joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Mauri Ahtosalo

Mauri Ahtosalo (sukunimi vuoteen 1954 Kärpänen; 6. elokuuta 1915 Savitaipale – 22. joulukuuta 2001 Hamina) oli suomalainen sotakirjailija.

Lapsuus ja nuoruus 
Mauri Kärpänen oli perheen viides lapsi ja jäi orvoksi kaksivuotiaana kun hänen isänsä kuoli keuhkotautiin. Hänen äitinsä oli myös sairastunut samaan tautiin ja kuoli vähän isän jälkeen. Sen jälkeen hän kiersi huutolaisena useissa perheissä. Hän kävi kuusi luokkaa kansakoulua mikä oli enemmän kuin kaukopartiomiehillä oli keskimäärin.

Varusmiespalvelus ja sota-aika 
Kun Kärpänen oli varusmiespalveluksessa 1937–1938 hänet siirrettiin Rajavartiokouluun josta hän valmistui rajavartiosotamieheksi. Hän oli Kannaksen Rajavartiostossa Terijoella, jossa hän ehti olla vuoden kun liikekanallepano alkoi. Talvisodassa hän kunnostautui taisteluissa ja hänelle myönnettiin siitä syystä kaksi vapaudenmitalia. Hänet myös ylennettiin kersantiksi tuolloin.

Kärpänen osallistui jatkosodassa kaukopartiotoimintaan useiden partioiden johtajana ja kirjoitti myöhemmin tästä aihepiiristä. Hänet tunnettiin lempinimellä Muuha, joka on ääntämisen mukainen kirjoitusasu hänen sukunimeään vastaavasta venäjän sanasta муха, kärpänen. 

Sodan jälkeen hän eräiden muiden kaukopartiomiesten tapaan muutti nimensä. Vuonna 1954 sukunimeksi tuli Ahtosalo. Mauri Ahtosalo oli puolustusvoimien palveluksessa vuoteen 1963 saakka ja toimi sittemmin liiketoimenjohtajana.

Teoksia 
 Sissinä Karjalan kannaksella.  WSOY 1960
 Summan sissit.  WSOY 1984
 Sissejä yli Äänisen.  WSOY 1986
 Tarinoita elämän eri aloilta.  Tekijä, Kotka 1997
 Kaukopartiointia Syväriltä etelään.  Tekijä, Kotka 1998

Lähteet 
 Suomen kirjailijat -tietokanta 
 Kymenlaakson kirjailijat : Mauri Ahtosalo

Viitteet

Aiheesta muualla 
Ilta-Sanomat: Kaukopartio 49:ssä moni asia meni hirvittävällä tavalla pieleen linjojen takana – näin tiedusteluretki muuttui raastavaksi ihmisjahdiksi erämaassa
Sotiemme kartat (blogi): Kärpäsen viimeinen partiomatka
Kansan uutiset: Sissejä vai sotarikollisia?

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset sotakirjailijat
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Pallacanestro Virtus Roma

Pallacanestro Virtus Roma (tunnetaan myös nimellä Lottomatica Virtus Roma) on italialainen koripalloseura.

Historia

Seura muotoutui kun kaksi alemman sarjan joukkuetta, San Saba ja Gruppo Borgo Cavalleggeri yhdistyivät. Ne ottivat nimen Virtus Aurelia, mutta pian sen jälkeen nimi kuitenkin vaihdettiin nykyiseensä eli Pallacanestro Virtus Romaan. 

Ensimmäisen Italian mestaruutensa joukkue voitti 1983. Seuraavana vuonna seura voitti jo Euroliigan mestaruuden. 1990-luvun alku oli seuralle hyvää aikaa. Joukkue oli kilpailukykyinen koko vuosikymmenen mutta ei silti onnistunut voittamaan mestaruuksia. Carlton Myersin johdolla Virtus Roma pelasi kaudella 2002-2003 yhden historiansa parhaimmista kausista voittaen 25 ottelua ja häviten vain yhdeksän. 

Kaudella 2008-2009 Lottomatica sijoittui Euroliigassa 16:n parhaan joukkoon takamiehensä Sani Bečirovičin ollessa joukkueen tehokkain. Samalle kaudelle se hankki myös kovia vahvistuksia kuten Primož Brezecin ja Brandon Jenningsin.

Nimi 
Joukkueen sponsoroijat ovat vaihtuneet historian saatossa tiuhaan. Banco Roma (1971-1988), Phonola Roma (1988-1989), Il Messaggero Roma (1989-1992), Burghy Roma (1993-1994), Teorematour Roma (1994-1995), Nuova Tirrena Roma (1995-1996), Telemarket Roma (1996-1997), Calze Pompea Roma (1996-1999), Adr Roma (1999-2001) and Würth Roma (2001-2002). Nykyinen nimi Lottomatica on ollut käytössä vuoden 2002 jälkeen.

Pelaajat

Valmentajat 
  Ferdinando Gentile (Päävalmentaja)
  Nenad Trajkovic
  Antimo Martino

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivu 
Joukkue Serie A:n sivuilla
Joukkue Euroliigan sivuilla

Virtus Roma
Rooman urheilu
Mihail Petrov

Mihail Petrovitš Petrov (; 21. marraskuuta 1905 – 29. marraskuuta 1955) oli 1940–1950-lukujen merkittävin udmurttikirjailija.

Mihail Petrov syntyi köyhän talonpojan perheeseen nykyisen Tatarstanin Jelabugan piirin Monaševon kylässä. Valmistuttuaan vuonna 1923 neuvostopuoluekoulusta hänet lähetettiin Uljanovskin sotakouluun. Vuosina 1926–1932 hän työskenteli Udmurtian GPU:ssa. Myöhemmin hän toimi Udmurt kommuna ja Molot -lehtien toimittajana, osallistui toiseen maailmansotaan ja työskenteli sen jälkeen Udmurtian kirjakustantamossa, kirjailijaliitossa sekä Molotin toimittajana. Petrov oli Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäsen vuodesta 1934 ja Neuvostoliiton kommunistisen puolueen jäsen vuodesta 1944.

Petrovin ensimmäiset kaunokirjalliset teokset ilmestyivät Gudyri-lehdessä vuonna 1928. 1930-luvulla hän kirjoitti kansalaislyriikkaa, julkaisi kolme kansanlaulukokoelmaa ja laati myös itse lyyrisiä lauluja. Vuonna 1945 hän kirjoitti rakkauden kauneudesta ja traagisuudesta kertovan runoelman Italmas, jonka pohjalta G.M. Korepanov-Kamski sävelsi ensimmäisen udmurttilaisen baletin. Kirjailijan tärkein proosateos on vuonna 1954 ilmestynyt romaani Vuž Multan (”Vanha Multan”). Sen aiheena on 1800-luvun lopussa udmurtteja vastaan käyty rituaalinomainen oikeusjuttu, Dreyfusin tapauksen venäläinen muunnelma, joka aikanaan herätti suurta huomiota Venäjän sivistyneistön keskuudessa.

Suomennettu teos
 Viisi urheaa. Teoksessa Murskautuneet tähdet: udmurtialaisia novelleja. Toimittanut ja suomentanut Esa-Jussi Salminen. Kemi: Atrain & Nord, 2020.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Mihail Petrov Udmurtian valtionyliopiston sivustolla

Udmurtinkieliset kirjailijat
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1955 kuolleet
Filipp Kedrov

Filipp Grigorjevitš Kedrov (; 25. kesäkuuta 1909 Alnaši, Udmurtia, Venäjä – 13. helmikuuta 1944) oli udmurttilainen kirjailija.

Filipp Kedrov syntyi köyhän talonpojan perheeseen. Vuonna 1924 hän pääsi Možgan opettajaopistoon, josta valmistuttuaan hän työskenteli opettajana ja vuodesta 1929 lähtien Gudyri-lehden toimittajana. Vuonna 1931 Kedrov kutsuttiin asepalvelukseen, jonka suoritettuaan hän työskenteli opettajana, Udmurtian kirjakustantamossa ja pioneerilehti Daś lu!:n toimittajana. Vuonna 1938–1940 hän opiskeli Udmurtian pedagogisessa instituutissa. Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi hänet hyväksyttiin vuonna 1936.

Kedrov kirjoitti lastenrunoja, kansalaislyriikkaa ja kokeili voimiaan myös näytelmäkirjailijana. Hänen pääteoksensa on vuonna 1940 ilmestynyt pienoisromaani Kat’a (”Katja”), joka kuvaa udmurttinaisen kohtaloa ennen Venäjän vallankumousta. Säveltäjä German Korepanov (1924–1985) laati sen aiheiden pohjalta ensimmäisen udmurtinkielisen oopperan Nataĺ.

Kirjailija kaatui toisen maailmansodan taisteluissa lähellä Vitebskiä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Filipp Kedrov 

Udmurtinkieliset kirjailijat
Toisessa maailmansodassa kaatuneet
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 1944 kuolleet
Lentokentällä

Lentokentällä () on Lutonin lentoasemalla kuvattu brittiläinen televisiosarja. Vuosina 1998–1999 kuvatuissa ensimmäisen tuotantokauden jaksoissa näytettiin Britannia Airways -lentoyhtiön matkustajien ja lentokenttätyöntekijöiden arkea Lutonin lentoasemalla. Myöhemmin 1999–2006 kuvatuissa jaksoissa yhtiö vaihtui EasyJetiksi. Ohjelmaa kuvattiin vuosina 1998–2006, ja Suomessa sitä näytettiin TV5-kanavalla iltapäivisin, sekä uusintoina illalla ja iltapäivisin. Ohjelman menestys herätti kiinnostusta Yhdysvalloissa, ja niin Southwest Airlines innostui tekemään samantyylistä ohjemaa Yhdysvalloissa Chicagon, Baltimore-Washingtonin, Los Angelesin ja Seattlen lentokentillä.

Tuotanto 
EasyJetiä lähestyttiin vuoden 1998 puolivälissä, kun Britannia Airwaysin arjen kuvaamista oltiin lopettamassa. Ensimmäinen jakso EasyJetin arjesta kuvattiin tammikuussa vuonna 1999. Vuonna 2003 Lentokentällä oli ITVn suosituin tositapahtumiin perustuva sarja, ja sen myötä ohjelman lähetysoikeudet myytiin ympäri maailmaa muun muassa Uuteen-Seelantiin, Australiaan ja Japaniin.

Ohjelmaa kuvattiin ajoittain myös Gatwickin ja Stanstedin lentokentillä.

Brittiläiset tositelevisiosarjat
ITV:n televisio-ohjelmat
Nation

Nation on brasilialaisen thrash metal -yhtye Sepulturan kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2001 levy-yhtiö Roadrunner Recordsin kautta. Albumi on yhtyeen toinen albumi, jossa on mukana laulaja/kitaristi Derrick Green. 

Albumilla on vierailijoina merkittäviä artisteja kuten Hatebreedin laulaja Jamey Jasta, Dead Kennedysin laulaja Jello Biafra, Ill Ninon laulaja Cristian Machado, Bilen frontman Krztoff sekä Apocalyptica.

Nation on myynyt yli 80 000 kopiota Yhdysvalloissa ja kultaa Brasiliassa.

Albumi sai paremmat arvostelut kuin Against, mutta myi vähemmän kopioita kuin se. Sepultura syytti Roadrunner Recordsia siitä että he eivät edistäneet albumia tarpeeksi, ja vaihtoivat levy-yhtiöksi SPV Recordsin vuonna 2002.

Kappaleet 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Digipakin bonuskappaleet

Kokoonpano 
 Derrick Green – laulu, kitara
 Andreas Kisser – kitara, taustalaulu
 Paulo Jr. – basso
 Igor Cavalera – rummut

+

 Steve Evetts – tuottaja

Listasijoitukset

Albumilista 
Billboard (Pohjois-Amerikka)

Arvostelut 
 Metacritic: 69/100
 Allmusic: 
 Alternative Press: 
 Blabbermouth: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2001 albumit
Sepulturan albumit
Riikka Uosukainen

Riikka Uosukainen (s. 14. marraskuuta 1956) on suomalainen toimittaja, joka työskenteli Ylen uutistoimituksessa vuosina 1979–2020.

Uosukainen tuli Yleisradioon töihin vuonna 1979. Hän oli ensimmäinen nainen Ylen politiikan toimittajana ja myöhemmin politiikan toimituksen päällikkönä. Uosukainen oli 1980-luvulla yksi TV-uutisten pääankkureista. Hän lopetti uutistenlukijantyön 1990-luvun alussa, mutta palasi takaisin vanhaan toimeensa elokuussa 2007. Uosukainen on juontanut myös Yle TV1:n illan pääuutislähetyksen jälkeisiä ajankohtaisohjelmia A-studiota ja A-talkia sekä nähty johtamassa vaalipaneeleita ja juontamassa vaalivalvojaisohjelmia. Hän on toiminut myös muun muassa Yleisradion ajankohtaistoiminnan päällikkönä, johon hän siirtyi Yle Uutisten politiikan toimituksen päällikön tehtävistä elokuussa 2012.

Esimiestehtävät hän jätti vuonna 2017. Vuosina 2017–2019 Uosukainen työskenteli Ylen Tukholman kirjeenvaihtajana, minkä jälkeen hän palasi takaisin Ylen politiikan toimitukseen. Uosukainen jäi eläkkeelle kesällä 2020.

Uosukainen on Politiikan toimittajat ry:n kunniajäsen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Uosukainen lukemassa uutisia

Suomalaiset televisiotoimittajat
Ylen toimittajat
Suomalaiset uutisankkurit
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Tapiolan ratsastuskoulu

Tapiolan Ratsastuskoulu on Otaniemessä sijaitseva ratsastuskoulu. Talli on perustettu vuonna 1971, ja se toimii Hagalundin kartanon rakennuksissa. Koulussa on 200 vakituista oppilasta, ja se toimii yhteistyössä 1970 perustetun ratsastusseuran Tapiolan Ratsastajien kanssa. Tapiolan ratsastajien tapahtumista merkittävin on vuosittainen junioripokaali-kilpailu. 

Tapiolan ratsastajia edustava Johanna Vaahtera-Ruhtinas, joka pitää tallia tällä hetkellä, kilpaili pääosin 1980- ja 1990-luvulla aiemmin esteratsastuksen kansallisella tasolla ja osallistui tällöin myös kansainvälisiin kilpailuihin. Perheenlisäyksen myötä oma kilpaura jäi taka-alalle ja hän keskittyi valmennukseen ja koulutukseen perheen ratsastuskoulussa.

Joonas Vaahtera on osallistunut Helsinki International Horse Show'hun. Hänen saavutuksiinsa kuuluvat Turun Maljan toinen sija 2002 ja SM-kilpailujen neljäs sija 2001. Hän on ollut Suomen joukkueessa Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa.

Historia
Tapiolan Ratsastuskoulu toimii Hagalundin kartanon alueella Espoon Otaniemessä. Ratsastuskoulu on koko toimintansa ajan ollut nykyisessä paikassa.

Tapiolan Ratsastuskoulun omistavat nykyäänkin perustajapariskuntansa Riitta Suulamo-Vaahtera ja Kalevi Vaahtera. Sammattilaissyntyinen Kalevi Vaahtera on toiminut nuoruudessaan ravihevosten parissa, mutta muutettuaan Helsinkiin hän kiinnostui ratsuista. Helsingin silloin ainoalla ratsastustallilla Keskustallin ratsastuskoululla Ruskeasuolla hän pääsi perehtymään lajiin K. O. Andersson-Blondyxin ohjauksessa ja hankki omia hevosia, muun muassa kilpailuissa menestyneen Shadow-ratsun. Ennen omaa ratsastuskoulua hän toimi opettajana Keskustallin ratsastuskoulussa ja oli 1968 perustamassa Tuomarinkylän ratsastuskoulun yhteydessä toimivaa Tuomarinkylän ratsastajia, jonka ensimmäinen puheenjohtaja hän oli. Kun Vaahteran pariskunta totesi, että ratsastuskoululle oli pääkaupunkiseudulla tarvetta, he vuokrasivat Hagalundin kartanon vanhan sikalan, jossa oli jo ollut ravihevosia ja silläkin hetkellä siellä toimi ratsastuskoulu. 12. helmikuuta 1971 he ostivat ratsastuskoulun, jonka mukana siirtyi myös vuokrasopimus tilojen käytöstä.

Parhaimmillaan koululla on ollut yli 400 vakituista asiakasta, samoin kuin seurassa jäseniä, mutta pääkaupunkiseudun ratsastustarjonnan lisäännyttyä asiakasmäärät ovat tasoittuneet. Ratsastuskoulun toimintaperiaatteet ovat kuitenkin pysyneet ennallaan, ja siellä opetetaan hyvää hevosmiestaitoa ja ratsastusta perusteista alkaen. Ratsastuskoulussa on 11 ponia ja 13 hevosta. Tapiolan ratsastajat kuuluu Suomen ratsastajainliittoon, ja Tapiolan ratsastuskoulu on Suomen ratsastajainliiton valvoma ratsastuskoulu.

Lähteet

Aiheesta muualla
Tapiolan Ratsastuskoulun viralliset sivut
Tapiolan ratsastajat

Ratsastuskoulut
Otaniemi
Espoon urheilu
Kill at Will

Kill at Will on rap -artisti Ice Cuben ensimmäinen EP. Se julkaistiin vuonna 1990 miltei heti esikoisalbumin AmeriKKKa's Most Wantedin jälkeen. EP myi miltei heti kultaa ja pian myös platinaa, ollen ensimmäinen platinarajan saavuttanut hip hop -EP.

Kappaleet 
"Endangered Species (Tales from the Darkside) (Remix)"
"Jackin' for Beats"
"Get off My Dick and Tell Yo Bitch to Come Here (Remix)"
"The Product"
"Dead Homiez"
"JD’s Gaffilin’ (Part 2)"
"I Gotta Say What Up!!!"

Listasijoitukset

Singlet 
Endangered Species (Tales from the Darkside)
 Julkaistu: 1990
 B-puoli: Dead Homiez

Lähteet 

Ice Cuben albumit
Vuoden 1990 EP:t
Hip hop -EP:t
Teriberka (joki)

Teriberka () on Barentsinmereen laskeva joki Kuolan niemimaan pohjoisosassa, Murmanskin alueella. Joki on 127 kilometrin pituinen ja se laskee Teriberkanlahteen Teriberkan kylän kohdalla, joka sijaitsee noin 50 km Kuolanvuonon suulta itään. Jokeen laskevan valuma-alueen suuruus on 2 230 neliökilometriä. 

Jokeen rakennettiin 1976-1990 kaksi vesivoimalaitosta, joiden yhteisteho on 157 megawattia ja vuosituotanto 290 GWh. Rakentamisen yhteydessä joen juoksulle syntyi kaksi tekojärveä, ja joen kukoistanut lohitalous tuhoutui.

Lähteet

Aiheesta muualla

Virtaamatilastoja/R-Arctic Net 
Klassisen Brokgauz-Efron -tietosanakirjan artikkeli joesta (1890—1907) 

Murmanskin alueen joet
Barentsinmereen laskevat vesistöt
Venäjän vesistöt
Charlotte von Württemberg

Friederike Charlotte Marie von Württemberg (myöh. suuriruhtinatar Jelena Pavlovna; 9. tammikuuta 1807 Stuttgart – 2. helmikuuta 1873 Stuttgart) oli saksalaissyntyinen Venäjän keisarillisen perheen jäsen, suuriruhtinas Mihail Pavlovitš Romanovin puoliso.

Charlotten vanhemmat olivat prinssi Paul von Württemberg ja Charlotte von Sachsen-Hildburghausen. Lapsuutensa Charlotte asui Pariisissa isänsä ja nuoremman sisarensa Paulinen kanssa. Pariisissa Charlotte opiskeli yksityisesti ja perehtyi muun muassa luonnontieteisiin.

Vuonna 1822, Charlotten ollessa 15-vuotias, hänet kihlattiin suuriruhtinas Mihail Pavlovitšille. Vuonna 1823 Charlotte liitettiin Venäjän ortodoksiseen kirkkoon ja hän sai nimen Jelena Pavlovna. 20. helmikuuta 1824 pari vihittiin Pietarissa ja he asettuivat asumaan Mihailovskin palatsiin Pietarissa. Heidän avioliittonsa ei ollut onnellinen, sillä Mihailin ainoa intohimo oli armeija ja hän laiminlöi vaimoaan. Heille syntyi ainakin viisi tytärtä: Maria, Elisabeth, Jekaterina, Alexandra ja Anna, joista Alexandra ja Anna kuolivat jo pikkulapsina.

Mihail Pavlovitšin kuoltua 1849 Charlotte ryhtyi useiden järjestöjen ja taiteiden suojelijaksi. Hän perusti Pietarin konservatorion ja muodosti sairaanhoitajaryhmän, joka oli Venäjän Punaisen Ristin edelläkävijä.

Vuonna 1835 nimettiin palmuvaris (Corvus palmarum) kirjoituksessa Erste Reise nach dem nordlichen Amerika in 1822–1824. Auktoriksi mainitaan suuriruhtinatar Helena Pavlovna Württemberg ja Paul Friedrich Wilhelm Herzog von Wurtemburg.

Lähteet 

Romanov-suku
Saksalaiset ornitologit
Vuonna 1807 syntyneet
Vuonna 1873 kuolleet
Pellekaija Pum

Pellekaija Pum on suomalainen, vuonna 1992 toimintansa aloittanut lastenmusiikkia esittävä yhtye. Yhtyeen musiikki sisältää vaikutteita useista eri musiikin tyylilajeista. Yhtyeen seitsemällä CD:llä on mm. reggaeta, skata, soulia/funkia, rockia, popia, folkia, swingiä, humppaa, jenkkaa ja bluesia. Lastenlaulumaisuus ilmenee laulujen aiheissa ja huumorilla höystetyissä lauluteksteissä. 

Yhtyeen nimi Pellekaija Pum viittaa yhtyeen keikoillakin esiintyvään lintuhahmoon.

TV 
Pellekaija Pum on tehnyt myös kaksi omaa TV-sarjaa, joita on esitetty MTV3-kanavalla. Tuotannossa ovat olleet mukana mm. Suomen Pelastusalan Keskusjärjestö ja Kotitapaturmien ehkäisykampanja.

Pelastuspartio Pellekaija Pum (2006)
Pellekaija Pum ja Varaventtiili (2008)

Levyjulkaisut 
 Kiertävä Sirkusorkesteri (1995)
 Pullopostia (1998)
 Jouluntaika (2000)
 Keikarin Kuudet Vaatteet (2002)
 Parhaimmat kampanjalaulut (2003)
 Pelastuspartio (2006)
 Matkalla Huitsin Nevadaan (2008)
 Ota koppi! (2014)
 Juhlan kunnia (2017)

Videot 
 Älä sählää, Pellekaija Pum (1995) DVD (2002)
 Polttaa, polttaa, Pellekaija Pum (1997) DVD (2002)
 Lomalla ei munita, Pellekaija Pum (2002)

DVD 
 Lomalla ei munita (2002)
 Pelastuspartio Pellekaija Pum (2006)
 Pellekaija Pum ja Varaventtiili (2010)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Pellekaija Pum omat sivut
Pellekaija Pum Konserttikeskuksen sivuilla
Suomalaiset lastenmusiikkiyhtyeet
Prospekt’s March

Prospekt's March on englantilainen vaihtoehtorock-yhtyeen Coldplayn EP, joka julkaistiin 21. marraskuuta 2008. EP:llä on monia yhtyeen edellisen albumin, Viva la Vida or Death and All His Friendsin, äänityssessioissa nauhoitettuja kappaleita. Se oli mukana joissakin Viva la Vidan erikoisversioissa.

EP:n kannessa on Eugène Delacroixin maalaus Poitiers'n taistelu. Sen kappale "Glass of Water" nousi iTunesin 100 ladatuimman joukkoon ja kappale "Life in Technicolor II" nousi sijalle 28 Britannian singlelistalla.

EP oli myynyt helmikuuhun 2009 mennessä 402 000 kopiota.

Kappaleet 

 "Life in Technicolor II" – 4:05
 "Postcards from Far Away" – 0:48
 "Glass of Water" – 4:44
 "Rainy Day" – 3:25
 "Prospekt's March/Poppyfields" – 3:39
 "Lost+" (mukana Jay-Z) – 4:18
 "Lovers in Japan" (Osaka Sun Mix) – 3:58
 "Now My Feet Won't Touch the Ground" – 2:29

Anton Corbijnin ohjaama musiikkivideo kappaleelle "Viva la Vida" oli mukana EP:n iTunes Storen versiolla.

Listasijoitukset 
Prospekt's March sijoittui ensimmäisellä viikollaan Billboardin Billboard 200 -albumilistalla sijalla 15, myyden 77 000 kopiota ensimmäisellä viikollaan.

Julkaisuhistoria 

Muualla maailmassa julkaisupäivä oli 24. marraskuuta 2008.

Lähteet 

Vuoden 2008 EP:t
Coldplayn albumit
Brian Enon tuottamat albumit
The Whole Story (kappale)

The Whole Story on Sunrise Avenuen ensimmäinen single toukokuussa 2009 julkaistulta yhtyeen toiselta Popgasm -albumilta. Single julkaistiin digitaalisesti 20. maaliskuuta 2009 MTV3:n Storessa ja viikkoa myöhemmin myös digitaalisissa musiikkikaupoissa. Single julkaistiin Ruotsissa 17. huhtikuuta ja Saksassa 30. huhtikuuta 2009. Saksassa "The Whole Story" oli radiokanavien soitetuin kappale viikolla 22.

Kappaleet
Promo/Digitaalinen
 The Whole Story 3:35

CD-single
 The Whole Story 
 The Whole Story (Instrumental)
 The Whole Story (Acoustic)
 The Whole Story (Heikki L's Arena mix)

Listasijoitukset

Lähteet 

Sunrise Avenuen kappaleet
Vuoden 2009 kappaleet
Raindrops Keep Fallin’ on My Head

”Raindrops Keep Fallin’ on My Head” on sanoittaja Hal Davidin ja säveltäjä Burt Bacharachin vuoden 1969 elokuvaa Butch ja Kid – auringonlaskun ratsastajat varten tekemä musiikkikappale. Se palkittiin parhaan laulun Oscarilla, minkä lisäksi elokuva sai Oscarin myös parhaan musiikin kategoriassa. B. J. Thomasin esittämänä kappale oli neljä viikkoa Billboard Hot 100 -listan ykkössijalla vuonna 1970. Billboard Hot 100 All-Time Top Songs -listauksessa kappale sijoittui 85:nneksi, ja American Film Institute sijoitti sen 100 hienoimman elokuvalaulun listallaan 23:nneksi.

Kappale on käännetty suomeksi nimille ”Ei haittaa sää” (san. Vexi Salmi) ja ”Räystäät jos tippuu” (san. Pertti Reponen).

Lähteet

Aiheesta muualla
Sanoitukset

Vuoden 1969 kappaleet
Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Elokuvamusiikki
Oscar-palkitut kappaleet
Rohkea nuoruus

Rohkea nuoruus  on ranskalaisen Claude Chabrolin toinen pitkä elokuva. Se valmistui vuonna 1959 ja oli ensimmäisiä Ranskan uuden aallon elokuvia.

The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Juoni 
Gérard Plain näyttelee Charlesia, joka muuttaa lakiopintojen vuoksi maalta Pariisiin serkkunsa Paulin (Jean-Claude Brialy) luo. Paul on elämäntavoiltaan boheemi ja ottaa opiskelun kevyemmin kuin vakava, Honoré de Balzacin teoksia lukeva Charles.

Lähteet 
 

Vuoden 1959 ranskalaiset elokuvat
Ranskalaiset draamaelokuvat
Claude Chabrolin ohjaamat elokuvat
What Lies Beneath

What Lies Beneath on Tarja Turusen toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 10. syyskuuta 2010. Se ylsi toisella listaviikollaan Suomen virallisen listan seitsemänneksi, ja pysyi listalla niin ikään seitsemän viikkoa.

Levyn nauhoitukset alkoivat tammikuun 2010 lopulla. Kappaleesta ”I Feel Immortal” julkaistiin musiikkivideo.

Kappaleet 
 Anteroom of Death (mukana Van Canto) 
 Until My Last Breath 
 Dark Star (mukana Phil Labonte) 
 I Feel Immortal (European Version)
 Underneath 
 Little Lies 
 Rivers of Lust 
 In for a Kill 
 Montañas de Silencio (exclusive U.S. track) (Limited Deluxe Edition)
 Falling Awake (mukana Joe Satriani) 
 The Archive of Lost Dreams 
 Crimson Deep

Limited Deluxe Edition
 We Are
 Naiad
 Still of the Night (Whitsnake Cover)

Arvostelut 
 Dome.fi: 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2010 albumit
Tarja Turusen albumit
Leave It to Beaver

Leave It to Beaver (suomenkieliseltä nimeltään Beaver) oli yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota aluksi CBS ja myöhemmin American Broadcasting Company esittivät televisiossa lokakuusta 1957 syyskuuhun 1963. Sarjan loivat käsikirjoittajat Joe Connelly ja Bob Mosher.

Leave it to Beaver kertoi Cleaverin perheestä, jossa vanhempien lisäksi on kaksi poikaa. Perheen vanhempia June ja Ward Cleaveriä esittivät Barbara Billingsley ja Hugh Beaumont ja poikien, Beaverin (oik. Theodore) ja Wallyn rooleissa olivat Jerry Mathers ja Tony Dow. Sarjan alkaessa Beaver oli 8-vuotias ja Wally oli iältään 12 vuotta. Sarjan tapahtumat sijoittuivat kuvitteelliseen Mayfieldin pikkukaupunkiin. 

Sarja ei saavuttanut mainittavaa menestystä alkuperäisinä esitysvuosinaan, mutta on 1970-luvun lopulta alkaen kerännyt merkittäviä katsojamääriä uusintaesityksilleen ja esimerkiksi vuonna 1983 Kellogg's alkoi käyttää sarjan hahmoja markkinoinnissaan.

Lähteet

Aiheesta muualla
www.leaveittobeaver.org 

Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Tilannekomediat
Keskustalli

Keskustalli on Helsingin Ruskeasuolla Keskuspuiston laidalla toimiva vuonna 1929 toimintansa aloittanut Suomen vanhin ratsastuskoulu. 

Se toimii yhteistyössä ympärilleen vuonna 1930 perustetun Helsingin Ratsastajat ry:n kanssa. Tallin toiminta siirtyi Ruskeasuon ratsastushallille, kun maneesi ja tallirakennukset valmistuivat vuonna 1940. Sotien aikana koulun toiminta keskeytettiin, sillä hevoset otettiin sotatoimiin.

Koululla on opetus- ja valmennuskäytössä 30 hevosta sekä ponia ja yhteensä 300 vakituista ratsastajaa. Keskustalli toimi alkuun Kampin kentällä Helsingin keskustassa. Sen perustajiin kuului K. O. Andersson-Blondyx, joka johti koulua kuolemaansa vuoteen 1958 asti. Hänen jälkeensä tallia johti vuoteen 1979 Maire Andersson-Blondyx. Heidän tyttärensä Piiu Paloheimo on vastannut tallin toiminnasta vuodesta 1979 yhdessä Pertti Paloheimon kanssa. 

Tallin kasvatteja ovat muun muassa olympiaratsastajat Christopher Wegelius, Kyra Kyrklund, Jenny Eriksson ja Wilhelm (R. W.) Stewen

Lähteet

Ratsastuskoulut
Alain Lombard

Alain Lombard (s. 4. lokakuuta 1940) on ranskalainen kapellimestari. Hän syntyi Pariisissa, opiskeli Pariisin konservatoriossa ja sai 20-vuotiaana viran Lyonin oopperan avustavana kapellimestarina. Pian hänestä tuli sen ylikapellimestari. Hän kuitenkin lähti vuonna 1965 ja teki Metropolitan-debyyttinsä 1967. Sittemmin hän on toiminut muun muassa Orchestra della Svizzera Italianan ylikapellimestarina (1999–2008).

Lombard on johtanut muun muassa ranskalaista oopperaa.  Levytysten joukossa on Léo Delibes’n Lakmén levytys.

Ranskalaiset kapellimestarit
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Parhaan musiikin Jussi

Parhaan musiikin Jussi on yksi Jussi-palkinnon palkintosarjoista.

Voittajat ja ehdokkaat

1950–1998

1999–

Lähteet 

Musiikki
Elokuvamusiikki
Portiikki

Portiikki () on pylväiden tai arkadien rajoittama etuhalli, pylväshalli tai pylväskäytävä. Se muodostaa ulkoilmaan rajoittuvan sisäänkäynnin rakennuksen sivulla tai sen edessä.

Portiikki oli merkittävä piirre antiikin kreikkalaisten temppeleiden arkkitehtuurissa. Kreikkalaisessa temppelissä tietynlaiseen sisäänkäyntipuolen portiikkiin viitattiin nimellä pronaos ja vastakkaisen puolen portiikkiin nimellä opisthodomos. Kreikasta se levisi roomalaiseen arkkitehtuuriin ja edelleen muihin kreikkalaisesta arkkitehtuurista vaikutteita saaneisiin tyylisuuntiin.

Lähteet 

Pylväät
Tilat
Valamiesten ratkaisu

Valamiesten ratkaisu (12 Angry Men) on yhdysvaltalainen Sidney Lumetin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1957. Elokuva pohjautuu Reginald Rosen samannimiseen näytelmään. Elokuvan pääosassa näyttelee Henry Fonda, joka toimi myös Rosen kanssa elokuvan toisena tuottajana. Elokuva saavutti muun muassa kolme Oscar-ehdokkuutta ja neljä Golden Globe -ehdokkuutta.

Elokuvan tapahtumat sijoittuvat pääasiassa yhteen huoneeseen, jossa oikeudenkäynnin valamiehet valmistelevat omaa päätöstään surmaoikeudenkäynnin ratkaisusta. Nuorta latinomiestä syytetään puukotuksesta, ja valamehistö on valmis tuomitsemaan miehen. Vain yksi kahdestatoista jäsenestä, valamies numero kahdeksan (Henry Fonda), on eri mieltä.

Arvioita
Iltalehden Tuomas Riskala piti (2011) Lumetin "järisyttävää esikoispitkää" kaikkien aikojen oikeussalidraamana. Elokuvan nerous kiteytyy hänestä täydellistä lähenevässä henkilökuvauksessa.

Elokuva valittiin vuonna 2007 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Lähteet

Vuoden 1957 yhdysvaltalaiset elokuvat
Oikeussalidraamat
Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Sidney Lumetin ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat
Dmitri Šepelev

Dmitri Dmitrijevitš Šepelev (; 1771–1841) oli venäläinen kenraaliluutnantti. 

Šepelev syntyi venäläiseen säätyläisperheeseen vuonna 1771 ja tuli värvätyksi sotapalvelukseen vuonna 1782. Hän pääsi kersantiksi Preobrazhenskyn henkivartiorykmenttiin. Vuonna 1792 hänet ylennettiin praporschiksi ja vuotta myöhemmin puolestaan toiseksi majuriksi. Samalla hän siirrettiin Mariupolskyn Light Horse -rykmenttiin. Vuonna 1794 Šepelev pääsi ensimmäistä kertaa taisteluihin, kun hän Puolassa Varsovan esikaupunkialueella johti Nizovskyn jalkaväkirykmenttiä puolalaisia vastaan. Šepelev haavoittui taistelussa vakavasti. Šepelev taisteli Venäjän sotajoukoissa Sveitsissä vuonna 1799. Siellä hän sai everstinarvon.

Vuonna 1805 Šepelev taisteli Ranskaa vastaan ja otti osaa myös 2. joulukuuta käytyyn Austerlitzin taisteluun. Jälleen seuraavana vuonna Šepelev taisteli muun muassa Ranskaa vastaan. Šepelev ylennettiin kenraalimajuriksi 24. toukokuuta 1807. Vuosina 1808–1809 Venäjän keisarikunta kävi Ruotsia vastaan Suomen sodan, johon Šepelev otti osaa. Vuonna 1810 hän jäi eläkkeelle, mutta palasi armeijaan jälleen heinäkuussa 1812, kun venäläiset olivat perääntymässä Tarutinosta ja Borodinosta. Šepelev otti osaa myös Krasnyin ja Malojaroslavetsin taisteluihin. Joulukuussa 1812 Königsbergin (nyk. Kaliningrad) valtauksen jälkeen Šepelev ylennettiin kenraaliluutnantiksi. Vuonna 1813 Šepelev osallistui Hampurin piiritykseen.

Šepelev jäi 2. huhtikuuta 1816 terveydellisiin syihin vedoten eläkkeelle, mutta palasi jälleen vuonna 1826 armeijaan. Hän kuoli vuonna 1841.

Lähteet 

Venäläiset kenraalit
Vuonna 1771 syntyneet
Vuonna 1841 kuolleet
George Crum

George "Speck" Crum (1822–1914) oli yhdysvaltalainen pikaruokalan kokki, jonka uskotaan keksineen perunalastut vuonna 1853. 

Uskomuksen mukaan Crum työskenteli Moon’s Lake House -nimisessä ravintolassa Saratoga Springsissä, kun yksi hänen asiakkaistaan valitti perunoidensa olevan liian paksuja. Tästä ärsyyntyneenä Crum olisi leikannut perunat ohuiksi siivuiksi ja paistanut ne, jolloin hän olisi vahingossa tullut keksineeksi perunalastun.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset kokit
Vuonna 1822 syntyneet
Vuonna 1914 kuolleet
Tablinum

Tablinum oli antiikin Rooman domuksessa sijaitseva isännän työ- ja vastaanottohuone. Se sijaitsi atriumin perällä, ja siitä oli varsinkin myöhemmin usein yhteys peristyyliksi nimitetylle sisäpihalle.

Lähteet

Antiikin Rooman arkkitehtuuri
Arkkitehtuurin käsitteet
Asuinhuoneiston tilat
Hugh Nibley

Hugh Winder Nibley (27. maaliskuuta 1910 – 24. helmikuuta 2005) oli yhdysvaltalainen mormoni. Hän kirjoitti uransa aikana lukuisia mormoniuskontoa käsitteleviä kirjoja ja artikkeleita, joita myöhempien aikojen pyhien piireissä pidetään korkeassa arvossa. Hänen kirjoituksensa ovat pitkälti mormoniuskon apologetiikkaa.

Nibley opiskeli Kalifornian yliopistossa Los Angelesin ja Berkeleyn kampuksilla. Hänestä tuli Brigham Young -yliopiston professori vuonna 1946. Hän oli kielellisesti lahjakas ja puhui sujuvasti useita vieraita kieliä. Hän oli demokraattisen puolueen kannattaja ja vastusti Vietnamin sotaa. Hän suoritti aikoinaan lähetystyönsä Saksassa. Hänen uskoaan voimisti nuorena koettu kuolemanlähikokemus.

Nibley meni vuonna 1946 naimisiin Phyllis Hawkesin kanssa.

Nibleyn kuoli 94-vuotiaana vuonna 2005 Utahin Provossa. Nibleyn kuoleman jälkeen hänen tyttärensä Martha Beck julkaisi kohua herättäneen kirjan Leaving the Saints: How I Lost the Mormons and Found My Faith, jossa hän muun muassa syyttää isäänsä seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Martha Beckin kaikki seitsemän sisarusta ja äiti ovat kiistäneet tällaiset syytökset jyrkästi.

Nibley on nimekkäimpiä mormoniapologeetikkoja, vaikkakin mormonipiirien ulkopuolella hänet tunnetaan heikosti.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Mormonismi
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 2005 kuolleet
Kantasuomalainen

Kantasuomalainen voi tarkoittaa seuraavia asioita:

 Kielitieteessä: kantasuomalaiset, itämerensuomalainen kantakansa, josta polveutuvat muun muassa suomalaiset, karjalaiset ja virolaiset
Suomalaisia, edellä mainitusta ryhmästä polveutuvana etnisenä ryhmänä
 Suomen kantaväestöä, jonka muodostaa pääosin edellä mainittu etninen ryhmä (maahanmuuttajien vastakohtana).
Aurinkoenergia Euroopan unionissa

Tämä artikkeli käsittelee Aurinkoenergiaa Euroopan unionissa.

Vuosina 2000-2009 Euroopan aurinkosähkökapasiteetti kasvoi EWEA:n mukaan 13 GW. Uusien rakennusten aurinkolämmitys on velvoite ainakin Espanjassa ja Saksassa (2009).

Algeria rakentaa Saksaan 3 000 kilometrin kaapelin viedäkseen Saksaan 6000 MW aurinkoenergiaa vuoteen 2020 mennessä.

Aurinkolämmitys 

Kyprosessa on asukasta kohti eniten aurinkolämmityskapasiteettia. Vuonna 2008 aurinkolämmitystä oli yhteensä asennettuna (MW): Saksa 7 922, Itävalta 2 775, Kreikka 2 709, Ruotsi 272 ja Suomi 18.

Aurinkosähkö

Aurinkokennot tuottaa noin 2% Euroopan unionin alueen sähköstä.

Katso myös

 Uusiutuva energia Euroopan unionissa
 Kestävä kehitys alueittain ja maittain

Lähteet

Aiheesta muualla
 European Solar Energy Production
 European Solar Days
 Solar power from Saharan sun could provide Europe's electricity, says EU
 Aurinkosähkö sopii yllättävän hyvin Suomeen 
 Denmark reaches 2020-goal for solar energy before time  
 CNN: Spain's round-the-clock solar power plant 
 Photovoltaics 

Energia Euroopan unionissa
Euroopan unioni
Euroopan unioni
Parhaan lavastuksen Jussi

Parhaan lavastuksen Jussi on yksi Jussi-palkinnon palkintosarjoista.

Voittajat ja ehdokkaat

1944–1998

1999–

Lähteet 

Lavastus
Damir Mršić

Damir Mršić (s. 25. lokakuuta 1970 Tuzlassa Jugoslaviassa) on bosnialainen koripalloilija. Hän omistaa myös Turkin kansalaisuuden, jonka takia hänen nimensä on vuodesta 2003 lähtien ollut Damir Kaan. Tällä hetkellä hän on vanhin pelaaja Turkin liigassa. Vuosina 1999-2005 hän pelasi myös Bosnia ja Hertsegovinan koripallomaajoukkueessa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Virallinen kotisivu
Fenerbahcen pelaajaprofiili
Euroliigan pelaajaprofiili
Faniklubi 
TBL:n pelaajaprofiili 

Bosniahertsegovinalaiset koripalloilijat
Turkkilaiset koripalloilijat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Maison Carrée

Maison Carrée on alun perin roomalaisten rakentama temppeli, joka sijaitsee Etelä-Ranskassa Nîmesin kaupungin keskustassa. Temppelistä tuli keskiajalla kirkko ja nykyisin se toimii antiikin taiteen museona. Se on säilynyt erinomaisessa kunnossa alkuperäisellä paikallaan.

Maison Carréen rakennutti vuonna 19 eaa. Marcus Vipsanius Agrippa, joka rakennutti myös Rooman Pantheonin. Rakennus inspiroi uusklassisen La Madeleine -kirkon rakentajia. Se valmistui Pariisiin 1807–1842. 

Nimi Maison Carrée tarkoittaa sananmukaisesti neliön muotoista taloa. Se on tunnettu tällä nimellä 
1500-luvulta. Vanhassa ranskan kielessä kutsuttiin ilmaisulla carré kaikkia geometrisia muotoja, joissa oli neljä suoraa kulmaa. Niinpä suorakaiteen nimenä oli silloin le carré long eli pitkä neliö ja le carré parfait, eli täydellinen neliö, tarkoitti sitä, nykyisin neliöksi sanottua muotoa. Tämä on selittää talon ja muodon ristiriidan - Maison Carréen pohja on aina ollut suorakaiteen muotoinen.

Aiheesta muualla 
Leo Masuda - Kuvia ja hiukan tekstiä englanniksi 
Maecenas - Yksityiskohtaisia valokuvia 

Ranskan rakennukset ja rakennelmat
Antiikin Rooman temppelit
Nîmes
Elämä: Käyttöohje

Elämä: käyttöohje: romaaneja (La vie mode d’emploi: romans) on vuonna 1978 ilmestynyt Georges Perecin kirja. Se koostuu 99 luvusta, joista kukin kertoo yhden pariisilaisen kerrostalon huoneesta. Kirjaa on pidetty kokeellisen kirjallisuuden klassikkona.

Teokselle on myönnetty Prix Médicis -palkinto 1978.

Aiheesta muualla
 Paul Auster: The Bartlebooth Follies, The New York Times
 Kiiltomato net 11.10.2006, Päivi Kosonen: ”Perecin mestarillinen palapeliromaani”

 Vuoden 1978 kirjat
 Ranskalaiset romaanit
Venäjän kansallisorkesteri

Venäjän kansallisorkesteri () perustettiin vuonna 1990 ja se on maansa arvostetuimpia sinfoniaorkestereita. Orkesterin perustaja ja taiteellinen johtaja on Mihail Pletnjov. Päävierailija on Vladimir Jurowski. Muita orkesteria johtaneita kapellimestareita ovat Kent Nagano, Alexander Vedernikov ja Paavo Berglund.

Gramophone arvioi kansallisorkesterin ensimmäisen levytyksen Tšaikovskin Pateettisesta sinfoniasta kaikkien aikojen parhaaksi. Sittemmin orkesteri on julkaissut yli 50 levytystä Deutsche Grammophonille ja PentaTone Classicsille. Naganon johtama Venäjän kansallisorkesterin versio Sergei Prokofjevin Pekka ja susi -oopperasta toi sille vuonna 2004 Grammy-palkinnon ensimmäisenä venäläisenä orkesterina. Kertojina levyllä vierailivat Sophia Loren, Bill Clinton ja Mihail Gorbatšov.

Aiheesta muualla 
 russianarts.org – Virallinen sivusto  

Venäläiset sinfoniaorkesterit
BK Kiova

BK Kiova () on ukrainalainen koripalloseura Kiovasta.

Historia 
Seuran perusti maan ensimmäinen NBA-pelaaja, Oleksandr Volkov vuonna 1999. Seura oli mukana heti ensimmäisellä kaudellaan sekä Superliigassa että Korać Cupissa. Kausi päättyi Kiovalta Ukrainan-mestaruuteen. Kaudella 2000–2001 joukkuetta vahvistettiin hankkimalla muun muassa olympiamitalisti Rimas Kurtinaitis. Kiova voittikin Superliigassa hopeaa. Seuraavina kausina seura menestyi hyvin ja sijoittui jokaisena kautena mitaleille. 

Seura voitti toisen mestaruutensa vuonna 2005 valmentajansa Renato Pasqualin johdolla. Samalla seura selviytyi EuroChallengen loppuotteluun. Kaudella 2005–2006 Kiova pääsi jälleen EuroChallengen Final Fouriin, jossa se sijoittui pronssille. Kaudella 2007–2008 seura pelasi ensimmäistä kertaa ULEB Cupissa, jossa se selviytyi kuudentoista parhaan joukkoon. Kausi 2008–2009 oli seuralta ensimmäinen kausi, jolloin se ei voittanut omassa maassaan mitalia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivu   

Kiova
Kiovan urheilu
HC Andersen


HC Andersen on suomalainen punkyhtye, joka perustettiin Joensuussa vuonna 1987. Yhtyeen musiikkia leimasivat punkin lisäksi vahva vaihtoehtoisuus sekä outoilu. Yhtye julkaisi olemassa olonsa aikana neljä studioalbumia ennen hajoamistaan vuosituhannen taitteessa.

Yhtyeen laulaja Ville Mäntynen kuoli vuonna 2002. Vuonna 2015 yhtye palasi kertaalleen keikkalavalle Ilosaarirockissa, jolloin yhtye juhlisti esikoisalbumin Satuja ja tarinoita 25-vuotisjuhlaa. Esityksessä laulajana toimi Paleface.

Jäsenet 
 Ville Mäntynen – laulu
 Pakke Pakarinen – bassokitara, laulu
 Jake Romppanen – kitara, laulu, sähköurut
 Olli Nurminen – kitara
 Teho Majamäki – marimba, kosketinsoittimet, ohjelmointi, lyömäsoittimet
 Ema Hurskainen – rummut, laulu, kitara, ohjelmointi (1987–1993)

Julkaisut

Albumit

EP:t

Lähteet

Aiheesta muualla 
 HC Andersen finnmusic.net -sivustolla

Suomalaiset punkyhtyeet
Aaltojen kuohu

Aaltojen kuohu () on Tomomi Mochizukin ohjaama ja Studio Ghiblin tuottama anime-elokuva vuodelta 1993. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 3. lokakuuta 2008.

Elokuvan tuotanto venyi aikataulun ja budjetin yli josta johtuen joitakin muita projekteja peruttiin.

Ääninäyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Studio Ghiblin elokuvat
Vuoden 1993 elokuvat
Televisioelokuvat
Määttä

Määttä on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Aarne Määttä (1891–1919), suomalainen jääkärivääpeli
 Atro Määttä, suomalainen autourheilija
 Eilert Määttä (1935–2011), ruotsalainen jääkiekkoilija
 Eveliina Määttä, suomalainen laulaja
 Henri Määttä (s. 1987), suomalainen televisio-ohjaaja
 Jarkko Määttä (s. 1994), suomalainen mäkihyppääjä
 Kaarina Määttä (s. 1951), suomalainen kasvatuspsykologian professori
 Kalle Määttä (1900–1985), kansanedustaja, Oulun läänin maaherra 1949–1967
 Kalle Määttä (s. 1984), suomalainen lentopalloilija
 Kalle Määttä (s. 1959), suomalainen oikeustaloustieteen professori, LKP:n puheenjohtaja 1992–1993
 Kalle Määttä, suomalainen käsikirjoittaja
 Lauri Määttä (1812–1896), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies
 Niilo-Kustaa Määttä (s. 1997), suomalainen jääkiekkoilija
 Olli Määttä (s. 1994), suomalainen jääkiekkoilija
 Onni Määttä (s. 1995), pesäpalloilija
 Pike Määttä (s. 1988), Tera-yhtyeen ent. basisti
 Pirjo Määttä (s. 1973), suomalainen näyttelijä
 Pirkko Määttä (s. 1959), suomalainen entinen hiihdon maailmanmestari ja olympiamitalisti
 Rami Määttä (s. 2002), suomalainen jääkiekkoilija
 Saku Määttä, suomalainen lentopalloilija
 Sauli Määttä (s. 1973), suomalainen pesäpalloilija 
 Sofia Määttä (s. 2004), suomalainen jalkapalloilija
 Tapio Määttä (s. 1965), suomalainen ympäristöoikeuden professori
 Teemu Määttä (s. 1992), suomalainen jääpalloilija
 Tero Määttä (s. 1982), suomalainen jääkiekkoilija
 Tommi Määttä (s. 1996), suomalainen jääpalloilija
 Tuomas Määttä (s. 1996), suomalainen jääpalloilija, 
 Tytti Määttä, o.s. Seppänen (s. 1980), keskustalainen poliitikko, Kuhmon kaupunginjohtaja
 Vesa Määttä (s. 1969), historiantutkija ja päätoimittaja.

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Määttä, sotamies Väinö Linnan romaanissa Tuntematon sotilas
Maailman vesipäivä

Maailman vesipäivä () on Yhdistyneiden kansakuntien julistama vuosipäivä, ja sitä on vietetty 22. maaliskuuta vuodesta 1993 alkaen. Päivää ehdotettiin aluksi Agenda 21:ssä vuonna 1992.

Maailman vesipäivän teemat eri vuosina
2022: Groundwater – making the invisible visible

2021: Valuing Water

2020: Water and Climate Change

2019: Leaving no one behind

2018: Nature for Water

2017: Why Waste Water?

2016: Water and Jobs ("Better water, better jobs")

2015: Water and Sustainable Development

2014: Water and Energy

2013: Water Cooperation

2012: Water and Food Security: The World is Thirsty Because We are Hungry

2011: Water for cities: responding to the urban challenge

2010: Clean Water for a Healthy World

2009: Shared Water – Shared Opportunities
 Maailman vesipäivän 2009 teemana oli ihmisten oikeus puhtaaseen veteen. Maailman elintarvikevirasto oli arvioinut, että vuoteen 2025 mennessä 1,8 miljardia ihmistä asuu kuivuusalueilla ja että kaksi kolmasosaa maailman väestöstä kärsii veden ajoittaisesta puutteesta.

2008: Sanitation
 Vuoden 2008 teema oli sanitaatio, mihin sisältyy puhdas vesi, viemäröinti, hygieeniset käymälät ja yleinen hygienia. Vuonna 2008 likaisen veden ja siihen liittyvien ongelmien vuoksi kuoli noin 1,5 miljoonaa alle viisivuotiasta lasta. Suurin yksittäinen sairauksien aiheuttaja on juuri puhtaan veden ja hygienian puute. 

2007: Coping With Water Scarcity

2006: Water and Culture

2005: Water for Life 2005–2015

2004: Water and Disasters

2003: Water for Future

2002: Water for Development

2001: Water for Health

2000: Water for the 21st century

1999: Everyone Lives Downstream

1998: Groundwater – The Invisible Resource

1997: The World's Water: Is there enough?

1996: Water for Thirsty Cities

1995: Women and Water

1994: Caring for our Water Resources is Everybody's Business

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdistyneiden kansakuntien päivät
Maaliskuu
Vesi
Tatjana Ždanoka

Tatjana Ždanoka (8. toukokuuta 1950 Riika) on Euroopan parlamentin jäsen Latviasta. Hän on Latvian yliopiston matematiikan opettaja ja matematiikan tohtori 1992.

Poliittinen ura 
Politiikan hän aloitti Riian kaupunginvaltuustossa 1989 ja Latvian sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston jäsenenä 1990. Hän osallistui myös interfront-liikkeeseen. Ždanokalta kiellettiin osallistuminen saeiman vaaleihin Latvian itsenäistyttyä Neuvostoliitosta ja hänen oikeutensa pitää Riian kaupunginvaltuuston paikkaa poistettiin 1999, koska hän oli aktiivinen kommunistisessa puolueessa, jonka väitettiin tukeneen vallankaappausta Neuvostoliitossa 1991 hallitusta vastaan. Ždanoka haastoi Latvian tasavallan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen, jonka 5-2 päätöksen mukaisesti Latvia pidättäytyi asiaa koskeneen lakinsa täytäntöönpanosta. Ždanokasta tuli Euroopan parlamentin jäsen 2004. Latvian tasavalta valitti oikeuden päätöksestä siksi, ettei Euroopan ihmisoikeustuomioistuin ollut ottanut riittävästi huomioon päätöksessään Latviassa vaikuttavaa Latvian liittämistä Neuvostoliittoon, minkä vuoksi toinen oikeus päätti äänin 13-4, ettei Ždanokan oikeuksia oltu loukattu. 2005 Ždanoka oli yksi EU Russian-Speakers' Alliance:n perustajista.

Suomi

Suomalaiseen julkisuuteen Tatjana Ždanoka tuli, kun Johan Bäckman kirjoitti Uuteen Suomeen seuraavaa:

Suomen antifasistinen komitea (Safka) vieraili viime viikonloppuna Virossa ja Latviassa tutkimassa maiden ”vähemmistötilannetta”. Oppaana toimi joukko kansalaisjärjestöjä. Latviassa meitä emännöi Euroopan parlamentin jäsen Tatjana Zhdanoka. Suomesta lähti kuusimiehinen delegaatio. Zhdanok yllätti meidät kertomalla, että suomalaiset europarlamentaarikot ovat tehneet parhaansa vaikeuttaakseen venäläisten asemaa Virossa ja Latviassa. Erityisesti Henrik Lax on euroedustaja Zhdanokin mukaan henkilö, joka ”vihaa venäläisiä”. Lax on kuulemma tehnyt kaikkensa estääkseen mitkä tahansa yritykset vähemmistöjen aseman parantamiseksi Virossa ja Latviassa.

Lähteet 
 Zhdanok Tatiana, ForHRUL co-chairwoman, Member of European Parliament 

Latvialaiset europarlamentaarikot
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Afrodisias (Kaaria)

Afrodisias () oli antiikin aikainen kaupunki Kaariassa, Vähässä-Aasiassa. Alueella palvottiin jo esihistoriallisella ajalla hedelmällisyyden jumalatarta, joka myöhemmin samastui kreikkalaiseen Afroditeen, jonka mukaan kaupunki nimettiin hellenistisellä ajalla. Roomalaiset tekivät myöhemmin Afrodisiaksesta Kaarian pääkaupungin ja vähitellen filosofia, lääketiede, ja kuvanveisto alkoivat kukoistaa kaupungissa. 500-luvulla Afrodisias kääntyi lopullisesti kristinuskoon ja sen nimi vaihdettiin Stauropolikseksi ().

Lähteet 

Kaarian kaupungit
Rooman valtakunnan kaupungit
Unescon maailmanperintökohteet Turkissa
Julius Caesar (näytelmä)

Julius Caesar on William Shakespearen tragedia, joka valmistui noin vuonna 1599. Se kertoo salaliitosta, joka suuntautui keisari Julius Caesaria vastaan. Päähenkilöitä ovat Marcus Brutus ja Marcus Antonius. Näytelmän lainatuimpia osia ovat fraasi "Sinäkin Brutukseni" (Et tu, Brute), ennustajan varoitus Caesarille ("Varo maaliskuun idusta") ja Marcus Antoniuksen hautajaispuhe. 

Näytelmästä on tehty monta elokuvaversiota, joista tunnetuin on Joseph L. Mankiewiczin ohjaus Julius Caesar vuodelta 1953, jossa Marcus Antoniuksen roolissa on Marlon Brando.

Suomennoksia

Katso myös 
 Luettelo William Shakespearen näytelmien elokuvasovituksista

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Absolute Shakespeare. 
 Hannu Marttila: Sinäkin Brutukseni. Helsingin Sanomien blogit 6.11.2006.
 Julius Caesar Gutenberg-projekti. 

Shakespearen näytelmät
Parhaan pukusuunnittelun Jussi

Parhaan pukusuunnittelun Jussi (aiemmin parhaan puvustuksen Jussi) on yksi Jussi-palkinnon palkintosarjoista.

Useamman palkinnon voittaneet henkilöt

 Viisi
Tiina Kaukanen

 Kolme
Anna Vilppunen

 Kaksi
Anu Pirilä

Voittajat ja ehdokkaat

Lähteet 

Puvustus
Jaakko ja jättipersikka

Jaakko ja jättipersikka () on Roald Dahlin kirjoittama lastenkirja vuodelta 1961. Kirjasta on tehty animaatioelokuva James ja jättipersikka vuonna 1996.

Juoni 

Kirja kertoo pojasta nimeltä Jaakko, jonka vanhemmat sarvikuono syö. Hän joutuu asumaan vuorelle kahden tätinsä, Äkämä-tädin ja Äimä-tädin, kanssa. Tädit kohtelevat Jaakkoa kuin elukkaa. Eräänä päivänä vanha mies tuo Jaakolle vihreitä pikkuasioita ja kertoo, että jos hän valmistaisi ne oikein, hän saisi ikuisen onnen. Ne kuitenkin kaatuvat ja imeytyvät persikkapuun juuriin, ja sitten alkaa tapahtua kummia.

Aiheesta muualla 
 Sari Peltoniemi: Jaakko ja jättipersikka. Kalaksikukko 1.3.2001.

Lastenkirjat
Englantilaiset romaanit
Vuoden 1961 kirjat
Räjähdysnopeus

Räjähdysnopeudella tarkoitetaan shokkiaallon etenemistä räjähtävässä aineessa. Yleensä nopeus on ilmaistu metreissä sekunnissa, esimerkiksi räjähdysnopeuden 7 000 m/s omaava aine on sekunnin päästä sytytyshetkestä räjähtänyt 7 000 metrin päähän sytytyspaikasta. Varsinaisten räjähdysaineiden räjähdysnopeus on yli 2 000 m/s, ruutien ja muiden deflagroituvien aineiden välillä 330–2 000 m/s. 

Suureet
Kimmo Taavila

Kimmo Taavila (s. 24. lokakuuta 1965) on suomalainen elokuvaleikkaaja, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on voittanut neljä kertaa Parhaan leikkauksen Jussi-palkinnon, elokuvista Sairaan kaunis maailma, Vares – yksityisetsivä, Joki sekä Rare Exports.

Hän on myös käsikirjoittanut ja ohjannut lyhytelokuvia.

Taavila on  opiskellut Helsingin yliopistossa ja Taideteollisen korkeakoulun Elokuvataiteen osastolla.

Lähteet

Aiheesta muualla

 
 Palkittu leikkaaja Kimmo Taavila sai tukea omalle elokuvalleen Helsingin Sanomat 2002

Suomalaiset elokuvaleikkaajat
Jussi-palkinnon saajat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Jack McLeod

Jack McLeod (s. 30. huhtikuuta 1930, Regina, Saskatchewan, Kanada) on entinen jääkiekkoilija. Hän valmensi Kanadaa talviolympialaisissa 1968, joissa joukkue sai pronssia.  Ammattilaispelaajana hän edusti the National Hockey Leaguen seuraa New York Rangers. Hänet kutsuttiin International Ice Hockey Federation Hall of Fameen 1999.

Aiheesta muualla 

 IIHF Hockey Hall of Fame bio

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Kanadalaiset olympiamitalistit
Jääkiekon maailmanmestarit
Vuonna 1930 syntyneet
Elävät henkilöt