joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Mike Boland

Michael Anthony Boland (s. 16. joulukuuta 1949 Montréal, Québec, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli oikea laitahyökkääjä ja pelasi rightin puolelta.

Ura
Bolandin kasvattajaseura oli St. Michael's Buzzers. Hän pelasi sen jälkeen vuodet 1967–1970 Toronton yliopistojoukkueessa. Vuodet 1970–1972 kuluivat AHL-joukkue Springfield Kingsissä. Boland siirtyi sieltä kaudeksi 1972–1973 WHA-joukkue Ottawa Nationalsiin, jossa hän teki 41 ottelussa tehot 1+15=16. Kausi oli Bolandille ainoa WHA:ssa. Hän pelasi sen jälkeen AHL:ää Richmond Robinsissa ja NAHL:ää Philadelphia Firebirdsissä. Kaudella 1974–1975 Boland pelasi kaksi NHL-ottelua Philadelphia Flyersissä. Kausi kului kuitenkin suurimmaksi osaksi Firebirdsissä, ja hänet valittiin sen päätteeksi NAHL:n toiseen tähdistökentälliseen.

Marraskuussa 1975 Boland vaihtoi seuraa NAHL:ssä, kun hänet kaupattiin Cape Cod Coddersiin vaihdossa Mike Penasseen. Boland siirtyi kaudeksi 1976–1977 Suomeen ja SM-liigajoukkue Forssan Palloseuraan. Hän pelasi FPS:ssä piste per peli -tahdilla 17 ottelua tehoin 5+12=17 ja lähinnä Timo Sutisen ketjukaverina. Boland kuitenkin vaihtoi sieltä kesken kauden HIFK:hon, jossa 18 ottelussa syntyi tehot 6+4=10.

Boland pelasi kaudella 1978–1979 AHL:ää Philadelphia Firebirdsissä ja lopetti sen jälkeen uransa. NHL:ssä on pelannut toinenkin Mike Boland (s. 1954). Puolustajana pelannut täyskaima edusti urallaan Kansas City Scoutsia ja Buffalo Sabresia.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Priekulė

Priekulė on läntisessä Liettuassa, Klaipėdan kunnallispiirissä ja Klaipėdan läänissä sijaitseva pienikokoinen kaupunki. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 1 643 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Priekulė Klaipėdan kunnallispiirin sivustolla  

Klaipėdan läänin kaupungit
The House on Parchment Street

The House on Parchment Street on Patricia A. McKillipin vuonna 1973 ilmestynyt nuortenromaani.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Grey Walker: The House on Parchment Street . Green Man Review 

Yhdysvaltalaiset nuorten fantasiaromaanit
Patricia A. McKillipin romaanit
Vuoden 1973 kirjat
TU4

TU4 () on neuvostoliittolainen teollisuusveturisarja. TU4-tyyppisiä  kapearaiteisia vetureita valmistettiin runsaat 3100 kappaleita vuosina 1962–1974. 

Suomeen niitä on tullut vain yksi kappale, vuonna 1970 valmistunut numero 2091 joka on Jokioisten Museorautatiellä. Museorautatie hankki veturin työkäyttöön vuonna 2010. Sen kunnostuksessa on käytetty uudempaa tekniikkaa, esim. moottori on vuodelta 1990.  Veturin hankinnalla säästetään vanhempaa museokalustoa.

Kuvasto

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Sivuston tehdas 
 Тепловоз ТУ4 
 Тепловозы серии ТУ4 
  
 TU4 (ТУ4) 2091 

 Teollisuusjunat ja -radat
 Museorautatiekalusto
Valkonen

Valkonen voi tarkoittaa seuraavia:

henkilöitä (suomalaisia, ellei toisin mainita)

 Anne Valkonen (s. 1939), taidehistorioitsija
 Arvi Valkonen (1906–1984), rovasti ja pianotaiteilija
 Eero Valkonen, rumpali ja kulttuuritutkija
 Hannele Tonna (o.s. Valkonen, s. 1978), hiihtosuunnistuksen maailmanmestari
 Jari Valkonen (s. 1964), kasvipatologian professori ja akatemiaprofessori
 Joonas Valkonen (s. 1993), jääkiekkoilija
 Jussi Valkonen (s. 1947), kemian professori
 Kaarlo Valkonen, Kas-Pin-taistelulajin tunnetuksi tekijä
 Kaija Valkonen (s. 1944), toimittaja, kirjailija
 Mariliis Valkonen (s. 1971), virolainen säveltäjä
 Markku Valkonen, museojohtaja (Emma)
 Martti Valkonen (s. 1940), toimittaja ja kirjailija
 Matti Valkonen (s. 1960), kestävyys- ja maastojuoksija
 Matti Valkonen (1880–1952), Edistyspuolueen kansanedustaja
 Olli Valkonen (1924–2016), taidekriitikko, professori ja museonjohtaja
 Paavo Valkonen, hiihtosuunnistusvalmentaja
 Pentti Valkonen (1911–1944), Mannerheim-ristin ritari
 Rauha Valkonen (s. 1935), näyttelijä
 Sanna Valkonen (s. 1977), jalkapalloilija
 Taina Valkonen (s. 1967), kuvataiteilija, performanssitaiteilija ja skenografi
 Tapani Valkonen (s. 1941), sosiologi, professori
 Tatu Valkonen oli Ilmo Lassilan (1885–1945) kirjailijanimi
 Tero Valkonen, kirjallisuuden kääntäjä
 Tuulikki Valkonen, tietokirjailija
 Ville Valkonen (s. 1988), kokoomuslainen poliitikko ja Turun apulaispormestari 

paikannimiä
 Valkonen, järvi Muuramen Isolahdella
 Valkonen, järvi Muuramen Riskoperällä
 Valkonen, järvi Virroilla.
Into the Purple Valley

Into the Purple Valley on yhdysvaltalaisen kitaristi ja laulaja Ry Cooderin toinen studioalbumi vuodelta 1972. Levyn on julkaissut Reprise Records ja sen ovat tuottaneet
Lenny Waronker ja Jim Dickinson.

Euroopan markkinoille levyä on valmistanut Länsi-Saksassa WEA Musik GmbH, joka on osa Warner Communications –yhtiötä.

Tuotannosta ja levyllä soittavista muusikoista ei ole muuta mainintaa.

Kappaleet

CD 1 

 How Can You Keep On Moving (Trad., sov. Ry Cooder) - 2:25
 Billy The Kid (Trad., sov. Ry Cooder) - 3:45
 Money Honey (J. Stone) - 3:28
 F.D.R. In Trinidad (MacLean) - 3:01
 Teardrops Will Fall (D. Doo, M. Smith) - 3:03
 Denomination Blues (W. Phillips) - 3:58

CD 2 

 On a Monday (Leadbetter) - 2:52
 Hey Porter (Johnny Cash) - 4:34
 Great Dreams from Heaven (J. Spence) - 1:53
 Taxes On the Farmer Feeds Us All (Trad., sov. Ry Cooder) - 3:52
 Vigilante Man (W. Guthrie) - 4:15

Levyetiketissä B-puolen kolmas kappale on merkitty muotoon "Great Dream from Heaven".

Lähteet 

 Ry Cooder LP Into the Purple Valley (Reprise Records REP 44 142 (MS 2052), 1972)

 Vuoden 1972 albumit
 Ry Cooderin albumit
Suomenlinnan pelastusasema

Suomenlinnan pelastusasema on Helsingin pelastuslaitoksen yhdeksäs pelastusasema. Asema on miehitettynä toukokuusta syyskuun loppuun kahdella ensihoitaja-palomiehellä. Talvikaudella asema miehitetään Erottajan pelastusasemalta tarvittaessa saapuvilla palomiehillä. Suomenlinnassa on pelastuslaitoksella vuosittain noin sata tehtävää joista noin kaksikymmentä on talvikaudella.

Pelastustoiminta Suomenlinnassa 
Pelastuslaitos ilmoitti keväällä 2017 lopettavansa Suomenlinnan huoltotunnelin käyttämisen sen huonon kunnon vuoksi. Samana vuonna tunnelissa aloitettiin jo ennalta suunniteltu remontti ja se saneerattiin pääosin saman vuoden aikana.

Koska Suomelinnan pelastusasema on vain kesäisin miehitetty, ovat asukkaat opetelleet ensiaputaitoja ja alkusammutusta. Tarvittaessa ovat myös puolustusvoimat ja rajavartiolaitos voineet antaa apua resurssien salliessa. Suomenlinnassa on täysin varusteltu paloauto ja ambulanssi. Erottajan paloasemalta on tarvittaessa tullut miehistö linnakkeeseen huoltotunnelia pitkin ja kiireellisissä tapauksissa on voitu käyttää rajavartiolaitoksen helikopteria. Huonolla säällä pelastusmiehistö on päässyt Suomenlinnaan Kaivopuiston rannassa olevalla venellä, jolla sinne pääsee noin kymmenessä minuutissa.

Aseman yksiköt 

 pelastusyksikkö R HE 801
 perustason sairaankuljetusyksikkö E HE 1381
 vene R HE 808

Rakennuksen historia 
Pelastusaseman rakennus rakennettiin alun perin talliksi vuonna 1916. Sen julkisivu on muurattu tiilistä. Rakennuksesta tehtiin ruokalan varasto kun vieressä ollut linnoitustykistön maneesi 1930-luvun alussa muutettiin rannikkotykistön keittöksi ja miehistöruokalaksi. Sitä käytettiin tähän tarkoitukseen vuoteen 1965 asti. Pelastusasema on nykyisin vuokrattu Helsingin kaupungille. Sen oviaukkoja on jouduttu suurentamaan useita kertoja autojen koon kasvaessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Suomenlinna
Helsingin pelastuslaitos
Helsingin rakennukset ja rakennelmat
Suomen paloasemat
Heat Treatment (albumi)

Heat Treatment on englantilaisen laulaja ja lauluntekijä Graham Parkerin ja hänen taustayhtyeensä The Rumourin toinen studioalbumi vuodelta 1976. Levyn on julkaissut Phonogram-yhtiön Vertigo Records ja sen ovat tuottaneet Robert John Lange ja kappaleen "Back Door Love" osalta Nick Lowe.

Rockfield-studioilla Monmouthissa Länsi-Walesissa äänittäjinä ovat toimineet Dave Charles ja Lange.

Miksauksen ovat tehneet Pete Kelsey ja Lange Trident-studioilla St. Anne's Courtilla Lontoossa.

Levykannen valokuvat on ottanut Simon Marsden ja kannen on suunnitellut Moore, Morris. Levy on valmistettu Englannissa. Markkinoinnista on huolehtinut Phonogram Limited, Stanhope House, Stanhope Place, London W2 2HH. Phonogramin puolesta järjestelyjä on hoitanut Sue Dubois.

Yhtyeen managerina on toiminut Dave Robinson, Advancedale Ltd, 32 Alexander St, London W2. Neil Warnock ja Steve Hedges on mainittu ohjelmatoimisto Bron Agencysta, 100 Chalk Farm Rd, London NW1.

Yhtyeen roudareina ovat toimineet Rayner Jesson, Alec Hawkins ja Joan.

Kiitoksissa on mainittu lisäksi Bobbie Bassett, Terri Scotti, Kingsley Ward, Mike Bone, Cheryl Feuerstein, Mike Gormley, Nigel Grainge, Doreen Loader, David Baker ja Alan Cowderoy.

Kappaleet 

Sivu 1

 Heat Treatment
 That's What They All Say
 Turned Up Too Late
 Black Honey
 Hotel Chambermaid

Sivu 2

 Pourin' It All Out
 Back Door Love
 Something You're Goin' Thru
 Help Me Shake It
 Fools's Gold

Kaikki laulut ovat Graham Parkerin tekemiä sekä hänen ja The Rumourin sovittamia.  Julkaisija on Intersong Music Ltd.

Muusikot 

Graham Parker and the Rumour:
 Graham Parker – akustinen ja sähkökitara, laulu
 Bob Andrews – kosketinsoittimet, taustalaulu
 Brinsley Schwarz – kitara, taustalaulu
 Stephen Goulding – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu
 Andrew Bodnar – Fender-basso
 Martin Belmont – kitara, taustalaulu

Puhallinsoittimet:
 John Earle – saksofonit
 Danny Ellis – vetopasuuna
 Albe Donnelly – saksofonit
 Dick Hanson - trumpetti

Albe Donnelly esiintyy Virgin Recordsin suosiollisella luvalla.

Lähteet 

Graham Parker and the Rumour LP Heat Treatment (Vertigo 6360 137, 1976)

 Vuoden 1976 albumit
Kamijo

KAMIJO (上城祐之 Yuuji Kamijou, s. 19. heinäkuuta 1975 Kanagawa) on japanilainen laulaja, joka vaikuttaa parhaillaan  Versailles Philharmonic Quintetissa vokalistina ja toimii indie levy-yhtiö Sherow Artist Societyn johtajana. 

Laulajana KAMIJO tunnetaan parhaiten historiallisen romanttisista ranskalaisteemoistaan, joita hän on käyttänyt aina vuonna 1994 perustetun yhtyeensä, LAREINEn ajoista lähtien. 

Hän perusti APPLAUSE RECORDS levy-yhtiön vuoden 2000 lopulla ja on sittemmin tuottanut joitakin visual kei bändejä, kuten IZABEL VAROSA, Metis Gretel ja Juka. Vuonna 2006 APPLUSE RECORDS vaihtoi nimensä Shreow Artist Societyyn. Tällä hetkellä hän toimii Matenrou Operan vastaana tuottajana.

Levy-yhtiöt

 LAREINE - toimi Lareinen tuottaja vuodesta 1995 lähtien 
 APPLAUSE RECORDS - perustettiin vuonna 2000, tuli osaksi Sherow Artist Societyä vuonna 2006
 VELETTA - toimi vuodesta 2001 NEW SODMY-nimisen yhtyeen tuottajana
 Sherow Artist Society - toiminnassa vuodesta 2006 lähtien

Tuotetut bändit

 IZABEL VAROSA
 Belles
 Metis Gretel
 KANZAKI
 ルシア (Lusia)
 ドーリスマリィ (Dollis Marry)
 HIZAKI grace project
 Juka
 摩天楼オペラ (Matenrou Opera)

Muut

 MALICE MIZER - toimi yhtyeen roudarina vuoden 1994 marraskuusta vuoden 1995 alkuun.
 KISAKI PROJECT - säveltäjänä albumilla 道標～Color of Labyrinth～
 KANZAKI - säveltäjänä albumilla albumilla HEART
 HIZAKI grace project - säveltäjänä albumilla Dignity of crest
 Juka - säveltäjänä albumeilla Aravesque, Luxurious ja SAINT CROIX

Diskografia

 BLUE ROMANCE (Lareine, 24.12.1996)
 BLUE ROMANCE ～優しい花達の狂奏～ (Lareine, 7.9.1997)
 フィエルテの海と共に消ゆ～The Last of Romance～ (Lareine, 2000.02.16)
 SCREAM (Lareine soolo, 1.11.2000]
 Confess to a Love (NEW SODMY, 26.6.2002)
 ETUDE (Lareine soolo, 25.12.2002
 Never Cage (Lareine, 5.9.2004
 Winter Romantic (Lareine, 18.3.2006
 Lyrical Sympathy (Versailles, 31.10.2007) 
 NOBLE (Versailles, 31.10.2008)
 JUBILEE (Versailles, 20.1.2010)
 Holy Grail (Versailles, 15.6.2011)

Sinkut

Lareine

 Fleur (21.4.1998)  
 LILLIE CHARLOTTE (27.9.1998)
 Métamorphose (18.12.1998)    
 Fiançailles (26.5.1999) 
 Billet～幼き夏の便箋～ (25.8.1999)
 冬東京 (15.12.1999)
 薔薇は美しく散る (9.2.2000)
GRAND PAIN (12.10.2000)
蝶の花/レッスン (27.11.2002)
 再会の花 (26.3.2003)
 Scarlet Majesty (30.8.2003)  
 MAJESTY - LAREINE STORY SERIES -Chapter I- (30.9.2003)   
 KNIGHT - LAREINE STORY SERIES -Chapter II- (28.11.2003)  
 PRINCESS - LAREINE STORY SERIES -Chapter III- (31.3.2004)
 Trailer (19.7.2004)
 道化師の舞曲 (29.11.2005)
 Cinderella Fantasy (29.11.2005)
 雪恋詩 (29.11.2005)
 ドラマ/さくら (30.1.2006)
 Last Song (9.5.2007)  

NEW SODMY

 WHITE LIE (26.9.2001)
 JEALOUSY (28.11.2001) 
 STYLE (23.1.2002)
 imagine (21.6.2002)
 
Node of Scherzo

 Node of Scherzo (31.10.2007) 

Versailles

 The Revenant Choir (23.6.2007)
 A Noble Was Born In Chaos (19.3.2008)
 Prince (13.9.2008)
 Prince & Princess (10.12.2008)
 Ascendead Master (24.6.2009)
 DESTINY -The Lovers- (27.10.2010)
 Philia (16.3.2011)

Lähteet

Aiheesta muualla

- Versaillesin virallinen sivu 
- Versaillesin virallinen MySpace
- Lareinen virallinen sivu
Japanilaiset laulajat
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Mellunkylän pelastusasema

Mellunkylän pelastusasema on Helsingin pelastuslaitoksen asema numero 60, joka otettiin käyttöön vuonna 2002. Asema sijaitsi aikaisemmin Herttoniemessä. Asemalla sijaitsee Helsingin pelastuslaitoksen letkuhuolto.

Aseman yksiköt

Pelastusasemalla on konttikalustoa, kuten letkukontti, hiekkasirotin, vaahtokontti ja pumppukontti. Pelastusasemalla on myös mönkijä maanalaisten tilojen ja maastopelastustehtävien varalta.

Lähteet 

Mellunkylä
Helsingin pelastuslaitos
Helsingin rakennukset ja rakennelmat
Suomen paloasemat
Espoon radio- ja televisioasema

Espoon masto on Espoon radio- ja televisioaseman yhteydessä Latokasken tuntumassa Harmaakalliolla sijaitseva masto. Maston korkeus maanpinnasta vuonna 1971 oli 303 metriä. Korotuksen jälkeen siitä tuli 326-metrinen ja se on Suomen kolmanneksi korkein rakennelma Hollolan Tiirismaan ja Haapaveden radio- ja televisiomastojen jälkeen. Oulun radio- ja televisioaseman masto tosin on yhtä korkea. Radio- ja televisioasema valmistui vuonna 1971. Asemaa laajennettiin vuonna 1988, jolloin rakennettiin myös nykyinen masto.

Espoon radio- ja televisioasema käytti alkuaan amerikkalaista tekniikkaa. Suomalaisten tv-lähetysten välittyessä aseman ansiosta tehokkaasti myös Pohjois-Viron televisiovastaanottimiin, heräsi Neuvosto-Virossa epäilyjä siitä, halusivatko amerikkalaiset Suomen tv-kuvan näkyvän Virossa. Sakari Kiuru, joka toimi Yleisradion pääjohtajana vuosina 1980–1989, sanoi Yleisradion TV-uutisille helmikuussa 2011, että kyseinen lähetin ei ollut ylitehoinen eikä amerikkalaisilla ollut mitään tekemistä tämän tv-aseman kanssa: ”Kyllä me tarvittiin se, sillä piti päästä sisämaahan, kauas länteen ja itään, se on rannalla, eihän siinä mitään, ja puheet siitä, että amerikkalaiset olisivat sitä rahoittaneet, […] ole mitään tekemistä, se oli Yleisradion budjetista rahoitettu.” Yrjö Länsipuro, joka toimi Yleisradion Moskovan kirjeenvaihtajana vuosina 1981–1987, sanoi samassa lähetyksessä 24.2.2011, että hänen mielikuvansa mukaan Neuvostoliitosta yritettiin vaikuttaa Espoon yleisradiomaston käyttöön, mutta suomalaisilla oli asiaan selkeä vastaus: ”Tää on tekniikkaa, jolle ei mitään voida.”

Taajuudet

Analoginen radio

Digitaalinen televisio

Analoginen televisio 
Analogiset lähetykset asemalta päättyivät koko muun Suomen tavoin 1. syyskuuta 2007 kello 4.00. Ylen TV1- ja TV2-verkkojen ohjelmat lähetettiin asemalta alusta eli vuodesta 1971 asti, 1.12.1986 lähtien myös Kolmoskanava/MTV3, 1.12.1988 lähtien TV4/SVT Europa ja 1.6.1997 lähtien Nelonen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Espoon rakennukset ja rakennelmat
Radiomastot
James Cameron’s Avatar: The Game

James Cameron’s Avatar: The Game (myös nimellä Avatar: The Game) on Ubisoft Montrealin kehittämä ja Ubisoftin julkaisema kolmannen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna  Nintendo DS:lle, PlayStation 3:lle, PlayStation Portablelle, Wii:lle, Windowsille ja Xbox 360:lle.

Samaan sarjaan kuuluva peli Avatar: Frontiers of Pandora julkaistaan vuonna 2022.

Pelaaminen 
Peli perustuu Avatar-elokuvaan. Pelin tapahtumat sijoittuvat vuoteen 2152 kaksi vuotta ennen elokuvan tapahtumia. Pelissä on yksinpelitila sekä joko PlayStation Networkin ja Xbox Liven kautta pelattava enintään 16 pelaajan moninpeli.

Vastaanotto 
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 5.5/10.

Ääninäyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 

Vuoden 2009 videopelit
Kolmannen persoonan ammuntapelit
Toimintaseikkailupelit
Nintendo DS -pelit
PlayStation 3 -pelit
PlayStation Portable -pelit
Wii-pelit
Windows-pelit
Xbox 360 -pelit
Herttoniemen pelastusasema

Herttoniemen pelastusasema () on Helsingin pelastuslaitoksen asema 70, joka sijaitsee Sorvaajankadulla Herttoniemessä. Se otettiin käyttöön 18. maaliskuuta 2006. Asema sijaitsi aiemmin Kipparlahdessa, Herttoniemen Suolakivenkadulla.

Asemalla sijaitsee Helsingin pelastuslaitoksen rengashuolto.

Aseman Yksiköt 

R HE 701 Pelastusyksikkö 

R HE 703 Säiliöyksikkö

R HE 707 Miehistönkuljetusyksikkö

R HE 709 Öljyvahingontorjuntayksikkö

R HE 7058 Kemikaaliyksikkö

R HE 70582 Kemikaaliyksikkö (vara yksikkö)

R HE 7094 Vaihtolava-auto

E HE 1371  Perustason ambulanssi

E HE 1372  Perustason ambulanssi

Lähteet 

Herttoniemi
Helsingin rakennukset ja rakennelmat
Helsingin pelastuslaitos
Suomen paloasemat
Kuusenkääpä

Kuusenkääpä (Phellinus chrysoloma) on monivuotinen vain kuusessa kasvava kääpälaji. Sen itiöemä on kiilamainen ja usein puoliksi alustanmyötäinen. Yläpinta on tummanruskea, reunavyöhyke jäykkäkarvainen. Kellanruskea reuna on terävä ja kova. Kanelinruskea pillistö on yleensä sokkeloinen, harvoin kulmikas tai helttamainen. Kuusenkäävän malto on ruskeaa ja kovaa. 

Kuusenkääpä kehittyy eläviin puihin oksantynkien kohtiin. Puun kuoltua sieni jatkaa kasvuaan ja levittyy koko rungon mitalle aiheuttaen valkolahoa. Kuusenkääpä on yleinen Pohjois- ja Itä-Suomessa, missä se lahottaa kuusta merkittävästi vanhoissa talousmetsissä. Samannäköinen männynkääpä on tunnistettavissa parhaiten isäntäpuun perusteella.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Phellinus chrysoloma 

Arinakäävät
Valkolahosienet
Crossover (Dirty Rotten Imbecilesin albumi)


Crossover on hardcore punk -yhtye D.R.I.:n neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1987.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Kurt Brecht – laulu
 Spike Cassidy – kitara
 Josh Pappe – basso
 Felix Griffin – rummut

Arvostelut 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Crossover discogs.com -sivustolla 

Vuoden 1987 albumit
D.R.I.:n albumit
Götz von Berlichingen

Gottfried ”Götz” von Berlichingen (n. 1480 – 23. kesäkuuta 1562), joskus nimellä Berlingen, myös tunnettu nimellä Götz Rautakäsi, oli Saksan keisarillinen ritari (Reichsritter) ja palkkasoturi. Hän syntyi noin vuoden 1480 paikkeilla Berlichingenissa  Saksan Württembergissä aristokraattiseen perheeseen. Hän omisti Hornbergin linnan, joka sijaitsee Neckar-joen rannalla nykyisessä Baden-Württembergissä.

Von Berlichingen menetti aikoinaan taistelussa oikean kätensä. Hän jatkoi kuitenkin uraansa laitattaen rautaisen tekokäden, joka oli ilmeisesti aikalaisekseen suhteellisen kehittynyt. Kirjailija Johann Wolfgang von Goethe kirjoitti myöhemmin näytelmän hänen elämästään.

Kuuluisa kirurgi, nimikkeellä keisarien ja kuninkaiden henkilääkäri kutsuttu salaneuvos Ferdinand Sauerbruch kertoo muistelmissaan Das wart mein leben () saaneensa sotien välisenä aikana tutkia Berlichenin suvun hallussa perintökalleutena ollutta alkuperäistä rautakättä ja kehitti sen pohjalta kuuluisan Sauerbruchin käsivarren amputoiduille potilaille.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Palkkasotilaat
Ritarit
Saksalaiset henkilöt
Amputoidut henkilöt
Vuonna 1480 syntyneet
Vuonna 1562 kuolleet
Eero Broman

Eero Väinö Broman (s. 15. maaliskuuta 1963 Helsinki) on suomalainen yrittäjä. Hän on Broman Groupin hallituksen puheenjohtaja (2013–). Vuodesta 2022 lähtien Broman on ollut Alma Median hallituksen jäsen.

Elämä ja ura
Broman valmistui ylioppilaaksi vuonna 1982 ja kauppatieteen maisteriksi 1987. Hän oli Broman Groupin hallintojohtaja 1986–1995, varatoimitusjohtaja 1995-2013, Laakerikulma Oy:n toimitusjohtaja 2002–2007 ja Motonetin toimitusjohtaja 2007-2016.

Bromanin isä on Väinö H. Broman. Hän on äitinsä Riitta Reenpään kautta Reenpään sukua ja isänsä äidin puolelta Cederbergin sukua. Hänen veljensä Harri Broman toimii Broman Groupin ja Varaosamaailman toimitusjohtajana.

Eero Broman on isänsä tavoin karjalaisen kulttuurin tukija ja on toiminut Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiön hallituksessa 2000-luvulta lähtien. Hän on ollut Otava Oy:n hallituksen jäsen vuodesta 2007.

Nuorena Broman oli SM-tason korkeushyppääjä ja saavutti Lahden Kalevan kisoissa 1985 jaetun pronssimitalin tuloksella 214. Hänen uransa ajoittui 1980-luvun alusta vuoteen 1987. Hänen ennätyksensä on 216 cm vuodelta 1986. Urallaan hän edusti Joensuun Katajaa. Broman on toiminut Joensuun Katajan johtokunnassa (2002–) ja puheenjohtajana (2002–2004) sekä Suomen Urheiluliiton johtokunnassa (2006–2009).

Lähteet 

 

Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset korkeushyppääjät
Suomalaiset yleisurheiluvaikuttajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Nobuko Yoshiya

Nobuko Yoshiya () (12. tammikuuta 1896 – 11. heinäkuuta 1973) oli japanilainen kirjailija. Hän oli yksi modernin Japanin kaupallisesti menestyneimmistä kirjailijoista. Hän kirjoitti erityisesti romanttisia kertomuksia ja nuorten tyttöjen tarinoita. Hän oli myös pioneeri japanilaisen lesboutta käsittelevässä kirjallisuudessa.

Yoshiya syntyi Niigatan prefektuurissa, mutta varttui Mookan Tochigin kaupungeissa Tochigin prefektuurissa. Hänen isänsä oli virkamies, ja perhe muutti usein. Hän oli perheen nuorin lapsi ja ainoa tyttö. Sekä hänen äitinsä, että isänsä kuuluivat samurai-sukuun. Hän aloitti kirjoittamisen teini-iässä.

Hänen teoksissaan on vahvasti nähtävissä tuolloinen seksologia. Eräs hänen varhaisista teoksistaan, Hana monogatari (花物語, "Kukkakertomuskia", 1916-1924) on kokoelma 52 romanttista ystävyyttä käsittelevästä tarinasta. Useissa kertomuksista käsitellään saavuttamatonta rakkautta tai niissä on onneton loppu. Kertomukset kuvaavat naisten välistä intohimoa lähes narsistisella tavalla hyödyntämällä unenomaista kirjoitustyyliä.

Yaneura no nishojo ( 屋根裏の二處女, "Kaksi neitsyttä ullakolla", 1919) on osin omaelämäkerrallinen ja kuvaa naisten välittä rakkautta kahden samassa huoneessa asuvan opiskelijan välillä. Teoksen viimeisessä kohtauksessa tytöt päättävät elää loppuelämänsä yhdessä. Teos hyökkää mieskeskeistä yhteiskuntaa vastaan ja sisältää feministisen asenteen sekä paljastaa Yoshiyan oman lesbouden.

Kaikki Yoshiyan teokset eivät kuitenkaan käsittele samaa sukupuolta olevien välistä rakkautta. Hänen kirjoitustyylinsä oli onomatopoeettinen. Teoksissa on runsaasti huutomerkkejä ja muita epätavallisia diakreettia merkkejä, joita naispuoliset lukijat pitivät esteettisesti miellyttävinä. Näiden avulla Yoshiya pyrki saavuttamaan vuorosanoihin todentuntua.

Yoshiyan teoksia pidettiin "kunnollisina teksteinä", jotka olivat soveliaita kaiken ikäisten tyttöjen ja naisten luettaviksi, sillä lesbous kuvataan yleensä platonisena suhteena. Osin tätä selittää myös se, että saman sukupuolen välinen rakkaus nähtiin tuolloin "normaalina" ohimenevänä vaiheena naisten kehityksessä.

Yoshiya ei pyrkinyt salaamaan suhdettaan Monma Chiyon kanssa eikä hän myöskään vältellyt julkisuutta.

Yoshiya asui toisen maailmansodan aikana Kamakurassa, Kanagawan prefektuurissa. Vuonna 1962 hän rakensi perinteisen japanilaisen puutalon, jossa oli myös puutarha. Testamentissaan hän luovutti talon Kamakuran kaupungilla. Nykyään talossa toimii museo, joka on avoinna kahdesti vuodessa, toukokuun alussa ja marraskuussa, kolmen päivän ajan.

Japanilaiset kirjailijat
Vuonna 1896 syntyneet
Vuonna 1973 kuolleet
Skuodasin kunnallispiiri

Skuodasin kunnallispiiri () on yksi Liettuan kuudestakymmenestä kunnallispiiristä, joka sijaitsee Klaipėdan läänissä. Kunta rajoittuu lännessä Itämereen ja pohjoisessa Latviaan. Vuonna 2008 kunnallispiirin väkiluku oli 23 783 asukasta (6,3 % läänin väkiluvusta).

Skuodasin kunnallispiirin alueella on kaksi kansallispuistoa: Žemaitijan kansallispuisto ja Salantain alueellinen puisto.

Kunnallispiirin hallinnon käyttämä kieli on samogiitti.

Asutuskeskukset

Kaupungit
Skuodas (hallinnollinen keskus)

Kauppalat
Mosėdis
Ylakiai
Lenkimai
Barstyčiai

Kylät
Daukšiai
Notėnai
Šaukliai
Šatės
Mažieji Rūšupiai

Lähteet
Portrait of Regions of Lithuania

Aiheesta muualla

Kunnallispiirin virallinen sivusto 

Liettuan kunnallispiirit
Klaipėdan lääni
Clara Pontoppidan

Clara Pontoppidan (23. huhtikuuta 1883 Kööpenhamina – 22. tammikuuta 1975 Kööpenhamina) oli tanskalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä. Merkittävän puheteatteriuran ohella hän oli eräs tanskalaisen mykän elokuvan suurimmista tähdistä. Lisäksi hän näytteli radio- ja televisioteatterissa.

Elämä ja ura

Clara Pontoppidanin vanhemmat olivat Eduard Heinrich Rasmussen (1857–1901) ja Sara Vilhelmine Caroline Brammer (1859–1935). Hän kävi Tanskan kuninkaallisen teatterin baletti- ja oppilaskoulun vuonna 1892. Ammattinäyttelijän uransa hän aloitti samaisessa teatterissa vuonna 1901 näytelmässä Gurre. Vuonna 1905 Pontoppidan kiinnitettiin Dagmarteatretiin, jossa hän työskenteli lähes 20 vuotta. Pitkän jakson katkaisivat kiinnitykset Det Ny Teateriin (1908–1909) ja Alexandrateatretiin (1914–1917) (myöhemmin Betty Nansen Teatret).

Pontoppidan saavutti taiteilijavoittoja John Galsworthyn kappaleessa En virkelig Dame (The Fugitive) lokakuussa 1914 ja seuraavana vuonna Marguerite Gautierin osassa A. Dumasin Kamelianaisessa. Vuonna 1925 Pontoppidan palasi Kuninkaallisen teatterin riveihin. Hänen viimeinen näytöksensä oli 21. joulukuuta 1973 teatterin 225-vuotisjuhlien yhteydessä.

Pontoppidanin puolivuosisataisen Kuninkaallisen teatterin kauden näyttämötaiteellisia voittoja olivat Salome kappaleessa En Idealist, nimiosa kappaleessa Anna Sophie Hedvig ja leskirouva Tang kappaleessa En kvinde er overflødig. Hänen muita merkittäviä näyttämötehtäviään olivat muun muassa Rouva Markmann (Kaj Munkin kappale Døden), Amme (August Strindbergin Isä), sekä erityyppiset roolit tanskalaisen Kjeld Abellin aikalaisnäytelmissä.

Vuonna 1902 Pontoppidan esiintyi balettitanssijana varhaisessa mykkäelokuvassa Pas de deux. Vuodesta 1910 hän työskenteli näyttelijänä kymmenissä tanskalaisissa ja ruotsalaisissa mykkäelokuvissa. Hänen mykän kautensa merkittäviä rooleja olivat esimerkiksi Siri elokuvassa Lehtiä paholaisen kirjasta (1920) ja sisar Cecilia ruotsalaisessa kauhuelokuvassa Noita (1922).

Clara Pontoppidan avioitui näyttelijä Carlo Wiethin kanssa 1906. Liitto päättyi eroon 1917. Helmikuussa 1920 hän avioitui Povl Vilhelm Pontoppidanin (1889–1953) kanssa.

Filmografia

Mykkäelokuvat

Äänielokuvat

Kirke og orgel (1932)
Kongen bød (1938)
Kun sade taukosi (Regnen holdt op, 1942)
Mens porten var lukket (1948)
Bruden fra Dragstrup (1955)
En kvinde er overflødig (1957)
Jeg elsker dig (1957)
De sjove år (1959)
Frihedens pris (1960)
Pölynimurikopla (Støvsugerbanden , 1963)
Alt for kvinden (1964)
Freddie ja tyttökopla (Slap af, Frede, 1966)
Ta' lidt solskin (1969)
Hyvät tavat pylvässängyssä (Takt og tone i himmelsengen, 1972)
Carl Th. Dreyer - Min metier (1995)

Diskografia

Clara Pontoppidan : CBS 88168

Omaelämäkerta

Eet liv – mange liv, 1949–1963

Lähteet ja viitteet

Aiheesta muualla

Kvinfo.dk

Tanskalaiset näyttelijät
Vuonna 1883 syntyneet
Vuonna 1975 kuolleet
Amanita (yritys)

Amanita Oy on kirjailijoiden Kaari Utrion ja Kai Linnilän vuonna 1982 perustama, kirjankustannusalalla toimiva tuotantoyhtiö ja kustantamo. Perheyritys Amanitan toimipaikka sijaitsee Somerniemellä Somerolla, ja yrityksen toimitusjohtajana on Lauri Linnilä. Yhtiö on tuottanut vuodesta 1982 alkaen tietokirjallisuutta ja suurteoksia yli sata nimikettä. Yhteistyössä muiden muassa Somerniemi-seuran kanssa Amanita on julkaissut myös somerolaista ja somerniemeläistä kotiseutukirjallisuutta. Vuodesta 2011 Amanita toimii myös kustantamona julkaisten muun muassa Kaari Utrion kirjoja.

Kirjailijoita, joiden tuotantoa Amanita on julkaissut, ovat Kaari Utrion ja Kai Linnilän ohella mm. Sari Savikko, Hanna Pukkila, Meri Utrio, Leeni Tiirakari, Manu Kärki ja Esko Rahikainen.

Tuotantoa
 Veljekset von Wright: Linnut (1993)
 Zachris Topelius: Maakuntien Suomi (1998)
 Olaus Magnus: Suomalaiset Pohjoisten kansojen historiassa (2002)
 Elias Lönnrot: Flora Fennica (2002)
 Sari Savikko (toim.): Tuhanten rantain Suomi (2010)
 Kaari Utrio: Oppinut neiti (2011)
 Tuija Hautala-Hirvioja, Kai Linnilä, Sari Savikko, Jan Strang, Kaari Utrio: Lapin taide (2011)
 Unto Salo: Kalevalaiset myytit ja uskomukset 1-3 (2012)
 Oiva Turpeinen: Kuppa – kuninkaan ja kerjäläisen vitsaus (2012)
 Hanna Pukkila, Kai Linnilä: Hyvä Suomi! 1952 (2012)
 Kai Linnilä, Teppo Nättilä: Pieni suomalainen sikarikirja (2012)
 Sari Savikko: Kasvien taide (2012)
 Heikki Ylikangas: Aseveljen petos (2012)
 Leeni Tiirakari ja Manu Kärki: Kartanokierros (2013)
 Gustav Hägglund, Jussi Jalonen, Asko Kilpinen, Matti Lackman, Rauno Lahti, Kai Linnilä, Hanna Pukkila, Sari Savikko, Kari J. Talvitie, Oiva Turpeinen, Martti Turtola: Jääkärien perintö (2013)
 Kaari Utrio: Seuraneiti (2013)
 Martti Peltomaa: Sissiritarit (2014)
  Jussi Vartiainen: Pieni suomalainen piippukirja (2014)
 Roger Johansson, Päivi Laine, Terttu Peltonen, Kyösti Saranpää, Sari Savikko: Suomenhevonen - Arjen sankari (2014)
 Jussi Jalonen: Vapaaehtoiset. Viisi tarinaa vieraisiin sotiin osallistuneista suomalaisista (2015)
 Kaari Utrio: Paperiprinssi (2015)
 Suomen kauneimmat kirkot (2016)
 Kai Linnilä (päätoim.): Suomi 1917. Artikkelit Samu Nyström, Hannu Salmi (2016)
 Jarkko Kemppi: Kenraalimajuri Ilmari Karhu (2017)
 Sari Savikko: Suomenhevonen isänmaata rakentamassa ja puolustamassa (2017)
 Matti Lackman: Kullervo Manner. Kumouksellisen muotokuva (2017)
 Aapo Roselius, Hanna Pukkila-Toivonen, Olli Kleemola: Suojeluskuntien Suomi (2017)
 Kaari Utrio: Hupsu rakkaus (2017)
 Viljo Rasila: Suomi 1918 (2018)
 Keijo K. Kulha, Laila Hirvisaari et al.: Evakkotaival (2019)
 Riku Kauhanen, Olli Kleemola, Hanna Pukkila-Toivonen: Tuli-iskuja - Suomen kenttätykistön tarina (2020)

Lähteet

Suomalaiset kirjankustantamot
Suomalaiset perheyritykset
Somerniemi
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2013

Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2013 olivat järjestyksessään kymmenennet jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Ruotsissa 10. – 28. heinäkuuta 2013.. Turnauksessa pelasi 12 joukkuetta. Saksa voitti kuudennen peräkkäisen Euroopan-mestaruutensa.

Hakijat 
Jokaisella hakijamaalla pitää olla vähintään kuusi stadionia sekä yksi varastadion. Yhden stadionin kapasiteetti on oltava vähintään 15 000 ja muiden stadioneiden 7 000. Hakemukset piti jättää UEFAlle viimeistään 15. kesäkuuta 2010.

Hakijamaat

Puola, Bulgaria ja Sveitsi olivat muut kandidaatit, mutta vain Alankomaat ja Ruotsi jättivät lopulliset hakemuksensa UEFAlle.

Karsinnat

Joukkueet 
Turnauksen joukkueet oli jaettu kolmeen neljän joukkueen alkulohkoon, joista kunkin lohkon kaksi parasta sekä kaksi parasta kolmosta selviytyivät puolivälierävaiheeseen. Lohkossa kolmanneksi sijoittuneiden keskinäinen paremmuus ratkottiin pisteiden perusteella, joten Islanti oli lohkokolmosista paras. Muista lohkokolmosista Tanska ja Venäjä olivat molemmat keränneet kaksi pistettä, joten niistä jatkoonpääsijä valittiin arpomalla. Arvonnan voitti Tanska.

Ottelupaikat

Otteluohjelma

Lohko A

Lohko B

Lohko C

Pudotuspelit

Puolivälierät

Välierät

Loppuottelu

Parhaat maalintekijät  
5 maalia

  Lotta Schelin

3 maalia
  Nilla Fischer

2 maalia
  Verónica Boquete
  Jennifer Hermoso
  Melania Gabbiadini
  Solveig Gulbrandsen
  Marie-Laure Delie
  Eugénie Le Sommer
  Louisa Nécib
  Wendie Renard
  Josefine Öqvist
  Célia Okoyino da Mbabi
  Mia Brogaard
  Mariann Knudsen

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Naisten EM-kilpailut UEFAn sivuilla

2013
Vuoden 2013 jalkapallo
Ruotsin jalkapallo
Ruotsin urheilutapahtumat
I Will Stay

I Will Stay on tanskalaista alkuperää oleva popkappale. Ensimmäisenä sen levytti tanskalainen The Lollipops -yhtye nimellä I'll Stay By Your Side. Suomessa kappale päätyi Hurriganesin Roadrunner-albumille vuonna 1974. Sen lauloi Cisse Häkkinen. 

Tanskalaiset musiikkikappaleet
Vuoden 1965 kappaleet
Hurriganesin kappaleet
Anthony

Anthony voi tarkoittaa seuraavia:

Anthony, monissa maissa suosittu etunimi
Anthony, kaupunki New Mexicossa, Yhdysvalloissa

Sukunimenä
Adele Anthony (s. 1971), australialainen viulisti
Alfred Webster Anthony (1865–1939), yhdysvaltalainen lintutieteilijä
Benson Jack Anthony (s. 1997), australialainen näyttelijä
Carmelo Anthony (s. 1984), yhdysvaltalainen koripalloilija
Caylee Anthony (2005–2008), yhdysvaltalainen kadonnut ja kuolleena löydetty lapsi
Daniel Read Anthony (1824–1904), yhdysvaltalainen kustantaja ja abolitionisti
Evelyn Anthony (1926–2018), brittiläinen kirjailija
Joel Anthony (s. 1982), kanadalainen koripalloilija
Kenny Anthony (s. 1951), Saint Lucian pääministeri 1997–2006
Marc Anthony (s. 1968), yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko
Michael Anthony (s. 1954), yhdysvaltalainen muusikko
Michael Anthony (s. 1957), guyanalainen nyrkkeilijä
Piers Anthony (s. 1934), englantilais-amerikkalainen tieteis- ja fantasiakirjailija
Ray Anthony (s. 1922), yhdysvaltalainen jazztrumpetisti ja näyttelijä
Susan B. Anthony (1820–1906), yhdysvaltalainen suffragetti ja kansalaisoikeusaktivisti
Tony Anthony, oik. Roger Pettito (s. 1937), yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvatuottaja ja käsikirjoittaja

Aluksia
Britannian Kuninkaallisen laivasto
 HMS Anthony (1417), 1417 rakennettu alus
 HMS Anthony (1588), 1588-1599 palveluksessa ollut alus
 HMS Anthony (H40), A-luokan hävittäjä
 HMS Anthony (MFV 1051), MFV 1051
Yhdysvaltain laivasto
USS Susan B. Anthony (AP-72), kuljetusalus
USS Anthony (DD-172),  Wickes-luokan hävittäjä
USS Anthony (DD-266),  Clemson-luokan hävittäjä, nimetty USS Greeneksi samalla runkonumerolla ennen vesillelaskua
USS Anthony (DD-515),  Fletcher-luokan hävittäjä, Länsi-Saksan laivastossa 1958-1972 nimellä Zerstörer 1.

Katso myös
Antonius
Anthoni
 Antonio

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Ariadne (täsmennyssivu)

Ariadne voi tarkoittaa seuraavia:

Ariadne, kreikkalaisen mytologian Kreetan prinsessa
Ariadne, perhossuku
Ariadne Oliver, Agatha Christien romaanien henkilöhahmo
Ariadne Naksoksessa, Richard Straussin ooppera vuodelta 1912
43 Ariadne, asteroidi
Ariadnen lanka, ongelmanratkaisumenetelmä
Ariadnen lanka, MTV3:n televisio-ohjelma vuonna 1991
Ratko Ariadnen lankoja, Lemmikki Beckerin teos

Laivan nimi
 SMS Ariadne, ensimmäisen maailmansodan aikainen saksalainen alus
 S/S Ariadne, matkustajahöyrylaiva, liikenteessä 1914–1968

Britannian kuninkaallinen laivasto
 HMS Ariadne (1776), Sphinx-luokan 20-tykkinen kuudennen luokan alus
 HMS Ariadne (1805), yhteysalus
 HMS Ariadne (1816), Hermes-luokan 20-tykkinen kuudennen luokan alus
 HMS Ariadne (1839), siipiratassluuppi
 HMS Ariadne (1859), puinen potkurifregatti
 HMS Ariadne (1898), Diadem-luokan panssarikansiristeilijä
 HMS Ariadne (M65), Abdiel-luokan miinalaiva
 HMS Ariadne (F72), Leander-luokan fregatti

Katso myös
Ariane, Euroopan avaruusjärjestön kantorakettisarja
Flight 666 – The Original Soundtrack

Flight 666 – The Original Soundtrack on Iron Maiden -yhtyeen toukokuussa 2009 julkaistu livealbumi sekä soundtrack Iron Maiden: Flight 666 -dokumenttielokuvaan.
Kappaleet on äänitetty eri puolilla maailmaa helmi–maaliskuussa 2008 Somewhere Back in Time -kiertueella.

Kappaleet

CD 1

Mumbai, 1. helmikuuta 2008

Melbourne, 7. helmikuuta 2008

Sydney, 9. helmikuuta 2008

Tokio, 16. helmikuuta 2008

Monterrey, 22. helmikuuta 2008

Los Angeles, 19. helmikuuta 2008

México, 24. helmikuuta 2008

New Jersey, 14. maaliskuuta 2008

CD 2

San José, Costa Rica, 26. helmikuuta 2008

São Paulo, 2. maaliskuuta 2008

Bogotá, 28. helmikuuta 2008

Buenos Aires, 7. maaliskuuta 2008

Santiago de Chile, 9. maaliskuuta 2008

San Juan, Puerto Rico, 12. maaliskuuta 2008

Curitiba, 4. maaliskuuta 2008

Toronto, 16. maaliskuuta 2008

Kokoonpano
Bruce Dickinson – laulu 
Steve Harris – basso, taustalaulu
Dave Murray – kitara
Adrian Smith – kitara, taustalaulu 
Janick Gers – kitara 
Nicko McBrain – rummut

Michael Kenney – kosketinsoittimet

Lähteet

Vuoden 2009 soundtrackit
Vuoden 2009 konserttitallenteet
Iron Maidenin albumit
K. Heino

Karl (Kaarle) Heino (sukunimi aik. Lindroos; 14. lokakuuta 1848 Heinolan maalaiskunta – 18. elokuuta 1921 Jyväskylä) oli suomalainen filosofian tohtori, lyseon lehtori ja kirjailija.

Heinon vanhemmat olivat suutari Henrik Lindroos ja Hedvig Volain. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta ja valmistui 1882 filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Vuonna 1891 Heino väitteli tohtoriksi Leipzigissä. Heino toimi Jyväskylän lyseon latinan kielen lehtorina 1892–1916.

Karl Heino oli naimisissa vuodesta 1894 Edla Julia Nyholmin kanssa.

Teoksia 
Nimellä K. Heino:
 Elokuun Iltana Suomessa : kansalle hyödyksi ja huviksi (Illan kultaisen kuluksi, Vaiko huomenen huviksi, Uuen aamun alkeheksi. Kalevala), esitellyt K. Heino. Tekijä, Helsinki 1878
 Kasvatuksesta 1, kansalle esitellyt K. Heino. Tekijä, Helsinki 1878
 Kiitä Herraa minun sieluni!. Tekijä, Helsinki 1878
 Sokrates : tutkimus filosofian alalta, teoksessa Jyväskylän lyseo. Lukuvuonna 1892–1893 Jyväskylä 1893
Nimellä Karl Lindroos:
 Platonin kosmologia : Timaiossa esiteltynä, väitöskirja Helsinki 1887
 Plato qvomodo ordinem universi et cicitatis humanae inter se connexuerit? : pars prior. Författaren, Helsingfors 1891

Suomennoksia 
 Marcus Tullius Cicero : Laelius eli ystävyydestä ; suom. K. Lindroos. Gummerus 1903

Lähteet 
  (Arkistoitu linkki)
 

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset opettajat
Suomentajat
Vuonna 1848 syntyneet
Vuonna 1921 kuolleet
Latvominen

Latvominen on varsinkin historialliseen karjatalouteen kuuluneessa lehdestyksessä käytetty menettely, jossa puun latva ja oksat ajoittain katkaistiin kerppujen tai pienikokoisen käyttöpuun hankkimiseksi. Kerput olivat lehtipuista tai -pensaista katkottuja lehdeskimppuja, joita syötettiin talvella lampaille ja naudoille. Suomessa latvottiin koivuja vielä 1900-luvun alkupuolella paikoin Ahvenanmaalla, Hämeessä ja Vakka-Suomessa. Keski-Euroopassa latvottiin erityisesti salavia ja poppeleita. Nykyään latvominen on edelleen osa perinnebiotooppina arvokkaiden lehdesniittyjen hoitoa, jota Suomessa tehdään etenkin Saaristomerellä ja Ahvenanmaalla.

Lähteet

Aiheesta muualla

Kotieläintalous
Metsätalous
Viherrakentaminen

de:Schneitelung
th:การทำไม้ตัดเรือนยอด
Ryhmä 27

Ryhmä 27 eli sukupolvi 27 (esp. Generación del 27) oli espanjalaisten runoilijoiden seura, joka nousi maan kirjallisuuspiireistä vuosina 1923–1927. 

Ensimmäinen varsinainen kokoontuminen järjestettiin Sevillassa runoilija Luis de Góngoran kuolinpäivän 300-vuotismuiston kunniaksi. Kirjoittajat ja älymystö kerääntyivät Ateneo de Sevillaan, ja osallistujien joukossa olivat muun muassa Rafael Alberti ja Federico Garcia Lorca. Ryhmä 27 vaikutti mullistavalla tavalla Espanjan sekä espanjankielisten maitten kulttuuriin ja kirjallisuuteen. Esimerkiksi chileläinen Pablo Neruda sai ryhmältä paljon vaikutteita.

Tyylilaji
Ryhmä 27:n jäsenten taiteellisessa tuotannossa vaikuttivat tyylisuunnista lähinnä avantgarde, johon kuuluivat muun muassa ultraismi ja surrealismi. Muita keskeisiä piirteitä olivat perinnetietous, kuvakielen rikas käyttö, vapaa runomitta ja jopa naiivikin spontaanius sekä luonnonläheiset teemat. Näihin yhdisteltiin aimo ripaus vastakkainasettelua ja yhteiskunnallisuutta. Erilaisia marginaali-ilmiöitä saatettiin kuvata runsaasti. Yhtä, selkeää tyylisuuntaa ryhmälle ei kuitenkaan voida määritellä, sillä sen taiteilijat edustivat useita erilaisia aloja ja näkemyksiä.

Lähteet

Espanjan kirjallisuus
Kirjalliset suuntaukset
The Powerless Rise

The Powerless Rise on metalcore-yhtye As I Lay Dyingin viides studioalbumi. Metal Blade Records julkaisi albumin 7. toukokuuta 2010 Euroopassa ja 11. toukokuuta Yhdysvalloissa. Julkaisuajankohtana albumi pääsi albumimyynnillään Billboardin Top 200 -listalla sijalle 10, ja myyntilukumäärä oli 38 000. Singleinä julkaistiin kappaleet "Parallels", "Anodyne Sea" ja "Beyond Our Suffering".

Äänitys
As I Lay Dying alkoi kirjoittaa kappaleita The Powerless Risea varten vuoden 2009 puolivälissä oltuaan kaksi vuotta kiertueella edellisen albumin An Ocean Between Us julkaisun jälkeen. Syyskuun lopussa yhtyeellä oli valmiina "noin 6-7" kappaletta ja aikoi mennä studioon 17. lokakuuta 2009, jolloin jatkaisivat kappaleiden kirjoittamista. Aiemmilla albumeilla As I Lay Dying oli kirjoittanut kappaleet vain muutamassa kuukaudessa. An Ocean Between Usin ja The Powerless Risen kolmen vuoden julkaisuväli oli suurin yhtyeen uralla. Laulaja Tim Lambesis sanoi, että kun muiden yhtyeiden "on pakko kiirehtiä pukatakseen ulos huonon levyn, jotta voivat alkaa tehdä kiertueita ja maksaa laskunsa," As I Lay Dying työskenteli hartaasti "tehdäksemme levyn, jota kelpaa kuunnella (toivottavasti), ja alkaa tehdä kiertueita, kun olemme valmiita." 

The Powerless Risen tuotti Killswitch Engage kitaristi Adam Dutkiewicz ja Daniel Castelman, ja albumin miksasi Colin Richardson ja Martyn Ford. Adam Dutkiewicz tuotti myös edellisen As I Lay Dying -albumin An Ocean Between Us. Kitaristi Phil Sgrosson mukaan Dutkiewicz valittiin kymmenestä tuottajaehdokkaasta, koska "huomasimme, että Adam ymmärsi soundiamme parhaiten." Castelman ja Richardson toimivat myös ääni-insinööreinä An Ocean Between Usilla.

Albumi julkaistiin 7. toukokuuta 2010 Euroopassa ja 11. toukokuuta Yhdysvalloissa. Vastaanotto oli yleisesti myönteinen, ja eräs arvostelija kirjoitti, että "metalcoren ja As I Lay Dyingin ihailijat tulevat olemaan enemmän kuin tyytyväisiä The Powerless Riseen, sillä yhtyeen asteittainen kehittyminen ja tasainen laatu tekevät tästä sen parhaimman albumin." Albumi meni sijalle 10 Billboard 200 -listalla.. Metacritic-sivustolla albumin saaman vastaanoton tilana on "universal acclaim" (yleisesti kriitikoiden ylistämä) arvioiden keskiarvolla 81 pistettä sadasta.

Kappaleluettelo

iTunes bonus track
"Condemned (Gunfight Mix) [Pre-Order Only]" – 3:57

Listasijoitukset

Arvosteluja
 All Music Guide ()
 Mind Equals Blown ()
 Sputnik Music ()
 The NewReview ()
 AbsolutePunk 88%
 MusicReview 89%
 Dead Press 7/10

Kokoonpano
As I Lay Dying
 Tim Lambesis – laulu
 Phil Sgrosso – kitara
 Nick Hipa – kitara
 Josh Gilbert – basso
 Jordan Mancino – rummut

Tuotanto ja suunnittelu
 Tuottanut Adam Dutkiewicz ja As I Lay Dying
 Tekniikka: Adam Dutkiewicz ja Daniel Castleman
 Äänitekniikka ja editointi: Joseph McQueen
 Miksaus: Colin Richardson
 Mix engineer: Martyn "Ginge" Ford
 Miksattu Lambesis Studiosissa, Del Mar, CA 
 Masterointi: Ted Jensen, Sterling Sound
 Kuvitus: Jacob Bannon

Lähteet

Aiheesta muualla
 As I Lay Dying virallinen sivusto
 

Vuoden 2010 albumit
As I Lay Dyingin albumit
Vilkaviškisin kunnallispiiri

Vilkaviškisin kunnallispiiri () on yksi Liettuan kuudestakymmenestä kunnallispiiristä, joka sijaitsee Marijampolėn läänissä. Vuonna 2008 kunnan väkiluku oli 47 978.

Asutuskeskukset

Kaupungit
Vilkaviškis (hallinnollinen keskus)
Kybartai
Virbalis

Kauppalat
Pilviškiai
Pajevonys
Vištytis

Kylät
Stotis
Paežeriai
Giedriai
Dvarnieji

Lähteet
Portrait of the Regions of Lithuania

Aiheesta muualla

Kunnallispiirin virallinen sivusto  

Liettuan kunnallispiirit
Marijampolėn lääni
Sandberg

Sandberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Alfred Sandberg (1894–1973), suomalainen jääkäriluutnantti
 Andrei Sandberg (s. 1970), suomalainen näyttelijä
 Antti Sandberg, myöhemmin Sarkaranta (1894–1956), suomalainen jääkärikapteeni
 Armid Sandberg (1876–1927), suomalainen taidemaalari
 Eric Sandberg (1884–1966), ruotsalainen kilpapurjehtija
 Espen Sandberg (s. 1971), norjalainen elokuvaohjaaja
 Filip Sandberg (s. 1994), ruotsalainen jääkiekkoilija
 Gösta Sandberg (1932–2006), ruotsalainen jalkapalloilija ja valmentaja
 Hugo Richard Sandberg (1849–1930), suomalainen metsänhoitaja ja valtiopäivämies
 Iines Laitinen-Sandberg (1903–1996), suomalainen lausuntataiteilija, opettaja ja järjestöjohtaja
 Juha Sandberg (s. 1977), suomalainen kunnallispoliitikko
 Kaj Sandberg (s. 1965), suomalainen antiikin tutkija
 Kristian Sandberg, saksalainen ItaloBrothers-yhtyeen sanoittaja ja säveltäjä
 Martin Karl Sandberg (Max Martin, s. 1971), ruotsalainen musiikin tuottaja ja lauluntekijä
 Mikael Sandberg (s. 1991), suomalainen koripalloilija
 Mikael Sandberg (s. 1973), ruotsalais-yhdysvaltalainen jääpalloilija
 Per Sandberg (s. 1960), norjalainen poliitikko ja ministeri
 Päivi Leino-Sandberg (s. 1976), suomalainen valtiotieteilijä ja eurooppaoikeuden professori
 Sheryl Sandberg (s. 1969), yhdysvaltalainen teknologia-alan johtaja, aktiivi ja kirjailija
 Steve Sem-Sandberg (s. 1958), ruotsalainen kirjailija
 Sven-Olof Sandberg (1906–1975), ruotsalainen säveltäjä ja tekstinkirjoittaja
 Tiina Sandberg, suomalainen kommunistipoliitikko
 Tim Sandberg (s. 1990), ruotsinsuomalainen jääkiekkomaalivahti
 Timo Sandberg (s. 1946), suomalainen kirjailija
 Tom Sandberg (s. 1955), norjalainen yhdistetyn hiihtäjä
Socratis et Socraticorum Reliquiae

Socratis et Socraticorum Reliquiae on Gabriele Giannantonin toimittama teos, joka kokoaa yhteen antiikin ajalta säilyneet viittaukset Sokrateehen ja sokraatikkoihin. Giannantoni luettelee yhteensä noin seitsemänkymmentä sokraatikkoa.

Sokraatikoilta säilyneet tekstit ovat luonteeltaan hyvin katkelmallisia, eikä niitä ollut tutkittu yhtä laajalti ennen Giannantonin monumentaalista teosta. Teokseen ei kuitenkaan ole otettu mukaan Platonin ja Ksenofonin teoksia, joita on säilynyt muihin lähteisiin verrattuna paljon.

Teoksen ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1983 nimellä Socraticorum Reliquiae. Vuonna 1990 julkaistuun laajennettuun versioon Socratis et Socraticorum Reliquiae lisättiin Sokratesta koskeva todistusaineisto sekä Aiskhineelta säilyneet katkelmat.

Teoksen neljä osaa jakautuvat seuraavasti:
 I: Sokrates-todistusaineisto sekä fragmentit, mm. Eukleides, megaralaiset, Faidon, Menedemos
 II: Kyreneläiset, kyynikot, Aiskhines ja muut sokraatikot
 III: Bibliografia ja hakemisto
 IV: Bibliografiset yms. huomautukset

Lähteet

Kirjallisuutta 

 
 

Kirjat filosofiasta
Sokraatikot
Vuoden 1983 kirjat
Vuoden 1990 kirjat
Alps Electric Co.

Alps Electric Co, Ltd (アルプス電気株式会社) on vuonna 1948 perustettu monikansallinen yhtiö, joka tuottaa elektronisia laitteita, kuten potentiometrejä ja tasohiiriä sekä muita tietokonekomponentteja. Alpsin pääkonttori on Tokiossa, Japanissa. Vuodesta 2004 toimitusjohtajana on toiminut Masataka Kataoka. Alps on myös tunnettu Alpine-autostereoista.

Tulostimet
Alps valmisti 2010 toukokuuhun asti myös tulostimia. Viimeinen valmistettu malli oli MD-5500. Alps-tulostimissa käytettiin yrityksen yksinoikeudella käyttämää Micro Dry (MD) -tekniikkaa. Micro Dry -menetelmässä väri siirtyy erilliseltä värinauhalta tulostusmedialle lämpöpään avulla eli Micro Dry -tekniikka vastaa lämpösiirtotulostusta. Tietyt Alps-tulostimet pystyvät vaihtoehtoisesti myös sublimaatiotulostukseen. Sublimaatiotulostuksen etuna on rasterittomuus.

Alps-tulostimien ainutlaatuinen ominaisuus hintaluokassaan on kyky tulostaa valkoista, foileja ja metallivärejä. Näitä ominaisuuksia on totuttu näkemään huomattavasti kalliimmissa laitteissa. Alps-tulostimia myytiin Suomessa 1997-2000, maahantuojana toimi muun muassa Helrot Oy. Vuonna 2000 Alps lopetti tulostimien viennin Japanin ulkopuolelle. 

Alps-tulostimet ovat ominaisuuksiensa ja edullisuutensa vuoksi erityisen suosittuja pienoismalliharrastajien ja pienten painoyritysten keskuudessa.

Lähteet
www.alps.com
Alps Microdry tulostin
www.tietokone.fi

Japanilaiset elektroniikkayhtiöt
Japanilaiset pörssiyhtiöt
Tietotekniikan tuotemerkit