joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Humanistinen internationaali

Humanistinen internationaali (, vuoteen 2019 International Humanist and Ethical Union, IHEU ) on maailmanlaajuinen humanistien keskusliitto. Se perustettiin Amsterdamissa vuonna 1952. Liittoon kuuluu yli sata sekulaarihumanistista, ateistista, rationalistista, sekularistista, skeptistä, vapaa-ajatuksellista tai Eettisen kulttuurin liikkeeseen kuuluvaa järjestöä. Liitto ilmoittaa päätavoitteekseen humanistisen maailman, jossa ihmisoikeuksia kunnioitetaan.

IHEU on alueensa asiantuntijaraportoija Unescossa, Unicefissa, WHO:ssa sekä Euroopan neuvostossa ja Euroopan parlamentissa. IHEU julkaisee International Humanist News -lehteä, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa.

Kansainväliset humanistipalkinnot 

 1970: Barry Commoner (Yhdysvallat)
 1974: H. J. Blackham (Britannia)
 1978: Vithal Mahadeo Tarkunde (Intia)
 1982: Kurt Partzsch (Saksa)
 1986: Arnold Clausse (Belgia)
 1986: Ateistikeskus (Intia)
 1988: Andrei Saharov (Neuvostoliitto)
 1990: Alexander Dubček (Tšekkoslovakia)
 1992: Pieter Admiraal (Alankomaat)
 1999: Paul Kurtz (Yhdysvallat)
 2002: Amartya Sen (Intia)
 2008: Philip Pullman (Britannia)

Katso myös 
 Amsterdamin julistus

Aiheesta muualla 
 Liiton verkkosivut. 

Humanistijärjestöt
Kansainväliset järjestöt
Cow Belles

Cow Belles (televisioesityksessä Maitolaiturin seurapiiriprinsessat) on Disney Channelin elokuva vuodelta 2006. Elokuva nähtiin Suomessa ensimmäisen kerran toukokuussa vuonna 2008. Elokuvan pääosia esittävät Alyson Michalka ja Amanda Michalka.

Juoni 

Elokuva kertoo pääosin kahdesta tytöstä, Taylor ja Courtney Callumista. Tyttöjen isä Reed Callum omistaa hyvin menestyneen meijerin nimeltä Callum Dairy. Tytöt ovat tottuneet shoppailuun ja muuhun rahan käyttöön. Eräänä päivänä heidän isänsä Reed päättää, että tyttöjen pitäisi mennä töihin perheen meijerille jotta heidän holtiton rahankäyttönsä ja muu riehuminen vähenisi. Tytöt joutuvat suostumaan tarjoukseen ja heistä tulee meijerin työntekijöitä. Isän lähdettyä matkalle meijerin budjetti on laskee runsaasti, minkä syytä ei saada heti selville. Courtney ja hänen ystävänsä järjestävät tanssiaisia ja Courtneylta vaaditaan tanssiaisten budjettiin 20 000 - 30 000 dollaria, mutta tilanne muuttuu: Taylor joutuu nostamaan Courtneyn tanssiaisrahat meijerin työntekijöiden palkkoihin ja jopa myymään oman autonsa. Loppujen lopuksi Courtney kuitenkin saa unelmien tanssiaisensa ja kaikki kääntyy parhain päin.

Näyttelijät 

Vuoden 2006 elokuvat 
Disney Channelin elokuvat
Arturo Casado

Arturo Casado (s. 26. tammikuuta 1983 Madrid) on espanjalainen keskimatkojen juoksija, päämatkanaan 1 500 metriä. 

Casado sijoittui vuoden 2001 alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1 500 metrillä kolmanneksi ajalla 3.48,76. Vuonna 2002 hän sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1 500 metrillä kuudenneksi ajalla 3.44,67. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi vuonna 2003 ja voitti kultaa vuonna 2005. Vuonna 2005 sijoittui lisäksi neljänneksi Madridin sisäratojen EM-kisoissa ja viidenneksi Helsingin MM-kilpailuissa. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän sijoittui neljänneksi ajalla 3.40,86. Birminghamin sisäratojen EM-kilpailuissa 2007 Casado juoksi pronssille ajalla 3.44,73. Saman vuoden Osakan MM-kisoissa hän sijoittui seitsemänneksi.

Maaliskuussa 2008 hän oli neljäs Valencian sisäratojen MM-kisoissa. Myöhemmin samana vuonna Pekingin olympialaisissa hän karsiutui välierissä. Torinon EM-hallikilpailuissa 2009 hän sijoittui viidenneksi. Hän voitti kultaa 1 500 metrin juoksussa Barcelonan EM-kilpailuissa 2010.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkorata

800 metriä – 1.44,74 (2010) 
1 500 metriä – 3.32,70 (2010) 
Maili – 3.52,38 (2007)
3 000 metriä – 7.58,43 (2008)

Sisärata
800 metriä – 1.48,72 (2008)
1 500 metriä – 3.38,13 (2008)
3 000 metriä – 7.49,86 (2010)

Lähteet
 Casadon profiili Espanjan yleisurheiluliiton sivuilla (PDF)

Viitteet 

Espanjalaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Bleeding (Psychotic Waltzin albumi)

Bleeding on yhdysvaltalaisen progressiivista metallia soittaneen Psychotic Waltz -yhtyeen neljäs ja viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1996.

Vuonna 2004 Metal Blade Records uudelleenjulkaisi Bleedingin yhdessä Psychotic Waltzin toisen levyn Into the Everflow’n ja demoja sisältävän CD:n kanssa. Kappaleista ”Faded” ja ”My Grave” tehtiin musiikkivideot.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Buddy Lackey – laulu, huilu
 Brian McAlpin – kitara
 Dan Rock – kitara
 Phil Cuttino – bassokitara
 Norm Leggio – rummut

Tuotanto
 Dan Rock – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Scott Burns – äänittäjä
 Joe Statt – masteroija
 Travis Smith – grafiikka

Vuoden 1996 albumit
Psychotic Waltzin albumit
Anna Jansson

Anna Maria Angelika Jansson (s. 13. helmikuuta 1958 Visby) on ruotsalainen rikoskirjailija. Monien hänen romaaniensa päähenkilö on örebrolainen poliisi Maria Wern. Useita Janssonin teoksia on suomennettu.

Teokset

Romaanit
Stum sitter guden, 2000
Alla de stillsamma döda, 2001
Må döden sova, 2002
I stormen ska du dö (LL), 2002
Silverkronan, 2003
Dömd för mord (LL), 2003
Drömmar ur snö, 2004
Svart fjäril, 2005
Främmande fågel, 2006
Pojke försvunnen, 2007
Inte ens det förflutna, 2008
Hantverkarsvett är dyrare än saffran, 2008
Först när givaren är död, 2009
Drömmen förde dig vilse, 2010
Alkemins eviga eld, 2011
När skönheten kom till Bro, 2012

Lastenkirjat
Ditt och mitt, 2007
Ingen att vara med, 2007
Modigt Mia, 2007
Monster finns, 2007
Kojan, 2007
Mia frågar chans, 2007
Det brinner, 2007
En varulv, 2007
Riddarnas kamp, 2010
Silverskatten, 2010
Klasskassan, 2010
Bankrånet, 2011
Förbjudna sopor, 2011
Ficktjuven 2011

Muu kirjallisuus
Etiska dilemman i vård och omvårdnad: hur skulle du ha gjort? (Agneta Blomin kanssa, kuvitus Helena Lunding), 2007

Suomennetut teokset

Romaanit
Vaitelias Jumala, Gummerus, 2002, suomentanut Jaana Nikula
Kalpeat ja kuolleet, Gummerus, 2003, suomentanut Jaana Nikula 
Loputon uni, Gummerus, 2004, suomentanut Jaana Nikula 
Hopealantti, Gummerus, 2005, suomentanut Jaana Nikula 
Jäljet lumessa, Gummerus, 2006, suomentanut Jaana Nikula 
 
Pääkallovaras, Gummerus, 2008, suomentanut Jaana Nikula 
 
 
 
 
 
Amorin kiehkurat 2014, Gummerus, suomentanut Vappu Vähälummukka
 
 
 
 
Katseelta kätketty (Det du inte vet, 2017). Suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom. Gummerus, 2018. ISBN 978-951-24-1550-2.
Sokea hetki
Musta perhonen
Viimeiset sydämenlyönnit

Lastenkirjat
Ritarien taistelu, 2011, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom
Kadonneet retkirahat, 2011, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom
Hopea-aarre, 2012, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom
Pankkiryöstö, 2012, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom
Taskuvaras 2013, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom
Kielletyt roskat 2013, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom
Suuren purjelaivan arvoitus 2015, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom
Kummitustalo 2016, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom
Merirosvosaari 2016, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom
Kadonnut pikkuveli 2017, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto

Ruotsalaiset rikoskirjailijat
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Paula Blackton

Paula Blackton, o.s. Hilburn (1. elokuuta 1881 – 27. maaliskuuta 1930) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi 1910-luvun lopun mykkäelokuvista, joiden joukossa ovat The Diary of a Puppy (1917) ja The Littlest Scout (1919). Jälkimmäisen hän myös itse ohjasi ja käsikirjoitti. 

Georgian osavaltiossa syntynyt Blackton kuoli syöpään Los Angelesissa, Kaliforniassa. 48-vuotiaaksi elänyt näyttelijä on haudattu Hollywood Forever Cemeteryyn.

Blackton oli naimisissa elokuvaohjaaja J. Stuart Blacktonin kanssa. Heidän avioliitostaan syntyivät lapsinäyttelijät Violet Virginia ja Charles Stuart Blackton.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Vuonna 1881 syntyneet
Vuonna 1930 kuolleet
Rallicrossin SM-sarja

Rallicrossin SM-sarja on suomalainen rallicross -sarja. Sarjaan kuuluu Autokrossi, SRC ja Supercar luokat

Kilpailuviikonloppu

Kilpailut ovat kaksipäiväisiä ja kilpailupäivä on lauantai. Perjantaina on mahdollisuus harjoitella.

Harjoitukset
Perjantai-iltana järjestetään 1. vapaat harjoitukset, joissa jokainen kujettaja saa ajaa kaksi kertaa kaksi kierrosta. Kunkin luokan harjoitus kestää 30 minuuttia. 2. vapaat harjoitukset ajetaan lauantaiaamuna, joissa ajetaan muuten samalla periaatteella kuin perjantainakin, sillä erotuksella, että kaikki luokat ovat yhtaikaa radalla.

Alkuerä- ja kilpailulähdöt
Jokainen kuljettaja ajaa kolme alkuerää. Alkuerälähdöissä on kerrallaan radalla 4-6 autoa ja niissä ajetaan kolme kierrosta. Lisäksi jokaisen kuljettajan on kertaalleen kierrettävä "lisälenkki". Kustakin alkuerästä nopein kilpailija saa yhden pisteen, toinen kaksi pistettä kolmas kolme pistettä jne. Kahdesta parhaasta alkuerästään vähiten pisteitä saanut kuljettaja on alkuerien ensimmäinen, toiseksi vähiten toinen jne. Alkuerä pisteissä sijoille 1-4 sijoittuneet kilpailijat sijoitetaan A-finaaliin, sijoille 5-8 sijoittuneet B-finaaliin, sijoille 9-12 sijoittuneet C-finaaliin ja sijoille 13-18 sijoittuneet D-finaaliin. Alemman finaalin kaksi parasta kilpailijaa nousevat seuraavaan finaaliin. Finaalilähdöissä ajetaan viisi kierrosta ja jokaisen kuljettajan on kertaalleen kierrettävä "lisälenkki".

Pistelaskujärjestelmä

 20 pistettä
 17 pistettä
 15 pistettä
 13 pistettä
 12 pistettä
 11 pistettä
 10 pistettä
 9  pistettä
 8  pistettä
 7  pistettä
 6  pistettä
 5  pistettä
 4  pistettä
 3  pistettä
 2  pistettä
 1  piste

Luokat

SuperCar

Supercar -luokan autot ovat lajin huippukalustoa, joilla kilpaillaan myös Euroopan mestaruudesta. Ulkoisesti rallin WRC autoja muistuttavat 4-vetoiset, turbo-ahdetut autot kehittävät jopa 600 hevosvoimaa ja kiihtyvät 0-100 km/h noin 2 sekunnissa.

Kuljettajat 2008

SRC

SRC -luokan autot ovat ulkonäöltään vakioauton kaltaisia sarjatuotantoautoja ja vuosimalliltaan vähintään 1998 tai uudempia. Autot ovat takavetoisia tai muutettu takavetoisiksi, mikä takaa näyttävämmät ja leveämmät ajolinjat.

Moottori on vapaa, joten se voi olla erimerkkisestä autosta kuin itse auton kori. Tehoja noista yli kolmilitraisista neli- tai kuusisylinterisistä menopeleistä löytyy noin 400 hevosvoimaa.

Kuljettajat 2008

Autokrossi

Autokrossissa on sekä takavetoisia että etuvetoisia autoja. Auton vetotavan muuttaminen on sallittu SRC-luokan tapaan, eli etuvetoisesta voi tehdä takavetoisen auton.

Kustannuksiltaan autokrossi luokan auto on huomattavasti edullisempi verrattuna SRC-luokan autoon. Tämä luokka on hyvä aloitusluokka siirryttäessä rallicrossin pariin. Siinä saa hyvän tuntuman lajiin ja sen saloihin, eikä näiden autojen vauhtikaan ole kovin paljon hitaampi isompiin verrattuna.

Kilpailukalenteri

2008

Lähteet

Aiheesta muualla
Sarjan kotisivu

Rallicross-sarjat
Suomen moottoriurheilukilpailut
Dario Campeotto

Dario Campeotto (s. 1. helmikuuta 1939) on tanskanitalialainen laulaja ja näyttelijä. Hän edusti Tanskaa vuoden 1961 euroviisuissa kappaleella "Angelique", joka ylsi viidennelle sijalle. Suomessa kappale nousi Sauvo Puhtilan suomentamana (nimimerkillä Veikko Vallas) ja urallaan uuteen nousuun päässeen Olavi Virran tulkitsemana levymyyntitilaston toiselle sijalle samana vuonna. 

Campeotto oli ennen naimisissa näyttelijä Ghita Nørbyn kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
  

Tanskalaiset laulajat
Tanskan euroviisuedustajat
Tanskalaiset näyttelijät
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Vuoden 1961 euroviisuedustajat
Viimeinen käyttöpäivä

Viimeinen käyttöpäivä on elintarvikkeisiin merkittävä päivämäärä, jonka jälkeen tuotetta ei saa enää myydä, käyttää tai käyttää tarjottavan tai myytävän elintarvikkeen valmistuksessa. Viimeinen käyttöpäivä on merkittävä mikrobiologisesti helposti pilaantuviin tuotteisiin, joita ovat muun muassa pastöroimaton maito ja kerma, kypsyttämätön juusto, tuore liha ja tuore kala sekä sellaiset tuotteet, joissa ei ole käytetty lämpökäsittelyä tai säilöntäaineita. Käyttöpäivä merkitään tuotteen pakkaukseen, ja siinä on oltava ainakin päivämäärä ja kuukausi, mahdollisesti myös vuosi.

Parasta ennen 
Sellaisiin tuotteisiin, jotka eivät ole mikrobiologisesti helposti pilaantuvia, merkitään parasta ennen -päiväys. Se eroaa viimeisestä käyttöpäivästä siinä suhteessa, että tuotetta voidaan myydä parasta ennen -päiväyksen jälkeenkin, jos sen laatu ei ole oleellisesti heikentynyt.

Alennustuotteet 
Osa elintarvikeliikkeistä ja päivittäistavarakaupoista myy kuluttajille elintarvikkeita niiden viimeisen käyttöpäivän lähestyessä alennuksella, esimerkiksi puoleen hintaan. Useimmat kaupat merkitsevät kyseiset tuotteet niin sanotulla alennustarralla. Hintamerkintäasetuksen kuudennen pykälän mukaan tuotteessa, jossa on alennustarra, pitäisi näkyä myös uusi alennettu hinta ja yksikköhinta eli kilo-, litra- tai kappalehinta. Useimmat kaupat eivät kykene tähän resurssien vuoksi.

Historiaa
Monen historioitsijan mukaan maidon viimeisen käyttöpäivämerkinnän keksi ensimmäisenä ja ajoi Chicagossa läpi 1920- ja 1930-luvun vaihteen tunnettu gangsteripomo Al Capone, jonka perhe toimi myös meijerialalla muun muassa räjäyttelemällä kilpailijoiden meijereitä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Vähimmäissäilyvyysaika ja viimeinen käyttöpäivä (-ajankohta). Ruokavirasto.

Kauppaoikeus
Elintarvikkeet
Peter Haber

Peter Alexander Haber (s. 12. joulukuuta 1952 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä. 

Haber on arvostettu luonnenäyttelijä, joka on esiintynyt useissa ruotsalaisissa elokuvissa aina 1980-luvun lopulta asti. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli Colin Nutleyn elokuvassa Yhdeksäs komppania (1987). Tämän lisäksi Haber on näytellyt muun muassa Kjell Sundvallin elokuvissa Joulupukki vieraissa (1999) ja Uhka (2004) sekä osittain Suomessa kuvatussa Mats Arehnin elokuvassa Valkoisia valheita (1995).

Suomessa Haber on tullut tunnetuksi erityisesti komisario Martin Beckinä, jota hän on esittänyt Sjöwallin ja Wahlöön poliisiromaaneihin perustuvissa Beck-elokuvissa vuodesta 1997 lähtien.

Aiheesta muualla 
 
 Peter Haber Elonetissa

Ruotsalaiset näyttelijät
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Sohagin kuvernementti

Sohagin kuvernementti (myös Suhadž) on yksi Egyptin 26 kuvernementeista. Se sijaitsee etelässä Ylä-Egyptistä Niilin laaksossa. Sen pääkaupunki on Sohag. Kuvernementissa asui 3 747 289 ihmistä vuonna 2006 ja sen pinta-ala on 11 218  km².

Kaupunkeja 
Sohag
Akhmim
Girga
Tahta

Lähteet

Aiheesta muualla 

Egyptin kuvernementit
Ben Kweller

Ben Kweller (s. 16. kesäkuuta 1981) on yhdysvaltalainen rockmuusikko.

Ura

Alkuvuodet 

Ben Kweller aloitti uransa vuosina 1993-1998 vaikuttaneen grunge-yhtyeen Radishin nokkamiehenä, toimien laulajakitaristina. Radishin musiikkia on verrattu sekä Nirvanaan että Rolling Stone Magazineen ja Ben Kweller oli 15-vuotias, kun levy-yhtiö Mercury Records tarjosi heille levytyssopimusta. Radishiin kuuluivat Ben Kwellerin lisäksi rumpali John Kent ja basisti Bryan Blur. Albumeita bändille kertyi tasan kaksi, Dizzy vuonna 1995 ja Restraining Bolt vuonna 1997.

Sooloura 

Kweller siirtyi Radishin jälkeen soolouralle. Kaikki alkoi hänen muutettuaan 19 vuotta täytettyään New Yorkiin tyttöystävänsä Liz Smithin kanssa. Kweller keikkaili akustisesti ja julkaisi yhteensä neljä EP:tä. Vuonna 2001 hän sai levytyssopimuksen ATO Recordsilta ja julkaisi EP Phone Homen, viidennen EP:nsä. 
Marraskuussa vuonna 2002 hänen ensimmäinen studioalbuminsa Sha Sha julkaistiin. Kyseiseltä levyltä ilmestyi yhteensä kolme singleä, joista eniten Kwellerin uraa on edistänyt niistä ensimmäinen, Wasted & Ready. Syynä siihen oli kappaleen saama valtava radiosoitto.

Muut projektit 
The Bens on Ben Kwellerin, Ben Foldsin ja Ben Leen yhteisen projektin nimi. He keikkailivat yhtenä ryhmänä vuonna 2003 The Bens Rock Over Australia -kiertueella ja levyttivät neljä kappaletta sisältävän EP:n. Näistä kappaleista suurimman suosion on saanut Just Pretend, joka ylsi levyn ilmestymisvuonna jopa listalle Triple J Hottest 100. Enempää musiikkia he eivät ole sen jälkeen tehneet saatikka keikkailleet yhdessä, vaikka huhuja näiden asioiden suhteen on ollut liikkeellä.

Diskografia 

Albumit
Sha Sha (2002)
On My Way (2004)
Ben Kweller (2006)
Changing Horses (2008)

Ep:t
Melange (1999)
Sha Sha (2000)
Bromeo (2000)
Freak Out, It's Ben Kweller (2000)
EP Phone Home (2001)
Sundress (2006)
Live and Solo from the Artists Den (2007)

Singlet
"Wasted & Ready" (2002)
"Commerce, TX" (2003)
"Falling" (2003)
"The Rules" (2004)
"Sundress" (2006)
"Penny On The Train Track" (2006)

Aiheesta muualla 

 Ben Kwellerin virallinen kotisivu 
 Ben Kweller MySpace-sivustolla 
 Ben Kweller Jared Wilsonin haastattelemana 

Yhdysvaltalaiset muusikot
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
William Friese-Greene

William Friese-Greene (7. syyskuuta 1855 Bristol – 5. toukokuuta 1921 Lontoo) oli brittiläinen valokuvaaja ja keksijä. Hän on tunnettu, joskin sangen kiistelty hahmo elokuvan varhaisessa historiassa.

Lähteet 

Brittiläiset valokuvaajat
Brittiläiset keksijät
Vuonna 1855 syntyneet
Vuonna 1921 kuolleet
Frida

Frida on ruotsalaisperäinen naisen etunimi. Nimi on lyhentymä germaanisista nimistä, joiden alkuosa frid (nykyruotsiksi fred, saksaksi Fried) tarkoittaa rauhaa.  Fridan nimipäivää vietetään suomenruotsalaisen almanakan mukaan 29. joulukuuta. Suomenkielisessä almanakassa samalla päivällä on nimi Rauha.

Suomessa nimi Frida on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 2 437 naiselle ja muutamalle miehelle.

Tunnettuja Fridoja
 Frida Abrahamsson, ruotsalainen jalkapalloilija
 Frida Amundsen, norjalainen laulaja ja lauluntekijä
 Frida Boccara, marokkolaissyntyinen ranskalainen laulaja
 Frida Erkers, ruotsalainen maastohiihtäjä 
 Frida Hallgren, ruotsalainen näyttelijä
 Frida Hansdotter, ruotsalainen alppihiihtäjä
 Frida Hyvönen, ruotsalainen muusikko
 Frida Hämäläinen, suomalainen aitajuoksija
 Frida Kahlo, meksikolainen taidemaalari
 Frida Karlsson, ruotsalainen maastohiihtäjä
 Frida Kern, itävaltalainen säveltäjä
 Frida Lyngstad ruotsalaisen pop-yhtye Abban laulaja
 Frida Maanum, norjalainen jalkapalloilija
 Frida Nevalainen, ruotsalainen jääkiekkoilija
 Frida Nilsson, ruotsalainen lastenkirjailija
 Frida Sigfrids, suomalainen järjestöjohtaja, mediahenkilö ja poliitikko (RKP)
 Frida Sjöblom, suomalainen opettaja ja siveellisyystyön tekijä
 Frida Uhl, itävaltalainen kirjailija, kriitikko ja kääntäjä
 Frida Vigdorova, neuvostoliittolainen kirjailija
 Frida Östberg, ruotsalainen jalkapalloilija

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet
Lumooja

Lumooja on suomalainen vuodesta 2000 alkaen ilmestynyt uutta kotimaista kirjallisuutta käsittelevä kirjallisuuslehti. Neljä kertaa vuodessa ilmestyvä lehti keskittyy uusiin ja nuoriin kirjoittajiin ja kiinnostaviin ilmiöihin ja tarjoaa julkaisukanavan uusille kyvyille.

Lehteä julkaisee turkulainen Kirjoittajayhdistys Kapustarinta ry.

Lumooja julkaisee muun muassa runoja, proosaa, haastatteluja, kolumneja, artikkeleita ja arvosteluja.

Lähteet

Aiheesta muualla
Lumoojan verkkosivut

Lumooja Kultti ry:n sivuilla

Suomalaiset kirjallisuuslehdet
Mezzanine

Mezzanine on Massive Attackin kolmas albumi, jonka Virgin Records julkaisi vuonna 1998. Se on tyyliltään pääasiassa trip hopia. Levyn äänimaailma on synkähkö, ja yhtyeen aikaisemmista julkaisuista poiketen sillä käytetään paljon kitaroita. 

Albumi on saanut monilta kriitikoilta melko hyviä arvosteluita. Kappaleista taas esimerkiksi "Teardrop" on ollut jonkinlainen listahitti.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Horace Andy, Elizabeth Fraser, Sara Jay, Robert Del Naja, Grant Marshall – laulu
 Angelo Bruschini – kitara
 John Harris, Bob Locke, Winston Blissett – basso
 Andy Gangadeen – rummut
 Neil Davidge, Massive Attack – ohjelmointi
 Massive Attack, Neil Davidge – koskettimet, samplaus
 Dave Jenkins, Michael Timothy – lisäkoskettimet
 Jan Kybert – Pro Tools

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Albumi Discogs-sivustolla 

Massive Attackin albumit
Vuoden 1998 albumit
Gnaeus Domitius Ahenobarbus (vuoden 32 eaa. konsuli)

Gnaeus Domitius Ahenobarbus (kuoli vuonna 31 eaa.) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Hänen isänsä oli vuoden 54 eaa. konsuli Lucius Domitius Ahenobarbus. 

Gnaeus Domitius Ahenobarbus jäi isänsä kanssa Caesarin vangiksi Corfiniumin ja Farsaloksen taisteluissa. Caesar armahti heidät kummallakin kerralla. Ahenobarbus liittyi Brutuksen joukkoon. Vuosina 43 ja 42 eaa. hän avusti tasavaltalaisia laivaston kanssa Adrianmerellä. Filippoin taistelujen jälkeen Ahenobarbus liittyi Marcus Antoniuksen leiriin. Antonius palautti Ahenobarbuksen kansalaisoikeudet ja teki tästä Bithynian maaherran vuonna 40 eaa.  Ahenobarbus seurasi Antoniuksen mukana tämän Parthian sotaretkellä vuonna 36 eaa. Ahenobarbus oli vuoden 32 eaa. konsuli, mutta joutui pakenemaan Antoniuksen luokse. Ahenobarbus vihasi Kleopatraa ja luopui tämän takia Antoniuksesta. Pian loikattuaan Octavianuksen puolelle Ahenobarbus kuoli kuumeeseen.

Lähde 
 
Roomalaiset sotilaat
Roomalaiset poliitikot
Ennen ajanlaskumme alkua syntyneet
Vuonna 31 eaa. kuolleet
Taistelumuonapakkaus

Taistelumuonapakkaus on pääasiassa sotilaskäyttöön tarkoitettu henkilökohtainen ravintoannos. Sen tärkeimpiä ominaisuuksia ovat hyvä varastoitavuus ja säilyvyys kenttäolosuhteissa sekä soveltuvuus valmistettavaksi yksinkertaisilla välineillä. Tarvittaessa ruoka voidaan nauttia kylmänä. Taistelumuonien käyttö tulee kyseeseen tilanteissa, joissa tavanomaisen kenttäkeittimen käyttö ei ole mahdollista.

Suomessa oli jo ennen toista maailmansotaa tuotettu erityisiä rautaisannoksia, jotka sisälsivät pieneen rasiaan pakattua teetä, sokeria, hernesäilykettä ja muuta samanlaista. Viime vuosikymmeninä Suomen puolustusvoimissa on pakattu mieskohtaisia taistelumuonapakkauksia, joiden sisältö on nykyään hyvin runsas ja ravitseva. Vuorokauden annokseen saattaa kuulua sulatejuustoa, maksapasteijaa, näkkileipää, pussikeittoja tai pussikastikkeita sekä hyödyllisiä tarvikkeita, kuten tulitikkuja, vedenpuhdistustabletteja ja paperinenäliinoja.

Suomessa taistelumuona lämmitetään pakissa nuotiolla tai Trangia-spriikeittimellä. Pakkauksesta on tehty vesitiivis ja helposti avattava vaikeissakin olosuhteissa. Pakkauksen säilyvyysaika on vähintään 24 kuukautta ja sen käyttöympäristöiksi on määritelty Pohjoismaat, aavikko ja tropiikki.

Paketti painaa noin 900 grammaa ja sen energiasisältö on yli 3 500 kilokaloria (14,6 MJ).

Paketti sisältää seuraavat osat:

 hygieniapaketti
 juomapaketti
 jälkiruoka
 lounaskeitto
 pääruoka
 välipala

Lähteet 
http://www.finnrappel.fi/militaryrations.htm

Aiheesta muualla 

Mättömestari - USA:n Armeijan sissimuonapakkaus (MRE)

Kenttämuonitus
Suomen puolustusvoimat
Napoléon (vuoden 1927 elokuva)

Napoléon on vuonna 1927 valmistunut ranskalaisen Abel Gancen ohjaama mykkäelokuva, joka kertoo Napoleon I:n noususta valtaan. Gancen alkuperäinen ajatus oli tehdä Napoléonista kuusiosainen elokuvasarja, mutta korkeiden tuotantokustannusten takia sarja jäi yhteen osaan.

Napoléonissa käytettiin monia uusia elokuvakerronnan keinoja. Muun muassa käsivarakuvausta ja leikkaamista käytettiin hyväksi ensimmäisiä kertoja. Näiden lisäksi useita kohtauksia värjättiin tai sävytettiin.

Gance pohti myös, että perinteisellä kuvasuhteella kuvattuna eräät kohtaukset jäisivät valjuiksi. Niinpä hän käytti sotakohtausten kuvaamiseen ensimmäisenä "laajakuvaa" (Polyvision), jonka hän sai aikaan sijoittamalla kolme kameraa rinnakkain, niin että kuvasuhde oli noin 4:1. Laajakuva vakiintui Hollywoodin käyttöön vasta vuosikymmenten kuluttua Cinerama-tekniikan ja anamorfisen laajakulmaobjektiivin keksimisen myötä.

British Film Institute esitti vuonna 2000 elokuvahistorioitsija Kevin Brownlow'n johdolla entistetyn version Gancen suurelokuvasta. Esitys kesti väliaikoineen kahdeksan tuntia. Esitystilanne oli luotu mahdollisimman paljon Gancen alkuperäisen suunnitelman mukaiseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ryan, Thom: 1927: Napoléon Superhero. Film of the Year.
The 2000 Restoration of Napoléon (1927)
Mykkäelokuvasivusto

Ranskalaiset mustavalkoelokuvat
Ranskalaiset mykkäelokuvat
Vuoden 1927 ranskalaiset elokuvat
Historialliset elokuvat
Johan Olander

Johan Gustaf Olander (1757–1818 Viapori) oli ruotsalainen meriupseeri. Isä kamreeri Erik Olander. Aloitti sotilasuransa jo kolmetoistavuotiaana ja yleni aina majuriksi saakka. Otti osaa Ruotsinsalmen ensimmäiseen meritaisteluun 1789, jossa haavoittui molempiin jalkoihin. Avioiduttuaan 1791 kauppias Johan Sederholmin tyttären Hedvigin kanssa he saivat Herttoniemen kartanon häälahjaksi Johan Sederholmilta. Hedvig oli Johan Olanderin siskon miehen sisko. Myi kartanon 1793 Carl Olof Cronstedtille erottaen Strömsin ja Kreijarin torpat omaksi tilakseen. Torpista muodostettiin Strömsin kartano, jonka päärakennus valmistui 1794. Suomen sodan aikana palveli Viaporissa, jossa hänen vaimonsa synnytti 13. lapsensa venäläisten piirittäessä linnoitusta 1808. Vauva kuoli toukokuussa linnoituksen antautuessa. Majuri Olander joutui antautumisen jälkeen sotavangiksi Venäjälle. Vapauduttuaan palasi Suomeen, mutta muutti pian perheineen Ruotsiin.

Lähteet 

Roihuvuori
Ruotsalaiset sotilaat
Suomenlinna
Halle (täsmennyssivu)

Halle tai Hallé voi tarkoittaa seuraavia asioita:
 Halle, kaupunki Saksassa Saksi-Anhaltin osavaltiossa
 Halle, tai virallisesti Halle (Westfalen), kaupunki Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa
 Halle, kylä Saksassa Ala-Saksin osavaltiossa Bentheimin piirikunnassa
 Halle, kylä Saksassa Ala-Saksin osavaltiossa Holzmindenin piirikunnassa
 Halle, kaupunki ja kunta Belgiassa
 Halle, kylä Alankomaissa Bronckhorstin kunnassa
 Halle Brothers, yhdysvaltalainen entinen tavarataloketju
 Hallé-orkesteri, brittiläinen sinfoniaorkesteri

Henkilöitä 
Sukunimenä
 Adam de la Halle (1237–1288), ranskalainen truveeri
 Charles Hallé (alk. Karl Halle, 1819–1895), saksalais-englantilainen kapellimestari ja pianisti
 Gunnar Halle (s. 1965), norjalainen jalkapalloilija
 Pentti Halle, ent. Hykkyrä (1908–2000), Enso-Gutzeitin johtokunnan puheenjohtaja, vuorineuvos
Etunimenä
Halle Berry, yhdysvaltalainen näyttelijä
Gnaeus Domitius Ahenobarbus (vuoden 122 eaa. konsuli)

Gnaeus Domitius Ahenobarbus (k. 104 eaa.) oli roomalainen sotilas ja poliitikko.

Ahenobarbus oli vuoden 122 eaa. konsuli ja tämän jälkeen Gallian maaherra. Hän kukisti allobrogit sekä arvernit. Tämän johdosta hän sai juhlia triumfin vuonna 120 eaa. Triumfisaattueessa kulki arvernien päällikkö Bituitus, jonka Ahenobarbus oli petollisesti vanginnut. Hän rakennutti Via Domitian Galliaan. Hän oli kensori vuonna 115 eaa.

Lähde 
 
Roomalaiset sotilaat
Roomalaiset poliitikot
100-luvulla eaa. kuolleet
Syntymävuosi tuntematon
Kääpiövaltio

Kääpiövaltiolla tarkoitetaan valtiota, joka on hyvin pieni joko pinta-alaltaan tai väkiluvultaan – tavallisesti kummaltakin. Kääpiövaltioita ovat muun muassa Monaco, Nauru, San Marino, Liechtenstein ja Vatikaanivaltio, joka on maailman pienin valtio pinta-alaltaan (44 hehtaaria). Useimmat kääpiövaltiot ovat saarivaltioita, mutta Euroopassa niitä on myös mantereella.

Valtiot, joiden pinta-ala on alle 1 000 neliökilometriä

Valtiot, joiden asukasluku on alle 500 000

Katso myös 
Kaupunkivaltio
Mikrovaltio

Lähteet 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Söderström & Co

Söderström & Co, koko nimeltään Söderström & C:o Förlagsaktiebolag, oli suomalainen, ruotsinkieliseen kirjallisuuteen keskittyvä kirjankustantamo, joka perustettiin vuonna 1891. Yhtiö kustansi sekä yleistä kaunokirjallisuutta että oppimateriaaleja. Sen listoilla oli useita tunnetuimpia suomenruotsalaisia kirjailijoita, kuten Monika Fagerholm, Kjell Westö,  Märta Tikkanen ja Gunnar Björling, sekä runoilijoita, kuten Claes Andersson ja Tua Forsström. Söderström & Co oli Schildtsin ohella Suomen suurin suomenruotsalainen kustantaja.

Schildts ja Söderströms yhdistyivät 1. helmikuuta 2012. Uuden yhtiön nimeksi tuli Schildts & Söderströms.

Lyhyt historia
Werner Söderström oli vuonna 1878 perustanut WSOY:n joka kustansi niin suomen- kuin ruotsinkielistäkin kirjallisuutta. Vuonna 1891 nämä lohkot erotettiin ja Söderström & Co perustettiin kustantamaan ruotsinkielistä kirjallisuutta.

1990-luvulle saakka Söderström & Co:n repertuaariin lukeutui pääasiassa runoutta, esseitä sekä omaelämäkertoja, myöhemmin myös paljon romaaneja. Suomenruotsalaisen kirjallisuuden lisäksi yhtiö julkaisi ruotsalaista sekä muuta ulkomaista kirjallisuutta. Yleisen kirjallisuuden puolella Söderström julkaisi vuosittain noin 120 nimikettä, joista osapainoksina Ruotsissa noin 80. Viime aikojen suuria menestyksiä oli Westön Där vi en gång gått, jonka alkukielistä versiota myytiin yli 20 000 kappaletta.

Söderström & Co:n suurimmat omistajat olivat Svenska Litteratursällskapet, Konstsamfundet ja Appelbergin perhe.

Opetusmateriaalit
Oppikirjapuolella Söderström & Co julkaisi kuutisenkymmentä nimikettä vuosittain. Omien julkaisujen lisäksi Söderström & Co käänsi muiden kustantamoiden suomenkielisiä oppikirjoja suomenruotsalaisten tarpeisiin.

Söderström & Co:n kirjailijoita

Claes Andersson
Johan Bargum
Gunnar Björling
Jörn Donner
Monika Fagerholm
Tua Forsström
Tove Jansson
Emma Juslin
Ulla-Lena Lundberg

Merete Mazzarella
Peter Mickwitz
Mikaela Sundström
Henrik Tikkanen
Märta Tikkanen
Lars Sund
Kjell Westö

Lähteet
www.söderström.fi, en kort historik
Helsingin Sanomat, artikkeli 30. huhtikuuta 2008

Viitteet

Aiheesta muualla
www.söderström.fi, kotisivut

Suomenruotsalaiset kirjankustantamot
Entiset suomalaiset yritykset
Gnaeus Domitius Ahenobarbus (vuoden 96 eaa. konsuli)

Gnaeus Domitius Ahenobarbus oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Hänen isänsä oli vuoden 122 eaa. konsuli Gnaeus Domitius Ahenobarbus.

Ahenobarbus oli tribuuni vuonna 104 eaa. Hän vihastui kun ei otettu jäseneksi isänsä pappiskollegioon. Ahenobarbus ajoi läpi lain jonka mukaan tällaiset päätökset siirrettiin pappiskollegioilta kansankokoukselle. Hän oli konsuli vuonna 96 eaa. ja pian tämän jälkeen hänet valittiin pontifex maximukseksi.

Lähde 
 
Roomalaiset sotilaat
Roomalaiset poliitikot
Ennen ajanlaskumme alkua syntyneet
Ennen ajanlaskumme alkua kuolleet
Felix Otto

Felix Otto (s. 19. toukokuuta 1966 Münchenissä) on saksalainen matemaatikko. Otto opiskeli matematiikkaa Bonnin yliopistossa, josta hän väitteli tohtoriksi vuonna 1993. Väitöskirjansa jälkeen hän opiskeli New Yorkin yliopiston Courant-instituutissa ja Carnegie Mellon -yliopistossa. Vuonna 1997 hänet nimitettiin professoriksi Kalifornian yliopiston Santa Barbara -kampukseen. Vuonna 1999 hänet nimitettiin Bonnin yliopiston sovelletun matematiikan professoriksi. Vuonna 2006 Deutsche Forschungsgemeinschaft myönsi hänelle Gottfried Wilhelm Leibniz -palkinnon, joka on saksalaisen tutkimusalan korkein palkinto.

Vuodesta 2010 Otto on ollut johtaja Leipzigissä Max Planck -instituutissa ja Leipzigin yliopiston kunniaprofessori.
Oton johtama tutkimusryhmä kehittää matemaattisia malleja, joilla kuvataan etenkin materiaalitutkimuksen ja fluididynamiikan kohteita kuten mikromagnetismia, pisaroiden kasvua ja viskooseja ohuita kalvoja.

Lähteet

Saksalaiset matemaatikot
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Walter Dornberger

Walter Dornberger (6. syyskuuta 1895 Gießen, Saksa – 27. kesäkuuta 1980 Baden-Württemberg, Saksa) oli Saksan toisen maailmansodan aikaisen V2-ohjuksen kehitystyötä johtanut tykistön upseeri. Vuonna 1943 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi.

Dornberger osallistui ensimmäiseen maailmansotaan, oli muun muassa ranskalaisten sotavankina  ja luki sodan jälkeen konetekniikan  diplomi-insinööriksi (valmistui 1930). Hänelle myönnettiin vuonna 1935 tekniikan kunniatohtorin arvo. Vuonna 1930 Dornberger määrättiin tutkimaan sotilaskäyttöön ja massatuotantoon sopivan nestekäyttöisen raketin kehittämistä tykistöön. Keväällä 1932 Dornberger vieraili Saksan avaruuslentoyhdistyksen VfR:n rakettien lennätyspaikalla Raketenflugplatzissa. Saman vuoden joulukuussa yhdistyksen Dornbergerille lupaama rakettikoe epäonnistui, mutta Dornberger uskoi rakettitutkijoiden tulevaisuudessa onnistuvan kokeissaan. Vuonna 1933 VfR:n toiminta lakkasi, ja monet sen jäsenet kuten Wernher von Braun jatkoivat toimintaansa armeijan rakettitutkimuskeskuksessa Kummersdorfissa. Vuonna 1937 tutkimuspaikka siirrettiin Itämeren rannalle Peenemündeen. Syksyllä 1942 Dornberger koordinoi lentävän pommin V1:n ja ohjusraketti V2:n tuotantoa.

Maaliskuussa 1945 Dornberger, von Braun ja viisi muuta johtavaa saksalaista rakettimiestä pyöräilivät saksalaisten puolelta amerikkalaisten luokse. Tämän jälkeen Dornberger joutui Isossa-Britanniassa pariksi vuodeksi vankilaan, koska hänen johtamansa V-aseita valmistavat tehtaat olivat käyttäneet orjatyövoimaa. Dornberger joutui Yhdysvaltain armeijan Operaatio Paperclipin mukana Yhdysvaltain ilmavoimien töihin. Vuodesta 1950  vuoteen 1965 hän työskenteli Bell Aircraft Corporationilla konsultoiden muun muassa X-20 Dyna-Soarin suunnittelua. Eläkkeelle jäätyään hän muutti takaisin Saksaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

http://www.specialcamp11.co.uk/Generalmajor_Dr_Walter_Dornberger.htm

Saksalaiset raketti-insinöörit
Vuonna 1895 syntyneet
Vuonna 1980 kuolleet
Louis Daquin

Louis Daquin (20. toukokuuta 1908 – 2. lokakuuta 1980) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja sekä näyttelijä. Hän ohjasi romanialaisen Gheorghe Vitanidiksen kanssa elokuvan Ciulinii Baraganului (1958), joka sai Kultainen palmu -ehdokkuuden.

Daquinin muiden töiden joukossa on Le point de jour (1949).

Aiheesta muualla 
  

Ranskalaiset elokuvaohjaajat
Ranskalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Ranskalaiset näyttelijät
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1980 kuolleet
Hämyvälskäri

Hämyvälskäri (Ctenochaetus tominiensis) on kala.

Koko ja ulkonäkö 
Hämyvälskäri on heimonsa kaloista pienimpiä ja jää noin 12–15 cm:n pituiseksi. Se on pohjaväliltään ruskeansävyinen, nuorena sinisen, keltaisen ja valkoisen kuviollinen. Kalan aikuistuessa sen vartalon väri tasaantuu, pyrstö muuttuu siniseksi ja selkä- ja vatsaevien takakulma muuttuu keltaiseksi.

Alkuperä 
Hämyvälskäri on kotoisin läntisen Tyynenmeren keskiosista. Aiemmin sen luultiin elävän vain Tominin lahdella.

Käyttäytyminen 
Hämyvälskäriä pidetään sukunsa vaativimpana akvaariohoidokkina.
Se on usein aggressiivinen rauhallisempia kaloja kohtaan.

Ravinto 
Hämyvälskäri syö kasvispitoista sekaruokaa.

Lähteet 

Meriakvaariokalat
Välskärikalat
Roope Suonio

Roope Samuli Suonio (s. 4. elokuuta 1982 Lahti) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän pelasi Korisliigassa yhteensä 13 kautta pelintekijän sekä heittävän takamiehen pelipaikoilla. Suonio on pituudeltaan 176 cm ja kuului siten Korisliigan lyhimpiin pelaajiin. Suonio on yksi Korisliigan kaikkien aikojen tarkimmista vapaaheittäjistä: hänen Korisliiga-uransa vapaaheittotarkkuus runkosarjan otteluissa ennen paluuta oli 87,1 %.

Suonio valittiin Korisliigan parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi kausina 2007–2008 ja 2008–2009. Hän oli mukana miesten suomenmestaruuden voittaneessa Namika Lahden joukkueessa kaudella 1999–2000. Suonio edusti Korisliigassa kasvattajaseuraansa Namika Lahtea sekä Pussihukkia, Team Componentaa ja Kouvoja.

Suonio joutui lopettamaan koripalloilijan uransa kesken kautta 2012–2013 lonkkavamman vuoksi. Hän teki paluun Korisliigaan marraskuussa 2013.

Tammikuussa 2016 Suonio aloitti Lahti Basketballin täysipäiväisenä toiminnanjohtajana.

Saavutukset

Henkilökohtaiset saavutukset 
 Korisliigan paras kuudes pelaaja 2008 ja 2009

Joukkuesaavutukset 
 Suomen mestaruus 2000
 SM-hopeaa 2002, 2004 ja 2008
 SM-pronssia 2001
 Suomen cup 2000
 Suomen cupin hopeaa 2008

Katso myös 
 Luettelo 500 syöttöä saavuttaneista Korisliiga-pelaajista

Lähteet 
 Roope Suonio Suomen Koripalloliiton tilastopalvelu

Viitteet 

Suomalaiset koripalloilijat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Vuoliainen

Vuoliainen eli vasa on puinen palkki, joka kannattelee katto- tai välipohjarakenteita. Termi on vanhahtava, ja nykyinen muoto olisi esimerkiksi kattokannatin tai välipohjapalkki.

Perinteisessä puurakentamisessa kattorakenteet on tyypillisesti toteutettu rakennuksen rungon suuntaisella, keskellä runkoa kulkevalla ja harjan muodostavalla kurkihirrellä, johon rakennuksen runkoon nähden poikkisuuntaiset vuoliaiset tukeutuvat. 

Vuoliaisten mitoitus määräytyi jännevälin, keskinäisen jaon ja kuormituksen perusteella. Käytännössä vuoliaisten määrä riippui käytettävänä olevasta puutavarasta: mitä kapeammat vuoliaiset, sitä tiheämmässä ne olivat. Välipohjan vuoliaiset olivat tyypillisesti parruja, yläpohjan vuoliaiset pienempää puutavaraa. 

Vuoliaiset toimivat myös mahdollisen sisäkaton kiinnitysalustoina.

Rakennuksen runko
Rakennusperinne
Harri Raitis

Harri Raitis (s. 13. huhtikuuta 1944 Turku) on suomalainen kirjailija, joka asuu Turussa. Hän on ollut vuodesta 1994 lähtien vapaa kirjailija.

Raitis debytoi vuonna 1970 nuortenromaanilla Hävinnyt hattu. Sen jälkeen häneltä on ilmestynyt romaaneja, varhaisnuorten kirjoja, esseitä ja artikkeleita useissa kirjoissa, näytelmiä ja oopperalibrettoja. Hän on myös toimittanut useita kirjoja. Hän toimi vuosina 1985–1999 Lounais-Suomen Kirjailijat-Sydvästra Finlands Författare ry:n puheenjohtajana. Vuosina 1994-2012 hän toimi valtakunnallisen Runo-Kaarina runokilpailun toimikunnan puheenjohtajana ja vuodesta 1999 Turun Aleksis Kivi -kerhon sihteerinä.

Kirjailijan työnsä ohella Raitis on myös Suomen Viro-yhdistysten liitto ry:n puheenjohtaja. Mikael Agricola -seuran puheenjohtajana hän toimi vuosina 2006–2008. Ansioistaan maakunnallisessa kulttuurityössä hänet on palkittu Varsinais-Suomen liiton Aurora-mitalilla.

Tuotanto 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 Isänmaan nyrkki. Yhdessä Boris Hurtan kanssa, Turku. Turbator. 2012. ISBN 978-952-5666-71-7
 Iso-Parta ja Partaharju, Yhdessä Paula Raittiin kanssa 2013. ISBN 978-952-288-000-0
 Armas Puolimatka, Ison rakentajan vahva elämä. Turku.Rauno Puolimatka 2014. ISBN 978-952-93-4006-4.
 Kultaa meren yli. Yhdessä Boris Hurtan kanssa. Turku: Enostone, 2015. ISBN 978-952-5960-41-9
 Auervaara on karannut. Yhdessä Boris Hurtan kanssa. Turku: Enostone, 2016. ISBN 978-952-5960-46-4

Elokuvakäsikirjoitukset 
 Tarkastuskäynti (1987)
 Kuninkaan merkki (1989)
 Ajan arvoitus (työryhmässä, 1989)
 Kirkon mies (1991)
 Elämän sinfonia (työryhmässä, 1992)

Näytelmät 
 Sorolainen palaa kotiin (näytelmä, 1993)
 Taivaan kuningattaren kaupunki (1997)
 Kyl määki Turus (työryhmässä, 1997–1998)
 Jokamies (yhdessä Jarkko Laineen kanssa, 1998)
 Mies ja tuli (2002)
 Armonlaakson aarre (2007)
 "Villikarju viinitarhassa (2013)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Arsnet

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset runoilijat
Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Aurora-mitalin saajat
All My Loving

All My Loving on brittiläisen The Beatles -yhtyeen albumilla With the Beatles julkaistu kappale vuodelta 1963. Kappaleen sävelsi ja sanoitti Paul McCartney, vaikkakin sen tekijäksi on yhtyeen tavan mukaisesti merkitty Lennon/McCartney. McCartney kertoo saaneensa laulun sanat päähänsä runona partaa ajaessaan ja sävellystyön hän teki vasta myöhemmin. 

Kappale julkaistiin singlenä vain muutamassa maassa, Pohjoismaat mukaan lukien, ja se nousikin listaykköseksi Suomessa. 

Suomenkieliset sanat lauluun nimellä ”Kaikki rakkauteni” teki Kari Kuuva, ja sen levyttivät ensimmäisinä Eero & Jussi. Oman parodisen versionsa siitä tekivät Teijo Joutsela ja Kullervo Linnan Humppa-Veikot.

Lähteet 

The Beatlesin kappaleet
Vuoden 1963 kappaleet
Ruth Matso

Ruth Matso (oik. Meriläinen; 7. joulukuuta 1931 Tampere – 1. maaliskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen tanssija ja koreografi, tamperelaisen taidetanssin uranuurtaja. Hän yhdisti koreografioissaan tanssia ja nykymusiikkia.

Yksityiselämä 

Matso syntyi suomenjuutalaiseen perheeseen. Hänen puolisonsa oli säveltäjä Usko Meriläinen. Heidän tyttärensä on näyttelijä Lena Meriläinen ja poikansa tuottaja Ari Meriläinen, joka on kirjailija ja poliitikko Rosa Meriläisen isä.

Matso on haudattu puolisonsa viereen Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.

Ura 

Matso opiskeli Liisi Hallaksen (1941–1953), Kari Karnakosken ja Elsa Sylvesterssonin balettikouluissa 1953–1954 ja lisäksi hän opiskeli ulkomailla Pariisissa, Zürichissä, Tukholmassa ja Lontoossa tunnettujen taiteilijoiden johdolla.

Matso aloitti tanssijauransa tamperelaisissa teattereissa sekä Svenska Teaternissa Helsingissä, mutta siirtyi sitten koreografiksi ja opettajaksi. Hän toimi Tampereen ylioppilasteatterin liikunnanohjaajana. Hän teki myös musikaali- ja teatterikoreografioita. Hänellä oli oma balettikoulu Tampereella 1957–1982. Koreografina hän käytti usein musiikkina suomalaisten säveltäjien, kuten Erik Bergmanin ja puolisonsa Usko Meriläisen sävellyksiä.

Matsolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1985.

Koreografioita 

 Kaamos ja yötön yö (1978)
 Virta (1979)
 Ku-gu-ku (1980, säv. Usko Meriläinen)
 Psyche (säv. Usko Meriläinen)
 Alasin (säv. Usko Meriläinen)
 Suden vuosi (1982)
 Oratorio Picassolle ja kolmelle naistanssijalle (1984)
 Pidetään pitkiä pitoja (1985)
 Rakkautta (1990)

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Jyrkkä, Hannele (toim.): Tanssintekijät.

Suomalaiset koreografit
Suomalaiset nykytanssijat
Suomalaiset balettitanssijat
Pro Finlandia -palkitut
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Sami Saksio

Sami Petteri Saksio (nykyisin Sami Sax, s. 28. huhtikuuta 1969 Posio) on suomalainen keihäänheittäjä. Saksio voitti keihäänheiton Suomen mestaruuden Lappeenrannassa vuonna 1997. Saksio ei kuulunut kilpailun ennakkosuosikkeihin, mutta ensimmäisellä kierroksella heitetty oma ennätys 84,26 riitti voittoon sekä MM-kisapaikkaan. Ateenan MM-kisoissa Saksio ei selvinnyt karsinnasta tuloksellaan 76,20 varsinaiseen kilpailuun. Vuonna 2001 Saksio voitti SM-hopeaa Turussa tuloksella 80,95. Saksio lopetti uransa vuonna 2002.

Saksion valmentajina olivat Martti Röppänen, Jorma Markus (1993–1998) ja Antti Matinolli (1998–). Seuratasolla Saksio edusti vuoteen 1996 Oulun Pyrintöä ja sen jälkeen Tyrnävän Tempausta.

Saxiksi nimensä muuttanut Saksio tuomittiin vuonna 2005 Oulun käräjäoikeudessa kahdeksaksi kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen törkeistä kätkemisrikoksista. Hän on sairauseläkkeellä. Hän on eronnut vuonna 2007 ja hänellä on liitostaan kaksi aikuista lasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Paletti (maalaustaide)

Paletti (< , 'värilautanen, paletti') on taidemaalarin työväline, jonka pinnalla hän järjestää maalit ja sekoittaa värit. Paletti on tavallisesti puusta, vanerista, metallista, muovista, posliinista, lasista tai pahvista valmistettu tasainen levy, jossa on yleensä aukko peukaloa varten ja jonkinlainen muotoilu kädessä pitämisen helpottamiseksi. Palettia käytetään yleensä ei-juoksevia maaleja, kuten öljy- ja akryylimaaleja järjestettäessä ja sekoittaessa.

Jotta öljymaali ei imeytyisi palettiin, puiset paletit kyllästetään pellavaöljyllä, polyuretaanivernissalla tai selluloosalakalla.

Paletin kanssa voidaan käyttää palettiveistä. Sillä siirretään ja sekoitetaan maalia paletilla sekä raaputetaan paletti puhtaaksi maalaamisen jälkeen. Paletin reunaan voidaan kiinnittää nipistimillä palettikuppeja, joissa säilytetään maalausnestettä, ohennetta tai liuotinta.

Paletiksi kutsutaan palettityövälineen mukaan myös tietyn maalauksen tai kuvan yleistä väriskaalaa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Ateneumin taidemuseo, Ateneum-opas, Puhtaan paletin aika

Väri
Maalausvälineet
Kummalliset unet – Hectorin lauluja

Kummalliset unet – Hectorin lauluja on suomalaisen laulajan Mari Rantasilan cover-albumi. Se julkaistiin 22. lokakuuta 2008. Levy sisältää uusia versioita Hectorin kappaleista. Rantasila suunnitteli levyttävänsä Hectorin lauluja jo vuonna 2006.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 20, ja se pysyi listalla yhteensä kolme viikkoa.

Kappaleet 
 Lehdetön puu
 Nostalgia osa 1
 Suurenmoinen tyttö
 Omassa kotona
 Jos sä tahdot niin
 Lapsuuden loppu
 Sota on kaunis
 Kuinka voit väittää (että yksinäinen oot) (alkup. Streets of London)
 Hysteeri
 Kaikki tahtoo rakastaa
 Olet mun kaikuluotain (alkup. Annie’s Song)
 Yhtenä iltana

Lähteet 
 http://www.elvisry.fi/022006/rantasila.html
 http://www.epes.fi/fi/product_details.php?p=11879

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Edel Recordsin albumisivu 
 Rantasilan mietteitä albumista

Vuoden 2008 albumit
Mari Rantasilan albumit
Hector
Tribuuttialbumit
Carol Lindroos

Carol Oskar Eugen Lindroos (29. toukokuuta 1930 Pohja – 9. joulukuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen kiekonheittäjä. Hän voitti kiekon Suomen mestaruuden vuosina 1953, 1954, 1955, 1957, 1958 ja 1961. Hopealla hän oli vuosina 1962 ja 1964 sekä pronssilla 1959, 1960 ja 1963.

Lindroos heitti 6. lokakuuta 1954 Jugoslaviassa 51,58 m ja rikkoi Kalevi Kotkaksen 17 vuotta vanhan Suomen ennätyksen. Kaikkiaan Lindroos paransi Suomen ennätystä viidesti. Ennätyksensä 55,79 m hän heitti maaottelussa vuonna 1960. Hän edusti Suomea EM-kisoissa vuosina 1954, 1958 ja 1962. Tukholman kisoissa 1958 hän sijoittui seitsemänneksi.

Lindroos osallistui 36 maaotteluun, joista voitti 16. Seuratasolla hän edusti Karjaan Uraa, Turun Urheiluliittoa ja HIFK:ta.

Lähteet 

Suomalaiset kiekonheittäjät
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Jorma Rinne

Jorma Mattias Rinne (20. huhtikuuta 1936 Sauvo – 25. toukokuuta 2003) oli suomalainen kiekonheittäjä. Rinne voitti kiekonheiton Suomen mestaruuden Joensuussa 1972 tuloksella 57,88. SM-pronssia hän sai 1970 ja 1971. Ennätyksensä 63,50 hän heitti Hämeenlinnassa kesäkuussa 1973. Tuloksellaan hän on Suomen kaikkien aikojen kymmenenneksi paras kiekonheittäjä.

Rinne oli Helsingin EM-kisojen 1971 kiekonheitossa kahdeksas ja Münchenin olympialaisissa 1972 yhdestoista. Seuratasolla Rinne edusti Hämeenlinnan Tarmoa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset kiekonheittäjät
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 2003 kuolleet
Suomen evankelis-luterilainen rukousveljestö

Suomen evankelis-luterilainen rukousveljestö on Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa toimiva pappien yhteisö, jonka jäsenet noudattavat hengellisessä elämässään veljestön yhteistä sääntöä.

Veljestö on perustettu vuonna 1989. Sitä johtaa konfessori, joka on jäsenten esimies veljestöä koskevissa asiossa. Konfessorina on toiminut vuoteen 2006 professori Jouko N. Martikainen ja vuodesta 2006 Halsuan kirkkoherra Jouko M.V. Heikkinen. Veljestön piispallisena visitaattorina on vuoteen 2006 toiminut Kuopion emerituspiispa Matti Sihvonen.

Veljestö kokoontuu yhteen kahdesti vuodessa, kesäkokoukseen ja talvikokoukseen. Veljestön spiritualiteetti nojaa pääasiassa Lutherin teologiaan ja katekismusmeditaatioon. Veljestö käyttää tunnuksenaan tuomaanristiä.

Julkaisut
Braw, Christian: Kristus minun sydämessäni. Mystiikan perintö ja Martti Lutherin teologia. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon rukousveljestön julkaisu nr 1. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon rukousveljestö. Kyrönniemen hiljaisuuden keskus 1993. ISBN 951-96658-0-3
Kirkkovuoden kuvat. Kutsu mietiskelyyn ja rukoukseen. SLEY-kirjat 1996. ISBN 951-618-186-4 
Heikkinen, Jouko M. V: Rakas, viimeinen päivä. Ajatuksia kuolemisen taidosta. Suomen ev. lut. rukousveljestö 1999. ISBN 951-96658-1-1
Ego sum qui sum. Jouko Martikaisen juhlakirja. Studier i systematisk teologi vid Åbo Akademi nr 29. Åbo 2006: Åbo Akademi. 431 s. toim. Tuomas Martikainen. s. 107-113. ISBN 952-12-1678-6
Afrahat Persialainen Viisas: Uskon monet värit. kääntäneet Jouko Martikainen ja Veijo Koivula. Kirjapaja 2008, ISBN 9789516076136
Kuninkaani on tieni. Professori Jouko N. Martikainen 75 vuotta. Väyläkirjat 2011. ISBN 978-952-5823-30-1

Katso myös
Societas Sanctae Birgittae

Aiheesta muualla
Suomen evankelis-luterilainen rukousveljestö 

Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon liittyvät järjestöt
Luterilaiset veljistöt, sääntökunnat ja luostarit