joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Keskustelunanalyysi

Keskustelunanalyysi on laadullinen tutkimusmenetelmä, jossa analysoidaan yksityiskohtaisesti kahden tai useamman ihmisen välistä keskustelua ja vuorovaikutusta esimerkiksi litteroinnilla. Keskustelunanalyysi on syntynyt losangelesilaisessa itsemurhien ennaltaehkäisykeskuksessa (Suicide Prevention Centre, SPC), jossa nauhoitettiin 1960-luvun alkupuolella sinne tulevia counselling-puheluita. Harvey Sacks kehitti menetelmää luennoillaan kollegoidensa kanssa.

Keskustelunanalyysin tutkimusta kiihdytti Lucy Suchmanin ja Brigitte Jordanin (1990) työ, jossa he totesivat, että haastattelijan toiminnan standardoiminen uhkaa survey-aineiston luotettavuutta. Standardoimisen joustamattomuudesta aiheutuu kömpelöitä ja luonnottomia haastattelutilanteita. Täten menetelmä soveltuu hyvin luotettavuusarviointiin.

Aiheesta muualla 
 Keskustelunanalyysi, Jyväskylän yliopisto

Humanistiset tieteet
Yhteiskuntatieteet
Tutkimus
Serge Aurier

Serge Aurier (s. 24. joulukuuta 1992) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Villarrealia. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Aurier kuuluu myös Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkueeseen.

Seurajoukkueura 
Ammattilaisuransa ranskalaisessa RC Lensissä vuonna 2009 aloittanut Aurier siirtyi myös ranskalaiseen Toulouse FC:hen tammikuussa 2012. Hän teki debyyttinsä tammikuussa ja nousi seuran avainpelaajien joukkoon. Kesällä 2014 Aurier siirtyi lainalle Ligue 1:n suurseuraan Paris Saint-Germainiin. Siirto vakinaistettiin vuotta myöhemmin 10 miljoonan euron siirtosummalla. Hän voitti PSG:ssä Ranskan-mestaruuden 2015 ja 2016, Ranskan cupin 2016 ja 2017, liigacupin 2015, 2016 ja 2017 sekä supercupin 2015 ja 2016. Hän pelasi PSG:ssä kaikkiaan 57 Ligue 1:n ottelua ja kymmenen peliä Mestarien liigassa.

Aurier siirtyi Englannin Valioliigan Tottenhamiin 25 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2017. Hän pelasi kahden ensimmäisen kauden aikana kaikkiaan 25 ottelua Valioliigassa. Mestarien liigan kaudella 2018−2019 hän pelasi viisi ottelua, mutta oli tappiollisessa loppuottelussa vaihtopenkillä.

Maajoukkueura 
Aurier pelasi ensimmäisen ottelunsa Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkueessa MM-karsintaottelussa Gambiaa vastaan kesäkuussa 2013. Hänet valittiin 2014 MM-kisoihin. Aurier oli avauksessa ja syötti molemmat Elefanttien maalit, kun joukkue voitti Japanin 2-1 alkulohkon ensimmäisellä kierroksella. Aurier pelasi joukkueen jokaisessa kolmessa pelissä alkulohkossa.

Aurier pelasi kaikki kuusi ottelua Norsunluurannikon voittaessa Afrikan-mestaruuden 2015. Hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailuissa kolme ottelua 2017 ja kaksi ottelua 2019.

Lähteet 
 http://www.transfermarkt.co.uk/serge-aurier/profil/spieler/127032
 http://www.national-football-teams.com/player/52565/Serge_Aurier.html

Viitteet 

Norsunluurannikkolaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Afrikan mestarit
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Luther-kirkko (Helsinki)

Luther-kirkko Helsingissä on Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen (Sley) käyttöön rakennettu kirkko Fredrikinkatu 42:ssa. Sley vuokraa kiinteistöä sen nykyiseltä omistajalta, Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varmalta. Tila tuli toukokuussa 2016 takaisin kirkkokäyttöön oltuaan parikymmentä vuotta yökerho- ja ravintolatilana. 

Nykyisin kirkko on aktiivisessa käytössä, ja siellä järjestetään englannin- ja suomenkielisten messujen lisäksi toimintaa eri ikä- ja kohderyhmille sekä konsertteja. Kirkko on erityisesti nuorten, opiskelijoiden ja lapsiperheiden suosiossa. Sleyn keskustoimisto muutti Luther-kirkon tiloihin toukokuussa 2019 Malminkatu 12:n viidennestä kerroksesta.

Historia
Alkujaan viereisellä tontilla Malminkadun puolella osoitteessa Malminkatu 12 on ollut Theodor Höijerin suunnittelema Sleyn rukoushuone, joka valmistui vuonna 1878. Seurakunnan laajentuessa sen viereen Fredrikinkadun puolelle rakennettiin 1894 uusi rukoushuone, jonka suunnitteli Karl August Wrede goottilaistyyliin, ja sitä on laajennettu useaan otteeseen. Muutostöitä tehtiin Hilding Ekelundin suunnitelmien mukaan vuonna 1931, jolloin rakennus sai nykyisen funktionalistisen julkisivun, ja se vihittiin kirkoksi. Talvisodan pommituksissa kirkko vaurioitui pahoin, mutta se kunnostettiin entiseen asuunsa.

Kirkko jäi myöhemmin vähälle käytölle, ja Sley myi sen 1989 vakuutusyhtiö Sampolle ja rakennusyhtiö Polarille, minkä jälkeen siihen tuli yökerho. Kirkko odotti ennen uutta käyttöä Sleyn suunnittelemaa purkupäätöstä, ja sen valtasi vuonna 1986 nuorisojoukko. Sen jälkeen rakennus suojeltiin, ja se vuokrattiin Sibelius-akatemialle. 

Paikan ensimmäinen ravintola oli Cafe Barock 1990-luvulla, myöhemmin siinä oli useita erilaisia eri-ikäisille suunnattuja ravintoloita. Maaliskuussa 2014 tiloihin avattiin hiphop-yökerho Saint, jota ennen paikalla ovat olleet esimerkiksi DOM Helsinki ja metallimusiikkiin keskittynyt Dante's Highlight.

Kirkon peruskorjauksen alkaessa 2014 irtaimistosta ei ollut mitään jäljellä, ja tilaa olivat tuhonneet kukin ravintola vuorollaan, joten kaikki uudet elementit, kuten kastemalja ja rippituoli, ovat nykyaikaisia. Muuten on peruskorjauksessa pyritty tavoittelemaan 1930-luvun henkeä. Alttarikaidetta ei ole, koska tilaa pitää voida muunnella. Sen sijaan lattiassa alttarin edessä on kaidetta edustava lattiaan upotettu teksti messinkikirjaimin: "Jeesuksen Kristuksen ruumis, teidän puolestanne annettu ja vuodatettu." Risti on ripustettu alttarin kattoon.

Malminkatu 12
Vuonna 1878 Malminkadun puolelle valmistuneen pienen punatiiliseen rukoushuoneen oli suunnitellut arkkitehti Theodor Höijer. Vuonna 1908 rakennuksessa tehtiin muutostöitä, ja kaksikerroksiseen rakennukseen lisättiin kolme kerrosta. Jugend-tyyliset suunnitelmat teki arkkitehti Albert Nyberg. Vuonna 1931 lisättiin vielä yksi kerros. Höijerin alkuperäisestä rukoushuonesuunnitelmasta ei enää ole jälkiä näkyvissä, vaan molempien rakennusten julkisivussa on Hilding Ekelundin luoma ilme.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Luther-kirkon vaiheita,  SLEY
 Luther-kirkon peruskorjaus arkkitehti Maria Ailion toimiston sivulla 

Helsingin kirkot
Suomen kivikirkot
Kamppi
Lisa Lampanelli

Lisa Lampanelli (oikealta nimeltään Lisa Marie Lampugnale, s. 19. heinäkuuta 1961 Connecticut) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko ja näyttelijä. 

Lisa Lampanelli tunnetaan mm. Comedy Central Roast -sarjasta. Erilaiset vähemmistöt ja etniset kansanryhmät ovat hänen stand-up-esitysten vakioaiheita. Lampanellin lempinimi on Ilkeyden kuningatar ("The Queen of Mean").

Lähteet

Aiheesta muualla 
 InsultComic.com (Lisa Lampanellin kotisivut)

Yhdysvaltalaiset stand up -koomikot
Yhdysvaltalaiset koomikot
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Casey Cizikas

Casey Cizikas (s. 27. helmikuuta 1991 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue New York Islandersissa. Hän pelasi neljä kautta OHL-joukkue Mississauga St. Michaels Majorsissa, joista kahdella kaudella teki yli 20 maalia. Hänet varattiin Islandersiin neljännellä kierroksella vuoden 2009 varaustilaisuudessa.

Ura ja yksityselämä 
Mississauga St. Michaels Majors varasi Cizikasin kolmantena pelaajana vuonna 2007 ja hän teki OHL-debyyttinsä kaudella 2007–2008 tehden 41 pistettä 62 pelissä, joka oikeutti tulokkaiden pistepörssin kymmenenteen sijaan.

Vuoden 2009 NHL:n varaustilaisuudessa New York Islanders varasi Cizikasin neljännellä kierroksella numerolla 92. Yhdeksän päivää myöhemmin hänet tuomittiin Mississaugassa vuoden ehdonalaiseen vankeuteen kuolemantuottamuksesta aiheutettuaan koulutoverinsa kuoleman rugbyottelussa. Hän jatkoi kaudella 2009–2010 Majorsissa, jossa oli joukkueen paras pistemies 62 pisteellään ja plus/miinus -lukemallaan +32. Cizikas valittiin seuraavalle ja hänen viimeiselle OHL-kaudelleen 2010–2011 joukkueen kapteeniksi. Hän teki 64 pistettä. 

Kaudella 2011–2012 Cizikas lähetettiin AHL:ään Islandersin farmiseura Bridgeport Sound Tigersiin avaamaan ammattilaisuransa. Hän teki kaksi maalia 18. lokakuuta Providence Bruinsia vastaan ja oli joukkueensa toiseksi paras pistemies 45 pisteellään. Hänet kutsuttiin Islandersiin kesken kauden ja hän teki NHL-debyyttinsä 24. helmikuuta 2012 paikallisottelussa New York Rangersiä vastaan. Cizikas pelasi kauden aikana Islandersissa 15 peliä, joissa sai neljä syöttöpistettä. Ensimmäisen kahden pisteen pelinsä NHL:ssä hän pelasi 1. maaliskuuta 2012 Philadelphia Flyersia vastaan. Sound Tigersiin palaamisen jälkeen Cizikas loukkaantui ja oli sivussa runkosarjan viidestä viimeisestä ottelusta, mutta palasi pudotuspelien aikana.

Kaudella 2012–2013 NHL:n työsulun aikana Cizikas pelasi Sound Tigersissa. Hän teki 21 pistettä 31 pelissä. NHL-pelien alkaessa hänet kutsuttiin Islandersiin. Cizikas teki ensimmäisen NHL-maalinsa 29. tammikuuta 2013 Pittsburgh Penguinsin Marc-André Fleuryä vastaan. Hän teki kuusi maalia ja 15 pistettä 45 runkosarjaottelussa. Pudotuspeleissä hänelle merkittiin neljä pistettä kuuteen peliin.

Syyskuussa 2021 Cizikas teki Islandersin kanssa kuuden vuoden mittaisen ja yhteensä 15 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
New York Islandersin pelaajat
New York Islandersin varaamat pelaajat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Keith Kinkaid

Keith Kinkaid (s. 4. heinäkuuta 1989 Farmingville, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-joukkue Boston Bruinsin organisaatiossa.

Ura 
Kinkaid liittyi New Jersey Devilsiin tulokassopimuksella huhtikuussa 2011.

NHL-debyyttinsä Kinkaid teki 5. maaliskuuta 2013 Tampa Bay Lightningia vastaan.

Lähteet 
 
 
 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkomaalivahdit
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Boston Bruinsin pelaajat
Toisinajattelevan tasavaltaa

Toisinajattelevan tasavaltaa on Juhani Suomen vuonna 2013 ilmestynyt päiväkirjamuotoinen poliittinen kirja.

Aiheesta muualla 
 Matti Wiberg: Suomi synkistelee. Turun sanomat 16.2.2014.
 Tommi Melender: Yrmyyden poetiikkaa. Antiaikalainen 25.2.2014.

Suomalaiset politiikan tietokirjat
Vuoden 2013 kirjat
Constitutional Union Party

Constitutional Union Party (), tunnettiin Kaliforniassa ehdokasparinsa mukaan myös nimellä Bell-Everett Party, oli Yhdysvaltain vuoden 1860 presidentinvaaleja varten perustettu puolue. Puolue halusi estää Yhdysvaltojen hajoamisen orjuuskysymyksen edellä julistamalla, että se ei ottaisi minkäänlaista kantaa orjuuden puolesta tai sitä vastaan. Puolue perustettiin vuonna 1859 ja sen kannattajat koostuivat pääasiassa entisten Whig- ja Know Nothing -puolueiden jäsenistä.

Perustuslaillinen liittovaltio asetti vuoden 1860 vaaleissa presidenttiehdokkaakseen John Bellin sekä varapresidenttiehdokkaakseen Edward Everettin. Puolue sai kannatusta erityisesti Yhdysvaltain rajaseuduilla, jotka kärsivät eniten orjuuskysymyksen aiheuttamista levottomuuksista, ja keräsi vaaleissa yhteensä 39 valitsijamiesääntä 303:sta (Virginian, Kentuckyn ja Tennesseen osavaltiot). Vaalit voitti orjuutta vastustanut republikaanien Abraham Lincoln, mikä johti perustuslaillisen liittovaltion pelkojen mukaisesti etelävaltioiden eroon liittovaltiosta sekä Yhdysvaltain sisällissodan syttymiseen.

Yhdysvaltain sisällissodan sytyttyä puolue käytännössä hajosi ja suurin osa puolueen jäsenistä, mukaan lukien presidenttiehdokas John Bell, ryhtyivät kannattamaan etelävaltioiden muodostamaa Konfederaatiota.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset puolueet
Fritz Julius Kuhn

Fritz Julius Kuhn (15. toukokuuta 1896 München, Saksa – 1951) oli saksalaissyntyinen antisemitisti ja Yhdysvaltojen kansallissosialistisen liikkeen keskeinen vaikuttaja. Kuhn valittiin German American Bundin johtajaksi 1937, ja hän kehitti   Yhdysvaltoihin muun muassa Hitler-Jugendista löyhästi mallia ottanutta kansallissosialistista nuorisotoimintaa. Yhdysvaltain kansalaisuus Kuhnille myönnettiin joulukuussa 1934, mutta hän menetti sen 1943 natsikytköksiensä takia. Vuonna 1945 hänet karkotettiin Saksaan.

 Kuhn tapasi Adolf Hitlerin käydessään Saksassa kesällä 1936, mutta Saksan natsiviranomaiset eivät arvostaneet Kuhnia tai German American Bundia vaan pitivät Bundia ryhmänä, joka vaikutti vahingollisesti kolmannen valtakunnan maineeseen Yhdysvalloissa. New Yorkin Madison Square Gardenissa 20. helmikuuta 1939 järjestettyyn puhetilaisuuteen Kuhn kuitenkin keräsi 22 000 kuulijaa. Silloin pitämässään puheessa hän hyökkäsi “Franklin D. Rosenfeltin” “Jew Dealia” vastaan.

Madison Square Gardenin puhetilaisuuden jälkeen New Yorkin pormestari Fiorello H. La Guardia ja syyttäjä Thomas Dewey  tutkivat German American Bundin taloutta saadakseen Kuhnin kiinni veropetoksesta. Tutkimusten ja niihin liittyneen oikeudenkäynnin seurauksena Kuhn sai vankeustuomion varojen kavalluksesta German American Bundille kuuluneilta pankkitileiltä. Hän kärsi tuomiotaan aluksi Sing Singissä. Yhdysvalloista karkotuksensa jälkeen Kuhn oli Saksassa välillä vankilassa ja välillä vapaana.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuonna 1896 syntyneet
Vuonna 1951 kuolleet
Amerikansaksalaiset
 Saksalaiset kansallissosialistit
Erik Højsgaard

Erik Højsgaard (s. 1954 Aarhus) on tanskalainen säveltäjä. Hän opiskeli Per Nørgårdin johdolla sävellystä Aarhusin kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa vuosina 1973–8 ja sai diplominsa vuonna 1978. Lisäksi hän opiskeli säveltapailua ja solmisaatiota Tanskan kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa Kööpenhaminassa, jossa hän sai diplomin vuonna 1984.

Højsgaardista tuli vuonna 2002 Tanskan kuninkaallisen musiikkiakatemian professori. Hän on lisäksi toiminut muun muassa Kongegaard-säätiön hallituksen jäsenenä.

Højsgaardin tuotantoon kuuluu muun muassa kaksi sinfoniaa, konsertot pianolle ja sellolle sekä ooppera Don Juan vender tilbage fra krigen. Hänen muita teoksiaan ovat Fragment kamariorkesterille, kamarimusiikkiteokset, kuten kaksi jousikvartettoa sekä teokset soolosoittimille, kuten C’est la mer mêlée au soleil kitaralle ja Épreuve harmonikalle.

Lähteet 

Tanskalaiset säveltäjät
Tanskalaiset oopperasäveltäjät
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Eleuthera

Eleuthera (engl. [iˈluːθərə]) on Bahaman saari, joka sijaitsee noin 80 kilometriä maan pääsaaresta New Providencesta itään. Luoteesta etelään kaartuva kapea saari on 180 kilometriä pitkä ja paikoin vain pari kilometriä leveä. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan Eleutheran saarella asui noin 8 000 asukasta. Saaren nimi juontuu sinne 1600-luvun puolivälissä asettuneista ensimmäisistä eurooppalaisista, jotka tunnettiin nimellä ”Eleutheran Adventurers”. Kreikan adjektiivi eleutheros (ἐλεύθερος) tarkoittaa suomeksi ”vapaa”.

Saarella on paljon vaaleanpunaista hiekkaa sisältäviä hiekkarantoja ja vanhoja koralliriuttoja. Matkailijoiden suosimia rantoja ovat pohjoisen Surfer’s Beach ja eteläpään Ocean Hole ja Lighthouse Beach. Pohjoispään Preacher’s Cave oli ensimmäisten uudisasukkaiden (”Eleutheran Adventurers”) asuinpaikka 1600-luvun puolivälistä.

Saaren hallinnollinen keskus on Governor’s Harbour, ja muita asutuskeskuksia ovat Rock Sound, Tarpum Bay, Harbour Island ja Spanish Wells. Bahaman 31 hallintoalueesta Eleutheran saarella sijaitsee kolme: Pohjois-Eleuthera, Keski-Eleuthera ja Etelä-Eleuthera. Saarella on kolme lentokenttää: North Eleuthera Airport sekä kentät Governor’s Harbourissa ja Rock Soundissa.

Saari tunnetaan ananasviljelmistään. Vuonna 2010 perustettiin saaren ensimmäinen kansallispuisto Leon Levy Native Plant Preserve, jossa kasvaa noin 170 paikallista kasvilajia.

Historiaa

Saaren alkuperäisasukkaat olivat tainoja tai arawakeja, joista valtaosa vietiin 1500-luvulla kaivostöihin Hispaniolan saarelle. Saaren uskotaan olleen asumaton vuonna 1648, jolloin ensimmäiset eurooppalaiset tulivat saarelle Bermudasta.

1950-luvulta 1980-luvulle saari oli vauraiden länsimaisten suosittu lomakohde. Bahaman itsenäistyttyä vuonna 1973 erilaiset poliittiset kiistat aiheuttivat monien yritysten konkursseja etenkin 1980-luvun alkuvuosina.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Bahaman saaret
Englannin entiset siirtomaat
Dede

Dede tai Dedé voi viitata seuraaviin:

Taiteilijanimenä:
 Dedé, oik. Leonardo de Deus Santos (s. 1978), brasilialainen jalkapalloilija
 Dedé, oik. Adérito Waldemar Alves de Carvalho (s. 1981),  angolalainen jalkapalloilija
 Dedé, oik. Derivaldo Bezerra Cavalante (s. 1987), brasilialainen jalkapalloilija
 Dedé, oik. Anderson Vital da Silva (s. 1988), brasilialainen jalkapalloilija

Etunimenä:
 Dede Allen (1923–2010), yhdysvaltalainen elokuvien leikkaaja
 Dede Koswara (k. 2016), indonesialainen "puumies"
Kalevankartano

Kalevankartano on ainoa rakennus, joka on jäänyt jäljelle Oulussa nykyisen Alppilan alueella sijainneesta saksalaisen SS-vuoristodivisioonan rakennuttamasta varuskunta-alueesta, niin sanotusta Pikku Berliinistä. Rakennus toimi Tuiran paloasemana vuodet 1965–2013. Kalevankartanoksi rakennus nimettiin Pohjolan Karjalaisseurojen piirin puheenjohtajan Martti Kokon ehdotuksen mukaan piirin hankittua rakennuksen toimitilakseen vuonna 1949.

Saksan armeija rakensi silloiselle Tuiran alueelle 6. SS-vuoristodivisioona Nordin huolto- ja koulutuskeskuksen, viralliselta nimeltään Nachschub kommandantur der Waffen SS-Finnland. SS-Stützpunkt IV. Kalevankartano rakennettiin keskuksen upseerikerhoksi, jossa oli majoitushuoneita, ravintola ja elokuvateatteri. Alppilan kaupunginosa on nimetty myös alppijääkäreiksi kutsuttujen saksalaisjoukkojen mukaan.

Pohjolan Karjalaisseurojen piiri osti Kalevankartanon toimitilakseen Suomen puolustusministeriöltä helmikuussa 1949. Piiri maksoi rakennuksesta 3,5 miljoonaa markkaa. Talkoovoimin rakennusta kunnostettiin ja muutettiin "karjalaiseen henkeen" sopivaksi, ja toiminta kartanossa pääsi alkamaan maaliskuun lopulla 1949. Tiloissa järjestettiin juhlia ja esityksiä, rakennusta vuokrattiin myös muille yhteisöille. Elokuvasalissa toimi Bio Erika. Kesäisin kartanossa toimi yleinen kesäkahvila. Taloudellisten vaikeuksien vuoksi seura myi Kalevankartanon Oulun kaupungille 1952.

Oulun kaupunki perusti Tuiran paloaseman Kalevankartanoon vuonna 1965. Tuolloin rakennuksen elokuvateatteri muutettiin autohalliksi. Kalevankartano toimi paloasemana vuoteen 2013 asti, jolloin Tuiran paloaseman henkilöstö ja kalusto siirtyivät uudelle Ruskonselän paloasemalle. Koska kaupungin hallintokunnilta ei ole löytynyt rakennukselle käyttöä aikoo Oulun kaupunki myydä tyhjentyneen Kalevankartanon. Rakennukseen on ehdotettu muun muassa sotamuseota, kulttuuritaloa ja päihdeongelmaisten päiväkeskusta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Alppila (Oulu)
Oulun rakennukset ja rakennelmat
Suomen paloasemat
Jukka Honkavuori

Jukka Honkavuori (s. 19. syyskuuta 1991, Rovaniemi) on suomalainen autourheilija, joka edustaa Rovaniemen Autourheilijoita. Honkavuori on rata-autoilun kaksinkertainen Suomen mestari (2008,2009) ja kauden 2014 Porsche GT3 Cup Finland-mestari.

Ura 
Honkavuori aloitti ajamaan kilpaa 5-vuotiaana Rovaniemen Mäntyvaarassa sijaitsevalla kartingradalla. Isä Aimo Honkavuori tutustutti pojan lajin pariin ja näin polte ajamiseen syntyi. Honkavuori ajoi eri karting-luokkia vuoteen 2007 asti, jolloin hän testasi ensimmäistä kertaa Formula Ford-autoa Virtasalmen moottoriradalla. Vuonna 2008 Honkavuori ajoi koko kauden Suomessa Formula Ford-sarjaa voittaen siinä mestaruuden 5 voitolla ja 11 podium-sijoituksella. Kaudella 2009 Honkavuori siirtyi ajamaan Formula Renault 2.0-sarjaa Suomessa Koiranen bros. Motorsport-tallissa voittaen sarjan mestaruuden 6 voitolla kymmenestä osakilpailusta.

Kaudella 2010 Honkavuori ajoi vajaan kauden Formula Renault 2.0 Eurocup-sarjaa Euroopassa. Paras tulos oli toinen Spa Francorchampsissa Belgiassa. Honkavuori oli 10. sarjan lopputuloksissa.

Kaudella 2011 ajoi testiä Formula2-luokassa, mutta vähäisen rahoituksen takia ei ajanut sarjassa kilpaa. Honkavuori kutsuttiin Gulf Oil-yhtiön tukemana ajamaan Intiaan MRF Formula Series-sarjaa, jossa Honkavuori oli sarjan lopputuloksissa 3. Vuosina 2012-2013 Honkavuori ajoi testiä useissa eri kilpa-sarjoissa, kuten Ferrari Challenge Asian Pacific-sarjassa Kiinassa sekä Le Mans Prototypes C-sarjassa Ranskassa. Honkavuori on toiminut Porschen kouluttajana Euroopassa ja Lähi-idässä vuodesta 2012 lähtien.

Kaudella 2014 Honkavuori siirtyi ajamaan kotimaista Porsche GT3 Cup-sarjaa voittaen mestaruuden osallistumalla kymmeneen lähtöön, joista voitti kahdeksan.

Kaudella 2020 Honkavuori ajaa Porsche Mobil 1 Supercup sarjassa MRS GT Racing -tallissa. Sarjaa ajetaan F-1-kilpailujen yhteydessä sunnuntaisin. Honkavuori voitti Hankook 24h Dubai -kilpailun helmikuussa 2020.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 http://www.jukkahonkavuori.net/ 
 http://www.driverdb.com/drivers/jukka-honkavuori/

Suomalaiset autourheilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Siskonmakkarakeitto

Siskonmakkarakeitto on kirkaslieminen keitto, jossa on siskonmakkaraa. Se on Suomessa yleisin siskonmakkarasta tehtävä ruokalaji.

Siskonmakkarat kypsyvät keittoliemessä ja maustavat samalla lientä. Yleensä siskonmakkaroista käytetaan vain sisus, joka pursotellaan keittoon möykkyinä, mutta jos makkarat on tehty syötävään kuoreen, ne voi pilkkoa keittoon kuorineen. Keitossa on kirkas liemi, ja makkaran lisäksi siinä on peruna- ja juureskuutioita sekä purjosipulia. Mausteina käytetään esimerkiksi liemikuutioita, persiljaa ja mauste- tai mustapippuria.
Wikikirjaston keittokirjassa on resepti aiheesta:
Siskonmakkarakeitto

Lähteet 

Keitot
Éric Gélinas

Éric Gélinas (s. 8. toukokuuta 1991 Vanier, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin pääsarja NLA-seura SC Bernissä. New Jersey Devils varasi hänet toisella kierroksella vuoden 2009 varaustilaisuudessa.

Ura 
Gélinas pelasi kaksi kautta QMJHL-joukkue Lewiston Maineiacs ja oli joukkueensa eniten pisteitä tehnyt puolustaja 39 pisteellään. Hän pelasi vuonna 2009 CHL:n nuorten lupausten ottelussa. Gélinas pelasi QMJHL:ssä vielä puolitoista kautta Chicoutimi Saguenéensissä ja puolikkaan Saint John Sea Dogsissa. Hän voitti Sea Dogsissa Memorial Cupin joukkueen päihitettyä Mississauga St. Michael's Majorsin finaalissa.

Ammattilaisuransa Gélinas aloitti AHL:ssä. Hän pelasi kaudella 2011–2012 75 peliä ja oli AHL:n eniten maaleja tehnyt puolustaja. Hän oli myös Albany Devilsin paras pistemies puolustajista.

Seuraavan kauden 2012–2013 harjoituskaudella Gélinas loukkaantui kiekon osuessa häneen ja oli kaksi kuukautta sivussa. Hän pelasi 57 ottelua, joissa teki kuusi maalia ja 22 pistettä.

23. huhtikuuta 2013 Gélinas kutsuttiin ylös New Jersey Devilsiin. Hän teki NHL-debyyttinsä kauden viimeisessä kotiottelussa Pittsburgh Penguinsia vastaan.

Gélinas teki ensimmäisen maalinsa 24. lokakuuta 2013 Vancouver Canucksia vastaan.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
New Jersey Devilsin varaamat pelaajat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Maanosaliittojen cup 1997

Maanosaliittojen cup 1997 järjestettiin Saudi-Arabiassa 12. - 21. joulukuuta 1997. Kyseessä oli ensimmäinen FIFA:n järjestämä maanosaliittojen cup. Turnauksen voitti Brasilia, joka kaatoi loppuottelussa Australian lähes ylivoimaisesti 6-0. Pronssimitaleille ylsi Tšekki.

Joukkueet

Ottelupaikka
Kaikki ottelut pelattiin King Fahd Stadiumilla Riadissa.

Lohkovaihe

Lohko A

Lohko B

Pudotuspelit

Parhaat maalintekijät 

7 maalia:
  Romário

5 maalia:
  Vladimír Šmicer

4 maalia:
  Ronaldo
|}

Lähteet
 http://www.fifa.com/tournaments/archive/confederationscup/saudiarabia1997/index.html 
 http://en.wikipedia.org/wiki/1997_FIFA_Confederations_Cup

Saudi-Arabian jalkapallo
Maanosaliittojen cup
Vuoden 1997 jalkapallo
Liemikuutio

Liemikuutio, joka voi olla esimerkiksi liha- tai kasvisliemikuutio, on teollisesti valmistettu kuivattu tiiviste, jota käytetään liha- tai kasvisliemen valmistamiseen tai ruokien maustamiseen niiden valmistusvaiheessa. Niissä on jossain määrin, 2–3 %, tuotteelle nimeä antavaa ainesosaa, yleensä uutteena, mutta pääasiassa ne sisältävät erilaisia E-lisäaineita, kuten arominvahventeita E621 (natriumglutamaatti), E627 ja E631 tai myös hiivauutetta, joka sekin on arominvahvenne.

Ruoka
Mausteet
Roman-Koš

Roman-Koš (, , ) on Krimin niemimaan eteläosassa sijaitseva niemimaan korkein vuori. Se on osa noin 150 kilometrin pituiselle ja 50 kilometrin levyiselle alueelle sijoittuvien Kriminvuorten päävuorijonoa. Päävuorijonon huiput kohoavat tyypillisesti 1 000–1 200 metriin, mutta korkein kohta Roman-Koš, kohoaa 1 545 metriä merenpinnan yläpuolelle. Krimin vuorten sisempi (pohjoisempi) vuorijono kohoa puolestaan 500 metriin ja ulompi (pohjoisin) osa noin 250 metriin. Kriminvuorten osien välillä on alavampaa maata. 

Hallinnollisesti vuori sijaitsee Etelä-Ukrainan Krimin autonomisessa tasavallassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Valokuvia patikoinnista vuorelle 
 Neuvostoliiton aikainen karttalehti L-36-129 (1988, 1:100 000)
 karttahaku vuoren koordinaateilla  (vlasenko.net)

Krimin autonominen tasavalta
Ukrainan vuoret
Helly Hansen

Helly Hansen on norjalainen ulkoiluvaatteita valmistava yritys.

Helly Hansenin perusti Helly Juell Hansen vuonna 1877. Jo seuraavana vuonna yritys sai Pariisin maailmannäyttelyssä diplomin erinomaisesta laadustaan ja vientitoiminta aloitettiin. Yritys on kehittänyt useita uusia materiaaleja, kuten vuonna 1949 esitelty vedenpitävä Helox-muovikalvo ja 1970-luvulla kehitetty kerrastoissa edelleen käytettävä LIFA-materiaali. Hengittävät ja vedenpitävät HellyTech-vaatteet tulivat markkinoille vuonna 1980.

Helly Hansenin tärkeimpiä kilpailijoita ovat muun muassa Haglöfs, Halti ja The North Face.

Heinäkuussa 2018 Canadian Tire osti Helly Hansenin.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Helly Hansenin kotisivut

Norjalaiset yritykset
Vaatemerkit
Tekstiilivalmistajat
Hiittinen (saari)

Hiittinen () on toinen Hiittisten pääsaarista ja samanniminen kylä saarella. Se sijaitsee Kemiönsaaren kunnassa ja kuului vuoteen 1968 Hiittisten kuntaan ja vuosina 1969–2008 Dragsfjärdin kuntaan. Hiittisten saareen on siltayhteys Rosalasta, jonne kulkee yhteysalus Kasnäsistä.

Neljän neliökilometrin kokoisella saarella asuu nykyisin vakituisesti 65 asukasta. Kesäasukkaita saarella on 280.

Hiittistä ja Rosalaa toisistaan erottava  Kyrksundet oli merkittävä merireitti jo viikinkiaikana. Hiittisistä on tehty esinelöytöjä 800-luvulta. Vakituisen asutuksen ajoittaminen on hankalaa, mutta Kyrkön saarelle Kyrksundetin rannalle rakennettiin kappeli 1200-luvulla. Kappelipaikka hylättiin 1600-luvulla, jolloin rakennettiin uusi puukirkko Hiittisten kylän keskelle. Sittemmin matala Norrsundetin salmi Kyrkön ja Hiittisten pääsasaaren välillä on umpeutunut ja Kyrkö on kasvanut kiinni Hiittisten saareen.

Saaren itälaidassa on Hiittisten kirkonkylä, joka on suojeltu valtakunnallisesti merkittävänä rakennettuna kulttuuriympäristönä. Kylässä on muun muassa paloasema, meripelastusasema, Hiittisten kirkko sekä alueen ainoa kauppa.

Lähteet

Hiittisten kylät
Kemiönsaaren saaret
Suomen entiset kuntakeskukset
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Wadii el-Jeri

Wadii el-Jeri (s. 1972) on tunisialainen lääkäri. Hän toiminut vuodesta 2012 lähtien Tunisian jalkapalloliiton puheenjohtajana.

El-Jeri joutui syytteeseen lahjontaepäilystä yrittäessään sopia Tunisian ja Kamerunin välistä MM-karsintaottelua tuomaroineen Koman Coulibalyn kanssa Tunisian suosimisesta.

2015 Afrikan-mestaruuskisossa Tunisian kärsittyä tappion Päiväntasaajan Guinealle puolivälierissä kohua nostaneen erotuomarin toiminnasta. Päätti el-Jeri ilmoittaa Afrikan jalkapalloliitolle erostaan Afrikan mestaruuskisojen komiteasta.

Lähteet

Lääkärit
Tunisialaiset urheiluvaikuttajat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Signy Aarna

Signy Aarna (s. 4. lokakuuta 1990 Ahja) on virolainen jalkapalloilija. Hän on edustanut Suomen liigassa Kuopion Pallokissoja kausina 2014–2017 ja Åland Unitedia kaudesta 2018 alkaen. Hän on voittanut liigamestaruuden kaudella 2020 sekä Suomen Cupin vuosina 2020, 2021 ja 2022. Aarna on aikaisemmin pelannut Viron naisten pääsarjassa FC Lootos Põlvan joukkueessa.

Maajoukkue 
Viron naisten jalkapallomaajoukkueetta Aarna on edustanut yli 40 kertaa. Kesäkuuhun 2014 mennessä hän oli tehnyt A-maajoukkueessa 21 maalia, jolla Aarna on Viron naisten maajoukkueen kaikkien aikojen toiseksi paras maalintekijä. Vuosina 2011 ja 2015 hänet valittiin Viron parhaaksi naispelaajaksi.

Ottelut & Maalit 

*Tartu SK 10 Premium on ollut FC Lootoksen farmijoukkue Esiliigassa (II-taso)

Lähteet 
Signy Aarna Viron jalkapalloliiton sivuilla
Signy Aarna FC Lootoksen sivuilla

Viitteet 

Virolaiset jalkapalloilijat
Suomen virolaiset
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Yleinen suomalainen teollisuusnäyttely 1876

Yleinen suomalainen teollisuusnäyttely 1876 oli Suomen ensimmäinen kotimaista teollisuutta ja taidetta esitellyt messutapahtuma, joka pidettiin kesällä 1876 Helsingin Kaivopuistossa. Aloitteen näyttelyn pitämisestä oli tehnyt J. V. Snellman Suomen senaatille jo vuonna 1868, mutta katovuodet ja erityisesti suuri nälänhätä lykkäsivät tapahtuman järjestämistä.

Kaivohuoneen pohjoispuolella sijainneen 40 metriä pitkän ja leveän näyttelyhallin suunnitteli arkkitehti Theodor Höijer. Kaivohuone toimi tapahtuman pääravintolana, ja Carl Kämp vastasi ravintoloinnista. Näyttelyn avajaiset olivat 1. heinäkuuta ja näyttely oli avoinna syyskuun puoliväliin saakka. Näyttelyn avasi kenraalikuvernööri Nikolai Adlerberg Suomenlinnan tykkien ampuessa kunnialaukauksensa.

Näytteilleasettajia oli 1769 ja pääsylipun lunasti kahden ja puolen aukiolokuukauden aikana 93 000 kävijää. Näyttelyn kohokohta oli kaksi viikkoa avajaisten jälkeen, kun keisari Aleksanteri II puolisoineen sekä kruununperillinen Aleksanteri puolisoineen vierailivat näyttelyssä.

Näyttelyssä oli esillä muun muassa Suomessa valmistettuja maatalous- ja teollisuuskoneita, veneitä sekä kokonainen höyryveturi. Kansatieteellisellä osastolla esiteltiin sisustettuja maalaiskoteja ja taidehallissa oli esillä suomalaisten taiteilijoiden teoksia. Näyttelyalueella sijaitsi kahvila, puistoravintola, Hartwallin mineraalivesimyyntipiste ja Sinebrychoffin Bierhalle, jossa myytiin olutta. Kaivohuoneen edustalle oli tehty Bonhoffin kauppapuutarhan toteuttama koristekasvikuvioistutus suihkulähteineen.

Kuvagalleria

Lähteet

Aiheesta muualla
 Suunnitelma Helsingissä pidetyn Suomen yleisen teollisuusnäyttelyn rakennukseksi 1876. Museovirasto.
 Suomen teollisuusnäyttely 1876, Suomen Kuvalehti, 05.10.1935, nro 40, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Messut (tapahtumat)
Näyttelyt
Suomen suuriruhtinaskunta
Helsingin historia
1876
Kaivopuisto
Mathew Leckie

Mathew Leckie (s. 4. helmikuuta 1991 Melbourne) on australialainen jalkapalloilija, joka edustaa vuodesta 2017 lähtien saksalaista Hertha Berliniä. Aiemmin hän on Saksassa pelannut Borussia Mönchengladbachissa, FSV Frankfurtissa ja FC Ingolstadt 04:ssä. Hän on pelipaikaltaan laitalinkki tai hyökkääjä.

Nopeudestaan sekä suoraviivaisesta pelityylistään tunnettu Leckie valittiin Australian joukkueeseen vuoden 2014 MM-kisoihin. Hän on pelannut 63 maaottelua ja tehnyt niissä 11 maalia. Hän pelasi täydet minuutit Australian kaikissa kolmessa ottelussa sekä vuoden 2014 että vuoden 2018 MM-kilpailuissa.

Lähteet 

Australialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
007: Agent Under Fire

James Bond 007 in...Agent Under Fire on EA Redwood Shoresin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema James Bond -aiheinen 
ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 2001 PlayStation 2:lle sekä seuraavana vuonna Nintendo GameCubelle ja Xboxille. 007: Agent Under Fire on neljäs James Bond -peli, joka ei perustu elokuvaan tai kirjaan; aikaisemmat ovat James Bond 007: Duel, James Bond 007 ja 007 Racing. Pelin tarina jatkuu jatko-osassa James Bond 007: Nightfire, joka julkaistiin vuonna 2002.

Pelaaminen 
007: Agent Under Fire sisältää yli 15 erilaista ampuma-asetta. Jokainen ase perustuu todelliseen aseeseen, mutta on nimetty eri nimellä. Bondilla on myös muita laitteita, joista useat ovat piilotettu matkapuhelimeen: esimersiksi koukku, laser, ja erillinen lähetin. Bondilla on myös rakettireppu sekä kortti, joka häiritsee elektronisia signaaleja.

Pelissä on myös moninpelimahdollisuus, joka mahdollistaa 2–4 pelaajan pelaamisen samaan aikaan.

Hahmot
James Bond: Brittiläinen vakooja ja pelin päähenkilö. Hänet tunnetaan myös koodinimellä 007. Pelissä James Bond on mallinnettu Andrew Bicknellistä, ja Bondia ääninäyttelee Adam Blackwood.

Zoe Nightshade: CIA:n agentti, joka on lähetetty Adrian Malpraven perään. Adrianin kätyrit saivat kuitenkin Zoen kiinni, ja Adrian kloonasi Zoen soluttautuakseen virastoon, sillä hän halusi tietää mitä Bond aikoi. Klooni kuoli kuitenkin nopeasti, koska häneen osui ohjus, jonka oli tarkoitus osua Bondiin. Zoeta ääninäyttelee Caron Pascoe.

Adrian Malprave: Bondin pahin vastustaja, joka aikoo valloittaa maailman kloonaamalla kahdeksan maailman johtajaa. Hän ei koskaan kuitenkaan taistele itse Bondia vastaan, vaan asettaa kätyrinsä hänen eteen. Adriania ääninäyttelee Eve Karpf.

Nigel Bloch: Bondin toiseksi pahin vihollinen, hän toimii Adrianin suojakilpenä. Nigeliä ääninäyttelee Kerry Shale.

Carla The Jackal: Adrian on palkannut Carlan murhaamaan Bondin, Carla suostuu siinä toivossa että hän saisi mainetta ja kunniaa. Carla on mallinnettu Roxana Ortegasta ja Roxana myös ääninäyttelee Carlaa.

Reginald Griffin: Brittiläinen diplomaatti, hän työskentelee Britannian suurlähetystyössä Sveitsissä.

R: Q:n henkilökohtainen avustaja, joka tarjoaa Bondille ja muille 00-Agentille uusia huipputeknologian laitteita ja ajoneuvoja. R on mallinnettu Miles Andersonista, joka myös ääninäyttelee hahmoa

M: Britannian MI6-tiedustelupalvelun johtaja. Tehtävien aikana M on yhteydessä Bondiin. Hahmon ääninäyttelijä on Eve Karpf.

Muuta pelilevystä 
007: Agent Under Fire on ollut myös haluttu peli, koska sitä käytettiin useasti hyödyksi softamodauksessa. Niin sanotulla game swap tempulla saatiin ajettua .elf tiedosto, jonka avulla taas asennettua vaikkapa Free MCBoot.

Aiheesta muualla 
Mobygames: 007: Agent Under Fire
PSX-SCENE: Ps2 game swap trick 

James Bond -videopelit
Vuoden 2001 videopelit
Ensimmäisen persoonan ammuntapelit
PlayStation 2 -pelit
Nintendo GameCube -pelit
Xbox-pelit
Djamel Haimoudi

Djamel Haimoudi (s. 10. joulukuuta 1970 Oran, Algeria) on algerialainen jalkapallotuomari. Hän tuomitsee ammatikseen Algerian pääsarjassa Ligue 1:ssä. Haimoudi on myös ollut kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallinen tuomari jo vuodesta 2004 asti. Kotimaansa liigassa hän on tuominnut vuodesta 2001. Kansainvälisissä arvoturnauksissa Haimoudi on tuominnut yksissä alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa sekä kolmissa Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa hän tuomitsi finaalin Nigerian ja Burkina Fason välillä. Haimoudi valittiin vuonna 2012 Afrikan vuoden jalkapallotuomariksi. Maanosien välisissä kilpailuissa hän on ollut tuomarina Confederations Cupissa 2013 sekä 2014 MM-kisoissa, jossa hänen teki MM-debyyttinsä Australian ja Hollannin välisessä ottelussa alkulohkon toisella kierroksella.

Lähteet 
 http://worldreferee.com/site/copy.php?linkID=844&linkType=referee&contextType=bio

Algerialaiset jalkapallotuomarit
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Sigmund Lillebjerka

Sigmund Lillebjerka (12. kesäkuuta 1931 Bodø – 27. heinäkuuta 2015 Bodø) oli norjalainen säveltäjä. Hän oli pääasiassa itseoppinut, mutta hän sai lisäksi yksityisopetusta useilta säveltäjiltä, joiden joukossa olivat Per Hjort Albertsen, Sigurd Berge, Bjørn Kruse ja Olav Anton Thommessen. Lillebjerka voitti teoksillaan useita palkintoja, kuten Bodøn kaupungin kulttuuripalkinnon ja ILIOS-palkinnon sekä NRK:n ensimmäisen ja toisen palkinnon.

Sigmund on viulisti Sveinung Lillebjerkan ja sellisti Ørnulf Lillebjerkan isä.

Lillebjerkan tuotanto koostui pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksista, mutta hän sävelsi myös muun muassa kamarioopperan Saturn Rings ja baletin The Sea Monster.

Lähteet 

Norjalaiset säveltäjät
Oopperasäveltäjät
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Viitta ja tikari

Viitta ja tikari () on sanonta, jolla viitataan usein tilanteisiin, joissa on salaperäisyyttä, salajuonia, vaiteliaisuutta ja vakoilua.

Sanonnalla on kaksi mahdollista alkuperää. Toinen juontaa juurensa 1800-luvun alkupuolelle ja on käännös ranskankielisestä sanonnasta de cape et d’épée ja espanjankielisestä de capa y espada (sananmukaisesti ”viitasta ja miekasta”). Näillä sanonnoilla tarkoitettiin seikkailukertomusta, jossa päähenkilöillä oli viitta ja miekka. Henry Wadsworth Longfellow totesi vuonna 1840 Pedro Calderón de la Barcan La Dama Duendesta, että se on erinomainen viitta ja tikari -komedia. Charles Dickens käytti sanontaa viitta ja tikari seuraavana vuonna teoksessaan Barnaby Rudge viittaamaan ivallisesti juuri sentyyppiseen draamaan. Näiden esineiden kuvastoon on sittemmin liitetty arkkityyppinen vakoilu ja salamurha: viitta, johon henkilö haluaa kätkeytyä tai jonka suojissa hän haluaa pysyä tuntemattomana, ja tikari, helposti piilotettava ja hiljainen ase.

Sittemmin termiä on käytetty lukemattomissa taideteoksissa, esimerkiksi elokuvissa, niiden nimiä myöten.

Vanhoissa eurooppalaisissa taistelulajeissa termi voidaan ymmärtää sananmukaisesti. Se tarkoittaa tikarin käsittelyä yhdellä kädessä, niin että toisessa on viitta. Viitan tarkoituksena oli haitata tikarin tai sen liikkeen havaitsemista, suojata iskuilta, häiritä vastustajan aseen liikettä ja hämätä. Viitan ja tikarin yhteiskäyttöä pidettiin epärehellisenä taistelumenetelmänä juuri harhaanjohtavuutensa vuoksi. Giacomo di Grassin teoksessa Ragione di adoprar sicuramente l’Arme, si da offesa come da difesa (1570, englanninnos 1594), on jakso ”The Rapier and Cloake”, jossa hän havainnollistaa, miten viittaa käytetään taistelussa.

Kirjallisuudentutkimuksessa viitta ja tikari -lajityypillä tarkoitetaan melodraamasta kehittynyttä seikkailuromaania, jonka toiminta keskittyy vakoiluun, sabotaaseihin ja muuhun rikolliseen toimintaan. Termin luonnehtimissa romaaneissa henkilöt ovat synkeitä, kovapintaisia, yleensä valepukuun sonnustautuneita roistoja, joilla on käytössään esimerkiksi tikareita, myrkkyjä ja räjähteitä. Lajia edustavia kirjailijoita ovat esimerkiksi Anthony Hope, Edgar Wallace, Leslie Charteris, Eric Ambler, Len Deighton ja Frederick Forsyth.

Termin muunnelma on ”viitta ja miekka”, jolla tarkoitetaan romanttista kertomusta tai näytelmää, jossa henkilöillä on käytössä viitat ja miekat, joilla käyvät kaksintaisteluja, ja he noudattavat hovitapoja. Alexandre Dumas vanhemman romaani Kolme muskettisoturia (1844) edustaa lajia tyypillisimmillään.

Lähteet

Kaunokirjallisuuden lajityypit
Sanonnat
Taistelulajit
Hämeenlinna Huskies

Hämeenlinna Huskies oli amerikkalaiseen jalkapalloon erikoistunut urheiluseura. Huskiesin kotikenttä oli Hämeenlinnassa sijaitseva Kaurialan kenttä. 

Hämeenlinna Huskiesin alaisuudessa oli myös cheerleading -jaosto. Hämeenlinna Huskies Cheerleaders, lyhennettynä HHC, joka kuului Suomen Cheerleading liittoon (SCL).

Huskiesin edustusjoukkue voitti II-divisioonan kaudella 2014 ja nousi kaudelle 2015 I-divisioonaan. Huskies voitti I-divisioonan kaudella 2016 ja nousi Vaahteraliigaan. Ensimmäisellään Vaahteraliigakaudellaan (2017) Huskies sijoittui kolmanneksi. Kauden 2018 kintaalla seuran miesten edustusjoukkueen yhdysvaltalainen päävalmentaja jätti tulematta Suomeen, jolloin osa pelaajista purki sopimuksensa. Tämän seurauksena Huskies luopui sarjapaikastaan.

Huskiesin naisten joukkue perustettiin vuonna 2013. Naisten toiminta loppui seuran velkojen vuoksi vuonna 2018.

Lähteet 

Suomalaiset amerikkalaisen jalkapallon seurat
Hämeenlinnalaiset urheiluseurat
Vuonna 2011 perustetut urheiluseurat
Poiksillan rautatieasema

Poiksillan rautatieasema () on rautatieliikennepaikka (linjavaihde) Karjalan radalla Kiteellä, noin 11 kilometriä Kesälahdelta etelään.

Liikennepaikka avattiin vuonna 1966 Parikkalan ja Säkäniemen välisen oikoradan varteen. Se käsittää pääraiteen lisäksi yhden sivuraiteen puutavaran lastausta varten, eikä siellä ole henkilöliikennettä.

Lähteet 

Kiteen rakennukset ja rakennelmat
Pohjois-Karjalan rautatieliikennepaikat
Juha Kanerva

Juha Petteri Kanerva (s. 23. syyskuuta 1965 Lahti) on suomalainen urheilutoimittaja ja urheiluhistoriaan erikoistunut tietokirjailija.

Kanerva on työskennellyt vuodesta 2002 Urheilusanomien ja Ilta-Sanomien urheilutoimittajana ja kuulunut vuodesta 2010 vakiokeskustelijoihin Ylen Aamu-tv:n Jälkihiki-ohjelmassa. Hän on voittanut kahdesti Vuoden urheilukirja -palkinnon: vuonna 2007 teoksesta Rakas jalkapallo (yhtenä kokoomateoksen kirjoittajista) ja vuonna 2012 kirjasta Urheilulajien synty. Vuonna 2015 Kanerva oli ehdolla Vuoden urheilujournalistiksi Suomen urheilugaalassa.

Kanerva on opiskellut historiaa Helsingin yliopistossa vuosina 1984–1990. Vuosina 1991–2000 hän työskenteli informaatikkona Suomen Urheilukirjastossa.

Teoksia

Lähteet

Aiheesta muualla 
Juha Kanerva 375 humanistia -sivustolla 19.4.2015. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.

Suomalaiset urheilutoimittajat
Suomalaiset urheilukirjailijat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Björkboda

Björkboda on kylä, taajama ja entinen rautaruukki Kemiönsaaren kunnan Dragsfjärdissä. Kylä sijaitsee saaren eteläosassa Björkboda träskin pohjoisrannalla. Nykyisin taajaman asukasluku on noin 200.

Vuonna 1732 Mikael Hising perusti Björkbodan ruukin, jossa oli silloin vesivoimalla toimiva kankirautavasara. Myöhemmin hän rakennutti alueelle Björkbodan kartanon. Kartano ja ruukki päätyivät 1800-luvulla Anders Ramsayn omistukseen. Hän teki laajat investoinnit tehtaalle. Ramsay teki kuitenkin vararikon vuonna 1863 ja 1880-luvulla ruukki siirtyi uuteen omistukseen, ja maalarimestari Ulrik Palmu Helsingistä aloitti lukkojen kokoonpanoa Björkbodassa. Ruotsin Eskilstunasta tuli vajaa kymmenen lukkoseppää Björkbodaan ja lukkojen kokoonpano voitiin aloittaa.

Björkbodan tehtaalla valmistettiin:

väli- ja ulko-ovienlukkoja
saranoita
varmuuslukkoja
polkupyöränlukkoja
matalaprofiililukkoja
matalaprofiilivarmuuslukkoja
vankilalukkoja
kahvoja ja painikkeita
sylinterilukkoja
laivahelastoja
lukoille vastarautoja ja avainkilpiä
verhotankoja ja sälekaihtimia
vaatenaulakkoja ja -koukkuja
maataloustyökaluja

Erikoistuotteina valmistettiin myös Bertel Gardbergin suunnittelemia tuotteita:

kynttilänjalkoja
pähkinänsärkimiä
mortteleita
tuhkakuppeja

Tehtaan viimeisinä toimintavuosina päätuotteina oli varmuuslukot ja väliovenlukot Abloyn nimellä.

Alkuperäisesti Björkbodan tehtaalla tehdyt tuotteet myytin nimellä, BJÖRKBODA BRUK KIMITO, nimi oli hiukan pitkä ja sitä lyhennettiin BJÖRKBODAksi, tällä nimellä myytiin Suomessa hyvin, mutta ei niinkään ulkomailla. BJÖRKBODA lyhennettiin vielä kerran ja lopulta nimeksi tuli BODA. Lyhyt ja helppo nimi, toimiva niin kotimaassa kuin ulkomaillakin.

Björkbodan tehdas sai myöhemmin uuden johtajan. Björkboda oli Suomen vahvin ja vanhin toimiva lukkovalmistaja Wärtsilä Securityssä. Konsernissa oli mukana monta vanhaa lukkovalmistajaa, joista Boda oli vanhin. Mukana Wärtsilä Securityssä olivat muun muassa ABLOY, AVA, ANCHOR, TRIOVING ja PRIMO.

Wärtsilä päätti kuitenkin luopua lukkovalmistuksesta ja kaikista näistä mukanaolevista tehtaista tehtiin Abloy-tehtaita. Nykyään Suomessa toimii enää yksi Abloyn tehdas alkuperäisellä paikallaan Joensuussa. Björkbodan tehdas oli viimeinen näistä muista tehtaistan.

Ruukin ympärille kasvoi elinvoimainen ruukkikylä. Kylässä oli muun muassa oma koulu, kauppa, kirjasto, elokuvateatteri, baari, päiväkoti ja palokunta.

Jalkapalloseura FC Boda on kotoisin Björkbodasta.

Björkbodassa on lukkomuseo, joka on auki kesäisin. Sen vieressä on ympärivuotisesti toimiva parturi.

Tehtaan vanhalla kartanotilalla omistaja Anna von Wendt opettaa kouluratsastusta, kouluttaa hevosia ja kehittää hevoshoitotilojaan, esimerkiksi tallin viereen on rakennettu maneesi ja hevoskylpylä. Tilalla viljellään myös maata ja vuokrataan tiloja esimerkiksi juhlatilaisuuksiin. Kartanotilalla on majoitustoimintaa, ja lisäksi kartanon mailla on useita vapaa-ajanasuntoja, joista suurinta osaa vuokrataan vuodeksi kerrallaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Dragsfjärdin kylät
Varsinais-Suomen maakunnan taajamat
Suomen ruukit
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Suomen teollisuusalueet
Jyri Paretskoi

Jyri Juhana Paretskoi (s. 9. heinäkuuta 1979 Uusikaupunki) on suomalainen kirjailija ja äidinkielen ja kirjallisuuden opettaja.

Paretskoi valmistui ylioppilaaksi Pielaveden lukiosta vuonna 1998 ja kasvatustieteen maisteriksi Joensuun yliopistosta vuonna 2004. Vuonna 2005 hän suoritti opetushallinnon tutkinnon ja vuonna 2007 äidinkielen ja kirjallisuuden opettajan kelpoisuuden Joensuun yliopistossa. Paretskoi on asunut vuodesta 2012 Iisalmessa, missä hän opettaa yläkoululaisille äidinkieltä ja kirjallisuutta sekä suullista ilmaisua.

Vuonna 2014 Paretskoi sai nuortenkirjallisuuden Topelius-palkinnon esikoisromaanistaan Shell’s Angles (2013). Se kertoo kolmen mopopojan elämästä Shell-huoltoaseman kulmilla Iisalmea muistuttavassa pikkukaupungissa. Vuonna 2014 ilmestyi jatko-osa Shell’s Angles ja Kalajoen hiekat, joka oli Finlandia Junior -palkintoehdokkaana. Sarjan kolmas osa, Shell’s Angles ja beibit, ilmestyi syksyllä 2015 ja käsittelee muun muassa teiniraskautta. Teos oli Topelius-palkintoehdokas. Vuonna 2016 Paretskoi sai Laivakello-palkinnon Shell’s Angles -kirjoistaan. Kirjoista tehty rockmusikaali Shell's Angles sai ensi-iltansa Kotkassa 1. syyskuuta 2018. Kirjoista on tekeillä myös televisiosarja. Myös Paretskoin K15-sarjan sovittamista televisiosarjaksi tai elokuvaksi on suunniteltu.

Paretskoi toi suomen kieleen termin 'tolkun ihmiset' Iisalmen Sanomien kolumnillaan, jota presidentti Sauli Niinistö siteerasi valtiopäivien avajaisissa 2016.

Vuonna 2017 ilmestyi Paretskoin ensimmäinen aikuisille suunnattu romaani, Nimetön.

Teokset

Shell’s Angles -sarja

K15-sarja

Muut

Palkinnot ja ehdokkuudet
 Topelius-palkinto 2014
 Finlandia-Junior -ehdokkuus 2014
 Topelius-palkintoehdokkuus 2016
 Laivakello-palkinto 2016
 Valtion kolmivuotinen taiteilija-apuraha 2021

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jyri Paretskoi Otavan sivuilla
 
 Kosonen, Laura: Kirjailija sai aikaan somekohun kahdella sanalla – Jyri Paretskoi uskoo yhä tolkun ihmiseen, mutta löytää sen nyt yllättävästä paikasta Yle Uutiset. 1.2.2020.

Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Agatha Christien tarinat

Agatha Christien tarinat () on ranskalainen televisiosarja, jonka ensi-ilta oli France 2 -kanavalla 9. tammikuuta 2009. Suomessa sarjaa on esitetty AVAlla 23. helmikuuta 2011 alkaen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Les Petits Meurtres d’Agatha Christie France2. 
 

Ranskalaiset televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Agatha Christien teoksiin perustuvat televisiosarjat
France Télévisionsin televisio-ohjelmat
Yeltsin Tejeda

Yeltsin Ignacio Tejeda Valverde (s. 17. maaliskuuta 1992 Limón) on costaricalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Éviania, jonne siirtyi elokuussa 2014 kasvattajaseurastaan Deportivo Saprissasta. 

Tejeda on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Ammattilaisura

A-maajoukkuedebyyttinsä joulukuussa 2011 Kuubaa vastaan tehnyt Tejeda valittiin Costa Rican joukkueeseen vuoden 2014 MM-kisoihin. Costa Rica oli yksi kisojen suurimmista yllättäjistä, ja useat joukkueen pelaajat herättivät kisojen jälkeen kiinnostusta eurooppalaisseuroissa. Tejeda siirtyikin lopulta elokuussa 2014 Ranskan pääsarjan Ligue 1:n Évianiin.

Ensimmäisen maalinsa Ligue 1:ssä Tejeda teki Bordeaux'ta vastaan 2-1 -tappioon päättyneessä ottelussa 19. syyskuuta 2014.

Muuta

Tejeda on saanut etunimensä Venäjän entisen presidentin Boris Jeltsinin mukaan.

Lähteet

Costaricalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Mauri Jaakonsaari

Mauri Jaakonsaari (s. 12. tammikuuta 1942) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen koripalloilija.

Tampereen Pyrinnön kasvatti Jaakonsaari pelasi miesten SM-sarjaa kasvattajaseurassaan vuosina 1961–1964. Kauden 1961 Jaakonsaari pelasi uransa parhaalla, 6,4 pisteen keskiarvolla. Kaudella 1968–1969 Jaakonsaari pelasi Turun Riennossa. A-nuorten maaotteluita hänelle kertyi kaksi kappaletta.

Lähteet 
 Mauri Jaakonsaari – Suomen Koripalloliittobaskethotel.fi

Viitteet 

Suomalaiset koripalloilijat
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt
Kadonnut maailma (vuoden 1925 elokuva)

Kadonnut maailma (engl. The Lost World) on Arthur Conan Doylen samannimiseen romaaniin perustuva seikkailuelokuva vuodelta 1925. Elokuvassa ryhmä ihmisiä lähtee Amazoniin etsimään kadonnutta ylänköä, jossa elää dinosauruksia. Elokuva valittiin National Film Registry -arkistoon vuonna 1998.

Rooleissa 

Vuoden 1925 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat
Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat
Dinosauruselokuvat