joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Suomen urheilu 1955

Suomen urheilu 1955 käsittelee vuoden 1955 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.

Vuoden urheilija 

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:

Erillisellä naisten listalla kuusi parasta olivat:

Autourheilu 

 Jyväskylän suurajot kilpailtiin viidennen kerran ja voittajaksi ajoi Eino Elo Peugeot 403:lla.

Jalkapallo 

 Suomen maajoukkue pelasi kuusi virallista maaottelua ja hävisi ne kaikki. Suomen neljästä maalista kuopiolainen Matti Hiltunen teki kaksi. Vuosina 1952–1955 neljän maan kesken pelatussa Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa Suomi jäi viimeiseksi. Elo-syyskuussa saksalainen Kurt Weinreich tuli Aatos Lehtosen tilalle maajoukkueen valmentajaksi.
 Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Kiffen, hopeaa sai Valkeakosken Haka ja pronssille sijoittui Vasa IFK.

Jääkiekko 

 Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran tamperelainen TBK, joka voitti Turun Palloseuran ensimmäisessä loppuottelussa kotonaan 5–2 ja toisessa ottelussa vieraskentällä 4–7. Pronssille sijoittui Helsingin IFK.

Jääpallo 

 Suomen maajoukkue pelasi helmikuussa Helsingissä ensimmäisen maaottelunsa Neuvostoliittoa vastaan ja ottelu päättyi tasapeliin 3–3. Tämän jälkeen Suomi voitti Drammenissa Norjan 2–8 ja pelasi Örebrossa Ruotsin kanssa tasan 2–2.
 Suomen-mestaruuden voitti Lappeenrannan Veiterä, hopeaa sai Oulun Palloseura ja pronssille sijoittui Warkauden Pallo -35.

Koripallo 

 Miesten Suomen-mestaruuden voitti kahdeksannen peräkkäisen kerran Pantterit, hopeaa sai Työväen Mailapojat ja pronssille sijoittui Sörnäisten NMKY, kaikki kolme Helsingistä.
 Naisten Suomen-mestaruuden voitti Tampereen Pyrintö, hopeaa sai helsinkiläinen Kilven Urheilijat ja pronssille sijoittui Helsingin Visa.

Yleisurheilu 

 Pentti Karvonen juoksi 1.7. Helsingissä 3 000 metrin estejuoksun maailmanennätyksen 8.47,8 ja paransi sitä 15.7. Oslossa aikaan 8.45,4. Kumpikaan ajoista ei kuitenkaan ollut Suomen-ennätys, koska Olavi Rinteenpää oli juossut nopeammin vuonna 1953, jolloin virallisia maailmanennätyksiä ei vielä noteerattu.
 Eeles Landström hyppäsi 17.7. Kouvolassa seiväshypyn Euroopan-ennätyksen 447 cm ja paransi 24.8. Helsingissä ennätystä tulokseen 450 cm.

Lähteet

Viitteet 

Vuoden 1955 urheilu
1955
Togon luterilainen kirkko

Togon luterilainen kirkko () on luterilainen kirkko, joka toimii Togossa. Kirkon jäsenmäärä on noin 8 000.

Historia 
Kirkon historia juontaa juurensa yhdysvaltalaisen Missouri-synodin Togossa vuonna 1980 aloittamasta lähetystyöstä. Kirkko perustettiin virallisesti vuonna 2009.

Nykytilanne 
Kirkolla on 45 seurakuntaa ympäri Togoa, joissa on yhteensä noin 8 000 jäsentä. Kirkko kuuluu Kansainväliseen luterilaiseen neuvostoon.

Lähteet  

Evankelis-luterilaiset kirkot
Togo
Ugandan luterilainen kirkko

Ugandan luterilainen kirkko () on luterilainen kirkko, joka toimii Ugandassa. Kirkon jäsenmäärä on noin 50 000.

Historia 
Kirkko on syntynyt vuonna 1993 Ghanan evankelis-luterilaisen kirkon yhteistyössä yhdysvaltalaisen Missouri-synodin kanssa tekemän lähetystyön tuloksena.

Nykytilanne 
Kirkolla on 140 seurakuntaa ympäri Ugandaa, joissa on noin 50 000 jäsentä. Kirkko kuuluu Kansainväliseen luterilaiseen neuvostoon.

Lähteet  

Evankelis-luterilaiset kirkot
Uganda
Hukan enkelit

Hukan enkelit on Seppo Jokisen kirjoittama jännitysromaani. Kirja on 6. osa Komisario Koskisesta kertovassa sarjassa. Kirja voitti Suomen dekkariseuran Vuoden johtolanka -palkinnon vuonna 2002.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Hukan enkelit -TV-sarja IMDb:ssä 
 Kirjan arviointi Kouvolan dekkaripäivien sivuilla

Seppo Jokisen teokset 
Jännitysromaanit
Saken Seifullin

Saken Seifullin (, 15. lokakuuta 1894 – 25. huhtikuuta 1938 Almaty) oli kazakstanilainen kirjailija ja nationalisti. Häntä pidetään maansa tunnetuimpana kirjailijana.

Seifullin opiskeli opettajaksi ja valmistui Omskin opettajaseminaarista vuonna 1916. Seminaarissa hän sai innostuksen radikaaleihin sosialistisiin ja nationalistisiin oppeihin. Hän myös julkaisi vuonna 1914 ensimmäiset runonsa, jossa heijastuvat Kazakstanin ihmisten kohtalo, köyhyys ja vanhanaikainen patriarkaalisuus. Vallankumousvuonna 1917 hän toimi Kazakstanissa bolševikkien riveissä. Toukokuun 1918 kapinoinnin seurauksena Akmolinskin punainen hallitus kaadettiin ja sen johtajat, mukaan lukien Seifullin, joutuivat valkokaartilaisten vangeiksi. Vuonna 1920, jolloin Kazakstanin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta perustettiin, Seifullin valittiin Kazakstanin keskusvaalilautakunnan puheenjohtajaksi. Vuonna 1922 hänet nimitettiin tasavallan opetusvaliokunnan varajäseneksi ja Kazakstanin kansankomissaarien neuvoston puheenjohtajaksi. 

Tehtävässään Seifullin puolusti kazakin oman kielen asemaa. Vuodesta 1927 pidätykseensä vuonna 1937 Seyfullin oli useiden yliopistojen rehtori, toimi sanomalehden päätoimittajana ja kirjallisuuslehden toimittajana. Hän loi Kazakstanin kirjailijayhdistyksen. Hänellä oli samaan aikaan voimia julkaista kaunokirjallisuutta ja tieteellisiä teoksia.  

Vuonna 1937 Seifullin pidätettiin syytettynä porvarillisesta nationalismista. Hänet ammuttiin kansan vihollisena yhdellä NKVD:n Alma-Atan vankiloista.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Seifullinin kotimuseo. Yvision.kz.

Kazakstanilaiset poliitikot
Kazakstanilaiset kirjailijat
Stalinin vainoissa kuolleet
Vuonna 1894 syntyneet
Vuonna 1938 kuolleet
Puna-armeijan hyökkäys Azerbaidžaniin

Puna-armeijan hyökkäys Azerbaidžaniin oli Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan huhtikuussa vuonna 1920 suorittama sotilaallinen hyökkäys, joka kohdistui Azerbaidžanin demokraattiseen tasavaltaan. Venäjä sai tukea Azerbaidžanin bolševikeiltä, jotka kapinoivat Azerbaidžanin pääkaupungissa Bakussa.

Sotilasoperaatio
21 huhtikuuta 1920 Tuhatševski sai käskyn hyökätä Azerbaidžaniin. Keskiyölla 27 huhtikuuta Azerbaidžanin hallitus sai selville että puna-armeija oli ylittänyt rajan maan pohjoisosassa. Lähes kaikki joukot oli tuolloin lähetetty Karabakhiin. Kenraali Shiklinsii ei kyennyt pysäyttämään puna-armeijan etenemistä Bakuun. Samana päivänä Venäjän kommunistinen puolue, Azerbaidžanin kommunistinen puolue ja Kaukasian alueellinen komitea perustivat Azerbaidžanin vallankumouksellisen komitean, jonka johtajaksi julistettiin Nariman Narimanov. Pian komitean perustamisen jälkeen Hamid Sultanov vaati parlamenttiä antautumaan 12 tunnin sisällä.

Azerbaidžanin demokraattinen tasavalta lakkasi olemasta 28 huhtikuuta 1920. Venäjä miehitti Azerbaidžanin poliittisista ja taloudellisista syistä. Merkittävin syy oli Azerbaidžanin öljy.

1920
Neuvostoliiton sotahistoria
Azerbaidžanin historia
Rossen jaarli

Rossen jaarli on brittiläinen arvonimi, joka luotiin kahdesti Irlannissa; molempina kertoina Parsons-perheessä.

Parsonsit olivat alun perin englantilainen perhe Leicestershiresta; siellä oli viisi veljeä jotka asettuivat Irlantiin 16. vuosisadan loppupuolella. Yksi veljistä, William Parsons, nimettiin Bellamontin Baronetiksi vuonna 1620.

Perheistuin sijaitsee Birrin linnassa, Birrissä, Offalyn kreivikunnassa.

Lähteet 

Jaarlit
Suomen urheilu 1956

Suomen urheilu 1956 käsittelee vuoden 1956 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.

Vuoden urheilija 

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:

Erillisellä naisten listalla kuusi parasta olivat:

Olympialaiset 

 Cortina d'Ampezzon talviolympialaisissa Suomi saavutti kolme kultamitalia, kolme hopeaa sekä yhden pronssin. Kisojen mitalitilastossa Suomi oli kolmas.
 Melbournen kesäolympialaisissa Suomi saavutti kolme kultamitalia, yhden hopean sekä 11 pronssia.

Ammunta 

 Melbournen kesäolympialaisten ampumakilpailuissa Suomi saavutti kaksi mitalia. Pentti Linnosvuo voitti kultaa vapaapistooliammunnassa ja Vilho Ylönen pronssia vapaakiväärillä.

Autourheilu 

 Jyväskylän suurajot kilpailtiin kuudennen kerran ja voittajaksi ajoi Osmo Kalpala.

Jalkapallo 

 Suomen maajoukkue pelasi kuusi virallista maaottelua. Ainoan voittonsa joukkue sai kesäkuussa Helsingin olympiastadionilla Islannista maalein 2–1, ja elokuussa Oslossa ottelu Norjaa vastaan päättyi tasapeliin 1–1. Suomen viidestä maalista KIF:n Olli Forsgrén teki neljä: Islanti-ottelun kahden ja Norja-ottelun yhden maalin lisäksi yhden Englantia vastaan.
 Suomen-mestaruuden voitti Kuopion Palloseura, hopeaa sai Helsingin Jalkapalloklubi ja pronssille sijoittui helsinkiläinen KIF.

Jääkiekko 

 Suomen-mestaruuden voitti Turun Palloseura, joka voitti Hämeenlinnan Tarmon ensimmäisessä loppuottelussa kotonaan 7–2 ja toisessa ottelussa vieraskentällä 3–9. Pronssille sijoittui tamperelaisseura Tappara.

Jääpallo 

 Suomen maajoukkue hävisi helmikuussa Helsingissä Ruotsille 2–3 ja Moskovassa Neuvostoliitolle 4–2.
 Suomen-mestaruuden voitti Oulun Palloseura, hopeaa sai Käpylän Urheilu-Veikot ja pronssille sijoittui Lappeenrannan Veiterä.

Koripallo 

 Miesten Suomen-mestaruuden voitti yhdeksännen peräkkäisen kerran Pantterit, hopeaa sai Sörnäisten NMKY ja pronssille sijoittui Helsingin Jyry.
 Naisten Suomen-mestaruuden voitti Helsingin Visa, hopeaa sai Tampereen Pyrintö ja pronssille sijoittui Lahden Koripalloilijat.

Paini 

 Melbournen kesäolympialaisten painikilpailuissa Suomi saavutti kaksi kultamitalia ja kaksi pronssia. Rauno Mäkinen ja Kyösti Lehtonen voittivat kultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa; molempien kultamitali varmistui Suomen itsenäisyyspäivänä. Erkki Penttilä ja Taisto Kangasniemi saavuttivat vapaapainissa pronssia.

Yleisurheilu 

 Melbournen kesäolympialaisten yleisurheilukilpailuissa Suomi saavutti kolme pronssimitalia: Voitto Hellsten 400 metrin juoksussa, Veikko Karvonen maratonilla ja Jorma Valkama pituushypyssä. Ainutkertaisesti Suomella ei ollut miesten keihäänheitossa yhtään edustajaa.
 Soini Nikkinen teki 24.6. Kuhmoisissa keihäänheiton maailmanennätyksen 83,56 m, joka kesti ennätyksenä vain kuusi päivää.
 Eeles Landström hyppäsi 23.9. Hampurissa seiväshypyn Euroopan-ennätyksen 451 cm.
 Antti Viskari juoksi 21.10. Lappeenrannassa 30 000 metrin maailmanennätyksen 1.35.03,6.

Lähteet

Viitteet 

Vuoden 1956 urheilu
1956
Max Headroom -piraattilähetys 1987

Max Headroom -piraattilähetys () oli kahteen chicagolaiseen televisioasemaan kohdistunut piraattiryhmän ilkivallanteko, joka tapahtui 22. marraskuuta 1987. Ilkivallantekijät onnistuivat tunkeutumaan ja pysyttelemään tv-asemien lähetysjärjestelmässä kolmen tunnin ajan. Ensimmäinen lähetys oli lyhyt ja keskeytti WGN-TV-aseman iltauutisten urheilukoosteen. Toinen lähetys tapahtui muutamaa tuntia myöhemmin PBS:n alaisuudessa toimivalla WTTW-asemalla, jossa se keskeytti Doctor Who -ohjelman jakson Horror of Fang Rock lähetyksen n. 90 sekunnin ajaksi. Piraattilähetyksen aikana esitettiin WGN-asemaa ja televisiolähetyksiä kohtaan kohdistuvaa parodiaa ja pilaa.

Piraattilähetykset

WGN-TV
Ensimmäinen ilkivallanteko kohdistui WGN-TV:n Kanava 9:n suoraan uutiskoosteeseen The Nine O'Clock News. Urheilukooste Chicago Bearsin kotivoitosta Detroit Lionsia vastaan iltapäivän ottelusta keskeytyi, kun ruutu pimeni hetkeksi, jonka jälkeen ruutuun ilmestyi Max Headroomia imitoinut hahmo. Hahmon pää liikkui pyörivän väännetyn metallilevyn edessä ja ainoat äänitehosteet tulivat surisevista ja oskilloivista äänistä.

WTTW
Myöhemmin samana iltana lähetetyn Doctor Whon jakson Horror of Fang Rock aikana WTTW joutui saman ilkivallantekijän kohteeksi. Erona WGN-aseman piraattilähetykseen oli lähetykseen saatu epäselvä ja katkeileva ääniraita. Raidalla Headroom-imitoija kutsui WGN:n tv-selostaja Chuck Swirskya modernin ajan liberaaliksi sekä huusi ja nauroi. Seuraavaksi hahmo lateli useita lausahduksia, kuten Max Headroomin New Coken mainoslauseen ”Catch the Wave” (pitämällä parodiassa Pepsi-tölkkiä esillä) ja nojautui kameraa kohti. Tämän jälkeen hän lauleskeli The Temptationsin kappaletta Your love is fading sekä tv-ohjelma Clutch Cargon tunnussävelmää. Hahmo väitti myös lähetyksessä olevansa ”kaikkien merkittävien maailmanuutislehtinörttien mestariteos” (viittaus WGN:n kirjaimiin World´s Greatest Newspaper).

Piraattilähetyksen lopussa hahmo paljastaa takapuolensa, pitelee riisuttua naamaria kameran edessä ja ulvoo joidenkin henkilöiden jahtaavan häntä. Lähetys päättyy, kun apulainen läimäyttää tätä takapuoleen hahmon pyytäessä lisää, ja lähetys palaa takaisin Doctor Whon jaksoon 90 sekunnin tauon jälkeen.

Jälkiseuraukset
Piraattilähetys sai huomiota lehdistössä ja tapahtunutta käsiteltiin uutislähetyksessä (tv-asemat saivat kuvamateriaalia todisteeksi Doctor Who -jakson nauhoittaneilta katsojilta). Piraattilähetyksen nähneet katsojat ruuhkauttivat WTTW-aseman puhelinpalvelun lukuisilla soitoillaan kysyäkseen tapahtuneesta häiriöstä.

Yhdysvaltain telehallintovirasto FCC tutki asian tapahtuman jälkeen ja asetti mahdollisesti löytyville syyllisille rangaistuksia hakkeroinnista, muun muassa sakkorangaistuksista aina vankilatuomioon. Syyllisiä ei ole saatu kiinni.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 
 

Chicagon historia
Musta huumori
Rikollisuus Yhdysvalloissa
Selvittämättömät rikokset
1987
1980-luvun rikokset
Portugalilainen evankelis-luterilainen kirkko

Portugalin evankelis-luterilainen kirkko () on luterilainen kirkko, joka toimii Portugalissa. Kirkon jäsenmäärä on 95.

Historia 
Vuonna 1952 pastori ja silloinen Brasilian evankelis-luterilaisen kirkon presidentti Rodolfo Hasse vieraili Portugalissa ajatuksenaan perustaa radio-ohjelma ja arvioida mahdollisuuksia luterilaiselle lähetystyölle Portugalissa. Vuonna 1954 Brasilian evankelis-luterilainen kirkko teki päätöksen lähetystyön aloittamisesta Portugalissa. 3. heinäkuuta 1958 järjestäytyi Lissabonissa ensimmäinen luterilainen seurakunta, ja 28. toukokuuta 1959 perustettiin Portugalin evankelis-luterilainen kirkko. Aluksi kirkon toiminta keskittyi Lissabonin ja Caldas da Rainhan väliselle alueelle. 1970-luvulla toiminta alkoi laajeta pohjoisemmaksi ja 1990-luvun alussa perustettiin ensimmäinen seurakunta Porton alueelle.

Nykytilanne 
Kirkolla on kolme seurakuntaa, joissa on noin 95 jäsentä. Kirkko kuuluu Kansainväliseen luterilaiseen neuvostoon.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kirkon kotisivut

Evankelis-luterilaiset kirkot
Uskonto Portugalissa
Stephen O'Meara

Stephen James O'Meara (16. marraskuuta 1956) on yhdysvaltalainen kirjailija, valokuvaaja ja luonnontieteilijä. Hän pystyy näkemään 8-magnitudin tähtiä paljaalla silmällä. Hän suoritti kandidaatin tutkinnon Northeastern University -yliopistosta.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset toimittajat
Yhdysvaltalaiset tähtitieteilijät
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Salisiini

Salisiini on salisyylialkoholin β-glukosidi. Salisiinia saadaan pajun (Salix) kuoresta ja sillä on tulehdusta lievittävä vaikutus. Salisiinia esiintyy Populus-lajien kuoressa sekä pajujen ja poppelien lehdissä. Majavan hauste toimii tulehdusta ja kuumetta alentavana kipulääkkeenä, mikä johtuu majavan ruokavalion salisiineista ja jotka edelleen muuttuvat salisyylihapoksi. Aspiriini eli asetyylisalisyylihappo on  kehitetty salisiinista, jota se kemiallisesti muistuttaa. Salisiini metaboloituu glukoosiksi ja salisyylialkoholiksi, joka edelleen voi hapettua salisyylihapoksi. Salisiini maistuu katkeralta kuten kiniini.

Salisiini voi aiheuttaa allergisen ihoreaktion. Sen lieviä haittavaikutuksia ovat pahoinvointi, oksentelu, ihottuma, huimausta ja hengitysvaikeuksia. Suuret määrät salisiinia voivat olla myrkyllisiä, haitallisia munuaisille, aiheuttaa mahahaavan, ripulin, verenvuotoa tai ruoansulatuskanavan ärsytystä. Salisiinia ei suositella henkilöille, joilla on astma, diabetes, kihti, gastriitti, verenvuototauti, mahahaava. Sitä ei myöskään suositella alle 16-vuotiaille ja raskaana oleville tai imettäville naisille.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Food Component Database (FooDB): Salicin 
Pherobase: Semiochemical - salicin 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Salicin 

Orgaaniset yhdisteet
Suomen urheilu 1957

Suomen urheilu 1957 käsittelee vuoden 1957 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.

Vuoden urheilija 

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:

Erillisellä naisten listalla kuusi parasta olivat:

Autourheilu 

 Jyväskylän suurajot kilpailtiin seitsemännen kerran ja voittajaksi ajoi ensimmäisenä ulkomaalaisena Ruotsin Erik Carlsson Saab 93:lla.

Jalkapallo 

 Suomen maajoukkue pelasi kymmenen virallista maaottelua. Maailmanmestaruuskilpailujen karsinnoissa Suomi hävisi niin koti- kuin vieraskentälläkin Puolalle ja Neuvostoliitolle. Suomen Palloliiton 50-vuotisjuhlaturnauksessa kesäkuussa Helsingin olympiastadionilla Suomi voitti välierissä Tanskan 2–0 mutta hävisi loppuottelussa Ruotsille jatkoajalla 1–5. Kauden toisen voittonsa Suomi otti syyskuussa Olympiastadionilla Englannin amatöörijoukkueesta maalein 4–3. Seitsemän suomalaispelaajaa onnistui vuoden aikana maalinteossa ja heistä Mauri Vanhanen, Kalevi Lehtovirta ja Matti Sundelin tekivät kukin kaksi maalia. Suomen maajoukkueen valmentaja, saksalainen Kurt Weinreich solmi jatkosopimuksen.
 Suomen-mestaruuden voitti Helsingin Palloseura, hopeaa sai Valkeakosken Haka ja pronssille sijoittui Turun Palloseura.

Jääkiekko 

 Suomen-mestaruuden voitti Tampereen Ilves, joka voitti Turun Palloseuran ensimmäisessä loppuottelussa kotonaan 4–2 ja toisessa ottelussa vieraskentällä 5–7. Pronssille sijoittui tamperelaisseura Tappara.

Jääpallo 

 Ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Helsingissä. Suomi saavutti kolmen joukkueen turnauksessa hopeaa.
 Suomen-mestaruuden voitti Lappeenrannan Veiterä, hopeaa sai Oulun Palloseura ja pronssille sijoittui Käpylän Urheilu-Veikot.

Koripallo 

 Miesten Suomen-mestaruuden voitti kymmenennen peräkkäisen kerran Pantterit, hopeaa sai toinen helsinkiläisseura Torpan Pojat ja pronssille sijoittui ensimmäisenä ei-helsinkiläisenä mitalistina sitten vuoden 1946 Kotkan Työväen Palloilijat.
 Naisten Suomen-mestaruuden voitti Tampereen Pyrintö, hopeaa sai Helsingin Visa ja pronssille sijoittui Porin Palloilijat.

Paini 

 Maailmanmestaruuskilpailuissa Tauno Jaskari saavutti vapaapainissa hopeaa.

Yleisurheilu 

 Olavi Salsola ja Olavi Salonen tekivät 11.7. Turussa 1 500 metrin juoksun maailmanennätyksen 3.40,2, joka pysyi ennätyksenä vain yhden vuorokauden.
 Olavi Vuorisalo juoksi 7.8. Naantalissa ensimmäisenä suomalaisena mailin alle neljässä minuutissa (3.59,1) eli niin sanotun haamumailin.

Lähteet

Viitteet 

Vuoden 1957 urheilu
1957
Suomen urheilu 1958

Suomen urheilu 1958 käsittelee vuoden 1958 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.

Vuoden urheilija 

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:

Erillisellä naisten listalla kuusi parasta olivat:

Autourheilu 

 Jyväskylän suurajot kilpailtiin kahdeksannen kerran ja voittajaksi ajoi Osmo Kalpala Alfa Romeo Giulia Sportilla.

Jalkapallo 

 Suomen maajoukkue pelasi neljä virallista maaottelua ja hävisi ne kaikki, ja samoin kävi kahdessa epävirallisessa ottelussa maailmanmestaruuskilpailuihin matkalla ollutta Unkaria vastaan. Saksalaisen Kurt Weinreichin sopimus maajoukkueen valmentajana päättyi vuoden lopussa.
 Suomen-mestaruuden voitti Kuopion Palloseura, hopeaa sai Helsingin Palloseura ja pronssille sijoittui Helsingin IFK.

Jääkiekko 

 Suomen-mestaruuden voitti Tampereen Ilves, joka oli paikallisvastustaja Tapparaa parempi toisessa ja ratkaisevassa kolmannessa loppuottelussa hävittyään ensimmäisen. Pronssille sijoittui Hämeenlinnan Tarmo.

Jääpallo 

 Suomen maajoukkue pelasi helmikuussa Ruotsia vastaan kaksi kotiottelua, joista se voitti toisen, ja maaliskuussa Neuvostoliittoa vastaan kaksi vierasottelua, joista ensimmäinen päättyi tasan ja toinen Suomen voittoon.
 Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Käpylän Urheilu-Veikot, hopeaa sai Oulun Palloseura ja pronssille sijoittui Lappeenrannan Veiterä.

Koripallo 

 Miesten Suomen-mestaruuden voitti kaikkien aikojen ensimmäisenä ei-helsinkiläisenä seurana Kotkan Työväen Palloilijat, hopeaa sai Tampereen Pyrintö ja pronssille sijoittui Helsingin Jyry.
 Naisten Suomen-mestaruuden voitti Tampereen Pyrintö, hopeaa sai Helsingin Visa ja pronssille sijoittui helsinkiläinen Karhun Pojat.

Pohjoismaiset hiihtolajit 

 Maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Lahdessa. Suomi oli mitalitilaston ykkönen neljällä kultamitalilla, kolmella hopealla ja kolmella pronssilla. Maastohiihdossa Veikko Hakulinen voitti kultaa 15 kilometrillä ja Kalevi Hämäläinen 30 kilometrillä. Hakulinen saavutti hopeaa ja Arvo Viitanen pronssia 50 kilometrillä, ja miesten viestissä Suomi päätyi pronssille. Siiri Rantanen hiihti 10 kilometrillä pronssia ja saavutti Toini Pöystin ja Pirkko Korkeen kanssa viestissä hopeaa. Mäkihypyssä Juhani Kärkinen ja Ensio Hyytiä ottivat Suomelle kaksoisvoiton. Yhdistetyssä Paavo Korhonen voitti kultaa.

Yleisurheilu 

 Euroopan-mestaruuskilpailuissa Tukholmassa Suomen ainoa mitalisti oli seiväshypyssä kultaa voittanut Eeles Landström. Markus Kahma sijoittui kymmenottelussa neljänneksi, Olavi Vuorisalo 1 500 metrin juoksussa viidenneksi, Väinö Kuisma keihäänheitossa viidenneksi, Veikko Karvonen maratonilla kuudenneksi, Jorma Valkama pituushypyssä kuudenneksi, Kari Rahkamo kolmiloikassa kuudenneksi, Carol Lindroos kiekonheitossa seitsemänneksi, Eero Salminen korkeushypyssä kahdeksanneksi ja Hannu Rantala kolmiloikassa kahdeksanneksi.

Lähteet

Viitteet 

Vuoden 1958 urheilu
1958
Suomen urheilu 1959

Suomen urheilu 1959 käsittelee vuoden 1959 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.

Vuoden urheilija 

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:

Erillisellä naisten listalla kuusi parasta olivat:

Autourheilu 

 Jyväskylän suurajot kilpailtiin yhdeksännen kerran ja voittajaksi ajoi ruotsalainen Gunnar Callbo Volvolla.

Jalkapallo 

 Suomen maajoukkue pelasi seitsemän maaottelua. Ainoan voittonsa Aatos Lehtosen valmentama joukkue sai ensimmäistä kertaa kohtaamastaan Saksan demokraattisesta tasavallasta: syyskuussa Helsingin olympiastadionilla pelattu ottelu päättyi 3–2. Karsinnassa vuoden 1960 olympialaisiin Suomi hävisi kahdesti Puolalle ja kerran Saksan liittotasavallalle. HIFK:n Hannu Kankkonen teki vuoden maaotteluissa neljä maalia, joista kaksi kesäkuussa Norjaa vastaan. Vuosina 1956–1959 neljän maan kesken pelatussa Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa Suomi jäi viimeiseksi saatuaan 12 ottelusta vain yhden tasapelipisteen. 
 Suomen-mestaruuden voitti Helsingin IFK, hopeaa sai porilainen Rosenlewin Urheilijat -38 ja pronssille sijoittui Valkeakosken Haka.

Jääkiekko 

 Suomen-mestaruuden voitti tamperelaisseura Tappara, hopeaa sai saman kaupungin KooVee ja pronssille sijoittui Helsingin IFK. Sarja pelattiin aiemmista vuosista muuttuneella tavalla kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana.

Jääpallo 

 Suomen maajoukkue pelasi helmikuussa kaksi vierasottelua Ruotsia ja kaksi kotiottelua Neuvostoliittoa vastaan, ja Suomen ainoa voitto tuli toisesta Ruotsi-ottelusta.
 Suomen-mestaruussarjassa mitalijärjestys oli sama kuin vuotta aiemmin: kultaa helsinkiläinen Käpylän Urheilu-Veikot, hopeaa Oulun Palloseura ja pronssia Lappeenrannan Veiterä.

Koripallo 

 Miesten Suomen-mestaruuden voitti yhden välivuoden jälkeen helsinkiläisseura Pantterit, hopeaa sai toinen helsinkiläisseura Torpan Pojat ja pronssille sijoittui Kotkan Työväen Palloilijat.
 Naisten Suomen-mestaruuden voitti Helsingin Visa, hopeaa sai Tampereen Pyrintö ja pronssille sijoittui Porin Palloilijat.

Pikaluistelu 

 Pikaluistelun miesten maailmanmestaruuskilpailuissa Suomi saavutti kaksoisvoiton: kultaa voitti Juhani Järvinen ja hopealle sijoittui Toivo Salonen.

Lähteet

Viitteet 

Vuoden 1959 urheilu
1959
Sergio Reguilón

Sergio Reguilón Rodríguez (s. 16. joulukuuta 1996 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Atlético Madridia ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

Seurajoukkueura 
Madridilaissyntyinen Reguilón liittyi Real Madridin junioriakatemiaan vuonna 2005. 5. elokuuta 2015 Reguilón nostettiin seuran reservijoukkueeseen Real Madrid Castillaan, josta hänet lainattiin välittömästi UD Logroñésiin yhden kauden lainasopimuksella.

23. elokuuta 2015 Reguilón pelasi ensimmäisen ottelunsa ammattilaisena, kun Logroñés kohtasi kotikentällä SD Compostelan. 16. tammikuuta 2016 hän palasi kuitenkin takaisin Real Madridin reservijoukkueeseen vähäisen peliajan johdosta.

23. elokuuta 2016 Reguilón siirtyi jälleen vuoden mittaisella lainasopimuksella Logroñésiin. Kauden aikana hän onnistui vakiinnuttamaan paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa; hän pelasi kauden aikana 30 sarjaottelua ja teki niissä kahdeksan (8) maalia. Kauden kohokohtiin kuului 2. lokakuuta 2016 pelattu ottelu Bilbao Athleticia vastaan, jossa hän onnistui tekemään neljä (4) maalia.

Palattuaan Castillaan, Reguilón kuului kaudella 2017–2018 silloisen päävalmentaja Santiago Solarin luottopelaajiin, jonka jälkeen 11. toukokuuta 2018 hän teki seuran kanssa jatkosopimuksen. 25. elokuuta 2018 hänet nostettiin pysyvästi seuran edustusjoukkueesen uuden päävalmentaja Julen Lopeteguin toimesta.

Ensiesiintymisensä edustusjoukkuessa virallisessa ottelussa Reguilón teki 2. lokakuuta Mestarien liigassa venäläisseura TsSKA Moskovaa vastaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sergio Reguilónin tilastot Soccerway-sivustolla 
 Sergio Reguilónin tilastot BDFutbol-sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltain 6. laivasto

Yhdysvaltain 6. laivasto () on merivoimien operatiivinen yhtymä ja Yhdysvaltain Eurooppaan sijoitettujen laivastovoimien esikunta. Laivaston esikunta on Napolissa Italiassa ja sen komentajana on vara-amiraali Lisa M. Franchetti.

Laivasto on perustettu helmikuussa 1950 nimeämällä uudestaan aiempi 6. laivasto, joka taas oli vuonna 1948 muodostettu Yhdysvaltain Välimeren laivastosta. Perustamisestaan lähtien laivasto on osallistunut toimiin kaikkialla Välimeren alueella ja toisinaan kauempanakin. Laivaston joukot ovat osallistuneet lukuisiin Naton harjoituksiin, Yhdysvaltain Libanonin maihinnousuun 1958, Jom Kippurin sotaan 1973, Suezin kanavan raivaukseen vuoden 1973 jälkeen, lukuisiin iskuihin Libyaan 1980-luvulla ja Adrianmerelle sijoitettujen joukkojen huolto-operaatioon Jugoslavian hajoamissotien aikana 1990-luvulla. Viimeisimpänä laivasto on osallistunut ilmaiskuihin Libyaan 2011. Laivastoon kuului 2013 operaatio Iraqi Freedomin aikana kaikkiaan 40 alusta, 175 lentokonetta ja 21 000 henkeä. Sukellusveneiden emälaivan USS Emory S. Landin palattua Yhdysvaltoihin jäi laivaston ainoaksi pysyvästi sijoitetuksi alukseksi USS Mount Whitney.

Organisaatio
Aiemmin laivaston esikunta sijaitsi Gaetassa, mutta vuoden 2004 alusta alkaen laivaston esikunta ja Lontoossa sijainnut Yhdysvaltain Euroopan joukkojen laivastoesikunta yhdistettiin.
YHdistämisen jälkeen raportoitiin ainoastaan yhdelle ylemmälle neljän tähden amiraalille, joka oli saman aikaisesti sekä Euroopan että Afrikan laivasto-alueen komentaja. Apulaiskomentajana on kolmen tähden amiraali, joka on samalla 6. laivaston komentaja. Laivaston lippulaivana on Mount Whitney.

Yhdysvaltain laivasto
Evankelis-luterilainen kirkko Zimbabwessa

Evankelis-luterilainen kirkko Zimbabwessa () on luterilainen kirkko, joka toimii Zimbabwessa. Kirkon jäsenmäärä on 292 880.

Historia 
Kirkon juuret juontavat vuoteen 1903 ja Ruotsin kirkon lähetystyöntekijöiden Etelä-Afrikan Natalista tulleiden evankelistojen työskentelyyn. Zimbabwe eli silloinen Etelä-Rhodesia oli Natalin luterilaisen kirkon lähetyskenttänä. Se alkoi kouluttaa ihmisiä, jotta kääntyneet osaisivat lukea Raamattua itse. Vuonna 1915 mukaan tuli myös terveydenhoito. Ensimmäinen koulutettu afrikkalainen pastori vihittiin Zimbabwessa virkaan 1937. Zimbabwen kirkko itsenäistyi vuonna 1962.

Nykytilanne 
Kirkolla on 292 880 jäsentä. 80% jäsenistöstä elää maan eteläosissa. Kirkolla on kaksi raamattukoulua, joissa koulutetaan diakoneja, maallikkojohtajia ja AIDS-työn vapaaehtoisia. Kirkolla on myös neljä sairaalaa, joista yksi toimii samalla sairaanhoitajakouluna. Kirkko ylläpitää neljää ensimmäisen ja seitsemää toisen asteen koulua. Yhdeksässä näistä kouluista on yksiköt näkö- ja kuulovammaisille oppilaille.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kirkon kotisivut

Evankelis-luterilaiset kirkot
Zimbabwe
Simeon Jerusalemilainen

Pyhä Simeon Jerusalemilainen (myös Simon; kuollut 106) oli juutalainen kristitty Jerusalemin piispa yli 40 vuoden ajan sekä marttyyri keisari Trajanuksen vainoissa. Hänen uskotaan olleen yksi Jeesuksen 72 opetuslapsesta ja olleen sama henkilö kuin Matteuksen evankeliumissa mainittu Jeesuksen veli Simon. Kun kuitenkin aramean kielessä ei ole serkkua tarkoittavaa sanaa vaan myös serkkuja saatettiin sanoa veljiksi, katolisen kirkon käsityksen mukaan Simon olisikin itse asiassa ollut Jeesuksen serkku: hänen isänsä Clopas oli Joosefin veli ja äitinsä Maria sukua Neitsyt Marialle. Hänen väitetään olleen läsnä Jeesuksen taivaaseenastumisen aikana ja myös helluntaina. Hän oli perimätiedon mukaan piispa vuonna 62 kuolleen Jaakobin jälkeen. Jerusalemin jouduttua roomalaisten käsiin vuonna 66 ja kristittyjen myöhemmin palattua kaupunkiin Simeon pidätettiin, häntä kidutettiin ja hän kuoli ristiinnaulittuna marttyyrinä sen vuoksi, että oli juutalainen ja kristitty. Hän oli onnistunut välttämään pidätystä keisari Vespasianuksen ja keisari Domitianuksen aikana, mutta Trajanuksen aikana kuvernööri Herodes Atticus tuomitsi hänet kuolemaan. Hänen väitetään olleen 120-vuotias näihin aikoihin. Pyhimyksen muistopäivää vietetään katolisessa kirkossa 18. helmikuuta, samana päivänä kuin pyhän Helladius Toledolaisen muistopäivää.

Pyhää Simeonia on muistetty roomalaiskatolisessa hetkipalveluksessa seuraavanlaisella latinankielisellä rukouksella:

Lähteet 

Juutalaiset
Kristityt marttyyrit
Piispat
Jerusalemin historia
Uuden testamentin henkilöt
Syntymävuosi tuntematon
Vuonna 106 kuolleet
Hoppu

Hoppu voi tarkoittaa:

 Esko Hoppu (1935–2016), oikeustieteilijä
 Kari Hoppu (s. 1963), juristi ja professori
 Tuomas Hoppu (s. 1967), historiantutkija ja filosofian tohtori

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Gregory Winter

Sir Gregory Paul Winter (s. 14. huhtikuuta 1951 Leicester, Britannia) on brittiläinen biokemisti. Winter tunnetaan vasta-aineisiin liittyvistä tutkimuksistaan ja useiden lääkinnälliseen käyttöön soveltuvien vasta-aineiden kehittämisestä. Winter sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2018 ja hän jakoi sen Frances Arnoldin ja George Smithin kanssa.

Elämä ja ura
Lapsuutensa Winter vietti Ghanassa, missä hänen isänsä toimi ranskan kielen professorina. Biokemiaa hän opiskeli Cambridgen yliopistossa ja valmistui tohtoriksi vuonna 1977. Hänen väitökirjatutkimuksensa koski Bacillus stearothemophilus -bakteerin tryptofanyyli-tRNA-syntaasientsyymiä. Winter vietti vuoden 1982 Kanadassa, missä hän tutki entsyymejä. Palattuaan Cambridgeen Winter alkoi tutkia vasta-aineita César Milsteinin ehdotuksesta.

Winterin tärkeimmät tutkimukset kohdistuivat niin kutsuttuihin humanisoituihin vasta-aineisiin. George Smithn kehittämällä niin kutsutulla faaginäyttötekniikalla pystyttiin bakteriofagien avulla tuottamaan hiirien vasta-aineita. Näiden jyrsijöiltä peräisin olevian vasta-aineiden ongelmana kuitenkin on, että ne eivät aina ole yhteensopivia ihmiselimistön kanssa. Tämä johtuu siitä, että vasta-aineiden rakenteessa on peptidisilmukoita, joita vasta-aineet käyttävät tarttumiseen toisiin molekyyleihin, ja nämä rakenteet ovat erilaisia ihmisillä ja hiirillä. Winter kehitti tekniikan, jolla faaginäytön ja suunnatun evoluution avulla nämä rakenteet saatiin vastaamaan ihmisen vasta-aineita. Näin kehitettiin ensimmäiset humanisoidut vasta-aineet. Ensimmäinen lääkinnällisiin käyttöön hyväksytty vasta-aine on adalimumabi, jota käytetään reuman hoidossa.

Winter on toiminut tutkimusohjelmajohtajana Cambridgen yliopiston laboratoriossa Medical Research Council’s Laboratory of Molecular Biology vuodesta 1981 alkaen. Vuosina 2006–2011 hän toimi sen varajohtajana. Gregory Winter on perustanut kolme lääkinnällisten vasta-aineiden tuotantoon keskittyvää yritystä: Cambridge Antibody Technology vuonna 1989, Domantis vuonna 2000 ja Bicycle Therapeutics vuonna 2009. Winter on ollut Royal Societyn jäsen vuodesta 1990 ja hän sai arvonimen sir vuonna 2004. Winterille on myönnetty useita tunnustuksia ja palkintoja esimerkiksi Colworth Medal vuonna 1986, Louis-Jeantet-palkinto lääketieteessä vuonna 1989 Royal Societyn Royal Medal vuonna 2011 ja Thaimaan kuningashuoneen myöntämä Prince Mahidol Award vuonna 2016.

Lähteet

Brittiläiset biokemistit
Nobelin kemianpalkinnon saajat
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1848

Yhdysvaltain presidentinvaalit 1848 olivat järjestyksessään 16. Yhdysvaltain presidentinvaalit, jotka järjestettiin 7. marraskuuta 1848. Meksikon–Yhdysvaltain sodan jälkiseurauksena kenraali Zachary Taylor whig-puolueesta voitti senaattori Lewis Cassin demokraattisesta puolueesta. Vaalit olivat ensimmäiset, jotka järjestettiin yhtä aikaa kaikissa osavaltioissa, ja ensimmäisen kerran lakisääteisesti tiistaina.

Ehdokkaat

Whig

Demokraatit

Tulokset
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1848
|- style="background-color:#E9E9E9;text-align:center;"
! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;" | Presidenttiehdokas
! rowspan="2" colspan="1" style="text-align:left;" | Puolue
! rowspan="2" colspan="1" style="text-align:left;" | Kotiosavaltio
! rowspan="1" colspan="2" style="text-align:left;" | Kansanäänet
! rowspan="2" colspan="1" style="text-align:center;" | Valitsijamiesäänet
|-
! Määrä
! %
|- style="background-color:#E9E9E9;text-align:center;"
|-
| style="background-color:" |
| style="text-align:left;" | Zachary Taylor
| style="text-align:left;" | Whig
| style="text-align:left;" | Louisiana
| 1 361 393
| 47,3
| 163
|-
| style="background-color:" |
| style="text-align:left;" | Lewis Cass
| style="text-align:left;" | Demokraatit
| style="text-align:left;" | Michigan
| 1 223 460
| 42,5
| 127
|-
| style="background-color:#CFB53B;" |
| style="text-align:left;" | Martin Van Buren
| style="text-align:left;" | Free Soil
| style="text-align:left;" | New York
| 291 501
| 10,1
| 0
|-
|}

1848
Presidentinvaalit 1848
Airiston Helmi

Airiston Helmi on matkailu- ja majoituspalveluja tarjoava pöytälaatikkofirma, joka on perustettu vuonna 2007. Yritys on ostanut ympäri Suomea erilaisia tontteja, rakentanut niille ja jättänyt paikat jälkeensä. Yritys on myös ostanut saaria, joilta sen väitetään voivan valvoa Turun ja Naantalin satamiin johtavia syvävesiväyliä. 2009 yhtiö oli ostanut 11 kiinteistöä ja käyttänyt niihin runsaat neljä miljoonaa euroa. Yritys sai poikkeuslupia ELY-keskukselta: esimerkiksi Ybbernäsin tila oli rakennuskiellossa, mutta poikkeuslupa heltisi. Vuonna 2012 Ybbernäsiin tehtiin katselmus ja todettiin, että sitä rakennetaan vastoin lupia. Rakennustyöt keskeytettiin ja rakennustarkastaja ehdotti, että kunta olisi tehnyt tutkintapyynnön poliisille. Rakennuslautakunta äänesti ehdotuksen nurin. Ybbernäsiin rakennettiin myös helikopterikenttä. 

22. syyskuuta 2018 poliisi teki tullin kanssa ratsian Airiston Helmeen. Syynä oli talousrikostutkinta. Tarkempina nimikkeinä ovat törkeä rahanpesu, törkeä työeläkevakuutusmaksupetos ja törkeä veropetos. Rakennustarkastaja Sanna Simonen ei ole sanojensa mukaan havainnut tiloissa mitään tyhjiä tiloja ihmeellisempää.

Talouselämä-lehdissä heinäkuussa 2019 olleiden tietojen mukaan Airiston Helmen liiketoiminta ajetaan alas ja kaikki kiinteistöt myydään. Yhtiön taustalla toiminut liikemies Pavel Melnikov avustajansa mukaan kokee, ettei ole enää tervetullut Suomeen.

Lähteet 

Suomalaiset yritykset
Talousrikollisuus
Ritarilude

Ritarilude (Lygaeus equestris) on harvinainen, kookas, punamusta ludelaji.

Koko ja ulkonäkö 
Ritarilude on kookas, 8,0–14,0 mm, pitkänomainen ludelaji. Väritys on räikeän punamusta ja värien rajat ovat terävät. Musta väri muodostaa aikuisen hyönteisen selkäpuolelle ristiä muistuttavan kuvion. Siipien mustassa kärkikalvossa on selvästi erottuva valkoinen laikku. Raajat ja tuntosarvet ovat mustat.

Hyvin yleinen ja laajalle levinnyt verilude (Corizus hyoscyami) muistuttaa ritariludetta jonkin verran.

Levinneisyys 
Ritarilude on laajalle levinnyt laji, jota tavataan suurimmassa osassa Etelä- ja Keski-Euroopassa sekä Skandinavian eteläosissa. Idässä levinneisyysalue ulottuu aina Kiinaan ja Venäjän kaukoitään asti. Suomessa ritariludetta tavataan ainoastaan Ahvenanmaalla, Turun saaristossa sekä lounaisrannikolla, ja se on kaikkialla hyvin paikoittainen.

Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu elinvoimaiseksi

Elintavat 
Suomessa ritarilude esiintyy kuivilla ja kuumilla paikoilla, joissa kasvaa sen ravintokasvia, käärmeenpistonyrttiä (Vincetoxicum hirundinaria). Etenkin ensimmäiset nymfiasteet ovat täysin riippuvaisia käärmeenpistonyrtistä, aikuisia voi tavata satunnaisesti myös muilta kasveilta. Lude imee ravinnokseen kasvinesteitä kukinnoista ja siemenistä. Laji talvehtii aikuisena ja sopivaan talvehtimispaikkaan voi kerääntyä runsaasti yksilöitä.

Aikuisia luteita tavataan Suomessa elokuun alusta kesäkuulle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Ritarilude (Lygaeus equestris)
 Prachtridderwants - Lygaeus equestris 
 ITIS: Lygaeus equestris 

Luteet
Kaalimato.com

Kaalimato.com on seksivälineitä myyvä internetissä toimiva seksikauppa. Verkkokaupan lisäksi Kaalimato.comilla on noutopiste Keravalla yrityksen omissa tiloissa. Verkkokaupassa on Kaalimato.comin edustamien merkkien lisäksi myynnissä myös brändin omia tuotteita. Kaalimato.comin omistaa Kentonec Oy.

Historia  

Yrityksen perusti Yrjö Saarela vuonna 1962, jolloin se toimi nimellä Tmi Kenton. Yrityksen toimitilat sijaitsivat Arkadiankadulla Helsingissä. Tmi Kenton myi kondomeja postimyynnillä. Lokakuussa 1998 omistajaksi tuli Mika Nousiainen ja yrityksen nimeksi Kentonec Oy. Kaalimato.com verkkokauppa avautui vuonna 2005. Se toimii Klondyke-talossa Keravan Saviolla. Vuonna 2021 Kaalimato.com:n toimitusjohtataja valittiin Paytrailin äänestyksessä vuoden verkkokauppavaikuttajaksi.

Media  

Kaalimato.com tunnetaan aikuisille suunnatuista kaksimielisistä radiomainoksistaan. Osasta mainoksia on tehty lausuntopyyntöjä Mainonnan Eettiselle Neuvostolle, joka on ottanut asiaan kantaa. 

Kaalimato.com on ollut mukana järjestämässä naku-uinnin maailmanennätysyritystä osana Ilosaarirock-festivaalia. 

Vuoden 2017 Ilosaarirockissa tehtiin naku-uinnin maailmanennätys 789 naku-uimarin voimin.

Lähteet

Aiheesta muualla  

 Kaalimato.com verkkokauppa 

Suomalaiset verkkokaupat
Seksivälineet
Jari Heiniluoma

Jari Heiniluoma on Parkanon kaupunginjohtaja. Hänet valittiin virkaansa vuonna 2013 edeltäjänsä Jarkko Malmbergin tultua valituksi Sastamalan kaupunginjohtajaksi. Heiniluoma voitti valtuuston vaalissa Kihniön kunnanjohtajan Petri Liukun äänin 16–11.

Taustaa

Aikaisemmin Heiniluoma on toiminut neuvottelevana virkamiehenä kauppa- ja teollisuusministeriössä (2006–2007) ja ministeri Juha Korkeaojan (kesk.) erityisavustajana maa- ja metsätalousministeriössä (2003–2004). Keväällä 2011 hän oli elinkeinoministeri Mauri Pekkarisen (kesk.) poliittinen valtiosihteeri työ- ja elinkeinoministeriössä.
Heiniluoma toimi keskustan eduskuntaryhmän EU-sihteerinä vuosina 1996–2001 ja europarlamentaarikko Olli Rehnin erityisavustajana 1995–1996. Hän on työskennellyt myös maaseudun EU-tietokeskus Carrefour West Finlandin toiminnanjohtajana ja Maaseudun sivistysliiton opintosihteerinä.

Lähteet

Erityisavustajat
Parkanon kunnan-, kauppalan- ja kaupunginjohtajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Inhimillisen Latvian puolesta

Inhimillisen Latvian puolesta (latv. Par cilvēcīgu Latviju) on latvialainen puolue.

Historia 

Latvijas Reģionu apvienība -puolueesta eronnut parlamentaarikko Artuss Kaimiņš perusti KPV LV:n toukokuussa 2016. Korruptionvastainen virasto KNAB pidätti Kaimiņšin parlamenttirakennuksessa kesäkuussa 2018 epäiltynä laittomasta puoluerahoituksesta. Heinäkuussa 2018 puolue sai 7 % gallup-kannatuksen. KPV LV:n perustamisajatus oli, että hallituksen on oltava veronmaksajien ja kansalaisten palvelija ja että korruptio on kitkettävä. Kaimiņš oli värikäs hahmo jo LRA:han kuuluessaan. Hän on videokuvannut ja lähettänyt suorana lähetyksenä nauhoitteita Saeiman valiokunnista ja täysistunnoista. Kaimiņš on jäljitellyt Donald Trumpin retoriikkaa.

Puolueen vuoden 2018 parlamenttivaalien pääministeriehdokas Aldis Gobzems esitti kampanjassaan hallitsevan poliittisen eliitin korruptoituneena, elitistisenä ja valtaantakertuvana, joka ei välitä siitä, että suurin osa väestöstä elää köyhyydessä ja epätoivossa. Gobzems tekee Facebookiin päivittäin videoita, joissa hän kertoo, että viranomaiset ja media peittelevät valtavia väärinkäytöksiä. Hän on uhannut erottaa yleisradioyhtiön toimittajat, jotka eivät ole neutraaleja ja objektiivisia.

KPV LV sai vuoden 2018 parlamenttivaaleissa 120 264 ääntä eli 14,25 %	annetuista äänistä. Puolue sai 16 parlamentin 100 paikasta.

Tavoitteet ja ideologia 

KPV LV:n parlamenttivaaliteemat vuoden 2018 vaaleissa olivat esimerkillä johtaminen, radikaalit toimenpiteet ja vallan keskittäminen. Puolue muun muassa haluaa korvata ministeriöt joustavimmilla, projektiluontoisilla sihteeristöillä, puuttua terveydenhuollon ongelmiin ja päiväkotien jonoihin, aloittaa maassa nopea väestönkasvu, tehdä tuloverosta progressiivinen sekä uudistaa oikeuslaitoksen niin, että erityisen monimutkaisia juttuja lukuun ottamatta oikeusjutut ratkeavat vuoden sisällä.

Latvian yliopiston politiikan tutkija Janis Ikstensin mukaan ”KPV LV täyttää kaikki klassiset populistisen puolueen kriteerit” ja ”on oppikirjaesimerkki populismista”. Puolue ei ole oikeistolainen eikä vasemmistolainen, vaan perustuu ajatukseen, että kansa kärsii poliitikkojen huonosta työstä.

Lähteet 

Latvialaiset puolueet
Populistiset puolueet
Magnum P.I. (vuoden 2018 televisiosarja)

Magnum P.I. on yhdysvaltalainen Peter M. Lenkovin ja Eric Guggenheimin luoma draamasarja. Se on uudelleenkäynnistys 1980–luvulla esitetylle draamasarjalle Magnum.

Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa CBS-kanavalla 24. syyskuuta 2018.

Lenkov on vahvistanut, että Magnum ja poliisisarja Havaiji 5-0 tulee saamaan useita crossover-jaksoja.

Näyttelijät

Tuotanto 
CBS ilmoitti lokakuussa 2017 Magnum-sarjan paalaamisesta televisioon uudelleenkäynnistyksen myötä. Pilottijakson tuottavat yhdessä CBS Studios ja Universal Television. Tammikuussa 2018 pilottijakso pääsi tuotantoon asti ja sen ohjaajaksi nimettiin Justin Lin.

Ensimmäisen kauden kuvaaminen alkoi heinäkuussa 2018 Hawaiian siunauksella.

Sarjan pilottijakso esitettiin vuoden 2018 Comic-Conissa ennen sarjan televisioensiesitystä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Magnum P.I. CBS.comissa 
 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Yhdysvaltalaiset rikossarjat
Televisiosarjoihin perustuvat televisiosarjat
CBS:n televisio-ohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
Tadžikistanin sisällissota

Tadžikistanin sisällissota käytiin vuosina 1992–1997 presidentti Emomalii Rahmonia tukevien ja vastustavien joukkojen välillä. Sodassa kuoli eri arvioiden mukaan 25 000 – 100 000 ihmistä. 

Tadžikistan itsenäistyi hajoavasta Neuvostoliitosta syyskuussa 1991. Marraskuun 1991 vaaleissa presidentiksi valittiin entinen kommunistijohtaja Rahmon Nabijev. Oppositio koki tulleensa kaltoinkohdelluksi, ja aloitti mielenosoitukset pääkaupungissa. Hallituksen joukkojen avattua tulen mielenosoittajia kohti levottomuudet levisivät myös muualle maahan. Oppositio pakotti Nabijevin eroamaan ja otti vallan vähäksi aikaa, mutta marraskuussa 1992 Rahmon (silloinen Rahmonov) nousi valtaan venäläisten joukkojen tuella. Suuria joukkoja lähti maanpakoon Afganistaniin, ja rajaseudulla käytiin taisteluita islamilaisfundamentalistien ja venäläisten välillä. Vuonna 1994 saatiin aikaan aselepo ja kesäkuussa 1997 YK:n välittämä rauhansopimus, jolla Venäjä ja Iran lopettivat sotatoimet. 

Sodassa kuoli kymmeniätuhansia ihmisiä, ja puoli miljoonaa lähti kodeistaan.

Iranin on syytetty kouluttaneen opposition joukkoja, mutta se on kiistänyt syytökset.

Lähteet 

Tadžikistanin historia
Aasian valtioiden sisällissodat
IS Liigapörssi

IS Liigapörssi on jääkiekkopeli, jota pelataan netissä. Pelin omistaa Sanoma. Sanoma toteuttaa peliä yhdessä SM-liigan kanssa.

IS Liigapörssissä idea on valita kentällinen pelaajia (kolme hyökkääjää, kaksi puolustajaa ja yksi maalivahti) SM-liigan pelaajista. Pelaajat ansaitsevat pisteitä riippuen miten valitut pelaajat oikeasti pelaavat. LPP-pisteitä ansaitsee esimerkiksi kun pelaaja tekee maalin tai saa syöttöpisteen.

Pelissä on viisi jaksoa ja playoff-jakso. Yhden jakson hinta on halvimmillaan kolme euroa.

Historia 
Pelin historia ulottuu vuoteen 1995, jolloin peliä pelattiin ensimmäisen kerran. Aluksi pelin tuloksia sai soittamalla palvelunumeroon. Vuonna 2000 pelattiin ensimmäinen täysi internet-kausi.

Vuonna 2007 peli siirtyi Sanomalle. 2013 peli sai Ville Järvisen isännöimän PörssiTV:n, jossa kerrotaan vinkkejä tulevalle kierrokselle. Peli on myös laajentunut samalla idealla esimerkiksi NHL-pörssiksi, nimeltään Hockey GM. Myös jalkapallosarjoista on luotu omia versioita.

Lähteet 

Sanoma
Verkkopelit
Evelop Airlines

Evelop Airlines on espanjalainen lentoyhtiö. Yhtiö lentää Suomesta lähinnä tilauslentoja maakuntakentiltä. Yhtiöllä on myös omia reittilentoja Etelä-Amerikkaan.

Laivasto 
Yhtiön laivastoon kuului lokakuussa 2018 seuraavat koneet. 

 2kpl Airbus A330 200/300 
 1kpl Airbus A320-214

Yhtiöllä on myös tilauksessa Airbus A350 -koneita. Koneiden pitäisi saapua laivastoon 2019.

Lähteet 

Espanjalaiset lentoyhtiöt
GlobalFoundries

GlobalFoundries yhdysvaltalainen mikropiirivalmistaja, joka irtaantui AMD:stä vuonna 2009. Yritys sulautui Chartered Semiconductorin kanssa vuonna 2009. GlobalFoundries osti IBM:n piirivalmistuksen vuonna 2014.

Yhtiön toimitusjohtajaksi on valittu Thomas Caulfield vuonna 2018. Yrityksen omistaja on Mubadala Investment.

Yhtiö ilmoitti vuonna 2018 keskeyttävänsä 7LP (7 nanometrin) valmistusprosessin kehityksen.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset elektroniikkayhtiöt
Puolijohdevalmistajat
LaeppaVika

LaeppaVika on kesällä 2012 perustettu suomalainen YouTube-kanava. Se on ollut suosituimpia suomenkielisiä videopeleihin keskittyviä YouTube-kanavia ja ylipäänsä Suomen suosituimpia kanavia. Pääasiassa sisältöä tuotetaan livestriimipalvelu Twitchissä, mutta YouTube-kanavalla julkaistaan usein kuukausittaisia striimikoosteita. Kanavaa ylläpitää turkulainen Justus Jokinen, joka tunnetaan käyttäjänimeltään Rauski. Hän oli aiemmalla henkilökohtaisella Raumoogle-kanavallaan Suomen ensimmäisiä videopeliaiheisia tubettajia. 

Kanavan tyyli on humoristinen ja sisältö on pääasiassa peliaiheista. Kanavalla on 290 000 tilaajaa ja yli 110 miljoonaa näyttökertaa.

Nykypäivänä Jokinen tuottaa sisältöä pääosin itsekseen, mutta livelähetyksissä nähdään ajoittain hänen tuttaviaan pelaamassa erilaisia moninpelejä.

Ryhmän jäsenet 

 Rauski (oik. Justus Jokinen)
 Fisu
 Zappis (oik. Joonas Alakurtti)
 Prototailz
 Retris
 Keimo (Ciikei)

Lähteet 

YouTube-kanavat
Aurajoki (yritys)

Aurajoki Oy on vuonna 1967 perustettu yritysryhmä, jonka palveluita ovat kuumasinkitys, elektrolyyttiset pinnoitteet sekä erilaiset teräsrakenteet ja voimalinjarakenteet. Yrityksen markkina-alueena ovat Itämeren ympärysvaltiot.

Toimipisteet 

Aurajoki-konsernin toimipisteet löytyvät:
 Aurasta (kuumasinkitys)
 Saarijärveltä (teräsrakennetuotteet)
 Lievestuoreelta (kuumasinkitys)
 Mikkelistä (kuumasinkitys)
 Pirkkalasta (kuumasinkitys)
 Turusta (elektrolyyttiset pinnoitteet)
 Konsernilla on lisäksi:
 konepaja Latviassa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 https://www.aurajoki.fi

Suomalaiset yritykset