Muratorin kaanon

Muratorin kaanon (lat. Canon Muratorianus) eli Muratorin fragmentti (lat. Fragmentum Muratorianum) on varhaisin tunnettu luettelo Uuden testamentin kirjoista eli varhaisin Uuden testamentin kirjojen kaanon. Se on 600-luvulta peräisin oleva latinankielisen käsikirjoituksen katkelma, josta puuttuu alku ja loppu. Sen on päätelty olevan käännös kreikankielisestä kirjoituksesta noin vuodelta 170.

Katkelma luettelee kaikki teokset, jotka on hyväksytty Uuden testamentin kirjojen kaanoniin niissä kirkoissa tai seurakunnissa, jotka sen kirjoittaja tunsi. Kaanon on hieman suppeampi kuin nykyinen Uuden testamentin kirjojen kokoelma, mutta mainitsee myös kirjoja, joita Uusi testamentti ei nykyään sisällä. Kaanon ei mainitse Heprealaiskirjettä, Jaakobin kirjettä, eikä Pietarin kirjeitä.

Katkelman löysi Milanon Biblioteca Ambrosianasta isä Ludovico Antonio Muratori (1672–1750), aikansa tunnetuin italialainen historioitsija. Hän julkaisi katkelman vuonna 1740, ja se on nimetty hänen mukaansa.

Alkuperäinen teksti on ajoitettu noin vuoteen 170, koska sen kirjoittaja viittaa paavi Pius I:een (paavina 142–157) juuri eläneenä:

Kaanon 

Kaanonin tuntematon kirjoittaja hyväksyy neljä evankeliumia, vaikkakin kahden ensimmäisen nimet ovat kadonneet puuttuvan alun mukana — teksti alkaa maininnalla Luukkaan evankeliumista "kolmantena evankeliumeista", ja sen jälkeen mainitaan Johanneksen evankeliumi neljäntenä.

Evankeliumien lisäksi kirjoittaja hyväksyy Apostolien teot ja 13 apostoli Paavalin kirjettä, mutta ei Kirjettä heprealaisille. Kirjoittaja pitää Paavalin nimissä Laodikeian (Laodikealaiskirje) ja Aleksandrian (Aleksandrialaiskirje) seurakunnille lähetettyjä kirjeitä väärennöksinä.

Kirjoittaja hyväksyy myös Juudaksen kirjeen sekä sanoo, että kaksi kirjettä "jotka kantavat Johanneksen nimeä luetaan mukaan katolisessa kirkossa; niin myös Viisauden kirja, jonka Salomon ystävät kirjoittivat hänen kunniakseen". Johanneksen kahta kirjettä ei kuitenkaan identifioida tarkemmin — Uusi testamentti sisältää kolme Johanneksen nimiin laitettua kirjettä. Pietarin ilmestys mainitaan kirjana, jota "jotkut meistä eivät salli luettavan kirkossa".

Kirjoittaja ei mainitse nykyisessä Uudessa testamentissa olevia Pietarin kahta kirjettä eikä Jaakobin kirjettä. Huomiota herättävää on erityisesti Ensimmäisen Pietarin kirjeen puuttuminen kaanonista, sillä se oli hyväksytty aidoksi ja arvostettu jo useissa kirjoitusajankohtaa varhaisempien apostolisten isien kirjoituksissa.

Kaanon kokonaisuudessaan:

 (Evankeliumi Matteuksen mukaan) (ei mainittu nimeltä)
 (Evankeliumi Markuksen mukaan) (ei mainittu nimeltä)
 Evankeliumi Luukkaan mukaan
 Evankeliumi Johanneksen mukaan
 Apostolien teot
 Ensimmäinen kirje korinttilaisille
 Kirje efesolaisille
 Kirje filippiläisille
 Kirje kolossalaisille
 Kirje galatalaisille
 Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille
 Kirje roomalaisille
 Toinen kirje korinttilaisille
 Toinen kirje tessalonikalaisille
 Kirje Filemonille
 Kirje Titukselle
 Ensimmäinen kirje Timoteukselle
 Toinen kirje Timoteukselle
 Juudaksen kirje
 Kaksi Johanneksen kirjeistä
 Viisauden kirja
 Johanneksen ilmestys
 Pietarin ilmestys (varauksin)
 Hermaan paimen (ei luettuna julkisesti)

Aiheesta muualla 

Muratorin kaanonin teksti:
 Muratorin fragmentin eli Muratorin kaanonin suomennos 
 Muratorin fragmentin eli Muratorin kaanonin latinankielinen teksti 
 The Muratorian Fragment Bible Research - Internet Resources for Students of Scripture  
 The Muratorian Canon Early Christian Writings  

Muuta:
 Davis, Glenn: The Muratorian Canon The development of the canon of the New Testament 
 Vuolteenaho, Tomi (toim.): Muratorin fragmenttia koskevaa kirjallisuutta
 Wace, Henry: Muratorian fragment A Dictionary of Christian biography 

Eksegetiikka
Raamatun kaanon
Uusi testamentti