joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Analogisen television lähetysjärjestelmä

Analogisen television lähetysjärjestelmä tarkoittaa analogisen televisiosignaalin lähettämiseen kehitettyä järjestelmää, jolla lähetetään mustavalkoista tai mahdollisesti värillistä kuvaa sekä ääntä. Televisiosignaalin lähettämiseen liittyvä järjestelmä voidaan jakaa mustavalkoisen kuvan sekä äänen lähettämiseen liittyvään ja väritiedon lähettämiseen liittyvään järjestelmään. Jälkimmäisiä värijärjestelmiä on olemassa kolme: NTSC, PAL ja SECAM.

Digitaalitelevision yleistymisen myötä analogiset lähetysjärjestelmät ovat jääneet vähitellen pois käytöstä.

Lähetysstandardit
Kuvan ja äänen lähetysstandardit (tai lähetysnormit) jaotellaan usein Kansainvälisen televiestintäliiton määräämällä tavalla, jossa jokaista standardia vastaa (yleensä) yksi kirjain. Näiden standardien yhteydessä voidaan teoriassa käyttää mitä tahansa värijärjestelmää, vaikkakin käytännössä värijärjestelmä yleensä määräytyy käytetyn lähetysjärjestelmän mukaan. Seuraavassa taulukossa on kuvattu perustiedot standardeista:

A ; Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa 1980-luvulle asti käytetty maailman ensimmäinen elektronisen television lähetysstandardi.
B VHF-alueella käytetty järjestelmä monessa Euroopan maassa, myös Suomessa (PAL-B/G, eli B/G-lähetysjärjestelmä ja värit PAL-järjestelmällä). UHF-alueella käytettiin yleensä vastineena järjestelmää G tai H.
D Ensimmäinen 625 juovan lähetysstandardi. Yleensä vain VHF-alueella, kun taas UHF-alueella K, mutta Kiinassa PAL-D käytössä sekä VHF- että UHF-alueilla.
E , ; varhainen ranskalainen VHF-alueen järjestelmä. Kantoaaltotaajuuseron etumerkki riippui kanavan numerosta (positiivinen parittomilla ja negatiivinen parillisilla).
F Joissain läntisen Euroopan maissa käytetty varhainen VHF-alueen järjestelmä 819-juovaisen sisällön (järjestelmä E) näyttämiseen.
G Vain UHF-alueella; yhdessä järjestelmän B kanssa VHF-alueella (paitsi Australiassa).
H Vain UHF-alueella; käytettiin vain Alankomaissa, Belgiassa, Jugoslaviassa (ja sen seuraajamaissa) ja Luxemburgissa. Ainoa ero järjestelmään G on VSB-sivukaistan leveys.
I Käytössä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa, Etelä-Afrikassa, Macaossa, Hongkongissa ja Falklandinsaarilla.
J Käytössä Japanissa. Ainoa ero järjestelmään M on mustan värin signaalitaso (0 IRE, kun järjestelmässä M 7,5 IRE).
K Vain UHF-alueella; yhdessä järjestelmän D kanssa VHF-alueella.
K1 Käytössä Ranskan merentakaisilla alueilla.
L Käytössä Ranskassa.
M Käytössä Amerikan mantereella ja Karibialla (paitsi Argentiinassa, Paraguayssa, Uruguayssa ja Ranskan Guianassa), Myanmarissa, Etelä-Koreassa, Taiwanissa, Filippiineillä (kaikissa NTSC-M), Brasiliassa (PAL-M) ja Laosissa (SECAM-M). ITU määräsi järjestelmälle M 30 Hz kuvataajuuden, mutta NTSC-värijärjestelmän käyttöönoton yhteydessä kuvataajuus laskettiin 29,97 Hz:iin.
N Käytössä Argentiinassa, Paraguayssa ja Uruguayssa (kaikissa PAL-N).

Lähteet

Televisiotekniikka
en:Broadcast television systems#Analog television systems
Gabriel Anrep

Johan Gabriel Anrep (1821-1907) oli ruotsalainen sukututkija, jonka pääteos on Svenska Adelns ättartaflor (4 osaa, 1858-64). Tämän uraauurtavan teoksen on sittemmin syrjäyttänyt uudempi vastaava Gustaf Elgenstiernan julkaisu Den introducerade svenska adelns ättartavlor.

Lisäksi Anrep on julkaissut mm: 
Sveriges Ridderskaps och Adels kalender (27 vuosikertaa, ensimmäinen 1854) 
Svenska slägtboken (3 osaa, 1871-82)

Lähteet

Sukututkijat
Ruotsalaiset aateliset
Litteris et Artibus -palkitut
Vuonna 1821 syntyneet
Vuonna 1907 kuolleet
Markus Hurskainen

Markus Hurskainen on suomalainen huippukondiittori ja ravintoloitsija, joka tunnetaan myös Koko Suomi Leipoo -ohjelman tuomarina. Hurskainen on ravintola Storyn yrittäjä, joka johtaa viiden Story ravintolan keittiötä ja vastaa ravintoloiden reseptiikasta. Hurskaisella on pitkä tausta leipomopuolelta Patisserie Teemu & Markus:n ajoilta. Ennen siirtymistä yrittäjäksi Hurskainen työskenteli Michelin-tähdellä palkitussa ravintola Demossa. 

Hurskainen tunnetaan lisäksi ruokakirjoistaan ’Makeeta’ ja ’Teemun ja Markuksen leipäkirja’. Makeeta -leivontakirja palkittiin vuonna 2021 vuoden ruokakirjana Ruokatoimittajat ry:n toimesta.

Aiheesta muualla 
 Ravintola Storyn kotisivut

Suomalaiset ravintoloitsijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Munankeitin

Munankeitin on Marshall Hanksin tekemä sähköinen pienkone. Laite tuli ensimmäistä kertaa markkinoille Yhdysvalloissa 1920-luvulla.

Lähteet 

Keittiökoneet
Z (Venäjän armeija)

Z on yksi Venäjän asevoimien Ukrainan-hyökkäystään varten sotilasajoneuvoihin maalaamista tunnuksista. Hyökkäyksen alettua siitä ja sen kyrillisestä kirjainvastineesta З tehtiin Venäjällä isänmaallisuuden symboleita.

Venäjän puolustusministeriön mukaan kirjain viittaa lauseeseen ”za pobedu” eli ”voiton puolesta”. Tunnusta on käytetty joukkokokouksissa, autojen koristeteippauksissa, venäläisten kansanedustajien pinsseissä, sosiaalisessa mediassa ja vaatteissa. Myös Venäjän äärioikeisto käyttää Z-tunnusta. Maaliskuussa 2022 venäläinen voimistelija Ivan Kuljak piti Qatarissa Dohan maailmancupissa rinnassaan Z-tunnusta, jolla hän ilmaisi tukensa Venäjän sotatoimille, ja Venäjän jääpallon superliigan välieräottelussa SKA-Neftjanikin ja Dynamo Moskovan välillä molempien joukkueiden pelaajat ja ottelun tuomarit muodostivat yhdessä kentälle Venäjän hyökkäyssotaa tukevan Z-symbolin kansallislaulun ajaksi. Muodostelmassa oli mukana suomalaispelaaja Tuomas Määttä.

Propagandassa se voitiin yhdistää z-kirjaimen muotoon taivutettuun yrjönnauhaan, joka on Venäjän toisessa maailmansodassa saavuttaman voiton symboli . Presidentti Vladimir Putinin tukijoiden symbolina se ristittiin lännessä ”Putinin hakaristiksi”.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Symbolit
Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022
Rosta

Rosta () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 4 972 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Edward Ashurst Welch

Edward Ashurst Welch (22. elokuuta 1860, Orpington, Englanti - 6. elokuuta 1932, Southchurch, Englanti) oli englantilainen anglikaanipappi ja teologian opettaja sekä virsirunoilija.

Welch opiskeli Cambidgen King's Collagessa jossa hän suoritti tutkinnon 1886. Hän opetti telogiaa Aucland Castlessa, Durhamissa 1887-89 ja Kanadassa Toronton Trinity Collagessa1895-1899. Hän toimi myös seurakuntapappina Englannissa ja Kanadassa useissa seurakunnissa, mm. Haggerstonissa Samuel John Stonen työtoverina. Kanadassa toimiessaan hän yritti vähentää korkea- ja matalakirkollisten suuntausten välisisä eroja. Hän osallistui 1908 julkaistun Kanadan anglikaanisen kirkon laulukirjan "Book of Common Praise" julkaisuun.

Hän kirjoitti virsiä eri tilaisuuksia varten, niin myös omiin hähinsä.

Ruotsin kirkon virsikirjassa on yksi hänen kirjoittamansa virsi, häävirsi "We lift our hearts O Father". Se on jukaistu "Book of Common Praise" -kirjassa 1908, sekä "Anglican Hymnbook"-kirjassa 1965. Ruotsin kirkon virsikirjassa se on virsi 84 "Vi lyfter vår hjärtan", Anders Frostensonin käännöksenä ja muokkauksena. Virsi laulettiin kun Ruotsin kruununprisessa Vicrtoria ja Daniel Westlig vihittiin avioliittoon 2010. Suomenkielisessä virsikirjassa se on Anna-Mari Kaskisen 1996 kääntämänä "Nyt kääntyy sydämemme puoleesi, Jumala".

Lähteet 

 Englantilaiset virsirunoilijat
 Vuonna 1882 syntyneet
 Vuonna 1932 kuolleet

Brittiläiset papit
Aihemalli

Koneoppimisessa ja luonnollisen kielen käsittelyssä aihemalli (myös: topiikkimalli) on tietynlainen tilastollinen malli tekstikokoelmassa esiintyvien abstraktien aiheiden tai "topiikkien" löytämiseksi. Aihemallinnus on paljon käytetty tekstinlouhintatyökalu, jolla etsitään piileviä semanttisia rakenteita tekstimassasta. 

Jos jokin teksti (aihemallinnuksessa puhutaan yleensä dokumenteista) koskee tiettyä aihetta, tiettyjä sanoja voi odottaa esiintyvän useammin tai harvemmin: "koira" ja "luu" esiintyvät useammin koiria koskevissa teksteissä, "kissa" ja "miau" esiintyvät kissoja koskevissa teksteissä ja "ei" ja "on" esiintyvät suunnilleen yhtä paljon molemmissa. Yhdessä tekstissä käsitellään tyypillisesti useita aiheita eri suhteissa: esimerkiksi tekstissä, jossa 10 % koskee kissoja ja 90 % koiria, koirasanoja olisi luultavasti noin 9 kertaa enemmän kuin kissasanoja. 

Aihemallinnustekniikoiden tuottamat "aiheet" ovat samankaltaisten sanojen klustereita. Aihemalli tiivistää tämän ajatuksen matemaattiseen viitekehykseen, jonka avulla voidaan tutkia tekstikokoelmia ja selvittää kunkin tesktin sanajakaumien perusteella, mitä aiheita siinä mahdollisesti on ja miten aiheet ovat tekstissä jakautuneet.

Informaatioaikakaudella päivittäin kohtaamamme kirjallisen materiaalin määrä ylittää käsittelykykymme. Aihemallit voivat auttaa järjestämään ja ymmärtämään suuria tekstikokoelmia. Alun perin tekstinlouhintatyökaluksi kehitettyjä aihemalleja on käytetty rakenteiden havaitsemiseen myös muusta tiedosta, kuten geneettisestä tiedosta, kuvista ja verkoista. Niillä on myös sovelluksia muilla aloilla, kuten bioinformatiikassa ja tietokonenäössä.

Viitteet
Sanna Alestalo

Sanna Alestalo (s. 16. syyskuuta 1982) on suomalainen pesäpalloilija. Alestalo edusti Superpesiksessä Peräseinäjoen Toivetta ja PeTo-Jusseja. Alestalo saavutti urallaan yhden SM-hopean kaudella 2007 ja kaksi SM-pronssia kaudella 2000 ja kaudella 2003. Kaudella 2009 Alestalo oli Superpesiksen lyöjäkuningatar 77:llä lyödyllä juoksulla. Lisäksi hänet valittiin kauden 2009 päätteeksi Vuoden jokeriksi ja hän voitti Kultaisen mailan. Hän myös pelasi uransa ainoan Itä-Länsi-ottelun vuonna 2009. Alestalo pelasi 237 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän löi 17 kunnaria ja 303 tavallista juoksua, toi 145 juoksua ja keräsi 951 kärkilyöntipistettä. Alestalo pelasi urallaan 86 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja 50 tavallista juoksua, toi 24 juoksua ja keräsi 269 kärkilyöntipistettä. Alestalo pelasi kuusi Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja 11 tavallista juoksua, toi kuusi juoksua ja keräsi 36 kärkilyöntipistettä.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Pajujärvi

Pajujärvi -nimisiä järviä ovat:

 Pajujärvi, järvi Jämsän Heinäkulmalla
 Pajujärvi, järvi Oriveden Päilahdella
 Pajujärvi, järvi Oriveden Yliskylässä
 Pajujärvi, järvi Padasjoen Kailankulmalla
 Pajujärvi, järvi Pihtiputaan Majaperällä
 Pajujärvi, järvi Pihtiputaan Uusiperällä
 Pajujärvi, järvi Ruoveden Pajuskylässä
 Pajujärvi, järvi Viitasaarella lähellä Jurvansaloa
 Pajujärvi, järvi Virtain Patoperällä

 Ala-Pajujärvi, järvi Heinolan kirkonkylässä
 Pajujärvi-Jaakonjärvi, järvi Lapinlahdella
 Ylä-Pajujärvi, järvi Heinolan Koskenmyllyllä
 Vähä Pajujärvi, järvi Virtain Patoperällä.
Palolampi

Palolampi tai Palolammi voi tarkoittaa seuraavia:

Järviä ja lampia 

 Palolampi, lampi Alavudella
 Palolampi, järvi Haapajärvellä 
 Palolampi, lampi Hankasalmella
 Palolampi, lampi Heinolassa Kesiön kylässä
 Palolammi, itäinen lampi Heinolan Löytäneen kylässä
 Palolammi, pohjoinen lampi Heinolan Löytäneen kylässä
 Palolammi, lampi Kankaanpäässä 
 Palolampi, järvi Kihniössä
 Palolampi, järvi Kouvolassa
 Palolampi, järvi Pertunmaalla
 Palolampi, järvi Pihtiputaalla
 Palolampi, järvi Pohjois-Pohjanmaan Pyhäjärvellä (aik. Pyhäjärvi O.l.))
 Palolampi, lampi Uuraisissa
 Palolampi, järvi Viitasaarella
 Palolampi, lampi Virroilla
 Palolammi, lampi Ylöjärvellä
 Palolampi, lampi Ähtärin Mäkikylässä
 Palolampi, järvi Äänekoskella
 Iso Palolampi, järvi Rovaniemellä
 Pieni Palolampi, lampi Viitasaarella
 Pieni Palolampi, lampi Ähtärin Mäkikylässä

Henkilöitä 

 Erkki Palolampi (1908–1991), suomalainen sotakirjailija ja urheiluvaikuttaja.
Svenska Frimurare Orden i Finland

Svenska Frimurare Orden i Finland on Suomessa toimiva ruotsinkielinen vapaamuurarijärjestö, joka on osa Ruotsin vapaamuurarijärjestöä (Svenska Frimurare Orden). Se aloitti toimintansa Suomessa vuonna 1923.

Järjestön vapaamuurarius perustuu niin sanottuun ruotsalaiseen riittiin. Se jakautuu kymmeneen vihkimysasteeseen, joista asteet 1-3 muodostavat niin sanotun Johannes-loosin, asteet 4-6 niin sanotun Pyhän Andreaksen loosin ja asteet 7-10 kapituuliloosin. Kohoaminen ylimpään asteeseen kestää jäseneltä yleensä 15-20 vuotta. Järjestö edellyttää jäseniltään uskoa kolmiyhteiseen kristilliseen Jumalaan.

Ruotsin vapaamuurarijärjestön toiminta alkoi Ruotsissa vuonna 1735 ja se tuli Suomeen vuonna 1756. Vapaamuurarius kiellettiin Venäjän vallan aikana. Svenska Frimurare Orden i Finland katsoo edustavansa jatkumoa vuonna 1756 Suomeen saapunelle vapaamuurariuudelle. Ruotsin vapaamuurariuden ohella Suomessa on myös Suomen suurloosin alaista vapaamuurariutta, pääasiassa suomenkielistä, joka toimii angloamerikkalaisen mallin mukaan. Yhteydet suomalaisen ruotsinkielisen ja suomenkielisen vapaamuurariuden välillä ovat vain muodollisia.

Svenska Frimurare Orden i Finland -järjestössä oli noin 1500 jäsentä vuonna 2020. Helsingin Uudenmaankadulla sijaitsevan suurloosin lisäksi looseja on Turussa (vuodesta 1928), Vaasassa (1932), Pietarsaaressa (1957), Maarianhaminassa (1959), Porvoossa (1994), Tammisaaressa (2002) ja Tampereella (2011).

Kuuluisia jäseniä
Akseli Gallen-Kallela, taidemaalari

Lisää tietoa
Vapaamuurarius Suomessa

Lähteet

Suomalaiset järjestöt
Vapaamuurarius Ruotsissa
Vapaamuurarius Suomessa
Valkeisjärvi

Valkeisjärvi voi tarkoittaa seuraavia:

 Valkeisjärvi, järvi Keuruulla
 Valkeisjärvi, järvi Lappajärvellä
 Valkeisjärvi, nyk. Valkiaisjärvi, järvi Oulun Niileksessä
 Valkeisjärvi, järvi Siikajoella
 Valkeisjärvi eli Valkiaisjärvi, järvi Utajärvellä
 Valkeisjärvi, järvi Viitasaarella
 Pieni Valkeisjärvi, järvi Viitasaaren Korppiskylässä.
John Sonck

Johan (John) Wilhelm Sonck, (5. marraskuuta 1865 Maalahti – 26. syyskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja teosofi.

Sonckin vanhemmat olivat kappalainen, myöhemmin Finströmin kirkkoherra Knut Emil Sonck ja Anna Rebecka Nordström. Hänen veljensä oli arkkitehti Lars Sonck.

John Sonck pääsi ylioppilaaksi Svenska normallyceumista ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1889, lääketieteen kandidaatiksi 1892 sekä lääketieteen lisensiaatiksi 1896. Sonck asui vuosisadan vaihteessa hetken aikaa Yhdysvalloissa ja suoritti siellä toisen lääkärintutkinnon. Suomeen palattuaan Sonck toimi vuosina 1918–1922 Muolaan, vuosina 1922–1927 Lappeenrannan ja vuosina 1927–1930 Hollolan piirilääkärinä. Myöhemmin hän toimi myös Raivolassa sotilaslääkärinä ja Kirvun luonnonparantolan lääkärinä.

Sonck toimi Suomen Teosofisen seuran ylisihteerinä 1919–1931. Hänet vihittiin vapaan katolisen kirkon papiksi toisena suomalaisena vuonna 1927, ja hän laati kirkon suomenkielisen liturgian. Sonck oli myös ensimmäinen teosofiaan kytkeytyneeseen Le Droit Humain -vapaamuurarijärjestöön vihitty suomalainen ja toimi Suomessa järjestön johtotehtävissä ja kansainvälisenä edustajana.

Teosofisen seuran John Sonckin Koti -säätiö on Sonckin seuralle jättämän testamentin varoilla toimiva, vuonna 1945 perustettu säätiö, joka tukee vanhusten asumista ja hyvinvointia.

Teokset 
 Katsaus ihmiskunnan kehityshistoriaan: seitsemän esitelmää salatieteellisten ynnä muitten lähteitten mukaan. Helsinki 1938.
 Katsaus ihmiskunnan kehityshistoriaan: Lemuria, Atlantis.  1. p. 1938 tekijän kustantamana, Helsinki, 2. p. Biokustannus, Espoo 1994
 Uudenaikaiset aatteet ja menetelmät lasten kasvatuksessa. Helsinki 1939.
 Ravintomme. Helsinki 1939.
 Joogasta mesmerismiin. Kirjoituksista vuosilta 1920-1932. Biokustannus, Helsinki 2014.

Lähteet

Suomalaiset teosofit
Suomalaiset lääkärit
Vuonna 1865 syntyneet
Vuonna 1941 kuolleet
Kate Diehn-Bitt

Kate Diehn-Bitt (1900–1978) oli saksalainen taidemaalari. Hänen tyylinsä oli uraauurtavaa, mutta hänen työnsä kiellettiin Hitlerin aikana eivätkä ne saaneet tunnustusta myöskään DDR:n aikana, vaan ensimmäinen laaja näyttely järjestettiin vasta vuonna 2002.

Kate Bitt kasvoi keskiluokkaisessa kodissa ja otti piirustustunteja 14-vuotiaasta alkaen. Avioliiton ja lapsen syntymän jälkeen hän piti kymmenen vuoden tauon ennen kuin palasi taiteelliselle uralle.
Hänen uralleen osuivat kaikki vuosisadan suuret kriisit ja yhteikunnalliset murrokset, jotka heijastuvat myös hänen töissään.

Lähteet 

Vuonna 1900 syntyneet
Vuonna 1978 kuolleet
Saksalaiset taidemaalarit
Berehoven piiri

Berehoven piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Taka-Karpatian alueella. Piiri on perustettu vuonna 1946. Nykyään - vuoden 2020 aluelaajennusten jälkeen - Berehoven piiri rajoittuu luoteessa Užhorodin piiriin, pohjoisessa Mukatševon piiriin, koillisessa H’ustin piiriin, kaakossa Romaniaan ja lounaassa Unkariin. Piirin hallinnollinen keskus on Berehove (23 485 as., 2021).

Berehoven piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Taka-Karpatian alueen piirien lukumäärän kuuteen. Uuden, aiempaa laajemman Berehoven piirin pinta-alaksi tuli 1 460,2 neliökilometriä. 

Ukrainan tilastokeskus arvioi Berehoven piirin väkiluvuksi 207 719 (1.1.2021). Pääosa asukkaista asuu maaseudulla, sillä kaupunkilaisiksi luokiteltiin vain  prosenttia piirin asukkaista (65 358 as.). He asuivat joko jommassakummassa piirin kahdesta kaupungista (Berehove ja Vynohradiv) tai jossain kolmesta kaupunkityyppisestä taajamasta. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on myös aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Taka-Karpatian alueen piirit
Kirkkoherranvirasto

Kirkkoherranvirasto () on Suomessa seurakunnan tai seurakuntayhtymän ylläpitämä virasto, joka hoitaa lakisääteisiä tehtäviä, kuten kirkonkirjojen pitoa, sekä seurakunnan toiminnallisia tehtäviä, kuten kirkollisten toimitusten varauksia ja puhelinvaihteen hoitamista. Kirkkoherranvirastoa hoitaa useinmiten toimistosihteeri tai toimistonhoitaja. Kirkkoherranvirastoa ei pidä sekoittaa seurakuntatoimistoon. Seurakuntatoimiston tehtävät ovat samat, kuin kirkkoherranviraston lukuun ottamatta kirkonkirjojen hoitoa.

Kirkkoherranviraston tehtävät 
Kirkkoherranviraston tehtävistä säädetään kirkkolain 16 luvussa ja kirkkojärjestyksen 16 luvussa. Näihin tehtäviin kuuluu tärkeimpänä kirkonkirjojen pitäminen eli erikseen säädetyt väestötietojärjestelmän viranomaistehtävät ja tietopalvelutehtävät. Lisäksi kirkkoherranviraston tehtäviin kuuluvat väestörekisteriarkiston käyttö ja ylläpito, kirkollisten toimitusten varausjärjestelmän hoito, seurakunnan tai seurakuntayhtymän puhelinvaihteen hoito sekä usein myös kirkkoherran tai lääninrovastin sihteerin tehtävät. Sopimuksen mukaan kirkkoherranvirastolla voi olla myös vastuu muun muassa seurakunnan tai seurakuntayhtymän IT-tukihenkilötoiminnoista ja muista sähköisistä järjestelmistä, joita yksikössä käytetään. Tällaisia järjestelmiä voi olla esimerkiksi sähköiset hautausjärjestelmät ja kiinteistöjärjestelmät.

Myös esimerkiksi virkatodistukset, sukuselvitykset ja sukututkimukset kuuluvat seurakunnan kirkkoherranviraston tehtäviin.

Kirkonkirjat 
Kirkonkirjoja ovat uskontokuntien jäsenrekistereistä annetussa laissa (614/1998) tarkoitettu seurakunnan jäsenrekisteri, luettelot kastetuista, rippikoulun käyneistä, konfirmoiduista sekä henkilöistä, joiden avioliiton esteistä on toimitettu tutkinta, avioliittoon vihityistä, kuolleista ja haudatuista, muuttaneista sekä kirkosta eronneista ja kirkkoon liittyneistä sekä ennen edellä mainitun lain voimaantuloa pidetty seurakunnan kirkollinen väestörekisteri ja siihen kuuluvat asiakirjat. Kirkkoherranviraston tavoitteena on hoitaa kirkkoherran määräyksestä laissa säädetyt ja uskotut tehtävät ajantasaisesti ja seurakunnalle tarkoituksenmukaisella tavalla. Kirkkoherra on kirkkoherranvirastossa toimivien viranhaltijoiden ja työntekijöiden esimies. Lähiesimiehenä voi toimia siihen tehtävään erikseen määrätty viranhaltija.

Lähteet 

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon hallinto
Suomen ortodoksinen kirkko
Odd Eriksen

Odd Eriksen (s. 11. maaliskuuta 1955 Alstahaug) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan elinkeinoministerinä vuosina 2005–2006 ja istui suurkäräjillä vuosina 1993–2001.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Odd Eriksen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla 

Norjan ministerit
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Emilia Kangas

Emilia Sofia Tuulikki Kangas (s. 10. elokuuta 2001 Nurmo) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edustaa Seinäjoen Seudun Urheilijoita ja häntä valmentavat Hannu Kangas ja Ahti Arokallio.

Kangas on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuissa pronssia 2022. Kalevan kisoissa hän on sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi 2021 ja 2022.

Kangas jäi karsinnassa ilman tulosta alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2021.

Kangas työnsi ennätyksensä 16,20 Maalahdessa 4. syyskuuta 2022. Sisäradoilla hän on työntänyt parhaimmillaan 15,82 Kuortaneen hallikilpailuissa 5. helmikuuta 2022.

Lähteet 

Suomalaiset kuulantyöntäjät
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Neea Käyhkö

Neea Melissa Karoliina Käyhkö (s. 17. tammikuuta 2002 Savonlinna) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on seitsenottelu. Hän edustaa Savonlinnan Rientoa ja häntä valmentaa Joni Jäntti.

Käyhkö sijoittui vuonna 2021 seitsenottelussa kuudenneksi Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja kahdeksanneksi Nairobissa käydyissä saman ikäluokan MM-kilpailuissa. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2022.

Käyhkö on saavuttanut Kalevan kisoissa hopeaa seitsenottelussa 2022. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa viisiottelussa 2022. 

Käyhkö teki seitsenotteluennätyksensä 5600 pistettä Joensuussa 5.–6. elokuuta 2022. Halliviisiottelussa hänen ennätyksensä on 3961 pistettä (Kuopio 20. helmikuuta 2022). Pituusennätyksensä 631 cm hän hyppäsi Tallinnassa 16. heinäkuuta 2021. Korkeutta hän on hypännyt parhaimmillaan 188 cm Vaasassa 26. elokuuta 2022.

Lähteet 

Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat
Suomalaiset pituushyppääjät
Suomalaiset korkeushyppääjät
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Linnea Vihonen

Linnea Kerttu Alice Vihonen (s. 1985) on suomalainen kokki. Hän on esiintynyt useissa ruoka-aiheisissa televisio-ohjelmissa kuten Mitä tänään syötäisiin? ja Kokkisota. Vihonen on valmistunut kokiksi ravintolakoulu Perhosta vuonna 2012. Hän on työskennellyt muun muassa helsinkiläisen Yes Yes Yes -ravintolan keittiömestarina.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Linnea Vihosen kotisivut

Suomalaiset kokit
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Silja Andersson

Silja Aurora Andersson (s. 30. marraskuuta 2003 Vantaa) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Esbo Idrottsföreningiä ja häntä valmentaa hänen isänsä Björn Andersson.

Andersson sijoittui yhdeksänneksi Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran pohjoismaisessa hallimaaottelussa 2022.

Andersson on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuissa pronssia 2022. Kalevan kisoissa hän on sijoittunut parhaimmillaan kuudenneksi 2021.

Andersson hyppäsi ennätyksensä 425 cm Uppsalan hallikilpailussa 13. helmikuuta 2022. Ulkoradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 420 cm kesäkuussa 2022.

Myös Silja Anderssonin sisar Saga Andersson on seiväshyppääjä.

Lähteet 

Suomalaiset seiväshyppääjät
Vuonna 2003 syntyneet
Elävät henkilöt
Soulfly (albumi)

Soulfly on samannimisen yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin 21. huhtikuuta 1998.

Kappaleet

Lähteet 

Vuoden 1998 esikoisalbumit
Soulflyn albumit
Primitive (Soulflyn albumi)

Primitive on Soulflyn toinen studioalbumi, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2000.

Lähteet

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2000 albumit
Soulflyn albumit
Tina Šutej

Tina Šutej (s. 7. marraskuuta 1988 Ljubljana) on slovenialainen seiväshyppääjä. Hän edustaa ljubljanalaista AD Mass -seuraa.

Šutej sijoittui vuonna 2005 Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla viidenneksi, alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Marrakechissa kahdeksanneksi ja karsiutui loppukilpailusta Kaunasin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Hän saavutti Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 hopeaa tuloksella 425 cm. Hän karsiutui loppukilpailusta Birminghamin EM-hallikilpailuissa 2007 ja oli viides alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Kaunasissa 2009.

Šutej sijoittui kymmenenneksi Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 ja saavutti Shenzhenin universiadeissa 2011 hopeaa tuloksella 455. Hän karsiutui loppukilpailusta Daegun MM-kilpailuissa 2011, Helsingin EM-kilpailuissa 2012 ja Lontoon olympialaisissa 2012. Hän sijoittui 2014 kymmenenneksi sekä Sopotin MM-hallikilpailuissa että Zürichin EM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta sekä Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa että Pekingin MM-kilpailuissa.

Šutej jäi Amsterdamin EM-kilpailujen 2016 loppukilpailussa ilman tulosta. Saman vuoden Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui 11:nneksi. Hän oli Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 kahdeksas ja karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa. Hän saavutti Tarragonan Välimeren kilpailuissa 2018 hopeaa tuloksella 441, mutta karsiutui loppukilpailusta Berliinin EM-kilpailuissa 2018 ja Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän oli kolmastoista.

Šutej saavutti Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 hopeaa tuloksella 470 cm. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui jaetulle viidennelle sijalle tuloksella 450 cm. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän saavutti pronssia tuloksella 475 cm. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän oli neljäs tuloksella 470 cm. Samana vuonna hän saavutti Münchenin EM-kilpailuissa pronssia tuloksella 475 cm.

Šutej on voittanut seiväshyppykilpailun Yleisurheilun Euroopan cupin kakkosliigassa 2008 sekä Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen kakkosliigassa 2013, 2017, 2019 ja 2021. Slovenian-mestaruuden hän on voittanut ulkoradoilla 2006, 2008 ja 2010–2022 sekä sisäradoilla 2007, 2008, 2015–2017 ja 2019. NCAAn mestaruuskilpailuissa hän saavutti sisäradoilla kultaa 2011 ja 2012 sekä ulkoradoilla hopeaa 2010 ja 2011. Slovenian halliennätystä hän paransi ensimmäisen kerran hypättyään 420 cm helmikuussa 2009 ja ulkorataennätystä tuloksella 430 huhtikuussa 2010. Nykyisen Slovenian ennätyksen 480 cm hän hyppäsi Rouenin hallikilpailussa 5. maaliskuuta 2022. Ulkoradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 476 cm Ljubljanassa 11. syyskuuta 2021,

Lähteet 

Slovenialaiset seiväshyppääjät
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
3 (albumi)

3 on Soulflyn kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 25. kesäkuuta 2002.

Lähteet

Arvostelut 
 Imperiumi: 9-/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2002 albumit
Soulflyn albumit
Prophecy

Prophecy on Soulflyn neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 30. maaliskuuta 2004.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 8/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2004 albumit
Soulflyn albumit
Dark Ages

Dark Ages on Soulflyn viides studioalbumi, joka julkaistiin 4. lokakuuta 2005.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 8½/10

Lähteet 

Vuoden 2005 albumit
Soulflyn albumit
Conquer

Conquer on Soulflyn kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 23. heinäkuuta 2008.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Max Cavalera - kitara, laulu
 Joe Nunez - rummut
 Marc Rizzo - kitara
 Bobby Burns - basso

Arvostelut 
 Imperiumi: 9+/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2008 albumit
Soulflyn albumit
Omen (Soulflyn albumi)

Omen on Soulflyn seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. toukokuuta 2010.

Kappaleet 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  (Led Zeppelin cover) (Bonuskappale)
  (Sepultura cover) (Bonuskappale)
  (Excel cover) (Bonuskappale)

DVD 
 Blood Fire War Hate
 Sanctuary
 Prophecy
 Back To The Primitive
 Seek ‘N’ Strike
 Living Sacrifice
 Enemy Ghost
 Refuse/Resist
 Doom
 L.O.T.M.
 Molotov
 Drums
 Warmageddon
 Policia
 Unleash
 Roots Bloody Roots
 Eye For An Eye

Arvostelut 
 Imperiumi: 9/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2010 albumit
Soulflyn albumit
Enslaved (Soulflyn albumi)

Enslaved on Soulflyn kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 13. maaliskuuta 2012.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Max Cavalera - laulu ja kitara
 Marc Rizzo - kitara
 Tony Campos - basso ja taustalaulu
 David Kinkade - rummut

Arvostelut 
 Imperiumi: 9/10
 Kaaoszine: 9/10

Lähteet 

Vuoden 2012 albumit
Soulflyn albumit
Savages (Soulflyn albumi)

Savages on Soulflyn yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 30. syyskuuta 2013.

Kappaleet 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  (bonuskappale)
  (bonuskappale)

Kokoonpano 
 Max Cavalera - laulu & kitara
 Marc Rizzo - kitara
 Mike Leon - basso
 Zyon Cavalera - rummut

Arvostelut 
 Imperiumi: 8/10
 Kaaoszine: 9/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2013 albumit
Soulflyn albumit
Archangel

Archangel on Soulflyn kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 14. elokuuta 2015.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Max Cavalera - laulu, rytmikitara
 Marc Rizzo - soolokitara
 Igor Cavalera Jnr - basso
 Zyon Cavalera - rummut

Arvostelut 
 Imperiumi: 7/10
 Kaaoszine: 8-/10

Lähteet 

Vuoden 2015 albumit
Soulflyn albumit
Ritual (Soulflyn albumi)

Ritual on Soulflyn yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 19. lokakuuta 2018.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Max Cavalera - laulu, kitara
 Marc Rizzo - kitara
 Mike Leon - basso, laulu
 Zyon Cavalera - rummut

Arvostelut 
 Inferno: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2018 albumit
Soulflyn albumit
Taylor Jenkins Reid

Taylor Jenkins Reid (s. 20. joulukuuta 1983 Acton, Massachusetts) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten romaaneistaan The Seven Husbands of Evelyn Hugo, Malibu Rising ja Daisy Jones & The Six .

Ura 
Reid aloitti uransa elokuvatuotannossa.  Hän työskenteli roolitusassistenttina kolme vuotta valmistuttuaan Emerson Collegesta ja ennen muiden töiden kokeilemista.  Reid kirjoitti osa-aikaisesti työskennellessään lukiossa, kunnes sai kustannussopimuksen. 

Hänen ensimmäinen romaaninsa, Forever, Interrupted, julkaistiin vuonna 2013.

The Seven Husbands of Evelyn Hugo julkaistiin vuonna 2017. Se oli ehdolla Goodreads Choice Award -palkinnon saajaksi vuoden 2017 parhaasta historiallisesta fiktiosta , ja se oli finalisti Kuukauden kirja -kategoriassa Vuoden kirja -gaalassa vuonna 2017. 

Amazon Studios kehittää hänen 2019 romaaniaan Daisy Jones & The Six verkkopohjaiseksi minisarjaksi, jota kutsutaan myös nimellä Daisy Jones &amp; The Six .   Sen yhteistuottaja on Reese Witherspoon .  Romaani kertoo fiktiivisen 70-luvun rock-yhtyeen ylä- ja alamäistä.  Se perustuu löyhästi Fleetwood Maciin ja heidän hittialbuminsa Rumors äänitykseen.   

Reid oli mukana käsikirjoittamassa Hulu-televisio-ohjelmaa Resident Advisors .

Henkilökohtainen elämä 
Reid varttui Actonissa, Massachusettsissa .  Hän on naimisissa Alex Jenkins Reidin kanssa, ja he asuvat Los Angelesissa tyttärensä kanssa.

Palkinnot 
Reidin Daisy Jones & The Six sai vuonna 2020 - Goldsboro Books Glass Bell -palkinnon.

Bibliografia

Romaanit 
 Ikuisesti, keskeytetty (2013)
 After I Do (2014)
 Ehkä toisessa elämässä (2015)
 One True Loves (2016)
 Evelyn Hugon seitsemän aviomiestä (2017)
 Daisy Jones & The Six (2019)
 Juhlat malibussa (2021)

Novelleja 
 Evidence of the Affair (2018)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen nettisivu
   

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Ali Zeghbab

Ali Zeghbab (s. 1990) on ranskalainen karateka. Hän saavutti kahdesti Kyokushinin Ranskan mestaruuskilpailuissa hopeaa ja oli kerran mukana maailmanmestaruuskilpailuissa 2015.

Kilpaura
Zeghbab saavutti ensimmäisen kerran menestystä Ranskan mestaruuskilpailuissa maaliskuussa 2013 voitettuaan pronssia. 

Helmikuussa 2014 Zeghbab voitti pronssia Ranskan mestaruuskilpailuissa. Marraskuussa hän oli mukana Euroopan Openissa, jossa Zeghbab sijoittui viidenneksi.

Helmikuussa 2015 hän eteni ensimmäistä kertaa loppuotteluun Ranskan mestaruuskilpailuissa. Zeghbab kuitenkin hävisi mestaruuden moninkertaiselle Ranskan mestarille Djema Belkhodjalle. Huhtikuussa hän saavutti Lyon Openissa pronssia. Samana vuonna marraskuussa 2015 Zeghbab oli mukana ensimmäistä kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa.

Zeghbab saavutti vielä 2016 toistamiseen Ranskan mestaruuspronssia. Huhtikuussa hän sitä vastoin saavutti Lyon Openissa hopeaa hävittyään loppuottelussa Maxime Demeautisille.

Marraskuussa 2017 Zeghbab oli mukana Euroopan Openissa, jossa hän sijoittui 16 parhaan joukkoon voitettuaan toisella kierroksella David Varan.

Zeghbab oli mukana marraskuussa 2018 Euroopan Openissa, jossa hän putosi jatkosta ensimmäisellä kierroksella hävittyään Aleksei Galieville. Zeghbab voitti sittemmin joulukuussa järjestetyn Bayeux Openin.

Toukokuussa 2019 Zeghbab oli mukana EM-kilpailuissa Puolassa.

Helmikuussa 2020 Zeghbab eteni toista kertaa Ranskan mestaruuskilpailuissa loppuotteluun, jossa hän kohtasi Maxime Demeautisin. Zeghbab hävisi kamppailun ja saavutti hopeaa.

Zeghbab palasi takaisin kilpailun pariin marraskuussa 2022, kun hän on mukana Puolan Euroopan Openissa. Zeghbab hävisi avauskierroksella Wiktor Kojalalle tuomariäänin.

Lähteet

Ranskalaiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Ranskanalgerialaiset
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Riihilampi

Riihilampi tai Riihilammi voi tarkoittaa seuraavia:

 Riihilampi, lampi Heinolan Marjoniemessä
 Riihilampi, järvi Heinolan Saukonmutkassa
 Riihilampi, lampi Hirvensalmella
 Riihilampi, lampi Jyväskylän Laajavuoressa
 Riihilammi, lampi Jämsän Koskenpäällä
 Riihilampi, järvi Kivijärven Riihiperällä
 Riihilammi, lamppi Karkkilassa
 Riihilampi, lampi Kouvolan Inkerilässä
 Riihilampi, lampi Kouvolan Jaalassa
 Riihilampi, lampi Kouvolan Voikkaalla
 Riihilammi, lampi Lohjalla
 Riihilammi, lampi Oriveden Jylhänperällä
 Riihilampi, lampi Pertunmaalla
 Riihilampi, lampi Uuraisten Jokihaarassa.
 Iso Riihilammi, lampi Tampereen (Teiskon) Ukaalla
 Iso Riihilampi, lampi Keuruun Pyörkkilänperällä
 Pieni Riihilampi, lampi Keuruun Pyörkkilänperällä.
Saarilampi

Saarilampi tai Saarilammi tarkoittaa seuraavia:

Järviä ja lampia

Lampi 
 Saarilampi, lampi Hirvensalmella
 Saarilampi, lampi Jyväskylässä
 Saarilampi, lampi Kangasniemen Rutakoskella
 Saarilampi, lampi Kangasniemen Rytkölässä
 Saarilampi, lampi Kangasniemen Unnukkalassa
 Saarilampi, järvi Kannonkoskella Vihtaperän lähellä
 Saarilampi, järvi Karstulassa Harjunperän lähellä
 Saarilampi, itäisempi järvi Kivijärvellä Risuperän lähellä
 Saarilampi, läntisempi järvi Kivijärvellä Risuperän lähellä
 Saarilampi, lampi Kouvolassa
 Saarilampi, lampi Laukaassa lähellä Saarilammen kylää
 Saarilampi, lampi Multian Linnankylässä
 Saarilampi, lampi Mänttä-Vilppulassa 
 Saarilampi, järvi Saarijärven Rantakylässä 
 Saarilampi, lampi Soinissa
 Saarilampi, lampi Toivakan ja Laukaan rajalla
 Saarilampi, lampi Uuraisten Kangashäkissä
 Saarilampi, järvi Vihdissä 
 Saarilampi, järvi Viitasaaren Haaralassa
 Saarilampi, järvi Viitasaaren Laamaskylässä
 Saarilampi, järvi Viitasaaren Mäntylässä
 Saarilampi, lampi Ähtärissä
 Iso Saarilampi, lampi Äänekoskella

Lammi 
 Saarilammi, järvi Lohjalla
 Saarilammi, järvi Ruovedellä
 Saarilammi, järvi Sastamalassa

Kyliä 
 Saarilampi, kylä Laukaassa.

Katso myös 
 Saarislampi
 Saarijärvi

Järvien täsmennyssivut
Sammalinen

Sammalinen voi tarkoittaa seuraavia:

 Sammalinen, järvi Jämsässä
 Sammalinen, järvi Keuruulla
 Sammalinen, lampi Kuhmoisissa
 Sammalinen, järvi Luumäellä
 Sammalinen, lampi Padasjoen Auttoisissa
 Sammalinen, järvi Viitasaaren Huopanankoskella
 Sammalinen, järvi Viitasaaren Kolkussa
 Sammalinen, järvi Viitasaaren Korppiskylässä
 Vähä-Sammalinen, järvi Jämsässä.
Urho Tuurala

Urho Anshelm Tuurala (7. marraskuuta 1882 Virrat − 1943/1944 Sorokka) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. 1920-luvulla Neuvostoliittoon muuttanut Tuurala kirjoitti Neuvosto-Karjalassa useita suomenkielisiä oppikirjoja eri kouluasteille.

Elämä 
Virroissa syntyneen Tuuralan vanhemmat olivat talollinen Johannes Kustaa Tuurala ja Heta Kaarlentytär Kekola. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen Reaalilyseosta ja suoritti hallintotieteiden kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1908. 1900-luvun alkuvuosina Tuurala oli kiinnostunut teosofiasta ja perehtynyt itämaisiin uskontoihin. Hän kirjoitti muun muassa uskonnonvastaiseen Vapaa Ajatus -lehteen. Yhdessä Teosofisen Seuran sosialistisiipeen kuuluneiden Yrjö Kallisen ja Väinö Valvanteen kanssa hän peräänkuulutti materialistisen puoluepolitiikan tilalle ihmisläheisempää teosofian inspiroimaa ”parempaa sosialismia” ja kritisoi sosialismia puisevasta tieteellisyydestä. Tuurala ei kuitenkaan ollut Teosofisen Seuran jäsen.

Opiskeluaikoinaan Tuurala asui Oulunkylässä kirjailija Hilda Tihlän ja tämän puolison postiekspeditööri Karl Nicklenin luona. Vuonna 1913 Tuurala, Tihlä ja hänen adoptiotyttärensä muuttivat Vihdin Otalammelle, jossa myös Niclen edelleen vieraili. Sisällissodan aikana Tihlä toimi Vihdin punakaartin naispataljoonan päällikkönä ja Tuurala pataljoonan kirjurina. Sodan päätyttyä Tuurala ja Tihlä piileskelivät viranomaisia kuuden vuoden ajan Miina Sillanpään avustuksella, kunnes vuonna 1924 siirtyivät Neuvostoliittoon Martta-tyttären kanssa. Vuonna 1925 Tuurala ja Tihlä solmivat Petroskoissa avioliiton Nicklenin kuolutua. Jatkosodan sytyttyä pariskunta evakuoitiin Vienenmeren rannalle Sorokkaan, jossa Tuurala kuoli vuonna 1943 tai 1944.

Teoksia

Lähteet 

Suomalaiset tietokirjailijat
Suomalaiset teosofit
Suomalaiset opettajat
Suomen sisällissodan punaiset
Vuonna 1882 syntyneet
1940-luvulla kuolleet
Kuolinvuosi puuttuu
Olena Zelenska

Olena Volodymyrivna Zelenska (os. Kijaško; ; s. 6. helmikuuta 1978, Kryvyi Rih, Ukrainan SNT) on ukrainalainen käsikirjoittaja ja Ukrainan presidentin Volodymyr Zelenskyin vaimo.

Olena Kijaško syntyi Kryvyi Rihissä ja opiskeli arkkitehtuuria Kryvyi Rihin kansallisessa yliopistossa. Kijaško tapasi tulevan miehensä ensi kertaa lukiossa, ja he menivät naimisiin vuonna 2003. Parilla on kaksi lasta: vuonna 2004 syntynyt tytär Oleksandra, ja vuonna 2013 syntynyt poika Kyrylo. Hän oli mukana Volodymyr Zelenskyin kanssa perustamassa Kvartal 95 -tuotantoyhtiötä, jonka tuotantoon kuuluu muun muassa Kansan palvelija -televisiosarja.

Volodymyr Zelenskyi valittiin Ukrainan presidentiksi vuoden 2019 presidentinvaalissa. Ukrainan presidentin puolisona Zelenska on pyrkinyt edistämään kouluruoan laatua, naisten tasa-arvoa, ukrainan kieltä ulkomailla museoiden ukrainankielisten äänioppaiden muodossa sekä henkistä ja fyysistä esteettömyyttä.

Kesäkuussa 2020 Zelenska sai COVID-19-tartunnan, ja hänet vietiin sairaalaan tarkkailtavaksi; hänet kotiutettiin kahden viikon jälkeen, mutta tarvitsi edelleen hoitoa molemminpuoliseen keuhkokuumeeseen.

Lähteet 

Ukrainalaiset henkilöt
Valtionpäämiesten puolisot
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
François Deguelt

François Deguelt (oik. Louis Deghelt, 4. joulukuuta 1932 – 22. tammikuuta 2014) oli ranskalainen laulaja. Degueltin ura alkoi vuonna 1951 kabaree-esityksissä Pariisissa ja hänen ensimmäiset levytyksensä julkaistiin vuonna 1952. Vuonna 1956 Deguelt voitti Grand Prix de Disque -palkinnon Charles Crosi -akatemialta. Deguelt edusti Monacoa vuoden 1960 Eurovision laulukilpailussa kappaleella Ce soir-là ja sijoittui kilpailussa kolmanneksi. Deguelt edusti Monacoa Eurovision laulukilpailussa uudestaan vuonna 1962 ja sijoittui tällä kertaa toiseksi kappaleella Dis rien. Degueltin myöhempiin kappaleisiin kuuluivat Le Ciel, le soleil et la mer (1965), Le printemps (1966), Minuit, le vent, la nuit (1968) ja La libération (1968). Deguelt jatkoi konsertointia ja esiintymisiä ranskankielisessä maailmassa viimeisiin vuosiinsa asti. Deguelt kuoli 22. tammikuuta 2014.

Lähteet

Ranskalaiset laulajat
Monacon euroviisuedustajat
Vuoden 1960 euroviisuedustajat
Vuoden 1962 euroviisuedustajat
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Baring (suku)

Baring on Saksasta 1700-luvun alkupuolella Englantiin siirtynyt suku, josta on lähtenyt useita kyvykkäitä liikemiehiä ja poliitikkoja. Sukuun kuuluvat mm.

 Francis Baring (1740-1810), Baring Brothers & C:o:n perustaja 1770 yhdessä veljensä John Baringin kanssa
 Alexander Baring, lordi Ashburton (1774-1848), liikemies ja poliitikko, edellisen poika 
 Thomas George Baring, Northbrookin jaarli (s. 1826), valtiomies, Intian varakuningas
 Evelyn Baring, lordi Cromer (s. 1841), valtiomies

Lähteet

Yrityssuvut
Brittiläiset suvut 
Saksalaiset suvut
Krasnohrad

Krasnohrad (, vuoteen 1922 saakka nimellä Kostjantynohrad, ) on kaupunki Harkovan alueella Ukrainan itäosassa, Dneprin vesistön Belostova-sivujoen varrella. Krasnohrad sijaitsee 101 kilometriä aluekeskus Harkovasta lounaaseen. Kaupunki on maaseutuvaltaisen Krasnohradin piirin (105 948 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 20 013 (2021).

Eurooppatien  (M18) osuus Harkovasta etelälounaaseen kohti Zaporižžjaa kulkee Krasnohradin sivutse. Kaupunki on myös rautateiden risteyspaikkakunta. Kaupungissa on elintarvike- ja rakennusmateriaaliteollisuutta. Siellä toimii muun muassa maataloudellis-tekninen oppilaitos ja kotiseutumuseo.

Historiaa

Kaupungin oman historian mukaan ensimmäiset ihmiset saapuivat seudulle 150 000 vuotta sitten. Linnoitettuja asutuksia paikkakunnalle perustettiin kolmannella vuosituhannella ennen ajanlaskun alkua (Tripoljen kulttuuri). Asutusten paikkaa vaihdettiin ehkä 50 vuoden välein; entinen linnoitus poltettiin uuteen siirryttäessä. 

Vuonna 862 kristityt opettajat ja lähetyssaarnaajat Kyrillos ja Methodios saapuivat nykyisen Krasnohradin alueelle. Slaaveja kastettiin kristinuskoon. Vuonna 965 paikkakunnasta tuli Kiovan Rusjiin kuulunut eteläinen paikka. Rusjin hallitsija Svjatoslav kuoli maaliskuussa 972, ja Rusj menetti pian Ukrainan tasankoalueiden maiden hallinnan, myös nykyisen Krasnohradin seudun.

(Kesken: historiallisen kuvauksen jatkoa, mm. Polatskin ruhtinaskunnan aika, ...kasakkojen vahvistettu asutus nykyisen Kransohradin alueella; siirtyminen Moskovan Venäjän suojelukseen.)

Vuosina 1731–33 paikkakunnalle pystytettiin Bjelovskin linnoitus (Бєльов­ської фортеці). Nykyään linnoituksesta muistututtavat vanhat  linnoitusvallit. Linnoituksesta kehittyi Kostjantynohradin kaupunki (1784). Vuosina 1802-1917 se oli Pultavan kuvernementtiin kuuluva  kihlakuntakaupunki. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1922.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla

Harkovan alueen kaupungit
Bricherasio

Bricherasio () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 4 585 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Parisuhdehautausmaa

Parisuhdehautausmaa on suomalaisen poplaulajan Viivin 11. maaliskuuta 2022 julkaistu esikoisalbumi. Albumin teemana on parisuhteiden päättyminen ja sydänsurut. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan toiselle sijalle, mutta kolmannella viikollaan se nousi listan kärkeen.

Albumilta ennakkoon julkaistujen singlejen myötä Viivi sai myös viisiehdokkuutta toukokuussa 2022 järjestettävään Emma-gaalaan. Ehdokkuudet tulivat muun muassa kategorioista Vuoden pop (kappaleilla ”Lääke”, ”USA”, ”Hyväuskoinen”), Vuoden biisi (”USA”) ja Vuoden musiikkivideo (Hyväuskoinen).

Tekeminen 
Albumin kaikki kappaleet on tuottanut Lauri Halavaara. Lisäksi Jukka Immonen on ollut mukana tuottamassa ”Lääke”-kappaletta. Albumin sävellykset ja sanoitukset ovat Viivin itsensä tekemät yhdessä Halavaaran ja Joonas Kerosen kanssa. Albumin kappaleita tehtiin kolmen vuoden ajan. Viivi on kertonut kappaleiden tekstien olevan hänen omasta ja läheistensä elämistä.

Albumi on nimetty albumin viimeisen raidan, ”Parisuhdehautausmaa”, mukaan. Kappaleen nimi on peräisin albumin tekijäkolmikon yhdessä Eetu Kalavaisen kanssa tekemästä, julkaisemattomasta, kappaleesta, jossa mukana ollut parisuhdehautausmaa-sana koettiin sopivan paremmin heidän tekemäänsä uuteen kappaleeseen. Sana päätyi lopulta myös albumin nimeksi, kun sen huomattiin sopivan kuvastamaan albumin kaikkia kappaleita.

Kappaleet

Singlet 
Albumin ensimmäinen single ”Sä päätit tän” julkaistiin helmikuussa 2020. Kesäkuussa 2020 julkaistulla toisella singlellä ”Lauseet on vaan lauseita” oli mukana rap-artisti Ahti. Kumpikaan singleistä ei noussut listoille.

Joulukuussa 2020 julkaistu kolmas single ”Lääke” menestyi jo huomattavasti paremmin. Kappale nousi tammikuussa suoraan singlelistan kolmannelle sijalle. Listan viiden parhaan joukossa se oli neljän viikon ajan. Radioiden 20. soitetummaksi kappaleeksi se nousi maaliskuussa 2021. Single on ylittänyt platinalevyrajan.

Kesäkuussa 2021 julkaistu ”USA”-single menestyi vielä paremmin kuin edeltäjänsä. Kappale nousi syksyllä 2021 radioiden neljänneksi soitetuimmaksi kappaleeksi ja on ollut lähes 20 viikon ajan kymmenen soitetuimman joukossa. Single ylitti parissa kuukaudessa platinalevyrajan. Singlelle julkaistiin myös Konsta Vihavaisen ja Lisa Nikulan ohjaama musiikkivideo.

Albumilta julkaistiin viimeisenä singlenä ”Hyväuskoinen”-kappale, jolle on julkaistu myös musiikkivideo. Single on ylittänyt kultalevyrajan.

Arviot 
 Rumba: 4,3/10

Lähteet 

Suomalaiset popalbumit
Vuoden 2022 esikoisalbumit
Marit Arnstad

Marit Arnstad (s. 4. toukokuuta 1962 Stjørdal) on norjalainen juristi ja keskustapuolueen poliitikko. Hän on ollut puolueensa ryhmänjohtaja suurkäräjillä vuodesta 2014 ja aiemmin vuosina 2003–2005.

Arnstad on istunut suurkäräjillä vuosina 1993–1997, 2001–2005 ja vuodesta 2013. Hän toimi Norjan öljy- ja energiaministerinä vuosina 1997–2000 sekä liikenne- ja viestintäministerinä vuosina 2012–2013. Vuosina 1986–1988 hän johti Norjan keskustanuoria.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Marit Arnstad Norjan suurkäräjien verkkosivuilla 

Norjan ministerit
Liikenneministerit
Norjalaiset juristit
Norjalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Kah’ovka

Kah’ovka (; ) on kaupunki Hersonin alueella Ukrainan eteläosassa. Kaupunki sijaitsee Kah’ovkan piirissä (219 783 as., 2021) ja oli aiemmin sen keskus. Kah’ovkan asukasluvuksi arvioitiin 35 400 (2021). Nykyään piirin hallinnollinen keskus on Kah’ovkaa suuremmaksi kasvanut Nova Kah’ovka.

Kah’ovka on jokisatamakaupunki ja sijaitsee Dnepriin padotun Kah’ovkan tekojärven vasemmalla eli eteläisellä rannalla. Kaupungista on 90 kilometriä joen alajuoksulla lännessä sijaitsevaan aluekeskus H’ersoniin. Dneprin toiseksi suurin vesivoimala, Kah’ovkan vesivoimalaitos, rakennettiin 1950-56. Vuodesta 1957 kaupungissa on ollut historiallinen museo.

Lähteet

Aiheesta muualla

Kah’ovkan piiri
Hersonin alueen kaupungit
Hold Me Closer

Hold Me Closer on ruotsalaisen Cornelia Jacobsin kappale, joka julkaistiin 26. helmikuuta 2022. Kappale voitti vuoden 2022 Melodifestivalenin, täten Jakobs edusti kappaleella Ruotsia vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa.

Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 438 pistettä ja sijoittui neljänneksi.

Lähteet 

Vuoden 2022 euroviisuedustuskappaleet
Ruotsin euroviisuedustuskappaleet