joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pohjola-Nordenin Nuorisoliitto

Pohjola-Nordenin Nuorisoliitto (PNN) ruotsiksi Pohjola-Nordens Ungdomsförbund (PNU) on 15–29-vuotiaille suunnattu puoluepoliittisesti sitoutumaton nuorisojärjestö, jonka tavoitteena on edistää pohjoismaista nuorisoyhteistyötä ja nuorten kohtaamisia.

PNN järjestää toimintaa sekä Suomessa että Pohjoismaissa. Nuorisoliitto järjestää muun muassa tapahtumia ja koulutusta Suomessa, kielikursseja sekä matkoja Pohjoismaihin. Pohjola-Nordenin Nuorisoliitto hoitaa myös yhteispohjoismaista Nordjobb-kesätyövaihto-ohjelmaa Suomessa. Liitolla on Suomessa kahdeksan toimivaa paikallisosastoa, jotka sijaitsevat Helsingissä, Joensuussa, Jyväskylässä, Lahdessa, Oulussa, Tampereella, Turussa ja Vaasassa. Järjestöä ei pidä sekoittaa Pohjola-Nordeniin. Molemmat järjestöt on täysin itsenäisiä järjestöjä vaikka tekevät jonkin verran yhteistyötä.

PNN julkaisee Nordhumla-nimistä verkko lehteä.

Pohjola-Nordenin Nuorisoliiton kattojärjestö on Föreningarna Nordens Ungdomsförbund (FNUF). Pohjola-Nordenin Nuorisoliiton tiloissa on FNUF: ja Nuorten Pohjoismaiden neuvoston sihteeristö. Nuorten Pohjoismaiden Neuvosto antaa mahdollisuudet poliittisesti aktiivisille nuorille yhteistyöhön ja vaikuttamiseen Pohjoismaisella tasolla.

Paikallisyhdistykset

Toimivat 

 Helsingin opiskelijoiden Pohjola-Norden
 Joensuunseudun Pohjola-Nordenin Nuoret
 Jyväskylän Opiskelijoiden Pohjola-Norden
 Lahden Pohjola-Nordenin Nuoret
 Oulun seudun Pohjola-Nordenin Nuoret
 Tampereen Pohjola-Nordenin Nuoret
 Turun Opiskelijoiden Pohjola-Norden
 Vaasanseudun Pohjola-Nordenin Nuoret

Lakkautettuja paikallisyhdistyksiä 

 Espoon Pohjola-Nordenin Nuoret 
 Naantalin Pohjola-Nordenin Nuoret
 Napapiirin Pohjola-Norden Nuoret
 Seinäjoen seudun Pohjola-Nordenin Nuoret
 Vammalan Pohjola-Nordenin Nuoret
Rauman Pohjola-Nordenin Nuoret
Ekenäs Pohjola-Nordens Ungdomar
Virtain Pohjola-Nordenin nuoret 
Pääkaupunkiseudun Pohjola-Nordenin nuoret
Hämeenlinnan Pohjola-Nordenin Nuoret
Keravan Pohjola-Nordenin nuoret
Mikkelin Pohjola-Nordenin nuoret 
Nokian Pohjola-Nordenin nuoret
Pirkkalan Pohjola-Nordenin Nuoret ry
Luopioisten Pohjola-Nordenin nuoret
Salon Pohjola-Nordenin nuoret
Savonlinnan Pohjola-Nordenin Nuoret

Talous

Rahoitus

Lähteet

Aiheesta muualla 
Pohjola-Nordenin Nuorisoliiton verkkosivut
Nordjobb
FNUF
Nuorten Pohjoismaiden neuvosto

Suomalaiset poliittiset nuorisojärjestöt
Tivoli Seiterä

Tivoli Seiterä on Lauri Seiterän vuonna 1966 perustama yritys. Lauri ja Johanna Seiterän lapsi Tuomo Seiterä ja hänen vaimonsa Mari Seiterä pitävät tivolia.

Seiterä kulkee ympäri Suomea monissa kaupungeissa. Seiterään tulee uusia laitteita ajan mukaan.

Laitteet ja pituusrajat 
 Kahvikupit, ei pituusrajaa
 Karuselli, ei pituusrajaa
 Eläinkaruselli, ei pituusrajaa
 Keinukaruselli, alle 140 cm
 Fanttikaruselli, alle 140 cm
 Rekkarata, alle 140 cm
 Lohikäärmerata, 100 cm
 Safarikaruselli, 100 cm
 Autorata, 120 cm
 Crazy palace, 120 cm
 Joy ride, 120 cm
 Super-waltzer, 130 cm
 Crazy dance, 120 cm
 Maailmanpyörä, 130 cm
 Xtreme, 140 cm

Lähde:

Lähteet

Aiheesta muualla 
Tivoli Seiterän kotisivut

Suomen huvipuistot
San Miguel

San Miguel on kaupunki El Salvadorissa.  Varsinaisen kaupungin arvioitu asukasluku oli vuonna 2005 noin 180 000, mikä tekee siitä maan toiseksi tai kolmanneksi suurimman kaupungin - se on hyvin tasoissa Santa Anan kanssa. Suurkaupunkialueella oli jo vuonna 2002 yhteensä 252 150 asukasta.

Kaupunki on merkittävä kahvin, tekstiilien ja kemikaalien tuotannon keskus. Se sijaitsee 107 metriä merenpinnan yläpuolella. Sen lähellä sijaitsee Chaparrastiquen tulivuori.

Lähteet

Aiheesta muualla  

Kaupungin verkkosivut

El Salvadorin kaupungit
Tesoman vesitorni

Tesoman vesitorni on vesitorni Tesomajärven kaupunginosassa, luoteis-Tampereella noin 6 kilometrin päässä keskustasta. Vesitorni on muodoltaan sienimäinen, sen vesitilavuus on 5600 kuutiometriä ja korkeus perustuksista 25 metriä. Vesitorni otettiin käyttöön vuonna 1970 ja se jakaa vettä kaupungin länsi- ja luoteisosiin. Tornin ovat suunnitelleet arkkitehdit Taito Uusitalo ja Olavi Suvitie.

Tampereella on viisi muuta vesitornia: Hervannassa, Multisillassa, Kaupissa vanha ja uusi vesitorni ja vanhimpana laitoksena Pyynikin ylävesisäiliö.

Lähteet 

Tampereen vesitornit
Vesitorni
Practice What You Preach

Practice What You Preach on thrash metal -yhtye Testamentin vuonna 1989 julkaistu kolmas studioalbumi. Se menestyi edeltäjäänsä The New Orderia paremmin ja ylsi Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla sijalle 77.

Kappaleet
 Practice What You Preach – 4:54
 Perilous Nation – 5:50
 Envy Life – 4:16
 Time Is Coming – 5:26
 Blessed in Contempt – 4:12
 Greenhouse Effect – 4:52
 Sins of Omission – 5:00
 The Ballad – 6:09
 Nightmare (Coming Back to You) – 2:20
 Confusion Fusion – 3:07

Kokoonpano
Chuck Billy - laulu
Greg Christian - basso
Louie Clemente - rummut
Eric Peterson - kitara
Alex Skolnick - kitara

Vuoden 1989 albumit
Testamentin albumit
Neris

Neris (, , ) on Valko-Venäjällä ja Liettuassa virtaava merkittävä Niemenin sivujoki. Valko-Venäjällä se virtaa Vileikan kaupungin halki. Liettuassa se laskee Vilnan lävitse ja yhtyy Kaunasissa Niemeniin, jota pitkin sen vedet laskevat edelleen Itämeren Kuurinhaffiin.

Joen pituus on 510 km, josta ensimmäiset 264 kilometriä virtaavat Valko-Venäjällä. 

Joessa on voimalapato tekoaltaineen Vileikan länsipuolella (). Tämä noin 27 kilometriä pitkä Vilijan tekojärvi on Valko-Venäjän suurin tekoallas ja samalla Minskin raakavesilähde.

Kuvagalleria

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Hydrologisia tilastoja 1923-1985: Nyaris at Vilnyus  (unesco.org)
 Hydrologisia tilastoja 1920-1985: Nyaris at Yonava   (unesco.org)

Liettuan joet
Niemenin vesistö
Valko-Venäjän joet
Ola Brunkert

Ola Brunkert (15. syyskuuta 1946 Örebro, Ruotsi – 16. maaliskuuta 2008 Artà. Mallorca) oli ruotsalainen rumpali. Hänet tunnettiin parhaiten ABBA-yhtyeen rumpalina.

Hän soitti yhtyeen jokaisella levyllä ensimmäisestä singlestä People Need Love lähtien. Viimeksi hän soitti yhtyeen kanssa lokakuussa 1981 singlen One of Us nauhoituksissa.

Hän kuoli tapaturmaisesti 61-vuotiaana kaaduttuaan kotonaan Mallorcalla Artàn kylässä, missä hän oli asunut jo vuosia.

Aiheesta muualla 
 HS.fi: Abba-yhtyeen rumpali kuoli Mallorcalla
 Dagens Nyheter: Känd svensk musiker hittad död
 BBC: Abba drummer found dead in Spain 

Ruotsalaiset rumpalit
ABBA
Vuonna 1946 syntyneet
Vuonna 2008 kuolleet
Roope Mäkelä

Roope Valtteri Mäkelä (s. 11. maaliskuuta 1974 Karhula) on suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Mäkelä muun muassa voitti neljä Suomen mestaruutta ja neljä Suomen cup-mestaruutta sekä valittiin Suomen pääsarjan vuoden pelaajaksi vuonna 2001.

Pelaajaura 

Takamiehenä pelannut 188-senttinen Peli-Karhujen kasvatti Mäkelä pelasi vuosina 1991–2005 miesten SM-sarjassa Espoon Hongassa ja KTP:ssä ja voitti yhteensä neljä Suomen mestaruutta ja neljä Suomen cup-mestaruutta. Mäkelä valittiin Korisliigan vuoden pelaajaksi keväällä 2001 ja kahdella peräkkäisellä kaudella sarjan kehittyneimmäksi pelaajaksi. Hän pelasi myös Suomen miesten maajoukkueessa.

Valmennusura 

Mäkelä on toiminut koripallovalmentajana suurilta osin nuorten parissa. Keväällä 2009 hän valmensi Korisliigassa KTP-Basketia. Huhtikuussa 2016 hän teki Naisten Korisliigajoukkue Peli-Karhujen kanssa 1+1-vuotisen päävalmentajasopimuksen. Helmikuussa 2021 julkistettiin Mäkelän siirtyminen KTP-Basketin päävalmentajaksi kaudelle 2021–2022. Tammikuussa 2022 kerrottiin Mäkelän jatkavan KTP-Basketin päävalmentajana kauden 2022–2023.

Saavutukset

Henkilökohtaiset saavutukset 
 SM-koriksen vuoden pelaaja 2001
 SM-koriksen vuoden kehittynein pelaaja 1994 ja 1995
 Korisliigan runkosarjan syöttökuningas 2004
 Syöttötilaston toinen 1996, 2003 ja 2005
 Syöttötilaston kolmas 2001
 Korisligan runkosarjan tarkin vapaaheittäjä 2005
 Korisliigan runkosarjan kolmanneksi tarkin kolmen pisteen korien heittäjä 2002

Joukkuesaavutukset 
 Suomen mestaruus 1993, 1994, 2001 ja 2002
 SM-hopeaa 1999
 SM-pronssia: 1997, 1998, 2000, 2004
 Suomen cup-mestaruus 1993, 2001, 2003, 2004
 Suomen cupin hopeaa 1992, 1994, 1996 ja 1999
 PM-hopeaa 2000 ja 2002

Katso myös 
 Luettelo 5 000 pistettä tehneistä Korisliiga-pelaajista
 Luettelo 500 syöttöä tehneistä Korisliiga-pelaajista
 Luettelo 500 pallonriistoa tehneistä Korisliiga-pelaajista

Lähteet 
 Roope Mäkelä Suomen Koripalloliitto
 Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto

Viitteet 

Suomalaiset koripalloilijat
Suomalaiset koripallovalmentajat
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Kevin Durant

Kevin Wayne Durant (s. 29. syyskuuta 1988 Washington DC) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa NBA:ssa pelaavaa Brooklyn Nets -seuraa. Yhdysvaltain maajoukkueessa hän on voittanut olympiakultaa vuosina 2012, 2016 ja 2021 sekä maailmanmestaruuden vuonna 2010.

Durant oli NBA:n kakkosvaraus vuonna 2007. Kaudella 2013–2014 Durant sai NBA:n arvokkain pelaaja -palkinnon. Hän on voittanut Golden State Warriorsissa kaksi NBA:n mestaruutta (2017 ja 2018), ja kummallakin kerralla hänet palkittiin NBA:n finaalien arvokkain pelaaja -palkinnolla. Muiden saavutustensa ohella Durant on moninkertainen NBA:n korikuningas, ykköstähdistövalinta ja tähdistöottelupelaaja.

Ura 
Durant syntyi Washingtonissa yksinhuoltajaperheeseen. Hän asui kaupungin huonomaineisessa osassa mutta innostui nuorena koripallosta. Durantilla oli hyvä hyppyheitto, joka erotti hänet muista samanikäisistä pelaajista. 16-vuotiaana Durantin valmentaja ammuttiin, minkä vuoksi hän kadotti joksikin aikaa mielenkiintonsa koripalloon. Valmentaja oli kuollessaan 35-vuotias, minkä takia Durantin pelinumero on 35.

Vuosina 2006–2007 Durant pelasi yliopistokoripalloa Texasin yliopistossa. Hän teki 25,8 pistettä ottelua kohden ja osallistui NBA:n vuoden 2007 varaustilaisuuteen, jossa Seattle SuperSonics (nykyinen Oklahoma City Thunder) varasi hänet tilaisuuden toisena pelaajana. Ensimmäisellä NBA-kaudellaan Durant valittiin vuoden tulokkaaksi. Kausina 2009–2010, 2010–2011, 2011–2012, 2012–2013 ja 2013–2014 hän voitti sarjan pistekuninkuuden. Tammikuussa 2013 Durant teki 52 pistettä Dallas Mavericksia vastaan. Nykyisen NBA:n piste-ennätyksensä, 54 pistettä, hän teki tammikuussa 2014 Golden State Warriorsia vastaan.

Kesäkuussa 2016 Durant valittiin Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen Rio de Janeiroon, missä maa voitti kultaa. Heinäkuussa hän ilmoitti siirtyvänsä Golden State Warriorsiin. Durant voitti vuonna 2017 Warriorsissa NBA:n mestaruuden, ja hänet nimettiin finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Warriorsin mestaruus ja Durantin finaalien MVP-valinta toistuivat myös kaudella 2017–2018.

NBA-kaudella 2018–2019 Durant pelasi runkosarjassa 78 ottelua 34,6 minuutin keskiarvolla ja teki ottelua kohden 26,0 pistettä, antoi 5,9 syöttöä ja otti 6,4 levypalloa. Hän loukkaantui pudotuspelien toisella kierroksella Houstonia vastaan ja joutui noin kuukaudeksi kokonaan syrjään peleistä. Viidennessä loppuottelussa hän palasi kentälle mutta pystyi pelaamaan vain noin 12 minuuttia, jona aikana hän teki 11 pistettä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Virallinen kotisivu 
 NBA:n pelaajaprofiili 

Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kristen Johnston

Kristen Angela Johnston (s. 20. syyskuuta 1967 Washington) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan varsinkin Sally Solomonin roolista televisiosarjassa Kolmas kivi auringosta (1996–2001) ja elokuvasta Flintstones – Viva Rock Vegas (2000), jossa hän näytteli Vilmaa.

Johnston voitti parhaan naisnäyttelijän Emmy-palkinnon vuosina 1997 sekä 1999. Hän oli vuonna 1997 myös Golden Globe -ehdokkaana. 

Johnston syntyi Washington DC:ssä ja vietti suuren osan nuoruudestaan Wisconsinissa, jossa hän valmistui Whitefish Bay High Schoolista. Hän vietti jonkin aikaa oppilasvaihdossa ulkomailla ja valmistui myöhemmin New Yorkin yliopistosta.

Johnston on esiintynyt myös elokuvissa, joiden joukossa on Sävel ja sanat (2007).
Hän esiintyi sivuroolissa myös elokuvassa Morsianten sota (2009) Debinä, joka oli Emman (Anne Hathaway) kaaso.

Filmografia

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Essi Hellstén

Essi Hellstén (s. 11. kesäkuuta 1990 Uusikaupunki) kruunattiin Suomen Neidoksi 2. syyskuuta 2007. 
Hellstén asettui ehdolle kunnallisvaaleissa 2008. Hän oli kokoomuksen ehdokkaana Uudessakaupungissa, ja sai 29 ääntä yltäen näin varavaltuutetuksi. Hellstén osallistui Suomen Huippumalli haussa -ohjelmaan vuonna 2009.
Vuonna 2010 hän oli mukana Miss Suomi -kilpailun finaalissa, mutta ei yltänyt kärkikolmikkoon.

Lähteet

Suomalaiset missit
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Cameron Bright

Cameron Douglas Bright (s. 26. tammikuuta 1993 Victoria, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Godsend (2004), Birth (2004), Thank You for Smoking (2005), Running Scared (2006), X-Men: Viimeinen kohtaaminen (2006) ja Ultraviolet (2006). Hän näytteli Alecia kolmessa Twilight-sarjan elokuvassa.

Biografia

Yksityiselämä 
Bright syntyi Victoriassa, Kanadassa. Hän on saanut toisen nimensä Douglas äidinpuoleisen isoisänsä mukaan. Brightilla on kulmakarvassaan arpi, jonka hän sai jo lapsena, kun hänen veljensä jahtasi häntä ympäri ruusupensasta.

Ura 
Brightin ensimmäinen näyttelijäntyö oli telekommunikaatioyritys Telusin mainos, joka pian johti pieneen rooliin televisiosarjassa Higher Ground. Tämän jälkeen hän esiintyi useissa televisioelokuvissa, esimerkiksi vuonna 2000 valmistuneessa televisioelokuvassa The Christmas Secret, osassa Night Visions.

Hänen ensimmäinen tunnettu elokuvansa on Perhosvaikutus. Tämän jälkeen Brightilla oli merkittävä rooli huhtikuussa 2004 julkaistussa elokuvassa Godsend, jossa nähtiin myös Robert De Niro. Seuraavassa elokuvassaan Birth, hän esitti kymmenvuotiasta poikaa. Elokuvassa oli mukana myös Nicole Kidman. Kaksi kohtausta elokuvassa kiinnitti arvostelijoiden huomion: yhdessä kohtauksessa Brightin ja Kidmanin roolihahmot suutelevat ja toisessa he jakavat kylpyammeen. Jälkimmäisessä kohtauksessa kumpikaan ei ollut oikeasti alasti.

Bright oli ehdolla Klaus Baudelairen rooliin elokuvaan Lemony Snicketin surkeiden sattumusten sarja. Brightin seuraavat roolit olivat vuonna 2006 elokuvissa Thank You for Smoking, Ultraviolet ja Running Scared. Hän esiintyi myös elokuvassa X-Men – viimeinen kohtaaminen.

Hän esiintyi 4400-televisiosarjan jaksossa "The Wrath Of Graham". Hän esitti yläkoulun oppilasta nimeltä Graham Holt.

Vuonna 2009 Bright esitti Alec-nimistä vampyyriä Stephenie Meyerin Houkutus-kirjasarjan toiseen osaan perustuvassa elokuvassa Twilight – Uusikuu. Hän jatkoi roolissa elokuvan jatko-osassa Twilight – Epäilys (2010) sekä elokuvasarjan kaksiosaisen päätöselokuvan Twilight – Aamunkoi toisessa osassa vuonna 2012.

Filmografia

Aiheesta muualla 
 

Kanadalaiset elokuvanäyttelijät
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Homosauna

Homosauna on homoseksuaaleille henkilöille tarkoitettu saunaklubi, jossa kylpemistä tärkeämpää on pääsääntöisesti seksuaalinen kanssakäyminen. Toisin kuin bordelleissa, joissa henkilökunta tarjoaa maksullisia seksuaalisia palveluja, homojen saunaklubeilla seksuaalista kanssakäymistä harjoittavat asiakkaat keskenään vapaaehtoisesti. Useat homosaunat ovat jäsenklubeja, ja prostituutio on nimenomaisesti kielletty. Homokylpylöitä tai -saunoja on ollut jo likimain tuhansia vuosia, mutta virkavalta kiinnostui niistä vasta 1900-luvulla, ja tämän johdosta niiden olemassaolo nousi myös laajempaan tietoisuuteen.

Homosaunoissa harrastettavan seksuaalisen kanssakäymisen ja prostituution välinen ero on se, että homosaunojen asiakkaat maksavat saunalle vain pääsymaksun ja viettävät sitten aikaa ja/tai harrastavat seksiä toistensa kanssa täysin vapaaehtoisesti ja ilmaiseksi. Myös prostituutiota on tavattu homokylpylöissä, mutta pääsääntöisesti niiden omistajat pyrkivät estämään tämän – samoin kuin suojaamattoman seksin harrastamisen. 

Homosaunakulttuuri koki takaiskun 1980-luvulla, jolloin HIV-epidemian aiheuttama paniikki pakotti monet homosaunat sulkemaan ovensa - pääasiassa yhteiskunnan asettamien paineiden vuoksi. Kylpylöiden ajateltiin olevan varsinaisia tautipesäkkeitä, sillä HI-virusta pidettiin alkujaan ainoastaan homojen sairautena. Aktiivisia ja toimintaansa myös turvallisuuden suhteen panostavia kylpylöitä on kuitenkin säilynyt toiminnassa kaikkina aikoina.

Suomen toistaiseksi ainoa homojen saunaklubi toimii Helsingin Vallilassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Worldwide Gay Sauna Guide. 

Saunakulttuuri
Homoseksuaalisuus 
Seksiteollisuus
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen kulttuuri
Tero Puha

Tero Puha (s. 1971) on suomalainen kuvataiteilija ja valokuvaaja.

Puha on työskennellyt valokuvataiteilijana vuodesta 1995 lähtien. Hänen taiteellinen työskentelynsä käsittelee usein miehen kehokuvaa ja identiteettiä. Hänet tunnetaan niin esteettisistä kehotutkielmista kuin myös performansseja ja videoita sisältävistä installaatioista. Puhan taiteelliseen tuotantoon kuuluvat myös surrealistiset lyhytelokuvat . Viime vuosina Puha on palannut myös taidegrafiikan pariin. 

Puha on työskennellyt viime vuodet lähinnä ulkomailla (Lontoossa, Pariisissa ja Berliinissä). Hänen teoksiaan on Suomen tärkeimpien taidemuseoiden kokoelmissa (Kiasma, Helsingin taidemuseo, EMMA, Suomen valokuvataiteen museo) sekä ulkomaisten museoiden kokoelmissa Tanskassa ja Japanissa.

Puha sai vuoden 2014 valokuvataiteen valtionpalkinnon ja Nurmijärven kunnan kulttuuripalkinto Konstiniekan vuonna 2019 .

Lähteet

Aiheesta muualla
 Tero Puha: Visual Artist 
 Kuusi kuvaa Tero Puhan elämästä, 3.4.2022 Yle Radio 1

Suomalaiset valokuvaajat
Suomalaiset performanssitaiteilijat
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Petri Helin

Petri Juhani Helin (s. 13. joulukuuta 1969 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitalinkki tai laitapuolustaja.

Helsingissä uransa aloittanut mutta Porin Pallo-Tovereissa ensimmäisen liigaottelunsa pelannut Helin voitti Veikkausliigassa kultaa kolmesti Helsingin Jalkapalloklubissa (1990, 1992 ja 1997), hopeaa Jokereissa (2000) ja pronssia PK-35:ssä (1998). Lisäksi hän voitti Suomen Cupin FC Jokereissa kaudella 1999. Veikkausliigassa Helin pelasi yhteensä 234 ottelua, joissa hän teki 20 maalia. Ulkomailla Helin on pelannut Tanskassa, Englannissa ja Turkissa.

Helin pelasi Suomen maajoukkueessa 27 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Lisäksi hän on pelannut 14 nuorten ja 16 poikien maaottelua.

Viimeisinä pelivuosinaan Jokereissa sekä pelaajana että toimitusjohtajana toiminut Helin joutui lopettamaan uransa 34-vuotiaana, koska oli loukannut edelliskesänä polvensa. Vähän myöhemmin päättyi myös hänen työnsä toimitusjohtajana.

Nykyään Helin toimii liikennelentäjänä ja harrastaa padelia.

Lähteet 
 Veikkausliigan Hall Of Fame
 Helin Palloliiton sivuilla
 Petri Helin Lutoniin
 Liigaikkuna: Petri Helinin kaksoiselämä 
 Petri Helinin pelaajaura päättyy
 Helin ei jatka Jokereissa

Viitteet

Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen mestarit
Jalkapallon Suomen Cupin mestarit
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Vuoristo (sukunimi)

Vuoristo tai Wuoristo on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Aapeli Vuoristo (1913–2000), kuoronjohtaja ja musiikkineuvos 
 Aaro Vuoristo (1908–1993), suomalainen toimittaja ja kääntäjä
 Aira Vuoristo (1937–2015), suomalainen dekkarikirjailija ja lastenlääkäri
 Gunvor Vuoristo (1916–2018), suomalainen psykoanalyytikko
 Ilmari Vuoristo (1897–1939), suomalainen metsänhoitaja ja metsäteknologian professori
 Jussi Vuoristo (1880–1938), puuseppä, taloudenhoitaja ja kansanedustaja (SDP)
 Kai-Veikko Vuoristo (s. 1933), suomalainen maantieteilijä, Helsingin kauppakorkeakoulun talousmaantieteen emeritusprofessori
 Kaisu Vuoristo (1948–1969), suomalainen näyttelijä ja kiertuelaulaja
 Kalle Vuoristo (1903–1940), suomalainen taidemaalari
 Katriina Wuoristo (s. 1954), ent. Vuoristo, yrittäjä, Haikon kartanon emäntä, Juhani Palmun entinen puoliso, Satu Tiivolan ja Leo Vuoriston tytär
 Leo Vuoristo (1919–1973), suomalainen ravintoloitsija, Haikon kartanon omistaja
 Liisa Vuoristo (1927–2009), kirjailija
 Osmo Vuoristo (1929–2011), Suomen Kansallismuseon ent. johtaja
 Otto Vuoristo (1886–1918), punakaartilaispäällikkö
 Pekka Vuoristo, Helsingin Sanomien politiikan toimittaja vuodesta 1990.
 Pekka Wuoristo (s. 1949), ulkoasiainneuvos, pitkäaikainen suomalainen diplomaatti, Suomen suurlähettiläs Riiassa ja Soulissa.
 Paavo Sakari Vuoristo (1869–1946), seminaarinlehtori, oppikirjojen tekijä ja näytelmäkirjailija
 Raimo Vuoristo (s. 1943), pastori ja kansanedustaja (SDP)
 Sari Vuoristo (s. 1964), suomalainen kirjailija, Kai-Veikko Vuoriston tytär
 Satu Vuoristo, myöhemmin Satu Tiivola (s. 1924), kauppaneuvos, Leo Vuoriston ja Mika Tiivolan puoliso
 Teemu Vuoristo (s. 1990), pesäpalloilija ja pikajuoksija
 Toini Vuoristo (1919–2013), televisiokäsikirjoittaja
 Veikko Vuoristo (s. 1952), Vuoristo-yhtiöiden pääomistaja, Katriina Wuoriston veli
 Viki Vuoristo (1926–2002), pakinoitsija
Hänninen

Hänninen on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja Hänninen-nimisiä henkilöitä:

Aatu Hänninen (1879–1952), insinööri ja kaupunginjohtaja
Anne Hänninen (s. 1958), kirjailija
Antti Hänninen (1904–1969), Mannerheim-ristin ritari
Antti Hänninen, kitaristi
Arvi Hänninen (1905–1959), laulaja
Edvard Hänninen (1873–1937), paremmin tunnettu nimellä Edvard Valpas-Hänninen, lehtimies ja poliitikko
Elias Hänninen (1771–1851), kangasniemeläinen hurmahenki
Elina Hänninen, taitoluistelija
Esko Hänninen, sosiaalineuvos, sosiaali- ja mielenterveyspolitiikan asiantuntija
Hannu-Pekka Hänninen (s. 1952), urheilutoimittaja ja -selostaja
Harri Hänninen (s. 1963), kestävyys- ja maastojuoksija
Jaakko Hänninen (s. 1997), maantiepyöräilijä
Janne Hänninen (s. 1975), pikaluistelija
Jari Hänninen (s. 1964), meribiologi ja apulaisprofessori
Jera Hänninen (s. 1974), kirjailija
Jiri Hänninen (s. 1998), lentopalloilija
Joonas Hänninen (s. 1983), pesäpalloilija
Joonas Hänninen (s. 1985), Varkauden kaupunginjohtaja
Juha Hänninen (s. 1959), nyrkkeilijä
Juho Hänninen (s. 1981), ralliautoilija
Jussi Hänninen (1896–1980), jääkärimajuri
Jyri Hänninen (s. 1971), kolmiloikkaaja ja poliitikko
Jyri Hänninen (s. 1977), kirjailija
Kaarlo Hänninen (1876–1939), kirjailija ja kansanedustaja
Kari Hänninen (s. 1962), juoksija
Katariina Hänninen (s. 1982), poplaulaja
Katja Hänninen (s. 1980), kansanedustaja (Vasemmistoliitto)
Kauko Hänninen (1930–2013), soutaja
Kirsi Hänninen (s. 1976), pesäpalloilija ja jääkiekkoilija
Maija Hänninen (s. 1953), balettitanssija ja -pedagogi
Maria Hänninen, laulaja
Matias Hänninen (s. 1991), jalkapalloilija
Mika Hänninen (s. 1984), jalkapalloilija
Mika Hänninen (s. 1968), pika- ja keskimatkojen juoksija
Mikko Hänninen (s. 1952), näyttelijä
Nanna Hänninen (s. 1973), valokuvataiteilija
Olavi Hänninen (1920–1992), sisustusarkkitehti ja muotoilija
Olavi Hänninen (1929–1989), ministeri
Oscar Hänninen (s. 1984), salibandyn pelaaja
Osmo Hänninen (s. 1939), rehtori, professori
Pasi Hänninen (s. 1980), robotiikan tutkija ja opettaja
Pertti Hänninen (1941–2019), jalkapalloilija
Petri Hänninen (s. 1965), juoksija
Petri Hänninen, sarjakuvapiirtäjä ja kirjailija
Pirkko Hänninen (s. 1936), luokanopettaja ja runoilija
Santeri Hänninen, YouTube-videoiden tekijä
Seppo Hänninen (s. 1943), pikaluistelija
Tommi Hänninen (s. 1968), sarjakuvataiteilija ja graafikko
Tuomo Hänninen (s. 1954), poliitikko
Veikko Hänninen (1929–1981), eräkirjailija
Veli-Pekka Hänninen, käsikirjoittaja
Vilho Hänninen (1909–1983), kiekonheittäjä
Ville Hänninen (1894–1961), lavastaja ja taidemaalari
Ville Hänninen (s. 1995), koripalloilija
Ville Hänninen, sarjakuvapiirtäjä.
Vilma Hänninen (s. 1954), sosiaalipsykologian professori
Nuorten Pohjoismaiden neuvosto

Nuorten Pohjoismaiden Neuvosto (Ungdomens Nordiska Råd – UNR) on Pohjoismaiden poliittisten nuorisojärjestöjen yhteistyöfoorumi. UNR:n toimintaa rahoittaa pääasiassa Pohjoismaiden neuvosto. UNR:n tehtävänä on luoda ja aktivoida keskustelua pohjoismaiden nuorten välillä ja toimia suorana linkkinä Pohjoismaiden neuvostoon.

UNR kokoaa vuosittain istuntoonsa poliittisesti aktiiviset nuoret keskustelemaan pohjoismaisen yhteistyön ajankohtaisista aiheista. UNR:n puheenjohtajisto valitaan vuotuisessa istunnossa, ja se aloittaa toimintansa heti istunnon jälkeen. Istunto järjestetään loka-marraskuun vaihteessa, viikonloppuna ennen Pohjoismaiden neuvoston istuntoa.

Vuodesta 2002 lähtien UNR:lla on ollut oma puheenjohtajisto, joka valitaan istunnossa vuodeksi kerrallaan. Puheenjohtajiston jäsenet edustavat Pohjoismaisten poliittisten nuorisojärjestöjen kattojärjestöjä. Puheenjohtajistossa on kahdeksan jäsentä: presidentti, kuusi varsinaista jäsentä Pohjoismaiden poliittisten nuorisojärjestöjen kattojärjestöistä sekä Norden-yhdistysten nuorisoliiton (Föreningarna Nordens Ungdomsförbund, FNUF) tarkkailija. Jokaisella jäsenellä on myös varajäsen. 

Nuorten Pohjoismaiden Neuvoston sihteeristö sijaitsee Helsingissä Pohjola-Nordenin Nuorisoliiton tiloissa ja sen toimintaa koordinoi Norden-yhdistysten nuorisoliitto.

Katso myös 
 Pohjoismaiden neuvosto
 FNSU
 Pohjoismaiden Keskustanuoret
 Pohjoismaiden konservatiivinuoret
 Pohjoismaiden kristillisdemokraattiset nuoret
 Socialistisk Ungdom i Norden

Aiheesta muualla 
 Nuorten Pohjoismaiden Neuvosto
 Nuorten Pohjoismaiden neuvosto pohjoismaiden yhteistyön virallisilla sivuilla 

Pohjoismaiset järjestöt
Nuorisojärjestöt
Molde FK

Molde FK on vuonna 1911 perustettu jalkapalloseura Moldesta, Norjasta. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Norjan korkeimmalla sarjatasolla Eliteserienissä. 

Molde FK pelaa kotiottelunsa Aker Stadionilla, jonka yleisöennätys on 13 308 katsojaa kaudella 1998 ottelussa Rosenborgia vastaan. Molde FK oli aina kauteen 2011 saakka "ikuinen kakkonen" sijoituttuaan peräti seitsemän kertaa mestaruushopealle. Lopulta seuran satavuotisjuhlavuonna Ole Gunnar Solskjærin valmentama ryhmä voitti Norjan mestaruuden.  Norjan cupissa Molde FK on voittanut kaksi viidestä finaaliottelustaan.

Molde FK:ssa ovat pelanneet urallaan muun muassa Ole Gunnar Solskjær, Martin Andresen, Kjetil Rekdal, Åge Hareide ja Jostein Flo. Seuran päävalmentajana ovat toimineet muun muassa Hans Backe, Åge Hareide, Gunder Bengtsson, Bo Johansson, Kjell Jonevret ja Uwe Rösler.

Saavutukset 

 Norjan mestaruus (5): 2011, 2012, 2014, 2019, 2022
Hopeaa (9): 1974, 1987, 1995, 1998, 1999, 2002, 2009, 2017, 2018
 Norjan Cup (4): 1994, 2005, 2013, 2014
Hopeaa (3): 1982, 1989, 2009

Entisiä päävalmentajia 

  Ole Gunnar Solskjær
  Uwe Rösler
  Kjell Jonevret
  Bo Johansson
  Gunder Bengtsson
  Åge Hareide

Lähteet

Aiheesta muualla 

Virallinen kotisivusto
MFKWeb - Kannattajien sivusto
Tornekrattet-kannattajayhdistyksen sivusto

Molde
Norjalaiset jalkapalloseurat
Terma

Terma A/S on tanskalainen ilmailu-, avaruus- ja puolustusvälinealojen yritys. Se perustettiin vuonna 1944. Perustajat olivat Orla ja Svend Aage Jørgensen.

Omistus ja johto
Nykyisin yhtiön omistavat Thrige Holding A/S (90 %) ja Terma A/S (10 %).

Yhtiön pääkonttori on Lystrupissa lähellä Århusia. Sillä on toimipaikkoja Tanskan lisäksi Leidenissa Hollannissa, Besozzossa Italiassa, Darmstadtissa Saksassa (jossa asiakkaana on EUMETSAT) ja Yhdysvalloissa.

Tuotteet ja toimipaikat
Terman tuotevalikoimaa
 lämpömittarit
 avaruusalusten tähtisensorit
 avaruusalusten teholähteet
 siviililennonjohdon hallintajärjestelmät ja -tutkat
 informaatiotekniikka
 lentokoneiden rakenteet
 satelliittien ja niiden lennonjohdon ohjelmisto

Yhtiön vienti muodostaa sen liikevaihdosta yli 80%.

Yhtiöllä on vuonna 2004 perustettu tytäryritys Terma North America, joka on Georgiassa, Yhdysvalloissa. Se sai vuonna 2008 oikeuden ottaa osaa mm. Yhdysvaltain ohjuspuolustusohjelman hankkeisiin. Tämä on eräänlainen vastakauppa Yhdysvaltain tutka-asemista Tanskan hallintaa kuuluvassa Grönlannissa.

Terman asiakkaisiin kuuluvat Hollannin ilmavoimat, Tanskan ilmavoimat, Yhdysvaltain ilmavoimat ja F-35-hävittäjien kautta yhdysvaltalainen Northrop Grumman.

Aiheesta muualla
Terma A/S sivusto

Avaruusteknologiayhtiöt
Tanskalaiset yritykset
Rainer Oesch

Rainer Kristian Oesch [öš] (s. 13. helmikuuta 1948 Kangasala) on Helsingin yliopiston kauppaoikeuden professori. Oeschin tutkimusalana on ollut erityisesti tekijänoikeus. Maaliskuussa 2008 Euroopan tieteiden ja taiteiden akatemia (European Academy of Sciences and Arts) kutsui professori Oeschin jäsenekseen.

Lähteet

Katso myös 

 Oesch suku

Aiheesta muualla 
 Henkilökunta: Rainer Oesch. Helsingin yliopisto.

Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset juristit
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Euroopan tieteiden ja taiteiden akatemia

Euroopan tieteiden ja taiteiden akatemia (, ) on vuonna 1990 Itävallan Salzburgissa perustettu verkosto ihmisiä, johon kuuluu noin 1 900 eri tieteenaloja edustavaa tutkijaa, filosofia ja taiteilijaa eri maista. Tähän tiedeakatemiaan kuuluu tai on kuulunut noin 30 Nobel-palkittua tieteenharjoittajaa.

Akatemian tavoitteena on toimia monikansallisena ajatushautomona ja keskustella ajankohtaisista teemoista yli tieteellisten ja kansallisten rajojen.

Tämän tiedeakatemian jäsenistö on painottunut jäsenluettelonsa perusteella alueellisesti vahvasti muun muassa saksankieliseen kulttuuripiiriin, eikä siten edusta eri tieteenalojen parhaimmistoa tasapuolisesti kaikista eurooppalaisista maista. Mukana on tieteentekijöitä myös Euroopan ulkopuolelta. Huhtikuussa 2019 tiedeakatemiassa oli jäsenluettelon perusteella ainoastaan kymmenen jäsentä Suomesta.

Katso myös
 Academia Europæa

Lähteet

Aiheesta muualla
Euroopan tieteiden ja taiteiden akatemian sivusto  (euro-acad.eu)

Tiedeakatemiat
Raimo Pekkanen

Raimo Pekkanen (29. heinäkuuta 1927 Kivennapa – 20. tammikuuta 2021 Espoo) oli Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen ensimmäinen suomalaistuomari vuosina 1990–1998. Pekkanen suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1950, lakitieteen lisensiaatin tutkinnon 1955 ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi 1966 työoikeuden alalta. Hän oli Helsingin yliopiston siviili- ja työoikeuden dosentti 1968–1975 ja hallinto-oikeuden dosentti 1975–1995. Pekkanen oli korkeimman hallinto-oikeuden jäsen ja hallintoneuvos 1969–1990, josta ajasta virkavapaalla 1982–1990 toimiessaan oikeusministeriön kansliapäällikkönä.

Pekkanen toimi Itämeritoimikunnan puheenjohtajana 1974–1980, Itämeren suojelukomission puheenjohtajana 1980–1982, Ydinenergialakitoimikunnan puheenjohtajana 1978–1980, Hallintoedustuskomitean puheenjohtajana 1984–1987 ja Suomen Tuomariliiton varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana 1980–1982. 

Suomen Lakimiesliitto myönsi hänelle K. J. Ståhlberg -mitalin.

Lähteet

Aiheesta muualla
Raimo Pekkasen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Suomalaiset juristit
Suomalaiset tuomarit
Suomalaiset kansliapäälliköt
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Hannu Hirvonen

Hannu Hirvonen (s. 16. kesäkuuta 1965 Turku) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut erityisesti lapsille ja nuorille.

Hirvonen on opiskellut kulttuurihistoriaa, yleistä historiaa ja Rooman kirjallisuutta. Hän on valmistunut filosofian maisteriksi Turun yliopistosta. Hän on käynyt myös Teatterikorkeakoulun elokuvakäsikirjoituskurssin.

Hirvosen ensimmäinen nuortenkirja oli Karvat ja kaikki (2002), jonka itsenäinen jatko-osa Kynnet ja päivät ilmestyi vuonna 2003. Hän on kirjoittanut myös kolmiosaisen Listahirmut-lastenkirjasarjan. Hirvonen on kuulunut kirjoittajaryhmään, joka on julkaissut kaksi kirjaa nimimerkillä M. E. Kuusi. Muut ryhmän jäsenet ovat Tuula Kallioniemi, Raili Mikkanen, Katariina Romppainen, Aira Savisaari ja Katri Tapola.

Vuonna 2011 Hirvosen lastenkirja Rakastunut krokotiili oli Finlandia Junior -palkintoehdokas. Valintalautakunnan mukaan rakkausteemaa käsitellään kirjassa viisaasti ja Pia Sakin kuvitus on liikuttavaa ja tukee kerronnan maailmaa.

Aikuisille Hirvonen on kirjoittanut aforismikokoelman Kiireestä kantapää (2011, Pilke).

Teokset

Listahirmut-sarja

Nimellä M. E. Kuusi

Lähteet

Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Psykokulttuuri

Psykokulttuuri tarkoittaa arjen psykologisoitumista eli sitä, että tavalliset ihmiset alkavat tarkastella itseään ja ympäröiviä ihmisiä psykologisten termien ja käsitteiden avulla. Psykokulttuuri ei tarkoita psykologiaa tieteenä, vaan psykologian ympärille rakentunutta kulttuuria, kuten psykologiaan löyhästi pohjautuvia arvoja, uskomuksia ja perinteitä. 

Psykokulttuurin keskeisinä piirteina on pidetty mm.:
Yksilön "minuuden" kulttuurista painottamista ja vatvomista. 
Tunteiden keskeisyyttä yksilön tavassa hahmottaa yhteiskunnallista todellisuutta.
Psykosektorin ammattikuntien kuten psykologien, psykiatrien ja erilaisten neuvoja-ammattien syntyä ja voimakasta kasvua sekä
Yhä uusien käyttäytymismallien määrittelyä psykologisiksi "häiriöiksi".
(varsinkin Yhdysvalloissa) "uhripuheen" nousu eli ihmisten lisääntyvä halu omaksua jonkinlainen uhri- tai sairausidentiteetti.

Psykokulttuurin tutkimus alkoi Yhdysvalloista. Suomessa psykokulttuuri tutkimuksen aloitti sosiologian dosentti Janne Kivivuori 1990-luvulla. Marko Hamilo on toimittanut kirjan Älkää säätäkö päätänne – häiriö on todellisuudessa (2007).

Psykokulttuuriin keskeisesti kuuluvassa psykomyytissä on ensin (a) alkuperäisesti aito ihminen, jonka aitouden (b) kulttuuri tukahduttaa, mistä seuraa (c) ongelmia; tämän jälkeen (d) terapeuttinen kokemus johtaa (e) alkuperäisen aitouden paluuseen. 

Paljastavassa psykologiassa tulkitsija pyrkii todistamaan että vastapuolen poliittisen mielipiteen "todellinen" syy on mielenterveyden häiriö tai ainakin henkinen kypsymättömyys. Näin on toimittu hyvinkin erilaisissa politiikan suunnissa.

Katso myös 
 Medikalisaatio
 Psykoanalyysin kritiikki

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Risto Selin: Psykokulttuuri. Teoksesta Ihmeellinen maailma, 2001.
 Psykologisissa testeissä käy vuosittain neljännesmiljoona. Turun sanomat 7.1.2009.
 Hanne Yli-Parkas: Suomessa käytetään harvinaisen paljon kiistanalaisia persoonallisuustestejä. Turun sanomat 7.1.2009.
 Petteri Pietikäinen: Psykokulttuurin kritiikki. Tieteessä tapahtuu 8/2000. 

Psykologia
Tieteellinen skeptismi
Sergei Ahromejev

Sergei Fjodorovitš Ahromejev (ven. Сергей Фёдорович Ахромеев, 5. toukokuuta 1923 – 24. elokuuta 1991) oli Neuvostoliiton marsalkka maaliskuusta 1983 lähtien sekä Neuvostoliiton sankari vuodesta 1982 lähtien.

Vuosina 1984–1988 hän toimi Neuvostoliiton asevoimien komentajana. Näin hän oli mukana neuvotteluissa jotka lopulta lopettivat Kylmän sodan. Hän oli kuitenkin tyytymätön Mihail Gorbatšovin uudistuksiin armeijasta ja jätti paikkansa. Syy eroamiseen oli Gorbatšovin päätös purkaa armeijan uusin ja tarkin ballistinen ohjus, SS-23 Spider.

Maaliskuussa 1990 hänestä tehtiin Neuvostoliiton presidentin neuvonantaja.

Vuoden 1991 vallankaappausyrityksen aikana Ahromejev palasi lomaltaan Sotšista ja tarjosi apuaan vallankaappaajille. Vaikka hän ei lopulta osallistunutkaan yritykseen, sen epäonnistuttua Ahromejev hirttäytyi Kremlin toimistossaan. Itsemurhaviestissään hän kertoi, ettei voinut enää elää, kun instituutiot, joille hän oli omistanut elämänsä, olivat tuhoutumassa. On myös ollut huhuja että hänet olisi murhattu, jotta häntä olisi estetty paljastamasta toisten kumppanuutta vallankaappausyrityksessä.

Pian hänen kuolemansa jälkeen hänen hautansa vandalisoitiin ja hänen ruumiinsa riisuttiin univormusta jossa hänet oli haudattu. Syyllisiä ei löydetty, eikä tiedetä oliko kyseessä pelkkä häpäiseminen vai aiottiinko puku tai sen koristeet myydä.

Lähteet

Neuvostoliiton marsalkat
Neuvostoliiton sankarit
Itsemurhan tehneet
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 1991 kuolleet
Hasanniemi

Hasanniemi on virkistysalue ja pieni asuinalue aivan Joensuun keskustan tuntumassa. Se sijaitsee kirjaimellisesti joen suussa: niemen kohdalla Pielisjoki loppuu ja aukeaa Pyhäselkä.

Hasanniemessä on muutama suuri puinen asuintalo, eräliike Jokierä Oy, entinen Joensuun Pursiseuran talo, vesiretkeily-yritys Luonnonkaipuu ja taidegalleria Jokigalleria. Suurin yritys on Jokiasema, joka toimii kesäravintolana, veneilijöiden tukikohtana ja karavaanareiden leirintäalueena.

Vierasveneatamassa on myös Joensuun Järvipelastajien pelastusveneen ja pelastuslaitoksen veneen laituri.

Hasanniemessä sijaitsee kesäteatteri pyörivine katsomoineen. Kesäteatterissa esiintyy vierailevia teatteriryhmiä. Kesäteatteriin vieressä on Linnunlahden uimaranta.

Alueella on Fortumin pienivaravoimala. Hasanniemeen lasketaan kuuluvaksi myös Koivuniemen koirapuisto.

Historia 
Hasanniemessä on ollut Joensuun alueen ensimmäinen höyrysaha, joka perustettiin vuonna 1861. Sahan paikalla on muistomerkki (Veikko Jalava, 1961). Tuolloin niemessä asui yli 70 henkilöä.

Kapteeni Otto Matias Laxell ja kauppias Karl Anton Laxell rakensivat Hasanniemeen vuonna 1883 olutpanimon.

Puolet nykyisistä rakennuksista on peräisin vuoden 1930 jälkeen.

Rakentamissuunnitelmat

1990-luvulla Hasanniemi oli kaupunkirakentamiskiistan kohteena. Alueelle aiottiin kaavoittaa lisää omakotitaloja ja pienkerrostaloja, jolloin alueen luonne virkistysalueena olisi ollut uhattuna. Uudisrakentamisesta luovuttiin muun muassa kansanliikkeen vaikutuksesta.

Syksyllä 2016 Joensuun kaupunki käynnisti Hasanniemeä ja Koivuniemenpuistoa koskevan asemakaavamuutoksen valmistelun. Kaavaehdotus valmistuu 2017. Ristiriitaa Hasanniemen suunnitelmissa on herättänyt muun muassa pientalojen lisärakentaminen 
ja kesäteatterin alueen kohtalo.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kortelainen, Jarmo: Joensuun Hasanniemi: uuden kaupunkisuunnittelun koetinkivi. (2001)
Kuva Hasanniemestä, talvimaisema

Joensuu
Töysän rautatieasema

Töysän rautatieasema (, ratakm 356,4) on Ähtärin ja Tuurin seisakkeiden välinen linjavaihde Haapamäki–Seinäjoki-radan varrella Hakojärven kylällä.
 Henkilöliikenne Töysän asemalla on lakkautettu 1990-luvun alussa, joten Töysän ainoaksi junan pysähdyspaikaksi jäi Tuuri.

Lähteet

Alavuden rautatieliikennepaikat
Rautatieasema
Lehmo

Lehmo on taajama, joka sijaitsee Kontiolahden kunnan eteläosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Se rajoittuu lännessä Kajaanintiehen, idässä Pielisjokeen, etelässä Joensuun rajaan ja pohjoisessa Kylmäojan asuinalueen pohjoisimpiin osiin. Vuonna 2020 Lehmossa asui 5 663 ihmistä.

Palvelut

Lehmossa on kaksi alakoulua. Lehmon koulun oppilasmäärä on noin 350, mikä tekee siitä Kontiolahden kunnan suurimman alakoulun. Kylmäojan koulussa opiskelee noin 290 lasta. Lehmon koulusta tulee yhtenäiskoulu syksyllä 2023, kun uusi koulurakennus valmistuu. Muita julkisia palveluja ovat esimerkiksi kirjasto ja terveyskeskus.

Asukkaita palvelevat myös kaksi päivittäistavarakauppaa sekä useat yksityiset pienyritykset.

Liikenne

Joensuun seudun joukkoliikenteen bussilinjat 201, 202 ja 204 liikennöivät Lehmon kautta Joensuuhun, Kontiolahdelle ja Paiholaan.

Väestö

Lehmossa asuu paljon lapsiperheitä. Vuonna 2020 asukkaiden keski-ikä oli 37 vuotta. Asukkaista 26,5% oli alle 18-vuotiaita ja 37,9% alle 30-vuotiaita.

Talous

Vuonna 2019 Lehmossa oli 1 448 työpaikkaa. Kolme suurinta toimialaa olivat teollisuus (48,7% työpaikoista), rakentaminen (18,4%) sekä terveys- ja sosiaalipalvelut (11,9%). Lisäksi useat asukkaat käyvät töissä Joensuussa.

Vuonna 2020 Lehmon työttömyysaste oli 7,8% ja talouksien vuosittaiset keskitulot 46 038 euroa.

Urheilu ja liikunta

Lehmolaisia urheiluseuroja ovat jalkapalloseura Lehmon Pallo ja salibandyseura Lehmo Balls.

Lehmon urheilukeskuksessa sijaitsee tekonurmikenttä High Pine Lane, jonka Paavo Arhinmäki nimesi vuonna 2012.

Muita liikuntamahdollisuuksia ovat esimerkiksi jääkiekkokaukalot, kuntoportaat, tenniskenttä, ulkokuntosalit sekä lenkkeily- ja latuverkostot.

Lähteet

Kontiolahden kylät
Epäviralliset painin maailmanmestaruuskilpailut 1905

Järjestyksessään ensimmäiset epäviralliset painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 11. kesäkuuta vuonna 1905 Duisburgissa. Kisoissa kilpailtiin kreikkalais-roomalaisessa painissa kolmessa painoluokassa. Lukuun ottamatta Suomen Verner Weckmanin kultamitalia, ainoastaan Saksan edustajat pääsivät kuuden parhaan joukkoon.

Mitalistit

Tilastot maittain

Lähteet 
 FILA:n tietokanta

1905 epävirallinen
Vuoden 1905 urheilu
Maailmanmestaruuskilpailut 1905 epävirallinen
Nordrhein-Westfalenin urheilu
Duisburg
Metsäkansan rautatieasema

Metsäkansan rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee Valkeakosken kaupungissa suunnilleen rataosan puolessa välissä. Liikennepaikka palvelee tavaraliikennettä, henkilöliikennettä ei ole. Liikennevirasto luokittelee liikennepaikan linjavaihteeksi.

Metsäkansan asemarakennus on rakennettu vuonna 1938 Thure Hellströmin laatimien laiturirakennuksen piirustusten mukaan. Puinen asemarakennus purettiin vuonna 1995 ja siirrettiin noin kilometrin päähän alkuperäiseltä paikaltaan. Siirtotyön yhteydessä sitä laajennettiin hieman. Nykyisin asemarakennuksessa toimii kahvilaravintola ja lähituotepuoti. Asema sijaitsi Sääksmäen kunnassa vuoteen 1973, jolloin kunta liitettiin Valkeakoskeen.

Lähteet

Pirkanmaan lakkautetut rautatieliikennepaikat
Valkeakosken rautatieliikennepaikat
Miika Pölkki

Miika Pölkki (s. 1975) on Helsingin yliopistossa maailman kulttuurien laitoksella työskentelevä tutkija. Hän on syntynyt ja viettänyt suuren osan elämästään Japanissa. Hän on suomentanut japanilaista kirjallisuutta ja julkaissut yhdessä Heikki Valkaman kanssa kirjan Umami – Japanilainen ruokakulttuuri (Teos, 2007).

Suomennokset 

 Ishikawa Takubokun Syötäviä runoja (Basam Books, 2002)
 
 Dôgenin Ohjeita zenkokille (Basam Books, 2007)

Muut teokset

Aiheesta muualla 
Miika Pölkki Teoksen sivuilla.
Miika Pölkki  Helsingin yliopisto

Suomentajat
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Taru Staudinger

Taru Staudinger on helsinkiläinen graafinen suunnittelija, joka on julkaissut humoristisen "ruotsinkielisen aapiskukon" Svenskspråkig bokstävercock (Teos, 2007).

Aiheesta muualla
 Taru Staudinger Teoksen sivuilla

Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Blitz

Blitz (saksaa: salama, hyvin nopea) voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

blitz, nimitys Saksan pommitusoperaatiolle Britanniaa vastaan vuosina 1940–1941 (katso Taistelu Britanniasta ja Lontoon pommitukset)
blitz, pikashakin muoto
Blitz BASIC, ohjelmointikieli
Blitz, peli
Blitz , yhtye
Blitz, KMFDM-yhtyeen albumi
 Blitz, brittiläinen elokuva vuodelta 2011.
 Blitz, Marvelin sarjakuvissa esiintyvä roisto
 Blitz, sukunimenä:
 Gérard Blitz (1901–1979), belgialainen uimari ja vesipalloilija
 Maurice Blitz (1891–1975), belgialainen vesipalloilija 
 Signor Blitz, Antonio van Zandt (1810–1877), brittiläinen taikuri ja esiintyjä
Sinikka Tarvainen

Sinikka Tarvainen (s. 1958) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee Johannesburgissa DPA-uutistoimiston kirjeenvaihtajana. Hän on aikaisemmin työskennellyt toimittajana Oulussa, Brysselissä, Nairobissa ja Madridissa. Tarvainen on kirjoittanut kaksi kirjaa vodousta.

Teokset 
 Voodoo – afrikkalainen menestystarina (Yliopistopaino, 2002)
 Ennen syntiinlankeemusta – Vodoun maailma (Teos, 2007)

Aiheesta muualla 
 Sinikka Tarvainen Teoksen sivuilla

Suomalaiset toimittajat
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Varpu Tavi

Varpu Maritta Tavi on filosofian maisteri, antropologi sekä kokonaisvaltaiseen terveyteen erikoistunut tietokirjailija, toimittaja ja bloggaaja. 

Tavi on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta. Lisäkoulutusta hän on hankkinut Teatterikorkeakoulun jatkokoulutuskeskuksessa (tv-käsikirjoittaminen ja dramaturgia) sekä Taideteollisen korkeakoulun jatkokoulutuskeskuksessa (julkaisun visuaalinen suunnittelu).

Työt 
Tavi on aiemmin työskennellyt toimittajana, julkaisupäällikkönä Siivousteknisessä liitossa ja mainostoimiston tekstipäällikkönä. Vuodesta 2001 hän on tehnyt töitä vapaana kirjoittajana.

Teokset 
Laihdu ilman nälkää – hiilihydraattitietoisella ruokavaliolla (Teos 2005, 2006) 
Laihdu ilman nälkää – Hiilihydraattitietoista kotiruokaa (Teos 2005, 8. painos 2012) 
Laihdu ilman nälkää – Juhli hiilihydraattitietoisesti (Teos 2006) 
Nainen parasta vuosikertaa (Teos 2007)
Laihdu! Helposti, hiilihydraattitietoisesti, hyväntuulisesti (my.book 2009, 2.painos 2010)Laihdu ilman nälkää (3. kokonaan uudistettu painos, my.book 2009)Hormoniharmoniaa ruokavalion ja joogan keinoin (my.book 2010)
Laihdu! Herkutellen ja pysyvästi (my.book 2010)Maanantaisoturit (my.book 2011)
Maanantaisoturin dieetti (Tammi 2012)Teholaihtuminen – Hyppynarukuuri ja 100 muuta keinoa (Gummerus 2013)Aknesta voi parantua! (E-kirja, my.book 2013)
Villiinny kaupunkiviljelijäksi: Lähiruokaa tosi läheltä (Gummerus 2013)Aidon kauneuden metsästäjät (E-kirja, my.book 2013)
Rasvoilla terveyttä ja kauneutta (E-kirja, my.book 2013)
 Pätkäpaasto – 5:2, rasvapaasto ja 15 muuta tehokasta tapaa laihtua (Gummerus 2014)
Suola ja terveys (E-kirja, my.book 2014)
Koko naisen terveys (Gummerus, 2015)
Minä Plus Size (Docendo, 2018)
Muistisairaan selviytymisopas (Docendo, 2019)
Vaihdevuodet luonnollisesti (Docendo, 2020)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Puheenvuoro Uusi Suomi. Blogi  

Suomalaiset terveyskirjailijat
Suomalaiset antropologit
Suomalaiset päätoimittajat
Suomalaiset bloginpitäjät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Terhi Utriainen

Terhi Pepita Utriainen (s. 1962) on suomalainen uskontotieteilijä ja kirjailija. Hän on toiminut Turun yliopiston uskontotieteen professorina vuodesta 2018 lähtien. Vuonna 2021 hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi.

Utriainen opiskeli Helsingin yliopistossa alun perin filosofiaa, kirjallisuustiedettä ja ranskaa. Hän alkoi opiskella uskontotiedettä, koska hänen läheisensä koki uskonnollisen herätyksen ja kuolemaan liittyvät teemat olivat kiinnostaneet häntä pitkään. Vuonna 1989 valmistuneessa pro gradu -tutkielmassaan hän tutki vienankarjalaista kuolemanrituaalia. Valmistuttuaan hän työskenteli jonkin aikaa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjastossa etnologisen osaston osastonhoitajana.

Utriainen teki lisensiaatin työnsä osana uskontotieteen professori Juha Pentikäisen tutkimushanketta, joka liittyi uralilaisten kansojen uskontoihin, ja jatkoi siinä syventymistä vienankarjalaiseen kuolemanrituaaliin. Osana toista tutkimusryhmää hän myös teki muutamia matkoja Aunuksen Karjalan kyliin tutkimaan vanhojen naisten uskonnollisia käsityksiä. Lisäksi hän tutki suomalaisten naisten kirjoittamia itsemurhaviestejä.

Utriainen väitteli Helsingin yliopistosta filosofian tohtoriksi vuonna 1999. Hänen väitöskirjansa Läsnä, riisuttu, puhdas (SKS, 1999) oli etnografinen tutkimus kuolevia hoitavista naisista. Tutkimukseen liittyi saattokodissa tehty kenttätyöjakso. Väitöskirja voitti Helsingin yliopiston väitöskirjapalkinnon.

Myöhemmin urallaan Utriainen on tutkinut muun muassa kärsimykseen liittyvää kuvastoa, ruumiillisuutta ja suomalaisten naisten enkeliuskoa. Hän on ollut erityisen kiinnostunut nykyajan kansanomaisesta uskonnollisuudesta sekä rajapinnoista maallisen ja uskonnollisen kulttuurin välillä.

Tieteellisten teosten ja artikkeleiden lisäksi Utriainen on julkaissut romaanit Välimatkoja (Tammi, 1999) ja Siivekäs vahtikoira (Teos, 2007). Välimatkoja oli Runeberg-palkintoehdokkaana vuonna 1999.

Teokset 
Välimatkoja. Helsinki: Tammi, 1999.
Läsnä, riisuttu, puhdas: Uskontoantropologinen tutkimus naisista kuolevan vierellä. Helsinki: SKS, 1999.
Alaston ja puettu: Ruumiin ja uskonnon ääret. Helsinki, Vastapaino. ISBN 978-951-768-183-4.
Siivekäs vahtikoira. Helsinki: Teos, 2007. ISBN 978-951-851-092-8. 
Enkeleitä työpöydällä: Arjen ja lumon etnografiaa. Helsinki, SKS. ISBN 978-952-222-893-2.

Lähteet 

Suomalaiset uskontotieteilijät
Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Sampo Vesterinen

Sampo Vesterinen on suomalainen kääntäjä ja antiikin maailman asiantuntija. Hän on julkaissut yhdessä Arto Kivimäen kanssa kokoelman antiikin rakkausrunoja Rakkaus ei koskaan lepää (Tammi 2001), joka palkittiin Kääntäjäkarhu-palkinnolla, sekä teokset Ikivanha. Antiikin vitsejä ja sukkeluuksia (yhdessä Vesa Vahtikarin kanssa) (Tammi 2002), Otollinen tilaisuus. Antiikin faabeleita (Tammi, 2002) ja Lainehtiva malja – Antiikin runoja viinistä (Teos, 2004).

Lähteet 

Suomentajat
Suomalaiset tietokirjailijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt