joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Voittajajoukkue

Voittajajoukkue on MTV3-kanavalla syksyllä 2012 esitetty urheilullinen viihdeohjelma. Voittajajoukkue on Suomessa kehitetty tv-formaatti, joka on toteutettu korkeilla tuotantoarvoilla ja luotu alusta alkaen kansainvälisille markkinoille. Voittajajoukkueessa tavallisista suomalaisista kootut 8-10 hengen joukkueet kilpailevat urheilun kautta saavutettavan maineen ja kunnian lisäksi 55 555 euron rahapalkinnosta. Jotta kaikki lähtevät samalta viivalta, on ohjelmaa varten luotu uusi urheilulaji Leet. Voittajajoukkue-ohjelman juonsi Venlapalkittu Aleksi Valavuori.

Joukkueet 
 LC Boom City
 Elite
 Sporticus
 Kia Kaha
 Riverside Fellows
 Dekagoni
 Bisons
 Highlanders

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 MTV3 - Voittajoukkue

Suomalaiset televisio-ohjelmat
Valko-Venäjän alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Valko-Venäjän alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Valko-Venäjää jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa.

Sijoitukset

Lähteet 

 http://www.nationalteamsoficehockey.com/belarus.html 

Nuorten jääkiekkomaajoukkueet
Valko-Venäjän jääkiekko
Keretizein

Keretizein tai kerētízein (, "surmata sarvella") on antiikin Kreikassa 500- ja 400-luvun eaa. taitteessa kehitetty mailapeli, joka muistutti nykyaikaista maahockeyta.

Keretizeinia pelattiin kahdessa joukkueessa, joissa oli vähintään kolme pelaajaa kummassakin. Mailojen varret olivat puuta ja lavat vuohen tai naudan sarvea, mistä pelin nimikin tulee. Pelin sääntöjä ei enää tunneta, mutta luultavasti joukkue sai pisteen lyötyään pallon vastapuolen kenttäpuoliskon päätylinjan taakse.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Keretizeinin pelaajia kreikkalaisessa reliefissä 490 eaa.

Antiikin Kreikan kulttuuri
Antiikin urheilu
Maahockey
Berdytšiv

Berdytšiv () on keskikokoinen kaupunki pohjoisen Ukrainan Žytomyrin alueella.

Kaupunki on asukasluvultaan toiseksi suurin kaupunki maakunnassaan. Se on heinäkuusta 2020 ollut osa Berdytšivin piiriä. Vuonna 2001 Berdytšivin asukasluku oli 87 575.

Historia

Paikkakunta mainitaan historiallisissa dokumenteissa ensimmäisen kerran vuonna 1545. Teollistumisen myötä kaupunki kasvoi kehittyi nopeasti; 1800-luvun jälkipuoliskolla se oli hetken aikaa Ukrainan neljänneksi suurin kaupunki. 1900-luvulle tultaessa kaupungissa asui erittäin paljon juutalaisia; heistä vain muutama selvisi hengissä toisen maailmansodan joukkotuhonnasta. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat nykyään muun muassa katolisten karmeliittojen linnoitettu luostari vuodelta 1739 ja Pyhän Varvaryn (Barbaran) kirkko (1826).

Liikenne
Kaupungin rautatieasema on Ukrainan päärataverkon risteysasema. Maantieyhteyksistä merkittävimpiä ovat Žytomyristä saapuva ja etelään Romanian Iașiin jatkava eurooppatie  (valtatie M21) ja naapuripiireihin lounaassa johtava maantie P31. Satelliittikuvan mukaan 5 kilometriä kaupungin länsipuolella on lentokenttä.

Katso myös

 kirjailija Joseph Conrad

Lähteet

Aiheesta muualla

 Ympäröivän Berdytšivin piirin kotisivut 
 Valokuvia kaupungista 

Žytomyrin alueen kaupungit
Meira Nova

Meira Nova Oy on SOK:n tytäryhtiö, joka on erikoistunut päivittäistavaroiden HoReCa-alan hankintaan, asiakaspalveluun ja logistiikkaan. Meira Novan vuosimyynti oli 382 035 000 euroa vuonna 2014..

Meira Novan asiakasryhmiä ovat hotellit ja ravintolat, henkilöstöravintolat, julkisen sektorin suurkeittiöt sekä liikennemyymälät ravintoloineen. Myyntivalikoimaan kuuluvat mm. hedelmät, vihannekset, liha, lihajalosteet, maitotaloustuotteet, teolliset elintarvikkeet, pakasteet, savukkeet, alkoholituotteet, käyttötavarat ja non food -tuotteet.

Meira Novan toimitusverkoston muodostavat Tuusulan logistiikkakeskus ja alueterminaaliverkosto. Tuusulassa otettiin käyttöön lokakuussa 2007 uusi nykyaikainen HoReCa-logistiikkakeskus.

Meira Novan toimitusjohtaja on Pasi Berggren.

Lähteet

Logistiikkayhtiöt
S-ryhmä
Tukkukaupat
HC Red Ice Martigny-Verbier

HC Red Ice on vuonna 2007 perustettu jääkiekkoseura Martignyn kaupungista Sveitsistä. HC Red Ice sai alkunsa, kun HC Verbier-Val de Bagnes (perustettu 1936) ja HC Martigny (perustettu 1939) yhdistettiin. Uusi seura aloitti toimintansa HC Red Ice nimellä kaudella 2007–2008 Sveitsin 4. korkeimmalta sarjatasolta, jossa joukkue pelasi myös kauden 2008–2009. Kautena 2009–2010 joukkue onnistui voittamaan sarjan ja nousi kauden päätteeksi Sveitsin 3. korkeimmalle sarjatasolle 1. Ligaan. Seuraavalla kaudella joukkue onnistui voittamaan kaikki 22 pelaamaansa ottelua maalierolla 132–40. Seura ei kuitenkaan onnistunut nousemaan Sveitsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle NLB:hen. Kauden 2011–2012 seura aloitti 1. Ligan länsilohkosta ja onnistui voittamaan lännen lohkon sekä myös lännen playoffit. Nousukarsinnassa NLB:hen se kohtasi itälohkon voittajajoukkue EHC Winterthurin, jonka joukkue pystyi lyömään lukemin 3–0 ja nousi kaudeksi 2012–2013 NLB:hen.

Joukkue kaudella 2017-2018

Joukkueenjohto

 Päävalmentaja: Matjaž Kopitar 
 Presidentti: Mike Echenard 
 Toimitusjohtaja: Albert Malgin 
 Jääkiekkotoimintojen johtaja: Kimmo Bellmann

Lähteet
HC Red Ice official website

Red Ice Martigny-Verbier
Martignyn urheilu
Vihanneskolmio

Vihanneskolmio Oy on vuonna 1977 perustettu suomalainen perheyritys, joka aloitti toimintansa vihannestukkuliikkeenä. Toiminta käsittää nykyään täyden valikoiman suurkeittiötuotteita: hedelmä- ja vihannestuotteiden lisäksi maitotuotteet, kuivat elintarvikkeet ja pakasteet sekä laajan valikoiman ammattikeittiöiden puhdistusaineita ja paperituotteita.

Vihanneskolmion vuoden 2016 liikevaihto oli 11 miljoonaa euroa.

Vihanneskolmio Oy on yksi Suomen Palvelutukkurit Oy:n perustajayrityksistä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
http://www.vihanneskolmio.fi/fi/etusivu/ 
Vihannestukkuri Kujalaan Etelä-Suomen sanomat 2011

Suomalaiset yritykset
Suomalaiset perheyritykset
Malyn

Malyn (, ) on kaupunki Ukrainan pohjoisosissa Žytomyrin alueella. Se sijaitsee linnuntietä 70 kilometriä Žytomyristä pohjoiskoilliseen ja 97 kilometriä Kiovasta länsiluoteeseen.

Kaupunki on heinäkuusta 2020 lähtien ollut osa Korostenin piiriä. Tätä aiemmin kaupunki oli yksi viidestä suoraan Žytomyrin alueen alaisista kaupungeista (itsenäinen kuntatason subjekti) ja toimi silloisen Malynin piirin hallintokeskuksena. Vuonna 2001 kaupungin asukasluku oli 28 113.

Kaupungin rautatieasema on Kiovasta länteen johtavan Ukrainan pääradan varrella. Maantieyhteyksistä merkittävin on 7 kilometrin päässä pohjoispuolella kaupungin ohittava, Kiovasta länsiluoteeseen vievä eurooppatie  (Puolan Lublin–Ukrainan Kovel–Sarny–Korosten–Malyn–Kiova), jonka väylän muodostaa Ukrainassa valtatie M07.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Ympäröivän Malynin piirin kotisivut 
 Valokuvia kaupungista   (malin-zh.io.ua)
 Eräs kaupunkiportaali   (malin.co.ua)
 Toinen Malyniin keskittyvä portaali  (malyn.com.ua)

Žytomyrin alueen kaupungit
Ovrutš

Ovrutš () on kaupunki Ukrainan pohjoisosissa Žytomyrin alueella, lähimmillään noin 11 kilometriä Valko-Venäjän Homelin alueen ja valtakunnanrajan eteläpuolella. Kaupunki sijaitsee linnuntietä 119 kilometriä Žytomyristä pohjoiseen ja 155 kilometriä Kiovasta luoteeseen.

Kaupunki on heinäkuusta 2020 lähtien ollut osa Korostenin piiriä. Tätä aiemmin kaupunki toimi Ovrutšin piirin hallintokeskuksena. Vuoden 2011 alussa kaupungin asukasluvun arvioitiin olleen 16 681 ja koko piirin 59 950.

Kaupungin rautatieasema on Valko-Venäjän Mazyristä saapuvan rautatien varrella; rata kuuluu Ukrainan päärataverkkoon ja on etenkin rahtiliikenteen käytössä. Maantieyhteyksistä merkittävimpiä ovat kaupungin kautta Valko-Venäjän rajalle johtava P10-maantie (kansainvälinen rajanylityspaikka Valko-Venäjälle Novaja Rudnja (BY) – Vystupovytši (UK) piirin pohjoisrajalla) ja Kiovaa kohti vievä P02-kantatie.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Piirin kotisivut  
 Kaupunkiin ja piiriin keskittynyt portaali (ovruch.info) 
 Topografiakarttoja kaupungin ympäristöstä (vlasenko.net)

Žytomyrin alueen kaupungit
Ripky

Ripky (, , Repki) on pieni kaupunkityyppinen taajama Ukrainan pohjoisosissa Tšernihivin alueella, noin 120 kilometriä Kiovasta koilliseen. Ripky on Ripkyn piirin kuntakeskus. Ripkyn taajamassa asui 7 458 ja koko piirissä 30 389 asukasta. Ripkyn ohella piirissä on neljä pienempää kaupunkimaista taajamaa (asukasluvut 575-2 953 henkeä).

Ripkin taajama ja piiri on tärkeä kauttakulkureitti Valko-Venäjän Homelin suunnalta tulevalle maantieliikenteelle (valtatie M01, osa eurooppatietä ). Taajaman vierestä kulkee myös päärata Homelista ja Pietarista Tšernihiviin ja edelleen Kiovaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Tietoja piiristä Tšernihivin alueen sivulla
 Perustietoa piiristä 
 Tilastolukuja piiristä
 Maakunnan pohjoisosat kattava 1:200 000 topografiakarttalehti v.2006 (jpg)  

Tšernihivin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Tšernihivin piiri
Joensuun seutukirjasto

Joensuun seutukirjastoon (aiempi Joensuun kaupunginkirjasto) kuuluu Joensuun kirjastojen lisäksi ympäristökuntien Liperin, Kontiolahden, Polvijärven ja Outokummun kirjastot. Seutukirjaston pääkirjasto sijaitsee Joensuussa Koskikadulla. Kirjastopalvelujohtaja on Suvi Pirnes-Toivanen.

Historia

Joensuun kaupunginkirjaston toiminta käynnistyi maaliskuussa 1862, jolloin kauppa-apulainen Anton Keldan perusti kirjaston Mustosen taloon Torikadulle. 

Kirjasto on toiminut muun muassa Joensuun kaupungintalolla ja Rantakadulla konservatorion rakennuksessa. Nykyinen Tuomo Siitosen suunnitteleman kirjastotalo Koskikadulla valmistui 1992. 

Joensuun seutukirjaston toiminnasta sovittiin jäsenkunnissa keväällä 2006 ja toiminta käynnistettiin vuonna 2007. Seutukirjaston kunnat osallistuvat kustannuksiin asukaslukunsa mukaisessa suhteessa. 

Vuonna 2012 kirjasto vietti 150-vuotisjuhlaa, joka alkoi Lainan päivänä 8. helmikuuta. Samalla juhlittiin maakuntakirjastotoiminnan 50-vuotista ja seutukirjaston viisivuotista taivalta. Maakuntakirjastotoiminta muuttui vuonna 2018 alueelliseksi kehittämistehtäväksi.  

Seutukirjaston kirjastot ovat osa koko Pohjois-Karjalan kattavaa Vaara-kirjastojen kirjastokimppaa.

Seutukirjaston tilastoja 
Tilastot ovat vuodelta 2018.

 Lainoja 2,1 miljoonaa
 Käyntejä 1,1 miljoonaa
 Verkkokäyntejä 388 000
 Tapahtumia 1400

Joensuun seutukirjastoon kuuluvat kirjastot

Joensuu
Joensuun pääkirjasto
Enon kirjasto
Heinävaaran kirjasto
Karsikon kirjasto
Kiihtelysvaaran kirjasto
Nepenmäen kirjasto
Pyhäselän kirjasto
Rantakylän kirjasto
Reijolan kirjasto
Tuupovaaran kirjasto
Uimaharjun kirjasto

Kontiolahti
Kontiolahden kirjasto
Lehmon kirjasto

Liperi
Liperin kirjasto
Viinijärven kirjasto
Ylämyllyn kirjasto

Outokumpu
Outokummun kirjasto

Polvijärvi
Polvijärven kirjasto

Katso myös
Vaara-kirjastot

Lähteet

Aiheesta muualla
Joensuun seutukirjasto
Joensuun pääkirjaston 3D-malli

Kaupunginkirjasto
Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot
Suomen maakuntakirjastot
Kozelets

Kozelets (, ) on kaupunkityyppinen taajama ja kuntakeskus Ukrainan Tšernihivin alueella. Taajama sijaitsee linnuntietä 66 kilometriä Kiovasta koilliseen.

Kozeletsin kaupunkityyppinen taajama on Kozeletsin piirin hallintokeskus. Kaupungissa arvioitiin vuoden 2011 alussa asuvan 8 450 ja koko maaseutuvaltaisessa piirissä 50 444 asukasta. Väestöarvioissa piirin kaupunkiasukkaiksi laskettiin Kozeletsin taajaman ohella myös Osterin (kaupunki, 6 335 as.) ja Desnan (kaupunkityyppinen taajama, 7 562 as.) väestö.

Paikkakunta mainitaan jo vuonna 1098 Kiovan Rusin ajan linnoitettuna paikkana. Vuonna 1656 se sai Magdeburgin kaupunkioikeudet.

Piirissä on muun muassa pellavanjalostuslaitos ja elintarviketeollisuutta sekä eläinlääkintäalan oppilaitos. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat barokkityylinen Jumaläidille omistettu tuomiokirkko (1752-63) osin pronssisine ikonostaaseineen ja nykyisin kaupunginhallinnolle kuuluva rakennus (1756-60).

Heti taajaman länsipuolella kulkee merkittävä valtatie M01, joka on osa pohjois–eteläsuuntaista eurooppatietä  (Pietari–Homel–Kiova–Odessa). Lisäksi Ukrainan valtatie M02 (osa pidempää :ta Kiova–Brjansk–Moskova) lähtee hieman Kozeletsin taajaman pohjoispuolelta kohti Venäjän rajaa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Tietoja piiristä Tšernihivin alueen sivulla  (cult.gov.ua)
 Tietoa pääkatedraalista (tuomiokirkko)  
 Valokuvia erityisesti tuomiokirkosta 
 Topografiakarttoja kaupungin ympäristöstä 
 Maakunnan pohjoisosat kattava 1:200 000 topografiakarttalehti v.2006 (jpg)  

Tšernihivin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Tšernihivin piiri
Annantalo

Annantalo on lasten ja nuorten taidekeskus Helsingin keskustassa. Annantalo on yksi Helsingin kulttuurikeskuksen toimipaikoista. Annantalon toiminnan päämuodot ovat taideopetus, näyttelyt ja yleisötapahtumat sekä koulu- ja päiväkotiyhteistyö. Annantalon tehtävänä on luoda suotuisa ilmapiiri ja edellytykset lapsille ja nuorille taiteen ja kulttuurin kokemiseen ja näkemiseen Helsingissä.

Annantalon rakennus sijaitsee Kampin kaupungin­osassa, Annan­kadun ja Kansa­koulu­kadun risteyksessä. Uusrenessanssi-tyylinen Annantalo rakennettiin vuonna 1886 Gustav Nyströmin suunnittelemana alun perin kansakouluksi. Nykyisessä käytössään lasten ja nuorten taide­keskuksena se on toiminut vuodesta 1987 lähtien.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Annantalon kotisivut

Helsingin kulttuurikeskus
Kamppi
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Lastenkulttuuri
Hosa

Hosa on metsä-ja maastopalojen sammuttamiseen käytettävä perinteinen sammutusväline.  Hosaa käytetään myös kulotettaessa tulen hallintaan. Hosia on kahdenlaisia: perinteinen niin sanottu puskahosa ja moderni palokyllästetystä tekstiilistä tai kumista valmistettu.

Puskahosa 
Perinteinen puskahosa valmistetaan palopaikalla nuoresta alikasvoskuusesta. Se voidaan valmistaa myös männystä tai koivusta, mutta ne eivät ole yhtä kestäviä. Puu katkaistaan ja se karsitaan niin, että latvaan jää parinkymmenen senttimetrin karsimaton osa. Hosan pituus on noin kahdesta metristä ylöspäin sen mukaan kuinka pitkää hosaa sammuttaja jaksaa käsitellä.

Tekstiili- tai kumihosa 
Modernin hosan sammutusosan muodostavat varren päähän kiinnitetyt suikaleet, jotka voivat koostua joko palokäsitellystä tekstiilistä tai kumista. Sammutusosa voi myös olla yhtenäinen, noin 20x30 cm:n kokoinen paksusta kumista leikattu "lätkä". Tällaiset hosat voidaan myös varustaa metallisilla koukuilla, jotka mahdollistavat palavan aineksen siirtämisen paikasta toiseen.

Hosalla työskentely 
Hosalla sammutettaessa lyödään maahan niin, että liekit jäävät hosan ja maan väliin ja tukahtuvat hapen puutteeseen. Tarkoitus on myös saada irronneet palavat kekäleet lyötyä takaisin jo palaneelle alueelle. Lyönnin jälkeen hosaa painetaan hetken aikaa maata vasten, jotta jäljelle jääneet kytevät kipinät saadaan tukahdutettua. Hosalla voidaan sammuttaa myös puiden oksille ja rungolle kiivennyttä tulta.

Lähteet 
Tulen hallinta ja sammuttaminen käsityövälinein/Metsäpalot ja muut maastopalot sekä metsänhoidolliset kulotukset. Pelastustoimi.fi

Viitteet

Aiheesta muualla 

Palo- ja pelastustoimi
Roistovaltion raunioilla

Roistovaltion raunioilla: Filosofinen arvio Irakin sodasta on filosofi Mikko Yrjönsuuren vuonna 2003 julkaisema kirja Irakin sodan perusteista.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sami Sillanpää: Maailmanparantajien moraaliongelma. Helsingin Sanomat 10.5.2003.
 Pirkka Kivenheimo: Filosofi roistovaltion raunioilla. Turun Sanomat 30.5.2003.
 Tapani Lausti: Filosofi roistovaltion raunioilla. 13.9.2003.
 Jani Saxell: Koko maailman kalifornisaatio. Kiiltomato.net 19.4.2004.
 Risto Marjomaa: Kriittinen puheenvuoro sodan eettisistä perusteluista. Historiallisia arvosteluja 6/2004.

Suomalaiset politiikan tietokirjat
Kirjat kansainvälisestä politiikasta
Vuoden 2003 kirjat
Pivampisilliini

Pivampisilliini on antibiootti, joka on rakenteeltaan ampisilliinin pivoksiiliesteri. Se on aihiolääke, jonka käytöllä pyritään laajentamaan suun kautta otettavana ampisilliinin biosaatavuutta, koska sen rasvaliukoisuus on suurempi kuin ampisilliinin.

Sivuvaikutukset 
Aihiolääkkeiden, jotka elimistössä hajotessaan vapauttavat pivaliinihappoa – kuten pivampisilliinin, pivmesillinaamin ja kefditoreenipivoksiilin – on pitkään tiedetty vähentävän karnitiinin pitoisuutta elimistössä. Tämä ei johdu lääkkeestä itsestään, vaan pivalaatista, joka suurimmalta osaltaan poistuu elimistöstä muodostaessaan karnitiinin kanssa konjugaatin. Näiden lääkkeiden lyhytaikainenkin käyttö voi aiheuttaa veren karnitiinipitoisuuden havaittavaa vähenemistä, jonka lääketieteellistä merkittävyyttä kuitenkin pidetään epätodennäköisenä. Pitkäkestoista käyttöä taas ei suositella lainkaan, koska siinä tilanne helposti muodostuu ongelmalliseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
PubChem: Pivampicillin 
DrugBank: Pivampicillin 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Pivampicillin 

Penisilliinit
Beto Vazquez Infinity

Beto Vazquez Infinity on vuonna 2000 perustettu argentiinalainen metal -yhtye.

Jäsenet
 Jessica Lehto - Laulu
 Victor Rivarola - Laulu
 Inés Vera-Ortiz - Laulu
 Omar Mansilla - Kitara
 Lucas Pereyra - Kitara / Soitinnus / Ohjelmointi
 Beto Vazquez - Basso / Soitinnus / Kitara / Ohjelmointi
 Norberto Román - Rummut

Diskografia

Album
 Beto Vázquez Infinity (2001)
 Flying Towards the new Horizon (2006)
 Darkmind (2008)
 Existence (2010)
 Beyond Space Without Limits (2012)

EP
 Battle of Valmourt (2001)
 Wizard (2001)

Sivusto
 http://www.betovazquezinfinity.com.ar 

Argentiinalaiset metalliyhtyeet
Power metal -yhtyeet
Sinfonisen metallin yhtyeet
Folk metal -yhtyeet
Nationalliga A (amerikkalainen jalkapallo)

Nationalliga A on amerikkalaisen jalkapallon korkein sarjataso Sveitsissä. Sarjaan osallistuu kuusi joukkuetta, jotka kilpailevat Sveitsin mestaruudesta Swissbowlista. Sarjaa ylläpitää SAFV.

Joukkueet 2015
Basel Gladiators, Pratteln
Bern Grizzlies, Bern
Calanda Broncos, Chur
Luzern Lions, Luzern
Winterthur Warriors, Winterthur
Zürich Renegades, Zürich

Mestarit

2014: Basel Gladiators
2013: Calanda Broncos
2012: Calanda Broncos
2011: Calanda Broncos
2010: Calanda Broncos

2009: Calanda Broncos
2008: Zürich Renegades
2007: Bern Grizzlies
2006: Winterthur Warriors
2005: Zürich Renegades
2004: Zürich Renegades
2003: Calanda Broncos
2002: Zürich Renegades
2001: Zürich Renegades
2000: St. Gallen Vipers

1999: St. Gallen Vipers
1998: St. Gallen Vipers
1997: St. Gallen Vipers
1996: Bern Grizzlies
1995: Bern Grizzlies
1994: Basilisk Meanmachine
1993: Basilisk Meanmachine
1992: St. Gallen Raiders
1991: Geneve Seahawks
1990: St. Gallen Raiders

1989: Bern Grizzlies
1988: Zürich Renegades
1987: Zürich Renegades
1986: Lugano Seagulls

Lähteet

Swiss Bowl history SAFV

Amerikkalaisen jalkapallon sarjat
Sveitsin amerikkalainen jalkapallo
Pekka Saarinen

Pekka Saarinen (s. 27. heinäkuuta 1983) on suomalainen moottoriurheilija ja PS Racing tallin tallipäällikkö. Saarinen aloitti uransa karting-sarjoissa voittaen Nordic ICA Junior championship-sarjan mestaruuden vuonna 1997. Samana vuonna hän oli toinen Formula A-sarjassa. Vuonna hän sijoittui toiseksi ICA Viking Trophy-luokassa. Vuosina 2003-04 Saarinen kilpaili Saksan Formula Renault ja Eurocup Formula Renault-sarjoissa. Vuonna 2005 Saarinen voitti Saksan Formula Renault-sarjan mestaruuden. Seuraavana vuonna Saarinen voitti Aasian Formula Renault Challenge-sarjan mestaruuden ja sijoittui kolmanneksi Kiinan Formula Renault Challenge-sarjassa. Vuonna 2007 Saarinen perusti oman PS Racing-tallin voittaen sen kuljettajana Aasian ja Kiinan Formula Renault Challenge-sarjojen mestaruudet. Vuosina 2008 ja 2011 hänen tallinsa voitti Aasian Formula Renault-sarjan mestaruuden. Vuonna 2010 Saarinen kilpaili HRF Roadsport V8 sarjassa seitsemän kilpailua voittaen yhden kilpailun ja sarjan mestaruuden. Seuraavana vuonna Saarinen ajoi vain kaksi kilpailua samassa sarjassa. Vuonna 2012 Saarinen ajoi kaksi kilpailua Aasian Porsche Carrera Cup sarjassa.

Aiheesta muualla
http://www.driverdb.com/drivers/pekka-saarinen/career/
http://www.pekkasaarinen.info/en/about/about-2011.html 

Suomalaiset autourheilijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Anna Kilponen

Anna Kilponen (s. 16. toukokuuta 1995 Orivesi) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän laukoo vasemmalta.

Kilponen on edustanut kaudesta 2020–2021 lähtien Naisten liigassa pelaavaa Tampereen Ilvestä, jonka kapteenina hän toimii. Hän pelasi Ilveksessä jo aiemmin kausilla 2009–2011 ja 2014–2015. Lisäksi hän on edustanut Team Oriflame Kuortanetta 2011–2014, Pohjois-Dakotan yliopiston joukkuetta 2015–2017, Quinnipiacin yliopiston joukkuetta 2017–2019, Svenska damhockeyliganissa Linköping HC:tä 2019–2020 ja Venäjän sarjassa pelaavassa kiinalaisessa KRS Vanke Raysissa keväällä 2021. Myös kevään 2022 Kilponen pelasi Vanke Raysissa ja oli voittamassa Venäjän-mestaruutta. Hän voitti Ilveksessä Suomen-mestaruuden 2010, sai SM-hopeaa 2011 ja SM-pronssia 2015. Hän kuului Euroopan cupin voittaneeseen Ilveksen joukkueeseen 2011. Hänet on valittu SM-sarjan / naisten liigan All Stars -joukkueeseen kausilla 2010–2011, 2013–2014 ja 2020–2021.

Kilponen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011, 2012 ja 2013. Vuoden 2011 kisoissa Suomi sai pronssia ja vuoden 2012 kisoissa Kilponen toimi joukkueen kapteenina. Naisten MM-kilpailuissa hän sai pronssia 2015 ja 2017. Hän on kuulunut Suomen MM-joukkueeseen myös 2012, 2013 ja 2016 sekä olympiajoukkueeseen Sotšissa 2014. Hän on pelannut 109 naisten maaottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia ja antanut 12 maalisyöttöä. MM-kilpailujen 30 ottelussa hän on tehnyt ja syöttänyt yhden maalin. Olympialaisten kuudessa ottelussa hän on antanut kaksi maalisyöttöä. Hän on pelannut maajoukkueessa viimeksi kaudella 2017–2018.

Kilponen on pelannut SM-sarjassa / naisten liigassa 193 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 41 ja syöttänyt 82 maalia. Pudotuspelien 63 ottelussa hän on viimeistellyt 25 ja syöttänyt 37 maalia. Yhdysvaltojen yliopistosarjassa hän pelasi 124 ottelua, joissa hän teki kolme ja syötti 23 maalia. Ruotsin pääsarjan 36 runkosarjaottelussa hän teki yhden ja syötti kaksi maalia. Pudotuspeleissä hän pelasi kaksi ottelua ilman tehopisteitä.

Kilponen on suorittanut Yhdysvalloissa psykologian kandidaatin tutkinnon, ja hän opiskelee sosiaalipsykologian maisteriksi Tampereen yliopistossa.

Lähteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Venla Kotkaslahti

Venla Kotkaslahti (s. 25. tammikuuta 1995 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka on pelipaikaltaan hyökkääjä. 

Jääkiekkouransa hän aloitti poikajoukkueista. Hän aloitti naisten SM-sarjauransa Tampereen Ilveksessä, pelasi välillä kolme kautta Team Oriflame Kuortaneessa, opiskellessaan Kuortaneen Urheilulukiossa ja palasi Ilvekseen uransa viimeiseksi kaudeksi 2014–2015. Hän kuului Euroopan cupin voittaneeseen Ilveksen naisten joukkueeseen 2011. Hän saavutti naisten SM-hopeaa 2011 ja SM-pronssia 2015. Kotkaslahti valittiin naisten SM-sarjan vuoden tulokkaaksi ja palkittiin Noora Räty palkinnolla vuonna 2011.

Kotkaslahti pelasi SM-sarjassa kaikkiaan 114 runkosarjaottelua, joissa teki 31 maalia ja antoi 38 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän teki 17 ottelussa kolme maalia ja antoi neljä maalisyöttöä.

Kotkaslahti on saavuttanut myös monia SM-mitaleja C- ja A-tytöissä. Hän teki ensimmäisenä suomalaisena naisena ilmaveivin C-tyttöjen sarjaottelussa Kiekko-Karhuja vastaan vuonna 2011.￼ 

Kotkaslahti pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011, 2012 ja 2013.. Vuoden 2011 kisoissa Suomi sai MM-pronssia. Hän pelasi naisten MM-kilpailuissa vuonna 2012. Hän pelasi kaikkiaan yksitoista naisten maaottelua ilman tehopisteitä.

Lähteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Maidonjalostajien ja meijeritukkukauppiaiden liitto

Maidonjalostajien ja meijeritukkukauppiaiden liitto ry. (M2L) perustettiin vuonna 2011 meijerialan edunvalvojaksi ja työnantajaliitoksi. M2L:n perustajajäsenet ovat Valio Oy ja sen kaksi tytäryhtiötä: Nordic Dairy Holding ja Smeds&co. Myöhemmin M2L:n jäseneksi liittyi Valion omistajaosuuskuntia: Osuuskunta Tuottajain Maito, Osuuskunta Pohjolan Maito, Osuuskunta Maitosuomi, Osuuskunta Länsi-Maito, Osuuskunta Normilk ja Mejeriandelslaget Milka. 

M2L toimii osapuolena meijerialan työehtosopimusneuvotteluissa. Yhdistyksen jäsenyys on avoin kaikille alan toimijoille. Yhdistyksen toiminnanjohtaja on Riitta Brandt.

Lähteet 
 M2L:n kotisivut 

Suomalaiset työnantajajärjestöt
Walkers

Walkers on Aseman Lapset ry:ssä kehitetty nuorisotyö, jota myös yhdistys itse järjestää ja ylläpitää Helsingissä. Walkers toimii tällä hetkellä 8 paikkakunnalla ympäri Suomea ja siihen mukaantulo ei maksa taustayhteisölle mitään. Walkers-kahviloiden tärkein toimintamuoto on kahvilatoiminta, jonka kahvilat on suunniteltu alle 18-vuotiaiden kohtaamispaikoiksi. Walkers-toiminta perustuu vapaaehtoistoimintaan.

Walkers-bussi on pääkaupunkiseudulla toimiva nopean reagoinnin työmuoto, jolla pyritään puuttumaan nuoriin liittyviin alueellisiin ilmiöihin, jotka aiheuttavat huolta.

Lähteet

Kahvilaketjut
Nuorisojärjestöt
Eloy

Eloy on saksalainen progressiivista rockia soittava yhtye.

Jäsenet

Julkaisut

Studioalbumit
 Eloy (1971)
 Inside (1973)
 Floating (1974)
 Power and the Passion (1975)
 Dawn (1976)
 Ocean (1977)
 Silent Cries and Mighty Echoes (1979)
 Colours (1980)
 Planets (1981)
 Time to Turn (1982)
 Performance (1983)
 Metromania (1984)
 Ra (1988)
 Destination (1992)
 The Tides Return Forever (1994)
 Ocean 2: The Answer (1998)
 Visionary (2009)
 The Vision, the Sword and the Pyre - Part I (2017)
 The Vision, the Sword and the Pyre - Part II (2019)

Kokoelma-albumit 
 Rarities (1991)
 Chronicles I (1993)
 Chronicles II (1994)
 The Best of Eloy Vol. I - The Early Days 1972-1975 (1994)
 The Best of Eloy Vol. II - The Prime 1976-1979 (1996)
 Timeless Passages (2003)
 The Legacy Box (2010)

Livealbumit 
 Live (1978)

Saksalaiset progressiiviset rockyhtyeet
Saksalaiset psykedeeliset rockyhtyeet
Space rock -yhtyeet
Karpalomehu

Karpalomehu on karpaloista valmistettua mehua. Juomassa on korkea C-vitamiinipitoisuus ja sitä pidetään hyvänä juomana virtsatieinfektiovaikeuksiin. Mehua myydään myös luontaistuotekaupoissa ja se on ainesosa monissa drinkeissä.

Mehut
Petri Tuunainen

Petri Tuunainen (s. 1968) on laukaalainen freelence-toimittaja, lauluntekijä ja kirjailija. Hän on kirjoittanut sanomalehti Keskisuomalaiseen henkilökuvia iskelmälaulajista, ja kirjoittanut teoksen Iskelmän tähtitaivas – 500 suomalaista viihdetaiteilijaa yhdessä Tony Latvan kanssa. 

Tuunainen on toiminut myös gospel-konserttien järjestäjänä ja toimittanut radio-ohjelmia Eurovision laulukilpailuista Yle Keski-Suomeen, sekä toiminut musiikkiviihdeohjelmien taustatoimittajana. Hänen säveltämiä kappaleita ovat levyttäneet esimerkiksi Heikki Koskelo, CatCat, Rexi, Helinä Ilkka, Eija Kourimo ja Kyösti Kytöjoki. Tuunainen on kirjoittanut myös kirjan Armi Aavikosta sekä Veikko Tiiton kanssa kirjan Jamppa Tuomisesta.

Lähteet

Suomalaiset toimittajat
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Fabian Dahlström

Fabian Dahlström (s. 19. kesäkuuta 1930 Turku) on suomalainen musiikkitieteilijä ja professori. Hän oli Åbo Akademin professori vuosina 1978–1993. Dahlström on Suomen merkittävimpiä Sibelius-tutkijoita, ja hän on toiminut myös pedagogina ja ammattimuusikkona.

Henkilöhistoria 
Fabian Dahlströmin vanhemmat olivat historianprofessori Svante Dahlström (1883–1965) ja musiikinopettaja Greta o.s. Stenbäck (1887–1978). Suoritettuaan ylioppilastutkinnon vuonna 1948 Dahlström opiskeli musiikkia Sibelius-Akatemiassa ja suoritti klarinetinsoittodiplomin (1951) sekä musiikinopettajan- ja kapellimestarintutkinnon (1955). Hän työskenteli kaupunginkapellimestarina Hangossa 1955–1967. Musiikkitiedettä hän opiskeli Åbo Akademissa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1976 tutkimuksellaan Bernhard Henrik Crusellista. Hän hoiti Åbo Akademin musiikkitieteen professuuria viransijaisena 1975–1978 ja vakinaisena 1978–1993 eläkkeelle jäämiseensä saakka. Hän oli myös Turun yliopiston dosentti 1976–1995 sekä Sibelius-museon johtaja.

Dahlström on laatinut Jean Sibeliuksen teosluettelon sekä toimittanut hänen päiväkirjansa ja kirjeenvaihtonsa Axel Carpelanin sekä Adolf Paulin kanssa. Hän oli myös Sibeliuksen koottujen teosten päätoimittajana vuodet 1996–2000. Hän on julkaissut huomionarvoisia tutkimuksia myös Nils-Eric Fougstedtista, soitinhistoriasta ja Itämeren alueen musiikkielämästä. Hän on saanut useita huomionosoituksia, muun muassa Tieto-Finlandian (jaettuna) 1997, Ylen Vuoden musiikkiteko -palkinnon 2005.

Dahlströmin puoliso on filosofian maisteri Inga Wilhelmina Liewendahl, ja heillä on kolme lasta.

Julkaisuja

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset musiikkitieteilijät
Åbo Akademin professorit
Vuonna 1930 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Baltica

Baltica oli muinainen manner, joka yhdistyi Siperiaan 270 miljoonaa vuotta sitten muodostaen Euraasian laatan. 620 miljoonaa vuotta sitten se sijaitsi lähellä Etelänapaa. Baltica irtosi Pannotiasta 560 miljoonaa vuotta sitten. Se oli pitkään (420 miljoonaa - 90 miljoonaa vuotta sitten) kiinni Pohjois-Amerikassa. Baltican törmätessä Siperiaan ja Etelä-Eurooppaan syntyi nykyinen Eurooppa.

Katso myös  
 Mannerlaatta
 Mannerliikunnot

Aiheesta muualla 
 

Muinaiset mantereet
Pernikin alue

Pernikin alue () on Bulgarian alue maan länsiosassa, jolla on yhteistä rajaa Serbian kanssa. Pernikin alue on jaettu kuuteen kuntaan. Se rajautuu pohjoisessa ja kaakossa Sofian alueeseen, koillisessa ja idässä maan pääkaupunki Sofiaan, etelässä Kjustendilin alueeseen ja lännessä Serbialle kuuluvaan Zaječarin piirikuntaan.

Kunnat
Breznik
Kovatševtsi
Pernik
Radomir
Tran
Zemen

Lähteet

Aiheesta muualla 

Bulgarian alueet
Timo Kivimäki

Timo Antero Kivimäki on Kööpenhaminan yliopiston  kansainvälisen politiikan professori. Hän toimi aiemmin tutkijana Kööpenhaminassa Aasia-instituutissa, josta hän siirtyi 2010 yliopistoon. 1990-luvulla hän työskenteli Helsingin yliopistossa valtio-opin ja kansainvälisen politiikan professorina. Hän on toiminut asiantuntijana muun muassa Martti Ahtisaaren rauhanhankkeissa, ja hän  kertoo toimineensa monien järjestöjen konsulttina ja neuvonantajana. Vuoden 2013 alusta hänet on palkattu Helsingin yliopistoon viransijaiseksi maailmanpolitiikan lehtoriksi.

Kivimäki on valmistunut Helsingin yliopistosta valtiotieteiden kandidaatiksi 1985, lisensiaatiksi 1989 ja filosofian tohtoriksi kansainvälisestä politiikasta 1993.

Vakoiluepäily ja tuomio
Tanskan turvallisuuspalvelu Politiets Efterretningstjeneste on tutkinut hänen toimintaansa, ja hänen epäillään toiminnallaan helpottaneen Venäjän tiedustelupalvelun FSB:n vakoilua Tanskassa. Kuulustelut päättyivät maaliskuussa 2011, syytteestä ilmoitettiin 28. maaliskuuta 2012, ja salaisena pidettävä oikeudenkäynti alkoi 8. toukokuuta Nimettömänä pysyttelevä diplomaatti on luonnehtinut Kivimäen työtä juuri tältä kannalta riskialttiiksi.

Kivimäkeä syytettiin muun muassa siitä että hän on antanut venäläisille opiskelijoiden ja tutkijoiden nimiä. Kivimäen mukaan tutkijat oli tarkoitettu akateemisen seminaarin jäseniksi arktisia alueita koskevien virallisten neuvottelujen alla. Kivimäki tuomittiin 31. toukokuuta viideksi kuukaudeksi ehdottomaan vankeuteen.

Helsingin yliopisto julkaisi sivuillaan kannanoton Kivimäen puolesta.

Lähteet 

Suomalaiset professorit
Suomalaiset politiikan tutkijat
Kööpenhaminan yliopiston professorit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Plevenin alue

Plevenin alue () on Bulgarian alue maan pohjoisosassa ja sillä on yhteistä rajaa Romanian kanssa. Plevenin alue on jaettu yhteentoista kuntaan. Tonavan ylänkö sijoittuu osittain alueelle. Alueen halki virtaavat joet Iskar, Vit ja Osam.

Kunnat

Belene
Tšerven Brjag
Dolna Mitropolija
Dolni Dăbnik
Guljantsi
Iskar

Kneža
Levski
Nikopol
Pleven
Pordim

Lähteet 

Bulgarian alueet
Plovdivin alue

Plovdivin alue  () on Bulgarian alue maan keskiosassa. Se on jaettu kahdeksaantoista kuntaan.

Kunnat

Asenovgrad
Brezovo
Hisarja
Kalojanovo
Karlovo
Kritšim

Kuklen
Laki
Maritsa
Parvomaj
Peruštitsa
Plovdiv

Rakovski
Rodopi
Sadovo
Saedinenie
Sopot
Stambolijski

Lähteet

Aiheesta muualla 

Bulgarian alueet
Porin kaupunkitulva

Porin kaupunkitulva oli 12. elokuuta 2007 Porissa sattunut rankkasadetulva. Se vahingoitti yli tuhatta kiinteistöä, niiden irtaimistoa ja suurta määrää ajoneuvoja. Kyseessä oli Suomen kaikkien aikojen suurin kaupunkitulva.

Rankkasade 
Tulvan aiheuttanut rankkasade alkoi sunnuntaina 12. elokuuta noin kello 16.00 ja kesti vajaat kolme tuntia. Sinä aikana sadanta oli arvioiden mukaan 100-130 mm. Tarkkaa tietoa sademäärästä ei ole, koska se rajoittui kapealle alueelle Porin keskustaan ja läheisiin kaupunginosiin, joilla ei sijaitse Ilmatieteen laitoksen virallisia mittauspisteitä. Kolmen tunnin aikana satanut määrä oli kuitenkin suurempi kuin koko elokuun keskimääräinen sademäärä alueella. Yhtä voimakasta sadetta esiintyy Suomessa keskimäärin kerran 100-300 vuoden aikana, ja todennäköisyys sellaisen osumiselle Porin kokoisen taajaman kohdalle on vain kerran tuhannessa vuodessa.

Tulvan seuraukset 
Rankkasateen seurauksena kaupungin viemäriverkosto täyttyi nopeasti ja kadut alkoivat tulvia. Niillä oli paikoitellen vettä jopa useita kymmeniä senttimetrejä. Valtatie 2:n alikulkutunnelit täyttyivät, minkä johdosta muun muassa Satakunnan keskussairaala jäi osittain eristyksiin. Rakennusten kellareihin tunkeutui hulevesiä sekä myös jätevesiä viemäröinnin kautta. Pintavesiä pääsi rakennuksiin myös suoraan oviaukoista ja ajoluiskista. Pelastuslaitos sai yhteensä noin 300 pumppauspyyntöä, mutta kaikkia pyyntöjä ei saatu kirjattua soittojen valtavan määrän vuoksi. Siivous- ja kuivaustyöt kiinteistöissä jatkuivat pahimmillaan useita kuukausia. Kalustoa ja työntekijöitä tuotiin paikalle myös muualta Suomesta.

Vahinkojen määrä 
Tulvan taloudelliset vahingot kohosivat yhteensä 21,7 miljoonaan euroon. Porin kaupungin omille kiinteistöille aiheutui yli kahden miljoonan euron vahingot. Koska suomalaisissa vakuutusehdoissa tulvariskit ovat yleensä poissuljettuja, maksoivat vakuutusyhtiöt korvauksia vain noin kahdeksan miljoonaa euroa. Porin kaupunki anoi valtiolta korvauksia tulvavahingoista, mutta niitä ei kuitenkaan aluksi maksettu, koska lainsäädäntö mahdollisti vain vesistötulvien korvaamisen. Lopulta kaupunki kuitenkin sai valtiolta harkinnanvaraista korvausta.

Lähteet 
Porin kaupunkitulva 12.8.2007 loppuraportti Porin kaupunki

Viitteet

Kaupunkitulva 2007
Luonnonmullistukset Suomessa
Vuoden 2007 tulvat
2000-vuosikymmenen onnettomuudet Suomessa
Teräsbetoni (täsmennyssivu)

Teräsbetoni voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

teräsbetoni, rakennusmateriaalina käytettävä teräksellä vahvistettu betoni
Teräsbetoni, suomalainen rakennusalan yritys
 Teräsbetoni, suomalainen power metal -yhtye.
Himos Leitner

Himos Leitner on alppihiihtokilpailu, jossa lajeina on suurpujottelu ja super-G. Kilpailu pidetään Himoksella.

Alppihiihtokilpailut
Jämsän urheilu
Daniel Anthony Cronin

Daniel Anthony Cronin (s. 14. marraskuuta 1927 Boston) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Bostonin arkkihiippakuntaan Clemente Micara 20. joulukuuta 1952, ja hänet nimitettiin Bostonin vihkipiispaksi sekä Egnatian titulaaripiispaksi 10. kesäkuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Richard James Cushing, jota avustivat Jeremiah Francis Minihan ja Thomas Joseph Riley.

Cronin sai 30. lokakuuta 1970 nimityksen Fall Riverin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 16. joulukuuta. Hän sai 10. joulukuuta 1991 nimityksen Hartfordin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 28. tammikuuta 1992. Hän jäi eläkkeelle 20. lokakuuta 2003.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1927 syntyneet
Elävät henkilöt
Kim Jong-ilin patsas

Kim Jong-ilin patsas on massiivinen Kim Jong-ilin muistoksi rakennettu pronssinen patsas Pjongjangin kaupungissa Pohjois-Koreassa. Se on rakennettu Kim Il-sungin patsaan viereen. Patsas paljastettiin 13. huhtikuuta 2012. Kim Jong-ilin patsas on noin 20 metriä korkea, mutta hieman pienempi kuin Kim Il-sungin patsas.

Aiheesta muualla
Giant statues of N Korean leaders unveiled (BBC News Asia 13.4.2012)

Veistokset
Pjongjang
Joseph John Gerry

Joseph John Gerry (s. 12. syyskuuta 1928 Millinocket) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli benediktiini 2. heinäkuuta 1948, ja hän sai pappisvihkimyksensä 12. kesäkuuta 1954. Hänet nimitettiin Manchesterin hiippakunnan vihkipiispaksi ja Praecausan titulaaripiispaksi 4. helmikuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. huhtikuuta; pääkonsekraattorina toimi Odore Joseph Gendron, jota avustivat Ernest John Primeau ja Robert Edward Mulvee.

Gerry sai 27. joulukuuta 1988 nimityksen Portlandin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 21. helmikuuta 1989. Hän jäi eläkkeelle 10. helmikuuta 2004.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Vuonna 1928 syntyneet
Elävät henkilöt
Lúcio Ignácio Baumgaertner

Lúcio Ignácio Baumgaertner (s. 2. syyskuuta 1931) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 1. joulukuuta 1957 ja nimitettiin Toledon hiippakunnan piispaksi 2. heinäkuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Benedito Zorzi, jota avustivat Nei Paulo Moretto ja Armando Círio. Baumgaertner asetettiin virkaansa 20. marraskuuta.

Baumgaertner nimitettiin 27. joulukuuta 1995 Cascavelin arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 31. lokakuuta 2007.

Lähteet 

Brasilialaiset papit
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1931 syntyneet
Elävät henkilöt
Ba’al Shem Tov

Israel ben Eliezer (), toiselta nimeltään Ba’al (Baal) Shem Tov ("hyvän nimen herra"), lyh. Besht (s. n. 1700, k. 1760 Medžybižissa nykyisen Ukrainan alueella) oli juutalainen rabbi. Hänen opetuksistaan syntyi juutalainen mystinen herätysliike hasidismi. Hänet on haudattu Medžybižiin.

Lähteet
Telushkin, Joseph, Jewish Literacy. William Morrow and company, New York, 2001,  ss. 224–228

Rabbit
Vuonna 1698 syntyneet
Vuonna 1760 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Gilbert Ignatius Sheldon

Gilbert Ignatius Sheldon (s. 20. syyskuuta 1926 Cleveland) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Clevelandin hiippakuntaan 28. helmikuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Taparuran titulaaripiispaksi 12. huhtikuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi James Aloysius Hickey, jota avustivat Joseph Louis Bernardin ja Clarence George Issenmann.

Sheldon sai 28. tammikuuta 1992 nimityksen Steubenvillen piispaksi, jona toimi, kunnes jäi eläkkeelle 31. toukokuuta 2002.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Vuonna 1926 syntyneet
Elävät henkilöt
Soto

Soto tai de Soto on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Antonio Dorado Soto (1931–2015), espanjalainen katolinen piispa
 Benito de Soto (1805–1832), espanjalainen merirosvo
 Claudia Soto (s. 1993), chileläinen jalkapalloilija
 Hernando de Soto (n. 1496–1942), espanjalainen löytöretkeilijä
 Iván Sánchez-Rico Soto, Riki (s. 1980), espanjalainen jalkapalloilija
 Jaime Soto (s. 1955), yhdysvaltalainen katolinen piispa
 Jeff Scott Soto (s. 1965), yhdysvaltalainen laulaja
 Jesús-Rafael Soto (1923–2005), ranskalainen taiteilija
 Jorge Alberto Ossa Soto (s. 1956), kolumbialainen katolinen piispa
 Josue Soto (s. 1989), yhdysvaltalainen jalkapalloilija
 Juan Guillermo López Soto (1947–2021), meksikolainen katolinen piispa
 Marco Aurelio Soto (1846–1908), Hondurasin presidentti 1876–1883
 Rocío Soto (s. 1993), chileläinen jalkapalloilija
 Talisa Soto (s. 1967), yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä

DeSoto (De Soto) on myös yhdysvaltalainen automerkki.
Hübner

Hübner on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Benjamin Hübner (s. 1989), saksalainen jalkapalloilija
 Danuta Hübner (s. 1948), puolalainen poliitikko ja EU:n komissaari
 Frank Hübner (s. 1950), saksalainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja
 Jacob Hübner (1761–1826), saksalainen hyönteistieteilijä
 Johann Hübner (1668–1731), saksalainen maantieteilijä
 Johanna Hübner (s. 1936), saksalainen kuulantyöntäjä
 Monica Hübner (s. 1990), saksalainen alppihiihtäjä
 Robert Hübner (s. 1948), saksalainen shakin suurmestari, shakkikirjailija ja papyrologi.
Ikivihreä Eino Grön

Ikivihreä Eino Grön  on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1971.

Kappaleet
 La Paloma
 Kun rakkaus on kuollut
 Tie
 Kuolleet lehdet
 Muistan Portofinon
 Besame mucho
 Tanssin sun kanssasi aamuun
 Adios muchachos
 Orvokkeja äidille
 Kielon jäähyväiset
 Mustalainen
 Anastasia

Vuoden 1971 albumit
Eino Grönin albumit
Eino Grön (vuoden 1967 albumi)

Eino Grön  on suomalaisen Eino Grönin kokoelma-albumi vuodelta 1967.

Kappaleet 
 Sydämeni toivomus (My Prayer)
 Cherbourgin sateenvarjot (Les parapluies de Cherbourg)
 Kylmät huulet (Careless Lips)
 Madalena
 Nyt riittää näytelmä (Assez de comédie)
 Hän vaatii (Goldfinger)
 Tango desiré
 Kyyneleet (Lacrime)
 Niin paljon kuuluu rakkauteen (Love Is a Many-Splendored Thing)
 Itämaan rakkautta
 Kotiin kun saapuisin illoin (You’d Be So Nice to Come Home To)
 Romanialainen kitara (Chitarra romana)
 Trumpettitango (Trumpet Tango)
 Yön väistyessä (La chanson d’Orphée)

Vuoden 1967 kokoelma-albumit
Eino Grönin kokoelma-albumit
Eino Grön (vuoden 1965 albumi)

Eino Grön  on suomalaisen Eino Grönin kokoelma-albumi vuodelta 1965. Albumi julkaistiin uudelleen vuonna 1973 levymerkillä Scandia HSLP 136.

Kappaleet 
 Liian vähän aikaa
 Romanesca
 Sua vailla
 Valkovuokot
 Pois suru jää
 Rakkauden satu
 Mustalaisviulu
 Kesän vihreät lehvät
 Guapita
 Kukkanen viestini tuo
 Rakkautta ei se ollutkaan
 Senuelo

Vuoden 1965 kokoelma-albumit
Eino Grönin kokoelma-albumit
Stephen Athipozhiyil

Stephen Athipozhiyil (s. 18. toukokuuta 1944) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Alleppeyn hiippakuntaan 5. lokakuuta 1969 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi 16. marraskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. helmikuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Peter Michael Chenaparampil, jota avustivat Maria Callist Soosa Pakiam ja John Thattumkal.

Athipozhiyilista tuli 9. joulukuuta 2001 Alleppeyn piispa.

Lähteet 

Intialaiset katoliset piispat
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Garrison Historic Area

Garrison Historic Area on historiallinen alue Barbadosin pääkaupungissa Bridgetownissa. Se on entinen, 1780-luvulla perustettu brittiläinen varuskunta.

Historia 

Tarve pysyvällä varuskunnalle Barbadoksella nousi Britanniassa Yhdysvaltain vapaussodan aikana, kun ranskalaiset lähtivät tukemaan amerikkalaisia. Joukot saapuivat sinne 1780, mutta ne olivat majoittuneena ympäri Bridgetownia. Tilapäiset varuskuntarakennalmat pystytettiin 1783. Sota päättyi samana vuonna, ja tämän jälkeen sotilaiden määrä laski saarella. Mutta Britanniassa oltiin edelleen huolissaan Karibianmerten saarien tulevaisuudesta, ja vuosien 1789 ja 1780 aikana hallitus hankki 26,1 hehtaaria maata, jolle uusi varuskunta-alue rakennettiin.

Vuosien 1808–1814 aikana varuskunnan alue kasvoi 65,56 hehtaariin, ja sinne pystyi sijoittaan 2 700 sotilasta. 1800-luvun aikana varuskunnan kasvu hidastui ja lopulta pysähtyi. Britanniassa päätettiin 1890-luvulla siirtää siirtomaiden joukot. Bridgetownin varuskunnasta viimeiset joukot lähtivät vuosien 1905–1906 aikana. Nykyään alueella sijaitsee Barbadoksen puolustusvoimien päämaja.

Alue 

Varuskunta-alueella on noin 100 rakennusta tai rakennelmaa, joista noin puolella on historiallista, arkkitehtonista tai kulttuurihistoriallista arvoa. Alue sijaitsee Carlislenlahden etelärannalla, ja se on pinta-alaltaan noin 60 hehtaaria. Historiallisesti sitä ympäröi muuri, ja noin kaksi kilometriä pitkällä itäisellä sivulla on edelleen alkuperäisen muurin jäänteitä. Läntinen ja eteläinen raja seurasi noin puolitoista kilometriä pitkää rantaviivaa, jossa on nykyään hiekkaranta.

Alueen suurin rakennus on 1791 kivistä rakennettu upseerien kasarmi. Sen takana on kaksi punaiseksi maalattua tiilikasarmi. Nämä kolme rakennusta pohjoisesta, etelästä ja idästä 1700-luvulla rakennettua pientä paraatikenttää, jolla on nykyään useita moderneja varastorakennuksia. Suurempaa nurmista paraatikenttää käytetään nykyään hevosurheiluratana ja se tunnetaan nimellä Garrison Savannah. Se on myös suosittu virkistäytymisalue, jossa barbadoslaiset käyvät hölkkäämässä ja pelailemassa. Vaikka kentällä ei pelatkaan enää krikettiä, siellä käytiin 1860 ensimmäinen siirtomaiden välinen krikettiottelu, jossa kohtasivat Barbados ja Brittiläinen Guiana. Kentän vieressä on arkkitehtonisesti merkittävä päävartio, jonka julkisivua koristaa rakennusta varten suunniteltu kivestä veistetty Yrjö III:n vaakuna.

Pienestä kentästä itään on kolme 1807–1808 rakennettua kasarmirakennusta. Muita rakennuksia ovat muun muassa 1790 rakennettu harjoitussali, alueen koilliskulmassa sijaitseva vankila, jossa on ollut vuodesta 1933 Barbadoksen museo, vuosina 1803–1806 rakennettu sotilassairaala, joka myytiin asuinkerrostaloksi 1928, ja edelleen käytössä oleva sotilashautausmaa.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Bridgetown
Unescon maailmanperintökohteet Barbadosissa
Fernando Suárez Figueroa

Fernando Suárez Figueroa (4. helmikuuta 1533 – 2. elokuuta 1608) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin 22. kesäkuuta 1587 Kanariansaarten ja 26. maaliskuuta 1597 Zamoran piispaksi. Hänet konsekroi Gaspar de Quiroga y Vela.

Lähteet 

Espanjalaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1533 syntyneet
Vuonna 1608 kuolleet
George Curzon

George Nathaniel Curzon, Kedlestonin 1. markiisi (1859–1929) oli brittiläinen valtiomies. Hän oli konservatiivinen poliitikko, joka toimi Intian varakuninkaana  (1899–1905) ja maansa ulkoministerinä (1919–1924). Curzonin linjaksi nimitetty ehdotus Puolan itärajaksi sai nimensä hänen mukaansa.

Curzon opiskeli Eton Collegeissa ja Oxfordin yliopistossa. Vuonna 1886 hänet valittiin konservatiivien kansanedustajaksi. Hän ei juuri viihtynyt parlamentissa vaan matkusteli maailmalla ja kirjoitti kirjat Venäjän vaikutuksesta Keski-Aasiassa, Persian kysymyksestä ja Itä-Aasian ongelmista. Vuonna 1891 hänet nimitettiin Intian valtiosihteeriksi. Hän menetti aseman 1894, kun valta siirtyi liberaaleille. Konservatiivien noustua valtaan vuoden 1895 vaalien jälkeen Curzon nimitettiin ensin ulkoasiain alivaltiosihteeriksi ja sitten Intian varakuninkaaksi. Hänen uudistuksensa ärsyttivät sekä virkamiehiä että Intian armeijan komentajaa Herbert Kitcheneriä. Konservatiivien uusi johtaja Arthur Balfour erotti Curzonin virastaan vuonna 1905.

Curzon oli mennyt naimisiin vuonna 1895 yhdysvaltalaisen miljonäärin tyttären kanssa ja saanut kolme tytärtä. Vaimo menehtyi perheen palattua Englantiin 1905. Curzon suri vaimoaan syvästi mutta sijoitti perintörahojaan linnoihin ja taide-esineisiin. Vuonna 1916 hän meni naimisiin varakkaan argentiinalaisen tilanomistajan lesken kanssa.

Englantiin palattuaan Curzon johti naisten äänioikeutta vastustavaa kampanjaa ylähuoneessa. Vuonna 1916 David Lloyd George kutsui hänet sodanajan hallitukseensa. Sen jälkeen Curzon oli maansa ulkoministeri 1919–1924.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministerit
Intian varakuninkaat
Brittiläiset markiisit
Vuonna 1859 syntyneet
Vuonna 1925 kuolleet
Onésimo Cepeda Silva

Onésimo Cepeda Silva (s. 25. maaliskuuta 1937 México) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. lokakuuta 1970 ja nimitettiin Ecatepecin hiippakunnan piispaksi 28. kesäkuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Manuel Pérez-Gil y González ja Luis Reynoso Cervantes.

Lähteet 

Meksikolaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Mininin ja Požarskin muistomerkki

Mininin ja Požarskin muistomerkki () on Kuzma Mininin ja Dmitri Požarskin muistoksi tehty pronssinen veistos. Heidän ansiostaan saatiin Venäjällä ollut sekasorron aika päättymään. Veistos sijaitsee Moskovan Punaisella torilla.

Veistoksen suunnitteli ja veisti venäläisukrainalainen kuvanveistäjä Ivan Martos. Veistosta alettiin valmistaa vuonna 1813, ja se valmistui vuonna 1818. Veistoksen patsaat ja kohokuvat ovat pronssia ja jalusta punaista graniittia. Alun perin veistos sijaitsi keskellä Punaista toria, mutta se haittasi sotilasparaateja, joten se siirrettiin vuonna 1936 Pyhän Vasilin katedraalin eteen.

Aiheesta muualla 

 Government.nnov.ru 
 Np.admsurgut.ru  
 Monarhist-spb.narod.ru 
 1tv.ru  (Arkistoitu versio)

Moskovan patsaat ja veistokset
Leonid Tibilov

Leonid Haritonovitš Tibilov (, , , s. 28. maaliskuuta 1952 Etelä-Ossetian AA, Georgian SNT, Neuvostoliitto) on osseettipoliitikko, joka on toiminut vuodesta 2012 Etelä-Ossetian presidenttinä.

Etelä-Ossetian presidentit
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt