joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Eero Saksman

Eero Antti Saksman (s. 15. helmikuuta 1962 Kiuruvesi) on suomalainen matemaatikko ja filosofian tohtori. Hän työskentelee Helsingin yliopiston matematiikan professorina.

Saksman tuli ylioppilaaksi Kiuruveden lukiosta (1981). Hän opiskeli Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatiksi (1987), lisensiaatiksi (1988) ja tohtoriksi (1994). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1994) oli otsikoitu Weak compactness and weak essential spectra of elementary operators. Hän on ollut Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 1995. 

Hän työskenteli Helsingin yliopiston opetus- ja tutkimustehtävissä (1986–1995), Suomen Akatemian nuorempana ja vanhempana tutkijana useaan otteeseen (1995–2000), Jyväskylän yliopiston matematiikan yliassistenttina (1996–1997) ja Helsingin yliopiston matematiikan assistenttina (1998–2001). Ennen nykyistä professuuriaan Helsingissä (2007–) hän toimi Tampereen teknillisen yliopiston soveltavan matematiikan professorina (2001–2002) ja Jyväskylän yliopiston matematiikan professorina (2002–2007). Jyväskylän vuosinaan hän myös kävi Lundin yliopistossa vierailevana professorina (2005). Nyttemmin Saksman on työtovereineen osallistunut esimerkiksi Suomen Akatemian rahoittamaan Analyysin ja dynamiikan -huippututkimushankkeeseen (2014–2019).

Saksman on sivutoimenaan tai luottamustehtävänään toiminut muun muassa Ylioppilastutkintolautakunnan apujäsenenä (useita vuosia 1996–) ja Suomen matemaattisen yhdistyksen puheenjohtajana. Hän on saanut Nevanlinna-väitöskirjapalkinnon (1994) ja Suomalaisen Tiedeakatemian Väisälän palkinnon (2007). Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen hän on ollut vuodesta 2007. 

Saksmanin puoliso on kirjailija Katri Tapola (1996–).

Lähteet

Aiheesta muualla
Google Scholar -haku "Eero Saksman"  (scholar.google.com)

Suomalaiset matemaatikot
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Jyväskylän yliopiston professorit
Tampereen teknillisen yliopiston professorit
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Dominic Sherwood

Dominic Anthony Sherwood (s. 6. helmikuuta 1990 Kent, Englanti) on englantilainen näyttelijä ja malli. Hän on tunnettu roolistaan Christian Ozerana sarjasta Vampire Academy. Lisäksi hän on tunnettu Jace Waylandina sarjasta Shadowhunters.Hänen toinen silmä on puoliksi sininen ja ruskea

Aiheesta muualla 

Elävät henkilöt
Vuonna 1990 syntyneet
Englantilaiset näyttelijät
Lisa Manobal

Lalisa Manobal, joskus myös Manoban (, s. 27. maaliskuuta 1997 Buriram, Thaimaa) on thaimaalainen laulaja. Hän kuuluu tyttöbändiin Blackpink. Hän käyttää tavallisessa arkielämässään nimeä Lisa tai Lalisa.

Guinnessin ennätysten kirjan mukaan hän on tehnyt soolodebyytillään maailmaennätyksen 24 tunnin aikana kertyneissä musiikkivideon katseluissa YouTube-palvelussa.

Diskografia

Albumit

Singlet 
 Money (2021)
 Sg (2021)

Filmografia

Televisiosarjat
 2018 - Blackpink House
 2018 - Real Men 3

Verkko
 2016 - YG Future Strategy Office

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Blackpink
Thaimaalaiset laulajat
Thaimaalaiset näyttelijät
Eteläkorealaiset laulajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Reiwa-kausi

Reiwa-kausi () on Japanissa meneillään oleva aikakausi. Se alkoi 1. toukokuuta 2019, kun maan keisariksi nousi Naruhito edellisen keisarin Akihiton luovuttua vallasta. Samalla päättyi Reiwaa edeltänyt Heisei-kausi. Toukokuun 1. päivästä lähtien alkoi siis Reiwa 1 () eli kirjaimellisesti "1. Reiwa-vuosi".

Gregoriaanisen kalenterin vuosiluvun muuttaminen Reiwa-vuodeksi tapahtuu vähentämällä kuluvasta vuosiluvusta 2018. Tulos on kuluva Reiwa-vuosi: 

Kauden nimi muodostuu kanji-merkeistä 令 rei ('komento', 'järjestys', 'hyvä', 'kaunis') ja 和 wa ('harmonia', 'rauha'). Yhdessä ne tarkoittavat suurin piirtein "kaunis harmonia". Ensimmäisen merkin lopullisen merkityksen kauden nimessä valitsi Shinzo Aben hallitus, sillä komentoon tai järjestykseen viittaava merkitys koettiin liian autoritääriseksi..

Perinteisesti kausien nimiin käytetyt merkit on otettu klassisista kiinalaisista kirjallisuudesta, mutta Reiwan kohdalla merkit tulevat ensimmäistä kertaa ikinä kotoperäisestä Man’yōshū-runoista.

Lähteet 

Japanin historia
Japanin aikakaudet
Will Hughes

Will Hughes (s. 17. huhtikuuta 1995) on englantilainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on vuodesta 2021 edustanut Valioliigassa pelaavaa Crystal Palacea.

Hughes edusti vuoteen 2017 saakka Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Derby Countya. Tämän jälkeen hän pelasi Watfordissa kolmen kauden aikana Valioliigassa 76 ottelua, joissa hän teki viisi maalia, ja kaudella 2020–2021 mestaruussarjassa 30 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Kesällä 2021 hän siirtyi Evertoniin.

Hughes on pelannut Englannin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa kuusi ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hänen tilillään on 23 maaottelua ja kaksi maalia. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän on pelannut kahdessa ottelussa vuoden 2015 lopputurnauksessa ja samoin kahdessa ottelussa vuonna 2017.

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Abdoulaye Doucouré

Abdoulaye Doucouré (s. 1. tammikuuta 1993) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on vuodesta 2020 edustanut Englannin Valioliigassa pelaavaa Evertonia.

Doucouré nousi Ranskan liigassa pelaavaan Rennesin edustusjoukkueeseen kaudella 2012–2013. Hän siirtyi helmikuussa 2016 englantilaisseura Watfordiin mutta pelasi ensimmäiset puoli vuotta lainassa espanjalaisseura Granadassa. Hän pelasi Watfordissa neljällä Valioliiga-kaudellaan yhteensä 128 liigaottelua ja teki niissä 17 maalia.

Doucouré on pelannut Ranskan nuorten maajoukkueissa eri ikäluokissa yhteensä 35 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.

Lähteet 

Ranskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
BattleTech (videopeli)

BattleTech on Harebrained Schemesin kehittämä ja Paradox Interactiven julkaisema vuoropohjainen strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna  Linuxille, Mac OS X:lle ja Windowsille.

Peli perustuu BattleTech-tuotesarjaan. Pelin kehittäneen Harebrained Schemesin perustaja Jordan Weisman on myös tuotesarjaan kuuluvien MechWarrior-pelien suunnittelija.

Pelaaminen 
Peli käyttää hyödyksi sarjan 30-vuotiasta taustatarinaa ja vastustajien voittaminen voi olla haastavaa.

Vastaanotto 
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7/10.

Peli on saanut V2.fi:n arvostelussa arvosanaksi 4,5 tähteä viidestä.

Peli on saanut PC Gamerin arvostelussa arvosanaksi 85%.

Lisäosat

Ääninäyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Pelin kotisivut 

Vuoden 2018 videopelit
Vuoropohjaiset strategiapelit
Linux-pelit
Mac OS -pelit
Windows-pelit
Hermunen

Hermunen tarkoittaa seuraavia asioita.

Sukunimi 
Se on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Anna-Kaisa Hermunen (o.s. Hänninen) (1948–2019), toimittaja
Mauno Hermunen (s. 1988), supermotokuljettaja

Kylä 
 Hermunen, kylä Luumäellä sen keskustaajaman luoteispuolella
 Hermunen, kylä Luumäen sen keskustaajaman eteläpuolella

Järvi 
 Hermunen, järvi Kouvolassa Repoveden kansallispuistossa
 Hermusenjärvi, järvi Luoteis-Luumäellä Hermusen kylässä
 Hermusenjärvi, järvi Etelä-Luumäellä Hermusen kylässä
Syanokobalamiini

Syanokobalamiini on yleisin lisäravintoaineisiin lisätty B12-vitamiini. Sitä ei juuri ole luonnossa. Suurin osa Suomen markkinoiden B12-vitamiinituotteista on juurikin syanokobalamiinimuodossa.

Syanokobalamiini muuntuu kehossa osittain metyylikobalamiiniksi (C63H91CoN13O14P).

Syanokobalamiinin kemiallinen kaava on C63H88CoN14O14P, moolimassa 1355,388 g/mol ja CAS-numero 68-19-9. Syanokobalamiinin anatomis-terapeuttis-kemiallinen lääkeluokituksen tunniste eli ATC-luokitus on B03BA01.

Lähteet

Aiheesta muualla 
PubChem: Cyanocobalamin 
Human Metabolome Database: Cyanocobalamin 
Food Component Database (FooDB): Cyanocobalamin 
DrugBank: Vitamin B12 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Cyanocobalamin 
ChemBlink: Cyanocobalamin 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Cyanocobalamin 

Vitamiinit
Fernando Colón

Fernando Colón (24. elokuuta 1488, Córdoba, Espanja – 12. heinäkuuta 1539, Espanja) oli Kristoffer Kolumbuksen poika, joka tuli kuuluisaksi kirjastostaan. 

Colón  eli melkein koko elämänsä Córdobassa Espanjassa. Hänen vanhempansa Kristoffer Kolumbus ja Beatriz Enríquez de Arana eivät olleet naimisissa. Hänen äitinsä oli Fernandolle läheinen ja luotti tähän paljon. Kristoffer Kolumbus matkusteli paljon ja sen takia hänestä tuli Fernandolle etäinen. Hänellä oli myös puoliveli Diego (1479–1526), joka ei ollut läheinen Fernandon kanssa, koska hän oli tätä paljon vanhempi ja hän lähti sotaan, kun oli nuori. Fernandolla ei ollut muita ystäviä, kuin hänen äitinsä johtuen hänen ujoudesta, joka katosi myöhemmin kun hän oli 14 vuotta, kun hänen isänsä kuoli. Hän sai siitä innoituksen tehdä kuolemasta kertovan maalauksen. Monen mielestä se oli ikävä maalaus,eikä siksi saanut paljoa huomiota. Ajan myötä siitä tuli todella suosittu. Hän julkaisi myöhemmin kirjojakin joista tuli todella kuuluisia. Hän kuoli astmaan 12. heinäkuuta 1539 Sevillassa, Espanjassa. Hän oli kuollessaan vain 50-vuotias.

Vuosien 1509 ja 1539 välisenä aikana Colón matkusteli Euroopassa, osti kirjoja ja kokosi lopulta yhden Euroopan suurimmista yksityisistä kirjastoista. Siihen kuului 15 000-20 000 teosta. Vuodesta 1552 kokoelman jäljellä olevaa osaa on säilytetty Sevillan katedraalissa. Kirjoista on jäljellä noin neljännes. Alkuperäinen kirjaluettelo löytyi vuonna 2019.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 The story of Christopher Columbus’s son, the ultimate completist Washington Post

Vuonna 1488 syntyneet
Vuonna 1539 kuolleet
Espanjalaiset kirjailijat
Espanjalaiset taidemaalarit
Kirjastonhoitajat
Siikajärvi (Espoo ja Kirkkonummi)

Siikajärvi on kirkasvetinen ja humuspitoinen järvi läntisellä Uudellamaalla Espoon, Kirkkonummen ja Vihdin rajalla. Kolmen kunnan rajapyykki sijaitsee järven keskiosan pienellä saarella.

Espoon osalta Siikajärvi sijaitsee saman nimisessä harvaanasutussa kaupunginosassa. Järven lounaisosa kuuluu Kirkkonummeen, Vihtiin kuuluu pieni alue edellä mainitun saaren länsipuolella.

Siikajärven kasvillisuus on niukkaa ja se koostuu pääosin ilmaversoiskasvillisuudesta. Kalalajeista edustettuina ovat muun muassa ahven ja hauki sekä siika istutettuna.

Siikajärven ympäristössä on useita pieniä järviä ja lampia, kuten Heinäslampi idässä ja Kolmuslampi pohjoisessa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee runsaan kilometrin Siikajärvestä itään. Turunväylä kulkee Siikajärven eteläpuolitse. Veikkolan taajama sijaitsee kolmisen kilometriä Siikajärvestä länteen.

Ensimmäiset asiakirjamaininnat Siikajärvestä ovat 1700-luvun puolivälistä. Järvestä on käytetty muun muassa nimeä Sikjärvi Träsk, mutta sillä ei ole koskaan ollut virallista ruotsinkielistä nimeä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Hagerlund.net: Espoon uimarannat: Siikajärvi

Espoon järvet
Kirkkonummen järvet
Vihdin järvet
Mankinjoen vesistö
Siikajärvi
Kesäleiri

Kesäleiri () on yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1983. Sen on ohjannut ja käsikirjoittanut Robert Hiltzik. Mike Kellin näytteli elokuvassa yhden viimeisistä rooleistaan ja hän kuoli ennen elokuvan ensi-iltaa. Myös näyttelijä James Earl Jonesin isä Robert Earl Jones esiintyy lyhyessä roolissa.

Elokuva on yksi Perjantai 13. -elokuvan suosion vanavedessä syntyneistä slasherelokuvista, ja sitä onkin verrattu paljon Perjantai 13. -elokuvaan juonellisten ja asetelmallisten seikkojen takia, tosin Kesäleiri on siinä määrin poikkeus, että elokuvassa nuorien rooleissa on käytetty senikäisiä näyttelijöitä, kun taas monissa saman tyylilajin edustajissa ollaan usein nähty ikäistään paljon vanhempia näyttelijöitä. Kesäleiri nautti myös kulttimaineesta erityisesti leffan kuuluisan loppukohtauksen vuoksi.

Juoni 
Elokuva alkaa vuodesta 1975, jolloin John Baker lähti miesystävänsä Lennyn ja kahden lapsensa Angelan ja Peterin kanssa veneilemään järvelle lähellä Arawak-leiriä. Johnin ja lasten ollessa vedessä he joutuvat nuorten ohjaaman moottoriveneen yliajamiksi, mistä vain toinen lapsista jää henkiin. Kahdeksan vuotta tapauksen jälkeen Angela asustaa Martha-tätinsä ja serkkunsa Rickyn luona. Nuoret ovat lähdössä kesäksi Arawakiin leireilemään, vaikka vaitonainen Angela ei osoita innostusta kesäleiriä kohtaan. Perillä leirillä Angela joutuu muun muassa tekemisiin välittömästi hänen kiusaajikseen ryhtyvien Judin ja Megin sekä lapsia himoitsevan pedofiilikokin kanssa. Pian leirillä alkaa tapahtua mystisiä tapaturmia ja raakoja murhia, joiden kohteiksi joutuvat sekä leirin henkilökunta että leiriläiset.

Näyttelijät

Jatko-osat 
Elokuvalle on virallisesti julkaistu kolme jatko-osaa: Sleepaway Camp II: Unhappy Campers ja Sleepaway Camp III: Teenage Wasteland, joissa näytteli pääosassa rockmuusikko Bruce Springsteenin nuorempi sisar Pamela Springsteen, sekä Return to Sleepaway Camp, jonka ohjauksesta vastasi ensimmäisen elokuvan tapaan Robert Hiltzik. Teenage Wastelandin jälkeen piti myös tulla Sleepaway Camp IV: The Survivor, mutta se ei koskaan valmistunut lopullisessa muodossaan. Kaikesta huolimatta keskeneräinen elokuva julkaistiin vuonna 2012 DVD:nä.

Lähteet 

Vuoden 1983 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat
Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat
Slasher-elokuvat
Silent Service

Silent Service: The Submarine Simulation (lyhyesti Silent Service) on MicroProsen kehittämä ja julkaisema sukellusvene-aiheinen simulaatiopeli. Peli on julkaistu vuonna  Apple II:lle ja useille muille alustoille.

Pelille on julkaistu seuraaja Silent Service II.

Vastaanotto 
Pelin Commodore 64 -versio on saanut arvosanaksi 88% Zzap!64 -lehden arvostelussa.

Palkinnot 
Peli on saanut Game Manufacturers Associationin palkinnon parhaana seikkailupelinä ().

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Vuoden 1985 videopelit
MicroProsen videopelit
Amiga-pelit
Amstrad CPC -pelit
Apple II -pelit
Atarin 8-bittisten kotitietokoneiden pelit
Atari ST -pelit
Commodore 64 -pelit
DOS-pelit
Nintendo Entertainment System -pelit
NEC PC-9801 -pelit
Thomson MO -pelit
Thomson TO -pelit
ZX Spectrum -pelit
Mike Kellin

Myron "Mike" Kellin (26. huhtikuuta 1922 Hartford, Connecticut – 26. elokuuta 1983 Nyack, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Kellin oli tunnettu muun muassa elokuvista Seikkailija Rio Grandesta (The Wonderful Country, 1959), Armeijan hassuin laiva (The Wackiest Ship in the Army, 1960), Bostonin kuristaja (The Boston Strangler, 1968) ja The Jazz Singer – tie tähtiin (The Jazz Singer, 1980).

Kellin syntyi 26. huhtikuuta 1922 Connecticutin Hartfordissa Samuel ja Sophia Kellinille, jotka olivat venäjänjuutalaisia maahanmuuttajia. Miken nuorempi sisar Shirley kuoli 16-vuotiaana Hartfordin sirkuksen tulipalossa vuonna 1944. Kellin oli elämänsä aikana kahdesti naimisissa, mutta yhtään biologisia lapsia hänellä ei ollut vaan yksi adoptiotytär.

Kellin kuoli keuhkosyöpään 26. elokuuta 1983 New Yorkin Nyackissa 61-vuotiaana. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi slasherkauhuelokuva Kesäleiri (Sleepaway Camp, 1983).

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 1983 kuolleet
Ruisjauho

Ruisjauho on rukiin jyvistä valmistettua harmahtavaa täysjyväjauhoa, joka on karkeusasteeltaan joko melko hienoa tai karkeaa. Jauho soveltuu sellaisenaan taikinajuurella hapatetun ruisleivän valmistukseen, mutta sitkoltaan heikkona se ei sovi leivinhiivalla kohotettavaan taikinaan, vaan leipoutuvuutta on leivinhiivaa käytettäessä parannettava lisäämällä sekaan vehnäjauhoja. Perinteisesti taikinajuurella leivottavaan leipään sen sijaan ei lisätä tavallista leivinhiivaa, koska taikinajuuren hiivat kohottavat taikinan. Tällöin ruisjauhoon ei ole tarpeen sekoittaa vehnäjauhoa. Sekaleivissä ruisjauho on yhtenä ainesosana muiden jauhojen ohessa.

Ruisjauholajeja ovat
 Täysjyväruisjauhoa käytetään leipien raaka-aineena muiden jauhojen sekaan lisättynä sekä puuron ja karjalanpiirakoiden kuoren valmistukseen. Sen avulla voidaan myös leivittää esimerkiksi kalaa.
 Ruissihtijauhon eli sihtiruisjauhon jauhatuksessa osa kuoriaineksesta seulotaan pois, jolloin muodostuu tavallista ruisjauhoa vaaleampaa ja hienojakoisempaa jauhoa. Sitä käytetään yksinään tai täysjyväjauhoon ja vehnäjauhoon sekoitettuna erityisesti ruokaleipiin, sämpylöihin, karjalanpiirakoiden ja myös makeiden piirakoiden kuoriin sekä kääretorttuihin ja piparkakkuihin.
 Ruislestyjauho on rukiin jyvistä saatavaa vaaleaa ydinjauhoa, jossa ei ole mukana leseitä. Sitä käytetään pääasiassa leipomoissa ruokaleipiin ja piirakoihin täysjyväjauhojen ohella tai sijasta.
 Ruispuurojauho on rouhemaista ainesta sisältävää karkeaa täysjyväjauhoa, jota käytetään sellaisenaan puuroon ja muiden jauhojen lisänä leipiin ja sämpylöihin. Se muistuttaa kotitarvemyllyssä jauhettua uutispuurojauhoa uuden sadon viljasta keitettäviin puuroihin.
 Riihiruisjauho on kevyesti savustettua ruisjauhoa.

Muita ruistuotteita ovat
 Ruishiutaleet on valmistettu täysjyvistä esikypsentämällä ja litistämällä. Näitä ruskeanharmaita hiutaleita käytetään ruispuuroon ja mysliin sekä muiden jauhojen kanssa leipiin ja leivonnaisiin.
 Ruisleseet valmistetaan erottamalla jyvän kuorikerrokset ennen jauhatusta. Näitä runsaasti kuitua, kivennäisaineita ja vitamiineja sisältäviä jyvän osia käytetään puuroihin, velleihin ja leipiin jauhojen joukkoon sekoitettuina.
 Ruismaltaat on valmistettu idättämällä ja kuivattamalla sekä tarvittaessa jauhamalla rukiin jyviä. 
 Ruisrouhe on jyvien uloimmista osista rouhittu karkea tuote, jota käytetään taikinoihin ja puuroihin sekä myös ripoteltuna jogurtin tai viilin päällä. Siinä on kuitua 20 %.

Lähteet

Viitteet

Viljatuotteet
Ruoka-ainekset
Peter Hästö

Peter Alexander Hästö (s. 15. huhtikuuta 1978 Espoo) on suomalainen matemaatikko. Hän työskentelee Turun yliopiston matematiikan professorina alan opettajakoulutuksen parissa ja samalla osa-aikaisena Oulun yliopiston matematiikan professorina samasta aihepiiristä.

Hästö tuli ylioppilaaksi 1997 (Mattlidens gymnasium, IB-linja). Hän opiskeli matematiikkaa Helsingin yliopistossa, josta valmistui ripeästi luonnontieteen kandidaatiksi (1998) ja filosofian maisteriksi (1999). Hän jatkoi filosofian lisensiaatiksi (2002), psykologian kandidaatiksi (2002) ja filosofian tohtoriksi (2003). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2003) oli otsikoitu The Apollonian metric and bilipschitz mappings. Sittemmin hän on opiskellut maisteriksi Cambridgen yliopiston kasvatustieteen tiedekunnasta ja opiskelee myös oikeustiedettä Itä-Suomen yliopistossa.

Työurallaan Hästö oli Helsingin yliopiston tutkijakoulutettava vuosina 1999–2003, josta ajasta hän opiskeli matematiikkaa Itävallassa Wienin yliopistossa (1999–2000) ja psykologiaa Espanjassa (Univ. Autònoma de Barcelona). Hän oli postdoc-tutkijana Michiganin yliopistossa (Gehring Post doc Fellow, 2003–2004) Yhdysvalloissa ja  Norjan teknis-luonnontieteellisessä yliopistossa Trondheimissä (2004–2005). Sitten seurasi tutkijatohtorin tehtävä (2005). Vuodesta 2006 hän on ollut Oulun yliopiston professori, jossa toimessa hän on ollut osatoimisesti vastaanotettuaan professuurin Turun yliopistossa kesällä 2014.

Hästö on toiminut esimerkiksi Ylioppilastutkintolautakunnan jäsenenä. 

Tunnustuksena työstään Hästölle on myönnetty Suomalaisen Tiedeakatemian Väisälän palkinto (2010).

Lähteet

Aiheesta muualla
 Peter Hästön Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)

Suomalaiset matemaatikot
Suomalaiset professorit
Oulun yliopiston professorit
Turun yliopiston professorit
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Otso Ovaskainen

Otso Tapio Ovaskainen (s. 1970) on suomalainen matemaatikko ja tekniikan tohtori. Hän työskentelee Helsingin yliopiston matemaattisen ekologian professorina (vuodesta 2009). Ovaskaisen tutkimushankkeet ovat kehitelleet uusia kenttätutkimuksen ja tilastollisen analyysin menetelmiä ekologian tutkimukseen ja seurantaan. Menetelmiä on voitu sovaltaa maailmanlaajuisesti, joten hän on matemaatikkona on päässyt osallistumaan tutkimusmatkoille esimerkiksi Madagaskarin sademetsiin ja Grönlantiin.

Ovaskainen valmistui Teknillisestä korkeakoulusta tekniikan tohtoriksi matematiikan alalta vuonna 1998. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1998) oli otsikoitu Asymptotic and Adaptive Approaches to Thin Body Problems in Elasticity. Työn ohjaaja oli Juhani Pitkäranta.

Väitöskirjansa jälkeen hän sattumalta kuuli Ilkka Hanskin tutkimustyöstä. Varsin nopeasti Hanskin metapopulaatiobiologian tutkimusryhmästä löytyi postdoc-tutkijan paikka. Hän vieraili lukuvuoden 2001–2002 Cambridgen yliopistossa ja perusti Helsingin yliopiston Metapopulaatiobiologian tutkimuskeskukseen oman matemaattisen biologian tutkimusryhmän. Vuonna 2008 hän sai ryhmälleen merkittävän tutkimusrahoituksen Euroopan tutkimusneuvostolta (ERC).
Hän on ollut Metapopulaatiobiologian huippututkimusyksikön johtava tutkija vuodesta 2006 ja johtaja vuodesta 2015. Helsingin yliopiston professuurin ohella Ovaskainen on ollut norjalaisen huippuyksikön vieraileva professori vuodesta 2014. 

Monia Ovaskaisen yksin tai yhdessä työtoveriensa toteuttamia tutkimuksia on ilmestynyt ekologian ja luonnontieteen arvostetuimmissa tiedejulkaisuissa (mukaan luettuna Nature, Science, PNAS).
 
Hänen saamiin tunnustuksiin lukeutuu Suomen Akatemian myöntämä Akatemiapalkinto tieteellisestä rohkeudesta (2009) ja Suomalaisen Tiedeakatemian Väisälän palkinto (2018). Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Ovaskainen on ollut vuodesta 2013.

Lähteet

Aiheesta muualla
Otso Ovaskaisen Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)

Suomalaiset matemaatikot
Suomalaiset insinöörit
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Ludwig Bohnstedt

Ludwig Bohnstedt (27. lokakuuta 1822 Pietari, Venäjä – 3. tammikuuta 1885 Gotha, Saksa) oli pietarinsaksalainen arkkitehti, joka vaikutti Pietarissa ja myöhemmin Saksassa. Hän on suunnitellut myös Suomen Pankin talon Helsingissä.

Elämä ja suunnittelutyöt
Bohnstedtin isä oli muuttanut Pietariin Saksan Stralsundista. Bohnstedt kävi koulunsa Pietarissa ja opiskeli vuosina 1839–1841 Berliinin yliopistossa ensin filosofiaa ja sitten arkkitehtuuria. Oltuaan Italiassa Bohnstedt palasi synnyinkaupunkiinsa Pietariin ja työskenteli siellä arkkitehtina vuosina 1843–1863. Pietarin taideakatemia myönsi hänelle akateemikon arvon vuonna 1846 ja professorin arvon vuonna 1858, ja lisäksi hän sai hovineuvoksen arvonimen. Bohnstedt suunnitteli 1850-luvun alkupuolella suuriruhtinatar Jelena Pavlovnan tilauksesta lisärakennuksia Oranienbaumin palatsiin. Muita Bohnstedtin Pietarin-vuosinaan suunnittelemia rakennuksia ovat muun muassa Jusupovin kaupunkitalo Liteinyi prospektilla (1852–1858) ja Riian saksalainen teatteri (1860–1863), nykyinen Latvian kansallisooppera. Viimeksi mainittu paloi vuonna 1882, mutta Bohnstedt oli mukana myös sen uudelleenrakentamisessa.

Bohnstedt asui vuodesta 1863 Saksan Gothassa, jossa hän toimi kaupungin rakennustoimen asiantuntijavirassa. Tämän kauden huomattavia suunnittelutöitä ovat kirjailija Fritz Reuterin yksityishuvila Eisenachissa ja useat pankkitalot Gothassa. Bohnstedt sai mainetta osallistumalla ahkerasti kansainvälisiin suunnittelukilpailuihin. Hän voitti vuonna 1872 kilpailun Berliinin valtiopäivätalosta, mutta hankkeen lykkäytymisen vuoksi hänen kehuttu suunnitelmansa ei lopulta toteutunut eikä hän menestynyt vuoden 1882 uusintakilpailussa. Hänen toteutuneita kilpailuehdotuksiaan ovat pyhiinvaelluskirkko Portugalissa ja 1878–1883 rakennettu Suomen Pankki Helsingissä. Bohnstedt osallistui myös Helsingin Kirurgisen sairaalan suunnittelukilpailuun ja rakennuksen lopulta suunnitellut F. A. Sjöström käytti hänen ehdotustaan pohjana sairaalan yhden paviljongin piirustuksissa.

Bohnstedtin arkkitehtuuri edustaa eri kertaustyylejä, pääosin saksalaista pyörökaarityyliä ja uusrenessanssia mutta myös esimerkiksi uusgotiikkaa, uusbarokkia ja uusbysanttilaista tyyliä. Hänet valittiin vuonna 1874 Berliinin taideakatemian jäseneksi. Bohnstedtin oppilaisiin Pietarissa kuului Viktor Schröter.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Saksalaiset arkkitehdit
Venäläiset arkkitehdit
Vuonna 1822 syntyneet
Vuonna 1885 kuolleet
Palava rakkaus (elokuva)

Palava rakkaus on Kirsti Petäjäniemen ohjaama suomalais-virolainen televisioelokuva vuodelta 1997. Sen aiheena on diplomaatti Oskar Kallaksen ja kirjailija Aino Kallaksen vaiheikas rakkaustarina.

Palava rakkaus on tyylilajiltaan epookkidraama: sen aikakautena on 1900-luvun alkupuolisko sotineen ja muine levottomuuksineen.

Juoni 
Alussa Aino Krohn ja Oskar Kallas menevät naimisiin, ja nuorikko muuttaa miehensä mukana Viroon. Avioliitto alkaa onnellisena, pariskunta saa lapsia, joista tosin yksi kuolee vauvana. Aino tasapainoilee kirjailijan ja kotiäidin roolien välillä. Oskar puolestaan tekee uraa yliopistossa ja myöhemmin hän saa paikan Postimees-lehden toimittajana, jolloin perhe muuttaa Tarttoon. Rakkaus alkaa säröillä, ja lopulta Aino pakenee avioliittoaan Helsinkiin. Hänellä on romanssi runoilija Eino Leinon kanssa, mutta Krohnin suku puuttuu asiaan, ja tekee lopun romanssista. Oskar saa paikan Viron Lontoon suurlähettiläänä, ja Kallasten liitto saa Englannissa uutta nostetta. Kesiään he viettävät Virossa.

Neuvostoliitto miehittää Viron toisen maailmansodan aikana, mikä merkitsee Viron itsenäisyyden keskeytymistä vuosikymmeniksi ja maan luisumista kommunistidiktatuuriin. Kallasten poika ja tytär kuolevat. Aino ja Oskar pakenevat Tukholmaan, missä Oskar kuolee pian sodan päätyttyä.

Julkaisut 
Palava rakkaus sai ensi-iltansa Yleisradio TV1:n Kotikatsomossa loppuvuodesta 1997. Elokuva julkaistiin Yle Areenassa lokakuussa 2018.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
Yle Areena: Palava rakkaus

Suomalaiset televisioelokuvat
Vuoden 1997 suomalaiset elokuvat
Lily

Lily on englantilainen naisen etunimi, joka johtuu liljaa tarkoittavasta englannin kielen sanasta lily. Nimestä on englanninkielisissä maissakin käytössä myös monia muunnelmia kuten Lilian, Liliana ja Lilly. Nimen suomenkielinen vastine on Lilja.

Nimi Lily on jonkin verran käytössä Suomessakin ja on viime vuosikymmeninä yleistynyt. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan se on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 770 henkilölle, joista yli puolet on syntynyt 2010-luvulla. Vuodesta 2020 lähtien Lilyn nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 20. toukokuuta.

Tunnettuja Lily-nimisiä 

 Lily Allen (s. 1985), englantilainen poplaulaja, lauluntekijä ja näyttelijä
 Lily Carlstedt, Lily Kelsby (1926–2002), tanskalainen keihäänheittäjä
 Lily Cole (s. 1988), brittiläinen huippumalli ja näyttelijä
 Lily Collins (s. 1989), brittiläis-yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
 Lily-Rose Depp (s. 1999), ranskalais-yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
 Lily Hanson (s. 1983), yhdysvaltalainen kirjailija ja koomikko
 Lily James, oik. 'Lily Thomson (s. 1989), englantilainen näyttelijä
 Lily Kronberger (1890–1974), unkarilainen taitoluistelija
 Lily Leino, amerikansuomalainen toimittaja ja kääntäjä
 Lily Loveless (s. 1990), englantilainen näyttelijä
 Lily Luik (s. 1985), virolainen kestävyysjuoksija, Leila ja Liina Luikin kolmoissisar
 Lily Owsley (s. 1994), brittiläinen maahockeypelaaja
 Lily Parr (1905–1978), englantilainen jalkapalloilija
 Lily Pons (1898–1976), ranskalais-yhdysvaltalainen koloratuurisopraano
 Lily-Marlene Puusepp (s. 1983), suomalainen harpisti
 Lily Rabe (s. 1982), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Lily Saxén (1861–1927), suomenruotsalainen runoilija
 Lily Tomlin (s. 1939), yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä
 Lily Weiding (1924–2021), tanskalainen näyttelijä

 Lily sukunimenä 

 Morgan Lily (s. 2000), yhdysvaltalainen näyttelijä

 Kuvitteellisia Lily-nimisiä 

 Lily Aldrin, lastentarhanopettaja tv-sarjassa Ensisilmäyksellä Lily Potter, o.s. Evans, Harry Potterin äiti J. K. Rowlingin kirjasarjassa Harry Potter Lily Luna Potter, Harry Potterin ja Ginny Weasleyn tytär sarjan jatko-osassa Harry Potter ja kirottu lapsi''

Nimen muita merkityksiä 

 Lily, Trendi-lehden verkkoyhteisö

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet
Bodyguard – Henkivartija

Bodyguard – Henkivartija (Bodyguard) on brittiläinen jännityssarja, jonka on luonut Jed Mercurio. Kuusiosaisen sarjan pääosissa ovat Richard Madden ja Keeley Hawes. Se kertoo Suur-Lontoon poliisitoimessa työskentelevästä ylikonstaapeli David Buddista, joka määrätään sisäministeri Julia Montaguen henkivartijaksi.

Bodyguardia alettiin esittää BBC:llä 26. elokuuta 2018. Se oli kanavan katsotuin draamasarja yli kymmeneen vuoteen. Sarjan kansainvälisestä levityksestä vastaa Netflix. Suomessa sarjan on esittänyt Yle.

Rooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla
 

2010-luvun televisiosarjat
Brittiläiset rikossarjat
BBC:n televisio-ohjelmat
Ang Probinsyano

Ang Probinsyano on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Coco Martin.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut
 

Filippiiniläiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Toimintasarjat
ABS-CBN:n draamasarjat
Saproksyyli

Saproksyyli on organismi, joka käyttää elinkiertonsa aikana vioittunutta tai lahoavaa puuta. Saproksyylilajit saattavat olla täysin riippuvaisia lahoavasta puuaineksesta ja siinä esiintyvistä muista eliöistä, tai vaihtoehtoisesti ne kykenevät hyödyntämään myös muita resursseja. Saproksyylien tarkempi luokittelu perustuu niiden käyttämien ravinto- ja mikrohabitaattiresurssien analyysiin. Saproksyylit kuuluvat kuluttajiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Ekologia
Bnei Sakhnin FC

Bnei Sakhnin Football Club () on jalkapalloseura Sakhninin kaupungista. Seura pelasi kaudella 2018–19 Israelin pääsarjassa Ligat ha’Alissa. Sakhnin on voittanut kertaalleen Israelin Cupin. Tämä tapahtui vuonna 2004.

Lähteet

Israelilaiset jalkapalloseurat
FC Ashdod

Football Club Ironi Ashdod () on jalkapalloseura Ashdodin kaupungista. Seura pelasi kaudella 2018–19 Israelin pääsarjassa Ligat ha’Alissa.

Lähteet

Israelilaiset jalkapalloseurat
Hakoah Amidar Ramat Gan FC

Hakoah Maccabi Amidar Ramat Gan Football Club () on jalkapalloseura Ramat Ganin kaupungista. Seura pelasi kaudella 2018–19 Israelin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Liga Alefin etelälohkossa. Seura on voittanut Israelin mestaruuden kahdesti vuosina 1965 ja 1973. Israelin Cupin se on voittanut 1969 ja 1971.

Lähteet

Israelilaiset jalkapalloseurat
Die Sektor

Die Sektor on vuonna 2002 Atlantassa, Yhdysvalloissa perustettu darkwave-yhtye.

Teokset

Albumit 
To Be Fed Upon

Final Electro Solution

Applied Structure in a Void

Lost Sektor

Suosituimmat kappaleet 
Scraping flesh

Deathkill

Mother Hunger

When Porcelain Bleeds

Revelation None

Painkiller

In the Arms of Eternity

Historia 

Die Sektor sai alkunsa Atlantassa vuonna 2002, kun parhaat kaverukset Scott Denman ja Daniel Gant kokeilivat tehdä elektronista musiikkia eri soittimilla. He tekivät yhdessä useita raitoja ja lähettivät niitä ystävilleen. Tuolloin Auspexiin kuuluneet Alan Smith ja John Gerteisen kuuntelivat heidän demojaan ja vakuuttivat Denmanin ja Gantin siitä, että Die Sektor voisi saada paremman äänen jos he tuottaisivat demonsa Auspexin studiossa.

2. tammikuuta 2004 Denman ja Gant lähtivät Starkeen tekemään uutta musiikkia sen jälkeen, kun he olivat julkaisseet ensimmäisen singlensä ”Scraping Flesh”. Maraton-tallennuksessa, joka kesti hieman yli 48 tuntia, he tallensivat neljä kappaletta: ”Motionless”, ”Lust Angel”, ”Scraping Flesh” ja ”Electronic Saviour”. Smith, Gerteisen ja Denman hoitivat tallentamisen ja miksauksen, kun Gant hoiti sanoitukset ja laulamisen. 

Kuukautta myöhemmin Gant ja Denman palasivat Starkeen toiseen maratoni-tallennukseen. Tällä kertaa he tallensivat kappaleet ”Painkiller” ja ”Your Deception”. Gerteisen ja Smith olivat kiinnostuneita saksalaisesta NoiTekk-levy-yhtiöstä ja kehottivat Denmania ja Gantia lähettämään NoiTekille kopion ”Scraping Flesh”:stä.
Yhdysvaltalaiset uuden aallon yhtyeet
Yhdysvaltalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Off-White

Off-White on yhdysvaltalaisen vaatesuunnittelija Virgil Ablohin luoma vaatemerkki. Se perustettiin Italiassa vuonna 2012 nimellä "PYREX VISION". Sillä on 49 vaatekauppaa ympäri maailmaa eri brändien alaisuudessa.

Off-White on suunnitellut tuotteita myös Niken, Levin, Jimmy Choon, Ikean ja Évianin kanssa.

Elokuussa 2019 verkkokauppa Farfetch osti Off-Whiten omistavan New Guards Groupin 675 miljoonalla dollarilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 

2010-luvun muoti
Vaatemerkit
Veikko Tena

Mauri Veikko Tena, vuoteen 1933 Tenlén  (24. marraskuuta 1896 Pielavesi – 6. syyskuuta 1964 Leppävirta) oli lääninrovasti, rehtori ja tietokirjailija.

Henkilöhistoria
Tenan vanhemmat olivat kirkkoherra Otto Alfred Tenlén ja Aleksandra Viktoria Sundgren ja puoliso vuodesta 1923 Laila Josefina Kiviharju (Kallén). Tena tuli ylioppilaaksi 1916 ja suoritti teologian erotutkinnon 1920. Hän  toimi ensin ylimääräisenä pappina Ylitorniolla ja Kemin maaseurakunnassa, sitten Petsamon luterilaisen seurakunnan pappina 1923–1926, Muuruvedellä vt. kirkkoherrana 1926–1927 ja Säyneisen seurakunnassa kirkkoherrana 1927–1931. Tena oli Rantsilan kirkkoherra 1931–1938, Oulun tuomiokirkkoseurakunnan kappalainen 1938–1941, Sotkamon kirkkoherra 1941–1949 ja Leppäviran vuodesta 1949. Leppävirran rovastikunnan lääninrovasti Tena oli vuodesta 1950. Hän toimi myös opettajana ja oli Sotkamon yhteiskoulun johtaja 1947–1949. Petsamon alueen vt. kansakoulutarkastajana Tena työskenteli 1923–1926 ja oli Petsamon kunnanvaltuuston jäsen 1924–1926. Kirkolliskokouksen jäsen hän oli vuonna 1953. Rovastin arvonimi myönnettiin Tenalle vuonna 1946.

Julkaisuja
 Piirteitä Rantsilan seurakunnan kirkkojen vaiheista, 1935
 Sotkamon seurakunnan 300-vuotismuisto 1647–1947, 1947

Lähteet

 Suomalaiset opettajat
 Suomen oppilaitosten rehtorit
 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
 Suomalaiset tietokirjailijat
 Vuonna 1896 syntyneet
 Vuonna 1964 kuolleet
Tšerkessian kansanmurha

Tšerkessian kansanmurha oli Venäjän keisarikunnan suorittama etninen puhdistus, joka kohdistui tšerkesseihin. Kansanmurha oli Kaukasian sodan seurausta. Häädetyt tšerkessit muuttivat pääasiassa Osmanien valtakuntaan.

Etninen puhdistus alkoi ennen sodan loppumista vuonna 1864 ja loppui vuonna 1867. Puhdistuksen kohteena olivat pääasiassa tšerkessit, ubyhit, ja abazat mutta myös inguušit, arshtinit, tšetšeenit, osseetit, ja abhaasit saivat osansa puhdistuksesta. Antero Leitzinger väittää Tšerkessian kansanmurhan olleen 1800-luvun suurin kansanmurha.

Mahdollisesti satoja tuhansia karkotettiin. Venäjän keisarillinen armeija hääti ihmisiä kylistään ja pakotti heidät siirtymään satamiin, Mustanmeren rannikolle, josta Osmanien valtakunnan laivat hakivat heidät. Venäjän tavoite oli häätää ryhmät mailtaan. Vain pieni vähemmistö karkotetuista sai palata asuinalueilleen. Osa karkotetuista kuoli prosessin aikana tauteihin. Jotkut myös kuolivat laivojen upotessa myrskyissä. 

Kansanmurhat
Maisa Torppa

Maisa Torppa (oik. Maisa Elina Heinola, os. Torppa, s. 17. huhtikuuta 1991) on suomalainen mediapersoona, lähihoitaja ja lentoemäntä. 

Hänet valittiin vuonna 2009 Miss Bikini -kisan voittajaksi, jolloin hän oli 17-vuotias. Hän sijoittui kilpailussa alun perin toiseksi, mutta peri kruunun koska voittaja menetti sen. Kilpailun jälkeen Torppa alkoi juontaa tv-chattiä. Vuonna 2012 hän osallistui Viidakon tähtöset -tosi-tv-ohjelmaan. Torppa on ollut mukana myös televisiosarjoissa Tuurin kyläkauppias, Aurinkorannan tähtöset, Tuulitunneli, Maisan ja Nikon luksusmatkat, Maria Veitola yökylässä ja Gossip Moms Suomi.

Yksityiselämä
Torppa on historiassaan väitetysti osallistunut useisiin raskauksiin liittyviin kiristysyrityksiin .

Torppa alkoi vuonna 2016 seurustella rallikuljettaja Jari-Matti Latvalan kanssa, ja he olivat kihloissa juhannuksesta 2017 lähtien. Torppa tuli raskaaksi, mutta sai omien sanojensa mukaan keskenmenon keväällä 2019. Torpan ja Latvalan piti avioitua vuoden 2020 alkaessa, mutta he erosivat lokakuussa 2019 Seiskan uutisoitua Torpan salasuhteesta it-alalla työskentelevään henkilöön . Torppa kiisti vakaasti suhteen ja kertoi kyseessä olevan perhetuttavan . Jari-Matti Latvala käsittelee eroa kirjassaan tarkemmin . Torppa avioitui suhdekohun kohteena olevan Mikko-nimisen miehen kanssa 4 kuukautta myöhemmin 14. helmikuuta 2020.  Tammikuussa 2021 Torppa ilmoitti olevansa raskaana. Tyttövauva syntyi 29. heinäkuuta 2021.

Torpalla on syksyllä 2012 syntynyt poika aiemmasta, Atte-nimisen miehen kanssa elokuussa 2012 solmitusta avioliitostaan, joka päättyi pian eroon.  

Torppa työskentelee Norra-yhtiössä lentoemäntänä.

Lähteet 

Suomalaiset julkisuuden henkilöt
Suomalaiset juontajat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Valhe (yhtye)

Valhe on suomalainen yhtye, jonka perustivat Kauko Röyhkä ja Olga Välimaa yhdessä Crystal Clears -yhtyeen kanssa vuonna 2015 Kiasman Ando Warhol Superstars -esitykseen. Röyhkä erosi yhtyeestä vuonna 2018 muutaman singlen jälkeen. Yhtye julkaisi ensimmäisen EP-levynsä helmikuussa 2019.

Diskografia

Singlet

Lähteet 

Valhe
Ginga Densetsu Noah

Ginga Densetsu Noah () on Yoshihiro Takahashin tekemä mangasarja ja jatko-osa Ginga: The Last Wars -mangasarjalle. Manga alkoi 24. toukokuuta 2019 ja se ilmestyi viikoittain Shūkan Manga Goraku -sarjakuvalehdessä. Sarja päättyi vuonna 2022.

Sarja alkoi ilmestyä suomeksi huhtikuussa 2021, ja uusi pokkari ilmestyy joka toinen kuukausi.

Tarina 

Tarina alkaa puoli vuotta The Last Wars -mangan tapahtumien jälkeen. Orion on lähtenyt kertomaan veljensä kuolemasta äidilleen, Koyukille, mutta se on uupunut kesken matkan eikä ole kyennyt viemään viestiä perille. Ōuussa muut soturit alkavat olla huolissaan hänestä ja lähtevät etsimään Orionia.

Kyōshirō ja Sasuke kohtaavat etsintäretkellään koiranpennun, joka käyttäytyy epäilyttävästi. Asiaa selvitettyään kaksikko saa tietää, että pennun laumaa kiristää massiivisen kokoinen tanskandoggi Crow. Soturit voittavat koiran melko helposti ja saavat tietää sen kuuluvan Aka-arin joukkoihin (suom. punainen muurahainen). Ōuun joukot kohtaavat pian varsinaiset johtajat: tiibetinmastiffiveljekset Wangwang, Shuō ja Beniō. Koirat ovat kannibaaleja ja niiden joukot ovat vastuussa Reikan ja Hiron sekä Jeromen ja Lydian pentujen kuolemista.

Orion on tällä välin kohdannut vanhan koiran nimeltä Noah. Noah paljastuu pian entiseksi Ōuun soturiksi, Hyenaksi, jonka kaikki luulivat kuolleen. Hyena selvisi taistelusta koskeen putoamisesta kipuamalla puun rungon päälle. Ohi kulkenut mies pelasti Hyenan ja antoi sille nimen Noah, koska se näytti pelastuneen tulvasta arkin avulla. Hyena kuitenkin menetti muistinsa eikä tämän vuoksi palannut Ōuun. Noah’n muisti kuitenkin palaa, kun se lähes kuolee taistelussa Shuōa vastaan. Samalla Noah näkee enteen, joka voi aiheuttaa suurta tuhoa koirille, jos ne eivät toimi nopeasti.

Orion lähtee viemään Noah’n viestiä ja kohtaa muut koirat, kun ne taistelevat Aka-arin johtajien kanssa. Orion saapuu perille juuri, kun Noah'n ennustus alkaa käydä toteen. Meteoriitti iskeytyy maahan ja ajaa koirat kaaokseen. Ōuun joukot onnistuvat kuitenkin pakenemaan ja piilotuvat kaivokseen, jossa asuu Saheiji, Yukimuran ottoisä. Koirat kertovat kaivoksessa toisilleen tarinoita menneiltä ajoilta: sodasta Akakabutoa vastaan, Kurojakista ja monista muista taisteluista samalla, kun luonnonkatastrofit raivoavat ulkona. Meteoriittejä on ollut useita: ne ovat aiheuttaneet tsunamin, tulivuorenpurkauksen ja lisäksi yksi meteoriiteista on radioaktiivinen.

Katso myös
 Hopeanuoli (manga ja anime)
 Ginga Densetsu Riki
 Ginga Densetsu Weed
 Ginga: The Last Wars
 Shiroi senshi Yamato

Aiheesta muualla
Gingapedia
Kaksoissola
Gingamanga Wiki
Gingasite.net 

Mangasarjat
Toiminta-anime ja -manga
Draama-anime ja -manga
Seikkailuanime ja -manga
2000-luvun anime ja manga
Johannes Olearius

Johannes Olearius (myös Johann Olearis, 17. syyskuuta 1611 Halle – 14. huhtikuuta 1684 Weissenfels) oli saksalainen luterilainen teologi, pappi ja virsirunoilija.

Olearius oli hallelaisen superintendentin poika. Hän opiskeli Wittenbergissä ja valmistuttuaan toimi superintendenttinä Quefurtissa sekä ylihovisaarnaajana Hallessa ennen kuin hänestä tuli Querfurtin kenraaliuperintendentti 1664. Vaikka hän oli puhdasoppisuuden kannattaja, hän oli tekemisissä pietismin perustajan Philipp Jakob Spenerin kanssa. 

Olearius kirjoitti virsiä, julkaisi paljon teologisia tutkimuksia ja hartauskirjoja ja oli kiinnostunut koululaitoksen kehittämisestä. Hänen suuri raamatunselitysteoksensa ja monet hartauskirjat saivat paljon lukijoita. Aikanaan hän oli tunnettu myös virsirunoilijana. Hän julkaisi laulukirjan 1671 ”Geistliche Singe-kunst” jonka yli 1200 laulusta ja virrestä 302 oli hänen kirjoittamiaan. Olearius kirjoitti virsiä nimenomaan jumalanpalvelusta viettävälle seurakunnalle.  Kuitenkaan Saksassa hänen virsiään ei ole käytössä kovin paljoa enää, Saksan luterilaisten kirkkojen virsikirjassa on neljä tekstiä. Joitakin hänen virsitekstejään on tosin säilynyt mm. Johann Sebastian Bachin kantaateissa. Mm. kantaatit BWV 30, "Freue dich, erlöste Schar" ja BWV 129, "Gelobet sei der Herr, mein Gott", joka pohjautuu virteen ”Nyt kiitän riemuiten” 

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on kolme hänen kirjoittamaansa virttä, virret 230" Lahjoistas, Jeesus, pyhistä "(Suom. virsikirjaan 1701. Uud. virsikirjavaliokunta 1985) 271 Nyt kiitän riemuiten (suom. August Ahlqvist 1866) sekä 328 "Nyt kiitos Jumalan" (suom. mahd. Isak Ervast 1732. Uud. Elias Lönnrot 1869.) 

Virsi ”Nyt kiitos Jumalan” on myös Hengellisessä laulukirjassa (laulu 21), Helsingin katolisen hiippakunnan virsikirjassa ”Cantemus” (virsi 140) sekä Advettikirkon laulukirjassa "Seurakunta laulaa" (laulu 21, 4. säkeistön käännös erilainen kuin muissa kirjoissa).

Ruotsin kirkon virsikirjassa on yksi hänen virtensä, virsi 525 "Nyt kiitän riemuiten" (Ruots. Gustaf Ållon 1694, suom. August Ahlqvist 1866, uud. Niilo Rauhala 1984, virsikirjatyöryhmä 1997)

Lähteet 

Saksalaiset teologit
Saksalaiset virsirunoilijat
Vuonna 1611 syntyneet
Vuonna 1684 kuolleet
4-tiapentanaali

4-tiapentanaali eli 3-(metyylisulfanyyli)propanaali (muita nimiä metionaali ja 3-(metyylitio)propionialdehydi) on aldehydeihin ja tioeettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste, jonka kemiallinen kaava on CH3SCH2CH2CHO. Se on metioniinin hajoamistuote. Huoneenlämmössä 4-tiapentanaali on väritöntä nestettä, jolla on voimakas, sipulimainen tai lihainen haju. Se hajoaa helposti, ja sitä tulee säilyttää kylmässä ja typpi-ilmakehässä.

Esiintyminen
4-tiapentaalia esiintyy pieniä määriä mustassa ja vihreässä teessä, sekä paistetuissa tai ruskistetuissa perunatuotteissa, ennen muuta perunalastuissa. Sitä muodostuu metioniinista Maillard-reaktiossa.

Käyttö ja valmistus
4-tiapentanaalia käytetään pieninä määrinä makuaineena elintarviketeollisuudessa. Korkean hintansa takia sitä ei lisätä perunatuotteisiin, vaan raaka-aineena käytettyjen perunoiden metionaalipitoisuutta nostetaan biotekniikan avulla. Vaikka puhdas 4-tiapentanaali on syövyttävää ja myrkyllistä, elintarvikkeissa sitä esiintyy niin pieniä määriä, että sillä ei ole merkitystä. Sitä käytetään myös reagenssina ja liuottimena orgaanisissa synteeseissä.

Lähteet

Aldehydit
Eetterit
Jetro Stavén

Jetro Stavén on vuonna 1989 syntynyt valokuvaaja Taipalsaarelta. Hän valmistui valokuvaajaksi Pekka Halosen akatemiasta vuonna 2014. Siitä lähtien hän on työskennellyt freelancer-kuvaajana Helsingissä. 

Stavén on tullut tunnetuksi erityisesti hääkuvistaan, joilla hän on voittanut palkintoja myös kansainvälisesti. Vuonna 2018 hän voitti Fotofinlandian hääkuva- ja yleisösarjat. Stavén on ottanut myös hardcore punk- ja skeittikuvia, sekä toiminut lehtikuvaajana.

Lähteet 
 Jetro Stavénin hääkuvat kiinnostavat kansainvälisestikin
 Stavén voitti Fotofinlandian hääkuva- ja yleisösarjat
 V-P Kangas podcast haastattelu: Jetro Stavén - skeittarista ammattikuvaajaksi

Elävät henkilöt
Vuonna 1989 syntyneet
Suomalaiset valokuvaajat
Herttasarja

Herttasarja oli vuosina 1956–1968 ilmestynyt romanttisia sarjakuvia julkaissut suomenkielinen nuortenlehti. Sen jatkajaksi tuli vuonna 1968 ”jokaisen pikkunaisen lehti” Hertta, joka yhdistyi vuonna 1972 Tuulia-lehden kanssa ja ilmestyi sitten muutaman numeron verran nimellä Hertta-Tuulia.

Herttasarja sisälsi brittiläisiä sarjakuvia suomeksi tekstitettyinä. Ne olivat ainakin osin peräisin Fleetway-lehtitalolta, ja piirtäjinä kenties samoja nimettömiä italialais- ja espanjalaistaiteilijoita kuin poikien Korkeajännitys-lehdessä. Herttasarjan formaattikin oli samankokoinen kuin ”Korkkarin”. 

Sanaa ”Herttasarja” alettiin vähitellen käyttää vähättelevänä nimityksenä kaikista nuorille naisille suunnatuista romanttisista lukemistolehdistä.

Kilpaileva, niin ikään vuonna 1957 aloittanut romanttinen sarjakuvalehti oli Ruotsista peräisin ollut Vicky. Se lakkautettiin 1964.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Alkuaikojen lehdenkansia

Suomalaiset nuortenlehdet
Abietiinihappo

Abietiinihappo on rakenteeltaan trisyklinen diterpenoidi, jota esiintyy esimerkiksi pihkassa ja mäntyöljyssä. Yhdiste kuuluu havupuissa esiintyviin hartsihappoihin.

Abietiinihapon kemiallinen kaava on C20H30O2 ja moolimassa 302,458 g/mol, suhteellinen tiheys 1,06 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), sulamispiste 174 °C, kiehumispiste 250 °C, leimahduspiste 187 °C ja CAS-numero 514-10-3. Abietiinihappo on puhtaana kiteistä eikä se liukene veteen, mutta liukenee hyvin dietyylieetteriin ja bentseeniin sekä hieman huonommin etanoliin ja asetoniin. Abietiinihappo hajoaa ilman, valon tai lämmön vaikutuksesta, jonka vuoksi sitä tulee säilyttää valolta suojattuna.

Aiheesta muualla 

PubChem: Abietic acid 
Human Metabolome Database (HMDB): Abietic acid 
Royal Society of Chemistry, ChemSpider: (-)-Abietic acid 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Abietic acid 
ChemBlink: Abietic acid 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Abietic-acid 

Terpeenit
Rupert Davies

Rupert Davies (22. toukokuuta 1916 Liverpool – 22. marraskuuta 1976 Lontoo) oli brittiläinen näyttelijä. Hänen merkittävimmät roolinsa lienee George Smiley elokuvassa Mies kylmästä (1965) sekä komisario Jules Maigret saman nimisessä TV-sarjassa.

Davies kuoli 60-vuotiaana syöpään Lontoossa.

Aiheesta muualla 
 https://www.imdb.com/name/nm0203959/?ref_=nv_sr_1?ref_=nv_sr_1

Brittiläiset näyttelijät
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 1976 kuolleet
A Milli

A milli on yhdysvaltalaisräppäri Lil Waynen tekemä kappale vuodelta 2008. Kappaletta on pidetty Waynen parhaimpana.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
William Thomas Turner

William Thomas Turner (23. lokakuuta 1856 – 23. kesäkuuta 1933) oli RMS Lusitanian kapteeni silloin kuin alus upposi saksalaisten U-20-sukellusveneen torpedon iskusta. 

Vuonna 1856 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet
Brittiläiset merimiehet