joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ghislain Printant

Ghislain Printant (s. 3. toukokuuta 1961) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti. Elokuusta 2020 lähtien hän on toiminut Girondins Bordeaux'n apuvalmentajana.

Ura

Printantin pelaajaura rajoittui Ranskan amatöörisarjoihin. Hän edusti maalivahtina kasvattajaseuransa ASPTT Montpellierin lisäksi Montpellier HSC:tä ja PI Vendarguesia. Hän lopetti pelaajauransa jo vuonna 1989, vain 28-vuotiaana ja siirtyi Montpellier HSC:n organisaatioon maalivahtivalmentajaksi. Hän toimi vuosina 1992–1994 Marvejol Sportsin päävalmentajan, kunnes palasi takaisin maalivahtivalmentajaksi Montpellieriin. Printant työskenteli pitkään Montpellierin organisaatiossa ja valmensi sekä U16-juniorijoukkuetta että Montpellierin reservijoukkuetta.

Printant siirtyi vuonna 2010 SC Bastian organisaatioon ja toimi valmennuskeskuksessa juniorivalmentajana sekä U19-joukkueen päävalmentajana. Marraskuussa 2014 hänestä tuli Bastian edustusjoukkueen päävalmentaja Claude Makélélén saatua potkut. Bastia säilytti Printantin johdolla liigapaikkansa ja eteni Coupe de la Liguen loppuotteluun, jossa se hävisi Paris Saint-Germainille 0–4. Printant valmensi Bastiaa ilman valmentajadiplomia, jonka hän suoritti keväällä 2015. Bastia erotti Printantin tehtävistään tammikuussa 2016.

Tammikuussa 2017 Printant palasi Montpellieriin, kun hänestä tuli Jean-Louis Gasset'n apuvalmentaja. Joukkue säilytti heidän johdollaan paikkansa liigassa ja he jättivät tehtävänsä kauden päätteeksi.

Joulukuussa 2017 Printantin ura jatkui Gasset'n aisaparina AS Saint-Étiennessä. Kaksikko luotsasi Saint-Étiennen vahvaan menestykseen kevätkaudella ja joukkue nousi alemmasta keskikastista seitsemänneksi. Kaudella 2018/19 he luotsasivat Saint-Étiennen neljänneksi. Kauden jälkeen Gasset jätti tehtävänsä ja kesäkuun alussa 2019 Printant nimettiin seuran päävalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella. Printant erotettiin lokakuun 2019 alussa joukkueen heikon menestyksen seurauksena.

Elokuussa 2020 Printant jatkoi yhteistyötään Gasset'n kanssa, kun hänestä tuli Girondins Bordeaux'n apuvalmentaja.

Lähteet 

Ranskalaiset jalkapallovalmentajat
Ranskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Niels Frederiksen

Niels Frederiksen (s. 5. marraskuuta 1970) on tanskalainen jalkapallovalmentaja. Heinäkuusta 2019 lähtien hän on toiminut Brøndby IF:n päävalmentajana.

Ura

Taloustieteistä valmistunut Frederiksen aloitti valmennusuransa juniorivalmentajana B1893:ssa työskennellen samalla Danske Bankissa. Hän siirtyi vuonna 2006 Lyngby BK:n organisaatioon U19-joukkueen päävalmentajaksi. Maaliskuussa 2009 hän nousi erotetun Henrik Larsenin seuraajaksi Lyngbyn päävalmentajaksi. Lyngby pelasi Frederiksenin alaisuudessa vahvan loppukauden ja kesällä seura teki hänen kanssaan jatkosopimuksen.

Kaudella 2019/10 Frederiksen luotsasi Lyngbyn Tanskan 1. divisioonassa hopealle ja joukkue nousi Tanskan Superliigan. Joukkue säilytti sarjapaikkansa kaudella 2010/11, mutta seuraavalla kaudella tuloksena oli putoaminen takaisin 1. divisioonaan. Nelossijaan päättyneen kauden 2012/13 jälkeen Frederiksen jätti Lyngbyn ja siirtyi Esbjerg fB:n päävalmentajaksi. Esbjergissä parhaaksi saavutukseksi jäi välieräpaikka Tanskan cupissa 2014/15. Kehno alkukausi johti Frederiksenin potkuihin elokuussa 2015. 

Elokuun lopussa 2015 Frederiksenistä tuli Tanskan U21-maajoukkueen päävalmentaja. Frederiksenin johdolla Tanska pelasi olympialaisissa 2016 ja eteni puolivälieriin. Fredriksenin johdolla Tanska eteni ikäluokan EM-lopputurnaukseen 2017, mutta tie katkesi jo lohkovaiheeseen. Tanska selvitti tiensä myös vuoden 2019 lopputurnaukseen kolmatta kertaa perättäin. 

Kesäkuussa 2019 vahvistettiin, että Frederiksen siirtyy kesän EM-lopputurnauksen jälkeen Tanskan Superliigan Brøndbyn päävalmentajaksi. Frederiksen luotsasi Brøndbyn kaudella 2020/21 Tanskan mestariksi 16 vuoden tauon jälkeen.

Meriitit

 Tanskan mestaruus: 2021

Lähteet

Tanskalaiset jalkapallovalmentajat
Tanskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Hwang

Hwang-nimisiä henkilöitä ovat:

 Dae Jin Hwang, korealaissyntyinen Suomessa asuva taekwondo-suurmestari
 David Henry Hwang (s. 1957), yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija
 Tiffany Hwang, Stephanie Hwang, Tiffany Young, Hwang Mi Young (s. 1989), eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä
 Yaehun Hwang (s. 1994), kanadalais-korealainen jääkiekkoilija

 Hwang Bo-ram (s. 1987), eteläkorealainen jalkapalloilija
 Hwang Geum-suk (s. 1965), eteläkorealainen maahockeypelaaja
 Hwang Hee-chan (s. 1996), eteläkorealainen jalkapalloilija
 Hwang Hye-young (s. 1966), eteläkorealainen sulkapalloilija ja olympiavoittaja
 Hwang Jang-yop (1923–2019), pohjoiskorealainen poliitikko
 Hwang Kyo-ahn (s. 1957), Etelä-Korean pääministeri
 Hwang Kyung-Seon (s. 1986), eteläkorealainen taekwondon olympiavoittaja
 Hwang Ok-Sil (s. 1972), pohjoiskorealainen kaukalopikaluistelija
 Hwang Sok-yong (s. 1943), eteläkorealainen kirjailija
 Hwang Sun-hong (s. 1968), eteläkorealainen jalkapalloilija
 Hwang Woo-suk (s. 1953), eteläkorealainen kantasolututkija, biotekniikan ja eläinten lisääntymistutkimuksen professori
 Hwang Young-cho (s. 1970), eteläkorealainen kestävyysjuoksija
Tiedostoattribuutti

Tiedostoattribuutti on tiedostoon liittyvää metatietoa, jotka määrittävät järjestelmän toimintaa. Attribuuteilla voi olla kaksi tilaa: asetettu ja tyhjä. Attribuutit ovat erillinen käsite tiedostojen aikaleimoista, niiden nimien tiedostopäätteistä tai käyttöoikeusasetuksista. Tiedostojen lisäksi hakemistoilla ja taltioilla voi olla attribuutteja. Attribuutteja käyttävät tietokoneen käyttöjärjestelmä sekä sovellusohjelmat.

Esimerkki attribuutista on NTFS-tiedostojärjestelmän arkistobitti, joka asetetaan kun tiedosto muuttuu ja varmuuskopion ottamisen yhteydessä tila tyhjennetään.

Attribuuttien tilan muuttamiseen ja katsomiseen on eri ohjelmia:
 attrib (DOS, OS/2, Windows)
 chflags (BSD)
 chattr, lsattr (Linux)

Lähteet 

Tiedostojärjestelmät
Mörkön kirkko

Mörkön kirkko () on kirkkorakennus, joka sijaitsee Mörkössä, Södertäljen eteläpuolella Ruotsin Södermanlandissa. Se kuuluu Hölö-Mörkön seurakunnalle.

Urut 

 Ensimmäiset urut rakensi vuonna 1790 tukholmalainen Jonas Ekengren, ja niissä oli 10 äänikertaa. 
 Vuonna 1907 valmistuneet toiset urut rakensi tukholmalainen CJ Lund & Son, ja niissä oli 12 osaa, kaksi sormiota ja jalkio. 
 Nykyiset urut rakensi vuonna 1974 strängnäsiläinen EA Setterquist & Son, ja ne ovat mekaaniset. Julkisivu on alkuperäisistä 1790-luvun uruista.

Kuvat

Aiheesta muualla 

 Hölö-Mörkön seurakunnan kotisivuilla

Tukholman läänin kirkot
Södertäljen kunta
Kirkot Strängnäsin hiippakunnassa
Agbovillen roomalaiskatolinen hiippakunta

Agbovillen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta on katolinen hiippakunta Norsunluurannikossa. Sen keskuspaikka on Agboville. Se perustettiin 14. lokakuuta 2006 erottamalla se Yopougonin hiippakunnasta.

Vuonna 2015 hiippakuntaan kuului 39 seurakuntaa, joihin kuului yhteensä 584 642 jäsentä. Nämä muodostivat 58,5% hiippakunnan alueen väkiluvusta.

Lähteet

Uskonto Norsunluurannikossa
Katolisen kirkon hiippakunnat
Félix Vallotton

Félix Edouard Vallotton, (28. joulukuuta 1865 Lausanne – 28. joulukuuta 1925 Pariisi) oli sveitsiläissyntyinen ranskalainen taidegraafikko ja taidemaalari, joka tunnettiin ennen kaikkea alastontutkielmistaan ja omaperäisistä puupiirroksistaan.

Vallotton kasvoi perinteisessä protestanttisessa porvariskodissa. Hän opiskeli maalausta Pariisin Académie Julian -taidekoulussa ja perehtyi myös taidegrafiikkaan ja useisiin painomenetelmiin, muun muassa litografiaan. Vallottonin ensimmäinen näyttely oli vuonna 1885 Salon des Artistes Français -galleriassa.

Vallotton viihtyi Montmartren kahviloissa ja kabareissa, joissa hän tutustui muun muassa Henri de Toulouse-Lautreciin. Uransa alussa hän ansaitsi elantonsa myymällä Rembrandtin ja Milletin töiden pohjalta tekemiensä piirrosten painokuvia sekä kirjoittamalla taidearvosteluja Gazette de Lausanne -lehteen.

Vallotton keskittyi puupiirrosten tekoon 1890-luvulla ja liittyi Nabis-taiteilijaryhmään, johon kuului muun muassa Pierre Bonnard. Symbolismi ja japanilaiset puupiirrokset innoittivat Vallottonia, ja hänestä tuli myös poliittisesti aktiivinen. Vallotton esimerkiksi tuki voimakkaasti Alfred Dreyfusia Ranskaa kuohuttaneessa Dreyfusin tapauksessa. Vallottonin grafiikkaa julkaistiin useissa ranskalaisissa lehdissä sekä myös saksalaisissa Pan- ja Die Jugend -aikakauslehdissä.

Vuonna 1899 Vallotton meni naimisiin taidekauppias Alexandre Bernheimin tyttären Gabrielle Rodrigues-Henriquesin kanssa. Avioliitto oli Vallottonin uran kannalta suotuisa, sillä hän sai pitää useita näyttelyitä appensa galleriassa. Vallotton sai myös Ranskan kansalaisuuden vuonna 1900.

Vallotton palasi maalaustaiteen pariin 1900-luvun alussa. Hän maalasi selkeän yksinkertaisella realistisella tyylillä, jota on verrattu Courbetiin tai Ingresiin. Vallottonin aiheet ulottuivat alastonkuvista maisemiin ja asetelmiin. Hän maalasi myös useita muotokuvia Pariisin kulttuurieliitin keskeisistä henkilöistä.

Vallotton teki vuonna 1915 sodanvastaisen C’est la guerre! -puupiirrossarjan, ja hänet hyväksyttiin seuraavana vuonna taiteilijoiden ryhmään, joka pääsi seuraamaan ensimmäisen maailmansodan tapahtumia rintamalla. Vallotton maalasi kokemustensa pohjalta vuonna 1917 öljyvärityöt Ruins at Souain ja Verdun ja kirjoitti myös esseen Art et Guerre.

Vallottonin viime vuosia varjosti heikkenevä terveys ja hänen teostensa suosion hiipuminen. Hän kuoli syöpään 60 vuoden iässä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ranskalaiset taidemaalarit
Sveitsiläiset taidemaalarit
Vuonna 1865 syntyneet
Vuonna 1925 kuolleet
Ranskalaiset taidegraafikot
Sveitsiläiset taidegraafikot
Grace Geyoro

Grace Geyoro (s. 2. heinäkuuta 1997) on ranskalainen, Kongon demokraattisessa tasavallassa syntynyt jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa ennen EM-kilpailujen 2022 alkua 49 ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa.

Geyoro voitti Ranskan joukkueessa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2012 ja alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2016.

Geyoro on pelannut Paris Saint-Germainissa vuodesta 2012 lähtien.

Lähteet 

Ranskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Jamal al-Jamal

Jamal al-Jamal (; 3. huhtikuuta 1957 – 1. tammikuuta 2014) oli palestiinalainen diplomaatti. Hän oli suurlähettiläs Tšekin tasavallassa 11. lokakuuta 2013 kuolemaansa saakka.

Diplomaattinen ura 
Jamal al-Jamal syntyi vuonna 1957 Beirutissa Shatilan pakolaisleirillä. Hänen perheensä oli alun perin Jaffasta nykyisestä Israelista. Hän liittyi Fatahiin vuonna 1975 ja nimitettiin suurlähettilääksi Bulgariaan  vuonna 1979. Vuodesta 1984 hän toimi diplomaattina Prahassa, lopulta vt suurlähettiläänä. Vuosina 2005–2013 hän toimi pääkonsulina Aleksandriassa, Egyptissä. Lokakuussa 2013 hänet nimitettiin suurlähettilääksi Tšekin tasavaltaan.

Kuolema 
Tšekin poliisin mukaan al-Jamal loukkaantui kuolettavasti räjähdyksessä, joka ravisti hänen virallista residenssiään uudenvuodenpäivänä 2014. Hän kuoli useita tunteja myöhemmin sairaalaan viemisen jälkeen. Tšekin poliisin mukaan räjähdys aiheutui räjähdysvaarallisesta laitteesta, joka oli kassakaapissa, eikä se ollut ennakkoon suunniteltu hyökkäys. Myöhemmin Tšekin poliisi löysi laittomat aseet ja ampumatarvikkeet Prahan suurlähetystöstä. Tšekin ulkoministeri Jan Kohout sanoi myöhemmin, että tapahtuma on "vakava diplomaattisia suhteita koskevan Wienin yleissopimuksen rikkominen". Suchdolin pormestari Petr Hejl on vaatinut suurlähetystön siirtämistä alueelta.

Lähteet

Palestiinalaiset henkirikosten uhrit
Suurlähettiläät
diplomaatit
Vuonna 1957 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Tapio Parkkinen

Tapio Juhani Parkkinen (s. 17. helmikuuta 1943 Toholampi) on suomalainen dramaturgi, käsikirjoittaja ja teatteriohjaaja. Hän on toiminut laaja-alaisesti puhe- ja musiikkiteatterin parissa 1960-luvulta alkaen. Lisäksi hän on ohjannut useita televisioelokuvia. Parkkinen perusti Esko Raipian kanssa Tampereen Komediateatterin 1990-luvulla.

Ura 
Asentaja Valte Parkkisen ja Olga Niemisen perheeseen syntynyt Tapio Parkkinen aloitti taiteellisen uransa Tampereen Teatterissa näyttelijäharjoittelijana vuonna 1961. Hän työskenteli samaisessa teatterissa eri tehtävissä aina vuosikymmenen loppuun. Vuosina 1966–1969 hän suoritti Teatterikoulun ohjaajalinjan.

Vuosina 1969–1971 Parkkinen oli kiinnitettynä Kotkan kaupunginteatteriin, 1971–1977 Porin Teatteriin ja 1977–1979 Turun kaupunginteatteriin. Hän työskenteli 1970-luvulla myös Hämeenlinnan kaupunginteatterissa ja Tampereen Teatterissa sekä useissa muissa teattereissa ympäri Suomen. Parkkinen toimi lähinnä dramaturgina. Hän sovitti muun muassa Puukkojunkkarit useiden teattereiden näyttämöille. Santeri Alkion alkuperäistekstiin perustuva musiikkinäytelmä keräsi katsojia kymmenin tuhansin.

Parkkinen ryhtyi vapaaksi taiteilijaksi vuonna 1979. Hän ohjasi ja dramatisoi lukuisia puhenäytelmiä ja musiikkinäytelmiä muun muassa Tampereen Teatteriin, Tampereen Työväen Teatteriin ja Jyväskylän kaupunginteatteriin.

1980-luvulla Parkkinen kirjoitti ja ohjasi Ilmajoen Musiikkijuhlille Jokioopperan. Teoksen sävelsi Jorma Panula.

Parkkinen on kirjoittanut useita näytelmiä. Vuonna 1974 kantaesitettiin komedia Pirtua, pirtua. Näytelmä Pumpulitehtaan Ulla kantaesitettiin 1977. Se sai Porin Teatterissa yli 130 esityskertaa ja noin 43 000 katsojaa. Parkkisen kirjoittamia musiikkinäytelmiä ovat muun muassa Kulkurin valssi eli Koivusaaren kartanon salaisuus ja Opettaja yllättää.

Televisioon Parkkinen on käsikirjoittanut muun muassa fiktioelokuvan HIFK-TPS (1979) ja lastenelokuvan Hiljaisen joen aave (1993). Jälkimmäisen hän myös ohjasi. Parkkisen muita ohjauksia on muun muassa kolmiosainen poliittinen ooppera Vallan miehet (1986).

Vuonna 2017 esitettiin Mänttä-Vilppulassa Parkkisen yhdessä veljensä Sepon kanssa tekemä kansanooppera nimeltään Kitusuon Sofia, joka kertoi Suomen sisällissodan tapahtumista. Se pohjautui veljesten isovanhempien tarinaan. Heidän isoisänsä oli tataarisotilas nimeltään Paul Karakulka.

Parkkinen oli mukana perustamassa lastennäytelmiä esittävää Teatteri 2000:a. Hän oli mukana sen toiminnassa 1980-luvun jälkipuoliskolla. Vuonna 1991 Parkkinen perusti Esko Raipian kanssa Tampereen Komediateatterin, jota hän myös johti sen alkutaipaleella.

Yksityiselämä 
Teatteriohjaaja-kirjailija Tuomas Parkkinen on Tapio Parkkisen poika. Parkkisen vaimo on näyttelijä Maria Aro. Dramaturgi Seppo Parkkinen on Tapion veli.

Muuta 
Tapio Parkkinen on myös maalaaja. Hänen taulujaan on näytetty ainakin tamperelaisessa Ravintola Henriksissä.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Näytelmät.fi: Tapio Parkkinen : teokset

Suomalaiset dramaturgit
Suomalaiset elokuvaohjaajat
Suomalaiset käsikirjoittajat
Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset teatteriohjaajat
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo itsehallintoalueiden johtajista

Tämä on luettelo itsehallintoalueiden johtajista. Itsehallintoalue on alue, jolla ei ole täyttä poliittista itsenäisyyttä tai itsemääräämisoikeutta itsenäisenä valtiona, mutta se on edelleen poliittisesti ulkopuolella emämaan määräysvallasta. Tämä jälkimmäinen edellytys erottaa itsehallintoalueen itsenäisestä alueesta tai hallinnollisesta jaoksesta, joka on erottamaton osa emämaata. Suurin osa maailman itsehallintoalueista on 1800-luvun ja 1900-luvun  siirtomaa-imperiumien perillisiä. Tämä luettelo jakaa asutetut itsehallintoalueet karkeasti puoliksi: ne, jotka ovat Kansainyhteisön alaisuudessa, entisiä Britannian imperiumin jäseniä ja joilla kaikilla on valtionpäämies kuningas Charles III; ja muut. Asuttamattomien itsehallintoalueiden johtajat eivät kuulu luetteloon.

Nykyiset itsehallintoalueiden johtajat
Seitsemällä suvereenilla valtiolla on yksi tai useampia itsehallintoalueita: Yhdysvallat, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta, Australia, Uusi-Seelanti, Alankomaat ja Norja.

Nykyiset autonomisten alueiden johtajat

Kansainyhteisön alueiden johtajat

Viitteet

 
Luettelot maantieteestä
Luettelot valtioista
Luettelot maantieteestä
Hallinnolliset alueet
Luettelot henkilöistä
John Gordon Mein

John Gordon Mein (10. syyskuuta 1913 - 28. elokuuta 1968) oli ensimmäinen Yhdysvaltain suurlähettiläs, joka  murhattiin virka-aikana.

Mein toimi Yhdysvaltain suurlähettiläänä Guatemalassa, Guatemalan sisällissodan aikana. Hänet surmasivat kapinalliset, jotka olivat asevoimien FAR:n joukoissa, yhden korttelin päästä Yhdysvaltain konsulaatista Avenida Reformassa Guatemala Cityssä 28. elokuuta 1968. Yhdysvaltain viranomaiset uskoivat, että FAR-sissit aikoivat siepata hänet neuvottelemaan vangin vaihtoa, mutta he ampuivat hänet hänen yrittäessään paeta. Kapinalliset olivat tappaneet kaksi  Yhdysvaltain sotilasedustajaa  ennen Meinin murhaa.

Hänet haudattiin Rock Creekin hautausmaalle Washington  D.C.:hen.

Lähteet 

Yhdysvaltain suurlähettiläät
Yhdysvaltalaiset henkirikosten uhrit
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 1968 kuolleet
Turun Runoseminaari 1962

Turun Runoseminaari oli Turussa 29.–30. syyskuuta 1962 järjestetty suomalaisten runoilijoiden, kirjailijoiden, kriitikoiden ja runouden harrastajien tapaaminen. Runoseminaarin järjesti Turun Kirjailijat, ja seminaari pidettiin Humalistonkadun varrella olleessa Raittiusyhdistyksen salissa, osanottajia seminaarissa oli noin 150.

Runoseminaarin järjestelyissä olivat mukana toimittaja Osmo Jokinen ja kustannusliike Tajon johtaja, lääketieteen ja kirurgian tohtori ja psykiatri Armo Hormia. Seminaarissa pitivät puheenvuoroja Arvo Ahlroos-Kaskamo, Jaakko Ahokas, Tuomas Anhava, Esko Ervasti, Lars Gustafsson, Maire Harme-Pietilä, Armo Hormia, Osmo Hormia, Kaarlo Isotalo, Ritva Kapari, Eino Krohn, Kai Laitinen, Leena Larjanko, Tarmo Manelius, Boni Pelkonen, Jarno Pennanen, Väinö Putkonen, Maila Pylkkönen, Kullervo Rainio, Pentti Saarikoski, Arvo Salo, Hannu Taanila ja Jouko Tyyri. Ruotsista oli seminaariin tullut Bonniers Litterära Magasin-lehden toimittaja Lars Gustafsson. Tukholman yliopiston suomen kielen ja kulttuurin dosentti Osmo Hormia piti seminaarissa ensimmäisenä päivänä alustuksen aiheesta ”60-luvun runous, mitä se on oleva” ja toimittaja Arvo Salo taas seminaarin toisena päivänä alustuksen aiheesta ”60-luvun runoilijan ohjelmani”.

Seminaarin ensimmäisenä päivänä sattui välikohtaus: Armo Hormia ja Esko Ervasti yrittivät saada Pentti Saarikoskea pitämään seminaarin ensimmäisen puheenvuoron, mutta se ei onnistunut Saarikosken humalatilan takia. Saarikoskella oli mukanaan revolveri, ja hänen seurassaan ollut Leena Larjanko yllytti häntä ampumaan sillä, mutta Saarikoski kieltäytyi, koska ampumalla rikotut esineet olisivat tulleet Armo Hormian maksettaviksi. Myöhemmin Saarikoski ampui Hotelli Seurahuoneella huoneessaan revolverilla kaksi kertaa tyynyyn. Hotellin johto kutsui poliisit paikalle, mutta Hormia pelasti Saarikosken ja Larjangon kirjoittamalla heille M3-lähetteen Kupittaan sairaalan psykiatriselle osastolle. Välikohtaus ei kuitenkaan häirinnyt seminaarin kulkua.

Runoseminaarin keskusteluissa käsiteltiin muun muassa runouden ja runoilijan tehtäviä, suhdetta yhteiskuntaan ja lukijoihin ja sitä miten nämä asiat olivat muuttumassa. Arvo Salo esitti alustuksessaan seuraavan toivomuslistan 60-luvun runoudelle:
 Runojen tuli olla erilaisia kuin 50-luvun runot.
 Runojen tuli olla pitempiä ja sisältää pitempiä säkeitä.
 Runoissa tuli olla loppu-, alku- ja sisäsointuja.
 Runojen tuli olla laulullisia eli ”lemmenlauluja, mutta myös taistelulauluja tai semmoisia joita voitaisiin huutaa rannalla tuulta vasten”.
 Runoissa tuli olla henkilö- ja erisnimiä.
 Runojen tuli olla markkinoitavia.

Runoseminaarin keskustelut tallennettiin ääninauhoille. Kustannusliike Tajo julkaisi vuonna 1963 näiden tallenteiden pohjalta seminaarin keskusteluista ja alustuksista kirjan Runoseminaari 29.–30.9.1962: 60-luvun runouden merkeissä.

Lähteet 

Kirjallisuustapahtumat Suomessa
Turun historia
1962
María Pilar León

María Pilar León (s. 13. kesäkuuta 1995) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Espanjan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 29 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. MM-kilpailuissa hän pelasi Espanjan kaikki neljä ottelua alusta loppuun.

León edustaa kotimaassaan FC Barcelonaa. Hän voitti Barcelonan joukkueessa Mestarien liigan vuonna 2021.

Lähteet 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Karijärvi (kaupunginosa)

Karijärvi on Kouvolan tilastoalue Jaalan suuralueella. Se sijaitsee Kouvolan pohjoisosassa, entisen Jaalan kunnan alueella. Karijärvi on Kouvolan pohjoisin kaupunginosa. Karijärvellä oli 405 asukasta vuonna 2015.

Osa-alueet

Kylät
Siikava 
Hartola
Huhdasjärvi 
Vesala
Siikakoski
Siikaniemi 
Raajärvi
Aurantola
Uimila 
Rautkoski
Ansalahti 
Paljakka

Palvelut

Kunnalliset ja julkiset palvelut
Siikavan uimapaikka (Iso-Ruhmas) 
Uimilan uimapaikka (Karijärvi)
Huhdasjärven kylätalo

Karijärvi on erittäin harvaan asuttua, metsäistä seutua. Siellä ei sijaitse minkäänlaisia kaupallisia palveluita. Lähimmät kaupat ja mm. koulu sijaitsevat Jaalan kirkonkylällä.

Lähteet 

Kouvolan kaupunginosat
Cleo A. Noel

Cleo Allen Noel (6. elokuuta 1918 – 2. maaliskuuta 1973) oli Yhdysvaltain Sudanin-suurlähettiläs, jonka palestiinalainen Musta syyskuu -terroristijärjestö murhasi vuonna 1973 tehdyssä hyökkäyksessä Saudi-Arabian Khartumin-suurlähetystöön.

Varhainen elämä 
Oklahoma Cityssä syntynyt Noel vietti nuoruuusvuotensa Moberlyssä, Missourissa. Hän opiskeli aluksi Moberly Junior Collegessa ja myöhemmin historiaa Missourin yliopistossa, mistä hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1939 ja maisteriksi vuotta myöhemmin.

Ura 
Noel opetti lyhyen aikaa Yhdysvaltain historiaa Missourin yliopistossa ennen liittymistään Yhdysvaltain laivastoon kesäkuussa 1941. Toisen maailmansodan aikana hän palveli tykistöupseerina kauppalaivoilla, tehtävänään turvata niiden turvallinen kulku Tyynellämerellä ja Persianlahdella. Noel päätti palveluksensa laivastossa komentajakapteenina () sodan lopulla syksyllä 1945.

Ura U.S. Foreign Servicessä 
Sodan päätyttyä Noel aloitti tohtorinopinnot Harvardin yliopistossa. Opintojen aikana hän läpäisi United States Foreign Servicen pääsykokeet ja tuli palkatuksi Yhdysvaltain ulkoministeriön palvelukseen. Hän avioitui Foreign Servicen työntekijä Lucille McHenryn kanssa vuonna 1951. Noel palveli 1950- ja 1960-luvuilla Yhdysvaltojen konsulaateissa Italiassa, Saudi-Arabiassa, Ranskassa, Libanonissa ja Sudanissa. Häntä oli erityisesti kiinnostunut Lähi-itä, ja hän oli tehnyt alueelle säännöllisesti matkoja opetellen samalla arabian kieltä.

Suurlähettilääksi Sudaniin ja kuolema 

Noel nimitettiin Yhdysvaltain Sudanin suurlähettilääksi 23. joulukuuta 1972, kun Sudan ja Yhdysvallat solmivat uudelleen diplomaattisuhteet, jotka olivat katkenneet vuonna 1967 kuuden päivän sodan aikana. Edellistä asiainhoitajaa George Curtis Moorea pyydettiin pysymään lähetystön johtajan sijaisena, kunnes uusi varamies saapuisi maaliskuussa.

Musta Syyskuu -ryhmän militantit miehittivät Saudi-Arabian suurlähetystön Khartumissa illalla 1. maaliskuuta 1973. Lähetystössä oltiin viettämässä Mooren läksiäisiä. Noel haavoittui suurlähetystön kaappauksen aikana. Hän ja Moore olivat kymmenen diplomaatin joukossa, jotka militantit ottivat panttivangiksi. Seuraavana päivänä militantit ampuivat Noelin ja hänen sijaisensa Mooren sekä Belgian asiainhoitajan Guy Eidin.

Cleo Noel ja Curtis Moore haudattiin Arlingtonin sotilashautausmaalle sotilaallisin kunnianosoituksin 7. maaliskuuta Washingtonin National Presbyterian Churchin järjestämissä hautajaisissa.

Lähteet

Yhdysvaltain suurlähettiläät
Vuonna 1918 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Yhdysvaltalaiset henkirikosten uhrit
Jytte Guteland

Jytte Gunlög Elisabeth Guteland (s. 16. syyskuuta 1979 Huddinge, Ruotsi) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Guteland valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa.

Ura 
Guteland on koulutukseltaan taloustieteen maisteri Södertörnin yliopistosta. Guteland toimi Ruotsin sosialidemokraattisten nuorten kansallisessa liittohallituksessa vuosina 2005-2007, vastuualueenaan hyvinvointiasiat. Vuosina 2007-2011 hän toimi liiton puheenjohtajana. Vuonna 2011 hänet mainittiin mahdollisena tulevaisuuden puheenjohtajana Ruotsin sosiaalidemokraattiselle työväenpuolueelle.

Guteland on toiminut myös polittisena avustajana valtionvarainministeriössässä ja opetusministeriössä. Lisäksi hän on työskennellyt myös projektikoordinaattorina ruotsalaisessa Global Utmaning-ajatuspajassa.

Guteland valittiin Euroopan parlamenttin vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa. Hän on työskennellyt erityisesti ympäristön, terveyden ja ruokaturvallisuuden komiteassa. Komiteatyönsä lisäksi hän toimii parlamentin Iran-suhteiden delegaatiossa sekä puheenjohtaa Länsi-Saharan yhteistyöryhmää.

Lähteet 

Ruotsalaiset europarlamentaarikot
Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Vilde Bøe Risa

Vilde Bøe Risa (s. 13. heinäkuuta 1995) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa 26. kesäkuuta 2022 mennessä 49 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa Norjan kaikissa viidessä ottelussa.

Bøe Risa edustaa seuratasolla englantilaista Manchester Unitedia. Hänen aiempia seurojaan ovat norjalainen Arna-Bjørnar, ruotsalainen Kopparbergs/Göteborg ja norjalainen Sandviken.

Lähteet 

Norjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Ingrid Syrstad Engen

Ingrid Syrstad Engen (s. 29. huhtikuuta 1998) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa 26. kesäkuuta 2022 mennessä 47 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Norjan kaikki viisi ottelua alusta loppuun.

Engen on kotimaansa seurojen lisäksi edustanut saksalaista Wolfsburgia kausina 2019–2021 ja espanjalaista Barcelonaa kaudesta 2021–2022 alkaen. Hän on voittanut Norjan-mestaruuden vuosina 2017 ja 2018, Saksan-mestaruuden vuonna 2020 ja Espanjan-mestaruuden vuonna 2022.

Lähteet 

Norjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Guro Reiten

Guro Reiten (s. 26. heinäkuuta 1994) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa 26. kesäkuuta 2022 mennessä 65 maaottelua ja tehnyt niissä 14 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa Norjan kaikissa viidessä ottelussa ja teki maalin alkulohko-ottelussa Nigeriaa vastaan.

Reiten edustaa englantilaista Chelseaa, jonne hän siirtyi vuonna 2019 kotimaansa Lillestrømistä.

Lähteet 

Norjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Emilie Haavi

Emilie Haavi (s. 16. kesäkuuta 1992) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 83 maaottelua ja tehnyt niissä 16 maalia.  MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi kentälle vain yhden alkulohko-ottelun loppuhetkiksi.

Haavi edustaa kotimaassaan Lillestrømiä.

Lähteet 

Norjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Sam Kerr

Sam Kerr (s. 10. syyskuuta 1993) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa 108 maaottelua ja tehnyt niissä 56 maalia.  MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Australian kaikki neljä ottelua alusta loppuun ja teki yhteensä viisi maalia, yhden Italiaa ja neljä Kamerunia vastaan. Neljännesvälierässä Norjaa vastaan hän epäonnistui ottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa joukkueensa ensimmäisenä laukojana. Hänet nimettiin vuonna 2019 maajoukkueen kapteeniksi.

Kerr on sarjatasolla pelannut kotimaansa lisäksi Yhdysvalloissa, ja vuoden 2020 alusta lähtien hän on edustanut Englannin pääsarjaseura Chelseaa. Hän voitti Englannin Superliigan mestaruuden kausina 2019–2020, 2020–2021 ja 2021–2022. Hän oli liigan paras maalintekijä kausina 2020–2021 ja 2021–2022. Hän oli sekä lehdistön että liigapelaajien valinta kauden 2021–2022 parhaaksi pelaajaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Australialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Clare Polkinghorne

Clare Polkinghorne (s. 1. helmikuuta 1989) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa 127 maaottelua ja tehnyt niissä 11 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi kaksi ottelua.

Polkinghorne on sarjatasolla pelannut kotimaansa lisäksi Japanissa, Yhdysvalloissa ja Norjassa.

Lähteet 

Australialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Steph Catley

Stephanie "Steph" Catley (s. 26. tammikuuta 1994) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa 82 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Australian kaikki neljä ottelua alusta loppuun ja teki rangaistuspotkukilpailussa Australian ainoan maalin neljännesvälierässä Norjaa vastaan.

Catley on sarjatasolla pelannut kotimaansa lisäksi Yhdysvalloissa ja kaudella 2020–2021 englantilaisseura Arsenalissa.

Lähteet 

Australialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Alanna Kennedy

Alanna Kennedy (s. 21. tammikuuta 1995) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Sarjatasolla Kennedy edustaa Englannin FA WSL -liigassa Tottenham Hotspur -joukkuetta, jossa hän pelaa lainalla NWSL:n Orlando Pride -joukkueesta. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa vuoden 2020 loppuun mennessä 87 maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Kennedy pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2012, ja hän on kuulunut MM-kisajoukkueeseen vuosina 2015 ja 2019. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Australian kaikissa neljässä ottelussa täyden ajan siihen saakka kunnes hänet ajettiin ulos jatkoajalla neljännesvälieräottelussa Norjaa vastaan.

Kennedy on sarjatasolla pelannut kotimaansa lisäksi Yhdysvalloissa ja Englannissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Australialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Caitlin Foord

Caitlin Foord (s. 11. marraskuuta 1994) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa 87 maaottelua ja tehnyt niissä 20 maalia. Hänet palkittiin vuoden 2011 MM-kilpailujen parhaana nuorena pelaajana. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Australian kaikissa neljässä ottelussa ja teki maalin alkulohko-ottelussa Brasiliaa vastaan.

Foord on sarjatasolla pelannut kotimaansa lisäksi muun muassa Yhdysvalloissa ja kaudella 2020–2021 englantilaisseura Arsenalissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Australialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Lydia Williams

Lydia Williams (s. 13. toukokuuta 1988) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa 88 maaottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Australian kaikki neljä ottelua.

Williams on sarjatasolla pelannut kotimaansa lisäksi Ruotsissa ja Yhdysvalloissa sekä kaudella 2020–2021 englantilaisseura Arsenalissa.

Lähteet 

Australialaiset jalkapallomaalivahdit
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Ellie Carpenter

Ellie Carpenter (s. 28. huhtikuuta 2000) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa vuoden 2020 loppuun mennessä 42 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi maajoukkueessa ensimmäisenä 2000-luvulla syntyneenä. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Australian kaikki neljä ottelua.

Carpenter on pelannut kotimaansa lisäksi muun muassa Yhdysvalloissa ja oli NWSL:n kaikkien aikojen nuorin pelaaja liittyessään Portland Thornsin joukkueeseen vuonna 2018. Kesällä 2020 hän siirtyi ranskalaisseura Olympique Lyoniin.

Lähteet 

Australialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Hayley Raso

Hayley Raso (s. 5. syyskuuta 1994) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa vuoden 2020 loppuun mennessä 46 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Australian kaikissa neljässä ottelussa, joista kahdessa avauskokoonpanon pelaajana.

Raso on pelannut kotimaansa lisäksi Yhdysvalloissa Washington Spiritin ja Portland Thornsin joukkueissa sekä kaudella 2020–2021 Englannissa Evertonin joukkueessa.

Lähteet 

Australialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Emily van Egmond

Emily van Egmond (s. 12. heinäkuuta 1993) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa vuoden 2020 loppuun mennessä 97 maaottelua ja tehnyt niissä 23 maalia. Hän on kuulunut Australian MM-kisajoukkueeseen vuosina 2011, 2015 ja 2019. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi avauskokoonpanossa Australian jokaisessa neljässä ottelussa.

Van Egmond on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi Saksassa, Yhdysvalloissa ja Englannissa.

Emily van Egmondin isä Gary van Egmond on myös maajoukkuejalkapalloilija.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Australialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Tameka Yallop

Tameka Yallop (o.s. Butt, s. 16. kesäkuuta 1991) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa vuoden 2020 loppuun mennessä 87 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi kolme Australian neljästä ottelusta avauskokoonpanossa.

Yallop on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi Saksassa, Ruotsissa ja Norjassa.

Tameka Yallop elää avioliitossa uusiseelantilaisen maajoukkuejalkapalloilijan Kirsty Yallopin kanssa.

Lähteet 

Australialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Mary Fowler

Mary Fowler (s. 14. helmikuuta 2003) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Australian naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran 15-vuotiaana ja on vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä pelannut neljä maaottelua. MM-kilpailuissa hän ei päässyt kentälle.

Fowlerin vanhempien sukujuuret ovat Irlannissa ja Papua-Uusi-Guineassa.

Lähteet 

Australialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2003 syntyneet
Elävät henkilöt
Katrina Gorry

Katrina Gorry (s. 13. elokuuta 1992) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa vuoden 2020 loppuun mennessä 78 maaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi kahdessa ottelussa. Vuonna 2014 hänet valittiin Aasian parhaaksi naispelaajaksi.

Gorry on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi muun muassa Yhdysvalloissa ja Norjassa.

Lähteet 

Australialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Gotthard Flensborg

Gotthard Flensborg (1723 Flensborg, Tanska – 1803 Tukholma) oli Viaporin linnoitusarkkitehti ja Porvoon kaupungin kaupunginarkkitehti.

Flensborg opiskeli arkkitehdiksi vuodesta 1741 Tukholmassa arkkitehti Carl Hårlemanin oppilaana. Suomessa Flensborg aloitti Loviisassa mutta siirtyi sen jälkeen Viaporiin, myöhempään Suomenlinnaan 1751. Pommerin sodan rahoittamiseksi linnoitustyö hiljentyi 1758 ja Flensborgin piti siirtyä Porvoon kaupungin palvelukseen 1760.

Rouva Holmin keittiöstä 11. kesäkuuta 1760 karanneen tulipalon jälkeen Flensborg nimitettiin Porvoon kaupungin kaupunginarkkitehdiksi. Tuolloin Porvoon kaupungin rakennuksista oli palanut 2/3.

Flensborgin suunnitelmien mukaisesti Porvooseen rakennettiin mm. kauppatorin ympärille silloinen kauppakeskus Porvoon raatihuoneen läheisyyteen sekä seitsemän kivirakennusta 1760–1766. Raatihuone rakennettiin 1764. Flensborg luopui kaupunginarkkitehdin tehtävästä 1770 ja ryhtyi linnoitustyökersantiksi. Tuolloin Porvoon maistraatti antoi hänelle todistuksen, jonka mukaan hän oli tullut Porvooseen 1760 ja vastannut sen jälkeen Porvoon raatihuoneen, neljän kaksikerroksisen talon, kahden yksikerroksisen kivitalon ja kahden kiviaidan rakentamisesta.

Flensborg suunnitteli lisäksi Myrskylän seurakunnan Myrskylän kirkon kellotapulin, mikä on rakennettu nykyistä 1803 rakennettua kolmatta kirkkoa ennen. Itselleen hän rakennutti Porvooseen kivitalon, joka on nykyään Runoilijakoti.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset arkkitehdit
Suomenlinna
Porvoo
Myrskylä
Vuonna 1723 syntyneet
Vuonna 1803 kuolleet
Sosiaalidemokraattinen puolue (Andorra)

Sosiaalidemokraattinen puolue (; PS) on andorralainen sosiaalidemokraattinen puolue.

Andorran sosiaalidemokraattinen puolue, PS perustettiin vuonna 2000, kun Agrupament Nacional Democràtic hajosi kahteen osaan. PS:n perustaja oli Jaume Bartumeu. Puolue sai vuoden 2001 vaaleissa kuusi paikkaa Andorran parlamenttiin. Se pystyi kasvattamaan osuuttaan seuraavissa vaaleissa, ja vuoden 2009 vaaleissa PS sai peräti 45,8 prosenttia äänistä. Parlamenttiin se sai 14 edustajaa eli puolet paikoista.

PS:n puoluejohtaja Jaume Bartumeusta tuli vuoden 2009 vaalien jälkeen uusi pääministeri. Tilanne kriisiytyi kuitenkin kaksi vuotta kestäneeksi umpikujaksi, jonka aikana valtion budjettia ei edes pystytty lyömään lukkoon. Andorrassa järjestettiinkin uudet vaalit vuonna 2011. PS menetti vuoden 2011 vaaleissa suurimman puolueen paikkansa ja sai kuusi edustajaa parlamenttiin. Puolue ajautui tämän jälkeen sisäiseen kriisiin, ja kesäkuun puoluekokous oli riitainen eikä niissä ollut lähellekään kaikki paikalla. Uudeksi puoluejohtajaksi valittiin Víctor Naudi i Zamora, jonka tukena oli poissaolojen takia käytännössä vain 39 prosenttia äänioikeutetuista.

Naudi ja Bartumeu jättivät sosiaalidemokraatit vuonna 2013. Bartumeu perusti uuden parlamenttiryhmän. Vuoden 2015 vaaleissa PS sai enää vain kolme paikkaa parlamenttiin. Puolueen johtoon nousi vuonna 2017 Pere López Agràs. Vuoden 2019 vaaleissa PS nousi jälleen toiseksi suurimmaksi puolueeksi, ja se sai seitsemän edustajaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kotisivut 

Andorralaiset puolueet
Sosiaalidemokraattiset puolueet
Toyota Corolla (2018)

Toyota Corolla E210 on Toyota Corollan 12. sukupolven malli, jota on valmistettu vuodesta 2018 lähtien. Valmistaja luopui vuodesta 2006 alkaen käytössä olleesta hatchbackin Auris-mallinimestä, ja kaikkia korimalleja myydään jälleen Corolla-mallinimen alla. Ainoastaan Taiwanissa hatchbackin nimenä on edelleen Toyota Auris. Kiinassa osaa sedanin malliversioista myydään nimellä Toyota Levin. Lisäksi Euroopassa farmaria myydään myös Suzuki Swace -nimisenä.

Toyota Corolla (2018–) 
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2018 esiteltiin ensimmäisenä korimallina viisiovinen hatchback, joka oli ensiesittelyn aikaan vielä Auris-niminen.  Farmarimalli Touring Sports esiteltiin saman vuoden syksyllä Pariisin autonäyttelyssä ja sedan loppuvuonna. Farmarimallista on saatavana myös hieman maastokelpoisempi Trek-versio, jonka maavara on 20 millimetriä perusmallia korkeampi. Corolla perustuu samalle pohjalevylle kuin esimerkiksi Toyota C-HR- ja Prius-mallit. 

Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä Corolla sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Corolla (2018)
C-segmentin autot
2010-luvun autot
2020-luvun autot
Valentina Giacinti

Valentina Giacinti (s. 2. tammikuuta 1994) on italialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Italian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 30 maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa kolmessa ottelussa ja tuli vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa. Hän teki maalin neljännesvälieräottelussa Kiinaa vastaan.

Giacinti edustaa kotimaassaan AC Milania ja oli kaudella 2018–2019 Serie A:n paras maalintekijä. Aiemmin hän on edustanut Napolia, Atalantaa ja Bresciaa.

Lähteet 

Italialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Touko Hujanen

Touko Hujanen (s. 1986) on reportaasiin erikoistunut valokuvaaja ja palkittu kuvajournalismin ammattilainen. Hän on mm. vuoden 2018 kuvajournalisti, vuoden 2011 lehtikuvaaja ja vuoden nuori lehtikuvaaja 2009. Hujanen on valmistunut Tampereen yliopiston Visuaalisen journalismin maisteriohjelmasta. Hän on työskennellyt lukuisille medioille Suomessa ja ulkomailla . Hän julkaisee Uuden Maan Sanomat sanomalehtiteosta ja vetää kuvajournalistien Yksitoista-kollektiivia.

Vuoden 2018 kuvajournalisti
Hujasen valintaa perusteltiin vahvalla omintakeisella kädenjäljellään ja sillä, että Hujasen kuvasarja on tuomarien mukaan kansainvälistä tasoa. Hän on tarinankertoja, joka kykenee yllättämään katsojan . ”Tekijä antaa kuvien puhua ja niiden näkemykselliset kuvatekstit vahvistavat tarinaa entisestään. Kuvaaja ei ole vain kuvien tekijä, vaan tarinankertoja.” Hujanen voitti myös henkilökuva- ja kuvareportaasisarjat. Lisäksi hänet palkittiin kunniamaininnoilla urheilukuva- ja kuvaessee-sarjoissa. Tuomariston mukaan Hujasen palkittu reportaasi on osuva provokaatio ja yhteiskunnallinen kommentti. “Kuvasarja herättelee katsojan pohtimaan omaa suhdetta luontoon ja kuluttamiseen. Tarvitsemmeko kaikkea materiaa ja turhuutta ympärillemme?”

Uuden Maan Sanomat
Uuden Maan Sanomat on Touko Hujasen sanomalehtiteos. Lehti julkaistaan rajattuna painoksena ja se toimii myös gallerioissa, kellareissa ja kaduilla.

Joutoretki Road Trip Kätkettyyn Suomeen
Joutoretki Road Trip Kätkettyyn Suomeen on Touko Hujasen yhdessä Jantso Jokelinin kanssa tekemä uudenlainen matkakirja kätkettyyn suomalaiseen mielenmaisemaan.

Lähteet

Suomalaiset valokuvaajat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Monica Hickmann Alves

Monica Hickmann Alves, taiteilijanimeltään Mônica (s. 21. huhtikuuta 1987) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Brasilian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 62 maaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi Brasilian kaikki neljä ottelua alusta loppuun. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi vuonna 2014.

Mônica edustaa kotimaassaan Corinthiansia. Hän on pelannut myös muun muassa yhdysvaltalaisseura Orlando Pridessa ja espanjalaisseura Atlético Madridissa.

Lähteet 

Brasilialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
McCune–Reischauer-romanisaatio

McCune–Reischauer-romanisaatio on korean kielen transkriptiojärjestelmä latinalaisille aakkosille. 

McCune–Reischauer-romanisaatio on saanut nimensä kehittäjiensä McCunen ja Reischauerin mukaan. Järjestelmä on peräisin Yhdysvalloista ja se julkaistiin nykymuodossaan vuonna 1939. Järjestelmän käyttö lisääntyi huomattavasti Korean sodan myötä. 

Korean kielen transkriptiolle on olemassa myös useita muita käytössä olevia tai olleita järjestelmiä. Esimerkiksi Etelä-Korea on suositellut vuonna 2000  käyttöön otetun uudistetun latinisaation käyttöä.

McCune–Reischauer-romanisaation joistakin muista järjestelmistä poikkeavia piirteitä ovat esimerkiksi tiettyjen äänenrakenteen kannalta merkityksettömienkin foneettisien vaihtelujen osoittaminen peruskirjaimilla. Esimerkiksi heikkoon klusiiliin voidaan osoittaa kirjaimilla p, t ja k sanan alussa tai lopussa. Sanan sisällä heikkoon klusiiliin viitataan kirjaimilla b, d ja g. Menetelmän takia sama sana voidaan joissain yhteyksissä kirjoittaa hyvin eri tavoin.  Likvidaan viitataan tavuasemasta riippuen kirjaimilla r tai l. Tavunrajaisia konsonanttiryhmiä hahmotetaan oikeinkirjoituksen sijaan ääneasun mukaisesti. Tavunloppuiset klusiilit mukautuvat tavunalkuisen nasaalin mukaan, sekä tavunalkuiset dentaalikonsonantit tavunalkuisen likvidan mukaan.

Joissain tapauksissa perusmerkkiin lisätään diakriitti eli lisämerkki. Lisämerkkejä on kaksi, konsonanttimerkkiä seuraava heittomerkki ja vokaalimerkin yläpuolelle merkittävä kaari. Heittomerkki erottaa vahvat klusiilit ja afrikaatat heikoista. Esimerkiksi pt, t, ch ja k ovat heikkoja, kun taas vahvova ovat p’, t’, ch’ ja k’. Kaari erottaa puolestaan takaiset laveat vokaalit pyöreistä. Esimerkkinä pyöreät o ja u, sekä laveat ǒ ja ǔ. Järjestelmästä on olemassa myös muunnos, jossa ero toteutetaan lisäkirjaimella. Esimerkiksi vahvat klusiilit ovat ph, th, ch ja kh, sekä leveät vokaalit eo ja eu.

Lähteet

Korean kieli
Translitterointi
Kirjoitusjärjestelmät
Beth Mead

Bethany Jane Mead (s. 9. toukokuuta 1995 Whitby) on englantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 163-senttimetrinen. Hän on pelannut Englannin naisten maajoukkueessa vuoden 2022 EM-kilpailujen loppuun mennessä 45 maaottelua ja tehnyt niissä 28 maalia. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi huhtikuussa 2018. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa neljässä ottelussa ja tuli vaihdosta kentälle yhdessä ottelussa. Englannin maajoukkuetta vuonna 2021 valmentanut norjalainen Hege Riise jätti Meadin ulos Ison-Britannian olympiajoukkueesta. Uusi valmentaja, alankomaalainen Sarina Wiegman otti Meadin takaisin maajoukkueeseen ja avauskokoonpanon pelaajaksi. EM-kilpailuissa 2022 Mead pelasi joukkueensa kaikki kuusi ottelua ja voitti kultaa. Hänet palkittiin turnauksen parhaana maalintekijänä hänen tehtyään kuusi maalia ja annettuaan viisi maalisyöttöä, ja hänet palkittiin myös turnauksen parhaana pelaajana.

Mead on edustanut seuratasolla Arsenalia vuodesta 2017. Aiemmin hän on pelannut Sunderlandissa, jossa pelatessaan hän voitti kaudella 2015 Superliigan maalintekijätilaston tehtyään 14 ottelussa 12 maalia. Heinäkuussa 2015 hän teki hattutempun ottelussa Chelseaa vastaan. Hän on pelannut Englannin liigassa kaikkiaan 128 ottelua ja tehnyt niissä 52 maalia. Sunderlandissa Mead pelasi keskushyökkääjänä mutta Arsenalissa hän on hyökännyt oikealla laidalla Vivianne Miedeman pelatessa keskellä.

Mead suoritti liikuntatieteen tutkinnon Teessiden yliopistossa.

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Kim Little

Kim Little (s. 29. kesäkuuta 1990) on skotlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Skotlannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 136 maaottelua ja tehnyt niissä 54 maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi Skotlannin kaikki kolme ottelua alusta loppuun ja teki maalin Argentiinaa vastaan. Lontoon olympialaisissa 2012 hän pelasi Ison-Britannian joukkueessa.

Little edustaa englantilaisseura Arsenalia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Skotlantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Hättö

Hättö on Inkoossa sijaitseva saari. Ragnar Kreuger Istutti saarelle Suomen ensimmäiset muflonit vuonna 1939.

Hättö, siihen nykyisin kannaksella liittyvä Lillhättan sekä läheiset Ormskär, Ändholm ja Harun muodostavat luonnonsuojelualueen.

Katso myös
 Säppi

Lähteet

Suomenlahden saaret
Inkoon saaret