joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Entity


Entity on yhdysvaltalaisen teknisen death metal -yhtyeen Originin viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Nuclear Blast.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Origin.

Kokoonpano 
 Paul Ryan – kitara, laulu
 Mike Flores – bassokitara, laulu
 John Longstreth – rummut, idiofoni

Tuotanto 
 Robert Rebeck – äänittäjä, miksaaja
 Colin Marston – masteroija
 Colin Marks – kansikuva, layout

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Metal Storm: 7.5/10 
 Metal Temple: 
 Metal Underground:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Entity discogs.com -sivustolla

Vuoden 2011 albumit
Originin albumit
Helsinkiitti

Helsinkiitti on harvinainen graniittinen unakiittimuunnos, jota esiintyy muun muassa Helsingin kallioperässä. Sen päämineraalit ovat valkoinen albiitti, hematiitin punaruskeaksi värjäämä epidootti ja kvartsi. Helsinkiitti-nimeä ei ole virallisesti hyväksytty kansainväliseen kivilajiluokitteluun, vaan se on paikallinen termi. Kiiltonsa ansiosta helsiinkiitti soveltuu hyvin muun muassa koruihin. Helsinkiitti on Helsingin nimikkokivi, ensimmäisen kerran sitä löydettiin 1900-luvun alussa sikäläisestä Kallion kaupunginosasta Alppikadun ja Ensi linjan risteyksestä.

Helsinkiitin kovuus Mohsin asteikolla on 6–7.

Lähteet 
 Nenonen, Katri, Toppari, Kirsi: Herrasväen ja työläisten kaupunki – Helsingin vanhoja kortteleita 2, Sanoma Osakeyhtiö 1983, ISBN 951-9135-03-0
 Kivikerho.org
 Pikkutikka.fmnh.helsinki.fi

Viitteet 

Syväkivilajit
Magmakivilajit
Helsinki
Carl Fredrik von Burghausen

Carl Fredrik von Burghausen (20. maaliskuuta 1811 Kirkkonummi – 17. helmikuuta 1844 Tukholma) oli suomalainen sanomalehtimies ja kirjailija.

Von Burghausenin vanhemmat olivat kapteeni Karl Gustaf von Burghausen (k. 1812) ja hänen toinen puolisonsa Fredrika Nordberg. Von Burghausen kävi Helsingin triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1832. Hän oli maanmittausoppilaana 1832.

Von Burghausen työskenteli Helsingfors Morgonblad-lehden toimituksessa. Hän julkaisi yhdessä H. G. Piponiuksen kanssa vuonna 1840 kirjallista lehteä Wanadis. Dikt och sanning, joka ilmestyi kuitenkin vain puolen vuoden ajan.

Von Burghausen muutti Ruotsiin 1841. Ruotsissa hän julkaisi salanimellä Paavo Suomalainen kaksi pamflettia jotka käsittelivät Suomen asemaa Venäjän yhteydessä. Hän alkoi julkaista myös Tukholman kaupungin historiaa käsittelevää teossarjaa josta ehti kuitenkin ilmestyä vain ensimmäinen osa ennen von Burghausenin kuolemaa.

Teoksia 
 Ett och annat om Finland. Stockholm 1842 (salanimellä Paavo Suomalainen)
 Stockholm, dess historia och topografi samt beskrifning etc. 1842
 Ett och annat om Finland : tillökt med censuren, Sveriges ställning till Ryssland och thronföljarens besök. Stockholm 1843 (salanimellä Paavo Suomalainen)
 Bruno : novell. 1853, kirjoitettu yhdessä A. G. Ingeliuksen kanssa.

Lähteet 
  Luettu 15.12.2013.
 Svenskt Biografiskt Lexicon : Carl Fredrik von Burghausen
 Arno Forsius : Adolf Iwar Arwidsson – katsaus kansallisen herättäjän elämänvaiheisiin

Aiheesta muualla 
 Von Burghausenin elämäkerta Kansallisbiografiassa

Suomalaiset toimittajat
Suomenruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1811 syntyneet
Vuonna 1844 kuolleet
Luettelo Suomen lauttausyhdistyksistä

Tämä on epätäydellinen luettelo suomalaisista uitto- ja lauttausyhdistyksistä.

Uitto ja lauttausyhdistys

Lähteet 

Suomalaiset järjestöt
Luettelot Suomesta
Liuskahytykkä

Liuskahytykkä (Tremella foliacea) on poimuhytyköiden sukuun kuuluva laji. Se on sukua keltahytykälle. Se ei ole myrkyllinen, mutta ei myöskään hyvä ruokasieni.

Ulkonäkö 
Liuskahytykkä muistuttaa mäntyhytykkää (Exidia saccharina). Se on väriltään suklaanruskea ja muodoltaan liuskoittunut.

Elinympäristö 
Liuskahytykkää esiintyy koivun kannoilla ja lahoissa lepissä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
UniProt, Taxonomy: Tremella foliacea 
Natural Fungi in Finland: Liuskahytykkä (Tremella foliacea) 
MushroomExpert: Tremella foliacea 

Hyytelösienet (luokka)
Mindanaonkäpinkäinen

Mindanaonkäpinkäinen (Malindangia mcgregori) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.

Levinneisyys
Mindanaonkäpinkäistä tavataan Mindanaolla Filippiineillä. Laji on yleinen levinneisyysalueellaan, mutta sitä tavataan vain pienellä alueella ja sen kanta on pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

Lähteet

Käpinkäiset
Panttivangit

Panttivangit () on yhdysvaltalainen rikosdraamasarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa syyskuusta 2013 tammikuuhun 2014 saakka. Sarjan tekemisestä vastaavat Alon Aranya ja Jeffrey Nachmanoff. Se perustuu samannimiseen israelilaiseen sarjaan, jonka ovat luoneet Omri Givon ja Rotem Shamir. Sarjan pääosissa ovat tohtori Ellen Sanders (Toni Collette), joka saa leikattavakseen Yhdysvaltain presidentin ja FBI-erikoisagentti Duncan Carlisle (Dylan McDermott), joka kaappaa liittolaistensa kanssa Sandersin perheen, koska haluaa tämän murhaavan presidentin.

Suomessa sarjan esittäminen alkoi MTV3:lla joulukuussa 2013 ja viimeinen jakso esitettiin maaliskuussa 2014.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Hostages CBS:n kotisivuilla
Panttivangit MTV3:n kotisivuilla

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
CBS:n televisio-ohjelmat
Minna Joki-Erkkilä

Minna Marja Joki-Erkkilä (s. 1963) on lääketieteen tohtori, naistentautien ja synnytysten erikoislääkäri Tampereen yliopistollisesta keskussairaalasta. Hänellä on myös nuorisolääketieteen erityispätevyys. Hän tekee usein yhteistyötä poliisin kanssa seksuaalirikosten esitutkinnassa.

Joki-Erkkilä on tehnyt väitöskirjan lasten seksuaalisen hyväksikäytön somaattisesta tukimuksesta. Hän on mm. tutkinut ultraviolettivalon käyttöä seksuaalirikosten tutkinnassa. Ultraviolettivalolla voidaan nähdä paremmin gynekologisia eli naisen sukupuolielimiin liittyviä vammoja. Joki-Erkkilän mukaan UV-valolla voidaan havaita sellaisia vammoja, mustelmia ja ­arpia, jotka ­eivät erotu tavallisella valkoisella valolla. 

Vuonna 2019 Suomen Lastenlääkäriyhdistys myönsi Minna Joki-Erkkilälle "Lasten asialla" palkinnon tunnustukseksi aktiivisesta ja ansiokkaasta toiminnasta heikompien lasten asian hyväksi. 

Minna Joki-Erkkilä on naimisissa korva-, nenä- ja kurkkutauteihin erikoistuneen lääkärin, lääketieteen tohtori Veli-Pekka Joki-Erkkilän (s. 1964) kanssa. Heidän tyttärensä surmattiin vuonna 2011.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Vuonna 1963 syntyneet
Suomalaiset gynekologit
Aleksi Ojala (yleisurheilija)

Aleksi Mikael Ojala (s. 9. joulukuuta 1992 Urjala) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Urjalan Urheilijoita. Vuosina 2011–2017 hän edusti Turun Weikkoja. Häntä valmentaa Veli-Matti Ranta. Vuonna 2017 Ojalaa valmensivat Jani Lehtinen, Antti Kempas ja Juha Kinnunen. Vuoteen 2017 asti häntä valmensi yhdeksän vuoden ajan Reima Salonen.

Ojala on saavuttanut Kalevan kisoissa 20 kilometrin kävelyssä SM-kultaa vuosina 2015, 2016, 2017 ja 2021, hopeaa vuosina 2013, 2014 ja 2019 sekä 20 000 metrin kävelystä kultaa vuonna 2020. Vuoden 2017 kisoissa Ojala käveli 20 kilometrin tuolloisen ennätysaikansa 1.23.16. Hänen ennätyksensä 50 kilometrin kävelyssä on 3.46.25 maaliskuulta 2016.

Maantiekävelyn SM-kisoissa (vuoteen 2020 matkana 30 km ja sen jälkeen 35 km) Ojala on saavuttanut SM-kultaa 2017, 2021 ja 2022, hopeaa 2019 ja pronssia 2018. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut kaksi kultaa (2013, 2014), viisi hopeaa (2011, 2015, 2016, 2017, 2019) ja yhden pronssin (2012) 3 × 3 000 metrin kävelyviestissä. Sisäratojen SM-kilpailuista Ojala on saavuttanut hopeaa (2011) ja kolme pronssia (2012, 2014, 2015) 5 000 metrin kävelyssä.

Ojala sijoittui 10 000 metrin kävelyssä 16:nneksi Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Hänet hylättiin 20 kilometrin kävelyssä Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013. Hän keskeytti 50 kilometrin kävelyn Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Hän rikkoi 19. maaliskuuta 2016 kesän Rion olympialaisten tulosrajan Slovakian Dudincessa kävelemällä oman ennätyksensä 50 kilometrillä 3.46.25 ja valittiin Suomen joukkueeseen. Olympiakävelyssä hänet diskattiin epäpuhtaan kävelyn vuoksi.

Kesäkuussa 2017 Ojala käveli 30 kilometrillä tuolloisen ennätyksensä 2.13.23 ja alitti Suomen Urheiluliiton MM-kilpailuihin asettaman näyttörajan 2.17.00. Lontoon MM-kilpailuissa hän sijoittui 50 kilometrin kävelyssä 14:nneksi ajalla 3.47.20. Hän keskeytti 50 kilometrin kävelyn Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui 50 kilometrin kävelyssä 38:nneksi. Vuonna 2022 Ojala teki 20 kilometrin kävelyssä ennätyksensä 1.22.41 huhtikuussa  Podébradyssa. Hän sijoittui Eugenen MM-kilpailuissa 20 kilometrillä 20:nneksi ajalla 1.23.40 ja 35 kilometrillä 13:nneksi uudella Suomen ennätyksellä 2.28.22 ja Münchenin EM-kilpailuissa 35 kilometrillä 12:nneksi ajalla 2.39.06.

Lähteet 

Suomalaiset kävelijät
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Pier Luigi Nervi

Pier Luigi Nervi (21. kesäkuuta 1891 Sondrio – 9. tammikuuta 1979 Rooma) oli italialainen insinööri, jota pidetään yhtenä tärkeimmistä teräsbetoniarkkitehtuurin uranuurtajista.

Nervi syntyi Sondriossa ja valmistui rakennusinsinööriksi (ingeniere edile) Bolognan yliopistosta 1913. Hän sai kutsun Italian asevoimiin, jonka palveluksessa toimi ensimmäisen maailmansodan ajan 1914–18. Rauhan tultua Nervi aloitti rakennussuunnittelun lentokonehangaareista ja osoitti jo niissä paitsi rakenteellista kekseliäisyyttä, myös esteettistä tajua ja toimi käytännössä arkkitehtina. Hän erikoistui suuria jännevälejä vaativiin betonirakennuksiin, kuten messu- ja näyttelyhalleihin ja urheilurakennuksiin, joihin hän kehitti elegantteja ja jänteviä, kasvien ja eläinten tukirangoista biomimetiikan tavoin vaikutteita ottavia rakenteita. Rooman Palazzetto dello Sportin (1958) riparakenteisessa kupolikatossa hän otti vaikutteita paitsi lumpeenlehdestä, myös kahden vuosituhannen takaisesta Rooman Pantheonista.

Nervi suunnitteli monia kohteita Rooman olympiakisoihin 1960, muun muassa olympiastadionin. Hän työskenteli useimmiten arkkitehtien rakennekonsulttina, mutta monissa kohteissa myös pääarkkitehtina. Italian lisäksi hänen suunnittelemia rakennuksia tai rakenteita on Yhdysvalloissa, Kanadassa, Brasiliassa, Vatikaanissa ja Etelä-Afrikassa.

Vuosina 1946–1961 Nervi toimi opettajana Rooman yliopistossa.

Nervin suunnittelemia rakennuksia
Tour de la Bourse, Montréal
Stadio Artemio Franchi, Firenze (1931)
Näyttelyrakennus, Torino (1949)
Unescon päämaja, Pariisi (1950, yhdessä mm. Marcel Breuerin kanssa)
Rautatieasema, Napoli (1954)
Palazzetto dello sport, Rooma (1958, rakennekonsulttina)
Italian kulttuuri-instituutti, Tukholma (1958, pääarkkitehtina Giò Ponti)
Olympiastadion, Rooma (1960)
Palazzo del Lavoro, Torino (1961, yhdessä poikansa Antonio Nervin kanssa)
Paperitehdas, Mantua (1962)
George Washington Bridge -bussiasema, New York (1963, rakennekonsulttina)
Tour de la Bourse, Montréal (1964)
rakennuksia Dartmouth Collegen kampuksella, New Hampshire
Good Hope Centre, Kapkaupunki (1976)
Italian suurlähetystö, Brasília

Kirjallisia teoksia

Publications
 Scienza o arte del construire? Bussola, Rome, 1945.
 Construire correttamente, Hoepli, Milan, 1954.
 Structures, Dodge, New York, 1958.
 Aesthetics and Technology in Building. Cambridge, Mass, Harvard, 1966.

Lähteet

Aiheesta muualla
Pier Luigi Nervi Project -verkkosivusto

Italialaiset insinöörit
Italialaiset arkkitehdit
Vuonna 1891 syntyneet
Vuonna 1979 kuolleet
Adrien Backscheider

Adrien Backscheider (s. 7. elokuuta 1992 Metz) on ranskalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Gérardmer Ski Nordique -seuraa. 

Maastohiihdon maailmancupissa Backscheider kilpaili ensimmäisen kerran La Clusaz'ssa tammikuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Davosissa joulukuussa 2013 oltuaan 25:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 12:nneksi Oslon 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa maaliskuussa 2018. 

Tammikuussa 2014 Backscheider voitti 30 kilometrin yhdistelmähiihdon kultaa Val di Fiemmessä käydyissä alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän sai samassa ikäluokassa MM-pronssia 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Almatyssa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän hiihti ankkuriosuuden pronssia saaneessa Ranskan 4 × 10 kilometrin viestijoukkueessa. Yhdistelmäkilpailussa hän sijoittui 19:nneksi. Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018 4 × 10 kilometrin viestissä Backsheider oli mukana Ranskan pronssimitalijoukkueessa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti viestissä pronssia sekä sijoittui yhdistelmäkilpailussa kahdeksanneksi ja 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa yhdeksänneksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Adrien Backscheiderin kotisivut

Ranskalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Ranskalaiset olympiamitalistit
Aleksander Zniszczoł

Aleksander Zniszczoł (s. 8. maaliskuuta 1994 Cieszyn, Puola) on puolalainen mäkihyppääjä, joka edustaa KS Wisła Ustronianka -seuraa. 

Mäkihypyn maailmancupissa Zniszczoł kilpaili ensimmäisen kerran Oberstdorfissa joulukuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Zakopanessa tammikuussa 2012 oltuaan yhdeksäs. Se on myös toistaiseksi hänen paras sijoituksensa henkilökohtaisissa kilpailuissa. Joukkuekilpailussa hän sijoittui Puolan joukkueen mukana kolmanneksi Lahdessa maaliskuussa 2012.

Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2011 Zniszczoł voitti kultaa joukkuekisassa Puolan joukkueessa. Nuorten MM-kilpailuissa Erzurumissa 2012 hän saavutti hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa sekä joukkuemäessä. Myös vuonna 2013 Liberecissä hän saavutti joukkuemäen hopeaa.

Lähteet 

Puolalaiset mäkihyppääjät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Revolution (televisiosarja)

Revolution on yhdysvaltalainen tieteis-/draamasarja, joka sijoittuu 15 vuoden päähän maailmanlaajuisen sähkökatkoksen tapahtumisesta. Sarjan on käsikirjoittanut Eric Kripke ja sen on tuottanut J. J. Abramsin Bad Robot Productions. Sen ensiesitys tapahtui Yhdysvaltain NBC-kanavalla 17. syyskuuta 2012. Kanava sijoitti sarjan esitysjärjestyksen toukokuussa 2012. Elokuvaohjaaja Jon Favreau ohjasi pilottijakson.

Sarjan ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin Wilmingtonissa, Pohjois-Carolinassa ja sen ympäristössä. Monet sarjan kohtauksista kuvattiin Wilmingtonin historiallisessa keskustassa ja Pohjois-Carolinan yliopiston kampuksella. Revolutionin toinen tuotantokausi kuvattiin Austinissa, Texasissa. Toisen kauden ensi-ilta oli 25. syyskuuta 2013. Sarja lopetettiin toisen kauden jälkeen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Recap: The Power Outage Explained (Paljastaa miksi sähkö katosi maapallolta)

Yhdysvaltalaiset scifi-sarjat
2010-luvun televisiosarjat
Seulonnan keskeiset artikkelit
NBC:n televisio-ohjelmat
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2013

Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2013 17. kertaa. Kilpailut pidettiin Tanskan Herningissä 12.–15. joulukuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN.

Kilpailuissa kilpailtiin yksittäisellä matkalla alkuerissä, välierissä ja loppukilpailussa poikkeuksena naisten 800 metrin ja miesten 1 500 metrin vapaauinnit, joissa uitiin pelkät erät.

Kisojen menestynein maa oli Venäjä, joka saavutti kaikkiaan 17 mitalia; yhdeksän kultaa, viisi hopeaa ja kolme pronssia.

Mitalistit

Miehet

Naiset

Sekajoukkueet

Mitalitaulukko 
      Isäntämaa

Lähteet 
 Tulokset

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut 

Uinnin Euroopan-mestaruuskilpailut
Euroopan-mestaruuskilpailut 2013
Euroopan-mestaruuskilpailut lyhyen radan
Tanskan urheilutapahtumat
Herningin kunta
Sault Ste. Marie Greyhounds

Sault Ste. Marie Greyhounds on kanadalainen jääkiekkoseura, joka pelaa Ontarion junioriliigan läntisen konferenssin länsidivisioonassa. Seuran kotikaupunki on Sault Ste. Marie Ontariossa.

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: John Dean 
 Apuvalmentaja: Jordan Smith 
 Apuvalmentaja: Jamie Tardif 
 Maalivahtivalmentaja: Matt Smith 
 Videovalmentaja: Ryan Dumoulin 
 Toimitusjohtaja: Kyle Raftis 
 Pelaajakehitys- & Henkilöstöjohtaja: Patrick Sweeney 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sault Ste. Marie Greyhoundsin verkkosivut 
 Sault Ste. Marie Greyhoundsin EliteProspects-sivut

Ontariolaiset jääkiekkoseurat
Saginaw Spirit

Saginaw Spirit on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka pelaa Ontarion junioriliigan läntisen konferenssin länsidivisioonassa. 
Seuran kotikaupunki on Saginaw Michiganissa.

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Chris Lazary 
 Apuvalmentaja: Brad Flynn 
 Apuvalmentaja: Jesse Messier 
 Maalivahtivalmentaja: Rick Ice 
 Videovalmentaja: John Kisil 
 Fysiikkavalmentaja: Bo Babich 
 Fysiikkavalmentaja: Zach Mendoza 
 Luisteluvalmentaja: Ron Gay 
 Huoltopäällikkö: Adam Wozniak 
 Puheenjohtaja: Craig Goslin 
 Toimitusjohtaja: Dave Drinkill 
 Apulaistoimitusjohtaja: Brian Prout 
 Pelaajakehitysjohtaja: Angelo Nasato 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Saginaw Spiritin verkkosivut 
 Saginaw Spiritin EliteProspects-sivut

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat
Plymouth Whalers

Plymouth Whalers oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka pelasi Ontarion junioriliigan läntisen konferenssin länsidivisioonassa. 
Whalers myytiin kaudeksi 2015–2016 Yhdysvaltojen Flintiin, ja joukkue otti uudeksi nimekseen Flint Firebirds.

Joukkue

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Plymouth Whalersin verkkosivut 
 Plymouth Whalersin EliteProspects sivut

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat
Entiset jääkiekkoseurat
Jackalope

Jackalope on kuvitteellinen sarvipäinen jänislaji Pohjois-Amerikasta. Sen nimi on yhdistelmä jänistä ja hanka-antilooppia tarkoittavista englannin sanoista jackrabbit ja antelope. Jackalope on tullut tunnetuksi 1930-luvulta alkaen, kun veljekset Douglas ja Ralph Herrick Wyomingin Douglasista keksivät sattumalta liittää hirvieläimen sarvet täytettävänä olleen jäniksen päähän. Täytetyt sarvipäät herättivät huomiota ja alkoivat käydä kaupaksi. Nykyään jackalope on antanut aiheen moniin muihinkin alueen matkamuistotuotteisiin. Wyomingin osavaltio rekisteröi jackalopen tavaramerkikseen vuonna 1965. 2000-luvun alussa sitä ehdotettiin osavaltion viralliseksi taruolennoksi, mutta aloite ei mennyt läpi.

Jackalopeen liittyy 1930-lukua edeltäviäkin anekdootteja, joiden luotettavuus on kyseenalainen. Erään ansastajan kerrotaan kohdanneen jackalopen Wyomingissa ensimmäisen kerran jo vuonna 1829. Niiden kerrotaan myös yhtyneen taustalta iltanuotiolla istuneiden karjapaimenten lauluihin. Sarvekas jänis esiintyy jo eräässä 1500-luvun kirjankuvituksessa, mutta kuva-aiheen selitykseksi on arveltu jäniksen päähän kasvaimia aiheuttavaa virustautia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kryptozoologia
Kuvitteelliset jänikset ja kaniinit
Taruolennot
Wyoming
Yhdenkertainen kirjanpito

Yhdenkertainen kirjanpito on kirjanpitotapa, jonka kirjanpitolaki sallii liikkeen- ja ammatinharjoittajalle tiettyjen edellytyksien täyttyessä. Muilta yrityksiltä vaaditaan kahdenkertainen kirjanpito.
Kirjanpitolaki 1 luku 1 a §: 
Luonnollisen henkilön kirjanpitovelvollisuus
Sen estämättä, mitä tämän luvun 2 §:ssä säädetään, ammatin- ja liikkeenharjoittaja ei ole velvollinen pitämään kahdenkertaista kirjanpitoa, mikäli sekä päättyneenä, että sitä edeltäneellä tilikaudella on täyttynyt enintään yksi seuraavista edellytyksistä: 1) taseen loppusumma ylittää 100 000 euroa;  2) liikevaihto tai sitä vastaava tuotto ylittää 200 000 euroa; tai  3) palveluksessa on keskimäärin yli kolme henkilöä.

Liiketapahtumien kirjaaminen
Yhdenkertaiseen kirjanpitoon merkitään liiketapahtumina saadut tulot sekä maksetut menot, korot ja verot. Myös tavaroiden ja palvelujen oma käyttö on merkittävä liiketapahtumina kirjanpitoon. Yhdenkertainen kirjanpito on aina maksuperusteista eli menot ja tulot kirjataan sille päivälle, jona maksu tapahtuu. Tilikausi on kalenterivuosi. 

Yhdenkertaisessa kirjanpidossa liiketapahtuma kirjataan yhdelle tilille, kun taas kahdenkertaisessa kirjanpidossa liiketapahtuman kohdalle merkitään sekä rahan käyttö että rahan lähde ja tapahtuma siis kirjataan kahdelle tilille.

Lähteet 
 Kirjanpitolaki  
 Salin, Marjo: Liikkeen- ja ammatinharjoittajan kirjanpitokirja, Verotieto Oy, 2012

Aiheesta muualla 
 Verohallinto  
 Patentti- ja rekisterihallitus 
 Ammatinharjoittajan kirjanpito  
 Yritysvinkit.fi - Yhdenkertainen vai kahdenkertainen kirjanpito? [5]

Kirjanpito
Juovamaakäki

Juovamaakäki (Neomorphus radiolosus) on käkiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan erittäin uhanalaisena Etelä-Amerikassa.

Koko ja ulkonäkö
Juovamaakäki on äkkilinnuksi suurikokoinen ja voi saavuttaa 46 cm:n pituuden. Ruumiinmuodoltaan se muistuttaa juoksukäkiä (Geococcyx). Juovamaakäen otsa, rinta, vatsa ja yläselkä ovat pohjaväriltään mustat ja tihein valkoisin vaakaraidoin. Silmien ympärillä on väriltään sininen höyhenetön alue. Päälaella on tumma hieman sinertävä töyhtö, siivet ja alaselkä ovat väriltään tumman kastanjanruskeat. Juovamaakäen pyrstö on pitkä ja väriltään tumman vihreä. Linnun nokka on kookas ja tukeva. Nokan yläosa on väriltään harmaa ja alaosa keltainen..

Levinneisyys ja elintavat
Juovamaakäkeä tavataan lounaisesta Kolumbiasta Ecuadorin luoteisosiin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät vuorten rinteillä ja laji viettää suuren osan ajastaan maassa. Lajia tavataan tyypillisesti noin 35–1 500 metrin korkeudella merenpinnasta sijaitsevissa metsissä. Juovamaakäki vaatii melko suuria yhtenäisiä metsäalueita menestyäkseen. Linnun ravintoa ovat hyönteiset ja muut pienikokoiset selkärangattomat eläimet. Toisinaan juovamaakäet muodostavat sekaparvia muiden lintulajien kanssa. Pesänsä lintu rakentaa puuhun noin 5 metrin korkeuteen ja naaras munii mahdollisesti vain yhden munan. Juovamaakäen pesimäkausi on keväällä.

Juovamaakäkikannan kooksi arvioidaan 1 000–2 500 yksilöä. Kantaa uhkaavat metsästys ja metsien hakkuut polttopuiksi, viljelysmaaksi ja teiden ja kaivosten rakentamisen vuoksi.

Lähteet

Käkilinnut
Uhanalaiset linnut
Vesikansan seurakuntakoti

Vesikansan seurakuntakoti on valmistunut vuonna 1980. Rakennuksen on suunnitellut lahtelainen arkkitehtitoimisto Salmenkivi ja vihkinyt Tampereen hiippakunnan piispa Erkki Kansanaho. Hollolan seurakunnan omistama rakennus sijaitsee Hollolan Vesikansan alueella, osoitteessa Paimelantie 51. Vesikansan seurakuntakoti palvelee Vesijärven itäpuolella sijaitsevaa seurakunnan osaa. Joka pyhä kirkkosalissa pidettävän jumalanpalveluksen lisäksi seurakuntakoti kokoaa lasten, varhaisnuorten ja eläkeikäisten kerhoja ja on muun seurakuntatoiminnan keskus Vesikansassa. 

Vesikansan seurakuntakodin kirkkosaliin mahtuu noin 100 henkeä. Rakennuksen alttariseinä muodostuu ikkunoista, joista avautuu näkymä sekä luontoon että suureen piharistiin. Kaikki rakennuksen harjat osoittavat ristin keskelle.
Kirkkosalin suuren Pieta-taulun (ristiltäotto) on maalannut Suomen taiteen kultakauden kuvataiteilija Väinö Hämäläinen (1876–1940). Hänellä oli taiteilija-ateljee Vesijärven rannalla Oinassaaressa.Kirkkosalissa on induktiosilmukka, joka välittää äänentoiston kuulolaitteisiin. 

Päärakennuksen pinta-ala on 660 kerrosneliömetriä ja tilavuus 2 275 rakennuskuutiometriä.

Katso myös 
Hollolan seurakunta

Lähteet
Hollolan seurakunnan verkkosivut 

Hollola
Hollolan seurakunta
Rickenbackerin kansainvälinen lentoasema

Rickenbackerin kansainvälinen lentoasema (, FAA:n sijaintikoodi: LCK) on lentoasema Lockbournessa Franklinin piirikunnassa, Ohiossa. Se sijaitsee noin 16 kilometriä etelään Columbusin keskustasta. Lentoasema on nimetty Columbusista kotoisin olevan lentäjä Eddie Rickenbackerin mukaan. Se on Columbusin pääasiallinen rahtilentoasema.

Rickenbacker on myös Yhdysvaltain ilmavoimien 121. ilmatankkauslennoston kotikenttä.

Historia
Alkuperäinen kenttä avattiin kesäkuussa 1942. Se nimettiin läheisen kylän mukaan Lockbournen sotilaslentokentäksi. Siitä tuli Yhdysvaltain armeijan lentojoukkojen (United States Army Air Corps, USAAC) koulutuskeskus.

Kylmän sodan aikana kenttä tunnettiin nimellä Lockbournen lentotukikohta ja sitä käytti strategiset ilmavoimat. 18. toukokuuta 1974 kenttä nimettiin uudelleen Rickenbackerin lentotukikohdaksi.

Tukikohta siirrettiin Strategic Air Commandilta Air National Guardille ja nimettiin Rickenbackerin Air National Guardin tukikohdaksi 1. huhtikuuta 1980.

Tukikohdan sulkemista suunniteltiin vuonna 1991. Ohion osavaltion ehdotuksen mukaisesti kentän toiminnot kuitenkin järjestettiin uudelleen kentän sulkemisen sijasta. Kentästä tuli 121. ilmatankkauslennoston ja 160. ilmatankkausrykmentin kotikenttä.

Elokuussa 2001 alkoi Yhdysvaltain laivaston ilmavoimien reservikeskuksen rakentaminen. Siellä toimii lähes tuhat reservin jäsentä.

Toiminta
Rickenbacker oli Rickenbackerin satamaviraston alaisuudessa vuoteen 2003, jolloin se siirtyi yhdessä Port Columbusin ja Boltonin lentoasemien kanssa Columbus Regional Airport Authorityn alaisuuteen. Rahtilentoja kentälle lentävät muun muassa FedEx Express, FedEx Feeder, Mountain Air Cargo ja UPS Airlines. Boeing 747 -koneilla kentälle lentävät Evergreen International Airlines, Atlas Air ja Kalitta Air.

Lentoasemaa käytettiin vuonna 1997 elokuvan Air Force One kuvauksissa.

Joulukuussa 2006 PlanetSpace aloitti neuvottelut Ohion hallituksen kanssa laukaisukeskuksen rakentamisesta Rickenbackerin lentoasemalle.

Lentoyhtiöt ja kohteet
Direct Air lopetti lentonsa Rickenbackerille maaliskuussa 2012 ja Vision Airlines syyskuussa 2012.

Rahtilennot

Lähteet

Aiheesta muualla

 Lentokentän kotisivu 
 FAA:n lentokenttädiagrammi 
 Lentokentän onnettomuushistoria Aviation Safety Networkissa 
 Lennonseurauspalvelu 
 

Franklinin piirikunta (Ohio)
Ohion lentoasemat
Elyria (Ohio)

Elyria on kaupunki Yhdysvalloissa, Ohion osavaltiossa. Se sijaitsee Clevelandistä länteen ja Lorainista etelään. Se kasvoi aikoinaan joen varteen rakennetun sahan ympärille. Nykyisin siellä on monipuolista teollisuutta.

Vuoden 2010 väestönlaskennassa Elyrian väkiluku oli 54 553.

Lähteet 

Lorainin piirikunta
Ohion kaupungit
Nomadic (EP)

Nomadic on yhdysvaltalaisen metalliyhtyeen Fallujahin EP-levy, joka julkaistiin 2. huhtikuuta 2013 levymerkillä Unique Leader Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
Yhtye
 Alex Hofmann – laulu, kitara
 Scott Carstairs – kitara
 Rob Maramonte – kitara
 Rob Morey – bassokitara
 Andrew Baird – rummut

+

 Byanca Munoz – laulu

Tuotanto
 Alex Hofmann – kansikuva
 Zack Ohren – äänittäjä, miksaaja, masteroija

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2013 EP:t
Fallujahin albumit
The Harvest Wombs


The Harvest Womb on yhdysvaltalaisen metalliyhtyeen Fallujahin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Unique Leader Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Alex Hofmann – laulu
 Rob Maramonte – kitara
 Scott Carstairs – kitara
 Rob Morey – bassokitara
 Andrew Baird – rummut

+

 Francesco Artusato – kitarasoolo (kappale 3)

Tuotanto 
 Logan Bennet – miksaaja, masteroija
 Sam Pura – äänittäjä
 Alex Hofmann – grafiikka, layout

Arvostelut 
 Angry Metal Guy: ylistävä
 Heavy Blog Is Heavy:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2011 esikoisalbumit
Fallujahin albumit
Übermarionette

Übermarionette on Edward Gordon Craigin 1909 luoma teatterikäsite. Hänen luomansa teorian mukaan näyttelijän ego ja tunteet estävät ohjaajaa toteuttamasta pyrkimyksiään täysin, ja siksi Übermarioneteilla oli tarkoitus korvata näyttelijät. Käsite jäi teoreettiseksi, mutta se on vaikuttanut välillisesti nykyajan teatterisuuntauksiin.

Lähteet 

Teatteri
Porsche Supercup -kausi 2014

Porsche Mobil 1 Supercup -kausi 2014 oli Porsche Supercup -sarjan 22. kausi. Kauden kilpailut ajettiin Formula 1 -sarjan kisaviikonloppujen yhteydessä. Kausi alkoi 11. toukokuuta Espanjan Barcelonassa. Kauden piti päättyä alun perin 12. lokakuuta uudella Venäjän Sotšin katuradalla, mutta kauden päätös korvattiin 2. marraskuuta  Austinin Texasissa.

Sarjan mestaruuden voitti uusiseelantilainen Earl Bamber, toiseksi sijoittui puolalainen Kuba Giermaziak ja kolmanneksi saksalainen Michael Ammermüller.

Kilpailukalenteri

Lähteet 

Porsche Supercup
Vuoden 2014 moottoriurheilu
Karhun kansa

Karhun kansa on suomenuskoa harjoittava uskonnollinen yhdyskunta Suomessa. Yhdyskunta on perustettu vuonna 2010, rekisteröity vuonna 2013 ja sillä oli 65 jäsentä vuonna 2020.

Yhteisön tärkeimpiä uskonnollisia juhlia ovat tammikuussa oleva talvennapa, hela keväällä, 13. heinäkuuta vietettävä karhunpäivä sekä loka-marraskuussa vietettävä kekri. Se pyrkii vaalimaan itämerensuomalaisten kansojen ennen kristinuskoa vallinneita uskomuksia ja perinteitä. Pohjana ovat suomalaiset kansanrunojen runokokoelmat ja suomalainen luonnonuskoinen perinne. Karhulla on erityinen asema yhdyskunnan jäsenille, sitä pidetään jumalolentona ja sille voidaan osoittaa rukouksia.

Karhun kansan uskontunnustus on katkelma karjalankielistä kansanrunoutta, joka on käännetty suomeksi ja nykyaikaistettu kieliasultaan. Uskontunnustuksessa kuvaillaan miten Iro-neito tulee neitseellisesti raskaaksi puolukasta ja synnyttää maailman alkujumalat.

Karhun kansa pitää pyhänä kielenään kalevalakieltä, jossa uskotaan olevan erityistä väkeä. Muita Karhun kansan tunnustamia oppeja ovat esimerkiksi käsitys maailman jakautumisesta kolmeen kerrokseen sekä usko suomalaisiin jumaliin kuten Tapioon, Lemminkäiseen, Vellamoon, Jumiin ja Louheen. Rituaalin johtajaa kutsutaan yhdyskunnassa tietäjäksi.

Helmikuussa 2014 Karhun kansa sai ensimmäisenä uuspakanallisena yhdyskuntana virallisen aseman uskonnollisena yhdyskuntana. Karhun kansalla on virallisen aseman myötä vihkimisoikeus. Yhteisö on esittänyt, että sen pyhinä pitämät paikat ovat uskonrauhan piirissä, mutta tätä ei ole testattu oikeudessa.

Ennakoidessaan 1.3.2017 voimaan tulevan sukupuolineutraalin avioliittolain vaikutuksia, Karhun kansa on ilmoittanut vihkivänsä myös samaa sukupuolta olevia pareja. Edellytyksenä vihkimiselle on, että "vihittävästä parista vähintään toinen kuuluu yhdyskuntaan tai hänellä on 'elävä suhde kotoperäiseen uskomusperintöön tai itämerensuomalaiseen mytologiaan'."

Lähteet

Aiheesta muualla 
Yhdyskunnan viralliset verkkosivut
Karhun kansa -yhteisön keskustelufoorumi

Suomalaiset uuspakanalliset järjestöt
Suomen uskonnolliset yhdyskunnat
Santa Rosan kansallispuisto

Santa Rosan kansallispuisto sijaitsee Costa Rican luoteisosassa Tyynenmeren rannikolla. Tämä maan vanhin kansallispuisto on osa Unescon maailmanperintökohteena olevaa Area de Conservación Guanacasten aluetta. Kansallispuistossa sijaitsee suurin osa Keski-Amerikan trooppisesta kuivasta metsästä.

Historia 
Alueella on myös sotilashistoriallinen merkitys. Kansallispuiston rajojen sisällä olevalla alueella on ollut kolme taistelua, joissa on kukistettu Costa Rican valtaamisyritys. Valtaamisyrityksistä tunnetuimman teki filibuster William Walker, joka palkkasotureineen yritti valloittaa Costa Rican. Costaricalaiset joukot kuitenkin löivät heidät vuonna 1856 La Casonan tilalla. Santa Rosan kansallispuiston alueella sijaitsevassa La Casonassa (Suuri talo) sijaitsee nykyään museo, joka on omistettu tälle Santa Rosan taistelulle.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Costa Rican kansallispuistot
Tortugueron kansallispuisto

Tortugueron kansallispuisto sijaitsee Costa Rican itäosassa Limónin maakunnassa Karibianmeren rannikolla. Kansallispuisto on perustettu 1975, ja sitä on laajennettu kolme kertaa vuosina 1980, 1995 ja 1998. Puiston pinta-ala on 76 937 hehtaaria, josta 26 653 hehtaaria on maata. Kansallispuisto on Costa Rican tärkein merikilpikonnien muninta-alue. Nimi Tortuguero tarkoittaa kilpikonnien maata. Tortuguero on Costa Rican suosituimpia kansallispuistoja, vaikka sinne ei pääse kuin veneellä tai lentokoneella. Alueen kanaaleihin ja eläimistöön on myös helppo tutustua veneellä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Costa Rican kansallispuistot
Corcovadon kansallispuisto

Corcovadon kansallispuisto sijaitsee Costa Rican länsiosassa Tyynenmeren rannikolla olevalla Osan niemimaalla. Se on maan suurin kansallispuisto, ja siellä elää erilaisia kissaeläimiä kuten jaguaari, oselotti, puuma ja pitkähäntäkissa. 

Corcovadossa on vielä jäljellä Tyynenmeren rannikon aarniometsää. Siellä on myös muita elinympäristöjä, mangrovesuosta vuoristometsään. Puistossa elää 400 lintulajia, 20 niistä kotoperäisiä, ja 139 nisäkäslajia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Costa Rican kansallispuistot
Alina Tomnikov

Alina Tomnikov (s. 24. kesäkuuta 1988 Kerava) on suomen­venäläinen näyttelijä sekä ääni­näyttelijä. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2013.

Varhainen elämä 

Alina Tomnikovin isä on pietari­lainen Dmitrij Tomnikov. Hänen vanhempansa tutustuivat Lenin­gradissa, jonka lääke­tieteellisessä instituutissa Alinan suomalainen äiti opiskeli lääkäriksi. Perhe muutti 1980-luvun lopulla Suomeen.

Ura 

Tomnikovin tunnetuimpia rooleja elo­kuvissa ovat Anna Love Records – Anna mulle Lovee (2016), Milli Menninkäinen Rölli ja kaikkien aikojen salaisuus (2016) ja Rölli ja kultainen avain (2012) sekä televisiosarjoissa Anna Myllylä Down­shiftaajat 2 (2017), Jonna, Syke (2017), Janna Laitinen Hinnalla millä hyvänsä (2015).

Tomnikovin ensi­esiintyminen Venäjällä keväällä 2017 maan suosituimman televisio­sarjan Ekaterina toisella tuotantokaudella. Hän näytteli sarjassa saksalaisen prinsessa Wilhelminan roolin. Tähän oli haettu juuri venäjää vaivatta puhuvaa näyttelijää, joka ei kuitenkaan olisi täysin venäläinen.

Tomnikov puhuu suomea ja venäjää äidinkielinään, ja lisäksi hän osaa englantia, ruotsia ja saksaa sujuvasti.

Elo­kuvien ja televisio­sarjojen lisäksi Tomnikov on näytellyt muun muassa Kansallis­teatterissa, Linnateatterissa, Ryhmäteatterissa sekä Keski-Uudenmaan Teatterissa. Hän näytteli myös Putouksen yhdeksännellä tuotanto­kaudella.

Tomnikovin innoittajina ovat olleet muun muassa muumit, Julia Roberts, George Clooney ja Milla Jovovich.

Yksityiselämä 

Tomnikov meni kihloihin ohjaajana ja kuvaajana työskentelevän Lauri Laukkasen kanssa maalis­kuussa 2018 ja he avioituivat 7. heinä­kuuta 2019.

Filmografia 

Ääninäyttelijänä

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomen venäläiset
Suomalaiset elokuvanäyttelijät
Huberin talo

Huberin talo oli arkkitehti Theodor Höijerin suunnittelema, Helsingissä nykyisessä Forumin korttelissa, osoitteessa Mannerheimintie 14 (alun perin Läntinen Heikinkatu 14) sijainnut koristeellinen uusrenessanssitalo.

Höijer oli itse osaomistajana vuonna 1891 rakennetussa talossa, jossa sijaitsivat myös hänen kotinsa ja toimistonsa. Lama ajoi kuitenkin hänet vararikkoon, jolloin hänen oli myytävä osuutensa talon toiselle omistajalle, Robert Huberille. Höijer jäi taloon vuokralle.

Talo purettiin vuonna 1960, kun sen silloinen omistaja Helsingin Säästöpankki (nyk. Aktia Pankki) halusi tontille suuremman ja tehokkaamman toimistorakennuksen. Talon pääsisäänkäyntiä koristanut, kuvanveistäjä Robert Stigellin taideteos Taide ja Tekniikka pelastui, kun kaupunginmuseo otti sen talteen ennen purkua.

Nykyään tontilla sijaitsee vuonna 1963 rakennettu arkkitehti Kurt Simbergin suunnittelema pelkistetty yhdeksänkerroksinen toimistorakennus.

Lähteet

Kirjallisuutta 
 

Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat
Kamppi
Theodor Höijerin suunnittelemat rakennukset
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Borgå gymnasium

Borgå gymnasium, josta historiallisissa yhteyksissä käytetään usein nimitystä Porvoon lukio, on ruotsinkielinen lukio Porvoossa. Se perustettiin vuonna 1641 Viipurin lukioksi ja siirtyi Viipurista Porvooseen vuonna 1723, kun Viipuri joutui Uudenkaupungin rauhansopimuksen mukaan Venäjälle. Opetuskieli oli 1700-luvulle latina, sitten ruotsi. Saksaakin käytettiin Vanhan Suomen lukiossa. 1900-luvulla koulun nimi oli jonkin aikaa Borgå lyceum.

Koulussa on nykyisin noin 330 oppilasta ja vakinaisia opettajia on noin 22. Koulu on toiminut vuodesta 1850 nykyisessä rakennuksessa, joka on peruskorjattu 2000-luvulla. Vuosina 1759–1765 rakennettu vanha lukiotalo on nykyään Porvoon tuomiokapitulin käytössä.

Valtiopäivämies Alexander Ferdinand Borenius oli lukion matematiikan lehtori 1833–1873. Runoilija Johan Ludvig Runeberg toimi Borgå gymnasiumin Rooman kirjallisuuden lehtorina vuodesta 1837 lähtien ja Kreikan kirjallisuuden lehtorina vuodesta 1842 lähtien. Hän oli lukion rehtori 1847–1850 ja jäi eläkkeelle oppilaitoksesta vuonna 1857.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
Borgå gymnasiumin kotisivu
Musiikkikoulutus Porvoossa 

Porvoon oppilaitokset
Suomen ruotsinkieliset lukiot
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Miami (joki)

Miami on 274 km pitkä joki Yhdysvalloissa Ohion osavaltiossa. Se alkaa Loganin piirikunnasta ja virtaa Daytonin, Middletownin ja Hamiltonin läpi ennen yhtymistään Ohiojokeen.

Joki mutkittelee seitsemän piirikunnan läpi. Sen 14 000 km2:n valuma-alue ulottuu 15 piirikunnan alueelle. Nimettyjä sivujokia ja jokeen ja sen sivujokiin laskevia puroja on valuma-alueella ainakin 285.

Joen valuma-alueen pohjoisosat ovat peltomaata, eteläosat lähinnä laidunmaata, taajamia ja metsiä.

Vuonna 1913 jokivarressa koettiin tuhoisa onnettomuus. Maaliskuun 23.-25 päivinä satoi noin 250 mm vettä, mikä sulatti ankaran talven aikana kertyneen lumen ja jäät. Jokivarren asutus ja rakenteet vaurioituivat pahasti ja yli 360 ihmistä sai surmansa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ohion joet
Mississippin vesistö
Helsinki-Lehti

Helsinki Lehti on Helsingissä 1989-1992 ilmestynyt lehti. Lehden päätoimittaja oli Kansalaisten Yhteistoiminnan puheenjohtaja ja entinen kansanedustaja Ilkka Hakalehto. Lehti kuvasti itseään "puolueista riippumaton kansalaistoiminnan äänenkannattajaksi.". Vuosina 1958-1986 nimellä Helsinki-lehti ilmestynyt kotiseutu- ja kunnallislehti oli eri lehti.

Lähteet 

Helsingin media
Utah Olympic Park Track

Utah Olympic Park Track on kelkkailurata Utah Olympic Parkissa Summitin piirikunnassa Utahissa Yhdysvalloissa. 

Utah Olympic Park Track rakennettiin Salt Lake Cityn talviolympialaisia varten.

Tietoja radasta

Ennätykset

Starttiennätykset

Rataennätykset

Lähteet
 Utah Olympic Park utaholympiclegacy.org 
 Park City IBSF.org 
 Park City (USA) FIL-luge.org

Viitteet

Yhdysvaltain kelkkailuradat
Talviolympialaiset 2002
Utahin urheilupaikat
Summitin piirikunta (Utah)
Datame

Datame Oy oli suomalainen Finnet-ryhmän @450-verkon laajakaistaoperaattori. Yhtiö meni konkurssiin 2013, jolloin myös @450-verkko suljettiin Suomessa.

Datame Oy:n päätuote oli @450-laajakaista, langaton tietoliikenneyhteys, jonka toiminta-alue kattoi koko Suomen. Datame hankki @450-verkon Digita Oy:ltä 2011. Viime vaiheessa yhteys käytti CDMA-tekniikkaa, jolla yhtiön mukaan pystyttiin saavuttamaan 0,3 – 10M nopeus. Laajakaistayhteyden päätelaitteiksi sopivat nettitikku ja langaton reititin.

Puhelinpalveluita Datame Oy tarjosi tytäryhtiönsä Dicame Oy:n kautta.

Datame Oy:n omisti 11 Finnet-yhtiötä, jotka olivat PPO-Yhtiöt Oy, Kymen Puhelin Oy, Telekarelia Oy, Pohjois-Hämeen Puhelin Oy, Ikaalisten-Parkanon Puhelin Oy, JAPO (Alajärven Puhelinosuuskunta), Laitilan Puhelin Osk, Härkätien Puhelin Oy, Vakka-Suomen Puhelin Oy, Eurajoen Puhelin Osk ja Keikyän Puhelin Osk. Datame Oy asetettiin konkurssiin 28.11.2013 omistajien hakemuksesta samaan aikaan tytäryhtiö Dicame Oy:n kanssa. Konkurssin syyksi ilmoitettiin muuttunut markkinatilanne ja toimintaympäristö sekä se, etteivät omistajat halunneet antaa lisää pääomaa eikä liiketoimintojen myynti onnistunut. Konkurssin jälkeen @450-laajakaista suljettiin.

Vuodesta 2014 lähtien Ukkoverkot Oy on tarjonnut entisen @450-verkon taajuudella omia LTE-tekniikalla toteutettuja laajakaistapalvelujaan.

Lähteet

Laajakaista
Suomalaiset_laajakaistaoperaattorit
Stade Olympique de Bellevarde

Stade Olympique de Bellevarde (myös La Face de Bellevarde) on laskettelurinne Val d’Isèressa Ranskassa.

Stade Olympique de Bellevarden suunnitteli Bernhard Russi Albertvillen olympialaisiin miesten alppihiihtokilpailuja varten. Rinteessä järjestettiin Albertvillen olympialaisten miesten alppihiihtokilpailut erikoispujottelua lukuun ottamatta ja vuoden 2009 MM-kilpailuiden miesten kilpailut ja naisten tekniikkalajikilpailut. Rinteellä lasketaan myös vuosittain miesten alppihiihdon maailmancupin osakilpailuja.

Lähteet
 Val d’Isère Ski area ValdIsere.com 
 Piste Map – Val d’Isère ValdIsere.com 
 Val d’Isère La Face de Bellevarde  danslestracesdeschampions-eurosport.canalsat.fr 
 The Bellevarde Face  worldcup-ValdIsere.com 
 History worldcup-ValdIsere.com 
 Results – Val d’Isère fis-ski.com

Viitteet

Ranskan laskettelurinteet
Alppihiihdon maailmancupin rinteet
Talviolympialaiset 1992
Val d’Isère
Alleghenyn laakio

Alleghenyn laakio eli Appalakkien laakio on kumpuileva ylänköalue, joka käsittää Appalakkien länsiosan. Se ulottuu Mohawk-joen laaksosta New Yorkin osavaltiossa lounaaseen Cumberlandin laakioon rajalle Länsi-Virginian eteläosissa. Sen maasto viettää pääosin luoteeseen, mutta joet rajaavat siitä vuoriketjuja kuten Catskillvuoret ja Alleghenyvuoret. Alueen eteläosa kuuluu Ohiojoen valuma-alueeseen, kun taas pohjoisosa jakautuu Alleghenyn, Delawaren ja Susquehannan valuma-alueisiin. Pohjoisin osa on jääkauden jäljiltä pyöreämuotoisesti kumpuilevaa, kun taas eteläisemmässä osassa rinteet ovat jyrkempiä ja maisemat jylhempiä.

Alueen taloudellinen merkitys perustuu kivihiili-, öljy- ja maakaasuvaroihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltain maantiede
Ylängöt
Great Black Swamp

Great Black Swamp on entinen suoalue Yhdysvalloissa Ohion osavaltiossa Eriejärven lounaispuolella. Alue kuivatettiin 1800-luvun loppupuolella ja on nykyisin Yhdysvaltojen viljavimpia peltomaita.

Alkujaan alue oli lähes 200 km pitkä ja 65 km leveä.

Lähteet 

Suot
Indianan maantiede
Ohion maantiede
Ruskoluhtahaukka

Ruskoluhtahaukka (Buteogallus meridionalis) on luhtahaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Etelä-Amerikassa Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Paraguayssa, Perussa, Surinamessa, Trinidad ja Tobagossa, Uruguayssa ja Venezuelassa sekä Keski-Amerikassa Panamassa.

Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset .laidunmaat, hakatut metsät, mangrovekasvillisuus vuorovesirajan yläpuolella, kausittain kosteat preeriat, kuivat savannit, sisämaan kosteikot, kuten monentyyppiset suot. Populaation arvioidaan olevan kasvamassa metsänhakkuiden vuoksi.

Lähteet

Haukat
Jason & the Scorchers

Jason & the Scorchers (levyillä toisinaan kirjoitettu myös muodossa Jason And The Scorchers), alkujaan Jason & the Nashville Scorchers, on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Jason Ringenbergin johtama, vuonna 1981 perustettu country rock -yhtye.

Ringenberg oli kotoisin Illnoisista, mutta yhtye muodostui Nashville-taustaisista rockmusiikoista  Warner Hodgesista (kitara), Jeff Johnsonista (basso) ja Perry Baggsista (rummut). Debyytti-EP:nsä jälkeen he tekivät levy-yhtiö EMI:lle EP:n Fervor ja kaksi albumia Lost & Found ja Still Standing. Ne saavuttivat arvostelumenestystä, mutta suurempi kaupallinen menestys jäi tulematta sillä yhtyeen musiikki oli liian kantria rockradioasemille ja liian rokkia kantriasemille. Jason & the Scorchers eli hiljaiseloa kolme vuotta, jonka jälkeen Johnson jätti yhtyeen. Yhtye palasi vuonna 1989 hard rock -vaikutteisella albumillaan Thunder and Fire, mutta hajosi pian tämän jälkeen. Ringenberg siirtyi soolouralle, jolla soitti lähinnä kantrivaikutteista musiikkia. 

Yhtye alkoi esiintymään uudelleen alkuperäiskokoonpanossaan vuonna 1993 ja vuonna 1995 ilmestyi albumi A Blazing Grace. Jeff Johnson jätti yhtyeen vuonna 1997 ja Kenny Ames liittyi uutena muusikkona. Rumpali Baggs jätti yhtyeen terveydellisistä syistä vuonna 2003. Jason & the Scorchersin viimeisin albumi on vuonna 2010 ilmestynyt Halycon Times. Vuonna 2008 yhtye palkittiin Americana Music Associationin elämäntyöpalkinnolla.

Jason & the Scorchers esiintyi Suomessa ensimmäistä kertaa Helsingin Tavastialla vuonna 1985. Sen jälkeen se on käynyt Suomessa mm. vuosina 2010 ja 2012.

Kokoonpano 

Alkuperäiskokoonpano oli Jason Ringenberg (laulu, kitara, huuliharppu), Warner Hodges (kitara), Jeff Johnson (basso) ja Perry Baggs (rummut).

Yhtyeen nykyinen kokoonpano 

 Jason Ringenberg (s. 22. marraskuuta 1958, Sheffield, Illinois – laulu, akustinen kitara, huuliharppu)
 Warner E. Hodges (s. 4. kesäkuuta 1959, Wurtzberg, Länsi-Saksa − soolokitara, laulu)
 Al Collins (s. Cleveland, Ohio - basso, laulu)
 Pontus Snibb (s. Ruotsi - rummut)

Diskografia 
 Reckless Country Soul EP (1982)
 Fervor EP (1983)
 Lost and Found (1985)
 Still Standing (1986)
 Thunder and Fire (1989)
 Are You Ready For The Country? (1992)
 A Blazing Grace (1995)
 Both Sides of the Line (1996)
 Clear Impetuous Morning (1996) aka "Self-sabotage"
 Reckless Country Soul (1998)
 Midnight Roads & Stages Seen (1998)
 Rock on Germany (2001)
 Wildfires and Misfires (2001)
 Still Standing (2002) - 1996 uudelleen julkaistu
 Lost And Found/Fervor (2008)
 Halcyon Times (2010)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset kotisivut

Yhdysvaltalaiset country rock -yhtyeet
Mustalaisnainen

Mustalaisnainen on suomalaisen taiteilijan Helene Schjerfbeckin öljyvärityö kankaalle vuodelta 1919. Kooltaan tämä työ on 66×55,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Nanny ja Yrjö Kauniston lahjoituskokoelmaan.

Helene Schjerfbeckin Mustalaisnainen on ekspressiivinen sisäänpäin kääntyneen ihmisen ahdistuksen ja epätoivon huuto. Mustalaisnaisessa ei ole oikeastaan muuta selvää asiaa kuin tämä. Maasävyin maalatussa teoksessa, jota Schjerfbeck väliin hankasi saadakseen siitä väriä pois, istuva nainen suojaa käsillään itseään ollakseen näkemättä ja kuulematta. Schjerfbeck käytti Mustalaisnainen- maalauksessa vain muutamaa toisiaan lähellä olevaa värisävyä tämän käpertyneen, aggressiivisesti itseensä vetäytyneen naisen kuvaamiseen. 

Vuosi 1919 oli Helene Schjerfbeckille itselleen vuosi, jolloin hän kävi läpi pettymyksen tunteitaan hyvän ystävän Einar Reuterin ilmoitettua yllättävästä kihlautumisestaan kesällä. Helene joutui syksyllä sydämensä takia joksikin aikaa  sairaalaan tuona vuonna. Hänen taiteensa synkkeni aiheiltaan ja sävyiltään noina aikoina selvästi. Mustalaisnaista on verrattu Edvard Munchin kuuluisaan maalaukseen Huuto. Aggressiivinen epätoivo ilmaistaan näissä kahdessa työssä vain täysin päinvastoin. Siinä missä Munchin hahmo ilmaisee pelkonsa ulos, Schjerfbeckin Mustalaisnainen vetäytyy. Hahmon olemus on paremminkin Munchin Melankolian (1906/1907) hahmon tapainen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Mustalaisnainen. 

 Ateneumin kokoelmat
 Suomalaiset maalaukset
Helene Schjerfbeckin maalaukset
Royals (kappale)

"Royals" on uusiseelantilaisen laulaja-lauluntekijä Lorden kappale hänen ensimmäiseltä äänitteeltään, The Love Club -EP:ltä. Hän julkaisi sen myös ensimmäisellä studioalbumillaan, Pure Heroinella. "Royals" julkaistiin 8. maaliskuuta 2013 hänen EP:nsä johdantosinglenä. Saman vuoden lopulla kappale listattiin yhdeksi vuoden parhaimmista kappaleista lukuisissa julkaisuissa, kuten Rolling Stonessa, Timessa ja Spinissä.

Kappaleen sanoittivat Lorde ja Joel Little puolessa tunnissa. Littlen mukaan "Royals" on "vastaus kaikkeen, mitä on popradiossa". Monet kriitikot yllättyivät kappaleen kokonaistuotannosta sekä "Royalsin" viestistä. Julkaisusta tuli kaupallinen menestys, joka sijoittui Billboard Hot 100 -listan kärkeen yhdeksäksi peräkkäiseksi viikoksi. Menestys oli samankaltaista monissa valtioissa, kuten Belgiassa, Irlannissa, Kanadassa, Britanniassa ja Uudessa-Seelannissa. Kappale sai lukuisia palkintoja monissa maissa, kuten Kanadassa, Uudessa-Seelannissa, Britanniassa ja Yhdysvalloissa.

Joel Kefali ohjasi kappaleelle kaksi musiikkivideota, joista toinen on kansainvälinen versio ja toinen taas Yhdysvaltoihin suunnattu versio. Molemmat sisältävät hidastettuja kohtauksia Lorden koulutovereiden elämästä. Lorde on esittänyt kappaleen lukuisissa tapahtumissa, kuten Late Night with Jimmy Fallonissa, The Ellen DeGeneres Show'ssa ja Uuden-Seelannin vuoden 2013 musiikkigaalassa. Kappaleen ovat coveroineet monet artistit, kuten Selena Gomez, Mayer Hawthorne sekä Pentatonix.

Lähteet

Vuoden 2013 kappaleet
Uusiseelantilaiset musiikkikappaleet
Grammy-palkitut kappaleet
Prosessi (termodynamiikka)

Prosessi tarkoittaa  termodynamiikassa tapahtumaa, jossa systeemin tila muuttuu. Prosesseissa systeemi voi vaihtaa lämpöä tai työtä ympäristön kanssa.

Prosessit jaotellaan sen mukaan, miten systeemin tila muuttuu niiden aikana.

Isobaarinen prosessi
Isobaaristen prosessien aikana systeemin paine pysyy vakiona.

Isokoorinen prosessi
Isokooristen prosessien aikana systeemin tilavuus pysyy vakiona.

Isoterminen prosessi
Isotermisen prosessin aikana prosessin lämpötila pysyy vakiona.

Adiabaattinen prosessi
Adiabaattisessa prosessissa systeemi ei vaihda lämpöä ympäristön kanssa.

Isentrooppinen prosessi
Isentrooppisessa prosessissa systeemin entropia ei muutu.

Isentalpinen prosessi 
Isentalpisessa prosessissa systeemin entalpia ei muutu.

Termodynamiikka