joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Krista Tervo

Krista Katariina Tervo (s. 15. marraskuuta 1997 Kotka) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edusti vuoteen 2010 Karhulan Urheilijoita ja sittemmin Karhulan Katajaisia. Häntä valmentaa Jukka Vihtonen. Hän on Suomen ennätyksen haltija.

Tervo sijoittui 11:nneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Eskilstunassa 2015, neljänneksi saman ikäluokan MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2016 ja yhdeksänneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2017. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän sijoittui kuudenneksi Gävlen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Dohan MM-kisoissa 2019 hän jäi karsintaan ollen 21:s tuloksella 68,25. Hän jäi vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa karsinnassa ilman tulosta. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 69,04 ja saman kesän Münchenin EM-kilpailuissa kahdeksanneksi tuloksella 67,85.

Tervo on saavuttanut Kalevan kisoissa kultaa Seinäjoella 2017 tuloksella 67,18, Jyväskylässä 2018 tuloksella 68,60, Lappeenrannassa 2019 tuloksella 69,58 ja Tampereella 2021 tuloksella 70,29 sekä hopeaa 2022. Hän voitti talvimestaruuden 2019. Tervo ylitti ensimmäisenä suomalaisnaisena 70 metrin rajan naisten moukarilla heitettyään 70,18 m Jyväskylässä 19. kesäkuuta 2019. Tulos oli sekä naisten että alle 23-vuotiaiden Suomen ennätys. Hän paransi Suomen ennätystään Somerolla 6. kesäkuuta 2020 tulokseen 71,93 metriä ja 25. heinäkuuta 2020 jälleen Somerolla tulokseen 72,12 metriä. Hän paransi ennätystään 3. heinäkuuta 2021 tulokseen 72,92 metriä, joka oli Suomen kaikkien aikojen toiseksi paras tulos. Hän heitti Suomen ennätyksen 74,40 Leiriassa 19. maaliskuuta 2022.

Tervo on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2017 lähtien. Hän voitti Suomi–Ruotsi-maaottelun moukarikilpailun 2018.

Lähteet 

Suomalaiset moukarinheittäjät
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Suvi Koskinen

Suvi Maria Koskinen (s. 24. huhtikuuta 1997 Kauhajoki) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edustaa Kauhajoen Karhua ja häntä valmentavat Arto Rinta-aho, Henri Hänninen ja Veikka Koskinen.

Koskinen sijoittui alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Eskilstunassa 2015 neljänneksi, saavutti saman ikäluokan MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2016 pronssia tuloksella 62,49 ja sijoittui alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2017 kahdeksanneksi. Hän kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Eugenen MM-kilpailuissa 2022 ja jäi karsintaan tuloksella 67,98.

Kalevan kisoissa Koskinen saavutti pronssia vuonna 2019 ennätyksellään 64,87, vuonna 2020 tuloksella 65,17 ja 2021 tuloksella 66,25. Kalevan kisoissa 2015 hän sijoittui neljänneksi. Moukarin talvimestaruuskilpailuissa hän oli kolmas 2021 ja 2022. Koskisen ennätys on toukokuussa 2022 heitetty 70,39. Painonheitossa (9,07 kg) hän teki Suomen silloisen kaikkien aikojen parhaan tuloksen 21,47 Kurikassa 14. syyskuuta 2019.

Lähteet 

Suomalaiset moukarinheittäjät
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Vehkaoja (sukunimi)

Vehkaoja on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Elina Vehkaoja, näyttelijä
Esa Vehkaoja (s. 1967), eversti ja Puolustusvoimien tiedustelulaitoksen (PVTIEDL) johtaja
Heikki Vehkaoja (1889–1954), kansanedustaja (Maalaisliitto)
Jouni Vehkaoja (s. 1981), salibandyn pelaaja
Marjatta Vehkaoja (o.s. Voionmaa) (s. 1945), kansanedustaja (SDP)
Lielahden kirjasto

Lielahden kirjasto on Tampereen Lielahdessa sijaitseva kirjasto.

Vuonna 1950 Lielahti liitettiin Tampereen kaupunkiin ja Lielahden kirjastosta tuli Tampereen kaupunginkirjaston sivukirjasto. Kirjasto paloi 22. helmikuuta 1976 ja avattiin uudelleen 2. syyskuuta 1976.

Sivukirjaston toiminta päättyi 7. maaliskuuta 1980 ja kirjastotoiminta siirtyi Lentäväniemen sivukirjastoon 9. huhtikuuta 1980.

Lielahteen kirjasto palasi vuonna 2014, kun alueelle valmistui Lielahtikeskus. Rakennuksen ja sisustuksen suunnitteli Arkkitehtitoimisto A3. Kirjasto aloitti toimintansa 19. toukokuuta 2014 Lielahtikeskuksessa.

Lähteet

Viitteet 

Tampereen kaupunginkirjasto
Lielahti
Djebel Irhoud

Djebel Irhoud (Jebel Irhoud) on Marokossa sijaitseva arkeologinen alue, mistä on löydetty nykyihmisen eli Homo sapiensin  300 000 vuotta vanhat fossiilit. Ne ovat 100 000 vuotta vanhemmat kuin aiemmin Itä-Afrikasta Etiopian Omo Kibishistä löydetyt vanhimpina pidetyt nykyihmisen fossiilit.

Jebel Irhoudista löydettiin ensimmäiset fossiilit jo 1960-luvulla. Vuonna 2004 alueella aloitettiin uudet kaivaukset. Kaivauksia johti Max Planck -instituutin Leipzigissä toimivan evoluutioantropologian yksikön paleoantropologi Jean-Jacques Hublin. Fossiileja oli löytämässä myös Marokon INSAP-instituutin tutkimusryhmä, jota johti Abdelouahed Ben-Ncer. Löydettyjen fossiilien joukossa on viiden eri yksilön luita: muun muassa kallon osia, osa alaleukaa, hampaita ja pitkiä luita. Lisäksi löydettiin eläinten luita ja kivityökaluja. Löydöksiä tutkimalla saatiin määriteltyä tarkka aika jolloin nykyihminen asui Djebel Irhoudissa.

Hublin ryhmineen teki satoja erilaisia mittauksia, kerroskuvauksia ja tilastollisia analyysejä löytyneiden fossiilien kasvonpiirteistä. Ne paljastivat, että 300 000 vuotta sitten esi-isien kasvonpiirteet olivat lähestulkoon samanlaiset kuin nykyihmisellä. Kallo oli vain hieman pitkulaisempi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Arkeologiset kohteet Marokossa
Ihmisen evoluutio
Paleontologia
Jyrkilä

Jyrkilä voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

 Jyrkilä, kylä Juustilan lähistöllä luovutetussa Karjalassa
 Jyrkilä, kotkalainen linja-autoyritys
 sukunimenä:
 Faina Jyrkilä (1917–2008), suomalainen sosiologi
 Reino Jyrkilä (1930–1997), SMP:n kansanedustaja

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Nivos

Nivos on Mäntsälän kunnan omistama konserni. Nivos-brändi lanseerattiin tammikuussa 2016. Konsernin tytäryhtiöt ovat Nivos Energia ja Nivos Vesi.

Lähteet 

Mäntsälä
Suomalaiset yritykset
Liisa Tenkku

Anna Liisa Tenkku (o.s. Simojoki, vuoteen 1934 Simelius; 28. lokakuuta 1918 Kuopio – 30. kesäkuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen musiikkipedagogi. Hän valmistui Sibelius-Akatemiasta musiikinopettajaksi vuonna 1942 sekä Jyväskylän yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1971 ja Helsingin yliopistosta filosofian lisensiaatiksi 1977. Hän teki opintomatkoja Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin ja työskenteli musiikinopettajana kouluissa ja vuodesta 1968 toimi lehtorina Jyväskylän yliopistossa ja vuodesta 1975 Helsingin yliopiston opettajankoulutuslaitoksessa vuoteen 1983 saakka.

Tenkku julkaisi musiikin oppikirjoja (Karuselli: Koululaisen musiikkikirja ja Vihreä viserryskone ynnä muita) sekä kolme muistelmateosta, joista Inkeriläisiä siirtämässä perustuu Tenkun ja hänen aviomiehensä filosofi Jussi Tenkun sotakokemuksiin.

Julkaisuja
 Seimen äärellä: Joulukuvaelmia ja legendoja. Koonnut Liisa Tenkku 1979. (28 sivua.)
 Linnankivi, Marja – Tenkku, Liisa – Urho, Ellen: Musiikin didaktiikka. Gummerus 1981. WSOY 1988.
 Amerikkalainen alkusoitto: Muistelmat. Pilot-kustannus (omakustanne) 2005.
 Inkeriläisiä siirtämässä: Jussi ja Liisa Tenkun päiväkirjat 1943–1944. Suomalaisen kirjallisuuden Seura 2008.
 Elämä, lyhyt matka – mutta rikas. (Omakustanne.) 2012.

Lähteet

Vuonna 1918 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Suomalaiset musiikkipedagogit
Suomalaiset tietokirjailijat

Aiheesta muualla
Liisa Tenkun muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Xerox Alto

Xerox Alto on Xeroxin Palo Alton -yksikössä (PARC) kehittämä työasema. Tietokone oli ensimmäinen, jossa yhdistyivät tietokonehiirellä ohjattu graafinen käyttöliittymä, Ethernet-verkkoliittymä ja vaihdettavat massamuistit. Ensimmäinen yksilö valmistui vuonna 1973.

Inspiraatiota tietokoneen kehittämiseen saatiin Douglas Engelbartin vuonna 1968 esittelemästä oN-Line System (NLS) -järjestelmästä.

Tietokonetta ei koskaan myyty kuluttajatuotteena mutta sitä lahjoitettiin yliopistoille. Valmistuskustannuksien arvioitiin olevan 12 000 dollaria ja kaupallisen tuotteen hinta olisi ollut 40 000 dollaria. Laitetta valmistettiin noin – kappaletta kymmenen vuoden aikana. Alton jälkeen Xerox teki useita niin sanottuja D-sarjan tietokoneita: Dolphin (D0), Dorado (D1), Dicentra ja Daybreak.

Alton konseptit kaupallistettiin vuonna 1981 julkaistussa Xerox Star (Xerox 8010) -tietokoneessa, joka maksoi yli 16 000 dollaria. Starin kehityksestä kerrotaan, että tärkeänä kohtana oli käyttäjän interaktio koneen kanssa ja konseptimallia kehitettiin ennen laitteiston tai ohjelmiston kehittämistä.

Ohjelmistot 
Tietokoneelle tehtiin myös ensimmäinen WYSIWYG-teksinkäsittelyohjelma. Butler Lampson ja Charles Simonyi suunnittelivat Bravo-nimisen tekstinkäsittelyohjelman tietokoneelle. Maze War -tietokonepelistä oli versio Altolle. Alto Trek oli Rick Rashidin ja Gene Ballin kehittämä ensimmäinen hiirellä pelattava peli.

Ohjelmointia koneelle tehtiin aluksi BCPL-kielellä, ja myöhemmin Mesa- ja Smalltalk-kielillä, jotka molemmat on kehitetty PARC:ssa. Smalltalk oli kielen lisäksi ohjelmointiympäristö, jonka kehitykseen vaikutti Alan Kay.

Tietokoneessa oli tuki 16-bittiselle merkistölle.

Tekniset tiedot 
Tietokone koostui pöydän päälle asetettavasta näytöstä, näppäimistöstä ja hiirestä, sekä pienen jääkaapin kokoisesta keskusyksiköstä. Tietokoneessa oli myös netboot-ominaisuus, jossa tietokone pystyi lataamaan ohjelmiston verkkoyhteyden kautta kiintolevyn ollessa sammutettuna.

Tietokoneessa oli:
 Texas Instrumentsin 74181-mikropiiriin perustuva mikrokoodia käyttävä suoritin
 128 KB keskusmuistia (laajennettavissa 512 KB)
 yksilevyinen 2,5 MB kiintolevy, johon levy voitiin vaihtaa

74181-piiri oli käytössä useissa aikakauden minitietokoneissa. Piiri ei ollut vielä varsinainen mikroprosessori, koska siinä oli vain ALU-yksikkö.

Lähdekoodit 
Tietokoneelle kehitettyjen ohjelmien lähdekoodit on julkaistu vuonna 2014.

Vaikutus 
Vuonna 1979 SIGGRAPH-tapahtumassa esiteltiin PERQ-työasema, jonka kehitykseen Xerox Alto vaikutti.
Alton idea rakentaa pieni malli suuresta osituskäyttöjärjestelmästä vaikutti myös Lisp-koneisiin.

Alto vaikutti muun muassa Niklaus Wirthin ryhmän kehittämään Lilith-työasemaan.

Altoon kehitetty tekniikka vakuutti Steve Jobsin muuttamaan Apple Lisan tekstipohjaisesta graafiseen käyttöliittymään perustuvaksi. Useat Xerox PARCin työntekijät siirtyivät myöhemmin Applelle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Inside the vintage Xerox Alto's display, a tiny lightbulb keeps it working 
 Dokumentaatiota bitsavers.org-palvelussa 

Tietokoneet
Xerox
Vuoden 1973 tietokoneet
Atsobentseeni

Atsobentseeni (C12H10N2) on aromaattisiin atsoyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa väriaineiden valmistukseen sekä agarisidinä.

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa atsobentseeni on keltaisia tai punaoransseja kiteitä. Yhdiste on veteen liukenematonta ja liukenee orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja etikkahappoon. Atsoyhdisteille tyypillisesti atsobentseenillä esiintyy cis-trans-isomeriaa. Isomeereista trans-isomeeri on stabiilimpi ja siten vallitseva muoto. Trans-atsobentseeni isomeroituu cis-isomeerikseen, kun sitä säteilytetään ultraviolettivalolla. Cis-atsobentseeni isomeroituu trans-isomeeriksi lämmityksen tai ultraviolettivalosäteilytyksen vaikutuksesta. Aine voidaan pelkistää hydratsobentseeniksi tai aniliiniksi.

Atsobentseeni on myrkyllistä ja on myrkyllisyydeltään verrattavissa nitrobentseeniin. Yhdiste ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Atsobentseeni saattaa olla karsinogeenista.

Valmistus ja käyttö
Ensimmäisen kerran atsobentseeniä valmisti Eilhard Mitscherlich vuonna 1834 pelkistämällä nitrobentseeniä emäksisissä olosuhteissa. Nykyäänkin valmistus perustuu nitrobentseenin pelkistykseen joko raudan avulla happamissa olosuhteissa tai yleisemmin emäksisissä olosuhteissa sinkin tai natriumstanniitin avulla tai elektrolyyttisesti.

Atsobentseeniä voidaan käyttää muun muassa väriaineiden, hyönteismyrkkyjen ja vulkanoinninkiihdyttimien valmistamiseen. Yhdistettä voidaan myös käyttää kasvihuoneissa punkkien hävittämiseen ja erityisen tehokas se on punkkien munia vastaan.

Lähteet

Aromaattiset yhdisteet
Jemal Yimer

Jemal Yimer (s. 11. syyskuuta 1996) on etiopialainen kestävyysjuoksija.

Yimer sijoittui Afrikan-mestaruuskilpailuissa Durbanissa 2016 neljänneksi 10 000 metrin juoksussa. Hän sijoittui Kampalan maastojuoksun MM-kilpailuissa 2017 neljänneksi henkilökohtaisessa kilpailussa ja voitti kultaa joukkuekilpailussa. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 10 000 metrillä viidenneksi.

Yímer sijoittui puolimaratonin MM-kilpailuissa Valenciassa 2018 neljänneksi ja voitti kultaa joukkuekilpailussa. Hän voitti samana vuonna 10 000 metrin Afrikan-mestaruuden Asabassa ajalla 29.08,01.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat

Lähteet 
 

Etiopialaiset kestävyysjuoksijat
Etiopialaiset maastojuoksijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Arnold Schwarzeneggerin filmografia

Tämä on luettelo Arnold Schwarzeneggerin filmografiasta.

Lähteet 

Filmografiat
Arnold Schwarzenegger
Abdelmalik Lahoulou



Abdelmalik Lahoulou (s. 7. toukokuuta 1992) on algerialainen aitajuoksija, joka kilpailee 400 metrin aidoissa. Lahouloun ennätys 400 metrin aidoissa on 48,39 s, joka syntyi Dohan MM-kilpailujen välierissä 28. syyskuuta 2019.

Vuoden 2014 Afrikan-mestaruuskilpailuissa Lahoulou ei päässyt 400 metrin aidoissa finaaliin, mutta oli seuraavana vuonna MM-kilpailuissa 2015 Pekingissä jo välierissä. Vuonna 2015 hän oli lisäksi Afrikan kisoissa mestari ja kolmas 4 × 400 metrin viestissä sekä toinen Universiadeissa Gwangjussa. Rion olympialaisissa 2016 Lahoulou juoksi alkuerissä oman ja Algerian ennätyksen 48,62 s, jolla eteni välieriin. Välierissä hän sijoittui eränsä neljänneksi, mutta ei päässyt loppukilpailuun. Myös Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui välierissä. Saman vuoden Taipein universiadeissa hän oli kolmas.

Lahoulou saavutti Tarragonan Välimeren kilpailuissa 2018 pronssia 4 × 400 metrin viestissä ja sijoittui neljänneksi 400 metrin aitajuoksussa. Hän voitti samana vuonna 400 metrin aitojen Afrikan-mestaruuden Asabassa Algerian ennätysajalla 48,47. Seuraavana vuonna hän voitti aitajuoksussa kultaa Rabatin Afrikan kisoissa ajalla 49,08. Hän juoksi Dohan MM-kilpailujen välierissä Algerian ennätyksen 48,39. Loppukilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui välierissä. Vuonna 2022 hän saavutti Afrikan-mestaruuskilpailuissa hopeaa 400 metrin aitajuoksussa sekä Välimeren kilpailuissa kultaa 4 × 400 metrin viestissä ja pronssia 400 metrin aitajuoksussa. Eugenen MM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä.

Lahoulou osallistui 400 metrin aitajuoksussa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuihin 2009 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin 2010, mutta jäi kummassakin kilpailussa alkueriin. Vuoden 2011 alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa Lahoulou voitti kultaa.

Algerian mestaruuden 400 metrin aidoissa Lahoulou on voittanut vuosina 2013–2019 ja 2022.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradoilla 

Lähde

Lähteet

Aiheesta muualla 

Algerialaiset 400 metrin aitajuoksijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Everett K. Ross

Everett Kenneth Ross on fiktiivinen hahmo Marvel Comicsin sarjakuvissa, joka toimii Mustan Pantterin liittolaisena. Hahmo teki ensiesiintymisensä Ka-Zar -lehden neljännen sarjan numerossa 17 (syyskuu 1998).

Hahmon fiktiivinen historia 
Everett Ross työskenteli Yhdysvaltain ulkoministeriölle. Hänen tehtävänsä oli toimia ulkomaalaisten diplomaattien saattajana Yhdysvalloissa. Hänen elämänsä ja näkemyksensä muuttuivat täysin, kun hän sai tehtäväkseen työskennellä T’Challalle, Mustaa Pantterille ja Wakandan hallitsijalle.

Ross on avustanut T’Challaa useita uhkia vastaan, jotka ovat uhanneet Wakandan asemaa. Vastineeksi T’Chala itse avusti Rossia monissa tämän omista tehtävistä. Ensimmäinen uhka oli roistomaisten vakoojien ryhmä 'Xcon', joka tuki Reverend Acheben johtamaa vallankaappausyritystä. Wakandan tuntevana asiantuntijana, Ross työskenteli myös NSA:n ja muutamien hallituksen virkamiesten neuvonantajana. Hän osallistui myös Wakandaa käsittelevään tapamiseen Valkoisessa talossa.

Ross toimi myös Shurin, Mustan Pantterin pikkusiskon, yhteyshenkilönä, kun Shuri oli hyväntahdon lähettiläänä vierailulla Yhdysvalloissa. Salamurhaajat hyökkäävät heidän kimpuunsa, mutta Shuri pelasti Rossin hengen.

Muissa medioissa

Televisio 
Everett Ross esiintyi vuonna 2010 animaatiosarjassa Black Panther, ääninäyttelijänään David Busch.

Elokuvat 
 Martin Freeman näyttelee Everett Rossia Marvel Cinematic Universen elokuvissa. Vuonna 2016 elokuvassa Captain America: Civil War hän työskenteli terrorismin vastaisessa yksikössä, raportoiden suoraan ulkoministeri Thaddeus Rossille ja toimien myös Sharon Carterin esimiehenä. Hän työskenteli Tony Starkin / Rautamiehen johtaman Kostajien ryhmittymän sekä T’Challan kanssa tarkoituksenaan pidättää Sokovian sopimusta rikkonut Steve Rogersin / Kapteeni Amerikan johtama Kostajien ryhmittymä sekä Wienin kansainvälisen keskuksen pommi-iskuun syylliseksi lavastettu James ”Bucky” Barnes / Talvisotilas. Lopussa hän vangitsi selliin pommi-iskun todellisen aiheuttajan, Helmut Zemon, jonka T’Challa oli pidättänyt Siperiassa.
Freeman jatkoi Everett Rossin roolissa vuoden 2018 elokuvassa Black Panther. T’Challa tapaa hänet Busanissa, Etelä-Koreassa, ja Ross paljastuu henkilöksi, joka oli tarjoutunut ostamaan vibraniumista tehdyn esineen, jonka Ulysses Klaue oli varastanut Lontoosta. Klaue saadaan pidätettyä, mutta Erik ”Killmonger” Stevens vapauttaa Klaue’n ja Ross haavoittuu luodista, joka oli tarkoitettu Nakialle. T’Challa vie Rossin parannettavaksi Wakandaan, jonka todellisesta kulttuurista ja politiikasta muu maailma oli tietämätön. Killmonger paljastuu myöhemmin T’Challan serkuksi, jonka isä N’Jobu oli aikoinaan palkannut Klaue’n varastamaan vibraniumia. Killmongerin voitettua T’Challalta Wakandan kuninkuus, Ross auttoi Ramondaa ja Shuria pelastamaan T’Challan hengen ja myöhemmin taistelussa ohjaa wakandalaista hävittäjää estääkseen Killmongerin kätyreitä kuljettamasta aseita pois Wakandasta. Lopputekstien välissä näytetyssä kohtauksessa Ross on YK:n kokouksessa, jossa T’Challa kertoo maailmalle totuuden Wakandasta.

Lähteet 

Marvel-universumin sivuhenkilöt
Hydrograd


Hydrograd on yhdysvaltalaisen rockyhtye Stone Sourin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 30. kesäkuuta 2017. Albumi on enemmän rock and roll- tyyppinen verrattuna yhteen aiempiin albumeihin ja siinä havaittavissa "groovimpaa" soundia. 18 kappaletta nauhoitettiin, joista 15 päätyi albumille.

Kappaleet

Kokoonpano 
Corey Taylor – laulu, kitara, koskettimet
Josh Rand – kitara
Roy Mayorga – rummut, perkussiot
Christian Martucci – kitara, taustalaulu
Johny Chow – bassokitara, taustalaulu

Arvostelut 
 Metacritic: 73/100
 Allmusic:

Lähteet 

Stone Sourin albumit
Vuoden 2017 albumit
Joonas Rinne

Joonas Juhani Rinne (s. 20. toukokuuta 1995 Karstula) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edustaa Saarijärven Pullistusta ja häntä valmentaa Minna Rinne.

Rinne on voittanut Kalevan kisoissa 1 500 metrillä kultaa vuosina 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 ja 2022 sekä saavuttanut 800 metrillä kultaa vuosina 2020, 2021 ja 2022, hopeaa vuonna 2018 sekä pronssia vuosina 2017 ja 2019. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 1 500 metrillä kultaa vuosina 2017, 2018, 2021 ja 2022 sekä hopeaa vuosina 2016 ja 2020. 800 metrillä hän on saavuttanut kultaa 2020, 2021 ja 2022 sekä viisi hopeaa vuosina 2013, 2016, 2017, 2018 ja 2019.

Napolin kesäuniversiadeissa 2019 Rinne sijoittui 1 500 metrillä pronssille. Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä ennätyksellään 3.41,40.

Rinne juoksi vuonna 2012 800 metrin silloisen 17-vuotiaiden Suomen ennätyksen 1.51,02. Hän onnistui sivuamaan tätä henkilökohtaista ennätystään vasta vuonna 2016 ja rikkomaan sen vuonna 2017.

Rinne toimii AV-alan yrittäjänä.

Henkilökohtaiset ennätykset 
Ulkoradat
800 m: 1.45,96 (19.8.2021)
1 500 m: 3.38,56 (2.6.2021)
Sisäradat
800 m: 1.49,98 (13.2.2022)
1 500 m: 3.41,40 (4.3.2021)

Lähteet 

Suomalaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Banana Islands

Banana Islands on saariryhmä Yawri Bayn rannikolla Sierra Leonessa. Se koostuu kolmesta saaresta: Dublinista, Rickettsistä ja ainoasta asumattomasta saaresta Mes-Meheux’stä. Dublin Islandin leimallinen piirre ovat sen rannat, kun taas Ricketts Islandia hallitsevat metsät. Saariryhmän suurimmat tulot tulevat kalastuksesta ja matkailusta.

Dublin ja Ricketts
Dublin- ja Rickettssaarilla asuu yhteensä noin 900 ihmistä. Portugalilaisten merimiesten tiedetään käyneen saarilla 1600-luvulla, ellei aikaisemminkin. 1700-luvun lopulla ja 1800-luvulla saarille asettui vapautettuja orjia, jotka tulivat suurimmaksi osaksi Amerikasta. Suurin osa saarien asukkaista on heidän jälkeläisiään.

Lähteet
 

Sierra Leonen saaret
Marcos Siebert

Marcos Siebert (s. 16. maaliskuuta 1996 Mar del Plata) on argentiinalainen autourheilija. Siebert on vuoden 2016 Italian Formula 4 -sarjan mestari. Kaudella 2017 hän kilpaili GP3-sarjassa Campos Racing -tallissa.

GP3 -tulokset 

Argentiinalaiset autourheilijat
GP3-kuljettajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Mira Luodin diskografia

Tämä artikkeli on suomalaislaulaja Mira Luodin diskografiasta. Hän on julkaissut soolouransa aikana kaksi studioalbumia. Aiemmin hän on julkaissut osana PMMP-yhtyettä kuusi albumia.

Albumit

Singlet

Musiikkivideot 
 Pinnan alla (2016 – ohj. Herra Ylppö)
 Puhu mulle hulluudesta (2016 – ohj. Mikko Kuparinen)
 Musta laatikko (2016)
 Lähiölaulu (2016 – ohj. Herra Ylppö)
 Tunnelivisio (2016 – ohj. Herra Ylppö)
 Menolippu (2017)

Katso myös 
 PMMP:n diskografia

Lähteet 

Diskografiat
Rolf Sorg

Rolf Sorg (s. 18. lokakuuta 1963) on saksalaissyntyinen yrittäjä ja PM-International AG:n perustaja ja toimitusjohtaja.

Ura
Rolf Sorg kiinnostui suoramyynnistä opiskeluaikoinaan, kun hän halusi tienata hieman ylimääräistä. Muutaman menestyksekkään alalla vietetyn vuoden jälkeen hän päätti keskeyttää koneenrakennusalan opintonsa ja keskittyä täydellisesti liiketoimintaan.

Vuonna 1993, kun hänen työnantajansa teki ennalta arvaamatta konkurssin, Sorg perusti PM-Cosmetics GmbH:n, jonka ensimmäinen toimipaikka oli Saksan Limburgerhofissa. Vuonna 1994 perustettiin emoyhtiö PM-International Luxemburgissa. Vuonna 2009 yrityksen liikevaihto saavutti 100 miljoonan euron rajapyykin, ja vuonna 2016 se oli 460 miljoonaa dollaria.

Sorg on asunut Luxemburgissa vuodesta 1998, ja hän on Luxemburgin kansalainen. Hän on naimisissa Vicki Sorgin kanssa, joka toimii yhtiössä hyväntekeväisyyslähettiläänä. Sorg on kahden lapsen isä.

Vuonna 2014 saksalainen Manager Manazin valitsi Sorgin yhdeksi vuoden yrittäjistä. Vuonna 2022 hänen yrityksensä sijoittui 9. sijalle Direct Selling News Global 100 -listalla.

Kunnianosoitukset ja palkinnot
 Vuonna 2016 Rolf Sorg oli seitsemännen kerran finalistina ”vuoden yrittäjä” -kilpailuissa, joissa palkitaan yritysjohtamisen huippusuorittajia Saksassa ja Luxemburgissa.
 WFDSA (World Federation of Direct Selling Association, suoramyyntijärjestöjen maailmanliitto): WFDSA:n toimitusjohtajajäsenet valitsivat Rolf Sorgin neuvostoonsa.

Lähteet

Saksalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Sci-Hub

Sci-Hub on verkkosivusto, jolla julkaistaan ilmaiseksi tutkimusraportteja ja muita akateemisia tekstejä.  Palvelun slogan on "poistaa esteet tieteen tieltä". Sivuston tarkoituksena on olla vaihtoehto maksullisille tiedejulkaisuille, joiden hinnat kohoavat vuosi vuodelta ja ovat joidenkin asiakkaiden kuten yliopistojen mukaan nousseet kestämättömän korkeiksi. Sci-Hubin perusti vuonna 2011 Venäjällä toimiva kazakstanilainen neurotieteilijä Aleksandra Elbakjan.

Sci-Hub on maailman suurin akateemisten artikkelien piraattipalvelu. Sen tietokannassa oli maaliskuussa 2017 jo 56 miljoonaa artikkelia. Heinäkuussa 2017 julkaistun selvityksen mukaan Sci-Hubin tietokannassa on jo yli 70 prosenttia kaikesta julkaistusta tieteellisestä tutkimuksesta. Alun perin maksumuurin takana ilmestyneistä artikkeleista Sci-Hubissa on yli 85 prosenttia. Tieteenaloittain kattavuus vaihtelee kemian lehtien artikkelien 93 prosentista tietojenkäsittelytieteen 76 prosenttiin. Suurimman tiedekustantamon Elsevierin artikkeleista Sci-Hubissa on 97,3 prosenttia.

Sivusto hakee käyttäjän pyytämää tekstiä PDF-dokumenttina eri yliopistojen palvelujen kautta. Kun teksti löytyy, palvelu tallentaa PDF:n tietokantaansa myös muiden käyttöön. Selvityksessä tarkastellun kuuden kuukauden jakson aikana 2015–2016 sivusto onnistui vastaamaan 99,3 prosenttiin hakupyynnöistä.

Tiedekustantajat ovat käyneet Sci-Hubin kimppuun oikeustoimin.
Joulukuussa 2020 Elsevier, Wiley ja American Chemical Society nostivat oikeusjutun Delhin korkeimmassa oikeudessa saadakseen palvelun estettyä Intian lakien mukaisesti, mutta oikeus torjui tämän. Tammikuussa 2021 Twitter esti Sci-Hubin tunnuksen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Sci-Hub – kamppailu avoimen tieteen puolesta Voima 11.6.2021

Piratismi- ja tiedostonlevityssivustot
Kultarannikko (alue)

Kultarannikko on kultarikas alue, joka sijaitsee nykyään Ghanassa. Alue sijaitsee myös maaöljyä sekä maakaasua täynnä olevalla Guineanlahdella Länsi-Afrikassa.

Etymologia 
Kultarannikko, Orjarannikko, Pippurirannikko sekä Norsunluurannikko nimettiin kaikki siellä sijaitsevien suurimpien tuontitavaroiden mukaan. Kultarannikko sijaitsi Norsunluunrannikosta itään ja Orjarannikosta länteen.

Kultarannikko-termin aikaisimmat maininnat viittaavat kirjaimellisesti alueen rannikkoon eivätkä juurikaan sen sisäosiin. Vasta 1800-luvulla Kultarannikko kuvasi rannikon lisäksi myös suurempaa aluetta.

Siirtomaa-aikainen Kultarannikko 
Kultarannikko oli seuraavien valtioiden siirtomaana:

 Portugalin Kultarannikko (Portugali)
 Brandenburgin Kultarannikko, Preussin Kultarannikko (Brandenburg, Preussi)
 Ruotsin Kultarannikko (Ruotsi)
 Tanskan Kultarannikko (Tanska)
 Alankomaiden Kultarannikko (Alankomaat)
 Brittiläinen Kultarannikko (Yhdistynyt kuningaskunta)

Historia 

Kultarannikko tuli ensin Portugalin siirtomaaksi vuonna 1482, jolloin aluetta kutsuttiin Portugalin Kultarannikoksi. Vuonna 1642 samainen alue tuli osaksi Alankomaiden Kultarannikkoa, joka oli ollut Alankomaiden siirtomaana vuodesta 1598. Alankomaalaiset pysyivät alueella vuoteen 1871, kunnes Brittiläinen Kultarannikko otti haltuunsa heidän siirtokuntansa. 

Oli myös Brandenburgin Kultarannikko, joka perustettiin siirtomaana alueelle vuonna 1682. Tästä alueesta tuli myöhemmin Preussin Kultarannikko, joka myytiin vuonna 1721 Alankomaille. Myös Ruotsilla oli asutuksia Kultarannikolla; Ruotsin Kultarannikko perustettiin vuonna 1650, mutta Tanska-Norja otti sen haltuunsa vuonna 1663 ja liitti sen osaksi Tanskan Kultarannikkoa. Tanskalaiset olivat olleet Kultarannikolla vuodesta 1658. Vuonna 1850 kaikista näistä siirtokunnista tuli osa Brittiläistä Kultarannikkoa.

Katso myös 
Merirosvorannikko

Lähteet 

Ghanan historia
Länsi-Afrikan historia
Länsi-Afrikka
M/S Korsholma

M/S Korsholma oli suomalainen rahtimoottorilaiva, joka valmistui huhtikuussa 1929 Odense Staalskibsværftin telakalta Odensessa Tanskassa. Laiva oli suomalaisomistuksessa vuodesta 1953 alkaen.

Laivan alkuperäinen tilaaja oli oslolainen Fred.Olsen & Co-varustamo ja se sai nimekseen Abraham Lincoln. Vuonna 1953 sen osti helsinkiläisen Alf. Korhosen omistama Kouran Laiva Oy ja laivan kotisatamaksi tuli Vaasa. Samalla se sai myös uudeksi nimekseen Korsholma. Myöhemmin laivan omistajana oli helsinkiläinen Vaasan Laiva Oy.

Korsholma törmäsi 31. maaliskuuta 1957 Pohjanmerellä yhteen tanskalaisen Malacca-laivan kanssa. Laiva oli tällöin matkalla Los Angelesiin rahtinaan Volkswagen Kupla -autoja. Vuonna 1959 laiva törmäsi Portlandissa Oregonissa Burlington Northern Railroadin rautatiesiltaan. Korsholma romutettiin maaliskuun lopussa 1962 Miharassa Japanissa.

Laivan pituus oli 140,56 metriä, leveys 17,14 metriä ja syväys 7,94 metriä. Laivan bruttovetoisuus oli 5 740 tonnia ja kuollut paino oli 9 500 tonnia. Laivan moottoreina oli kaksi kahdeksansylinteristä nelitahtista Burmeister & Wain dieselmoottoria, joiden yhteisteho oli 4 080 hevosvoimaa.

Lähteet 

Rahtilaivat
Tsargrad

Tsargrad () on venäläinen televisiokanava, joka on toiminut huhtikuusta 2015 lähtien. Se ilmoittaa katsojamääräkseen 20 miljoonaa ja mainostaa itseään ensimmäisenä venäläisenä konservatiivisena ajankohtaiskanavana. Kanavan pääjohtaja on Elena Šaroikina ja päätuottaja sekä -omistaja Konstantin Malofejev. Malofejevin mukaan kanava on suunniteltu venäläisen ortodoksisen enemmistön äänenkannattajaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Venäläiset televisiokanavat
Kesseli

Kesseli voi tarkoittaa:

 Pasi Kesseli (s. 1958), kirjailija, luennoitsija ja sotilas
 Pentti Kesseli (1942–2017), ammattiyhdistysaktiivi
 Reino Kesseli (1925–1984), metsätyömies ja moottorisahataiteilija
Erkki Savolainen (toimittaja)

Erkki Savolainen (6. syyskuuta 1927 Helsinki – 31. tammikuuta 2009 Juankoski) oli suomalainen toimittaja ja kääntäjä. Hän oli yksi ensimmäisiä maakuntalehtien ulkomaantoimittajia.

Savolaisen kirja Villi linja kertoi hänen ja Tapio Tapiovaaran vuonna 1953 tekemästä matkasta suomalaisella Liberty-alus S/S Tranvikilla Kauko-Itään. Laiva vei romulastin Puolasta Kiinaan, kiersi eri Kauko-Idän satamissa ja palasi sitten Englantiin.

Erkki Savolainen suomensi 1960-luvulla useita Ian Flemingin kirjoja.

Teoksia 
 Villi linja : kertomus matkasta kaukaiseen itään ; kuvituksena Tapio Tapiovaaran 25 matkalla tekemää piirrosta. Otava 1955
 Kuopio ; tekijät Eino Malm, Erkki Savolainen, Kimmo Kaivanto. Lehmus, Tampere 1962
 Meet the Finns ; pictures Mario de Biasi ; text Erkki Savolainen ; english translation Diana Tullberg. Tammi 1969, 2. painos 1973
 Retki suveen ja taiteeseen - A journey into the summer and the world of art ; valokuvaus Erkki Savolainen ; teksti Jorma Savolainen ; käännös Jarmo J. Jaakola. Helsinki 1975
 Niilo Wälläri : legenda jo eläessään ; kuvat Vappu Ahomaa ym, WSOY 1978

Toimitustöitä 
 Kallaveden leijonien kevätmurinat ; toim. Erkki Savolainen. Lions Club Kuopio-Kallavesi, Kuopio 1961
 Mario de Biasi : Finlandia : Suomi vierain silmin ; tekstiosan toim. Erkki Savolainen. Tammi 1967
 Arvo Turtiainen : Elämää ja ystäviä, mukana Kauko Forsell ym. ; toim. Erkki Savolainen. Tammi 1980
 Heikki Immeli : Viisas vaeltaja ei jätä jälkiä : esseitä ja aforismeja ; sisällön valintaan on osallistunut toim. Erkki Savolainen. Matkalukemisia 1. Suomen matkailuliitto, Helsinki 1988

Suomennoksia 
 Ian Fleming : Elät vain kahdesti : jännitysromaani. Gummerus 1964, 7. painos 1988 (alkuteos You only live twice)
 Ian Fleming : Hänen Majesteettinsa salaisessa palvelussa : jännitysromaani. Gummerus 1964, 5. painos 1974 (alkuteos On Her Majesty's Secret Service)
 Ian Fleming : James Bond ja kultainen ase : jännitysromaani. Gummerus 1965 (alkuteos The man with the golden gun)
 Ian Fleming : Syntiset kaupungit. Gummerus 1965 (alkuteos Thrilling cities)
 John Gardner : Isku vyön alle : jännitysromaani. Gummerus 1967 (alkuteos Understrike)
 Ellis K. Meacham : Itä-Intian purjehtija. Gummerus 1973 (alkuteos The East Indiaman)
 Ellis K. Meacham : Bombayn merirosvot. Gummerus 1975 (alkuteos On the company's service)

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Suomentajat
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Bentley Flying Spur

Bentley Flying Spur on ylellinen sedan, jota brittiläinen Bentley on valmistanut Dresdenissä,  Saksassa vuodesta 2013. 
Se esiteltiin yleisölle Salon International de l’Auto et accessoiressa.

Lähteet 

Flying Spur
F-segmentin autot
2010-luvun autot
2020-luvun autot
Ozark (televisiosarja)

Ozark on yhdysvaltalainen rikosdraamasarja, jonka ovat luoneet Bill Dubuque ja Mark Williams. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Netflix-suoratoistopalvelussa 21. heinäkuuta 2017. Sarjan pääosia näyttelevät Jason Bateman ja Laura Linney. Bateman toimii sarjassa myös yhtenä tuottajista ja ohjaajista. Hän sai vuonna 2017 Golden Globe -ehdokkuuden miespääosastaan sarjassa.

Sarja kertoo meksikolaisen huumekartellin kiristämästä rahoitusneuvojasta, joka joutuu epäonnistuneen rahanpesuoperaation jälkeen lähtemään perheineen Chicagosta Ozarkvuorten järviseudulle ja keksimään uusia keinoja maksaakseen miljoonien dollarien velkansa mafiapomolle. Vaimo saa paikan kiinteistönvälittäjänä ja etsii samalla miehelleen sopivia yrityksiä rahanpesutoimintaa varten. Teini-ikään tulleet tytär ja poika alkavat oireilla tilanteessa omilla tavoillaan.

Sarjan ensimmäinen tuotantokausi koostuu yhdeksästä tunnin mittaisesta jaksosta sekä 80 minuutin mittaisesta päätösjaksosta. Kriitikot kuvasivat sarjaa lupaavaksi, muttei alkunsa puolesta vielä aivan parhaiden modernien rikossarjojen veroiseksi. Toinen tuotantokausi käsittää kymmenen jaksoa. Kolmas kausi koostuu kymmenestä jaksosta, joista kaksi ensimmäistä on ohjannut Jason Bateman.

Neljäs ja viimeinen tuotantokausi on jaettu kahteen osaan. Ensimmäinen osa julkaistiin Netflixisissä 21. tammikuuta 2022.

Rooleissa

Tuotanto
Sarjan tarina sijoittuu Missourissa sijaitsevan suuren Lake of the Ozarks -tekoaltaan matkailubisnekseen, mutta Georgian osavaltion tarjoamien veroetujen ja parempien yhteyksien vuoksi sarjaa kuvataan muutamia ulkokuvia lukuun ottamatta Atlantan lähellä sijaitsevan Lake Allatoona -tekoaltaan ympäristössä.

Vastaanotto
Helsingin Sanomien Veli-Pekka Lehtonen kirjoitti sarjan ensimmäisen kauden olevan vuoden 2017 televisiotarjonnan parhaimmistoa ja kehui etenkin Laura Linneyn roolityötä. Hän epäilee sarjan jääneen vähälle huomiolle kevyistä rooleista aiemmin tunnetun Jason Batemanin ja ”Trump-Amerikan” hieman kliseisen käsittelyn takia.

Toisen tuotantokauden poliittiset teemat kasinolainsäädäntöineen häiritsivät joitakin kriitikoita, kun taas toiset pitivät toista kautta ensimmäistä parempana erityisesti vahvojen naisrooliensa (Laura Linney, Julia Garner ja Lisa Emery) ansiosta.

Maaliskuussa 2022 Jussi Lehmusvesi kirjoitti Helsingin Sanomissa, että sarja löytää itsensä lopullisesti vasta kolmannella kaudella: ”Silloin astuu entistä voimakkaammin esiin sarjan todellinen päähenkilö: Martyn ja Wendyn avioliitto. Samalla kun sarja kertoo huumeiden, rahan ja markkinatalouden logiikasta, sen keskiössä ovat vanhempien parisuhteessa vallitsevat valtakiemurat.” Neljännen ja viimeisen tuotantokauden puolivälissä hyvä ja paha ovat Lehmusveden mielestä menneet Byrden perheellä yhä pahemmin sekaisin: ”Hyväntekeväisyys on bisnestä, bisnes on politiikkaa, politiikka on hyväntekeväisyyttä, ja kaikki on huumekauppaa.”

Lähteet

Aiheesta muualla

2010-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Netflix-alkuperäissarjat
Ostmark (Itävalta)

Ostmark (”Itäinen rajamaa”) oli Itävallan nimenä vuosina 1938–1942 sen jälkeen, kun se oli yhdistetty natsi-Saksaan (Anschluss).

Itävallan liittäminen Saksaan
Sen jälkeen kun itävaltalaissyntyinen Adolf Hitler oli toteuttanut kotimaansa yhdistämisen Saksaan, mikä oli kuulunut hänen tavoitteisiinsa, Saksan kansalliss­osialistinen hallitus muutti maan nimen Österreich, joka merkitsee ”itäistä valta­kuntaa” (ja josta myös suomen­kielinen nimi Itävalta on käännös), muotoon Ostmark, joka tarkoittaa ”itäistä rajamaakuntaa”. Nimen­muutoksen tarkoituksena oli osoittaa, ettei Ostmark (Itävalta) enää ollut itsenäinen valtakunta () vaan Saksan itäinen raja­maa­kunta ().

Ostmark oli ennestään ollut histori­oitsijoiden käyttämä nimitys keski­aikaisesta Itävallan mark­kreivi­kunnasta (Marcha orientalis), joka kuitenkin omana aikanaan oli tunnettu Ostarrîchi. 

Elokuussa 1938 Donau-Zeitung ylpeästi nimitti Passauta ”uuden Ostmarkin kehdoksi”.

Aluejako
Toukokuun alussa 1939 tuli voimaan laki Ostmarkin hallinnon rakenteesta (, tunnettu myös lyhemmällä nimellä Ostmarkgesetz.  Lailla lakkautettiin Itävallan aikaisemmat osavaltiot ja tilalle perustettiin seitsemän Reichsgauta. Niistä kunkin korkein virkamies toimi sekä kuvernöörinä (Reichstatthalter) että natsi­puolueen Gauleiterina.  Nämä Reichsgaut olivat:
 Kärnten, johon kuului myös Itä-Tiroli; siihen liitettiin myös Slovenian Kärnten ja Oberkrain (Gorensjska) sen jälkeen, kun Saksa vuonna 1941 valtasi Jugoslavian
 Niederdonau (”Ala-Tonava”); Ala-Itävallan saama uusi nimi, pääkaupunkina Krems an der Donau; siihen liitettiin myös Burgenlandin pohjois­osa Eisenstadt mukaan luettuna sekä Määrin eteläiset alueet () Znojmon ympärillä, jotka oli liitetty Saksaan Münchenin sopimuksen perusteella vuonna 1938 osana Sudeetti­alueita
Salzburg
Steiermark, siihen liitettiin myös Burgenlandin eteläosa sekä Jugoslavian valtauksen jälkeen vuonna 1941 myös Slovenian Štajerska
 Tiroli, johon liitettiin myös Vorarlberg
 Wien, johon liitettiin myös muutamat ennen vuotta 1938 Ala-Itävaltaan kuuluneet kunnat.

Reichsgau oli uusi hallinnollisen jaotuksen yksikkö, joka korvasi osavaltiot muutoin täysin keskitetysti hallitussa Kolmannessa valta­kunnassa.  Kun Ostmark-nimenkin katsottiin vielä liiaksi muistuttavan vanhasta, aiemmin itsenäisestä Itä­vallasta, tämäkin nimi poistettiin vuonna 1942 käytöstä ja edellä mainituista Reichsgau-alueista alettiin käyttää yhteis­nimitystä Donau- und Alpenreichsgaue'' (”Tonavan ja Alppien Reichsgaut”).

Uusi Itävalta 
Kun liittoutuneet toisen maailman­sodan jälkeen miehittivät koko Saksan, Itävalta mukaan luettuna, itsenäinen Itävalta muodostettiin vuoden 1943 Moskovan julistusten mukaisesti uudestaan, ja sen rajat olivat samat kuin ennen vuotta 1938. Itävalta julistautuikin itsenäiseksi jo 27. huhtikuuta 1945, lähes kaksi viikkoa ennen Saksan antautumista. Aluksi uusi Itävalta kuitenkin oli vuoteen 1955 saakka liittoutuneiden miehitys­vallan alainen ja jaettuna neljään miehitysvyöhykkeeseen.

Lähteet 

Itävallan historia
Natsi-Saksa
Saksan siviilihallinto liitetyillä alueilla toisen maailmansodan aikana
Saksan entiset hallintopiirit
Premier Guitar

Premier Guitar on kuukausittain ilmestyvä  yhdysvaltalainen aikakauslehti. Se on Euroopan myydyin kitaramusiikkiin keskittyvä lehti. Premier Guitarin pääkonttori sijaitsee Marionissa, Iowa, Yhdysvallat.

Premier Guitar julkaisee joka kuussa uusia tabulatuureja kitaralle pääosin metalli- ja rock-kappaleista. Lehti sisältää myös yhtyeiden ja kitaristien haastatteluja sekä kitaroiden ja soitossa tarvittavien laitteiden esittelyjä. Premier Guitar ensimmäinen numero ilmestyi heinäkuussa 2007. Lehden historian aikana yli 12 kertaa haastateltavana on ollut monia tunnettuja kitaristeja, kuten Pete Townshend (The Who), Ron Wood (Rolling Stones), Joe Perry (Aerosmith), Guthrie Govan, Brent Hinds ja Bill Kelliher (Mastodon), Dave Mustaine ja Chris Broderick (Megadeth) ja Yuri Landman.

Aiheesta muualla
Premier Guitar

Yhdysvaltalaiset aikakauslehdet
Musiikkilehdet
Vivianne Miedema

Vivianne Miedema (s. 15. heinäkuuta 1996) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Alankomaiden naisten maajoukkueessa lokakuun 2022 puoliväliin mennessä 115 maaottelua ja tehnyt niissä 95 maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Albaniaa vastaan 26. syyskuuta 2013. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 2017. Hän teki EM-lopputurnauksessa neljä maalia, joista kaksi Tanskaa vastaan pelatussa, lukemiin 4–2 päättyneessä loppuottelussa. MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti hopeaa ja oli joukkueensa paras maalintekijä tehtyään kolme maalia. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi kaksi ottelua. Hän oli poissa joukkueensa toisesta ja kolmannesta alkulohko-ottelusta positiivisen koronavirustestituloksen vuoksi.

Seuratasolla Miedema on edustanut kaudesta 2017–2018 alkaen englantilaista Arsenalia. Kausina 2014–2017 hän pelasi Saksassa Bayern Münchenin joukkueessa ja sitä ennen kotimaassaan Heerenveenissä. Englannin jalkapalloilijoiden pelaajayhdistys PFA valitsi Miedeman kauden 2018–2019 parhaaksi naispelaajaksi.

Miedema on kirjoittanut yhdessä Joke Reijndersin kanssa satukirjoja ja yhden jalkapallo-oppaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Alankomaalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Paranormal (albumi)


Paranormal on Alice Cooperin järjestyksessään 27. studioalbumi. Se julkaistiin 28. heinäkuuta 2017 levymerkillä earMUSIC. Mukana on myös live -esityksiä sisältävä bonus CD. Levyllä kahdessa kappaleessa soittavat yhtyeen elossaolevat alkuperäisjäsenet. Levyllä vierailevat mm. Roger Glover (Deep Purple) ja Billy Gibbons (ZZ-top).

Kappaleet

Arvostelut 
 Metacritic: 73/100
 Desibeli.net: 
 Consequence of Sound: C+
 Imperiumi.net: 7–/10
 Kaaoszine: 
 Metalliluola: 7½/10

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit
Alice Cooperin albumit
Bob Ezrinin tuottamat albumit
Modeste M’Bami

Modeste M’Bami (s. 9. lokakuuta 1982 Yaoundé, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustava keskikenttäpelaaja.

Vuosina 2000–2009 M’Bami pelasi 229 ottelua Ranskan Ligue 1:ssä edustaen Sedania, Paris Saint-Germainia ja Marseillea. PSG:ssä hän voitti Ranskan cupin 2003–2004 ja 2005–2006. Vuosina 2010–2011 M’Bami pelasi Almeríassa 58 Espanjan Primera Divisiónin ottelua. Hän pelasi pääsarjatasolla lisäksi Kiinassa, Saudi-Arabiassa ja Kolumbiassa.

Kamerunin maajoukkueessa M’Bami pelasi 36 ottelua vuosina 2000–2009. Hän oli mukana AM-kilpailuissa kahdesti – Tunisiassa 2004 ja Ghanassa 2008, jossa Kamerun tuli toiseksi. Lisäksi hän oli voittamassa olympiakultaa Sydneyssä 2000.

Lähteet 

Kamerunilaiset jalkapalloilijat
Kamerunilaiset olympiavoittajat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Abu Dhabin Grand Prix 2017

Abu Dhabin Grand Prix 2017 (virallisesti 2017 Formula 1 Etihad Airways Abu Dhabi Grand Prix) oli Formula 1 -kauden  20. ja samalla viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 26. marraskuuta Yas Marinan moottoriradalla Abu Dhabissa.

Kilpailuun paalupaikalta lähti Mercedes -kuljettaja Valtteri Bottas. Paalupaikka oli Bottaksen uran neljäs. Bottas ajoi myös kilpailun voittoon ja samalla kilpailun nopeimman kierroksen. Bottaksen tallikaveri Lewis Hamilton sijoittui toiseksi ennen Ferrarin Sebastian Vettelia.

Viikonlopun aikataulu ja sää

Tulokset

Aika-ajot

Kilpailu

Lopulliset sijoitukset MM-sarjassa 

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.

Muuta 
 Felipe Massan uran viimeinen kilpailu.
 McLarenin viimeinen kilpailu Hondan moottoreilla.
 Toro Rosson viimeinen kilpailu Renault’n moottoreilla.
 Mercedeksen 50. eturivi.

Katso myös 
 Formula 2 Abu Dhabin Grand Prix 2017
 GP3 Abu Dhabin Grand Prix 2017

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Abu Dhabin GP 2017 - F1-ruutu

Abu Dhabin Grand Prix
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2017
PerusÄijät

PerusÄijät ry on perussuomalaisten valtakunnallinen miesjärjestö. Järjestö on perustettu 18. elokuuta 2012 Kotkassa.

Perusäijät on jäsenenä Miesjärjestöjen Keskusliitossa.

Toimintaa ja päätöksiä 
PerusÄijät esitti toukokuussa 2017 Laura Huhtasaarta perussuomalaisten presidenttiehdokkaaksi vuoden 2018 presidentinvaaleihin.

Vuoden 2021 keväällä PerusÄijien hallitus päätti erottaa varapuheenjohtaja Pasi Salosen luottamustehtävästään, koska Salonen oli kirjoittanut Twitterissä viestin, jota pidettiin rasistisena romaniväestöä kohtaan. Samalla PerusÄijien hallitus ilmoitti sanoutuvansa jyrkästi irti rasismista ja yhdistys pyysi anteeksi kaikilta, jotka pahoittivat mielensä Pasi Salosen twiitin takia.

Lähteet 

Suomalaiset järjestöt
Miesasialiike
Soppeenmäen radiomasto

Soppeenmäen radio- ja televisiomasto on Ylöjärven Soppeenmäelle vuonna 1960 valmistunut linkkitorni. Betoniosan korkeus on 67,5 metriä ja sen kannattaman metallisen masto-osan alkuperäinen korkeus oli 150 metriä. Maston korkeus oli 388 metriä merenpinnasta. Soppeenmäen masto oli 1960- ja 1970-luvulla Yleisradion päälähetinasemana Pirkanmaalla. 1980-luvun alussa sen korvasi Teiskoon rakennettu uusi Teiskon radio- ja televisioasema. Tässä yhteydessä Soppeenmäen mastoa lyhennettiin lähes 100 metrillä, jolloin rakennelman yhteiskorkeudeksi jäi 124 metriä maanpinnasta ja 288 metriä merenpinnasta. Analogiset televisiolähetykset jatkuivat Soppeenmäen asemalta vuoteen 2007 saakka ja radiolähetykset jatkuvat edelleen. Masto on nykyisin Digitan omistuksessa.

Lähteet 

Radiomastot
Suomen tornit
Ylöjärven rakennukset ja rakennelmat
Clemenceau-juttu

Clemenceau-juttu (, alaotsikoltaan Syytetyn muistiinpanoja) on vuonna 1917 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Alexandre Dumas nuoremman romaaniin perustuvan draaman on ohjannut Alfredo De Antoni. Sen pääosia esittävät elokuvadiiva Francesca Bertini ja Gustavo Serena.

Juoni
Vaimonsa murhasta syytetty Pierre Clémenceau kirjoittaa vankilassa muistelmiaan. Hän kertoo rakastumisestaan kreivitär Iza Dubronowskaan, joka tätinsä vaikutuksesta unelmoi ylellisestä elämästä ja rikkauksista. Täti vie Izan Puolaan, jossa tämä rakastuu nuoreen ruhtinas Sergeihin. Ruhtinas karkoitetaan Kaukasiaan ja Iza joutuu tätinsä kanssa maaseudun köyhyyteen. Sillä välin Pierrestä on tullut kuuluisa kuvanveistäjä ja hän kutsuu Izan Pariisiin, jossa he menevät naimisiin. Pian sinne saapuu myös Sergei, ja Izasta tulee hänen rakastajatterensa. Vietettyään viimeisen yön vaimonsa kanssa Pierre surmaa hänet.

Näyttelijät

Tuotanto ja vastaanotto
Roomalaisen Caesar Film tuottama Clemenceau-juttu jakautui alun perin kahteen erilliseen jaksoon, ”Iza lapsena” ja ”Iza naisena”. Sensuuri poisti elokuvan lopusta kohdan, jossa Pierre iskee vaimoaan tikarilla. Vittorio De Sica nähdään ensimmäisessä elokuvaroolissaan nuorena kuvanveistäjänä.

Francesca Bertini oli Clemenceau-jutun aikaan uransa huipulla. Elokuvan ensi-ilta keräsi niin paljon halukkaita katsojia, että paikalla tarvittiin poliisin osanottoa. Aikalaiskriitikot kiittivät elokuvan näyttämöllepanoa ja kuvausta, mutta kiinnittivät huomiota Bertinin maneereihin. Nykykatsojalle Clemenceau-juttu näyttäytyy pitkänä, raskaana ja vaikeasti tulkittavana. Suomessa sitä esitettiin keväällä 1919.

Restaurointi
Valencian ja Zaragozan elokuva-arkistoissa säilynyt Clemenceau-juttu on restauroitu Bolognan elokuva-arkistossa vuonna 1993. Alkuperäisestä 2433 metrin pituudesta on jäljellä 2150 metriä. Elokuva on nähtävissä Bolognan arkiston sivustolla.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Italialaiset mykkäelokuvat
Vuoden 1917 italialaiset elokuvat
Kemijärven kaupunginkirjasto

Kemijärven kaupunginkirjasto toimii Kemijärven alueella. Kemijärven kaupunginkirjasto kuuluu Lapin kirjasto -kirjastokimppaan.

Kemijärven kirjaston kokoelmiin kuului vuonna 2020 noin 57 900 nidettä, joista 46 588 oli kirjoja. Lainauksia tehtiin noin 63 500 kappaletta ja fyysisiä käyntejä noin 30 500.

Historia 
Vuonna 1929 kirjasto toimi Kemijärven kunnallistalon yläkerrassa. Vuonna 1951 Kemijärvellä toimi kantakirjasto (eli pääkirjasto) ja kahdeksan piirikirjastoa (eli sivukirjastoa) Halosenrantaan, Isokylään, Juujärvelle, Luusualle, Oinaalle, Räisälään, Tapionniemeen ja Vuostimolle.

Vuonna 1956 perustettiin uusia piirikirjastoja Joutsijärvelle, Kostamoon, Tohmoon ja Tonkopurolle.

Vuonna 1957 Kemijärven kunta jaettiin Kemijärven kauppalaan ja Kemijärven maalaiskuntaan. Kauppala sai kantakirjaston (eli pääkirjaston) kokoelman ja sivukirjastojen kokoelmat jäivät maalaiskunnalle. Sivukirjastoista Halosenranta ja Tohmo kuuluivat kauppalan alueelle. Isokylän kirjastosta tuli maalaiskunnan pääkirjasto. Kauppala ja maalaiskunta yhdistettiin jälleen vuonna 1973 Kemijärven kaupungiksi.

Vuonna 1974 Kemijärvi hankki kirjastoauton ja lakkautti neljä sivukirjastoa. Loput neljä sivukirjastoa muutettiin lainausasemiksi.

Vuonna 1987 aloitti pääkirjasto toimintansa kulttuurikeskuksen yhteydessä. Kirjasto otti myös käyttöön ATK-pohjaisen lainauksenvalvontajärjestelmän ensimmäisenä kirjastona Lapin läänissä.

Vuonna 1989 kirjastoauto uusittiin ja uusi auto nimettiin Kulkuriksi.

Vuonna 1997 Kemijärven kirjasto liittyi Lapin kirjastojen Aurora-kimppaan (nykyinen Lapin kirjasto -ryhmään).

Vuosina 2000–2002 Kulkuri-projektin aikana kirjastoauto Kulkuri muunnettiin monipalveluautoksi.

Vuonna 2003 Kemijärvi lakkautti Luusuan, Isokylän ja Tohmon kirjastot.

Helmikuussa 2015 Kemijärven kirjasto otti käyttöön uuden kirjastoauton, joka nimettiin Kyläluudaksi.

Huhtikuussa 2017 otettiin käyttöön kirjastojärjestelmä Koha ja Lapin kirjasto laajeni koskemaan koko Lapin maakuntaa.

Kesäkuussa 2020 Kyläluuta myytiin Kuusamon kaupungille, ja kirjastoautotoiminta loppui Kemijärvellä.

Toukokuussa 2021 otettiin kirjastossa käyttöön omatoimikirjautuminen eli laajentunut asiointiaika.

Tammikuussa 2022 yhdistyivät Lapin, Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun e-kirjastot Pohjoisen e-Kirjastoksi. Elokuvat tulivat uutena aineistona verkon kautta lainattaviin.

Lähteet

Viitteet 

Kemijärvi
Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot