joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
The Last Embrace


The Last Embrace on heavy metal -yhtye Embrazen viides ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Verikauha Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Lauri Tuohimaa – laulu, kitara
 Heidi Määttä – kosketinsoitin
 Ilkka Leskelä – rummut
 Olli-Pekka Karvonen – bassokitara
 Sami Siekkinen – kitara

Vierailevat muusikot 
 Reetta Valo – laulu
 Päivi Myllykangas – laulu
 Anna Moilanen – laulu
 Tiina Koskinen – laulu

Tuotanto 
 Aki Karppinen – äänittäjä, miksaaja, masteroija
 O.W. Kinnunen – grafiikka, valokuvat, design

Arvostelut 
 Metal Storm: 8.1/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 The Last Embrace discogs.com -sivustolla

Vuoden 2006 albumit
Embrazen albumit
Hellevi Keko

Hellevi Keko on suomalainen valokuvamalli, joka työskenteli Ford-mallitoimistossa New Yorkissa 1960-luvulla.

1940-luvun puolenvälin paikkeilla syntynyt Hellevi Keko kävi Kauhavalla kansakoulua luokkatovereinaan muiden muassa Jukka Kemppinen ja Antti Tuuri. Hellevi Keon kansainvälinen malliura alkoi, kun hänet valittiin Me Naiset -lehden ensimmäisen valokuvamallikilpailun voittajaksi 1962. Valitsijoina olivat Sanoma-yhtiön pääomistajan Aatos Erkon vaimo Jane Erkko sekä Ford-mallitoimiston omistaja Eileen Ford, joka kuului Jane Erkon tuttavapiiriin tämän asuttua pitkään New Yorkissa. The New York Times mainitsee Eileen Fordin muistokirjoituksessa Hellevi Keon esimerkkinä Fordin perusteellisuudesta mallien etsinnässä: hänelle ei kelvannut yksikään suomalaisten valitsemasta 20 finalistista, vaan hän halusi selata läpi kaikkien 700 osallistujan valokuvat ja löysi niiden joukosta Hellevi Keon.

Hellevi Keko esiintyi muotikuvissa muun muassa Vogue-, Seventeen- ja Good Housekeeping -lehdissä sekä Revlon-kosmetiikkamerkin ja Sears-tavarataloketjun mainoksissa.

Vuonna 1970 Hellevi Keko avioitui Yhdysvalloissa Curtis Jonesin kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Muoti- ja mainoskuvia, joissa mallina esiintyy Hellevi Keko

Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Suomalaiset mallit
Yhdysvaltalaiset mallit
Amerikansuomalaiset henkilöt
Paavo Räisänen

Paavo Veikko Räisänen (s. 14. helmikuuta 1906 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen nuortenkirjailija. Hän asui useita vuosia Kangasalla.

Räisänen valmistui kansakoulunopettajaksi 1933 ja toimi opettajana useilla paikkakunnilla, kunnes Kangasalla vuodesta 1949.

Teoksia 
 Kansakoulu-urheilun pistetaulukko. Koulutarpeiden keskusliike, Helsinki 1937
 Kansakoulun yleisurheilu. WSOY 1939
 Urheilupojan joulukirja ; toimittanut Paavo Räisänen. Otava 1940
 Sata voimistelu- ja urheiluleikkiä ; koonn. Paavo Räisänen ym. Valistus, Helsinki 1946, 3. painos 1953
 Nuorten yleisurheilun pistetaulukko ; tekijät Toivo Ahjopalo, Paavo Räisänen. Kansakoulun liikuntakasvatusliitto, Helsinki 1947, 6. painos 1966
 Jokapojan ja tytön kuntokirja ; tekijät Paavo Räisänen, Toivo Ahjopalo. Valistus, Helsinki 1948, 2. painos 1952
 Poikien urheilukirja 5 ; toim. Paavo Räisänen. Valistus, Helsinki 1949
 Koululaisen urheilukirja v. 1950. Suomen kansakoulunopettajain liitto, Helsinki 1951
 Jokapojan urheiluopas ; tekijät Paavo Räisänen, Mikko Kajaani. Otava 1951
 Näin opetan urheilua : kansakoulu-urheilun käsikirja ; laatineet Paavo Räisänen ym. Valistus, Helsinki 1952
 Yöllinen yllätys : kertomus huimasta helluntairetkestä ja sen seuraamuksista. Valistus, Helsinki 1956
 Saaren sankarit. Seikkailusarja 16. Valistus, Helsinki 1962

Lähteet

Viitteet

Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Suomalaiset opettajat
Vuonna 1906 syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Rakkauden FAQ

Rakkauden FAQ on suomalainen viihdeohjelma, jossa panelistit vastaavat rakkauteen ja seksiin liittyviin kysymyksiin. Ohjelman ensimmäinen jakso esitettiin Liv-kanavalla 2. huhtikuuta 2014. Ohjelmaa juontaa André Wickström. 

Ohjelmassa viikoittain vaihtuvat vakiopanelistit Simo Frangén, Satu Silvo, Ismo Leikola, Lorenz Backman, Suvi West, Harri Moisio ja Laura Paloheimo vastaavat ohjelman nimen mukaisesti rakkauden usein kysyttyihin kysymyksiin. Toisinaan ohjelmassa on myös yksi vieraileva panelisti. Oikeat vastaukset kysymyksiin antaa kaksi seksuaaliterapeuttia, joiden mukaan panelistit saavat pisteitä oikeasta tai eniten oikeaan suuntaan olevasta vastauksesta.

Ohjelmassa käsiteltävien aiheiden vuoksi yksi sarjan jaksoista on saanut K-18 -ikärajan.

Ensimmäinen tuotantokausi

Lähteet

2010-luvun televisiosarjat
Suomalaiset televisiosarjat
Cristina Scarlat

Cristina Scarlat (s. 3. maaliskuuta 1981) on moldovalainen laulaja, joka edusti Moldovaa vuoden 2014 Euroviisuissa Kööpenhaminassa kappaleella ”Wild Soul”. Hän ei selviytynyt Euroviisujen finaaliin.

Lähteet 

Moldovalaiset laulajat
Moldovan euroviisuedustajat
Vuoden 2014 euroviisuedustajat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Infamous: Second Son

Infamous: Second Son (muotoiltuina inFAMOUS: Second Son) on Sucker Punch Productionsin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema toimintaseikkailupeli PlayStation 4:lle. Peli julkistettiin PS4 -julkistamistilaisuudessa helmikuussa 2013 ja se julkaistiin maaliskuussa 2014. Peli on jatkoa 2009 julkaistulle Infamousille ja vuonna 2011 ilmestyneelle Infamous 2:lle. Aikaisimmista peleistä poiketen pelin päähahmona on Delsin Rowe ja pelin tapahtumat sijoittuvat seitsemän vuoden päähän Infamous 2:n tapahtumista.

Pelin jälkeen on kehitetty itsenäinen laajennus Infamous: First Light.

Vastaanotto 
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Sucker Punch pelistudion sivut

Toimintaseikkailupelit
Avoin pelimaailma -pelit
PlayStation 4 -pelit
Vuoden 2014 videopelit
Dystopiavideopelit
PlayStation 4 Pro -tehostetut pelit
Yhdysvalloissa kehitetyt videopelit
Hannu Torvinen

Hannu Torvinen (s. 12. helmikuuta 1992 Lahti) on suomalainen raviohjastaja. Hänen isänsä on tunnettu suomenhevosmies Heikki Torvinen. 

Jämsässä asuva Torvinen aloitti uransa vuonna 2008 16-vuotiaana ja nousi muutamassa vuodessa Suomen huippuohjastajien joukkoon. Läpimurtokaudellaan 2013 hän ajoi yhteensä 159 voittoa, jolla Torvinen sijoittui Suomen ajajaliigassa neljänneksi Mika Forssin, Ari Moilasen ja Harri Koivusen jälkeen. Hänet palkittiin myös vuoden 2013 ohjastajana.

Hannu Torvinen on pelannut myös jääkiekkoa. Hän on edustanut A-nuorten SM-liigassa JYPiä ja SaiPaa sekä II- ja III-divisioonissa Jämsänkosken Ilvestä ja Jämsän Kiekko-Susia. Kaudella 2007–2008 Torvinen pelasi yhden alle 16-vuotiaiden maaottelun.

Suurkilpailuvoittoja 
Kasvattajakuunu: Ballerina Luxx (2010), Moonlight Love (2013), (2014)
Pelimanni-ajo: Diktaattori (2013)
Pikkuprinssi: Virikari (2012)

Lähteet 
Hannu Torvinen Suomen Hippoksen tilastoissa

Viitteet

Suomalaiset raviohjastajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Texas Motor Speedway

Texas Motor Speedway on ovaalinmuotoinen moottorirata Fort Worthissa Texasissa. Yli 190 000 katsojan yleisökapasiteetillaan rata on toiseksi suurin NASCAR:ssa käytettävä rata Indianapolis Motor Speedwayn jälkeen.

Aiheesta muualla

 Radan viralliset nettisivut 

Yhdysvaltain moottoriradat
NASCAR-radat
Markku Saksa

Markku Saksa on suomalainen vapaa toimittaja ja tietokirjailija, joka on kirjoittanut paljon Latinalaisen Amerikan tapahtumista ja yhteiskunnallisesta kehityksestä.

Markku Saksa valmistui Sanomien toimittajakoulusta 1967.

Saksa on kirjoittanut kirjat mm. Latinalaisesta Amerikasta ja Espanjasta. Hän kirjoittaa lehtiartikkeleita muun muassa Lännen Mediaan, Helsingin Sanomiin, Suomen Kuvalehteen ja Apuun.

Saksa on 1980-luvun loppupuolelta asti ollut naimisissa diplomaattina toimivan Anne Lammilan kanssa, joka on heidän avioliittonsa aikana työskennellyt Madridissa, Helsingissä, Pariisissa, Washingtonissa ja Méxicossa. Lammila toimii nyt päällikkönä pääkonsulaatissa Pietarissa. Markku Saksa on raportoinut jutuissaan erityisesti Meksikosta, mutta myös Venäjältä pariskunnan muutettua Pietariin.

Teoksia
Ihmisiä ja elämää Meksikosta Tulimaahan, Kustannusosakeyhtiö Siltala, 2014
Etelän ristin alla: Lehtimiehen elämää Latinalaisessa Amerikassa, WSOY 1988
Don Quijoten maassa: Reportaasi Espanjasta, WSOY 1992
Matti Wuori, Markku Saksa (toim.): Titanicin kansituolit, WSOY 1993.
Ankarat ajat, ”Vielä kuuluu laulu helvetistäkin”, WSOY 1994 (yhdessä Reino Paasilinnan kanssa)

Lähteet

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset tietokirjailijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Seija Tyni

Seija Tyni-Ignatius on suomalainen malli, joka näytteli myös muutamassa elokuvassa 1960- ja 1970-luvuilla. Hän tuli 1960-luvulla tunnetuksi Shell-huoltamoketjun mainosten seksikkäänä ”Supertyttönä”.

Oulussa varttunut Tyni jätti koulun kesken ja muutti 16-vuotiaana Helsinkiin, jossa hän voitti Elokuva-Aitta-lehden Elokuvatyttö-kilpailun. Hän sai työpaikan lehden toimituksen puhelinvaihteenhoitajana, ja pian alkoi saada myös mallintöitä valokuvaaja Max Petreliukselta. Heti ajokortin saatuaan hän alkoi kilpailla ralliautoilijana ja oli mukana  Renault-tallissa kuutisen vuotta.

Tyni näytteli toista naispääosaa, rallia ajavaa opiskelijatyttö Kristiina Koivua, Jörn Donnerin elokuvassa Sixtynine 69 (1969). Hän on lisäksi esiintynyt sivuosassa tv-elokuvassa Iloa silmille (1967) sekä elokuvissa Noin 7 veljestä (1968) ja Bensaa suonissa (1970).

Tyni on ollut naimisissa ekonomi  Panu Ignatiuksen kanssa. 1980-luvun alusta alkaen Seija Ignatius on toiminut Helsingissä kiinteistönvälittäjänä.

Lähteet

Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Suomalaiset mallit
Suomalaiset elokuvanäyttelijät
Kenny Agostino

Kenny Agostino (s. 30. huhtikuuta 1992 Morristown, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue orpedo Nižni Novgorodissa. Hänet varasi viidennellä kierroksella numerolla 140 vuoden 2010 varaustilaisuudessa Pittsburgh Penguins, mutta hänet kaupattiin Calgaryyn vastineeksi Jarome Iginlasta. Agostino pelasi neljä kautta yliopistojääkiekkoa Yale Bulldogsissa.

Ura 
Agostino pelasi lukiokiekkoa Delbartonissa, jossa hänestä tuli kaikkien aikojen eniten pisteitä tehnyt pelaaja 261 pisteellään. Pittsburgh Penguins varasi Agostinon NHL:n varaustilaisuudessa 2010.

Agostino pelasi Yale Bulldogsissa, jossa hänestä tuli koulun historiassa vasta kolmas hattutempun tulokasvuotenaan tehnyt pelaaja. Myöhemmin Pittsburgh kauppasi Agostinon oikeudet Calgaryyn yhdessä Ben Hanowskin ja ensimmäisen kierroksen varauksen kanssa vastineeksi Jarome Iginlasta.

Agostino pelasi Yalessa viimeisen kautensa 2013–2014, jolloin hän teki 32 ottelussa yhtä monta pistettä. Neljän vuoden collegeurallaan Agostino pelasi 134 ottelua ja teki niissä 132 pistettä. Kauden jälkeen Agostino teki Flamesin kanssa kahden vuoden sopimuksen, josta hän saa 900 000 dollaria kaudesta. Hän teki NHL-debyyttinsä 21. maaliskuuta 2014, jolloin Flames hävisi 6–5 Nashville Predatorsille. Agostino teki ensimmäisen maalinsa NHL:ssä 4. huhtikuuta ohittaessaan laukauksellaan Florida Panthersin maalivahti Roberto Luongon Calgaryn 2–1 -voitossa Floridasta.

Kausina 2014–2015 Agostino pelasi Calgary Flamesin AHL-sarjaan kuuluvassa farmiseurassa Adirondack Flames, jossa hän keräsi 43 pistettä. Kaudella 2015–2016 hän pelasi toisessa Flamesin farmiseurassa, Stockton Heatissa ja keräsi 57 pistettä.

Agostino nostettiin takaisin Calgary Flamesin NHL-joukkueen kokoonpanoon kauden 2015–2016 alussa. Heinäkuussa 2016 Agostino solmi yhdeksi vuodeksi kaksisuuntaisen sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Pittsburgh Penguinsin varaamat pelaajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Lipolyysi

Lipolyysi on aineenvaihdunnan lipidien hajotusreaktio, jossa triglyseridit hydrolysoidaan glyseroliksi ja vapaiksi rasvahapoiksi. Glyseroli kulkeutuu verenkierron mukana pääsääntöisesti maksaan, ja rasvahapot energialähteiksi luurankolihaksille, maksalle ja sydämelle. Lipolyysin merkitys on paaston aikana säästää glukoosia punasoluille ja hermosoluille, jotka eivät pysty käyttämään rasvahappoja energian tuotantoon. Lipolyysille vastakkainen reaktio on lipogeneesi, jonka avulla elimistö pystyy tuottamaan rasva-aineita hiilihydraateista.

Tapahtumaa ohjataan hormonaalisesti hormoniherkän lipaasin kautta. Rasvakudos on erityisen herkkä insuliinin säätelylle, jonka vapautuminen vereen estää lipolyysiä. Paaston aikana aktivoituvat lipolyyttiset hormonit kuten glukagoni, kortikotropiini, adrenaliini ja noradrenaliini, jotka säätelevät hormoniherkkää lipaasia vaikuttamalla sen sijaintiin ja aktiivisuuteen. Aktivoituessaan lipaasi saa aikaan rasvahappojen vapautumisen vereen.

Soluihin veren mukana päätyneistä rasvahapoista tuotetaan beetaoksidaatiossa energiaa ATP:n muotoon.

Metabolia
Lütschine

Lütschine on joki Keski-Sveitsissä. Joen pituus on yhdeksän kilometriä, pisin alkujoki huomioon ottaen 22 kilometriä.

Alkulähteet 
Lütschinen alkujoet Weisse Lütschine ja Schwarze Lütschine saavat alkunsa Bernin Alppien jäätiköiltä. Weisse Lütschine alkaa Lauterbrunnenin eteläpuolelta. Schwarze Lütschine alkaa Grindelwaldin kaakkoispuolen jäätiköiltä noin  korkeudesta. Alkujoet yhdistyvät Zweilütschinenissä Lütschineksi. Joki laskee Brienzjärveen.

Merkittävimmät paikkakunnat joen varrella ovat Grindelwald, Lauterbrunnen ja Matten bei Interlaken.

Vesivoima 
Lütschinessä ja sen sivujoissa on yhteensä viisi vesivoimalaa, joiden yhteisteho on noin .

Virtaama 
Lütschinen virtaama vaihtelee vuosien 1924–2009 tietojen perusteella vuosittain melko vähän: joen vuotuinen keskivirtaama Wilderswilin Gsteigissä – nelisen kilometriä ennen joen laskemista Brienzjärveen – on ollut . Suurin keskivirtaama oli vuonna 1981 () ja pienin keskivirtaama vuonna 1976 (). Päivittäinen vaihtelu on suurempaa: suurin vuorokausikeskivirtaama on mitattu vuoden 2005 elokuussa () sekä pienin vuoden 1934 helmikuussa (). 

Weisse Lütschinen virtaamaa mitataan Zweilütschinenissä juuri ennen alkujoen yhdistymistä. Weisse Lütschinen virtaama vaihtelee vuosien 1924–2009 tietojen perusteella vuosittain melko vähän: joen vuotuinen keskivirtaama on ollut . Suurin keskivirtaama oli vuonna 1999 () ja pienin keskivirtaama vuonna 1972 (). Päivittäinen vaihtelu on suurempaa: suurin vuorokausikeskivirtaama on mitattu vuoden 1933 elokuussa () sekä pienin vuoden 1964 helmi-maaliskuussa ().

Lähteet 
 
 

Sveitsin joet
Reinin vesistö
Bernin kantoni
Kanslianeuvos (arvonimi)

Kanslianeuvoksen nimi ja arvo on Suomessa valtiovallan myöntämä arvonimi, joka ei liity mihinkään virkaan. 


Arvonimen historiaa 

Arvo suotiin 1800-luvulla usein ansioituneille professoreille. Myöhemmin arvonimeä on myönnetty muun muassa tieteellisten seurojen toimihenkilöille ja yliopistojen virkamiehille. 

Autonomian ajan arvojärjestyksessä kanslianeuvoksen arvonimi kuului kuudenteen arvoluokkaan yhdessä kollegineuvoksen kanssa kun yliopistojen vakinaiset professorit kuuluivat seitsemänteen arvoluokkaan.

Kanslianeuvoksen arvonimi nykyään 
Kanslianeuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 6. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .

Itsenäisyyden aikana arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1920. Vuosina 1918–2013 kanslianeuvoksen arvonimi on myönnetty 199 henkilölle.

Muutamia suomalaisia kanslianeuvoksia 
Kanslianeuvoksia ovat tai ovat olleet:
 Kari T. Ahonen
 Veli Arrela
 Roger Broo
 Rafael Engelberg
 Onni Hallsten
 Lauri Jäntti
 Sakari Kajander
 Lauri Kaukonen
 Väinö Kaukonen
 Tero J. Kauppinen
 Heikki Koivula
 Jakob Axel Levonius
 Niilo Liakka
 Elias Lönnrot
 Gabriel Rein
 Veikko Tavastila
 Juho Heikki Tunkelo

Katso myös 
 Kanslianeuvos

Lähteet
 Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja Oy 1962

Viitteet 

Suomalaiset arvonimet
Taylor Fedun

Taylor Fedun (s. 4. kesäkuuta 1988 Edmonton, Alberta, Kanada) on ukrainalaiskanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Pittsburgh Penguinsin organisaatiossa.

Ura 
Kauden 2010–2011 jälkeen Fedun allekirjoitti vapaana agenttina sopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Häntä ei oltu varattu NHL:ään.

Fedun vakuutti Oilersin taidoistaan Young Stars -turnauksessa sekä kautta edeltäneissä harjoitusotteluissa. Hän joutui kuitenkin pelaamaan farmiseura Oklahoma City Baronsissa, jossa ei kuitenkaan ensimmäisen kautensa 2011–2012 aikana pelannut yhtäkään ottelua murrettuaan reisiluunsa.

Fedun teki ensimmäisen NHL-maalinsa 5. marraskuuta 2013 Florida Panthersin maalivahti Jacob Markströmiä vastaan.

Edmonton ei tarjonnut Fedunille jatkosopimusta, joten hän siirtyi heinäkuun ensimmäisenä päivänä 2014 vapaana pelaajana yhden vuoden mittaisella sopimuksella San Jose Sharksiin.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Ukrainalaiset jääkiekkoilijat
Pittsburgh Penguinsin pelaajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Rapakon kalliomaalaus

Rapakon kalliomaalaus (myös Rapakko Saunalahdenniemi) sijaitsee Savonlinnassa Etelä-Savossa. Siirtolohkareessa olevat kaksi vesilintua ovat ainoat varmat lintuaiheet suomalaisissa kalliomaalauksissa. Maalauksen löysi Risto Kupiainen vuonna 1993, kun hän etsi kalliomaalauksia Hannu Poutiaisen ja Martti Koposen kanssa. Maalaus on mahdollisesti kivikautinen.

Siirtolohkareen sijainti 
Saimaan Pihlajaveden Rapakonsaaren koillisosassa Saunalahdenniemen kärjen tuntumassa ja noin 30 metriä rannasta sijaitsee suuri osin kuutiomainen siirtolohkare, johon maalaus on tehty. Paikka sijaitsee voin 12,8 kilometriä Savonlinnan tuomiokirkosta länteen ja maalaus oli löydettäessä Kymmene Oy:n mailla. Saari on tavoitettavissa kesällä vain veneellä ja talvella salmen jään tulee olla vahvaa.

Maalaus 
Kiven itäkylkeen on maalattu kaksi vesilintua muistuttavaa yksinkertaista kuviota. Ne ovat kuin yhdellä sormella pyyhkäistyjä. Vaikka toteutus on yksinkertainen, syntyvä vaikutelma vie ajatukset joutseneen. Koska muitakin pitkäkaulaisia lintuja on olemassa, ei lopullista päätöstä voi lajin osalta tehdä.

Alempi lintu on 1,4 metrin korkeudella maasta ja se on 23 senttimetriä korkea ja 19 pitkä. Ylempi lintu on 15 senttimetriä pitkä ja korkea. Molemmat uivat vasemmallepäin ja ne näyttävät muodostavan parin.

Katso myös 
 Salmijärven kalliomaalaus sisältää yhden epävarman vesilintukuvion.

Lähteet
 

 Muinaistaideyhdistys: Rapakko
 Luukkonen, Ismo: Rapakko

Viitteet

Suomen kalliomaalaukset
Savonlinnan esihistoria
Etelä-Savon historia
Lola Anglada

Lola Anglada i Sarriera (s.  1893, Barcelona, k. 1984 Tiana) oli espanjalainen kirjailija ja kuvittaja.  Hänen varhaiset työnsä olivat lastenkirjoja.

Anglada, oikealta nimeltään Dolors Anglada i Sarriera, sai taideopetusta hyvin nuoresta alkaen. Hän julkaisi ensimmäiset kuvituksensa vuonna 1905 (12-vuotiaana) ja piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä vuonna 1916. Hän opiskeli Francesc Galí -akatemiassa ja tutustui  Joan Miróon ja  Lloréns Artigasiin. Hän alkoi kuvakirjojen tekemisen opiskeluaikanaan. Kirjallisen työnsä ohella hän vaikutti Primo de Riveran vastaisessa oppositioliikkeessä ja puolusti feminismiä ja katalanianismia.

Lähteet 

  
Vuonna 1893 syntyneet
Vuonna 1984 kuolleet

Espanjalaiset kirjailijat
Andrej Šustr

Andrej Šustr (s. 29. marraskuuta 1990 Plzeň, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa NHL-joukkue Anaheim Ducksin organisaatiota. Hän luistelee kokoisekseen varsin nopeasti ja Šustrin muihin vahvuuksiin kuuluvat syöttäminen, paineensietokyky, ulottuvuus ja sijoittuminen. Hänen tulisi kuitenkin käyttää kokoaan useammin hyväksi sekä pelata fyysisemmin. Šustr laukoo oikealta.

Ura

Seuraura
Šustr on HC Plzeňin kasvatti. Hän siirtyi kesken B-juniorikauden 2005–2006 HC Dukla Jihlavaan, josta Šustr palasi taas Plzeňiin kaudeksi 2007–2008. Kaudella 2008–2009 hän ehti pelata Plzeňin U20-junioreiden lisäksi myös kaksi miesten peliä lainalla 2. Národní hokejová ligan HC Rokucanyssa, kunnes Šustr siirtyi kesken kauden Pohjois-Amerikkaan NAHL-joukkue Kenai River Brown Bearsin riveihin. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi USHL-joukkue Youngstown Phantomsiin.

Vuosina 2010–2013 Šustr pelasi University of Nebraska Omahan yliopistojoukkueessa. Hänet valittiin kahdella jälkimmäisellä kaudellaan WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2012–2013 Šustr kuului myös UNO:n kapteenistoon. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 6+19=25 ja valittiin kauden päätteeksi WCHA:n kolmanteen tähdistökentälliseen. NHL-varaamaton Šustr osallistui jo kesällä 2012 Tampa Bay Lightningin harjoitusleirille. Yliopistokautensa päätteeksi, maaliskuussa 2013 hän teki kaksivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa. Šustr pelasi jo samana keväänä kaksi ensimmäistä NHL-otteluaan, niistä ensimmäisen 29. maaliskuuta 2013 New Jersey Devilsia vastaan. Niiden jälkeen hän siirtyi loppukaudeksi AHL-joukkue Syracuse Crunchin vahvuuteen. Joukkue eteni Calder Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruus meni lopulta Grand Rapids Griffinsille voitoin 4–2.

Maaliskuussa 2022 Lightning asetti Šustrin Waivers-listalle josta Anaheim Ducks poimi hänet joukkueeseensa.

Maajoukkueura
Šustr edusti Tšekkiä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Tšekkiläiset jääkiekkoilijat
Anaheim Ducksin pelaajat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
G. W. Sundmans

G. W. Sundmans oli Helsingin Etelärannassa toiminut ravintola, joka sulki ovensa vuonna 2015. Ravintola oli rakennettu vanhaan helsinkiläiseen porvaristaloon, ja se muodostui viidestä huoneesta, kahdesta kokoustilasta, auditoriosta sekä erilaisiin tilaisuuksiin ja maistiaisiin soveltuvasta viinikellarista.  

Ravintola sai nimensä kauppalaivan kapteeni, kauppias Gustaf Wilhelm Sundmanista (1777–1835), joka rakennutti talon vuosina 1817–1820. Talon piirustukset laati Helsingin historiallisen keskustan ilmeen luoja, maineikas Carl Ludvig Engel. Alakerta oli vanhan perinteen mukaan varattu kauppaliikkeille, yläkerta omistajan asuin- ja edustuskäyttöön.

Gustaf Wilhelm Sundman kohosi ajan mittaan Helsingin johtomiesten joukkoon ja osallistui vahvasti muun muassa sataman kehittämiseen. Hänen kuoltuaan talo oli pitkään Sundmanin perikunnan hallussa ja siirtyi vuonna 1861 hänen pojalleen, varakkaalle kauppaneuvos Carl Wilhelm Ignatius Sundmanille. Myöhemmin talo oli pitkään Victor Ekin ja tämän perikunnan omistuksessa ja toimi myös Oy Victor Ek Ab:n toimitiloina. Ravintolatoiminta alkoi rakennuksessa vuosina 1988–1989 tehdyn peruskorjauksen jälkeen. Ravintolan kunnostuksen suunnitteli sisustusarkkitehti Tuula Hägerström. Hän sanoi halunneensa ravintolaan "suomenruotsalaista rentouden ja hienouden yhdistelmää", jossa on hienoutta ja korrektia käytöstä yhdistettynä luontevuuteen.

G. W. Sundmans sai vuonna 2001 arvostetun Michelin-tähden mutta menetti sen vuonna 2008. Se sai kuitenkin vuonna 2013 Michelin-oppaassa Rising Star -kunniamaininnan. Lisäksi G. W. Sundmans sai vuonna 2001 Suomen Gastronomien seuran myöntämän Vuoden ravintolan tittelin.

Ravintolatoimintaa tiloissa pyöritti Royal Ravintolat, joka muutti ravintolan vuoden 2015 alussa tilausravintolaksi ja sulki ravintolan kokonaan vuoden lopulla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 G.W. Sundmans

Helsingin entiset ravintolat
Kaartinkaupunki
Suomen gastronomien seuran vuoden ravintolat
Carl Ludvig Engelin suunnittelemat rakennukset
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Porossalmen kalliomaalaus

Porossalmen kalliomaalaus (myös Hepokallio) sijaitsee Saimaalla Porossalmella Savonlinnassa Etelä-Savossa. Kuviottomana sitä pidetään epävarmana kalliomaalauksena. Kohteen löysi Risto Kupiainen vuonna 1993 Hannu Poutiaisen ja Martti Koposen kanssa tekemällään kalliomaalausten etsintäretkellä.

Kallio ja sen sijainti 
Saimaan Pihlajaveden Porossalmen etelärannan tuntumassa sijaitsee Pellossalon saari, jonka pohjoispäässä noin 180 metriä Porossalmen sillalta on maalauskallio. Pystysuorassa kallioseinämässä on havaittu punaväriä 2−3 metrin korkeudella maanpinnasta ja 6−7 metriä vedenpinnasta.

Maalaus 
Punavärijälkiä on havaittavissa 0,5×0,5 metrin alalla. Punaväri muodostaa epäselviä muotoja, mutta tunnistettavia kuvioita ei ole. Museoviraston sivuilla mainitaan hirveä muistuttava kuvio, mutta yksimielisyyttä tästä ei liene. Kuvioiden havainnointia haittaa runsas jäkäläkasvusto. Kallion sijainti, yleisvaikutelma ja korkeus vedenpinnasta tukisivat muuten maalauksen statusta.

Lähteet

 Muinaistaideyhdistys: Porossalmi
 Luukkonen, Ismo: Porossalmi

Viitteet

Suomen kalliomaalaukset
Savonlinnan esihistoria
Etelä-Savon historia
Kansainväliset pakotteet

Kansainväliset pakotteet ovat poliittisia rajoituksia, jotka valtio tai valtioiden liittouma voi kohdistaa tiettyyn valtioon tai ihmisryhmään, jonka he katsovat uhkaavan kansainvälistä rauhaa ja turvallisuutta. Pakotteet voivat olla luonteeltaan esimerkiksi taloudellisia tai diplomaattisia, ja niiden tarkoitus on saada pakotteiden kohde muuttamaan harjoittamaansa politiikkaa tai toimintaa.

Pakotetyypit 
Talouspakotteisiin kuuluvat esimerkiksi tuonti- ja vientirajoitukset sekä pankki-, rahoitus- ja vakuutussektorin rajoitukset. Tuontirajoituksilla pyritään rajoittamaan pakotteiden kohteen tulojen hankintaa, jos näitä tuloja käytettäisiin pakotteilla vastustettavan toiminnan rahoittamiseen. Vientirajoituksia kohdistetaan tyypillisesti sotatoimissa tarvittaviin välineisiin, kuten aseisiin ja puolustustarvikkeisiin sekä ydinteollisuudessa, öljy- ja maakaasuteollisuudessa ja telakkateollisuudessa tarvittaviin tuotteisiin. Historiallisesti talouspakotteena on käytetty myös kokonaisvaltaisia taloussaartoja, joissa kaikki kaupankäynti pakotteiden kohteen kanssa on estetty. Ainakin YK ja Euroopan unioni ovat kuitenkin luopuneet tästä käytännössä kokonaan.

Pankki-, rahoitus- ja vakuutussektorin rajoituksien avulla pyritään estämään rahoituksen, vakuutusten ja näihin liittyvien palveluiden järjestäminen tuonti- ja vientirajoitusten kohteena olevien tuotteiden hankkimista varten. Pakotteita voidaan myös kohdistaa sellaisiin henkilöihin tai yhteisöihin, joiden katsotaan olleen vastuussa pakotteiden asettamisen syynä olevasta toiminnasta. Taloudellisten pakotteiden lisäksi näiden henkilöiden liikkumista voidaan rajoittaa maahantulo- ja kauttakulkurajoituksien avulla.

Pakotteita voidaan kohdistaa myös liikennöintiin, jolloin esimerkiksi pakotteiden kohteena olevan valtion yritysten lentokoneille ei myönnetä lupaa laskeutua pakotteiden asettajan hallinnoimille lentokentille.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ulkoministeriön luettelo voimassa olevista pakotteista

Pakotteet
Pakotteet
Keidas (televisiosarja)

Keidas on 15. huhtikuuta 2014 MTV3-kanavalla alkanut lifestyle-ohjelma. Ohjelman juontaa arkkitehti Maria Nordin, joka suunnittelee viherkeitaita ja pieniä puutarhoja tunnetuille suomalaisille henkilöille. Ohjelman viimeinen jakso esitettiin 24. kesäkuuta 2014.

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla
Keidas MTV:n sivuilla

Suomalaiset televisiosarjat
Puiden tarinoita: Puuseppä

Puiden tarinoita: Puuseppä on käsikirjoittaja Iiro Küttnerin kirjoittama ja sarjakuvataiteilija Ville Tietäväisen kuvittama satukirja. Sen on vuonna 2014 julkaissut Books North, ja se aloittaa sarjan Puiden tarinoita, jonka kussakin kirjassa puu kertoo tarinoita ihmisistä.

Sarjan ideoi Küttner, ja siihen on tullut lisää teoksia, Puiden tarinoita: Ritari syksyllä 2014 ja sen jälkeen Puiden tarinoita: Merenkulkija. Kuvittajana kaikissa on Tietäväinen.

Kirja kertoo puusepästä, joka saa hallitsijalta käskyn valmistaa mitä haluaa. Puuseppä piiloutuu verstaaseensa kolmeksikymmeneksi vuodeksi tekemään hienointa, mitä puusta voi tehdä, mutta tehtävä on ihmistä suurempi. Kertojana kirjassa on puu.

Molemmat tekijät ovat puun ystäviä, graafikko Tietäväinen arkkitehdin koulutuksensa puolesta, käsikirjoittamisen professori Küttner taas kunnostaa vanhoja huonekaluja. Küttnerin mukaan lastenkirjat ovat nykyisin usein yksinkertaisia, yhdellä tavalla avautuvia tarinoita ja niiden sankarit arkisia kiukuttelijoita, kun ennen kirjojen lapset olivat yleviä hahmoja. Idea tarinaan syntyi aikoinaan, kun Küttner viihdytti lapsiaan junamatkalla Oulaisista Helsinkiin.

Küttner pyysi Tietäväistä kuvittajaksi itsenäisyyspäivän juhlissa presidentinlinnassa. Tietäväinen sanoo pyrkineensä välttämään kuvissa puiden liikaa inhimillistämistä ja jättäneensä ihmisen muutenkin sivurooliin.

Arviot
Saga Wiklund sanoo Anna-lehden arviossaan, että Puuseppä on surumielisen viisas tarina ja antaa lukijalle pohdittavaa, mikä on tärkeää. Hän pitää käsikirjoitusta taitavasti rakennettuna ja kuvitusta näyttävänä. Marjo Kytöharju (Kirkko ja kaupunki) pitää tarinaa hienosti kirjoitettuna ja kuvitettuna.

Kaisa Neimala antaa arviossaan Parnassossa kiitokset teoksen kauniille ulkoasulle. Hän toteaa, että kirjaa ei pidä rajata lasten saduksi, sillä niin teksti kuin kuvituskin ovat aikuismielisesti filosofisia, haikeita, jopa paikoin pelottavia, kuten ovat olleet vanhatkin sadut. Miinuksen hän antaa epäloogisesta välimerkkien käytöstä.

Lähteet

Aiheesta muualla
Teos kustantaja Books Northin sivulla

Suomalaiset sadut‎
Suomalaiset lastenkirjat
Vuoden 2014 kirjat
Tane Kannisto

Jouni ”Tane” Kannisto (s. 1962) on suomalainen jazzmuusikko, soitinkorjaaja ja musiikkipedagogi. Hänen instrumenttejaan ovat tenorisaksofoni ja muut puupuhaltimet. Vuosina 1987–1997 hän soitti Edward Vesala Sound & Fury yhtyeessä.

Tane Kannisto alkoi soittaa kitaraa 12-vuotiaana, mutta laajensi kiinnostustaan pian saksofoneihin ja huiluun, joita soitti lukioaikoinaan tanssiyhtyeissä ja Turku Big Bandissä. Hän opiskeli Turun konservatoriossa pääaineenaan huilu, mutta hänen pääsoittimekseen tuli kuitenkin tenorisaksofoni.

Kannisto tapasi Edward Vesalan musiikkileirillä ja liittyi tämän Sound & Furyyn 1987. Kannisto oli mukana yhtyeen albumeilla Ode To The Death Of Jazz (ECM 1989), Invisible Storm (ECM 1991) ja Nordic Gallery (ECM 1994) sekä yhtyeen Euroopan-kiertueella 1993 ja vuoden 1997 konserttimatkalla Japaniin, Taiwaniin ja Etelä-Koreaan. Hän soittaa myös Vesalan aiemmin levyttämättömiä teoksia sisältävällä, vuonna 2013 julkaistulla albumilla Pulsacion.

Tane Kannisto on ollut mukana monissa Turun Kaupunginteatterin produktioissa jo vuodestasta 1984. Keväästä 2014 Kannisto on ollut mukana Carola - Maailmannainen produktiossa.

Hän työskentelee usein muun muassa yhtyeiden Rollin’ Thunder, Black Motor ja Suhkan Uhka kanssa. Hänen omaa nimeään kantavassa triossa ovat soittaneet mm. rumpali ja huilisti Simo Laihonen sekä basisti Hideyuki Shima.

Kannisto on kouluttautunut puupuhallinten korjaajaksi vuonna 1992 Pariisissa.  Soitinkorjaamon hän perusti vuonna 1994.

Lähteet

Suomalaiset musiikkipedagogit
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset jazzsaksofonistit
Suomalaiset huilistit
Suomalaiset soitinrakentajat
Viranhoitomääräys

Viranhoitomääräys on kunnan, kuntayhtymän, evankelis-luterilaisen kirkon tai seurakunnan viranhaltijalle annettava asiakirja, josta ilmenevät hänen virkasuhteeseen ottamiseensa liittyvät tiedot. Se voi olla pöytäkirjanote virkaan ottamispäätöksestä tai muu kirjallinen viranhoitomääräys. Asiakirjan antaa työnantajaa edustava henkilö viipymättä ja mahdollisuuksien mukaan ennen virantoimituksen alkamista. Kirkolliselle viranhaltijalle sen antaa tuomiokapituli. Viranhoitomääräyksestä tulee ilmetä ainakin viranhaltijan virkanimike, virkasuhteen kesto, määräaikaisuuden peruste, mahdollinen koeaika, virantoimituksen alkamisen ajankohta, pääasialliset tehtävät ja palkkauksen perusteet. Tavallisesti viranhoitomääräyksestä ilmenee myös työnantajan nimi sekä viranhaltijan nimi, henkilötunnus, osoite, koulutus, verotuskunta ja vuosiloman määräytymisperusteet.

Evankelis-luterilaisessa kirkossa virkasuhteeseen otettavalle on viipymättä annettavan viranhoitomääräyksen lisäksi annettava selvitys virkasuhteen keskeisistä ehdoista, jos virkasuhteen kesto on vähintään kuukausi. Selvitys tulee antaa viimeistään ennen ensimmäisen täyden palkanmaksukuukauden loppua. Selvitystä ei kuitenkaan tarvitse antaa, jos tiedot ilmenevät viranhoitomääräyksestä. Viranhoitomääräys korvaa aiemmin käytössä olleen virkamääräyksen ja valtakirjan, jollainen annettiin kirkkoherralle, kappalaiselle, kanttorille ja vakinaiselle lehtorille. Työsuhteeseen otettavalle työntekijälle ei anneta pöytäkirjanotetta, vaan hänen kanssaan tehdään aina työsopimus. Suomen ortodoksisen kirkon ja seurakuntien virkasuhteet muuttuivat työsopimussuhteiksi vuoden 2007 alussa. Siksi työntekijöille ei anneta viranhoitomääräystä.

Kunnallinen virkasuhde alkaa sitä koskevan päätöksen tekemisestä eli esimerkiksi viranhoitomääräyksen antamisesta. Virkasuhteen alkamisesta lähtien päätös velvoittaa sekä työntekijää että työnantajaa. Virkasuhteesta voi vapautua esimerkiksi irtisanomisella, irtisanoutumisella, virkasuhteen purkamisella, eläkkeelle siirtymisellä tai määräaikaisen viranhaltijan toimikauden päättymisellä. Virkasuhteesta ei voi vapautua ilmoittamalla peruuttavansa viran vastaanottamisen. Virkasuhteen alkamishetki eroaa tavallisesti virantoimituksen alkamishetkestä. Virantoimitus alkaa silloin, kun viranhaltija tai vaikkapa virkasuhteinen tuntiopettaja ryhtyy hoitamaan työtehtäviään. Sen ajankohdan määrää työnantajan edustaja ja siitä hetkestä alkaa viranhaltijan virantoimitusvelvollisuus.

Valtion virkamiehille ei anneta viranhoitomääräystä, vaan heille annetaan todistukseksi nimittämisestä nimittämiskirja eli nimityskirja.

Lähteet

Kunnallishallinto
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon hallinto
Eva Kela

Eva Kela (o.s. Nummelin; s. n. 1975) on suomenruotsalainen juontaja ja toimittaja. Hän on kotoisin Porvoosta mutta on sittemmin muuttanut Helsinkiin. Kela on juontanut muun muassa Huvila & Huussi- ja Äidit ja tyttäret -lifestyle-ohjelmia sekä Yle Fem -kanavan nuorten makasiiniohjelmaa GOGO:a ja aamuohjelmaa Min Morgon. 

Vuonna 2014  Kela toimitti ja juonsi Makuja & Elämää -nimistä osiota MTV3-kanavan Huomenta Suomi -aamuohjelmassa. Vuonna 2014 hän oli Kadonneen jäljillä -sarjan toisena juontajana.

Kela on naimisissa muusikko Ville Kelan kanssa.

Lähteet 

Suomalaiset juontajat
Suomalaiset toimittajat
Elävät henkilöt
1970-luvulla syntyneet
Glee: The Music, The Christmas Album

Glee: The Music, The Christmas Album on neljäs albumi FOXin televisiosarjasta Glee. Se sisältää cover-versioita toisen tuotantokauden jouluaiheisesta jaksosta "Kuorojoulu", ja se julkaistiin 9. marraskuuta 2010.

Vastaanotto

The Detroit Newsin kirjoittajat kehuivat "aliarvostettua" alkukappaletta "We Need a Little Christmas" ja antoivat B:n heidän mielestään Gleen parhaimmalle albumille tähän mennessä. Allmusicin Andrew Leahey antoi albumille 3/5 tähteä ollen yllätyksetön siitä, että kappaleet oli "esitetty Gleen tutussa Broadway-tyylissä". Hän piti kappaleesta "Baby, It's Cold Outside" ja sen epätavallisuudesta kahden miehen esittämänä . Entertainment Weeklyn Tanner Stransky kutsui Amber Rileyn tulkintaa kappaleesta "Angels We Have Heard on High" "huimaksi", kun E! Onlinen Jennifer Arrow kutsui sitä "hämmästyttäväksi". Lea Michelen laulua kappaleessa "O Holy Night" kehuttiin; Leahey vertasi sitä Kristin Chenowethiin . Ottawa Citizenin Bruce Ward ei kuitenkaan pitänyt kappaleesta, ja ajatteli sen olevan epämiellyttävän hidas.

Vanity Fairin Brett Berk päätti, että albumia "ei voi luokitella hyväksi tai huonoksi", antaen kuuntelijan päättää. New York Postin Jarett Wieselman ajatteli, että albumi kuulosti kokonaisuudessaan kuin Gapin mainos-soundtrackilta, mutta kehui Colferin, Michelen ja Rileyn lauluosuuksia. Philadelphia Daily Newsin Jonathan Takiff tunsi, että kappaleet olivat liian teennäisiä ja oli pettynyt, kun näyttelijät eivät coveroineet enempää kappaleita pop-musiikin rajojen ulkopuolelta.
New Yorkin Kyle Muchanan oli pettynyt, kun Jane Lynch ei laulanut kappaleessa "You're a Mean One, Mr. Grinch". Wieselman oli hämmentynyt Langin esiintymisestä kappaleessa miettien, olisiko edellinen vieraileva tähti Olivia Newton-John ollut parempi vaihtoehto.

Kappaleet

Listasijoitukset

Julkaisuhistoria

Lähteet

Vuoden 2010 joulualbumit
Vuoden 2010 soundtrackit
Yhdysvaltalaiset joulualbumit
Glee
Vivere

Vivere on iRonican toinen studioalbumi, joka julkaistiin 18. maaliskuuta 2009.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ville Palin sekä sovittanut iRonica.

Kokoonpano

Yhtye 
 Elina Iron – laulu
 Ville "Nepal" Palin – kitara
 Jani Paavola – bassokitara
 Aki Herrala – rummut
 Jukka "Joey King/Kuningas" Rajala – kosketinsoittimet

Tuotanto 
 Hiili Hiilesmaa – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Mika Jussila – masteroija
 Lauri Malin – avustava äänittäjä

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2009 albumit
Ironican albumit
Hiili Hiilesmaan tuottamat albumit
Borneonharjakotka

Borneonharjakotka (Spilornis kinabaluensis) on harjakotkien sukuun kuuluva kaakkoisaasialainen haukkalaji. Sitä tavataan Indonesiassa, Bruneissa ja Malesiassa.

Borneonharjakotkan populaation kooksi arvioidaan alle 15 000 yksilöä, ja kanta on pienenemässä. Siksi se on luokiteltu vaarantuneeksi. Sen uhkana on elinalueiden supistuminen metsänhakkuiden vuoksi.

Laji elää vuoristoisilla alueilla ikivihreissä metsissä 750–2 900 metrin korkeudessa. Joillakin alueilla sitä esiintyy samoilla seuduilla kuin harjakotkaa, ja silloin niiden elinpiirejä erottaa muutama sata metriä korkeudessa merenpinnasta.

Ulkonäkö 
Borneonharjakotkan pituus on 51–56 senttiä. Se on metsissä elävä pieni ja tumma haukka. Sen höyhenys on tummanruskea, ja alapuolella, siivissä ja niskassa on vaaleampia täpliä. Niskapuolella on suuri umbranruskea alue. Kurkku on musta. Pyrstö on melko pitkä, musta, ja siinä on leveä valkoinen raita. Siivet ovat pitkät, kärjissä on mustaa, lentosulkien tyvessä valkoista.

Lähteet 

Haukat
Myh’ailo Koval

Myh’ailo Volodymyrovytš Koval () on ukrainalainen kenraaliluutnantti, joka nimitettiin Ukrainan väliaikaiseksi puolustusministeriksi 25. maaliskuuta 2014 sen jälkeen, kun edellinen puolustusministeri Ihor Tenjuh’ erotettiin virastaan Krimin kriisin aikana. 3. heinäkuuta 2017 Ukrainan uudeksi puolustusministeriksi nimitettiin Valeri Heletei.

Lähteet 

Ukrainan ministerit
Puolustusministerit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Eeddspeaks

Edvard Eerikki ”Eetu” Pesonen (s. 24. marraskuuta 1991 Tampere) on suomalainen videobloggaaja ja tubettaja.

Pesosen YouTube-kanavalla Eeddspeaks on yli 325 000 tilaajaa. Hänellä on myös pelikanava nimeltään Eeddplays, jolla tilaajia on yli 227 000, ja lisäksi koosteet livelähetysten kohokohdista kokoava Eeddtwitch-kanava, jolla tilaajia on yli 30 000.

Pesonen opiskeli Vaskivuoren lukiossa medialinjalla. Hän aloitti vloggaamisen YouTubessa 4. helmikuuta 2012, ja hänen ensimmäisen vloginsa nimi oli ”täst tää nyt sitte lähtee, tai jotain”. Eeddspeaks voitti kaksi Tube Awards -palkintoa, jotka jaettiin Tubecon-tapahtumassa Hartwall Arenalla elokuussa 2014. Hän voitti sekä Vuoden action- että Vuoden pelaaja -palkinnot, joista jälkimmäisen hän voitti pelikanavallaan Eeddplays.

Pesonen juonsi vuonna 2014 Suomen ensimmäistä YouTubeen tehtyä ohjelmasarjaa, Tapaa X:ää (jakson nimenä esimerkiksi ”Tapaa Mariieveronica!”). Splay Suomen tuottamaa sarjaa julkaistiin torstaisin kello 17 Splay Suomi -YouTube-kanavalla, ja sitä tehtiin muutaman kuukauden ajan. Tapaa X -ohjelmassa näytettiin YouTube-tähtien elämää, arkea ja kotipaikkakuntia.

Pesonen aloitti vuonna 2017 oman Eeddcast-podcastinsa, jossa hän keskustelee ajankohtaisista asioista tubettajien kanssa ja vuodesta 2019 lähtien myös itsenäisesti. Sen lisäksi hän on vuodesta 2019 tuottanut Suplaan Mysteeritarinat-podcastia. Eeddcastin jaksoja on katsottu parhaimmillaan viikossa 100 000 kertaa. Eetu julkaisi vuoden 2021 joulukuussa kirjan nimeltä Mysteeritarinoiden parhaat.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Eeddspeaksin YouTube-kanava
 
 

Videobloginpitäjät
Suomalaiset tubettajat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset bloginpitäjät
Podcast-juontajat
Benedetto Cairoli

Benedetto Cairoli (28. tammikuuta 1825 Pavia, Lombardia – 8. elokuuta 1889 Napoli) oli italialainen poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä vuosina 1878 ja 1879–1881.

Elämäkerta 

Cairoli osallistui vallankumousvuoden 1848 aikana lombardialaisten opikelijoiden protesteihin Itävaltaa vastaan. Hän kuului 1859–1860 Garibaldin vapaaehtoisiin ja haavoittui Palermon valtauksen yhteydessä. Hän oli vuosina 1860–1864 ja 1867–1870 Italian parlamentin edustajakamarissa Pavian edustajana ja kuului Garibaldin tavoin jyrkkään vasemmistoon. Cairoli valittiin maaliskuussa 1878 edustajakamarin puhemieheksi, mitä hän siirtyi pian pääministeriksi Agostino Depretisin tilalle ja otti samalla itselleen ulkoministerin salkun. Cairoli haavoittui Giovanni Passannanten kuningas Umberto I:ä vastaan 17. marraskuuta 1878 Napolissa tekemässä murhayrityksessä, kun hän yritti suojata kuningasta. Tämä lisäsi hänen suosiotaan, mutta hänen hallituksensa kuitenkin kaatui kuukautta myöhemmin hänen kilpailijoidensa muodostettua liittouman sitä vastaan.

Toisen kerran Cairoli toimi pääministerinä heinäkuusta 1879 toukokuuhun 1881. Hänen hallituksensa politiikka oli melko tehotonta ja sitä haittasi Italian vasemmiston eripuraisuus. Cairolin varsinaiseksi kompastuskiveksi muodostui ulkopolitiikka, jossa hänen syytettiin suhtautuvan liian luottavaisesti ja hyväuskoisesti muihin suurvaltoihin. Ranskan toukokuussa 1881 suorittama Tunisian miehitys ja sen pikaisesti sinetöinyt Bardon sopimus tuli Cairolille ikävänä yllätyksenä, sillä hän oli luottanut ranskalaisten lupauksiin. Tunisian yllättävä päätyminen Ranskan protektoraatiksi nostatti Italiassa niin suuren ärtymyksen, että se kaatoi Cairolin hallituksen ja katkaisi hänen poliittisen uransa.

Lähteet

Italian pääministerit
Vuonna 1825 syntyneet
Vuonna 1889 kuolleet
PostNord Logistics

PostNord Logistics on PostNordin tuotemerkki, jota se käyttää palvellessaan logistiikkaratkaisuja tarvitsevia asiakkaitaan Pohjoismaissa, niistä ulkomaille ja ulkomailta Pohjoismaihin. Se tarjoaa logistiikkaratkaisuja läpi koko logistiikkaketjun varastoinnista toimituksiin.

PostNord Logisticsin juuret ovat Tanskassa, Suomessa, Norjassa ja Ruotsissa, ja se syntyi yksityisten yritysten sekä Tanskan ja Ruotsin postiyhtiöiden yhdistymisestä. PostNord-konsernin logistiikkatoiminnot koostuivat aiemmin 15 erillisestä pohjoismaisesta yhtiöstä, mutta vuonna 2013 ne yhdistettiin yhden PostNord Logistics -brändin alle. PostNordin omistavat Ruotsin ja Tanskan valtiot.

Vuonna 2014 PostNordin liikevaihto oli 40 miljardia Ruotsin kruunua ja sillä oli 39 000 työntekijää. PostNordilla on 5 000 palvelupistettä ja 120 terminaalia Pohjoismaissa sekä terminaaleja myös Saksassa. Vuonna 2013 yhtiö toimitti 110 miljoonaa pakettia ja yhteensä 2,5 miljardia kiloa tavaraa 25 miljoonalle pohjoismaalaiselle ihmiselle ja kahdelle miljoonalle yritykselle. Lisäksi PostNord vei perille 5,9 miljardia kirjettä.

PostNordista tammikuussa 2020 julkaistussa konsulttiyrityksen tekemän selvityksen mukaan konserni oli vuosina 2017–2019 tehnyt yhteensä 280 miljoonan euron tappiot. Suurimpana syynä pidettiin jakelunmäärän romahdusta Tanskassa, jossa markkinoita on valloittanut hollantilais-englantilainen logistiikkayritys GLS. Ruotsissa jakelumäärän romahdus on ollut hitaampaa, mutta myös siellä kirjeiden määrän oletettiin puolittuvan tulevien vuosien aikana. Arvion mukaan Postnord tarvitsee valtioiden tukea, jotta se voisi jatkaa jakelua nykylaajuudessaan. Suomessa yhtiön tulevaisuus kuitenkin näyttää hyvältä.

PostNord Logisticsin toimitusjohtaja on Håkan Ericsson ja hallituksen puheenjohtaja on Jens Moberg.

Merkkipaaluja 

 2013: PostNord Logistics osti Nordisk Kyl Logistikin ja Transbothnian 
 2012: PostNord Logistics osti ruotsalaisen Green Cargo Logisticsin ja norjalaiset Harlem Transportin ja Byrknes Auton 
 2011: PostNord Logistics osti Nils Hansson Logisticsin  
 2011, toukokuu: Konsernin nimi muuttui PostNord AB:ksi  
 2009, 24. kesäkuuta: Post Danmark A/S ja Posten AB yhdistyivät vastatakseen valtionrajat ylittävien viestintä- ja logistiikkaratkaisujen kysyntään. Yhtiöillä on yhteensä yli 800 vuoden kokemus logistiikka-alalta. 
PostNord Logisticsin alle koottiin 15 yritystä Ruotsista, Norjasta, Tanskasta ja Suomesta.

Ruotsalaiset yhtiöt toimivat aiemmin nimillä:
 Transbothnia
 NKL
 Nils Hansson
 Posten Logistik Ab
 Green Cargo TPL

Norjalaiset yhtiöt toimivat aiemmin nimillä:
 Mereco
 Eek
 Byrknes Auto
 Harlem Transport
 Tollpost Globe

Tanskalaiset yhtiöt toimivat aiemmin nimillä:
 Budstikken
 HIT
 Transportgruppen

Suomalaiset yhtiöt toimivat aiemmin nimillä:
 Posten Logistik Oy
 DPD Finland

Lähteet

Aiheesta muualla 
 PostNord Logisticsin kotisivu
 PostNord-konsernin kotisivu
 Suomen Osto- ja Logistiikkayhdistys LOGY ry

Ruotsalaiset yritykset
Tanskalaiset yritykset
Logistiikkayhtiöt
Béla Miklós

Béla Miklós Dálnoki (11. kesäkuuta 1890 Budapest – 21. marraskuuta 1948 Budapest) oli unkarilainen kenraali, joka toimi Unkarin ensimmäisenä pääministerinä toisen maailmansodan jälkeen vuosina 1944–1945.

Miklós palveli maailmansotien välisenä aikana Unkarin armeijassa ja oli 1933–1936 sotilasattašeana Berliinissä. Toisen maailmansodan alussa hän oli armeijakunnan komentajana ja 1942–1944 valtionhoitaja Miklós Horthyn kanslian sotilasjohtajana. Elokuusta 1944 alkaen hän oli Unkarin ensimmäisen armeijan komentaja ja kannatti rauhaa Neuvostoliiton kanssa. Kun Saksa ja Nuoliristi-puolue kaappasivat lokakuussa 1944 vallan Unkarissa, pidätystä pelännyt Miklós loikkasi Puna-armeijan puolelle ja antoi 17. lokakuuta julistuksen, jossa kehotti muita unkarilaisia upseereja tekemään samoin. Puna-armeijan miehittämässä Debrecenissä 22. joulukuuta 1944 kokoontunut oppositiopuolueiden edustajista koostunut väliaikainen kansalliskokous valitsi Miklósin uuden väliaikaisen hallituksen pääministeriksi Neuvostoliiton hyväksynnällä. Hänen johtamansa hallitus otti vallan Unkarissa seuraavana keväänä Nuoliristin hallituksen kukistuttua saksalaisten tappion myötä. Miklós jatkoi pääministerinä marraskuussa 1945 pidettyihin ensimmäisiin sodanjälkeisiin parlamenttivaaleihin asti, jolloin hänen seuraajakseen tuli pientilallisten puolueen johtaja Zoltán Tildy. Miklós valittiin vuoden 1947 vaaleissa parlamenttiin porvarillisen itsenäisyyspuolueen ehdokkaana, mutta valtaan nousseet kommunistit peruuttivat puolueen saamat edustajanpaikat ja Miklós joutui vetäytymään julkisesta elämästä. Hän kuoli seuraavana vuonna.

Lähteet

Unkarin pääministerit
Unkarilaiset sotilaat
Toisen maailmansodan henkilöt
Kenraalit
Vuonna 1890 syntyneet
Vuonna 1948 kuolleet
Arethas Kesarealainen

Arethas Kesarealainen (Caesarealainen) (; n. 860–932) oli bysanttilainen teologi ja filosofi. Hän oli kotoisin Patraksesta ja toimi Kesarean (Caesarean) piispana Kappadokiassa. Hänen voidaan nähdä edustavan "ensimmäistä bysanttilaista renessanssia", jolloin kiinnostus antiikin kirjallisuuteen kasvoi uudelleen.

Arethas oli Fotioksen oppilas. Hän kirjoitti kommentaareja antiikin kreikkalaisten kirjailijoiden, kuten Platonin, Aristoteleen (mm. Kategoriat), Lukianoksen ja Porfyrioksen (mm. Isagoge), teoksista sekä tuotti uusia käsikirjoituksia antiikin aikaisista teksteistä. Muun muassa Patmoksella säilynyt tunnettu Platonin teosten käsikirjoitus Codex Clarkianus kopioitiin Arethaan toimeksiannosta. Näin Arethas on ollut merkittävässä roolissa antiikin kirjallisuuden välittämisessä nykyaikaan.

Arethas kirjoitti myös useita Raamatun kirjojen kommentaareja, joihin lukeutuu muun muassa vanhin säilynyt kreikankielinen Johanneksen ilmestyksen eli Ilmestyskirjan kommentaari.

Lähteet

Kirjallisuutta 

 
 

Bysanttilaiset filosofit
Bysanttilaiset piispat
Zindagi Na Milegi Dobara

Zindagi Na Milegi Dobara (suomeksi ”Elämä ei tule toistumaan”) on vuonna 2011 ilmestynyt intialainen hindinkielinen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Zoya Akhtar. Pääosia näyttelevät Hrithik Roshan, Abhay Deol, Farhan Akhtar, Katrina Kaif, Kalki Koechlin ja Ariadna Cabrol. Elokuvaa kuvattiin Espanjassa, Intiassa, Egyptissä ja Britanniassa.

Elokuva kertoo kolmen miehen ystäväporukasta, joka päättää toteuttaa unelmalomansa yhden heistä mentyä kihloihin.

Zindagi Na Milegi Dobara oli yleisö- ja arvostelumenestys. Box Office India julisti sen ”hitiksi”. Elokuva esitettiin Suomessa Rakkautta ja anarkiaa -elokuvafestivaaleilla.

Näyttelijät

Soundtrack

Palkinnot 
Zindagi Na Milegi Dobara voitti kaksi National Film Awards -palkintoa, parhaasta äänityksestä ja koreografiasta. Se voitti useita palkintoja myös alueellisissa palkintogaaloissa, pääasiassa parhaan elokuvan ja ohjauksen kategorioissa. Näihin kuuluivat Filmfare Awards, Stardust Awards, Zee Cine Awards, International Indian Film Academy Awards, Screen Awards, Apsara Film & Television Producers Guild Awards ja Asian Film Awards.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Vuoden 2011 intialaiset elokuvat
Intialaiset draamakomediaelokuvat
Hindinkieliset elokuvat