joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Gearing-luokka

Gearing-luokka oli Yhdysvaltain laivaston 98 hävittäjän muodostama hävittäjäluokka, jonka alukset valmistuivat toisen maailmansodan lopulla ja pian sen jälkeen. Luokan alukset muistuttivat edeltäneen Allen M. Sumner -luokan aluksia muun muassa niiden rungon pituutta oli kasvatettu keskilaivasta 4,3 metriä, mikä mahdollisti suuremman polttoainetäytön kasvattaen toimintamatkaa.

Luokan ensimmäiset alukset saatiin palvelukseen vuoden 1945 puolivälissä, joten ne osallistuivat vain vähän sotatoimiin. Alusten palvelus kuitenkin jatkui aina 1970-luvulle, jolloin runsaasti luokan aluksia myytiin liittolaisille. Myydyt alukset jatkoivat palvelusttaan vielä useita vuosia.

Yhdeksän luokan alusta jatkoi 2010-luvulle. Meksikon laivaston ARM Netzahualcóytl upotettiin 2014 keinotekoisekski riutaksi. ROCS Chien Yang ja ROCS Sheng Yang olivat laiturissa huhtikuussa 2012 palveluskelvottomina Kaohsiungissa Taiwanissa. Loput viisi ovat museoituina Izmirissä Turkissa TCG Gayret, lähellä Gangneungia Etelä-Koreassa ROCS Jeong Buk, Tainanissa Taiwanilla ROCS Te Yang, Fall Riverissä Massachusettsissa USS Joseph P. Kennedy Jr, lähellä Cheonania Etelä-Koreassa ROKS Jeong Ju ja Lake Charlesissa Louisianassa USS Orleck. Lisäksi lähellä Busania museoituna ollut ROKS Kang Won romutettiin joulukuussa 2016.

Alukset 
Luokan aluksia tilattiin kaikkiaan 152 kappaletta, mutta toisen maailmansodan päättyessä monien tilaus peruutettiin. DD809-816, DD854-856 ja DD891-926 peruutettiin jo ennen kölinlaskua. Kaksi alusta romutettiin telakalla DD768-DD769 ja yhdeksän luovutettiin keskeneräisinä ja sijoitettiin reserviin DD719-721, DD766-767, DD791, DD824-825 ja DD827. DD828 valmistui koealuksena ja muutama keskeneräinen alus valmistui uusien suunnitelmien mukaisena sodan jälkeen.

Aluksista 54 valmistui ennen Tyynenmeren sotatoimien päättymistä ja valmistuneiden lukumäärä nousi lopulta 93 alukseen. Aluksista ensimmäinen otettiin palvelukseen vuoden 1944 lopulla ja monet vasta sodan viimeisenä kuukautena, joten alusten palvelus jäi hyvin lyhyeksi sodan aikana.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
Jane X. Luu

Jane X. Luu (s. heinäkuu 1963 Etelä-Vietnam) on vietnamilais-amerikkalainen tähtitieteilijä. Hän tutki Kuiperin vyöhykettä David C. Jewittin kanssa ja kuvasi sen kappaleita. Hänelle palkittiin Kavli-palkinolla David C. Jewittin Michael E. Brownin kanssa vuonna 2012. He saivat samana vuonna Jewittin kanssa myös Shaw palkinnon.

Lapsuus ja muutto Yhdysvaltoihin 
Jane Luu syntyi Etelä-Vietnamissa vuoden 1963 heinäkuussa. Hän oli toinen lapsi perheessä jossa oli hänen lisäkseen iso-sisko ja kaksi nuorempaa veljeä. Hänen vanhempansa olivat muuttaneet Etelä-Vietnamiin pohjoisesta vuonna 1955. Hänen isänsä opetti hänelle ranskaa. Vuonna 1975 Etelä-Vietnamin hallitus romahti ja he muuttivat perheineen Yhdysvaltoihin. Siellä he muuttivat vaihtelevien majoituspaikkojen jälkeen Paducahiin, Kentuckyssa jossa asuivat vuoden, jonka jälkeen he muuttivat Kalifornian Venturaan jossa hänen isänsä oli silloin kirjanpitäjänä.

Opiskelu ja tutkimus 
Jane Luu meni lukion (high school) jälkeen Stanfordin yliopistoon jossa suoritti fysiikan kandidaatin tutkinnon (BA) vuonna 1984. Sen jälkeen hän oli Jet Propulsion Laboratoryssä joka johdatti hänet planeettatieteen pariin. Vuonna 1986 kesällä hän oli ylempään tutkintoon tähtäävässä koulutuksessa (graduate studies) Nepalissa Massachusetts Institute of Technology (MIT) planeettatieteellisen laitoksen tutkimuksissa. Hän tapasi siellä David Jewittin joka toimi hänen ohjaajanaan.

Vuosina 1986–1990 hänellä oli huoletonta aikaa koulutuksessa kun hän pystyi tutkimaan kaikkea joka häntä kiinnosti vailla suurempia velvollisuuksia. He tekivät yhteistyötä Jewittin kanssa monissa projekteissa joissa tutkittiin aurinkokunnan komeettoja, asteroideja, sekä pikkuplaneettoja. Vuonna 1987 he aloittivat tutkimuksen jossa tutkittiin että ovatko aurinkokunnan uloimmat osat niin tyhjiä kuin näyttivät oleva ja tässä työssä kului 20 vuotta. Jewittin lopetti MIT:ssä vuonna 1988 ja siirtyi Havaijin yliopistoon jonne myös Jane Luu muutti koska halusi työskennellä hänen kanssaan. Hän ei kuitenkaan lopettanut MIT:issä jossa suoritti tohtorin tutkinnon (Ph.D.) vuonna 1990. Syksyllä 1990 hän jätti Hawaijin ja siirtyi jatko-opiskelemaan Harvard-Smithsonian Astrofysiikan keskukseen Cambridgeen Massachusettsiin. Jane Luu löysi Jewittin kanssa 30. elokuuta 1992 Hawaijin yliopiston 2,2-metrisellä kaukoputkella Mauna Keassa kohteen . Se sai myöhemmin nimekseen 15760 Albion. Se oli ensimmäinen Pluton jälkeen löydetty Kuiperin vyöhykkeen transneptuninen kohde. Syksyllä 1994 Jane Luusta tuli Harvardin yliopiston tähtitieteen osaston professori.

Hnkilökohtainen elämä 
Jane Luu on naimisissa Leidenin yliopistossa  tapaamansa Ronnie Hoogerwerfin kanssa ja heillä on tytär Eliot.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Elävät henkilöt
Vuonna 1963 syntyneet
Yhdysvaltalaiset tähtitieteilijät
Chad Trujillo

Chadwick A. ”Chad” Trujillo (s. marraskuu 1973) on yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, kääpiöplaneettojen löytäjä ja toinen kääpiöplaneetta Eriksen löytäjistä.

Trujillo on tutkinut useiden transneptunisien kohteiden kiertoratoja. Vuonna 2005 ilmoitettiin että Trujillo, Michael E. Brown ja David L. Rabinowitz löysivät kääpiöplaneetta Eriksen vuonna 2003.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset tähtitieteilijät
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Astley Rodén

Astley Waldemar Rodén (30. elokuuta 1887 Kokkola – 17. toukokuuta 1948) oli suomalainen Kokkolassa vaikuttanut konsuli, huolinta-alan liikemies ja suojeluskuntajohtaja.

Astley Rodénin isä oli konttoristi Otto Waldemar Rodén joka perusti 1884 Kokkolaan nykyisin Oy M. Rauanheimo Ab:n nimellä toimivan laivanselvittelyä, puutavaran välitystä, huolintaa ja rahtausta harjoittaneen Ab Otto Rodén Oy:n.  Astley Rodén otti Ykspihlajan satamassa toimineen liikkeen haltuunsa isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1908. 

Rodén oli perustamassa Kokkolaan suojeluskuntaa syksyllä 1917 ja toimi sen päällikkönä. Marraskuussa 1917 hän oli järjestämässä S/S Equityn Saksasta tuomien aseiden vastaanottoa Kokkolassa yhdessä tehtailija Juho Piiraisen ja Gunnar Staudingerin kanssa.

Suomen sisällissodan alkaessa Rodén oli mukana Kokkolan valtauksessa tammikuun lopulla 1918 ja osallistui venäläisten upseerien kanssa Kruunupyyssä käytyihin neuvotteluihin joiden päätteeksi sovittiin venäläisten antautumisesta. Kokkolan eteläpuolella sijaitsevassa Norrmossenissa teloitettiin 29. huhtikuuta Kokkolan suojeluskunnan päällikön Astley Rodénin johdolla 47 punavankia, jotka haudattiin paikalle kaivettuun joukkohautaan. Vuonna 1967 vainajat siirrettiin kirkkoherra Johannes Sillanpään aloitteesta Marian hautausmaalle.

Rodén oli mukana perustamassa helmikuussa 1929 Ab Yxpila Stevedoring Co. Props Ltd nimistä huolinta-alan yhtiötä raakapuun ja sahatavaran huolintaa ja ahtausta varten. Yhtiö hallitsi puutavarankäsittelyä Ykspihlajan satamassa toiseen maailmansotaan asti ja Rodén omisti 30% yhtiöstä. Jatkosodan aikana 1941–1943 Ykspihlajan satama oli tärkeä Suomessa olevien saksalaisten joukkojen tarvikkeiden purkusatama ja Ab Otto Rodén Oy ja Ab Yxpila Stevedoring Co hoitivat yksin tuottoisan alusten huolinnan ja lastien purkamisen.

Sotien jälkeen 1945 loviisalaisen Nordström-konsernin omistamat Oy M. Rauanheimo Ab ja Oy Liinahamari Stevedoring Co Ab siirsivät toimintansa Petsamosta Kokkolaan. Vuonna 1954 Oy M. Rauanheimo osti Oy Otto Rodén Ab:n ja Yxpila Stevedoring Co:n osakkeet jonka jälkeen yhtiöiden toiminta jatkui satamassa Oy M. Rauanheimo Ab:n nimellä. Oy M. Rauanheimon omistus siirtyi 1983 Auto-Harolle, 1988 Botnia Shippingille ja 2001 KWH-konsernille joka nykyisin omistaa sen.

Rodén toimi Ruotsin, Tanskan ja Alankomaiden varakonsulina Kokkolassa. Hänellä oli kaupunkiasunto Vesitorninkatu 2:ssa ja huvila Soldatskärillä. 

Vuonna 1945 Rodén perusti vielä Oy Yxpila Ab:n jatkamaan vuonna 1939 aloittaneen Ykspihlajan sahan toimintaa. Saha tuhoutui tulipalossa vuonna 1966.

Lähteet

Suomalaiset liikemiehet
Suomen sisällissodan valkoiset
Vuonna 1887 syntyneet
Vuonna 1948 kuolleet
José Luis Ortiz Moreno

José Luis Ortiz Moreno (s. 1967) on espanjalainen tähtitieteilijä ja IAA:n entinen varajohtaja. Hän johtaa tiimiä, joka tutkii pikkuplaneettoja Sierra Nevadan Observatoriossa Granadassa. Asteroidi 4438 Ortizmoreno nimettiin hänen kunniakseen.

Heinäkuun 29. päivänä, 2005, Ortiz ilmoitti Haumean löydön.

Lähteet  

Tähtitieteilijät
Quaoar (mytologia)

Quaoar on hahmo Etelä-Kalifornian intiaanikansojen mytologiassa. Hän syntyi sen jälkeen, kun tyrannimainen hallitsija Wiyot myrkytettiin.

Mytologia
Nathalie Nattier

Nathalie Nattier (syntyjään Nathalie Belaieff, 19. toukokuuta 1925 Pariisi – 19. kesäkuuta 2010 Lagny-sur-Marne) oli ranskalainen näyttelijä. Hän aloitti filmiuransa 1940-luvulla. Vuosien 2002 ja 2003 filmirooleillaan hän teki comebackin 40-vuotisen tauon jälkeen.  Hänellä oli rooli muun muassa elokuvissa Yön portit (Les Portes de la nuit, 1946), Le château de la dernière chance (1947) ja Vaaleita tyttöjä Tangeriin (Détournement de mineures, 1959).

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Ranskalaiset näyttelijät
Vuonna 1925 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet
Charlotte von Mecklenburg-Strelitz

Charlotte von Mecklenburg-Strelitz (19. toukokuuta 1744 – 17. marraskuuta 1818) oli saksalainen prinsessa, josta tuli Yrjö III:n puolisona  Englannin ja Irlannin kuningatar.

Charlotte oli pienen pohjoissaksalaisen Mecklenburg-Strelitzin herttuakunnan herttuan nuorin tytär. 

Yrjö III pyysi neuvonantajaansa etsimään sopivan vaimon protestanttisten saksalaisten prinsessojen joukosta. Valinta osui Charlotteen, ja avioliitosta sovittiin ilman että tulevat puolisot näkivät toisiaan.
Kuningasparille syntyi 15 lasta, joista 13 selvisi aikuisiksi asti. He asuivat aluksi St Jamesin palatsissa, mutta ostivat Buckinghamin palatsin ja muuttivat sinne vuonna 1762.

Sekä Charlotte että kuningas olivat musiikintuntijoita. Erityisesti Georg Friedrich Händel oli heidän suosiossaan. Johann Sebastian Bachin yhdestoista poika Johann Christian Bach oli kuningattaren hovimuusikko. Mozart soitti kuningattarelle kahdeksanvuotiaana.

Kuningatar oli kiinnostunut myös kasvitieteestä ja Kew Gardensista. Helokolibrikukka  Strelitzia reginae on saanut tieteellisen nimensä hänen kunniakseen.

Kuningatar on erittäin suosittu Yhdysvalloissa, Pohjois-Carolinan osavaltion suurimmassa kaupungissa Charlottessa, joka on saanut hänen mukaansa sekä virallisen nimensä että lempinimen Queen City.  

Historioitsija Mario de Valdes y Cocom on spekuloinut, että Charlottella on voinut olla afrikkalaisia esi-isiä 1300-luvulla.

Lähteet

Kirjallisuutta 

 

Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalliset
Vuonna 1744 syntyneet
Vuonna 1818 kuolleet
Vanda Juknaitė

Vanda Juknaitė (s. 29. marraskuuta 1949 Papiliai) on liettualainen kirjailija. Hänen tuotantonsa käsittää esseitä, näytelmiä ja novelleja. 

Juknaitė opiskeli liettuan kieltä Vilnan yliopistossa ja työskenteli sen jälkeen opettajana Klaipėdan konservatoriossa ja vuodesta 1975 kasvatustieteellisessä korkeakoulussa. Lisäksi hän on työskennellyt katulasten, asunnottomien ja vammaisten parissa. 

Ensimmäisen kirjansa Punainen kettu, Juknaitė julkaisi vuonna 1983. Hänen huomattavasti merkittävämpi teoksensa ilmestyi vuonna 2002. Se käsittelee Liettuan iloja että yhteiskunnallisia vaikeuksia sen siirtyessä kommunistisesta diktatuurista demokratiaan. Hän nostaa esiin myös vammaisten ja hylättyjen lasten ajatuksia. Aikaisemmin hän otti esiin liettualaisten traagiset kokemukset massakyydityksistä. Kun miehet vietiin väkisin Siperiaan, jäi naisten harteille sekä yhteiskunnan pyörittäminen että kulttuurin siirtäminen lapsille. 

Vuonna 2008 Liettuan valtio palkitsi hänet toimistaan tehdä liettualainen kulttuuri maailmalla tunnetuksi ja ymmärretyksi.

Lähteet 

Liettualaiset kirjailijat
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
The Musketeers

The Musketeers on BBCn tuottama toimintasarja, joka perustuu Alexander Dumas vanhemman luoman kirjan Kolme muskettisoturia hahmoihin. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Britanniassa kanavalla BBC One 19. tammikuuta 2014. Suomessa sarjaa esitettiin 11. tammikuuta 2015.  

Sarjassa esiintyy Tom Burke Athoksena, Santiago Cabrera Aramiksena, Howard Charles Porthoksena, Luke Pasqualino d'Artagnanina, Tamla Kari Constancena, Maimie McCoy Milady de Winterinä, Ryan Gage Kuningas Ludvig XIIInä sekä Alexandra Dowling Anna Itävaltalaisena. 

Sarja on kuvattu pääosin Tšekissä, ja se sai sekalaisia arvosteluja, mutta sarjan kulkiessa eteenpäin arvostelut muuttuivat positiivisemmiksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Brittiläiset televisiosarjat
Toimintasarjat
2010-luvun televisiosarjat
BBC:n televisio-ohjelmat
Lottie Tham

Helga Liselott "Lottie" Tham (s. ) on ruotsalainen, joka on noussut julkisuuteen H&M-vaatekauppaketjun osaomistajana. Peritty varallisuus on nostanut hänet miljardööriksi. 

Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 965. rikkaimmaksi ihmiseksi. Tuolloin hänen varallisuudekseen arvioitiin oli 2,5 miljardia dollaria. Hänen edesmennyt isänsä Erling Persson (1917–2002) perusti vaateyritys H&M:n vuonna 1947. Lottie Tham on perinyt osuuden yhtiöstä, ja helmikuussa 2018 hän piti perheineen hallussaan 5,4 prosentin osuutta yhtiön osakkeista. Hänen veljensä Stefan Persson, joka oli maaliskuussa 2018 Ruotsin rikkain ihminen, on yhtiön aiempi toimitusjohtaja ja nykyinen hallituksen puheenjohtaja. Sittemmin H&M:n toimitusjohtajaksi on noussut Stefanin poika Karl-Johan Persson (s. 1975).  Myös Thamin toinen veljenpoika Tom Persson ja veljentytär Charlotte Söderström ovat miljardöörejä. 

Lottie Tham ei ole työskennellyt H&M -yrityksessä ja hän välttelee julkisuutta. Hän on kuitenkin toiminut aktiivisena sijoittajana ainakin Tukholman pörssissä. Hän on naimisissa taloustoimittaja ja kirjailija Pieter Thamin kanssa. Heillä on kolme lasta.

Lähteet

Ruotsalaiset miljardöörit
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Augusta (Saksi-Gothan prinsessa)

Augusta (30. marraskuuta 1719 – 8. helmikuuta 1772) oli Saksi-Gotha-Altenburgin prinsessa, josta tuli Walesin prinssi Fredrikin puolisona Walesin prinsessa. Hänestä ei tullut kuningatarta, koska hänen aviomiehensä kuoli ennen isäänsä, joten seuraavaksi kuninkaaksi tuli Augustan vanhin poika Yrjö III.

Yrjö II valitsi Augustan poikansa morsiameksi vieraillessaan Hannoverissa vuonna 1736. 17-vuotias Augusta saapui Englantiin vielä samana vuonna. Häiden jälkeen nuoripari asettui ensin St. Jamesin palatsiin, ja muutti sieltä Hampton Courtiin muun kuninkaallisen perheen seuraan. Esikoisen, Augustan, synnyttyä he halusivat omaa rauhaa ja asettuivat Leicester Houseen pitäen Kew:ta kesäpaikkanaan. Vuonna 1751, Augustan odottaessa yhdeksättä lastaan Fredrik sairastui ja kuoli. Augusta jäi Leicester Houseen ja yritti huolehtia lastensa tulevaisuudesta.

Lähteet 

Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalliset
Vuonna 1719 syntyneet
Vuonna 1772 kuolleet
Anna Chancellor

Anna Theodora Chancellor (s. 27. huhtikuuta 1965), on englantilainen näyttelijä. Hän on saanut urallaan useita Olivier- ja Bafta-ehdokkuuksia.

Chancellor kuluu yläluokkaiseen sukuun, hän on esimerkiksi entisen pääministerin H.H. Asquithin jälkeläinen ja näyttelijä Helena Bonham Carterin pikkuserkku. Hänellä on yksi lapsi.

Valikoitu filmografia

Elokuva

Televisio

Lähteet

Aiheesta muualla

Englantilaiset näyttelijät
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Charlotte Söderström

Charlotte Söderström (s. 1977) on ruotsalainen H&M-vaatekauppaketjun osaomistaja. Peritty varallisuus on nostanut hänet miljardööriksi. 

Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi hänen varallisuudekseen 1,6 miljardia dollaria. Hänen edesmennyt isoisänsä Erling Persson (1917–2002) perusti vaateyritys Hennes & Mauritzin (H&M) vuonna 1947. Perustajan poika Stefan Persson (s. 1947), joka Charlotte Söderströmin isä, oli maaliskuussa 2018 Ruotsin rikkain ihminen ja toimi tuolloin H&M:n hallituksen puheenjohtajana. Söderströmin veli Karl-Johan Persson (s. 1975) toimi H&M:n toimitusjohtajana. Hän sekä toinen veli Tom Persson (s. 1985) ovat perineet Söderströmin tavoin osuuden pörssiyhtiö H&M:sta ja ovat dollarimiljardöörejä. 

Charlotte Söderström työskentelee H&M:n sponsorointitoiminnan parissa, erityisesti hevosurheiluun liittyen. Lisäksi hänellä on maatila ja hevossiittola. Hänen omistamiinsa huippuhevosiin lukeutuu muun muassa H&M All in, jolla ruotsalaisratsastaja Peder Fredricson voitti esteratsastuksen olympiahopeaa kesäolympialaisissa 2016, ja jolla voitettiin EM-kultaa vuonna 2017. Söderström on toiminut hyväntekeväissäätiö Erling-Persson Family Foundationin hallituksessa. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

Lähteet

Ruotsalaiset miljardöörit
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Aime Hansen

Aime Hansen (s. 16. elokuuta 1962) on virolainen runoilija. Hän kirjoittaa sekä viroksi että englanniksi. Hän on valmistunut lingvistiksi ja työskennellyt toimittajana. Nykyään hän on vapaa kirjailija.

Hansenin ensimmäinen runokokoelma ilmestyi vuonna 1982, ja sen nimi on Koduaja tuul. Seuraavat kokoelmat Kalade kuninga maa jaTeekond madude saarele ilmestyivät vuosina 1988 ja 1990. Kalade kuninga maa on ilmestynyt suomeksi vuonna 2012 nimellä Kalojen kuninkaan maa (NyNorden 2012) Anniina Ljokkoin suomentamana.

Virossa ei juurikaan kirjoiteta runoutta, joka olisi tyyliltään yhtenevää Hansenin kanssa. Hänen runoissaan on itämaista henkevyyttä. Niissä maailma on täynnä ihmeitä ja kertoja kuvailee maailmaa ulkopuolisen silmin.

Hansen on matkustellut Pohjois-Intiassa ja Himalajalla. Hän on kirjoittanut matkojaan kuvaavan novellikokoelman Jaipur-Delhi-Himaalaja: Reiskohvrist leitud lood, joka ilmestyi vuonna 2009, ja se sai myös palkinnon ilmestymisvuotensa parhaana matkakirjana.

Vuonna 2011 häneltä ilmestyi kirja, jossa kuvailee tuntoja, joita hänessä nousi esiin kun asui Lontoossa.

Lähteet 
 

Virolaiset runoilijat
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Blayre Turnbull

Blayre Turnbull (s. 15. heinäkuuta 1993 New Glasgow, Nova Scotia) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana saavuttanut olympialaisissa yhden hopeamitalin sekä MM-kilpailuissa kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Seuratasolla hän edustaa CWHL-seura Calgary Infernoa.
 
Turnbull sai olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti uransa ensimmäisen olympiakullan. Hän on saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2016 ja 2017 sekä MM-pronssia vuonna 2019.

Turnbull on seuratasolla edustanut Wisconsinin yliopistoa vuosina 2011–2015 sekä Calgary Infernoa vuodesta 2015. Hän voitti CWHL:n mestaruuden eli Clarkson Cupin vuonna 2016.

Lähteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Kanadalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Ann-Renée Desbiens

Ann-Renée Desbiens (s. 10. huhtikuuta 1994 La Malbaie, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa maalivahtina. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana saavuttanut olympialaisissa kultaa Pekingissä 2022 ja hopeaa Pyeongchangissa 2018 sekä MM-kilpailuissa hopeaa Ruotsin kisoissa 2015.

Desbiens voitti CWHL:n mestaruuden eli Clarkson Cupin Montréal Starsin joukkueessa vuonna 2012. Vuosina 2013–2017 hän edusti Wisconsinin yliopistoa.

Lähteet 

Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit
Kanadalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Ahoniemi

Ahoniemi on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Kalevi Ahoniemi (1938–2003), kirjailija ja runoilija
Niko Ahoniemi (s. 1996), jääkiekkoilija
Petri Ahoniemi (1959–2018), liikemies, sijoittaja ja toimittaja
Kirsten Rausing

Eva Kirsten Elisabet Rausing (s. , Lund, Ruotsi) on Britanniassa asuva ruotsalainen liikenainen, hevoskasvattaja, hevosurheiluvaikuttaja ja perijätär, jonka isoisä perusti elintarvikepakkauksia valmistaneen valmistaja Tetra Pakin. Rausing peri kahden veljensä tavoin kolmanneksen tästä nyttemmin nimellä Tetra Laval tunnetusta pakkauskonsernista. Tämä teki sisaruksista miljardöörejä. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi kunkin sisaruksen varallisuudeksi 6,6 miljardia dollaria.

Rausingin edesmennyt isoisä Ruben Rausing (1895–1983) perusti antiseptisia, kartonkisia juomapakkauksia valmistaneen Tetra Pakin vuonna 1951. Pakkaukset mahdollistivat esimerkiksi mehujen ja maitotuotteiden  pakkaamisen lasipulloja kevyempiin ja muovipusseja kestävämpiin pakkauksiin, mikä teki ne suosituiksi. Yritys hankki vuonna 1991 ranskalaisen meijerilaitevalmistaja DeLavalin, ja konserniyhtiön nimi muutettiin vuonna 1993 muotoon Tetra Laval. Samana vuonna Kirstenin isä Gad Rausing (1922–2000) lunasti yhtiöstä tässä vaiheessa puolet omistaneen veljensä Hans Rausingin ulos pakkauskonsernista Gadin kuoltua Kirstenin äiti, taidehistorioitsija Birgit Rausing (s. 1924) perusti yhtiön osakkeiden hallitsemiseksi rahaston (holdingyhtiön), jonka edunsaajia Kirsten sekä hänen nuoremmat veljensä Finn (s. 1955) ja Jörn (s. 1960) ovat, kukin kolmanneksen osuudella.  Kirsten Rausing on toiminut Tetra Lavalin johtokunnassa vuodesta 1991 lähtien.

Kirsten Rausing on naimaton, eikä hänellä ole lapsia. Hän on tunnettu hevoskasvattaja, jolla on ollut hevoskasvattamo jo nuorena Ruotsissa (Simonstorp). Vuonna 1977 hän muutti Ruotsista ensin Irlantiin työskennelläkseen Airlie Stud -hevossiittolassa, joka oli tuolloin maailman johtavia kilpahevosten hevoskasvattamoja. Vuonna 1980 hän muutti nykyiselle kotipaikkakunnalleen Englannissa, Suffolkin Newmarketiin ja perusti sittemmin kuuluisajsi nousseen, lukuisten voittajahevosten siittolana ja kotitallina tunnetun Lanwades Studin. Nykyään hänellä on kaksi menestyvää lämminveristen hevosten kasvattamoa Newmarketissa Englannissa ja yksi Irlannissa. Hänellä on ollut monia hevoskasvatuksen ja hevoskilpailuihin liittyviä johto- ja luottamustehtäviä. Vuonna 2014 sanomalehti The Guardian katsoi hänen kuuluvan Britannian 50 vaikutusvaltaisimman naispuolisen urheiluvaikuttajan joukkoon.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Hevossiittola ja -kasvattamo Lanwades Stud  (lanwades.com)

Ruotsalaiset miljardöörit
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Silvan Dillier

Silvan Dillier (s. 3. elokuuta 1990 Baden, Sveitsi) on sveitsiläinen rata- ja maantiepyöräilijä. 

Dillier edusti Chambéry Cyclisme Formation - AG2R La Mondiale -joukkuetta 2010, Team Voralrbergiä 2011 ja EKZ Racing Teamiä 2012. Hän kilpaili alkuvuoden 2013 BMC Development Teamissä ja elokuusta lähtien harjoittelijana BMC Racing Teamissä, jossa jatkoi ammattilaisena 2014–2017. Kausilla 2018–2020 hän edusti Ag2r-La Mondialea ja kaudesta 2021 Alpecin-Fenixiä.

Dillier saavutti ratapyöräilyn EM-kilpailuissa hopeaa pisteajossa 2011 ja joukkuetakaa-ajossa 2015. Nuorten MM-kilpailuissa hän sai pariajossa (eli madisonissa) pronssia 2008. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän saavutti kolme kultaa, yhden hopean ja yhden pronssin.

Dillier on saavuttanut maantiepyöräilyn MM-kilpailujen joukkueaika-ajossa BMC Racing Teamissa kultaa 2014 ja 2015 sekä pronssia 2017. Hän voitti Sveitsin-mestaruuden aika-ajossa 2015 sekä maantieajossa 2017 ja 2021. Hän voitti kuudennen etapin Italian ympäriajossa 2017.

Dillier sijoittui toiseksi Pariisi–Roubaix-suurklassikossa 2018. Hän kuului yhdeksän ajajan ryhmään, joka lähti irtiottoon noin tunnin ajon jälkeen. Peter Sagan tavoitti kärkiryhmän 53 kilometriä ennen maalia ja 26 kilometriä ennen maalia kärjessä ajoivat enää Sagan ja Dillier, joiden kirikamppailun Sagan voitti.

Saavutuksia 
Lähteet: Pro Cycling Stats. Cycling Archives

Ratapyöräily 
2008
Omniumin nuorten Sveitsin-mestaruus
Nuorten MM-kilpailut, pariajossa (madison) pronssia
2011
Omniumin ja pariajon Sveitsin-mestaruus
Alle 23-v. EM-kilpailut, pariajossa kultaa, joukkuetakaa-ajossa pronssia
EM-kilpailut, pisteajossa hopeaa
2012
Alle 23v. EM-kilpailut, takaa-ajossa ja pariajossa kultaa, joukkuetakaa-ajossa hopeaa
2013
Kuuden päiväm ajot, Zürich, voitto
2015
EM-kilpailut, joukkuetakaa-ajossa hopeaa

Maantiepyöräily 
2006
Maantieajon noviisien Sveitsin-mestaruus
2007
Rauhanajo, juniorit, 4. etapin voitto
Kroz Istru, 3. etapin voitto
2008
Aika-ajon nuorten Sveitsin-mestaruus
2009
Maantieajon alle 23-v. Sveitsin-mestaruus
2010
Aika-ajon alle 23-v. Sveitsin-mestaruus
2011
Aika-ajon alle 23-v. Sveitsin-mestaruus
2012
Aika-ajon alle 23-v. Sveitsin-mestaruus
Tour de l'Avenir, 1. etapin voitto
2013
Tour de Normandie, kokonaiskilpailun ja nuorten kilpailun voitto
Flèche Ardennaise, voitto
Tour of Alberta, 2. etapin voitto
2014
GP Kanton Aargau, toinen
Tour de Wallonie, kokonaiskilpailussa kolmas, nuorten kilpailun voitto
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa kultaa
2015
Aika-ajon Sveitsin-mestaruus
Arctic Race of Norway, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun ja 4. etapin voitto
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa kultaa
2017
Dwars door West-Vlaanderen, toinen
Italian ympäriajo, 6. etapin voitto
Route du Sud, kokonais-, piste- ja mäkikirikilpailun voitto
Maantieajon Sveitsin-mestaruus
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa hopeaa
2018
Route Adélie de Vitré, voitto
Pariisi–Roubaix, toinen
Gree-Tour of Guangxi, mäkikirikilpailun voitto
2021
Maantieajon Sveitsin-mestaruus

Lähteet 

Sveitsiläiset maantiepyöräilijät
Sveitsiläiset ratapyöräilijät
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Gentjana Rochi

Gentjana Rochi (s. 17. syyskuuta 1994 Gostivar) on pohjoismakedonialainen jalkapalloilija, joka edustaa Kansallisessa Liigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Suomen lisäksi hän on aikaisemmin pelannut Pohjois-Makedonian naisten pääsarjassa sekä Saksan alasarjoissa. 

Kaudet 2017–2018 Rochi edusti Jyväskylän Pallokerhoa, josta hän siirtyi PK-35 Vantaaseen syksyllä 2018. Kun seura pudotettiin talousvaikeuksien vuoksi Ykköseen, siirtyi Rochi Kuopion Palloseuraan huhtikuussa 2019. Hän voitti Suomen-mestaruuden kausina 2021 ja 2022.

Kaudella 2018 Rochi oli Naisten Liigan paras maalintekijä 20 maalillaan. Kaudella 2020 hän teki 16 maalia ja oli jälleen Liigan paras maalintekijä. Kaudella 2021 hän teki 26 maalia ja oli kolmannen kerran Liigan paras maalintekijä. Kaudella 2022 hän teki 22 maalia ja oli Liigan maalipörssissä toinen joukkuetoverinsa Lavdije Begollin jälkeen. Kuukauden pelaajaksi Rochi on valittu toukokuussa 2017, kesäkuussa 2018 ja huhti-toukokuussa 2021.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Gentjana Rochi Suomen Palloliiton sivuilla

Pohjoismakedonialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Antonia Johnson

Antonia Margaret Ax:son Johnson, usein muodossa Antonia Ax:son Johnson (Ax:son luetaan ja on väestökirjoissa virallisesti Axelson; s.  New York, Yhdysvallat) on ruotsalainen liikenainen, perheyrittäjä ja Axel Johnson -konsernin neljännen sukupolven perijätär. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi hänen varallisuudekseen 6,3 miljardia dollaria. Hän on rikkain Ruotsissa asuva nainen.

Johnson peri isoisoisänsä Axel Johansonin vuonna 1873 perustaman Axel Johanson -monialakonsernin isänsä kuoltua vuonna 1982. Hänen johdollaan alkujaan erityisesti meriliikenteessä ja teollisuudessa toimineen konsernin liiketoiminnassa tehtiin merkittäviä suunnanmuutoksia. Nyt tukholmalaisessa yrityskonsernissa on neljä liiketaloudellisesti itsenäisestä yhtiötä: newyorkilainen Axel Johnson Inc., sekä ruotsalaiset Axel Johnson AB, AxFast AB ja Altocumulus AB. Axel Johansson AB pitää hallussaan 50 prosentin osuutta pörssinoteeratusta vähittäis- ja tukkukauppayhtiöstä Axfoodista, 25 prosentin osuutta tietokonetuotteiden vähittäismyyjästä (Dustin Group). Konserniin kuuluvat myös Åhléns-tavaratalot, Kicks -kosmetiikkamyymälät ja Martin & Servera -ravintolatukkupalvelut. AxFast omistaa kiinteistöjä, erityisesti vähittäiskauppojen liiketiloja Ruotsissa. AltoCumulus toimii omaisuudenhoitoyhtiönä.

Johanson toimi konsernin hallituksen puheenjohtajana maaliskuuhun 2015 saakka. Tuolloin valta yhtiön johto siirtyi hänen tyttärelleen Caroline Bergille. Ax:son Johnson on osaomistaja muun muassa kolmella Michelin-tähdellä palkitussa tukholmalaisessa Frantzén-ravintolassa.

Johnson opiskeli psykologiaa 1960-luvulla Harvardin Radcliffe Collegessa ja Tukholman yliopistossa (BSc, 1971). Hän on naimisissa toista kertaa. Hänellä on neljä lasta ensimmäisestä avioliitosta (1963–1983) yritysjohtaja, kreivi Nils Mörnerin kanssa. Johnson pitää ratsastamisesta ja hänen kotitilallaan Tukholman lähellä on olympiatason kouluratsastusrata ja hevossiittola (Lövsta stuteri). Hän on toiminut Ruotsin kouluratsastusliiton (Svensk Dressyr) puheenjohtajana. Hän toimii kunnallispolitiikassa kunnanvaltuutettuna (viimeksi 2014-; Folkpartiet, nyk. Liberalerna). Vuosina 2006–2012 hän oli kotikaupunkinsa Upplands Väsbyn kaupunginhallituksen varapuheenjohtaja.

Ax:son Johanson on saanut useita tunnustuksia. Hänet nimettiin vuonna 2013 Tukholman KTH:n kunniatohtoriksi. Palkintoperusteissa mainittiin vastuullinen yrittäjyys yhteiskunnassa ja sen tutkimuslaitosten kanssa, painottaen kestävää kehitystä.

Ax:son Johansonista on kirjoitettu ainakin yksi osin haastatteluihin pohjautuva kirja: Bengt Ericson (2007/2013) Antonias revansch : hur hon räddade sitt imperium från att gå under och kom tillbaka som en vinnare.  ISBN 978-9186597580 (uusi painos 2013).

Lähteet

Aiheesta muualla

Hon är Sveriges främste superkommunikatör – drivs av samhällsfrågor (16.5.2017)  (resume.se)
Hon är Sveriges rikaste kvinna (video, kesto 2 min 41 s)  (expressen.se)
Lövsta Stuteri   (lovstastuteri.com)

Ruotsalaiset yritysjohtajat
Ruotsalaiset miljardöörit
Ruotsin liberaalien poliitikot
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Valhalla (kraatteri)

Valhalla on Aurinkokunnan suurin monirenkainen kraatteri. Se sijaitsee Kallistossa (yksi Jupiterin kuista). Se on nimetty Valhallan mukaan, Odinin sali minne soturit viedään kuoltuaan.

Kallisto
Kraatterit
Tvijälp

Tvijälp on yksi Espoon kaupungin ulkoilusaarista. Se sijaitsee Linholmsfjärdenin merialueella parisen kilometriä Haukilahden venesatamasta itään. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Tvijälp kuuluu Westendiin; saaren ja Westendin manneralueen välillä on noin 200 metriä leveä salmi.

Tvijälpin pinta-ala on 13,4 hehtaaria. Saaren itäosassa on matala, kaislikkoinen lahti, joka antaa saarelle c-kirjainta muistuttavan muodon. Tvijälpin keskiosa eli lahden länsipuolinen kannas on alavaa maata. Tvijälpin pohjoinen osa on metsäistä, havupuuvaltaista mäkimaata, joka kohoaa yli kymmenen metrin korkeuteen merenpinnasta. Eteläosa puolestaan on verraten kallioista mäkimaata, joka kohoaa yli viidentoista metrin korkeuteen. Rantaniittyjä on siellä täällä. Tvijälpin luonnossa on muistoja saarella vietetystä kalastajaelämästä.

Tvijälp on osa Espoon itäsaaristoa. Sen koillispuolella sijaitsee Småholm ja lounaispuolella Varsasaari. Edellisiä kauempana, kaakon suunnassa sijaitsee Vehkasaari ja idän suunnassa on Westendin Korkeasaari. Koivusaari venesatamineen ja metroasemineen sijaitsee runsaat kaksi kilometriä Tvijälpistä itäkoilliseen. Hanasaaren kulttuurikeskus sijaitsee puolisentoista kilometriä Tvijälpistä koilliseen.

Tvijälpin nimi oli aikoinaan Tvigölpe. Vanhassa ruotsin kielessä tvi-sanan merkitys on kaksiosainen ja gölpe puolestaan merkitsee matalaa lahtea.

Espoon Suvisaaristossa noin seitsemän kilometriä Westendin Tvijälpistä lounaaseen sijaitsee pieni huvilasaari, jonka nimi on niin ikään Tvijälp.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Tvijälp, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset and Daylength
Hagerlund.net: Espoon saaret: Tvijälp (23.7.2017)
Retkipaikka.fi
Retkisatama.fi 

Espoon saaret
Westend
Muusa/Muistijälki

Muistijälki on Juhani Pallasmaan suunnittelema taideteos. Se koostuu Wäinö Aaltosen Muusa-veistoksesta sekä teräksisestä kehikosta muistotauluineen. Aaltosen syntymän 100-vuotisjuhlapäivän kunniaksi valmistettu teos paljastettiin 30. toukokuuta 1994. 

Muistijälki sijaitsee lähellä paikkaa, jossa ennen oli Hirvensalon vanha silta. Wäinö Aaltonen työskenteli noilla seuduilla ateljeessaan 1923-1927. Ateljee vaurioitui talvisodan pommituksissa,se purettiin sodan jälkeen. Emeritusprofessori Pallasmaa tunnetaan ennen kaikkea arkkitehtinä.

Lähteet

Turun patsaat ja veistokset
Hirvensalo
Vattukärsäkäs

Vattukärsäkäs (Anthonomus rubi) on kärsäkkäiden heimoon kuuluva kukkakärsäkäslaji. Vattukärsäkäs on väriltään harmaanmusta kovakuoriainen, jolla on hoikka ja pitkä kärsä. Sen tuntosarvet ovat polvitaitteiset. Peitinsiivissä on ohuita pitkittäisuria. Kooltaan aikuinen vattukärsäkäs on noin 2,5–3 mm ja toukka noin 3–4 mm. Toukka on väriltään kellanvalkoinen ja sen pää on vaaleanruskea.

Aikuiset vattukärsäkkäät talvehtivat maassa ja ilmestyvät keväällä vadelmien, mansikoiden ja ruusujen nuorille lehdille syöden niihin pieniä reikiä. Vattukärsäkkään naaraat kaivavat kasvin kukkanuppuihin reiän ja munivat nuppujen sisään yhden munan kuhunkin, jonka jälkeen ne katkaisevat kukkaperän osittain poikki. Nuppu kuihtuu ja putoaa maahan. Lämpimällä säällä vioituksia syntyy nopeasti, sillä yksi naaras voi vioittaa jopa 100 nuppua. Toukka kehittyy nupun sisällä ja uusia aikuisia ilmaantuu heinäkuussa.

Vattukärsäkkäiden esiintymistä mansikkaviljelmien läheisyydestä voi vähentää poistamalla villivadelmien kasvustoja. Kemiallisesti vattukärsäkkäitä voi torjua myös luonnon pyretriinejä sisältävillä torjunta-aineilla.

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Vattukärsäkäs (Anthonomus rubi)
Ötökkätieto: Vattukärsäkäs (Anthonomus rubi)
Kasper: Vattukärsäkäs (Anthonomus rubi)
Farmit: Vattukärsäkäs
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Anthonomus rubi (black anthonomus) 
Pherobase: Semiochemicals of Anthonomus rubi, the Strawberry blossom weevil 

Kärsäkkäät
America (Thirty Seconds to Marsin albumi)



America on yhdysvaltalaisen alternative rock -yhtye Thirty Seconds to Marsin viides studioalbumi, jonka julkaisi Interscope Records 6. huhtikuuta 2018. Albumissa on yhtyeen muita albumeja enemmän vaikutteita popista ja elektronisesta musiikista.

American sanoitukset ovat poliittisia, ja niitä inspiroi presidentti Donald Trumpin hallinto. Julkaisupäivänä yhtye tiedotti tulevasta Monolith Tour -kiertueestaan. Albumilta julkaistiin kaksi singleä: "Walk On Water" ja "Dangerous Night".

Kappaleet

Deluxe edition bonuskappaleet

Japanin bonuskappaleet

Lähteet 

30 Seconds to Marsin albumit
Vuoden 2018 albumit
Vaihtoehto Ruotsille

Vaihtoehto Ruotsille (, AfS) on ruotsalainen poliittinen puolue. Puolueen perusti entinen ruotsidemokraatti Gustav Kasselstrand joulukuussa 2017. Kasselstrandin mukaan puolue ottaa mallia saksalaisesta Vaihtoehto Saksalle -puolueesta ja ranskalaisesta Kansallinen liittouma -puolueesta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto 

Ruotsalaiset puolueet
Pekka Kujamäki

Pekka Kujamäki (s. 1963 Savonlinna) on suomalainen käännöstieteilijä ja käännöstieteen professori.

Koulutus- ja urahistoria 
Lukioiässä Kujamäki haaveili lennonjohtajan urasta, mutta hänen silloinen opinto-ohjaajansa ilmoitti, ettei se ole mahdollinen uravalinta, sillä Kujamäellä oli silmälasit. Ylioppilaskirjoitusten jälkeen Kujamäki kävi yhteiskuntatieteellisen ja tiedotusopin pääsykokeissa Tampereen yliopistossa, mutta päätyi kuitenkin armeijaan Valkealan varuskuntaan. Varusmiespalveluksen loppuaikoina hän haki opiskelemaan venäjän kieltä Savonlinnan kääntäjänkoulutuslaitokseen, mutta ei läpäissyt pääsykoetta. Lisäksi Kujamäki haki Savonlinnan kaupungille opettajankoulutukseen, mutta hän ei ottanut paikkaa vastaan. Sen sijaan hän teki kolmivuorotyötä leipomossa ja alkoi opiskella kaupallista saksaa helsinkiläisen Markkinointi-instituutin kirjekurssilla.

Kaupallisen saksan opintojen myötä hän päätyi hakemaan eri yliopistoihin opiskelemaan saksaa. Hän valitsi lopulta opiskelupaikakseen silloisen Joensuun yliopiston Savonlinnan kääntäjänkoulutuslaitoksen. Siellä Kujamäki pääsi tutkimusapulaiseksi vuonna 1988. Vuonna 1989 Kujamäki valmistui Joensuun yliopistosta (nyk. Itä-Suomen yliopisto) filosofian maisteriksi pääaineenaan saksan kielen kääntäminen ja sivuaineenaan englannin kielen kääntäminen. Kun Kujamäki oli kirjoittanut pro gradu -tutkielman, hän palasi joksikin aikaa leipomoon. Vuoden 1990 alkupuolella hän pääsi töihin kääntäjäksi silloiseen Telenokian asiakaspalveluyksikköön, jossa hän käänsi teknisiä käsikirjoja ja asennusohjeita suomesta ja englannista saksaksi sekä teki sanastotyötä ja DTP-taittoa. Käännöstieteilijä Pauli Roinila soitti Kujamäelle alkusyksystä 1990 ja tarjosi tälle yliassistentin määräaikaista työpaikkaa ja jatko-opintomahdollisuutta Joensuun yliopistossa. Kujamäki suoritti filosofian lisensiaatin tutkinnon saksan kielen kääntämisestä vuonna 1993, ja filosofian tohtoriksi hän valmistui vuonna 1998.

Työura yliopistossa 
Vuosina 1998-1999 Kujamäki toimi Tampereen yliopiston Käännösinstituutin saksan kielen professorina. Tämän jälkeen hän työskenteli mm. virkaa toimittavana professorina Itä-Suomen yliopistossa.

Vuosien 2004-2015 aikana Kujamäki työskenteli muun muassa saksan kielen professorina Itä-Suomen yliopistossa. Hän teki osa-aikaisesti töitä ESF-projektin (COLC - Computing for Language Careers) tutkimuspäällikkönä vuonna 2004. Kujamäki teki vuonna 2013 töitä vierailijaluennoitsijana Grazin yliopistossa Itävallassa. Vuonna 2015 hän palasi Grazin yliopistoon, jossa hän toimii käännöstieteen professorina teoreettisen ja käytännöllisen käännöstieteen instituutissa.

Julkaisut 
Kujamäki on julkaissut laajan määrän tieteellisiä julkaisuja, joista taulukkoon on valikoitu opinnäytteitä ja joitakin tieteellisiä artikkeleita.

Lähteet 

 Pekka Kujamäen LinkedIn-profiili
 Kujamäen omaelämäkerrallinen blogikirjoitus Helsingin yliopiston blogi.
 Kujamäen kotisivut. Grazin yliopisto. 

Suomalaiset kielitieteilijät
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Odysseus (kraatteri)

Odysseus on Saturnuksen kuun Tethyksen suurin kraatteri. Sen on 445 km leveä ja on yksi Aurinkokunnan suurimmista kraattereista. Se on nimetty kreikkalaisen sankarin mukaan.

Lähteet  

Kraatterit
Saturnus
Ithaca Chasma

Ithaca Chasma on suuri laakso Tethyksessä, yhdessä Saturnuksen kuista. Se on nimetty Kreikan saaren, Ithakan mukaan. Laakso on 100 kilometriä leveä, viisi kilometriä syvä ja 2 000 kilometriä pitkä. Se on samankeskinen Odysseus-kraatterin kanssa.

Saturnus
FoilChat

FoilChat oli suomalainen viestintäsovellus älypuhelimille ja työpöytäkoneille. Se oli saatavilla Androidille, iOS:lle sekä verkkoselaimille. FoilChatin käyttäjät saattoivat lähettää toisilleen viestejä, kuvia, videoita, tarroja ja tiedostoja. Sovellus tarjosi myös mahdollisuuden käydä salattuja ääni- ja videopuheluita. FoilChatin viestit olivat salattuja päästä päähän hyödyntämällä RSA ja AES-256 -salausteknologioita. Sovelluksen historia päättyi sitä kehittäneen yhtiön jouduttua konkurssiin talvella 2020.

Historia 
Foilchatin entinen teknologiajohtaja Eero Vainionpää on kertonut ohjelman kehittämisen lähteneen ideasta noudattaa Yhdysvalloissa käytettävää Safe Harbor -säädöstä. Näin palveluntarjoajat eivät näe mitä salattua tietoa lähetetään sovelluksen sisällä. 

Sovelluksen Android- ja iOS-versiot julkaistiin vuoden 2016 aikana.

Toukokuussa 2019 FoilChat lakkasi toimimasta ilman mitään ennakkovaroitusta. Yhtiön vastuuhenkilöt poistettiin kaupparekisteristä ja yrityksen puhelinnumerot lakkasivat toimimasta. Vainionpää kertoi Twitterissä jättäneensä yrityksen saman vuoden huhtikuun alussa. Tivin uutisen mukaan yrityksellä on "yli 10 000 euroa maksamatonta verovelkaa, sekä maksuhäiriömerkintä, jonka mukaan Työllisyysrahasto perii siltä lähes 15 000 euron saatavaa."

Kaupparekisteritietojen mukaan Länsi-Uudenmaan käräjäoikeus asetti Foilchat oy:n konkurssiin 12.3.2020.

Kritiikki 
Toukokuussa 2018 sovellus sai kritiikkiä siinä olevasta ominaisuudesta, joka mahdollistaa ulkopuolisten pääsyn asiakkaiden nimi- ja sähköpostitietoihin. Suomen Kuvalehdessä julkaistun artikkelin mukaan "Yritys ei ole teetättänyt palvelulleen virallista tietoturva-auditointia". Samoihin aikoihin tietoturvakonsultti Harry Sintonen löysi sovelluksesta tietoturva-aukon, joka mahdollisti sähköpostivarmistuksen ohittamisen rekisteröityessä. Aukkoa hyväksikäyttämällä palveluun oli mahdollista rekisteröityä esimerkiksi toisen henkilön sähköpostiosoitteella.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Foilchat.com -kotisivut

Pikaviestintäohjelmat
Android-sovellukset
IOS-sovellukset
Quraiš

Quraiš (arab. قُرَيْش‎) oli arabiheimo, joka islamilaisen perimätiedon mukaan hallitsi Mekkaa profeetta Muhammedin syntymän aikaan 500-luvun lopulla. Heimossa oli kymmenen pääklaania, joista jotkin nousivat islamin alkuaikoina arvostettuun asemaan. Näitä olivat Muhammadin oma klaani Banū Hāshim, hänen äitinsä klaani Zuhra, kahden ensimmäisen kalifin Abu Bakrin ja Umarin klaanit Taim ja ʿAdī sekä kolmannen kalifin Uthmanin ja hänen sukulaistensa, Umaijadien dynastian klaani Umayya.

Quraiš -heimon historiallisuus 
Orientalisti Patricia Cronen mukaan historialliset lähteet eivät tunne Mekkaa, sen pyhäkköä eikä quraiš-heimoa ennen 700-luvun puoliväliä. Mekka ei liioin esiinny Arabian niemimaan vanhojen pyhiinvaelluskohteiden joukossa, vaikka lähteet luettelevat 16 muuta pyhiinvaelluskohdetta.  Karttoihin Mekka ilmestyy vasta 900-luvulla. Crone kirjoittaa:

Sana "Quraiš" Koraanissa 
Sana "Quraiš" on niin sanottu hapax eli esiintyy Koraanissa vain kerran: "Quraišin yhteenliittymisen tähden, talvi- ja kesäkaravaaninsa tähden palvelkoot ihmiset tämän temppelin Herraa" (Koraani 106:1-3). Muhammedista ja hänen Quraiš -heimostaan kertoi ensimmäisen kerran Ibn Hisham 800-luvun alussa tehdyssä elämäkerrassa, joka pohjautui 700-luvun puolivälissä tehtyyn, mutta kadonneeseen elämäkertaan. Muhammedin heimon nimi oli saatu tästä Koraanin kohdasta, sillä se ei esiinny missään muualla.

Christoph Luxenberg katsoo, että Koraanin konsonanttikirjoituksella ilmaistu sana  قريش on tulkittu virheellisesti, jos se ymmärretään erisnimeksi Quraiš. Sana vastaa morfologisesti syyro-aramean kielessä passiivin partisiipin monikon maskuliinia qarishe > qrishe (= kokoontuneet yhteen).  Luxenbergn mukaan sana tarkoittaa liittolaisia (lat. foederati). Liittolaisjoukot (foederati) palvelivat Rooman sotajoukkojen apuvoimina. Oikea arabialainen muoto olisi tällöin Qarish. On arveltu, että Koraanin suurat 105 (Al-Fil) ja 106 (al-Quraiš) liittyvät yhteen ja kertovat Persian kuningas Khusrau II:n ja kapinakenraali Bahramin yhteenotosta. Tällöin myös puhe liittolaisjoukoista sopii asiayhteyteen. Suuran 106 väärinluennan tuloksena liittolaisjoukoista tuli sana Quraiš, joka islamilaisessa kertomusperinteessä kehittyi  Muhammedin heimoksi.

Jo ennen Luxenbergia arabistit olivat tunnistaneet sanan quraysh tarkoittavan "yhteen kokoamista". He tulkitsivat perimätietoa siten, että Quraiš -heimo olisi saanut nimensä muistona siitä, että se "kokosi yhteen" kaikki pyhiinvaeltajat Mekkaan tai kokosi yhteen kaikki tavarat myytäväksi Mekassa.

Katso myös 

 Muhammedin historiallisuus

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Arabiheimot
Islam
Andrea Padova

Andrea Padova (s. 1962) on italialainen pianisti. Hän opiskeli pianonsoittoa Vincenzo Vitalen, Aldo Ciccolinin ja Eric Larsenin sekä säveltämistä Franco Donatonin johdolla Roomassa. Myöhemmin hän kehitti tietouttaan 1700-luvun esityskäytännöistä ja vanhoista soittimista. Hän työskenteli kuitenkin samaan aikaan myös nykymusiikin parissa; hänen yhteistyökumppaneihinsa ovat lukeutuneet Pierre Boulez, Goffredo Petrassi, Franco Donatoni ja Leonard Bernstein. 

Padova saavutti kansainvälistä mainetta ensi kertaa voitettuaan kansainvälisen Bach-pianokilpailun vuonna 1995. Sittemmin hän on esiintynyt eri puolilla maailmaa. Hän sai ylistäviä arvioita muun muassa New Yorkin -ensiesiintymisellään vuonna 1997.

Padova on levyttänyt Stradivariukselle. Hänen julkaisunsa ovat saaneet positiivisia arvioita sellaisilta kriitikoilta kuin Piero Rattalinolta, Riccardo Risalitilta, Jan Hanfordilta ja Harold C. Schonbergiltä. Hän on levyttänyt muiden muassa Ferruccio Busonin tuotantoa sen lisäksi, että hän on ansioitunut Johann Sebastian Bachin teosten tulkitsijana.

Lähteet 

Italialaiset pianistit
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Karvian seurakunta

Karvian seurakunta on Turun arkkihiippakuntaan ja Porin rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Karvian kunnan alueella.

Historia 
Aluksi Karvian alue oli osa Sastamalan seurakuntaa. 1300-luvulla siitä itsenäistyi Kyrön eli nykyisen Hämeenkyrön seurakunta, johon kuului myös Karvia. Vuonna 1641 Karvia tuli osaksi Ikaalisten seurakuntaa, ja vuonna 1841 siitä tuli Kankaanpään seurakunnan kappeliseurakunta. Vuonna 1891 tehtiin päätös itsenäisen Karvian seurakunnan perustamisesta, mikä toteutui 1905. Seurakunnan itsenäisyyden aikana sillä on ollut yhteensä 8 kirkkoherraa.

Toimipaikat 
Seurakunnan kirkkona toimii 1799 käyttöön vihitty Karvian kirkko. Seurakunnan omistukseen kuuluu myös 1979 valmistunut seurakuntatalo, 1947 valmistunut siunauskappeli,  sekä 1970 valmistunut leirikeskus.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Karvian seurakunnan kotisivut

Turun arkkihiippakunnan seurakunnat
Karvia
Heidi Løke

Heidi Løke (s. 12. joulukuuta 1982 Tønsberg) on norjalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa huhtikuusta 2006 alkaen 187 maaottelua ja tehnyt niissä 701 maalia. Hän voitti olympiakultaa Lontoossa 2012 ja saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Hän voitti maailmanmestaruuden Brasiliassa 2011 ja Tanskassa 2015 sekä Euroopan-mestaruuden Makedoniassa 2008, Tanskan ja Norjan yhdessä järjestämissä kisoissa 2010 sekä Unkarin ja Kroatian kisoissa 2014. Seuratasolla hän edustaa Storhamar HB Eliteä.

Kansainvälinen käsipalloliitto valitsi Løken vuoden 2011 maailman parhaaksi naispelaajaksi.

Heidi Løken veli Frank Løke ja sisar Lise Løke ovat myös käsipalloilijoita.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Norjalaiset käsipalloilijat
Norjalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Fredrick von Schoultz

Fredrick von Schoultz (s. 13. elokuuta 1968 Porvoo) on ollut Porvoon apulaiskaupunginjohtaja vuodesta 2011. Lokakuussa 2017 Porvoon kaupunginvaltuusto valitsi von Schoultzin jatkamaan apulaiskaupunginjohtajana seitsemän vuoden määräajan 1. tammikuuta 2018 alkaen. von Schoultz valmistui ylioppilaaksi vuonna 1987 ja filosofian lisensiaatiksi 1996 Åbo Akademista. Sotilasarvoltaan hän on kapteeniluutnantti. Aiemmin von Schoultz on ollut kehitysyhtiö Posintra Oy:n toimitusjohtaja (2008-2009), Porvoon vt. apulaiskaupunginjohtaja (2009–2010 ja 2007) sekä Porvoon kaupungin sähköisen talotekniikka- ja osaamiskeskus STOK:n johtaja (2005–2007). 
Vuodet 1997-2005 von Schoultz on toiminut Space Systems Finland Ltd palveluksessa erilaisissa johtotehtävissä.

Lähteet 

Porvoon pormestarit ja kaupunginjohtajat
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Kotiseutumuseo Lukkarin puustelli

Kotiseutumuseo Lukkarin puustelli on perustettu Lopen vanhan kirkon, Pyhän Birgitan puukirkon kupeeseen vuonna 1961. Tuolloin Hämäläis-Osakunnan ylioppilaat keräsivät loppilaisista kodeista museoon yli 1000 esinettä. Samassa yhteydessä siirrettiin pihapiiriin Martti Hautahuhdan keräämä monisatainen esineistö, johon kuului myös vanha aitta. Myöhemmin museoalueelle on siirretty kaksi muuta aittaa; Heikkilän aitta ja Kittilän pappilan aitta.

Museorakennus on ns. karoliinista tyyliä ja se lienee rakennettu 1800-luvun jälkipuoliskolla. Tunnusomaista rakennukselle on keskellä oleva suuri sali, toisessa päässä olevat kaksi kamaria ja tupa. Kaikki puustellin alkuperäiset piharakennukset ovat hävinneet. Museon kokoelmat edustavat tyypillistä etelähämäläistä talonpoikaisesineistöä.

Tupaan on sijoitettu 1800–1900-lukujen vaihteen esineistöä. Keskeisenä on ilmeisesti tätä ajanjaksoa vanhempi pirttipöytä penkkeineen. Seinillä on tuvan tarvekaluja. Sisustusta täydentävät kehräykseen liittyvät esineet. Päästä syötettävä piisi on uusi mutta edustaa tyyliltään rakennuksessa käytettyä mallia.

Saliin on sijoitettu tyypillinen herrasväen sohvakalusto, vaikkei se kokoelmien niukkuuden takia olekaan täydellinen. Alkuperäisestä salista poikkeavaa on myös kakluunin puuttuminen. Peräkamari on lukkarin kamari, jossa on esillä myös joitakin vanhoja hengellisiä kirjoja. Museon toinen peräkamari on ns. Lopen huone. Huoneeseen on kerätty Lopen historiaan olennaisesti liittyviä esineitä, joista merkittävin on järvimalmin nostosta kertova vanha haavi. 

Aitoissa on maataloustyövälineitä, kodin piiriin liittyviä astioita, puuastioita, viljamittoja, pellavankäsittelyyn liittyviä esineitä, kotipolton aikainen viinan lauhdutusastia, käsikivet ja paljon muuta.

Lähteet

http://www.hamewiki.fi/wiki/Kotiseutumuseo_Lukkarin_Puustelli
http://loppi.fi/palvelut/kulttuuri-ja-vapaa-aika/kulttuuri/opaskurssin-antia/kotiseutumuseo-lukkarin-puustelli/

Suomen kotiseutumuseot
Kanta-Hämeen nähtävyydet
Lopen rakennukset ja rakennelmat
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat