Apinarokko

Apinarokko on suppealla alueella Länsi- ja Keski-Afrikassa tavattava isorokon sukulaisviruksen aiheuttama isorokkoa muistuttava sairaus. Sairautta esiintyy apinoilla ja se voi tarttua myös ihmiseen. Isorokon hävittyä apinarokkoa pidetään ihmiselle vaarallisimpana Pox-viruksen aiheuttama sairautena.

Tarttuminen
Viruksen todennäköisiä kantajia luonnossa ovat jyrsijät, mahdollisesti oravat.

Ihminen voi saada tartunnan fyysisestä kontaktista tai ruumiineritteiden, vuodevaatteiden tai pisaroiden välityksellä. Ihmisestä toiseen apinarokko tarttuu vain hyvin läheisen kontaktin kautta. 

Vuoden 2022 epidemian yhteydessä Maailman terveysjärjestö WHO on epäillyt tartuntoihin liittyvän erityisesti miesten välinen seksi.

Oireet
Apinarokon tyypillinen oire on ihon rakkulat, jotka muistuttavat vesirokkoa. Rakkuloita voi syntyä kasvoihin, kämmeniin ja jalkapohjiin ja levitä sieltä muualle. Oireita voi edeltää yleinen sairauden tuntu ja kuume.

Apinarokko on terveillä aikuisilla yleensä lievä ja paranee itsestään. Lääkettä siihen ei ole. Taudin tapauskuolleisuus vaihtelee länsiafrikkalaisen viruskannan noin prosentista Kongon alueen viruskannan 10–17 prosenttiin. 

Koska isorokko-virukset ja apinarokko-virukset ovat läheistä sukua toisilleen, on todettu että isorokko-rokotteet torjuvat myös apinarokkoa. Suomessa isorokkorokotuksia annettiin pakollisina vuoteen 1951 asti ja sen jälkeen vapaaehtoisina osalla vuoteen 1980 asti, mutta taannoin rokotuksen saaneillakin rokotesuoja on todennäköisesti hiipunut, eikä siten todennäköisesti enää suojaa apinarokkotartunnalta. Aiemmin oli jo todettu, ettei isorokkorokotus anna elinikäistä suojaa.

Historia 
Apinarokko löydettiin sattumalta 1950-luvulla, kun poliorokotteen kehittämiseen tarvittiin apinan munuaissolukkoa ja rokotteen turvallisuutta testattiin apinoilla. Koe-eläiminä käytetyt apinat tuotiin Länsi-Afrikasta ja Aasiasta. Eläimissä todettiin aika ajoin infektiotauteja, joihin kuului myös ensimmäisen kerran vuonna 1958 Kööpenhaminassa havaittu rakkulainen ihottuma. Apinoista viljelty apinarokkovirus muistutti isorokon aiheuttajaa, mutta poikkesi siitä kuitenkin monien biologisten ominaisuuksien osalta.

Ihmisellä tartuntaketjut ovat toistaiseksi jääneet lyhyiksi. Tarttuvuuden kasvusta on kuitenkin saatu alustavia viitteitä Kongon 1996–1997 epidemian aikana. Vuonna 2003 Yhdysvalloissa koettiin lähes 100 henkilön epidemia, joka sai alkunsa Afrikasta lemmikkikauppoihin tuoduista jyrsijöistä, joista virus tarttui edelleen lemmikkeinä pidettyihin preeriakoiriin.

Vuonna 2017 Nigeriassa puhkesi maan historian toistaiseksi vakavin apinarokkoepidemia. Kesään 2021 mennessä tapauksia on ehditty kirjata lähes 470. Apinarokkoa kulkeutuu satunnaisesti myös kehittyneisiin maihin. Nigerian epidemiaan mahdollisesti liittyen kesällä 2021 Iso-Britanniassa tavattiin kolmen henkilön tartuntaketju, joskin kaikki tapaukset ovat olleet samassa perheessä. Lisäksi on tavattu yksi tapaus Yhdysvaltojen Texasissa. Yhdysvaltalaistapaus on ensimmäinen siellä matkailijalta tavattu.

Vuoden 2022 epidemia 
Vuonna 2022 Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa havaittiin lukuisia apinarokkotapauksia. Ensimmäiset tapaukset havaittiin Britanniassa saman talouden jäsenillä 13. toukokuuta. 15. toukokuuta raportoitiin neljästä uudesta tapauksesta miesten seksuaaliterveysklinikalla. Tapauksilla ei ollut yhteyttä Afrikan endemia-alueelle, ja leviämisen arvioitiin tapahtuneen Britannian sisällä. Yhdysvaltain tautikeskus arvioi osan tapauksista jääneen piiloon ja tapausten leviämisen Britannian ulkopuolelle olevan mahdollista. 18. toukokuuta Espanja raportoi 23 epäiltyä tartuntaa ja varoitti taudin leviämisestä. 19. toukokuuta mennessä Espanjassa ja Portugalissa oli yhteensä noin 40 epäiltyä tartuntaa. Kanadassa raportoitiin 18. toukokuuta epäiltyjä tartuntoja 13, ja Yhdysvallat raportoi seuraavana päivänä hiljattain Kanadassa matkailleen miehen epäillystä tartunnasta. Ruotsi raportoi ensimmäisen tartunnan 19. toukokuuta ja aikoo julistaa apinarokon yleisvaaralliseksi tartuntataudiksi.. 

Suomessa HUS tiedotti 25. toukokuuta maan ensimmäisestä apinarokkotartunnasta. 17. kesäkuuta mennessä tartuntoja oli kirjattu yhteensä neljä. 8. heinäkuuta mennessä tartuntoja oli kirjattu yhteensä 13. 4.8.2022 mennessä tapauksia oli todettu 22 .

23.7.2022 mennessä apinarokkoa oli sairastanut yli 15 800 ihmistä 72 maassa ja Maailman terveysjärjestö (WHO) julisti apinarokon maailmanlaajuiseksi terveysuhaksi. 2.8.2022 mennessä oli todettu yhteensä 23 351 laboratoriovarmennettua apinarokkotartuntaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Monkeypox 
Centers for Disease Control and Prevention (CDC): Monkeypox 

Virustaudit