John Cale

John Davies Cale (s. 9. maaliskuuta 1942) on walesilaissyntyinen muusikko ja tuottaja. Klassisen musiikkikoulutuksen saanut Cale osoittautui jo varhain lupaavaksi kyvyksi: jo 8-vuotiaana hän pääsi esittämään sävellyksiään BBC:n radioon. Myöhemmin avantgardesta kiinnostunut Cale pääsi säveltäjä John Cagen oppiin.

1960-luvulla Cale muutti New Yorkiin, jossa Lou Reed värväsi hänet basisti/viulistiksi taiteelliseen rockyhtye The Velvet Undergroundiin. Yhtyeen riveissä Cale oli mukana tekemässä kahta lp-levyä, jotka olivat nimiltään The Velvet Underground and Nico (1967) ja White Light/White Heat (1968). Riitaannuttuaan Reedin kanssa Cale joutui jättämään The Velvet Undergroundin. Hän totesi myöhemmin ettei "yhtye ikinä lunastanut kahdella ensimmäisellä levyllä annettuja lupauksia".

The Velvet Undergroundin jälkeen Cale toimi myös tuottajana monilla tunnetuilla rocklevyillä, kuten garage rock -yhtye The Stoogesin debyyttialbumilla, Patti Smith Groupin Horsesilla, The Modern Loversin debyyttialbumilla ja useilla Nicon levyillä. Tämän ohella hän teki useita soololevyjä. Calen parhaimmistoon lukeutuvalla lp-levykolmikolla Fear, Slow Dazzle ja Helen of Troy soitti useita Roxy Musicista tuttuja muusikoita, joista erityisesti Brian Eno on ollut tärkeä yhteistyökumppani Calen uralla.

Calen albumi Paris 1919 (1973) valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. 

Ensimmäisen kerran Cale esiintyi Suomessa kesällä 2006, Tavastia-klubilla, ja myöhemmin vielä Seinäjoen Provinssirockissa.

Diskografia

The Velvet Undergroundin kanssa 
 The Velvet Underground and Nico (1967)
 White Light/White Heat (1968)
 VU (1985) arkistomateriaalia
 Another View (1986) arkistomateriaalia
 Live MCMXCIII (1993)
 Peel Slowly and See (1995) kokoelma
 Loaded (Fully Loaded Edition) (1997)
 The Very Best of the Velvet Underground (2003) kokoelma

Vaikka John Cale jätti The Velvet Undergroundin kaksi vuotta ennen Loaded-albumin julkaisua vuonna 1970, oli hän mukana levyn demonauhoituksissa. Vuoden 1997 uudelleenjulkaisu sisältää demonauhoituksen kappaleesta "Ocean", jolla Cale soittaa urkuja.

Soololevytykset 
 Vintage Violence (1970)
 The Academy in Peril (1972)
 Paris 1919 (1973)
 Fear (1974)
 Slow Dazzle (1975)
 Helen of Troy (1975)
 Guts (1977) kokoelma
 Sabotage/Live (1979)
 Honi Soit (1981)
 Music for a New Society (1982)
 Caribbean Sunset (1983)
 John Cale Comes Alive (1984)
 Artificial Intelligence (1985)
 Words for the Dying (1989)
 Even Cowgirls Get the Blues (1991) konserttitallenne
 Paris s'eveille, suivi d'autres compositions (1991) elokuvamusiikkia
 Fragments of a Rainy Season (1992) konserttitallenne, julkaistu myös DVD:nä
 23 Solo Pieces pour la naissance de l'amour (1993)
 N'oublie pas que tu vas mourir (1994)
 Seducing Down the Door (1994) kokoelma
 Antartida (1995) elokuvamusiikkia
 Walking on Locusts (1996)
 Eat/Kiss: Music for the Films of Andy Warhol (1997)
 Somewhere in the City (1998) elokuvamusiikkia
 The Unknown (1999) elokuvamusiikkia
 Le vent de la nuit (1999) elokuvamusiikkia
 Close Watch: An Introduction to John Cale (1999) kokoelma
 5 Tracks (2003) EP-levy
 HoboSapiens (2003)
 Process (2005) elokuvamusiikkia
 blackAcetate  (2005)
 Jumbo In Tha Modern World (2006) single
 Circus Live (2007) konserttitallenne, tupla-cd + dvd
 Extra Playful (2011) EP-levy
 Shifty Adventures in Nookie Wood (2012)
 M:FANS (2016)

Yhteistyölevytykset 
 Church of Anthrax (1971) Terry Rileyn kanssa
 June 1, 1974 (1974) Kevin Ayersin, Brian Enon ja Nicon kanssa
 Songs for Drella (1990) Lou Reedin kanssa
 Wrong Way Up (1990)  Brian Enon kanssa
 Last Day on Earth (1994) elokuvamusiikkia Bob Neuwirthin kanssa

Lähteet

Aiheesta muualla 

 John Calen virallinen kotisivu

Brittiläiset basistit
Brittiläiset viulistit
Sähköviulistit
Rockmuusikot
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt