Skinhead

Skinhead-kulttuuri on nuorisokulttuuri, joka syntyi Isossa-Britanniassa 1960-luvulla ja on sittemmin levinnyt moniin muihin maihin. Suomen kielessä käytetään usein myös lyhennettä skini.

Historia 

Alkuperäisten skinheadien katsotaan olleen työläisnuoria, jotka yhdistelivät mod-liikkeeseen palautuvan nuorisokulttuurin piirteitä (oma hius- ja pukeutumistyyli sekä populaarimusiikki) brittiläisen työväenluokan perinteiseen arvomaailmaan, joka korosti muun muassa aggressiivista maskuliinisuutta, pub-elämää ja ruumiillisen työn arvostusta. Ensimmäinen skinhead-sukupolvi omaksui käyttäytymiseensä ja elämäntapaansa joitakin piirteitä mustaihoisilta jamaikalaisilta maahanmuuttajanuorilta, joita kutsuttiin nimellä rudeboy. Skinheadit kohtasivat maahanmuuttajanuoria muun muassa yhteisillä rakennustyömailla.

Skinhead-kulttuurin synty liittyi tilanteeseen, jossa Ison-Britannian perinteinen työväenkulttuuri oli rakennemuutoksen seurauksena häviämässä. Brittiläisen skinhead-liikkeen synty ja kasvu onkin nähty protestina perinteisen elämäntavan hajoamiselle.   

Skinhead-kulttuuri oli jo häviämässä, kunnes se syntyi 1970-luvun lopun Isossa-Britanniassa uudestaan punkin mukana. Tällöin pakistanilaiset maahanmuuttajat joutuivat joidenkin skinhead-joukkioiden  aggressioiden kohteeksi. Maahanmuuttajavastaiset ryhmät alkoivat värvätä skinheadeja jäsenikseen, ja lopulta skinheadia alettiin pitää uusnatsin synonyyminä.

Skinheadit ja rasismi 
Joillekin skinheadeille on ominaista avoin suvaitsemattomuus, poliittinen rasismi sekä näkemys ongelmien ratkaisemisesta väkivallan avulla. Maahanmuuttajavastaisuus on Suomessakin näkynyt rasististen skinheadien harjoittamana maahanmuuttajien pahoinpitelyinä ja jopa tappoyrityksinä.

Myös ei-rasistisia skinheadeja on olemassa monissa maissa. Heitä pidetään alkuperäisen 1960-luvun skinhead-kulttuurin jatkajina. Perinteisiä, ei poliittisia skinhead-arvoja vaalivia kutsutaan nimillä tradskins (traditional skinheads) tai pelkästään nimellä skinheads. Poliittisesti suuntautuneita ei-rasistisia skinheadeja kutsutaan yleisesti erilaisilla lyhenteillä, kuten esimerkiksi SHARP (Skinheads Against Racial Prejudice, ”skinheadit rotuennakkoluuloja vastaan”), ARA (Anti-Racist Action, ”rasisminvastainen toiminta”),  Redskins (”punaiset” eli vasemmistolaiset skinit) ja RASH (Red and Anarchist Skinheads, ”punaiset anarkisti-skinheadit”). Näiden ryhmien vaikutus Suomessa on erittäin vähäinen verrattuna esimerkiksi Ruotsiin tai Saksaan.

Musiikki 
1960-luvulla skinheadien musiikkia olivat esimerkiksi soul, ska, bluebeat ja rocksteady. Nykyisistä musiikkityyleistä skinheadeihin yhdistetään lähinnä ska, rocksteady, R.A.C., tai skinhead-reggae, punk ja punkin alalaji oi!. Myös kansallissosialistinen black metal on saanut jonkin verran suosiota rasististen skinheadien keskuudessa.

Pukeutuminen ja tyyli 
Tyylillisesti kaikkia skinhead-kulttuurin alalajeja yhdistää usein lyhyeksi ajellut hiukset. Naisilla yksi yleisistä hiustyyleistä on chelsea, jossa takahiukset ovat siilit tai lyhyet ja jäljelle on jätetty otsatukka ja etuhiukset. Muita skinhead-tyylin tunnusmerkkejä ovat muun muassa maihinnousukengät, henkselit, farkut, sta-prest housut, maastohousut, pikee- tai kauluspaidat (Ben Sherman, Fred Perry, Lambretta, Original Penguin, Hooligan, PitBull Germany, Thor Steinar jne), neulepaidat tai neuletakit, harrington-, farkku-, donkey-, pilotti-, ja crombietakit. Tavanomaisia ovat myös ylös käännetyt lahkeet. Joissain tapauksissa vaatemerkkien perusteella ilmaistaan  poliittista kantaa, esimerkiksi tietyt merkit ovat profiloituneet rasististen skinheadien suosimiksi, joka on johtanut siihen, että useat skinheadit karttavat kyseisiä vaatemerkkejä.

Henkseleiden ja kengännauhojen väreillä saattaa olla merkitystä joillekin poliittisesti suuntautuneille ryhmille, ja se saattaa vaihdella paikkakunnasta, kaupungista tai maasta riippuen. Väriluokittelusta on kuitenkin yleisellä tasolla luovuttu ja värit ovat lähinnä muotiasia.

Skinheadit Suomessa 

Suomessa maahanmuuttovastaiset skinheadit ovat näkyvimmin toimineet joissain kaupungeissa. 1990-luvulla tulivat tunnetuiksi Joensuun skinit, jotka hyökkäilivät muun muassa ulkomaalaisten ja punkkarien kimppuun. Näiden skinien toiminta ei ollut kovin järjestynyttä, koska monet olivat alaikäisiä. Näiden toiminta laantui, kun heitä joutui vankilaan tai muutti kaupungista pois.

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Spirit of '69: A Skinhead Bible – George Marshall Scotland: S.T. Publishing 1991 
 Skinhead Nation – George Marshall Scotland: S.T. Publishing 1997 
 Stewart Home – Käkimassaa, Like 1994, Uhoan voimaa, Like 1995, Pelko ja viha, Like 1995 , Oppi tulee idästä, Like 1996.
 
 Valkoisen vallan lähettiläät. Rasismin arki ja arjen rasismi – Vesa Puuronen (toim.), Vastapaino 2001

Elokuvia 
 Romper Stomper (IMDb) 
 This is England (IMDb) 
 American History X
 Skinhead Attitude (IMDb) (dokumentti) 
 Leijonasydän
 Made in Britain

Aiheesta muualla 

Skinhead-historiaa 
"Skinheadien sukupuu" 
Skinhead nation 
Skinivalkoinen Suomi, Ylen Elävä arkisto (toim. Kari Mokko, YLE 1998)

Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Seulonnan keskeiset artikkelit