joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Teppo Heikkilä

Teppo Heikkilä (10. maaliskuuta 1983) on suomalainen lentopalloilija. Kestilässä syntynyt yleispelaaja Heikkilä pelaa kaudella 2008-2009 Oulun Ettan väreissä, Lentopallon 1-sarjassa. Heikkilä on pelannut A-maajoukkueessa vuodesta 2005 lähtien.

Nuoruusvuodet 

Heikkilän ura lähti käyntiin Keskilän juniorikouluissa. 16-vuotiaana nuorukaisena hänen tiensä vei Kuortaneen Urheiluopistoon opiskelemaan ja harjoittelemaan Suomen parhaiden poikajunioreiden kanssa. Heikkilä pelasi samalla Suomen nuorten maajoukkueessa menestyksellisesti.

SM-liiga 

Kaudella 2001-2002 Heikkilä pelasi Kempeleen Pyrinnössä 1-sarjassa, jonka jälkeen hän siirtyi pelaamaan SM-liigaan. Uransa ensimmäisen SM-liigakauden Heikkilä pelasi Oulun Etta väreissä kaudella 2002-2003. Tämän jälkeen hän siirtyi Raision Loimun riveihin, jossa hän voitti Suomen cupin kultaa vuonna 2004 sekä hopeaa 2005. Sieltä tie vei Salon Piivolleyhin, josta palkintokaappiin tuli SM-hopea kaudelta 2006. Tämän jälkeen Heikkilä teki sopimuksen SM-liigaan nousseen Kempeleen Lentopallon kanssa. Kempeleessä hän pelasi aina kaksi kautta, kunnes teki sopimuksen Oulun Ettan kanssa. Tavoitteena on että Oulun Etta nousisi takaisin SM-liigaan. Nykyinen joukkue on Oululainen SunVolley.

A-maajoukkue 

Suomen A-maajoukkueessa Heikkilä on pelannut vuodesta 2005 lähtien. Ensimmäinen maaottelu oli Turkkia vastaan 23. elokuuta 2005. Maajoukkueessa Heikkilä on pelannut liberona sekä yleispelaajana. Kaudella 2005 Heikkilä oli voittamassa Euroopan Liigan hopeaa maajoukkueessa ja kesällä 2006 Teppo oli mukana Maailmanliigassa ja maajoukkueen kanssa EM-karsinnoissa, joista Suomi selviytyi Moskovassa pelattaviin EM-kisoihin 2007. Vuoden 2008 Maailmanliigassa Teppo oli jälleen mukana hyvällä menestyksellä.

Muuta 

Heikkilä tunnetaan erittäin kovasta aloitussyötöstään, jota on muun muassa Suomen A-maajoukkue käyttänyt hyväkseen tehokkaasti A-maaotteluissa.

Saavutukset 

 A-maajoukkueessa vuodesta 2005 lähtien
 Euroopan liigan 2. sija 2005
 Suomen cupin voitto 2004
 Suomen cupin hopea 2005
 SM-hopeaa 2006
 EM-kilpailuihin selviytyminen 2007
 Suomen cupin voitto 2009

Kaudet

 2000–01 Kempeleen Pyrintö (I. div.) & Kuortane (II. div.)
 2001–02 Kempeleen Pyrintö (I. div.)
 2002–03 Oulun Etta
 2003–04 Raision Loimu
 2004–05 Raision Loimu
 2005–06 Salo Piivolley
 2006–08 Kempeleen Lentopallo
 2008-09 Oulun Etta
 2009-10 SunVolley

Lähteet 

Suomalaiset lentopalloilijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Tuukka Anttila

Tuukka Anttila (s. 13. tammikuuta 1980) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2015-2016 Mestaruusliigaan Raision Loimussa. Hän on pelannut myös Hurrikaani-Loimaassa, Tampereen Isku-Volleyssa, KuPS-Volleyssa, Salon Piivolleyssa, Rocksissa sekä Saksan Bundesliigassa Mörsissä.

Ura 

Tuukka Anttila aloitti pääsarjauransa Tampereen Isku-Volleyn väreissä. Samaan aikaan hän opiskeli Suomen parhaiden lentopallojunioreiden kanssa Varalan Urheilulukiossa Tampereen lähettyvillä. Vuoden Isku-Volleyssa pelattuaan hän vaihtoi kuopiolaisen KuPS-Volleyn joukkueeseen. KuPS-Volleyssa hän voitti uransa ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan suomenmestaruuden vuonna 2000 sekä saavutti SM-hopeaa vuonna 1999 ja Suomen cupin voiton vuonna 1998. Tämän jälkeen hän vaihtoi yhden kauden ajaksi helsinkiläiseen Rocksiin, josta hän siirtyi Salon Piivolleyhin. 

Piivolleyssa Anttila otti nopeasti pääkeskitorjujan roolin ja nousi yhdeksi liigan parhaimmista keskipelaajista. Piivolleyssa Anttila saavutti kolme SM-hopeaa (2004, 2005, 2006) sekä Suomen cupin voiton vuonna 2003. Piivolleysta Anttila lähti kauden 2006 jälkeen ammattilaiseksi Saksan Bundesliigaan, Mörsin joukkueeseen.

Bundesliigassa Anttila saavutti nopeasti ison roolin Mörsin joukkueessa. Saksan cupin finaalissa 2007 Mörs kohtasi Mestareiden liigan samalla kaudella voittaneen Friedrichshafenin mutta hävisi eräluvuin 1–3 yli 10 000 katsojan edessä. Kausi oli Anttilalle onnistunut ja hän jatkoi Saksassa myös kauden 2007–2008. Anttila taisteli peliajasta Atlantan 1996 olympiavoittaja Guido Görtzenin sekä Saksan maajoukkuemiehen Ralph Bergmanin kanssa läpi kauden. Möers sijoittui liigassa neljänneksi.

Kesällä 2008 Anttila palasi Suomeen Salon Piivolleyn joukkueeseen. Vuonna 2011 hän siirtyi Hurrikaani-Loimaan joukkueeseen ja saavutti keväällä 2012 SM-hopeaa.

Anttila lopetti Mestaruusliigassa pelaamisen keväällä 2014 Hurrikaani-Loimaan pronssijuhliin, mutta palasi välivuoden jälkeen. Anttila solmi heinäkuussa 2015 1+1 -vuotisen sopimuksen Raision Loimun kanssa.

A-maajoukkue 

A-maajoukkueessa Anttila pelasi ensimmäisen kerran vuonna 2000. Ensimmäinen maaottelu oli Viroa vastaan 4. toukokuuta. Vuodesta 2000 lähtien hän on kuulunut joukkueen vakioryhmään.

Yksityiselämä 

Anttila on naimisissa ja asuu vaimonsa kanssa Salossa. Anttila opiskelee Turun Ammattikorkeakoulussa tietojenkäsittelyn tradenomiksi.

Kaudet 

 1996–1997 Rantaperkiön Isku (1-sarja)
 1997–1998 Isku-Volley
 1998–2000 KuPS-Volley
 2000–2001 Rocks
 2001–2006 Piivolley
 2006–2008 Mörs, Saksa
 2008–2011 Piivolley
 2011-2014 Hurrikaani-Loimaa
 2015- Raision Loimu

Lähteet 
 Tuukka Anttila Mestaruusliigan sivuilla

Suomalaiset lentopalloilijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Howard Cooke

Sir Howard Felix Hanlan Cooke (13. marraskuuta 1915 – 11. heinäkuuta 2014) oli jamaikalainen poliitikko ja maansa kenraalikuvernööri (1991–2006). Häntä seurasi professori Kenneth Hall.

Cookesta tuli vuonna 1958 Länsi-Intian federaation parlamentin ja myöhemmin itsenäisen Jamaikan parlamentin jäsen.

Lähteet

Jamaikalaiset poliitikot
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Didymos Sokea

Didymos Sokea (, ; 310–398) oli aleksandrialainen varhaisen kirkon sokea teologi. Hänen elämänvaiheistaan tiedetään hyvin vähän. Didymos käsitteli Pyhän Hengen asemaa teoksessaan De Spiritu Sancto. Teos on julkaistu viimeistään 370-luvun alussa ja se on merkittävimpiä patristisia puheenvuoroja Pyhän Hengen asemasta. Didymos julistettiin harhaoppiseksi Khalkedonin kirkolliskokouksessa vuonna 451.

Aiheesta muualla 
 Didymus the Blind. Catholic Encyclopedia. 

310-luvulla syntyneet
390-luvulla kuolleet
Egyptiläiset henkilöt
Kirkkoisät
Pyhimykset
Sokeat henkilöt
Susan Ward

Susan Ward, syntymänimeltään Michelle Susan Ward (s. 15. huhtikuuta 1976, Monroe, Louisiana) 
on amerikkalainen näyttelijä ja malli.

Elokuvat 

Poison Ivy: The New Seduction (1997)
Sisäpiirissä (The In Crowd, 2000)
Hal ja iso rakkaus (2001)
Would I Lie To You? (2002)
Going Greek (2004)
Wild Things 2 (2004)
Cruel World (2005)
Rahantekijä (2005)
Vain ystäviä (2005)
Dead + Deader (2006)
Toxic (2007)

TV-työt 

All My Children (1995)
Malibu Shores (1996)
Sunset Beach (1997–1999)
Make it or break it (2009-2012)

TV-sarjavierailut 

Monk, Michelle Cullman
Just Legal, Kate Manat
C.S.I., Tanya Rollins
C.S.I. Miami, Ginger Wadley
Boomtown, "Layla"
Frendit, Hayley
Men, Women & Dogs, Sandra
Hercules: The Legendary Journeys, Psyche

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Juhlaraha

Juhlaraha on pääsääntöisesti keräilyyn tarkoitettu erikoisraha, joka yleensä lyödään jonkin juhlan, tapahtuman, vuosipäivän tai merkkihenkilön kunniaksi. Juhlarahojen materiaalina on usein kulta tai hopea ja ne lyödään paremmalla laadulla kuin normaalit käyttörahat. Lisäksi niiden  lyöntimäärät ovat käyttörahoja pienempiä, minkä takia niiden arvokin on yleensä nimellisarvoa korkeampi.

Historia 

Jo antiikin aikana painettiin muistokolikoita, joiden aiheena oli jokin merkkitapahtuma tai hallitsijan merkkiteko. Antiikin Roomassa juhlarahoja käytettiin myös maksuliikenteessä. Keskiajalta juhlarahoja ei tunneta kuin muutamia, mutta renessanssin aikana antiikin rahataiteen tultua kiinnostuksen kohteeksi alettiin juhlarahojakin jälleen valmistaa. 1500–1800-luvuilla juhlarahat painettiin yleensä kullasta ja hopeasta, eikä niitä laskettu maksuliikenteeseen. Niiden aiheina oli yleisimmin hallitsijaperheiden jäsenten häät tai hautajaiset.

1800-luvulla alettiin painaa rahoja kansallisesti ja valtiollisesti merkittävien tapahtumien kunniaksi, joskin vielä hyvin satunnaisesti. Mm. Yhdysvalloissa, Saksassa ja Itävallassa alettiin lyödä juhlarahoja vuosittain 1920–1930-luvuilla. Suomessa ensimmäinen juhlaraha painettiin vuonna 1951, aiheena vuoden 1952 kesäolympialaiset. Nykyisin juhlarahoja painetaan vuosittain useissa eri maissa. Rahapajat valmistavat niitä keräilykohteiksi ja pitävät siten yllä kannattavuuttaan.

Painolaadut ja materiaalit 

Juhlarahat jaotellaan pääasiassa BU- ja proof-laatuihin. BU (brilliant uncirculated) on yleisempi laatu ja se tarkoittaa lyöntikiiltoista rahaa, jossa ei ole käsittelyn jälkiä. Juhlarahoja painetaan monesti myös peilikiiltoisina ns. proof-tekniikalla. Tällaisissa rahoissa jokin osa on täysin peilikirkas ja siitä nousee mattapintaisia kuvioita. Myös joistain käyttörahoista on tehty proof-painoksia.

Suurin osa juhlarahoista on valmistettu kullasta tai hopeasta, mutta myös platinaa on käytetty. Nykyisin joissain rahoissa ja mitaleissa on myös väripainatuksia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Suomen juhlarahat
 Keraily.info Juhlarahat
Cassim Chilumpha

Cassim Chilumpha (s. 29. marraskuuta 1958) on malawilainen poliitikko. Hän oli Malawin  varapresidentti 2004–2009 ja ministeri vuodesta 2012. Hän kuuluu Yhdistyneeseen demokraattiseen rintamaan.

Chilumpha pidätettiin hänen kotonaan 28. huhtikuuta 2006 ja  kuljetettiin vankilaan Lilongween. Häntä syytettiin maanpetoksesta, ja hänen väitettiin yhdessä Yusuf Matumulan kanssa suunnittelevan Bingu wa Mutharikan surmaamista. Chilumpha todettiin syyttömäksi 26. helmikuuta 2007. Hänen puolueensa piti episodia puhtaasti poliittisena vainona. 

Ennen varapresidenttiyttään Chilumpha ehti toimia Malawin talousministerinä Bakili Muluzin hallituksessa vuosina 1998–2000. 

Eraannuttuaan Mutharikan puolueesta Chilumpha liittyi Joyce Bandan PP-puolueeseen. Hän oli Bandan hallituksessa energia- ja kaivosministerinä. 

Vuoden 2019 vaalien lähestyessä Chilumpha perusti oman puolueen.

Lähteet 

Malawilaiset poliitikot
Varapresidentit
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Myöhäiskeskiaika

Myöhäiskeskiaika on yksi keskiajan kolmesta ajanjaksosta varhaiskeskiajan (500–1000) ja sydänkeskiajan (1000–1300) ohella. Myöhäiskeskiaika sijoittui vuosille 1300–1500.

Vaikka sydänkeskiajalla koko Eurooppa vahvistui ja suurimmat taistelut lakkautettiin, myöhäiskeskiaika alkoi todella synkästi. Mustaksi surmaksi nimitetty rutto saapui Italiaan vuonna 1347 leviten viidessä vuodessa koko Euroopan alueelle. Lähes sata prosenttia ruttoa sairastaneista menehtyi, sillä tautiin ei ollut minkäänlaista lääkettä tai hoitoa. Ruton myötä Euroopan väkiluku putosi 75 miljoonasta vain 50 miljoonaan. Viidessä vuodessa lähes 35 prosenttia ihmisistä kuoli ruttoon. Venetsiassa kuoli noin 500-600 ihmistä päivässä, ja väkiluku putosi lähes 70 prosenttia. Työvoimasta oli pulaa, ja palkat jouduttiin nostamaan. Tavaroiden hinnat romahtivat ostajien vähentyessä. Lopulta, kun rutto viimein alkoi hiljalleen hellittää, maaseudut autioituivat lähes kokonaan ihmisten muuttaessa kaupunkeihin, joissa maksettiin runsaita palkkoja. Pienruhtinaat yrittivät väkivallalla pitää alustalaisensa maaseudulla, minkä myötä alkoivat kapinat.

Uskonpuhdistus johti katolisen kirkon vallan vähenemiseen 1500-luvulla, joten Eurooppa jaettiin protestantteihin ja katolisiin. Jo 1300-luvulla maallinen valta alisti paavit pelinappuloiksi omiin valtapeleihinsä. Varhaiskeskiajalla ja sydänkeskiajalla katolinen kirkko oli Euroopan korkein auktoriteetti ja koko Länsi-Euroopan suurin tekijä. Myöhäiskeskiajalla kirkon valta kuitenkin heikentyi, ja kansallisvaltiot pääsivät kehittymään.

Varhaisimmat uuden ajan teknologiat pääsivät mullistamaan maailmaa jo myöhäiskeskiajalla, kuten Johannes Gutenbergin keksimä painokone. Myös löytöretket mullistivat ihmisten maailmankuvaa. Jo 1300-luvulla alkaneen renessanssin myötä kiinnostus antiikin kieliin, kreikkaan, latinaan, sekä kirjallisuuteen kasvoi. 1300-luvun puolivälissä alettiin kehitellä tuliaseita, minkä myötä ritarilaitos sotilaallisena yksikkönä kohtasi surkean loppunsa 1400-luvun aikana. Saksalaisten perustaman Hansaliiton valta alkoi heikentyä, kun flaamit ja hollantilaiset nousivat kapinoimaan Hansaa vastaan. Historian viimeiset Hansapäivät pidettiin vuonna 1669. Rooman suuri imperiumi veti vihoviimeisen henkäyksensä, kun ottomaanit valtasivat koko Itä-Rooman pääkaupungin Konstantinopolin vuonna 1453. Viimeinen Pyhän Saksalais-Roomalaisen keisarikunnan keisari Franz II luopui kruunustaan vuonna 1806. Myöhäiskeskiajan varsinaista päättymisvuotta ei voida määritellä aivan sataprosenttisen varmasti.

Lähteet 

 http://www.katajala.net/keskiaika/historia/lyhyt_historia.html

Keskiaika
Van Gogh (peruna)

Van Gogh on alankomaalainen varhaisperunalajike, joka perustuu ZPC 69 C 239:n ja Glorian risteytykseen. Se on Suomen noin 40 perunalajikkeesta kaikkein suosituin, ja sen viljelyala on 26 prosenttia. Van Gogh on jauhoinen ja sen tärkkelyspitoisuus on 16,8 prosenttia.. Van Gogh luokitellaan ominaisuuksiltaan jauhoiseksi yleisperunaksi. Savon Sanomat kirjoitti 30.3.2013: "Suomen suosituimman perunalajikkeen eli Van Goghin viljely on loppumassa Suomessa, koska sen vastustuskyky virustaudeille on ratkaisevasti heikentynyt."

Satoisuus

Lajiketta viljellään muun muassa Ruotsissa

Lähteet
Kasvilajikeluettelo 2006 (pdf)
Kantaperunan ruokaperunalajikkeiden vertailu (pdf)

Viitteet

Aiheesta muualla
Van Gogh 
Van Gogh 

Jauhoiset yleisperunat
Melko aikaiset perunalajikkeet
Talviperunat
Ykköset!

Ykköset! on keskiviikkosin ilmestyvä ilmaisjakelulehti, joka sisältää uutisia ja ilmoituksia. Lehti valmistetaan Töysän Tuurissa. Lehteä jaetaan Etelä-Pohjanmaalla, Pohjanmaalla, Keski-Pohjanmaalla, Keski-Suomessa, Pirkanmaalla ja Satakunnassa. Ykköset!-lehden kustantajana toimii vuonna 1996 perustettu Tuurin Lehti Oy. Tuurin Lehti Oy:n toimitusjohtajana toimii Kari Karvonen. Lehden painatuksen hoitaa Savon Paino Oy Varkaudesta.

Lehden suurin taustavoima on Tuurissa toimiva tavaratalo Veljekset Keskinen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ykköset!

Töysä
Suomalaiset ilmaisjakelulehdet
Kokonaishedelmällisyysluku

Kokonaishedelmällisyysluku eli hedelmällisyysluku on lapsiluvun odote eli lapsimäärä, jonka naiset keskimäärin saavat elinaikanaan. Arviossa oletetaan, että kussakin iässä he synnyttävät yhtä usein kuin sen ikäiset naiset synnyttivät arviota tehtäessä.

Kokonaishedelmällisyysluku ja sen kehittyminen ovat tärkeitä arvoja muun muassa väestöennustuksia suunniteltaessa. Kokonaishedelmällisyysluvun pitää olla vähintään yli väestön nettouusiutumisluvun eli 2,1, jotta väestö uusiutuisi ja väestösuhteet pysyisivät tasapainossa. Nykyään teollisuusmaista vain Yhdysvallat, Uusi-Seelanti ja Israel saavuttavat tämän luvun; kaikki muut teollisuusmaat jäävät nettouusiutumisluvun alle. Suomen kokonaishedelmällisyysluku vuonna 2018 oli 1,41.

Myös osa teollistuneista kehitysmaista kuten Thaimaa, Kiina, Vietnam, Iran, Kuuba, Brasilia, Uruguay, Tunisia, Turkki, Algeria ja Sri Lanka alittavat nettouusiutumistason eli arvon 2,1. Kokonaishedelmällisyysluvun pitkään ollessa alle nettouusiutumistason maan väestö alkaa ikääntymään ja lopulta vähenemään ilman siirtolaisuutta.

On esitetty arvioita joiden mukaan teollisuusmaiden syntyvyys alkaisi nousemaan väestön sopeuduttua uudenlaiseen elinympäristöönsä. Esimerkiksi Yhdysvalloissa valkoihoisen väestön hedelmällisyysluku on noussut 1980-luvun alun 1,6:sta 1,9:ään ja Ranskassa koko väestön keskuudessa 1990-luvun alun 1,66:sta yli kahteen. Syntyvyys on ollut nousussa myös Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.

Suomi
Professori Anna Rotkirchin mukaan syynä syntyvyyden nopeaan laskuun 2010-luvun Suomessa on miesten nopea syrjäytyminen, joka alkaa jo koulussa. 2000-luvulla syntyneiden määrä on seurannut 25–34-vuotiaiden miesten työllisyysastetta ja siten romahtanut 2010-luvulla. Pienituloisten osuus 25–34-vuotiaista miehistä nousi nopeasti yhdeksästä 18 prosenttiin, mutta osuus naisista laski alle 10 prosentin. Myös maksuhäiriöt ja matala koulutus ovat paljon yleisempiä miehillä, ja syrjäytyneet miehet syrjäytyvät usein lisääntymisestäkin. Koulutetuista 40–45-vuotiaista miehistä lapsettomia on 22 %, vain perusasteen suorittaneista 35 % ja kaikista 40–45-vuotiaista naisista vain 20 %. Vain pari prosenttia miehistä tulee vielä myöhemmin isäksi. Kouluttamattomatkin miehet haluaisivat lapsia mutta eivät saa. Jos tyttöjen koulutulokset olisivat yhtä huonoja kuin poikien nykyään, Rotkirchin mukaan "sitä pidettäisiin kansallisena skandaalina."

Lähteet

Aiheesta muualla
 World Factbook table of Total Fertility Rate ordered by country rank  
 Population Reference Bureau Glossary of Population Terms 
 Java Simulation of Total Fertility
  Java Simulation of Population Dynamics
 How Fertility Changes Across Immigrant Generations
 Findikaattori - Kokonaishedelmällisyys Suomessa (aikasarja vuodesta 1776 alkaen)

Väestötiede
Lisääntyminen
Linda Perry

Linda Perry (s. 15. huhtikuuta 1965 Springfield, Massachusetts) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja tuottaja.

Perry syntyi Massachusettsin osavaltiossa portugalilaiselle isälle ja brasilialaiselle äidille. Hän tuli tunnetuksi 4 Non Blondes -yhtyeen laulusolistina ja myös kirjoitti sen keskeisimmän hitin (”What’s Up”, 1993). Hän muutti San Franciscoon 21-vuotiaana.

4 Non Blondesin ainoaksi jäänyt albumi julkaistiin vuonna 1992. Perry ilmoitti lähtevänsä soolouralle vuonna 1995, ja yhtye hajosi pian sen jälkeen. 

Soolourallaan Perry on julkaissut kaksi albumia: In Flight (1996) ja After Hours (1999). Hän on tullut tunnetummaksi useiden menestysartistien lauluntekijänä ja tuottajana: hän kirjoitti muun muassa Pinkin listaykköshitin ”Get the Party Started” sekä Christina Aguileran menestyshitin ”Beautiful”. Muihin esiintyjiin, joiden kanssa hän on tehnyt musiikillista yhteistyötä, kuuluvat Courtney Love, Céline Dion ja Gwen Stefani. 

Perry on naimisissa näyttelijä Sara Gilbertin kanssa.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Sveitsi Eurovision laulukilpailussa

Sveitsi on osallistunut Eurovision laulukilpailuihin yli 50 kertaa ja voittanut ne kahdesti, ensimmäisen kerran vuonna 1956 Lys Assian tulkinnalla balladista ”Refrain”, joka valittiin voittajaksi seitsemän ehdokkaan joukosta. Silloin kaikki osallistuvat maat esittivät kaksi laulua. Assian toinen laulu oli ”Das alte Karussell”. Sveitsi oli myös laulukilpailujen pitopaikka. Lys Assia edusti Sveitsiä joka vuosi vuoteen 1958 asti. Vuonna 1988 Sveitsi voitti laulukilpailut uudelleen Céline Dionin kappaleella ”Ne partez pas sans moi”. Sveitsi on sijoittunut toiselle sijalle kahdesti ja kolmannelle sijalle kolmesti. Sveitsi on menestyksestä huolimatta jäänyt yhdeksän kertaa kilpailussa viimeiseksi mukaan lukien semifinaalit ja finaalit, joista neljällä se on jäänyt ilman pisteitä. Sveitsin edustajat ovat laulaneet kaikkiaan viidellä eri kielellä: italiaksi, ranskaksi, saksaksi, retoromaaniksi ja englanniksi.

Sveitsin edustuskappaleiden laulukielet 
 Vuonna 1956 Sveitsiä edustaneen Lys Assian kappaleista ”Das alte Karussell” oli saksankielinen ja ”Refrain” ranskankielinen.
 1957, 1961–1963, 1965–1967, 1970–1973, 1978, 1980, 1982, 1986–1988, 1992, 1993, 1996, 2002, 2010 ja 2021: ranska
 1958: saksa ja italia
 1959, 1969, 1974, 1975, 1977, 1979, 1984, 1985, 1990 ja 1998: saksa
 1960, 1964, 1968, 1981, 1983, 1991, 1994, 1997, 2000 ja 2008: italia
 1976, 2004–2007, 2009 ja 2011–2019: englanti
 1989: retoromaani

Sijoitukset 

Sveitsi kilpaili joka vuosi 1956–1994. Vuonna 1995 Sveitsi jätti ensimmäistä kertaa kilpailun väliin johtuen vuoden 1994 huonosta menestyksestä ja siitä, että tuli voimaan sääntöjä, jotka määräsivät montako maata saa kilpailla samaan aikaan. Sveitsi on ollut poissa kilpailusta kaikkiaan neljästi, vuoden 1995 lisäksi vuosina 1999, 2001 ja 2003.

 SF = Semifinaaleissa jos maa ei päässyt finaaliin
 X = Ensimmäisissä Euroviisuissa 1956 julkistettiin vain voittaja, ei pisteitä eikä muita sijoituksia.

Kapellimestarit 
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Sveitsin kappaleet esitettiin ilman orkesterisäestystä vuosina 1987 ja 1998.

Lähteet

Eurovision laulukilpailut maittain
Sveitsin musiikki
Kärpänen (täsmennyssivu)

Kärpänen tarkoittaa seuraavia asioita:

Kärpäset (Brachycera), kaksisiipisten hyönteisten alalahko
Kärpänen, tähdistö
Kärpänen, elokuva vuodelta 1958
Kärpänen II eli Kärpäsen paluu, elokuva vuodelta 1959
Kärpänen, elokuva vuodelta 1986
Kärpänen II, elokuva vuodelta 1989
Eega (suomeksi ”Kärpänen”), elokuva vuodelta 2012
Kärpänen, Lahden kaupunginosa
 Kärpänen, seuraavien henkilöiden sukunimi:
 Heikki Kärpänen (1914-1963), suomalainen Mannerheim-ristin ritari
 Mauri Kärpänen, Mauri Ahtosalo (1915-2001), suomalainen sotakirjailija
 Outi Kärpänen (s. 1980), suomalainen näyttelijä
Level7 Gaming Cafe

Level7 Gaming Café oli Suomen suurin tietokonepelikahvila, jossa asiakas pystyi vuokraamaan käyttöönsä pääasiassa pelaamiseen suunnattuja tietokoneita. Myös pelkkä Internetissä surffailu oli mahdollista. Level7 myi lisäksi erityisesti pelaamiseen suunniteltuja välineitä ja komponentteja sekä pelejä. Level7 oli myös mahdollista varata yrityskäyttöön erilaisten pelijulkaisujen tai peliturnausten pitoon. Level7 lopetti toimintansa 30.4.2011.

Tapahtumat
Level7 pyrki järjestämään useita tapahtumia vuodessa. Suurin osa tapahtumista oli peliturnauksia, joissa kilpailivat usein Suomen parhaat klaanit ja pelaajat. Tunnetuimpia turnauksia Level7:ssä:
 Level7 5v Synttärit, 04.01.2010 - 15.01.2010
 Level7 Rebirth - 15.8.2009 - 23.8.2009 (Level7 Uudistuu)
 Level7 Open Cup
 World Cyber Games 2006 – Suomen karsinnat
 Battlefield 2 – Suomen mestaruus
 ESWC 2006 – Suomen karsinnat
 Call of Duty 2 -turnaus
 Quake 4 -turnaus (4.2.2006)
 Codename.fi:n Counter-Strike-turnaus
 Summer Battle
 ESPC 2010 -Yhdessä Nuorten toimintakeskus Hapen kanssa.

Valikoimasta löytyneitä pelejä

PC
Seuraavana lista muutamista tunnetuimmista peleistä, jotka löytyvät Level7:n koneilta:
 World of Warcraft: Wrath of the Lich King
 Aion: The Tower of Eternity
 Call of Duty 2, 4 & 5
 Call of Duty: Modern Warfare 2
 Left 4 Dead 2
 League of Legends
 Crysis Warhead
 Company of Heroes
 Starcraft II & Brood War
 Warcraft 3 + Dota
 Command & Conquer 3 + Red Alert 3
 FIFA 09
 The Ship Multiplayer

Playstation 3
 Pro Evolution Soccer 2010
 ModNation Racers
 White Knight Chronicles
 MAG
 God of War III
 Heavy Rain 
 Tekken 6
 FIFA 10
 Uncharted 2: Among Thieves
 Darksiders
 Resident Evil 5
 Resonance of fate
 Gran Turismo 5
 The Sly Trilogy
 Little Big Planet 2

Lähteet

Aiheesta muualla
 Level7 Gaming Cafén kotisivut 
 / Peliplaneetan uutinen Level7 Uudistumisesta
Internet-kulttuuri
Videopelikulttuuri
Suomalaiset yritykset
Apple Remote

Apple Remote on kaukosäädin joka on suunniteltu käytettäväksi Applen valmistamien, infranpunaa tukevien laitteiden kanssa. Laitteessa on vain kuusi painiketta: Volume +, Volume -, taakse- ja eteenpäinkelaus, menu, ja play.
Alun perin laite oli suunniteltu käytettäväksi iMacin ohjaamiseen Front Row-käyttöliittymän kautta. Nykyisin sillä voi käyttää mm. iPod Universal Dockia, iPod Hi-Fi:a, Apple TV:tä, sekä useita Macintosh-tietokoneita.

Aiheesta muualla 
 Apple — iMac — Front Row

Apple
Blowfish

Blowfish on yhdysvaltalaisen Bruce Schneierin vuonna 1993 kehittämä salausmenetelmä. 

Blowfish käyttää 16 kierroksen Feistel-salausta, jossa 64-bitin lohko tuottaa 32-bitin mittaisen sanan. Blowfish skaalautuu 128-bitin lohkoon saakka sekä pienempiin lohkoihin. 16 iteraation määrä mahdollistaa avaimet 448 bitin pituuteen saakka. Suunnitteluvaiheessa valittiin lohkojen käsittely yksittäisten bittien käsittelyn sijaan.

Alun perin Schneier kehitti algoritmin syrjäyttämään Yhdysvaltain viranomaisten hyväksymän DES:n (Data Encryption Standard), koska DES oli jo Blowfishin julkaisemisen aikoihin osoittautunut varsin heikoksi salakirjoitusalgoritmiksi. Huhuttiin jopa, että DES:iin olisi tehty sen kehittämisen aikoihin takaovi, jotta Yhdysvaltain viranomaiset olisivat helposti tarvittessa voineet purkaa salauksen. DES:n heikkoudesta huolimatta sitä käytetään hyvin yleisesti vieläkin salaamaan pankkiautomaatti- ynnä muuta pankkiliikennettä. 

Schneier kaavaili Blowfish:stä luotettavaa salakirjoitusalgoritmia seuraavaksi kymmeneksi vuodeksi, mutta vieläkään ei tiedetä kenenkään suorittaneen tehokasta kryptoanalyysia Blowfish:a vastaan. 

Blowfish määritellään Yhdysvalloissa "tehokkaaksi salausmenetelmäksi", aseeksi, joten sitä käyttäviä ohjelmia ei saa viedä pois maasta ilman erityislupaa. Perusteeksi on annettu, että salauksen myötä terroristien ja rikollisten puuhien seuranta muuttuisi mahdottomaksi.

Blowfishia ei ole patentoitu ja se säilyy sellaisena kaikissa maissa. Algoritmi on julkaistu public domainina ja se on vapaasti kenen tahansa käytettävissä.
Blowfishin jälkeen on kehitetty Twofish.

Haavoittuvuudet 
Blowfishin versio, jossa on vähennetty kierrosten määrää on havaittu haavoittuvaksi, mutta Blowfishin täysi versio ei ollut tuolloin haavoittuva.

Schneier on suositellut uudempaan Twofishiin siirtymistä vuonna 2007.

Katso myös

 AES
 Twofish
 IDEA

Aiheesta muualla

 Bruce Schneier: Applied Cryptography; ISBN 0-471-11709-9, ISBN 0-471-12845-7

Lähteet

Salausalgoritmit
Euroopan Grand Prix 2002

Euroopan Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan kauden yhdeksäs osakilpailu, joka järjestettiin Nürburgringillä Saksan Adenaussa 23. kesäkuuta 2002.

Kilpailun voitti Rubens Barrichello, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.

Tulokset

Muuta 
 Giancarlo Fisichellan sadas osakilpailu.

Lähteet 

Euroopan Grand Prix
Saksan moottoriurheilu
Nürburg
CNBC

CNBC () on yhdysvaltalainen, vuonna 1989 perustettu televisiokanava, jonka omistaa NBCUniversal-konserniin kuuluva NBCUniversal News Group. Suomessa kanava on saatavilla kaapeli- ja satelliittitelevision kautta.

Valtaosa CNBC:n tarjonnasta on talousaiheisia uutis- ja ajankohtaisohjelmia, mutta kanavalla näytetään myös urheilua kuten pokeria ja golfia, sekä sisarkanava NBCn ohjelmistoa kuten The Tonight Showta.

Historiaa 
CNBC perustettiin Fort Leessä New Jerseyn osavaltiossa USA:ssa 17. huhtikuuta 1989. Vuonna 1991 kanava yhdistyi toisen uutiskanavan, Financial News Networkin (FNN) kanssa.

90-luvulla kanava levittäytyi paikallisina versioina Eurooppaan ja Aasiaan. Yhdysvaltain CNBC:n katsojaluvut kasvoivat aina vuoteen 2000 asti, jolloin IT-kupla puhkesi.

CNBC:n kansainväliset versiot 
CNBC:n ensimmäinen ulkomainen versio, CNBC Asia aloitti toimintansa vuonna 1995. Eurooppalainen versio, CNBC Europe aloitti lähetyksensä seuraavana vuonna.

CNBC Europen ja CNBC Asian lisäksi yhtiö operoi myös lukuisia paikallisia talousuutiskanavia yhteistyössä eri yritysten kanssa. Tällaisia kanavia ovat esimerkiksi italialainen Class CNBC, turkkilainen CNBC-e, japanilainen Nikkei CNBC ja CNBC Pakistan Pakistanissa.

CNBC:n viimeisin kansainvälinen versio on CNBC Africa, joka aloitti 1. kesäkuuta 2007. Yhtiö käytti yksistään mainontaan Etelä-Afrikassa noin 600 miljoonaa dollaria. CNBC Africalla on konttoreita Keniassa, Nigeriassa ja Etelä-Afrikassa. Kanava lähettää vuorokaudessa yhdeksän tuntia paikallista ohjelmaa.

Luettelo CNBC:n kanavista 

 CNBC (Yhdysvallat)
 CNBC Europe
 Class CNBC (Italia)
 CNBC-e (Turkki)
 e2 (Turkki)
 CNBC Arabiya (Arabimaailma)
 CNBC Nordic (Skandinavia)
 TVN CNBC Piznes (Puola)
 CNBC Asia
 CNBC Pakista (Pakistan)
 Nikkei CNBC (Japani)
 CNBC-TV18 (Intia, englanniksi)
 CNBC Awaaz (Intia, hindiksi)
 CNBC Australia (Australia)
 CNBC Hong Kong) (Hongkong)
 CNBC Singapore (Singapore)
 CNBC Latin America (Latinalainen Amerikka)
 CNBC World
 CNBC Africa

Aiheesta muualla 

 CNBC:n kotisivut 

Yhdysvaltalaiset televisiokanavat
NBC Universal
Seututie 130

Seututie 130 (tunnetaan myös nimellä Vanha Kolmostie) on Vantaalta, Vantaankosken luota Riihimäen, Hämeenlinnan ja Valkeakosken kautta Tampereelle kulkeva seututie. Tie on entistä valtatietä 3 ja nykyisen valtatien 3 rinnakkaistie. Tie alkaa Kehä III:n liittymästä ja kulkee valtatien 3 vieressä. Tiellä on yleisesti 80 km/h rajoitus, joskin paikoitellen myös 60 km/h ja 50 km/h.

Lähteet

Aiheesta muualla 

130
3
Vantaan liikenne
Hyvinkään liikenne
Riihimäen liikenne
Hämeenlinnan liikenne
Valkeakosken liikenne
Tampereen liikenne
Koivusalo

Koivusalo-nimisiä henkilöitä:

 Eeva Koivusalo, muusikko
 Erkki Koivusalo (1925–1988), kuunnelmakirjailija, elokuvakäsikirjoittaja ja mainostoimittaja
 Esko Koivusalo (1936–2012), professori ja suomen kielen asiantuntija
 Jussi Koivusalo (1929–2000), kuvanveistäjä
 Markku Koivusalo (s. 1969), valtio-opin tutkija
 Martti Koivusalo (1930–2015), lääkäri, professori
 Meri Koivusalo (s. 1964), lääkäri ja kansainvälisen terveyspolitiikan professori
 Mikko Koivusalo (s. 1956), näytelmäkirjailija, suomentaja ja muusikko
 Olli Koivusalo, urheilutoimittaja
 Timo Koivusalo (s. 1963), viihdetaiteilija
Rikea (peruna)

Rikea on saksalainen varhaisperunalajike, joka perustuu Isabelin ja Ukaman risteytykseen.  Se kuuluu Suomen suosituimpiin perunalajikkeisiin. Rikaman tärkkelyspitoisuus on 12,3 prosenttia. Se on varhainen kesäperuna. Se luokitellaan ominaisuuksiltaan kiinteämaltoiseksi perunaksi.

Suomessa viljelty Rikea on myös vientiperuna. Sen siemeniä viedään Venäjälle.

Lähteet
Maa- ja metsätalousministeriö: Kasvilajikeluettelo 2006, PDF-tiedostomuoto
Perunantutkimuslaitos via Agrimarket: Kantaperunan ruokaperunalajikkeiden vertailu, PDF-tiedostomuoto

Viitteet

Aiheesta muualla
Pohjoisen Kantaperuna: Rikea 
Agrimarket: Rikea 
The European Cultivated Potato Database: Rikea 

Kiinteämaltoiset perunat
Aikaiset perunalajikkeet
Syysperunat
Felsina (peruna)

Felsina on hollantilainen keskiaikainen perunalajike. Felsinan tärkkelyspitoisuus on 16,5 prosenttia. Se luokitellaan ominaisuuksiltaan kiinteämaltoiseksi perunaksi. Felsina on yksi Ukrainassa viljeltävistä 43 perunalajikkeesta. Sitä viljellään myös mm. Ruotsissa

Lähteet
Kasvilajikeluettelo 2006 (pdf)
Kantaperunan ruokaperunalajikkeiden vertailu (pdf)

Viitteet

Aiheesta muualla
Felsina
European Cultivated Potato Database, Felsina
Arto Virtanen, Tuottava peruna (27) 2000: Felsina, Velox ja Adora esittelyssä, s. 14-15 ja 17.
Arjo Kangas: Lantmän och andelsfolk (79) 1998:3 Felsina - nyaste potatisen på sortlistan, s. 3.

Kiinteämaltoiset perunat
Melko aikaiset perunalajikkeet
Talviperunat
Hylas

Hylas () oli kreikkalaisessa mytologiassa Dryopian kuninkaan Theiodamaan ja nymfi Menodiken poika. Herakles oli aikanaan varastanut Theiodamaksen härän, valmistanut sen itselleen ateriaksi ja lopulta tappanut raivostuneen Theiodamaan. Hän kuitenkin säästi Hylaan tämän kauniin ulkomuodon takia ja kasvatti tämän.

Herakles otti Hylaan mukanaan Argolle, mutta aluksen pysähdyttyä Myysiassa Hylas lähti noutamaan vettä. Hänen täyttäessään kannua lähteestä häneen ihastui lähteen nymfi, joka tarttui häntä kaulasta, suuteli häntä ja veti mukanaan lähteeseen. Toisen version mukaan nymfejä oli useita ja he vetivät hänet lähteeseen yksissä tuumin käsivarresta.

Huomattuaan Hylaan kadonneen Herakles oli täysin murheen murtama ja etsi tätä pitkään Polyfemoksen kanssa. Hänen kerrotaan huutaneen Hylasta kolme kertaa ja tämän vastanneen kolme kertaa, mutta Hylaan ääni jäi ohueksi veden alta. Herakles kieltäytyi jatkamasta enää matkaa argonauttien kanssa. Niin Argo lähti jatkamaan matkaansa ilman näitä kolmea.

Katso myös 

 Taistelu kultaisesta taljasta

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Victorian nymphs painting back on display after censorship row – (www.bbc.com) 

Argonautit
Raid (televisiosarja)

Raid on vuonna 2000 TV1:ssä esitetty suomalainen televisiosarja. Sarja perustuu toisen käsikirjoittajan Harri Nykäsen Raid-rikosromaanien hahmoihin, mutta tarina on uusi. Raidin ohjasi Tapio Piirainen, joka oli myös toinen käsikirjoittaja. Vuonna 2003 julkaistiin samaan maailmaan sijoittuva Raid-elokuva. Raid on TV1:n Kotikatsomon neljäs niin kutsuttu kausisarja.

Television lisäksi Raid on julkaistu kolmen VHS:n kokoelmana sekä kahden levyn DVD:nä. Sarjan musiikki julkaistiin CD-levynä, joka sisältää Mari Rantasilan tulkitseman tunnuslaulun ”Vain rakkaus”. Raidia on esitetty kolmesti Yhdysvalloissa MHz Networks -yhtiön kaapeli- ja satelliittiverkoissa. Sarja oli aikoinaan ensimmäinen suomalainen tuotanto, jota esitettiin amerikkalaisella TV-kanavalla.

Sarja voitti parhaan draamasarjan, parhaan miespääosan (Oiva Lohtander – komisario Jansson), parhaan ohjauksen (Piirainen) ja parhaan käsikirjoituksen (Nykänen ja Piirainen) Venla-palkinnon. Sarjan tunnuslaulun sisältänyt Rantasilan musiikkialbumi Vain rakkaus myi kultaa.

Juoni 

Sarja sijoittuu tarkemmin määrittelemättömään nykyhetkeen, jossa Suomen talouselämä on ajautunut yhä enemmän monikansallisten yhtiöiden käsiin ja rikollisuus on yhä järjestäytyneempää ja sinisilmäiset rikostutkijat ovat aseettomia sen edessä. Espoosta on tehty erikoistalousalue, jossa kilpailun esteet on poistettu ja jossa vaikuttaa elektroniikka-alan suuryhtiö Escon.

Suomessa ja Ruotsissa mainetta niittänyt rikollinen Raid palaa Suomeen. Samana iltana talousrikoksia tutkinut komisario ammutaan Pasilassa juuri ennen tv-haastattelun alkamista Ison Pajan aulassa ikkunan läpi. Pian toinen poliisi kuolee kesämökillään, ja tapaus näyttää itsemurhalta. Tapauksia tutkii Helsingin rikospoliisin komisario Eero Jansson kollegoineen. Myös Raid ystävineen on omista syistään samojen juttujen perässä. Murhien taustalta paljastuu taloussotkujen ja salaliittojen vyyhti, johon kietoutuu Suomen johtavia poliitikkoja ja talouselämän eliittiä.

Jaksoluettelo

Roolit

Muut näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Suomalaiset draamasarjat
Kirjoihin perustuvat televisiosarjat
Suomalaiset rikossarjat
Toimintasarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2. Maanantai

2. Maanantai on suomalainen humoristista eurodancevaikutteista musiikkia esittävä yhtye.

Jäseninä toimivat räppääjä Peter Bottne (oik. Petri Flander), Harry Triton ja Jon Landlord (oik. Jari Salonen). Yhtyeen tunnetuin kappale on "Mixet tahdo olla munkaa", joka oli vuoden 1994 myydyin kotimainen single. Yhtye aloitti tauon toisen albumin julkaisun jälkeen.

Yhtye teki comebackin heinäkuussa 2010. Tuolloin julkaistiin myös uusi single "Sahara" ja remixversio kappaleesta "Mixet tahdo olla munkaa". Yhtye julkaisi uuden studioalbumin Paternosterin 8. joulukuuta 2010. Uudessa kokoonpanossa on mukana myös CatCatissa tunnetuksi tullut Katja Kätkä.. Katja jatkaa laulu-uraa siskonsa Virpin kanssa CatCat-duon merkeissä.

12. lokakuuta 2012 2. Maanantai teki levytyssopimuksen AXR Music Oy:n kanssa. Heti alkuun julkaistiin sinkku "Saa lihavakin harrastaa seksiä". Kahdessa viikossa sinkun oli kuullut ja musiikkivideon nähnyt lähes 40000. Pitkäsoiton julkistaminen tapahtuu helmi- maaliskuulla 2013.

Diskografia 
 Karuimmat rakkauslaulut (1994)
 Vinyyli (1996)
 Paternoster (2010)

Singlet:
 "Mixet tahdo olla munkaa" (single) (1994)
 "Sä et tykkää musta enää" (single) (1994)
 "Emmä oikein tiijä" (single) (1994)
 "Jääkärin barbara" (single) (1996)
 "Katsoa Saa, Muttei Koskettaa" (single) (1996)
 "Sahara" (digisingle) (2010)
 "Mixet tahdo olla munkaa" - Remix (digisingle) (2010)
 "Saa lihavakin harrastaa seksiä feat Poju" (digisingle) (2012)
 "Sara la Foundation feat Poju" (digisingle) (2013)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen kotisivut
 
 
 Iltasanomat 22.10.2012 

Suomalaiset eurodanceartistit ja -yhtyeet
Suomalaiset huumoriyhtyeet
Scotty Bowman

William Scott ”Scotty” Bowman  (s. 18. syyskuuta 1933 Montreal, Québec, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkovalmentaja, joka valmensi useita NHL-joukkueita Stanley Cup -mestaruuteen, yhteensä ennätykselliset yhdeksän kertaa.

Bowman oli alkujaan itsekin jääkiekkoilija, mutta kärsittyään päävammasta hän joutui lopettamaan uransa. Kaksi vuotta myöhemmin, vuonna 1956 hän toimi Ottawa Junior Canadiensin valmentajana QMJHL:ssä. Kahden vuoden kuluttua joukkue voitti Memorial Cupin. Bowman siirtyi OHL:ään, ja sieltä vuonna 1966 NHL:n laajenemisen yhteydessä valmentamaan St. Louis Bluesia, joka pääsi jo ensimmäisellä kaudellaan Stanley Cup -finaaliin.

Bluesin jälkeen Bowman valmensi menestyksekkäästi myös Montreal Canadiensia, Buffalo Sabresia, Pittsburgh Penguinsia ja Detroit Red Wingsia, ja oli voittamassa valmentajana yhteensä yhdeksää Stanley Cupia (Montreal 1973, 1976, 1977, 1978 ja 1979; Pittsburgh 1992; Detroit 1997, 1998 ja 2002). Lisäksi Bowman on voittanut mestaruuden viisi kertaa muissa tehtävissä (Pittsburgh 1991, Detroit 2008 ja Chicago 2010, 2013 ja 2015). Bowman toimi myös Kanadan maajoukkuevalmentajana useassa turnauksessa voittaen 1976 Canada Cupin.

Bowman jäi eläkkeelle valmennustehtävistä voitettuaan Stanley Cupin 2002, mutta on toiminut sen jälkeen Chicago Blackhawksin neuvonantajana.

Lähteet 
 

Kanadalaiset jääkiekkovalmentajat
Hockey Hall of Fame
Jack Adams Award -voittajat
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Palveluraha

Palveluraha eli tippi tai juomaraha on asiakaspalvelijalle, yleensä tarjoilijalle annettu maksu tehdystä työstä. Joissakin maissa tipin antaminen on yleinen käytäntö ja se on otettu huomioon palkassa, eli palkka voi perustua kokonaan tai osittain asiakkaiden antamiin palvelurahoihin. Joissain maissa verotuksessa on oletusarvio saaduille palvelurahoille. Maissa, joissa tippaaminen on yleinen tapa, on määrälle vakiintunut jokin tietty osuus laskun loppusummasta. Yleensä se on noin 10–20 % laskun loppusummasta.

Tippaaminen Suomessa
Suomessa tippaaminen ei ole yleinen käytäntö eikä sitä odoteta. Tipata kuitenkin voi, jos on erittäin tyytyväinen saamaansa palveluun. Perinteisin paikka tipille on ovimiehelle poistuttaessa ravintolasta. Palveluraha on kaikissa tapauksissa saajansa veronalaista tuloa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Onko juomarahoja annettava?, Kuva, 05.01.1938, nro 1, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Työ
Forex (yritys)

Forex on Pohjoismaiden suurin valuutanvaihtoon erikoistunut yritys.

Tuotteet 

Valikoimiin kuuluu 80 käteisvaluuttaa, matkasekkejä, Western Unionin sähköiset rahansiirrot sekä Eurooppalainen matkavakuutus.
Nettivaluutta-palvelun kautta voi ostaa verkkopalvelusta valuuttaa, joka toimitetaan asiakkaan valinnan mukaan Helsinki-Vantaan lentoasemalle, lähipostiin tai Forexin liikkeeseen.

Historia 
Forex on ollut olemassa vuodesta 1927. Kaikki alkoi parturimestari Gyllenspetsin liikkeessä Tukholman keskusrautatieasemalla, kun parturimestari huomasi, että monet hänen asiakkaistaan olivat matkailijoita, jotka tarvitsivat valuuttaa. Parturimyymälästä tuli ajan myötä pieni valuutanvaihtokonttori, jota 1960-luvulle saakka ylläpiti Ruotsin valtion rautatielaitos. 

Vuonna 1965 matkatoimistoyrittäjä Rolf Fribergille tarjottiin mahdollisuutta ostaa valuutanvaihtotoiminta, jotta hän voisi tarjota valuuttapalvelua asiakkailleen. Yritys on edelleen Fribergin perheen omistuksessa.

Aina 1990-luvun alkuun asti Forex oli Ruotsissa pankkien lisäksi ainoa yritys, jolla oli valtionpankin lupa käydä valuuttakauppaa. Suomessa Forex avasi ensimmäisen liikkeen Helsingin Rautatieasemalla vuonna 1993. Sitä ennen laki salli valuutanvaihdon ainoastaan pankeille.

Nykyään Forex kuuluu maailman suurten valuuttayritysten joukkoon. Sen valuuttamyymälät Pohjoismaissa ylsivät vuonna 2005 noin 2,8 miljardin euron liikevaihtoon. Ruotsissa ja Norjassa Forexilla on ollut pankkitoimilupa vuodesta 2003, Suomessa vuodesta 2006.

Lähteet 

Kotisivut

Ruotsalaiset yritykset
Ranskan parlamentti

Ranskan parlamentti on Ranskan valtiollinen elin, joka käyttää lainsäädäntövaltaa ja tarkkailee hallituksen toimintaa. Parlamentti koostuu kahdesta kamarista, jotka ovat alahuone eli Kansalliskokous ja ylähuone eli Senaatti. Kummallakin kamarilla on omat säädökset, joita ne lakien säätämisessä noudattavat.  Yhteenkokoontuessaan kamarit muodostavat Kongressin, joka säätää perustuslain muutoksista. 

Parlamentin kummatkin kamarit kokoontuvat vuosittain yhdeksän kuukauden aikana. Tasavallan presidentti voi kutsua ne ylimääräiseen istuntoon.

Kansalliskokousedustajat valitaan suoralla kansanvaalilla. Senaattorit valitaan kuuden vuoden mittaiseksi toimikaudeksi välillisillä vaaleilla, eli äänestäjinä toimii valittu valitsijakunta.

Organisaatio
Parlamentin kaksi kamaria ovat:
Ylähuone, jota kutsutaan Senaatiksi (Sénat)
Alahuone, joka on nimeltään Kansalliskokous (Assemblée nationale)

Nämä kaksi kamaria kokoontuvat eri paikoissa:
Senaatti kokoontuu Palais du Luxembourgissa
Kansalliskokous kokoontuu Palais Bourbonissa

Kummallakin kamarilla on omat sisäiset järjestyssääntönsä ja säädökset, joita ne lakien säätämisessä noudattavat. 

Kun molemmat kamarit kokoontuvat yhteiseen istuntoon Versaillesin palatsiin, muodostavat ne Kongressin, jonka tehtävänä on säätää perustuslain muutoksista.

Parlamentti, sen kummatkin kamarit, kokoontuvat vuosittain yhdeksän kuukauden aikana. Tasavallan presidentti voi kuitenkin kutsua ne ylimääräiseen istuntoon, jos tilanne niin vaatii.

Historia
Ranskan parlamenttia, lainsäädännöstä vastaavana valtiomahtina, ei pidä kuitenkaan sekoittaa vanhan hallinnon (Ancien régime) aikaisiin parlamentteihin, jotka olivat oikeusistuimia, joskin niillä oli myös joitain poliittisia toimintoja. 

Parlamentti termin nykyaikaisessa mielessä, ilmaantui Ranskan poliittiseen elämään vasta Ranskan vallankumouksessa. Sen ilmenemismuodot (yksikamarinen, kaksikamarinen tai monikamarinen), nimitykset ja valtaoikeudet ovat vaihdelleen eri Ranskan perustuslakien mukaisesti.

Ranskan historian eri parlamentit

Lain valmistelu

Perustuslain mukaan lain valmistelu on Ranskassa molempien kamarien, Kansalliskokouksen ja Senaatin, yhteistyön tulos.

Tämän yhteistyön aikaansaamiseksi on käytössä perustuslain 45 artiklan määrittelemä "sukkulointi": "kaikki lakiprojektit tulee valmistella peräkkäin kahdessa eri parlamentin kamarissa ja siten, että niiden hyväksymät tekstit ovat yhtäpitävät":

Lähteet
Pascal Jan; Les assemblées parlamentaires françaises. La Documentation française. ISSN : 1763-6191.

Aiheesta muualla
 Ranskan parlamentin viralliset sivut   

Ranskan politiikka
Parlamentit
Viiniköynnös

Viiniköynnös eli aitoviiniköynnös (Vitis vinifera) on yleisimmin viljelty viiniköynnös. Siitä on jalostettu useita lajikkeita, joita kasvatetaan viinin ja viinirypäleiden takia sekä koristekasveina ja viininlehtikääryleiden tarpeisiin.

Aitoviini on puutuvavartinen köynnös, joka kasvaisi 15 metriä pitkäksi, mutta sitä leikataan voimakkaasti. Köynnös kiipeää tuen ympärille kiertyvien kärhien avulla. Sormiliuskaiset lehdet kasvavat 5–20 senttimetrin levyisiksi, ja kasvavat vuorottain köynnösvarressa. Voimakkaantuoksuiset kukat ovat kaksineuvoisia, tuulipölytteisiä, ja niistä kypsyy hedelmä eli rypäle.

Aitoviiniä on viljelty Egyptissä jo 6 000 vuotta sitten. Se on jalostettu Välimeren seudulla villinä elävästä metsäviinistä (Vitis sylvestris, joissakin lähteissä alalaji Vitis vinifera subsp. sylvestris). Viiniä viljellään Keski- ja Etelä-Euroopassa, Afrikassa Välimeren rannalla ja Etelä-Afrikassa, Pohjois-Amerikassa etenkin Kaliforniassa, Etelä-Amerikassa Chilessä, Argentiinassa, Uruguayssa ja Brasiliassa ja lisäksi Australiassa ja Uudessa Seelannissa. Suomessa viinikynnöksiä kasvatetaan lähinnä harrastuksena kasvihuoneissa ja etelän suojaisimmilla pihoilla ja parvekkeilla.

Aitoviinin paha tuholainen on viinikirva. Sen takia viiniviljelmillä käytetään perusrunkona pohjoisamerikkalaista törmäviiniä (Vitis riparia), jonka runkoon aitoviinin halutun lajikkeen oksia vartetaan. Näin tehdään nykyisin lähes kaikilla tärkeimmillä viininviljelysalueilla paitsi Chilessä, jonne viinikirva ei ole levinnyt.

Lajikkeita 
Aitoviinistä on jalostettu lukuisia lajikkeita sekä rusinoiden ja viinin valmistusta varten että sellaisenaan syötävien rypäleiden tuotantoon.

Yleisiä valkoviinilajikkeita 
Valkoviinilajikkeita ja kunkin tärkein viljelyalue
 Chardonnay – Burgundi
 Sauvignon Blanc – Bordeaux, Loire ja Uusi-Seelanti
 Sémillon – Bordeaux
 Muscat – Rhône
 Pinot Gris (tai Pinot Grigio) – Italia ja Alsace
 Riesling – Rein, Mosel ja Australia
 Gewürztraminer – Alsace

Muita tunnettuja valkoviinilajikkeita ovat muun muassa Pinot Blanc, Viognier ja Chenin Blanc.

Yleisiä punaviinilajikkeita 
Punaviinilajikkeita ja kunkin tärkein viljelyalue
 Syrah – Rhone, Yhdysvallat, Australia, Etelä-Afrikka
 Merlot – Bordeaux, Chile, Australia
 Cabernet Sauvignon – Bordeaux, Australia, Chile
 Malbec – Bordeaux, Argentiina
 Pinot Noir – Burgundi, Uusi-Seelanti
 Zinfandel – Kalifornia
 Sangiovese – Italia
 Barbera – Italia

Muita tunnettuja punaviinilajikkeita ovat muun muassa Tempranillo, Cabernet Franc, Grenache ja Nebbiolo.

Suomessa menestyviä lajikkeita 

Näitä kasvatetaan Suomen oloissa yleensä kasvihuoneissa.
 Pinot Noir (tumma)
 Riesling (vaalea)
 Frankenthaler (sininen)
 Heimrood (kellanvihreä)
 Nordica (kellanvihreä)
 Rembrandt (vihreä)
Nämä (yleensä hybridi-) lajikkeet selviävät ainakin Etelä-Suomessa myös avomaalla:
 Zilga (tumma)
 Hasanski Sladki (tumma)
 Rondo (tumma)
 Solaris (vaalea)
 Jubileinaja Novgoroda (vaalea)
 Somerset Seedless (punainen)
 Summersweet (tumma)

Lähteet 

Viiniköynnökset
Kukka- ja eläinpuisto Escurial

Kukka- ja eläinpuisto Escurial on Pohjois-Pohjanmaalla Limingan Heinijärven kylässä  kantatien 86 varressa sijaitseva kotieläinpuisto. Yritys aloitti toimintansa vuonna 1987 Tyrnävällä nimellä Puutarha ja lemmikkieläinpiha. Liiketoiminta perustui aluksi kukkien ja taimien myyntiin. Eläinmäärän lisääntyessä ja vanhojen tilojen käydessä ahtaaksi yritys siirtyi vuonna 1995 nykyiseen toimipaikkaansa.

Puisto koostuu lähes 300 kotieläimestä sekä kukista. Eläinten joukossa on muun muassa minipossuja, hevosia, poroja, papukaijoja, emuja ja muita lintuja. Alueella sijaitsee myös muun muassa puutarha-kasvihuonemyymälä, kioski-kahvila sekä grillauspaikkoja.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kukka- ja eläinpuisto Escurial  

Limingan nähtävyydet
Suomen kotieläinpuistot
Monitoimihalli

Monitoimihalli on kuntalaisten liikuntaharrastuksiin sekä liikuntaseurojen ja kunnan tilaisuuksiin tarkoitettu, yleensä kunnan rakennuttama tai rahoittama halli. Joskus suuria jäähalleja rakennettaessa puhutaan myös monitoimihallista. 

Halli sisältää yleensä:
ainakin yhden katsomollisen, suuren ilmastoidun (parkettilattiaisen) salin, joka voidaan jakaa esimerkiksi väliverhoilla osiin,
pukeutumis- ja peseytymistiloja,
kahvio- ja ravintolatiloja ja
mahdollisesti esimerkiksi kuntosalin, tanssisalin tai muita vastaavia oheistiloja.

Katso myös
 Liikuntahalli
 Yleisurheiluhalli

Urheiluhallit
Maija Paavilainen

Maija Paavilainen (s. 1945 Kotka) on suomalainen aforistikko. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri. Paavilaisen aforistisia piirroksia on julkaistu vuodesta 1971 lähtien nimellä Maija P., ensin Kotimaa-lehdessä, sittemmin kirjoina. Hän sai vuoden 2005 Kirkon tiedonvälityspalkinnon

Teoksia
 Tavoitteita (Kirjapaja, 1986)
 Uula (1988)
 Kukkimista (1989)
 Odotusta (Kirjapaja, 1990)
 Iloa (Kirjapaja, 1991)
 Kiitoksia (Kirjapaja, 1993)
 Käsillä (Turun kristillisen opiston säätiö, 1993)
 Valoa (Kirjapaja, 1994)
 Joulua (Kirjapaja, 1994)
 Taivasta (Kirjapaja, 1995)
 Jaksamista (Kirjapaja, 1996)
 Siili ja soiton salaisuus (Kirjapaja, 1996)
 Naistensaunassa (Kirjapaja, 1998)
 Mahdollisuuksia (Kirjapaja, 1998)
 Äiti on äiti (Kirjapaja, 1999)
 Paratiisinainen (Kirjapaja, 1999)
 Nuppu odottaa joulua (Kirjapaja, 1999)
 Tasapainoilua (Kirjapaja, 2000) Nuppu tanssii (Kirjapaja, 2000)
 Kukkia (Kirjapaja, 2001)
 Aamukampa (Kirjapaja, 2001)
 Aikanainen (Kirjapaja, 2001)
 Uutta kasvua (Kirjapaja, 2001)
 Enkeleitä (Kirjapaja, 2001)
 Kepeät kilot (Kirjapaja, 2003)
 Luottamusta (Kirjapaja, 2003)
 Kuningatarkokki (Kirjapaja, 2003)
 Kukkanainen (Kirjapaja, 2004)
 Reissunainen (Kirjapaja, 2004)
 Ikinainen (Kirjapaja, 2005)
 Kokonaisena – rintasyövästä huolimatta (Kirjapaja, 2005)
 Siskoenergiaa (Kirjapaja, 2005)
 Mummoenergiaa (Kirjapaja, 2006)
 Tukivoimia (Kirjapaja, 2006)
 Aurinkoenergiaa (Kirjapaja, 2007)
 Miesvoimaa (Kirjapaja, 2007)

Aforistikot
Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Juontaja

Juontaja on juhlan tai muun tilaisuuden osioiden esittelijä. Juontajan tehtävänä on tilaisuuden läpivienti suunnitelmien mukaisesti sekä mahdollisen yleisön viihdytys tai sen haastattelu tai muu sellainen toiminta.

Perusmerkityksessään juontaminen on suomen kielessä tarkoittanut muun muassa ohjaamista, opastamista ja jonona kulkemista. Vuonna 1951 kielitieteilijä Hannes Teppo keksi ehdottaa sanan merkityksen laajentamista tilaisuuksien ja esitysten, kuten radio-ohjelmien, vetämiseen.

Erilaisia juontajia 
 televisiojuontaja (eri henkilö kuin televisiokuuluttaja)
 radiojuontaja

Lähteet

Aiheesta muualla 

Viihdealan ammatit

Media-alan ammatit