joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tiainen (täsmennyssivu)

Tiainen tarkoittaa seuraavia:

 tiainen, tiaisten (Paridae) heimoon kuuluva lintu.

Sukunimi
Tiainen on seuraavien henkilöiden sukunimi:

 A. J. (Antti Juho) Tiainen (k. 1931), suomalainen urkuharmonien rakentaja
 Ari ”Arska” Tiainen, suomalainen muusikko ja musiikkivaikuttaja
 Arja Tiainen (s. 1947), suomalainen kirjailija
 Arto Tiainen (1930–1998), suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti
 Eeva-Leena Tiainen (o.s. Rautio, s. 1983), suomalainen Popstars-kilpailija ja laulaja
 Esa Tiainen (s. 1954), suomalainen kolmiloikkaaja
 Eila Tiainen (s. 1945), suomalainen radiotoimittaja ja kansanedustaja
 Hannes Tiainen (1914–2001), suomalainen poliitikko
 Ilkka Tiainen, suomalainen Valta kuuluu kansalle -puolueen poliitikko
 Ilkka Tiainen, suomalainen rockmuusikko, Tyrävyö-yhtyeen jäsen
 Ilmari Tiainen (1912–1953), suomalainen kansanedustaja (Maalaisliitto)
 Jarkko Tiainen (s. 1967), suomalainen näyttelijä
 Jorma Tiainen (1932–2010), historian professori 
 Juhani Tiainen, suomalainen viulisti
 Juha Tiainen (1955–2003), suomalainen moukarinheittäjä ja olympiavoittaja
 Kari Tiainen (s. 1966), suomalainen endurokuljettaja
 Lauri Tiainen (1815–1886), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies
 Lauri Tiainen (1890–1958), suomalainen jääkärieversti
 Leo Tiainen (1909–2003), suomalainen runoilija
 Marja-Leena Tiainen (s. 1951), suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija
 Olli Tiainen (1770–1833), suomalainen talonpoika ja sissipäällikkö
 Olli Tiainen (s. 1956), suomalainen keilaaja, Kari Tiaisen veli 
 Patrick Tiainen (s. 1993), suomalainen pastori ja saarnaaja, Word of Faith Church Finland -seurakunnan perustaja
 Pekka Tiainen (1827–1882), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies
 Pekka Tiainen (s. 1951), suomalainen vasemmistopoliitikko
 Pertti Tiainen (s. 1951), suomalainen kestävyysjuoksija
 Petri Tiainen (s. 1973), suomalainen muusikko
 Petri Tiainen (s. 1966), suomalainen jalkapalloilija
 Riku Tiainen (s. 1995), suomalainen jääkiekkoilija
 Teemu Tiainen (s. 1978), suomalainen pistooliampuja
 Tiina Tiainen (s. 1995), suomalainen jalkapalloilija.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Vlastimil Bubník

Vlastimil Bubník (18. maaliskuuta 1931 Kelč – 6. tammikuuta 2015 Brno) oli Tšekkoslovakiaa edustanut tšekkiläinen jääkiekkoilija ja jalkapalloilija.

Jääkiekkoura 
Bubník pelasi jääkiekkoa HC Brnossa ja Královo Polessa. Maajoukkueessa hän saavutti pronssia Innsbruckin talviolympialaisissa 1964. Hän teki olympiajääkiekossa 1952–1964 kaikkiaan 36 tehopistettä ja jakoi kaikkien aikojen pistepörssin kärkitilaa ennen kuin Teemu Selänne otti kärkipaikan vuoden 2010 kisoissa Vancouverissa. Bubnik valittiin IIHF Hall of Fameen vuonna 1997.

Jalkapalloura 
Bubníkin jalkapalloseura oli RH Brno. Hän edusti maataan 11 kertaa ja teki maaotteluissa 4 maalia vuosien 1957 ja 1960 välillä. Bubník pelasi EM-turnauksessa 1960 voittaen maalleen pronssia.

Lähteet 
 Vlastimil Bubník Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet

Aiheesta muualla 
Ice hockey profile
Football profile

Tšekkoslovakialaiset jääkiekkoilijat
Tšekkoslovakialaiset jalkapalloilijat
Tšekkoslovakialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Trollhammaren

Trollhammarenon Finntroll-yhtyeen vuonna 2004 julkaisema EP-levy. Se sisältää Nattfödd-albumilta kappaleen ”Trollhammaren”, Visor om Slutet -EP:llä julkaistun kappaleen ”Försvinn du som lyser” sähköisen version sekä kolme ennen julkaisematonta kappaletta.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Tapio Wilska – laulu
 Routa – kitarat
 Skrymer – kitarat
 Tundra – basso
 Beast Dominator – rummut
 Trollhorn – koskettimet

Lähteet 

Vuoden 2004 EP:t
Finntrollin albumit
de:Nattfödd#Trollhammaren EP
Margaretha Krook

Margaretha Knutsdotter Krook (15. lokakuuta 1925, Tukholma − 7. toukokuuta 2001, Tukholma) oli ruotsalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä.

Krook työskenteli toisen maailmansodan jälkeen jonkin aikaa lentoemäntänä, mutta opiskeli sitten näyttelijäksi Dramatenin näyttelijäkoulussa, missä hänen oppilastovereitaan olivat muun muassa Max von Sydow ja Ingrid Thulin. Vuodesta 1963 lähtien Dramaten oli Krookin pitkäaikainen työpaikka.

Näyttelijänä Krook oli hyvin monipuolinen, ja hän menestyi sekä vakavissa että koomisissa osissa. Hänen luonteelleen sopivat erityisen hyvin voimakkaat luonneroolit, joita hän tekikin uransa aikana useita. Esimerkiksi käyvät Gertrude Stein, Mestariluokan Maria Callas ja Bertolt Brechtin Äiti Peloton.

Krookin elokuvaura alkoi 1949. Hänellä oli pieni rooli Ingmar Bergmanin elokuvissa Elämän kynnyksellä (1958) ja Naisen naamio – Persona (1966), jossa hän esitti psykiatria. Hän näytteli myöhemmin myös Bergmanin käsikirjoittamassa ja Bille Augustin ohjaamassa televisiosarjassa Hyvä tahto (1992). Jarl Kullen elokuvassa Miksi kirjakauppias lopetti uimisen? (1969) vanhapoikaelämään tottunut kirjakauppias (Allan Edwall) rakastuu Krookin esittämään sensuelliin Amélie Arbeliin. Näyttelijän viimeiseksi elokuvaksi jäi Colin Nutleyn Gossip (2000), johon oli kerätty joukko vuosituhannen vaihteen ruotsalaisen elokuvan kirkkaimpia naistähtiä.

Krook oli naimisissa Stig Hammarin kanssa vuosina 1956–1981. Tästä eroon päättyneestä avioliitosta hänellä on yksi tytär. Krookin pitkä seurustelusuhde näyttelijä Ernst-Hugo Järegårdin kanssa päättyi tämän kuolemaan 1998. 

Margaretha Krook oli kotimaassaan hyvin rakastettu ja arvostettu näyttelijä. Uudenvuodenaattoiltana vuosina 1997–2000 hän lausui Skansenilla ruotsiksi Lordi Tennysonin runon ”Ring Out, Wild Bells”, ja esitys myös televisioitiin suorana. 

Krook kuoli toukokuussa 2001 75-vuotiaana syöpään, joka oli ilmennyt vasta pari kuukautta aiemmin. Hyvin nopeasti kuoleman jälkeen pystytettiin Dramatenin edustalle muistomerkki näyttelijälle. Jonkin verran todellista kokoa suurempi näköispatsas seisoo siinä rakennuksen kulmassa, jossa Krookilla oli tapana tupakoida ennen esitystä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Margaretha Krook Elonetissa

Ruotsalaiset näyttelijät
Vuonna 1925 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon saajat
Litteris et Artibus -palkitut
Pariisin rauha (1783)

Pariisin rauhansopimus solmittiin vuonna 1783 Amerikan vallankumouksen päättyessä.

Siihen kuuluviksi lasketaan useita sotaa käyneiden valtioiden kahdenvälisiä sopimuksia:
Britannian ja Yhdysvaltojen välinen sopimus Pariisissa 3. syyskuuta 1783
Britannian ja Ranskan välinen sopimus, joka allekirjoitettiin Versaillesissa 20. tammikuuta 1783, vahvistettiin syyskuussa Pariisissa
Britannian ja Espanjan välinen sopimus samasta paikasta
 Britannian ja Hollannin välinen sopimus, joka lopullisessa muodossaan allekirjoitettiin vasta 20. toukokuuta 1784.

Yhdysvaltojen ja Britannian sopimuksen pääkohdat 
 Britannia tunnusti Yhdysvaltojen itsenäisyyden
 Määriteltiin raja Yhdysvaltojen ja Britannian siirtokuntien (myöhemmin Kanada) välille
 Sovittiin kalastusoikeuksista
 Sovittiin vanhojen velkojen hoidosta
 Sovittiin Britannian kansalaisten Yhdysvalloissa omistaman yksityisen maaomaisuuden kohtalosta
 Molemmat saavat käyttää Mississippi-jokea kulkuväylänä
 Aselevon jälkeen vallatut maat palautetaan korvauksetta
 Sopimus tulee voimaan kuudessa kuukaudessa

Muut sopimukset 
Espanja sai Floridan ja Minorcan, Britannia sai Bahamasaaret, Grenadan ja Montserratin. Ranska sai Tobagon ja Senegalin, ja kalastusoikeudet Newfoundlandin edustalla. Hollantilaisten omaisuus Itä-Intiassa palautettiin; vastineeksi britit saivat alueella kauppaoikeudet.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Wikisource

Kanadan ja Yhdysvaltain raja
Rauhansopimukset
Yhdysvaltain poliittinen historia
1783
1700-luvun kansainväliset sopimukset
BC Nokia

Basketball Club Nokia (lyh. BC Nokia) on vuonna 1997 perustettu nokialainen koripalloseura, jonka miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2021-22 Korisliigaa ja naisten edustusjoukkue I-divisioonassa. Joukkueen kotikenttänä toimii Nokian Palloiluhalli.

Historia

Ennen BC Nokiaa 

Koripalloa on pelattu Nokialla 1940-luvulta lähtien. Kankaantaan Kisa pelasi miesten SM-sarjassa 1960–1970-lukujen vaihteessa, putosi välillä miesten Suomen sarjaan ja nousi vuonna 1986 takaisin miesten ykkösdivisioonaan, jonne 1990-luvun alkupuolella nousi myös toinen nokialaisjoukkue, Korinokia (aik. Nokian Palloseura). Kauden 1994–95 päätteeksi KanKi nousi miesten SM-sarjaan, muutti nimensä Kisanokiaksi ja sijoittui SM-sarjassa parhaimmillaan neljänneksi kaudella 1995-1996. Naisten SM-sarjassa Nokian Urheilijoiden joukkue voitti mestaruuksia.

BC Nokia 

BC Nokia perustettiin vuonna 1997 jatkamaan paikkakunnan koripallotoimintaa yhdistämällä edeltäjäseurojensa resurssit.

BC Nokian miesten edustusjoukkue putosi pääsarjasta kauden 2001–2002 päätteeksi oltuaan runkosarjassa 14:s eli viimeinen. 1990-luvulla joukkueessa pelasi muun muassa yhdysvaltalainen Marcus Grant.

Naisten pääsarjasta BC Nokia putosi vuonna 2009 ja kävi korkeimmalla sarjatasolla vielä kaudella 2012–2013, jolloin se sijoittui kymmenenneksi ja putosi jälleen.

Lähteet 
 Suomen Koripalloliiton Historia-osio 
 Matti Kuusela: Nokialaisen koripalloilun tarina

Viitteet

Aiheesta muualla  
 Virallinen kotisivu
BC Nokian Korisliigajoukkueen virallinen kotisivu

Suomalaiset koripalloseurat
Nokialaiset urheiluseurat
Martti Tienari

Martti Johannes Tienari (10. marraskuuta 1935 Perniö – 13. lokakuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen professori. Hän oli Helsingin yliopiston ensimmäinen tietojenkäsittelytieteen professori.

Tausta ja koulutus
Tienari syntyi opettajaperheeseen. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1953. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1958 ja tohtoriksi 1962 Helsingin yliopistosta.

Ura
Tienari oli yksi ATK-alan käynnistäjistä Suomessa. Hän toimi Sotakorkeakoulussa assistenttina 1958–1960 ja luennoitsijana 1960–1965. Hän aloitti vuonna 1960 tietokonematemaatikkona Suomen Kaapelitehtaalla ja jatkoi toimessaan vuoteen 1966 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi Oy Nokia Ab:n laskentakeskuksen esimieheksi vuosiksi 1967–1969. Helsingin yliopistossa hän aloitti 1969 vastaperustetun tietojenkäsittelyopin laitoksen ensimmäisenä professorina ja esimiehenä. Hän jatkoi laitoksen esimiehenä vuoteen 1998 asti, jolloin jäi eläkkeelle. Hän oli myös vierailevana professorina Darmstadtin teknillisessä yliopistossa kahteen otteeseen vuosina 1981 ja 1987.  

Tieteellisen työnsä ohessa Tienari toimi myös useissa kansallisissa ja kansainvälisissä hallinto- ja luottamustehtävissä, kuten Tietojenkäsittelytieteen Seuran puheenjohtajana 1985–1987, Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen osaston dekaanina 1971–1978, Helsingin yliopiston laskentakeskuksen johtokunnan puheenjohtaja 1971–1992, Maanpuolustuksen tieteellisen neuvottelukunnan (MATINE) puheenjohtajana 1974–1977, Tietotehtaan tieteellisen neuvottelukunnan puheenjohtajana 1980–1990 ja Professoriliiton hallituksen varapuheenjohtajana 1979–1980 ja puheenjohtajana 1981–1982. Kansainvälisesti hän toimi Suomen edustajana IFIPin yleiskokouksessa 1987–1996, IFIPin hallituksen jäsenenä 1989–1996 ja IFIPin teknisen yleiskokouksen (Technical Assembly) puheenjohtajana 1994–1996.

Tutkimus ja vaikutus
Tienari teki väitöskirjansa matematiikasta ja hänen tutkimuksensa tietojenkäsittelyopin saralla alkoivat myös matemaattisesta aiheesta, numeeristen algoritmien pyöristysvirheistä. Hän on tutkinut myös ohjelmointikielten kääntäjiä, sekä hajautettujen järjestelmien ja tietokoneverkkojen teoriaa. Tutkimustyön ohella Tienari tunnetaan myös merkittävien tutkimushankkeiden organisoijana ja tutkijakouluttajana. Useat hänen ohjaamansa tohtorit päätyivät edelleen alan professoreiksi suomalaisiin yliopistoihin.

Palkinnot ja tunnustukset 
Vuoden ATK-vaikuttaja 1993 (Tietotekniikan liitto)
Helsingin yliopiston Pohjois-Pohjalaisen Osakunnan inspehtori 1969–79 ja kunniajäsen 2006. 
Suomen sotatieteellisen seuran kutsujäsen 1977
Teknillisten Tieteiden Akatemian jäsen 1980
Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen 1992
Suomen Leijonan komentajamerkki 1983

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
 Martti Tienarin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
 

Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset tietojenkäsittelytieteilijät
Nokian henkilöstö
Vuonna 1935 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Suomalaiset professorit
Siikalatvan kunnanvaltuusto

Siikalatvan kunnanvaltuusto on Siikalatvan kunnan ylin päättävä elin. Kunnanvaltuustossa istuu 27 jäsentä.

Paikkajako ja äänestysaktiivisuus

Valtuustoa johtaneet

Puheenjohtajat
 Aimo Suorsa (Kesk) 2021–
Kauko Lumiaho (kesk) 2009–2012
 Kaisa Louet (kesk) 2013–

Varapuheenjohtajat
 Arja Akbaba (kesk, 1. vpj.) 2009–2012
 Seppo Kallio (vas, 2. vpj.) 2009–
 Erkki Kauranen (kesk, 3. vpj.) 2009–2012
 Aaro Vikki (kesk, 1. vpj.) 2013–
 Ilmari Ojakoski (sd, 3. vpj.) 2013–

Nykyiset jäsenet

Keskusta
 Kaisa Louet (pj.)
 Aaro Vikki (1. vpj.)
 Pekka Autio
 Kaarina Forsström
 Timo Hakkarainen
 Matti Hilli
 Sanna Hiltunen
 Mikko Hyvärinen
 Heikki Juntunen
 Anna-Maaria Keränen
 Alpo Laakko
 Esko Leinonen
 Viljo Långström
 Veli Miettinen
 Marjo Mällinen
 Liisa Ojantakanen
 Pirkko Pehkonen
 Ira Toppinen
 Tero Väisänen

SDP
 Ilmari Ojakoski (3. vpj.)

Vasemmistoliitto
 Seppo Kallio (2. vpj.)
 Juhani Kinnunen

Perussuomalaiset
 Erkki Hammar
 Seppo Pikkula
 Markku Pirttisalo
 Matti Tervonen
 Alli Visuri

Lähteet
 Siikalatvan kunnanvaltuuston pöytäkirja 10.11.2008

Viitteet 

Suomen kunnanvaltuustot
Siikalatva
Ticket to Ride

Ticket to Ride on The Beatlesin kappale yhtyeen vuonna 1965 julkaistulta albumilta Help!. Sen on säveltänyt ja sanoittanut suurimmalta osin John Lennon, mutta tekijäksi on merkitty perinteisesti myös Paul McCartney. Kappale on julkaistu myös singlenä vuonna 1965 B-puolenaan "Yes It Is".

Lähteet 

The Beatlesin kappaleet
Vuoden 1965 kappaleet
11 Dreams

11 Dreams on tanskalaisen metalliyhtye Mercenaryn kolmas studioalbumi. Se julkaistiin Century Media Recordsin kautta Euroopassa vuonna 2004 ja Yhdysvalloissa 2005. Myöhempi versio sisältää kaksi bonusraitaa: surround-miksatun ja radioversion nimikappaleesta ”11 Dreams”.

11 Dreamsiä voidaan pitää käännekohtana Mercenarylle ominaisen tyylin löytymisessä. Albumi on ensimmäinen, jolla Mikkel Sandager esiintyy päälaulajana, Mike Park rumpalina ja Martin Buus lead-kitaristina. Se myös jäi yhtyeen perustajajäsenen, basisti ja laulaja Henrik ”Kral” Andersenin viimeiseksi.

Kappalelista
 Into the Sea of Dark Desires – 1:05
 World Hate Center – 4:58
 11 Dreams – 6:51
 reDestructDead – 5:45
 Firesoul – 7:36
 Sharpen the Edges – 5:32
 Supremacy v2.0 – 8:09
 Music Non Stop – 4:11 (Kent-cover)
 Falling – 6:56
 Times Without Changes – 2:58
 Loneliness – 7:36

Vuoden 2004 albumit
Mercenaryn albumit
Nino Runeberg

Hjalmar Johannes (Nino) Runeberg (27. toukokuuta 1874 Rooma, Italia – 15. helmikuuta 1934 Helsinki) oli suomenruotsalainen opettaja ja kirjailija, joka kuului Runebergin sivistyssukuun. Runeberg vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Roomassa mutta noin vuodesta 1900 lähtien hän asui Kauniaisissa. Hän käytti nimimerkkiä Alceste.

Runebergin vanhemmat olivat kuvanveistäjä Walter Magnus Runeberg ja Lina Elfving; J. L. Runeberg oli hänen isoisänsä. Nino Runeberg pääsi ylioppilaaksi 1892 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1897, lisensiaatiksi 1905 ja tohtoriksi 1907. Runeberg toimi Helsingin uuden ruotsalaisen yhteiskoulun opettajana vuodesta 1903 ja tyttökoulun opettajana vuodesta 1902. Hän oli Suomen Esperantoliiton (Esperanto-Asocio de Finnlando) ensimmäinen puheenjohtaja ja edusti Suomea esperanto-kongresseissa Boulognessa 1905 ja Dresdenissä 1908.

Runebergin oma kirjallinen tuotanto ei saanut osakseen aikalaisten arvostusta, vaan hänet tunnettiin paremmin kääntäjänä. Runeberg käänsi ruotsiksi sanskritinkielisen Bhagavad Gītān, Epiktetoksen Elämäntaidon käsikirjan, Lewis Carrollin kirjan Liisan seikkailut ihmemaassa ja Wilhelm Buschin Max ja Moritz -kirjan.

Nino Runebergin puoliso oli Hanna Emilia (Mimmi) o.s. Wecksell. Heille syntyi kolme lasta, joista Heidi Parland oli kielenkääntäjä, Fred Runeberg valokuvaaja ja Arne Runeberg antropologi.

Teoksia 
 Dikter af Alceste.  1899
 Nya dikter af Alceste.  1902
 Études sur la Geste Rainouart. 1905 (väitöskirja)
 Dikter. Tredje samlingen.  1908 (myös Tukholmassa 1909)
 Huru blir man teosof?. 1909
 Alkemi, planetmystik och symboler I–IV.  1910–1911
 Maximiliano, kejsare af Mexico, näytelmä.  1913
 Maltesarne: ett världshistoriskt mysterium.  1918
 Valda dikter.  1920
 Conrad-Emile, kirjeromaani. 1922
 Legender. 1928
 För Bröder. 1931
 Efterlämnade dikter. 1935

Palkinnot 
 Valtion kirjallisuuspalkinto 1899

Lähteet 

 Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961.
 Nino Runeberg. Elmer-kirjailijatietokanta.
 

Suomenruotsalaiset kirjailijat
Suomalaiset kielenkääntäjät
Esperantistit
Vuonna 1874 syntyneet
Vuonna 1934 kuolleet
Jasnogorsk

Jasnogorsk () on kaupunki Tulan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okan sivujoen Vašanan yläjuoksulla 35 kilometriä Tulasta pohjoiseen. Kaupunki on Jasnogorskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Tulan välinen rautatie (Jasnogorskin asema). Asukkaita on 18 000 henkeä (vuonna 2005).

Kaupunki on perustettu vuonna 1958. Vuoteen 1965 saakka sen nimi oli Laptevo. Kaupungissa on koneenrakennus- ja elintarviketeollisuutta.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Jasnogorskin piirin sivusto 

Tulan alueen kaupungit
Salibandyn SM-sarja 1988–1989

Kausi 1988–1989 oli järjestyksessään Salibandyliigan kolmas kausi. Se oli myös ensimmäinen kerta, kun naiset pelasivat Suomen mestaruudesta. Naisten sarjassa oli vain viisi joukkuetta, ja neliotteluisen sarjan voitti jyväskyläläinen Blue Eyes Team (lyh. BET). Hopea ja pronssia ottivat ahvenanmaalaiset BGD ja VÅSC. BET voitti myös miehissä mestaruuden Synkän Uhman sijoittuessa toiseksi ja S.C. Dalmacin kolmanneksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Miesten salibandyliiga 
 Naisten salibandyliiga 

Salibandyliigan kaudet
Salibandysarjojen kausi 1988–1989
Marianne Werner

Marianne Werner (s. 4. tammikuuta 1924) on entinen saksalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli kuulantyöntö.

Werner saavutti kuulantyönnössä olympiahopeaa Helsingissä 1952. Hän teki viimeisellä työnnöllään tuloksen 14,57 m nousten neljänneltä sijalta toiseksi ja estäen Neuvostoliiton kolmoisvoiton. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui kuulantyönnössä viidenneksi tuloksella 13,93 m ja kiekonheitossa 11:nneksi tuloksella 41,36 m. Melbournen 1956 olympialaisissa hän saavutti kuulantyönnössä pronssia tuloksella 15,61 m voittaen seitsemällä senttimetrillä Zinaida Doynikovan ja estäen jälleen Neuvostoliittoa saamasta kolmoisvoittoa. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän voitti kultaa tuloksella 15,74 m.

Lähteet

Viitteet

Saksalaiset kuulantyöntäjät
Saksalaiset kiekonheittäjät
Saksalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1924 syntyneet
Elävät henkilöt
Allan Edwall

Johan Allan Edwall (25. elokuuta 1924 Jämtland – 7. helmikuuta 1997 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, ohjaaja, kirjailija ja muusikko.

Edwall oli persoonallinen näyttelijä.

Opinnot
Edwall kävi vuosina 1949–1952 Dramatenin näyttelijäkoulun, missä hänen oppilastovereitaan olivat muun muassa Max von Sydow, Ingrid Thulin ja Margaretha Krook.

Näyttelijäura
Hän esiintyi muun muassa viidessä Ingmar Bergmanin elokuvassa, joista ensimmäinen oli Neidonlähde (1960). Elokuvassa Talven valoa (1962) hänellä oli merkittävä sivurooli suntiona. 

Kansalliseen tietoisuuteen Edwallin toi varsinaisesti August Strindbergin romaanin Hemsöläiset televisiosovitus (1966), jossa hän esitti tragikoomista renki Carlssonia. Jarl Kullen ohjaamassa elokuvassa Miksi kirjakauppias lopetti uimisen? (1969) Edwallilla oli päärooli vanhapoikaelämään tottuneena kirjakauppiaana, joka ajautuu eroottiseen myrskyyn Margaretha Krookin tulkitseman sensuellin Amélie Arbelin muutettua pikkupaikkakunnalle.

Vuosina 1971–1984 Edwall näytteli useassa Olle Hellbomin ohjaamassa Astrid Lindgren -filmatisoinnissa. Lindgren-rooleista ehdottomasti tunnetuin on Vaahteramäen Eemelin isä Anton Svensson kolmessa Eemeli-elokuvassa 1971–1973 sekä elokuvien materiaalista leikatussa 13-osaisessa televisiosarjassa. Lisäksi hän esiintyi muun muassa elokuvassa Veljeni Leijonamieli (1977) ja Tage Danielssonin ohjaustyössä Ronja, ryövärintytär (1984).

Ingmar Bergmanin suurtuotannossa Fanny ja Alexander (1982) Allan Edwall esittää teatteriohjaaja Oscar Ekdahlia, jonka varhainen kuolema jättää lesken ja lapset sosiaalisesti tyhjän päälle ja lopulta tyrannimaisen piispan perheen yhteyteen. Edwallin isähahmo ilmestyy kuolemansa jälkeenkin haamuna muutamissa kohtauksissa.

Ohjauksia
Edwall ohjasi muun muassa Dramateniin useita omiin käsikirjoituksiin perustuvia näytelmiä. Hänen elokuvaohjauksistaan tunnetuin lienee Åken maailma (Åke och hans värld, 1984), jossa hän itse esittää rehtori Godemania. Elokuva on Bertil Malmbergin romaaniin perustuva, 1930-luvun Ruotsiin sijoittuva lapsikuvaus.

Oma teatteri
Vuonna 1986 Edwall perusti Tukholmaan oman teatterin Brunnsgatan 4, jolle hän omistautui kokonaisvaltaisesti ja jota pyöritti kuolemaansa asti. Nykyään teatterin taiteellisena johtajana toimii Kristina Lugn.

Musiikkura
Muusikkona Edwall esitti omaa tuotantoaan, jonka sekä sävelsi että sanoitti itse. Musiikki muistuttaa kansanmusiikkia, ja siinä on voimakas yhteiskunnallinen sanoma. 

Edwall teki useita levytyksiä vuodesta 1979 lähtien. Vuonna 2009 hänen esikoisalbuminsa Grovdoppa pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.

Yksityiselämä
Allan Edwall kuoli 72-vuotiaana eturauhassyöpään. Hänellä on neljä lasta kahdesta avioliitosta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Nationalencyklopedin: Edwall, Allan
 Allan Edwall. IngmarBergman.se 
 Valokuvagalleria Allan Edwallista. Bergmanorama.com
 
 Allan Edwall Elonetissa

Ruotsalaiset näyttelijät
Ruotsalaiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 1997 kuolleet
Gerhard af Schultén

Cay Gerhard af Schultén (s. 24. huhtikuuta 1938 Helsinki) on suomalainen juristi ja vapaaherra, joka toimi Suomen ensimmäisenä kuluttaja-asiamiehenä vuosina 1978–1991. Hän on valmistunut lainopin kandidaatiksi 1961 ja lisensiaatiksi 1968. Varatuomarin arvon hän sai vuonna 1965. 

Ennen kuluttaja-asiamiehen tehtävää af Schultén työskenteli muun muassa oikeusministeriössä lainsäädäntöneuvoksena 1970–1978. Hän on valmistellut yksityisoikeuden alan säännöksiä, muun muassa osakeyhtiö- ja säätiölakeja.

Vuosina 1991–2005 af Schultén on työskennellyt kahdessa asianajotoimistossa, vuodesta 1993 asianajajana.

Korkeimman oikeuden presidentti Pauliine Koskelo on af Schulténin puoliso.

Lähde 
 Suomen lakimiehet 2007

Suomalaiset asianajajat
Suomalaiset virkamiehet
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Franco Nero

Fransesco "Franco" Nero (alk. Fransesco Sparanero, s. 23. marraskuuta 1941 San Prospero, Parma, Italia) on italialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Django (1966), Camelot (1967), The Virgin and the Gypsy (1970) sekä monista italialaisista elokuvista.

Palkinnot 
 Lifetime Achiement Award (2003) Elämäntyöpalkinto  Los Angeles Italian Awards
 Lifetime Achiement Award (1999) Elämäntyöpalkinto  Milan Iternational Film Festival
 Actor’s Mission Award (1995)

Yksityiselämä 
Nerolla on poika Carlo Gabriel (s. 1969) suhteesta näyttelijä Vanessa Redgraven kanssa. He menivät naimisiin vasta 2006.

Aiheesta muualla 

 

Italialaiset näyttelijät
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Dukagjinin ruhtinaskunta

Dukagjinin ruhtinaskunta (1387-1444) oli ruhtinaskunta keskiajan Albaniassa. Sen perustivat veljekset Pal ja Leka I Dukagjini ja jota sitten hallitsivat Palin jälkeläiset, Tanush Dukagjini ja Pal II Dukagjini, jotka ottivat osaa Lezhan liigaan. Palin poika, Lekë III Dukagjini on yksi merkittävimpiä henkilöitä Albanian historiassa.

Albanian historia
Euroopan entiset valtiot
Rock ’n Roll Children


Rock 'n Roll Children on Sturm Und Drang -yhtyeen toinen levy. Se julkaistiin 12.11.2008. Levyltä on julkaistu kolme singleä, "Break Away", "A Million Nights" sekä "That's The Way I Am". Kappaleista on kuvattu musiikkivideot. Levy ylsi toisella myyntiviikollaan Suomen virallisen listan toiselle sijalle ja myi viikossa kultaa. Sonata Arctican entinen kitaristi Jani Liimatainen on kirjoittanut levylle kappaleen "The River Runs Dry".

Kappaleet

Arviot 
 Dome.fi: 
 Koululainen: 7+
 Soundi: 
 V2.fi:

Aiheesta muualla 
 Rock 'n Roll Children discogs.com -sivustolla

Lähteet 
v

Vuoden 2008 albumit
Sturm und Drangin albumit
Rabbe Johansson

Rabbe Johansson (s. 1961) on suomalainen rumpali. Hän soitti rumpuja punkyhtyeessä Ypö-Viis. Kun yhtye hajosi 1981 toimittuaan noin neljä vuotta, hän siirtyi soittamaan Freelance-yhtyeeseen. Freelance soittaa tanssi- ja rock-musiikkia eri tanssipaikoissa.

Lähteet 
 Ypö-Viis

Suomalaiset rumpalit
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Via (yhdistys)

Via ry on Suomessa toimiva, teosofiasta vaikutteita saanut uskonnollinen yhteisö. Via ry on rekisteröity yhdistys, joka toimii yhdyssiteenä (oppilaskuntana) Kirjeopisto Vian ja Kerimäellä toimivan Via-akatemian välillä. Via ry on perustettu 1977. Sen taustalla toimivan Kirjeopisto Vian perustivat Tyyne Matilainen (1911-1989) ja Mirja Salonen (1925-2002) vuonna 1955. Matilainen oli aikaisemmin osallistunut Teosofisen seuran, Ruusu-Ristin ja Kristosofisen seuran toimintaan. Mirja Salonen oli suuntautunut ruusuristiläisyyteen. 

Via ry:n paikallisosastoja toimii Helsingissä, Järvenpäässä, Lohjalla, Kerimäellä, Pohjanmaalla, Tampereella ja Turussa. Via ry julkaisee lehteä Uusi safiiri (painos 1000-1200 kpl).  Via ry julkaisee myös neljästi vuodessa ilmestyvää Via Positiva-nimistä jäsenlehteä. Lehden postituslistalla on noin 250 henkilöä (2011).

Kirjeopisto Via mainosti alun alkaen kymmenestä opetuskirjeestä koostuvaa kurssiaan sanoilla "Rajajoogan kurssi valkoisen veljeskunnan adeptien johdolla". Esoteriikkaan viittaavat sanat "valkoisen veljeskunnan adeptien johdolla" jätettiin pois mainoksista vuosien 1977-1978 taitteessa. Tämä liittyi Kirjeopisto Vian haluun ottaa etäisyyttä itämaisesta meditaatioperinteestä ja esoteriikasta. Nykyisin liike korostaa olevansa länsimaiseen tieteelliseen ajatteluun perustuva persoonnallisuuden kehittymistä ja jalostumista opettava yhteisö. Via ry:n tarkoituksena on tukea jäsentensä henkistä kehitystä Kirjeopisto Vian kehittämän ja opettaman raja-joogan [radza-joogan], loogisen positiivisen ajattelun ja sen käytäntöön soveltamisen avulla. Se korostaa länsimaisen filosofian, nykyaikaisen psykologian ja psykoterapian merkitystä, itämaista joogaa ja mietiskelyä unohtamatta. Kuvataiteen ja musiikin rooli persoonan ilmentäjänä ja terapian välineenä korostui ennen muuta 1980-luvulla.

Vian teosofiset juuret tulevat esiin esimerkiksi Kirjeopistossa opetettavassa karman eli syyn ja seurauksen laissa. liike opettaa myös jälleensyntymisoppia, jonka mukaan ihminen syntyy kuolemansa jälkeen maan päälle uudelleen uutena persoonana.

Via ry hankki 1990 omistukseensa Kerimäen entisen huonoon kuntoon joutuneen Kaukalinnan kappalaisen pappilan, jonka se on huolellisesti entistänyt Via-akatemian opetus- ja asuintiloiksi. Via-akatemia tarjoaa Kirjeopisto Vian ajatteluun perustuvia kursseja. Via ry on hankkinut ja entistänyt myös Kerimäellä sijaitsevan Vanhan apteekin rakennuksen, jossa on myös kurssitarjontaa. Vanhaa apteekkia on myös mahdollisuus vuokrata majoitustiloiksi tai juhlahuoneistoksi.

Lähteet
Harri Heino, Mihin Suomi tänään uskoo, Helsinki 1997, s. 291-295
Uskonnot Suomessa: Via ry

Aiheesta muualla
Via ry:n omat kotisivut 

Teosofia
Suomen uskonnolliset yhdyskunnat
Synesios Kyreneläinen

Synesios Kyreneläinen (; n. 373 Kyrene – n. 414 Kyrene) oli myöhäisantiikin aikana elänyt kreikkalainen uusplatonilainen filosofi ja Ptolemaiksen piispa.

Synesioksen rikkaat vanhemmat väittivät olevansa spartalaisten kuninkaiden jälkeläisiä. Nuoruudessaan (vuonna 393) Synesios matkusti veljensä Euoptioksen kanssa Aleksandriaan, jossa hän innostui uusplatonismista ja ryhtyi Hypatian oppilaaksi. Palattuaan kotiseudulleen vuonna 397 Synesios valittiin Kyrenaikan Pentapoliksen kaupunkien edustuston puheenjohtajaksi. Synesios toimi Ptolemaiksen piispana vuodesta 410.

Teokset 

Synesioksen säilyneisiin teoksiin kuuluvat:

 De regno (Kuninkuudesta), puhe keisari Arcadiuksen edessä
 Dio, sive de suo ipsius instituto
 Kaljuuden ylistys (Calvitii encomium), vastaus Dion Khrysostomoksen teokselle Hiusten ylistys
 Aegyptus sive de providentia, kaksi osaa, gootti Gainasta vastaan käydystä sodasta, sekä veljesten Aurelianus ja Caesarius välisestä konfliktista
 De insomniis, tutkielma unista
 Constitutio
 Catastasis, kuvaus roomalaisen Kyrenaikan lopusta
 159 kirjettä (Epistolae), joista kirje 57 on tosiasiassa puhe
 10 hymniä (Hymni), luonteeltaan uusplatonilaisia
 2 saarnaa
 Tutkielma astrolabin valmistamisesta

Kadonneet teokset:
 Teos koirien kasvatuksesta
 Runot, jotka mainitaan Synesioksen kirjeissä

Kirjallisuutta 

 Synesios Kyreneläinen: Kaljuuden ylistys. Teoksessa

Aiheesta muualla 

 
 Lendering, Jona (toim.): Synesius of Cyrene Livius.org 

Antiikin kreikkalaiset filosofit
Piispat
Uusplatonistit
370-luvulla syntyneet
410-luvulla kuolleet
Hurjat Hoganit

Hurjat Hoganit (Hogan Knows Best) on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja showpainija-näyttelijä Hulk Hoganista, ja hänen perheestään. Sarjassa seurataan Hoganeiden perhe-elämää. Hulk yrittää suojella vaimonsa Lindan kanssa lapsiaan Brookea ja Nickiä nykymaailman paheilta ja houkutuksilta varsin omalaatuisin keinoin.

Hurjat Hoganit -sarja sai spin-off-sarjan nimeltä Brooke Knows Best Hulk Hoganin ja Linda Hoganin erottua. Sarjan pääosassa on pariskunnan tytär Brooke Hogan.

Yhdysvaltalaiset tositelevisiosarjat
Tiedon tyttäret

Tiedon tyttäret. Oppineita eurooppalaisia naisia antiikista valistukseen on Marjo T. Nurmisen tietoteos unohduksiin jääneistä tieteen parissa työskennelleistä naisista. Teos sai Tieto-Finlandia-palkinnon 2008. 

Teoksessa kerrotaan yksityiskohtaisemmin 25 eurooppalaisesta naistieteilijästä. 

Tappūti-Bēlat-ēkalli
Cassandra Fedele
Laura Cereta
Sophie Brahe
Maria Cunitz
Elisabeth Pfalzilainen
Anna Maria van Schurman
Maria Sibylla Merian
Maria Winkelmann-Kirch
Émilie du Châtelet
Anna Morandi Manzolini
Maria Gaetana Agnesi
Marie Paulze Lavoisier
Anna Komnena, Bysantin prinsessa 
Aspasia Miletoslainen 
Hildegard Bingeniläinen 
Laura Bassi
Louise Bourgeois
Margaret Cavendish
Anne Conway 
Hatsepsut 
Caroline Herschel 
Hypatia 
Christine de Pizan 
Theano 

Lisäksi teoksessa käsitellään lyhyemmin lähes sata muuta tuntemattomaksi jäänyttä tieteen parissa työskennellyttä naista.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Heini Hakosalo: Näyttävää ja maittavaa. Agricolan kirja-arvostelut 8.5.2009.
 Irma Stenbäck: Tieteen naiset nousevat unohduksesta. Helsingin Sanomat 29.10.2008.
 Eva Packalen: Tiedon tyttäret. Kasvatus & aika 1/2009.
 Helena Miettinen: Tiedon tyttäret. Keskisuomalainen 22.11.2008.

Kirjat tieteestä
Suomalaiset tietokirjat
Vuoden 2008 kirjat
Alumiinikloridi

Alumiinikloridi on syövyttävä, palamaton yhdiste, jonka kemiallinen kaava on AlCl3. Se on hygroskooppinen aine ja reagoi voimakkaasti joutuessaan kosketuksiin veden, vesihöyryn ja ilman kosteuden kanssa muodostaen syövyttävää suolahappoa. Tässä reaktiossa vapautuu myös runsaasti lämpöä. Alumiinikloridi voi reagoida räjähtäen difluorioksidin (hajoaa), natriumboorihydroksidin, fenolin, fenyyliatsidin tai perklooribentseenin kanssa.

Yhdisteestä käytetään myös nimiä alumiinitrikloridi ja alumiini(III)kloridi. Alumiini reagoi kloorikaasun kanssa muodostaen alumiinikloridia. 

Yhdistettä voidaan valmistaa myös kloorin ja alumiinioksidin välisellä reaktiolla hiilen läsnä ollessa. Yhdistettä käytetään katalyyttinä useissa orgaanisen kemian reaktioissa muun muassa Friedel–Crafts-alkyloinneissa ja Friedel–Crafts-asyloinneissa. Sitä voidaan käyttää myös tekstiilien käsittelyyn.

Alumiinikloridilla on olemassa myös kidevedellisiä hydraatteja, kuten alumiinikloridimonohydraatti AlCl3•H2O (CAS 10124-27-3) ja alumiinikloridiheksahydraatti AlCl3•6H2O (CAS 7784-13-6).
Kidevedellistä alumiinikloridia käytetään usein antiperspiranttien hikoilua estävänä ainesosana.

Lähteet

Aiheesta muualla 

OVA-ohje: Alumiinikloridi
PubChem: Aluminum chloride 
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Aluminium chloride 
PubChem: Aluminum chloride hydrate 
PubChem: Aluminum chloride hexahydrate 

Alumiiniyhdisteet
Kloridit
Kyrenaika

Kyrenaika (, , , Barqah) on maakunta Libyan rannikolla. Vuonna 630 eaa. perustettu kreikkalainen kolonia Kyrene antoi nimensä alueelle.

Historia

Kreikkalaisten siirtokuntien perustaminen 

Termiä Pentapolis käytettiin myöhemmin Kyrenaikan synonyymina. Akemenidit valtasivat Kyrenaikan noin vuonna 513 eaa. Kyrenaikasta tuli kuitenkin myöhemmin itsenäinen. Kyrenaikaa kutsuttiin myös Pentapoliiksi koska siellä oli viisi tärkeää kaupunkia. Kyrenen lisäksi tärkeitä kaupunkeja olivat Barka, Euesperides, Kyrenen satamakaupunki Apollonia ja Taukheira.

Egyptin Ptolemaiosten aika 

Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen spartalainen palkkasotilas Thibron saapui Kyrenaikaan noin 7 000 palkkasotilaan kanssa. Kyrenestä ja Barkasta karkotetut pyysivät häntä apuun. Thibron valtasi aluksi Kyrenen sataman, ja pakotti kyreneläiset maksamaan lunnaita. Pian kyreneläiset pyysivät Egyptin satraapin Ptolemaios I:n apua. Tämä lähetti sotapäällikkö Ofellaan Kyrenaikaan. Thibronin kuoleman jälkeen vuonna 322 eaa. Kyrenaika liitettiin Ptolemaiosten Egyptiin. Ofellas hallitsi kuitenkin Kyrenaikaa itsenäisesti. Ofellas kuoli noin vuonna 208 eaa. Ptolemaiosten aikana perustettiin myös kuudes kaupunki Ptolemais.

Roomalainen aika 

Kyrenaika liitettiin Rooman valtakuntaan vuonna 96 eaa. Vuonna 74 eaa. siitä tehtiin Cyrenaican provinssi. Viimeistään vuoteen 27 eaa. mennessä se oli liitetty Kreetan saaren kanssa yhteen Creta et Cyrenen provinssiksi. Provinssi purettiin noin vuonna 293, ja tämän jälkeen myöhäisroomalaisella kaudella Kyrenaikan alue oli jaettuna Libya Superiorin ja Libya Inferiorin provinsseiksi.

Kristillinen aika 

Pentapoliin alue mainitaan apostoli Markuksen synnyinpaikkana ja seurakuntana Raamatussa Paavalin kirjeessä kolossalaisille (Kol.4:10) ja roomalaisille (Filemon 5:24 ja Timoteus 4:11) matkalla Aleksandriaan. Kristinusko levisi Pentapolikseen Egyptistä. Aleksandrian Koptinen ortodoksikirkko liitti alueen vaikutuspiiriinsä.

Islamilainen aika 

Islamilaiset arabit valtasivat Kyrenaikan, ja alueen nimi muutettiin Barkaksi vuosina 643–644 jaa.

Nykyaika 

Tripolitania, Kyrenaika ja Fezzan liitettiin Italian Libyan alueisiin vuonna 1934. Libyan valtion perustamisen jälkeen vuonna 1947, Kyrenaikasta tuli osa Libyan valtiota.

Lähteet

Aiheesta muualla
Karl Robert Malmström

Karl Robert Malmström (16. maaliskuuta 1830 Turku – 21. toukokuuta 1900 Antrea) oli suomalainen, ruotsinkielinen pappi ja runoilija.

Henhilöhistoria
Malmströmin vanhemmat olivat kauppias Gustaf Malmström ja Maria Lindgren. Hän oli naimisissa vuodesta 1857 Lucina Konstantia Ingeborg Walleniuksen (1832–1919) kanssa. Heidän lapsiaan olivat Teknillisen korkeakoulun mekaniikan professori Paul Rurik Bruno Malmström (1872–1919) ja taidemaalari Tyra Malmström (1875–1928). Malmström kävi Turun triviaalikoulua ja lukiota, pääsi ylioppilaaksi 1851 ja hänet vihittiin papiksi 1854. Malmström oli Turun kaupungin sairashuoneen saarnaajana 1858–1874 ja kehruuhuoneen saarnaajana 1861–1876. Tämän jälkeen hän oli Turun 2. kappalaisena 1874–1883 sekä Antrean kirkkoherrana 1883–1900. Hän pakinoi Åbo Underrättelser-lehdessä nimimerkillä Ali vuosina 1876–1883. Malmström sai rovastin arvon 1885.

Malmström kirjoitti runoja juhlatilaisuuksiin, ja hänen runonsa saivat vaikutteita Zacharias Topeliuksen runoista.

Teoksia 
 Dikter. J. W. Lillja, Åbo 1856, 2. painos nimellä Dikter : (äldre och nyare samling), Författarens förlag 1872, 3. laaj. painos 1879
 Erik Fleming : skådespel i fem akter med två tabloer. Författarens förlag, Åbo 1867
 Samlade dikter, utgifven och med lefnadsteckning försedd af Arvid Hultin. G. W. Edlund, Helsingfors 1900

Palkinnot 
 Ruotsin Akatemian pienempi kultamitali 1871 runokokoelmasta Elden

Lähteet 
 
 Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961

Aiheesta muualla 
 

 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomenruotsalaiset kirjailijat
 Pakinoitsijat
Vuonna 1830 syntyneet
Vuonna 1900 kuolleet
Keltasiimajuoksiainen

Keltasiimajuoksiainen (Geophilus proximus) on tuhatjalkaisiin kuuluva laji. Ne saalistavat öisin, ja niillä on myrkylliset pistimet hampaina. Keltasiimajuoksiaisen purema ei aiheuta ihmiselle hengenvaaraa, ja niitä voi huoletta pitää kädessä, vaikka puremisen vaara on aina olemassa. Keltasiimajuoksiainen on hyvin vikkelä ja notkea eläin.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Keltasiimajuoksiainen asustaa koko Suomessa, myös napapiirin pohjoisella puolella. Parhaiten se viihtyy rehevissä, kivisissä metsissä tai avoimilla, heinäisillä mailla. Keltasiimajuoksiainen viettää suurimman osan elämästään mullan, hiekan tai humuksen alla. Sitä tavataan myös kivien, tai kivien sammalmättäiden alta.

Ravinto 
Ravintona ne käyttävät muita selkärangattomia ja lieroja, yleensä niitä pienempiä ja saattavat jopa syödä lajitovereitaan kannibaalien tavoin.

Lähteet 
 http://edu.vantaa.fi/vasamanet/sisalto/suomen%20elaimet/niveljalkaiset/juoksujalkaiset/index.htm 
ZipcodeZoo: Geophilus proximus 

Juoksujalkaiset
Ralph Edwards

Ralph Edwards (13. kesäkuuta 1913 Merino, Colorado – 16. marraskuuta 2005 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen radio- ja televisiotuottaja ja ohjelmajuontaja.

Edwards aloitti uransa radiossa 15-vuotiaana toimimalla kirjoittajana, näyttelijänä ja kuuluttajana oaklandilaisella KROW-asemalla. Opiskeluaikanaan Kalifornian yliopistossa hän työskenteli eri tehtävissä myös oaklandilaisella KTAB-asemalla. Valmistuttuaan Edwards matkusti peukalokyydillä New Yorkiin, jossa hänet palkattiin CBS:lle kuuluttajaksi. CBS:llä ja myöhemmin NBC:llä ollessaan Edwards loi muun muassa ohjelmat This Is Your Life ja Truth or Consequences.

Ralh Edwards sai kolme Emmy-palkintoa. Lisäksi hän on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle, ja vuonna 1995 hänet nimettiin Radio Hall of Fameen.

Lähteet

Aiheesta muualla
How Hot Springs Became Truth or Consequences 

Yhdysvaltalaiset radiotoimittajat
Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat
Yhdysvaltalaiset tietokilpailujuontajat
Radio Hall of Fame
Hollywood Walk of Fame
Yhdysvaltalaiset televisiotoimittajat
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 2005 kuolleet
Merikorvat

{{Taksonomia/eläimet
| nimi = Merikorvat
| kuva = Haliotis tuberculata tuberculata.jpg
| kuvateksti = Haliotis tuberculata
| kunta = Eläinkunta Animalia
| pääjakso = Nilviäiset Mollusca
| luokka = Kotilot Gastropoda
| lahko = Archaeogastropoda
| yläheimo Haliotoidea
| heimo = Merikorvat Haliotidae
| heimo_auktori = Rafinesque, 1815
| suku = Haliotis| suku_auktori = Linnaeus, 1758
| wikispecies = Haliotidae
| commons = 
| commonscat = Haliotidae
}}

Merikorvat eli abalonit (Haliotidae) on suurikokoisten merissä elävien kotiloiden heimo, johon kuuluu yksi suku (Haliotis'') ja satakunta lajia.

Merikorvan kuori on periaatteessa spiraalimainen, mutta sen suu on laaja, ja se muistuttaakin näin jossain määrin simpukan kuorta. Kuoren sisäpinnassa on paksu helmiäiskerros, josta valmistetaan mm. koruja ja koriste-esineitä. Kuoren ulkoreunassa on rivissä lajista riippuen 4–10 hengitysaukkoa, joiden kautta vesi poistuu kiduksista.

Merikorvia esiintyy lähes kaikissa suolaisissa merissä, ei kuitenkaan Amerikan Atlantin-rannikoilla. Suurin osa lajeista elää eteläisen pallonpuoliskon lauhkeissa vesissä (Uusi-Seelanti, Australia, Etelä-Afrikka) ja pohjoisella pallonpuoliskolla Tyynenmeren molemmin puolin (Pohjois-Amerikka, Japani).

Merikorvan liha on arvostettua ruokaa, ja liikapyynnin takia monet lajit ovat uhanalaisia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
iNaturalist: Heimo Haliotidae
ITIS: Haliotidae 
ITIS: Haliotis 
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Haliotidae 

Kotilot
Alfredo Battisti

Alfredo Battisti (17. tammikuuta 1925 – 1. tammikuuta 2012) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 20. syyskuuta 1947 ja nimitettiin Udinen arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 13. joulukuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 1973. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Bartolomeo Bortignon, jota avustivat Emilio Pizzoni ja Giovanni Mocellini.

Battisti jäi eläkkeelle 28. lokakuuta 2000. Hän kuoli 86 vuoden iässä.

Lähteet 

Italialaiset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1925 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Porasiira

Porasiira (Limnoria lignorum) on siiroihin kuuluva tuhoäyriäinen. Se tekee käytäviä mm. merenrannoilla oleviin puisiin rakennelmiin kuten laitureiden paalutuksiin. Niiden tuottama vahinko voi olla hyvinkin tuhoisaa.

Porasiirat ovat harmaanvalkeita ja muodoltaan muita siiroja putkilomaisempia. Ne ovat noin 12 mm pitkiä ja 5 mm leveitä. Niillä on ruumiin molemmilla puolilla seitsemän raajaa. Edessä on neljä lyhyttä tuntosarvea, takana kaksi uloketta. Ravintona porasiira käyttää kuolleita lehtiä, puuta tai muuta vastaavaa.

Porasiiran luontaisia saalistajia ovat ainakin monisukasmatoihin kuuluvat Halosydna johnsoni ja Nereis vexillosa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Limnoria lignorum (Limnoriidae) - the gribbles forestry.ubc.ca 
 ITIS: Limnoria lignorum 
 University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Limnoria lignorum, wood gribble 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Limnoria lignorum 

Siirat
Terpsikhore (urheiluseura)

Terpsikhore eli Tanssiurheiluseura Terpsikhore ry. on Suomen vanhin tanssiurheiluseura. Se on perustettu 1938.

Seuran pääopettajana on toiminut tanssipari Eeva ja Olavi Nieminen.

Seuran aloitteesta on perustettu tunnustuspalkinto Tanssin Muusa -patsas, joka esittää kreikkalaista tanssin jumalatarta Terpsikhorea. Patsas myönnetään tanssiurheilun parissa ansioituneelle toimijalle. Palkinnon myöntää Suomen Tanssiurheiluliitto r.y.

Lähteet
Suomen tanssiurheiluliiton sivusto 

Suomalaiset tanssiurheiluseurat
Vuonna 1938 perustetut urheiluseurat
The Yes Men

The Yes Men on ryhmä lähinnä yhdysvaltalaisia aktivisteja, jotka tekeytyvät vaikutusvaltaisten järjestöjen edustajiksi muun muassa valenettisivustojen avulla ja esiintyvät saamiensa kutsujen ansiosta erilaisissa tilaisuuksissa. Tyylilajinaan ryhmä käyttää satiiria. He esittävät usein totuudenmukaisia, jopa shokeeraavia väitteitä, jotka kuitenkin ovat menneet läpi esimerkiksi tiedotusvälineissä ja joita järjestöjen oikeat edustajat eivät todennäköisesti toisi median tietoisuuteen.

Joulukuussa 2009 ryhmä lähetti Kanadan ympäristöministeriön nimissä aidonoloisen tiedotteen, joka kertoi, että Kanada voisi leikata päästöjään 40 prosenttia.

Katso myös 
 The Yes Men

Lähteet

Aiheesta muualla 
 The Yes Men: virallinen sivusto. 
 IMDB:n Info Wars -esittely.

The Yes Menin harhautussivustoja 
 http://www.gatt.org/  

Aktivismi
Huijaukset
Komputaatio

Komputaatio on yleinen informaation käsittelyä kuvaava termi. Se sisältää siten laajan alueen inhimillisestä ajattelusta kapea-alaiseen laskentaan. Sanalla komputaatio korostetaan hyvin määritellyn mallin (formaali malli) suorituksen seuraamista ja sitä, kuinka se voidaan ilmaista algoritmilla, protokollalla, verkkorakenteella tms.

Englanninkielestä löytyy selvä yhteys sanojen computer ja computation, välille. Suomenkielinen käännös laskenta ei kuitenkaan kuvaa hyvin komputaation monipuolista luonnetta, johon liittyy myös loogista toimintaa ja yleensä kaikki mitä tietokoneella voidaan tehdä. Siten on paikallaan käyttää omaa termiä komputaatio.

Komputaation eri muotoja 

Komputaatiot  voidaan luokitella kolmella ortogonaalisella kriteerillä: 
 digitaalinen vs. analoginen
 perättäinen vs. rinnakkainen
 eräajo vs. interaktiivinen

Digitaalista komputaatiota käytetään tyypillisesti simuloimaan luonnon prosesseja ja ilmiöitä, joista osa voi olla analogisia. Monimutkaisimmissa tapauksissa on syytä erottaa toisistaan matemaattinen malli ja sen suorittaminen. Jos esimerkiksi sqrt tarkoittaa neliöjuuren laskentaa, sqrt(2) palauttaisi likiarvon 1.41.., mutta aivan toinen tarkastelutapa on kuinka ohjelmoida tai laskea neliöjuuri kullekin luvulle tietokoneella.

Komputaation matemaattisia malleja 

Komputaatioteoriassa (myös laskennan teoria, laskettavuus) on määritelty erilaisia matemaattisia malleja tietokoneille ja ohjelmistoille. Komputaatio on tällöin kehityskulku (evoluutio), joka saa aikaan diskreettejä tapahtumia kuvatulle mallille.  Tyypillisiä tällaisia malleja ovat:

 Turingin kone
 Pinoautomaatti
 Äärellinen automaatti

Tietokoneiden matemaattisia malleja sekä ohjelmointikieliä voidaan luokitella niiden ilmaisukyvyn ja rajoitusten mukaan Chomskyn hierarkialla. Tosin on muitakin luokitteluja.

Kirjallisuutta 
 Hopcroft, John E., and Jeffrey D. Ullman (2006). Introduction to Automata Theory, Languages, and Computation. 3rd ed Reading, MA: Addison-Wesley. ISBN 978-0321455369 Johdatus automaattien teoriaan, kieliin ja komputaatioon.

Tietojenkäsittelytiede

id:Komputasi
Manny Diaz

Manuel Alberto Diaz (5. marraskuuta 1954 Havanna, Kuuba) on Miamin entinen pormestari, joka oli virassa vuosina 2001-2009. Diaz on avioliitossa Robin Smithin kanssa ja heillä on neljä lasta ja kaksi lapsenlasta.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset poliitikot
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Johan Gottfrid von Falkenberg (vanhempi)

Johan Gottfried von Falckenberg (myös Falckenberg, 30. toukokuuta 1926 Eurajoki – 29. heinäkuuta 1674 Tukholma) oli suomalainen majuri ja valtiopäivämies. Hänen vanhempansa olivat Saksasta muuttanut everstiluutnantti Gottfrid von Falkenberg ja Christina Jordan, joka oli Michel Jordanin tytär.

Vuojoen kartanossa syntynyt Falkenberg tuli pikettipalvelukseen kuningatar Kristiinan henkivartiostoon 1642. Hänet nimitettiin vänrikiksi Hämeen jalkaväkirykmenttiin 1644 ja luutnantiksi 1648. Falkenberg toimi majoitusmestarina eversti Fabian von Knorringin ratsujoukoissa Inkerinmaalla 1650. Vuonna 1657 Falkenberg otti osaa Turun kokoukseen ja 1660 hänet määrättiin Käkisalmen läänin. Falkenberg toimi Turun hovioikeuden aatelisluokan asessorina 1666 ja samalla edelleen kihlakunnantuomarina. Hän isännöi myös isältään perimäänsä Palttilan kartanoa Laitilassa. Falkenberg on haudattu Laitilan kirkkoon, jossa on myös hänen hautavaakunansa.

Gottfrid von Falkenbergin puoliso oli Jakob von Tiesenhausenin ja Elisabet von Aderkasin tytär Anna Barbara von Tiesenhausen (1634–1714), jonka kanssa hän avioitui 1651. Pariskunnalla oli kymmenen lasta. Yksi heidän pojistaa oli Turun akatemian kansleri Gabriel Falkenberg af Sandemar.

Lähteet 
 Von Falckenberg -suku

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Heikki Impiwaara: von Falkenberg , Genos 13(1942), s. 75 

Ruotsin säätyvaltiopäivien valtiopäivämiehet
Suomalaiset aateliset
Vuonna 1626 syntyneet
Vuonna 1674 kuolleet