joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tapani Rytöhonka

Tapani Rytöhonka (8. tammikuuta 1964 Tyrnävä – 26. tammikuuta 2022 Tampere) oli suomalainen kuvataiteilija ja vapaa kirjoittaja.

Tapani Rytöhonka oli piirtäjä. Hänen elämäntyönsä käsittää noin 1 500–2 000 tussi-, lyijy- ja värikynä- ja sekatekniikkapiirrosta.

Töistä ei koskaan koottu Suomessa näyttelyä. Rytöhongan henkiseksi kotimaakseen mieltämässä Ranskassakin näyttelyitä oli vain jokunen. Muutto Ranskaan ei koskaan toteutunut.

Kuvitustöitään Rytöhonka ei laskenut elämäntyöhönsä. Niistä hän piti huomionarvoisina vain avustajasuhdettaan Pahkasika-lehteen (1980–1996), omakustanteena julkaisemaansa ja vain Suur-Helsingin alueelle jakelemaansa Haistakaa V***u Comics -sarjakuvalehteä (2002–2006) ja Megafoni-verkkolehteen tekemäänsä Maammesarjaa (2006–2010). Vuosina 1977-1980 Rytöhonka toimitti punklehti Törkyä. 

Katolilainen Rytöhonka katsoi selvästi arvokkaimmaksi kirjalliseksi työkseen tekstit, jotka hän kirjoitti 2000-luvun alussa mm. International Movement We Are Church -liberaalikatolilaisen kattojärjestön Suomen osaston Katkirkon verkkosivuille. Artikkelien ja esseiden voidaan nähdä vaikuttaneen tuolloin Helsingin Katolisen Hiippakunnan piispaksi epäonnistuneesti nimetyn, ultrakonservatiivi Jozéf Wrobelin nimityksen perumiseen.

Varsinkin myöhemmän kirjallisen työn keskeinen julkaisija oli Vartija-lehti. Rytöhongan pro gradu Tampereen yliopiston politiikan tutkimuksen laitokselle tutki itsenäisyyspäivän ns. Kuokkavieras-mielenosoituksia (2004). Teatterille Rytöhonka kirjoitti monologin Nakkimarssi (2008), jonka Seija Haarala esitti, puvusti ja ohjasi.

2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen Rytöhonka toimi Tampereen kaupungin suonensisäisten huumeiden päivittäiskäyttäjien jatkohoidon vapaaehtoistyöntekijänä, kahdenkeskisenä tukihenkilönä. Amnesty Internationalin pitkäaikaisen rivi- ja pikavetoomusverkostojäsenyytensä hän lopetti vasta löydettyään täsmällisen avustuskohteen, Haitin Cyvadier'ssa koulua, terveyskeskusta ja leikkaussalilla varustettua sairaalaa ylläpitävän Friends of the Children of Haiti -järjestön.. Tätä järjestöä hän avusti kuolemaansa saakka.

Lähteet 

Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Suomalaiset sarjakuvantekijät
Suomalaiset kuvittajat
Suomalaiset musiikkikriitikot
Vuonna 1964 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Mattokymppi

Mattokymppi on keskisuomalainen perheomisteinen mattojen erikoisliike ja maahantuoja. Mattokympin tarina alkoi 1975 omassa mattokutomossa. Nykyään Mattokympillä on viisi omaa mattojen erikoiliikettä Helsingissä, Espoossa, Vantaalla, Tampereella ja Jyväskylässä sekä laaja jälleenmyyjä verkosta ympäri Suomen.

Historia

1975-1976 
 Mattokauppa alkaa Pietarsaaren torilta. Kesälauantain mattoja myytiin suoraan torilla. Vuonna 1976 oma mattokutomo avattiin yhden kutojan voimin. Parhaimmillaan kutomo työllisti 30 työntekijää. Kutomon yhteydessä toimi myös oma värjäämö.

1991 
 Mattojen vähittäismyynti aloitettiin Mattokympin nimissä. Toiminta aloitettiin Äänekoskella, josta se siirtyi vielä samana vuonna Jyväskylän Kirriin.

2000 
 Mattokympin Jyväskylän myymälä muuttaa Palokan kotikeskukseen

2005 
 Mattokymppi avaa myymälän Kotkan Karhulaan

2009 
 Mattokymppi avaa myymälän Vantaan porttipuistoon

2021 
 Mattokymppi avaa verkkokaupan www.mattokymppi.fi

Lähteet 

Mattokympin kotisivut 

Matot
Suomalaiset yritykset
Kiinantalipuu

Kiinantalipuu eli talipuu (Triadica sebifera) on tyräkkikasveihin kuuluva koristekasvina käytetty puulaji. Puun lehdet ovat vinoneliömäisiä–soikeita, lehtilapa on 2,5–6 senttimetriä pitkä, ehytlaitainen ja pitkäsuippuinen. Terttumaiset kukinnot ovat 3–35 cm pitkiä ja kukat keltavihreitä. Hedelmät ovat kypsinä mustia ja niiden sisällä on kolme siementä, joita peittää valkea, vahamainen siemenvaippa. Kiinantalipuu kasvaa alkuperäisenä Kiinassa, Koreassa, Japanissa ja Vietnamissa. Sitä esiintyy myös vieraslajina muun muassa Yhdysvaltojen eteläosassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Kiinantalipuu – Triadica sebifera

Tyräkkikasvit
Jepsonia parryi

Jepsonia parryi on harvinainen rikkokasveihin kuuluva kukkiva kasvilaji. Tämä pieni piilotalvehtija kukkii hetken syksyn aikana ja sillä on usein vain yksi lehti, joka voi ilmestyä maan yläpuolelle kukinnan jälkeen tai sen aikana. Se on kotoisin Etelä-Kalifornian ja Baja Californian rannikolta ja sisämaan kukkuloilta.

Kuvaus 
Jepsonia parryi on pieni monivuotinen ruoho, joka kasvaa maanalaisesta, paksusta juuresta. Kasvin varsi on haarautumaton, munanmuotoinen tai harvoin pallomainen. Tyypillisesti kasvia kohden syntyy keskimäärin vain yksi lehti, mutta jos tämä lehti vahingoittuu, sen tilalle voi kehittyä toinen. Lehti on pyöreä tai munuaismainen. Kukinta-aika on lokakuusta helmikuuhun, jolloin kasvaa yleensä 3–28 cm korkea paljas ruskea varsi, jossa on pieni, alle neljän kukan kukinto. Pienten kukkien terälehdet ovat ruskeita tai purppuransuonisia. Lehdet nousevat tyypillisesti kukinnan päätyttyä, vaikka jotkut ilmestyvät ennen sitä. Hyvin kuivina vuosina lehtiä ei välttämättä muodostu ollenkaan. Tämä laji tuottaa vähiten kukintoja per kasvi ja vähiten kukkia per kukinta Jepsonia-suvussa. Sillä on myös suvun lyhin kukinta-aika. Tämä laji on heterostylinen, mikä tarkoittaa, että kukkien emien vartalot ovat eripituisia. Heterostylia saattaa vaikeuttaa pölytystä. Tämän kasvin pölyttäjiä ovat kukkakärpäset ja mehiläiset.

Taksonomia 
Charles C. Parry keräsi tämän kasvin ensimmäisen kerran San Diegon ja San Luis Rey -kylän välillä vuonna 1850. John Torrey kuvasi tämän lajin nimellä Saxifraga parryi vuonna 1859. Torrey kutsui tätä kasvia "merkittäväksi lajiksi" vertaamalla sitä keijunkukkiin. Torreyn kuvaus oli kattava, mutta sisälsi useita virheitä, kuten vihjauksen lehtien kuihtumisesta kukkien ilmestymisen jälkeen ja että yksittäisissä kasveissa voisi olla sekä pitkiä että lyhyitä kukkia. Vuonna 1896 John K. Small nimesi Saxifraga parryin myöhemmin nykyiseksi Jepsonia parryiksi erottaen sen kukinto-ominaisuuksiensa vuoksi lehtirikoista. Small nimesi Jepsonia-suvun Willis Linn Jepsonin mukaan.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Laji on levinnyt sekä Yhdysvalloissa että Meksikossa, joissa sitä tavataan Kalifornian ja Baja Californian osavaltioissa. Kaliforniassa tätä lajia tavataan kaukana etelärannikolla ja Peninsular Ranges -vuoristoalueella. Baja Californiassa tätä kasvia löytyy harvoin El Rosarion eteläpuolelta Tijuanan läheisyydestä sekä viereiseltä Coronadosaarelta. Tämä kasvi elää yleensä pensaisissa kivi- tai savirinteissä, usein pohjoiseen päin ja yleensä alle 1100–1200 mpy. Sitä esiintyy toisinaan myös runsailla tasangoilla tai varjoisilla kalliohalkeamilla, jossa Tyynimeri vaikuttaa voimakkaasti elinympäristön ilmastoon.

Lähteet 

Rikkokasvit
Pilvisutilatva

Pilvisutilatva (Baccharis halimifolia) on pensasmainen asterikasvilaji, joka on kotoisin Pohjois-Amerikasta. Pilvisutilatva on korkeimmillaan yli neljän metrin korkuiseksi kasvava pensas. Kasvin lehdet kasvavat vuorottaisesti ja ovat paksut, vinoneliömäiset, enimmäkseen liuskahampaiset. Pensas on kaksikotinen. Varsinkin emikasveihin kehittyy paljon valkoisia mykerökukintoja, joista kukinnan jälkeen kehittyy lukemattomia valkohaivenellisia pähkylähedelmiä.

Pilvisutilatva esiintyy alkuperäisenä Pohjois-Amerikassa ja kasvaa alun perin Yhdysvaltojen itä- ja kaakkoisosassa, Kanadan Nova Scotialla, Meksikon koillisosassa, Kuubassa ja Bahamalla. Euroopassa se on levinnyt toistaiseksi Espanjaan, Ranskaan, Iso-Britanniaan ja Alankomaihin. Euroopan unioni luokittelee lajin haitalliseksi vieraslajiksi, joka kasvaa Etelä-Euroopassa merenrannoilla ja jokisuistoissa. Laji on levinnyt lisäksi Australiaan.

Lähteet 

Asterikasvit
Metsänhoidon suositukset

Metsänhoidon suositukset on Tapio Oy:n koordinoima hanke, jonka tavoitteena on ylläpitää ja kehittää suosituksia suomalaisten metsien kestävään hoitoon. Suosituksilla halutaan edistää monipuolista ja kokonaiskestävää metsien käyttöä. Hankkeen rahoittaa maa- ja metsätalousministeriö osana kansallisen metsästrategian tavoitteiden toteutusta. Suositusten noudattaminen on vapaaehtoista ja niitä hyödynnetään laajasti metsänhoidon päätöksenteossa ja työohjeina.

Metsänhoidon suositusten sisältö 
Metsänhoidon suositukset esittelevät metsänomistajille ja heitä palveleville ammattilaisille metsänhoidon erilaisia vaihtoehtoja ja toimenpiteitä sekä niiden vaikutuksia talouteen, luontoon, virkistyskäyttöön ja ilmastonmuutoksen hillintään. Suosituksilla pyritään vastaamaan kysymykseen, kuinka metsänomistaja voi eri toimenpiteiden avulla saavuttaa omia tavoitteitaan vastaavan metsän. Suosituksia on laadittu sekä metsätilan tasolle että yksittäisten metsäkohteiden käsittelyyn. Suositukset sisältävät mm. laajasti käytetyt harvennusmallit, joiden avulla voidaan määrittää sopiva ajankohta ja voimakkuus harvennushakkuille. Luonnonhoitoon esitellään lukuisia keinoja, myös metsien suojelu.

Metsänhoidon suositusten laadinta 
Metsänhoidon suositukset perustuvat pitkäjänteiseen tutkimukseen ja käytännön metsätaloudesta saatuihin kokemuksiin. Uutta tutkimustietoa hyödynnetään järjestelmällisesti. Tapio koordinoi suositusten laadintaa, johon osallistuvat metsä-, ympäristö- ja ilmastoalan tutkijat, asiantuntijat ja tiedon käyttäjät. Hankkeen johto- ja ohjausryhmissä on edustettuina noin 30 organisaatiota. Suositusten laadinnan periaatteet ja prosessi kuvataan dokumentissa Metsänhoidon suositukset – Metsien kestävän hoidon ja käytön periaatteet. Periaatteita on uudistettu viimeksi 2020, jolloin mukaan otettiin ilmastokestävyys, eli ilmastonmuutoksen hillintä metsien avulla sekä sopeutuminen ilmastonmuutoksen vaikutuksiin.

Historia 
Metsänhoidon suosituksia on julkaistu vuodesta 1989. Ensimmäisen julkaisun nimi oli Metsänhoitosuositukset. Tätä nimeä käytetään edelleen puhekielessä. 1989–2020 suosituksia julkaistiin painotuotteina ja pdf-muotoisina verkkojulkaisuina, mm. nimillä Hyvän metsänhoidon suositukset ja Råd i god skogsvård. Julkaisut koostuivat pääjulkaisusta ja sitä täydentävistä työoppaista, kuten Metsänhoidon suositukset – Talousmetsien luonnonhoito. 

Vuodesta 2020 alkaen metsänhoidon suositukset ovat olleet saatavilla avoimena datana verkkopalvelusta sekä rajapinnan kautta suoraan julkaisujärjestelmästä. 2021 suositukset - rekommendationer för skogsvård - julkaistiin ensimmäistä kertaa kokonaisuudessaan myös ruotsiksi. Suositusten digitalisoimisen myötä ajantasaista suositustietoa esitetään avoimen rajapinnan kautta myös muissa metsäalan tietopalveluissa, kuten Suomen metsäkeskuksen Metsään.fi-palvelussa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Metsänhoidon suositukset -verkkopalvelu
 Metsänhoidon suositusten avoin rajapinta ja tietoa kehittäjille
 Metsänhoidon suositusten kehittäminen, Tapio.fi
 Usein kysytyt kysymykset metsänhoidon suosituksista
 Metsänhoidon suositukset, maa- ja metsätalousministeriö

Metsätalous
František Dvořák

František Dvořák, syntyjään Franz Bruner, (14. marraskuuta 1862 Přelouč – 7. kesäkuuta 1927 Praha) oli tšekkiläinen taidemaalari. Hänet tunnettiin myös nimillä Franz Dvorak ja Franz Bruner.

Elämänvaiheita 
Alkujaan Franz Bruner- nimellä tunnettu Dvořák sai taidekoulutuksensa Wienin taideakatemiassa. Hän jatkoi opintojaan Münchenissä, missä häntä opettivat Otto ja Rudolf Seitz sekä Wilhelm von Lindenschmit nuorempi. Vuodesta 1886 alkaen Dvořák piti näyttelyitä Wienissä ja Berliinissä. 

Vuonna 1888 Dvořák matkusti yhdessä Alfons Muchan ja Karel Vitezslavin kanssa Pariisiin. He elättivät itsensä siellä maalaamalla kaupungissa vierailleiden varakkaiden yhdysvaltalaisten muotokuvia. Tästä innostuneena Dvořák päätti muuttaa Yhdysvaltoihin elättääkseen itsensä muotokuvamaalarina. 

Dvořák asettui Yhdysvalloissa Philadelphiaan, missä hän piti näyttelyn vuonna 1890. Sitä seurasivat näyttelyt New Yorkissa, Detrotissa ja Chicagossa. Hän maineensa taitavana taidemaalarina kantautui myös Iso-Britanniaan. Siellä hän piti näyttelyn korkeatasoisessa Walker Art Galleryssa, Liverpoolissa. 

Vuonna 1905 Dvořák muutti Prahaan, missä asui loppuelämänsä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 http://linesandcolors.com/2020/09/29/franz-dvorak/
 http://arthur.io/art/franz-dvorak

Tšekkiläiset taidemaalarit
Vuonna 1862 syntyneet
Vuonna 1927 kuolleet
Avigliana

Avigliana () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 12 526 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
San Maurizio Canavese

San Maurizio Canavese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.  Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 10 165 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Filippopolis (Arabia)

Filippopolis (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Arabiassa lähellä Bostraa. Se sijaitsi nykyisen Syyrian valtion eteläosassa nykyisen Shahban kaupungin paikalla.

Filippopolis sijaitsi Hauranin vuorten pohjoispäässä Damaskoksesta Dionysiakseen ja Bostraan johtaneen tien varrella. Paikalla oli alun perin varhaisempi kauppapaikka. Filippoliin kaupungin perusti keisari Philippus Arabs, joka hallitsi vuosina 244–249 ja oli kotoisin Bostrasta. Joskus Filippopolista on ajateltu vain toiseksi nimeksi Bostralle itselleen, mutta kaupungit mainitaan eri paikkoina kirkolliskokousten asiakirjoissa.

Kaupungin paikalta on löydetty roomalaisen asemakaavan cardo maximus ja decumanus maximus -kadut, suuri kylpylä, teatteri, heksastyylitemppeli, Filippeion eli keisariperheelle omistettu temppeli sekä mosaiikkilattioin koristeltujen talojen jäänteitä.

Lähteet 

Arkeologiset kohteet Syyriassa
Rooman valtakunnan kaupungit
Karambis

Karambis (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) sekä samanniminen niemi Paflagoniassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Ilyasbeytä.

Maantiede 

Karambiin kaupunki sijaitsi Paflagoniassa Vähän-Aasian pohjoisrannikolla lähellä samannimistä niemeä. Strabon kuvaa niemen työntyneen kohti pohjoista ja Skyytian ja Taurien Khersonesosta. Hän katsoi, että Karambiin niemi ja Taurien Khersonesoksella ollut Kriu Metoponin niemi (nyk. Sarytš Krimillä) jakoivat Pontoksen eli Mustanmeren kahteen osaan. Strabon kuvaa niemien välisen etäisyyden eli Mustanmeren pohjois-eteläsuuntaisen halkaisijan olleen  stadioninmittaa, mutta kyseessä on ilmeisesti tekstissä oleva virhe, oikean ollessa  stadioninmittaa. Joidenkin merenkulkijoiden kerrotaan onnistuneen näkemään kummankin niemen yhtä aikaa meren keskeltä. Plinius vanhempi kuvaa etäisyydeksi 150 roomalaista mailia. Niemen etäisyydeksi Mustanmeren suulta Plinius laski 325 tai toisen tulkinnan mukaan 350 mailiksi eli noin 480–517 kilometriksi. Etäisyys idän puolen Sinopesta laskettiin 700 stadioninmitaksi, mutta todellinen etäisyys on enemmän, noin 160 kilometriä.

Historia 

Karambiin kaupungin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Pliniuksen lisäksi sen mainitsee ainoastaan Pseudo-Skylaks, joka sanoo sen olleen kreikkalainen kaupunki. Kaikissa muissa lähteissä, kuten Strabonilla ja Pseudo-Skymnoksella, nimi Karambis viittaa niemeen.

Lähteet 

Paflagonian kaupungit
Karussa

Karussa ( tai Karoussa, myös  tai Karousa; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Paflagoniassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Gerzeä tai sen paikalla.

Maantiede 

Karussa sijaitsi Paflagoniassa Vähän-Aasian pohjoisrannikolla Pontoksen eli Mustanmeren etelärannalla, 150 stadioninmittaa eli noin 27 kilometriä etelään Sinopesta. Kaupungilla oli satama, jonka kuvataan olleen hyvä satamapaikka erityisesti länsituulella.

Historia 

Karussan historiasta ei tiedetä juuri mitään. Sen mainitsevat muun muassa Plinius vanhempi sekä Pseudo-Skylaks, joka sanoo sitä kreikkalaiseksi kaupungiksi. Karussan arvellaan olleen Sinopen satama (limēn) ja kauppa-asema (emporion). Antiikin aikaisen kaupungin nimi on säilynyt nykyisen Gerzen kaupungin nimessä.

Lähteet 

Paflagonian kaupungit
Kinolis

Kinolis (; ) eli Kimolis (; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Paflagoniassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Kastamonun maakunnan Doğanköytä.

Kinolis sijaitsi Vähän-Aasian pohjoisrannikolla Pontoksen eli Mustanmeren etelärannalla, lännenpuoleisen Karambiin ja idänpuoleisen Sinopen välissä. Sen lähellä 60 stadioninmitan eli noin 11 kilometrin päässä sijaitsi Antikinolis. Kinoliin historiasta ei tiedetä mitään. Sen mainitsevat Strabon, Arrianos ja Markianos Herakleialainen sekä Pseudo-Skylaks, joka sanoo sen olleen kreikkalainen kaupunki. Kaupungin esiintyminen periplus-kirjallisuudessa kertoo sen olleen pysähdyspaikka rannikkopurjehduksilla.

Lähteet 

Paflagonian kaupungit
Kolussa

Kolussa ( tai Koloussa; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Paflagoniassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Sinopin maakunnan Oymayakaa.

Kolussa sijaitsi Vähän-Aasian pohjoisrannikolla Pontoksen eli Mustanmeren etelärannalla, lännenpuoleisen Karambiin ja idänpuoleisen Sinopen välissä. Kaupungin historiasta ei tiedetä mitään. Sen mainitsee lähinnä Pseudo-Skylaks, joka sanoo sen olleen kreikkalainen kaupunki.

Lähteet 

Paflagonian kaupungit
Kotisairaanhoito

Kotisairaanhoito on potilaan kodeissa tapahtuvaa sairaanhoitoa. Sen tarkoituksena on helpottaa kotiutumista sairaalasta, tukea kotona selvytymistä sekä tukea omaisten tekemää hoitoa. Kotisairaanhoidossa toteutetaan lääkärin määräämiä toimenpiteitä, kuten näytteiden ottoa, mittauksia, lääkehoidon valvontaa, potilaan voinnin seurantaa sekä kivun hoitoa.   Kotisairaanhoidossa työskentelee sekä sairaanhoitajia että lähihoitajia.

Kotisairaalahoito on määräaikaisen sairaalatasoisen hoidon viemiestä potilaan kotiin. Siinä annetaan potilaalle kotona erikoissairaanhoitoa sekä annetaan esimerkiksi saattohoitoa.  

Kotisairaanhoitoa ja -sairaalahoitoa ohjaa Suomessa terveydenhuoltolaki (1326/2010). Hoidosta perittäviin maksuihin vaikuttaa se, että onko annettava hoito tilapäistä ja lyhytaikaista vai jatkuvaa ja säännöllistä.

Lähteet 

Terveydenhoito Suomessa
Koti
Cannelloni, macaroni

Cannelloni, macaroni on ruotsalainen iskelmä vuodelta 1986. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Lasse Holm. Kappale nousi Svensktoppen-musiikkilistan toiselle sijalle 25. toukokuuta 1986 ja pysyi kolmen kärjessä aina 19. lokakuuta 1986 saakka.

"Cannelloni, macaroni" sanoitettiin alun perin englanniksi, mutta sovittaja Lennart Sjöholm halusi siitä italiankielisen, sillä teoksessa on aarioita. Lasse Holm ammensi omintakeisen sanoituksen pizzerian ruokalistalta, jonka hän sai mainospostina. Kertomansa mukaan hän luuli sitä tilaamakseen sanoitukseksi. Aariat laulaa sopraano Åse Enhamre.

"Cannelloni, macaroni" esitettiin televisio-ohjelmassa Razzel huhtikuussa 1986.

Singlejulkaisun b-puolena on Lasse Holmin ja Monica Törnellin duetto "E' de' det här du kallar kärlek".

Lähteet

Aiheesta muualla 
Svenska.yle:  Lasse Holm : Cannelloni, macaroni (Pizzeria fantasia).

Vuoden 1986 kappaleet
Ruotsalaiset musiikkikappaleet
Iskelmäkappaleet
Topias Kaski

Topias Kaski (s. 14. maaliskuuta 2002 Kaarina) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureita. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Kaski laukoo oikealta. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.

Ura

Seuraura 
Kaski on Salon Kiekkohaiden kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Turun Palloseuraan. Kaski voitti sekä kauden 2016–2017 että 2017–2018 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. 

Kaudeksi 2021–2022 Kaski siirtyi Mikkelin Jukureiden U20-joukkueeseen. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 22+16=38. Kaski debytoi kauden aikana myös SM-liigassa, jossa hän pelasi kaksi runkosarjaottelua. Kaski teki liigadebyyttinsä 1. helmikuuta 2022 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Hänet merkittiin Jukureiden nelosketjun vasempaan laitaan Teemu Henritiuksen ja Markus Odenin viereen. Kaski sai ottelussa jääaikaa 8.11 minuuttia. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen Henritiuksen tekemään maaliin. Helmikuussa 2022 Jukurit lainasi Kasken alustavasti kahden ottelun ajaksi Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon, jossa hän pelasi lopulta kaikkiaan kuusi runkosarjaottelua tehden kaksi maalia.

Maajoukkueura 
Kaski on pelannut kolme nuorten ja 23 poikien maaottelua.

Muuta 
Kaski valmistui ylioppilaaksi Kerttulin lukiosta keväällä 2021.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Jukurien pelaajat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Japaninpyökki

Japaninpyökki (Fagus crenata) on pyökkeihin kuuluva kesävihanta puu.

Ulkonäkö ja koko 
Japaninpyökki kasvaa jopa 35 metrin korkuiseksi. Sen latvus on tiheä ja pyöreä, kaarna vaaleanharmaa ja sileä. Lehdet ovat soikeita ja sahalaitaisia, 7,5–15 cm pitkiä. Lehtien syysväri on keltainen tai kellanruskea. Kukat ovat pienet ja mitättömän näköiset. Pähkinät ovat kolmikulmaisia.

Levinneisyys 
Nimensä mukaisesti japaninpyökki on kotoperäinen Japanissa, ja se on yhdessä mongoliantammen ohella japanilaisten lehtimetsien tärkeimpiä puulajeja. Se suosii hiesu- ja hiekkamaita, jotka läpäisevät hyvin vettä.

Käyttö 
Japaninpyökin nuoria lehtiä voi syödä raakana. Lisäksi sen öljyisiä siemeniä voi syödä pieniä määriä raakana tai kypsennettynä; suurempina määrinä ne ovat myrkyllisiä. Paahdettuja siemeniä voidaan käyttää myös kahvin korvikkeena. Siemenistä voidaan uuttaa myös ruokaöljyä.

Lähteet 

Pyökit
Pokerinopat

Pokerinopat ovat noppia, joissa on numerojen sijasta pokerikortteja vastaavia kuvituksia. Pokerinopissa on seuraavat kuusi kuvitusta: ässä, kurko, daami, jätkä, 10 ja 9.

Pelinä
Klassista nopilla pelattavaa pokeria pelataan viidellä pokerinopalla ja kahdella tai useammalla pelaajalla. Jokaisella pelaajalla on kolme heittovuoroa ja mahdollisuus jättää osa nopista pöydälle toisella ja kolmannella heitolla. Kolmen heiton jälkeen paras tulos huomioidaan.

Useimmissa variaatioissa suora lasketaan flopiksi. Suora on epätodennäköisempi kuin täyskäsi, joten siitä kuuluisi antaa enemmän pisteitä myös, mutta kansanperinteen mukaan suorasta saa kuitenkin pisteitä vähemmän. Koska pokerinopissa ei ole varsinaisesti eri maita, eivät väri ja värisuora ole mahdollisia.

Joissakin säännöissä vain suora kurkosta 9:iin lasketaan suoraksi, kun taas suora ässästä 10:iin lasketaan flopiksi. Kummankin todennäköisyys on 120 / 7776. Näillä säännöillä suora on täyskättä arvokkaampi (toisin kuin korteilla pelattavassa pokerissa, mutta todennäköisyyslaskelmia noudattaen), mutta ei kuitenkaan yhtä arvokas kuin neloset. Värisuora on arvokkaampi kuin neloset.

Todennäköisyydet

Pokerinopilla saatavien rivien todennäköisyydet on lueteltu seuraavassa taulukossa:

Variaatiot
Marlboro on variaatio, jota pelataan oktaedrin muotoisilla nopilla, joissa on arvot 7:sta ässään. 

Vuonna 1974 Aurora kehitti pelin 12-tahkoisilla nopilla, englanninkieliseltä nimeltään "Jimmy the Greek Odds Maker Poker Dice". Nuo viisi 12-tahkoista noppaa mahdollistivat kaikilla 52 kortilla pelaamisen. Jäljelle jäävät kahdeksan tahkoa ovat tähtiä ja toimivat villeinä kortteina.

Liar's Dicen varianttia pelataan usein pokerinopilla.

Noppapelit
Pokerimuunnelmat
Quetzal-ritarikunta

Quetzal-ritarikunta () on guatemalalainen ansioritarikunta. Ritarikunta on perustettu vuonna 1936 ja se on Guatemalan korkein mahdollinen kunnianosoitus. Se voidaan myöntää taiteellisista, tieteellisistä, humanitaarisista ja yhteiskunnallisista ansioista.

Rintatähti on viisisakarainen ja siinä lukee GUATEMALA – AL MERITO. 

Ritarikunnassa on kuusi luokkaa. Näistä ylimmällä ei ole nauhaa, vaan ketju. Tämän jälkeen tulevat luokat ovat:

  Suurristi
  Suurupseeri
  Komentaja
  Upseeri
  Ritari

Lähteet 

Ritarikunnat
Guatemala
Ansioritarikunta (Ukraina)

Ansioritarikunta () on ukrainalainen kunniamerkki. Se voidaan myöntää henkilöille erinomaisista saavutuksista tieteen, taiteen, talouden, kulttuurin tai politiikan saralla sekä sotilaallisena ansiona.

Kunniamerkkiä voidaan jakaa kolmessa luokassa:

  I luokka
  II luokka
  III luokka

Lähteet 

Ukrainan kunniamerkit
Ritarikunnat
San Giorgio Canavese

San Giorgio Canavese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 2 533 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Torre Pellice

Torre Pellice () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 4 558 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Kesäkameliat

Kesäkameliat (Stewartia) on teekasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 22 lajia. Niitä esiintyy sekä Aasiassa että Pohjois-Amerikassa: Kiinassa, Koreassa, Japanissa ja Vietnamissa ja Yhdysvaltojen kaakkoisosassa. Kesäkameliat ovat puita tai pensaita, kookkaimmat kasvavat 25 metriä korkeiksi puiksi. Lajeista suurin osa on nahkealehtisiä ja ainavihantia, muutamat lajit ovat ohutlehtisiä, lehtensä pudottavia. Kukat ovat kookkaita, kameliamaisia, (kelta-)valkoisia, hedelmätyyppinä on kota.

Lajeja 
 virginiankesäkamelia (Stewartia malacodendron)
 carolinankesäkamelia (Stewartia ovata)
 japaninkesäkamelia (Stewartia pseudocamellia)
 kiinankesäkamelia (Stewartia sinensis)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Stewartia
 Suomen Lajitietokeskus: Kesäkameliat – Stewartia

Teekasvit
Inkarvilleat

Inkarvilleat eli lähetyssaarnaajankukat (Incarvillea) on bignoniakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 17 lajia. Niitä esiintyy luonnonvaraisina Keski- ja Itä-Aasiassa, runsaimmin Kiinassa. Inkarvilleat ovat yksi- tai monivuotisia suurikukkaisia ruohoja, joista monia viljellään koristekasveina.

Inkarvillealajeja 
 tupasinkarvillea (Incarvillea compacta)
 isoinkarvillea eli korkeainkarvillea (Incarvillea delavayi)
 loistoinkarvillea (Incarvillea mairei)
 pikkuinkarvillea (I. mairei var. grandiflora, syn. I. grandiflora)
 kesäinkarvillea (Incarvillea olgae)
 valkoinkarvillea (Incarvillea sinensis subsp. variabilis)
 siipaninkarvillea (Incarvillea younghusbandii)
 purppurainkarvillea (Incarvillea zhongdianensis)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Incarvillea
 Suomen Lajitietokeskus: Inkarvilleat – Incarvillea
 ITIS: Incarvillea 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Incarvillea 
 Flora of China: Incarvillea 

Bignoniakasvit
Ramondat

Ramondat (Ramonda) on gesneriakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on neljä lajia. Ne ovat Etelä-Euroopan vuoristoissa luonnonvaraisina kasvavia pieniä lehtiruusukkeellisia ruohoja. Kasvutavaltaan ramondat muistuttavat esimerkiksi Itä-Afrikan vuoristoissa kasvavia paavalinkukkia. Kaikkein lähimpiä sukulaisia ovat haberleat (Haberlea), joihin kuuluu yksi tai kaksi lajia, joka kasvaa Bulgarian ja Kreikan rajan Rodópi-vuoristossa.

Lajit 
 olympoksensoilimo (Ramonda heldreichii (Boiss.) C.B.Clarke, syn. Jankaea heldreichii (Boiss.) Boiss. – aiemmin luokiteltu monotyyppiseen sukuun soilimot.)
 pyreneittenramonda eli ramonda (Ramonda myconi (L.) Rchb.)
 balkaninramonda (Ramonda nathaliae Pancic & Petrovic)
 Ramonda serbica Pancic

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ramonda

Gesneriakasvit
Olli Litmanen

Olli Alarik Litmanen (26. heinäkuuta 1998 Oulu), on oululaislähtöinen tubettaja, jolla on yli 400 000 seuraajaa eri somealustoilla. YouTubessa hänen ja Konsta Saajannon yhteinen Iha Just Imus on yli 40 miljoonalla näyttökerralla yksi Suomen suurimmista kanavista. Olli on esiintynyt myös muutamia kertoja Nikita Touviken ja Daniel Aholan kanavalla sekä Joona Puhakan ja Roope Ranniston kanavalla "Koukus". Litmanen teki 30. syyskuuta 2022 Tiktok-tililleen videon jossa esittää juovansa pyykinpesuainetta samalla, kun istuu WC-pöntöllä jääkiekkomaila kädessä.

Palkinnot ja ehdokkuudet

Lähteet 
 https://www.youtube.com/user/ollilitmanen

Viitteet 

Suomalaiset tubettajat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Balkaninramonda

Balkaninramonda (Ramonda nathaliae) on gesneriakasveihin ja ramondoihin kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, matala, kymmenen senttimetriä korkeaksi kasvava ruoho. Lehdet ovat vaaleanvihreät, karvaiset, hieman kurttuiset, viisi senttimetriä pitkät ja muodostavat matalan ikivihreän lehtiruusukkeen. Ruusukkeen keskeltä kasvaa alkukesällä kukkavanoja, joissa on kussakin muutamia kukkia terttuna. Kukat ovat enintään neljä senttimetriä leveitä, neliterälehtisiä, sinivioletteja ja keskeltä keltaoransseja.

Balkaninramonda esiintyy luonnonvaraisena Balkanvuoristossa, Bosnia-Hertsegovinassa, Serbiassa, Pohjois-Makedoniassa ja Pohjois-Kreikassa. Se kasvaa varjoisissa kallionkoloissa. Kasvia viljellään myös perennana kivikkopuutarhoissa.

Lähteet 

Gesneriakasvit
Pyreneittenramonda

Pyreneittenramonda eli ramonda (Ramonda myconi) on gesneriakasveihin ja ramondoihin kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, matala, kymmenen senttimetriä korkeaksi kasvava ruoho. Ikivihreät, tummanvihreät ja hieman kurttuiset kahdeksan senttimetriä pitkät lehdet muodostavat maanmyötäisen lehtiruusukkeen. Sen keskeltä kasvaa kukkavanoja, joissa on muutamia kukkia terttuna. Kukat ovat 2,5 cm leveitä, useimmin syvän sinivioletteja ja keskeltä keltaisia.

Pyreneittenramonda esiintyy luonnonvaraisena Pyreneitten vuoristossa Koillis-Espanjassa, Etelä-Ranskassa ja Andorrassa. Espanjassa se kasvaa myös Valencian ja Katalonian rajalla Els Ports-massiivilla. Pyreneittenramonda kasvaa varjoisissa kallionhalkeamissa. Kasvia viljellään myös perennana kivikkopuutarhoissa.

Lähteet 

Gesneriakasvit
Torre Canavese

Torre Canavese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 608 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Cinema Dadaab

Cinema Dadaab on Kati Juuruksen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2018.

Elokuva kertoo Kenian Dadaabissa sijaitsevasta pakolaisleiristä, jossa Abdikafi Mohamed pitää elokuvateatteria. Abdikafi ja monet muut leirin asukkaat ovat tulleet leirille lapsina ja viettäneet siellä koko elämänsä, joten heidän käsityksenä maailmasta perustuu leirillä näytettyihin elokuviin.

Lähteet 

Vuoden 2018 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Silkkimaloppi

Silkkimaloppi eli maloppi (Malope trifida) on yksivuotinen malvakasvilaji, jota viljellään kesäkukkana. Se kasvaa 100–120 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pysty ja latvasta monihaarainen. Lehdet ovat munuaismaiset tai herttamaiset, hammaslaitaiset, ylimmät lehdet ovat jakautuneet 3–5 liuskaan. Kukat kasvavat yksittäin lehtihangoissa, noin 5 cm pitkien kukkaperien päissä. Lisäverhiön lehdet ovat suuria ja varsinaisia verholehtiä leveämpiä. Kukat ovat jokseenkin suppilomaisia, 5–7 cm leveitä, silkinhohtoisia, terälehdet purppuranpunaisia ja tummasuonisia. Hedelmänä on lohkohedelmä.

Silkkimaloppi esiintyy alkuperäisenä Marokossa, Algeriassa ja Maltassa.

Lähteet 

Malvakasvit
Pirkko Frank-Arkimies

Pirkko Frank-Arkimies (1. kesäkuuta 1946 Hämeenkoski – 4. marraskuuta 2017 Tampere) oli suomalainen Yleisradion palveluksessa ollut televisiotoimittaja ja tuottaja.

Frank-Arkimies tuli 1960-luvun puolivälissä opiskelemaan journalistiikkaa Tampereelle ja hän oli toimitusharjoittelijana Pohjois-Suomessa muun muassa Pohjolan Sanomat-lehdessä. Suurimman osan toimittajan urastaan hän oli työssä TV2:ssa Tampereen Tohlopissa. Frank-Arkimies palkittiin televisio-ohjelmistaan Telvis-kunniakirjoilla sekä Jussi-kunniakirjalla. Tuottajana hän oli muun muassa Pohjantähden alla-dokumenttisarjassa.

Pirkko Frank-Arkimies oli naimisissa Yleisradion televisiotoimittaja Risto Arkimiehen kanssa. Heidän lapsiaan ovat STT:n toimittaja Tuomas Arkimies ja toimittajana ja viestinnän alalla toimiva Kirsikka Arkimies.

Kirjallista tuotantoa 
 Kertomus Huoltoliitto r.y:n toiminnasta vv. 1951-1971. Huoltoliitto, Helsinki 1971

Televisio-ohjelmia 
 Esko Nikkari - köyhän miehen Brando, tv-dokumentti. 2001, ohjaaja
 Seela Sella - Aina joku toinen, tv-elokuva. 2007, ohjaaja ja käsikirjoittaja
 Ransu - Kansakunnan koira, tv-dokumentti. 2008, tuottaja
 Tuomari Nurmio - oikeuden puolesta, tv-dokumentti. 2008, tuottaja

Lähteet 

Suomalaiset televisiotoimittajat
Ylen toimittajat
Vuonna 1946 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Jouhikasuariina

Jouhikasuariina (Casuarina equisetifolia, kortteenlehtinen) on kasuariinojen sukuun kuuluva puu. Se on ainavihanta, keskikokoinen tai suuri, 10–30, jopa 40 metriä korkeaksi kasvava. Oksat ovat naru- tai piiskamaisen kapeita. Lehdet ovat pieniä ja suomumaisia, ne kasvavat nelilukuisina kiehkuroina. Kukat ovat huomaamattoman pieniä. Hedekukinnot sijaitsevat oksien kärjissä parin senttimetrin pituisina lieriömäisinä ryhminä. Käpymäiset emikukat sijaitsevat oksilla lähempänä tyveä. Emikukat ovat soikean pyöreitä tai liereitä, halkaisijaltaan 1–2 cm. Siemenet ovat pieniä ja kuivia, niissä on kalvomainen lenninsiipi.

Jouhikasuariina esiintyy alkuperäisenä Aasiassa, Intiasta Uuteen-Guineaan ja Australiaan. Jouhikasuariinaa käytetään hiekansitojana, tuuliesteenä ja kujannepuuna hiekkarannoilla, dyyneillä ja jokisuistoissa. Lajia viljellään puuaineksen korkean lämpöarvon vuoksi polttopuuksi tai puuhiilen raaka-aineeksi varsinkin Intiassa ja Kiinassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Jouhikasuariina – Casuarina equisetifolia

Kasuariinat
Jokikasuariina

Jokikasuariina (Casuarina cunninghamiana) on kasuariinojen sukuun kuuluva puu. Laji esiintyy alkuperäisenä Australiassa, itä- ja pohjoisosassa melko lähellä rannikoita. Se kasvaa lämpimän vyöhykkeen metsissä elinvoimaisena. Sitä on viljelty hyötykasvina eri tarkoituksiin, kuten maisemointiin ja polttopuuksi. Sen sydänpuusta tehdään sahatavaraa sisustusmateriaaliksi. Jokikasuariina esiintyy myös tulokaslajina useissa maissa eri puolilla maailmaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Jokikasuariina – Casuarina cunninghamiana

Kasuariinat
Asko Vuorjoki

Asko Vuorjoki (8. lokakuuta 1937 Helsinki – 11. lokakuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja valtiotieteen maisteri.

Asko Vuorjoki oli valtiotieteen maisteriksi valmistuttuaan Uusi Suomi-lehden ulkomaantoimittajana vuodesta 1963 aina lehden lopettamiseen saakka 1991. Tämän jälkeen hän oli Iltalehdessä ympäristötoimittajana aina eläkkeelle jäämiseensä saakka. Vuorjoki oli Uuden Suomen Bonnin kirjeenvaihtajana 1965-1969. Hän sai aivoinfarktin kesällä 2012 ja oli sitten viimeiset vuotensa sairaalassa halvautuneena ja miltei puhekyvyttömänä.

Vuorjoki toimi aktiivisesti vapaamuurarijärjestössä viiden vuosikymmenen ajan. Hän oli myös lintuharrastaja ja valokuvauksen harrastaja.

Julkaisuja 
 Arvo Aallas : Pilkkuja meren peilissä; valokuvat Asko Vuorjoki, U. A. Saarinen ja Arvo Aallas. Karisto 1958
 Akateemisen Karjala-Seuran ulkopoliittinen linja, pro gradu-tutkielma. Helsingin yliopisto 1963

Suomennoksia 
 Klaus Mehnert : Peking ja Moskova ; suom. Maija-Liisa ja Asko Vuorjoki. WSOY 1964 (alkuteos Peking und Moskau)
 Krister Wahlbäck : Veljeys veitsenterällä: Suomen-kysymys Ruotsin politiikassa 1937-1940 ; suomentaneet Maija-Liisa Vuorjoki ja Asko Vuorjoki. WSOY 1968 (alkuteos Finlandsfrågan i svensk politik 1937-1940)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomenlahti yllätti 1959: Pernajan ulkosaaristoon ajautui kuollut pingviini, joka katosi yhtä mystisesti kuin se oli saapunut, Ilta-Sanomat 1.1.2019

Suomalaiset toimittajat
Ulkomaankirjeenvaihtajat
Vuonna 1937 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Bligny-lès-Beaune

Bligny-lès-Beaune on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 6 kilometriä Beaunen kaupungista etelään.

Kunnan keskustassa on 900-luvulta peräisin oleva romaaninen Saint-Baldoux’n kirkko. Kirkko on rakennettu samalla paikalla olleen pakanallisen temppelin tilalle.

Tunnettuja kuntalaisia
Jean Taboureau (1879-1970), tunnetaan myös nimellä Jean des Vignes Rouges, kirjailija

Lähteet

Aiheesta muualla

Côte-d’Orin kunnat
Pino Torinese

Pino Torinese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 8 378 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Vaidas Baumila

Vaidas Baumila (s. 28. toukokuuta 1987, Vilna, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen laulaja ja näyttelijä. Baumila nousi julisuuteen sijoituttuaan kolmanneksi liettualaisessa musiikkishow Dangusissa. Vuonna 2014 Vaidas sijoittui kolmanneksi Liettuan euroviisukarsintana toimineessa Eurovizijos Atranka 2014 -laulukilpailussa.

25. helmikuuta 2015 Baumila voitti yhdessä Monika Linkytėn kanssa Eurovizijos Atranka 2015 -laulukilpailun kappaleella This Time ja valikoitui näin Liettuan edustajaksi vuoden 2015 Eurovision laulukilpailuun. Duetto kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 21. toukokuuta ja pääsi finaaliin. 23, toukokuuta pidetyssä finaalissa duetto sijoittui 18:nneksi.

Diskografia

Studioalbumit

Singlet

Filmografia

Lähteet 

Liettualaiset laulajat
Liettuan euroviisuedustajat
Vuoden 2016 euroviisuedustajat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Piossasco

Piossasco () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 18 020 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Norsunkorva

Norsunkorva (Coccoloba uvifera) on tatarkasvien heimoon ja norsunkorvien sukuun kuuluva kukkiva kasvilaji, joka kasvaa trooppisen Amerikan ja Karibian rannikoilla.

Hedelmä 
Norsunkorva tuottaa loppukesästä vihreitä hedelmiä, joiden halkaisija on noin 2 cm. Hedelmät kasvavat suurina ryppäinä. Hedelmät kypsyvät vähitellen purppuranvärisiksi. Jokaisessa yksittäisessä hedelmässä on siemen, joka muodostaa suurimman osan hedelmän tilavuudesta.

Viljely ja leviäminen 
Vaikka norsunkorva pystyy selviytymään noin 2 °C:n lämpötilassa, mutta se ei kestä pakkasta. Keräämisen jälkeen norsunkorvan siemenet on kylvettävä välittömästi, sillä toisin kuin useimmilla kasveilla, ne eivät kestä varastointia. Norsunkorva kestää hyvin tuulta ja kohtalaisesti varjoa. Hyvän suolankestävyyden vuoksi sitä istutetaan usein vakauttamaan rantojen reunoja. Norsunkorvaa käytetään myös koristepensaana. Norsunkorva on kaksikotinen laji eli hede- ja emikukinnot ovat eri kasviyksilöissä ja ristipölytys on välttämätöntä hedelmän kehittymiselle. Hunajamehiläiset ja muut hyönteiset auttavat pölyttämään näitä kasveja. Hede- ja emikasvit voidaan erottaa kukkien ulkonäöstä, sillä hedekasveilla on yleensä kuolleita kukkavarsia.

Käyttö 
Norsunkorva on suosittu koristekasvi Etelä-Floridan pihoilla. Se stabiloi hiekkadyynejä ja tarjoaa suojaisan elinympäristön pienille eläimille. Hedelmästä saatavaa mehua on käytetty nahan värjäämiseen ja parkitsemiseen. Norsunkorvan puuta voidaan käyttää huonekaluissa, polttopuuna ja puuhiilen valmistuksessa. Norsunkorvan hedelmiä voidaan syödä raakana, keittää hyytelöiksi ja hilloiksi tai fermentoida viiniksi.

Lähteet 

Tatarkasvit
Gassino Torinese

Gassino Torinese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 9 385 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Willard Ikola

Willard John ”Ike” Ikola (s. 28. heinäkuuta 1932 Eveleth, Minnesota, Yhdysvallat) on uransa lopettanut amerikansuomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edusti urallaan Yhdysvaltoja. Kaudella 1950–1951 hän pelasi kolme ottelua IHL:ssä Detroit Auto Clubissa. Hän saavutti hopeaa vuoden 1956 talviolympialaisista. Ikolan torjuntaprosentti turnauksessa oli 93,0. Hän pelasi Yhdysvaltain maajoukkueessa myös vuosina 1957 ja 1958. Ikola osasi suomea, ja vuoden 1958 kisoissa hän opasti Suomen nuorta maalivahtia Juhani Lahtista. Ikola liitettiin vuonna 1990 U.S. Hockey Hall of Famen jäseneksi.

Syksyllä 1958 Ikola luopui urastaan Yhdysvaltain ilmavoimissa ja siirtyi jääkiekkovalmentajaksi. Hän teki pitkän uran jääkiekkovalmentajana ja työskenteli myös New York Islandersin pelaajatarkkailijana. Hänen veljensä Roy Ikola oli myös olympiamaalivahti.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkomaalivahdit
Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit
Amerikansuomalaiset henkilöt
Vuonna 1932 syntyneet
Elävät henkilöt
Jack Rathbone

Jack Rathbone (s. 20. toukokuuta 1999 West Roxbury, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Vancouver Canucksin organisaatiota. Canucks varasi hänet neljännellä kierroksella vuoden 2017 NHL:n varaustilaisuudessa. Pelipaikaltaan Rathbone on puolustaja.

Ura 
Vancouver Canucks varasi Rathbonen vuoden 2017 NHL:n varaustilaisuudessa 95. pelaajana. Varauksen jälkeen Rathbone pelasi vuosina 2018-2020 Harvardin yliopiston jääkiekkojoukkueessa ennen kuin solmi heinäkuussa 2020 Canucksin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Rathbone aloitti ammattilaisuransa Canucksin AHL-farmiseura Utica Cometsissa, jossa hän teki kahdeksassa ottelussa yhdeksän tehopistettä. Toukokuussa hän sai kutsun tekemään NHL-debyyttiään ottelussa Edmonton Oilersia vastaan. Jääaikaa Rathbonelle kertyi 12.04 minuuttia. Loppukauden aikana hän pelasi yhteensä kahdeksan NHL-ottelua tehden yhden maalin sekä kaksi syöttöpistettä.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Vancouver Canucksin pelaajat
Vancouver Canucksin varaamat pelaajat
Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
The Cuphead Show

The Cuphead Show on vuonna 2022 alkanut animaatiosarja. Sarja perustuu vuoden 2017 videopeliin Cuphead. Sarjan ensimmäinen kausi ilmestyi 18. helmikuuta 2022. Toinen kausi on ilmestyi 19. elokuuta 2022.

Ääninäyttelijät

Lähteet

2020-luvun piirrossarjat
Videopeleihin perustuvat televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset animaatiosarjat
Lords of Chaos (elokuva)

Lords of Chaos on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut kansainvälisesti tuotettu kauhudraamaelokuva, jonka on ohjannut Jonas Åkerlund. Se perustuu vuoden 1998 samannimiseen kirjaan, ja kertoo black metalin toisesta aallosta Mayhem-yhtyeen jäsenen, Euronymouksen, näkökulmasta. Elokuvan pääosia esittävät Rory Culkin, Emory Cohen, Jack Kilmer ja Sky Ferreira.

Lords of Chaos sai maailmanensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 23. tammikuuta 2018. Se sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta, mutta ristiriitaisen vastaanoton yleisöltä ja metalliyhteisöltä.

Näyttelijät

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2018 yhdysvaltalaiset elokuvat
Vuoden 2018 ruotsalaiset elokuvat
Vuoden 2018 brittiläiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat
Brittiläiset kauhuelokuvat
Ruotsalaiset kauhuelokuvat
Tietokirjoihin perustuvat elokuvat
Elokuvat uskonnoista
Tositapahtumiin perustuvat elokuvat
Amastris

Amastris () tai Amestris () voi viitata seuraaviin:

 Amastris (500–400-luku eaa.), Persian kuningatar, Kserkses I:n vaimo
 Amastris (k. 284 eaa.), Persian prinsessa, Herakleian tyranni
 Amastris, antiikin aikainen kaupunki Paflagoniassa
 Amastris, Artakserkses II tytär
 Amastris, Dareios II tytär
Kromna

Kromna (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Paflagoniassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi nykyisen Bartınin maakunnan Hisarköyn kylän tienoilla.

Maantiede 

Kromnan kaupunki sijaitsi Vähän-Aasian pohjoisrannikolla Pontoksen eli Mustanmeren etelärannalla. Siitä noin 60 stadioninmittaa länteen sijaitsi Erythinoi, ja jonkin verran kauempana samassa suunnassa myöhemmin perustettu Amastris. Kromnasta 90 stadionia itään sijaitsi Kytoros. Kromnan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta.

Historia 

Kromna oli miletoslaisten perustama kaupunki. Varhaisin maininta siitä on Homeroksen Iliaassa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Krōmnitēs (), Krōmnaīos () ja Krōmnaieus ().

Kromna löi omaa hopea- ja pronssirahaa klassisen kauden jälkimmäiseltä puoliskolta 300-luvulta eaa. lähtien. Herakleian tyranni Amastris yhdisti Kromnan synoikismoksessa uudeksi Amastriin kaupungiksi hellenistisen kauden alkupuolella noin vuonna 300–290 eaa. yhdessä läheisten Kytoroksen, Sesamoksen ja Tieionin eli Tioksen kaupunkien kanssa.

Lähteet 

Paflagonian kaupungit
Kuwaitin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Kuwaitin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Kuwaitia alle 20-vuotiaiden kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Vuonna 2019 joukkue osallistui Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n järjestämään Challenge Cup of Asian alle 20-vuotiaiden 1. divisioonan turnaukseen, jossa joukkue sijoittui 4. sijalle, eli viimeiseksi. Tuolloin joukkueen päävalmentajana toimi Kamil Vavra.

Lähteet 

 Nuorten jääkiekkomaajoukkueet
Kuwaitin urheilu
Matti Pikkarainen

Matti Aaponpoika Pikkarainen (1760 Oulujoki – 26. kesäkuuta 1811) oli suomalainen talonpoika, maakäräjäkunnan lautamies, valtiopäivämies ja Suomen lähetyskunnan jäsen.

Henkilöhistoria 
Pikkarainen oli varakas talonpoika ja lautamies, joka oli talonpoikaissäädyn edustajana vuoden 1800 Norrköpingin valtiopäivillä. Hänet valittiin Oulun läänin talonpoikien edustajana myös Pietarissa Suomen sodan aikana vierailleeseen Suomen lähetyskuntaan, tosin muiden Oulun läänin edustajien tavoin hän saapui Pietariin vasta vuoden 1809 puolella, jolloin lähetyskunnan työ oli käytännössä jo päättynyt.

Pikkarainen oli tunnettu taitavana koskenlaskijana. Kirjailija Sara Wacklin kertoo teoksessaan Sata muistelmaa Pohjanmaalta Pikkaraisen laskeneen vuoden 1800 valtiopäivien aikaan Norrköpingissä Motalanvirran kosken rakentamassaan veneessä Ruotsin kuninkaallisen perheen ja suuren yleisön edessä. Wacklinin mukaan kuningas Kustaa IV Aadolf ja kuningatar Fredrika Dorotea todistivat Pikkaraisen koskenlaskutaitoja myös vieraillessaan Oulussa kesällä 1802.

Pikkaraisen vanhemmat olivat Aapo Heikinpoika Pikkarainen ja Riitta Juhon tytär Pikkarainen (Isteri). Hänen puolisonsa oli Elisabeth Pikkarainen (Tuohino). Heillä oli yksi tytär.

Tunnustukset 

 Lähetyskunnan mitali (1808)

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 https://digi.kansalliskirjasto.fi/sanomalehti Viitattu 21.5.2022

Suomalaiset maanviljelijät
Ruotsin talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1760 syntyneet
Vuonna 1811 kuolleet
Suomen lähetyskunta 1808