joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Matti Sokka

Matti Sokka (31. joulukuuta 1946 Kotka – 16. joulukuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen elokuvaohjaaja. 

Nuorena kuolleen Sokan ainoaksi pitkäksi elokuvaksi jäi vuonna 1971 valmistunut Musta Lumikki. Elokuva sai ensiesityksensä televisiossa vasta 42 vuotta valmistumisensa jälkeen syyskuussa 2013. Toinen Sokan ohjaustyö on lyhytelokuva Kärsimyskukka vuodelta 1970.

Lähteet 

Suomalaiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1946 syntyneet
Vuonna 1977 kuolleet
Dingir (albumi)

Dingir on yhdysvaltalaiset deathcore-yhtyeen Rings of Saturnin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Unique Leader Records.

Albumi oli tarkoitus julkaista 20. marraskuuta 2012. Lainmukaisuuksien selvittelyn takia julkaisu siirtyi helmikuulle 2013.

Kappaleet

Kokoonpano 
Yhtye
 Ian Bearer – laulu
 Lucas Mann – kitara
 Joel Omans – kitara
 Sean Martinez – bassokitara
 Ian Baker – rummut

+

 John Galloway – kosketinsoitin

Tuotanto
 Bob Swanson – tuottaja, miksaaja, masteroija
 Mark Cooper – kansitaide, layout
 Nick Mahar – valokuvat

Arvostelut 
 The Circle Pit: 9.5/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2013 albumit
Rings of Saturnin albumit
A Crash Course in Cranium Crushing

A Crash Course in Cranium Crushing on belgialaisen brutaalin death metalin yhtyeen Serial Butcherin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Unique Leader Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Kurt "Monie" Termonia – laulu
 Kenneth Keysers – kitara, masteroija
 Koen Van Goethem – bassokitara
 Nico Veroeven – rummut

Muut tekijät 
 Tony Koehl – grafiikka
 Roel Moustie – layout
 Henrik Larsson – äänittäjä, miksaaja, masteroija

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2010 esikoisalbumit
Serial Butcherin albumit
Osta ja pidä

Osta ja pidä on pitkän tähtäyksen sijoitusstrategia, jossa kerran hankitut sijoitukset pidetään pitkään myymättä niitä välillä. Strategian vastakohta on jatkuva lyhyen aikavälin kaupankäynti, ääriesimerkkinä arvopaperien päiväkauppa (day trading).

Osta ja pidä -strategia perustuu näkemykseen, että tarpeeksi pitkällä aikavälillä finanssimarkkinat antavat sijoitukselle hyvän tuoton huolimatta tilapäisistä kurssivaihteluista. Näkemyksen mukaan sijoitusten oikeaan ajoitukseen perustuva strategia, siis että ostot osaisi jatkuvasti tehdä alimpiin hintoihin ja myynnit kalleimpiin hintoihin, ei onnistu varsinkaan aloittelevalta piensijoittajalta, jonka on siis varmempaa vain ostaa ja pitää sijoituksensa.

Vahvimpia argumentteja osta ja pidä -strategian puolesta on markkinoiden tehokkuushypoteesi: mitä tehokkaammin arvopaperimarkkinat toimivat, sitä oikeampi jokaisen sijoituksen kurssi jokaisella hetkellä on, eikä kaupankäyntiin siksi ole syytä. Koska sijoitusmarkkinoilla on erittäin vaikeaa ellei mahdotonta tehdä jatkuvasti ylituottoa, paras mahdollinen sijoitustuotto ja samalla paras mahdollinen sijoitusomaisuus syntyy helpoiten ostamalla arvopapereita ja pidättäytymällä niiden myynnistä missään elämäntilanteessa. Osta ja pidä -strategiassa kaikki mahdolliset muutokset sijoitussalkun koostumuksessa – lisäostoja lukuun ottamatta – täytyy pystyä perustelemaan huolella.

Toinen argumentti sijoitusten säilyttämisen puolesta ovat kustannukset: mitä vähemmän tekee sijoituksillaan kauppaa, sitä pienemmiksi jäävät tuottoa syövät kaupankäyntikulut ja veroseuraamukset.

Osta ja pidä -strategiaa voi toteuttaa suorien osakesijoitusten ohella myös sijoittamalla osakerahastoihin. Strategian onnistumiseksi sijoitussalkun riskitason tulee pysyä sellainena, että sijoittaja kykenee pysymään markkinoilla kaikissa markkinaolosuhteissa. Rahastosijoituksen etuna on verovapaus, mutta haittapuolena rahaston perimät palkkiot. Osta ja pidä -strategiassa rahastoyhtiön vuosittaisena prosenttiosuutena perimät palkkiot kertautuvat vuosien myötä ja voivat näin nousta verraten korkeiksi.

Englanniksi strategiaa kutsutaan nimellä buy and hold, ruotsiksi BKIS eli bara köpa, inte sälja.

Esimerkki suomalaisesta osta ja pidä -sijoittajasta on monia sijoitusoppaitakin kirjoittanut Erkki Sinkko.

Lähteet

Aiheesta muualla
Karo Hämäläinen: Piensijoittajan osta ja pidä -strategia toimii edelleen, Taloustaito 7.10.2011
Osta ja pidä -sijoitusstrategia on lyömätön, SalkunRakentaja-sivusto 30.11.2012
 Never Sell: Buy and Hold Forever (Efficient Market Canada, Investment Magazine)
 The Buy and Hold Apocalypse: Motley Fool article

Sijoitusstrategiat
Planetary Breathing


Planetary Breathing on MyGrainin neljäs studialbumi, joka julkaistiin 30. syyskuuta 2013. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 19.

Kappaleet

Kokoonpano 
Yhtye
 Tommy Tuovinen – laulu
 Teemu "Mr. Downhill" Ylämäki – kitara
 Resistor – kitara
 Yonas – basso
 Janne "DJ Locomotive" Manninen – rummut
 Eve Kojo – koskettimet

Tuotanto
 Dan Swanö – miksaus, masterointi
 Janne Saksa – tuottaja

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 8–/10
 Kaaoszine: 
 Soundi:

Aiheesta muualla

Lähteet 

Vuoden 2013 albumit
MyGrainin albumit
Janne Saksan tuottamat albumit
Suohon eksynyt

Suohon eksynyt on Tuomas Keskimäen kolmas runoteos, joka ilmestyi huhtikuussa 2012 Salakirjat kustantamon julkaisemana. Suohon eksynyt on tunnelmaltaan luonnonläheinen ja hyvin synkkä. Arvosteluissa kirjan runojen on sanottu sisältävän painajaismaista hautajaistunnelmaa, sekä äärimmäistä ahdistavuutta ja surua.

Suohon eksynyt on kirjoitettu kalevalamitalla.

Lähteet

Suomalaiset runokokoelmat
Extermination of Millions


Extermination of Millions on kreikkalaisen death metal -yhtyeen Inveracityn toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Unique Leader Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 George – laulu
 Antonis – kitara
 John – bassokitara
 Vagelis Voyiantzis – rummut

Tuotanto 
 George Brigos – äänittäjä, miksaaja, masteroija
 George "Grin" Prasinis – kansitaide

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2007 albumit
Inveracityn albumit
I Kissed a Girl

"I Kissed a Girl" amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Katy Perryn kappale hänen toiselta, One of the Boys-studioalbumilta. Sen julkaisi Capitol Records albumin johdantosinglenä 28. huhtikuuta 2008. Kappaleen sanoitti ja tuotti Dr. Luke. "I Kissed a Girl" on electronic rock-kappale, joka sisältää viittauksia myös uudesta aallosta, joka kertoo sanoituksiltaan "naisen taianomaisesta kauneudesta".

Julkaisun jälkeen "I Kissed a Girl" sai pääosin ristiriitaista palautetta musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat sen soundia ja rakennetta kun taas kritisoivat kappaleen sanoituksia. Kappale kokosi kiistoja sen epäkunnioittavien sanoituksien takia lukuisten kriitikkojen ja laulajien keskuudessa. Kappale koki kaupallisen menestyksen sekä kotimaassa että kansainvälisesti. Se pääsi "Billboard Hot 100"-listan kärkeen, ja pysyi siellä seitsemän peräkkäistä viikkoa, ollen tuhannes ensimmäisen sijan saavuttanut single rockin aikakaudella. Singleä on myyty digitaalisesti yhteensä yli 4 444 000 kappaletta pelkästään Yhdysvalloissa. "I Kissed a Girl" on yksi Perryn kuudesta singlestä, joka on saavuttanut Yhdysvalloissa yli 4 miljoonan kappaleen myynnit, muiden ollessa "Hot n Cold", "California Gurls", "Firework", "E.T." ja "Teenage Dream". Se on päässyt listan kärkeen lähes kahdessakymmenessä maassa, kuten Australiassa, Kanadassa, Irlannissa ja Britanniassa, sekä viiden parhaan joukkoon monissa muissa Euroopan maissa, kuten Belgiassa, Suomessa ja Ranskassa.

Kappaleelle on julkaistu myös musiikkivideo 16. toukokuuta 2008. Videon ohjasi Kinga Burza, ja videolla Perry on burleskin ja Moulin Rougen tyylejä omaavassa ympäristössä. Musiikkivideolla näyttäytyy myös siihen aikaan tuntematon amerikkalainen electropop-laulaja Kesha. Kappaleen on tunnustettu olevan kymmenenneksi parhaiten myynyt single 2000-luvulla.

Lähteet

Vuoden 2008 kappaleet
Katy Perryn kappaleet
Valistus (kirjankustantamo)

Oy Valistus oli suomalainen koulukirjojen ja muiden oppimateriaalien kustannusyhtiö. Se perustettiin vuonna 1901 ja sulautettiin 1979 Amer-yhtymään, joka omisti myös kustantaja Weilin+Göösin.

Historiaa

Kansanopettajain Osakeyhtiö Valistus (vuodesta 1919 Oy Valistus) syntyi 1900-luvun vaihteen sortokauden ja kansansivistämisaatteen pyörteissä kustantamaan Opettaja-lehden edeltäjää Opettajain Lehteä. Lehti sai kuitenkin julkaisuluvan vasta joulukuussa 1905, jolloin ilmestyi näytenumero. Viikoittainen ilmestyminen tuosta ajankohdasta lähtien tekee Opettaja-lehdestä Suomen vanhimman viikkolehden. Oy Valistus lahjoitti lehden kustannusoikeudet opettajien liitolle 1937.

Osakeyhtiömuodosta huolimatta Valistuksen taustalla oli osuustoiminta-aate, jota opettajat ympäri Suomea tuolloin innokkaasti kannattivat. Valistus keskittyi lehden ohella lasten ja nuorten oppikirjoihin ja muihin opetusvälineisiin sekä koulutarvikkeiden välittämiseen.

Valistuksen liiketoiminta kasvoi 1930-luvun mittaan ja vielä nopeammin sotien jälkeen. 15 miljoonasta markasta vuonna 1941 liikevaihto kasvoi 240 miljoonaan vuonna 1950. Koulukirjojen julkaisijana Oy Valistus oli pitkään maan suurimpia. Vuonna 1906  ilmestyneestä Valistuksen Lukukirjasta tuli käytetyin suomalaiskoulujen lukukirja. Oppikirjojen lisäksi Oy Valistus julkaisi ohjekirjoja, nuoriso- ja lasten kirjallisuutta, sivistysalan muistojulkaisuja ja matrikkeleita.

Valistuksen tytäryhtiö oli pulpetteja ja muita luokkahuoneen kalusteita valmistanut Koulukalusto Oy Salossa. Se ajautui 1980-luvun lopulla Sponsor-yhtiön käsiin ja myytiin Iskulle 1990.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Osmo Teimar Linnoila & Arja Koskivaara: Osakeyhtiö Valistuksen kustannustuotanto 1900–1979. Bibliografinen luettelo. Tampere 1980. ISBN 9789513523077.

Suomalaiset kirjankustantamot
Virpi Hukka

Virpi Hukka (s. 11. toukokuuta 1991) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelaa myös ringetteä. Pesäpallossa hän edustaa Manse PP-seuraa. Hänen kasvattajaseuransa on Keravan Pesis. Hän on vuoden pesäpalloilija vuonna 2019. Hukka on kuusinkertainen Superpesiksen etenijäkuningatar (vuosina 2014, 2015, 2016, 2018, 2019, 2020), Superpesiksen kärkilyöjäkuningatar (2012 ja 2020) ja pudotuspelien arvokkain pelaaja (2016).

Superpesiksen runkosarjassa Hukka on pelannut Jyväskylän Kirittärissä kausina 2011–2018 kaikkiaan 166 ottelua, joissa hän on lyönyt 77 ja tuonut 340 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 933. Superpesiksen loppusarja- ja pudotuspeleissä Hukka on pelannut 53 ottelua, joissa hän on lyönyt 16 ja tuonut 95 juoksua. Tämän lisäksi hän on pelaamissaan loppusarja- ja pudotuspeliotteluissa kerännyt tililleen 275 kärkilyöntipistettä.

Vasemmalta lyövä Virpi Hukka on erityisesti sisäpelissä ollut sekä etenijä- että kärkilyöntitilastoissa kärjessä. Hän on pelannut sekä Itä–Länsi- että Liitto–Lehdistö-otteluissa ja ollut viime vuosina 2015–2016 vahva myös ulkopelissä takakentällä heittotaitonsa ansiosta.

Ringetessä Hukka edustaa pääsarjajoukkue NoU Ringetteä. Hän palasi lajin pariin kuuden vuoden tauon jälkeen syksyllä 2021. Hän edusti aiemmin tuusulalaista Blue Ringsiä.

Saavutukset 
 7 Itä–Länsi-ottelua: 2014–2019, 2021
 Superpesiksen etenijäkuningatar (6): 2014, 2015, 2016, 2018, 2019, 2020
 Superpesiksen kärkilyöntikuningatar (2): 2012, 2020 
 Superpesiksen pudotuspelien arvokkain pelaaja: 2016
 Superpesiksen kuukauden pelaaja (3): heinäkuu 2015, kesäkuu 2017, heinäkuu 2020
 Vuoden pesäpalloilija: 2018 
 Kultainen maila (2): 2018, 2020

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Suomalaiset ringettepelaajat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Mehipäivikit

Mehipäivikit (Carpobrotus), toisinaan nimellä hottentotinviikunat, on päivikkikasvien heimon suku, joka on kotoisin Etelä-Afrikasta. Sen suikertavavartisilla lajeilla lehdet ovat meheviä ja marjamaiset hedelmät ovat syötäviä. Kukat ovat suurehkoja ja niissä on kymmeniä värikkäitä terälehtiä. Läntisessä Euroopassa on lentohietikoille kotiutunut tulokaslajina yksi suvun laji, viikunapäivikki (Carpobrotus edulis).

Lajeja 
 punapäivikki (Carpobrotus acinaciformis)
 viikunapäivikki eli hottentottiviikuna (Carpobrotus edulis)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Carpobrotus

Päivikkikasvit
Panarkismi

Panarkismi on poliittinen filosofia, jonka mukaan yksilöllä tulisi olla oikeus liittyä tai erota erilaisista hallintoalueista ja niiden toimivallasta ilman alueelta poistumisen pakkoa. Sanan ”panarkismi” keksi belgialainen kirjailija Paul Émile de Puydt vuonna 1860.

Lähteet 

Anarkismi
Talousliberalismi
Käpyjaakonkukka

Käpyjaakonkukka eli onnenkäpy (Justicia brandegeana) on jaakonkukkien sukuun kuuluva laji. Se kuuluu akanttikasvien heimoon.

Kasvia voidaan lisätä versopistokkaista.

Ulkonäkö ja koko 

Kukat ovat pienet. Ne ovat valkoisia, mutta niillä on punaruskeat suojuslehdet, jotka ovat koristeellisia.

Levinneisyys 

Onnenkäpy on kotoisin Meksikosta.

Elinympäristö 

Kasvi viihtyy aurinkoisella paikalla viileähkössä huoneessa.

Käyttö 

Onnenkäpyä käytetään huonekasvina.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Puutarha.net: Onnenkäpy, käpyjaakonkukka (käpykukka) (Justicia brandegeana)
UniProt, Taxonomy: Justicia brandegeana 
Flora of Pakistan: Justicia brandegeana 

Akanttikasvit
Joni Nousiainen

Joni Nousiainen  (s. 26. lokakuuta 1985 Kitee) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Joensuun Mailaa. Joensuun Mailan lisäksi Nousiainen on edistanut Superpesiksessä myös Kiteen Palloa. Nousiainen voitti pesäpallon Suomen mestaruuden Kiteen Pallossa 2005 ja SM-pronssin Joensuun Mailassa 2013. Nousiaisen ulkopelipaikka on polttolinjassa tai kopparina. Sisäpelissä hän toimii etenijänä ja vaihtajana. Nousiainen on pelannut Superpesiksen runkosarjassa 256 ottelua, joissa hän on lyönyt 60 ja tuonut 175 juoksua sekä kerännyt 862 kärkilyöntiä. Pelaamissaan 64 pudotuspeliottelussa Nousiainen on lyönyt yhdeksän ja tuonut 46 juoksua sekä kerännyt 219 kärkilyöntiä. Tilastot tarkistettu artikkelia luodessa 28. syyskuuta.

Saavutukset

Pelaajana 
 1 SM-kulta: 2005
 1 SM-pronssi: 2013

Lähteet
 http://www.joensuunmaila.fi/superpesis/pelaajaesittelyt/jani-nousiainen/
 http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=1546&view=pelaajakortti

Viitteet

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Vaišyo

Vaišyo (sanskriitiksi वैश्य Vaiśya  - «antaumuksellisuus, riippuvuus") on kolmanneksi korkein kasti intialaisessa kastijärjestelmässä , johon kuuluvat maanviljelijät, kauppiaat ja rahanlainaajat.

 kastiin kuuluvat tunnustavat Bramiini kastin ylemmyyden, mutta eivät välttämättä osoita samanlaista asennetta Kshatriya kastia kohtaan. Vaišyot noudattavat yleensä tiukasti säännöksiä, jotka koskevat elintarvikkeita ja vielä tarkemmin yrittävät välttää rituaalista saastumista. Vaišyoiden perinteisen elinkeinot liittyvät kauppaan ja pankkitoimintaan. He yrittävät olla tekemättä fyysistä työtä, mutta joskus he ovat mukana vuokratilallistensa maatöissä.

Katso myös 
 Bramiinit
 Kshatriyat
 Šudrat

Intian kastilaitos
Šudra

Šudra on neljäs  kasti intialaisessa kastijärjestelmässä, joka on kuvattu Purusha Sukta ja Rig Veda kirjallisuudessa. Muut kolme varnaa ovat Bramiinit (papit); Kshatriyat (sotilaat ja aateliset) ja Vaišyot (maanviljelijät, karjankasvattajat ja kauppiaat). Šudra kastiin kuuluvien tehtävä on palvella kolmea muuta Varnaa.  Šudra kastiin kuuluvat perinteisesti maanviljelijät ja käsityöläiset.

Katso myös 
 Bramiinit
 Kshatriyat

Intian kastilaitos
Rajaniemi

Rajaniemi on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Hannu Rajaniemi (1953–2008), jalkapalloilija
 Hannu Rajaniemi (s. 1978), kirjailija
 Katja Rajaniemi, hiihtosuunnistaja
 Matias Rajaniemi (s. 2002), jääkiekkoilija
 Reino Rajaniemi (1919–1993), pappi, päätoimittaja ja kristillisen oppilaitoksen johtaja 
 Sami Rajaniemi (s. 1992), jääkiekkomaalivahti
Juhani Myyryläinen

Juhani Myyryläinen (s. 17. marraskuuta 1992 Kitee) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Imatran Pallo-Veikkoja. Myyryläinen oli edustanut koko vuonna 2008 alkaneen Superpesis-uransa ajan kasvattajaseuraansa Kiteen Palloa, kunnes siirtyi nousijajoukkue Imatraan kaudelle 2017. Myyryläisen ulkopelipaikka on ykkösvahti. Myyryläinen on pelannut Superpesiksen runkosarjassa 127 ottelua, joissa hän on lyönyt kunnarin ja 12 juoksua ja tuonut 25 juoksua sekä kerännyt 138 kärkilyöntiä. Pudotuspeleissä Myyryläinen on pelannut 13 ottelua, joissa hän on lyönyt ja tuonut yhden juoksun sekä kerännyt 14 kärkilyöntiä.

Lähteet
 http://www.kipa90.com/joukkueet/superpesis/pelaajakortit/myyrylainen+juhani/
 http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=5782&view=pelaajakortti
 www.pesis.fi/@Bin/4364163/Myyryläinen+Juhani.xls
 http://yle.fi/uutiset/pesispelit_sanelevat_juhani_myyrylaisen_kesaohjelman/5366681

Viitteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Entelognathus primordialis

Entelognathus primordialis on vuonna 2013 julkistettu Kiinasta Yunnanin maakunnasta tehty löytö myöhäiseltä Ludlow-epookilta 419 miljoonaa vuotta sitten. Se muuttaa käsitystä selkärankaisten syntyhistoriasta. Se oli panssarihai ja sillä on naama ja leukaluut.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Nature - Ancient fish face shows roots of modern jaw
 National Geographic - Fish fossil has oldest known face, may influence evolution
 Reuters - Fossil fish find in China fills in evolutionary picture 
 Discover Magazine - First jawed fish had one ugly face

Panssarihait
Hovipuolue

Hovipuolue oli puolue Ruotsissa vapauden ajalla. Se koostui ryhmittymistä, jotka halusivat laajentaa kuninkaan valtaa. Puolue oli olemassa jo 1720-luvulla, mutta siitä tuli merkittävä vasta, kun Aadolf Fredrik nousi valtaistuimelle vuonna 1751.

Yksi puolueen johtajista oli ruotsalainen eversti Johan Ludvig Hårdh, joka oli mukana kuninkaanvallan kasvattamiseen tähdänneessä vuoden 1756 salaliitossa. Se oli vallankaappausyritys, joka epäonnistui huonon toteutuksensa vuoksi. Kiinni saadut salaliittolaisiset mestattiin, mutta Hårdh onnistui pakenemaan Norjaan.

Kun vuoden 1756 vallankaappausyritys epäonnistui, hattupuolue murskasi hovipuolueen, joka sen jälkeen tuki myssyjä vuoteen 1765. Sitten se taas siirtyi kannattamaan hattuja, kun myssyt eivät lupauksestaan huolimatta tarkistaneet valtiomuotoa kuninkaanvaltaa vahvistavaan suuntaan.

Lähteet 

Ruotsin historia
Ruotsalaiset puolueet
Suomi vapaudenajalla ja kustavilaisena aikana
Hemlock Grove

Hemlock Grove on yhdysvaltalainen kauhutrilleri, jonka on tuottanut Netflix. Sarjan takana on vastaava tuottaja Eli Roth ja tarinan ovat tehneet Brian McGreevy ja Lee Shipman. Se perustuu McGreevyn romaaniin Hemlock Grove, joka julkaistiin 27. maaliskuuta 2012. Sarja sai ensi-iltansa 19. huhtikuuta 2013, kun kaikki ensimmäisen tuotantokauden 13 jaksoa tuli katsottaviksi Netflixiin. Sarjan toinen tuotantokausi sai ensi-iltansa 11. heinäkuuta 2014, kun kaikki 10 jaksoa tuli katsottavaksi Netflixiin. 
Syyskuussa 2014 Netflix ilmoitti sarjan viimeisestä 10-osaisesta tuotantokaudesta, joka julkaistiin 23. lokakuuta 2015.

Sarja kertoo oudoista tapahtumista Hemlock Grovessa, kuvitteellisessa kylässä Pennsylvaniassa. Rikkaan perheen Roman Godfrey ystävystyy kaupungiin juuri muuttaneen Peter Rumancekin kanssa. Viimeaikaiset brutaalit murhat aiheuttavat kylällä huhuja, ja ystävykset ryhtyvät tutkimaan niitä samalla piilottaen omat synkät salaisuudet.

Näyttelijät

Pääosissa

Sivurooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Hemlock Grove Netflixissä
 Hemlock Grove IMBd:ssä

Yhdysvaltalaiset kauhusarjat
Netflix-alkuperäissarjat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Huhtamo (sukunimi)

Huhtamo on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

Kari Huhtamo (s. 1943), kuvanveistäjä
Eero Huhtamo (1916–1999), tekniikan tutkija, professori
Erkki Huhtamo (s. 1958), media-arkeologi ja professori
Markku Huhtamo (s. 1946), näyttelijä
Risto Hukki

Risto Tapani Hukki (7. lokakuuta 1914 Kuhmoinen – 27. joulukuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen tekniikan tutkija. 

Risto Hukin vanhemmat olivat opettaja Vihtori Arvi Hukki ja Alma Alina Simola ja puoliso vuodesta 1947 sairaanhoitaja Lilja Esteri Vanhapiha. Hukki tuli ylioppilaaksi 1934 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1939. Bachelor of Arts -tutkinnon hän suoritti Kanadassa 1941 ja väitteli tohtoriksi Yhdysvalloissa 1944 aiheesta An experimental Study of the Principles of Communication (1943), työskennellessään samalla tutkimusinsinöörinä MIT:ssä. Oltuaan  väitöksen jälkeen vielä töissä Arizonassa Phelps Dodge -yhtiön palveluksessa vuoteen 1945 Hukki palasi Suomeen. Hän oli Teknillisen korkeakoulun mineraalien rikastustekniikan professori 1947–1977 ja VTT:n vuoriteknillisen laboratorion johtaja 1945–1977. Hukki tutki erityisesti mineraalien murskaus-, jauhatus- ja luokitustekniikoita.

Lähteet 

Suomalaiset insinöörit
Teknillisen korkeakoulun professorit
Suomalaiset professorit
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
Mariekeksi

Mariekeksi on pyöreä, kullanruskeaksi paistettu keksi, joka on yleensä maustettu miedosti vaniljalla. Sen muut ainesosat ovat vehnäjauho, sokeri ja kasviöljy. Keksin pintaan on pistelty reikiä ja puristettu kuvio, jossa keskellä näkyy keksin nimi ja reunaa kiertää meanderimainen tai muunlainen toistuva koristeaihe.

Mariekeksi kehitettiin Isossa-Britanniassa vuonna 1874, jolloin lontoolainen leipomo Peek Freans alkoi valmistaa niitä juhlistaakseen kuningatar Viktorian toiseksi vanhimman pojan, prinssi Alfredin avioitumista Venäjän suuriruhtinatar Maria Aleksandrovna Romanovan kanssa. Morsiamen mukaan nimetystä keksistä tuli suosittu ympäri Euroopan ja monissa Brittiläisen kansainyhteisön maissa. Alkuperämaassaan Englannissa suositummaksi nousi mariekeksin muunnelma Rich tea biscuit, jota ei ole maustettu vaniljalla.

Mariekeksi sopii erityisen hyvin kastettavaksi teehen, kahviin tai maitoon. Miedon makunsa ja kiinteän koostumuksensa ansiosta sille voi laittaa marmeladia tai muuta päällystettä. Brittiläisen kulttuurin maissa suosittua on tehdä kahdesta keksistä ”voileipä” laittamalla väliin voita, Marmite-hiivauutelevitettä tai kondensoitua maitoa. Mariekeksejä käytetään myös jälkiruokien, kuten vaniljavanukkaan, lisukkeena sekä juustokakun tms. pohjataikinan valmistusaineena.

Suomessa mariekeksejä ovat valmistaneet muun muassa Hangon Keksi ja Fazer. Keksityyppiä tuodaan myös ulkomailta ainakin Kantolan- ja Rainbow X-tra -merkkisinä. Suosittu muunnelma on toiselta puolelta suklaalla kuorrutettu mariekeksi. 

Elokuvaohjaaja Ingmar Bergman kärsi kroonisista vatsavaivoista ja söi kuvauksissa usein mariekeksejä.

Lähteet

Aiheesta muualla
Mariekeksi Fineli-tietokannassa

Keksit
Annie Lööf

Annie Marie Therése Lööf (o.s. Johansson, s. 16. heinäkuuta 1983 Värnamon kunta) on ruotsalainen poliitikko keskustapuolueesta. Hän on toiminut vuodesta 2011 puolueensa puheenjohtajana. Lööf oli Ruotsin elinkeinoministerinä vuosina 2011–2014.

Elämä 
Annie Lööf on naimisissa Carl-Johan ”Calle” Lööfin kanssa. He avioituivat kesällä 2011 ja ottivat yhteisen sukunimen, joka on Carl-Johanin, aiemmalta sukunimeltään Carlsson, äidin tyttönimi. Parin ensimmäinen lapsi syntyi 2015. Toinen lapsi syntyi 2019. Vanhempainvapaan ajan häntä on molemmilla kerroilla sijaistanut Anders W. Jonsson.

Lööf on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti, joksi valmistui vuonna 2011 Lundin yliopistosta. Hän on toiminut poliittisella urallaan jo mainittujen tehtävien lisäksi muun muassa Värnamon kunnanvaltuutettuna.

Poliittinen ura 
Lööf liittyi keskustapuolueen jäseneksi vuonna 2001 ja toimi vuosina 2004–2007 puolueen nuorisojärjestön varapuheenjohtajana. Hänet valittiin Ruotsin valtiopäiville ensimmäisen kerran syyskuun 2006 vaaleissa Jönköpingin läänin vaalipiiristä ja oli tuolloin, 23-vuotiaana, niiden nuorin jäsen. Lööf oli ensimmäisellä valtiopäiväkaudellaan jäsenenä perustuslakivaliokunnassa ja tultuaan valituksi jatkokaudelle syyskuun 2010 vaaleissa, hänestä tuli valtiovarainvaliokunnan jäsen. Hän toimi vuosina 2009–2011 myös puolueensa valtiopäiväryhmän varapuheenjohtajana. 

Keskustapuolueen pitkäaikainen puheenjohtaja Maud Olofsson väistyi tehtävästä syksyllä 2011, jolloin Lööf valittiin hänen seuraajakseen. Kuusi päivää puheenjohtajavalintansa jälkeen hän aloitti Fredrik Reinfeldtin johtaman hallituksen elinkeinoministerinä.

Lööf ilmoitti luopuvansa keskustan puheenjohtajan paikastaan 15. syyskuuta 2022. Syiksi mainittiin kehno tulos valtiopäivävaalien jälkeen sekä Lööfin saamat tappouhkaukset.

Yksityiselämä
Lööfin harrastuksiin on kuulunut muun muassa jalkapallo, jossa hän on toiminut IFK Värnamon naisten joukkueen maalivahtina.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 Lööfin kotisivut 

Ruotsalaisten puolueiden puheenjohtajat
Ruotsin Keskustapuolueen poliitikot
Ruotsin ministerit
Ruotsin kansanedustajat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Geoffrey Kipsang Kamworor

Geoffrey Kipsang Kamworor (s. 22. marraskuuta 1992) on kenialainen kestävyysjuoksija.

Kesällä 2010 Kamworor kilpaili Suomessa edustaen Turun Urheiluliittoa. Hän kilpaili muun muassa Eliittikisasarjassa voittaen 3 000 metrin kilpailun Lappeenrannassa ja sijoittuen Kuortaneella 3 000 metrin kilpailussa toiseksi ja Lapinlahdella 5 000 metrin kilpailussa toiseksi. Maastojuoksun MM-kilpailuissa 2011 Kamworor voitti nuorten sarjassa kultaa sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa Kenian joukkueessa. Kaksi viikkoa maastojuoksun MM-kisojen jälkeen hän voitti Berliinissä puolimaratonkilpailun ajalla 1.00.38. 

Vuoden 2012 Rotterdamin maratonilla Kamworor toimi jäniksenä. Hän voitti 5 000 metrin Kenian-mestaruuden 2012. Saman vuoden Berliinin maratonilla hän juoksi ensimmäisen maratoninsa maaliin asti ja sijoittui kilpailussa kolmanneksi ajalla 2.06.12. Helmikuussa 2013 Kamworor voitti puolimaratonin Ra’s al-Khaimassa ajalla 58.54 ja jäi vain kaksi sekuntia Patrick Makaun reittiennätyksestä. Saman vuoden Rotterdamin maratonilla hän sijoittui neljänneksi ajalla 2.09.12. Berliinin maratonilla hän oli kolmas ajalla 2.06.26

Vuonna 2014 Kamworor voitti puolimaratonin maailmanmestaruuden ja joukkuekilpailussa hopeaa. Vuonna 2015 hän voitti maastojuoksun maailmanmestaruuden ja sai joukkuekilpailussa hopeaa. Heinäkuussa hän voitti 5 000 metrin Kenian-mestaruuden. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Kamworor saavutti hopeaa 10 000 metrillä ajalla 27.01,76. Vuoden 2016 puolimaratonin MM-kilpailuissa Kamworor saavutti kultaa sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui 10 000 metrillä 11:nneksi.

Kamworor voitti maastojuoksun maailmanmestaruuden Kampalassa 2017. Joukkuekilpailussa hän sai hopeaa. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli 10 000 metrillä kuudes. Vuoden 2018 puolimaratonin MM-kilpailuissa Kamworor voitti henkilökohtaisessa kilpailussa kultaa ja joukkuekilpailussa hopeaa. Vuoden 2019 maastojuoksun MM-kilpailuissa hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa kolmanneksi ja sai joukkuekilpailussa hopeaa.

15. syyskuuta 2019 Kamworor juoksi puolimaratonin maailmanennätyksen 58.01. Marraskuussa 2019 hän voitti New Yorkin maratonin ajalla 2.08.13. Hän sijoittui viidenneksi Eugenen MM-maratonilla 2022.

Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: WA, Tilastopaja
 3 000 metriä: 7.51,55+ (2017)
 5 000 metriä: 12.59,98 (2016)
 10 000 metriä: 26.52,65 (2015)
 10 km tiejuoksu: 27.34 (2019)
 Puolimaraton: 58.01 (2019)
 Maraton: 2.05.23 (2021)

Lähteet 

Kenialaiset kestävyysjuoksijat
Kenialaiset maastojuoksijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Isoposliinikukka

Isoposliinikukka (Hoya carnosa) on posliinikukkien sukuun kuuluva laji. Sitä kasvatetaan huonekasvina.

Ulkonäkö ja koko 
Isoposliinikukka on köynnöstävä tai pensasmainen. Tummanvihreät, kiiltävät lehdet ovat vastakkaisia, vahamaisia, nahkeita ja ehytlaitaisia. Lehtilapa 5–8 cm, keskisuoni on selvä. Kukka on sarjamainen 10–20 kukan kukinto. Hohtavan vahamaiset kukkien terälehdet ovat valkoisia tai vaaleanpunertavia, viisiteräisiä. Kukan keskuksen lisäteriökiehkura on punertava. Lämpimällä säällä kukat erittävät mesipisaroita.

Levinneisyys 
Kasvia esiintyy luonnonvaraisena Kiinassa, Itä-Aasiassa ja Australiassa jossa se kasvaa epifyyttinä.

Lähteet

Kuvia

Aiheesta muualla 
 Puutarha.net: Isoposliinikukka (Hoya carnosa)
 ITIS: Hoya carnosa 
 United States Department of Agriculture (USDA): Hoya carnosa 
 Flora of China: Hoya carnosa 
 UniProt, Taxonomy: Hoya carnosa 
 Pherobase: Floral volatiles of Hoya carnosa 

Posliinikukat
Pohjalaistalo

Pohjalaistalo viittaa Pohjanmaalla vallalla olleeseen hirsirakentamisen perinteeseen. Pohjalaistalolla on symbolinen arvo pohjalaisuuden ja pohjalaisen elämisen edustajana.

Talotyypin symboli on kaksifooninkinen (-kerroksinen) pitkä hirsitalo, mutta todellisuudessa pohjalaistalo voi olla myös yksikerroksinen, ja pohja vaihtelee paikkakunnan mukaan. Tupien, porstuoiden, tupakammarien ja päätykammarien muunnelmia on erilaisia esimerkiksi Ilmajoella, Isossakyrössä ja Kortesjärvellä. Ikkunoihin saatiin mallia herraskartanoista, pappiloista ja kirkoista. Arkikielessä pohjalaistalolla on laajempikin merkitys: siihen liitetään lisäksi talon kalustus ja tarvikkeet sekä pihapiiri muine rakennuksineen, toisinaan myös pelto ja metsä.

Pohjalaistalojen juuret ovat 1600-luvulla yleistyneissä kaksitupaisissa asuinrakennuksissa. Pohjalaistaloja rakennettiin 1700-luvulta 1900-luvun alkuun, ja niiden tausta oli varallisuus, jota syntyi tervakulttuurin ansiosta, ja pohjalaisen laivanrakennuksen ja kirkonrakentajasukujen tekninen taito. Vuonna 2013 rakennuksia alettiin kartoittamaan Ruralia-instituutin johdolla Potra-projektissa pyrkimyksenä saada aineistoa korjaus- ja uudisrakentamiseen.

Lähteet

Aiheesta muualla
Potra-hanke

Suomalainen arkkitehtuuri
Pohjalaiskulttuuri
Rakennusperinne
Televisa

Televisa on meksikolainen mediayhtiö, joka on perustettu vuonna 1955. Vuosina 1955-1973 yhtiö toimi nimellä Telesistema Mexicano. Nykyinen nimi Televisa otettiin käyttöön 8. tammikuuta 1973.

Televisa on merkittävä espanjankielisten televisio-ohjelmien tuottaja, joka on kansainvälisesti tunnettu erityisesti telenoveloistaan.

Kanavat 
 Canal de las Estrellas
 FOROtv
 Canal 5
 Gala TV

Kaapelikanavat 
American Network
 Bandamax
 Golden and Golden Edge
 Clásico TV
 De Película
 De Película Clásico
 Ritmoson Latino
 TLNovelas
 TeleHit
 Televisa Deportes Network
 Unicable

Tunnettuja telenoveloita 

 Los ricos también lloran (1979-80)
 Cuna de lobos (1986-87)
 Corazón salvaje (1993)
 Rubí (2004)

Aiheesta muualla

 Viralliset sivut

Lähteet
Juha Ovaskainen

Juha Ovaskainen (s. 30. lokakuuta 1961 Helsinki) on suomalainen uimahyppyvalmentaja ja entinen uimahyppääjä. Hän edusti Suomea Los Angelesin olympialaisissa vuonna 1984 ja Soulin olympialaisissa vuonna 1988.

Lähteet 

Suomalaiset uimahyppääjät
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Pidot Tornissa

Pidot Tornissa on Yrjö Kivimiehen toimittama ja Gummeruksen julkaisema kirja hotelli Tornissa 1937 pidetyn kulttuuripoliittisen keskustelutilaisuuden pohjalta. Keskustelut tallennettiin pikakirjoituksella. Keskustelijat esiintyvät teoksessa salanimillä. Esimerkiksi Tatu Vaaskiven nimimerkki on 'Kirjailija', Cajanderin III hallituksen sisäministerinä tuolloin toimneen Urho Kekkosen 'Ministeri' ja julkaisun toimittaja Kivimiehen 'Konservatiivi'. Muita keskustelijoita olivat Martti Haavio (Dosentti), Lauri Viljanen (Esteetikko), Niilo Mäki (Filosofi), Helvi Hämäläinen (Pikku rouva), Esko Aaltonen (Lehtimies), Sakari Pälsi (Suuri tuntematon), Kustaa Vilkuna (Kansatieteilijä), Lauri Hakulinen (Kielimies), Kaarlo Marjanen (Kriitikko), Olavi Paavolainen (Kulttuurimatkailija), Jussi Teljo (Pessimisti) ja Matti Kurjensaari (Radikaali).

Teos kuuluu Gummeruksen "Ihminen ja maailma" -sarjaan sen neljäntenä kirjana. Teoksen nimeen on viitattu myös myöhempien keskustelukirjojen ja poliittisten keskusteluiden yhteydessä: Eino S. Repo toimitti kirjan Toiset pidot Tornissa (1954) myös Gummeruksen kustantamana ja Erno Paasilinna Kariston kustantaman Pidot Aulangolla: viisi keskustelua vuonna 1963 sekä Otavan kustantaman Pidot Suomessa vuonna 1972. Myös klassiseen tekstiin, Platonin dialogiin Pidot, kytkeytyvä ilmaisu on säilyttänyt kantavuuttaan vuosikymmeniä: Tiina Hallman otsikoi vuonna 1990 arvionsa teoksesta Ulkopolitiikka murroksessa: Suomi kylmän sodan jälkeen muodossa 'Ulkopoliittiset pidot Tornissa'. Perinne oli voimissaan vielä vuonna 2002, jolloin julkaistiin Bileet Tornissa tallenteena keskusteluista, joihin ottivat osaa mm. Jukka Relander, Teemu Mäki, Markus Jäntti, Arno Kotro, Kirsi Piha ja Risto Murto; ja 2007, jolloin julkaistiin Puhepidot Tornissa mm. Sam Inkisen toimesta.

Lähteet

Kirjallisuutta
 
 
Markus Junttila: Miksi intellektuellit aina lyllertävät Torniin? Älymystön suhde kansanluonteeseen, kulttuuriin sekä demokratiaan vuosien 1937-1972 välisenä aikana Pidot-kirjasarjassa. Pro gradu -tutkielma. Oulun yliopisto, 2020. http://jultika.oulu.fi/files/nbnfioulu-202011073101.pdf

Kirjat yhteiskunnasta
Suomalaiset tietokirjat
Vuoden 1937 kirjat
Suomi 1930-luvulla
Sunny Deol

Sunny Deol (oik. Ajay Singh Deol, s. 19. lokakuuta 1956 Sahnewal, Punjab, Intia) on intialainen elokuvanäyttelijä, -tuottaja ja -ohjaaja sekä poliitikko. Hän on näytellyt monissa Bollywoodin menestyselokuvissa ja voittanut kaksi National Film Awards -palkintoa ja kaksi Filmfare Awards -palkintoa.

Perhe 
Sunny Deol on näyttelijä Dharmendran ja Prakash Kaurin vanhin poika. Hänellä on yksi veli, näyttelijä Bobby Deol, ja kaksi sisarta, Vijeeta Deol ja Ajeeta Deol. Hänellä on myös kaksi sisarpuolta, näyttelijä Esha Deol ja tanssija Ahana Deol. Hänen äitipuolensa on näyttelijä Hema Malini.

Deol on naimisissa Pooja Deolin kanssa ja heillä on kaksi poikaa, Karan ja Rajveer.

Filmografia

Palkinnot 
 National Film Awards
 1991: Erikoispalkinto raadilta – Ghayal
 1994: Paras miessivuosa – Damini

 Filmfare Awards
 1991: Paras miespääosa – Ghayal
 1994: Paras miessivuosa – Damini

 Screen Awards
 2002: Paras miespääosa – Gadar: Ek Prem Katha

 Zee Cine Awards
 2002: Erinomainen suoritus – Gadar: Ek Prem Katha

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Intialaiset näyttelijät
Intialaiset elokuvatuottajat
Intialaiset elokuvaohjaajat
Intialaiset poliitikot
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Hurmerinta

Hurmerinta on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Janna Hurmerinta (s. 1981), laulaja
Kaarlo Viktor (K. V.) Hurmerinta (1870–1941), pappi, raittiusliikkeen vaikuttaja ja kunnallispoliitikko
Maarit Hurmerinta (s. 1953), laulaja
Olavi Hurmerinta (1928–2015), taidemaalari ja pilapiirtäjä
Pipsa Hurmerinta (s. 1978), juontaja, keittokirjailija, kokki ja malli
Sami Hurmerinta (s. 1955), säveltäjä ja kitaristi
Usko Kemppi, vuoteen 1943 Hurmerinta (1907–1994), säveltäjä, sanoittaja, kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja
Dancing on Ice

Dancing on Ice on kansainväliseen formaattiin perustuva tv-showkilpailu, jossa julkisuuden henkilöt kilpailevat jäätanssissa taitoluistelijoiden parina. Ohjelmaa esittää Nelonen ja juontajina toimivat Marja Hintikka ja Lorenz Backman. Ohjelman päävalmentajana toimii kansainvälisesti taitoluistelukilpailuissa hyvin menestynyt Laura Lepistö ja vakiotuomareina taitoluistelija Mila Kajas, kansainvälinen taitoluistelutuomari Mika Saarelainen ja taitoluistelukommentaattori Anuliisa Uotila. Jokaisessa jaksossa on myös mukana vieraileva tuomari. Ensimmäisessä jaksossa vierailevana tuomarina oli Jenni Vartiainen, joka on myös kilpaillut Suomen-mestaruustasolla.

Kilpailijat 
Laulaja Kim Herold joutui keskeyttämään kilpailun selkävaivojen takia ja hänen paikkansa otti poliitikko Antti Kaikkonen.

Esitykset 
 Ensimmäinen jakso

 Mia Ehrnrooth ja Ari-Pekka Nurmenkari – Fergie: A Little Party Never Killed Nobody
 Kim Herold ja Pia Airaksinen – Damien Rice: The Blower’s Daughter
 Susanna Ruotsalainen ja Aapo Turpeinen – Queen: The Show Must Go On
 Arttu Wiskari ja Eveliina Pöllänen – The Blues Brothers:  Everybody Needs Somebody
 Sara Chafak ja Sasha Palomäki – Jessie J:  Nobody’s Perfect
 Sauli Koskinen ja Nea Ojala – Haloo Helsinki!: Maailman toisella puolen
 Helena Lindgren ja Tommi Piiroinen – Vesa-Matti Loiri: Nocturne
 Kari Salmelainen ja Jenni Calvert – Sammy Davis Jr.: Mr. Bojangles
 Satu Taiveaho ja Mikko Minkkinen – Pave Maijanen: Pidä huolta
 Sinuhe Wallinheimo ja Tiina Blake – Kolmas nainen: Valehtelisin jos väittäisin

 Toinen jakso
 Satu Taiveaho ja Mikko Minkkinen – Tapani Kansa: R-A-K-A-S
 Sauli Koskinen ja Nea Ojala – Pepe Willberg: Aamu
 Helena Lindgren ja Tommi Piiroinen – Rauli ”Badding” Somerjoki: Valot
 Sinuhe Wallinheimo ja Tiina Blake – Eppu Normaali: Vuonna '85
 Sara Chafak ja Sasha Palomäki – Katri Helena: Minne tuuli kuljettaa
 Kari Salmelainen ja Jenni Calvert – Kai Hyttinen: Nosta lippu salkoon
 Susanna Ruotsalainen ja Aapo Turpeinen – Laura Närhi: Mä annan sut pois
 Kim Herold ja Pia Airaksinen – Anna ja Kirka: Sinut haluan vain
 Mia Ehrnrooth ja Ari-Pekka Nurmenkari – Carola ja Lasse Mårtenson: Mä lähden stadiin
 Arttu Wiskari ja Eveliina Pöllänen – Leif Wager: Romanssi

Vierailevat tuomarit
1. suora lähetys: Jenni Vartiainen
2. suora lähetys: Antti Tuisku
3. suora lähetys: Dome Karukoski
4. suora lähetys: Robin
5. suora lähetys: Maria Sid
6. suora lähetys: Olli Herman
7. suora lähetys: Kiira Korpi
8. suora lähetys: Marco Bjurström
9. suora lähetys: Jukka Poika
10. suora lähetys: Mikko Kuustonen

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ohjelman kotisivut
 Facebook-sivut

Suomalaiset televisio-ohjelmat
Allan Huttunen

Aatto Allan Huttunen (5. marraskuuta 1928 – 2021) oli suomalainen oikeustieteilijä ja Turun yliopiston siviilioikeuden professori vuodesta 1969. Hän on tutkinut osakeyhtiölainsäädäntöä.

Lähteet 

Suomalaiset oikeustieteilijät
Turun yliopiston professorit
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Suomalaiset professorit
Manuaalivaihteisto

Manuaalivaihteisto (myös käsivaihteisto) on yleisesti moottoriajoneuvoissa käytetty vaihteistotyyppi. Vaihteiston käyttämistä varten ajoneuvossa on kytkin ja vaihteenvalitsin, jolla kuljettaja valitsee käytettävän vaihteen. Kytkimellä saadaan voimansiirto moottorilta vaihteistolle katkaistua, jolloin vaihteen vaihtaminen on mahdollista. Valittu vaihde määrää välityssuhteen eli ajoneuvon moottorin ja vetävien pyörien pyörimisnopeuden suhteen. Suomessa manuaalivaihteisto on yleisin vaihteistotyyppi, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa manuaalivaihteisia autoja on hyvin vähän.

Henkilöautoissa

Autoissa kytkinpoljin sijaitsee kuljettajan jalkatilassa ja käsikäyttöinen vaihteenvalitsin sijaitsee kojetaulussa. Nykyaikaisen henkilöauton vaihteistossa on useimmiten viisi tai kuusi vaihdetta eteenpäin ja yksi peruuttamista varten. Vaihteet on sijoitettu H-kaavion mukaisesti ja kuljettaja voi vaihtaa vaihteita missä järjestyksessä haluaa. Eteenpäin menevät vaihteet on lähes aina sijoitettu samalla tavalla, mutta peruutusvaihteen sijainti vaihtelee. Lisäksi vaihteenvalitsimessa on usein lukitus, joka estää peruutusvaihteen kytkemisen vahingossa. Peruutusvaihteen valitsemiseksi vaihteenvalitsinta on esimerkiksi painettava tai nostettava.

Moottoripyörissä

Moottoripyörissä kytkinvipu sijaitsee ohjaustangossa ja on käsikäyttöinen ja vaihdevalitsin jalkakäyttöinen. Toisin kuin autoissa, vaihteisto ei noudata H-kaaviota, vaan on sekventaalivaihteisto, eli valittavissa on aina vain kaksi vaihdetta, seuraava ja edellinen. Jalalla vaihdevalitsina nostettaessa kytkeytyy isompi vaihde ja alas painettaessa kytkeytyy pienempi vaihde. Yleensä vaihteiden järjestys on (alhaalta laskettuna) 1–N–2–3–4–5–6. Moottoripyörän mittaristossa on usein merkkivalo joka kertoo onko vaihde vapaalla vai kytketty.

Katso myös 
 Automaattivaihteisto
 Puoliautomaattinen vaihteisto

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Manuaalivaihteiston toimintaa animaatioina (Howstuffworks.com)

Autotekniikka
Voimansiirto
Pöyrööt

Pöyrööt on Liisa Seppälän kuvittama ja Arttu Seppälän käsikirjoittama strippisarjakuva, joka sijoittuu eteläpohjalaisiin maisemiin lakeuksien ja latomerien keskelle. Sarjakuva on kirjoitettu Etelä-Pohjanmaan murteella. Pöyröö on vanha eteläpohjalainen murresana, joka tarkoittaa hölmöä. Pöyrööt-sarjakuvasta on julkaistu kahdeksan sarjakuva-albumia, joiden kustantamisesta on vastannut Liisa ja Arttu Seppälän yhteinen yritys Avot Design Oy. Pöyrööt-sarjakuvan kuvittajalle Liisa Seppälälle myönnettiin ensimmäisenä sarjakuvapiirtäjänä Kultainen Oras -yrittäjyyspalkinto keväällä 2013.

Henkilöhahmot 

Jussi Pöyröö – Sarjakuvan päähenkilö, joka on pohjalainen isäntä. Ammatiltaan yrittäjä ja maanviljelijä
Emäntä – Jussi Pöyröön vaimo
Make Yli-Sakia – Jussi Pöyröön naapuri ja ystävä. Make Yli-Sakia on peräkammarin poika ja sinkku.
Helesinkilääset – Emännän suomenruotsalaiset sukulaiset, jotka vierailevat silloin tällöin Pohjanmaalla.
Kersat – Jussi Pöyröön ja Emännän lapset. Flikka on fiksu ja koulussa menestyvä tytär. Kloppi nimeltä Antti on tuleva isäntä ja maatilan jatkaja.
Lauri Köppäänen – Rikas miljonääri, joka on menestyvän yrityksen omistava bisnesmies.
Muita harvemmin sarjakuvassa esiintyviä hahmoja – Pankinjohtaja, Make Yli-Sakian äiree, Make Yli-Sakian koira.

Julkaisut

Pöyrööt-sarjakuvaa julkaisevat lehdet: 
 Maaseudun Tulevaisuus
 Ilkka
 Pohjalainen

Pöyrööt-albumit

Lähteet 
 Pöyrööt-sarjakuvan kotisivut

Aiheesta muualla 

 Pöyrööt-sarjakuvan kotisivut.
 Marja-Riitta Vuorela: Jokainen on pikkuusen Pöyröö. Ilkka 2.1.2012.
 Päivi Mykkänen: :Kultainen Oras meni sarjakuvapiirtäjälle . Kauppalehti 20.4.2013.
 Sarianne Keltto: Pöyrööt tekevät kaiken yhdessä. Ilkka 17.9.2012.
 Pöyrööt-sarjakuva alkaa ilmestyä Pohjalaisessa. Pohjalainen 30.8.2013.
 Jukka Koivula: Pöyröiden äiti ja isä viihtyivät Farmarissa Maaseudun Tulevaisuus 7.7.2013.

Strippisarjakuva
Suomalaiset sarjakuvat
Liisa Seppälä

Liisa Seppälä (o.s. Peltonen; s. 19. helmikuuta 1986, Kotka) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä ja taidemaalari. Hän on Pöyrööt-sarjakuvan kuvittaja ja Avot design Oy:n toimitusjohtaja. Liisa Seppälä on ensimmäinen sarjakuvapiirtäjä, joka on palkittu Kultainen Oras -yrittäjyyspalkinnolla. Vuonna 2018 hänet valittiin Suomen Nuorkauppakamarin järjestämässä kilpailussa Länsi-Suomen Vuoden Nuoreksi Menestyjäksi. Hän on julkaissut yhteensä 9 Pöyrööt -sarjakuva-albumia. Liisa Seppälä tunnetaan myös akryylimaalauksistaan, joiden aiheina ovat pohjalainen kulttuuri, luonto, ihmiset ja ilmiöt. Taulujen tunnistettava piirre on niissä toistuvat salmiakkikuviot tai jussiraita. Liisa Seppälä on naimisissa jalkapalloilija Arttu Seppälän kanssa ja heillä on kaksi lasta.

Albumit

Lähteet 
 Päivi Mykkänen: Kultainen Oras meni sarjakuvapiirtäjälle Kauppalehti 20.04.2013.
 Yrittäjänaiset.fi: Kultainen Oras -kannustuspalkinto sarjakuvapiirtäjälle  Yrittäjänaiset 21.4.2013
 Pirjo Latva-Mantila: Liisa ja Arttu aloittivat asuntosijoittamisen parikymppisinä Taloussanomat 17.11.2019
 Elina Valtonen: Pöyrööt-sarjakuvaa piirtävä kotkalainen Liisa Seppälä voitti Vuoden Nuori Menestyjä -kilpailun aluefinaalin Kymen Sanomat 28.9.2018

Suomalaiset sarjakuvantekijät
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Rasin koulu

Rasin koulu on Akaan Viialan kaupunginosassa sijaitseva alakoulu, jossa on oppilaita noin 160. Koulu on perustettu vuonna 1899 ja koulurakennus on vuodelta 1912. Koulussa on luokat esiopetuksesta viidenteen. Opettajia on yhteensä kahdeksan.

Aiheesta muualla 
Rasin koulu - Akaan kaupunki

Akaan oppilaitokset
Viiala
Suomen peruskoulut
István Türr

István Türr (11. elokuuta 1825 Baja – 3. toukokuuta 1908 Budapest) oli unkarilainen sotilas, vapaustaistelija, kanava-arkkitehti ja insinööri. Türr vaikutti sotilaana ja diplomaattina Euroopan poliittisiin tapahtumiin vuosina 1848–1867. Vuonna 1861 hän meni naimisiin Ranskan keisarin Napoleon III:n veljentyttären Adelina Bonaparte Wysen kanssa. Elämänsä myöhemmässä vaiheessa Türr osallistui rakennusprojekteihin kuten Korintin ja Panaman kanavien rakentamiseen. Hänestä tuli myöhemmällä iällään myös merkittävä hahmo kansainvälisessä rauhanliikkeessä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Unkarilaiset henkilöt
Vuonna 1825 syntyneet
Vuonna 1908 kuolleet
Anna-Kaisa Ikonen

Anna-Kaisa Ikonen (s. 4. huhtikuuta 1977 Tampere) on suomalainen kokoomuslainen poliitikko ja Tampereen pormestari. Hän toimi pormestarina eli Tampereen kaupunginjohtajana ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana jo vuosina 2013–2017. Tampereen kaupunginvaltuusto valitsi hänet tammikuussa 2013 tehtävään. Ikonen edustaa kokoomusta. Vuonna 2019 hänet valittiin eduskuntaan.

Ikonen valittiin Tampereen kaupunginvaltuustoon vuoden 2008 kunnallisvaaleissa ja uudelleen vuonna 2012. Hänen luottamustoimiaan ovat muun muassa Pirkanmaan maakuntavaltuuston jäsenyys vuodesta 2009, Tampereen kaupunkiseudun kuntayhtymän hallituksen puheenjohtajuus 2013–2014 ja Kuntaliiton hallituksen varajäsenyys 2013–2016. Syyskuussa 2014 Ikonen valittiin Kevan hallituksen puheenjohtajaksi. Hän on valtuuston puheenjohtaja.

Vuosina 2011–2013 Ikonen toimi kunta- ja hallintoministeri Henna Virkkusen valtiosihteerinä. Vuosina 2009–2011 hän oli Tampereen apulaispormestari ja vuodet 2003–2009 Pirkanmaan TE-keskuksen kehittämispäällikkö. Hän oli Tampereen korkeakoulujen yhdistymiseen tähtäävän Tampere3-uudistuksen hankejohtaja tammi-maaliskuun 2018. Huhtikuun alusta 2018 hän on kokoomuksen ministeriryhmän valtiosihteeri.

Koulutukseltaan Ikonen on yhteiskuntatieteiden tohtori Tampereen yliopistosta. Hän väitteli sosiaalipolitiikan oppiaineesta vuonna 2009 väitöskirjalla ”Työttömyyseläkejärjestelmä ja muuttuvat intressit. Tutkimus työttömyyseläkejärjestelmän ohjausvaikutuksen kehityksestä ja sosiaalipoliittisen roolin muutoksesta”.

Vuonna 2013 Ikonen sai Suomen Nuorkauppakamarit ry:n Vuoden nuori johtaja -palkinnon.

Syyskuussa 2020 Porissa järjestetyssä Kokoomuksen puoluekokouksessa Ikonen valittiin puolueen varapuheenjohtajaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ikosen kotisivut
 
 Pernu, Ilkka: Pormestari ja tehtävä Tampereella Image.fi. 10.1.2014.

Kansanedustajat
Tampereen pormestarit
Suomalaiset valtiosihteerit
Tampereen kaupunginvaltuutetut
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Pirkanmaan vaalipiiri
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Orimattilan Sanomat

Orimattilan Sanomat (ent. Pitäjäsanomat) on Orimattilassa, Myrskylässä ja  Pukkilassa ilmestyvä paikallislehti. 
Lehti ilmestyy tiistaisin ja torstaisin. Lehti on myös luettavissa digiversiona.

Lehden päätoimittaja on Kullervo Hakama.

Lehti on perheomisteinen, ja sillä on viisi vakituista toimittajaa ja saman verran avustajia. Levikki on noin 5 000 kappaletta. Lehteä julkaisevassa Pitäjäsanomissa on kaikkiaan 11 vakituista työntekijää.

Lehden on perustanut vuonna 1951 sen pitkäaikainen päätoimittaja Valdemar Hakama yhdessä Eeva Hakaman ja Reino Räsäsen kanssa. Lehden nykyisen toimitalon paikalla Erkontiellä on sijainnut Eerakkala, josta ovat lähtöisin Erkon veljekset, muun muassa Helsingin Sanomien perustaja Eero Erkko. 

Levikkialuetta ovat Orimattila, Artjärvi, Myrskylä ja Pukkila.

Päätoimittajat
 Valdemar Hakama 1951–1976
 Kullervo Hakama 1976–1984
 Vesa Näveri 1984–2013
 Kullervo Hakama 2013-

Lähteet

Suomalaiset paikallislehdet‎
Jan Andersson (toimittaja)

Jan Andersson (s. 1972 tai 1973) on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt marraskuusta 2018 lähtien MTV Uutisten uutisankkurina ja vaaliohjelmien juontajana. Ennen siirtymistään MTV:lle Andersson työskenteli 21 vuoden ajan toimittajana ja ajankohtaisohjelmien juontajana Ylellä.

Ylellä Andersson tuli tunnetuksi muun muassa vaalilähetysten, A-studion, A-talkin, Ajankohtaisen Kakkosen ja Aamu-TV:n juontajana. Hän oli yksi Ylen silloisen päätoimittajan Atte Jääskeläisen kriitikoista Sipilä-gatessa.

3. lokakuuta 2018 julkaistiin tieto Anderssonin siirtymisestä MTV:n uutistenlukijaksi ja vaaliohjelmien juontajaksi.

Andersson puhuu äidinkielenään ruotsia, mutta on työskennellyt koko uransa ajan suomen kielellä, jota hän puhuu täydellisesti. Hänet tunnetaan tiukasta haastattelutyylistään, ja Helsingin Sanomat valitsikin hänet vuonna 2011 vuoden jankkaajaksi.

Lähteet

Suomalaiset televisiotoimittajat
Suomalaiset uutisankkurit
Elävät henkilöt
Mike Foligno

Michael Anthony "Mike" Foligno (s. 29. tammikuuta 1959 Sudbury, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja pelaajauransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä. Pelaajaurallaan hän pelasi yhteensä 15 kautta NHL:ssä ja edusti Kanadaa kolmissa MM-kisoissa. Nykyään hän toimii NHL:ssä pelaavan New Jersey Devilsin apuvalmentajana. Päävalmentajana Foligno on toiminut muun muassa viiden kauden ajan 1998–2003 AHL:ssä pelaavassa Hershey Bearsissa.

Muuta 
Folignon pojat Marcus ja Nick ovat myös jääkiekkoilijoita ja pelanneet NHL:ssä.

Lähteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Kanadalaiset jääkiekkovalmentajat
Kanadanitalialaiset
Detroit Red Wingsin varaamat pelaajat
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt