joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Simo Alitalo

Simo Alitalo (s. 1954) on suomalainen ääni- ja mediataiteilija. Hän tekee ääni-installaatioita, tilateoksia ja radiotaidetta. Alitalo asuu Turussa ja työskentelee pääasiassa Turussa ja Helsingissä. Hän on opiskellut filosofiaa, musiikkitiedettä, kulttuurihistoriaa ja elokuvatutkimusta Turun yliopistossa  ja valmistelee taiteen väitöstyötä Kuvataideakatemiassa aiheena äänitaide. Hän on tehnyt myös kokeellisia feature-ohjelmia Yle Radio 1:n Radioateljeelle sekä toiminut äänitaiteen kuraattorina ja luennoitsijana.

Alitalo on myös opettanut muun muassa äänen ja kuvan suhdetta audiovisuaalisissa medioissa kuten elokuvassa. Hän toimii aktiivisesti kansainvälisissä äänitaiteen yhteisöissä ja on esimerkiksi World Forum for Acoustic Ecology -järjestön perustajajäseniä. Hänen ääni-installaatioitaan on ollut esillä Suomen lisäksi useissa Euroopan maissa sekä Australiassa, Kanadassa, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa.

Radioateljeelle Alitalo on tehnyt kymmeniä ohjelmia. Yhdessä runoilija Markku Innon kanssa hän on tehnyt lukuisia amerikkalaisen ja eurooppalaisen nykyrunouden esittelyjä. ”Liipoon laulu, turkulaista runon poljentoa” -ohjelma sai YLEn kunniamaininnan vuonna 2004 (Koura 2004).

Syksyllä 2010 Alitalo kuratoi Aboa Vetus & Ars Nova museoon Klangi-äänitaidenäyttelyn yhdessä Tuike Alitalon ja Silja Lehtosen kanssa. Klangi on merkittävin Suomessa järjestetty äänitaiteen esittely, jossa oli teoksia seitsemältä kansainvälisesti tunnetulta äänitaiteilijalta Euroopasta, Kanadasta ja Australiasta.

Turku 2011 kulttuuripääkaupunkivuoden yhteydessä Alitalo oli taiteellisena suunnittelijana Suomen Akustisen Ekologian Seuran hankkeessa ”Turku kuuntelee” ja toteutti kulttuuripääkaupunkisäätiön tilaustyönä juhlavuoden avajaisiin tammikuussa 2011 Aurajoksisinfonian, joka oli ääniperformanssi laivan sumutorville, mustaruutikanuunoille, sireeneille ja puhallinsoittajille.

Vuonna 2011 tilasi The Collection museo Lincolnissa, Itäisessä Englannissa Alitalolta mittavan 16-kanavaisen ääniteoksen ”Carta de Ausuculto”. Teos oli äänimuotokuva Lincolnin lähistöllä entisöitävästä muinaisesta lehmuslehdosta. Alitalo äänitti metsän äänimaisemaa kolmen kuukauden residenssissä, keväällä kesällä ja syksyllä 2010. Residenssi oli osa Lontoon 2012 Olympialaisten kansainvälistä kulttuuri- ja taideohjelmaa.

Vuonna 2011 Alitalolle myönnettiin Taiteen valtionpalkinto.

Katso myös
Äänitaide
Mediataiteen peruskäsitteitä

Lähteet
 
Turun Sanomat 
Location One
YLE Radioateljee
Singuhr- hörgalerie
Kuvataideakatemia taiteellinen tutkimus

 Taiteen valtionpalkinnot 2011

Aiheesta muualla
 Simo Alitalon kotisivut
 Aurajokisinfonia – Vimeo

Suomalaiset äänitaiteilijat
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Eni

Eni S.p.A. (itl. Ente nazionale idrocarburi) on italialainen öljy- ja kaasuyritys, joka toimii 70 maassa. Eni on myyntiluvuiltaan yksi Euroopan suurimmista öljyalan yrityksistä. Se oli Italian suurin yritys vuonna 2008. Se on perustettu vuonna 1953.

Eni on yksi EURO STOXX 50 Stock Market Indexin yrityksistä.

Vuonna 2009 Euroopan kommissio syytti Eniä pyrkimyksistä estää epäreilusti kilpailijota käyttämästä kaasuputkia. Välttääkseen rangaistuksen Eni tarjoutui myymään kaasuputkiverkkonsa.

Lähteet 

Italialaiset pörssiyhtiöt
Energiayhtiöt
 Energia Italiassa
Valtionyhtiöt
Esko Riepula

Esko Olavi Riepula (s. 2. helmikuuta 1941 Paavola) on suomalainen emeritusprofessori. 

Riepula syntyi seppä Juho Aukusti Riepulan ja Fanni Kristiina Mällisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1968 on kotitalousteknikko Pirkko-Liisa Annikki Lumiaho. Riepula valmistui kauppaopistosta 1962 ja suoritti verovirkamiestutkinnon 1963. Hänestä tuli Suomen ensimmäinen hallintotieteiden maisteri vuonna 1967, lisensiaatiksi hän valmistui vuonna 1969 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1973. Riepula työskenteli Tampereen yliopiston julkisoikeuden assistenttina 1967-1970, oikeusministeriön valtiosääntökomitean sihteerinä 1971-1973, Tampereen yliopiston yliopettajana 1973-1977 ja opetusministeriön suunnitteluprofessorina 1978-1979. Vuonna 1975 hänet nimitettiin valtiosääntöoikeuden dosentiksi.

Riepula oli Lapin yliopiston va. rehtori 1979-1983 ja julkisoikeuden professori vuodesta 1981, yliopiston ensimmäisenä rehtorina hän toimi 1983–2006. Riepula on myös toiminut useaan otteeseen Rovaniemen kaupunginvaltuustossa sosialidemokraattien valtuustoryhmässä, edellisen kerran vuosina 2009–2012.

Tieteellisen tuotannon lisäksi Riepula on kirjoittanut Petri Koikkalaisen kanssa Suomen vaalirahoituskohua koskevan pamfletin Näin valta ostetaan (2009), jossa Kehittyvien maakuntien Suomi -yhdistyksen ja Nova Groupin ympärille muodostunutta vyyhtiä pidettiin liikemiesten ja poliittisten toimijoiden rakentamana korruptiojärjestelmänä.

Lähteet 

Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit
Lapin yliopiston professorit
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Rovaniemen kaupunginvaltuutetut
Suomalaiset professorit
Vesihilpi

Vesihilpi (Catabrosa aquatica) on Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa laajalle levinnyt kosteiden kasvupaikkojen heinäkasvi. Suomessa vesihilpi on rauhoitettu Pohjois-Pohjanmaan maakunnan eteläpuolella.

Ulkonäkö ja koko 
Vesihilpi on monivuotinen, tanakka ja kasvaa 10–60 senttimetriä korkeaksi. Varsi on juurehtiva, runsaasti rönsyilevä ja sen tyvi on polvekas. Litteät, tasasoukat lehdet ovat 5–15 mm leveitä ja lyhyehköjä. Röyhy on sirottavahaarainen ja 5–10 cm pitkä. Tavallisesti yksikukkaisten tähkylöiden väri vaihtelee sinipunaisesta vihertävänkirjavaan. Kaleet ovat pieniä, ulkohelve vihneetön. Vesihilpi kukkii heinä-elokuussa.

Vesihilpi leviää paitsi rönsyjensä avulla, myös siemenistä, jotka leviävät vesivirtausten, lintujen ja ihmisten kuljettamina.

Levinneisyys 
Vesihilpi on levinnyt varsin laajalle alueelle. Sitä tavataan lähes koko Euroopasta lukuun ottamatta Pyreneiden niemimaan länsiosia, Fennoskandian sisämaa-alueita ja Pohjois-Venäjää. Lajia tavataan myös Aasiassa Lähi-idästä ja Kaukasiasta Itä-Siperiaan. Pohjois-Amerikassa vesihilpi kasvaa mantereen koillisosissa ja Kalliovuorilla. Lajia tavataan myös Tulimaasta Etelä-Amerikan eteläkärjestä. Suomessa vesihilven esiintymät keskittyvät Oulun seuduille Raahesta Iihin ja Oulujoen vartta seuraten sisämaahan. Yksittäisiä havaintoja on myös Lapista. Lajia on tavattu myös Etelä-Suomesta lähinnä Suomenlahden rannikkoseuduilta, mutta nämä esiintymät ovat kadonneet.

Elinympäristö 
Vesihilpi kasvaa monenlaisissa kosteissa paikoissa, kuten esimerkiksi lähteissä, lähdepurojen varsilla, savisissa tihkupaikoissa, ojissa, kaivannoissa ja kosteikoissa. Lajin kasvupaikkoja Suomessa uhkaavat kuivatus ja laidunnuksen loppumista seuraava umpeenkasvu.

Lähteet 
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
 Ulvinen, Tauno: Vesihilpi. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 114–115.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Vesihilven levinneisyys Suomessa.

Heinäkasvit
Sateenkaarikaija

Sateenkaarikaija (Purpureicephalus spurius) on Australian lounaiskolkassa tavattava kaijalaji. Se on sukunsa ainoa edustaja.

Koko ja ulkonäkö 
Linnun pituus on noin 36 senttimetriä ja paino 105–156 grammaa. Pitkäpyrstöisen papukaijan höyhenpuku on hyvin värikäs: selkäpuoli on vihreä, alapuoli pääosin violetti, alaperä ja päälaki punaiset, posket ja yläperä keltaiset. Naaras on himmeämmän värinen. Nuoren linnun päälaki on tummanvihreä. Nokka on harmaa ja ylänokka on pidentynyt kunnon koukkunokaksi, koivet ovat ruskeat ja iiris tummanruskea.

Vanhin vankeudessa elänyt yksilö eli 15,3-vuotiaaksi.

Esiintyminen 
Sateenkaarikaijat elävät Australian lounaisosassa Perthin lähellä, Moore-joen eteläpuolella. Lajin elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja populaation koko on yli 20 000 yksilöä.

Elinympäristö 
Sateenkaarikaijat ovat varsin riippuvaisia marrista (Eucalyptus calophylla), ja asuvat marrimetsiköissä, viljelysmaiden, vesistöjen ja valtateiden reunoilla. Lajia tavataan toisinaan myös Perthin esikaupunkialueilla.

Lisääntyminen 
Lajin pesintä alkaa elokuussa ja jatkuu joulukuuhun. Pesä on tavallisesti vesistön lähellä kasvavan eukalyptuksen kolossa vaihtelevalla korkeudella. Naaras munii neljästä seitsemään munaa, tavallisesti viisi, joita se hautoo keskimäärin 20 päivää. Poikaset jättävät pesän viiden viikon ikäisinä, minkä jälkeen ne pysyttelevät vanhempiensa seurassa vielä muutamia kuukausia.

Ravinto 
Sateenkaarikaijan ruokavaliosta pääosan muodostavat marrin siemenet, joiden syömiseen sateenkaarikaijan nokka on kehittynyt. Se syö myös muiden kasvien siemeniä, kukkia ja nuppuja, sekä hyönteisiä ja niiden toukkia.

Lähteet 
 Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
 World Parrot Trust

Viitteet 

Kaijat
Zombie Attack

Zombie Attack on thrash metal -yhtye Tankardin debyyttialbumi vuodelta 1986.

Kappaleet

A-puoli

B-puoli

Kokoonpano 
 Andreas "Gerre" Geremia – laulu
 Axel Katzmann – kitara
 Andy Bulgaropulos – kitara
 Frank Thorwarth – basso
 Oliver "O.W." Werner – rummut

Vuoden 1986 albumit
Vuoden 1986 esikoisalbumit
Saksalaiset metallialbumit
Unearth

Unearth on vuonna 1998 perustettu yhdysvaltalainen metalcore-yhtye Winthropista. Tähän mennessä yhtye on julkaissut viisi studioalbumia, uusin albumi Darkness in the Light, julkaistiin 5. heinäkuuta 2011.

Kokoonpano
 Trevor Phipps – laulu (1998–)
 Buz McGrath – kitarat (1998–)
 Ken Susi – kitarat, taustalaulu (1998–)
 John "Slo" Maggard – bassokitara, kosketinsoitin, taustalaulu (2001–)

Entiset jäsenet
 Chris "Rover" Rybicki – bassokitara (1998–2001)
 Mike Rudberg – rummut, lyömäsoittimet (1998–2003)
 Mike Justian – rummut, lyömäsoittimet (2003–2007)
 Derek Kerswill – rummut, lyömäsoittimet (2007–2010)

Sessiojäsenet
 Justin Foley – rummut, lyömäsoittimet (2011)

Diskografia
Studioalbumit
 
 
 
 
 

EP:t
 
 

Kokoelma-albumit
 

Yhdysvaltalaiset metalcore-yhtyeet
2000-vuosikymmenen yhtyeet ja sooloartistit
Chloe Webb

Chloe Webb (s. 25. kesäkuuta 1956 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten elokuvista Sid & Nancy ja Identtiset kaksoset. Nykyään hänet tunnetaan muun muassa sarjasta Hävyttömät, jossa hän näyttelee Monica Gallagheria.

Webbin ensimmäinen elokuva oli Sid & Nancy, jossa hän näytteli Nancy Spungenia. Hän sai roolisuorituksesta New York Film Critics Circle Awardsin antaman parhaan näyttelijättären palkinnon.

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Katharsis (Embrazen albumi)


Katharsis on suomalaisen metalliyhtyeen Embrazen neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Low Frequency Records.

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Lauri Tuohimaa – laulu ja kitara
 Sami Siekkinen – kitara
 Ilkka Leskelä – rummut
 Olli-Pekka Karvonen – basso
 Heidi Määttä – kosketinsoitin

Vierailevat muusikot 
 Altti Veteläinen – laulu (kappaleet 5 ja 8)
 Jonna Drushinin – laulu (kappale 11)

Tuotanto 
 Aki Karppinen – tuottaja, äänittäjä
 Kakke Vähäkuopus – äänittäjä
 Timo Tyynismaa – kansikuva
 Laura Seppänen – valokuva (yhtye)

Aiheesta muualla 
 
 Katharsis discogs.com -sivustolla

Vuoden 2002 albumit
Embrazen albumit
Kenkävoide

Kenkävoide on voidemaista tai vahamaista ainetta, jota käytetään nahasta valmistettujen kenkien kiillottamiseen, suojaamiseen ja pidentämään niiden käyttöikää. Tarkoituksena on kengän alkuperäisen ulkonäön säilyttäminen: nahan nuorteana pitäminen, sen suojaaminen kosteudelta sekä alkuperäisen värin ja kiillon palauttaminen.

Pintakiillotukseen tai nahan pinnan suojaamiseen naarmuilta tarkoitettu voide on kengänkiilloketta eli kenkälankkia.

Kenkävoidetta levitetään kengän pinnalle esimerkiksi harjalla, liinalla tai usein kenkävoideputkiloon kuuluvalla sienellä. Hoitava voide imeytyy nahan sisään ja pitää sen joustavana sekä ehkäisee kuivuudesta johtuvia murtumia.

1900-luvun alkuvuosikymmeninä kenkävoide tai saapasrasva valmistettiin rasvasta, melassista ja hiilijauheesta,jotka sekoitettiin happoon. Hetkellinen kiilto lähti jalkineesta, kun se joutui kosketuksiin veden kanssa. Nykyään kenkävoide valmistetaan kemiallisissa prosesseissa luonnollisista ja synteettisista aineksista, joita ovat muun muassa nafta, tärpätti, väriaineet ja arabikumi. Materiaali on yleensä syttyvää, joskus myrkyllistä ja väärinkäytettynä iholle haitallista. Siksi sitä suositellaan käytettäväksi ilmastoiduissa tiloissa suojaten vaatteita, mattoja ja huonekaluja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Savon Sanomat: Huolla syyskengät kuntoon.

Jalkineet
(500) Days of Summer

500 Days of Summer on Marc Webbin ohjaama romanttinen yhdysvaltalaiskomedia vuodelta 2009.

Elokuva on kuvattu kokonaan Kaliforniassa.

Musiikkiraidalla kuullaan muun muassa The Smithsiä ja The Clashia.

Juoni 
Toivoton romantikko Tom Hansen (Gordon-Levitt) kirjoittaa työkseen onnittelukortteja. Yllättäen hän rakastuu kauniiseen Summer Finniin (Deschanel), jolta ei kuitenkaan saa odottamaansa vastakaikua kestävän suhteen solmiakseen. Nuorenparin yhdessäolo päättyykin runsaan vuoden kuluttua, ja Tom palaa muistoissaan heidän viettämiinsä viiteensataan päivään löytääkseen syyn suhteen epäonnistumiseen.

Tapahtumia ei näytetä kronologisessa järjestyksessä.

Rooleissa

Arviot 
Nyt-liitteen kriitikot valitsivat elokuvan vuoden 2009 kymmenen parhaan elokuvan joukkoon.

Musiikki

Soundtrack 
Elokuvan soundtrack julkaistiin 14. heinäkuuta 2009. Se ylsi Yhdysvaltojen Billboard 200 -listan sijalle 42.

 ”A Story of Boy Meets Girl” – Mychael Danna and Rob Simonsen
 ”Us” – Regina Spektor
 ”There Is A Light That Never Goes Out” – The Smiths
 ”Bad Kids” – Black Lips
 ”Please, Please, Please Let Me Get What I Want” – The Smiths
 ”There Goes the Fear” – Doves
 ”You Make My Dreams” – Hall & Oates
 ”Sweet Disposition” – The Temper Trap
 ”Quelqu'un m'a dit” – Carla Bruni
 ”Mushaboom” – Feist
 ”Hero” – Regina Spektor
 ”Bookends” – Simon & Garfunkel
 ”Vagabond” – Wolfmother
 ”She's Got You High” – Mumm-Ra
 ”Here Comes Your Man” – Meaghan Smith
 ”Please, Please, Please Let Me Get What I Want” – She & Him

Ylimääräiset kappaleet
 ”Here Comes Your Man” – Joseph Gordon-Levitt
 ”Sugar Town” – Zooey Deschanel
 ”At Last” – Kevin Michael

Lähteet 

Vuoden 2009 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat
Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat
Marc Webbin ohjaamat elokuvat
Fox Searchlight Picturesin elokuvat
Janne Sankelo

Janne Daniel Sankelo (s. 1. tammikuuta 1967 Hyvinkää) on suomalainen poliitikko. Hän on toiminut kokoomuksen kansanedustajana vuosina 2011–2015 ja uudelleen vuodesta 2019 ja yhtenä puolueensa varapuheenjohtajista vuosina 2012–2018.

Koulutus ja ura 
Sankelo valmistui kasvatustieteiden maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 1993. Hän on työskennellyt vuodesta 2009 erityisopetuksen rehtorina Seinäjoella. Aiemmin hän toimi yläasteen yleisaineiden lehtorina Köyliössä 1993, yläasteen historian ja yhteiskuntaopin lehtorina Kortesjärvellä 1993–2003, Vöyrinkaupungin koulun erityisluokanopettajana Vaasassa 2003–2004 ja perusopetuksen rehtorina sekä koulutoimenjohtajana Ylistarossa 2005–2008. Hän on myös sivutoiminen maanviljelijä.

Poliittinen ura 
Sankelo toimi Kortesjärven kokoomuksen puheenjohtajana vuosina 1995–2000. Vuosina 2001–2009 Sankelo oli piirijärjestö Pohjanmaan Kokoomuksen puheenjohtaja. Vuosina 1997–2004 hän oli Kortesjärven kunnanvaltuutettu ja vuosina 2005–2012 Vaasan kaupunginvaltuutettu. Kauhavan kaupunginvaltuutettuna Sankelo on toiminut vuodesta 2013 ja Kauhavan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 2017.

Sankelo valittiin eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa Vaasan vaalipiiristä. Hän toimi vaalikaudella 2011–2015 liikenne- ja viestintävaliokunnan ja maa- ja metsätalousvaliokunnan jäsenenä sekä lakivaliokunnan varajäsenenä. Hänet valittiin puolueensa varapuheenjohtajaksi kesäkuun 2012 puoluekokouksessa, jossa hän sai kolmanneksi eniten ääniä Anne-Mari Virolaisen ja Henna Virkkusen jälkeen. Ennen valintaansa kokoomuksen puheenjohtajistoon Sankelo oli puoluevaltuuston varapuheenjohtaja vuosina 2010–2012. Hänet valittiin jatkamaan varapuheenjohtajana vuosien 2014 ja 2016 puoluekokouksissa. Hän oli ehdolla myös vuonna 2018, jolloin jäi kuitenkin valitsematta.

Sankelo on ollut eduskuntavaaliehdokkaana Vaasan vaalipiirissä vuosina 1999, 2003, 2007, 2011, 2015 ja 2019. Vaaleissa 2007 hän sai 3 082 ääntä ja pääsi ensimmäiselle varasijalle. Kolmantena ja viimeisenä valituksi tullut kokoomusehdokas Petri Pihlajaniemi sai yhdeksän ääntä enemmän. Vaaleissa 2011 Sankelo tuli valituksi eduskuntaan äänimäärällä 3 792. Vaaleissa 2015 hän jäi valitsematta uudelle kaudelle saatuaan 3 086 ääntä, 16 vähemmän kuin valituksi tullut Susanna Koski. Vuoden 2019 vaaleissa Sankelo keräsi kaikkiaan 2 927 ääntä ja nousi eduskuntaan.

Perhe 
Sankelo on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.

Julkaisut

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Janne Sankelon kotisivut
 

Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Nykyiset kansanedustajat
Vaasan vaalipiiri
Kortesjärven kunnanvaltuutetut
Vaasan kaupunginvaltuutetut
Kauhavan kaupunginvaltuutetut
Suomen koulujen rehtorit
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Persepolis FC

Persepolis Football Club (persiaksi باشگاه فوتبال پرسپولیس) on jalkapalloseura Teheranista, Iranista. Seura tunnetaan myös nimellä Pirouzi, joka tarkoittaa voittoa persian kielellä. Persepolis on Iranin suosituin ja menestynein seura.

Persepoliksen ja Kuopion Palloseuran välillä oli siirtokiista nigerialaisesta Raphael Ederehosta vuosina 2006–08. Keväällä 2006, KuPS myi Ederehon Persepolikselle 100 000 euron siirtosummaa vastaan, mutta Persepolis ei suostunutkaan toimittamaan vaadittavaa korvausta KuPSin tilille. Vasta Kansainvälisen urheilun oikeusturvalautakunnan (CAS) ja Fifan kurinpitoelimien päätökset sekä kuuden pisteen menetysuhka mestaruustaistelussa olevalle iranilaisseuralle sai aikaan maksun suorittamisen.

Tunnettuja pelaajia
 Ali Parvin 1970–1988
 Mehdi Mahdavikia 1995–1998
 Yahya Golmohammadi 1995–1999, 2002–2005 
 Ali Daei 1994–1996, 2003–2004
 Karim Bagheri 1996–1997, 2002–
 Ali Karimi 1998–2001, 2008–2009

Tunnettuja valmentajia
 Ali Parvin 1980–1993, 1998–2003, 2005–2006
 Stanko Poklepović 1994–1997
 Mustafa Denizli 2006–2007, 2011–2012
 Afshin Ghotbi 2007–2008
 Zlatko Kranjčar 2009
 Ali Daei 2009–2011, 2013–2014
 Branko Ivanković 2015–

Saavutukset
Iranin mestaruus: 1972, 1974, 1976, 1996, 1997, 1999, 2000, 2002, 2008, 2017, 2018, 2019, 2020 (13 kertaa)
Iranin cup: 1987, 1991, 1999 (3)
Teheranin maakuntasarja: 1982, 1984, 1986, 1987, 1988, 1989 (6)
Aasian cup-voittajien cup: 1991 (1)

Lähteet

Aiheesta muualla

 Virallinen sivu 

Iranilaiset jalkapalloseurat
Christian Friedrich Schröder

Christian Friedrich Schröder (29. huhtikuuta 1722 Westfalen – 1789) oli saksalainen muurimestari ja Turun kaupunginarkkitehti yli kolmen vuosikymmenen ajan. Hän tuli Tukholmaan kisälliksi 1744 ja antoi mestarinäytteen Tukholmassa 1755. Tukholmasta hän tuli turkuun vuonna 1756 ja nousi kaupungin ammattikunnan vanhimmaksi.

Schröder suunnitteli Turun palon 1775 jälkeen tehtyjä kaupunkitaloja, ja viimeisteli tuomiokirkon tornin huipun uudisrakennuksen jo vuonna 1759. Hän suunnitteli myös useita kartanoita Suomeen, kuten Lempisaaren kartanon Askaisissa, Teijon kartanon Perniössä ja Paimion Viksbergin kartanon, joka on kuitenkin myöhemmin uusittu. Tyylillisesti hän liittyi Carl Hårlemaniin ja Carl Wijnbladhiin. Wijnbladin mallikirjoihin perustui muun muassa Schröderin johdolla rakennetun Inkoossa sijaitsevan Fagervikin kartanon arkkitehtuuri. Schröderille oli ominaista rokokoo ja ranskalainen uusklassismi.

Töitä 
Ala-Lemun kartano
Bagarlan kartano (tuhoutunut)
Fagervikin kartano
Haaroisten kartano
Lapilan kartano
Lempisaaren kartano
Nuhjalan kartano
Paddaisten kartano
Rauman raatihuone
Saaren kartano (Mietoinen)
Selkeen kartano
Teijon ruukin päärakennus

Lähteet

Aiheesta muualla 

Saksalaiset arkkitehdit
Suomalaiset arkkitehdit
Uusklassinen arkkitehtuuri
Vuonna 1722 syntyneet
Vuonna 1789 kuolleet
Ahlman

Ahlman tai Ahlmann on seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Alma Ahlman (1880–1930), suomalainen laulaja ja näyttelijä
 Christian Ahlmann (s. 1974), saksalainen esteratsastaja
 Einar Ahlman (1872–1937), suomalainen vuorineuvos, Kymin Oy:n ent. toimitusjohtaja
 Erik Ahlman (1892–1952), suomalainen filosofi
 Frans Ferdinand Ahlman (1836–1895), suomalainen filosofian maisteri, kääntäjä ja sanakirjojen tekijä
 Gabriel Ahlman (1737–1799), suomalainen kruununvouti ja kartanonomistaja, jonka testamenttivaroilla perustettiin Ahlmanin koulut
 Hans Ahlmann (1889–1974), ruotsalainen maantieteilijä
 Kirsti Lagerspetz (o.s. Ahlman, 1932–2001), suomalainen psykologian professori
 Paavo Ahlman (1874–1911), suomalainen näyttelijä
Soutustadion (Helsinki)

Soutustadion on Helsingin Taka-Töölön Taivallahdessa sijaitseva, 1938–1940 Helsingin tulevien olympiakisojen melonta- ja soututapahtumia varten rakennettu stadion. Stadionin suunnitteli arkkitehti Hilding Ekelund.

Soutustadion rakennettiin Helsingille myönnettyjä vuoden 1940 olympiakisoja varten, jotka jouduttiin kuitenkin perumaan sodan vuoksi. Stadionin kilpailuradan pituus oli 2 000 metriä ja syvyys joka kohdassa yli kaksi metriä. Vuonna 1939 valmistuneessa, maalilinjan läheisyyteen sijoitetussa katetussa katsomossa oli 1 000 istumapaikkaa, mutta stadionin kaikille yleisöpaikoille arvioitiin mahtuvan yhteensä 4 500 katsojaa.

Soutustadion oli altis tuulisuudelle, minkä vuoksi olympiakisojen ajaksi suunniteltiin jäänmurtajien ankkuroimista tuulen suojaksi läheisen Lauttasaaren sillan kupeeseen. Vuoden 1952 olympiakisojen lähestyessä stadion todettiinkin lopulta liian tuuliseksi soutukilpailujen järjestämiseen, ja Meilahteen rakennettiin väliaikainen soutustadion. Taivallahden Soutustadionilla järjestettiin sen sijaan melontakilpailut.

Soutustadion on maamerkki Taivallahden rantabulevardin, Merikannontien varrella, ja se on yhä vilkkaassa käytössä. Stadionin läheisyydessä sijaitsevissa tiloissa harrastetaan puuvene- ja olympialuokan soutua ympäri vuoden. Avovesikauden ulkopuolella voi harrastaa sisäsoutua ja kesäisin voi ottaa osaa kaikille avoimeen soutukouluun. Stadionilta voi myös vuokrata esimerkiksi kirkkoveneitä ja saada opastusta niiden käyttöön. Stadionin soutupaviljonkia voidaan käyttää lisäksi erilaisiin juhlatapahtumiin, kuten hääjuhliin. Talvisin Soutustadionilla ylläpidetään avantouintipaikkaa ja viereisessä soutuvajassa voi harrastaa ohjattua sisäsoutuspinningiä. Stadionin arkkitehtonisesti arvokas katsomo on pitkään ollut suljettuna yleisöltä, mutta sen avaamista jonkinlaiseen yleisökäyttöön on esitetty.

Suomen Docomomo-työryhmä on valinnut soutustadionin modernismin suomalaisten muistomerkkien listalle.

Soutustadion asetettiin keväällä 2022 käyttökieltoon sortumavaaran vuoksi. Katoksesta ja seinistä löytyi halkeamia. 1990-luvun lopulla rakenteen vahvistussuunnitelmat laatinut insinööri ei usko sortumavaaraan.

Lähteet

 Helsingin olympialaiset: Kilpailupaikat 
 Soutustadion – Taivallahden idyllinen maamerkki 
 Docomo Suomi Finland

Viitteet

Helsingin urheilupaikat
Melonta kesäolympialaisissa 1952
Taka-Töölö
Henry Blount

Sir Henry Blount (s. 1602 Hertfordshire, Britannia – 9. lokakuuta 1682) oli englantilainen kirjailija ja matkailija.

Blount opiskeli St Albans Schoolissa Hertfordshiressä, Trinity Collegessa Oxfordissa ja Gray's Innissä Lontoossa. Blount teki lyhyet matkat Italiaan, Ranskaan ja Espanjaan, ennen kuin lähti Venetsiasta toukokuussa 1634 purjehtimaan kaleerillaan Adrianmerelle. Blount rantautui Spalatossa, josta hän jatkoi Dinaaristen alppien yli Sarajevoon. Sarajevosta Blount matkusti kolmessa päivässä osmaniarmeijan kanssa Belgradiin. Osmaniarmeija oli matkalla taistelemaan Puolaa vastaan. Belgradista Blount jatkoi edelleen Sofian ja Hadrianopoliksen kautta Konstantinopoliin. Tähän mennessä aikaa oli kulunut 52 päivää. Konstantinopolissa Blount viipyi viisi päivää, jonka jälkeen hän lähti osmanilaivaston kyydissä Egyptiin. Egyptissä hän kävi Kairossa, Aleksandriassa, Al-Fayyumissa ja Gizassa. Egyptistä Blount palasi ranskalaisaluksen kyydissä ensin Palermoon, Sisilian saarelle, josta hän jatkoi matkaansa Roomaan ja josta edelleen takaisin Englantiin Firenzen, Bolognan ja Venetsian kautta.

Englannissa kuningas Kaarle I löi Blountin ritariksi. Vuosina 1642–1651 käydyssä Englannin sisällissodassa Blount taisteli rojalistien puolella.

Blount avioitui Hester Wanen kanssa ja he saivat muun muassa pojat Charles Blountin ja Sir Thomas Pope Blountin.

Sir Peter Lely maalasi Blountista muotokuvan, joka on nykyisin esillä National Portrait Galleryssä Lontoossa.

Tuotanto

Lähteet 

Brittiläiset tutkimusmatkailijat
Brittiläiset kirjailijat
Matkakirjailijat
Vuonna 1602 syntyneet
Vuonna 1682 kuolleet
Animals as Leaders (albumi)

Animals as Leaders on Animals as Leadersin esikoisalbumi, joka julkaistiin 28. huhtikuuta 2009.

Kappaleet 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Lähde:

Kokoonpano 
 Tosin Abasi – kitara, basso
 Misha Mansoor – syntetisaattori, rumpuohjelmointi

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Vuoden 2009 esikoisalbumit
Yhdysvaltalaiset progressiiviset metallialbumit
The Redshift


The Redshift on suomalaisen death metal -yhtye Omnium Gatherumin vuonna 2008 julkaistu neljäs studioalbumi.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jukka Pelkonen – laulu
 Harri Pikka – kitara, kosketinsoitin
 Markus Vanhala – kitara
 Eerik Purdon – bassokitara
 Jarmo Pikka – rummut
 Aapo Koivisto – kosketinsoitin

Muut tekijät 
 Janne Saksa – äänittäjä
 Teemu Aalto – äänittäjä
 Dan Swanö – miksaaja, masteroija
 Olli Lappalainen – grafiikka, design
 Markus Männistö – valokuvat

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Soundi: 
 V2.fi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 The Redshift discogs.com -sivustolla

Vuoden 2008 albumit
Omnium Gatherumin albumit
Naantalin kaupunginkirjasto

Naantalin kaupunginkirjasto on Naantalissa toimiva kirjasto. Se on perustettu vuonna 1880, ja se on osa VASKI-kirjastoja.

Kirjaston päätoimipiste on Naantalin keskustassa, torin laidalla. Pääkirjaston pinta-ala on 900 m².

Ennen kuntaliitoksia vuonna 2008 Naantalin kaupunginkirjastoon kuului pääkirjasto, Lietsalan kirjasto ja Kultarannan kirjasto. Kirjaston kokoelmat asukaslukuun suhteutettuna olivat suuremmat kuin keskinmäärin Suomessa. Kirjaston kokoelmiin kuului 129 480 kappaletta aineistoa, joista yli 92% oli kirja-aineistoa. Lainauksia oli vuonna 2008 yhteensä 224 181 ja kävijöitä 149 179 kappaletta.

Toimipisteet 

Pääkirjaston lisäksi Naantalin kaupunginkirjastoon kuuluvat seuraavat lähikirjastot:

Kultarannan kirjasto 1962-2013 
Luonnonmaalla sijaitseva Kultarannan kirjasto oli rakennettu vuonna 1962 ja sen pinta-ala oli 52 m². Kirjasto sijaitsi Kultarannan koulun yhteydessä. Koordinaatit:

Lietsalan kirjasto 1976-2013 
Lietsalan kirjasto on rakennettu vuonna 1976 ja sen pinta-ala on 210 m². Kirjaston tilat olivat Nuhjalan seurakuntakodin kiinteistössä ja sijaitsi omakoti- ja kerrostaloalueella. Sen lähistöllä oli neljä koulua, joten hankinnoissa oli keskitytty lähinnä lapsiperheiden ja nuorison tarpeisiin. Koordinaatit:

Suopellon kirjasto 
Lietsalan kirjasto siirtyi vuonna 2013 Suopellon koulun tiloihin . Kirjastotilat ovat noin puolet siitä mitä ne olivat Nuhjalan seurakuntakodin kiinteistössä. Koordinaatit:  60°29′14.5″N, 22°3′21.5″E

Merimaskun kirjasto 
Merimaskun kirjasto on rakennettu vuonna 1985 ja sen pinta-ala on 150 m². Se sijaitsee Merimaskun koulun yhteydessä ja samalla koulukirjastona. Koordinaatit:

Rymättylän kirjasto 
Rymättylän kirjasto on rakennettu vuonna 2003 ja sen pinta-ala on 230 m². Kirjasto sijaitsee Rymättylän keskustassa. Koordinaatit:

Velkuan kirjasto 
Velkuan kirjasto on rakennettu vuonna 1992 ja sen pinta-ala on 56 m². Kirjasto sijaitsee Teersalon rannassa Palvelukeskus Kummelissa. Kirjastotilan lisäksi kirjahyllyjä on myös Kummelin aulassa. Koordinaatit:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Naantalin kaupunginkirjaston sivut

Naantalin rakennukset ja rakennelmat
Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot
Naantalin kulttuuri
Bünde

Bünde (alasaksaksi Buine) on saksalainen kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa. Se sijaitsee vajaan 200 km:n päässä osavaltion pääkaupungista Düsseldorfista. Kaupungilla on paljon historiaa sillä se on kirjallisesti mainittu ensi kertaa 853 nimellä Buginithi. Nykyisin Bünde on eräitä Euroopan merkittävimpiä tupakkateollisuuden keskuksia.

Politiikka 

Elokuussa 2009 Bünden seuraavaksi pormestariksi valittiin CDU-puolueen Wolfang Koch

Ystävyyskaupungit 

  Pietarsaari (1968)
  Leisnig (1990)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Saksan kaupungit
Nordrhein-Westfalenin kunnat
Listen to My Heart

Listen to My Heart on BoAn ensimmäinen japaninkielinen albumi. Albumi sisältää 14 kappaletta mukaan lukien singlet Listen to My Heart, Amazing Kiss, Every Heart -Minna no Kimochi-, ID; Peace B, Don't Start Now, Kimochi wa Tsutawaru sekä bonuskappaleet: The Meaning of Peace ja Listen to My Heart (Hex Hector Main Mix:English Version).

Kappaleet 
Listen to My Heart
Power
Every Heart (-Minna no Kimochi-)
Don't Start Now
Kimochi wa Tsutawaru
Share Your Heart (with Me)
Dreams Come True
Amazing Kiss
Happiness
ID; Peace B
Nobody But You
Nothing's Gonna Change

Bonuskappaleet
Listen to My Heart (Hex Hector Main Mix:English Version)
The Meaning of Peace

Vuoden 2002 albumit
Eteläkorealaiset popalbumit
The Butcher’s Ballroom


The Butcher’s Ballroom on Diablo Swing Orchestran esikoisalbumi, joka julkaistiin 17. elokuuta 2006.

Albumi palkittiin vuoden yllättäjänä Metal Storm awardseissa vuonna 2006.

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Daniel Håkansson – laulu, kitara, sitar
 Annlouice Loegdlund – laulu
 Pontus Mantefors – kitara, syntetisaattori, ääniefektit, didgeridoo
 Andy Johansson – bassokitara
 Johannes Bergion – sello
 Andreas Halvardsson – rummut

Vierailevat muusikot 
 Emmy Lindström – viulu
 Kristin Olsson – huilu
 P.G. Juliusson – piano
 David Werthén – kontrabasso
 Tobias Wiklund – trumpetti

Tuotanto 
 Pelle Saether – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Pontus Mantefors – äänittäjä
 Daniel Håkansson – äänittäjä
 Göran Finnberg – masteroija
 Peter Bergting – kansikuva

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Metal Storm: 9.2/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2006 albumit
Diablo Swing Orchestran albumit
Sing Along Songs for the Damned & Delirious


Sing-Along Songs for the Damned & Delirious on Diablo Swing Orchestran toinen studioalbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2009.

Albumin kansitaiteen on suunnitellut Peter Bergting, ruotsalainen fantasia-artisti, joka on tunnettu bestseller-grafiikkanovellistaan nimeltä Gängkrig.

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Annlouice Loegdlund – laulu
 Daniel Håkansson – kitara, laulu
 Pontus Mantefors – kitara, laulu, syntetisaattori, ääniefektit
 Johannes Bergion – sello
 Andreas Halvardsson – rummut
 Andy Johansson – bassokitara

Vierailevat muusikot 
 Kosma Ranuer – baritonilaulu
 Daniel Hedin – pasuuna
 Martin Isaksson – trumpetti
 David Werthén – kontrabasso
 Henrik Bergion – piano, haitari, harmoni
 Jonatan Jonsson – klarinetti
 Tobias Hedlund – lyömäsoittimet

Tuotanto 
 Andy Johansson – graafinen ohjaus
 Peter Bergting – kansikuva
 Pontus Mantefors – äänittäjä
 Dragan Tanasković – masteroija
 Roberto Laghi – tuottaja, äänittäjä

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Imperiumi.net: 
 Metal Storm: 8.8/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2009 albumit
Diablo Swing Orchestran albumit
Frederick L. Schuman

Frederick Lewis Schuman (1904-1981) oli yhdysvaltalainen politologi ja kansainvälisten suhteiden tutkija.
Hän toimi professorina Williams College -yliopistossa.

Julkaisuja 

 
 
  (kirja-arvio)
 
 
 
 
 
 
  (kirja-arvio )

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset politiikan tutkijat
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1981 kuolleet
Have I Got News for You

Have I Got News for You on Hat Trick Productionsin tuottama brittiläinen satiirinen uutisvisailuohjelma, jota BBC on esittänyt vuodesta 1990 alkaen. Ohjelmassa on puheenjohtajan lisäksi kaksi joukkuetta, jotka koostuvat joukkueen kapteenista ja vierailijasta, joka on yleensä julkisuuden henkilö tai poliitikko. Broadcastersin tuottama ja Yle TV1:n esittämä Uutisvuoto pohjautuu ohjelman formaattiin. 

Kapteeneina ovat alusta alkaen olleet Ian Hislop ja Paul Merton. Ohjelman alkuperäisenä puheenjohtajana toimi Angus Deayton. Toukokuussa 2002 News of the World -lehti uutisoi Deaytonin suhteesta prostituoituun ja kokaiinin käytöstä. Deayton sai kuitenkin jatkaa tehtävässään, mutta saman vuoden lokakuussa lehdistön uudet paljastukset johtivat hänen erottamiseensa. Erottamisen seurauksena Stephen Fry on kieltäytynyt esiintymästä ohjelmassa.

Deaytonin jälkeen sarjaa on jatkettu vaihtuvin puheenjohtajin. Puheenjohtajina ovat vierailleet muun muassa Jeremy Clarkson, Martin Clunes, William Hague, Bill Bailey, Tom Baker, Joan Collins ja Neil Kinnock. Boris Johnson, Lontoon pormestari (2008–2016) ja nykyinen Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri, tunnusti TV-sarjassa Vallan kaupungit juontajalle, Sir Christopher Meyerille, että hän saa kiittää asemastaan televisiota ja erityisesti ohjelmaa Have I Got News for You.

Lähteet

Aiheesta muualla
The British Comedy Guide: Have I Got News For You 
Otteita ohjelmasta BBC:n sivuilla 

Visailuohjelmat
Satiirisarjat
Brittiläiset komediasarjat
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
BBC:n televisio-ohjelmat
Kari Peitsamo (albumi)

Kari Peitsamo on Kari Peitsamon kokoelmat mukaan lukien järjestyksessä 55. albumi. Se julkaistiin 14. lokakuuta 2009.

Levy on kokonaan akustinen, ja se sisältää seitsemäntoista englannin- ja kolme suomenkielistä kappaletta. Se äänitettiin syyskuussa 2009 Studio Bulevardissa, Helsingissä.

"Join the Frog Revolution" on päivitetty versio Peitsamon ensimmäisestä omasta kappaleesta "Sammakkolaulu".

Kappaleet 

 Cabin Crew, Prepare for Take-Off
 Social Worker´s Blues
 Cathedral of Pure Silver and Gold
 Suck My Kryptonite
 Personal Trainer
 Masquarade of Fools
 Urgent Need to Poo-Poo in 1977
 Festival
 Song for Andy McCoy
 Funky Shit
 The Adventures of the Invisible Man
 White Lightnin´
 I´m Getting Old
 Jesus Gonna Win
 Heaven, Hell or Houston
 Join the Frog Revolution
 If You Meet Buddha on the Road, Kill Him!
 Sikarihuone rock
 Viilee gubbe
 Te ole ukulele-ele?

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Levyn esittelysivu Rocket Recordsin kotisivuilla 

Kari Peitsamon albumit
Vuoden 2009 albumit
Rocket Recordsin albumit
Jäähyvästi


Jäähyvästi on suomalaisen metalliyhtye Saattueen esikoisalbumi. Levyn sanoitukset käsittelevät suurimmaksi osaksi kuolemaa.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt Tero Kalliomäki sekä sanoittanut Tuukka Koskinen, ellei toisin mainittu.

Vierailevat artistit 
 Ines Lukkanen (Nevernettles, ex-Sarracenia) – laulu kappaleissa Vieraaseen multaan, Hyiseen veteen ja Varjojen saattue
 Samu Brusila (Widescreen Mode) – taustalaulu kappaleissa Hyiseen veteen, Jäähyvästi ja Kaaosmaa
 Miki Garam (Redbound) – taustalaulu kappaleessa Varjojen saattue
 Tapio Kuosma (Bride Adorned) – taustalaulu kappaleessa Varjojen saattue
 Karri Knuutila (Tacere) – taustalaulu kappaleessa Varjojen saattue
 Toni Toivonen (2nd Suicide, Raakku) – taustalaulu kappaleessa Vieraaseen multaan

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2008 esikoisalbumit
Saattueen albumit
Steve Mandanda

Steve Mandanda Mpidi (s. 28. maaliskuuta 1985 Kinshasa, Zaire) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Marseillea. Tämän lisäksi hän edustaa Ranskan jalkapallomaajoukkuetta.

Seurajoukkueura 

Mandanda teki debyyttinsä Le Havren joukkueessa elokuussa 2005 eikä päästänyt neljässä ensimmäisessä ottelussaan yhtään maalia. Hän pelasi 30 sarjaottelua ensimmäisellä kaudella ja 37 ottelua toisella kaudella. Hänen esityksensä koettiin kiinnostaviksi toisissa joukkueissa. Hänen oli tarkoitus siirtyä englantilaiseen Aston Villaan mutta siirto jäi toteutumatta. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi lainasopimuksella Marseilleen. Vuosi myöhemmin siirto muuttui pysyväksi.

Kesällä 2016 Mandanda siirtyi englantilaisseura Crystal Palaceen mutta loukkaantuminen katkaisi hänen kautensa yhdeksän liigaottelun jälkeen. Kesällä 2017 hän palasi Marseilleen, jossa hän on kesään 2021 mennessä pelannut yhteensä 460 liigaottelua. Hän voitti Ranskan-mestaruuden vuonna 2010.

Maajoukkueura 

Mandanda pelasi Ranskan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi ykkösmaalivahtina alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2006, kun Ranska ylsi välieriin. Ranskan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran toukokuussa 2008. Arvokilpailuissa hän on pelannut vain vuoden 2018 maailmanmestaruuskilpailuissa jatkoon pääsyn kannalta merkityksettömän alkulohko-ottelun Tanskaa vastaan. Ranska voitti tuolloin maailmanmestaruuden. Varamaalivahtina hän on ollut mukana MM-kilpailuissa vuonna 2010 sekä EM-kilpailuissa vuosina 2008, 2012 ja 2016, joista viimeksi mainitulla kerralla Ranska saavutti EM-hopeaa. Hän on pelannut kaikkiaan 34 maaottelua, viimeksi marraskuussa 2020 Suomea vastaan.

Lähteet 

Ranskalaiset jalkapallomaalivahdit
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Pennsylvaniansaksa

Pennsylvaniansaksa on yläsaksan murre, jota puhutaan osissa Pohjois-Amerikkaa. Kieltä puhutaan Yhdysvalloissa Pennsylvanian, Ohion ja Indianan osavaltioissa sekä Kanadan Ontariossa. Suurin osa eli 83 700 puhujaa asuu Yhdysvalloissa; Kanadassa heitä asuu noin 15 000. Kieli on historiallisilta ajoilta huomattavasti taantunut, ja se on säilynyt parhaiten joidenkin kristittyjen uskontokuntien käytössä. Tällaisiä ovat eräät mennoniitat ja amissit. Yhdysvalloissa puhutaan myös toista saksan kielen murretta alasaksaa (Plattdeutsch), joka eroaa pennsylvaniansaksasta huomattavasti.

Historia
Penssylvaniansaksan toivat Pohjois-Amerikkaan pääosin Saksasta, Ranskasta ja Sveitsistä tulleet maahanmuuttajat 1700- ja 1800-luvuilla. Kielen alkuaikoina sitä puhuttiin laajemmalla alueella, kuten Marylandissä, Pohjois-Carolinassa ja Virginiassa. Kieltä käytettiin pitkään Pennsylvanian kaupungeissakin, mutta toisen maailmansodan jälkeen se taantui lähes yksinomaan maaseudun kieleksi. Kieli käytännössä pelastui häviämiseltä, kun amissit omaksuivat sen. Vaikka kielen muiden puhujien määrä laskeekin, amissien määrän arvioidaan kaksinkertaistuvan aina 20 vuodessa.

Kielen piirteet
Kielellä on olemassa kaksi erilaista oikeinkirjoitusjärjestelmää, joista toinen perustuu englantiin ja toinen saksaan. Amissien puhuma pennsylvaniansaksa voidaan luokitella omaksi murteekseen. Koska suurin osa pennsylvaniansaksaa puhuneiden esi-isistä tuli maahan ennen teollista vallankumousta, kieleen on lainattu paljon teollisuuteen ja muihin nykyajan ilmiöihin liittyviä sanoja englannista.

Lähteet

Germaaniset kielet
Yhdysvaltain kielet
Mäntän vaakuna

Mäntän vaakuna oli Mäntän kaupungin tunnus, jonka ilves on peräisin Hämeen maakuntavaakunasta, ja lipukkeet viittaavat Serlachiuksen paperitehtaaseen, jolla on ollut keskeinen osa alueen kehityksessä.

Vaakunan selitys on ”punaisessa hopeisilla lipukkeilla sirotellussa kentässä hopeinen sinivaruksinen ilves pystyssä, ilveksen korvatöyhdöt mustat”. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Mäntän kunnanvaltuusto hyväksyi sen 19. kesäkuuta 1950. Sisäasianministero vahvisti vaakunan käyttöön samana vuonna 25. lokakuuta. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009 Mäntän ja Vilppulan muodostettua Mänttä-Vilppulan kaupungin, joka otti käyttöön Vilppulan vaakunan.

Lähteet 
 
 

Suomen entisten kuntien vaakunat
Mänttä
Comarca

Comarca on aluehallinnon yksikkö Espanjassa, Portugalissa, Nicaraguassa, Panamassa ja Brasiliassa. Espanjan aluehallinnossa comarcan rooli on samankaltainen kuin Yhdysvaltojen piirikunnilla. Ne ovat maakunnasta seuraava alueellinen yksikkö.

Espanja ja Portugali 
Espanjassa comarcojen rooli vaihtelee alueittain: Kataloniassa ja Aragónissa ne ovat hallintoyksiköitä, joilla on oma valtuustonsa. Valenciassa puolestaan comarcan rooli on vain seremoniallinen. Sama on tilanne Portugalissa. Comarca tunnetaan Aragónissa nimellä redolada, Galiciassa nimellä bisbarra ja Baskimaalla nimellä eskualdeak tai arabako eskualdeak.

Latinalainen Amerikka 
Brasiliassa comarca on oikeudellinen yksikkö, joka muodostaa alimman oikeusasteen. Panamassa puolestaan on sekä maakuntiin verrannollisia comarcoja että alemman tason comarcoja, jotka ovat verrannollisia kuntiin. Nimitys comarca indígena tarkoittaa puolestaan intiaanien asuttamia aluehallinnollisia yksiköitä.

Katso myös 
 Paikallishallinto
 Lääni
 Kunta
 Kreivikunta
 Saksan piirikunnat
 Turkin piirikunnat

Espanjan comarcat
Portugalin maantiede
Nicaraguan maantiede
Panaman maantiede
Brasilian maantiede
Mende Nazer

Mende Nazer on sudanilaissyntyinen ihmisoikeusaktivisti. Nazer kaapattiin 12-vuotiaana orjuuteen Khartumiin, josta hän joutui Lontooseen Sudanin lähetystön diplomaatin orjaksi. Hänen paettuaan orjuudesta hänen tarinansa nousi julkisuuteen ja lehtiotsikoihin, ja samalla paljastui Sudanissa yhä vallalla ollut orjuus.

Kirjallisuutta

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Mende Nazer. 
 Mende Nazer. Helsingin sanomat 21.5.2005.
 Lapsiorjuutta arabimaassa 2000-luvulla. Referaatti kirjasta Orja.

Ihmisoikeusaktivistit
Sudanilaiset henkilöt
Syntymävuosi tuntematon
Elävät henkilöt
Podluhy

Podluhy on kylä Berounin piirikunnassa Keski-Böömin läänissä Tšekissä. Vuoden 2020 arvion mukaan siellä asui 669 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kylän kotisivut

Tšekin kunnat
Vatsakipu

Vatsakipu on vatsan seudulla ilmenevää kipua. Oireet voivat olla tilapäisiä tai pidempiaikaisia. Kivun syyt voivat olla vaikeita selvittää, koska monet sairaudet voivat aiheuttaa oireita. Aina syytä ei löydetä. 

Kipua voi tuntua pienellä alueella vatsalla tai kauttaaltaan koko vatsalla. Monesti vatsakipu menee itsestään ohi suolen toimiessa ja ajan kanssa. Joskus kuitenkin on syytä huomioida vakavammat syyt, jotka vatsakipua voivat aiheuttaa.  Jos esimerkiksi vatsakivun yhteydessä nousee kuume, on mahdollista että esimerkiksi joku vatsan alueen sisäelin on tulehtunut.

Vatsakivun syitä

 Ruoansulatusvaivat eli dyspepsia. Dyspepsia on ylävatsalla tuntuva vaiva, joka ilmenee aterian jälkeen täyteläisyyden tunteena, ylävatsan turpoamisena, röyhtäilynä, kipuna tai joskus pahoinvointina.
 Närästys. Närästyksen aiheuttaa yleensä refluksitauti eli mahalaukun happaman sisällön pääsy väärään suuntaan eli ruokatorveen.
 Mahahaava. Tyypillisin oire on eriasteinen kipu. Joskus oireisiin kuuluu närästystä ja pahoinvointia.
 Laktoosi-intoleranssi voi aiheuttaa vatsakipuja, ilmavaivoja ja turvotusta, kun paksusuolen bakteerit muodostavat suolistokaasuja käyttäessään laktoosia ravinnoksi.
 Gynekologiset syyt. Alavatsalle paikallistuvia vatsavaivoja voi esiintyä monien eri synnytinelinten sairauksien yhteydessä. Kuukautisiin liittyvät kivut ovat myös yleisiä.
 Ärtyvän suolen oireyhtymä, joka aiheuttaa ummetusta ja/tai ripulia sekä vatsakipua.
 Mahasyöpä
 Hepatiitti
Vatsakalvontulehdus, joka aiheuttaa kovat vatsanpeitteet kauttaaltaan ja kovaa kipua koko vatsan alueella.
Umpilisäketulehdus tai umpilisäkkeen puhkeaminen, jotka aiheuttavat kovaa oikealla alavatsalla tuntuvaa kipua. Vatsa on kipukohdasta hyvin paineluarka.
Haimatulehdus, joka useimmiten alkaa pitkän alkoholinkäytön seuraksena, mutta monesti myös sappivaivojen seurauksena. Haimatulehdus tuntuu vatsakipuna ylävatsalla.
Suolitukos, joka aiheuttaa ruuansulatuskanavan toiminnan pysähtymisen ja kovaa vatsakipua. Ulosteita ei tule ja oksentelua saattaa syömisen jälkeen ilmentyä.
Virtsakivet
Sappikivet
Sappirakon tulehdus
Divertikuliitti

Katso myös 
 Akuutti vatsa

Lähteet

Tietoa muualta
Vatsakipu, Terveyskirjasto.fi

Kipu
Seulonnan keskeiset artikkelit
Maailman ääriin

Maailman ääriin (, ) on Wim Wendersin ohjaama road movie vuodelta 1991. Kaikissa elokuvan kuvauskaupungeissa Wendersillä oli mukanaan 17 hengen ydinryhmä ja näyttelijät, mutta muut tarvittavat ihmiset hankittiin aina paikan päällä. Neljässä eri maanosassa sijainneita kuvauskaupunkeja oli yhteensä 15 ja -maita kahdeksan.

Wenders ei ollut tyytyväinen elokuvan alkuperäiseen vuonna 1991 ilmestyneeseen lyhennettyyn teatteriversioon. Tämän vuoksi hän leikkasi siitä lähes viisi tuntia kestävän ohjaajan version, joka julkaistiin Saksassa dvd-muodossa 24. toukokuuta 2005. Allmovie kritisoi lyhyttä versiota katkonaisesta ja nykivästä kerronnasta.

Elokuvan ääniraidalla musiikkia esittävät muun muassa U2, Talking Heads, Lou Reed, T-Bone Burnett, Peter Gabriel, Can, Elvis Costello, Patti ja Fred Smith, R.E.M., Depeche Mode, Daniel Lanois, Neneh Cherry sekä Nick Cave and the Bad Seeds.

Juoni 

Suuren pankkiryöstössä varastetun rahasumman kanssa tekemisiin joutuvan ranskalaisen Clairen (Solveig Dommartin) matkaan tarttuu yhdysvaltalainen peukalokyytiläinen (William Hurt), joka vie osan rahoista mukanaan. Niinpä Claire ja saksalainen yksityisetsivä (Rüdiger Vogler) sekä Clairen entinen poikaystävä (Sam Neill) lähtevät jäljittämään tätä. He saavat selville, että peukalokyytiläinen on sokean äidin (Jeanne Moreau) ja Max von Sydowin esittämän tiedemiehen poika, joka kerää varoja sellaisen laitteen kehittämistä varten, jonka avulla hänen äitinsä kykenisi näkemään perheenjäsenensä heistä tehdyissä kuvatallenteissa.

Näyttelijät

Lähteet

Wim Wendersin ohjaamat elokuvat
Road moviet
Tieteiselokuvat
Vuoden 1991 elokuvat
Vuoden 1991 saksalaiset elokuvat
Vuoden 1991 australialaiset elokuvat
Vuoden 1991 ranskalaiset elokuvat
Talvenranta


Talvenranta on suomalaisen Mustan kuun lapset -yhtyeen kolmas studioalbumi. Yhtyeen johtohahmo Pete Lehtinen perusti samannimisen akustisen projektibändin vuonna 2008 vuosi MKL:n hajoamisen jälkeen.

Lokakuussa 2018 Inverse Records julkaisi albumista kasettipainoksen.

Kappaleet

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2005 albumit
Mustan kuun lapsien albumit
Orja: Kaapatun tytön tie Sudanista Lontooseen

Orja: Kaapatun tytön tie Sudanista Lontooseen () on sudanilaissyntyisen Mende Nazerin kirja, jonka on toimittanut Damien Lewis. Nazer kertoo teoksessa kuinka hänet kaapattiin 12-vuotiaana orjuuteen Khartumiin, josta hän joutui Lontooseen Sudanin lähetystön diplomaatin orjaksi. Hänen paettuaan orjuudesta hänen tarinansa nousi julkisuuteen, ja samalla paljastui Sudanissa yhä vallalla ollut orjuus.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Lapsiorjuutta arabimaassa 2000-luvulla. Referaatti kirjasta.
 Ilpo Perttilä: Lapsiorjan tarina: Ihmisestä tehdään kone. YLE Uutiset.
 Inka Kovanen: Lapsista tehdään orjia, nyt. Helsingin sanomat 21.5.2005.
 Pauli Juusela: Orjaksi kaapattu. Vantaan Lauri 26.5.2005.

Vuoden 2004 kirjat
Elämäkerrat ja muistelmat
Orjat
Joutsenon vaakuna

Joutsenon vaakuna oli Joutsenon kaupungin tunnus, jonka kuva-aihe on peräisin vanhan pitäjän sinetistä, joka puolestaan viittasi paikkakunnan nimeen. Joutsenon vaakuna on puhuva vaakuna.

Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä hopeinen kultavaruksinen joutsen siivet koholla uimassa hopeisella, aaltokoroisella tyviöllä, jossa musta aaltokoroinen hirsi”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Joutsenon kunnanvaltuusto hyväksyi sen 12. syyskuuta ja 21. marraskuuta 1950 tekemillään päätöksillä. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 2. tammikuuta 1951. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009 Joutsenon liityttyä osaksi Lappeenrannan kaupunkia.

Lähteet 
 
 

Suomen entisten kuntien vaakunat
Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat
Joutseno
MGP Nordic 2008

Melodi Grand Prix Nordic 2008  oli neljäs MGP Nordic -laulukilpailu. Se järjestettiin 29. marraskuuta 2008 Århusissa Tanskassa. Lasten laulukilpailun voitti Norjaa edustanut The BlackSheeps kappaleella "Oro jaska beana". Juontajina toimivat Jacob Riising ja Signe Lindkvist.

Kappaleet ja esittäjät

Finaali

Superfinaali 

Laulukilpailut
Vuoden 2008 musiikki