Miller-testi

Miller-testi on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden käyttämä testi, jolla selvitetään puheen tai ilmaisun sopivuus. Jos edellä mainitut todetaan säädyttömiksi (eng. obscene), niitä ei suojaa Yhdysvaltain perustuslain ensimmäinen lisäys ja ne voidaan kieltää.

Historia
Miller-testi kehitettiin vuonna 1973 oikeustapaukseen Miller v. California.  Testi koostuu kolmesta osasta:
Herättääkö teos tavallisen henkilön mielestä, hänen soveltaessa nykyaikaisia yhteisön standardeja, himoa,
Kuvaileeko tai havainnollistaako teos selvästi pahennusta herättävää seksuaalista käyttäytymistä sovellettavan osavaltion lain mukaan,
Puuttuuko teoksesta kokonaisuudessa vakava kirjallisuuden, taiteellinen, poliittinen tai tieteellinen arvo.

Teos on säädytön vain, jos se täyttää jokaiset kolme esitettyä vaatimusta.

Lainkäyttäjille monet asiat ovat tärkeitä. Yksi näistä on se, että testi antaa mahdollisuuden käsitellä yhteisön asettamia standardeja, kansallisten standardien sijaan. Se, mikä voisi loukata henkilöä New Yorkin Manhattanissa ei välttämättä loukkaa tavallista henkilöä Kansasin Manhattanissa. Asiaankuuluvaa yhteisöä ei ole kuitenkaan määritelty.

Toinen tärkeä testin ominaisuus on se, että se antaa "tavallisen" henkilön mielipiteen teoksen soveliaisuudesta sen sijaan, että kysyttäisiin kaikista herkimmiltä henkilöiltä. Jälkimmäistä käytettiin Englannista lähtöisin olevassa Hickin testissä.

Käytännössä, Miller testin mukaan, sukupuolielimiä ja seksuaalista kanssakäymistä esittävä pornografia ei ole ipso facto säädytöntä. Tapauksessa, joka sijoittui yhdelle Yhdysvaltojen konservatiivisimmista alueista, Utahiin, valamiehistöltä ei mennyt kauaa vapauttaa Larry Petermanin, Movie Buffs -videokaupan omistajan, syytteistä.

Kritiikki

Löysemmät standardit johtavat suurempaan sensuuriin
tuomari Douglasin mukaan, vaatimalla "vakavuutta" teokselta, testi tekee helpoksi puheen ja ilmaisun hiljentämisen. Käytännössä tämä on kuitenkin erittäin vaikeaa. Monet pornografiset teokset on onnistuneesti argumentoitu sisältävän jonkin verran taiteellista arvoa, erityisesti National Endowment for the Arts -järjestön kautta.

Määritelmän ongelma
Kriitikot väittävät, että säädyttömyyden määritelmä on paradoksaalinen, mielivaltainen ja subketiivinen. Tämän vuoksi se on tyhjä sisällöltään (eng. void for vagueness) ja täten mahdoton valvoa ja laillisesti arveluttava.

Toimivallan ongelma internet-ajalla
Internetin tulo on tehnyt "yhteisön standardien" arvioinnista vaikean. Erityisesti vaikeaa on määrittää lakien toimivalta, sillä www-palvelimelle julkaistun teoksen voi lukea missä tahansa. Tapauksessa en:United States of America v. Extreme Assosciates, pornografian jakajan Pohjois-Hollywoodissa tuomittiin syylliseksi Pennsylvanian yhteisön standardien mukaan. Päätöksen tehnyt United States Court of Appeals for the Third Circuit (vast. Suomen hovioikeus) perusti määräyksensä siihen, että materiaali oli saatavilla sen toimivallan alueella. Tapauksessa en:United States v. Kilbride, The United States Court of Appeals for the Ninth Circuit perusteli, että internetin tapauksessa tulisi käyttää "kansallisia yhteisön standardeja" paikallisten sijaan, mutta tätä ei ole käytännössä ylläpidetty.

Lähteet

Yhdysvaltain laki