joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Saksan Grand Prix 1990

Saksan Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 29. heinäkuuta 1990 Hockenheimringillä Länsi-Saksassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Ayrton Senna, jolle voitto oli kauden neljäs. Saksat yhdistyivät noin kaksi kuukautta kilpailun jälkeen.

Senna siirtyi voittonsa ansiosta takaisin MM-sarjan kärkeen ohittamalla Alain Prostin neljällä pisteellä.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Ayrton Senna – 1.40,198
Nopein kierros: Thierry Boutsen – 1.45,602 (kierroksella 31), uran ensimmäinen nopein kierros

Lähteet 

Saksan Grand Prix
TF1

TF1 on ranskalainen yksityinen Groupe TF1:n omistama televisiokanava. Kanava yksityistettiin 1987. TF1 on Euroopan suurin kaupallinen kanava.

Lähteet
Veikko Sato

Veikko Kalervo Sato (24. syyskuuta 1925 Vampula – 26. elokuuta 1958) oli suomalainen laulaja, jonka levytysura alkoi vuonna 1948. Suosituin hänen kappaleistaan oli Toivo Kärjen säveltämä ja Reino Helismaan sanoittama "Linjuripolkka", jonka Sato levytti vuonna 1950. Kärjen mukaan Sato oli sirkuslaulaja, mutta "niin liukaskielinen polkanlurittaja, ettei vastaavaa löytynyt". Viimeiset levytyksensä Sato teki vuonna 1955. Sato tunnettiin iloisena kaverina, mutta yksityiselämässään hän oli rauhaton vaeltaja. Hän kuoli vain 32-vuotiaana.

Diskografia
 Unohtumattomat - Veikko Sato (1999)

Lähteet 
  
 Linjuripolkka Suomen äänitearkisto

Viitteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset laulajat
Vuonna 1925 syntyneet
Vuonna 1958 kuolleet
Ian Kershaw

Ian Kershaw (29. huhtikuuta 1943 Oldham, Lancashire, Englanti), Sir, on brittiläinen historioitsija, joka tunnetaan Adolf Hitler -elämäkerroistaan. Hän on professori Sheffieldin yliopistossa. 

Kershaw on naimisissa Dame Betty Kershaw’n kanssa.

Kirjat
Bolton Priory Rentals and Ministers; Accounts, 1473–1539, (ed.) (Leeds, 1969)
Bolton Priory. The Economy of a Northern Monastery, (Oxford, 1973)
Popular Opinion and Political Dissent in the Third Reich. Bavaria, 1933–45, (Oxford, 1983, rev. 2002)
The Nazi Dictatorship. Problems and Perspectives of Interpretation, (London, 1985, 4th ed., 2000) ISBN 0-340-76028-1
The 'Hitler Myth'. Image and Reality in the Third Reich (Oxford, 1987, rev. 2001). ISBN 0-19-280206-2
Weimar. Why did German Democracy Fail?, (ed.) (London, 1990) ISBN 0-312-04470-4
Hitler: A Profile in Power, (London, 1991, rev. 2001)
Stalinism and Nazism: Dictatorships in Comparison, (ed. with Moshe Lewin) (Cambridge, 1997) ISBN 0-521-56521-9
Hitler, 1889–1936: Hubris, (London, 1998) ISBN 0-393-32035-9
Hitler, 1936–1945: Nemesis, (London, 2000) ISBN 0-393-32252-1
The Bolton Priory Compotus, 1286–1325, (ed. with David Smith) (London, 2001)
Making Friends with Hitler: Lord Londonderry and the British Road to War, (London, 2004) ISBN 0-7139-9717-6
Fateful Choices: Ten Decisions That Changed the World, 1940–1941 (London, 2007) ISBN 1-59420-123-4
Hitler, The Germans, and the Final Solution (Yale, 2008) ISBN 0-3001-2427-9
Hitler (one-volume abridgment of Hitler 1889–1936 and Hitler 1936–1945; London, 2008) ISBN 1846140692
Luck of the Devil The Story of Operation Valkyrie, (London: Penguin Books, 2009), ISBN 0141040068

Suomennetut teokset
Hitler, suom. Ilkka Rekiaro, Otava, 2009 ISBN 978-951-1-22804-2 (käännös alkuteoksen lyhennetystä versiosta)

Aiheesta muualla 

 Janne Saarikivi: Kaikki tai ei mitään. Ylioppilaslehti 9/2001.

Brittiläiset historioitsijat
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Unkarin Grand Prix 1990

Unkarin Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 12. elokuuta 1990 Hungaroringilla Unkarissa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Thierry Boutsen, jolle voitto oli kauden ensimmäinen ja F1-uran viimeinen. Hän saavuttii kilpailussa ainoan paalupaikkansa. Boutsen johti koko kilpailun ajan lähdöstä maaliin.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Thierry Boutsen – 1.17,919
Nopein kierros: Riccardo Patrese – 1.22,058 (kierroksella 63)
Alex Caffin 50. Grand Prix
Martin Donnelyn paras sijoitus
McLaren ylitti 1600 MM-pisteen rajan
Onyx-tallin viimeinen kilpailu
 Kisa näytettiin YLE:n kanavilla Suomessa TV2:ssa 40-minuuttisena koosteena klo 18.30-19.10
 Kilpailun selostivat Markku Pentikäinen ja Juha Varjosaari.

Lähteet 
 Helsingin Sanomat 12.8.1990

Unkarin Grand Prix
Belgian Grand Prix 1990

Belgian Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 26. elokuuta 1990 Spa-Francorchampsissa Belgiassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Ayrton Senna, jolle voitto oli kauden viides.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Ayrton Senna – 1.50,365
Nopein kierros: Alain Prost – 1.55,087 (kierroksella 38)
Lähtö jouduttiin uusimaan kahdesti.

Lähteet 

Belgian Grand Prix
Lars Helminen

Lars Helminen (s. 1. tammikuuta 1985, Brighton, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija.

Larsilla ja hänen jääkiekkoilijaveljellään Dwightilla on suomalaiset sukujuuret. Veljekset ovat saaneet jo lempinimet suomalaisen jääkiekkoilija Raimo "Raipe" Helmisen mukaan, Lars on "Laipe" ja Dwight "Dwaipe".

Ura 

Helminen pelasi täydet neljä kautta yliopistosarja NCAA:n joukkueessa Michigan Tech. Toisella kaudella Helminen nousi joukkueensa tärkeimpiin puolustajiin ja oli toiseksi paras pistemies. Kauden jälkeen Helminen siirtyi pelaamaan ECHL:n Idaho Steelheadsiin, jossa pelasi loistavat playoffsit. Samalla kaudella joukkue voitti mestaruuden.

Helminen pelasi kaudella 2007–2008 JYPissä SM-liigaa ja siirtyi sen jälkeen Itävaltaan EHC Linzin joukkueeseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Lars Helmisen pelaajakortti Jatkoaika.comissa 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Amerikansuomalaiset henkilöt
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Martinkeskus

Martinkeskus oli Vantaan Martinlaaksossa sijaitseva ostoskeskus, joka rakennettiin 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa ja oli valmistuessaan Pohjoismaiden suurin liikekeskus. Ostoskeskuksen suunnitteli arkkitehti Erkki Karvinen.

Martinkeskuksen avautuessa sinne muutti 27 liikettä. Myöhemmin liikkeiden määrä laski noin kahteenkymmeneen.

Liikkeiden tiloja yhdistelemällä ensimmäiseen kerrokseen saatiin S-market, jonka paikalla toimi 1970- ja 1980-luvulla Varuboden. S-marketin viereisissä tiloissa vaihteli useita K-ryhmän kauppoja, joista viimeisin K-market Cassa lopetti toimintansa vuoden 2007 elokuussa. Pisimpään alkuperäisenä liikkeenä oli kesään 2008 saakka säilynyt Martinlaakson Kukka ostoskeskuksen toisessa kerroksessa. 

Martinkeskuksen liikkeitä ja palveluita olivat Alepa, Bar Nr.1, Divari Lukunurkka, Laajavuoren päiväkoti, Martinkirppis, Parturi-kampaamo Hiuslaakso, R-kioski, Tatuointiliike Zanza ja Vantaankosken seurakunnan Martinristi-seurakuntakeskus. Alkuvuodesta 2006 Martinkeskuksen pysäköintialueelle nousi mainospylväs, joka esitteli suurimman osan Martinkeskuksen liikkeistä.

Martinkeskuksessa oli alun perin liukuportaat toiseen kerrokseen, mutta ne myöhemmin poistettiin. Ostoskeskus on arvioitu rakennushistorialtaan paikallisesti merkittäväksi kohteeksi ja sen arvoluokka on 3.

Ostoskeskuksessa vietettiin 15.–20. marraskuuta 2010 40-vuotisjuhlaviikkoa.

Kesäkuussa 2015 Martinristi mukaan lukien Martinkeskus myytiin Pohjola Rakennus Oy Uusimaa -yhtiölle. Martinkeskus oli avoinna viimeistä päivää 25. syyskuuta 2016 ja ostoskeskuksen purkaminen alkoi marraskuussa 2016. Ostoskeskuksen ja sen parkkipaikan tilalle nousi seitsemän kerrostaloa ja erillinen päivittäistavarakauppa. 8-kerroksisia pistetaloja rakennettiin neljä ja 5-kerroksisia lamellitaloja kolme. Asuntoja niihin valmistui yhteensä hieman yli 300. Pihakannen alle rakennettiin pysäköintihalli.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Martinkeskus Martinlaakson infosivuilla
 Aalto-yliopisto: Karitta Laitinen, Eija Huuhka – Vantaan ostoskeskukset

Vantaan kauppa- ja ostoskeskukset
Vantaan entiset rakennukset ja rakennelmat
Martinlaakso
Italian Grand Prix 1990

Belgian Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 9. syyskuuta 1990 Monzan radalla Italiassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Ayrton Senna, jolle voitto oli jo kauden kuudes.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Ayrton Senna – 1.22,533
Nopein kierros: Ayrton Senna – 1.26,254 (kierroksella 46)
Pierluigi Martinin	50. Grand Prix
Honda-moottoreiden 150. Grand Prix, 60. paalupaikka ja 50. kilpailun nopein kierros

Lähteet 

Italian Grand Prix
Vesiskorpioni

Vesiskorpioni (Nepa cinerea) on lieju- ja hiekkapohjaisissa järvissä ja lammissa elävä vesiskorpioneihin kuuluva hyönteinen. Vesiskorpionit saalistavat muita hyönteisiä, esimerkiksi pinnalla kelluvia muurahaisia, malluaisia tai muita vesihyönteisiä. Joskus eläin voi syödä jopa kalan poikasia, sammakon toukkia sekä muita veden pieneläimiä. Ne osaavat myös lentää, mutta turvautuvat siihen erittäin harvoin. Vesiskorpionit ovat yleensä liikkeellä kesällä ja viettävät talven pohjamudissa. Suomessa lajia esiintyy Etelä-Lapista aivan Suomen eteläisimpiin osiin.

Koko ja ulkonäkö 
Vesiskorpioni on melko kookas ja litteä hyönteinen. Se on väritykseltään tasaisen ruskea värisävyn vaihdellessa yksilöittäin. Ulkonäkönsä vuoksi eläintä onkin erittäin vaikea havaita vesikasvillisuuden joukosta. Etummainen raajapari on muuntunut pihtimäisiksi, mikä mahdollistaa tehokkaasti ohikulkevan saaliin sieppaamisen ja kiinnipitelemisen ruokailun ajan. Takaruumiin kärjessä on ohut putki, jonka avulla lähes koko elämänsä vedenpinnan alla oleskeleva vesiskorpioni hengittää. Täysikasvuinen hyönteinen on ilman hengitysputkea 12–23 mm pitkä.

Elinkierto 

Huhtikuun aikana aktivoituvat, talvehtineet vesiskorpionit munivat touko- ja kesäkuun aikana vesikasveihin. Munista kuoriutuu pieniä toukkia, jotka käyvät läpi osittaisen muodonvaihdoksen, jonka lopulla vesiskorpioni jättää kuorensa. Aikuinen vesiskorpioni on tummempi ja kookkaampi kuin toukka. Aikuisen hengitysputki on pitkä ja ohut, mutta toukalla se on vain puoli senttimetriä pitkä tynkä. Toisin kuin toukka, vesiskorpioniaikuinen voi myös lentää. Aikuinen vesiskorpioni on aktiivinen lokakuuhun saakka, jonka jälkeen se siirtyy talveksi horrostamaan pohjamutaan. Vesiskorpioni on silti ajoittain liikkeellä myös talvella.

Saalistus 
 
Vesiskorpioni on passiivinen, mutta erittäin tehokas saalistaja. Se odottaa yleensä vesikasvien joukossa, että saalis tulisi lähemmäs. Kun saalis on tarpeeksi lähellä, vesiskorpioni suoristaa eturaajansa täyteen mittaan napatakseen saaliin. Tässä vaiheessa saaliilla ei yleensä ole enää mahdollisuutta päästä karkuun. Jos saalis kuitenkin karkaa, ei vesiskorpioni luultavasti yritä saada sitä uudelleen kiinni. Joskus vesiskorpioni ui pintaan hakemaan räpiköiviä hyönteisiä ravinnokseen. Saaliin napattuaan vesiskorpioni imee sen kuiviin eturaajojen välissä sijaitsevalla imukärsällään ja jättää raadon veteen. Käteen otettaessa vesiskorpioni voi nipistää myös ihmistä kipeästi imukärsällään.

Lähteet 

 Suomen luonto-opas
 Chinery, Michael: Euroopan hyönteisopas. Otava. 1994. ISBN 951-1-12880-9.

Aiheesta muualla 

 Kuvia vesiskorpioneista BioPix.dk -sivustolla 
 Hieman tietoa vesiskorpionista sivulla http://koti.mbnet.fi/joet/vesienpikkuelaimia.htm
 Lyhyt teksti vesiskorpionista osoitteessa http://runeberg.org/pieni/4/0684.html
 www.plantpress.com 

Luteet
Jackson King V

Jackson King V on Jacksonin alun perin valmistama V:n muotoinen sähkökitara. Nykyään myös muun muassa Dean sekä ESP ovat tehneet siitä oman versionsa. King V suunniteltiin alun perin RATT -yhtyeen Robbin Crosbylle. Kitaramalli tuli kuitenkin suuremmin tunnetuksi Megadethin laulaja-kitaristi Dave Mustainen käytössä. Nykyään Dave Mustaine käyttää Jacksonin sijaan Gibsonin kitaroita.

Eri King V -mallit

King V -malleja on aikojen saatossa ollut useampia. Niitä on valmistettu ja valmistetaan yhä sekä Japanissa että USA:ssa. Halvimmissa malleissa on yleensä pulttikaula, kun taas kalliimmat ovat neck-thru -tyyppisiä. Myös otelautamerkinnät antavat osviittaa kitaran arvosta. Kalliimmissa on yleensä hainevät ja eebenpuinen otelauta, kun taas halvemmissa malleissa on pisteet ja ruusupuuotelauta. Tosin 1980-luvulla valmistetut ns. student King V:t ovat todellisia huippusoittimia, vaikka niissä on ruusupuuotelauta sekä pisteet.

KV2 on nykyinen standardi King V:n USA-malli. Niissä on Floyd Rose -talla, kaksi humbuckeria sekä eebenpuuotelauta hainevillä. Aikaisemmin myynnissä ollut KV1 oli Dave Mustainen nimikkosoitin, josta löytyi mm. Mustainen nimi lavasta. Muutenkin se oli täysin eri kitara verrattuna nykyiseen KV2:seen. KV1:ssä oli mm. Kahlerin kiinteä talla ja eri mikrofonit. Aikaisemmin myynnissä ollut Japanissa valmistettu KV pro oli myös Mustainen nimikkokitara, sen ominaisuudet olivat suunnilleen samat kuin KV1:ssä (ei jumbonauhoja, eri mikrofonit), mutta sitä sai sunburst-värityksellä tai vaihtoehtoisesti hopeisena tai mustana.

Lähteet 
Musician's Friend

Aiheesta muualla
King V -malleja eri aikakausilta

King V
Marian ilmestyspäivä

Marian ilmestyspäivä eli marianpäivä on kristillinen juhlapäivä, joka juhlistaa arkkienkeli Gabrielin ilmestymistä Neitsyt Marialle ilmoittamaan Kristuksen tulevasta syntymästä. Tapauksesta kerrotaan Luukkaan evankeliumin ensimmäisessä luvussa. Katolisessa ja ortodoksisessa kirkossa sekä useissa protestanttisissakin kirkkokunnissa juhlapäivää vietetään 25. maaliskuuta, tasan yhdeksän kuukautta ennen joulua. Nykyisin se kuitenkin on vain harvoissa maissa yleinen pyhä- ja vapaapäivä.

Marian ilmestyspäivä Suomessa 

Suomessa marianpäivä oli vuoteen 1954 saakka yleensä keskelle viikkoa sattuva pyhäpäivä. Sitä vietettiin vanhan kristillisen käytännön mukaisesti 25. maaliskuuta. Kuitenkin jos tämä päivä sattui pääsiäistä edeltävälle hiljaiselle viikolle, pyhäpäivä oli palmusunnuntaita edeltävänä lauantaina, ja jos se sattui jommaksikummaksi pääsiäispäiväksi, marianpäivä oli pääsiäistä seuraavana tiistaina.. Vuoden 1955 alusta lähtien se kuitenkin siirrettiin kirkkolain muutoksella sunnuntaiksi, jolloin se menetti merkityksensä vapaapäivänä. Korvaavaksi vapaapäiväksi tuli pyhäinpäivä, joka oli siihen saakka ollut sunnuntaina, mutta siirrettiin nyt lauantaiksi (tuolloin lauantait olivat vielä yleensä työpäiviä). Tällä lähinnä työmarkkinajärjestöjen ehdottamalla muutoksella pyrittiin sijoittamaan vapaapäivät tasaisemmin eri vuodenaikoihin. Vastaavat muutokset oli tehty myös Ruotsissa muutamaa vuotta aikaisemmin. Vuodesta 1955 lähtien Suomen evankelisluterilainen kirkko on viettänyt Marian ilmestyspäivää sunnuntaina aikaisintaan 22. maaliskuuta ja viimeistään 28. maaliskuuta, paitsi jos tämä sunnuntai on palmusunnuntai tai pääsiäispäivä, jolloin Marian ilmestyspäivää vietetään palmusunnuntaita edeltävänä sunnuntaina. 

Marian ilmestyspäivän liturginen väri on valkoinen, Marian ilmestyspäivää edeltävän viikon värinä on paastoajan sininen tai violetti. Samoin marianpäivän jälkeen arkipäivinä on kirkoissa liturgisena värinä paastoajan väri, violetti tai sininen.

Päivään liittyvät jumalanpalvelusten lukukappaleet ovat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon evankeliumikirjan mukaan.:
 Ensimmäinen vuosikerta: Jes. 7-10-14, Room. 9:2-8 ja Luuk. 1:26-38
 Toinen vuosikerta: 1. Moos. 3:8-15, Gal. 4:3-7 ja Luuk. 1:39-45
 Kolmas vuosikerta: 1. Sam. 2:1-9, Room. 8:1-4 ja Luuk. 1:46-55

Päivään liittyy myös Marian kiitosvirsi, jonka eräs mukaelma on virsikirjassa virsi n:o 50, Jumalaa kiittää sieluni. Sitä lauletaan Enkeli taivaan -virren sävelmällä.

Suomessa marianpäivä kuuluu nykyään saamelaisten liputuspäiviin.

Marian ilmestyspäivä Ruotsissa 
Ruotsissa Marian ilmestyspäivä eli vårfrudagen ("meidän rouvamme päivä") vääntyi jo keskiajalla muotoon våffeldagen, "vohvelipäivä". Marian ilmestyspäivää juhlitaankin Ruotsissa syömällä vohveleita.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Suomen evankelis-luterilainen kirkko: Marian ilmestyspäivä 

Kristilliset juhlapäivät
Neitsyt Maria
Apostolien päivä

Apostolien päivä on 6. sunnuntai helluntaista. Päivää on vietetty Pietarin ja Paavalin marttyyrikuolemiensa muistoksi keskiajalla, mutta nykyään Apostolien päivänä muistellaan kaikki apostoleja. Liturginen väri on punainen ja alttarikynttilöitä on neljä. Ensimmäinen lukukappale on 1. Moos. 12:1–4 ja toisena lukukappaleena joko Room. 1:1–7 tai 1. Tim. 1:12–17. Evankeliumitekstinä on Luuk. 5:1–11.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon evankeliumikirja: Apostolien päivä

Kristilliset juhlapäivät
Reformaation päivä

Reformaation päivä, Uskonpuhdistuksen muistopäivä on Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa 22. sunnuntai helluntaista. Tällöin muistellaan uskonpuhdistusta. Liturgisena värinä toimii vihreä. Ensimmäinen lukukappale on joko Jes. 33:20–22 tai Jer. 3:14–15. Toinen lukukappale voi olla sekä Room. 1:16–17 että Ef. 6:10–18. Evankeliumina toimii Joh. 4:46–53.

Päivän nimi Suomen ev. lut. kirkossa oli vuoteen 2021 Uskonpuhdistuksen muistopäivä, mutta vuoden 2021 Kirkolliskokous muutti sen Reformaation päiväksi. Muutoksen tarkoitus oli kohdistaa huomio historiallisesta tapahtumasta omana aikanamme tapahtuvaan kirkon uudistamiseen ja siihen, että eri kirkkojen kristityt ovat samalla puolella, eivät toisiaan vastaan.

Saksassa uskonpuhdistuksen muistopäivä (Reformationstag) on 31. lokakuuta. Se on vapaapäivä useissa Saksan osavaltioissa. Ruotsin kirkossa uskonpuhdistuksen päivä on liitetty seksagesimasunnuntaihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Suomen evankelis-luterilainen kirkko: Uskonpuhdistuksen muistopäivä 

Kristilliset juhlapäivät
Harlin & Selin Productions

Harlin & Selin Productions Oy oli Renny Harlinin ja Markus Selinin 1990-luvun alussa perustama suomalainen elokuvayhtiö. Yhtiön toiminta lakkasi 1990-luvun puolivälissä, jonka jälkeen Markus Selin perusti Solar Films -elokuvayhtiön.

Elokuvat ja televisiosarjat 
 Jäätävä polte (1986) (elokuva)
 Gladiaattorit (1993) (TV-sarja)
 Vintiöt (1994) (TV-sarja)
 Esa ja Vesa – auringonlaskun ratsastajat (1994) (elokuva)
 Samuli Edelmann: Live (1995) (TV-ohjelma)

Aiheesta muualla 
 Harlin & Selin Productions Internet Movie Databasessa (IMDb.com) 

Suomalaiset elokuvayhtiöt
Veturimiehet heiluttaa

Veturimiehet heiluttaa on 4. syyskuuta 1992 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva. Elokuva on kuvattu suurimmaksi osaksi Porissa. Veturimiehet heiluttaa sai ensi-iltansa Ruotsissa 26. maaliskuuta 1993.

Elokuva oli Kari Paljakan ensimmäinen kokoillan elokuva. Se pohjautuu Juha Lehtovuoren käsikirjoitukseen, joka voitti vuonna 1990 Suomen elokuvasäätiön käsikirjoituskilpailun, 100 000 markan suuruisen "Käsikirjoitus-Finlandian".

Elokuva kertoo kaveruksista, joista toinen lähtee opiskelemaan Helsingin yliopistoon, ja toinen jää Poriin löytämättä oikein elämälleen suuntaa. Lopulta vanha ystävyys huipentuu kolmiodraamaan yhteisen ihastuksen takia. Tosielämän opiskelukaverit, Teatterikorkeakoulusta juuri valmistuneet Santeri Kinnunen ja Samuli Edelmann saivat elokuvasta hyvän alun uralleen.

Arvioita
Helsingin Sanomien kriitikko Mikael Fränti kirjoitti elokuvan olevan juuri sellainen, jota Suomessa oli vuosia odotettu: ”Veturimiehet heiluttaa liikuttaa, koskettaa, repäisee itkemään, jos katsoja pystyy kerrankin luopumaan kyynisestä ja vähättelevästä asenteestaan. Sitä ei kannata mennä kokemaan viileän älyllisin asein, sillä se kulkee tunteita hellien tässä ajassa, välittää nuoruuden kieltä, puhuu aidosti ja todesti. Se on luonteva mutta rikas katsoa.” Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä sanoi elokuvan tyylikkään toteutuksen ja luontevan kerronnan paikkaavan juonen ja henkilöhahmojen ohuutta. Häneltä Veturimiehet heiluttaa sai neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

Lähteet

Suomalaiset draamaelokuvat
Vuoden 1992 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset nuortenelokuvat
Charles Bachman

Charles W. ”Charlie” Bachman (11. joulukuuta 1924 Manhattan, Kansas – 13. heinäkuuta 2017 Lexington, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän syntyi Manhattanissa, Kansasissa, ja valmistui Michigan State Collegesta sekä Pennsylvanian yliopistosta. 

Bachmanille myönnettiin Turing-palkinto vuonna 1973 tietokantateknologian kehittämiseen vaikuttamisesta. Hänestä tehtiin vuonna 1978 British Computer Society Distinguished Fellow; kyseinen kunnia on kautta aikojen myönnetty vain parillekymmenelle henkilölle.

Bachman oli asiantuntija tietokantojen hallintajärjestelmissä ja kannatti CODASYLin verkkomallin tietokantoja toisin kuin relaatiomallin kehittäjä Edgar F. Codd. Bachman kehitti Bachman-diagrammin tietorakenteen kuvaamiseen. Vuonna 1963 Bachmanin General Electricille kehittämä Integrated Data Store (IDS) otettiin käyttöön. IDS myös vaikutti CODASYLin työhön.

Charles Bachman sai Yhdysvalloissa kuusitoista patenttia ja Britanniassa yhden. Bachman Information Systems Inc. perustettiin 1. huhtikuuta 1983. Charles Bachman jatkoi uraansa vanhuuden päiviinsä saakka. Hänellä oli yli puolivuosisatainen avioliitto Connie Hadleyn kanssa.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset tietojenkäsittelytieteilijät
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Turing-palkinnon saajat
Leena Vähäkylä

Leena Vähäkylä (s. 1960) on helsinkiläinen tietokirjailija. Hän on kirjoittanut neljä mielenterveysaiheista tietokirjaa, joista uusin on Sairastunut mieli - Miten sen kanssa voi elää ja selviytyä (Gaudeamus 2021). Aikaisemmin hän on kirjoittanut kirjat Mieli keinussa – Tarinoita masennuksesta ja maniasta (Kirjapaja 2004), Hoidossa vai heitteillä? Mielenterveyspotilaana Suomessa (Minerva 2006) ja Työtä tehden – mielenterveyskuntoutuja työelämässä (Kirjapaja 2009). Vähäkylä on kirjoittanut myös tunnetun hämähäkkitutkijan Pekka T. Lehtisen kanssa tämän elämäkerran Hämähäkkimiehen seikkailut (BoD 2019).
 
Vähäkylä oli  Suomen Akatemian ja Gaudeamuksen Tutkitusti-kirjasarjan päätoimittaja. Kahdeksan kirjan sarjasta hän toimitti kirjan Venäjän palatseissa ja kaduilla (2015) yhdessä Markku Kivisen kanssa, Ketä kiinnostaa? (2013) yhdessä Jukka Reivisen kanssa ja Kansan terveys, yksilön hyvinvointi (2012), samoin Jukka Reivisen kanssa. Syksyllä 2015 ilmestyi asumista käsittelevä kirja Kaikki kotona?, joka on toimitettu yhdessä Jouni Häklin ja Risto Vilkon kanssa. Syksyllä 2017 ilmestyi Oppimisen tulevaisuus, joka myös on toimitettu Risto Vilkon ja Hannu Savolaisen kanssa. Syksyllä 2018 ilmestyi Kiveen hakattu? Pyhät tekstit ja perinteet muutoksessa. Kirja on toimitettu yhdessä Martti Nissisen kanssa.

Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Portugalin Grand Prix 1990

Portugalin Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 23. syyskuuta 1990 Estorilin radalla Portugalissa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Nigel Mansell, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Kilpailun aikana johdossa olivat Ayrton Senna, Gerhard Berger ja Nigel Mansell.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Nigel Mansell – 1.13,557
Nopein kierros: Riccardo Patrese – 1.18,306 (kierroksella 56)
Kilpailu lopetettiin Alex Caffin ja Aguri Suzukin kolarin takia.
kymmenes Portugalin Grand Prix
Nigel Mansellin 150. Grand Prix
Satoru Nakajiman 50. Grand Prix
Ferrarin 110. paalupaikka

Lähteet 

Portugalin Grand Prix
Kirkkotekstiili

Kirkkotekstiili eli paramentti on tekstiilituote, joka on sijoitettu kirkkotilaan tai jota käytetään jumalanpalveluksen yhteydessä. Kirkkotekstiilit jaetaan yleisesti kolmeen osaan: liturgiset asut, ehtoollisen vietton käytetyt tekstiilit sekä alttarin ja saarnastuolin tai ambon koristeluun käytetyt tekstiilit.

Kirkollisilla tekstiileillä, parementeilla on kautta aikojen ollut tärkeä merkitys kristillisen jumalanpalveluksen arvon kohottajana ja kirkkojen kaunistuksena. Ne ovat jumalanpalvelusten viettoon, kirkon koristukseen ja pappien vaatetukseen liittyviä tekstiilejä, joilla on myös vertauskuvallinen merkitys. Kirkkotekstiileissä noudatetaan kirkkovuoden mittaan kunkin ajankohdan liturgisia värejä ja käytetään asiaankuuluvia kristillisiä symboleja. 

Kirkkotekstiilejä on käytetty jo kirkon alkuaikoina, ja ne ovat pitkän kehityksen tulos. Kirkon historian alussa ei ollut mitään erityisiä kirkollisia asuja tai kirkkotekstiilejä.  Antiikin arkivaatetukseen pohjautuvia liturgisia vaatteita alettiin käyttää 400-500-luvulla. Vähitellen jumalanpalveluksia viettävien henkilöiden pukeutumiseen alkoi tulla tehtävien mukaisia eroja.  

Reformaatio ei katkaissut Ruotsissa ja Suomessa kirkkotekstiilien ja liturgisten asujen käyttöä, vaan lähinnä karsi erilaisten tekstiilien lukumäärää. Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa käytettäviä liturgisia tekstiilejä ovat muun muassa antependium eli saarnatuolin kirjaliina. Ehtoollisen vietossa ovat käytössä kalkkiliina (velum) ja korporaaliliina (corporale). Ehtoollisella käytettäviin tekstiileihin voi kuulua myös korporaalin säilytykotelo bursa sekä palla. 

Pappien vaatetukseen kuuluu alba, rökliini, messukasukka, stola ja kuorikaapu. 

Ortodosisissa kirkoissa käytetään myös kirkkotekstiilejä. Niiden kehitys, eri tekstiilien määrä ja käyttö eroavat merkittävästi läntisten kirkkojen perinteestä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Päikki Priha: Kirkkotekstiilit – katkeamaton perinne, muuttuva kuvamaailma. Teoksesta 
 Ulla Karsikas: Kirkkotekstiilit – taidetta vai taivaallisia tarvikkeita? Kirkkotekstiilien asema taiteen kentässä. Pro gradu -tutkielma. Jyväskylän yliopisto, 2010. (PDF)

Liturgiset tekstiilit
Jumalanpalvelukset
Sinfonia nro 2 (Beethoven)

Ludwig van Beethovenin sinfonia nro 2 D-duuri (op. 36) valmistui vuosina 1801–1803.

Beethoven lähti Heiligenstadtiin vuonna 1802 kuuroutensa vuoksi. Siellä hän aloitti varsinaisen toisen sinfoniansa sävellystyön. Hänen olisi ollut tarkoitus jo aikaisemmin siirtyä klassismista uuteen tyylilajiin, mutta hän siirtyi siihen vasta kolmannessa sinfoniassaan. Toinen sinfonia ensiesitettiin Theater an der Wienissä 5. huhtikuuta 1803. Sinfonia on omistettu Ruhtinas Lichnowskylle.

Osat 
Sinfonia kestää noin 36 minuuttia.
 Adagio molto — Allegro con brio
 Larghetto
 Scherzo: Allegro
 Allegro molto.

Aiheesta muualla 
 Symphony No.2, Op.36 (Beethoven, Ludwig van) IMSLP / Petrucci Music Library

Ludwig van Beethovenin sinfoniat
1800-vuosikymmenen musiikkiteokset
Kontula (täsmennyssivu)

Kontula voi tarkoittaa:

Paikkoja
Kontula, lähiö ja Mellunmäen osa-alue Itä-Helsingissä.
Kontula, kylä entisen Vuokselan kunnan luovutetulla alueella.

Henkilöitä

Aino Kontula (s. 1941), kirjailija 
Anna Kontula (s. 1977), sosiologi ja Vasemmistoliiton kansanedustaja
Ilkka Kontula (s. 1945), kirjailija
Kimmo Kontula (s. 1950), lääkäri ja sisätautiopin professori
Leo Kontula (1953–2020), dramaturgi, ohjaaja, näytelmäkirjailija ja suomentaja
Manu Kontula (1873–1931), SDP:n kansanedustaja
Martta Kontula (1908–2006), näyttelijä
Osmo Kontula (s. 1951), sosiologi
Pentti Kontula (1930–1987), nyrkkeilijä
Timo Kontula (1916–1998), yritysjohtaja, kauppaneuvos.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Chelengk

Chelengk oli osmanien valtakunnan kunniamerkki. Itse kunniamerkki oli turbaanikoriste.

Sulttaani Selim III myönsi chelengkin amiraali Horatio Nelsonille Niilin taistelun jälkeen.

Lähteet

 Adkins, Roy & Adkins, Lesley: The War for All Oceans: From Nelson at the Nile to Napoleon at Waterloo, Abacus, 2007, ISBN 978-0-349-11916-8, s. 38
 The National Maritime Museum website, noudettu 12.9.2007

Kunniamerkit
Osmanien valtakunta
Kärki

Kärki voi tarkoittaa seuraavia:

Paikannimi 
 Kärki, kaupunginosa Seinäjoella Suomessa
 Kärki, kylä entisessä Viipurin maalaiskunnassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella Venäjällä

Sukunimi 
 Anna Kärki (1863–1934), näytelmäkirjailija ja pakinoitsija
 Frans Kärki (1884–1965), rovasti ja kansanedustaja, Toivo Kärjen isä
 Helvi Kärki (1906–2017), yksi pitkäikäisimmistä suomalaisista
Ilmari Kärki (s. 1999), rap-artisti
 Jarno Kärki (s. 1994), jääkiekkoilija
 Kristina Jakobsson-Kärki (s. 1942), vaatesuunnittelija
 Lauri Kärki (k. 1726 tai 1727), soturi, sissijoukkojen päällikkö isonvihan aikana
 Manu Kärki (s. 1947), tietokirjailija ja kotiseuduntutkija
 Niilo Kärki (1897–1931), Akateemisen Karjala-Seuran puheenjohtaja ja pääideologi, Ylioppilaslehden päätoimittaja
 Niilo Kärki (1921–2010), Oulun yliopiston farmakologian professori
 Otto Kärki (s. 1971), pituushyppääjä
 Timur Kärki (s. 1971), Goforen toimitusjohtaja
 Toivo Kärki (1915–1992), säveltäjä ja muusikko, Frans Kärjen poika
 Tuomas Kärki, suomalainen verkkofootbag-pelaaja

Muuta 
 kärki, heraldinen airutkuvion sukuinen tunnus
 kärki, geometriassa kappaleen osa.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Kurenalan koulu

Kurenalan koulu oli Pudasjärven keskustaajamassa Kurenalla sijainnut peruskoulu, jossa opiskelivat keskustassa asuvat esikoululaiset sekä 1–6 luokkalaiset.

Koulurakennus valmistui vuonna 1956. Kunnassa siirryttiin peruskouluun vuonna 1972.

Koulu lakkautettiin vuonna 2016 Pudasjärven hirsikampuksen avauduttua.

Koulurakennusta alettiin purkaa syksyllä 2018. Työn edetessä koulusta paljastui suuri määrä asbestia, mikä on hidastanut purkamistöitä. Lisäksi ensimmäisenä purkutyön aloittanut yritys jätti talousvaikeuksien vuoksi purkutyön kesken, jolloin purkutöitä pääsi jatkamaan toinen yritys.

Rakennukset
Vuonna 1956 valmistunut tiilirunkoinen Kurenalan koulu sijaitsi Kuusamontien (valtatie 20) ja Jukolantien–Rimmintien risteyksessä. Koulun yhteydessä on pallokenttä. U-muotoinen koulurakennus muodostuu kahdesta kolmikerroksisesta siivestä ja matalammasta siivestä, jossa on yhdistetty juhla- ja liikuntasali. Lisäksi tontilla on opettajien asuinkerrostalo, jossa asui parhaimmillaan kaksitoista perhettä, yhteensä yli kolmekymmentä henkeä.

Lähteet

Suomen peruskoulut
Pudasjärven oppilaitokset
Kurenalus
Entiset suomalaiset oppilaitokset
Killer Croc

Killer Croc (joskus suomennettuna Tappajakroko) on DC Comicsin sarjakuvamaailmassa esiintyvä fiktiivinen rikollinen ja sarjakuvasankari Batmanin verivihollinen. Hahmo esiintyi ensi kerran Batman-sarjakuvalehden numerossa 357 maaliskuussa 1983. Hahmon ovat luoneet Gerry Conway ja Don Newton.

Hahmoa on tavattu Batmanin maailmassa harvoin, ja hahmon viimeisin esiintyminen on Warner Brosin elokuvassa Suicide Squad vuonna 2016.

Historia 
Killer Croc, oikealta nimeltään Waylon Jones syntyi Floridan slummialueella. Hänellä oli perinnöllinen sairaus, jonka vuoksi Waylonilla on suomuinen iho ja matelijan tapainen ulkonäkö. Häntä kiusattiin jo pienestä lähtien koulussa ja kotona, jonka seurauksena Waylon ryhtyi rikolliseksi. Hän vietti murrosikänsä nuorisovankilassa. Päästyään pois vankilasta, Waylon sai töitä karnevaalin sivunäytöksestä, jossa hän sai taiteilijanimekseen "Killer Croc." Jätettyään karnevaalin Waylon katosi julkisuudesta jälleen rikollisten alamaailmaan, jossa hän pääsi kaikkien tietoisuuteen, kun hän kiristi Mustekala-nimistä rikollista. Mustekala yritti koota Gothamin rikolliset yhteen, mutta Waylon ehti tappaa hänet ja otti lopullisesti uudeksi nimekseen Killer Croc.

Suomessa tämä tarina sai huipennuksensa Teräsmies-lehden numerossa 4/1984, jossa Crocia käsittelevä Batman-tarina julkaistiin lehden jatkosarjana nimellä "Kuristava ote".

Henkilötiedot 
Nimi: Waylon Jones
Toimipaikka: Gotham City
Ammatti: Rikollinen
Siviilisääty: Naimaton
Hiuksien väri: Ei ole
Silmien väri: Punainen

Voimat 
Mutaation seurauksena hänellä on matelijan kyvyt ja yli-inhimilliset voimat, nopeus, ketteryys, kestävyys ja sisu.

Muissa medioissa

Videopelit
Killer Croc esiintyy vuonna 2010 DC Universe Online -pelissä, jossa se ei ole pelattavana hahmona.
Killer Croc on pelattava hahmo pelissä: Lego Batman: The Video Game
Killer Croc esiintyy pomovastuksena 2009 vuonna julkaistussa pelissä, Batman: Arkham Asylum
Killer Croc tekee cameon pelissä Batman: Arkham City.
Killer Croc esiintyy pomovastuksena vuonna 2013 julkaistussa pelissä Batman: Arkham Origins

Killer Crocia näytelleet 
Aron Kincaid (Batman 1992)
Brooks Gardner (The New Batman Adventures 1998)
Ron Perlman (Batman 2005)
Adewale Akinnuoye-Agbaje (Suicide Squad 2016)

Batmanin vastustajat
DC-universumin superroistot
Kuvitteelliset kannibaalit
Kuvitteelliset sarjamurhaajat
Kuvitteelliset mielisairaat
Siipipuukasvit

Siipipuukasvit eli dipterokarpuskasvit (Dipterocarpaceae) on Malvales-lahkoon kuuluva heimo, jossa on 580–680 tropiikissa kasvavaa sademetsien puulajia. Monet lajeista on korkeita puita, joiden latvat ovat 40–70 metrissä. Suurimmat yksilöt ovat jopa 85 metriä korkeita.

Heimon lajit ovat merkittäviä puutavarakaupassa. Lajeja tavataan kaikkialla trooppisilla alueilla: Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Seychelleillä, Intiassa, Indokiinassa ja Malesiassa. Yleisimmillään siipipuukasveja löytyy Malesian länsiosista. Jotkut lajit ovat nykyään uhanalaisia liika- ja laittomien hakkuiden takia. Puista saadaan puutavaran lisäksi aromaattisia öljyjä, palsamia, pihkaa ja ne ovat vanerin raaka-ainetta.

Kuvaus 
Heimon lajit ovat puita. Ne ovat yleensä ainavihantia, harvoin kausivihantia. Lehdet ovat yksinkertaisia ja asettuneet vuorottaisesti. Lehtien laita on ehyt tai nyhälaitainen. Kukat ovat vaihtelevankokoisissa kukinnoissa. Ne ovat kaksineuvoisia ja säteittäin symmetrisiä. Terälehtiä on viisi. Kukat ovat usein voimakkaan tuoksuvia. Hedelmä on pähkylä tai kota.

Suvut ja luokitus 
Siipipuukasvien heimo on jaettu kolmeen alaheimoon ja 17 sukuun:
Monotoideae: 3 sukua ja 30 lajia Afrikasta ja Amazonian alueelta Kolumbiasta.
Marquesia – markiisipuut
Monotes
Pseudomonotes
Pakaraimoideae: 1 laji (Pakaraimaea roraimae) Guyanan ylängön alueelta.
Pakaraimaea
Dipterocarpoideae: 13 sukua ja 470–650 lajia. Levinnyt suurelle alueelle Seychelleiltä Uuteen-Guineaan.
Anisoptera – mersawat
Cotylelobium
Dipterocarpus – siipipuut
Dryobalanops
Hopea
Neobalanocarpus
Parashorea
Shorea – merantipuut
Stemonoporus
Upuna
Vateria
Vateriopsis
Vatica

Kuvia

Lähteet 

Kasviheimot
Jouko Saksio

Jouko Saksio on oululainen runoilija ja vapaa-ajattelija. Hän sai julkisuutta 1980-luvulla totaalikieltäytyjänä, joka joutui vankilaan ja jonka tasavallan presidentti Mauno Koivisto armahti helmikuussa 1987.

Saksio voitti lavarunouden Suomen mestaruuden vuonna 2006 ja vuonna 2007. Hän edusti Suomea lajin ensimmäisissä maailmanmestaruuskilpailuissa Pariisissa kesäkuussa 2007, jolloin hän selvisi semifinaaliin saakka. Saksio toimii Oulun Vapaa-ajattelijat ry:n puheenjohtajana. Hän toimii myös juhlapuhujana uskonnottomissa juhlissa kuten hautajaisissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 YLE:n "K-reppu" 11.9.2007 
 Jouko Saksion runoäänitteitä
 http://www.voima.fi/content/view/full/617?PHPSESSID=
 http://www.oyy.fi/fileadmin/Ylkkari/nettitaitto_3-2005.pdf

Suomalaiset runoilijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Gossip Girl

Gossip Girl on Cecily von Ziegesarin kirjasarjaan perustuva yhdysvaltalainen televisiosarja. Kirjoissa seurataan teini-ikäisen ystäväjoukon elämää New Yorkin varakkaassa Upper East Sidessa. Päähenkilöinä kirjassa ovat Blair Waldorf, Serena Van der Woodsen, Chuck Bass, Nate Archibald ja Dan Humphrey. Sarjaan kuuluu 12 kirjaa, joista ensimmäinen ilmestyi vuonna 2002. Kirjojen pohjalta tehty televisiosarja sai ensiesityksensä yhdysvaltalaisella The CW -kanavalla syyskuussa 2007. Ohjelmasta tehtiin kuusi tuotantokautta ja sarja päättyi 17. joulukuuta 2012.

Suomessa MTV3 esitti sarjan ensimmäisen kauden 18. maaliskuuta – 15. heinäkuuta 2008. Sub esitti toisen kauden 24. maaliskuuta – 25. elokuuta 2009.

Alkuperäiseen sarjaan pohjautuva spin off-sarja Gossip Girl alkoi keväällä 2021. Siinä on mukana eri näyttelijät.

Kirjat 
 Eliittinuoret (Gossip Girl)
 Tiedät, että rakastat minua (You know, You Love Me)
 Kaikki kuuluu minulle (All I Want Is Everything)
 Koska olen sen arvoinen (Because I'm Worth It)
 Pidän siitä juuri noin (I Like It Like That)
 Olet se jonka haluan (You're The One That I Want)
 Kukaan ei tee sitä paremmin (Nobody Does It Better)
 Mikään ei voi pitää meitä yhdessä(Nothing Can Keep Us Together)
 Vain unelmissasi(Only In Your Dreams)
 Voinko valehdella sinulle(Would I Lie To You)
 Älä unohda sitä(Don't You Forget About Me)
 Sen on oltava sinä(It Had To Be You)
 Tulen aina rakastamaan sinua(I Will Always Love You)

Televisiosarja

Näyttelijät

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi (2007–2008)

Toinen tuotantokausi (2008–2009)

Kolmas tuotantokausi (2009–2010)

Neljäs tuotantokausi (2010–2011)

Viides tuotantokausi (2011-2012)

Kuudes tuotantokausi (2012)

Lähteet 
 
 CWTV

Viitteet 

Kirjasarjat
Nuortensarjat
Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
Seulonnan keskeiset artikkelit
The CW:n televisio-ohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Andreas Thuronius

Andreas Thuronius (alun perin Waenerus) (31. lokakuuta 1632 Hämeenkyrö – 8. elokuuta 1665, matkalla Tallinnaan) oli suomalainen luonnontutkija ja filosofi, joka toimi Turun akatemian logiikan ja metafysiikan sekä myöhemmin luonnonopin professorina.

Thuronius toimi kreivi Pietari Brahen yksityissihteerinä vuonna 1655 ja akatemian rehtorina vuosina 1662–1663 ja 1663–1664. Thuronius oli naimisissa Sara Hansintytär Meissnerin kanssa vuodesta 1657.

Thuronius havaitsi vuoden 1644 komeetan. Hän kirjoitti tähtitieteen oppikirjaa vuoden 1660 jälkeen. Se ei kuitenkaan koskaan valmistunut hänen varhaisen 32-vuotiaana tapahtuneen kuolemansa vuoksi.

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Lounela, Jaakko: ”Andreas Thuronius ja logiikan opetuksen alku Turun akatemiassa”. Ajatus Fasc. XXXI, 1969.

Aiheesta muualla 
 Andreas Thuroniuksen kirje kreivi Per Brahelle 6. toukokuuta 1665 

Suomalaiset filosofit
Turun akatemian professorit
Suomalaiset tähtitieteilijät
Vuonna 1632 syntyneet
Vuonna 1665 kuolleet
Suomalaiset professorit
House of 1000 Corpses

House of 1000 Corpses on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, joka on rockmuusikkona tunnetun Rob Zombien esikoisohjaus. Elokuvan pääosia näyttelevät Bill Moseley, Sid Haig ja Sheri Moon Zombie. Elokuvan jatko-osa The Devil’s Rejects ilmestyi kaksi vuotta myöhemmin 2005, ja trilogian kolmas osa  3 From Hell vuonna 2019. Molemmat jatko-osat käsikirjoitti ja ohjasi Rob Zombie.

Elokuva on juoneltaan suurelta osin perinteinen yhdysvaltalainen kauhuelokuva ja muistuttaakin paljon vuoden 1974 Texasin moottorisahamurhat -elokuvaa. Rob Zombie onkin sanonut, että House of 1000 Corpses on kunnianosoitus vanhoille yhdysvaltalaisille kauhuelokuville kuten Texasin moottorisahamurhille.

Juoni keskittyy ryhmään teini-ikäisiä, jotka matkustavat ympäri maan kirjoittaakseen kirjan omituisista nähtävyyksistä. Kesken matkansa nuoret joutuvat psykoottisen Fireflyn perheen kidnappaamaksi, ja kiduttamaksi.

Juoni 

Elokuva kertoo neljästä nuoresta, jotka ajelevat pitkin Texasia metsästäen erikoisia tienvarsinähtävyyksiä. Nuoret päätyvät paikalliselle huolto-asemalle, missä sijaitsee myös Kapteeni Spauldingin (Sid Haig) "The Museum of Monsters & Madmen" ("Hirviöiden ja mielipuolten museo"). Spauldingilta he saavat kuulla paikallisesta legendasta, Dr. Satanista. Nuoret kiinnostuvat Dr. Satanin tarinasta ja lähtevät heti matkaan kuultuaan, että aivan lähellä kasvaa puu, jonka luona Dr. Satan tapettiin. Etsiessään puuta he poimivat matkaansa liftarin (Sheri Moon Zombie). Kesken matkan auton rengas puhkeaa, mutta liftari kertoo asuvansa lähellä ja nuoret päättävät lähteä tämän matkaan. Päästyään perille he saavat tutustua liftarin perheeseen: Fireflyeihin, ”Paholaisen hylkiöihin”.

Näyttelijät 

 Bill Moseley – Otis Driftwood
 Sheri Moon Zombie – Baby Firefly
 Sid Haig – Kapteeni Spaulding
 Karen Black – Äiti Firefly
 Rainn Wilson - Bill Hudley
 Jennifer Jostyn - Mary Knowles
 Chris Hardwick - Jerry Goldsmith
 Erin Daniels - Denise Willis
 Walter Phelan - Dr. Satan
Walton Goggins - Steve Naish
Tom Towles - George Wydell
Matthew McGrory - Tiny
Robert Allen Mukes - Rufus
Dennis Fimple - isoisä Hugo
Harrison Young - Don Willis
William Bassett - sheriffi Frank Huston
Irwin Keyes - Ravelli
Michael J. Pollard - Stucky
Jake McKinnon - Earl Firefly

Vuoden 2003 yhdysvaltalaiset elokuvat
Rob Zombien ohjaamat elokuvat
Slasher-elokuvat
Lionsgaten elokuvat
Australian naisten jalkapallomaajoukkue

Australian naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Australiaa naisten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa.

Australian naismaajoukkue on ollut mukana kolmissa olympialaisissa ja seitsemän kertaa MM-kilpailuissa. Vuosien 1995, 1999 ja 2003 MM-kisoissa sen pelit päättyivät alkulohkon jälkeen. Sydneyn 2000 olympialaisissa se sijoittui seitsemänneksi, Ateenan 2004 olympialaisissa viidenneksi ja Rio de Janeiron 2016 olympialaisissa seitsemänneksi.

Vuoden 2007 MM-kisoissa Kiinassa Australia voitti alkulohkossaan Ghanan 4–1 ja pelasi tasapelin 1–1 Norjan kanssa ja 2–2 Kanadan kanssa. Puolivälierässä Brasiliaa vastaan Australia nousi vielä kahden maalin tappioasemasta tasoihin mutta hävisi lopulta 2–3. Tom Sermannin valmentaman joukkueen maalintekijät turnauksessa olivat neljä maalia tehnyt Lisa De Vanna sekä yhden maalin viimeistelleet Heather Garriock, Sarah Walsh, joukkueen kapteeni Cheryl Salisbury, Collette McCallum ja Lauren Colthorpe.

Vuoden 2011 MM-kisoissa Saksassa Australia hävisi alkulohkossaan Brasilialle 0–1 mutta voitti  Päiväntasaajan Guinean 3–2 ja Norjan 2–1 ja selviytyi puolivälieriin. Kyah Simon teki jatkoonpääsyn ratkaisseessa Norja-ottelussa Australian molemmat maalit. Puolivälierissä Australia hävisi Ruotsille maalein 1–3.

Vuoden 2015 MM-kisoissa Kanadassa Australia hävisi alkulohkossaan Yhdysvalloille 1–3 mutta voitti  Nigerian 2–0, pelasi Ruotsin kanssa tasan 1–1 ja selviytyi neljännesvälieriin. Neljännesvälierissä  Australia voitti Brasilian maalein 1–0. Puolivälierissä Japani oli parempi sen voitettua Australian 1–0.

Vuoden 2019 MM-kisoissa Ranskassa Australia sijoittui alkulohkossaan toiseksi. Se hävisi ensin Italialle 1–2 mutta voitti sitten Brasilian 3–2 ja Kamerunin 4–1. Puolivälierissä Australia hävisi Norjalle rangaistuspotkukilpailussa maalein 1–4 varsinaisen peliajan ja jatkoajan päätyttyä 1–1. Sam Kerr teki turnauksessa viisi maalia, joista neljä Kamerunia vastaan. Muut maalintekijät olivat Caitlin Foord, Chloe Logarzo ja Elise Kellond-Knight, minkä lisäksi Brasilia teki yhden oman maalin. Australian valmentajana toimi Ante Milicic.

Oseanian mestaruuden Australia voitti vuosina 1995, 1998 ja 2003. Aasian mestaruusturnaukseen se on osallistunut vuodesta 2006 lähtien ja sijoittui ensimmäisellä kerralla toiseksi hävittyään loppuottelussa Kiinalle rangaistuspotkukilpailussa. Ensimmäisen Aasian-mestaruutensa Australia voitti vuonna 2010, jolloin se kukisti finaalissa Pohjois-Korean rangaistuspotkukilpailussa 5-4 (1-1 ja.).

Lähteet 

Naisten jalkapallomaajoukkueet
Australian jalkapallo
M/S Eivor

M/S Baldur (ent. Eivor, alun perin Baldur, ) on suomalainen yhteysalus, joka liikennöi Saaristomerellä reittiä Pärnäinen–Berghamn–Nötö–Aspö–Jurmo–Utö. 

Aluksen rakensi Islannissa Thorgeir & Ellert -telakka vuonna 1990. Alus liikennöi nimellä Baldur vuoteen 2006 saakka Islannin luoteisrannikon yhteysaluksena kotisatamanaan Stykkisholmur. Vuonna 2006 turkulainen Rosita-varustamo osti aluksen ja toi sen Merenkulkulaitoksen kilpailutuksessa voittamalleen Utön reitille. Rosita Oy voitti Utön reitin kilpailutuksen myös vuonna 2016 alkaneeksi kaudeksi, mutta operointi ja alus myytiin vuoden 2018 alusta Saariston Meritie Oy:lle. Keväällä 2020 aluksen päämoottorit vaihdettiin nykyiset päästövaatimukset täyttäviksi. Samalla myös aluksen ravintola ja keittiö saivat uuden ilmeen. Alus sai myös takaisin alkuperäisen nimensä M/S Baldur.

Baldurin pituus on 39,40 metriä, ja sille mahtuu 19 henkilöautoa ja 195 matkustajaa. Aluksella on ravintola, jossa on A-oikeudet.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Eivorin tekniset tiedot Fakta om fartyg-sivustolla 

Eivor
Nauvo
Rikk Scholvinck

Rikk Scholvinck on hollantilainen musiikkialan vaikuttaja. Hän on työskennellyt muun muassa tuottajana ja managerina. Schölvinck on toiminut useiden yhtyeiden kiertuemanagerina ja viime vuosina hän on ollut osana Ozzfest-festivaalikiertueen työryhmää. Hän on työskennellyt aiemmin muun muassa Megadethin sekä Twisted Sisterin kiertuemanagerina. Hän on työskennellyt suomalaisen Lordin kiertuemanagerina vuodesta 2007.

Alankomaalaiset henkilöt
Managerit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Ao

Ao tai AO voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

 alempi oikeustutkinto, AO, yliopistotutkinto
 
 ao, tiibetiläis-burmalainen kieli
 Ao, jumala polynesialaisessa mytologiassa
 aot, kansa Intiassa
 asianomainen, ao., kyseinen
 asunto-oikeus, AO, huoneenvuokrausta koskevia riita-asioita käsittelevä käräjäoikeuden erityiskokoonpano
 
 laskuun, a/o, englannin sanoista account of, maksutapa.

Henkilöt
Ao on seuraavan henkilön nimi:

 Takahiro Aō (s. 1984), japanilainen nyrkkeilijä.

Katso myös
 A&O
Arthur Collier

Arthur Collier (12. lokakuuta 1680 – syyskuu 1732) oli englantilainen filosofi ja teologi. 

Collierin pääteos oli Clavis Universalis (1713). Hän esitti samanlaisia idealistisia ajatuksia kuin samaan aikaan elänyt George Berkeley. Näiden kahden ajattelijan välillä ei kuitenkaan vaikuta olleen yhteyksiä. Collier katsoi, että ulkoista oliota vastaavat kuvat olivat ainoa tunnettavissa oleva todellisuus. Aine, joka oli kuvien aikaansaava syy, ei ollut ajateltavissa eikä se siten ollut meille mitään. Ulkoinen maailma ei ollut inhimillisille tarkkailijoille olemassa.

Collier sai vaikutteita René Descartesilta, Nicolas Malebranchelta sekä John Norrisin teoksesta An Essay Towards the Theory of the Ideal or Intelligible World (1701), mutta vaikuttaa olleen tietämätön John Locken ajattelusta.

Teoksia 

 Esseen käsikirjoitus, substanssista ja aksidenssista (1712)
 Clavis Philosophica (1712)
 Clavis Universalis eli A New Inquiry after Truth, being a Demonstration of the NonExistence or Impossibility of an External World (1713)
 A Specimen of True Philosophy (1730)
 Logology, or a Treatise on the Logos in Seven Sermons on John 1. 1, 2, 3, 14 (1732)

Englantilaiset filosofit
Vuonna 1680 syntyneet
Vuonna 1732 kuolleet
Vuorikenguru

Vuorikenguru eli wallaroo (Macropus robustus) on jättikenguruiden sukuun kuuluva kengurulaji, joka elää Australiassa.

Laji jaetaan neljään alalajiin:
M. r. robustus
M. r. erubescens
M. r. isabellinus
M. r. woodwardi

Lähteet 

Kengurut
Australian kotoperäiset eläimet
JP Leppäluoto

Juha-Pekka ”JP” Leppäluoto (s. 15. marraskuuta 1974 Raahe) on suomalainen muusikko.

Leppäluoto toimii metalliyhtye Charonin laulajana ja sanoittajana. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 1995. Lisäksi Leppäluoto laulaa ja soittaa kitaraa Harmajassa ja kuuluu sinfonista metallia esittävään lauluyhtyeeseen Northern Kings. Hän oli mukana Raskaampaa joulua -joulualbumilla (2006).

Leppäluoto lauloi myös Poisonblackin Escapexstacy-albumilla (2003). Hän jätti yhtyeen pian levyn julkaisun ja sitä seuranneen kiertueen jälkeen keskittyäkseen Charoniin. 

Leppäluoto on toiminut myös näyttelijänä musikaaleissa, kuten Infernal Musical, Ihan tuuliajolla ja Musiikkishow 27, sekä näyttämömusiikin säveltäjänä Raahen Teatterille ja Valve-teatterille.   

Leppäluoto on tehnyt joitakin sävellyksiä Charon-yhtyeelle mutta Harmaja-yhtyeessä hän toimii pääasiallisena säveltäjänä. Harmaja-yhtyeen kappaleista suurin osa on myös Leppäluodon käsialaa, mutta yhtye on käyttänyt tuotannossa myös Saima Harmajan runoja. 

Leppäluoto on vuodesta 2016 lähtien ollut soolouralla, ja häneltä ilmestyi kesäkuussa 2020 ensimmäinen soololevy Piilevää pimeää.

Diskografia

Charon

 Sorrowburn (1998)
 Tearstained (2000)
 Downhearted (2002)
 The Dying Daylights (2003)
 Songs for the Sinners (2005)

Poisonblack

 Escapexstacy (2003)

Northern Kings

 Reborn (2007)
 Rethroned (2008)

Harmaja

 Harmaja EP (2007)
 Harmaja (2009)
 Lento (2010)
 Marras (2012)

Soolo
 Piilevää pimeää (2020)
 Jäävuoria (2022)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 
 

Suomalaiset metallimusiikin laulajat
Suomalaiset metallimusiikin kitaristit
Suomalaiset metallimusiikin sanoittajat
Suomalaiset kitaristit
Suomalaiset rockmuusikot
Suomalaiset pianistit
Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit