joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ecliptica

Ecliptica on Sonata Arctican ensimmäinen albumi. Se äänitettiin Tico Tico Studiolla ja julkaistiin vuonna 1999. Japanilaisella versiolla on yksi bonuskappale, "Mary-Lou".

Suomen virallisella albumilistalla Ecliptica debytoi sijalla 37 viikolla 49/1999. Albumin seuraava listaviikko oli 1/2000. Korkeimmillaan albumi oli sijalla 18. Viikkoja kertyi neljä. Ns. Midprice-julkaisuna albumi oli listalla viikon 10/2003, sijalla 4. 

5. heinäkuuta 2007 Sonata Arctican kotisivuilla ilmoitettiin, että albumi on myynyt kultaa (yli 15 000 kappaletta). (Albumin julkaisun aikaan kultaraja oli korkeammalla kuin nykyisin; uusista albumeista nykyisin kultarajan ylittää jo 10 000 kappaleen myynnillä.) Levy on myynyt Suomessa yhteensä yli 30 000 kpl.  Albumi herätti huomiota myös  Japanissa, joka on Sonata Arctican tärkeimpiä markkina-alueita nykyäänkin. Albumi myi siellä 30 000 kappaletta.

Yhtye äänitti albumin uudelleen vuonna 2014.

Kappalelista 
Säv. Tony Kakko, paitsi 3, 4 ja 9 Tony Kakko/Jani Liimatainen.

Kokoonpano
 Tony Kakko – kosketinsoittimet, laulu
 Jani Liimatainen – kitara
 Tommy Portimo – rummut
 Janne Kivilahti – basso

Vierailevat muusikot
 Raisa Aine – huilu kappaleessa 7

Singlet

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 
 Ecliptica fono.fi-sivustolla

Vuoden 1999 albumit
Vuoden 1999 esikoisalbumit
Sonata Arctican albumit
Herculis

Herculis on vuosittainen yleisurheilutapahtuma, joka järjestetään Stade Louis II -stadionilla Fontvieillessa, Monacossa. Se on nykyään yksi Timanttiliigan osakilpailuista.

Maailmanennätykset 
Aikojen saatossa Herculisissa on tehty kaksi maailmanennätystä.

Aiheesta muualla 
 Herculis-tapahtuman verkkosivut

Timanttiliiga
Kultainen liiga
Monacon urheilu
Feijoa

Feijoa (Acca sellowiana) on guavan sukulainen, ja joskus sitä kutsutaankin ananasguavaksi.

Lajikuvaus 

Feijoakasvi on pieni hitaasti kasvava ikivihreä puu, joka voi kasvaa 4,5 metriä korkeaksi ja leveäksi. Puuaines on painavaa, kovaa ja haurasta. Lämpimissä maissa puita kasvatetaan myös koristekasveina. Kaksineuvoisilla kukilla on pitkät, punaiset heteet, joiden päässä on paljon keltaista siitepölyä. Kukissa on neljästä kuuteen terälehteä, jotka ovat valkovioletteja. Hedelmä on vihreän kananmunan muotoinen. Massa on mehukas, makea ja aromaattinen, maistuu ananaksen, omenan ja mintun sekoitukselta. Rakeinen, läpinäkyvä, hyytelömäinen liha on samanlainen kuin guava.

Levinneisyys 
Feijoa on alun perin kotoisin eteläisen Brasilian, Argentiinan koillisosan ja Uruguayn alueelta. Se on kuitenkin levinnyt istutettuna lämpimille alueille ympäri maailmaa.

Elinympäristö 
Feijoa pitää lämpimistä kesistä (27–32 °C) ja viileistä talvista. Sitä kasvatetaan niillä alueilla, joilla lämpötila pysyy yli −9 °C:ssa. Viileys on kasville tärkeää, sillä jos lämpötila ei laske nollan alapuolelle yli viideksikymmeneksi tunniksi, kasvi kukkii heikosti. Myös hedelmän maku on huomattavasti parempi niillä alueilla, joilla on talvella pakkasta. Kasvi kestää myös suolaista maaperää.

Käyttö 
Hapanimelän aromaattista feijoaa syödään sellaisenaan tai käytetään hedelmäsalaatteihin ja leivonnaisiin omenan tapaan soseena tai viipaleina. Hedelmästä voi valmistaa myös marmeladia tai hyytelöä. Tavallisesti hedelmä halkaistaan ja nautitaan lusikalla puolikkaista tai kuoritaan ja paloitellaan jälkiruokiin. Jo raa'assa hedelmässä on hyvin voimakas tuoksu, joka on pitkäkestoinen.

Lähteet 

Hedelmät
Myrttikasvit
Bassobaritoni

Bassobaritoni on basson ja baritonin väliin sijoittuva toiseksi matalin miesääni. Bassobaritoni yltää yleensä bassoa korkeammalle, mutta bassolla on laajempi ja vahvempi alarekisteri kuin baritonilla, pystyen kuitenkin laulamaan sujuvasti keskirekisterissä. Tyypillinen bassobaritoni yltää suuresta F:stä aina yksiviivaiseen E:hen (e¹) asti, jotkut jopa yksiviivaiseen F#:ään (f#¹).

Oopperassa bassobaritonien tyypillisiä rooleja ovat mm. viisaat sankarihahmot, ylväät kuninkaat, synkät juonittelijat sekä myös vähän yksinkertaiset, huvittavat, hyvinsyöneet isännät.

Tunnettuja bassobaritoneja
Walter Berry
Hermann Prey
Hans Hotter
Tapio Rautavaara
Peter Steele
Samuel Ramey
Stephen Richardson
José van Dam
Juha Uusitalo
Thomas Quasthoff
Aarne Vainio
Matti Tuloisela
Willard White
Ville Valo
Janne Tulkki
Till Lindemann
Marko Saaresto

Äänialat

ru:Баритон#Разновидности
Jussi Chydenius

Jussi Chydenius (s. 30. joulukuuta 1972 Helsinki) on suomalainen muusikko ja säveltäjä. Hän on soittanut rumpuja Don Huonot -yhtyeessä vuosina 1989–2001 ja uudelleen vuodesta 2010 eteenpäin. Hän myös laulaa bassoa lauluyhtye Rajattomassa, jota oli mukana perustamassa 1997. 

Chydenius on esiintynyt myös television sketsisarjassa Vintiöt ja elokuvissa Veturimiehet heiluttaa ja V2 – Jäätynyt enkeli.

Chydenius on myös vihreiden kaupunginvaltuutettu Helsingissä. Hän oli valtuutettuna ensi kertaa kaudella 2001–2004 ja kuntavaaleissa 2012 hän nousi uudestaan valtuustoon. Kaudet 2005–2008 ja 2009–2012 hän toimi varavaltuutettuna. Vuosina 2009–2012 Chydenius toimi Helsingin kaupunginorkesterin johtokunnan varapuheenjohtajana. Helsingin kaupungin kulttuuri- ja kirjastolautakunnan jäsen hän oli vuosina 2001–2008.

Chydeniuksen vanhemmat ovat säveltäjä Kaj Chydenius ja ohjaaja Kaisa Korhonen, hänen veljensä on muusikko Kalle Chydenius.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset laulajat
Suomalaiset rockmuusikot
Suomalaiset rumpalit
Suomalaiset näyttelijät
Vihreän liiton poliitikot
Helsingin kaupunginvaltuutetut
Don Huonojen jäsenet
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Satanic Warmaster

Satanic Warmaster on suomalainen yhden hengen black metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1999Lappeenrannassa. Sanoituksellisesti yhtye liikkuu pääosin satanismin ja okkultismin eri muotojen sekä eurooppalaisten kansantarujen maailmassa.

Yhtye julkaisee albuminsa oman Werewolf Records -levy-yhtiönsä kautta.

Yhtyeen vuonna 2014 julkaistu Fimbulwinter-albumi nousi Suomen virallisella albumilistalla sijalle 14.

Yhtyeellä on yli 250 000 Facebook-seuraajaa.

Jäsenet 
 Satanic Tyrant Werewolf (oikea nimi Lauri Penttilä) – laulu, kitara, basso, rummut

Entiset jäsenet 
 Lord War Torech (oikea nimi Arttu Pulkkinen) – kitara
 Lord Sargofagian (oikea nimi Ossi Mäkinen)– rummut
 Nigrantium – rummut

Diskografia

Studioalbumit

EP:t

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Lappeenrannan musiikki
Suomalaiset black metal -yhtyeet
Hierofantti

Hierofantti () oli antiikin Kreikassa Attikassa Eleusiin mysteerikultin ylipappi. Sana merkitsee likimain "pyhän näyttävää", ja hierofantin tehtävä olikin johdattaa palvojat kultin mysteerien äärelle. Hän pukeutui purppuraviittaan. Kultti jatkui pitkälle keisariajalle.

Antiikin Kreikan uskonto
Petra Frey

Petra Anneli Frey (s. 16. syyskuuta 1945 Kajaani) on suomalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi televisiorooleistaan, esimerkiksi 1970-luvulla viihdeohjelmassa Merirosvoradio. Hän oli yksi Ryhmäteatterin perustajajäsenistä vuonna 1968. Vuosina 2005–2006 Frey esiintyi saippuasarjassa Salatut elämät Irma Halosen roolissa.

1980-luvun loppupuolella Frey oli mukana kirjoittamassa kolmea näytelmää Nukketeatteri Vihreälle Omenalle: Sirkustarina (1986), Yrttivuoren salaisuus (1989) ja Kersantti ja kuninkaantytär (1990).

Frey on myös klassinen homeopaatti. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen keväällä 2008.

Elokuvia

Televisioroolit

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Jääkiekkokaukalo

Jääkiekkokaukalo on erityisesti jääkiekkoa varten suunniteltu urheilusuorituspaikka.

Jääkiekkokaukalo muodostuu luistinradasta sekä sitä reunustavista laidoista, jotka on kulmistaan pyöristetty. Kaukalon sisäpuolisen alueen alustana on jää. Kaukalon tavallisesti puiset reunat ovat vähän yli metrin korkuiset. Lisäksi erityisesti jääkiekkoa pelattaessa reunojen yläpuolella on turvallisuussyistä panssariverkosta, lasista tai pleksistä valmistetut läpinäkyvät seinät. Jääkiekkokaukalon pituus ja leveys ovat Pohjois-Amerikassa noin 61×26 metriä ja Euroopassa 61×30 metriä.

Jään pintaan on tehty erilaisia merkintojä sen mukaisesti, minkä urheilulajin harjoittamiseen sitä käytetään.

Jääkiekkokaukalossa voidaan pelata myös esimerkiksi ringetteä ja kaukalopalloa.

Mitat 

Vuonna 2014 voimaan tullut Kansainvälisen Jääkiekkoliiton sääntökirjaa määrää jääkiekkokaukalolle seuraavat mitat:
Pituus 56–61 metriä
Leveys 26–30 metriä
Kansainvälisen Jääkiekkoliiton järjestämissä otteluissa vastaavat rajat ovat: 60–61 metriä ja 29–30 metriä.
Laidan korkeus 1,02–1,22 metriä jään pinnasta mitattuna
Kentän päädyssä suojalasin (pleksin) korkeus on 160–200 cm, muualla kentän sivuilla vähintään 100 cm (paitsi pelaaja-aitioiden kohdalla)
Siniviivojen ja punaviivan leveys on 30 cm, maaliviivan 5 cm
Laidan alaosassa on oltava keltainen 15–25 cm:n korkuinen potkulevy
Keskiympyrän ja aloitusympyröiden halkaisija on 4,5 metriä
Maalialue on puoliympyrä, jonka säde on 1,8 metriä
Kansainvälisen Jääkiekkoliiton järjestämissä otteluissa 
Maaliviivan ja päädyn välinen alue on 4 metriä pitkä
Maaliviivan ja siniviivan välinen alue on 18,8 metriä pitkä
Keskialue (siniviivojen väli) on 17,3 metriä pitkä
 NHL-otteluissa
 Kenttä on 61 metriä pitkä ja 25,9 metriä leveä
 Hyökkäysalue on 19,5 metriä pitkä
 B-pisteet ovat 6,1 metriä maaliviivasta
 A-pisteet ovat 1,5 metriä paitsioviivasta
 Keskialue on 15,2 metriä pitkä
 Maaliviiva on 3,4 metriä päätylaidasta
 Keski- ja b-pisteen ympyrän halkaisija on 4,6 metriä
 Paitsioviivat ja keskiviiva ovat 30,5 cm paksuja
 Muut viivat ovat 5 cm paksuja
 Keskialoituspiste on 30,5 senttimetriä halkaisijaltaan, ja muut pisteet 61 senttimetriä
 Tuomarin alueen säde on 3 metriä

Lähteet 

Jääkiekko
Seulonnan keskeiset artikkelit
Luistinradat
Harri Ahmas

Harri Pentti Ahmas (s. 25. huhtikuuta 1957 Vaasa) on suomalainen säveltäjä ja fagotisti.

Ahmas valmisti ylioppilaaksi vuonna 1976 ja opiskeli sävellystä ja fagotinsoittoa Sibelius-Akatemiassa vuosina 1976–1984. Hän valmistui musiikinopettajaksi vuonna 1981 ja sai fagottidiplomin vuonna 1984. Häntä opettivat sävellyksessä Einar Englund ja Einojuhani Rautavaara. Hän on opiskellut myös Wienissä (1982–1982) ja Budapestissä (1982). Ahmas opetti fagotinsoittoa Sibelius-Akatemiassa vuonna 1981 ja vuosina 1985–1989. 

Ensikonserttinsa fagotistina Ahmas piti 1986 ja sävellyskonsertin 1994. Vuosina 1980–1989 Ahmas soitti fagottia Radion sinfoniaorkesterissa ja 1982–1996 Savonlinnan oopperajuhlaorkesterissa. Vuodesta 1989 hän on toiminut Lahden kaupunginorkesterin fagottisektion äänenjohtajana.

Ahmas on säveltänyt kaksi kamarioopperaa, Sydänvirrat (1996–1999) ja Käärmesormus (2008). Lisäksi hän on säveltänyt muun muassa sinfonioita ja konserttoja. Vuonna 2004 hän sijoittui toiseksi kansainvälisessä Uuno Klami -sävellyskilpailussa teoksellaan Sinfonia nro 2.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Harri Ahmas Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksen sivuilla  

Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät
Suomalaiset fagotistit
Einojuhani Rautavaaran sävellysoppilaat
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Kahone

Kahone on kaupunki Senegalissa Kaolackin alueella. Siellä oli vuonna 2016 maan tilastokeskuksen mukaan 15 603 asukasta. Kahonessa on katolinen johto ja siellä järjestetään vuosittain kuninkaalliset juhlat. Kahone oli vuodet 1493–1969 sererien Saloumin kuningaskunnan pääkaupunki.

Lähteet 

Senegalin kaupungit
Salsa (tanssi)

Salsa on eräs latinalaisamerikkalaisen tanssin muoto, joka on suosittua myös Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Aasiassa. Salsa on syntynyt eri afrokuubalaisten tanssilajien pohjalta New Yorkissa 1960 -luvulla. Salsaa tanssitaan useimmiten paritanssina, mutta sitä harjoitellaan tanssitunneilla myös soolotanssina.

Salsa-tanssiin liittyy salsa-musiikki. Sana on espanjaa ja tarkoittaa kastiketta. Salsa-musiikin rytmi on tyypillisesti kahdeksanjakoinen. Yleensä tanssissa on kolme askelta neljää iskua kohti. Salsa-tanssijat eivät myöskään liiku lattialla kovin paljon, vaan tanssivat melko lailla paikoillaan.

Salsa-tanssit voidaan jakaa kahteen tyylisuuntaan, kuubalaiseen Casino-salsaan ja Crossbody Style -salsoihin. Tai eri salsatyylejä, kuten kuubalaista salsaa ja eri Crossbody-tyylejä voi myös pitää eri tansseina, joissa on kuitenkin samantyylinen rytmi ja samankaltaisia kuvioita, koska eri salsatyylit erovat liikeradoiltaan ja elementeiltään toinen toisistaan. Niin sanotuissa Crossbody Style -salsassa tanssin seuraaja ja viejä liikkuvat käytännössä toisiaan vastakkain ja toistensa ympäri linjassa koko ajan samaan tapaan kuin esim. Lindy Hopissa. Tunnetuimmat Crossbody Style -salsatyylit ovat New York Style salsa ja Los Angeles Style salsa, joista ensimmäistä kutsutaan kansainvälisesti myös lyhyesti nimellä mambo tai on2 ja jälkimmäistä nimellä salsa tai on1. Kuubalaisessa salsassa eli casinossa liikerata muistuttaa pyöristynyttä kolmiota.

Suomessa on tanssittu kuubalaista parisalsaa vuodesta 1994 ja se on yleisin salsatyyli Suomessa. Crossbody style -salsojen harrastus alkoi Suomessa vuonna 2000 ja on viime vuosina lisääntynyt voimakkaasti. Tanssikoulujen ja kaupunkien yökerhojen/baarien salsailtojen lisäksi salsaa on alettu tanssia myös jonkin verran tanssilavoilla. Suomessa salsayhteisöjä löytyy useimmista suurimmista kaupungeista.

Aiheesta muualla 
 Salsa Borealis - pääkaupunkiseudun salsan ystävät ry *salsaborealis.fi 
 Azúcar - Tampereen salsa ry *azucar.fi 
 La Sal - Lahden Salsanystävät *lasal.fi 
 Bailes Cubanos - Turun Seudun Salsa ry *BailesCubanos.net 
Salsa del Este - Joensuun salsayhdistys ry *https://salsadeleste.com/

fr:Salsa#La danse
Tanssi
Paritanssit
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1997

Järjestyksessään 29. hiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Trondheimissa Norjassa 21. helmikuuta – 2. maaliskuuta 1997.

Miesten maastohiihto

10 km (p) 

Päivämäärä: 24. helmikuutaSuomen Harri Kirvesniemi oli kilpailussa kahdeksas, Jari Isometsä 14. ja Sami Repo 19:s.

10 km (p) + 15 km (v) takaa-ajo 

Päivämäärä: 25. helmikuutaSuomen Sami Repo oli kilpailussa 13. ja Harri Kirvesniemi keskeytti.

30 km (v) 

Päivämäärä: 21. helmikuutaSuomen Mika Myllylä oli kilpailussa kymmenes, Jari Isometsä 14., Jari Räsänen 19. ja Jukka Hartonen 28:s.

50 km (p) 

Päivämäärä: 2. maaliskuutaSuomen Jari Isometsä oli kilpailussa 13. ja Harri Kirvesniemi keskeytti. Karri Hietamäki ei startannut kilpailuun.

4 × 10 km viesti 

Päivämäärä: 28. helmikuuta

Naisten maastohiihto

5 km (p) 

Päivämäärä: 23. helmikuutaNopeimman ajan kilpailussa hiihti Venäjän Ljubov Jegorova, joka kuitenkin jäi dopingtestissä kiinni bromantan-piristeen käytöstä ja hänen suorituksensa hylättiin.

Suomen Riikka Sirviö oli kilpailussa kymmenes, Satu Salonen 12., Tuulikki Pyykkönen 19. ja Kati Pulkkinen 25:s.

5 km (p) + 10 km (v) takaa-ajo 

Päivämäärä: 24. helmikuutaVoitto ratkesi loppukirissä. Maalikameran kuvan mukaan Välben mono katkaisi valokennon säteen kolme–viisi senttimetriä ennen Belmondoa.

Suomen Kati Pulkkinen oli kilpailussa 16., Satu Salonen 19. ja Riikka Sirviö 21:s. Tuulikki Pyykkönen ei startannut kilpailuun.

15 km (v) 

'Päivämäärä: 21. helmikuutaSuomen Kati Pulkkinen oli kilpailussa 19., Satu Salonen 26., Kati Sundqvist 35. ja Anu Kittilä 46:s.

30 km (p) 

Päivämäärä: 1. maaliskuutaSuomen Riikka Sirviö oli kilpailussa 14., Kati Pulkkinen 16., Satu Salonen 22. ja Tuulikki Pyykkönen keskeytti.

4 × 5 km viesti 

Päivämäärä: 28. helmikuuta

Yhdistetty

Henkilökohtainen kilpailu (normaalimäki + 15 km) 

Päivämäärä: 22. helmikuutaSuomen Jari Mantila oli kilpailussa 14., Tapio Nurmela 16. ja Samppa Lajunen 17:s.

Joukkuekilpailu (normaalimäki K90 + 4 × 5 km) 

Päivämäärä: 23. helmikuuta

Mäkihyppy

Normaalimäki (K90) 

Päivämäärä: 22. helmikuutaSuomen Jani Soininen oli kilpailussa 11., Mika Laitinen 25. ja Ari-Pekka Nikkola 27:s.

Suurmäki (K120) 

Päivämäärä: 1. maaliskuutaSuomen Jani Soininen oli kilpailussa seitsemäs, Janne Ahonen kahdeksas ja Mika Laitinen 23:s.

Joukkuemäki (K120) 

Päivämäärä: 27. helmikuuta

Mitalitaulukko

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yle Elävä arkisto: Hiihdon MM-kisat Trondheimissa 1997

Hiihdon MM-kilpailut
Vuoden 1997 urheilu
Norjan urheilutapahtumat
Norjan hiihto
Trondheimin urheilu
Joululaulu

Joululaulu on laulu, jonka sanat liittyvät aiheeltaan jouluun. Joululauluja esitetään yleensä ennen joulua, ja sen aikana. 

Joululauluja voi esittää yksi esittäjä, mutta useimmiten ne esitetään suuremmissa yhtyeissä, yleensä kuorossa. Niitä lauletaan myös yhteislauluna esimerkiksi koulujen joulujuhlissa ja Kauneimmat joululaulut -tilaisuuksissa. Joululaulu voi tyyliltään kuulua niin taide- kuin populaarimusiikkiin. On myös muusikkoja, jotka ovat erikoistuneet joululaulujen tekemiseen. Monet, joskaan eivät kaikki, joululaulut ovat luonteeltaan uskonnollisia. On myös monia joululauluja, joissa joulun uskonnolliseen merkitykseen viitataan vasta viimeisessä säkeistössä.

Historiaa
Vanhimmat joululaulut ovat yhtä vanhoja kuin joulu itse. 300-luvulla Roomassa alettiin esittää jouluaiheisia hymnejä, joista meidän päiviimme asti on säilynyt ainakin ranskalainen "Jesus Refulsit Omnium". 1200-luvulla yleistyi varsinainen joululauluperinne Saksassa, Ranskassa ja Italiassa.

Suomessa
Martti Luther runoili vuonna 1535 virren Enkeli taivaan, ja vuonna 1539 loi sille sävellyksen. Suomessa käytetyssä vuonna 1582 ilmestyneessä Piae Cantiones -kokoelmassa on hengellisiä joululauluja, joita edelleen lauletaan niin latinan kuin suomen kielellä.

Joululauluja

Katso myös 
 Joulumusiikki
 Kauneimmat joululaulut
 Tiernapojat

Kirjallisuutta

Nuotteja

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Joululaulut Ylen Elävässä arkistossa.
 Kauneimmat joululaulut 
 Jouluradio
 Yle: Last Christmas kolmatta vuotta kaupallisten radioiden soitetuin joululaulu
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1925

Kautta aikain ensimmäiset hiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 4.–14. helmikuuta 1925 Janské Lázněssa (saks. Johannisbad) Tšekkoslovakiassa.

Miesten hiihdot

18 km 

Päivämäärä: 12. helmikuuta

50 km 

Päivämäärä: 14. helmikuuta

Yhdistetty

Normaalimäki + 18 km 

Päivämäärä: 4. helmikuuta

Mäkihyppy

Päivämäärä: 12. helmikuuta

Mitalitaulukko

Vuoden 1925 urheilu
Hiihdon MM-kilpailut
Tšekkoslovakian urheilu
Intrigue

Intrigue on suomalaisen metalliyhtyeen Zero Ninen viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1986 suomalaisella Megafon Records -levymerkillä, joka teki tuolloin yhteistyötä monikansallisen Virgin Recordsin kanssa. Albumi jatkoi edellisen White Lines -albumin linjaa T.T. Oksalan jatkaessa tuottajana ja Edu Kettusen toimiessa sanoittajana. Lisäksi myös Esa Kaartamo on tehnyt sanoituksia albumille. 

Albumin kenties tunnetuin kappale on myös singlenä julkaistu nopeatempoinen "Banging on Drums". Musiikillisesti albumi on hieman suoraviivaisempi ja raskaampi kuin edeltäjänsä. Eeppisestä nimikappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo Kuusamon Karhunkierroksen maisemissa. Albumin coverina on Cozy Powell's Hammer -yhtyeen tunnetuksi tekemä glam rock -hitti "Na Na Naa", josta tuli yksi yhtyeen konserttien suosikeista. 

Intrigue nousi Suomen albumilistalla sijalle 10. ja yhtyeen suosio oli kotimaassa korkealla. Zero Nine pääsi albumin julkaisun aikoihin esiintymään myös ulkomailla, kun se esiintyi Ruotsissa Råsundan jalkapallostadionilla pidetyssä suuressa Monsters of Rock -tapahtumassa yhdessä Ozzy Osbournen, Def Leppardin ja Scorpionsin kanssa. Vuoden 1987 aikana yhtye kävi myös keikalla Lontoon Marquee-klubilla. Ulkomaan kuvioiden osalta yhtyeen yhteistyö Virgin Recordsin kanssa kuitenkin päättyi Intrigue-albumiin. 

Intrigue-albumia on arvostettu Zero Ninen parhaaksi niin yleisesti fanien kuin myös yhtyeen itsensä toimesta.

Kappaleet

Kokoonpano 

Kepa – laulu
Mara – kitarat, akustiset kitarat, taustalaulu
Tim – soolokitara, taustalaulu
Elmo – basso, taustalaulu
Iro –  kosketinsoittimet
Borno – rummut, taustalaulu

T.T. – talk box (kpl. 5)
 Salla –  viulu (kpl. 7)
Edu & Kim –  taustalaulu

Tuotanto 

T. T. Oksala – tuottaja, äänittäjä
Mika Jussila – masteroija
Edu Kettunen – kannen suunnittelu
 Rosemarie Utriainen – valokuvat

Singlejulkaisut 

 "Bangin' on Drums" / "To the Mountain" 1986, MEG-010, Suomi

Julkaisuhistoria 

 1986: Megafon Records, MEGLP 108, Suomi, vinyyli, kuvitettu sisäpussi
 1986: Megafon Records, MEGMC 108, Suomi, kasetti
 2003: Poko Records, POKOCD 277, 7243 592650 2 5, Suomi, CD, remasteroitu

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Intrigue discogs.com-sivustolla

Vuoden 1986 albumit
Zero Ninen albumit
Kielotorni

Kielotorni on asuintornitalo Vantaan Tikkurilassa. Talossa on 17 kerrosta ja 78 asuntoa. Kielotien ja Talvikkitien välissä sijaitseva Kielotorni on yksi Vantaan korkeimmista asuinrakennuksista, ja korkeutta sillä on 50 metriä. Talo valmistui joulukuussa 2005. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Timo Vormala Gullichsen Vormala Arkkitehdeista ja rakentanut Skanska. Ensimmäiset asukkaat pääsivät muuttamaan taloon tammikuussa 2006.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Emporis - Kielotorni

Vantaan asuinrakennukset
Vantaan tornitalot
Tikkurila
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1926

Vuonna 1926 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Lahdessa, Suomessa. Kisoilla ei ollut vielä silloin maailmanmestaruuskilpailujen arvoa, vaan ne olivat ”kongressikilpailut”, joille annettiin MM-arvo myöhemmin.

Kaikki paikalliset koululaiset saivat lomaa kisojen ajaksi, sillä kouluja tarvittiin majoitustiloiksi.

Hiihto

30 km 

Päivämäärä: 4. helmikuuta

50 km 

Päivämäärä: 6. helmikuuta

Yhdistetty

Normaalimäki + 17 km 

Päivämäärä: 4. helmikuuta. Norjan Johan Grøttumsbråten oli ylivoimaisesti paras hiihtäjä kolmen minuutin aikaerolla ennen Norjan Thorleif Haugia. Suomen Esko Järvinen hävisi Grøttumsbråtenille 7,5 minuuttia ollen kolmas. Muista suomalaisista Aarne Lukander oli 12., Urho Kunttu 14. ja paremmin uimarina tunnettu Toivo Reingoldt 22.

Mäkihyppy 

Päivämäärä: 4. helmikuuta

Mitalitaulukko

Lähteet

Aiheesta muualla 
 YLE Elävä arkisto: Hiihdon MM Lahdessa 1926

Vuoden 1926 urheilu
Hiihdon MM-kilpailut
Suomen hiihto
Lahden urheilutapahtumat
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1927

Vuoden 1927 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Cortina d'Ampezzossa Italiassa 2.–5. helmikuuta.

Hiihto

18 km 

Päivämäärä: 3. helmikuuta

50 km 

Päivämäärä: 5. helmikuuta

Yhdistetty

Normaalimäki + 18 km 

Päivämäärä: 2. helmikuuta

Mäkihyppy 

Päivämäärä: 2. helmikuuta

Mitalitaulukko 

Hiihdon MM-kilpailut
Vuoden 1927 urheilu
Italian hiihto
Cortina d’Ampezzo
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1929

Vuonna 1929 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Zakopanessa, Puolassa 5.–9. helmikuuta.

Hiihto

18 km 

Päivämäärä: 7. helmikuuta

50 km 

Päivämäärä: 9. helmikuuta

Yhdistetty

Normaalimäki + 18 km 

Päivämäärä: 5. helmikuuta

Mäkihyppy

Normaalimäki 

Päivämäärä: 5. helmikuuta

Mitalitaulukko 

</div>

Hiihdon MM-kilpailut
Puolan hiihto
Vuoden 1929 urheilu
Zakopane
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1930

Vuoden 1930 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Oslossa Norjassa 27. helmikuuta – 1. maaliskuuta. Kisojen menestynein maa oli yhdeksän mitalia kerännyt isäntämaa Norja (kolme kultaa, neljä hopeaa, kaksi pronssia).

Hiihto

18 km 

Päivämäärä: 28. helmikuuta

50 km 

Päivämäärä: 1. maaliskuuta

Yhdistetty

Normaalimäki + 18 km 

Päivämäärä: 27. helmikuuta

Mäkihyppy

Normaalimäki 

Päivämäärä: 27. helmikuuta

Mitalitaulukko 

</div>

Hiihdon MM-kilpailut
Vuoden 1930 urheilu
Norjan urheilutapahtumat
Norjan hiihto
Oslon urheilu
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1931

Vuoden 1930 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Oberhofissa Saksassa 13.–15. helmikuuta.

Hiihto

18 km 

Päivämäärä: 13. helmikuuta

50 km 

Päivämäärä: 15. helmikuuta

Yhdistetty

Normaalimäki + 18 km 

Päivämäärä: 13. helmikuuta

Mäkihyppy

Normaalimäki 

Päivämäärä: 13. helmikuuta

Mitalitaulukko
</div>

Hiihdon MM-kilpailut
Vuoden 1931 urheilu
Saksan hiihto
Oberhofin urheilu
Me sotasankarit

Me sotasankarit () on Joseph Hellerin vuonna 1961 kirjoittama satiirinen mustan huumorin sävyttämä sotaromaani. Suomenkielinen käännös julkaistiin 1962. Sen käänsi Markku Lahtela ja kustansi Gummerus. Romaanista on myös tehty samanniminen näytelmäversio vuonna 1961 ja samanniminen elokuva vuonna 1970.

Hellerin romaani kuvaa Yhdysvaltain armeijan taistelulentäjiä toisen maailmansodan aikaan. Sääntöjen mukaan lentäjä saisi vapautuksen lennoilta ainoastaan todistamalla olevansa mielisairas. Toisaalta vapautuksen hakeminen hengenvaarallisilta lennoilta olisi nimenomaan järkevän ihmisen toimintaa. Vapautusta anova lentäjä siis todistaa jo hakemuksellaan olevansa täysjärkinen, eikä vapautusta näin ollen voida myöntää.

Toinen romaanin esimerkki samasta logiikasta on Jossarianin ja Lucianan suhde. Luciana kertoo Jossarianille masentuneena, ettei kukaan mies halua avioitua hänen kanssaan, koska hän ei ole enää neitsyt. Jossarianin kosiessa Lucianaa tämä toteaa, ettei Jossarian ole täysjärkinen halutessaan naimisiin tytön kanssa, joka ei ole enää neitsyt, eikä hän itse voi puolestaan naida ketään vähäjärkistä.

Catch-22
Romaani teki tutuksi termin catch-22 kuvaamaan tilannetta, jossa ongelman ainoa ratkaisu on ongelman itsensä estämä.  Toisin kuin usein luullaan, "catch-22" ei tarkoita mitä tahansa vaikeaa valintatilannetta tai ratkaisematonta ongelmaa, vaan nimenomaan yllä mainittujen tyyppistä kehäpäätelmäristiriitaa.

Jatko-osa Lopun ajat
Vuonna 1994 Joseph Heller julkaisi Me sotasankarit -romaanin tarinaa jatkavan teoksen Closing Time, joka ilmestyi seuraavana vuonna suomeksi nimellä Lopun ajat.

Lähteet 

Romaanit toisesta maailmansodasta
Vuoden 1961 kirjat
Yhdysvaltalaiset romaanit
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1933

Vuoden 1933 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Innsbruckissa, Itävallassa 8.–12. helmikuuta.

Hiihto

18 km 

Päivämäärä: 10. helmikuuta

50 km 

Päivämäärä: 12. helmikuuta

4 × 10 km viesti 

Päivämäärä: 12. helmikuuta

Yhdistetty

Normaalimäki + 18 km 

Päivämäärä: 8. helmikuuta

Mäkihyppy

Normaalimäki 

Päivämäärä: 8. helmikuuta

Mitalitaulukko 

</div>

Vuoden 1933 urheilu
Hiihdon MM-kilpailut
Itävallan hiihto
Innsbruckin urheilu
Itävallan urheilutapahtumat
Olympique Lyonnais

Olympique Lyonnais on ranskalainen jalkapalloseura, joka vuonna 1950 irtautui vuonna 1899 perustetusta rugby- ja jalkapalloseura Lyon Olympiquesta. Siksi sillä on periaatteessa kaksi eri perustamisvuotta. Seura hallitsi Ranskan Ligue 1:tä 2000-luvun alkupuolella, kun se voitti seitsemän perättäistä liigamestaruutta Jacques Santinin, Paul Le Guenin, Gérard Houllierin sekä Alain Perrinin johdolla.

Kaudella 2011/12 Lyon palasi neljän kuivan kauden jälkeen pokaalikantaan, kun se voitti Coupe de Francen loppuottelussa US Quevillyn 1-0.

Saavutukset 

 Ligue 1 : 7 (2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008)
 Ligue 2 : 3 (1951, 1954, 1989)
 Ranskan cup : 5 (1964, 1967, 1973, 2008, 2012)
 Ranskan liigacup : 1 (2001)
 Ranskan supercup : 8 (1973, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2012)
 Intertoto Cup : 1 (1997)

Edustusjoukkue 
Päivitetty 13. tammikuuta 2021.

Päävalmentajat 1950–

 1950–12/1954 Oscar Heisser
 12/1954–1955 Julien Darui
 1955–1959 Lucien Troupel
 1959–1961 Gaby Robert
 1961–1962 Manu Fernandez
 1962–1966 Lucien Jasseron
 1966–1968 Louis Hon
 1968–2/1976 Aimé Mignot
 2/1976–1980 Aimé Jacquet
 1980–11/1981 Jean-Pierre Destrumelle
 11/1981–2/1982 Vladimir Kovacevic
 2/1982–1984 Robert Herbin
 1984–10/1987 Robert Nouzaret
 10/1987–3/1988 Denis Papas
 3/1988–6/1988 Marcel Leborgne
 6/1988–1993 Raymond Domenech
 1993–1995 Jean Tigana
 1995–10/1996 Guy Stéphan
 10/1996–2000 Bernard Lacombe
 2000–2002 Jacques Santini
 2002–2005 Paul Le Guen
 2005–2007 Gérard Houllier
 2007–2008 Alain Perrin
 2008–2011 Claude Puel
 2011–2014 Rémi Garde
 2014–12/2015 Hubert Fournier
 12/2015–2019 Bruno Génésio
 7–10/2019 Sylvinho
 10/2019–2021 Rudi Garcia
 2021–10/2022 Peter Bosz

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Seuran virallinen sivusto  

Ranskalaiset jalkapalloseurat
Lyonin urheilu
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1934

Vuoden 1934 hiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 20.–25. helmikuuta 1934 Sollefteåssa Ruotsissa.

Talouspulan vaivaamassa Suomessa harkittiin jopa osallistumatta jättämistä, mutta lopulta matkaan saatettiin pieni, iskukykyinen joukkue. Esimerkiksi 18 kilometrin kilpailussa suomalaiset ottivat kolmoisvoiton lisäksi kuusi sijoitusta kymmenen parhaan joukossa. Suomen joukkueen viestivoitto oli kisahistorian ylivoimaisin, kun eroa hopealle tulleeseen Saksaan kertyi yli 11 minuuttia.

Maastohiihto

18 km 

Päivämäärä: 22. helmikuuta

50 km 

Päivämäärä: 24. helmikuuta

4 × 10 km viesti 

Päivämäärä: 25. helmikuuta

Yhdistetty

Normaalikilpailu (normaalimäki + 18 km) 

Päivämäärä: 20. helmikuuta

Mäkihyppy

Normaalimäki 

Päivämäärä: 20. helmikuuta

Mitalitaulukko 
      Isäntämaa

Lähteet 

Hiihdon MM-kilpailut
Vuoden 1934 urheilu
Ruotsin urheilutapahtumat
Ruotsin hiihto
Sollefteån kunta
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1935

Vuoden 1935 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Vysoké Tatryssa, Tšekkoslovakiassa 13.–18. helmikuuta.

Hiihto

18 km 

Päivämäärä: 15. helmikuuta

50 km 

Päivämäärä: 17. helmikuuta

4 x 10 km viesti

Päivämäärä: 18. helmikuuta

Yhdistetty

Normaalimäki + 18 km 

Päivämäärä: 13. helmikuuta

Mäkihyppy

Normaalimäki 

Päivämäärä: 13. helmikuuta

Mitalitaulukko 

Vuoden 1935 urheilu
Hiihdon MM-kilpailut
Tšekkoslovakian urheilu
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1937

Vuoden 1937 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Chamonix'ssa, Ranskassa 14.–18. helmikuuta.

Hiihto

18 km 

Päivämäärä: 14. helmikuuta

50 km 

Päivämäärä: 16. helmikuuta

4 × 10 km viesti 

Päivämäärä: 18. helmikuuta

Yhdistetty

Normaalimäki + 18 km 

Päivämäärä: 12. helmikuuta

Mäkihyppy

Normaalimäki 

Päivämäärä: 12. helmikuuta

Mitalitaulukko 

Hiihdon MM-kilpailut
Vuoden 1937 urheilu
Ranskan hiihto
Chamonix’n urheilu
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1938

Vuoden 1938 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Lahdessa, Suomessa 25.–28. helmikuuta. Lahti sai kilpailut järjestettäväkseen jo toisen kerran MM-kisojen historiassa. Isäntämaata edusti kisoissa yli 200 urheilijaa, ja paikalla oli yli 100 000 kisavierasta.

Kisojen järjestelytoimikunnan puheenjohtajana toimi Suomen Hiihtoliiton puheenjohtaja Tauno Aarre ja pääsihteerinä maisteri Niilo Honkala.

Hiihto

18 km 

Päivämäärä: 25. helmikuuta

187 kaikkiaan 188 kilpailijasta hiihti maaliin saakka.

50 km 

Päivämäärä: 27. helmikuuta

62 kaikkiaan 99 kilpailijasta hiihti maaliin saakka. Kymmenen parhaan joukossa oli lähes pelkästään suomalaishiihtäjiä, ulkomaisista joukossa oli ainoastaan pronssia saanut norjalainen Lars Bergendahl.

4 × 10 km viesti 

Päivämäärä: 28. helmikuuta

Yhdistetty

Normaalimäki + 18 km 

Päivämäärä: 24. helmikuuta

Mäkihyppy

Normaalimäki 

Päivämäärä: 27. helmikuuta

Mitalitaulukko

Lähteet

Aiheesta muualla 
 YLE Elävä arkisto: Hiihdon MM Lahdessa 1938

Vuoden 1938 urheilu
Hiihdon MM-kilpailut
Suomen hiihto
Lahden urheilutapahtumat
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1939

Vuoden 1939 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Zakopanessa, Puolassa 25.–28. helmikuuta. Zakopane sai kilpailut järjestettäväkseen jo toisen kerran MM-kisojen historiassa. Kilpailut olivat viimeiset ennen toisen maailmansodan aiheuttamaa pitkää taukoa maailman urheiluelämässä.

Hiihto

18 km 

Päivämäärä: 15. helmikuuta

50 km 

Päivämäärä: 17. helmikuuta

4 × 10 km viesti 

Päivämäärä: 19. helmikuuta

Yhdistetty

Normaalimäki + 18 km 

Päivämäärä: 11. helmikuuta

Mäkihyppy

Normaalimäki 

Päivämäärä: 11. helmikuuta

Mitalitaulukko 

</div>

Vuoden 1939 urheilu
Hiihdon MM-kilpailut
Puolan hiihto
Zakopane
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1950

Vuoden 1950 hiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Lake Placidissa Yhdysvalloissa 1.–6. helmikuuta 1950.

Maastohiihtokilpailut käytiin lumipulan vuoksi Rumfordissa Mainessa.

Maastohiihto

18 km 

Päivämäärä: 3. helmikuutaSuomen Heikki Hasu oli kilpailussa kymmenes, Tapio Mäkelä 12., Tauno Kirves 19., Martti Huhtala 20., Tauno Sipilä 21., Pekka Kuvaja 27., Esko Rautiola 30., Mikko Meriläinen 31. ja Aulis Sipponen 32:s.

50 km 

Päivämäärä: 6. helmikuutaSuomen Pekka Kuvaja oli kilpailussa kahdeksas, August Kiuru 11., Tauno Kirves 16., Eero Rautiola 18. ja Tauno Sipilä 21:s. Viljo Vellonen ja Paavo Lonkila keskeyttivät.

4 x 10 km viesti 

Päivämäärä: 5. helmikuutaHasun ja Vellosen osuuksien jälkeen Suomi oli vielä kärjessä, mutta kolmannella osuudella Lonkila jäi Lundströmistä.

Yhdistetty

Normaalikilpailu (K61 + 18 km) 

Päivämäärä: 1.–3. helmikuutaSuomen Aulis Sipponen oli kilpailussa 11. ja Mikko Meriläinen 12:s.

Mäkihyppy

Normaalimäki (K61) 

Päivämäärä: 5. helmikuutaBjørnstad pääsi Norjan joukkueeseen viimeisenä miehenä.

Suomen Matti Pietikäinen oli kilpailussa kymmenes, Olavi Kuronen 12., Lassi Johansson 18. ja Pentti Heino 19:s.

Mitalitaulukko

Lähteet

Asiasta muualla 
 Finlandia-katsaus 121 (1950), filmin alusta 58 sek. Hiihtojoukkueen lähtö Malmin kentältä 

Hiihdon MM-kilpailut
Vuoden 1950 urheilu
Yhdysvaltain hiihto
New Yorkin osavaltion urheilu
Maine
Laokoon

Laokoon (, ), Akoeteksen poika, oli Poseidonin (tai eräiden lähteiden mukaan Apollonin) pappi Troijassa. Hän on tunnettu epäonnistuneesta yrityksestään varoittaa troijalaisia ottamasta vastaan kreikkalaisten lahjaksi tarjoamaa Troijan puuhevosta Troijan sodassa ja varoitusta seuranneesta jumalallisesta teloituksestaan.

Vergiliuksen Aeneis-kertomus kuvaa Laokoonin kuolemaan johtaneita tapahtumia seuraavasti:

Laokoon varoitti kanssatroijalaisiaan kreikkalaisten lahjasta, puisesta hevosesta (ns. Troijan puuhevonen). Aeneis-teoksen mukaan Laokoon sanoi seuraavat kuuluisat sanat Equo ne credite, Teucri / Quidquid id est, timeo Danaos et dona ferentis, eli "Älkää luottako hevoseen, troijalaiset / mitä tahansa se onkaan, epäilen kreikkalaisia silloinkin, kun he tuovat lahjoja." 

Troijalaiset eivät kuitenkaan noudattaneet hänen neuvoaan, ja siitä vihastuneena Laokoon heitti hevosta keihäällä. Poseidon (joidenkin mukaan Pallas Athene), joka tuki kreikkalaisia, lähetti merikäärmeitä kuristamaan Laokoonin ja hänen kaksi poikaansa Antiphanteen ja Thymbraeuksen. (Eräiden lähteiden mukaan Apollon lähetti merikäärmeet tuohon tapaukseen liittymättömän loukkauksen johdosta, ja vain onneton ajoitus sai troijalaiset tulkitsemaan tapahtuman seuraukseksi hevosen vahingoittamisesta. Itse asiassa Poseidon rankaisi Laokoonia siveettömästä käyttäytymisestä Poseidonille pyhitetyllä maaperällä) 

Laokoonin kuolema kuvataan monumentaalisessa veistoksessa, joka tunnetaan nimellä Laokoon-ryhmä tai Laokoon ja hänen poikansa. Sen tekijöinä pidetään rhodoslaisia kuvanveistäjiä Agesandros, Athenodoros ja Polydoros.

Aiheesta muualla 

Aeneis (nimellä Aeneid) Project Gutenbergissä kokotekstinä englanniksi ja latinaksi

Kreikkalainen mytologia
Teleca Finland

Teleca on ruotsalainen STG:n (Symphony Technology Group) omistama yksityinen yritys, joka tuottaa ohjelmistoja matkapuhelimiin. Vuonna 2010 Telecan palveluksessa on noin 1800 henkilöä 11 maassa.

Historia 
Teleca aloitti toimintansa Ericssonin yhteistyökumppanina vuonna 2002. Asiakaskunta laajeni nopeasti ja ulottui pian valtaosaan johtavia matkaviestinvalmistajia, kuten Nokia, Motorola ja SonyEricsson. 

Teleca laajensi toimintaansa perustamalla uuden toimipaikan Łodziin, Puolaan (2004), Intiaan ja Kiinaan (2008) ja ostamalla venäläisen ohjelmistoyrityksen Telma Softin (2006).

Vuonna 2008, STG osti Telecan 100% osakepääoman ja listasi yrityksen alas Tukholman pörssistä.

Hallitus 
Symphonyn edustajia ovat Board of Directors of Teleca  Pallab Chatterjee, Juha Christensen, Tomas Isakson, Chet Kamat and J.T. Treadwell.

Telecan johto 

 Andrew Till − Senior Vice President Solutions Marketing
 Anette Gregow − Senior Vice President Marketing & Communications
 Edwin Moses − Senior Vice President and Head of APAC Organization 
 John Trobough − Senior Vice President and Head of Americas Organization
 Sumio Endo − Vice President of Large Accounts
 Matthias Lück − Vice President Europe Delivery
 Valery Kalachev − Senior Vice President Russia
 Kristian Jönsson − Vice President and General Counsel

Läsnäolo markkinoilla 
Teleca tarjoaa matkaviestinalan palveluita seuraavilla alueilla:
 mobiililaitteet 
 ohjelmistot 
 laitevalmistajat 
 palveluntarjoajat 
 verkko-operaattorit
 autoteollisuus 
 kuluttajaelektroniikka

Sijainnit

Referenssit 
 Business Wire June 7,2010-Teleca joining the GENIVI Alliance
 Forbes.com, June 1, 2010 - Teleca's support for Intel® Atom™ Processor based platform
 EFYTimes.com, May 27, 2010 - Inauguration of Teleca India's new premises 
 TMCnet.com, February 15, 2010 - Teleca together with Texas Instruments bringing a dual-display support showcase to MWC
 February 15, 2010 - Teleca's collaboration with Imagination Technologies to bring optimized technology for Adobe Flash and Flash Lite
 February 10, 2010 - Teleca's partner SVOX and what they exhibited in Teleca's stand at Mobile World Congress
 February 11, 2010 - Teleca's presentations at Mobile World Congress 
 February 10, 2010 - Teleca's partnership agreement with Antix
 Dr. Dobb's, December 19, 2009 - Article by Teleca's Andrew Till about avoiding open source pitfalls
 Business Wire, November 4, 2009 - Article about Teleca joining the LiMo Foundation
 February 13, 2009 - Article about Teleca's partnership with TAT in Swedish daily
 SOA World Magazine, February 10, 2009 - Article about Teleca's work to enable Android for CDMA phone market

Aiheesta muualla
Teleca-konserni

Suomalaiset ohjelmistoyritykset
Värmlanti

Värmlanti (joskus myös Vermlanti, ) on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Keski-Ruotsissa Sveanmaan pääalueella. Värmlannin pinta-ala on 18 227,6 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 310 914 asukasta, joten väestötiheys oli 17,1 asukasta neliökilometriä kohti.

Luonnonmaantieteellisesti ilmaistuna maakunta sijaitsee Vänernin pohjoispuolella. Maakunnan alue käsittää Värmlannin läänin ja länsiosan Örebron läänistä sekä pienen osan Länsi-Götanmaan läänistä. Suurimpia kaupunkeja ovat Karlstad, Karlskoga, Kristinehamn ja Arvika.

Alueen maatalous on pientilavaltaista, ja metsistä samoin kuin puunjalostuksesta valtaosa on suurten yritysten (Uddeholm, Billerud) hallussa. Bergslagenin alueen raudanjalostus on valtakunnallisesti merkittävää.

Värmlanti on ollut monien kuuluisien kirjailijoiden, kuten Gustaf Frödingin, Selma Lagerlöfin ja Esaias Tegnérin kotiseutu.

Prinssi Carl Philipillä on muodollinen arvonimi "Värmlannin herttua", ja hänen puolisonsa prinsessa Sofia on "Värmlannin herttuatar".

Värmlannin historia
Årjängin kunnassa sijaitsevat muinaisjäännöksiksi luokitellut Värmlannin kalliomaalaukset.

Värmlanti on ollut suurten muuttovirtausten maakunta. Jo 1600-luvulla sinne muutti runsaasti suomalaisia, jotka asuttivat alueen suomalaismetsät. Suomen kieli säilyi alueella jopa 1900-luvun puoleen väliin saakka. Vielä 1950-luvulla Värmlantiin muutti suomalaisia metsätöihin. Värmlannista lähti 1800-luvun lopulla siirtolaisia Amerikkaan ja rautatietyömaille ympäri Skandinaviaa.

Kunnat
 Arvikan kunta
 Edan kunta
 Filipstadin kunta
 Forshagan kunta
 Grumsin kunta
 Hagforsin kunta
 Hammarön kunta
 Karlskogan kunta
 Karlstadin kunta
 Kilin kunta
 Kristinehamnin kunta
 Munkforsin kunta
 Storforsin kunta
 Sunnen kunta
 Säfflen kunta
 Torsbyn kunta
 Årjängin kunta

Väestönkehitys

Väestö lääneittäin
Värmlannissa oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 310 914 asukasta, jotka jakaantuivat eri lääneihin seuraavasti:

Kaikki läänit kuuluvat maakuntaan vain osittain.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Pertti Virtarannan "Suomalaismetsissä"-teoksen esittely Helsingin Sanomissa

Ruotsin maakunnat
Värmlannin lääni
Örebron lääni
Hämeenkylä

Hämeenkylä () on Vantaan kaupunginosa ja vanha Helsingin pitäjän kylä. Hämeenkylä kuuluu Myyrmäen suuralueeseen. Hämeenkylän kaupunginosa rajoittuu etelässä Rajatorpantiehen, idässä Vihdintiehen ja pohjoisessa Kehä III:een.

Historia ja alueen kuvausta
Hämeenkylän nimi on keskiajalla toisen ristiretken vanavedessä alueelle tulleiden ruotsalaistan siirtolaisten alueelle antama nimi sen hämäläisten asukkaiden mukaan. Kylän alkuperäinen nimi on ollut mahdollisesti Kauk(a)järvi. Ensimmäiset hämäläistalot on perustettu alueella mahdollisesti 1000-1100-luvuilla. Alueen ruotsalaistuminen alkoi noin 1300-luvulta ja päättyi noin 1500-luvulla. Ruotsalaistumisen myötä monet alueen alkuperäiset suomalaiset nimet ovat kadonneet.

Hämeenkylän maarekisterikylään (1553 Tauesteby) kuuluvat Hämeenkylän lisäksi nykyisin myös Linnaisten, Hämevaaran, Vapaalan, Variston, Askiston ja Petikon kaupunginosat. Gunvor Kerkkosen mukaan kylässä asui 1540-luvulla jo 19 talonpoikaa, mikä kertoo kylän vanhasta iästä. 

Hämeenkylän läpi kulkeva Ainontie on vanhaa Turun–Viipurin maantietä eli Kuninkaantietä. Ainontien varrella on yhä jäljellä kylän vanhoja taloja. Seudulla toimi Tavastbyn kaivos kolmena eri ajanjaksona vuosina 1769–1860.

Kaupunginosan pohjoisosa on pientalovaltaista, omakoti- ja rivitaloja, ja siellä sijaitsevat Hämeenkylän kartano () ja Hämeenkylän kirkko. Hämeenkylän eteläosassa, Rajatorpantien, Lammaslammen ja Vihdintien välissä, sijaitsee 1970- ja 1980-luvuilla rakennettu Pähkinärinteen kerrostaloalue. Vihdintien varressa on myös teollisuusaluetta. Kaupunginosan alueelle sijoittuvat esimerkiksi R-kioskin ja Tamron pääkonttorit sekä Veikkauksen entinen pääkonttori. Näistä Rautakirjan pääkonttori ja portinvartijan koppi katsotaan erittäin merkittävän 1970-luvun teollisen rakennusperinnön edustajiksi.

Koivuvaarankujalle ja Pähkinärinteentien eteläpäähän on kaavoitteilla uusia kerrostaloja (Kaupunkisuunnittelulautakunta 7.11.2011). Hämeenkyläntien ja Terhotien väliselle alueelle on kaavoitteilla pien- ja kerrostaloja (2012).

Gållaksen kantatalo
Nykyisellä Ainontien, Vihdintien ja Kehä III:n rajaamalla tontilla sijaitsi 1640-luvulla rakennettu Hämeenkylän kantatalo nro 5, Gållas. Tontilla sijaitsi myös vuonna 1922 rakennettu kantatalon navetta, jossa varsinaisen maatalouskäytön jälkeen toimi mm. kukkakauppa, akvaarioliike sekä kirjakauppa. Kumpikin rakennus on sittemmin purettu. Kantatalo purettiin ja siirrettiin 2000-luvun alussa Linnaisten kartanon alueelle, jossa se nykyäänkin sijaitsee. Navetta purettiin alkuvuodesta 2012, sillä tontille rakennettiin päivittäistavarakauppa, joka valmistui elokuussa 2012.

Palveluja

Hämeenkylän kaupunginosassa toimii muun muassa useita päiväkoteja, Pähkinärinteen koulu, Tuomelan koulu, kaksi Pähkinärinteen ostoskeskusta sekä Vihdintien ja Kehä III:n risteyksen lähettyvillä sijaitseva suurehko Hämeenkylän K-Supermarket ja Alko sekä McDonalds.

Lähteet

Lähteet joihin ei viitata
 Kerkkonen, Gunvor: Helsingin pitäjän keskiaika. Teoksessa Helsingin pitäjä I, 1965.
 Kepsu, Saulo: Uuteen maahan, 2005.

Aiheesta muualla
Raittius

Raittius tarkoittaa pidättymistä alkoholin käytöstä.  Se voi tarkoittaa myös yleisluontoisesti kaikista päihteistä kuten tupakasta ja huumausaineista.

Raittiudessa voidaan määritelmästä riippuen erottaa erilaisia asteita. Absolutismi tarkoittaa ehdotonta raittiutta, jossa henkilö pidättäytyy alkoholin käytöstä nautintoaineena täysin. Absolutismin harjoittajaa kutsutaan absolutistiksi eli ehdottoman raittiiksi. Absolutismia painottavat muun muassa punkkareiden Straight Edge -kulttuuri sekä useat uskonnot kuten monet islamin suuntauksista. Toisaalta on myös raittiina itseään pitäviä ihmisiä, jotka nauttivat alkoholia vain harvoin ja niukasti tulematta siitä humalatilaan.

Raittius Suomessa nykyisin 

Alkoholinkäyttö on Suomessa lisääntynyt myös naisten keskuudessa. 1960-luvulla lähes puolet 30–49-vuotiaista naisista ilmoitti olevansa raittiita, vuonna 2000 enää neljä prosenttia.

Alkoholinkäytön lisääntyminen on merkinnyt, että alkoholivapaita alueita ei ole enää yhtä paljon kuin ennen. Tämä tuo paineita esimerkiksi nuorten alkoholinkäyttöön ja raittiudesta luopumiseen. 

Raittius on kuitenkin yleistynyt nuorison keskuudessa. Toisin kuin 1960-luvun ”märän sukupolven” ajattelussa, alkoholinkäyttö saatetaan yhdistää vapautuneisuuden sijasta ärsyttävään teeskentelyyn. Nuorten harrastusmahdollisuudet ovat parantuneet ja päihtymiseen kannustava ryhmäpaine on vähentynyt. Kulutus- ja ruokatietoisuus on lisääntynyt, ja myös alkoholin liikakäytön epäterveellisyys – lihottavuus, vaikutus aivoihin ja niin edelleen – tiedostetaan entistä laajemmin. 

2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen puolivälissä yleistyi sana ”pissis” kuvaamaan juopottelevaa tyttöä. Sanan on katsottu kertovan nuorison kielteisistä humaltumisasenteista. Jossain määrin Suomeen on levinnyt myös streittariliike, joka on punk-piireissä syntynyt vastalause itsetuhoiselle elämäntavalle ja välinpitämättömyydelle maailmasta.

Katso myös 
 AA-liike
 Alkoholismi
 Alkoholittomat juomasekoitukset
 Päihdepolitiikka
 Raittiuslautakunta
 Raittiusliike
 Raittiusliike Suomessa
 Straight Edge
 Suomen alkoholipolitiikka
 Suomalainen alkoholikulttuuri

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Raittiuden ystävät.
 Raittius.net.
 Erick Cabrera: Onnellinen hullu. Fifi 11.3.2014.
Paul Smith

Sir Paul Brierley Smith (s. 5. heinäkuuta 1946 Nottingham, Englanti) on merkittävä brittiläinen muotisuunnittelija ja Paul Smith Ltd:n perustaja.

Historiaa 
Vuonna 1962 koulunsa lopettanut 16-vuotias Paul Smith työskenteli varastosiivoojana Nottinghamissa, Englannissa. Tuolloin hänen intohimonsa oli urheilu ja tavoitteenaan tulla kilpapyöräilijäksi. 17-vuotiaana hän loukkaantui vakavasti ja joutui sairaalaan puoleksi vuodeksi. Paul tutustui sairaalassa uusiin ystäviin, ja sairaalasta päästyään jatkoi heidän tapaamistaan paikallisessa taideopiskelijoiden suosimassa pubissa. He keskustelivat usein Warholista, Mondrianista, David Baileystä ja kuuntelivat Rolling Stonesia. Silloin Paul tiesi, että hän halusi olla osa tuota värikästä ideoiden ja kokeiluiden maailmaa. Tyttöystävänsä, nykyisen vaimonsa Pauline Denyerin tukemana ja pienen säästösumman avulla Paul Smith avasi ensimmäisen pienen liikkeensä Nottinghamissa vuonna 1970. Hän myös alkoi käydä iltaisin opiskelemassa räätälöintiä, ja Paulinen avustuksella Paul sai luotua mitä halusi. Vuonna 1976 hän esitteli ensimmäisen Paul Smith Ltd miestenmallistonsa Pariisissa.

Paul Smith Limited 
Nykyään Sir Paul jatkaa edelleen yhtiönsä suunnittelijana ja johtajana. Paul Smith Ltd:llä on 12 eri kokoelmaa, joihin kuuluu vaatteiden ja kenkien lisäksi mm. kelloja ja huonekaluja. Tuotteet suunnitellaan Nottinghamissa ja Lontoossa, ja ne valmistetaan Englannissa ja Italiassa, italialaisista, ranskalaisista ja brittiläisistä raaka-aineista.
Paul Smith liikkeitä on 14 ympäri maailman, ja tuotteita myydään 35 maassa. Paul Smith aateloitiin vuonna 2000.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Paul Smith 

Vaatemerkit
Brittiläiset muotisuunnittelijat
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Jussi Pussi

Jussi Pussi on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut suomalainen Spede Pasasen ja Ere Kokkosen elokuva, jonka pääosassa esiintyy Vesa-Matti Loiri.

Elokuva eroaa merkittävästi Speden muusta tuotannosta. Ensinnäkään Spede ei esiinny elokuvassa lainkaan ja toiseksi elokuvan aihepiiri on Spedelle epätavanomainen. Elokuva käsittelee 1960- ja 1970-lukujen yliopistomaailmaa, joka erityisesti Pariisin vuoden 1968 tapahtumien jälkeen oli noussut poliittisesti kuumaksi aiheeksi. Lisäksi elokuvassa on sukupuolielämällä keskeinen rooli; aihe jota Spede käsittelee lähinnä naivistisesti muissa elokuvissaan.

Elokuvan pääosassa on Vesa-Matti Loiri, naisten ihailema opiskelija. Simo Salminen esittää vanhempaa opiskelijaa, joka tekee väitöskirjaa sosiologiasta – tietenkin sukupuolisuuteen liittyen. Muissa osissa muun muassa Irja Kuusla, Leila Itkonen, Sulevi Peltola ja Jaakko Talaskivi.

Jussi Pussi oli Suomen elokuvateattereissa 167 844 katsojallaan vuoden 1970 viidenneksi katsotuin elokuva ja neljänneksi katsotuin kotimainen. Kolmantena oli niin ikään Ere Kokkosen ohjaama Speedy Gonzales – Noin 7 veljeksen poika.

Näyttelijät

Tekijät 
 Ohjaus: Ere Kokkonen
 Käsikirjoitus: Esko Laukka (Ere Kokkonen)
 Kuvaus: Kari Sohlberg
 Leikkaus: Taina Kanth ja Irma Taina
 Äänitys: Paul Jyrälä
 Musiikki: Esko Linnavalli, Christian Schwindt ja Heikki Annala
 Kuvausassistentit: Jorma Aarroskari ja Verneri Salmenhaara
 Äänitysassistentti: Oskari Viskari
 Kuvaussihteeri: Elina Katainen
 Järjestäjä: Pentti Silvennoinen
 Mixaus: Tuomo Kattilakoski (Finnvox)
 Musiikin äänitys: Jouko Ahera (Scandia-Studiot)
 Tuottaja: Pertti Pasanen
 Valokuvat: Elina Katainen
 Musiikin sävellys: Jukka Tolonen (musiikkinumero Piirrustussali)
 Tuotantoyhtiö: Filmituotanto Spede Pasanen Oy
 Valmistusvuosi: 1970

Televisioesitykset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
  

Spede Pasasen elokuvat
Vuoden 1970 suomalaiset elokuvat
Ere Kokkosen ohjaamat elokuvat
Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat