joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Nicolae Neagoe

Nicolae Neagoe (s. 2. elokuuta 1941 Sinaia) on romanialainen kilpauransa päättänyt rattikelkkailija ja olympiamitalisti.

Neagoe voitti Ion Panțurun kanssa kahden miehen kelkoissa olympiapronssia Grenoblessa 1968. Mitali on vuoteen 2017 mennessä Romanian ainoa talviolympialaisista. Samoissa kisoissa Neagoe sijoittui neljän miehen kelkoissa neljänneksi. Hän voitti myös useita EM-mitaleja mutta ei MM-mitaleja.

Lähteet 
 Nicolae Neagoe Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet 

Romanialaiset rattikelkkailijat
Romanialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Nils Bonpoika Sture

Nils Bonpoika (Bosson) Sture (k. 1494) oli ruotsalainen valtaneuvos. Hän nostatti talonpojat Oxenstiernoja vastaan 1466 ja esti Eerik Akselinpoika Tottin valtaannousun Ruotsissa. Hän tuki Kaarle Knuutinpoikaa harjoittamalla Taalainmaalla tämän hyväksi propagandaa. Myöhemmin hän oli Sten Sture vanhemman kannattaja, mutta välit katkesivat myöhemmin, kun hän joutui vaihtamaan Västeråsin läänin vähämerkityksisempään Stegeborgin lääniin.

Nils Sture oli Natt och Dag -sukua, mutta otti äidinisänsä mukaan käyttöön nimen Sture.

Lähteet 

Ruotsalaiset henkilöt
Valtaneuvokset‎
Syntymävuosi puuttuu
Vuonna 1494 kuolleet
Eric Camilli

Eric Camilli (s. 6. syyskuuta 1987 Nizza) on ranskalainen ralliautoilija, joka kilpailee kaudella 2017 M-Sportin Fordilla. Camillin kartanlukijana toimii hänen maanmiehensä Nicolas Klinger.

Toyotan junioriohjelmassa mukana ollut Camilli debytoi rallin MM-sarjassa vuoden 2014 Saksan rallissa kartanlukijanaan Maxime Wilmot. Hän keskeytti tuon kilpailun. Kaudella 2015 hän sijoittui parhaimmillaan 12:nneksi Walesin rallissa. WRC-2 -sarjassa Camilli oli kaudella 2015 kymmenes, saavuttaen kolme palkintosijoitusta.

Kaudeksi 2016 Camilli siirtyi M-Sportin talliin jossa ajoi kaksi täyttä kautta ja kolme MM-osakilpailua kaudella 2018. Kauden 2017 alusta Camilli on kilpaillut WRC2-sarjassa Fordilla, Volkswagenilla ja Citroenilla.

Lähteet 

Ranskalaiset ralliautoilijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Estrid Svenintytär

Estrid Margaret Svenintytär (noin 997–1057 tai 1074) oli Tanskan prinsessa ja Normandian herttuatar. Hän oli Sven Haaraparran tytär ja Harald Sinihampaan pojantytär.

Estrid oli naimisissa Tanskan jaarlin Ulfin kanssa, jonka Estridin veli kuningas Knuut Suuri murhautti vuonna 1026. Heidän lapsiansa olivat Asbjørn ja Tanskan tuleva kuningas Sven Estridinpoika.

Tanskan kuninkaalliset
990-luvulla syntyneet
1000-luvulla kuolleet
Mopo Sport

Mopo Sport on suomalainen mopoja, skoottereita, mopojen osien ja tarvikkeiden maahantuoja-, myyjä- sekä verkkokauppayritys. Mopo Sport on perustettu vuonna 1974, eli yritys on toiminut yli 40 vuoden ajan. Mopo Sportin myymälä sijaitsee  Vantaan Petikossa.

Mopo Sport aloitti toimintansa myymällä mopon viritysohjeita postitse, mutta laajensi nopeasti myös varaosien myyntiin. Nykyään Mopo Sportilla on myös huolto sekä oma Team Mopo Sport niminen mopo endurance talli. Talli on voittanut Helsinki MopoGP:n mm. vuonna 2014.

Maahantuonti 
Mopo Sport on tuonut maahan monia alan johtavia varaosa- ja viritysosamerkkejä, kuten italialaisia Dellorto-kaasuttimia, Malossi-viritysosia, Giannelli-pakoputkia sekä espanjalaisia Metrakit-viritysosia, GRO-öljyjä ja -voiteluaineita sekä NG-jarrulevyjä.

Kritiikki "tappajamopojen" kaupustelusta 
Mopo Sportia on pitkään syytetty mopojen virityskulttuurin tuomisesta Suomeen. Tekniikan Maailmassa (9/1988) toimittaja Martti Merilinna kirjoitti "Pienen empimisen jälkeen eri mopomerkkien maahantuojat sanoutuivat irti moisesta kuoleman kaupustelusta. Vantaalla toimiva varaosaliike on tällä hetkellä käytännöllisesti katsoen alansa ainoa ja voi hyvin. Nuorta, innostunutta asiakaskuntaa riittää." artikkelissaan otsikolla Tappajamopo, joka käsitteli kahden nuoren miehen kuolemaan johtanutta onnettomuutta.

Lähteet

Verkkokaupat
Mopot
Tukkukaupat
Petikko
George W. McCrary

George Washington McCrary (29. elokuuta 1835 lähellä Evansvillea, Indianassa – 23. kesäkuuta 1890 St. Joseph, Missouri) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän toimi Iowan edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1869–1877. Tämän jälkeen McCrary toimi Yhdysvaltain sotaministerinä presidentti Rutherford B. Hayesin kabinetissa vuosina 1877–1879. Sotaministerinä McCrary veti viimeiset rekonstruktiota valvoneet joukot vanhoista etelävaltioista. Lisäksi hän lähetti sotilaita auttamaan suuren rautatielakon rauhoittamisessa sekä Meksikon vastaisen rajan tuntumassa riehuneiden ryöstäjien taltuttamisessa ja taisteli intiaaneja vastaan Yhdysvaltain länsiosissa.

Joulukuussa 1879 McCrarysta tuli liittovaltion oikeuslaitoksen tuomari, jolloin hän samalla luopui virastaan sotaministerinä. Viisi vuotta myöhemmin McCrary luopui tuomarinvirasta ja siirtyi Atchison, Topeka & Santa Fe Railroad -rautatieyhtiön lakiosaston johtajaksi. McCrary johti yhtiön lakiosastoa aina kuolemaansa 23. kesäkuuta 1890 asti.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 McCRARY, George Washington, (1835 - 1890) Biographical Directory of the United States Congress. 

Yhdysvaltalaiset poliitikot
Vuonna 1835 syntyneet
Vuonna 1890 kuolleet
Tehohoitolääketiede

Tehohoitolääketiede (usein "tehohoito") on lääketieteen osa-alue, jonka keskeisenä toiminta-ajatuksena on tilapäisen hengenvaaran torjunta. Tehohoitoa annetaan sairaalan teho-osastolla tai tehostetun valvonnan osastolla. Teho-osaston toiminnasta ja tehohoidosta vastaa alaan perehtynyt lääkäri, joka Suomessa on lähes poikkeuksetta anestesiologi eli anestesiologian ja tehohoidon erikoislääkäri. Tehohoidossa toimivalla lääkäri voi myös suorittaa tehohoitolääketieteen 2-vuotisen lisäkoulutusohjelman, joka on yliopistojen koordinoimaa koulutusta; lisäkoulutusohjelmassa voi kouluttautua myös muun soveltuvan erikoisalan lääkäri, kuten infektiosairauksien, kirurgian, lastentautien tai  sisätautien erikoislääkäri.  Potilaiden hoitovastuu eri sairaaloiden välilä voi vaihdella, mutta Suomessa eri keskussairaaloiden teho-osastoja johtaa anestesiavastuulääkäri.  

Tehohoitolääketieteessä hoidetaan potilaita, joilla on vakava peruselintoimintojen häiriö tai uhka niiden kehittymiseen. Usein kyseessä on hengityksen, verenkierron tai tajunnan tason häiriö tai niiden yhdistelmä. Valtakunnallisen tehohoidon laadunseuranta-aineiston perusteella vuonna 2015  65 % tehopotilaista sai hengityslaitehoitoa, 63 % verenkiertoa tukevaa suonensisäistä lääkitystä ja 6 % dialyysihoitoa. Yliopistosairaaloissa 65 % ja keskussairaaloissa 94 % hoitojaksoista oli ennalta suunnittelemattomia eli päivystyksellisiä. Yleisin syy joutua suunnitellusti tehohoitoon oli sydänkirurgisen toimenpiteen jälkeen.

Tehohoidon päämäränä on hoitaa tilapäinen hengenvaara ja mahdollistaa vakavasta sairaudesta tai vammasta paraneminen. Tarkoituksenmukaista on hoitaa potilaita, joiden tila arvioidaan ohimeneväksi. Teho-osastoilla hoidetaan myös aivokuolleita elinluovuttajia, jolloin keskitytään potilaalta irroitettavien elimien hyvään hoitoon. 

Muita tehohoitopotilaan hoitoon keskeisesti osallistuvia ammattiryhmiä ovat mm. lähihoitajat, sairaanhoitajat ja fysioterapeutit. Koronapandemia on nostanut esiin pulan koulutetuista tehosairaanhoitajista. Työskentely teho-osastolla vaatii oman koulutuksensa ja perehdytyksensä.   Jo ennen koronapandemiaa on ollut pulaa tehohoitajista.

Katso myös
Luettelo Suomen julkisen terveydenhoidon tehohoitopaikoista
MET-ryhmä 
Teho-osasto

Lähteet

Aiheesta muualla 

 http://www.hus.fi/sairaanhoito/sairaanhoitopalvelut/tehohoito/Sivut/default.aspx
 http://www.pshp.fi/fi-FI/Palvelut/Tehohoito
Elli Harju & Linda Laine (17.3.2020) Hus valmistautuu kaksinkertaistamaan tehohoitopaikkojen määrän – Lista: täällä sijaitsevat Suomen tehohoitopaikat (iltalehti.fi)

Lääketiede
Meritiedustelupataljoona

Meritiedustelupataljoona (MERITIEDP) on Suomen merivoimien rannikkojoukkoja kouluttava Rannikkoprikaatin joukkoyksikkö. Siihen kuuluvat Meritiedustelukomppania (MERITIEDK), Sukeltajakoulu (SUKK) ja Erikoistoimintaosasto (ETO).

Historia ja perinteet 

Meritiedustelupataljoona perustettiin uutena joukkoyksikkönä 1. tammikuuta 2015 osana puolustusvoimauudistusta. Siihen yhdistettiin aiemmin 5. miinalaivueeseen kuuluneet Erikoistoimintaosasto ja Sukeltajakoulu sekä Kotkan rannikkopataljoonassa vuoden 2013 loppuun asti toiminut meritiedustelukoulutus.

Pataljoona vaalii merivoimien sukeltaja-, muun erikoisjoukko- ja meritiedustelukoulutuksen perinteitä. Pataljoonan perinnepäivä on 3. toukokuuta. Tuona päivänä vuonna 1954 alkoi merivoimien ensimmäinen sukeltajakurssi. Pataljoonan lippu, jonka suunnitteli Tatu Vartiainen, naulattiin ja vihittiin käyttöön 30. huhtikuuta 2015. Lipussa on tummansinisellä pohjalla kultainen atrainta kannatteleva merikotka.

Meritiedustelupataljoonan ensimmäinen komentaja oli komentaja Misa Kangaste.

Koulutus 

Meritiedustelukomppaniassa on neljä joukkuetta, ja se kouluttaa varusmiehistä rannikko- ja saaristoalueella tapahtuvan tiedustelun, valvonnan ja tulenjohdon osaajia.

Sukeltajakoulu vastaa puolustusvoimien sukeltajakoulutuksesta. Varusmiehistä se kouluttaa vuorovuosin taistelu- ja raivaajasukeltajia. Sukeltajakoulun varusmiespalvelukseen haetaan erillisellä hakemuksella ja valinnat tehdään kaksivaiheisen valintakokeen kautta.

Erikoistoimintaosasto kouluttaa palkatusta henkilökunnasta merivoimien erikoisjoukkoja. Se vertautuu maavoimien Utin jääkärirykmentin Erikoisjääkäripataljoonan Erikoisjääkärikomppaniaan. Molempien sotilaat saavat peruskoulutuksen puolustusvoimien erikoisjoukkokurssilla ennen omaan puolustushaaraan painottuvaa jatkokoulutusta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Perustietoa Rannikkoprikaatista Puolustusvoimien sivustolla

Rannikkoprikaati
Jacob Tremblay

Jacob Tremblay (s. 5. lokakuuta 2006 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan erityisesti roolistaan elokuvassa Room (2015). Hän voitti kyseisestä suorituksestaan parhaan nuoren näyttelijän Critics’ Choice -palkinnon, ja oli ehdolla parhaan miessivuosan SAG-palkintoon. Tremblay on näytellyt myös elokuvissa kuten Wonder (2017) ja Good Boys (2019). Tremblayn perheeseen kuuluu isä Jason Tremblay, äiti Christina Tremblay ja siskot Emma ja Erica.

Osittainen filmografia 

 Smurffit 2 (2013)
 Room (2015)
 Ennen Heräämistä (2016)
 Wonder (2017)
 Good Boys (2019)
 Doctor Sleep (2019)
 Luca (2021)
 The Toxic Avenger (2022)
 Pieni Merenneito (2023)

Lähteet

Aiheesta muualla

Vuonna 2006 syntyneet
Kanadalaiset elokuvanäyttelijät
Kanadalaiset televisionäyttelijät
Elävät henkilöt
Petri Toiviainen

Petri Heikki Toiviainen (s. 8. marraskuuta 1959 Jyväskylä) on Jyväskylän yliopiston professori. Hän johtaa Suomen Akatemian Monitieteisen musiikintutkimuksen huippuyksikköä ja on akatemiaprofessori kaudella 1.1.2014–31.12.2018.
Akatemiaprofessuurin aikana hän pyrkii syventämään tietämystä kehon ja aivojen roolista musiikin havaitsemisessa. Turkimustietoa voidaan soveltaa esimerkiksi musiikkiterapiaan, musiikkikasvatukseen ja musiikin esittämiseen.

Lähteet

Aiheesta muualla
Petri Toiviainen / Publications  (jyu.fi)
Petri Toiviainen (2012) The Tango Brain 2: Encephalic Aviation (vimeo.com)

Akatemiaprofessorit
Suomalaiset professorit
Jyväskylän yliopiston professorit
Suomalaiset musiikkitieteilijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Matti Lassas

Matti Juhani Lassas (s. 1969 Helsinki) on sovellettua matematiikkaa tutkiva  professori Helsingin yliopiston matematiikan ja tilastotieteen laitoksella. Hän on toiminut Suomen Akatemian inversio-ongelmien huippuyksikkön ja Käänteisen mallittamisen ja kuvantamisen huippuyksikön johtajana.  Hän on johtanut myös Suomen akatemian Inversio-ongelmien tohtoriohjelmaa. Professori Lassas on akatemiaprofessori kausilla 1.1.2014–31.12.2018 ja 1.1.2019-31.12.2023.

Lassas opiskeli Helsingin yliopistossa, ja valmistui sekä filosofian kandidaatiksi että lisensiaatiksi vuonna 1992 ja tohtoriksi vuonna 1996.  Hänen väitöskirjansa (1995) oli otsikoitu Non-Selfadjoint Inverse Spectral Problems and Their Applications to Random Bodies. Työn ohjaajana oli Erkki Somersalo.  

Hänelle on myönnetty Suomalaisen Tiedeakatemian Väisälän palkinto (2004), Inverse Problems International Associationin Calderon palkinto ja Suomen Tiedeseuran E.J. Nyströmin palkinto (2020). Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen hän on ollut vuodesta 2013.

Lähteet

Akatemiaprofessorit
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset matemaatikot
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Antti Kupiainen

Antti Kupiainen (s. 23. kesäkuuta 1954 Varkaus) on suomalainen matemaattisen fysiikan professori Helsingin yliopiston matematiikan ja tilastotieteen laitoksella. Hän on Suomen Akatemian analyysin ja dynamiikan tutkimuksen huippuyksikön johtaja ja toiminut akatemiaprofessorina kausina 1999–2008 ja 2013–2017.

Kupiainen suoritti tohtorintutkinnon Princetonin yliopistossa Yhdysvalloissa 1979. Hän on toiminut vierailevana professorina muun muassa Harvardissa ja Rutgersin yliopistossa..

Lähteet

Akatemiaprofessorit
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset fyysikot
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Leevi Kauranne

Leevi Kalevi Kauranne (24. heinäkuuta 1927 Hollola – 12. heinäkuuta 2011 Nastola) oli suomalainen geologi ja professori. Hänet nimitettiin rakennusgeologian apulaisprofessoriksi Tampereen teknilliseen korkeakouluun 1968. Hän oli aiemmin työskennellyt Geologisessa Tutkimuslaitoksessa ja palasi sinne 1970 osastonjohtajaksi. Vuonna 1980 hänet nimitettiin ylijohtajaksi, ja hän jäi virasta eläkkeelle 1991.

Lähteet 

Suomalaiset geologit
Valtionlaitosten johtajat‎
Suomalaiset professorit
Tampereen teknillisen yliopiston professorit
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet
Lapinpolthajat (albumi)


Lapinpolthajat on saman nimisen yhtyeen ensimmäinen studioalbumi vuodelta 2010. Se julkaistiin 12" vinyylillä rajoitettuna 500:n kappaleen painoksena. Malesialainen Totalmangel Records julkaisi albumista bonuskappaleita sisältävän CD-painoksen. Sanoitukset käsittelevät suomalaista kateutta ja halveksuntaa, työntekoa, nettipornoa, perheväkivaltaa ja lastenkasvatusta.

Albumin kannessa on kuvattu mm. Vladimir Putin, Osama Bin Laden, George W. Bush, Otto von Bismarck ja Carl Gustaf Emil Mannerheim.

Kappaleet 
Tervetuloa Suomeen
Paskaduunissa
Download
Perheväkivaltahommat
Pakko päästä bailaan
Ihmispedot
Naapuri vai terroristi?
Kunnialaukaukset
Virhe
Oikea lääkitys

CD-painos

LP-sessiot 
Pikkukissat (LP-sessiot)
Pelkomarkkinointi (LP-sessiot)

Lapinpolthajat -EP 
Kokoomus
Syvemmälle pimeään
Mun mielipide
Jos uskot
Aaltis

+

Vitun intellektuelli (OX-compilation #82 -kokoelma-albumilta)

Kokoonpano 
 Tuomas – laulu, kitara
 Häsperi – bassokitara
 Jukkeli – rummut

Aiheesta muualla 
 Lapinpolthajat discogs.com -sivustolla
 Totalmangel Recordsin painos discogs.com -sivustolla

Lähteet 

Vuoden 2010 esikoisalbumit
Lapinpolthajien albumit
Mervi Kallio

Mervi Kallio (s. 1977) on suomalainen urheilutoimittaja. Hän työskenteli MTV Urheilu -toimituksessa ja luki usein Tulosruudussa urheilu-uutisia. Jääkiekon MM-kisoissa 2015 Kallio oli juontamassa jääkiekkostudiota, asiantuntijanaan Juhani Tamminen. Kallio toimi myös juontajana MTV3-kanavan aamuohjelma Huomenta Suomessa. Hän lopetti MTV:ssä joulukuussa 2021. Vuonna 2022 Kallio aloitti Viaplayn Formula 1 -varikkotoimittajana.

Kallio työskenteli lentoemäntänä lähes 20 vuoden ajan vuoteen 2016 asti.

Lähteet 

Suomalaiset urheilutoimittajat
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Ace (Scooterin albumi)

Ace on saksalainen Scooter-yhtyeen kahdeksastoista studioalbumi, jonka Sheffield Tunes & Kontor Records julkaisi 5. helmikuuta 2016.

Albumi ylsi Saksan albumilistan sijalle 6, ja pysyi listalla yhteensä 6 viikkoa.

Kappaleet

Arvostelut 
 Muzoic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Scooter-Riot (musiikkivideo, YouTube)
 Scooter-Oi (musiikkivideo, YouTube)
 Scooter-Mary Got No Lamb (musiikkivideo, YouTube)

Vuoden 2016 albumit
Scooterin albumit
Smarp

Smarp on vuonna 2011 perustettu suomalainen työntekijälähettilyyden alalla toimiva ohjelmistoyritys. Sen pääkonttori ja tuotekehitys sijaitsevat Helsingissä, ja muut konttorit ovat New Yorkissa, Lontoossa, Tukholmassa, Oslossa, Singaporessa ja Dubaissa. Vuonna 2015 sillä oli 40 työntekijää. Sen perustajia ovat toimitusjohtaja Roope Heinilä ja operatiivinen johtaja Mikael Lauharanta.  Hallituksen puheenjohtaja on Pedro Ros (Wilmington Plc:n toimitusjohtaja, entinen TNS Gallup Globalin toimitusjohtaja).
Smarpin kansainvälistä myyntiä ja liiketoiminnan kehitystä johtaa LinkedInin Pohjoismaiden entinen johtaja, Lars Ingerslev.  

Smarp tarjoaa yrityksille kokonaispalvelun, johon liittyy myös tietojen jakamisen ja tuloksellisuuden analysointi. Asiakkaina sillä on yli sata yritystä. 

Smarp valittiin Red Herring-startup rankingin finalistiksi vuonna 2014, voitti Arctic15 -Startup-kilpailun vuonna 2014, Young Bull -voittajaksi Bully Awardseissa vuonna 2015 sekä Danske Bankin Danske Hub -partneriksi vuonna 2015.

Lähteet 

Suomalaiset yritykset
Yrittäjyys
Suomen pisimmät treffit

Suomen pisimmät treffit on deittiohjelma, jossa seurataan 10 toisilleen tuntemattoman sinkkuparin muuttamista heti yhteen ensitreffeillä.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
Ojalanperä

Ojalanperä myös Ojala on asuinalue Simossa Asemakylällä. Ojalanperä koostuu pää-asiassa 1980-luvulla rakennetuista omakotitaloista. Alueella on myös uudempaa rakennuskantaa mm. Toivontiellä. Ojalanperä laajene hitaasti kohti itää ja Simojoen rantaa.
Ojalanperän asutus on keskittynyt pääasiassa Ojalantien, Hakatien ja Kangastien varrelle.

Simon kylät
Patokoski

Patokoski on asuinalue Simojoen etelärannalla. Lännessä se rajautuu Männikön asuinalueeseen, pohjoisessa Simojoen toisella puolella sijaitsevaan Ojalanperään ja Koivukankaaseen, Idässä Tikkasen asuinalueeseen ja etelässä Halmekankaan tuulivoimapuistoon. Alue kaavoitettiin 1990-luvulla.

Simon kylät
The Priceline Group

The Priceline Group (vuoteen 2014 Priceline.com LLC) on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, joka omistaa matkailualan verkkopalvelut Booking.com, Priceline.com, Agoda, Kayak, Rentalcars.com ja OpenTable. Yhtiö toimii verkossa maailmanlaajuisesti yli 40 kielellä. Sen osake noteerataan Nasdaq-pörssissä ja on osa Nasdaq-100- ja S&P 500 -osakeindeksejä.

Pricelinen markkinaosuus Yhdysvaltojen hotellivarauksista oli elokuussa 2015 noin 20 prosenttia. Toiseksi suurin oli vasta fuusioitunut Expedia-Orbitz. Priceline on Euroopassa vahva erityisesti Saksassa, jossa sen Booking.com on noussut suurimmaksi hotellihakupalveluksi ohi saksalaisen HRS:n ja amerikkalaisen Expedian.

Historiaa
Hotellihakusivusto Priceline.com aloitti vuonna 1997 konseptilla, jossa asiakkailla oli mahdollisuus pyrkiä halvimpaan hintaan tekemällä tarjouksia majoituspalvelujen ostamisesta. Vuonna 1999 Priceline listautui Nasdaq-pörssiin ja teki kaikkien aikojen ennätyksen nousemalla ensimmäisenä päivänä pörssiarvoltaan 12,9 miljardin dollarin arvoiseksi. Tuolloin Priceline yritti laajentaa Name Your Own Price -ostotarjouskonseptiaan myös elintarvikkeisiin, polttoaineisiin, autoihin ja asuntolainoihin, mutta strategiasta luovuttiin vuonna 2000. Yhtiö oli lähellä konkurssia, mutta teki vuoden 2001 toisella neljänneksellä historiansa ensimmäisen voitollisen tuloksen.

Priceline alkoi sitten kasvaa yritysostoin matkailualalla. Vuonna 2004 se osti enemmistön Travelwebistä ja Active Hotelsista. Vuonna 2005 se osti Booking.comin, vuonna 2007 Aasian markkinoilla vahvan Agodan ja vuonna 2010 autonvuokrausalan hakupalvelu TravelJigsaw’n, joka toimii nyt nimellä rentalcars.com. Vuonna 2013 Priceline osti metahakukone Kayakin ja seuraavana vuonna ravintolavaraussivusto OpenTablen.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt
Matkatoimistot
Verkkokaupat
Emil Forsberg

Emil Peter Forsberg (s. 23. lokakuuta 1991 Sundsvall, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan  Bundesliigassa pelaavaa RB Leipzigia. Pelipaikaltaan Forsberg on vasen laitalinkki.

Seurajoukkueura 
Forsberg nousi GIF Sundsvallin junioreista edustusjoukkueeseen kaudeksi 2009 ja pelasi ensimmäisen sarjaottelunsa 10. toukokuuta 2009, kun joukkue pelasi kotonaan 1–1-tasapelin Qviding FIF:n kanssa. Kausina 2009–2011 hän pelasi seurassa yhteensä 76 Superettanin ottelua ja teki niissä 18 maalia. Kaudella 2011 hän oli saavuttamassa nousua Allsvenskaniin. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa Forsberg pelasi 31. maaliskuuta 2012, kun GIF Sundsvall hävisi kotonaan Kalmar FF:lle 0–1. Ensimmäisen pääsarjamaalinsa hän teki 21. heinäkuuta 2012, kun GIF Sundsvall voitti kotonaan Mjällby AIF:n 3–1. Yhteensä Forsberg teki kaudella 2012 kuusi maalia 21 pääsarjaottelussa.

Kaudeksi 2013 toinen Allsvenskan-seura Malmö FF hankki Forsbergin 290 000 eurolla. Hän nousi heti runkopelaajaksi pelaten ensimmäisenä kautenaan 28 sarjaottelua ja tehden viisi maalia. Kaudella 2014 Forsberg teki 29 sarjaottelussa 14 maalia. Malmö FF voitti Ruotsin-mestaruuden ja Ruotsin supercupin molempina kausina. Forsberg siirtyi toisen Malmö-kautensa jälkeen Saksan 2. Bundesliigaan RB Leipzigiin 3,7 miljoonan euron siirtosummalla tammikuussa 2015. Hän pelasi toisella sarjatasolla puolentoista vuoden aikana 46 sarjaottelua, joissa teki kahdeksan maalia. Leipzigin noustua Bundesliigaan 2016 hän on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut 122 pääsarjaottelua, joissa hän on tehnyt 26 ja syöttänyt 39 maalia. Mestarien liigan 21 ottelussa hän on viimeistellyt seitsemän maalia. Eurooppa-liigassa hän on pelannut kuusi ottelua.

Maajoukkueura 
Forsberg edusti Ruotsia alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa Ranskassa 2010 pelaten kolme ottelua. A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Moldovaa vastaan tammikuussa 2014. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsinnassa Liechtensteinia vastaan lokakuussa 2014. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki EM-jatkokarsinnassa Tanskaa vastaan marraskuussa 2015.

Forsberg pelasi Ruotsin kaikki kolme ottelua EM-kilpailuissa 2016 sekä viisi ottelua MM-kilpailuissa 2018, joissa hän teki voittomaalin neljännesvälieräottelussa Sveitsiä vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailujen alkulohkossa hän teki maalin Slovakiaa ja kaksi maalia Puolaa vastaan. Hän on pelannut 14 MM-karsintaottelua, joissa on tehnyt neljä ja syöttänyt kaksi maalia, sekä 15 EM-karsintaottelua, joissa on viimeistellyt kaksi ja alustanut neljä maalia.

Saavutukset 

Malmö FF
 Allsvenskan: 2013, 2014
 Ruotsin supercup: 2013, 2014

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ruotsalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Ojala (Tampere)

Ojala on Tampereen alue. Naapurikaupunginosia ovat mm. Olkahinen, Risso, Atala ja Kumpula ja idässä Kangasalan tuleva Lamminrahkan asuinalue. Tuleva asuinalue on osa Kangasalan ja Tampereen yhteistä projektia, jossa Kangasala rakentaa Lamminrahkan asuinalueen. Lamminrahkan puolelle on määrä rakentaa mm. koulu ja muita palveluita. Ojala kuului ennen vuotta 2002 Olkahisen tilastoalueeseen.

Alueelle on määrä rakentaa asuntoja n. 5 000 asukkaalle ja Lamminrahkan puolelle 8 000:lle. Joukkoliikenne Ojalaan on suunniteltu Risson ja Lamminrahkan kautta. Ensimmäisten asuntojen on määrä valmistua vuonna 2021.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lamminrahkan ja Ojalan rakentaminen alkaa  (aamulehti.fi 22.1.2016)

Tampereen tilastoalueet
Tasa
Friedrich-Wilhelms-Universität

Friedrich-Wilhelms-Universität viittaa seuraaviin Saksan yliopistoihin, jotka on nimetty ne perustaneen Preussin kuninkaan Fredrik Vilhelm III:n mukaan. 

 Bonnin yliopisto oli nimeltään Rheinische Friedrich-Wilhelms-Universität vuodesta 1818, katso: Bonnin yliopisto
 Berliinissä toimi yliopisto Friedrich-Wilhelms-Universität 1828–1946, katso: Humboldt-yliopisto
 Schlesische Friedrich-Wilhelms-Universität zu Breslau 1811–1945, katso Breslaun yliopisto
Ei itketä lauantaina (televisio-ohjelma)

Ei itketä lauantaina oli MTV3:n syksystä 1993 kevääseen 1995 tuottama musiikkiohjelma, jonka juontajina olivat Anita Hirvonen ja Petri Kaivanto. Ohjelmaa ohjasivat vuorotellen Pertti Humppila ja Mervi Pohjanheimo tuottajanaan Pirkko Leisti. Ohjelmaa seurasi parhaimmillaan yli miljoona katsojaa ja sen esikuvina olivat ranskalainen Taratata ja englantilainen Top of the Pops. Ohjelmassa esiintyi useimmiten kaksi kotimaista artistia omien yhtyeidensä säestäminä ja yksi ulkomainen artisti playbackina tai singbackina. Tunnetuimpia ohjelmassa esiintyneitä ulkomaisia artisteja olivat mm. Take That, Tanita Tikaram, Johnny Logan ja Patricia Kaas.

Viihdeohjelmat
Musiikkiohjelmat
1990-luvun televisiosarjat
Greencycle

Greencycle (lyh. GC) on suomalainen, Kajaanissa pääkonttoriaan pitävä sähköpyöriin, polkupyörän sähköistämiseen ja muihin kevyisiin sähkötoimisiin henkilökuljettimiin erikoistunut yritys. Päätoimialana Greencyclellä on sähköistyssarjojen kehittäminen, maahantuonti, jälleenmyynti sekä polkupyörän sähköistyspalvelu.

Historia 
Greencycle perustettiin toiminimenä vuonna 2011. Yritys sai alkunsa pienen harrastajajoukon päätöksestä ryhtyä tuomaan maahan polkupyörän sähköistyssarjoja, sillä vuonna 2011 sähköistyssarjat olivat Suomessa kohtalaisen tuntemattomia eikä Suomesta saanut kunnollisia muunnossarjoja. Silloiset sarjat olivat joko hyvin heikkolaatuisia ja epäluotettavia tai hinnoittelultaan tavallisen pyöräilijän saavuttamattomissa.

Vuonna 2014 Greencycle kehitti ensimmäisen oman, Suomen olosuhteisiin suunnitellun muunnossarjansa.

Vuonna 2015 Greencycle muuttui osakeyhtiöksi, koska toiminimi asetti rajotteita yrityksen kasvaneeseen toimintaan. Vuonna 2015 Greencycle muunnossarjat hyväksyttiin viralliseksi tuotemerkiksi. Samana vuonna lanseerattiin joukko muita Greencycle-tuotteita polkupyörän sähköistämiseen.

Greencycle oli myös mukana liikenneviraston (Trafi) ja Demos Helsingin järjestämässä "sähköavusteisten polkupyörien tiekartta" -hankeessa 2015.

Tuotteet 
Sähköistyssarjojen, litiumakkujen sekä muiden sähköpyörätuotteiden lisäksi Greencycle myy ja tuo maahan muitakin sähköisiä kevyitä henkilökohtaisia liikkumis- ja liikuntavälineitä sekä laitteita. Greencycle tuo maahan muun muassa kokoontaitettavia sähköpyörätuoleja, tasapainoskoottereita, Segway-tyylisiä henkilökuljettimia, valmiita sähköistettyjä polkupyöriä sekä muiden polttoainekäyttöisten laitteiden sähköistyssarjoja.

Vuonna 2016 Greencycle aloitti vähittäismyynnin lisäksi tukkumyynnin.

Lähteet
http://www.greencycle.fi/page/9/tietoa-meista
http://www.greencycle.fi/page/21/sahkopyoralla-kuntoilu-ja-kuntoutus
http://www2.liikennevirasto.fi/julkaisut/pdf8/lts_2015-10_sahkoavusteisten_polkupyorien_web.pdf
http://www.greencycle.fi/page/35/miksi-gc-on-paras-valinta-sahkopyoraa-hankittaessa
http://www.greencycle.fi/page/11/tietoa-tuotteistamme

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Yrityksen kotisivut

Liikenne
Suomalaiset yritykset
Suomalaiset elektroniikkayhtiöt
Katona

Katona voi tarkoittaa seuraavia:

Sukunimi
 András Katona (s. 1938), unkarilainen vesipalloilija ja olympiamitalisti
 Gábor Katona (s. 1952), unkarilainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä
 István Katona (s. 1928) , unkarilainen roomalaiskatolinen piispa
 József Katona (1791–1830), unkarilainen kirjailija ja juristi
 Kerry Katona (aik. McFadden,  s. 1980), englantilainen laulaja ja televisioesiintyjä
 Raimo Katona (vuoteen 1950 Kettunen, 1930–2001), suomalainen kenraalimajuri ja jalkaväen tarkastaja 1980–1984

Muita
 Katonajärvi, järvi Lapissa Raumalla Satakunnassa
Marko Ritola (muusikko)

Marko Ritola on kotkalainen muusikko ja lauluntekijä, joka tunnetaan Sydänmaa-yhtyeen laulaja-kitaristina ja lauluntekijänä. 2000-luvulta lähtien Ritola on ollut soolouralla, jolloin häneltä ilmestyi debyyttialbumi Löytöretki. Albumilla on uusien kappaleiden lisäksi myös joitakin Sydänmaa-yhtyeen kappaleita.

Ritola tekee nykyään keikkoja trubaduurina sekä duo- ja triokokoonpanojen kanssa. Usein keikat tapahtumat erilaisissa pubeissa, joissa on Ritolan mukaan tapahtunut paljon muutoksia.

Ritola on myös tehnyt yhteistyötä Isto Hiltusen kanssa ja yhteistyön tuloksena on syntynyt kappaleita muun muassa Salla Krokille ja Tanja ja Mino -lauluduolle. Lisäksi hän on tehnyt myös käännöstekstejä Isto Hiltusen soolotuotantoon. Pertti Haverisen kanssa on myös syntynyt joitakin kappaleita muutamille artisteille. Ritola on tehnyt sävellyksiä sekä Sydänmaalle, omalle soolotuotannolle että joillekin artisteille. Jani Taipaleelle Ritola on sanoittanut kappaleen ”Mustasiipisen tie”, jonka Taipale on säveltänyt itse.

Soolotuotanto 
 Löytöretki (Tosiviihde, 2005)
 Lentoon (omakustanne, 2008)
 Luuvalo (omakustanne, 2008)
 Kaikki on hyvin (omakustanne, 2012)
 Kultaiset kouluvuodet (kokoelma, omakustanne, 2014)

Lähteet 

Suomalaiset rocklaulajat
Suomalaiset laulaja-lauluntekijät
Suomalaiset sanoittajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Dominik Kubalík

Dominik Kubalík (s. 21. elokuuta 1995 Plzeň, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Detroit Red Wingsissä. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.

Ura

Seuraura
Kubalík on HC Plzeňin oma kasvatti. Hän oli kaudella 2009–2010 seuran C-nuorten paras maalintekijä 39 osumallaan ja voitti kauden päätteeksi Tšekin C-nuorten mestaruuden. Kaudella 2010–2011 Kubalík voitti Tšekin B-juniorisarjan maalipörssin ja jakoi pistepörssin kolmannen sijan kolmen muun pelaajan kanssa tehoilla 38+21=59. Hän jakoi myös Plzeňin sisäisen pistepörssin voiton Jan Schleissin kanssa ja oli myös pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä neljällä osumallaan. Kaudella 2011–2012 Kubalík oli Plzeňin paras maalintekijä sekä runkosarjassa 22 osumallaan että pudotuspeleissä kolmella osumallaan. Hän pelasi reilut puolet kaudestaan myös seuran A-nuorissa ja debytoi 16-vuotiaana myös Extraligassa, jossa Kubalík pelasi kahdeksan runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Hän pelasi Plzeňin miesten joukkueessa myös yhden European Trophy -ottelun.

OHL-joukkue Sudbury Wolves varasi Kubalíkin 27. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2012. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2012–2013 ja teki runkosarjassa 34 tehopistettä. Kubalík jakoi kevään 2013 pudotuspeleissä Wolvesin sisäisen maalipörssin voiton Nathan Pancelin ja Nicholas Baptisten kanssa kolmella osumallaan. Los Angeles Kings varasi hänet seitsemännellä kierroksella 191. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Kesken kauden 2013–2014, tammikuussa 2014 Wolves kauppasi Kubalíkin sekä vuosien 2014 ja 2016 toisen kierroksen varausvuoron Kitchener Rangersiin vaihdossa Radek Faksaan. Kubalík edusti Wolvesia molempien OHL-kausien aikana myös Junior Club World Cupissa.

Kaudeksi 2014–2015 Kubalík palasi kaksivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa HC Plzeňiin. Hänen varsinainen tulokaskautensa Extraligassa toi 35 runkosarjaottelussa tehot 3+4=7 ja neljässä playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Joulukuussa 2014 Kubalík teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Plzeňin kanssa.

Lokakuussa 2020 Kubalik teki Chicago Blackhawksin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen, jonka cap hit on 3,7 miljoonaa dollaria.

Maajoukkueura
Kubalík pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän toimi Tšekin kapteenina. Kubalík pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän voitti Tšekin sisäisen syöttöpörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Patrik Zráhalin kanssa.

Tšekin A-maajoukkueessa Kubalík on pelannut kolme ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 5. marraskuuta 2015 Karjala-turnauksen Örnsköldsvikissä pelatussa avausottelussa Ruotsia vastaan.

Muuta
Kubalíkin isoveli Tomáš pelaa Saksan DEL-liigan ERC Ingolstadtissa ja hän on aiemmin pelannut myös 12 NHL-ottelua Columbus Blue Jacketsissa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Tšekkiläiset jääkiekkoilijat
Chicago Blackhawksin pelaajat
Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Tyrone Riley

Tyrone Riley (s. 21. helmikuuta 1982) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan muun muassa Saksan, Puolan, Alankomaiden ja Suomen pääsarjoissa.

Pelaajaura 

Riley pelasi yliopistokoripalloa San Franciscon yliopistossa vuosina 2003–2005.

Yliopiston jälkeen Riley pelasi ammattilaisena Euroopassa. Hän pelasi muun muassa Alankomaiden, Puolan ja Saksan pääsarjoissa. Syksyksi 2009 hän siirtyi Suomen pääsarjajoukkue Namika Lahteen. Riley pelasi Lahdessa 11 ottelua 14,5 pisteen ja 7,1 levypallon keskiarvoilla, mutta Ray Nixonin palattua seuraan hänet sopimuksensa purettiin. Hän pelasi Suomessa kuitenkin vielä kaksi ottelua Tampereen Pyrinnössä sijaistaen loukkaantunutta Chris Hesteriä. Pyrintö voitti kauden päätteeksi Suomen mestaruuden, ja Riley on merkitty Koripalloliiton tilastoissa SM-kultamitalistiksi.

Lähteet 
 Tyrone Riley Suomen Koripalloliitto
 Tyrone Riley Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
 Profiili  Basketball-Bundesliga

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Tyrone Riley basketball profile eurobasket.com 

Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Pomokaira

Pomokaira on  suuri erämaa-alue Lapissa Porttipahdan tekojärven eteläpuolella. Pomokairasta noin kaksi kolmasosaa on Sodankylän puolella ja kolmasosa Kittilän puolella. Pomokairan alueella on suuria aapasoita joista suurin on Tenniöaavan ja Kaita-aavan muodostama suokokonaisuus. Soiden ohella Pomokairan alueella on moreenimailla kasvavia laajoja lähes luonnontilassa olevia vanhoja kuusikkoja. Pomokairan keskiosassa on suoalueet erottava vaara‐ ja tunturiylänkö jonka korkein kohta on Paistinpuolien läntisellä huipulla 430 metrin korkeudessa merenpinnasta. Pomokairan alueen halki virtaavat kaakossa Ylä- ja Alapostojoet ja etelässä Soasjoki. Pomokairan alueella ei ole järviä, vaan ainoastaan muutamia pieniä matalia lampia. 

Pomokaira on ollut historiallisesti eränkäyntialuetta eikä siellä ole ollut pysyvää asutusta. Alueella on nykyisin harva tieverkko. Alueen ainoat rakennukset ovat olleet eräkämppiä ja turvekammeja. Pomokairassa sijaitsevan Natura 2000 soidensuojelualueen pinta-ala on noin 92 000 hehtaaria.

Eräkirjailija A. E. Järvinen kuvasi monissa kirjoissaan Pomokairaa.

Lähteet 

Sodankylän luonto
kittilän luonto
Ravintola Kaisaniemi

Ravintola Kaisaniemi oli Helsingin Kaisaniemen puistossa toiminut ravintola, jonka Catharina ”Cajsa” Wahllund perusti vuonna 1827. Se oli Suomen vanhin yhtäjaksoisesti toiminnassa ollut ravintola sulkemiseensa tammikuuhun 2019 saakka. Koko Kaisaniemen puisto on saanut nimensä ravintolan mukaan.

Nykyisen ravintolarakennuksen vanhin osa valmistui vuonna 1839. Ravintolan erikoisuutena on ruokasalin katon läpi kasvava elävä puu. Ravintolan on määrä aueta restauroituna vuonna 2023 nimellä Cajsan Helmi.

Historia 
Catharina Wahllund saapui pääkaupungin muuton yhteydessä Turusta Helsinkiin vuonna 1818. Yhdessä teurastaja Salomon Janssonin kanssa hän sai oikeuden perustaa ravintolan yleiseen kävelypuistoon. Aluksi se oli vain pieni, virvokkeita myynyt kioski, mutta vuonna 1839 Wahllund rakennutti paikalle ravintolan, josta tuli varsinkin ylioppilaiden suosima paikka. Ravintolarakennuksen piirustukset teki Carl Ludvig Engel.  Puistoon valmistui keilarata ja meripaviljonki. Ylioppilaiden tavasta esittää 1. toukokuuta lauluja Kajsalle puisto sai nimensä; siihen saakka se oli tunnettu Seurapuistona.

Tuohon aikaan Kaisaniemi oli vielä selvästi niemi ja ravintola sijaitsi niemen kärjessä. 1800-luvun loppupuolella sen länsipuolelle rakennettiin kuitenkin päärautatieaseman ratapiha. Sitä varten lohkaisiin alueita puistostakin, mutta suurimmaksi osaksi rata rakennettiin täyttömaalle. Tällöin täytettiin paikalla ollut Töölönlahden eteläosa ja siitä etelään työntynyt Kluuvinlahti, jolloin myös Kaisaniemi lakkasi olemasta niemi. Se rajoittuu mereen enää vain pohjoisessa.

Ravintolarakennusta on myöhemmin muutettu useita kertoja. Rotundasali ja ulkoterassi, joka myöhemmin lasitettiin, lisättiin 1920-luvun lopulla. Silloin ravintolaa pyöritti Lars Lindman, joka johti Ravintola Kaisaniemeä vuosina 1924–1968. 1990-luvulla ravintolan suosio hiipui.

Nykytilanne 
Ravintolatoimintaa vuodesta 1994 harjoittanut Oy H & H Catering Ab haettiin konkurssiin ja ravintola sulki ovensa tammikuussa 2019. Helsingin kaupunki suunnitteli rakennukseen korjaustoimia ja sen jälkeen uutta kilpailutusta. Ravintola Kaisaniemi on SR 1 -suojeltu eli sekä ulkoasultaan että sisustuksensa osalta.

Cajsan Helmi 
Helsingin kaupunki alkoi myydä rakennusta marraskuussa 2020, ja maaliskuussa 2021 kerrottiin, että rakennus myydään porvoolaiselle ravintolayrittäjien perheelle, joka kunnostaa rakennuksen ja jatkaa ravintolatoimintaa. Ravintolayrittäjä Airi Kallio restauroi Ravintola Kaisaniemen perusteellisesti, ja se avataan ”1800-luvun asuun palautettuna” vuonna 2023 nimellä Cajsan Helmi.

Katso myös 
Kaivohuone

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kluuvi
Helsingin entiset ravintolat
Helsingin suojellut rakennukset
Carl Ludvig Engelin suunnittelemat rakennukset
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Emma Hamilton

Emma Hamilton (n. 1765–1815), alkuperäiseltä nimeltään Amy Lyon, sittemmin Emma Hart , vuoteen 1791 asti lady Hamilton (26. huhtikuuta 1765, Neston, Cheshire- 15. tammikuuta 1815 Calais, Ranska) oli brittiläinen seikkailija ja oman aikansa julkisuuden henkilö joka oli tunnettu kauneudestaan. 

Hän päätyi rakkaussuhteeseen ja sittemmin avioitui maansa Napolin-lähettilään William Hamiltonin kanssa, jota vuonna 1786 seurasi Napoliin, missä vaikutti merkittävästi Ison-Britannian ja Napolin välien pysymiseen ystävällisinä. Vuodesta 1798 hän oli suhteessa lordi Nelsonin kanssa. Tässä suhteessa hän synnytti kaksi tytärtä. Hän vaikutti Nelsoniin siten, että Nelson joutui osallistumaan taisteluihin Ranskaa vastaan mutta samalla sotkeutui Napolissa poliittiseen peliin.

Lähteet 

Brittiläiset henkilöt
Vuonna 1765 syntyneet
Vuonna 1815 kuolleet
Comedy Central Roast

Comedy Central Roast on yhdysvaltalainen Comedy Central -kaapelikanavalla esitettävä televisio-ohjelma, jossa julkisuuden henkilöt ja stand up -koomikot roastaavat eli irvailevat sekä muille roastaajille että vierailevalle tähdelle. Vuosina 1998–2002 tapahtuma järjestettiin New York Frias Clubilla ja nykymuotoisena sitä on tehty vuodesta 2003 Los Angelesissa.

Jokaisessa jaksossa vieraaksi saapuu yksi julkisuuden henkilö, joka on illan pääaihe. Roastaajat irvailevat hänelle, mutta heittävät herjoja myös muille roastaajille. Jotkut vieraaksi saapuneet tähdet ovat kieltäneet käsittelemästä tiettyjä aiheita, kuten Pamela Anderson hepatiitti C:tä, Joan Rivers Melissa-tytärtään, Donald Trump varallisuuttaan, Charlie Sheen äitiään ja Mike Tyson raiskaustuomiotaan.

Jaksot 
 2003 – Denis Leary (Illan isäntä: Jeff Garlin)
 2005 – Jeff Foxworthy (Isäntä: Bill Engvall, Ron White, Larry the Cable Guy)
 2005 – Pamela Anderson (Isäntä: Jimmy Kimmel)
 2006 – William Shatner (Isäntä: Jason Alexander)
 2007 – Flavor Flav (Isäntä: Katt Williams)
 2008 – Bob Saget (Isäntä: John Stamos)
 2009 – Larry the Cable Guy (Emäntä: Lisa Lampanelli)
 2009 – Joan Rivers (Emäntä: Kathy Griffin)
 2010 – David Hasselhoff (Isäntä: Seth MacFarlane)
 2011 – Donald Trump (Isäntä: Seth MacFarlane)
 2011 – Charlie Sheen (Isäntä: Seth MacFarlane)
 2012 – Roseanne Barr (Emäntä: Jane Lynch)
 2013 – James Franco (Isäntä: Seth Rogen)
 2015 – Justin Bieber (Isäntä: Kevin Hart)
 2016 – Rob Lowe (Isäntä: David Spade)
 2018 – Bruce Willis (Isäntä: Joseph Gordon-Levitt)
 2019 – Alec Baldwin (Isäntä: Sean Hayes)

Lähteet 

2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset komediasarjat
Comedy Centralin televisio-ohjelmat
Tapio Kyöstilä

Tapio Urho Juhani Kyöstilä (1. kesäkuuta 1939 Helsinki – 19. joulukuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen muusikko. Hän oli Finntrion jäsen ja Yleisradiossa TV1:n äänisuunnittelija.

Kyöstilä oli Finntrion perustajajäsen ja ainoa joka oli mukana koko sen olemassaolon ajan. Hän lauloi tenoria ja soitti ja laulamisen lisäksi ideoi esiintymisasuja ja järjesteli keikkoja ja sponsoreita. Kun Vesa Nuotio ja Hannu Karlsson lähtivät yhtyeestä vuonna 1979, Finntrion luultiin olevan päätöksessä, mutta Kyöstilä kokosi sen uudelleen uusin jäsenin ja yhtye teki neljä albumia ja esiintyikin.

Lähteet

Suomalaiset muusikot
Vuonna 1939 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Kirvesniemi

Kirvesniemi saattaa tarkoittaa seuraavia:

 Kirvesniemen kylä Taipalsaarella.

Henkilöitä
Kirvesniemi on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:

 Anita Kirvesniemi (s. 1990), hiihtäjä
 Elisa Kirvesniemi (s. 1985), yleisurheilija
 Harri Kirvesniemi (s. 1958), hiihtäjä
 Marja-Liisa Kirvesniemi, o.s. Hämäläinen (s. 1955), hiihtäjä

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Raine Siltala

Raine Aarre Siltala (s. 26. syyskuuta 1984 Valtimo) on suomalainen urheilujournalisti, komediakäsikirjoittaja ja mainostoimistoyrittäjä vuoteen 2017 asti. Siltala on luonut oman tv-formaatin Wannabe Superstar, jota on esitetty Ylen kanavilla. Tennispelaaja Jarkko Niemisen salibandyliigakaudesta kertova draamarealitykomediasarja on yksi katsotuimpia suomalaisia netissä esitettyjä urheiluaiheisia sarjoja.

Hän soitti rumpuja Niila-nimisen artistin bändissä vuosina 2003–2011. Siltala on pelannut pääsarjatasoilla salibandyä (liiga & 1.div)  ja voitti Tapanilan Erän joukkueessa salibandyn Suomen cupin vuonna 2012.

Siltala aloitti joulukuussa 2017 markkinointipäällikkönä Savo Volleyssa, uudessa lentopallon mestaruusliigajoukkueessa. Savo Volleyn markkinointi voitti heti ensimmäisenä toimintavuotenaan vuoden lentopalloilmiön palkinnon ja sijoittui neljänneksi mestaruusliigassa. 

Vuonna 2020 Siltala jatkoi Savo Volleyn markkinoinnin johdossa, mutta siirtyi päätyökseen asiakkuuspäälliköksi Tampereelle mainostoimisto Ahooy Creativeen. Elokuussa 2021 Siltala aloitti päätoimensa ohella lentopallon Mestaruusliigajoukkueen LP Kangasalan markkinoinnissa.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Vuonna 1984 syntyneet
Suomalaiset salibandyn pelaajat
Suomalaiset rumpalit
Roscoe Conkling

Roscoe Conkling (30. lokakuuta 1829 Albany, New York – 18. huhtikuuta 1888 New York, New York) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies. Hän toimi vuodesta 1858 eteenpäin kuuden vuoden ajan Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja 14 vuotta senaatissa. Sisällissodan jälkeen Conkling kuului niin kutsuttuihin radikaaleihin republikaaneihin, joiden mielestä vanhat etelävaltiot piti tarvittaessa laittaa takaisin ruotuun sotilaallisella voimalla. Conkling tunnettiin myös yksilönvapauksien ja mustien oikeuksien kannattajana. Lisäksi hänet muistetaan Rutherford B. Hayesin virkamiesuudistuksen, jolla Hayes halusi kieltää poliittisin perustein tehdyt virkanimitykset, voimakkaana vastustajana.

Conklingille tarjottiin vuonna 1882 virkaa Yhdysvaltain korkeimmasta oikeudesta, mutta hän kieltäytyi nimityksestä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset poliitikot
Vuonna 1829 syntyneet
Vuonna 1888 kuolleet
Manu Paajanen

Manu Paajanen (12. toukokuuta 1941 Hämeenlinna – 27. tammikuuta 2018) oli suomalainen Espoon Tapiolassa ja viimeksi Forssassa asunut toimittaja ja kirjailija.

Paajasen vanhemmat olivat kotoisin Antreasta ja Paajasen syntymän aikana he olivat evakossa Hämeenlinnassa. Jatkosodan jälkeen Paajasen perhe asettui Parikkalaan ja Paajanen pääsi ylioppilaaksi Parikkalan yhteislyseosta. Hän opiskeli matematiikkaa ja luonnontieteitä. Paajanen työskenteli Suomi-Neuvostoliitto -seuran paikallisosaston  toiminnanjohtajana ja toimittajana sanomalehti Liitossa Oulussa. Muutettuaan Helsinkiin hän kirjoitti juttuja muun muassa Viikkosanomiin, Uuteen Maailmaan, Iltaset-lehteen ja Hymy-lehteen. Hän oli  toimittajana Iltaset-lehdessä ja vuodesta 1980 lähtien Uudessa Suomessa ja Iltalehdessä. Paajanen kirjoitti kirjoja ja käsikirjoituksia mm. 7-osaiseen televisiosarjaan Scandinavian Miracles - Finland Towards the 2lst Century, jonka tuotti ja ohjasi Juhan af Grann 1990-luvun alussa.

Teoksia 
 Varokaa vakauttajia; kirj. Heikki Kekkonen ja Manu Paajanen. Suunta 6. Otava 1970
 Isänmaan pakolaiset; kirj. Heikki Kekkonen ja Manu Paajanen. Karisto 1970
 Luvattu maa: radiokuunnelma. 1972
 Viljelijän pakkopaita; kirj. Manu Paajanen, Heikki Kekkonen. Omega-sarja. Kirjayhtymä, Helsinki 1972
 Marskin ritarin pako: romaani. Gummerus 1981
 Mauno Koivisto - hellahuoneesta presidentin linnaan; kirj. Lauri J. Aho, Jarmo Luuppala, Manu Paajanen
 Piru nokkii omansa: romaani. Gummerus 1982
 Viipuri-opas; tekijät Manu Paajanen, Juhani Puukila. Pro Wiipuri, Vantaa 1994
 Pääkallosotilas: SS-vapaaehtoiseksi 16-vuotiaana; kirj. Olavi Lempinen ja Manu Paajanen. Otava 2015

Toimitustöitä 
 Ristiveto 1; toim. Manu Paajanen. Keskustan opiskelijaliitto, Helsinki 1968

Palkinnot 
 Valtion tiedonjulkistamispalkinto yhdessä Heikki Kekkosen kanssa 1972 kirjasta Viljelijän pakkopaita

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1941 syntyneet
Vuonna 2018 kuolleet
Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saajat
Dell’Orto

Dell’Orto on vuonna 1933 perustettu italialainen kaasutinvalmistaja. Alkuaikoinaan Dell’Orto valmisti kaasuttimia Guzzille, Benellille sekä Piaggiolle. 1960-luvulla Dell’Orto laajensi autojen kaasuttimien valmistamiseen, valmistaen kaasuttimia muun muassa Alfa Romeolle, Fordille, Lotukselle sekä Lancialle. 1990-luvulle tultaessa Dell’Orto laajensi myös suoraruiskutusjärjestelmiin. Suomeen Dell’Orton auto- ja moottoripyöräkaasuttimet maahantuo Mopo Sport ja Uimonen Trading Oy maahantuo moottoripyöräkaasuttimia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Dell’Orton kotisivu  

Ajoneuvoteollisuuden osatoimittajat
Italialaiset teollisuusyritykset
The End (EP)

The End on englantilaisen metal-yhtye Black Sabbathin EP-levy, jota myytiin vain yhtyeen viimeisellä, The End -nimisellä kiertueella 2016–2017. Ensimmäiset neljä kappaletta ovat albumilta 13 yli jääneitä kappaleita ja loput ovat live-tallenteita kyseisen albumin kiertueelta 2013–2014.

Kappaleet 
 Season of the Dead
 Cry All Night
 Take Me Home
 Isolated Man
 God Is Dead? (Live Sydney, Australia 4/27/13)
 Under the Sun (Live Auckland, New Zealand 4/20/13)
 End of the Beginning (Live Hamilton, ON Canada 4/11/14)
 Age of Reason (Live Hamilton, ON Canada 4/11/14)

Kokoonpano 
 Ozzy Osbourne – laulu
 Tony Iommi – kitara
 Geezer Butler – basso

Vierailevat muusikot 
 Brad Wilk – rummut (kappaleissa 1–4)
 Tommy Clufetos – rummut (kappaleissa 5–8)
 Adam Wakeman – piano (kappaleissa 5–8)

Vuoden 2016 EP:t
Black Sabbathin albumit
Rick Rubinin tuottamat albumit
Pitch Black (albumi)

Pitch Black on metalliyhtye Riffteran vuonna 2015 julkaistu esikoisalbumi. Albumi nousi Suomen virallisella listalla sijalle 37, sekä Rumban Albumilistalla sijalle 10. Ruotsalaisen Soilwork-yhtyeen keulahahmo Björn "Speed" Strid on mukana levyn kappaleella "Rotten to the Core".

Kappaleet 
Sanoitukset: Janne Hietala

Kokoonpano

Yhtye 
 Janne Hietala – kitara, huutolaulu
 Mikko Kuoppamaa – kitara, puhdas laulu
 Antti Pöntinen – koskettimet
 Jupe Karhu – basso

Vierailevat muusikot 
 Thomas Tunkkari – rummut
 Björn "Speed" Strid – laulu kappaleessa "Rotten to the Core"

Tuotanto 
 Janne Hietala – tuotanto, äänitys, miksaus
 Mikko Kuoppamaa – äänitys
 Sami Koivisto – äänitys (rummut), masterointi
 Petri Lampela – kansitaide
 Heidi Järvi – valokuvaus

Arvostelut

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pitch Black (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
 Rifftera - Rotten to the Core video YouTubessa
 Rifftera - Lightbringer video YouTubessa

Vuoden 2015 esikoisalbumit
Riffteran albumit
Finanssivallankumous

Finanssivallankumous oli sarja hollantilaislähtöisiä taloudellis- ja finanssireformeja englantilaisessa yhteiskunnassa vuoden 1688 loistavan vallankumouksen jälkeen, kun Vilhelm III Oranialainen nousi Englannin hallitsijaksi. Tämä vallankumous manifestoitui veronkannossa sekä talousinstituutioiden kuten esimerkiksi Bank of Englandin perustamisena vuonna 1694. Kuningaskunnan ensimmäiset valtionobligaatiot julkaistiin vuonna 1693. Pian tämän jälkeen englantilaiset osakeyhtiöt tulivat julkisesti noteeratuiksi.

Finanssivallankumouksen rakenteet lepäsivät periaatteessa finanssitekniikoissa, jotka oli kehitetty Alankomaissa. Finanssivallankumouksella oli suuri merkitys siinä, että Britannia nousi 1700-luvulla maailman suurvallaksi. Keskeinen tekijä muutoksessa oli osakemarkkinoiden syntyminen.  

Finanssivallankumous muutti myös fundamentaalisesti kruunun ja parlamentin suhdetta Siviililistan (Civil list) luomisen 1698 myötä. Siitä lähtien parlamentti on myöntänyt vuotuiset tulot kruunulle. 

Englannin historia