Claude Lévi-Strauss

Claude Lévi-Strauss (28. marraskuuta 1908 Bryssel, Belgia − 30. lokakuuta 2009 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen antropologi ja filosofi. Hän kuuluu strukturalistisen paradigman perustajiin.

Elämä

Lapsuus ja nuoruus 
Claude Lévi-Strauss syntyi juutalaiseen perheeseen. Hän suoritti ylioppilastutkinnon Pariisissa sijaitsevassa Lycée Condorcet’ssa. Tämän jälkeen hän suoritti korkeakouluopintonsa, ensin Pariisin yliopistossa oikeustieteellisen tutkinnon ja sitten Sorbonnessa filosofian maisterin tutkinnon vuonna 1931. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1948.

Uran alkuvaiheet 
Kahden vuoden filosofian opetustyön jälkeen, ensin Mont-de-Marsanissa ja sitten Laonissa, Lévi-Strauss nimettiin jäseneksi yliopistovaltuuskuntaan, jonka matka suuntautui Brasiliaan. Hän toimi São Paulon yliopiston opettajana vuosina 1935–1938. Hän järjesti ja johti vuosina 1935–1939 useita etnografisia tutkimusretkiä Mato Grossoon ja Amazonin alueelle.

Kun Lévi-Strauss palasi Ranskaan toisen maailmansodan aattona, hänet kutsuttiin sotapalvelukseen vuosiksi 1939–1940. Hän lähti Ranskasta heti maan antautumisen ja aselevon jälkeen Yhdysvaltoihin. Siellä hän opetti New Yorkin New School for Social Researchin alaisuuteen perustetussa École Libre des Hautes Étudesissä, jota hän oli luomassa yhdessä muun muassa Henri Focillonin, Jacques Maritainin, Jean Perrinin ja muiden tieteilijöiden kanssa. Lévi-Strauss toimi myös koulun pääsihteerinä. Hän liittyi vapaaehtoisena myös de Gaullen Vapaan Ranskan armeijaan. New Yorkissa Lévi-Strauss tutustui vielä venäjänjuutalaiseen kielitieteilijään Roman Jakobsoniin, joka tutustutti hänet Ferdinand de Saussuren ajatuksiin.

Tieteellinen toiminta 
Ranskan ulkoministeriö pyysi vuonna 1944 häntä palaamaan Ranskaan. Vuonna 1945 hän kuitenkin palasi uudelleen Yhdysvaltoihin, koska hänet oli nimitetty kulttuurineuvokseksi siellä sijaitsevaan Ranskan suurlähetystöön. Tästä tehtävästä hän erosi vuonna 1948 omistautuakseen tieteelliselle työskentelylleen. Vuonna 1949 hänet nimitettiin Pariisissa sijaitsevan entografisen Musée de l’Hommen apulaisjohtajaksi. Tämän tehtävänsä jälkeen hän sai nimityksen tutkimusjohtajaksi École pratique des hautes études -korkeakouluun ja -tutkimuslaitokseen. Hänen oppituolinsa käsitti Kirjoitustaidottomien kansojen vertailevan uskontotieteen. Vuonna 1959 hänet nimitettiin Collège de Francen professoriksi, ja yksi hänen opetusalansa tässä instituutissa oli sosiaaliantropologia. Tätä tehtävää hän hoiti, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1982.

Lévi-Straussin tunnetuin suomalainen oppilas lienee musiikkitieteen professori Eero Tarasti.

Ajatuksia 
Lévi-Strauss tutki muun muassa kulttuurien rakenteita ja vertaili niitä. Tämän perusteella hän muun muassa totesi, että ihmisyhteisöissä vastakkaisuuksiin perustuva erottelujärjestelmä on keskeinen tapa hahmottaa asioita ja olioita.

Elämän ehtoo 
Lähestyessään sadan vuoden ikää Claude Lévi-Strauss otti entistä enemmän etäisyyttä aikalaisiinsa. Kun hän vuoden 2005 alkupuolella esiintyi julkisesti, kyse oli hyvin harvinaisesta ilmestymisestä Ranskan televisioon:

Huomionosoitukset 
 1966 Viking Fundin kultaisen mitalin ja palkinnon 
 1967 CNRSn kultainen mitali
 1973 Erasmus -palkinnon
 1986 Nonino säätiön palkinnon
 1996 Aby M. Warburg -palkinnon 
 2002 Meister Eckhart -palkinnon

Lévi-Strauss oli seuraavien ulkomaisten akatemioiden jäsen:
 Yhdysvaltain tiedeakatemia
 Amerikan kirjallisuus- ja taideakatemia ja instituutti
 Ison-Britannian akatemia
 Alankomaiden akatemia
 Norjan kirjallisuus- ja tiedeakatemia.

Hän oli muun muassa seuraavien yliopistojen kunniatohtori:
 Brysselin yliopisto
 Oxfordin yliopisto
 Chicagon yliopisto
 Stirlingin yliopisto
 Upsalan yliopisto 
 Montrealin yliopisto
 Meksikon autonominen ja kansallinen yliopisto
 Lavalin yliopisto Québecissä
 Zairen kansallinen yliopisto
 Visva Bharati yliopisto Intiassa 
 Yalen yliopisto
 Harvardin yliopisto
 Johns Hopkins -yliopisto
 Columbian yliopisto. 

Claude Lévi-Strauss valittiin 24. toukokuuta 1973 Ranskan akatemian jäseneksi. Häntä ennen paikka numero 29 kuului kirjailija Henry de Montherlantille.

Teoria sukulaisuudesta 
Strukturalistisen metodin avulla Claude Lévi-Strauss on tuonut uuden ja tuoreen tuulahduksen sukulaisuuden suhteiden tutkimiseen. Hän on ensimmäisenä korostanut voimakkaasti liiton merkitystä sukulaisuuden osana. Hän on herättänyt huomiota korostamalla vaihdannan välttämättömyyttä ja vastavuoroisuutta seurauksena insestin kieltämisestä. Tästä näkökulmasta hän  kannattaa ajatusta, että kaikki inhimilliset yhteiskunnat perustuvat vähintäänkin sukulaisuuteen: kyse on siis eräänlaisesta atomin ytimestä, joka on siis sukulaisuus. Tämä globaali teoria on paremmin tunnettu terminä liittoteoria.

Teokset 
 La vie familiale et sociale des indiens Nambikwara, 1948.
 Les structures élémentaires de la parenté, 1949.
 Race et Histoire, 1952. (Suom.  Jussi Träskilä, Rotu, historia ja kulttuuri, 2004),
 Tristes tropiques, 1955. (Suom. Ville Keynäs, Tropiikin kasvot, 1997 ja 2003)
 Anthropologie structurale, 1958.
 Le totémisme aujourd'hui, 1962.
 La pensée sauvage, 1962.
 Les mythologiques: Le cru et le cuit, 1964.
 Les mythologiques: Du miel aux cendres, 1967.
 Les mythologiques: L'origine des manières de table, 1968.
 Les mythologiques: L'homme nu, 1971.
 Anthropologie structurale deux, 1973.
 La voie des masques, 1975.
 Le regard éloigné, 1983.
 La potière jalouse, 1985.
 De près et de loin, 1988.
 Histoire de lynx, 1991.
 Regarder, écouter, lire, 1993.
 Saudades du Brasil, 1994.

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 

Ranskalaiset antropologit
Ranskalaiset filosofit
Ranskalaiset kirjailijat
Ranskan akatemian jäsenet
Yli satavuotiaiksi eläneet ranskalaiset
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit