Kolmekymmentä hopearahaa

Uuden testamentissa Matteuksen evankeliumissa kerrotaan, että Juudas Iskariot petti Jeesuksen kolmestakymmenestä hopearahasta.  Ennen ehtoollisen asettamista Juudaksen sanotaan menneen ylipappien luo ja suostuneen luovuttamaan Jeesuksen 30 hopearahasta. Hän katui ja yritti palauttaa rahat jälkikäteen.

Ylipapit eivät voineet laittaa rahoja temppelirahastoon, koska ne olivat verirahoja. Rahoilla ostettiin savenvalajan pelto muukalaisten hautapaikaksi.

Tätä kuvaa on usein käytetty Kristuksen kärsimystä kuvaavassa taideteoksessa. Lausetta käytetään kirjallisuudessa ja yleisessä puheessa viittaamaan ihmisiin, jotka vaarantavat luottamuksen, ystävyyden tai uskollisuuden henkilökohtaisen hyödyn saavuttamiseksi.

Raamatun kertomus 
Matteuksen evankeliumin mukaan Juudas Iskariot oli Jeesuksen opetuslapsi . Ennen ehtoollisen asettamista Juudas meni ylipappien luo ja suostui luovuttamaan Jeesuksen 30 hopearahan hinnasta.  Sitten Jeesus pidätettiin Getsemanessa, jossa Juudas paljasti Jeesuksen henkilöllisyyden sotilaille antamalla hänelle suudelman.

Matteuksen evankeliumin luvun 27 mukaan Juudas oli täynnä katumusta ja palautti rahat ylipapeille ennen kuin hän hirtti itsensä. Ylipapit päättivät, etteivät he voineet laittaa sitä temppelin aarrekammioon, koska sitä pidettiin verirahana, ja niin he ostivat savenvalajan pellon. Eri selitys Juudaksen kuolemasta on annettu Apostolien teoissa; siinä kuvataan, kuinka Juudas käytti juutalaisten johtajien (Matt 27: 6-9, Sak 11:13) antamaa rahaa- 30 hopearahaa - maakappaleen ostoon. Paikka sai jälkeenpäin nimekseen Hakeldama, Veripelto. . Pietari kuvailee yleistä tietämystä siitä, mitä Juudakselle tapahtui, Apostolien tekojen 1: 17–20: ssä kuinka "hän syöksyi päistikkaa alas, niin että hänen vatsansa halkesi ja sisälmykset pursuivat ulos."

Teologinen tulkinta 
Sakarjan 11: 12–13: ssa 30 hopearahaa on hinta, jonka Sakaria saa työstään. Hän ottaa kolikot ja heittää ne metallinsulattajalle. Klaas Schilder huomauttaa, että Sakarian maksu osoittaa hänen arvonsa arvioimisen sekä irtisanomisen.  Mooseksen kirjan 21:32: ssa 30 hopearahaa oli orjan hinta, joten vaikka Sakaria kutsuu määrää "komeaksi hinnaksi" (Sakarja 11:13), se voi olla sarkasmia.

Schilder ehdottaa, että nämä 30 hopearahaa "sidotaan edestakaisin ennustuksen hengen kautta".  Kun ylipapit päättävät ostaa pellon palautetulla rahalla, Matteus sanoo, että tämä täytti "sen, mitä profeetta Jeremia puhui". Nimittäin "He ottivat ne kolmekymmentä hopearahaa, hinnan, jonka arvoiseksi he tämän miehen israelilaisten puolesta olivat arvioineet. Ja he ostivat niillä savenvalajan pellon, niin kuin Herra oli minua käskenyt." (Matt. 27: 9–10). Vaikka monet tutkijat näkevät Jeremian nimen sisältyvän virheellisesti,  Jeremian ostama pelto Jeremia 32:ssa voi osoittaa, että molemmat profeetat ovat mielessä.  Craig Blomberg väittää, että Matthew käyttää lainauksessaan typologiaa eikä "minkäänlaista yksittäisen tai kaksinkertaisen toteutumisen ennustavaa ennustusta". Blombergin mukaan Matteus kertoo lukijoilleen, että "kuten Jeremia ja Sakaria, Jeesus yrittää johtaa kansaansa profeetallisella ja pastoraalisella palveluksella, mutta sen sijaan hän kärsii viattomasti heidän käsissään".  William Hendriksen väittää, että Matteus viittaa Jeremia 19:een. 

Blomberg ehdottaa myös, että Matteuksen voidaan myös sanoneen, että "Jeesuksen kuolema on lunnaat, se on maksettu hinta orjan vapaudesta" ja että verirahan  käyttö hautausmaan ostoon ulkomaalaisille (Matteus 27: 7) voi vihjaa ajatukseen, että "Jeesuksen kuolema tekee pelastuksen mahdolliseksi kaikille maailman ihmisille, myös pakanoille ".

Pyhäinjäännökset ja kuvataide taiteessa 

Juudasta näytetään usein Jeesuksen kärsimyskertomuksen kohtauksissa pitämässä hopeaa pussissa tai kukkarossa, josta hänet tunnistetaan. Joskus rahapussia käytetään kuvauksissa; joko käsi, jolla on kolikot tai kaksi kättä, jotka osoittavat laskentaa.  

Useita "Juudas-pennejä", muinaisia kolikoita, joiden sanotaan kuuluneen alkuperäiseen kolmeenkymmeneen rahaan, kohdeltiin pyhäinjäännöksinä keskiajalla, ja niiden uskottiin auttavan vaikeissa synnytyksissä.    Kivi, jolle kolikoiden sanottiin laskettu, oli Lateraanin palatsissa Roomassa. 

Syracusan kymmenen drakman kolikko, jota pidetään Hunt Museumissa, Limerickissä, on yksi tällainen kolikko, jonka väitetään olevan yksi kolmekymmenestä: kolikkoon on kaiverrettu latinaksi  Quia precium sanguinis est ("Tämä on veren hinta").

Käyttö nykyään 
Lausetta käytetään syyttämään poliitikkoja ja taiteilijoita periaatteidensa tai ihanteidensa myymisestä, ja sitä käytetään myös kirjallisuudessa pettämisen symbolina. Esimerkiksi Australian vuoden 1975 perustuslaillisen kriisin seurauksena monet kadun asukkaat, jolla kenraalikuvernööri John Kerr oli syntynyt, lähettivät kuvernöörille 30 hopearahaa  koska Kerriä syytettiin laajasti kriisistä. Toinen käyttötarkoitus oli Yhdistyneiden Kansakuntien ilmastomuutoskonferenssi 2009, Tuvalun edustaja kritisoi lopullista asiakirjaa sanoen: "Näyttää siltä, että meille tarjotaan 30 hopearahaa kansamme ja tulevaisuutemme pettämiseksi.   . . . Tulevaisuutemme ei ole myytävänä. " 

Vuonna 2016 Texasin oikeusministeri Ken Paxton haastoi Obaman hallintoa vastaan estääkseen sen IX osastoa koskevia suosituksia - että valtion ja yksityiset oppilaitokset sallivat transsukupuolisten opiskelijoiden käyttää heidän tunnistamaansa sukupuolta vastaavia kylpyhuoneita - täytäntöönpanosta. Direktiivissä todettiin, että koulut saattavat menettää liittovaltion rahoituksen, jos ne eivät noudata sääntöjä. Teksasin kuvernööri vastasi opetusministeriöön toteamalla, että he voisivat "pitää 30 hopearahaansa". Paxton käytti samaa ilmaisua myös monissa muissa tilanteissa.

Lähteet 

Hopearahat
Kristuksen kärsimyshistoria