joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lasse Mattila

Lasse Ilmari Mattila (s. 22. marraskuuta 1976 Helsinki) on ruotsinsuomalainen sosionomi, muusikko ja jalkapalloilija. Hänellä on ollut Ruotsin kansalaisuus vuodesta 1999 lähtien.

Mattilan isä oli kansanedustajana ja kilpa-autoilijana tunnettu Leo Mattila, joka kuoli vuonna 1979. 13-vuotiaana hän menetti myös äitinsä ja jäi 12 vuotta vanhemman velipuolensa huollettavaksi. Vuonna 1994 Mattila siirtyi 17-vuoden ikäisenä pelaamaan jalkapalloa Ruotsiin Ljungskile SK:n joukkueeseen.

Jalkapallouransa ohessa Mattila kävi lukiota sekä suoritti fysioterapeutin opintoja. Myöhemmin hän opiskeli sosionomiaa Keski-Ruotsin yliopistossa Östersundissa. Valmistuttuaan Mattila on työskennellyt muun muassa katulasten parissa Brasiliassa. Nykyään hän on koulukuraattorina Trollhättanissa sekä tekee musiikkia. Hän toimii myös luennoitsijana erilaisissa tilaisuuksissa. Mattila on julkaissut yhden kirjan sekä musiikkialbumin.

Jalkapalloura 
Suomessa Lasse Mattila edusti muun muassa Vantaan Palloa sekä FC Honkaa ennen siirtymistään Ruotsiin syksyllä 1994. Hän pelasi aluksi muutaman ottelun Ljungskilen B-junioreissa ja nousi sen jälkeen edustusjoukkueen kokoonpanoon maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. divisioonassa. Joukkueen noustua Ruotsin pääsarjaan Mattila siirtyi tammikuussa 1997 Norjan 1. divisioonassa pelanneeseen Sarpsborgiin, mutta palasi jo puolen vuoden kuluttua takaisin Ljungskilen riveihin. Hän on esiintynyt myös Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Östersunds FK:n ja IK Oddevoldin joukkueissa. Suomen nuorten maajoukkueita Mattila on edustanut kahdesti ja poikamaajoukkueita yhteensä kahdeksan kertaa.

Teokset 
Att bygga bärande relationer - om vuxenvärldens möjligheter i arbetet med utsatta barn och ungdomar (2015) ISBN 978-91-637-9097-3 
Att förebygga livslångt utanförskap – en handbok för vuxenvärldden runt utsatta barn och ungdomar (2012) ISBN 978-91-637-1621-8

Diskografia 
Du förtjänar det bästa (singel, 2016) 
På riktigt för dig (album, 2015) 
Det är dags (album, 2001)

Lähteet 
Suomalaiset jalkapalloilijat Ruotsissa

Viitteet

Aiheesta muualla 
Lasse Mattilan kotisivut

Suomalaiset jalkapalloilijat
Ruotsalaiset muusikot
Ruotsinsuomalaiset henkilöt
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Heikki Koskelo

Heikki Juhani Koskelo (12. joulukuuta 1935 Suonenjoki – 11. marraskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti.

Koskelo syntyi varatuomari Eino Juhani Koskelon ja farmaseutti Aino Siviä Rauskin perheeseen, hänen puolisonsa vuodesta 1959 oli sairaanhoitaja Raili Saara Autio. Uransa aikana Koskelo palveli muun muassa Uudenmaan Jääkäripataljoonassa, Karjalan Prikaatissa ja Pääesikunnan jalkaväkitoimistossa. Hän toimi komentajana  Kainuun prikaatissa (1982–1984), Kaakkois-Suomen sotilasläänissä (1990–1992) ja Itäisessä maanpuolustusalueessa (1993–1995). 

Koskelo tuli ylioppilaaksi 1955 ja valmistui Kadettikoulusta 1959 ja Sotakorkeakoulusta 1969. Vänrikiksi hänet ylennettiin 1956, luutnantiksi 1959, yliluutnantiksi 1963, kapteeniksi 1965, majuriksi 1971, everstiluutnantiksi 1976, everstiksi 1982, kenraalimajuriksi 1988 ja kenraaliluutnantiksi 1993. Eläkkeelle Koskelo jäi vuonna 1995.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Heikki Koskelon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Suomalaiset kenraalit
Vuonna 1935 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Sähkölehto

Sähkölehto on suomalainen automaatioalan tukkukauppa, joka toimittaa eri teollisuudenaloille laitteita liitäntään, turvatekniikkaan, mittaukseen ja valvontaan. Sillä on 15 työntekijää ja 20 toimittajaa. Yritys on toiminut vuodesta 1954.

Lähteet 
 Sähkölehdon kotisivut

Suomalaiset yritykset
Tukkukaupat
Ellen Mattson

Ellen Mattson (s.  1962, Uddevalla,  Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija. Hän kirjoittaa vaikeista suhteista, yksinäisyydestä ja yhdessäolosta, ja sijoittaa tarinansa usein historialliseen ympäristöön. Vuodesta 1992 noin kolmen vuoden välein romaaneja kirjoittanut Mattson on saanut muun muassa Svenska Dagbladetin ja Göteborgs-Postenin  kirjallisuuspalkinnot.
Mattson kirjoittaa myös kirjallisuuskritiikkejä Göteborgs-Tidningeniin sekä historiallisia kronikoita Göteborgs-Posteniin. Hän on kirjoittanut myös radioteatteria.

Suomennetut teokset 
 Tähden takaa, Paasilinna 2013 (Vinterträdet 2012)

Suomentamattomat teokset 
 Truman Capote och faktaromanen (Opinnäyte Boråsin yliopistossa) 1989
 Nattvandring 1992
 Vägen härifrån 1995
 Resenärerna 1998
 Poetens liv 1999
 Snö 2001 (historiallinen romaani varhaiselta 1700-luvulta)
 Splendorville 2004
 Arves hus 2005
 Glädjestranden 2008

Kirjallisuuspalkinnot ja -tunnustukset 
 Svenska Dagbladets litteraturpris 1998
 Göteborgs-Postens litteraturpris 2003
 Doblougska priset 2009
 Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris 2011

Ulkoiset linkit 
Hemsida Mattsonin kirjailijasivu (Författarcentrum)

Lähteet 

Ruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Risto Soramies

Risto Matti Soramies (s. 13. joulukuuta 1946 Helsinki) oli  Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan ensimmäinen piispa 4. toukokuuta 2013 alkaen. Ennen lähetyshiippakunnan piispaksi kutsumistaan Soramies toimi vuodesta 1972 alkaen Suomen evankelis-luterilaisen kansanlähetyksen (SEKL) palveluksessa lähetystyössä islaminuskoisten keskuudessa ensin Saksassa islaminuskoisten maahanmuuttajien parissa ja sittemmin Istanbulin luterilaisen seurakunnan johtajana vuoteen 2011 asti.

Piispaksi vihkimisen jälkeen Tampereen hiippakunnan tuomiokapituli teki 9.10.2013 päätöksen, jonka perusteella hän menetti Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappisoikeuden, mutta säilytti rovastin arvonimen, koska sen poistamiselle ei ole käytäntöä.

Helmikuussa 2018 yhdysvaltalainen Missouri-synodin pappisseminaari, Fort Waynessa toimiva Concordia Theological Seminary myönsi Soramiehelle kunniatohtorin (Doctor of Divinity honoris causa) arvonimen.

Syksyllä 2020 Soramies esitti Lähetyshiippakunnan konsistorille pyynnön saada vapautus piispan virkaan kuuluvien tehtävien hoidosta vuoden 2021 kuluessa.

Kirjallinen tuotanto 
 Vanhurskauttaminen. 1996
 Islam ja evankeliumi. 2002
 Islam ovellamme. Uusi tie 2002.

Lähteet

Viitteet

Vuonna 1946 syntyneet
Suomalaiset teologit
Suomalaiset piispat
Luterilaiset piispat
Elävät henkilöt
Suomen evankelisluterilainen lähetyshiippakunta
Alaston selkä

Alaston selkä on taiteilija Tove Janssonin hiilityö paperille, 36 × 30 cm. Tämä ajoittamaton työ kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.

Aiheesta muualla 

 Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Alaston selkä - teoksen tiedot ja kuva.

Ateneumin kokoelmat
Piirustukset
Suomen taideteokset
Tove Jansson
Paasilinna (kirjankustantamo)

Kustannusosakeyhtiö Paasilinna oli vuonna 2009 perustettu suomalainen kirjankustantamo. Se julkaisi sekä kauno- että tietokirjallisuutta. Kustantajana toimi Petteri Paasilinna. Syksyllä 2012 Helsinki-kirjojen vetäjät Jan Erola ja "Eetu" Alvik  siirtyivät Paasilinnan palvelukseen. Kustantamo toimi Lars Sonckinin suunnittelemassa kivilinnassa, entisessä HPY:n pääkontorin tiloissa Helsingin Korkeavuorenkadulla.

Paasilinna julkaisi noin 30 kirjaa vuodessa. Kustantamon kirjailijoita olivat muun muassa Lasse Lehtinen, jonka Arto Paasilinnan ideaan perustunut Nätti-Jussi ilmestyi vuonna 2012. Kansainvälinen keittokirja-arvioija Gourmand Cookbooks valitsi Kari Aihisen ja Sami Revon teoksen Savoy - matkalla huipulle Suomen parhaaksi keittokirjaksi . Hannu Mäkelä siirtyi lastenkirjailijana Paasilinnalle keväällä 2013, kuten runoilija-kirjailija Tuija Välipakka. Myös Hannu Rautkallio, Markus Hotakainen, Anna Perho, Jouni K. Kemppainen, Rakel Liekki, Arto Luukkanen, Sanna Kiiski, Antti Tuuri, Saku Tuominen ja Agatha Christien tyttärenpoika Mathew Prichard olivat Paasilinnan kirjailijoita.

Paasilinna haettiin konkurssiin elokuussa 2018 mutta konkurssi raukeaa varojen puutteessa. Velkojat jäänevät pääasiassa ilman saataviaan.

Lähteet 

Suomalaiset kirjankustantamot
Unto Kaski

Unto Johannes Kaski (1913 Rauma – 29. maaliskuuta 1986 Rauma) oli suomalainen taidemaalari. Myös merimiehenä ollut Kaski tunnetaan erityisesti meriaiheisten maalausten sekä laivataulujen tekijänä. Lisäksi hän kuvasi kotikaupunkinsa Rauman maisemia. 

Ensimmäisen näyttelynsä Kaski piti vuonna 1949 Raumalla. Lisäksi hänen töitään oli esillä muissa Pohjoismaissa, DDR:ssä, Kiinassa ja Neuvostoliitossa. Valtion taiteilijaeläkkeen Kaski sai vuonna 1976. Hän maalasi lähinnä öljyväritöitä, mutta Kasken tuotanto käsittää myös puupiirroksia sekä litografioita. Hänen töitään on runsaasti Rauman taidemuseon kokoelmissa.

Lähteet 
Suomen taiteilijayhdistyksen kuvataiteilijamatrikkeli
Rauman taidemuseo – Unto Kasken testamenttilahjoitus 

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
Decade of Darkness

Decade of Darkness on suomalaisen metalliyhtyeen Before the Dawnin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Stay Heavy Records.

Albumi nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 1.

Kappaleet

Aiheesta muualla

Lähteet 

Vuoden 2010 EP:t
Before the Dawnin albumit
Deadlight


Deadlight on suomalaisen metalliyhtyeen Before the Dawnin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Stay Heavy Records.

Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 29.

Kappaleet

Digipakin bonuskappaleet

Japanin bonuskappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Tuomas Saukkonen – murinalaulu, kitara, rummut, kosketinsoitin, tuottaja
 Lars Eikind – puhdas laulu, bassokitara

Vierailevat muusikot 
 Juho Räihä – soolokitara (kappale 3), tuottaja, äänittäjä
 Katja Vauhkonen – laulu

Tuotanto 
 Aleksanteri Kuosa – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Minerva Pappi – masteroija
 Jani Saajanaho – grafiikka

Arvostelut 
 Hifimaailma: suopea
 Imperiumi.net: 8–/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Deadlight discogs.com -sivustolla

Vuoden 2007 albumit
Before the Dawnin albumit
Rise of the Phoenix

Rise of the Phoenix on suomalaisen metalliyhtyeen Before the Dawnin seitsemäs sekä viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Nuclear Blast.

Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 12.

Kappaleet 

Rajoitetun painoksen bonuskappaleet

Suomen painoksen bonuskappaleet

Kokoonpano 
Yhtye
 Tuomas Saukkonen – laulu, kitarat, kosketinsoitin, tuottaja, äänittäjä
 Juho Räihä – kitarat, tuottaja, äänittäjä
 Pyry Hanski – bassokitara

Vierailevat muusikot
 Joonas Kauppinen – rummut
 Saku Moilanen – kosketinsoitin
 Ukri Suvilehto – rummut

Tuotanto
 Aleksanteri Kuosa – äänittäjä
 Heino Brand – grafiikka & layout
 Mike Sirén – valokuvat

Arviot 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 8–/10
 Kaaoszine: 4/10
 Miasma: 10/10
 Sputnikmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 2012 albumit
Before the Dawnin albumit
Lifestream Corrosion


Lifestream Corrosion on suomalaisen metalliyhtyeen Gloria Mortin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Firebox Records.

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Psycho ‎– laulu
 Juho Räihä‎ ‎– kitara
 Juho Matikainen ‎– kitara
 Jukka Salonen ‎– basso
 Jarmo Juurikka ‎– rummut
 Jenni Kemppainen ‎– kosketinsoitin, piano

Tuotanto 
 Eikind – tuottaja
 Aleksanteri Kuosa – äänittäjä
 Nino Laurenne – miksaaja
 Mika Jussila – masteroija

Arvostelut 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2004 esikoisalbumit
Gloria Mortin albumit
Hedebyn venehauta

Hedebyn venehauta on venelöytö viikinkiajalta muinaisen kauppapaikan Hedebyn eteläpuolella olevasta kalmistosta. Löytö on Saksassa harvinainen venehauta.

Hautalöytö tehtiin vuonna 1908, kun kalmistoon tehtiin arkeologinen tutkimus arkeologi F. Knorrin johdolla. Paikalta löydettiin maanpinnan alta runsaasti rautanauloja ja lopulta huomattiin maanalainen hautakammio. Kammiosta löytyi rikkaat hauta-antimet, joiden avulla hautaus ajoitettiin 825−850 jaa. eli viikinkiajalle. Koko hautaus koostui hautakammiosta, kolmesta ruumishautauksesta, niin sanotusta pitkäveneestä, joka oli pituuden puolesta mieluummin viikinkilaiva, ja runsaista hauta-antimista. Kaikki tämä oli peitetty matalaan kumpuun.

Haudan puuosat olivat lahonneet pois lukuun ottamatta pieniä jäänteitä tammilaudasta, jota oli jäänyt rautanaulojen ympärille. Tästä voitiin päätellä, että vene oli aseteltu hautakammion päälle.

Hautavene 
Veneen rakenne on ollut mahdollista päätellä naulojen ja niittien sijainnista. Vaikka niitä löytyi vain 64 kappaletta, on niiden perusteella saatu laivan pituudeksi 17−20 metriä. Osia keulasta ja perästä puuttui, joten pituuteen on jäänyt pieni epävarmuusvara. Veneen leveys on ilmoitettu samasta syystä 2,7−3,5 metriä. Veneen peräosa oli hyvin säilynyt ja sen styrpuurin puolelta voitiin erottaa 9 kaaripuuta. Kivet, joilla alus oli tuettu pytyyn, sijaitsivat edelleen asetetuilla paikoillaan. Niiden asemasta voitiin päätellä veneen kölin mitat. Köli oli veneen keskellä 25 senttimetriä leveä ja keulassa ja perässä 12−15 senttimetriä leveä.

Hautakammio 
Hautakammio oli rakennettu valmiiksi ja sinne oli tuotu 3 vainajaa hauta-antimineen ennen veneen päälleasettelua. Hautakammio oli 3,7 metriä pitkä ja 2,4 metriä leveä. Siinä oli puulattia, joka oli 1,9 metriä ympäristön maanpintaa alempana. Kammio oli jaettu kahteen osaan. Miehet olivat saaneet mukaansa runsaasti lahjoja, jotka edustivat frankkilaista tyyliä. Kammion ensimmäisen osan länsipäädystä löytyivät pronssikulho, lasipikari, useita nuolenkärkiä, osia koristeellisista kilvestä, kullattu miekka ja koruja. Kammion itäpäädystä löytyi rautapannoin vahvistettu puusaavi, kaksi miekkaa ja hevosen suitset. Kammion toisessa osassa makasivat kolmen vainajan luut. Heidän henkilöllisyyttään ei tiedetä. Veneen alle, mutta kauemmaksi hautakammiosta, oli matalaan kuoppaan tapettu kolme hevosta.

Arkeologit arvelevat, että yksi miehistä saattaa olla Tanskan kuningas Harald Klak. Hän lähti maanpakoon frankkien maahan vuonna 826 jaa. ja antoi kastaa itsensä kristityksi ottaen nimekseen Ludvig Hurskas.

Aiheesta muualla 
Vikingeskibsmuseet i Roskilde om Hedebys skibsgrav

Kirjallisuutta 
 Herbert Jankuhn: Haithabu. Ein Handelsplatz der Wikingerzeit. 8. Auflage. Wachholtz, Neumünster 1986, ISBN 3-529-01813-9.
 Michael Müller-Wille, Ole Crumlin-Pedersen, Maria Dekówna: Ausgrabungen in Haithabu, Band 8, Das Bootkammergrab von Haithabu, Wachholtz, Neumünster, 1976 ASIN B0098MAAUQ

Muinaishaudat
Veneet
Viikinkiaika
Jovian Hediger

Jovian Hediger (s. 17. joulukuuta 1990) on sveitsiläinen maastohiihtäjä.

Maailmancupissa Hediger kilpaili ensimmäisen kerran Davosissa joulukuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Roglan vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2011 oltuaan 22:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2013. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa neljänneksi Toblachin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2015. Vapaan hiihtotavan parisprintissä hän oli Roman Furgerin kanssa toinen Ulricehamnissa helmikuussa 2021.

Hediger on sijoittunut MM-kilpailujen perinteisen hiihtotavan sprintissä 25:nneksi Val di Fiemmessä 2013, 21:nneksi Falunissa 2015 ja 12:nneksi Oberstdorfissa 2021. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä yhdestoista ja Seefeldissä 2019 39:s. Sotŝin olympialaisissa 2014 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 47:nneksi ja Pyeongchangissa 2018 perinteisen sprintissä 18:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 22:s.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Jovian Hedigerin kotisivut 

Sveitsiläiset maastohiihtäjät
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Anthems of Annihilation

Anthems of Annihilation on suomalaisen metalliyhtyeen Gloria Mortin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Cyclone Empire.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Aki Salonen – bassokitara
 Kauko Kuusisalo – rummut
 Juho Matikainen – kitara
 Juho Räihä – kitara, äänittäjä, miksaaja, tuottaja
 Lars Eikind – kosketinsoitin
 Psycho – laulu

Tuotanto 
 Svante Forsbäck – masteroija
 Phlegeton Art Studio – kansitaide & layout

Arvostelut 
 Angry Metal Guy: 
 Blabbermouth: 8/10
 Desibeli.net: 
 Metal Temple: 7/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Anthems of Annihilation discogs.com -sivustolla

Vuoden 2010 albumit
Gloria Mortin albumit
Lateral Constraint

Lateral Constraint on suomalaisen metalliyhtyeen Gloria Mortin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Cyclone Empire.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Psycho – laulu
 Juho Räihä – kitara, äänittäjä, miksaaja
 Eero Silvonen – kitara
 Kauko Kuusisalo – rummut

Tuotanto 
 Svante Forsbäck – masteroija
 Björn Gooßes – kansitaide
 Mike Sirén – valokuva

Arvostelut 
 Blistering: 7/10
 Kaaoszine.fi: 9/10
 PopMatters:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2012 albumit
Gloria Mortin albumit
Jussi Malmivuo

Juho (Jussi) Daniel Malmivuo (ent. Malmström; 11. joulukuuta 1898 Lohja – 8. syyskuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen vakuutusjohtaja, koulutukseltaan varatuomari. Hän sai vakuutusneuvoksen arvon 1958. Hän työskenteli Vakuutusyhtiö Kalevan palveluksessa vuodesta 1918 ja oli yhtiön toimitusjohtaja vuosina 1947–1966. Malmivuo oli myös Vakuutussanomien päätoimittaja 1932–1940, Suomen vakuutusyhdistyksen puheenjohtaja 1953–1961 ja sosiaaliministeriön neuvotteleva asiantuntija 1948–1955. Hän kuului Vakuutusyhtiöiden keskusliiton hallitukseen 1949–1966 ja Suomen Henkivakuutusyhtiöiden yhdistyksen hallitukseen 1947–1966. Hän oli myös Eläke-Varman hallintoneuvoston ja Eläkevakuutusyhtiö Kalervon hallituksen puheenjohtaja.

Lähteet

Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset juristit
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Paarnoori

Paarnoori () on Porin 79. kaupunginosa Länsi-Porissa. Se sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Paarnoori on maaseutumainen taajama erillään kaupungin keskustaajamasta ja muusta Meri-Porista. Paarnoorin lähin naapurikaupunginosa on pohjoisessa Uusiniitty. Peltoaukean takana, parin kilometrin päässä kaakossa on Pietniemen kaupunginosa, ja pari kilometriä länteen on Preiviiki.

Tunnettuja paarnoorilaisia
Arttu Tuominen, kirjailija

Lähteet

Porin kaupunginosat
Satakunnan maakunnan entiset taajamat
Lars Eikind

Lars Eikind, alias Lars Eric Si, on norjalainen muusikko ja musiikkituottaja, joka on toiminut useiden skandinaavisten rock- ja metalliyhtyeiden kanssa.

Muusikkona 
Muusikkovanhempien lapsi Lars Sätheren esiintyi yleisölle ensimmäisen kerran jo viiden-kuuden vanhana. Hän soitti lapsena klassista pianoa, ja nuorena Eikind soitti useissa raskaan musiikin yhtyeissä. Vaikka Eikind soittaa myös kitaraa, on hän pitänyt aina itseään basistina. Vuonna 2001 Eikind liittyi progressiivisen metallin yhtyeeseen Winds, jossa hän toimii laulajana sekä basistina. Yhtyeeseen kuuluu useita tunnettuja muusikoita, kuten Mayhemista tunnettu Jan Axel Blomberg. Eikind on myös Gloria Mortin kosketinsoittaja.

Yksityiselämä 
Joulukuussa 2003 Eikind muutti Heinolaan tyttöystävänsä vuoksi, jättäen taakseen toimistotyönsä sekä asunnon Oslossa. Muutama vuosi myöhemmin pariskunta muutti Jyväskylään. Eikind toimi Before the Dawnin laulaja-basistina vuosina 2007–2011 erottamiseensa saakka kesäkuussa 2011.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lars Eikind metal-archives.com -sivustolla

Norjalaiset metallimusiikin laulajat
Norjalaiset metallimusiikin kitaristit
Norjalaiset metallimusiikin basistit
Norjalaiset black metal -muusikot
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Aina Mannerheim

Aina Johanna Mannerheim, o.s. Ehrnrooth (17. heinäkuuta 1869 Nastola – 5. tammikuuta 1964 Tukholma) oli suomalainen laulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän piti sortovuosien aikana 1899–1903 konsertteja kansanvalistustyön hyväksi Suomessa ja muualla Pohjoismaissa. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1896 varatuomari, kreivi Carl E. J. Mannerheim.

Mannerheimin vanhemmat olivat protokollasihteeri C. A. Ehrnrooth ja Louise de Geer. Hän opiskeli laulua Saint-Yves Baxin ja Mathilde Marchesin oppilaana Pariisissa 1893–1896. Hän konsertoi kaikissa Pohjoismaissa. Hän muutti 1903 Ruotsiin, kun Nikolai Bobrikov karkotti hänen miehensä Suomesta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Mannerheim, Carl Uppslagsverket.fi 

Suomalaiset laulajat
Mezzosopraanot
Vuonna 1869 syntyneet
Vuonna 1964 kuolleet
Viljo Mansikka

Viljo Johannes Mansikka (7. lokakuuta 1884 Viipuri – 20. maaliskuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen kansanrunoudentutkija. Hän oli vertailevan kansanrunouden ylimääräinen Helsingin yliopiston professori vuodesta 1927. Hänen väitöskirjansa Über russische Zauberformeln synnytti aikanaan laajaa kansainvälistä keskustelua.

Mansikka oli vuosina 1929–1932 Suomen Laulun, vuosina 1928–1944 Suomalais-latvialaisen yhdistyksen ja vuosina 1936–1944 Suomalais-tshekkoslovakialaisen kerhon puheenjohtaja. Mansikka toimi Etuvartiokansojen klubin puheenjohtajana 1920–1928. Hän kuului vuodesta 1924 Suomalaiseen Tiedeakatemiaan ja vuodesta 1928 Prahan slaavilaiseen instituuttiin ulkomaalaisena jäsenenä.

Julkaisuja
Über russische Zauberformeln, 1909 (väitöskirja)
Die Religion der Ostslaven I, 1922
Litauische Zaubersprüche, 1929

Lähteet

Suomalaiset folkloristit
Suomalaiset kielitieteilijät
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1884 syntyneet
Vuonna 1947 kuolleet
Evert Gunnarsson

Sven Evert Gunnarsson (s. 28. joulukuuta 1929 Ljungskile) on ruotsalainen entinen soutaja. Hän kuului hopeaa perämiehellisessä nelikossa saaneeseen joukkueeseen vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa. Hän kilpaili myös kesäolympialaisissa 1948 Lontoossa ja 1952 Helsingissä.

Lähteet 

		
Ruotsalaiset soutajat
Ruotsalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1929 syntyneet
Elävät henkilöt
Mercedes MGP W02

Mercedes MGP W02 on Formula 1 -talli Mercedeksen käyttämä auto kaudella . Auto julkistettiin 1. helmikuuta 2011 Espanjan Valenciassa. Kuljettajien MM-sarjassa autolla saavutettiin sijat seitsemän ja kahdeksan, mikä riitti valmistajien sarjassa sijaan neljä.

Formula 1 -tulokset

Aiheesta muualla 

Formula 1 -kausi 2011
Mercedeksen Formula 1 -autot
Dmitri Levitski

Dmitri Grigorjevitš Levitski (; n. 1735 Kiova - 16. huhtikuuta (J: 4. huhtikuuta) 1822 Pietari) oli Venäjän huomattavin muotokuvamaalari 1700-luvun loppupuolella. Hän toimi Katariina II:n ja tämän naispuolisen hovipiirin kuvaajana. Hänen muotokuvansa olivat syvällisiä ja erosivat täysin vanhasta kaavamaisesta ikonilinjasta. Vuonna 1757 avatun Pietarin Taideakatemian vaikutus länsimaisine opettajineen näkyi erityisesti hänen teoksissaan ja ohjasi taiteilijaa maallisiin aiheisiin. Ukrainalaista Levitskiä innoitti erityisesti rokokoo, jonka tyylisuunnan mukaisesti hän maalasi 1770-1780 -luvuilla lukuisan joukon hienostuneita ja eloisia muotokuvia.

Teoksia

Lähteet 
https://www.meisterdrucke.uk/fine-art-prints/Dmitri-Grigorievich-Levitsky/560044/Portrait-of-Count-Artemy-Ivanovich-Vorontsov-(1748-99)-late-1780s-.html
https://www.freeart.com/artwork/art-print/portrait-of-count-a-i-vorontsov_fan11991393.html
https://rusmuseumvrm.ru/data/collections/painting/17_19/levickiy_d._g._portret_grafa_a._i._voroncova._konec_1780-h._zh-4999/index.php?lang=en
https://vsdn.ru/museum/catalogue/exhibit14045.htm

Viitteet 

Venäläiset taidemaalarit
Vuonna 1735 syntyneet
Vuonna 1822 kuolleet
Muotokuvamaalarit
Rokokoomaalarit
Erkki O. Mantere

Erkki Olavi Mantere (7. huhtikuuta 1899 Tampere – 19. joulukuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja virkamies. Hän oli sisäasiainministeriön hallitusneuvos vuodesta 1944 ja ministeriön kansliapäällikkö 1945–1960, ja sen jälkeen Kuopion läänin maaherra 1960–1966. Ennen uraansa sisäministeriössä hän oli Tornion kaupunginjohtajana 1930–1938. Mantere oli myös väestönsuojeluneuvottelukunnan ja Pohjois-Savon maakuntaliiton puheenjohtaja.

Lähteet

Suomalaiset juristit
Kuopion läänin maaherrat
Suomalaiset kansliapäälliköt
Tornion kaupunginjohtajat
Vuonna 1899 syntyneet
Vuonna 1977 kuolleet
Jämsän reitti

Jämsän reitti on vesistöreitti Jämsän, Petäjäveden ja Multian kuntien alueella Keski-Suomessa. Se kuuluu Kymijoen vesistöön, ja sen vedet laskevat Jämsänjokea pitkin Päijänteeseen. Reitin valuma-alueet ovat Multialta alkava Pengerjoen valuma-alue, Petäjävedeltä alkava Ala-Kintauden valuma-alue ja Petäjäveden alue. Pengerjoen ja Ala-Kintauden alueet yhtyvät Jämsänvesi-nimisessä järvessä. Ison Rautaveden valuma-alue sijaitsee Koskenpäällä ja Jämsänjoen alue sen eteläpuolella. 

Jämsänvedeltä alaspäin vesistöä nimitetään Wanhan Witosen melontareitiksi, ja se koostuu pienistä järvistä, joista ja koskista, jotka ovat kohtuullisen helppoja melottavia. Reitin varrella vaihtelevat erämaaluonto ja rakennettu kulttuurimaisema. Melontareitin kokonaispituus on 75 km. Wanha Witonen on saanut nimensä vuonna 1909 käyttöönotetusta arkkitehti Eliel Saarisen suunnittelemasta viiden markan setelistä. Setelin keskellä kuvattu järvimaisema on maalattu Jämsänkosken Rasuanniemestä.

Reitin kulku 
Reitti Ylä-Kintaudelta Jämsänveteen (suluissa korkeus metreinä merenpinnan yläpuolella):

Ylä-Kintaus (154,5) → Ala-Kintaus (154,4) → Kipponen (151,3) → Rautajalka (128,1) → Huhtia–Pyhäjärvi (127,8) → Könkköjoki → Könkönkoski → Pitkäkoski → Karikkokoski → Myllykoski → Sahakoski → Jämsänvesi–Petäjävesi (111,1).

Reitti Kolu-Meroselta Jämsänveteen:

Kolu-Meronen (170,9) → Naula-Meronen (170,8) → Koskelanjoki → Ala-Meronen (150,3) → Liinalionkoski → Liinajoki → Myllykoski → Merovenjoki → Pengerjoki → Jämsänvesi–Petäjävesi (111,1).

Reitti Jämsänvedeltä Päijänteeseen:

Jämsänvesi–Petäjävesi (111,1) → Hankakoski (109,9) → Piesasjärvi (108,5) → Suolijoki (108,2) → Salosvesi (102,5) → Kalmavesi (102,4) → Siniänvirta → Siniäinen → Survosenkoski → Iso Rautavesi (100,0) → Rautavirta / Vähä Rautavirta → Uuttana (99,9) → Juusanvirta → Myllykoski → Pirttijärvi (98,2) → Luomenvirta → Lahnajärvi (98,0) → Väännäkoski → Kankarisvesi (97,8) → Naiskoski / Rekolankoski → Koskikeskinen (92,2) → Patalankoski → Jämsänjoki (78,3) → Päijänne (78,3).

Ravinnekuormitus 
Jämsän reitin suurin ravinnekuormitus on luonnonhuuhtoumaa, toisin sanoen luontaista ravinnekulkeumaa, johon ihminen ei vaikuta. Seuraavaksi suurin kuormittaja on peltoviljely, teollisuuden osuus on fosforilähteistä noin kuudesosa ja typpilähteistä noin kahdeksasosa.

Lähteet 

Jämsän luonto
Kaappaus keittiössä

Kaappaus keittiössä on suomalainen ruoka-aiheinen viihdeohjelma, jota esitettiin kolmen tuotantokauden ajan MTV3-kanavalla vuosina 2013–2015. Sarjan neljännen tuotantokauden esittäminen alkoi 15. tammikuuta 2018. Ohjelmassa Kari Aihinen vierailee viikoittain yhdessä suomalaisessa perheessä laittamassa heidän ruoka-asiansa kuntoon. Seitsemäs tuotantokausi alkaa syyskuussa 2021.

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi 

 Kolmannella kaudella jaksoja ei enää nimetty kahden aiemman kauden tapaisesti. Jaksot oli nimetty vain kuvauskohteen mukaisesti.

Neljäs tuotantokausi

Viides tuotantokausi

Kuudes tuotantokausi

Seitsemäs tuotantokausi 
Seitsemännen kauden esittäminen alkaa MTV3-kanavalla syyskuussa 2021.

Lähteet 

Suomalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Viihdeohjelmat
Ruokaohjelmat
Margareeta Anjoulainen

Margareeta Anjoulainen (23. maaliskuuta 1430–25. elokuuta 1482) oli Englannin kuningatar. Hän oli Anjoun herttuan Renén tytär. Vuodesta 1445 alkaen hän oli Henrik VI:n puoliso. Ruusujen sodassa hän oli Lancasterin puolueen todellinen johtaja, ja hän puolusti puolisonsa sekä poikansa prinssi Edvardin oikeuksia. Edvard IV voitti hänet vuonna 1471 Tewkesburyn taistelussa, jossa hänen poikansa kaatui ja hän itse jäi vangiksi. Vuodesta 1476 alkaen hän asui Ranskassa.

Margareetan avioliitto Englannin tasapainottoman kuninkaan Henrik VI:n kanssa oli osa Satavuotisen sodan rauhanponnisteluja Ranskan ja Englannin välillä. Pian Margareetasta tuli keskeinen henkilö miehensä joukoissa, kun Ruusujen sota puhkesi Henrikin edustamien Lancasterien ja Yorkien välillä. Vuonna 1461 Yorkit pääsivät voitolle, Edvard IV nousi valtaistuimelle ja Henrik, Margareeta ja heidän pieni poikansa Edward pakenivat Skotlantiin. Vuonna 1470 Lancasterit tekivät vastaiskun liittoutuneina Richard Nevillen kanssa. Henrikin toinen valtakausi kesti vajaan vuoden, ja sen päätteeksi Margareeta vangittiin. Ranskan kuningas maksoi lunnaat ja hän pääsi Ranskaan, missä vietti loppuelämänsä köyhänä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Englannin kuninkaalliset
Vuonna 1430 syntyneet
Vuonna 1482 kuolleet
Käyhkö

Käyhkö on suomenkielinen sukunimi. Käyhkö-nimisiä suomalaisia henkilöitä:

 Aku Käyhkö (1887–1945), näyttelijä ja teatterinjohtaja
 Arttu Käyhkö, tietokirjailija ja valokuvaaja
 Jukka Käyhkö (s. 1964), maantieteen professori ja Suomen ilmastopaneelin jäsen
 Karri Käyhkö (1937–2020), uimari, Kavo Käyhkön poika
 Kauko Käyhkö (1916–1983), laulaja ja näyttelijä
 Kavo Käyhkö (1907–1972), insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos, Kauko Käyhkön veli
 Kyösti Käyhkö (1912–1973), näyttelijä, sanoittaja ja järjestäjä, Kauko Käyhkön veli
 Neea Käyhkö (s. 2002), seitsenottelija ja pituushyppääjä
 Onni Käyhkö (s. 2002), jääkiekkoilija
 Tauno Käyhkö (s. 1950), mäkihyppääjä
 Tomas Käyhkö, keilaaja.
Statue Comes to Life

Statue Comes to Life on suomalaisen thrash/power metal -yhtyeen Statuen ensimmäinen sekä viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1990 levymerkillä Power Records.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt Statue sekä sanoittanut Ari Anttonen.

Kokoonpano 
 Mika Moisio – bassokitara, taustalaulu
 Jari Vanhanen – rummut, taustalaulu
 Ari Anttonen – laulu, kitara
 Marko Moisio – kitara, taustalaulu

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1990 esikoisalbumit
Suomalaiset power metal -albumit
Suomalaiset thrash metal -albumit
Julius Mark

Julius Mark (27. maaliskuuta 1890 Haljala, Virumaa – 2. maaliskuuta 1959 Washington, Yhdysvallat) oli virolainen kielitieteilijä.

Ylioppilastutkinnon jälkeen Mark aloitti vertailevan indoeurooppalaisen ja klassisen kielitieteen opinnot Tarton yliopistossa, mutta matkusti pian Unkariin opiskelemaan suomalais-ugrilaista kielentutkimusta ja unkarin kieltä. Sittemmin hän jatkoi opintojaan Helsingin yliopistossa, jossa hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon. Markin opintoja viivästyttivät pakollinen osallistuminen ensimmäiseen maailmansotaan ja myöhemmin Viron vapaussotaan. Hänen väitöskirjansa Die Possessivsuffixe in den uralischen Sprachen. I. Hälfte. Einleitung, Frühere Arbeiten, Die Possessivsuffixe in den ostseefinnischen Sprachen (1924) käsitteli suomalais-ugrilaisten kielten ja niiden murteiden possessiivisuffikseja.

Mark toimi Tarton yliopiston uralilaisen kielitieteen virkaatekevänä professorina vuosina 1919–1924. Väitöskirjansa valmistuttua hänet nimitettiin viralliseen professorin virkaan, jossa hän toimikin vuoteen 1944 saakka. Mark oli perustamassa Viron tiedeakatemiaa vuonna 1938. Hänet valittiin tiedeakatemian varaesimieheksi, ja hän toimi akatemian julkaisusarjan Annales Academiae Scientiarum Estonicaen toimittajana. 

Mark pakeni Virosta vuonna 1944 ja asui vuodesta 1947 lähtien Yhdysvalloissa, missä hän toimi vuosina 1947–1949 Harvardissa venäjän kielen opettajana ja Washingtonissa vuosina 1951–1953 sekä 1956 suomen kielen opettajana. Hän tutki erityisesti suomalais-ugrilaisten kielten muoto- ja johto-oppia sekä teki myös kansatieteellisiä tutkimuksia.

Lähteet

 Otavan Iso tietosanakirja, osa 5, palsta 1367. Otava, 1968.

Viitteet 

Virolaiset kielitieteilijät
Kansatieteilijät
Tarton yliopiston professorit
Virolaiset professorit
Amerikanvirolaiset henkilöt
Vuonna 1890 syntyneet
Vuonna 1959 kuolleet
Antti Numminen

Antti Numminen (s. 1941) on suomalainen prikaatikenraali (vuodesta 1999). 

Numminen on komentanut Hämeen Jääkäripataljoonaa 1986–1990. Pääesikunnan koulutusosaston päällikkönä hän toimi 1993–1996. Hämeen sotilaslääniä hän komensi 1996–2001.

Lähteet
 http://www.pajarinpojat.fi/sivu73.htm

Suomalaiset kenraalit
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Pintakäsittelyaine

Pintakäsittelyaine on aine, joka on tarkoitettu tuotteen pinnan käsittelyyn parantamaan esimerkiksi tuotteen säänkestävyyttä tai ulkonäköä. Pintakäsittelyaine valitaan käsiteltävän tuotteen materiaalin mukaan. Usein pintakäsittelyaine liitetään puusta valmistettujen tuotteiden viimeistelyyn. Pintakäsittelyllä voidaan parantaa puun pitkäaikaiskestävyyttä ja vaikuttaa siihen kuinka voimakkaasti se altistuu sään vaikutuksille, hyönteisille tai home- ja lahottajasienille.  

Hyvä pintakäsittelyaine suojaa UV-säteilyltä, estää sadeveden ja kosteuden imeytymisen, läpäisee riittävästi sisäpuolista höyryä sekä suojaa homeelta ja sinistymiseltä.

Pintakäsittelyaineita
Lakka
Maali
Punamulta
Terva
Öljy

Lähteet 

Pintakäsittely
Jääkiekon SM-liigan karsinnat

SM-liigan runkosarjassa häntäpäähän jääneet joukkueet ovat liigahistorian aikana joutuneet karsimaan sarjapaikastaan toiseksi ylimmän sarjatason (I-divisioona 1974-1992 ja 1996-2000, Finlandia-liiga 1992-94, Fazer-liiga 1994-96 ja Mestis 2000-) parhaita joukkueita vastaan. Karsintamenetelmät ja karsintoihin osallistuvien joukkueiden määrä ovat vuosien saatossa vaihdelleet. Vuosina 2000-2008 ja uudelleen vuodesta 2013 lähtien SM-liiga on ollut suljettu, jolloin liigasta ei ole voinut pudota, eikä Mestis-joukkueilla ole ollut muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta mahdollisuutta nousta pääsarjatasolle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Jatkoaika.comin juttu liigakarsinnoista vuosina 1976-2009 
Jatkoaika.comin juttusarja divarihistoriasta vuosina 1974-2001
Chiyodagata

Chiyodagata () oli Tokugawan laivaston puurunkoinen prikitakiloitu 3. luokan tykkivene ja samalla ensimmäinen Japanissa valmistettu höyrylaiva.

Valmistus 
Alus tilattiin Ishikawajimasta ja sen köli laskettiin 7. toukokuuta 1861. Alus laskettiin vesille 2. heinäkuuta 1863 ja se valmistui toukokuussa 1888.

Palvelus 
Alus osallistui Boshin-sotaan Tokugawa-shōgunaatin puolella vastaperustettuja keisarillisia joukkoja vastaan. Keisarilliset joukot valtasivat aluksen toukokuussa 1868 liittäen sen laivastoonsa, Shōgunille uskolliset kuitenkin valtasivat aluksen takaisin 4. lokakuuta, kunnes hallituksen joukot valtasivat aluksen jälleen Hakodaten taistelussa 10. toukokuuta 1869 Ezon tasavallan laivastolta, kun alus oli ajettu karille.

Alus poistettiin alusluettelosta kesäkuussa 1869. Se oli valaanpyyntialuksena 28. tammikuuta 1888 alkaen aina vuoteen 1911 saakka, jolloin se romutettiin.

Lähteet

Viitteet 

Keisarillisen Japanin laivaston tykkiveneet
Boshin-sota
Ezon tasavalta
Ishikawajiman telakka
Gunnar Marklund

Georg Gunnar Marklund (5. kesäkuuta 1892 Helsinki – 23. heinäkuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä. 

Gunnar Marklundin vanhemmat olivat kirjakauppias Johan Georg Marklund ja Dagmar Maria Charlotta Bergroth ja puoliso vuodesta 1920 Elsa Rosina Bockström. Marklund tuli ylioppilaaksi 1910, valmistui filosofian kandidaatiksi 1917 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1937 aiheesta Vergleichende Permeabilitätsstudien an pflanzlichen Protoplasten (1936). Hän toimi vuodesta 1918 opettajana Hämeenlinnassa ja vuodesta 1920 Helsingissä. Marklund oli Helsingin yliopisto kasvitieteellisen museon kustos 1941–1959. Hän tutki varsinkin eräiden siemenkasvien apomiktisesti lisääntyviä pikkulajeja. Kasvimuseon kustoksena eli johtajana Marklund vaikutti muun muassa putkilokasvien kokoelmaan; hänen aikanaan kasvimuseon kokoelmat kasvoivat ylipäänsä yhdeksi Euroopan suurimmista, käsittäen noin miljoona kolmesataatuhatta kasvinäytettä vuonna 1959. Marklund jatkoi tutkimustyötään vielä eläkkeellä, keräten yli kolmenkymmenen tuhannen arkin aineiston ja paneutuen erityisesti kevätleinikkeihin. Hän julkaisi 1961 teoksen Der raninculus auricomus – Komplex in Finnland I, jossa hän kuvasi 92 uutta kevätleinikkien ryhmän pikkulajia.

Lähteet 

Suomalaiset kasvitieteilijät
Suomalaiset opettajat
Vuonna 1892 syntyneet
Vuonna 1964 kuolleet
Solberg

Solberg on seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Erna Solberg (s. 1961), norjalainen poliitikko
 Henning Solberg (s. 1973), norjalainen ralliautoilija
 Henrik Solberg (s. 1987), norjalainen jääkiekkoilija
 Magnar Solberg (s. 1937), norjalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja
 Oliver Solberg (s. 2001), ruotsalainen ralliautoilija
 Petter Solberg (s. 1974), norjalainen ralliautoilija
 Sanna Solberg (s. 1990), norjalainen käsipalloilija
 Silje Solberg (s. 1990), norjalainen käsipallomaalivahti
 Trine Hattestad (o.s. Solberg, s. 1966), norjalainen keihäänheittäjä ja olympiavoittaja.

Katso myös 

 Sohlberg
Phobia (Torture Killerin albumi)

Phobia on Torture Killerin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 15. maaliskuuta 2013.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Pessi Haltsonen – laulu
 Jari Laine – kitara, taustalaulu
 Tuomas Karppinen – kitara
 Kim Torniainen – bassokitara
 Tuomo Latvala – rummut

+

 Chris Barnes – laulu (kappale 4)

Tuotanto 
 Santeri Salmi – äänittäjä
 Pasi Juhola – kansikuva
 TGRantanen – layout

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Lammaszine.fi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2013 albumit
Torture Killerin albumit
Pyöräilykuntien verkosto

Pyöräilykuntien verkosto ry on kuntien, valtionhallinnon, yritysten ja järjestöjen välinen yhteistyöverkosto, jonka tavoitteena on pyöräilyn merkittävä lisääminen Suomessa kestävänä liikennemuotona ja arkiliikuntana, joka tuottaa hyvinvointia yksilölle, yhteiskunnalle ja ympäristölle. Verkosto edistää myös kävelyä. Toimintansa verkosto aloitti v:n 1997 alussa.

Historia 
Pyöräilykuntien verkosto on perustettu vuoden 1997 alussa silloisen Liikenneliitto ry:n projektina. Liikenneliiton toteutti v. 1996 Suomen ensimmäisen valtakunnallisen pyöräilyvuoden. Sen jatkotoimenpiteenä perustettiin sitten verkosto nimellä ”Suomalainen Pyöräilykuntien verkosto”. Jäsenmäärä oli vuoden 1997 lopussa 17 kuntaa. Aluksi jäseninä oli vain kuntia, mutta jo 1998 alettiin ottaa jäseniksi myös yrityksiä ja yhdistyksiä sekä muita organisaatioita. Ensimmäisenä liittyi jäseneksi Tielaitos. Liikenneliiton toiminnan loputtua alkuvuonna 2001 verkosto siirrettiin Suomen luonnonsuojeluliiton tiloihin sen hallinnoimaksi itsenäiseksi projektiksi. Pyöräilykuntien verkosto rekisteröitiin itsenäiseksi yhdistykseksi vuoden 2004 lopussa. Tällöin verkoston toiminta siirrettiin Kuntatalolle. Samalla TUL:n hallinnoima Suomi Pyöräilee -kampanja siirrettiin Pyöräilykuntien verkostoon sen hallinnoimaksi projektiksi. Verkostolla on ollut koko ajan yksi kokopäiväinen työntekijä, aluksi projektisihteeri ja myöhemmin toiminnanjohtaja. V. 2007 vietettynä valtakunnallisena pyöräilyvuotena oli henkilökunnan vahvuus kaksi henkeä ja v:sta 2012 alkaen erilaisen projektihankkeiden kautta noin kolme henkilöä.

Jäsenet  
Verkoston jäsenmäärä keväällä 2013 oli 43 kuntaa ja 21 muuta jäsentä. Viidestätoista suurimmasta kaupungista neljätoista on verkoston jäseniä. Jäsenkuntien asukasluku on n. 3.1 milj.as. Muissa jäsenissä on liikennealan suunnittelutoimistoja, pyöräilyn parissa toimivia yhdistyksiä ja pikkuyrityksiä sekä Ely-keskukset/Liikennevirasto ja Tampereen teknillinen yliopisto.

Toiminta 
 
Verkoston toiminta sisältää mm. seuraavat osa-alueet: tiedon kerääminen ja jako (Poljin–lehti, www.poljin.fi -nettisivut), liikennepoliittinen vaikuttaminen ja pyöräilyn edunvalvonta, vuorovaikutuksen lisääminen eri tahojen välillä, pyörämatkailun edistäminen ja PyöräillenSuomessa.fi-pyörämatkailusivujen ylläpito, pyöräilyn ja pyöräilykulttuurin edistäminen järjestämällä tapahtumia ja koulutustilaisuuksia, valitsemalla Vuoden pyöräilykunnan, pyöräilijän ja polkupyörän, toteuttamalla kilometrikisan sekä erilaisia hankkeita kuten Pyöräilevät ja kävelevät koulubussit –hanke. Verkosto harjoittaa myös kansainvälistä yhteistyötä mm. eurooppalaisten pyöräilynedistämisjärjestöjen kattojärjestö ECF:ssä. Toiminta rahoitetaan jäsenmaksuilla sekä opetus- ja kulttuuriministeriön ja Liikenneviraston hankeavustuksilla.

Aiheesta muualla 
Pyöräilykuntien verkoston kotisivut
PyöräillenSuomessa.fi -pyörämatkailusivut 
 The European Cyclists’ Federation (ECF) eurooppalaisten pyöräilynedistämisjärjestöjen kattojärjestön kotisivut

Suomen pyöräily
The Living Infinite

The Living Infinite on ruotsalaisen melodisen death metalin yhtyeen Soilworkin järjestyksessään yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Nuclear Blast.

Kappaleet

CD 1 

Kokonaiskesto: 40:21

CD 2 

Kokonaiskesto: 44:01

Kokoonpano 
 Björn "Speed" Strid – laulu
 Ola Flink – bassokitara
 Sven Karlsson – kosketinsoitin
 Dirk Verbeuren – rummut
 Sylvain Coudret – kitara
 David Andersson – kitara

+

 Justin Sullivan – laulu (CD 1, kappale 9)

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Imperiumi.net: 
 Kaaoszine: 9.5/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2013 albumit
Soilworkin albumit
Monte Carlon baletti

Monte Carlon baletti (Les Ballets de Monte Carlo) on Monacon kansallisbaletti. Se perustettiin Hannoverin prinsessan toiveesta vuonna 1985.

Baletin johtajana aloittivat Ghislaine Thesmar ja Pierre Lacotte. Jean-Yves Esquerre oli vuosina 1992–1993 taiteellisena johtajana, vuonna 1993 hänet nimitettiin baletin johtajaksi ja koreografiksi. Hän on luonut Monacossa yli 40 balettia joista useat on hyväksytty balettiryhmien ohjelmistoon kansainvälisiin balettitaloihin. Baletin tanssijoiden ryhmään kuuluu noin 50 tanssijaa, ja se kiertää yli 200 päivää vuodessa ulkomailla.

Maassa on myös toinen balettiseurue, Ballet Russe de Monte Carlo.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 

Balettiseurueet
Monaco
Bavaria Film

Bavaria Film on saksalainen Peter Ostermayrin ja Wilhelm Krausin vuonna 1919 perustama tuotanto- ja mediayritys. Se on yksi Euroopan suurimmista ja tunnetuimmista elokuvien ja televisiosarjojen tuotantoyhtiöistä ja siellä työskentelee 242 henkilöä.

Bavaria Filmstadt eli Bavaria Filmin studiot sijaitsevat Grünwaldissa Münchenin eteläpuolella.

Nykyisin Bavaria Film tunnetaan muun muassa vuonna 2005 alkaneesta saippuasarjasta Lemmen viemää (Sturm der Liebe).

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Bavaria Film GmbH
 Bavaria Studios & Production Services GmbH
 Bavaria Filmstadt

Saksan elokuva
Elokuvayhtiöt
Gaudi Afternoon

Gaudi Afternoon (Tardes de Gaudí) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Susan Seidelmanin ohjaama elokuva amerikkalaisesta Barcelonassa asuvasta kääntäjästä (Judy Davis), jonka outo nainen palkkaa etsimään kadonnutta aviomiestään.

Näyttelijät 

Lähde:

Lähteet  

Vuoden 2001 espanjalaiset elokuvat
Komediaelokuvat
Prince Amartey

Prince Amartey (s. 25. kesäkuuta 1944) on ghanalainen entinen nyrkkeilijä. Hän saavutti pronssia keskisarjassa vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä. Lisäksi hän osallistui vuoden 1968 kesäolympialaisiin Méxicossa kevyessä keskisarjassa.

Lähteet 

Ghanalaiset nyrkkeilijät
Ghanalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
...And Death Said Live

...And Death Said Live on suomalaisen melodisen death metalin yhtyeen Mors Principium Estin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä AFM Records.

Kappaleet

Japanin ja Korean bonuskappale

Kokoonpano 
 Ville Viljanen – laulu
 Andhe Chandler – kitara
 Andy Gillion – kitara
 Teemu Heinola – bassokitara
 Mikko Sipola – rummut

Vierailevat muusikot 
 Jona Weinhofen – kitarasoolo
 Ryan Knight – kitarasoolo

Muut tekijät 
 Jan "Örkki" Yrlund – grafiikka, layout
 Tomas "Plec" Johansson – tuottaja, miksaaja, masteroija
 Toni Mailanen – valokuvat

Arvostelut 
 Angry Metal Guy: 
 Chronicles of Chaos: 8/10
 Kaaoszine.fi: 7/10

Aiheesta muualla

Lähteet 

Vuoden 2012 albumit
Mors Principium Estin albumit
Viipurin lukio

Viipurin lukio oli Viipurissa vuodesta 1641 toiminut lukio. Se siirtyi Uudenkaupungin rauhan jälkeen 1723 Porvooseen, kun Viipuri jäi Venäjän vallan alle.

Suomi oli 1500-luvulla jaettu Turun ja Viipurin hiippakuntiin, ja itäisen hiippakunnan pappiskasvatuksesta vastasi Viipurin lukio, koska tuolloin ei tulevilta papeilta vielä vaadittu akateemista tutkintoa. Itä-Suomen papit opiskelivat kuitenkin usein jossain lähiyliopistoissa, Turussa, Tartossa tai Upsalassa, mutta lukion antama opetuskin riitti monille.

Lähteet

Suomen lukiot
Viipurin oppilaitokset
Entiset suomalaiset oppilaitokset
Alex Mattson

Aleksi Matias Kaunisvesi (s. 1. marraskuuta 1997), paremmin tunnettu taiteilijanimeltään Alex Mattson, on suomalainen muusikko, säveltäjä, musiikkituottaja ja DJ. Kaunisvesi on myös osa Blind Channel -yhtyettä.

Kaunisveden debyyttisingle ”UFO feat. Solamay” julkaistiin kansainvälisesti 19. helmikuuta 2016. Kappaleen solisti Solamay on aiemmin ollut mukana ”Robin Schulz & Moguai – Save Tonight” -kappaleella. ”UFO feat. Solamay” nousi nopeasti Suomen Spotifyn soitetuimpien kappaleiden joukkoon ja kappale myi kultaa huhtikuussa 2016 sekä platinaa saman vuoden heinäkuussa. Kaunisveden toinen single ”Forget You” julkaistiin kansainvälisesti 10. kesäkuuta 2016. Kyseinen kappale myi kultaa elokuussa 2016. Kolmas single ”Good Kids” julkaistiin 2. kesäkuuta 2017 ja neljäs single ”All About You” 26.10.2017. Kappaleella vierailee yhdysvaltalaisen laulajan Richard Marxin poika Lucas Marx. 

Kaunisvesi toimi keväällä 2018 Antti Tuiskun “Mun On Pakko Twerkkaa“ -areenakiertueen lämmittelyartistina. Kiertueen jälkeen Kaunisvesi julkaisi debyytti-EP:nsä Eleven 25. toukokuuta 2018.

Kaunisvesi on tuottanut ja säveltänyt kappaleita myös monille muille eri artisteille. Hän aloitti yhteistyön musiikkikustannusyhtiö Nordic Music Partnersin (ent. Fried Publishing) kanssa syksyllä 2019. 

Lokakuussa 2020 oululainen Blind Channel kertoi Kaunisveden liittyneen yhtyeen viralliseksi jäseneksi. Yhtyeessä Kaunisvesi soittaa sampleja sekä perkussioita. Yhtyeen ensimmäinen kappale uudella kokoonpanolla julkaistiin 21. tammikuuta 2021. Kappaleen nimi on Dark Side, ja se valittiin helmikuussa 2021 Suomen edustuskappaleeksi vuoden 2021 Euroviisuihin. Blind Channel sijoittui kilpailun finaalissa kuudenneksi, mikä on Suomen viisuhistoriassa toiseksi paras sijoitus vuoden 2006 Lordin voiton jälkeen. 

Lapsuudessaan Kaunisvesi soitti metalliyhtyeessä rumpuja mutta löysi elektronisen musiikin 14-vuotiaana. Hän lähti vuonna 2014 opiskelemaan elektronisen musiikin tuottamista Amsterdamiin. Opiskeluiden aikana hän löysi oman soundinsa, jossa on vivahteita deep housesta sekä moombahtonista. Kaunisvesi valmistui koulusta elektronisen musiikin tuottajaksi.

Diskografia

Singlet (Alex Mattson)

EP:t (Alex Mattson)

Singlet (Blind Channel)

Vierailut muiden artistien kappaleissa

Tuotannot / Sävellykset muille artisteille

Musiikkivideot

Viralliset remixit 
 Paleface - Jostain paljon kauempaa (Alex Mattson remix) (2015
 Ricky Tick Big Band - Talutushihnassa - Alex Mattson remix (2015)
 Lucas (laulaja) - Täydellisen epätäydellinen (Alex Mattson remix) (2016)
 Sandhja - Sing It Away (Alex Mattson remix) (2016)
 Marcus & Martinus - Girls feat. Madcon (Alex Mattson remix) (2016)
 Samu Haber feat. Niila - A Hundred Years (Alex Mattson remix) (2016)

Aiheesta muualla

Lähteet 

Suomalaiset elektronisen musiikin artistit
Suomalaiset musiikkituottajat
Suomalaiset DJ:t
Suomalaiset lauluntekijät
Elävät henkilöt
Vuonna 1997 syntyneet