joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Finnish Esports League

Finnish Esports League eli FEL (Suomen Elektronisen Urheilun Liiga Oy) on kilpapeliturnauksien järjestämiseen erikoistunut yhtiö, joka järjestää turnauksia Suomessa. FELin turnausten otteluita on lähetetty suoratoistopalvelu Twitchissä FELin omalla kanavalla, sekä lisäksi myös muiden kilpapelaamista lähettävien organisaatioiden kanavilla. FEL järjestää tai on järjestänyt turnauksia muun muassa peleistä Counter Strike: Global Offensive, FIFA 17, FIFA 18, Hearthstone, NHL 17, NHL 18, Overwatch ja Rainbow Six Siege.

Kilpailut
FEL on järjestänyt eri kilpapelaamisen liigoja sekä turnauksia. Säännöllisimmin on järjestetty Counter Strike -liigaa, jossa on kilpailtu kahdesti vuodessa FELin perustamisesta lähtien. Hearthstone-liigaa on pelattu viimeksi loppuvuodesta 2018.

Liigat

CS-liiga
Syksy 2016
Voittaja: Findictus

Kevät 2017
Voittaja: Conquer Gaming

Syksy 2017 – 12 000 EUR
Voittaja: HAVU Gaming

Kevät 2018 – 10 000 EUR
Voittaja: HAVU.PHZ

Syksy 2018 – 10 000 EUR
Voittaja: HAVU

Kevät 2019 – 20 000 EUR

HS-liiga
Syksy 2016
Voittaja: Sauli “zumpp” Rinta-aho

Kevät 2017
Voittaja: Sauli “zumpp” Rinta-aho

Syksy 2017 – 1000 EUR
Voittaja: Niilo ”Drafkunex” Koivu

Kevät 2018 – 800 EUR
Voittaja: Aleksi ”Wampie” Majander

Overwatch Cup
Overwatch Cup 2019 – 10 000 EUR
Voittaja - Team Gigantti

R6-liiga
R6-liiga 2019 – 2 500 EUR

Turnaukset

FIFA
FIFA 17 -turnaus
Voittaja: Anton ”Anzinho8” Korvenaho

FIFA 18 -turnaus – 500 EUR
Voittaja: Joona ”Krompe” Vaajala

NHL
NHL 17 -turnaus
Voittaja: Erik “Eki” Tammenpää

NHL 18 -turnaus – 500 EUR
Voittaja: Erik “Eki” Tammenpää

Overwatch
King of Nordic 2016 – palkinto: 5000 USD
Voittaja: Ninjas in Pyjamas

Media
FELin kilpasarjoja on lähetetty Twitch-suoratoistopalvelussa FELin omalla kanavalla sekä Elisa Viihde Sport -televisiokanavalla ja sen omalla Twitch-kanavalla.

Suomalaiset elektronisen urheilun järjestöt
Videopelitapahtumat
Elektronisen urheilun sarjat
Philipp Friedrich Hiller

Philipp Friedrich Hiller (6. tammikuuta 1699 Mühlhausen an der Enz – 24. huhtikuuta 1769 Steinheim) oli saksalainen runoilija ja luterilainen pappi. 

Hiller valmistui maisteriksi Tübingenissä 1720. Papiksi hän valmistui 1724 ja aloitti työnsä Brettachissa ja kotiseudullaan Mühlhausen an der Enzissä ja Steinheim bei Heindenheimissa.  ja vihittiin papiksi 1724. 1736 hänestä tuli kotikaupunkinsa pappi.

Parin vuoden kuluttua hän joutui luopumaan seurakuntavirastaan, koska hänen äänensä heikkeni ja hän saattoi puhua vain hiljaisella äänellä. Niinpä hän keskittyi kirjoittamaan hartauskirjallisuutta ja teki sielunhoitotyötä kirjeiden välityksellä. Hiller württenbergiläisen pietismin kannattaja ja  arvostettu ”pietismin isä”. Häntä on kutsuttu schwäbiläiseksi Paul Gerhardiksi, hän on kirjoittanut kaikkiaan 1073 virttä.1730-luvulla hän oli alkanut kirjoittaa hengellisiä runoja ja hän muokkasi Johan Arndtin tunnetun hartauskirjan ”Paradisgärtelein”, (Paratiisin Yrttitarhasta)” rukouksia runo- tai virsimuotoon ja julkaisi niitä kahdessa kokoelmassa ”Geistliches Liederkästlein zum Lobe Gottes: bestehend aus 732 kleinen Oden über so viel biblische Sprüche, Kindern Gottes zum Dienst aufgesetzt; in 2 Theilen“. Se ilmestyi 1762 – 67. Kummassakin osassa on vuosikerrallinen päivittäisiä hartaustekstejä runomuodossa ja enimmillään virsiä oli yli 2000.

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on viisi hänen kirjoittamaansa virttä.

 9 Kristus tulee, kuningas (Sieh, dein König kommt zu dir!)
 275 Mä elän laupeudesta (Ich lebe von Barmherzigkeit)
 309 Nyt vielä etehesi (Die Gnade sei mit allen)
 363 Kuin mainen kulta puhdistuu (Im Feuer wird das Gold bewährt)
 526 Oi Isä, vanhuudessa 

Ruotsin kirkon virsikirjassa on yksi hänen kirjoittamansa virsi

 454 Kun piikkikruunuasi, oi Jeesus muistelen (Denk ich den Dornenkrone)

Lähteet

Kirjallisuutta 

 Werner Raupp (Ed.): Gelebter Glaube. Erfahrungen und Lebenszeugnisse aus unserem Land. Ein Lesebuch, Metzingen/Württ.: Ernst Franz-Verlag 1993, p. 136–144, 387–388 (Introduction, Source material, Lit.).

Vuonna 1699 syntyneet
Vuonna 1769 kuolleet
Saksalaiset runoilijat
 Saksalaiset virsirunoilijat    
Saksalaiset papit
Born a Rebel

Born a Rebel on saksalaisen power metal -yhtyeen Rebellionin  levy, joka julkaistiin 28. huhtikuuta 2003. Levyn sanoitukset keskittyvät Rebellionin muista levyistä poiketen perinteisempiin heavy metal sanoituksiin kuten moottoripyöriin ja sotaan. Levy on yhtyeen levyistä ainut, joka ei ole konseptialbumi.

Kappaleet 
Born a Rebel (4:05) 
Adrenalin (3:40) 
One for All (5:11) 
Word Is War (4:44) 
Dragons Fly (3:59) 
Queen of Spades (5:25) 
Iron Flames (6:16) 
Through the Fire (5:37) 
Devils Child (5:40) 
Meet Your Demon (3:36) 
Power of Evil (5:11)

Kokoonpano 

 Michael Seifert  (laulaja)
 Uwe Lulis (kitara)
 Björn Eilen (kitara)
 Tomi Göttlich (bassokitara)
 Randy Black (rummut)
 Jörg Kuhlmann (kosketinsoittimet, kappale 7)

Lähteet 

Saksalaiset metallialbumit
Vuoden 2003 albumit
Sagas of Iceland – The History of the Vikings Volume I

Sagas of Iceland -The History of The Vikings volume I on saksalaisen power metal -yhtyeen Rebellionin  levy, joka julkaistiin 30. toukokuuta 2005.  

Konseptialbumi on ensimmäinen osa kolme albumia käsittävää trilogiaa, jonka teemana on viikinkien historia. Sanoituksien innoittajana ovat muinaiset norjalaiset saagat ja muut tarinat, kuten Adam von Bremenin kirkon historia. Levyllä Gerd Lücking korvasi rummuissa yhtyeestä lähteneen Randy Blackin. Levyn on tuottanut ja miksannut Uwe Lulis. Kansitaiteen on tehnyt Thomas Eberhart.

Kappaleet 
In Memorandum Lindisfarnae (1:45) 
Ynglinga Saga (To Odin We Call) (7:12) 
The Sons of the Dragon Slayer (Blood Eagle) (4:21) 
Ragnhild's Dream (4:33) 
Harald Harfager (6:36) 
Eric the Red (5:57) 
Freedom (The Saga of Gang Hrolf) (4:48) 
Treason (5:28) 
Sword in the Storm (The Saga of Earl Hakon, Protector of Norway) (5:02) 
Blood Rains (The Saga of King Olaf Trygvason) (4:27) 
Ruling the Waves (5:01) 
Canute the Great (The King of Danish Pride) (4:03) 
Harald Hadrade (4:19)

Kokoonpano 

 Michael Seifert  (laulaja)
 Uwe Lulis (kitara)
 Björn Eilen (kitara)
 Tomi Göttlich (bassokitara)
 Gerd Lücking (rummut)

Lähteet 

Saksalaiset metallialbumit
Vuoden 2005 albumit
Pekka Kivekäs

Pekka Kivekäs (s. 21. huhtikuuta 1937 Kemi) on suomalainen lehtori ja virsirunoilija. Nykyisessä virsikirjassa on viisi hänen kirjoittamaansa virttä. Tämän lisäksi hän oli nykyisen virsikirjan virsikirjakomitean runoilija-avustajana ja osallistui siten monien virsien muokkaamiseen. Kivekäs oli jäsenenä Ruotsin kirkon virsikirjan suomennostyöryhmän runoilijajäsenenä vuosina 1994–2000, ja hän on kääntänyt tai muokannut 183 virttä Ruotsin kirkon virsikirjaan.

Kivekäs on ollut myös jäsenenä toimituskunnissa, jotka ovat valmistelleet ja julkaisseet kaksi kokoelmaa uusia virsiä (Uusia virsiä 2008  ja Uusia virsiä 2009). Molemmissa kokoelmissa on hänen kirjoittamiaan tai kääntämiään virsiä.
Opetusuransa Kivekäs teki vantaalaisessa Simonkylän koulussa ja lukiossa, jossa hän toimi vuosituhannen vaihteeseen saakka uskonnon lehtorina.

Pekka Kivekäs sai Suomen evankelis-luterlaisen kirkon vuoden 2019 Kirkon kulttuuripalkinnon yhdessä kuvataiteilija Annukka Laineen kanssa. 

Pekka Kivekkään kirjoittamat virret Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa:

 55ː1–2, 4–6 Jäi taakse vuori kirkastuksen
 175 Seurakunta koolla on
 417 Jeesus, askeleesi
 591 Uudet taivaat, uudet maan
 961 Laulan, koska herätit minut kuolemasta

Lähteet 

Vuonna 1937 syntyneet 
Suomalaiset virsirunoilijat
Elävät henkilöt
Suomalaiset papit
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Savonlinnan pääterveysasema

Savonlinnan pääterveysasema on Savonlinnaassa toimiva julkisen palvelun terveysasema. Se on avoinna arkisin kello 7.30-15.30. Terveyspalvelujen tuottamisesta vastaa vuonna 2007 perustettu Itä-Savon sairaanhoitopiirin kuntayhtymä (Sosteri).

Terveysaseman aukioloaikojen ulkopuolella eli iltaisin, öisin ja viikonloppuisin Savonlinnassa voi hakeutua kiireellisistä hoitoa tarvitessaan  Savonlinnan keskussairaalan Päivystyspoliklinikalle (Keskussairaalantie 6, Savonlinna). 
 
Savonlinnan pääterveysasemalle on vuodesta 2017 lähtien suunniteltu uudistiloja, jotka sijaitsisivat Savonlinnan keskussairaalan yhteydessä. Uuden keskussairaalan länsipäätyyn liittyvän pääterveysaseman rakentaminen on suunniteltu alkavaksi syksyllä 2019. Uudisrakennuksen kustannusarvio on 20,5 miljoonaa euroa ja sen valmistumista odotellaan vuoden 2021 aikana.

Lähteet

Aiheesta muualla
Savonlinnan pääterveysaseman opaskartta (sosteri.fi)

Savonlinnan rakennukset ja rakennelmat
Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Itä-Savon sairaanhoitopiiri
Miklagard – The History of the Vikings Volume II

Miklagard -The History of The Vikings volume II on saksalaisen power metal -yhtyeen Rebellionin neljäs levy, joka julkaistiin 23. tammikuuta 2007. 

Konseptialbumi on toinen osa kolme albumia käsittävää trilogiaa, jonka teemana on viikinkien historia. Ensimmäisen levyn Islannin vesiltä siirrytään manner-Eurooppaan ja sanoitus kuvaa matkaa Skandinaviasta Miklagardiin (viikinkien nimitys Konstantinopolista). Levyllä kitaristi Simone Wenzel korvasi yhtyeestä lähteneen Björn Eilenin. Levyn tuottivat Uwe Lulis ja Gerd Lücking.

Kappaleet 
Vi Seglar Mot Miklagard (1:49)
Sweden (4:23) 
Free (5:04) 
On the Edge of Life (6:00) 
Ulfberth (4:42) 
The Rus (4:07)
Kiew (4:32) 
Aifur (4:09) 
Taste of Steel (3:27) 
God of Thunder (5:23)
Our Back to the Wind (5:26) 
Miklagard (4:34) 
The Uprising (7:07)

Kokoonpano 

 Michael Seifert (laulaja)  (laulaja)
 Uwe Lulis (kitara)
 Simone Wenzel (kitara)
 Tomi Göttlich (bassokitara)
 Gerd Lücking (rummut)

Lähteet 

Saksalaiset metallialbumit
Vuoden 2007 albumit
Haidian

Haidian (海淀区) on yksi Pekingin keskustan kaupunkipiireistä. Siellä on historiallisia rakennuksia, kuten keisarin kesäpalatsi, mutta kaupunkikuvaa hallitsevat koulutuslaitokset ja teknologiayritykset.

Vuonna 2017 piirissä oli 3 480 000 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Peking
Kiinan piirikuntatason alueet
Arise: From Ginnungagap to Ragnarök – The History of the Vikings Volume III

Arise: From Ginnungagap to Ragnarök - The History of the Vikings Volume III on saksalaisen power metal -yhtyeen Rebellionin viides levy, joka julkaistiin 24. heinäkuuta 2009. 

Konseptialbumi on viimeinen osa kolme albumia käsittävää trilogiaa, jonka teemana on viikinkien historia. Levy on trilogian raskain ja aggressiivisin levy ja se kertoo viikinkien jumalista Odinista, Thorista ja Lokista sekä heihin liittyvistä myyteistä. Levyn tuotti Uwe Lulis ja kansitaiteen teki Ingo Römling.

Kappaleet 
War (3:53)
Arise (4:39)
Asgard (3:18)
Odin (4:36)
Runes (5:14)
Bolverk (3:16)
Thor (9:07)
Evil (4:09)
Loki (4:10)
Prelude (3:41)
Ragnarök (5:41)
Einherjar (7:22)

Kokoonpano 

 Michael Seifert (laulaja)  (laulaja)
 Uwe Lulis (kitara)
 Simone Wenzel (kitara)
 Tomi Göttlich (bassokitara)
 Gerd Lücking (rummut)
 Malte Rathke / (kosketinsoittimet, kappale 7)

Lähteet 

Saksalaiset metallialbumit
Vuoden 2009 albumit
Katariina Havukainen

Mira Katariina Havukainen, s. 20. elokuuta 1990) on suomalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on näytellyt useissa suomalaisissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Ensimmäisen pääosansa Havukainen tekee syksyllä 2022 ensi-iltaan tulevassa Laitapuolen hyökkääjä -elokuvassa. Hän on myös käsikirjoittanut teatteriin ja televisioon, muun muassa UIT:n revyitä ja Putous-viihdeohjelman sketsejä.

Havukainen on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston teatterityön tutkinto-ohjelmasta vuonna 2019. Havukaisen äiti on näyttelijä Riitta Havukainen ja isä fysioterapeutti Jukka Viitasaari.

Filmografia

Elokuvat

Televisiosarjat

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Katariina Havukainen suomalaisen teatterin Ilona-tietopankissa
 Katariina Havukaisen profiili Näyttelijäliiton sivuilla

Elävät henkilöt
Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1990 syntyneet
Matti Linnanahde

Matti Juhani Linnanahde (16. kesäkuuta 1949 – 24. kesäkuuta 2019) oli suomalainen toimittaja. Linnanahde työskenteli uransa aikana muun muassa Ylellä sekä SDP:ssä muun muassa puolueen poliittisen osaston päällikkönä ja Demokraatin edeltäjän Uutispäivä Demarin pääkirjoitustoimittajana. Eläkkeelle jäätyään Linnanahde muutti Turkuun ja kirjoitti kolumneja Demokraattiin ja Turun Sanomiin. Linnanahde kuoli äkilliseen sairauteen 70-vuotiaana.

Hänen poikansa on radio- ja tv-juontaja Aki Linnanahde.

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset kolumnistit
Vuonna 1949 syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet
Arto Tenhunen

Arto Ano Tapani Tenhunen (s. 25. toukokuuta 1959 Pieksämäki) on suomalainen yrittäjä, koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Vuonna 1984 Tenhunen perusti Soprano Oyj:n. Soprano Oyj:n osake on listattu Nasdaq Helsinki Oy:n pörssilistalla.

Lähteet 

Suomalaiset yrittäjät
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
The Reaper (albumi)

The Reaper on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 2. marraskuuta 1993.

Levy on Grave Diggerin paluulevy osittain uudistuneella kokoonpanolla. laulaja Chris Boltendahlin ja kitaristi Uwe Lulisin mukaan olivat tulleet basisti Tomi Göttlich ja rumpali Jörg Michael.

Kappaleet 
Tribute to Death (1:28)
The Reaper (4:16)
Ride On (3:32)
Shadows of a Moonless Night (3:55)
Play Your Game (And Kill) (3:25)
Wedding Day (3:53)
Spy of Mas'On (3:59)
Under My Flag (4:46)
Fight the Fight (2:46)
Legion of the Lost (Part 2) (6:18)
And The Devil Plays Piano (4:01)
Ruler Mr. H. (3:38)
The Madness Continues (1:32)

Kokoonpano 

 Chris Boltendahl  (laulaja)
 Uwe Lulis (kitara)
 Tomi Göttlich (bassokitara)
 Jörg Michael (rummut)

Lähteet 

Vuoden 1993 albumit
Grave Diggerin albumit
BAT99-98

BAT99-98 on Wolfin–Rayetin tähti, joka sijaitsee Suuressa Magellanin pilvessä lähellä R136a-tähtijoukkoa. Se on yksi Suuren Magellanin pilven raskaimpia tähtiä.

Tähden alkuperäismassaksi on laskettu 250 Auringon massaa. Sillä saattaa olla varmistamaton seuralainen.

Lähteet 

Suuri Magellanin pilvi
Wolfin–Rayetin tähdet
Freska

Freska Finland Oy on suomalainen siivousyritys, joka toimii tällä hetkellä Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa. Freskan palvelut keskittyvät koti- ja toimistosiivoukseen. 

Freska on perustettu vuonna 2015, ja sen toimitusjohtaja on Sebastian Heinrichs. Freska työllistää yhteensä noin 600 siivoojaa, joista suunnilleen puolet työskentelee Suomessa. Freska on kertonut laajentavansa palveluitaan tulevaisuudessa myös muihin kotipalveluihin. 

Freska on kasvanut perustamisestaan lähtien nopeasti. Yritykseen ovat sijoittaneet monet kansainväliset sijoittajat, kuten Small Giant Gamesin taustalla vaikuttava ruotsalainen Spintop Ventures ja saksalainen pääomasijoittaja Acton Partners. Freskan liikevaihto oli vuonna 2017 2,5 miljoonaa euroa.

Lähteet 

Suomalaiset yritykset
Kaurajauho

Kaurajauho on kauran jyvistä höyryssä kypsytetyistä ja litistetyistä kaurahiutaleista valmistettu jauho, jota valmistetaan eri karkausasteina. Sen leivontaominaisuudet ovat huonot, koska se ei muodosta sitkoa. Sitä voidaan käyttää vehnäjauhoon sekoitettuna tai sellaisenaan esimerkiksi velleihin tai elintarviketeollisuudessa kekseihin. Kaurajauho sopii sekä makeiden kakkujen että leipien valmistamiseen. Jauhossa on runsaasti proteiinia ja ravintokuitua.

Lähteet

Viitteet

Viljatuotteet
Ruoka-ainekset
Pikkuleipä

Pikkuleipä on pieni makea leivonnainen, joka tavallisesti nautitaan kahvin tai teen kanssa. Siitä on lukuisia muunnoksia. Useimmiten niitä valmistetaan murotaikinasta, mutta muotoja ja mausteita vaihtamalla tuotetaan erilaisia ja erimakuisia leipomuksia.

Taikinan perusainekset ovat leivinjauhe, rasva, sokeri ja vehnäjauho. Yleisimpiä mausteita pikkuleivissä ovat erilaiset hillot, kaakaojauhe, kaneli, kookoshiutaleet tai kookosjauho, mantelit, pähkinät, rusinat, suklaa ja vanilliinisokeri. Pikkuleipien muoto voi olla kaari, neliö, pitkulainen, pyöreä, soikea, tanko, tähtimäinen, ässä tai jokin muu.

Lähteet

Viitteet

Leivonnaiset
Viljatuotteet
Saku Sipola

Saku Petri Tapio Sipola (s. 1968) on SRV:n toimitusjohtaja. Sipola toimi Saton toimitusjohtajana vuosina 2015–2019. Sipola aloitti SRV:n toimitusjohtajana syyskuussa 2019.

Lähteet 

Suomalaiset yritysjohtajat
Elävät henkilöt
Vuonna 1968 syntyneet
Lip sync

Lip sync (, ”huulisynkkaus”) tarkoittaa sitä, että henkilö liikuttelee huuliaan niin, että hän näyttää puhuvan tai laulavan ääntä, joka tulee toisesta lähteestä. Esimerkiksi laulaja voi jäljitellä suullaan kaiuttimesta tulevaa musiikkia. Tätä kutsutaan monesti lauluksi playbackina. Lip synciä on esiintynyt elokuvissa ja musiikki-esityksissä. Tunnetuin lip sync -tapaus lienee 1980-luvun lopun ja 1990-luvun alun Milli Vanilli -yhtyeen harjoittama lip sync, joka poiki huijaussyytöksiä.

Playbackina laulu on nykyään yleistynyt. Playbackilla pyritään luomaan näyttävä esitys.

Katso myös 
 Jälkiäänitys

Lähteet 

Laulu
Musiikkitermit
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Skew Siskin

Skew Siskin on saksalainen hard rock -yhtye, joka perustettiin Berliinissä vuonna 1990. Yhtye on tehnyt kuusi albumia ja omien kiertueiden lisäksi ollut lämmittelijänä muun muassa Motörheadille, Alice Cooperille ja Saxonille.

Historia 
Kitristi Jim Voxx perusti Skew Siskinin vuonna 1990 löydettyään laulaja Nina C. Alicen. Yhtyeen nimi Skiw Siskin tarkoittaa "outoa lintua". Vuonna 1992 yhtye teki basisti Jogi Rautenbergin ja rumpali Nik Terryn kanssa debyyttialbumin Skew Siskin. Seuraavana vuonna se esiintyi yhdessä Acceptin ja Sargant Furyn kanssa, ja toimii Motörheadin lämmittelijänä.  

Vuonna 1996 yhtye tekee albumit Voices From The War ja Electric Chair Music uuden rumpalin, Crash Clickin kanssa. Parin vuoden kuluttua yhtye on Motörheadin Euroopan ja Alice Cooperin Saksan kierueilla lämmittelijänä. Neljäs albumi, What The Hell, julkaistiin vuonna 1999. 

Viidennen albumin Album Of The Year aikaan yhtyeellä oli vaikeuksia rumpalin kanssa. Lopulta levyllä soittaa Stefan Schwartzmann salanimellä Damien ennen siirtymistään Helloweeniin ja levy julkaistaan loppuvuodesta 2003. Yhtye jää tauolle Voxxin perheessä tapahtuneen tragedian vuoksi. 

Yhtye tekee paluun vuonna 2005 basisti Henning Menken ja rumpali Randy Blackin kanssa. Yhtyeen on kuitenkin jäätävä jälleen tauolle laulajan sairastuttua ja vasta vuoden 2006 loppupuolella he alkavat työstää uutta albumia Peace Breaker. Yhtyeen kuudes albumi julkaistiin 14. syyskuuta vuonna 2007.

Diskografia

Studioalbumit

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhtyeen kotisivut https://www.skew-siskin.com/39202120/home

Saksalaiset rockyhtyeet
Seulonnan keskeiset artikkelit
KÄPY – Lapsikuolemaperheet ry

KÄPY – Lapsikuolemaperheet ry on perustettu vuonna 1991. Yhdistys on vertaistukiyhdistys, joka tukee vanhempia ja perheitä, joilta on kuollut lapsi. Yhdistys jakaa myös tietoa ammattilaisille sekä on mukana järjestämässä Suru-konferenssia.

Yhdistys perustettiin vuonna 1991 ja silloin nimi on Käpy kätkytkuolemaperheiden yhdistys ry. Seuraavana vuonna toiminta alkaa perheviikonlopulla ja tulkita toimintaa. Parin vuoden päästä yhdistyksen auttava puhelin käynnistyy ja kirjallista materiaalia aletaan tuottamaan. Vuonna 1997 vertaistukiryhmä alkoi Helsingistä, josta se laajeni myöhemmin muualle. Vuonna 2000 yhdistyksen toiminta laajeni kätkytkuolemiin lisäksi perheitä, joissa on kuollut lapsi ja nimi muuttuu KÄPY Kätkyt- ja lapsikuolemaperheiden yhdistys ry. 10 vuotta myöhemmin eli vuonna 2010 nimi muuttui nykyiseksi KÄPY – Lapsikuolemaperheet ry nimen muutoksella halutaan viestittää yhdistyksestä saa apua myös perheet, jotka ovat menettää nuoren tai nuoren aikuisen.

KÄPY – Lapsikuolemaperheet ry on SOSTEn jäsenjärjestö.

Lähteet 

Suomalaiset järjestöt
Surujärjestöt
Senidah

Senida Hajdarpašić (s. 9. huhtikuuta, 1985), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Senidah, on slovenialainen laulaja-lauluntekijä. Hän nousi kuuluisuuteen slovenialaisen pop-yhtyeen MUFF:in laulajana. Senidah sai paljon huomiota entisen Jugoslavian valtioissa, kun hänen ensimmäinen serbokroaatinkielinen soolosinglensä Slađana julkaistiin maaliskuussa 2018.

Ura 
Hän debytoi sooloartistina singlellään "Pustinjom" (Aavikkoa pitkin) vuonna 2010, mutta liittyi pian tämän jälkeen pop- ja bluesyhtyeeseen nimeltään MUFF. Heidän debyyttisinglensä "Naj sije v očeh" (Pidä loiste silmissäsi) palkittiin vuoden kappaleena Sloveniassa.  MUFF sijoittui toiseksi Slovenian vuoden 2014 euroviisukarsinnoissa. Heidän samanniminen esikoisalbuminsa palkittiin myöhemmin samana vuonna vuoden albumiksi. 

Senidah nousi kuuluisuuteen maaliskuussa 2018, kun hän julkaisi serbiankielisen kappaleen "Slađana" belgradilaisen hip hop -levy-yhtiön, Bassivity Digitalin, alaisuudessa.  Kesäkuussa hän julkaisi toisen singlensä "Belo" (Valkoinen). Elokuussa Senidah oli mukana serbialaisen räppärin Cobyn kappaleella "4 strane sveta" (Maailman neljällä puolella), joka toimii myös alueella suuren suosion saaneen Južni vetar -elokuvan soundtrackina.   Vuoden lopussa Senidah julkaisi kappaleet "Bez tebe" (Ilman sinua) ja "Nisi bio tu" (Et ollut siellä). Hänen kappaleensa Slađana voitti myös vuoden hip hop -kappaleen palkinnon Balkanin alueen yhteisessä palkintogaalassa, Music Awards Ceremonyssä.  

Maaliskuussa 2019 Senidah julkaisi ensimmäistä kertaa englanninkielisen singlen nimeltään "Ride", joka oli nauhoitettu pari vuotta aikaisemmin. Hänen debyyttialbuminsa Bez tebe julkaistiin 25. maaliskuuta kokonaan serbian kielellä.  21. huhtikuuta hän esiintyi Bassivity Showcase -tapahtumassa Belgradin urheiluhallissa.  Senidah julkaisi keväällä 2019 kaksi uutta singleä "Mišići" (Lihakset) ja "Sve bih" (Haluaisi(n) kaiken), joissa ovat mukana Atlas Erotika ja FCKN A!. Hänet ilmoitettiin myöhemmin esiintyvän myös Exit- ja Sea Dance -festivaaleilla.

Yksityiselämä 
Senidah syntyi Ljubljanassa, Sloveniassa. Hän on etniseltä taustaltaan montenegrolainen.

Diskografia

Albumit 

 Bez tebe (2019)

Singlet 

 "Slađana" (2018) 
 "Belo" (2018) 
 "4 strane sveta" (2018) feat. Coby 
 "Bez tebe" (2018) 
 "Nisi bio tu" (2018) 
 "Ride" (2019) 
 "Mišići" (2019) 
 "Sve bih" (2019) feat. Atlas Erotika

Palkinnot 

 Music Awards Ceremony

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Senidah Discogsissa 
Elävät henkilöt
Vuonna 1985 syntyneet
Slovenialaiset muusikot
Montenegrolaiset henkilöt
Slovenialaiset henkilöt
Serbialaiset laulajat
Slovenialaiset laulajat
Montenegrolaiset laulajat
Erich Linnhoff

Erich Linnhoff (23. huhtikuuta 1914 Küstrin – 22. joulukuuta 2006 Berliini) oli saksalainen juoksija, jonka päämatka oli 400 metrin juoksu. Hänen uransa ajoittui 1930-luvun lopulle ja päättyi toisen maailmansodan aikaan.

Linnhoff muutti vuonna 1933 Berliiniin, jossa hänestä tuli Saksan ilmavoimien lentäjä. Hän edusti vuoteen 1937 asti berliiniläistä urheiluseuraa SC Charlottenburg ja sen jälkeen toista berliiniläisseuraa LSV Berlin. Hän saavutti Saksan 400 metrin mestaruuden vuonna 1937 ja uusi mestaruuden myös seuraavana vuonna 1938. Vuonna hän teki Cottbusissa Saksan 400 metrin ennätyksesksi 47,3. Lisäksi hän oli samana vuonna käydyissä Pariisin EM-kisoissa voittaneessa 4 x 400 metrin joukkueessa yhdessä Hermann Blazejezakin, Manfred Buesin ja Rudolf Harbigin kanssa. Henkilökohtaisella 400 metrillä Linnhoff sijoittui kolmanneksi Britannian Godfrey Brownin voittaessa selvästi. 

Maailmansodan sytyttyä sysksyllä 1939 urheilutoimintaa jatkettiin vielä parin vuoden ajan. Niinpä Linnhoff oli mukana LSV Berlinin voittaessa Saksan 4 x 400 metrin mestaruuksia vuosina 1938, 1940 ja 1941. Syyskuussa 1940 käydyssä kolmimaaottelussa Suomi-Ruotsi-Saksa Helsingissä Linnhoff oli mukana Saksan joukkueessa. Maailmansodan kääntyessä Saksalle tappiolliseksi urheilukilpailut lopetettiin syksyllä 1942, ja vuonna 1945 päättyneen sodan jälkeen Linnhoff ei enää jatkanut uraansa. Sodan jälkeen hänellä oli Berliinissä oma yritys, joka keskittyi piirustusten tekoon ja toimistotarvikkeiden myyntiin.

Lähteet 
 

Saksalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 2006 kuolleet
Lautaro Martínez

Lautaro Javier Martínez (s. 22. elokuuta 1997 Bahía Blanca, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa italialaisseura Internazionalea, jonne hän siirtyi vuonna 2018 kotimaansa Racing Clubista.

Kaudella 2018–2019 Martínez pelasi Serie A:ssa 27 ottelua ja teki kuusi maalia. Samalla kaudella hän pelasi niin Mestarien liigassa kuin Eurooppa-liigassakin kolme ottelua ja teki jälkimmäisessä yhden maalin. Kaudella 2019–2020 Martínez pelasi Serie A:ssa 35 ottelua ja teki niissä 14 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki viisi maalia. Eurooppa-liigassa hän on ennen loppuottelua pelannut neljä ottelua ja tehnyt kaksi maalia.

Martínez pelasi Argentiinan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa maaliskuussa 2018 Espanjaa vastaan ja teki ensimmäisen maaottelumaalinsa lokakuussa 2018 Irakia vastaan. Hän on tehnyt maaottelumaaleja tämän jälkeen yhden maaliskuussa 2019 Venezuelaa vastaan, kaksi kesäkuussa 2019 Nicaraguaa vastaan, Copa Américassa kesäkuussa 2019 yhden alkulohko-ottelussa Qataria vastaan ja yhden puolivälieräottelussa Venezuelaa vastaan sekä syyskuussa 2019 kolme ystävyysottelussa Meksikoa vastaan.

Lähteet 

Argentiinalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Eteläpää

Eteläpää voi tarkoittaa seuraavia:

 Eteläpää, lampi Virroilla
 Eteläpää, kulmakunta Karijoella
 Eteläpää, kulmakunta Savitaipaleella
 Liikenne O. Eteläpää Oy, tilausliikenteeseen erikoistunut linja-autoyritys
 Eteläpää, sukunimenä:
 Antti Eteläpää (s. 1967), pesäpalloilija ja pelinjohtaja
 Heikki Eteläpää (1924–2012), elokuvatoimittaja
 J. E. Eteläpää (1881–1946), toimittaja
 Mirja Hietamies-Eteläpää (1931–2013), hiihtäjä ja olympiavoittaja
 Pertti Eteläpää (1929–2000), toimittaja ja tiedottaja.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Pauli Komi

Pauli Komi (s. 5. marraskuuta 1936 Kirvu) on suomalainen varatuomari ja pankinjohtaja, joka toimi 1985–1995 Osuuspankkien Keskusosakepankin (OKO) pääjohtajana ja sitä ennen 1971–1985 Turun Seudun Osuuspankin toimitusjohtajana. Hänen johdollaan osuuspankkiryhmä selviytyi  Suomen 1990-luvun alun pankkikriisistä muita pankkiryhmittymiä vähemmin vaurioin.

Komi varttui maatilalla Karjalan Kirvussa. Isän kaaduttua talvisodassa poika siirtyi evakkona Orimattilaan. Ylioppilaaksi Komi kirjoitti Lahdessa Kannaksen Yhteislyseossa vuonna 1956 ja opiskeli sitten oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Hän suoritti lakitieteen kandidaatin tutkinnon 1962 ja sai varatuomarin arvon 1964. Jo opiskeluaikana hän aloitti elämänuransa osuuspankkijärjestön palveluksessa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Kirjallisuutta
Koulumies, Jyrki: Laman läpi vähin vaurioin : Pauli Komin tie evakosta suomalaisen pankkimaailman huipulle. Siltala, 2016. ISBN 9789522343598.

Vuonna 1936 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset pankinjohtajat
OP:n henkilöstö
Erick Pulgar

Erick Pulgar (s. 15. tammikuuta 1994 Antofagasta) on chileläinen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on edustaa italialaisseura Fiorentinaa, jonne hän siirtyi elokuussa 2019 pelattuaan neljä vuotta saman maan Bolognassa.

Pulgar pelasi Chilen maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa tammikuussa 2015 Yhdysvaltoja vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki vuoden 2019 Copa Américan alkulohko-ottelussa Japania vastaan. Hän on pelannut vuoden 2021 loppuun mennessä 37 maaottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia ja niistä kaksi lokakuussa 2021 MM-karsintaottelussa Venezuelaa vastaan.

Lähteet 

Chileläiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Rudolf Glötzner

Rudolf Glötzner (1. helmikuuta 1917 Küstrin – 25. helmikuuta 2010 Weiden) oli saksalainen seiväshyppääjä. Hänen uransa ajoittui 1930-luvun lopulle ja päättyi toisen maailmansodan aikaan. Paras menestys tuli vuoden 1938 Pariisin EM-kisoissa, jossa hän sijoittui 10-ottelussa neljänneksi. 

Glötzner saavutti aluksi urallaan kolme Saksan juniorimestaruutta eli 1937 korkeushypyssä, 1938 seiväshypyssä ja 10-ottelussa. Sen jälkeen hän saavutti neljä Saksan aikuisten mestaruutta seiväshypyssä eli ensin sotavuosina 1940, 1941 ja 1942 ja vielä sodan jälkeen 1948. Lisäksi hän oli viisi- ja 10-ottelun Saksan mestari vuonna 1940. Juuri ennen maailmansotaa elokuussa 1939 Glötzner saavutti ylioppilaiden maailmankisoissa seiväshypyn mestaruuden tuloksella 410 cm.,, 

Rudolf Glötznerin urheilu-uran ongelmaksi tuli syksyllä 1939 käynnistynyt Toinen maailmansota, jolloin suurkilpailuja ei järjestetty - ainoastaan kansallisia mestaruuskilpailuja ja muutama maaottelu olivat suurimmat kilpailutapahtumat. Niinpä Glötzner oli mukana Saksan joukkueessa syyskuussa 1940 käydyssä kolmimaaottelussa Suomi-Ruotsi-Saksa Helsingissä, jossa hänet valittiin parhaaksi saksalaisurheilijaksi voitettuaan yllätyksellisesti pituushypyn ja oltuaan seiväshypyssä Suomen Eero Lähdesmäen jälkeen toinen samalla tuloksella 400 cm Glötznerin kilpailu-uralla osuivat olympiavuodet 1940, 1944 ja 1948, joista kahta ensimmäistä kisaa ei järjestetty ja vuoden 1948 Lontoon olympialaisissa Saksalla ei ollut osallistumisoikeutta. Parhaat tuloksensa päälajeissa, seiväshypyssä ja 10-ottelussa, hän teki elokuussa 1939 Berliinissä 10-ottelussa 7073 pistettä ja elokuussa 1942 Berliinissä juuri ennen Saksan urheilutoiminnan lopetusta seiväshypyssä 416. Glötznerin pituusennätys 773 cm oli vuoteen 1968 Yläpfalzin ennätys.

Glötzneriä voi pitää "self-made-manina", sillä hänellä ei ollut urallaan erityistä valmentajaa. Urallaan hän edusti paikallista TB Weidenia.  Hän toimi seuran puheenjohtajana uransa jälkeen vuosina 1951-1963. Lisäksi Rudolf Glötzner oli avainasemassa paikkakuntansa tenniksen kehittämiseksi osana paikallista TC Grün-Rot-seuraa. Hän menestyi myös tenniksessä ja oli useita kertoja  oli kaupungin mestari tenniksessä; viimeksi vuonna 1965 48-vuotiaana.

Siviiliammatiltaan Glötzner oli lääkäri. Hän opiskeli lääketieteen tohtoriksi Münchenissä ja toimi urallaan aluksi lääkärinä kotiseudullaan Weidenissa. Vuodesta 1954 hän toimi yksityislääkärinä erikoistuen gynekologiaan.

Lähteet 
 

Saksalaiset seiväshyppääjät
Saksalaiset yleisurheilun moniottelijat
Saksalaiset lääkärit
Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet
Lars Larsson (yleisurheilija)

Lars "Lidingö-Lasse" Larsson  (17. kesäkuuta 1911 Lidingö – 29. tammikuuta 1993 Lidingö) oli ruotsalainen kestävyysjuoksija päämatkanaan 3 000 metrin esteet, jossa hän saavutti parhaan menestyksensä voittamalla vuoden 1938 Pariisin EM-kisoissa kultaa.

Vuoden 1936 olympialaisissa Berliinissä Larsson oli ajalla 9.16,6 kuudes 3000 metrin esteissä. Hän jäi seitsemän sekuntia pronssimitalisti Alfred Dompertista Suomen Volmari Iso-Hollon voittaessa olympiakultaa. Kaksi vuotta myöhemmin Pariisin Euroopan mestaruuskisoissa hän voitti ajalla 9.16,2 kolme sekuntia ennen Saksan Ludwig Kaindlia. Larsson oli mukana Ruotsin joukkueessa syyskuussa 1940 käydyssä kolmimaaottelussa Suomi-Ruotsi-Saksa Helsingissä, jossa hänet valittiin parhaaksi ruotsalaisurheilijaksi voitettuaan 3 000 metrin estejuoksun ajalla 9.16,0.

Vuosina 1936-1940 Larsson saavutti viisi kertaa peräkkäin Ruotsin mestaruuden 3 000 metrin estejuoksussa. Hän paransi tällä matkalla Ruotsin ennätystä kolme kertaa, viimeksi aikaan 9.07,0. Vuosina 1938 ja 1940 hän oli maailmantilastossa toisena. Estejuoksun lisäksi hän saavutti 5 000 metrillä vuonna 1936 parhaan aikansa 14.58,0. Vuonna 1941 tapahtunut jalan loukkaantuminen päätti hänen uransa. Lars Larsson edusti urallaan  Lidingö IFK:ta. Hänet nimettiin yleisurheilusaavutustensa johdosta yleisurheilun Stora grabbariksi numerolla 92.

Lähteet

Asiasta muualla
 Sport Reference - Lars Larsson 
 Lars Larssonin parhaat kisat
 Yleisurheilun stora grabbarit

Ruotsalaiset estejuoksijat
Ruotsalaiset kestävyysjuoksijat
Vuonna 1911 syntyneet
Vuonna 1993 kuolleet
Pikkukirjanpainaja

Pikkukirjanpainaja (Ips duplicatus) on kaarnakuoriaisten alaheimoon ja kirjanpainajien sukuun kuuluva laji. Pikkukirjanpainajan aikuiset ovat pieniä, pituudeltaan 2,8-4 mm pitkiä, sylinterimäisiä, tummanruskeita, kiiltäviä ja karvaisia. Pikkukirjanpainaja muistuttaa kirjanpainajaa ja kiiltokirjanpainajaa, mutta on niitä huomattavasti harvinaisempi laji.  Pikkukirjanpainajan poikkeaa edellä mainituista, sillä sen peräkuoppa on hieman erilainen; toinen ja kolmas hammas ylhäältä lukien muodostavat kaksoishampaan.

Pikkukirjanpainaja iskeytyy pääasiassa heikentyneiden kuusten ohuen kuoren alle ja joskus myös mäntyihin vioittaen puun runkoja 2-4 emokäytävällä, joiden leveys on 1,5-2,0 mm. Pikkukirjanpainajan käytävät kaarnan alla heikentävät puun nestevirtauksia aiheuttaen ajan mittaan puun kuivumisen. 

Pikkukirjanpainaja on sekundaarinen tuhonaiheuttaja eli se iskeytyy heikentyneisiin puihin. Pikkukirjanpainaja viihtyy pystypuiden lisäksi myös tuulenkaadoissa, kuorellisessa puutavarassa sekä lumen murtamissa puissa. Pikkukirjanpainaja on Suomessa melko harvinainen laji ja metsätuholaisena sillä on vähäinen merkitys. Lajia esiintyy osassa Kiinaa ja Euroopassa.

Keskeinen pikkukirjanpainajien torjuntakeino on kuorellisen puutavaran ja tuulenkaatojen kuljettaminen metsästä pois ajoissa ennen hyönteisten lisääntymistä, sillä se käyttää niitä lisääntymiseensä.

Pikkukirjanpainajan parveilu alkaa päivälämpötilan noustua +18 asteeseen. Lajin muna- ja toukkavaihe kestää vajaan kaksi kuukautta, jonka jälkeen alkaa lyhyt kotelovaihe. Uusia aikuisia alkaa ilmestyä puun rungoista Etelä-Suomessa heinäkuun lopulla ja Pohjois-Suomessa elokuun alkupuolella. Suurin osa pikkukirjanpainajista talvehtii karikkeessa.

Pikkukirjanpainajan luontainen saalistaja on isomuurahaiskuoriainen (Thanasimus formicarius). Lajia voi pyydystää myös pyyntipuilla ja tuoksuansoilla. Tuoksuansat houkuttelevat feromonien avulla kirjanpainajayksilöt vesiastiaan, johon ne hukkuvat.

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Pikkukirjanpainaja (Ips duplicatus)
Metla: Pikkukirjanpainaja (Ips duplicatus)
Metla: Kaarnakuoriaiset kuusella
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW):  Ips duplicatus 
Pherobase: Semiochemicals of Ips duplicatus, the Double-spined bark beetle 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI):  Ips duplicatus (double-spined bark beetle) 

Kaarnakuoriaiset
Kasvien tuhohyönteiset
Metsätuhot
Back in the Ring



Back in the Ring on hollantilaisen heavy metal -yhtyeen Vengeancen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 23. kesäkuuta 2006. 

Tällä levyllä yhtye palasi lähes kymmenen vuoden levytystauolta. Levyllä soittavat laulaja Leon Goewien kanssa basisti Barend Courbois, kitaristi Peter Bourbon ja rumpali Hans in ’t Zandt. 

Vierailevina kitaristeina levyllä esiintyvät yhtyeessä aiemmin soittanut kitaristi Arjen Lucassen kappaleessa ”Captain Moonlight” sekä Acceptin kitaristi Wolf Hoffmann kappaleessa ”Mind Over Matter”. Michael Eurich soittaa rumpuja kappaleessa ”Rip It Off”. Muita vierailijoita olivat taustalauluja laulanut Mat Sinner ja Michael Voss koskentinsoittimissa.

Kappaleet 
 Back in the Ring (04:00) 
 No Mercy (04:12) 
 Mind Over Matter (04:02) 
 Captain Moonlight (04:45) 
 Holy Water (04:23) 
 Bad Attitude (04:07) 
 Had Enough (04:56) 
 Now and Then (04:20) 
 Cowboy Style (04:24) 
 Rip It Off / Evelyn (09:55)

Kokoonpano 

 Leon Goewie  (laulaja)
 Peter Bourbon (kitara)
 Barend Courbois (bassokitara)
 Hans van 't Zandt (rummut)

Arvostelut 

 Powerofmetal.dk:

Lähteet 

Vuoden 2006 albumit
Alankomaalaiset albumit
Juhana nuorempi

Juhana nuorempi (18. huhtikuuta 1589 Uppsala – 5. maaliskuuta 1618 Bråborg, Itä-Götanmaa) oli Ruotsin prinssi, kuningas Juhana III:n poika ja kuningas Sigismundin velipuoli. Hän oli vuosina 1590–1604 Suomen ja vuodesta 1606 Itä-Götanmaan herttua.

Herttua Juhanan vanhemmat olivat kuningas Juhana III ja tämän toinen puoliso kuningatar Gunilla Bielke. Lapsesta saakka sairaalloiselle Juhanalle ei kaavailtu merkittävää asemaa, mutta hänelle annettiin yksivuotiaana vuonna 1590 isälleen aikanaan kuulunut Suomen herttuan arvo. Hän oli viimeinen tätä arvonimeä käyttänyt henkilö, mutta ei missään vaiheessa hallinnut Suomea läänityksenään. Hän sai samalla myös Ahvenanmaan ja Bråborgin kreivin arvon. Juhana menetti jo lapsena molemmat vanhempansa ja jäi valtataistelun jalkoihin. Kuninkaaksi tuli hänen setänsä Kaarle IX, joka näki hänessä mahdollisen kilpailijan, sillä Juhana oli kruununperimyksessä Kaarlea edellä. Vuoden 1604 Norrköpingin valtiopäivillä 15-vuotias Juhana painostettiin kieltäytymään kuninkuudesta ja myös luopumaan Suomen herttuan arvosta. Hänelle annettiin sen sijaan vähemmän tärkeä Itä-Götanmaan herttuakunta. Juhana vahvisti kieltäytymisensä Ruotsin kruunusta kun Kaarle IX:n kuoltua kuninkaaksi tuli vuonna 1611 tämän poika Kustaa II Aadolf.

Juhana sai hallita läänitystään Itä-Götanmaata periaatteessa laajoin valtaoikeuksin. Hänellä oli siellä oma armeija, oikeus virkanimityksiin ja veronkantoon, ja hän lyötti omaa rahaa, jossa oli hänen kuvansa. Juhana toimi sotapäällikkönä Tanskaa vastaan käydyssä Kalmarin sodassa ja kehitti aseteollisuutta Norrköpingiin. Lähtiessään vuonna 1615 sotaretkelle Venäjää vastaan Kustaa II Aadolf nimitti Juhanan kotimaahan jääneiden joukkojen ylipäälliköksi. Juhanan ja Kustaa Aadolfin välit alkoivat tämän jälkeen heiketä, mutta suurempaa konfliktia ei ehtinyt syntyä ennen kuin Juhana kuoli vain 28-vuotiaana vuonna 1618. Itä-Götanmaan herttuakunta peruutettiin hänen kuoltuaan.

Juhana joutui Kaarle IX:n määräyksestä kihlautumaan tämän sairaalloisen ja myöhemmin mielisairauteen vajonneen tyttären, oman serkkunsa prinsessa Maria Elisabetin kanssa. He menivät naimisiin vuonna 1612, mutta eivät saaneet lapsia. Juhanalla oli yksi avioton poika, jonka hän tunnusti testamentissaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ruotsin kuninkaalliset
Suomen herttuat
Vuonna 1589 syntyneet
Vuonna 1618 kuolleet
Minja Koski

Minja Koski (s. 1982 Kuhmo) on nykyään Lahdessa asuva laulaja-lauluntekijä sekä näyttelijä. 

Koski on näytellyt muun muassa lahtelaisessa Teatteri Vanha Jukossa. Texicalli Records julkaisi Kaj Chydeniuksen ja Kosken albumin Myrskylinnut syksyllä 2014. Koski on laulanut myös Kaj Chydeniuksen kokoelma-albumeilla.

Vuodesta 2017 Koski on julkaissut musiikkia artistinimellä M. M on julkaissut neljä albumia: Tehtaantyttö (2017), Näytän missä asun (2019), Punainen ovi (2020) ja Lauluja 1960-luvulta (2022). Soundi antoi Tehtaantyttö-debyytille täydet viisi tähteä, ja MTV valitsi sen vuoden 2017 parhaaksi kotimaiseksi albumiksi. Näytän missä asun -albumi valittiin vuonna 2019 Emma-ehdokkaaksi kriitikoiden valinta -kategoriassa. Minja Koski oli myös ehdolla 2020 Teosto-palkinnon saajaksi Näytän missä asun -albumin sävellyksistä ja sanoituksista. 

Koski on kirjoittanut myös kaksi lastennäytelmää, Ystävienpäivä (2012) sekä YstävienSPORTTIpäivä (2017), ja säveltänyt musiikkia näyttämöteoksiin.

Diskografia

Studioalbumit 
 Kaj Chydenius, Minja Koski: Myrskylinnut (Texicalli Records, 2014)
 M: Tehtaantyttö (Solina Records, 2017)
 M: Näytän missä asun (Solina Records, 2019)
 M: Punainen ovi (Solina Records, 2020)
 M: Lauluja 1960-luvulta (Solina Records, 2022)

Singlet 
 Kaarina (2017)
 Tehtaantyttö (2017)
 Lampi (2017)
 Kuolleen naisen maalauksia (2017)
 Miljoonatalon lapset (2018)
 Puhu mut pyörryksiin (2018)
 Kivillä ja kannoilla (2019)
 Jos tulen takaisin (2019)
 Anne Neville ja auringonpimennys (2019)
 Punainen ovi (2020)
 Se tuli mua vastaan (2020)
 Korallien alle (2021)
 Sinun omasi (2021)
 Tanssilaulu (2021)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 M - Official

Suomalaiset laulaja-lauluntekijät
Suomalaiset sanoittajat
Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Lennart Strandberg

Hans Lennart Olofsson Strandberg  (23. maaliskuuta 1915 Malmö – 23. joulukuuta 1989 Ystad) oli ruotsalainen pikajuoksija, joka oli Ruotsin paras niin 100 kuin 200 metrillä yli 10 vuoden ajan, ja hänen Ruotsin 100 metrin ennätyksensä kesti peräti 37 vuoden ajan.

Lennart Strandberg saavutti ensimmäisen Ruotsin mestaruutensa vuonna 1934 niin 100:lla kuin 200 metrillä. Lisäksi hän oli mukana seuransa Malmö AI:n voitokkaassa pikaviestijoukkueessa. Tästä alkoi menestyksekäs urheilu-ura pikajuoksijana, sillä hän saavutti kaikkiaan 39 Ruotsin mestaruutta, kuusi Ruotsin mestaruushopeaa ja neljä Ruotsin mestaruuspronssia mukaan lukien seurassaan saavuttamat viestimitalit. 

Vuoden 1936 olympialaisissa Berliinissä Strandberg eteni 100 metrillä loppukilpailuun sijoittuen Jesse Owensin voittamalla matkalla kuudenneksi. Samana vuonna 26. syyskuuta hän teki uuden Euroopan ennätyksen 10,3. Vuonna 1938 hän saavutti Pariisin EM-kisoissa henkilökohtaisen pronssin ajalla 10,6 Hollannin Martinus Osendarpin voittaessa. Lisäksi hän oli ankkuroimassa Ruotsin 4 x 100 metrin pikaviestijoukkueen hopealle ajalla 41,1 yhdessä Gösta Klemmingin, Åke Stenqvistin ja Lennart Lindgrenin kanssa.

Strandberg jatkoi edelleen uraansa, vaikka syksyllä 1939 käynnistynyt Toinen maailmansota lopetti kansainväliset suurkilpailut, kuten vuosien 1940 ja 1944 olympialaiset. Jäljellä jäi kansalliset kilpailut ja muutamia maaotteluita. Hän saavutti vielä vuonna 1945 henkilökohtaiset mestaruudet 100 ja 200 metrillä. Viimeisen 100 metrin Ruotsin mestaruuden hän saavutti vuonna 1947. Hän oli voittamassa vielä 1952 seuransa Malmön AI:n riveissä pikaviestimestaruuden.

Strandbergin saavuttamat Ruotsin ennätykset:

100 m: 10,6 (Malmö 15. syyskuuta 1935) (sivuaa ennätystä)
100 m: 10,5 (Berliini, Saksa 3. elokuuta 1936)
100 m: 10,3 (Malmö 26. syyskuuta 1936)
200 m: 21,8 (Pariisi, Ranska 16. kesäkuuta 1935)
200 m: 21,5 (Tukholma 24. elokuuta 1935)
200 m: 21,4 (Malmö 6. syyskuuta 1942)

Parhaat tulokset eri matkoilla:
100 m: 10,3 (Malmö 26. syyskuuta 1936)
200 m: 21,4 (Malmö 6. syyskuuta 1942)
400 m: 49,7 (Malmö 26. syyskuuta 1943)

Pisimpään kestänyt 100 metrin ennätys 10,3 syyskuulta 1936 kesti peräti 37 vuotta ennen kuin Thorsten Johansson vuonna 1972 ja Christer Garpenborg seuraavana vuonna sivusivat ennätystä. Elokuussa 1973 Garpenborg sitten rikkoi ennätyksen ja paransi aikaan 10,2.

Hänet nimettiin yleisurheilusaavutustensa johdosta jo vuonna 1935 yleisurheilun Stora grabbariksi numerolla 83.

Urheilu-uransa jälkeen Strandberg toimi urheilutoimittajana.

Lähteet

Asiasta muualla 
 Sport Reference - Lennart Strandberg 
 Lennart Strandbergin parhaat kisat
 Yleisurheilun stora grabbarit

Ruotsalaiset pikajuoksijat
Ruotsalaiset urheilutoimittajat
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 1989 kuolleet
Andrea Amati

Andrea Amati (n. 1505 - 1577) oli viulunrakentaja Cremonasta Italiasta.  Amatia pidetään ensimmäisen nykyaikaisen viulun kaltaisen soittimen rakentajana. 

Useat hänen rakentamansa soittimet ovat säilyneet nykypäivään, ja jotkut niistä ovat yhä soittokuntoisia.  Monet säilyneet soittimet olivat Ranskan Kaarle IX:lle 1564 toimitettujen soitinten joukossa. 

Roger Hargrave'n elämäkerran mukaan Amati on yksi ehdokas henkilöistä, joita pidetään viulun keksijänä. Kaksi muuta ehdokasta, jotka hän nimesi elämäkerrassaan, olivat Fussen, joka on syntynyt nykyisen Saksan alueella, ja Brescian Gasparo 'da Salo . 

Viulun kaltaisissa soittimissa, jotka olivat olemassa, kun Amati aloitti uransa, oli vain kolme kieltä. Amatia pidetään ensimmäisen neljäkielisen viulun keksijänä. Amatin ensimmäiset viulut olivat pienempiä kuin nykyaikaiset viulut. 

Andrea Amatin kaksi poikaa, Antonio Amati ja Girolamo Amati olivat myös ammattitaitoisia viulunvalmistajia, kuten myös hänen pojanpoikansa Nicolò Amati, jolla oli yli tusina arvostettua oppilasta, kuten Antonio Stradivari ja Andrea Guarneri.

Lähteet 

Italialaiset soitinrakentajat
Vuonna 1577 kuolleet
Vuonna 1505 syntyneet
Tampereen yliopiston lääketieteen ja terveysteknologian tiedekunta

Lääketieteen ja terveysteknologian tiedekunta (lyhenne MET) on yksi Tampereen yliopiston seitsemästä tiedekunnasta. Tiedekunta aloitti toimintansa vuoden 2019 alusta, kun aikaisemmat Tampereen yliopisto ja Tampereen teknillinen yliopisto yhdistyivät uudeksi Tampereen yliopistoksi. Tiedekunta on muodostettu vanhan Tampereen yliopiston Lääketieteen ja biotieteiden tiedekunnan pohjalle.

Tutkinto-ohjelmat ja tutkimusalueet 
Lääketieteen ja terveysteknologian tiedekuntaan kuuluvat seuraavat tutkinto-ohjelmat. Sulkuihin on merkitty kunkin opintosuunnan ainejärjestö.
 Lääketiede (Tampereen Lääketieteen Kandidaattiseura ry)
 Lääketieteen lisensiaatti
 Bioteknologia ja biolääketieteen tekniikka (Biopsi ry)
 Diplomi-insinööri
 Filosofian maisteri
 Biolääketieteen tekniikan tohtoriohjelma
 Lääketieteen ja biotieteiden tohtoriohjelma

Tiedekunnassa on seuraavat Suomen Akatemian huippuyksiköt:
 Monikudosmallintaminen
 Kasvaingenomiikka
 Mitokondrion biologia

Tiedekunnassa on lisäksi seuraavat tutkimuskeskukset:
 Eturauhassyövän tutkimuskeskus
 Keliakiatutkimuskeskus
 Lasten terveyden tutkimuskeskus
 Rokotetutkimuskeskus
 Sydän- ja verisuonitautien tutkimuskeskus

Lähteet 

L
Tesoman seisake

Tesoman seisake (, ratakm 196+200) on henkilöliikenteen rautatieliikennepaikka Tampereen kaupungin alueella Tampere–Pori-radan varrella. Seisake avattiin 16. elokuuta 2021, aluksi yksiraiteisena. Seisakkeen valmistuttua sen kautta liikennöivät Tampereen seudun lähijunaliikenteen lähijuna M sekä kaksi R juna vuoroa välillä Nokia-Riihimäki ja Tampere–Pori-välin kaukojunat. Matka Tesomalta Tampereelle kestää junalla noin yhdeksän minuuttia. Tesoman seisake sijaitsee Tesomajärven liikekeskuksen eteläpuolella Ristimäen ja Raholan kaupunginosien rajalla.

Historia 
Aikoinaan Tesomalle pääsi junallakin, lättähattu pysähtyi Raholan seisakkeella rautatien tasoristeyksen tuntumassa hieman nykyisen Tesoman seisakkeen länsipuolella. Linja-autoliikenteen parantumisen myötä juna lakkasi pysähtymästä, ja tasoristeyskin korvattiin Ristimäen Vanamonkadulta Raholaan johtavalla alikäytävällä. Raideliikenneyhteys kuitenkin palasi 2020-luvulla lähijunan muodossa. Alkuvuodesta 2019 Pirkanmaalta valittiin alueellisen junaliikenteen pilottihankkeeseen joukko ratasuuntia. Näiden joukossa oli yhteys Tampere–Tesoma–Nokia. Lähijunaliikenne Toijalan ja Nokian välillä käynnistettiin joulukuussa 2019, ja junaliikenne Tesomalle alkoi vuoden 2021 elokuussa. Kokeilu kestää vuoteen 2022.

Lähteet 

Pirkanmaan henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat
Tampereen rautatieliikennepaikat
Ristimäki
Luettelo Sveitsin liittoneuvoston jäsenistä

Sveitsin liittovaltion seitsemän jäsentä (saks.: Schweizerischer Bundesrat; ransk.: Conseil fédéral suisse; ital.: Consiglio federale svizzero; retor.: Cussegl federal svizzer)  muodostavat Sveitsin liittovaltion hallituksen ja toimivat maan valtionpäämiehinä. Jokainen seitsemästä liittoneuvoston jäsenestä johtaa Sveitsin liittovaltion hallinnon osastoa.

Liittovaltion jäsenet valitaan neljän vuoden toimikaudeksi liittokokouksen molemmissa kamareissa, jotka kokoontuvat yhdessä liittokokoukseksi. Jokainen neuvoston jäsen valitaan henkikohtaisesti salaisella äänestyksellä ehdottomalla äänten enemmistöllä. Neuvoston liittovaltion edustajaksi valittua henkiä pidetään liittovaltion neuvoston jäsenenä, vaikka hän kieltäytyisi vaaleista.

Näin ollen viisi henkiä, jotka tekivät niin ja eivät koskaan ottaneet virkaa, on lueteltu erillisessä taulukossa. Samasta syystä päätaulukossa kirjataan vain vaalien päivämäärä eikä päivä, jona neuvoston jäsenet ottivat tehtävänsä.

Nelivuotiskaudeksi, liittovaltion neuvoston jäsenille ei voi esittää epäluottamuslausetta , eikä heitä voida asetaa virkasyytteeseen. Uudelleenvalinta on mahdollista ilman määrä aikaa. Parlamentti on päättänyt olla valitsematta uudelleen samat jäsenet vain neljä kertaa ja vain kahdesti (vuosina 2003 ja 2007) . Käytännössä jäsenet toimivat  siihen asti kunnes he päättävät erota tai siirtyä eläkkeelle, yleensä kolmen tai viiden toimikauden jälkeen.

Luettelo

Viitteet

Sveitsin politiikka
Sveitsiläiset poliitikot