Radio

Radio on radioaaltoja soveltava teknologia.

Radio mahdollistaa informaation - kuten äänen, kuvan, videon, datan ja niin edelleen - välittämisen langattomasti. Radioaaltoja hyödynnetään myös tutkissa, lääketieteellisessä kuvantamisessa (radiologia, Ultraäänitutkimus), maaperän tutkimuksessa, itkuhälyttimissä, auton etälukituksessa - ja niin edelleen.

Radioaallot eivät tarvitse mitään väliainetta, vaan ne etenevät tyhjiössä, ilmassa ja monissa muissa väliaineissa, kuten puussa, lasissa ja betonissa. Eri väliaineet heikentävät radioaaltoja eri tavoin. Radioaallot ovat sähkömagneettisen spektrin radiotaajuusalueen sähkömagneettisia aaltoja. Radioaaltoja moduloimalla voidaan välittää informaatiota lähettimestä vastaanottimeen.

Unescon julistamaa Maailman radiopäivää on vietetty 13. helmikuuta vuodesta 2012 lähtien.

Radiolähetyksen radiosignaalin ohittaessa vastaanottoantennin indusoituu siihen radioaallon energiaa; jännite, jolloin radiolähetyksen koodattu (moduloitu) sisältö voidaan purkaa (demoduloida) kyseistä tarkoitusta varten tehdyllä radiovastaanottimella. Vaikka sanaa radio käytetään tämän ilmiön kuvaamiseen, myös televisio, tutka, matkapuhelimet ja niin edelleen, käyttävät hyväkseen radioaaltoja ja tarvitsevat radiolähettimen ja vastaanottimen.

Historia 

Sähkömagneettisen säteilyn aaltoliikkeen teorian ja viestinnän mahdollisuuden esitti ensimmäisenä James Clerk Maxwell vuonna 1873. Heinrich Rudolf Hertz tutki vuosien 1886 ja 1888 välisenä aikana kokeellisesti Maxwellin teoriaa ja osoitti sen oikeaksi. Hertz ei kuitenkaan ymmärtänyt keksinnön potenttiaalia. Vuonna 1890 ranskalainen Edouard Branly rakensi ensimmäisen radioaaltoja vastaanottavan laitteen. Lodgen myöhemmin kohereeriksi nimeämä ilmaisin (radiovastaanotin) oli toinen suuri edistysaskel radioaaltojen soveltamisen kehityksessä.

Radiota kutsuttiin aluksi langattomaksi lennättimeksi, koska sen kautta viestittiin aluksi sähköttämällä. Sen keksijästä on kiistelty useasti.
 Nathan B. Stubblefield on todistettavasti lähettänyt ihmisääntä langattomasti vuotta ennen Nikola Teslaa, vuonna 1892. Hänen käyttämänsä tekniikka ei ilmeisestikään toiminut sähkömagneettisen säteilyn radiotaajuuksilla vaan ilmeisesti induktiolla tai johtumalla maan kautta.
 Vuonna 1893 serbialaissyntyinen Nikola Tesla teki St. Louisissa Missourissa ensimmäisen julkisen radiolähetysdemonstraation. Laite, jota hän käytti, sisälsi kaikki radion elementit, jotka olivat laitteissa ennen elektroniputken keksimistä.  
 Vuonna 1894 brittifyysikko Sir Oliver Lodge Oxfordin yliopistossa lähetti Hertziä käsittelevän luennon yhteydessä sanomia kahden huoneen välillä. 
 Venäläinen Aleksandr Popov esitteli myöhemmin parannetun version kohereerista. Popov teki radiolähetyskokeilujaan myös Suomessa vuosina 1899–1900. Tällöin tehtiin myös ensimmäinen meripelastuksen onnistunut avunpyyntö langattomalla lennättimellä. Popov olikin ensimmäisiä, jotka kehittivät kohereerista käytännölliseen radiotoimintaan soveltuvia vastaanottimia.
 Intialainen fyysikko Jagadish Chandra Bose esitteli radioaaltojen käyttöä Kalkutassa marraskuussa 1894, mutta hän ei ollut kiinnostunut patentoimaan keksintöään. Bosen kokeessa vuonna 1895 saatiin ruutia polttamalla aikaan mikroaaltoja, joiden vaikutuksesta saatiin kello soimaan.

Kansainvälinen tekniikan alan järjestö IEEE katsoo, että Aleksandr Popov osoitti ensimmäisenä radiotekniikan olemassaolon ja hyödyllisyyden. Tämä tapahtui 7. toukokuuta 1895 Venäjän fysiikan ja kemian seuran kokouksessa.

Vuonna 1896 italialainen Guglielmo Marconi sai patentin radiolle Britanniassa (12039, Improvements in transmitting electrical impulses and signals and in apparatus there-for). Tätä pidetään usein maailman ensimmäisenä radiopatenttina. Seuraavana vuonna hän perusti maailman ensimmäisen radioaseman Isle of Wightin saarelle Englantiin. Samana vuonna Nikola Tesla patentoi Yhdysvalloissa eräitä radion varhaishistoriaan liittyviä keksintöjään, mutta vuonna 1904 Yhdysvaltain patenttitoimisto peruutti nämä patentit, mikä teki Marconista radion keksijän. Tämä johtui mahdollisesti Marconin amerikkalaisista taloudellisista tukijoista, joihin kuuluivat muun muassa Thomas Edison ja Andrew Carnegie. Jotkut uskovat, että tämä tehtiin, ettei Yhdysvaltain hallituksen tarvitsisi maksaa Teslalle rojalteja hänen patenttiensa käytöstä. Marconi teki suuren työn kaupallistaessaan langattoman lennättimen, minkä vuoksi hän useimmiten saa kunnian radion kehittämisestä.

Vuonna 1909 Marconi sai yhdessä Karl Ferdinand Braunin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon ”ansioista langattoman lennättimen kehittämisessä”. Kuitenkin vuonna 1943 Yhdysvaltojen korkein oikeus hyväksyi Teslan patentin numero 645576 (”System of Transmission of Electrical Energy”) pian tämän kuoleman jälkeen. Päätös perustui Teslan ennen Marconin patentin julkistamista tekemään työhön. Joidenkin mielestä oikeus teki päätöksensä taloudellisista syistä: Yhdysvaltojen hallituksen ei nyt tarvinnut maksaa korvauksia Marconi Companylle Marconin patentin käytöstä ensimmäisen maailmansodan aikana.

Marconi avasi maailman ensimmäisen radiotehtaan (”wireless”) Chelmsfordiin Englantiin vuonna 1898 työllistäen 50 ihmistä. Nikola Tesla aloitti 1900 oman Wardenclyffe Towerinsa suunnittelun ja torni valmistui noin 1903. 

Seuraava tärkeä radion kehitykseen vaikuttanut keksintö oli elektroniputken keksiminen 1900-luvun alkupuolella. Puheen lähettämiseksi tarvittiin puolestaan mikrofoni, joka oli alun perin keksitty puhelinta varten.

Maailman ensimmäinen äänilähetys radiolla oli jouluaattona 1906, jolloin Reginald Fessenden lähetti viulunsoittoaan ja luki Raamatun säkeitä Brant Rockissa Massachusettsissa. Kaupallinen radiotoiminta alkoi 1920-luvulla, jolloin vastaanottimina käytettiin kidekoneita. 

1900-luvulla radion kehitykseen vaikuttaneita tärkeitä keksintöjä olivat muun muassa transistori, amplitudimodulaatio (AM), taajuusmodulaatio (FM) ja SSB. Nykyisin 'radio-ohjelmia' voi kuunnella myös ilman radioaaltojen hyödyntämistä internetin välityksellä (internet-radio).

Tekniikka 
 Radiolähetin
 Radiovastaanotin
 Kidekone
 Modulaatio
 Amplitudimodulaatio
 Taajuusmodulaatio
 Radioputki
 Transistori
 RFID
 Digitaalinen radio (DAB)
 Digitaalinen radio (DRM)
 Radio Data System (RDS)

Katso myös 
 DX-kuuntelu
 Julkisen palvelun yleisradiotoiminta
 Kaupallinen radio
 Kenttäradio
 Kidekone
 Liikennevastaanotin
 Luettelo suomalaisista radioasemista
 Maailmanradio
 Musiikkiformaatit
 Paikallisradio
 Piraattiradio
 Putkiradio
 Radioaallot
 Radioamatööri
 Radiologia
 Radiotaajuusalueet
 Radiotekniikka
 Radio-ohjaus
 Sähkömagneettinen säteily
 Sähkömagneettinen kenttä
 Tutka

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta 
 
Porter, Jeffrey: Lost Sound : the Forgotten Art of Radio Storytelling. The University of North Carolina Press, 2016. ISBN 9781469627779.

Aiheesta muualla 

 Taajuuslista.
 Pentti Kemppainen kartoitti radion lähihistoriaa, Kirjastokaista-video.
 
 Salon elektroniikkamuseo: Elias-verkkonäyttely Salon elektroniikkateollisuudesta.

Suomalaisia radiosivustoja 
 Mediamonitori.
 Radioamatöörit.
 DX-kuuntelu.

Internet-radioportaaleja 
 Shoutcast.
 Live365.
 United Djs Radio.
 Digitally Imported.
 Radiotunes (entinen SkyFM).

Seulonnan keskeiset artikkelit