joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ksylatsiini

Ksylatsiini on lääke jota käytetään sedaatioon, anestesiaan, kivunlievitykseen ja lihasten rentouttamiseen suurilla eläimillä. Se on johdettu klonidiinista (C9H9Cl2N3).

Eläinlääketieteessä ksylatsiinia käytetään yksin tai yhdessä ketamiinin kanssa nukutuslääkkeensä. Käytöstä ihmisillä ei varsinaisesti tiedetä, mutta väärinkäyttöä esiintyy paikoitellen paljonkin (erityisesti Yhdysvalloissa), ja se voi johtaa voimakkaaseen riippuvuuteen tai pahimmillaan kuolemaan. 

Ksylatsiinin kauppanimiä ovat:
 Narcoxyl Vet
 Rompun Vet

Aiheesta muualla 
PubChem: Xylazine 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Xylazine 
ChemBlink: Xylazine 

Eläinanestesiologia
Eläinlääkkeet
Evi Lanig

Evi Lanig (s. 24. lokakuuta 1933 Bad Hindelang) on saksalainen entinen alppihiihtäjä. Lanig osallistui Oslon olympialaisiin 1952, joissa hän sijoittui syöksylaskussa yhdeksänneksi ja suurpujottelussa neljänneksitoista.

Lanigin veli Hans-Peter oli alppihiihtäjä ja aviomies Lorenz Nieberl rattikelkkailija.

Lähteet 

Saksalaiset alppihiihtäjät
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Speak Now: World Tour Live

Speak Now: World Tour Live on yhdysvaltalaisen laulaja Taylor Swiftin live-albumi ja musiikki-DVD vuodelta 2011.

Kappaleet

CD

DVD

Listasijoitukset

Lähteet

Aiheesta muualla
 Taylor Swift - Music - Speak Now: World Tour Live CD/DVD 

Vuoden 2011 konserttitallenteet
Taylor Swiftin albumit
Musiikki-DVD:t
Rona Nishliu

Rona Nishliu (s. 25. elokuuta 1986, Titova Mitrovica, Jugoslavia) on kosovonalbanialainen laulaja-lauluntekijä sekä radiojuontaja.

Eurovision laulukilpailu 2012
Albanian kansalaisuuden tammikuussa 2012 saanut Nishliu edusti ensimmäisenä kosovolaissyntyisenä Albaniaa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan "Suus". Hän selviytyi ensimmäisestä semifinaalista loppukilpailuun, jossa sijoittui viidenneksi. 

Nishliun sijoitus oli Albanian euroviisuhistorian paras suoritus, parantaen vuonna 2004 asetettua edellistä ennätystä kahdella pykälällä.

Aiheesta muualla 
 

Albanialaiset laulajat
Albanian euroviisuedustajat
Kosovolaiset laulajat
Vuoden 2012 euroviisuedustajat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Graham Norton

Graham William Walker (s. 4. huhtikuuta 1963 Dublin), taiteilijanimeltään Graham Norton, on irlantilainen keskusteluohjelmien juontaja, näyttelijä ja koomikko. Hän on isännöinyt vuodesta 2007 lähtien Britannian yleisradioyhtiö BBC:llä omaa nimeään kantavaa The Graham Norton Show -keskusteluohjelmaa. Lisäksi Norton toimii kanavan euroviisukommentaattorina.

Eurovision laulu- ja tanssikilpailut
Norton korvasi BBC:llä 35 vuotta Eurovision laulukilpailuja kommentoineen Sir Terry Woganin vuonna 2009. Lisäksi Norton toimi nyttemmin jo lakkautettujen Eurovision tanssikilpailujen juontajana kahteen otteeseen, vuosina 2007 ja 2008.

Lähteet

Irlantilaiset näyttelijät
Juontajat
Koomikot
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Rantahämähäkki

Rantahämähäkki eli raitarantuli (Dolomedes fimbriatus) on kiitohämähäkkien (Pisauridae) heimoon kuuluva Euroopassa ja Aasiassa tavattava hämähäkkilaji. Se kuuluu Suomen suurimpiin hämähäkkilajeihin.

Koko ja ulkonäkö 
Koiraat ovat useimpien hämähäkkien tavoin pienempiä kuin naaraat. Naaraan ruumis voi olla jopa 22 mm pitkä, ja raajojen kanssa se yltää jopa 70 mm:n pituuteen asti. Rantahämähäkki on helppo tuntea paitsi koostaan, myös kontrastisesta värityksestään. Eläimen selkäpuolella on kaksi leveää vaaleankeltaista tai valkoista juovaa, jotka kulkevat tumman ruumiin sivuilla eturuumiin kärjestä takaruumiin kärkeen. Takaruumiissa on juovien välissä vaaleita pilkkuja, ja vatsapuolella on neljä vaaleaa pituusjuovaa.

Elinympäristö ja elintavat 
Rantahämähäkkejä tavataan rannoilla ja aukeilla soilla, mutta nuoria yksilöitä myös kuivilla paikoilla jopa puissa ja pensaissa. Hämähäkkejä voi nähdä kulkevan vedessä vesimittarin tavoin pitkin veden pintakalvoa: hämähäkki käyttää hyödykseen veden pintajännitystä, joka antaa sille kyvyn kävellä veden päällä. Tämän lisäksi se voi myös sukeltaa veden alle tarpeen vaatiessa, ja tällöin ilman jäädessä loukkuun sen karvoihin, näyttää hämähäkki hopeiselta.

Rantahämähäkki ei kudo pyyntiverkkoa vaan liikkuu sammalikolla tai kasvillisuuden seassa etsien saalishyönteisiä hyvän näköaistinsa turvin. Usein hämähäkki saalistaa myös veden pintakalvolla pitäen etummaisia raajojaan ojennettuna vedenpinnalle. Näin se havaitsee saaliseläinten tuottamat värähtelyt. Vedessä rantahämähäkki saalistaa hyönteisten lisäksi sammakonpoikasia sekä pieniä kaloja. Ruokailu tapahtuu kasvillisuudessa vedenpinnan yläpuolella.

Koiras kosiskelee naarasta heiluttelemalla raajojaan sen edessä. Naaras kantaa munia pallomaisessa munakotelossa vatsapuolellaan ja pitelee siitä kiinni leuoillaan. Munakoteloa kantava naaras pitää yleensä kahta etummaista raajaparia yhdessä. Hieman ennen poikasten kuoriutumista naaras kutoo kasvillisuuden joukkoon seitistä telttamaisen verkon, jonka alle se asettaa munakotelon. Naaras vartioi verkkoa kunnes poikaset ovat hajaantuneet ympäristöön.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ITIS: Dolomedes fimbriatus 
 Parikkalan eläimet
 Natur-Lexicon.com 

Hämähäkit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Black Masses

Black Masses on doom metal -yhtye Electric Wizardin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2010.

Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 32.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jus Oborn – kitara ja laulu
 Liz Buckingham – kitara
 Tas Danazoglou – bassokitara
 Shaun Rutter – rummut

Arvostelut 
 About.com: 
 AllMusic: 
 Blabbermouth: 9/10
 Metal Forces: 8/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Black Masses rateyourmusic.com-sivustolla
 Discogs

Vuoden 2010 albumit
Electric Wizardin albumit
Markku Oksanen

Markku Oksanen (s. 1966) on suomalainen filosofi. Oksanen on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori ja erikoistunut ympäristöfilosofiaan, yhteiskuntafilosofiaan, etikkaan ja bioetiikkaan. Hän toimii Itä-Suomen yliopistossa filosofian yliopistonlehtorina ja dosenttina ympäristöfilosofiassa.

Oksanen on toimittanut, julkaissut ja opettanut ympäristöfilosofiaa laajalti. Oksasen ja Marjo Rauhala-Hayesin toimittama vuonna 1997 ilmestynyt Ympäristöfilosofia: Kirjoituksia ympäristönsuojelun eettisistä perusteista oli ensimmäinen kattava suomenkielinen ympäristöfilosofian kokoomajulkaisu.

Teoksia 
 
 
 
Oksanen, Markku & Pietarinen, Juhani (toim.) Philosophy and Biodiversity. Cambridge: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0521-80430-2.
 
 
 
 
Oksanen, Markku & Siipi, Helena (toim.): The Ethics of Animal Re-Creation and Modification. Palgrave, 2014. ISBN 978-1-137-33763-4.
Oksanen, Markku, Ashley Dodsworth & Selina O'Doherty (toim.): Environmental Human Rights: A Political Theory Perspective.Routledge, 2018. ISBN 978-1-13873258-2.
Simo Kyllönen & Markku Oksanen (toim.): Ilmastonmuutos ja filosofia. Helsinki: Gaudeamus, 2020. ISBN 978-952-345-084-4  
Daniel P. Corrigan & Markku Oksanen (toim.) Rights of Nature: A Re-examination. Routledge, 2021. ISBN 9780367479596

Lähteet 

Suomalaiset filosofit
Suomalaiset tietokirjailijat
Elävät henkilöt
Vuonna 1966 syntyneet
Michael Silberbauer

Michael Silberbauer (s. 7. heinäkuuta 1981 Støvring, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Sveitsin Axpo Super Leaguen Young Boysia.

Lähteet 

Tanskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Homolka

Homolka on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Adam Emanuel Homolka (1796-1849), tšekkiläinen viulisti ja soitinrakentaja
 Jaromír Homolka (s. 1926), slovakialais-tšekkiläinen taidehistorioitsija
 Karla Homolka (Karla Teale, s. 1970), kanadalainen sarjamurhaaja
 Oskar Homolka (1898-1979), itävaltalainen näyttelijä
 Václav Homolka (s. 1955), tšekkiläinen kommunistipoliitikko ja senaattori
 Walter Homolka (s. 1964), saksanjuutalainen rabbi
Sebastian Waheeb

Sebastian Waheeb (s. 1983) on suomalainen urheilutoimittaja ja selostaja, joka työskentelee Nelonen Prolla jääkiekkoselostajana ja tuottajana. Hän työskenteli ennen MTV3:n ja Canal+:n palveluksessa. Waheeb selosti jääkiekon MM-kisoja vuosina 2012 ja 2013 Canal+:lla. Hän toimi usean vuoden ajan urheilutoimittajana MTV3:n Tulosruudussa.

Waheeb oli aiemmin oululaisen paikallisradio Radio Megan juontaja ja selostaja. Hän selosti AC Oulun jalkapallo-otteluita ja Oulun Lipon pesäpallo-otteluita, sekä oli toimittajana Oulun Kärppien otteluissa.

Aiheesta muualla

 Sebastian Waheeb Twitterissä

Suomalaiset urheiluselostajat
Suomalaiset urheilutoimittajat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Signe Hirvihauta-Heino

Signe Kustaava Hirvihauta-Heino (s. 26. syyskuuta 1901 Luopioinen) oli suomalainen runoilija.

Teoksia 
 Muistojen lehdet : runoja. Tekijä, Kangasala 1966
 Erämaan hiekkaa : runoja. Tekijä, Luopioinen 1973
 Sirpaleita : runoja. Tekijä, Luopioinen 1976

Lähteet 
 

Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1901 syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Fernand Cormon

Fernand Cormon (24. joulukuuta 1845 Pariisi – 20. maaliskuuta 1924 Pariisi) oli ranskalainen akateeminen taidemaalari. Hän oli yksi aikansa ranskalaisen historiamaalauksen johtavia taiteilijoita. Mytologisia, uskonnollisia ja historiallisia aiheita maalannut Cormon oli myös muotokuvamaalari.

Fernand piti ateljeekoulua nimeltä Atelier Cormon 1880-luvulla. Koulu pyrki antamaan valmiuksia Pariisin salonkiin pääsyyn. Cormon oli itse debytoinut salongissa 1868. Oppilaina oli muun muassa Henri de Toulouse-Lautrec, Henri Matisse ja Vincent van Gogh. Suomalaisista Atelier Cormonissa kävivät esimerkiksi Albert Gebhard ja Akseli Gallen-Kallela.

Sittemmin Cormon onkin ollut tunnettu enemmänkin kuuluisien oppilaidensa kuin taiteensa vuoksi, vaikka pääsi myös Académie des Beaux-Artsin jäseneksi. Hän kuoli liikenneonnettomuudessa.

Teoksia

Lähteet

Aiheesta muualla

Fernand Cormonin teokset  Musee d'Orsayssa
Cormonin elämäkerta, Artfact.com

Ranskalaiset taidemaalarit
Liikenneonnettomuudessa kuolleet
Vuonna 1845 syntyneet
Vuonna 1924 kuolleet
Marko Dević

Marko Dević (, , s. 27. lokakuuta 1983 Belgrad, Jugoslavia) on serbialaissyntyinen ukrainalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitalinkki. Hän edustaa Ukrainan valioliigan Šah’tar Donetskia.

Ukrainalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltain perustuslain 14. lisäys

Yhdysvaltain perustuslain 14. lisäys on Yhdysvaltain perustuslain lisäys, joka määrittelee Yhdysvaltain kansalaisuuden saamista. Lisäyksen mukaan kaikki Yhdysvalloissa syntyneet ihmiset ovat Yhdysvaltain kansalaisia riippumatta heidän ihonväristään. Lisäys kuuluu niin kutsuttuihin Reconstruction Amendments -lisäyksiin ja sen tarkoituksena oli kitkeä sisällissodan jälkeen vanhoissa Etelävaltioissa luotuja, mustien asemaa jälleen heikentäneitä Black Codes -lakeja. Samalla 14. lisäys mitätöi Yhdysvaltain korkeimman oikeuden ennakkotapauksen Dred Scott vastaan Sandford vuodelta 1857, jonka mukaan mustilla tai heidän jälkeläisillään ei ole oikeutta Yhdysvaltain kansalaisuuteen.

Yhdysvaltain kongressi hyväksyi lisäysehdotuksen 13. kesäkuuta 1866. Lisäyksen ratifioiminen oli kuitenkin ongelmallista, sillä Tennesseetä lukuun ottamatta kaikki Etelävaltioiden kongressit kieltäytyivät hyväksymästä lisäystä. Lopulta kongressi määräsi Reconstruction Acts-lakien nojalla etelään sotilashallitukset, jotka toimivat alueella kunnes orjuuden kieltäneet lisäykset oli hyväksytty ja osavaltioille oli tehty uudet perustuslait.

14. lisäys on yksi laveimmin tulkittuja perustuslain osia. Sen 1 § rajoittaa osavaltioiden oikeuksia. 
Tapauksesta Allgeyer v. Louisiana vuonna 1897 lähtien on katsottu sen takaavan sopimusvapauden. Tämän perusteella oikeus on päätynyt kumoamaan 1905 tapauksessa Lochner v. New York työntekijöiden työaikojen rajoituksen (New Yorkin osavaltion säätämän 10 tunnin työpäivän
ja vuonna 1923 tapauksessa Adkins v. Children's Hospital minimipalkkalain
1960-luvulta lähtien laaja sopimusvapauden tulkinta on joutunut epäsuosioon.

Tapaus Roe vastaan Wade (1973), jolla Yhdysvalloissa sallittiin abortti, perustui 1 §:n tulkintaan yksityisyyden suojan kannalta.
Myös Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätös samaa sukupuolta olevien parien avioliitosta (tapaus Obergefell vastaan Hodges) perustuu yksityisuuden suojan tulkintaan.

Teksti 

Suomennettuna:

Lähteet 

Yhdysvaltain perustuslaki
Oleksandr Kutšer

Oleksandr Kutšer (s. 22. lokakuuta 1982 Kiova, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Ukrainan jalkapalloliigan Šah’tar Donetskia.

Ukrainalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
The People or the Gun

The People or the Gun on yhdysvaltalaisen punk rock -yhtye Anti-Flagin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 9. kesäkuuta 2009. Albumi on Anti-Flagin ensimmäinen itsenäisellä SideOneDummy Records -levy-yhtiöllä. Anti-Flag markkinoi albumiaan tekemällä kaksi kiertuetta, toisen Euroopassa ja toisen Pohjois-Amerikassa.

Kappaleet

Bonuskappaleet 
 A Brief Misunderstanding of the Queens and Kings (ladattava bonuskappale SideOneDummyn kautta tehdylle ennakkotilaukselle)
 Bring Down Their Wall Again (ladattava bonus-kappale SideOneDummyn kautta tehdylle ennakkotilaukselle)
 The Weathermen Know Which Way the Wind Blows (Bonuskappale iTunesissa)
 Africom (Bonuskappale iTunesissa)

Which Side Are You On? E.P.
Jotkut albumin versioista, kuten albumin Australian ensimmäinen painos ja Amazon.de:sta tilattu albumi, sisälsivät lisäksi Which Side Are You On? -nimisen ylimääräisen EP-levyn, joka sisältää seuraavat kappaleet:

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 The People or the Gun discogs.com -sivustolla

Anti-Flagin albumit
Vuoden 2009 albumit
Viinikellari

Viinikellari on maan alle rakennettu tila, johon varastoidaan viiniä yleensä pulloissa tai tynnyreissä.

Kellarissa viini saa olla valolta ja lämpötilan vaihteluilta suojassa. Viinikellarin lämpötilaksi sopii 6–20 celsiusastetta ja ilmankosteudeksi 60–85 prosenttia. Ihanteellisena viinikellarin lämpötilana pidetään 13:a astetta. Liian lämpimässä tai liian kylmässä säilytyksessä viinissä tapahtuu makua huonontavia kemiallisia muutoksia. Liian kosteassa pullon korkki homehtuu, ja liian kuivassa korkki halkeilee ja viini haihtuu ilmaan. Jotta korkki ei kuivuisi, viini tulee säilyttää vaaka-asennossa, ellei sitä varastoida vain lyhyitä aikoja.

Kellarit ovat alun perin olleet viileämpiä kuin talojen maanpäälliset huoneet ja siksi soveltuneet niitä paremmin viinin pitkäaikaiseen varastointiin. Nykyisin keskuslämmityslaitteet ja lämminvesijohdot aiheuttavat usein sen, että kellariin täytyy asentaa ilmastointijärjestelmä viinin varastointia varten. Viini ei kestä tärinää, joten viinikellaria ei tule perustaa lähelle raskaasti liikennöityä tietä eikä tärisevien lämmityslaitteiden läheisyyteen.

Jos talossa ei ole mahdollisuutta viinikellariin, pieneen kellarikomeroon voi asentaa ilmastoidun kylmiön, tai asuntoon voi hankkia viinikaapin. Viinikellarissa voi olla myös sylkyallas viinin tarkistamista varten ennen tarjoilua.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Viini
Tilat

pt:Adega
Agustinus Agus

Agustinus Agus (s. 22. lokakuuta 1949) on indonesialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. kesäkuuta 1977 ja nimitettiin Sintangin hiippakunnan johtoon 29. lokakuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. helmikuuta 2000. Pääkonsekraattorina toimi Julius Riyadi Darmaatmadja, jota avustivat Renzo Fratini ja Hieronymus Herculanus Bumbun.

Lähteet 

Indonesialaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Transformers: Fall of Cybertron

Transformers: Fall of Cybertron on High Moon Studiosin kehittämä ja Activisionin julkaisema kolmannen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin elokuussa 2012 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle.

Pelaaminen
Pelitapa on samanlainen kuin War for Cybertronissa. Kumpaankin kampanjaan voi valita kolme eri hahmoa, joilla pelata. Kun pelaa yhdellä niistä, kaksi seuraavat hahmoa minne tämä ikinä meneekin ja taistelevat tämän rinnalla vihollisia vastaan.

Hahmot 

 a Ei-pelattava hahmo
 b Saatavilla ladattavasta lisäsisällöstä ja pelattava vain moninpelitilassa
 c Saatavilla ladattavasta lisäsisällöstä vaihtoehtoisena versiona, joka pn pelattava vain monipelitilassa
 d Slagin nimi vaihdettiin Slugiksi, koska Slag on halventava termi joissakin kulttuureissa.

Juoni 

Autobotit puolustavat alustaan Arkkia Decepticonien joukoilta. Taistelun aikana Optimus Prime tulee herättäneeksi kaupungin kokoisen Autobotin, Metroplexin. Mutta sitten Starscream ja Combaticonit kaappaavat Optimuksen ja vievät tämän Megatronin eteen. Metroplex pelastaa Optimuksen ja lyö Megatronin niin, että tätä luullaan kuolleeksi. Jazz ja Cliffjumper lähtevät etsimään Salamannopean Iskukoalition (Lightning Strike Coalition Force) jäseniä (Grimlock, Slug, Sludge, Snarl  ja Swoop). He huomaavat Shockwaven yrittäen avata valtavan tornin kautta avaruussiltaa ja sabotoivat tätä. Kerättyään talteen tornista löytynyttä energonia Autobotit joutuvat Combaticonien hyökkäyksen kohteeksi. Combaticonit riistäytyvät Starscremin hallinnasta ja yhdistyvät Bruticukseksi. 

Soundwave korjaa Megatronin, joka estää Starscreamin kruunauksen uudeksi Decepticonien johtajaksi. Megatron tekee sitten hyökkäyksen Iaconiin, jossa säilytetään Trypticonin jäännöksiä. Trypticonin pelastamisen sijaan Decepticonit vievät hänen sydämensä sota-alukseensa, Nemesikseen. Starscream yrittää houkutella Dinoboteiksi muutetut Iskukoalition jäsenet puolelleen, mutta nämä pakenevat. Dinobotit huomaavat Shockwaven luoneen toisen avaruussillan. Metroplex uhraa itsensä siirtääkseen kaiken energoninsa Arkkiin. Matkalla pois Cybertronilta sekä Arkki että Nemesis kulkevat toistensa läheltä ja molempien alusten miehistöt kohtaavat taistelussa. Peli päättyy molempien alusten kuljettua avaruusillan läpi jättäen Cybertronin hiljaiseksi ja elottomaksi.

Äänirooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Transformers: Fall of Cybertron -pelin kotisivu 

Transformers-videopelit
Vuoden 2012 videopelit
Kolmannen persoonan ammuntapelit
Windows-pelit
PlayStation 3 -pelit
PlayStation 4 -pelit
Xbox 360 -pelit
Charlotta Jonsson

Charlotta Jonsson (s. 11. toukokuuta 1973) on ruotsalainen näyttelijä. Hän on opiskellut Göteborgin teatterikorkeakoulussa. Hän on esiintynyt elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hänet valittiin Linda Wallanderin rooliin Wallander-elokuvasarjan kolmannelle tuotantokaudelle.

Filmografia 

 Skilda världar (televisiosarja, 1999)
 Sjätte dagen (1999)
 En ängels tålamod (televisiosarja,  2003)
 Utan dig (2003)
 Saltön (televisiosarja,  2005)
 Rauhaton mies (2013)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Charlotta Jonssonin kotisivut

Ruotsalaiset näyttelijät
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Michael Meier

Michael Meier (s. 19. lokakuuta 1928 Wolfshausen) on saksalainen, Papua-Uudessa-Guineassa toiminut roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Jumalan Sanan seuran papiksi 30. toukokuuta 1957 ja nimitettiin Mount Hagenin koadjuuttoriarkkipiispaksi 2. heinäkuuta 1984. Piispaksi konsekroinnin suoritti 15. elokuuta George Elmer Bernarding, jota avustivat Francesco De Nittis ja Gregory Singkai.

7. maaliskuuta 1987 Meieristä tuli Mount Hagenin arkkipiispa, ja hän toimi tässä virassa, kunnes jäi eläkkeelle 17. heinäkuuta 2006.

Lähteet 

Saksalaiset papit
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1928 syntyneet
Elävät henkilöt
Francesco De Nittis

Francesco De Nittis (3. heinäkuuta 1933 Vieste – 10. maaliskuuta 2014) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka toimi kirkkonsa diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi 15. heinäkuuta 1956. Hänet nimitettiin Tuneksen titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Papua-Uusi-Guineaan ja apostoliseksi delegaatiksi Salomonsaarille 7. maaliskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agostino Casaroli, jota avustivat Duraisamy Simon Lourdusamy ja Valentino Vailati.

24. tammikuuta 1985 De Nittis sai nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi El Salvadoriin ja 10. huhtikuuta 1986 lisäksi Hondurasiin. 25. kesäkuuta 1990 hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Uruguayyn, ja hän toimi tässä tehtävässä, kunnes erosi 11. marraskuuta 1999.

Lähteet 

Italialaiset piispat
Katoliset arkkipiispat
Pyhän istuimen diplomaatit
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Harry Ekman

Harry Ekman  (1923 Chicago – 1999) oli yhdysvaltalainen kuvittaja, mainospiirtäjä ja pin-up-taiteilija. Hän aloitti uransa Gil Elvgrenin oppipoikana ja työtoverina, ja ryhtyi myöhemmin itsenäiseksi kalenteritaiteilijaksi. Ekman käytti samaa työskentelytapaa kuin Elvgrenkin: hän valokuvasi mallinsa ja maalasi öljyvärein 76 × 61 senttimetrin kokoiselle kankaalle valokuvan pohjalta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 A World History of Art: Harry Ekman

Yhdysvaltalaiset taiteilijat
Yhdysvaltalaiset kuvittajat
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 1999 kuolleet
Ijäs

Ijäs on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:

 Aura Ijäs (s. 1981), sarjakuvapiirtäjä
 Jan Ijäs (s. 1975), elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja
 Juhani Ijäs (s. 1985), jääkiekkovalmentaja
 Kaisa Ijäs (s. 1977), runoilija
 Matti Ijäs (s. 1950), käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja
 Mikko Ijäs (s. 1978), kuvataiteilija ja taiteentutkija
 Yrjö Ijäs (s. 1935), kuulantyöntäjä
Tähtiympyrä

Tähtiympyrä on merkki, jossa tähdet muodostavat ympyräkuvion. Sitä on käytetty vertauskuvana yhtenäisyydelle, tasapainolle ja yhteisöllisyydelle. Se on myös usein osana ikoneissa. Raamatussa kerrotaan naisesta, jolla oli "pään päällä seppeleenä kaksitoista tähteä". Muun muassa Euroopan lipussa on tähtiympyräkuvio.

Symbolit
Kawasaki Ki-100

Kawasaki Ki-100 Goshikisen oli japanilainen toisen maailmansodan aikainen yksimoottorinen hävittäjälentokone.

Tyyppi kehiteltiin Kawasaki Ki-61:sta. Kummankin mallin runko oli lähes sama, mutta Ki-100:n moottori oli tähtimoottori, kun K1-61:m voimanlähde oli rivimoottori. Ki-100:n suunniteltiin asennettavaksi Kawasakin oma Ha-140-moottori, mutta liittoutuneiden ilmapommitukset tuhosivat Akashin lentokonemoottoritehtaan. Lisäksi Ha-140 oli toimintavarmuudeltaan epäluotettava ja alitehoinen korkeatorjuntaan. Uudeksi moottorityypiksi valittu Mitsubishi Ha-112-II -tähtimoottori, jonka teho oli 1 500 hevosvoimaa asennettiin 275:een lentokonerunkoon.

Jonkin verran B-29:aa nopeammin lentänyt (590 km/h, joidenkin viitteiden mukaan sitä enemmänkin) ja yhtä korkealla torjuntatoimintaan pystyvä (lakikorkeus 10 670 metriä) Ki-100 ei ehtinyt muodostaa vakavaa uhkaa Yhdysvaltain ilmavoimille. Koneen ensilento koitti vasta tammikuussa 1945, jolloin vakava materiaalipula sekä Japaniin kohdistuvat pommitukset vaikeuttivat lentokonetuotantoa.

Konetyypin aseistuksena oli kaksi 12,7 mm Ho-103 -runkokonekivääriä ja kaksi 20 mm Ho-5 -siipitykkiä. Siipien alle sijoitettuna oli joko kaksi lisäpolttoainesäiliötä tai kaksi 250 kilogramman pommia.

Koneen nimitys oli Goshikisen (tyypin 5 hävittäjä). Sille ei ehditty antaa Liittoutuneiden koodinimeä.

Tekniset tiedot

Lähteet
Mondey, David: Axis Aircraft of World War II, The warplanes of Germany, Italy and Japan during World War II, 2002 (ensipainos 1984, London, England) s. 147-148 (englanniksi) ISBN 0-7858-1363-2

Viitteet

Aiheesta muualla
http://www.aviastar.org/air/japan/kawasaki_ki-100.php
http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=563
http://www.world-war-2-planes.com/Kawasaki-Ki-100.html
http://www.century-of-flight.net/Aviation%20history/photo_albums/timeline/ww2/Kawasaki%20Ki%20100.htm 

Ki-100
Japanilaiset hävittäjälentokoneet
1940-luvun hävittäjälentokoneet
Chomutov

Chomutov () on kaupunki Ústín läänissä Tšekissä. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2020 arvion mukaan 48 635.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kaupungin verkkosivusto 

Tšekin kaupungit
Triffidien kapina (vuoden 1981 televisiosarja)

Triffidien kapina () on vuonna 1981 tehty brittiläinen televisiosarja, joka perustuu John Wyndhamin samannimiseen tieteisromaaniin. Sarja esitettiin myös Suomen televisiossa. 

Televisiosarja käsitti kuusi 26 minuutin jaksoa. Sarjan tuottaja oli David Maloney, ohjaaja Ken Hannam ja käsikirjoittaja Douglas Livingstone. Alkuperäismusiikista vastasi Christopher Gunning. Sarjan ensiesitys oli samaan aikaan Britannian BBC One -kanavalla ja Australian ABC-televisioverkossa. Ensiesitys oli 10. syyskuuta 1981, ja viimeinen jakso lähetettiin 15. lokakuuta 1981.

Tarinassa ilmeisesti viljelykokeiden aikaansaamia noin parimetrisiä lihansyöjäkasveja, triffidejä, tarhataan valvotusti, sillä kasvit kykenevät liikkumaan kolmen juurensa (tästä nimi triffidi) varassa. Sekasorto pääsee valloilleen, kun eräänä iltana valtaosa ihmisistä sokeutuu katseltuaan maailmanlaajuista meteorikuuroa, ”vihreitä välähdyksiä”. Tappavien kasvien valvonta pettää, ja ne hyökkäävät puolustuskyvyttömien ihmisten kimppuun. Kaiken lisäksi hirviökasvit ovat jossakin määrin kykeneviä kommunikoimaan keskenään. Sarjan päähenkilö on kasvitieteilijä ja triffidi-asiantuntija Bill Masen, joka makaa ”vihreiden välähdysten” aikana sairaalassa pää paketissa ja säilyttää näin näkökykynsä. Hän joutuu yhdessä pienen perheensä kanssa pakenemaan yrittäen vältellä niin kammottavia kasveja kuin näkeviä orjuuttavia sokeitakin. Turvapaikaksi löytyy Englannin etelärannikolla sijaitseva Wightsaari, jossa ryhmä ihmisiä muodostaa uudenlaisen yhteisön.

Aiheesta muualla

BBC online: The Day of the Triffids 
Clivebanks.co.uk: The Day of the Triffids 
British Film Institute Screen Online (1981) series 

Brittiläiset scifi-sarjat
1980-luvun televisiosarjat
BBC:n televisio-ohjelmat
Myöhästynyt hääyö

Myöhästynyt hääyö on Edvin Laineen ohjaama elokuva vuodelta 1960. Juha Nevalaisen käsikirjoitus perustuuMika Waltarin näytelmään Myöhästynyt hääyö (1948). Näytelmä oli Laineen tilaustyö kiertuenäytelmäksi. 

Juha Nevalainen muokkasi näytelmän elokuvakäsikirjoitukseksi, johon tuli alkuperäisten neljän rinnalle lisää henkilöhahmoja. Keskeisiä ovat kuitenkin alkuperäiset neljä. Annie mestariampuja ja My Fair Lady ansiosta Liisa Tuomi oli suosittu näyttelijä, ja hänen vuokseen elokuvassa painotettiin musiikkiosuuksia. Toivottu Rakkaan lurjuksen yleisömenestyksen toistaminen ei kuitenkaan onnistunut, vaan katsojia oli alle vuoden keskiarvon.

Juoni
Juhlitun yön jälkeen mies herää aamuun ja muistaa menneensä illalla naimisiin tyttöystävänsä kanssa. Naisvihaaja amerikaneno tulee käymään ja asiat menevät sotkuun. Tarinassa hääyön tielle tulee hullunkurisia esteitä.

Arviot
Elokuvan kestävintä antia on erään kriitikon mukaan Marius Raichin kuvaus. Erään toisen kriitikon mukaan kyseessä on keskentekoinen teatraalinen farssi, jossa on turhia musiikkinumeroita.

Näyttelijät

Lähteet 

Vuoden 1960 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat
Suomalaiset komediaelokuvat
Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Edvin Laineen ohjaamat elokuvat
Tampereen kaupungin kääntäjäpalkinto

Tampereen kaupungnhallituksen asettama toimikunta on jakanut vuodesta 1987 lähtien
Tampereen kaupungin kääntäjäpalkintoa noudattaen soveltuvin osin Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon myöntämisessä noudatettavaa säännöstöä.

Aiheesta muualla

Palkitut kääntäjät ja kirjat

Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Tampereen kulttuuri
Bändärille sulhanen

Bändärille sulhanen (englanniksi "Daisy of Love") on yhdysvaltalainen VH1-kanavan tosi-tv-sarja, jossa kilpaillaan siitä kenestä tulee Daisy de la Hoyan sulhanen. 20 miesehdokasta osallistui ohjelmaan, joista joka jaksossa osa tippui pois Daisyn valinnan mukaan.  Sarjaa tehtiin yksi tuotantokausi, jossa 12 osaa, vuonna 2009. Ohjelma oli seuraaja VH1-kanavan tosi-tv-sarjalle Rokkarille morsian (Rock of Love). Sarja esitettiin Suomessa Sub-kanavalla.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 Kotisivu 

Yhdysvaltalaiset tositelevisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Rokkarille morsian

Rokkarille morsian () on amerikkalainen VH1-televisiokanavan tosi-tv-sarja. Rokkarille morsian kuvaa 25 naisen joukon keskinäistä kilpailua Poison-rock-yhtyeen laulajan Bret Michaelsin tyttöystäväksi pääsemisestä. Sarjaa esitti Suomessa Sub, joka näytti sarjan kaikki kolme tuotantokautta. Ensimmäisen tuotantokauden voitti Jes Rickleff, toisen Ambre Lake ja kolmannen Taya Parker.

Rokkarille morsian -tosi tv-sarjasta on tehty sisarsarja Vaimomatskua (), jota esitettiin Subilla, kuten myös VH1-kanavan seuraajaa sarjalle, joka oli samantapainen Bändärille sulhanen -tosi-tv-sarja.

Yhdysvaltalaiset tositelevisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Saara Hopea

Saara Elisabet Hopea-Untracht (26. elokuuta 1925 Porvoo – 25. kesäkuuta 1984 Porvoo) oli suomalainen huonekalujen sekä koru- ja lasiesineiden suunnittelija.

Porvoolaisen kultasepänliikkeen omistajan, talousneuvos Ossian Hopean tytär Saara Hopea opiskeli Taideteollisen keskuskoulun sisustustaiteen osastolla vuosina 1943–1946. Valmistuttuaan hän toimi pari vuotta huonekaluliike Majander Oy:n piirtäjänä, sitten Paavo Tynellin johtaman Taito Oy:n valaisintehtaan piirtäjänä. Saara Hopea kiinnostui 1950-luvun alussa lasimuotoilusta ja sai paikan Nuutajärven lasitehtaalta, jossa toimi taiteellisen johtajan Kaj Franckin alaisuudessa. Isänsä kuoltua Saara Hopea joutui vuonna 1959 siirtymään perheensä kultasepänliikkeen taiteelliseksi johtajaksi, jona hän toimi vuosina 1959–1960 sekä jälleen vuodesta 1967 alkaen.

Vuonna 1960 Saara Hopea avioitui yhdysvaltalaisen taidekäsityöläisen, valokuvaajan ja kirjailijan Oppi Untrachtin kanssa ja muutti New Yorkiin. Siellä hän tutustui metallin emalointiin ja kehitti menetelmän, jossa useita läpikuultavia emalikerroksia poltettiin esineen pintaan kunnes saatiin haluttu värisävy.

Miehensä mukana Saara Hopea-Untracht asui sittemmin myös Nepalissa vuosina sekä Intiassa vuoteen 1967 saakka, jolloin pariskunta asettui Porvooseen.

Saara Hopea palkittiin lasiesineistään hopeamitalilla Milanon triennaaleissa 1954 ja 1957. Porvoon kaupungin kulttuuripalkinnon hän sai 1981 ja valtion taideteollisuuspalkinnon 1982. Taideteollisuusmuseossa Helsingissä järjestettiin hänen retrospektiivinen näyttelynsä vuonna 1987.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
 Korusuunnittelija Saara Hopea (lyhytelokuva). Ylen Elävä arkisto.
 Saara Hopean suunnittelemia lasiesineitä. Designlasi.com.
 

Suomalaiset lasitaiteilijat
Suomalaiset korusuunnittelijat
Vuonna 1925 syntyneet
Vuonna 1984 kuolleet
Elämää suurempi Kirstie Alley

Elämää suurempi Kirstie Alley () on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja vuodelta 2010 televisio- ja elokuvanäyttelijätär Kirstie Alleyn kotielämästä ja painonpudotuksesta. Kirstien lisäksi sarjassa on hänen lapsensa ja henkilökuntaansa. Sarjan tuottajat ovat A&E televisio sekä Lifetime-televisio. Sarjaa on tehty 2 tuotantokautta. Sarja Suomessa AVA-kanavalla.

Aiheesta muualla 
 
 avatv.fi: Elämää suurempi Kirstie Alley

Tositelevisiosarjat
Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Nissen

Nissen tai Nissén voi tarkoittaa seuraavia:

 Nissen, silmälasialan kauppaketju.
 Nissen tai Nissén sukunimenä:
 Anja Nissen (s. 1993), tanskalais-australialainen laulaja ja lauluntekijä
 George Nissen (1914–2010), yhdysvaltalainen voimistelija ja trampoliinin kehittäjä
 Georg Nikolaus Nissen (1761–1826), tanskalainen diplomaatti ja kirjailija
 Henriette Nissen-Saloman (1819–1879), ruotsalainen oopperalaulaja
 Mads Nissen (s. 1979), tanskalainen valokuvaaja.
 Oscar Nissén (1910–1988), suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2015

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2015 olivat 39. jääkiekon alle 20-vuotiaiden MM-kisat ja ne pelattiin Kanadassa, ottelupaikkakuntina toimivat Toronto ja Montreal. Maailmanmestaruuden voitti isäntämaa Kanada kukistamalla loppuottelussa Venäjän maalein 5–4.

Otteluareenat

Joukkueet

Lohko A 
  (1.)
  (4.)
  (5.)
  (8.)
  (9.)

Lohko B 
  (2.)
  (3.)
  (6.)
  (7.)
  (11.)

Kokoonpanot 
 Pääartikkeli: Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailujen 2015 kokoonpanot

Alkusarja

Lohko A 
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (GMT-5)

Lohko B  
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (GMT-5)

Putoamissarja 
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (GMT-5)

Pudotuspelit 

Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (GMT-5)

Puolivälierät

Välierät

Pronssiottelu

Loppuottelu

Erotuomarit 
Kisoihin valittiin 12 päätuomaria ja 10 linjatuomaria: 

Päätuomarit:
  Vladimir Baluska
  Lars Brüggemann
  Roman Gofman
  Antonín Jeřábek
  Mikko Kaukokari
  Geoffrey Miller
  Linus Ohlund
  Konstantin Olenin
  Steve Patafie
  Pascal St-Jacques
  Marcus Vinnerborg
  Tobias Wehrli

Linjatuomarit:
  Jordan Browne
  Pierre Dehaen
  Gleb Dehaen
  Miroslav Lhotsky
  Andreas Malmqvist
  Bevan Mills
  Jani Pesonen
  Nikolaj Ponomarjow
  Judson Ritter
  Simon Wust

Lopputulokset 

MM-Taso 

1. divisioona   A-Lohko 
 
 B-lohko
 

2. divisioona  A-lohko 

 B-lohko 
 

3. divisioona

Palkinnot

IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat
Paras maalivahti:  Denis Godla
Paras puolustaja:  Vladislav Gavrikov
Paras hyökkääjä:  Max Domi

Turnauksen tähdistökentällinen
Maalivahti:  Denis Godla
Puolustajat:  Gustav Forsling,  Josh Morrissey
Hyökkääjät:  Sam Reinhart,  Max Domi,  Connor McDavid
Arvokkain pelaaja:  Denis Godla

Televisiointi 
Suomessa kisat televisioi maksullisena MTV Oy, kanavallaan MTV Sport 1.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kisojen virallinen sivusto 
 Kisat Hockey Canadan sivuilla 
 Turnaus IIHF:n tulospalvelussa 

2015
Kanadan jääkiekko
Vuoden 2015 jääkiekko
Toronton urheilu
Montréalin urheilu
Mitsubishi F1M

Mitsubishi F1M (liittoutuneiden raportointinimi Pete) oli japanilainen kaksitasoinen tiedustelulentokone. Sitä käytettiin merialueiden valvontaan ja lentotiedusteluun. F1M saattoi toimia myös katapultilla laukaistuna risteilijöiltä tai taistelulaivoilta.

Tyypin moottorina oli 820 hevosvoiman Nakajima Hikari. Päätyyppi oli F1M2, ja sen moottori oli Mitsubishi Zuisei 13 -tyypin 14-sylinterinen tähtimoottori, jonka teho oli 875 hevosvoimaa.

Konetyyppi oli aseistettu kolmella 7,7 mm:n konekiväärillä. Niistä kaksi ampui suoraan eteenpäin, ja kolmas oli taka-ampumossa liikuteltavana. F1M saattoi kuljettaa myös kahta 60 kilogramman pommia siipiripustuksissa. Henry Sakaida kuvailee tätä konetyyppiä, erittäin liikehtimiskykyisenä eli lento-ominaisuuksiltaan ketteränä kellukkeistaan huolimatta.

Kaksitasoisena ja yksimoottorisena vesilentokoneena tyyppi oli aikalaisiinsa nähden suhteellisen nopea. Sen saavuttama huippunopeus oli 370 km/h ja lakikorkeus 9 440 metriä. Konetyyppi oli Keisarillisen Japanin laivaston viimeinen kaksitasoinen konetyyppi.

Sakaidan mukaan kaksi Japanin laivaston lentäjää tuli arvostetun hävittäjä-ässän arvoon siten, että käytti tätä Pete-konetyyppiä ainakin osassa ilmavoitoistaan. Heistä toinen oli sotilasmestari Kiyomi Katsuki. Toinen taas oli luultavasti 8 vesikoneella tehdyn pudotuksen ässä, ylipursimies Eitoku Matsunaga.. Myöskin Rufe (A6M2-N Type 2) -konetyypillä lentänyt CPO Matsunaga selvisi sodasta hengissä.

Tekniset tiedot

Lähteet
Mondey, David: Axis Aircraft of World War II, The warplanes of Germany, Italy and Japan during World War II, 2002 (ensipainos 1984, Lontoo, Englanti)  ISBN 0-7858-1363-2
Sakaida, Henry: Japanin laivaston ilmavoimien ässät 1937–1945, Osprey, 2002. ISBN 952-5186-25-3.
Sakaida, Henry: Imperial Japanese Navy Aces 1937 - 1945: Osprey Aircraft of the Aces #22. Osprey, Iso-Britannia, 1998. ISBN 1-85532-727-9.

Viitteet 

F1M
Meritoimintakoneet
Japanilaiset tiedustelukoneet
1930-luvun tiedustelukoneet
Lafia

Lafia on maalaiskunta Timbuktun alueen Timbuktun piirissä Malissa. Sen pinta-ala on 5 400 neliökilometriä. Asukkaita on 7 800 henkeä (vuonna 2009).

Lafian kunta rajoittuu pohjoisessa Timbuktun piirin Bourem-Inalyn, idässä Gourma-Rharousin piirin Hamzakoman sekä etelässä ja lännessä Haribomon kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaa Nigerjoki.

Kuntaan kuuluu neljä kylää ja 13 paimentolaisryhmää. Sen keskuspaikka on Aglalin kylä. Asukkaat ovat songhaita, tuaregeja, fulbeja, maureja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.

Aglalin kautta kulkee Timbuktun ja Rharousin välinen erämaareitti, josta haarautuu toinen reitti Douentzaan. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra, lehmänpapu, okra ja vesimeloni. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja kamelit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Kunnassa toimii neljä alakoulua, yksi yläkoulu sekä kaksi terveyskeskusta. Matkailua seudulle ei ole.

Lähteet

Malin kunnat
Timbuktun piiri
Antero Lindgren

Antero Lindgren (s. 1980 Lohja) on suomalainen laulaja, kitaristi ja säveltäjä-sanoittaja, joka julkaisi ensimmäisen albuminsa, Mother, helmikuussa 2012. Lindgren julkaisi toisen albuminsa Talking with the Dead 3. toukokuuta 2013. Lindgren äänestettiin YleX:n ja Rumban Tulevaisuuden tusina 2013 -asiantuntijaäänestyksessä vuoden lupaukseksi vuonna 2012.

Mother-albumiin Lindgren sävelsi ja sanoitti kaikki kappaleet itse. Albumin ensipainos oli 1000 kappaletta ja se on myyty loppuun. Albumin "Cigarette stump" sekä "Mother" -kappaleesta on tehty myös musiikkivideo. Kriitikot ovat ylistäneet Mother-albumia.

Levyillä sekä keikoilla soittaa joitakin tunnettuja muusikoita, kuten Joensuu 1685 ja Siinai-yhtyeissä vaikuttava Risto Joensuu sekä soolouraa luova Topi Saha. 

Antero Lindgren asuu Helsingissä vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa.

Julkaisut

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Antero Lindgren
 Facebook: Antero Lindgren
 Cigarette stump -musiikkivideo
 Mother -musiikkivideo

Suomalaiset rockmuusikot
Suomalaiset laulaja-lauluntekijät
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Niittyheinäkaura

Niittyheinäkaura eli heinäkaura (Arrhenatherum elatius) on heinälaji heinäkaurojen (Arrhenatherum) suvussa.

Se on monivuotinen ja kasvaa löyhinä mättäinä puolesta puoleentoista metriä korkeaksi. Sillä on kalju korsi ja enintään senttimetrin leveät lehdet, joiden lapa on litteä, karhea ja osin karvainen. Heinäkauran röyhy on kapea ja 15 senttimetriä pitkä. Tähkylässä on yleensä kaksi kukkaa, joista toinen on kaksineuvoinen ja toinen hedekukka. Hedekukan ulkohelpeissä on näkyvät vihneet, tähkylän kaksineuvoisella kukalla on lyhyt tai puuttuva vihne.

Heinäkauraa kasvaa Suomessa niityillä, merenrannoilla, nurmikoilla ja tienvarsilla.

Se on luonnonvarainen laji Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa, ja levinnyt ihmisen mukana myös Japaniin, Australiaan sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikkaan. Sitä on kylvetty rehuheinäksi ja laidunmaille, mutta paikoin siitä on tullut haitallinen vieraslaji joka syrjäyttää kotoperäisiä heiniä.

Lähteet 
 Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.): Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos. Helsinki: Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo, 1998.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Niittyheinäkaura (heinäkaura) – Arrhenatherum elatius
 Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Niittyheinäkaura (Arrhenatherum elatius)
 Den virtuella floran: Knylhavre (Arrhenatherum elatius) 
 ITIS: Arrhenatherum elatius 
 United States Department of Agriculture (USDA): Arrhenatherum elatius 
 Flora of China: Arrhenatherum elatius 

Heinäkasvit
Viinipullo

Viinipullo on yleensä lasista tehty viinin säilytykseen ja suojaamiseen tarkoitettu pullo.

Historia

Viiniä säilytettiin lasiastioissa satunnaisesti jo antiikin Roomassa. Varta vasten viinin säilytykseen ja kuljetukseen suunnitellut pullot otettiin käyttöön 1300-luvulla. Hauraan pullon suojana käytettiin aluksi niinipunoksia. Vuonna 1640 Newcastlessa, Englannissa kehitettiin kestävä viinipullo.

Materiaali

Lasi soveltuu hyvin viinipullon materiaaliksi, sillä se on kestävää eikä vaikuta viinin makuun. Vihreä tai ruskea lasi suojaa viiniä ultraviolettisäteilyltä, joka tuhoaa viinin tanniineja. Lasinen viinipullo kestää lämpötiloja −15 celsiusasteesta 80 celsiusasteeseen. Lasipullot voidaan myös kierrättää.

Rakenne

Aluksi viinipullot olivat pisaranmuotoisia, mutta 1800-luvulla pullojen muoto muuttui nykyisenkaltaiseksi pitkäksi ja kapeaksi pinoamisen helpottamiseksi. Vanhoja viinejä säilytetään usein jyrkkäharteisissa pulloissa, jotta pulloon ajan myötä muodostuva sakka ei valuisi lasiin. Viinipullon pohjassa on yleensä kuoppa, johon peukalo laitetaan viiniä kaadettaessa.

Viinipullon kapea kaula suojaa viiniä hapettumiselta vähentämällä viinin kosketuspintaa ilman kanssa. Se mahdollistaa myös korkin käytön pullon sulkemiseen. Luonnonkorkillinen viinipullo avataan korkkiruuvilla. Joskus viinipullon kaulan suussa käytetään lisäksi kapselia.

Koot

Yleisin viinipullon tilavuus on 0,750 litraa. 1,5 litran kokoinen pullo on nimeltään magnum, jossa samppanjaa yleensä säilytetään. Samppanja tarvitsee myös paksuseinäisen pullon, joka kestää pullon sisälle kehittyvän paineen. Makeita jälkiruokaviinejä kuten tokajia ja sherryä säilytetään joskus puolen litran pulloissa.

Etiketit

Viinipullon etuetiketin sisältö on tarkkaan säännelty, ja siinä lukee viinin nimi, vuosikerta, tuottaja ja viljelyalue. Lisäksi viinin alkoholipitoisuus ilmoitetaan etiketissä puolen prosenttiyksikön tarkkuudella ja pullon tilavuus senttilitroina (cl).

Takaetiketin sisältö on vapaampi kuin etuetiketin, ja siinä on usein viinin ruoka- ja tarjoilusuosituksia, tai tarkempaa tietoa rypälelajikkeesta tai viinin valmistuksesta.

Euroopan ulkopuolelta tulevien eli Uuden maailman viinien etiketit on suunniteltu kuluttajalähtöisemmin kuin ranskalaisten viinien etiketit, jotka joudutaan tiukkojen säännösten vuoksi tekemään tuotelähtöisesti. Tutkimusten mukaan kuluttaja nojaa usein pullon etiketin antamaan tietoon, ja ranskalaisviinien etiketit nähdäänkin usein vaikeaselkoisina ja puuttellisina. Uuden maailman viinejä hyödyttää se, että niissä käytetty lajike kerrotaan etiketissä, sillä rypälelajikkeella on kuluttajille paljon merkitystä viinin valinnassa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Viini
Pullot
Arch 22

Arch 22 () on kaariportti Gambian pääkaupungissa Banjulissa. Arch 22 on rakennettu 22. heinäkuuta 1994 tapahtuneen vallankaappauksen kunniaksi, jonka seurauksena valtioon saatiin demokraattinen hallitus. Kaari on noin 36 metriä korkea ja sen on suunnitellut senegalilainen arkkitehti Pierre Goudiaby. Kaari esiintyy myös Gambian 100 dalasin setelissä.

Lähteet 

Gambian rakennukset ja rakennelmat
Riemukaaret
Banjul
Hamartia

Hamartia () on kohtalokas erehdys, jonka päähenkilö tekee hyvässä tarkoituksessa. Hamartia on Aristoteleen Runousoppi-teoksessaan esittelemä termi ja liittyy läheisesti kreikkalaiseen tragediaan.

Hamartia liittyy usein väärinkäsityksiin. Yksi esimerkki hamartiasta on Oidipus, joka tappaa tietämättään isänsä ja menee naimisiin äitinsä kanssa. Hän on kuitenkin pyrkinyt hyvään ja ennustuksen kuultuaan lähtenyt pois, jotta voisi välttää sen toteutumisen. 

Jännitettä lisää, että katsoja on tietoinen erehdyksestä ennen kuin päähenkilö huomaa sen itse, kuten Oidipuksessa. Virheen tunnistaminen ja huomaaminen on nimeltään anagnorisis.

Hamartiaa ja sen tunnistamista edeltää usein hybris eli ylimielisyys. Päähenkilö on hybriksen vallassa kunnes joutuu nöyrtymään huomattuaan virheensä. Tämän jälkeen seuraa katharsis.

Katso myös 

 Traaginen sankari

Antiikin Kreikan teatteri
Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Narratologia
Baana

Baana on vuonna 2012 käyttöön otettu kevyen liikenteen väylä Helsingin kantakaupungissa. Se on rakennettu Pohjoisen ja Eteläisen Rautatiekadun väliseen kuiluun, jossa vuosina 1894–2009 kulki Helsingin satamarata. Noin 1,3 kilometriä pitkä reitti alkaa Kiasman pohjoispuolelta Kansalaistorilta ja päättyy Länsilinkin alueelle Kampin ja Ruoholahden kaupunginosien rajalle. Pyöräilijöille ja jalankulkijoille on Baanalla omat kaistansa. Väylää käyttää vuosittain noin miljoona pyöräilijää.

Kallioon louhittua kuilua reunustaa luonnonkiviharkoista ladottu noin 7–8 metriä korkea muuri. Arvokkaaksi historialliseksi väyläksi kutsuttu ratakuilu edustaa alueen vanhinta rakentamista.

Baanaa on kutsuttu Helsingin ensimmäiseksi isoksi satsaukseksi pyöräliikenteeseen. Hankkeen ainutlaatuisuutta on korostettu sillä, että aivan ydinkeskustassa olevat pyöräväylät ovat kansainvälisesti harvinaisia. Baanan varrelle Marian sairaalan ja Ruoholahden villojen läheisyyteen on sijoitettu myös erilaisia pelimahdollisuuksia, kuten koripallo- ja petankkikenttiä sekä pingispöytiä. Baanan keskileveys on 15 metriä, mutta pelikenttien alue entisellä ratapihalla on yli 30 metriä leveä. Kuilun varrella on useita katutasolle vieviä portaikkoja ja ramppeja.

Suunnittelutyö ja käyttöönotto 

Satamaradan purkamisen häämöttäessä radan tilalle ratakuiluun suunniteltiin alun perin ajotietä, joka olisi samalla ollut osa Helsingin keskustatunnelia. Kuilua olisi pitänyt leventää, mutta samalla kadusta olisi tehty puistomaisempi. Tunnelihanketta kuitenkin lopulta lykättiin kaupunginvaltuustossa, ja sen sijaan kuiluun päätettiin rakentaa keskustasta Ruoholahteen johtava kevyen liikenteen väylä. Se sai vuonna 2009 pidetyn nimikilpailun tuloksena nimen Baana – muita ehdotuksia olivat muun muassa Railo, Sola, Kampin kanjoni ja Marian raitti. 

Baana oli aluksi tarkoitus avata jo vuonna 2010, mutta hanke kuitenkin viivästyi, ja lopulta väylä avattiin 12. kesäkuuta 2012. Rakentamisen aikana vanhan ratakuilun reunustoja jouduttiin käsittelemään ja suojaamaan, sillä ne olivat alkaneet rapautua.

Väylän rakentaminen oli yhteydessä myös Töölönlahden kehittämisprojektiin, ja sen tarkoitus on ollut parantaa alueen saavutettavuutta.

Käyttömäärät 
Avaamista seuraavana vuonna eli 2013 Baanassa olevan laskurin ohi pyöräiltiin 650 000 kertaa. Miljoonan käyttäjän raja meni rikki vuonna 2020. Kesäisin käyttäjiä on vuorokaudessa 7 000 ja talvisin noin 1 000.

Jatko 
Baanaa pidennetään lähivuosina, sillä vuonna 2024 valmistuva 220 metriä pitkä Kaisantunneli alittaa päärautatieaseman ja jatkaa suoraa kevyen liikenteen yhteyttä Kansalaistorilta Kaisaniemen puistoon, yhdistäen kantakaupungin itä- ja länsiosan.

Baanaverkko 
Myöhemmin nimitys baana otettiin käyttöön myös yleisemmässä merkityksessä tarkoittamaan tietyt laatuvaatimukset täyttäviä pyöräteitä, jotka suunnitelmien mukaan tulevat muodostamaan Helsingin baanaverkon.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Helsingin liikenne
Kamppi
Etu-Töölö
Kluuvi
Kevyt liikenne
Gene De Paul

Gene De Paul (17. kesäkuuta 1919 New York – 27. helmikuuta 1988 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen populaari- ja elokuvamusiikin säveltäjä.

De Paul syntyi New Yorkissa kesäkuussa 1919. Hän sai koulutusta klassiseen pianonsoittoon ja aloitti uransa sovittajana ja teatteripianistina. Hän soitti varhaisella urallaan myös pianoa tanssiorkestereissa. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Yhdysvaltain maavoimissa.

Laulujen säveltämisen De Paul aloitti vuonna 1940. Hänen sanoittajanaan toimi usein Don Raye, joka kirjoitti sanat muun muassa vuoden 1941 kappaleen ”I’ll Remember April”. Toinen merkittävä yhteistyökumppani oli Johnny Mercer, jonka kanssa De Paul teki muun muassa musiikin elokuvaan Seitsemän veljeksen morsiamet ja Broadway-musikaalin Li’l Abner, joka oli Tony-ehdokkaana parhaasta musiikista. Vuonna 1951 De Paul sävelsi musiikkia Disney-animaatioelokuvaan Liisa Ihmemaassa. Yhteensä hänen musiikkiaan käytettiin 15 elokuvassa. Hänet valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1985.

Gene De Paul kuoli helmikuussa 1988 Los Angelesin Northridgessa. Hänet on haudattu Forest Lawn Memorial Parkiin Los Angelesissa.

Lähteet 

Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
Yhdysvaltalaiset säveltäjät
Elokuvasäveltäjät
Songwriters Hall of Fame
Vinblastiini

Vinblastiini on mitoosi-inhibiittoreihin kuuluva solunsalpaaja. Sen kauppanimi on Velbe. Nuorille ja aikuisille lääke infusoidaan noin 5–10 minuutissa. Lapsille se voidaan antaa hitaalla injektiolla. Tavallisimmin vinblastiinilla hoidetaan virtsarakon syöpää, mutta sitä voidaan käyttää myös muissa tapauksissa, kuten lymfooman tai Kaposin sarkooman kohdalla.

Lääkkeen antaminen on voinut tapahtua 5–10 mg suuruisin annoksin ja lääkeinjektio tehty yhden viikon mittaisin välein. Tämä hoitoindikaatio on koskenut lymfooman hoitoa.

Sivuvaikutukset 
Tyypillisiä sivuvaikutuksia ovat infektioriski, mustelmat ja verenvuoto, anemia, pahoinvointi ja väsymys. Edellä mainituita riskeistä johtuen: on tärkeää että injektioneulan pisto osuu kunnolla paikoilleen laskimosuoneen ennen lääkkeen tiputtamisen aloitusta, eikä siten ettei verisuoni lävistyy kokonaan, taikka vajaasti. Silloin neula ei ole asentunut täysin suonen suuntaisesti.

Vinblastiini on yksi punakatarasta (Catharanthus roseus) eristetyistä alkaloideista.

Lähteet

Aiheesta muualla 
PubChem: Vinblastine 
DrugBank: Vinblastine 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Vinblastine 
ChemBlink: Vinblastine 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Vinblastine 

Solunsalpaajat
WHO:n tärkeimmät lääkkeet