Pedro Hietanen

Pedro Heikki ”Hessu” Kalevi Hietanen (s. 5. toukokuuta 1949 Jaala) on suomalainen muusikko, kapellimestari, tuottaja sekä televisio- ja radioesiintyjä. 

Hietasen pääinstrumentteja ovat olleet piano ja harmonikka sekä sähköurut ja muut kosketinsoittimet.

Pedro-nimen hän on alun perin saanut Dave Lindholmilta, joka alkoi nimittää Hietasta muhkeiden meksikolaisviiksien takia Pedroksi.

Lapsuus 
Musikaaliseen sukuun syntynyt Hietanen sai harmonikansoiton opetusta äidiltään jo kolmivuotiaana. Hietanen esiintyi ensimmäisen kerran yleisölle jo viisivuotiaana, jolloin hän esitti kaksi kappaletta soittaen haitaria ja laulaen. Myöhemmin koulussa hän jatkoi musiikkiharrastustaan. Hän pääsi välituntisin koulun musiikkiluokkaan väittäen, että hänen pitää harjoitella pianonsoittoa.

Ura 
14-vuotiaasta lähtien Hietanen esiintyi muun muassa Matti Lavin yhtyeen mukana tanssikeikoilla ja ravintoloissa pääasiassa Kymenlaaksossa. Alaikäinen Hietanen tarvitsi luvan Kouvolan nimismieheltä ja koulunsa rehtorilta sekä vanhempiensa suostumuksen päästäkseen esiintymään ravintoloissa.

Hietasen ammattilaisura alkoi 1960-luvun puolivälissä, jolloin hän soitti kouvolalaisessa tanssiorkesterissa, ja hänet napattiin sieltä iskelmätähtien taustamuusikoksi. Niinpä 1960-luvulla Tampereella perustetussa orkesterissa Hietanen säesti sen aikaisia huippusolisteja kuten Irwin Goodmania, Paula Koivuniemeä, Eino Gröniä, Sammy Babitzinia, Kari Kuuvaa ja Kristina Hautalaa.

Sittemmin Hietanen muutti Helsinkiin ja siirtyi soittamaan pop-yhtyeisiin. Hän soitti Pepe & Paradisessa vuosina 1969–1974 ja Wigwamissa vuosina 1975–1979. Oman yhtyeensä Pedro's Heavy Gentlemen hän perusti vuonna 1980.

Pedro's Heavy Gentlemenin ideana oli tehdä levyjä, joissa sekoitettiin eri genrejä. Repertuaariin kuului niin calypsoa, tangoa kuin reggeatakin. Tunnetuimpia levytyksiä lienee alun perin venäläinen kappale Huopikkaat, jonka lauloi suomeksi ruotsalainen, Skånesta kotoisin oleva Peps Persson. Pedro's Heavy Gentlemenin levyt eivät olleet huumorilevyjä, vaan kyseessä oli “musiikin käsittely ja ilonpito”.

Yhteistyö M. A. Nummisen alkoi tilanteessa, jossa Hietanen oli tullut Euroopasta Wigwamin kiertueelta ja oli käytännössä rahaton. Hän näki Nummisen Love Recordsin toimistossa ja mainitsi tälle osaavansa soittaa myös haitaria. ”Ajattelin, ettei siitä seuraa sen enempää. Mutta ei mennyt kuin kuukausi, ja minulla oli eka keikka Nummisen kanssa. Siitä se lähti, eikä ole loppua näkynyt.” Hietanen on ollut mukana monissa M. A. Nummisen kokoonpanoissa, kuten Underground Rock Orchestrassa, Uusrahvaanomaisessa Jatsiorkesterissa sekä lapsille suunnatussa Gommi ja Pommi -duossa.

Kun Hietanen alkoi esiintyä M. A. Nummisen kanssa, hän alkoi käyttää taiteilijanimenään Pedroa. Tästä seurasi myöhemmin ongelmia esimerkiksi lentolippujen kanssa, koska ne oli varattu nimellä Pedro, joka ei siis ollut Hietasen virallinen nimi. Tämän vuoksi Hietanen otti Pedron ensimmäiseksi viralliseksi nimekseen.

Hietanen on tehnyt yhteistyötä myös lukuisten muiden artistien, muun muassa Pirkka-Pekka Peteliuksen, Tapio Liinojan, Remu Aaltosen, Veikko Lavin, Yrjänä Sauroksen, Topi Sorsakoski & Agentsien, Jukka Pojan, Laura Mikkola - Pedro Hietanen - Jukka Perko -trion, Ritva Oksasen, Matti Salmisen ja Ismo Alangon kanssa.

Hietanen on säveltänyt ja sovittanut musiikkia suomalaisiin elokuviin, kuten Aki Kaurismäen Rikos ja rangaistus, Jörn Donnerin Dirty Story, Kuulustelu, Isäni jalanjäljillä ja Tapio Piiraisen Glenn sekä Mika Kaurismäen Haarautuvan rakkauden talo. Hän on toiminut kapellimestarina television viihdeohjelmissa, kuten TV1:n Velipuolikuussa, Mutapainin ystävissä ja Hotelli Soinnussa.

Hietanen tunnetaan myös koomikon työstään yhdessä Pirkka-Pekka Peteliuksen kanssa televisio-ohjelmissa Hei hulinaa, Hui helinää ja Neurovisio sekä Yleisradion Yömyöhä-radiolähetyksissä. EMI on julkaissut kaikki 1980- ja 1990-lukujen Yömyöhät CD-levyillä otsikolla Serpien kylässä.

Hietanen työskenteli EMI Oy:n tuotantopäällikkönä vuosina 1984–1989 ja freelance-tuottajana eri levy-yhtiöille, sekä studiomuusikkona vuodesta 1970 lähtien. Tuotantotehtäviä hän on kommentoinut seuraavasti: “Kiinnosti katsoa musiikkibisnestä myös siltä toiselta puolelta. Mutta lopulta tuntui, että teen mieluummin muuta kuin istun täällä ja teen muille levyjä. Ja hyvä että lähdin, koska olen ehtinyt tehdä sen jälkeen vaikka mitä mielenkiintoista.”

Uran myöhäisvaihe 
1980- ja 1990-luvuilla Hietanen esiintyi useissa televisio-ohjelmissa moninaisissa rooleissa. Lastenohjelmissakin Hietanen nähtiin Pommi-kissana M. A. Nummisen esittämän Gommi-jäniksen kanssa. Pirkka-Pekka Peteliuksen kanssa Hietanen esiintyi myös radiossa Yömyöhä -huumorilähetyksissä vielä 2000-luvun alkuvuosina. Viimeisin Yömyöhä lähetettiin 29. toukokuuta 2009.

Hietanen on toiminut myös Ruisrockin juontajana 1990-luvulla.

Nykyisin Hietanen ei enää tee yksittäisiä keikkoja, joita varten pitäisi harjoitella erikseen. Poikkeuksena tästä on ollut Wigwamin 50-vuotisjuhlakiertue, johon Hietanen osallistui syksyllä 2018.

Hietaselle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 2012. Hän ilmoitti kesällä 2022 sairastuneensa vakavasti. Hänen vaimonsa kuoli kaksi vuotta aiemmin.

Osittainen diskografia 
Pepe & Paradise
 Niin vähän on aikaa (1972)
 Pepe & Paradise (1973)
 Pepe & Paradise 2 (1975)
 70’s Radio Hits (kokoelma, 2000)

Wigwam
 Nuclear Nightclub (1975) (CD re-masterointi, 2000; Hietanen mukana neljällä bonus-liveraidalla)
 Lucky Golden Stripes and Starpose (1976)
 Dark Album (1977)
 Rumours on the Rebound (kokoelma, 1979)
 Classics − The Rarest (kokoelma, 1990)
 Light Ages (1993; Hietanen vierailee yhdellä raidalla)
 Highlights (kokoelma, 1996)
 Fresh Garbage – Rarities 1969–1977 (kokoelma, 2000)

Hurriganes
 Hanger (1978)

Pedro's Heavy Gentlemen
 Pedro's Heavy Gentlemen (1980) 
 Doing (1981) 
 Tango Moderato (1982) 
 Where's Boris? (1983) 
 Pedro's Christmas (1983) 
 Naivismia (1984) 
 Eucalypso (1991) 
 Tango (1992)
 Reggae (1997)
 Mi Tango Triste (2000) 

Paajanen feat. Pedro Hietanen
 Mies joka tiesi liikaa (2008)

Pirkka-Pekka Peteliuksen kanssa
 Muistan sua Elaine (1984)
 Pimpparauta (1985)
 Luontoilta (1986)
 Parhaat (kokoelma, 1986)
 V. Y. Vihdoinkin yhdessä (1986)
 Trio Erektus: Kultalevy 1 (1990)
 Pirkka-Pekka Petelius & Mikko Kivinen: A'la maailmanmusiikkia (1993)
 Poika varjoisalta kujalta (2002)
 Serpien kylässä 1 (2004)
 Serpien kylässä 2 (2005)
 Hyvännäköinen – 36 lemmenlaulua (kokoelma, 2005)
 Serpien kylässä 3 (2005)
 Serpien kylässä 4 (2006)
 Serpien kylässä 5 (2006)
 Serpien kylässä 6 (2007)
 Serpien kylässä 7 (2007)
 Serpien kylässä 8 (2007)
 Serpien kylässä 0 (2007)
 Kovan päivän ilta haastattelu (2008)
 Serpien kylässä 9 (2012)
 Serpien kylässä 10 (2012)
 Serpien kylässä 11 (2012)

Serpien kylässä -sarjan osia 7, 8 ja 0 ei saa yksittäisinä, vaan ne ovat mukana ainoastaan Serpien kylässä Box 2:lla, joka ilmestyi vuonna 2007. Samaan boxiin kuuluu myös osat 5 ja 6. Serpien kylässä Box 1 taas sisältää neljä ensimmäistä Serpien kylässä -julkaisua, sekä ekstralevyn Kovan päivän ilta haastattelu, joka sisältää Kalevi Pollarin tekemän radiohaastattelun.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 
 

Suomalaiset harmonikansoittajat
Suomalaiset kosketinsoittajat
Suomalaiset säveltäjät
Wigwamin jäsenet
Radiokoomikot
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt