joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Cody Porter

Cody Porter (s. 23. syyskuuta 1997 North Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekossa.

Ura 
Porter pelasi kevääseen 2013 saakka Pursuit of Excellencen paidassa, josta hän siirtyi kaudeksi 2013–2014 BCHL-junioriliigan West Kelowna Warriorsiin. Kaudeksi 2014–2015 Porter siirtyi varaamattomana pelaajana WHL-joukkue Vancouver Giantsiin. Hän jakoi tulokaskaudellaan varsin tasaisesti joukkueen torjuntavastuun Payton Leen kanssa ja pelasi 40 runkosarjaottelua torjuen 13 voittoa ja kaksi nollapeliä. Kesken kauden 2015–2016, lokakuussa 2015 Giants kauppasi Porterin, hyökkääjä Jackson Houckin ja Jakob Stukelin sekä kesän 2017 ehdollisen kolmannen kierroksen varausvuoron Calgary Hitmeniin vaihdossa hyökkääjä Chase Langiin ja puolustaja Ben Thomasiin. Hän nousi joukkueen selkeäksi ykkösmaalivahdiksi ja pelasi 41 runkosarjaottelua torjuen 24 voittoa ja kolme nollapeliä sekä viisi playoff-ottelua.

Syyskuussa 2017 Porter siirtyi vapaana agenttina ja yli-ikäisenä pelaajana QMJHL-junioriliigan Saint John Sea Dogsiin. Hän pelasi siellä vain kaksi ottelua, kunnes marraskuussa 2017 Porter palasi West Kelowna Warriorsin BCHL-joukkueeseen. Kaksi viikkoa myöhemmin seura kauppasi hänet MJAHL-junioriliigan Amherst Raidersiin vaihdossa tulevaisuudessa päätettävään korvaukseen.

Kauden 2018–2019 Porter edusti FHL-liigan Watertown Wolvesia ja Elmira Enforcersia. Hän pelasi myös lainalla SPHL-liigan Huntsville Havocissa, Fayetteville Marksmenissa ja Knoxville Ice Bearsissa. Kauden 2019–2020 Porter pelasi SPHL:ssä Quad City Stormin, Macon Mayhemin ja yhden edellisen kauden joukkueensa Ice Bearsin paidassa.

Lokakuussa 2020 Porter siirtyi Puolan Polska Hokej Ligan Zagłębie Sosnowieciin. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä 28. lokakuuta 2020 vieraissa GKS Katowicea vastaan. Porter torjui Sosnowiecin 5–2-tappioon päättyneessä ottelussa 42 kertaa. Hän pelasi kauden 2020–2021 aikana kaikkiaan kahdeksan runkosarjaottelua, joista yksikään ei kuitenkaan päättynyt voittoon. Joulukuussa Porterin sopimus seuran kanssa purettiin. Hän ei pelannut loppukaudella enää missään. Kaudeksi 2021–2022 Porter siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin. Hänen hankintansa taustalla oli myös paikata Samu Pakarisen pitkäaikaista loukkaantumista. Helmikuussa 2022 seura lainasi hänet kuukauden loppuun asti kestävällä sopimuksella SM-liigajoukkue Saimaan Palloon. Porterin sopimukseen sisältyy myös optio kaudesta 2022–2023. Hänet hankittiin ensisijaisesti paikkaamaan Sveitsiin lainatun Juho Markkasen jättämää aukkoa. SM-liigan siirtotakarajalla maaliskuussa Porter teki SaiPan kanssa loppukauden kattavan sopimuksen. Hän pelasi kolmessa ottelussa, joista Porter ei kuitenkaan aloittanut yhtäkään.

Kaudeksi 2022–2023 Porter siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Rovaniemen Kiekon Mestis-joukkueeseen.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit
Rovaniemen Kiekon pelaajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Kalmiusken piiri

Kalmiusken piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan Donetskin alueella. Piirin hallinnollinen keskus on Kalmiusken kaupunki (; 11 447 as., 2021).  Piiri kuuluu Itä-Ukrainan kapinallisalueisiin, joita sotilaallisesti tukemalla Venäjä on vuodesta 2014 lähtien pyrkinyt horjuttamaan Ukrainan suvereniteettia.

Ukrainan vuoden 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa alueiden alaisten paikallispiirien lukumäärää vähennettiin huomattavasti. Tällöin kapinallisalueelle muodostetun (de jure) uuden Kalmiusken piirin pinta-alaksi tuli noin 3 130 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi piirin väkiluvuksi 121 234 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi heistä tilastoitiin kolmen kaupungin (Dokutšajevsk, Kalmiuske ja Novoazovsk) sekä viiden kaupunkityyppisen taajaman asukaat.

Lähteet

Aiheesta muualla

Donetskin alueen piirit
Sjevjerodonetskin piiri

Sjevjerodonetskin piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan itäosassa Luhanskin alueella. Piirin rajoittuu lännessä Donetskin alueeseen (Bah’mutin ja Kramatorskin piirit), pohjoisessa Svatoven ja Starobilskin piireihin sekä idässä Štšastjan piiriin. Sjevjerodonetskin piirin eteläpuolella sijaitsee Altševskin piiri, joka oli vuoden 2022 alussa osa Venäjän sotilaallisesti tukemaa kapinallisaluetta. Sjevjerodonetskin piirin hallinnollinen keskus on Sjevjerodonetskin kaupunki (; 101 135 as., 2021).

Ukrainan vuoden 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa alueiden alaisten paikallispiirien lukumäärää vähennettiin huomattavasti. Tällöin uuden Sjevjerodonetskin piirin pinta-alaksi tuli 2 693,2 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Sjevjerodonetskin piirin väkiluvuksi 369 421 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi heistä tilastoitiin yhdeksän kaupungin (Hirske, Zolote, Kreminna, Lysytšansk, Novodružesk, Popasna, Pryvillja, Rubižne ja Sjevjerodonetsk) ja 13 kaupunkityyppisen taajaman asukaat.

Sjevjerodonetskin piirin alueella on ollut sotatila alkuvuodesta 2022 osana Venäjän helmikuussa aloittamaa hyökkäyssotaa Ukrainaan. Venäjä on iskenyt alueelle raskaalla aseistuksella - tykistöllä, pommituksin ja ohjuksin - useaan otteeseen (myös siviilikohteisiin), ja tuhonnut tällä menettelyllä huomattavan osan piirin taajamien rakennuskannasta. Osa piirin väestöstä on evakuoitu läntisempään Ukrainaan, mutta monet eivät haluneet paeta.

Lähteet
Nancy Faeser

Nancy Faeser (s. 13. heinäkuuta 1970) on saksalainen juristi ja sosiaalidemokraattisen puolueen (SPD) poliitikko, joka on toiminut liittovaltion sisä- ja yhteisöministerinä liittokansleri Olaf Scholzin hallituksessa vuodesta 2021. Hän toimi valtion jäsenenä. Hessenin parlamentti vuoden 2003 vaaleista vuoteen 2021. Vuonna 2019 hänestä tuli puolueen johtaja Hessenissä Thorsten Schäfer-Gümbelin seuraajana.

Poliittinen ura 
Faeser liittyi SPD :hen vuonna 1988.

Eduskunnassa Faeser on toiminut oikeudellisen valiokunnan (2003–2009), tuomarinvaalivaliokunnan (2003–2013), talous-, energia- ja liikennevaliokunnan (2014–2018) ja sisäasiainvaliokunta (vuodesta 2009). Vuodesta 2009 lähtien hän oli eduskuntaryhmänsä sisäasioiden tiedottaja. Vuonna 2019 hänet valittiin ryhmän puheenjohtajaksi.

Saksan vuoden 2021 vaalien jälkeen käydyissä neuvotteluissa SPD:n, vihreiden ja vapaiden demokraattien (FDP) ns. liikennevalokoalitiosta Faeser kuului puolueensa valtuuskuntaan muuttoliikettä ja integraatiota käsittelevässä työryhmässä. puheenjohtajana Boris Pistorius , Luise Amtsberg ja Joachim Stamp.  Kun koalitio muodostettiin onnistuneesti, 6. joulukuuta 2021 ilmoitettiin, että hänestä tulee ensimmäinen naispuolinen Saksan sisäministeri uudessa hallituksessa liittokansleri Olaf Scholzin johdolla.

Lähteet 

Saksan ministerit
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Carignano

Carignano () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 9 145 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Kedreai

Kedreai (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi nykyisellä Sedirin saarella.

Maantiede 

Kedreain kaupunki sijaitsi Kaariassa nykyisin nimellä Sedir (Sedir Adası, Şehiroğlu, Sideyri) tunnetulla Kerameikoksenlahden (nyk. Gökovanlahti) saarella, noin 16 kilometriä pohjoiseen nykyisestä Marmariksesta. Saaren pituus on noin kilometrin, ja se jakautuu kahteen osaan, joita yhdistää kannas. Kaupunkikeskus sijaitsi idänpuoleisessa osassa.

Historia 

Kedreai oli alun perin kaarialaisten kaupunki. Varhaisin maininta siitä on Hekataioksella, jota Stefanos Byzantionlainen lainaa. Muutoin sitä ei mainita antiikin maantieteilijöiden teoksissa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kedreai kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–415/414 eaa.

Lysandros valtasi kaupungin toisella yrityksellä peloponnesolaissodan lopulla vuonna 405 eaa., ja toteutti siellä andrapodismoksen eli orjuutti sen väestön. Ainakin tuolloin Kedreain väestö oli kreikkalaisten ja barbaarien sekoitusta () eli koostui kreikkalaisista ja osaksi seudun alkuperäisistä ei-kreikkalaisista asukkaista. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Kedriatēs (), Kedriētēs (), Kedreatas (), Kedreatēs () ja Kedraīos ().

Kedreai hellenisoitui eli kreikkalaistui 300-luvulla eaa. Hellenistisellä kaudella siitä tuli osa Rhodoksen peraiaa eli mantereen puolen alueita, ja yksi Rhodoksen demoksista.

Nykyajan turismiteollisuudessa Sedirin saari tunnetaan ”Kleopatran saarena” ja siellä oleva hiekkaranta ”Kleopatran rantana”. Kerrotaan, että Marcus Antonius ja Kleopatra olisivat uineet saarella, ja rantahiekat olisi tuotu tätä tarkoitusta varten Egyptistä. Rannan erikoislaatuisen hiekan tutkimus on osoittanut, että se on mitä todennäköisimmin peräisin juuri Egyptistä, mikä tukee legendaa. Sen kuljetus olisi vaatinut noin 15 viljaproomua.

Rakennukset ja löydökset 

Kedreain kaupunki saaren itäosassa oli ympäröity torneilla varustetuilla muureilla, jotka ajoitetaan hellenistiselle kaudelle. Kaupungissa oli Apollonin kultti epiteeteillä Pythios ja Kedrius, ja näin oletettavasti tälle omistettu pyhäkkö. Kaupungin kukkulan huipulta on löydetty doorilaista tyyliä edustaneen temppelin rauniot, jotka oletetaan kyseiseksi Apollonin pyhäköksi. Rakennus ajoitetaan arkaaiselle kaudelle. Myöhemmin paikalla on ollut kirkko.

Kaupungista on löydetty myös muun muassa agora ja sen tukimuureja sekä kreikkalainen teatteri, joka sijaitsi kukkulan pohjoisrinteessä. Teatterin katsomoa, joka oli jaettu pystysuuntaisilla porraskäytävillä yhdeksään sektoriin, on säilynyt suhteellisen hyvin. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa on ollut stadion.

Kaupungin nekropolis eli hautausmaa on löydetty mantereen puolelta. Sieltä on löydetty sekä holvattuja hautarakennuksia että sarkofageja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kaarian kaupungit
Krya

Krya (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Muğlan maakunnan Kapukargınin kylää.

Maantiede 

Kryan kaupunki sijaitsi Kaariassa, tai joidenkin antiikin lähteiden mukaan Lyykiassa, nykyisen Fethiyen lahden länsirannalla olevan pienemmän lahden rannalla. Paikka on noin kahdeksan kilometriä pohjoiseen Fethiyen lahden länsipään eli nykyisin Kapi Dağina tunnetun niemen kärjestä. Kaupungilla oli pieni ja jyrkkärinteinen akropolis eli linnavuori ja yläkaupunkikukkula.

Stefanos Byzantionlainen sijoitti Kryan Lyykiaan ja sanoo, että sen edustalla oli kolme saarta, Kryeis, Karysis ja Alina. Plinius vanhempi sijoitti kaupungin Kaarian Glaukoksenlahden rannalle, ja sanoo myös sen edustalla olleen kolme saarta, kuitenkaan mainitsematta niiden nimiä. Stadiasmus Maris Magni käyttää kaupungista nimimuotoa Krua ja sijoittaa sen 160 stadioninmittaa länteen Telmessoksesta. Pomponius Mela ei mainitse kaupunkia, ainoastaan Kryan niemen. Klaudios Ptolemaios käyttää kaupungista nimimuotoa Karya ja sijoittaa sen Lyykiaan.

Kryan kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 100 neliökilometriä.

Historia 

Kryan historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Luettelointi perustuu siihen, että Krya kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 453/452–428/427 eaa. sekä vielä vuonna 425/424 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Kryeus ().

Rhodoksen demosten joukossa esiintyy demos nimeltä Kryassos, joka on eri paikka.

Rakennukset ja löydökset 

Kaupungin akropoliilta on löydetty muurien ja tornin jäänteitä. Rannikolla on joonialaistyylisen temppelin malliseksi tehty hauta, jossa on kaariankielinen piirtokirjoitus.

Lähteet 

Arkeologiset kohteet Turkissa
Kaarian kaupungit
Naksia

Naksia (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyisen Aydın maakunnan Bağarcıkia.

Naksian historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Luettelointi perustuu siihen, että Naksia kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–432/431 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Naksiatēs () ja Naksiētēs ().

Lähteet 

Kaarian kaupungit
Volker Braun

Volker Braun (1939 Dresden, Saksa) on saksalainen kirjailija. Hän on työskennellyt Berliinissä: Berliner Ensemblessä dramaturgina ja sittemmin toiminut Deutsches Theaterissa. Hän on kirjoittanut näytelmiä ja runoja, jotka aggressiivisessa tyylissään muistuttavat Bertolt Brechtin ja Vladimir Majakovskin tuotantoa.

Suomennettuja runoja
Lähde
 Antologiassa 
 ”Keskipäivä” (”Der Mittag”)
 ”Läänitys” (”Das Lehen”)
 ”Marraskuun 9.” (”Der 9. November”)
 ”Me, ei he” (”Wir und nicht sie”)
 ”Omaisuus” (”Das Eigentum”)

 Julkaisussa: 
 ”Hadrianuksen armeijan uudet tehtävät”
 ”Unkarilaisen insinöörin Lajos K:n lausunto…”

Lähteet

Aiheesta muualla

Saksalaiset kirjailijat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Reinildo Mandava

Reinildo Isnard Mandava eli Reinildo (s. 21. tammikuuta 1994 Beira, Mosambik) on mosambikilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Atlético Madridia. Reinildo on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

Seurajoukkueura 
Reinildo aloitti ammattilaisuransa maansa pääsarjassa, josta hän siirtyi vuonna 2015 portugalilaiseen Benficaan. Pelattuaan useammassa eri seurassa Portugalin toiseksi ylimmällä ja ylimmällä  sarajatasolla Reinildo siirtyi vuonna 2019 ranskalaiseen Lilleen. Kaudella 2020–2021 hän voitti Lillen riveissä Ranskan liigamestaruuden  ja hänet valittiin kauden päätteeksi liigan tähdistökokoonpanoon. Reinildo siirtyi nykyiseen seuraansa tammikuussa 2022.

Maajoukkueura 
Reinildo teki ensiesiintymisensä Mosambikin maajoukkueessa toukokuussa 2014 pelatussa  ystävyysottelussa Marokkoa vastaan.

Lähteet 

Mosambikilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Jere Vertanen

Jere Vertanen (s. 7. helmikuuta 1999 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Imatran Ketterässä. Hän pelasi A-junioriksi asti hyökkääjänä.

Ura 
Vertanen on JYPin kasvatti. Hän oli kaudella 2014–2015 C-nuorten SM-sarjassa joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 12+18=30. Kaudella 2015–2016 Vertanen oli JYPin B2-nuorten paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 16+44=60, joilla hän sijoittui koko B2-nuorten SM-sarjan syöttöpörssissä kolmanneksi sekä jakoi pistepörssin kuudennen sijan Tapparan Jiri Keskisen, KKP:n Joni Viippolan ja Blues/EKS:n Julius Janhosen kanssa. Vertanen siirtyi A-juniorina hyökkääjästä puolustajan pelipaikalle. Kaudella 2018–2019 hän oli JYPin A-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 7+18=25.

Kaudeksi 2020–2021 Vertanen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin. Hän pelasi tulokaskaudellaan 31 runkosarjaottelua tehopistein 4+14=18 ja kaksi playoff-ottelua tehden yhden maalin. Vertanen oli runkosarjassa joukkueen tehokkain puolustaja ja hän sijoittui koko sarjan puolustajien pistepörssissä seitsemänneksi. Vertanen voitti myös Peliittojen sisäisen tehotilaston lukemalla +7.

Vertanen siirtyi kaudeksi 2021–2022 jatkamaan Mestis-pelejään 1+1-vuotisella sopimuksella Imatran Ketterään. Hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 8+27=35, joilla Vertanen jakoi koko sarjan puolustajien syöttöpörssin voiton FPS:n Paavo Tynin kanssa ja sijoittui puolustajien pistepörssissä toiseksi hänen jälkeensä. Hän voitti myös tehoilla 4+7=11 pudotuspelien puolustajien piste- ja maalipörssin sekä jakoi puolustajien syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Hugo Rikkilän ja FPS:n Paavo Tynin kanssa. Vertanen sijoittui myös Mestiksen tehotilastossa toiseksi edellään vain joukkuetoveri Jesse Viskari. Hän voitti sekä Mestiksen mestaruuden että Suomen Cupin. Vertanen äänestettiin kauden päätteeksi Mestiksen toiseen tähdistökentälliseen. Helmikuussa 2022 Ketterä lainasi Vertasen, Jegor Šehovtsovin ja Elmeri Kaksosen kahden ottelun ajaksi SM-liigajoukkue Oulun Kärppiin, kun joukkueesta oli lukuisia pelaajia sivussa koronavirustartuntojen vuoksi. Vertanen teki näin ollen liigadebyyttinsä 4. helmikuuta 2022 vieraissa KooKoota vastaan. Hänet merkittiin Kärppien seitsemänneksi puolustajaksi. Vertanen sai ottelussa jääaikaa 9.51 minuuttia. Toukokuussa 2022 hän teki Ketterän kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Pelityyli 
Ketterän urheilujohtaja Turkka Partasen mukaan Vertanen on yhdistelmä kokoa ja kiekollista taitoa. Partasen mukaan hänen taustansa hyökkääjänä vielä A-junioreihin saakka selittää pitkälti Vertasen kiekolliset avut. Partasen mukaan hän lukee peliä hyvin ja käyttää viisaasti kokoaan, jonka ansiosta Vertanen myös puolustaa luotettavasti. Vertanen on itse pitänyt suurimpana vahvuutenaan hänen kiekollista osaamistaan, mutta hän ei isona pelaajana vaihda myöskään fyysistä pelaamista.

Muuta 
Vertanen on harrastanut lapsena myös pesäpalloa Jyväskylän Kirissä, jossa hän oli voittamassa C-poikien SM-hopeaa vuonna 2014.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Imatran Ketterän pelaajat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Castellamonte

Castellamonte () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 9 806 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Parakrassit

Parakrassit  (Acmella)  on asterikasvien heimoon  kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 30 lajia, jotka kasvavat luonnonvaraisina tropiikissa.

Lähteet 

Asterikasvit
Soihtupuut

Soihtupuut (Tabebuia) on bigoniakasvien heimoon kuuluva kasvisuku. 

Sukuun kuuluu 70–80 lajia puita ja pensaita, jotka ovat kotoisin Meksikosta ja trooppisesta Amerikasta. Lehdet ovat yksinkertaiset, lehtilapa jakaantuu 1-7 sormiliuskaan. Oksan päähän kasvava kukka on muodoltaan torvi tai kello. Kukkien väri on yleensä valkoinen, punainen tai jotain siltä väliltä, harvoin keltainen.

Sukuun kuului aikaisemmin enemmän lajeja, mutta vuonna 2007 se jaettiin molekyylibiologisten tutkimusten pohjalta kolmeen osaan, kun Roseodendron ja Handroanthus erotettiin omiksi suvuikseen.

Lähteet 

Bignoniakasvit
Sorakit

Sorakit (Conophytum) on päivikkikasvien heimoon kuuluva kasvisuku. 

Sen lajeja tavataan Namibiassa ja Etelä-Afrikassa.

Sukuun kuuluu noin 110 lajia, joista monia kasvatetaan koristekasveina. Ne ovat pienikokoisia, alle viisi senttiä korkeita kasveja, jotka kasvavat yleensä mehevien lehtiparien muodostamina ryppäinä. Kukinnot ovat pieniä mykeröitä, joiden keskusta on keltainen tai oranssi ja laitakukkien väri vaihtelee.

Lähteet 

Päivikkikasvit
Kellopensaat

Kellopensaat (Enkianthus) on kanervakasvien heimoon kuuluva kasvisuku. 

Se on alaheimon Enkianthoideae ainoa suku. Sukuun kuuluu 16 lajia, jotka ovat kotoisin Etelä-Kiinasta ja Japanista.  Kellopensaiden lehdet ovat valekiehkuroissa, kukat riippuvia ja heteenponnet sarvellisia.

Joitakin lajeja, esimerkiksi kellopensasta, kasvatetaan koristekasveina.

Lähteet 

Kanervakasvit
Kuna

Kuna voi tarkoittaa seuraavia:

 kuna, Kroatian rahayksikkö
 Kuna, joki Pihkovan alueella luoteis-Venäjällä
 kunat, alkuperäiskansa Panamassa
 kuna, Panaman kuna-kansan puhuma kieli
 Kuna de Madugandí, comarca Panamassa
 Kuna de Wargandí, comarca Panamassa
 Kuna Yala, ent. San Blas, comarca Panamassa.
Partapuut

Partapuut (Chionanthus) on oliivikasvien heimoon kuuluva kasvisuku.

Partapuut kasvavat luonnonvaraisina Amerikassa ja Aasiassa.

Sukuun kuuluu noin 150 lajia puita ja pensaita. Ne ovat saaneet nimensä partamaisista kukinnoista, jotka roikkuvat kasvien oksilta keväisin. Ainakin kahta lajia kasvatetaan koristekasveina.

Lähteet 

Oliivikasvit
Karhiot

Karhiot (Jurinea)  on asterikasvien heimoon  kuuluva kasvisuku.

Sukuun kuuluu noin 230 lajia, jotka kasvavat Pohjois-Afrikassa, Euroopassa ja Aasiassa. Ne ovat joko monivuotisia ruohovartisia kasveja tai pieniä pensaita.

Lähteet 

Asterikasvit
Hanatarash

Hanatarash (ハナタラシ, entiseltä nimeltään Hanatarashi, vapaasti käännettynä ”räkänokka”) oli japanilainen noise-yhtye, jonka kokoonpanoon kuuluivat Boredoms-yhtyeen keulahahmo Yamataka Eye sekä Zeni Geva -yhtyeen kitaristi Mitsuru Tabata. Yhtye perustettiin Japanin Osakassa vuonna 1984, kun Eye ja Tabata tapasivat Einstürzende Neubautenin keikalla.

Yhtye käytti musiikinteossa epätavallisia välineitä, kuten sähkötyökaluja, porakoneita ja raskasta koneistoa.

Live-esiintymiset 
Hanatarash muistettiin parhaiten vaarallisista live-esiintymisistään. Yhtyeen kuuluisimpia stuntteja olivat muun muassa sirkkelillä jalan lähes kokonaan sahaaminen, kuolleen kissan silpominen viidakkoveitsellä sekä keikkalavan tuhoaminen puskutraktorilla.

Vuonna 1985 yhtyeen keikkaa varten katsojat joutuivat täyttämään vastuuvapauslomakkeen mahdollisen loukkaantumisen vuoksi. Keikkaa ei kuitenkaan järjestetty, koska Yamataka Eye suunnitteli heittävänsä polttopullon yleisöön keikan aikana.

Hanatarashin tempauksien jälkeen yhtyeen keikat kiellettiin kokonaan. Yhtye kuitenkin palasi lavoille vielä 90-luvulla.

Osittainen diskografia 
 Take Back Your Penis! (1984)
 Hanatarashi (LP, 1985)
 2 (LP, 1988)
 3 (LP, 1989)
 The Hanatarash and His eYe 7” (1992)
 4: AIDS-a-Delic (1994)
 5: We Are 0:00 (1996)
 Live!! 84 Dec. 16 Zabo-Kyoto (1993)
 Live!! 88 Feb. 21 Antiknock / Tokyo (1992)
 Live!! 82 Apr. 12 Studio Ahiru / Osaka (1993)

Lähteet 

Japanilaiset yhtyeet
Otto Niittykoski

Otto Niittykoski (s. 13. maaliskuuta 2001) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä.

Niittykoski kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Rukalla marraskuussa 2018. Hänen paras cup-saavutuksensa on 30. sija Otepään yhteislähtökilpailussa joulukuussa 2021.

Niittykoski on kilpaillut neljissä nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2018–2021. Parhaimmillaan hän on sijoittunut Lahdessa 2019 lyhyemmällä matkalla kahdeksanneksi ja samassa kaupungissa 2021 normaalimatkan kilpailussa neljänneksi. Joukkuekilpailussa sijoitukset ovat vuosittain olleet kuudes, seitsemäs, viides ja seitsemäs. Yleisessä sarjassa Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui joukkuekilpailussa viidenneksi, suurmäen kilpailussa 30:nneksi ja normaalimäen kilpailussa 34:nneksi.

Lähteet 

Suomalaiset yhdistetyn hiihtäjät
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Surinaminkvassiat

Surinaminkvassiat (Quassia) on kvassiakasvien heimoon kuuluva kasvisuku.

Joidenkin lähteiden mukaan sukuun kuuluu 40 lajia trooppisten sademetsien puita ja pensaita Afrikasta ja Amerikasta. Niiden katkeria ainesosia käytetään sisäloisten karkottamiseen ja hyönteismyrkkyinä. Toisten lähteiden mukaan sukuun kuuluu vain yksi laji, surinaminkvassia.

Lähteet 

Kvassiakasvit
Amatsoninjättilumme

Amatsoninjättilumme (Victoria amazonica) on jättilumpeiden sukuun kuuluva kasvilaji.

Se kasvaa luonnonvaraisena Amazonin latvavesillä ja muissa Etelä-Amerikan hitaasti virtaavissa matalissa vesissä. Sen kellanvihreät lehdet ovat todella suuria (1 – 2 metriä). Lehdissä on 5–10 cm korkea pystysuora reunus. Lehtien alapinnalla ja varsissa kasvaa piikkejä. Kukat tuoksuvat ananakselta ja aukeavat iltahämärissä sulkeutuakseen seuraavan aamupäivän kuluessa. Ne ovat aluksi valkoisia mutta muuttuvat vaaleanpunaisiksi.

Lähteet 

Lummekasvit
Abu Ibrahim al-Hashimi al-Qurashi

Abu Ibrahim al-Hashimi al-Qurashi, sukunimi toisinaan myös al-Qurayshi (; 1. tai 5. lokakuuta 1976 Mahalabiya, Irak – 3. helmikuuta 2022 Idlibin maakunta, Syyria) oli terroristijärjestö Isisin toinen johtaja ja kalifi 31. lokakuuta 2019 alkaen kuolemaansa 3. helmikuuta 2022 asti. Hän kuoli Yhdysvaltain erikoisjoukkojen yllätyshyökkäyksessä.

Elämäkerta 
Abu Ibrahim al-Hashimi al-Qurashi syntyi 1. tai 5. lokakuuta 1976 Pohjois-Irakin Mahalabiyassa nimellä Amir Mohammed Abdul Rahman al-Mawli al-Salbi (). Hän opiskeli Mosulin yliopistossa ja liittyi jo varhain Baath-puolueeseen. Monen muun Isisin johtohahmon tavoin al-Salbi taisteli myös Saddam Husseinin armeijassa. Saddam Husseinin kukistuttua vuonna 2003 hän liittyi Al-Qaidaan. Vuonna 2008 Yhdysvaltain joukot vangitsivat al-Salbin ja hän tutustui vankileirillä Isisin ensimmäiseen johtajaan Abu Bakr al-Baghdadiin. Vuonna 2014 al-Salbi erosi Al-Qaidasta ja liittyi Isisiin, minkä jälkeen hänestä tuli nopeasti yksi järjestön johtohahmoista. Al-Salbi oli keskeisessä roolissa monissa al-Baghdadin valtakauden operaatioissa, kuten Mosulin valtauksessa ja  jesidien kansanmurhassa.

Abu Bakr al-Baghdadin kuoltua Yhdysvaltain erikoisjoukkojen operaatiossa al-Qurashi valittiin Isisin uudeksi johtajaksi 31. lokakuuta 2019. Edeltäjästään poiketen al-Qurashi piti matalaa profiilia. Hän räjäytti itsensä ja ainakin 12 muuta ihmistä, mukaan luettuna hänen omat lapsensa ja vaimonsa, Yhdysvaltain joukkojen piiritettyä hänen asuintalonsa Atmehissa Idlibin maakunnassa Luoteis-Syyriassa 3. helmikuuta 2022. Qurashin kuoleman on spekuloitu johtavan sukupolvenvaihdokseen Isisin johdossa ja mahdollisesti järjestön heikkenemiseen. Isis vahvisti johtajansa kuoleman vasta maaliskuussa 2022 ja nimesi hänen seuraajakseen Abu al-Hassan al-Hašemi al-Qurashin.

Lähteet 

Isis
Irakilaiset henkilöt
Kalifit
Itsemurhan tehneet
Vuonna 1976 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Chris Wilder

Chris Wilder (s. 23. syyskuuta 1967) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Marraskuusta 2021 lähtien hän on toiminut Middlesbrough'n päävalmentajana.

Ura

Wilder viihtyi pelaajaurallaan oikean laitapakin pelipaikalla. Hän aloitti uransa Southamptonin juniorijoukkueessa, muttei koskaan edustanut seuraa ammattilaisurallaan. Hän siirtyi Southamptonista Sheffield Unitediin, jonka edustusjoukkueessa pelasi vuosina 1986–1992 viettäen osan ajastaan lainalla muissa seuroissa. Wilder teki pitkän uran Englannin alemmilla sarjatasoilla ja edusti useita seuroja. Ura päättyi Halifax Townissa vuonna 2001.

Wilder aloitti valmennusuransa lokakuussa 2001 Alfreton Townissa. Heinäkuussa 2002 hän palasi entiseen seuraansa Halifax Towniin, jonka päävalmentajana toimi kuuden vuoden ajan. Heinäkuussa 2008 hän jätti Halifaxin ja siirtyi Buryn apuvalmentajaksi. Hän viihtyi apuvalmentajana vain puolisen vuotta, kunnes joulukuussa 2008 siirtyi Oxford Unitedin päävalmentajaksi.

Wilderin johdolla Oxford eteni kaudella 2009/10 Englannin konferenssin nousukarsintoihin. Voittamalla York Cityn Oxford nousi Englannin kakkosliigaan. Kakkosliigassa Wilder luotsasi Oxfordin kaudella 2010/11 keskikastiin. Kaudella 2011/12 joukkue oli pitkään kiinni nousukarsintapaikassa, mutta jäi lopulta yhdeksänneksi ja karsintojen ulkopuolelle. Wilder jätti Oxfordin lopulta tammikuussa 2014 onnistumatta luotsaamaan seuraa sarjakarsintoihin.

Muutama päivä Oxfordista lähtönsä jälkeen Wilderista tuli Northampton Townin päävalmentaja. Wilderin johdolla Northampton nousi Kakkosliigassa putoamista vastaan taistelevasta seurasta menestykseen. Kaudella 2015/16 joukkue voitti Kakkosliigan mestaruuden kerättyään seuran ennätyspisteet, 99 pistettä. Menestyskauden jälkeen Wilder jätti seuran ja siirtyi Sheffield Unitedin päävalmentajaksi.

Wilder luotsasi Sheffield Unitedin vaikean alun jälkeen Englannin ykkösliigan mestariksi kaudella 2016/17. Englannin Mestaruussarjassa Wilder luotsasi Sheffieldin kaudella 2018/19 toiseksi ja seura nousi 12 vuoden tauon jälkeen Englannin Valioliigaan. Kaudella 2019/20 Sheffield United teki vahvan paluun ja sijoittui koronapandemian varjostamalla kaudella Valioliigassa yhdeksänneksi, mikä oli seuran historian paras sijoitus. Kaudella 2020/21 Sheffield juuttui liigan jumbosijalle ja lopulta seura erotti menestysvalmentajansa maaliskuussa 2021.

Marraskuussa 2021 Wilderista tuli Middlesbrough'n päävalmentaja.

Meriitit

 Englannin Mestaruussarja
hopeaa: 2019
 Englannin ykkösliiga: 2017
 Englannin kakkosliiga: 2016
 LMA:n vuoden valmentaja: 2018/19
 Englannin Mestaruussarjan vuoden valmentaja: 2018/19
 Englannin ykkösliigan vuoden valmentaja: 2016/17
 Englannin kakkosliigan vuoden valmentaja: 2015/16

Viitteet

Englantilaiset jalkapalloilijat
Englantilaiset jalkapallovalmentajat
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Candia Canavese

Candia Canavese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.  Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 1 190 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Hugo Lapalus

Hugo Lapalus (s. 9. heinäkuuta 1998) on ranskalainen maastohiihtäjä.

Lapalus kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2019. Hän ylsi kymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran tammikuussa 2020 Val di Fiemmessä Tour de Skin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan osuudella. Seuraavan talven Tour de Skissä tammikuussa 2021 hän sijoittui Toblachissa 15 kilometrillä yhdeksänneksi ja Val di Fiemmessä 10 kilometrillä seitsemänneksi. Tour de Skin kokonaistuloksissa hän oli kymmenes. Joulukuussa 2021 hän sijoittui Davosin maailmancupin kilpailussa 15 kilometrillä kymmenenneksi. Vuodenvaihteen 2021–2022 Tour de Skillä hän oli Oberstdorfin vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä kahdeksas ja Val di Fiemmen perinteisen hiihtotavan 15 kilometrillä samoin kahdeksas.

Lapalus saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa viestissä pronssia vuosina 2016 ja 2017. Henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui parhaimmillaan kuudenneksi yhdistelmäkilpailussa vuonna 2017. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia perinteisen hiihtotavan 15 kilometrillä vuonna 2020 ja voitti kultaa vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä vuonna 2021. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 Lapalus saavutti viestissä pronssia avausosuuden hiihtäjänä. Hän sijoittui 21:nneksi vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä ja keskeytti yhdistelmäkilpailussa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän hiihti toisen osuuden Ranskan pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa. Lisäksi hän oli 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja parisprintissä seitsemäs sekä 30 kilometrin yhdistelmäkilpailun perinteisen hiihtotavan osuuden jälkeen yhdeksäntenä mutta keskeytti 25 kilometrin jälkeen.

Lähteet 

Ranskalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Henrik Finne

Henrik Finne (13. tammikuuta 1548 – 26. syyskuuta 1684 Kungsör, Ruotsi) oli suomalaissyntyinen kuninkaallinen hevostenhoitaja, jonka väitettiin eläneen 136-vuotiaaksi.

Muistokirjoituksen mukaan Finnen kerrottiin palvelleen seitsemää Ruotsin kuningasta Juhana III:sta aina Kaarle XI:n saakka. Hän työskenteli Kungsörin kuninkaankartanossa, jossa sijaitsi Ruotsin valtion hevossiittola. Ruotsalainen muotokuvamaalari David Klöcker Ehrenstrahl maalasi Finnen muotokuvan kuningas Kaarle XI:n toimeksiannosta. 

Muotokuvassa oleva ruotsinkielinen kirjoitus oli suomennettuna seuraavanlainen: 

{{Sitaatti|Tällaiselta näyttää tammanhoitaja Hindrich Finne, joka eli kahden miespolven ajan, ja palveli seitsemän kuninkaan aikana, kärsimättä mitään vahinkoa. Sillä hän oli terve ja voi aina hyvin, oli aina tyytyväinen ja aina onnellinen. Jos tahdot tietää hänen ikänsä vuodet, niin katso vieressä olevaa lukua. Tämän tekstin oikealla puolella oli toinen kirjoitus Ikä 136 vuotta, 8 kuukautta, 18 päivää. Syntynyt Suomessa 1548 tammikuun 13 päivänä. Kuollut Kungsörissä 1684 syyskuun 26 päivänä.}}

Muotokuva maalattiin salaa Finneltä, koska tämä pelkäsi, ettei eläisi enää kauaa muotokuvansa maalaamisen jälkeen. Maalaaminen tapahtui kun Finne oli aamiaisella kuninkaan huoneessa mikä kunnia hänelle joskus suotiin. Kun muotokuvaa myöhemmin näytettiin Finnelle hän tuli asiasta pahoilleen ja kuoli muutamaa viikkoa myöhemmin. Vuonna 1824 Finnen muotokuva oli Strömsholmin linnassa ja samana vuonna siitä tehty piirros julkaistiin ruotsalaisessa kuukausilehdessä Magasin för Konst, Nyheter och Moder''. Muotokuva on nykyisin Ruotsin kansallismuseon kokoelmissa.

Lähteet 

Suomalaiset henkilöt
Vuonna 1548 syntyneet
Vuonna 1684 kuolleet
William Poromaa

William Poromaa (s. 23. joulukuuta 2000) on ruotsalainen maastohiihtäjä, joka on taustaltaan ruotsinsuomalainen.

Poromaa kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2019. Hän sijoittui kauden 2020–2021 maailmancupissa 11:nneksi tammikuussa 2021 Falunissa perinteisen hiihtotavan 15 kilometrin kilpailussa ja maaliskuussa 2021 Engadinissa myöskin perinteisen hiihtotavan 15 kilometrin kilpailussa. Hän sijoittui ensimmäisen kerran kolmen parhaan joukkoon helmikuussa 2022 Lahdessa oltuaan kolmas 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa.

Poromaa on sijoittunut nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa parhaimmillaan henkilökohtaisilla matkoilla yhdeksänneksi ja viestissä kuudenneksi. Alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä neljänneksi vuonna 2021. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Oberstdorfin maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2021 Poromaa sijoittui viestissä ankkuriosuuden hiihtäjänä neljänneksi, yhdistelmäkilpailussa ja vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä yhdeksänneksi sekä perinteisen hiihtotavan 50 kilometrillä 12:nneksi. Vuonna 2022 Pekingin olympialaisissa hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa kuudenneksi, lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa yhdeksänneksi, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kymmenenneksi sekä parisprintissä ja 4 × 10 kilometrin viestissä neljänneksi.

William Poromaan äiti Anette Fanqvist on viestihiihdon MM-mitalisti ja myös Poromaan isä Larry Poromaa kilpaili hiihtäjänä. Poromaan isoäiti on kotoisin Suomesta. Poromaa ei kuitenkaan itse osaa suomea.

Lähteet 

Ruotsalaiset maastohiihtäjät
Ruotsinsuomalaiset henkilöt
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Villanova Canavese

Villanova Canavese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 1 197 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Ceissi


Ceissi on Cledoksen debyyttialbumi, joka julkaistiin julkaistiin 14. elokuuta 2020.

Albumit

Lähteet 

Vuoden 2020 esikoisalbumit
Dark Wings of Steel

Dark Wings of Steel on italialaisen power metal-yhtye Rhapsody Of Firen albumi, joka julkaistiin 22. marraskuuta 2013.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 6½/10

Lähteet 

Vuoden 2013 albumit
Rhapsody of Firen albumit
Into the Legend

Into the Legend on italialaisen power metal-yhtye Rhapsody Of Firen albumi, joka julkaistiin 15. tammikuuta 2016.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 6/10
 Kaaoszine: 6+/10

Lähteet 

Vuoden 2016 albumit
Rhapsody of Firen albumit
Free Skate

Free Skate on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut, Roope Oleniuksen ohjaama suomalainen draama- ja jännityselokuva. Elokuvassa nuori taitoluistelija pakenee Venäjältä Suomeen huonoja oloja, mutta joutuu kohtaamaan menneisyytensä.

Elokuva tehtiin ilman julkista rahoitusta tai Elokuvasäätiön tukea.

Elokuva luokiteltiin alun perin kielletyksi alle 12-vuotiailta. Yleisöpalautteen vuoksi Kansallisen audiovisuaalisen instituutin (KAVI) mediakasvatus- ja kuvaohjelmayksikkö luokitteli elokuvan uudelleen ja uudeksi ikärajaksi tuli kielletty alle 16-vuotiailta.

Arvosteluja 
 Kaisu Tervonen, Helsingin Sanomat: ★★ 
 Pilvi Meriläinen, Film-o-Holic: ★★ 
 Jussi U. Pellonpää, FilmiFIN: ★★★½ 
 Jouni Vikman, Episodi: ★★★

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Suomalaiset jännityselokuvat
Tulevat elokuvat
Suomalaiset independent-elokuvat
The Eighth Mountain

The Eighth Mountain on italialaisen power metal -yhtye Rhapsody of Firen albumi, joka julkaistiin 22. helmikuuta 2019.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 8½/10
 Soundi:

Lähteet 

Rhapsody of Firen albumit
Vuoden 2019 albumit
Glory for Salvation

Glory for Salvation on italialaisen power metal-yhtye Rhapsody Of Firen albumi, joka julkaistiin 26. marraskuuta 2021.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 7+/10
 Inferno:

Lähteet 

Vuoden 2021 albumit
Rhapsody of Firen albumit
Cheslie Kryst

Cheslie Corrinne Kryst (28. huhtikuuta 1991 Jackson, Michigan, Yhdysvallat – 30. tammikuuta 2022 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen televisiojuontaja, malli ja kauneuskilpailija, joka kruunattiin Miss USA:ksi 2019. Miss USA:na hän edusti Yhdysvaltoja Miss Universum 2019 -kilpailussa ja sijoittui kymmenen parhaan joukkoon. Kryst oli myös asianajaja ja oli toiminut televisio-ohjelma Extran kirjeenvaihtajana lokakuusta 2019 kuolemaansa asti. Työstään Extrassa hän oli ehdolla kahteen Daytime Emmy -palkintoon.

Kuolema 
Kryst kuoli 30-vuotiaana 30. tammikuuta 2022 hypättyään kuolemaansa The Orionista, 60-kerroksisesta kerrostalosta Manhattanin Midtownissa, jossa hän asui ja jossa hänet nähtiin viimeksi 29. kerroksessa. 31. tammikuuta kuolemansyyntutkija totesi hänen kuolemansa itsemurhaksi. Krystin äiti April Simpkins julkaisi lausunnon, jossa hän totesi, että Kryst oli kärsinyt masennuksesta.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset asianajajat
Yhdysvaltalaiset bloginpitäjät
Yhdysvaltalaiset mallit
Yhdysvaltalaiset missit
Televisiojuontajat
Itsemurhan tehneet
Vuonna 1991 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Jääkiekon 4. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut

Jääkiekon 4. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut on vuosittain järjestettävä jääkiekkoturnaus, joka on Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n järjestämien maailmanmestaruuskilpailujen alin sarjataso. Kisojen voittaja nousee 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailuihin seuraavaksi kaudeksi, ja 3. divisioonan maailmanmestaruuskisojen B-lohkon viimeinen joukkue puolestaan putoaa 4. divisioonaan.

Joukkueet vuonna 2022

Lähteet
Ragnar Dunkers

Ragnar Johannes Dunkers (17. helmikuuta 1900 Pori – 20. lokakuuta 1941 Bromarv) oli suomalainen diplomi-insinööri ja teollisuuskoulun lehtori.

Ragnar Dunkers pääsi ylioppilaaksi Porin ruotsalaisesta yhteiskoulusta 1918. Hän suoritti diplomi-insinööritutkinnon ensimmäisen osan 1921 ja oli sitten vastaavana työnjohtajana rakennustyömailla Karjalassa ja muualla Suomessa. Hän oli Helsingin kaupungin rakennustarkastusviraston palveluksessa 1923–1924 ja 1927–1930 betonitöiden valvojana ja 1924–1927 hän oli osastopäällikkönä Imatran voimalaitoksen rakennustyömaalla. Suoritettuaan diplomi-insinööritutkinnon 1930 Dunkers nimitettiin samanva vuonna tie- ja vesirakennusalan ja betoniopin vt. lehtoriksi Vaasan teollisuuskouluun. Hänestä tuli vakinainen lehtori 1938. Dunkers toimi myös yksityisenä betoni- ja rakennusurakoitsijana. Dunkers teki opintomatkoja Skandinavian maihin, Saksaan, Ranskaan ja Italiaan. Hän julkaisi oppikirjoja ja kirjoitti oman alansa artikkeleita ammatti- ja sanomalehtiin. Dunkers oli Vaasan kaupunginhallituksen ja kaupunginvaltuuston jäsenenä.

Dunkers osallistui talvi- ja jatkosotaan. Hän kuoli sydänkohtaukseen Bromarvin Öjassa Hangon rintamalla lokakuussa 1941 palvellessaan luutnanttina Rannikkopataljoona 1:n esikunnassa.

Ragnar Dunkersin poika Karl Ragnar Dunkers (1926–2011) oli diplomi-insinööri ja tukholmalaisen Merkantila ingenjörsbyrån (MIBIS) toimitusjohtaja.

Julkaisuja 
 Perustustyöt. Otava 1934,  2. K. F. Lehtolan uusima painos Otava 1945

Lähteet 

Suomalaiset insinöörit
Suomalaiset opettajat
Vaasan kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1900 syntyneet
Vuonna 1941 kuolleet
Kiinanpyökki

Kiinanpyökki (Fagus engleriana) on pyökkikasvien heimoon ja pyökkien sukuun kuuluva kesävihanta puu. Nimensä mukaisesti se on kotoperäinen Kiinassa.

Ulkonäkö ja koko
Kiinanpyökki kasvaa 3–25 metrin korkuiseksi, ja on yleensä monirunkoinen. Kaarna on vaalean harmaanruskea, lehdet alapuolelta sinertäviä, soikeita tai puikeita ja mutkalaitaisia, 5–9 cm pitkiä ja 2,5–5 cm leveitä. Kukat ovat pienet ja mitättömän näköiset. Pähkinät ovat kolmikulmaisia. Kotiseudullaan Kiinassa se kukkii huhti-toukokuussa, ja pähkinät kypsyvät elo-, syys- ja lokakuussa. Lehtien syysväri on keltainen.

Pähkinät ovat syötäviä, mutta sisältävät saponiineja, jotka tekevät niistä suurina määrinä lievästi myrkyllisiä.

Levinneisyys
Kiinanpyökkiä tavataan Keski- ja Itä-Kiinassa (Anhuin, Guangxin, Guizhoun, Henanin, Hubein, Hunanin, Shaanxin, Sichuanin, Yunnanin ja Zhejiangin maakunnissa). Se vaatii valoa ja hyvin vettä läpäisevää maaperää, mutta ei ole muuten tarkka kasvupaikkansa suhteen.

Lähteet

Pyökit
Brooke Scullion

Brooke Scullion (s. 31. maaliskuuta 1999 Bellaghy, Derry, Irlanti), tunnettu myös taiteilijanimellään Brooke, on irlantilainen laulaja. Hän edusti Irlantia vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "That’s Rich". Brooke kilpaili myös The Voice UK -kilpailun 9. tuotantokaudella sijoittuen kolmanneksi.

Musiikkiura

2020: The Voice UK 
Vuonna 2020 Scullion osallistui The Voice UK -kilpailun 9. tuotantokaudelle, jossa hänen valmentajanaan toimi Meghan Trainor. Ääni ratkaisee -osiossa hän esiintyi cover-versiolla Lewis Capaldin kappaleesta "Bruises". Kaikki neljä tuomaria käänsivät tuolinsa. Kaksintaistelut -vaiheessa Scullion kilpaili Jordan Philipsiä vastaan. Scullion eteni Knock Out -vaiheeseen ja myöhemmin Top 8:n joukkoon. Hän pääsi finaaliin osana Top 4:ää esitettyään cover-version Mark Ronsonin ja Miley Cyrusin kappaleesta "Nothing Breaks Like a Heart". Finaalissa Scullion sijoittui kolmanneksi.

2022: Eurovision laulukilpailu 
Tammikuussa 2022 Brooken ilmoitettiin olevan yksi kuudesta artistista, jotka kilpailisivat Irlannin vuoden 2022 euroviisukarsinnassa, joka kantoi nimeä The Late Late Eurosong Special. Voittaja valittiin kansainvälisen raadin, studioraadin ja yleisöäänten antamien pisteiden perusteella. Brooke sai 78% kaikista saatavilla olleista pisteistä saaden 12 pistettä sekä kansainväliseltä raadilta että yleisöltä, ja 4 pistettä studioraadilta. Brooken ja toiseksi tulleen Rachel Gooden välillä oli neljä pistettä. Brooke edusti täten Irlantia vuoden 2022 Euroviisuissa. Brooke kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 12. toukokuuta, sijoittui semifinaalin 15:nneksi eikä päässyt finaaliin.

Lähteet 

Irlantilaiset laulajat
Pohjoisirlantilaiset henkilöt
Irlannin euroviisuedustajat
Vuoden 2022 euroviisuedustajat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Risukorte

Risukorte (Equisetum ramosissimum) on kortteisiin kuuluva itiökasvilaji. Sitä esiintyy laajasti Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa. Euroopassa esiintyy tyyppialalaji ja etelämpänä myös toinen alalaji debile. Laji on risteytynyt muun muassa kangaskortteen kanssa ja risteymä tunnetaan gotlanninkortteen nimellä. Risukortteen kesäversot ovat pystykasvuisia ja runsashaaraisia, enintään 14-lukuisia lehtitupen hampaiden ja varren sivuhaarojen lukumäärän suhteen.

Lähteet 

Kortteet
Cyclocrossin maailmanmestaruuskilpailut

Cyclocrossin maailmanmestaruuskilpailut ovat Kansainvälisen pyöräilyliiton eli UCI:n vuosittain, tavallisesti tammikuun lopussa tai helmikuun alussa järjestämät cyclocross-polkupyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut.

Kilpailusarjat

Miehet (elite)
 kilpailtu vuodesta 1950 alkaen 
 ensimmäinen voittaja: 
 eniten voittoja:  (7 voittoa: 1966, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973 )
 viimeisin voittaja:

Miehet alle 23-v.
kilpailtu vuodesta 1996 alkaen
ensimmäinen voittaja: 
eniten voittoja: (2 voittoa) , , , , 
viimeisin voittaja:

Miehet alle 18-v. (juniorit) 
kilpailtu vuodesta 1979 alkaen
ensimmäinen voittaja: 
eniten voittoja: (2 voittoa)  (2012, 2013),  (2018, 2019)
viimeisin voittaja:

Naiset (elite)
kilpailtu vuodesta 2000 alkaen
ensimmäinen voittaja: 
eniten voittoja:  (8 voittoa: 2006, 2009–2014, 2022)
viimeisin voittaja:

Naiset alle 23-v. 
kilpailtu vuodesta 2016 alkaen
ensimmäinen voittaja: 
eniten voittoja:  (2 voittoa: 2016, 2018)
viimeisin voittaja:

Naiset alle 18-v. (juniorit)
kilpailtu vuodesta 2020 alkaen
ensimmäinen voittaja: 
viimeisin voittaja: 

(lähde: , päivitetty 2022)

Historia
Vuonna 1924 järjestettiin Pariisissa ensimmäinen Critérium International de Cyclo-cross, jota voidaan pitää lajin ensimmäisenä epävirallisena miesten maailmanmestaruuskilpailuna. Kilpailua järjestettiin vuoteen 1949 asti, kunnes vuonna 1950 järjestettiin ensimmäiset Kansainvälisen pyöräilyliiton hallinnoimat cyclocrossin maailmanmestaruuskilpailut, jonka jälkeen kilpailua on järjestetty vuosittain ilman taukoja. Ensimmäinen voittaja oli ranskalainen Jean Robic, ja myös seuraavat kahdeksan maailmanmestaria olivat ranskalaisia. Vuonna 1966 belgialainen Erik De Vlaeminck voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa, josta alkoi belgialaisten voittokulku; belgialaiset ovatkin saaneet selvästi eniten kultamitaleja miesten kilpailussa, kaikkiaan 30 kappaletta.

Juniorien (alle 18-v.) kilpailu tuli mukaan ohjelmaan vuonna 1979 ja alle 23-vuotiaiden vuonna 1996. Naisten cyclocross MM-kilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2000. Ensimmäisenä naisten kilpailun voitti saksalainen Hanka Kupfernagel. Naisten alle 23-v. tuli mukaan kilpailuohjelmaan vuonna 2016 ja juniorit (alle 18-v.) vuonna 2020.

Cyclocrossin suosio on painottunut Länsi-Euroopan maihin, joten MM-kilpailujen mitalistit ovat olleet lähestulkoon kaikki eurooppalaisia, muutamaa yhdysvaltalaista lukuun ottamatta. Vuonna 2013 kilpailut järjestettiin ensimmäistä kertaa Euroopan ulkopuolella, kun kilpailupaikkana oli Louisville Yhdysvalloissa. Toinen kerta kun kilpailut järjestettiin Euroopan ulkopuolella oli vuonna 2022, kun kilpailut pidettiin Yhdysvaltojen Fayettevillessä.

Mitalistit

Miehet (elite)

Eniten kultamitalisteja maittain miesten kilpailussa:
: 30
: 10
: 9
: 7
: 6 
: 6
: 4

Lähteet

Aiheesta muualla
uci.org Kansainvälisen pyöräilyliiton kotisivujen cyclocross-osio

Pyöräily
Maailmanmestaruuskilpailut
50 sentin armeija

50 sentin armeija, tai 50 sentin puolue (), on kollektiivinen nimitys Kiinan viranomaisten palkkaamille internet-trolleille. Nimi tulee kiinankielisestä sanasta wumao, joka tarkoittaa 0,5 yuania – trollien väitetään saavan tämän verran palkkaa jokaista kirjoittamaansa kommenttiaan kohden. Arvioiden mukaan 50 sentin armeija julkaisee 488 miljoonaa julkaisua vuodessa.

Wumao-nimitystä pidetään alentavana ja nimestään huolimatta kyseessä ei ole virallinen osa armeijaa. Toiminta kohdistetaan myös sellaisille sivuille, jotka on kielletty Kiinassa (esim. Facebook, Twitter ja YouTube). 50 sentin armeija toimii siten, että sen jäsenet jättävät negatiivisia kommentteja esim. Kiinaa kritisoiviin sosiaalisen median julkaisuihin täyttäen mm. kommenttikentät, mikä puolestaan painaa näitä alas algoritmien kautta. Heinäkuussa 2020 Twitter ilmoitti poistavansa 170 000 tiliä, joita 50 sentin armeijan katsottiin käyttävän.

Wumao-toimijoista erotetaan usein myös ziganwu (), jotka eivät saa palkkaa, vaan tekevät samaa työtä ilmaiseksi.

Lähteet 

Propaganda Kiinassa
Internet-kulttuuri
Vico Canavese

Vico Canavese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.  Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 430 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
James Crawford

James Crawford (s. 3. toukokuuta 1997) on kanadalainen alppihiihtäjä. Hän on alppiyhdistetyn olympiapronssimitalisti vuodelta 2022.

Crawford saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa supersuurpujottelussa vuonna 2016 ja kultaa joukkuekilpailussa 2017. Aikuisten arvokilpailuissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Pyeongchangin olympialaisissa 2018 ja sijoittui alppiyhdistetyssä 20:nneksi sekä suurpujottelussa 29:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui supersuurpujottelussa 36:nneksi. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui alppiyhdistetyssä neljänneksi, supersuurpujottelussa 14:nneksi ja syöksylaskussa 21:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti alppiyhdistetyssä pronssia, mitä ennen hän sijoittui jo syöksylaskussa neljänneksi ja supersuurpujottelussa kuudenneksi.

Maailmancupissa Crawford oli ennen Pekingin olympiamitaliaan sijoittunut neljä kertaa kymmenen parhaan joukkoon. Tammikuussa 2021 hän oli Kitzbühelin supersuurpujottelussa kuudes, joulukuussa 2021 Val Gardenan supersuurpujottelussa kahdeksas sekä tammikuussa 2022 Wengenin supersuurpujottelussa viides ja Kitzbühelin syöksylaskussa kuudes. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Kvitfjellin supersuurpujottelussa maaliskuussa 2022. Hän sijoittui kauden 2021–2022 supersuurpujottelucupissa viidenneksi.

Lähteet 

Kanadalaiset alppihiihtäjät
Kanadalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt