joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Dixie D’Amelio

Dixie Jane D’Amelio (s. 12. elokuuta 2001) on yhdysvaltalainen sosiaalisen median julkisuuden henkilö ja laulaja. Hänet tunnetaan videoistaan videonjakosovelluksessa TikTokissa, jossa hänellä on yli 57 miljoonaa seuraajaa.

Ura 
Dixie D’Amelio aloitti uransa julkaisemalla videoita TikTokissa. D’Amelio kuului siskonsa Charli D’Amelion kanssa TikTok-vaikuttajien perustamaan taloon Hype Houseen. He kuitenkin lähtivät talosta toukokuussa 2020, kun "siitä alkoi tulla enemmän liiketoimintaa".

D’Amelio näytteli vuonna 2020 julkaistussa televisiosarjassa Attaway General, jossa on mukana muitakin TikTokista tunnettuja henkilöitä.

Hänen ensimmäinen single "Be Happy", julkaistiin 26. kesäkuuta 2020. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 1. heinäkuuta 2020 ja kappale sijoittui Bubbling Under Hot 100 -listalla sijalle 1.
Elokuussa 2020 hän allekirjoitti levytyssopimuksen L. A. Reidin levy-yhtiön HitCo Entertainmentin kanssa.

Talouslehti Forbesin elokuussa 2020 julkaisemassa listauksessa D’Amelio oli kolmanneksi eniten tienaavin TikTok-vaikuttaja noin 2,9 miljoonaan dollarin vuosiansiollaan.

Elämä 
D’Amelion perheeseen kuuluu isä Marc D’Amelio, äiti Heidi D’Amelio ja sisko Charli D’Amelio. Dixie D’Amelio on kertonut että hän on kohdannut kiusaamista verkossa, ja että hän on ottanut kommentit pois päältä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Dixie D’Amelio TikTokissa
 

Elävät henkilöt
Vuonna 2001 syntyneet
Yhdysvaltalaiset julkisuuden henkilöt
Yhdysvaltalaiset laulajat
Antependium

Antependium (suom. edessä riippuva) tarkoittaa etenkin läntisten kirkkojen alttarin etuosan peittävää paramenttia eli kirkkotekstiiliä. Antependium on messukasukan ohella ollut kirkon keskeisin ja arvokkain tekstiili, ja niiden valmistamiseen on käytetty ajan parhaita ja arvokkaimpia materiaaleja. 

Alttarin etureunan koristaminen on peräisin keskiajalta. Vanhimmat tiedot antepdiumeista ja alttariliinoista ovat 700-luvulta ja 800-luvulta on tietoja alttareista, joiden etusivu oli koristeltu reliefimäisin puu-, metalli- tai norsunluukoristeluin. Kun kirkon alttari sijoitettiin kuorin itäseinään, kehittyi 1200-luvulta alkaen edelleen tapa koristaa alttarin etuseinä puuveistoksin tai -leikkauksin tai metallisin korkokuvin (antemensale). Myöhemmin sen korvasi alttarin koko etuseinän peittävä kangas (antependium). Alttaripöydän liinan ja antependiumin saumaa peittämään käytetään usein pitsiliinaa. 

Joissakin kirkoissa antependiumin asemasta alttarin etureunaa koristaa kapea reunusvaate alttarin yläreunassa (superfrontale). Reunusvaatetta voidaan käyttää, jos antependium on yksivärinen tai koristeeton tai jos alttaripöydän muoto ja materiaali edellyttävät sitä.

Antependiumin ja alttarin reunusvaateen käytössä seurataan kirkkovuoden värejä (liturgiset värit). Antependium koristellaan yleensä keskeisin kristillisin symbolein, usein ehtoolliseen liittyvin kuvioin.  Kirkon messukasukka, antependium ja saarnastuolin liina muodostavat usein sarjan, jotka on valmistettu samasta materiaalista ja koristelu samantapaisesti.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Liturgiset tekstiilit
Jumalanpalvelukset
Alttariliinat

Alttariliinat ovat erityisesti läntisten kirkkojen kirkkorakennusten alttaria peittäviä valkoisia kangasliinoja.

Kirkon alttari on perinteisesti keskiajalta lähtien peitetty kolmella valkealla liinalla. Alimmainen liina on suojaliina, usein valmistettu pellavasta tai muusta suojaavasta materiaalista. Se suojaa muita liinoja kivisestä alttaripöydästä mahdollisesti irtovalta kosteudelta.  Keskimmäinen liina peittää alttaripöydän ja liina ulottuu alttari päätyjen yli jopa kuorin lattiaan saakka. Kolmas liina on suojaliina, alttaripöydän kokoinen ja se voidaan helposti vaihtaa ja pitää puhtaana.  .

Koska alttaria on perinteisesti pidetty Kristuksen haudan vertauskuvana, ovat alttarin liinat nähty Kristuksen käärinliinoina ja ne on valmistettu usein pellavasta tai puuvillasta. Niiden voidaan tulkita myös kuvaavan Jeesus-lapen kapalolinioja Betlehemin seimessä. Tosin uusissa kirkoissa alttaripöytä jätetään usein paljaaksi ilman mitään liinoja. Näin menetellään usein arkkitehtoonisista tai esteettisistä syistä.  

Alttarin liinoja suojaamaan saatettiin levittää erityinen suojaliina, vesperliina, kun alttari ei ollut käytössä. Tämä tapa on kuitenkin jäänyt pois käytöstä 1800-luvun lopulla.

Lähteet 
Liturgiset tekstiilit

Kirkkoarkkitehtuuri
British Lion (yhtye)

British Lion on brittiläinen hard rock -yhtye, jonka basisti on Iron Maidenista tuttu Steve Harris. Yhtyeen ensimmäinen albumi British Lion julkaistiin Harrisin soololevynä hänen 90-luvulta alkaen tuntemiensa yhtyekavereiden kanssa, mutta taustayhtyeestä muodostettiin oikea bändi sen jälkeen. Yhtye julkaisi toisen albuminsa The Burning tammikuussa 2020.

Harris halusi muodostaa yhtyeen pienempiä keikkapaikkoja varten tarkoituksenaan saada itselleen tekemistä Iron Maidenin keikkataukojen ajaksi ja kirjoittaakseen lyhyempiä kappaleita kuin Maidenin kanssa. 

Alun perin British Lion oli kasattu jo 90 -luvulla ja Harris toimi yhtyeen "suojelijana", mutta hän alkoi myös soittamaan yhtyeen kanssa. Haastatteluissa Harris on korostanut että kyse ei ole hänen sooloprojektistaan vaan oikeasta bändistä.

Kokoonpano 
 Richard Taylor - Laulu
 David Hawkins - kitara
 Grahame Leslie - kitara
 Steve Harris - basso
 Simon Dawson - rummut

Lähteet 

 Brittiläiset hard rock -yhtyeet
 Iron Maiden
Ivo Grbić

Ivo Grbić (s. 18. tammikuuta 1996 Split, Kroatia) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Atlético Madridia. Grbić on pelipaikaltaan maalivahti.

Seurajoukkueura 
Grbić on kroatialaisen Hajduk Splitin kasvatti, jossa hän myös pelasi ensimmäiset pääsarjaottelunsa. Hän siirtyi kaudeksi 2018–19 zagrebilaiseen Lokomotivaan. Nykyiseen seuraansa hän liittyi elokuussa 2020. Grbić teki liigatason debyyttinsä Atléticossa 3. syyskuuta 2022, kun hän korvasi kesken pelin loukkaantuneen ykkösvahti Jan Oblakin tasapeliin päättyneessä vierasottelussa Real Sociedadia vastaan.

Maajoukkueura 
Grbić on edustanut maataan eri juniorimaajoukkueissa. Grbić teki ensiesiintymisensä Kroatian A-maajoukkueessa marraskuussa 2021 pelatussa MM-karsintaottelussa Maltaa vastaan.

Lähteet 

Kroatialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Horten (sukunimi)

Horten on saksankielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Reimar Horten (1915–1994), saksalainen lentäjä ja lentokonesuunnittelija, Walter Hortenin veli
Walter Horten (1913–1998), saksalainen lentäjä ja lentokonesuunnittelija, Reimar Hortenin veli
Etelän kuningatar (televisiosarja)

Etelän kuningatar (La reina del sur)  on televisioyhtiö Telemundon esittämä yhdysvaltalainen TV-sarja. Sen pääroolissa on Kate del Castillo.

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Telemundon telenovelat
Ruskolakkisirkkuli

Ruskolakkisirkkuli (Aimophila ruficeps) on sirkkuleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Pohjois-Amerikasta.

Koko ja ulkonäkö
Ruskolakkisirkkuli voi kasvaa 13–16 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruskolakkisirkkulin päälaki on väriltään punaruskea ja muuten pää on harmahtavan ruskea. Silmien ympärillä on valkoinen rengas ja nokasta lähtee musta viiksijuova. Linnun selkä on harmahtavan ruskea ja siivet ovat tummemman ruskeat. Ruskolakkisirkkulin pyrstö on pitkä ja pyöreäpäinen. Lajin vatsa ja rinta ovat väriltään harmaat.

Levinneisyys ja elinympäristö
Ruskolakkisirkkulin levinneisyysalue ulottuu Meksikosta Yhdysvaltoihin Kansasin ja Kalifornian osavaltioihin asti. Lajin elinympäristöä ovat ruohoja ja pensaikkoa kasvavat kallioiset alueet ja kanjonit sekä avoimet mäntyjä ja tammia kasvavat metsät. Linnun ravintoa ovat hyönteiset ja niiden toukat sekä siemenet. Ruskolakkisirkkulin pesimäkausi on maaliskuusta elokuulle. Kuppimainen pesä rakennetaan ruohoista kivikkoon tai lähelle maata pensaaseen. Naaras munii kahdesta viiteen vaaleansinertävää munaa.

Lähteet
  

Sirkkulit
Kiara Advani

Kiara Advani (oik. Alia Advani; s. 31. heinäkuuta 1992 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa. Tehtyään debyyttinsä komediaelokuvassa Fugly (2014), hän näytteli sivuroolia MS Dhonin vaimona urheiluelokuvassa M.S. Dhoni: The Untold Story (2016). Hän sai kiitosta seksuaalisesti tyytymättömän vaimon roolistaan Netflixin episodielokuvassa Lust Stories (2018) ja näytteli naispääosaa telugunkielisessä poliittisessa trillerissä Bharat Ane Nenu (2018).

Advani sai laajempaa huomiota rooleistaan romanttisessa draamassa Kabir Singh ja komediassa Good Newwz, jotka kuuluivat vuoden 2019 eniten tuottaneisiin hindielokuviin. Sen jälkeen hän on näytellyt laajalti suoratoistetuissa elokuvissa Laxmii (2020) ja Shershaah (2021) sekä lipputuloissa menestyneessä kauhukomediassa Bhool Bhulaiyaa 2 (2022).

Filmografia

Musiikkivideot

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Intialaiset näyttelijät
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Doctor Alchemy

Doctor Alchemy on nimi kolmelle eri DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvällä kuvitteelliselle rikolliselle, joka on Salaman vihollinen. Alkuperäisen hahmon loivat John Broome ja Carmine Infantino, joka esiintyi ensimmäisen kerran vuoden 1958 Showcase-sarjakuvan numerossa 13.

Sarjakuvissa

Albert Desmond
Desmond oli Central Cityn poliisiaseman rikostutkija, joka kärsi useista persoonallisuushäiriöistä. Hänellä on kaksi persoonaa, joista toinen on hyvää tahtova ja toinen synkkä rikollinen. Huonomman puolen ottaessa vallan Desmond ryhtyi rikolliseksi nimeltä herra Elementti ja käytti kemian tietämystään suorittaakseen rikoksia. Päädyttyään vankilaan Desmond sai selville sellitoverinsa onnenkiven olleen viisasten kivi, jonka omistaja saisi kyvyn muuntaa elementtejä. Desmond käytti kiveä karatekseen vankilasta ja aloitti rikollisuransa Dr. Alchemyna. Hän kohtasi useamman kerran Salaman, mutta ei kyennyt koskaan voittamaan häntä. Ajan myötä Desmondin hyvä puoli tuli esiin ja hän lopetti rikokset piilottaen viisasten kiven. Ylättäen uusi Doctor Alchemy ilmaantui paikalle, joka paljastui hänen identtiseksi kaksoseksi Alvin Desmondiksi. Todellisuudessa viisasten kivi oli luonut pahan puolen Desmondista, kun hänestä oli tullut hyvä. Vaikka hänen kaksoisveli tuhottiin Desmond palasi Alchemyn rooliin ja liittyi Rogues ryhmään. Lopetettuaan rikostoimintansa jälleen, viisasten kivi löysi tiensä STAR labsiin, jossa se joutui vääriin käsiin. Tohtori Curtis Engstrom käytti kiveä omiin tarkoituksiin ja alkoi käyttämään Alchemist nimeä. Hänen rikosura jäi kuitenkin lyhyeen ja Desmond sai kiven takaisin käyttöönsä palaten jälleen Dr. Alchemyn rooliin.

Curtis Engstrom
Tohtori Curtis Engstrom oli neuvonantajana S.T.A.R. Labsin projektissa jossa he tutkivat viisasten kiveä. He yrittivät tutkia sirpaletta mikroskooppisella lääketiedettä tutkivalla tietokoneella. Engstrom varasti tietokoneen ja kiven auttaakseen pikkurikollista Moe Migliania, mutta hänet pidätettiin teosta. Karattuaan myöhemmin vankilasta Engstrom teki oman Dr. Alchemy puvun ja lähti hakemaan sirpaletta käyttäen nimenään Alchemist.

Muissa medioissa

Televisiossa
Doctor Alchemy esiintyy The Flash -televisiosarjan kolmannella kaudella, jossa hahmoa näyttelee Tom Felton ja äänenä Tobin Bell. Sarjassa hahmo tunnetaan nimellä Julian Albert Desmond, joka työskentelee rikostutkijana Barry Allenin kanssa poliisiasemalla. Hän auttaa muita rikollisia saamaan kyvyt takaisin ja hakemaan kostoaan Salamaa ja muita sortajia vastaan.

Lähteet

DC-universumin superroistot
Kuvitteelliset tieteilijät
Sulo Salmi (kuvataiteilija)

Sulo Sakari Salmi (9. helmikuuta 1912 Ulvila – 6. kesäkuuta 1986) oli suomalainen taiteilija, joka käytti töissään muun muassa abstraktia maalaustekniikkaa. Salmi kävi Taideteollinen keskuskoulun vuosina 1945–1948.

Ura 
Salmen töitä oli ensi kertaa näyttelyssä Porissa vuonna 1949. Lisäksi hän osallistui useisiin kotimaisiin yhteisnäyttelyihin vuosina 1951–1965. Yksityisnäyttelyitä Salmella oli Porissa vuosina 1957–1959 sekä 1965, 1966 ja 1972, Eurajoella 1961, Harjavallassa 1969 ja Ulvilassa 1975. Kansaivälisissä näyttelyissä Salmi oli mukana Porin Taiteilijaseuran näyttelyissä Bremerhavenissa ja Bremenissä 1971 sekä Latviassa 1972 ja 1977. Lisäksi hänen oli Pohjanlahden biennaalissa Raumalla vuonna 1977.

Salmi työskenteli taideopettajana Porin Piirustuskoulussa vuosina 1972–1973 ja oppikoulussa 1974–1976. Hän oli mukana Porin Taiteilijaseuran, Satakunnan kuvataiteilijoiden ja Kuvataiteilijasenioreiden toiminnassa. Salmi oli myös Porin Taiteilijaseuran kunniajäsen sekä Porin työväen kuvataiteen ystävien perustajajäsen.

Salmen teoksia on Porin, Kankaanpään, Harjavallan ja Kokemäen kaupungien sekä Rauman taidemuseo ja Maire Gullichsenin kokoelmissa.

Yksityiselämä 
Salmen vanhemmat olivat laitosmies Werner Bernhard Salmi ja Jenny Palola. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Elli Elisabet Taimi ja toinen Eila Kyllikki Isokorpi. Salmella on kaksi tytärtä: Aila Kyllikki (s. 1959) ja Lea Tuulikki (s. 1962).

Apurahat ja palkinnot 
 Turun ja Porin läänin taidetoimikunta 1975
 Porin kaupunki 1974, 1977
 SKR:n Satak.rahasto 1963, 1972
 Porin Taiteilijaseuran apuraha kolmesti

 2. palkinto Porin Taiteilijaseuran eläinmaalauskilpailussa 1951
 2. palkinto Porin Taiteilijaseuran maisemanmaalauskilpailussa 1953
 1. palkinto Porin Taiteilijaseuran asetelmamaalauskilpailussa 1955
 2. palkinto Porin Kaupungin maalauskilpailussa 1970

Lähteet 

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1912 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
Seidel

Seidel on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Erik Seidel (s. 1959), yhdysvaltalainen pokeriammattilainen
 Heinrich Seidel (1842–1906), saksalainen kirjailija
 Paul Seidel (1858–1929), saksalainen taidehistorioitsija
 Wolfgang Seidel (1926–1987), saksalainen F1-kuljettaja.
Jan Davidsz. de Heem

Jan Davidsz de Heem (huhtikuu 1606 Utrecht – 9. helmikuuta 1684 Antwerpen) oli Alankomaiden kultakauden aikana vaikuttanut taidemaalari. De Heem maalasi erilaisia aiheita, mutta hänet tunnetaan erityisesti ylitsevuotavan runsaista ja värikkäistä kukka- ja hedelmäasetelmistaan.

Elämä ja ura

Jan de Heem syntyi nimellä Jan Davidsz van Antwerpen. Hänen isänsä oli muusikko David van Antwerpen. De Heemin varhaisista opinnoista tiedetään vähän. Hän siirtyi Leideniin, jossa hän maalasi symbolisia vanitas-asetelmia, joiden väripaletti oli lähes monokromaattisen rajoitettu. Näissä töissä näkyvät Rembrandtin ja Jan Lievensin vaikutteet.  

Vuonna 1635 katolinen de Heem muutti Antewerpiin nykyisen Belgian alueelle, joka oli alueen katolisuuden ydinaluetta. Siellä hänestä tuli Pyhän Luukkaan taidemaalarien killan jäsen. Antwerpissa De Heemin tyyli kehittyi runsaaksi väri-iloitteluksi, josta hänet on myöhemmin tunnettu. De Heem jatkoi liikkumista etelän Antwerpin ja pohjoisen Utrechtin välillä ja työskenteli molemmissa kaupungeissa. Vuosien 1667 ja 1672 välillä de Heem opetti ja työskenteli omassa ateljeessaan Utrechtissa. 

De Heem oli omana aikanaan erittäin arvostettu. Häntä pidettiin yleisesti yhtenä aikakauden parhaista maalareista. Hän oli myös kaupallisesti erittäin menestynyt. De Heemin prinssi William III:n muotokuvasta saama 2 000 guldenia oli yksi korkeimmista yksittäisestä maalauksesta maksetuista palkkioista koko Alankomaiden kultakauden aikana. 

De Heemin vaikutus Alankomaiden alueen asetelmamaalauksen perinteeseen oli erittäin merkittävä. Lähes kaikki hänen jälkeensä maalanneet asetelmamaalarit ovat saaneet vaikutteita de Heemin töistä, myös Willem Kalfin and Abraham van Beyerenin kaltaiset tunnustetut mestarit. De Heem työskenteli ja vaikutti useassa kaupungissa Alankomaiden alueella, ja hänen työtään seurattiin ja imitoitiin Leidenissä, Antwerpissa ja Utrechtissa. De Heemin pojista Cornelius de Heemistä (1631–95) ja Jan Jansz. de Heemistä (1650–1695) tuli myös maalareita, jotka jatkoivat isänsä aiheiden käsittelyä.

Tyyli ja teokset 
De Heem tunnetaan nykyisin erityisesti hyvin runsaista ja värikkäistä kukka- ja hedelmäasetelmistaan. Hän aloitti kuitenkin uransa lähes päinvastaisilla teoksilla, maalaamalla monokromaattisia ja sommittelultaan selkeitä ja yksinkertaisia vanitas-asetelmia. Muutos de Heemin taiteessa tapahtui hänen muutettuaan etelään Antwerpin alueelle vuonna 1635. Kukka- ja hedelmäaiheiden lisäksi de Heem maalasi pronkstilleven-nimellä kutsuttuja koristeellisia ja runsaita pöytäasetelmia. De Heemin asetelmien kukilla ja esineillä oli symbolinen, usein uskonnollinen merkitys.

Teoksia

Lähteet

Aiheesta muualla

Vuonna 1606 syntyneet
Vuonna 1684 kuolleet
Alankomaalaiset taidemaalarit
Mikko Siukosaari

Mikko Siukosaari (s. 5. kesäkuuta 1965) on suomalainen viestintä- ja urheiluvaikuttaja. Hänet tunnetaan Viestintä Oy Drumin, Supersonin ja Helsinki Seagullsin perustajana.

Urheilutoiminta 

Siukosaari voitti rullalautailun Suomen mestaruuden lajin ensimmäisissä SM-kilpailuissa lokakuussa 1979. Myöhemmin hän toimi Suomen rullalautaliiton hallituksen jäsenenä ja oli mukana järjestämässä rullalautailun SM-kisoja vuosina 1989–1991.

Kiasmassa 2009 järjestetty 30Skate-näyttely oli Siukosaaren suunnittelema.

Vuonna 2013 Siukosaari oli mukana perustamassa koripalloseura Helsinki Seagullsia yhdessä Mikko Tannerin kanssa. Siukosaari suunnitteli muun muassa seuran nimen ja toimi seuran toimitusjohtajana vuosina 2013–2015. Seura aloitti pelit koripallon 1. divisioonassa ja nousi kaudella 2014–2015 Korisliigaan.

Liiketoiminta 

Siukosaari työskenteli Hasan & Partners -mainostoimistossa osakkaana 1990-luvulla ja DDB Helsingin toimitusjohtajana 2000-luvun alussa. Vuonna 2005 hän perusti Viestintä Oy Drumin ja vuonna 2011 Superson Oy:n. Superson valittiin Suomen ensimmäiseksi vuoden toimistoksi vuonna 2017.

Lähteet 

Suomalaiset rullalautailijat
Vain elämää (11. tuotantokausi)

Vain elämää -sarjan 11. tuotantokausi esitettiin Nelosella syksyllä 2020. Sen kuvaukset alkoivat Hirvensalmen Satulinnassa heinäkuun lopussa 2020. Kauden artistit ovat Ressu Redford, Arja Koriseva, Herra Ylppö, Mariska, Vesku Jokinen, Jannika B, Stig ja Reino Nordin.

Artistikohtaisten jaksojen lisäksi joulukuussa 2020 esitettiin neljä erikoisjaksoa. Kauden ensimmäisessä jaksossa artistit esittivät yllätyskappaleita, seuraavana oli Pelastakaa Lapset -erikoisjakso ja kauden päätteeksi esitettiin kaksi joulujaksoa.

Jaksot 

1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä.

Lähteet 

Suomalaiset televisiosarjat
Tuotantokaudet
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2020

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2020 järjestettiin 12.–13. syyskuuta Kotkan Karhulassa. Kilpailujen järjestävinä seuroina olivat Karhulan Katajaiset ja Karhulan Urheilijat.

Yleisen sarjan mitalistit

Miehet

Naiset

Sekaviesti (miehet + naiset)

Lähteet 

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut
Kotkan urheilu
Vuoden 2020 yleisurheilu
Jean-Luc Thérier

Jean-Luc Thérier (7. lokakuuta 1945 Hodeng-au-Bosc, Ranska – 31. heinäkuuta 2019 Neufchâtel-en-Bray, Ranska) oli ranskalainen ralliautoilija. Hän keräsi eniten pisteitä kaudella 1973 ja oli ainoa, joka voitti kolme osakilpailua. Epäonnekseen kuljettajien maailmanmestaruudesta alettiin ajamaan vasta 1977 ja siihen asti kilpailtiin virallisesti vain autonvalmistajien mestaruudesta. Näin Thérieriä ei lueta virallisesti maailmanmestariksi. Thérierin edustama Alpine Renault toki kruunattiin valmistajien maailmanmestariksi.

Thérier kilpaili Monte Carlon rallissa 13 kertaa vuosien 1969 ja 1984 välillä. Parhaaksi tulokseksi jäi toinen tila vuonna 1971. Therier ajoi viimeisen normaalin rallinsa vuonna 1984 Ranskan kansallisessa sarjassa yhdessä pitkäaikaisen kartalukijansa Michel Vialin kanssa B-ryhmän Renaultilla. He voittivat kilpailun. Vuonna 1985 Thérier osallistui myös Paris-Dakar erämaaralliin, jossa loukkaantui vakavasti.

Thérier kuoli 73-vuotiaana pitkäaikaisen sairauden jälkeen heinäkuussa 2019.

MM-osakilpailuvoitot

Lähteet

Ranskalaiset ralliautoilijat
Vuonna 1945 syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet
Joni Jurmo

Joni Jurmo (s. 19. huhtikuuta 2002 Espoo) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureissa.

Ura

Seuraura 
Jurmo on Espoon Jääklubin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Jokereihin. Jurmo oli kaudella 2017–2018 C-nuorten SM-sarjassa joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 4+11=15. Kaudella 2018–2019 hän oli Jokereiden B-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 3+20=23. Jurmo voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomenmestaruuden. Hänet palkittiin koko B-nuorten SM-sarjan parhaana puolustajana Pekka Marjamäki -palkinnolla ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2019–2020 Jurmo valittiin A-nuorten SM-liigan helmikuun parhaaksi nuoreksi pelaajaksi.

Maaliskuussa 2020 Jurmo teki kolmivuotisen SM-liigasopimuksen JYPin kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2020–2021 avauskierroksella 2. lokakuuta 2020 Helsingin IFK:ta vastaan. Jurmo merkittiin JYPin kolmospuolustajapariin Aleksi Salosen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.41 minuuttia ja Jurmo keräsi teholukeman –2. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa 20 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä sekä neljä ottelua JYPin U20-junioreissa, kunnes helmikuussa 2021 seura lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Espooseen. Jurmo pelasi siellä kauden loppuun tehden kymmenessä runkosarjaottelussa tehot 3+5=8 ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 1+1=2.

Vancouver Canucks varasi Jurmon kolmannella kierroksella 82. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2020.

Jurmon sopimus JYPin kanssa purettiin jo kauden 2020–2021 jälkeen. Toukokuussa 2021 hän teki kaksivuotinen ja kahden kuukauden mittaisen try-outin sisältävän sopimuksen Mikkelin Jukureiden kanssa. Jurmo teki liigauransa avausmaalin kauden 2021–2022 kuudennella kierroksella 28. syyskuuta 2021 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan vastustajan tyhjään maaliin, kun hän viimeisteli Jukureille 3–5-loppulukemat. Toisen liigamaalinsa Jurmo teki 8. helmikuuta 2022 Tampereen Ilvestä vastaan maalivahti Marek Langhamerin taakse. Hänen osumansa jäi Jukureiden 3–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Kaikkiaan Jurmo pelasi varsinaisen SM-liigan tulokaskautensa aikana 50 runkosarjaottelua tehopistein 2+8=10 ja neljä playoff-ottelua ilman tehopisteitä.

Maajoukkueura 

Jurmo pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2022, jolloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Jurmo on pelannut 17 nuorten ja 16 poikien maaottelua.

Pelityyli 
Jurmo on maininnut hänen vahvuuksiensa olevansa kiekollisessa pelaamisessa sekä luistelussa. Jurmo pystyy omien sanojensa mukaan avaamaan peliä ja pitämään kiekkoa hyökkäyspäässä sekä maininnut pisteidenteon omaksi jutukseen. Jukureiden päävalmentaja Olli Jokinen luonnehti Jurmoa toukokuussa 2021:

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Jukurien pelaajat
Vancouver Canucksin varaamat pelaajat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Eivät enkelitkään ilman siipiä lennä

Eivät enkelitkään ilman siipiä lennä on suomalaisen Maustetytöt-yhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin 13. marraskuuta 2020.

Albumi ylitti kultalevyrajan keväällä 2021 ja oli Suomessa vuonna 2020 vuoden myydyin vinyylilevy.

Kappaleet

Listasijoitukset

Arvostelut
 Helsingin Sanomat: 
 Kulttuuritoimitus: 
 Rumba: 8,0/10
 Soundi: 
 V2.fi:

Lähteet

Maustetyttöjen albumit
Vuoden 2020 albumit
Marc Hirschi

Marc Hirschi (s. 24. elokuuta 1998 Bern) on sveitsiläinen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2018 Team Sunwebissa, ja siirtyi UAE Team Emirates -joukkueeseen 2021.

Hirschi voitti alle 23-vuotiaiden maantieajon maailmanmestaruuden 2018 Innsbruckissa 15 sekunnin erolla Bjorg Lambrechtiin ja Jaakko Hänniseen. Aiemmin samana vuonna hän oli voittanut saman ikäluokan Euroopan-mestaruuden. Ranskan ympäriajossa 2020 hän voitti 12. etapin ja hänet valittiin kilpailun aktiivisimmaksi ajajaksi. Hän saavutti samana vuonna maantieajon MM-pronssia Imolassa. Hän voitti 2020 La Flèche Wallonnen tasa-ajalla ennen Benoît Cosnefroyta.

Saavutuksia 

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
2015
Junioreiden maantieajon Sveitsin-mestaruus 
GP Général Patton, nuoret, kokonaiskilpailun voitto
GP Rüebliland, kokonaiskilpailun, nuorten kilpailun ja 1. etapin voitto
2016
Tour du Pays de Vaud, nuoret, kokonaiskilpailun voitto
Junioreiden maantieajon Sveitsin-mestaruus 
GP Général Patton, nuoret, pistekilpailun voitto
Ratapyöräilyn nuorten MM-kilpailut, pariajossa kultaa
Trofeo Emilio Paganessi, voitto
GP Rüebliland, 3. etapin (aika-ajo) voitto
EM-kilpailut, junioreiden aika-ajossa hopeaa
Ratapyöräilyn pariajon Sveitsin-mestaruus
2017
Le Triptyque des Monts et Chateaux, mäkikirikilpailun voitto
Alle 23-v. aika-ajon Sveitsin-mestaruus
EM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa pronssia
Tour du Jura, voitto
2018
Istrian Spring Trophy, 2. etapin voitto
Tour de l'Ain, nuorten kilpailun voitto
Grand Prix Priessnitz spa (Rauhanajo), 2. etapin voitto
EM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa kultaa
Tour Alsace, 3. etapin voitto
MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa kultaa
2019
Clásica de San Sebastián, kolmas
BinckBank Tour, kokonaiskilpailussa viides
Saksan ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
2020
Ranskan ympäriajo, 12. etapin voitto, 2. etapilla toinen, 9. etapilla kolmas, kilpailun aktiivisimman ajajan palkinto
MM-kilpailut, maantieajossa pronssia
La Flèche Wallonne, voitto
Liège–Bastogne–Liège, toinen
2021
Liège–Bastogne–Liège, kuudes
EM-kilpailut, maantieajossa kuudes
Luxemburgin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 2. etapin voitto
2022
Per Sempre Alfredo, voitto
Grand Prix of Aargau Canton, voitto
Giro della Toscana, voitto
Veneto Classic, voitto

Lähteet 

Sveitsiläiset maantiepyöräilijät
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Juuso Mäenpää

Juuso Mäenpää (s. 29. huhtikuuta 2002 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Kalevan Pallossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Mäenpää osaa pelata myös laidassa.

Ura

Seuraura 
Mäenpää on Jokereiden kasvatti. Kaudella 2017–2018 hän oli C-nuorten SM-karsinnoissa paras syöttäjä 26 syöttöpisteellään. C-nuorten SM-sarjassa Mäenpää voitti Jokereiden sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 12+15=27. Hänet palkittiin kauden päätteeksi sarjan tehopelaajana Esa Keskinen -palkinnolla ja valittiin toiseen tähdistökentälliseen. Kauden 2018–2019 päätteeksi Mäenpää voitti B-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudella 2019–2020 hän oli Jokereiden A-nuorten kolmanneksi paras pistemies tehoilla 12+37=49. Mäenpää palkittiin kauden päätteeksi koko A-nuorten SM-liigan vuoden tulokkaana Yrjö Hakala -palkinnolla. Hänet valittiin myös sarjan syyskuun parhaaksi nuoreksi pelaajaksi.

Maaliskuussa 2020 Mäenpää teki kolmivuotisen SM-liigasopimuksen Kalevan Pallon kanssa. Hän aloitti kauden 2020–2021 seuran U20-joukkueessa. SM-liigakauden käynnistyttyä Mäenpää teki liigadebyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 2. lokakuuta 2020 Mikkelin Jukureita vastaan. Hänet merkittiin KalPan nelosketjun vasempaan laitaan Miska Humalojan ja Tuomas Vartiaisen viereen. Mäenpää sai ottelussa jääaikaa 6.36 minuuttia. Hän pelasi SM-liigassa alkukaudella 11 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä sekä 14 ottelua KalPan U20-junioreissa, kunnes helmikuussa 2021 seura lainasi Mäenpään toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin. SM-liigan siirtotakarajalla maaliskuussa hänen vahvistettiin pelaavan siellä kauden loppuun. Mäenpää pelasi IPK:ssa 11 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä ja kuusi playoff-ottelua tehden yhden maalin. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.

Mäenpää teki KalPassa ensimmäisen SM-liigamaalinsa kauden 2021–2022 kuudennella kierroksella 22. syyskuuta 2021 vieraissa KooKoota vastaan. Kaikkiaan hän teki varsinaisen tulokaskautensa aikana 52 runkosarjaottelussa tehot 5+16=21, joilla Mäenpää sijoittui SM-liigan tulokkaiden pistepörssissä viidenneksi. Hän vahvisti myös KalPan U20-joukkuetta pudotuspeleissä, jotka päättyivät SM-hopeaan. Huhtikuussa 2022 Mäenpää teki KalPan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura 

Mäenpää pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2022, jolloin hän voitti hopeaa. Mäenpää pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019. Hän edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018 voittaen hopeaa sekä Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2019, jolloin Mäenpää voitti pronssia. Yhteensä hän on pelannut 30 nuorten ja 52 poikien maaottelua.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
KalPan pelaajat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaseariat

Kaseariat (Casearia) on pajukasvien (Salicaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 200–250 lajia. Suvun lajit elävät trooppisella ja subtrooppisella alueella Afrikassa, Aasiassa, Australiassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa sekä Tyynenmeren saarilla.

Lajeja 
 Casearia acuminata
 Casearia flexula
 Casearia graveolens
 Casearia hirsuta
 Casearia nitida
 Casearia ovata
 Casearia praecox – puksikasearia
 Casearia procera
 Casearia richii
 Casearia stenophylla
 Casearia tomentosa

Lähteet

Aiheesta muualla 
iNaturalist: Suku Casearia
ITIS: Casearia 
United States Department of Agriculture (USDA): Casearia 
Flora of China: Casearia 
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Casearia 

Pajukasvit
Työnvälityksen maksukiellon rikkominen

Työnvälitysrikoksessa toimija perii maksun työllistymiseen liittyvistä palveluista. Rangaistus on sakko tai vankeus enintään vuosi. Työnvälitysrikos on harvinainen rikos, vuonna 2019 tuomittiin vain yksi henkilö oikeudessa.

Lähteet 
 https://www.laki24.fi/riri-rikokset-tyorikokset-tyonvalitysrikos/

 https://pxnet2.stat.fi/PXWeb/pxweb/fi/StatFin/StatFin__oik__syyttr/statfin_syyttr_pxt_11ia.px/table/tableViewLayout1/

Rikokset
Suomen ja Yhdysvaltain suhteet

Suomen ja Yhdysvaltain suhteilla tarkoitetaan Amerikan yhdysvaltojen ja Suomen tasavallan kahdenvälisiä suhteita. Yhdysvalloilla on suurlähetystö Helsingissä ja Suomella Washington DC:ssä. Valtiot solmivat diplomaatiset suhteet vuonna 1919.

Molemmat valtiot kuuluvat muun muassa Yhdistyneisiin kansakuntiin, Arktiseen neuvostoon, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestöön, Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestöön, Kansainväliseen valuuttarahastoon, Maailmanpankkiin ja Maailman kauppajärjestöön. Lisäksi Suomi on Naton rauhankumppani.

Vuonna 2015 tehdyn U.S. Global Leadership -raportin mukaan 45 prosenttia suomalaisista hyväksyi Yhdysvaltain globaalin johtajuuden. 44 prosenttia oli sitä vastaan ja 12 prosenttia ei osannut sanoa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Syrjäsen mausoleumi

Syrjäsen mausoleumi oli Tampereen Keskustorille viime sotien aikana tehty laatikkomainen rakennus, joka toimi maanalaisen väestönsuojan sisäänkäyntinä. Useita metrejä korkea, vaalea rakennus sijaitsi torin etelälaidalla Commercen ja Palanderin talon vieressä (nyk. Jugendtori). Tamperelaiset kutsuivat sitä ”Syrjäsen mausoleumiksi”, koska se rakennettiin K. V. Syrjäsen toimiessa kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Mausoleumi purettiin 1950-luvulla. 

Useita Tampere-aiheisia teoksia kirjoittanut tietokirjailija Jari Niemelä on väittänyt, että Syrjäsen mausoleumi olisi kaupungin kaikkien aikojen rumin rakennus. Hän on kuvannut sitä ”onnettoman näköiseksi kolossiksi” ja Lego-palikkaa muistuttavaksi ”hirvitykseksi”.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Keskustori 360° (Keskustorin historiaa esittelevä kulttuuriraitti)

Tampereen entiset rakennukset ja rakennelmat
Väestönsuojelu
Nalkala
Kersantti Gonzales

Kersantti Pedro Gonzales () on kuvitteellinen Pueblo de Los Ángelesin armeijan sotilas ja Zorron arkkivihollinen. Johnston McCulleyn luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuoden 1919 taskukirjan tarinassa The Curse of Capistrano.
Kersantti Gonzales on äänekäs, ylimielinen ja äkkipikainen, joka rakastaa viiniä. Hän yrittää kapteeni Ramónin kanssa päästä eroon Zorrosta.

The Curse of Capistrano
Alkuperäisessä tarinassa kersantti Gonzales on Reina de Los Angelesin armeijan kookassotilas, joka käskyttää Kapteeni Ramónin sotilaita. Hän tapasi Zorron ensi kerran vietettyään iltaa korpraalinsa kanssa nauttien viiniä. Kaksikko taisteli miekoin, kunnes Zorro riisui hänet aseestaan ja pakeni paikalta. Seuraavana päivänä Gonzales kehuu Don Diegolle ja muille, jotka eivät olleet paikalla, kuinka hän sai häädettyä Zorron tiehensä. Zorron käytyä kapteeni Ramónin kimppuun Gonzales sai käskyn kapteenilta lähteä Zorron perään. Hän matkasi sotilaittensa kanssa seuraten jälkiä jonne Zorro olisi voinut mennä useaan kertaan. Hän ei kuitenkaan koskaan löytänyt Zorroa, joka oli onnistunut hämäämään heitä ollen edelleen kapteeni Ramónin läsnä. Kapteeni Ramonin kuoltua Gonzales yrittää kuvernöörin käskystä saada Zorron kiinni.

Sarjakuvissa
Kersantti Gonzales esiintyi Dynamiten Zorro-sarjakuvissa 2008–2010 välisenä aikana. Hän oli kapteeni Pasqualen oikeankäden mies ja yritti saada Zorron kiinni. Gonzales yritti sarjan aikana lavastaa sankaria tekeytymällä itse Zorroksi.

Gonzales esiintyi 2018 4-osaisessa Zorro: Swords of Hell -sarjakuvassa, jossa hän Dynamite-sarjakuvien tapaan kapteeni Esteban Pasqualen alainen.

Muissa medioissa
Kersantti Gonzales esiintyi ensi kerran kirjan ulkopuolella 1920 elokuvassa Zorron merkki. Kirjan tavoin hän on pakkomielteinen saamaan Zorron kiinni, mutta ei tiedä Don Diegon olevan naamiosarnkari, jonka kanssa Gonzales viettää usein aikaa.

Gonzales esiintyi ensi kerran animaationa vuoden 1981 The New Adventures of Zorro -sarjassa. Hän on Pueblo de Los Ángelesin armeijan sotilas, joka yrittää pidättää Zorron kapteeni Ramonin käskystä.

Gonzales esiintyi animesarjassa Kaiketsu Zorro, jossa hahmon luonne pohjautui enemmän kersantti Garciaan. Hän oli sarjassa tahattomasti koominen 22-vuotias lihava sotilas, joka rakasti syödä. Gonzales oli luutnantti Gabrielin alainen.

Vuoden 2015 Zorro: The Chronicles -animaatiosarjassa Gonzales on arvomerkiltään korpraali ja kersantti Garcian oikea käden mies. Hän on Garcian tavoin kömpelö sotilas, joka ajoittain kilpailee kapteeni Monasterion suosiosta Garcian kanssa.

Hahmoa näytelleet

Lähteet

Kirjallisuuden henkilöhahmot
Kuvitteelliset westernhahmot
Kuvitteelliset aliupseerit
Superroistot
Kuvitteelliset miekkailijat
Ingeborg Marie Sick

Ingeborg Marie Sick (17. syyskuuta 1869 Kööpenhamina, Tanska –  14. marraskuuta 1951 Hørsholm, Tanska) oli tanskalainen kirjailija. Hän osallistui 1888–1900 Kööpenhaminan vapaa seurakunnan toimintaan, mutta julkaisi sen jälkeen kokoelman pieniä kertomuksia. Pienen tauon jälkeen hän julkaisi joukon pitempiä tarinoita, joista tuli suosittuja ja joita käännettiin monille kielille. Lisäksi hän julkaisi runokokoelman Bölgeslag (1904) ja satunäytelmän Prinsessen, der spandt (1906).

Suomennetut teokset
 Tunturivuoriston pappi; suom. Hanna Pakkala, K. E. Holm 1903
 Else neito; suom. Aune Krohn, 1906
 Kehräävä kuninkaantytär: lehtinen vanhasta tarukirjasta; suom. V. A. Koskenniemi, WSOY 1906
 Harmaa pikku kissa; suom. Tyyne H. WSOY 1906
 Nukkuva talo, WSOY 1910
 Isoäidin puutarha; suom. Viki Kärkkäinen, Yrjö Weilin & Kumpp 1910
 Kellot soivat, WSOY 1911
 Pyhä avioliitto; suom. L. T. Heinonen, Yrjö Weilin & Kumpp 1911
 Satuja; suom. Esteri Haapanen, kääntäjä, Werner Söderström Osakeyhtiö 1912 Verkossa saatavilla: Satuja
 Ina; suom. L. T. Heinonen, WSOY 1912
 Luostaritarinoita; suom. Esteri Haapanen, WSOY 1913
 Kaspar Zinglerin sydän, WSOY 1915
 Siellä kotona...: kuvia vanhasta pappilasta; suom. Martti Raitio. WSOY 1915
 Else neito (Jomfru Else), suom. Aune Krohn, WSOY 1906
 Yöllisiä askeleita; suom. A. A. Koskenjaakko, WSOY 1917
 Saavuttamaton; suom. Mary Ollonqvist, WSOY 1918
 Carina; suom. K. Kaslin, WSOY 1919
 Ylätunturien pappi; suom. Aune Krohn, WSOY 1921
 Bölgeslag (1904) runokokoelma 
 Prinsessen, der spandt (1906) satunäytelmä

Lähteet 

Tanskalaiset kirjailijat
Vuonna 1869 syntyneet
Vuonna 1951 kuolleet
Romanian kansanterveyslaitos

Romanian kansanterveyslaitos (; lyhennys INSP; ) on Romanian pääkaupungista Bukarestista käsin toimiva valtiollinen kansanterveyden tutkimuslaitos. INSP toimii maan terveysministeriön alaisuudessa. Laitosta johtaa Simona Pârvu.

Romanian kansanterveyslaitoksen organisaatioon kuuluu neljä kansallista tutkimuslaitosta ja sillä on kuusi alueellista toimipistettä (Bukarest, Cluj, Iasi, Timisoara, Targu Mures, Sibiu). Kansallisista tutkimuslaitoksista mainittakoon erityisesti Romanian kansallinen tartuntatautikeskus (, lyhenne CNSCBT), joka on vuoden 2020 covid-19-epidemian aikana tuottanut kattavia viikoittaisia katsauksia tautitilanteesta Romaniassa. Testatusti Covid-19-tautiin sairastuneiden viikkotasoitettu lukumäärä nousi heinäkuussa 2020 noin kolminkertaiseksi kevään 2020 tasoon verrattuna. Viikottaisten kuolonuhrien määrä ylitti jo elokuussa 2020 selvästi keväällä 2020 todetun ensimmäisen aallon tason.

Katso myös
Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC)
Bulgarian kansanterveys- ja analyysikeskus (NCPHA)
Serbian kansanterveyslaitos
Unkarin kansanterveyskeskus (NNK)
Ukrainan kansanterveyskeskus (TsHZ)
Moldovan kansanterveysvirasto (ANSP)

Lähteet

Aiheesta muualla
 INSP:n kotisivut  (insp.gov.ro)
 Informații din surse sigure (Romanian päivittäinen "luotettavien lähteiden" Covid-19 tilanne)  (stirioficiale.ro)
 Coronavirus COVID-19 Romania (tilannekartta)  (geo-spatial.org)
 Covid 19 Raport săptămânalde supraveghere (Romanian viikoittainen Covid-19-analyysi)  (cnscbt.ro)

Kansanterveyslaitokset
Tutkimuslaitokset
Bukarestin rakennukset ja rakennelmat
The Shadow of Zorro

The Shadow of Zorro on In Uteron kehittämä ja Cryo Interactiven julkaisema  toimintaseikkailupeli, joka perustuu kuvitteelliseen Zorro hahmoon. Peli julkaistiin Microsoft Windows- ja PlayStation 2 -alustoille.

Tarina 
Eletään vuotta 1830, kun Pueblo de Los Ángeles on saamassa uuden komentajan, kapteeni Fuertesin. Don Diegon isä Don Alejandro uskoo tunnistaneensa miehen, joka olisi pahamaineinen sotarikollinen, Zaragozan teurastaja. Don Alejandro kukisti mielestään hänet sodassa, jossa Fuertes oli Ranskan puolella. Zorron tehtävänä on tutkia ja selvittää mysteeri. Hän käyttää aseena miekkansa lisäksi erilaisia keinoja, kuten väijymistä, pistoolia ja räjähteitä.

Hahmot
Zorro/Diego de la Vega: Pelin pääsankari.
Kapteeni Fuertes: Pelin päävastus.
Agatha: Kapteeni Fuertesin naispuolinen oikeankäden mies, joka on taitava miekkailija.
Professori Augusto Orneillo: Fuertesin pitämä vanki, jonka hän pakottaa selvittämään muinaisen Azteekkien esineen kirjoitukset, jotka liittyvät Huitzilopochtli ja Chalchiuhtlicue jumaluuteen, jotka sisältävät hyvän ja pahan voiman.
Carlota Orneillo: Professori Auguston tytär, jota Fuertes pitää myös vankina kiristääkseen professoria.
Don Alejandro de la Vega: Zorron isä, joka oli todistamassa Fuertesin massamurhia.
Kersantti Garcia: Sotilastukikohdan kömpelö aliupseeri.

Arvostelut 
Shadow of Zorro sai pääosin huonoja arvosteluja. Futuregamez.net esimerkiksi antoi pelille arvosanaksi 49%, perustellen pelin näyttäneen huonosti tehdyltä ja huono tasonsuunnittelu.

Lähteet 

Vuoden 2001 videopelit
PlayStation 2 -pelit
Windows-pelit
Bhowali

Bhowali on Intian Uttarakhandin osavaltiossa sijaitseva noin 6 300 asukkaan kaupunki, joka kuuluu Nainitalin piirikuntaan. Se sijaitsee 11 kilometrin päässä piirikunnan pääkaupungista Nainitalista. Bhowalissa sijaitsee muun muassa vuonna 1912 perustettu tuberkuloosiparantola, jonka tunnetuimpiin asiakkaisiin lukeutuu Jawaharlal Nehrun vaimo Kamala Nehru.

Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Bhowalin asukasluku oli 6 309 henkeä. Asukkaista noin 85 prosenttia on uskonnoltaan hindulaisia ja 13 % muslimeita. Kristittyjen määrä jää hieman alle kahden prosentin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Uttarakhandin kaupungit
Memories of the Alhambra

Memories of the Alhambra () on televisioyhtiö tvN:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Hyun Bin ja Park Shin-hye.

Suomessa sarja alkoi samanaikaisesti Netflixissä.

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut

Eteläkorealaiset draamasarjat
Eteläkorealaiset scifi-sarjat
Eteläkorealaiset komediasarjat
2010-luvun televisiosarjat
tvN:n televisiosarjat
Ernesti Luoma

Ernesti Juho Konstantin Luoma, ent. Grönroos (29. syyskuuta 1856 Nurmijärvi – 30. kesäkuuta 1930 Hollola) oli suomalainen rovasti, kuurojen opettaja ja pitkäaikainen kuurojen koulun johtaja.

Henkilöhistoria
Luoman vanhemmat olivat värjäri Erik Johan Grönroos ja Maria Olivia Tavén ja puoliso vuodesta 1991 opettaja Helena Ingelius (k. 1924). Luoma tuli ylioppilaaksi 1879 ja suoritti teologisen erotutkinnon 1883, papiksi hänet vihittiin 1884. Hän toimi opettajana Käyrän kasvatuslaitoksessa 1881–1882, kirkkoherran apulaisena Huittisissa1884–1890, Hauhon kappalaisena 1890–1894,  apulaisjohtajana Hefata-kuuromykkäin koulussa Huittisissa ja Hauholla 1885–1894 ja sitten vuoteen 1926 eli yli 30 vuotta opettajana ja johtajana Jyväskylän kuuromykkäin koulussa, jossa myös hänen vaimonsa työskenteli opettajana. Luoma oli lisäksi kuuromykkäin matkapappi ja hänellä oli useita luottamustoimia, mukaan lukien Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsenyys 1904–1907. Rovastin arvon Luoma sai vuonna 1919.

Julkaisuja
 Lyhyt Raamatun historia kuuromykille, 1902 (2. painos 1909)

Lähteet 

 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomalaiset opettajat
 Jyväskylän kaupunginvaltuutetut
Suomen oppilaitosten rehtorit
Vuonna 1856 syntyneet
Vuonna 1930 kuolleet
Rauman seminaari

Rauman seminaari oli Raumalla toiminut opettajaseminaari. Seminaarialue kuuluu Museoviraston valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen luetteloon. Nykyisin seminaarin rakennukset ja puistoalue ovat Turun yliopiston opettajankoulutuslaitoksen käytössä. 1890-luvun lopulla miesopettajien koulutuspaikaksi perustettu seminaari oli yksi Suomen ensimmäisistä opettajakouluista. Sen tilat rakennettiin silloin asumattomaan Myllymäkeen, vanhan kaupunkirakenteen luoteispuolelle. Arkkitehtina toimi Jac. Ahrenberg.

Lähteet 

Seminaari
Entiset suomalaiset oppilaitokset
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Roxanna Panufnik

Roxanna Panufnik (s. 24. huhtikuuta 1968 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen säveltäjä, jonka sävellystöihin kuuluu monia erilaisia töitä oopperoista, baleteista ja kamarimusiikista televisio- ja elokuvasävellyksiin. Panufnikin suosituimpiin töihin on kuulunut monet hänen muisto- tai juhlasävellyksensä.

Roxanna Panufnik syntyi vuonna 1968 Lontoossa. Hänen isänsä on puolalainen säveltäjä Andrzej Panufnik. Roxanna alkoi säveltää kolmivuotiaana, ja ensimmäisen varsinaisen musiikkiteoksensa hän teki 12-vuotiaana. Hän oli 16-vuotias, kun hänen säveltämänsä sielunmessu esitettiin Chichesterin tuomiokirkkossa.

Panufnik opiskeli Kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa säveltämistä ja harppua. Valmistuttuaan hän työskenteli jonkin aikaa BBC:llä BBC Young Musician -ohjelman ja Proms-festivaalin parissa.

Panufnik liitettiin varhaisvaiheessa isäänsä, joka myös oli mukana tekemässä joitain hänen varhaisteoksiansa. Roxanna Panufnik nousi kuitenkin 1990-luvun aikana isänsä varjosta, ja esimerkiksi Westminsterin katedraalin kuorolle kirjoitettu ”Westminster Mass of 1998” on ollut suosittu. Teos tehtiin kardinaali Basil Humen 75-vuotissyntymäpäivän juhlallisuuksia varten. Panufnik on tehnyt sen jälkeen myös muita juhlateoksia. Kappaleen ”All Shall Be Well” hän teki Exultate Singersin toimeksiannosta Berliinin muurin murtumisen 20-vuotisjuhlapäivälle ja yhdeksästä kuorokappaleesta koostuneen teoksen A Garland for Linda Linda McCartneyn muistolle.

Panufnik sävelsi Varsovan kansallisoopperan toimeksiannosta kamarioopperan, jonka ensi-esitys oli huhtikuussa 2000 Krzysztof Warlikowskin ohjaamana. Savannahin musiikkijuhlilla puolestaan esitettiin Panufnikin viulukonsertto Abraham, jossa hän yhdisti juutalaisia, kristillisiä ja islamilaisia vaikutteita. Panufnik sävelsi vuonna 2018 oratorion Faithful Journey. Se oli tarkoitetu Puolan itsenäisyyden satavuotispäiville, ja sen olivat tilanneet Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesteri ja Puolan radion kansallinen sinfoniaorkesteri.

Lähteet 

Brittiläiset säveltäjät
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Z-Z-Zorro!

Z-Z-Zorro! (Zorro: The Gay Blade) on vuonna 1981 ensi-illan saanut yhdysvaltalainen Zorro kirjahahmoon perustuva komediaelokuva. Elokuvan ohjasi Peter Medak ja pääosassa näyttelivät George Hamilton, Lauren Hutton, Ron Leibman ja Brenda Vaccaro.

Juoni 
Don Diego Vega seuraa isänsä jalanjälkiä ja ottaa Zorron roolin yrittäen puolustaa pahamaineiselta kapteeni Estebanilta. Loukkaantuessaan pahasti hänen homo kaksoisveljensä Bunny Wigglesworthin on otettava sankarin rooli.

Näyttelijät

Ehdokkuudet 
 Golden Globe
 Paras elokuvanäyttelijä musikaalissa tai komediassa: George Hamilton

 Golden Raspberry
 Huonoin elokuvasävellys: Ian Fraser

Populaarikulttuurissa 
Elokuvassa Joker, Zorro elokuvan nimi näkyy elokuvateatterin ulkokyltissä, joka on viittaus Bruce Wayneen.

Lähteet

Vuoden 1981 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Parodiaelokuvat
Valtteri Pulli

Valtteri Pulli (s. 13. maaliskuuta 2001 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Turun Palloseuraa. Isokokoinen Pulli on pelityyliltään puolustava puolustaja.

Ura

Seuraura 
Pulli on TuTon kasvatti. Hän jakoi kaudella 2015–2016 C-nuorten Mestiksessä joukkueensa sisäisen pistepörssin kolmannen ja puolustajien sisäisen pistepörssin ensimmäisen sijan Veeti Väyrysen kanssa. Pulli siirtyi kaudeksi 2017–2018 Turun Palloseuran B-junioreihin.

Huhtikuussa 2019 Pulli teki kolmivuotisen juniorisopimuksen TPS:n SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi kauden 2019–2020 kokonaan A-nuorissa. Myös kauden 2020–2021 Pulli aloitti U20-joukkueessa, jossa hän pelasi suurimman osan kaudestaan. SM-liigakauden käynnistyttyä Pulli teki liigadebyyttinsä runkosarjan toisella kierroksella, kotiavauksessa 3. lokakuuta 2020 Rauman Lukkoa vastaan. Hänet merkittiin TPS:n seitsemänneksi puolustajaksi. Pulli keräsi ottelussa jääaikaa 11.49 minuuttia. Hän pelasi SM-liigassa kauden aikana kahdeksan runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. 

Marraskuussa 2021 Pulli teki TPS:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Aiemmin samassa kuussa hän joutui yli kahdeksi kuukaudeksi sivuun rannevamman vuoksi. Pulli palasi kaukaloihin helmikuussa 2022 ja hän vakiinnutti loppukaudella paikkansa TPS:n SM-liigakokoonpanossa, jossa Pulli pelasi kaikkiaan 21 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä ja 17 playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi myös kaksi Mestarien liigan ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Pulli voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Hän pelasi osan kaudestaan vielä myös TPS:n U20-joukkueessa, jossa Pulli voitti SM-pronssia.

Pulli kuului kauden 2022–2023 ensimmäisillä kierroksilla SM-liigan yllättäjiin ja hän kantoi myös TPS:n parhaan pistemiehen Veikkauksen Kultaista kypärää tehtyään kolmessa ensimmäisessä ottelussa kolme syöttöpistettä. Kauden neljännessä ottelussa 21. syyskuuta 2022 vieraissa JYPiä vastaan Pulli teki liigauransa avausmaalin. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen Jasse Ikosen tekemään maaliin. Lasse Nieminen valitsi Pullin ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi.

Maajoukkueura 
Pulli valittiin Suomen alle 20-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2021 turnaukseen, mutta hän putosi kuitenkin lopullisesta kisajoukkueesta. Yhteensä Pulli on pelannut neljä nuorten maaottelua.

Muuta 
Pulli valmistui syksyllä 2020 ylioppilaaksi Kerttulin lukiosta.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Turun Palloseuran pelaajat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Ruosteniskasirkku

Ruosteniskasirkku (Kieneria kieneri) on sirkkuleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Pohjois-Amerikasta.

Koko ja ulkonäkö
Ruosteniskasirkku voi kasvaa 15–17 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruosteniskasirkun päälaki, töyhtö ja niska ovat väriltään punaruskeat. Naama, selkä, siivet ja pyrstö ovat harmaat ja slmien ympärillä on valkoinen rengas. Linnun rinta ja vatsa ovat valkoiset ja rinnassa on musta täplä.

Levinneisyys ja elinympäristö
Ruosteniskasirkkua tavataan Meksikon länsiosista. Lajin elinympäristöä ovat kuivat metsät, pensaikot ja kanjonit.

Lähteet
  

Sirkkulit
Kemijärven kaupunginvaltuusto

Kemijärven kaupunginvaltuusto on Kemijärven ylin päättävä elin. 

Valtuusto kokoontuu pääsääntöisesti Kemijärven kaupungintalolla valtuustosalissa (Hallituskatu 4). Kaupunginvaltuustossa on 27 valtuutettua. Kaupunginvaltuuston puheenjohtaja on Veikko Niemelä (kesk.).

Vuoden 2017 vaaleissa äänestysprosentti oli 59,9 %. Suurin puolue oli Keskusta (45,0 %, 13 paikkaa). Muilta osin paikkoja kaupunginvaltuustoon saivat Vasemmistoliitto (16,6 %, 5 paikkaa), Perussuomalaiset (13,3 %, 4 paikkaa), Kokoomus (9,4 %, 2 paikkaa), SDP (9,4 %, 2 paikkaa) ja Kristillisdemokraatit (6,4 %, 1 paikka).

Lähteet

Kemijärvi
Suomen kunnanvaltuustot