joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Juha Uutela

Juha Uutela (s. 30. marraskuuta 1964) on freelancer-näyttelijä.

Uutela on opiskellut näyttelemistä Teatterikorkeakoulussa ja erilaisilla näyttelijäntyöhön liittyvillä kursseilla.

Uutela on näytelly pääosan elokuvassa Olliver Hawk(2019), Olliver Hawk. Hän on esiintynyt useissa elokuvissa, kuten Hölmö nuori sydän -elokuvassa. Viraali (2016), Anna mulle Lovee (2016), sekä lyhytelokuvissa muun muassa Kukista ja mehiläisistä (2016).

Uutela on näytellyt useissa eri TV-sarjoissa muun muassa Karuselli (2022), Justimus esittää: Duo (2019), Sipoon herttua (2019), Kummeli esittää: Kontio & Parmas (2018), Keisari Aarnio (2018), Onnela, Sunnuntailounas ja Downshiftaajat.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Ester Larsen

Ester Larsen (s. 23. toukokuuta 1936 Kööpenhamina) on tanskalainen Venstren poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1994–2005 ja toiminut Tanskan terveysministerinä vuosina 1989–1993. Hän on koulutukseltaan opettaja.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ester Larsen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla 

Tanskan ministerit
Tanskalaiset opettajat
Vuonna 1936 syntyneet
Ivindon kansallispuisto

Ivindon kansallispuisto on luonnonsuojelualue Gabonin pohjoisosassa. Siellä on koskemattoman sademetsän keskellä tummavetisiä jokia ja vesiputouksia. Joissa elää kotoperäisiä kalalajeja, joista 13 on uhanalaisia. Rannoilla tavataan kapeakuonokrokotiilejä, ja metsissä useita uhanalaisia lajeja kuten metsänorsuja, gorilloita, simpansseja ja harmaapapukaijoja. Puisto on Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 2021. Metsissä elää myös poikkeuksellisen paljon eri lintulajeja, kaikkiaan ainakin 430. Erikoisimpiin niisät kuuluvat kaljukkaat.

Djidjin ja  Kongoun putoukset ovat yli 70 metriä korkeita. Puiston eteläosassa on Langouén suvanto, johon monet eläimet tulevat juomaan mineraalipitoista vettä.

Lähteet 

Unescon maailmanperintökohteet Afrikassa
Gabonin maantiede
Kansallispuistot
Afrikkalaistaustaiset ihmiset

Afrikkalaistaustaiset on etninen ryhmä, jolla esiintyy tavallista enemmän Afrikan alkuperäisväestön perimään liittyviä piirteitä. Termi afrikkalaistaustainen on korvannut Suomessa aiemmin käytettyjä termejä mustaihoinen ja musta.

Ominaispiirteitä 
Afrikkalaistaustaisten iho on yleensä keskivertoa tummempi, koska Afrikan alkuperäisväestö on hyvin tummaihoista. Tumma iho on kehittynyt sopeumaksi kirkkaan auringonpaisteen aiheuttamaan voimakkaaseen UV-säteilyyn. Sen aiheuttava melaniinipigmentin runsas määrä suojaa yksilöä ihosyövältä, mutta vähentää samalla  D-vitamiinin muodostumista. 

Afrikkalaistaustaisilla on tyypillisesti kiharat hiukset ja hyvin valkoiset hampaat, mikä johtuu siitä, että heidän hammaskiilteensä on tavallista paksumpaa.

Rajatapausten luokittelu 
Etninen rajanveto on vaikeaa, koska aasialais-, afrikkalais- ja eurooppalais-intialaistaustaiset muodostavat geneettisen jatkumon. Kyseinen ongelma on ratkaistu Yhdysvalloissa siten, että kyselyihin vastaajat saavat itse päättää, mihin ryhmään kuuluvat. Henkilön etninen tausta perustui hänen omaan kokemukseensa myös Suomen yhdenvertaisuusvaltuutetun vuonna 2013 julkaisemassa selvityksessä.

Suomessa 
Vuonna 1875 syntynyt opettaja Rosa Emilia Clay oli ensimmäinen afrikkalaistaustainen Suomen kansalainen. Hänet adoptoitiin Namibiassa suomalaisten lähetystyöntekijöiden perheeseen. Somalit on nykyisin suurin afrosuomalaisten ryhmä.

Katso myös 
 Afroamerikkalaiset
 Negridinen rotu
 Neekeri

Lähteet 

Ihmisrodut
Alfred Forss

Alfred Forss, aiemmin Kattilakoski (31. toukokuuta 1889 Evijärvi – 1. maaliskuuta 1959 Pietarsaari) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Forssin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Nygård ja Maria Sofia Gers ja puoliso vuodesta 1913 Siviä Ingrid Sveholm. Forss kävi kansakoulun ja teki opinto- ja liikematkoja Skandinaviaan, Keski-Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. Hän oli oman puutavaraliikkeen pitäjä 1912–1922, Ab S. R. Ericson & Co:n osakas 1922–1930 ja toimitusjohtaja 1930–1937, Pohjanmaan Puu Oy:n toimitusjohtaja 1937–1949 ja johtokunnan jäsen vuodesta 1937 sekä Alfred Forss & Co:n toimitusjohtaja vuodesta 1950. Forss oli myös Pietarsaaren Kauppa Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1935 ja Kattilakosken tilan omistaja Evijärvellä. Hän oli Ähtävällä kunnanvaltuuston jäsen ja hänellä oli useita muitakin luottamustehtäviä. Ruotsin varakonsuli Pietarsaaressa Forss oli vuodesta 1939. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1949. Forss teki lahjoituksia muun muassa Kansanavulle. Rauhansanalainen Forss tunnettiin seurapuhujana ja yhtenä ruotsinkielisten lestadiolaisten johtomiehistä.

Lähteet

Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset yritysjohtajat
Kauppaneuvokset
Suomalaiset maanviljelijät
Suomalaiset lahjoittajat
Vuonna 1889 syntyneet
Vuonna 1959 kuolleet
Ukrainan 128. vuoristoprikaati

128. erillinen Taka-Karpatian vuoristoprikaati () on alun perin Neuvostoliitossa perustettu, nykyisin ukrainalainen joukkoyksikkö.

Puna-armeija perusti yksikön 12. heinäkuuta vuonna 1922 Poltoratskissa (nyk. Ašgabat, Turkmenistan) nimellä 1. turkmenialainen divisioona. Divisioona sai nimen 83. vuoristodivisioona vuonna 1935. Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon se kuului 58. armeijakuntaan Keski-Aasian sotilaspiirissä. Tammikuussa 1942 divisioona oli Iranissa osana Operaatio Countenancea, joka oli Neuvostoliiton ja Ison-Britannian Iranin miehitys.

Tammikuusta 1943 divisioona taisteli lähellä Krasnodaria osana 56. armeijaa. Vapautettuaan Kubanin ja Tamanin niemimaan divisioonalle myönnettiin lokakuun vallankumouksen muistopäivänä 1943 kaartin arvonimi ja se nimettiin 128. kaartin turkmenialaiseksi divisioonaksi. Divisioona osallistui Krimin vapautukseen ja sille myönnettiin 24. huhtikuuta 1944 Punalipun kunniamerkki. Elokuussa 1944 divisioona osallistui taisteluihin Karpaateilla ja Taka-Karpatian valtaukseen ja ylitti 12. lokakuuta 1944 rajan Tšekkoslovakiaan. Se vapautti Ostravan, Olomoucin ja muita kaupunkeja.

Sodan jälkeen divisioona oli sijoitettuna Mukatševossa osana 38. armeijaa. Loka-marraskuussa 1956 se osallistui Unkarin kansannousun kukistamiseen. Divisioona otti haltuunsa Debrecenin, Szolnokin ja Jászberényn ja osallistui rynnäkköön Budapestiin. Joulukuussa 1956 divisioona nimettiin 128. kaartin moottori-kivääridivisioonaksi sen ollessa sijoitettu Esztergomiin. Yksikkö vedettiin takaisin Mukatševoon kesällä 1958. Vuonna 1968 se otti osaa Varsovan liiton joukkojen Tšekkoslovakian miehitykseen, operaation Tonavaan.

Divisioona nimettiin 1976 Neuvostoliiton marsalkka A. A. Gretškon mukaan. 8. toukokuuta 1985 se sai toisen Punalipun kunniamerkin 40. voitonpäivän kunniaksi. Ukraina otti yksikön haltuunsa 1992.

Toukokuussa 2000 Ukrainan presidentti antoi divisioonalle kunnianimen "Takakarpatialainen". Kesällä 2004 divisioona uudelleenjärjesteltiin prikaatiksi.

Prikaati osallistui 2014–2015 Itä-Ukrainan sotaan ja Debaltseven taisteluun.

Ukraina poisti loppuvuodesta 2015 prikaatin kunnianimet ”turkmenialainen” ja ”kahdesti punalippuinen”. Elokuussa 2016 poistettiin myös kaartin kunnianimitykset.

Prikaati taisteli Luhanskin alueella Venäjän hyökätessä Ukrainaan. Se osallistui taisteluun Kreminnasta huhtikuussa 2022.

Lähteet

Ukrainan asevoimat
Puna-armeijan divisioonat
Puna-armeijan yksiköt toisessa maailmansodassa
No Halos in Hell

No Halos in Hell on ruotsalaisen metalliyhtye Cyhran toinen studioalbumi, joka julkaistiin 15. marraskuuta 2019 levymerkillä Nuclear Blast.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 8½/10
 Kaaoszine: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2019 albumit
Ruotsalaiset melodiset death metal -albumit
Calvinen ufokuva

Calvinen ufokuva on väitettyä ufohavaintoa esittävä valokuva, jossa näkyy lentokone ja kulmikas ufo.
Kuvan otti kaksi retkeilijää Skotlannissa Pertshiren Calvinen kylän lähistöllä vuonna 1990. Alkuperäiset kuvat katosivat puolustusministeriöön. Yhden alkuperäisen kopio julkaistiin vuonna 2022. Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriö on salannut ufon havaitsijoiden henkilöllisyyden vuoteen 2072 asti.

Havaintopaikka ja aika 
Paikka sijaitsee Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Skotlannin Perthistä 55 km pohjoisluoteeseen. Tarkka havaintopaikka oli Calvinen kylän Struan Point valtatien A9 lähellä Havaintohetkenä vuonna 1990 oli kesäilta ja hyvä sää.

Tapahtumat 
Havaitsijoiden kertoman mukaan salmiakin muotoinen tumman harmahtava esine ilmestyi taivaalle, ja hävittäjä kierteli sen ympärillä.  Esine oli noin 30 metriä pitkä. Siitä pääsi matalaa huminaa. Havainto kesti noin kymmenen minuuttia. 

Sitten esine katosi kovaa vauhtia ylöspäin.

Kuvien katoaminen, yhden julkaisu 
Alun perin kuvia oli kuusi. Kuvaajat antoivat kuvat lehdelle, joka ei julkaissut niitä. Lehden toimitus antoi kuvat armeijalle. Alkuperäisen kuvat hävisivät puolustusministeriössä. Puolustusministeriössä ufoja 90-luvun alussa tutkinut Nick Pope mainitsi ufokuvat ensi kertaa julkisuudessa kirjassaan "Open Skies, Closed Minds" vuonna 1996.Puolustusministeriö salasi yhä vuonna 2022 kuvan ottajien nimet 50 vuodeksi. Vuonna 2009 julkaistiin yhdestä alkuperäisestä kuvasta tehty piirros. Puolustusministeriön silloinen lehdistöupseeri Craig Lindsay oli säilyttänyt kopiota parhaasta kuvasta, ja julkaisi sen 2022.

Selityksiä 
Useimmin tarjotut selitykset ovat vieras avaruusalus, kehitteillä ollut salainen lentokone, esimerkiksi Yhdysvaltain Aurora-lentokone tai huijaus.

Aiheesta muualla 
 'Best' UFO Picture Ever, the Calvine Photo, Found After 30 Years Missing (englanniksi)

Lähteet 

Ufotapaukset

Ufotapaukset
Charles B. McVay III

Charles Butler McVay III (31. elokuuta 1898 – 6. marraskuuta 1968) oli Yhdysvaltain laivaston kontra-amiraali. McVay oli raskas risteilijä USS Indianapoliksen päällikkönä, kun se kuljetti 16-26. heinäkuuta 1945 San Franciscosta Tinianin saarelle Mariaaneille 40 litran vetoisen lyijyastian, jossa oli Little Boy -atomipommin "maljamainen" räjähdeydin. McVay ei itse saanut tietää kuljettamansa lastin sisältöä. McVay osallistui myös Okinawan taisteluihin tällä aluksella ja sen kapteenina.

Lähteet 
 Knebel, Fletcher & Bailey II, Charles: Maailma palaa - Toinen maailmansota, 1. painos, III osa (Osio: Tie Hiroshimaan). Valitut Palat Oy. Alkuteos , Sélection du Reader's Digest, Pariisi, Ranska. ISBN: 951-9078-25-8. Otavan laakapaino, Keuruu, 1975. s. 400-426.
 Thomas, Gordon & Witts, Max Morgan: Enola Gay – pommikone Hiroshiman yllä. WSOY, 1981. Alkuteos 1977. ISBN 951-0-10695-X.

Viitteet 

 Yhdysvaltalaiset amiraalit
 Vuonna 1898 syntyneet
 Vuonna 1968 kuolleet
Korostyšiv

Korostyšiv () on kaupunki Ukrainan Žytomyrin alueen Žytomyrin piirissä, Teterivjoen varrella.  Vuonna 2021 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 24 490. 

Ennen heinäkuusta 2020 oli osa Korostyšivin piiriä ja sen piirikeskus.

Lähteet

Aiheesta muualla

Žytomyrin alueen kaupungit
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2022

Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2022 pelattiin 29. elokuuta – 11. syyskuuta 2022 Queensissä New Yorkissa. Se oli kaikkiaan 142. Yhdysvaltain avoin tennisturnaus ja vuoden neljäs eli viimeinen grand slam -turnaus.

Daniil Medvedev ja Emma Raducanu olivat kaksinpelin puolustavat mestarit.

Turnauksen kaksinpelin voitti miehissä Carlos Alcaraz, jolle grand slam -mestaruus oli ensimmäinen urallaan. Hän nousi turnausvoiton myötä maailmanlistan ykköseksi kaikkien aikojen nuorimpana miespelaajana. Naisten kaksinpelin voitti Iga Świątek.

Ensimmäistä kertaa grand slam -turnausten historiassa Yhdysvaltain avoimissa sallittiin valmentaminen katsomosta.

Lähteet 

Yhdysvaltain avoin tennisturnaus
Olenivkan vankilaisku

Olenivkan vankilaiskussa 29. heinäkuuta 2022 eli Venäjän–Ukrainan sodan aikana Venäjän hallitsemassa vankilassa Donetskin alueella tapahtui räjähdys, jossa kuoli 53 ukrainalaista sotavankia. Venäjä ja Ukraina syyttävät räjähdyksestä toisiaan.

Venäjän Lontoon-suurlähetystön julkaisi kyseisenä päivän twiitin, jonka mukaan ”Azov-taistelijat ovat ansainneet teloituksen ei ampumalla, vaan hirttämällä, koska he eivät ole oikeita sotilaita. He ansaitsevat nöyryyttävän kuoleman.”

Ukrainan puolustusministeriön tiedusteluosaston mukaan iskun määräsi Wagner-ryhmän omistaja Jevgeni Prigožin. Ukrainan pääesikunta oli aiemmin arvioinut iskun motiivin olleen ukrainalaisten sotavankien kiduttamista ja surmaamista koskevien todisteiden hävittäminen.

Venäjän puolustusministeriö mukaan ukrainalaiset olisivat suorittaneet iskun länsimaiden toimittamilla M142 HIMARS -raketinheittimillä. Luhanskin kapinallisjoukkojen Venäjän suurlähettiläs Leonid Miroshnik epäili Ukrainan surmanneen sotavangit estääkseen heitä arvostelemasta hallintoaan. Institute for the Study of War -ajatushautomon mukaan ei ole todisteita, että vankilan palovahinko olisi HIMARSin aiheuttamaa tai, että venäläismediassa esitetyt raketin jäänteet olisi kerätty Olenivkasta.

Reaktiot 
Euroopan unionin korkea edustaja Josep Borrell tuomitsi verilöylyn ja Ukrainan ulkoministeri Dmytro Kuleba vaati Venäjän julistamista terroristivaltioksi.

Katso myös 
 Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022

Lähteet 

Donetskin alueen historia
Sotarikokset
Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022
Daisy Edgar-Jones

Daisy Edgar-Jones on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt tv-sarjassa Normaaleja ihmisiä, jonka ansiosta hänestä tuli tähti. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa on Suon villi laulu (2022).

Edgar-Jones vietti lapsuutensa Pohjois-Lontoossa Muswell Hillsissä. Vanhemmat ovat tv-alalla, äiti leikkaajana ja isä Skyn kanavajohtajana. Hän sai ensimmäisen roolinsa 15-vuotiaana mutta elokuvaa ei kuitenkaan tehty. Hän oli näyttelijänä National Youth Theatressa ja teki pieniä rooleja erilaisissa tuotannoissa sekä ennen koronapandemiaa lontoolaisen Almeida-teatterin näytelmässä Albion, jossa The Guardianin kriitikko piti häntä hurmaavana.

Lähteet 

Brittiläiset näyttelijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Gomis

Gomis on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Alain Gomis (s. 1972), senegalilais-ranskalainen elokuvaohjaaja
 Alfred Gomis (s. 1993), senegalilainen jalkapalloilija
 Anna Gomis (s. 1973), ranskalainen naispainija ja olympiamitalisti
 Bafétimbi Gomis (s. 1985), ranskalainen jalkapalloilija
 Joaquim Gomis (1902–1991), espanjalainen liikemies, valokuvaaja ja taiteen tukija
 Kafétien Gomis (s. 1980), ranskalainen pituushyppääjä
 Oswald Thomas Colman Gomis (s. 1932), srilankalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa
Antonio Maria Claret

Pyhä Antonio Maria Claret (23. joulukuuta 1807 Sallent, Katalonia, Espanja – 24. lokakuuta 1870 Fontfroide, Narbonne, Ranska) oli espanjalainen pyhimys, arkkipiispa ja yhteisön Congregatio Missionariorum Filiorum Immaculati Cordis Beatae Mariae Virginis perustaja. Hän oli kutojan poika ja toimi itse kutojana kunnes meni seminaariin Vichissä ja vihittiin papiksi. Mies teki lähetystyötä Kataloniassa ja Kanariansaarilla sekä ohjasi retrettejä. Antonio nimitettiin Santiago de Cuban arkkipiispaksi 1851 ja kutsuttiin myöhemmin takaisin Espanjaan jossa hän teki lähetystyötä ja levitti hyvää kirjallisuutta. Mies kuoli sisterssiläisluostarissa Ranskassa 24. lokakuuta 1870. Hän saarnasi yli 25000 saarnaa ja kirjoitti noin 144 kirjaa ja pamflettia. Paavi Pius XI julisti hänet kunnianarvoisaksi 6. tammikuuta 1926 ja autuaaksi 25. helmikuuta 1934 ja paavi Pius XII julisti hänet pyhimykseksi 7. toukokuuta 1950. Mies eli seuraavien 5 paavien hallintokausien aikana: Pius VII (1800-1823), Leo XII (1823-1829), Pius VIII (1829-1830), Gregorius XVI (1831-1846) ja Pius IX (1846-1878). Hän on katolisen lehdistön, kutojien, säästöpankkien, järjestöjen ja yhteisön Congregatio Missionariorum Filiorum Immaculati Cordis Beatae Mariae Virginis suojeluspyhimys. Antonion muistopäivää on vietetty 24. lokakuuta ja aikaisemmin 23. lokakuuta.

Lähteet 
 Espanjalaiset pyhimykset
 Vuonna 1807 syntyneet
 Vuonna 1870 kuolleet
Semaglutidi

Semaglutidi on ruokahalua vähentävä lääke. Sitä myydään diabeteksen hoitoon Ozempic-kauppanimellä. Semaglutidin on havaittu auttavan suolistohormonien kautta painonhallinnassa. Siitä onkin saatu lupaavat tulokset myös lihavuuden hoidossa; se on havaittu tässä hieman liraglutidia tehokkaammaksi lääkeaineeksi.

Ozempic-lääkettä käytetään eri annosko'oissa injektionesteenä (liuoksena). Semaglutidia sisältää myös tablettimuotoisena käytettävä Rybelsus-lääke.

Tyypin 2 diabeteksessa semaglutidia käytetään ruokavalioon ja liikuntaan perustuvan hoidon lisänä aikuisilla potilailla, joiden hoitotasapaino on riittämätön. Semaglutidia voidaan käyttää muiden diabeteslääkkeiden ohella tai yksin, mikäli metformiini on intoleranssin tai vasta-aiheiden johdosta sopimaton. Yleisimmin tutkimuksissa raportoituja semaglutidin haittavaikutuksia ovat olleet ruoansulatuskanavaan liittyneet oireet, kuten hyvin yleisinä pahoinvointi ja ripuli sekä yleisenä oksentelu. Useimmiten näiden haittavaikutusten kesto on ollut lyhyt ja vaikeusaste lievä tai keskivaikea.

Lähteet 

Diabeteslääkkeet
Radomyšl

Radomyšl () on kaupunki Ukrainan Žytomyrin alueen Žytomyrin piirissä.  Vuonna 2021 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 13 973. 

Radomyšliä edelsi Kiovan Rusin aikainen Mytšeskin paikkakunta (), joka mainitaan ensimmäisen kerran kirjallisissa kronikoissa vuoden 1151 tapahtumista kerrottaessa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Радомишльської громади  
 Radomyshl community 

Žytomyrin alueen kaupungit
Liv Morgan

Gionna Jene Daddio (s. 8. kesäkuuta 1994)  on yhdysvaltalainen showpainija ja työskentelee WWE:ssä nimellä Liv Morgan. Hän on tällä hetkellä Smackdown brändissä.

World Wrestling Entertainment

Daddio teki debyyttinsä WWE:n NXT brändissä helmikuussa 2015 nimellä "Marley", mutta saman vuoden lopussa käytti jo nykyistä "Liv Morgan" nimeään. Kolmen vuoden NXT vuoden jälkeen hän siirtyi Smackdown brändiin vuoden 2017 lopussa. Yhdessä Ruby Riottin ja Sarah Loganin he muodostivat The Riott Squadin , jotka olivat pahiksia. Ryhmä ei saavuttanut suurempaa menestystä, vaikka he ottelivatkin naisten joukkuemestaruudesta. 
 
Vuonna Morgan aloitti painimaan yksilönä ja hänen persoonaansa aloitettiin kääntämään hyvikseksi.  Seuraavina vuosina Morgan otteli entistä ryhmäläistään vastaan, mutta muodosti myös myöhemmin jälleen joukkueen Ruby Riottin kanssa. The Riott Squad hajosi lopullisesti 2021, kun Riottin  WWE-sopimus päättyi. 

Vuoden 2021 lopussa Morgan siirrettiin Raw brändiin ja tämän jälkeen hän pääsikin osallistumaan isompiin otteluihin mestaruuksista. . Vuosi 2022 on ollut Morganin uran paras vuosi, sillä hän voitti ensin Money in the Bank tikapuuottelun ja mahdollisuuden haastaa naisten mestari milloin vain. Morgan rahastikin salkun samana iltana Ronda Rouseyta vastaan ja voitti itselleen WWE Smackdown Women’s Championship - mestaruuden. . Morgan on puolustanut mestaruuttaan Rouseyta vastaan SummerSlamissa ja Shayna Baszleria vastaan Clash at the Castlessa voitokkaasti. Morgan hävisi mestaruuden Ronda Rouseylle vuoden 2022 Extreme Rules-tapahtumassa.

Mestaruudet ja saavutukset 

 WWE
WWE Smackdown Women’s Championship (1 kerta)
 Money in the Bank voitto ((2022))

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset showpainijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaarlo Fredrik Altio

Kaarlo Fredrik Altio, sukunimi vuoteen 1906 Nordqvist (7. syyskuuta 1877 Oulu – 17. helmikuuta 1956 New York, Yhdysvallat) oli suomalainen insinööri, kaivosjohtaja ja pääkonsuli.

Altion vanhemmat olivat tullipäällysmies Karl Gustaf Nordqvist ja Fredrika Karolina Bohm. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1896 ja suoritti kemisti-insinöörin ja maanmittausinsinöörin tutkinnot Polyteknillisessä opistossa 1901–1902 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908. Altio suoritti vielä vuori-insinööritutkinnon Michiganin osavaltion vuoriopistossa  Yhdysvalloissa 1911.

Altio oli varamaanmittarina Oulun läänissä 1905–1909. Hän matkusti sitten stipendin turvin Yhdysvaltoihin opiskelemaan metallurgiaa ja vuoritointa. Valmistuttuaan vuori-insinööriksi Altio oli amerikkalaisten kaivosten ja metallitehtaiden palveluksessa toimien muun muassa 1912 metallurgina ja 1914 I metallurgina Illinoisin terästehtailla. Vuonna 1914 Altio matkusti Venäjälle suuren englantilais-venäläisen kaivosyhtiön palvelukseen Uralin ja Lenajoen kultakaivoksille. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Altio oli jonkin aikaa bolsevikkien vankina kunnes hän pääsi palaamaan Suomeen. Suomessa Altio oli kauppa- ja teollisuuskomissionin palveluksessa, kunnes hän vuonna 1919 matkusti Yhdysvaltoihin Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy:n New Yorkin konttorin hoitajaksi. Suomen pääkonsulina New Yorkissa Altio toimi sitten vuosina 1922–1941.

Altio oli naimisissa vuodesta 1914 Helmi Tuorin (vuoteen 1906 Foudila, 1879–1951) kanssa. Helmi Tuori oli Suomalaisen puolueen rahastonhoitajana 1905–1910 ja Osuuskauppa Aitan toimitusjohtajana 1906–1910. Kaarlo Fredrik Altion vanhempi veli oli toimittaja ja kirjailija Eetu Aaltio.

Lähteet 

Suomalaiset insinöörit
Suomalaiset diplomaatit
Amerikansuomalaiset henkilöt
Vuonna 1877 syntyneet
Vuonna 1956 kuolleet
Seepraturpa-ahven

Seepraturpa-ahven (Eretmodus cyanostictus) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä pidetään akvaariokalana.

Koko ja ulkonäkö 

Seepraturpa-ahven voi kasvaa enintään yhdeksän senttimetrin mittaiseksi. Lajille on ominaista terminaalinen suu sekä kirkkaansiniset täplät päässä ja ylävartalossa. Pään pohjaväritys vaihtelee valkoisesta harmaaseen ja huulet ovat siniset. Leveässä suussa on pitkiä, talttamaisia hampaita. Selkäevä, peräevä ja pyrstö ovat keltaisia, ja niiden reunusten väri vaihtelee oranssista punaiseen. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään, mutta koiraat ovat naaraita kookkaampia ja värikkäämpiä. Koirailla on myös suurempi pää ja hieman pidempi vatsaevä.

Seepraturpa-ahvenella on selkäevässään 23–24 piikkiruotoa ja 4–5 pehmeää ruotoa. Peräevässään sillä on kolme piikkiruotoa ja 6–7 pehmeää ruotoa.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Seepraturpa-ahventa tavataan kotoperäisenä Tanganjikajärvessä. Se elää kivikkoisilla alueilla matalissa, enintään 5–6 metrin syvyisissä ja noin 24–26 asteen lämpöisissä vesissä. Seepraturpa-ahven käyttää ravinnokseen leviä ja niissä eläviä mikro-organismeja. Laji elää yksin tai pareittain ja on jossain määrin alueellinen.

Seepraturpa-ahven kutee pareittain. Naaras hautoo hedelmöittyneitä mätimunia suussaan noin kymmenen päivän ajan niiden kuoritumiseen asti. Tämän jälkeen poikaset siirtyvät koiraalle, joka hautoo niitä suussaan vielä noin kymmenen päivää.

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut seepraturpa-ahvenen silmälläpidettäväksi lajiksi. Lajin uhkia ovat vesien saastuminen ja sedimentaatio.

Lähteet 

Kirjoahvenet
Finlaysonin pääkonttori

Finlaysonin pääkonttori eli TR 34 (”tehdasrakennus 34”) on vuonna 1895 valmistunut kaksikerroksinen toimistorakennus, joka sijaitsee Tampereen keskustassa Finlaysonin tehdasalueella. Talossa oli Finlayson-yhtiön pääkonttori 1980-luvulle saakka.

Pääkonttorin punatiilestä tehdyt, taidokkaat julkisivut edustavat uusgotiikkaa, ja ne on piirtänyt Tampereen kaupunginarkkitehti Lambert Petterson. Sisätilat on suunnitellut sveitsiläinen insinööri Joseph ”Josef” Renggli, joka toimi aikoinaan tehtaan käyttöpäällikkönä ja konepajan johtajana. Myös rakennuksen ulkoasun suunnittelu oli alun perin annettu Rengglin tehtäväksi. Hänen julkisivuehdotuksiaan pidettiin kuitenkin niin kömpelöinä, että apuun kutsuttiin Petterson.

Rakennuksen sisätiloihin on aikojen kuluessa tehty muutoksia, mutta komea pääportaikko ala- ja yläauloineen on säilynyt. Kiinteistö on peruskorjattu 1990-luvulla. Vuonna 1999 pääportaan aulat entisöitiin ja kolmannen kerroksen ullakko remontoitiin toimistokäyttöön.

Finlaysonin pääkonttori on osa Tammerkosken teollisuusmaisemaa, jonka Museovirasto on vuonna 2009 luokitellut valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Talo ja sen kiinteä sisustus on suojeltu asemakaavalla rakennustaiteellisin, kulttuurihistoriallisin ja kaupunkikuvallisin perustein. Myös pääkonttorin edustalla kasvava vanhojen puistolehmusten rivi on määrätty säilytettäväksi.

Tulevaisuudessa pääkonttorin välittömään läheisyyteen, Finlaysoninkatu 1:een, rakennetaan uusi Sara Hildénin taidemuseo. Arkkitehti Janne Hovin suunnittelema museorakennus valmistuu arvion mukaan vuonna 2026.

Lähteet 

Tampereen suojellut rakennukset
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Pääkonttori
Finlayson (kaupunginosa)
Toimistorakennukset
Nacra 17

Nacra 17 on purjeveneluokka, jota käytetään olympiapurjehduksessa. 

Nacra 17 -luokan joukkue on kaksihenkinen ja siihen täytyy kuulua mies ja nainen. Nacra 17 on ainoa olympialuokka, jossa purjehditaan sekapareina.  

Kaikki joukkueet käyttävät saman valmistajan rakentamia identtisiä veneitä. Valmistaja on hollantilainen yritys Nacra.  

Nacra 17 -luokan vene on katamaraani, jonka rungon pituus on 5,25 metriä (eli noin 17 jalkaa) ja leveys 2,59 m. Sääntöjen mukaan veneen täytyy painaa vähintään 164 kg. Joukkueen molemmat jäsenet käyttävät trapetsia. Vene maksaa noin 35 000 euroa. 

Veneen suunnittelivat vuonna 2011 Gino Morrelli ja Pete Melvin täyttämään World Sailingin monirunkoisille veneille asettamat kriteerit. Arviointipaneelin purjehtijat pitivät Nacra 17:ää parhaana vertailluista veneistä ja siitä tuli yksi paneelin kahdesta suosituksesta.

Nacra 17 -luokassa kilpailtiin ensimmäisen kerran Riossa 2016. Tokion 2020 olympialaisia varten Nacra 17 muutettiiin kantosiipialukseksi.

Suomalaisista Nacra 17 -luokassa ovat menestyneet Sinem Kurtbay yhdessä Janne Järvisen ja Akseli Keskisen kanssa.

Lähteet 

Purjehdus olympialaisissa
Kilpaveneily
Hankasalmen työväentalo

Hankasalmen työväentalo on Hankasalmen keskustassa sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti arvokas. Työväentalon omistaa Hankasalmen Sosialidemokraatit ry., joka vuokraa tiloja.

Historia
Työväenyhdistys vuokrasi aluksi Tervaniemen talosta tonttimaata talon rakentamista varten. Paikkaa piti kesäjuhlissa puhujana ollut Onni Hiltunen kuitenkin liian syrjäisenä. Hänen vaikutuksestaan työväenyhdistys vuokrasi sitten rautatiehallitukselta kylän keskustassa olevan tontin 50 vuoden vuokrasopimuksella. Vuonna 1946 tontille rakennettiin esiintymislava, jolla pidettiin tansseja ja kerättiin varoja talon rakentamiseksi.

Varsinaisen työväentalon rakentamisen urakoivat Ville Vantanen ja Matti Sittunen. Ministeri Hiltunen auttoi työväenyhdistystä myös joidenkin rakennustarpeiden hankinnassa. Vuonna 1950 työväentalolle rakennettiin elokuvateatteri, joka on edelleen käytössä. Vuonna 1966 tehtiin taloon keskuslämmitys ja viemäröinti. Näyttämöllä ja salin eteisessä on keskuslämmityspatterit ja salissa lämminilmapuhallin. Lisäksi on rakennettu sauna pesuhuoneineen ja keskuslämmitys on muutettu öljylle. Vuonna 1957 talo sähköistettiin. Nykyisissä vuokrahuoneissa oli 1960-luvun lopulla vuokralaisena valtion puhelinkeskus, joka muutti pois työväentalolta vuonna 1969. Sen jälkeen huonetilojen lattiat maalattiin ja tapetoitiin seinät sekä ostettiin sähköhella.

Rakennus
Rakennus on  harjakattoinen ja maalattu tummanruskeaksi. Tiloina ovat sali, ravintola, näyttämö, eteistilat, wc-tilat, 3 asuntoa ja sauna.

Lähteet 

Työväentalot
Hankasalmen rakennukset ja rakennelmat
Vaajakosken työväentalo

Vaajakosken työväentalo valmistui 1950-luvun alussa. Se sijaitsee Vaajakosken keskustan tuntumassa urheilukentän laidalla, ja se edustaa 1950-luvun kaupunkimaista työväentalorakentamista ja on rakennushistoriallisesti arvokas. Talon omistaa Vaajakosken Työväentalon Kannatusyhdistys ry. Kiinteistössä toimii tällä hetkellä vakituisina vuokralaisina Bar Osasto sekä Musiikkikoulu PiaCello. Tanssikursseja järjestää Tanssin Taikaa ry.

Historia
Vaajakosken työväenyhdistys on perustettu vuonna 1904. Ensimmäinen työväentalo rakennettiin talkoilla vuonna 1908 Haapaniemen talon Heikkilän eli Haapa-Heikin talon maalle, jonka vuokra-oikeus ostettiin August ja Ida Lievoselta. Leppävedeltä yhdistys osti vanhan tuparakennuksen, joka kunnostettiin toimitaloksi. Lisäksi hankittiin hirsiä näyttämön rakentamista varten. Tämä talo sai kuitenkin väistyä tiejärjestelyjen tieltä.

SOK antoi nykyisen työväentalon tontin vuokralle. Työnjohtajana oli urakoitsija Hollanti, ja paikallisten yhdistysten jäsenet Kuohusta, Vesangasta, Tikkakoskelta ja omasta yhdistyksestä olivat talkoissa. Hiekat saatiin lahjoituksena Oravisaaresta, ja tiilet tehtiin talon tontilla. Rakennustyötä varten perustettiin osakeyhtiö, jossa oli osakkaina Vaajakosken työväenyhdistys, Sosialidemokraattinen Puolue, Vaajakosken Kuohu, Jyskän sos.dem. työväenyhdistys ja Vaajakosken sos.dem. nuorisoyhdistys.

Vuosien varrella taloa on vuokrattu erilaisille toimijoille. Nykyiseen kannatusyhdistykseen kuuluvat sos.dem. piiri ja puolue, Jyväskylän Työväenyhdistys, Jyskän sos.dem. työväenyhdistys sekä Vaajakosken työväenyhdistys. Kannatusyhdistys myy lämpöä mm. uimahallille.

Rakennus
Talo on kivirunkoinen, ja sen ulkoseinät ovat rapattuja. Katteena on tiiltä. Sisäseinät ja sisäkatto ovat betonia. Talon puu-keskuslämmitys vaihdettiin öljylämmitykseen. Talossa on vesijohto, viemäri ja wc:t. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja kahden huoneen ja keittiön asunto. Alakerrassa on muita tiloja. Nykyään talossa on kaukolämpö ja neljä ilmalämpöpumppua. Aula ja wc-tilat on remontoitu.

Toimintaa työväentalolla
Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, urheiluharjoituksia, teatteriesityksiä ja juhlia. Osa tiloista on ollut vuokrattuna liiketiloiksi. Välillä talo oli kokonaan vuokrattuna ulkopuoliselle toimijalle. 

Talon vuokralaisina ovat ravintolayrittäjä, urheiluseura Vaajakosken Kuohu sekä Suvanto ry:n kirpputori. Salissa on viikoittain tanssitoimintaa ja satunnaisia vuokralaisia eläkeläisistä huonekalukauppiaisiin. Talolla on oma osa-aikainen talonmies.

Lähteet 

Työväentalot
Vaajakosken rakennukset ja rakennelmat
Doug Hickey

Douglas "Doug" T Hickey on yhdysvaltalainen liikemies, joka nimitettiin maansa Suomen-suurlähettilääksi vuonna 2022. Hän astui virkaansa virallisesti 11. toukokuuta.

Hickey opiskeli Sienna Collegessa taloustiedettä, josta hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1977. Vuonna 2016 hänelle myönnettiin samassa yliopistossa kunniatohtorin arvo.

Ennen suurlähettilään uraansa Hickey toimi televiestinnän alalla mm. toimitusjohtajan tehtävissä. Lisäksi hän on tehnyt merkittävää varainkeruuta demokraattiselle puolueelle. Lisäksi hän toimi Yhdysvaltain valtuuskunnan johtajana Milanon maailmannäyttelyssä vuonna 2015.

Lähteet 

Yhdysvaltain Suomen-suurlähettiläät
Yhdysvaltalaiset liikemiehet
Sinfonia nro 3

Sinfonia nro 3 voi tarkoittaa:

 Sinfonia nro 3, Ludwig van Beethovenin sinfonia
 Sinfonia nro 3, Joonas Kokkosen sinfonia
 Sinfonia nro 3, Wolfgang Amadeus Mozartin sinfonia
 Sinfonia nro 3, Leevi Madetojan sinfonia
 Sinfonia nro 3, Gustav Mahlerin sinfonia
 Sinfonia nro 3, Felix Mendelssohn Bartholdyn sinfonia
 Sinfonia nro 3, Sergei Prokofjevin sinfonia
 Sinfonia nro 3, Julius Röntgenin sinfonia
 Sinfonia nro 3, Camille Saint-Saënsin sinfonia
 Sinfonia nro 3, Robert Schumannin sinfonia
 Sinfonia nro 3, Jean Sibeliuksen sinfonia
 Sinfonia nro 3, Dmitri Šostakovitšin sinfonia
Jukka Soldan

Jukka Soldan (s. 25. joulukuuta 1992) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan Haloo Helsinki! -yhtyeen rumpalina. Yhtyeen ollessa tauolla (2018–2020) Soldan toimi rumpalina JVG:lle.

Lähteet 

Suomalaiset rumpalit
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Johannes Capistranolainen

Pyhä Johannes Capistranolainen (1386 Capistrano, Italia – 23. lokakuuta 1456 Villach, Unkari) oli pyhimys, pappi ja fransiskaani. Hän opiskeli lakia Perugian yliopistossa, toimi lakimiehenä Napolin hoveissa ja Napolin kuningas Ladislas asetti hänet Perugian kuvernööriksi. Sota alkoi Perugian ja Malestian välillä ja Johannes yritti välittää rauhan mutta joutui sotavankeuteen jonka aikana hän päätti vaihtaa kutsumusta. Hän oli mennyt naimisiin ennen sotaa mutta avioliittoa ei oltu viety loppuun ja se mitätöitiin minkä jälkeen hän liittyi fransiskaaneihin. Pappisvihkimyksensä jälkeen hän kulki saarnaten Italiassa, Saksassa, Bohemiassa, Itävallassa, Unkarissa, Puolassa ja Venäjällä. Hän saarnasi ristiretkeä ja johti sitä turkkilaisia vastaan ja kuoli voittoisan taistelun jälkeen Unkarissa. Paavi Innocentius X julisti hänet autuaaksi 19. joulukuuta 1650 ja paavi Aleksanteri VIII julisti hänet pyhimykseksi 16. lokakuuta 1690. Hän eli seuraavien 8 paavien hallintokausien aikana: Urbanus VI (1378-1389), Bonifacius IX (1389-1404), Innocentius VII (1404-1406),, Gregorius XII (1406-1415), Martinus V (1417-1431), Eugenius IV (1431-1447), Nikolaus V (1447-1455) ja Callistus III (1455-1458). Hän on kappalaisten, sotilaskappalaisten, lakimiesten ja tuomarien suojeluspyhimys. Johanneksen muistopäivää on vietetty 23. lokakuuta ja aikaisemmin 28. maaliskuuta. 

Miestä on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:

Lähteet 
 Pyhimykset
Unkarin keskiaika
 Vuonna 1386 syntyneet
 Vuonna 1456 kuolleet
Ypres-ralli

Ypres-ralli on Belgiassa Ieperin kaupungin ympäristössä vuosittain ajettava asfalttiralli. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1965. Rallin tiestölle ovat tyypillisiä kapeat tiet ja ahtaat risteykset.

Ypres-ralli on pitkään kuulunut rallin EM-sarjaan, ja vuodesta 2007 se oli IRC-sarjan osakilpailu. MM-sarjan kilpailukalenterissa Ypres-ralli oli ensimmäistä kertaa kaudella 2020, jolloin ralli jouduttiin kuitenkin perumaan koronaviruspandemian vuoksi. Kaudella 2021 se korvasi MM-sarjassa Walesin rallin, ja kuului myös kauden 2022 kilpailukalenteriin.

Voittajat 
Lähde:

Lähteet

Aihesta muualla 

 Ypres-rallin verkkosivut 

Rallin MM-sarjan osakilpailut
Belgian moottoriurheilu
Vili Munkki

Vili Munkki (s. 26. helmikuuta 2002 Naantali) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Munkki osaa pelata myös keskellä.

Ura

Seuraura 
Munkki aloitti jääkiekkoilun seitsemänvuotiaana naantalilaisessa VG-62:ssa. Hän siirtyi 14-vuotiaana Turun Palloseuraan kaudeksi 2016–2017. Kaudella 2017–2018 Munkki oli C-nuorten SM-sarjassa 14 syöttöpisteellään joukkueensa paras syöttäjä. Hän jakoi myös kuudella syöttöpisteellään koko sarjan pudotuspelien syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Nikolas Ketosen kanssa. Munkki voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2018–2019 hän voitti TPS:n B-nuorten sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 18+28=46. Kaudella 2021–2022 Munkki jakoi tehoilla 21+32=53 koko U20 SM-sarjan pistepörssin voiton HPK:n Jimi Rönkkösen kanssa, mutta hän vei kuitenkin suuremman maalimäärän turvin kärkisijan ja Munkki palkittiin Kari Jalonen -palkinnolla. Hän voitti kauden päätteeksi U20 SM-pronssia. Munkki valittiin sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.

Kaudeksi 2022–2023 Munkki teki TPS:n kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan avauskierroksella 2. syyskuuta 2022 slovenialaista HK Olimpija Ljubljanaa vastaan. Munkki merkittiin TPS:n kolmossentteriksi laidoilleen Jonne Tammela ja Tyler Steenbergen. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.36 minuuttia. SM-liigadebyyttinsä Munkki teki runkosarjan avauskierroksella 13. syyskuuta 2022 vieraissa Tapparaa vastaan. Hänet merkittiin TPS:n kolmossentteriksi laidoilleen Tyler Steenbergen ja Kalle Väisänen. Munkki sai ottelussa jääaikaa 12.54 minuuttia.

Maajoukkueura 
Munkki on pelannut kolme poikien maaottelua.

Muuta 
Munkki valmistui ylioppilaaksi Kerttulin lukiosta keväällä 2021.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Turun Palloseuran pelaajat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Philipp Rösler

Philipp Rösler (s. 24. helmikuuta 1973) on saksalainen lääkäri ja poliitikko. Rösler toimi liittovaltion terveysministerinä vuosina 2009–2011 ja liittovaltion talous- ja teknologiaministerinä sekä Saksan varakanslerina vuosina 2011–2013. Hän siirtyi pois politiikasta vuonna 2013 vaalitappion jälkeen.

Ura
Ennen politiikkaan tuloaan Rösler oli sydänkirurgi. Rösler oli liberaalin vapaademokraattisen puolueen (FDP) puheenjohtaja vuosina 2011–2013. Vietnamissa syntynyt Rösler oli ensimmäinen aasialaistaustainen ministeri ja varakansleri Saksassa. Vuoden 2013 liittopäivävaalien jälkeen, joissa FDP menetti kaikki paikkansa liittopäiviltä, hän ilmoitti eroavansa puolueen puheenjohtajuudesta.

Yksityiselämä
Rösler on syntynyt Vietnamissa, mutta hänet adoptoitiin Saksaan jo vauvana. Hän on katolilainen ja naimisissa Wiebke Röslerin kanssa, ja pariskunnalla on kaksostyttäret. Poliittisen uran jälkeen hän muutti perheineen Sveitsiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Saksan varakanslerit
Saksan ministerit
Vapaan demokraattisen puolueen poliitikot
Vapaan demokraattisen puolueen puheenjohtajat 
Saksalaiset lääkärit
Vuonna 1973 syntyneet
Alma Lehmuskallio

Alma Lehmuskallio (s. 1979 Helsinki) on suomalainen teatteriohjaaja. Hän on valmistunut humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 2007 pääaineenaan teatteritiede sekä teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta ohjauksen koulutusohjelmasta vuonna 2015.

Lehmuskallio on toiminut Oulun kaupunginteatterin taiteellisena johtajana vuoden 2020 alusta lukien. Elokuussa 2021 hän sai Olavi Veistäjä -palkinnon yhdessä teatterin toimitusjohtajan Anu-Maarit Moilasen kanssa.

Lähteet 

Suomalaiset teatteriohjaajat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Cindy Kiro

Alcyion Cynthia "Cindy" Kiro (s. 1958) on uusiseelantilainen tutkija ja poliitikko, joka on vuodesta 2021 toiminut Uuden-Seelannin kenraalikuvernöörinä. Virkaan astuessaan hänestä tuli maan ensimmäinen naispuolinen maoritaustainen kenraalikuvernööri.

Kiro syntyi vuonna 1958 Whangāreissa. Hänellä on viisi nuorempaa sisarusta. Perheen taustaan kuuluu brittiläisten lisäksi myös maoriheimoja, kuten ngāpuhi, ngāti hine ja ngāti kahu. Kiro kävi koulua Aucklandissa. Hänestä tuli ensimmäinen perheensä jäsen, joka valmistui yliopistosta. Häin väitteli tohtoriksi sosiaalipolitiikasta.

Vuosina 2003–2008 Kiro toimi Uuden-Seelannin lapsiasiainvaltuutettuna.

Toukokuussa 2021 Uuden-Seelannin pääministeri Jacinda Ardern ilmoitti, että kuningatar Elizabeth II oli antanut suostumuksensa Kiron nimittämiseksi uudeksi kenraalikuvernööriksi. Hän astui virkaan 21. lokakuuta.

Kunnianosoitukset 

  Pyhän Johanneksen ritarikunta (Iso-Britannia, 2021)
  Uuden-Seelannin ansioritarikunta (Uusi-Seelanti, 2021)
  Kunigattaren palveluksen mitali (Uusi-Seelanti, 2021)

Lähteet

Aiheesta muualla

Vuonna 1958 syntyneet
Uuden-Seelannin kenraalikuvernöörit
Maorit
Es-duuriasteikko

Es-duuriasteikko on Esistä alkava sävelasteikko, johon kuuluvat lähtökohtaisesti sävelet Es, F, G, As, B, C, D ja Es. Se rinnakkaismolli on C-molli ja muunnosmolli on Es-molli. Es-duurin subdominanttisointu on As-duurisointu ja dominanttisointu on B-duurisointu.

Tunnettuja klassisia sävellyksiä As-duurissa 
 Chopin - Op. 18: Valse brilliante Es-duuri pianolle,

Sävelasteikot
Uuden-Seelannin ansioritarikunta

Uuden-Seelannin ansioritarikunta () on uusiseelantilainen kunniamerkki, joka perustettiin vuonna 1996 kuningatar Elisabet II:n suostumuksella. Kunniamerkkiä jaetaan henkilöille, jotka ovat millä tahansa alalla tehneet merkittävän palveluksen kruunulle tai Uuden-Seelannin kansalle tai jotka ovat kunnostautuneet omalla alallaan erityisen hyvin. Saajan ei tarvitse olla Uuden-Seelannin kansalainen, mutta ansioritarikunnan todellisiksi jäseniksi voidaan nimittää ainoastaan sellaisten maiden kansalaisia, joiden hallitsija on Elisabet II. Sen yläpuolella on Uuden-Seelannin ritarikunta.

Kunniamerkin kaksi korkeinta luokkaa oikeuttavat tittelien Sir (miehillä) ja Dame (naisilla) käyttöön. Yhteensä kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa:

  Suurseuralaisritari
  Seuralaisritari
  Seuralainen 
  Upseeri
  Jäsen

Lähteet 

Uuden-Seelannin kunniamerkit
Ritarikunnat
Viljami Marjala

Viljami Marjala (s. 29. tammikuuta 2003 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Marjala osaa pelata myös keskellä.

Ura

Seuraura 
Marjala aloitti Oulun Kärppien luistelukoulussa omien sanojensa mukaan 3–4-vuotiaana. Hän voitti kauden 2017–2018 päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kauden 2018–2019 Marjala pelasi suurimmaksi osaksi Kärppien B-nuorissa, mutta hän pelasi osan kaudestaan myös C-nuorissa, jossa Marjala voitti Suomenmestaruuden.

Québec Remparts varasi Marjalan 14. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2020. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2020–2021. Marjala oli koronaviruspandemian lyhentämällä kaudella 5+22=27 Rempartsin paras syöttäjä ja kolmanneksi paras pistemies.

Buffalo Sabres varasi Marjalan viidennellä kierroksella 159. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2021.

Kaudeksi 2022–2023 Marjala siirtyi kaksivuotisella SM-liigasopimuksella Turun Palloseuraan. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan toisella kierroksella 4. syyskuuta 2022 sveitsiläistä EV Zugia vastaan. Marjala merkittiin TPS:n kolmossentteriksi laidoilleen Tyler Steenbergen ja Kalle Väisänen. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.56 minuuttia. SM-liigadebyyttinsä Marjala teki runkosarjan neljännellä kierroksella 21. syyskuuta 2022 vieraissa JYPiä vastaan. Hänet merkittiin TPS:n kakkossentteriksi laidoilleen Pavol Skalický ja Anthony Rech. Marjala sai ottelussa jääaikaa 13.57 minuuttia. Hän sai myös syöttöpisteen Rechin tekemään avausmaaliin ja Marjalalle merkittiin teholukema +2.

Maajoukkueura 
Marjala pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2019. Yhteensä hän on pelannut neljä nuorten ja 27 poikien maaottelua.

Pelityyli 
Marjala on kuvaillut olevansa monipuolinen hyökkääjä, joka pystyy pelaamaan eri rooleissa ja eri pelipaikoilla. Marjalan mukaan hänen vahvuutensa löytyvät kiekon kanssa pelaamisessa ja pelin näkemisessä. Marjalan mukaan syöttely on aina ollut hänen vahvuutensa. Marjala on omien sanojensa mukaan pystynyt hyvin pelaamaan myös kamppailu- ja puolustuspeliä. Hän on maininnut kehityskohteikseen kamppailupelaamisen ja luistelun räjähtävyyden miesten peleihin siirtyessä.

Muuta 
Marjala valmistui merkonomiksi Oulun seudun ammattiopistosta maaliskuussa 2022.

Marjala harrasti lapsena myös jalkapalloa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Turun Palloseuran pelaajat
Buffalo Sabresin varaamat pelaajat
Vuonna 2003 syntyneet
Elävät henkilöt
Golden Globe Race

Golden Globe Race -nimillä kutsutaan eräitä maailmanympäripurjehduskilpailuja. Tähän mennessä sillä nimellä on järjestetty kolme kilpailua.

Sunday Times Golden Globe Race 1968–1969 
Sunday Times Golden Globe Race oli historian ensimmäinen maailmanympäripurjehduskilpailu. Se purjehdittiin yksin ja ilman pysähdyksiä. Kisan voitti Robert Knox-Johnston, joka oli osanottajista ainoa, joka pääsi maaliin.

Golden Globe Race 2018–2019 
Golden Globe Race 2018 alkoi 50 vuotta ensimmäisen jälkeen. 

Kilpailu oli retrohenkinen: osanottajien oli tyydyttävä pääsääntöisesti niihin välineisiin, joita Robert Knox-Johnstonilla oli käytössään Suhaili-veneellään vuonna 1968. Joitakin turvavälineitä lukuunottamatta osanottajat eivät saaneet käyttää uudenaikaisia apuvälineitä ja veneiksi hyväksyttiin vain ennen vuotta 1988 suunniteltuja malleja. Hyväksytyt mallit olivat: Westsail 32, Tradewind 35, Saga 34, Saltram 36, Vancouver 32 & 34, OE 32, Eric (Suhailin sisaralus), Aries 32, Baba 35, Biscay 36, Bowman 36, Cape Dory 36, Nicholson 32 MKX-XI, Rustler 36, Endurance 35, Gaia 36, Hans Christian 33T, Tashiba 36, Cabo Rico 34, Hinckley Pilot 35, Lello 34 ja Gale Force 34.

Kilpailu alkoi Les Sables d’Olonnesta Ranskasta 1.7.2018 ja päättyi samaan paikkaan 19.5.2019. Matkaan lähti 18 venettä, joista 13 keskeytti. Kilpailun voitti 73-vuotias ranskalainen Jean-Luc van den Heede, joka käytti matkaan 211 päivää ja pääsi maaliin 29.1.2019. 

Yksi osanottajista oli suomalainen Tapio Lehtinen. Veneen pohjaan takertuneiden hanhenkaulojen takia hän jäi kisassa viimeiseksi. Häneltä kului matkaan 322 päivää.

Golden Globe Race 2022 
Golden Globe Race 2022 alkoi 4.9.2022. Säännöissä hyväksyttiin 22 venetyyppiä. Mukana on jälleen Tapio Lehtinen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 https://goldengloberace.com/ Kilpailun viralliset nettisivut

Maailmanympäripurjehduskilpailut
Marianne Mäkelä (elokuvatuottaja)

Marianne Mäkelä (s. 1981) on suomalainen elokuvatuottaja.

Mäkelä on työskennellyt elokuva-alalla sekä fiktion että dokumenttielokuvan parissa vuodesta 2009 lähtien. Mäkelä valmistui 2013 Metropolia Ammattikorkeakoulun viestinnän koulutusohjelmasta tuottajaksi. 

Mäkelä on työskennellyt useissa elokuvatuotantoyhtiöissä sekä palkallisena että freelancer-tuottajana.

Valikoitu filmografia tuottajana 

 Nokia Mobile – Matkapuhelimen tarina (2017)
 Typhoon Mama (2017)
 This Train I Ride (2019)
 Lauluja rakkaudesta (2020)
 Missä tiet kohtaavat (2021)
 Karaokeparatiisi (2022)

Lähteet 

Suomalaiset elokuvatuottajat
Finlaysoninkatu

Finlaysoninkatu on Tampereen keskustassa kulkeva itä-länsisuuntainen katu, joka toimii autoliikenteen käyttämänä pääreittinä Finlaysonin tehdasalueelle. Se sijoittuu Itäisenkadun ja Kuninkaankadun väliin, ja sen pituus on noin 140 metriä. Kuninkaankadun länsipuolella katulinja jatkuu Puuvillatehtaankatuna.

Finlaysoninkatu on aikoinaan ollut Puuvillatehtaankadun alkupää. Se muuttui portilla suljetuksi teollisuusalueeksi sen jälkeen kun Finlayson vuonna 1913 sai Tampereen kaupungilta luvan sulkea tehdasalueen sisällä kulkevat yleiset tieosuudet. Tehdastoiminnan päättyessä Finlaysonin alueelle tehtiin uusi asemakaava, joka tuli voimaan vuonna 1995. Vanhan pääkonttorin edustalla kulkeva katu sai tällöin nimen Finlaysoninkatu. Entistä nimeä Puuvillatehtaankatu ei käytetty, koska se olisi ollut osoitenumeroinnin kannalta hankala.

Finlaysoninkatu on osa Tammerkosken teollisuusmaisemaa, jonka Museovirasto on vuonna 2009 luokitellut valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Kadun varrella on useita asemakaavalla suojeltuja rakennuksia. Lisäksi kadulla kasvaa vanhoja, arvokkaita puistolehmuksia. Tulevaisuudessa niiden viereen, pysäköintialueen paikalle, nousee Sara Hildénin taidemuseon uudisrakennus. Sen on arvioitu valmistuvan vuonna 2026.

Lähteet 

Tampereen kadut
Finlayson (kaupunginosa)