joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Casa Milà

Casa Milà on Antoni Gaudín suunnittelema rakennus Barcelonan Eixamplen kaupunginosassa. Se rakennettiin vuosina 1906–1912, jonka jälkeen Gaudí omistautui Sagrada Familia -katedraalin toteutukselle.

Casa Milàn rakennutti Rosario Segimón, joka oli vaurastunut perittyään ensimmäisen miehensä omaisuuden. Nimensä rakennus sai Rosarion toisen miehen Pere Milàn mukaan. Heidän tarkoituksena oli asua talossa ja vuokrata loput asunnoista. Rakennustyöt käynnistyivät vuoden 1906 alussa. Rakennus oli suurempi kuin mitä rakennusluvassa oli määritelty. Jottei  rakennuksen ullakkoa tarvinnut purkaa, rakennuttajan täytyi maksaa 100 000 pesetan sakot. Lisäksi rakennusbudjetti ylittyi. Vastoinkäymiset huononsivat Gaudín ja Milàn välejä. Rakennus valmistui 1912, Segimón ja Milà olivat muuttaneet jo edellisenä vuonna asumaan rakennukseen. 

Rakennus erottuu naapuritaloista erikoisen, aaltomaisen julkisivunsa sekä Kuun maisemaa muistuttavan kattonsa vuoksi. Nykyisin Casa Milàa pidetään modernin arkkitehtuurin merkkiteoksena, mutta aikalaiset pitivät taloa poikkeuksellisen rumana ja pilailivat sen kustannuksella. He muun muassa antoivat talolle halventavan kutsumanimen "La Pedrera" (kivilouhos). Rakennuksesta tehtiin myös valituksia rakennusvaiheessa, kun yksi julkisivun pylväistä oli kadun puolella. Milà kuoli vuonna 1940 ja kuusi vuotta myöhemmin Segimón myi rakennuksen, mutta jäi asumaan siihen kuolemaansa asti vuoteen 1964.    

Casa Milà on kuulunutUNESCOn maailmanperintöluetteloon. Casa Milàa peruskorjattiin 1987-1996, jolloin rakennus palautettiin alkuperäiseen asuun edellisten remonttien jäljiltä. Sen jälkeen Casa Milà avattiin yleisölle.

Sen omistaa Fundació Catalunya-La Pedrera, jonka toimitilat sijaitsevat rakennuksessa. Vuosittain Casa Milàssa vierailee yli miljoona ihmistä. Osa asunnoista on vieläkin vuokralla, ja rakennuksessa on tilat erilaisille näyttelyille ja tapahtumille.

Lähteet 

Barcelonan rakennukset ja rakennelmat
Unescon maailmanperintökohteet Espanjassa
Stained Class

Stained Class on brittiläisen heavy metal -yhtye Judas Priestin neljäs studioalbumi joka ilmestyi vuonna 1978. Levyä on pidetty yhtenä yhtyeen uran huippukohdista. Ensimmäistä kertaa kannessa nähtiin klassiseksi muodostunut kirjasintyyli, joka korvasi aiempien levyjen fraktuuran.

Valitettavan sivujuonteen klassikkoalbumi sai vuonna 1990 kun kappaletta Better By You Better Than Me kuunnellut nuori ja hänen ystävänsä koettivat itsemurhaa 1985 kaverinsa kanssa seurauksella että ystävä sai surmansa. Nuoren perhe nosti yhtyettä vastaan oikeusjutun. Väite kuului, että lauluun oli piilotettu viestejä ("do it, do it" = ), jotka sai kuuluviin soittamalla albumia takaperin. Rob Halford kertoi tämän johtuvan hengitystekniikastaan, joka on samanlainen kuin Elvis Presleyllä, ja että tällaisia tahattomia "piiloviestejä" löytyy myös muista Judas Priestin kappaleista. Syytteet hylättiin. Kappale itse ei edes ole Priestin alkuperäinen sävellys, vaan sen on tehnyt Spooky Tooth -yhtyeen kosketinsoittaja Gary Wright vuonna 1969.

Vuonna 2001 albumista ilmestyi remasteroitu versio kahden lisäraidan kanssa. 2004 brittiläinen metallilehti Metal Hammer nimesi Stained Classin historian raskaimmaksi albumiksi.

Kappaleet

''Huom.: Tämä on ainoa albumi jonka kappaleiden tekoon osallistuivat kaikki jäsenet.

Vuoden 2001 remasteroinnin bonuskappaleet

Kokoonpano 
 Rob Halford – laulu
 K.K. Downing – kitara
 Glenn Tipton – kitara, koskettimet
 Ian Hill – basso
 Les Binks – rummut

Aiheesta muualla 
Judas Priest Info Pages, lisätietoja albumista
The Judas Priest Trial - 15 Years Later, artikkeli oikeudenkäynnistä

Judas Priestin albumit
Vuoden 1978 albumit
HDF-levy

HDF-levy () on ohut kova puukuitulevy, joka valmistetaan kuivausmenetelmällä hienorakenteisesta puukuidusta. Valmistuksessa käytetään myös sideainetta, kuten formaldehydihartseja, jotka voivat aiheuttaa terveyshaittoja erityisesti HDF-levyjen kanssa työskentelevien parissa. HDF-levyn rakenne on kauttaaltaan homogeeninen ja erittäin tiivis, yleensä 500–1450 kg/m³. HDF-levystä saadaan hyvin säänkestävää ja se on helposti työstettävissä.

HDF-raakalevyn molemmat pinnat ovat sileät. Levyjä saa myös pinnoitettuna melamiinilla, viilulla tai maalilla sekä myös eri tavalla rei'itettynä tai jyrsittynä. Levypaksuudet ovat yleensä 3–6 mm. HDF-levyä käytetään laajalti esimerkiksi kalusteteollisuudessa, lattianpäällysteiden runkorakenteena, oviteollisuudessa pintarakenteena ja ajoneuvoteollisuudessa.

HDF-levyä ei valmisteta Suomessa.

Lähteet 

Puunjalostusteollisuus
Puupohjaiset materiaalit 
Rakennuslevyt
Rakennuksen pinnat
Morton Downey Jr.

Morton Downey Jr. (s. Sean Morton Downey, 9. joulukuuta 1933 – 12. maaliskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen kiistanalainen talk show -isäntä, näyttelijä, laulaja ja DJ. Hän oli trash-talk-formaatin uranuurtaja.

Ura

Downey syntyi Los Angelesissa laulaja Morton Downeyn ja Barbara Bennettin perheeseen. Isänsä lailla hän aikoi ryhtyä laulajaksi. Hänen tunnetuimpia hittejään on mm. Boulevard of Broken Dreams.

1980-luvulla Downey toimi talk-show-isäntänä Sacramentossa, jossa hän kehitti oikeistolaisen ja populistisen tyylin, ja väitti vastaan jokaiselle, jolla oli liberaali näkökulma. Hän tuli tunnetuksi sanaharkastaan Wally Georgen kanssa. Taistelun lopputuloksena poliisi joutui painamaan Downeyn lattiaan. Myöhemmin hän muutti New Jerseyhin, jossa nauhoitettiin Morton Downey Jr. Show'ta, joka lopetettiin kahden vuoden kuluttua alhaisten katsojalukujen takia. Yksi ohjelman tunnusmerkeistä oli Mortonin tapa puhaltaa tupakan savua vieraiden kasvoille.  Hän piti erityisesti vieraidensa ärsyttämisestä. 

Menestyttyään pop-kulttuurissa Downey kutsuttiin Saturday Night Liveen ja myös hänen näyttelijäuransa alkoi. Elokuvia, joissa hän näytteli olivat Nörttien kosto 3 ja Predator 2.

Kiistelyt
Downeyn ohjelman suosion alkaessa laskea 1989, hän oli mukana välikohtauksessa San Franciscon lentokentän vessassa. Hän väitti uusnatsien hyökänneen hänen kimppuunsa, maalanneen hakaristin hänen kasvoihinsa ja yrittäneen ajella hänen päänsä paljaaksi. Jotkin epäjohdonmukaisuudet Downeyn tarinassa (kuten se että hakaristi oli maalattu väärinpäin, mikä viittasi siihen, että Downey oli maalannut merkin itse), ja poliisien epäonnistuminen tukevien todisteiden löytämisessä saivat monet uskomaan että tapaus oli huijausta ja huomion etsintää. Muutaman kuukauden kuluttua ohjelma lopetettiin.

Downey esiintyi myös WrestleMania V'ssä samana vuonna. Hän oli yksi Roddy Piperin vieraista. Sketsissä hän vihastutti Piperia puhaltelemalla tupakkasavua hänen kasvoilleen ja kutsumalla häntä transvestiitiksi. Lopulta Piper tasoitti tilanteen suihkuttamalla vaahtoa vaahtosammuttimella Downey'a kasvoihin. The Tonight Show'n kuuluttajaa Downey iski tuolilla ja löi häntä.

Haastatteluissa hän katui joistain äärimmäisyyksistään TV-show'ssaan, sanoen että oli mennyt liian pitkälle. Hän kuitenkin väitti, että hänen ohjelmansa oli parempilaatuinen kuin Jerry Springerin.

Yksityiselämä
Kuuluisien vanhempien myötä Downey syntyi helppoon elämään. Hänet kasvatettiin Massachusettsissa. Hänellä oli neljä lasta neljästä eri avioliitosta. Hän ei ole sukua Robert Downey Jr.'lle, mutta Super Mario-pelisarjassa esiintyvä Morton Koopa Jr. on nimetty hänen mukaansa.

Keuhkosyöpä
Vuonna 1996 Downeylta löydettiin keuhkosyöpä ja poistettiin yksi keuhko. Hän oli tupakoinut runsaasti, mutta liittyi nyt tupakanvastustajiin ja puhui tupakkaa vastaan kuolemaansa asti. Hän syytti tupakanvalmistajia valehtelusta kuluttajille.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Morton Downey Jr. NNDB 
 The Official Morton Downey Jr. Website 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Yhdysvaltalaiset juontajat
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Nissan R390 GT1

Nissan R390 GT1 on ylivoimaisesti tehokkain ja myös kallein katuauto, mitä Nissan on koskaan valmistanut. Katukäyttöön soveltuvia versioita valmistettiin vuonna 1998 vain se yksi kappale, jonka ACO GT1 -luokan säännöt edellyttivät, jotta auto voitaisiin hyväksyä Le Mansin 24 tunnin ajoon.

Toisin kuin kilpailijat, Nissan todellakin rakensi ensin katuauton, jonka pohjalta kilpa-auto kehiteltiin. Muiden kilpailijoiden tapa oli rakentaa ensin kompromissiton täysiverinen kilpa-auto, josta sitten kesytettiin sääntöjen edellyttämä määrä katuautoja.

Auton suunnittelusta vastasi Tom Walkinshaw Racingin palveluksessa ollut Ian MacCallum. Auton hiilikuitukorin muotoja hiottiin huolellisesti ensin pienoismallin avulla Englannissa ja lopulta täysikokoista mallia käyttäen Nissanin omassa tuulitunnelissa Japanissa.

Heti ohjaamon takana sijaitsee auton voimanlähteenä käytetty tuplaturboilla varustettu 3.5 litrainen DOHC V8, tyyppimerkinnältään VRH35L, joka kehittää 410 kilowatin tehon 6800 rpm nopeudella, samalla kuitenkin täyttäen eurooppalaiset saastenormit.

Autossa on myös elektroninen lähtöavustin sekä luistonesto, jotta koneen teho saadaan maksimaalisesti hyödynnettyä paikaltaan lähdöissä sekä mutkista ulos kiihdytettäessä. Moottorin ja vetopyörästön välissä on Xtracin valmistama kuusinopeuksinen sekventaalivaihteisto, jota katuautossa operoidaan täysin manuaalisesti. Pyöränripustus on toteutettu jokaisessa kulmassa kahdella päällekäisellä kolmiotukivarella sekä kierrejousilla. Auton pysäyttämisestä huolehtivat joka kulmassa AP:n 14" tuuletetut ABS levyjarrut kuusimäntäisin jarrusatuloin.

Tekniset tiedot

R390 GT1 (kilpa-auto)  
Voimansiirto: Keskimoottori, takaveto
Vaihteisto: 6-vaihteinen sequential manuaalivaihteisto 
Moottori: V8 DOHC (VRH35L). 
Iskutilavuus: 3495 cm3 
Teho: 641 hv/6800 r/min
Vääntö: 706 Nm/4400 r/min
Mitat: 4720 mm x 2000 mm x 1090 mm. 
Massa: 1000 kg.

R390 GT1 (katuauto)  
Voimansiirto: Keskimoottori, takaveto
Vaihteisto: 6-vaihteinen sequential manuaalivaihteisto
Moottori: V8 DOHC (VRH35L). 
Iskutilavuus: 3495 cm3 
Teho: 345 hv/5200 rpm.
Vääntö: 490 Nm /4000 r/min
Massa: 1180 kg.
Hinta: $1.000.000

Mitat (1997 - 1998) 
Pituus: 4 585 - 4 720 mm
Leveys: 2 000 mm
Korkeus: 1 090 mm
Akseliväli: 2 720 mm

Aiheesta muualla 
Nissan.co.jp

R390 GT1
Mazda 787

Mazda 787 on Mazdaspeedin valmistama C-ryhmän kilpa-auto. Sen kehitysversio 787B on ensimmäinen ja tähän mennessä viimeinen wankelmoottorilla varustettu automalli, jolla on voitettu Le Mansin 24 tunnin ajot. Autolla voitettiin ajot vuonna 1991, jolloin sillä ajoivat Volker Weidler, Johnny Herbert ja Bertrand Gachot. Auto on samalla ensimmäinen japanilaisvalmisteinen automalli, jolla kyseiset kisat on voitettu. Autoa valmistettiin yhteensä 3 kappaletta (+ 3 kappaletta B -mallia). Alkuperäinen 787 malli oli epäluotettava ja yksikään autoista B-versiota lukuun ottamatta ei vuoden 1990 Le Mansissa päässyt maaliin. Vuoden 1991 kilpailua varten auton tehoa kasvatettiin ja polttoainetaloutta parannettiin.

Auton runko on valmistettu hiilikuitukomposiitista ja kori on kevlaria ja hiilikuitua.

Tekniikka 
Polttoaineensyöttönä on Nippon Denson elektroninen ruisku.

Moottori 
Moottorina on neliroottorinen wankelmoottori.

787B (R26B) - 700 hv @ 9000 r/min, 608 Nm @ 6500 r/min

Moottorissa on neljä roottoria, joissa on jokaisessa kolme sytytystulppaa. Muuttuva sisäänotto paransi vääntöä kierrosalueen keskivaiheilla, joka ei ollut wankelmoottorin vahvuuksia.

Mitat 
Pituus: 4 782 mm
Leveys: 1 994 mm
Korkeus: 1 003 mm
Akseliväli: 2 662 mm
Omamassa: 830 kg

Lähteet

787
Group C -autot
EON Productions

EON Productions Ltd. on Albert R. Broccolin ja Harry Saltzmanin vuonna 1961 perustama tuotantoyhtiö, joka luotiin James Bond -elokuvien tuottamista varten. EON:n elokuvia levitti alun perin yhdysvaltalainen United Artists -elokuvayhtiö, mutta tämän omistava Metro-Goldwyn-Mayer syrjäytti sen ja on nykyisin EON:n elokuvien julkaisija yhdessä Universal Picturesin kanssa.

Tuotannot 
 Salainen agentti 007 ja tohtori No (1962) 
 Salainen agentti 007 Istanbulissa (1963)
 Call Me Bwana (1963)
 007 ja Kultasormi (1964) 
 Pallosalama (1965) 
 Elät vain kahdesti (1967) 
 Chitty Chitty Bang Bang (1968)
 Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa (1969) 
 Timantit ovat ikuisia (1971) 
 Elä ja anna toisten kuolla (1973) 
 007 ja kultainen ase (1974) 
 007 rakastettuni (1977) 
 Kuuraketti (1979) 
 Erittäin salainen (1981) 
 Octopussy (1983) 
 007 ja kuoleman katse (1985) 
 007 vaaran vyöhykkeellä (1987) 
 007 ja lupa tappaa (1989) 
 007 ja kultainen silmä (1995) 
 Huominen ei koskaan kuole (1997) 
 Kun maailma ei riitä (1999) 
 Kuolema saa odottaa (2002) 
 Casino Royale (2006) 
 007 Quantum of Solace (2008)
 007 Skyfall (2012)
 007 Spectre (2015)
 007 No Time to Die (2020)

Katso myös 
 Danjaq

Lähteet

Aiheesta muualla
eon.co.uk
007.com
 

James Bond
Brittiläiset elokuvayhtiöt
Jussi Niva


Jussi Niva (s. 5. helmikuuta 1966 Pello) on suomalainen kuvataiteilija. Hän on opiskellut Kuvataideakatemiassa vuosina 1984–1989. Nivan taiteessa toistuvat toisiinsa liukuvat värit.

Valokuvissaan hän on käyttänyt pitkiä valotusaikoja, ja maalaus sekä valokuva kulkevat usein rinnakkain. Niva osallistui vuonna 1992 Kasselin IX documentaan ensimmäisenä suomalaisena yhdessä Pekka Nevalaisen kanssa. Vuonna 1993 hän edusti Suomea Venetsian biennaalissa teoksellaan Lainattu maisema, joka on sittemmin nähty muun muassa Lapin taika -näyttelyssä Ateneumissa ja Korundissa. Nivalla oli Nina Roosin kanssa näyttely Sara Hildénin taidemuseossa 1994.
Suomen taideyhdistys myönsi Nivalle William Thuringin palkinnon vuonna 2009
Aiemmin hän sai Carnegie Art Awardin nuoren taiteilijan stipendin 1998 ja Nuoren taiteen Suomi-palkinnon vuonna 1996.

Julkisia teoksia 
 Expose, 1998, Vuosaaren metroasema  
 M in Us (Mondrianian Steps), 2010, Tukholma  . Teos viittaa väljästi Piet Mondrianin tuotantoon.

Julkaisut 
Jussi Niva: Timely Remains. Helsinki: Parvs Publishing, 2010. ISBN 978-952-5654-28-8.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Jussi Nivan kotisivut
 

Suomalaiset taidemaalarit
Suomalaiset valokuvaajat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
HotHit

HotHit oli suomalainen vuosina 1994–1995 MTV3-kanavalla esitetty musiikkiaiheinen makasiiniohjelma. Ohjelmaa esitettiin kerran viikossa perjantaisin iltapäivisin kello 16:00-16:45. Uusinta esitettiin seuraavana maanantaina myöhäisillan ohjelmistossa. Ensimmäinen ohjelma esitettiin 9. syyskuuta 1994. Katsojia ohjelmalla oli keskimäärin 400 000, joka teki siitä siihen aikaan Suomen katsotuimman musiikkiaiheisen televisio-ohjelman.

Juontajat
Ohjelman juontajina toimivat muun muassa Aku Lohimäki, Jocka Träskbäck ja Miisa Päällysaho. Ensimmäisissä koekuvauksissa Träskbäckiä ei valittu juontajaksi. Samaan aikaan Yle TV1 -kanavan Lista-ohjelma oli myös etsimässä uutta juontajaa, jonka kuvauksiin Träskbäck kutsuttiin. Myöhemmin ohjaaja-tuottaja Aku Lohimäki otti yhteyttä Träsbäckiin, ja pyysi uudelleen HotHitin koekuvaukseen, koska aikaisemmin valittu juontaja oli päätetty potkia pois pestistä. Toisen koekuvauksen jälkeen Träskbäck valittiin HotHitin yhdeksi juontajaksi.

Formaatti
Ohjelmassa käsiteltiin sen ajan musiikkiin liittyviä aiheita ja esitettiin yhtyeiden ja artistien musiikkivideoita. Ohjelmassa oli myös live-esityksiä. Videoista suurin osa käsitti sen ajan suosiossa ollutta eurodancemusiikkia.

Oheistuotteita

Ohjelmasta tehtiin myös oheistuotteita, joista tunnetuin lienee Chymoksen valmistama HotHit-makeispussi, joka painoi 100 grammaa ja oli sisällöltään samanlainen kuin Fazerin Missä X -makeiset. Muita tuotteita oli muun muassa Ingmanin valmistama HotHit-jäätelöpuikko, penaalit, vaatteet, kassit sekä reput.

Lähteet
 

Musiikkiohjelmat
Suomalaiset televisio-ohjelmat
1990-luvun televisiosarjat
Patricia Arquette

Patricia Arquette (s. 8. huhtikuuta 1968 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä ja ohjaaja. Hänet tunnetaan muun muassa Allison DuBoisin roolistaan televisiosarjassa Näkijä, josta hänet palkittiin parhaan naispääosan Primetime Emmyllä vuonna 2005. Arquette on näytellyt myös muun muassa elokuvissa Painajainen Elm Streetillä 3 – Unien soturit, True Romance, Ed Wood, Lost Highway, Stigmata, Bringing Out the Dead ja Paahde. Vuonna 2015 Arquette palkittiin parhaan naissivuosan Oscarilla, Golden Globella, Baftalla ja SAG-palkinnolla elokuvasta Boyhood.

Yksityiselämä 
Patricia Arquetten sisarukset Rosanna, Alexis, Richmond ja David Arquette ovat näyttelijöitä. Heidän isänsä Lewis Arquette oli myös näyttelijä, samoin isoisä Cliff Arquette. Courteney Cox (David Arquetten ex-vaimo) oli Patricia Arquetten käly. 

Patricia Arquette oli naimisissa Nicolas Cagen kanssa 1995–2001. Vuodesta 2006 vuoteen 2011 Arquette oli naimisissa näyttelijä Thomas Janen kanssa. Arquettella ja Janella on yhteinen lapsi, Harlow Olivia Calliope (s. 2003). Arquettella on myös lapsi suhteestaan Paul Rossin kanssa, vuonna 1988 syntynyt Enzo.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisio-ohjaajat
Amerikanenglantilaiset
Oscar-palkinnon saajat
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Golden Globe -palkinnon saajat
SAG-palkinnon saajat
BAFTA-palkinnon saajat
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Rahjan saaristo

Rahjan saaristo on Perämeren itärannikon keskiosassa sijaitseva saaristo, joka levittäytyy Pohjois-Pohjanmaan maakunnan sekä Kalajoen ja Kokkolan, aiemmin Lohtajan kuntien alueelle. Pinta-alaltaan 84 neliökilometrin laajuinen saaristo on määritelty Natura 2000 -alueeksi vuonna 1998. Aluetta hoitaa Metsähallitus.

Saaristo on syntynyt maannousun myötä, ja maannousu on muovannut saarten luonnonpiirteitä. Alue on tämän vuoksi ainutlaatuinen Euroopassa. Saarilla tavataan saariston eri luontotyyppejä sisäsaariston metsistä avomeren luotoihin. Alueella on myös nähtävissä perinteistä saaristolaiskulttuuria, ja maisemaan kuuluvat kalastajakylät, kukkivat niityt sekä laidunmaat.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Luontoon.fi: Rahjan saaristo
 Kalajoen kaupunki: Rahjan saaristo

Kalajoen luonto
Kokkolan luonto
Lohtaja
Suomen Natura-alueet
Keskeneräinen sinfonia (albumi)

Keskeneräinen sinfonia on Leevi and the Leavingsin vuonna 2004 julkaistu tuplakokoelma-albumi, joka jäi samalla yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi. Tuplalevyllä on myös dvd-osio sekä mukana on yksi ennenjulkaisematon kappale vuodelta 1980, ”Haloo!”.

Kappaleet

DVD

Dokumentti Gösta Sundqvistista
Musiikkivideot ja TV-esiintymiset seuraavista kappaleista:
 Laura Jenna Ellinoora Alexandra Camilla Jurvanen
 Tuhlaajapoika
 Vanha koulukuva
 Rakkauden työkalu
 Amalia
 Palava rakkaus
 Pohjois-Karjala
 Raparperitaivas
 Tikapuut taivaaseen
 Poika nimeltä Päivi
 Pohjoisen taivaan alla
 Elämä ikkunan takana
 Teuvo, maanteiden kuningas
 Turkmenialainen tyttöystävä
Valokuvia
Yhtyeen diskografia
Yhtyeen historia

Kokoonpano
Gösta Sundqvist – laulu, kitara, puhallinsoittimet
Risto Paananen – kitara, basso, taustalaulu
Juha Karastie – kitara, basso
Niklas Nylund – rummut, lyömäsoittimet

Reijo Inna – rummut
Markku Mattila – rummut
J. D. Leivo – rummut
Jari Malinen – koskettimet

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Komulainen, Matti: Laulut tulivat Gösta Sundqvistin luo. Turun sanomat 4.9.2004.
 Savolainen, Jukka L.: Keskeneräinen sinfonia. Smackthejack.net 11.10.2013.

Vuoden 2004 kokoelma-albumit
Leevi and the Leavingsin albumit
Alf Danning

Alf Danning (6. marraskuuta 1893 Kööpenhamina – 8. syyskuuta 1953 Käpylä, Helsinki) oli tanskalais-suomalainen graafikko ja taiteilija. Hän oli koulutukseltaan apteekkari, mutta keskittyi vuoden 1927 jälkeen mainosgraafiseen työhön. 

Danning muutti jo lapsena Suomeen. Hän kävi Hämeenlinnan ruotsalaista yhteiskoulua ja meni sitten apteekkioppilaaksi Hämeenlinnan Kanta-apteekkiin. Danning muutti 1913 Helsinkiin ja vuonna 1915 hän suoritti farmaseuttitutkinnon. Danning opiskeli työn ohella myös Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa professori Eero Järnefeltin johdolla. Ennen apteekkialalta lähtöään vuonna 1927 hän ehti pitää jo kolme omaa taidenäyttelyä. 

Danning oli työssä vuodesta 1924 graafikkona Uuden Suomen Reklaamitoimistossa ja hän teki 1920-luvulla kaksi opintomatkaa Italiaan. Vuodesta 1934 alkaen Danning oli  mainostoimisto Suomen Ilmoituskeskuksen (myöhempi Ilmo) palveluksessa ja hän teki kuvituksia useille kustantamoille. Viimeksi Danning oli kuvittajana Yhtyneiden Kuvalehtien palveluksessa.

Danning teki ainakin yhden sotilasaiheisen postikorttisarjan 1940-luvulla. Hän kuvitti useita kirjoja, muun muassa Schildtin, Kuvataiteen ja WSOY:n kustantamoille. Hän teki myös exlibriksiä. Danningin grafiikkaa on muun muassa Serlachiuksen kokoelmissa.

Suolahden kirkossa on Danningin tekemä alttarimaalaus.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Suomalaiset kuvittajat
Vuonna 1893 syntyneet
Vuonna 1953 kuolleet
Tatneft

Tatneft () on venäläinen öljy- ja kaasuyhtiö. Se on vahvasti sidoksissa Tatarstanin tasavallan poliittisiin päättäjiin. Talouslehti Forbesin listalla yhtiö oli keväällä 2012 noussut Venäjän 11. suurimmaksi ja maailmanlistan 529 suurimmaksi yritykseksi.

Tatneftin kotipaikka on Tatarstanin Älmätissä eli Almetjevskissa. Yhtiön osake noteerataan Moskovan pörssissä (MICEX-RTS) rupla- ja dollarimääräisenä (MICEX Index, RTS Index) sekä Lontoon pörssissä (LSE). Hallituksen puheenjohtajana toimii Rustam Minnihanov (, tataariksi Röstäm Miñnexan), joka on myös Tatarstanin pääministeri.

Tuotanto- ja jalostustoiminta
Tatneftin toiminta tapahtuu erityisesti Tatarstanin alueella, mutta yhtiö on laajentunut syntyseutuaan laajemmalle. Nyttemmin yhtiö poraa tai kehittää tuotantoa myös Libyan ja Syyrian öljykentillä. Öljy siirretään kentiltä pääosin Transneftin siirtoputkistoja käyttäen. Yhtiön öljynjalostamot sijaitsevat Tatarstanissa ja Pietarin lähistöllä.

Huoltamoverkosto ja rengastehdas
Vuonna 2005 yhtiö laajensi jakeluverkostoaan Ukrainan markkinoille. Tatneftin nykyinen huoltamoverkko kattaa osan Venäjää (yhteensä 511 huoltamoa) ja suuren osan Ukrainaa (128 kpl); lisäksi Valko-Venäjällä pari huoltamoa. Tatneft-yhtymään kuuluu myös rengastehdas.

Muu toiminta 
Tatneft omisti vuosina 1998–2002 Tatneftaero-lentoyhtiön, joka lensi reitti- ja tilauslentoja kolmella lentokoneella ja vastasi lisäksi Tatneftin kahdesta VIP-lentokoneesta.

Lähteet 

Venäläiset öljy-yhtiöt
MSCI Russia Index
RTS Index
MICEX Index
Venäläiset pörssiyhtiöt
Valkosipuliyö

Valkosipuliyö oli vuosina 1990–2007 Oulussa Rotuaarilla ja kauppatorilla vuosittain heinäkuussa järjestetty valkosipulin ystävien ja valkosipuliruokien tapahtuma. Tapahtumaa olivat järjestämässä Oulun kaupungin lisäksi muun muassa Oulun liikekeskustan ravintolat ja kauppiaat. Valkosipuliruokien lisäksi tapahtumassa oli musiikkiesityksiä ja tansseja. Valkosipuliyön järjestivät ensimmäisen kerran vuonna 1990 Hemmo Kuuranhalla ja Oulun Valakolöökiseura ry. Tapahtumassa valittiin vuosittain myös valkosipulikonossööri eli valkosipulivaikuttaja. Vuosittain tapahtumassa vieraili noin 50 000 kävijää. 

Valkosipuliyön sijasta järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2009 Roviantti, jossa oululainen ruokakulttuuri esittäytyy monenlaisten esitysten lomassa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Oulun liikekeskus: Valkosipuliyö (Internet Archive)
 Roviantti

Oulun tapahtumat
Madeleine

Madeleine on naisen etunimi, alkujaan ranskalainen muoto nimestä Magdalena.

Suomessa nimi Madeleine on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 1 483 henkilölle.  Madeleinen nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 22. heinäkuuta, jota on vanhastaan vietetty Maria Magdalenan muisto­päivänä.

Tunnettuja Madeleine-nimisiä 

 Madeleine (s. 1982), Ruotsin prinsessa 
 Madeleine Albright (1937–2022), yhdysvaltalainen poliitikko, ministeri ja suurlähettiläs
 Madeleine Astor (1893–1940), yhdysvaltalainen Titanicin haaksirikosta selviytynyt, John Jacob Astorin puoliso
 Madeleine Berthod (s. 1931), sveitsiläinen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja 
 Madeleine Carroll (1906–1987), brittiläinen elokuvanäyttelijä 
 Madeleine Dupont (s. 1987), tanskalainen curlingpelaaja 
 Madeleine LeBeau (1923–2016), ranskalainen näyttelijä
 Madeleine L’Engle (1918–2007), yhdysvaltalainen kirjailija 
 Madeleine Malonga (s. 1993), ranskalainen judon maailmanmestari
 Madeleine McCann (2004–2007), englantilainen henkirikoksen uhri 
 Madeleine Milhaud (1902–2008), ranskalainen näyttelijä ja libretisti
 Madeleine Moreau (1928–1995), ranskalainen uimahyppääjä
 Madeleine Olsson Ericksson (s. 1945), ruotsalainen gynekologi, yritysjohtaja ja miljardööri
 Madeleine Onne (s. 1960), ruotsalainen balettitanssija ja balettipedagogi
 Madeleine Pascal (s. 1946), ranskalainen laulaja
 Madeleine Peyroux (s. 1973), yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja kitaristi 
 Madeleine Renaud (s. 1913), ranskalainen pituushyppääjä 
 Madeleine de Scudéry (1607–1701), ranskalainen kirjailija
 Madeleine Stowe (s. 1958), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Madeleine Thétu (s. 1937), ranskalainen pituushyppääjä ja viisiottelija 
 Madeleine Wickham eli Sophie Kinsella (s. 1969), englantilainen chick lit -kirjailija

Nimen muita merkityksiä 

 La Madeleine, vuonna 1842 valmistunut kirkko Pariisissa
 Madeleinen kulttuuri, esihistoriallinen metsästyskulttuuri Ranskassa ja Pohjois-Espanjassa
 Madeleine-leivos, simpukankuoren muotoinen leivos

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet
Ossi Vesanen

Ossi Vesanen (s. 29. kesäkuuta 1983 ) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa 2007–2008 kaudella Isku-Volleyssa, Lentopallon SM-liigassa. Ossi Vesasen veli Anssi Vesanen pelaa myös Isku-Volleyssa 2007–2008 kaudella. Molemmat Vesasen veljakset ovat pelipaikaltaan keskitorjujia.

Ura 

Lentopallon SM-liigassa Vesasella on kausia takana 6 (2008 mennessä). Vesanen aloitti lentopallo uransa kasvattajaseurassaan Lempäälän Jyryssä, josta Isku-Volleyhin on tullut monia pelaajia viime vuosina. Kuten Vesasen veljekset Anssi ja Ossi, sekä Tommi Roininen, joka tosin nykyään pelaa Raision Loimussa. 

Lempäälässä Vesanen pelasi miesten 1-sarjassa kaksi kautta, jonka jälkeen hän siirtyi Tampereen Isku-Volleyhin. Heti ensimmäisellä kaudellaan Vesanen voitti yhdessä veljensä ja Isku-Volleyn joukkueen kanssa SM-hopeaa. Lopullisesti Vesanen löi itsensä kuitenkin läpi kaudella 2006, kun joukkue voitti suomenmestaruuden tähtisikermällään. Nykyään Vesasta pidetään yhtenä SM-liigan parhaimmista keskitorjujista.

A-maajoukkue 

A-maajoukkueeseen Vesanen valittiin 2007 kauden päätteeksi. Päävalmentaja Mauro Berruto otti vasenkätisen keskihyökkääjän myös maailmanliigaan peliajasta taistelevaan ryhmään. Vielä kuitenkaan Vesanen ei päässyt pelaamaan uransa ensimmäisiä A-maaotteluita.

Saavutukset 

 1 Suomenmestaruus 2006

 1 SM-hopea 2003

 1 SM-pronssi 2005

 1 Suomen Cupin voitto 2002

Seurat 

 2000–01 Lempäälän Jyry (1-sarja)

 2001–02 Lempäälän Jyry (1-sarja)

 2002–03 Isku-Volley

 2003–04 Isku-Volley

 2004–05 Isku-Volley

 2005–06 Isku-Volley

 2006–07 Isku-Volley

 2007-08 Isku-Volley

Lisätietoa 

 Isku Volleyn kotisivut
 Lempäälän Jyryn kotisivut

Suomalaiset lentopalloilijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Kihlasormus

Kihlasormus on kihlauksen merkkinä käytettävä sormus Kihla- tai vihkisormusta pidetään yleensä vasemman käden nimettömässä. Ortodoksisessa kristillisessä liitossa kihla- ja vihkisormus pidetään oikeassa nimettömässä. Useimmat kihlasormukset ovat varsin yksinkertaisia, mutta kalleimmat sormukset voivat sisältää myös jalokiviä kuten timantteja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Sormukset
Seulonnan keskeiset artikkelit
Anssi Vesanen

Anssi Vesanen (s. 21. helmikuuta 1980) on suomalainen lentopalloilija ja seitsenkertainen lentopallon Suomen mestari. Hänen pitkä peliuransa käsittää yli kymmenen vuoden aikakauden Tampereen Isku-Volleyssa (1998–2011) ja sitä seuranneet vuodet Vammalan Lentopallossa ja Lempäälän Kisassa. Vesanen on valittu vuosina 2001, 2002 ja 2003 eli kolme kertaa lentopalloliigan tähtisikermään. Suomen miesten lentopallomaajoukkueessa Vesanen pelasi vuosina 2001–2009 yhteensä 57 A-maaottelua.

Keväällä 2012 Vesanen käytännössä lopetti huippu-urheilu-uransa Suomen mestaruuteen VaLePan riveissä ja siirtyi pelaamaan kotikaupunkiinsa Lempäälään paikallisseura Kisan riveihin aluksi lentopallon 2-sarjassa ja myöhemmin sarjatasoa korkeammalla 1-sarjassa. Hänet kuitenkin totuttiin seuraavina kausina näkemään VaLePa-paidassa tarpeen tullen. Vuonna 2017 hän urakoi VaLePassa jopa Mestariden liigaa 37-vuotiaana.

Yli 40 vuoden ikään ennättänyt Vesanen on pelannut kauden 2020–2021 päättyessä yhteensä yli 600 ottelua lentopalloliigassa ja saavuttanut 14 SM-mitalia. Vesasen veli Ossi pelasi pitkän aikaa Anssin kanssa Isku-Volleyssa, jonka managerina toimi veljesten isä, entinen huippulentopalloilija Juhani Vesanen.

Saavutukset 
 Lentopalloliigan tähdistössä 2002, 2003, ja 2006
 Suomen mestaruus 2002, 2006, 2012, 2014, 2017, 2018 ja 2021 
 SM-hopeaa 2003 ja 2016 
 SM-pronssia 2005, 2009, 2011, 2013 ja 2015 
 Suomen cupin voitto 2001–2002, 2002–2003, 2012–2013, 2016–2017, 2017–2018 ja 2020–2021 
 Euroopan liigan hopeaa 2005

Joukkueet 
 1998–2011 Tampereen Isku-Volley
 2011–2012 Vammalan Lentopallo
 2013– Lempäälän Kisa ja VaLePa

Lähteet 

Suomalaiset lentopalloilijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Tirvan lava

Tirvan lava on Valkealassa Kouvolassa, Kymenlaakson maakunnassa, sijaitseva tanssilava. Lavan omistavat urheiluseura Tirvan Pamaus ja Tirvan Seudun Metsästysyhdistys ry. Tirvan lava valmistui vuonna 1955 ja on siitä lähtien ollut jatkuvasti toiminnassa. Nykyisin lavalla tanssitaan toukokuusta elokuuhun.

Aiheesta muualla
 Tirvan lavan kotisivut

Tanssilavat
Machina II/The Friends & Enemies of Modern Music


Machina II/The Friends & Enemies of Modern Music on The Smashing Pumpkins kuudes studioalbumi. Albumia ei saa kaupasta, vaan se julkaistiin ainoastaan Internetissä ilmaiseksi.

Kun Machina-albumin äänittämisen päättyminen oli lähellä, Billy Corgan toivoi tuplalevyn julkaisua, mutta levy-yhtiö Virgin Records kieltäytyi Adore-albumin pettymykseksi osoittautuneen myynnin takia. Levyn Machina/The Machines of God julkaisun ja heikon myynnin jälkeen Corgan halusi sitten julkaista toisen Machina-albumin erikseen, mutta Virgin kieltäytyi tästäkin. Tästä huolimatta yhtye palasi Chicago Recording Companyyn heinäkuussa 2000 viimeistelemään Machina II/The Friends & Enemies of Modern Music-albumin, joka julkaistiin myöhemmin Corganin oman Constantinople Records -levy-yhtiön kautta. Ainoat fyysiset painokset albumista ovat Corganin itse tekemät 25 vinyylilaatikkoa. Näistä laatikoista valtaosa päätyi Q101-radioasemalle ja yhtyeen ystäville. Muutama laatikko lähetettiin yhtyeen merkittäville verkkoyhteisön faneille, ja heille annettiin ohjeet ripata ja levittää albumia Internetissä ilmaiseksi. Tästä johtuen kaikki julkisesti saatavilla olevat albumin digitaalisest kopiot ovat ripattuja vinyylipainoksesta.

Kappaleet 
 Slow Dawn
 Vanity
 Saturnine
 Glass' Theme (Spacey version)
 Soul Power [James Brown]
 Cash Car Star (Version 1)
 Lucky 13
 Speed Kills
 If There Is a God
 Try, Try, Try (Alt. version)
 Heavy Metal Machine (version I alt. mix) 
 Glass' Theme
 Cash Car Star
 Dross
 Real Love
 Go
 Let Me Give the World to
 Innocence
 Home
 Blue Skies Bring Tears (Heavy)
 White Spyder
 In My Body
 If There Is a God (Full band)
 La Deux Machina
 Here's to the Atom Bomb

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

	
	 
Vuoden 2000 albumit
Smashing Pumpkinsin albumit
Pohjois-Pohjanmaan Vasemmisto

Pohjois-Pohjanmaan Vasemmisto on yksi Vasemmistoliiton 13 piirijärjestöstä. Se on Kainuun Vasemmiston ohella toinen puolueen kahdesta piiristä Oulun vaalipiirissä. Piiritoimisto sijaitsee Kauppurienkadun väistötiloissa Oulun järjestötalon ollessa remontissa.

Vasemmistoliitto on kunnallisvaalien 2017 Oulun vaalipiirin toiseksi suurin puolue ja sen listalta on valittu eduskuntavaaleissa (1991–2011) kolme ja 2015 kaksi kansanedustajaa. Kunnallisvaaleissa 2017 Vasemmistoliitto sai 83 kunnanvaltuutettua Pohjois-Pohjanmaan kunnissa.

Kansanedustajat
 Juhani Vähäkangas (-1995)
 Martti Korhonen (1991-2015)
 Unto Valpas (1999-2011)
 Risto Kalliorinne (2011-2015)
Katja Hänninen (2014-)
Hanna Sarkkinen (2015-)

Vaalit
Tulokset koko Oulun vaalipiirissä.

Osastot

Alavieskan Vasemmisto r.y.
Haapajärven Vasemmistoliitto r.y.
Haapaveden Vasemmisto r.y.
Hailuodon Työväenyhdistys r.y.
Vasemmistoliiton Haukiputaan Kunnallisjärjestö r.y.
Jokivarren Vasemmisto r.y.
Kellon Vasemmisto r.y.
Halosenniemen Vasemmisto r.y.
Vasemmistoliiton Iin osasto r.y.
Kalajoen Demokraattinen Kunnallisjärjestö r.y.
Kalajoen Vasemmistoliitto r.y.
Kalajoen Demokraattiset Naiset r.y.
Kempeleen Vasemmisto r.y.
Kestilän Vasemmisto r.y.
Kiimingin Vasemmisto r.y.
Kuivaniemen Vasemmisto r.y.
Kuusamon Vasemmisto r.y.
Kärsämäen Vasemmisto r.y.
Limingan Vasemmisto r.y.
Lumijoen Vasemmistoliitto r.y.
Muhoksen Vasemmisto r.y.
Vasemmistoliiton Kylmälänkylän yhdistys r.y.
Laitasaaren Demokraattinen yhdistys r.y.
Vasemmistoliiton Nivalan yhdistys r.y.
Oulaisten Vasemmisto r.y.
Vasemmistoliiton Oulun Kunnallisjärjestö r.y.
Suur-Patelan Vasemmisto
Valon Vasemmisto
Kunta-alan Vasemmisto
Etelä-Oulun Vasemmisto
Järvi-Oulun Vasemmisto
Koillis-Oulun Vasemmisto
Keski-Oulun Vasemmisto

Oulun Vasemmistoseura r.y.
Valtionalojen pohjoinen vasemmisto
Nuottasaaren Vasemmisto
Kupari-Myllyn Naiset
Oulunsalon Vasemmisto r.y.
Pattijoen Vasemmisto r.y.
Vasemmistoliiton Pudasjärven osasto r.y.
Vasemmistoliiton Siuruan yhdistys r.y.
Pulkkilan Vasemmisto r.y.
Pyhäjoen Vasemmisto r.y.
Pyhäjärven Vasemmisto r.y.
Pyhännän Demokraattinen yhdistys r.y.
Raahen Demokraattinen Kunnallisjärjestö r.y.
Raahen Demokraattinen yhdistys r.y.
Kopsan-Mattilanperän Vasemmisto r.y.
Rantsilan Demokraattinen yhdistys r.y.
Vasemmistoliiton Reisjärven Kunnallisjärjestö r.y.
Reisjärven-Kangaskylän Vasemmisto r.y.
Vasemmistoliiton Ruukin yhdistys r.y.
Sievin Vasemmistoliitto r.y.
Siikajoen Demokraattinen yhdistys r.y.
Vasemmistoliiton Taivalkosken yhdistys r.y.
Temmeksen Vasemmisto r.y.
Tyrnävän Vasemmisto r.y.
Utajärven Vasemmisto r.y.
Vasemmistoliiton Vihannin Kunnallisjärjestö r.y.
Vihannin Työväenyhdistys
Vasemmistoliiton Yli-Iin Kunnallisjärjestö r.y.
Ylikiimingin Vasemmistoliiton Kunnallisjärjestö r.y.
Ylivieskan Vasemmisto r.y.
Raudaskylän Vasemmisto r.y.
Ylivieskan Alueen Vasemmistoryhmä r.y.

Lähteet 

Oulun vaalipiiri
Pohjois-Pohjanmaa
Tupoksen seisake

Tupoksen seisake tai pysäkki ( ) oli rautatieliikennepaikka Pohjois-Pohjanmaalla Tupoksen kylässä. 

Liikennepaikka sijaitsi Pohjanmaan radan varrella kylän itäpuolella, Kempeleen ja Limingan rautatieasemien välisellä rataosuudella. Seisakkeelta matkaa Limingan asemalle oli 6,9 kilometriä, Kempeleen asemalle 5,7 kilometriä ja Oulun asemalle 17,3 kilometriä.

Liikennepaikka avattiin alun perin laiturivaihteena, mutta alennettiin sivuraiteen purkamisen myötä ennen lakkauttamistaan seisakkeeksi. Sivuraidetta käytettiin tavaran kuormaamiseen ja purkamiseen.

Tupos palveli rautatiepaikkana ympäristöä aina Tyrnävää myöten. Paperipuuta ja heinäpaaleja lähetettiin ja koneita, laitteita, kotieläimiä, rakennustarvikkeita tuotiin. Joskus hätätilassa raide toimi myös kohtauspaikkana vastakkaisista suunnista tuleville junille, kun Kempeleen ja Limingan asemilla oli tungosta. Erikoisesti sota-aikana Tupos oli vilkkaassa käytössä. Pysäkkirakennuksessa oli pieni odotustila ja posti hoidettiin myös siellä.

Lähteet 

Limingan liikenne
Pohjois-Pohjanmaan lakkautetut rautatieliikennepaikat
Daryl Hannah

Daryl Christine Hannah (s. 3. joulukuuta 1960 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1978 Brian De Palman elokuvassa Pahan voima ja on sittemmin esiintynyt lukuisissa Hollywood-elokuvissa. Hannah näytteli muun muassa Blade Runnerissa (1982) ja molemmissa Kill Bill -elokuvissa (2003–2004).

Elämäkerta
Hannahin vanhemmat erosivat pian hänen syntymänsä jälkeen, ja hänen äitinsä meni uusiin naimisiin liikemiehen ja elokuvaohjaajan Haskell Wexlerin veljen Jerrold Wexlerin kanssa.

Hannah, joka on ollut kasvissyöjä 11-vuotiaasta lähtien, kasvoi kaksosten Don ja Page Hannahin sekä siskopuolensa Tanya Wexlerin kanssa. Hän kävi koulua Francis Parker Schoolissa ja Chicago Latin Schoolissa, kunnes siirtyi kuudennella luokalla Parkeriin. Lapsena Hannah menetti vasemman käden etusormen pään onnettomuudessa. Joissakin elokuvissa hän käyttää prosteettista sormenpäätä. Hannah kiinnostui elokuvista nuorena, osittain unettomuuden takia.

Hannahin ura oli aluillaan, kun hänellä todettiin Aspergerin oireyhtymä. Hän oli oman kertomansa mukaan niin ujo, että se haittasi näyttelijäntöiden saamista, sillä hän ei aina uskaltanut vastata elokuvastudioilta saamiinsa soittopyyntöihin.

Hannahilla oli pitkäaikaisia suhteita John F.Kennedy Jr:n ja muusikko Jackson Brownen kanssa. Hän  oli suhteessa Brownin kanssa vuodesta 1983 ja lopulta erosi vuonna 1992, kun väitettiin, että Browne oli fyysisesti väkivaltainen häntä kohtaan. Hän aloitti suhteen muusikko Neil Youngin kanssa vuonna 2014 ja he menivät naimisiin vuonna 2018.

Yrittäjyys
Hannah ja näyttelijä Hilary Shepard Turner ovat kehittäneet kaksi pöytäpeliä, Love It Or Hate It ja LIEbrary.

Poliittinen aktivismi
Daryl Hannah on luonnonsuojeluaktivisti, joka on usein mukana mielenosoituksissa ja on jopa joutunut pidätetyksi muutaman kerran sen takia. Hän muun muassa vastustaa Keystone-öljyputkea, jota ollaan tekemässä Montanan ja Texasin välille. Hänellä on oma nettisivusto dhlovelife.com. Hänen kotinsa toimii aurinkovoimalla ja hän ajaa biodieselautoa. Hän on yksi presidentti Obamalle ja kuvernööri Romneylle lähetetyn öljyputkea vastustavan avoimen kirjeen allekirjoittajista.

Filmografia

Lähteet 

 https://web.archive.org/web/20060217064529/http://www.sustainablestyle.org/sass/07/darylhannah.html
 http://www.rideforrenewables.com/2012/09/an-open-letter-to-president-obama-and-governor-romney-on-keystone-xl/
 http://www.imdb.com/name/nm0000435/
 http://dhlovelife.com/v2/opening/ 
 http://www.liebrary.com 
 http://boardgames.about.com/od/partygame1/a/liebrary.htm

Viitteet

Aiheesta muualla

 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Autismin kirjon henkilöt
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Genesis (albumi)

Genesis on The Gods -yhtyeen vuonna 1968 julkaisema albumi. Tämä on ensimmäinen albumi, jolla tuleva Uriah Heep -kosketinsoittaja Ken Hensley on mukana.

Kappaleet

Puoli 1
 Towards the Skies (Konas) 3.24
 Candles Getting Shorter (Hensley/Konas) 4.28
 You're My Life (Konas/Kerslake) 3.20
 Looking Glass (Konas/Hensley) 4.14
 Misleading Colours (Konas/Kerslake) 3.38

Puoli 2
 Radio Show (Sugarman/Robertson) 3.12
 Plastic Horizon (Sugarman/Robertson) 3.26
 Farthing Man (Konas) 3.30
 I Never Know (Konas/Hensley) 5.41
 Time and Eternity (Konas/Kerslake) 2.41

Vuoden 1994 CD-julkaisu
 Towards the Skies (Konas) 3.24
 Candles Getting Shorter (Hensley/Konas) 4.28
 You're My Life (Konas/Kerslake) 3.20
 Looking Glass (Konas/Hensley) 4.14
 Misleading Colours (Konas/Kerslake) 3.38
 Radio Show (Sugarman/Robertson) 3.12
 Plastic Horizon (Sugarman/Robertson) 3.26
 Farthing Man (Konas) 3.30
 I Never Know (Konas/Hensley) 5.41
 Time and Eternity (Konas/Kerslake) 2.41
 Baby's Rich (Hensley/Konas) 2.45
 Somewhere in the Street (Hensley) 2.47
 Hey Bulldog (Lennon/McCartney) 3.01
 Real Love Guaranteed (Konas/Hensley) 2.29

Kokoonpano
 Ken Hensley – kitara, koskettimet, laulu
 Joe Konas – kitara, laulu
 John Glascock – basso
 Lee Kerslake – rummut

Vuoden 1968 esikoisalbumit
The Godsin albumit
War and Pain

War and Pain on Voivodin esikoisalbumi, joka julkaistiin 10. elokuuta 1984. 

Yhtyeen rumpali Michel "Away" Langevin teki albumin kansitaiteen akryylimaalauksena, ja on sen jälkeen vastannut kaikkien yhtyeen albumien kansitaiteesta. Langevin pyrki kuvaamaan kannessa ydinsodan pelkoa parhaimpansa mukaan ja se sai vaikutteita Iron Maidenin esikoisalbumin kansitaiteesta.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Denis "Snake" Bélanger – laulu
 Dennis "Piggy" D'Amour – kitara
 Michel "Away" Langevin – rummut
 Jean-Yves "Blacky" Thériault – basso

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Vuoden 1984 esikoisalbumit
Voivodin albumit
Toshio Suzuki

Toshio Suzuki (, s. 10. maaliskuuta 1955 Saitama, Japani) on entinen japanilainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui urallaan ainoastaan kahteen osakilpailuun kaudella 1993, saavuttamatta yhtään MM-pistettä. Parhaimmillaan Suzuki oli 12.

Kausi numeroina

Tulokset kilpailuittain

Lähteet 

Japanilaiset Formula 1 -kuljettajat
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
On demand

On demand tarkoittaa palvelua tai toimintaa, joka vastaa sen käyttäjän tai asiakkaan tarpeeseen tarvittaessa tai vaadittaessa. Yleensä on demand -palvelun arvo liittyy siihen, että palvelun tarjoaja tai kuluttaja ei joudu tekemään ennakkoon taloudellisia panostuksia, vaan maksu suoritetaan vain palvelua tai toimintoa käytettäessä, ja näin myös on demand -palvelut ovat niiden käyttäjille usein normaalia edullisempia.

Esimerkkejä on demand -toiminnoista
fax on demand: faksi kytketään toimimaan vain tarvittaessa
book on demand tai print on demand: kustannustoiminta, jossa kirjat ovat painamista vaille valmiita ja niitä painetaan tilausten mukaan digipainatuksen avulla.
Video On Demand (VOD): internetin kautta levitettävä videotiedosto

Vähittäiskauppa
Juha Numminen

Juha Erkki Numminen (s. 10. syyskuuta 1938 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.

Helsingissä syntynyt, mutta Raumalla asuva Numminen on työskennellyt toimittajana useiden eri lehtien palveluksessa, kuten Ilta-Sanomissa, Seurassa ja Suomen kuvalehdessä. Kirjallisuuden puolella hän on kirjoittanut etupäässä dekkareita, mutta myös elämäntapakirjoja, ihmissuhdekirjoja ja pakinoita. Eero J. Tikan kanssa hän muodosti 1980-luvun alussa kirjailijanimen Sulevi Manner. Kaksikko julkaisi yhteensä neljä dekkaria. Numminen on toiminut myös toisena käsikirjoittajana Timo Koivusalon elokuvassa Kulkuri ja joutsen (1999) sekä ollut mukana Erkko Kivikosken elokuvan Yö meren rannalla (1980) käsikirjoittajatiimissä. Hän on osuuskuntamuotoisen kustantamo Crime Timen perustajajäsen.

Juha Nummisen isä oli oikeusneuvos Vilho Numminen (1896–1960) ja äiti Aino Sofia Turja. Hänen veljensä oli kansliapäällikkö ja ministeri Jaakko Numminen.

Teokset

Palkinnot 
 Vuoden johtolanka -palkinto 1986, yhdessä Eero J. Tikan kanssa (kirjailijanimellä Sulevi Manner)
 Uudet Kirjat-kerhon tunnustuspalkinto 1995

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Juha Numminen Rauman kaupunginkirjastossa 
 Juha Numminen loi lähikuvan Lenita Airistosta, Kirjastokaista-video

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Bonnin vanha raatihuone

Bonnin vanha raatihuone () on tunnettu nähtävyys Bonnin kaupungissa, Saksan Nordrhein-Westfalenissa. Se sijaitsee Marktplatzin itäisellä laidalla. Rakennus rakennettiin vuosina 1737–1738 ja se korvasi keskiaikaisen rakennuksen. Peruskiven muurasi vaaliruhtinas Clemens August.

Aiheesta muualla 

 Bonnin matkailusivusto: Altes Rathaus  

Bonn
Saksan raatihuoneet
Nordrhein-Westfalenin rakennukset ja rakennelmat
Post Tower

Post Tower on postmoderni pilvenpiirtäjä Bonnin kaupungissa, Saksan Nordrhein-Westfalenissa. Sinne on sijoitettu Deutsche Postin pääkonttori. 162,5 metrin korkeudellaan pilvenpiirtäjä on Bonnin korkein rakennus ja Nordrhein-Westfalenin osavaltion korkein virastorakennus. Post Tower rakennettiin vuosina 2000–2002. Sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Murphy/Jahn Architects. 41-kerroksisen pilvenpiirtäjän rakennustyöt maksoivat noin 78 miljoonaa euroa.

Aiheesta muualla 

 Murphy/Jahn Architects

Bonn
Saksan pilvenpiirtäjät
Nordrhein-Westfalenin rakennukset ja rakennelmat
Fork

Fork on suomalainen a cappella -yhtye. Kahden miehen ja kahden naisen muodostama kokoonpano sovittaa pop-hittejä a cappellaksi ja on julkaissut yhteensä neljä albumia: Taking a Cappella to the Next Level -EP (2004), Cover to Cover (2005), Games We Play (2007) ja Helsinki (2008). Vuoden 2008 lopussa Pink Noise by Fork-nimistä konserttiesitystä alettiin esittää Svenska Teaternissa. Vuonna 2010 Mia Renwall erosi kokoonpanosta ja hänen tilalleen tuli Anna Asunta.

Jäsenet

 Anna Asunta
 Ms. Chiq LaDesire (Mia Hafrén)
 Mr. Winston Chill (Kasper Ramström)
 Mr. Miles Precious (Jonte Ramsten)

Entiset jäsenet

 Ms. Diamond Evergreen (Silva Lillrank)
 Ms. Angel d'Ville (Mia Renwall)
 Ms. Cindy Vine (Birthe Wingren)

Aiheesta muualla
Forkin kotisivut
MySpace-sivut

Suomalaiset lauluyhtyeet
Kulttuuriseteli

Kulttuuriseteli on etuus, jonka voi käyttää kulttuuripalveluiden hankkimiseen. Kulttuuriseteli vastaa idealtaan liikuntaseteliä, ja se antaa työntekijälle mahdollisuuden valita harrasteen, jolle työnantaja antaa rahallista tukea.

Kulttuuri- ja liikuntasetelien käyttöä perustellaan sillä, että ne mahdollistavat monipuolisen virkistäytymisen työntekijälle ja työnantajan kannalta on helpompaa jakaa seteleitä kuin tehdä kahdenvälisiä sopimuksia palveluiden tuottajien kanssa. Yhtä työntekijää voi tukea verovapaasti 400 eurolla vuodessa. Summa kattaa sekä liikunta- että kulttuuripalvelut. 

Eduskunta vahvisti kulttuurisetelien verottomuuden vuoden 2009 alusta lukien. Liikuntaseteli on ollut veroton etu jo vuodesta 2004. Kulttuurisetelin on kehittänyt Smartum Oy, joka lanseerasi tuotteen vuonna 2005. Nykyään seteleitä tarjoavat työnantajille monet eri yritykset ja niitä on saatavilla sekä paperiversioina että sähköisesti, sekä erillisinä että yhdistettyinä liikunta- ja kulttuuriseteleinä.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Verottajan ohjeet

Maksuvälineet
Työ
Kulttuuripolitiikka
Henri Rajala

Henri Rajala (s. 26. syyskuuta 1988) on suomalainen lentopalloilija, joka on pelannut liigaurallaan Keski-Savon Paterissa, Raision Loimussa ja Hurrikaani Loimaassa. Hän siirtyi Loimuun vuonna 2007 Paterista sen pudottua SM-liigasta 1-sarjaan sekä muutama vuosi myöhemmin Loimaalle. Hän on pelannut pääsarjassa 269 ottelua.

Rajala on saavuttanut urallaan SM-hopeaa 2012 ja 2013 sekä SM-pronssia 2010.

Ura 
Rajala harjoitteli lukioaikansa Kuortaneella nuorten maajoukkueen mukana pelaten sekä 2-sarjasas että myöhemmin 1-sarjassa Kuortaneen Urheiluopiston riveissä. 

Kuortaneelta Rajala siirtyi lentopallon SM-liigaan Keski-Savon Paterin riveihin kaudeksi 2006–2007. Hän pelasi Paterissa kauden aikana hakkurina. Pateri tippui kauden päätteeksi SM-liigasta. Rajala siirtyi takaisin kasvattajaseuraansa Raision Loimuun kaudeksi 2007–2008. Loimussa Rajala alkoi pelata yleispelaajan peliroolissa. Kaudella 2009-2010 hän voitti SM-pronssia Loimun riveissä pelaten joukkueen ykkösliberona.

Kaudesta 2010–2011 lähtien Rajala on pelannut Hurrikaani Loimaan riveissä. Hän oli joukkueen ykköslibero kaudella avauskaudella; toisella kaudellaan Loimaalla Rajala ei ollut ykköslibero, vaan avausseitsikon liberona pelasi enimmäkseen Jesse Mäntylä.

Maajoukkue 
Rajala kuului kesinä 2006 ja 2007 Mauro Berruton maajoukkueen leiriryhmään. Leireistä ei kuitenkaan vielä tuolloin irronnut paikkaa maajoukkueeseen. Paikka aukesi lopulta kauden 2008 jälkeen, kun Berruto valitsi Rajalan 19. pelaajan ryhmään, jotka taistelivat peliajasta Lentopallon maailmanliigassa. Maajoukkuedebyyttiä ei kuitenkaan tapahtunut.

Muuta 
Rajala on pelannut urallaan yleispelaaja, sekä liberon että myös hakkurin pelipaikalla. Nuorten maajoukkueessa hän pelasi yleispelaajan roolissa, kun taas kaudella 2006–2007 Keski-Savon Paterin väreissä hän pelasi hakkurina. Liberon roolissa hänet on nähty miesten maajoukkueleireillä sekä myöhemmin pääsarjatasolla Loimun ja Hurrikaanin riveissä.

Saavutukset 
 Pohjoismaiden seurajoukkueiden mestaruus 2008
 SM-pronssi 2010
 SM-hopea 2012, 2013

Joukkueet 
2004–2006 Kuortaneen Urheiluopisto (nuorten maajoukkue)
2006–2007 Keski-Savon Pateri
2007–2010 Raision Loimu
2011– Hurrikaani Loimaa

Lähteet 

Suomalaiset lentopalloilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Kainuun Vasemmisto

Kainuun Vasemmisto on yksi Vasemmistoliiton 13 piirijärjestöstä. Piiritoimisto sijaitsee Kajaanissa Kansanpirtillä. Se on Kainuun toiseksi suurin puolue keskustan jälkeen. Eduskuntavaaleissa Kainuun piiri asettaa ehdokkaita Oulun vaalipiirissä yhdessä Vasemmistoliiton Pohjois-Pohjanmaan piirin kanssa.

Kansanedustajat 
 Arvo Kemppainen (1990–1991)
 Osmo Polvinen (1991–1995)
 Anne Huotari (1995–2007)
 Terttu Huttu-Juntunen (1995–1999)
 Merja Kyllönen (2007–2014, 2019-)

Maakuntavaalit

Puheenjohtajat
Osmo Polvinen –2009
Minna Haataja 2009-2010
Jouko Korhonen 2013-

Osastot
Hyrynsalmen Vasemmisto
Vasemmistoliiton Kajaanin kunnallisjärjestö
Kuhmon Vasemmisto
Vasemmistoliiton Paltamon kunnallisjärjestö
Sotkamon Vasemmisto
Suomussalmen Vasemmisto
Puolangan Vasemmisto
Vaalan Vasemmisto

Lähteet

Oulun vaalipiiri
Kainuu