joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Suvi West

Suvi West (s. 14. tammikuuta 1982 Kittilä) on suomensaamelainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja televisiopersoona.

Nuoruutensa West vietti Utsjoen Outakoskella ja päätyi sieltä Tampereen ilmaisutaidon lukioon. Media-assistentiksi hän opiskeli Inarissa Saamelaisalueen koulutuskeskuksen elokuvalinjalla 2003–2005. Työura eteni toimittajuuden kautta jo opiskeluaikana, sillä West työskenteli Inarissa Ylen Saamen Radion ja Norjan yleisradioyhtiö NRK:n palveluksessa televisiouutisten ja dokumenttien tekijänä 2000–2007, mutta televisiotyön tiukka ennalta määrätty muoto alkoi ahdistaa ja hän pelkäsi sen tukahduttavan oman elokuvakerronnan. Hänen lopputyönsä 2005 oli dokumenttielokuva Vaikein niistä on rakkaus, joka kertoi humoristisesti Westin poikaystävän etsinnästä. Elokuvaa esitettiin Hollywoodissa ja Kanadassa Vancouverin elokuvafestivaalilla asti.

Westin elokuvien teossa elintilasta kamppailevat pohdiskeleva yhteiskunnallisuus ja komediallisuus, joka on hänelle ominaisempaa. Elokuvien teon ohella hän on toiminut Alkuperäiskansojen elokuvakeskuksen vetäjänä 2009–2011 ja Aalto-yliopiston dokumentaarisen elokuvan maisteriohjelmassa vuodesta 2015 lähtien. Kymmenen Helsingissä vietetyn vuoden jälkeen West muutti perheineen Utsjoelle kovasti kaipaamiinsa kotimaisemiin.  

Hänet tunnetaan etenkin tv-sarjasta Märät säpikkäät / Njuoska bittut ja siinä esitetyistä, suomalaisia hittejä parodioivista, pohjoissaameksi sanoitetuista musiikkivideoista. 

West ohjasi 2016 julkaistun dokumenttielokuvan Minä ja pikkusiskoni. Se kertoi hänen siskostaan.

Westin ohjasi vuonna 2021 julkaistun Eatnameamet – Hiljainen taistelumme -dokumenttielokuvan, joka käsittelee Suomen valtion saamelaispolitiikkaa ja saamelaisten taistelua oman kulttuurinsa puolesta. Elokuvassa äänen saavat saamelaiset. Dokumentti voitti Tampereen elokuvajuhlilla Kirkon Mediasäätiön palkinnon sekä yleisöpalkinnon. West palkittiin vuonna 2022 dokumentista tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Minä ja pikkusiskoni (Sparrooabbán) Vimeossa
 

Saamelaiset elokuvaohjaajat
Saamelaiset dokumenttiohjaajat
Saamelaiset käsikirjoittajat
Suomalaiset dokumenttiohjaajat
Suomalaiset käsikirjoittajat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Intian dominio

Intia oli ennen itsenäistymistään Yhdistyneestä kuningaskunnasta 15. elokuuta 1947 ja tasavallan julistamista 26. tammikuuta 1950 Kansainyhteisöön kuulunut itsenäinen dominio, Yrjö VI valtionpäämiehenään. Valtio luotiin Indian Independence Act 1947:n mukaan ja muutettiin Intian tasavallaksi Intian perustuslain promulgaation jälkeen vuonna 1950. 

Kuningas oli Intian dominiossa kenraalikuvernöörin edustamana. Kenraalikuvernööriä ei kuitenkaan nimitetty varakuninkaaksi kuten Brittiläisessä Intiassa. Varakuninkaan virka lakkautettiin Intian itsenäistyessä. Kaksi kenraalikuvernööriä oli virassa itsenäistymisen ja tasavallaksi siirtymisen välillä: Louis Mountbatten vuosina 1947–1948 ja Chakravarti Rajagopalachari vuosina 1948–1950. Jawaharlal Nehru toimi tänä aikakautena Intian pääministerinä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Aasian entiset valtiot
Entiset Commonwealth realm -valtiot
Intian historia
Ceylonin dominio

Vuosien 1948 ja 1972 välillä Ceylon oli Kansainyhteisöön kuuluva itsenäinen valtio, jolla oli yhteinen monarkki Australian, Kanadan, Uuden-Seelannin sekä Yhdistyneen kuningaskunnan ja eräiden muiden valtioiden kanssa. Brittiläiselle Ceylonin siirtomaalle myönnettiin itsenäisyys Ceylonina. Vuonna 1972 valtiosta tuli yksi Kansainyhteisön tasavalloista ja se muutti nimensä Sri Lankaksi. 

Valtio oli buddhalaisuususkonnon ja -kulttuurin keskus. 

Toisen maailmansodan aikaan Ceylon toimi liittoutuneiden merkittävänä tukikohtana sodassa Japanin keisarikuntaa vastaan.

Lähteet

Aasian entiset valtiot
Entiset Commonwealth realm -valtiot
Sri Lankan historia
Trinidad ja Tobago (Commonwealth realm)

Trinidad ja Tobago oli Commonwealth realm 31. elokuuta 1962 – 1. elokuuta 1976 välisenä aikana ennen valtiomuodon muuttumista tasavallaksi. 

Kun Britannian valta loppui vuonna 1962, Trinidad and Tobago Independence Act 1962 muutti Britannian kruununsirtomaan Trinidadin ja Tobagon itsenäiseksi valtioksi. Valtiolla oli sama monarkki, kuningatar Elisabet II, kuin muillakin Commonwealth realmeilla. Monarkkia Trinidadissa ja Tobagossa edusti kenraalikuvernööri. Kuningatar Elisabet II vieraili Trinidadissa ja Tobagossa Trinidadin ja Tobagon kuningattarena helmikuussa 1966. Eric Williams toimi maan pääministerinä.

Kenraalikuvernöörit
Seuraavat kenraalikuvernöörit toimivat virassa Trinidadin ja Tobagon ollessa Commonwealth realmina: 

 Solomon Hochoy (31. elokuuta 1962 – 24. kesäkuuta 1972)
 Ellis Clarke (24. kesäkuuta 1972 – 1. heinäkuuta 1976)

Commonwealth realmista tasavallaksi
Monarkian lakkauttamisen jälkeen 1. elokuuta 1976 Trinidadin ja Tobagon viimeisestä kenraalikuvernööristä Ellis Clarkesta tuli Trinidadin ja Tobagon ensimmäinen presidentti.

Lähteet

Entiset Commonwealth realm -valtiot
Pohjois-Amerikan entiset monarkiat
Trinidadin ja Tobagon historia
Suwałkin käytävä

Suwalkin käytävä on nimitys alueesta Liettuan ja Puolan rajalla, joka erottaa Venäjään erillisalueena kuuluvan Kaliningradin Valko-Venäjästä. Kaliningradista on 96,6 kilometriä matkaa Valko-Venäjän rajalle. 

Käytävä on yksi Euroopan tulenarimpia alueita, koska se on pääosin Nato-maa Puolan alueella, jota sekä Nato että Venäjä tarkkailevat tiiviisti. Baltian maiden ainoa maayhteys muihin Euroopan Nato-maihin ja muuhun Manner-Eurooppaan kulkee Suwalkin kautta.

Venäjän arveltiin yrittävän tunkeutua Suwalkin alueelle Zapad 2017 -sotaharjoituksen yhteydessä, mutta se ei tehnyt sitä.

Lähteet 

Puolan rajat
Liettuan rajat
Turvallisuuspolitiikka
HitMix

HitMix on Sanoma-konserniin kuuluvan Nelonen Median omistama suomalainen kaupallinen radiokanava, joka aloitti toimintansa 15. syyskuuta 2017. HitMixillä on taajuudet Helsingissä, Huittisissa, Jyväskylässä, Kuopiossa, Lahdessa, Oulussa, Tampereella, Turussa, Porissa, Raumalla, Vaasassa ja Seinäjoella.

HitMixin Heräämöä juontavat klo 6–10 Jussi Ridanpää ja Karoliina Tuominen. Keskipäivälähetyksen juontajana klo 10–14 Joonas Vuorela ja iltapäivässä klo 14–18 maanantaista torstaisin Oku Luukkainen Sara Forsbergin kanssa.

HitMixin musiikkipäällikkö on Jussi Mäntysaari, joka seurasi Mikko Koivusipilää. HitMixin ohjelmapäällikkö oli Petra Piipari, joka kuoli 29. huhtikuuta 2022.

Joka päivä kello 9 ja 21 jälkeen kanavalla soitetaan 90 minuutin ajan pelkästään 90-luvun musiikkia.

Taajuudet 

HitMixin taajuuksia 1.2.2022 alkaen Satakunnassa ovat  93,0 MHz (Huittinen), 105,1 MHz (Rauma) ja 100,4 MHz (Ulvila, Pori).

Lähteet 

Nelonen Median radiokanavat
Vuonna 2017 perustetut radioasemat
Eskolin

Eskolin on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Guido Eskolin (1912–1978), nuortenkirjailija
Rauli Eskolin, tuottaja ja lauluntekijä
Veikko Eskolin-Esk (1936–2001), kuvanveistäjä ja taidemaalari
Vuokko Eskolin-Nurmesniemi (s. 1930), tekstiilitaiteilija, keraamikko ja taiteen akateemikko
Nopea radiopurske

Nopea radiopurske on avaruuden tuntemattomasta sijainnista tuleva suurienerginen radioaaltopurske. Ensimmäisen radioaaltopurskeen havaitsivat  vuonna 2007 tutkija Duncan Lorimer ja opiskelija David Narkovic tutkiessaan arkistoitua dataa pulsareista. Tämän jälkeen on havaittu useita kerran tapahtuvia radioaaltopurskeita ja yksi toistuva radioaaltopurske. Niitä kutsutaan myös Lorimer Burstiksi. Radioaaltopurskeiden alkuperää ei tiedetä.

FRB 121102 nimellä tunnettu radiopurske on kolmen miljardin valovuoden päässä maapallosta sijaitseva toistuva radiopurske. Nimi FRB tarkoittaa nopeaa radiopursketta () ja numerot tulevat päivämäärästä ja vuodesta jolloin radiopurske havaittiin ensimmäisen kerran. Yhdessä purskeessa vapautuu energiaa noin kvintiljoona joulea.

Kansainvälinen tutkimusryhmä on saanut selville että nopeita radiopurskeita syntyy ympäristössä, jossa on voimakkaita magneettikenttiä. Tutkimusryhmä otaksuu että purskeet syntyvät mustien aukkojen, supernovajäänteiden tai poikkeuksellisten avaruussumujen lähellä.

Helmikuussa 2020 raportoitiin ensimmäinen säännöllisesti toistuva radiopurske FRB 180916.J0158+65, joka toistuu 16,35 vuorokauden välein.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 FRBCAT: FRB Catalogue  Lista nopeista radiopurskeista.
 Fast Radio Bursts (FRB) 
 SETI Institute: FRB 121102: Radio Calling Cards from a Distant Civilization?  
 Science: Mysterious radio bursts may be coming from neutron star orbiting black hole 
 EarthSky: Fast radio bursts: A mystery unfolds 

Tähtitieteen ratkaisemattomat ongelmat
Tähtitieteelliset tapahtumat
Radiotähtitiede
Alfredo Pérez Rubalcaba

Alfredo Pérez Rubalcaba (28. heinäkuuta 1951 Medio Cudeyo, Espanja – 10. toukokuuta 2019 Majadahonda, Espanja) oli espanjalainen poliitikko. 

Pérez Rubalcaba oli Espanjan sosialistisen työväenpuolueen pääministeriehdokas vuoden 2011 parlamenttivaaleissa ja oli puolueen pääsihteeri (puoluejohtaja) vuosina 2012–2014.

Hänet valittiin Espanjan edustajainhuoneeseen vuonna 1993. Hän oli opetus- ja tiedeministeri  Felipe Gonzálezin hallituksessa 1992–1993 ja sisäministeri Zapateron hallituksessa 2006–2011. Hän erosi hallituksesta vuonna 2011 voidakseen keskittyä parlamenttivaaleihin samana vuonna; vaalit voitti oikeistolainen Kansanpuolue.
Pedro Sánchez valittiin hänen seuraajakseen sosialistipuolueen pääsihteeriksi vuonna 2014.

Pérez Rubalcaba suoritti orgaanisen kemian tohtorin tutkinnon Madridin Complutense-yliopistossa.

Lähteet 
 https://www.buscabiografias.com/biografia/verDetalle/9769/Alfredo%20Perez%20Rubalcaba

Viitteet

Aiheesta muualla 

Espanjan sosialistisen työväenpuolueen poliitikot
Espanjan ministerit
Espanjalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1951 syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet
Aleksandriansenna

Aleksandriansenna (Senna alexandrina) on hernekasvilaji, jota käytetään lääkekasvina ulostuslääkkeen valmistukseen. Se sisältää glykosideihin kuuluvia sennosideja useaa eri tyyppiä, joita on varsinkin lehdissä ja paloissa.

Aleksandriansenna on matala pensas, joka kasvaa metrin korkuiseksi. Parilehdykkäisissä lehdissä on 3–7 lehdykkäparia. Kukat ovat kirkkaankeltaiset. Palot ovat vihertävänruskeat, ohuet ja käyrät. Palossa on 6 tai 7 siementä. Laji esiintyy alkuperäisesti Pohjois-Afrikassa, Sudanissa, Mauritaniassa, Malissa ja Egyptin Siinaissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Suomen Lajitietokeskus: Aleksandriansenna (Senna alexandrina)
ITIS: Senna alexandrina 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Senna alexandrina 
European Medicines Agency, Committee on Herbal Medicinal Products: Assessment report on Senna alexandrina Mill. (Cassia senna L.; Cassia angustifolia Vahl), folium and fructus, 2017 (pdf) 

Hernekasvit
Karvaskaunokki

Karvaskaunokki eli karvasohdake (Centaurea benedicta, syn. Cnicus benedictus) on yksivuotinen kaunokkilaji, joka on tunnettu vuosisatoja lääkekasvina Euroopassa.

Karvaskaunokki on piikkinen, ohdakkeita hieman muistuttava ruohokasvi. Varsi on runsashaarainen ja karvainen. Lehdet ovat pitkulaiset, parihalkoiset ja piikkilaitaiset. Mykeröt kasvavat yksittäin, ne ovat keltakukkaiset ja niiden kehto-osa on haarautuvien piikkien ympäröimä.

Karvaskaunokki kasvaa alun perin Välimeren alueen maissa sekä Länsi- ja Keski-Aasiassa. Monissa Keski-Euroopan maissa ja Pohjois-Amerikassa sitä esiintyy levinneenä.

Lähteet 

Kaunokit
Presley

Presley on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

Elvis Presley (1935–1977), yhdysvaltalainen laulaja, muusikko ja elokuvanäyttelijä, "rock and rollin kuningas"
Jenna Presley (s. 1987), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
Lisa Marie Presley (s. 1968), yhdysvaltalainen laulaja, Elvis Presleyn tytär
Margaret Presley, o.s. Woodbridge (1902–1995), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja
Priscilla Presley (s. 1945), yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä, Elvis Presleyn leski
Vernon Presley (1916–1979), Elvis Presleyn isä

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Suomen Geopoliittinen Seura

Suomen Geopoliittinen Seura on tieteellinen seura, joka ilmoituksensa mukaan pyrkii edistämään Suomea koskevaa geopoliittista tutkimusta, keskustelua ja tietämystä. Se on perustettu 2016.

Seuran puheenjohtaja on Pekka Visuri ja varapuheenjohtajana Heikki Talvitie. Muut hallituksen jäsenet ovat: Anders Blom, Jaakko Blomberg, Timo Hellenberg, Ilkka Herlin, Jaakko Kalela, Maria Lähteenmäki, Henrik Meinander ja Risto Volanen. Yhdistyksen sihteeri on Alex Kransman.

Yhdistyksen kotisivujen etusivulla oleva kartta on peräisin Halford Mackinderin teoksesta The Geographical Pivot of History.

Kritiikkiä
Toimittaja Laura Halminen kirjoittaa Helsingin Sanomissa: "Matti Vanhasen (kesk) taustatiimissä vaikuttaa taantumukselliseksi väitetyn Suomen geopoliittisen seuran perustajajäseniä." Sitä on epäilty jopa Vladimir Putinin vaikutuskanavaksi.

Lähteet

Suomalaiset järjestöt
Kansainvälinen politiikka
Anders Blom

Anders Blom (s. 21. toukokuuta 1955 Turku) on suomalainen kokoomuspoliitikko ja järjestöjohtaja.

Blom on valmistunut ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta 1974, valtiotieteen maisteriksi Turun yliopiston yhteiskuntatieteellisestä tiedekunnasta 1982 ja harjoittanut sen jälkeen siellä jatko-opintoja.

Blom on työskennellyt toimittajana Uudessa Suomessa ja Turun Sanomissa ja sen jälkeen yrityksissä ja järjestöissä. Hän on ollut Perheyritysten liiton toimitusjohtaja 2003–2010, Eurofacts Oy:n toimitusjohtajana 2011–2016 ja Eurofacts Oy:n hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2016. Hän on toiminut Kokoomuksen Nuorten Liiton puheenjohtajana 1977-­1979. Hän on ollut Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1981 ja ollut ehdokkaana eduskuntaan vaaleissa 1979 ja 1983.

Blom on yhteiskunnallinen vaikuttaja, ja häntä on nimitetty superlobbariksi.

Näkemyksiä
Väitöskirjassaan Taloudelliset eturyhmät politiikan sisäpiirissä Blom esittää, että suomalaisten työnantajien ja työntekijöiden etujärjestöistä on muodostunut erivapauksia nauttiva sisäpiiri, josta maan eduskunta ja hallitus ovat riippuvaisia tavalla, jota voidaan nimittää rakenteellisesti korruptiiviseksi. Suomen politiikasta puuttuvat sisäpiirisäännöt, ja Blomin mukaan sekä liike-elämän että politiikan tietoa hallitsevat etujärjestöjen lobbaajat pääsevät sen vuoksi vaikuttamaan vahvasti maan poliittiseen järjestelmään ja käyttämään tilannetta omaksi edukseen.

Lähteet 

Kokoomusnuorten puheenjohtajat
Suomalaiset järjestöjohtajat
Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Candidatura d’Unitat Popular

Candidatura d’Unitat Popular (CUP) on vasemmistolainen Kataloniassa ja Valenciassa toimiva poliittinen puolue, joka tavoittelee Katalonian ja muitten katalaaninkielisten alueitten itsenäistymistä Espanjasta. Vuonna 2015 se sai Katalonian alueparlamentivaaleissa 10 paikkaa. Se ei ollut mukana Katalonian itsenäistymistä tavoittelevassa Junts pel Sí -vaaliliitossa, mutta tukee vaaliliittoon kuuluneitten puolueitten muodostamaa aluehallitusta itsenäisyyskysymyksissä ja turvaa näin ollen alueparlamentissa enemmistön tuen itsenäistymiselle.

Katalonialaiset puolueet
Sosialistiset puolueet
Tanskan Länsi-Intian taaleri

Taaleri () oli Tanskan Länsi-Intian valuuttana vuosien 1849 ja 1917 välillä. Se oli myös Yhdysvaltain Neitsytsaarien valuuttana vuosien 1917 ja 1934 välillä.

Lähtee t

Amerikan rahayksiköt
Historialliset rahayksiköt
Tanskan Länsi-Intia
Luettelo Sastamalan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Sastamalan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Sastamalan kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Sastamala muodostettiin vuoden 2009 alussa Vammalan kaupungista sekä Mouhijärven ja Äetsän kunnista. Vammalaan oli aikaisemmin liitetty Karkku ja Tyrvää (1973) sekä Suodenniemi (2007). Keikyän ja Kiikan kunnat yhdistyivät Äetsäksi 1981. Viimeisimpänä Sastamalaan on liitetty Kiikoinen vuonna 2013.



Luettelo 

 Tässä luettelossa on 113 kohdetta.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Sastamalan kaupungin veistosesittely kaupungin Youtube-kanavalla

Sastamala
Sastamalan rakennukset ja rakennelmat
Devil Dog Road

Devil Dog Road on vuonna 2009 perustettu helsinkiläinen rockyhtye, jonka musiikissa on vaikutteita rock-genren eri osa-alueilta sekä genren ulkopuolelta. Bändi aloitti kvartettina, mutta kokoonpano muuttui trioksi vuonna 2016. Bändin motto on "Keep Rock'n'Roll Alive".

Devil Dog Road on saanut nimen tienpätkästä, joka sijaitsee lähellä Williamsin kaupunkia Yhdysvaltojen Arizonan osavaltiossa. Historic Route 66:n varrella on opaste Exit 157 Devil Dog Road, joka ohjaa tälle alle puoli kilometriä pitkälle valtatien alittavalle tielle.

Devil Dog Road on julkaissut neljä kokopitkää äänitettä: Devil Dog Road (2014), Next Exit (2017), Drive And Out (2018) ja Keep Rock'n'Roll Alive (2021). Bändin nimeä kantava albumi äänitettiin Suomessa ja sen miksasi Davide Floreno. Masteroinnin teki Virtalähde Mastering. Next Exit ja Drive And Out albumit äänitettiin myös Suomessa. Molemmat albumit miksasi kitaristi-laulaja-tuottaja Eric “Roscoe” Ambel (muun muassa Joan Jett & the Blackhearts, Del-Lords, The Yayhoos) ja masteroi Mario Viele New Yorkin Brooklynissa USA:ssa. Kaikki pitkäsoitot on julkaistu fyysisenä äänitteenä vain cd-formaatissa.

Drive And Out albumilla on 14 omaa kappaletta ja musiikki kallistuu tällä levyllä enemmän klassisen hard rockin suuntaan. Juurevat perinteet paistavat edelleen läpi, mutta paino on tällä kertaa selvästi enemmän tarttuvien kertosäkeiden ja rytmikkään jyystön suunnalla. 1970-lukuiset ja aussirock vibat ja muut “Tukholma-New York”-akselin vaikutteet tuovat uutta kulmaa yhtyeen musiikkiin.

Keep Rock'n'Roll Alive albumin cd versiolla on 11 yhtyeen omaa kappaletta. Albumin tuottanut ja julkaissut Devil Dog Road itse ja tämän yhtyeen neljännen albumin miksasi ja masteroi ruotsalainen Ola Ersfjord. Madridissa päämajaansa pitävä Ola on työskennellyt aiemmin mm. Imperial State Electric, The Hellacopters, Lucifer, Tribulation, Grande Royale, Night Viper, jne. bändien kanssa. Albumin sessioissa äänitettiin myös kaksi bonusbiisiä, joista toinen on Lou Reedin kappale Rock and Roll, jonka on muiden muassa levyttänyt myös The Runaways.

Soittajat 
 Hynde Hynönen - laulu ja kitara
 Tapio “Tapo” Leppänen - rummut ja taustalaulu
 Arto “Pieni” Iso-Antila - basso ja taustalaulu

Aikaisemmat soittajat 
 Matti Kettunen - kitara, slide kitara ja taustalaulu (2009-2016)
 Teemu Muikku - basso (2009-2013)
 Jomi Vaaltola - basso ja taustalaulu (2013-2016)

Diskografia 

 Devil Dog Road (2014, RetroU Art, RETROCD0114)
 Next Exit (2017, Devil Dog Road, D2DCD0117)
 Drive And Out (2018, Devil Dog Road, D2DCD0118)
 Keep Rock'n'Roll Alive (2021, Devil Dog Road, D2DCD0120)

Lähteet 
www.devildogroad.fi
Facebook

Viitteet 

Suomalaiset rockyhtyeet
DOOG

Doog on suomalaisen Impaktian kehittämä sovellus, jonka avulla yritysten markkinointipanostukset voidaan muuttaa ihmisten kautta hyviksi teoiksi. Sovelluksen avulla yritykset muuntavat osan markkinointibudjetistaan hyväntekeväisyysvaluutaksi kuluttajien käyttöön. Kuluttajat voivat ladata tätä valuuttaa yrityksen mainoksista ja lahjoittaa sitä valitsemilleen järjestöille.

Sovelluksen toiminta 
Palvelu toimii siten, että yritysasiakas ostaa hyväntekeväisyysvaluuttaa eli ”doogeja” sovelluksella. Kuluttajat puolestaan voivat kerätä näitä doogeja sovelluksen avulla yritysten mainosmateriaaleista ja ohjata doogit sen jälkeen valitsemalleen järjestölle.

Avatessaan sovelluksen kuluttaja näkee häntä lähimpänä sijaitsevat kampanjat, joista doogeja eli hyväntekeväisyysvaluuttaa voi kerätä. Doogeja kuluttaja voi kerätä itselleen kohdistamalla älypuhelimen kameran kampanjan mukaiseen Doog-pisteeseen, joka voi olla esimerkiksi mainos tai tuote. Sovellus tunnistaa doogit AR-teknologian sekä sijaintitietojen avulla. Kuluttaja saa itse valita 'lahjoituskohteensa' mukana olevista järjestöistä.

Lähteet

Android-sovellukset
iOS-sovellukset
Henrik Ylpeä

Henrik X Ylpeä (; noin 1108 – 20. lokakuuta 1139 Quedlinburg, Saksi) oli Welf-sukuinen Baijerin herttua, Saksin herttua (nimellä Henrik II) ja Toscanan rajakreivi.

Henrik X:n isä oli Baijerin herttua Henrik IX Musta. Hän tuli isänsä seuraajaksi vuonna 1126 ja nai seuraavana vuonna Gertrud Saksilaisen, jonka isä oli Saksan kuningas ja myöhempi keisari Lothar III. Henrik X liittyi pian sotaan Lotharin kilpailijoita, Hohenstaufenin hallitsijasukua vastaan. Italiaankin laajentunut sota jatkui vuoteen 1135 ja Henrik oli siinä yksi Lotharin tärkeimpiä komentajia.

Lotharin kuoltua vuonna 1137 ilman poikaa Henrik peri häneltä avioliittonsa kautta Saksin herttuan arvon, mikä teki hänestä Saksan mahtavimman ruhtinaan. Hän oli ehdolla myös uudeksi Saksan kuninkaaksi, mutta hänen valtansa rajoittamiseksi ruhtinaat valitsivatkin Hohenstaufen-sukuisen Konrad III:n. Konrad kieltäytyi tunnustamasta Henrikin oikeutta Saksiin sillä verukkeella, ettei sama henkilö olisi saanut hallita kahta herttuakuntaa. Kiistan seurauksena Henrikille langetettiin heinäkuussa 1138 valtakunnankirous ja hänet karkotettiin sekä Saksista että Baijerista. Tästä sai alkunsa yli sata vuotta jatkunut sota Welfien ja Hohenstaufeneiden välillä. Henrik onnistui vuonna 1139 valloittamaan armeijoineen takaisin osan Saksista ja valmisteli Quedlinburgissa sotaretken jatkamista Baijeriin, kun hän äkisti kuoli. Seuraajaksi tuli hänen poikansa Henrik Leijona, joka sai lopulta takaisin Saksin vuonna 1142 ja Baijerin vuonna 1156.

Lähteet

Aiheesta muualla

Baijerin hallitsijat
Saksin hallitsijat
Herttuat
1100-vuosikymmenellä syntyneet
Vuonna 1139 kuolleet
Korvasienet

Korvasienet (Gyromitra) on kotelosieniin, tarkemmin maljasieniin luettava suku. Suvun eräissä lajeissa on gyromitriiniä, joka on tappavan vaarallinen solumyrkky. Tätä myrkkyä esiintyy etenkin useissa korvasienilajeissa ja myös pohjanpiispanhiipassa, ei kuitenkaan sangen samantapaisissa lajeissa kuten piispanhiipassa eikä lehtokorvasienessä.

Lajeja 
Gyromitra ambigua Pohjanpiispanhiippa
Gyromitra brunnea
Gyromitra bubakii
Gyromitra californica
Gyromitra caroliniana
Gyromitra esculenta Korvasieni
Gyromitra fastigiata
Gyromitra gigas Lehtokorvasieni, nykyään Neogyromitra gigas
Gyromitra korfii
Gyromitra montana
Gyromitra infula Piispanhiippa 
Gyromitra leucoxantha
Gyromitra longipes Kaitakorvasieni
Gyromitra perlata Laakakorvasieni, tunnetaan myös muun muassa nimellä Discina ancilis 
Gyromitra sphaerospora Kesäkorvasieni

Lähteet 

Maljasienet
Deep Calleth upon Deep


Deep Calleth upon Deep on Satyriconin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 22. syyskuuta 2017 levymerkillä Napalm Records. Albumi äänitettiin alkuvuonna 2017 Oslossa, Norjassa sekä Kanadan Vancouverissa, ja sen tuotti Mike Fraser. Albumin julkaisua seuraa Euroopan kiertue.

Albumin kansikuva on rajaus Edvard Munchin maalauksesta Dødskyss (1899).

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Satyr – laulu, kitara, kosketinsoitin, basso
 Frost – rummut

Sessiomuusikot 
 Anders Odden – kitara, basso
 Håkon Kornstad – taustalaulu (kappaleet 4 ja 5), saksofoni (kappale 6)

Tuotanto 
 Mike Fraser – tuottaja, äänittäjä, miksaaja

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2017 albumit
Satyriconin albumit
SM-62 Snark

Northrop SM-62 Snark on yhdysvaltalainen pitkän kantaman strateginen risteilyohjus. Ohjus saattoi kuljettaa taistelukärkenään yhden, W39-tyyppisen 3,5–3,8 megatonnin lämpöydinräjähteen. Ohjus oli alisooninen (0.95 Machia, 1 044 km/h) ja se käytti Pratt & Whitney J-57 suihkumoottoria matkamoottorinaan. Ohjuksen kantama oli mannertenväliseksi luokiteltava 10 200 km. Maksimi lentokorkeus oli 18 300 metriä, joten Snark oli torjuntahävittäjille hyvin vaikea tavoittaa. Ilmatorjuntaohjukset (tuolloin lähinnä S-75) ylsivät SM-62 Snarkin toimintakorkeuteen.

Suurin osa ohjuksen koelaukaisuista toteutettiin Cape Canaveralissa, Floridassa. Ohjuksen kehitysohjelma alkoi varhain toisen maailmansodan jälkeen, vuonna 1946. Aluksi ohjustyypin nimenä oli Boojum. Snark-risteilyohjukseen kaavailtiin muita ydinkärkiä, ainakin W15:ta, mutta se lienee ollut liian painava omamassaltaan (lähes 3 500 kg) tuohon tarkoitukseen.

Pääasiallinen SM-62 Snark-ohjuksen käyttäjä, sen lyhykäisen palvelusuran aikana oli Strategic Air Command eli SAC. Ohjus oli tarkoitettu korvaamaan raskaita pommituskoneita (kuten B-36, B-47 ja B-50), sekä estämään niiden miehistötappioita. Pitkän kantaman ohjusaseena SM-62 oli ensimmäinen lajissaan. Inertiaaliseen suunnistukseen perustuva ohjausjärjestelmä toi 2,4 km:n (2 400 m) osumatarkkuuden (CEP).

SM-62 Snark oli käytössä vain hyvin lyhyen aikaa, eli noin vajaat kolme vuotta (1959–1961). Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy lakkautti Snark-ohjusohjelman. Asetyypin korvasivat hyvin nopeassa tahdissa ballistiset ohjukset. SM-61 Snarkin kehitysohjelmaa ja sen kalleutta on jälkikäteen arvosteltu, jopa irvailevasti. Yksikköhinta on ollut 4,1 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (USD). Ilmatorjunnan tarkastaja, evp. eversti Ahti Lappi kuvailee kuitenkin, tätä ohjustyyppiä eräänä tärkeänä, kehitykseen liittyneenä merkkipaaluna.

Lähteet
Lappi, Ahti: Ilmatorjunta Kylmässä Sodassa, Ilmatorjuntasäätiö, Jyväskylä, 2003 (Gummerus). ISBN 951-95594-4-2. (s. 32–34)

Viitteet

Aiheesta muualla
https://missilethreat.csis.org/missile/snark/
https://www.military-history.org/articles/back-to-the-drawing-board-the-sm-62-snark.htm
http://afspacemuseum.org/displays/Snark/
http://www.nationalmuseum.af.mil/Visit/Museum-Exhibits/Fact-Sheets/Display/Article/196745/northrop-sm-62-snark/
http://users.vermontel.net//~tomh/AIRCRAFT/BRIEFS/SM62.html
http://w3.uwyo.edu/~jimkirk/snark.html 

Yhdysvaltalaiset risteilyohjukset
Yhdysvaltain ydinaseet
Samuli Koivulahti

"Sako" Samuli Koivulahti, (s. 10. toukokuuta 1983 Turku) on suomalainen sanoittaja, manageri ja luovan alan yrittäjä. 

Sako on kirjoittanut lauluja mm. Maukka Perusjätkän, Aki Hietalan, Nico Patrickin ja Henrikin kanssa sekä toiminut Jari Uutelan sekä Esmen kustantajana ja neuvonantajana musiikkiuran rakentamisessa. Sakon manageroitavia ovat mm. VähäE, Rasi, Avin Alyasi, Roni Välikangas, Vini ja BirdyHead.

Koulutukseltaan Sako on kulttuurituottaja (AMK) ja erikoistunut kulttuuriliiketoimintaan. Hän on yksi tuotantoyhtiö Evoluutio Musicin perustajajäsenistä sekä Sakon studio nimisen managerointi- ja sisältötoimiston omistaja. Evoluutio Musicilla Sako toimii sanoittajana ja tekstituottajana.   

Sako on keskittynyt tekemään suomenkielisiä kappaleita artistiyhteistyönä suoraan esiintyjien keikkaohjelmistoihin. Hänen lyriikoitaan on kuitenkin julkaistu lukuisilla äänitteillä. Kappaleita ovat levyttäneet mm. Maukka Perusjätkä, Aki Hietala, CCH, Tina Salminen, Jyrki Härkönen ja useat Evoluutio Musicin artistit. Sako toimii myös äänittäjänä ja musiikkituottajana. 

Lokakuussa 2012 Iina Kangasharju esitti Plan Ilta Lapselle -konsertissa Samuli Koivulahden sanoittaman ja Jari Uutelan säveltämän kappaleen "Taivaanrannanmaalari". Sako on osallistunut ainakin Suomen sanoittajayhdistyksen sanoituskilpailuun vuonna 2019 sekä vuoden 2021 Tangomarkkinoiden valtakunnalliseen sävellys- ja sanoituskilpailuun, joissa kummassakin hänen sanoituksensa ylsivät finaalipaikkaan.

Muu toiminta 
Sako on toiminut laululyriikan kouluttajana, vetänyt co-writing -työpajoja sekä luennoinut tekijänoikeuksista. Lisäksi hän ylläpitää ja kirjoittaa laulujen tekemiseen ja musiikkialaan keskittyvää Sakon blogia. Hän tekee myös vapaamittaista lyriikkaa ja lavarunoutta.    

Musiikin ohella hän on toiminut myös erilaisissa markkinointiviestinnän asiantuntijatehtävissä sekä copywriterina.  

Samuli Koivulahti oli myös Turun Vihreiden kuntavaaliehdokas numero 404 vuonna 2021. Hän ajoi vaalikampanjassaan erityisesti kulttuurialan, pienyrittäjien ja lauluntekijöiden asioita. Lisäksi hän ajoi mm. uskonnon opetuksen lakkauttamista oppilaitoksissa ja uskonnon tuntien korvaamista Etiikan opetuksella. Hänen mukaansa eri uskonnolliset yhteisöt voisivat vapaasti huolehtia oman uskontonsa opetuksesta omalla kustannuksellaan koulun ulkopuolella. Sako sai Turun kuntavaaleissa 67 ääntä. Hän on myös pyrkinyt vaikuttamaan kulttuuripolitiikassa taiteilijoiden tulonmuodostuksen epäkohtiin.

Sako on myös Opetushallituksen esittävien alojen työelämäkunnan jäsen.  

Vapaa-ajallaan Sako harrastaa judoa, josta hänellä on myös muutamia aluemestaruuksia nuoruusvuosilta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 www.sakonstudio.fi
www.sakonblogi.fi

Suomalaiset sanoittajat
Suomalaiset lauluntekijät
Suomalaiset runoilijat
Kulttuurituottajat
Suomalaiset managerit
Elävät henkilöt
Vuonna 1983 syntyneet
Operation Blowdown

Operation Blowdown oli Australian armeijan 18. kesäkuuta 1963 tekemä suuri koeräjäytys Cape Yorkin niemimaalla Australian pohjoisosassassa, nykyisen Iron Rangen kansallispuiston alueella.

Räjäytys tehtiin tavanomaisella räjähteellä. Myös Ison-Britannian ja Yhdysvaltain sotilaita oli mukana. Räjäytyksen valmisteluvaiheessa viidakkoon raivattiin käytäviä ja tuotiin sotilaskalustoa. Armeijan 24. rakennuseskadroona rakensi tornin, johon asennettiin 45 tonnin TNT-räjähdyspanos 41 metrin korkeuteen maan pinnasta. Alue tyhjennettiin ihmisistä ja räjähdyspanos laukaistiin kauko-ohjauksella kello 8:30. 

Räjähdyksen jälkeen joukot siirtyivät räjähteen tuhoalueelle.  Armeija tutki näin joukkojen kykyä edetä paineaallon tuhoamassa metsässä. Tuhoalueella oli muun muassa metrin paksuinen lehtikerrostuma. Ajoneuvot juuttuivat siihen kiinni. Virallisesti ei koskaan kerrottu, että kokeen tarkoitus oli tutkia ydinaseen vaikutusta Vietnamin viidakossa, jossa oli alkamassa sota.

Tuhot 

Sotilasoperaatiot
1963
Australian historia
Demerara

Demerara () on historiallinen alue Etelä-Amerikan pohjoisrannikolla, joka sijaitsee nykypäivän Guyanassa. Alue oli Alankomaiden siirtomaa vuosina 1745–1815 ja Brittiläisen Guianan kreivikunta vuosina 1838–1966. Sen pääkaupunki oli Georgetown, joka on nykypäivän Guyanan pääkaupunki. 

Sana ”Demerara” tulee arawakinkielisestä sanasta ”Immenary” tai ”Dumaruni”.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Alankomaiden entiset siirtomaat
Entiset siirtomaat Etelä-Amerikassa
Etelä-Amerikan entiset monarkiat
Guyanan historia
Essequibo (siirtomaa)

Essequibo () oli Alankomaiden siirtomaa Essequibo-joella Etelä-Amerikan pohjoisrannikolla vuodesta 1616 vuoteen 1814. Siirtomaa muodosti osan siirtomaista, jotka tiedetään nimellä Alankomaiden Guiana. Alue luovutettiin Yhdistyneelle kuningaskunnalle 20. marraskuuta 1815.

Lähteet

Alankomaiden entiset siirtomaat
Etelä-Amerikan entiset monarkiat
Guyanan historia
Berbice

Berbice on alue Guyanan Berbice-joella, joka oli vuodesta 1627 vuoteen 1815 Alankomaiden siirtomaana. Siirtomaan tullessa luovutetuksi Britannialle vuonna 1815 se yhdistettiin lopulta Essequibon ja Demeraran siirtomaiden kanssa, jolloin siitä tuli Brittiläinen Guiana vuonna 1831. 26. toukokuuta 1966 Brittiläinen Guiana itsenäistyi Guyanana.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Alankomaiden entiset siirtomaat
Entiset siirtomaat Etelä-Amerikassa
Etelä-Amerikan entiset monarkiat
Guyanan historia
Espanjan Länsi-Afrikka

Espanjan Länsi-Afrikka () oli Espanjan siirtomaa läntisessä Saharassa. Siirtomaa oli olemassa vuosien 1946 ja 1958 välillä ja koostui Ifnista, Cap Jubysta sekä Espanjan Saharasta.

Ensimmäinen espanjalainen saapui läntiseen Afrikkaan keskiajan loppupuolella. Hän saattoi olla Baleaareista kotoisin oleva matkailija Jaume Ferrer, joka katosi vuonna 1375 matkallaan Afrikan rannikolla tai yksi kastilialaisista, jotka rantautuivat Boujdouriin vuonna 1405 ja hyökkäsivät siellä karavaania vastaan.

Lähteet

Entiset siirtomaat Afrikassa
Länsi-Afrikka
Länsi-Afrikan historia
Marokon historia
Fafa’s

Fafa’s on suomalainen vuonna 2011 perustettu pikaruokaketju. Falafelejä, pitaleipiä ja salaatteja tarjoavalla Fafa’silla on Suomessa 40 ravintolaa, Ruotsissa kaksi, sekä Virossa ja Britanniassa kummassakin yksi. Fafa’s-ravintolat toimivat franchising-periaatteella. Fafa’s on ensimmäinen täysin hiilineutraali ravintolaketju Suomessa.

Ensimmäinen Fafa’s avattiin Helsingin Punavuoreen joulukuussa 2011. Helsingin lisäksi ravintoloita on Espoossa, Vantaalla, Turussa, Seinäjoella, Tampereella, Lahdessa, Jyväskylässä, Lappeenrannassa, Oulussa, Raisiossa, Kauniaisissa, Hyvinkäällä, Tallinnassa, Tukholmassa ja Lontoossa.

Fafa’s on Suomessa suosittu työpaikka ulkomaalaisille, sillä sen työntekijöiltä ei vaadita suomen kielen osaamista. Ravintolat ovat brändäystä ja ruokalistoja myöten täysin englanninkielisiä, ja vain noin 10-15 prosenttia yrityksen työntekijöistä on kantasuomalaisia.

Laajentuminen ulkomaille 
Fafa’s on avannut toimipisteitä Tallinnaan, Tukholmaan ja Lontooseen. Sen tavoitteena on laajentua tulevaisuudessa muihin pohjoismaihin, sekä laajemmin Eurooppaan. Yrityksen perustaja, israelilaistaustainen Doron Karavani on sanonut että neuvotteluja käydään muun muassa Tanskan ja Sveitsin markkinoista. Yrityksen tavoitteena on kattaa vuoteen 2022 mennessä kansainvälisesti yli sata toimipistettä.

Lähteet 

Suomalaiset pikaruokaketjut
Verve Records

Verve Records on yhdysvaltalainen levy-yhtiö, jonka Norman Granz perusti vuonna 1956.

Historia
Norman Granz perusti Verven tuottaakseen Ella Fitzgeraldin uusia nauhoituksia, jonka tuottaja hän oli. Ensimmäinen albumi, jonka levy-yhtiö julkaisi oli Ella Fitzgerald Sings the Cole Porter Song Book. 1950- ja 1960-luvuilla levy-yhtiö kasvoi ja siihen kuuluivat muun muassa Charlie Parker, Bill Evans, Stan Getz, Billie Holiday, Oscar Peterson, Ben Webster sekä Lester Young.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Verve Recordsin viralliset kotisivut 

Universal Music Group
Yhdysvaltalaiset levy-yhtiöt
Santeri Kuusiniemi

Santeri Kuusiniemi (s. 10. lokakuuta 1998) on suomalainen pika- ja aitajuoksija. Kuusiniemi edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Vuoteen 2020 asti hän edusti Lempäälän Kisaa. Hänen valmentajanaan toimi aiemmin Janne Viitala ja vuodesta 2021 Antti Mero jr.

Kuusiniemi voitti vuonna 2015 ulkona 17-vuotiaiden SM-kilpailuissa kultaa 100 m:n ja 200 m:n juoksuissa sekä hopeaa 110 m:n aidoissa (91.4 cm). Vuonna 2016 hän sai ulkona 19-vuotiaiden SM-kilpailuissa kultaa 100 m:n ja 200 m:n juoksuissa sekä hallissa kultaa 200 metrillä. Vuonna 2017 hän saavutti ulkona 19-vuotiaiden SM-kilpailuissa kultaa 100 m:n ja 200 m:n juoksuissa ja 110 m:n aidoissa (100 cm), sekä hallissa kultaa 60 m:n aidoissa (100 cm) ja hopeaa 60 m:llä. Hän voitti alle 23-vuotiaiden sisäratojen SM-kultaa 60 ja 200 metrillä 2019. Sisäratojen SM-kilpailuissa 2019 hän sai pronssia 60 metrin aitajuoksussa. Saman vuoden Kalevan kisoissa hän saavutti hopeaa 110 metrin aitajuoksussa. Sisäratojen SM-kilpailuissa 2021 hän sai pronssia 60 metrin aitajuoksussa. Saman vuoden Kalevan kisoissa hän oli 110 metrin aitajuoksussa toinen. Viestijuoksun SM-kilpailuissa 2021 hän sai 4 × 100 metrin viestissä hopeaa. Sisäratojen SM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa 60 metrin aitajuoksussa ja 4 × 337 metrin viestissä.

Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 Grossetossa Italiassa hän karsiutui 100 metrillä välierissä ja sijoituksensa oli 9:s. Samojen kisojen 200 metrillä hän keskeytti alkueräjuoksunsa. Hän karsiutui 110 metrin aitajuokun välierissä Münchenin EM-kilpailuissa 2022.

Henkilökohtaiset ennätykset

Lähteet

Suomalaiset pikajuoksijat
Suomalaiset pika-aitajuoksijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Turmion Kätilöiden diskografia

Tämä artikkeli käsittelee Turmion Kätilöiden diskografiaa.

Studioalbumit

Kokoelmat

EP:t

DVD:t

Singlet 
 ”Verta ja lihaa” / ”Teurastaja” (2003, omakustanne, rajoitettu 500 kpl)
 ”Teurastaja” (2003)
 ”Verta ja lihaa” (2004)
 ”Pirun nyrkki” (2006)
 ”Minä määrään” (2008)
 ”Ihmisixsixsix” (2010)
 ”Jalopiina” (2013)
 ”Vastanaineet” (2015)
 ”Hyvissä höyryissä” (2015)
 ”Pimeyden morsian 2016” (2016)
 ”Surutulitus” (2016)
 ”Itämaan tietäjä” (2016)
 ”Dance Panique” (2017)
 ”Hyvää Yötä” (2017)
 ”Sikiö” (2018)
 ”Faster Than God” (2018)
 ”Vihreät niityt” (2019)
 ”Sano kun riittää” (2020)
 ”Kyntövuohi” (2020)
 ”Hengitä” (2021)
 ”Isä meidän” (2022)
 ”Sormenjälki” (2022)

Musiikkivideot 
 ”Verta ja lihaa”
 ”Minä määrään”
 ”Ihmisixsixsix”
 ”Grand Ball”
 ”Rehtori” (2014)
 ”Hyvissä höyryissä” (2015)
 ”Lataa ja varmista” (2015)
 ”Dance Panique” (2017)
 ”Sikiö” (2018)
 ”Sano kun riittää” (2020)
 ”Kyntövuohi” (2020)
 ”Naitu” (2020)
 ”Hengitä” (2021)
 ”Isä meidän” (2022)
 ”Sormenjälki” (2022)

Lähteet 

Diskografia
Diskografiat
Rytmihäiriön diskografia

Tämä artikkeli käsittelee Rytmihäiriön diskografiaa.

Studioalbumit

EP:t

Kokoelmat

Split-albumit

DVD:t

Musiikkivideot 
 ”Pakko tappaa ihminen” (2006)
 ”Siriuksen samurai” (2008)
 ”Koska Saatana sanoo niin” (2010)
 ”Olen kännissä” (2013)

Lähteet 

Diskografiat
Katkerimmat 2011–2017


Katkerimmat 2011–2017 on Viikatteen kokoelma-albumi, joka sisältää yhtyeen tuotantoa vuosilta 2011–2017. Se julkaistiin 8. syyskuuta 2017 levymerkillä Ranka Recordings.

Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan neljännelle sijalle.

Kappaleet

CD 1 
Synkkä ventti
Mantelinmakuinen
Olen sees
Pelastus
Koti-Viikate-Teollisuus: Adventti
Sysiässä
Se on kivi-iskelmää!
Petäjäveräjä
Oi pimeys
Tervaskanto
Myrkynvihreää
Koti-Viikate-Teollisuus: Pukki tulee, oletko valmis?
Mies, joka nolasi Kouvolan

CD 2 
Kyisen pellon kyntäjät (feat. Timo Rautiainen)
Kuinka tuli pimeys mun tupaan
Kitara, taivas ja tähdet
Luuvitonen
Kuollut kuin hengetön
Ei saa sinutella
Ei kasvoihin
Seitsentuumainen
Ainoa
Yli äyräiden
Koti-Viikate-Teollisuus: Itäisten maiden viisaat miehet
Maria Magdaleena (Live)
Kylmän kullan kimallus

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2017 kokoelma-albumit
Viikatteen albumit
Otto I (Baijerin herttua)

Otto I (n. 1120 Kelheim – 11. heinäkuuta 1183 Pfullendorf) oli Baijerin pfalzkreivi vuosina 1156–1180 (nimellä Otto VI) ja ensimmäinen Wittelsbach-sukuinen Baijerin herttua vuosina 1180–1183. Hän peri pfalzkreivin arvon isältään Otto V:ltä vuonna 1156. Otto VI oli yksi keisari Fredrik Barbarossan luotetuimmista sotapäälliköistä, varsinkin tämän sotaretkillä Italiassa 1150-luvulla, joten keisari antoi hänelle vuonna 1180 Henrik Leijonalta riistämänsä Baijerin herttuakunnan. Pfalzkreivin arvo periytyi tämän jälkeen Otto I:n veljen jälkeläisille. Oton omat jälkeläiset hallitsivat Baijeria yhtäjaksoisesti 1900-luvun alkuun saakka.

Lähteet

Aiheesta muualla

Baijerin hallitsijat
Herttuat
1100-luvulla syntyneet
Vuonna 1183 kuolleet
Hämeenlinnan oikeustalo

Hämeenlinnan oikeustalo sijaitsee Hämeenlinnan Saaristenmäellä osoitteessa Arvi Kariston katu 5. Oikeustalossa toimivat Kanta-Hämeen käräjäoikeus, Hämeenlinnan hallinto-oikeus sekä Kanta-Hämeen ulosottoviraston päätoimipaikka.  Tiloissa työskentelee noin 135 työntekijää. Oikeustalo on 1929-vuonna valmistunut entinen Karisto Oy:n painotalo, jonka omistaa kiinteistösijoitusyhtiö Hemsö Fastighets Ab. Omistaja vuokraa tiloja Senaatti-kiinteistöille, joka vuokraa niitä edelleen oikeusministeriölle. Rakennuksen vuokrattavien tilojen kokonaispinta-ala on noin 4 700 m².

Lähteet

Saaristenmäki
Oikeustalo
Costume

Costume oli Allerin julkaisema aikakauslehti. Painettu lehti lopetettiin vuonna 2014, ja verkkoversio yhdistyi Idealistaan.

Lähteet 

Suomalaiset aikakauslehdet
Kōdansha

Kōdansha, Ltd. () on yksi Japanin suurimmista kirja- ja lehtikustantamoista. Yhtiön perustaja Seiji Noma aloitti vuonna 1909 Dai Nippon Yuben Kai -yhtiössä ja perusti Kodansha-yhtiön vuonna 1911. Vuonna 1925 Dai Nippon Yuben Kai ja Kodansha yhdistyivät nimellä Dai Nippon Yuben Kai Kodansha. 

Seiji Noma on perustanut ja hänen muistokseen on perustettu useita palkintoja kirjallisuuteen liittyen. Samoin Shoichi Noma on perustanut palkintoja toimiessaan yhtiön johtajana.

Yhtiö on ollut perustamisestaan lähtien Noman suvun johtama:
 Seiji Noma
 Hasashi Noma
 Sae Noma
 Shoichi Noma
 Koremichi Noma
 Sawako Noma
 Yoshinobu Noma

Lehtiä 
Yhtiö tuottaa sekä mangalehtiä, kuten Shūkan Shōnen Magazineä, että kirjallisuuslehtiä.

Manga 
Luettelo julkaistuista mangalehdistä vuonna 2012.

Kodomo (lasten) mangalehtiä
Comic Bom Bom (1981-2007) (lakkautettu)

Shōnen mangalehtiä
Weekly Shōnen Magazine
Monthly Shōnen Magazine
Magazine Special
Monthly Shōnen Sirius
Bessatsu Shōnen Magazine

Seinen mangalehtiä
Weekly Young Magazine
Monthly Young Magazine
Weekly Morning
Morning 2
Monthly Afternoon
Good! Afternoon
Evening

Shōjo mangalehtiä
Nakayoshi
Bessatsu Friend
Betsufure
Dessert
Aria
Nakayoshi Lovely
The Dessert

Josei mangalehtiä
Be Love
Kiss
Kiss Plus
ITAN

Kirjallisuuslehtiä
 Gunzo
 Mephisto
 Faust

Tytäryhtiöt 
Yhtiöllä on useita tytäryhtiöitä kuten:
 Kodansha Publishing Co., Ltd.
 King Record Co., Ltd.
 Kodansha International Ltd.
 Kodansha International/USA, Ltd.
 Kodansha Famous Schools, Inc.
 The Nikkan Gendai Ltd.
 Sansui-sha Publication Co., Ltd.
 My Health Co., Ltd.
 KBS (Kokusai Bunka Shuppan Ltd.)
 ASK Kodansha Co., Ltd.
 Asmik Corporation
 Kodansha Images
 Kodansha Institute of Publication, Ltd.
 Daiichi Shuppan Center Ltd.
 IPEC, Inc.
 Kodansha Scientific Ltd.
 Scholar Publishers Inc.
 Planning Editorial Center Ltd.
 Daiichi-Tosho Storage Ltd.
 Toyokuni Printing Co.
 Daiichi Paper Co., Ltd.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Japanilaiset kustantamot
Lehtitalot
Inside No. 9

Inside No. 9 on vuonna 2014 alkanut brittiläinen mustaa huumoria hyödyntävä komediasarja, jonka ovat luoneet Steve Pemberton ja Reece Shearsmith. Antologiatyylinsä mukaisesti Inside No. 9:n jokaisessa jaksossa omat erilliset tarinansa ja roolihenkilönsä. Yhdistäviä tekijöitä ovat kaikissa jaksoissa esiintyvät Pemberton ja Shearsmith sekä jollakin tapaa tapahtumapaikkoihin liittyvä numero yhdeksän.

Iso-Britanniassa sarjaa esittää BBC Two. Sarjaa on tehty yhteensä neljä tuotantokautta. Suomessa sarja alkoi Yle TV2 -kanavalla 20. syyskuuta 2017.

Rooleissa

Ensimmäinen kausi

1. jakso Kuin sardiinit purkissa

'2. jakso Rauhallinen koti-ilta3. jakso Vilkas mielikuvitus

4. jakso Viimeinen henkäys5. jakso Viekas varamies

Jaksot

1. tuotantokausi

Brittiläiset komediasarjat
Brittiläiset draamasarjat
Antologiasarjat
Brittikomediat
BBC:n televisio-ohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
Mehikilokit

Mehikilokit eli kilokit (Suaeda) on kasvisuku, joka kuuluu revonhäntäkasvien heimoon ja luokiteltiin aiemmin savikkakasveihin. Siihen kuuluu 91 lajia. Euroopassa ja Välimeren ympäristön maissa esiintyy kolmisenkymmentä mehikilokkilajia. Suomessa kasvaa luonnonvaraisena yksi laji, pikkukilokki (Suaeda maritima), joka on harvinainen ja erittäin uhanalainen merenrantakasvi Ahvenanmaalla.

Mehikilokkilajeja 
 isokilokki (Suaeda altissima)
 pikkukilokki (Suaeda maritima)
 rohtokilokki (Suaeda monoica)
 suopakilokki (Suaeda vera)
 matokilokki (Suaeda vermiculata)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Mehikilokit (Suaeda)
 Den virtuella floran: Suaeda 
 ITIS: Suaeda 
 United States Department of Agriculture (USDA): Suaeda 
 Flora of China: Suaeda 

Revonhäntäkasvit
Luettelo Vaasan puistoista

Luettelo Vaasan puistoista sisältää Vaasan tärkeimpiä kaupunkimaisen ympäristön hoidettuja puistoja sekä puistikkokatuja. Listaan eivät kuulu metsäiset ulkoilualueet.

Puistoluettelo

Puistikkokadut

Katso myös 
Luettelo Vaasan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Lähteet 

 Kalevi Paakki: Vaasan patsaat ja muistomerkit, Vaasan kaupunki 2008

Viitteet 

Vaasan puistoista
Malta (1964–1974)

Malta vuosina 1964–1974 oli Commonwealth realmna. Se oli nykyisen Maltan tasavallan edeltäjä.

Malta Independence Act 1964 muutti Maltan kruununsiirtomaan itsenäiseksi Commonwealth realmiksi. Tällöin Britannian monarkki, joka oli tuolloin Elisabet II, toimi maan valtionpäämiehenä Maltan kuningattarena (). Monarkkia edusti vastaitsenäistyneessä Maltassa Maltan kenraalikuvernööri. Elisabet II vieraili Maltalla sen kuningattarena marraskuussa 1967.

Kenraalikuvernöörit 
Seuraavat kenraalikuvernöörit olivat virassa Maltassa vuosien 1964 ja 1974 välillä:

 Sir Maurice Henry Dorman (21. syyskuuta 1964 – 4. heinäkuuta 1971)
 Sir Anthony Mamo (4. heinäkuuta 1971 – 13. joulukuuta 1974)

Pääministerit 
Seuraavat pääministerit olivat virassa Maltassa vuosien 1964 ja 1974 välillä: 

 George Borg Olivier (21. syyskuuta 1964 – 21. kesäkuuta 1971)
 Dom Mintoff (21. kesäkuuta 1971 – 13. joulukuuta 1974)

Lähteet 

Entiset Commonwealth realm -valtiot
Euroopan entiset valtiot
Kaupunkivaltiot
Maltan historia
Need for Speed Payback

Need for Speed Payback on Ghost Gamesin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema ajopeli Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle. Se on Need for Speed -videopelisarjan 23. osa. Videopeli paljastettiin trailerilla, joka julkaistiin 2. kesäkuuta 2017. Peli julkaistiin maailmanlaajuisesti 10. marraskuuta 2017.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Avoin pelimaailma -pelit
Need for Speed -pelit
PlayStation 4 -pelit
Ruotsissa kehitetyt videopelit
Vuoden 2017 videopelit
Windows-pelit
Xbox One -pelit
V-Rally

V-Rally on Eden Studiosin kehittämä ajopeli, jonka Infogrames Multimedia on julkaissut PlayStationille vuonna 1997. Videopeli oli bestseller Yhdistyneessä kuningaskunnassa kolmen kuukauden ajan.

Peli on julkaistu myös nimellä V-Rally: Championship Edition Game Boylle.

Aiheesta muualla 
 
 

Game Boy -pelit
Game Boy Color -pelit
Nintendo 64 -pelit
PlayStation-pelit
Vuoden 1997 videopelit
Windows-pelit
Linux Journal

Linux Journal oli vuosina 1994–2019 ilmestynyt lehti, joka keskittyi Linux-ytimeen ja Linux-käyttöjärjestelmään. Lehti oli ensimmäinen Linuxiin keskittynyt lehti.

Ensimmäisessä numerossa maaliskuussa 1994 julkaistiin muun muassa Linus Torvaldsin haastattelu.

Lehden viimeinen painettu numero julkaistiin vuonna 2011, jonka jälkeen lehteä julkaistiin ainoastaan digitaalisessa muodossa.

Joulukuussa 2017 lehti ilmoitti julkaisun päättymisestä talousvaikeuksien vuoksi, mutta jo tammikuussa 2018 lehti ilmoitti julkaisun jatkumisesta. Elokuussa 2019 lehti lopetti toimintansa.
Syyskuussa 2020 ilmoitettiin Linux Journalin siirtyneen Slashdotia operoivan Slashdot Median omistukseen.

Lähteet 

Linux-lehdet
Yhdysvaltalaiset aikakauslehdet
Heikki Nieminen (pikajuoksija)

Heikki Nieminen (s. 18. helmikuuta 1994) on suomalainen pikajuoksija. Nieminen edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2016 alkaen Petteri Jouste.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat
100 m: 10,73 s
200 m: 21,96 s
400 m: 50,98 s

Sisäradat
60 m: 6,93 s

Lähteet

Elävät henkilöt
Vuonna 1994 syntyneet
Suomalaiset pikajuoksijat
Jonathan Brace

Jonathan Brace (s. 17. elokuuta 1995) on suomalainen pikajuoksija. Brace edustaa Porvoon Akillesta. Vuoteen 2015 asti hän edusti Länsi-Uudenmaan Urheilijoita ja sen jälkeen vuoteen 2020 asti Esbo IF:ää. Hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2019 alkaen Lars Fagerholm. Aiemmin vuosina 2015–2019 häntä valmensi Atte Pettinen.

Vuonna 2017 Brace osallistui Suomen nuorten maajoukkueessa yleisurheilun nuorten EM-kisoihin. Hän jäi kuitenkin pikaviestissä varaedustajaksi.

Brace on voittanut sisäratojen SM-kilpailuissa 4×300 metrin viestissä kultaa 2020 ja hopeaa vuonna 2016. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän sai 4 × 100 metrin viestissä kultaa 2019, 2020 ja 2021 ja pronssia 2018 sekä 4 × 400 metrin viestissä hopeaa 2020 ja pronssia 2022.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat
100 m: 10,68 s (2020)
200 m: 22,08 s (2020)

Sisäradat
60 m: 6,87 s (2020)
200 m: 22,27 s (2020)

Lähteet 

Suomalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Esko Näätänen

Esko Kalervo Näätänen (11. syyskuuta 1911 Vaasa – 4. joulukuuta 1963) oli suomalainen lääkäri ja anatomian professori. 

Näätäsen vanhemmat olivat Albin Näätänen ja Ilma Karoliina Virtanen. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1936 oli Rauni Marjatta Raudanjoki ja toinen vuodesta 1955 Anna-Liisa Osmoviita. Akatemiaprofessori Risto Näätänen on Näätäsen poika ensimmäisestä avioliitosta. Näätänen tuli ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta 1929 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1937, jolloin hän myös väitteli tohtoriksi. Sisätautien erikoislääkärin pätevyyden Näätänen sai 1943. Hän toimi ensin sekä Helsingin yliopiston että Helsingin alueen sairaaloiden palveluksessa, Turun yliopiston anatomian professori hänestä tuli 1956.

Lähteet 

Suomalaiset lääkärit
Turun yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Vuonna 1911 syntyneet
Vuonna 1963 kuolleet