joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Georges Wolinski

Georges Wolinski (28. kesäkuuta 1934 Tunis – 7. tammikuuta 2015 Pariisi) oli ranskalainen sarjakuva- ja pilapiirtäjä. Hän kuoli tammikuussa 2015 Charlie Hebdo -lehden toimitukseen tehdyssä hyökkäyksessä. Wolinski syntyi Ranskan Tunisiassa ranskalais-italialaisen äidin ja puolanjuutalaisen isän lapsena ja muutti toisen maailmansodan jälkeen perheensä mukana Pariisiin, jossa hän opiskeli arkkitehtuuria vuodesta 1952 lähtien. 

Vuonna 1960 Charlie Hebdonin edeltäjä pilalehti Hara-Kiri alkoi julkaista Wolinskin poliittisia ja eroottisia piirroksia. Pariisin opiskelijamellakoiden yhteydessä vuonna 1968 hän perusti yhdessä sarjakuvapiirtäjä Sinén kanssa satiirilehti L’Enragén. Hara-Kirin, Charlie Hebdon ja L’Enragén lisäksi Wolinskin piirroksia ovat julkaisseet muun muassa Ranskan kommunistisen puolueen päivälehti L’Humanité sekä viikkolehti Paris Match.

Wolinskin tunnetuin sarjakuva on hänen käsikirjoittamansa ja Georges Pichardin piirtämä eroottissävytteinen Paulette, jota julkaistiin yhden albumin verran myös Suomessa vuonna 1975. Paulettea julkaistiin suomeksi myöhemmin 1980-luvulla myös Tapiiri-lehdessä.

Wolinski kuoli Charlie Hebdon iskussa 2015.

Suomennetut julkaisut

Lähteet 
Georges Wolinski Lambiek Comiclopedia.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Georges Wolinskin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa [Internet Archive]

 Nostalginen sarjakuva-albumikatsaus. Hapatus, 7.12.2013.

Ranskalaiset sarjakuvantekijät
Ranskalaiset pilapiirtäjät
Ranskan juutalaiset
Ranskalaiset henkirikosten uhrit
Terrori-iskujen uhrit
Vuonna 1934 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Hannu Tsupari

Hannu Tsupari oli Varkauden kaupunginjohtaja vuosina 2007–2021. Hän jäi tehtävästään eläkkeelle vuoden 2021 lopussa. Varkauden kaupunginvaltuuston valitessa kaupunginjohtajan vuonna 2006 hän voitti Juankosken kaupunginjohtajan Petri Kangasperkon äänin 22–21. Tsupari kannattaa kuntaliitoksia Varkauden seudulla.

Tsupari oli SDP:n ehdokkaana vuoden 2022 aluevaaleissa. Hän tuli valituksi 2 401 äänellä Pohjois-Savon aluevaltuustoon.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Paluu juurille. Varkaus-seura 2006. PDF.

Varkauden kauppalan- ja kaupunginjohtajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Gregory Mangano

Gregory ”Greg” Mangano (s. 28. lokakuuta 1989) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan laituri. Mangano pelaa kaudella 2020–2021 Korisliigaa suomalaisessa KTP-Basketissa. Ennen Suomea Mangano pelasi kotimaansa lisäksi myös Romaniassa, Espanjassa, Turkissa, Saksassa ja Japanissa.

Kesäkuussa 2015 Mangano teki sopimuksen belgialaisen Kangoeroes Basket Willebroekin kanssa.

Mangano voitti Kauhajoen Karhussa kaksi Suomen-mestaruutta kausien 2017–2018 ja 2018–2019 päätteeksi. Kauden 2018–2019 jälkeen hän suuntasi Japaniin, josta palasi takaisin Suomeen syksyllä 2020 liityttyään KTP-Basketin vahvuuteen.

Tilastot

Runkosarja (kansalliset pääsarjat)

Pudotuspelit (kansalliset pääsarjat) 

 O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Steven Kampfer

Steven Allan "Steve" Kampfer (s. 24. syyskuuta 1988) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Detroit Red Wingsin organisaatiossa. Hän on Anaheim Ducksin neljännen kierroksen varaus vuodelta 2007.

Ura 

2. maaliskuuta 2010 Anaheim Ducks kauppasi Kampferin Boston Bruinsiin vaihdossa neljännen kierroksen varaukseen. Bruins teki hänen kanssaan kolmen vuoden mittaisen tulokassopimuksen ja lähetti hänet farmijoukkue Providence Bruinsiin loppukaudeksi 2009–2010.

Kampfer aloitti kauden 2010–2011 AHL:ssä Providencessa, mutta sai joulukuussa kutsun NHL:ään Mark Stuartin loukkaannuttua. Hän teki debyyttinsä 9. joulukuuta 2010. Hän pelasi 19 vaihtoa ja sai 13:50 jääaikaa Bostonin 5–2 -kotivoitossa New York Islandersista.

Kampferin ensimmäinen NHL-piste syntyi hänen kolmannessa ottelussaan 15. joulukuuta Buffalo Sabresia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän iski 28. joulukuuta Tampa Bay Lightningia vastaan. Ensimmäisen useamman pisteen ottelun hän pelasi 13. tammikuuta 2011 Philadelphia Flyersia vastaan, kun sai syöttöpisteen sekä teki itse voittomaalin, kun ottelua oli jäljellä 1:14. Hänet valittiin myös ottelun ykköstähdeksi.

Kampferin korkea keskimääräinen jääaika ensimmäisissä 17 ottelussa kertoi valmennuksen luottavan häneen ylivoimalla ja puolustuksessa. Kampfer sai pysyvämmän roolin NHL-kokoonpanossa, kun puolustaja Mark Stuart vaihdettiin Atlanta Thrashersin keskushyökkääjä Rich Peverleyhyn.

Kampfer kärsi polvivamman 9. huhtikuuta 2011 pelatessaan AHL:ssä Providencen riveissä ja oli loppukauden sivussa. Hän ei tämän vuoksi voinut palata Bostoniin edustamaan joukkuetta, pudotuspeleissä, joissa se voitti Stanley Cupin. Kampfer pelasi kauden aikana 38 NHL-ottelua, mikä ei riittänyt siihen, että hänen nimensä olisi kaiverettu Stanley Cup -pokaaliin. Boston teki NHL:lle vetoomuksen Kampferin ja loukkaantuneen Marc Savardin nimien lisäämisestä pokaaliin. Savardin nimi lisättiin, mutta Kampferin ei, koska hän pelasi ensimmäisen neljäsosan kaudesta farmijoukkueessa, kyseessä oli hänen ensimmäinen NHL-kautensa, eikä hän ollut pelannut otteluakaan pudotuspeleissä. Boston antoi kuitenkin Kampferille Stanley Cup -sormuksen ja hän oli mukana joukkueen virallisessa mestaruuskuvassa.

Vuoden 2012 vaihtojen takarajapäivänä Kampfer kaupattiin Bostonista Minnesota Wildiin vaihdossa puolustaja Greg Zanoniin.

1. heinäkuuta 2014 Kampfer siirtyi yhden vuoden mittaisella kaksisuuntaisella sopimuksella New York Rangersiin, josta hänet 6. lokakuuta kaupattiin Andrew Yoganin kanssa Florida Panthersiin vastineeksi Joey Crabbista.

Toukokuussa 2022 Kampfer teki Detroit Red Wingsin kanssa yksivuotisen sopimuksen.

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Detroit Red Wingsin pelaajat
Anaheim Ducksin varaamat pelaajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Andrew Yogan

Andrew Yogan (s. 4. joulukuuta 1991) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Florida Panthersin organisaatiossa. Hän on New York Rangersin neljännen kierroksen varaus vuodelta 2010. Hän on ensimmäinen NHL:ään varattu Floridan osavaltiossa syntynyt pelaaja. Aiemmin Floridassa syntyneitä, mutta muualla kasvaneita pelaajia ovat olleet Val James, Dallas Eakins, Dan Hinote, Blake Geoffrion ja Brandon Maxwell.

Pelaajaura 
Yogan pelasi juniorikiekkoa OHL:ssä, johon hänet varattiin Windsor Spitfireen vuonna 2007 varaustilaisuuden viidentenä pelaajana. Hänet oli sijoitettu 19. sijalle, koska joukkueet pelkäsivät, ettei hän ollut halukas pelaamaan OHL:ssä. Hän liittyi Erie Ottersiin vuonna 2008. Kaudella 2008–2009 ennen varausikään tulemista Yogan kärsi aivotärähdyksestä, joka saattoi tiputtaa hänen varausnumeroaan. Ennen aivotärähdystä jotkut pitivät häntä jopa potentiaalisena ensimmäisen kierroksen varauksena. Kaudella 2009–2010 Yogan teki 25 maalia ja 30 syöttöä Eriessä. Kaudella 2010–2011 hän pelasi runkosarjassa vain kymmenen ottelua ja pudotuspeleissä kolme kärsittyään olkapäävammasta. Vuonna 2011 hänet kaupattiin Peterborough Petesiin. Kaudella 2011–2012 Yogan valittiin 12.–18. maaliskuuta viikon pelaajaksi. Hän teki viikon aikana neljä maalia ja sai yhtä monta maalisyöttöä kolmessa pelaamassaan ottelussa. Kauden päättyessä Yogan oli OHL:n maalipörssin kuudes 41 osumalla ja pistepörssin 15. 78 pisteellä. Yogan uskoo itse parantaneensa puolustustaitojaan kauden aikana.

21. maaliskuuta 2012 Yogan allekirjoitti AHL-joukkue Connecticut Whalen kanssa try out -sopimuksen ja 26. maaliskuuta hän teki kolmen vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen New York Rangersin kanssa. Hän pelasi kauden aikana vielä kaksi ottelua Whalessa ja teki niissä kaksi maalia sekä sai yhden syöttöpisteen. Molemmat maalit syntyivät hänen ammattilaisdebyytissään 9. huhtikuuta 2011.

Varaushetkellään Yogan piti käsiään ja laukaustaan parhaina ominaisuuksinaan jääkiekkoilijana. Suurimpana kehitettävänä asiana hän piti luistelunopeuttaan. Hänen nopeuden puutteensa voi johtua siitä, että hän aloitti jääkiekon pelaamisen vanhempana, kuin useimmat.

6. lokakuuta 2014 Yogan kaupattiin Rangersista yhdessä Steven Kampferin kanssa Florida Panthersin organisaatioon vaihdossa Joey Crabbiin.

Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
New York Rangersin varaamat pelaajat
Vincent Trocheck

Vincent Trocheck (s. 11. heinäkuuta 1993) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa New York Rangersin organisaatiossa. Hän on Florida Panthersin kolmannen kierroksen varaus vuodelta 2011.

Pelaajaura 
Trocheck varattiin OHL:ään 24. pelaajana vuonna 2009 Saginaw Spiritiin. Toisella Spirit -kaudellaan 2010–2011 hänet valittiin pelaamaan lupaavien tulokkaiden otteluun.

23. huhtikuuta 2012 Trocheck siirtyi kolmen vuoden tulokassopimuksella Florida Panthersiin.

Trocheck pelasi kauden 2012–2013 aikana Saginaw Spiritissä ja Plymouth Whalersissa. Kauden päätteeksi hänet nimettiin OHL:n ensimmäiseen tähdistöotteluun.

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
New York Rangersin pelaajat
Florida Panthersin varaamat pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Bobby Butler

Robert Butler (s. 26. huhtikuuta 1987) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Torpedo Nižni Novgorodiin. Aiemmin hän on pelannut Florida Panthersissa, Ottawa Senatorsissa, New Jersey Devilsissä ja Nashville Predatorsissa. Hän voitti vuonna 2011 Binghamton Senatorsissa Calder Cup -mestaruuden.

Pelaajaura 
Butler siirtyi 29. maaliskuuta 2010 kahden vuoden sopimuksella Ottawa Senatorsiin. Hän teki NHL-debyyttinsä 1. huhtikuuta Carolina Hurricanesia vastaan. Vuoden 2010 harjoitusleirin jälkeen hän siirtyi farmijoukkue Binghamton Senatorsiin.

Butler teki ensimmäisen NHL-maalinsa ohittaessaan Edmonton Oilersin maalivahti Nikolai Khabibulinin 12. helmikuuta 2011. Samassa ottelussa hän sai myös ensimmäisen syöttöpisteensä. Loppukauden hän pelasi Ottawassa, jossa teki 36 pelissä kymmenen maalia ja sai 11 syöttöpistettä. Pudotuspeleihin hän palasi Binghamtoniin, jossa oli mukana voittamassa Calder Cupin mestaruutta. Hän teki 23 pelissä 13 maalia ja sai seitsemän syöttöä.

Butler palkittiin kaudesta 2010–2011 kahden vuoden yksisuuntaisella jatkosopimuksella Ottawan kanssa. Kaudella 2011–2012 Butlerin pistemäärä putosi ja hän teki 56 pelissään kuusi maalia ja 16 pistettä. Tämän seurauksena heinäkuussa 2012 Senators asetti hänet waiver-listalle, josta kukaan ei kuitenkaan poiminut häntä ja lopulta Senators osti hänen sopimuksensa ulos. 

Butler allekirjoitti vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen 9. elokuuta 2012 New Jersey Devilsin kanssa. Työsulun vuoksi hän pelasi koko alkukauden farmijoukkue Albany Devilsissä. Se loputtua hän pääsi pelaamaan myös New Jerseyssä ja teki Devils -debyyttinsä New York Islandersia vastaan 3. helmikuuta 2013. Ainoan maalinsa Devilsissä Butler teki 9. helmikuuta Pittsburgh Penguinsia vastaan. Yhteensä hän teki kauden aikana pelaamissaan 14 pelissä kaksi tehopistettä. Tämän jälkeen Devils asetti hänet waiver -listalle, josta Nashville Predators poimi hänet.

Butler kaupattiin 14. kesäkuuta 2013 Florida Panthersiin vaihdossa T. J. Brennaniin. Kesällä 2015 hän teki kahden vuoden sopimuksen ruotsalaisen Modo Hockeyn kanssa Hän siirtyi kuitenkin kesällä 2016 KHL-seura Medveščak Zagrebiin ja edelleen kesällä 2017 Torpedo Nižni Novgorodiin.

Lähteet

Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Valtteri Pihlajamäki (koripalloilija)

Valtteri Pihlajamäki (s. 26. maaliskuuta 1997) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Hän edustaa Korisliigassa pelaavaa Kauhajoen Karhua, joka on myös hänen kasvattajaseuransa. Liigadebyyttinsä Pihlajamäki on tehnyt kaudella 2013–2014, huhtikuussa 2014 pelatussa ottelussa KTP-Basketia vastaan. Hän on pelannut myös B-poikien SM-sarjaa Ura Basketin riveissä kaudella 2012-2013.

Tilastot

Runkosarja (kansalliset pääsarjat)

Pudotuspelit (kansalliset pääsarjat) 

 O = ottelut, 2p% = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p% = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p% = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo

Lähteet 

Suomen Koripalloliiton tilastopalvelu

Viitteet 

Suomalaiset koripalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Osatyökyvyttömyyseläke

Osatyökyvyttömyyseläke on eläkkeen muoto, jota voidaan myöntää, jos henkilön työkyky on alentunut, mutta hän selviytyy kuitenkin osa-aikatyöstä tai kevyemmistä työtehtävistä. Jo työssä ollessa voi hakea ennakkopäätöstä oikeudesta osatyökyvyttömyyseläkkeeseen. Jos saa myönteisen päätöksen, on henkilöllä 9 kuukautta aikaa päättää, siirtyykö hän eläkkeelle vai jatkaako täysipäiväisessä työssään. 
Eläkkeen saannin ehtona on työkyvyn alentuminen vähintään 40% eli 2/5. Ansioiden tulee myös alentua saman verran, jotta eläkettä saisi. Osatyökyvyttömyyseläke on rahamäärältään puolet täydestä työkyvyttömyyseläkkeestä. Jos osatyökyvyttömyyseläke myönnetään määräajaksi on se nimeltään osakuntoutustuki.

Osatyökyvyttömyyseläkkeen voi myös saada, vaikka olisi työtön. Työtön voi ilmoittautua TE-toimistoon ja saada työttömyyspäivärahaa josta on poistettu osatyökyvyttömyyseläkkeen määrä. 

Myös yrittäjä voi saada osatyöttömyyseläkettä. Osatyökyvyttömyyseläkkeelle siirtyvän yrittäjän on vähennettävä yrittäjänä toimimistansa ja tulojen määrää enintään 60 prosenttiin ns. kokoaikaisesta työtulosta. 

Osatyökyvyttömyyseläkettä haetaan Kevasta Eläketurvakeskuksen määrittelemällä työkyvyttömyyseläkehakemuksella. Hakemuksen käsittely kestää keskimäärin 2-3 kuukautta.

Osatyökyvyttömyyseläkkeellä oleva kuuluu yleisen asumistuen piiriin toisin, kuin täyttä eläkettä nauttivat.

Lähteet 

Sosiaalipolitiikka
Laurent Brossoit

Laurent Brossoit (s. 23. maaliskuuta 1993) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-joukkue Vegas Golden Knightsin organisaatiossa. Hän on Calgary Flamesin kuudennen kierroksen varaus vuodelta 2011.

Pelaajaura 
4. huhtikuuta 2013 NHL-joukkue Calgary Flames kiinnitti Brossoitin tulokassopimuksella. Hänet kaupattiin Edmonton Oilersiin 8. marraskuuta 2013. 24. maaliskuuta 2014 30:n ECHL-joukkue Bakersfield Condorsissa ja kahdeksan AHL-joukkue Oklahoma City Baronsissa pelatun ottelun jälkeen Brossoit sai ensimmäisen kutsun NHL-kokoonpanoon Ben Scrivensin varamaalivahdiksi. Viiden Edmonton Oilers -kauden jälkeen Brossoit jäi vapaaksi agentiksi. Hän teki yhden vuoden mittaisen kaksisuuntaisen sopimuksen Winnipeg Jetsin kanssa heinäkuussa 2018. Brossoit on pelannut kaudella 2018–2019 Jetsissä 12 peliä, niistä joukkue voitti kymmenen Brossoitin torjuntaprosentin ollessa 94,3; päästettyjen maalien keskiarvo oli 2,01. Lokakuussa 2020 Brossoit teki yksivuotisen jatkosopimuksen Jetsin kanssa.

Heinäkuussa 2021 Brossoit solmi kahden vuoden ja arvoltaan 4,6 miljoonan dollarin sopimuksen Golden Knightsin kanssa.

Lähteet 

Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit
Vegas Golden Knightsin pelaajat
Calgary Flamesin varaamat pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Brandon Davidson

Brandon Davidson (s. 21. elokuuta 1991 Taber, Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Buffalo Sabresia. Davidson varattiin Edmonton Oilersiin kuudennella kierroksella vuonna 2010.

Pelaajaura 
Davidson nimettiin Regina Patsin vuoden tulokkaaksi kaudella 2009-2010. Ensimmäisellä kokonaisella ammattilaiskaudella Davidsonilla diagnosoitiin kivessyöpä. Hän kävi leikkauksessa ja kemoterapiassa ennen paluutaan ECHL-joukkue Stockton Thunderissa. Hänet valittiin Fred T. Hunt Memorial Trophyn voittajaksi.

Davidson on NHL:ssä edustanut jo kuutta eri seuraa. Hän aloitti uransa Oilersista, josta hänet kaupattiin helmikuussa 2017 Montreal Canadiensiin. Montrealista Davidson siirtyi edelleen waivers-listan kautta takaisin Oilersiin joulukuussa 2017, josta hänet helmikuussa 2018 kaupattiin New York Islandersiin. Syksyllä 2018 Davidson siirtyi vapaana pelaajana Chicago Blackhawksiin ja sieltä vuotta myöhemmin niin ikään vapaana pelaajana Calgary Flamesiin. Flames taas myi Davidsonin helmikuussa 2020 edelleen San Jose Sharksiin.

Lähteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Buffalo Sabresin pelaajat
Edmonton Oilersin varaamat pelaajat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Dillon Simpson

Dillon Simpson (s. 10. helmikuuta 1993 Edmonton, Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka on pelannut heinäkuusta 2018 lähtien Columbus Blue Jacketsin organisaatiossa. Hän on Edmonton Oilersin neljännen kierroksen varaus numero 92 vuodelta 2011.

Ennen Columbusta Simpson oli mukana Edmonton Oilersin organisaatiossa. Oilersissa Simpson pelasi kaudella 2016-17 yhteensä kolme NHL-ottelua, jotka olivat kesään 2020 mennessä hänen uransa ainoat NHL-ottelut.

Simpsonin isä on entinen NHL-hyökkääjä Craig Simpson.

Lähteet 

Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Edmonton Oilersin varaamat pelaajat
Velvet Goldmine

Velvet Goldmine on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Todd Haynesin ohjaama draamaelokuva. Elokuva toi ohjaajalleen Kultaisen palmun ehdokkuuden Cannesin elokuvajuhlilla. Elokuvan tapahtumat esitetään pääosin takautumina ja sen rakenne on lainattu Citizen Kanesta: elokuvassa toimittaja selvittää arvoituksellisen julkisuuden henkilön salaisuutta.

Elokuva sijoittuu pääosin 1970-luvun Iso-Britanniaan ja glam rockin maailmaan. Elokuvassa on paljon viitteitä David Bowien elämään ja musiikkiin: elokuvan päähenkilö, fiktiivinen rocktähti Brian Slade, perustuu Bowieen ja hänen Ziggy Stardust -hahmoonsa. Haynes halusi myös käyttää elokuvassa Bowien musiikkia, mutta Bowie kielsi kaiken musiikkinsa käytön. Tämän vuoksi elokuvan soundtrack on yhdistelmä 1960- ja 1970-lukujen rock-klassikoita.

Juoni 
Toimittaja Arthur Stuart (Christian Bale) on elänyt nuoruutensa kuuntelemalla glam rockia. Siksi hän päättää vuonna 1984 kirjoittaa artikkelin 1970-luvun suuren biseksuaalin rocktähden Brian Sladen (Jonathan Rhys Meyers) vetäytymisestä julkisuudesta. Stuart haluaa selvittää mitä kymmenen vuotta sitten oman kuolemansa lavastaneelle rocktähdelle todella tapahtui.

Stuart puhuu Sladesta hänen tunteneiden henkilöiden kanssa pyrkien löytämään tämän ja saamaan kokonaiskuvan tapahtumista, jotka johtivat tämän uran dramaattiseen loppuun. Eri ihmisten tarinoiden kautta rocktähdestä muodostuu koko ajan epämiellyttävämpi kuva. Stuart haastattelee muun muassa Sladen entistä vaimoa Mandyä (Toni Collette), entistä manageria Jerry Devineä (Eddie Izzard) ja rocktähti Curt Wildia (Ewan McGregor), jonka kanssa Sladella oli sekä ammatillinen että henkilökohtainen suhde. Vähitellen toimittajalle paljastuu kuinka musiikkimaailman maine, kuuluisuus ja glamour olivat vain pintaa ja jäljelle jää lopulta vain karu arki.

Näyttelijät

Vastaanotto 
Elokuva on saanut vaihtelevia arvioita. Useiden arvostelijoiden mukaan elokuvan sirpaleisuus vaikeuttaa sen ymmärtämistä ja vaatii sen vuoksi katsojaltaan ehkä useamman katsomiskerran. Esimerkiksi Nyt-liitteen arvion mukaan elokuvan henkilöiden ristiriitaisista tarinoista ei muodostu ehjää kuvaa ja elokuvassa annetaan liian paljon painoa yhdentekeville paljastuksille. Toisaalta suurin osa arvioista kehuu elokuvan pääosanäyttelijöitä ja heidän laulusuorituksiaan. Esimerkiksi San Francisco Chroniclen arvion mukaan McGregor on loistava näyttelijä, mutta edes hän ei voi muuttaa sitä, että elokuva jättää katsojan kylmäksi. Elokuvalla on arvosana 56 % kriitikoiden arvosteluja yhteen kokoavalla Rotten Tomatoes -sivustolla.

Elokuva on saanut useita alan palkintoja ja ehdokkuuksia. Pukusuunnittelija Sandy Powell sai työstään elokuvassa parhaan puvustuksen BAFTA-palkinnon ja saman kategorian Oscar-ehdokkuuden.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 1998 brittiläiset elokuvat
Brittiläiset draamaelokuvat
Musiikkielokuvat
Suurnan Pojat

Suurnan Pojat oli helsinkiläinen koripalloseura. Se pelasi 1940-luvun sotavuosina kaksi kautta miesten pääsarjassa saavuttaen SM-mitalin kummallakin kaudella.

Historia 

Seura nimettiin virolaisen, Suomen koripallon alkuvuosien vaikuttajahahmo Alois Suurnan mukaan, ja siinä pelasi muun muassa Leppävaaran Pyrinnön kasvatteja. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan 1940 Suurnan Pojat saavutti täyshelsinkiläisessä sarjassa SM-hopeaa Eiran Kisa-Veikkojen jälkeen hävittyään seitsemästä pelaamastaan ottelusta vain yhden. Seuraavalla kaudella joukkue sijoittui neljällä voitolla, kahdella tasapelillä ja yhdellä tappiolla SM-pronssille hopeaa saavuttaneen Kisa-Veikojen ja mestaruuden vieneen Kadettikoulun jälkeen.

Saavutukset 
 SM-hopea 1940
 SM-pronssi 1941

Lähteet

Suomalaiset koripalloseurat
Helsinkiläiset urheiluseurat
Sergei Toltšinski

Sergei Aleksandrovitš Toltšinski (; s. 3. helmikuuta 1995 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue PHK TsSKA Moskovassa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Ura

Seuraura
Toltšinski pelasi kauden 2011–2012 MHL-junioriliigan Krasnaja Armijassa, jonka jälkeen TsSKA Moskova varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 28. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2012. Samana kesänä myös OHL-joukkue Sault Ste. Marie Greyhounds varasi Toltšinskin 12. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2012–2013, jolloin Toltšinski teki runkosarjassa 51 tehopistettä.

Toltšinskia ei missään vaiheessa varattu NHL:ään. Hän osallistui kesällä 2013 sekä New York Rangersin että Carolina Hurricanesin tulokasleireille. Elokuussa Toltšinski teki lopulta kolmivuotisen tulokassopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa. Kaudella 2013–2014 hän oli Greyhoundsin paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 31+60=91, joilla Toltšinski jakoi koko OHL:n pistepörssin yhdeksännen sijan Kingston Frontenacsin Sam Bennettin kanssa. OHL-kautensa päätteeksi Toltšinski liittyi huhtikuussa 2014 AHL-joukkue Charlotte Checkersin vahvuuteen runkosarjan viimeisen kierroksen ajaksi. Syksyn 2014 harjoitusleirin päätteeksi Hurricanes lähetti hänet takaisin Greyhoundsiin, jonka varakapteeniksi Toltšinski nousi. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 30+65=95. Toltšinski valittiin kauden päätteeksi OHL:n kolmanteen tähdistökentälliseen.

Kauden 2015–2016 Toltšinski aloitti AHL-joukkue Charlotte Checkersin vahvuudessa. Hän debytoi Hurricanesin NHL-joukkueessa 31. maaliskuuta 2016 New York Rangersia vastaan. Toltšinski sai ottelussa jääaikaa 10.53 minuuttia ja hän keräsi myös yhden syöttöpisteen Justin Faulkin tekemään maaliin.

Maajoukkueura 

Toltšinski pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti hopeaa. Toltšinski jakoi neljällä osumallaan Venäjän sisäisen maalipörssin voiton Aleksandr Šarovin kanssa. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013 sekä Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012, jolloin Toltšinski voitti Venäjän sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 3+1=4. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2012 voittaen kultaa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Venäläiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Igor Šestjorkin

Igor Olegovitš Šestjorkin (; s. 30. joulukuuta 1995 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa NHL-joukkue New York Rangersia. Šestjorkin voitti parhaalle maalivahdille tarkoitetun Vezina Trophyn kauden 2021-2022 päätteeksi.

Ura

Seuraura
Šestjorkin on Krylja Sovetovin kasvatti. Spartak Moskova varasi hänet 43. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2012. Šestjorkin siirtyi seuraan jo seuraavaksi kaudeksi 2012–2013, jolloin hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa KHL:ssä, vaan Šestjorkin sai peliminuuttinsa junioriliiga MHL:n MHK Spartakista. Myös kauden 2013–2014 hän vietti lähinnä MHL:ssä, jonka mestaruuden Šestjorkin voitti kauden päätteeksi. Hän pelasi kauden aikana myös liigan tähdistöottelussa ja Šestjorkin valittiin MHL:n syyskuun 2013 kuukauden pelaajaksi. Hän teki myös maalin kauden aikana. Šestjorkin pelasi kauden aikana myös yhdeksän KHL-ottelua.

New York Rangers varasi Šestjorkinin neljännellä kierroksella 118. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Kesäkuussa 2014 hänet kaupattiin Spartakista SKA Pietariin, jossa Šestjorkin toimi kaudella 2014–2015 pääasiassa seuran kolmosmaalivahtina ja pelasi kuusi runkosarjaottelua. Hän pelasi kauden aikana myös VHL-joukkue SKA Karjalassa ja MHL-joukkue SKA-1946:ssa.

Elokuussa 2021 Šestjorkin teki Rangersin kanssa neljän vuoden mittaisen jatkosopimuksen, arvoltaan 22,6 miljoonan dollaria.

Maajoukkueura 

Šestjorkin oli voittamassa olympiakultaa venäläisten olympiaurheilijoiden joukkueessa 2018. Šestjorkin pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti hopeaa. Šestjorkin palkittiin Venäjän top-3-pelaajana. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin Šestjorkin palkittiin myös Venäjän top-3-pelaajana. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012, jolloin Šestjorkin pelasi lähinnä Nikita Serebjakovin kakkosmaalivahtina vain yhden ottelun. Hän pelasi myös World Junior A Challengessa vuonna 2012.

Tilastot

Maajoukkuetilastot

Lähteet

Viitteet

Venäläiset jääkiekkomaalivahdit
Venäläiset olympiavoittajat
New York Rangersin varaamat pelaajat
Maalin tehneet jääkiekkomaalivahdit
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Karim Yoda

Abdoul Karim Yoda (s. 25. lokakuuta 1988 Annemasse, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Getafea ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura 
Yoda on jalkapalloseura Servetten nuorisoakatemian kasvatti. Hän pelasi ensimmäistä kertaa seuran edustusjoukkueessa vuonna 2006. Kesäkuussa 2009 hän siirtyi Sioniin.

14. heinäkuuta 2014 Yoda teki kaksivuotisen sopimuksen espanjalaisseura Getafen kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Karim Yodan tilastot Soccerway-sivustolla 

Ranskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Matthew Pollock

Matthew "Matt" Pollock (s. 26. huhtikuuta 1990) on yhdysvaltalainen lentopalloilija, joka edustaa Sveitsin pääsarjassa pelaavaa Volley Näfelsiä. Pelipaikaltaan 208 senttimetriä pitkä Pollock on keskitorjuja. 

Suomessa Pollock pelasi vuodet 2012-2015. Vuonna 2012 hän liittyi Team Lakkapään eli Perungan Poikien vahvuuteen. PerPossa Pollock pelasi kahden kauden ajan, ennen kuin siirtyi kaudeksi 2014-2015 hallitsevaan Mestaruusliigan mestariin Vammalan Lentopalloon. VaLePassa Pollock pelasi numerolla 5. Kesällä 2015 Pollock siirtyi Sveitsin pääsarjan Volley Näfelsin riveihin.

Pollock ylettyy maksimissaan 355 senttimetrin korkeuteen. VaLePassa hänen kummiyrityksenään toimi Maa- ja vesirakennus Timo Kiri. Vuonna 2011 Pollock kutsuttiin Yhdysvaltain leiriryhmään vuoden 2011 kesäuniversiadeja varten. Lopulliseen joukkueeseen Pollock ei kuitenkaan päässyt.

Lähteet 
 http://www.worldofvolley.com/wov-community/players/19409/matthew-pollock.html
 http://www.elteevolley.com/player/matt-pollock 
 http://www.valepa.fi/?page_id=9

Yhdysvaltalaiset lentopalloilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Markku Linnusmäki

Markku Juhani Linnusmäki (s. 30. maaliskuuta 1956 Tampere) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.

Linnusmäki on Tampereen Palloilijoiden kasvatti. Hän debytoi seuran riveissä Mestaruussarjassa kaudella 1973. Kun TaPa yhdistyi Ilves-Kissojen kanssa Tampereen Ilvekseen, siirtyi Linnusmäki pelaamaan II divisioonaan sen reservijoukkue Ilves-Palloon. Kaudella 1977 hän oli joukkueensa paras maalintekijä III divisioonassa 18 maalillaan. Seuraavaksi vuodeksi Linnusmäki nousi Ilveksen edustusjoukkueeseen, joka pelasi I divisioonassa. Ilves voitti kauden päätteeksi sarjan ja nousi Mestaruussarjaan, Linnusmäen viimeistellessä seitsemän maalia.

Toisena pääsarjavuotenaan Linnusmäki pelasi henkilökohtaisesti parhaan kautensa voittaen maalikuninkuuden tekemällä runkosarjassa 13 maalia ja osuen myös neljästi karsintasarjassa. Hän oli mukana voittamassa myös Suomen Cupia. Seuraavina kausina Linnusmäki ei yltänyt samoihin lukemiin, mutta lukeutui kuitenkin Ilveksen avainpelaajiin hyökkäyksessä. Viimeiset vuotensa pääsarjassa hän tuli kentälle enimmäkseen vaihdosta. Kaudeksi 1987 Linnusmäki siirtyi II divisioonassa pelanneeseen Tampereen Peli-Poikiin, jossa pelasi uransa viimeiset kaksi kautta ennen lopettamistaan 32-vuotiaana.

Saavutukset
 Mestaruussarjan paras maalintekijä 1979
 Suomen Cup 1979

Lähteet 
 http://www.footballdatabase.eu/football.joueurs.markku.linnusmaki.177668.en.html
 http://www.palloliitto.fi/suomencup/finaalit/cup-mestarit-1955-2013
 http://futisforum2.org/index.php?topic=6425.2575

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Alan Henning

Alan Henning (15. elokuuta 1967 – 3. lokakuuta 2014) oli Manchesterilainen taksiautoilija ja humanitaarisen avun vapaaehtoinen.  
Hän oli neljäs kaapattu länsimainen henkilö jonka teloituksen ja mestaamisen Isis on videoinut ja julkistanut. Henningin surmanneen "Jihadi-John" on tunnistettu Kuwaitista 6-vuotiaana perheineen Englantiin muuttaneeksi 26-vuotiaaksi Lontoolaiseksi Mohammed Emwaziksi

Henning oli ennen teloitusta panttivankina Syyriassa 9 kuukautta. Henning kaapattiin vain minuutteja saapumisensa jälkeen. Tämä oli hänen neljäs kerta humanitaarisen avun vapaaehtoisena Syyriassa.

Lähteet

Brittiläiset henkirikosten uhrit
Ihmisryöstön uhrit
Vuonna 1967 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Anna Lappalainen

Anna Svedholm, o.s. Lappalainen, (27. kesäkuuta 1896 Kuopion maalaiskunta – 17. heinäkuuta 1988 Sipoo) oli suomalainen nainen, joka oli yhteensä yli 55 vuoden ajan potilaana psykiatrisissa sairaaloissa eri puolilla Suomea. "Kellokosken prinsessaksi" kutsutun Lappalaisen elämästä on tehty kirja, elokuva ja musikaali. Hänelle on myös pystytetty muistomerkki Kellokosken sairaalan pihamaalle.

Elämä 
Kuopion maalaiskunnassa syntynyt Lappalainen menetti isänsä jo nelivuotiaana, minkä jälkeen hän asui sijaisperheissä, koska äiti ei pystynyt pitämään huolta kolmesta lapsestaan. Myöhemmin Lappalainen elätti itseään muun muassa esiintymällä laulajana Helsingin ravintoloissa ja teattereissa. 30-vuotiaana hän avioitui itseään 15 vuotta vanhemman miehen kanssa, mutta liitto ei kestänyt kuin vajaat kolme vuotta. Avioeron jälkeen Lappalainen ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, ja lopulta viranomaiset toimittivat hänet levottoman käytöksen vuoksi pakkohoitoon Kivelän sairaalaan Helsingin Taka-Töölöön. Hoidosta päästyään Lappalainen asui hetken aikaa äitinsä kanssa, kunnes hän joutui jälleen psykiatriseen sairaalaan aggressiivisuutensa johdosta. Hänellä diagnosoitiin ensin skitsofrenia ja myöhemmin kaksisuuntainen mielialahäiriö (eli maanis-depressiivisyys), ja hänet sijoitettiin lopulta Kellokosken mielisairaalaan vuonna 1933.

Kellokoskella Lappalainen väitti elämänsä loppuun saakka olevansa Buckinghamin palatsissa syntynyt Englannin prinsessa Anna, jonka aarnikotka oli vauvana kuljettanut Suomeen. Sairaalassa hän viihdytti potilaita esiintymisillään ja sai myös oikeuden käydä alueen ulkopuolella harjoittamassa hierojan ammattiaan, jota hän oli tehnyt jo aikaisemminkin. Taiteellisesti lahjakas Lappalainen maalasi myös tauluja. 89-vuotiaana hänet siirrettiin Kellokoskelta Sipoossa sijaitsevaan Nikkilän sairaalaan, jossa hän kuoli 92-vuotiaana vuonna 1988. Hänet muistetaan elämänmyönteisenä ja iloisena persoonana, joka käytöksellään paransi koko elinympäristönsä ilmapiiriä.

Myöhempi kiinnostus 
Vuonna 1995 Kellokosken sairaalan puistossa paljastettiin kuvanveistäjä Rauni Liukon suunnittelema muistomerkki. Lappalaisen elämäkerta Kellokosken prinsessa ilmestyi vuonna 2010, ja samana vuonna tuli ensi-iltaan myös Arto Halosen ohjaama elokuva Prinsessa, jossa häntä esitti Katja Küttner. Halonen ohjasi elokuvan pohjalta musikaalin, jota esitettiin Tampereen Työväen Teatterissa vuosina 2013–2014. Musikaalissa Lappalaisen roolissa vuorottelivat Armi Toivanen ja Laura Alajääski.

Kirjallisuutta 
Raitasuo, Ilkka & Siltala, Terhi: Kellokosken prinsessa, Like Kustannus 2010. ISBN 978-952-01-0509-9.

Lähteet 
Oikean prinsessan tarina, pdf, Koulukino (Archive.org)

Viitteet 

Suomalaiset henkilöt
Vuonna 1896 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
LOC Kargil

LOC Kargil on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen sotaelokuva, joka perustuu Intian ja Pakistanin väliseen Kargilin sotaan. Elokuvan ohjasi, tuotti ja kirjoitti J. P. Dutta. Yli nelituntinen LOC Kargil kuuluu kaikkien aikojen pisimpiin hindielokuviin.

Näyttelijät 

Miehet

Naiset

Soundtrack

Vastaanotto 
Box Office India julisti LOC Kargilin ”flopiksi”.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 2003 intialaiset elokuvat 
Sotadraamat
Hindinkieliset elokuvat
Kevätkaapuyökkönen

Kevätkaapuyökkönen (Cucullia chamomillae) on kaapuyökkösiin lukeutuva, melko kookas, harmaa yöperhoslaji. Se on Suomen perhoslajistossa jokseenkin uusi tulokas.

Koko ja ulkonäkö 
Yleisväriltään harmaiden kaapuyökkösten aikuiset yksilöt ovat melko vaikeita määrittää lajilleen ja erityisen paljon kevätkaapuyökkönen muistuttaa yleistä kellerväkaapuyökköstä (Cucullia umbratica). Etusiivet ovat pitkät, kapeat, teräväkärkiset, ulkosyrjästä hieman sisäänpäin kaartuvat  ja pohjaväriltään ruskehtavan harmaat. Siiven kuviointia ovat pitkät, ohuet, mustat viirut, jotka ulottuvat siiven ulkoreunaan saakka. Takasiivet ovat ruskehtavan harmaat ja jonkin verran tummuneet. Siipiväli 43–50 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 

Lajin levinneiyys ulottuu Pohjois-Afrikasta Etelä- ja Keski-Euroopan kautta Skandinavian eteläosiin. Idässä Uralille ja Kaukasukselle.

Suomesta laji tavattiin ensimmäisen kerran vuonna 2004, mutta hyvin huonosti valolle tulevana kyseessä saattaa olla lähinnä havaintojen puute ja populaatio lienee ollut olemassa paljon pitempään. Tunnettu levinneisyys rajoittuu etelä- ja lounaisrannikolle, suunnilleen Turku-Imatra-linjan eteläpuolelle. Nimensä mukaisesti laji lentää keväällä, muita kaapuyökkösiä aikaisemmin, toukokuulta kesäkuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat 
Kevätkaapuyökkönen on elinmpäristövaatimuksiltaan joutomailla ja muissa kulttuuriympäristöissä viihtyvä pioneerilaji. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat hyvin huonosti valopyydyksiin. Helpoin tapa perhosen läsnäolon havaitsemiseksi onkin etsiä toukkia ravintokasveilta. Lisäksi tarha-aamukääriäisen (Adoxophyes orana) sekä mänty-yökkösen (Panolis flammea) feromonit houkuttelevat kevätkaapuyökköstä. Toukat syövät pääasiassa kukintoja öisin ja piilottelevat päivät etenkin ravintokasvien alaosissa. Koteloituminen tapahtuu maaperään kotelokopan sisään. Kotelo on talvehtiva elämänvaihe ja saattaa talvehtia useita kertoja.

Ravintokasvi 
Toukan ravintokasveja ovat erilaiset mykerökukkaiset (heimo Asteraceae), etenkin kamomilla- (Matricaria chamomilla) ja peltosaunio (Tripleurospermum inodorum).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pertti Pakkanen: Cucullia chamomillae (Denis & Schiffermüller, 1775) Suomessa
 Saunakukat reikiä täynnä - toukkametsästys parhaimmillaan YLE Häme 4. heinäkuuta 2012
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
  	Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
 Luonnontieteellinen keskusmuseo 

Kaapuyökköset
Kellerväkaapuyökkönen

Kellerväkaapuyökkönen, vanhemmassa kirjallisuudessa nimellä kellertävä kaapuyökkönen tai harmaa kaapuyökkönen (Cucullia umbratica) on kaapuyökkösiin lukeutuva, melko kookas, harmaa yöperhoslaji. Se on Suomessa sukunsa laajimmin levinnyt edustaja esiintyen yleisenä maan etelä- ja keskiosissa.

Koko ja ulkonäkö 
Monien kaapuyökkösten aikuiset yksilöt ovat melko vaikeita määrittää lajilleen ja kellerväkaapuyökkösen kanssa erityisen samannäköisiä ovat tuhkakaapuyökkönen (Cucullia lucifuga) ja savukaapuyökkönen (Cucullia lactucae). Kellerväkaapuyökkösen etusiivet ovat pitkät, kapeat, teräväkärkiset, ulkosyrjästä suorat ja pohjaväriltään vaalean harmaat. Siiven etureunan tuntumassa on kellanruskeaa väriä. Siiven kuviointia ovat ohuet, mustat viirut sekä munuaistäplän kohdalla tumma kaari ja rengastäplän kohdalla muutama tumma piste. Takasiivet ovat ruskehtavan harmaat. Siipiväli 50–58 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 

Lajin levinneisyys kattaa Euroopan aivan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta ja ulottuu Keski-Aasiaan. Suomessa sitä tavataan nykyisin suunnilleen Vaasa-Lieksa-linjan eteläpuolella, mutta aikoinaan lajia on tavattu pohjoisempanakin. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta elokuulle huipun osuessa kesäkuun lopulle ja heinäkuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat 
Kellerväkaapuyökkönen elää monenlaisissa avoimissa ympäristöissä niin kulttuurivaikutteisissa kuin luonnontilaisissakin. Perhoset lentävät yöllä, käyvät kukilla, ja tulevat joskus myös valolle. Perhosia tavataan yleensä vain yksitellen. Toukat syövät öisin kukintoja ja piilottelevat päivisin. Kotelo talvehtii, joskus useamman kerran.

Ravintokasvi 
Toukan ravintokasveja ovat mykerökukkaiset, muiden muassa erilaiset keltanot (Hieracium), valvatit (Sonchus) ja maitiaiset (Leontodon).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
 Luonnontieteellinen keskusmuseo 

Kaapuyökköset
Tuhkakaapuyökkönen

Tuhkakaapuyökkönen (Cucullia lucifuga) on kaapuyökkösiin lukeutuva, melko kookas, harmaa yöperhoslaji. Se on Suomessa harvinainen ja levinneisyydeltään vahvasti itäpainotteinen.

Koko ja ulkonäkö 
Tuhkakaapuyökkönen kuuluu yhdessä kellervä- (Cucullia lucifuga) ja savukaapuyökkösen (Cucullia lactucae) kanssa ryhmään, jonka aikuiset perhoset melko vaikeita määrittää lajilleen. Tuhkakaapuyökkösen etusiivet ovat pitkät, kapeat, melko pyöreäkärkiset, ulkosyrjästä selvästi pyöristyneet ja pohjaväriltään tumman sinertävän harmaat. Munuaistäplän lähellä voi joskus erottua hieman ruskeaa sävyä ja tumma kaari. Rengastäplän erottuu korkeintaan ääriviivana. Siiven takanurkassa on musta viiru. Takasiivet ovat naaraalla tumman harmaat, koiraalla selvästi vaaleammat.Takaruumiin tyvellä on selkäpuolella mustaa karvoitusta. Siipiväli 44–48 mm.

Toukka on nuorena puna-keltajuovainen, mutta muuttuu kasvaessaan täysin erinäköiseksi. Täysikasvuisena toukka on musta ja sen iholla on punaisia täplärivejä.

Levinneisyys ja lentoaika 

Tuhkakaapuyökköstä esiintyy Pohjois-Euroopasta ja Keski-Euroopan vuoristoista Aasian pohjoisosien poikki Japaniin saakka. Suomessa se on harvinainen laji, jonka pääasiallinen nykyinen esiintymisalue sijaitsee sisämaassa Savon ja Karjalan alueilla. Lisäksi lännempänä etelärannikolla on erillinen esiintymä. Sen sijaan vanhoja havaintoja on sisämaasta laajemminkin. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta heinäkuun alkupuolelle huipun sijoittuessa kesäkuulle.

Elinympäristö ja elintavat 
Lajin elinpaikkoja ovat metsäaukiot, puistot, puutarhat ja muut puoliavoimet ympäristöt. Tuhkakaapuyökköset lentävät yöllä ja käyvät kukilla mutta tulevat lähisukulaistensa tapaan vain harvoin valolle. Perhosia tavataan jokseenkin poikkeuksetta vain yksitellen. Toukat syövät öisin kukintoja ja piilottelevat päivisin. Kotelo talvehtii, joskus useamman kerran.

Ravintokasvi 
Toukan ravintokasveja ovat mykerökukkaiset, etenkin keltanot (Hieracium), valvatit (Sonchus).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
 Luonnontieteellinen keskusmuseo 

Kaapuyökköset
A. Hakkarainen

A. Hakkarainen oli suomalainen 1900-luvun alkupuolella elänyt arkkiveisujen tekijä.

Teoksia 
 Runo sunnuntaista ja juhlapäivistä. Etelä-Sawon kirjapaino, Savonlinna 1911
 Kertomus Titanic-laiwan haaksirikosta. Pohjois-Karjalan kirjapaino, Joensuu 1912
 Kuusi laulua : Laulu Kuopion kiwikirkosta, Titanickin hymni 1921, Piirileikkilauluja, Piirilaulu, Laulu. Savon työväen kirjapaino, Kuopio 1915
 Historiallinen runo 1916 ihmiskunnan alkuajoilta ja nykyisestä naisten tasa-arvolta. Sanan walta, Kuopio 1916
 Laulu weljesmurhasta huhtikuulta 1916 Iisalmenpit. Pörsämäenkylästä. Sanan walta, Kuopio 1916
 Runo 1916 maataloudelliselta alalta. Sanan walta, Kuopio 1916
 Laulu Kalliista ajasta w. 1919, Laulu Euroopan sodasta 1931/7 14. Sanan walta, Kuopio 1917
 Laulu 1917 Nicolai II:sta ja Rasputiinista. Sanan walta, Kuopio 1920
 Laulu Valkoisen Suomen kieltolaista v. 1914. Tekijä, Kuopio 1924

Lähteet 
 Teosluettelo Fennica Suomen kansallisbibliografia
 Jyväskylän yliopiston kirjaston arkkiveisukokoelma : A. Hakkarainen 

Suomalaiset runoilijat
1800-luvulla syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Malikaapuyökkönen

Malikaapuyökkönen (Cucullia absinthii) on kaapuyökkösiin lukeutuva, melko kookas, harmaankirjava yöperhoslaji. Se on yleistynyt Suomessa huomattavasti 2000-luvun aikana.

Koko ja ulkonäkö 
Malikaapuyökkönen kuuluu kookkaisiin, harmaisiin kaapuyökkösiin, mutta on selvästi kirjavampi kuin useimmat lähilajit. Etusiivet ovat vaaleanharmaat, hieman ruskeakehnäiset ja pituuteensa nähden hyvin kapeat. Munuais ja rengastäplän alueella on selkeitä mustia pisteitä minkä lisäksi voimakkaasti tumman kehnän varjostamat sisempi ja ulompi poikkviiru erottuvat selkeinä. Myös siiven ulkoreunassa on selkeä mustien pisteiden rivi. Takasiivet ovat vaaleat, reunoistaan tummemmat. Siipiväli 41–45 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 

Malikaapuyökkösen levinneisyys Euroopan keskiosista Keski-Aasian poikki Kiinan keskiosiin ja Baikalille. Suomessa se on vanhastaan ollut lounaisrannikon ja -saariston hyvin harvinainen erikoisuus, mutta 2000-luvun aikana laji on laajentanut elinpiiriään likimain koko Pori-Imatra-linjan eteläpuolelle ja satunnaishavaintoja on tätäkin pohjoisempaa. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena heinäkuun alusta elokuulle.

Elinympäristö ja elintavat 
Lajin elinpaikkoja ovat avoimet, hiekkapohjaiset ympäristöt ja perhosen esiintyminen on paikoittaista. Perhoset lentävät yöllä, käyvät luultavasti kukilla, ja tulevat jossain määrin myös valolle. Aikuisia perhosia tavataan vain harvoin ja yksitellen, mutta toukkia voi löytyä ravintokasvien kukinnoista suuriakin määriä. Toukkien etsintää hankaloittaa toukan ulkonäkö joka maastouttaa sen kukintoon tavattoman hyvin. Kotelo talvehtii maaperässä kotelokopan suojaamana.

Laji on Norjassa luokiteltu uhanalaiseksi.

Ravintokasvi 
Vaikka toukka syökin myös malia (Artemisia absinthum), pääasiallinen ravintokasvi on pujo (Artemisia vulgaris) .

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
 Luonnontieteellinen keskusmuseo 

Kaapuyökköset
Loistokaapuyökkönen

Loistokaapuyökkönen (Cucullia argentea) on kaapuyökkösiin  sukuun kuuluva, keskikokoinen yöperhoslaji. Se on elinympäristönsä osalta hyvin vaatelias ja luokiteltu Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 vaarantuneeksi (VU).

Koko ja ulkonäkö 
Loistokaapuyökkönen eroaa ulkonäöltään suuresti Cucullia-suvun harmaankirjavasta joukosta, eikä sitä voi sekoittaa mihinkään muuhun perhoslajiin. Etusiivet ovat tummanvihreät, kauttaaltaan metallinkiiltoiset ja niissä on laajoja hopeanvalkoisia laikkuja sekä hopeanvalkoinen ulkosyrjä. Aivan siiven keskiosassa on tumma pitkittäisviiru. Takasiivet ovat valkeat, ulkoreunastaan harmahtavat tai vihertävät. Siipiväli 41–45 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 
Loistokaapuyökköstä tavataan Espanjan pohjoisosista Keski-Euroopan poikki Skandinavian eteläosiin ja idässä Keski-Aasian vuoristoihin, missä lajilla on useita erillisiä esiintymisalueita Japaniin saakka. Tanskassa sitä tavataan etenkin Jyllannin niemimaalla ja Virossa, kuten muuallakin Baltiassa laji on verraten yleinen. Sen sijaan Ruotsissa lajilla uskotaan olevan kanta enää Skånessa, mutta tuoreita havaintoja ei sieltäkään ole. Suomessa se on levinneisyydeltään lähinnä kaakkoinen useimpien havaintojen ollessa Etelä-Karjalasta ja itäiseltä Uudeltamaalta. Toisaalta siitä on havaintoja pitkin etelärannikkoa, lännessä aina Utöstä saakka. Lisäksi tunnetaan muutama esiintymä eteläisen Suomen sisämaasta.. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena heinäkuun alusta elokuun puoliväliin.

Elinympäristö ja elintavat 
Toukan ravintokasvi, ketomaruna, rajaa loistokaapuyökkösen elinympäristön tiukasti lämpimille ja hiekkapohjaisille paikoille. Perinteisesti merenrannikolle, mutta myös rautateiden varsilta voi löytyä sopivaa ympäristöä. Ainakin Ruotsista on toukkahavaintoja ratapihalta. Aikuisia perhosia tavataan luonnossa harvoin ja suurin osa havainnoista koskee joko toukkia tai harrastajien toukista kasvattamia yksilöitä. Perhoset käyvät kukilla, joille ne sukulaisistaan poiketen laskeutuvat ruokalemaan, ja tulevat jonkin verran myös kirkkaiden valojen luokse. Päivisin yksilöitä saattaa lepäillä kasveilla näkyvästi. Toukat ovat aikuisista poiketen päiväaktiivisia ja elävät kukinnoissa, joihin ne sulautuvat värityksensä osalta äärimmäisen hyvin. Toukkia voi löytää kukintoja ravistelemalla. Munivat naaraat suosivat kookkaita kasviyksilöitä. Kotelo talvehtii maaperässä tiiviin hiekansekaisen kotelokopan suojaamana.

Suomessa laji on luokiteltu vaarantuneeksi, Ruotsissa se on äärimmäisen uhanalainen.

Ravintokasvi 
Toukan ravintokasvi on ketomaruna (Artemisia campestre).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
 Luonnontieteellinen keskusmuseo

Kaapuyökköset
Vilho Itkonen

Vilho (Ville Eliaanpoika) Itkonen (8. maaliskuuta 1872 Heinävesi – 5. elokuuta 1918 Tampereen vankileiri) oli suomalainen työmies, sosialistinen agitaattori, arkkiveisujen tekijä, kansanperinteen kerääjä ja teosofiaan ajattelunsa perustanut itseoppinut filosofi.

Itkosen kirjoituksia julkaistiin muun muassa Työmies-lehdessä, Sorretun Voima-lehdessä ja teosofien Elämä-lehdessä. Hän julkaisi myös nimimerkillä Mooses omia kirjoittamiaan arkkiveisuja. Itkonen kierteli eri puolilla Suomea työmiehenä ja hän toimi myös sosialistien agitaattorina kuuluen lähinnä Matti Kurikan kannattajiin.

Vuonna 1914 painoasiamies Sjöström haastoi "Mooses"-nimimerkkiä käyttäneen Itkosen käräjille kunnianloukkauksesta ja siveyttä loukanneiden lauseiden käytöstä hänen Ylöjärven kirkkoherrasta tekemänsä arkkiveisun vuoksi. Vuonna 1910 ilmestyneestä sanomalehtijutusta "Onko sielunhoito Ylöjärvellä oikeissa käsissä?" alkunsa saanut arkkiveisu takavarikoitiin kirjapainosta. Elokuussa 1914 Itkonen tuomittiin sakkoihin ja takavarikoidut arkkiviisut määrättiin tuhottaviksi. Itkonen teki myös muita pappeja ja poliiseja pilkanneita arkkiveisuja, jotka eivät kuitenkaan johtaneet oikeustoimiin. 

Itkosen ajattelun mukaan suomalainen kansanusko ja -perinne olivat suoraa jatkoa suuremmalle henkiselle ilmiölle jonka rakentui Itkosen mukaan ”intialais-hindulais-nasaretilais-spiritistis-tiedolliselle” pohjalle. Tähän liikkeeseen kuuluivat Raamatun Vanhan ja Uuden testamentin henkilöt, Buddha ja Itkosen mukaan essealaiseen salaseuraan kuulunut Jeesus. Itkonen lähetti näitä kysymyksiä käsitelleitä kirjoituksiaan, omia runojaan sekä keräämänsä perinneaineistoa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralle. Itkonen keräsi 1907 Saarijärven seudulta taikoja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran stipendiaattina ja kaikkiaan hän keräsi kansanperinnettä parinkymmenen vuoden ajan 1890-luvulta alkaen.

Tampereella asunut Itkonen joutui vangituksi Suomen sisällissodan aikana ja hän kuoli influenssaan Tampereen vankileirillä elokuun alussa 1918.

Teoksia 
 
 Arkkiveisu Pirkkalan kirkkoherrasta Ebelingistä sekä muista papeista yleensä.
 Tuulimyllärit eli Aliluutnantti Blåfieldt’in ja Vilho Pekosen poliisimestaritoiminta. 1912
 Hyvästijättölaulu Omistettu mestaripoliisi R. Blåfieldille ja sihteeri H. Gahmbergille. 1913
 Korkea Veisu Ylöjärven ihmeistä, joissa on pääosassa näytellyt haudantakainen henki ja Ylöjärven nykyinen kirkkoherra Frans Edvard Salokas. 1914
 
Lähde:

Lähteet

Aiheesta muualla 
  Haastateltavina tohtori Kati Mikkola Suomalaisen kirjallisuuden seurasta ja tohtori Antti Kujala.

Suomalaiset runoilijat
Suomalaiset teosofit
Suomen sisällissodan terrorin uhrit
Vuonna 1872 syntyneet
Vuonna 1918 kuolleet