joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Deutschland 83

Deutschland on saksalainen televisiosarja, jonka pääosaa esittää Jonas Nay. Hän näyttelee 24-vuotiasta Itä-Saksan kansalaista, jonka Stasi lähettää salaisena vakoojana Länsi-Saksaan. YLE:n TV1 aloitti sarjan jaksot tiistaina 26. tammikuuta 2016. YLE esitti sarjan uusintana kesällä 2017. Sarjan toinen tuotantokausi julkaistiin Amazon Prime -suoratoistopalvelussa lokakuussa 2018. YLE esitti toisen tuotantokauden Suomessa kesällä 2019.

Sarjan esittäminen Yhdysvalloissa alkoi 17. kesäkuuta 2015 SundanceTV-kanavalla ja sarja on ensimmäinen saksankielinen TV-sarja jota esitetään Yhdysvaltain TV-verkossa.

Deutschland 83 
VAROITUS:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta. 

Nuori itäsaksalainen rajavartija Martin Rauch (Jonas Nay) lähetetään Bonniin vakoilemaan Bundeswehrin kenraali Edeliä (Ulrich Noethen) vasten tahtoaan. Martin kuitenkin suostuu, kun kuulee vakoilunsa edesauttavan äitinsä pääsyä munuaisleikkaukseen. Martin huomaa Länsi-Saksan olevan aivan toista maailmaa kuin Itä-Saksa. Yhdessä tätinsä (Maria Schrader), Tobias Tischbierin (Alexander Beyer) ja Karl Kramerin (Godehard Giese) avulla hän soluttautuu Edelin adjutantiksi nimellä Moritz Stamm. Martin tutustuu pian myös Edelin poikaan Alexiin (Ludwig Trepte) ja tämän siskoon Yvonneen (Lisa Tomaschewsky). Tapahtumiin vaikuttaa myös Korean Airin lento 7, AIDS-epidemia ja Pershing II -ohjusten sijoitus Länsi-Saksaan.

Deutschland 86 
VAROITUS:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta. 

Vuoden 1983 tapahtumien jälkeen Martin on karkoitettu anglolaiseen orpokotiin. Lenora on aloittanut Stasin toimesta myymään aseita Etelä-Afrikassa, ja tarvitsee Martinin apua. Martin on ollut kolme vuotta eristyksissä orpokodissa, ja suostuu, sillä se on hänen ainoa mahdollisuutensa päästä takaisin Itä-Saksaan, sekä nähdä poikansa Max. Saksoissa moni asia on muuttunut. Annett on töissä Stasilla, Thomas Posimski on muuttanut länteen ja ryhtynyt erootiikan kirjailijaksi, Alex asuu Länsi-Berliinissä ja rouva Netz toimii sihteerinä Yhdysvaltain suurlähetystössä Berliinissä. Monen mutkan jälkeen Martin palaa Etelä-Afrikan, Libyan ja Pariisin kautta takaisin Saksaan. Loppujen lopuksi Martin ei enää tiedä, kumman puolella olla; idän vai lännen? Ensimmäisen kauden tapaan, sarjassa seurataan ajan suuria tapahtumia, kuten AIDS-epidemiaa, Apartheid-politiikkaa, Libyan aggresiota sekä Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuutta.

Näyttelijät

Triviaa 
Sarjassa kuullaan monia tunnettuja musiikkikappaleita 1980-luvulta kuten ”99 Luftballons”, ”Hungry Like the Wolf” ja ”Sweet Dreams (Are Made of This)”. 

Yhdysvaltoihin myydyn version alkutunnus on erilainen kuin alkuperäisen saksalaisen alkutunnus. Saksalaisessa versiossa soi New Orderin ”Blue Monday”. Yhdysvaltalaisessa versiossa taas soi Peter Schillingin ”Major Tom (Coming Home)”.

Katso myös 
 Able Archer 83
Stasi
HVA

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yle TV1: Deutschland 83 
 Helsingin Sanomat: Vakooja kahden Saksan välissä  

Saksalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
RTL Televisionin televisio-ohjelmat
Efora

Efora Oy on vuonna 2009 perustettu teollisuuden kunnossapito- ja engineering-palveluihin erikoistunut yritys, ja Stora Enson tytäryhtiö. Efora vastaa muun muassa paperi- ja kartonkikonelinjojen, sellutehtaiden, arkituslinjojen sekä tehtaiden voimantuotannon kunnossapidosta.

Eforan toimipisteet sijaitsevat Heinolassa, Helsingissä, Honkalahdella, Imatralla, Kemissä, Lahdessa, Oulussa, Uimaharjussa ja Varkaudessa. Yhtiö työllistää noin 900 henkilöä.

Eforan toiminta lopetettiin 31.12.2021 ja 1.1.2022 alkaen kunnossapitotoiminnot sulautettiin osaksi tehtaita.

Historia 
Eforan toiminta käynnistyi vuonna 2009 Stora Enson Oulun, Veitsiluodon ja Uimaharjun tehtaiden kunnossapidosta vastanneen Fortekin, Imatran tehtaiden kunnossapidosta vastanneen Saimaa Servicen ja Varkauden tehtaan kunnossapidosta vastanneen Varenson yhdistyessä. Samalla ABB:stä tuli uuden yhtiön omistaja 49 prosentin osuudella Stora Enson omistaessa 51 prosenttia. Vuoden 2013 lopulla Stora Enso siirtyi yhtiön kokonaisomistajaksi.

Pekka Ruutu aloitti Eforan toimitusjohtajana 1. syyskuuta 2018 hänen edeltäjänsä Ilkka Tykkyläisen siirryttyä Pohjolan Voiman toimitusjohtajaksi.

Stora Enson vuoden 2021 liiketoimintamallin uudistuksen yhteydessä divisioonille annettiin enemmän toimintavapauksia. Tavoitteena oli nopeuttaa paikallista päätöksentekoa ja lisätä joustavuutta. Osana muutosta Eforan kunnossapidon toiminnot siirtyivät osaksi Stora Ensoa vuoden 2022 alussa ja Eforan tulosyksiköiden henkilöstö siirtyy ns. vanhoina työntekijöinä tehtaiden organisaatioihin. Eforan tukitoiminnot lopetettiin.

”Jatkossa toimintaa tehtailla voidaan kehittää joustavammin ja toimintoja voidaan tehostaa yhdistämällä kunnossapito saamaan paikallisorganisaatioon tuotannon kanssa. Muutokset kunnossapidon organisoitumisessa liittyvät konsernin toimintamallien kehittämiseen, eivät Eforan toiminnan tuloksellisuuteen. Eforan henkilöstö on todella osaavaa ja toimintamallit erittäin kehittyneitä, joten tästä on hyvä jatkaa osana Stora Ensoa,” totesi Eforan toimitusjohtaja Pekka Ruutu joulukuussa 2021.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Eforan kotisivut

Stora Enso
Jennifer Brown

Vera Jennifer Brown (s. 18. helmikuuta 1972) on ruotsalainen laulaja. Hän on julkaissut uransa aikana viisi albumia ja yhden EP-levyn.

Elämä ja ura 
Göteborgissa syntynyt Brown muutti Tukholmaan  1990-luvulla ja teki levytyssopimuksen Telegram Recordsin kanssa. Hänen ensimmäinen albuminsa Giving You The Best julkaistiin vuonna 1994 ja se sai paljon menestystä Ruotsissa. Levyn teossa olivat mukana muun muassa Lenny Kravitz ja Albert Hammond. Helsingin Sanomissa Ilkka Mattila kirjoitti huolellisesti viimeistellyn albumin olevan omiaan ihmisille, jotka ”haluavat soulmusiikkinsa ilman hikeä, bakteereja ja yllätyksiä”.

Brownin seuraavat albumit In My Garden (1997) ja Vera (1998) eivät menestyneet kuitenkaan yhtä hyvin kuin debyyttialbumi, vaikkakin single Tuesday Afternoon tuli hitiksi ympäri Pohjoismaita ja Eurooppaa vuonna 1998. Vuonna 2003 Brown julkaisi albumin Home. Hän osallistui Ruotsin Melodifestivaleniin vuonna 2009 kappaleella Never Been Here Before, tuli omassa semifinaalissaan seitsemänneksi eikä päässyt finaaliin asti. Samana vuonna hän julkaisi viisi uutta kappaletta sisältäneen EP:n Bloom in November. Vuonna 2015 Brown teki paluun julkaisemalla kaksi ruotsinkielistä kappaletta, Kom hem till mig ja Faller. Jälkimmäiseen kappaleeseen kuvattiin myös musiikkivideo.

Diskografia 

Albumit
 Giving You The Best (1994)
 In My Garden (1997)
 Vera (1998)
 Home (2003)
 Bloom in November EP (2009)

Singlet
 Take a Piece of My Heart (1992)
 Heaven Come Down (1993)
 In My Garden (1997)
 When to Hold On (1997)
 Alive (1998)
 Tuesday Afternoon (1998)
 Two in the Morning (1998)
 Weak (2003)
 Go Your Own Way (2003)
 Never Been Here Before (2009)
 Never Giving Up on Love (2009)
 Kom Hem Till Mig (2015)
 Faller (2015)
 In i Himlen (2016)

Lähteet 
 http://www.allmusic.com/artist/jennifer-brown-mn0000312743
 http://www.vardagspuls.se/vardagslyx/klipp-se-jennifer-brown-framfora-kom-hem-till-mig/

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Jennifer Brownin kotisivut

Ruotsalaiset laulajat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Ivan Tatomirović

Ivan Tatomirović (, s. 11. tammikuuta 1989 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Maarianhaminaa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Tatomirović on Belgradin Punaisen tähden kasvatti. Hän siirtyi seuran junioreista kaudeksi 2008–2009 Serbian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen FK Sremin riveihin. Tatomirović edusti joukkuetta kolmen ja puolen vuoden ajan ennen siirtymistään Bosnian pääsarjaan ja FK Sarajevoon talvella 2012. Hän vakiinnutti heti paikkansa avauskokoonpanossa ja oli mukana voittamassa Bosnian cup-mestaruutta kaudella 2013–2014 ja Bosnian mestaruutta 2014–2015. Tatomirović toimi myös joukkueensa kapteenina. Joulukuussa 2015 hänen sopimuksensa Sarajevon kanssa purettiin yhteisymmärryksessä.

Helmikuussa 2016 Tatomirović solmi yksivuotisen sopimuksen vuoden jatko-optiolla Veikkausliigassa pelaavan Helsingin Jalkapalloklubin kanssa.

Saavutukset
 Bosnian mestaruus 2014–2015
 Bosnian cup-mestaruus 2013–2014

Lähteet

Aiheesta muualla 

Serbialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Indigo (ooppera)

Indigo on Perttu Kivilaakson ja Eicca Toppisen kaksinäytöksinen ooppera. Sen englanninkielisen libreton on kirjoittanut Sami Parkkinen. Teoksen kantaesitys oli Suomen Kansallisoopperassa 22. tammikuuta 2016.

Henkilöt 
 Daniel (tenori)
 Aurelia (sopraano)
 Myrna (sopraano)
 Carl (tenori)
 Tri Hackert (baritoni)
 Mrs Swanson (mezzosopraano)
 Propagandaministeri (basso)
 Kenraali (tenori)
 Lapsivanhus (mykkärooli)

Lähteet 
 Suomen Kansallisooppera 

Englanninkieliset oopperat
Pohorje 2

Pohorje 2 on laskettelurinne Mariborsko Pohorje Ski Resortissa Mariborissa Sloveniassa.

Pohorje 2 -rinne muodostuu Mariborski Slalom -rinteestä ja Miranova Proga A -rinteen Radvanje-alaosasta.

Pohorje 2 tunnetaan vuosittain järjestettävästä Golden Fox -kilpailusta. Kilpailut kuuluvat yleensä alppihiihdon maailmancupin naisten suurpujottelu- ja pujottelucupiin. Mariborissa järjestettiin ensimmäiset naisten maailmancupkilpailut suurpujottelussa ja pujottelussa 17. ja 18. tammikuuta 1970 viereisellä Stari F.I.S. -rinteellä.

Lähteet
Mariborsko Pohorje – Excellent Ski Centre Maribor-Pohorje.si 
Ski trails and lifts – Mariborsko Pohorje VisitPohorje.si 
Mariborsko Pohorje ski map VisitPohorje.si 
Mariborsko Pohorje Panoramska karta Maribor-Pohorje.si 
Golden Fox – FIS Ski World Cup Maribor GoldenFox.org 
Results – Maribor fis-ski.com 

Slovenian laskettelurinteet
Alppihiihdon maailmancupin rinteet
Mariborin rakennukset ja rakennelmat
Mariborin urheilu
Peter Tigerstedt

Peter Magnus Alexander Tigerstedt (8. joulukuuta 1936 Helsinki – 10. lokakuuta 2022 Espoo) oli suomalainen kasvinjalostustieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston kasvinjalostustieteen professori 1970–1999.

Tigerstedt tutki kasvien jalostusmahdollisuuksia geneettisen vaihtelun perusteella. Hän johti 1973–2000 Helsingin yliopistossa alppiruusujen ja atsaleojen jalostusohjelmaa yhteistyössä Arboretum Mustilan kanssa. 

Tigerstedt oli Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 1990 ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1989. Hänen mukaansa on nimetty alppiruusulajike P. M. A. Tigerstedt.

Peter Tigerstedtin tytär on huilisti ja musiikkitoimittaja Eva Tigerstedt.

Tigerstedt oli myös radioamatööri 1950-luvulta lähtien tunnuksilla OH5NQ ja OH2BM.

Lähteet 

Suomalaiset kasvitieteilijät
Suomalaiset maataloustieteilijät
Suomalaiset geneetikot
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Suomalaiset aateliset
Nathaniel Chalobah

Nathaniel Nyakie Chalobah (s. 12. joulukuuta 1994 Freetown, Sierra Leone) on englantilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Fulhamia. Pelipaikaltaan Chalobah on puolustava keskikenttäpelaaja.

Chalobah aloitti ammattilaisuransa Chelseassa, johon siirtyi Fulhamista vuonna 2005. Edustusjoukkueeseen hän nousi kesällä 2012. Chalobah pelasi kauden 2012–2013 lainalla Englannin mestaruussarjassa Watfordissa. Myös kauden 2013–2014 hän pelasi lainalla samassa sarjassa – syyspuoliskon Nottingham Forestissa ja kevätpuoliskon Middlesbroughissa.

Kaudella 2014–2015 Chalobah pelasi syyskauden lainalla Valioliigassa Burnleyssä, jossa pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa 28. syyskuuta 2014 Burnleyn hävitessä West Bromwich Albionille vieraissa 0–4. Yhteensä Chalobah edusti seuraa neljässä liigaottelussa. Kevätkauden 2015 Chalobah pelasi lainalla mestaruussarjassa Readingissä.

Kaudeksi 2015–2016 Chelsea lainasi Chalobahin Italian Serie A:ssa pelaavaan Napoliin. Hän pelasi ensimmäisen Serie A -ottelunsa 6. tammikuuta 2016, kun Napoli voitti kotonaan Torinon 2–1. Hän pelasi Serie A:ssa viisi ottelua mutta niissä yhteensä vain vähän yli puoli tuntia. Chelseassa hän pelasi kaudella 2016–2017 Valioliigassa kymmenen ottelua mutta niissä yhteensä vain 159 minuuttia. Kesällä 2017 Chalobah siirtyi Chelseasta viiden vuoden sopimuksella Watfordiin.

Chalobah pelasi Englannin eri nuorisomaajoukkueissa yhteensä 97 ottelua. Englannin miesten maajoukkueessa hän pääsi ensimmäisen kerran kentälle lokakuussa 2018 vaihtopelaajana aivan Espanjaa vastaan pelatun Kansojen liigan ottelun lopussa.

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Karaoke Remix Vol. I

Karaoke Remix Vol. I on saksalaisen heavy metal -yhtye Helloweenin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vain Japanissa.

Kappaleet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Karaoke Remix Vol. 1 discogs.com -sivustolla

Vuoden 1998 kokoelma-albumit
Helloweenin albumit
Karaoke Remix Vol. II

Karaoke Remix Vol. I on saksalaisen heavy metal -yhtye Helloweenin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vain Japanissa.

Kappaleet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Karaoke Remix Vol. 2 discogs.com -sivustolla

Vuoden 1998 kokoelma-albumit
Helloweenin albumit
Malmqvist

Malmqvist, Malmkvist tai Malmquist on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Göran Malmqvist (1924–2019), ruotsalainen sinologi, Kiinan-asiantuntija, professori ja kääntäjä
 Gösta Malmqvist (1898–1967), suomalainen keskimatkojen juoksija
 Saara Tikka, oik. Malmqvist (s. 1942), suomalainen taidemaalari ja kuvittaja
 Siw Malmkvist (s. 1936), ruotsalainen laulaja
 Tom Malmquist (s. 1978), ruotsalainen runoilija ja kirjailija
Herbert Tillander

Herbert Erik Tillander (19. maaliskuuta 1909 Pietari – 30. huhtikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen pääkonsuli, hovijalokiviseppä ja toimitusjohtaja. Hän oli A. Tillander Oy:n toimitusjohtaja vuosina 1939–1974. Hän kehitti kansainvälisesti käytetyn timanttien arviointitaulukon.

Herbert Tillanderin vanhemmat olivat jalokiviseppä Alexander Theodor Tillander (1870–1943) ja Edith Hildur Gallen. Suomalaistaustainen perhe muutti vallankumouksen jälkeen vuonna 1917 Pietarista Helsinkiin. Tillander kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1927 ja oli vuosina 1930–1933 harjoittelijana Tukholmassa, Frankfurtissa, Pariisissa ja Lontoossa. Hän suoritti kultasepän kisällintutkinnon vuonna 1933, gemmologian eli jalokiviopin tutkinnon vuonna 1935 Ison-Britannian gemmologisessa yhdistyksessä sekä vuonna 1937 Gemological Institute of Americassa Yhdysvalloissa, ja suomalaisen kultaseppämestarin tutkinnon vuonna 1949. Tillander oli perheyrityksessä johtajana vuodesta 1928 ja hänestä tuli toimitusjohtaja vuonna 1939. Yhtiö menestyi sodanjälkeisinä vuosikymmeninä arvokkaiden jalokivikorujen ja valtion tilaamien kunniamerkkien tuotannolla. Tillander osti vuonna 1948 ruotsalaisen hovihankkijan David Andersen & Co:n osake-enemmistön ja hän sai vuonna 1952 Ruotsin kuninkaan hovijalokivisepän arvon. Hän jäi vuonna 1974 eläkkeelle A. Tillander Oy:n toimitusjohtajan paikalta, mutta jatkoi vielä yhtiön johtokunnan puheenjohtajana vuoteen 1993 saakka.

Tillander kehitti 1960-luvulla niin sanotun pohjoismaisen timanttinimikkeistön ja -luokituksen, koska Yhdysvalloissa kehitetyt luokitukset eivät täysin vastanneet paikallisia tarpeita. Hän tutki 1970-luvulta alkaen timantinhionnan historiaa ja julkaisi vuonna 1995 tutkimustyön tuloksena teoksen Diamond Cuts in Historic Jewellery 1381–1910. Hän julkaisi myös muita jalokiviä käsitteleviä teoksia sekä sukututkimuksen Torppa ja timantti: Tillanderin suvun kronikka (1990). 

Tillander oli Suomen Kultaseppien Liiton hallituksen jäsen vuosina 1945–1959 ja varapuheenjohtaja 1957–1959, Kultaseppien lehden päätoimittaja 1950–1955 ja Helsingin Kultaseppäyhdistyksen puheenjohtaja 1942–1958. Hänen aloitteestaan perustettiin vuonna 1960 Suomen Gemmologinen Seura, jonka puheenjohtajana hän toimi vuosikymmenten ajan. Tillander oli myös Suomen rotarypiirin governor vuosina 1949–1950, Helsingin rotaryklubin presidentti ja Indonesian pääkonsuli vuosina 1961–1975.

Herbert Tillanderin puoliso oli Dolly Malmström. Heidän tyttärensä on kultaseppä ja tutkija Ulla Tillander-Godenhielm.

Lähteet 

Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset kultasepät
Pietarinsuomalaiset
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 2006 kuolleet
Aydınin maakunta

Aydınin maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 1 041 979 vuonna 2014.

Aydınin maakunta rajoittuu Egeanmereen lännessä, İzmirin ja Manisan maakuntaan pohjoisessa, Denizlin maakuntaan idässä ja Muğlan maakuntaan etelässä. 

Maakunnan pääkaupunki on Aydın (207 554 as., 31.12.2014 arvio). Muita suuria kaupunkeja ovat Nazilli (113 476 as.), Kuşadası (77 861 as.), Söke (72 523 as.) ja Didim (59 864 as.).

Piirikunnat 

Aydınin maakunta on jaettu 17 piirikuntaan. 

 Bozdoğan
 Buharkent
 Çine
 Didim
 Efeler (Merkez)
 Germencik
 İncirliova
 Karacasu
 Karpuzlu

 Koçarlı
 Köşk
 Kuşadası
 Kuyucak
 Nazilli
 Söke
 Sultanhisar
 Yenipazar

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Kahramanmaraşin maakunta

Kahramanmaraşin maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 1 089 038 vuonna 2014.

Maakunnan pääkaupunki on Kahramanmaraş (475 793 as., 31.12.2014 arvio). Toinen suurempi kaupunki on Elbistan (99 537 as.).

Piirikunnat 

Kahramanmaraşin maakunta on jaettu 11 piirikuntaan. 

 Afşin
 Andırın
 Çağlayancerit (Çağlıyancerit)
 Dulkadiroğlu
 Ekinözü
 Elbistan

 Göksun
 Nurhak
 Onikişubat
 Pazarcık
 Türkoğlu

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Malatyan maakunta

Malatyan maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 769 544 vuonna 2014.

Maakunnan pääkaupunki on Malatya (438 000 as., 31.12.2014 arvio).

Piirikunnat 

Malatyan maakunta on jaettu 13 piirikuntaan. 

 Akçadağ
 Arapgir
 Arguvan
 Battalgazi
 Darende
 Doğanşehir
 Doğanyol

 Hekimhan
 Kale
 Kuluncak
 Pütürge
 Yazıhan
 Yeşilyurt

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Samsunin maakunta

Samsunin maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 1 269 989 vuonna 2014.

Maakunnan pääkaupunki on Samsun (541 330 as., 31.12.2014 arvio). Muita suuria kaupunkeja ovat Bafra (88 205 as.) ja Çarşamba (66 694 as.).

Piirikunnat 

Samsunin maakunta on jaettu 17 piirikuntaan.

 19 Mayıs (Ondokuzmayıs)
 Alaçam
 Asarcık
 Atakum
 Ayvacık
 Bafra
 Canik
 Çarşamba
 Havza

 İlkadım
 Kavak
 Ladik
 Salıpazarı
 Tekkeköy
 Terme
 Vezirköprü
 Yakakent

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Eskişehirin maakunta

Eskişehirin maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 812 320 vuonna 2014.

Maakunnan pääkaupunki on Eskişehir (685 135 as., 31.12.2014 arvio).

Piirikunnat 

Eskişehirin maakunta on jaettu 14 piirikuntaan. 

 Alpu
 Beylikova
 Çifteler
 Günyüzü
 Han
 İnönü
 Mahmudiye

 Mihalgazi
 Mihalıççık
 Odunpazarı
 Sarıcakaya
 Seyitgazi
 Sivrihisar
 Tepebaşı

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Denizlin maakunta

Denizlin maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin  978 700 vuonna 2014.

Maakunnan pääkaupunki on Denizli (557 300 as., 31.12.2014 arvio).

Piirikunnat 

Denizlin maakunta on jaettu 19 piirikuntaan. Pääkaupunki lihavoidulla tekstillä.

 Acıpayam
 Babadağ 
 Baklan
 Bekilli
 Beyağaç
 Bozkurt
 Buldan
 Çal
 Çameli
 Çardak
 
 Çivril
 Güney
 Honaz
 Kale
 Merkezefendi
 Pamukkale
 Sarayköy
 Serinhisar 
 Tavas

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Jeonbuk Hyundai Motors

Jeonbuk Hyundai Motors (전북 현대 모터스) on eteläkorealainen jalkapalloseura Pohjois-Jeollasta. Sen joukkue pelaa Etelä-Korean pääsarjassa K League Classicissa.

Saavutukset

Kansalliset 
K League Classic 
Mestaruus (8): 2009, 2011, 2014, 2015, 2017, 2018, 2019, 2020

FA Cup
Mestaruus (3): 2000, 2003, 2005

Super Cup
Mestaruus (1): 2004

Kansainväliset 
AFC Champions League
Mestaruus (2): 2006, 2016

Eteläkorealaiset jalkapalloseurat
Pohjois-Jeolla
Keski-Uudenmaan Altair

Altair ry ( Tähtitieteellinen yhdistys Keski-Uudenmaan Altair ry ) on tähtitieteen harrastajien yhdistys, joka toimii kolmen keskisen Uudenmaan kunnan, Järvenpään, Keravan ja Tuusulan alueella. Seuran kotipaikka sekä toimitilat sijaitsevat Järvenpäässä.

Altair ry on perustettu vuonna 1988. Sen toiminnan keskeisimpinä osina ovat havaintotoiminta, kirjasto, koulutus sekä harrastajien keskinäinen ajatustenvaihto. Vuonna 2021 jäsenmäärä on noin 100 henkeä.

Toiminta 
Yhdistyksellä on kerhoiltoja viikoittain, kesäkuukausia lukuun ottamatta joka torstai kello 19 Järvenpään keskustassa sijaitsevalla kerhohuoneella. Kesätauko alkaa kesäkuun alkupuolella ja jatkuu elokuun alkuun. Retkiä, havaintoiltoja sekä muuta toimintaa on lähes joka kuukausi. 

Yhdistyksen käytössä on 25 erikokoista kaukoputkea ja kiikaria, sekä usean sadan julkaisun kirjasto. Yhdistys on osallisena maaseutuobservatoriossa Orimattilassa.

Altair on itsenäinen yhdistys, jonka jäseneksi voi liittyä kuka tahansa tähtitieteestä kiinnostunut. Jäsenet voivat olla varsinaisia-, perhe-, kannattaja- tai yhteisöjäseniä. Yhdistys on kutsunut myös 2 kunniajäsentä. Jäsenet hyväksyy hakemuksesta yhdistyksen hallitus. Yhdistys tekee yhteistyötä lähiseudun tähti- ja muiden harrastajaseurojen sekä valtakunnallisen Ursan kanssa.

Valtakunnalliset tapahtumat 
Altair on isännöinyt valtakunnallisia tähtiharrastustapahtumia kuusi kertaa. Suurten tapahtumien lisäksi Ursan Kerho- ja yhdistystoimintajaoston (nyk. Kerho- ja yhdistystoimintaryhmän) seminaareja on pidetty useita kertoja Altair ry:n järjestämänä.

Cygnus kesätapaaminen 
 1994, Tuusulan Rusutjärvellä 
 2004, Järvenpään Seurakuntaopistolla
 2014, Mäntsälän Keravanjärvellä

Tähtipäivät 
 1991 Järvenpäässä, Keskustan yläasteella (nyk. Yhteiskoulu)
 2000 Järvenpäässä, Kyrölän koululla
 2009 Järvenpäässä, Koivusaaren koululla

Katso myös 
 http://www.ursa.fi/altair/
 https://www.facebook.com/altair.ry/
 Luettelo Suomen tähtiyhdistyksistä

Suomalaiset tähtitieteelliset yhdistykset
Amasyan maakunta

Amasyan maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 321 913 vuonna 2014.

Maakunnan pääkaupunki on Amasya (98 935 as., 31.12.2014 arvio). Muita suurempia kaupunkeja ovat Merzifon (54 425 as.) ja Suluova (37,636 as.).

Piirikunnat 

Maakunta on jaettu seitsemään piirikuntaan. 

 Göynücek
 Gümüşhacıköy
 Hamamözü
 Merkez

 Merzifon
 Suluova
 Taşova

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Bolun maakunta

Bolun maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 284 789 vuonna 2014.

Maakunnan pääkaupunki on Bolu (144 864 as., 31.12.2014 arvio), jossa asui noin puolet maakunnan väestöstä.

Piirikunnat 

Maakunta on jaettu yhdeksään piirikuntaan. 

 Dörtdivan
 Gerede
 Göynük
 Kıbrıscık
 Mengen

 Merkez
 Mudurnu
 Seben
 Yeniçağa

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Burdurin maakunta

Burdurin maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 256 898 vuonna 2014.

Maakunnan pääkaupunki on Burdur (75 460 as., 31.12.2014 arvio). Muista kaupungeista suurin on Bucak (43 282 as.).

Piirikunnat 

Maakunta on jaettu 11 piirikuntaan. 

 Ağlasun
 Altınyayla
 Bucak
 Çavdır
 Çeltikçi
 Gölhisar

 Karamanlı
 Kemer
 Merkez
 Tefenni
 Yeşilova

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Heikki Toivanen

Heikki Toivanen (1948 Helsinki – 25. elokuuta 2006 Turku) oli suomalainen oopperalaulaja, basso. Hän oli kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperaan 1973–1974, ja sen jälkeen hän lauloi Saksassa, Wuppertalin opperassa 1974–1976, Bielefeldin opperassa 1976–1977, Karlsruhen oopperassa 1977 alkaen sekä myös Savonlinnan oopperajuhlilla ja Bayreuthin Wagner-juhlilla. Karlsruhessa hän oli vuoteen 1991 asti. Turun konservatoriossa hän toimi vuodesta 1999 yksinlaulun lehtorina. 1990-luvun alussa Toivanen toimi Lappajärven musiikkipäivien taiteellisena neuvonantajana esiintyen myös useana vuonna musiikkipäivillä.

Lähteet 

Suomalaiset bassot
Suomalaiset oopperalaulajat
Vuonna 1948 syntyneet
Vuonna 2006 kuolleet
Mohammedia

Mohammedia (aikaisemmin Fédala) on satamakaupunki Marokossa Atlantin rannalla 25 kilometriä koilliseen maan suurimmasta kaupungista Casablancasta. Asukasluku oli vuonna 2014 208 612.

Kaupungissa on öljynjalostus-, tekstiili- ja elintarviketeollisuutta. Se on myös kylpyläkaupunki.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Mohammedia Travel Guide 

Marokon kaupungit
Çorumin maakunta

Çorumin maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 527 220 vuonna 2014.

Maakunnan pääkaupunki on Çorum (243 698 as., 31.12.2014 arvio). Muista kaupungeista mainittakoon Sungurlu (31 986 as.).

Piirikunnat 

Çorumin maakunta on jaettu 14 piirikuntaan. 

 Alaca
 Bayat
 Boğazkale
 Dodurga
 İskilip
 Kargı
 Laçin

 Mecitözü
  Merkez
 Oğuzlar
 Ortaköy
 Osmancık
 Sungurlu
 Uğurludağ

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Elazığin maakunta

Elazığin maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 568 753 vuonna 2014.

Maakunnan pääkaupunki ja ainoa yli 30 000 asukkaan kaupunki on Elazığ (351 504 as., 31.12.2014 arvio).

Piirikunnat 

Elazığin maakunta on jaettu 11 piirikuntaan. 

 Ağın
 Alacakaya
 Arıcak
 Baskil
 Karakoçan
 Keban

 Kovancılar
 Maden
 Merkez
 Palu
 Sivrice

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Erzincanin maakunta

Erzincanin maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 223 633 vuonna 2014.

Maakunnan pääkaupunki on Erzincan (97 759 as., 31.12.2014 arvio).

Piirikunnat 

Maakunta on jaettu yhdeksään piirikuntaan. 

 Çayırlı
 İliç
 Kemah
 Kemaliye
 Merkez

 Otlukbeli
 Refahiye
 Tercan
 Üzümlü

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Karabükin maakunta

Karabükin maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 231 333 vuonna 2014.

Maakunnan pääkaupunki on Karabük (113 277 as., 31.12.2014 arvio). Toiseksi suurin kaupunki on Safranbolu (43 975 as.).

Piirikunnat 

Maakunta on jaettu kuuteen piirikuntaan. 

 Eflani
 Eskipazar
 Merkez

 Ovacık
 Safranbolu
 Yenice

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Karamanin maakunta

Karamanin maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 240 362 vuonna 2014.

Maakunnan pääkaupunki ja ainoa yli 20 000 asukkaan kaupunki on Karaman (148 362 as., 31.12.2014 arvio).

Piirikunnat 

Maakunta on jaettu kuuteen piirikuntaan. 

 Ayrancı
 Başyayla
 Ermenek

 Kazımkarabekir
 Merkez
 Sarıveliler

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Kırıkkalen maakunta

Kırıkkalen maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 271 092 vuonna 2014.

Maakunnan pääkaupunki on Kırıkkale (189 044 as., 31.12.2014 arvio).

Piirikunnat 

Maakunta on jaettu yhdeksään piirikuntaan. 

 Bahşili
 Balışeyh
 Çelebi
 Delice
 Karakeçili

 Keskin
 Merkez
 Sulakyurt
 Yahşihan

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Nevşehirin maakunta

Nevşehirin maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 286 250 vuonna 2014.

Maakunnan pääkaupunki on Nevşehir (95 476 as., 31.12.2014 arvio).

Piirikunnat 

Maakunta on jaettu kahdeksaan piirikuntaan. 

 Acıgöl
 Avanos
 Derinkuyu
 Gülşehir

 Hacıbektaş
 Kozaklı
 Merkez
 Ürgüp

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Niğden maakunta

Niğden maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 343 898 vuonna 2014.

Maakunnan pääkaupunki on Niğde (127 980 as., 31.12.2014 arvio). Seuraavaksi suurin kaupunki on Bor (41 257 as.).

Piirikunnat 

Maakunta on jaettu kuuteen piirikuntaan. 

 Altunhisar
 Bor
 Çamardı

 Çiftlik
 Merkez
 Ulukışla

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Atkinsonmoottori

Atkinsonmoottori on James Atkinsonin keksimä polttomoottori, jossa puristustilavuus on pienempi kuin paisuntatilavuus. Ottomoottorissa ja dieselmoottorissa puristus- ja työtahdit ovat yhtä pitkät, joten vastaavat tilavuudet ovat niissä yhtä suuret. Atkinson oivalsi, että kun työtahdista tehdään pitempi kuin puristustahdista, polttoaineen palamisen energia saadaan paremmin hyödynnettyä ja moottorin hyötysuhde siten suuremmaksi. Atkinsonmoottorissa suuri osa puristustilavuudesta jätetään tahallaan hyödyntämättä, ja tästä syystä atkinsonmoottorin teho/paino-suhde on matalampi kuin muilta osin vastaavan ottomoottorin tai dieselmoottorin. Nykyaikaisissa atkinsonmoottorin sovelluksissa ei hyödynnetä James Atkinsonin patenttien mukaisia mutkikkaita mäntien varsien vipumekanismeja vaan imuventtiilien myöhäisellä sulkeutumisella lyhennetään puristustahtia. Tästä syystä näennäinen puristussuhde voi olla hyvinkin korkea, ellei imuventtiilien ajoitusta huomioida. Hybridiautoissa polttomoottorin mitoitus ei vastaa ajoittaista ajoneuvon maksimitehon tarvetta vaan arvioitua keskitehoa. Tästä syystä atkinsonmoottoria hyödynnetäänkin hybridiautoissa.

Lähteet

Polttomoottorit
1800-luvun keksinnöt
Palkkaluokka

Palkkaluokka on työehtosopimuksesta löytyvä peruspalkkataso, joka määräytyy työntekijälle alaan liittyvän työkokemuksen määrän ja koulutuksen perusteella. Mitä korkeampi työntekijän palkkataso on, sitä enemmän hän saa myöskin palkkaa. Esimerkkinä Matkailu- ja ravintola-alan työehtosopimuksessa ykköspalkkatasoon kuuluva työntekijä (Pikkolot ja apuntyöntekijät) saavat korkeintaan kahden vuoden työkokemuksella peruspalkkaa 9,96 euroa tunnilta. Kun taas kokemusta on yli kaksi vuotta, nousee palkka 10,24 euroon tunnilta.

Lähteet 

Työ
Rauhajärvi (kylä)

Rauhajärvi on kylä Kangasniemen kunnan eteläosassa valtatien 13 varrella. Rauhajärven naapurikylät ovat lännessä Ukonniemi, idässä Luusniemi ja pohjoisessa Harjunmaa ja Vuojalahti. Etelässä kylä rajoittuu Mikkeliin. Kylää rajaavat vesistöt ovat lännessä Puulan Vuojaselkä, etelässä Läsäkoski, Rauhajärvi ja Rauhavirta, idässä Kyyvesi ja Valkeajärvi. 

Läsäkoski oli ennen aktiivisten toimintojen keskus Rauhajärven kylällä. Siellä toimivat kaupat, posti, koulu, mylly, saha ja kasvihuoneet. Nykyisin Läsäkoski tunnetaan kalastajien keskuudessa erinomaisesta lohikoskestaan.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kangasniemen Kylät - Läsäkoski

Kangasniemen kylät
Erik Axl Sund

Erik Axl Sund on kahden ruotsalaisen kirjailijan, Jerker Eriksonin (s. 1974) ja Håkan Axlander Sundquistin (s. 1965) luoma nimimerkki, jolla kirjailijat julkaisevat yhdessä kirjoittamiaan kirjoja. Erik Axl Sund on julkaissut neljä romaania: Varistyttö, Unissakulkija, Varjojen huone ja Lasiruumiit. Varistyttö, Unissakulkija ja Varjojen huone muodostavat yhdessä Varistyttö-trilogian. Ruotsin Dekkariakatemia myönsi vuonna 2012 Varistyttö-trilogialle vuoden parhaan rikosromaanin palkinnon. Palkintoraati kuvasi trilogiaa "hypnoottisen vangitsevaksi psykoanalyysiksi rikoskirjallisuuden muodossa". Erik Axl Sundin kirjojen oikeudet on myyty 38 kustantajalle ympäri maailman.

Jerker Erikson syntyi Gävlessä vuonna 1974. Hän on työskennellyt aikaisemmin talonmiehenä, lastaajana, vankilakirjaston hoitajana ja varaston johtajana. Sen lisäksi hän on toiminut Håkanin I love you baby! -elektropunkyhtyeen tuottajana ja ollut kietueella yhtyeen kanssa. Erikson asuu Tukholmassa tyttöystävänsä Saran kanssa.

Håkan Axlander Sundquist syntyi Linköpingissä vuonna 1965. Hän on työskennellyt ääniteknikkona, muusikkona ja taiteilijana. 2000-luvun alussa hän oli Itä-Euroopan kiertueella yhtyeensä kanssa. Hän asuu Tukholmassa tyttöystävänsä ja poikansa kanssa.

Teokset  
 Varistyttö, 2014 Otava, suom. Kari Koski (Kråkflickan, 2010)  
 Unissakulkija, 2014 Otava, suom. Kari Koski (Hunderelden, 2011)
 Varjojen huone, 2014 Otava, suom. Kari Koski (Pythias anvisningar, 2012) 
 Lasiruumiit, 2015 Otava, suom. Kari Koski (Glaskroppar, 2014) 
 Nukkemestari, 2020 Otava, suom. Kari Koski (Dockliv, 2019)

Lähteet 
 http://www.erikaxlsund.com/  
 http://www.varistytto.fi/  
 http://www.otava.fi/kirjailijat/erik-axl-sund/  

Ruotsalaiset kirjailijat
Salanimet
112 (televisiosarja)

112 on suomalainen dokumentaarinen televisiosarja, jota esitetään FOX-kanavalla. Sarjassa seurataan hätäkeskuksien, poliisien ja pelastuslaitoksien arkea Suomen suurimmissa kaupungeissa. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi 14. tammikuuta 2014. Toinen tuotantokausi alkoi 20. tammikuuta 2015. Kolmas kausi alkoi 19. syyskuuta 2017. 112:n uusintoja on esitetty MTV3:lla. Sarjan kertojana toimi näyttelijä Antti Reini. 

Sarja siirtyy keväällä 2019 uudelle TV-kanavalle, kun Fox Suomi esittää sarjaa nimellä 112 Hätäkeskus.  Tällä nimellä sarjaa on kuvattu kaksi kautta.

Päähenkilöt

Hätäkeskuslaitos 
 Eija Laine
 Salla Turunen
 Saana Välimaa
 Paula Ukkonen
 Artturi Jortikka

Pohjois-Savon poliisilaitos 
 Jani Puumalainen
 Jouni Vihavainen

Länsi-Uudenmaan poliisilaitos 
 Mikko Rytkönen
 Ilmari Taiponen
 Rene Luotonen

Itä-Uudenmaan poliisilaitos 
 Seppo Ijäs
 Ilkka Paukkunen

Keski-Uudenmaan pelastuslaitos 
 Sami Sohkanen
 Ari Koivu
 Anssi Miettinen
 Pekka Hietala
 Kaisa Palmu

Kuopion paloasema, Pohjois-Savon pelastuslaitos 
 Antti Nissinen 
 Markku Hakonen
 Antti Korhonen
 Elina Laine
 Marko Mikkonen
 Lauri Pirinen

Mikkelän paloasema, Länsi-Uudenmaan pelastuslaitos 
 Arto Karjalainen
 Anssi Taavila
 Joona Ahlstedt
 Marko Rantanen

Turun paloasema, Varsinais-Suomen pelastuslaitos 
 Vesa Halonen
 Marko Rostedt
 Vesa Halonen
 Aleksi Pulkkinen
 Reijo Salminen
 Kristina Locher
 Markku Himanen

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Lähteet

Aiheesta muualla 
 112 Facebook-sivut

Suomalaiset tositelevisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Nikolai Tihonov (poliitikko)

Nikolai Aleksandrovitš Tihonov (; 14. toukokuuta 1905 Harkova, Harkovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1. kesäkuuta 1997 Petrovo-Dalneje, Moskovan alue, Venäjä) oli ukrainalaissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko ja Neuvostoliiton valtiomies kylmän sodan aikana. Hän toimi Neuvostoliiton ministerineuvoston puheenjohtajana vuosina 1980–1985. Hänet nimitettiin 2. syyskuuta 1976 Neuvostoliiton apulaispääministeriksi. Hän toimi virassa vuoteen 1980 asti. Hänen tilalleen Neuvostoliiton ministerineuvoston puheenjohtajaksi tuli Nikolai Ryžkov vuonna 1985.

Lähteet 

Neuvostoliiton hallituksen johtajat
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1997 kuolleet
Henry Troupp

Henry Eugen Troupp [trup] (23. maaliskuuta 1932 Helsinki – 19. helmikuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen kirurgi ja professori. Hän kuului suomalaisen neurokirurgian kehittäjiin.

Trouppin vanhemmat olivat johtaja Eugen Troupp ja Ragnhild Söderström. Toisen maailmansodan aikaan hän oli sotalapsena Ruotsissa. Troupp tuli ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1949 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1955 Helsingin yliopistosta. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli siellä vuonna 1961. Hän teki 1960-luvulla opintomatkoja Ruotsiin ja Englantiin.

Troupp oli Helsingin yliopiston neurokirurgian professori 1978–1994 sekä HYKSin neurokirurgisen klinikan ylilääkäri 1976–1994 ja HYKSin johtava ylilääkäri 1985–1989. Hän tutki aivoverisuonten sairauksia, kallonsisäistä painetta ja aivovaurioita. Hän hoiti myös useita luottamustehtäviä, muun muassa Finska Läkaresällskapetissa, ja toimi Potilasvahinkolautakunnan jäsenenä.

Troupp avioitui vuonna 1961 yliopistonlehtori Lotte Ruth Zurndorferin (s. 1929) kanssa. He saivat kaksi tytärtä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Piirto, Hilkka: Neurokirurgi Troupp pitää aivovoimistelusta. (60-vuotishaastattelu.) Helsingin Sanomat 23.3.1992. (Viitattu 15.10.2017.) 

Suomalaiset neurokirurgit
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Julia Korkman

Julia Charlotta Korkman (s. 3. lokakuuta 1977 Helsinki) on suomalainen oikeuspsykologian dosentti. Korkman on perehtynyt todistajanpsykologiaan, todistajien kuulemiseen ja erityisesti lasten kertomusten luotettavuuden arvioimiseen epäillyissä rikostapauksissa. Hän on aiemmin työskennellyt psykologina HUS:n lasten ja nuorten oikeuspsykologian yksikössä. Lisäksi hän toimii oikeuspsykologian kouluttajana poliisille sekä terveys- ja oikeusalan ammattilaisille. Korkman tekee myös tieteellistä tutkimusta alalla ja hänelle on myönnetty saavutuksistaan kansainvälisen tutkimusverkoston iIIRG:n (International Investigative Interviewing Research Group) Academic Excellence Award -palkinto.

Koulutus ja ura 
Korkman suoritti ylioppilastutkinnon helsinkiläisessä Gymnasiet Svenska normallyceumissa vuonna 1996, ja vuonna 2002 hän valmistui psykologian maisteriksi Åbo Akademista. Vuonna 2006 hän väitteli tohtoriksi aiheenaan lasten kuuleminen epäillyn seksuaalisen hyväksikäytön selvittelyjen yhteydessä. Korkman työskentelee Åbo Akademissa tutkijana ja hänellä on dosentuuri Helsingin yliopistossa. 

Vuonna 2006 Helsinkiin perustettiin HUS:n lasten ja nuorten oikeuspsykologian yksikkö, ja Korkmania pyydettiin psykologin virkaan. Syyttäjä tai poliisi ottaa yksikköön yhteyttä, kun epäillään, että lapsi on joutunut rikoksen uhriksi tai silminnäkijäksi. Yksikössä arvioidaan, voiko lapsen kertomukseen luottaa. Korkman on myös usean vuoden ajan ollut mukana vetämässä eri viranomaisille suunnattua haastattelukoulutusta lasten kuulemisesta. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa Unescossa.

Yksityiselämä 
Julia Korkmanin isä on taloustieteilijä Sixten Korkman ja äiti lasten neuropsykologina työskennellyt Marit Korkman. Vapaa-ajallaan Korkman harrastaa laulamista, ja hän on Audite-kamarikuoron jäsen. Hän on myös levyttänyt duona Claes Anderssonin kanssa.

Lähteet 

Suomalaiset laulajat
Suomalaiset psykologit
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Ladislav Kovács

Ladislav Kovács (s. 9. heinäkuuta 1991) on slovakialainen tietokonepelaamisen ammattilainen. Kovács tunnetaan paremmin pelaajanimellään GuardiaN. Kovács on erikoistunut Counter-Strike: Global Offensiven eli CS:GO:n pelaamiseen. Kovács ei tällä hetkellä edusta mitään joukkuetta.

Kovácsia pidetään yhtenä maailman parhaista AWP-tarkkuuskiväärin pelaajista.

Merkittävät tulokset 
Kovácsin saavutuksia:
IEM X San Jose (2015), turnauksen voitto
ESL EPL Season 2 (2015), toisena
Dreamhack Open Leipzig 2016, voitto
MLG Major Championship Columbus 2016, toisena
ESL One: New York 2016, voitto
ESL One: New York 2017, voitto
ELEAGUE CS:GO Premier 2017, voitto
ESL Pro League Season 6 - Finals, toisena
ECS Season 4 - Finals, voitto
ELEAGUE Major 2018, toisena

Lähteet 

Slovakialaiset henkilöt
Elektronisen urheilun ammattilaiset
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Christian Pulisic

Christian Mate Pulišić (s. 18. syyskuuta 1998 Hershey, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Chelseaa. Oikeajalkainen Pulisic on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueeseen.

Seurajoukkueura 
Pulisic siirtyi vuonna 2015 kotimaansa PA Classicsista Borussia Dortmundin juniorijoukkueeseen. Bundesliigassa Pulisic teki debyyttinsä tammikuussa 2016 Ingolstadtia vastaan. Avausmaalinsa Bundesliigassa hän teki huhtikuussa 2016 Hamburger SV:tä vastaan, jolloin hänestä tuli historian nuorin ulkomaalainen maalintekijä Saksan pääsarjatasolla. Seuraavalla viikolla hänestä tuli nuorin bundesliigapelaaja, joka onnistuu tekemään enemmän kuin yhden maalin. Debyyttikaudellaan Pulisic pelasi yhdeksässä ottelussa tehden niissä kaksi maalia. Hän voitti Saksan cupin 2017.

Tammikuussa 2019 Chelsea osti Pulisicin Dortmundista 64 miljoonalla eurolla. Hänet lainattiin takaisin Dortmundiin loppukaudeksi 2018–2019. Kaikkiaan hän pelasi Dortmundissa 90 bundesliigaottelua, joissa teki 13 ja syötti 18 maalia.

Kaudella 2019–2020 Pulisic teki lokakuun lopulla hattutempun valioliigaottelussa Burnleyä vastaan ja yhden maalin myös kahdessa seuraavassa liigaottelussa, joissa vastustajina olivat Watford ja Crystal Palace. Koko kaudella hän teki yhdeksän maalia.

Kaudella 2020–2021 Pulisic pelasi 27 valioliigaottelua, joissa teki neljä maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua ja teki maalin alkulohkopelissä FK Krasnodaria ja välierässä Real Madridia. Voitakkaassa loppuottelussa Manchester Cityä vastaan hän tuli vaihdosta kentälle. FA Cupissa hän pelasi kaikissa otteluissa, myös tappiollisessa finaalissa.

Pulisic pelasi kaudella 2021–2022 kaikkiaan 22 valioliigaottelua, joista kolmessatoista hän oli avauskokoonpanossa, ja teki kuusi maalia. Mestarien liigan seitsemässä ottelussa hän viimeisteli kaksi maalia. Hän oli voittamassa UEFA Super Cupia ja seurajoukkueiden maailmanmestaruutta. Hän pelasi tappiollisissa FA Cupin ja liigacupin loppuotteluissa.

Maajoukkueura 
Pulisic pelasi Yhdysvaltain alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa vuosina 2013–2015 34 ottelua tehden 20 maalia. Hän oli mukana ikäluokan MM-kilpailuissa 2015. Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi maaliskuussa 2016 MM-karsintaottelussa Guatemalaa vastaan. Pulisic valittiin Yhdysvaltain joukkueeseen kesän 2016 Copa América Centenarioon, jossa hän pelasi kolme ottelua. Hän pelasi kaikki ottelut Yhdysvaltain hopeajoukkueessa Gold Cupissa 2019. Hän on pelannut kaikkiaan 50 maaottelua ja tehnyt niissä 21 maalia.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Ants Laikmaa

Ants Laikmaa (5. toukokuuta 1866, Araste – 19. lokakuuta 1942 Kadarpiku) oli virolainen taidemaalari ja virolaisen impressionismin keskeinen vaikuttaja. Vuoteen saakka 1935 hänen virallinen nimensä oli Hans Laipman. Hänet tunnetaan myös useista taiteilijamuotokuvistaan.

Elämäkerta 

Laikmaa syntyi köyhään maanviljelijäperheeseen, jossa oli ennestään kaksitoista lasta. Hän menetti äitinsä jo varhaislapsuudessaan. Hänen lahjakkuutensa huomattiin jo varhain. 

Tuleva taiteilija kävi koulua Velisessä, Haapsalussa ja Lihulassa. Hän pääsi opiskelemaan maalaustaidetta Düsseldorfin taideakatemiaan, missä opiskeli vuosina 1891–1893 ja jälleen vuosina 1896–1897.  Hän palasi kotimaahansa ja asettui Tallinnaan vuonna 1899, missä työskenteli taiteilijana vuoteen 1907. Laikmaan suoritti jatko-opintoja Belgiassa, Itävallassa, Suomessa, Ranskassa ja Alankomaissa. 

Vuonna 1901 Laikmaa oli organisoimassa ensimmäistä virolaisen taiteen näyttelyä, joka pidettiin Tallinnassa. Seuraava näyttely oli vuonna 1907 Tartossa. Laikmaa oli myös perustamassa Eesti Kunstiseltsia, Virolaisen taiteen seuraa. 

Laikmaa oli vuonna 1904 38-vuotias, kun hän tapasi elämänsä suuren rakkauden, tuolloin 21-vuotiaan runoilijan, Marie Hackerin. Marie Hacker, myöhemmin Marie Under oli aikakautensa tunnetuin virolainen runoilija. Tapaamishetkellä Under oli naimisissa tilintarkastaja Carl Hackerin kanssa. Laikmaa maalasi Underista kaksi muotokuvaa, joita pidetään hänen kuuluisimpina teoksinaan. 

Vuodet 1907–1909 Laikmaa oleskeli enimmäkseen Suomessa. Vuosien 1910–1913 välisenä aikana hän matkusteli paljon Euroopan taidekaupungeissa ja vuosina 1910–1912 hän oleskeli paljon Caprin saarella Italiassa. Hän vieraili myös Tunisiassa. 

Vuosina 1913–1931 Laikmaa työskenteli sekä vapaana taiteilijana että opettajana Tallinnassa. Muuan hänen oppilaistaan oli nuori Alfred Rosenberg. Laikmaan tytär Aino Marie (myöh. Anu Kilpiö) syntyi vuonna 1927. Tytön äiti oli Laikmaan malli Miku. Avioliittoa Laikmaa ei solminut, vaan eli koko elämänsä poikamiehenä.

Vanhuudenpäivikseen Laikmaa asettui maatilalleen Kadarpikuun. Maatilaa ympäröi hänen suunnittelemansa 7 hehtaarin laajuinen puisto. Maatilallaan hän työskenteli kuolemaansa asti. Laikmaa kuoli maatilallaan ja myös haudattiin sinne. Maatila on toiminut vuodesta 1960 Ants Laikmaan museona.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 http://www2.kirmus.ee/biblioserver/isik/index.php?id=1339

Vuonna 1866 syntyneet
Vuonna 1942 kuolleet
Virolaiset taidemaalarit
Vuosia nuoremmaksi

Vuosia nuoremmaksi on syksyllä 2015 AVA-kanavalla alkanut muodonmuutosohjelma, jossa jokaisessa jaksossa yksi ikäistään vanhemman näköinen nainen laitetaan muiden ohikulkijoiden arvioitaviksi, ja sen jälkeen alan ammattilaiset loihtivat heille uuden, nuorekkaamman tyylin. Juontajana toimii Anne Kukkohovi ja stylistina Teri Niitti, joka kuitenkin ohjelman toisen tuotantokauden kuvausten jälkeen 9. tammikuuta 2017 kuoli, vain päivää ennen kuin ohjelman oli määrä tulla ulos televisiosta. Ohjelman hiustaiteilijana toimi Piatu Puhakka ja meikkitaiteilijana Piia Hiltunen. Ohjelma perustuu kansainväliseen 10 Years Younger -formaattiin.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
Vanhapuisto

Vanhapuisto eli Pusupuisto on Lappeenrannan vanhin puisto. Se sijaitsee Linnoituksen kaupunginosassa Lappeenrannan linnoituksen eteläpuolella Kristiinankadun, Torikadun ja rautatien rajaamalla noin kahden hehtaarin alueella.

Historia 

Suomen sotaan (1808–1809) asti Lappeenranta oli rajalinnoitus ja nykyisen puiston alue pidettiin turvallisuussyistä puuttomana ja rakentamattomana linnoitusesplanadina, jota linnoituksen tykit saattoivat ristitulittaa. Osana hattujen sotaa (1741–1743) ympäristössä käytiin verinen Lappeenrannan taistelu 23. elokuuta 1741.

1800-luvun alkupuoliskolla paikalla oli kaalimaa. Puistoksi alue muutettiin vuonna 1854 istuttamalla puita ja rakentamalla polkuja, ja 1880-luvulla sitä laajennettiin ulottumaan linnoituksen valleihin asti. Puiston sisään jää 1790-luvulla rakennettu nuolilinnake, johon johti linnoituksesta katvetie.

Lappeenrannan asemakaavassa puiston nimi on Vanhapuisto. Toinen nimi Pusupuisto viittaa puiston toimimiseen varusmiesten ja heidän heilojensa kohtaamispaikkana. 400 metriä lounaaseen puistosta sijaitsee Lappeenrannan myöhempi varuskunta-alue Rakuunamäki.

Nähtävyydet 

Puiston itälaidalla Kristiinankadun varrella on vuoden 1741 taistelun muistomerkki, jonka vanhin osa on ollut tiettävästi taistelun ajalta oleva puinen peninkulmapylväs. Pylväälle muurattiin kivinen jalusta vuonna 1818, ja muistomerkkiä on laajennettu vuosina 1924 ja 1949. Alkuperäinen pylväs vietiin museon suojiin ja korvattiin jäljennöksellä 2000-luvun alussa ilkivallan vuoksi. Muistomerkin lähettyvillä pienen aukion keskellä on Pentti Papinahon Rakuunapatsas vuodelta 1982. Se sijaitsi alun perin Valtakadulla Suomen Yhdyspankin aulassa ja siirrettiin puistoon vuonna 1988 SYP:n lahjoitettua sen kaupungille. Patsas, joka esittää 1920-luvun ratsuvääpeliä takajaloilleen hoplaavan hevosen selässä, on pronssia ja jalusta graniittia.

Puiston etelälaidalla on Antero Toikan veistos Portti, jonka materiaalina on käytetty Kurun harmaagraniittia. Se pystytettiin puistoon vuonna 1998 osana Lappeenrannassa järjestettyä kivitapahtumaa. Portti vie kohti Otto-Iivari Meurmanin suunnittelemaa laululavaa vuodelta 1926. Kaupunki vuokraa lavaa kulttuuritilaksi. Pallon kivi puiston lounaisnurkassa muistuttaa, että kulkija on siirtymässä 1700-luvun lopulla muodostuneen Pienen esikaupungin eli Pallon alueelle. Sen pystytti kotiseutuyhdistys Pallon pojat vuonna 1968. Kaakkoisnurkassa on kaupungin vanhin kioski, Pusupuiston kioski, joka katollaan olevan viirin mukaan rakennettiin alun perin vuonna 1893. Neljä vuotta aiemmin Torikadun toisella puolella aloitti toimintansa hotelli Patria.

Varsinaisen puistoalueen ulkopuolella linnoitusvarustusten lomassa on Lappeenrannan kesäteatteri.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Vanhapuisto Lappeenrannan kaupungin sivustolla
 Pusupuiston kioski Lappeenrannan museoiden julkaisu, 2020.

Lappeenrannan rakennukset ja rakennelmat
Suomen puistot
Arnulfo Arias

Arnulfo Arias Madrid (15. elokuuta 1901 – 10. elokuuta 1988) oli panamalainen poliitikko, lääkäri ja kirjailija joka toimi Panaman presidenttinä kolmeen kertaan: 1940–1941, 1949–1951, ja 11 päivän ajan vuonna 1968. 

Korruptio, ihmisoikeusrikkomukset ja natsisympatiat varjostivat hänen uraansa. Viimeisinä vuosinaan hän oli kuitenkin tukemassa maansa siirtymistä kohti demokratiaa.

Lähteet 

Panaman presidentit
Lääkärit
Kirjailijat
Vuonna 1901 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
11 tapaa jättää nainen

11 tapaa jättää nainen oli syksyllä 2012 AVA-kanavalla esitetty keskusteluohjelma, jossa jokaisessa jaksossa kuultiin yhden naisen erotarina, ja lisäksi vieraana mukana keskustelemassa nähtiin julkisuuden henkilöitä. Juontajana toimi Jenni Pääskysaari.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset keskusteluohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
AVA:n televisio-ohjelmat
Sevettijärven ortodoksinen kirkko

Sevettijärven ortodoksinen kirkko (myös Pyhittäjä Trifon Petsamolaisen kirkko) sijaitsee Inarin koltta-alueella Sevettijärven kylässä. 1500-luvulla vaikuttaneen Trifon Petsamolaisen muistolle pyhitetty kirkko valmistui tsasounaksi vuonna 1951 ja kirkoksi se vihittiin peruskorjauksen jälkeen 1992. Se on yksi Lapin ortodoksisen seurakunnan neljästä kirkosta, joista kaksi muuta sijaitsee myös Inarissa.

Kirkon pihamaalla ovat lisäksi ortodoksinen hautausmaa sekä seurakuntatalo. Kantatie 92:n varrella sijaitseva Sevettijärven ortodoksinen kirkko on myös tiekirkko. Syksyllä 2019 pihalla paljastettiin muistomerkki isänmaan puolesta henkensä antaneille koltta­saamelaisille.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Inarin rakennukset ja rakennelmat
Inarin nähtävyydet
Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset