joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Nikolai Dikov

Nikolai Nikolajevitš Dikov (, 17. maaliskuuta 1925 Sumi, Ukraina – 1996) oli venäläinen arkeologi, joka tutki erityisesti Venäjän Kaukoitää. Hän johti 1960–1995 Venäjän tiedeakatemian Magadanin historian, arkeologian ja etnografian tutkimusosastoa.

Nuoruus ja opiskelu 
Dikov syntyi 1925 papin perheeseen Ukrainassa. Hänen vanhempansa kuolivat 1930-luvun nälänhädän aikana, ja hänen tätinsä kasvatti hänet Leningradissa. Toisen maailmansodan aikana vuonna 1942 Dikov evakuoitiin Leningradista Novosibirskin alueelle.

Dikov aloitti sotilaspalveluksensa jälkeen opiskelut Moskovan valtionyliopistossa, mutta hän siirtyi sieltä Leningradin valtionyliopistoon, jossa hän erikoistui arkeologiaan. Dikov valmistui Leningradin valtionyliopistosta 1949. Hänen pronssiaikaa käsittelevä väitöskirjansa valmistui 1953 ja julkaistiin 1958.

Tutkimustyö 
Dikov työskenteli valmistumisensa jälkeen kaksi vuotta Neuvostoliiton tiedeakatemian Siperian osaston arkeologian laitoksessa. Venäjän Kaukoidässä hän aloitti tutkimustyönsä vuonna 1955. Hän tutki muun muassa Tšukotkaa, Kamtšatkan niemimaata ja Kolymaa. Dikov löysi vuonna 1975 Wrangelinsaaren etelärannikolta muinaisen asuinpaikan Tsjortov Ovragin (Чёртов овраг).

Dikov oli vuodet 1958–1973 Tšukotkan arkeologiaa, historiaa ja etnografiaa käsittelevän Notes of Chukotka Local Museum -lehden tieteellinen toimittaja. Vuodet 1960-1995 hän oli Venäjän tiedeakatemiassa Magadanissa historian, arkeologian ja etnografian tutkimusosaston johtaja.

Dikov julkaisi yhdeksän monografiaa ja yli 170 artikkelia. Lisäksi hän ohjasi monia opiskelijoita. Dikov teki tiiviisti yhteistyötä vaimonsa Tamara Dikovan kanssa vuodesta 1962 tämän kuolemaan saakka.

Lähteet

Viitteet 

Neuvostoliittolaiset arkeologit
Ukrainalaiset tieteilijät
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 1996 kuolleet
Tori (täsmennyssivu)

Tori voi tarkoittaa seuraavia:

 tori, kaupungissa tai muussa taajamassa oleva aukio; etenkin paikka, jossa käydään torikauppaa
 Tori, Erkki Kivikosken ohjaama lyhytelokuva vuodelta 1963
 Kaupunkilehti Tori, Tampereella 2006–2012 ilmestynyt kaupunkilehti
 tori.fi, yksityishenkilöiden osto- ja myynti-ilmoituksia varten perustettu Internet-sivusto
 Tori, kunta Malissa
 Tori, kunta Virossa
 Tori, pienkauppala Viron Torin kunnassa
 Tori-nimisiä henkilöitä:
 Tori Amos (s. 1963), yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja pianisti
 Tori Black (s. 1988), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
 Tori Bowie (s. 1990), yhdysvaltalainen pikajuoksija ja pituushyppääjä
 Tori Kelly (s. 1992), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
 Tori Spelling (s. 1973), yhdysvaltalainen näyttelijä
Iultinin piiri

Iultinin piiri (; tšuktšin kielellä: Ивылтин район) on yksi kuudesta Tšukotkan autonomisen piirikunnan kunnallisesta hallintoalueesta Venäjällä. Se sijaitsee piirikunnan koillisosassa ja rajoittuu pohjoisessa Tšuktšimereen, idässä Providenijan piiriin, kaakossa Anadyrinlahteen ja lounaassa Anadyrin piiriin. Alueen pinta-ala on 134 600 neliökilometriä. Piirin hallinnollinen keskus on Egvekinot. Vuoden 2011 väestölanskennassa asukasluku oli 4 329, kun se vielä vuonna 1989 oli 15 689 . Piirin asukkaista 64,4 prosenttia asuu Egvekinotissa.

Nykyisen piirin alue on ollut asuttua jo paleoliittisella ajalla. Alkuperäisasukkaita on alueen asukkaista nykyisin vain neljännes, loput ovat venäläisiä. Piiri on ollut tinan ja volframin kaivamisen merkittävä keskus. Infrastruktuurin ovat rakentaneet gulagien vangit. Kaivokset eivät kuitenkaan ole viime vuosina olleet tuottoisia, joten ne on suljettu ja niiden asuinalueet on hylätty.

Rannikolla on Mys Šmidtan lentoaseman ja Mys Šmidtan taajama, jossa on Wrangelinsaaren matkailukeskus.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tšukotkan piirit
Espanjalainen kehä

Espanjalainen kehä on eräs ilmataistelun taktiikka. Sitä käyttivät Neuvostoliiton ilmavoimien hävittäjälentäjät, varsinkin toisen maailmansodan alkupuolella. Taktiikka tuli käyttöön Espanjan sisällissodan aikaan 1936–1939, josta sen nimikin juontuu. Tätä taktiikkaa käyttäessä noin lentueellinen eli 3–9 hävittäjälentokonetta kiertää ympyrän muotoista kehää, tavallisimmin niin kutsuttua tynnyriä, siten että toinen kone seuraa muodostelmassa edellistä samalla suojaten vastapuolen hävittäjäkoneiden tulitukselta. Tarkoituksena on välttää vihollisen koneiden murtautumiset väliin.

Lähteet
Appelsin, Ulla toim.: Ilta-Sanomat Erikoislehti - IS Historia, Sodan Lentäjät, Sanoma News Oy, 2011. s. 31

Viitteet

Aiheesta muualla
 Hallen Hävittäjäsivut - Ilmataistelutaktiikat

Ilmasodankäynti
Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus

Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus (STEA) käsittelee sosiaali- ja terveysalan järjestöjen avustushakemukset ja tekee vuotuisen avustusehdotuksen sosiaali- ja terveysministeriölle. Tämän lisäksi STEA valvoo, seuraa ja maksaa avustuksia.

Kun Veikkaus, Raha-automaattiyhdistys (RAY) ja Fintoto yhdistyivät vuoden 2017 alusta uudeksi rahapeliyhtiöksi Veikkaus Oy:ksi ja RAY:n toiminta päättyi, vastuu sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuksien käsittelystä siirtyi STEAan. STEA aloitti toimintansa 1.1.2017.

STEA sijaitsee Helsingin Kruununhaassa osoitteessa Kirkkokatu 14. STEAssa työskentelee noin 50 henkilöä.

STEAn johtajana toimii Hanna Heinonen (6.9.2021 alkaen)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Stea

Suomen valtion virastot‎
Joulu avaruudessa

Joulu avaruudessa on maapallolla vietettyä joulua yksinkertaisempi, sillä avaruuslennoilla on tiukka aikataulu ja avaruuteen on hankala viedä erikseen joulukoristeita.

Historia 
Avaruudessa vietettiin joulua ensimmäisen kerran Apollo 8:n kiertäessä Kuuta jouluaattona vuonna 1968. Tuolloin Apollo 8:n astronautit lähettivät terveiset perheilleen ja lukivat Raamatun luomiskertomusta. Koska avaruuteen on hankala viedä erikseen joulukoristeita, avaruudessa joulua viettävät ovat olleet kekseliäitä: vuonna 1973 Skylab 4:n astronautit rakensivat joulupuun tyhjistä elintarviketölkeistä. 2000-luvulla Kansainvälinen avaruusaseman miehistö on antanut toisilleen lahjoja.

Juhlinta 
Avaruusasemilla on yksittäisiä avaruuslentoja enemmän tilaa, joten niissä joulua voidaan juhlia monipuolisemmin. Joulunvietto maapallolla ei näy avaruuteen asti.

Katso myös 
 Joulu eri maissa

Lähteet

Aiheesta muualla 

avaruudessa
Avaruustoiminta
Joulu Yhdysvalloissa

Joulu Yhdysvalloissa alkaa jouluvalmisteluilla yleensä jo marraskuun puolella. Varsinainen juhlapäivä on kuitenkin vain joulupäivä, joka on Yhdysvalloissa kansallinen vapaapäivä.

Historia 
Yhdysvaltojen jouluperinteet ovat ottaneet vaikutteita Yhdysvaltoihin muuttaneiden siirtolaisten jouluperinteistä ja aikaa myöten ne ovat sulautuneet toisiinsa.

Yhdysvalloissa on arviolta 20 miljoonaa ei-kristittyä ihmistä, joista kaikki eivät vietä joulua. Tämän takia joululomaa kutsutaan kunnallisissa kouluissa talvilomaksi. Koska juutalaiset eivät vietä joulua, Yhdysvaltain juutalaisilla on ollut 1900-alusta lähtien perinne kokoontua kiinalaisiin ravintoloihin syömään. Juutalaiset syövät kiinalaisissa ravintoloissa, koska niissä ei käytetä maitotuotteita ja ne ovat usein auki myös jouluna.

Juhlinta 

Joulua juhlitaan Yhdysvalloissa lähinnä joulupäivänä. Yhdysvalloissa kristilliseen joulunviettoon kuuluu joulukirkossa käyminen ja joululaulujen laulaminen. Jouluun valmistautuminen aloitetaan monesti jo marraskuussa hankkimalla joulukuusi ja koristelemalla koti jouluvaloilla. Yhdysvaltalaisilla on tapana koristella jo kiitospäivänä koti ja piha mahdollisimman monilla jouluvaloilla ja muilla joulukoristeilla. Niitä pidetään pihalla koko joulukuun ajan. Jouluseimi on suosittu aihe, mutta läheskään kaikki jouluvalot eivät ole aiheiltaan jouluisia. Runsaiden jouluvalojen takia sähkönkulutus nousee joulun aikaan koko Yhdysvalloissa.

Yhdysvalloissa porojen vetämällä reellä lentävä punanuttuinen joulupukki () jakaa lahjat savupiipun kautta jouluaaton ja jouluaamun välisenä yönä. Pienet lahjat jaetaan takan reunalla riippuviin joulusukkiin ja isommat joulukuusen alle. Lahjat avataan aikaisin joulupäivän aamuna, jonka jälkeen syödään jouluateria. Yhdysvalloissa uskotaan, että joulupukki asuu pohjoisnavalla.

Yhdysvaltalaisessa joulupyödässä on lihana joko joulukinkkua, naudanpaistia tai täytettyä kalkkunaa. Lihaa nautitaan perunoiden ja vihannesten kanssa. Jälkiruokana nautitaan erilaisia piirakoita ja munatotia.

Joulun alla yhdysvaltalaiset lähettävät sukulaisille ja ystäville joulukirjeitä, joissa kerrotaan kuluneen vuoden tärkeimmät tapahtumat. Yhdysvalloissa toivotetaan hyvää joulua ilmauksella Merry Christmas tai uskonnollisesti sitoutumattomilla ilmauksilla Happy Holidays tai Season's greetings. Suurimmat kaupat ovat Yhdysvalloissa auki joulunakin, joten jouluna voi käydä myös ostoksilla. Yhdysvalloissa on myös joulutarvikkeisiin erikoistuneita kauppoja, joista joulutarvikkeita voi tilata ympäri vuoden.

Katso myös 
 Kwanzaa

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvalloissa
Yhdysvaltain liittovaltion juhlapäivät
Andre Stringer

Andre Stringer (s. 4. joulukuuta 1991 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Stringer edusti Louisianan osavaltionyliopistoa, minkä jälkeen hän on pelannut ammattilaisena D-liigassa, Suomessa ja Kanadassa.

Pelaajaura 

Stringer edusti yliopistotasolla Louisianan osavaltionyliopistoa vuosina 2010–2014, minkä jälkeen hän pelasi kaksi kautta D-lligajoukkue Maine Red Clawsissa. Marraskuussa 2016 Stringer siirtyi Suomen pääsarjajoukkue Tampereen Pyrintöön. Kolmannessa ottelussaan Pyrinnössä Stringer kirjautti 21/6/8-tilastorivin onnistuttuaan kolmen pisteen heitoissaan viidesti. Stringer pelasi Pyrinnössä 14 ottelua 5,3 pisteen ja 3,5 koriinjohtaneen syötön keskiarvoilla, mutta joukkueessa tapahtuneiden muutosten johdosta hänen roolinsa pieneni, ja helmikuun 2017 alussa Pyrintö irtisanoi Stringerin sopimuksen. Seuraavan kauden Stringer pelasi Kanadassa.

Lähteet 
 Andre Stringer Suomen Koripalloliitto
 Andre Stringer Bio  lsusports.net 
 Andre Stringer College Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
 Andre Stringer D-League Stats Basketball-Reference.com

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Profiili FIBA 
 Andre Stringer basketball profile eurobasket.com  

Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Return of the Killer A’s


Return of the Killer A’s on Anthraxin kokoelma-albumi, joka julkaistiin 23. marraskuuta 1999 levymerkillä Beyond Music.

Albumilla uutena kappaleena julkaistu cover-versio The Temptationsin kappaleesta ”Ball of Confusion” on ensimmäinen Joey Belladonnan seuraajan John Bushin kanssa äänitetty kappale.

Kappaleet

Arvostelut 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1999 kokoelma-albumit
Anthraxin kokoelma-albumit
Visa Vegas eRace 2017

Visa Vegas eRace 2017 oli kaikkien aikojen suurin autosimulaatiokilpailu eSportsin historiassa. Simulaatiokilpailussa Formula E -sarjan suurimmat nimet kohtasivat sarjan faneja täysin virtuaalisessa kilpailussa. Kilpailu käytiin Las Vegasissa, Nevadan osavaltiossa Yhdysvalloissa, The Venetian Hotellissa 7. tammikuuta 2017 Consumer Electronics Show:n yhteydessä, jonka järjesti Consumer Electronics Association. Tapahtuman pääsponsorina toimi luottoyritys Visa. 

Tasan kolme vuotta Formula E -sarjan historian ensimmäisen auton Spark-Renault SRT 01E:n esittelyn jälkeen kaikki sarjan 20 kilpailijaa testasivat taitojaan eritoten tapahtumaa varten suunnitellulla simulaatioradalla, joka perustuu kuuluisaan Las Vegas Stripiin tavoitteenaan voittaa osuus miljoonan euron palkintopotista. Kymmenellä sarjan faneista oli mahdollisuus ottaa tapahtumaan osaa ja yrittää päihittää ammattiautourheilijat. Cloud Sportsin järjestämässä "Road to Vegas" haasteessa valitut kilpailijat käyttivät rFactor 2 peliohjelmaa. Kymmenestä fanista, jotka kilpailivat miljoonan dollarin palkintopotista jopa neljä oli suomalaisia. He olivat Greger Huttu, Aleksi Uusi-Jaakkola, Olli Pahkala ja Aleksi Elomaa.

Kilpailun voiton itselleen nappasi Bono Huis. Hän saavutti myös kilpailun paalupaikan.

Palkintopotit
1. sija – 200 000 $ (Yhdysvaltain dollaria)
2. sija – 100 000 $
3. sija – 50 000 $
4. sija – 42 500 $
5. sija – 35 000 $
6. sija – 32 500 $
7. sija – 30 000 $
8. sija – 27 500 $
9. sija – 25 000 $
10. sija – 22 500 $
11–30. sija – 20 000 $
Paalupaikka – 25 000 $
Nopein kierros – 10 000 $

Lähde:

Tulokset

Aika-ajot

Kilpailu

Lähteet 

Formula E
Formula E -kausi 2016–2017
Elektroninen urheilu
Videopelitapahtumat
Supilinn

Supilinn ( suom. 'keittokaupunki') on virolaisen Tarton kaupungin kaupunginosa. Se on kaupungin keskustan pohjoispuolella, Emajoen oikealla puolella. Supilinnassa on 1 863 asukasta (vuoden 2013 lopussa). Kaupunginosan pinta-ala on 0,48 neliökilometriä, ja se on Tarton pienin kaupunginosa. Supilinn on aiemmin ollut köyhälistön kaupunginosa, jonka rakennuskanta koostuu enimmäkseen 1–2-kerroksisista asuintaloista.

Supilinnaa ympäröivät kaupunginosat: lännessä Tähtvere, koillispuolella Ülejõe, kaakossa Kesklinn.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Mika Keränen, Minu Supilinn, Tartto: Petrone Print 2012 978-9949-479-83-2
 Olev Remsu, Supilinna poisid, muistelmaromaani, Tänapäev 2012

Aiheesta muualla

Supilinnan kaupunginosan verkkosivusto .
Raunistula ja Supilinn kohtaavat Tatossa, Turun Sanomat 6.6.2004

Tarton kaupunginosat‎
Juurihoito (kirja)

Juurihoito on Miika Nousiaisen 2016 syksyllä ilmestynyt romaani. Kirjasta on tehty näytelmäversio ja kirjan elokuvaoikeudet on myyty.

Juoni 

Kirja kertoo Pekka ja Esko Kirnuvaaran elämästä. He ovat velipuolia, mutta löytävät toisensa Eskon hammaslääkäriammatin ja Pekan huonokuntoisten hampaiden johdosta. Veljekset päättävät etsiä kadonneen isänsä Onni Kirnuvaaran, jota Esko ei ole ikinä nähnyt, koska kasvoi sijaisperheessä, ja joka hylkäsi Pekan tämän ollessa nuori.

Lopulta veljekset matkustavat jopa Australiaan asti isäänsä etsimään.

Lähteet

Miika Nousiaisen teokset
Vuoden 2016 kirjat
Ison Mahosaaren jätinkirkko

Ison Mahosaaren jätinkirkko on Pohjois-Karjalassa Lieksassa Pielisen saaressa sijaitseva epävarma jätinkirkko. Se olisi Itä-Suomen ensimmäinen jätinkirkko.

Sijainti 
Iso Mahosaari sijaitsee aivan Lieksan kaupungin edustalla noin 9,6 kilometriä Lieksan luterilaisesta kirkosta lounaaseen. Saari sijaitsee Mahonselällä Sipolansaaren ja Kinahmonsaaren välissä. Jätinkirkko on löytynyt saaren kaakkoiskärjestä sen kivikkoiselta harjanteelta.

Jätinkirkko 
Jätinkirkosta ei ole Museoviraston Muinaisjäännösrekisterissä merkintää. Saarella on kuitenkin jo kaksi muinaisjäännöskohdetta ennestään. Jätinkirkon sisäpihaa reunustaa nelikulmainen kivivalli, joka on noin 2 metriä leveä. Jätinkirkon pituus on 23 metriä ja leveys 18 metriä. Kivivallin sisällä on Marianna Ridderstadin mukaan toinenkin pienempi kivivalli. Jätinkirkon pituusakseli osoittaa 19° pohjoisesta vastapäivään eli pohjoiskoilliseen.

Ympäristö 
Saaren kaakkoiskärjessä on muitakin kiviröykkiöitä. Timo Jussila raportoi viidestä peräkkäin sijaitsevasta kivilatomuksesta, joista yksi on nyt tunnistettu jätinkirkko. Rannasta 30 metrin päässä sijaitsi pyöreä kivikehä, jonka halkaisija on 3,5 metriä. Tästä hieman pohjoiseen sijaitsee kiviröykkiö, jossa on keskellä kuoppa. Röykkiön halkaisija on 3 metriä. Seuraavaksi tulee jätinkirkko, joka jälkeen löytyy halkaisijaltaan 4 ja 6-metriset kivilatomukset. Viimeisen latomuksen keskellä on halkaisijaltaan 1,2-metrinen kivikasta.

Saaren pohjoispäässä 500 metrin päässä sijaitsee kalliolla 7,5 metriä pitkä ja 6 metriä leveä kiviröykkiö.

Tutkimuksia 
Saarella on käyty tarkastamassa muinaisjäännöksiä vuosina 1971 (Maarit Lönnberg) ja 2001 (Timo Jussila). Silloin havaittua kivikehää ei tunnistettu jätinkirkoksi. Kohdetta ei ole vielä tutkittu.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Okkonen, Jari: Jätinkirkot – Pohjanmaan arvoitukselliset muinaisjäännökset, Arkeologia NYT! 2-3/2008, s.5–7
 Laakso, Ville: Pieliseltä löydettiin jätinkirkko - yhteys hylkeisiin entistä varmempi, YLE–Tiede, 13.9.2013
 Mikroliitti: Lieksan muinaisjäännökset , 2001

Suomen jätinkirkot
Lieksa
Pohjois-Karjalan historia
Annanias Mathe

Annanias Mathe (n. 1976 – 27. joulukuuta 2016) oli pahamaineinen mosambikilainen rikollinen. Hän on ainoa, joka on onnistunut karkaamaan suuren turvaluokituksen vankilasta Pretoriassa, Etelä-Afrikassa. 

Mathe pidätettiin 51 murhasta, murhan yrityksestä, raiskauksesta ja aseellisesta ryöstöstä marraskuussa 2006. Lopulta hänet tuomittiin 67 rikoksesta yhteensä 54 vuoden vankeustuomioon, josta hän olisi joutunut minimissään istumaan 43 vuotta. 

Vankilaan jouduttuaan hän karkasi sellin ikkunan kautta äärimmäisin turvatoimin vartioidusta C-Max-rangaistuslaitoksesta voideltuaan itsensä vaseliinilla. Hänen vankilapakonsa aiheutti maanlaajuisen etsinnän ja sai paljon julkisuutta Afrikassa. Mathe vangittiin myöhemmin uudelleen ja palautettiin vankilaan. Myöhemmin on sanottu, että vaseliinijuttu oli hämäystä ja Mathe oikeasti karkasi ovesta lahjottuaan vartijansa.

Hän kuoli 40 vuoden iässä 27. joulukuuta 2016  ruuansulatusvaivojen aiheuttamiin komplikaatioihin sairaalahoidosta huolimatta.

Lähteet 

Mosambikilaiset henkilöt
Rikolliset
1970-luvulla syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Äbädä

Äbädä (, , ) on harmiton metsän henki tataarien mytologiassa. Se näyttää vanhalta naiselta. Äbädä on edustettuna myös siperialaisten mytologioissa.

Äbädä on demoni tai henki. Hän on turkkilainen metsän olento, luonteeltaan samanlainen kuin Iyes. Hän suojelee metsän lintuja, puita ja eläimiä. Hän näyttäytyy sini-ihoisen ihmisen muodossa, jolla on kaksi suurta sarvea, vihreät hiukset ja pitkä vihreä parta koko kasvojen yli sekä nuija tai piiska joka edustaa hänen määräysvaltaansa metsässä.
Hän voi muuttaa muotoaan moniin eri muotoihin. Ihmisenä hän näyttää talonpojalta, jolla on hehkuvat silmät ja hänen kenkänsä ovat väärinpäin. Jos joskus joutuu kohtaamaan Äbädän, on hänet välittömästi taltutettava kääntämällä kaikki omat vaatteensa nurinpäin ja väärinpäin, ja sekä laittamalla kengät vääriin jalkoihin.

Ulkoiset linkit 
 Татар мифлары (tataariksi)

Taruolennot
Unidos Podemos

Unidos Podemos (suom. "Yhdessä me voimme") on vasemmistolainen vaaliliitto, joka muodostettiin Espanjan parlamenttivaalien edellä. Vaalit pidettiin 26. kesäkuuta 2016. Sen muodostavat Podemos, Izquierda Unida sekä vihreiden puolueiden Equo;  lisäksi mukana on pienempiä alueellisia puolueita, kuten Baleaarien Més per Mallorca, Galician En Marea, Katalonian En Comú Podem, Navarran Batzarre ja Valencian A la valenciana.

Marraskuun 2019 vaaleissa vaaliliitto oli mukana feminiini-muotoisella nimellään Unidas Podemos. Siinä oli mukana tärkeimpänä puolueena  Pablo Iglesiasin johtama Podemos sekä pienempi Izquierda Unida (Yhdistynyt vasemmisto). Unidas Podemos sai vaaleissa 35 paikkaa ja aloitti hallitusyhteistyön suurimman puolueen, sosialistien PSOE:n  kanssa muodostetussa Pedro Sánchezin hallituksessa.

Lähteet 
The Guardian: Unidos Podemos: Spain’s leftwing alliance hoping to end political impasse

Viitteet 

Espanjalaiset puolueet
Juha Jääskeläinen

Juha Jääskeläinen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

Juha Jääskeläinen, suomalainen vuonna 1984 syntynyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä
Juha Jääskeläinen, suomalainen vuonna 1963 syntynyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti
Samppa Batal

Samppa Batal on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja ja näyttelijä. Hän on ohjaamat kokoillan elokuvat ovat Äpärä (2016), Äiti (2019) ja Aikamies (2022). Batalin ohjaama lyhytelokuva Sometimes We Swim palkittiin New Yorkissa elokuvafestivaalin kunniamaininnalla marraskuussa 2019. Aikamies palkittiin parhaana elokuvana Varsova kansainvälisten elokuvajuhlien Free Spirit -kilpasarjassa. Palkinto osoitettiin elokuvan ohjaajalle. 

Näyttelijänä Batal tunnetaan muun muassa Venla-palkitun Nörtti: DragonSlayer666 -sarjan toiselta kaudelta sekä Kummeli esittää: Kontio & Parmas -sarjan kaikilta kausilta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 
 

Suomalaiset elokuvaohjaajat
Suomalaiset elokuvanäyttelijät
Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Krista Hannula

Krista Hannula on suomalainen elokuvakäsikirjoittaja, ohjaaja, tuottaja ja näyttelijä. Hän on osakkaana vuonna 2018 perustetussa Character House -tuotantoyhtiössä. Hän opiskelee Aalto-yliopiston elokuvataiteen laitoksella elokuva- ja tv-käsikirjoitusta.  

Hannula on toiminut tuottajana ja käsikirjoittajana kokoillan elokuvissa Äpärä ja Äiti. Hän on käsikirjoittanut useita lyhytelokuvia, joista osan on myös ohjannut. Hannula näytteli naispääosaa lyhytelokuvassa Sometimes We Swim, joka palkittiin New Yorkissa elokuvafestivaalin kunniamaininnalla.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset käsikirjoittajat
Äpärä (elokuva)

Äpärä on syksyllä 2016 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Samppa Batal. Elokuvan englanninkielinen nimi on Bastard ja lähes puolet elokuvasta on englanniksi puhuttua. Elokuvan päärooleja esittävät Eppu Pastinen, Krista Hannula, Satu Silvo ja Jonathan Hutchings, ja muissa rooleissa nähdään Anssi Niemi, Anna Böhm, Ernest Lawson ja Matti Pajulahti.

Juoni 
Elokuva kertoo rakastuneesta nuoresta parista, Simosta ja Jonnasta. Heidän elämänsä järkkyy, kun paljastuu, että Simon äidillä ja Jonnan isällä on saattanut olla aikoinaan suhde. Harmittomat epäilyt käynnistävät koko perhettä järisyttävän ketjureaktion osapuolten tehdessä omia johtopäätöksiään. Alkaa häikäilemätön peli, jossa ei säälitä ketään. Tilannetta ei myöskään paranna perheen musta lammas, Jori, joka kantaa oman kortensa kekoon todistamalla hulluuteen asti intohimoista tarvettaan tulla rakastetuksi.

Vastaanotto
{| class="wikitable" align="center" style="margin-left: 10px; margin-top: 0; font-size: 90%;"
|-
| DVD-opas'''Vesa Aleksi ||  || 
|-
| Film-O-Holic.comHenri Nerg ||  || 
|-
| Helsingin SanomatVeli-Pekka Lehtonen ||  || 
|-
| Ilta-SanomatTarmo Poussu ||  || 
|-
|}
Elokuvaa kritisoitiin etenkin käsikirjoituksestaan. Ilta-Sanomien Tarmo Poussu kehui näyttelijöitä, varsinkin Satu Silvoa, ja piti elokuvaa lupaavana debyyttinä tekijöiltään. Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Henri Nerg pitää amatöörien tekemää kokopitkä elokuvaa kunnianhimoisena psykologisen trillerin yritelmänä, jonka uskottavuus katoaa haparoivan tarinan ja kehnojen näyttelijäsuoritusten myötä. Myönteisesti hän mainitsee kuvauksen, etenkin pitkät käsivaraotot. Helsingin Sanomissa Veli-Pekka Lehtonen kirjoitti Äpärän tuntuvan monesti pikemminkin rikoskuunnelmalta kuin elokuvalta, tekstivetoisen ja minimalistisen kuvakerronnan takia. DVD-oppaassa'' Vesa Aleksi pitää elokuvan seksuaalista latausta kiehtovan omituisena ja henkilöohjausta hyvänä, mutta käsikirjoitusta surkeana, väkinäisen moniulotteisena.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 https://www.facebook.com/bastardmovie
 http://www.blacklionpictures.fi/press/apara/
 http://www.episodi.fi/elokuvat/apara/
 http://www.aamulehti.fi/kulttuuri/elokuva-arvio-kerrankin-kotimaisen-elokuvan-hahmot-puhuvat-alykkaasti-ja-sivistyneesti-24029076
 http://www.iltasanomat.fi/elokuvat/art-2000001940810.html
 http://www.eeva.fi/jutut/kulttuuri/elokuvat/yllattavan-koskettava-apara 
 http://www.kulttuuritahdet.com/uutiset.html?71652

Vuoden 2016 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Annelinn

Annelinn (suom. 'Annen kaupunki') on virolaisen Tarton kaupungin kaupunginosa. Se sijaitsee Emajoen vasemmalla rannalla. Sen väkiluku on 27 755 (31. joulukuuta 2013),joka on 27,34 prosenttia kaupungin koko väkiluvusta. Sen pinta-ala on 5,40 neliökilometriä, ja se on siten kaupunginosista laajin. 

Annelinn koostuu lähinnä viisi- ja yhdeksänkerroksista neuvostoaikaisista kerrostaloista. Alueen asemakaavan suunnittelivat vuosina 1969–1973 Eesti Projektin arkkitehdit Mart Port ja Maie Meelak. Alkujaan sinne piti tulla neljä pienaluetta, mutta valmiiksi tuli vain kaksi. Annelinn on suunniteltu amfiteatterimuotoiseksi, siten että sen taustalla ovat korkeimmat rakennukset ja kuvitteellinen keskus on Emajoen rantaniityllä.

Annelinnaa ympäröivät pohjoisesta alkaen myötäpäivään seuraavat kaupunginosat: Jaamamõisa, Lohkva (Luunjan kunta), Ihaste, Ropkan teollisuusalue, Karlova, Kesklinn ('kaupungin keskusta') ja Ülejõe.

Annelinnassa on useita kouluja:
Tartu Annelinna Gümnaasium
Tartu Descartes'i Lütseum
Tartu Kivilinna Gümnaasium
Tartu Hansa Kool
Tartu Vene Lütseum

Lähteet

Tarton kaupunginosat
Tähtvere

Tähtvere on kaupunginosa Virossa Tarton kaupungissa. Se sijaitsee Emajoen rannalla. Sen väkiluku on 2 989 (31. joulukuuta 2013), ja sen pinta-ala on 2,50 neliökilometriä.

Kaupunginosa on saanut nimensä Tähtveren kartanon (Techlefer) mukaan. Kartano on alkujaan keskiajalla kuulunut Tarton piispalle. Kaupunginosassa sijaitsee Tarton katolinen kirkko.

Kaupunginosaa ympäröivät pohjoisesta alkaen myötäpäivään seuraavat kaupunginosat: Tähtveren kylä (Tähtvere (kunta)), Ülejõe, Supilinn, Kesklinn ('keskikaupunki'), Vaksali, Maarjamõisa, Tammelinn ja Veeriku.

Lähteet

Tarton kaupunginosat‎
Sidewise-palkinto

Sidewise-palkinto vaihtoehtoiselle historialle on 1995 perustettu palkinto tunnustuksena vuoden parhaille vaihtoehtoisen historian teoksille.

Palkinto on nimetty Murray Leinsterin 1934 tarinan Sidewise in Time mukaan.

Lähteet 

Tieteiskirjallisuuspalkinnot
Wallendorff

Wallendorff on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Kristina Wallendorff (k. 2016), suomalainen televisiotoimittaja, TV-nyttin uutistenlukija
 Per Wallendorff (1916–1995), suomalainen teologian tohtori, lähetysjohtaja ja kristillinen kirjailija
Anna Orlova-Tšesmenskaja

Anna Aleksejevna Orlova-Tšesmenskaja (; 13. toukokuuta (J: 2. toukokuuta) 1785 Moskova – 17. lokakuuta (J: 5. lokakuuta) 1848 Jurjevin luostari, Novgorodin kuvernementti) oli venäläinen kartanonomistaja, hyväntekijä ja hovineiti. Hän oli prinsessa Jevdokia Lopuhinan ja kreivi Aleksei Orlov-Tšesmenskin tytär ja peri Laatokan Karjalassa Vanhan Suomen alueella sijainneen valtavan kartanokompleksin isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1807. Hän jatkoi isänsä liiketoimintaa alueella ja perusti muun muassa Pyhän Annan ruukin Suojärvelle vuonna 1809. Hän vastusti maaorjuutta ja oli myös tunnettu vahvasta uskonnollisuudestaan ja aikalaisensa alkoivat kutsua häntä pyhäksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Venäläiset aateliset
Vuonna 1785 syntyneet
Vuonna 1848 kuolleet
Jukka Viitasaari (nopeuslaskija)

Jukka Viitasaari (s. 21. huhtikuuta 1981 Alajärvi) on suomalainen nopeuslaskija.

Viitasaari on voittanut FIS:n MM-kultaa vuosina 2001 ja 2003. Vuonna 2005 hän voitti ammattilaisten maailmanmestaruuden. Hän laski vuonna 2006 nopeuslaskun Suomen ennätyksen 248,790 km/h.

Viitasaari teki vuonna 2017 paluun nopeuslaskun pariin osallistumalla Ruotsin Idressä laskettuihin nopeuslaskun MM-kilpailuihin ja sijoittui viidenneksi. Talvella 2019 Viitasaari sijoittui MM-kilpailussa viidenneksi nopeudella 225 km/h.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Jukka Viitasaari - kotisivut

Suomalaiset nopeuslaskijat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1999

Vuoden 1999 yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut kilpailtiin Hamarissa, Norjassa 6.-7. helmikuuta 1999. Kisapaikka oli Olympiahalli. Saksan Gunda Niemann-Stirnemann luisteli maailmanennätyksen sekä 5 000 metrillä että yhteispisteissä ja Alankomaiden Rintje Ritsma yhteispisteissä.

Miehet

Naiset

Lähteet 
 SpeedSkatingNews - World Allround Championships 1999

Viitteet 

Pikaluistelun maailmanmestaruuskilpailut
Vuoden 1999 urheilu
Norjan urheilutapahtumat
Norjan pikaluistelu
Hamar
The Party Ain’t Over Yet


The Party Ain’t Over Yet... on englantilaisen rockyhtyeen Status Quon järjestyksessään 27. albumi, joka julkaistiin 20. syyskuuta 2005 levymerkillä Sanctuary Records.

Albumi debytoi Britannian albumilistan sijalla 18.

Kappaleet

Standardipainos

Australia Tour Edition CD 2 
 
 
 
 
 
 
 Mystery Song <small>(säv. Rick Parfitt, Bob Young)
 Railroad <small>(säv. Francis Rossi, Bob Young) 
 Most of the Time <small>(säv. Francis Rossi, Bob Young) 
 Wild Side of Life <small>(säv. William Warren, Arlie A. Carter) 
 Rollin’ Home <small>(säv. John David) 
 Again And Again <small>(säv. Rick Parfitt, Andy Bown, Jackie Lynton) 
 Slow Train <small>(säv. Francis Rossi, Bob Young)

 The Party Ain’t Over Yet <small>(Promo video, säv. John David) (4.20)
 The Party Ain’t Over Yet (Photo Gallery)

Kokoonpano 
 Francis Rossi – laulu, kitara
 Rick Parfitt – laulu, kitara
 John Edwards – basso
 Andy Bown – kosketinsoittimet
 Matt Letley – rummut

Arvostelut 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 The Party Ain’t Over Yet discogs.com -sivustolla

Vuoden 2005 albumit
Status Quon albumit
Tarton tuomiokirkko

Tarton tuomiokirkko, aiemmin Dorpatin tuomiokirkko, (Tartu toomkirik, , saks.: Dorpater Domkirche) on raunioitunut kirkko Virossa Tartossa. Se ei enää ole kirkollisessa käytössä. Sen torneissa on Tarton yliopiston museo. Se on ainoa keskiaikainen kaksitorninen kirkko Virossa. Kirkkoa rakennettiin pitkän ajan kuluessa, todennäköisesti 1200-luvulta ja 1500-luvun alkupuolelle. Se tuhoutui Liivinmaan sodassa. Tornit avattiin matkailijoille 2005.

Historia
Tartossa Emajoen niemen mäellä Toomemäellä oli ollut virolaisten rakentama linnoitus, jonka saksalaiset tuhosivat 1224. Sen paikalle rakennettiin piispanlinna, castrum Tarbate, ja saman mäen toiselle nyppylälle tuli tuomiokirkko.

Tarton hiippakunta oli perustettu 1200-luvun alussa, ja ensimmäiset piispat olivat Hermann von Buxhöwden 1224–1248 ja Alexander 1263–1268.

Riian piispa Albert nimitti veljensä Hermannin juuri perustetun hiippakunnan piispaksi. Alexander on käyttänyt itsestään myös titteliä Karjalan piispa, mutta sen taustasta ei ole tietoa.. Kun Riiasta tuli 1255 arkkihiippakunta, Tarton piispa jäi sen alaiseksi. Tarton piispalla oli myös maallinen valta, toisin kuin Tallinnan.

Ensimmäisten piispojen aktiivisen toiminnan aikana alkoi Virossa myös kirkkojen rakentaminen. Kirjallisia merkintöjä Tarton tuomiokirkon rakentamisen alun ajankohdasta ei ole, mutta se on sijoitettu noin 1280-luvulle. Seurakunnista on mainintoja jo 1200-luvun ensimmäiseltä puoliskolta. Kuoriosa ja keskilaiva olivat käytössä ainakin 1299. Korkea kuori ja pääpilarit valmistuivat lopulliseen kokoonsa vasta 1470-luvulla. Myös kaksoistornit rakennettiin 1400-luvun jälkipuoliskolla. Tornien korkeus oli 66 metriä. Kirkko nimettiin Pietarille ja Paavalille. Kirkon ympärille tuli hautausmaa ja asuntoja. Kirkon ja linnan suojaksi rakennettiin muuri. Vuoden 1300-tienoilla Tarttoon perustettiin dominikaaniluostari.

Kirkko kärsi pahoja vaurioita 1500-luvulla Liivinmaan sodassa, ja sen holvit romahtivat 1600-luvun alussa. Tornit madallettiin 1763 keskilaivan korkuisiksi, ja rakennelma suunniteltiin tykkien alustaksi.

Kun Tarton yliopisto avattiin tauon jälkeen uudelleen 1800-luvun alussa, katedraalin kuori kunnostettiin 1806 yliopiston kirjastoksi. Kuori jaettiin kolmeksi kerrokseksi. Suunnitelman teki yliopiston saksalaissyntyinen arkkitehti Johann Wilhelm Krause. Kirkon keskiosa ja tornit jätettiin raunioiksi. Sittemmin kirjasto muutti uuteen rakennukseen, ja tilat siirtyivät yliopiston museon käyttöön (Tartu Ülikooli ajaloomuuseum).

Torneista on näköala yli Toomemäen rinteen kaupunkiin. 1800-luvun lopulla pohjoiseen torniin asennettiin vesisäiliö huolehtimaan Toomemäellä olevien yliopiston rakennusten ja lähiseudun vedentarpeesta. Raunioiden tuhon estämiseksi on niiden konservointi aloitettu 2000-luvun alussa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Tarton kirkot
Tarton yliopisto
Tarton historia
Alarik Häggblom

Elmar Alarik Häggblom (14. maaliskuuta 1914 Vårdö, Ahvenanmaa – 7. toukokuuta 1995 Maarianhamina) oli suomalainen Ahvenanmaalla vaikuttanut poliitikko ja opettaja. Hän toimi Ahvenanmaan maakuntahallitusta johtavana maaneuvoksena 1972–1979.

Häggblom valmistui filosofian maisteriksi 1939. Hän toimi lehtorina Ahvenanmaan merenkulkuoppilaitoksen koneteknillisellä osastolla 1948–1967 ja Ahvenanmaan teknillisessä koulussa 1968–1972. 

Häggblom oli Ahvenanmaan maakuntahallituksen jäsenenä 1953–1964, varamaaneuvoksena 1965–1967 ja maakuntapäivien edustajana 1967–1972 sekä 1979–1983. Hän oli maakuntapäivien puhemiehenä 1971–1972 ja maaneuvoksena hän toimi 1972–1979.

Teoksia 
 Några uppgifter om Ålands befolkning samt en uppskattning av dess bidrag till nationalinkomsten. Mariehamn 1966
 Om utvecklingen av Ålands självstyrelse. 1985
 Ålands internationella garantier : en kort historik ;introduktion av Lars-Ingmar Johansson, texten skriven inför statsminister Kalevi Sorsas besök i Mariehamn den 25-26 november 1974. Olof Erland 2011

Toimitustöitä 
 Ålands lagsamling 1980. Ålands landskapsstyrelse, Mariehamn 1981

Lähteet 

Suomalaiset opettajat
Ahvenanmaalaiset poliitikot
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Kurmitsansara

Kurmitsansara (Carex stenolepis, syn. Carex grahamii, Carex vesicaria var. alpigena) on monivuotinen, sarakasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa jonkin verran kiiltosaraa (Carex saxatilis) sekä luhtasaraa (Carex vesicaria), ja on toisinaan tulkittu myös niiden risteymäksi. Kurmitsansaran tähkät ovat kuitenkin niin hyvin järjestäytyneet, toisin kuin useilla muilla sararisteymillä, että kurmitsansara luetaan usein omaksi lajikseen.

Kurmitsansaran varret ovat karheita ja voivat kasvaa puolimetrisiksi asti. Kurmitsansaran lehtien tyvitupet ovat purppuranpunaiset ja lehdet ovat litteitä sekä noin viisi millimetriä leveitä, tasaleveitä ja tyypillisesti vartta pidempiä. Kurmitsansaran kukinnossa on tavallisesti kaksi hedetähkää ja kaksi tai kolme emitähkää. Hedetähkistä ylempi on yleensä selvästi suurempi kuin alempi ja alempi tähkä voi olla osittain emikukallinen. Emitähkät ovat yleensä 2–3 cm pitkiä ja tähkien alin tukilehti on iso. Emikukat ovat kolmeluottisia. Tähkäsuomut ovat teräväkulmaisia, reunoilta mustanruskeita, keskeltä vaaleampia ja kärjistään usein valkoisia. Pullakot ovat noin viisi millimetriä pitkiä, kullanruskeatäpläisiä tai kokonaan mustanruskeita ja niissä on selvästi kaksikärkinen, kapea suuota. Kurmitsansaran pullakot ovat suuremmat kuin kiiltosaralla, ja kiiltosaran lehdet ovat kouruiset, kun kurmitsansaralla ne ovat litteät. Luhtasaran emitähkät ovat puolestaan suurempia kuin kurmitsansaralla ja pullakot väriltään vihreitä tai kullanruskeita, kun kurmitsansaralla ne ovat suurelta osin mustanruskeita.

Kurmitsansara on harvinainen ja se kasvaa tunturialueilla kalkkipitoisilla kosteilla turvemailla. Suomessa kurmitsansaraa tavataan lähes pelkästään Käsivarren Lapin kärjessä. Muualta Lapista on myös muutamia vanhoja sekä tuoreempia havaintoja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2017: Kurmitsansaran (Carex stenolepis) levinneisyys Suomessa
 Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kurmitsansara (Carex stenolepis)
 Laji.fi: Carex stenolepis sec. Retkeilykasvio 1998

Sarat
Kouroussa

Kouroussa on kaupunki, prefektuurin hallintokeskus ja jokisatama Guinean itäisessä Kankanin alueen Kouroussan prefektuurissa. Sen asukasluku oli 39 412 (2014). Seutu on pääosin savannia ja sitä asuttavat erityisesti islaminuskoiset mandinkat ja djalonket.

Kaupunki sijaitsee  Nigerjoen yläjuoksulla pääkaupunki Conakryn ja Kankanin välisen maantien varrella. Kouroussa on keskeinen markkinapaikka prefektuurissa tuotetulle riisille, sipulille, hirssille, maapähkinöille, seesaminsiemenille, puuvillalle ja karjalle. Kouroussassa on muun muassa ranskalaisen tutkimusmatkailijan René-Auguste Caillién muistomerkki; Callié oli ensimmäinen Timbuktusta käsin kaupungissa vieraillut eurooppalainen (1828).

Lähteet 

Guinean kaupungit
Kinnaslampi

Kinnaslampi on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

 Anssi Kinnaslampi (s. 1982), jalkapalloilija
 Jussi Kinnaslampi (s. 1979), jalkapalloilija
 Kari Kinnaslampi (s. 1964), näyttelijä

Lammet 
 Kinnaslampi, lampi Jyväskylässä
Ahvenisjärvi (Tampere)

Ahvenisjärvi  eli Ahvenisto  on Pirkanmaalla Tampereen Hervannassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Ahvenisjärvi on osa Vihiojan valuma-aluetta.

Maantietoa 
Järvi on 350 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,3 hehtaaria. Se sijaitsee keskellä Hervannan ruutukaava-aluetta. Siihen ei kartan mukaan laske ojia eikä sillä ole omaa laskuojaakaan. Järven rantaviivan pituus on 850 metriä. Järvi on ruutukaava-alueella jätetty metsikön sisälle. Metsässä risteilee polkuja ja pyöräteitä, jota seuraamalla voi kävellä järven ympäri. Järven länsipuolella on kaksi urheilukenttää ja pohjoispuolella sijaitsee Hervannan kirkko.

Historiaa 
Vuoden 1953 peruskartassa Ahvenisjärveen laski kolme metsäojaa. Järvi oli autio metsäjärvi, jonka ohitti läheltä Hervantajärven ja Messukylän yhdistävä maantie. Vuoden 1960 kartassa tien itäpuolella sijaitsi pieni maatila, jota ei enää ollut vuoden 1975 kartassa. Metsäalue oli tuolloin kaavoitettu asuinalueeksi ja järven pohjoispuolelle oli noussut asuintaloja ja Teknillinen korkeakoulu (nykyinen Teknillinen yliopisto). Järven itärannalla sijaitsi ulkoilumaja. Vuoden 1991 kartassa Hervanta oli jo kehittynyt varsin suureksi ja järvi oli menettänyt yhteytensä ympäröiviin metsiin.

Lähteet 

Pyhäjärven alue (Tampere)
Tampereen järvet
Hervanta
Isolammi (Tampere)

Isolammi  on Pirkanmaalla Tampereen Kaukajärvellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Isolammi on osa Vihiojan valuma-aluetta.

Maantietoa 
Lampi on 200 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Lampi sijaitsee Kaukajärven kaupunginosan keskellä puistojen ja asuinalueiden ymäröimänä metsässä. Siihen laskee kaksi ojaa, joista toinen on Haiharanlammi 200 metrinen laskuoja. Lammen oma laskuoja lähtee sen eteläpäästä ja se yhtyy 300 metrin päässä Vihiojaan. Lammen rantaviivan pituus on 550 metriä. Sen rantoja kiertää polku.

Historiaa 
Vuoden 1953 peruskartassa ”Isolampi” sijaitsi peltojen keskellä olevassa painaumassa. Siihen laski kolme ojaa ympäröiviltä pelloilta ja yksi ojista yhdisti sen Haiharan kartanon lampeen. Vuoden 1975 kartassa Haiharan maat olivat voimakkaan kaavoituksen kohteena ja ”Isolammi” oli jäänyt alueen keskelle. Sille oli nyt kaivettu laskuoja, joka yhtyi Vihiojaan. Alue oli osin niittyä ja vesakkoa, jonka ympärille kehittyi taajama. Vielä 1991 kartassa lammen ympärillä oli niittyjä ja lehimetsää.

Lähteet 

Pyhäjärven alue (Tampere)
Tampereen järvet
Kaukajärvi
Retki Outdoor

Retki Outdoor Finland on suomalainen yritys, joka valmistaa varusteita retkeilyyn ja luonnossa liikkumiseen. 1990-luvun alkupuolella Vesa Wallenius ryhtyi suunnittelemaan ja markkinoimaan ensimmäisiä Retki-tuotteita Kouvolassa. 

Retki-tuotteita on alusta asti testattu vaihtelevissa Suomen luonto-olosuhteissa ja Puolustusvoimien leireillä. 

Tuotteita on saatavilla ulkomailla Venäjältä, Virosta, Ruotsista, Norjasta ja Japanista.

Suomalaiset yritykset
Valtteri Lindholm

Valtteri Lindholm on erikoisesta markkinoinnistaan kuuluisaksi tulleen Varustelekan perustaja. Lindholm perusti 21-vuotiaana armeijan ylijäämätavaraa myyvän verkkokaupan vuonna 2003 rahoittaakseen opiskeluaan äidinkielen opettajaksi.

Suomen Yrittäjät on palkinnut Lindholmin Vuoden nuori yrittäjä 2015 -pääpalkinnolla.

Lähteet 

Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Suomalaiset liikemiehet
M05- taistelijan asu

Taistelijan asu M05 on Suomen puolustusvoimien vuonna 2007 käyttöön ottama uusi taisteluasukokonaisuus. Kokonaisuuteen kuuluu maastosuojavaatetus M05 joko metsä-, pakkas- tai lumikuviolla (tai maastopuku M91) sekä taisteluvarustus. Puolustusvoimat on kehittänyt myös harmaanruskean kaupunkikuvion, jota ei vielä ole käytössä. Lisäksi suomalaiset rauhanturvaajat käyttävät olosuhteiden mukaan M04-aavikkokuviota. Vuonna 2020 on tarkoitus ottaa käyttöön yhteispohjoismainen taisteluasu Suomen, Norjan, Ruotsin ja Tanskan kesken. Kuosi kaikissa on kuitenkin oma, ja suomalaisissa asuissa jatketaan M05-kuvion käyttöä.

Taisteluvarustukseen kuuluu joko suojaliivi tai taisteluliivi M05 (tai taistelyvyö M/85). M05-taisteluliivi on modulaarinen ja muokattava niin, että siihen voidaan kiinnittää käyttötarkoitukseltaan erilaisia taskuja, esimerkiksi lipastaskut, kenttäpullotasku tai kenttälapiotasku. Päässä taistelijalla on ballistisen suojan antava komposiittikypärä M05-kypäränpäällisellä, tarvittaessa myös suojalasit, joissa on niin ikään ballistinen suoja. Jalassaan sotilaalla on joko kumisaappaat tai varsikengät.

Varusmieskoulutuksessa on kiinnitetty paljon huomiota kerrospukeutumiseen, jotta taistelija pystyisi ylläpitämään toimintakykyään erilaisissa olosuhteissa ja tilanteissa. Tämä tarkoittaa sitä, että kesällä taistelijalla on maastopuvun alla vain lyhyet alushousut ja t-paita. Kovalla pakkasella taas pitkien alusvaatteiden lisäksi väliasu M05, maastopuku, sen päällä mahdollisesti lumipuku ja taukovaatetuksena lisäksi vielä pakkastakki ja -housut. Maastopuvun on oltava riittävän väljä, jotta alle mahtuu tarvittavat alus- ja välivaatteet ja jotta puku päällä pystyisi liikkumaan mahdollisimman vapaasti.

Lähteet

Viitteet 

Suomen puolustusvoimien varusteet
Torsten Aminoff

Torsten Aminoff voi tarkoittaa jotain seuraavista henkilöistä:

Torsten Gustaf Aminoff (1838–1881), suomalainen kielitieteilijä
Torsten Carl Otto Aminoff (1874–1946), suomalainen everstiluutnantti, Seinäjoen Krenatööripataljoonan komentaja sisällissodassa
Torsten Ivan Aminoff (1881–1946), suomalainen eversti, Ilmavoimien komentaja 1918–1919
Torsten Gregori Aminoff (1910–1985), suomalainen historioitsija, toimittaja ja RKP:n kansanedustaja
Luettelo Seinäjoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Tämä on luettelo Seinäjoen kaupungin alueella sijaitsevista julkisilla paikoilla olevista pysyvistä taideteoksista, muistomerkeistä, muistolaatoista ja ympäristötaideteoksista.  Seinäjokeen on liitetty Seinäjoen maalaiskunnan, Peräseinäjoen, Nurmon ja Ylistaron kunnat.


Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset

Lähteet 
 Tietoa taskuun 2016, Seinäjoen kaupunki. s. 36–37. Viitattu 31.12.2016.
 Seinäjoen puistot ja viheralueet , Seinäjoen kaupunki 2015 (PDF)
 Patsaspaikannus; Seinäjoen kaupunki

Viitteet

Aiheesta muualla 

Seinäjoki
In Search of the Fourth Chord

In Search of the Fourth Chord on englantilaisen rockyhtyeen Status Quon 28. studioalbumi, joka julkaistiin 17. syyskuuta 2007. Albumin nimi on humoristinen vastaus kritiikkiin, jonka mukaan yhtye kierrättää kappaleissaan aina samoja kolmea sointua. Nimi viittaa myös toisen brittiyhtyeen, Moody Bluesin albumiin In Search of the Lost Chord. Albumin kansikuva parodioi Indiana Jones -elokuvia.

Albumin tuottajana toimi Pip Williams, ensi kertaa sitten vuoden 1996 ja albumin Don’t Stop.

Albumi debytoi Britannian albumilistan sijalla 15. Albumin aloitusraita ”Beginning of the End” julkaistiin myös singlenä noin viikko ennen albumin julkaisua

Kappaleet

Britannian painos

Euroopan painos

Kokoonpano 
 Francis Rossi – laulu, kitara
 Rick Parfitt – laulu, kitara
 John Edwards – basso, laulu, akustinen kitara
 Andy Bown – kosketinsoittimet, huuliharppu, laulu
 Matt Letley – rummut, perkussiot

Arvostelut 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 In Search of the Fourth Chord discogs.com -sivustolla

Vuoden 2007 albumit
Status Quon albumit
INFRA (videopeli)

INFRA on suomalaisen Loiste Interactiven kehittämä seikkailu- ja pulmapeli. Peli on julkaistu Steam-palvelussa vuonna 2016 Windows-alustalle.

Pelaaminen 

Peli on ensimmäisestä persoonasta kuvattu seikkailu. Pelissä ratkotaan etenemistä rajoittavia pulmia sekä kerätään muistiinpanoja ja valokuvia.

Arvioita 

Brash Games antoi pelille arvion 7/10 arvostelussaan.

Muropaketti antoi pelille 2/5 arvostelussaan, kritisoiden ääninäyttelyä, ohjeistuksen puutetta ja paristojen keräilyä. Peliin on myöhemmin julkaistu päivitys joka parantaa ääninäyttelyn tasoa. 

Pelit-lehti antoi pelille 82/100 pistettä arvostelussaan ja kutsui peliä "hiomattomaksi, mutta tunnelmalliseksi retkeksi heitteille jätetyn infrastruktuurin maailmaan".

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Pelin verkkosivut
 Loiste Interactiven verkkosivut

Suomessa kehitetyt videopelit
Vuoden 2016 videopelit
Windows-pelit
Mack Horton

Mackenzie "Mack" Horton (s. 1996 Malvern, Australia) on australialainen vapaauintiin keskittyvä kilpauimari, joka on voittanut olympiakultaa ja maailmanmestaruusmitaleja. Hän on pituudeltaan 190 cm ja painaa 88 kg.

Ura 
Mack Horton saavutti vuoden 2013 nuorten uinnin MM-kisoissa Dubaissa, Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa, viisi kultaa ja yhtä monta nuorten maailmanennätystä.

Hän voitti ensimmäisen maailmanmestaruuskilpailumitalinsa vuonna 2015 Kazanissa, Venäjällä järjestetyissä uinnin maailmanmestaruuskilpailuissa uituaan pronssille 800 metrin vapaauinnissa.

Vuotta myöhemmin Rio de Janeiron kesäolympialaisissa hän voitti olympiakultaa 400 metrin vapaauinnissa ajalla 3.41,55. Hän kilpaili myös 1 500 metrin vapaauinnissa, jossa oli viides, ja 4x200 metrin vapaauintiviestissä, jossa Australia sijoittui neljänneksi.

Horton saavutti Budapestin MM-kilpailuissa 2017 hopeaa 400 metrin ja pronssia 1 500 metrin vapaauinnissa. Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti kultaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä ja hopeaa 400 metrin vapaauinnissa.

Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Horton oli mukana Australian 4 × 200 metrin vapaauintiviestijoukkueessa, joka voitti pronssia. Hän tosin ui vain lajin alkuerissä. Budapestin MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.

Horton on saavuttanut mitaleja myös Kansainyhteisön kisoissa ja Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Vuonna 1996 syntyneet
Australialaiset uimarit
Australialaiset olympiavoittajat
Falémé

Falémé on Senegalin sivujoki Guineassa, Malissa ja Senegalissa. Sen pituus on 625 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 29 000 neliökilometriä.

Falémé on Senegalin tärkein sivujoki. Se saa alkunsa Touguén kaupungin koillispuolelta Fouta Djallonin ylängön pohjoisosasta. Joki virtaa mutkitellen kohti pohjoista, jossa se muodostaa osan Malin ja Senegalin välisestä rajasta. Se laskee Senegaliin Bakelin kaupungin luona. 

Joen keskimääräinen virtaus Kidiran mittauspaikalla on 170 kuutiometriä sekunnissa. Virtaus on suurimmillaan heinäkuusta lokakuuhun. Tammikuusta kesäkuuhun joki on eräinä vuosina kokonaan kuiva. 

Falémé on historiallisen Bamboukin kulta-alueen pääväylä. Nykyään kultaa louhitaan teollisesti joen rannalla Loulossa ja Tabakotossa. Suunnitteilla on myös suuren rautakaivoksen perustaminen.

Lähteet

Guinean joet
Malin joet
Senegalin joet
Senegalin vesistö
Rajajoet
Kirsten Klose

Kirsten Münchow (tunnettu nimellä Kirsten Klose vuodesta 2002 vuoteen 2007; s. 21. tammikuuta 1977) on saksalainen moukarinheittäjä , joka voitti olympiapronssia vuonna 2000 henkilökohtaisella ennätyksellään heitettyään 69.28 metriä.

Tämä tulos seurasi pronssimitalia, jonka hän voitti vuoden 1998 yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Hänen henkilökohtainen ennätys 69.28 metriä sijoittaa hänet viidenneksi saksalaisten moukarinheittäjien joukossa keskuudessa, edellään vain Betty Heidler, Susanne Keil, Kathrin Klaas ja Andrea Bunjes.

Münchow syntyi Auetal-Rehrenissa, ja ensimmäinenä kilpaili TuS Eintracht Mindenille, mutta vuonna 2000 hän vaihtoi LG Eintracht Frankfurtiin, jota valmensi Michael Deyhle. Vuonna 2002 hän meni naimisiin miesmoukarinheittäjä Holger Klosen kanssa ja parilla oli poika. Münchow on Saksan kaksinkertainen mestari naisten moukarinheitossa (2000 ja 2001).

Münchow erosi vuonna 2007 ja tunnetaan jälleen hänen tyttönimellään.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Saksalaiset moukarinheittäjät
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt