joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kemiallinen kinetiikka

Kemiallinen kinetiikka eli reaktiokinetiikka on fysikaalisen kemian tutkimushaara. Kemiallisessa kinetiikassa tutkitaan kemiallista muutosta ajan funktiona ja se eroaa kemiallisesta termodynamiikasta, jossa tarkastellaan kemiallisen muutoksen energioita ja kemiallisen tasapainotilan asemaa.

Kemiallisen kinetiikan tutkimuskohteita ovat miten reaktionopeuteen vaikuttavat esimerkiksi katalyytit, reaktiomekanismi, aineiden olomuodot, lämpötila ja paine. Kemiallinen kinetiikka on suurelta osin kokeellinen tiede ja sen teoriat ja lait perustuvat kokeellisiin tuloksiin. Kemiallista kinetiikkaa tutkitaan sekä kemiallisin että fysikaalisin menetelmin.

Lähteet

Aiheesta muualla
Tage

Tage on pohjois­mainen, alkujaan tanskalainen miehen etunimi.
 Nimi johtuu muinaisskandinaavisesta lupaajaa tai takuu­miestä tarkoittavasta sanasta.

Suomessa nimi Tage on ollut käytössä pääasiassa suomen­ruotsalaisilla, mutta varsinkin Uudellamaalla myös suomen­kielisillä. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi on Suomessa 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 872 henkilölle, joista yli puolet on syntynyt 1940- tai 1950-luvulla.
Suomen ruotsin­kielisen kalenterin mukaan Tagen nimipäivä on 30. maaliskuuta.

Tunnettuja Tage-nimisiä 

 Tage Aurell (1895–1976), ruotsalainen kirjailija ja toimittaja
 Tage Danielsson (1928–1985), ruotsalainen kirjailija, elokuvaohjaaja, näyttelijä, koomikko ja muusikko
 Tage Erlander (1901–1985), Ruotsin pääministeri 1946–1969
 Tage Fahlborg (1912−2005), ruotsalainen ratameloja ja olympiamitalisti
 Tage Henriksen (1925–2016), tanskalainen soutaja ja olympiavoittaja 
 Tage Lundin (s. 1933), ruotsalainen ampumahiihtäjä
 Tage Manninen (1926–2010), suomalainen rumpali
 Tage Reedtz-Thott (1839–1923), Tanskan pääministeri 1894–1897
 Tage Skou-Hansen (1925–2015), tanskalainen kirjailija
 Tage Thompson (s. 1997), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija

Lähteet 

Etunimet
Valko-Venäjän jääkiekkoliitto

Valko-Venäjän jääkiekkoliitto (), liitto, joka vastaan Valko-Venäjän jääkiekosta. Liitto on ollut IIHF:n jäsen vuodesta 1992.

Maajoukkueet 
 Valko-Venäjän miesten jääkiekkomaajoukkue
 Valko-Venäjän naisten jääkiekkomaajoukkue
 Valko-Venäjän alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
 Valko-Venäjän alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Lähteet
 Liiton viralliset sivut
 Valko-Venäjä IIHF:n sivuilla 

Valko-Venäjän jääkiekko
Jääkiekkoliitot
Punnitse & Säästä

Punnitse & Säästä on suomalainen myymäläketju, jolla on laaja valikoima tuotteita irtomyynnissä: erilaiset pähkinät, kuivahedelmät ja -marjat, makeiset, herkut, superfoodit ja jauhot ja kuivaruoka-ainekset– myös luomulaatuisena. Myymälöiden irtotuotevalikoima vaihtelee 150-300 irtotuotteen välillä. Erikoisruokavaliota noudattaville ja terveellisiä vaihtoehtoja arvostaville löytyy runsaasti makunystyröitä hiveleviä kokemuksia.

Ensimmäinen Punnitse & Säästä -myymälä avattiin Tampereen Tullintorille vuonna 1995. Nykyisin myymälöitä on kaksi, Tampereen Rautatieasemalla sekä Kauppakeskus Goodmannissa Hämeenlinnassa. Ketjulla on myös verkkokauppa www.punnitse.fi . Nimi Punnitse & Säästä tulee yhtiön itsensä mukaan siitä, että myymälöissä on mahdollisuus ostaa kutakin tuotetta juuri haluamansa verran. Asiakas voi ostaa irtotuotteita myös suoraan omiin puhtaisiin rasioihinsa, tämä on ekologista ja se kuomittaa vähemmän myös luontoa. Myymälöissä myyjät punnitsevat irtotuotteet kassalla. Asiakkaat voivat vapaasti kerätä saman hintaryhmän tuotteita samaan pussiin ja luoda oman sekoituksensa. 

Myymälöistä löytyy myös pakattuja tuotteita mm. teet ja kahvit, suklaat, välipala- ja eväspatukat, snacksit, superfoodit, mausteet, sokerit, suolat, hunajat sekä ruoka-ainekset. Valikoimassa on paljon luomulaatuisia tuotteita sekä vegaanisia ja gluteenittomia tuotteita.

Punnitse & Säästä -myymälöihin tulee tuotteita jokaisesta maanosasta mutta myös paljon Suomesta. Pähkinät tulevat pääosin Intiasta, Vietnamista ja Yhdysvalloista. Kuivatut hedelmät tulevat yleensä Lähi-idästä ja Aasiasta.

Lähteet 

Suomalaiset kauppaketjut
Elintarvikekaupat
Ion Țiriac

Ion Ioan Țiriac (s. 9. toukokuuta 1939 Brașov) on romanialainen tennispelaaja, jääkiekkoilija ja liikemies.

Hän pelasi Romanian jääkiekkomaajoukkueessa vuosina 1958-1964 ja osallistui talviolympialaisissa 1964 jääkiekkoon.

Hänen lempinimensä olivat "Kreivi Drakula" ja "Brașovin karhu".

Vuonna 1970 hän voitti French Open nelinpelin Ilie Năstasen kanssa.

Vuosilta 1997 hän on Brașovin kunniakansalainen.

Hän oli Romanian olympiakomitean pääjohtaja vuosina 1998-2004.

Vuonna 1990 hän loi ensimmäisen pankin kommunisminjälkeisessä Romaniassa. Vuonna 1997 hän loi Tiriac Airin, ainoan yksityisen lentoyhtiön Romaniassa.

Hän oli Goran Ivaniševićin, Marat Safinin, Virginia Ruzicin ja Boris Beckerin valmentaja.

Vuonna 2005 hän oli rikkain romanialainen. Hän on rikkain eläkkeellä oleva urheilija.

Vuonna 2013 nimettiin tenniksen hall of fameen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Profiili ATP-sivustolla 
 Profiili ITF-sivustolla 
 Andrzej Rybak: Was macht eigentlich...: ...Ion Tiriac?, stern.de 
 Profiili IMDB-sivustolla 

Romanialaiset tennispelaajat
Romanialaiset jääkiekkoilijat
Liikemiehet
Tennisvalmentajat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Nuijamaan kirkko

Nuijamaan kirkko on Lappeenrannan  Nuijamaalla sijaitseva Tarja Salmio-Toiviaisen ja Esko Toiviaisen suunnittelema, vuosina 1947–1948 talkootyönä rakennettu puinen torniton pitkäkirkko. Se oli ensimmäinen sotien jälkeinen jälleenrakennuskirkko. Kirkon pinta-ala on noin 200 neliömetriä ja siinä on istumapaikkoja 320 hengelle. Rakennuksen runko muodostuu kuudesta ns. Cremona-kaaresta, jotka ilmenevät seinien tukirakenteina. Rakennuksen päistään aumattu katto on jyrkkäharjainen ja alttaripäädyssä on suorakulmainen sakasti. Kirkkosali on yksilaivainen, sisäverhoilu ja katto ovat ruskeaksi petsattua lautaa. Kirkon viereen rakennettiin vuotta myöhemmin erillinen kivijalustalla oleva kellotapuli, jonka korkea paanutettu välikatto on muodoltaan kirkon aumakaton kaltainen. Kellot ovat vuosilta 1752 ja 1752. Kirkkoa on korjattu 1967. Alttarilla on Armas Tirrosen veistos Ristiltä otto vuodelta 1948. Kirkon 12-äänikertaiset urut oli valmistanut Hans Heinrich 1970. Kirkon vanhat akustiset pilliurut korvattiin sähköisillä virtuaaliuruilla 2018. 

Nuijamaan ensimmäinen kirkko oli valmistunut jo 1887, kun seurakunta kuului vielä Viipurin maaseurakuntaan. Kirkko paloi heti jatkosodan alussa kesäkuussa 1941. Uuden kirkon rakentamiselle saatiin rahallista tukea sekä Kirkkoja Karjalaan -rahastolta että Luterilaisen maailmanliiton amerikkalaiselta osastolta.

Kesäkuussa 2022 kirkko sytytettiin tuleen. Ulkoseinästä lähteneestä palonalusta levisi savua kirkon sisälle, mikä laukaisi automaattiset palohälyttimet. Nuijamaan pelastuslaitoksen yksikkö saapui paikalle nopeasti ja sammutti palon, jolloin vahingot jäivät ulkoseinäkerroksen pintavaurioihin.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Lappeenrannan seurakunnat: Nuijamaan kirkko
 Museovirasto: Nuijamaan kirkko (Viitattu 30.3.2015)

Kirkko
Lappeenrannan kirkkorakennukset
Suomen puukirkot
Aiakeion (Ateena)

Aiakeion () oli antiikin aikainen Aiakokselle omistettu heroon-pyhäkkö Ateenan Agoran lounaisosassa.

Historia 

Aiakeion rakennettiin arkaaisella kaudella 500-luvun lopulla eaa. Delfoin oraakkelin kehotuksesta ja omistettiin aiginalaiselle heerokselle Aiakokselle. Oraakkelinlausuman mukaan ateenalaisten tuli hankkia Aiakoksen suosio, mikäli he halusivat menestyä sodissaan euboialaisia, boiotialaisia ja peloponnesoslaisia vastaan. Aiakos oli kreikkalaisessa mytologiassa yksi tuomareista manalassa eli Haadeessa. Tähän liittyen ateenalaisten oikeusistuimien tuomiot kiinnitettiin rakennuksen seiniin.

300-luvun alussa Aiakeionia käytettiin viljavarastona. Hellenistisenä aikana rakennuksesta tuli osa Agoran eteläosan rakennuskokonaisuutta, johon kuuluivat myös heti sen itäpuolella sijainnut Etelästoa ja pohjoispuolella sijainnut Keskistoa. Pyhäkkö oli käytössä ainakin vuoteen 86 eaa. saakka, jolloin se pääosin tuhoutui roomalaisten hyökkäyksessä Sullan johdolla.

Pyhäkön kaivaukset suoritettiin vuonna 1953. Rakennusta pidettiin pitkään Heliaia-oikeusistuimen rakennuksena, koska sen ajoitus, sijainti ja muoto täsmäsivät tähän. Tämän vuoksi rakennus on merkitty kaikkiin vanhempiin Agoran alueen karttoihin Heliaiaksi. Tulkintaa ei kuitenkaan koskaan täysin hyväksytty. Tarkemmassa tutkimuksessa onkin osoittautunut, ettei kyseessä ollut varsinainen rakennus vaan jonkinlainen pyhäkkö. Myös löytyneet piirtokirjoitukset ovat antaneet tukea tulkinnalle, että kyseessä oli Aiakoksen pyhäkkö. Tulkinta on nykyisin melko yleisesti hyväksytty.

Tunnetumpi Aiakeion sijaitsee Aiakoksen kotisaarella Aíginalla.

Rakennus 

Aiakeion oli suorakulmion muotoinen ja sen leveys (itä-länsisuunnassa) oli 31 metriä ja pituus (pohjois-eteläsuunnassa) 26,5 metriä. Alkuvaiheessa paikalla ei ollut rakennuksia eikä sitä oltu katettu, jolloin kyseessä oli lähinnä ulkoilmapyhäkkö. Se oli aidattu kalkkikivestä tehdyllä aitauksella ja sen sisäänkäynti oli pohjoiseen. Myöhemmin, kun pyhäkön aluetta on käytetty viljan säilytykseen, siellä on todennäköisesti täytynyt olla joitakin rakennuksia tai osan siitä on täytynyt olla katettu. Pyhäköstä ovat säilyneet lähinnä sen perustukset.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Agora (Ateena)
Antiikin Ateenan rakennukset ja rakennelmat
Heroonit
Kreikan entiset rakennukset ja rakennelmat
Filopappoksen muistomerkki

Filopappoksen muistomerkki () eli Filopappoksen monumentti on Gaius Julius Philopappuksen eli Filopappoksen hautamuistomerkki, joka sijaitsee siitä nimensä saaneen Filopáppou-kukkulan eli Muusien kukkulan korkeimmalla kohdalla Ateenan eteläosassa.

Filopappos oli Kommagenen prinssi ja aikansa merkittävimpiä Rooman valtakunnassa eläneitä kreikkalaisia, joka hoiti merkittäviä tehtäviä keisari Trajanuksen aikana. Hänen kuoltuaan noin vuonna 114–116 ateenalaiset antoivat pystyttää hänen hautamuistomerkkinsä Muusien kukkulalle. Muistomerkki valmistui vuonna 119.

Muistomerkki oli 9,8 metriä korkea ja 9,3 metriä leveä. Se oli tehty Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista ja rakennettu 3,08 metriä korkealle kiviselle jalustalle. Rakennelman sisällä oli Filopappoksen hautakammio. Muistomerkin julkisivu oli Akropoliille päin. Hautamuistomerkki sijaitsi poikkeuksellisesti Ateenan kaupungin alueen sisäpuolella. Tämä seikka sekä muistomerkin suuri koko antavat olettaa, että Filopappos oli merkittävä hyväntekijä Ateenan kaupungille.

Muistomerkki säilyi lähes sellaisenaan 1400-luvulle saakka, jolloin Cyriacus Anconalainen (Ciriaco de' Pizzicolli) vieraili paikalla ja teki muistiinpanoja sen piirtokirjoituksista. Nykyisin muistomerkki on raunioitunut. Siitä on jäljellä osa, jossa on syvennykset Filopappoksen sekä tämän isoisän Antiokhos IV:n patsaille. Patsaiden alla on friisi, joka kuvaa Filopappoksen tuloa Ateenaan Rooman konsulina vuonna 109.

Muistomerkin alueella suoritettiin arkeologisia tutkimuksia vuonna 1898 ja se kunnostettiin seuraavana vuonna. Alueella on suoritettu kaivauksia myös muun muassa 1940-luvulla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Antiikin Ateenan rakennukset ja rakennelmat
Antiikin Kreikan muistomerkit
Haudat ja hautamuistomerkit
Uljasjärvi

Uljasjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa ja Hämeenlinnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen reittiin se kuuluu.

Maantiede 
Järven pinta-ala on 25 hehtaaria ja sen pituus on 950 metriä ja leveys 350 metriä. Siihen laskee vain kolme metsäojaa, joista yksi tuo Kilpilammin vedet. Näiden lisäksi järveen laskee Suonjärvenjoki, joka on Suojärven laskujoki. Suojärvenjoen valuma-alueella on vielä seitsemän järveä. Uljasjärven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 350 metriä pitkä laskuoja Rautijärveen.

Järven rantaviiva on 3,4 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Suohon rajautuvia rantoja on vähän. Järvessä on yhdeksän saarta, joista yhteen on rakennettu loma-asunto. Rannoille on rakennettu kymmenisen loma-asuntoa ja yksi kiinteä asunto, joille johtaa tiet Teuron kylästä tai seututieltä 283. Tammelan ja Hämeenlinnan välinen raja kulkee järven pohjoisrajan suuntaisena.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Uljas- ja Rautijärven suojeluyhdistys: Verkkosivut

Teuronjoen valuma-alue (Pyhäjärven alue)
Tammelan järvet
Hattulasta Hämeenlinnaan liitetyn alueen järvet
Yates

Yates on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Adam Yates (s. 1992), englantilainen maantiepyöräilijä
 Alan Geoffrey Yates, Carter Brown, (1923–1985), englantilais-australialainen rikoskirjailija
 Andrea Yates (s. 1964), yhdysvaltalainen murhaaja
 Archie Yates (s. 2009), brittiläinen näyttelijä
 Cassie Yates (s. 1951), yhdysvaltalainen näyttelijä
 David Yates (s. 1963), brittiläinen elokuva- ja televisio-ohjaaja
 Frederick Yates (1884–1932), brittiläinen shakinpelaaja
 Paula Yates (1959–2000), brittiläinen televisiojuontaja ja julkisuuden henkilö
 Pauline Yates (1929–2015), brittiläinen näyttelijä
 Peter Yates (1929–2011), brittiläinen elokuvaohjaaja
 Richard Yates (1926–1992), yhdysvaltalainen kirjailija
 Simon Yates (s. 1992), englantilainen rata- ja maantiepyöräilijä, Adam Yatesin kaksoisveli
 T. J. Yates (s. 1987), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja.
Puolalais-suomalainen kauppakamari

Puolalais-suomalainen kauppakamari perustettiin, koska Puolan ja Suomen välinen taloudellinen yhteistyö kasvaa merkittävää vauhtia ja koska pk-yritysten rooli tässä kasvussa on yhä tärkeämpi.

Puolalais-suomalaisen kauppakamarin perustamiskokous pidettiin Puolan keskuskauppakamarin tiloissa Varsovassa. 16. syyskuuta 2013. Kokouksen osanottajat edustivat yli 30 suomalaista ja puolalaista yritystä, jotka ovat kiinnostuneita kasvattamaan maiden välistä taloudellista yhteistyötä sekä kehittämään yhteysverkostoa suomalaisten ja puolalaisten yritysten kesken.

Kauppakamarin virallinen rekisteröinti Puolassa tapahtui vuonna 2014. Kauppakamarin hallituksen puheenjohtajana on toiminut perustamisestä lähtien Tomasz Orlowicz. 

Kauppakamarin ensisijainen tavoite on edistää talouskasvua vaalimalla näissä maissa toimivien yritysten yhteistyötä. Kamari keskittyy palvelemaan erityisesti pk-yrityksiä.

Aiheesta muualla 
 Puolalais-suomalaisen kauppakamarin sivusto
 Suomen Varsovan suurlähetystö
 Puolan Helsingin suurlähetystö

Kauppakamarit
Puolan talous
Forssan teatteri

Forssan teatteri on Forssassa toimiva  harrastajateatteri. Se on perustettu 1980. Teatterilla on myös pieni näyttämö, jonka toiminta yleisölle alkaa syksyllä 2015. Teatterin yhteydessä toimii Pieni Teatterikoulu.

Lähteet

Forssa
Suomen teatterit
Porolepiformes

Porolepiformes on esihistoriallisten kalojen lahko, joka kuuluu lihaseväisten luokkaan. Lahko eli devonikaudella. Sen oletetaan olleen osa kehityslinjaa, joka johti lihasväisistä kaloista tetrapodeihin. 

Porolepiformes-lahkon kalat olivat kookkaita petokaloja. Niillä oli leveä, lyhyt ja tylppä pää. Suomujen välissä oli huokosia. Lahkon alkeellisimmilla lajeilla suomut olivat kulmikkaita, kehittyneemmillä lajeilla ne olivat pyöreämpiä. Porolepiformes-kaloja esiintyi suolattomissa ja murtovesissä. Lahkoon kuuluva heimo Porolepidae oli varhaisin tunnettu, ja siihen kuului suku Porolepis. Myöhemmältä ajalta tunnetaan heimo Holoptychiidae, johon kuuluvia sukuja olivat Nasogaluakus, Glyptolepis, Holoptychius ja Dufficththys.

Lähteet 
 

Lihaseväiset
Esihistorialliset kalat
Tidal

Tidal on musiikkipalvelu, jossa käyttäjät voivat kuunnella musiikkia suoratoistona Internetistä. Palvelun on kehittänyt Jay Z:n vuonna 2014 ostama yritys Aspiro. Jay-Z on neuvotellut useiden artistien kanssa jakelusopimukset, joiden ansiosta Tidal tarjoaa muun muassa Madonnan, Kanye Westin ja Beyoncen uutta musiikkia yksinoikeudella. Vasta kahden kuukauden jälkeen, kun Tidalin yksinoikeus artistien uuteen musiikkiin on rauennut, voivat artistit tarjota kappaleitaan myös Spotifyssa, Deezerissä ja Rdiossa. Musiikkinsa Spotifystä poistaneen Taylor Swiftin musiikki tulee myös Tidaliin.

19,99 dollarin tilauksen kautta tehdyistä toistoista Tidal maksaa artisteille tuplasti enemmän kuin alan yleinen käytäntö on. Tuon lisäksi palvelu tarjoaa myös CD-tasoisen äänenlaadun suurimpaan osaan musiikista (FLAC/ALAC 44.1kHz / 16 bit – 1411 kbps). Edullisemman 9,99 dollarin tilauksen kautta tehdyistä toistoista Tidal tilittää artisteille saman verran kuin muutkin samanhintaista tilausta tarjoavat palvelut sekä tarjoaa Spotify Premiumia vastaavan äänenlaadun, eli 320 kpbs. Tidalista ei ole lainkaan saatavilla ilmaista versiosta.

Lähteet 
https://www.whathifi.com/tidal/review
Musiikin suoratoistopalvelut
Elaine Aron

Elaine Aron on yhdysvaltalainen psykologian tohtori ja psykoterapeutti, joka on tutkinut laajasti 1990-luvun alussa löytämäänsä ja nimeämäänsä erityisherkkää persoonallisuustyyppiä. Hän antoi persoonallisuustyypille nimen HSP (Highly Sensitive Person), suomennettuna "erityisherkkä henkilö".

Katso myös 
Erityisherkkyys
Aistiyliherkkyys
Positiivinen disintegraatio

Aiheesta muualla 
Elaine Aronin kotisivut

Yhdysvaltalaiset psykologit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Hold on to Love

Hold on to Love on englantilaisen laulaja-lauluntekijä ja pianisti  Peter Skellernin singlejulkaisu vuodelta 1975.

Levy-yhtiö on Decca Record Co. Ltd. Singlen luettelotunnus on F 13568. Valmistusmaa on Englanti.

Tuottaja on Meyer Shagaloff, ja osallisena singlen julkaisussa on ollut myös Johnny Stirling.

Tämän jälkeen Skellerniltä on samana vuonna ilmestynyt single Hard Times / "And Then You'll Fall" ( Island WIP 6235).

Singlen kappaleet 

Kummankin kappaleen musiikkikustantajat ovat Pendulum M. / Warner Bros.. Singlen kappalejärjestys selviää vain luettelotunnuksista:

 ZDR 57098: "Hold on to Love" (Skellern)

 ZDR 57099: "Too Much, I’m in Love" (Skellern)

"Too Much, I’m in Love" on julkaistu myös vuonna 1980 Skellernin albumilla Still Magic (Mercury Records).

Lähteet 

 Peter Skellern s. Hold on to Love (Decca F 13568)

Viitteet

Vuoden 1975 kappaleet
Brittiläiset musiikkikappaleet
Iskelmäkappaleet
Palokan kirkko

Palokan kirkko on Jyväskylän Palokassa  sijaitseva Antti Eskelisen suunnittelema 1978 valmistunut kirkko, jonka yhteydessä on myös seurakuntakeskus. Kirkon 12-äänikertaiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas 1978, samalta vuodelta olivat kirkon alkuperäiset kellot. Kirkkoa uudistettiin ja laajennettiin 1999 oululaisen arkkitehtuurikilpailun voittaneen Jorma Tepon arkkitehtitoimiston suunnitelman pohjalta. Kellotornia korotettiin, tornin kolme uutta kelloa soittavat virren 200 sävelmää Oi kuinka ihana on huonees Jumala. Kirkkosalia laajennettiin vinosuuntaisella vanhaa salia korkeammalla uudisosalla, joka on verhoiltu vaalealla eikä punaisella tiilellä kuten vanha osa. Istumapaikkojen määrä nousi 350:een. Salin yhteyteen rakennettiin erityinen lasiseinäinen lasten tila. Myös rakennuksen alakerran kerho- ja toimistotilat peruskorjattiin ja alakertaan tehtiin lapsille oma sisäänkäynti ja eteinen.  Kirkkotekstiilit Palokan kirkkoon on suunnitellut Aino Kajaniemi, joka valittiin vuoden tekstiilitaiteilijaksi 2010.

Lähteet 

Jyväskylän kirkot
Jyväskylän seurakunta
Suomen kivikirkot
Palokka
Akepa

Akepa (Loxops coccineus) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

Levinneisyys
Akepaa tavataan Havaijisaarilla. Akepan nimialalajin (Loxops coccineus coccineus) populaatioksi Havaijin saarella on arvioitu 14 000 yksilöä, ja sen kaksi muuta alalajia on kuollut sukupuuttoon. Akepa on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja sirpaloitunut.

Lähteet

Peipot
Uhanalaiset linnut
Arnos Groven metroasema

Arnos Grove on Lontoon metron asema Enfieldissä, Lontoossa. Se on Piccadilly-linjalla, Oyster-vyöhykkeellä 4. Charles Holdenin suunnittelema, vuonna 1932 valmistunut asema on ollut suojeltu rakennus vuodesta 1971.

Historia 
Asema avattiin 19. syyskuuta 1932 Piccadilly Linen laajennuksen ensimmäisen osan pohjoisimpana asemana. Se oli pääteasema ennen linjan jatkamista Oakwoodiin 13. maaliskuuta 1933. Aseman nimi päätettiin julkisessa keskustelussa: vaihtoehtoina olivat Arnos Grove, Bowes Road ja Southgate.

Asemarakennus 

Kuten muut Charles Holdenin suunnittelemat Piccadilly Linen jatkeen asemat, Arnos Grove on tyyliltään modernin eurooppalainen. Rakennus suunniteltiin käyttäen yksinkertaisia geometrisiä kuvioita, ja rakennusmateriaaleina olivat tiili, lasi ja teräsbetoni. Matalan, yksikerroksisen rakennuksen keskeltä nousee pyöreä lipunmyyntiaula, jossa on betoninen tasakatto. Rakennuksessa on vaikutteita Gunnar Asplundin suunnittelemasta Tukholman kaupunginkirjastosta. Asemahallin keskellä on käytöstä poistettu lipunmyyntitoimisto, jossa on näyttely asemasta ja Piccadilly-linjasta.

Asema nykyään 
Aseman läpi kulkee kolmet rinnakkaiset raiteet. Raiteiden välissä on kaksipuoliset laiturit. Uloimpia laitureita (laiturit 1 ja 4) käyttävät yleensä Cockforstersiin menevät junat, ja sisimpiä (laiturit 2 ja 3) Lontoon keskustaan menevät junat sekä junat, joiden pääteasema Arnos Grove on.

Onnettomuudet 
 11. elokuuta 1948 juna suistui raiteiltaan asemalla, kun etu- ja takateli lähtivät vaihteesta eri raiteille.

Fiktiossa 
Asemarakennus esiintyy Hercule Poirot -televisiosarjan jaksossa "Ampiaispesä" nimellä Marble Hill.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 London Transport Museumin valokuvakokoelma
 Rakenteilla oleva asema vuonna 1932 
 Asema avaamisen jälkeisenä päivänä vuonna 1932 
 Asemalaiturit vuonna 1932 
 Lipunmyyntitoimisto vuonna 1932 
 Aseman kolmiulotteinen Google Earth -malli

Lontoon metroasemat
Grade II* -luokan rakennukset Englannissa
Pia Lohikoski

Pia Marjaana Lohikoski (s. 5. syyskuuta 1977 Vantaa) on suomalainen kansalaisaktivisti ja keravalainen kunnallispoliitikko ja kansanedustaja. Hän on myös vasemmistoliiton puoluevaltuuston puheenjohtaja. Hän työskentelee Vuokralaiset VKL:ssä järjestö- ja koulutuspäällikkönä.

Toiminta 
Lohikoski on toiminut pitkään kansalaisjärjestöissä ja ammattiyhdistysliikkeessä.

Kansalaisjärjestökentällä Pia Lohikoski on ollut mukana organisoimassa rasisminvastaista Antifa-liikettä, joka oli vahvimmillaan 1990-luvun loppupuolella. Hän oli mukana perustamassa globaalia oikeudenmukaisuutta ajavaa Attacia Suomeen sekä järjesti bussikuljetuksia antikapitalistiseen mielenosoitukseen Göteborgiin 2000-luvun vaihteessa. Pia Lohikoski oli järjestämässä Suomen lähihistorian suurimpia mielenosoituksia, kun Ei Iskua Irakiin -verkosto kokosi kymmeniä tuhansia ihmisiä liikkeelle useina päivinä Irakin sodan syttyessä.

Lohikoski valittiin puoluekokouksessa 2016 vasemmistoliiton puoluevaltuuston puheenjohtajaksi. Sitä ennen hän oli toiminut puoluevaltuuston varapuheenjohtajana.

Kuntatasolla Lohikoski on Keravan vasemmistoliiton valtuustoryhmän puheenjohtaja, kolmannen kauden kaupunginvaltuutettu ja kaupunginhallituksen jäsen.

Lohikoski valittiin Vasemmistoliiton kansanedustajaksi eduskuntaan Uudenmaan vaalipiiristä 2 544:llä äänellä.

Lohikoski on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri.

Vaalimenestys

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pia Lohikosken kotisivu

Nykyiset kansanedustajat
Vasemmistoliiton poliitikot
Keravan kaupunginvaltuutetut
Uudenmaan vaalipiiri
Suomalaiset antifasistit
Suomalaiset feministit
Suomalaiset kansalaisaktivistit
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Leppävirran silta

Leppävirran silta on Saviveden ja Unnukan välisen Leppävirran ylittävä teräsbetoninen kaarisilta Leppävirran kunnassa Pohjois-Savossa. Silta valmistui vuonna 1965 ja se on viimeinen silta, jonka professori Ossian Hannelius suunnitteli. Hannelius oli jo jäänyt eläkkeelle professorin virastaan mutta jatkoi lempiharrastuksensa eli käytännön siltasuunnittelun parissa. Sillan jänneväli on huomattavan pitkä, ja silta on myös korkea – se ylittää Saimaan syväväylän Varkaus–Kuopio-osuuden ja oli valmistuessaan Suomen korkein kaarisilta. Sillan yli johtaa seututie 534.


Rakentaminen 
Ennen kaarisillan rakentamista Leppävirran ylitys tapahtui kapeaa puista kääntösiltaa pitkin. Uuden alituskorkeudeltaan 22-metrisen sillan tarkoitus oli helpottaa vesiliikennettä syväväylällä ja myös maantieliikennettä Soisalon kautta Joensuuhun ja Savonlinnan seudulle. Sillan rakentaminen alkoi 15. tammikuuta 1963, ja kevään 1963 aikana ehdittiin jo valaa muun muassa sillan kaarien kantapisteiden kohdalle järeät pilarit, jotka kannattaisivat sillan ylärakennetta eli ajorataa. Työt jouduttiin keskeyttämään 1. kesäkuuta 1963, koska syväväylän Kuopioon johtavalle osuudelle päätettiin vaatia kolme metriä korkeampi alituskorkeus kuin alun perin suunniteltiin eli 25 metriä. Hannelius laati uuden siltasuunnitelman. Rakennustöitä voitiin jatkaa 1. maaliskuuta 1964. Hannelius vastasi myös sillan telineiden suunnittelusta; puurakenteiset telineet oli tuettu niin, että väylää voitiin työn aikana käyttää tukinuittoon. Molemmilla rannoilla oli betoniasema ja torninosturi. Silta haluttiin saada valmiiksi mahdollisimman pian, ja telineitä koottiin kummallakin rannalla valmiiksi elementeiksi – tämä paransi myös työturvallisuutta. Silta saatiin valmiiksi elokuussa 1965.

Mitat 
Leppävirran sillan kokonaispituus on 209,67 metriä ja hyötyleveys eli kaiteiden sisäpuolinen etäisyys 10 metriä. Teräsbetonikaarien jännemitta on 86,67 metriä ja kaaren nuolikorkeus eli kaaren laen etäisyys kantoja yhdistävästä linjasta on 25,6 metriä. Kaaren lisäksi sillassa on molemmilla sivuilla yhteensä yhdeksän muuta jännettä: Leppäsalon saaren puolella kolme, pituudeltaan 12, 15 ja 12 metriä ja Leppävirran keskustan puolella kuusi, niiden pituudet ovat 12 metriä, neljä 15 metristä ja 12-metrinen. Rakennuskustannukset olivat 2,95 miljoonaa markkaa.

Leppävirran sillan peruskorjaus valmistui vuonna 2011.

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet 

Kaarisillat
Leppävirran rakennukset ja rakennelmat
Suomen tieliikennesillat
McLeod Russel

McLeod Russel tai McLeod Russel India Ltd on Intian Kalkutasta kotoisin oleva, teealan keskisuuri yritys. Tämän maailman suurimman teeviljelijän toimintahistoria alkaa vuodesta 1869. Yrityksen osakkeet noterataan sekä Bombayn pörssissä (Mumbai, BSE) että Intian kansallisessa pörssissä (Mumbai, NSE).  Yhtiön teestään saama hinta ja osakkeen arvostus vaihtelee voimakkaasti säästä riippuvien suurten tuottajamaiden teesatojen mukaan. Yrityksen nykyinen nimi McLeod Russel India Ltd otettiin käyttöön helmikuussa 2005. Yritys on hankkinut yritysostoin useita uusia teeviljelmiä 2000-luvulla ja näin noussut maailman suurimmaksi teeviljelijäksi.

McLeod Russelin teeviljelmät sijaitsevat Intian Assamin ja Länsi-Bengalin osavaltioissa, Vietnamissa, Ugandassa ja Ruandassa. Vuosittain se tuottaa noin 100 miljoonan kilogrammaa teetä. Tämä on noin kaksi prosenttia maailman vuotuisesta teetuotannosta. Pääosa yhtiön tuotannosta on CTC-menetelmällä tehtyä rikottua mustaa teetä, mutta osa Intian Assamin ja Vietnamin viljelmien mustasta ja Vietnamin vihreästä teestä valmistetaan ortodoksisella tuotantotavalla. McLeod Russelilla on useita vastuulliseen tuotantoon liittyviä sertifiointeja, esimerkiksi  Reilun kaupan (FLO) ja Rainforest Alliancen hyväksyntä. 

Teeviljelyn ohella yritys valmistaa asiakkailleen teesekoituksia Intian ja Dubain teesekottamoissaan. Yrityksellä on toimistot Intian ohella Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Dubaissa ja Kenian Mombasassa. 

Yhtiö on osallistunut Pohjois-Intiassa myös öljyjatropan viljelyyn biodieselin raaka-aineeksi.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Global tea prices to rise on scanty rainfall in India (23.3.2015)  (economictimes.indiatimes.com)
 Arijit Ghosh and Thomas Kutty Abraham, 14.5.2010: World’s Biggest Tea Grower Plans ‘War Chest’ for Acquisitions  (bloomberg.com) 

Tee
Intialaiset pörssiyhtiöt
Kalkutta
Retkikunta 43

Retkikunta 43 () oli  Kansainvälisen avaruusaseman 43. miehistö. Se aloitti 11. maaliskuuta 2015, kun Retkikunta 42 poistui asemalta Sojuz TMA-14M:lla ja jäljelle jäänyt osa siirtyi Retkikunnaksi 43. Retkikunta päättyi 11. kesäkuuta 2015, kun osa miehistöstä poistui Sojuz TMA-15M:llä ja asemalle jääneet siirtyivät Retkikunta 44:ään.

Mikhail Korniyenko ja Scott Kelly viettävät asemalla tavallista pidemmän ajan, 12 kuukautta, lennolla nimeltä ISS year long mission. Tarkoituksena on tutkia pitkäkestoisen lennon vaikutuksia.

Miehistö

Lähteet

Aiheesta muualla 
Expedition 43 - NASA
 Samantha on nyt moninkertainen ennätysastronautti - tiedetuubi.fi

Kansainvälinen avaruusasema
Puulaki

Puulaki on makeinen, jota tuotetaan lähinnä Isfahanissa, Iranissa. Se on muodoltaan hyvin ohut levy ja läpimitaltaan kolikon luokkaa. Makeinen valmistetaan sokerista, vedestä ja valkoisesta viinietikasta sekä luontaisesta sahramiaromista, kuivatusta limetistä tai kaakaojauheesta. Se sulaa suussa pehmeän toffeen tavoin.

Lähteet

Makeiset
Universum

Universum on neljän helsinkiläisen vapaan ammattiteatterin yhteinen kaksikielinen yhdistys ja tila, Teatteritalo Universum. Universumiin kuuluu Aurinkoteatteri, Teater Mars, Sirius Teatern ja Teatteri Venus. Universumin tilat sijaitsevat Betania-talossa Perämiehenkadulla Punavuoressa. Teatteritalossa esitetään vuosittain noin 2–6 omien ryhmien ensi-iltaa sekä vierailuesityksiä. Universumiin kuuluu myös tarinankerrontayhteisö Story Sharing Universum. Toukokuusta 2020 lähtien Universumin toiminnanjohtajana toimii Jan Liesaho. Birgit Aittakumpu oli ennen Liesahoa yhdistyksen pitkäaikainen toiminnanjohtaja.

Historia
Universum on perustettu vuonna 1998. Universum perustettiin neljän samanhenkisen teatteriryhmän tarpeesta luoda yhteisö, jossa henkilökunta sekä resurssit jaetaan. Universumin neljä teatteriryhmää eivät kuulu teatterilain piiriin ja saivat näin aluksi turvattua talouttaan. Universumin perustajina olivat teattereiden johtoryhmät, muun muassa Tuuja Jänicke, Pentti Halonen, Leea Klemola, Annamari Karjalainen, Joakim Groth, Max Bremer, Paul Holländer, Niklas Groundstroem, Frank Skog ja Juha Mustanoja.

Teatterit

Aurinkoteatteri
Aurinkoteatteri on vuonna 1989 perustettu helsinkiläinen ammattilaisryhmä, jonka tekee poliittisesti epäkorrektia teatteria joka käsittelee vaikeita aiheita. Teatteri on pitänyt taiteellisesta riippumattomuudestaan järkähtämättömästi kiinni. Aurinkoteatteri on tehnyt yhteistyötä mm. Kansallisteatterin, Tampereen Teatterin ja Taideylipiston Teatterikorkeakoulun kanssa. Teatterin taiteellinen johtaja on Leea Klemola.

Teater Mars
Teater Mars on perustettu vuonna 1985. Produktiot luodaan erilaisten työskentelymenetelmien kautta (suzuki, Michael Tjechov, klowneria, prosessityöskentely a la Mike Leigh). Teater Marsin ensimmäiset teokset olivat uudelleen tulkittuja klassikoita ja 2000-luvusta eteenpäin fokus on ollut uusissa, vastakirjoitetuissa näytelmissä tai prosessityöskentelyllä luoduissa teoksissa. Perustajajäsenistä jäljellä on enää Joakim Groth. Vakiintuneita näyttelijöitä ovat muun muassa Max Bremer, Åsa Nybo, Nina Hukkinen, Niklas Häggblom ja Oskar Silén.

Sirius Teatern
Sirius Teatern on vapaa, ammattilaisteatteriryhmä, jonka toimipaikkana on ollut Helsinki vuodesta 1992 lähtien. Sirius tekee kokeilevia, vaihtoehtoisia esityksiä joita harvoin tai ei koskaan olla esitetty Suomessa. Siriuksen perustajajäseniä ovat Niklas Groundstroem, Paul Holländer, Peter Lüttge, Paul Olin ja Frank Skog. Nykyään teatterissa toimivat Wilhelm Grotenfelt, Paul Olin ja Paul Holländer. Sirius Teatern tekee usein yhteistuotantoja muiden vapaiden ryhmien kanssa, kuten esimerkiksi Klockriketeatern ja Teater Mestola.

Teatteri Venus
Teatteri Venus on helsinkiläinen teatterikollektiivi, joka tutkii töissään esiintyjyyttä, esittämistä ja esityksen ehtoja sekä erilaisia yleisösuhteita. Vakituisia jäseniä ovat Tuuja Jänicke ja Marja Silde.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Universumin kotisivut

Teatteri
Alahärmän hyppyrimäet

Alahärmän hyppyrimäet on viiden hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Kauhavan Alahärmässä.

Karoonmäki
Karoonmäki avattiin vuonna 2009. Kesällä 2014 mäkeä remontoitiin ja K-piste siirtyi 28 metristä 30 metriin. Mäessä ei ole muovitusta.

Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 29,0 metriä on hypännyt Lauri Ala-Talkkari.

Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 25,0 metriä on hypännyt Emilia Sorvisto.

K18
Hyppyrimäki avattiin vuonna 2008. Mäen K-piste sijaitsee 18 metrissä js HS-piste 20 metrissä. Mäessä ei ole muovitusta.

Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 18,5 metriä on hypännyt Paavo Romppainen.

Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 16,5 metriä on hypännyt Emilia Sorvisto.

K12
Hyppyrimäki avattiin vuonna 2008. Kesällä 2014 mäkeä remontoitiin ja K-piste siirtyi 10 metristä 12 metriin, HS-piste sijaitsee 13 metrissä. Mäessä ei ole muovitusta.

Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 11,5 metriä ovat hypänneet Arttu Heikkilä ja Mikko Kärkkäinen.

Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 9,5 metriä on hypännyt Emilia Sorvisto.

K5
Hyppyrimäki avattiin vuonna 2008. Mäen K-piste sijaitsee 5 metrissä, HS-piste sijaitsee 6 metrissä. Mäessä ei ole muovitusta.

Mäkiennätyksen 5,5 metriä ovat hypänneet Matias Vistinmäki kaksi kertaa 9.2.2008 Liito-orava Cupissa ja Rasmus Koivisto 16.2.2014 Liito-orava Cupissa. Naisten mäkiennätyksen 6,0 metriä on hypännyt Elsa Thors 25.1.2015 PowerPark Lady Cupissa.

Lähteet
http://www.skisprungschanzen.com/EN/Ski+Jumps/FIN-Finland/LS-Western+Finland/H%C3%A4rm%C3%A4/0222/ 
http://karonmaki.nettisivu.org/met/ 
http://karonmaki.nettisivu.org/tulokset/ 
https://sites.google.com/site/liitooravacup/tulokset

Suomen hyppyrimäet
Kauhavan urheilu
Kauhavan rakennukset ja rakennelmat
Alahärmä
Heli Heiskanen

Heli Heiskanen (s. 31. maaliskuuta 1981) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Team Skiersiä.

Kansainväliset kilpailut 

Heiskanen on kilpaillut maailmancupissa kahdesti. 3. maaliskuuta 2012 hän keskeytti Lahdessa yhdistelmäkilpailun. 30. marraskuuta 2014 Heiskanen oli Rukalla kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa 65:s. Skandinavia Cupissa Heiskanen on ollut parhaimmillaan 12:s 18. joulukuuta 2011 Vuokatissa kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa.

Kesällä 2016 Heiskanen teki ammattilaissopimuksen Ski Classics -sarjaan italialaisen Team Robinson Futura -tallin kanssa.

Kesällä 2018 Heiskanen teki ammattilaisopimuksen  Ski Classics -sarjaan tšekkiläisen Vltava Fund Team -tallin kanssa.

SM-kilpailut 

SM-kisoissa Heiskanen on ollut parhaimmillaan seitsemäs 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa Keuruulla 2017.

2015 SM-kisoissa Rukalla Heiskanen saavutti pronssia Kouvolan Hiihtoseuran viestijoukkueessa yhdessä Mona-Liisa Malvalehdon ja Jonna Heimosen kanssa. 2016 SM-kisoissa Imatralla hän kuului hopeaan saavuttaneeseen Oulun Hiihtoseuran viestijoukkueeseen yhdessä Ruut Vähämetsän ja Riitta-Liisa Roposen kanssa.

Muuta 

Heiskanen asuu Posiolla puolisonsa, myös maailmancup-tasolla hiihtäneen Esa Mursun, kanssa.

Lähteet 

Suomalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Paula Badosa

Paula Badosa Gibert (s. 15. marraskuuta 1997 New York) on espanjalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 116 tammikuussa 2019. Junioreiden maailmanlistalla hän oli sijalla kahdeksan tammikuussa 2015. Badosa Gibert on voittanut urallaan kuusi ITF-turnausta kaksinpelissä.

Maaliskuussa 2015 Badosa Gibert sai villin kortin Miami Openin pääsarjaan. Hän voitti Petra Cetkovskán sekä Zheng Saisain ja eteni kolmannelle kierrokselle. Siellä hän hävisi Karolína Plíškoválle. Hän voitti Ranskan avoimissa 2015 tyttöjen kaksinpeliturnauksen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Espanjalaiset tennispelaajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Afrosuomalaiset

Afrosuomalaiset ovat suomalaisia, joilla on sukujuuria Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Heitä on asunut Suomessa 1800-luvulta saakka. Vuonna 2009 afrosuomalaisia arvioitiin olevan noin 20 000.

Nimityksen käyttö Suomessa ei ole erityisen yleinen.

Historia 
Tiettävästi ensimmäinen Suomen kansalaisuuden saanut afrosuomalainen oli Ambomaalta lähetyssaarnaajien 1880-luvulla mukanaan tuoma Rosa Emilia Clay. Hän työskenteli sittemmin kansakoulun opettajana. 1900-luvun puolella afrosuomalainen Rudolf Prüss oli mukana Suojeluskuntien toiminnassa ja johti talvisodassa hiihtopartiota.

Suomalaisten suhtautumista varhaisiin afrosuomalaisiin on kuvailtu lapsekkaaksi uteliaisuudeksi ja ihmetykseksi. Suomalaiset miehet painostivat kuitenkin naisia käyttäytymään siveellisesti ”eksoottisten” tummaihoisten seurassa. Rasismi alkoi kasvaa voimakkaasti somalipakolaisten alkaessa saapua Suomeen 1990-luvun alussa. Suomalaiset skinheadit tekivät hyökkäyksiä afrikkalaisia vastaan, ja etenkin Joensuu nousi tunnetuksi rasismin keskukseksi. Nastolassa poliisin täytyi suojella paikallista vastaanottokeskusta paikallisten väkivallalta suomalaisten syyllistyttyä ammuskeluihin, joukkopahoinpitelyihin ja rasistisen musiikin soittamiseen radiossa. Euroopan unionin perusoikeusviraston vuonna 2018 julkaistua tutkimusta varten haastatelluista afrosuomalaisista 63 prosenttia oli kokenut Suomessa rasistista häirintää, joka oli ilmennyt esimerkiksi loukkaavina eleinä, kommentteina, uhkauksina tai väkivaltana. Lukema oli vertailussa olleista Euroopan unionin valtioista selvästi suurin: esimerkiksi Maltalla samaan kysymykseen vastasi myöntävästi 20 prosenttia. Myös 14 prosenttia afrosuomalaisista kertoi joutuneensa Suomessa ihonvärinsä takia väkivallan uhriksi. Tämäkin lukema oli tutkimuksessa mukana olleista valtioista selvästi suurin: esimerkiksi Portugalissa samaan kysymykseen vastasi myöntävästi kaksi prosenttia.

Vuoden 2009 arvion mukaan Suomessa asuu arviolta 20 000 afrosuomalaista. Afrosuomalaiset muodostavatkin suuremman vähemmistön kuin esimerkiksi saamelaiset tai romanit. Afrosuomalaisten oma identiteetti vaihtelee: jotkut pitävät itseään suomalaisina, kun taas osalla on kokonaan erillinen identiteetti.

Lähteet 

Suomen etniset ryhmät
Amelie Blauberg

Ella Amelie Blauberg (s. 28. joulukuuta 1996 Kajaani) on suomalainen televisionäyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi Iris Rainion roolista televisiosarjassa Uusi päivä, jossa hän näytteli vuodesta 2013 sarjan loppuun, syksyyn 2018, saakka. Vuodesta 2018 hänet on nähty Syke-sairaalasarjassa lähihoitaja Ainon roolissa. Elokuusta 2019 lähtien Blauberg on pitänyt Yhden yön juttuja -podcastia yhdessä Thelma Sibergin ja Hennariikka Laaksolan kanssa.

Blauberg muutti Lappeenrantaan seitsemänvuotiaana ja valmistui ylioppilaaksi Lappeenrannan steinerlukiosta vuonna 2016. Sen jälkeen hän pyrki opiskelemaan Tampereen näyttelijäntyön laitokselle ja Teatterikorkeakouluun, muttei tullut kumpaankaan valituksi. Hänen suunnitelmissaan on saada näyttelemisestä itselleen ura.

Filmografia

Lähteet 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Eustonin rautatieasema

Eustonin rautatieasema on Network Railin hallinnoima rautatieasema Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

Eustonin asema oli Lontoon ensimmäinen asema, josta oli liikennettä muihin kaupunkeihin. Se valmistui vuonna 1837. Kun länsirannikolle kulkeva päärata sähköistettiin 1960-luvulla, Eustonin asema uusittiin täysin.

Vuonna 2013 asemaa käytti noin 80 miljoonaa matkustajaa. Se on edelleen 1960-luvun asussaan ja kaipaa kunnostusta ja laajennusta. Eustonista on suunniteltu Britannian ensimmäisen luotijunaradan pääteasemaa. Sitä varten rakennettaisiin 11 uutta raidetta nykyisen aseman länsipuolelle.

Lähteet

Camdenin rakennukset ja rakennelmat
Lontoon rautatieliikennepaikat
London Overgroundin asemat
Dani

Dani (29. joulukuuta 2007 – 29. lokakuuta 2020) oli Suomen tullin huumekoira.

Rodultaan Dani oli labradorinnoutaja. Dani on esiintynyt tv-sarjoissa Suomen Tulli, Lentokenttä ja elokuvassa 8-pallo. Vuonna 2012 Dani palkittiin Kennelliiton Sankarikoira-tittelillä. Dani teki 1000. huumelöytönsä huhtikuussa 2015. Dani jäi eläkkeelle helmikuussa 2017 kahdeksan palvelusvuoden jälkeen. Kaikkiaan huumelöytöjä uralla tuli yli 1 900 eli enemmän kuin millään muulla Tullin palveluksessa olleella koiralla. Elokuussa 2017 Danille myönnettiin Irti huumeista ry:n Oma pää – Pääoma -palkinto ennaltaehkäisevästä huumetyöstä. Dani kuoli lokakuussa 2020.

Lähteet 

Kuuluisat koirat
Suomen tulli
Viggo

Viggo on pohjoismainen miehen etunimi. Se on syntynyt lyhentymänä nimistä (esimerkiksi Ludvig), joihin sisältyy sotaa tarkoittava sana vig.

Suomessa nimi Viggo on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 270 henkilölle, joista yli puolet on 2010-luvulla syntyneitä. Viggon nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 2. huhtikuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuoden 2015 alusta.

Tunnettuja Viggoja 

 Viggo Dibbern (1900–1982), tanskalainen voimistelija 
 Viggo Jensen (1874–1930), tanskalainen painonnostaja, ampuja, voimistelija, yleisurheilija ja olympiavoittaja
 Viggo Jensen (s. 1947), tanskalainen jalkapalloilija ja valmentaja
 Viggo Kampmann (1910–1976), Tanskan pääministeri 1960–1962
 Viggo Larsen (1880–1957), tanskalainen elokuvanäyttelijä ja -ohjaaja
 Viggo Mortensen (s. 1958), amerikantanskalainen näyttelijä, taidemaalari, runoilija ja valokuvaaja
 Viggo Stuckenberg (1863–1905), tanskalainen kirjailija
 Viggo Wallensköld (s. 1969), suomalainen taidemaalari

Lähteet 

Etunimet
Haalin hyppyrimäet

Haalin hyppyrimäet on kahden hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Seinäjoen Nurmossa.

Haalin hyppyrimäki
Haalin hyppyrimäki avattiin vuonna 2003. Mäen K-piste sijaitsee 8 metrissä. Mäessä ei ole muovitusta.

K4
Hyppyrimäki avattiin vuonna 2003. Mäen K-piste sijaitsee 4 metrissä. Mäessä ei ole muovitusta.

Lähteet
http://www.skisprungschanzen.com/EN/Ski+Jumps/FIN-Finland/LS-Western+Finland/Nurmo/0263/ 
https://sites.google.com/site/liitooravacup/maekipaikkakunnat/nurmo
https://sites.google.com/site/liitooravacup/tulokset

Suomen hyppyrimäet
Seinäjoen urheilupaikat
Nurmo
Simo Tarpila

Simo Antero Tarpila (8. huhtikuuta 1935 Orivesi – 28. marraskuuta 2020 Lahti) oli suomalainen lääkäri ja professori. 

Tarpilan vanhemmat olivat isännöitsijä Viljo Olavi Tarpila ja Helvi Hopiavuori. Hän avioitui 1961 kosmetologi Tuula Irmeli Soinin kanssa. Tarpila tuli ylioppilaaksi Oriveden yhteiskoulusta 1954 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1962.  

Tarpila oli sisätautiopin dosentti Helsingin yliopistossa 1977–2000. Tarpilan mukaan pellava on hyvä terveellisten elintarvikkeiden lähde. Tarpila oli erilaisia ravintolisiä pellavasta valmistavan Neomed Oy:n hallituksen puheenjohtaja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Simo Tarpilan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Suomalaiset lääkärit
Suomalaiset professorit
Vuonna 1935 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Johannes Brotherus

Johannes Brotherus (s. 25. lokakuuta 1997 Helsinki) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä, muusikko ja tuottaja. Brotherus on KUUMAA-yhtyeen laulaja.

Ura 
Brotherus on näytellyt niin elokuvissa, sarjoissa kuin teatterissa. Hänen roolejaan on nähty muun muassa elokuvissa Betoniyö (2013), Ollaan vapaita (2015), Kätilö (2015) ja Elvis & Onerva (2019). Muita tunnettuja rooleja Brotheruksella on esimerkiksi sarjoissa Koukussa, Kynsin hampain, Sorjonen sekä HasBeen, jossa hän oli myös toinen käsikirjoittaja.

Muusikkona Brotherus tunnetaan pop-yhtye Kuumaan laulaja-lauluntekijänä. Brotherus on ollut kirjoittamassa ja esittämässä jokaista yhtyeen julkaisemaa kappaletta, kuten yli kulta- tai platinarajan striimanneita kappaleita "Oo vielä sekunnin mun", "Tulipalo" ja "Siks kai mä oon sun". 

Kuumaan lisäksi Brotherus on kirjoittanut tai tuottanut kappaleita muun muassa Elias Gouldille, Tuure Kilpeläiselle ja Mikko Kuustoselle. Lisäksi Brotherus on soittanut viulua useille teoksilla, kuten Ellinooran kappaleella Talo.

Kevyen musiikin lisäksi Brotherus on säveltänyt musiikkia elokuviin, mainoksiin, tanssiteoksiin, taidenäyttelyihin ja Suomen Kansallisteatterin esityksiin.

Yksityiselämä 
Brotheruksen vanhemmat ovat tanssija-koreografi Hanna Brotherus ja muusikko Antti Ikonen. Hänellä on kolme sisarusta: Amos, Robert ja Elsa. Sisarukset ovat tehneet eri yhteyksissä taiteellista yhteistyötä, esimerkiksi Brotherus Brothers -yhtyeessä ja Elsa Brotheruksen musiikkituotannossa.

Filmografia

Elokuvat

Lyhytelokuvat

Televisiosarjat

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset laulajat
Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset sanoittajat
Suomalaiset viulistit
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Paarmanninvuoren hyppyrimäet

Paarmanninvuoren hyppyrimäet on kolmen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Paarmanninvuoren ulkoilualueella Karijoella.

Paarmanninvuoren hyppyrimäki
Paarmanninvuoren hyppyrimäki avattiin vuonna 1959. Mäen K-piste sijaitsi 44 metrissä. Hyppyrimäki jäi pois käytöstä ja se purettiin lopulta vuonna 1989 ja samalla paikalle alettiin rakentaa uutta mäkeä. Uusi mäki vihittiin käyttöön vuonna 1991. Uuden mäen K-piste sijaitsee 37 metrissä. Mäen vauhdinottotorniin rakennettiin kesällä 2013 lautalatu, joka helpottaa mäen talvikunnossapitoa. Mäessä ei ole muovitusta.

Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 40,0 metriä on hypännyt Jukka-Pekka Korpela.

Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 32,0 metriä on hypännyt Sanni Tuomisto.

K17
Hyppyrimäki avattiin vuonna 1989. Mäen K-piste sijaitsee 17 metrissä. Mäen vauhdinottotorniin rakennettiin kesällä 2013 lautalatu, joka helpottaa mäen talvikunnossapitoa. Mäessä ei ole muovitusta.

Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 18,0 metriä on hypännyt Paul Okas.

Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 15,0 metriä on hypännyt Emilia Sorvisto.

K7
Hyppyrimäki avattiin vuonna 1989. Mäen K-piste sijaitsee 7 metrissä. Mäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus ja vauhdinottotorniin rakennettiin kesäkäytön mahdollistava latu kesällä 2012.

Mäkiennätyksen 7,5 metriä on hypännyt Jani Vaili 29.1.2006 Paarman-Kaluste Oy:n mestaruuskilpailussa. Naisten mäkiennätyksen 7,0 metriä on hypännyt Emilia Sorvisto 12.2.2012 Liito-orava Cupissa. Kesämäkiennätyksen 6,0 metriä ovat hypänneet Elmeri Perälä, Paavo Romppainen ja Miro Nummijärvi 19.8.2012 Liito-orava Kesä Cupissa. Naisten kesämäkiennätyksen 4,0 metriä on hypännyt Oona Mannila 19.8.2012 Liito-orava Kesä Cupissa.

Lähteet
http://www.skisprungschanzen.com/EN/Ski+Jumps/FIN-Finland/LS-Western+Finland/Nurmo/0263/ 
https://sites.google.com/site/liitooravacup/maekipaikkakunnat/karijoki
https://sites.google.com/site/liitooravacup/tulokset
http://www.karijoentappara.com/maekihyppy/etusivu 
http://www.karijoentappara.com/maekihyppy/kilpailut 
http://www.karijoentappara.com/maekihyppy/ajankohtaista/103 

Suomen hyppyrimäet
Karijoki
Etelä-Pohjanmaan rakennukset ja rakennelmat
Konstantin Malofejev

Konstantin V. Malofejev () s. 3. heinäkuuta 1974, on venäläinen investointipankkiiri ja isänmaallinen poliitikko. Hän nousi 2010-luvulla Vladimir Putinin lähipiiriin. Malofejev tunnetaan osallistumisestaan ortodoksikirkon tukemiseen muun muassa hyväntekeväisyydessä. Hän on joutunut liiketoimiensa vuoksi myös poliisitutkintojen ja syytösten kohteeksi, mutta on aina vapautettu syytteistä. Perinteisen kansallismielinen Mafofejev on kannattanut tiukempaa Internet-sensuuria ja Ukrainan hallituksen mukaan hän on tukenut Ukrainan kapinallisia. Novaja Gazeta -lehden julkaiseman artikkelin mukaan Malofejev oli luomassa Venäjän Ukraina-muistiota, jonka mukaan Venäjä aikoi toimia Ukrainassa jo ennen Maidanin vallankumousta.

Malofejev on vuonna 2015 toimintansa aloittaneen televisiokanava Tsargradin päätuottaja ja -omistaja.

Lähteet 

Venäläiset liikemiehet
Venäläinen nationalismi
Itä-Ukrainan sota