joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Onni Muusari

Onni Alfred Muusari (20. heinäkuuta 1890 Nurmes – 4. lokakuuta 1917 Hyvinkää) oli suomalainen kuvittaja ja taidemaalari.

Muusari opiskeli Viipurin taiteen ystävien piirustuskoulussa vuosina 1906–1908 ja 1910 sekä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuonna 1909. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1912, 1913 ja 1914. Muusari toimi pilapiirtäjänä, kuvittajana ja kirjankansien suunnittelijana.

Teoksia 
 Shakinpelaajat. 1910
 Kiirankietäjät : öljymaalaus. 1911
 Kaksi kulkuria : lyijykynä-, värikynä- ja vesivärityö. 1912
 Kaksi naista : tussi- ja värikynätyö. 1912
 Taiteilija Juvela : lyijykynä- ja vesivärityö. 1912
 Hetki : öljymaalaus. 1914

Kirjankuvituksia 
 Iivo Härkönen : Suomen kansan seikkailusatuja : kolmas sarja suomalaisia satuja : lapsille ja nuorisolle ; kuvittanut Onni Muusari. Valistuksen lastenkirjasto 6. Valistus, Helsinki 1914, 2. uud. painos 1920, 2. painoksen näköispainos Salakirjat, Helsinki 2013
 Lauri Hannikainen : Pohjolan poikia : kaksi kertomusta perimmästä pohjolasta ; kuvittaneet Onni Muusari ja Ilmari Haapakoski. Valistuksen lastenkirjasto 8. Valistus, Helsinki 1916
 Aapinen : kotiopetusta ja pienten kouluja varten ; toimittanut August Kanninen ; kannen ja kuvituksen signeeraus Onni Muusari. Valistus, Helsinki 1918
 Haltiattarien linna : Venny Soldan-Brofeldtin, Alexander Paischeffin ja Onni Muusarin kuvittamia satuja ; toim. Marja Peltonen ; sadut Immi Hellén ym. Valistus, Helsinki 1978, sadut ilmestyneet Valistuksen Joulupukki-lehdessä vuosina 1905-1937.

Kirjallisuutta 
 Laurila-Hakulinen, Raisa : Onni Muusari 1890-1917, Janne Muusari 1886-1966 : Hyvinkään taidemuseo 6.-29.11.1992, näyttelyjulkaisu. Hyvinkään taidemuseo, Hyvinkää 1993

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Onni Muusari

Suomalaiset taidemaalarit
Suomalaiset kuvittajat
Vuonna 1890 syntyneet
Vuonna 1917 kuolleet
Janne Muusari

Janne Muusari (ent Linnavaara, 20. huhtikuuta 1886 Kronstadt, Venäjä – 24. syyskuuta 1966) oli suomalainen kuvittaja ja taidemaalari.

Muusari opiskeli Viipurin taiteen ystävien piirustuskoulussa vuosina 1903–1905 sekä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1905–1908. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn vuonna 1913. Muusari toimi pilapiirtäjänä ja kuvittajana.

Teoksia 
 omakuva : öljymaalaus. 1911
 omakuva : öljymaalaus. 1915
 Vene rannalla : öljymaalaus. 1946
 Kellotapuli : öljymaalaus.
 Rantamaisema : öljymaalaus.

Kirjallisuutta 
 Laurila-Hakulinen, Raisa : Onni Muusari 1890-1917, Janne Muusari 1886-1966 : Hyvinkään taidemuseo 6.-29.11.1992, näyttelyjulkaisu. Hyvinkään taidemuseo, Hyvinkää 1993

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Janne Muusari

Suomalaiset taidemaalarit
Suomalaiset kuvittajat
Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1966 kuolleet
Ratassed


Ratassed on suomalaisen hardcore punk -yhtye Ratfacen esikoisalbumi, joka julkaistiin 26. helmikuuta 2010 levymerkillä FullHouse Records.

Vastaanotto 
Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Kaaoszinen Riku Saressalo antoi albumille lähes täydet kymmenen pistettä ja ylisti albumin soundeja ja lyriikkaa, sanoen sen ainoaksi heikkoudeksi jäävän sen lyhyys. Desibelin Tuomas Tiainen antoi albumille kaksi tähteä viidestä, sanoen albumin olevan muodollisesti menevä mutta sisällöllisesti epäilyttävä, suositellen albumia ”(oksennuksen)lämpimästi kaljanjuonnin taustamusaksi huumorintajuisille pittipiskeille”. Lammaszinen Jouni Parkku piti albumista, kehuen sitä vuoden bailulevyksi.

Kappaleet 
 (feat. Peachey Six Ft Ditch)

 (feat. David Shatterproof)
 (feat. Pussy Rat Dollz)

 (feat. Shaka)
 (feat. JakeFiend)

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Kaaoszine.fi: 9.5/10
 Lammaszine: positiivinen

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Discogs

Ratfacen albumit
Vuoden 2010 esikoisalbumit
Yrjö Viita

Yrjö Kustaa Viita (26. toukokuuta 1892 Tampere – 15. tammikuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.

Mainostaiteilijana ja koristemaalarina työskennellyt Viita osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1920-luvulla.. Yrjö Viita oli kirjailija Lauri Viidan serkku.

Teoksia 
 Siltamaisema : öljymaalaus.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Yrjö Viita

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1892 syntyneet
Vuonna 1955 kuolleet
Luettelo tunnetuista vantaalaisista

Tämä on luettelo tunnetuista Vantaalla syntyneistä tai asuneista henkilöistä.

Luettelo 

 Anna Abreu, muusikko
 Henry Aflecht, televisiotuottaja, yrittäjä
 Markus Ahonen, kirjailija
 Patrik Antonius, pokeriammattilainen
 Sampsa Astala, muusikko
 Cheek, laulaja
 Antti Pihlström, jääkiekkoilija
 Ilari Filppula, jääkiekkoilija
 Valtteri Filppula, jääkiekkoilija
 Hannu Harju, poliitikko
 Niina Herala, malli
 Jaakko Hintikka, Bostonin yliopiston professori
 Maarit Hurmerinta, laulaja 
 Mika Häkkinen, kilpa-autoilija
 Virpi Hämeen-Anttila, kirjailija
 Jaakko Hämeen-Anttila, tutkija, kirjailija
 Martti Innanen, kansantaiteilija
 Jouko Jääskeläinen, kansanedustaja
 Sami Kapanen, jääkiekkoilija

 Tami Kiuru, mäkihyppääjä
 Ansu Kivekäs, kirjailija
 Tomi Koivusaari, muusikko
 Suvi Koponen, huippumalli
 Mika Kottila, jalkapalloilija
 Janne Kärkkäinen, muusikko
 Katri Lipson, kirjailija
 Lauri Markkanen koripalloilija
 Ina Mikkola, toimittaja
 Taisto Mäki, kestävyysjuoksija
 Jiri Mäntysalo, kommunistipoliitikko
 Tuomas Määttä, jääpalloilija
 Antti Niemi, jääkiekkomaalivahti
 Antti-Jussi Niemi, jääkiekkoilija
 Oskari Paatela, taidemaalari, syntyi Helsingin maalaiskunnassa
 Anni Parkkila, laulaja, syntyi Vantaalla
 Leena Peisa, muusikko
 Ville Peltonen, jääkiekkoilija
 Jenni Pääskysaari, televisiojuontaja

 Markus Pöyhönen, pikajuoksija
 Pasi Rantala, potkunyrkkeilijä
 Jan Rechberger, muusikko
 Jarkko Ruutu, jääkiekkoilija
 Mikko Ruutu, jääkiekkoilija
 Raul Ruutu, muusikko
 Mika Salo, kilpa-autoilija
 Tommi Santala, jääkiekkoilija
 Axl Smith, juontaja, rap-artisti
 Virve "Vicky" Rosti, laulaja
 Tuomo Ruutu, jääkiekkoilija
 Paavo Talvela, jääkäri ja liikemies
 Ville Tiisanoja, yleisurheilija
 Juho Tolppola, ammattinyrkkeilijä
 Eicca Toppinen, sellisti
 Aleksi Vähäpassi, Suomen ensimmäisen Talentin voittaja
 Ossi Väänänen, jääkiekkoilija
 Wallu Valpio, toimittaja

Vantaalaisista
Tunnettuja vantaalaisia
Eino Heljo

Eino Herman Heljo (25. marraskuuta 1884 Hämeenkyrö – 16. toukokuuta 1959) oli suomalainen taidemaalari.

Heljo opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1905–1908 ja Pariisissa Académie Colarossissa 1913. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1915 ja 1916.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Eino Heljo

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1884 syntyneet
Vuonna 1959 kuolleet
Kalle Havas

Kalle Artturi Havas (9. tammikuuta 1898 Tampere – 24. joulukuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja ja taidemaalari.

Havaksen vanhemmat olivat poliisikonstaapeli Kaarlo Edvard Henriksson, myöh. Havas ja Ida Havas. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1916–1917. Havas osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1921, 1922, 1923, 1925 sekä 1926–1930. Havas oli valokuvaajana useissa 1920-luvulla ja 1930-luvun alussa valmistuneissa Suomi-Filmi Oy:n elokuvissa. Havas asui 1920–1926 Vammalassa jossa hänellä oli oma valokuvaamo. Havaksen valokuvanegatiiveja on Tyrvään seudun museon,  Suomen valokuvataiteen museon ja Helsingin kaupunginmuseon kokoelmissa.

Havas oli naimisissa vuodesta 1925 valokuvaaja Impi Karin Ilolan kanssa. Heidän poikansa on arkkitehti Heikki Havas (s. 1926).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Kalle Havas
 Kalle Havaksen valokuvia Finnassa

Suomalaiset valokuvaajat
Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1936 kuolleet
Venäjä-mielisyys

Venäjä-mielisyys eli russofilia on ihailua ja kiintymystä Venäjän historiaa ja kulttuuria kohtaan. Krimin niemimaalla ja Itä-Ukrainassa on Venäjä-mielisiä ihmisiä, jotka ovat separatisteja. Useat Venäjä-mieliset ovat etnisesti venäläisiä, mutta myös etnisesti ei-venäläiset voivat olla Venäjä-mielisiä. Nykyään Venäjä-mielisyys voi liittyä presidentti Vladimir Putinin kannattamiseen sekä länsivastaisuuteen. Suomen historiassa J. V. Snellmanin johtamien fennomaanien Venäjä-mielisyys oli vastaus svekomaanien Ruotsi-mielisyydelle. Muiden muassa suomalaista dosenttia Johan Bäckmania ja sveitsiläistä jääkiekkovaikuttajaa René Faselia on luonnehdittu Venäjä-mielisiksi. Venäjä-mielisyyden vastakohta on venäläisvastaisuus eli russofobia.

Katso myös
Suomettuminen
Venäläisvastaisuus
Amerikkalaisvastaisuus
Svekomania
Fennomania

Lähteet

Venäjän politiikka
Venäläinen nationalismi
Venäläinen kulttuuri
Tapahtumatutkimus

Tapahtumatutkimus () tutkii taloustieteessä tiettyjen yksittäisten tapahtumien vaikutusta osakkeiden hintojen muutoksiin. Koska osakemarkkinoiden hinnat vaihtelevat jatkuvasti, tapahtumatutkimuksen suurin haaste on "eristää" se osa hinnanmuutoksesta, joka on seurausta yksittäisestä tapahtumasta tai uutisesta.

Katso myös 
 Tekninen analyysi
 Fundamenttianalyysi

Lähteet 

Sijoittaminen
European BEST Engineering Competition

Euroopan BEST Engineering Competition (EBEC) on vuosittainen  Board of European Students of Technology-järjestön järjestämä insinööritaitokilpailu. EBEC:n esikarsintakierrokset järjestetään 32 maassa. Kilpailu tarjoaa opiskelijoille mahdollisuuden haastaa itsensä teoreettisen tai käytännön ongelman parissa poikkitieteellisissä neljän hengen tiimeissä. Kilpailussa paneudutaan joko suunnitteluun painottuvaan Team Design- tai ongelmalähtöiseen Case Study-tehtävään.

EBEC-projekti kuuluu BEST:n päähankkeisiin täydentävän opetuksen tarjoamiseksi. Tapahtuman aikana aktiivisilla opiskelijoilla on mahdollisuus soveltaa yliopistossa hankimaansa tietoa, haastaa itseään, laajentaa näköalojansa sekä kehittää luovuuttansa ja vuorovaikutustaitojansa. Näiden keskeisten elementtien ohella EBEC pyrkii myös tukemaan ja kehittämään tekniikan alan opetusta sekä edistämään opiskelijoiden kykyä toimia kansainvälisessä ympäristössä. 

Vuoden 2016 EBEC Finaali järjestetään Belgradissa 1-10. elokuuta.

Kilpailun rakenne 
EBEC on yksi suurimmista opiskelijoiden järjestämistä insinöörikilpailuista ja se koostuu kolmesta kierroksesta. 84 Paikallisen kierroksen voittajatiimiä jatkavat 15 aluekilpailuun. Aluekilpailujen voittajat jatkavat finaaliin.

Paikalliset kierrokset 

Esikarsintakierrokseen kuuluu 84 paikallista kierrosta 32 maassa. Kierrokset järjestää paikallinen BEST-järjestö (Local BEST Group, LBG).

Kansallinen/Alueellinen Kierrosta 
Kansallinen/Alueellinen Kierros (NRR) järjestetään joko yhden maan sisällä tai monikansallisesti useamman maan kesken. Kierroksen järjestää yksi alueen paikallinen LBG. Tällä hetkellä alueita on yhteensä 15 ja alueellisiin kilpailuihin osallistuu yli 700 opiskelijaa.

EBEC Finaali 
EBEC:n alueellisten kilpailujen voittajat kokoontuvat 10-päiväiseen finaaliin. Viimeinen kierros on yhden paikallisen LBG:n järjestämä. Finaalin aikana osallistujilla on mahdollisuus tutustua uusiin ihmisiin eri kulttuureista, tutustua paikalliseen kaupunkiin ja saada yrityskontakteja viimeisenä päivänä järjestettävillä rekrytointimessuilla.

Katso myös 
 Board of European Students of Technology

Aiheesta muualla 
 EBEC kattojärjestön sivuilla best.eu.org
 EBEC Facebookissa
 EBEC Twitterissä

Tekniikan ja teknologian kilpailut
Kansainväliset kilpailut
Aleksandr Jeremin

Aleksandr Mihailovitš Jeremin (, Jerjomin; 21. elokuuta 1872 – kesäkuu 1920) oli venäläinen kenraalimajuri, joka toimi Suomen santarmihallituksen viimeisenä päällikkönä vuosina 1913–1917. Hän osallistui toimiin jääkäriliikettä vastaan.

Jeremin palveli upseerina vuodesta 1891 Venäjän ratsuväessä ja vuodesta 1903 santarmijoukoissa. Hänet ylennettiin 1906 everstiluutnantiksi ja 1908 everstiksi. Hän toimi vuosina 1908–1910 Tbilisin kuvernementin santarmipäällikkönä. Vuosina 1910–1913 hän johti Venäjän sisäministeriön poliisiosaston salaista erikoisosastoa, joka keskittyi vallankumouksellisten puolueiden vakoiluun ja silmällä pitoon. Jeremin nimitettiin Suomen santarmihallituksen johtoon kesäkuussa 1913. Maailmansodan puhjettua seuraavana vuonna Suomen santarmilaitos sai sotatilan nojalla aiempaa suuremmat poikkeusvaltuudet. Jeremin sai joulukuussa 1915 ylennyksen kenraalimajuriksi. Kun Suomessa tapahtunut jääkärivärväys tuli venäläisten viranomaisten tietoon syksyllä 1915, Jereminillä oli aluksi tärkeä rooli asian selvittelyssä. Osin hänen aloitteestaan jutun tutkiminen keskitettiin helmikuussa 1916 valtioneuvos Nikolai Maškevitšille, mutta Jeremin oli mukana tutkinnassa ja jääkäriliikkeeseen kohdistetuissa vastatoimissa tämän jälkeenkin. Hänet erotettiin helmikuun vallankumouksen yhteydessä 16. maaliskuuta 1917.

Venäjän sisällissodan aikana Jeremin toimi valkoisiin armeijoihin kuuluneen Uralin armeijan päämajoitusmestarina. Sodan loppuvaiheessa Uralin armeija joutui perääntymään Gurjevista Fort Aleksandrovskiin Kaspianmeren itärannalle ja sieltä edelleen Persian puolelle. Jeremin oli yksi perääntymisretken johtajista ja erään tiedon mukaan hän kuoli sen aikana kesäkuussa 1920 malariaan. Hänet haudattiin Shahrudiin Persiaan.

Lähteet

Aiheesta muualla
J. Manninen: Santarmikenraali Jeremin ja jääkärit (Hakkapeliitta 25-26, 1933) Suomen historian dokumentteja

Venäläiset kenraalit
Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet
Vuonna 1872 syntyneet
Vuonna 1920 kuolleet
Callum Ilott

Callum Ilott (s. 11. marraskuuta 1998 Cambridge, Cambridgeshire, Englanti) on brittiläinen rata-autoilija.

Ilott kuului vuonna 2015 Red Bullin nuorten kuljettajien kehitysohjelmaan ja on ollut vuodesta 2017 lähtien Ferrarin nuorten kuljettajien kehitysohjelmassa.

Ura 
Ilott on ajanut karting-sarjoissa menestyksekkäästi ja voittanut useita mestaruuksia. Hän aloitti uran vuonna 2008 ja voitti vuonna 2011 ensimmäisen mestaruutensa Formula Kart Stars KF3 -luokassa. Samana vuonna hän oli Saksan kartingin mestaruussarjassa kolmas. Vuonna 2012 Ilott voitti KF3-luokassa WSK Master Series -luokan mestaruuden ja vuosina 2012–2013 WSK Final Cup -luokan mestaruuden. Vuonna 2014 hän voitti WSK Super Master Series ja Euroopan KF Championship -luokkien mestaruudet.

Vuonna 2015 Ilott aloitti kilpauransa Euroopan Formula 3 -sarjassa Red Bullin tukemana kuljettajana. Hän saavutti kauden aikana yhden palkintosijan ja 65,5 pistettä sijoittuen sarjan 12:nneksi. Samana vuonna hän ajoi Toyota Racing Series -sarjassa, sekä ajoi perinteiset Formula 3 Masters ja Macaon Grand Prix -kilpailut. Vuonna 2016 Ilott jatkoi Euroopan F3 -sarjassa kilpailemista.

Formula 1 -ura 
Vuonna 2017 hän liittyi Ferrarin nuorten kuljettajien kehitysohjelmaan ja ajoi pari vuotta myöhemmin ensimmäisen Formula 1 -testinsä Alfa Romeo Racingin autolla Barcelonan radalla, joka päättyi kolariin.

Ilottin oli tarkoitus tehdä F1-debyyttinsä ajamalla Haas-tallissa Eifelin GP:ssä Nürburgringin radalla perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa lokakuussa 2020. Harjoitukset kuitenkin peruttiin sumuisen sään takia.

Tulokset kilpailuittain 

‡ – Eifelin GP:ssä 2020 Ilottin oli tarkoitus ajaa ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa, mutta ne peruttiin sumuisen sään takia.

Formula 2 -tulokset

GP3-tulokset

Lähteet 

Brittiläiset autourheilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Oleksandr Zintšenko

Oleksandr Volodymyrovytš Zintšenko (, s. 15. joulukuuta 1996 Radomyšl, Žytomyrin alue, Ukraina) on ukrainalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigan Arsenalia. Hän pelaa vasempana laitapuolustajana ja hyökkäävänä keskikenttäpelaajana. Zintšenko kuuluu myös Ukrainan maajoukkueeseen.

Seurajoukkueura 
Zintšenko aloitti uransa Šah’tar Donetskin juniorijoukkueessa, jossa hän pelasi heinäkuuhun 2014 asti. Zintšenko piti noin puolen vuoden tauon urastaan, kunnes siirtyi Venäjän jalkapalloliigan Ufan joukkueeseen helmikuussa 2015. Englannin Valioliigan Manchester City osti hänet heinäkuussa 2016.

Zintšenko pelasi kauden 2016–2017 lainalla PSV Eindhovenissa. Hän pelasi 12 ottelua Eredivisiessä ja neljä ottelua mestarien liigassa. Hän pelasi myös PSV:n alle 21-vuotiaiden joukkueessa. Ensimmäisen ottelunsa Manchester Cityn edustusjoukkueessa hän pelasi liigacupin ottelussa Wolverhamptonia vastaan lokakuussa 2017. Valioliigassa hän debytoi saman vuoden joulukuussa, ja pelasi kauden aikana kaikkiaan kahdeksan sarjaottelua Cityn voittaessa Valioliigan mestaruuden. Hän voitti myös Liigacupin mestaruuden pelattuaan neljä ottelua.

Zintšenko nousi kansallisen triplamestaruuden voittaneen Cityn vakiokokoonpanoon loppukaudella 2018−2019. Hän pelasi kauden aikana Valioliigassa 14, FA-cupissa neljä ja Liigacupissa kuusi ottelua. Mestarien liigassa hän pelasi viidessä ottelussa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 19 valioliigaottelua, kaksi ottelua Cityn voittamassa Liigacupissa ja oli voittamassa myös Community Shieldiä. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 20 ottelua Cityn voittaessa Valioliigan mestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua, myös tappiollisen loppuottelun. Cityn voittamassa liigacupissa hän pelasi kaksi ottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi 15 ottelua Cityn voittaessa Valioliigan mestaruuden.

Maajoukkueura 
Zintšenko pelasi Ukrainan ikäkausimaajoukkueissa 16−21-vuotiaiden sarjoissa. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 ja alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä Ukrainan paidassa 21. lokakuuta 2015 Euroopan-mestaruuskilpailujen 2016 karsintaottelussa Espanjaa vastaan. Hänestä tuli Ukrainan nuorin maalintekijä 19 vuoden ja 214 päivän iässä 29. toukokuuta 2016 ystävyysottelussa Romaniaa vastaan. Zintšenko kuului Ukrainan joukkueeseen kesä–heinäkuussa 2016 pelatussa EM-lopputurnauksessa ja pelasi Ukrainan kaikissa kolmessa ottelussa. Kesälle 2021 siirretyissä EM-kilpailuissa hän pelasi täyden ajan puolivälieriin edenneen Ukrainan kaikissa viidessa ottelussa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Zintšenkon kotisivut

Ukrainalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Cherbourg-en-Cotentin

Cherbourg-en-Cotentin on kunta Ranskassa Manchen departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee Cotentin niemimaalla Englannin kanaalin rannikolla. 

Kunta perustettiin 1. tammikuuta 2016, jolloin viisi kuntaa Cherbourg-Octeville, Équeurdreville-Hainneville, La Glacerie, Querqueville ja Tourlaville yhdistyivät muodostaen Cherbourg-en-Cotentin kunnan.

Aiheesta muualla

Lähteet
Loser (Beckin kappale)

Loser on yhdysvaltalaisen vaihtoehtorock-muusikko Beckin single. Se julkaistiin 8. maaliskuuta 1993, ja sen on kirjoittanut Beck ja tuottaja Karl Stephenson, jotka myös tuottivat laulun Tom Rothrockin kanssa. Kappale nousi nopeasti suosituksi ja 10. sijalle Yhdysvaltain Billboard Hot 100-listalle huhtikuussa 1994, ollen Beckin ensimmäinen suuri listahitti.

Loser on myös mukana Beckin albumilla Mellow Gold. Kappale on myynyt kultalevyn verran Australiassa, Uudessa Seelannissa ja Yhdysvalloissa.

Sävellys 
Vaikka kappale yleensä luokitellaan vaihtoehtorockiksi, siinä on vaikutteita bluesista, hip hopista, and folk-musiikista.

Cover-versiot 
'Loserista' on tehty useita lainakappaleita eli covereita. Ruotsalainen suomalaissyntyinen muusikko Markoolio on samplannut kappaleen kuoro-osuuden erääseen kappaleeseensa.

Aiheesta muualla
 https://www.youtube.com/watch?v=YgSPaXgAdzE , virallinen Loser-musiikkivideo

Vuoden 1993 kappaleet
Yhdysvaltalaiset rockkappaleet
Voimansiirtoyksikkö

Voimansiirtoyksikkö (eng. Power Transfer Unit, lyh. PTU) on useimmissa moderneissa lentokoneissa käytettävä hydrauliikan osa, joka siirtää ja tasaa voimaa lentokoneen hydrauliikkajärjestelmien välillä.

Hydrauliikka
Britannian ePrix 2016

Britannian ePrix 2016 eli 2016 London ePrix ajettiin kahdesti 2. ja 3. heinäkuuta Lontoossa, Iso-Britanniassa Battersea Parkin katuradalla, jotka molemmat voitti Nicolas Prost Sébastien Buemin voittaessa Formula E -mestaruuden Lucas di Grassin kanssa tapahtuneesta kisakolarista huolimatta. Osakilpailut päättivät Formula E -sarjan kauden 2015–2016.

Lähteet

Britannian ePrix
Osakilpailut Formula E -kaudella 2015–2016
Punkens framtid


Punkens framtid on suomenruotsalaisen hardcore punk -yhtye Bob Malmströmin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 19. huhtikuuta 2013 levymerkillä Playground Music. Albumin tekoon osallistunut henkilökunta koostui väitetysti ainoastaan suomenruotsalaisista henkilöistä.

Vastaanotto 
Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Toisen hardcoreyhtye Rytmihäiriön basisti Antti Kiiski antoi Rumbassa albumille täydet viisi tähteä, sanoen sen olevan esikoisjulkaisua monipuolisempi kokonaisuus, antaen tunnustusta molemmille yhtyeille ominaiselle tyylille tehdä provokatiivisia kappaleita muista välittämättä. Kaaoszinen Jarmo Hänninen antoi albumille täydet kymmenen pistettä, ylistäen sen tuotantoa ja kokoamista, nostaen Punkens framtidin yhdeksi alkuvuoden 2013 parhaimmista musiikkijulkaisuista. Soundin arviossa albumi saa tunnustusta musiikillisesti jämäkkänä julkaisuna, koska yhtyeen vitsit eivät naurata eivätkä provosoivat sanoitukset ärsytä kuuntelijaa.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Carolus Aminoff – laulu
 Olof Palmén – kitara
 Carl Johan Langenskiöld – bassokitara
 Wilhelm Wahlroos – rummut

Tuotanto 
 Jonas Blomqvist – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Mathias Lillmåns – tuottaja
 Svante Forsbäck – masteroija
 Janica Lönn – kansikuva, valokuvat
 Erica Löfman – layout, design

Arvostelut 
 Kaaoszine.fi: 10/10
 Rumba: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 iTunes
 Diskografia

Bob Malmströmin albumit
Vuoden 2013 albumit
Kejsarsnitt


Kejsarsnitt on suomenruotsalaisen hardcore punk -yhtye Bob Malmströmin EP-levy. Se julkaistiin 7" vinyylinä 14. elokuuta 2015 levymerkillä Playground Music yhteistyössä Elitbolagetin kanssa. Kappaleesta ”Jävla svenskar, jävla finnar” kuvattiin musiikkivideo.

Vastaanotto 
Kaaoszinen Jyri Kinnari antoi albumille seitsemän pistettä kymmenestä, sanoen julkaisun olevan perinteistä, tasokasta Malmströmiä ilman varsinaista uudistumista.

Kappaleet

B-puoli

Kokoonpano 
 Carolus Aminoff – laulu
 Olof Palmén – kitara
 Carl Johan Langenskiöld – bassokitara
 Wilhelm Wahlroos – rummut

Arvostelut 
 Kaaoszine.fi: 7/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kejsarsnitt @ Bandcamp.com

Vuoden 2015 EP:t
Bob Malmströmin albumit
Marko Terviö

Marko Terviö on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee mikrotaloustieteen professorina Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa. Aiemmin Terviö on toiminut muun muassa apulaisprofessorina Kalifornian yliopiston (Berkeley) Haas Business Schoolissa.

Terviö on koulutukseltaan taloustieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Massachusetts Institute of Technologysta vuonna 2003 otsikolla "Studies of talent markets". Terviön väitöskirjaohjaajina toimivat Bengt Holmström ja David Autor.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Terviön tutkimukset IDEASissa
 Terviön kotisivu

Suomalaiset taloustieteilijät
Helsingin kauppakorkeakoulun professorit
Suomalaiset professorit
Elävät henkilöt
Niku Määttänen

Niku Määttänen (s. 2. huhtikuuta 1972) on suomalainen taloustieteilijä. Elokuussa 2020 hän aloittaa Helsinki GSE:n makrotaloustieteen professorina. Aiemmin Määttänen on työskennellyt muun muassa tutkijana ETLA:ssa, vierailevana tutkijana Suomen Pankissa sekä professorina Helsingin kauppakorkeakoulussa. Määttänen on Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun taloustieteen dosentti.

Hän on tutkinut muun muassa julkista taloutta, asuntojen verotusta, säästämistä, lainoitusrajoitusten ja tulonjaon vaikutusta asuntojen hintoihin, eläkejärjestelmän vaikutusta tulonjakoon ja työvoiman tarjonnan kannustimiin.

Määttänen on koulutukseltaan taloustieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Pompeu Fabran yliopistosta vuonna 2004 otsikolla "Housing and the macro economy".

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Määttäsen tutkimukset IDEASista
 Määttäsen henkilökohtainen kotisivu 
 Määttäsen profiili, ETLA
 Määttäsen profiili, VOX-portaali 

Suomalaiset professorit
Suomalaiset taloustieteilijät
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
What Would You Do?

What Would You Do? (WWYD) on yhdysvaltalainen piilokamerasarja. Sarjaa alettiin esittää Yhdysvalloissa ABC-televisiokanavalla 26. helmikuuta 2008. Ohjelmassa seurataan, millä tavalla ihmiset reagoivat kiistanalaisiin tilanteisiin, kuten syrjintään.

Piilokamerasarja oli aluksi osa ABC:llä esitettävää Primetime-uutisohjelmaa, mutta kun uutisohjelma lopetettiin, piilokamerasarja sai oman ohjelmapaikan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Sarjan kotisivut

2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Piilokameraohjelmat
Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
ABC:n televisio-ohjelmat
Ukko.fi

Ukko.fi on suomalainen yritys, joka tarjoaa muun muassa laskutuspalvelua kevytyrittäjille. Palvelun avulla yksityishenkilö voi laskuttaa omista töistään ilman omaa yritystä. Lisäksi Ukko.fi tarjoaa digitaalisen kirjanpidon ja taloushallinnon palveluita toiminimiyrittäjille. Ukko.fi:n kevytyrittäjyyspalvelun on perustanut SLP Group vuonna 2012. Käyttäjämäärällä mitattuna se oli vuonna 2016 Suomen suurin laskutuspalvelu. Vuonna 2020 Ukko.fi:n käyttäjämäärä yli 100 000 kevytyrittäjän rajan. 

Laskutuspalveluista käytetään myös termiä sateenvarjoyritys. Termien käyttö alalla on kirjavaa, sillä laskutuspalvelun käyttäjiä kutsutaan muun muassa nimityksillä kevytyrittäjä, freelancer ja itsensä työllistäjä.

Palvelut 
Ukko.fi tarjoaa erilaisia digitaalisia yrittäjyyspalveluita. UKKO Kevytyrittäjyden lisäksi Ukko.fi tarjoaa toiminimiyrittäjille kirjanpidon ja taloushallinnon palveluita. UKKO Toiminimipalvelu avattiin 2019 ja satunnaiseen Y-tunnukselliseen yrittäjyyteen sopiva UKKO Kevytyritys avattiin 2022. Ukko.fi:llä on lisäksi ilmainen ja kaikille avoin Yrittäjyyskoulu, joka avaa yrittäjyyteen liittyviä asioita ymmärrettävästi.

Yritys 
Ukko.fi:ssä on henkilöstöä asiakaspalvelun, taloushallinnon, ohjelmistokehityksen sekä viestinnän ja markkinoinnin tehtävissä. Ukko.fi:ssä työskenteli vuonna 2021 yhteensä 81 työntekjiää.

Historia 
Kokonaan verkossa toimivan Ukko.fi-laskutuspalvelun taustalla on vuonna 2012 perustettu SLP Group. Yritysmuoto muuttui osuuskunnasta osakeyhtiöksi kesäkuussa 2016. SLP Groupin liikevaihto oli vuonna 2020 noin 95 miljoonaa euroa  Yrityksen nykyinen toimitusjohtaja on Ukko Kumpulainen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset verkkosivut

Suomalaiset verkkosivustot
Yrittäjyys
Thomas Scrubb

Thomas ”Tommy” Scrubb (s. 26. syyskuuta 1991 Richmond, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä, jolla on myös valmiuksia takamiehenä pelaamiseen. Hänen veljensä Philip Scrubb on myös koripalloilija.

Scrubb pelasi menestyksekkäästi Carletonin yliopiston joukkueessa Kanadan yliopistosarjassa. Ammattilaisena hän on pelannut Suomen ja Saksan pääsarjoissa. Scrubb on edustanut myös Kanadan maajoukkuetta.

Ura

Seurajoukkueet 

Menestyksekkäiden Carletonin yliopistossa pelattujen yliopistovuosien jälkeen Scrubb kävi näytillä NBA-joukkue Toronto Raptorsin leirillä, mutta häntä ei varattu kesän 2015 varaustilaisuudessa.

Scrubb aloitti ammattilaisuransa Euroopassa, kun hän siirtyi Suomen pääsarjajoukkue Joensuun Katajaan, jossa hän pelasi lisäksi FIBA Europe Cupia. Korisliigassa Scrubb oli runkosarjassa tehoindeksillä mitattuna sarjan viidenneksi tehokkain pelaaja, ja hän oli myös sarjan tarkin kahden pisteen heittojen heittäjä. Helmikuussa hän onnistui yksittäisessä ottelussa kolmen pisteen heitossa kahdeksan kertaa. Kataja voitti runkosarjan ja putosi pudotuspeleissä.

Kesällä 2016 Scrubb siirtyi Saksaan pääsarjajoukkue Gießen 46ersiin.

Maajoukkue 

Scrubb nimettiin vuonna 2013 Kanadan haastajamaajoukkueeseen, joka kilpaili saman vuoden universiadeissa sijoittuen neljänneksi.

Vuonna 2016 Scrubb nimettiin veljensä kanssa Kanadan miesten maajoukkueeseen olympiakarsintaturnaukseen.

Pelityyli ja ominaisuudet 

Katajaa valmentanut Jukka Toijala kuvaili Scrubbia tarkaksi heittäjäksi, hyväksi levypallopelaajaksi ja pallonkäsittelijäksi. Yliopistoaikanaan hänen puolustusosaamisensa palkittiin.

Lähteet 
 Thomas Scrubb Suomen Koripalloliitto
 Maajoukkueprofiili  Kanadan koripalloliitto

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Profiili FIBA Archive 

Kanadalaiset koripalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Tuomarinkylän kevyenliikenteen silta

Tuomarinkylän kevyenliikenteen silta on Vantaanjoen ylittävä silta Helsingissä. Silta yhdistää Tuomarinkartanon Tapaninvainioon. Sillan on suunnitellut Niilo Raita, ja se valmistui vuonna 1979.

Lähteet

Aiheesta muualla

Helsingin sillat
Tuomarinkylä
Tapaninkylä
Kevyen liikenteen sillat
Chili con carne

Chili con carne ([ˈtʃili koŋ ˈkaɾne]) (), tunnetaan yksinkertaisesti myös ”chilinä”, on Texasista peräisin oleva pataruoka, joka sisältää chilipippuria, lihaa (useimmiten naudanlihaa) sekä usein myös tomaattikastiketta ja erilaisia papuja (yleensä ainakin ruskeita papuja). Chili con carne voi sisältää myös esimerkiksi sipulia, valkosipulia ja roomankuminaa.

Chili con carnea on tehty ainakin 1800-luvulta lähtien.

Chili sin carne () on chili con carnen muunnos, jossa liha jätetään kokonaan pois. Tällöin liha voidaan korvata esimerkiksi soijarouheella.

Aiheesta muualla

Lähteet 

Yhdysvaltalainen keittiö
Pataruoat
Liharuoat
Tuomas Pekkarinen

Tuomas Pekkarinen (s. 21. kesäkuuta 1972) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee tutkimusprofessorina Valtion taloudellisessa tutkimuskeskuksessa. Aiemmin Pekkarinen on työskennellyt muun muassa tutkijana Oxfordin yliopiston Nuffield Collegessa, Uppsalan yliopistossa, IFAU:ssa, Åbo Akademissa ja Bostonin yliopistossa sekä akatemiatutkijana ja ekonometrian professorina Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa.

Pekkarinen on koulutukseltaan taloustieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi European University Institute -yliopistosta vuonna 2003.

Pekkarinen on tutkinut muun muassa Suomen 1970-luvun peruskoulu-uudistusta Roope Uusitalon kanssa sekä kritisoinut julkisuudessa Matti Sarvimäen kanssa suomalaista pääsykokeisiin perustuvaa korkeakoulujen opiskelijavalintajärjestelmää.

Tuomas Pekkarisen isä on taloustieteilijä Jukka Pekkarinen ja sisko lapsiasiainvaltuutettu Elina Pekkarinen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pekkarisen kotisivu
 Pekkarisen tutkimukset IDEASissa
 Pekkarisen profiili, Institute for the Study of Labor (IZA)

Suomalaiset taloustieteilijät
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Ritz

Ritz voi tarkoittaa seuraavia:

henkilöitä
 Axel Ritz (1849–1880), suomalainen taidemaalari
 César Ritz (1850–1919), sveitsiläinen Ritz-Carlton-hotelliketjun perustaja
 Jacob Ritz (1656–1739), suomalainen kirkkoherra, isonvihan aikana Suomen kirkon korkein virkamies
 Nicolas Ritz (s. 1992), ranskalainen jääkiekkoilija
 Walter Ritz (1878–1909), sveitsiläinen teoreettinen fyysikko, Ritzin kombinaatioperiaatteen esittäjä

muita merkityksiä
 Hôtel Ritz Paris, hotelli Pariisissa
 Ritz Hotel London, hotelli Lontoossa
 The Ritz-Carlton, Hong Kong, hotelli Hongkongissa
 Ritz, Turussa 1955–1979 toiminut elokuvateatteri
 Ritz, elokuvateatteri ja kulttuuritila Vaasassa
 Ritz, suomalainen yhtye
 Ritz, suolakeksi
Pyhän Annan lastenkirkko

Pyhän Annan lastenkirkko eli Itä-Hakkilan kirkko on  Vantaan Itä-Hakkilan kaupunginosassa sijaitseva, vuonna 1968 valmistunut kirkkorakennus. Se toimii Hakunilan seurakunnan sivukirkkona. Kirkon suunnitteli arkkitehti Göran Malmström. Kirkkotiloja remontoitiin vuonna 2004 erityisesti lasten, perheiden ja hiljentymisen tarpeita ajatellen. 

Rakennus toimi alkuaan seurakuntakotina ja se peruskorjattiin kolmella miljoonalla eurolla 2004, jolloin se samalla vihittiin Pyhän Annan lastenkirkoksi. Kirkko on nimetty Jeesuksen isoäidin Annan, Marian äidin mukaan.
 
Akustiikaltaan kauniiksi luonnehditussa kirkossa on flyygeli, mutta ei urkuja.

Kirkon kohtalo ratkaisematta

Alueen lapsiperheille kirkko oli suosittu kokoontumis- ja juhlapaikka, kunnes 2015 terveystarkastaja suositteli rakennuksen panemista käyttökieltoon henkilöstöllä ilmenneiden sisäilmaoireiden vuoksi. Siitä lähtien lastenkirkko on ollut tyhjillään.

Vuodesta 2014 lähtien rakennuksen korjaustarpeita on tutkittu ja selvitetty kaikkiaan 130 000 eurolla. Korjauksen arvioitiin maksavan noin kaksi miljoonaa euroa. Alkuvuodesta 2019 Vantaan seurakuntien yhteinen kirkkoneuvosto esitti kirkkovaltuustolle rakennuksen kunnostuksesta luopumista ja haettavaksi tontin asemakaavaan muutosta, jotta kirkon tilalle voisi rakentaa asuntoja. Kirkkovaltuusto ei myöntynyt esitykseen, sillä osa valtuutetuista katsoi vähemmänkin korjaamisen riittävän. Seurakuntayhtymän kiinteistöjohtokunta ja kiinteistöjohtaja kannattivat perusteellista korjaamista, jos sellaiseen halutaan ryhtyä.

Museoviraston lausunnon mukaan rakennuksella on paikallista suojeluarvoa, se on vakiintunut osaksi alueen kaupunkikuvaa ja sen ulkoasussa on säilynyt hyvin alkuperäiset piirteet. Lisäksi arkkitehti Göran Malmströmin suunnittelemista julkisista rakennuksista harva on säilynyt nykyaikaan asti. Lapsille tarkoitettu kirkko on Suomessa toisaalta poikkeuksellinen ja nuori ilmiö. Ely-keskuksen päätöksen rakennuksen suojelusta tai suojelemattomuudesta pitäisi valmistua vuonna 2020.

Lähteet 

 Vantaan kirkkorakennukset
Suomen kivikirkot
Itä-Hakkila
Länsimäen kirkko

Länsimäen kirkko on Vantaan Länsimäen kaupunginosassa sijaitseva, vuonna 1986 valmistunut kirkkorakennus. Se toimii Hakunilan seurakunnan pyhäkkönä. Punatiilinen rakennus valmistui alkujaan seurakuntataloksi. Sitä on kuitenkin kutsuttu kirkoksi alusta asti.

Kirkon permannolla on 150 istumapaikkaa ja lisäksi urkuparvella on tilaa 80 hengelle.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Vantaan kirkkorakennukset
Suomen kivikirkot
Länsimäki
Sara Kolak

Sara Kolak (s. 22. kesäkuuta 1995 Ludbreg) on kroatialainen yleisurheilija, joka kilpailee keihäänheitossa.

Kolak saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Rietissä 2013 sekä myöskin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessa 2014. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän voitti kultaa silloisella Kroatian ennätyksellä 66,18 metriä. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän saavutti EM-pronssia tuloksella 63,50.

Lausannen Timanttiliigan osakilpailussa 6. heinäkuuta 2017 Kolak kohensi Kroatian ennätystä viimeisellä heitollaan lukemiin 68,43 metriä. Sitä ennen hän oli jo kolmannella heittokierroksella parantanut Riossa 2016 tekemäänsä maansa ennätystä 47 senttimetrillä 66,65 metriin.

Kolak voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Bydgoszczissa 2017 tuloksella 65,12. Saman vuoden Lontoon MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän oli seitsemäs. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän jäi karsinnassa ilman tulosta, samoin Eugenen MM-kilpailuissa 2022. Hän karsiutui loppukilpailusta myös Münchenin EM-kilpailuissa 2022.

Lähteet 

Kroatialaiset yleisurheilijat
Kroatialaiset olympiavoittajat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Onni Alhonen

Onni Waldemar Alhonen (4. syyskuuta 1897 Helsinki – 9. kesäkuuta 1930) oli suomalainen taidemaalari.

Alhonen opiskeli Taideteollisen keskuskoulun iltakursseilla 1912–1914 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1916. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1917, 1918 ja 1920.

Teoksia 
 Suomenlinna : vesivärityö.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Onni Waldemar Alhonen

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1897 syntyneet
Vuonna 1930 kuolleet
Trail for the Broken


Trail for the Broken on suomalaisen doom metal -yhtye Ordogin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 21. maaliskuuta 2014 levymerkillä Violent Journey Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Aleksi Martikainen – laulu
 Valtteri Isometsä – kitara, rummut, taustalaulu
 Ilkka Kalliainen – basso
 Jussi Harju – kosketinsoitin

Arvostelut 
 Metal Temple:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Ordogin albumit
Vuoden 2014 albumit
Franklin Standard

Franklin Standard Johnson (8. kesäkuuta 1949 Havanna – lokakuu 2021) oli kuubalainen koripalloilija ja olympiamitalisti.

Standard voitti Kuuban miesten maajoukkueessa olympiapronssia Münchenissä 1972 ja Pan-Amerikan kisojen pronssia Calissa 1971. Hän kilpaili Kuuban joukkueessa myös Méxicon kesäolympialaisissa 1968 ja vuoden 1970 MM-kilpailuissa.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Profiili FIBA Archive 

Kuubalaiset koripalloilijat
Kuubalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1949 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Kairon yliopisto

Kairon yliopisto (egyptinarabiaksi:جامعة القاهرة, ; aikaisemmin tunnettu nimillä Egyptin yliopisto, 1908–1940 ja Kuningas Fuad I:n yliopisto, 1940–1952) on Egyptin merkittävin julkinen yliopisto, jonka pääkampus sijaitsee Gizassa. Yliopisto vihittiin vuonna 5. joulukuuta 1908.

Vuonna 2017 yliopistossa oli runsas 250 000 opiskelijaa, joista noin 10 300 suoritti ylempää korkeakoulututkintoa tai jatkotutkintoa. Yliopiston henkilökuntaa oli opiskelijoihin nähden suhteessa 1:46.

Kairon yliopisto arvioidaan yleensä tasoltaan Afrikan yliopistojen parhaimmistoon ja Egyptin parhaimmaksi tai parhaimpien joukkoon kuuluvaksi. Vuonna 2017 Kairon yliopisto oli parhaana yliopistona maastaan kansainvälisen Shanghain Jiao Tong -yliopiston ARWU-yliopistorankingissa, joka arvioi yliopiston 401.–500. korkeatasoisimmaksi yliopistoksi maailmassa.  Times Higher Education sijoitti Kairon yliopiston vuoden 2018 listallaan jaetulle 11. sijalle Afrikassa ja jaetulle 801.–1000. sijalle maailmassa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Egyptin yliopistot ja korkeakoulut
Kairon rakennukset ja rakennelmat
Ojie Edoburun

Ojie Edoburun (s. 2. kesäkuuta 1996) on brittiläinen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa 100 ja 200 metrin matkoilla.

Edoburun osallistui vuonna 2013 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa hän voitti 100 metrillä hopeaa kiinalaisen Mo Youxuen jälkeen. Edoburun juoksi kisoissa silloisen henkilökohtaisen ennätysaikansa, 10,35. Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui samalla matkalla kuudenneksi. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 100 metrillä Eskilstunassa 2015 ajalla 10,36. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän karsiutui 100 metrin välierissä.

Edoburun voitti Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 kultaa 100 metrillä ajalla 10,14. Lisäksi hän sai hopeaa 4 × 100 metrin viestissä. Hän sijoittui 2019 Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 60 metrillä seitsemänneksi. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Hän saavutti Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa 2022 hän voitti kultaa Englannin 4 × 100 metrin viestijoukkueessa ja karsiutui 100 metrillä välierissä. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin välierissä.

 60 metrin juoksu (sisäradat): 6,56 (2018)
 100 metrin juoksu: 10,04 (2018)
 200 metrin juoksu: 20,87 (2016)

Parhaat ajat 100 metrillä kausittain 
 2013: 10,35 (Donetsk)
 2014: 10,16 (Bedford)
 2015: 10,24 (Kuortane)
 2016: 10,19 (Birmingham)
 2017: 10,12 (Bedford)
 2018: 10,04 (Praha)
 2019: 10,08 (Leverkusen}
 2020: 10,35 (Manchester)
 2021: 10,45 (Dagenham)
 2022*: 10,07 (Atlanta)

(*) Kesken

Lähteet 
 Ojie Edoburun IAAF:n tietokannassa

Viitteet 

Brittiläiset pikajuoksijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Robert Sobera

Robert Sobera (s. 19. tammikuuta 1991 Wrocław) on puolalainen seiväshyppääjä.

Sobera voitti hieman yllättäen seiväshypyn Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa vuoden 2016 EM-kisoissa tuloksella 560. Aiemmin hän voitti hopeaa alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2013 Tampereella sekä pronssia universiadeissa 2015. Hän on sijoittunut sisäratojen MM-kilpailuissa kuudenneksi 2014 ja 2016 sekä sisäratojen EM-kilpailuissa neljänneksi 2015, kuudenneksi 2013 ja seitsemänneksi 2021.

Soberan ulkoratojen ennätys on syyskuussa 2014 hypätty 580 cm, ja halliennätys helmikuussa 2015 hypätty 581 cm.

Lähteet 

Puolalaiset seiväshyppääjät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Lasten ja nuorten arkkitehtuurikoulu Arkki

Lasten ja nuorten arkkitehtuurikoulu Arkki on taiteen perusopetusta erityisesti pääkaupunkiseudun suurkaupungeissa antava, vuonna 1993 perustettu arkkitehtuurikoulu. Se on Suomen ensimmäinen alallaan ja maailmallakin melko ainutlaatuinen oppilaitos. Arkkitehtuurikoulu Arkin arkkitehtuurin opetustarjonta lapsille ja nuorille on sisältöjen ja tuntimäärien mukaan arvioituna maailman laajin.

Arkki tarjoaa opetusta kolmessa kaupungissa pääkaupunkiseudulla: Helsingin Kaapelitehtaalla, Espoossa Koulumestarin koululla ja Vantaan Tikkurilan kirjastossa. Taiteen perusopetukseen ja kursseille osallistuu Arkissa vuosittain noin 800 oppilasta. Osallistujien ikähaitari on 4–19 vuotta. Viikoittain arkkitehtuurin perusopetuksessa käy 600 oppilasta.

Arkkitehtuurikoulun toiminnan taustajärjestönä toimii yleishyödyllinen yhdistys Lasten ja nuorten arkkitehtuurikoulu Arkki ry. Yhdistys pyrkii tukemaan ja kehittämään lapsille ja nuorille suunnattua kasvatustyötä, joka liittyy arkkitehtuuriin, rakennettuun ympäristöön, kulttuuriympäristöön, esineelliseen ympäristöön sekä rakentamisen ekologisiin perusteisiin.

Tunnustuksena ansioistaan arkkitehtuurikasvatuksen edistämisessä arkkitehti, pedagogi Pihla Meskanen (s. 1970) palkittiin vuonna 2005 Lastenkulttuurin valtionpalkinnolla. Meskanen on eräs arkkitehtuurikoulu Arkin perustajajäsenistä ja on toiminut sen johtajana ja arkkitehtuuriopetuksen sisältöjen kehittäjänä.

Koulu järjestää taiteen perusopetuksen ja lyhytkurssien ohella myös muuta aiheeseensa liittyvää toimintaa. Esimerkkinä mainittakoon lasten syntymäpäiväjuhlien järjestäminen Arkin tiloissa tai muualla. Arkkitehtuuri-teemaan liittyen lapset saavat ohjattuna koota esimerkiksi kekseistä ja makeisista syötäviä asuinalueita.

Ulkomailla
Arkki on vienyt osaamistaan myös ulkomaille perustamalla ensiksi vuonna 2014 yhteistyössä paikallisen toimijan kanssa lasten ja nuorten arkkitehtuurikoulun Kreikkaan ja Kyprokselle sekä osallistumalla siellä paikallisten arkkitehtien kouluttamiseen arkkitehtuuriopettajiksi. 

Nykyään Arkilla on Suomen Arkin lisäksi kahdeksan muuta Arkkia, jotka toimivat seuraavissa maissa:

 ja  (toimivat yhdessä)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Arkkitehtuuri valinnaisaineeksi alakouluun (22.2.2016) (archinfo.fi)
 Alakoululaiset valitsevat arkkitehtuurin! (27.5.2016) (archinfo.fi)

Taiteen perusopetus
Suomalainen arkkitehtuuri
Ruoholahti
Helsingin oppilaitokset
Espoon oppilaitokset
Vantaan oppilaitokset
Tikkurila
Sampo Rosenlew (leikkuupuimuri)

Sampo Rosenlew on alun perin ainoa suomalainen leikkuupuimurimerkki, jonka valmistaminen alkoi Porin Konepajassa vuonna 1956. Puimurin merkki oli aluksi Sampo, mutta yritysjärjestelyjen jälkeen nimi muuttui Sampo-Rosenlewiksi. Ensimmäistä puimurimallia Sampo 657 LP:tä valmistettiin vuosina 1956–1967 ja sen työlevys oli 6 jalkaa. Moottorina oli ensin VW-teollisuusmoottori ja myöhemmin Perkins. Puimurit olivat aluksi harmaita, kunnes vuonna 1960 väri muuttui keltaiseksi. 

Vuonna 1982 Sammon ja Massey Fergusonin tuotanto yhdistettiin ja Sampo alkoi valmistaa Porissa rinnakkaismalleja Massey Fergusonille. Ainoa ero puimureissa oli Perkins-moottori, kun Sampo oli aiemmin käyttänyt kotimaisen Valmetin moottoria. Vuonna 1985 Sampo Rosenlew osti ruotsalaisen Överum Aktiv -puimuritehtaan Morgånkovasta, jossa alettiin valmistaa Sampo Aktiv leikkuupuimureita. Sampo Rosenlew on valmistanut leikkuupuimureita myös New Hollandille ja John Deerelle. Venäjän Tambovissa valmistetaan lisenssillä Sampo-puimureita.

Mallisto

entiset 
 Sampo 657 LP-892 LP (1956-67)

Sampo 10 (1965-69)

Sampo 20-30 (1968-71)

Sampo 25-40 (1971-73)

Sampo 310-460 (1974-79)

Sampo 500-650 (1978-85)→MF 330 ja 430 valmistus alkoi

Sampo 580-690 (1985-90)→Sampo Överum Aktiv valmistus alkoi

Sampo 2020-2025 (1990-96)

Sampo 2045-2065 (1989-96)

Sampo 2035-2085 TS (1996-99)

Sampo 2035-2085 TS (1999-02)

Sampo 2035-2085 TS (2002-09)

Sampo 2045-2095 (2010-12)

Sampo 3035-3085L TS (2001-07)

Sampo 3045C-3085 Superior (2007-13)

Sampo Comia C4-C8 (2011-17)

Sampo Comia C10-C12 (2013-17)

nykyiset 

Sampo Verrato V4 (2018-)

Sampo Comia C6-C8 (2018-)

Sampo Comia C10-C12 (2018-)

Nykyiset mallit 

Sampo Rosenlew Comia on pienien ja keskisuurien leikkuupuimureiden mallisarja. Pienemmät Comia mallit korvasivat pitkään tuotannossa olleet 2000-sarjan leikkuupuimurit vuonna 2011. Suuremmat Comia mallit korvasivat 3000-sarjan leikkuupuimurit. Se koostuu 5 eri mallista joista pienen kokoluokan leikkuupuimurieita ovat: Comia C4, Comia C6, Comia C8 ja kokoluokan suuremmat ovat: Comia C10 ja Comia C12. Comia C4:ssä on neljä kohlinta ja C6:ssa ja C8:ssa viisi kohlinta. Isommissa C10 ja C12 on kuusi kohlinta. Comia-malleja valmistetaan myös John Deeren väreissä Euroopan markkinoille. Niitä on tehty Norjan markkinoille myös Massey Ferguson -merkkisinä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sampo Rosenlew-leikkuupuimureiden nettisivusto 

 Leikkuupuimurit
Ex-onnelliset

Ex-onnelliset on Johanna Vuoksenmaan ohjaama draamasarja, jonka esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 12. syyskuuta 2016. Sarjassa ovat näytelleet muun muassa Miia Nuutila, Mikko Nousiainen, Jarkko Pajunen, Essi Hellén, Jonna Järnefelt, Pertti Sveholm, Mervi Takatalo ja Jussi Puhakka.

Ex-onnelliset kertoo uudenlaisesta asunto-osakeyhtiöstä, joka on räätälöity eronneiden lapsiperheiden tarpeisiin. Keskiössä on viisi eri perhettä, joissa vanhemmat ovat eronneet. Perheiden asunnot koostuvat vanhempien omista yksiöistä sekä niiden keskellä olevasta moduulista, jossa sijaitsee lapsien huoneet ja olohuone. Asuntojen seinät avautuvat tietokoneen avulla vanhempien haluamassa aikataulussa.

Tuotanto 
Sarjan ensimmäisen tuotantokauden kuvaukset alkoivat syksyllä 2015 ja ne päättyivät keväällä 2016. Kauden budjetti oli 1 975 000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön tukea oli 100 000 euroa. Kausi esitettiin MTV3-kanavalla syys–marraskuussa 2016.

MTV tiedotti huhtikuussa 2017, että Ex-onnelliset saa jatkoa toiselle kaudelle. Kauden kuvaukset alkoivat syksyllä 2017. Kausi julkaistiin ensin C More -suoratoistopalvelussa touko-elokuussa 2018 ja sen esittäminen MTV3-kanavalla lokakuussa 2018. Toisella kaudella sarjan näyttelijöistä mukana olivat lähes kaikki ensimmäisen kauden näyttelijät. Uusina henkilöhahmoina esiteltiin Karoliina Blackburnin ja Eero Ritalan esittämät hahmot.

MTV kertoi huhtikuussa 2019 sarjan jatkuvan kolmannelle ja neljännelle tuotantokaudelle. Kolmannen kauden julkaisu alkoi C Moressa toukokuussa 2020. Televisiossa kausi esitettiin  MTV3-kanavalla loka-joulukuussa 2020. Uusina näyttelijöinä kolmannella kaudella aloittivat muun muassa Pamela Tola, Kris Gummerus sekä Kristo Salminen. Neljännen kauden julkaisu alkoi C Moressa lokakuussa 2020 ja televisiossa se esitettiin huhti-kesäkuussa 2021. Neljännen kauden uusia hahmoja esittivät Minna Suuronen, Helena Vierikko, Taisto Oksanen ja Jarkko Niemi.

Ruotsalainen Bob Films -tuotantoyhtiö suunnittelee sarjasta ruotsinkielistä versiota Ruotsin televisiolle.

Rooleissa

Pääosissa 

 keskeinen rooli

 vieraileva rooli

 ei mukana kyseisellä kaudella

Sivuosissa

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi 

1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä MTV3-kanavalla

Toinen tuotantokausi 

1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä MTV3-kanavalla

Kolmas tuotantokausi 

1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä MTV3-kanavalla

Neljäs tuotantokausi 

1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä MTV3-kanavalla

Lähteet 

Suomalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
C More -alkuperäissarjat
MTV3:n televisio-ohjelmat