joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pistolekors

Pistolekors on suomalainen aatelissuku, joka introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneelle vuonna 1647 ja Suomen ritarihuoneelle 29. tammikuuta 1818.

Historia 
Suvun on väitetty polveutuvan ikivanhasta skotlantilaisesta Scott of Craighallin ylimyssuvusta, mistä ei kuitenkaan ole minkäänlaisia todisteita. Suvun vanhin todistettu kantaisä on sääminkiläinen sotilas Yrjänä Ollinpoika (Göran Olofsson) Skott, joka oli ilmeisesti talonpoikaista alkuperää ja joka käytti lähes samanlaista sinettiä kuin tuolloinen Juvan nimismies Matti Laurinpoika Partainen. Tarinan mukaan Yrjänä Ollinpoika pelasti ampumataidoillaan kuningas Kustaa II Aadolfin, mistä palkkioksi kuningatar Kristiina aateloi hänet 22. helmikuuta 1645. Ampumataitoon viittaa myös suvun nimi ja sukuvaakuna, jossa on kuvattuna kaksi ristikkäin olevaa pistoolia. Suku on elänyt myös Liivinmaalla (nimellä Scott von Pistohlenkors), minne sen kuljetti kantaisän poika Eerik Pistolekors. Kaikkiaan kantaisällä oli kuusi eloonjäänyttä poikaa, jotka kukin perustivat omat sukuhaaransa.

Monet Pistolekors-suvun jäsenet ovat toimineet Olavinlinnan päällikköinä. Suomen ritarihuoneelle suku immatrikuloitiin 29. tammikuuta 1818 numerolla 30. Suomalaisen haaran viimeiset tunnetut jäsenet asuivat Venäjällä, eikä heidän kuolinpäivistään ole tietoa. Nykyään suku elää ainoastaan Saksassa ja Baltian maissa, missä se on kirjoitettu Riian ritarihuoneelle numerolla 88 ja Tallinnan ritarihuoneelle numerolla 111 (nimellä von Pistohlkors).

Suvun jäseniä
 Georg Fredrik Pistolekors (1802–1872), upseeri ja virka- ja valtiopäivämies
 Laura Netzel, o.s. Pistolekors (1839–1927), säveltäjä

Lähteet

Kirjallisuutta
Pistohlkors, Harry Nikolai von. Nachrichten über die Adelsgeschlechter Scott of Craighall, Pistolekors und von Pistohlkors. Im Auftrag des Familienverbandes derer von Pistohlkors zusammengestellt in den Jahren 1894−1914. Teil I. Dorpat: Gedruckt bei H. Laakmann, 1914 .
Baron Scott gen. Pistohlkors, Heinrich Nikolai. Nachrichten über die Adelsgeschlechter Scott of Craighall, Pistolekors, von Pistohlkors, Baron Pistolkors, Baron Scott genannt Pistolekors und von Pistohlkors. Teil II. Zusammengestellt in den Jahren 1914−1924. Rummelsburg: Gedruckt bei Otto Hasert, 1926 . 
Pistohlkors, Erik von. Pistolekors, von Pistohlkors, Baron de Pistolkors and Pistolkors: the story of a family and their times through four centuries, who they were, how they lived and what became of them. Callander: s.n., 1992.

Aiheesta muualla

Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor
Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft: Pistohlkors
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften: Pistohlkors

Suomalaiset aatelissuvut
Baltian aateli
Ruotsin aateli
Etelä-Savon historia
Sukunimet
Anastasia Nazarova

Anastasia Nazarova (, s. n. 2001 Pietari, Venäjä) on venäläis-suomalainen shakinpelaaja, joka on saavuttanut jo ainakin neljä shakin naisten Suomen mestaruutta välillä 2015–2018. Shakkiopin hän on saanut isoisältään, ja koulussa hänellä oli haasteena jopa Anna Stjažkina, josta tuli shakin naisten maailmanmestari. Anastasia muutti vuonna 2011 Suomeen Savitaipaleelle, jossa hänen isällään Vjatšeslavilla oli yritystoimintaa. Anastasia osallistuu kansainvälisiin kilpailuihin, ja vuonna 2018 hän saavutti alle 18-vuotiaiden poikien sarjassa Suomen mestaruuden. Kaksoiskansalaisena Anastasia voi osallistua myös Venäjän kansallisiin kilpailuihin.

Lähteet 

Suomalaiset shakinpelaajat
Venäläiset shakinpelaajat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Alia Dannenberg

Alia Dannenberg (s. 1975) on suomalainen shakinpelaaja. Hänellä on neljä kakkossijaa Suomen naisten  mestaruuskilpailuissa, joissa hän on jäänyt Anastasia Nazarovan taakse. Hän on kotoisin Joensuusta ja edustaa sikäläistä shakkikerhoa (JoeSK). Hänen Elo-lukunsa on kansallisesti 1896. Dannenberg on julkisesti transsukupuolinen. Hän on kiinnostunut shakin ohella myös kvanttifysiikasta ja taloustieteestä, joiden hän kokee kietoutuvan yhteen. Danneberg on toiminut Joensuun kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2017 Vuonna 2019 hänet valittiin Vasemmistoliiton puoluehallitukseen sekä vuonna 2022 Pohjois-Karjalan aluevaltuustoon. Dannebergin esikoiskirja Kuningatargambiitti julkistettiin 2016 ja dekkarisarjan toinen osa Suurmestari keväällä 2017.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yle, 19.6.2021, Intin priimuksesta tulikin pitkähiuksinen taistelijatar – sukupuolensa korjannut Alia Dannenberg oli 36-vuotiaana teinityttö ja perheenisä

Suomalaiset shakinpelaajat
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Joensuun kaupunginvaltuutetut
Vasemmistoliiton poliitikot
Suomalaiset kirjailijat
Jacques-François Blondel

Ei pidä sotkea arkkitehti François Blondeliin (1618–1686).

Jacques-François Blondel (1705–1774) oli ranskalainen arkkitehti ja kaivertaja. Hän toimi arkkitehtina Metzissä, jonne hän suunnitteli katedraalin entisen portaalin, arkkipiispan palatsin, kaupungintalon ja teatterin, uudisti Valenciennesin luona Saint Armandin luostarin, Châlons-sur-Marnen katedraalin ja Cambraissa arkkipiispanpalatsin. Taitavana kaivertajana hän jatkoi ja päätti Jean Marot’n aloittaman Architecture Française -nimisen sittemmin osittain hävinneiden merkkirakennusten kokoelman. Hän julkaisi muun muassa teokset De Ia distribution des maisons de plaisances et de Ia décoration des édifices en général (1737–1738), Cours d’architecture (1771–1777), jota Pierre Patte hänen kuoltuaan jatkoi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskalaiset arkkitehdit
Vuonna 1705 syntyneet
Vuonna 1774 kuolleet
John (sukunimi)

John on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Augustus John (1878–1961), walesilainen taidemaalari ja graafikko
 Avery John (s. 1975), trinidadtobagolainen jalkapalloilija
 Elton John (s. 1947), englantilainen poplaulaja, pianisti ja lauluntekijä
 Fritz John (1910–1994), saksalais-yhdysvaltalainen matemaatikko
 Gwendolen Mary John (1876–1936), walesilainen taidemaalari
 Little Willie John (1937–1968), yhdysvaltalainen rhythm and blues -laulaja
 Olivia Newton-John (1948–2022), englantilais-australialainen näyttelijä ja laulaja
 Stern John (s. 1976), trinidadtobagolainen jalkapalloilija.
Juha-Pekka Keränen

Juha-Pekka Keränen (s. 1. toukokuuta 1968 Valkeala) on suomalainen kenraalimajuri. Hän on toiminut  Ilmavoimien komentajana 1. kesäkuuta 2022 alkaen. Keränen toimi vuosina 2021–2022 Ilmavoimien esikunnan esikuntapäällikkönä. 

Keränen suoritti kadettikoulun vuosina 1988–1991 ja yleisesikuntaupseerikurssin 2003–2004. Hän on urallaan toiminut muun muassa Hävittäjälentolaivue 21:n komentajana 2008–2011, Satakunnan lennoston komentajana 2015–2017 ja Ilmavoimien operaatiopäällikkönä 2017–2020. Ilmavoimien operaatiopäällikkönä Keränen toimi myös HX-hävittäjähankkeessa Ilmavoimien hankejohtajana.

Lähteet 

Suomalaiset kenraalit
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Marko Loukaskorpi

Marko Loukaskorpi (s. 1983) on suomalainen näyttelijä ja entinen radiojuontaja. Hän on näytellyt elokuvissa, televisiosarjoissa ja lyhytelokuvissa. Marko on myös työskennellyt radiokanava Kiss FM:llä iltajuontajana. Koulutukseltaan Loukaskorpi on kauppatieteiden maisteri, jonka ohella hän opiskeli teatteritaiteen sivuaineen Teatterikorkeakoulussa. Hän oli kilpailijana Diili-ohjelman tuotantokaudella 2021 ja sijoittui kisassa kolmanneksi.

Filmografia

Valikoituja elokuvia

Valikoituja televisiosarjoja

Valikoituja lyhytelokuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Ava (nimi)

Ava on kansainvälinen naisen etunimi. Sen alkuperästä on esitetty useita tulkintoja. Kyseessä voi olla Eva-nimen muunnelma, mutta myös lyhentymä Av-alkuisista tai ava-loppuisista nimistä, kuten Avelinasta tai Gustavasta. Yhden selityksen mukaan Ava-nimi pohjautuisi muinaissaksilaiseen sanaan aval, joka merkitsee ’voimaa’.   

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on tilastoitu vuoteen 2021 mennessä noin 1 395 Ava-nimistä naista. Vuodesta 2020 lähtien Avalla on nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa 6. kesäkuuta.

Tunnettuja Avoja
 Ava, 800-luvulla elänyt abbedissa ja katolisen kirkon pyhimys 
 Ava (k. 1127), ensimmäisenä itävaltalaisena runoilijana pidetty aatelisnainen 
 Ava DuVernay (s. 1972), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
 Ava Gardner (1922–1990), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Ava Max, oik. Amanda Ava Koci (s. 1994), yhdysvaltalainen poplaulaja

Lähteet

Aiheesta muualla
 Etunimien taivutus: Ava (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)

Etunimet
Leeni Vesterinen

Madlena (Leeni) Ploompuu-Vesterinen (7. maaliskuuta 1886 Kuusalu, Viro – 3. joulukuuta 1972 Helsinki) oli virolais-suomalainen kääntäjä, kirjailija, opettaja ja johtaja sekä suomalais-virolaisen heimoyhteistyön aktiivitoimija.

Vesterisen puoliso oli ylimetsänhoitaja Emil Vesterinen.

Teokset
 Ploompuu-Vesterinen, Hoidke perekonna kodukollet alkoholi eest! ja Mispärast oleme karsklased?, Leeni, Sõnavara kirjastus 1925
 Suomalais-eestiläinen pienois-sanakirja, Otava 1930
 Eesti lugemik: näytteitä kirjallisuudesta; tekijät Leeni Vesterinen, Helmer Winter; avustajina Eeva Niinivaara ja Henno Jänes. 2. uusittu painos Otava 1960
 Emilie Rosalie Mäkinen (kirjoittaja), Helje Horila (suomentaja, toimittaja), Leeni Ploompuu-Vesterinen (haastateltava), Leenikene: Leeni Ploompuu-Vesterinen (1886-1972). Osa I, Kirjeenvaihto- ja haastatteluelämäkerta vuosilta 1886-1909, 2019

Käännökset
 Vilho Reima Kodu on rahva siida, käännös viron kielelle Leeni Ploompuu-Vesterinen, 1922
 Vilho Reima, Sõnakuulmise kool, käännös viron kielelle Leeni Ploompuu-Vesterinen, Eesti karskusseltside kesktoimkonna kirjastus 1922
 Väinö Kataja, Kroonutorpar: kirjeldus kiwistikust (Kruununtorppari), kirjaniku loaga eestistanud Eduard Wirgo ja Leeni Ploompuu, Maa 1912
 Vilho Reima, Mäng kasvatusvahendina, käännös viron kielelle Leeni Ploompuu-Vesterinen, 1922

Lähteet

Aiheesta muualla
 Soome metsamees, kelle Eesti palkas konsuliks ja kes istutas 300 koolilapse abiga Helsingisse Seurasaarile Eesti tamme. (Kuvassa: Leeni ja Emil Vesterinen)  

Virolaiset kirjailijat
Virolaiset kielenkääntäjät
Suomen virolaiset
Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Aku Kettunen

Aku Kettunen (s. 17. syyskuuta 1997 Jyväskylä) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Koskenkorvan Urheilijoita.

Ura 
Kettunen on Jyväskylän Kirin kasvatti. Hän teki Superpesis-debyyttinsä 8. toukokuuta 2016 kotona Hyvinkään Tahkoa vastaan. Hän toi ensimmäisen juoksunsa Superpesiksessä 12. toukokuuta 2016 toisessa ottelussaan Vimpelin Vetoa vastaan.

Saavutukset 
 2 Itä–Länsi-ottelua: 2021, 2022
 2 A-poikien Itä–Länsi-ottelua (2017, 2018)

Muuta 
Kettunen valmistui Jyväskylän normaalikoulun lukiosta keväällä 2016. Hän opiskelee tietojärjestelmätiedettä Jyväskylän yliopistossa.

Lähteet 
 

Vuonna 1997 syntyneet
Suomalaiset pesäpalloilijat
Elävät henkilöt
Anneli Ott

Anneli Ott (s. 2. toukokuuta 1976 Tartto) on virolainen poliitikko, joka edustaa keskustapuoluetta.

Hän toimi Viron julkishallintoministerinä Ratasin II hallituksessa 25. marraskuuta 2020 – 26. tammikuuta 2021 ja Kaja Kallaksen hallituksessa 26. tammikuuta 2021 – 2. marraskuuta 2021.

Lähteet 

Riigikogun jäsenet
Viron keskustapuolueen poliitikot
Viron kulttuuriministerit
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Lappeenrannan metodistiseurakunta

Lappeenrannan metodistiseurakunta on Suomen Metodistikirkon seurakunta Lappeenrannassa. Seurakunnalle ei valittu syksyksi 2021 vakituista pastoria. Aiemmin pastoreina ovat toimineet muun muassa Hilkka Ovaska ja Mika Partanen.

Seurakunnan kaupungin keskustan tuntumassa sijaitseva kirkkorakennus on vihitty käyttöön vuonna 1969, mutta kirkon sisäilmaongelmien vuoksi seurakunta toimii nyt vuokratiloissa. Tila on nimetty Majakaksi. Kirkko sen sijaan aiotaan purkaa, ja sen paikalle suunnitellaan rakennettavaksi kerrostalo. Ylämaan kaupunginosassa Lappeenrannan metodistiseurakunnalla on toinen kirkko, jonka se sai Lappeenrannan ja Ylämaan metodistiseurakuntien yhdistyessä. Ylämaalla on myös Suomen ainoa metodistinen hautausmaa.

Seurakunta on perustettu 27.11.1909 erottamalla se Viipurin metodistiseurakunnasta. Ylämaan metodistiseurakunta liitettiin Lappeenrannan metodistiseurakuntaan vuonna 1988.

Lähteet 

Suomen metodistiseurakunnat
Lappeenranta
Haarusanikkaiset (suku)

Haarusanikkaiset (Psilotum) on haarusanikkaisten ryhmään kuuluva saniaissuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, Psilotum complanatum ja haarusanikkainen (Psilotum nudum), sekä niiden välinen risteymä Psilotum × intermedium. Haarusanikkaislajeilla on jokseenkin maailmanlaajuinen levinneisyys lämpimillä alueilla. Niitä luonnehtii varhaisten putkilokasvien evoluutiohistoriasta tunnettu ja nykykasveista yleensä sekovartilla itiökasveilla (sammalet ja viherlevät) esiintyvä dikotominen eli halkihaarainen kasvutapa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Psilotum

Psilotales
Singaporen ilmavoimat

Singaporen ilmavoimat (, RSAF) on Singaporen asevoimien ilmapuolustuksesta vastaava puolustushaara.

Historia 
Singaporen ilmavoimat perustettiin 1. syyskuuta 1968 nimellä Singapore Air Defense Command (SADC). Ensimmäiseksi SADC alkoi kouluttaa lentäjiä Cessna 172 -lentokoneilla. 1960-luvun lopussa SADC sai Hawker Hunter -hävittäjiä, ja syyskuun lopussa vuonna 1969 se sai ensimmäisen helikopterinsa. 1970-luvun alkupuolella SADC sai ensimmäiset kuljetuskoneensa. 1. huhtikuuta 1975 Singaporen ilmavoimat sai nykyisen nimensä, ja 1970-luvun loppupuolella RSAF sai Northtrop F-5 -hävittäjiä. 1990-luvulla RSAF hankki F-16-koneita, ja 2000-luvulla RSAF on saanut F-15-hävittäjiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset sivut

Singaporen asevoimat
Ilmavoimat
Miklós Zrínyi

Miklós Zrínyi (5. tammikuuta 1620 – 18. marraskuuta 1664) oli unkarilainen sotapäällikkö ja runoilija ja vuodesta 1647 Kroatian baani.

Zrínyi taisteli 1645 ruotsalaisia vastaan Määrissä, löi 1663 turkkilaiset tappiolle useaan kertaan saamatta kuitenkaan hovin luottamusta osakseen.

Zrínyi oli merkittävä tieteiden ja taiteiden suosijana ja oli itsekin huomattava runoilija. Hänen teoksensa ilmestyivät 1651 ja sisältävät sotatieteellisten kirjoitusten lisäksi idyllejä, lauluja sekä sankarirunoelman Obsidio Sigetiana, joka on hänen isoisoisänsä Miklós Zrínyi vanhemman taisteluista kertova ylevä ja tiivisrakenteinen eepos. Zrínyin koottujen teosten julkaisun toimitti 1852 Ferenc Toldy.

Lähteet

Aiheesta muualla

Unkarilaiset sotilaat
Unkarilaiset kirjailijat
Kroatialaiset henkilöt
Kroatian baanit
Vuonna 1620 syntyneet
Vuonna 1664 kuolleet
Juha Pulli

Juha Tuomas Pulli (s. 1. joulukuuta 1979 Kauhajoki) on suomalainen näyttelijä joka on valmistunut Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2015.  Pulli on kotoisin Etelä-Pohjanmaalta.

Pulli näytteli tanskalaista vaihto-opiskelijaa Nisse-tonttua vuoden 2019 joulukalenterissa. Hänellä on ollut rooleja myös HasBeen-draamasarjassa, komediassa Wendy and the Refugee Neverland ja hän on ollut televisiosarjoissa: Syke ja Tellus.

Työt

Teatteri 
 Yhdestoista hetki, Kansallisteatteri, 2019
 Puolustusvoimat, Rakastettuni, kertoja, Riihimäen teatteri 2017
 Kesäyön uni, Pietari Pölkky, Lukinseitti, Ryhmäteatteri 2016
 Valheet ja viettelijät, , Azolan, Ryhmäteatteri 2015
 Liisa Ihmemaassa, Ruskea Rusakko, Ryhmäteatteri 2014
 Jäniksen vuosi, 13 roolia, mm Korppi, Ryhmäteatteri 2013
 Robin Hoodin sydän, Puna-Will, Ryhmäteatteri 2013
 Peter Pan, Viksu, Tärkki, Ryhmäteatteri 2012
 Siunattu hulluus, Vilippus Rummukainen, Törnävän kesäteatteri 2011
 Coriolanus, Cominius, 2011
 Mustalaisleiri muuttaa taivaaseen, Bubulja, Törnävän kesäteatteri 2010
 Veljeni Leijonamieli, Veder, Törnävän kesäteatteri 2010
 Lakanasiivet, Kuopion kaupunginteatteri 2008–2009
 Chicago -musikaali, Kuopion kaupunginteatteri 2008–2009
 Populäärimusiikkia Vittulajänkältä, Kuopion kaupunginteatteri 2005–2006
 Noitasiskot, Kuopion kaupunginteatteri 2005
 Pitkäjärveläiset -musikaali, Kuopion kaupunginteatteri 2004–2006
 Maa on syntinen laulu, Aleksi Outakota, Kuopion kaupunginteatteri 2004–2005

Elokuva 
 Eden, koekuvausnäyttelijä, 2020
 Wendy and the Refugee Neverland, Sasu, 2016
 Tellus, Jokela, 2014
 Keikka, Paavo, 2013
 Karkuri, Karkuri, 2013
 Etydi, Lyhytelokuva, 2010
 Vähän, lyhytelokuva, 2004

Radio 
 Mä halusin olla suffragetti, Mikael, 2017
 Tauon paikka, Autoilija, 2016
 Muunnelma –kuunnelma, 2016
 Puluboin ja Ponin tsompikirja, Puluboi, 2016
 Viiri –kuunnelma, useita rooleja, 2015
 Sanansaattajat -kuunnelmasarja, Johannes, 2015
 Puluboin ja Ponin pöpelikkökirja, Puluboi, 2015
 Siiri ja Sininen kaupunki -kuunnelma, 2014
 Puluboin ja Ponin Loisketiivis kirja, Puluboi, 2014
 Nolointa on huutaa -kuunnelma, 2014
 Tiikerihai -kuunnelma, 2014
 Nimeni on Punainen -kuunnelma, 2013
 The Everlast –kuunnelma, Jase, 2013
 Puluboin ja Ponin kirja Puluboi, 2013
Lähteet:

Lähteet 

Suomalaiset näyttelijät
Elävät henkilöt
Isotalus

Isotalus on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Antti Isotalus (1949–2020), Kokkolan kaupunginjohtaja 1991–2016 ja Ylivieskan kaupunginjohtaja 1986–1988
Pekka Isotalus (s. 1966), puheviestinnän professori ja politiikan tutkija
Shakti Kapoor

Shakti Kapoor (oik. Sunil Kapoor; s. 3. syyskuuta 1952 Delhi)  on intialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roistomaisista ja koomisista rooleistaan hindinkielisissä elokuvissa. Hän voitti parhaan koomisen roolin Filmfare Awards -palkinnon elokuvasta Raja Babu vuonna 1995.

Yksityiselämä 
Kapoor on taustaltaan punjabi. Hän meni naimisiin Shivangi Kolhapuren kanssa vuonna 1982. Heillä on kaksi lasta, näyttelijät Siddhanth Kapoor ja Shraddha Kapoor.

Valikoitu filmografia 
 Hero (1983)
 Mawaali (1983)
 Tohfa (1984)
 Karma (1986)
 ChaalBaaz (1989)
 Baap Numbri Beta Dus Numbri (1990)
 Raja Babu (1994)
 Andaz Apna Apna (1994)
 Loafer (1996)
 Judwaa (1997)
 Hum Saath-Saath Hain (1999)
 Indian (2001)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Intialaiset näyttelijät
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo vuonna 1924 kuolleista henkilöistä



Tammikuu 
 2. tammikuuta – Sabine Baring-Gould, englantilainen pappi, kirjailija ja kansanlaulujen kerääjä (s. 1834)
 14. tammikuuta – Géza Zichy, unkarilainen säveltäjä, pianisti ja kirjailija (s. 1849)
 23. tammikuuta – Vincenzo Bacchi, italialainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1854)

Helmikuu 
 22. helmikuuta – Charlotte Wahlström, ruotsalainen taidemaalari (s. 1849)

Maaliskuu 
 18. maaliskuuta – Frederick Bridge, brittiläinen urkuri, kuoronjohtaja ja säveltäjä (s. 1844)

Huhtikuu 
 1. huhtikuuta – Elias Franck, suomalainen näyttelijä (s. 1870)
 2. huhtikuuta – Henrik Lennart Appelberg, suomalainen kansakouluntarkastaja ja runoilija (s. 1865)
 24. huhtikuuta – Edward Holmes, brittiläinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti (s. 1880)

Toukokuu 
 1. toukokuuta – Herman Roschier, suomalainen pankinjohtaja ja valtiopäivämies (s. 1866)
 9. toukokuuta – Frans Oskar Möller, suomalainen tuomari, Raahen pormestari 1883, Kuopion pormestari 1883–1906, valtiopäivämies, varatuomari ja laamanni (s. 1851)
 15. toukokuuta – Paul Balluet d’Estournelles de Constant, vuoden 1909 Nobelin rauhanpalkinnon saanut ranskalainen diplomaatti ja poliitikko (s. 1852)

Kesäkuu 
 22. kesäkuuta – Knut Gustaf Åkesson, suomalainen tuomari, valtiopäivämies, varatuomari ja hovioikeudenneuvos (s. 1845)

Heinäkuu 
 4. heinäkuuta – Anthony Abdy, brittiläinen prikaatinkenraali ja kriketinpelaaja (s. 1856)
 17. heinäkuuta – Isabella Stewart Gardner, yhdysvaltalainen taidekeräilijä, filantrooppi ja mesenaatti (s. 1840)

Elokuu 
 22. elokuuta – Anna Anthonius, suomalainen sirkustaiteilija (s. 1882)

Syyskuu 
 5. syyskuuta – J. A. G. Acke, ruotsalainen taidemaalari ja kuvittaja (s. 1859)
 10. syyskuuta – Wilhelm Panelius, suomalainen virkamies, pankinjohtaja ja valtiopäivämies (s. 1848)
 11. syyskuuta – Pekka Kakkinen, suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies ja herastuomari (s. 1848)

Lokakuu 
 7. lokakuuta – John Abercromby, skotlantilainen arkeologi ja kivääriprikaatin luutnantti (s. 1841)
 9. lokakuuta – Valeri Brjusov, venäläinen kirjailija (s. 1873)

Joulukuu 
 2. joulukuuta – Emmy Achté, suomalainen oopperalaulaja ja laulunopettaja (s. 1850)
 27. joulukuuta – Léon Bakst, valkovenäläis-ranskalainen taidemaalari, lavastaja ja pukusuunnittelija (s. 1866)

Tuntematon päivämäärä 
 Auda ibu Tayi, Howeitat-beduiinien päällikkö ensimmäisen maailmansodan arabikapinassa (s. 1870-luvulla)

Katso myös 

 Wikipedia:Henkilön kuolintiedon lisääminen
 Wikiprojekti:Henkilöartikkeleiden syntymä- ja kuolinvuosiluokat
 Wikipedia:Wikidata/Äskettäin kuolleita

1924
Niklas Anttila

Niklas Anttila (s. 28. joulukuuta 2001) on suomalainen frisbeegolfaaja, joka voitti frisbeegolfin Suomen-mestaruuden vuosina 2020 ja 2022 sekä Euroopan-mestaruuden vuonna 2021. Vuonna 2022 hän sijoittui USDGC:ssä toiseksi. Anttila edustaa Vuorelan Veikkoja.

Ura 
Anttila on pelannut heinäkuuhun 2022 mennessä 70:ssä PDGA:n alaisessa turnauksessa, joista hän on voittanut 19. Hänen korkein reitattu kierroksensa on 1071, jonka hän pelasi  
Prodigy Disc Pro Tourilla Helsingissä 6.–8. toukokuuta 2022.

Elokuussa 2021 Tšekin Benešovissa järjestetyissä frisbeegolfin EM-kilpailuissa Anttila voitti kultaa 221 heiton tuloksella (43 alle parin).

Vuonna 2022 Anttila saavutti tähän asti parhaimman suomalaisen major-turnaussijoituksen oltuaan toinen United States Disc Golf Championshipissä. Anttila johti kilpailua kolmella heitolla ennen viittä viimeistä väylää, mutta hävisi lopulta yhden heiton erolla turnauksen kaikkien aikojen nuorimpana voittaneelle vasta 17-vuotiaalle Gannon Buhrille.

Muuta 
Anttila kirjoitti ylioppilaaksi keväällä 2020. Hän suoritti varusmiespalveluksensa Karjalan lennostossa Rissalassa.

Lähteet 

Suomalaiset frisbeegolfaajat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo vuonna 1925 kuolleista henkilöistä



Helmikuu 
 1. helmikuuta – Emma Ekwall, ruotsalainen taidemaalari (s. 1838)
 5. helmikuuta – Antti Aarne, suomalainen kansanrunouden ja satujen tutkija ja professori (s. 1867)
 24. helmikuuta – August Fredrik Arppe, suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja näytelmäkirjailija (s. 1854)

Maaliskuu 
 2. maaliskuuta – Benjamin Anneberg, suomalainen asianajaja, varatuomari, senaattori, poliitikko ja kansanedustaja (Suomalainen puolue) (s. 1865)
 5. maaliskuuta – Clément Ader, ranskalainen insinööri, keksijä ja lentämisen uranuurtaja (s. 1841)
 12. maaliskuuta – Arkadi Avertšenko, venäläinen kirjailija, sanomalehtimies ja satiirikko (s. 1881)
 28. maaliskuuta – August Fredrik Airanne, suomalainen päätoimittaja, nimismies ja suomentaja (s. 1871)

Huhtikuu 
 3. huhtikuuta – Alfred de Tarde, ranskalainen kirjailija, ekonomisti, toimittaja ja pormestari (s. 1880)

Toukokuu 
 18. toukokuuta – Kaarle Prusi, suomalainen maanviljelijä, päätoimittaja ja valtiopäivämies (s. 1854)
 27. toukokuuta – Zélé Agricola, suomalainen taidemaalari (s. 1838)
 28. toukokuuta – Georg Leopold Topelius, suomalainen sotilas, juristi, virkamies, kartanonomistaja ja valtiopäivämies (s. 1856)

Kesäkuu 
 22. kesäkuuta – Juho Heikki Lauste, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1858)

Heinäkuu 
 22. heinäkuuta – Oscar Wilhelm Andstén, suomalainen merikapteeni ja valtiopäivämies (s. 1847)
 26. heinäkuuta – Antonio Ascari, italialainen autourheilija ja Grand Prix -mestari (s. 1888)

Elokuu 
 8. elokuuta – Paavo Kasurinen, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1849)
 16. elokuuta – August Artur Jusélius, suomalainen pankinjohtaja, tuomari, valtiopäivämies, varatuomari ja hovioikeudenneuvos (s. 1857)

Syyskuu 
 1. syyskuuta – Erik Karanen, suomalainen pappi, valtiopäivämies ja rovasti (s. 1854)
 16. syyskuuta – Isak Andersson, suomalainen maanviljelijä, poliitikko ja kansanedustaja (SDP) (s. 1881)

Lokakuu 
 24. lokakuuta – Sanna Aaltonen, suomalainen ryijyjen kutoja (s. 1853)

Marraskuu 
 20. marraskuuta – Alexandra, tanskalaissyntyinen prinsessa, Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar 1901–1910, kuningataräiti ja Edvard VII:n puoliso 1863–1910 (s. 1844)

Joulukuu 
 17. joulukuuta – Carl Alexander Armfelt, suomalainen kreivi, virkamies, kartanonomistaja, varatuomari ja arkistonhoitaja (s. 1850)
 25. joulukuuta – Anton von Alfthan, suomalainen vapaaherra ja teollisuusjohtaja (s. 1858)

Katso myös 

 Wikipedia:Henkilön kuolintiedon lisääminen
 Wikiprojekti:Henkilöartikkeleiden syntymä- ja kuolinvuosiluokat
 Wikipedia:Wikidata/Äskettäin kuolleita

1925
Sinkut paljaana

Sinkut paljaana on suomalainen tositelevisiosarja. Sarjan jaksot julkaistiin Yle Areenassa 1. tammikuuta 2021 ja ne esitetään Yle TV2:ssa 27. tammikuuta alkaen.

Ohjelmassa on mukana kuusi julkisuudesta tunnettua naista, jotka etsivät elämänkumppania ja menevät sokkotreffeille pelkistetysti ilman normaalia ehostus- ja pukeutumistyyliä. Meikittömien deittien jälkeen naiset valitsevat yhden ehdokkaista toisille treffeille. Jokainen jakso keskittyy yhden sinkun ympärille muiden sinkkunaisten ja juontajan ollessa mukana tukijoukkoina sekä sohvaraatina.

Sarjassa ovat mukana Amanda Harkimo, Miss Helsinki Kelly Kalonji, TikTokista tuttu Kaisa Nieminen, kauneusalan vaikuttaja Johanna ”Pinksu” Marjomaa, bloggaaja Saara Kemiläinen sekä Temptation Islandista tuttu Isabell Jansson. Ohjelmaa juontaa Emma Karasjoki.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset tositelevisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Tiit

Tiit on virolainen miehen etunimi, joka kuuluu Viron 50 yleisimmän miehennimen joukkoon. Se on yksi Titus-nimen muunnelmista. Toisaalta Tiit voi olla myös lyhentymä nimistä Dietrich ja Theodorik.

Tiit-nimeä käytetään myös Suomessa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on vuoteen 2020 mennessä ollut etunimenä noin 520 miehellä.

Tiitin nimipäivää vietetään Virossa 18. syyskuuta.

Tunnettuja Tiitejä
 Tiit Aleksejev (s. 1968), virolainen kirjailija ja historioitsija
 Tiit Madisson (1950–2021), virolainen poliitikko
 Tiit Sokk (s. 1964), virolainen koripallovalmentaja, koripalloilija ja olympiavoittaja
 Tiit Terik (s. 1979), virolainen poliitikko
 Tiit-Rein Viitso (s. 1938), virolainen kielitieteilijä ja professori
 Tiit Vähi (s. 1947), virolainen poliitikko ja Viron entinen pääministeri

Lähteet

Etunimet
Hirvisuo (Pöytyä)

Hirvisuo on Karinaisissa Pöytyällä sijaitseva, noin 200 hehtaarin suo. Hirvisuo sijaitsee Aurajoen ja Paimionjoen vedenjakaja-alueella ja siitä virtaavat vedet länteen Haapaojan ja Jalkalanjoen kautta Aurajokeen sekä etelään Tarvasjoen kautta Paimionjokeen. Hirvisuo on harvinaisia luonnontilaisia keidassoita, jolta löytyy myös kermejä ja kuljuja. Suo on maakuntakaavassa ehdotettu suojelukohteeksi. Hirvisuo on linnustoltaan monipuolinen, ja siellä on havaittu sekä uhanalaisia että silmälläpidettäviä lajeja kuten kapustarinta, kurki, kalatiira, töyhtöhyyppä, kuovi, keltavästäräkki ja niittykirvinen. Hirvisuo on katsottu sopivaksi opetuskohteeksi.

Lähteet

Suomen suot
Pöytyän luonto
Karinainen
Sokki (taloustiede)

Taloustieteessä sokki on odottamaton tai arvaamaton tapahtuma, joka vaikuttaa talouteen joko myönteisesti tai kielteisesti. Teknisesti se on arvaamaton muutos eksogeenisissa tekijöissä - toisin sanoen sellaisissa tekijöissä, joita ei voida selittää taloudellisella mallilla - jotka voivat vaikuttaa endogeenisiin taloudellisiin muuttujiin.

Taloudellisten muuttujien, kuten tuotanto ja työllisyys, vaste sokin aikana ja sitä seuraavina aikoina mitataan impulssivastefunktiolla.

Sokkien tyypit 
Teknologinen sokki on sellainen, joka johtuu tuottavuuteen vaikuttavasta teknologisesta kehityksestä.

Jos sokki johtuu rajoitetusta tarjonnasta, sitä kutsutaan tarjontasokiksi ja se johtaa yleensä tietyn tuotteen hinnankorotuksiin. Toimitusisku voi johtua onnettomuuksista tai katastrofeista . Yksi esimerkki vuoden 2008 Länsi-Australian kaasukriisistä, joka johtui putkilinjan räjähdyksestä Varanus-saarella.

Inflaatiosokki tapahtuu, kun hyödykkeiden hinnat nousevat äkillisesti (esim. Valtion tukien laskun jälkeen), vaikka kaikkia palkkoja ei mukauteta välittömästi koko yhteiskunnassa (tämä johtaa tilapäiseen ostovoiman menetykseen monille kuluttajille); tai että tuotantokustannukset alkavat ylittää yritysten tuloja (esimerkiksi energian hintojen nousun jälkeen).

Kysyntäsokki on äkillinen muutos yksityisten menojen rakenteessa, erityisesti kulutusmenojen tai yritysten investointimenojen.

Rahapoliittinen shokki on kyse, kun keskuspankki muuttaa yllättäen tapaansa säädellä korkoa tai rahan tarjontaa. Finanssipoliittinen sokki on odottamaton muutos valtion menoissa tai kerättyjen verojen määrässä.

Mikrotaloustieteessä sokkeja tutkitaan myös kotitalouksien tasolla, kuten terveys-, tulo- ja kulutussokkeja. Negatiiviset yksilöiden ja kotitalouksien taloudelliset sokit voivat johtua esimerkiksi työpaikan menetyksestä. Positiiviset häiriöt voivat johtua arpajaisten voittamisesta. Esimerkiksi kehityksen mikrotaloustieteessä tutkitaan kotitalouden tulohäiriöiden ja kotitalouksien kulutustason välistä suhdetta, jotta ymmärrettäisiin kotitalouden kykyä vakuuttaa itsensä (testataan täyden vakuutuksen hypoteesia).

Poliittinen vaikutus 
Taloudelliset häiriöt vaikuttavat poliittisiin mieltymyksiin. Kokemus negatiivisista häiriöistä, kuten työpaikkojen menetys, saa ihmiset suosimaan uudelleenjakoa ja laajempaa sosiaalipolitiikkaa. Jotkut todisteet osoittavat, että negatiiviset taloudelliset häiriöt saavat ihmiset menettämään uskonsa poliittisiin järjestelmiin, vaikka tämä luottamuksen heikkeneminen on usein väliaikaista ja palautumassa ajan myötä. Pieni osa äänestäjistä voi muuttaa äänestystapaansa alkaa sokin seurauksena tukea poliitikkoja, jotka ovat eliitinvastaisia, populistisia tai vasemmistolaisia tai lopettaa osallistumisen vaaleihin. Positiiviset taloudelliset häiriöt ovat yhteydessä siihen, että luottamus valtion instituutioihin lisääntyy.

Katso myös 

 1973 öljykriisi
 Dynaaminen stokastinen yleinen tasapaino
 Iskuhoito
 Sosiaalisten riskien hallinta
 Vektori autoregressio

Viitteet 

Makrotaloustiede
Black Lightning (televisiosarja)

Black Lightning on yhdysvaltalainen supersankarisarja, joka perustuu DC Comicsin sarjakuvahahmoon Mustaan Salamaan.

Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa 16. tammikuuta 2018 The CW -kanavalla. 

Televisiosarja kuuluu Arrowverse-kokonaisuuteen. Sarjasta julkaistiin neljä tuotantokautta. Neljäs tuotantokausi jäi sarjan viimeiseksi.

Rooleissa

Tuotantokaudet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset verkkosivut 
 

2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
DC-universumiin perustuvat televisiosarjat
The CW:n televisio-ohjelmat
Yhdysvaltalaiset toimintasarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Itä-Timorin parlamentti

Itä-Timorin parlamentti (tetumiksi , ) on Itä-Timorin yksikamarinen lainsäädäntöelin. Se koostuu maksimissaan 65 vaaleilla valitusta edustajasta, jotka valitaan listavaaleilla viiden vuoden välein.

Vaaleissa sovelletaan kiintiötä naisille: vähintään joka kolmas puolueiden listoilla olevan ehdokkaan tulee olla nainen.

Historia 
Vuonna 2000 Australia päätti rakennuttaa Itä-Timorin parlamenttitalon. Tämän lisäksi maahan kanavoitiin apua ensimmäisten parlamenttivaalien järjestämiseksi vuonna 2001. Avunanto oli osa yhteensä 150 miljoonan dollarin suuruista pakettia, joka käytettiin Itä-Timorin jälleenrakentamiseen.. Ensimmäisissä vaaleissa valittiin 88 edustajaa ja parlamentin tärkein tehtävä oli kirjoittaa maalle perustuslaki.

Nykymuodossaan parlamentti aloitti toimintansa vuonna 2002, kun maan nykyinen perustuslaki astui voimaan.

Viimeisimmät vaalit 
Viimeisimmät vaalit pidettiin 12. toukokuuta 2018. Niihin ajauduttiin, kun vuoden 2017 vaalien jäljiltä yksikään puolue ei saanut enemmistöä ja kahden suurimman puolueen välinen ero oli vain 0,2%. Presidentti Francisco Guterres hajotti parlamentin ja määräsi maahan uudet vaalit..

Luokka 

Parlamentti
Parlamentit
Etta

Etta tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:

 Lentopalloseura ETTA, oululainen lentopalloseura
 Oulun Etta, Oulu-seuran tunnuspalkinto vuoden oululaiselle
 Etta, etunimi
 Etta Moten Barnett (1901–2004), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
 Etta James (1938–2012), yhdysvaltalainen laulaja
 Etta Jones (1928–2001), yhdysvaltalainen laulaja
 Etta Scollo (s. 1958), italialainen laulaja
 Etta (oik. Emmalotta Kanth), suomalainen rap-artisti.
Muroran

Muroran () on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se on Hokkaidōn lounaisosassa sijaitsevan Iburin yleiskehitystoimiston pääkaupunki. Kaupunki on rakentunut Etomon niemimaalle Tyynenmeren Uchiuranlahden suulle. Muroranissa on 81 666 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 80,88 neliökilometriä.

Muroranin nimi on peräisin ainun kielen sanasta morueran(i), joka tarkoittaa loivasti alaspäin viettävää rinnettä. Muroranilla on hyvä luonnonsatama, ja japanilainen asutus alueella alkoikin jo varhain, 1600-luvun vaihteessa. 1700-luvun loppuun saakka paikkakunta oli Matsumaen daimiokunnan hallussa. Meiji-restauraation jälkeen 1800-luvun lopulla Hokkaidōn kolonisaatio vauhdittui, ja 1890-luvulla Muroranista tuli sinne rakennetun rautatien ansiosta Yūbarivuorilta louhitun kivihiilen vientisatama. 1900-luvun alussa Muroraniin perustettiin suuri terästehdas, sittemmin myös öjynjalostamoja, telakoita ja sementtiteollisuutta. Kaupunkioikeudet Muroran sai vuonna 1922. Muroranin satama on luokiteltu tärkeäksi kansainväliseksi satamaksi, ja sieltä on säännöllistä konttiliikennettä Etelä-Korean Busaniin. 1970-luvun jälkeen sen suhteellinen merkitys on kuitenkin laskenut, kun läheiseen Tomakomaihin valmistui suuri teollisuussatama. 1990-luvulta lähtien kaupunkiin on sijoittunut myös korkeateknologista teollisuutta.

Muroranin nähtävyyksiä ovat Etomon niemimaan maisema-alueet, kuten Sokuryōvuori, Chikiunniemi ja Masuichihaman rannikko. Kaupungissa toimii Muroranin teknillinen korkeakoulu. Kaupunkia palvelee JR Hokkaidōn Muroran-päälinja.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kaupungin internetsivut 

Hokkaidōn prefektuurin kaupungit
Luettelo tunnetuista kuhmolaisista

Tämä artikkeli on luettelo tunnetuista kuhmolaisista.

 Eljas Ahtonen, "Väinämöisen malli"
 Bertta Haverinen, kirjailija
 Jari Haverinen, pikajuoksija
 Renne Haverinen, kruununtorppari
 Antero Heikkinen, filosofian tohtori
 Ville Heikkinen, luontovalokuvaaja
 Arttu Heikkinen, jääkiekkoilija
 Unto Heikura, kirjailija
 Eero Holopainen, professori
 Heikki Huotari, taidemaalari
 Soili Huotari, moniottelija
 Voitto Huotari, piispa
 Tuomas Kettunen, poliitikko
 Saku Kinnunen, jääkiekkoilija
 Aleksi Klemetti, jääkiekkoilija
 Sanna "Litku" Klemetti, muusikko
 Sirkka Klemetti, kirjailija
 Petteri Koivisto, hiihtäjä
 Joonas Komulainen, jääkiekkoilija
 Minja Koski, laulaja-lauluntekijä, näyttelijä
 Seija Kuikka, poliitikko
 Anne Kyll%C3%B6nen, moniottelija
 Jouni Laaksonen, retkiopaskirjailija
 Jenna Laukkanen, uimari
 Paula Lehtom%C3%A4ki, poliitikko
 Antti Leinonen, valokuvaaja ja kirjailija
 Saara Malinen, saarnaaja
 Juho Mikkonen, hiihtäjä
 Pirjo Määttä, näyttelijä
 Jussi Parviainen, ohjaaja ja tuottaja
 Janne Pesonen, jääkiekkoilija
 Paavo Pulkkinen, maanviljelijä
 Paavo Puurunen, ampumahiihtäjä
 Eemil P%C3%A4%C3%A4kk%C3%B6nen, poliitikko
 Antti P%C3%A4%C3%A4kk%C3%B6nen, näyttelijä
 Markku P%C3%A4%C3%A4kk%C3%B6nen, taidemaalari
 Seppo P%C3%A4%C3%A4kk%C3%B6nen, näyttelijä
 Matti Rusanen, pikajuoksija
 Mikael Soininen, kasvatustieteilijä ja poliitikko
 Ulla Tapaninen, näyttelijä
 Erkki Tuominen, kirjailija
 Markku Uhlb%C3%A4ck, laulaja
 Martti V%C3%A4is%C3%A4nen, kirjailija
 Heikki Westerinen, shakinpelaaja

Kuhmo
Luettelot henkilöistä kaupungin mukaan
Ernst Zitelmann

Ernst Zitelmann (1852–1923) oli saksalainen oikeusoppinut ja runoilija.

Zitelmann oli vuodesta 1884 professorina Bonnissa. Hänen oikeustieteellisiä teoksiaan ovat Begriff und Wesen der sogenannten juristischen Personen (1873), Irrtum und Rechtsgeschäft (1873), Die Gefahren des Bürgerlichen Gesetzhuches für die Rechtswissenschaft (1896), Das Recht des Bürgerlichen Gesetzbuches. I. Allgemeiner Teil. (1900) ja Internationales Privatrecht (I–II, 1897, 1903). Zitelmannin kaunokirjallisesta tuotannosta esimerkkejä ovat Gedichte (1881), Memento vivere (1900) ja Radierungen und Momentaufnahmen(1904).

Lähteet

Aiheesta muualla

Saksalaiset kirjailijat
Saksalaiset oikeustieteilijät
Vuonna 1852 syntyneet
Vuonna 1923 kuolleet
Maximus Tainio

Maximus Tainio (s. 24. toukokuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa HIFK:ta. Tainio on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Tainio HJK-juniorivuosien jälkeen siirtyi syksyllä Englantiin Tottenhamn Hotspurin organisaatioon, jossa hän kesään 2020 mennessä pelasi alle 18-vuotiaiden sarjaa Tottenhamin joukkueessa 15 ottelussa. Hän kävi kentällä vaihdosta kahdessa ottelussa Tottenhamin kakkosjoukkueessa.

Kesällä 2020 hän palasi Suomeen Veikkausliigassa pelanneen FC Hakan riveihin. 

Maximus Tainio on pelannut Suomen eri ikäkausimaajoukkueissa vuoden 2020 loppuun mennessä 18 ottelua.

Yksityiselämä 
Maximus Tainion isä on entinen Suomen maajoukkuepelaaja Teemu Tainio, joka valmentaa myös FC Hakaa kaudesta 2020 lähtien.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Nils Herman Quiding

Nils Herman Quiding, kirjailijanimi Nils Nilsson, arbetskarl, (1808–1886) oli ruotsalainen juristi, toimittaja ja yhteiskuntapoliittinen kirjailija. Quiding oli 1847–1879 raatimiehenä Malmössä, toimitti 1838–1842 lehteä Malmö tidning ja oli porvarissäädyn jäsenenä 1862–1863. Perehdyttyään eurooppalaisten yhteiskuntien kehitykseen ja puutteisiin hän esitti radikaaleja ehdotuksia valtiolaitoksen ja ihmisten yhteiselämän uusimiseksi varsinkin kirjoissaan Slutliqvid med Sveriges lag (1873; 1. p. ilmestynyt 1865 nimellä Europas grundlag för tjugonde seklet, 3. p. nimellä Samhällsidealet och rätta vägen dit 1882) ja Platos stat i korrigerad bild (1876), joka on utopistinen tulevaisuudenkuva. Slutliqvid ilmestyi tekijänimellä Nils Nilsson, arbetskarl.

Quidingin tytär oli kirjailija Annie Åkerhielm.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ruotsalaiset toimittajat
Ruotsalaiset juristit
Vuonna 1808 syntyneet
Vuonna 1886 kuolleet
Urbukse järv

Urbukse järv, myös Urbuse järv on Länsi-Viron vesistöalueeseen kuuluva  ja Aegviidu kauppalan kaakkoisosassa Anijan kunnassa Harjumaalla sijaitseva eutrofinen luonnonjärvi.

Urbukse-järvi sijaitsee Tallinnasta noin 60 km:n päässä Koillis-Viron humusravinteisten järvien alueella. Se on järvi Nelijärven selänneketjujen juurella noin 10 metrin syvyydessä jääkauden aiheuttamassa painanteessa, jonka vettä salpaa Aegviidu-Jäneda harjujakson e. oosistiku moreeniharju. Järven itäpuolella selänne haarautuu neljään suuntaan muodostaessa Nelijärven vuorisolmun. Urbukse järveä vastapäätä sijaitsee Purgatsi järv ja kapea harjakattoinen selänne erottaa sen Sisalikujärvestä. Urbukse on sijainniltaan Nelijärven järvien keskimmäinen ja kooltaan suurin, noin 4,6 tai 4,8 hehtaaria. Suurin syvyys on noin 8,5 tai 8,7 metriä, joidenkin tietojen mukaan mutaa mukaan lukien jopa 10 metriä ja keskimääräinen syvyys 5,3 metriä. Syvin kohta on hieman järven keskiosasta pohjoiseen, mutta myös keskiosan eteläpuolinen alue on syvä. Vedenpintaa on 10 km²:n verran, vesimassa ei lämpötilakerrostu, on kloridiköyhä, kirkas ja pehmeä.

Urbukse-järvi on umpijärvi, joka sademäärän lisäksi saa vettä yksittäisistä lähteistä. Järven rantaviiva on enimmäkseen hiekkaista, mutta syvemmällä pohjassa on merkittävä määrä humushappoja eli ruskeaa sapropelia, jonka päällä on levien muodostamaa vihreää mutaa. Järveä ympäröi sekä seka- että havumetsä, jossa mäntyjen, kuusien ja koivujen lisäksi kasvaa pähkinäpensaita ja nuoria tammia. Järven pohjoisrannalle Uue- ja Vana-Urbukse-maatiloille on muodostunut asutusta.

Vesikasvillisuus vie järven tilavuudesta lähes neljänneksen ja eri lajia on 10. Runsaasti esiintyy rannoilla raatteita, kurjenjalkaa ja pullosaraa, vedenpinnalla pieniä lumpeita ja uivaa vidatia ja pohjassa näkinsammaleita. Järvestä on löydetty pieni määrä harvinaisia kasveja, mm. nuotto- että tummalahnanruohoa. Toisinaan järvessä esiintyy erittäin voimakasta sinilevien kukintaa, josta ensimmäinen maininta on elokuun lopulta 1936. Järven kasvillisuus on muuttunut ja läpinäkyvyys on vähentynyt.

Urbukse on edelleen Nelijärven järvistön paras kalastusjärvi, jossa enimmäkseen on ahventa ja 1800-luvulla tuotua lahnaa, samoin on runsaasti haukea, suutaria, särkeä, ruutanaa ja sorvaa. 

Nelijärven selänteet ja järvet kuuluvat valtion luonnonsuojeluun alkaen v. 1957. Paikkakunta on 26. lokakuuta 1971 lähtien ollut Kõrvemaan kansalliseen maisemansuojeluun kuuluvaa aluetta, josta v. 1999. tuli Kõrvemaa luonnon- ja maisemansuojelualue.

Lähteet

Harjumaan järvet
Fridolf Linder

Fridolf Linder (6. tammikuuta 1823 Mustio – 23. toukokuuta 1896 Mustio) oli suomalainen juristi, vapaaherra ja moninkertainen valtiopäivämies. 

Linderin vanhemmat olivat vuorineuvos, vapaaherra Magnus Linder ja Lovisa Johanna Hisinger. Linder tuli ylioppilaaksi 1839 ja suoritti tuomarintutkinnon ja kameraalitutkinnon 1850. Hän sai sotakamreerin arvon 1855, kamarijunkkarin arvon  1856, maanviljelysneuvoksen arvon 1861 ja kamariherran arvon 1876. Vapaaherra hänestä tuli isänsä kanssa 1859. Linder oli  kenraalikuvernöörin palveluksessa 1855–1856, hovimestari keisarillisessa hovissa 1885 ja Mustion linnan haltija vuodesta 1863. Hän oli aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja  1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894.

Lähteet

Maanviljelysneuvokset
Suomalaiset aateliset
 Suomalaiset juristit
 Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet
 Suomalaiset maanviljelijät
Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1823 syntyneet
Vuonna 1896 kuolleet
GeForce Now

Geforce Now on Nvidian pilvipalvelu pelien suoratoistamiselle. Geforce Now on saatavilla useille alustoille, kuten Androidille, Windowsille ja Mac OS:ille. Palvelussa on useita erilaisia pelejä, joiden täytyy olla käyttäjän omistuksessa ennen pelaamista. Pelejä löytyy muun muassa Steamista, Epic Games Storesta ja Uplaysta.

Ilmaista versiota voi käyttää yhden tunnin kerrallaan. Palvelussa on myös maksullisia tilauksia, joissa on pidennetyt peli-istunnot.

Lähteet 

Nvidia
Kontolanrahka

Kontolanrahka on Varsinais-Suomessa Pöytyän ja Loimaan rajalla sijaitseva 8,6 neliökilometrin laajuinen, suhteellisen luonnontilainen suo. Se on yksi Lounais-Suomen suurimmista ja edustavimmista kohosoista ja valtakunnallisesti merkittävä suoalue. Kontolanrahkasta on muodostettu luonnonsuojelualue 2014.

Kontolanrahka on arvokas lintukohde, mutta sen ulkopuolella tapahtuvat ojitukset saattavat kuivattaa sitä. Keidassuon keskusta kohoaa 6–7 metriä ympäröiviä peltoalueita korkeammalle, ja sen pinnanmuodot ovat selväpiirteisesti jäsentyneet kermi- ja kuljukehiksi. Paikoin esiintyy allikoita, ja koillisosassa on myös lähde. Suolla esiintyvät kaikki olennaiset keidassoiden kasvillisuustyypit.

Lähteet 

Suomen suot
Pöytyän luonto
Loimaan luonto
Jacob Bushue

Jacob M. Bushue (s. 15. toukokuuta 1992 Champaign, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa FF Jaroa. Pelipaikaltaan Bushue on keskikenttäpelaaja.

Jacob Bushue pelasi nuoruudessaan Chigaco Magic-joukkueessa ja sen jälkeen Indianan yliopiston Hoosiers-joukkueessa vuosina 2010-2013. Vuonna 2012 Indiana Hoosiers voitti NCAA- eli yliopistomestaruuden.  Kaikkiaan hän pelasi yliopistoaikanaan 86 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia ja antoi 10 maaliin johtanutta syöttöä. 

Yliopistouran jälkeen hänet kutsuttiin MLS:n värväysleirille. Hänen ei onnistunut kuitenkaan saada tällöin ammattilaissopimusta. Ensimmäisen sopimuksensa hän sai 1,5 vuoden kuluttua United Soccer League (USL):n Saint Louis FC:n kanssa. Hän pelasi Saint Louisin joukkueessa kaksi kautta ja 50 ottelua.

Jacob Bushue saapui Suomeen keväällä 2017 ja teki sopimuksen Kakkosessa pelannen karjaalaisen BK-46:n kanssa.  Yhden BK-kauden jälkeen Bushue siirtyi Ykkösessä pelanneen tammisaarelaisen EIF:n riveihin. 

Vuoden 2018 lopulla Boshue siirtyi edelleen Veikkausliigaan nousseen valkeakoskelaisen FC Hakan riveihin.  Onnistuneen ensimmäisen Haka-kauden jälkeen hän sai 1+1 -jatkosopimuksen. Hänen tärkeästä roolista Hakassa kielii myös asema joukkueen kapteenina.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Henrik August Wrede

Henrik August Wrede af Elimä (3. toukokuuta 1821 Anjala – 27. lokakuuta 1883 Anjala) oli suomalainen juristi, vapaaherra ja moninkertainen valtiopäivämies. 

Wreden vanhemmat olivat tilanomistaja Anjalan Wredebyssä, majuri ja vapaaherra Fabian Gottlieb Wrede ja Anna Maria Grotenfelt ja puoliso vuodesta 1848 Anna Vilhelmina Baeckman (k. 1868). Wrede tuli ylioppilaaksi 1839 ja suoritti tuomarintutkinnon  1843. Varatuomarin arvon hän sai 1847 ja kihlakunnantuomarin arvonimen 1858. Wrede oli  Viipurin hovioikeuden ylimääräinen kanslisti vuodesta 1844, Viipurin läänin maanjako-oikeuden vt. sihteeri vuodesta 1853, Kymin tuomiokunnan tuomari vuodesta 1860 ja Iitin tuomiokunnan tuomari vuodesta 1874. Hän omisti isänsä jälkeen Anjalan Wredebyn kartanon. Wrede oli aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja  1867, 1872, 1877–1878 ja 1882. 

Professori Rabbe Axel Wrede ja arkkitehti Karl August Wrede olivat Henrik August Wreden poikia.

Lähteet

Suomalaiset aateliset
 Suomalaiset juristit
 Suomalaiset tuomarit
Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1821 syntyneet
Vuonna 1883 kuolleet
Seth Saarinen

Seth Saarinen (s. 5. toukokuuta 2001 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Hakaa. Pelipaikaltaan Saarinen on oikea laitapuolustaja tai keskuspuolustaja.

Saarinen on Atlantis FC:n ja Helsingin Jalkapalloklubin kasvatti. Hän kävi kesällä 2017 sveitsiläisen FC Zürichin junioreissa, mutta palasi saman vuoden syksynä Suomeen. Saarinen teki debyyttinsä aikuisten sarjoissa HJK:n reservijoukkue Klubi 04:ssä kaudella 2018. Vuonna 2020 hän siirtyi siirtyi Veikkausliigaan nousseen FC Hakan riveihin.

Saarisella on äitinsä kautta myös Sveitsin kansalaisuus, ja hän on ollut aikanaan ehdolla myös Sveitsin juniorimaajoukkueisiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Danikielet

Danikielet on yleisuusiguinealaisiin kieliin kuuluva kielikieliperhe Uuden-Guinean saarella, pääsääntöisesti Indonesian puolella saarta. Kieliä puhuvat danit ja näiden sukulaiskansat. Yhteensä puhujia on noin 250 000. Kieliä lasketaan olevan 13:

 Keskiset danikielet
 Hupla
 Baliemlaakson ala-dani
 Baliemlaakson keski-dani
 Baliemlaakson ylä-dani
 Walak
 Länsidani
 Ngalik-ndugakielet
 Nduga
 Silimo
 Angguruk yali
 Ninia yali
 Passlaakson yali
 Nggem
 Wano

Lähteet
Länsidani

Länsidani, tai laani, on Indonesiassa puhuttava danikieli. Kieltä puhuvat etupäässä lanit. Kielen ei katsota olevan uhanalainen ja sillä on kaksi päämurretta..

Länsidania kirjoitetaan latinaisilla aakkosilla.

Perussanastoa länsidaniksi:

Lähteet 

Danikielet
Indonesian kielet
Alvin ja pikkuoravat (vuoden 2015 televisiosarja)

Alvin ja pikkuoravat () on yhdysvaltalainen animaatiosarja. Se on jatkoa vuosina 1983–1990 tuotetulle Alvin ja pikkuoravat -animaatiosarjalle. Alvin ja pikkuoravat kertoi kolmesta oravaveljestä Alvinista, Simosta ja Terosta.

Sitä on esitetty Yhdysvalloissa Nickelodeon-kanavalla vuodesta 2015 alkaen. Suomessa sarjaa on esittänyt MTV3 vuodesta 2015 alkaen.

Televisiosarja 
Alvinista ja pikkuoravista on tehty yhteensä kahdeksan televisiosarja;
 The Alvin Show (1961–1962)
 Alvin ja pikkuoravat (1983–1990)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Alvin ja pikkuoravat
2010-luvun piirrossarjat
Yhdysvaltalaiset animaatiosarjat
Nickelodeonin televisio-ohjelmat