joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Hypereides

Hypereides () (n. 390-322 eaa.) oli antiikin kreikkalainen logografi eli oikeusjuttujen ja puheiden kirjoittaja. Hänet luetaan kymmenen attikalaisen puhujan joukkoon.

Hypereides oli Glaukippoksen poika Kollytoksen demoksesta Ateenasta. Hän opiskeli Platonin Akatemiassa, sekä logografiaa Isokrateen oppilaana. Hypereides oli mukana syyttämässä muun muassa Autoklesta ja Aristofonia.

Hypereides tuki Demosthenestä kamppailussa Filippos II:sta vastaan, mutta veti tukensa Harpaloksen tapauksen jälkeen. Demostheneen tultua karkotetuksi vuonna 324 eaa. Hypereideestä tuli patrioottisen puolueen johtaja.

Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen Hypereides oli yksi äänekkäimpiä sodan kannattajia makedonialaishallintoa vastaan. Hänen puheidensa uskotaan olleen yksi syy Lamian sotaan (323-322 eaa.), jossa Ateena, Aitolia ja Thessalia kapinoivat Makedoniaa vastaan. Ateenan hävittyä Hypereides tuomittiin kuolemaan yhdessä muiden puhujien kanssa. Hän pakeni Aiginalle, mutta jäi kiinni. Kuolemantuomion täytäntöönpanon jälkeen hänen ruumiinsa vietiin Kleonaihin ja näytettiin Antipatrokselle, ennen kuin se palautettiin Ateenaan haudattavaksi.

Hypereideen nimiin on laitettu 77 puhetta. Suurimman osan uskotaan säilyneen vielä 1400-luvulle Matias Corvinuksen kirjastossa, mutta ne tuhoutuivat turkkilaisten vallattua Budan 1500-luvulla. Puheista tunnettiin pitkään vain katkelmia. Vuonna 1847 laajoja katkelmia hänen puheistaan Imosthenestä vastaan ja Lykofronille löydettiin haudasta Thebasta Egyptistä. Myöhemmin on löydetty lisää osia puheista Filippidestä vastaan, Athenogenestä vastaan, Timandrosta vastaan ja Diondasta vastaan.

Toistaiseksi kadoksissa ovat muun muassa puhe Deliakos sekä puolustuspuhe tunnetulle hetairalle Frynelle.

Lähteet 

Antiikin kreikkalaiset reettorit
Espanjan naisten jalkapallomaajoukkue

Espanjan naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Espanjaa naisten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa.

Espanjan naisten maajoukkue selviytyi ensimmäisen kerran arvokisoihin vuonna 1997. Tuolloin se sijoittui EM-kisojen alkulohkossa toiseksi ja pääsi välieriin, jossa Italia voitti sen numeroin 1–2.

Vuoden 2013 EM-kisoissa Espanja ylsi alkulohkonsa kakkosena puolivälieriin, jossa se hävisi Norjalle maalein 1–3. Vuoden 2015 MM-kisoissa joukkue pelasi alkulohkossaan 1–1-tasapelin Costa Rican kanssa mutta hävisi Brasilialle 0–1 ja Etelä-Korealle 1–2 eikä selviytynyt jatkoon. Espanjan maalintekijät MM-kisoissa olivat Vicky Losada ja Verónica Boquete.

Vuoden 2017 EM-kisojen alkulohkossa Espanja voitti vain Portugalin 2–0 ja hävisi sitten Englannille 0–2 ja Skotlannille 0–1. Espanja selviytyi kuitenkin lohkokakkosena puolivälieriin, joissa se hävisi Itävallalle maalittoman varsinaisen peliajan ja jatkoajan jälkeen rangaistuspotkukilpailussa maalein 3–5. Vuoden 2019 MM-kisoissa Espanja voitti alkulohkossaan Etelä-Afrikan 3–1, hävisi Saksalle 0–1 ja pelasi Kiinan kanssa tasan 0–0. Espanja selviytyi lohkokakkosena neljännesvälieriin, joissa se hävisi Yhdysvalloille 1–2. Espanjan maalintekijät MM-kisoissa olivat kaksi maalia rangaistuspotkuista tehnyt Jennifer Hermoso ja Lucía García. Vuoden 2022 EM-kisoissa Espanja voitti alkulohkossaan  Suomen 4–1 ja Tanskan 1–0 sekä hävisi Saksalle 0–2. Puolivälierissä Espanja hävisi Englannille jatkoajalla 1–2.

Arvokisat

Maailmanmestaruuskilpailut 
 1991–2011 - Ei selviytynyt karsinnoista
 2015 - Alkulohko
 2019 - Neljännesvälierät

Euroopan-mestaruuskilpailut 
 1984 - Ei osallistunut
 1987–1995 - Ei selviytynyt karsinnoista
 1997 - Välierät
 2001–2009 - Ei selviytynyt karsinnoista
 2013 - Puolivälierät
 2017 - Puolivälierät
 2022 - Puolivälierät

Lähteet

Viitteet 

Naisten jalkapallomaajoukkueet
Espanjan jalkapallo
Jukka Pohjola

Johan Gustaf (Juho Kustaa, Jukka) Pohjola (entinen sukunimi Kontio; 19. marraskuuta 1878 Kangasala – 8. marraskuuta 1948 Ylöjärvi) oli suomalainen pienviljelijä ja sosialidemokraattien kansanedustaja.

Pohjolan vanhemmat olivat itsellinen Johan Kontio ja Maria Annantytär. Hän kävi kansakoulun sekä kansanopiston ja työskenteli puutarhatöissä Kangasalla ja pellavatehtaan työläisenä Tampereella. 1900-luvun alussa Pohjola toimi sosialidemokraattien puhujana ja Hämeen läänin pohjoisen vaalipiirin sosialidemokraattisena piirisihteerinä. Hän oli myös Hämeen voima -lehden toimittajana Tampereella. Vuodesta 1912 Pohjola toimi pienviljelijänä Ylöjärvellä ja hän oli lisäksi Ylöjärven Harjuntaustan osuuskassan hoitajana. Suomen sisällissodan yhteydessä Pohjola siirtyi Venäjälle mutta palasi sieltä jo samana vuonna ja oli sitten vangittuna poliittisista syistä.

Pohjola kirjoitti 1900-luvun alkuvuosina myös muutamia näytelmiä.

Pohjola oli SDP:n kansanedustajana 1909–1914 sekä 1917 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli myös Ylöjärven kunnanvaltuuston puheenjohtajana. 

Pohjola oli naimisissa vuodesta 1908 Aina Olga Elimäen kanssa.

Teoksia 
 Vapaaksi vuosiorjuudesta! : palkkaussäännön poistamisesta, Puoluetoimikunnan lentokirjasia n:o 11. Suomen sosialidemokratinen puolue 1906
 Taistelua ja epätoivoa : kolmiosainen näytelmä. Karisto 1906, 2. painos 1907
 Sekatyöntekijäin ensimmäisen edustajakokouksen pöytäkirja Tampereella 25, 26 ja 27 p:nä maalisk. 1907, toimitti Jukka Pohjola. Helsinki 1907
 Lain ja oikeuden nimessä : kaksinäytöksinen näytelmä. M. V. Vuolukka, Pori 1909
 Miksi vuosiorjuus on poistettava : selostusta palkkaussäännön pahimmista kiristysmääräyksistä. Työväen Sanomalehti Oy, Helsinki 1909
 Vainoa : näytelmä yhdessä näytöksessä, kirjoittanut J. P. Kansanlehti, Tampere 1909

Lähteet 
 

Kansanedustajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Ylöjärven kaupunginvaltuutetut
Pirkanmaan vaalipiiri
Suomalaiset kirjailijat
Suomen sisällissodan punaiset
Vuonna 1878 syntyneet
Vuonna 1948 kuolleet
Aatu Ruotsalainen

Adam (Aatu) Ruotsalainen (30. toukokuuta 1859 Kiuruvesi – 17. toukokuuta 1917 Yhdysvallat) oli suomalainen maanviljelijä ja sosialidemokraattien kansanedustaja.

Ruotsalaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Eventius Ruotsalainen ja Brita Kristina Kettunen. Hän kävi alemman maanviljelyskoulun ja toimi sitten maanvuokraajana ja maanviljelijänä Kiuruvedellä sekä myöhemmin maanviljelijänä Yhdysvalloissa. Hän oli myös kirkkoväärtinä ja toimi kahden vuoden ajan maatalousneuvojana.
 
Ruotsalainen oli SDP:n kansanedustajana 1908–1909 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. 

Ruotsalainen oli naimisissa vuodesta 1882 Anna Kaisa Lindin kanssa.

Lähteet 
 

Kansanedustajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Pohjois-Savon vaalipiiri
Vuonna 1859 syntyneet
Vuonna 1917 kuolleet
Liittopreesens

Liittopreesens on suomen kielessä harvoin käytettävä, merkitykseltään muiden kielten futuuria vastaava  aikamuoto, joka ilmaisee, että jotakin tapahtuu tulevaisuudessa: on tapahtuva. Muoto on arkaainen ja nykyään sitä käytetään vanhahtavassa juhlallisessa kirjakielessä, kuten Raamatussa tai koraanissa. Tähän liittotempukseen liittyy tietty deterministisyyden sekä imperatiivisuuden mielikuva. Erään tulkinnan mukaan tämä ominaisuus ei ole futuurille kovin tyypillinen, sillä siihen voidaan usein liittää ajatus aikomisesta tai arvaamisesta. Toisaalta ranskan kielessä futuuria käytetään usein myös imperatiivia lähenevässä merkityksessä, varsinkin toisessa, mutta esimerkiksi lakiteksteissä kolmannessakin persoonassa. Yleensä tämä lausahdus on harvinainen eikä sitä käytetä usein.

Liittopreesens muodostetaan olla-verbin persoonamuodoista ja pääverbin aktiivin partisiippimuodosta, jonka pääte on -va/vä, monikossa --vat/-vät ja passiivisa --tava/-tävä. olen lukeva, olet lukeva, on lukevaLiittopreesensiä käytetään yleensä indikatiivissa ja yksikössä. Monikkomuotoja olemme lukevat, olette lukevat, ovat lukevat, ei käytännössä käytetä. Myös imperatiivi-, (ole lukeva, olkaamme lukevat jne.) konditionaali-, (olisit lukeva, olisimme lukevat jne.) ja potentiaalimuodot (lienet lukeva, lienemme lukevat jne.) ovat harvinaisia. Passiivi on yleisin, joka on merkitykseltänsä täytyi/piti tehdä ja sitä käytetään myös muissa moduksissa indikatiivin lisäksi. (on luettava), (olkoon luettava), (olisi luettava), (lienee luettava'')

Muut suomen aikamuodot ovat preesens, imperfekti, perfekti, pluskvamperfekti ja liittoimperfekti.

Lähteet
 Ikola, Osmo: Nykysuomen käsikirja. Espoo: Weilin+Göös, 1991.
 Savolainen, Erkki: Finn Lectura -verkkokielioppi, 2001. http://www.finnlectura.fi/verkkosuomi/aloitus.htm 
 Hammari, Jukka-Pekka: Suomen verbien finiittisten taivutusmuotojen rakenteellinen luonne predikaatteina modaalis-loogisten ja propositionaalisten seikkojen ilmaisun kannalta (toim. Helena Sulkala ja Leena Nissilä). 63-75. Oulu University Press, 2001. ISSN 0355-3205

Aikamuodot
Lento 29

Lento 29 (Flight 29 Down) on yhdysvaltalainen nuorille suunnattu televisiosarja. Sarjan loivat D. J. MacHale ja Stan Rogow, Stan Rogow Productionsin vastatessa tuotannosta. Sarjaa tuotettiin yhteensä kahden kauden eli 26 jakson verran. Suomen televisiossa sarjaa on esitetty Summeri-nuortenohjelmassa.

Sarjassa kymmenen nuorta päätyy lentokoneen pakkolaskussa autiolle saarelle.

Rooleissa

Aiheesta muualla
 

Nuortensarjat
Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Liu Guoliang

Kiinalaisissa nimissä sukunimi tulee ensin, eli sukunimi on Liu ja etunimi Guoliang.

Liu Guoliang (s. 10. tammikuuta 1976) on kiinalainen entinen pöytätennispelaaja. Hän voitti urallaan yhteensä peräti 14 arvokisamitalia, joista kymmenen oli MM-mitaleja ja neljä olympiamitaleja. Uransa hän lopetti kauteen 2001.

Saavutukset

Olympialaiset 
 Kultaa Atlantasta 1996 kaksinpelistä
 Kultaa Atlantasta 1996 nelinpelistä
 Hopeaa Sydneystä 2000 nelinpelistä
 Pronssia Sydneystä 2000 kaksinpelistä

MM-kilpailut 
 Kultaa Tianjinista 1995 joukkuekilpailusta 
 Kultaa Manchesterista 1997 joukkuekilpailusta
 Kultaa Manchesterista 1997 sekanelinpelistä
 Kultaa Eindhovenista 1999 nelinpelistä
 Kultaa Eindhovenista 1999 kaksinpelistä
 Kultaa Osakasta 2001 joukkuekilpailusta
 Hopeaa Kuala Lumpurista 2000 joukkuekilpailusta
 Hopeaa Göteborgista 1993 joukkuekilpailusta

Lähteet
 Tilastoja
ITTF:n tilastot
Kiinan olympiakomitea

Kiinalaiset pöytätennispelaajat
Kiinalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
ITTF Hall of Fame
Rakkauden lähettiläät

Rakkauden lähettiläät (myös Rakkauden lähetyssisaret, ) on Äiti Teresan vuonna 1950 perustama katolinen sääntökunta. Järjestöön kuului vuonna 2015 yli 5000 nunnaa ja se toimii yli 130:ssä maassa.

Aiheesta muualla
Viralliset verkkosivut

Lähteet 

Katolisen kirkon sääntökunnat
Novyi mir

Novyi mir (, 'Uusi maailma') on venäjänkielinen kirjallisuuslehti, joka on ilmestynyt Moskovassa tammikuusta 1925. Sen oli tarkoitus jatkaa samoja perinteitä kuin ennen neuvostoaikaa ilmestyneet suositut kirjallisuuslehdet Mir Božy ('Jumalan maailma'), joka ilmestyi 1892–1906, ja sen seuraaja Sovremennyi Mir ('Nykymaailma'), joka ilmestyi 1906–1917. Se julkaisi lähinnä proosaa, joka noudatti kommunistisen puolueen hyväksymää linjaa. Pieni polemiikki syntyi 1945, kun Novyi Mir julkaisi Aleksandr Bekin esseen, jossa mainittiin kuusi slangitermiä sanalle "perineum".)

Novyi Mir muutti poliittista asennettaan 1960-luvun alussa ja kallistui toisinajattelijoiden suuntaan. Marraskuussa 1962 lehti herätti huomiota julkaistuaan Aleksandr Solženitsynin läpimurtoteoksen Ivan Denisovitšin päivä, kertomuksen gulag-vangista. Lehti julkaisi kiistaa herättäneitä artikkeleita ja kertomuksia Neuvostoliiton ja Venäjän historiasta, kunnes Aleksandr Tvardovski painostettiin eroamaan helmikuussa 1970. Kun päätoimittajaksi nimitettiin Sergei Zalygin perestroika-kauden alussa 1986, lehti arvosteli neuvostohallintoa yhä rohkeammin. Se julkaisi aiemmin kiellettyjen kirjailijoiden kuten George Orwellin, Joseph Brodskyn ja Vladimir Nabokovin proosaa ja runoja. Lehti kuuluu niin sanottuihin paksuihin kirjallisuuslehtiin.

Muiden venäläisten kirjallisuus- ja kulttuurilehtien tavoin myös Novyi Mir on menettänyt vuodesta 1991 alkaen tilaajia, ja levikki on supistunut niin pieneksi, ettei toimittajille ja kirjoittajille voida maksaa palkkioita.

Lehti myöntää Juri Kazakov -palkinnon vuoden parhaasta novellista.

Päätoimittajat
 Vjatšeslav Polonski (1926–1931)
 Ivan Gronski (1931–1937)
 Vladimir Stavski (1937–1941)
 Vladimir Štšerbina (1941–1946)
Konstantin Simonov (1946–1950)
Aleksandr Tvardovski (1950–1954)
Konstantin Simonov (1954–1957)
Aleksandr Tvardovski (1958–1970)
Viktor Kosolapov (1970–1974)
Sergei Narovtšatov (1974–1981)
Vladimir Karpov (1981–1986)
Sergei Zalygin (1986–1998)
Andrei Vasiljevski (1998– )

Lähteet
 Michael Glenny, Novy Mir. A Selection 1925–1967, Jonathan Cape, London, 1972. Review:

Viitteet

Venäläiset kirjallisuuslehdet
Overhead

Overhead on suomalainen, Helsingistä kotoisin oleva progressiivista rockia soittava yhtye, jonka esikoisalbumi Zumanthum julkaistiin vuonna 2002. Kolme vuotta myöhemmin julkaistu Metaepitome saavutti jonkin verran kansainvälistäkin menestystä ja radiosoittoa. Yhtyeen nykyisenä levy-yhtiönä toimii Musea Records. Overhead on soittanut useilla eurooppalaisilla rockfestivaaleilla.

Jäsenet
Janne Pylkkönen: basso
Ville Sjöblom: rummut
Alex Keskitalo: laulu ja huilu
Jaakko Kettunen: kitara
Tarmo Simonen: koskettimet

Diskografia
Zumanthum (2002)
Metaepitome (2005)
And We're Not Here After All (2008)

Lähteet
Yhtyeen kotisivusto

Suomalaiset progressiivisen rockin yhtyeet
Dutse

Dutse on kaupunki pohjoisessa Nigeriassa. Se on Jigawan pääkaupunki. 

Dutse on Jigawan neljänneksi suurin kaupunki sen asukasluvun ollessa vuonna 2008 36 165 ihmistä.

Lähteet 

Nigerian kaupungit
Keltarauhanen

Keltarauhanen on kellertävä kudos, joka erittää keltarauhashormoneja. Keltarauhanen muodostuu puhjenneen munarakkulan soluista. Keltarauhanen on suurin viikon päästä ovulaatiosta.

Lähteet

Rauhaset
Aleksandr Avdejev

Aleksandr Aleksejevitš Avdejev (; s. 8. syyskuuta 1946 Krementšuk) on venäläinen poliitikko ja diplomaatti. Hän toimii tätä nykyä maansa kulttuuriministerinä, joksi hänet nimitettiin toukokuussa 2008.

Lähteet 

Venäjän ministerit
Kulttuuriministerit
Venäjän federaation diplomaatit
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Kullankylä

Kullankylä myös Kulla, Kullaankylä, , ) oli kylä läntisellä Inkerinmaalla Kullanjoen varressa. Se sijaitsi 20 km Narvasta pohjoiseen. Asukkaina oli inkerinsuomalaisia 1940-luvulle asti.

Kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1600-luvulla Laukaan- ja Lovatjokien välissä sijainneessa Novgorodin Šelonin viidenneksessä. Kylä ei siis kuulunut Vatjan viidennekseen, johon muu Inkerinmaa kuului. Asukkaina oli tuolloin vatjalaisia ja inkeroisia. Kylä sai luultavasti nykyisen nimen Stolbovan rauhan jälkeen 1617, jolloin alueelle muutti luterilaista väestöä Suomesta. Suureen-Narvusiin eli Kosemkinaan rakennettiin kirkko vuonna 1640 ja Kullankylä kuului siten Narvusi-Kosemkinan pitäjään, joka oli osa Narvan seurakuntaa vuoteen 1917 asti. 

Perimätiedon mukaan kylän nimi juontuu siitä, että aikoinaan kaksi äveriästä asukasta väitteli, kumpi heistä on rikkaampi, ja päättivät kylvää kultarahoja, toinen joen oikealle, toinen sen vasemmalle puolelle.

Kylä jakaantuu kahtia ja tuhoutuu

Tarton rauhan (1920) seurauksena kylä jakaantui kahtia, koska Kullajoesta tuli Viron ja Neuvosto-Venäjän rajajoki. Vuonna 1926 kylässä oli 29 taloa ja 94 asukasta, joista 82 inkeriläisiä. Venäjän puoleinen osa kylästä kuihtui, koska asukkaita siirrettiin kauemmaksi rajasta. Näin syntyivät 1920-luvulla kaksi kylää Risukylä ja Muntinruhka Rosonajoen varteen. Vähitellen itäinen osa katosi kokonaan 1930-luvulla, kun kuusi perhettä lähetettiin Siperiaan. Loput asukkaista siirrettiin Suureen Narvusiin, jonne myös paremmat asuinrakennukset purkamalla siirrettiin. 

Viron puoleinen osa kylästä kuului Viron Inkeriin. Läheiseen Kallivieriin rakennettiin kirkko vuonna 1920 ja Kullankylä kuului tähän seurakuntaan. Vuonna 1930 kylässä sijaitsi koulu ja 32 asuinrakennusta. Kylästä tuli eräänlainen Neuvostoliiton inkeriläisvainojen muistomerkki ja piikkilangalla kahtia jaettu kylä tuli tunnetuksi mm. Saima Harmajan runoteoksessa Inkerinmaan rajalla. Toisen maailmansodan aikana väestö evakuoitui Suomeen ja osa Ruotsiin. Viron puoleinen osa Kullankylää poltettiin saksalaisten joukkojen vetäytymisen yhteydessä , eivätkä asukkaat palanneet takaisin sodan päätyttyä. Paikka on nykyisin autio.

Kuuluisia kullankyläläisiä
 Leander Reijo, Inkerin kuningas.
 Johannes Angere, dosentti ja ruotsin inkeriläissuomalainen kirjailija
 Johannes Valtonen, talvisodan vapaaehtoinen, kaatui Kuhmossa 19.2.1940

Katso myös
 Vaitolahti, Petsamon kahtiajaettu kylä 1920- ja 1930-luvuilla

Lähteet

Kosemkinan kylät
Viron Inkerin kylät
Richard Marsh

Richard Marsh (1857–1915) oli brittiläisen kirjailijan Richard Bernard Heldmannin käyttämä nimimerkki. Marsh tunnetaan parhaiten yliluonnollisesta jännitysromaanistaan Pyhä kuoriainen (1897), joka ilmestyi samana vuonna kuin Bram Stokerin Dracula ja josta tuli sen tavoin hyvin suosittu. Romaani pysyi painossa vuoteen 1960 saakka ja julkaistiin uudelleen vuosina 2004 ja 2007.

Suomennettuja teoksia 

  

  

Englantilaiset kirjailijat
Vuonna 1857 syntyneet
Vuonna 1915 kuolleet
Puhelinverkko

Perinteinen puhelinverkko (Public switched telephone network - PSTN) muodostuu useista piirikytkentäisistä puhelinverkoista ympäri maailmaa. Alun perin järjestelmä muodostui analogisesta verkosta, jossa käsivälitteisesti ohjattiin keskuksien kautta puheluita tilaajien välillä. Nykyään verkon toiminnot on pääasiallisesti digitalisoitu ja automatisoitu.

Puhelinverkkojen toiminta on hyvin pitkälle säädeltyä ja standardisoitua, tätä toimintaa ohjaa Kansainvälinen televiestintäliitto ITU ja paikalliset regulaattorit, Suomessa Viestintävirasto.

Historia 

Ensimmäiset puhelinverkot muodostuivat puhelinlaitteiden välille vedetyistä johtimista, jolloin käyttö oli vielä varsin rajattua. Ajan myötä puhelimet yhdistettiin alueellisiin puhelinkeskuksiin ja keskuksia kytkettiin toisiinsa. Ajan mittaan järjestelmä kattoi kokonaisia kaupunkeja, maita ja maanosia. Ensimmäisiä automatisoinnin vaiheita oli puhelimen lähettämä pulssivalinta, katkomalla linjalla kulkevaa taajuutta laite kertoi keskukselle valittavan numeron. Tietotekniikan kehityksen myötä tietokoneet valjastettiin ohjaamaan puheluliikennettä, joka johti siirtymiseen pois sähkömekaanisesta relekytkentäisestä välityksestä täysin digitaalisiin keskuksiin. 

Suomessa tätä kehitystä luotsasi 1970-luvulla eteenpäin tuolloisen Televan Keijo Olkkola, jonka menestystarinaksi muodostui Euroopassa ensimmäinen täysin digitaalinen puhelinkeskus DX200.

Toimintatapa 

Puhelinverkon toiminta rakentuu yksinkertaisimmillaan päätelaitteesta (puhelin), joka on yhdistetty johtimella tilaajaverkon kautta puhelinkeskukseen, josta liikenne ohjataan haluttuun pisteeseen.
Puheluliikennettä keskusten välillä ohjataan tavallisesti SS7-protokollan avulla.

Käytännössä nykyaikainen puhelinverkko ei ole enää täysin piirikytkentäinen, vaan välitysliikenteessä hyödynnetään nykyään myös lähiverkoista ja Internetistä tuttua pakettivälitteistä verkkoa. Pakettivälitteisessä verkossa tilaajan ja vastaanottajan välille ei muodostu piiriä, vaan paketit voivat kulkea useita eri reittejä. Samalla reitillä voi myös kulkea samaan aikaan usean eri yhteyden paketteja.

Katso myös 
 E.164

Lähteet 

Puhelintekniikka
Sultan

Sultan voi tarkoittaa seuraavia asioita:

Henkilöitä 

 Bandar ibn Sultan (s. 1949), saudiarabialainen diplomaatti ja poliitikko
 Majed Saeed Sultan (s. 1986), kenialainen 800 metrin juoksija
 Tipū Sultān (1750–1799), Mysoren sulttaani

 Sultan ibn Abdilaziz (1928–2011), Saudi-Arabian kruununprinssi ja varapääministeri
 Sultan Aksanov (s. 1993), venäläinen jalkapalloilija
 Sultan al-Atrash (1888–1982), syyrialainen druusien uskonnollinen johtaja ja kapinanjohtaja
 Sultan Hashim Ahmad (1945–2020), irakilainen kenraali ja Irakin puolustusministeri
 Sultan Ibragimov (s. 1975), venäläinen nyrkkeilijä
 Sultan Kösen (s. 1982), turkkilainen maailman pisin ihminen
 Sultan Məcid Əfəndiyev (1887–1938), azerbaidžanilainen kommunistijohtaja
 Sultan Rahmanov (s. 1950), neuvostoliittolainen painonnostaja ja olympiavoittaja
 Sultan ibn Salman Al Sa’ud (s. 1956), saudiarabialainen ilmavoimien eversti ja astronautti
 Sultan Tucker (s. 1978), liberialainen pika-aitajuoksija

Osmanien hallitsijasuvun jäseniä 
 Hurrem Sultan, Rozelana (1504 tai 1505–1558), sulttaani Suleiman Suuren puoliso
 Kösem Sultan (1590–1651), sulttaani Ahmed I:n puoliso
 Mihrimah Sultan (1522–1575), sulttaani Suleiman Suuren tytär

Laivoja 
Britannian kuninkaallinen laivasto
HMS Sultan (1768), kuunari
HMS Sultan (1775), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Sultan (1807), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Sultan (1870), panssarifregatti

Muita merkityksiä 
 Sultan, Ali Abbas Zafarin ohjaama urheiludraamaelokuva vuodelta 2016
 FV105 Sultan, brittiläinen panssarivaunu
 HMS Sultan, Singaporen laivastotukikohta
 Sultan Abdul Samad Building, hallintorakennus Kuala Lumpurissa
 Sultan Kudarat, Filippiinien provinssi
 Sultan Hassal Bolkiah Stadium, stadion Bruneissa.

Katso myös 

 sulttaani, islamilaisissa maissa esiintyvä hallitsijan arvonimi.
Luik

Luik voi tarkoittaa seuraavia:

paikkoja
 Luik, Belgian Liègen kaupungin hollanninkielinen nimi

henkilöitä
 Aivi Luik (s. 1985), virolais-australialainen jalkapalloilija
 Jüri Luik (s. 1978), virolainen poliitikko ja ministeri
 Leila Luik (s. 1985), virolainen kestävyysjuoksija
 Liina Luik (s. 1985), virolainen kestävyysjuoksija, Leila ja Lily Luikin kolmoissisar
 Lily Luik (s. 1985), virolainen kestävyysjuoksija, Leila ja Liina Luikin kolmoissisar
 Viivi Luik (s. 1946), virolainen kirjailija ja runoilija.
Taco Bell

Taco Bell on meksikolaistyylinen pikaruokaravintolaketju, jonka tuotteisiin kuuluvat muun muassa tacot, burritot, quesadillat ja nachot. Taco Bell on Yum! Brandsin tytäryhtiö.

Taco Bell -ravintoloita on maailmassa lähes 7 000 kappaletta 24 eri maassa. Euroopassa niitä on 59 (2017).

Historia 
Taco Bellin perusti Glen Bell, joka avasi ensimmäisen kerran Hot's Drive-In -nimisen nakkikioskin San Bernardinossa Kaliforniassa Vuonna 1948, kun hän oli 25-vuotias. Vuonna 1950 hän avasi Bell's Hamburgersin ja nakkikioskin San Bernardino West Side barrioon. Loppuvuodesta 1951 hän avasi uuden ruokapaikan, tällä kertaa myymällä tacoja Taco-Tian nimellä.

Lähivuosina Bell omisti ja hoiti useita ravintoloita Etelä-Kaliforniassa. Glen perusti ensimmäisen Taco Bellin Downeyniin vuonna 1962. Yritys kasvoi nopeasti, ja vuoteen 1967 mennessä yrityksellä oli yli 100 ravintolaa.

Taco Bell Suomessa 

Restel ilmoitti kesäkuussa 2017, että yhtiö aikoo tuoda Taco Bell -ketjun myös Suomeen. Ensin avattiin kolme ravintolaa pääkaupunkiseudulle, joista ensimmäinen Kalevankatu 2:een Helsingissä 9. marraskuuta 2017. Toinen ravintola avattiin kauppakeskus Selloon Espoon Leppävaaraan 16. marraskuuta ja kolmas kauppakeskus Isoon Omenaan Espoon Matinkylään 23. marraskuuta 2017. Marraskuussa 2021 Taco Bellejä oli Suomessa 13. Taco Bellin Suomen ravintolat ottivat ensimmäisenä maailmassa valikoimiinsa nyhtökauran, eli  Spicy Pulled Oatsin. Ennen tätä, Suomea lähin Taco Bell -ravintola on ollut Hollannissa. Ravintolat toimivat franchise-periaatteella.

Kuvia

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset pikaruokaketjut
Tohtori Sivana

Tohtori Thaddeus Bodog Sivana on kuvitteellinen tiedemies ja superroisto DC-universumissa. Tohtori Sivana on Mustan Adamin ohella kapteeni Marvelin arkkivihollinen jonka ensiesiintyminen tapahtui Whiz Comicsin numerossa 2 vuonna 1940. Sivanan loivat Bill Parker ja C. C. Beck.

Historia 
Thaddeus Sivana oli yksi kapteeni Marvelin kotikaupungin Fawcett Cityn rikkaimpia miehiä joka otti elämäntehtäväkseen tuhota Fawcett Cityn puolustaja kapteeni Marvelin. Useiden epäonnistuneiden yritysten jälkeen kapteeni Marvel tuhosi Sivanan bisnesimperiumin ja Sivanan varat jäädytettiin. Katkerana tästä hän yritti yhä kiivaammin tuhota kapteeni Marvelin. Sivana ei ole vieläkään onnistunut pyrkimyksissään ja nyt hän myös taistelee supersankariryhmä Ulkopuolisia vastaan joiden riveissä taistelee Kapteeni Marvel Jr.

Hahmoa näytelleet

DC-universumin superroistot

de:Captain Marvel#Doctor Sivana
Johann Eck

Johann Eck (13. marraskuuta 1486 – 13. helmikuuta 1543) oli saksalainen teologi, katolisen kirkon puolustaja ja Martti Lutherin arvostelija uskonpuhdistuksen aikana. 

Eck syntyi Memmingenin lähellä sijaitsevassa Eckin kaupungissa. Opiskelunsa hän aloitti Heidelbergin yliopistossa mutta siirtyi myöhemmin Tübingenin yliopistoon. 

Kesäkuussa 1519 Leipzigin kaupungissa järjestettiin yli kolmiviikkoinen Leipzigin väittely kirkon opetuksista. Väittely käytiin Lutherin, Andreas Karlstadtin ja Eckin kesken. Väittelyn ensimmäisenä aiheena oli vapaa tahto, josta keskustelivat Karlstadt ja Eck. Heinäkuun 4. päivänä aloitettiin paaviuteen liittyvä väittely Lutherin ja Eckin välillä. Keskustelussa Luther otti sola scriptura -kannan (suom. "Raamattu yksin") eli hän nosti Raamatun arvovallan paavin ja kirkolliskokousten yläpuolelle. Eck taas syytti Lutheria Wycliffen ja Husin ajatusten omaksumisesta, mihin Luther vastasi muun muassa: "Mitä tulee Husin lausumaan, että 'ei ole autuuden ehto uskoa, että Rooman kirkko on kaikkien muiden yläpuolella', niin en välitä siitä, onko se peräisin Wycliffeltä vai Husilta." Samoin Eck syytti Lutheria kirkolliskokouksen hylkäämisestä.

Väittely ei tuonut ratkaisua kiistoihin vaan pikemminkin jakoi teologeja entisestään. Leipzigin teologien piirissä Eckin katsottiin voittaneen väittelyn, kun taas humanistit pitivät Lutheria voittajana. Eri yliopistoilta pyydettiin väittelystä laadittujen selostusten pohjalta mielipidettä asiassa. Leuvenin ja Kölnin yliopistot ilmoittivat nopeasti vastustavansa Lutherin esittämiä ajatuksia.   

Väittelyn jälkeen Eckistä tuli Lutherin kiivaimpia arvostelijoita. Kun paavi uhkasi Lutheria pannalla, oli Eckin tarkoitus vastata uhkausbullan julkaisemisesta Saksassa yhdessä Hieronymus Aleanderin kanssa. Yllättäen hänen tielleen kasautui esteitä. Ensinnäkin Erfurtissa yliopisto kieltäytyi bullan julkaisemisesta. Samassa kaupungissa ylioppilaat varastivat bullan kirjakauppiailta ja viskasivat sen jokeen. Leipzigissä tilanne ei ollut sen parempi, sillä nyt Eck itsekin joutui varomaan opiskelijoita. Vaaliruhtinas Fredrik Viisas ei hänkään suostunut julkaisemaan bullaa. Sen sijaan itse keisarin puheilla Aleander onnistui paremmin, ja muutamassa kaupungissa Lutherin teokset poltettiin. Myös Kölnin oli tarkoitus hävittää Lutherin tuotantoa. Aie kuitenkin peruuntui, sillä poltettaviksi onnistuttiin piilottamaan myös Lutherin vastustajien kirjoituksia. 

Myös myöhemmällä elämällään Eck vastusti kiivaasti leviävää uskonpuhdistusta ja puolusti katolilaisuutta. Hän kuoli helmikuun 13. päivänä vuonna 1543.

Lähteet

Viitteet 

Saksalaiset teologit
Vuonna 1486 syntyneet
Vuonna 1543 kuolleet
Bing

Microsoft Bing (aiemmin Live Search ja Bing) on Microsoftin hakukone, joka tunnettiin aiemmin MSN-portaalin hakukoneena. Microsoft pyrkii kilpailemaan hakukoneella maailmanlaajuisesti Google-hakukoneen kanssa. Liiketoimintamalli perustuu hakutulosten yhteydessä näkyvään hakusanamainontaan. Hakukone julkistettiin 1. kesäkuuta 2009.

Heinäkuussa 2009 julkistettiin sopimus, jonka mukaan Yahoo! siirtyy käyttämään Bingin hakumoottoria hakukoneessaan.

Helmikuussa 2011 Google syytti Bingin kopioivan hakutuloksiaan. Tämän todistaakseen Google keksi hakutulokset sadalle mitään tarkoittamattomalle sanalle, kuten "mbzrxpgjys" ja "hiybbprqag". Tulosten klikkaaminen Internet Explorerissa Bing Toolbar asennettuna välitti tulokset Microsoftille, ja muutamia viikkoja myöhemmin ne ilmestyivät Bingiin.

Syksyllä 2011 CNN kertoi Bingin saaneen internetin hauista 14,7 %:n markkinaosuuden lähinnä sitä käyttävän Yahoo!:n, Ask.comin ja AOLin kautta ja hakukoneen tuottavan Microsoftille tappiota lähes miljardi dollaria vuosineljänneksessä. Kokonaisuudessaan palvelun ylläpito on tuottanut 5,5 miljardin tappion sen julkaisusta lähtien.

Vuonna 2019, kymmenen vuotta Bingin julkaisun jälkeen, se tuottaa Microsoftille 7,5 miljardia US-dollaria mainostuloja vuodessa. Summa on vähäinen Googlen 120 miljardin vuosituloihin verrattuna, mutta enemmän kuin Microsoftin omistama LinkedIn tuottaa ja neljä kertaa suurempi kuin esim. Twitter tuottaa vuodessa. comScoren arvion mukaan Bingiä käytetään neljänneksessä tietokoneelle tehdyistä hauista Yhdysvalloissa. Bing on lisätty Windowsin ja Microsoft Officen hakuominaisuuksiin. Lisäksi Microsoft tuottaa hakupalvelut Yahoolle, AOL:lle ja muille Verizon Communicationsin omistamille sivustoille. Bingin arvioidaan olevan hyväksi myös Googlelle, jota ei voida syyttää monopoliasemasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Microsoft Bing

Hakukoneet
Windows Live
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kirsikkapuisto (Helsinki)

Kirsikkapuisto (), myös Porolahden kenttä, on vuonna 2007 avattu puisto Helsingin Roihuvuoressa. Puisto on osa suurempaa Roihuvuoren aluepuistoa.

Puistossa on noin 150 kirsikkapuuta. Sen keskiosassa kasvaa muun muassa kookkaita poppeleita, pohjoisosassa on koivuja ja tammia. Kirsikkapuisto yhdistyy japanilaistyyliseen puutarhaan kevyen liikenteen väylällä, joka kulkee läpi Leikkipuisto Tuhkimon. Pohjoisessa puisto rajautuu Roihuvuoren vesitorniin ja etelässä Abraham Wetterin tiehen sekä lännessä Sahaajankatuun.

Vuonna 2006 Helsingin kaupungin rakennusvirasto sai aloitteen Helsingissä asuvalta Norio Tomidalta puiston rakentamisesta. Suomessa asuvat japanilaiset ja Suomessa toimivat japanilaisyritykset sekä yhdistykset ovat lahjoittaneet kirsikkapuut. Ensimmäinen kirsikkapuu istutettiin puistoon 5. kesäkuuta 2007. 
Alueella on kaikkiaan noin 150 kirsikkapuuta. Puisto oli mukana Espoon, Helsingin ja Vantaan yhteishankeessa Viikon puisto valtakunnallisena vihervuotena 2008. Etelässä on aidattu alue koiria varten sekä länsilaidalla agilityrata. Puistossa on myös pidetty koiranäyttelyitä. Puiston vesiuoma on kunnostettu, valaistus ja kalusteet uudistettu sekä istutuksia tehty.

Hanami-juhla 

Hanami (花見, japania, ”kukkien katseleminen”) on Japanin merkittävin vuotuinen kansanjuhla, jonka vietto vaihtelee vuosittain sääolojen mukaan. Hanamia vietetään kirsikkapuiden kukinnan alkaessa. Kukinnan tarkka ajankohta vaihtelee sääolojen ja kukintapaikkakunnan mukaan, ja Etelä-Suomessa se sijoittuu yleensä toukokuulle. Juhlaa vietettiin Roihuvuoressa ensimmäisen kerran äitienpäivänä 11. toukokuuta 2008. Ohjelmaan kuului Parapara-tanssiesityksiä, Bon Odori -yhteistanssia, Ikebanaa, Haikurunoja ja Origamia sekä Teetaidetta. Myynnissä oli myös japanilaisia herkkuja. Juhlaa on sen jälkeen jatkettu jokavuotuisesti.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Roihuvuoren Hanami-sivusto
Roihuvuoren Hanami 2019 (YouTube)

Helsingin puistot
Roihuvuori
Kolmikulma (Helsinki)

Kolmikulma () eli Dianapuisto on pieni, suorakulmaisen kolmion muotoinen puisto Helsingin keskustassa. Sitä rajoittavat Yrjönkatu, Uudenmaankatu ja Erottajankatu. Puisto on uusittu vuosina 2006 ja 2007.

Kolmikulma sijaitsee kolmen kaupunginosan kohtaamispisteessä. Puisto kuuluu Kaartinkaupungin kaupunginosaan, mutta heti korttelin lounaispuolella on Punavuoren kaupunginosa ja luoteispuolella Kampin kaupunginosa.  Puiston kolmiomaisuus johtuu sen sijainnista kahden erisuuntaisen ruutukaava-alueen rajalla. Sen itäpuolella, mm. Kaartinkaupungissa, kadut kulkevat likipitäen pääilmansuuntien mukaisesti, mutta länsipuolella, Kampissa ja Punavuoressa, katujen suunnat poikkeavat pääilmansuunnista noin 30 astetta.

Puistossa on kuvanveistäjä Yrjö Liipolan suunnittelema vuonna 1928 valmistunut Tellervo, Tapion tytär -veistos, joka kuvaa metsän jumalatar Tellervoa heittämässä keihästä. Patsasta kutsutaan yleisesti myös nimellä Diana antiikin tarustojen metsästyksen jumalattaren mukaan. Tästä puisto on saanut kutsumanimensä Dianapuisto. 

Korttelia ympäröivät talot on rakennettu pääsääntöisesti 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Puiston pohjoispuolella olevassa talossa toimi pitkään Tullihallitus. Yrjönkadulla puiston kohdalla toimi 25 vuotta elokuvateatteri Diana ja sittemmin elokuvateatteri nimellä Lasten Cinema. Samassa tilassa toimii ruotsinkielinen lastenteatteri Unga Teatern.

Puiston ohi kulkevat raitiolinja 10 (Kirurgi – Pikku Huopalahti) Erottajankatua pitkin sekä linja-autolinja 24 (Ullanlinna–Seurasaari) pohjoiseen Erottajankatua,  etelään Uudenmaankatua ja Yrjönkatua pitkin. Vuosina 2008–2012 puiston reunassa oli lisäksi Itä-Pasilaan johtavan raitiolinjan 9 päätepysäkki. Kolmikulmaan on suunnitteilla Kruunusillat-raitiotieyhteyden toinen Helsingin keskustan lähtöpaikoista. Myös Vihdintien pikaraitiotien päätepysäkkiä kaavaillaan Kolmikulmaan.

Kolmikulma on myös Karo Hämäläisen vuonna 2012 ilmestyneen romaanin nimi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Helsingin puistot
Kaartinkaupunki
Yhdistyneiden kansakuntien peruskirja

Yhdistyneiden kansakuntien peruskirja on Yhdistyneiden kansakuntien tekemä asiakirja, joka määrittelee YK:n periaatteet ja toimintamuodot. Sen allekirjoitti San Franciscossa Yhdysvalloissa 26. kesäkuuta 1945 50 YK:n viidestäkymmenestäyhdestä perustajavaltiosta. Puola, joka ei ollut läsnä perustamiskonferenssissa, allekirjoitti sen myöhemmin. Asiakirja astui voimaan 24. lokakuuta 1945, kun turvallisuusneuvoston viisi pysyvää jäsentä ja suurin osa muista YK:n silloisista jäsenvaltioista oli sen ratifioinut.

Peruskirjan valmistelu alkoi Dumbarton Oaksin konferenssissa vuonna 1944. Eräitä avoimia kysymyksiä asiakirjasta sovittiin Jaltan konferenssissa vuonna 1945.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan virallinen suomennos

Peruskirja
1900-luvun kansainväliset sopimukset
1945
Merihiiri

Merihiiri (Aphrodita aculeata) on monisukasmatoihin (Polychaeta) kuuluva suolaisten vesien eläinlaji, jota tavataan Pohjois-Atlantilla, Pohjanmerellä, Itämerellä ja Välimerellä. Sen ruumista peittävät tiheässä kasvavat sukaset, joiden muodostamasta "karvapeitteestä" se on saanut nimensä. Laji kuuluu antiikin Kreikan rakkauden jumalattaren Afroditen mukaan nimettyyn Aphrodita-sukuun.

Aikuiset merihiiret voivat kasvaa 20 cm:n mittaisiksi. Ne ovat lihansyöjiä, joiden ravinto koostuu pääosin muista monisukasmadoista, esimerkiksi Nereidae-heimon sukasjalkaisista, jotka voivat olla pituudeltaan yli kolminkertaisia merihiireen verrattuna.

Merihiiren sukasilla on erikoinen kyky loistaa eri väreissä. Normaalisti sukaset ovat väriltään punaisia, mutta valon kohdistuessa kohtisuoraan niiden akselia vasten sukaset loistavat voimakkain erivärisin raidoin. Ilmiötä pidetään hienona esimerkkinä fotoniikan luonnollisesta sovelluksesta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sea Mouse images
 BBC News | SCI/TECH | Sea mouse promises bright future
 ITIS: Aphrodita aculeata 

Monisukasmadot
Superrikollisten Salainen Yhteisö

Superikollisten Salainen Yhteisö () on kuvitteellinen rikollisjärjestö DC Comicsin sarjakuvissa. Sen tunnetuimpia vastustajia ovat Batman ja Teräsmies.  Sen  rivit koostuvat superrikollisista. Järjestöllä on ollut useita kokoonpanoja ja se on taistellut monia supersankariryhmiä vastaan. Ryhmä on usein Oikeuden Puolustajien tai Oikeuden Yhteisön vastustajina vaikka sen jäseniin kuuluu useiden sankareiden vihollisia.

Jäsenet

Darkseidin ryhmä
Ryhmän perusti Darkseid ja johti ensimmäistä kokoonpanoa.

 Darkseid (perustaja ja johtaja)
 Gorilla Grodd
 Kapteeni Bumerangi
 Kapteeni Komeetta
 Kapteeni Kylmä
 Mokkasiinikäärme
 Ihmismetsästäjä (Paul Kirkin klooni)
 Peilien Mestari
 Varjovaras
 Sinestro
 Tähtisafiiri
 Velho
 Jätkä
 Lex Luthor
 Kapteeni Stingaree
 Upea Salamamies
 Materiamestari
 Felix Faust
 Kujeilija
 Creeper
 Bizarro
 Myrkkymuratti
 Kulmamies
 Floroninen Mies
 Blockbuster
 Professori Zoom
 Hopea-aave
 Tappaja Moth
 Järistysmies
 Sizemaattiset Kaksoset
 Kavaljeeri
 Kronos

Ultrahumaniitin ryhmä

 Ultra-Humaniitti (johtaja)
 Aivoaalto
 Monokkeli
 Psykopiraatti
 Räsynukke
 Gepardi
 Floroninen Mies
 Jääkuningatar
 Mist
 Signaalimies

Luthorin ryhmä

Yhteisön Neuvosto
 Lex Luthor (Alexander Luthor Jr. valeasussa)
 Musta Adam
 Talia al Ghul
 Tohtori Psyko
 Laskin
 Deathstroke

Muut jäsenet
 Abra Kadabra
 Amazo
 Amos Fortune
 Kulmamies
 Atomikallo
 Bane
 Paroni Blitzkrieg
 Bizarro
 Musta Rausku
 Musta Naamio
 Mustakivi
 Musta Hämähäkki
 Kehokaksoset
 Pomo Moxie
 Veli Blood
 Dadan Veljeskunta
 Pahan Veljeskunta
 Aivo
 Kaksonen
 Monsieur Mallah
 Phobia
 Brutaali
 Ötökkä II ja Tavu
 Kapteeni Bumerangi
 Kapteeni Kylmä
 Kapteeni Natsi
 Ketjusalama
 Charaxes
 Kharybdis
 Gepardi
 Chemo
 Cheshire
 Kronos
 Cicada
 Savinaama
 Computron
 Kreivi Vertigo
 Hullu Quilt
 Rikostohtori
 Kyborgityttö
 Tumma Uhka
 Blizzard
 Vault
 Demonikolmikko
 Syvä Kuusikko
 Tohtori Valo
 Tohtori Kuu
 Tohtori Polaris
 Tohtori Sivana
 Tuomiopäivä
 Tuplahaaste
 Öljyn Herttua
 Ankerias
 Effigy
 Sähköistäjä
 Haihtujamies
 Nopeapallo
 Fataliitti
 Felix Faust
 Kauhistuttavat Viisi
 Psimon
 Jinx
 Mammutti
 Hohto
 Tulikärpänen
 Kalastaja
 Floroninen Mies
 Poimuttunut Mies
 Despero

DC-universumin ryhmät
Green River -kerrostuma

Green River -kerrostuma eoseenikautinen geologinen kerrostuma Utahissa Yhdysvalloissa.

Fossiilit
 

Alueen kalkkikivi on niin hienoa, että se on säilyttänyt myös hyönteisten sekä kasvien fossiileita.

Fossiilit on ajoitettu noin 48 miljoonan vuoden ikäisiksi, mutta alueen fossiilit kattavat usean miljoonan vuoden jakson.

Fossiilien löytäminen
Tohtori John Evans keräsi ja kuvasi ensimmäisen kalan Green Riverin geologisesta kerrostumasta vuonna 1856. Tunnistteu kala oli lajiltaan  Knightia eocaena. Edward Drinker Cope julkaisi alueen kalafossiileista tutkimuksen vuonna 1871.

Miljoonia kalojen fossiileja on kerätty alueelta ja ne ovat yleisiä museoissa ja fossiileita myyvissä liikkeissä.

Lähteet
 Geologic Atlas of the Rocky Mountain Region, Rocky Mountain Association of Geologists, 1972, Denver Colorado
 King, Philip B., 1977, The Evolution of North America, Revised edition, Princeton University Press
Gaggiano, Tom, The Green River Formation http://www.fossilnews.com/2000/grnrv/grnrv.html Accessed March 18, 2006.
Carrol, Alan, 2001, Green River research project, http://www.geology.wisc.edu/~carroll/green_river.html Accessed March 18, 2006.
Minerals of the Green River Formation, Sweetwater County, Wyoming, Mindat
Green River FormationUCMP Berkeley website
Eocene fossils from the Green River Formation
Fossil fish of the Green River Formation
Fossil birds of the Green River Formation
Paleobiology Database: Icaronycteris Type Locality: Wasatchian, Wyoming, aka Fossil Lake, Green River
Paleobiology Database Green River Quarry: Kimmeridgian - Tithonian, Utah
Paleobiology Database: BYU Locality #712, Uintah Basin, Green River Formation, Utah: Eocene - Eocene, Utah
 Green River Formation and Shale Oil, Research Brief by Rand  

Fossiiliesiintymät
Kolumbuksen ritarit

Kolumbuksen ritarit () on katolinen veljestö, jonka Michael J. McGivney perusti Yhdysvaltain Connecticutissa virallisesti 29. maaliskuuta 1882.

Kolumbuksen ritareilla on tätä nykyä yli 1,7 miljoonaa jäsentä eri valtioissa. Veljestö on tehnyt huomattavaa hyväntekeväisyystyötä.

Aiheesta muualla 

 Viralliset sivut  

Katolisen kirkon sääntökunnat
Amerikan katolinen yliopisto

Amerikan katolinen yliopisto () on katolisen kirkon paavi Leo XIII:n hyväksynnällä vuonna 1887 perustama yliopisto Washingtonin kaupungissa Yhdysvalloissa.

Paavi Benedictus XVI vieraili yliopistolla, kuten teki virkakaudellaan myös hänen edeltäjänsä Johannes Paavali II.

Amerikan katolisen yliopiston virallinen motto on ”Deus lux mea est” (”Jumala on minun valoni”).

Ancient Order of Hibernians lahjoitti Amerikan katoliselle yliopistolle kelttiläisten kielten ja kirjallisuuden professuurin vuonna 1896. Sitä ennen vastaava oppituoli oli ollut Yhdysvalloissa vain Harvardin yliopistolla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut 

Washingtonin (DC) yliopistot ja korkeakoulut
Katoliset yliopistot
Ali Al-Naimi

Ali ibn Ibrahim Al-Naimi (; s. 1935) on saudiarabialainen liikemies. Hän toimi vuosina 1983–1995 maailman suurimman öljy-yhtiö Saudi Aramcon toimitusjohtajana. Sen jälkeen hänestä tuli maansa öljyn ja mineraalivarojen ministeri.

Nuoruus 
Al-Naimi syntyi köyhään šiia muslimiperheeseen Al-Šarqiyyan provinssissa itäisessä Saudi-Arabiassa. Lapsena hän teki töitä lammaspaimena. Aramco (myöhemmin Saudi Aramco) oli tuolloin yhdysvaltalaisessa omistuksessa, perusti vuonna 1944 koulun alle 18-vuotialle pojille. Hänen vanhempi veljensä oli töissä Aramcolla, ja vei eräänä päivänä lukutaidottoman Al-Naimin sinne mukanaan. Al-Naimi opiskeli koulussa kaksi vuotta. Aramcon tuella hän pääsi myöhemmin opiskelemaan ja suoritti tutkinnot Lehigh’n yliopistossa ja Stanfordin yliopistossa.

Työura 
Al-Naimi joutui nuorena perheensä ainoaksi elättäjäksi hänen kun veljensä oli sairastui ja kuoli, ja koska hänen isänsä oli myös sairauden vuoksi työkyvyttön. Hän meni Aramcolle töihin juoksupojaksi ollessaan 12-vuotias vuonna 1947. Hän Hänet eroitetiin työstään yhdeksän kuukauden kuluttua kun työministeriö antoi määräyksen että työntekijöiden piti olla vähintään 18-vuotiaita.

Al-Naimi palasi Aramcon töihin johtajana vuonna 1975 ja hänestä tuli yksi ensimmäisistä johtajista jotka olivat kotoisin Saudi-Arabiasta. Yhtiön toimitusjohtaja hänestä tuli vuonna 1988. Hänen jäätyään eläkkeelle hänestä tuli Saudi-Arabian öljyn ja mineraalivarojen ministeri johtaja elokuussa 1995, missä virassa hän jatkoi toukokuuhun 2016 asti.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Saudiarabialaiset liikemiehet
Saudiarabialaiset poliitikot
Ministerit
Vuonna 1935 syntyneet
Elävät henkilöt
Pekingin kansallinen vesiurheilukeskus

Pekingin kansallinen vesiurheilukeskus, lempinimeltään "vesikuutio", on Pekingin vuoden 2008 kesäolympialaisia varten rakennettu vesiurheilukeskus. Se sijaitsee Pekingin Olympic Greenissä. Vesikuutiota alettiin rakentaa 24. joulukuuta 2003. Vesikuution suunnitteli australialainen arkkitehtitoimisto PTW Architects. Pekingin olympialaisissa vesikuutiossa kilpailtiin uinnin, uimahyppyjen ja taitouinnin mestaruuksista.

Mittoja
Vesikuution kokonaispinta-ala on 79 532 neliömetriä ja sisällä on 6 000 pysyvää ja 11 000 tilapäistä katsomopaikkaa.

Urheiluhallit
Uimahallit
Kiinan urheilupaikat
Kiinan uinti
Kesäolympialaiset 2008
Talviolympialaiset 2022
Pekingin rakennukset ja rakennelmat
Pekingin urheilu
Pasaati (kauppakeskus)

Pasaati on Kaakkois-Suomen toiseksi suurin kauppakeskus Kotkan keskustassa Kauppakadun, Kirkkokadun, Ruotsinsalmenkadun ja Keskuskadun rajaamassa korttelissa. Pasaati on Suomen 20. suurin kauppakeskus. Samalla paikalla toimi aiemmin Kotkan liikekeskus. Rakennustyöt aloitettiin joulukuussa 2004, ja avajaiset pidettiin marraskuussa 2006. Kauppakeskuksessa on muun muassa useita vaatekauppoja ja Yleisradion Kymenlaakson Radion toimitilat. Pasaatin rakentaminen maksoi noin 52 miljoonaa euroa. Kokonaisliikepinta-ala on noin 26 000 m². Rakennuksessa on kolme kerrosta. Keskuksen yhteydessä torin alla on toriparkki, johon mahtuu noin 500 autoa. Kauppakeskuksen yhteyteen on rakennettu asuintalo, jossa on 22 asuntoa.

Kauppakeskus Pasaatin omistaa Kauppakeskuskiinteistöjen FEA -rahasto. Kauppakeskuskiinteistöt osti Pasaatin 1. heinäkuuta 2008 tehdyllä kauppakirjalla yhteensä 67 miljoonalla eurolla Eteralta, Apteekkien eläkekassalta ja East Holding Oy:ltä.

Pasaatin johtajana alusta asti toiminut Kirsi Keskitalo ilmoitti siirtyvänsä vuoden 2009 keväällä Turkuun kauppakeskus Skanssin johtajaksi. Pasaatin seuraavana johtajana toimi Ari Soikkeli runsaan vuoden ajan, kunnes hän teki tilaa loppuvuodesta 2010 Markku Kososelle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pasaatin kotisivu

Suomen kauppakeskukset
Kotkan rakennukset ja rakennelmat
Hapro

Hapro eli tunturihapro (Oxyria digyna) on kylmien alueiden ruohovartinen kasvi.

Hapro kasvaa pieninä tiiviinä tuppaina. Sen lehdet pysyvät tiukasti lähellä maanpintaa, kukkavarret nousevat 20 cm:n korkeuteen. Kukinto on punertava tähkä, ja muistuttaa minikokoista hevonhierakkaa.

Haproa kasvaa yleisesti Islannissa, Grönlannissa ja Skandinavian tunturialueella, sekä paikoin muualla arktisella alueella ja etelämpänä vuoristoissa kuten Alpeilla ja Pyreneillä.

Hapron lehdissä on oksaalihappoa ja C-vitamiinia. Saamelaiset ovat syöneet sitä vitamiinien takia. Hapron käyttöä viljelykasvina on tutkittu. Sitä voi käyttää salaateissa ja mausteena.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Hapro (Oxyria digyna)
 ITIS: Oxyria digyna 

Tatarkasvit
Kuningas Fahdin kansainvälinen lentoasema

Kuningas Fahdin kansainvälinen lentoasema (; IATA: DMM, ICAO: OEDF) on 1999 valmistunut kansainvälinen lentoasema Dammamin lähistöllä Saudi-Arabiassa. Pinta-alaltaan se on maailman suurin lentokenttäalue.

Kuningas Fahdin kansainvälisen lentoaseman kautta kulkee vuosittain yli 2,5 miljoonaa matkustajaa.

Saudi-Arabian lentoasemat
Latvian rautatieliikenne

Latvian rautateillä on käytössä 1 520 millimetrin raideleveys. Aikaisemmin Latviassa on ollut käytössä eri raideleveyksisiä rautateitä, kuten 1 435 mm:n normaaliraiteisia ja 750 mm:n kapearaiteisia rautateitä. Latvian rautatieyhtiö on Latvijas dzelzceļš (LDz). 

Matkustajaliikennettä hoitaa Pasažieru vilciens. Matkustajaliikenne on keskittynyt Riian ympärille, jossa ajetaan lähiliikennettä DR1A-dieselmoottorijunilla ja ER2-sähkömoottorijunilla. Maan sisäistä kaukoliikennettä on vain Riiasta Väinänlinnaan, Liepājaan, Ventspilsiin ja Rēzekneen. Ulkomaanliikennettä on Moskovaan, Pietariin, Vilnaan, Homeliin, Baranavitšyyn ja Simferopoliin. Ulkomaanreittejä hoitaa LDZ Cargo. Sähköistetyissä radoissa on 3 kV:n tasavirtajärjestelmä, mutta se aiotaan muuttaa 25 kV:n vaihtovirtajärjestelmäksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Pasažieru vilciens 
LDZ Cargo 
Mike's Railway History: The State Lines of Latvia
Kuwaitin kansainvälinen lentoasema

Kuwaitin kansainvälinen lentoasema (IATA: KWI, ICAO: OKBK) on Kuwaitissa sijaitseva kansainvälinen lentoasema. Se on kansallisen lentoyhtiö Kuwait Airwaysin pääpaikka.

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut , 

Kuwait (kaupunki)
Lähi-idän lentoasemat
Sudan Airways

Sudan Airways (; IATA: SD, ICAO: SUD) on Sudanin kansallinen lentoyhtiö ja Arab Air Carriers Organizationin jäsen. Se perustettiin helmikuussa 1946, ja se aloitti toimintansa heinäkuussa 1947.

Yhtiön pääpaikka on Khartumin kansainvälinen lentoasema pääkaupunki Khartumissa. Kansainvälisiä lentoja tehdään Egyptiin, Etiopiaan, Jordaniaan, Keniaan, Libyaan, Qatariin, Saudi-Arabiaan, Syyriaan ja Arabiemiirikuntiin.

10. kesäkuuta 2008 Jordaniasta Sudaniin lähteneellä Sudan Airwaysin lennolla 109 tapahtui onnettomuus, jossa kuoli 30 ihmistä.

Laivasto 
Heinäkuussa 2016:

 2 Airbus A320-200
 1 Boeing 737-300
 3 Fokker 50

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut 

Sudanilaiset lentoyhtiöt
Kansalliset lentoyhtiöt
Tuomas Wäinölä

Tuomas Valtteri Wäinölä (s. 29. joulukuuta 1976 Kauniainen) on suomalainen kitaristi. Hän on työskennellyt sessiomuusikkona ja soittanut useiden artistien albumeilla ja taustayhtyeissä. Wäinölä on soittanut muun muassa Mambassa, Nylon Beatissa, Jonna's Problemissa ja Kotipellossa sekä Paula Koivuniemen ja Agnes Pihlavan taustayhtyeissä. Vuosina 2013–2020 Wäinölä soitti Anssi Kelan yhtyeessä  ja vuodesta 2013 on soittanut The Voice of Finlandin taustayhtyeessä. Vuodesta 2008 alkaen hän on ollut mukana myös Raskasta Joulua -kiertueilla. 

Elokuussa 2011 ilmestyi Wäinölän ensimmäinen sooloalbumi Human Being.

Soolotuotanto 
 Human Being (Impossible Music, 2011)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tuomas Wäinölän kotisivut
 Tuomas Wäinölä meteli.netissä

Suomalaiset kitaristit
Suomalaiset sessiomuusikot
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Reijo Anttila

Reijo Anttila on suomalainen muusikko. Hän on vuodesta 1992 lähtien soittanut Mambassa kosketinsoittimia. Anttila on työskennellyt myös sessiomuusikkona ja säveltäjänä, sekä opettaa Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa

Suomalaiset kosketinsoittajat
Suomalaiset sessiomuusikot
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
2K Games

2K Games on Take-Two Interactiven videopelien julkaisemiseen keskittynyt tytäryhtiö. Se perustettiin tammikuussa 2005, kun Take-Two osti pelitalo Visual Conceptsin ja sen omistaman Kush Gamesin Segalta. 2K Games omistaa useita pelistudioita, mutta julkaisee myös ulkopuolisten kehittämiä pelejä. 2K Gamesin pääkonttori sijaitsee Manhattanilla. 2K:n liikkeenkaappausstudio sijaitsee Petalumassa, Kaliforniassa.

2K Gamesin tunnetuimpia pelejä ovat olleet urheilupelit, jotka ovat kilpailleet Electronic Artsin kanssa urheilupelien markkinoilla.

Julkaisut 
2K Gamesin julkaisemat pelit. Listasta puuttuu 2K Sportsin julkaisemat urheilupelit.

Tytäryhtiöt 
 2K Marin
 2K Play
 2K Sports

Lähteet

Aiheesta muualla 

 2K Gamesin kotisivut

Take-Two Interactive