joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Puppetmaster of Pandemonium


Puppetmaster of Pandemonium on suomalaisen metalliyhtyeen Chaosweaverin ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2008 levymerkillä Shadow World Records.

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Cypher Commander – laulu
 Ezzymania 2000 – kitarat, laulu
 Albert von Fleischer – kitarat
 Kole – kitarat
 Max Power – basso, laulu
 Jack Tyger – rummut
 Thab Picard – kosketinsoitin

Vierailevat muusikot 
 Heta Hyttinen – laulu (bonuskappale)
 Jules Näveri – laulu
 Rotten – laulu
 Aleksi Munter – kosketinsoitin
 Ville Sorvali – laulu, kosketinsoitin

Tuotanto 
 Max Power – tuottaja
 Jack Tyger – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Petteri Ruotsalainen – äänittäjä, miksaaja
 Jakko Viitalähde – masteroija
 Timo Kokko – grafiikka
 Jarmo Katila – valokuvat
 Markus Paajala – layout
 Markus Laasko – logot

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Rumba: suopea

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2008 esikoisalbumit
Chaosweaverin albumit
Enter the Realm of the Doppelgänger

Enter the Realm of the Doppelgänger on suomalaisen metalliyhtyeen Chaosweaverin toinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2012 levymerkillä Napalm Records. Levy on konseptialbumi, jonka tarina jatkuu suoraan siitä, mihin Puppetmaster of Pandemonium jäi. Puppetmasterin viimeisessä kappaleessa sen protagonisti ajautuu joessa olevan pyörteen kautta toiseen ulottuvuuteen, jossa kaikki on painajaismaisesti vinksahtaneita doppelgängereitä. Parhaiten ulottuvuutta kuvaa "Wings of Chaosin" sanoituksissa esiintyvä määritelmä "This is the realm of the shadows, a place that should not be. A mirror image of the future, distorted reality."  Ulottuvuudesta toiseen siirtymiseen liittyy yhtyeen luoma fiktiivinen teoria, jonka mukaan todellisuus ei olekaan maailmankaikkeus, vaan multiversumi, jonka 11 ulottuvuutta ovat säikeitä, jotka väristessään osuvat joskus toisiinsa synnyttäen madonreikiä, joiden läpi voi siirtyä säikeestä/ulottuvuudesta toiseen.

Kappaleet

Bonuskappaleet

Kokoonpano 
 Cypher Commander – laulu
 Albert von Fleischer – kitara, basso, kosketinsoitin (kappale 9)
 Jack Tyger – rummut, kosketinsoitin
 Max Power – kosketinsoitin, taustalaulu, puhdas laulu (kappale 6), kitara (kappale 6)

Arvostelut 
 Angry Metal Guy: 
 Inferno: suopea
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2012 albumit
Chaosweaverin albumit
Saarikoski

Saarikoski voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Paikkoja
Saarikoski on yleinen paikannimi Suomessa. Suomessa sijaitsee lukuisia koskia, joiden nimenä on Saarikoski ja koskien mukaan on saatettu nimetä myös asuttuja paikkoja. Paikannimenä Saarikoski esiintyy myös Venäjällä.

 Saarikoski, kylä Siikaisissa
Saarikoski, kylä Siikajoella

 Saarikoski, kylä Aunuksen kansallisessa piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä.
 Saarikoski, kansainvälinen rajanylityspaikka Suomen ja Ruotsin rajalla

Sukunimenä
 Atlas Saarikoski (s. 1982), toimittaja, kansalaisaktivisti
 Eero Saarikoski, laulaja ja kitaristi
 Felix Saarikoski (1857–1920), senaattori
 Hanna Saarikoski (s. 1978), kuvataiteilija
 Helena Saarikoski (s. 1958), folkloristiikan tutkija
 Helge Saarikoski (1922–2010), kunnallisneuvos, Kokoomuksen kansanedustaja ja toimitusjohtaja
 Jalmari Saarikoski (1896–1928), jääkäri
 Juho Saarikoski (s. 1993), moukarinheittäjä
 Juri Saarikoski (s. 1961), taidemaalari
 Jyrki Saarikoski (s. 1958), Yleisradion ulkomaantoimittaja
 Laura Saarikoski (s. 1974), toimittaja
 Milja-Maria Saarikoski (s. 1999), salibandyn pelaaja
 Paavo Saarikoski (1904–1948), ortodoksinen pastori, suomentaja ja päätoimittaja
 Pentti Saarikoski (1937–1983), runoilija, suomentaja
 Saska Saarikoski (s. 1963), toimittaja
 Sirkka Garam (o.s. Saarikoski, 1939–2018), kirjailija
 Sven Saarikoski (1890–1917), jääkäri
 Timo Saarikoski (s. 1969), jääkiekkoilija
 Tuula Saarikoski (1936–2021), kirjailija

Katso myös
 Saarikosken kanava, kanava Iisalmessa
 Saarikosken ruukki, ruukki Kuhmossa
Redclouds (albumi)

Redclouds on suomalaisen saman nimisen rockyhtyeen ainoaksi jäänyt studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2003.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Dave Lindholm – laulu, kitara & huuliharppu
 Jarkko Eve – basso & laulu
 Matti A. Takala – rummut

Vuoden 2003 esikoisalbumit
Suomalaiset rockalbumit
Blues rock -albumit
Panapasa Balekana

Panapasa Balekana MBE SIM (1929 – 22. tammikuuta 2009) oli salomonsaarelainen säveltäjä. Hän oli etnisesti fidžiläinen, mutta asui lähes koko aikuisikänsä Salomonsaarilla. Alun perin Balekana oli kotoisin Kadavulta. Hän saapui Salomonsaarille vuonna 1953 työskentelemään mekaanikkona ja pysyi maassa jäätyään eläkkeelle vuonna 1988. Hän kuoli Honiarassa 79 vuoden iässä.

Vuonna 1978 Salomonsaarille pyydettiin ehdotuksia kansallislauluksi. Balekanan ja hänen vaimonsa Matilan God Save Our Solomon Islands hyväksyttiin. Balekana toimi wesleyläisen kirkon kuorossa.

Lähteet 

Salomonsaarelaiset henkilöt
Kansallislaulujen säveltäjät
Kansallislaulujen sanoittajat
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Mitsubishi Ki-15

Mitsubishi Ki-15 oli Mitsubishin 1930-luvun lopulla valmistama lentokone, jota käytettiin keisarillisen Japanin armeijan tiedustelu- ja yhteyslentotehtäviin. Konetta valmistettiin 435 kappaletta ja se teki ensilentonsa vuonna 1936. Tyyppi oli ennen toista maailmansotaa vielä nopea, mutta Tyynenmeren sodassa se alkoi jäädä liittoutuneiden hävittäjien jalkoihin. Koneen voimanlähteenä oli 900 hevosvoiman tähtimoottori, joka mahdollisti koneen 510 km/h huippunopeuden. Aseistuksena oli yksi 7,7 mm konekivääri ohjaamon takaosassa. Liittoutuneet antoivat konetyypille koodinimen Babs.

Ki-15-kone rekisteritunnuksella J-BAAI saavutti vuonna 1937 ennätyksen keskilentonopeudellaan 162,9 km/h. Kone lensi 6. huhtikuuta – 9. huhtikuuta 1937 kolmessa päivässä Tachikawasta Lontooseen.

Keisarillisen Japanin laivastolle valmistettiin arviolta 50 lentokonetta, joissa oli maavoimien koneista poiketen hieman tehokkaammat moottorit. Ne saivat tyyppimerkinnän C5M.

Lähteet
Chant, Chris: II Maailmansodan lentokoneet, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo). Alkuteos: Amber Books, 1999. ISBN 978-951-23-5025-4.
Mondey, David: Axis Aircraft of World War II, The warplanes of Germany, Italy and Japan during World War II, 2002 (ensipainos 1984, London, England) s. 205-206  ISBN 0-7858-1363-2.

Viitteet 

Ki15
Yhteyslentokoneet
Japanilaiset tiedustelukoneet
1930-luvun tiedustelukoneet
Classic Pizza

Classic Pizza Restaurant on suomalainen vuonna 1996 perustettu ravintolaketju. Se oli perheyritys, jonka omisti Juha Toivanen, kunnes Restel osti ketjun 2022. Ensimmäinen Classic Pizza Restaurant avattiin Hangon Itäsataman vanhassa makasiinirakennuksessa vuonna 1996. Classic Pizza Restaurant -aputoiminimellä toimivan yrityksen virallinen nimi on CPR Finland Oy.

Classic Pizza Restaurant -ravintolat ovat saaneet Suomen parhaat pizzat -tittelin Glorian Ruoka & Viini -lehden äänestyksessä vuonna 2011. Classic Pizza Restaurants on Suomen ainoa pizzaketju, jolle on myönnetty Haaga-Perhon ja MEK:n laatu1000-diplomi. Vuonna 2016 Classic Pizzan Hangon ravintola palkittiin Kasvu Openin Start again -sarjassa.

Vuonna 2022 Restel osti Hangon Makaronitehdas ja Classic Pizza -ravintolaketjut, joihin kuului yhteensä 23 ravintolaa. Ne työllistivät yhteensä 150 työntekijää 12 paikkakunnalla.

Ravintolat 

Espoo
Ainoa
Iso Omena
Sello
Hanko
Itäsatama
Helsinki
Forum 
Itis
Keskustan Stockmann
Redi
Kittilä
Levi
Kuusamo
Ruka
Lappeenranta
Holiday Club Saimaa
Oulu
Valkea
Raisio
Mylly
Sotkamo
Holiday Club Katinkulta
Tampere
Holiday Club Tampereen kylpylä
Ratina
Turku
Holiday Club Caribia
Vantaa
Jumbo

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhtiön verkkosivut

Pizzeriat
Suomalaiset ravintolaketjut
Suomalaiset perheyritykset
Tikkurilan Soittokunta

Tikkurilan Soittokunta (tunnetaan myös nimellä TixiBand) on vantaalainen puhallinorkesteri. Orkesteri on vanhin Vantaalla edelleen toimiva orkesteri. Toiminta alkoi vuonna 1945 ja rekisteröitiin yhdistyksenä kahta vuotta myöhemmin nimellä Tikkurilan Musiikkiyhdistys ry. Nimeksi muutettiin Tikkurilan Soittokunta ry vuonna 1972. Viime vuosina tapahtuneiden ohjelmistolinjausten myötä orkesteri käyttää nimeä TixiBand®.

Vuonna 2016 kapellimestarina on aloittanut Panu Matilainen.

Toiminta
Orkesteri järjestää vuosittain kaksi omaa konserttia. Pääkonsertti järjestetään keväisin itäisellä Vantaalla, Tikkurilassa, ja rakentuu erityisen teeman ja siihen sopivan solistin ympärille. Konsertissa on vierailevina solisteina olleet mm. Erkki Liikanen, Martti Suosalo, Mikael Konttinen ja Kari Fall. Joulukonsertti järjestetään Malmilla, Malmitalossa. Omien konserttien lisäksi orkesteri soittaa useissa tilaustapahtumissa. Näistä on jo vuosittaiseksi perinteeksi muodostunut Laurin Elojuhlat Helsingin pitäjän kirkolla, missä soittokertoja on kertynyt jo 20 (2012). TixiBand on myös toiminut Tikkurilan lukion vanhojen tanssien orkesterina nykyisen koulun perustamisesta lähtien (2001). Konserttitanssiaiset järjestetään Tikkurilan jäähallissa ja on Suomen suurin yksittäisen koulun järjestämä tämänkaltainen tapahtuma.

Historia

Kapellimestareita
Ståhl Silius, 1945-46.
Harold Lindblad, 1946-1950
Ville Liljander, 1950-1969, 1980-1985
Erkki Niiranen 1970, 1971-1975
Veikko Huuskonen, 1971
Alvar Voutilainen, 1975-1980
Petri Ukkonen, 1986-1987
Henrikki Virkki, 1987-1995
Elias Seppälä, 1995-1996
Timo Forsström, 1996-1999
Jukka Hanhisalo, 1999-2003
Kimmo Nurmi, 2003-2016 
Panu Matilainen 2016-

Äänitteitä

Tikkurilan Soittokunta viihdyttää ja tanssittaa c-kasetti (1990)
Tixi-Mix CD (2008)
TixiBand ja Kaksi Legendaa/ Martti Suosalo, Kari Fall CD (2011)
Saanko luvan/ Mikael Konttinen, Hanna Ahponen CD (2015)

Lähteet
Viralliset kotisivut
Vantaan Sanomat: Henkilöesittelyssä kapellimestari Kimmo Nurmi

Aiheesta muualla
Vantaan Sanomat: TixiBand tuo tähtinäyttelijän Vantaalle 
Vantaan Sanomat: TixiBand yllättää...
TixiBand YouTubessa

Suomalaiset puhallinorkesterit
Vantaan musiikki
Volmar

Volmar tai Wolmar, Suomessa myös Volmari, on miehen etunimi. Nimi on lyhentymä Valdemar-nimen saksalaisesta vastineesta Voldemar, mutta Saksassa se on käsitetty myös muunnokseksi nimestä Wolkmar, joka on muodostettu kansaa ja kuuluisaa tarkoittavista saksan kielen sanoista.

Suomessa nimi Volmar on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 501 henkilölle. Muodossa Volmari nimi on annettu 228 henkilölle, muodossa Wolmar 76 miehelle ja muutamalle naiselle. Nimeä ei ole suomenkielisessä kalenterissa, mutta suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Volmarin nimipäivä on 18. huhtikuuta.

Tunnettuja Volmar-nimisiä 

 Volmar, saksalainen munkki 1100-luvulla
 Volmar Bergh, suomen kielen ja kirjallisuuden lehtori
 Volmar Lindman, suomalainen toimittaja ja kirjailija
 Volmar Nyström, suomalainen jääkärimajuri
 Volmar Wikström, suomalainen painija

Tunnettuja Wolmar-nimisiä 

 Wolmar Nyberg, suomalainen pankinjohtaja ja sienien keräilijä
 Wolmar Schildt (Wolmari Kilpinen), suomalainen piirilääkäri, fennomaani, sanaseppä ja suomentaja
 Wolmar Westling, suomalainen arkkitehti

Tunnettuja Volmari-nimisiä 

 Volmari Iso-Hollo, suomalainen kestävyys- ja estejuoksija
 Volmari Kanninen, todellinen valtioneuvos, painoasiain ylihallituksen päällikkö 1905–1917
 Volmari Porkka, suomalainen kielitieteilijä

Lähteet 

Etunimet
Laasonen

Laasonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Kauko Laasonen (s. 1951), jousiampuja
Kyösti Laasonen (s. 1945), jousiampuja
Pentti Laasonen (1916–2000), matemaatikko 
Pentti Laasonen (1928–2016), historiantutkija
Roni Laasonen (s. 1994), salibandyn pelaaja
Sanni Grahn-Laasonen (s. 1983), Kokoomuksen kansanedustaja ja ministeri
Tiina Laasonen (s. 1968), kuvanveistäjä, tila- ja ympäristötaiteilija.
Mitsubishi Ki-30

Mitsubishi Ki-30 (armeijan tyyppi 97 kevyt pommituskone) on toisen maailmansodan japanilaisvalmisteinen lentokone. Sitä käytettiin rynnäköintitehtäviin kevyenä kaksipaikkaisena pommituskoneena. Enimmäiskuorma oli 400 kiloa pommeja. Ensilento tapahtui helmikuussa 1937. Konetyypin yksilöitä valmistui 700 kappaletta. Tullessaan palveluskäyttöön Ki-30 oli suhteellisen edistyksellinen, mutta toimintaominaisuuksiltaan kuitenkin vain keskinkertaista tasoa oleva sotilaslentokone. Tyyppiä käytettiin pääasiallisesti Kiinan–Japanin sodassa, missä ei ollut kovin suurta vaaraa hävittäjätoiminnasta. Profiililtaan konetyyppi oli keskitaso, sen siivet sijaitsivat rungon keskivaiheilla korkeustasossa.
Liittoutuneet antoivat konetyypille raportointitunnuksen Ann.

Lähteet
Chant, Chris: II Maailmansodan lentokoneet, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo). Alkuteos: Amber Books, 1999. ISBN 978-951-23-5025-4.
Mondey, David: Axis Aircraft of World War II, The warplanes of Germany, Italy and Japan during World War II, 2002 (ensipainos 1984, London, England) s. 208 . ISBN 0-7858-1363-2.

Viitteet

Aiheesta muualla

Japanilaiset pommikoneet
Ki30
Lipsanen

Lipsanen on suomalainen sukunimi. Se on ensisijaisesti savolainen nimi. Tunnettuja nimenkantajia:

August Lipsanen (1876–1948), kauppias, tukkukauppa ja vaatetustehdas Aug. Lipsanen Oy:n perustaja
Danny oik. Ilkka Lipsanen (s. 1942), iskelmälaulaja
Heino Lipsanen (s. 1954), keskimatkojen juoksija
Juho Lipsanen (s. 1961), yritysjohtaja (ABB, Alma Media, Telia)
Liisa Lipsanen (s. 1940), ekonomi ja yritysjohtaja
Saara Lipsanen (s. 1995), keihäänheittäjä
Simo Lipsanen (s. 1995), kolmiloikkaaja 
Sulo Lipsanen (1929–2012), pesäpalloilija
Lötjönen

Lötjönen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Antti Lötjönen (s. 1980), muusikko, jazzbasisti 
Markku Lötjönen (s. 1967), pesäpalloilija
Paavo Lötjönen (s. 1968), sellisti
Toni Lötjönen (s. 1979), salibandyn pelaaja
Vesa Lötjönen, Siilinjärven kunnanjohtaja
Windows RT

Windows RT (aikaisemmin Windows ARM) on Windows 8-käyttöjärjestelmän versio, joka on tarkoitettu laitteisiin, jotka käyttävät 32-bittisiä ARM-pohjaisia suorittimia. Käyttöjärjestelmä julkaistiin 26. lokakuuta 2012, samaan aikaan Windows 8:n kanssa.

Windows RT:n sovellukset hankitaan Windows Store -sovelluskaupasta, joka on ainoa tapa hankkia laitteeseen kolmannen osapuolen sisältöä.

Microsoft on ilmoittanut, että Windows RT-laitteisiin ei voi päivittää ilmaista Windows 10-päivitystä, joka tuli saataville Windows 7 ja Windows 8 -käyttöjärjestelmille. Järjestelmän voi kuitenkin päivittää Windows RT 8.1 versioon.

Ominaisuudet
Lähde:

RT on tarkoitettu keveämmille, usein kannettaville tietokoneille, joissa on ARM-suoritin.
Käyttöliittymä on Windows 8.1 tapaan suunniteltu käytettäväksi kosketusnäytöllä, mutta käyttöjärjestelmä tukee myös perinteistä hiirtä ja näppäimistöä (oheislaitteista tulee löytyä Designed for Windows RT -logo)
RT:ssä on oletuksena esimerkiksi Sähköposti, Kalenteri, Valokuvat, Laskin ja Internet Explorer 11 -selain. Lisäksi ohjelmia voi ladata Windows-kaupasta.
BitLocker-pohjainen suojaustekniikka
Office 2013 RT, joten käytettävissäsi ovat Wordin, Excelin, PowerPointin, OneNoten ja Outlookin kosketuskäyttöiset työpöytäversiot. Lisätietoja on Office 2013 RT:n tuotesivulla.

Windows RT 8.1 -järjestelmästä puuttuvia ominaisuuksia
Lähde:
Windows Media Player
Windows Media Center
Kotiryhmän luonti (jo luotuun ryhmään liittyminen mahdollista)
Yhteyden muodostaminen Windows RT 8.1 -tietokoneeseen etätyöpöydän käyttämistä varten
Toimialueeseen liittyminen
Oheislaitteet, joissa ei ole Designed for Windows RT -logoa eivät ole mahdollisesti yhteensopivia järjestelmän kanssa.

Lähteet

Windows-versiot

no:Windows 8#RT
Inkinen

Inkinen on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Aapo Inkinen (1898–1960), kansanedustaja (Maalaisliitto) ja maanviljelijä
Antti Inkinen (1880–1966), opetusministeriön hallitussihteeri ja hallitusneuvos
Antti Inkinen (s. 1987), kolmiloikkaaja
Heli Inkinen (s. 1957), rovasti, yliopisto-opettaja ja arkkipiispaehdokas
Matti Inkinen (1958–2009), muusikko
Pietari Inkinen (s. 1980), viulisti ja kapellimestari
Raimo Inkinen (s. 1944), iskelmälaulaja
Reino Inkinen (1904–1971), eversti ja rykmentin komentaja
Sam Inkinen (s. 1970), mediatutkija
Samuli Inkinen (s. 1894), jääkäri ja suojeluskuntaupseeri.
Seija Pöntinen myöh. Inkinen (1934–1998), yleisurheilija
Uuno F. Inkinen (1913–2003), kuvataiteilija ja sotapäiväkirjan pitäjä
Äijälä (täsmennyssivu)

Äijälä on kylä ja seuraavien henkilöiden sukunimi:

Äijälä, kylä Laukaassa
Äijälänranta, alue Halssilan kaupunginosassa Jyväskylässä
Äijälänsalmi, salmi Jyväskylässä

Sukunimi
Ada Äijälä (1886–1928), filosofian maisteri ja koulunjohtaja
Ilari Äijälä (s. 1986), jalkapalloilija
Juha Äijälä (s. 1959), jalkapalloilija
Jussi Äijälä (s. 1988), jalkapalloilija
Läjä Äijälä (s. 1958), muusikko ja sarjakuvapiirtäjä
Mikael Äijälä, suomalais-luxemburgilainen jääkiekkoilija
Olli-Pekka Äijälä (s. 1965), jääkiekkoilija
Tauno Äijälä (s. 1941), mediavaikuttaja (Mtv3)
Timo Äijälä, rumpali
Kinsey (elokuva)

Kinsey on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Bill Condonin ohjaama draamaelokuva yhdysvaltalaisen seksitutkijan Alfred Kinseyn elämästä. Häntä ja hänen vaimoaan esittävät Liam Neeson ja Laura Linney.

Lähteet  

Vuoden 2004 brittiläiset elokuvat
Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset elämäkertaelokuvat
Vuoden 2004 saksalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Brittiläiset draamaelokuvat
Saksalaiset draamaelokuvat
Homoseksuaalisuus taiteessa
Fox Searchlight Picturesin elokuvat
Ylönen

Ylönen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Akseli Ylönen (1902–1966), pakinoitsija ja kääntäjä
Antti Ylönen (s. 1957), kuvanveistäjä ja keraamikko
Antti Ylönen (s. 1983), jääkiekkoilija
Hannu Ylönen, eläintieteilijä ja professori
Harri Ylönen (s. 1975), elokuvaleikkaaja
Harri Ylönen (s. 1971), jalkapalloilija
Jesse Ylönen (s. 1999), jääkiekkoilija
Jorma Ylönen (1931–2007), viulisti
Juha Ylönen (s. 1972), jääkiekkoilija
Juhana Ylönen (1833–?), maanviljelijä ja valtiopäivämies
Krista Pöllänen (o.s. Ylönen, s. 1973), keilaaja
Lauri Ylönen (1895–1924), taidemaalari
Lauri Ylönen (s. 1979), The Rasmus -yhtyeen keulakuva ja solisti
Marko Ylönen (s. 1966), sellisti
Matti Ylönen (s. 1980), tutkija ja tietokirjailija
Mia Ylönen (s. 1980), televisiotuottaja ja käsikirjoittaja
Petri Ylönen (s. 1962), jääkiekkomaalivahti
Sebastian Ylönen (s. 1991), jääkiekkomaalivahti
Sirpa Ylönen (s. 1957), kivääriampuja 
Tatu Ylönen (s. 1968), Secure Shell -salausprotokollan kehittäjä
Urpo Ylönen (s. 1943), jääkiekkomaalivahti
Vilho Ylönen (s. 1881), kirjailija
Vilho Ylönen (1918–2000), ampuja
Kiiruna (taajama)

Kiiruna () on samannimisen Kiirunan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Norrbottenin läänissä ja Norrbottenin historiallisessa maakunnassa Pohjois-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 18 148 asukasta.

Ennen Ruotsin 1970-luvun kuntauudistusta, jossa kaupunki lakkasi olemasta kuntamuoto, koko Kiirunan kunnan alue (Kaaresuvanto oli tuolloin oma kuntansa) laskettiin kaupungiksi ja Kiiruna oli "maailman suurin kaupunki."

Rautamalmin louhinta on alueen pääteollisuutta ja taajama onkin erittäin riippuvainen kaivosyhtiö LKABista. Kiirunan nykyinen keskustaajama syntyikin 1900-luvun alussa kaivosten ympärille.

Koska Kiiruna sijaitsee 145 kilometriä pohjoiseen napapiiriltä, kaupungissa on kaamosaika 13. joulukuuta – 5. tammikuuta. Kesällä yötön yö on välillä 30. toukokuuta ja 15. heinäkuuta.

Väestönkehitys

Keskustan siirtäminen

Vuonna 2004 tehtiin päätös, että Kiirunan nykyinen keskusta siirretään kolmen kilometrin verran itään, koordinaatteihin , koska on vaara, että keskusta vajoaa rautamalmin louhimisen takia. Siirtämisen todettiin olevan edullisempaa kuin louhoksen hylkääminen. Siirtäminen tehdään vähitellen 2010-luvun aikana. Prosessi kestää vuosikymmeniä. Keskusta on syrjässä pääväylistä, ja se tullaan siirtämään niiden varrelle. Erikoista siirtämisessä on se, että siinä siirretään suuriakin rakennuksia, kuten kaupungintalon torni ja kirkko.

Avaruustutkimus ja teollisuus

Kiiruna on yksi Pohjoismaiden merkittävimmistä avaruustutkimuksen keskuksista. Yliopistotasoista koulutusta tarjotaan Ruotsin avaruusfysiikan instituutin yhteydessä Luulajan teknillisen yliopiston avaruustieteiden kampuksella sekä vuonna 2007 alkaneessa Uumajan yliopiston avaruustekniikan koulutusohjelmassa. Lisäksi Kiirunassa toimii avaruuslukio.

Kiirunassa on Swedish Space Corporationin omistama, Pohjoismaiden aktiivisin avaruuskeskus Esrange. Esrangesta laukaistaan säähavaintopalloja ja luotaussraketteja sekä pidetään yhteyttä naparadalla oleviin satelliitteihin. Esrangen yhteydessä on myös Euroopan avaruusjärjestön maa-asema.

Kiirunassa sijaitsee myös EISCAT-yhteisön tutka-asema jota käytetään mm. ionosfäärin ja magnetosfäärin tutkimiseen samaan tapaan kuin HAARP-projektissa.

Kiirunaan on suunniteltu kaupallisia avaruuslentoja tarjoavan Virgin Galactic -yhtiön Euroopan laukaisukeskusta.

Lähteet

Aiheesta muualla

 BBC – Ruotsi pelastaa vajoavan kaupungin 

Ruotsin kuntien keskustaajamat
Ruotsin kaupungit
Joutsijoki

Joutsijoki voi tarkoittaa seuraavia:

Joutsijoki, osuus Harjunpäänjoessa

Joutsijoki on myös seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

Eine Joutsijoki (1943–2020), toimittaja, runoilija ja kirjailija
Katja Joutsijoki (s. 1971), näyttelijä

Täsmennyssivut
Sukunimet
Elina Lappalainen

Elina Lappalainen (s. 1984) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän työskenteli lokakuuhun 2020 asti Talouselämä-lehdessä, jossa hän seurasi erityisesti kasvuyrityksiä, peliteollisuutta ja teknologia-aiheita. Aikaisemmin Lappalainen on työskennellyt muun muassa Suomen Lehdistössä, Savon Sanomissa, Keskisuomalaisessa sekä Helsingin Sanomien taloustoimittajana.

Lappalainen opiskeli journalistiikkaa Jyväskylän yliopistossa. Hänen vuonna 2010 valmistunut pro gradu -tutkielmansa ”Naisia toimituksen äijäkerrokseen – sukupuolidiskurssin rakentuminen naispäälliköiden käsityksissä sanomalehtien naispäätoimittajien puuttumisesta” pureutuu siihen, miksi sanomalehtien päätoimittajuus on ollut miesten linnake.

Vuonna 2012 ilmestyi Lappalaisen esikoisteos Syötäväksi kasvatetut, jolle myönnettiin Kanava-palkinto ja Tieto-Finlandia. Tieto-Finlandia-voittajan valitsi Helsingin Sanomien entinen päätoimittaja Janne Virkkunen. Lappalainen sai myös Helsingin eläinsuojeluyhdistyksen jakaman Eläinsuojelun Topelius-palkinnon.

Vuonna 2015 Lappalaiselta ilmestyi kaksi uutta tietokirjaa. Pelien valtakunta kertoo suomalaisen peliteollisuuden noususta ja lastenkirja Nakki lautasella – Mistä ruoka tulee? modernista suomalaisesta eläintuotannosta. Nakki lautasella oli vuoden 2015 Finlandia Junior -palkintoehdokkaana.

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla
 Elina Lappalaisen kirjailijasivut

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Nes (Nenetsia)

Nes () on kylä ja Kaninin niemimaan lounaisosassa sijaitsevan Kaninin maalaiskunnan keskus Zapoljarnyin piirissä Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Pohjois-Venäjällä.

Kylä sijaitsee Nesjoen alajuoksulla, kymmenkunta kilometriä ylävirtaan joen laskukohdasta Vienanmeren Mezeninlahteen. Nenetsian autonomisen piirikunnan länsilaidalla sijaitsevaan Nesin kylään ei ole ympärivuotisia tieyhteyksiä. Erityisesti linnuntietä noin 380 kilometrin päässä idässä sijaitseva Nenetsian pääkaupunki Narjan-Mariin on pitkän taipaleen päässä. Lähin kaupunki on Arkangelin alueen pieni Mezen noin 85 kilometriä etelälounaaseen.

Historiaa
Nesin perustivat venäläiset uudisasukkaat 1700-luvun jälkipuoliskolla; tätä ennen alueella asui nenetsejä. Venäläiset käyttivät nenetsejä poropaimeninaan. 1830-luvulla kylässä oli 7 pihakuntaa. Kylään rakennettiin kirkko 1831, erityisesti alkuperäisasukkaiden käännyttämiseksi kristinuskoon. Rakennustyötä johtossa paikallinen venäläinen kauppiasperhe. Nesin ensimmäinen kirkko kuitenkin paloi 1857, mutta tilalle rakennettiin pian uusi.

Kaninin niemimaan kylät ja väestö
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Kaninin kyläneuvoston maalaiskunnassa asui yhteensä 1 487 henkeä. Nesin kylä on maalaiskunnan suurin asutuskeskus ja kylän väestöstä noin puolet on piirikunnan alkuperäisväestöä. Maalaiskunnan muita kyliä ovat pohjoisempi Tšiža sekä Nesistä lounaaseen sijaitseva Verhnjaja Mgla.

Kaninin niemimaan pohjoisimmat kylät Šoina ja Kija muodostavat erillisen Šoinan kyläneuvoston maalaiskunnan (363 asukasta). Nesin itäpuolella sijaitseva Vižas on puolestaan osa Oman kyläneuvoston maalaiskuntaa (937 as.).

Lähteet

Aiheesta muualla
Kaninin maalaiskunnan sivusto  (amokaninskiy.ru)
Kaninin maalaiskunta piirin sivustolla   (zrnao.ru)

Nenetsian kylät ja taajamat
Helanen

Helanen on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Klas Robert Helanen, ent. Helander (1864–1929),  suomalainen juristi ja senaattori
Markus Helanen (s. 1976), jääkiekkoilija
Mikko Helanen (s. 1980), salibandyn pelaaja. 
Olavi Leonard Helanen, ent. Helander (1869–1931), suomalainen juristi, tuomiokapitulin sihteeri ja Kemin ja Oulun pormestari
Tarja Helanen, Vihreän liiton liittosihteeri
Vilho Helanen, ent. Helander (1899–1952), kirjailija, tieteilijä, poliitikko, AKS:n puheenjohtaja ja toimittaja
Autot 2 (videopeli)

Autot 2 on Avalanche Softwaren kehittämä samannimiseen elokuvaan perustuva ajopeli. Se on jatko-osa vuonna 2006 julkaistulle Autot-elokuvalle. Peli julkistettiin ensimmäisen kerran E3 2011 -messuilla, ja sen julkaisi Disney Interactive kaikille seitsemännen sukupolven pelialustoille Pohjois-Amerikassa 21. kesäkuuta ja Australiassa 23. kesäkuuta 2011. Euroopassa peli julkaistiin 22. heinäkuuta 2011. Pelin PlayStation 3 -version tiedotettiin sisältävän stereoskooppisen 3D-pelimuodon. Pelin Nintendo 3DS -versio julkaistiin Pohjois-Amerikassa 1. marraskuuta 2011 (samana päivänä, jolloin Autot 2 julkaistiin DVD:lle ja Blu-raylle). Pelin PlayStation Portable -versio julkaistiin Pohjois-Amerikassa 8. marraskuuta 2011. Euroopassa se kuitenkin julkaistiin 4. marraskuuta 2011.

Kun peli paljastettiin American International Toy Fair -tapahtumassa New York Cityssä, Autot 2 antoi pelaajien hypätä mukaan Autot-universumiin upouudella kansainvälisellä vakoojateemalla. Peli sisältää valikoiman Autot-hahmoja, joilla kilpaillaan vauhdikkaissa vakoojaseikkailuissa sekä maailmanluokan kilpailuissa. Peli sai pääosin positiivisen vastaanoton, sillä Metacriticin keskiarvoksi muodostui pelin Xbox 360 -versiolle 72/100, PlayStation 3 -versiolle 74/100, Wii-versiolle 69/100, PC-versiolle 65/100 ja Nintendo DS- sekä 3DS-versiolle 58/100.

Asiakkaat, jotka ostivat pelin Targetin sivuston kautta 28. kesäkuuta – 2. heinäkuuta välisenä aikana, saivat 10 dollarin arvoisen lahjakortin ilmaiseksi.

Lähteet

Vuoden 2011 videopelit
Ajopelit
Mac OS -pelit
Nintendo DS -pelit
Nintendo 3DS -pelit
IOS-pelit
PlayStation 3 -pelit
PlayStation Portable -pelit
Wii-pelit
Windows-pelit
Xbox 360 -pelit
Disney-videopelit
NBA-kausi 2012–2013

NBA-kausi 2012–2013 oli NBA-koripalloliigan 67. kausi. Kauden päätteeksi mestariksi kruunattiin edelliskauden tapaan Miami Heat, joka voitti seitsemään otteluun venyneessä loppuottelusarjassa San Antonio Spursin.

Tapahtumia

Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja

Pelaajatilastot

Pudotuspelit

Palkitut pelaajat

 Arvokkain pelaaja (MVP): LeBron James, Miami Heat
 Vuoden tulokas: Damian Lillard, Portland Trail Blazers
 Vuoden puolustuspelaaja: Marc Gasol, Memphis Grizzlies
 Paras kuudes pelaaja: J. R. Smith, New York Knicks
 Kehittynein pelaaja: Paul George, Indiana Pacers
 Vuoden valmentaja: George Karl, Denver Nuggets
 Finaalien MVP: LeBron James, Miami Heat

NBA-kaudet
Koripallosarjojen kausi 2012–2013/2013
Kurkinen

Kurkinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Armi Hosia, o.s. Kurkinen (1909–1992), kansanedustaja (kansanpuolue)
Jari Kurkinen (s. 1956), tietokirjailija, tutkija ja toimittaja
Maileena Kurkinen (s. 1958), kuvittaja ja taidegraafikko
Matti Kurkinen (1951–1975), kitaristi
Niina Kurkinen (s. 1974), malli
Risto Kurkinen (s. 1963), jääkiekkoilija, valmentaja
Severi Kurkinen, ent. Hietalin (1879–1945), kansanedustaja (sos. dem.)
Sinikka Kurkinen (s. 1935), taidemaalari
Kuronen

Kuronen on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

Rukkas-Antti, oik. Urho Kuronen (1924–2019), markkinoiden helppoheikki
Edvard Kuronen (1896–1960), jääkäri
Erkki Kuronen (s. 1970), geologi ja yritysjohtaja
Hannu Kuronen (s. 1964), jääkiekkoilija
Jimi Kuronen (s. 1995), jääkiekkoilija
Jiri Kuronen (s. 1974), muusikko
Jukka Kuronen (s. 1978), drag-artisti
Kirsti Kuronen (s. 1966), kirjailija
Kosti Kuronen (s. 1934), arkkitehti
Matti J. Kuronen (s. 1940), rovasti, perheneuvoja ja kirjailija
Mikael Kuronen (s. 1992), jääkiekkoilija
Mira Kuronen (s. 1977), radio- ja televisiojuontaja
Olavi Kuronen (1923–1989), mäkihyppääjä
Paavo Kuronen (1942–2017), everstiluutnantti
Pentti Kuronen (s. 1951), erikoisupseeri ja Suomen Puolustusvoimien ylilääkäri
Sami Kuronen (s. 1974), radio- ja tv-juontaja
Sara La Fountain, Sara Kuronen (s. 1981), julkkiskokki
Sirpa Kuronen (s. 1962), Vihreän liiton puoluesihteeri
Susan Ruusunen, ent. Kuronen (s. 1970), julkisuuden henkilö, pääministerin rakastettu
Ville Kuronen (1917–2000), maanviljelijä ja kirjailija

Yritys
Kirjapaino E. Kuronen 1970-luvulta vuoteen 1992 toiminut, erityisesti musiikkialbumien ja -kasettien kansista tunnettu paino
Piennarsammal

Piennarsammal (Entosthodon fascicularis) on lehtisammallaji nuotiosammalten heimossa (Funariaceae). Sitä esiintyy Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa.

Piennarsammal on pieni ja kasvutavaltaan akrokarppinen (pesäkekärkinen), itiöpesäkkeineen noin yhden senttimetrin korkea. Lehdet ovat leveän soikeita ja keskisuonellisia. Itiöpesäkkeitä kasvaa yleisesti ja itiöt ovat melko pieniä. Itiöpesäkkeiden kansi on sileä ja kupera. Niiden yläosassa on huppumainen huntu, joka on epäsymmetrinen, hunnun kärki on taipunut toiselle puolelle. Piennarsammalta muistuttaa hyvin paljon samantyyppisillä paikoilla elävä päärynäsuppusammal (Physcomitrium pyriforme), jonka itiöpesäkkeiden kärki ja huntu ovat vähän erilaisia.

Suomen alueella piennarsammal on levinneisyydeltään lounainen ja harvinainen. Sitä on kasvanut Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa, mutta esiintymät ovat hävinneet. Vuonna 2019 laji on Suomessa luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. 

Piennarsammal on kasvanut maapaljastumilla kalkkipitoisella ja kostealla savimaalla. Iso-Britanniassa se elää kalkittomalla maalla.

Lähteet 
 Porley, Ron 2008: Arable Bryophytes: A field guide to the mosses, liverworts, and hornworts of cultivated land in Britain and Ireland. WILDGuides Ltd.
 Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. ISBN 952-11-1152-6.
 Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3

Viitteet 

Aitosammalet
Suomen äärimmäisen uhanalaiset kasvit
Autuas eversti

Autuas eversti on William Markuksen ohjaama elokuva vuodelta 1958. Se perustuu näytelmäkirjailija Walentin Chorellin aiheeseen, josta Markus ja kuvaaja Pentti Unho laativat käsikirjoituksen.

Tuotanto
Markus ja Chorell tekivät yhteistyötä useassa elokuvassa, ja niistä tämä oli huono-onnisin. Alun perin lykkäyksistä kärsinyt ensi-ilta joutui vielä tarkastamon kiellon ja saksimisten vuoksi siirtymään syksylle 1958. Elokuva päätyi elokuvatarkastamoon vasta kaksi vuotta valmistumisensa jälkeen ja se kiellettiin ensin kokonaan sillä perusteella, että ”ruumisarkun kanssa pelehtiminen menee mauttomuudessaan sietämättömiin!” Seitsemän minuutin pätkän leikkaamisen ansiosta se sallittiin.  Juoneen tuli kuitenkin katkeama everstin henkiinheräämisjakson yhteydessä. Elokuvan menestys oli vuoden huonoin. 

Ensimmäinen televisioesitys oli vasta 1993, sillä vuodeksi 1987 suunniteltu jouduttiin perumaan, kun havaittiin, että toinen naispääosan esittäjä, Anneli Sauli, oli Devan ehdokkaana Pohjois-Karjalassa.

Näyttelijät

Vastaanotto 
Elokuvan kuvausten aikaan 27 vuotta täyttäneen Pentti Siimeksen roolityö iäkkäänä everstinä saa aikalaisarvioissa kiitosta, mutta muuten itse elokuvan ei useimmissa arvioissa katsottu onnistuneen englantilaistyylisessä epäsovinnaisessa ilon ja kalmantunnelmien rinnakkaisasettelussa. Inkeri Lius (Suomen Sosialidemokraatti) kuitenkin suhtautui ymmärtävästi, sillä tuolloin Suomesta puuttui perinne ”joka auttaisi – – äärimmilleen viedyn viisastelevan komedian syntymistä”.

Lähteet

William Markuksen ohjaamat elokuvat
Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Vuoden 1958 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset komediaelokuvat
Levänen (täsmennyssivu)

Levänen tarkoittaa seuraavia:

Levänen, kaupunginosa Kuopiossa
Levänen, järvi Hankasalmella
Levänen, järvi Pihtiputaalla ja Kinnulassa
Levänen, järvi Äänekosken Suolahdella

Sukunimi 
Alex Levänen (s. 1996), suomalainen jääkiekkoilija
Jalmari Leväaho, ent. Levänen (1884–1979), suomalainen juristi
Jari Levänen (s. 1968), suomalainen pesäpalloilija
Jonas Levänen (s. 1994), suomalainen jalkapalloilija
Juhana Oskar Levänen (1865–1918), suomalainen kappalainen
Luukas Levänen (s. 2000), suomalainen pesäpalloilija
Sakari Levänen (1841–1898), suomalainen matemaatikko ja professori
Vieno Levänen (1911–1998), neuvostoliittolainen kaunokirjallisuuden ja laulujen suomentaja
Vilho Levänen (1893–1965), suomalainen jääkärimajuri.
Luostarinen

Luostarinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Aino Luostarinen (1889–1953), kansanedustaja (Maalaisliitto), Alpo Luostarisen vaimo
Aki Luostarinen (s. 1952), runoilija
Alpo Luostarinen (1886–1948), kunnallisneuvos ja kansanedustaja (Maalaisliitto)
Eetu Luostarinen (s. 1998), jääkiekkoilija
Esko Luostarinen (s. 1935), jääkiekkoilija
Harri Luostarinen (s. 1964), autourheilija
Heikki Luostarinen (s. 1957), tiedotusopin professori
Katri Luostarinen (1915–1991), maisema-arkkitehti ja apulaisprofessori, Aino ja Alpo Luostarisen tytär
Kiti Luostarinen (s. 1951), elokuvaohjaaja
 Laura Ulrica Luostarinen (s. 1952), taidemuseonjohtaja
Leena Luostarinen (1949–2013), taidemaalari 
Matti Luostarinen (s. 1951), Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus MTT:n erikoistutkija
Matti Luostarinen (s. 1961), korkeushyppääjä
Paul Luostarinen (1870–1940), Mikkelissä vaikuttanut kauppias ja kauppaneuvos
Pero Luostarinen (s. 1954), kuvanveistäjä
Päivi Luostarinen (s. 1955), diplomaatti
Reijo Luostarinen (1939–2017), kansainvälisen markkinoinnin professori
Ritva Luostarinen (s. 1935), lastenkirjailija
Sanna Luostarinen (s. 1976), näyttelijä
Luukkainen

Luukkainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Hannele Luukkainen (s. 1950), HESYn puheenjohtaja, kansandustaja (vihr.), loikkasi Kokoomus-puolueeseen.
Matti Luukkainen (1937–2021), professori
Mynni Luukkainen (s. 1981), muusikko
Nina Luukkainen (s. 1985), judoka
Oku Luukkainen (s. 1985), juontaja
Petri Luukkainen (s. 1984), elokuvaohjaaja ja tuottaja
Tapani Luukkainen (1929–2015), professori, joka kehitti hormonikierukan
Vladimir Bogoraz

Vladimir Germanovitš Bogoraz (, ennen kääntymistään kristityksi Natan Mendelevitš Bogoraz, Ната́н Ме́нделевич Богора́з; 27. huhtikuuta (J: 15. huhtikuuta) 1865 Volynian läänin Ovrutš – 10. toukokuuta 1936 matkalla Donin Rostoviin) oli venäläinen kansa- ja kielitieteilijä sekä yhteiskunnallinen vaikuttaja.

Bogoraz syntyi juutalaisen opettajan perheeseen ja vietti lapsuutensa Taganrogissa. Hän aloitti opinnot Pietarin yliopistossa vuonna 1880. Bogoraz osallistui narodnikkien toimintaan ja joutui useaan kertaan pidätetyksi ja karkotetuksi. Venäjän kaukoitään karkotettuna hän kiinnostui pohjoisten kansojen historiasta ja kulttuurista ja osallistui vuonna 1895 Aleksandr Sibirjakovin rahoittamaan tutkimusretkeen keräten aineistoa tšuktšien ja eveenien keskuudessa.

Vuonna 1898 Bogoraz pääsi Venäjän tiedeakatemian puoltamana palaamaan Pietariin, jossa hän työskenteli Antropologian ja etnografian museossa ja julkaisi aineistokokoelman tšuktšien kielestä ja kansanperinteestä. Vuosina 1900–1901 hän osallistui Franz Boasin johtamaan retkikuntaan tutkien tšuktšeja, korjakkeja, itelmeenejä, kerekkejä ja eskimoita. Myöhemmin Bogoraz asui kaksi vuotta Yhdysvalloissa, jossa vuosina 1904–1910 ilmestyi neljä osaa hänen tšuktšeja käsittelevästä monografiastaan. Sen kolme ensimmäistä osaa on myöhemmin julkaistu myös venäjäksi.

Ensimmäisen maailmansodan aikana Bogoraz toimi rintamalla lääkintämiehenä ja pietarilaisten sanomalehtien kirjeenvaihtajana. Vuoden 1917 jälkeen hän työskenteli tiedeakatemian antropologian ja etnografian museossa sekä maantieteen instituutin ja Leningradin yliopiston professorina. Bogoraz vaikutti voimakkaasti Pohjoisen komitean (1924), Leningradin yliopiston pohjoisen tiedekunnan (1927) ja Pohjoisten kansojen instituutin (1930) perustamiseen. Vuodesta 1932 lähtien hän toimi myös perustamansa tiedeakatemian uskonnonhistoriallisen museon johtajana. 1930-luvulla Bogoraz osallistui aktiivisesti pohjoisten alkuperäiskansojen ja varsinkin tšuktšin kirjakielen luomiseen.

Tieteellisen työnsä ohella Bogoraz toimi myös kaunokirjailijana salanimillä V. G. ja N. A. Tan. Hän sai tunnustusta kertomuskokoelmastaan Tšukotskije rasskazy (”Tšuktšilaiskertomuksia”, 1899). Romaanit Vosem plemjon (”Kahdeksan heimoa”, 1902), Žertva drakona (”Lohikäärmeen uhri”, 1909) ja Na ozere Lotše (”Lotšejärvellä”, 1914) kuvaavat kivikauden elämää. Vuonna 1931 ilmestyi kokoelma Kolymskije rasskazy (”Kolyman kertomuksia”) ja vuonna 1935 romaani Voskresšeje plemja (”Uudesti syntynyt heimo”), joka kuvaa tšuktšien elämässä vallankumouksen jälkeen tapahtuneita muutoksia. Poliittisesti epäluotettavana pidetty kirjailija jäi unohduksiin kuolemansa jälkeen, mutta vuodesta 1958 lähtien hänen teoksiaan alettiin jälleen julkaista Neuvostoliitossa. Niistä monet on käännetty myös vieraille kielille.

Lähteet

Venäläiset kansatieteilijät
Venäläiset kielitieteilijät
Venäläiset kirjailijat
Vuonna 1865 syntyneet
Vuonna 1936 kuolleet
Myllypuron kirkko

Myllypuron kirkko on Herttoniemen seurakunnan kirkkorakennus Helsingin Myllypurossa, joka kuuluu Vartiokylän kaupunginosaan. Kirkko on valmistunut vuonna 1992. Myllypuron kirkkoa on suunniteltu 1960-luvulta lähtien, mutta seurakuntayhtymä päätti 1988, ettei kirkkoa rakenneta. Rakentamatta jääneen kirkon ideaa käytettiin hyväksi kappelin suunnittelussa. Kappelista tulikin myllypurolaisille kirkko. Rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Anja ja Raimo Savolainen.

Kirkkosalin lisäksi rakennuksessa on tilat eri ikäisten kerhoille, työntekijöiden toimitiloja, kirjasto ja asunto vahtimestarille. Rakennus on kaksikerroksinen, kirkkosali ja aula ovat korkeaa tilaa. Erillisessä kellotornissa on 14 kirkonkelloa. 

Alttaritauluna on lasimaalaukset Lux aeterna, jotka ovat kuvataiteilija Carolus Enckellin käsialaa. Kirjastossa on Ville Vallgrenin Kristus ristillä -reliefi. Kirkkorakennuksessa on myös Enckellin öljyvärimaalauksia sekä kirkkoherra Veijo Vatkan krusifiksi ja reliefi. Veikko Virtasen rakentamat urut ovat 16-äänikertaiset.

Myllypuron kirkossa on ollut tarjolla yösija kodittomille muun muassa Asunnottomien yönä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Helsingin kirkot
Myllypuro
Suomen kivikirkot
Rengasvyömittari

Rengasvyömittari (Cyclophora porata) on eurooppalainen mittariperhoslaji. Suomesta se on tavattu toistaiseksi vain kerran.

Koko ja ulkonäkö 
Etusiivet ovat punertavat, lämpimän oranssinruskeat, mutta takasiivet sävyltään selvästi vaaleammat. Siipiä kirjoo runsaiden harmaiden suomujen muodostama pisteytys ja sekä etu- että takasiivissä on selvä keskipilkku, joka muodostuu tummasta renkaasta ja sen valkoisesta keskiosasta. Harmaa suomutus antaa siiville suttuisen vaikutelman. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat jakaantuneet riviksi erillisiä mustia pisteitä. Keskivarjo on harmahtava ja sulautuu siiven taustaväriin ilman selvää rajaa. Siipiväli 23–27 mm.

Samannäköinen laji on etenkin tammivyömittari (Cyclophora punctaria).

Levinneisyys ja lentoaika 
Lajin levinneisyys ulottuu Etelä-Euroopasta ja Englannista Tanskaan, Etelä-Ruotsiin ja Kaukasukselle. Suomesta on tavattu yksi yksilö, joka tavattiin Dragsfjärdiin kuuluvalta Örön saarelta kesällä 2008, mutta se tunnistettiin Rengasvyömittariksi vasta vuonna 2010. Lajilla on kaksi sukupolvea, joista ensimmäinen on lennossa touko-kesäkuussa ja toinen heinä-elokuussa.

Elinympäristö ja elintavat 
Rengasvyömittari elää avoimilla metsänreunoilla, niityillä ja pensaikoissa, joissa kasvaa yksittäisiä tammia lämpimillä paikoilla. Elinpaikkojen maaperä on tyypillisesti hiekkapitoista. Perhoset lentävät harvalukuisina hämärän laskeutumisen jälkeen ja niitä tavataan lähinnä vain valolle lentäneenä. Kotelo talvehtii oksaan kiinnittyneenä.

Ravintokasvi 
Toukka elää tammilla (Quercus) ja koivuilla (Betula).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 toukka
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
 Ohje eräiden Cyclophora-suvun mittarilajien erottamiseksi 

Lehtimittarit
Fırat Aydınus

Fırat Aydınus (s. 25. lokakuuta 1973 Istanbul, Turkki) on turkkilainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2006 lähtien.

Aiheesta muualla 
 Fırat Aydınusin esittely World Referee -sivustolla 

Turkkilaiset jalkapallotuomarit
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Horei-Ver

Horei-Ver () on taajama ja  Horei-Verin maalaiskunnan keskus Zapoljarnyin piirissä Nenetsian autonomisessa piirikunnan eteläosissa Pohjois-Venäjällä.

Taajama sijaitsee Petšoran sivujoen Usan oikeanpuoleisen eli pohjoisen sivuhaaran Kolvajoen yläjuoksulla. Hieman alempana Kolvan varrella sijaitsee myös Horei-Verin maalaiskuntaan kuuluva öljyntuotantotaajama Harjaginski (eli Harjaga), joka on kuntakeskusta paremman, etelään Komin tasavallan Usinskiin johtavan maantien piirissä. Sen sijaan Horei-Veriin ei ole hyvää, ympärivuotisesti liikennöitävissä olevaa maantietä, joskin kärryteitä ja talviteitä käytetään jossain määrin. Puuttuvan tieyhteyden takia Nenetsian pääkaupunkiin Narjan-Mariin, joka on linnuntietä noin 215 kilometrin päässä, sujuu nopeiten pienkoneella (Antonov An-2 yhä käytössä) tai helikopterilla (esimerkiksi Mi-8) lentäen taajaman pohjoispuolella sijaitsevalta pienlentokentältä.

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Horei-Verin maalaiskunnassa asui yhteensä 739 ihmistä. Kunnan väestöstä noin puolet on nenetsejä. Taajamassa on muun muassa koulu, kulttuurikeskus ja sairaala.

Lähteet

Aiheesta muualla
Horei-Verin maalaiskunta piirin sivustolla   (zrnao.ru)
Kolvajoen virtaamatietoja Horei-Veristä  (russia-arcticnet.sr.unh.edu)

Nenetsian kylät ja taajamat
Elizabethtown (elokuva)

Elizabethtown on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen draamakomedia, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Cameron Crowe. Tragikoomisessa tarinassa Orlando Bloom esittää koripallotossujen suunnittelijaa, joka on uhrannut kahdeksan vuotta tuotekehitysprojektiin, joka osoittautuu täydelliseksi fiaskoksi. Samana päivänä kun hän saa potkut, hän kuulee isänsä kuolleen ja lähtee hakemaan tämän ruumista haudattavaksi Kentuckyn Elizabethtown ista. Menomatkalla tyhjässä lentokoneessa hän tutustuu lentoemäntään Kirsten Dunst, joka muuttaa hänen elämänsä.

Elokuva sai valtaosin nuivia arvosteluja Toronton elokuvajuhlilla tapahtuneen ensi-iltansa jälkeen. Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Tanja Sihvosen mielestä elokuvassa on hyvä perusidea, mutta hajanainen juoni ja liikaa sivuhenkilöitä. Hän kehuu Kirsten Dunstin pirteää roolityötä.

Lähteet  

Yhdysvaltalaiset romanttiset draamakomediaelokuvat
Vuoden 2005 yhdysvaltalaiset elokuvat
Cameron Crowen ohjaamat elokuvat
Kullervo Linnan Säätiö

Kullervo Linnan Säätiö on vuonna 1988 perustettu Kullervo Linnan mukaan nimetty säätiö, jonka tarkoituksena on edistää iskelmä- ja tanssimusiikin luomista ja esittämistä Suomessa. Säätiö on myöntänyt Kullervo Linna -palkintoa vuosittain Linnan syntymäpäivänä 24. marraskuuta. Vuonna 2021 palkintojen arvo oli 2 000 euroa. Vuonna 2019 säätiö sulautui Suomen Musiikintekijöiden Georg Malmstén -säätiöön, jonka hallitus jakaa palkinnot.

Vuosina 2008–2018 säätiö jakoi joka toinen vuosi myös Ilpo Hakasalo -palkintoa, joka oli tunnustus kotimaisen populaarimusiikin aseman edistämisestä esimerkiksi toimittajana, tutkijana tai kirjailijana. Hakasalo oli musiikkitoimittaja ja säätiön hallituksen pitkäaikainen jäsen. Vuonna 2018 palkinnon arvo oli 2 000 euroa. Palkinto myönnettiin Hakasalon perintövaroista.

Palkitut
 1989 Esa Pulliainen, Matti ja Teppo Ruohonen
 1990 Reijo Taipale
 1991 Pauli Granfelt, Jukka Koivisto
 1992 Kaija Pohjola
 1993 Jukka Kuoppamäki, Erkki ”Eki” Jantunen ja Mutkattomat
 1994 Jori Sivonen, Finlanders
 1995 Souvarit
 1996 Markku Johansson, Timo Turpeinen
 1997 Kalervo ”Kassu” Halonen, Yölintu
 1998 Rauno Lehtinen & Savannah
 1999 Veikko Juntunen, Kari Tapio
 2000 Turkka Mali, Martti Metsäketo
 2001 Pekka Hartonen, Kari Litmanen
 2002 Berit, Jorma Toiviainen
 2003 Arja Koriseva, Tanssiorkesteri Petoman
 2004 Anna Eriksson, Vexi Salmi
 2005 Anne Mattila, Ilkka Vainio
 2006 Katri Helena, Erik Lindström
 2007 Marion Rung, Veikko Samuli
 2008 Matti Esko, Mika Toivanen
 2009 Lea Laven, Ossi Runne
 2010 Maria Lund, Kari Tuomisaari
 2011 Anneli Saaristo, Timo Kiiskinen
 2012 Paula Koivuniemi, Pepe Kovanen & Korsuorkesteri
 2013 Sauvo Puhtila, Suvi Teräsniska
 2014 Tuure Kilpeläinen, Vieno Kekkonen
 2015 Eija Kantola, Esa Nieminen
 2016 Marita Taavitsainen, Markus Allan
 2017 Eino Grön, Sinikka Svärd
 2018 Antti Ketonen, Juha Hostikka
 2019 Eini, tanssiorkesteri Neitoset, Tino Ahlgren
 2020 Esa Eloranta, Marko Maunuksela
 2021 Saija Tuupanen, Anna Kokkonen

Ilpo Hakasalo -palkinnon saajat
 2008 Pekka Gronow
 2010 Juha Henriksson
 2012 Sari Tamminen
 2014 Pekka Tapani Laine
 2016 Juha Nikulainen
 2018 Ari Hakulinen

Lähteet
 Vuosina 1989–2012 palkitut Pomus.netissä

Viitteet

Suomalaiset säätiöt
Musiikkipalkinnot
Kimmo Huotelin

Kimmo Huotelin (s. 2. syyskuuta 1974 Mikkeli) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa Bandyliigassa pelaavia Mikkelin Kamppareita ja on työskennellyt seuran toiminnanjohtajana vuodesta 2008 lähtien. Kampparit on hänen urransa aikana voittanut kaksi kertaa Bandyliiga-mestaruuden.

Huotelin on urallaan pelannut 11 kautta myös Ruotsissa, joista kaikkiaan yhdeksän maan pääsarjassa Edsbyns IF:n joukkueessa, jossa hän voitti peräti neljä Ruotsin mestaruutta. Suomen jääpallomaajoukkueessa hän on esiintynyt 101 kertaa. Hän oli mukana myös vuonna 2004 maailmanmestaruuden voittaneessa joukkueessa. Kaikkiaan Huotelin on osallistunut 11 kertaa MM-kisoihin.

Saavutukset
Seurajoukkueissa
 Suomen mestaruus 2012 ja 2015 Kampparien riveissä,
 Ruotsin mestaruus 2004, 2005, 2006 ja 2008.

Maajoukkueessa
 1 maailmanmestaruuden vuonna 2004,
 1 maailmanmestaruushopea vuonna 1999,
 6 maailmanmestaruuspronssia vuosina 2001, 2006, 2007, 2008, 2009 ja 2011,
 pelannut 11 MM-kisat.

Henkilökohtaisesti.
 Vuoden jääpalloilija: 2005 ja 2012
 Bandyliigan maalipörssin voittaja 2012 (51 maalia)
 Bandyliigan pistepörssin voittaja 2011 (23+13 = 36 pistettä) ja 2015 (27+24 = 51 pistettä)

Lähteet
Internet Bandy Database
Huotelin rusbandy.fi -sivustossa
Suomen jääpalloliitto, Maaottelupelaajat

Viitteet

Suomalaiset jääpalloilijat
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt