joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Käy Muumilaaksoon

Käy Muumilaaksoon (alkuperäiseltä nimeltä Dat Zijn De Moomins) on tunnetun animaatiosarjan Muumilaakson tarinoita tunnuskappale. Alkuperäisen kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut hollantilainen säveltäjä Pierre Kartner. Suomen kielelle kappaleen käänsi Yleisradion kääntäjänä ja ohjaajana toiminut Jertta Ratia-Kähönen. Kappaleen televisiosarjassa esittää Benny Törnroos. Törnroos on esittänyt myös sarjan lopputunnuskappaleen Hei Muumit sekä myöhemmin tehnyt ja esittänyt muitakin Muumi-aiheisia kappaleita. 

Kesällä 1990 tuottaja Dennis Livson yhdessä hollantilaisen Telecable -yhtiönsä kanssa etsi sopivaa esittäjää syksyllä 1991 Suomen televisiossa ensiesityksen saavaan Muumilaakson tarinoita -animaatiosarjan tunnuskappaleille. Kartnerin säveltämään ja sanoittamaan tunnuskappaleisiin haluttiin sama esittäjä niin suomen- kuin ruotsinkieliseen sarjaversioon. Livson etsi tunnusmusiikin esittäjäksi pehmeä-äänistä mieslaulajaa.

Yleisradio ehdotti tunnuskappaleen esittäjäksi lastenmusiikkia entuudestaankin tehnyttä Benny Törnroosia, joka tosin ensimmäisellä kerralla kohteliaasti kieltäytyi tehtävästä vedoten, että hänellä oli samaan aikaan muita projekteja. Myöhemmin hän kuitenkin otti tehtävän vastaan. Törnroos kertoo, että tunnuskappale äänitettiin studiossa yhden päivän aikana ja lyhyellä varoitusajalla ennen kuin sarjan ensiesitys tapahtui televisiossa. Kappaleen sanat suomen kielelle kääntäneen Jertta Ratia-Kähkösen kertoman mukaan sanat, joita Törnroos viime kädessä hieman muokkasi, tehtiin ”nopeaan tahtiin”.

Tv-ensi-illan jälkeen Törnroos sai tarjouksen viideltä levy-yhtiöltä Muumi-aiheista musiikkia sisältävän levyn tekemiseen. Tunnuskappale levytettiin K-telin vuonna 1992 julkaistulle Lasten ikioma Muumi -albumille.

Kappaleen on Törnroosin lisäksi levyttänyt muun muassa Jukka Heino ja Maija Salo lapsikuoron kanssa.

Lähteet

Verkko

Aiheesta muualla
 Yle Elävä arkisto: Benny Törnroos: Käy Muumilaaksoon

Suomalaiset käännöskappaleet
Tunnusmusiikki
Lastenlaulut
Muumit
Pendulo Studios

Pendulo Studios on espanjalainen videopelien kehittäjä, joka on perustettu vuonna .

Yritys kehittää pääasiassa seikkailupelejä kuten Runaway-trilogia.

Pelit 
 Igor: Objective Uikokahonia (1994) - MS-DOS
 Hollywood Monsters (1997) - Windows, iOS
 Runaway: A Road Adventure (2001) - Windows, iOS
 Runaway 2: The Dream of the Turtle (2006) - Windows, Wii, Nintendo DS
 Runaway 3: A Twist of Fate (2009) - Windows, Nintendo DS
 The Next Big Thing (2011) - Windows, OS X
 Yesterday (2012) - Windows, OS X, Android, iOS
 Hidden Runaway (2012) - iOS
 Yesterday Origins (2016) - Windows, OS X, PlayStation 4, Xbox One

Lähteet 

Espanjalaiset videopeliyritykset
Lyydianmaksaruoho

Lyydianmaksaruoho (Sedum lydium) on maksaruohokasvien (Crassulaceae) heimoon kuuluva pienikokoinen kasvilaji. Lyydianmaksaruoho kasvaa noin 5–10 cm korkeaksi ja sillä on pienet, vihreät lehdet, jotka voivat muuttua kasvuolosuhteista riippuen voimakkaan punertaviksi. Lyydianmaksaruohon kukat ovat pienet ja väriltään valkoiset tai punertavat. Lyydianmaksaruoho ei kasva luonnostaan Suomessa, mutta sitä viljellään ja istutetaan koristekasviksi. Eri puolilta Suomea on kuitenkin muutamia, eri-ikäisiä havaintoja lyydianmaksaruohosta viljelykarkulaisena tai -jäänteenä Suomen luonnossa. Lyydianmaksaruoho sopii käytettäväksi kivikko- tai kalliopuutarhoihin aurinkoiseen ja ohutmultaiseen paikkaan maanpeitekasvina.

Lähteet 
 Lampinen, R. & Lahti, T., 2016, Kasviatlas 2015 – Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki: http://koivu.luomus.fi/kasviatlas/maps.php?taxon=104499&year=2015
 Lyydianmaksaruoho puutarha.net

Maksaruohot
Turkestaninmaksaruoho

Turkestaninmaksaruoho (Hylotelephium ewersii, syn. Sedum ewersii) on maksaruohokasvien (Crassulaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se kasvaa noin 10–15 cm korkeaksi ja sillä on sinivihreät lehdet. Turkestaninmaksaruohon kukinnot ovat muodoltaan puolipallomaisia ja sijaitsevat varsien kärjissä. Kukat ovat tähtimäisiä ja väriltään vaalean- tai aniliininpunaisia. Turkestaninmaksaruoho kasvaa luontaisena vuoristoissa Keski-Aasiassa ja Himalajalla, mutta sitä kasvatetaan ja istutetaan yleisesti koristekasviksi myös Suomessa. Vaikka turkestaninmaksaruoho ei kuulukaan Suomen luontaiseen kasvilajistoon, sitä esiintyy Suomessa muutamissa paikoissa viljelykarkulaisena tai -jäänteenä. Turkestaninmaksaruoho sopii käytettäväksi kivikko- tai kalliopuutarhoissa aurinkoisella kasvupaikalla.

Lähteet 
 Lampinen, R. & Lahti, T., 2016, Kasviatlas 2015 – Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki: http://koivu.luomus.fi/kasviatlas/maps.php?taxon=41657&year=2015
 World of Succulents: http://worldofsucculents.com/hylotelephium-ewersii-sedum-ewersii-pink-mongolian-stonecrop/ 

Maksaruohokasvit
Timo Ritakallio

Timo Olavi Ritakallio (s. 9. toukokuuta 1962 Vampula) aloitti OP Ryhmän pääjohtajana maaliskuussa 2018. Hän toimi aiemmin työeläkevakuutusyhtiö Ilmarisen toimitusjohtajana 2015–2018 ja varatoimitusjohtajana 2008–2014. Hän toimi Suomen Olympiakomitean puheenjohtajana 2016–2020. Ennen Olympiakomitean puheenjohtajuutta hän oli Suunnistusliiton puheenjohtaja, johon tehtävään hänet valittiin uudelleen vuosille 2021–2022.

Ritakallio on koulutukseltaan oikeustieteen maisteri (Turun yliopisto, 1985), MBA (Aalto-yliopisto, 2001) ja tekniikan tohtori (Aalto-yliopisto, 2016). Ritakallio väitteli tekniikan tohtoriksi Aalto-yliopistosta vuonna 2016 otsikolla ”Shaping Elements While Maintaining Fit”. Ritakallio on suorittanut Harvard Business Schoolissa Bostonissa Yhdysvalloissa vuonna 2006 ylimmän johdon AMP-koulutusohjelman. 

Tasavallan Presidentti Sauli Niinistö myönsi Timo Ritakalliolle 6. joulukuuta 2020 Valkoisen Ruusun I luokan komentajamerkin.

Lähteet 

Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Suomalaiset urheilujohtajat
Suomalaiset urheiluvaikuttajat
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Tuula Putkonen

Tuula Hannele Putkonen (s. 15. tammikuuta 1961 Vantaa) on akttiviuransa päättänyt pikajuoksija, jonka päämatka oli 400 metrin aitajuoksu. Hän edusti vuodesta 1977 lähtien Viipurin Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi Toivo Hietanen.

Kalevan kisoista Putkonen saavutti 400 metrin aidoista hopeaa vuonna 1982 ja pronssia vuonna 1984. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän oli mukana voittamassa 4 x 100 metrin viestijuoksusta pronssia vuonna 1983 sekä 4 x 400 metrin viestijuoksusta kahta hopeaa vuosina 1980 ja 1983 sekä pronssia vuonna 1979.

Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1997 jälkeen.

Lähteet 

Suomalaiset 400 metrin aitajuoksijat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
FIA World Endurance Championship -kausi 2017

FIA World Endurance Championship -kausi 2017 on FIA WEC -maailmanmestaruussarjan kuudes kausi. Kausi alkoi 16. huhtikuuta Englannin Silverstonessa ja päättyy 18. marraskuuta, Bahrainin Sakhirin radalla.

Osallistujalista

LMP1

LMP2

LMGTE Pro

LMGTE Am

Kilpailukalenteri
Katju Aro

Katju Sofia Aro (s. 1974) on helsinkiläinen poliitikko ja graafinen suunnittelija. Hän on Feministisen puolueen puheenjohtaja. Aro ilmoitti kesällä 2021, ettei hae jatkokautta Feministisen puolueen johdossa syyskuussa pidettävässä puoluekokouksessa. Aro oli Naisasialiitto Unionin puheenjohtaja 2003–2004 ja 2014–2016.

Poliittinen toiminta 
Arosta tuli feministi jo yläasteella. Kuntavaaleissa 2017 hänestä tuli Feministisen puolueen ainoa kaupunginvaltuutettu, kun hänet valittiin 1 557 äänellä Helsingin kaupunginvaltuustoon. Eduskuntavaaleissa 2019 Aro oli ehdolla, mutta ei tullut valituksi. Vuoden 2021 kuntavaaleissa Aro ei saanut tarvittavaa kannatusta valtuustoon jatkokaudelle, kun Feministinen puolue menetti ainoan paikkansa.

Katju Aro on Feministisen puolueen alullepanija yhdessä Maryan Abdulkarimin ja Tanja Auvisen kanssa. Puolue perustettiin 15.6.2016. Feministinen puolue edustaa 2000-luvun intersektionaalista feminismiä, jossa sukupuolen rinnalla huomioidaan myös muut mahdolliset syrjintää aiheuttavat tekijät, kuten etninen tausta, seksuaali-identiteetti, luokka ja toimintakyky.

Aro on tehnyt suomalaisen version etuoikeuskävelystä, jonka pohjalta Helsingin Sanomat laati etuoikeustestin. Testin väittämien avulla voi laskea, kuinka etuoikeutettu on.

Me Too -kampanjan mukana Aro oli sitä mieltä, että osa miehistä vähättelee seksuaalista ahdistelua. Aro on sitä mieltä, että kaikkien feministien käsitykset eivät vastaa tätä päivää. Presidentin kanslia yritti poistaa Feministisen puolueen osuuden maahanmuuttoa koskeneesta HBL:n jutusta, mitä Aro piti painostuksena.

Kaupunginvaltuutettuna Aro on tehnyt aloitteita seksuaalisen häirinnän ehkäisemisestä Helsingissä, matalan kynnyksen palvelupisteen perustamisesta väkivaltaa tai sen uhkaa kokeneille, Helsingin oman samapalkkaisuusohjelman laatimisesta, tasa-arvohankkeen toteuttamisesta ja sosiaalisen jälleenrakentamisen ohjelmasta koronaepidemian jälkeiseen aikaan.

Yksityiselämä 
Aro asuu Helsingissä. Poliittisen toiminnan ulkopuolella hän tekee freelancerina visuaalista journalismia ja graafista suunnittelua. Hän on käynyt Kallion lukion.

Aron velipuoli on elokuvaohjaaja Aku Louhimies.

Lähteet 

Feministinen puolue
Helsingin kaupunginvaltuutetut
Suomalaisten puolueiden puheenjohtajat
Suomalaiset feministit
Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
A. H. Österblad

A. H. Österblad oli suomalainen 1800-luvun lopulla elänyt arkkiveisujen tekijä.

Teoksia 
 Yksi Surullinen Weisu H. M. Keisari Aleksander toisen Murhasta, joka tapahtui 13 p:nä Maaliskuuta 1881. 1881 
 Yksi Surullinen Laulu Keisarin murhaajain hirttämisestä joka tapahtui Pietarissa Huhtikuun 15 (3) p. w. 1881 kello 9 aamulla isolla Semenowan kentällä. 1881
 Wanhurskaan rukous : Auringon noustessa - Lohdutus synteinsä ylitse surewille. 3. painos Tampere 1884

Lähteet

Suomalaiset runoilijat
1800-luvulla syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Gregorio Ricci-Curbastro

Gregorio Ricci-Curbastro () oli italialainen matemaatikko. Hänet tunnetaan parhaiten etenkin differentiaaligeometriassa käytetyn tensorianalyysin kehittäjänä. Ricci-Curbastro toimi myös matematiikan professorina Padovan yliopistossa vuodesta 1880 kuolemaansa saakka.

Hän julkaisi oppilaansa Tullio Levi-Civitan kanssa tunnetuimman yksittäisjulkaisunsa, uraauurtavan työn tensorien laskennasta. Hän julkaisi sen Gregorio Ricci -nimen alla, mikä hämmentää näinäkin päivinä, sillä muut teoksensa hän on julkaissut koko nimellään lyhentämättömänä.

Elämä

Nuoruus
Ricci-Curbastro syntyi pikkukaupunki Lugossa, Romagnan alueella. Hänen sukunsa oli yksi merkittävimmistä suvuista Lugossa ja samalla hyvin katolinen. Jopa itse paavi Pius IX majoittui perheen palatsiin.

Ricci-Curbastro valmistui Pisassa elotonta luontoa tutkivissa tieteissä ja matematiikassa tutkielmallaan differentiaaliyhtälöistä (On Fuches’s Research Concerning Linear Differential Equations). Lukuisien matkojensa aikana hän oli oppilaana monien nimekkäiden matemaatikkojen, kuten Felix Kleinin, opetuksessa.

Lähteet

 
Italialaiset matemaatikot
Vuonna 1853 syntyneet
Vuonna 1925 kuolleet
Liitokalmarit

Liitokalmarit (Ommastrephidae) on kalmareihin kuuluva mustekalaheimo, jotka ovat saaneet nimensä kyvystään tehdä pieniä hyppyjä ylös vedestä, hieman kuten liitokalat.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Liitokalmarit ovat levinneet ympäri maailman ja elävät pääosin pelagisella vyöhykkeellä, mutta niitä voidaan myös tavata rannikoilla.

Taksonomia 
Heimo sisältää 21 lajia, jotka jaetaan 11 sukuun ja kolmeen alaheimoon:
Alaheimo Illicinae Pfeffer, 1912
Suku Illex
 Illex argentinus 
 Illex coindetii
 Illex illecebrosus
 Illex oxygonius
Alaheimo Ommastrephinae Posselt, 1891 
Suku Dosidicus
 Dosidicus gigas
Suku Eucleoteuthis
 Eucleoteuthis luminosa
Suku Hyaloteuthis
 Hyaloteuthis pelagica
Suku Ommastrephes
 Ommastrephes bartramii
Suku Ornithoteuthis
 Ornithoteuthis antillarum
 Ornithoteuthis volatilis
Suku Sthenoteuthis
 Sthenoteuthis oualaniensis
 Sthenoteuthis pteropus
Alaheimo Todarodinae Adam, 1960
Suku Martialia
Martialia hyadesii
Suku Nototodarus
 Nototodarus gouldi
 Nototodarus hawaiiensis
Nototodarus sloanii
Suku Todarodes
 Todarodes angolensis
Todarodes filippovae
 Todarodes pacificus
 Todarodes pacificus pacificus
 Todarodes pacificus pusillus
 Liitokalmari eli euroopanliitokalmari (Todarodes sagittatus)
Suku Todaropsis
 Todaropsis eblanae

Lähteet

Aiheesta muualla 

Pääjalkaiset
Ikaalisten vesitorni

Ikaalisten vesitorni on Ikaalisissa Hakumäen kaupunginosassa sijaitseva vesitorni. Sen katolla on suomalaisen Vaisala-yhtiön valmistama säätutka.

Lähteet

Vesitorni
Ikaalinen
Hakumäki
HSC Express

HSC Express (aiemmilta nimiltään Catalonia, Catalonia L, Portsmouth Express ) on Viking Linen aikarahtaama katamaraani, joka liikennöi 10. huhtikuuta – 17. lokakuuta 2017 välisenä aikana Helsinki–Tallinna-reitillä nimellä Viking FSTR. Sen oli tarkoitus liikennöidä 22. lokakuuta saakka, mutta teknisten ongelmien vuoksi sillä liikennöinti lopetettiin muutamaan päivää aikaisemmin. Alus on tyypiltään Incat 91 m ja se on rakennettu Hobartissa, Australiassa (InCat Tasmania Pty Ltd) vuonna 1998.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Katamaraanit
Viking FSTR
In Sequence


In Sequence on suomalaisen metalliyhtye Amoralin järjestyksessään seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2016 levymerkillä Imperial Cassette. Albumi jäi yhtyeen viimeiseksi, koska se lopetti vuonna 2017.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 29.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Ari Koivunen – laulu
 Niko Kalliojärvi – kitara, murina
 Ben Varon – kitara
 Masi Hukari – kitara, koskettimet
 Pekka Johansson – basso
 Juhana Karlsson – rummut

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Soundi: 
 Kaaoszine:

Lähteet 

Vuoden 2016 albumit
Amoralin albumit
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019

Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019 järjestettiin Suomessa. Ne olivat 20. Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n järjestämät naisten maailmanmestaruuskilpailut.

Loppuottelussa puolustava maailmanmestari Yhdysvallat voitti Suomen 2–1 voittolaukauskilpailun jälkeen. Ottelussa tehtiin kiistanalainen päätös hylätä Suomen tekemä jatkoaikamaali, minkä jälkeen ottelu eteni lopulta voittolaukauskilpailuun. Suomi eteni loppuotteluun ensimmäistä kertaa voittamalla Kanadan välierässä maalein 4–2. Samalla Kanada jäi ensimmäistä kertaa loppuottelun ulkopuolelle.

Ruotsi ja Ranska putosivat 1. divisioonaan. Ruotsille putoaminen oli joukkueen ensimmäinen. Pääsarjaan nousevat tilalle Unkari ja Tanska.

Uusi pelijärjestelmä
Turnauksessa oli ensimmäisen kerran mukana kymmenen joukkuetta. Ne jaettiin kahteen lohkoon maiden IIHF:n rankingin mukaan. A-lohkosta kaikki viisi joukkuetta jatkoivat puolivälieriin, B-lohkosta puolestaan kolme parasta joukkuetta jatkoi puolivälieriin ja kaksi heikointa putosi seuraavaksi vuodeksi 1. divisioonaan.

Alkulohkot

Lohko A

Lohko B

Pudotuspelit

Ottelu 9. sijasta

Puolivälierät

Välierät

Pronssiottelu

Loppuottelu

Lopputulokset

1. divisioona  A-lohko 
 
B-lohko 
 

2. divisioona  A-lohko 
 
B-lohko 
 

2. divisioonan karsinnat

Tilastot

Pistepörssi

Lähde: IIHF.

Maalivahdit 

Lähde: IIHF.

Palkinnot
 Johtajiston valitsemat parhaat pelaajat
 Paras maalivahti:  Noora Räty
 Paras puolustaja:  Jenni Hiirikoski
 Paras hyökkääjä:  Kendall Coyne Schofield
Lähde: IIHF.

 Median tähtikentällinen
 Arvokkain pelaaja:  Jenni Hiirikoski
 Maalivahti:  Noora Räty
 Puolustajat:  Jenni Hiirikoski,  Cayla Barnes
 Hyökkääjät:  Hilary Knight,  Kendall Coyne Schofield,  Michelle Karvinen
Lähde: IIHF.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Turnauksen viralliset sivut
 Turnauksen tulokset IIHF:n tulospalvelussa
 Leijonat.fi − Naisten MM-kisat 2019

Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut
Suomen jääkiekko
Vuoden 2019 jääkiekko
Espoon urheilutapahtumat
Kyle Beach

Kyle Beach (s. 13. tammikuuta 1990) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa kaudella 2021–2022 Saksan kolmannella sarjatasolla Oberligassa pelaavaa Black Dragons Erfurtia. Beach on pelannut pääosan ammattilaisuranstaan Euroopassa. Chicago Blackhawks varasi Beachin ensimmäisellä kierroksella vuoden 2008 varaustilaisuudessa, mutta Beach ei koskaan ole pelannut NHL-liigassa.

Pelaajaura
Beach pelasi junioriuransa WHL-liigan Everett Silvertipsissä. Hänet valittiin sarjan vuoden tulokkaaksi kaudella 2006–2007. Chicago Blackhawks varasi Beachin yllättäen jo ensimmäisellä kierroksella seuraavan vuoden NHL:n varaustilaisuudessa. Isokokoista Beachia pidettiin ailahtelevana ja rangaistuksia helposti ottavana, mutta myös lahjakkaana pelaajana. Beach pelasi vielä kaksi kautta WHL-liigassa, kunnes siirtyi Blackhawksin organistaatioon.

Beach vietti viisi kautta Blackhawksin farmijoukkueessa Rockford IceHogsissa ja hänestä alettiin puhua epäonnistuneena ensimmäisen kierroksen varauksena. Lopulta kaudella 2013–2014 Blackhawks myi Beachin New York Rangersiin vaihdossa Brandon Mashinteriin. Beach pelasi sopimuskauden loppuun Rangersin farmiseurassa Hartford Wolf Packissa ja siirtyi sen jälkeen Eurooppaan.

Beach pelasi viisi kautta Itävallan pääsarjassa Erste Bank Eishockey Ligassa edustaen EC Salzburgia, Graz 99ersia ja Villacher SV:tä. Kauden 2018–2019 hän pelasi Saksan toisella sarjasolla Tölzer Löwenissä ja 2019–2020 unkarilaisessa DVTK Jegesmedvékissä Slovakian Extraligassa.

Lähteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Chicago Blackhawksin varaamat pelaajat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Glenn Closen filmografia ja esiintymiset

Tämä on Glenn Closen filmografia ja esiintymiset.

Elokuvat

Lyhytelokuvat

Televisioelokuvat

Dokumenttielokuvat

Televisio

Teatteri

Muut työt 

Yksi jakso.

Katso myös 

 Luettelo Glenn Closen saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Aiheesta muualla 

 
 
 
 

Filmografiat
Lauri Mikkola (jääkiekkovalmentaja)

Lauri Mikkola (s. 1. helmikuuta 1981 Oulu) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, jonka edellinen joukkue oli SM-liigajoukkue Oulun Kärpät. Hän pelasi omalla pelaajaurallaan miesten pelejä vain yhden kauden Mestiksessä.

Ura
Mikkola aloitti jääkiekkoilun Kiimingin Riennossa. Hän siirtyi jo varhain juniorina Oulun Kärppiin. Kauden 2000–2001 Mikkola pelasi Rauman Lukon A-nuorissa, mutta hän palasi kaudeksi 2001–2002 Kärppiin. Kaudeksi 2002–2003 Mikkola siirtyi Mestiksen nousijajoukkue Kajaanin Hokkiin, Hän pelasi ainoaksi jääneellä miesten sarjoissa viettämällään kaudella 16 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.

Kaudella 2005–2006 Mikkola aloitti Kärppien C-nuorten SM-sarjajoukkueen apuvalmentajana ja kaudella 2007–2008 hän toimi joukkueen päävalmentajana johdattaen Kärpät kauden päätteeksi SM-hopeaan. Kaudeksi 2009–2010 Mikkola siirtyi seuran A-nuorten SM-liigajoukkueen apuvalmentajaksi Jari Laukkasen johtamaan valmennustiimiin. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudeksi 2011–2012 Mikkola nimettiin Kärppien päävalmentajaksi. Kaudella 2013–2014 hän johdatti joukkueen A-nuorten SM-hopeaan. Kauden 2015–2016 päätteeksi Mikkola palkittiin A-nuorten SM-liigan vuoden valmentajana Hannu Aravirta -palkinnolla.

Myös kuudennella A-nuorten päävalmentajakaudellaan 2016–2017 Mikkola johdatti Kärpät välieriin, mutta joukkue jäi lopulta neljänneksi hävittyään pronssiottelun Rauman Lukolle jatkoajalla lukemin 1–2. Hän oli kauden aikana myös helmikuussa 2017 viikon ajan Kärppien SM-liigajoukkueen valmennuksen mukana Kai Suikkasen apuvalmentajana, kun joukkueen vakituinen apuvalmentaja Mikko Manner oli Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen ja maalivahtivalmentaja Ari Hilli Suomen A-maajoukkueen mukana. Kärpissä pelasi samaan aikaan Mikkolan isoveli Ilkka.

SM-liigakauden 2016–2017 jälkeen, maaliskuussa 2017 Mikkola nimettiin Kärppien liigajoukkueen apuvalmentajaksi Mikko Mannerin johtamaan valmennustiimiin. Valmentajakuvion taustalla oli päättyneellä kaudella Kärppien päävalmentajana toimineen Kai Suikkasen potkut. Saman vuoden joulukuussa Mikkola teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Muuta
Mikkolan isoveli Ilkka on kaikkien aikojen eniten Suomenmestaruuksia (8) voittanut jääkiekkoilija ja Kärppien entinen kapteeni. Painin EM-mestari 1993 ja Suomen Painiliiton ex-päävalmentaja Mikael Lindgren sekä ex-painija Åke Lindgren ovat veljesten serkkuja.

Pelaajatilastot

Lähteet

Viitteet

Suomalaiset jääkiekkovalmentajat
Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Pulli järv

Pulli järv (myös Pullijärv) on Virossa Kaubin ja Pullin kylien ja Misson kauppalan alueilla Rõugen kunnassa Võrumaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 63 ha (hehtaaria) ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 184,6 m meren pinnan yläpuolella. Siihen ei tule ojia, mutta sen laskuoja lähtee järven pohjoisrannasta ja laskee 120 metrin päässä Saarijärveen. Sieltä vedet jatkavat Pullin kraavia myöten Pedetsin jõgeen, joka toimii alempana Venäjän rajan rajajokena ennen kuin se jatkaa Latvian puolelle. Järven valuma-alueen laajuus on 3,6 km2 (neliökilometriä).
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,9 metriä ja suurin syvyys 7,1 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0025 km3 (kuutiokilometriä) eli 2,5 miljoonaa m3 . Järven rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä ja järven rannat ovat vuorotellen hiekkarantaa ja mutarantaa. Järven pohjoisrannalla on pieni Pullin kylä. Idässä Misson kauppalan taajama levittäytyy rantaan asti. Misson kautta kulkeva Riian ja Pihkovan yhdistävä maantie ohittaa järven etelässä.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea ().

Järvi luokitellaan limnologisesti oligotrofiseksi järveksi, jolla tarkoitetaan ravinnetasoltaan karua järveä (, OL). Silloin järven vedessä on vähän ravinteita ja siksi vedessä elävien bakteerien ja levien yhteinen biomassa jää myös pieneksi. Koko ravintoketju, joka on riippuvainen järven perustuotannon tarjonnasta, kärsii ravinnon vähyydestä ja silloin hyönteisten ja kalojen sekä laji- että yksilömäärät jäävät vähäisiksi.

Luontoarvoja 
Järvi on kalojen suhteen lajirikas: särki, ahven, kiiski, hauki, salakka, suutari, lahna, made, ankerias ja piikkinuoliaisiin kuuluva mutakala (Misgurnus fossilis). Järvessä on elänyt myös rapua, mutta rapuruton jälkeen sitä ei ole palautettu.

Lähteet 

Rõuge
Võrumaan järvet
Koivan vesistöalue
Haanjan ylänkö
Botin luomat artikkelit
Kentsi järv

Kentsi järv (myös Aru paisjärv, Kentsi paisjärv) on Virossa Elvan kunnassa Tartumaalla sijaitseva padottu järviallas.

Maantietoa 
Järvi sijaitsee noin 25–30 metriä syvässä laaksossa, jonne järvi on padottu. Se alkaa pengertiestä, jonka alle on jätetty silta-aukko. Vedenpinnan taso on nykyään niin ylhäällä, että epävirallista järveä on yläjuoksulla vielä 800 metrin veran lisää. Padon ja pengertien välisen osuuden pinta-ala on 58 hehtaaria. Siinä on 12 saarta, joiden yhteinen pinta-ala on 0,89 hehtaaria. Osa saarista ovat pitkän muotoisia. Siihen laskee peltoalueelta muutama lyhyt oja. Kavilda jõgi, joka alkaa Elvan Verevin järvestä, virtaa järven läpi ja jatkaa laaksossa eteenpäin yhtyen Emajokeen Puhjassa. Järven valuma-alueen laajuus on 33,9 neliökilometriä.
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,6 metriä ja suurin syvyys 4,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi on arvioitu olevan 0,0015 kuutiokilometriä eli 1,5 miljoonaa kuutionetriä . Järven rantaviivan pituus on 8,0 kilometriä ja sen rannat ovat melko jyrkkiä. Ranta-alue on metsää, mutta rinteen yläpuolella aukeavat laajan peltoaukeat ja maatilojen rivistöt.

Historiaa 
Kavilda ürgorg () on viimeisen jääkauden sulamisvaiheessa syntynyt mannerjäätikön alainen subglasiaalinen uoma. Kun jäätikkö suli alueelta pois, alkoi laakson pohjalla virrata joki. Kentsin patojärvi on syntynyt, kun Kavidlan joki on padottiin järvialtaaksi luontaiseen altaaseensa.

Järvi kunnostettiin vuonna 2008. Silloin se tyhjennettiin lähes kokonaan ja sen patoa sekä patojen juoksutusaukkoja kohennettiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kohler, Vilja: Kentsi paisjärve kohal valitseb võsa (2014) , viitattu 14.4.2017
 Kavilda ürgorg (eestinkielinen Wikipedia) 

Elva
Tartumaan järvet
Viron tekojärvet
Peipsijärven alavesistöalue
Botin luomat artikkelit
Emajoen alue
Uhtjärv

Uhtjärv (myös Uhtijärv) on Virossa Antslan kunnassa Võrumaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järven vedenpinta on noin 30 metriä alempana kuin ympäristön peltoaukea. Sen pinta-ala on 45 ha (hehtaaria) ja se on 2,9 kilometriä pitkä mutta vain 300 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 90,3 m meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee kahdeksan ojaa, joista huomattavimmat ovat laakson pohjalla virtaava Lümatun kylästä alkava Suurindõ kraavi ja Konaksin järvelta alkana Siimu oja. Järven laskujoki on parikilometrinen Visula jõgi, joka laskee viereiseen Punden järveen. Vedet jatkavat eteen ja yhtyvät lopulta Pieneen Emajokeen. Järven valuma-alueen laajuus on 9,1 km2 (neliökilometriä).
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 7,7 metriä ja suurin syvyys 26,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven kaakkoispäässä, mutta luoteispäässäkin on yli 20 metriä syvää. Pääasiassa hiekkaiset rannat syvenevät jyrkästi, mutta muuten järven pohja on 1,5 metriä syvää mutaa. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0034 km3 (kuutiokilometriä) eli 3,4 miljoonaa m3 . Järven rantaviivan pituus on 6,4 kilometriä ja järven etelärantoja reunustavat laajat peltoaukeat ja pohjoisrantoja metsikköalue. Rannat laskevat noin 30 metriä alemmaksi jyrkkinä rinteinä. Vain järven itäpäässä on kaksi taloa.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

Luontoarvoja 
Järvessä elää runsaina lahna, hauki, ahven ja särki. Muita lajeja ovat kiiski, pasuri, suutari, made, ruutana ja sorva. Järvessä vuonna 1935 tarttunut rapurutto on hävittänyt jokiravun.

Katso myös 
 Luettelo Viron syvimmistä järvistä

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Visit Estonia: Urvasten alkulaakso, Uhtjärvi, viitattu 14.4.2017
 Urvaste ürgorg, eestiläinen Wikipedia 

Antsla
Võrumaan järvet
Võrtsjärven alavesistöalue
Botin luomat artikkelit
Võrtsjärven valuma-alue
Kikkajärv

Kikkajärv (myös Kika järv, Suur-Kikkajärv) ja Ilgāja ezers (myös Vizlas ezers) on luonnollinen järvi Viron ja Latvian rajalla. Viron puolella se kuuluu Rõugen kuntaan Võrumaalla ja Latvian puolella Alūksnen kuntaan (entinen Veclaicenen pitäjä).

Maantietoa 
Järvi sijaitsee pitkässä laaksossa ja se on pitkän muotoinen ja se sijoittuu itä-länsisuuntaisesti. Järven keskikohdassa on 70 metriä leveä salmi, joka yhdistää järven eri altaat toisiinsa. Järven eteläpuolella Latviassa on metsäinen saari. Järven pinta-ala on 20 ha (12 ha Virossa ja loput latviassa) ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järven läpi virtaa Peeli jõgi, joka kuuluu Gaujan valuma-alueeseen, ja se laskee seuraavaksi Sarapuujärveen. Järven valuma-alueen laajuus on 12,4 km2 (neliökilometriä).
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 11,7 metriä ja suurin syvyys 22,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee saaresta luoteeseen. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0024 km3 (kuutiokilometriä) eli 2,4 miljoonaa m3 . Järven rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

Luontoarvoja 
Järvi sijaitsee viime jääkauden lopussa 13000 vuotta sitten syntyneeseen laaksoon (), joka seuraa järven länsipuolella Latvian ja Viron rajaa, mutta joka kulkee idässä Kornetin taajamassa olevien järvien kautta. Järvessä esiintyy hauki, särki, ahven ja sorva. Järvi kuuluu pieneen virolais-latvialaiseen patikointireitin piiriin, joka kulkee sekä Viron että latvian puolella.

Lähteet 

Rõuge
Latvian järvet
Võrumaan järvet
Gaujan vesistö
Koivan vesistöalue
Haanjan ylänkö
Botin luomat artikkelit
Latvian ja Viron raja
Obinitsa järv

Obinitsa järv (myös Obinitsa paisjärv, Tuhkvitsa veehoidla, Tääglova veehoidla) on Virossa Setomaan kunnassa Võrumaalla sijaitseva padottu järviallas.

Maantietoa 
Tekojärvi on padottu Tuhkvitsan laaksoon () useita metrejä korkealla maapadolla, jonka päällä kulkee Obinitsan taajamasta lähtevä maantie. Järven pinta-ala on 21 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvessä ei ole saaria ja sen keskisyvyys on 4,1 metriä. Suurinta syvyyttä ei ole ilmoitettu. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,000846 kuutiokilometriä eli 0,846 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä ja sen rannat ovat pohjoispään niittyjä lukuun ottamatta metsää. Rannat ovat jyrkkiä ja itärannan paljastuneesta hiekkakivikalliosta löytyy luola ja lähde (). Laakson äyräiden ympäristössä on länsipuolella laajat peltoaukeat, jotka kuuluvat Obinitsan kylälle.

Järven sulkevan maapadon reunalla seisoo patsas, joka esittää setolaista laulavaa äitiä ().

Luontoarvoja 
Järvessä on kirkas ja vain vähän orgaanista ainesta sisältävää () vettä. Järvessä voi uida, kalastaa ja veneillä. Laskujoen alajuoksulla elävät taimen ja harjus eivät pääse padon takia noudemaan yläjuoksulle. Kevättulvat voivat olla vaikuttavia (20 kuutiometriä sekunnissa kerran 100 vuodessa), mutta kesällä voi virtaama loppua lähes kokonaan.

Historiaa 
Järven muodostanut maapato valmistui vuonna 1995.

Vesistösuhteita 
Obinitsa järv kuuluu Tuhkvitsa ojan valuma-alueeseen, jossa Tuhkvitsa oja on Piusa jõen etelästä eli oikealta siihen yhtyvä sivu-uoma. Piusa jõgi laskee Pihkovanjärven eteläosaan, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Järven läpi virtaa Tuhkvitsa oja (myös Obinitsa oja), joka yhtyy Piusa jõgeen 2,7 kilometrin päässä Ala-Tsumbassa. Järven itäpuolella sijaitsee siihen yhtyvän Harrõorgin ja sen yläpuolisen Küläorgin () pohjalla virtaa useampihaarainen puro, jolla on useita lähteitä. Yläpuolisella Tuhkvitsa ojan uomalla on vielä muutamia sivu-uomia. Nämä muodostavat järvelle sen valuma-alueensa, jonka laajuus on 43,0 neliökilometriä.

Huomautuksia

Lähteet 

Setomaan kunta
Võrumaan järvet
Viron tekojärvet
Peipsijärven alavesistöalue
Botin luomat artikkelit
Tuhkvitsa ojan valuma-alue
Pupsi järv

Pupsi järv (myös Pupsijarve) eli Pukšezers  on luonnollinen järvi Latvian ja Viron rajalla. Viron puolella se kuuluu Helmen maalaiskuntaan Valgamaalla ja Latvian puolella Naukšēni kuntaan.

Maantietoa 
Järvi kuuluu Salatsijoen vesistöön. Järven pinta-ala on 7,7 ha (hehtaaria) ja se on 750 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se on matala ja mutapohjainen järvi. Sen läpi virtaa Atse jõgi, jonka lähteen on latvialainen Pilicisin järvi . Joki laskee pohjoiseen Viron puolelle ja palaa takaisin rajalle, jota se seuraa kaakkoon ja laskee Pupsin järveen. Järven jälkeen se pysyttelee Latvian puolella muodostaen kuntien välisen rajajoen Järven rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja Viron puoleiset itärannat ovat matalaa suorantaista metsämaata ja niittyjä.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi  (, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on tällöin rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus. Tämä kaikki näkyy matalassa järvessä runsaana kasvillisuutena.

Luontoarvoja 
Järvessä esiintyy särki, ahven, hauki, suutari ja ruutana. Piisami viihtyy hyvin järvellä.

Lähteet 

Latvian järvet
Valgamaan järvet
Salatsijoen vesistö
Koivan vesistöalue
Latvian ja Viron raja
Botin luomat artikkelit
Kadastiku järv

Kadastiku järv  on Virossa Hummulin maalaiskunnassa Valgamaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 6,8 ha (hehtaaria) ja se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Siihen laskee neljä lyhyttä metsäojaa, mutta niiden lisäksi järvessä on lähteitä, ja sen laskujoki on Pedeli jõgi (myös Ruuna oja). Joki virtaa Saudikjärven kautta etelään ja seuraa kolmen kilometrin jälkeen Latvian rajaa kolme kilometriä. Pedelin jõgi palaa Valgassa takaisin Viron puolelle ja yhtyy siellä Pieneen Emajokeen Supassa. Järvi on luodattu ja sen suurin syvyys 13,6 metriä. Järven rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen ranta on autiota metsää. Järven lounaisrantaan tulee metsätie.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi  (, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on tällöin rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus.

Luontoarvoja 
Järvessä on mutapohja, vedenväri on ruskea ja veden näkösyvyys on ollut 1,3 metriä. Järven valtakaloja ovat allikkosalakka ja ahven, niiden lisäksi esiintyy sorvaa, särkeä, lahnaa ja ilmeisesti haukea.

Lähteet 

Valgamaan järvet
Võrtsjärven alavesistöalue
Botin luomat artikkelit
Võrtsjärven valuma-alue
Udsu järv

Udsu järv (myös Uutsu järv, Linsi järv ja Kokajärv) on Virossa Hummulin maalaiskunnassa Valgamaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Sakalan ylängöllä sijaitsevan järven pinta-ala on 6,5 ha (hehtaaria) ja se on 500 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 76,0 m meren pinnan yläpuolella. Järven suurin syvyys 30,2 metriä. Järven rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen metsäiset rannat ovat jyrkkiä. Rannat nousevat vedenpinnasta 10–20 metriä ja ne ovat hiekkaa tai savea. Rannassa järven pohja on hiekkaista tai soraa, mutta paikoin se on mudan peitossa. .

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea ().

Järvi luokitellaan limnologisesti oligotrofiseksi järveksi, jolla tarkoitetaan ravinnetasoltaan karua järveä (, OL). Silloin järven vedessä on vähän ravinteita ja siksi vedessä elävien bakteerien ja levien yhteinen biomassa jää myös pieneksi. Koko ravintoketju, joka on riippuvainen järven perustuotannon tarjonnasta, kärsii ravinnon vähyydestä ja silloin hyönteisten ja kalojen sekä laji- että yksilömäärät jäävät vähäisiksi.

Vuonna 1973 veden näkösyvyys oli 4,0 metriä. Vesi oli lämpötilakerrostunut niin, että alusvesi oli hapetonta.

Luontoarvoja 
Järvessä elää runsaana ahven ja särki, mutta siinä esiintyvät myös lahna, hauki, ruutana ja suutari.

Katso myös 
 Luettelo Viron syvimmistä järvistä

Lähteet 

Valgamaan järvet
Võrtsjärven alavesistöalue
Botin luomat artikkelit
Võrtsjärven valuma-alue
Väike-Palkna järv

Väike-Palkna järv (myös Väike-Palkna järv) eli Mazais Baltiņš on luonnollinen järvi Latvian ja Viron rajalla. Viron puolella se kuuluu Luutsnikun kylään Rõugen kuntaan Võrumaalla ja Latvian puolella Alūksnen kuntaan (entinen Veclaicenen pitäjä).

Maantietoa 
Järven allas on syntynyt viimeisen jääkauden lopussa mannerjäätikön sulamisvesien kuluttamana. Järven pinta-ala on 4,8 ha (myös 3,2 ha ilmoitettu ) ja se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 14 metriä (myös 11,2 metriä ) ja suurin syvyys 31,9 metriä (tai 32,0 metriä ). Järveen laskee etelässä samasamasyntyinen suurempi järvi Lielais Baltiņš. Järven laskuoja lähtee pohjoiseen ja ojaa seuraa valtioden välinen raja. Se yhtyy pian Pärijõgeen, joka on Gaujan valuma-alueen latvahaaroja. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00066 km3 (kuutiokilometriä) eli 0,66 miljoonaa m3 . Järven rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen rannat ovat hiekkapohjaista metsää. Rannat ovat osittain soistuneita, mutta vedessä ranta syvenee jyrkästi. Järvi on mutapohjainen.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea ja kirkas ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehemeävetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, PE). Silloin veden kalkkipitoisuus on vähäinen, mutta veden ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

Katso myös 
 Luettelo Viron syvimmistä järvistä

Lähteet

Aiheesta lisää 
 veclaicene.lv: Kornetu ezeri, viitattu 15.4.2017

Rõuge
Latvian järvet
Võrumaan järvet
Gaujan vesistö
Koivan vesistöalue
Haanjan ylänkö
Latvian ja Viron raja
Botin luomat artikkelit
Tõugjärv

Tõugjärv  on Virossa Rõugen kunnassa Võrumaalla sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 4,6 hehtaaria ja se on 370 metriä pitkä ja 200 metriä leveä sydämen muotoinen järvi. Sen ympäristössä on metsämaata tai niittyä. Asutus sijaitsee jyrkkien rinteiden yläpuolella sijaitsevien peltomaiden äärellä. Ympäröivä maasto on noin 40 metriä vedenpintaa korkeammalla ja lähiympäristössä sijaitsee seitsemän maatilaa tai taloa. Vain järven eteläpäässä sijaitsee yksi asuttu tila. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 7,6 metriä ja suurin syvyys 17 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven keskilinjalla ja järven pohjoispäässä. Siinä ei ole saaria. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00033 kuutiokilometriä eli 0,33 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 900 metriä. Järven eteläpäähän tulee tie ja sen pohjoispäässä on karttoihin merkitty polkuja.

Järven luokittelu ja luontoarvoja 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

Järvi on yksi Rõugen järvialueen seitsemästä järvestä, joka sijaitsee viime jääkauden loppuvaiheessa syntyneessä jäätikköjokilaaksossa (). Siinä virtaa nykyään Rõuge jõgi, jonka läpivirtausjärvi järvi on. Laakson kaikille järville yhteisiä ominaisuuksia ovat lähteiden runsaus, karbonaattipitoinen vesi ja rantojen vehmas luonto. Järvialue kuuluu osana Haanjan luontopuistoon.

Järvellä on mutapohja, jonka mutakerros on syvänteessä 4,4 metriä paksu. Sen pääasiallinen vedenlähde on Rõuge jõgi, mutta osa vedestä tulee järven pohjassa ja rantojen rinteillä sijaitsevista lähteistä. Vedenväri on kellertävänvihreä ja järven näkösyvyys on 1,6–1,8 metriä. Vesi on selkeästi lämpötilakerrostunut. Kun järven vesikasveja luetteloitiin vuonna 1972, saatiin tulokseksi 23 eri kasvilajia. Järvessä elää ainakin ahven, hauki, kiiski, lahna, salakka ja ankerias.

Vesistösuhteita 
Järven läpi virtaa Rõuge jõgi, joka tulee siihen 200 metrin päästä Ratasjärvestä ja jatkaa sitten 1,4 kilometrin päässä sijaitsevaan Kahrilan järveen. Ratasjärven vedenpinta on lähes samalla tasolla kuin Tõugjärven 109,0 metrin korkeudella mpy. oleva vedenpinta. Kahrila järven vedenpinta sijaitsee 9,6 metriä alempana. Kahrilaan laskeva joen osuutta kutsutaan myös nimellä Kahrila jõgi. Rõuge jõgi on Võhandu jõen sivu-uoma. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Lähteet 

Võrumaan järvet
Peipsijärven alavesistöalue
Haanjan ylänkö
Botin luomat artikkelit
Rõuge jõen valuma-alue
Liivajärv (Paganamaa)

Liivajärv (myös Trumbipalu Mudajärv, Radijärv) eli latviaksi Smilšāja ezers   on luonnollinen järvi Latvian ja Viron rajalla. Viron puolella se kuuluu Rõugen kuntaan Võrumaalla ja Latvian puolella Alūksnen kuntaan (entinen Veclaicenen pitäjä).

Maantietoa 
Järvi on muodostunut viimeisen jääkauden mannerjäätikön sulamisvesien uurtamaan laaksoon. Järven pinta-ala on 4,3 ha (hehtaaria, Latvian puolella 2,3 ha ) ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järven suurin syvyys on 19,8 metriä, mutta järvellä on suuri yli 19 metrinen syvänne. Järven vedenpinnan korkeutta ei ole ilmoitettu, mutta sen on oltava hieman alempi kuin yläjuoksun Kikkajärvellä joka on 128 metriä mpy. Järven läpi virtaa Peeli jõgi, joka juoksee laakson pohjalla olevan järviketjun läpi. Yläpuolelta Liivajärveen laskee Sarapuujärven laskujoki ja Liivajärvi laskee Väike-Mudajärven. Peeli jõgi kuuluu Gaujan valuma-alueeseen. Järven rantaviivan pituus on 900 metriä ja se on metsämaata. Järveen viettävät jyrkästi ja jyrkkien rinteiden päällä on Viron puolella maatila sekä näköalatorni. Maatalouden ojat ovat syövyttäneet sadassa vuodessa rinteisiin syvät ojat (), joiden tuomat hiekat ovat levinneet rantaan muodostaen hyvän uimapaikan. Rannat ovat kovapohjaisia, mutta jyrkkenevät nopeasti. Järven Viron puoleisella rannalla kulkee patikointipolku.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

Veden näkösyvyys oli vuonna 1977 3,7 metriä, joten järvi oli kirkasvetinen.

Luontoarvoja 
Järvi kuuluu pieneen virolais-latvialaiseen patikointireitin piiriin, joka kulkee sekä Viron että Latvian puolella. Järven lounaisrannassa on nuotiopaikka ja uimaranta. Järvessä kasvaa Virossa harvinainen Jouhivita (Potamogeton rutilus) ja siinä esiintyy yleisinä hauki, särki, ahven ja kiiski.

Katso myös 
 Luettelo Viron syvimmistä järvistä

Lähteet

Aiheesta lisää 
 veclaicene.lv: Peļļu ezeri, viitattu 15.4.2017

Rõuge
Latvian järvet
Võrumaan järvet
Gaujan vesistö
Koivan vesistöalue
Haanjan ylänkö
Latvian ja Viron raja
Botin luomat artikkelit
Külajärv (Vellavere)

Külajärv (myös Vellavere järv, Tootsi järv, Mõõkjärv) on Virossa Vellaveren kylässä Elvan kunnassa Tartumaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järven ympäristö on metsää ja peltoa vuorottelevaa perinnemaisemaa. Järven pinta-ala on 4,3 ha (hehtaaria) ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 6,9 metriä ja suurin syvyys 25 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00027 km3 (kuutiokilometriä) eli 0,27 miljoonaa m3 . Järven rantaviivan pituus on 750 metriä ja järven soistuneiden rantojen rantojen pohjat ovat mutaisia. Lounaasta siihen laskee metsäoja, joka saa vettä myös viereisestä Korgejärvestä. Laskuoja lähtee järven pohjoispäästä ja se luikertelee polveilevassa maastossa muutama kilometri ennen kuin se laskee Viisjaagun järveen. Se puolestaan laskee Elvan jokeen.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti hypertrofiseksi järveksi, kun veden ravinnepitoisuudet ovat erittäin korkealla (, HY). Silloin on järven biomassa suuri sekä mikrobitason että vesikasvillisuuden osalta.

Historiaa 
Järvi on syntynyt viimeisen jääkauden jälkeen, kun ikiroudan sulamisessa ympäristöön syntyi termokarstia. Karstista muodostui syvä kuoppa, johon kertyi vettä järveksi asti.

Katso myös 
 Luettelo Viron syvimmistä järvistä

Lähteet 

Elva
Tartumaan järvet
Peipsijärven alavesistöalue
Botin luomat artikkelit
Elva jõen valuma-alue
Sarapuujärv

Sarapuujärv (myös Paganamaa Sarapuujärv, Sarapuu järv, Sarapu järv, Väike Kikkajärv)  ja latviaksi Sūneklis  on luonnollinen järvi Latvian ja Viron rajalla. Viron puolella se kuuluu Paganamaan kylässä Rõugen kuntaan Võrumaalla ja Latvian puolella Alūksnen kuntaan (entinen Veclaicenen pitäjä).

Maantietoa 
Järvi on muodostunut viimeisen jääkauden mannerjäätikön sulamisvesien uurtamaan laaksoon. Järven pinta-ala on 2,5 ha (Latvian puolella 1,7 ha ) ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se on 8,8 metriä syvä, vaikka joskus kirjallisuudessa esiintyy myös 27 metrin syväysarvo . Siihen laskee viereisestä Kikkajärvestä tuleva (250 metriä pitkä) ja järven läpi virtaava Peeli jõgi, joka kuuluu Gaujan valuma-alueeseen. Se laskee 60 metrin päähän Liivajärveen. Kikkahjärven vedenpinnan korkeus on 128 metriä, joten Sarapuujärven pinta on tätä hieman alempi. Järven rantaviivan pituus on 700 metriä ja rannat ovat metsämaata. Järveen laskevat rinteet ovat paikoin yli 20 metriä korkeat ja sama jyrkkyys jatkuu vedenalla.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

Luontoarvoja 
Järvi kuuluu pieneen virolais-latvialaiseen patikointireitin piiriin, joka kulkee sekä Viron että latvian puolella . Järven nimi tulee hasselpähkinästä, jota kasvaa järven pohjoisrannoilla, ja yleisenänä rantapuulajina on leppä. Järvessä esiintyy hauki, ahven, särki ja kiiski.

Lähteet

Aiheesta lisää 
 veclaicene.lv: Peļļu ezeri, viitattu 15.4.2017

Rõuge
Latvian järvet
Võrumaan järvet
Gaujan vesistö
Koivan vesistöalue
Haanjan ylänkö
Latvian ja Viron raja
Botin luomat artikkelit
Tihu järv

Tihu järv (myös Tihu Suurjärv, Suurjärv, Tihu Esimene järv, Männamaa järv) on Virossa Hiidenmaalla Hiidenmaan kunnassa Männamaan kylässä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 51 ha (hehtaaria) ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Saaria on 19, joiden yhteinen pinta-ala on 5,03 ha. Järven laskuoja on Tihu kraav, joka lähtee järven kaakkoispäästä ja virtaa kaakkoon suoraksi kaivettuna ojana. Järveen laskee oja Keskminejärvestä, joka saa vettä ojasta, joka laskee Kolmannesta järvestä. Tihu kraav yhtyy Luguse jõgeen parin kilometrin päässä järvestä. Joki laskee Saarenmaan ja Hiidenmaan väliseen mereen Jausanlahteen. Järven valuma-alueen laajuus on 7,8 km2 (neliökilometriä). Järven suurin syvyys on 0,2 metriä. Järven rantaviivan pituus on 8,5 kilometriä ja sen rannat ovat kokonaan ruohottunutta suota. Rantavedessä on paksu mutapohja. Järven lähiympäristö on autiota metsämaata.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma ().

Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.

Luontoarvoja 
Vaikka järvi jäätyy usein umpeen ja jäljelle jäänyt vesi jää hapettomaksi, elää järvessä yleisenä hauki, ahven ja ruutana. Siellä esiintyy myös allikkosalakka, särki, seipi ja made.

Historiaa 
Järven pinta-ala on aiemmin ollut 139 ha. Vuonna 1930 järven vedenpintaa laskettiin niin paljon, että järven pinta-ala laski 85 hehtaariin (vuoden 1977 suuruus). Pinta-alan pienentyminen 51 hehtaarilla on tapahtunut tämän jälkeen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 hiiumaa.et: Õppe- ja Matkarajad Hiiumaal, viitattu 21.4.2017

Hiidenmaan järvet
Läänesaarten alavesistöalue
Botin luomat artikkelit