joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ayoze Pérez

Ayoze Pérez Gutiérrez tai pelkästään Ayoze, (s. 23. heinäkuuta 1993 Santa Cruz de Tenerife, Kanariansaaret) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Leicester Cityä. Pelipaikaltaan Ayoze on hyökkääjä. 

Teneriffalla syntyneen Ayozen kasvattajaseura on paikallinen CD Tenerife, jota hän edustikin ammattilaistasolla vuodet 2012–2014. Pelattuaan hyvin Segunda Divisiónissa Ayoze siirtyi kesällä 2014 Valioliigan Newcastle Unitediin. Valioliigadebyyttinsä ja samalla pääsarjadebyyttinsä hän teki elokuussa Manchester Cityä vastaan. Hän pelasi Newcastlessa neljän kauden aikana 143 valioliigaottelua, joissa teki 33 maalia sekä yhden mestaruussarjakauden aikana 36 ottelua, joissa viimeisteli yhdeksän maalia. Kesällä 2019 hän siirtyi Leicester Cityyn. Hän pelasi kaikki kuusi ottelua ja teki yhden maalin Leicesterin voittaessa FA Cupin 2021.

Ayoze pelasi vuonna 2014 Espanjan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa kaksi ottelua.

Lähteet 
 
 Ayoze Pérez Topforward-sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Kierrätystehdas

Kierrätystehdas on Helsingin Kaapelitehtaan Merikaapelihallissa ja sisäpihalla vuosittain järjestettävä kestävän elämäntavan ja ekologisen kulttuurin tapahtuma. Kierrätystehdas järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2008. 

Tapahtuman järjestämisestä vastaa nykyisin Kierrätystehdas ry, joka on perustettu lokakuussa 2010. Vuosina 2008-2010 järjestämisestä vastasi Helsingin kaupungin omistama Kiinteistö Oy kaapelitalo, jonka tehtävänä on Kaapelitehtaan ja Suvilahden kulttuurikeskusten tilojen vuokraus ja rakennusten peruskorjaaminen.  

Tapahtuma sisältää tuo-tai-vie -periaatteella toimivan Ilmaistorin, ekologisia designtuotteita esittelevän Kauppatorin, jossa vuodesta riippuen on mukana 60-100 myyjää, työpajoja, lavaohjelmaa ja vaihtelevaa kierrätykseen ja ekologiseen elämäntapaan liittyvää ohjelmaa. 

Kierrätystehtaan kävijämäärät ovat vaihdelleet seuraavasti. 
 03.-04.05.2008 n. 4000 kävijää
 25.-26.04.2009 n. 6000 kävijää
 24.-25.04.2010 n. 7500 kävijää
 07.-08.05.2011 n. 9000 kävijää
 05.-06.05.2012 n. 10 000 kävijää
 04.-05.05.2013 n. 10 000 kävijää
 26.-27.04.2014 n. 11 000 kävijää.

Lähteet 
http://www.kierratystehdas.fi/info/historia/

Aiheesta muualla 
 Kierrätystehtaan kotisivut
 Kierrätystehtaan Facebook-sivut

Helsingin tapahtumat
Suomen kulttuuritapahtumat
Luonto- ja ympäristötapahtumat
Kierrätys
Gonzalo Jiménez de Quesada

Gonzalo Jiménez de Quesada (noin 1509 Córdoba, Espanja – 15. helmikuuta 1579 La Suesca, Uuden-Granadan kuningaskunta) oli espanjalainen tutkimusmatkailija ja konkistadori. Monista muista konkistadoreista poiketen Quesada oli oppinut ja sivistynyt mies. Hän ei myöskään monien muiden konkistadorien tapaan liiemmälti vaurastunut toimillaan. 

Hänen ensimmäinen matkansa Uuteen maailmaan alkoi vuonna 1535. Hän etsi matkoillaan aktiivisesti muun muassa Eldoradon kaupunkia. Hänet tunnetaan myös Muiscojen kulttuurin tuhoamisesta. Quesada perusti Bogotán 6. elokuuta 1538.

Lähteet

Espanjalaiset tutkimusmatkailijat ja konkistadorit
Syntymävuosi tuntematon
Vuonna 1509 syntyneet
Vuonna 1579 kuolleet
Serkkupoika

Serkkupoika (engl. The Good Son) on Joseph Rubenin ohjaama psykologinen trilleri, joka sai ensi-iltansa 24. syyskuuta 1993. Elokuvassa pääosia näyttelevät Yksin kotona-elokuvista tunnettu Macaulay Culkin sekä Elijah Wood.

Juoni 

Elokuva kertoo nuoresta Mark Evansista, joka äitinsä kuoleman jälkeen muuttaa serkkunsa Henryn luokse asumaan. Koko Henryn perhe pitää Henryä hyvin kilttinä poikana, mutta Mark alkaa epäillä tätä saadessaan tietää Henryn todellisen luonteen. Henryn aika kuluu vaarallisten kepposten tekemiseen ja tupakoimiseen. Henryn pikkuveli kuoli vuosia sitten kylpyammeeseen, mutta Mark alkaa epäillä, että Henry olisi hukuttanut veljensä. Mark saa tietää, että Henry yrittää tappaa pikkusiskonsa luisteluradalla tuuppaamalla hänet sulaan jäähän, mutta Henry epäonnistuu.  Henry pudottaa äitinsä kalliolta, mutta hän jää roikkumaan oksan varaan. Mark tulee paikalle ja estää Henryä pudottamasta äitinsä perään suurta kiveä. Henryn äiti kiipeää ylös ja estää Henryä pudottamasta Markia kalliolta. Sen sijaan Henry ja Mark päätyvät roikkumaan kalliota Henryn äidin varassa. Henry hokee äidilleen rakastavansa tätä, mutta äiti päästää otteensa Henrystä kaikkien hänen tekojen jälkeen. Mark pelastuu ja näkee, kuinka alla oleva vesi muuttuu punaiseksi.

Rooleissa

Aiheesta muualla 
 Elokuva Rotten Tomatoesissa 

Vuoden 1993 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset psykologiset jännityselokuvat
20th Century Foxin elokuvat
Vainonen

Vainonen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Jorma Vainonen (1934–2007), suomalainen nuortenkirjailija
 Jyrki Vainonen (s. 1963), suomalainen kirjailija, suomentaja ja sanataiteen opettaja
 Leo Vainonen (s. 1952), ruotsalainen nyrkkeilijä
 Mikko Vainonen (s. 1994), suomalainen jääkiekkopuolustaja
 Vasili Vainonen (1901–1964), inkeriläissyntyinen neuvostoliittolainen balettimestari.
Alyn Ainsworth

Alyn Ainsworth (24. elokuuta 1924 – 4. lokakuuta 1990) oli brittiläinen laulaja ja tanssiorkesterin kapellimestari. Kun hän oli 14-vuotias, brittiläinen viihdemusiikin säveltäjä Herman Darewski löysi hänen kykynsä laulajana. Äänenmurroksen jälkeen hän opiskeli kitaran soittoa ja soitti paikallisissa tanssiorkestereissa. Vuonna 1951 hän siirtyi BBC:n Northern Dance -orkesterin sovittajaksi ja kapellimestariksi. Hän irtisanoutui BBC:ltä vuonna 1960 ja siirtyi juontajaksi ITV Granadan ohjelmaan Spot the tune.

1960-luvulla hän toimi myös sovittajana ja sovitti kappaleita esimerkiksi Kathy Kirbylle ja Vince Hillille sekä sovitti Shirley Basseyn hitin Big spender.

Ainsworth toimi Ison Britannian kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa vuosina 1975, 1976, 1978 ja 1990 sekä vuonna 1977 Belgian kapellimestarina. Näistä vuonna 1976 hän johti kilpailun voittoesityksen.

Lähteet

Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 1990 kuolleet
Brittiläiset kapellimestarit
Euroviisukapellimestarit
TASO 131

TASO 131 on suomalainen Vili Lehdonvirran vuonna 1998 julkaisema DOS-tietokonepeli PC-koneille. Peliä jaetaan nykyään freewarena. Peli on sivusta kuvattu moninpeli enintään neljälle pelaajalle ja ainoa tavoite on tuhota vastustajien tukikohdat. Peliä pelataan jaetulla ruudulla ja yhdellä näppäimistöllä. Pelaajat käyttävät toisiaan vastaan aseina helikoptereita, ohjuksia, maa- sekä laskuvarjojoukkoja. 

Pelaaja voi ohjata pelissä helikopteria tai ohjusta - muut joukot toimivat tekoälyn ohjaamina. Maajoukkoja voi ostaa vain pelin alussa, kun oma helikopteri tuhoutuu tai laskeutuu helikopterilla takaisin omaan tukikohtaan. Peliä voi pelata myös tekoälyä vastaan. Classic-pelimuodossa pelaajilla on valmiiksi rakennetut tukikohdat. Campaign-pelimuodossa pelaajilla on alkuresurssit, joilla rakentaa tukikohdan rakennukset sekä hankkia joukkoja.

Pelille on elokuussa 2012 julkaistu uudet kotisivut ja Mac-versio.

Aiheesta muualla 
 TASO 131:n kotisivut
 TASO 131:n tietosivu Suomipelit.fi:ssä (arkistoitu sivu)

Lähteet 

Ampumapelit
Freeware-pelit
MS-DOS-pelit
Suomessa kehitetyt videopelit
Indie-videopelit
Vuoden 1998 videopelit
C&A

C&A on hollantilainen koko perheen käyttövaatteisiin erikoistunut vaatekauppaketju, jolla on noin tuhat liikettä eri Euroopan maissa sekä Turkissa, Egyptissä ja Kiinassa. Sen tuotemerkkeihin kuuluvat Angelo Litrico, Canda, Clockhouse, Here+There, Palomino, Rodeo, Westbury, Yessica, Yessica Pure ja Your Sixth Sense.

Yrityksen perustivat vuonna 1841 veljekset Clemens ja August Brenninkmeijer alun perin tekstiilitehtaaksi. Heidän sukunsa oli käynyt tekstiilikauppaa jo 1600-luvulta asti kotikaupungistaan Saksan Mettingenistä.

Yritys toimii Alankomaissa, Belgiassa, Brasiliassa, Egyptissä, Espanjassa, Italiassa, Itävallassa, Kiinassa, Kroatiassa, Luxemburgissa, Meksikossa, Puolassa, Portugalissa, Ranskassa, Romaniassa, Saksassa, Serbiassa, Slovakiassa, Sloveniassa, Sveitsissä, Tanskassa, Tšekissä, Turkissa, Unkarissa ja Venäjällä. C&A oli vuodesta 1922 mukana myös Britannian kaupunkikeskustoissa ja ostoskeskuksissa, mutta joutui vetäytymään sieltä vuonna 2001 menetettyään asemia paitsi perinteisille vaatevalmistajille kuten Hennes & Mauritz ja Marks & Spencer, myös supermarketketjujen kuten Tescon ja Asdan monipuolistuville vaatevalikoimille. Vuonna 2009 C&A vetäytyi Argentiinan markkinoilta.

Alankomaiden rikkaimpiin kuuluva Brenninkmeijerin perhe omistaa C&A-ketjun Sveitsiin perustamansa Cofra Holding AG:n kautta. Perheen jäsenet myös asuvat nykyisin Sveitsissä sen Alankomaita edullisemman verotuksen takia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vaateliikkeet
Vaatemerkit
Alankomaalaiset yritykset
Kauppaketjut
Pähkähullu perheloma

Pähkähullu perheloma (eng. Johnson Family Vacation) on vuonna 2004 ilmestynyt yhdysvaltalainen perhekomediaelokuva. Laajasta kritiikistä huolimatta elokuva oli kaupallinen menestys.

Eripurainen perhe lähtee autolla vuosittaiseen sukukokoukseen Missouriin, tavoitteenaan napata Vuoden perhe -palkinto. Matkalla tulee vastaan monenlaisia mutkia ja sotkuja. Tien päällä he joutuvat mm. taisteluun pelottavan rekkakuskin kanssa ja poimivat kyytiin voodoota harrastavan liftarin. Lisäksi vanhempien ja lasten pitää yrittää selvitä toisistaan.

Näyttelijät

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat 
Yhdysvaltalaiset perhe-elokuvat
Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Phelim O’Neill

Sir Felim O'Neill of Kinard (myös Phelim MacShane O'Neill, ; k. elokuussa 1653) oli irlantilainen aatelinen, joka johti Irlannin vuoden 1641 kapinaa.

O’Neill oli syntynyt noin vuonna 1604. Hänet valittiin vuonna 1641 Irlannin parlamenttiin, jossa hän esiintyi kuningas Kaarle I:n tukijana. O’Neill käynnisti Englannin valtaa vastaan tähdätyn kapinan valtaamalla 22. lokakuuta 1641 Ulsterissa sijainneen strategisesti tärkeän Charlemontin linnan. Hän väitti saaneensa operaatioon valtuutukseen kuninkaalta. Kapinaan osallistuneet O’Neillin alaiset katoliset sotilaat syyllistyivät seuraavina kuukausina Ulsterin protestanttisten uudisasukkaiden surmaamiseen. O’Neill yritti jatkaa Ulsterin valtaamista ja saartoi joukkoineen usean kuukauden ajan Droghedan kaupunkia, kunnes joutui lopulta perääntymään huhtikuussa 1642. Tämän ja muiden takaiskujen jälkeen hän luovutti kapinallisten ylipäällikkyyden sukulaiselleen ja kilpailijalleen Owen Roe O’Neillille. Phelim O’Neill oli Irlannin katolisen konfederaation jäsen yksitoistavuotisen sodan aikana, jossa hän taisteli Owen Roe O’Neillin johtamana.

Owen Roe O’Neillin kuoltua vuonna 1649 Phelim yritti huonolla menestyksellä saada takaisin itselleen konfederaation armeijan johdon. Hän jäi vangiksi 1652 Oliver Cromwellin valloitettua Irlannin ja hänet teloitettiin seuraavana vuonna.

Lähteet 

Irlantilaiset kapinajohtajat
Irlantilaiset teloitetut
1600-vuosikymmenellä syntyneet
Vuonna 1653 kuolleet
Lohjan satamarata

Lohjan satamarata oli noin viiden kilometrin pituinen rautatie, joka ulottui Lohjan rautatieasemalta Pitkäniemeen, Lohjanharjun länsipuolelle. Se rakennettiin vuosina 1927–1928. Satamarata korvasi Lohjan sähkörautatien vuonna 1930, jolloin kaikki liikenne siirtyi satamaradalle. Satamaradan liikenne koostui lähinnä tavarajunista, jotka kuljettivat lastia Pitkäniemen paperitehtaille. Sen varrella sijaitsi yksi asema, Tytyrin seisake (ent. Lohjan kauppala).

Tavarajunaliikenne päättyi satamaradalla vuonna 2010, jonka jälkeen sillä kulki vain satunnaista museojunaliikennettä. Viimeinen satamaradalla kulkenut juna oli Keitele-museon järjestämä lättähattukyyti Tytyrin seisakkeelle elokuussa 2012. Sitä edelsi viikkoa aiemmin Tka7-veturilla radantarkastusajo, joka ajettiin Lohjanjärven liikennepaikalle asti. Tämän jälkeen Lohjanjärven liikennepaikalle ei enää ajettu. Satamarata suljettiin seislevyllä Lohjan rautatieasemalta keväällä 2013. Virallisesti rataosa suljettiin 5. lokakuuta 2014, kun sen kunnossapito lopetettiin. 

Kesäkuun alkupuoliskolla 2020 satamaradalle johtava vaihde purettiin Lohjan asemalta. Syksyllä 2020 rata purettiin kokonaan. Raiteita jäi ainoastaan Tytyrin seisakkeen lähelle vanha sivuraide, eikä myöskään Mondille johtavaa raiteistoa purettu. Paikalle päätettiin rakentaa pyöräilyn ja jalankulun väylä, jonka ensimmäinen osa Pitkäniemestä Lohjan museolle avattiin kesällä 2021. Seuraavana kesänä toinen osa museolta Ventelään valmistui.

Turvalaitteet
 

Lohjan satamaradalla ei varsinaisesti ollut muita turvalaitteita kuin tasoristeyksiä. Tasoristeyksiä oli yhteensä neljä, ja ne sijaitsivat Lempolantiellä sekä Karstuntiellä. Siltoja rataosalla oli kolme.

Lempolantien tasoristeys oli toteutettu puolipuomein, kevyen liikenteen kokopuomein sekä liikennevalo-ohjauksella. Varoituslaitoksen valkoinen valo ei ollut päällä jos liikennevalot toimivat, mutta tarpeen tullen punainen valo syttyi vilkkumaan, jos oli tulossa juna. Samalla liikennevalot vaihtuivat punaisiksi. Tämä tasoristeys on sijainnut kahdella eri paikalla, ennen nykyistä paikkaa se sijaitsi muutamia metrejä lähempänä Lohjanjärven liikennepaikkaa.

Karstuntien tasoristeys oli toteutettu puolipuomein sekä kevyen liikenteen kokopuomein. Karstuntie oli myös sijainnut kahdella paikalla, niin kuin edellä mainittu Lempolantie. Karstuntien vanha varoituslaitos oli toteutettu ääni- ja valovaroituslaittein. Karstuntien varoituslaitos kärsi usein toimintahäiriöistä. Esimerkiksi vuonna 2012 Lohjan satamaradalla ei ollut ollut ajoa vuoteen jonka takia Karstuntien varoituslaitoksen puomit nousivat ennen kuin juna oli ollut ylikäytävällä asti. Tämä johtuu siitä, että ruoste kiskoissa oli sekoittanut virtapiirit, jonka takia tasoristeys saattaa tehdä erilaisia virheitä toiminnassa.

Kumpikin tasoristeyslaitos purettiin vuonna 2015, jonka jälkeen Lempolantiellä eivät ole liikennevalotkaan enää olleet toiminnassa. Radan tasoristeyksien eteen oli sijoitettu junaa varten tasoristeysopastin, joka kertoo, onko varoituslaitos hälyttänyt tarpeeksi.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

Lohjan liikenne
Suomen entiset rautatiet
Suomen satamaradat
Lohjan historia
Kraftnät Åland


Kraftnät Åland AB on vuonna 1997 perustettu ahvenanmaalainen energiayhtiö, joka hoitaa sähköverkkoa ja tarjoaa sähkönsiirtopalveluja Ahvenanmaalla. Kraftnät Ålandilla on väliaikainen laillinen monopoli Ahvenanmaan pääsähkönsiirtoverkkoon, jonka se myös omistaa. Lähinnä maakunnan ja kuntien omistamaa Kraftnät Ålandia voidaan pitää yleishyödyllisenä yhteisönä, jonka tulot kertyvät pääasiassa siirtopalveluista, mutta se saa tuloja myös tasepalveluista sekä käyttämättömien päästöoikeuksien myynnistä ja valokuidun vuokrauksesta.

Vuonna 2012 Kraftnät Ålandin omistus jakautui seuraavasti: Ahvenanmaan maakuntahallitus (46,84 %), Ålands Elandelslag (28,10  %), Maarianhaminan kaupunki (18,73 %) ja Ålands Energi AB (6,24 %) sekä saaristokunnat ja Ahvenanmaan tuottajayhdistys (0,09  %).

Siirtoverkko 

Kraftnät Ålandin hallinoima siirtoverkko on pituudeltaan 312,6 kilometriä ja siihen kuuluu 18 sähköasemaa. Verkosta 110 kV:n maakaapelia on 60,4 kilometriä ja 45 kV:n 85 kilometriä. 110 kV:n ilmajohtoa on 15,7 kilometriä ja 45 kV:n 151,5 kilometriä.

Varavoimalat 

Varavoimana Kraftnät Åland käyttää vuonna 2005 käyttöön otettua omistamaansa 20 MW:n kaasuturbiinilaitosta. Lisäksi yrityksellä on sopimus Mariehamns Energi Ab:n kanssa sen koko varavoimakapasiteetin käytöstä, yhteensä 48 MW.

Merikaapelit 

Kraftnät Åland omistaa Ahvenanmaan ja Ruotsin välisen 110 kV:n merikaapelin, 80 megawatin vaihtosähkökaapelin, joka otettiin käyttöön vuonna 2000. Kraftnät Åland ostaa tasesähköä Svenska kraftnätiltä, jonka kanssa se on tehnyt järjestelmän käyttösopimuksen, ja myy sille tasesähköä. Tasepalveluiden tuottamat tulot ovat kuitenkin suhteellisen vähäiset. Kraftnät Åland myös vuokraa valokuitua Ruotsin-yhteydeltä, mutta toiminto ei ole merkittävä osa liiketoimintaa.

Ahvenanmaa–Naantali-merikaapeli on Ahvenanmaan Jomalan ja Manner-Suomen Naantalin välinen Kraftnät Ålandin noin 160 kilometrin pituinen merikaapeliyhteys. Yhteyden siirtokapasiteetti on 100 megawattia. Merikaapeliyhteys tarvitaan turvaamaan Ahvenanmaan sähköntarve poikkeustilanteiden varalta ja tulevaisuudessa sitä pitkin voidaan siirtää esimerkiksi Ahvenanmaan tuulienergiaa mantereelle. Merikaapeliyhteys otettiin käyttöön vuoden 2015 lopussa. 13. joulukuuta 2012 Kraftnät Åland solmi sopimuksen ABB:n kanssa merikaapelin rakentamisesta. Sopimuksen hinta on 100 miljoonaa euroa. Kokonaisuudessaan Kraftnät Ålandin hankkeen arvo on 125 miljoonaa euroa, josta yhtiö sai tukea Suomen valtiolta lähes puolet, 48,6 prosenttia kokonaiskustannuksista. Merikaapeliyhteys on varayhteyskäytössä, mutta se yritetään saada osittain markkinoiden käyttöön vuonna 2016.

Näiden suurjänniteyhteyksien lisäksi Ahvenanmaan 45 kV verkko on kytketty 9 megawatin merikaapeliyhteydellä Brändöstä Kustaviin Carunan verkkoon.

Lähteet 

Ahvenanmaalaiset yritykset
Suomalaiset energiayhtiöt
Andrea Aghini

Andrea Aghini Lombardi (s. 29. joulukuuta 1963 Livorno) on italialainen entinen ralliautoilija.

Aghini voitti urallaan yhden MM-osakilpailun, vuoden 1992 San Remon rallin ajaessaan Lancian tehdastallin autolla. Samana vuonna hän voitti myös Mestareiden kisan.

Aghinia pidettiin yleisesti asvalttispesialistina.

Italialaiset ralliautoilijat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Keltakosmos

Keltakosmos eli keltakosmoskukka (Cosmos sulphureus) on kosmosten sukuun kuuluva laji. Sitä käytetään ryhmäkasvina kukkapenkeissä sekä leikkokukkana. Keltakosmoskukka on lähtöisin Etelä-Amerikasta. Kasvi on korkeudeltaan 40–70 cm. Kukan värisävy vaihtelee keltaisen ja oranssinpunaisen välillä. Lehdet ovat muodoltaan syväliuskaiset. Keltakosmoskukka kukkii heinäkuulta myöhään syksyyn. Kasvi menestyy aurinkoisella paikalla vähäravinteisessa ja multavassa maassa. Taimet esikasvatetaan keväällä ja se on hyvä aloittaa huhtikuulla. Istutettaessa avomaalle taimet istutetaan 20 cm välein. Kasvatus samanlainen kuin punakosmoskukalla (Cosmos bipinnatus).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Keltakosmos(kukka) (Cosmos sulphureus)
 Puutarha.net: Keltakosmos(kukka) (Cosmos sulphureus)
 United States Department of Agriculture (USDA): Cosmos sulphureus 
 Flora of China: Cosmos sulphureus 

Kosmoskukat
Kerberos (pilalehti)

Kerberos oli pääasiassa piirroksille omistettu suomalainen ruotsinkielinen pilalehti, joka ilmestyi vuosina 1917–1921. Lehdestä julkaistiin 1917–1918 myös suomenkielistä painosta, jossa oli sama kuvitus, mutta eri tekstisisältö. Kerberos-lehden tunnushahmona oli antiikin mytologian kolmipäinen Kerberos-koira.

Kerberos oli omistettu varsinkin pilapiirrostaiteen edistämiselle ja sitä on sanottu suomalaisen pilalehdistön taiteellisesti korkeatasoisimmaksi julkaisuksi. Sen alaotsikkona oli Konstrnärliga publikationen. Tidskrift för satir och humör (”Taiteellinen julkaisu. Aikakauslehti satiiria ja huumoria varten”). Kerberoksen perustivat pilalehti Fyrenistä erimielisyyksien vuoksi lähteneet kuvittajat. Lehden toimituskunnan muodostivat Heino Aspelin, Werner von Essen, Oscar Furuhjelm, Albert Gebhard, Carolus Lindberg ja Wäinö Palmqvist. Sekä ruotsin- että suomenkielisen version toimittajana toimi vuonna 1917 Topi Vikstedt. Lehden alkaessa ilmestyä uudelleen sisällissodan jälkeen syksyllä 1918 hänet korvasi Harry Röneholm. Kerberos tuli tunnetuksi nuorten taiteilijoiden esittäytymispaikkana ja siihen piirsivät tuon ajat parhaat suomalaiset pilapiirtäjät lukuun ottamatta Eric Vasströmiä, joka pyöritti samaan aikaan omaa kilpailevaa lehteään Hovnarrenia. Ahkeria Kerberoksen kuvittajia olivat Vikstedt, Väinö Alhonen, Signe Hammarsten-Jansson, Henry Ericsson, Marcus Collin, Jalmari Ruokokoski, Alvar Cawén, Ilmari Aalto ja Eero Nelimarkka. Myös nuori Alvar Aalto piirsi ja kirjoitti lehteen.

Kerberoksessa suosittiin sivujen vapaata taittoa ja kokonaan kuvituksella täytettyjä sivuja. Lehden piirtäjät saivat toteuttaa jopa ilmoitus- ja mainossivut vapaan taiteellisen ilmaisun hengessä, jolloin niistä tuli varsin omaperäisiä. Vaikka Kerberoksen pääpaino oli kuvituksessa, myös kirjallinen sisältö oli monipuolinen. Kulttuuriliberaali lehti salli kirjoittajilleen vapauden yksilölliseen linjaan ja ilmaisuun. Ruotsinkieliseen laitokseen kirjoittivat muun muassa Ragnar Eklund, Hjalmar Procopé, Aleko Lilius, Arvid Mörne, Axel Gabriels, Max Hanemann, Jarl Hemmer, Kalle Nyström, Jonatan Reuter ja Guy Topelius. Suomenkielisen laitoksen tekstit kirjoitti Väinö Nuorteva ja vierailevina kirjoittajina toimivat muun muassa Ilmari Kianto, Joel Lehtonen, Aaro Hellaakoski, Larin-Kyösti, L. Onerva, Viljo Kojo ja Yrjö Soini. Myöhemmin kirjoittajat vähenivät ja Kerberos jouduttiin 1920-luvun alussa lakkauttamaan sen taloudellisen tappiollisuuden vuoksi.

Kerberoksen poliittinen linja oli oikeistolainen ja sosialisminvastainen. Se vastusti myös innokkaasti kieltolakia.

Lähteet
Ari Uino: Pilalehtien monenkirjava sukupuu, teoksessa Suomen lehdistön historia 8: Yleisaikakauslehdet. Aikakauslehtien liitto/Kustannuskiila 1991.

Viitteet

Suomalaiset ruotsinkieliset aikakauslehdet
Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Suomalaiset pilalehdet
Riikka Korppi-Tommola

Riikka Maija Elina Korppi-Tommola (s. 28. huhtikuuta 1960 Varkaus) on suomalainen tanssin tutkija ja entinen tanssija.

Ura

Korppi-Tommola toimi tanssijana Helsingin kaupunginteatterin tanssiryhmässä vuosina 1980–2000. Hän tanssi muun muassa Jorma Uotisen, Carolyn Carlsonin, Marjo Kuuselan, Tommi Kitin, Kenneth Kvarnströmin ja Tero Saarisen koreografioissa.

Tanssiuransa jälkeen Korppi-Tommola aloitti teatteritieteen opinnot Helsingin yliopistossa. Hän valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 2013 suomalaista 1960-luvun tanssitaidetta käsittelevällä väitöskirjallaan Toisia liikkeitä, uusia virtauksia. Suomalaisen modernin tanssin muutosprosessi 1960-luvulla. Hän on toiminut opetustehtävissä muun muassa Kansallisoopperan balettioppilaitoksessa ja Helsingin yliopistossa teatteritieteen yliopistonlehtorina.

Yksityiselämä

Korppi-Tommola on ollut naimisissa Esko Salmisen kanssa. Näyttelijä Kreeta Salminen on heidän tyttärensä.

Lähteet
¨

K
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Teatterintutkijat
Ollisbackenin–Brantbackenin muinaisjäännösalue

Ollisbackenin ja Brantbackenin muinaisjäännösalueet sijaitsevat Kruunupyyn kunnassa Seljeksentien varrella. Alueet muodostavat yhtenäisen kokonaisuuden, jolta löytyy lähteestä riippuen neljästä seitsemään asumuspainannetta, sekä muutamia kiviröykkiöitä. Alueen läpi kulkevan Seljeksentien ojaleikkauksesta on löydetty kivikautiseen toimintaan liittyvää kvartsikiveä. Yhden kiviröykkiön keskellä on suuri kallellaan oleva kivipaasi. Alueella olevia asumuspainanteita on nimitetty aiemmin myös jätinkirkoiksi, jota ne kuitenkaan eivät ilmeisesti ole. 

Alueella ei ole tehty tarkempia arkeologisia tutkimuksia, mutta se on rauhoitettu muinaismuistolain nojalla. Seljeksentien eteläpuolinen Ollisbackenin alue on merkitty maastoon kuparisella "Muinaismuisto" kyltillä, mutta alue jatkuu myös tien pohjoispuolelle.

Lähteet 

Suomen muinaisjäännökset
Kivikausi
Kruunupyy
Pohjanmaan historia
Kiinanritarinkannus

Kiinanritarinkannus (Delphinium grandiflorum) on ritarinkannusten sukuun kuuluva kasvilaji. Sen varret ovat haaroittuneet ja kukinto on harva. Kukat ovat väriltään sinisiä ja lehdet ovat liuskoittuneet. Kiinanritarinkannus kukkii kesäkuulta heinäkuulle. Kasvi on 40-80 cm korkea ja se kestää hyvin talvea. Sitä tavataan luonnonvaraisena Länsi-Kiinassa ja Itä-Siperiassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kiinanritarinkannus (Delphinium grandiflorum)
 Puutarha.net: Kiinanritarinkannus (Delphinium grandiflorum)
 United States Department of Agriculture (USDA): Delphinium grandiflorum 
 Flora of China: Delphinium grandiflorum 

Ritarinkannukset
PT-91

PT-91, toiselta nimeltään Twardy, on puolalainen 1990-luvun alussa käyttöön otettu taistelupanssarivaunu. Vaunu on jatkokehityksen tulos Neuvostoliitossa valmistetusta T-72-panssarivaunusta. PT-91 on käytössä Puolan- ja Malesian asevoimissa.

Kehitys

PT-91:n kehitti yhtiö nimeltä Zakłady Mechanicze Bumar Łabędy. Vaunu perustui T-72 vaunun M1 version pohjalle. Kyseistä versiota oli valmistettu Puolassa jo useiden vuosien ajan. Ensimmäinen PT-91-prototyyppi valmistui vuonna 1992 ja siirtyi asevoimien kokeilukäyttöön. Vaunun olennaisimmat erot T-72M1 vaunuun ovat reaktiivipanssari ERAWA-1 ja ERAWA-2 tornissa ja rungossa, OBRA laservaroitusjärjestelmä ja sen kanssa toimivat 12 Tellur savuheittimet, uusi ammunnanhallintajärjestelmä ja laseretäisyysmittarit, tykin stabilointi, sekä uusi 850 hevosvoiman moottori.

Vuonna 2003 Malesia osti PT-91-vaunuja Puolasta 375 miljoonan dollarin arvoisella sopimuksella, johon sisältyi 48 taistelupanssarivaunua, sekä muun muassa niiden ammuksia ja koulutusta laitteiden käyttöön. Malesiaan myytäviin vaunuhin on tehty edelleen joitakin muutoksia, kuten 1 000:n hevosvoiman dieselmoottori, sekä uudemmat tulenhallinta- ja tykin stabilisaatiojärjestelmät.

Käyttäjämaat
, 232 vaunua
, 48 vaunua

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

Puolalaiset taistelupanssarivaunut
Cornelia Fort

Cornelia Clark Fort (2. helmikuuta 1919 – 21. maaliskuuta 1943) oli yhdysvaltalainen lentäjä, joka tuli kuuluisaksi kahdesta ilmailun historiaan liittyvästä tapauksesta. Fort oli ensimmäinen yhdysvaltalainen lentäjä, joka kohtasi Japanin ilmavoimien koneita Pearl Harborin hyökkäyksen alkaessa ja pakeni täpärästi hyökkäystä laskeuduttuaan. Seuraavana vuonna Fortista tuli Women Airforce Servicen toinen jäsen ja hän oli ensimmäinen naispuolinen lentäjä, joka sai surmansa aktiivipalveluksessa.

Varhainen elämä ja ura 

Fort syntyi varakkaaseen perheeseen Nashvillessä, Tennesseessä. Hänen isänsä, Rufus Elijah Fort oli vakuutusyhtiö National Life and Accident Insurance Companyn perustaja. Fort valmistui Sarah Lawrence Collegesta vuonna 1939. Hän oli jo varhain kiinnostunut lentämisestä ja hankki lopulta lentolupakirjan Havaijilla.

Hyökkäys Pearl Harboriin 

Työskennellessään siviili-ilmailun lennonopettajana Pearl Harborissa Fortista tuli sattumalta yksi ensimmäisistä Japanilaisten hyökkäyksen silminnäkijöistä. 7. joulukuuta, 1941 Fort oli ilmassa Pearl Harborin yläpuolella opettamassa lentoonlähtöä ja laskeutumista. Fortin lisäksi ilmassa oli samaan aikaan vain muutama siviililentokone. Fort näki sotilaskoneen lentävän suoraan kohti ja hän otti ohjauksen konetta lentäneelta oppilaalta. Fort väisti kohti tullutta konetta nousemalla ylös ja tällöin hän näki koneen siipiin maalatun nousevan auringon. Hyvin pian tämän jälkeen hän näki savua nousevan Pearl Harborista ja pommikoneiden saapuvan. Fort laskeutui John Rodgersin siviililentoasemalle lähelle Pearl Harborin suuta. Japanilaiset zero-hävittäjät tulittivat konetta ja kiitotietä Fortin juostessa pakoon. Lentoaseman johtaja sai surmansa ja kaksi muuta lennolla ollutta konetta eivät palanneet.

Sotilasura 

Japanilaisten hyökkäyksen johdosta kaikki siviili-ilmailu kiellettiin Havaijilla ja Fort palasi mantereelle vuoden 1942 alussa. Hän osallistui sotavelkakirjoja esittelevään lyhytelokuvaan ja tämän johdosta hänet kutsuttiin puhujaksi erilaisiin tilaisuuksiin. Myöhemmin samana vuonna Nancy Lowe kutsui hänet vasta perustamaansa Women's Auxiliary Ferrying squadroniin (WASF), joka hoiti Yhdysvaltojen sisällä tapahtuvia sotilaslentokoneiden siirtotehtäviä.

Kuolema 

Cornelia Fortista tuli ensimmäinen WASFin palveluksessa kuollut henkilö 21. maaliskuuta 1943 kun hänen lentämäänsä koneeseen törmäsi toinen lentokone Merkelin kaupungin lähistöllä Texasissa. Kuolemansa iakana Fort oli yksi WASFin ansioituneimmista lentäjistä. Hänen hautakiveensä on kaiverrettu "Killed in the Service of Her Country", "Kaatunut maansa palveluksessa".

Perintö 

Cornelia Fort esiintyi Jeff Donnellin esittämänä elokuvassa Tora! Tora! Tora!.

East Nashvillessä sijaitseva Cornelia Fort Airpark on nimetty hänen mukaansa.

Yhdysvaltalaiset lentäjät
Lassi Nurmos

Lassi Nurmos (s. 24. heinäkuuta 1994, Haukipudas) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana Ykkösen FC KTP:ssa. Nurmos debytoi Veikkausliigassa kaudella 2014 RoPS:in riveissä. Nurmos on pelannut myös 177 Ykkösen ottelua AC Oulussa.

Seurajoukkueet 

Lassi Nurmoksen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2011, kun hän nousi vain 16-vuotiaana Ykkösessä pelanneen AC Oulun kokoonpanoon. Nurmos pelasi kausina 2011–2013 yhteensä 54 Ykkösen ottelua. Kaudella 2013 joukkueen kapteeniksi valittu Nurmos pelasi vain seitsemän ottelua, kun vakava loukkaantuminen päätti kauden jo kesäkuussa.

Nurmos siirtyi kaudeksi 2014 Veikkausliigassa pelanneeseen RoPS:iin. Nurmos debytoi Veikkausliigassa 23. huhtikuuta 2014 ottelussa RoPS–FC Inter. Nurmos pelasi kaudella 2014 yhteensä 16 liigaottelua, joista 12 avauskokoonpanossa. RoPS oli kaudella 2014 Veikkausliigassa kymmenes. RoPS ja Nurmos purkivat sopimuksen Veikkausliiga-kauden alettua huhtikuussa 2015 ja Nurmos siirtyi takaisin Ykköseen AC Oulun riveihin. Nurmos pelasi kausina 2015–2016 yhteensä 53 Ykkösen ottelua. Hän saavutti kaudella 2016 sadan sarjaottelun rajan AC Oulun paidassa ja toimi toistamiseen joukkueen kapteenina.

Nurmos siirtyi kaudeksi 2017 Veikkausliigassa pelanneeseen PS Kemiin. Nurmos valittiin joukkueen kapteeniksi, ja hän pelasi kaudella 2017 yhteensä 22 liigaottelua, joista 18 avauskokoonpanossa. PS Kemi oli kaudella 2017 Veikkausliigassa kymmenes. Nurmos palasi kaudeksi 2018 jälleen Ykkösen AC Ouluun. Hänet valittiin kolmannen kerran joukkueen kapteeniksi, ja Nurmos pelasi kaudella 2018 yhteensä 22 Ykkösen ottelua. Nurmos teki jatkosopimuksen AC Oulun kanssa myös kausista 2019–2020. Kaudella 2019 Nurmos pelasi yhteensä 27 Ykkösen ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Nurmos pelasi kaudella 2020 yhteensä 21 ottelua AC Oulun kapteenina, kun joukkue voitti Ykkösen ja nousi Veikkausliigaan. Hän teki AC Oulun kanssa sopimuksen myös kaudesta 2021.

Maajoukkue 

Lassi Nurmos debytoi ikäluokkansa (1994) maajoukkueessa 16-vuotiaana 24. tammikuuta 2011 Minskissä pelatussa ottelussa Belgia–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa 20 ottelua.

Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Nurmos debytoi 20-vuotiaana 17. tammikuuta 2015 Pietarissa pelatussa ottelussa Turkmenistan–Suomi. Nurmos pelasi neljä nuorten maaottelua.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Lassi Nurmos Palloliiton sivuilla
 Lassi Nurmos Veikkausliigan sivuilla
 Lassi Nurmos Soccerwayn sivuilla

Suomalaiset jalkapalloilijat
AC Oulun pelaajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Bekim Balaj

Bekim Balaj (usein myös muodossa Bekim Bala; s. 11. tammikuuta 1991 Reç, Albania) on albanialainen jalkapalloilija, joka edustaa Kroatian pääsarjassa 1. HNL:ssä pelaavaa HNK Rijekaa. Oikeajalkainen Balaj on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa myös Albanian jalkapallomaajoukkueessa.

Ura 
Balaj on KS Vllaznian kasvatti. Vuonna 2010 hän siirtyi turkkilaiseen Gençlerbirliği SK:hon. Balaj oli seurassa vain yhden kauden ajan, ennen kuin palasi takaisin kotimaahansa ja KF Tiranaan. Albanian pääkaupungissakin Balaj viihtyi vain kauden, ennen kuin siirtyi Tšekin suurseuraan AC Sparta Prahaan. Hänen alkunsa seurassa oli lupaava, mutta vuonna 2013 Balaj siirtyi lainalle puolalaiseen Jagiellonia Bialystokiin. Puolalaisseurassa pelejä kertyi 31 ja maaleja seitsemän yhden kauden aikana, joten toinen prahalaisseura Slavia Praha osti Balajn kesällä 2014. 13 ottelun ja kolmen maalin jälkeen Balaj siirtyi tammikuun 2015 siirtoikkunassa Kroatian pääsarjan 1. HNL:in HNK Rijekaan.

Albanian jalkapallomaajoukkueessa 187 senttimetriä pitkä Balaj debytoi vuonna 2012. Hän on pelannut maajoukkueessa tähän mennessä viisi ottelua ja tehnyt yhden maalin. Tuo Balaj'n ainoa maaottelumaali oli upea volleymaali vaikeasta asennosta, joka ratkaisi EM-karsintaottelun Portugalia vastaan syyskuussa 2014. Balaj on myös pelannut Albanian nuorten maajoukkueissa.

Lähteet 
 
 http://www.national-football-teams.com/player/49384/Bekim_Balaj.html

Albanialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Simo Roiha

Simo Roiha (s. 27. joulukuuta 1990 Rovaniemi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2022 Ykkösessä pelaavaa Turun Palloseuraa. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.

Liigadebyyttinsä Roiha teki kaudella 2014 ja onnistui heti ensimmäisellä kaudellaan murtautumaan säännöllisesti pelaavaan Rovaniemen Palloseuran (RoPS) kokoonpanoon. Kauden 2014 aikana tapahtunut loukkaantuminen keskeytti hetkeksi uran RoPS:ssa. Paluu seuran riveihin tapahtui kauden 2015 lopulla. Kuntoutuminen ei kuitenkaan onnistunut täydellisesti, joten kauden 2016 Roiha pelasi ainoastaan muutamana Kakkosen ottelun rovaniemeläisen Santa Clausin riveissä. Paluu RoPS:n Veikkausliigajoukkueeseen tapahtui kaudella 2017. Roihan rooliksi RoPS:n riveissä vakiintui pelata vain osa peliajasta eli lähteä vaihtoon tai tulla vaihdosta kentälle. Vaikka kauden 2018 jälkeen RoPS ja Roiha joukkueessa saavutti toisen hopeansa. Sopimusta RoPS:n kanssa ei kuitenkaan jatkettu, joten Roiha siirtyi kaudeksi 2019 Veikkausliigaan nousseen kokkolalaisen KPV:n riveihin.

Kaikkiaan Simo Roiha on kauden 2019 loppuun menessä pelannut Veikkausliigassa neljän kauden aikana 128 ottelua ja tehnyt niissä 22 maalia.

Saavutukset
 Kaksi SM-hopeaa kaudella 2015 ja kaudella 2018 RoPS:n riveissä

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Krimin niemimaan parlamenttivaalit 2014

Krimin niemimaan parlamenttivaalit 2014 järjestettiin 14. syyskuuta 2014 kahdella vaalialueella Venäjän federaation vaalilainsäädännön mukaan: Sevastopolin liittovaltiokaupungissa ja muualla Krimin niemimaalla Krimin autonomisessa tasavallassa. Vaalit järjestettiin keväällä tapahtuneen alueen Venäjään liittämisen jälkeen. Kansainvälisoikeudellisesti vain Venäjä on pitänyt vaaleja laillisina, koska kansainvälinen yhteisö katsoo Krimin autonomisen tasavallan olevan osa Ukrainaa.

Vaaleissa oli 803 ehdokasta ja 12 puoluetta edustettuina. Kello 18 mennessä Moskovan ja samalla paikalliseen venäläiseen aikaan oli äänestänyt 45 % äänioikeutetuista. Vaalihuoneistot suljettiin kello 20 paikalliseen venäläiseen aikaan.

Äänestysprosentti jäi 60 %:iin, ja puolueista annetuista äänistä sai Yhtenäinen Venäjä 70,4 %, Venäjän liberaalidemokraattinen puolue 9,3 % sekä Venäjän federaation kommunistinen puolue 6,6 %. Äänioikeutetuista Yhtenäistä Venäjää äänesti 42,2 %, Liberaalidemokraattista puoluetta 5,6 % ja Venäjän federaation kommunistista puoluetta 4,0 %, yhteensä 51,8 %.

Ovensuukysely

Otos ovensuukyselyssä oli 3600 äänestänyttä, joista 202 ei kertonut sitä, mitä äänesti. Kysely suoritettiin  110 äänestyspaikalla virheen ollessa 1,5%. Äänestysprosentiksi jäi 60% äänioikeutetuista. Vaaliin osallistui 12 puoluetta, joista kolme ylitti viiden prosentin äänikynnyksen. Loput neljä puoluetta saivat noin prosentin äänistä.

Kolmen äänikynnyksen ylittäneiden puolueiden saamien äänten osuus oli 51,76% äänioikeutetuista. Ne kaikki kannattavat Venäjän yhtenäisyyttä.

Lähteet 

Krim
Vuoden 2014 vaalit
Ukrainan vaalit
Corneliu Dan Georgescu

Corneliu Dan Georgescu (s. 1. tammikuuta 1938 Craiova) on romanialainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä. Hän opiskeli Bukarestin kansallisessa musiikkiyliopistossa vuosina 1956–61 ja osallistui myöhemmin Darmstadtin kursseille (1970, 1974). Georgescu sai kuusi palkintoa Romanian säveltäjä- ja musikologiliitolta (1969–85). Lisäksi hänelle myönnettiin George Enescu -palkinto ja Radio Românian palkinto (molemmat 1974).

Georgescu on kirjoittanut useita etnomusikologisia teoksia ja artikkeleita moniin julkaisuihin. Hän työskenteli tutkijana Bukarestin Etnografian ja folkloristiikan Constantin Brăiloiu -instituutissa (1962–83) ja johti sen musiikin laitosta (1976–80). Hän on myös toiminut taidehistorioitsijana. Sittemmin hän asettui Saksaan, jossa hän työskenteli Kansainvälisessä perinnemusiikki-instituutissa (1989–91) ja Freie Universität Berlinissä (1991–94).

Georgescun sävellyksiin lukeutuvat ooppera Model Mioritic (omaan librettoon, 1973) ja Homage to Tuculescu (kolmen sinfonian kokonaisuus, 1975–85). Lisäksi hän on säveltänyt muun muassa lukuisia kamarimusiikkiteoksia, pianokappaleita ja elektroakustista musiikkia.

Lähteet 

Romanialaiset säveltäjät
Etnomusikologit
Musiikkikirjailijat
Oopperasäveltäjät
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Canon de 164 mm Modèle 1893

Canon de 164 mm Modèle 1893 oli ranskalainen keskiraskas laivatykki, joka oli apuaseena Ranskan laivaston predreadnought-taistelulaivoissa ja panssariristeilijöissä ensimmäisessä maailmansodassa. Sitä käytettiin lisäksi rautatietykistössä kummassakin maailmansodassa ja rannikkotykkinä toisessa maailmansodassa.

Tykki korvattiin parannellulla Modèle 1893/96 tykillä.

Suunnittelu 
Canon de 164 Modéle 1893 oli 45 pituuskaliiperin ajalle tyypillinen ranskalaisvalmisteinen keskiraskas tykki. Se oli varustettu kierrelukolla ja siinä käytettiin kartussilaukausta.

Laivatykit 
Aluksille Modèle 1893 ja Modèle 1893/96 tykit asennettiin kasematteihin ja niiden korotuskulmat olivat -10 - +25 astetta. Ne käyttivät 52 kilogramman ammuksia, joiden lähtönopeus oli 865 metriä sekunnissa. Tykin tehokas maksimikantama oli 9000 metriä. Tykkiä asennettiin myös jonkin verran yksi ja kaksiputkisiin torneihin.

Lähteet 

Laivatykit
Korppi-Tommola

Korppi-Tommola on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Aura Korppi-Tommola (s. 1949), historiantutkija ja professori
 Heikki Korppi-Tommola (1926–2018), arkkitehti
 Jouko Korppi-Tommola (s. 1945), fysikaalisen kemian professori
 Riikka Korppi-Tommola (s. 1960), tanssija ja tanssin tutkija
Oskari Qvick

Oskari Qvick (s. 15. joulukuuta 1997) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa Veikkausliigaa FC Interin riveissä. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja ja hänen pelinumeronsa on 28. Debyyttinsä liigatasolla Qvick teki kaudella 2013 vasta 15-vuotiaana. Miesten liigaotteluissa Qvick ei ole vielä saanut suurempaa vastuuta, vaan hän pelaa edelleen tiiviisti Interin A- ja B-junioreiden mukana. Hän on saanut tililleen seitsemän ottelua Suomen poikamaajoukkueissa.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Filadélfeia-Chalkidóna

Filadélfeia-Chalkidóna ( eli Δήμος Φιλαδελφείας-Χαλκηδόνος, Dímos Filadelfeías-Chalkidónos) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 3,73 neliökilometriä ja väkiluku 35 556 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Néa Filadélfeia.

Filadélfeia-Chalkidóna sijaitsee noin kuusi kilometriä Ateenan keskustasta pohjoiseen. Kunta syntyi, kun kunnat Néa Filadélfeia ja Néa Chalkidóna yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

Kunnan osat 

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Filadélfeia-Chalkidónan kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Δήμος Φιλαδελφείας-Χαλκηδόνος. Filadélfeia-Chalkidónan kunnan verkkosivut.
Osmo I. Kaila

Osmo Iivari Kaila (6. lokakuuta 1924 Oulu – 10. huhtikuuta 2010 Hämeenlinna) oli suomalainen Naantalissa asunut kirjailija.

Kailan isä oli jääkärimajuri Kaarlo Kaila ja isoisä arkkipiispa Erkki Kaila.

Teoksia 
 Eurooppalainen maili : romaani. Weilin + Göös, Helsinki 1968
 Pakkopeli. WSOY 1968, 2. painos 1971
 Viimeinen kesäloma : romaani. WSOY 1980
 Ollin sota. WSOY 1990
 Uskoisimmeko yhä urheiluun? : kysymyksiä ja vastauksia. O. Kaila, Hämeenlinna 1990
 Seitsemän nuoruuden vuotta : muistelmia sota-ajalta. Siniplaneetta, Tampere 2003

Toimitustöitä 
 Vansjärveltä Ilomantsiin : Venttiprikaatin taistelujen tie 1943-1944 ; toimituskunta Osmo I. Kaila ym. 21. prikaatin kilta, Helsinki 1993, lisäpainos 1994

Palkinnot 
 II palkinto Pirkanmaan nuorisokirjakilpailussa 1968
 Suomen Nuorisokirjailijat ry:n tunnustuspalkinto 1969
 Valtion nuorisokirjailijapalkinto 1969
 Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1981

Lähteet 
 
 Osmo I. Kaila: Seitsemän nuoruuden vuotta, esittely (Siniplaneetta)
 Osmo I Kaila: Seitsemän nuoruuden vuotta, Turun Sanomat 19.2.2004

Viitteet 

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet
Martina ja hengenpelastajat

Martina ja hengenpelastajat on suomalainen tositelevisiosarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin Jimillä 9. syyskuuta 2014. Sarjassa kymmenen julkisuudesta tuttua henkilöä osallistuvat Thaimaassa hengenpelastuskurssille, jota johtaa Martina Aitolehti. Jokaisessa jaksossa yksi kilpailija karsiutuu pois kilpailusta. Kummallakin tähän mennessä esitetyllä kaudella ovat kaikki osallistujat olleet naisia. Sarjan toista tuotantokautta alettiin esittää Jimillä 3. syyskuuta 2015.

Martina ja hengenpelastajat -formaattia on markkinoitu kansainvälisesti nimellä All-Star Lifeguards. Syksyllä 2014 Euroopan suurin kaupallinen kanava TF1 osti oikeudet formaattiin.

1. tuotantokausi

Kilpailijat 
Kilpailun alussa hengenpelastajakokelaat jaettiin keltaiseen ja punaiseen joukkueeseen. He osallistuvat kilpailuihin joukkueina, ja kilpailun hävinnyt joukkue joutuu lähettämään keskuudestaan yhden kilpailijan pois, vaikkakin lopullisen päätöksen tekee Martina Aitolehti. Ohjelman aikana järjestetään tulikokeita, jonka voittaja on suojassa karsinnalta. Joukkueet yhdistettiin kahdeksannessa jaksossa.

Yhteenveto 
Joukkueet yhdistettiin kahdeksannessa jaksossa, ja he osallistuivat kilpailuihin yksilöinä.

1Elina Tervo voitti tulikokeen, mutta ei saanut finaalijaksossa immuniteettia.

2. tuotantokausi

Kilpailijat 
Kauden alussa kilpailijat jaettiin kahteen joukkueeseen, keltaiseen ja punaiseen. He osallistuvat kilpailuihin joukkueina ja kilpailun hävinneestä joukkueesta pudotetaan yksi kilpailija. Joukkuekilpailun lisäksi he osallistuvat yksilöinä tulikokeeseen, jonka voittaja on suojassa karsinnalta, jos kilpailijan joukkue häviää joukkuekilpailun. Kilpailu muuttui yksilökilpailuksi seitsemännessä jaksossa.

Yhteenveto 
Joukkueet yhdistettiin seitsemännessä jaksossa, ja he osallistuivat kilpailuihin yksilöinä.

1Jasmin Voutilainen voitti tulikokeen, mutta ei saanut immuniteettia ja putosi kisasta.
2Punainen joukkue voitti joukkuekilpailun, mutta Belinda Heinonen jäi tulikokeessa viimeiseksi ja joutui pudotukseen.
3Rita Niemi voitti tulikokeen, mutta ei saanut immuniteettia. Immuniteetin sai yksilökilpailun voittaja Suvi Pitkänen.
4Kauden viimeisessä joukkuekilpailussa vastakkain olivat yhä kilpailussa mukana olevat henkilöt (Eveliina, Rita, Suvi ja Rosanna) sekä neljä aiemmin pudonnutta kilpailijaa (Kristina, Belinda, Amanda ja Janita). Aiemmin pudonneiden kilpailijoiden joukkue hävisi joukkuekilpailun, mutta käänteisessä karsintatilaisuudessa yksi heistä (Amanda) sai palata kilpailuun.
5Yksilökilpailun voitti Rita Niemi, joka sai paikan finaaliin.
6Eveliina Lorek voitti tulikilpailun, mutta ei saanut immuniteettia.
7Suvi Pitkänen putosi semifinaalissa. Finaaliin eteni kolme kilpailijaa; Amanda, Evelina ja Rita.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sarjan virallinen sivusto
 

2010-luvun televisiosarjat
Suomalaiset tositelevisiosarjat
Georges Leygues -luokka

Georges Leygues -luokka (F70) on Ranskan laivaston seitsemän fregatin muodostama alusluokka. Alusten aseistuksena olevat merimaaliohjukset ja Crotale-ilmatorjuntaohjukset mahdollistavat monenlaiset tehtävät, mutta erityisesti ne soveltuvat strategisten kohteiden suojaamiseen, voimannäyttöön ja avomerisaattajiksi. Kansainvälisesti alukset on luokiteltu sukellusveneentorjuntahävittäjiksi ja siten niiden runkonumerointi alkaa D kirjaimella, mutta Ranskan merivoimat eivät käytä termiä hävittäjä.

Alusten kansirakenteet on suunniteltu kestämään ydinräjähdyksen aiheuttama paineaalto. Kolmen viimeisenä valmistuneen aluksen kansirakenteisiin lisättiin yksi kerros, kun havaittiin ongelmia huonossa kelissä. Lisäksi viimeisten alusten elektroniikkavarustukseen lisättiin passiivinen vedettävä kaikuluotain DSBV 61 sekä asennettiin uudempia versioita osasta laitteita.

Alukset

Lähteet

Viitteet
FS Siroco (L9012)

Siroco (runkonumero L9012) on Ranskan laivaston Foudre-luokan maihinnousualus.

Valmistus 

Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 9. lokakuuta 1995. Se laskettiin vesille 14. joulukuuta 1996 ja otettiin palvelukseen 21. joulukuuta 1998.

Palvelus 
Alus osallistui 10. lokakuuta - 25. marraskuuta 1999 Itä-Timorissa Australian johtamaan INTERFET-rauhanturvaoperaatioon. Se osallistui Libanonin sodan 2006 aikana toteutettuun operaatio Balisteen. Haitilla tapahtui 12. tammikuuta 2010 maanjäristys ja alus osallistui pelastustöihin operaatiossa Séisme Haiti 2010. Joulukuussa 2013 alus oli Euroopan unionin Somalian rannikolla olevan laivasto-osaston lippulaivana.

Ranskan vuoden 2013 puolustusselonteon mukaan alus tullaan poistamaan palveluksesta lähiaikoina.

Lähteet 

Foudre-luokan maihinnousutukialukset
BBC Television Shakespeare

BBC Television Shakespeare on  brittiläinen William Shakespearen näytelmien televisioversioiden sarja, jonka on luonut Cedric Messina. BBC Television Shakespeare esitettiin Iso-Britanniassa alun perin 3. joulukuuta 1978 – 27. huhtikuuta 1985.  Sarjaan kuuluu 37 televisioitua Shakespearen näytelmää.

Sarjaa on esitetty myös nimillä The Shakespeare Collection (Iso-Britannia) ja The Complete Dramatic Works of William Shakespeare (Yhdysvallat).

Tuotantokaudet

Katso myös 
 Ontto kruunu
 Shakespeare: The Animated Tales
 Luettelo William Shakespearen näytelmien elokuvasovituksista

Aiheesta muualla 
  Screenonline: BBC Television Shakespeare, The (1978-1985) 

Näytelmiin perustuvat elokuvat
Reijo Malka

Reijo Erik Malka (28. marraskuuta 1933 Vaasa – 2015) oli suomalainen koripalloilija, jalkapalloilija ja jääpalloilija. Hän pelasi kunkin lajin mestaruussarjatasolla.

Koripallossa Malka edusti SM-sarjatasolla kausilla 1952 ja 1959 Vaasan Salamaa, jonka puheenjohtajana hän myöhemmin toimi. Kauden 1956 hän edusti Työväen Mailapoikia. Kaudella 1959 Malka pelasi Salamassa 17 ottelua pääsarjauransa parhaalla, 12,7 pisteen keskiarvolla.

Jalkapallossa Malka edusti Vaasan Palloseuraa ja kuului myöhemmin seuran johtokuntaan.

Lähteet 
 
 Reijo Malka baskethotel.com

Viitteet 

Suomalaiset koripalloilijat
Suomalaiset jalkapalloilijat
Suomalaiset jääpalloilijat
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
The Blobjob

The Blobjob on Detonium Interactiven kehittämä seikkailu- ja oppimispeli, jonka Sampo Oy julkaisi vuonna 1998 Microsoft Windowsille. Peli sisältää valistusta muun muassa sähköpalon sammuttamisesta, turvaseksistä ja rattijuopumuksesta.

Pelissä viisi synteettistä ”Nanoblobs”-ihmistä on saanut tehtäväkseen toimittaa erittäin salainen kaava patenttitoimistoon. He kaikki kuitenkin katoavat salkut mukanaan. Yhdessä salkussa olleen kaavan avulla voidaan valmistaa liuotetta, jonka avulla orgaanista materiaalia voidaan suurentaa tai pienentää molekyylitasolla. Pelaaja ohjaa Joe Ridleyä, jonka tehtävänä on etsiä kadonneet Nanoblobsit. Hän saa mukaansa pienen materiamuuntimen, jolla pelimaailman objekteja voi muuttaa taskuun sopivan kokoisiksi. 

Pelin pulmat ovat helppoja ja peli on erittäin lyhytkestoinen. The Blobjobin toteutus on erikoinen: se yhdistelee oikeiden näyttelijöiden videokuvaa renderöityihin taustoihin. Näyttelijät on kuvattu sinistä taustakangasta vasten, minkä jälkeen heidät on istutettu tietokoneella tehtyihin taustoihin.  Peli voitti vuonna 1998 MindTrek-multimediakilpailussa ensimmäisen palkinnon.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Domen katsaus peliin (arkistoitu)

Vuoden 1998 videopelit
Windows-pelit
Suomessa kehitetyt videopelit