joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rantaperkiö

Rantaperkiö (Rantsu) on Tampereen eteläinen kaupunginosa. Se sijaitsee Pyhäjärven rannalla. Naapurikaupunginosia ovat Hatanpää, Härmälä ja Rautaharkko. Idässä alue rajoittuu Riihimäki–Tampere-rataan. Alueella on pien- ja kerrostaloja. Tampereen keskustasta tuleva Hatanpään valtatie haarautuu Rantaperkiössä Sarankulman kaupunginosaan kulkevaan Sarankulmankatuun ja Härmälän kautta Pirkkalaan kulkevaan Nuolialantiehen. Rantaperkiötä kutsutaan Rantsuksi.

Rantaperkiö on tunnettu vuonna 1911 perustetusta urheiluseurasta Rantaperkiön Iskusta. Lentopalloilun Suomen kärkijoukkueisiin kuuluneen seuran nimi muuttui Isku-Volleyksi 1990-luvun vaihteessa.

Historia

Rantaperkiön alueella on ollut pysyvää asutusta ainakin 1880-luvulta lähtien. Alue oli vuosisatojen ajan suurelta osin Hatanpään kartanon laidunmaata eikä sillä ollut varsinaista nimeä. Nykyisen nimen arvellaan syntyneen silloin, kun Pyhäjärven rantoja alettiin perata; perkiö merkitsee 'rantaniitystä ojitettua ja kuokittua viljelysmaata'. Rantaperkiön ja Härmälän rannoilla oli aikoinaan useita koristeellisia huviloita, joista on nykyisin jäljellä enää Lepolan huvila Härmälässä. Alue liitettiin osaksi Tampereen kaupunkia vuonna 1920. Kaupunginosa kasvoi jatkuvasti, mutta voimakas rakentamisen kausi alkoi toisen maailmansodan jälkeisen asuntopulan aikaan. Rantaperkiön asemakaava vahvistettiin vuonna 1945, ja tuolloin rakennettiin paljon omakotitaloja. Rakentaminen jatkui 1950-luvulla rivitaloilla ja 1960-luvulla ja 1970-luvulla kerrostaloilla.  

Riihimäki–Tampere-radalla sijaitsi vuosina 1945–1988 Rantaperkiön seisake.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kuvia Rantaperkiöstä
Osmonmäki

Osmonmäki on Tampereen keskustassa sijaitseva kaupunginosa. Alueella on kerrostaloasutusta. Alueen lähinaapureita ovat Tammela, Tampella, Lappi ja Petsamo. Virallisesti Osmonmäki on Tampereen 14. kaupunginosa. Vuonna 2011 kaupunginosassa oli 1 613 asukasta.

Lähteet

Tampereen tilastoalueet
Keskusta (suunnittelualue)
Tampereen kaupunginosat
Metrodoros

Metrodoros () on kreikkalainen nimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin:

 Metrodoros Lampsakoslainen, vanhempi (400-luku eaa.), Anaksagoraan koulukuntaan kuulunut esisokraattinen filosofi
 Metrodoros Koslainen (400-luku eaa.), pythagoralainen filosofi ja lääkäri
 Metrodoros Khioslainen (300-luku eaa.), Demokritoksen koulukuntaan kuulunut esisokraattinen filosofi
 Metrodoros Lampsakoslainen, nuorempi (331–277 eaa.), epikurolainen filosofi; tunnetuin Metrodoros
 Metrodoros Ateenalainen (100-luvun eaa. puoliväli), filosofi ja taidemaalari
 Metrodoros Stratonikeialainen (100-luvun eaa. loppu), alun perin epikurolainen ja myöhemmin platonilainen filosofi
 Metrodoros Skepsisläinen (ensimmäinen vuosisata eaa.), kirjailija, puhuja ja poliitikko
 Metrodoros (300-luku eaa.), lääkäri, joka nai Aristoteleen tyttären Pythiaan
 Metrodoros (200- ja 100-lukujen eaa. vaihde), Filippos V Makedonialaisen kenraali Kreetan sodassa
 Metrodoros (ensimmäisen ja toisen vuosisadan vaihde), lääkäri Sabinoksen oppilas

Aiheesta muualla 

 Metrodorus, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology 
 Metrodorus,  
 Metrodorus, Online Encyclopedia
Gaggenau Hausgeräte

Gaggenau Hausgeräte GmbH kehittää, tuottaa ja myy kotitalouksien keittiöihin tarkoitettuja kodinkoneita. Valikoimaan kuuluu uuneja, höyryuuneja, mikroaaltouuneja, lämpökaappeja, kahviautomaatteja, kaasu-, induktio- ja lasikeramiikkaliesiä, ilmanvaihtojärjestelmiä, kylmälaitteita, viinikaappeja ja astianpesukoneita.

Gaggenau on ollut müncheniläisen BSH Bosch und Siemens Hausgeräten tytäryritys vuodesta 1995 lähtien. Merkin kotipaikalla Gaggenaussa on Gaggenaun koulutuskeskus, jossa on esittelytila, neuvotteluhuoneita ja suuri opetuskeittiö. Gaggenaulla on edustus yli 50 maassa. Nykyisin Gaggenaun palveluksessa on yli 550 työntekijää maailmanlaajuisesti. Vuonna 2007 liikevaihto oli noin 168 miljoonaa euroa.

Yrityksen historia
Gaggenau on pieni paikkakunta Murgtalissa, Schwarzwaldin juurella. 1600-luvulla maakreivi Ludwig Wilhelm von Baden (1655-1707) päättää hyödyntää Murgtalin rautalöytöjä luodaakseen köyhille maanviljelijöille uuden tulon lähteen. 1683 Gaggenaun rautatehdas perustetaan. 9. elokuuta solmitaan ensimmäinen vuokrasopimus rautavasarasta, jolla sepänpajassa valmistetaan metallisia käyttöesineitä. 1873 teollistuminen alkaa Gaggenaussa. Eisenwerke Gaggenau tuottaa maatalouskoneita, metalliesineitä ja työkaluja. 1880-luvulla rautatehdas käyttää itsestään nimitystä Uutuustehdas. Emalointiin erikoistuneena Gaggenau tuottaa myös mainoskilpiä mm. yrityksille Odol, Maggi ja Stollwerck. Gaggenaun rautatehdas toimii edelläkävijänä 1900-luvun alussa tuottaen täysin uudenlaisia tuotteita kuten polkupyöriä, hiili- ja kaasu-uuneja. Vuoteen 1908 mennessä myytiin jo 250 000 Badenia-polkupyörää. 1900-luvulla Gaggenausta tulee maailmanlaajuisesti arvostettu premium-tavaramerkki. Kulutusta kestävä emaloitu leiviuuni muodostaa perustan hiili- ja kaasuliesien menestykselle, ja niitä Gaggenau valmistaa pitkään. 1961 avarakatseinen mies ja intohimoinen harrastelijakokki siirtyy yrityksen johtoon: Georg von Blanquet. Hänen vallankumoukselliset ideansa mittojen mukaan tuotetuista keittiökalusteista tulevat osaksi Gaggenaun tuotemerkkiä. Hänen vaatimuksenaan ovat ammattimaiset, toimivuudeltaan moitteettomat mutta estetiikaltaan koruttomat laitteet.

Tänään
Vuodesta 1995 Gaggenau on ollut osa BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH -konsernia. Gaggenau on edustettuna 50 maassa ja sitä pidetään arkkitehtien, muotoilijoiden, kokkien ja muotoilusta innostuneiden keskuudessa keittiökoneiden design-valiomerkkinä.

Aiheesta muualla
 Virallinen Web-sivusto
 BSH Bosch und Siemens Hausgeräten virallinen Internet-portaali

Saksalaiset yritykset
Kodinkonemerkit
Pekka Tuomisto (poliitikko)

Pekka Juhani Konstantin Tuomisto (s. 23. huhtikuuta 1940 Hämeenkyrö) on suomalainen Suomen Keskustaa edustanut poliitikko ja entinen Kansaneläkelaitoksen pääjohtaja. Koulutukseltaan hän on varatuomari ja valtiotieteiden maisteri.

Tuomisto oli Ahon hallituksen kauppa- ja teollisuusministeri sekä ministeri ulkoasiainministeriössä vastuualueenaan Venäjän ja muiden IVY-maiden kauppa. Tuomisto oli ministerinä 363 päivää 3.8.1992–31.7.1993 ja tuli ministeriksi, kun hänen edeltäjänään ollut Kauko Juhantalo erosi tehtävästään valtakunnanoikeudessa saamansa tuomion takia. Tuomiston avustajia olivat Antti Neimala (1992) ja Esa Stenberg (1993). Kun Tuomisto vuonna 1993 valittiin Kelan pääjohtajaksi, häntä seurasi ministerinä Seppo Kääriäinen.

Kelan pääjohtajana Tuomisto toimi vuodesta 1993 eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 2000.

Lähteet

Suomen Keskustan poliitikot
Suomen kauppa- ja teollisuusministerit
Kelan pääjohtajat
Suomalaiset juristit
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Hearts of Iron II

Hearts of Iron II on Paradox Interactiven kehittämä ja julkaisema toiseen maailmansotaan sijoittuva strategiapeli. Peli julkaistiin vuonna 2005 Microsoft Windowsille ja OS X:lle

Historia 
Aivan vuoden 2005 alussa Paradox Interactive julkaisi Hearts of Iron -peliin jatko-osan, Hearts of Iron II:ksi nimetyn täysihintaisen uuden pelipaketin. Jatko-osa keskittyi korjaamaan tekoälyn puutteita ja uudisti teknologisen kehittelyn ja valtioiden poliittiset päätökset täysin. Taistelujärjestelmää muutettiin myös realistisempaan suuntaan (muun muassa suuret motit ovat nyt mahdollisia ja vastaavat paremmin todellista hyötyään) ja bugeista lähes täysin vapautettu moninpeli.

Skenaariot 
Hearts of Iron II:ssa pääsee osallistumaan toiseen maailmansotaan melkein mille tahansa sen aikaisista valtioista. Sotaan pääsee mukaan vuosien 1936, 1938 1939, 1941 ja 1944 kohdalta. Lisäksi on erikseen tärkeimpiä taisteluja, kuten taistelu Ranskasta, operaatio Barbarossa ja Normandian maihinnousu sekä talvisota.

Lisäosat 
Hearts of Iron II:selle julkaistiin huhtikuussa 2006 lisälevy nimeltä Doomsday, joka tuo peliin uuden kuvitteellisen Doomsday-nimisen skenaarion. Skenaariossa siirrytään suoraan toisesta maailmansodasta kolmanteen maailmansotaan, hetkeen jossa Neuvostoliitto olisi jatkanutkin levittäytymistään länteen, eikä pysähtynyt Berliiniin niin kuin oikeasti tapahtui.

Peliin on myös tehty laajennus Armageddon joka ilmestyi maaliskuun loppupuolella 2007.

Aiheesta muualla 
 
 www.heartsofiron.fi 

Vuoden 2005 videopelit
Strategiapelit
Toiseen maailmansotaan sijoittuvat videopelit
Windows-pelit
Mac OS -pelit
Radio Sata

Radio Sata oli turkulainen rock-musiikkiin erikoistunut radioasema, jonka taajuus oli Turussa 105,5 MHz ja Salossa 105,2 MHz. Radio Sadan taajuus oli aluksi 100,1 MHz, mistä oli peräisin kanavan nimi. Radio Sadan ohjelmistoon kuului musiikin ja uutisten lisäksi muun muassa Uutissi Turust, jossa Markku Heikkilä kertoi "uutisia" Turun murteella.

Radio Sadan ensimmäiset toimitilat sijaitsivat Kauppatorin laidalla, Aurakadulla, KOP-kolmion kuudennessa kerroksessa. Sieltä radioasema muutti vuonna 1997 korttelin päähän, Aurakadun ja Yliopistonkadun kulmaan. Viimeinen sijainti oli Turun sataman ja Kakolan vankilan lähettyvillä Aurajoen rannalla aivan kevyen liikenteen lautta Förin vieressä. Nykyään Sadan entisissä toimitiloissa sijaitsee Radio City Turun toimitus.

Kohderyhmä 
Varsinais-Suomen paikallisradioista Radio Sata oli kuunnelluin 25–44-vuotiaissa. Radiokanavalla oli 52 000 kuuntelijaa viikossa Varsinais-Suomessa. Se tavoitti Turun seutukunnassa joka neljännen 25–44-vuotiaan kuuntelijan ja on kohderyhmänsä markkinajohtaja.

Radio Sata oli pitkään tehnyt yhteistyötä paikallisen Turun Klubin kanssa, joka oli yksi kaupungin suurimmista keikkapaikoista. Syksyllä 2009 radio vietti 20-vuotisjuhliaan Klubilla. Musiikin, paikallisuutisten ja ajankohtaisaiheiden lisäksi Radio Sata panosti paikalliseen urheiluun ja yhteistyötä tehtiin niin paikallisten FC Interin, HC TPS:n ja TuTon kuin Raision Loimunkin kanssa.

Omistus 
Radio Sata oli alun perin Markku Heikkilän ja Kaija Väisäsen Radionomaiset Oy:n ja ProRadio Oy:n perustama ja omistama paikallisradiokanava, joka myytiin myöhemmin SBS Finlandille. SBS omistaa myös The Voicen radio- ja televisiomediat. 

11.6.2012 SBS Finland kertoi laajentavansa juhannuksen jälkeen Radio Cityn kuuluvuutta, jonka vuoksi Radio Sadan nimi muuttui Radio City Turuksi ja lähetykset tehdään jatkossa samalla kaavalla kuin Iskelmän lähetyksiä eli keskitetysti. Valtaosa ohjelmavirrasta tullaan tuottamaan ja lähettämään Helsingistä päin. Aluetoimituksesta tullaan kuitenkin tuottamaan ja lähettämään paikallisuutisia, TPS:n selostettuja jääkiekko-otteluita sekä päivittäistä tunnin mittaista paikallisohjelmaa. Myös paikallismainonta tulee säilymään.

Sadan lähetykset päättyivät lopullisesti 25.6.2012. Radio City Turku aloitti lähetykset Sadan entisillä taajuuksilla välittömästi lopetuksen jälkeen.

Kirjallisuutta

Lähteet 

Suomalaiset radioasemat
SBS Discovery Media
Turun media
Giulia Quintavalle

Giulia Quintavalle (s. 6. maaliskuuta 1983 Livorno) on italialainen judoka, lajin olympiavoittaja.

Quintavalle voitti Italian mestaruuden alle 63 kg:n sarjassa vuosina 2004, 2005 ja 2006. Vuonna 2005 hän sijoittui lisäksi viidenneksi Rotterdamin EM-kilpailuissa sekä pronssille Välimeren kisoissa Almeriassa. Seuraavana vuonna hän oli kolmas sotilaiden MM-kilpailuissa Vinkovcissa.

Quintavalle on kilpaillut alle 57 kg:n sarjassa vuodesta 2007, jolloin hän sijoittui toiseksi maailmancup-kilpailussa Moskovassa. Rio de Janeiron MM-kilpailuissa hän oli viides. Keväällä 2008 Quintavalle sijoittui viidenneksi Lissabonin EM-kilpailuissa ja toiseksi Rooman maailmancupissa. Pekingin olympialaisissa hän voitti kultamitalin kukistettuaan loppuottelussa Alankomaiden Deborah Gravenstijnin.

Quintavalle oli vuonna 2009 kolmas Abu Dhabin GP-kilpailussa. Vuonna 2010 hän sijoittui kolmanneksi Varsovan maailmancupissa ja toiseksi Abu Dhabin GP:ssä. Wienin EM-kilpailuissa hän oli viides ja kuului joukkuekilpailun kultaa voittaneeseen Italian joukkueeseen. Vuonna 2011 hän sijoittui kolmanneksi Düsseldorfin GP-kilpailussa, viidenneksi Istanbulin EM-kilpailuissa sekä voitti Lissabonin ja Rooman maailmancup-kilpailut ja Abu Dhabin Grand Prix -kisan. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui viidenneksi.

Quintavalle sijoittui Astanan GP-kilpailussa kolmanneksi 2014. Hän sai joukkuekilpailussa pronssia Bakun Euroopan kisoissa 2015.

Lähteet 
Profiili JudoInside.com-sivustolla

Italialaiset judokat
Italialaiset olympiavoittajat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Muna (joki)

Muna () on noin 45 kilometriä pitkä joki Kuolan niemimaan lounaisosassa Murmanskin alueella. Se on Umban sivujoki, joka saa alkunsa Munozero-järvestä, 30 km Kanozero-järvestä itään. Sieltä Muna jatkaa kulkuaan kohti länttä, mutkitellen harvaan asutun ja kukkulaisen maiseman, metsien ja soiden halki. Munajokeen laskee pohjoisesta Ingajoki. Munajoen suu on Kanozero-järven itärannalla, noin 8 kilometriä kaakkoon siitä, missä Umbajoki laskee samaan järveen. Lännestä Kanozero-järveen laskee vielä Umbajoen toinen sivujoki Kana.

Lähteet
 Russian Federation, Murmansk Oblast. Topographical map 1:200,000 [map], 1992 edition.  Kartan verkkoversio Viitattu 30.12.2009

Murmanskin alueen joet
Umbajoen vesistö
Vanamot

Vanamot (Linnaea) on nykyisin kuusamakasveihin kuuluva kasvisuku. Se voidaan rajata joko suppeasti (s. stricto), jolloin siihen kuuluu ainoana lajina boreaalinen hentovartinen varpukasvi vanamo (Linnaea borealis) tai laajasti (s. lato), jolloin siihen kuuluu 20 lajia. Laajasti käsitettyyn vanamoiden sukuun yhdistetään kuusamakasvien alaheimon Linnaeoideae (aiemmin heimo vanamokasvit) kaikki suvut, myös abeliat (Abelia), Diabelia, Dipelta, kellokuusamat (Kolkwitzia – laji kellokuusama K. amabilis eli Linnaea amabilis) ja Vesalea. Kaikki vanamot ovat puuvartiskasveja ja niitä esiintyy maailman koko pohjoisella puoliskolla.

Suvun tieteellisen nimen Linnaea on antanut Carl von Linné itsensä mukaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Vanamot (Linnaea)
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Vanamot (Linnaea)

Kuusamakasvit
Amar Bose

Amar Gopal Bose (2. marraskuuta 1929 Philadelphia, Pennsylvania – 12. heinäkuuta 2013 Wayland, Massachusetts) oli intialaistaustainen yhdysvaltalainen insinööri ja Bose Corporationin perustaja. 

Bose opiskeli sähkötekniikkaa MIT:ssä ja väitteli tohtoriksi 1950-luvun puolessavälissä. Alkusysäyksen kaiutinsuunnitteluun hän sai petyttyään hankkimansa kotistereojärjestelmän äänenlaatuun. Bosen suunnittelemat kaiuttimet olivat ensimmäiset, jotka käyttivät hyväkseen äänen katto- ja seinäheijastuksia. Hän perusti Bose Corporationin vuonna 1964.

Vuoden 2006 Forbes 400 -listalla Amar Bose oli 1,5 miljardin dollarin omaisuudellaan 242:s.

Lähteet

Aiheesta muualla
Radio Hall of Fame: Dr. Amar G. Bose 

Yhdysvaltalaiset miljardöörit
Yhdysvaltalaiset insinöörit
Radio Hall of Fame
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Kenneth Greve

Kenneth Greve (s. 11. elokuuta 1968 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen balettitanssija, koreografi ja balettimestari. Hän toimi Suomen Kansallisbaletin johtajana vuosina 2008–2018.

Ura 

Greve opiskeli Tanskan kuninkaallisen teatterin balettikoulussa vuodesta 1976 ja School of American Balletissa. Hän oli tanssijana New York City Balletissa, Pariisin oopperassa, Stuttgartin baletissa ja Wienin valtionoopperassa. Greve oli Tanskan Kuninkaallisen balettin ensitanssija vuosina 1992–2008.

Suomen Kansallisbaletti 2008–2018 

Greve aloitti Suomen Kansallisbaletin taiteellisena johtajana vuonna 2008. Kansallisoopperan säätiön hallitus perusteli valintaansa Greven vahvalla klassisen baletin tuntemuksella ja kokemuksellaan nykytanssista sekä Greven erinomaisilla kansainvälisillä kontaktiverkostoilla.

Greven alun perin Prahan baletille tekemänsä versio Joutsenlammesta esitettiin Kansallisbaletissa syksyllä 2009. Vuonna 2010 Kansallisbaletissa ensi-iltansa sai Greven luoma baletti Scheherazade. Samana vuonna osa Kansallisbaletin tanssijoista kritisoi Ylen jutussa Greveä tanssijoiden ylikuormittamisesta. Jutun tanssijat kertoivat tanssijoiden sairaslomapäivien kaksinkertaistuneen vuotta aiemmasta. He kuvailivat Greven johtamistyyliä mielivaltaisena ja oikukkaana. Kansallisoopperan ja -baletin silloinen pääjohtaja Päivi Kärkkäinen kertoi puhuneensa Greven kanssa hänen johtamistyylistään.

Vuonna 2012 ensi-iltansa sai Greven luoma kokoillan baletti Lumikuningatar, joka oli sekä yleisö- että arvostelumenestys. Se oli vuosikymmeniin ensimmäinen Suomen Kansallisbaletille tehty kotimainen kokoillan balettiteos. 

Vuonna 2013 Greven sopimusta taiteellisena johtajana jatkettiin vuoteen 2018. Kansallisoopperan säätiön hallituksen mukaan Greven kaudella yleisön kiinnostus balettia kohtaan oli pysynyt korkealla ja Kansallisbaletin taiteellinen taso oli noussut.

Maaliskuussa 2018 seitsemän Kansallisbaletin tanssijaa kertoi Helsingin Sanomien jutussa Greven epäasiallisesta käytöksestä. Tanssijat syyttivät Greveä vuosia jatkuneesta kiusaamisesta, manipuloinnista, koskettelusta ja seksuaalista häirinnästä. Greve vapautettiin esimiestehtävistä 26. maaliskuuta 2018, mutta jatkoi kuitenkin johtajana kautensa loppuun 31. heinäkuuta 2018 asti. Greven 10-vuotisen kauden kunniaksi suunniteltu jäähyväisgaala ”Kiitoksin, Kenneth” sai uuden nimen ”Tanssin tähden”, eikä Greveä eikä hänen koreografioitaan esitetty gaalassa. Ruotsalainen Madeleine Onne aloitti Greven seuraajana Kansallisbaletin johtajana elokuussa 2018.

Yksityiselämä 

Greve on naimisissa ranskalaisen balettitanssija Marie-Pierren kanssa ja heillä on kaksi lasta.

Lähteet 

Tanskalaiset balettitanssijat
Koreografit
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Metrodoros Koslainen

Metrodoros Koslainen () (n. 460 eaa.) oli antiikin kreikkalainen pythagoralainen filosofi ja lääkäri. Hän oli Epikharmoksen poika. Monien perheensä jäsenten tavoin hän opiskeli sekä pythagoralaista filosofiaa että lääketiedettä.

Metrodoros kirjoitti tutkielman Epikharmoksen teoksista. Niissä hän esitti Epikharmokseen ja Pythagoraaseen itsensä nojaten, että doorilainen kreikka oli orfilaisten hymnien oikea murre.

Lähteet 

Antiikin kreikkalaiset filosofit
Yrjö Kesti

Yrjö Henrik Kesti (28. kesäkuuta 1885 Oulu − 9. lokakuuta 1960 Oulu) oli suomalainen maanviljelijä ja Suomen pienviljelijäin puolueen kansanedustaja 1930-luvulla.

Kestin vanhemmat olivat läkkiseppä Johan Kesti ja Maria Liisa Ojala. Hän asui Muhoksella ollen aluksi valtion metsätorppari ja siinä sivussa kalastaja, peltiseppä ja koskenlaskija. Myöhemmin hän toimi maanviljelijänä Muhoksella. Kesti oli Pohjanmaan pienviljelijä -lehden vastaavana toimittajana 1933−1934 ja Pohjanmaan Sana -lehden toimittajana 1940.

Kesti oli kansanedustajana 1930–1936 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamies vuosien 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja kuului Muhoksen kunnanvaltuustoon.

Lähteet 
 

Kansanedustajat
Muhoksen kunnanvaltuutetut
Oulun läänin eteläinen vaalipiiri
Vuonna 1885 syntyneet
Vuonna 1960 kuolleet
Eino Rytinki

Eino Jaakko Rytinki (27. tammikuuta 1903 Pudasjärvi – 30. lokakuuta 1972 Pudasjärvi) oli suomalainen pienviljelijä ja kunnallisneuvos. Hän toimi Suomen pienviljelijäin puolueen, Suomen pienviljelijäin ja maalaiskansan puolueen ja Maalaisliiton kansanedustajana 1930-luvulta 1950-luvun lopulle.

Rytingin vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Aleksanteri Rytinki ja Saara Margareeta Törrö. Hän kävi kansakoulun ja toimi sitten pienviljelijänä Pudasjärvellä. Hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1966.

Rytinki valittiin eduskuntaan Suomen pienviljelijäin puolueen listalta vaaleissa 1933 ja 1936. SPP:n sulauduttua uuteen Pienviljelijäin ja maalaiskansan puolueeseen tuli Rytinki valituksi sen listalta 1939. 20. kesäkuuta 1941 Rytinki siirtyi Maalaisliiton eduskuntaryhmään, jossa hän jatkoi seuraaviin vaaleihin asti. Hän palasi eduskuntaan 8. syyskuuta 1949 Antti Koukkarin paikalle ja oli sitten kansanedustajana aina vuoteen 1958 saakka. Rytinki edusti 1933–1939 Oulun läänin pohjoista vaalipiiriä ja 1939–1945 sekä 1949–1958 Oulun läänin vaalipiiriä. 

Rytinki toimi presidentin valitsijamiehenä vuosien 1937, 1940, 1943 ja 1956 vaaleissa. Hän oli Pudasjärven kunnanhallituksen varapuheenjohtajana ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Rytinki kuului muun muassa Valmet Oy:n sekä Yleisradion hallintoneuvostoon ja Pohjois-Pohjanmaan maakuntaliiton maakuntaneuvostoon. Hän oli Maalaisliiton Koillis-Pohjanmaan piirisihteerinä 1945–1948.

Lähteet 
 

Kansanedustajat
Suomen Keskustan poliitikot
Pudasjärven kaupunginvaltuutetut
Oulun vaalipiiri
Oulun läänin pohjoinen vaalipiiri
Vuonna 1903 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Krødsherad

Krødsherad on kunta Buskerudin läänissä Norjassa. Krødsheradin kunta perustettiin 1. tammikuuta 1901, kun se erotettiin Sigdalin kunnasta. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 2 223 asukasta.

Lähteet 

Buskerudin läänin kunnat
Lier (Norja)

Lier on kunta Buskerudin läänissä Norjassa. Lierin kunta perustettiin 1. tammikuuta 1838. Åssidenin alue siirrettiin Lieristä Drammenin kuntaan 1. heinäkuuta 1951. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Lierin kunnassa oli 24 763 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Modum

Modum on kunta Buskerudin läänissä Norjassa. Modumin kunta perustettiin 1. tammikuuta 1838. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Modumin kunnassa oli 13 337 asukasta.

Modum on Laukaan ystävyyskunta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Mart Sander

Martin Laurent ”Mart” Sander (s. 10. elokuuta 1967 Tallinna, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen muusikko, ohjaaja, kirjailija ja televisiojuontaja. Hänellä oli pääosa muun muassa suomalaisessa elokuvassa Iskelmäprinssi vuonna 1991.

Elämä ja ura 
Sander syntyi Tallinnassa vuonna 1967. Hän aloitti musiikkiopinnot Tallinna Muusikakeskkoolissa (TMKK) pääaineenaan viulu vuonna 1974. Myöhemmin hän suoritti koreografian ja orkesterinjohtamisen opintoja. Sander oli Viron Kansallisoopperan jäsen vuodesta 1986 vuoteen 1992; vuodesta 2010 hän toimii siellä ohjaajana. Hän on niin ikään esiintynyt lukuisissa englanninkielisissä koomisen oopperan tuotannoissa ympäri Euroopaa. Sander on ollut mukana Modern Fox -kokoonpanossa 1980-luvulta lähtien. Vuonna 2000 hän oli mukana perustamassa tallinnalaista Bel-Etage Swing Swindlers -orkesteria. Modern Fox julkaisi Suomenkielisen esikoisalbumin vuonna 1989; Bel-Etage Swing Swindlers vuonna 2010 (Ruusuinen Hetki), jolloin orkesteri esiintyi talvikauden Grand Casinolla Helsingissä.

Suomenkielisessä 1960-luvun alkuun ajoittuvassa nostalgisessa iskelmäelokuvassa Iskelmäprinssi (1991) Sander tulkitsi toisen miespääroolin. Vuonna 1993 Sanderilla oli rooli yhdysvaltalaisessa televisioelokuvassa Candles in the Dark, jossa pääosia tulkitsivat sveitsiläinen Maximilian Schell sekä yhdysvaltalainen Alyssa Milano. Elokuvassa Senkiföldje (1993) hän näytteli ”sympaattista kansallissosialistia”.  
Vuonna 1998 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Kallis härra Q Sander tulkitsi Saaran ja Sigridin isää. Sanderin elokuvaohjauksiin lukeutuvat Varas (1992) sekä Berlin 1945: Musik Unter Bomben (2007).

Kotimaassaan Sander on juontanut erinäisiä televisio-ohjelmia, kuten sikäläistä Tanssii tähtien kanssa -tuotantoa Tantsud tähtedega kumppaninaan Merle Liivak. Hän on isännöinyt myös virolaista Bumtsibumia useita vuosia. 

Sanderin esikoisromaani Mercator julkaistiin 1994. Englanninkielinen Z, the Terminal Letter ilmestyi vuonna 2005 ja Lux Gravis vuonna 2008. Hän on myös kirjoittanut näytelmiä ja sanoituksia sekä säveltäjänä kirjoittanut lauluja, oopperan ja paljon elokuvamusiikkia.

Sander on suorittanut maisteriopintonsa Baltian Elokuvakatemiassa ja jatkaa tällä hetkellä tohtorikoulutusta samassa koulussa. Hän on luonut kolme elokuvaa, jotka ovat voittaneet useita kansainvälisiä festivaaleja. Vuonna 2018 valmistui hänen historiallinen TV-sarja Huorat (Litsid) . Siitä tuli erittäin suosittu ja sitä on myyty moniin maihin. Vuonna 2020 valmistui sarjan jatko, Naisten sota . Molemmat sarjat perustuvat hänen omaan bestselleriinsä, romaanisarjaan Huorat.

Sander on niin ikään etevä muotokuvamaalari ja hänella on taidegalleria Tallinnan keskustassa.

Lähteet 
 Martsander.com
 Divine-art.com

Aiheesta muualla 
 

Virolaiset muusikot
Virolaiset näyttelijät
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Nedre Eiker

Nedre Eiker on kunta Buskerudin läänissä Norjassa. Nedre Eikerin kunta syntyi, kun Eikerin kunta jaettiin Nede Eikeriksi ja Øvre Eikeriksi 1. heinäkuuta 1885. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Nedre Eikerin kunnassa oli 23 640 asukasta.

Lähteet 

Buskerudin läänin kunnat
Nes (Buskerud)

Nes on kunta Buskerudin läänissä Norjassa. Nesin kunta (silloinen Næs) perustettiin 1. tammikuuta 1838. Flån kunta erotettiin Nesistä 1. tammikuuta 1905. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Nesin kunnassa oli 3 435 asukasta.

Lähteet 

Buskerudin läänin kunnat
Nore og Uvdal

Nore og Uvdal on kunta Buskerudin läänissä Norjassa. Nore og Uvdal (vuosina 1858–1900 nimeltään Nore) erotettiin Rollagin kunnasta vuonna 1858. Kunta jaettiin Noren ja Uvdalin kuntiin 1. tammikuuta 1901, ja kunnat yhdistettiin jälleen 1. tammikuuta 1962.

Nähtävyytenä on Noren sauvakirkko.

Lähteet

Aiheesta muualla
Menedemos Pyrrhalainen

Menedemos Pyrrhalainen () (n. 350 eaa.) oli antiikin kreikkalainen Platonin Akatemiaan Speusippoksen aikana kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Pyrrhasta, Lesbokselta.

Speusippoksen kuoleman vuonna 399 eaa. jälkeen Akatemiassa pidettiin äänestys koulun  seuraavasta johtajasta. Menedemos ja Herakleides Pontoslainen hävisivät äänestyksen hiuksenhienosti Ksenokrateelle. Menedemos jätti Akatemian ja perusti oman koulunsa.

Lähteet 

Akatemialaiset
Helton

Helton da Silva Arruda (s. 18. toukokuuta 1978 Alcântara, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa tällä hetkellä portugalilaista FC Portoa.

Brasilialaiset jalkapallomaalivahdit
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Rollag

Rollag on kunta Buskerudin läänissä Norjassa. Rollagin kunta perustettiin 1. tammikuuta 1838. Nore og Uvdalin kunta erotettiin siitä vuonna 1858. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Rollagin kunnassa oli 1 355 asukasta.

Lähteet 

Buskerudin läänin kunnat
Røyken

Røyken on kunta Buskerudin läänissä Norjassa. Røykenin kunta (silloinen Røken) perustettiin 1. tammikuuta 1838. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 20 078 asukasta.

Lähteet 

Buskerudin läänin kunnat
Sigdal

Sigdal on kunta Buskerudin läänissä Norjassa. Sigdalin kunta perustettiin 1. tammikuuta 1838. Krødsheradin kunta erotettiin Sigdalista 1. tammikuuta 1901. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Sigdalin kunnassa oli 3 538 asukasta.

Lähteet 

Buskerudin läänin kunnat
Futsal Mad Max

Futsal Mad Max on vuonna 2001 perustettu valkeakoskelainen futsalseura. Miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2021-2022 pääsarjatasolla Futsal-Liigassa. Joukkueen päävalmentajana toimii Tomi Tuominen. 

Mad Max on pelannut Futsal-Liigassa yhteensä 16 kautta, ja niissä yhteensä 322 ottelua. Seura on voittanut liigamestaruuden vuonna 2006 ja Futsal Cupin vuonna 2008. Miesten edustusjoukkueen ohella seuralla on myös naisjoukkue, joka pelaa Naisten Futsal-Ykkösessä kaudella 2021-2022 ja junioritoimintaa.  

Joukkueen kotipeliasu on kokomusta ja vieraspeliasu oranssi-valkoinen-valkoinen. Seura pelaa kotiottelunsa Apian liikuntahallissa. Kentän pelialustana on parketti. Kentän mitat ovat 42 x 21 m. Katsomokapasiteetti on 300 henkilöä.

Joukkue 2021-2022 

Päävalmentaja Tomi Tuominen   

Apuvalmentaja Jari-Pekka Mäkelä
 
Maalivahtivalmentaja: Juha Ojanperä 

Fysiikkavalmentaja: Marko Demidoff 

Videovalmentaja: Jukka Saari 

Huoltajat: Miska Pesola, Petri Hietanen, Jari Jalava, Sami And

Joukkueenjohtajat: Jussi Lahtinen, Jukka Kastelvuo

Puheenjohtaja: Jukka Kastelvuo

Seuran historiaa 
Futsal Mad Max perustettiin keväällä 2001, kun viisi aktiivista jalkapalloilijaa kokoontui maaliskuisena iltapäivänä ja päättivät perustaa futsalseuran. Seura rekisteröitiin yhdistysrekisteriin liittyi Suomen Palloliiton jäsenseuraksi Tampereen piirin alaisuuteen. Perustettaessa seuralle asetettiin tavoitteeksi pelata Futsal-Liigaa viimeistään vuonna 2006. Tavoite toteutui kaksi vuotta tavoiteltua aiemmin vuonna 2004. Ensimmäinen liigakausi päättyi yli odotusten seuran ollessa tasaisessa liigassa 5. Mad Max saavutti toistaiseksi suurimman menestyksensä toisella liigakaudellaan 2005-2006, kun joukkue voitti Suomen mestaruuden. Futsal Cupin Mad Max voitti paria vuotta myöhemmin keväällä 2008.  

Vuonna 2021 seura täytti 20 vuotta ja juhlisti pitkää taivaltaan mm. julkaisemalla tunnuskappaleen.

Saavutukset

 Futsal-Liiga
 voitto kaudella 2005–2006

 Futsal Cup
 voitto kaudella 2007–2008
 kakkossija kaudella 2005–2006
 kakkossija kaudella 2018-2019

Mad Max UEFA Futsal Cupissa 

Futsal-Liigan mestarina Futsal Mad Max on ollut oikeutettu osallistumaa UEFA Futsal Cupiin kaudella 2006-2007. Mad Max sijoittui karsintakierroksella lohkossaan toiseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Seuran kotisivut
MadMax Palloliiton sivuilla
Seuran Instagram-tili Mad Max Instagram
Seuran Facebook-tili Mad Max Facebook
Seuran Twitter-tili Mad Max Twitter
Seuran YouTube-tili Mad Max YouTube
Seuran tunnuskappale YouTubessa 
Seuran tunnuskappale Spotifyssa 

Suomalaiset futsalseurat
Valkeakosken urheilu
Vuonna 2001 perustetut urheiluseurat
Øvre Eiker

Øvre Eiker on kunta Buskerudin läänissä Norjassa. Kunnalla on pinta-alaa 457 neliökilometriä ja tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 17 752 asukasta.

Øvre Eikerin kunta syntyi, kun Eikerin kunta jaettiin Øvre Eikeriin ja Nedre Eikeriin 1. heinäkuuta 1885

Lähteet

Aiheesta muualla 

Övre Eiker
Ål

Ål on kunta Buskerudin läänissä Norjassa. Ålin kunta (silloinen kirjoitusasu Aal) perustettiin 1. tammikuuta 1838. Holin kunta erotettiin Ålista vuonna 1877. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Ålin kunnassa oli 4 761 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Buskerudin läänin kunnat
Jääkausiteorian vastustus

Jääkausiteorian vastustus liittyy ainakin kolmeen historialliseen yhteyteen. Näitä ovat geologian tieteenalan historia 1840–1860 -luvuilla, yksittäiset näennäistiedettä edustavat marginaali-ilmiöt tämän jälkeen sekä viime aikoina nykyaikainen kreationismi uskonnollisena ja ideologisena liikkeenä.

Geologian oppihistoria

Ensimmäinen historiallinen yhteys jääkausiteorian vastustukselle oli geologian tieteenalan piirissä käyty keskustelu 1800-luvulla, kun 1840-luvulla esitetty teoria jääkaudesta oli uusi, ja vallalla oli vielä muunlaisia, esim. vedenpaisumukseen liittyviä teorioita nykyään jääkauteen yhdistettyjen geologisten muodostumien synnystä. Geologisen tutkimuksen edetessä ja todistusaineiston kertyessä uuden teorian tueksi geologian tiedeyhteisö kuitenkin hyväksyi jääkausiteorian 1860-luvulle mennessä. Tämä asiayhteys on tieteenhistoriallinen.

Marginaalinen yksityisajattelu

Toinen yhteys on tiedeyhteisön ulkopuolilla toimivien, usein näennäistiedettä edustaviksi tulkittavissa olevien yksittäisten harrastajaluonnontieteilijöiden toiminta 1860-luvun jälkeen. Suomessa tunnettu tähän perinteeseen liittyvä harrastajatutkija on turkulainen Keijo Parkkunen, joka on 1980-luvulta lähtien suorittanut muun muassa omia kaivauksiaan hiidenkirnuilla , pirunpelloilla ja muilla geologisilla muodostumilla eri puolilla Suomea saaden mukaan hankkeisiinsa muun muassa viihdetaiteilija Spede Pasasen.

Merkillepantavaa tätä perinnettä edustavien harrastajatutkijoiden töissä on se, että ne usein olennaisesti tukeutuvat tieteen piirissä aiemmin esillä olleisiin, mutta tieteen kehityksen myötä hylättyihin teorioihin, kuten tulvageologiaan.

Kreationismi
Kolmas asiayhteys jääkausiteorian vastustukselle on yleensä kristillisperäisten uskonnollisten liikkeiden ideologiana esiintyvä kreationismi.
Kreationistit ovat kehittäneet useita eri tapoja selittää jääkausi Raamatun kertomusten pohjalta. Useimmin se kytketään vedenpaisumukseen.. Esimerkiksi Pekka Reinikainen on esittänyt kirjassaan Unohdettu Genesis teorian jääkausien nopeasta synnystä.

Lähteet 

Jääkaudet
Tieteenhistoria
Näennäistiede
Kreationismi
Alvdal

Alvdal on kunta Hedmarkin läänissä Norjassa. Alvdalin kunta ja Folldalin itäinen osa erotettiin Tynsetin kunnasta vuonna 1864. Folldalin läntinen osa liitettiin Alvdalin Dovren kunnasta vuonna 1884. Folldal erotettiin Alvdalista omaksi kunnakseen vuonna 1914. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Alvdalin kunnassa oli 2 449 asukasta.

Lähteet

Hedmarkin läänin kunnat
Kansojen historia

Kansojen historia (Världshistoria : folkens liv och kultur) on maailmanhistoriaa käsittelevä ruotsalaisen Carl Grimbergin teossarja. Sen ensimmäinen osa ilmestyi ruotsiksi vuonna 1926. Teos kirjoitettiin 20-osaiseksi, mutta enimmäkseen sitä myytiin versiona, jonka sidoksissa oli kaksi osaa yhdessä. Uusiin painoksiin lisättiin jatko-osia niin että teoksesta tuli sidottuna 12–14-osainen.  Viimeisiä osia Grimberg ei eläessään saanut valmiiksi, vaan ne kirjoitti Ragnar Svanström. Ensimmäinen suomennos ilmestyi kymmenosaisena vuosina 1928–1942, toinen painos vuodesta 1956 alkaen ja kolmas painos vuodesta 1981 alkaen. Teosta on myyty ainakin 500 000 kappaletta, Suomessakin yli 100 000.

Asiantuntijat pitävät Kansojen historian kapeaa ja Euroopan korkeakulttuuriin keskittyvää asiasisältöä vanhentuneena. 

Sarja tunnetaan värikkäästä kirjoitustyylistään.

Julkaisut Norjassa

Lähteet

Kirjat historiasta
Vuoden 1926 kirjat
Burning Earth

Burning Earth on power metal -yhtye Firewindin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003.

Kappaleet

Kokoonpano
 Stephen Fredrick – laulu
 Gus G. – kitara, kosketinsoittimet
 Petros Christo – basso
 Stian L. Kristoffersen – rummut

Vuoden 2003 albumit
Firewindin albumit
Andoni Iraola

Andoni Iraola Sagarna (s. 22. kesäkuuta 1982 Usurbil, Guipúzcoan maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Hänen pelipaikkansa oli kentän oikealla laidalla joko laitapuolustajana tai -linkkinä. Hän toiminut elokuusta 2020 lähtien Rayo Vallecanon päävalmentajana.

Ura pelaajana 

Iraola siirtyi Athletic Bilbaoon kaudeksi 1999–2000 junioriseura Antiguokosta, joka yhdistetään yleensä Athleticin kilpailijaan Real Sociedadiin. Ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa hän teki kauden 2003–2004 Primera Divisiónin avausottelussa Barcelonaa vastaan, ja vakiinnutti heti paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa. Kaudella 2004–2005 Iraola pelasi Athleticin riveissä myös UEFA Cupia.

Iraola pelasi Athleticissa 12 kauden aikana 406 La Ligan ottelua ja teki niissä 33 maalia. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2015 yhdysvaltalaisessa New York City FC:ssä.

Espanjan maajoukkueessa Iraola teki ensiesiintymisensä ystävyysottelussa Tanskaa vastaan 20. elokuuta 2008. Ottelu oli Espanjan ensimmäinen uuden päävalmentajan Vicente del Bosquen alaisuudessa. Iraola on pelannut myös epävirallisessa Baskimaan maajoukkueessa.

Ura valmentajana 

Iraola valmensi kesäkuusta 2018 tammikuuhun 2019 kyproslaista AEK Larnakaa. Kesällä 2019 hän siirtyi Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavan Mirandésin valmentajaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Andoni Iraolan esittely Athleticin sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaken pesula

Kaken pesula oli vuosina 1997–2001 Yle TV1 -kanavalla esitetty suomalainen keskusteluohjelma, jonka studio oli lavastettu pesulan näköiseksi. Ohjelman juontajina ja tuottajina toimivat Marketta Mattila ja Raisa Rauhamaa. Pesulan isäntää Kakea esitti ohjelmassa Jarkko Tiainen.

Viiden vuoden aikana ohjelmassa vieraili yli tuhat yhteiskunta- ja kulttuurielämän vaikuttajaa. Ohjelma onnistui toisaalta hermostuttamaan, toisaalta ihastuttamaan niin tavallista kansaa kuin kulttuurieliittiäkin.

Lähteet

Keskusteluohjelmat
Suomalaiset televisio-ohjelmat
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Gustaf Fredrik Helsingius

Gustaf Fredrik Helsingius (1815–1886) oli suomalainen kirkkohistorioitsija. Hän oli vuodesta 1857 Lohjan kirkkoherra. Hän julkaisi 1855 Suomen kirkkohistorian ensimmäisen yleisesityksen, joka yltää keskiajan loppuun saakka.

Julkaisuja
 Försök till en framställning af Finlands kyrkohistoria, 1855

Lähteet

Suomalaiset papit
Suomalaiset historioitsijat
Vuonna 1815 syntyneet
Vuonna 1886 kuolleet
John Singleton Copley

John Singleton Copley (1738–1815) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, joka syntyi luultavasti Bostonissa Massachusettsissa irlantilaisten Richard and Mary Singleton Copleyn perheeseen. Copley tunnetaan erityisesti hänen muotokuvamaalauksistaan, jotka hän maalasi Uuden-Englannin keskeisistä vaikuttajista ja Amerikan vallankumouksen johtohahmoista. Copley oli taiteilijana täysin itseoppinut. Taidokkaiden muotokuviensa ja suurten maalaustensa kuten Watson ja hai (1778) ansiosta hänestä kehittyi yksi aikansa arvostetuimmista taiteilijoista ja jotkut ovat jopa pitäneet häntä ensimmäisenä merkittävänä yhdysvaltalaisena taiteilijana. Copley oli myös Royal Academyn jäsen. Hän vietti viimeiset vuotensa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja kuoli Lontoossa vuonna 1815.

Bostonista löytyy muun muassa Copleyn mukaan nimetty aukio ja kaksi hänen mukaansa nimettyä hotellia.

John Singleton Copleyn maalauksia

Lähteet

Aiheesta muualla

National Gallery of Art: John Singleton Copley 
National Gallery of Art: Watson and the Shark 
Find-A-Grave 
Galleria Copleyn maalauksia  

Yhdysvaltalaiset taidemaalarit
Vuonna 1738 syntyneet
Vuonna 1815 kuolleet
Operaatio Renntier

Operaatio Renntier oli toisen maailmansodan aikainen Saksan armeijan valmistelema Suomen Petsamon nikkelialueen valtaus siltä varalta, että Neuvostoliiton ja Suomen välille syntyisi selkkaus.

Päämäärä ja tausta
Käskyn operaatio Renntierin valmisteluun antoi Adolf Hitler 13. elokuuta 1940. Samalla Pohjois-Norjassa olevia joukkoja tuli vahvistaa. Operaatio Renntier tuli suunnitella niin, että Kolosjoen kaivosalue ja muut Petsamon strategiset alueet vallattaisiin kolmen päivän sisällä toteutuskäskyn saavuttua.

Myöhemmin tehtävä täsmentyi ja Saksan XXXVI armeijakunta eli Vuoristoarmeijakunta Norja sai huhtikuussa 1941 Pohjois-Norjan puolustuksen lisäksi vastuulleen kaksi hyökkäystehtävää: nopeasti toteutettavan operaatio Renntierin ja suuremman, operaatio Platinfuchsin. Molemmat olivat osa operaatio Barbarossaa, Saksan 22. kesäkuuta 1941 aloittamaa hyökkäystä Neuvostoliittoon.

Operaation toteutus
Saksalaiset pioneerit aloittivat Suomen puolella hyökkäysalueen tiedustelun siviilipukuun puetun pioneerikomppanian voimin 20. kesäkuuta ja 21. kesäkuuta välisenä yönä. Vuoristoarmeijakunta Norjan 2. vuoristodivisioona aloitti operaation siirtymällä Norjasta rajan yli 22. kesäkuuta kello 2:30 ja miehittämällä kaivosalueen sekä Pohjois-Petsamon Liinahamarin alueen. Rajan ylitys toteutettiin yhteistyössä suomalaisviranomaisten kanssa. 3. vuoristodivisioona miehitti Jäämerentien varren etelämmässä, Luostarin lähelle asti. Operaatio Renntier oli suoritettu yhdessä päivässä, seuraavaksi armeija siirtyi toteuttamaan operaatio Platinfuchsia.

Lähteet

Viitteet 

Operaatio Barbarossa
Petsamo
Saksalaisjoukot Suomessa 1940–1945
Pohjois-Kaukasian sotilaspiiri

Pohjois-Kaukasian sotilaspiiri oli Kaukasiassa sijaitseva eteläinen Venäjän federaation asevoimien sotilaspiiri. Sen runkona oli Venäjän federaation 58. yleisjoukkojen armeija tukevine yksiköineen. Vanhat sotilaspiirit lakkautettiin vuonna 2010, jolloin Pohjois-Kaukasian sotilaspiiri yhdistettiin Eteläiseen sotilaspiiriin.

58. armeijakunnan lisäksi tai siihen liittyen sotilaspiirissä henkilöstön vahvuus oli 100 000, joiden varustukseen kuuluu miltei 620 panssarivaunua, 200 miehistönkuljetusvaunua, 875 tykistöasetta

Ilmavoimaa alueelle tarjoavat Venäjän federaation ilmavoimien ja ilmatorjuntajoukkojen 4. armeija, jolla on miltei 60 Suhoi Su-24-rynnäkkökonetta, 100 MiG-29-hävittäjää, 60 Suhoi Su-27-hävittäjää, 100 Georgialaisvalmisteista Suhoi Su-25-rynnäkkökonetta, 40 maataisteluun aseistettavaa L-39-harjoituskonetta, 75 Mi-24-taisteluhelikopteria ja muuta kalustoa.

Katso myös
Venäjän federaation 58. yleisjoukkojen armeija

Lähteet 

Venäjän asevoimat
Fenno-Skan

Fenno-Skan on kahden sähköä siirtävän merikaapelin muodostama yhteys Suomen ja Ruotsin välillä. Merikaapelit yhdistävät maiden kantaverkot suurjännitetasavirtayhteydellä (HVDC). 
Suomessa kaapeli alkaa Raumalta ja se laskee mereen Pyhärannan Rihtniemessä, josta se kulkee Pohjanlahden pohjaa pitkin Ruotsiin jossa se nousee maihin Dannebossa ja jatkuu sieltä Finnböleen. Ensimmäinen merikaapeliyhteys otettiin käyttöön vuonna 1989 ja toinen vuonna 2011. Merikaapeliyhteyden omistavat puoliksi kantaverkkoyhtiöt Fingrid ja Svenska kraftnät.

Fenno-Skan 1 

Fenno-Skan 1 -yhteys koostuu Rauman ja Rihtniemen välisestä 33 kilometrin pituisesta tasasähköavojohdosta sekä Rihtniemen ja Dannebon välisestä 200 kilometrin mittaisesta Pohjanlahden alittavasta merikaapelista. Merikaapeli oli valmistuessaan maailman pisin sekä siirtoteholtaan ja jännitteeltään suurin. Kummassakin päässä on muuttaja-asema, joka muuttaa vaihtosähkön tasasähköksi ja päinvastoin. Kaapelin nimellisjännite on 400 kilovolttia ja sen siirtoteho oli alun perin 500 megawattia kunnes sitä kasvatettiin 572 MW:iin. Yhteyden rakennuttivat Imatran Voima ja Vattenfall ja sen rakentaminen maksoi aikanaan noin miljardi markkaa.

Fenno-Skan 2 

Fenno-Skan 2 on tasasähköyhteytenä toteutettu 800 megawatin ja 500 kilovoltin sähkön siirtoyhteys. Yhteys otettiin käyttöön 15. marraskuuta 2011 ja vihittiin virallisesti 25. tammikuuta 2012. Siirtoyhteys lisäsi Suomen ja Ruotsin välistä siirtokapasiteettia 40 prosenttia. Kaapelin kokonaispituus on noin 300 kilometriä, josta merikaapelin osuus on noin 200 kilometriä. Siirtoyhteyden rakentaminen maksoi yhteensä noin 315 miljoonaa euroa ja sen rakennuttivat ja omistavat kantaverkkoyhtiöt Fingrid ja Svenska Kraftnät. Ruotsin ABB vastasi tasasähkösiirtoyhteyden suuntaaja-aseman kokonaisurakoinnista.

Fenno-Skan 2 -yhteys vioittui melkein heti käyttöönottonsa jälkeen (17.2.2012) useaksi kuukaudeksi laivan ankkurin vaurioitettua kaapelia. Ankkurointivirhe aiheutti noin 80 miljoonan euron laskennalliset tappiot, kun halpaa sähköä ei voitu siirtää Ruotsista ja Norjasta Suomeen, vaikka kysyntää olisi ollut.

Katso myös 

 Estlink
 Kotkan merikaapeli
 Ahvenanmaa–Naantali-merikaapeli

Lähteet

Merikaapelit (sähkönsiirto)
Rauma
Energia Suomessa
Energia Ruotsissa
Kuntoutussäätiö

Kuntoutussäätiö on Suomessa toimiva voittoa tavoittelematon, valtakunnallinen ja riippumaton kuntoutuksen ja sen lähialojen asiantuntija sekä kehittäjä. Se tähtää työikäisten työ- ja toimintakyvyn edistämiseen sekä vajaakuntoisten työkyvyn ja työmahdollisuuksien parantamiseen. Vuonna 1978 perustetun säätiön toimitilat sijaitsevat Helsingin Malminkartanossa, jonne se muutti Pitäjänmäeltä 1981. Kuntoutussäätiö on yleishyödyllinen organisaatio, joka saa toimintaansa avustusta Veikkaus Oy:ltä. Sen kumppaneina ja asiakkaina on suuri joukko erilaisia toimijoita. Kuntoutussäätiö on SOSTEn jäsenjärjestö.

Kuntoutussäätiön tavoitteena on
 kehittää kuntoutuksen uusia toimintamalleja eri väestöryhmien tarpeisiin
 tutkia ja arvioida nykyisten käytäntöjen vaikuttavuutta
 tutkia ja arvioida kuntoutusjärjestelmän toimivuutta
 välittää ajankohtaista kuntoutusalan tietoa sekä asiantuntijoille että suurelle yleisölle
 järjestää kuntoutuksen ja sen lähialueiden täydennyskoulutuksia
 kehittää kuntoutuspalveluja, jotka tukevat kuntoutujia toimimaan itsenäisinä ja tasa-arvoisina yhteiskunnan jäseninä
 parantaa ja lisätä kuntoutujien työ- ja toimintakykyä.

Perustamisvuodestaan 1978 alkaen säätiö on julkaissut tieteellis-ammatillista Kuntoutus-lehteä, jonka päätoimittajina 2010-luvun lopulla toimivat Erja Poutiainen ja Riitta Seppänen-Järvelä.

Säätiön järjestämät Valtakunnalliset kuntoutuspäivät kerää vuosittain yhteen kuntoutusalan asiantuntijat ja päättäjät. 

Kuntoutussäätiön toimitusjohtajana on vuoden 2015 alusta toiminut Soile Kuitunen.

Historiaa
Kuntoutussäätiön alkuna pidetään vuonna 1945 perustettuja Helsingin yleisen sairaalan ammattitautiosastoa sekä Ammattilääketieteen tutkimussäätiötä, joka eriytyi myöhemmin Ammattilääketieteen säätiöksi ja Työterveyssäätiöksi. Vuonna 1953 aloitti Työterveyslaitoksella toimintansa invalidien tutkimusjaosto. Vuonna 1978 Työterveyssäätiön nimi muutettiin Kuntoutussäätiöksi. Säätiön alkuajan historia on yhteydessä myös  työvoimahallinnon ja sosiaalihuollon vaiheisiin sekä alan lainsäädännön kehitykseen.

Vuonna 2010 säätiön kuntoutuspalvelut siirrettiin Terveysrahasto Oy:n ja Kuntoutussäätiön yhdessä omistamaan Avire-Kuntoutus-osakeyhtiöön, jolloin Kuntoutussäätiö keskittyi vahvistamaan rooliaan kuntoutuksen riippumattomana asiantuntijana. Vuonna 2019 Kuntoutussäätiö myi Kela-kuntoutuksensa Vervelle.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kuntoutussäätiön verkkosivut
 Facebook
 Twitter
 LinkedIn
Valtakunnalliset kuntoutuspäivät

 
Suomalaiset säätiöt
Kuntoutus
Rikkikärpässieni

Rikkikärpässieni (Amanita franchetii) on puolipallon muotoinen, vaaleanharmaa kärpässienilaji. Sen lakista erottuu pieniä suojusjätteitä. Sienellä on vaaleat heltat. Jalka on pullistunut, rikinkeltainen. Sieni kasvaa kalkkimailla tammen ja pyökin seurassa. Sitä ei tiedetä esiintyneen Suomessa.

Lähteet 

Kärpässienet
Sigurd Laesvirta

Reino Sigurd Valdemar Laesvirta (22. tammikuuta 1910 Tampere – 9. maaliskuuta 1960 Tampere) oli suomalainen taiteilija, sarjakuvapiirtäjä ja kirjailija.

Laesvrta toimi sotavuosina tk-piirtäjänä ja sodan jälkeen hän piirsi muun muassa Outsiderin radiokuunnelman Ben Huronin testamentti pohjalta sarjakuvan joka ilmestyi Outsiderin lehti-julkaisussa 1949.

Laesvirta oli naimisissa vuosina 1944–1950 Tabe Slioorin kanssa.

Teoksia 
 Lukittu sola, seikkailuromaani.  Gummerus 1957

Lähteet 
 Suomen kirjailijat tietokanta 
 Timo Ronkainen: Outsiderin sarjakuvaseikkailut Kvaak.fi 26.6.2006

Suomalaiset sarjakuvantekijät
Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 1960 kuolleet
Harmaakärpässieni

Harmaakärpässieni (Amanita vaginata, aikaisemmin "renkaaton kärpässieni") on kellomainen, harmaalakkinen kärpässienilaji. Sienen lakissa erottuu suojusjätteitä ja se on reunaltaan uurteinen. Heltat ovat valkoiset, kuivuneissa sienissä oranssit. Heltan terä on valkoinen. Jalka on harmaanvaalea tai valkoinen eikä siinä ole rengasta. Sieni kasvaa puistoissa ja lehtimetsissä. Harmaakärpässieni on yleinen laji Suomessa.

Lajista on myös olemassa puhtaanvalkoinen muoto, lehtokärpässieni (A. vaginata var. alba).

Kehäkärpässieni muistuttaa harmaakärpässientä. Kehäkärpässienen erottaa sen tummemmasta lakista ja heltan terän väristä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Harmaakärpässieni (Amanita vaginata)
 Luontoportti: Harmaakärpässieni (Amanita vaginata)
 UniProt: Taxonomy - Amanita vaginata 

Kärpässienet