joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Juri Oleša

Juri Karlovitš Oleša (, 3. maaliskuuta 1899 Jelisavetgrad – 10. toukokuuta 1960 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Juri Oleša syntyi köyhtyneeseen aatelisperheeseen ja vietti lapsuutensa Odessassa. Hän opiskeli yliopistossa, liittyi vuonna 1919 puna-armeijaan ja työskenteli toimittajana. Vuonna 1922 Oleša muutti Moskovaan, jossa hän kirjoitti rautatieläisten Gudok-lehteen runomuotoisia pakinoita nimimerkillä Zubilo.

Olešan vuonna 1927 ilmestynyt romaani Kateus (Zavist, 1927) ja siihen perustuva näytelmä Zagovor tšustv (”Tunteiden salaliitto”, 1929) herättivät suurta huomiota. Niiden aiheena on vanhan sivistyneistön kyvyttömyys sopeutua uusiin olosuhteisiin. Kirjailija laati myös suositun lastenkirjan Kolme paksua (Tri tolstjaka, 1928).

1930-luvun puolivälissä Oleša ajautui syrjään kirjallisuuselämästä. Hän palasi julkisuuteen vuonna 1956 ilmestyneillä valituilla teoksillaan. Vuonna 1965 ilmestyi kirjailijan omaelämäkerrallisten muistiinpanojen kokoelma Ni dnja bez strotški (”Ei päivääkään ilman riviä”).

Suomennettuja teoksia
 Kolme paksua. Suom. Toivo Ahava. Moskova: Edistys, 1964.
 Kateus. Suom. Esa Adrian. Porvoo–Helsinki: WSOY, 1967.

Lähteet

Viitteet

Neuvostoliittolaiset kirjailijat
Venäläiset kirjailijat
Vuonna 1899 syntyneet
Vuonna 1960 kuolleet
Sachtleben Chemie

Sachtleben Chemie GmbH on vuonna 1878 perustettu saksalainen kemianteollisuuden yritys, jonka pääkonttori sijaitsee Duisburgissa. 

Tuotantolaitoksia Sachtlebenillä oli vuoteen 2013 saakka Saksan lisäksi myös Suomessa. Yrityksen päätuotteita olivat maaliteollisuudessa käytettävä valkoinen pigmentti sekä muun muassa muovien ja painomusteiden valmistuksessa käytettävät täyteaineet. Vuonna 2013 Sachtlebenin pigmenttiteollisuus, mukaan lukien Porin titaanidioksiditehdas Suomessa, siirtyi yhdysvaltalaisen Huntsman Corporationin omistukseen.

Porin tehdas on alun perin vuonna 1957 valtionyrityksenä nimeltä Vuorikemia perustettu tehdas, jonka omistajaksi vuonna 1962 tuli Kemira. Vuonna 2008 Kemira Pigments ja amerikkalainen Rockwood Holdings Inc. muodostivat yhteisyrityksen Sachtleben Pigments, joka liitettiin Sachtlebeniin Kemiran luovuttua sen osakkuudesta ja Rockwoodin ostettua koko Sachtlebenin. Pian Rockwood myi Sachtlebenin pigmenttiteollisuuden Huntsman Corporationille.

Lähteet 

Kemianteollisuusyhtiöt
Saksalaiset teollisuusyritykset
Hydrosilylaatio

Hydrosilylaatio on kemiallinen reaktio, jossa silaanien Si-H sidos liittyy tyydyttymättömän sidokseen, kkuten kaksois- tai kolmoissidokseen. Tyydyttymätön sidos voi olla hiiliatomien välinen tai hiiliatomin tai heterosotmin välinen sidos. Hydrosilylaatio on yksi käytetyimpiä tapoja valmistaa organopiiyhdisteitä.

Lähtöaineet ja katalyytit

Hydrosilylaation lähtöaineet ja tuotteet
Kakissa hydrosilylaatioreaktioissa yksi reagoivista molekyyleistä on jokin silaani, jossa on Si-H-sidos. Ensimmäiset hydrosilylaatioreaktioissa käytetäävät tyydyttymättömät yhdisteet olivat alkeenit, jotka muodostavat alkyylisilaaneja, ja alkyynit, jotka reagoivat hydrosilylaatioreaktiolla muiodostaen vinyyliaislaaneja. Nämä vinyylisilaanit sisältävät tyydyttymättömän kaksoissidoksen ja voidvat reagoida edelleen hydrosilylaatiolla alkyylisilaaneiksi. Kaksois- tai kolmoissidos voi olla myös hiiliatomin ja heteroatoin välinen. Esimerkiksi ketonit reagoivat hydrosilylaatiolla muodostaen silyylieettereitä ja imiinit silyyliamiineja. Myös nitriilit ja isosyanaatit reagoivat hydrosilysstiolla.

Hydrosilylaatio on usein käytetty tapa valmistaa funktionalisoituja silaaneja. Tämän lisäksi reaktiota voidaan käyttää silikonipolymeerien ristiinsitojana ja silikonipolymeerien ja orgaanisten polymeerien sitomiseen.

Hydrosilylaation katalyytit
Hydrosilylaatioreaktion ajava voima on reaktiossa tapahtuva entalpian muutos. Reaktion tapahtumiseksi silaanien pii-vetysidos on kuitenkin aktivoitava. Aktivoinbti voi tapahtua silyyliradikaaleja synnyttämällä, esimerkiksi radilaaki-initiaattoreiden avulla. tai säteilyttämällä. Tällöin tapahtuvien sivureaktioiden määrä on kuitenkin niin suuri, että nykyisin käytetään ainoastaan siirtymämetallikatalysoituja hydrosilylsstioreaktioita.

Merkittävä edistysaskel tapahtui, kun Speier raportoi vuonna 1957, että heksakloroplatinahappo on hyvin tehokas hydrosilylaatioreaktion katalyytti. Kyseistä katalyyttiä tarvitaan ainoastaan 0,1 ppm.  Tämän jälkeen on erityisesti platinakatalyyttejä käytetty hydrosilylaatioreaktioissa. Muita soveltuvia katalyyttejä ovat palladiumkompleksit, rodiumkompleksit, kuten Wilkinsonin katalyytti, nikkelikompleksit, kuten bis(syklo-oktadieeni)nikkeli(0) ja  dikobolttioktakarbonyyli. Käytettäessä asymmetrisiä katalyyttejä hydrosilylaatiolla voidaan valmistaa optisesti aktiivisia silaaneja hyvällä selektiivisyydellä.

Hydrosilylaation mekanismi
Hydrosilylaatio tapahtuu niin kutsutulla Chalk-Harrod-mekanismilla. Reaktionensimmäinen vaihe on silaanin ja metallikompleksin välinen hapettava additio. Tämän jälkeen tyydyttymättömän sidoksen sisältävä yhdiste koordinoituu metalli-ioniin ja metalli-ionin katalysoimana tapahtuu insertioreaktio silaanin kanssa (). Viimeisenä tapahtuu pelkistävä eliminaatio, jossa silaanituote irtoaa katalyytistä ja katalyyttinen sykli on valmis jatkumaan.

Lähteet

Orgaaniset reaktiot
Huis ten Bosch

Huis den Bosch on Alankomaiden hallintokaupungissa Haagissa sijaitseva kuninkaallinen palatsi. Se on yksi Alankomaiden kuninkaallisen perheen virallisista asunnoista.

Huis ten Bosch -palatsin rakennustyöt aloitettiin vuonna 1645. Se oli aluksi hallitsijan kesäasunto. Se vauroitui pahasti toisessa maailmansodassa. Vuodesta 1981 vuoteen 2014 se oli silloisen kuningatar Beatrixin ja hänen perheensä pääasiallisena asuntona.

Palatsin mukaan on nimetty Hollanti-teemainen huvipuisto Japanin Nagasakissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Haagin rakennukset ja rakennelmat
Palatsit
John Grundström

John Grundström (23. kesäkuuta 1877 Raahe – 19. heinäkuuta 1953 Kisko) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1923 ja vuorineuvoksen arvon 1934, ja hänet vihittiin kauppatieteiden kunniatohtoriksi. Hän toimi Suomen Sokerin toimitusjohtajana 1928–1948 ja oli Suomen Teollisuusliiton perustajia sekä sen puheenjohtaja 1937–1941.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset yritysjohtajat
Vuorineuvokset 
Vuonna 1877 syntyneet
Vuonna 1953 kuolleet
Elize Ryd

Elize Ryd (oik. Hanna Elise Isabella Maj Höstblomma Ryd) (s. 15. lokakuuta 1984 Värnamo, Småland, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja, säveltäjä, tanssija, joka tunnetaan parhaiten ruotsalaisen metalliyhtye Amaranthen laulajana. Hän on myös  ollut vierailevana laulajana sinfonista metallia soittavassa Kamelotissa kiertueella ja studiossa. Hänen äänialansa on sopraano.

Diskografia

Albumit 
Amaranthe
 , EP
 
 
 
 
Helix (2018)

Avalon
 
 
Docker’s Guild

Singlet 
Amaranthe

 ”Hunger” (2011)
 ”Rain” (2011)
 ”Amarathine” (2011)
 ”1.000.000” Lightyears (2012)
 ”The Nexus” (2013)
 ”Burn With Me” (2013)
 ”Invincible” (2013)

 ”Drop Dead Cynical” (2014)
 ”Dynamite” (2014)
 ”Trinity” (2014)
 ”Digital World” (2014)
 ”That Song” (2016)
 ”Fury” (2016)
 ”Maximize” (2016)

Muut

 ”Sacrimony (Angel of Afterlife)” (2012, Kamelot)
 ”Enshrined in My Memory” (2013, Avalon)
 ”Evolution” (2012, Dreamstate)
 ”Julen är här” (Raskasta joulua, Tony Kakko)

 ”Himlen i Min Famn” (Raskasta Joulua vol. 2)
 ”What Lies Below” (Gus G)
 ”At the Break of Dawn” (Arion)
 ”My Cocaine” (Smash Into Pieces)

Aiheesta muualla 

 

Ruotsalaiset laulajat
Metallimusiikin laulajat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Nikolai Pogodin

Nikolai Fjodorovitš Pogodin (, oikea sukunimi Stukalov, Стука́лов; 16. marraskuuta 1900 nykyisen Donetskin alueen Gundorovskajan kylä – 19. syyskuuta 1962 Moskova) oli neuvostovenäläinen näytelmäkirjailija.

Nikolai Pogodin syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän työskenteli vuodesta 1920 lähtien paikallislehtien toimittajana ja vuosina 1922–1932 Pravdan kirjeenvaihtajana. 

Pogodin oli aikansa tunnetuimpia neuvostoliittolaisia näytelmäkirjailijoita. Hänen näytelmiensä aiheet liittyvät maan ajankohtaisiin tapahtumiin. Niistä ensimmäinen oli ensimmäisen viisivuotiskauden rakennustyötä kuvaava Temp (”Vauhti”, 1929), jossa ei ole yksittäisiä sankareita tai koko näytelmän läpäisevää juonta. Perinteisempää psykologista lähestymistapaa edustaa Aristokraatteja (Aristokraty, 1934), jonka aiheena on rikollisten ”uudelleenkasvatus” Vienanmeren–Itämeren kanavan vankileirillä. Lenin-aiheinen Kiväärimies (Tšelovek s ružjom, 1937) sai Stalin-palkinnon vuonna 1941. Se muodostaa yhdessä näytelmien Kremlin tornikello (Kremljovskije kuranty, 1940) ja Tretja patetitšeskaja (”Kolmas pateettinen”, 1958) kanssa trilogian, joka sai Lenin-palkinnon vuonna 1959. Kirjailija osallistui näytelmillään muun muassa Stalinin henkilönpalvontaan, 1940-luvun lopun ”kosmopolitismin” vastaiseen kampanjaan sekä Suojasää|Stalinin kuolemaa seuranneeseen kulttuurielämän vapautumiseen. Hän laati myös käsikirjoituksia elokuviin, joista Ivan Pyrjevin ohjaama Kubanin kasakat (Kubanskije kazaki, 1950) sai Stalin-palkinnon.

Pogodin toimi Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen jäsenenä sen perustamisesta aina kuolemaansa saakka. Vuosina 1951–1960 hän työskenteli Teatr-lehden päätoimittajana. Kirjailija on palkittu kahdella Leninin kunniamerkillä. Vuonna 1949 hänelle myönnettiin VSFNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimi.

Suomennettuja teoksia
 Kremlin tornikello. Suom. R. R. Ryynänen. YLE: Radion kuunnelma- ja erikoistoimitus, 1946 (moniste).
 Aristokraatteja. Suom. Jussi Tiinus, sov. Leo Apo. YLE: Radion kuunnelma- ja erikoistoimitus, 1950 (moniste).
 Kiväärimies. Suom. Uljas Vikström. Punalippu 4/1957.

Lähteet

Neuvostoliittolaiset kirjailijat
Venäläiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1900 syntyneet
Vuonna 1962 kuolleet
HMAS Armidale

HMAS Armidale (viirinumero J240) oli Australian laivaston Bathurst-luokan korvetti.

Valmistus 

Alus tilattiin Morts Dock and Engineering Companylta Sydneystä ja sen köli laskettiin 1. syyskuuta 1941. Alus laskettiin vesille 24. tammikuuta 1942 ilman seremonioita ja se otettiin palvelukseen 11. kesäkuuta 1942 Sydneyssä ensimmäisenä päällikkönään komentajakapteeni David H. Richards.

Palvelus 
Koulutusjakson päätyttyä alus aloitti sodanajan palveluksensa suojaten saattueita Australian rannikolla sekä Australian ja Uuden-Guinean välillä. Alus siirrettiin lokakuussa 24. miinanraivaajalaivueeseen Darwiniin, jonnes se saapui 7. marraskuuta.

Alus määrättiin 29. marraskuuta suojaamaan Betanoa Timorilla yhdessä sisaraluksensa HMAS Castlemainen kanssa. Operaation tarkoituksena oli avustaa Timorin vastarintaliikettä, evakuoida Alankomaiden joukot ja portugalilaiset naiset ja lapset. Aluksella oli kolme AIF:n sotilasta, kaksi alankomaalaista upseeria ja 61 indonesialaista sotilasta Hollannin Itä-Intian asevoimista. Alukset saapuivat Betanoon varhain aamulla 1. joulukuuta jouduttuaan matkalla kolmeen kertaan keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien maaliksi saamatta kuitenkaan merkittäviä vaurioita. Maissa oleviin ei saatu yhteyttä, jolloin alukset siirtyivät ennen auringonnousua kauemmas rannikolta.

Myöhemmin samana päivänä kohdattiin Darwiniin matkalla ollut 70 evakuoitua kuljettanut partiovene HMAS Kuru. Evakuoidut siirrettiin korvetteihin, jonka jälkeen kukin aluksista lähti kohti Timoria. Iltapäivällä kello 15.15 yhdeksän japanilaista pommikonetta, kolme hävittäjää ja yksi vesilentokone hyökkäsivät Armidalen kimppuun. Alukseen osui kaksi torpedoa ja se upposi viidessä minuutissa, jolloin sai surmansa kaksi upseeria, 38 miehistönjäsentä sekä 60 Hollannin Itä-Intian asevoimien sotilasta.

Lähteet

Viitteet 

Bathurst-luokan korvetit
Corinne Suter

Corinne Suter (s. 28. syyskuuta 1994) on sveitsiläinen alppihiihtäjä. Hän on syöksylaskun olympiavoittaja ja maailmanmestari sekä syöksylaskun ja supersuurpujottelun maailmancupin voittaja.

Arvokilpailut 

Nuorten MM-kilpailuissa 2012 Suter saavutti pronssia alppiyhdistetyssä ja vuoden 2013 kilpailuissa hopeaa supersuurpujottelussa. Vuonna 2014 hän voitti kultaa sekä syöksylaskussa että supersuurpujottelussa. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui supersuurpujottelussa 12:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli syöksylaskussa kuudes. Åren MM-kilpailuissa 2019 Suter saavutti syöksylaskun hopeaa ja supersuurpujottelun pronssia. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sai syöksylaskussa kultaa ja supersuurpujottelussa hopeaa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti syöksylaskussa kultaa ja sijoittui supersuurpujottelussa 13:nneksi.

Maailmancup 

Alppihiihdon maailmancupissa Suter kilpaili ensimmäisen kerran Aspenin suurpujottelussa marraskuussa 2011. Maaliin asti hän pääsi ensimmäisen kerran helmikuussa 2012 Sotšin syöksylaskussa sijoittuen 38:nneksi. Maailmancupin pisteillä Suter pääsi ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2014 oltuaan 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Lake Louisen toisessa syöksylaskussa joulukuussa 2015 oltuaan kuudes.

Ensimmäisen palkintosijansa Suter saavutti oltuaan kolmas Crans-Montanan syöksylaskussa helmikuussa 2019. Hän oli samalla kaudella kolmas myös Soldeun syöksylaskussa. Kaudella 2019–2020 hän sijoittui Lake Louisen syöksylaskussa toiseksi ja supersuurpujottelussa kolmanneksi. Ensimmäisen maailmancupvoittonsa hän saavutti Altenmarktin syöksylaskussa 11. tammikuuta 2020. Hän voitti samalla kaudella Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelun. Lisäksi hän oli toinen molemmissa Crans-Montanan syöksylaskuissa. La Thulen supersuurpujottelussa hän sijoittui kolmanneksi. Hän voitti sekä syöksylaskun että supersuurpujottelun maailmancupit. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli neljäs.

Kaudella 2020–2021 Suter saavutti Val-d'Isèren syöksylaskuissa voiton ja kakkossijan. Samassa paikassa käydyssä supersuurpujottelussa hän sijoittui toiseksi. St. Antonin supersuurpujottelussa hän oli kolmas. Val di Fassan syöksylaskuissa hän sijoittui kolmanneksi ja toiseksi sekä supersuurpujottelussa kolmanneksi. Syöksylaskucupissa hän oli toinen ja supersuurpujottelucupissa kolmas sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa kahdeksas. Kaudella 2021-2022 Suter sijoittui Lake Louisen toisessa syöksylaskussa kolmanneksi. Altenmarkt-Zauchenseen supersuurpujottelussa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskun. Hän sijoittui syöksylaskucupissa toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi.

Maailmancupin osakilpailuvoitot

Lähteet

Aiheesta muualla 

Corinne Suterin kotisivut 

Sveitsiläiset alppihiihtäjät
Sveitsiläiset olympiavoittajat
Elävät henkilöt
Vuonna 1994 syntyneet
Nicki Thiim

Nicki Thiim (s. 17. huhtikuuta 1989 Sønderborg) on tanskalainen moottoriurheilija. Hänen isänsä on DTM-mestari Kurt Thiim.

Ura 
Thiim aloitti uransa Karting-sarjoissa. Vuonna 2006 Thiim voitti Tanskan Formula Ford -mestaruuden. Vuonna 2007 Thiim siirtyi koppiautoihin kilpailemaan Saksan SEAT Leon Supercopa -sarjaan voittaen kaksi kilpailua sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2008 hän jatkoi sarjassa voittaen mestaruuden. Vuonna 2009 Thiim kilpaili Saksan Porsche Carrera Cupissa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Samana vuonna hän osallistui Nürburgringin 24 tunnin ajoon ollen SP3T -luokan voittaja. 

Vuonna 2011 Thiim palasi Saksan Porsche Carrera Cupiin sijoittuen sarjan neljänneksi. Samana vuonna hän ajoi muutamia kilpailuja Porsche Supercup -sarjassa. Vuonna 2012 Thiim ajoi täyden kauden sarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän sijoittui myös kolmanneksi Saksan Porsche Carrera Cupissa. Samana vuonna hän osallistui Dubain 24 tunnin ajoon ja ajoi muutamia kilpailuja ADAC GT Masters -sarjassa. Vuonna 2013 Thiim jatkoi Porsche Supercup -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän siirtyi kesken kauden kilpailemaan FIA World Endurance Championship -sarjaan korvaten Le Mansin 24 tunnin ajossa menehtyneen Allan Simonsenin. Vuonna 2014 Thiim kilpaili täyden kauden FIA WEC -sarjassa.

Porsche Supercup -tulokset 

Tanskalaiset autourheilijat
Vuonna 1989 syntyneet
Porsche Supercup -kuljettajat
American Le Mans Series -kuljettajat
Elävät henkilöt
Sabina Särkkä

Sabina Kristiina Särkkä (s. 3. tammikuuta 1989 Helsinki) on suomalainen malli ja Miss Suomi -kilpailun ensimmäinen perintöprinsessa vuodelta 2012. Varsinaiselta ammatiltaan hän on kosmetologi. Särkkä edusti Suomea Miss Maailma -kilpailuissa vuonna 2012. Hän on myös osallistunut Martina ja hengenpelastajat -ohjelmaan sekä Viidakon tähtösten 2. tuotantokauteen. Särkkä oli mukana vuonna 2019 esitetyssä Fort Boyard -ohjelmassa. 

Hän oli mukana myös Selviytyjät Suomen viidennellä tuotantokaudella, joka nähtiin Nelosella keväällä 2021. Kausi kuvattiin kesällä 2020 koronarajoitusten takia Haaparannan saaristossa. Kaudelle osallistui 16 julkisuudesta tuttua henkilöä.

Särkkä voitti Viidakon tähtösten toisen tuotantokauden ja sai voiton myötä Tarzanit -joukkueen keräämät 18 000 euroa. 

Särkkä kihlautui Ossi Kivimäen kanssa helmikuussa 2016. He avioituivat syyskuussa 2019 ja erosivat vuonna 2022.

Vuonna 2022 Särkkä julkaisi Tiktok-palvelussa kuvan, jossa kaksi vähäpukeista naista suutelee. Kuva oli otettu pääministeri Sanna Marinin järjestämillä kutsuilla Kesärannassa 2022. Marin piti kuvaa asiattomana ja pyysi sitä anteeksi. Myös Särkkä pyysi kuvan julkaisemista anteeksi.

Lähteet 

Suomalaiset mallit
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Tomi Walamies

Tomi Walamies (s. 1980 Espoo) on suomalainen stand up-koomikko. Hän on toiminut koomikkona vuodesta 2004 ja on tehnyt yli 1400 esiintymistä kahdeksassa eri maassa.

Vuonna 2010 Walamies vieraili Diili-ohjelmassa. Vuonna 2013 hän osallistui Naurun tasapaino -stand up -kilpailuun, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Keväällä 2014 hän liittyi YleLeaksin käsikirjoitustiimiin.

Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Walamies oli ehdolla Helsingin kaupunginvaltuustoon Vasemmistoliiton listoilta. Hän sai 50 ääntä eikä tullut valituksi.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset stand up -koomikot
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Mido SA

Mido SA (yleisesti pelkkä Mido) on vuonna 1918 perustettu sveitsiläinen kellovalmistaja, joka kuuluu nykyisin Swatch Groupiin. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Le Loclessa, Sveitsissä.

Midon perusti George G. Schaeren Bielissä, Sveitsissä, vuonna 1918. Mido tulee espanjan kielen sanasta "yo mido", joka tarkoittaa "Minä mittaan".

1920-luvulla Mido esitteli joukon elegantteja naisten kelloja, joissa oli väriemaloidut kuoret ja nykyaikaiset rannekkeet. Miehille Mido valmisti useita erilaisia autojen jäähdyttimiä muistuttavia kellomalleja. Nämä tuotteet vakiinnuttivat brändin aseman.

1930-luvulla Mido kehitti korkkikruunun, kiinni kierrettävän kellonnupin, joka mahdollisti entistä vesitiiviimpien kellojen valmistamisen. Vuonna 1934 Mido julkaisi niin kutsutun Multifort-malliston, joka hyödynsi automaattista koneistoa. Multifort-mallisto oli myös iskunkestävä, antimagneettinen ja erittäin vesitiivis. Mallisto säilyikin Midon valmistuksessa yli kolme vuosikymmentä. Vuonna 1936 yhitö julkaisi katkeamattoman kellonjousen, joka oli ensimmäinen laatuaan. Multifortin valmistaminen aloitettiin uudestaan vuonna 1998.

Mido oli ensimmäinen valmistaja, joka esitteli keskilukuisen kronografin vuonna 1945. Yhdeksän vuotta myöhemmin yhtiö julkaisi maailman suorituskykyisimmän automaattimekanismin.

Vuonna 1971 Mido liittyi osaksi Swatch Groupia edeltävää ASUAG (Allgemeine SchweizerischeUhrenindustrie AG) -kattojärjestöä ja alkoi valmistaa kvartsikelloja. Mido on yksi kymmenestä suurimmasta kronometrien valmistajasta.

Aiheesta muualla
 Midon kotisivut

Lähteet

Sveitsiläiset kellonvalmistajat
Kellomerkit
Le Locle
Henrik Grönqvist

Henrik Vilhelm Grönqvist (17. joulukuuta 1927 Porvoon maalaiskunta – 3. elokuuta 2019 Raasepori) on suomalainen juristi, koulutukseltaan oikeustieteen lisensiaatti. Hän toimi oikeusministeriön lainsäädäntöneuvoksena 1963–1971, lainsäädäntöjohtajana 1971–1972 ja korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena 1972–1991.

Grönqvist hoiti lukuisia luottamustehtäviä, muun muassa osallistui suomenruotsin kielenhuoltoon kielilautakunnan jäsenenä 1959–1976, kuului epäsiveellisten julkaisujen valvontalautakuntaan 1972–1990 sekä toimi Julkisen sanan neuvostossa 1978–1990 ja pohjoismaisessa rikosoikeuskomiteassa 1964–1991.

Lähteet 

Korkeimman oikeuden jäsenet
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet
Sinimerietana

Sinimerietana (Glaucus atlanticus) on kotilolaji, jota tavataan valtamerissä trooppisella vyöhykkeellä. Sinimerietana on väriltään hopeansininen, ja se voi kasvaa 6 senttiä pitkäksi. Se käyttää ravinnokseen pääasiassa polyyppieläimiä, mutta lajin keskuudessa esiintyy myös kannibalismia.

Lähteet 

Kotilot
Kalium-40

Kalium-40 (40K) on kaliumin luonnossa esiintyvä radio­aktiivinen isotooppi, jolla on erittäin pitkä puoliintumisaika, 1,249 · 109 vuotta. Sen ytimessä on 19 protonia ja 21 neutronia. Luonnon kaliumissa sitä on noin 0,01 prosenttia.

Kalium-40 on siitä harvinainen radioisotooppi, että sillä voivat esiintyä kaikki kolme beetahajoamisen tapaa. Noin 89,28 prosentissa tapauksissa se hajoaa kalsium-40:ksi (40Ca) lähettämällä beetahiukkasen (β−) eli elektronin, jonka maksimienergia on 1,33 MeV, ja antineutriinon. Noin 10,72 prosentissa tapauksissa se elektronisieppauksella argon-40:ksi lähettäen 1,460 MeV:n gammasäteilyä ja neutriinon. Pieni osa, noin 0,001 prosenttia kalium-40-ytimistä, hajoaa argon-40:ksi lähettämällä positronin (β+-hiukkasen) ja neutriinon

Kalium-argon-ajoitus
Kalium-40:llä on suuri merkitys radio­aktiivisen iän­määrityksen kannalta, sillä siihen perustuu kalium-argon-ajoitus. Sen yhtenä hajoamis­tuotteena syntyvä argon on jalokaasu, joka ei muodosta kemiallisia yhdisteitä muiden alkuaineiden kanssa. Tämän vuoksi kun jokin mineraali muodostuu sulan laavan jähmettyessä tai veteen liuenneiden aineiden kiteytyessä, se ei alun perin sisällä lainkaan argonia, vaikka sitä olisikin ollut siinä nesteessä, josta se muodostui. Jos mineraali kuitenkin sisältää kaliumia, siinä olevan kalium-40:n hajotessa syntyy vähitellen argonia, joka jää mineraalin sisään. Koska tiedetään, millä nopeudella tämä tapahtuu, mittaamalla mineraalin 40K- ja 40Ar-pitoisuuksien suhde on mahdollista laskea, kuinka pitkä aika sen muodostumisesta on kulunut.

Maan ilmakehän argonista on 99,6 % isotooppia 40Ar. Sitä vastoin Auringossa, ja kaikesta päättäen aikoinaan myös siinä aineessa, josta planeetat muodostuivat, suurin osa argonista on isotooppia 36Ar ja vain noin 15 % isotooppia 40Ar. Tämä osoittaa, että suurin osa ilma­kehän argonista on syntynyt kalium-40:stä, joka on vähitellen hajonnut argon-40:ksi ja tämä paennut ilma­kehään.

Kalium-40:n osuus luonnollisessa radioaktiivisuudessa

Kalium-40 on suurin luonnollisen radio­aktiivisuuden lähde eläimissä ja ihmisissä. Aikuisen ihmisen kehossa on noin 160 grammaa kaliumia, josta 0,01 prosenttia eli 0,016 grammaa on isotooppia 40K. Tämän kaliummäärän aktiivisuus on noin 4 200 becquereliä, eli sekunnissa ihmisen kehossa hajoaa noin 4 200 kalium-40-ydintä.

Radioaktiivisen kaliumin on väitetty olevan tärkein kasveilla ja eläimillä esiintyvien luonnollisten geneettisten mutaatioiden aiheuttaja.

Lähteet
Taulukko radioaktiivisista isotoopeista, K-40
The Lund/LBNL Nuclear Data Search

Viitteet

Aiheesta muualla
kalium 40 Human Health Fact Sheet in Argonne National Laboratory Environmental Science Division, Radiological and Chemical Fact Sheets to Support Health Risk Analyses for Contaminated Areas

Isotoopit
Risto Mätas

Risto Mätas (s. 30. huhtikuuta 1984) on virolainen keihäänheittäjä.

Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 Mätas karsiutui loppukilpailusta heitettyään 74,58 metriä. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Mätas sijoittui kymmenenneksi tuloksella 75,85. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui finaalista tuloksella 78,56. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 Mätas sijoittui finaalissa Roman Avramenkon dopinghylkäyksen jälkeen kahdeksanneksi tuloksellaan 80,03 metriä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Mätas oli 12. tuloksella 76,79.

Mätasin ennätys on 31. elokuuta 2013 Kohilassa heitetty 83,48 metriä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Risto Mätasin kotisivut

Virolaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Sebastião Salgado

Sebastião Salgado (s. 8. helmikuuta 1944 Aimorés, Minas Gerais) on brasilialainen valokuvaaja ja kuvajournalisti, joka tunnetaan dokumentaarisista ihmisen elin- ja työskentelyoloja eri puolilla maailmaa kommentoivista valokuvistaan. 

Salgado opiskeli taloustiedettä Universidade Federal do Espirito Santo -yliopistossa São Paulossa ja työskenteli valmistuttuaan kansainvälisen kahvijärjestön ICO:n ekonomistina. Tässä työssä hän matkusti usein Afrikkaan ja kiinnostui näillä matkoillaan vakavammin valokuvauksesta. Vuonna 1973 hän päätti jättää taloustieteen ja ryhtyä ammattivalokuvaajaksi 29 vuoden iässä.

Salgado kuvasi aluksi Sygma- ja Gamma-kuvatoimistoille, kunnes 1979 liittyi kuuluisaan Magnum Photos -kuvaajaryhmään. Magnum-kautta kesti vuoteen 1994, jolloin Salgado perusti vaimonsa kanssa asuinkaupunkiinsa Pariisiin Amazonas Images -kuvatoimiston oman tuotantonsa välittämiseen.

Salgado on kiertänyt kuvaamassa yli sadassa maassa. Kuvia on julkaistu sanoma- ja aikakauslehdissä ja koottu moniksi kirjoiksi ja eri maissa kiertäneiksi näyttelyiksi. Salgadon kansainvaelluksia kuvaava 300 mustavalkokuvan kiertonäyttely Exodus oli näytteillä Helsingin Tennispalatsissa kevättalvella 2001.

Monien valokuvausalana palkintojen ja tunnustusten lisäksi Salgado toimii Unicefin hyvän tahdon lähettiläänä ja kunniajäsenenä Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemiassa. The Royal Photographic Society on myöntänyt hänelle 100-vuotismitalinsa ja Honorary Fellowship (HonFRPS) -arvon. Vuonna 1998 Salgadolle myönnettiin espanjalainen Asturian ruhtinaan palkinto.

Palkintoja 

 1989 Hasselblad-palkinto

 2021 Praemium Imperiale

Kuvateoksia
An Uncertain Grace (1992)
Trabalhadores: Uma Arqueologia da Era Industrial (1993)
Migrations (2000)
The Children: Refugees and Migrants (2000)
Sahel: The End of the Road (2004)
Africa (2007)
Genesis (2013)

Lähteet

Aiheesta muualla

Salgadon Amazonas images -kuvatoimiston sivusto 

Ranskalaiset valokuvaajat
Brasilialaiset henkilöt
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Paul Gustafsson

Paul Verner Erkki Gustafsson (9. huhtikuuta 1923 Helsinki – 23. maaliskuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan lainopin kandidaatti. Hän toimi ulkoministeriön oikeudellisen osaston päällikkönä 1967–1970 ja 1973–1976 ja oli suurlähettiläänä Haagissa 1970–1973, OECD:n edustustossa Pariisissa 1976–1977, alivaltiosihteerinä 1977–1980 ja suurlähettiläänä Tukholmassa 1980–1983.

Hän sai diplomaattisen virka-arvon erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri vuonna 1968.

Paul Gustafssonin vanhemmat olivat jääkärikenraalimajuri Verner Gustafsson ja oopperalaulaja Greta von Haartman.

Teoksia 
 Suurta unta. Kirjayhtymä, Helsinki 1992
 Koulupoika, korpraali, konsuli. Kirjayhtymä, Helsinki 1995
 Ritarikadun renki. Kirjayhtymä, Helsinki 1999

Kirjallisuutta 
 Mansala, Arto – Suomi, Juhani (toim.): Suomalainen diplomaatti: Muotokuvia muistista ja arkistojen kätköistä. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 941. Helsinki 2003. ISBN 951-746-536-X

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 2002 kuolleet
Suomen suurlähettiläät
Direktiivi 95/46/EC

Direktiivi 95/46/EC eli tietosuojadirektiivi oli Euroopan unionin laatima direktiivi, joka sääteli henkilötietojen käsittelyä ja liikkuvuutta Euroopan unionin alueella. Sillä suojattiin kansalaisten tietoja ja se takasi oikeuden saada pääsyn itseään koskeviin tietoihin, muokata omia tietojaan, korjata virheelliset tiedot ja poistaa/poistattaa henkilökohtaiset tiedot. 

Tietosuojadirektiivi oli keskeinen osa yksityisyyden suojaa ja ihmisoikeuksia koskevaa EU-tasoisessa lainsäädännössä. Euroopan komissio antoi 25. tammikuuta 2012 ehdotuksen tietosuoja-asetuksesta, jolla kumottaisiin tietosuojadirektiivi.

Tietosuojadirektiivi pohjautui OECD:n vuonna 1980 antamiin seitsemään ohjeistavaan tukipylvääseen koskien ihmisten oikeutta omaan yksityisyyteen ja sen mahdollisiin rajoihin. Nämä seitsemän ohjetta olivat:

 Ilmoitus - asianomaisille on kerrottava, jos heidän tietojaan kerätään
 Tarkoitus - tietoja saa käyttää vain ennalta ilmoitettuun tarkoitukseen
 Suostumus - tietoja ei saa paljastaa ilman asianomaisen suostumusta
 Turvallisuus - kerättyjen tietojen tulee olla turvassa mahdollisilta väärinkäytöksiltä
 Tiedonanto - asianomaisilla oltava tieto, kuka heidän tietojaan kerää
 Pääsy - asianomaisilla oltava oikeus tarkastella omia tietojaan ja tarvittaessa tehdä muutoksia virheellisiksi kokemiinsa tietoihin
 Vastuu - asianomaisilla tulee olla oikeus hakea muutosta, mikäli kokevat heidän tiedoistaan vastuussa olevan tahon jättäneen noudattamatta näitä periaatteita

Kaikki seitsemän periaatetta sisällytettiin EU:n asettamaan direktiiviin, vaikka entuudestaan lainsäädännöt vaihtelivat suuresti Euroopan valtioiden välillä. Direktiivi tuli voimaan vuoden 1995 yleissopimuksen myötä ja allekirjoittaneet maat velvoitettiin tarvittaessa muuttamaan lainsäädäntöään direktiivin mukaisesti.

Yleinen tietosuoja-asetus kumosi direktiivin toukokuussa 2018.

Katso myös
 Yksityisyys

Lähteet

Tietoturva
Euroopan unionin direktiivit
Anton Alén

Anton Alén (s. 3. kesäkuuta 1983 Helsinki) on suomalainen ralliautoilija. Hän vaikutti lajin parissa jo kolmannessa sukupolvessa sillä myös hänen isänsä, Markku Alén ja isoisänsä Eero Alén, muistetaan rallikuskeina. Alén pääsi vuosien 2005 ja 2009 välillä ajamaan seitsemän rallin MM-sarjan osakilpailua ensin Mitsubishin ja myöhemmin Fiatin kalustolla. Parhaana saavutuksena noista kilpailuista hänellä oli 11. sija Suomen MM-rallista vuonna 2006.

Aiheesta muualla 

Suomalaiset ralliautoilijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Vesa Kallio (moottoriurheilija)

Vesa Kallio (s. 6. syyskuuta 1980 Valkeakoski) on suomalainen ratamoottoripyöräilijä. Hän on kilpaillut vuodesta 2003 lähtien ammatikseen 125cc-luokassa sekä 250cc-luokassa Yamahan, Hondan ja Suzukin kalustoilla.

Myös hänen nuorempi veljensä, Mika Kallio, on tunnettu suomalainen moottoripyöräilijä.

Suomalaiset ratamoottoripyöräilijät
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Muddy Manninen

Jyrki ”Muddy” Manninen (myös Muta Manninen) on suomalainen kitaristi. 

Manninen oli englantilaisen Wishbone Ashin kitaristina vuosina 2004–2017. Manninen liittyi yhtyeeseen vuonna 2004 äänitetyn Clan Destiny -albumin yhteydessä ja korvasi yhtyeessä aikaisemmin soittaneen toisen suomalaiskitaristin Ben Granfeltin. 

Suomessa hän on tehnyt pitkän uran muusikkona soittaen muun muassa yhtyeissä Gringos Locos ja Mistakes. Manninen on esiintynyt lisäksi useiden eri artistien, kuten Hectorin, Riki Sorsan ja Pave Maijasen taustayhtyeissä. Ensilevytyksensä hän teki vuonna 1979 Red House Blues Band -nimisen yhtyeen kanssa. Manninen kuului myös Havana Black -yhtyeen ensimmäiseen kokoonpanoon vuonna 1985.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Muta Manninen Wishbone Ashin kotisivuilla

Suomalaiset kitaristit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Härmän ravirata

Härmän (vanha) ravirata sijaitsee Kauhavalla, entisen Alahärmän kunnan keskustaajaman pohjoisosassa. Se kuuluu Suomen Hippoksen rataluokituksessa vain osan vuodesta toimiviin kesäratoihin. Härmän raviradalla ei ole viimeisen kahteen vuoteen ollut totoraveja. Viimeiset ravit vanhalla radalla on ravattu toukokuussa 2019.

Vuonna 2014 radalla järjestettiin raviponeille tarkoitetut Ponikuninkuusravit.

Pekka Lillbacka rakennutti Alahärmään toisen raviradan, jonka avausravit ravattiin kesällä 2016. Tämä ns Power Parkin ravirata sijaitsee vain muutaman kilometrin päässä vanhasta Härmän raviradasta, ja kilpailutoiminta on siirtynyt sinne.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Härmän Seudun Hevosystäväin yhdistyksen kotisivut

Suomen raviradat
Kauhavan rakennukset ja rakennelmat
Kauhavan urheilu
Alahärmä
Markus Niemispelto

Markus Niemispelto on suomalainen muusikko, jonka instrumentti on rummut. Hänet tunnetaan muun muassa Wingdomin, Mehidan ja Random Eyesin rumpalina.

Suomalaiset metallimusiikin rumpalit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Kaliese Spencer

Kaliese Spencer (s. 6. toukokuuta 1987) on jamaikalainen aitajuoksija. Hänen päälajinsa on 400 metrin aidat.

Spencer juoksi 2009 maailmanmestaruuskilpailuissa 4 x 400 metrin viestin alkuerissä Jamaikan joukkueessa. Hänet palkittiin hopeamitalilla, vaikka Spencer ei loppukilpailussa enää juossut. Henkilökohtaisilla matkoilla hän on sijoittunut neljänneksi Berliinin 2009 ja Daegun 2011 MM-kilpailuissa sekä Lontoon olympialaisissa 2012. 

Moskovassa pidetyissä vuoden 2013 maailmanmestaruuskilpailuissa Spencer hylättiin ratarikon vuoksi sekä 400 metrin aitojen että 4 x 400 metrin viestin alkuerissä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 400 metrin aitajuoksussa kahdeksanneksi.

Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Pekingissä 2006 ajalla 55,11 ja sai pronssia 4 x 400 metrin viestissä.

Hän sai Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hopeaa sekä 400 metrin juoksussa ennätyksellään 51,54 että 4 x 400 metrin viestissä. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän voitti kultaa 400 metrin aitajuoksussa ajalla 54,10. Hän sai hopeaa viestijuoksun MM-kisojen 4 x 400 metrin viestissä Nassaussa 2014.

Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde: IAAF
Ulkoradat
 400 metrin juoksu: 50,19 (2013)
 800 metrin juoksu: 2.03,01 (2011)
 400 metrin aidat: 52,79 (2011)

Lähteet

Jamaikalaiset 400 metrin aitajuoksijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Hurrikaani Bob

Hurrikaani Bob oli vuoden 1991 Atlantin hurrikaanikauden toinen hurrikaani. Se kehittyi Bahamalla ja pyyhkäisi Uuden Englannin yli. Kovat tuulet aiheuttivat sähkökatkoja ja tuhosivat hedelmätarhoja Massachusettsissa ja Rhode Islandilla.

Lähteet 

Vuoden 1991 onnettomuudet
Bob
Itsenäisen Suomen Puolesta 2000

Itsenäisen Suomen Puolesta 2000 -kansalaisliike oli Raimo Vistbackan johtama kansanliike, joka perustettiin tukemaan Ilkka Hakalehdon kampanjaa vuoden 2000 presidentinvaaleissa. Tämä Perussuomalaiset-puolueen aloitteesta perustettu kansanliike pyrki kokoamaan EU-kriittisiä kansalaisia ja ryhmiä. Koska Hakalehto valittiin perussuomalaisten valtuuston päätöksellä puolueen presidenttiehdokkaaksi, ei kansanliikkeen tarvinnut kerätä normaalisti vaadittua 20 000 kannattajan listaa.

Lähteet 

Suomalaiset poliittiset järjestöt
HC České Budějovice

ČEZ Motor České Budějovice on tšekkiläinen jääkiekkoseura, joka on kotoisin České Budějovicen kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1928 ja se pelaa Tšekin korkeimmalla sarjatasolla Extraligassa. Seuran kotihallina toimii Budvar Arena. HC České Budějovice on voittanut Tšekkoslovakian mestaruuden vuonna 1951. Vuonna 2013 seura muutti nimekseen ČEZ Motor České Budějovice.

Seura on pelannut maan pääsarjassa Extraligassa vuoteen 2013 asti. Seura osallistui jääkiekon Mestarien liigaan kaudella 2008–2009 voitettuaan Extraligan runkosarjan kaudella 2007–2008.

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto
 Päävalmentaja: Jaroslav Modrý 
 Apuvalmentaja: Roman Fousek 
 Apuvalmentaja: Patrik Martinec 
 Maalivahtivalmentaja: Stanislav Hrubec 
 Toimitusjohtaja: Stanislav Bednařík 
 Puheenjohtaja: Roman Turek 
 Joukkueenjohtaja: Ladislav Gula 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla
 CB Hokej 2013 verkkosivut 

Tšekkiläiset jääkiekkoseurat
Vuonna 1928 perustetut urheiluseurat
HC Most

HC Most on tšekkiläinen jääkiekkoseura Mostin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1946 ja se pelaa Tšekkiin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Národní Hokejová Ligassa.

Aiheesta muualla
 HC Mostin verkkosivut 

1. Národní Hokejová Liga-seurat
Tšekkiläiset jääkiekkoseurat
Vuonna 1946 perustetut urheiluseurat
HC Slovan Ústí nad Labem

HC Slovan Ústí nad Labem on tšekkiläinen jääkiekkoseura Ústí nad Labemin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1945 ja se pelaa Tšekkiin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligassa.

Aiheesta muualla
 HC Slovan Ústečtí Lvin verkkosivut 

1. Národní Hokejová Liga-seurat
Tšekkiläiset jääkiekkoseurat
Vuonna 1945 perustetut urheiluseurat
Salith Šumperk

Salith Šumperk on tšekkiläinen jääkiekkoseura Šumperkin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1945 ja se pelaa Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Národní Hokejová Ligassa.

Aiheesta muualla 
 Salith Šumperk verkkosivut 

1. Národní Hokejová Liga-seurat
Tšekkiläiset jääkiekkoseurat
Vuonna 1945 perustetut urheiluseurat
Grimes

Claire Elise Boucher (s. ), taiteilijanimeltään Grimes, on kanadalainen muusikko, tuottaja ja  Grimesin musiikki on elektronista ja kokeellista poppia. Hän on julkaissut viisi albumia: Geidi Primes (2010), Halfaxa (2010), Visions (2012), Art Angels (2015) ja Miss Anthropocene (2020). Lisäksi hän on tehnyt kanadalaisartisti d’Eonin kanssa yhteisen EP-levyn Darkbloom, joka julkaistiin vuonna 2011. Vuonna 2013 Grimes sai Webby-palkinnon vuoden artistina.

Ura 
Grimes varttui Brittiläisen Kolumbian Vancouverissa. Hän aloitti musiikkiuransa ystävänsä yhtyeen taustalaulajana. Hän julkaisi kaksi ensimmäistä albumiaan, Geidi Primes ja Halfaxa, vuonna 2010. Kaksi vuotta myöhemmin Grimes solmi levytyssopimuksen 4AD-yhtiön kanssa ja julkaisi läpimurtoalbuminsa Visions. Seuraavana vuonna hän solmi levytyssopimuksen Roc Nation -yhtiön kanssa ja julkaisi neljännen albuminsa Art Angels vuonna 2015. Hänen viides albuminsa Miss Anthropocene julkaistiin helmikuussa 2020.

Yksityiselämä 
Grimes seurusteli Teslan toimitusjohtajan Elon Muskin kanssa vuodesta 2018 vuoteen 2021 asti. He tutustuivat toisiinsa Twitterin kautta. Helmikuussa 2020 Grimes kertoi odottavansa lasta ja vahvisti myöhemmin Muskin olevan lapsen isä. Heidän poikansa syntyi toukokuussa 2020.

Diskografia

Studioalbumit 
 Geidi Primes (2010)
 Halfaxa (2010)
 Visions (2012)
 Art Angels (2015)
 Miss Anthropocene (2020)
 Book 1 (2022)

EP:t 
 Lethe (2007)
 Darkbloom (d’Eonin kanssa, 2011)
 Ambrosia (2012)
 Fairies Cum First (2022)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kanadalaiset muusikot
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
SK Horácká Slavia Třebíč

SK Horácká Slavia Třebíč on tšekkiläinen jääkiekkoseura Třebíčin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1928 ja se pelaa Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Národní Hokejová Ligassa.

Aiheesta muualla
 SK Horacka Slavia Trebicin verkkosivut 

1. Národní Hokejová Liga-seurat
Tšekkiläiset jääkiekkoseurat
Vuonna 1928 perustetut urheiluseurat
Sportovní Klub Kadaň

Sportovní Klub Kadaň on tšekkiläinen jääkiekkoseura Kadaňin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1945 ja se pelaa Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Národní Hokejová Ligassa.

Aiheesta muualla
 Sportovní Klub Kadaňin verkkosivut 

1. Národní Hokejová Liga-seurat
Tšekkiläiset jääkiekkoseurat
Vuonna 1945 perustetut urheiluseurat
Constantin Braun

Constantin Braun (s. 11. maaliskuuta 1988, Lampertheim, Saksa) on saksalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Eisbären Berlinissä. Hän on pelannut siellä kaudesta 2005–2006 eteenpäin. Hän on Los Angeles Kingsin kuudennen kierroksen varaus.

Hänen nuorempi veljensä Laurin pelaa myös Eisbärenissä.

Maajoukkueura 
Braun on edustanut Saksan maajoukkuetta useasti. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän on pelannut vuosina 2010, 2011 ja 2014. Yhteensä hänelle on kertynyt otteluita MM-tasolla 23.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Elävät henkilöt
Vuonna 1988 syntyneet
Saksalaiset jääkiekkoilijat
Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat
Carl Gyllenborg

Carl Gyllenborg (7. maaliskuuta 1679 Tukholma – 9. joulukuuta 1746 Tukholma) oli ruotsalainen valtiomies. Hän neuvotteli vuosina 1718–1719 Ahvenanmaalla rauhan solmimesta Pietari Suuren lähettiläiden kanssa. Kun Kaarle XII oli kuollut, hänestä tuli holsteinilaisen puolueen merkittävimpiä henkilöitä. Hän kuului hattupuolueen perustajiin vuoden 1734 valtiopäivillä, ja vuonna 1739 hänet valittiin kansliapresidentiksi.

Lähteet 

Ruotsalaiset poliitikot
Vuonna 1679 syntyneet
Vuonna 1746 kuolleet
Lebu

Lebu on kaupunki Chilessä. Vuoden 2017 väestönlaskennassa siellä oli 20 989 asukasta. Kaupunki sijaitsee Tyynenmeren rannikolla samannimisen joen suulla. kaupunki perustettiin ensimmäisen kerran vuonna 1739, mutta intiaanit tuhosivat sen useaan kertaan. Se on hiilisatama, josta on maantie- ja rautatieyhteydet lähikaupunkeihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Chilen kaupungit
Väinölän kirkko

Väinölän kirkko on osa Porin Teljän seurakunnan rakennuskantaa. Kirkko on valmistunut vuonna 1956. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Keijo Valli, ja sen yhteydessä on myös seurakuntatalo.

Rakennukseen tehtiin vuonna 2019 laaja peruskorjaus, mm. tilajakoja uusittiin ja taloon asennettiin hissi.

Väinölän kirkossa toimitetaan säännöllisesti jumalanpalveluksia. Nämä seurakunta toteuttaa yhteistyössä Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen (Sley) kanssa. Kirkon ja seurakuntatalon tiloissa kokoontuu osa seurakunnan kerhoista, piireistä ja kuoroista. Siellä on myös diakoniatyöntekijän ajanvarauksellinen vastaanotto. Teljän seurakunnan nuorilla on omat tilat kirkon kellarikerroksessa.

Kirkon yhteyteen on varusteltu asunto, jota seurakunta voi tarjota lyhytaikaiseen hätämajoitukseen.

Lähteet 
 

Porin kirkkorakennukset
Suomen kivikirkot
Honkasuo

Honkasuo () on rakenteilla oleva asuinalue Helsingissä Malminkartanon pohjoispuolella. Honkasuo rakennetaan nykyiselle metsäalueelle Malminkartanonhuipun läheisyyteen aivan Vantaan Myyrmäen rajan kupeeseen. Honkasuolle tulee noin 1 600 asukasta.

Rakentaminen 
Honkasuota on suunniteltu monia vuosia ja rakentamisen piti alkaa vuonna 2012. Alueen asemakaava hyväksyttiin kaupunginvaltuustossa 29. elokuuta 2012.

Honkasuon kunnalistekniikan rakentaminen aloitettiin helmikuussa 2013 alueen itäosista. Honkasuolle tulee enimmäkseen pientaloja, ja alueen teema onkin matalaenergia- ja puurakentaminen. Korttelien keskelle rakennetaan puistoalue.

Alueen ensimmäisiä taloja alettiin rakentaa Naapuripellontien varteen syksyllä 2015 ja aloituskortteli käsittää neljä kaksikerroksista passiivipientaloa. Aloituskortteli valmistui kesällä 2016. Vuonna 2016 rakennettiin kahdelle tontille alueen ensimmäiset puukerrostalot. Lisäksi uusia rakennuslupia myönnettiin uusille tonteille.

Liikenneyhteydet 
Honkasuo sijaitsee lähellä Malminkartanon ja Myyrmäen asemia, joista on yhteydet Kehärataa pitkin Helsingin keskustaan ja lentoasemalle sekä Tikkurilaan. Runkolinja 560 aloitti liikennöinnin vuoden 2015 lopulla Myyrmäen puolelta.
Helsingin sisäisen bussilinjan 37 (Kamppi–Malminkartano-Honkasuo) sekä yölinjan 39N (Asema-aukio - Malminkartano -Honkasuo) päätepysäkki siirrettiin elokuussa 2017 Naapuripellontieltä Honkasuon alueelle. Sittemmin linjan 39N on korvannut linja 30, joka kulkee nykyisen linjan 560 päätepysäkiltä Myyrmäkeen ja siitä lähes samaa reittia kuin vanha 39.

Lähteet 

Kaarela
Helsingin lähiöt
Helsingin osa-alueet
Live It Up (Yüksek Sadakatin kappale)

Live It Up on Yüksek Sadakatin kappale. Se oli Turkin edustaja vuoden 2011 Euroviisuissa ja se esitettiin Englanniksi. Kappale epäonnistui pääsemään finaaliin 10. toukokuuta 2011 järjestetyn ensimmäisen semifinaalin jälkeen, joka oli Turkin historian ensimmäinen kerta kun se jäi finaalin ulkopuolelle.

Listasijoitukset

Lähteet

Vuoden 2011 euroviisuedustuskappaleet
Turkin euroviisuedustuskappaleet
Kármánin pyörrerata

Virtausdynamiikassa Kármánin pyörrerata (tai von Kármánin pyörrerata) on toisiaan seuraavien pyörteiden aiheuttama kuvio, jonka aiheuttaa fluidin epävakaa virtaus kiinteän kohteen ympäri. Ilmiö on nimetty unkarilais-amerikkalaisen Theodore von Kármánin mukaan. Ilmiö aiheuttaa jokapäiväisessä elämässä esiintyviä ilmiöitä, kuten sähkölinjojen soimisen tuulella ja autonantennin värisemisen joillain nopeuksilla. Tietyillä taajuuksilla pyörteet voivat synnyttää resonanssia rakennelmissa, minkä vuoksi niiden estäminen on tärkeää korkeissa ja hoikissa rakennelmissa. Pyörteet irtoavat kappaleen sivuilta vuorotellen kummaltakin puolelta aiheuttaen virtauksen suuntaan nähden poikittaisen harmonisen voiman. Vaaralliseksi se voi tulla silloin, kun syntyy resonanssitilanne, jossa pyörteiden irtoamistaajuus tulee samaksi kuin rakenteen ominaistaajuus.  Tähän tarkoitukseen käytetään esimerkiksi piippujen ympärillä spiraaleja, jotka sekoittavat ilmavirtauksia ja estävät pyörrevirtauksia.  Hyvin korkeissa piipuissa spiraaleja ei voi käyttää niiden tuulikuorman takia, vaan vaimennus on suoritettava massa- tai impulssivaimentimilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Virtausdynamiikka
Amerikankääpiörapu

Amerikankääpiörapu (Faxonius limosus tai Orconectes limosus) on Pohjois-Amerikan itäosista kotoisin oleva rapulaji, joka esiintyy yleisesti vieraslajina Keski- ja Itä-Euroopan sisävesissä.

Levinneisyys 
Tämän ravun alkuperäinen levinneisyys on Pohjois-Amerikan itäosissa ja kattaa Yhdysvaltojen rannikko-osavaltiot Virginiasta pohjoiseen ja Kanadassa Quebeciin.  Se elää lähinnä 10-100 metrin levyisissä kirkasvetisissä joissa, joskus järvissä.

Vieraslaji Euroopassa 
Laji tuotiin Saksaan vuonna 1890 ja sitä siirrettiin pian  Ranskaan ja Puolaan. Sillä oli tarkoitus korvata rapuruton takia taantuvaa alkuperäistä jokirapua, mutta se ei osoittautunut taloudellisesti arvokkaaksi. Kuten toinen tulokaslaji, täplärapu, O. limosus osoittautui rapuruton kantajaksi. Toisaalta laji on pienikokoinen, yleensä alle 10 senttiä, ja harvoin kasvaa myyntikokoiseksi.  Pääasiallisesti sitä käytetään syöttinä. Nykyisin sen levinneisyys kattaa suuren osan Keski- ja Itä-Eurooppaa; hiljattain se on mm. levinnyt Britanniassa ja Valko-Venäjällä, muttei vielä Pohjoismaissa.

Lähteet 

Ravut
Lapin Lukko

Lapin Lukko on vuonna 1953 perustettu rovaniemeläinen urheiluseura. Seura on yleisseura, jonka lajivalikoimaan kuuluvat paini, nyrkkeily ja yleisurheilu. Aikaisemmin seuran lajeihin kuuluivat myös koripallo, pikaluistelu, pesäpallo ja lentopallo.

Yleisurheilussa seuralla on hallussaan ulkoratojen miesten 4×800 metrin Suomen ennätys.

Lukkoa edustaneita urheilijoita 

Yleisurheilu
 Pekka Alaräisänen
 Niilo Hangasvaara
 Heikki Herva
 Kalle Keskipoikela
 Jarmo Kokkola
 Raija Mustonen
 Jouko Niva

Pikaluistelu
 Raimo Hietala
 Kalervo Hietala
 Jouko Jokinen
 Arja Kantola
 Kaija-Liisa Keskivitikka
 Yrjö Uimonen
 Jouko Vesterlund

Paini
 Toni Hannula

Nyrkkeily 
Suomen mestarit
 Jyrki Vierelä (-87, -88, -89)
 Kati Ylivirta (2017)
Muita SM mitalisteja
 Matti Rötkönen
 Esa Ala-Iso
 Pekka Rötkönen
 Vesa Wiik
 Esa Loppukaarre
 Manu Viinikka
 Esa Ala-Iso
 Matti Kellokumpu
 Jukka Rouvinen
 Jukka Heikkinen
 Vesa Rajala
 Matias Kolehmainen
 Markus Riipi
 Jani Tuulaniemi
 Olli-Pekka Rötkönen
 Matias Suni
 Adriana Ylijurva

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivut

Suomalaiset urheilun yleisseurat
Suomalaiset painiseurat
Suomalaiset yleisurheiluseurat
Rovaniemeläiset urheiluseurat
Vuonna 1953 perustetut urheiluseurat
Brandon Wheat Kings

Brandon Wheat Kings on Kanadassa Western Hockey Leaguessa pelaava juniorijääkiekkojoukkue. Seuran kotikaupunki on Brandon Manitobassa.

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Don MacGillivray 
 Apuvalmentaja: Mark Derlago 
 Apu- & Videovalmentaja: Daniel Johnston 
 Maalivahtivalmentaja: Tyler Plante 
 Fysiikkavalmentaja: Tyler Sanjenko 
 Kehitysvalmentaja: Matt Calvert 
 Huoltopäällikkö: Scott Hlady 
 Toimitusjohtaja: Doug Gasper 
 Henkilöstöjohtaja: Chris Moulton 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Brandon Wheat Kingsin verkkosivut 
 Brandon Wheat Kingsin EliteProspects-sivut

Kanadalaiset jääkiekkoseurat
Manitoba
Vuonna 1936 perustetut urheiluseurat
Moose Jaw Warriors

Moose Jaw Warriors on Western Hockey Leaguessa pelaava junioriseura. Seuran kotikaupunki on Moose Jaw Saskatchewanissa.

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Mark O'Leary 
 Apuvalmentaja: Gordon Burnett 
 Apuvalmentaja: Scott King 
 Maalivahtivalmentaja: Matt Weninger 
 Huoltopäällikkö: Tanner Arnold 
 Puheenjohtaja: Chad Taylor 
 Toimitusjohtaja: Jason Ripplinger 
 Jääkiekkotoiminnanjohtaja: James Gallo 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Moose Jaw Warriorsin verkkosivut 
 Moose Jaw Warriorsin EliteProspects-sivut

Saskatchewanilaiset jääkiekkoseurat
Prince Albert Raiders

Prince Albert Raiders on Western Hockey Leaguessa pelaava junioriseura. Seuran kotikaupunki on Prince Albert Saskatchewanissa. Seura pelasi kaudet 1972–1982 SJHL-juniorisarjassa.

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Marc Habscheid 
 Apuvalmentaja: Ryan McDonald 
 Apuvalmentaja: Jeff Truitt 
 Maalivahtivalmentaja: Kelly Guard 
 Fysiikkavalmentaja: Terry Lange 
 Kehitysvalmentaja: Doan Smith 
 Taitovalmentaja: Mark Odnokon 
 Huoltopäällikkö: Duane Bartley 
 Toimitusjohtaja: Curtis Hunt 
 Henkilöstöjohtaja: Bruno Zarrillo 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Prince Albert Raidersin verkkosivut 
 Prince Albert Raidersin EliteProspects sivut

Saskatchewanilaiset jääkiekkoseurat