Baraw Sugbo

Baraw Sugbo on eskrima-vaikutteinen kamppailulaji, jossa keskitytään aseettomaan puolustautumiseen puukkoa vastaan.

Filippiiniläisenä kamppailutyylinä Baraw Sugbo on harjoittelijamäärältään pieni ja melko epäkaupallinen. Tekniikkavalikoimaltaan Baraw Sugbo suppeahko, eikä se sisällä kovinkaan näyttäviä veitsipuolustustekniikoita. Lukuisten näyttävien tekniikoiden sijaan Baraw Sugbo perustuu melko realistiseen veitsikamppailuasetelmaan, joka ottaa huomioon sen, ettei puolustautuja välttämättä saa riisuttua hyökkääjää aseista ensimmäisillä torjuntayrityksillä. (Ceniza 2014.)

Baraw Sugbo-harjoittelulle ominaisessa ns. palakaw-harjoitusmuodossa, hyökkääjä pyrkii vastatekniikoilla pitämään veitsen itsellään samalla jatkaen hyökkäystään (Nepangue & Machachor 2007, 223). Vuorovaikutteisella palakaw-harjoitusmuodolla pyritään kehittämään puolustautujan jalkojen ja käsien koordinaatiota, sijoittumista ja torjuntoja - eikä vain yksittäisiä puolustustekniikoita. 

Baraw Sugbo -järjestelmä sisältää myös nyrkiniskut, kyynärpäälyönnit, tallonnat, kamppaukset, pyyhkäisyt, alasviennit sekä joitakin painitekniikoita teräaseella varustautunutta vastaan, joskin perusharjoittelussa painotetaan napakkaa, mutta samalla virtaavaa vastatekniikasta vastatekniikkaan harjoittelua ("counter to counter flow").

Baraw Sugbon harjoittelu on perinteisesti ollut vapaamuotoista; vyöarvoja tai yhtenäisiä harjoitusasusteita ei ole käytetty. Harjoitusvälineinä käytetään tyypillisesti tylsytettyjä metallisia harjoituspuukkoja. (Ceniza 2014.)

Baraw Sugbon historia 

Baraw Sugbon historia juontaa Labangon Fencing Clubin perustajaan, maineikkaaseen Lorenzo Saavedraan (myös: "Tatay Insong") (1852-1944). Saavedraa pidetään kantaisänä useille nykyisille eskrima-tyyleille, kuten Doce Pares ja Balintawak. "Tatay Insong" ei tiettävästi opettanut kaikkia taitojaan yksittäiselle henkilölle tai ryhmälle, vaan jakoi oppejaan eri laajuudessa eri ihmisille. Perimätiedon mukaan Lorenzo Saaveedra sai vaikutteita veitsipuolustustaitoonsa vankila-aikanaan tuntemattomaksi jääneeltä ranskalaiselta."Tatay Insongin" veitsipuolustukseen liittyvä taitoa, Baraw Sugboa hän opetti järjestelmänä eskrima-oppilaidensa sijaan yksinomaisesti Simeon "Simo" Saavedralle. Simolta taito puolestaan periytyi Lucresio "Okit" Ceniza Albanolle (k. 1995). Albano puolestaan välitti järjestelmän veljenpojalleen Gregorio Cenizalle (myös: "Noy Oyong") (1925-2007). (Nepangue & Machachor 2007, 221.)

Tällä hetkellä perinnettä jatkavia Gregorio "Noy Oyong" Cenizan suoria oppilaita ovat hänen poikansa Eduardo "Boy" Ceniza sekä Eduardon serkku Cronnie Cabatingan, joka harjoitteli nuoruudessaan myös Lucresio "Okit" Ceniza Albanon kanssa (Nepangue & Machachor 2007, 222).

Järjestelmän nykyinen kutsumanimi Baraw Sugbo on uudehko. Aiemmin järjestelmää kutsuttiin nimellä Arnes Diablo (~paholaisen/pahan aikeen vangitseminen), mutta edesmenneen harjoittelijan Aproniano "Rene" Atuel Capangpanganin (1953-2000) ehdotuksesta järjestelmää alettiin 90-luvulla kutsua Baraw Sugboksi (Cebuanon kielellä baraw: astalo/puukko, Sugbo: Cebun saari) (Nepangue & Machachor 2007, 222). Cronnie Cabatinganin sekä Eduardo Cenizan mukaan Gregorio "Noy Oyong" Ceniza ei järjestelmän nimestä juuri piitannut, vaan puhui lähinnä puukolla (kutsilyo) harjoittelemisesta (toun ta ug kutsilyo) tai Combat Judo -tekniikoista (Filippiineillä toisen maailmansodan jälkeen omaksuttu termi aseettomille puolustustekniikoille vrt. American Combat Judo) (Ceniza 2014 & History of Kutsilyo Cebu 2009)

Baraw Sugbon harjoittelijoita Filippiinien lisäksi on muutamassa Aasian ja Euroopan maassa sekä Yhdysvalloissa. Filippiinien ulkopuolella aktiivisinta toiminta lienee tällä hetkellä Espanjassa. (Ceniza 2014.)

Baraw Sugbo Suomessa 

Baraw Sugbon -tyylisuunnan veitsipuolustusharjoittelu aloitettiin Helsingissä keväällä 2014 Backstabbers-harjoitusryhmässä.

Lähteet 
 Baraw Sugbo yleisesti
 Ceniza, Eduardo. 2014. Haastattelu.
 History of Kutsilyo Cebu. 2009. [URL:http://www.kutsilyo-cebu.com/about-kutsilyo-cebu.html]
 Nepangue, Ned, R. & Machachor Celestino, C. 2007. Cebuano Eskrima - Beyond the Myth. Xlibris. ISBN 978-1-4257-4621-6
 Villamala, Venson. 2014. Haastattelu.

 Taistelulajit