joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kylie Masse

Kylie Masse (s. 18. tammikuuta 1996 Windsor, Ontario) on kanadalainen uimari, joka on erikoistunut selkäuintiin. Hän on nelinkertainen olympiamitalisti ja kolminkertainen maailmanmestari.

Masse voitti vuonna 2015 universiadeissa kultaa 100 metrin selkäuinnissa. Seuraavana vuonna hän saavutti Rion olympialaisissa pronssia samalla matkalla ja sijoittui 4 × 100 metrin sekauintiviestissä viidenneksi. Lyhyen radan MM-kilpailuissa 2016 hän sai hopeaa 100 metrin selkäuinnissa ja sekauintiviestissä. Budapestin MM-kilpailuissa 2017 hänestä tuli ensimmäinen uinnin maailmanmestaruuden voittanut kanadalaisnainen, kun hän voitti 100 metrin selkäuinnin maailmanennätysajalla 58,10. Sekajoukkueiden sekauintiviestissä hän saavutti MM-pronssia, ja naisten sekauintiviestissä hän sijoittui neljänneksi sekä 200 metrin selkäuinnissa viidenneksi. Vuonna 2018 hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kultaa 100 ja 200 metrin selkäuinnissa sekä saavutti hopeaa 50 metrin selkäuinnissa ja sekauintiviestissä. Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa 100 metrin selkäuinnissa sekä sijoittui neljänneksi 200 metrin selkäuinnissa.

Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 Masse voitti kultaa 100 metrin selkäuinnissa ajalla 58,60, ja täten hänestä tuli ensimmäinen saman lajin kaksissa peräkkäisissä MM-kilpailuissa voittanut kanadalaisuimari. Lisäksi hän saavutti pronssia 200 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Hänet valittiin Kanadassa kolmannen peräkkäisen kerran vuoden parhaaksi naisuimariksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti hopeaa 100 metrin selkäuinnissa ajalla 57,72, millä hän hävisi Australian Kaylee McKeownille 0,25 sekuntia, ja 200 metrin selkäuinnissa ennätysajallaan 2.05,42 McKeownin oltua tällä kertaa 0,74 sekuntia nopeampi. Masse saavutti pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän oli avausosuuden nopein ajallaan 57,90. Samana vuonna käydyissä Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 50, 100 ja 200 metrin selkäuinneissa sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.

Masse saavutti Budapestin MM-kilpailuissa 2022 kultaa 50 metrin selkäuinnissa ajalla 27,31, hopeaa 100 metrin selkäuinnissa ja pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Lisäksi hän oli viides 200 metrin selkäuinnissa. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti kultaa 50 metrin selkäuinnissa ajalla 27,31 sekä hopeaa 100 ja 200 metrin perhosuinnissa ja molemmissa sekauintiviesteissä.

Massen pitkän radan selkäuintiennätykset ovat 50 metrillä 27,18 Kanadan MM-karsinnoista 2022, 100 metrillä 57,70 Kanadan olympiakarsinnoista 2021 ja 200 metrillä 2.05,42 Tokion olympialaisten loppukilpailusta. Lyhyellä radalla hänen ennätyksensä samoilta matkoilta ovat 25,62 ja 55,22 lyhyen radan MM-kisoista 2021 sekä 2.01,45 marraskuulta 2021.

Lähteet 

Kanadalaiset uimarit
Kanadalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Jaana Suvisaari

Jaana Suvisaari (s. 1968) on suomalainen psykiatrian erikoislääkäri, joka tutkii erityisesti väestön mielenterveyttä ja psykoosisairauksia Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen tutkimusprofessorina. Hän on myös yksikönpäällikkö, joka kohtaa THL:n mielenterveystiimiä. 

Suvisaari valmistui Helsingin yliopistosta lääkäriksi (LL 1993) ja lääketieteen tohtoriksi (LT 1999). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1999) tarkasteli skitsofrenian esiintyvyyttä ja riskitekijöitä Suomessa. Väitöskirjatyö oli otsikoitu Incidence and risk factors of schizophrenia in Finland.  Suvisaaresta tuli Tampereen yliopiston sosiaalipsykiatrian dosentti vuonna 2004 ja psykiatrian erikoislääkäri vuonna 2005 (HY).

(kesken)  

Suvisaaren saamiin tunnustuksiin kuuluvat Kalle Achté -palkinto (2018) ja Yrjö Jahnssonin säätiön tiedepalkinto (2020).

Lähteet

Aiheesta muualla
Jaana Suvisaaren Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)

Suomalaiset psykiatrit
Suomalaiset professorit
Terveyden ja hyvinvoinnin laitos
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Lydia Jacoby

Lydia Jacoby (s. 29. helmikuuta 2004) on yhdysvaltalainen uimari, joka on erikoistunut rintauintiin. Hän voitti olympiakultaa vuonna 2021. Hän on ensimmäinen Yhdysvaltoja olympialaisten uintikilpailuissa edustanut alaskalainen.

Jacoby sijoittui Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa 100 metrin rintauinnissa 12:nneksi vuonna 2019. Vuodelle 2021 siirrettyjen Tokion olympialaisten kansallisissa karsinnoissa hän sijoittui toiseksi ja pääsi olympiajoukkueeseen. Olympialaisissa hän voitti kultaa 100 metrin rintauinnissa ennätysajallaan 1.04,95, millä hän voitti eteläafrikkalaisen Tatjana Schoenmakerin 0,27 sekunnilla sekä Yhdysvaltain olympiakarsinnat voittaneen ja olympiakultaa puolustaneen Lilly Kingin 0,59 sekunnilla. Hän saavutti samoissa kisoissa hopeaa 4 × 100 m sekauintiviestissä. Saman vuoden Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän sai hopeaa 4 × 50 m sekauintiviestissä.

Jacobyn pitkän radan rintauintiennätykset ovat 50 metrillä 30,74 olympiavoittouinnin väliaikana, 100 metrillä 1.04,95 olympiavoittouinnin loppuaikana ja 200 metrillä 2.27,39 huhtikuulta 2021. Hän edustaa Seward Tsunami Swim Clubia, ja häntä valmentaa Meghan O'Leary.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset uimarit
Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat
Vuonna 2004 syntyneet
Elävät henkilöt
Karhu (veistos)

Karhu on Tampereella Tarkonpuistossa sijaitseva kuvanveistäjä Mauno Juvosen veistos vuodelta 1956. Veistoksen materiaalina toimii graniitti.

Alun perin Hatanpään valtatien ja Aleksanterinkadun välisessä puistikossa sijainnut taideteos esittää maahan katsovaa istuvaa karhua. Se on sijoitettu maahan ilman jalustaa, jotta se olisi lapsille sopivalla korkeudella. Tampereen kaupunki tilasi veistoksen Mauno Juvoselta sijoitettavaksi johonkin kaupungin puistoista. Nykyisin se sijaitsee puutarhaneuvos Viljo Tarkon mukaan nimetyssä Tarkonpuistossa. Hän toimi vuosina 1937–1965 Tampereen kaupunginpuutarhurina.

Lähteet 

Tampereen patsaat ja veistokset
Kaleva
Tatjana Schoenmaker

Tatjana Schoenmaker (s. 9. heinäkuuta 1997) on eteläafrikkalainen uimari, joka on erikoistunut rintauintiin. Hän on olympiavoittaja ja MM-mitalisti sekä Kansainyhteisön kisojen kaksinkertainen kultamitalisti.

Schoenmaker voitti Afrikan kisoissa 2015 kultaa 50, 100 ja 200 metrin rintauinnissa. Vuonna 2017 hän saavutti universiadeissa 200 metrin rintauinnissa hopeaa. Vuonna 2018 hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kultaa 100 ja 200 metrillä, ja seuraavana vuonna hän otti näillä matkoilla universiadivoitot. Muutama viikko universiadien jälkeen hän saavutti MM-kilpailuissa 200 metrin rintauinnissa hopeaa 2,35 sekuntia Venäjän Julija Jefimovalle hävinneenä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti 100 metrin rintauinnissa hopeaa ajalla 1.05,22 häviten yllätysvoittajalle, Yhdysvaltain 17-vuotiaalle Lydia Jacobylle 0,27 sekunnilla mutta kukistaen olympiakultaa puolustaneen yhdysvaltalaisen Lilly Kingin 0,32 sekunnilla. Schoenmaker oli alkuerissä uinut olympia- ja Afrikan-ennätyksen 1.04,82 ja oli myös välierissä ollut nopein. Kolme päivää myöhemmin hän voitti olympiakultaa 200 metrin rintauinnissa maailmanennätyksellä 2.18,95, millä hän voitti hopeamitalisti Lilly Kingin 0,97 sekunnilla. Schoenmaker oli jo alkuerissä uinut olympia- ja Afrikan-ennätyksen 2.19,16 ja oli myös välierissä ollut nopein. Kansainyhteisön kisoissa 2022 hän saavutti kultaa 200 metrin ja hopeaa 100 metrin rintauinnissa.

Schoenmakerin pitkän radan rintauintiennätykset ovat 50 metrillä 30,21 Tokion olympialaisten alkueräuinnin väliaikana, 100 metrillä 1.04,82 olympiaalkuerän loppuaikana ja 200 metrillä 2.18,95 olympialaisten loppukilpailussa. Lyhyellä radalla Schoenmaker on uinut 50 metrillä ajan 30,20, 100 metrillä 1.03,89 ja 200 metrillä 2.18,02, kaikki lokakuussa 2020 Etelä-Afrikan kansallisissa mestaruuskilpailuissa.

Lähteet 

Eteläafrikkalaiset uimarit
Eteläafrikkalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Littoisten kirkko

Littoisten kirkko on entisen Littoisten kunnan alueella Liedossa sijaitseva luterilainen kirkko, joka on valmistunut noin vuonna 1890. Kirkko on entinen Littoisten verkatehtaan työntekijöiden kirjastorakennus, joka on muutettu kirkkokäyttöön vuonna 1910. Liedon seurakunnan omistuksessa Littoisten kirkko on ollut vuodesta 1983.

Lähteet 

Liedon rakennukset ja rakennelmat
Varsinais-Suomen kirkkorakennukset
Suomen 1890-luvulla rakennetut kirkot
Kirkko
134 Sophrosyne

134 Sophrosyne on suuri asteroidi asteroidivyöhykkeen päävyöhykkeessä. Sen löysi saksalainen tähtitieteilijä Robert Luther 27. syyskuuta 1873. Se on nimetty Platonin konseptin, sophrosynen, mukaan. Sophrosyne tarkoittaa maltillisuutta. Se luokitellaan C-tyypin asteroidiksi.

Päävyöhykkeen asteroidit
Antti Sahlström

Antti Sahlström on suomalainen uutis- ja urheilutoimittaja sekä uutisankkuri. Hän aloitti uransa MTV:llä, jonne hän päätyi vuokratyöyrityksen kautta. MTV:llä Salhström toimi uutisankkurina Huomenta Suomessa, iltauutisissa sekä Radio Novan uutisissa. Sittemmin hän on työskennellyt Ylellä aamutelevision juontajana ja uutisankkurina sekä Yle Urheilussa urheilutoimittajana.

Sahlström valmistui vuonna 2014 Metropolia-ammattikorkeakoulusta, jossa hän opiskeli radio- ja televisiotyötä. Opinnäytetyössään hän käsitteli Huomenta Suomen ulkoistettuja lähetyksiä.

Lähteet

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset uutisankkurit
Suomalaiset urheilutoimittajat
Toyotan piirikunta

Toyotan piirikunta () on Hiroshiman prefektuurissa, Japanissa sijaitseva piirikunta. Siellä asuu 7 161 asukasta. Sen pinta-ala on 43,11 neliökilometriä ja väestötiheys 166,1 asukasta neliökilometrillä. Väestö on hieman yli kahden prosentin laskussa (2015–2020).

Väestönkehitys 
Lähde:

Lähteet 

Hiroshiman prefektuuri
Anatoli Glebov

Anatoli Glebovitš Glebov (, oikea sukunimi Glebov-Kotelnikov; 9. joulukuuta 1899 Pultava – 6. helmikuuta 1964 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Anatoli Glebov toimi 1920-luvulla diplomaattina Turkissa ja Krestjanskaja gazeta -lehden kirjeenvaihtajaosaston päällikkönä. Vuonna 1927 hänestä tuli ammattikirjailija.

Glebov kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä vuonna 1919. Muinaisen Babylonian orjakapinasta kertova tragedia Zagmuk (1925) herätti Anatoli Lunatšarskin huomion ja siitä tehtiin samanniminen ooppera (1930). Glebov laati yli 20 näytelmää, 22 näyttämökappaletta harrastajateatteria varten ja käänsi noin 30 näytelmää Neuvostoliiton eri kielistä. 1950-luvun puolivälistä lähtien hän kirjoitti etupäässä proosaa.

Suomennettuja teoksia
 Käy riveihin! Kollektivisoimiskysymystä käsittelevä näytelmä (Vstavai v rjady). Mukaellen suom. Kaarlo Halme. Leningrad: Kirja, 1931.
 Laski väärin (Prostšitalsja). Suom. Irja Lindroos. Teoksessa Näytelmiä. Kokoelma 1. Leningrad: Kirja, 1936.

Lähteet

Neuvostoliittolaiset kirjailijat
Venäläiset kirjailijat
Vuonna 1899 syntyneet
Vuonna 1964 kuolleet
Veneskoski (Nurmo)

Veneskoski on  kylä ja taajama, joka sijaitsee Etelä-Pohjanmaan maakunnassa Seinäjoen kaupungissa, entisen Nurmon kunnan alueella. Veneskoskelta on matkaa Seinäjoen keskustaan lähes 12 kilometriä. Seinäjoen aluejaossa Veneskoski kuuluu Ruuhikosken suuralueeseen. Vuonna 2019 Veneskosken taajama-alueella asui 345 ihmistä. Kylä kuuluu postinumeroalueeseen 60640 Isokoski.

Kylästä noin kaksi kilometriä etelään sijaitsee Viitalankylä, joka osaltaan kuuluu Veneskosken taajamaan. Veneskosken sekä Viitalankylän alueilla toimii yhteinen kyläyhdistys Veneskoski-Viitala -seura ry.

Veneskoskella sijaitsee kyläseuran ylläpitämä kuntosali. Veneskosken louhoksella on uimaranta, sauna ja mahdollisuus avantouinnille.

Liikenne
Veneskoski sijaitsee valtatie 18 varrella. Lisäksi kylä on Karstulaan asti johtavan seututie 697:n alkupiste.

Lähteet

Ruuhikoski
Nurmon kylät
Etelä-Pohjanmaan maakunnan taajamat
Vain elämää (12. tuotantokausi)

Vain elämää -sarjan 12. tuotantokausi esitettiin Nelosella syksyllä 2021. Kauden artistit olivat Tuure Kilpeläinen, Arttu Wiskari, Anna Abreu, Jukka Poika, Suvi Teräsniska, Pyhimys, Chisu ja Anssi Kela. Kauden kuvaukset alkoivat Hirvensalmen Satulinnassa 25. toukokuuta 2021 ja ensiesitys Nelosella 24. syyskuuta 2021.

Jaksot 

1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä.

Lähteet 

Suomalaiset televisiosarjat
Tuotantokaudet
Luettelo OnePlussan tuotteista

Tämä on luettelo kiinalaisen viihde-elektroniikkavalmistaja OnePlussan tuotteista. OnePlus valmistaa älypuhelimia, kuulokkeita, puettavia tietokoneita ja televisioita. Lisäksi se on kehittänyt älypuhelimissaan käytettävän OxygenOS-käyttöliittymän (Kiinassa HydrogenOS).

Luettelo

Älypuhelimet 

 OnePlus One (2014)
 OnePlus 2 (2015)
 OnePlus X (2015)
 OnePlus 3 (2016)
 OnePlus 3T (2016)
 OnePlus 5 (2017)
 OnePlus 5T (2017)
 OnePlus 6 (2018)
 OnePlus 6T (2018)
 OnePlus 7 (2019)
 OnePlus 7 Pro (2019)
 OnePlus 7T (2019)
 OnePlus 7T Pro (2019)
 OnePlus 8 (2020)
 OnePlus 8 Pro (2020)
 OnePlus Nord (2020) 
 OnePlus 8T (2020)
 OnePlus Nord N100 (2020)
 OnePlus Nord N10 5G (2020)
 OnePlus 9 (2021)
 OnePlus 9R (2021)
 OnePlus 9 Pro (2021)
 OnePlus CE 5G (2021)
 OnePlus Nord N200 5G (2021)
 OnePlus Nord 2 5G (2021)
 OnePlus 10 Pro (2022)

Kuulokkeet 

 OnePlus Bullets Wireless (2018)
 OnePlus Bullets Wireless 2 (2019)
 OnePlus Bullets Wireless Z (2020, vain Intian markkinoille)
 OnePlus Buds (2020)
 OnePlus Buds Z (2020)

Puettavat tietokoneet 
 OnePlus Band (2021, vain Intian markkinoille)
 OnePlus Watch (2021)

Televisiot 

 OnePlus TV (2018)
 OnePlus TV Q1 (2020)
 OnePlus TV Q1 Pro (2020)
 OnePlus TV Y -sarja
 OnePlus TV U -sarja

Aiheesta muualla 

 OnePlussan älypuhelimet GSMArena 
 OnePlussan älypuhelimet gadgets.ndtv.com 

Älypuhelimet
OnePlussan tuotteista
Alex Walsh

Alex Walsh (s. 31. heinäkuuta 2001 Nashville, Tennessee) on yhdysvaltalainen uimari, joka on saavuttanut sekauinnissa maailmanmestaruuden ja olympiahopeaa.

Walsh saavutti nuorten MM-kilpailuissa 2017 hopeaa 4 × 100 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauinnissa, joista jälkimmäisessä hän ui vain alkuerässä, sekä sijoittui 200 metrin sekauinnissa neljänneksi. Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän voitti kultaa 200 metrin selkäuinnissa, 200 metrin sekauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauinnissa. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti hopeaa 200 metrin sekauinnissa tuolloisella ennätysajallaan 2.08,65, millä hän hävisi japanilaiselle Yui Ohashille 0,13 sekuntia. 

Walsh voitti 200 metrin sekauinnin maailmanmestaruuden Budapestissa 2022 ennätyksellään 2.07,13, ja sai pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.

Alex Walshin pikkusisko Gretchen Walsh kilpailee myös uinnissa.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset uimarit
Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Kate Douglass

Kate Douglass (s. 17. marraskuuta 2001) on yhdysvaltalainen uimari, joka on saavuttanut sekauinnissa olympiapronssia.

Douglass saavutti nuorten MM-kilpailuissa 2017 hopeaa 4 × 100 metrin vapaauinnissa, jossa hän tosin ui vain alkuerässä, sekä sijoittui 50 metrin vapaauinnissa kymmenenneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti pronssia 200 metrin sekauinnissa ennätysajallaan 2.09,04, millä hän hävisi japanilaiselle Yui Ohashille 0,52 sekuntia ja maannaiselleen Alex Walshille 0,39 sekuntia. Saman vuoden Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 4 × 50  ja 4 × 100 metrin vapaauintiviesteissä, hopeaa naisten ja sekajoukkueiden 4 × 50 metrin sekauintiviesteissä, joissa molemmissa ui vain alkuerissä, sekä pronssia 200 metrin sekauinnissa. Budapestin pitkän radan MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti pronssia 200 metrin rintauinnissa sekä molemmissa 4 × 100 metrin vapaauintiviesteissä.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset uimarit
Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Kristo Lehtonen

Kristo Lehtonen (s. 1979 Turku) on suomalainen diplomi-insinööri,  kauppatieteiden maisteri sekä  oikeustieteen ylioppilas ja Suomen itsenäisyyden juhlarahasto  Sitran reilun datatalouden teeman teemajohtaja vuoden 2021 keväästä alkaen. 

Hän oli 3DBearin toimitusjohtaja 2016–2021    , liikenne- ja viestintäministeri  Anne Bernerin erityisavustaja vuosina 2015–2016, vastuualueenaan sekä liikenne- että viestintäpolitiikka.      ja toimi  Nokialla eri johtotehtävissä vuosina 2003-2015.

Tausta ja toiminta 

Lehtosen isä on  oikeustieteen professori emeritus  Asko Lehtonen ja äiti erityisopettaja Ulla Lehtonen. Lehtonen kirjoitti ylioppilaaksi  Turun  Luostarivuoren lukiosta 1999.

Lehtonen on toiminut muun muassa BusinessEurope  Digital Agenda Taskforce -työryhmän puheenjohtajana   ja  Keskustan tietoyhteiskuntalinjauksen  valmistelutyöryhmän puheenjohtajana .

Julkaisuja

Lähteet

Aiheesta muualla
  (sisältää mm. 3DBearin tarinan)

Vuonna 1979 syntyneet
Erityisavustajat
Elävät henkilöt
Kison piirikunta

Kison piirikunta () on yksi Japanin piirikunnista Naganon prefektuurissa. Piirikunnassa asui vuonna 2020 25 472 asukasta, pinta-ala oli 1 546 neliökilometriä ja väestötiheys 16,47 asukasta neliökilometrillä.

Väestönkehitys 
Lähde:

Lähteet 

Naganon prefektuuri
Siobhán Haughey

Siobhán Bernadette Haughey (; s. 31. lokakuuta 1997) on hongkongilainen uimari. Hän voitti Tokion olympialaisissa 2020 hopeaa naisten 200 metrin vapaauinnissa tuoden Hongkongille historian ensimmäisen olympiamitalin uinnista. Hän voitti hopeaa myös 100 metrin vapaauinnissa ollen näin ensimmäinen hongkongilainen, joka on voittanut kaksi olympiamitalia. Samana vuonna käydyissä Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 100 ja 200 metrin vapaauinnissa sekä pronssia 400 metrin vapaauinnissa.

Haughey syntyi Hongkongissa irlantilaiselle isälle, Darachille, ja hongkongilaiselle äidille, Canjolle. Hänen isoisänsä Seán oli Irlannin entisen taoiseachin eli pääministerin Charles Haugheyn veli. Hän kävi Hongkongissa kahta katolista koulua ja opiskeli psykologiaa Michiganin yliopistossa Yhdysvalloissa.

Lähteet 

Hongkongilaiset olympiamitalistit
Hali Flickinger

Hali Flickinger (s. 7. heinäkuuta 1994 York, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen uimari, joka on saavuttanut seka- ja perhosuinnissa olympiapronssia.

Flickinger kilpaili Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2014 mutta ei vielä yltänyt loppukilpailuihin. Hän voitti ensimmäisen Yhdysvaltain-mestaruutensa 200 metrin perhosuinnissa vuonna 2015. Saman vuoden universiadeissa hän voitti kultaa 4 × 200 metrin vapaauinnissa sekä saavutti pronssia 400 metrin sekauinnissa ja 200 metrin perhosuinnissa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 200 metrin perhosuinnissa seitsemänneksi.

Flickinger voitti MM-kilpailuissa 2017 kultaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä vaikkakin ui vain alkuerässä. Hän sijoittui 200 metrin perhosuinnissa yhdeksänneksi. Vuonna 2018 hän voitti Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa kultaa 200 metrin perhosuinnissa ja sijoittui yhdeksänneksi 200 metrin selkäuinnissa. MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti 200 metrin perhosuinnissa hopeaa 0,17 sekuntia unkarilaiselle Boglárka Kapásille hävinneenä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti pronssia 400 metrin sekauinnissa edellään japanilainen Yui Ōhashi 2,82 sekuntia ja yhdysvaltalainen Emma Weyant 2,14 sekuntia nopeampana,  sekä neljä päivää myöhemmin pronssia 200 metrin perhosuinnissa edellään kiinalainen Zhang Yufei 1,79 sekuntia ja yhdysvaltalainen Regan Smith 0,35 sekuntia nopeampana. 

Flickinger saavutti Budapestin MM-kilpailuissa 2022 hopeaa 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.06,08 ja pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.  

Flickinger edustaa Sun Devil Swimmingiä. Hänen valmentajansa on Bob Bowman.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset uimarit
Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Gunnar Graps

Gunnar Graps-Grafs (27. marraskuuta 1951 Tallinna − 17. toukokuuta 2004) oli virolainen muusikko, yksi hard rockin pioneereista Virossa ja Neuvostoliitossa.

Grapsin ura alkoi 1960-luvulla yhtyeissä Mikronid, Magnetic Band ja GGG.
Hän on myynyt satoja tuhansia levyjä maailmanlaajuisesti, ja hänelle myönnettiin elämäntyöpalkinto vuonna 2004 Eesti Muusikaauhinnad-gaalassa. Häntä on verrattu Mick Jaggeriin ja Alice Cooperiin, jotka olivat hänen epäjumaliaan; häntä kutsuttiin Ironmaniksi (Raudmees).

Lähteet 

Virolaiset rockmuusikot
Vuonna 1951 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet
Pankaj Tripathi

Pankaj Tripathi (s. 5. syyskuuta 1976 Belsand, Gopalganj, Bihar, Intia) on intialainen näyttelijä, joka esiintyy pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa. Hänen varhaisiin töihinsä kuuluivat pienet roolit elokuvissa Run (2004) ja Omkara (2006), ja hän on sittemmin työskennellyt yli 60 elokuvassa ja televisio-ohjelmassa.

Tripathin läpimurto tapahtui vuonna 2012 hänen antagonistisessa roolissaan Gangs of Wasseypur -elokuvasarjassa. Hän on sittemmin saanut kehuja kriitikoilta useista elokuvista, kuten komedia Fukrey (2013), draama Masaan (2015), draamakomedia Nil Battey Sannata (2016), romanttinen komedia Bareilly Ki Barfi (2017), mustan komedian draama Newton (2017), komedia Fukrey Returns (2017) ja kauhukomedia Stree (2018). Newtonista Tripathi ansaitsi useita palkintoja ja ehdokkuuksia, mukaan lukien erityismaininta National Film Awards -raadilta.

Yksityiselämä 
Tripathi on ollut naimisissa opettaja Mridula Tripathin kanssa vuodesta 2004. Heillä on tytär Aashi.

Filmografia

Elokuvat

Televisiosarjat

Websarjat

Palkinnot ja ehdokkuudet

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Intialaiset näyttelijät
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Bambuenglanti

Babmbuenglanti (englanniksi Bamboo English) on englantiin perustuva pidginkieli, jota puhuttiin Yhdysvaltain Japanin sotilastukikohtien läheisyydessä toisen maailmansodan päättymisen jälkeen. Japanin lisäksi sitä käytettiin myös Etelä-Koreassa ja Boninsaarilla.

Esimerkkifraaseja bambuenglannista:

Lähteet 

Pidgin- ja kreolikielet
Japanin kielet
Etelä-Korean kielet
Jelena Rybakina

Jelena Andrejevna Rybakina (; s. 17. kesäkuuta 1999 Moskova, Venäjä) on kazakstanilainen tennispelaaja. Hän on korkeimmillaan ollut maailmanrankingin sijalla 17. Ennen vuotta 2018 Rybakina edusti synnyinmaataan Venäjää.

Lähteet

Kazakstanilaiset tennispelaajat
Venäläiset tennispelaajat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Uusi neuvostoihminen

Uusi neuvostoihminen () oli kommunistipuolueen ideologien hahmotelma ihanneihmisestä. Lev Trotski kuvaili vuonna 1924, miten neuvostoihminen "kohottaa itsensä uudelle tasolle ja syntyy uusi korkeampi sosiaalis-biologinen laji, tai jos sallitte, yli-ihminen". Neuvostoihminen oli pyyteetön kollektivisti.

Katso myös
Homo Sovieticus

Lähteet

Kommunistiset käsitteet
Neuvostoliitto
Tomoru Honda

Tomoru Honda (; s. 31. joulukuuta 2001) on japanilainen uimari. Hän saavutti olympiahopeaa 200 metrin perhosuinnissa kesällä 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa ajalla 1.53,73. Hän sai samalla matkalla MM-pronsia Budapestissa 2022 ennätyksellään 1.53,61, ja oli lisäksi seitsemäs 400 metrin sekauinnissa.

Honda saavutti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa 200 metrin perhosuinnissa 2019 sekä nuorten Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja pronssia 200 metrin perhosuinnissa 2018.

Lähteet 

Japanilaiset uimarit
Japanilaiset olympiamitalistit
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo Pokémoneista (sukupolvi VIII)

Pokémon-tuoteperheen kahdeksas sukupolvi sisältää 89 kuvitteellista eliölajia ja uusia muotoja aiemmissa sukupolvissa esitellyistä lajeista. Kahdeksannen sukupolven Pokémon-lajit esiteltiin pelisarjan vuonna 2019 ilmestyneissä osissa Pokémon Sword ja Pokémon Shield. Kahdeksannessa sukupolvessa esiteltiin uusia Pokémon-lajeja myös pelien julkaisun jälkeen ladattavissa laajennuksissa. Ja muutama muu uusi laji ja uusi muoto aiemmissa sukupolvissa esitellyille lajeille vuonna 2022 pelissä Pokémon Legends: Arceus.

Luettelo

Galarilaiset muodot 
Pokémon Swordissa ja Pokémon Shieldissä esiteltiin ”galarilaisia muotoja” joistain aiempien sukupolvien lajeista.

Hisuilaiset muodot 
Pokémon Legends: Arceusissa tullaan esittelemään ”hisuilaisia muotoja” joistain aiempien sukupolvien lajeista, joita esiintyi vuosisatoja sitten Hisuissa, alueella, joka nykypäivänä tunnetaan Sinnoh-alueena. Toisin kuin alolalaiset ja galarilaiset muodot, jotkin hisuilaiset muodot kehittyvät aiemmilta alueilta tutuista muodoista.

Gigantamax-muodot 
Pokémonit, joilta löytyy Gigantamax-tekijä (), eivät pelkästään kasva Dynamaxin kautta suureen kokoon, vaan muuttuvat toisennäköisiksi.

Lähteet

Huomioita

Viitteet 

Sukupolvi 8
Hideo Fukuyama

Hideo Fukuyama (s. 13. elokuuta 1955 Suzuka, Mien prefektuuri, Japani) on japanilainen uransa päättänyt kilpa-autoilija.

Fukuyama voitti Japanin touring car mestaruuden luokassa 1 vuonna 1992. Japanin Super GT300 -sarjan mestaruudet hän voitti vuosina 1997 ja 2000. Vuonna 2000 hän myös voitti Team Taisan Junior tallin Porsche GT3:lla Suzukan 1000 kilometrin kilpailun yhdessä Hideshi Matsudan ja Kazuyuki Nishizawan kanssa. Samana vuonna Fukuyama oli mukana Le Mansin 24 tunnin kilpailun GT-luokan voittaneessa Team Taisan Advan Porsche autokunnassa, jossa hänen lisäkseen ajoivat hänen maanmiehensä Atsushi Yogo ja belgialainen Bruno Lambert.

Vuonna 1993 Fukuyama sijoittui kolmanneksi Japanin GT sarjan isommassa, GT500–luokassa.

Viimeisen kilpailunsa Fukuyama ajoi GT300–luokan Ford GT:lla vuonna 2007.

Lähteet 

Le Mansin 24 tunnin ajon voittajat
Japanilaiset autourheilijat
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Poppamies (yritys)

Poppamies Oy on vuonna 2008 Tampereella perustettu yritys, joka on erikoistunut tulisiin mausteisiin, kastikkeisiin ja snackseihin.

Aiheesta muualla 

 Poppamies.fi

Snacksit
Suomalaiset elintarvikeyritykset
Soinniton glottaalifrikatiivi

Soinniton glottaalifrikatiivi on ääniraossa syntyvä henkäyssoinnillinen äänne, joka tavallisesti luokitellaan frikatiiviksi, vaikka sillä ei juurikaan ole frikatiivien foneettisia ominaisuuksia. Tämän luokittelun peruste on lähinnä lingvistinen: näin selvitään vähemmillä erottavilla piirteillä (Occamin partaveitsi). Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa eli IPA-järjestelmässä soinnillista glottaalifrikatiivia merkitään -symbolilla. 

Soinnittomalla glottaalifrikatiivilla ei ole omasta äänneympäristöstään selvästi erottuvia auditiivisia ominaisuuksia. Artikulatorisesti  syntyy äänihuuliraon "vuotamisesta" eli epätäydellisestä sulkeumasta, joka tuottaa jonkinasteisen kohisevan fonaation eli soinnillistumisen. Soinnillista glottaalifrikatiivia voi myös luonnehtia kuiskatuksi vokaaliksi, jossa kuiskaukseen sekoittuu äänihuulten värinää.

Konsonantit
Lima-ahven

Lima-ahven (Leiognathus equulus) on lima-ahveniin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan indopasifinen merialueelta ja satunnaisesti makeista vesistä.

Koko ja ulkonäkö
Lima-ahven voi kasvaa suurimmillaan 25–28 cm pitkäksi ja tyypillinen pituus on 18–20 cm. Laji on ruumiinrakenteeltaan korkea ja litteä. Lima-ahven kykenee työntämään leukojaan eteenpäin syödessään. Kala on väriltään hopeanharmaa ja selässä on heikosti erottuvia tummia pystyjuovia. Lima-ahvenen selkä- ja peräevät ovat pitkät ja peräevä on keltainen. Pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Lima-ahvenella on vatsassaan valoelin, jossa elää bioluminoivia Photobacterium leiognathi -bakteereja.

Levinneisyys ja elintavat
Lima-ahvenen levinneisyysalue on laaja ja ulottuu Itä-Afrikasta Punaiseltamereltä itään Japaniin ja Samoalle. Lima-ahvenet liikkuvat parvissa lähellä rannikkoa, mangroveissa, murtovesissä ja voivat vaeltaa myös jokiin. Laji syö pieniä kaloja ja selkärangattomia eläimiä kuten äyriäisiä. Kalan kutuaika on touko-elokuussa.

Lima-ahventa kalastetaan pieniä määriä ja myydään tuoreena tai kuivattuna ja suolattuna. Pieniä kaloja hyödynnetään eläinten rehuna.

Lähteet

Percoidei
Uutisraportti (satiiriohjelma)

Uutisraportti on suomalainen poliittinen satiiriohjelma, jota juonsi toimittaja Tuomas Peltomäki. Sitä käsikirjoittivat Peltomäen lisäksi Helsingin Sanomien toimittajat Paavo Teittinen, Henry Lehto, Maria Pettersson, Jussi Sippola ja Juha-Pekka Raeste. Ohjelman esittäminen alkoi Helsingin Sanomien verkkosivuilla, joilla niitä esitettiin kolmen vuoden ajan. Ensimmäinen jakso lähetettiin 24. lokakuuta 2014 ja toistaiseksi viimeinen 3. heinäkuuta 2017..

Helsingin Sanomien verkkopalveluista ohjelma ostettiin vuoden 2015 maaliskuussa televisiokanava Nelosen ohjelmistoon, jossa sitä alettiin esitettää syksyllä 2015. Verkkopalvelua varten tehdyn ohjelman siirtymistä television puolelle pidettiin poikkeuksellisena.

Ohjelman ideana oli kerrata kuluneen viikon pääuutiset satiirisesti. Lyhyiden juttujen lisäksi jaksoissa oli yksi isompi aihe, jota käsiteltiin laajemmin. Ohjelmassa käsiteltiin esimerkiksi suomalaista lobbausta, poliitikkojen väitteitä verotuksesta, TTIP-sopimusta ja Suomen toimia Euroopan unionin jäsenenä. Huumorin kohteeksi pääsivät eritoten suomalaiset poliitikot.

Vastaanotto
Uutisraportti oli ehdokkaana Bonnierin Suuren journalistipalkinnon saajaksi 2016. Palkintolautakunnan mukaan ohjelma oli onnistunut tekemään kovasta journalismista viihdyttävää ja se oli saanut myös nuoret katsojat kiinnostumaan suomalaisen yhteiskunnan ja maailman keskeisistä uutistapahtumista.

Ohjelmaa arvioitiin Vihreän langan katsauksessa parhaaksi satiiriohjelmaksi Suomessa. Helsingin Sanomien omassa arviossa ohjelman sisältöä arvosteltiin hyväksi mutta komiikkaa turhan polveilevaksi.

Lähteet

Satiirisarjat
Suomalaiset komediasarjat
Nettisarjat
Helsingin Sanomat
2010-luvun televisiosarjat
Absolutely Anything

Absolutely Anything on Terry Jonesin ohjaama brittiläinen tieteiskomediaelokuva vuodelta 2015. Sen pääosia näyttelevät Simon Pegg ja Kate Beckinsale. Avaruushahmojen ääninä on Monty Python -koomikkoryhmän jäseniä, ja puhuvaa koiraa ääninäyttelee Robin Williams viimeisessä elokuvaroolissaan.

Juoni
Elokuva muistuttaa perusidealtaan yhdysvaltalaiskomedioita Bruce – taivaanlahja (2003) ja Evan – taivaanlahja (2007), tyyliltään taas brittikomediaa Linnunradan käsikirja liftareille (2005). Maapallon hävittämistä miettivä avaruusolentoryhmä päättää testata maan asukkaita antamalla kaikkivaltiaat supervoimat satunnaiselle maan asukkaalle ja katsoa osaako tämä käyttää niitä koko planeetan hyväksi. Koekaniiniksi arvonnassa valikoituu koiransa kanssa asusteleva kiltti englantilainen yläkoulunopettaja Neil. Mies on ihastunut samassa portaassa asuvaan nuoreen naiseen, jota liehittelee myös muuan sinnikäs ja päällekäyvä amerikkalaisupseeri. Neil kokeilee pian uusia kykyjään tämän tilanteen ratkaisemiseksi edukseen. Vasta vähitellen Neil oppii käyttämään tahdonvoimaansa myös epäitsekkäämmin, mutta tekee sen liian hätiköidysti ja joutuu peruuttelemaan toiveitaan muun muassa kaikkien kuolleiden eloon herättämisestä ja ilmastonmuutoksen kääntämisestä äkilliseksi viilenemiseksi.

Rooleissa

Vastaanotto

Absolutely Anything sai vaihtelevia kritiikkejä. The Guardian -lehden brittikriitikko tuomitsi sen halpahintaiseksi ja ilottomaksi, muuan amerikkalaisarvostelija taas iloitsi siitä, että sekä Terry Jonesin että Robin Williamsin viimeiseksi elokuvatyöksi jäi näin vilpittömän hassu aikuiskomedia. Verkkolehti Elokuvauutisissa Niko Jutila kirjoitti, että Absolutely Anything on ”viihdyttävä, hyväntahtoinen pieni elokuva, jossa ei ole paljon muistamisen aihetta, mutta se ilahduttaa kestonsa ajan”.

Lähteet

Vuoden 2015 brittiläiset elokuvat
Terry Jonesin ohjaamat elokuvat
Elokuvat avaruusolennoista
Komediaelokuvat
Kemetismi

Kemetismi (< muinaisegyptin kmt, muinaisen Egyptin omakielinen nimi, yleensä vokalisoitu muotoon Kemet), toisinaan myös neterismi (muinaisegyptin nṯr, koptin ⲛⲟⲩⲧⲉ noute, jumaluus) tai egyptiläinen uuspakanuus on 1970-luvulla syntynyt uuspakanallinen uskonto, joka pyrkii elvyttämään muinaisen Egyptin uskonnon ja siihen liittyvät käsitykset antiikin ja myöhäisantiikin ajoilta.

Kemetismin useat suuntaukset, joista jokaisella on erilainen lähestymistapa uskomuksiinsa, vaihtelevat näkemyksiltään eklektisistä rekonstruktionistisiin. Kaikki nämä voidaan kuitenkin luokitella kolmeen pääryhmään: rekonstruoitu kemetismi (filologisen ja tieteellisen lähestymistavan omaksuminen), synkreettinen lähestymistapa ja uudempi, monoteismiä kohti pyrkivä synteesi, kemeettinen ortodoksisuus.

Palvonta 
Kemetismin harjoittajat palvovat yleensä vain muutamia tärkeimpiä jumalia, kuten Maatia, Bastetia, Anubista, Sekhmetiä ja Thotia, mutta tunnustavat jokaisen jumalan olemassaolon. Palvonta toteutetaan yleensä rukouksen ja alttarien asettamisen muodossa, mutta siitä ei ole annettu virallisia ohjeita. Alttareilla voi olla esimerkiksi kynttilöitä, uhreja tai patsaita.

Katso myös 
 Muinaisen Egyptin mytologia
 Hermetismi
 Uuspakanuus

Lähteet 
 Marilyn C. Krogh; Brooke Ashley Pillifant, Kemetic Orthodoxy: Ancient Egyptian Religion on the Internet: A Research Note, Sociology of Religion (2004).
Ellen Cannon Reed, Circle of Isis: Ancient Egyptian Magic for Modern Witches (2002), .
J. G. Melton, Encyclopedia of American Religions, 5th ed., Detroit (1996).

Viitteet

Aiheesta muualla 

Muinainen Egypti
Uuspakanalliset perinteet
Iowa Heartlanders

Iowa Heartlanders on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Coralvillen kaupungista, Iowain osavaltiosta. Joukkue pelaa ECHL-liigaa ja toimii yhteistyöseurana NHL-liigassa pelaavalle Minnesota Wildille ja AHL:ssä pelaavalle Iowa Wildille.

Joukkue kaudella 2022–2023 
(Tilanne 17. marraskuuta 2022)

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Gerry Fleming 
 Apuvalmentaja: Derek Damon 
 Fysiikkavalmentaja: Megan Monjeau 
 Huoltopäällikkö: Parker Anderson 
 Puheenjohtaja: Brian McKenna 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Iowa Heartlandersin verkkosivut 

ECHL-seurat
Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat
Vuonna 2021 perustetut urheiluseurat
A View from the Top of the World

A View from the Top of the World on Dream Theaterin viidestoista studioalbumi, joka julkaistiin 22. lokakuuta 2021. Albumi ylsi heti julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.

Kappaleet

Kokoonpano
 John Petrucci – kitara
 John Myung – bassokitara
 James LaBrie – laulu
 Jordan Rudess – kosketinsoittimet
 Mike Mangini – rummut

Arvostelut 
 Imperiumi: 9/10
 Inferno: 
 Soundi: 
 V2.fi:

Lähteet 

Dream Theaterin albumit
Vuoden 2021 albumit
Ljudmila Petruševskaja

Ljudmila Petruševskaja (s. 1938 Moskova, Neuvostoliitto) on neuvostoliittolainen kirjailija ja televisiotoimittaja. Petruševskaja julkaisi ensimmäiset kertomukset 1972. Lisäksi hän on kirjoittanut näytelmiä.

Suomennetut teokset
 Klarissan tarina (valikoima teoksesta: Bessmertnaja ljubov), suom. Katja Losowitch, Hki : Kirjayhtymä 1989 ISBN 951-26-3307-8
 Cinzano: italialaista vermuttia keskeytyksettä, Jyväskylä: Jyväskylän talvi, 1990
 Pete-possun matka (Porosenok Petr edet v gosti), suom. Varja Protassova, Helsinki: Tammi 2003 ISBN 951-31-2752-4 (kuvakirja)
 Pete-possu ja auto (Porosenok Petr i mašina), suom. Varja Protassova, Helsinki: Tammi 2003 ISBN 951-31-2751-6 (kuvakirja)

Näytelmät
 Kolme tyttöä taivaansinessä, suom. Marja Jänis, TNL 1987 – Näytelmäkulma 1987 (Näytelmämoniste)
 Kaksi ikkunaa: satunäytelmä (Dva Okoŝka), suom. Martti Anhava, TNL 1987

Novellit
 Satuja aikuisille, teoksessa Hauskat hautajaiset: venäläistä nykyproosaa, suom. Jukka Mallinen, Orient Express 1991 ISBN 951-615-774-2
 Onnelliset kissat; suomentaneet Artturi Hytti ja Milja Hytti, julkaisussa: Parnasso 45 (1995): 3, s. 328–330

Lähteet

Aiheesta muualla

Venäläiset kirjailijat
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Arno Kamminga

Arno Kamminga (s. 22. lokakuuta 1995 Katwijk) on alankomaalainen uimari ja olympiamitalisti, joka on erikoistunut rintauintiin.

Urheilu-ura 

Kammingan ensimmäinen arvokisamitali aikuisten tasolla oli lyhyen radan 4×50 metrin sekauinnin sekaviestin Euroopan mestaruus Kööpenhaminassa 2017. Glasgow’n lyhyen radan EM-kilpailuissa 2019 hän voitti rintauinnissa mestaruudet 100 ja 200 metrillä sekä pronssia 50 metrillä ja lisäksi hopeaa 4×50 metrin sekauinnin sekaviestissä. Vuonna 2021 Kamminga saavutti toukokuussa pitkän radan EM-kilpailuissa hopeaa rintauinnin 100 ja 200 metrillä sekä 4×50 metrin sekauinnin sekaviestissä sekä loppukesällä Tokion kesäolympialaisissa hopeaa rintauinnissa sekä 100 että 200 metrillä. Vuoden 2021 lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sai kultaa  4×50 metrin sekauinnin sekaviestissä, hopeaa 200 metrin rintauinnissa sekä pronssia 100 metrin rintauinnissa ja miesten 4×50 metrin sekauintiviestissä. Saman vuoden Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa sekajoukkueiden 4×50 metrin sekauintiviestissä ja hopeaa 200 metrin rintauinnissa.

Kamminga saavutti Budapestin pitkän radan MM-kilpailuissa 2022 hopeaa 100 metrin rintauinnissa ja pronssia 4×100 metrin sekauinnin sekaviestissä. Samana kesänä käydyissä Rooman EM-kilpailuissa hän voitti kultaa sekajoukkueiden 4×100 metrin sekauintiviestissä.

Lähteet 
 
 Profiili Kansainvälinen uimaliitto

Viitteet 

Alankomaalaiset uimarit
Alankomaalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Izaac Stubblety-Cook

Izaac ”Zac” Stubblety-Cook (s. 4. tammikuuta 1999) on australialainen uimari ja olympiavoittaja.

Stubblety-Cook voitti Tokiossa 2020 olympiakultaa 200 metrin rintauinnissa uudella olympiaennätyksellä 2.06,38. Hän kilpaili myös 100 metrin rintauinnissa karsiutuen alkuerissä. Lisäksi Stubblety-Cook oli mukana Australian sekajoukkueessa, joka saavutti pronssia 4×100 metrin sekauintiviestissä. Hän voitti 200 metrin rintauinnin maailmanmestaruuden Budapestissa 2022 ajalla 2.07,07. Lisäsi hän saavutti pronssia sekajoukkueiden 4×100 metrin sekauintiviestissä ja oli seitsemäs 100 metrin rintauinnissa.

Stubblety-Cook saavutti Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa hopeaa 200 metrin rintauinnissa 2018. Kansainyhteisön kisoissa hän on saavuttanut kaksi kultaa ja kaksi hopeaa 2022. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 200 metrin rintauinnissa ja miesten 4×100 metrin sekauintiviestissä 2017.

Lähteet 
 
 Profiili Kansainvälinen uimaliitto

Viitteet 

Australialaiset uimarit
Australialaiset olympiavoittajat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Rotkolemmikit

Rotkolemmikit (Brunnera) on lemmikkikasvien suku, jossa on kolme lajia. Niitä esiintyy alkuperäisenä Aasiassa, Kaukasian, Turkin, Lähi-idän ja Iranin alueella sekä Keski-Siperiassa. Kaukasianrotkolemmikki eli rotkolemmikki on koristeperennana viljelty laji ja joissain Euroopan maissa se esiintyy myös viljelykarkulaisena, Suomessa satunnaisesti.

Lajeja 
 kaukasianrotkolemmikki eli rotkolemmikki (Brunnera macrophylla)
 Brunnera orientalis
 siperianrotkolemmikki (Brunnera sibirica)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Brunnera
 Suomen Lajitietokeskus: Rotkolemmikit – Brunnera

Lemmikkikasvit
Erik Persson

Erik Persson -nimisiä henkilöitä ovat:

 Erik Persson, ruotsalainen jalkapalloilija
 Erik Persson, ruotsalainen uimari
 Erik Persson, ruotsalainen painija
Keijupetuniat

Keijupetuniat eli pikkupetuniat (Calibrachoa) on koisokasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Se on läheistä sukua petunioille eli isopetunioille (Petunia). Keijupetunioita on 30 lajia, joita esiintyy Amerikassa, Lounais-Yhdysvalloissa, Meksikossa ja Etelä-Amerikassa Brasiliasta Argentiinaan. Jalostettuja lajikkeita viljellään muun muassa amppelikasvina.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Calibrachoa
 Suomen Lajitietokeskus: Keijupetuniat – Calibrachoa

Koisokasvit
Laša Bekauri

Laša Bekauri (; 26. heinäkuuta 2000, Akhmeta) on georgialainen judoka ja olympiavoittaja.

Bekauri on kilpaillut aikuisten kilpailuissa vuodesta 2019 lähtien. Ennen tätä hänellä on alle 18-vuotiaiden henkilökohtaista EM-kultaa vuodelta 2017, saman ikäluokan EM-joukkuekultaa 2016 ja 2017, alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruus 2017, alle 21-vuotiaiden henkilökohtaista MM-kultaa 2018 ja 2019, MM-sekajoukkuepronssia 2019 sekä EM-kultaa ja sekajoukkuepronssia 2019. Universiadihopeaa hän saavutti 2019. Ensimmäisen Masters-tason voiton hän saavutti joulukuussa 2019 Qindaon turnauksessa. Vuonna 2021 Bekauri voitti Tel Avivin Grand Slam -turnauksen sekä uransa ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin voitettuaan EM-kultaa 90 kg sarjassa.

Kesäolympialaisissa 2020 Bekauri kilpaili 90 kg sarjassa. Hän voitti kahdella ensimmäisellä kierroksella Piotr Kuczeran ja Li Kochmanin. Puolivälierissä Bekauri voitti uzbekistanilaisen Davlat Bobonovin ipponilla. Välierissä Bekauri voitti venäläisen Mikhail Igolnikovin Tani-otoshilla edeten loppuotteluun. Loppuottelussa hän kohtasi saksalaisen Eduard Trippelin. Bekauri voitti olympiakultaa Tsurikomi-goshilla. Seuraavan vuoden Taškentin MM-kilpailuissa hän saavutti 90-kiloisissa pronssia.

Lähteet

Georgialaiset judokat
Georgialaiset olympiavoittajat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Shōri Hamada

Shōri Hamada (, s. 25. syyskuuta 1990 Kirishima) on japanilainen judoka, olympiavoittaja ja maailmanmestari. 

Hamada on kilpaillut aikuisten kilpailuissa vuodesta 2012 lähtien, jolloin hän oli Japanin mestaruuskilpailuissa 78 kg sarjassa kolmas. Vuonna 2014 Hamada voitti sambon MM-kultaa sekä judossa Glasgow’n avoimen turnauksen. Vuonna 2015 Hamada voitti Kodokan Cupin, Qingdaon Grand Prix’n ja Japanin mestaruuden 78 kg sarjassa. Vuonna 2016 Hamada oli kolmas Japanin mestaruuskilpailujen 78 kg sarjassa. Vuonna 2017 Hamada voitti Oberwartin avoimen turnauksen, oli toinen Japanin mestaruuskilpailuissa, voitti Aasian-mestaruuden 78 kg sarjassa sekä voitti Zagrebin Grand Prix’n, Kodokan Cupin ja Tokion Grand Slam -turnauksen. Vuonna 2018 Hamada voitti uransa ensimmäisen maailmanmestaruuden, kun hän voitti Bakun MM-kilpailujen 78 kg sarjan. Lisäksi hän voitti joukkuemaailmanmestaruuden. Vuonna 2019 Hamada voitti Japanin mestaruuden 78 kg sarjassa. Lisäksi hän voitti Montrealin Grand Prix’n sekä joukkuemaailmanmestaruuden. MM-kilpailujen 78 kg sarjassa hän oli toinen. Vuonna 2020 hän voitti Düsseldorfin Grand Slamin. Vuonna 2021 Hamada voitti Antalyan Grand Slamin.

Tokion olympialaisissa 2020 Hamada otteli 78 kg sarjassa. Hän aloitti turnauksen toiselta kierrokselta, jolla voitti puolalaisen Beata Pacutin. Puolivälierissä Hamada voitti venäläisen Aleksandra Babintsevan ipponilla (okuri-eri-jime). Välierissä Hamada voitti saksalaisen Anna-Maria Wagnerin ipponilla (ude-hishigi-juji-gatame). Loppuottelussa Hamada kohtasi ranskalaisen Madeleine Malongan. Hamada voitti ottelun ipponilla tehtyään kuzure-kami-shiho-gatamen. Hamada oli lisäksi mukana Japanin judojoukkueessa, joka voitti sekajoukkuekilpailun hopeaa.

Lähteet

Japanilaiset judokat
Japanilaiset olympiavoittajat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Alfred Henrik Balthasar Ehrenstolpe

Alfred Henrik Balthasar (Baltazar, Baltzar) Ehrenstolpe (14. maaliskuuta 1837 – 30. tammikuuta 1896 Porvoo) oli suomalainen sotilas ja virka- ja valtiopäivämies.

Ehrenstolpen vanhemmat olivat kenraalimajuri Carl Johan Ehrenstolpe ja Emilia Elisabet von Karm ja puoliso vuodesta 1861 Lucie Eleonore Schwindt (k. 1900). Ehrenstolpe palveli vänrikkinä vuodesta 1856 ja oltuaan vuodesta 1858 palveluksessa Viipurissa hänet siirettiin lennätinjoukkoihin Venäjälle. Aliluutnatiksi 1865 ylennyt Ehrenstolpe toimi Porin lennätinaseman päällikkönä vuodesta 1866. Siiryttyään siviilitehtäviin hän sai kollegiasessorin arvon 1868. Helsingin lennätinaseman päällikkönä Ehrenstolpe toimi vuodesta 1873. Hovineuvos hänestä tuli 1876, kollegineuvos1878 ja valtioneuvos 1885, jolloin hän myös erosi virkatehtävistään.

Ehrenstolpe oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885.

Lähteet

Suomalaiset upseerit
Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet
Suomalaiset aateliset
Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1837 syntyneet
Vuonna 1896 kuolleet
Vesihoito

Vesihoidoksi sanottiin terveyslähteiden yhteyteen perustettujen terveyskylpylöiden hoitomenetelmiä, kuten eri lämpöisiä kosteita kääreitä, amme- ja istumakylpyjä sekä erilaisia kylmiä suihkuja. Myös terveyttä edistävän lähdeveden juonti useita kertoja päivässä kuului vesihoidon menetelmiin. Vesihoitoa on käytetty ainakin hermostollisten sairauksien ja reumasairauksien hoidossa sekä kivun lievityksessä.

Historia 
Vesihoito levisi laajalti yli Euroopan 1800-luvun alkupuolella. Suomessa yksi ensimmäisistä vesihoitoa tarjoavista terveyskylpylöistä oli Kupittaan kylpylä Turussa. Sen lääkärinä toimi arkkiatri Gabriel von Bonsdorff, joka oli Saksassa perehtynyt paikallisiin terveyskylpylöihin. Hän perusti vesihoidon lääketieteellisiin havaintoihin ja käytti sen rinnalla myös suoneniskentää, kuppausta, espanjankärpäslaastaria, iilimatoja ja lääkehoitoa, jota puolestaan erään Ruotsissa vesihoitoa tarjonneen maineikkaan kylpylän lääkärit karttoivat. Ruotsissa vesihoitoa kutsuttiin luonnonlääketieteeksi ja se erotettiin normaalista lääketieteestä, joka käytti lääkkeitä sairaita hoitaessaan.

Eräs innokkaimmista vesihoidon kannattajista Suomessa oli everstiluutnantti Aleksander af Forselles, joka toimi Evon metsäopiston johtajana vuodesta 1858 alkaen. Hänkin oli perehtynyt vesihoitoon Saksassa ja oli alkanut soveltaa itse sen hoitomenetelmiä. Hän ylisti vesihoidon suurenmoisia saavutuksia ja mainosti niitä laajasti lehdistössä. Forselles vastusti kiihkeästi lääkkeiden käyttöä vesihoidon yhteydessä, mikä sai aikaan lääkärikunnan vastustuksen Forsellesin vesihoitoa suosivaa asennetta kohtaan. Forselles kumppaneineen suunnitteli oman vesihoitolan perustamista ja laati sille piirustuksetkin. Kylpylä perustettiin Helsingin Kaisaniemeen ja se tunnettiin nimellä Wilhelmsin vesihoitola. Nimensä kylpylä sai saksalaisen johtajansa Friedrich Wilhelm Everthin mukaan. Yritys ei kuitenkaan kannattanut taloudellisesti, koska innostus vesihoitoihin oli laantunut, ja kylpylä jouduttiin pian sulkemaan.

Lähdeviitteet

Kirjallisuus 
Pesonen, Niilo: Piirilääkärinä Suomessa 1800-luvulla. WSOY, 1990. ISBN 951-0-16283-3.

Tommila, Päiviö: Helsinki kylpyläkaupunkina 1830 - 1850-luvuilla. Helsinki-seura, 1982.

Aiheesta muualla 
Vesi, sauna ja kylpylähoidot - Nurmijärvi (nurmijarvi.fi)
Peliosuuskunta Expa

Peliosuuskunta Expa (perustettu 12.12.2012) on pelialaan erikoistunut osuuskunta, joka on perustanut kaikille avoimen yhteisön, jotka ovat kiinnostuneita peliteollisuudesta, peli liiketoiminnasta ja pelikehityksestä. Expan tavoitteena on edistää peliteollisuutta niinJyväskylässä, Keski-Suomessa, kuin koko suomessa. Se tarjoaa verkoston aktiiviselle pelinkehittäjäkeskukselle, yhdistäen yksittäiset pelikehittäjät ja peliyritykset sekä pelialan työntekijät, osaajat, opiskelijat, tutkijat, yrittäjät ja muut pelialan toimijat. 

Peliosuuskunta Expa on yksi suomen suurimpia ja aktiivisimpia pelialaan erikoistuneita osuuskuntia. Peliosuuskunta Expan luoman yhteisön vuosia kestänyt työ pelialan eteen Keski-Suomessa on ollut merkittävässä roolissa niin tapahtumien, uusien koulutusmahdollisuuksien, tutkimusten ja pelialan yritysten, sekä työpaikkojen luonnissa. 

Vuonna 2021 osuuskunnan jäseniä on 120 henkeä ja Jyväskylän kaupunginjohtaja Timo Koivisto on osuuskunnan kunniajäsen #Star Member.

Peliosuuskunta Expa täyttää 10 vuotta, vuonna 2022.

Peliosuuskunta Expa on IGDA Finlandin virallinen paikallinen hub, kansainvälisen pelikehittäjien yhteisö. IGDA tarjoaa laajan kansallisen ja kansainvälisen peliteollisuuden verkoston ja näitä hubeja on 13 koko Suomesa 2021. 

Peliallaan liittyviä tapahtumia:

Peliosuuskunta Expa järjestää vuosittain merkittävän #XmasJKL pelialan tapahtuman Jyväskylässä, Keski-Suomessa.www.xmasjkl.com  

Expa järjestää myös kuukausittaisia ja kaikille avoimia IGDA Jyväskylä Hub Monthly Meetup -tapahtumia.

Peliosuuskunta Expa toimii Digi & Game Centerin, yhteistyötila 1000m2 operaattorina.  

Digi & Game Center on Peliosuuskunta Expan, Jyväskylän ammattikorkeakoulun, ja Jykia Oy:n perustama. Digi & Game Center idea ja visio on useamman hankkeen tulos, jonka toteuttajana on toiminut Peliosuuskunta Expa.

Keski-Suomen kauppakamarin Digitalisaatio ja uusi liiketoiminta -valiokunta valitsi Digi & Game Centerin vuoden 2020 digitalisaatioteoksi. Valiokunnan tavoitteena on lisätä Keski-Suomen osaamista ja vetovoimaisuutta ICT-alan toimintaympäristönä koulutuksessa, tutkimuksessa ja yritystoiminnassa niin paikallisesti kuin kansainvälisestikin.

                  

Peliosuuskunta Expan mukana olleissa hankkeissa joko osatoteuttajana tai kumppanina

Rahoitetut hankkeet:

 2014 – 2015 Yrittäjyys- ja pelialan tapahtumien järjestäminen – Jyväskylän Entrepreneurship Society ry ja Peliosuuskunta Expa (Keski-Suomen liiton rahoitus)
 2017 AIKO – Pelialan skaalautuvat liiketoimintamahdollisuudet Keski-Suomessa (Keski-Suomen liiton rahoitus)
 2019 – 2020 Sustainable Digi & Game Ecosystem (Keski-Suomen liiton rahoitus)
 2019 – 2020 Game Business Booster (Business Finland)
 2020 – 2021 Digi and Game Center Jyväskylä – digitalisoitu uusi brändijakelun toimintamalli urheiluseuroille selvitys (Business Finland)

Historia 

Puheenjohtajat:

 2013 - 2016  Jonne Harja
 2016 - 2021  Tuomas Roininen
 2021-            Valtteri Lahti

Lähteet 

Viitteet