joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ricardo Rodríguez

Ricardo Valentine Rodríguez de la Vega (14. helmikuuta 1942 México City, Meksiko – 1. marraskuuta 1962 México City, Meksiko) oli meksikolainen F1-kuljettaja ja Pedro Rodríguezin nuorempi veli. Hän osallistui kuuteen F1-osakilpailuun kausina 1961–1962. Hän saavutti yhteensä 4 MM-pistettä kaudella 1962 ollen parhaimmillaan neljäs Belgian GP:ssä.

Ricardo oli nuorten pyöräilyn mestari ja hän vaihtoi myöhemmin moottoripyöriin 14-vuotiaana. Hän voitti useita mestaruuksia ennen siirtymistään Saloon cars -sarjaan Fiat Topolinolla. Hän teki debyyttinsä Riversidessä vuonna 1957 voittaen kanssakilpailijansa. Seuraavana vuonna hän voitti luokkansa Porsche Spyderillä Nassaun Tourist Trophyssa. Ricardo kieltäytyi Le Mansin ajosta vuonna 1956, mutta kilpaili OSCAN 750-kuutioisissa vuonna 1959. Hän oli vuoden 1960 Le Mansin 24 tunnin ajossa toinen André Piletten kanssa 18-vuotiaana ollen historian nuorin palkinnoilla ollut Le Mans -kuljettaja.

Ricardo pääsi Ferrarin kuljettajaksi vuoden 1961 Italian GP:hen johtaen kilpailua yhdessä Phil Hillin ja Richie Gintherin kanssa, kunnes moottori petti bensapumpun hajottua. Hänestä tuli tuolloin nuorin osakilpailuun startannut kuljettaja. Seuraavana vuonna hän oli parhaimmillaan toinen Paun GP:ssä voittaen myös Targa Florion kilpailun yhdessä Olivier Gendebienin ja Willy Mairessen kanssa.

Ricardo kirjoitti sopimuksen Lotus-tallin kanssa, mutta kuoli Meksikon GP:n harjoituksissa ajaen liian kovaa pelättyyn Peraltaldan mutkaan. Hän osui ulostulossa oleviin tynnyreihin ja menehtyi vammoihinsa. 20-vuotias Rodríguez on nuorin F1-turmassa kuollut. Meksikoon julistettiin kansallinen surupäivä.

Tilastot ja saavutukset F1-sarjassa

Lähteet 

Meksikolaiset Formula 1 -kuljettajat
Formula 1 -autoilussa surmansa saaneet kuljettajat
Vuonna 1942 syntyneet
Vuonna 1962 kuolleet
 Moottoriurheilussa surmansa saaneet kuljettajat
Mantere (sukunimi)

Mantere on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Aino-Kaisa Mantere (s. 1994), pesäpalloilija
Atte Mantere (1878–1910), kansanedustaja (SDP)
Eeki Mantere (1949–2007), muusikko
Eero Mantere (1904–1964), Turun kaupunginjohtaja
Erkki O. Mantere (1899–1977), hallitusneuvos, kansliapäällikkö ja maaherra
Jukka Mantere (s. 1949), koripalloilija ja valmentaja
Kaarlo Mantere (1896–1961), kirja- ja lehtikustantaja
Mikko Mantere, nyrkkeilijä
Niilo Mantere (1870–1954), rovasti ja runoilija
Onni Mantere (1911–1970), Mannerheim-ristin ritari
Oskari Mantere (1874–1942), pedagogi, koulutuspoliitikko ja kansanedustaja, Suomen pääministeri 1928–1929 (Kansallinen Edistyspuolue)
Raila Mantere (s. 1951), pappi, runoilija ja Suomen Lähetysseuran rekrytointikoordinaattori
Reino Mantere (1909–1983), kirjailija
Sampsa Mantere (1913–1994), Pellervo-Seuran ja Osuuspankkien keskusliiton toimitusjohtaja
Säde Mantere-Alhonen (1940–2014), mikrobiologi ja maitoteknologi.

Katso myös
Manner (sukunimi)
Valtuusmenettely

Valtuusmenettely tarkoittaa valtiontaloudessa sitoutumista menoihin, jotka tulevat maksettaviksi varainhoitovuotta seuraavina vuosina. Menettely on poikkeus talousarvion vuotuisuuden periaatteesta, mutta se on kuitenkin vakiintunut talousarviojärjestelmän osaksi. Valtuusmenettelyssä eduskunta myöntää valtuudet sopia ja sitoutua menoihin, joihin tarvittavat varat myönnetään vasta tulevissa talousarvioissa. Valtuuksien avulla voidaan suuriakin hankkeita aloittaa nopeasti, eikä varoja tarvitse kerätä etukäteen. Valtuudet voidaan luokitella useaan eri tyyppiin. Yleisiä ovat tilausvaltuudet, talonrakentamisvaltuudet, rakentamisvaltuudet, lainan tai avustuksen myöntämisvaltuudet, kehitysyhteistyövaltuudet, korkotukilainavaltuudet ja kuntien valtionapuja koskevat valtuudet.

Valtuusmenettely ehti olla käytössä pitkään, mutta vuoden 1984 kertomuksessaan valtiontilintarkastajat totesivat, ettei se ollut hyvää budjettimenettelyä. He vaativat säännöksiä, joilla eduskunnan budjettivalta turvattaisiin. Valtuusmenettelystä säädettiin lailla ensi kerran 1987 (laki 691/1987), jolloin muutettiin niin sanottua tililakia (136/1931). Säännökset siirtyivät myös nykyisinkin voimassa olevaan vuoden 1988 talousarviolakiin (423/1988, 10 §) ja hallitusmuodon 70 pykälään vuonna 1992 voimaan tulleessa uudistuksessa (1077/1991).

Lähteet

Talouspolitiikka
Jyväskylän asukkaiden paikallisagenda

Jyväskylän Asukkaiden Paikallisagenda JAPA ry on keväällä 2001 perustettu yhdistys, jonka tarkoituksena on kestävän kehityksen edistäminen Jyväskylän seudulla. Yhdistyksen kestävän kehityksen edistämistoiminnalle eli paikallisagendatyölle on myönnetty Jyväskylän kaupunginhallituksen valtuutus vuonna 2003. Yleishyödyllinen ja voittoa tavoittelematon JAPA ry on aktiivisesti yhteistyössä kaupungin asukkaiden, viranomaisten, luottamushenkilöiden ja muiden toiminnalleen tarpeellisten sidosryhmien välillä.

JAPA ry toteuttaa erilaisia hankkeita, kampanjoita ja projekteja, joiden tavoitteena on ollut kestävän kehityksen konkreettinen edistäminen. Yhdistys panostaa yhteistyöhön alueen asukasyhdistysten ja Jyväskylän kaupungin kanssa, sekä seutukunnalliseen toimintaan.

JAPA ry:n vuosittaisia projekteja ovat mm. Asuinalueiden siivoustalkoot toukokuussa, jättiukonputkien torjuntakampanja sekä pujonnyhtämiskampanja touko-elokuussa, Liikkujan viikko ja Autoton päivä syyskuussa, Energiansäästöviikko lokakuussa ja ”Älä osta mitään –päivä” marraskuussa. 

Yhdistys on toteuttanut myös muita kestävän kehityksen edistämiseen tähtääviä hankkeita ja projekteja, kuten Sotkutonta päivää! ja Porkkanamafia 2009. JAPA ry edistää käytännön ympäristökasvatustyötä myös järjestämällä jäte-, ympäristö- ja energianeuvontaa sekä herättämällä uudelleen henkiin kouluissa hiipunutta siivouspäiväperinnettä.

Aiheesta muualla 

 Jyväskylän paikallisagenda JAPA ry
 Sotkutonta päivää!
 Älä jätä kesäkoiraa 
 Porkkanamafia.fi

Aluepolitiikka
Jyväskylä
Kedrovyi

Kedrovyi () on öljyntuotantoa varten perustettu pikkukaupunki Tomskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Obin läntisen Parabel-sivujoen Tšuzik-haaran varrella 345 kilometriä Tomskista luoteeseen.

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 2 451 henkeä. Lähikylien maaseutuasukkaat mukaan luettuna Kendrovoin kaupunkipiirissä oli 3 948 asukasta. Lähikylistä suurin on runsaan 1000 asukkaan Pudino, joka sijaitsee linnuntietä runsas 7 kilometriä kaupungista länteen.

Vuonna 1982 paikalle perustettiin öljynporaajien asutus, josta vuonna 1987 tuli kaupunki. Kedrovyi on Pudinon öljyn- ja kaasuntuotantoalueen keskus.
 
Kaupungissa on lentokenttä, mutta ympärivuotinen maantieyhteys on vasta rakenteilla. Kendrovoon idästä johtava maantieyhteys on suurelta osin savipohjainen ja liikennöitävissä parhaiten kesäkautena. Sateiden jälkeen tie voi olla erittäin huonokuntoinen. Kaupungin läheisyydessä tietä on vahvistettu betonilaatoin.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kedrovyin alueesta   (kedradm.tomsk.ru)
 Kuvia kaupunkiin johtavalta maantieltä sateiden jälkeen  (gorod.tomsk.ru)
 Helsingin Sanomien kuukausiliitteen 8/2012 kuvia Pudinon kylästä ja Kedrovyista (hs.fi)

Tomskin alueen kaupungit
Hetesirppisammalet

Hetesirppisammalet (Warnstorfia) on palmikkosammalten lahkoon kuuluva suku. Suomessa esiintyy seitsemän suvun lajia, jotka kaikki ovat elinvoimaisia.

Suomessa esiintyvät hetesirppisammallajit

Warnstorfia exannulata - hetesirppisammal
Warnstorfia fluitans - nevasirppisammal
Warnstorfia procera - aapasirppisammal
Warnstorfia pseudostraminea - tylppäsirppisammal
Warnstorfia sarmentosa - punasirppisammal
Warnstorfia trichophylla - lampisirppisammal
Warnstorfia tundrae - pohjansirppisammal

Lähteet

Hetesirppisammalet
Soul Revolution Part II

Soul Revolution Part II on reggaeyhtye The Wailersin vuonna 1971 julkaistu albumi. Albumi on instrumentaaliversio edellisestä Soul Revolution -albumista.

Kappaleet

Puoli yksi
"Keep On Moving"
"Don't Rock My Boat"
"Put It On"
"Fussing And Fighting"
"Duppy Conqueror"
"Memphis"

Puoli kaksi
"Riding High"
"Kaya"
"African Herbsman"
"Stand Alone"
"Sun Is Shining"
"Brain Washing"

Bob Marleyn albumit
Vuoden 1971 albumit

en:Soul Revolution#Soul Revolution Part II
Metodologia

Metodologia (< ) eli menetelmäoppi on tieteenfilosofian osa-alue, joka tutkii tieteellistä menetelmää. Metodologia sisältää ne tavat ja keinot, joilla tieteellistä tietoa tavoitellaan, hankitaan, muodostetaan ja perustellaan.

Metodologiaan kuuluu johonkin oppialaan tai tutkimukseen liittyvien filosofisten oletusten ja perusteiden tutkiminen suhteessa tieteelliseen menetelmään. Tämän vuoksi tieteelliset julkaisut sisältävät usein ensimmäisenä tutkijoiden käyttämää metodologiaa käsittelevän luvun. Se ei esittele ainoastaan käytettyjä menetelmiä, vaan usein myös tutkijoiden ontologisia ja tietoteoreettisia näkemyksiä.

Tutkimus tiettyä menetelmää käyttäen edellyttää, että tutkija on perehtynyt kyseiseen menetelmään ja siihen kuuluviin käytäntöihin. Tutkimuksen onnistuminen edellyttää myös tutkimuskohteeseen liittyvien lähtökohtien selvittämistä. Tutkimustyötä pitää pystyä arvioimaan sen ollessa käynnissä. Tutkimuksen tulokset täytyy olla ulkopuolisten tahojen arvioitavissa. Lisäksi on tutkimusta on tehtävä yleiset tieteeseen kohdistetut odotukset huomioon ottaen. Tieteellisen tutkimuksen pyrkimykset ja päämäärät riippuvat tutkimuksta vaativista seikoista.

Esimerkiksi luonnontieteissä pyritään täsmällisiin teorioihin, kun taas ihmistä esimerkiksi psykologisena tai sosiaalisena olentona tutkittaessa ovat pääasiallisena huomion kohteena kulloinkin vallitsevat tapahtumat ja ilmiöt. Näin ollen luonnontieteeellisessä tutkimuksessa ovat tärkeässä asemassa idealisointi ja rationalisointi. Kun ihmistä tutkitaan muuna kuin biologisena olentona, nämä asiat eivät ole juuri ollenkaan olennaisia.

Katso myös 

 Laadullinen tutkimus (kvalitatiivinen tutkimus)
 Määrällinen tutkimus (kvantitatiivinen tutkimus)
 Tieteellinen menetelmä

Lähteet

Kirjallisuutta 

 
 

Tieteellinen menetelmä
Tieteenfilosofia
Seulonnan keskeiset artikkelit
Ketoruusuruoho

Ketoruusuruoho eli ruusuruoho (Knautia arvensis) on heinä–elokuussa kukkiva monivuotinen ruohovartinen kasvi. Sen kukat ovat vaaleanpunaisia tai sinivioletteja.

Ulkonäkö ja koko 
Ruusuruoho kasvaa 30–80 cm korkeaksi. Sen lehdet ja varret ovat himmeän harmaanvihreitä, varsi haaroo yläosastaan. Se on lyhyen ja kankean karvan peittämä. Kukinto on 2–3 cm leveä mykerö, jota suojaavat kehtomaisesti asettuneet ylälehdet. Kukinto on vastakohtainen, laitakukat selvästi muita suurempia. Varsilehdet sijaitsevat vastakkain ja ovat tavallisesti pariliuskaisia. Ruusukelehdet talvehtivat, kukinta tapahtuu vasta toisena vuonna. Ruusuruoho muistuttaa ulkonäöltään jonkin verran purtojuurta ja vuorimunkkia.

Kasvupaikka 
Ruusuruoho kasvaa kuivahkoissa ja aurinkoisissa paikoissa: rinneniityillä, kedoilla ja pientareilla, erityisesti entisillä kaskimailla. Se ei viihdy savimailla. Ruusuruohoa myydään myös koristekasviksi.

Levinneisyys 
Ruusuruohoa esiintyy vakinaisesti Etelä- ja Keski-Suomessa; idässä ja Ahvenanmaalla se on varsin yleinen. Lapissa ruusuruoho on uustulokas.

Kasvi leviää pähkylöiden avulla, joita esimerkiksi muurahaiset kuljettavat. Pähkylöiden pienet sukaset tarttuvat eläinten turkkiin ja lintujen höyhenpeitteeseen.

Käyttö 
Ruusuruoho on erinomainen mesikasvi, ja sitä pidetään tärkeänä ravintokasvina avoimien hiekkamaiden harvinaisille ja uhanalaisille perhoslajeille. Kasvi on nykyisin harvinaistuneen päiväperhosen ruusuruohokiitäjän (Hemaris tityus) toukkien ravintokasvi. Aikuiset yksilöt lentävät mielellään myös muissa kukissa, kuten syreeneissä ja voikukissa.

Mesikasvina ruusuruohoa suositellaan myös puutarhojen ja niittyjen syyskesän perhoskasvina. Lääkekasvina ruusuruohoa on käytetty muun muassa syyhyn ja paiseiden hoitamiseen.

Nimen etymologia 
Suku Knautia on nimetty saksalaisen kasvitieteilijän ja lääkärin Christian Knautin (1654–1716) mukaan. Lajinimi arvense tulee latinan sanasta arvum 'pelto', joka kuvaa ruusuruohon aurinkoista kasvupaikkaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Ketoruusuruoho (ruusuruoho) – Knautia arvensis

Ruusuruohot
Auringonpilari

Auringonpilari on toiseksi yleisin haloilmiö. Se havaitaan Suomessa keskimäärin jopa 110 kertaa vuodessa. Auringonpilari näyttää Auringosta joko ylös- tai alaspäin lähtevältä pystysuoralta pilarilta. Pilari voi näkyä vain, kun aurinko on matalalla. Jos aurinko on hyvin matalalla, pilari on väriltään punainen. Muutoin pilari on tavallisesti valkea, sillä säteet heijastuvat laattakiteistä. Myös pylväskiteet voivat muodostaa auringonpilarin, jonka kanssa näkyy 22 asteen sivuava kaari.

Auringonpilarin pituus vaihtelee parista asteesta aina pariinkymmeneen asteeseen.

Talvisin katuvaloilla jääsumussa voi näkyä lampun värisiä keinovalopilareita.

Katso myös 

Luettelo yleisimmistä haloilmiöistä

Lähteet

Aiheesta muualla 

Haloilmiöt
Formula 3 Masters

Formula 3 Masters on vuosittain järjestettävä Formula 3 -luokan kutsukilpailutapahtuma, joka ajetaan Hollannissa, Zandvoortin radalla. Siinä on mukana kuljettajia Formula 3 Euro-sarjasta ja Britannian formula 3 -sarjasta.

Vuosina 2007 ja 2008 se ajettiin Belgian Zolderissa, koska kilpailu aiheutti liikaa melua Zandvoortin alueella. Vuonna 2009 kilpailu kuitenkin palasi takaisin Zandvoortiin.

Vuonna 2009 Formula 3:n eurosarjassa ajanut Valtteri Bottas voitti ensimmäisenä suomalaisena kilpailun, lähti paalupaikalta ja ajoi myös nopeimman kierroksen. Kaksoisvoiton suomalaisille varmisti Mika Mäki, joka oli kilpailun toinen.

Vuonna 2010 Bottaksesta tuli ensimmäinen kuljettaja, joka on voittanut kilpailun kahdesti. Myöhemmin samaan pystyi Felix Rosenqvist joka voitti kilpailun vuosina 2011 ja 2013.

Kilpailu tunnetaan edelleen parhaiten vanhalla nimellään Marlboro Masters, jolla se ajettiin vuosina 1991-2005. Euroopan unionin kiellettyä tupakkamainonnan, kilpailun nimisponsorina on ollut BP 2006-2007; RTL 2008, 2010 ja Tango 2009.

Tulokset

Lähteet 

Formula-sarjat
Alankomaiden moottoriurheilu
Zandvoort
The Wailing Wailers

The Wailing Wailers on reggaeyhtye The Wailersin ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin vuonna 1965.

Kappaleet 
"(I Am Gonna) Put It On"
"I Need You So" (William Robinson)
"Lonesome Feeling" (Bob Marley/Neville Livingston)
"What's New Pussycat" (Burt Bacharach/Hal David)
"One Love" (Bob Marley)
"When The Well Runs Dry" (Neville Livingston)
"Ten Commandments Of Love" (Marshall Paul/Paul Woods)
"Rude Boy"
"It Hurts To Be Alone"
"Love and Affection" (Bob Marley/Neville Livingston)
"I'm Still Waiting" (Bob Marley)
"Simmer Down"

Vuoden 1965 albumit
Vuoden 1965 esikoisalbumit
Bob Marleyn albumit
Unknown

Unknown ja The Unknown tarkoittaa seuraavia asioita:

Elokuvia 

 Unknown, elokuva vuodelta 2006.
 Unknown, elokuva vuodelta 2011.
 Ponteva heppu (The Unknown), elokuva vuodelta 1921.
 Kädetön Alfonso (The Unknown), elokuva vuodelta 1927.

Muita merkityksiä 

 Unknown (lehti), vuosina 1939–1943 ilmestynyt pulp-lehti.
Reader

Reader tarkoittaa englanniksi lukijaa ja voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:

 Reader - akateeminen oppiarvo, joka myönnetään kansainvälistä tunnustusta saaneelle vanhemmalle akateemikolle joissakin englanninkielisissä yliopistoissa.
 Lukija - vuoden 2008 yhdysvaltalais-saksalainen elokuva, ().
 Elektronisen kirjan lukuohjelma (esimerkiksi Adobe Acrobat Reader, Foxit Reader).
 Elektronisen kirjan lukulaite (esimerkiksi Sony Reader).
Stranger

Stranger tai The Stranger voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

 The Stranger, Billy Joelin albumi vuodelta 1977
 Muukalainen katosi (engl. The Stranger), Orson Wellesin ohjaama elokuva vuodelta 1946
 The Stranger, Fritz Kierschin ohjaama elokuva vuodelta 1995
 Muukalainen (engl. The Stranger), Robert Liebermanin ohjaama toimintaelokuva vuodelta 2010
 ”Stranger”, The Rasmuksen singlekappale vuoden 2012 albumilta The Rasmus.
Pajulanjoki

Pajulanjoki (alajuoksun nimenä myös Virkaanjoki) on Paimionjoen sivujoki Somerolla ja Tammelassa. Joen valuma-alueen pinta-ala on 101 km² ja järvisyys 1,81 %. Joki seuraa koko matkallaan saven täyttämiä kallioperän murroslaaksoja, joita reunustavat korkeammat kallio- ja moreenialueet. Pellon osuus valuma-alueesta on noin 28,6 %.

Pajulanjoki
Pajulanjoki saa alkunsa Someron ja Tammelan rajoilta, virtaa Somerolla halki laajojen peltoaukeiden Pajulan, Kultelan ja Ylenjoen kylien sivuitse ja laskee Paimionjoen yläjuoksun järviketjuun kuuluvaan Someron Hirsjärveen Someron Ihamäen ja Kivisojan kylien luona. Joen itärannoille ulottuvat myös Someron Hirsjärven ja Someron, aiemmin Somerniemen, Palikaisten kylien maat. 

Jokilaakson pohjoisreunaa seurailee Tammelasta Somerolle jatkuva Hämeen Härkätie. Avara maisemakokonaisuus on vähintään paikallisesti merkittävä, mutta laaksonpohjan tasaiset, alavat pellot ovat alttiita tulville ja joen reunat sortumaherkkiä.  Someron Kultelassa tie ja joki erkanevat, jokilaakso kapenee ja rannat jyrkkenevät. Samalla joen nimeksi tulee Virkaanjoki.

Jokilaakson yläosalle varsinkin Someron Pajulan kylässä luonteenomaiset laajat, tasaiset pellot laakson pohjalla ovat aiemmin olleet niittyjä, ja todennäköisesti myös joelle nimen antanut kylännimi Pajula johtuu niittyä tarkoittavasta maastoappellatiivista paju.

Latvahaarat ja järvet
Joen latvahaarat saavat alkunsa Tammelan Letkun, Patamon ja Torron kylistä, karun ja metsäisen Tammelan ylängön reunoilta. Latvahaaroja ovat Tammelan Letkulla joen pääuoman suuntaisesti virtaava Myllyjoki, siihen idästä yhtyvä Pienjoki eli Suojoki sekä Tammelan Torron kylän ja Someron Pajulan Vahlionkulman halki virtaava Torrojoki. 

Myllyjokeen laskevat pohjoisesta Haiponjärvi , Mustalammi ja Tourunjärvi Tammelasta. Suojokeen laskevat Valajärvi Tammelasta ja Valkjärvi Tammelan ja Someron rajalta sekä joitain pikkulampia. Torrojokeen ja Pajulanjoen pääuomaan laskee joukko pikkujärviä ja -lampia Someron Pajulan kylän pohjoispuoliselta kallioalueelta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomen joet
Someron luonto
Tammelan luonto
Paimionjoen vesistö
Ali Bongo Ondimba

Ali-Ben Bongo Ondimba (syntyjään Alain Bernard Bongo, s. 9. helmikuuta 1959) on Gabonin presidentti ja maan edesmenneen presidentin Omar Bongon poika ja Parti Démocratique Gabonaisin (PDG) varapuheenjohtaja.

Bongo syntyi Brazzavillessä ja kävi koulua Ranskassa yhdeksänvuotiaasta asti. Hän väitteli oikeustieteestä Sorbonnessa ja alkoi osallistua politiikkaan vuonna 1981. Isänsä valtakaudella hän toimi Gabonin ulkoministerinä 1989–1991 ja puolustusministerinä 1999–2009. Isä ja poika kääntyivät muslimeiksi vuonna 1973 ja muuttivat samalla nimensä.

Isänsä kuoltua nelikymmenvuotisen presidenttikautensa jälkeen Ali-Ben Bongo asettautui PDG:n presidenttiehdokkaaksi elokuun 2009 vaaleihin. Ali Bongon ilmoitettiin saaneen 42 % äänistä ja tulleen siten valituksi maan presidentiksi. Oppositio kiisti tuloksen ja Librevillessa ja Port-Gentilissa puhkesi levottomuuksia ja hyökkäyksiä ulkomaalaisia vastaan ja Ranskan lähetystö sytytettiin tuleen. Ali Bongo astui virkaansa 16. lokakuuta 2009.

Kesäkuussa 2011 Bongo vieraili Valkoisessa talossa Yhdysvaltain presidentti Barack Obaman vieraana.
Bongoa on pidetty Obaman luottomiehenä Afrikassa. Gabon sai vuosiksi 2010–2011 YK:n turvallisuusneuvoston jäsenpaikan ja tuki Yhdysvaltain suunnitelmia mm. Libyan johtaja Muammar Qaddafin syrjäyttämisestä ja käytti vaikutusvaltaansa muiden Afrikan johtajien saamisesta sen taakse. Niinpä Bongo oli ensimmäinen Afrikan johtaja joka yöpyi Yhdysvaltain presidentin yksityisessä vierastalossa Blair Housessa ja vuonna 2014 hän oli kunniapaikalla Obaman vieressä Afrikan johtajien kokouksessa Washingtonissa.

Bongo valittiin niukasti uudelleen elokuun lopussa 2016. Hän sai vaalilautakunnan tulosten mukaan 49,8 prosenttia äänistä, kun opposition Jean Ping sai 48,23 %. Maassa puhkesi tämän jälkeen levottomuuksia ja ryöstelyä. Mellakoitsijat sytyttivät maan parlamenttirakennuksen tuleen ja turvallisuusjoukot ja poliisi hyökkäsivät oppositiopuolueen päämajaan.

Bongo kärsi sairauskohtauksen lokakuussa 2018 vieraillessaan Saudi-Arabiassa. Hän toipui Riadissa ja Marokossa, eikä häntä nähty julkisesti yli vuoteen. Joulukuussa 2019 Bongo piti neliminuuttisen puheen Keski-Afrikan valtioiden talousyhteisön (ECCAS) kokouksessa suuremmitta ongelmitta.

Lokakuussa 2021 Ali Bongon nimi nousi esille Pandoran papereissa jotkja kertovat offshore -yritysten käytöstä veroparatiiseissa. Ali Bongolla oli kaksi nyttemmin jo lakkautettua hallintayhtiötä, joiden omistuksia ei tunneta.

Yksityiselämä
Bongolla on kolme biologista lasta, ja hän on adoptoinut neljännen lapsen Marokosta.

Ali Bongon tiedetään harrastavan autojen keräilyä. France 24 kertoi että neljä kuukautta presidentiksi valintansa jälkeen hän tilasi 29 luksusautoa sveitsiläisen yhtiön kautta. Vuonna 2012 Librevillen Cité de la Démocratie -kompleksissa, joka käsittää mm. presidentin toimiston ja ministeriöitä, oli parkissa 400 luksusautoa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Gabonin presidentit
Night of the Hunter

Night of the Hunter on yhdysvaltalaisen rock-bändi 30 Seconds to Marsin viides single albumilta This Is War.

30 Seconds to Marsin kappaleet
Vuoden 2011 kappaleet
Rantatyräkki

Rantatyräkki (Euphorbia palustris) on monivuotinen, suurikokoinen Euroopassa tavattava tyräkkikasvi. Suomessa laji on harvinainen ja rauhoitettu.

Ulkonäkö ja koko 
Rantatyräkki kasvaa 60–120 senttimetriä korkeaksi. Paksuja varsia on useita ja niiden maitiaisneste on runsasta. Varsilehdet ovat 2–3 cm leveitä, pyöreäkärkisiä ja ehytlaitaisia. Lehdet ovat alta siniharmaita. Kasvin latvakukinto on tavallisesti viisisäteinen ja kukinnon alapuolella on useita kukallisia haaroja. Kukinnon tukilehdet ovat soikeita ja kirkkaankeltaisia. Kukan mesiäislevyt ovat pyöreähköjä ja sarvettomia. Rantatyräkki kukkii kesä-heinäkuussa.

Rantatyräkki on myrkyllinen.

Levinneisyys 
Rantatyräkkiä tavataan lähes koko Manner-Euroopassa Espanjasta Venäjälle ja Italiasta Pohjoismaihin. Yleisimmillään se on Itä-Euroopassa Balkanilla ja Alpeilta Ukrainaan ja Keski-Venäjälle. Pohjoismaissa laji on äärirajoillaan. Sitä tavataan harvinaisena Norjan etelärannikolla, Ruotsin länsirannikolla ja Itämeren saarilla sekä Suomessa lähinnä Suomenlahden rannikolla. Rantatyräkki kasvaa myös Virossa. Suomessa rantatyräkin suurimmat esiintymät ovat Kymenlaaksossa. Lajia on tavattu myös Uudeltamaalta, Varsinais-Suomesta ja Keski-Pohjanmaalta.

Elinympäristö 
Suomessa rantatyräkki kasvaa lähinnä kivikkoisilla ja pensaikkoisilla merenrannoilla.

Käyttö 
Rantatyräkkiä viljellään jonkin verran koristekasviksi muun muassa lampien rannoille.

Lähteet 
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Rantatyräkin (Euphorbia palustris) levinneisyys Suomessa.
 Luontoportti: Rantatyräkki (Euphorbia palustris)
 Puutarha.net: Rantatyräkki (Euphorbia palustris)

Tyräkit
Myrkylliset kasvit
Valokuvataiteilijoiden liitto

Valokuvataiteilijoiden Liitto ry edustaa kuvataiteilijoita, jotka käyttävät valokuvaa taiteellisen ilmaisunsa päävälineenä. Liitossa on vajaat 400 jäsentä.

Vuonna 1988 perustettu valtakunnallinen yhdistys edistää suomalaista valokuvataidetta. Liitto järjestää valokuvataiteeseen liittyviä tapahtumia ja ylläpitää Suomen vanhinta valokuvagalleria Hippolyteä Helsingin keskustassa. Liitto järjestää gallerianäyttelyjen lisäksi temaattisia näyttelyitä kotimaassa ja ulkomailla.

Katso myös 
 Suomen Ammattivalokuvaajat

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Valokuvataiteilijoiden Liitto ry kotisivut 

Suomalaiset valokuva-alan järjestöt
Jarmo Savolainen

Jarmo Savolainen (24. toukokuuta 1961 Iisalmi – 11. kesäkuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen jazzpianisti, kosketinsoittaja ja säveltäjä. Hän oli kansainvälisesti menestyneimpiä suomalaisia jazzmuusikoita.

Tausta 
Savolainen opiskeli Kuopion konservatoriossa 1977–1979. Hän omaksui vaikutteita Chick Corealta ja Keith Jarrettilta. Savolainen opiskeli myös Bostonissa Berklee College of Musicissa, mikä kypsytti hänet lopullisesti valitsemaan jazzmuusikon uran.

Ura 
Savolainen sävelsi jazzia erilaisille kokoonpanoille soolopianosta big band -musiikkiin. Hän sävelsi musiikkia näyttämöille, tanssiryhmille, televisio-ohjelmiin ja elokuviin.

Muusikkona Savolainen esiintyi monipuolisissa kokoonpanoissa rock-musiikista nykymusiikkiin. Hän esiintyi muun muassa The Baltic Quartetissa, Espoo Big Bandissa, Umo Jazz Orchestrassa sekä Pekka Pohjolan yhtyeessä. Hän levytti ensimmäisen sooloalbuminsa New Yorkissa hollantilaiselle Timeless-levymerkille, ja sen jälkeen hän levytti kolme kansainväliseen levitykseen päässyttä albumia hollantilaiselle A-records-levymerkille. Hän oli myös mukana kymmenillä levytyksillä muusikkona ja säveltäjänä.

Diskografia 
 Jarmo Savolainen Nonet (1985)
 Jarmo Savolainen Quartet: Blue Dreams (1987)
 Make Lievonen: Loru (1988)
 Seppo Kantonen: Phases (1989)
 Songs for solo piano (1990)
 Jarmo Savolainen Quintet: First Sight (1992)
 Jarmo Savolainen Quartet & Quintet: True Image (1995)
 Jarmo Savolainen Quintet: Another Story (1997)
 Jarmo Savolainen Trio: John's Sons (1998)
 Jarmo Savolainen Trio with Eric Vloeimans: Grand Style (2000)
 Jarmo Savolainen Trio with Eric Vloeimans: Times like These (2002)
 Soloduotrio (2004)
 Jarmo Savolainen Trio: Songs for Trio (2006)

Muiden levyillä 
 Sakari Kuosmanen: Ihana elämä (1986)

Palkinnot 
Yrjö-palkinto 1994

Lähteet 

Suomalaiset jazzpianistit
Suomalaiset jazzmusiikin säveltäjät
Vuonna 1961 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Suomen Kuvataidejärjestöjen Liitto

Suomen Kuvataidejärjestöjen Liitto on valtakunnallinen taiteilijaseurojen katto-organisaatio ja edunvalvoja, joka on perustettu vuonna 1938 Helsingissä nimellä Suomen Kuvaamataiteilijain Liitto. Aloitteentekijöinä toimivat Tampereen, Turun ja Viipurin taiteilijaseurat. Liiton tehtävänä oli ajaa maakuntien kuvataiteilijoiden asiaa ja tuoda kuvataidetta esille muuallakin kuin suurimmissa kaupungeissa.

Suomen Kuvataidejärjestöjen Liittoon kuuluu vuonna 2021 57 taiteilijayhdistystä. Liiton tarkoituksena on koota yhteistyöhön eri puolella Suomea toimivat kuvataidejärjestöt ja toimia niiden valtakunnallisena yhdyssiteenä kuvataiteen aseman parantamiseksi koko maassa. Jäsenjärjestöjen verkosto kattaa koko maan Ahvenanmaalta ja Hangosta aina Rovaniemelle saakka. Liiton jäsenyhdistyksiin kuuluu kymmeniä vuosia toimineita, asemansa vakiinnuttaneita vahvoja ja aktiivisia yhdistyksiä. Jäsenistössä on myös useita vastaperustettuja yhdistyksiä, joiden kansainvälinen toiminta-alue ja kulttuurinen merkitys kuvataiteen kentän aktiivisina ja kriittisinä uudistajina on huomattavasti jäsenmääräänsä suurempi. Liiton jäsenjärjestöjen toiminta on merkittävää niin alueellisen elinvoimaisuuden, paikallisen kulttuurielämän jatkuvuuden, kuvataiteen kentän uudistumisen kuin kansainvälistymisenkin kannalta.

Suomen Kuvataidejärjestöjen Liitto jakaa tietoa ja tarjoaa jäsenyhteisöilleen koulutusta, työkaluja ja neuvontapalveluita. Liitto ylläpitää toimitilojensa yhteydessä Helsingissä ikkunagalleria Galleria SEINÄ:ä ja tuottaa joka kolmas vuosi kuvataidefestivaalia. Liiton residenssitoiminta Karjalohjalla mahdollistaa jäsenyhteisöjen taiteilijoille kohtuuhintaisen loma- ja työskentelyresidenssin.

Liitto on jakanut vuodesta 1993 alkaen liiton nimeä kantavaa tunnustuspalkintoa, joka myönnetään yhteisölle tai henkilölle tunnustuksena kuvataiteen hyväksi tehdystä valtakunnallisesti merkittävästä työstä. Vuosina 1993-2017 tunnustuspalkintona myönnettiin kuvanveistäjä Raimo Heimon suunnittelemaa Taisto Ahtola -mitalia (1973). Vuonna 2019 liiton merkittävimmäksi tunnustuspalkinnoksi nousi Raimo Heinon suunnittelema professori, kuvanveistäjä Eero Hiirosen nimikkomitali (1981). Saajina ovat olleet muun muassa kuvanveistäjä Helena Hietanen, Kuvasto, taidemaalari Marjukka Paunila, Mäntän kuvataideviikot ja Savonlinnan taidelukio. 

Suomen Kuvataidejärjestöjen Liitto on yksi Suomen Taiteilijaseuran kuudesta jäsenjärjestöstä. Liitto vaikuttaa myös muiden valtakunnallisten taiteilijayhteisöjen välisissä yhteistyöelimissä ja hallituksissa edustuksien ja edustajistojen kautta.

Katso myös 
 Kuvasto
 Suomen Taiteilijaseura

Kirjallisuutta
 Hirvonen, Harri: Kuvataiteilijain aseman parantamiseksi. Suomen Kuvataidejärjestöjen Liitto 1938-2008, SKjL 2008.

Lähteet

Aiheesta muualla 

  Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton verkkosivut

Suomalaiset kuvataidealan järjestöt
Kari Tolvanen

Kari Tapani Tolvanen (s. 24. heinäkuuta 1961 Helsinki) on suomalainen poliitikko, Kansallisen kokoomuksen kansanedustaja (2011–) ja rikosylikomisario, joka toimi Helsingin poliisin väkivaltarikosyksikön  eli ns. murharyhmän päällikkönä vuosina 2001–2011. Toukokuusta 2015 lähtien Tolvanen on toiminut Eduskunnan lakivaliokunnan puheenjohtajana.

Tunnettuja Tolvasen johdolla tutkittuja rikostapauksia ovat olleet esimerkiksi Helsinki Shooting Club -ampumaradan kolmoissurman tutkinta vuonna 1999 ja Jari Aaltosen murhan tutkinta. Kevätkesän 2009 ensimmäisen suomalaisen kidnappaustapauksen selvittelyn myötä Tolvanen oli julkisuudessa tiedottamassa tapauksen tutkinnan edetessä. Tolvanen on toiminut vuodesta 2000 Helsingin väkivaltarikosyksikön johtajana.

Tolvanen on puhunut julkisuudessa myös äänekkäästi lasten ja ikäihmisten pahoinpitelyistä ja kaltoinkohteluista sekä mielenterveyspalveluiden resurssien lisäämistarpeesta. Helsingin seudun mielenterveysseura myönsi mielenterveyden tunnustuspalkinnon Tolvaselle vuonna 2010. Hänet valittiin vuonna 2014 Mielenterveyden keskusliiton puheenjohtajaksi.

Tolvanen on kuulunut Jari Aarnion ystäväpiiriin ja muun muassa hyväksynyt Aarnion talon ikkunoiden panssarilasituksen laskuja.

Poliittinen ura
Tolvanen valittiin kokoomuksen kansanedustajaksi vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiiristä 5 879 äänellä.

Eduskunnassa hän on varsinaisena jäsenenä tarkastusvaliokunnassa ja lakivaliokunnassa sekä varajäsenenä hallintovaliokunnassa sekä puolustusvaliokunnassa.

Kari Tolvasen johtama mielenterveyspoliittinen neuvottelukunta ehdotti kesäkuussa 2012 pysyvän vakavien henkirikosten tutkintalautakunnan perustamista Suomeen ottamalla mallia ilma- ja maantieliikenteestä, joissa kaikki kuolemaan johtaneet onnettomuudet tutkitaan perusteellisesti. Ehdotuksen taustalla olivat lukuisat Suomessa sattuneet perhesurmat sekä Jokelan, Kauhajoen ja Hyvinkään ampumistapaukset.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kotisivut
 

Nykyiset kansanedustajat
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Uudenmaan vaalipiiri
Suomalaiset poliisit
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Espanjan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue

Espanjan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue on Espanjan jalkapalloliiton hallinnoima kansallinen alle 21-vuotiaiden jalkapallojoukkue. Espanja on voittanut neljästi Euroopan-mestaruuskilpailut, vuosina 1986, 1998, 2011 ja 2013. Lisäksi joukkue on voittanut kahdesti hopeaa ja pronssia, muista maajoukkueista ainoastaan Italia on menestynyt paremmin.

Menestys arvokilpailuissa 
Euroopan-mestaruuskilpailut
 1978 – Karsiutui. Sijoittui 3:n joukkueen karsintalohkossa toiseksi
 1980 – Karsiutui. Sijoittui 3:n joukkueen karsintalohkossa toiseksi
 1982 – Puolivälierät
 1984 – Hopeaa
 1986 – Mestari
 1988 – Puolivälierät
 1990 – Puolivälierät
 1992 – Karsiutui. Sijoittui 5:n joukkueen karsintalohkossa kolmanneksi
 1994 – Pronssia
 1996 – Hopeaa
 1998 – Mestari
 2000 – Pronssia
 2002 – Karsiutui. Sijoittui 5:n joukkueen karsintalohkossa toiseksi. Hävisi karsintapudotuspelit Portugalille
 2004 – Karsiutui. Sijoittui 5:n joukkueen karsintalohkossa ensimmäiseksi. Hävisi karsintapudotuspelit Ruotsille
 2006 – Karsiutui. Sijoittui 6:n joukkueen karsintalohkossa kolmanneksi
 2007 – Karsiutui. Sijoittui 3:n joukkueen karsintalohkossa ensimmäiseksi. Hävisi karsintapudotuspelit Italialle
 2009 – 1. kierros
 2011 – Mestari
 2013 – Mestari

Pelaajat

Nykyinen joukkue

Vuoden 2017 Euroopan-mestaruuskilpailuihin valittu joukkue:

Eniten otteluita

Huomio: Joukkueet, joita pelaaja on edustanut alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa pelaamanaan aikana.

Eniten maaleja

Huomio: Joukkueet, joita pelaaja on edustanut alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa pelaamanaan aikana.

Entisiä päävalmentajia

  Julen Lopetegui (2012–2014)
  Luis Milla (2010–2012)
  Juan Ramón López Caro (2008–2010)
  Iñaki Sáez (1996–2002, 2004–2008)
  Luis Suárez Miramontes (1980–1982)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Espanjan kuninkaallinen jalkapalloliitto 
 Espanjan alle 21-vuotiaiden maajoukkue Soccer-Spain -sivustolla 

Alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueet
Espanjan jalkapallo
Terttu Jurvakainen

Terttu Kaarina Jurvakainen (s. 17. heinäkuuta 1939 Muhos) on suomalainen taidemaalari, runoilija ja kesänäyttelyiden järjestäjä. Jurvakainen tekee voimakkaita ja värikylläisia maalauksia. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1966.

Jurvakainen opiskeli grafiikkaa Helsingin työväenopistossa Erkki Hervon johdolla vuosina 1966–1967, Vapaassa taidekoulussa vuosina 1966–1967 ja kävi taidemaalauskurssin Limingan taidekoulussa vuonna 1965. Hän debytoi taiteilijana Helsingissä vuonna 1967.

Hän on pitänyt runsaasti taidenäyttelyitä myös ulkomailla ja julkaissut useita runokokoelmia. Runoilijana hän voitti J. H. Erkon palkinnon vuonna 1968. Jurvakainen on julkaissut kolmetoista runokokoelmaa. Joissakin niissä on mukana kuvia hänen maalauksistaan.

Runoilijana ja kuvataiteilijana Jurvakainen on palkittu taidepalkinnoilla ja apurahoilla. Vuonna 2009 hänet vihittiin Oulun yliopiston kasvatustieteen tiedekunnassa kunniatohtoriksi, Vuonna 2010 hän lahjoitti 26 teostaan Oulun yliopistolle. Vuonna 1993 hän lahjoitti Muhoksen Terveyskeskukselle 29 maalausta.

Jurvakainen on Taidemaalariliiton ja Oulun taiteilijaseura 63 Ry:n jäsen.

Taidegalleria Terttu Jurvakainen 

Jurvakainen on pitänyt Muhoksella yksityistä Taidegalleria Terttu Jurvakainen -nimistä taidegalleriaa  45 vuotta ja on kutsunut vuosittain galleriansa kesänäyttelyihin tunnettuja ja nousevia taiteilijoita.

Hänen ensimmäisestä yksityisnäyttelystään on kulunut yli 50 vuotta. Näyttely oli Helsingissä Bulevardilla Bäcksbackan Taidesalongissa 1968. Hän on pitänyt lukuisia näytelyitä Suomessa ja ulkomailla sekä osallistunut moniin yhteisnäyttelyihin Suomessa ja ulkomailla.

Kaunokirjalliset teokset 
Anna minun avata ovi, runokokoelma 1978
Meillä on sama matka, 1980
Valoisa hiljaisuus, 1983
Varjo varjolta poissa, 1986
Anna minulle yksinäisyyttä, 1989
Syvällä veden kirkas, 1991
Silmät että näkisit, 1997
Kirjeitä hänelle jota ei ole, 1999
Silmissä auringon oranssi, runokokoelma 2005
Yön kukat, runokokoelma 2012
Voiko ääneen sanoa 2014
Valo halkaisee pimeyden 2017
Valon reualla 2022

Kirjallisuutta 
 Valon ja värin maalari • The Painter of Light and Colour, 2008. ISBN 978-952-92-3941-2.
 Romaani: Hiljaisuuden talo, 2006. ISBN 952-464-432-0.
 Romaani: Hidas kevät pitkät varjot, 2011. ISBN 978-952-5556-98-8.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Terttu Jurvakainen Oulun taiteilijaseura 63 Ry:n sivuilla 
Taidegalleria - Cafe Terttu Jurvakainen
Terttu Jurvakainen artnetissä 

Suomalaiset taidemaalarit
Suomalaiset runoilijat
Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset taide-elämän vaikuttajat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Taidegalleria Terttu Jurvakainen

Taidegalleria Terttu Jurvakainen on yksityinen taidegalleria, jota taidemaalari Terttu Jurvakainen on pitänyt Muhoksella yli neljäkymmentä vuotta. Galleria sai alkunsa vuonna 1977, kun Terttu Jurvakaisen isä talousneuvos Antti Jurvakainen päätti tyttärensä toivomuksesta rakentaa kotiinsa tilat, jonne taidemaalaritytär saisi teoksensa esille. Gallerian kahvio-osa on rakennettu vuonna 1986 ja uusin pääty avattiin vuonna 1997.

Kesänäyttelyitä ja kulttuuritapahtumia
Taidegalleria Terttu Jurvakainen on järjestänyt kesänäyttelyitä 1970-luvun loppupuolelta alkaen vuosittain. Kesänäyttelyissä on esillä Jurvakaisen ja kutsuttujen taiteilijoiden teoksia ja gallerian kesänäyttelystä on tullut jo käsite. Näyttelytoiminnan lisäksi galleria on vuosikymmenien ajan toiminut monien kulttuuritilaisuuksien tapahtumapaikkana ja siellä järjestetään myös konsertteja.

Galleriassa on näyttelytilaa 600 m² ja näyttelytilaan sisältyy  myös kahvio. Galleria on avoinna kesäisin 16. kesäkuuta - 31. elokuua ke-su kello 12-17. .

Kirjallisuutta
Terttu Jurvakainen valon ja värin maalari = The Painter of Light and Colour, 2008 ISBN  	 9789529239412

Lähteet

Aiheesta muualla
Taidegalleria - Cafe Terttu Jurvakainen

Muhoksen nähtävyydet
Muhoksen rakennukset ja rakennelmat
Jurvakainen, Terttu
Jurvakainen, Terttu
Maria Duncker

Maria Duncker (s. 1963) on suomalainen kuvanveistäjä, performanssi- ja videotaiteilija. Hän on opiskellut Kuvataideakatemiassa vuosina 1988–92 Taideteollisessa korkeakoulussa 1985–88. Duncker oli Ars Fennica -palkintoehdokkaana vuonna 2008.

Duncker tunnetaan muovikasseista ommelluista kansallispuvuista sekä Vera Nevanlinnan kanssa tehdystä liikkuvasta camera obscura -ajelusta vuosina 2000 ja 2001. Pilluralli- ja Big City -nimisissä teoksissa yleisö matkusti pakettiautossa, jonka takaosa oli pimennetty, ja camera obscura -aukkojen kautta auton seinille heijastui ohi vilistäviä maisemia ylösalaisin.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Maria Duncker Ars Fennican sivuilla
 Maria Duncker AV-Arkin sivuilla
 

Suomalaiset kuvanveistäjät
Suomalaiset videotaiteilijat
Suomalaiset performanssitaiteilijat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Aluehallintovirasto

Aluehallintovirasto (lyh. avi, , lyh. rfv) hoitaa Suomen lainsäädännön toimeenpano-, ohjaus- ja valvontatehtäviä. Jokaisella aluehallintovirastolla on tietty toimialue, joka käsittää yhden tai useamman maakunnan. Sen vastuualueita ovat peruspalvelut, oikeusturva ja luvat; työsuojelu; ympäristöluvat; pelastustoimi ja varautuminen sekä opetus- ja kulttuuritoimi. Aluehallintovirastoja on seitsemän, joista yhdeksi rinnastetaan myös Ahvenanmaan valtionvirasto.

Aluehallintovirastot perustettiin 1. tammikuuta 2010 elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskusten kanssa. Ne korvasivat aikaisemmat lääninhallitukset.

Arvostelu 
Hallituksen asetus aluehallintovirastoista sai osakseen arvostelua muun muassa siksi, että aluehallintovirastojen nimet ovat epäjohdonmukaisia ja vievät harhaan. Julkisuudessa ihmeteltiin myös sitä, ettei uudistusta tehtäessä ollut haettu asiantuntija-apua esimerkiksi nimistönhuoltajilta ja -tutkijoilta eikä heidän apuaan otettu huomioon, kun sitä tarjottiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Aluehallintoviraston kotisivut.
 Keski-Pohjanmaan etelän suunta sai sinetin Radio Keski-Pohjanmaa, Yle Suomi

Seulonnan keskeiset artikkelit
Francis Durbridge

Francis Henry Durbridge (25. marraskuuta 1912 Hull – 11. huhtikuuta 1998 Lontoo) oli brittiläinen radiokäsikirjoittaja ja rikoskirjailija, joka tunnetaan yksityisetsivä Paul Templen luojana.

Durbridge opiskeli Birminghamin yliopistossa, jonka jälkeen hän elätti itsensä päätoimisena kirjoittajana, lukuun ottamatta lyhyttä aikaa, jona hän työskenteli osakevälityksen parissa. Ensimmäinen Durbridgen kirjoittama radiokuunnelma, Promotion, esitettiin jo hänen opiskeluaikanaan. Ensimmäinen Paul Temple -kuunnelma, Send for Paul Temple, esitettiin keväällä 1938. Kaikkiaan Durbridge kirjoitti 20 Paul Temple -kuunnelmaa kolmenkymmenen vuoden aikana. Lisäksi Durbridge kirjoitti 12 Paul Temple -romaania ja 23 muuta kirjaa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Englantilaiset rikoskirjailijat
Brittiläiset radiokäsikirjoittajat
Vuonna 1912 syntyneet
Vuonna 1998 kuolleet
Päivikki

Päivikki on suomalainen naisen etunimi, jonka nimipäivää vietetään 16. kesäkuuta. Päivi-nimen esimuoto on suomen kielen päivä-sana. Päivikin nimipäivä oli vuodesta 1929 lähtien 30. kesäkuuta, mutta vuonna 1950 se siirrettiin kesäkuun 16. päivään, joka on myös Päivin nimipäivä. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Päivikki-nimen saaneita on Suomessa vuoden 2019 loppuun mennessä kaikkiaan 10 677 naista ja alle 10 miestä.

Päivikki on luultavasti muodostettu Päiviön sisarnimeksi. Nimi myös ilmentää vuorokaudenaikoja aikaisempien Iltan ja Aamun rinnalla.

Tunnettuja Päivikkejä 

 Päivikki Antola, ent. Suojanen (s. 1945), uskontotieteilijä, etnologian ja folkloristiikan professori
 Päivikki Elomaa (s. 1931), koripalloilija, pesäpalloilija ja keilaaja
 Päivikki Palosaari (s. 1956), hotelli- ja ravintola-alan yrittäjä

Lähteet 

Etunimet

en:Päivi
Mark Jooris

Mark Jooris (3. helmikuuta 1964 Burlington, Ontario, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija, jonka uran suurimpiin saavutuksiin kuuluu muun muassa MLH:in pistepörssin voitto kausilla 2001–2002 sekä 2004–2005. Jooris pelasi 69 ottelua SM-liigassa Porin Ässissä.

Ura
Jooris aloitti uransa yliopistoliiga NCAA:ssa edustaen New Yorkin Troysta kotoisin olevaa R.P.I. (Rensselaer Polytechnic Institute) yliopistojoukkuetta. R.P.I. pelasi ECAC -konferenssissä. Viimeisellään kaudella 1985–1986 Jooris voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehdän 60 tehopistettä. Koko liigassa Jooris oli kauden yhdeksänneksi paras maalintekijä, tehden maaleja 34.

Ennätyskautensa jälkeen Jooris siirtyi Porin Ässiin, jossa kaudella  pelasikin vain 27 ottelua tehoin 12 maalia ja 24 syöttöä. Seuraavalla kaudella  Jooris pelasi melkein täyden kauden, jättäen pelaamatta 44 ottelusta vain kaksi. Jooris teki tehoja 63 (29+34), voittaen Ässien pistepörssin sekä ollen koko liigan pistepörssissä kolmas.

Jooris palasi loppukaudeksi Amerikkaan ja pelasi AHL-liigassa yhteensä 10 ottelua kahdessa joukkueessa. Kausi 1988–1989 meni Joorisilta Kanadan maajoukkueessa. Jooris pelasi 52 ottelua, ja oli kauden eniten maaleja tehnyt pelaaja. Samassa joukkueessa pelasivat 15-vuotias Eric Lindros sekä 17-vuotias Kris Draper. 

Jooris siirtyi Saksaan, jossa hän pelasi yhdeksän kautta, edustaen kuutta seuraa. Kaikki kaudet hän vietti korkeimmalla sarjatasolla eli 1. Bundesliigassa, lukuun ottamatta kautta 1991–1992, jolloin hän pelasi 50 ottelua Berlin Dynamo EHC -joukkueessa. Neljä viimeistä kautta sarjan nimi oli nykyinenkin DEL.

Kaudella 1998–1999 Jooris jatkoi Euroopassa, Sveitsin National League B:ssä Servette Genevessä, jonka pistepörssin Jooris voitti. Samalla kaudella hän edusti pääsarjaseuraa Rapperswil-Jonaa, kuitenkin vain kaksi ottelua. 

Kauden 2000–2001 Jooris oli pelaamatta. Jooris pelasi loppu-uransa Kanadassa MLH-liigassa, Dundas Real McCoys -nimisessä seurassa. Hän voitti liigan pistepörssin kahdesti (2001–2002, 2004–2005). Jooris esiintyi vielä Suomen mediassa, kun häntä haastateltiin tammikuussa 2007 Satakunnan Kansaan. Hän kertoi haluavansa vielä joskus valmentaa Ässiä liigassa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Ali Abdalla

Ali Abdalla (s. 2. marraskuuta 1982 Mariti) on eritrealainen kestävyysjuoksija. 

Vuonna 2001 Adballa oli Afrikan nuorten mestaruuskilpailuissa pronssilla 10 000 metrin juoksussa. Maastojuoksun MM-kisoissa hän on ollut parhaimmillaan kahdeksas pitkällä matkalla Fukuokassa huhtikuussa 2006. Eritrean joukkue voitti samassa kisassa hopeaa. 

Osakan MM-kisoissa vuonna 2007 Abdalla sijoittui 5 000 metrin juoksussa kymmenenneksi. Hän oli samalla matkalla myös mukana Pekingin olympialaisissa vuonna 2008, mutta ei selviytynyt loppukilpailuun.

Ennätykset

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Eritrealaiset kestävyysjuoksijat
Eritrealaiset maastojuoksijat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Kultalevy (albumi)

Kultalevy on rap-artisti Skandaalin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin Kingsize -levy-yhtiön kautta 8. syyskuuta 2004.

Kappaleet

Singlet

Aiheesta muualla 
 Meteli

Skandaalin albumit
Joniveljen tuottamat albumit
Vuoden 2004 albumit
Norsk Rikskringkasting

Norsk Rikskringkasting (NRK) on Norjan julkisen palvelun yleisradioyhtiö. Se on Euroopan yleisradiounionin perustajajäsen. NRK ylläpitää kuuden televisiokanavan lisäksi kuuttatoista radiokanavaa. NRK:n rahoitus koostuu valtion tuista sekä TV-maksutuotoista.

Historia 
Sana "kringkasting" on käännös englannin kielen sanasta "broadcasting", ja sitä käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1924, jolloin yksityinen Kringkastingselskapet A/S perustettiin. Vuonna 1933 Kringkastingselskapet A/S:n korvasi valtiollinen NRK. Sillä oli monopoli radiolähetyksissä aina 1980-luvulle asti, jolloin yksityiset paikallisradioasemat sallittiin. NRK oli myös ainoa kilpailija televisiolähetyksien osalta vuoteen 1992 asti, jolloin yksityinen TV 2 perustettiin.
Ensimmäiset, kokeelliset televisiolähetyket Norjassa tehtiin vuonna 1954, ja säännölliset lähetykset alkoivat vuonna 1960. Koelähetykset väreissä aloitettiin vuonna 1972, ja 1975 alkoivat säännölliset väritelevisiolähetykset. Teksti-tv otettiin käyttöön vuonna 1983.

Televisiokanavat 
 NRK1 (1960-)
 NRK2 (1995-)
 NRK3 (2007-)
 NRK Super (2007-)
NRK1 Tegnspråk (2001-)
NRK Rogaland 24

Radiokanavat 
 NRK P1 (vastaavanlainen kuin Yle Radio Suomi)
 NRK P1+

 NRK P2 (vastaavanlainen kuin Yle Radio 1)
 NRK P3 (nuorille suunnattu popkanava)
 NRK P13 (Rock)
 NRK mP3
 NRK Alltid nyheter (uutiskanava) 
 NRK Super (lapsille)
 NRK Klassisk (klassisen musiikin kanava)
 NRK Sápmi Radio (saamenkielinen)
 NRK Jazz
 NRK Folkemusikk
 NRK Sport
 NRK P3 Urørt (soittaa uutta norjalaista musiikkia artisteilta, joilla ei ole levytyssopimusta)
 NRK P13 Radioresepsjonen (radioteatteri)
 NRK P3 National Rap Show (räppiä)

Linkkejä 
NRK Internet radio

 NRK Internet TV
Ettore Messina

Ettore Messina (s. 30. syyskuuta 1959 Catania) on italialainen koripallovalmentaja. Vuodesta 2014 lähtien hän on toiminut San Antonio Spursin apuvalmentajana. Messina on valittu yhdeksän muun valmentajan ohella Euroliigan 50 suurimman vaikuttajan listalle. __notoc__

Ura 
Messinan ura päävalmentajana alkoi Virtus Bolognassa kaudella 1989–1990. Lukuisten kansallisten mestaruuksien ja cup-voittojen lisäksi hän on valmentanut sekä Bolognan että venäläisen TsKA Moskovan neljästi Euroliigan mestariksi. Italian maajoukkueen hän johti hopealle vuoden 1997 EM-kilpailuissa. 

Vuonna 2009 Messina siirtyi ACB-liigassa pelaavan Real Madridin päävalmentajaksi. Hän valmensi seuraa kaksi kautta, kunnes siirtyi kaudeksi 2011–2012 Los Angeles Lakersin konsultiksi. Kaudet 2012–2014 hän valmensi TsSKA Moskovaa. Vuonna 2014 Messina siirtyi NBA-seura San Antonio Spursiin, jossa hän toimii Gregg Popovichin valmentaman joukkueen apuvalmentajana.

Joukkueet 
 1989–1993  Virtus Bologna
 1993–1997 
 1997–2002  Virtus Bologna
 2002–2005  Benetton Treviso
 2005–2009  TsSKA Moskova
 2009–2011  Real Madrid
 2012–2014  TsSKA Moskova
 2014–  San Antonio Spurs (apuv.)

Saavutukset 

 Euroliiga: 1998, 2001, 2006, 2008
 Euroopan cup-voittajien cup: 1990
 Italian-mestaruus: 1993, 1998, 2001, 2003
 Italian cup: 1990, 1999, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005
 Italian supercup: 2002
 Venäjän-mestaruus: 2006, 2007, 2008, 2009
 Venäjän cup: 2006, 2007
 Euroopan-mestaruushopea: 1997

 Euroliigan vuoden valmentaja: 2006, 2008
 Euroopan vuoden valmentaja: 1998
 Italian vuoden valmentaja: 1990, 1993, 1998, 2001, 2005

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Messinan esittely Euroliigan sivustolla 
 LegaBasket

Italialaiset koripallovalmentajat
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt