joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
NetBeans

NetBeans on integroitu ohjelmointiympäristö Java-, JavaScript-, PHP-, Python-, Ruby-, Groovy-, C-, C++-, Scala- ja Clojure-ohjelmointikielille. NetBeans on myös sovellusalusta Java-ohjelmointikielelle. NetBeans on kirjoitettu Java-ohjelmointikielellä, joten sen käyttäminen vaatii Javan ajoympäristön (JRE). Java-ohjelmien kehittäminen vaatii lisäksi Java-kehitystyökalut (JDK).

NetBeans-projekti alkoi Kaarlen yliopistossa Prahassa vuonna 1996, ja kehittyi kaupalliseksi tuotteeksi. Sun Microsystems osti NetBeansin kehittämiseen keskittyneen yrityksen, ja julkaisi NetBeansin avoimen lähdekoodin projektina vuonna 2000. NetBeans on kaksoislisensoitu CDDL:n ja GNU GPL:n alle.

Projekti on julkaistu Apache Incubator -projektina lokakuussa 2016.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 NetBeans.org

Ohjelmointiympäristöt
Java
Apache Software Foundation
Jaakko Ilves

Jaakko Ilves (s. 9. heinäkuuta 1953) on suomalainen viulisti ja Sibelius-Akatemian viulumusiikin lehtori.

Ilves opiskeli musiikkia Sibelius-Akatemiassa ja Juilliard Schoolssa, New Yorkissa.

Ilves on säveltäjä Jean Sibeliuksen tyttärenpojanpoika ja toimii Sibeliuksen perikunnan asioidenhoitajana. Julkisesti hän on viime vuosina konsertoinut Ainolan Sibelius-museossa. Jaakko Ilves on esitelmöinyt Järvenpäässä pidettävillä Jean Sibelius -festivaaleilla ja toiminut Jyväskylän ja Kuopion viulukilpailujen tuomaristossa sekä Sibelius-Seuran luottamustehtävissä, kuten Jean Sibelius -viulukilpailujen tuomaristossa ja järjestelytoimikunnassa.

Ilveksen puoliso on oopperalaulaja Lilli Paasikivi-Ilves, ja pariskunnalla on kaksi lasta.

Lähteet

Suomalaiset viulistit
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Isänmaalle laulamme

Isänmaalle laulamme on studiolevy vuodelta 2010. Se on Viipurin Lauluveikkojen ja Helsingin Sotaveteraanikuoron yhteislevy.

Kappaleet 
 Porilaisten marssi; Trad. sov. Fredric Pacius, san Heikki Klemetti. Viipurin Lauluveikot, joht. Urpo Rauhala.
 Suomen laulu; Fredrik Pacius, suom. san.Aleksanteri Rahkonen, Emil Von Qvantenin tekstiin. Viipurin Lauluveikot, joht. Urpo Rauhala.
 Sillanpään marssilaulu; Aimo Mustonen, san. F.E. Sillanpää, sov. Arvo Kuikka. Helsingin sotaveteraanikuoro ja Viipurin Lauluveikot
 Kaunehin maa; Leevi Madetoja, suom. san. Eino Leino. Viipurin Lauluveikot, joht. Urpo Rauhala.
 Viipurin Vihtori: säv&san. Valto Tynnilä, sov. Harri Hietamies. Viipurin Lauluveikot, joht. Urpo Rauhala.
 Vartiossa; Lassi Utsjoki, san. Elli Tuomisto, sov. Arvo Kuikka. Viipurin Lauluveikot, soolo Olli Patosaari ja Hannu Puisto, kitara Ari Kerman.
 Kynttilöiden syttyessä; J.Lyons, S.C. Hart; sov. P. Sigmundt, suom. sanat Usko Hurmerinta. Viipurin Lauluveikot, kitarasäestys Ari Kerman.
 Soi kunniaksi Luojan; Jean Sibelius, suom. san. A.V. Forsman. Viipurin Lauluveikot, joht. Urpo Rauhala.
 Suomalainen rukous; Taneli Kuusisto, san Uuno Kailas. Viipurin Lauluveikot, urkusäestys Urpo Rauhala, joht. Matti Orlamo.
 Tammenlehvänlaulajien testamentti; Teppo Salakka, san. Antti Hentonen, sov. Arvo Kuikka. Helsingin sotaveteraanikuoro ja Viipurin Lauluveikot & Kaartin soittokunta, joht. Arvo Kuikka.
 Me teimme sen; Kalervo Halonen, san. Vexi Salmi, sov. Arvo Kuikka. Helsingin Sotaveteraanikuoro joht. Arvo Kuikka.
 Pohjolan ylistys; Reijo Pajamo, san. Toivo Korpi. Helsingin Sotaveteraanikuoro joht. Arvo Kuikka.
 Suomi on hyvä maa; Urpo Jokinen, san Adolf Enroth.  Helsingin sotaveteraanikuoro ja Viipurin Lauluveikot & Kaartin soittokunta, joht. Arvo Kuikka.
 Isänmaalle; Jean Sibelius, sov. S. Palmgren, san. Paavo Kajander. Viipurin Lauluveikot, joht. Urpo Rauhala.
 Finlandia-hymni; Jean Sibelius, Viipurin Lauluveikot, joht. Urpo Rauhala.

Äänitykset on tehty Helsingin Johanneksenkirkossa ja Roihuvuoren kirkossa v. 2009 - 2010.
Äänitys, editointi ja CD-masterointi Enno Mäemets (Editroom Oy). Taiteellisena tuottajina ovat toimineet Viive Mäemets ja Urpo Rauhala.
Levy ja tässä kohdassa esitetyt tiedot julkaistu Helsingissä julkistamistilaisuudessa 14.3.2010.
Fuga 9293.

Aiheesta muualla 
 Viipurin Lauluveikot kotisivu
 Näytteet levyn Isänmaalle laulamme kappaleista
 Kynttilöiden syttyessä
 Finlandia-hymni

Vuoden 2010 albumit
Viipurin Lauluveikkojen albumit
Nemetskaja sloboda

Nemetskaja Sloboda eli kirjaimellisesti käännettynä Mykkien kaupunki oli ulkomaalaisten kaupunginosa, joka sijaitsi Moskovassa Jauza-joen rannalla noin viiden kilometrin päässä Kremlistä.

Alueen synty
Vuonna 1652 tsaari Aleksei Mihailovitš (1629-1676) käski kaikkien ulkomaalaisten muuttaa Moskovasta Jauzan rannoille, missä jokaiselle perheelle annettiin palanen maata. Vuoteen 1660 mennessä yli tuhat länsimaalaista oli asettunut tänne. Kun alun perin saksalaisia oli enemmän kuin muita ulkomaalaisia, sanat "mykkä" ja "saksalainen" alkoivat merkitä samaa, ja niitä alettiin vähitellen käyttää kaikista länsimaista tulleista. 1600-luvun lopussa alueella oli eniten skotlantilaisia ja hollantilaisia, mutta se tunnettiin edelleen Saksalaisten kaupunginosan nimellä. 

Tämä kylä sievine taloineen ja siisteine katuineen tarjosi silmiinpistävän vastakohdan venäläiselle alueelle. Kaikkein silmiinpistävin ero oli naisten kohtelussa. Venäläisiä naisia ei pidetty yksilöinä vaan miestensä omaisuutena. Miehet eivät saaneet lyödä heitä silmään tai palleaan, mutta muuten he saivat kohdella heitä miten tahtoivat.

Pietari Suuren tukiryhmä
Pietari Suuren (1672-1725) järjestäessä välienselvityksen streltsien kanssa hän kutsui kahdeksantoista rykmentin everstit Pyhän Kolminaisuuden luostariin, mutta vain muutama uskalsi ottaa kutsun vastaan. Sen sijaan Nemetskaja Slobodan käsityöläiset vastasivat Pietarin kutsuun. Satoja puuseppiä, kivenhakkaajia ja seppiä, jotka olivat tunteneet Pietarin hänen lapsuudestaan saakka ja jotka olivat opettaneet hänelle ammattinsa, alkoi marssia Pyhän kolminaisuuden luostariin. Pian muskettisoturit liittyivät kulkueeseen ja kulkue paisui kansanvaellukseksi. Tällöin myös ulkomaalaiset palkkasoturit asettuivat Pietarin puolelle. Kun streltsien everstit näkivät, mitä oli tapahtumassa, he tiesivät, että olivat menettäneet valtionhoitajana toimineen Sofian ja saaneet tsaarin.

Lähteet

Venäjän historia
Moskovan historia
Pohjanlahti (Jyväskylä)

Pohjanlahti on noin 1,5 kilometrin mittainen lahti Päijänteen pohjoispäässä Jyväskylässä. Se sijaitsee Tikan kaupunginosassa Nenäinniemen ja Sippulanniemen välissä ja on yksi Päijänteen pohjoisimmista lahdista. Lahden pohjukassa on uimaranta. Aikaisemmin lahteen laski Jyväsjärvestä Pohjanjoki, jota ei enää ole olemassa.

Jyväskylän lahdet
Päijänteen lahdet
Britannian Grand Prix 2010

Britannian Grand Prix 2010 (virallisesti 2010 Formula 1 Santander British Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2010 kymmenes osakilpailu, joka ajettiin 11. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla Englannissa.

Kilpailun voitti Mark Webber, jolle voitto oli kauden kolmas. Kisan alussa ensimmäisestä ruudusta lähtenyt Sebastian Vettel tippui monta sijaa, kun hänen vasen takarenkaansa tyhjeni osuttuaan Lewis Hamiltonin auton etusiipeen ensimmäisissä mutkissa. Varikkokäynnin jälkeen hän putosi viimeiselle sijalle, mutta onnistui lopulta nousemaan seitsemänneksi.

Viikonlopun aikataulu ja sää

Vapaat harjoitukset 
Lotuksen kolmoskuljettaja Fairuz Fauzy pääsi ajamaan perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Jarno Trullin tilalla. Force Indian kolmoskuljettaja Paul di Resta ajoi puolestaan Vitantonio Liuzzin tilalla.

Tulokset

Aika-ajo 

 Vitantonio Liuzzin sijoitusta pudotettiin viidellä lähtöruudulla, koska hän esti Nico Hülkenbergiä tämän nopealla kierroksella.

Kilpailu

Muuta 
 Sakon Yamamoto teki paluun F1:siin korvaten Hispanialla Bruno Sennan. Yamamoton edellinen kilpailu oli Brasiliassa 2007.
 Sebastian Vettelin 10.paalupaikka

Katso myös 
 GP2 Britannian Grand Prix 2010
 GP3 Britannian Grand Prix 2010

Lähteet

Aiheesta muualla 

Formula 1 -kausi 2010
Britannian Grand Prix
Kolkuttajat (minisarja)

Kolkuttajat (The Tommyknockers) on vuonna 1993 tehty minisarja, joka perustuu kirjailija Stephen Kingin samannimiseen kauhuromaaniin. Minisarjan on ohjannut John Power.

Juoni

Havenin rauhallisessa kaupungissa tapahtuu eräänä päivänä outoja, kun lännenkirjailija Bobbi Anderson kompastuu metsäretkellä johonkin outoon esineeseen. Kun hän alkaa kaivamaan sitä muutaman päivän ajan, hän tajuaa kaivaneensa maahan hautautuneen avaruusaluksen esille, jonka myötä kaupungin leviää outoa säteilyä. Havenin asukkaat uhkaavat muuttaa muotoaan aluksen olentojen kaltaisiksi. Ainoastaan Bobbin runoilija ystävä Jim Gardner voi olla ainoa toivo, kun kauan sitten hänen kalloon laitettu metallilevy tekee hänestä immuunin olentojen pahalle taialle.

Rooleissa

Vastaanotto
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano antoi Kolkuttajille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

Lähteet

Minisarjat
Yhdysvaltalaiset kauhusarjat
Yhdysvaltalaiset scifi-sarjat
1990-luvun televisiosarjat
Stephen Kingin teoksiin perustuvat televisiosarjat
ABC:n televisio-ohjelmat
Håkan Westergård

Håkan Westergård (s. 4. kesäkuuta 1947) on suomalainen pastori ja Turun Elämän Sana -seurakunnan perustaja. Ennen seurakunnan perustamista hän toimi Ruotsissa autokoulun opettajana, palasi Suomeen vuonna 1990 ja perusti Elämän Sana -seurakunnan samana vuonna. Myöhemmin hän on keskittynyt myös mediatyöhön, ja hänellä on säännöllisiä ohjelmia Radio Deissä ja TV7:ssä. Håkan pyrki myös eduskuntaan vuonna 2015.

Westergård on aikanaan kuulunut Uppsalan Livets Ord -seurakuntaan ja opiskellut sen raamattukoulussa. Näiden yhteyksien myötä muun muassa Paavo Hiltunen on syyttänyt Westergårdia  menestysteologiasta.

Lähteet 

Suomalaiset uskonnolliset vaikuttajat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Sins of a Solar Empire

Sins of a Solar Empire on Ironclad Gamesin kehittämä ja Stardock Entertainmentin julkaisema reaaliaikainen strategiapeli, joka on julkaistu Microsoft Windowsille vuonna .

Kyseessä on scifi-aiheinen 4X-peli, joka kertoo kolmen eri avaruusimperiumin välisestä kahakasta. Näitä ovat ihmisosapuoli TEC (Trader Emergency Coalition), uskonnollisista fanaatikoista koostuva The Advent sekä avaruusmuukalaisia edustava The Vasari. Monista muista RTS-peleistä poiketen Sins of a Solar Empire nojaa rauhallisempaan pelitempoon ja huolellisen strategian kehittämiseen. Pelin kehittänyt Ironclad Games kuvaa pelityyliä seuraavasti:

"Se on reaaliaikainen strategiapeli, joka on suunniteltu yhdistämään vuoropohjaisen pelin syvyys. Se keskittyy tarjoamaan pelaajille mahdollisuuden rakentaa omaa strategiaansa nopean klikkailun sijasta."

Pelille on julkaistu kaksi lisäosaa, Entrenchment ja Diplomacy, jotka on nykyisin saatavilla myös emopelin yhteydessä Trinity -kokoelmana.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Viralliset kotisivut
 Sins of a Solar Empire wiki

Vuoden 2008 videopelit
Scifipelit
Reaaliaikaiset strategiapelit
Windows-pelit
Stephen Kingin Hohto

Stephen Kingin Hohto (Stephen King’s The Shining) on vuonna 1997 valmistunut Mick Garrisin ohjaama minisarja, joka perustuu kirjailija Stephen Kingin läpimurtoromaaniin Hohto. King ei ollut tyytyväinen Stanley Kubrickin vuonna 1980 ilmestyneeseen elokuvasovitukseen, joten 17 vuotta myöhemmin King kirjoitti käsikirjoituksen, jonka myötä tehtiin kirjalle uskollisempi minisarjaversio. Sarja on saanut vähemmän arvostusta kuin Kubrickin Hohto, jota puolestaan on useasti kehuttu yhdeksi parhaista kauhuelokuvista.

Minisarjan Overlook-hotelli on kuvattu Coloradossa sijaitsevassa Stanley Hotelissa, joka itse asiassa toimi Stephen Kingille inspiraationa Hohto -romaanin Overlook-hotellille.

Juoni

Minisarja on juoneltaan uskollinen Kingin romaanille.

Jack Torrance (Steven Weber), kirjailija ja entinen opettaja, saa talonmiehen paikan talveksi Coloradossa sijaitsevassa Overlook-hotellissa. Seurakseen hän saa vaimonsa Wendyn ja nuoren poikansa Dannyn, jolla on varsin erikoinen kyky: hän ”hohtaa” eli pystyy keskustelemaan toisten ihmisten kanssa ajatuksissa tuhansien kilometrien päästä ja näkemään asioita, joita tavallinen ihminen ei näkisi. Hän näkee näkyjä tulevasta ja menneestä. Dannyn mielikuvitusystävä Tony varoittaa menemästä Overlookiin, jossa on kuulemma jotain pahaa tekeillä. Perhe kuitenkin lähtee viettämään talvea hiljaiseen hotelliin, ja pian Danny näkee kauheita näkyjä hotellin verisestä historiasta. Jokin paha voima haluaa Dannyn voiman itselleen – ja on valmis käyttämään hänen isäänsä välikappaleena.

Rooleissa

Vastaanotto
Mick Garrisin Hohto ei saanut samanlaista arvostusta osakseen kuin Kubrickin Hohto: minisarja on saanut pääosin huonoja arvosteluja, ja sitä on kritisoitu muun muassa Kubrickin elokuvan matkimisesta. Monet kriitikot valittivat liiallisesta dialogin määrästä sekä pitkäveteisyydestä.

Julkaisu Suomessa
Stephen Kingin Hohto on esitetty suomessa MTV3:lla, ja lisäksi se on julkaistu 2-levyisenä DVD-julkaisuna. Minisarjan ikäraja Suomessa on K-15.

Aiheesta muualla
 Stephen Kingin Hohto Leffatykki.com:issa

Yhdysvaltalaiset kauhusarjat
Minisarjat
1990-luvun televisiosarjat
Mick Garrisin ohjaamat elokuvat
Stephen Kingin teoksiin perustuvat televisiosarjat
ABC:n televisio-ohjelmat
Boris Sirpo

Boris Osipovitš Sirpo (aik. Sirob, alk. Wolfson; 3. huhtikuuta 1893 Vladikavkaz, Venäjä − 25. tammikuuta 1967 Portland, Oregon, Yhdysvallat) oli venäläissyntyinen suomalainen viulisti, kapellimestari ja musiikkipedagogi.

Boris Sirpo opiskeli viulunsoittoa ja orkesterinjohtoa Moskovan ja Pietarin konservatorioissa, myöhemmin Saksassa ja Itävallassa. Sirpo tuli Suomeen vuonna 1912 Helsingin Filharmonisen orkesterin viulunsoittajaksi. 

Vuonna 1918 Sirpo perusti Viipurin musiikkiopiston, jonka johtajana hän toimi talvisodan syttymiseen saakka 1939. Hän teki johtamansa Viipurin musiikkiopiston kamariorkesterin kanssa vuonna 1932 laajan konserttimatkan Alankomaihin, Belgiaan ja Ranskaan. Vuosina 1922−1924 ja 1929−1939 hän toimi Viipurin Musiikin Ystäväin orkesterin johtajana.

Sirpo oli ennen kaikkea viulistien opettaja ja hänen oppilaistaan kuuluisin lienee Heimo Haitto. Sirpo oli musiikkiopiston johtajana myös monien muiden taiteilijoiden, kuten pianistien Orest Bodalewin ja Cyril Szalkiewiczin ”löytäjä”. Opettajana Sirpo oli erittäin vaativa ja ankara.

Talvisodan puhjettua Sirpo siirtyi Yhdysvaltoihin, Portlandin kaupunkiin Oregonin osavaltioon musiikinopettajaksi ja kapellimestariksi, ja siellä hän työskenteli kuolemaansa saakka. Yhdysvalloista hän teki johtamansa kuoron ja orkesterin kanssa konserttivierailun Suomeen vuonna 1955. Vuonna 1964 Sirpo kutsuttiin Lahden musiikkiopiston (entisen Viipurin musiikkiopiston) johtajaksi, mutta hän kieltäytyi tehtävästä heikentyneen terveytensä vuoksi.

Lähteet
 Haapanen, Toivo ym. (toim.): Musiikin tietokirja. Helsinki: Otava, 1948.

Kirjallisuutta
 Lehtonen, Tiina-Maija & Tarpila, Laila. Tutkimaton Boris Sirpo ja Viipurin musiikin menestystarina. Helsinki: Siltala 2022. ISBN 978-952-388-035-1.

Aiheesta muualla
 
 

Suomalaiset viulistit
Suomalaiset kapellimestarit
Suomalaiset musiikkipedagogit
Suomen venäläiset
Amerikanvenäläiset
Vuonna 1893 syntyneet
Vuonna 1967 kuolleet
Frank De Bleeckere

Frank Wermer De Bleeckere (s. 1. kesäkuuta 1966 Oudenaarde, Belgia) on belgialainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut erotuomarina vuodesta 1984 lähtien. Vuonna 1998 hänestä tuli kansainvälinen erotuomari.

Myöhemmin urallaan De Bleeckere on tuominnut muun muassa vuoden 2004 ja 2008 EM-kilpailuissa, sekä vuoden 2006 MM-kilpailuissa. Hänet on esivalittu myös vuoden 2010 MM-kilpailuihin. De Bleeckere on tuominnut myös useissa nuorten MM-kilpailuissa.

Näiden lisäksi De Bleeckere on tuominnut Mestarien liiga-otteluita kotimaansa pääsarjan lisäksi. Mestarien liigan loppuottelua hän ei ole toistaiseksi koskaan päässyt tuomitsemaan, mutta kaudella 2006–2007 hän tuomitsi 2. toukokuuta 2007 pelatun Milanin ja Manchester Unitedin välisen välieräottelun. 28. elokuuta 2009 De Bleeckere toimi erotuomarina Barcelonan ja Šah’tar Donetskin välisessä UEFA Super Cupin ottelussa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 FIFA:n virallinen sivusto 
 Esittely Rate The Ref -sivustolla

Belgialaiset jalkapallotuomarit
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Olegário Benquerença

Olegário Manuel Bartolo Faustino Benquerença (s. 18. lokakuuta 1969 Batalha, Portugali) on portugalilainen jalkapalloerotuomari. 

Benquerença on tuominnut urallaan maan pääsarjan lisäksi Mestarien liigan ja Uefa-cupin otteluita. Hän on tuominnut myös vuosien 2006 ja 2010 MM-kilpailujen sekä vuoden 2008 EM-kilpailujen karsintaotteluita, mutta itse arvokilpailuissa hän ei ole vielä koskaan toistaiseksi toiminut erotuomarina. Hänet on kuitenkin esivalittu tuomitsemaan vuoden 2010 MM-kilpailuja.

Benquerença toimi erotuomarina 25. tammikuuta 2004 Benfican ja Vitória Guimarãesin välisessä ottelussa, jossa unkarilainen Miklós Fehér pyörtyi kesken ottelun ja menehtyi myöhemmin sairaalassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Esittely World Referee -sivustolla

Portugalilaiset jalkapallotuomarit
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
MetLife Stadium

MetLife Stadium on stadion East Rutherfordissa, New Jerseyn osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se kuuluu MetLife Sport Complexiin yhdessä Izod Center -areenan ja Meadowlands Racetrack -hevosurheiluradan kanssa. Tällä hetkellä stadionilla kotiottelunsa pelaa NFL-joukkueet New York Giants ja New York Jets. Stadionille mahtuu 82 500 katsojaa ja se on täten NFL:n toiseksi suurin stadion Landoverissa sijaitsevan FedEx Fieldin jälkeen.

Stadion avattiin huhtikuussa 2010 nimellä New Meadowlands Stadium. Elokuussa 2011 stadion nimettiin uudelleen MetLife-vakuutusyhtiön mukaan 25 vuoden mittaisella sopimuksella.

Stadionilla järjestettiin showpainin Wrestlemania 29 tapahtuma vuonna 2013. Seuraavan kerran Wrestlemania, järjestyksessään 35. järjestettiin stadionilla keväällä 2019.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 MetLife Stadiumin verkkosivut

Yhdysvaltain jalkapallostadionit
Yhdysvaltain amerikkalaisen jalkapallon stadionit
New Jerseyn rakennukset ja rakennelmat
New Jerseyn urheilu
Pjotr Glazenap

Pjotr Vladimirovitš (von) Glazenap (1882–1951) toimi Luoteis-Venäjän armeijan toisena ja viimeisenä komentajana 28. marraskuuta 1919 – 21. tammikuuta 1920. Tätä ennen hän oli kunnostautunut pääasiassa syys-lokakuussa 1919 Petrogradia vastaan suoritetun hyökkäyksen komentajana.

Venäläiset kenraalit
Venäjän valkoinen armeija
Viron historia
Vuonna 1882 syntyneet
Vuonna 1951 kuolleet
Kyyhkyprioni

Kyyhkyprioni (Pachyptila desolata) on ulappaliitäjien heimoon kuuluva ulappalintu. Sen elinympäristö käsittää Etelämannerta ympäröivät saaret, muun muassa Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret, Scott Island, Aucklandsaaret, Heard ja McDonaldinsaaret sekä Crozetsaaret, Kerguelen ja Macquariensaari. Sen populaation koko on noin 50 miljoonaa yksilöä. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Kerguelenilta 1789.

Lähteet

Ulappalinnut
Zoltán Popovits

Zoltán Popovits (s. 17. maaliskuuta 1940 Eger, Unkari) on unkarilais-suomalainen kuvanveistäjä. Hän on Budapestin Moholy-Nagyn taideyliopiston kunniatohtori (2007).

Popovitsin perhe lähti Unkarista 1945 Etelä-Saksaan ja muutti myöhemmin Australian kautta Yhdysvaltoihin. Popovits opiskeli ensin Coloradon yliopistossa lentokonesuunnittelua ja sitten vuoteen 1963 arkkitehtuuria. Kuvanveistoa hän opiskeli 1963–1965 Kansas Cityn Art Institutessa. Hän tuli Fullbright-stipendillä Suomeen 1965 ja opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1965–1966. Popovits jäi Suomeen, mutta on asunut 1990-luvun lopulta Unkarissa, ensin viisi vuotta vakituisesti ja sitten osittain. Vuodesta 1966 hän on pitänyt yksityisnäyttelyjä ja osallistunut ryhmänäyttelyihin niin Suomessa kuin ulkomaillakin.

Popovits on tehnyt Helsinkiin useita julkisia veistoksia, muun muassa Forumin kauppakeskukseen, Rahakamarintorille Länsi-Pasilaan ja Itäkeskukseen. Hän suunnitellut myös koruja Lapponia-korulle. Arabian vieraileva taiteilija Popovits oli 1969–1971.

Julkisia teoksia
 Keidas, 1985, graniitti, Forumin kauppakeskus

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset kuvanveistäjät
Unkarilaiset kuvanveistäjät
Suomenunkarilaiset henkilöt
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Elizabeth Bishop

Elizabeth Bishop (8. helmikuuta 1911 Worchester, Massachusetts, Yhdysvallat – 6. lokakuuta 1979 Boston, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen runoilija ja prosaisti. Hänelle myönnettiin vuonna 1956 runouden Pulitzer-palkinto. Häntä pidetään yhtenä 1900-luvun tärkeimmistä ja arvostetuimmista yhdysvaltalaisista runoilijoista.

Bishopin lapsuus oli hankala, isä kuoli ja äidillä oli mielenterveyden ongelmia. Bishop valmistui Vassar Collegesta 1934. Hän asui 16 vuotta Brasiliassa, mikä näkyy runokokoelmassa Questions of Travel (1965). Hän sai Pulitzer-palkinnon teoksesta Poems: North & South – A Cold Spring (1955).

Bishopin runoja on julkaistu suomeksi kokoelmana Matkakysymyksiä. Se sisältää kokonaan Bishopin viimeisen kokoelman Geography III ja lisäksi valikoiman runoja eri kokoelmista 1940-luvulta 1970-luvun loppuun.

Suomennettu tuotanto
 Matkakysymyksiä; runot valikoinut ja suomentanut Helena Sinervo. WSOY 1997. ISBN 951-0-21680-1
 Ainoa taito, runo, suom. Risto Ahti. Antologiassa Maailman runosydän'', toim. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998 ISBN 951-0-22134-1

Lähteet

Aiheesta muualla
 Yale College Lecture on Elizabeth Bishop  audio, video and full transcripts from Open Yale Courses 
 Links to Selected Elizabeth Bishop Poems 
 The Elizabeth Bishop Papers at Washington University in St. Louis  

Yhdysvaltalaiset runoilijat
Kirjallisuuden Pulitzer-palkinnon saaneet
Vuonna 1911 syntyneet
Vuonna 1979 kuolleet
Hawaiian Airlines

Hawaiian Airlines on yhdysvaltalainen vuonna 1929 nimellä Inter-Island Airways  perustettu lentoyhtiö. Se on Havaijin osavaltion suurin ja Yhdysvaltain kolmanneksitoista suurin lentoyhtiö matkustajamäärillä mitattuna. Yhtiön laivasto koostuu Boeingin ja Airbusin koneista, joilla se lentää 19 kohteeseen manner-Yhdysvalloissa, Oseaniassa, Aasiassa ja Havaijilla.   

Hawaiian Airlinesin emoyhtiö Hawaiian Holdings Inc. on listattu Nasdaq-pörssiin. Yhtiöllä oli vuoden 2009 lopussa 3 844 työntekijää. Hawaiian Airlinesin liikevaihto oli vuonna 2009 noin 1,18 miljardia dollaria. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Honolulussa.

Laivasto 

Laivaston keski-ikä elokuussa 2022 on 11,1 vuotta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Yhtiön omat sivut 
Yhdysvaltalaiset lentoyhtiöt
American Le Mans Series -kausi 2004

American Le Mans Series -kausi 2004 oli kuudes American Le Mans Series -kausi, joka alkoi 20. maaliskuuta 2004 ja päättyi 16. lokakuuta 2004 yhdeksän kilpailun jälkeen. Sarjan autot jaettiin neljään luokkaan: LMP1, LMP2, GTS ja GT.

Kilpailukalenteri

Kilpailujen voittajat

Yleiskilpailun voittaja lihavoituna.

Tallien mestaruus

Pisteitä jaettiin kymmenelle parhaalle seuraavasti:
 20-16-13-10-8-6-4-3-2-1
Poikkeuksena oli Montereyn neljän tunnin kisa, jossa pisteet jaettiin seuraavasti:
 23-19-16-13-11-9-7-6-5-4
Sebringin 12 tunnin ajossa Petit Le Mansissa pisteet jaettiin seuraavasti:
 26-22-19-16-14-12-10-9-8-7

Autot, jotka eivät onnistuneet suorittamaan 70 % voittajan ajamasta matkasta, eivät saaneet pisteitä. Tallit saavuttivat pisteitä vain korkeimmin sijoittuneesta autostaan.

LMP1-tulokset

LMP2-tulokset

GTS-tulokset

GT-tulokset

Aiheesta muualla
 American Le Mans Series -sarjan kotisivut

American Le Mans Series -kaudet
Vuoden 2004 moottoriurheilu
Artjärven kirkko

Artjärven kirkko on kirkkorakennus Orimattilan Artjärvellä, Päijät-Hämeessä. Se on puinen, päätytornillinen ristikirkko. Kirkoon mahtuu noin 600 henkilöä. Kirkon suunnittelusta on vastannut arkkitehti Anders Fredrik Granstedt. Empirevaikutteinen kirkko on valmistunut vuonna 1840. Se on neljäs kirkkorakennus Artjärvellä. Ensimmäinen kirkko Artjärvelle nousi vuonna 1636, toinen 1664 ja kolmas 1739.

Kirkon alttaritauluna on Matilda Wulffertin maalaus Kristus Getsemanessa. Se on lahjoitettu 1848. Saarnastuoli on vuodelta 1872 ja sen on tehnyt paikallinen maanviljelijä. Kirkossa on esineistöä myös aiemmista kirkoista. Sivuseinällä oleva votiivitaulu on vuodelta 1677. 1700-luvun epitafialttari on sakastissa. Lahden urkutehtaan rakentamat, vuonna 1905 valmistuneet urut ovat 16-äänikertaiset. Kirkonkellot vuosilta 1644 ja 1829 ovat käytössä edelleen. 

Artjärven entisten kirkkojen muistomerkki sijaitsee Artjärven Vanhalla hautausmaalla.

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomen puiset ristikirkot
Kirkko
Orimattilan rakennukset ja rakennelmat
Päijät-Hämeen kirkkorakennukset
Suomen 1830-luvulla rakennetut kirkot
Mario Suárez

Mario Suárez Mata (s. 24. tammikuuta 1987 Alcobendas, Madridin maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Valenciaa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
Atlético Madridin kasvatti, Suárez teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 6. marraskuuta 2005, pelaten neljä minuuttia 0–0 tasapelissä Sevillaa vastaan. Myöhemmin hän esiintyi vielä kolme kertaa edustusjoukkueessa (sisältäen kaksi kokonaista peliä).

Kausina 2006–2008, Suárez joutui lainalle kaksi kertaa. Ensiksi Valladolidiin ja sieltä Celta Vigoon. Valladolidissa hän pelasi 23 ottelua tehden kolme maalia, ja oli muutenkin tärkeässä roolissa nostamassa joukkuetta takaisin pääsarjaan. Celta Vigossa Suárez pelasi 26 ottelua ja teki niissä kaksi maalia.

Elokuussa 2008 Mallorca osti Suárezin, ja hän teki joukkueen kanssa neljän vuoden sopimuksen. Kesäkuussa 2010 Atlético käytti pelaajaan varaamansa takaisinosto-oikeuden ja Suárez palasi takaisin kasvattajaseuraansa. Toisen Atlético-pestinsä aikana Suárez voitti kaikkiaan kuusi palkintoa, mukaan lukien liigamestaruuden kaudella 2013–2014. Hän siirtyi nykyiseen seuraansa Italiaan heinäkuussa 2015.

Maajoukkueura
Suárez pelasi Espanjan paidassa jalkapallon alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa Kanadassa vuonna 2007. Hän teki maalin rangaistuspotkusta 2-1 Espanjan voittoon päättyneessä ottelussa Sambiaa vastaan. Suárez on pelannut kolme ottelua maansa A-maajoukkueessa. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä helmikuussa 2013 Uruguayta vastaan pelatussa ystävyysottelussa.

Palkinnot
Atlético Madrid:
UEFA Super Cup: 2010, 2012
Eurooppa-liiga: 2012
Copa del Rey: 2013
Primera División: 2014
Supercopa de España: 2014
Espanja U19:
U19 maailmanmestaruus: 2006

Lähteet

Aiheesta muualla
Tilastot BDFutbol -sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Hendersoninviistäjä

Hendersoninviistäjä (Pterodroma atrata) on ulappaliitäjien heimoon kuuluva erittäin uhanalainen valtamerilintu. Se elää Pitcairnin saariryhmään kuuluvalla Henderson Islandilla eteläisellä Tyynellämerellä. Populaation koko on noin 16 000 paria. Gregory Mathews kuvaili lajin holotyypin 1912.

Lähteet 

Ulappalinnut
Uhanalaiset linnut
Sirppisuurisilmä

Sirppisuurisilmä (Priacanthus hamrur) on koralliriuttojen suurisilmäinen punasävyinen kala. Se voi kasvaa 45 cm pitkäksi. Sitä tavataan indopasifiselta merialueelta koralliriuttojen liepeiltä 8-250 metrin syvyydessä. Se syö pieniä kaloja sekä äyriäisiä ja muita selkärangattomia.

Lähteet 

Percoidei
Sokkokokki

Sokkokokki on suomalainen ruoka-aiheinen televisio-ohjelma, jossa kaksi julkisuudesta tuttua henkilöä valmistaa yleensä varsin haastavia ruokalajeja pelkkien ammattikokin sanallisten ohjeiden mukaan. Molemmat kilpailijat tekevät täsmälleen saman aterian kuin heitä avustama kokki, ja kaikilla on käytössä täsmälleen samat ruoka-aineet ja tarvikkeet. Ohjelmaa esitetään Nelosella.

Ammattilaiskokkeina kilpailijoita on avustamassa jaksoittain vaihtelevat kolme ammattilaiskokkia, Harri Syrjänen, Henri Alén ja Tommi Tuominen. Ohjelmaa juontaa Maria Sid. 

Vieraina sarjassa ovat olleet muun muassa:
 Jukka Rasila
 Jaakko Saariluoma
 Aku Hirviniemi
 Jussi Vatanen
 Essi Pöysti
 Jarkko Valtee
 Jope Ruonansuu
 Simo Frangén
 Kristiina Komulainen
 Arman Alizad
 Elastinen 
 Cheek
 Hannu-Pekka Parviainen
 Jarno Leppälä

Aiheesta muualla
 Ohjelman virallinen kotisivu - Nelonen.fi
 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
Ruokaohjelmat
Akalasia

Akalasia on harvinainen häiriö, josta kärsivällä ruokatorven alasulkija ei rentoudu, kuten tavallisesti nieltäessä. Tällä on vaikutusta ruokatorven kykyyn kuljettaa ruokaa mahalaukkuun. Tyypillisin oire on dysfagia. Yleensä sairaus ilmenee aikuisiällä; alle 5 % tapauksista tavataan lapsilla. Sairauden aiheuttajaa ei tunneta. Osalla potilaista tauti saattaa olla perinnöllinen.

Ruokatorveen kertyneiden ruoan jätteiden joutuminen hengitysteihin voi johtaa toistuviin keuhkokuumeisiin. Akalasiaa sairastavan ruokatorvi saattaa laajeta niin paljon, että se puhkeaa, ja sisällön päästessä rintaonteloon syntyy mediastiniitti. Ruokatorven puhkeaminen on kuitenkin hyvin harvinaista. Akalasia nostaa ruokatorven syövän riskiä.

Sekundaarisella akalasialla tai pseudoakalasialla voidaan viitata akalasiaa muistuttaviin oireisiin, joiden taustalla kuitenkin on jokin muu tekijä.

Chagasin tauti aiheuttaa samankaltaisia oireita kuin akalasia.

Lähteet 

Ruoansulatuselinten sairaudet
Tasavallan presidentti (televisiosarja)

Tasavallan presidentti oli Yle TV1:n esittämä poliittinen satiiri, jota esitettiin lauantain satiiripaikalla (kello 21.15–21.30) syksyllä 2007. Sarjasta tehtiin kuusi jaksoa. Päärooleissa esiintyivät Heikki Kujanpää, Jussi Vatanen, Mari Turunen ja Aku Hirviniemi, ja sarjan ohjasi Elias Koskimies.

Aiheesta muualla 

 YLE TV1, syksy 2007 (PDF)
 Tasavallan presidentti, Telvis.fi sarjaopas.

Suomalaiset komediasarjat
Satiirisarjat
American Le Mans Series -kausi 1999

American Le Mans Series -kausi 1999 oli ensimmäinen IMSA:n American Le Mans Series -kausi. Kaudella ajettiin Le Mans Prototype- ja Gran Turismo -kilpa-autoilla, jotka oli jaettu kolmeen luokkaan: LMP, GTS ja GT. Kausi alkoi 20. maaliskuuta 1999 ja päättyi kahdeksan kilpailun jälkeen 7. marraskuuta 1999.

American Le Mans Series korvasi IMSA GT Championship -sarjan kauden 1998 jälkeen.

Kilpailukalenteri

Kilpailujen voittajat
Yleiskilpailun voittaja lihavoituna.

Tallien mestaruus
Pisteitä jaettiin 19 parhaalle seuraavasti:
 25-21-19-17-15-14-13-12-11-10-...
Poikkeuksena oli Sebringin 12 tunnin ajo, jossa pisteet jaettiin seuraavasti:
 30-26-24-22-20-19-18-17-16-15-...

Tallit saavuttivat pisteitä vain korkeimmin sijoittuneesta autostaan.

LMP-tulokset

GTS-tulokset

GT-tulokset

Aiheesta muualla
 American Le Mans Series -sarjan kotisivut

American Le Mans Series -kaudet
Vuoden 1999 moottoriurheilu
To the Metal!

To the Metal! on power metal -yhtye Gamma Rayn kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 29. tammikuuta 2010. Se ylsi Suomen virallisen listan sijalle 31.

Kappaleet

Collector's Editionin bonuskappaleet (7" vinyyli) 
 Wannabees (Zimmermann)
 To The Metal (demo versio) (Hansen)

Japanin bonuskappaleet 
 One Life (Hansen)
 Wannabees (Zimmermann)

Kokoonpano 
 Kai Hansen – laulu, kitara
 Henjo Richter – kitara, kosketinsoittimet
 Dirk Schlächter – basso, laulu (kappale ”No Need to Cry”)
 Dan Zimmermann – rummut

+

 Michael Kiske – laulu (kappale ”All You Need to Know”)

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi: 8+/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 To the Metal! discogs.com -sivustolla

Gamma Rayn albumit
Vuoden 2010 albumit
Backstreet Boysin diskografia

Backstreet Boys on monia kertoja Grammy-ehdokkaanakin ollut musiikkiyhtye. Yhtyeen kokosi tuottaja Lou Pearlman Orlandossa Floridassa vuonna 1993. Bändillä on yhteensä 12 Top 40-hittiä Billboard Hot 100 -listalla ja on myynyt yli 130 miljoonaa albumia maailmanlaajuisesti, joka tekeekin yhtyeestä yhden kaikkien aikojen parhaiten myydyistä artisteista ja parhaiten myydyn poikabändin. Yhdysvaltojen Billboard 200:n mukaan Backstreet Boys on ensimmäinen artisti sitten Saden, joka on yltänyt kaikilla seitsemällä albumillaan listan top 10:een. 

Yhtyeen kaikkien varhaisimmatkin kappaleet ovat pysyneet suosiossa, vaikka yhtyeen soundi onkin muuttunut live-instrumentteja suosivaksi sen palattua pop-bisnekseen vuonna 2005. Vuosien 2005 ja 2006 kiertueen jälkeen yhtyeen alkuperäisjäsen Kevin Richardson jätti yhtyeen 23. kesäkuuta 2006 perustaakseen perheen, mutta nykyisin nelihenkinen ryhmä ei ole kieltänyt etteikö Richardson joku päivä vielä palaisi bändiin. Nykyisin ryhmä koostuu seuraavista laulajista: Nick Carter, Howie Dorough, Brian Littrell ja A.J. McLean. Richardsonin lähdön jälkeen kvartetti on julkaissut kaksi albumia, joista viimeisin nimeltään This Is Us, julkaistiin 6. lokakuuta 2009.

Albumit

Studioalbumit

Kokoelmat

Singlet

Videot / DVD:t

Musiikkivideot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivu 

Diskografiat
Diskografia
Jäämyrskyliitäjä

Jäämyrskyliitäjä (Thalassoica antarctica) on ulappaliitäjien heimoon kuuluva valtamerilintu, ja ainoa sukunsa edustaja. Se elää Etelämantereella ja sitä ympäröivillä vesialueilla, pääasiassa Weddellinmeren ja Rossinmeren saarilla ja rannikoilla. Populaation koko on 10–20 miljoonaa yksilöä. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Etelämantereelta 1789.

Lähteet 

Ulappalinnut
Lumimyrskyliitäjä

Lumimyrskyliitäjä (Pagodroma nivea) on ulappaliitäjien heimoon kuuluva valtamerilintu. Sen elinympäristö käsittää Etelämantereen ja Etelämannerta ja Tulimaata yhdistävän saariston, sekä Etelä-Georgian ja Etelä-Sandwichin saaret. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Populaation koko on noin 4 miljoonaa yksilöä. Johann Reinhold Forster kuvaili lajin holotyypin 1777.

Lähteet 

Ulappalinnut
Home at Last


Home at Last on kantrimuusikko Billy Ray Cyrusin kymmenes studioalbumi, ja se on ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa Walt Disney Recordsin julkaisema Cyrusin levy. Se julkaistiin 24. heinäkuuta 2007. Albumista julkaistiin vain yksi single, "Ready, Set, Don´t Go".

Kappaleet

Arvostelut 
 About.com: 
 Allmusic: 
 Common Sense Media:

Lähteet 

Billy Ray Cyrusin albumit
Vuoden 2007 albumit
Mary Victoria Hamilton

Lady Mary Victoria Douglas-Hamilton (11. joulukuuta 1850 Skotlanti – 14. toukokuuta 1922 Budapest) oli Monacon ruhtinas Albert I:n ensimmäinen puoliso. Monacon nykyinen ruhtinas Albert II on hänen lapsenlapsensa lapsi. 

Douglas-Hamilton oli virallisesti naimisissa Albert I:n kanssa vuosina 1869–1880, mutta todellisuudessa he elivät erossa jo heidän lapsensa, Monacon prinssi Ludvig II:n syntyessä 1870.

Douglas-Hamilton meni vuonna 1880 naimisiin unkarilaisen kreivin Tassilo Festetics von Tolnan kanssa. Tästä avioliitosta hän sai neljä lasta.

Lähteet
 Ducal House of Hamilton and Brandon
 Princely House of Monaco 

Monacon kuninkaalliset
Vuonna 1850 syntyneet
Vuonna 1922 kuolleet
Luettelo Helsingin vanhimmista rakennuksista

Tämä on epätäydellinen luettelo Helsingin vanhimmista rakennuksista. Helsingin kaupungin vanhimmat rakennukset ovat 1700-luvun puoliväliltä. Seurasaaressa on tätäkin vanhempia rakennuksia, mutta nämä eivät sijaitse alkuperäisillä paikoillaan. Helsingin vanhin muualta tuotu rakennus on 1680-luvulta peräisin oleva Karunan vanha kirkko, ja kantakaupungin vanhin on vuonna 1757 valmistunut Sederholmin talo. Helsingin kantakaupunki rakennettiin pitkälti toiseen maailmansotaan mennessä, ja osittain sen jälkeenkin. Tällä sivulla olevassa luettelossa näkyvät pääosin ainoastaan Kaartinkaupungissa, Kampissa, Katajanokalla, Kluuvissa, Kruununhaassa, Punavuoressa, ja Ullanlinnassa sijaitsevat, ja ennen vuotta 1890 valmistuneet rakennukset. Suomenlinnan rakennukset ovat omassa luettelossaan. Luettelosta puuttuu mm. Pukinmäen kartano 1800-luvulta, Spaakin talo 1700-luvulta sekä muita Arabian/Vanhakaupungin 1800-luvun rakennuksia, Sörnäisten vankila, Santahaminan vanhimmat rakennukset 1850-luvulta, "Stidilä" rak. 1874. Vuosaaressa sekä Husön kartanossa on rakennuksia jotka ovat 1800-luvun puolessavälissä rakennettuja. 1880-luvun lopun taloja on niin paljon, ettei kaikkia ole listattu.

Rakennukset valmistumisjärjestyksessä

Olemassa olevat rakennukset

Puretut rakennukset

Uudelleenrakennetut

Lähteet

Kirjallisuuslähteet

Tärkeimmät verkkolähteet

Korttelit.fi  -sivusto
Helsingin kaupunki, Rakennusvirasto: Kartanopuistot

Viitteet 

Helsingin historia
vanhimmista rakennuksista
Helsingin vanhimmat rakennukset
Makkonen

Makkonen on suomalainen sukunimi.

Tunnettuja Makkonen-nimisiä 
 Abel Makkonen Tesfaye (s. 1990), kanadalainen muusikko, The Weeknd
 Albert Makkonen  (1877–1935), oikeuskansleri, korkeimman oikeuden jäsen
 Arja Makkonen (s. 1958), diplomaatti
 Armas Makkonen (1887–1975), Helsingin Osakepankin pääjohtaja
 Arvo Makkonen (1894–1956), taidemaalari
 Elisa Makkonen, valokuvaaja
 Erkki Makkonen (1882–1934), kauppa- ja teollisuusministeri
 Hugo Makkonen (1896–1964), näyttelijä
 Jaana Makkonen (s. 1967), käsikirjoittaja
 Jussi Makkonen (s. 1985), jääkiekkoilija
 Jussi Makkonen (s. 1989), jääkiekkoilija
 Jussi Makkonen (s. 1979), sellisti
 Jussi-Mikko Makkonen (s. 1982), jääkiekkoilija
 Kaarle Makkonen (1923–2000), yleisen oikeustieteen professori
 Kari Makkonen (s. 1955), jääkiekkoilija ja valmentaja
 Katri Makkonen (s. 1975), toimittaja, tiedottaja ja viestintäpäällikkö
 Lasse Makkonen (s. 1953), tutkija, dosentti
 Leo Makkonen (s. 1948), ortodoksinen arkkipiispa
 Mari Makkonen (s. 1992), pesäpalloilija
 Matti Makkonen (1952–2015), diplomi-insinööri, matkapuhelinajan uranuurtaja
 Matti Makkonen (1879–1935), Maalaisliiton kansanedustaja
 Olli Makkonen (1922–1993), metsätieteilijä, professori
 Otto Makkonen (1905–1977), kirjailija
 Pietari Makkonen (1785–1851), kansanrunoilija
 Risto Makkonen (s. 1947), toimittaja, ulkomaankirjeenvaihtaja
 Sami Makkonen (s. 1975), sarjakuvataiteilija
 Tiina Makkonen (1952–2011), lavastaja
 Timo Makkonen (s. n. 1960), koripalloilija
 Timo Makkonen (s. 1977), seiväshyppääjä
 Toivo Makkonen (1909–1973), yrittäjä ja yritysjohtaja, liikenneneuvos
 Valtteri Makkonen (1902–1981), matematiikan opettaja ja kirjailija
 Veikko Makkonen (1919–1985), Kansallis-Osake-Pankin pääjohtaja

Fiktio
 Ornette Birks Makkonen, sarjakuvahahmo
 Herra Heikki ja S. Makkonen, ruotsalainen animaatioelokuva
 Pete Makkonen, televisiosarjassa Pasila

Kylät
 Makkonen (Sastamala)

Sukunimet
Lac d’Annecy

Lac d’Annecy on järvi Haute-Savoiessa Ranskassa. 
Se on Ranskan toiseksi suurin järvi Lac du Bourget’n jälkeen, ellei Genevenjärveä oteta lukuun. Järveä pidetään Euroopan puhtaimpana, sillä siellä otettiin käyttöön hyvin tiukan ympäristösäännökset jo 1960-luvulla. Se on suosittu matkailukohde, jossa voi harrastaa uimista ja vesiurheilua.

Järvi on syntynyt 18 000 vuotta sitten, jolloin laajat alppijäätiköt sulivat. Se saa vetensä ympäristön vuorilta (Ire, Eau morte, Laudon, Bornette ja Biolon) virtaavista pienistä joista ja hyvin voimakkaasta vedenalaisesta lähteestä Boubioz’sta, joka on 82 metrin syvyydessä.

Järvi on 15 kilometriä pitkä ja runsaat kolme kilometriä leveä, ja sen pinta on 450 metriä merenpinnan yläpuolella. Sen vedet laskevat Thioun kautta Fieriin, joka on Rhônen sivujoki.

Järveä ympäröivät kaupungit ja kylät

 Annecy
 Annecy-le-Vieux
 Doussard
 Duingt
 Lathuile
 Menthon-Saint-Bernard
 Saint-Jorioz
 Sevrier
 Talloires
 Veyrier-du-Lac

Järveä kiertää pyöräilyreitti, joka kulkee Sevrierin ja St. Joriozin kautta Ugineen. Järven pituus on 14 km.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Best Cycling Climbs from Lake Annecy
 Lake Annecy City

Annecy
Rhônen vesistö
Haute-Savoie
Jesse L. Lasky

Jesse L. Lasky (13. syyskuuta 1880 San Francisco,  Kalifornia – 13. tammikuuta 1958) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja.

Lasky perusti yhdessä lankonsa Samuel Goldwynin kanssa Jesse Lasky Feature Play Companyn. Studion ensimmäinen elokuva oli vuonna 1914 valmistunut The Squaw Man, jonka menestys osaltaan vaikutti Hollywoodin muuttumiseen elokuvateollisuuden keskuspaikaksi. Jesse Lasky Feature Play Company yhdistyi myöhemmin Adolph Zukorin Famous Playersin kanssa. Fuusiossa syntynyt Famous Players-Lasky oli eräs mykkäfilmien aikakauden merkittävimmistä elokuvastudioista. Myöhempien fuusioiden jälkeen studiosta syntyi Paramount Pictures.

Lasky menetti työnsä 1930-luvun laman seurauksena, jonka jälkeen hän toimi itsenäisenä tuottajana. Vuonna 1935 hän perusti yhdessä Mary Pickfordin kanssa Pickford-Lasky-studion, mutta sen toiminta jäi lyhytaikaiseksi. Myöhemmin Lasky tuotti muun muassa kykyjenetsintäohjelmaa radioon. Lasky palasi Paramountille tuottajaksi 1950-luvulla, mutta hän kuoli ennen ensimmäisen elokuvansa valmistumista. Lasky on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1880 syntyneet
Vuonna 1958 kuolleet
American Le Mans Series -kausi 2000

American Le Mans Series -kausi 2000 oli toinen IMSA:n American Le Mans Series -urheiluautosarjan kausi. Kaudella ajettiin Le Mans Prototype- ja Gran Turismo -urheiluautoilla, ja autot oli jaettu luokkiin LMP, GTS ja GT. Kausi alkoi 18. maaliskuuta 2000 ja loppui 12 kilpailun jälkeen 31. joulukuuta 2000.

Kausi 2000 oli ainoa kausi, jolloin ALMS-kilpailuja ajettiin Pohjois-Amerikan ulkopuolella: kaksi kilpailua ajettiin Euroopassa ja yksi Australiassa. Nämä kilpailut auttoivat European Le Mans Series -sarjan kehittelyssä, vaikkakin sarjaa ajettiin vain hetken aikaa.

Kilpailukalenteri

Kilpailujen voittajat

Yleiskilpailun voittaja lihavoituna.

Tallien mestaruus

Pisteitä jaettiin sijoitusten mukaan seuraavasti:
 25-21-19-17-15-14-13-12-11-10-...

Poikkeuksina olivat Sebringin 12 tunnin ajo, Nürburgringin 1000 km ajo, Petit Le Mans ja Race of a Thousand Years, joissa pisteet jaettiin seuraavasti:
 30-26-24-22-20-19-18-17-16-15-...

Loppupisteisiin laskettiin kauden 12 kilpailusta 10 parasta sijoitusta. Pisteet, jotka saavutettiin mutta joita ei laskettu loppupisteisiin, on luettelossa kursivoitu.

Autot, jotka eivät onnistuneet suorittamaan 70 % voittajan ajamasta matkasta, eivät saaneet pisteitä. Tallit saavuttivat pisteitä vain korkeimmin sijoittuneesta autostaan.

LMP-tulokset

GTS-tulokset

GT-tulokset

Aiheesta muualla
 American Le Mans Series -sarjan kotisivut

American Le Mans Series -kaudet
Vuoden 2000 moottoriurheilu
American Le Mans Series -kausi 2001

American Le Mans Series -kausi 2001 oli kolmas IMSA:n American Le Mans Series -urheiluautosarjan kausi. Kaudella ajettiin Le Mans Prototype- ja Gran Turismo -urheiluautoilla, ja autot oli jaettu luokkiin LMP900, LMP675, GTS ja GT. Kausi alkoi 4. maaliskuuta 2001 ja päättyi kymmenen kilpailun jälkeen 6. lokakuuta 2001.

Kauden kilpailuista osa ajettiin yhdessä European Le Mans Series -sarjan kanssa.

Kilpailukalenteri
Kausi 2001 alkoi ainoan kerran sarjan historiassa jollain muulla kilpailulla kuin Sebringin 12 tunnin ajolla. Sebringin sijaan ensimmäinen kilpailu ajettiin Texasissa.

† Kilpailut ajettiin yhdessä ELMS-sarjan kanssa

Kilpailujen voittajat

Yleiskilpailun voittaja lihavoituna.

Tallien mestaruus

Pisteitä jaettiin sijoitusten mukaan seuraavasti:
 25-21-19-17-15-14-13-12-11-10-...

Poikkeuksena Sebringin 12 tunnin ajo ja Petit Le Mans, joissa pisteet jaettiin seuraavasti:
 30-26-24-22-20-19-18-17-16-15-...

Pisteitä jaettiin kahdella eri tavalla. Vain parempi tulos Euroopan kilpailuista (kisat 3 ja 4) laskettiin mukaan. Lisäksi vain kahdeksan parasta sijoitusta koko kaudelta laskettiin mukaan. Pisteet, jotka saavutettiin mutta joita ei laskettu loppupisteisiin, on luettelossa kursivoitu.

Autot, jotka eivät onnistuneet suorittamaan 70 % voittajan ajamasta matkasta, eivät saaneet pisteitä. Tallit saavuttivat pisteitä vain korkeimmin sijoittuneesta autostaan.

LMP900-tulokset

LMP675-tulokset

GTS-tulokset

GT-tulokset

Aiheesta muualla
 American Le Mans Series -sarjan kotisivut

American Le Mans Series -kaudet
Vuoden 2001 moottoriurheilu
Tuumorinekroositekijä alfa

Tuumorinekroositekijä alfa (TNF-alfa) on tulehdusreaktion syntyyn vaikuttava välittäjäaine eli sytokiini. TNF-alfa on pääasiassa makrofagien erittämä proteiini, joka osallistuu tulehdusreaktion lisäksi monenlaisiin biologisiin prosesseihin, kuten solunjakautumiseen, solujen erilaistumiseen, apoptoosiin, rasva-aineiden metaboliaan ja verihyytymän muodostukseen. Sillä on havaittu olevan osuutta mm. autoimmuunisairauksissa, insuliiniresistenssissa ja syövässä. TNF-alfan vasta-aine on infliksimabi. Tuumorinekroositekijä alfan vanha nimitys on kakektiini.

Toimintamekanismi 
TNF-alfa sekä sen solukalvon läpäisevä TNF-alfareseptori ovat kolmesta osasta kohdistuvia eli trimeerisiä proteiineja. TNF-alfan sitoutuminen solukalvon pinnalla olevaan TNF-alfareseptoriin johtaa reseptorin soluliman puoleisten osien asennon muuttumiseen. Tällöin soluliman puoleiset osat voivat aktivoida erilaisia viestimekanismeja, jotka johtavat edelleen seriini/treoniinikinaasien aktivoitumiseen. Aktivoituneet seriini/treosiinikinaasit fosforyloivat IκB-kinaasin (IKK), jolloin se aktivoituu. Fosforyloitu IκB-kinaasi liittää IκB-proteiinin kahteen seriinitähteeseen fosfaattia. Tämä fosforylaatio johtaa ubikitiinin liittämiseen IκB-proteiiniin. Proteasomit tunnistavat ubikitinoidun IκB:n ja hajottavat sen. Tällöin IκB:n solulimaan sitoma NFκB-proteiini vapautuu sen otteesta ja kulkeutuu tumaan. Tumassa NFκB yhdessä muiden proteiinien kanssa lisää kohdegeeniensä luentaa eli transkriptiota.

Käyttö diagnostiikassa 
Tulehdusvälittäjäaineiden pitoisuuksia tutkimalla voidaan arvioida, onko potilaalla koko elimistön laajuinen eli systeeminen tulehdus (engl. "systemic inflammatory response syndrome", SIRS) ja kuinka voimakas tulehdus on. SIRS:n voi aiheuttaa verenmyrkytys, laaja-alainen fyysinen trauma tai palovamma, autoimmuunitauti tai sydämen iskemia- reperfuusiotapahtuma, jossa verenkierto palaa hapenpuutteesta kärsineeseen kudokseen. Tulehdusvälittäjäainemäärityksiä voidaan käyttää apuna myös epäiltäessä kryptogeenisen eli tuntemattoman syyn aiheuttaman infektion laukaisemaa SIRS:iä.

Hyvin korkeita TNF-alfa-pitoisuuksia on todettu esim. meningokokki-bakteerien aiheuttamassa verenmyrkytyksessä. Veren TNF-alfa-taso kuitenkin vaihtelee nopeasti johtuen TNF-alfa:n lyhyestä puoliintumisajasta plasmassa (alle 5 min). Tämän vuoksi varmempi määritys saadaan selvittämällä pitoisuus useamman kerran.

Lähteet 

Proteiinit
Riukiunnärhi

Riukiunnärhi (Garrulus lidthi) on itäaasialainen varislintulaji. Se elää ainoastaan Japanin eteläosassa Ryūkyūsaarten Amami Ōshima- ja Kakeroma-jima-saarilla.

Lähteet 

Varikset
Uhanalaiset linnut
American Le Mans Series -kausi 2002

American Le Mans Series -kausi 2002 oli neljäs IMSA:n American Le Mans Series -urheiluautosarjan kausi. Kaudella ajettiin Le Mans Prototype- ja Gran Turismo -urheiluautoilla, ja autot oli jaettu luokkiin LMP900, LMP675, GTS ja GT. Kausi alkoi 16. maaliskuuta 2002 ja päättyi kymmenen kilpailun jälkeen 12. lokakuuta 2002.

Kilpailukalenteri

Kilpailujen voittajat

Yleiskilpailun voittaja lihavoituna.

Tallien mestaruus
Pisteitä jaettiin sijoitusten mukaan seuraavasti:
 25-21-19-17-15-14-13-12-11-10-...

Poikkeuksena Sebringin 12 tunnin ajo ja Petit Le Mans, joissa pisteet jaettiin seuraavasti:
 30-26-24-22-20-19-18-17-16-15-...

Autot, jotka eivät onnistuneet suorittamaan 70 % voittajan ajamasta matkasta, eivät saaneet pisteitä. Tallit saavuttivat pisteitä vain korkeimmin sijoittuneesta autostaan.

LMP900-tulokset

LMP675-tulokset

GTS-tulokset

GT-tulokset

Aiheesta muualla
 American Le Mans Series -sarjan kotisivut

American Le Mans Series -kaudet
Vuoden 2002 moottoriurheilu
Gerda Hallberg

Gerda Marie Hallberg (29. heinäkuuta 1882 Helsinki – 24. marraskuuta 1909 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija joka käytti nimimerkkiä Gea.

Hallbergin vanhemmat olivat helsinkiläinen kauppias Erik Fredrik Mauritz Hallberg ja Anna Emilia Schildt. Hän opiskeli 1900–1904 Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa.

Teoksia 
 A B C : inhemsk barnbok, af Gea.    Helios, Helsingfors 1906
 Brita och hennes tomte, bilderbok af Gea.    Helsingfors 1913

Lähteet 
 
 Hallbergin perhetiedot (Anneli Kotisaari : Beata Petterintytär Arctophilaciuksen jälkeläisten sukuselvitys) 
 Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulun oppilasmatrikkeli

Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1882 syntyneet
Vuonna 1909 kuolleet