joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pyhä Marinus

Pyhä Marinus (italiaksi San Marino) (k. 366) oli katolilainen munkki, jota pidetään San Marinon perustajana ja maan suojeluspyhimyksenä.

Elämäkerta 
Marinuksen syntymäaikaa ei tiedetä, mutta hänen uskotaan olleen kotoisin Dalmatian alueelta. Toisten lähteiden mukaan hän oli Urbinosta, Italiasta. 

Perimätiedon mukaan hän saapui vuonna 257 Riminiin, josta hän joutui pakenemaan jonkin ajan kuluttua. Syynä olivat keisari Diocletianuksen kristittyjen vainot. Marinus pakeni Monte Titano -vuorelle, joka kuului Felicita-nimisen ylhäistöläisnaisen maihin. Kun Marinus legendan mukaan paransi Felicitan pojan, hän sai palkkioksi tämän vuoren. Myöhemmin Marinus rakensi paikalle kirkon ja perusti San Marinon kaupungin, kun lähialueen kristitty väestö kasvoi ja haki turvaa Marinuksen johtamasta yhteisöstä Monte Titanolla..

Marinus on ainoa valtion perustanut pyhimys. Hänen viimeisten sanojen kerrotaan olleen "jätän teidät vapaiksi molemmista miehistä". Näiden miesten uskotaan olleen Rooman keisari ja paavi.. Sanat löytyvät nykyään San Marinon ritarikunnan rististä.

Muistaminen 
Pyhän Marinuksen muistopäivä on 3. syyskuuta, jolloin juhlitaan myös San Marinon valtion perustamista (italiaksi Festa della Fondazione della Repubblica).

Yhdessä Pyhän Leon kanssa Marinus on myös San Marino-Montefeltro -hiippakunnan suojeluspyhimys. Hiippakunta käsittää koko San Marinonen sekä ympäröiviä seurakuntia Italiassa. Marinus on myös poikamiesten ja diakonien suojeluspyhimys.

Galleria

Lähteet 

Vuonna 366 kuolleet
Sanmarinolaiset henkilöt
Pyhimykset
Uskonto San Marinossa
Mitra (täsmennyssivu)

Mitra voi tarkoittaa seuraavia asioita tai henkilöitä:

 Mitra,  piispan tai apotin päähine
 Mitra Kaislaranta, suomalainen laulaja
 Mitra, Mitra Kaislarannan albumi
 La Mitra, panamalainen kaupunki
 Volkswagen Mitra, Volkswagen Basistransporterista käytetty nimi
 PS Mitra Kukar, indonesialainen jalkapalloseura
 Mitrakukat, kasvisuku
 Mithra, muinaispersialainen, alkujaan intialainen jumala
Kanadanruusu

Kanadanruusu (Rosa blanda) on Pohjois-Amerikassa luonnonvaraisena kasvava ruusulaji, jota on 1770-luvulta lähtien käytetty myös koristepensaana. Kanadanruusu on saanut tieteellisen nimensä kauniista kukastaan. Blandus tarkoittaa latinaksi viehättävää. Ruusun luokitteli skotlantilainen kasvitieteilijä William Aiton vuonna 1789. Englannin kielessä kanadanruususta käytetään nimiä Smooth Rose, Meadow Rose ja Labrador Rose. Kanadanruusun ruotsinkielinen nimi on labradorros.

Ulkonäkö ja koko 
Kanadanruusu kasvaa luonnonvaraisena noin 70–150 cm korkeaksi pensaaksi. Nuoret versot ja oksat ovat vihreitä ja piikittömiä. Vanhetessaan ne muuttuvat punaruskeiksi tai tumman purppuran sävyisiksi ja lopuksi harmaiksi. Piikkejä kasvaa versojen alaosiin. Yläosat säilyvät piikittöminä. Lehdet ovat 5-9 lehden lehdyköissä, väriltään tummanvihreät, pitkänomaiset ja sahalaitaiset. Kanadanruusu kukkii Amerikan mantereella alkukesästä, Britanniassa touko-kesäkuussa, Suomessa kesä-heinäkuussa. Kukissa on viisi terälehteä. Kukkien väri vaihtelee valkoisesta vaalean- ja ruusunpunaiseen. Kukat ovat halkaisijaltaan 5-7 cm. Heteet ovat ruskeankeltaiset. Kukat ovat yksittäin tai enimmillään viiden kukan ryppäissä. Ruusu kukkii toisen vuoden versoilla. Kukinta on runsas. Vasta-auenneen kukan tuoksu on mieto ja miellyttävä ruusun tuoksu. Loppukesällä muodostuvat kiulukat ovat muodoltaan pyöreitä ja väriltään kirkkaan punaisia. Ruusu leviää juurivesoista.

Levinneisyys 
Kanadanruusu kasvaa luonnonvaraisena lähes koko Pohjois-Amerikan matereella etelä- ja länsiosia lukuun ottamatta. Sen päälevinneisyysalue ulottuu pohjoisesta Quebecistä ja Ontariosta etelään Kansasiin ja Missouriin ja idässä Ohioon. Sen kasvuympäristönä ovat aurinkoiset niityt, preeriat ja kuivat rinteet. Kanadanruusua kutsutaan myös preerianruusuksi (prairie rose), mutta preerianruusu nimityksen ovat saaneet myös Rosa arkansana, Rosa setigera ja Rosa virginiana.

Käyttö ruusujen jalostuksessa 
Kanadanruusun risteymät ja geneettiset muunnokset muodostavat blandaruusujen eli Rosa Blanda-ryhmän. Rosa Blanda-ryhmään kuuluvia ruusulajikkeita ovat esim. Rosa 'Betty Bland', ja Rosa 'Herttoniemi'.

Käyttö koristepensaana 
Kanadanruusua käytetään koristepensaana yksittäin, aidanteena tai köynnösruusuna. Se viihtyy parhaiten aurinkoisessa paikassa, tuoreessa, humuspitoisessa ja vettä läpäisevässä maaperässä. Menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I-V.

Kuvia kanadanruususta

Lähteet 

Ruusulajit
Kalajärven kirjasto

Kalajärven kirjasto on Espoon Kalajärven kaupunginosassa, Vihdintien äärellä, Kalajärven palvelukeskuksen ja Kalajärven terveysaseman kanssa samassa rakennuksessa toimiva yleinen kirjasto. Se on yksi Espoon kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa. 

Kalajärven kirjasto on yksi Espoon ennakkoäänestyspaikoista esimerkiksi kuntavaaleissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sijainti kartalla (Espoon karttapalvelussa) (espoo.fi)

Kalajärvi
Espoon kaupunginkirjasto
Espoon rakennukset ja rakennelmat
Laaksolahden kirjasto

Laaksolahden kirjasto on Espoon Laaksolahden  kaupunginosassa, Jupperin koulun ylempien luokkien kanssa samalla tontilla sijaitseva yleinen kirjasto. Kirjastorakennus valmistui vuonna 1991. Se on yksi Espoon kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa. 

Laaksolahden kirjastolle suunniteltiin vielä keväällä 2019 rakentaa uudet tilat samalla, kun Jupperin koulullekin. Sittemmin osa koulusta (luokka-asteet 3-6) sijoitettiin tilapäiset siirtokelpoiset tilat (konttikoulu) ja alimmat luokat saivat uuden tilapäisen osoitteen. Kirjasto on jatkanut aiemmassa rakennuksessaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sijainti kartalla (Espoon karttapalvelussa) (espoo.fi)

Laaksolahti
Espoon kaupunginkirjasto
Espoon rakennukset ja rakennelmat
Katja Keitaanniemi

Katja Keitaanniemi (s. 1973 Harjavalta) on suomalainen yritysjohtaja ja tekniikan lisensiaatti, joka on työskennellyt OP Yrityspankin toimitusjohtajana vuodesta 2018 lähtien. Hän on myös OP Osuuskunnan johtokunnan jäsen ja toimii OP Varainhoidon hallituksen puheenjohtajana, OP Ryhmän taidesäätiön sr varapuheenjohtajana sekä OP Ryhmän Tutkimussäätiön ja OP Vähittäisasiakkaat hallituksen jäsenenä. Lisäksi Keitaanniemi on EPI:n (European Payments Initiative) hallituksen ja The Unico Banking Groupin johtoryhmän jäsen.

Keitaanniemi on aiemmin toiminut Finnvera Oyj:ssä pk-yrityksistä vastaavana liiketoimintajohtajana ja johtoryhmän jäsenenä vuosina 2014–2018. Keitaanniemi on toiminut myös Swedbankin Suomen investointipankin johtajana, pääanalyytikkona ja globaalin tutkimustoiminnan varajohtajana. Ennen uraansa Swedbankissa Keitaanniemi työskenteli eQ Pankin tutkimusjohtajana ja Nordea Securitiesin seniorianalyytikkona metsäteollisuudessa.

Keitaanniemi on toiminut Finavian hallituksen tarkastus- ja HR-valiokunnan jäsenenä sekä Business Finlandin, Montreal Groupin, Kasvu Openin ja Sotkamo Silverin hallituksissa.

Keitaanniemi on Talouselämän Päättäjänaiset 2021 -listalla Suomen talouselämän vaikutusvaltaisimpien naisten joukossa. Financial Times on valinnut Keitaanniemen Euroopan parhaaksi metsäanalyytikoksi.

Lähteet 

Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Tate McRae

Tate Rosner McRae (s. 1. heinäkuuta 2003) on kanadalainen laulaja ja tanssija. 

McRae aloitti tanssimisen kuusivuotiaana ja kilpailemaan hän aloitti kahdeksanvuotiaana. Hän osallistui ensimmäiseen tanssikilpailuun vuonna 2011 ja voitti myöhemmin hopeamitalin Youth America Grand Prix -kilpailun viimeisellä kierroksella vuonna 2015. Seuraavana vuonna hän kilpaili Foxin televisiosarjassa Tanssi jos osaat ja sijoittui kolmanneksi.

McRae sai aluksi huomiota YouTube-kanavallaan, missä hän teki musiikkisarjaa "Create With Tate", jossa hän julkaisi itse tallentamiaan kappaleita. McRae allekirjoitti levytyssopimuksen RCA Recordsin kanssa ja vuonna 2020 hän julkaisi ensimmäisen EP-levyn All the Things I Never Said. Hän julkaisi myöhemmin samana vuonna singlejä, kuten ”You Broke Me First” ja ”Lie To Me”. Vuonna 2021 hän julkaisi toisen EP-levyn Too Young to Be Sad.

Ensimmäinen studioalbumi I Used to Think I Could Fly julkaistiin 27. toukokuuta 2022.

Diskografia

Studioalbumit 
 I Used to Think I Could Fly (2022)

EP:t 
 All the Things I Never Said (2020)
 Too Young to Be Sad (2021)

Lähteet 

Vuonna 2003 syntyneet
Elävät henkilöt
Kanadalaiset laulajat
Juhana Pohjola

Juhana Markus Pohjola (s. 27. maaliskuuta 1972 Helsinki) on Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan järjestyksessään toinen piispa. Lähetyshiippakunnan hiippakuntakokous valitsi hänet virkaansa 23. tammikuuta 2021 ja hänen ordinaationsa tapahtui LHPK:n kesäjuhlilla elokuussa .

Pohjola on toiminut vuodesta 2013 lähtien Lähetyshiippakunnan hiippakuntadekaanina ja sitä ennen Luther-säätiön dekaanina vuodesta 2000 alkaen. Pohjola on suorittanut teologian maisterin opinnot Helsingin yliopistossa ja Master of Sacred Theologyn opinnot Concordia Theological Seminaryssa Indianan Fort Waynessa. Vuonna 2014 hän väitteli teologian tohtoriksi Helsingin yliopistossa. Opinnoissaan Pohjola on tutkinut muiden muassa kirkkoisä Tertullianusta, Hermann Sassen käsitystä kirkollisesta yhteydestä sekä suomalaisten ordinaatiokaavojen käsitystä pappisvihkimyksestä ja -virasta.

Alkujaan Pohjola vihittiin papiksi Oulun hiippakunnassa vuonna 1999 ja hänelle annettiin virkamääräys Suomen Luther-säätiön palvelukseen. Myöhemmin hän papin oikeutensa kuitenkin peruutettiin, koska Luther-säätiön katsottiin olevan erkaantunut Suomen evankelis-luterilaisesta kirkosta omaksi kirkkokunnakseen. Pohjola toimi vuosina 2000–2010 Luther-säätiön/Lähetyshiippakunnan Pyhän Markuksen seurakunnan vastaavana pastorina Helsingissä ja 2011–2012 vierailevana tutkijana Kanadan St Catharinessa Concordia Lutheran Theological Seminaryssä.

Pohjola on naimisissa musiikin maisteri Päivi Pohjolan kanssa ja on neljän lapsen isä.

Pohjola on ollut epäiltynä kiihotuksesta kansanryhmää vastaan. Pohjolan tapausta on käsitelty mittavaa julkisuutta saaneessa Räsäsen ja Pohjolan oikeudenkäynnissä vuonna 2022. Ensimmäinen oikeudenkäyntipäivä oli 24.1.2022. Oikeudenkäynti sai kansainvälistä mediahuomiota enemmän kuin mikään muu suomalainen oikeusjuttu sotasyyllisyysoikeudenkäyntien jälkeen.

Lähteet 

Vuonna 1972 syntyneet
Suomalaiset teologit
Suomalaiset piispat
Luterilaiset piispat
Elävät henkilöt
Suomen evankelisluterilainen lähetyshiippakunta
Anniina Valtonen

Anniina Valtonen (o.s. Törmä, s. 20. joulukuuta 1989 Kempele) on suomalainen meteorologi, joka on tullut tunnetuksi työstään televisiossa.

Ura 
Valtonen opiskeli meteorologiaa Helsingin yliopistossa ja on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän aloitti yliopisto-opintonsa syksyllä 2008 ja valmistui vuonna 2015. Hänen gradunsa aihe oli Meteorologin rooli ja lisäarvo sään ennustamisessa (2015).

Valtonen pääsi töihin Ilmatieteen laitoksen sääpäivystykseen kesällä 2011, jo ennen kandidaatiksi valmistumista. Vuosina 2012–2016 hän on toiminut televisiometeorologina Nelosella ja vuodesta 2019 alkaen Ylellä. Vuoden 2022 alusta hän ryhtyy juontamaan Yleisradion TV1-kanavan Puoli Seitsemän -tv-ohjelmaa kerran viikossa, perjantaisin. Marraskuussa 2022 Valtonen ilmoitti saaneensa Ylelle vakituisen työsopimuksen ja jättävänsä Ilmatieteen laitoksella työskentelyn. Valtonen alkaa juontajamisen ohella toimittaa Puoli Seitsemässä myös ilmastoaiheisia juttuja. Lisäksi hänet nähdään edelleen tekemässä säävuoroja uutislähetysten yhteydessä.

Valtonen valittiin vuoden 2021 parhaaksi esiintyjäksi televisioalan Kultainen Venla -gaalassa. Hän oli ehdolla myös vuoden 2020 parhaaksi esiintyjäksi. Valtonen oli yksi kategorian kolmesta finalistista yleisöäänestyksen perusteella ja teki historiaa olemalla ensimmäinen meteorologi, joka kyseiseen saavutukseen on yltänyt.

Yksityiselämä 
Valtosen syntymäkotikunta on Kempele, mutta hän vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Nastolassa. Hän on ollut naimisissa toukokuusta 2017 asti ja asuu Vantaalla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset meteorologit
Suomalaiset televisiokasvot
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo Liisi Oterman löytämistä asteroideista

Tällä sivulla luetellaan suomalaisen tähtitieteilijän Liisi Oterman löytämät numeroidut asteroidit (54 kpl). 

Löydöt on tehty Turussa vuosina 1938–1953.

Katso myös 
 Luettelo Yrjö Väisälän löytämistä asteroideista

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet 

Asteroidit
Oterman löytämistä asteroideista
Mafy

MAFY Oy (myös Mafy-valmennus) on suomalainen valmennuskursseja ja oppimateriaaleja tarjoava yritys. Vuoden 2021 kevääseen mennessä yritys oli järjestänyt valmennuskursseja teknis-tieteellisen-, lääketieteellisen- ja kauppatieteellisen tiedekuntien pääsykokeita varten. 

Oman arvionsa mukaan, Mafyn kursseja käyttäneet olivat saaneet yli kahdeksankymmentä prosenttia lääketieteellisten alojen pääsykoevalinnan opintopaikoista vuonna 2020.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Yrityksen verkkosivu
Ingenuity

Ingenuity, tunnettu myös nimellä Mars Helicopter, on NASAn Mars 2020 -projektia varten kehittämä drooni. Se laskeutui Nasan Perseverance-mönkijän kanssa Mars-planeetalle 18. helmikuuta 2021. Laitteen tarkoitus on testata tulevia Mars-planeetan tutkimusmenetelmiä. Laite teki ensilentonsa 19. huhtikuuta 2021.

Laitteen massa on 1,8 kg, korkeus 0,49 metriä ja halkaisija 1,2 metriä.

Nimi 
Tammikuussa 2020 NASA ilmoitti lentolaitteen nimen olevan Ingenuity. Nimi tarkoittaa ”Kekseliäisyys” tai ”Nerokkuus”.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ingenuity

Mars-luotaimet
Vuoden 2021 avaruustoiminta
7267 Victormeen

7267 Victormeen on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1943 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty Victor Ben Meenin (1910–1971) mukaan. Meen tunnisti vuonna 1950 erään Quebecissa sijaitsevan törmäyskraatterin.

Victormeenin likimääräinen läpimitta on 9 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,35 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 7 kuukautta.

Lähteet

Marsin radan leikkaaja-asteroidit
Rimavská Sobota (piiri)

Rimavská Sobotan piiri () on Slovakian piiri Banská Bystrican alueella. Sen väkiluku oli vuoden 2010 lopussa 82 754.

Rimavská Sobotan piirillä on Slovakian sisällä yhteistä rajaa Revúcan, Breznon, Poltárin ja Lučenecin piirien kanssa.

Vuoden 2010 lopussa Rimavská Sobotan piirin asukkaista 51,5 prosenttia oli naispuolisia ja noin 48,5 prosenttia miespuolisia. Vuoden 2011 lopussa piirin väestöstä muodostivat slovakit 47,4 prosenttia,  unkarilaiset 36,1 prosenttia, romanit 6,2 prosenttia, tšekit, määriläiset ja sleesialaiset yhteensä 0,4 prosenttia ja muut 9,9 prosenttia. Alle 14-vuotiaiden osuus väestöstä oli vuoden 2011 lopussa 18,1 prosenttia, 15–64-vuotiaiden 70,1 prosenttia ja yli 65-vuotiaiden 11,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 37,6 vuotta. Rimavská Sobotan piirin väkiluvun ennakoidaan pienenevän 79 613 asukkaaseen vuoteen 2040 mennessä.

Kunnat 
Rimavská Sobotan piirin 107 kuntaa. Ne kunnat, jotka ovat myös kaupunkeja ovat luettelossa lihavoituja.

 Abovce
 Babinec
 Barca
 Bátka
 Belín
 Blhovce
 Bottovo
 Budikovany
 Cakov
 Čerenčany
 Chanava
 Chrámec
 Čierny Potok
 Číž
 Dolné Zahorany
 Dražice
 Drienčany
 Drňa
 Dubno
 Dubovec
 Dulovo
 Figa
 Gemerček

 Gemerské Dechtáre
 Gemerské Michalovce
 Gemerský Jablonec
 Gortva
 Hajnáčka
 Hnúšťa
 Hodejov
 Hodejovec
 Horné Zahorany
 Hostice
 Hostišovce
 Hrachovo
 Hrušovo
 Hubovo
 Husiná
 Ivanice
 Janice
 Jesenské
 Jestice
 Kaloša
 Kesovce

 Klenovec
 Kociha
 Konrádovce
 Kráľ
 Kraskovo
 Krokava
 Kružno
 Kyjatice
 Lehota nad Rimavicou
 Lenartovce
 Lenka
 Lipovec
 Lukovištia
 Martinová
 Neporadza
 Nižný Skálnik
 Nová Bašta
 Orávka
 Ožďany
 Padarovce
 Pavlovce

 Petrovce
 Poproč
 Potok
 Radnovce
 Rakytník
 Ratkovská Lehota
 Ratkovská Suchá
 Riečka
 Rimavská Baňa
 Rimavská Seč
 Rimavská Sobota
 Rimavské Brezovo
 Rimavské Janovce
 Rimavské Zalužany
 Rovné
 Rumince
 Slizké
 Stará Bašta
 Stránska
 Studená
 Sútor

 Šimonovce
 Širkovce
 Španie Pole
 Štrkovec
 Tachty
 Teplý Vrch
 Tisovec
 Tomášovce
 Uzovská Panica
 Valice
 Včelince
 Večelkov
 Veľké Teriakovce
 Veľký Blh
 Vieska nad Blhom
 Vlkyňa
 Vyšné Valice
 Vyšný Skálnik
 Zacharovce
 Zádor
 Žíp

Lähteet 

Slovakian piirit
Videopelivuosi 2022


Videopelivuosi 2022 käsittelee vuoden 2022 aikana julkaistuja videopelejä ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.

Tapahtumia 
 21.–25. maaliskuuta – Game Developers Conference
 Electronic Entertainment Expo on peruttu vuodelta 2022 sekä paikallisena että digitaalisena etätapahtumana.
 4.–7. elokuuta – Assembly Summer 2022 järjestettiin Helsingissä.
 15.–18. syyskuuta – Tokyo Game Show

Laitteistojulkaisuja
 Steam Deck

Tulevia julkaisuja 
 Intellivision Amico
 Playdate

Videopelijulkaisuja

Tammikuu 
 20. tammikuuta – Tom Clancy's Rainbow Six Extraction

Helmikuu 
 4. helmikuuta – Dying Light 2
 11. helmikuuta – Lost Ark
 17. helmikuuta – Total War: Warhammer III
 18. helmikuuta – Horizon Forbidden West
 25. helmikuuta – Elden Ring

Maaliskuu 
 3. maaliskuuta – Babylon's Fall
 4. maaliskuuta – Gran Turismo 7
 4. maaliskuuta – Triangle Strategy
 18. maaliskuuta – Stranger of Paradise: Final Fantasy Origin

Huhtikuu 
 27. huhtikuuta – Vampire: The Masquerade - Bloodhunt

Toukokuu 
 26. toukokuuta – Sniper Elite 5

Elokuu 
 23. elokuuta – Saints Row

Syyskuu 
 8. syyskuuta – Steelrising
 15. syyskuuta – Trinity TriggerJP
 19. syyskuuta – Return to Monkey Island
 22. syyskuuta – DioField Chronicle
 29. syyskuuta – Valkyrie Elysium

Lokakuu 
 25. lokakuuta – Gotham Knights
 27. lokakuuta – Star Ocean: The Divine Force
 28. lokakuuta – Bayonetta 3

Tulevia julkaisuja 
 Avatar: Frontiers of Pandora
 Digimon Survive
 Forspoken
 God of War: Ragnarök
 Kerbal Space Program 2
 Marvel's Midnight Suns
 Samurai Maiden
 Shadow Warrior 3
 Soul Hackers 2
 Tactics Ogre: Reborn
 The Lord of the Rings: Gollum

Lähteet

Videopelivuodet
Naoki Kodaka

on japanilainen videopelimusiikkisäveltäjä, joka työskenteli Sunsoftilla. Nykyään hän opettaa musiikkia useissa yliopistoissa ja säveltää ajoittain.

Kodaka opetteli pianonsoittoa lapsena mutta lopetti harjoittelun seitsenvuotiaana, koska piti enemmän populaarimusiikin soittamisesta. Hän jatkoi lukiossa klassisen musiikin opintojaan ja valmistui Aichi-prefektuurin taideyliopistosta pääaineenaan säveltäminen. Valmistuttuaan hän tuotti lyhyen aikaa musiikkia radioon ja televisioon. Sunsoft palkkasi Kodakan pelimusiikkisäveltäjäksi, koska tämän tiedettiin viettävän paljon aikaa pelihalleissa.

Kodaka tunnetaan parhaiten seuraavien pelien musiikista: Journey to Silius, Batman: The Video Game (NES- ja Mega Drive -versiot), Blaster Master, Gremlins 2: The New Batch, Albert Odyssey -sarja ja Super Fantasy Zone. Häntä avustivat NES-projekteissa lähes aina musiikkiohjelmoijat Nobuyuki Hara, Shinichi Seya ja joskus Naohisa Morota. Yleensä Kodaka sävelsi kappaleet perinteiselle nuottiviivastolle, jolta ääniohjelmoijat sovittivat ne NES:ille.

Kodaka lopetti pelimusiikin säveltämisen vuonna 2002 ja alkoi opettaa Nagoyan musiikkiyliopistossa säveltämistä, sovittamista ja tuottamista. Myöhemmin hän ryhtyi lisäksi opettamaan Daidon yliopistossa musiikin teoriaa ja tietokonemusiikkia.

Sävellykset
Atlantis no Nazo (Famicom, 1986)
Dead Zone (Famicom Disk System, 1986)
Nazoler Land (Famicom Disk System, 1987)
Shanghai (Famicom, 1987)
Spy Hunter (NES, 1987)
Ripple Island (NES, 1988)
Freedom Force (NES ja Nintendo VS. System, 1988)
Blaster Master (NES, 1988)
Nankin no Adventure (Famicom Disk System, 1988)
Platoon (NES ja Nintendo VS. System, 1988)
Fester's Quest (NES, 1989)
Batman: The Video Game (NES, 1989)
Batman: The Video Game (Mega Drive, 1990)
Journey to Silius (NES, 1990)
Nantettatte!! Baseball (Famicom, 1990)
Gremlins 2: The New Batch (NES ja Game Boy, 1990)
Ufouria: The Saga (NES, 1991)
Super Spy Hunter (NES, 1991)
Batman: Return of the Joker (NES, 1991)
Batman: Return of the Joker (Mega Drive, 1992)
Super Fantasy Zone (Mega Drive, 1992)
Albert Odyssey (Super Famicom, 1993)
Sugoi Hebereke (Super Nintendo Entertainment System, 1994)
Albert Odyssey II (Super Famicom, 1994)
Albert Odyssey: Legend of Eldean (Saturn, 1996)
Out Live: Be Eliminate Yesterday (PlayStation, 1997)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Naoki Kodakan kotisivu 

Videopelimuusikot
Japanilaiset säveltäjät
Kolme olemassaolon merkkiä

Kolme olemassaolon merkkiä (sanskritiksi त्रिलक्षण, trilakṣaṇa) on buddhalainen käsite. Näiden tunnistaminen on osa buddhalaisten tavoittelemaa valaistumista eli nirvanaa.

Kolme olemassaolon merkkiä ovat:

 Anicca (pysymättömyys)
 Dukkha (kärsimys)
 Anatta (minuuttomuus)

Kolme merkkiä koskee kaikkea olemista. Niiden ei kuitenkaan katsota olevan asia, johon buddhalaisen pitää uskoa; tärkeämpää on hyödyntää niitä itsetutkiskelussa.

Jotkin opettajat lisäävät neljänneksi merkiksi myös nirvanan.

Pyrrhonismin ajatusten on arveltu saavan inspiraatiota kolmesta olemassaolon merkistä, sillä Pyrrhon matkasi Aleksanteri Suuren mukana Intiaan tämän sotaretkillä.

Lähteet 

Buddhalaisen filosofian termit
Proantosyanidiinit

Proantosyanidiinit eli kondensoituneet tanniinit ovat kasvien tuottamia, useista flavonoidiyksiköistä koostuvia fenoliyhdisteitä. Proantosyanidiinien hydrolyysi hapon vaikutuksesta johtaa värillisten antosyanidiinien muodostumiseen. Proantosyanidiinit reagoivat proteiinien tai muiden typpipitoisten orgaanisten yhdisteiden kanssa, mikä voi johtaa tanniini-proteiini-kompleksien saostumiseen.

Lähteet 

Fenolit
Splatoon (pelisarja)

Splatoon on Nintendon kehittämä ja julkaisema kolmannen persoonan ammuntapelisarja.

Pelit 
 Splatoon (2015)
 Splatoon 2 (2017)
 Splatoon 3 (tulossa 2022)

Muu media 
Pelisarjaan perustuen on tehty muun muassa manga-sarja sekä konsertti lapsille.

Splatfest 
Splatfest on peliin liittyvä tapahtuma Japanissa, jossa pelaajat valitsevat kahdesta joukkueesta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pelisarja MobyGamesissä
Çine

Çine on piirikunta Turkin Aydınin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Çinen väkiluku oli 49 339.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Lauri Hakanen

Lauri Hakanen (s. 23. toukokuuta 1985) on suomalainen jalkapallovalmentaja. Hän valmentaa Kakkosessa pelaavaa HJS Akatemiaa, jonka valmentajana hän on toiminnut seuran toiminnan alusta lähtien. Itseään Hakanen luonnehtii analyyttiseksi ja vaativaksi valmentajaksi. 

Pelaajauraa Hakasella on FC Hämeenlinnassa, Valkeakosken Hakassa, FC Espoossa, Nummelan palloseurassa sekä Lohjan pallossa. Hän toimi HJS:n toiminnan alkuvuosina joukkueen pelaajavalmentajana, mutta on sittemmin pitäytynyt valmentamisessa. Pelaajauransa tärkeimpänä saavutuksena Hakanen on pitänyt kahta A-junioreiden suomenmestaruutta.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Karppijärvi

Karppijärvi on Jämsän Ehunsalmella sijaitseva 28 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 20 kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 83 kilometriä koilliseen.

Maantiede 
Karppijärven rannat ovat pääosin metsäiset. Kaakkoispuolella avautuu maatalousmaisema, järven keskiosassa on luotoja. Järven eteläinen puolisko on kaakkois–luoteissuuntainen, pohjoinen puolisko kaartuu koilliseen, josta virtaa Karppioja itään Jumijärven lounaiseen rantaan. Karppijärven lounaispuolella on lähes suorassa koillis–lounaissuuntaisessa linjassa viisi lampea: Ahvenlammi, Ehunlammi, Suolammi, Iso-Haukinen ja Pikku-Haukinen. Niiden länsipuolella on Kokemäenjoen vesistöön kuuluva Kerteselkä. Ahvenlammi laskee Karppijärveen, kuten myös Karppijärven lounaispuolella sijaitseva Kelalammi. Puoli kilometriä Karppijärveltä pohjoiseen sijaitsee Valkeajärvi.

Karppijärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta, Karppijärvi kuuluu valuma-alueen luoteisiin järviin.

Karppijärven pinta-ala on 1:10000-mittakaavaisen aineiston (Ranta10) perusteella 297 240 neliömetriä. Vanhemman 1:20000-mittakaavaisen aineiston (Ranta20) perusteella ala on 277 800 neliömetriä. Ero on siten 19 440 neliömetriä eli lähes kaksi hehtaaria. Rantaviiva on uudemman tavan perusteella 4 005 metriä, eli 72 metriä pidempi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Karppijärvi

Jämsän järvet
Jämsänjoen alue
Hotel de Ruckel

Hotel de Ruckel (tunnettiin myös nimillä Hotelli Hökkeli, Flaskfodret ja Pullokopsa) oli Helsingissä Fabianinkatu 22:n pihalla sijainnut kaksikerroksinen 1700-luvulta peräisin ollut puutalo. Rakennus säilyi aina 1900-luvun puoliväliin saakka.

Alun perin professori Gustaf Hällströmin ja myöhemmin Helsingin yliopiston omistamalla tontilla sijainnut talo oli vielä 1800-luvun puolivälissä mansardikattoinen. Kertoman mukaan talossa toimi aikanaan ylioppilaiden suosima ravintola, josta hotelli-nimitys rakennukselle oli peräisin. Talon kerrottiin aikanaan olleen myös pappilana ennen Nikolainkirkon rakentamista kun Ulrika Eleonoran kirkko oli vielä olemassa. Talon rapun vieressä oli kivi, johon oli hakattu vuosiluku 1804.

Nykyisin Fabianinkatu 22:n tontilla sijaitsee 1957 valmistunut Helsingin yliopiston Porthania-laitosrakennus.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Fabianinkatu 22, piha. Rakennuksessa sijainnut ylioppilaiden kuuluisa kapakka "Flaskfodret" eli "Hôtel de Ruckel", Signe Branderin valokuva vuodelta 1907, Helsingin kaupunginmuseo (Finna)

Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat
Kluuvi
Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Jumijärvi

Jumijärvi on Jämsässä sijaitseva noin 29 hehtaarin laajuinen järvi.Etäisyys Jämsän keskustasta on noin yhdeksäntoista kilometriä luoteeseen ja Tampereelta noin 85 kilometriä koilliseen.

Maantiede 
Jumijärven etelärannalla on jonkin verran asutusta. Järven keskiosassa on itään työntyvä niemi, joka jakaa sen läntiseen ja itäiseen osaan. Jumijärven lounaisrannalle virtaa lännestä Karppijärveltä Karppioja, järven kaakkoiskulmasta lähtee Vataanjoki kohti Saaralammia, josta vedet kulkevat Lahnajokea pitkin Lahnajärveen. Jumijärven koillispuolella on maanviljelysmaisema, jota Lahnajoki halkoo. Saaralammin itäpuolella on Murtojärvi, joka on osa Hopsun maatalousmaisemaa.

Jumijärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta, Jumijärvi kuuluu valuma-alueen luoteisiin järviin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Fishing.fi: Jumijärvi

Jämsän järvet
Jämsänjoen alue
Dark Side

Dark Side on suomalaisen rock-yhtyeen Blind Channelin esittämä kappale, jolla he edustivat Suomea vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa. Kappale sijoittui toisessa semifinaalissa viidenneksi 234 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui kuudennelle sijalle 301 pisteellä.

”Dark Side” valittiin Suomen edustuskappaleeksi 20. helmikuuta 2021 Uuden Musiikin Kilpailussa.

Listasijoitukset

Lähteet 

Suomen euroviisuedustuskappaleet
Vuoden 2021 euroviisuedustuskappaleet
Suomen singlelistan ykköset
Tix

Andreas Andresen Haukeland (s. 12. huhtikuuta 1993 Bærum, Norja) on norjalainen laulaja, lauluntekijä ja tuottaja, joka tunnettaan myös taiteilijanimellä Tix. Hänellä on todettu Touretten oireyhtymä, minkä vuoksi hänen taiteilijanimenään on Tix (Tic-liike).

Haukeland on suosittu Snapchat-palvelussa, jossa hän julkaisee usein myös kiistanalaista materiaalia. Haukeland tuli tunnetuksi kappaleesta nimeltä "Sjeiken 2015", jonka hän teki yhdessä The Pøssy Projectin kanssa. Hänen albuminsa nimeltä Dømt og berømt saavutti 2. sijan Norjan VG-listalla. Haukeland on toiminut myös yhtenä Flo Ridan kappaleen "Game Time" ja Ava Maxin kappaleen "Sweet but Psycho" kirjoittajista.

Tix edusti Norjaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Fallen Angel". Hän sijoittui Rotterdamissa järjestetyssä Euroviisufinaalissa sijalle 18.

Haukeland osallistui Paradise Hotel Norway -ohjelmaan vuonna 2019 ja voitti Melodi Grand Prix 2021 -kilpailun. Haukeland seurusteli vuosina 2019–2020 Paradise Hotel -ohjelmassa tapaamansa Marthe Elise Brennen kanssa.

Diskografia

Albumit

Singlet

Lähteet 

Norjalaiset laulajat
Norjan euroviisuedustajat
Vuoden 2021 euroviisuedustajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Nyingma

Nyingma (tiibetiksi རྙིང་མ་) on yksi tiibetinbuddhalaisuuden koulukunta. Kaikista nykyisistä koulukunnista nyingma on vanhin. Nimi nyingma tarkoittaa "aikaista koulukuntaa". Sen perustajaksi mainitaan Padmasambhava eli Guru Rinpoce..

Erona muihin koulukuntiin nyingma sisältää joitakin ainutlaatuisia opetuksia: esim. Salaisen olemuksen tantra.

Nyingma-koulukunnan opetuksia voidaan välittää kahdella tavalla: kama ("kaukainen suullinen") ja terma ("läheinen aarre"). Kama tarkoittaa jatkuvaa ja katkeamatonta suullista opin välitystä, joka alkoi Intiasta, siirtyi Tiibetiin ja on jatkunut sikäläisten opettajien toimesta. Terma on opetus, jonka Padmasambhava havaitsi erityisen hyväksi tulevaisuutta ajatellen ja "kätki" niitä oppilaidensa tietoisuuteen sekä erilaisiin maantieteellisiin paikkoihin. Lisäksi hän jätti seuraajilleen ohjeet siitä, miten tunnistaa henkilö, jonka mielessä tällainen aarre on. Tällaisia henkilöitä kutsutaan nimellä tertön, ja ensimmäinen heistä oli Sangye lama (1000–1080). Tertönit ovat suora, eli läheinen, linkki Padmasambhavan opetusten ja sen hetkisen ajan välillä..

Nyingma-koulukunta keskittyy erityisesti dzogchenin (eli Suuren täydellistymän) ymmärtämiseen, minkä kautta pyritään ymmärtämään myös omaa mieltä.. Kun ihminen ymmärtää paremmin omaa mieltään, hän kykenee opettamaan paremmin meditaatiota.

Lähteet 

Buddhalaisuus
Sakya

Sakya (tiibetiksi ས་སྐྱ་) on yksi tiibetinbuddhalaisuuden neljästä pääkoulukunnasta. Koulukunnan perusti Khön Könchok Gyalpo vuonna 1073. Sen ensimmäinen hengellinen johtaja oli Gyalpon poika, Sachen Kunga Nyingpo (1092–1158), joka perusti ensimmäisen sakya-luostarin.

Sakya keskittyy ennen kaikkea tantriseen harjoitteluun. Keskeisessä asemassa ovat mielikuvituksen ja oman ruumiin tutkiskelu..

Verrattuna muihin koulukuntiin, sakya on poikkeuksellinen siinä mielessä, että sen pääopettajan asema kulkee yhdessä Khönin perheessä. Perheestä yksi miespuolinen jäsen toimii ns. linjan jatkajana (ngachang) eli valkopukuisena lama, joka voi mennä naimisiin huolimatta asemastaan munkkina. Muut Khönin perheen miespuoliset jäsenet voivat olla munkkeja..

Nykyään sakya on jakautunut kolmeen koulukuntaan:

 Sa skya
 Ngorpa
 Tshar pa

Lähteet 

Buddhalaisuus
Geluk

Geluk (tiibetiksi དགེ་ལུགས་), tai gelug, on yksi tiibetinbuddhalaisuuden koulukunta. Se on länsimaissa parhaiten tunnettu tiibetinbuddhalaisuutta edustava suuntaus, koska sen johtava opettaja on dalai-lama. 

Muiden tiibetinbuddhalaisten koulukuntien tavoin myös geluk katsoo seuraavansa intialaisen mestarin, Atishan, perintöä. Itsenäisen geluk-koulukunnan perustajaksi mainitaan kuitenkin Je Tsongkhapa (1357–1419). Hän opiskeli aluksi sakya-linjaa, sitten kagyu-linjaa, vaelsi ympäri Tiibetiä suurimman osan elämästään ja päätyi lopulta perustamaan geluk-linjan ja Ganden-luostarin hieman ennen kuolemaansa Lhasassa. Padmasambhavan kerrotaan ennustaneen Tsongkhapan syntyvän bodhisattvan emanaationa. 

Kiinan kulttuurivallankumouksen aikana kiinalaiset tuhosivat alkuperäisen Ganden-luostarin ja polttivat Tsongkhapan muumion. Erään munkin väitetään kuitenkin onnistuneen pelastaa pala Tsongkhapan kallosta ja joitain tuhkia. 

Geluk painottaa erityisesti sutrien oppimista ja buddhalaista filosofiaa. Lisäksi väittelystä ja buddhalaisesta etiikasta on tullut tärkeitä osia gelukin harjoittamisessa. Erottuakseen muiden linjojen lamoista, geluk-lamat käyttävät keltaista hattua punaisen sijaan.

Tsongkhapan yhdestä tärkeästä oppilaasta, Khedrup Gelek Pelzangista, tuli myöhemmin ensimmäinen panchen-lama, joka oli avainasemassa ensimmäisen dalai-laman kouluttamisessa.

Lähteet 

Buddhalaisuus
Buddhalainen hybridisanskrit

Buddhalainen hybridisanskrit (hindiksi बौद्ध मेरवन संस्कृत) on nimitys sanskritin kielen muodolle, jota on käytetty etupäässä buddhalaisissa teksteissä. Käsitteenä buddhalainen hybridisanskrit on peräisin modernilta ajalta. Termin kehitti sanskritin kielen tutkija Franklin Edgerton.

Hybridisanskrit lasketaan paalin kielen muodoksi. Sanskrit on vaikuttanut kielimuotoon suurimmilta osin etupäässä mahayana-buddhalaisuuden kautta. Sen ei myöskään ole katsottu olevan puhuttu kieli, vaan sen käyttö on rajoittunut yksinomaan uskonnollisiin teksteihin. Oletuksena on, että monet buddhalaiset käyttivät sanskritia, mutta kirjoittivat uskonnolliset tekstit hybridisanskritilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Hybridisanskrit–englanti -sanakirja

Buddhalaisuus
Indoarjalaiset kielet
Miljoonasateen diskografia

Tämä on Miljoonasade -yhtyeen diskografia. Miljoonasade on julkaissut yhteensä 15 studioalbumia sekä lukuisia kokoelmia ja singlejä. Katso myös luettelo Miljoonasateen kappaleista.

Studioalbumit 
 Pesuhuoneesta keittiöön (1987)
 Laukauksia viulukotelossa (1988)
 Veitsen valossa (1989)
 Vain nopeat elävät (1989)
 Nuoli ja väri (1991)
 Lelukaupan häät (1992)
 Hevonen ja Madonna (1993)
 Vieraalla maalla (EP, 1994)
 Käärmeenkantaja (1994)
 Poikapainia ja digitaalidaameja (1996)
 Stupido Groove (1998)
 Siskon luo San Diegoon (2000)
 Sähköinen Rouva Maa (2016)
 Karkumorsian (2019)
 Askeleet kahdelle - Pas de deux (yhdessä Jyväskylä Sinfonian kanssa, 2021)

Singlet 

 Lapsuuden sankarille / Helenan baarissa (1986)
 Köyhät / Radio Luxembourg (1987)
 Marraskuu / Posliinikukka (1987)
 Lapsuuden sankarille (venäjäksi) / Kuu (1987)
 Marraskuu / Miljoonasade / Lapsuuden sankarille (venäjäksi) (1988)
 Ostarin helmi / Ootko muistanu, Iiris? (1988)
 Voipallo / Annaliisa (1988)
 Olkinainen / Ikävän lukitsema (1988)
 Mayday Mayday / Kadonneet (1989)
 Pataässä / Keltainen metsä (1989)
 Fly on Juri Gagarin / Marraskuu (1989)
 Kolmen helmen motelli / Harakan suudelma (1989)
 Kyyneleitä joulupuurossa / Joulurauhaa (1989)
 Rokkibändi Wounded Knee / Tummaa valoa (1990)
 Enkeleitä onko heitä / Vain nopeat elävät (1990)
 Silmitön talvi / Pullopuu (1990)
 Tomujoki / Hei sisko (1991)
 Gaia / Rakkauden ABC (1991)
 Murheenkryynit / Meitä jyrätään (1991)
 Lelukaupan häät / 506 ikkunaa (1992)
 Ryyppyruusu / Pakolaistaivas (1992)

 Stumpit ja sirpaleet / Meillä on voimaa (1993)
 Ikäväni Tallinnaan / Tuntematon (1993)
 Made in Hong Kong / Emalisydän (1994)
 Rakkaus on lihaa / Kuun levoton kauneus (1995)
 Tulkoon rakkaus / Vallankumous evp (1996)
 Kasvukipuja / Kuumia kastanjoita (1996)
 Sulka / Kundilla seisoo (1997)
 Paskanmarjat / Poistui kotoaan (1998)
 Siskon luo San Diegoon (2000)
 Salla - Tuntsan tyttö (2000)
 Ranneke rakkauteen (2001)
 Intianpuuvillaa (2015)
 Sähköinen Rouva Maa (2016)
 Tänään rakastan / Tähän loppuu katuvalot (2017)
 Ruusunnuppu (2017)
 Jääkarhu, pähkinä ja rakkaus (2018)
 Karkumorsian (2019)
 Hulttion mutsi (2020)
 Näkymätön (2021)
 Taivaan tähtitilkut (2022)
 Ohita intro (2022)

Livetallenteet 
 Kaikuja kaapelissa (VHS, 1990)
 Lutakko palaa! (DVD ja livelevy, 2019)

Musiikkivideot 
 Olkinainen (1989)
 Kundilla seisoo (1998)
 Tie tiettömään (1998)
 Siskon luo San Diegoon (2000)
 Intianpuuvillaa (2015)
 Sähköinen Rouva Maa (2016)
 Hulttion mutsi (2020)

Kokoelmat 
 Pullo hunajaa (1992)
 20 suosikkia – Marraskuu (1995)
 20 suosikkia – Tulkoon rakkaus (1997)
 Made in Taiwas (4CD:n boksi, myös 2CD:n supistettuna versiona, 1998)
 Kasvukipuja 20 vuotta (2006)
 Tähtisarja – 30 suosikkia (2014)

Diskografiat
Kuninkaallinen Nukketeatteri

Kuninkaallinen Nukketeatteri on vuonna 2009 perustettu hämeenlinnalainen ammattinukketeatteri, joka toteuttaa esityksiä niin lapsille, nuorille kuin aikuisille. Teatteri on esiintynyt sekä Suomessa että ulkomailla. Teatterin nuket ja lavasteet on valmistettu käsityönä sen omalla verstaalla Hämeenlinnassa. Teatterin vakituiseen henkilökuntaan kuuluvat nukkemestari Hannu Räisä ja näyttelijä Antti Kemppainen.

Lastennäytelmät:

 Poika ja Korppi, 2018 
 Kulkurit, 2017
 Pinokkio, 2015
 Frankensteinin Hirviö, 2014
 Saiturin Joulu, 2013
 Vargen och Rödluvan, 2013
 Susi ja Punahilkka, 2012
 Isoisää lainaamassa,  2010

Lastennäytelmien lisäksi Kuninkaallinen Nukketeatteri on erikoistunut Suomessa harvinaiseen poliittiseen parodiaan. Valtakunnallisia vaaleja lähes vuosittain kommentoineessa Tasavallan marionetit -sarjassa on käsitelty valtakunnan politiikkaa, kunnallisvaaleja ja julkisuuden ilmiöitä.

 Kaboom I & II, 2010-2011, eduskuntavaalit
 Pressa sihisi hississä, 2011, presidentinvaalit
 Kummallisvaalit, 2012, kuntavaalit
 Oi, Maamme Julkut, 2013, parodia julkisuuden henkilöistä
 Suuri Eduskuntauudistus 2015, eduskuntavaalit
 Kummallisvaalit 2017, kuntavaalit
 Presidentin Sekoitus, 2018, presidentin vaalit
 Vallanvaihtoviikot, 2019 eduskuntavaalit
 Kummallisvaalit 2021, kuntavaalit

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ''Kuninkaallinen Nukketeatteri

Nukketeatteri
Suomen teatterit
Hämeenlinnan kulttuuri
Imatra (täsmennyssivu)

Imatra voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

 Imatra, Suomen kaupunki
 Imatra eli Imatrankoski, Vuoksen koski Imatralla
 Imatra, yksi Viipurin vanhoista suomalaiskaupunginosista
 Imatra, Tampereella sijainnut, tuhoisasta tulipalosta tunnettu elokuvateatteri
 Imatra-yhdistys, New Yorkissa vuonna 1890 perustettu suomalaisten siirtolaisten yhdistys
 1520 Imatra, suomalaiskaupungin mukaan nimetty asteroidi
 Teatteri Imatra, Imatralla toimiva kaupunginteatteri.

Katso myös 
 Imatran keskustaajama
 Imatran seutukunta
Mikkeli (täsmennyssivu)

Mikkeli voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

 mikkeli, mikkelinpäivän toinen nimitys
 Mikkeli, Suomen kaupunki ja Etelä-Savon maakuntakeskus
 Mikkeli, Mikkelissä vuosina 1892–1906 ilmestynyt sanomalehti
 1526 Mikkeli, kaupungin mukaan nimetty asteroidi

 Mikkeli, sukunimenä:
 Paavo Mikkeli (1907–1952), suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija

Katso myös 
 Mikkelin maalaiskunta
 Mikkelin seutukunta
Askeleet kahdelle - Pas de deux

Askeleet kahdelle - Pas de deux on Miljoonasateen 15. studioalbumi, joka julkaistiin 12. helmikuuta 2021. Levy on julkaistu yhdessä Jyväskylä Sinfonian kanssa, ja se sisältää 11 vanhempaa Miljoonasade-kappaletta sinfoniaorkesterille sovitettuna, sekä uutuutena nimikkokappale Askeleet kahdelle, jonka nimi on viittaus balettitermiin Pas de deux. 

Levytyksen kapellimestarina toimi Jukka Myllys ja laulujen sovituksista vastaavat Sampo Kasurinen, Mauri Sumén ja Jyrki Heikkilä. Levy on julkaistu sekä CD:nä että LP:nä. Tupla-CD sisältää myös laulujen instrumentaaliversiot.

Kappaleet

Arvostelut 
 Keskisuomalainen:

Kokoonpano

Miljoonasade 

 Tomi Aholainen ‎– piano, kosketinsoittimet, taustalaulut
 Jarmo Hovi ‎– cajon, congat, tamalin, chungu marimba, zettegö, berimbau, taustalaulut
 Ari Laaksonen ‎– akustinen- ja sähköbasso, taustalaulut
 Matti Nurro ‎– akustinen kitara, sähkökitara, busuki ja ukulele, taustalaulut
 Heikki Salo ‎– laulut

Jyväskylä Sinfonia 
 Jukka Myllys – kapellimestari
 Harri Forstén – viulusoolo kappaleessa Maailma rakastaa unohtaa
 Jyväskylä Sinfonia:
I viulu: Harri Forstén, Anu Järvela, Niina Tuunainen, Jerzy Hoffman, Kaisa Ivars, Siiri-Sofia Kanerva
II viulu: Kaisamari Hiltunen, Merjo Bister-Majala, Tero Majala, Gary Litter, Sari Tukiainen, Marja Naukkarinen
Alttoviulu: Grigory Tsyganov, Dmitri Vasilevsky, Maria Mangeloja, Leena Lahti, Dmitrii Iurev
Sello: Ilkka Kauppi, Juha Malmivaara
Kontrabasso: Jani Koskela, Ari Mansala
Huilu: Aapo Järvinen, Esa-Veli Riuttamäki
Oboe: Nahoko Kinoshita, Inoko Isobe
Klarinetti: Gil Shaked-Agababa, Kristjan Parts
Fagotti: Sanna Wihinen, Risto Keinänen
Käyrätorvi: Jussi Järvenpää, Juha Keskinen
Trumpetti: Zoltán Kövér, Mailis Ben Romdhane
Pasuuna: Aksel Kiviniemi, Mizuho Kojima-Haarala
Lyömäsoittimet: June Binnie

Sinfoniasovitukset 
 Jyrki Heikkilä – Lapsuuden sankarille, Lelukaupan häät, 506 ikkunaa, Marraskuu
 Sampo Kasurinen – Ostarin helmi, Ruusunnuppu, Sähköinen Rouva Maa, Tänään rakastan, Askeleet kahdelle
 Mauri Sumén – Merestä löytynyt, Runoilija II, Maailma rakastaa unohtaa

Muut tekijät 
 Matti Heinonen, Pro Audile Oy – musiikin äänitys ja editointi
 Tomi Aholainen, North Light Music Oy – laulujen editointi
 Miikka Huttunen – miksaus ja editointi
 Svante Forsbäck, Chartmakers Oy – masterointi
 Lauri Salo, LATE Graphic – kannet ja kuvituskuvat
 Ulla Lehtosaari – kannen mehiläisvahamaalaukset
 Jaakko Manninen – Miljoonasateen kuva
 Maarit Kytöharju – Jukka Myllyksen kuva
 Tuukka Järventausta – Jyväskylä Sinfonia kuva

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Askeleet kahdelle - Pas de deux Discogsissa 

Miljoonasateen albumit
Vuoden 2021 albumit
Kirjallisuusvuosi 1763

Kirjallisuusvuosi 1763 käsittelee vuoden 1763 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Kiinalainen kirjailija Sun Zhu kokosi Tang-dynastian runouden antologian, jonka englanninnos on nimeltään Three Hundred Tang Poems.
 Brittiläinen kirjailija John Wilkes määrättiin pidätettäväksi The North Briton -lehdessä julkaistujen kriittisten juttujen perusteella. Erityisesti ärtymystä herätti lehden numerossa 45 julkaistu kirjoitus, jossa annettiin ymmärtää kuningas Yrjö III:n valehdelleen seitsenvuotisen sodan päättymiseen liittyvistä seikoista.

Julkaisuja 
 William Jones – Caïssa (shakin syntyhistoria kielitieteen valossa)
 Jean-François Marmontel – Poétique française
 James Macpherson – Temora (jälkiosa myöhemmin ilmestyneestä yhteisniteestä Ossianin laulut) 
 Giuseppe Parini – Il giorno

Palkintoja

Lähteet 

1763
1763
Germencik

Germencik on piirikunta Turkin Aydınin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Germencikin väkiluku oli 43 968.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Säästöpankki (ravintola)

Emilienburg eli Säästöpankki  oli Helsingissä Siltasaaren länsikärjessä 1800-luvun alkupuolella sijainnut ravintola. Ravintolan perusti Turusta Helsinkiin vuonna 1819 muuttanut Catharina Wahllund ja kaupungin silloisen rajan ulkopuolella sijainnut ravintola olikin ylioppilaiden ja Helsingin yliopiston nuoremman opettajakunnan suosiossa. Ylioppilaat antoivat Emelienburgin ravintolalle nimen Säästöpankki (Sparbanken), koska he veivät sinne rahansa "säästöön". Samoihin aikoihin myös säästöpankkiaate oli tullut Suomeen ja ensimmäiset säästöpankit perustettu Turkuun 1823 ja Helsinkiin 1825. Ravintolan yhteydessä oli myös keilarata. Ravintolassa järjestettiin muun muassa 8. toukokuuta 1837 suuret läksiäisjuhlat Helsingistä Porvooseen muuttamassa olleelle runoilija J. L. Runebergille.

Catharina Wahllund avasi 1830-luvun lopulla toisen ravintolan Töölönlahden vastapäiselle rannalle Kaisaniemeen. Tämä ravintola vei aikaa myöten Emelienburgin ravintolan asiakkaat ja lopulta itse ravintolarakennuskin rappeutui ja lopulta raunioitui. Ravintolasta muistuttaa nykyisin vain kadunnimi Säästöpankinranta (Sparbankskajen). Kadunnimi otettiin käyttöön 1890-luvulla.

Lähteet 

Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat
Helsingin entiset ravintolat
Kallio
Faijumin keidas

Faijumin keidas on maantieteellinen alue Egyptiin kuuluvalla Libyan aavikolla. Nimestään huolimatta se ei ole varsinainen keidas, vaan Niilin sivu-uoman päähän maantieteelliselle painanteelle muodostunut järvi. Ihminen on sittemmin laajentanut uomaa ja teettänyt seudulle laajan viljelyalueen.

Maantiede

Faijum on suurin piirtein kolmikulmainen maantieteellinen painanne. Kokoa sillä on pohjoisesta etelään noin 55 kilometriä ja idästä länteen noin 80 kilometriä. Ympäröivä alue on Libyan aavikkoa. Niilistä aluetta erottavat kalliot, joiden välistä suurin piirtein Asyutin kohdalta Niililtä poikkeaa alueelle tuleva sivu-uoma Bahr Yusuf. Faijum ei ole siis varsinainen keidas, vaan Niilin keinotekoisen sivu-uoman päähän muodostunut järvi. Vesiväylä on aikanaan ollut luonnollinen, mutta sitä on laajennettu rakentamalla merkittävästi jo muinaisen Egyptin kaudella. Aikanaan se on toiminut myös varojärjestelmänä, joka tasasi Niilin vedenkorkeutta suurien tulvien aikana. Ihmisen toiminnan takia alueelle on muodostunut laaja viljelyalue. Faijum on myös samanniminen kaupunki keidasalueella.

Historia

Faijumin alueella on ollut ihmisasutusta jo esihistorialliselta ajalta lähtien ja sen seudulla sijaitsevat jotkin Pohjois-Egyptin varhaisimmista tunnetuista maatalousalueista. Egyptologit tuntevat sen kuitenkin erityisesti muinaisen Egyptin Keskivaltakunnan kaudelta, sekä myöhemmältä kreikkalais-roomalaiselta kaudelta. Keskivaltakunnan kaudella alueella tehtiin merkittäviä kastelujärjestelmien rakennushankkeita. Uskonnon saralla alue tunnettiin krokotiilipäisen jumalan Sobekin kulttialueena. Merkittäviä tuon ajan monumentteja alueella ovat Mediner el-Faijumin, Medinet Maadin ja Biahmun temppelit, sekä Amenemhet III:n pyramidikompleksi Hawarasa.

Alueella oli huonommin tunnettua asutusta Uuden valtakunnan kaudella ja myöhemmillä kausilla, mutta paremmin se tunnetaan hellenistiseltä kaudelta. Ptolemaios II rakennutti alueelle useita uusia asutuskeskuksia, ja kukoistus jatkui roomalaiskaudella. Tunnettuja kreikkalais-roomalaisia keskuksia olivat esimerkiksi Karanis, Soknopaiou Nesos, Tebtunis, Narmouthis ja Krokodeilopolis. Faijumin muotokuvat ovat keitaalta löydettyjä muotokuvia, joita oli tapana asettaa muumioiden kasvoille. Tapa on ollut alkujaan egyptiläinen, mutta maalauksiin omaksuttiin hellenistinen naturalistinen tyyli. Huomattava osa alueen asutuskeskuksista hylättiin 300-lukuun jaa. mennessä. Muutamien kaupunkien asutus kuitenkin jatkui ja niistä tuli huomattavia kristinuskon keskuksia.

Arabit valtasivat Faijumin alueen ilmeisesti ilman suurempia vaikeuksia heidän valloittaessaan Egyptin. Vielä pitkään arabien saapumisen jälkeen paikalla oli merkittäviä koptilaisia keskuksia. 1200-luvulla kirjoittanut Abu Salih mainitsee alueella olleen aikanaan (ennen omaa aikaansa) 35 luostaria. Aluetta kehitettiin jälleen Muhammad Alin perustaman dynastian kaudella. Rautatie saapui alueelle vuonna 1874 liittäen tuohon saakka melko eristyneen alueen Niilin laaksoon. Maataloutta kehitettiin ja uudeksi maanviljelyksen valtakasviksi tuli puuvilla.

Lähteet

Egyptin maantiede
Keitaat
Aleksis Koistinen

Aleksis Koistinen on suomalainen lapsinäyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Onneli ja Anneli (2014), Onnelin ja Annelin talvi (2015), My Dear Friend (lyhytelokuva, 2015), 95 (2017), dokumentissa Valkoinen raivo ja sarjassa Sorjonen (2019).

Perheen äiti Rebekka Järvi ja veli Elias Koistinen ovat elokuvissa ja sarjarooleisa esiintyneitä näyttelijöitä.

Lähteet 
 YouTube videohaastattelu Aleksis Koistisesta 95-elokuvasta (esitetty 23.12.2017).
 
 Elokuva 95 Yle:n artikkeli 20.12.2017

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset lapsinäyttelijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Rimé (buddhalaisuus)

Rimé (tiibetiksi རིས་མེད་; kiinaksi perinteisin merkein 利美運動, lìměi yùndòng), tai rime, on käsite buddhalaisuudessa, jonka mukaan buddhalaisuutta voi harjoittaa ilman sitoutumista mihinkään tiettyyn koulukuntaan. Sananmukaisesti se tarkoittaa puolueetonta.

Ensimmäinen rimé-periaatetta noudattanut buddhalainen on perinteen mukaan Jonang Kunga Drolchok 1500-luvulla.

Rimén tarkoitus ei ole yhdistellä useampia eri koulukuntia yhdeksi oikeaksi tavaksi harjoittaa buddhalaisuutta, vaan ennemminkin käsitellä eri perimyslinjoja tasapuolisesti ja tarjota harjoittajalle useampi eri vaihtoehto. Yhtenä tavoitteena on tunnistaa eri koulukuntien hyvät käytännöt ja monipuolinen lähestymistapa.

Lähteet 

Buddhalaisuus
Brighton & Hove Albion WFC

Brighton & Hove Albion WFC on englantilainen naisten jalkapallojoukkue. Se toimi aiemmin nimellä Brighton GPO ja vaihtoi nimeä liittyessään vuonna 1991 miesten joukkueesta tunnetun Brighton & Hove Albion FC:n yhteyteen. Aiemmalla nimellään joukkue ylsi FA Cupin välieriin vuonna 1976. Kaudelle 2018–2019 se hyväksyttiin ylimmälle sarjatasolle FA:n naisten superliigaan.

Joukkueen valmentajana on kesästä 2017 lähtien toiminut Englannin naisten maajoukkuetta aiemmin pitkään valmentanut Hope Powell.

Kaudella 2018–2019 Brighton sijoittui 11 joukkueen superliigassa yhdeksänneksi. Kaudella 2019–2020 liigassa oli 12 joukkuetta ja Brightonin sijoitus oli jälleen yhdeksäs.

Edustusjoukkue 
Päivitetty 23. lokakuuta 2022

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Joukkueen kotisivu

Englantilaiset jalkapalloseurat