joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kalottitasku

Kalottitasku (Oenanthe leucopyga) on sieppojen heimoon kuuluva mustavalkoinen varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö 
Linnun pituus on noin 17 cm, siipien kärkiväli 26,5–32 cm ja paino keskimäärin noin 30 g. Kalottitasku on kooltaan selvästi kivitaskua suurempi. Sen höyhenpuku on mustavalkoinen, otsa ja päälaki ovat valkoiset. Naaras on aavistuksen himmeämmän värinen kuin koiras.

Esiintyminen 
Kalottitaskun esiintymisalue ulottuu Afrikan aavikkoalueen yli Mauritaniasta Egyptiin ja Arabian niemimaalle sekä paikoin Lähi-itään. Kaikkialla sen esiintymisessä on laajoja aukkoja. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä. Se on enimmäkseen paikkalintu, eikä sitä ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö 
Kalottitaskun elinympäristöä ovat kaikkein karuimmat aavikot sekä alavilla mailla että vuoristossa jopa kolmen kilometrin korkeudelle. Sitä tavataan myös keitailla. Se on selväpiirteisesti mantereinen laji, sillä vain yhdessä kohtaa Marokossa sen esiintymisalue yltää alle 100 kilometrin päähän merenrannasta.

Lisääntyminen 
Kalottitaskun pesä on kiven alla, kallionkolossa tai -halkeamssa, penkassa tai joskus rakennuksen seinässä. Naaras munii 3–5 munaa, joita se hautoo kaksi viikkoa. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka jättävät pesän noin kahden viikon ikäisinä ja itsenäistyvät kolme viikkoa myöhemmin. Naaras on sukukypsä yksivuotiaana.

Ravinto 
Laji on pääasiassa hyönteissyöjä, jolle kelpaavat myös muut selkärangattomat, pienet liskot ja kasvien osat.

Lähteet 
 Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa, V. – Oxford University Press. Hongkong. ISBN 0-19-857508-4

Viitteet 

Kivitaskut
God Seed

God Seed on norjalainen black metal -yhtye. God Seedin perustivat Gorgorothin jäsenet Gaahl ja King Ov Hell 2009, kun hävisivät oikeudessa Gorgorothin tavaramerkin Gorgorothin perustajajäsenelle Infernukselle. Kiista oli alkanut vuonna 2007. Sekä Infernus että King / Gaahl olivat koonneet yhtyeet jotka molemmat keikkailivat Gorgorothin nimellä. Alkaen maaliskuusta 2009 yhtye kiersi nimellä God Seed. Yhtye nimettiin Gorgorothin kappaleen mukaan. Yhtye lopetti toiminnan jo heinäkuussa samana vuonna, sillä Gaahl, bändin vokalisti siirtyi pois yhtyeestä. King oli jo äänittänyt aiotun debyyttialbumin lauluja vaille valmiiksi. Tämän vuoksi hän perusti Ov Hell-nimisen yhtyeen ja julkaisi levyn Dimmu Borgirista tunnetun Shagrathin laulamana. Tämä yhtye ei kuitenkaan soita livenä, vaan pysyy täysin studiobändinä. 

Vuonna 2012 bändi aktivoitui uudestaan Gaahlin palattua. Samana vuonna julkaistiin Live at Wacken dvd/cd, jossa yhtye soittaa vuonna 2008 (tosin silloin nimellä Gorgoroth, kun nimikiista oli vielä kesken). He esittivät konsertissa vain Gaahlin ja Kingin tekemiä kappaleita.

Tällä hetkellä yhtye työstää tulevaa debyyttialbumiaan, jossa on kymmenen kappaletta. Levy julkaistaneen vuoden 2012 lopulla, mutta mitään virallista päivämäärä ei ole sanottu. King haluaa korostaa, ettei God Seed ole enää sessiojäseniä käyttävä duo vaan yhtye jossa on kuusi jäsentä. Syyskuussa God Seed julkaisi singlen tulevalta albumiltaan ja lokakuussa 23. päivä julkaistiin yhtyeen esikoisalbumi I Begin.

Diskografia

Albumit
Live at Wacken (2012)
I Begin (2012)

Jäsenet
Gaahl (Kristian Espedal) - laulu - (2009, 2012-)    
King ov Hell (Tom Cato Visnes) - basso (2009, 2012-)

Sir (Stian Kårstad) - kitara - (2012-)
Lust Kilman (Ole Walaunet) - kitara - (2012-)
Kenneth Kapstad - rummut - (2012-)
Geir Bratland - koskettimet - (2012-)

Kiertuejäsenet (entiset)
Teloch - Kitara (2008-2009)
Ice Dale - Kitara (2008)
Nicholas Barker - Rummut (2007-2008)
Garghuf (Daniel Robnik) - Rummut (2008-2009)

Lähteet

http://www.roadrunnerrecords.com/BlabberMouth.Net/news.aspx?mode=Article&newsitemID=116645

Aiheesta muualla

 Yhtyeen myspace sivusto 

Norjalaiset black metal -yhtyeet
Araknofobia (elokuva)

Araknofobia () on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva. Elokuvan on ohjannut Frank Marshall, ja elokuvan rooleissa nähdään muun muassa Jeff Daniels ja John Goodman.

Elokuvan nimi tulee hämähäkkipelkoa tai -kammoa tarkoittavasta sivistyssanasta.

Juoni
Tutkimusretkellä Etelä-Amerikan viidakossa tutkijaryhmä löytää uuden hämähäkkilajin. Heidän tutkiessaan löydöksiä tarkemmin yksi hämähäkki karkaa ja tappaa yhden retkikunnan jäsenistä. Karannut hämähäkki piiloutuu arkkuun, joka lähetetään kuolleen tutkijan kotikaupunkiin Yhdysvaltoihin.

Arkun saavuttua pieneen kalifornialaiseen Canaiman syrjäkaupunkiin sen mukana matkannut hämähäkki pesiytyy alueelle ja alkaa saalistaa alueen ihmisiä ravinnokseen. Samaan aikaan kaupunkiin muuttaa uusi lääkäri Ross Jennings (Jeff Daniels) perheineen. Tohtori Jennings muuttaa kaupunkiin jatkaakseen eläkkeelle jäävän paikallisen tohtorin tointa, mutta vanha tohtori päättääkin siirtää eläkkeelle siirtymistään myöhemmäksi. Myöhemmin vanha tohtori kuolee hämähäkin puremaan.

Jennings alkaa selvittää kaupunkilaisten outoja kuolemia. Ennen joutumistaan itsekin hämähäkkien uhriksi, kaupungin vanha tohtori pitää sattuneita kuolemia luonnollisina eikä usko hämähäkkien osuuteen kuolemantapauksissa. Usean sattuman kautta Etelä-Amerikasta tullut hämähäkki on pesiytynyt tohtori Jenningsin asuinrakennukseen, alkanut lisääntyä ja levittää kuolemaa ympäristöönsä. Jennings haluaa tutkia jo haudattuja ruumiita, mitä pikkukaupungissa ei katsota hyvällä. Jenningsin onnistuu kuitenkin taivutella piirikunnan kuolinsyyntutkija (James Handy) puolelleen. Tohtori Jennings saa lisäksi apua muun muassa eräältä paikalliselta hyönteistuhoajalta (John Goodman). Jennings ottaa yhteyttä myös hyönteistutkija James Athertoniin (Julian Sands), joka kiireidensä vuoksi lähettää ensin paikalle avustajansa, mutta kuultuaan tältä pikkukaupungin vakavasta hämähäkkiuhkasta, Atherton päättää lähteä myös itse paikan päälle Canaimaan. Tutkiessaan Jenningsin latoa, Atherton joutuu kuitenkin itsekin hämähäkin surmaamaksi. 

Tohtori Jenningsin elämää vaikeuttaa myös vakavaluontoinen pelko hämähäkkejä kohtaan, araknofobia. Fobia juontuu hänen lapsuuteensa, jolloin hän säikähti jalallaan ollutta hämähäkkiä. Elokuvan lopussa Jennings joutuu kohtaamaan pelkonsa, onnistuen surmaamaan hämähäkkiyhdyskunnan johtavat yksilöt samalla kun paikallinen hyönteistuhoaja pääosin onnistuu muun yhdyskunnan hävittämisessä. Lopulta Jenningsin perhe palaa juurilleen San Franciscoon.

Näyttelijöitä

Aiheesta muualla

Leffatykki

Vuoden 1990 yhdysvaltalaiset elokuvat
Frank Marshallin ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset kauhukomediat
Elokuvat eläimistä
Steven Spielbergin tuottamat elokuvat
Elokuvat hirviöistä
Konrad von Gesner

Konrad von Gesner (26. maaliskuuta 1516 Zürich − 13. joulukuuta 1565 Zürich) oli sveitsiläinen lääkäri ja biologi.

Gesnerin isä oli turkkuri, joka kuoli Kappelin taistelussa 1531. Konradin opiskelut uhkasivat päättyä isän kuolemaan, sillä hän jäi rahattomaksi, mutta tuttaviensa Oswald Myconiuksen ja Heinrich Bullingerin taloudellisella tuella Konrad saattoi jatkaa opintojaan Strasburgin ja Bourgesin yliopistoissa 1532–1533. Pariisissa hän sai tukijan berniläisestä Job Steigerista.

Vuonna 1535 Gesner palasi Zürichiin, missä hän solmi epäonnisen avioliiton. 1536 hän jatkoi opintojaan Baselissa ja ystäviensä avulla kreikan kielen professorin toimen Lausannessa 1537. Täällä hän perehtyi etenkin kasvitieteeseen. 1540–1541 hän vieraili Montpellier’n yliopistossa, valmistui lääketieteen tohtoriksi Baselissa 1541 ja ryhtyi hoitamaan Zürichin kaupunginlääkärin praktiikkaa. Hän asui loppuelämänsä Zürichissä ja teki vain joitakin kasvien keräysmatkoja lähiseuduille. Gesner kuoli ruttoon 1565.

Gesner rakasti vuoria ja otti tavoitteekseen kiivetä ainakin yhdelle vuorelle joka vuosi, sekä kuntoilun vuoksi että kerätäkseen kasveja. Vuonna 1555 hän kirjoitti kertomuksen Descriptio Montis Fracti sive Montis Pilati, retkestään 1 920 m korkealle Gnepfsteinille, joka on Pilatusvuoren matalin huippu.

Gesnerin tietosanakirjatyyppistä eläimistä kertovaa teostaan Historia Animalium (1551-58) pidetään nykyaikaisen eläintieteen lähtökohtana. Teos oli neliosainen ja siinä oli kaikkiaan noin 3 500 sivua. Teos oli kuvitettu puupiirroksin ja oli ensimmäinen kuvitettu eläinkirja, samoihin aikoihin (1555) ilmestyneen Pierre Belonin teoksen kanssa. Teossarjan vuonna 1555 julkaistussa linnuista kertovassa osassa oli lajikuvaukset 182 lintulajista. Viides, käärmeistä kertova osa, ilmestyi postuumisti vuonna 1587.

Lähteet 
 Lehikoinen, Esa; Lemmetyinen, Risto; Vuorisalo, Timo & Kivistö, Sari 2009: Suomen lintutieteen synty – Turun Akatemian aika. Faros, Turku. Gummerus Kirjapaino Oy, Jyväskylä. ISBN 978-952-5710-04-5
Elämäkerta 

Sveitsiläiset eläintieteilijät
Ornitologit
Vuonna 1516 syntyneet
Vuonna 1565 kuolleet
Orkla

Orkla ASA on norjalainen, maailmanlaajuisesti toimiva monialayhtiö. Orklan nykyinen liiketoiminta kattaa merkkituotteiden, erikoismateriaalien ja alumiinituotteiden valmistuksen sekä sijoitustoimintaa. Yhtiön osake on listattuna Oslon pörssissä.

Historia 
Orklan juuret juontavat kaivosyhtiö Løkken Verkiin, joka perustettiin vuonna 1654. Modernin Orklan perusti vuonna 1904 Christian Thams nimellä Orkla Grube-Aktiebolag. Hän elvytti yhdessä farsundilaisen laivanvarustajan Christian Salvesenin kanssa tuolloin muutamia vuosia lakkautettuna olleen Løkken Verkin kaivostoiminnan. Orkla laskee itse perustamisvuodekseen kuitenkin vuoden 1654 ja juhli siten 350-vuotisjuhliaan vuonna 2004. Kaivostoiminta Løkkenissä loppui vuonna 1987.

Orkla osti Felix Abban itselleen vuonna 1995, minkä jälkeen Felix Abba jatkoi toimintaa omalla nimellään aina vuoteen 2013 asti, jolloin Orkla yhtenäisti konsernin yritysten nimet. Orkla-konserni omistaa myös virolaisen makeisvalmistajan Kalevin, jonka Felix Abba hankki vuonna 2010. Suomalaisen Kotipizza Groupin Orkla osti vuoden 2018 lopulla.

Peter A. Ruzicka toimi Orklan konsernijohtajana vuosina 2014–2019. Ruzickan luovuttua tehtävästä hänen seuraajakseen valittiin Jaan Ivar Semlitsch, joka aloitti Orklan konsernijohtajana elokuussa 2019. Semlitsch tuli tehtävään Elkjøp Nordicin toimitusjohtajan paikalta.

Liiketoiminta 
Orkla-konserni on jakanut liiketoimintansa viiteen liiketoiminta-alueeseen. Yhtiön päämarkkina-alueet ovat Pohjoismaiden ja Baltian lisäksi tietyt Keski-Euroopan maat. Orkla-konsernilla on myös tietyissä tuotekategorioissa vahva markkina-asema Intiassa.

Kuluttajamarkkinoille tarkoitetut tuotemerkit toimivat neljän liiketoiminta-alueen (Orkla Foods, Confectionery & Snacks, Care ja Food Ingredients) alla. Orkla Investments -liiketoiminta-alueen alla puolestaan on Orkla-konsernin sijoitustoiminta, mihin kuuluu Hydro Powerin lisäksi 42,6 %:n omistusosuus Jotunista sekä konsernin muut sijoitukset.

 Orkla Foods
 Orkla Confectionery & Snacks
 Orkla Care
 Orkla Food Ingredients
 Orkla Investments

Tuotemerkkejä 
Orkla Foods Finland Oy:n Suomessa 2010-luvun lopulla myytäviä tuotemerkkejä ovat Abba, Ahti, Anamma, Boy, Ekströms, Felix, Frödinge, Funlight, Grandiosa, Jacky, Kantolan, Kallen, Oolannin, Panda, Pastella, Paulúns, Risifrutti, Taffel, Tiira, Tropicana ja Vesta. Orkla Care -yksikön valikoimassa ovat muun muassa Jordan-hammashoitotuotteet, Salvequick-haavanhoitotuotteet, Blistex-huulirasvat, Bliw-nestesaippuat, Erittäin Hieno Suomalainen shampoo, Nutrilett-dieettituotteet, Savett-kosteuspyyhkeet ja Möllerin kalanmaksaöljy. Orkla Consumer Investments hallinnoi Kotipizza-franchisingketjua ja Pierre Robert -alusasumerkkiä..

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Orkla
Sami Lotila

Sami Lotila (s. 1965 Jyväskylä) on suomalainen vapaa toimittaja, joka toimi lokakuusta 2009 maaliskuuhun 2011 Hymyn päätoimittajana. Lotila on toiminut Tallinnaan keskittyvän vironsuomalaisten uutisportaalin Tallinna24.ee:n päätoimittaja. Lisäksi hän toimii muun muassa Kansan Uutisten avustajana. Lotila on koulutukseltaan filosofian maisteri, ja hänen pääaineensa oli kansatiede.

Lotila varttui Jyväskylän Kangaslammella. Hän on asunut 1990-luvun puolivälistä lähtien Virossa ja työskennellyt freelancerina. Lotila meni ensin opiskelemaan Tarttoon vuonna 1994, ja myöhemmin hän muutti Tallinnaan. Hän on avustanut useita suomalaislehtiä ja julkaissut artikkeleita myös virolaislehdissä, sillä hän osaa hyvin viroa. Virossa Lotila on herättänyt paljon huomiota erityisesti Õhtulehden kolumnistina. Kolumneissaan hän on arvostellut muun muassa virolaisia miehiä. Suomessa Lotilan juttuja ovat julkaisseet muun muassa Hymy ja Talentumin talouslehdet Talouselämä sekä Markkinointi & Mainonta.

Sami Lotila toimi Hymy-lehden päätoimittajana vuosina 2009 - 2011. Lotilan ja hänen entisen työnantajansa Otavamedian välinen oikeudenkäynti päättyi kesällä 2012. Helsingin käräjäoikeus totesi Lotilan irtisanomisen olleen laillinen, mutta määräsi Otavamedian maksamaan Lotilalle vahingonkorvausta 52 000 euroa, koska Otavamedia ei ollut tarjonnut Lotilalle korvaavaa työpaikkaa. 52 000 on korvaus ajalta kesäkuu 2011 - kesäkuu 2012; Lotilan päätoimittajasopimus Hymyn/Otavamedian kanssa oli 5-vuotinen, ja Lotila kertoi oikeudenkäynnin jälkeen hakevansa Otavamedialta lisää korvauksia kesällä 2013. Oikeus katsoi toteen näytetyksi, että Lotilan esimiestaidoissa oli korjaamisen varaa.

Suhde Viroon 

Sami Lotila on kiistelty hahmo Virossa. Erityisesti hänen Todellinen Tallinna -bloginsa ja virolaislehtiin kirjoittamat kolumninsa on tulkittu virolaisvastaisiksi. Esimerkiksi tuolloinen Viron presidentin neuvonantaja Iivi Anna Masso on pitänyt Lotilaa Kremlin käskyläisenä sekä hänen kirjoituksiensa pyrkivän vahingoittamaan suomalais-virolaisia suhteita. Lotila taas on väittänyt, että Virossa on vaikeampi olla kriittinen toimittaja kuin Venäjällä. Lotilan mukaan Viron puolustusvoimain ex-komentaja Ants Laaneots määritteli Lotilan uhaksi Viron turvallisuudelle. Lotilan mukaan "todellinen Viro on "köyhä, kahtiajakautunut, menneessä elävä ja toisinajattelijoita vainoava", ja ettei se pidä huolta muusta kuin eliitistään. Talouselämässä Lotila on kirjoittanut, että "Viro tienaa prostituutiolla miljardeja", ja Helsingin Uutisissa Helsingin olevan "virolaisten 'sossu'". Lotila on myöntänytkin suhtautuvansa Viroon kaikkien asuinvuosien jälkeenkin "nihkeästi". Samoin Lotila on sanonut, että dosentti Johan Bäckmanin tutkimukset on laadukkaita ja suositeltavia. Lisäksi hänen mukaansa totuus Viron kohtalosta vuonna 1940 sijoittuu johonkin neuvostovalloituksen ja "vapaaehtoisen liittymisen" välille.

Julkaisut 
 
 
 
 
 Hymy hyytyi. Tallinna: Massimedia, 2013. ISBN 978-952-67811-2-9.
 
 
 
Todellinen Tallinna. Tallinna: Massimedia, 2015.  ISBN 952-678-114-7

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Vironsuomalaiset
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Norsk Hydro

Norsk Hydro ASA on norjalainen alumiinitoimittaja ja alumiinituotteiden valmistaja. Yhtiö toimii yli 40 maassa. Norjan valtio on pääomistaja 43,8 prosentin osuudellaan.

Historia 
Sam Eyde ja Kristian Birkeland perustivat yrityksen joulukuussa 1905 nimellä Norsk Hydro-Elektrisk Kvælstofaktieselskab. Yhtiötä rahoitti myös ruotsalainen Wallenberg-suku sekä eräät ranskalaiset pankit. Yhtiön toiminnan alku perustui Birkelandin patenttiin, jolla sähköisen valokaaren avulla tuotettiin typpipohjaista nitraattia, jota voitiin käyttää lannoitteena.

Toisen maailmansodan alussa yritys toimi läheisessä yhteistyössä natsi-Saksan kanssa. Sen omistajana oli muun muassa IG Farben, jonka lisäksi yritys toimi yhteistyössä Luftwaffen omistaman Nordagin kanssa rakentaen alumiini- ja magnesiumtehtaita. Se toimitti myös raskasta vettä saksalaisille. Norsk Hydron raskasvesitehdas Rjukanissa joutuikin vastarintaliikkeen iskun kohteeksi (Operaatio Gunnerside).

Yritys alkoi tuottaa magnesiumia 1951. Yritys meni myös mukaan Norjan öljyn ja kaasun tuotantoon, muun muassa Ekofisk-öljykentällä. Öljylöytöjen myötä yritys investoi huomattavasti petrokemiaan. Alumiini-investoinnit kasvoivat vuodesta 1986 ja edelleen vuonna 2002, jolloin Norsk Hydro osti saksalaisen Vereinigte Aluminium Werke -yhtiön. Vuonna 2004 yhtiöstä erotettiin omaksi Yara-pörssiyhtiökseen sen lannoiteliiketoiminta. Maaliskuussa 2007 yhtiön öljy- ja kaasudivisioona päätettiin erottaa ja fuusioida Statoiliin, joka fuusion myötä sai nimen StatoilHydro 1. lokakuuta samana vuonna.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Norjalaiset pörssiyhtiöt
Trombosytopenia

Trombosytopenia tai trombopenia tarkoittaa verihiutaleiden eli trombosyyttien liian vähäistä määrää veressä. Normaalisti terveellä ihmisellä on verihiutaleita 150–360 · 109 kappaletta litrassa verta. Lievä trombosytopenia on yleensä oireeton, mutta vaikeissa tapauksissa, trombosyyttimäärän laskiessa liian alas, voi oireina tulla mustelmia, pistemäisiä ihoverenvuotoja, sisäisiä verenvuotoja ja vuotoja ikenistä tai nenästä. Trombosytopenian hoito riippuu sen syystä, mutta lyhytaikaisena hoitona esimerkiksi verenvuotojen tyrehdyttämiseksi voidaan antaa verihiutalesiirtoja.

Trombosytopenian syyt voidaan luokitella vähentyneeseen verihiutaleiden tuottoon tai lisääntyneeseen tuhoutumiseen. Verihiutaleiden tuottoa voivat vähentää useat sairaudet ja tilat, kuten B12-vitamiinin tai foolihapon puutos, leukemia, akuutti tulehdussairaus, maksan vajaatoiminta ja jotkin perinnölliset sairaudet. Verihiutaleiden lisääntynyttä tuhoutumista esiintyy muun muassa seuraavissa taudeissa: idiopaattinen trombosytopeeninen purppura (ITP), tromboottinen trombosytopeeninen purppura (TTP), hemolyyttis-ureeminen oireyhtymä (HUS), disseminoitunut intravaskulaarinen koagulaatio (DIC) ja SLE. Myös jotkin lääkkeet voivat vähentää verihiutaleiden määrää veressä.

Lähteet 

Veren oireet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Eugène Viollet-le-Duc

Eugène Emmanuel Viollet-le-Duc (27. tammikuuta 1814 Pariisi, Ranska – 17. syyskuuta 1879 Lausanne, Sveitsi) oli ranskalainen arkkitehti ja arkkitehtuurin tutkija. Hän on tunnettu lukuisien keskiaikaisten rakennusten entisöijänä. Viollet-le-Duc suunnitteli muun muassa Notre Damen katedraalin, Saint-Denis’n basilikan ja Carcassonnen linnoitetun kaupungin entistämistyöt.

Viollet-le-Duc oli arkkitehti, arkeologi ja taidekirjailija, Ranskan keskiaikaisten tyylien tutkija ja tuntija, lukuisien goottilaisten monumentaalirakennusten, kuten Pariisin Sainte-Chapellen ja Notre Damen katedraalin, Saint-Denis’n basilikan, Amiensin ja Laonin katedraalien, Pierrefonds’in ja Coucyn linnojen, Vézelayn romaanisen Madeleine-kirkon, uusija. Viollet-le-Duc oli Achille Leclèren oppilas. Hän tutki 1836–1839 matkoilla Italiassa, Sisiliassa ja Etelä-Ranskassa antiikkia sekä sittemmin koko Ranskassa keskiaikaa.

Viollet-le-Duc toimi vuodesta 1853 kirkollisten rakennusten tarkastajana. Vuonna 1863 hänet nimitettiin estetiikan ja taidehistorian professoriksi École des Beaux-Artsiin, ja hän aloitti luentosarjansa keskiajan taiteesta mutta joutui pian akateemikkojen vastustuksesta luopumaan toimestaan. Insinööriupseerina Viollet-le-Duc osallistui Pariisin puolustukseen 1870–1871. Hänen viimeisiä suunnittelutöitään oli Pariisin maailmannäyttelyn 1878 yleissuunnitelma. Poliitikkona Viollet-le-Duc oli radikaali ja oli Montmartren edustajana etenkin Adolphe Thiersin vastustaja.

Viollet-le-Duc oli käytännön esteetikko, ja arkkitehtuurin kehityshistoriassa gotiikka oli hänelle huippukohta. Viollet-le-Duc kirjoitti ja kuvitti arkkitehtuurikirjoja.

Teokset
 Dictionnaire raisonné de l’architecture française du XI:e au XVI:e siècle (1854–1868, 10-osainen teos), 
 Dictionnaire du mobilier français jusqu’à la renaissance (1855–1872)
 Entretiens sur l’architecture (1858–1872)
 Mémoire sur la défense de Paris 1870–71, 1871
 L’art russe (1877)
 Habitations modernes (1874–1877)
 Le massif du Mont-Blanc.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Wikiaineisto 
britannica.com: Eugène-Emmanuel Viollet-le-Duc , viitattu 20.11.2020 

Ranskalaiset arkkitehdit
Vuonna 1814 syntyneet
Vuonna 1879 kuolleet
Kesla

Kesla Oyj on suomalainen pörssiyritys, jonka kotipaikka on Joensuu. Yritys on metsäteknologian kehittämiseen, valmistukseen ja markkinointiin erikoistunut konepajakonserni, joka hallitsee puunkorjuun koko tuotantoketjun kannolta tehtaalle. Keslan tuotteisiin kuuluvat auto- ja teollisuusnosturit, hakkurit, harvesterikourat, metsäkonenosturit ja traktorin metsävarusteet - perävaunut ja kuormaimet.

Historia 

Yritys sai alkunsa 1954, kun ensimmäisen traktorinsa ostanut Antti Kärkkäinen alkoi pohtia kuinka kivet saisi kätevästi kerättyä pois pelloilta. Kärkkäinen kehitti ja teki itse omat kivenraivauskoneensa, sillä valmiita ei ollut saatavilla. Näin saivat alkunsa Kivi-Antti-kivensiirtolaite ja Isokita-raivauskoukku. Naapurit kiinnostuivat Antin keksinnöistä ja tilasivat niitä myös itselleen. Laitteita valmistettiin alkuun naapurikylän pajalla, kunnes Antti Kärkkäinen päätti laittaa tilansa uuteen käyttöön ja perusti 19. elokuuta 1960 Rantasalmen Raivausväline -nimisen yrityksen.

Antti Kärkkäinen kuoli vuonna 1969, jonka jälkeen yrityksen otti hoitoonsa ensin vanhin poika Raimo ja sitten nuorempi poika Seppo vuonna 1971. Lisätilojen tarpeessa yritys muutti ensin hetkeksi Joroisiin ja sieltä Kesälahdelle 1974. Kesälahdesta yritys sai nykyisen nimensä Kesla.

Kesla päätti vuonna 1988 tammikuussa laajentaa omistuspohjaansa ja listautui Helsingin pörssin OTC-listalle. Samoihin aikoihin yritys laajensi toimintaansa henkilönostimien suunnitteluun ja markkinointiin. Kesla valmisti viimeiset maatalouskoneensa vuonna 1995.

Vuonna 2000 Kesla osti hakehakkurin tuoteoikeudet saksalaiselta hakkurivalmistajalta. Tämän ympärille Kesla hyödynsi omaa osaamistaan metallirakenteiden, kuten vaunurungon ja nosturin sekä hydrauliikan ja automatiikan osalta, ja kehitti kilpailukykyisen hakkuripaketin yrittäjäkäyttöiseen hakettamiseen.

Vuonna 2007 Kesla osti MFG Components Oy:n Tohmajärveltä. MFG:stä tuli Keslan itsenäinen tytäryhtiö. Kesla Components fuusioitui MFG:hen vuonna 2008. Näin ollen MFG:llä on toimipisteet Tohmajärvellä ja Ilomantsissa.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Kesla
 Keslan osake- ja pörssihistoriaa porssitieto.fi:ssä

Suomalaiset pörssiyhtiöt
Suomalaiset teollisuusyritykset
Kill Arman

Kill Arman on suomalainen tositelevisio-ohjelma, jota esittää Jim-kanava. Arman Alizad on iranilaissyntyinen suomalainen vaatturi ja elämännautiskelija, joka haluaa parantaa elämäntapojaan ja tutustua vieraisiin kulttuureihin. Hän lähtee maailmalle treenaamaan taistelulajeja ja jokaisen jakson lopussa hän taistelee eri lajien mestareita vastaan. Armanilla on neljä kuukautta aikaa treenata itsensä huippukuntoon, sillä hänellä on vastassaan kymmenen eri taistelulajin mestarit. Televisiosarjassa Arman treenaa mm. Kiinassa Shaolinin kungfua ja tutustuu Kambodžan slummialueella bokatoriin, joka on muinaisen Khmer-valtakunnan taistelulaji. Sarjan esitysoikeudet on myyty 135 maahan, mutta joissakin maissa ohjelmaa näytetään dubattuna.

Kill Arman -sarjan toisella tuotantokaudella nähdään paremmassa taistelukunnossa oleva Arman Alizad. Toisella tuotantokaudella edessä on entistä suurempia haasteita ja eksoottisempia matkakohteita.

1. kausi

2. kausi

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset tositelevisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Formiae

Formiae oli antiikin aikana kaupunki Latiumissa, Italiassa. Se sijaitsi Via Appian varrella. Kaupungin ilmastoa pidettiin hyvänä ja sen takia monet roomalaiset rakennuttivat sinne huviloita. Cicerolla oli kaupungissa huvila, jossa hän myös kuoli proskriptioiden uhrina vuonna 43 eaa.

Lähde 
 

Rooman valtakunnan kaupungit
Alquevan pato

Alquevan pato sijaitsee Mouran kunnassa, Alentejossa, Portugalissa. Pato on rakennettu Guadiana-jokeen, joka on yksi suurimmista joista Iberian niemimaalla. 

Pato on tehty sähköntuotantoa varten. Padon vesivoimalaitoksessa on kaksi turbiina, joiden teho on yhteensä 240 MW. Voimalaitoksen keskimääräinen sähkönvuosituotanto on 269 GWh.

Padon muodostama tekojärvi on Länsi-Europan suurimpia tekojärviä. Tekojärven pinta-ala on 250 km² ja pinnankorkeus on 152 m. Tekojärven vettä käytetään myös lähialueen maatalouden keinokasteluun. Mistään Euroopan suurimmasta tekojärvestä tai voimalasta ei silti ole kyse, sillä esimerkiksi eurooppalaisen Venäjän Kuibyševin tekojärvi, Rybinskin tekojärvi ja Volgan vesivoimalaitos altaineen ovat kooltaan monikertaisia tähän portugalilaiseen patoaltaaseen verrattuna.

Rakentaminen
Padon rakentamisprojekti alkoi vuonna 1985. Pato valmistui vuonna 2002, jolloin padon portit suljettiin.

Tekojärven alle jäänyt pieni Luzin kylä rakennettiin uudestaan parin kilometrin päähän vanhasta paikasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Gestalqueva  ja 

Portugalin padot
Säännöstelyvoimalaitokset
Portugalin voimalaitokset
Kassavirta

Kassavirralla tarkoitetaan yrityksen pankkitilille tai käteisvaroihin tulevaa ja sieltä lähtevää rahaliikennettä. Kahdenkertaisessa kirjanpidossa tapahtumien yhteyteen merkitään rahan käytön kohde (debet) ja rahan lähde (kredit). Yrityksen myydessä tuotteitaan kirjausketju menisi yksinkertaisimmillaan niin, että myynti kirjataan suoriteperusteisesti myyntitilille (kredit) ja saamisiin (debet), jolloin saamiset kirjautuvat pois asiakkaan maksaessa laskun. Toisin sanoen yrityksen tuloslaskelman nettomyynti kertoo yrityksen maksimikassavirran tietyllä ajanjaksolla. Se ei kuitenkaan kerro yrityksen maksuvalmiudesta, vaan silloin katse kääntyy yrityksen taseelle, josta selviää liiketoiminnan varat ja velat.

Kassavirtalaskelma 
Yrityksen tuloslaskelman osoittaessa potentiaalisen kassavirran ja taseen osoittaessa rahamäärän, joka on tulossa tai lähdössä; kertoo kassavirtalaskelma sen sijaan yrityksen todellisen rahaliikenteen. Esimerkiksi, jos yrityksen nettomyynti on 100 000 euroa, ja tästä on saatu 50 000 euroa yrityksen kassaan. Taseen myyntisaamisissa näkyy erotus 50 000 euroa, ja tämä edustaa sitä osaa myynnistä, joka on edelleen saamatta asiakkailta rahana. Kassavirtalaskelmalla näytetään esimerkkitapauksessa saatu 50 000 euroa kassaperusteella.

Hyödyt kassavirralla johtamisesta 
Kassavirran seuraaminen helpottaa yrityksen päätöksentekoa, koska maksuvalmius on nähtävillä ennakkoon. Usein kassavirtalaskelma paljastaakin enemmän yrityksen kannattavuudesta, koska siihen merkitään vain saadut ja maksetut rahavirrat. Yhtiö voi esimerkiksi aktivoida kulujaan, jolloin nämä eivät näy tuloslaskelmalla. Toisaalta tase kasvaa edellä mainittujen kulujen verran, mutta kassavirtalaskelmalta selviää, että yrityksen vapaa kassavirta on investointien jälkeen negatiivinen. 

Kirjanpito
725 Amanda

725 Amanda on asteroidi, jonka löysi Wienissä Johann Palisa 21. lokakuuta 1911. Sen läpimitta on 21,5 kilometriä ja eksentrisyys 0,220. Inklinaatio on 3,788°. 725 Amanda kiertää aurinkoa asteroidivyöhykkeellä. Sen kiertoaika on reilut neljä vuotta. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1911 ND.

Lähteet 

Päävyöhykkeen asteroidit
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut

Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailman­mestaruus­kilpailut on Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:nvuosittain järjestämä jääkiekkoturnaus. Turnaus järjestetään eri maiden alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueille. Se pelataan usein huhtikuussa ja järjestetään samanlaisella järjestelmällä kuin miesten- ja nuorten maailmanmestaruuskilpailut. Kilpailuissa on pääsarjan lisäksi kolme sitä alempaa sarjatasoa eli 1., 2. ja 3. divisioona, joista kukin on jaettu edelleen kahteen eritasoiseen lohkoon, A-lohkoon ja B-lohkoon.

Historiaa 
Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1999, jolloin Suomi voitti mestaruuden. Eniten mitaleita, eli 17,on voittanut Yhdysvallat. Turnaus ei ole kansainvälisesti yhtä arvostettu kuin sitä vanhempi Ivan Hlinkan muistoturnaus, sillä IIHF:n turnaus järjestetään Kanadan tärkeimpien juniorisarjojen ollessa vielä kesken. Näin ollen niiden pelaajat siten voi osallistua alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuihin. Ensimmäisen kerran Kanada osallistui maailmanmestaruuskilpailuihin, kun ne järjestettiin Slovakiassa vuonna 2002.

Mitalistit ja kisapaikkakunnat

Mitalitaulukko

*Päivitetty vuoden 2022 maailmanmestaruusturnauksen jälkeen

Katso myös

 Ivan Hlinkan muistoturnaus
Nuorten olympialaiset
World U-17 Hockey Challenge
 Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut

Lähteet 
 IIHF: World U18 Championships medallists 
 Alle 18-vuotiaiden MM-kisojen kaikkien aikojen pistepörssi

Viitteet

Aiheesta muualla 

Jääkiekkokilpailut
Syyrian katolinen kirkko

Syyrian katolinen kirkko (,  ʿĪṯo Suryayṯo Qaṯolīqayṯo) on kristillinen kirkkokunta Lähi-idässä ja on yksi idän katolisista kirkoista, jotka käyttävät syyrian kielistä Antiokian liturgiaa. Kirkkoa johtaa Antiokian ja koko itäisen Syyrian patriarkka, joka asuu Beirutissa. Sillä on kaksi arkkihiippakuntaa Irakissa, neljä Syyriassa, yksi Egyptissä ja yksi Sudanissa. Lisäksi Israelissa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa on yksittäisiä seurakuntia.

Historia
Kirkon perusti perimätiedon mukaan apostoli Pietari ennen lähtöään Roomaan. 

Yhteisö sai varsinaisesti alkunsa vuonna 1622 Aleppossa käynnistyneestä jesuiittojen ja kapusiinien toiminnasta.

Kirkko yhdistyi virallisesti Rooman kirkon kanssa vuonna 1781.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kirkon virallinen kotisivu

Katolinen kirkko
Kristinusko Syyriassa
Kyproksentasku

Kyproksentasku (Oenanthe cypriaca) on Kyproksen kotoperäinen varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö 
Linnun pituus on 14–15 cm ja paino keskimäärin noin 18–20 g, eli se on kivitaskun kokoinen. Kyproksentaskun katsottiin ennen olevan nunnataskun alalaji, mutta se on nykyisin oma lajinsa. Höyhenpuvultaan ja käytökseltään se muistuttaa nunnataskua, koiraan vatsapuoli on kuitenkin vaalean oranssi.

Esiintyminen 
Kyproksentasku elää Kyproksella. Sen elinympäristön ala on 20 000–50 000 neliökilometriä ja populaation suuruudeksi arvioidaan 180 000–360 000 yksilöä. Se on muuttolintu, joka talvehtii Etelä-Sudanissa ja Etiopiassa. Sitä ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö 
Kyproksentasku asuu vuorten karuilla rinteillä ja kivikkoisilla ylängöillä noin kahden kilometrin korkeuteen saakka. Se pesii paikoin myös puustoisilla alueilla. Koiras laulaa näkyvällä paikalla 5–10 m:n korkeudella.

Lisääntyminen 
Pesä on tavallisesti maakolossa, kiven alla tai rakennuksessa. Munia on 4–6, joita haudotaan 13–14 päivää. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka jättävät pesän 13–14 päivää vanhoina. Laji pesii toisinaan kahdesti kesässä.

Ravinto 
Kyproksentasku syö lähes yksinomaan maassa olevia hyönteisiä, toisinaan myös muita selkärangattomia ja pieniä liskoja.

Lähteet 
 Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa, V. – Oxford University Press. Hongkong. ISBN 0-19-857508-4

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Birdguides (kuvia, infoa ) 

Kivitaskut
(143649) 2003 QQ47

{{NÄKYVÄOTSIKKO: (143649) 2003 QQ47}}
(143649) 2003 QQ47 (kirjoitetaan myös (143649) 2003 QQ47) on LINEARin  24. elokuuta 2003 löytämä Apollo-asteroidi. Aluksi arvioitiin, että oli olemassa vähäinen vaara (1:250 000) sen törmäyksestä Maahan. Törmäys olisi ollut mahdollinen vuonna 2014. Pian kuitenkin todettiin, että asteroidi ei ole uhka Maalle. Myös useita muita vasta löydettyjä asteroideja on alkujaan pidetty uhkina Maalle.

Asteroidin eksentrisyys on 0,187 ja inklinaatio 62,1°. Kiertoaika on runsas vuosi.

Lähteet 
Numbered minor planets

Viitteet 

Apollo-asteroidit
Surutasku

Surutasku (Oenanthe lugens) on sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö 
Linnun pituus on noin 14,5 cm, siipien kärkiväli 26–27,5 cm ja paino 19–25 g. Surutasku muistuttaa suuresti nunnataskua, mutta sillä on erilainen siipikuvio ja enemmän valkoista yläperässä. Naaras on himmeämmän värinen kuin koiras.

Esiintyminen 
Surutasku elää Pohjois-Afrikassa noin 590 000 neliökilometrin alalla ja Lähi-idässä. Osa populaatioista on muuttolintuja, osa paikkalintuja. Sitä ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö 
Surutasku asuu vuorten karuilla louhikkoisilla rinteillä ja kallioisilla ylängöillä aina 2 700 metrin korkeudelle asti.

Lisääntyminen 
Surutaskun pesä on syvällä kallion kolossa tai halkeamassa, kiven alla tai törmässä. Naaras munii 4–5 munaa. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka jättävät pesän lentokyvyttöminä noin kahden viikon ikäisinä. Laji pesii usein kahdesti kesässä.

Ravinto 
Surutasku syö pääasiassa hyönteisiä, toisinaan myös muita selkärangattomia ja kasvien osia.

Lähteet 
 Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa, V. – Oxford University Press. Hongkong. ISBN 0-19-857508-4

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Tarsiger.com (kuvia)

Kivitaskut
Prince George Cougars

Prince George Cougars on Western Hockey Leaguessa pelaava junioriseura. Seuran kotikaupunki on Prince George Brittiläisessä Kolumbiassa ja se pelaa kotiottelunsa CN Centre -areenalla. Cougars perustettiin vuonna 1971 ja se käytti silloin nimeä Victoria Cougars, mutta muutti nimensä Prince Georgeksi vuonna 1994.

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja & Toimitusjohtaja: Mark Lamb 
 Apuvalmentaja: Josh Dixon 
 Maalivahtivalmentaja: Taylor Dakers 
 Fysiikkavalmentaja: Mike Matthies 
 Huoltopäällikkö: Kory Achtymichuk 
 Kykyjenetsinnänjohtaja: Bob Simmonds 
 Pelaajakehitysjohtaja: Steve O'Rourke 
 Omistaja: Eric Brewer 
 Omistaja: Dan Hamhuis 

Lähde: EliteProspects

NHL-pelaajat

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Prince George Cougarsin verkkosivut 
 Prince George Cougarsin EliteProspects sivut

Brittiläisen Kolumbian jääkiekkoseurat
Valtakunnansyyttäjänvirasto

Valtakunnansyyttäjänvirasto () oli Suomen syyttäjälaitosta johtava oikeusministeriön alainen keskusvirasto. Virastoa johtivat valtakunnansyyttäjä ja apulaisvaltakunnansyyttäjä. Lisäksi virastossa työskenteli valtionsyyttäjiä. Kaikilla heillä on syyttäjän toimivalta koko maassa. Valtakunnansyyttäjänviraston alaisuudessa toimivat alueelliset syyttäjänvirastot.

Vuonna 2019 syyttäjälaitoksen organisaatiota muutettiin siten, että tuolloisesta Valtakunnansyyttäjänvirastosta ja sen alaisuudessa toimivista syyttäjänvirastoista muodostettiin yksi Syyttäjälaitos-niminen virasto. Uudistus tuli voimaan 1. lokakuuta 2019.

Toimialan hallinnon lisäksi valtakunnansyyttäjänvirastossa käsiteltiin rikosasioita, joissa tehtiin syyteharkinta ja käsiteltiin asiat tuomioistuimissa eri puolella Suomea. Tällaiset tapaukset ovat yhteiskunnallisesti merkittäviä. Valtionsyyttäjä on syyttäjänä asioissa, jotka hovioikeus käsittelee ensimmäisenä oikeusasteena, joita ovat korkeiden virkamiesten virkarikokset. Myös sananvapausrikoksissa syyteharkinta tehdään valtakunnansyyttäjänvirastossa.

Valtakunnansyyttäjänvirasto aloitti toimintansa 1. joulukuuta 1997. Aiemmin syyttäjälaitosta johti oikeuskansleri muiden tehtäviensä ohessa. Valtakunnansyyttäjänvirasto lakkautettiin 1. lokakuuta 2019, jolloin syyttäjälaitoksen organisaatio uudistettiin. Perustettiin uusi Syyttäjälaitos-niminen virasto, joka muodostuu keskusyksikkönä toimivasta valtakunnansyyttäjän toimistosta ja viidestä syyttäjäalueesta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Valtakunnansyyttäjävirasto - Organisaatio (vksv.oikeus.fi)

Oikeusministeriö
Suomen valtion virastot
Jarmo Rautakoski

Jarmo Rautakoski (s. 8. elokuuta 1945 Huittinen) on pitkän syyttäjänuran tehnyt suomalainen juristi, joka jäi syksyllä 2009 eläkkeelle valtionsyyttäjän virasta. Hän toimii valtakunnansyyttäjänviraston syyteasiainosaston päällikkönä. Ennen valtionsyyttäjäksi siirtymistä Rautakoski toimi pitkään kaupunginviskaalina Helsingissä.

Rautakoski teki syyteharkinnan Alpo Rusin asiassa, jossa hän päätti jättää syytteen nostamatta maanpetoksesta.

Rautakoski oli tuomarinvalintalautakunnan syyttäjiä edustava jäsen.

Suomalaiset juristit
Suomalaiset syyttäjät
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Puunin kieli

Puunin kieli (𐤃‏𐤁‏𐤓‏𐤉‏𐤌‏ 𐤐‏𐤍‏𐤉‏𐤌, dabarīm pōnīm) on seemiläisiin kieliin kuulunut kuollut kieli. Kieltä puhuivat puunilaiset Pohjois-Afrikassa Välimeren rannoilla ja saarilla.

Puunin kieli kehittyi foinikian kielestä Foinikian merentakaisissa siirtokunnissa, pääasiassa Karthagossa. Kieli tunnetaan muun muassa kaiverruksista. Plautuksen näytelmässä Poenulus on joitakin vuorosanoja puunin kielellä.

Vuonna 1565 esitettiin ensimmäisen kerran, että puunin kieli olisi vaikuttanut moderniin maltan kieleen. Tämä teoria on nykyään pitkälti hylätty.

Seemiläiset kielet
Afrikan kuolleet kielet
Karthago
Lituya Bay

Lituya Bay on Alaskanlahden vuono Alaskan kaakkoisosassa. Vuono on 14,5 kilometriä pitkä ja enimmillään 3,2 kilometriä leveä. Sen löysi vuonna 1786 Jean-François de La Pérouse, joka antoi sille nimen Port des Français. Hänen miehistään 21 sai retkellä surmansa vuoroveden vuoksi.

Vuono tunnetaan parhaiten 1958 syntyneen megatsunamin ansiosta. Sen 530 metrin aallonkorkeus on suurin tunnettu. Aallon synnytti poukamaan romahtanut 30 miljoonan kuutiometrin kivimassa.

Aiheesta muualla 

World's Biggest Tsunami: The largest recorded tsunami in Lituya Bay, Alaska
Photos of damage from the 1958 tsunami
Eyewitness reports of the tsunami 
History of Lituya Bay, Tsunami and Laperouse (in French) 

Lituya Bay
Tyynenmeren lahdet
Tšondon

Tšondon (, ) on Pohjoiseen jäämereen laskeva, noin 600 kilometriä pitkä joki Ust-Janskin piirin itäosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Tšondon saa alkunsa Tšerskivuoriston pohjoisrinteiltä ja laskee Laptevinmeren Tšondoninlahteen. Joen varrella on Tumatin kylä. Suurimmat sivujoet ovat Buor Jurah (170 km), Ygannja (142 km), Dodomo (114 km) ja Nutštša (243 km).

Lähteet

Sahan tasavallan joet
Laptevinmereen laskevat vesistöt
S.S. Felice Scandone

S.S. Felice Scandone (tunnetaan myös nimellä Air Avellino) on italialainen koripalloseura. 

Seuralla on historiansa aikana ollut monia sponsoreita. Joukkue on muun muassa käyttänyt seuraavia nimiä: Pasta Baronia Avellino (1996-1997), Cirio Avellino (1997-1998), Select Avellino (1998-1999), Nicoloro Avellino (1999) ja De Vizia Avellino (1999-2002). Nykyinen nimi on Air Avellino.

Historia 
Seura perustettiin vuonna 1948. Se on suurimmaksi osaksi viettänyt historiansa Serie B:ssä ja aladivisioonissa. 1995 se vakiinntutti paikkansa Serie B:ssä ja pääsi keräämään voimavarojaan. Parin vuoden odottelun jälkeen joukkue nousi Serie A2:een. 2000-luvulla joukkue on viimeinkin noussut Serie A:han ja voittanut Italian Cupin 2008. Kaudella 2008-2009 joukkue pääsi ensimmäistä kertaa historiassaan Euroliigaan.

Aiheesta muualla 

 Virallinen kotisivu
 Joukkue Legabasketin sivuilla
 Joukkue Euroliigan sivuilla

Italialaiset koripalloseurat
Avellino
Hyppönen-Enbuske Experience

Hyppönen-Enbuske Experience oli suomalainen talk show-ohjelma, jota esitettiin Nelonen-kanavalla vuosina 2002–2004. Ohjelman isäntinä olivat Henkka Hyppönen ja Tuomas Enbuske.

Hyppönen-Enbuske Experiencessä vieraili julkisuuden henkilöitä, joiden kanssa Enbuske ja Hyppönen keskustelivat. Lisäksi ohjelmassa esiintyi musiikkivieraita.

Keskusteluohjelmat
Viihdeohjelmat
Suomalaiset televisio-ohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Helvi Herlevi

Helvi Johanna Elisabet Herlevi (14. syyskuuta 1898 Mäntsälä – 31. joulukuuta 1927 Kulosaaren huvilakaupunki) oli suomalainen näytelmäkirjailija.

Helvi Herlevin puoliso oli vuodesta 1920 Rafael Gyllenberg ja heidän poikansa Helge Gyllenberg.

Teoksia 
 Kuningasverta : kaksinäytöksinen kuvaus, Werner Söderström oy:n näytelmäsarja 59. WSOY 1920
 Huutokauppa : kolminäytöksinen kansannäytelmä, Werner Söderström oy:n näytelmäsarja 92. WSOY 1924

Lähteet 
 Suomen kirjailijat-tietokanta

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Vapaasti ladattavia Helvi Herlevin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
 

Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1927 kuolleet
Tomaatit soseeksi

Tomaatit soseeksi (alkuperäiseltä nimeltä Attack of the Killer Tomatoes) on yhdysvaltalainen vuosina 1990–1991 valmistunut piirrossarja, joka on niin sanottu spin-off vuonna 1978 valmistuneelle elokuvalle Tappajatomaattien hyökkäys ja sen vuonna 1988 valmistuneelle jatko-osalle Tappajatomaattien paluu. Piirrossarjaa tehtiin kaksi tuotantokautta, joista ensimmäinen sisälsi 13 jaksoa ja toinen 8 jaksoa. Sarjan tuotti Marvel Productions.

Yhdysvalloissa sarjaa on esitetty 1990-luvulla Fox Kids-kaapelikanavalla. Suomessa sarja on esitetty MTV3-kanavalla 1990-luvun puolivälissä.

Sarja kertoo hullusta professori Putrid T. Gangreenista, joka luo tomaattilajin, josta muodostuu osa tomaattia ja osa ihmistä.

Sarjasta julkaistiin Nintendo Entertainment System- ja Game Boy-konsoleille peli Attack of the Killer Tomatoes.

Lähteet

Aiheesta muualla
Attack of the Killer Tomatoes NES-version arvostelu Youtubessa, osa 1, viitattu 3.1.2019.
Attack of the Killer Tomatoes NES-version arvostelu Youtubessa, osa 2, viitattu 3.1.2019.
Maurice LaMarchen ja Rob Paulsenin haastattelu Momocon-tapahtumassa vuodelta 2017, viitattu 3.1.2019.

1990-luvun piirrossarjat
Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Selennjah

Selennjah (, ) on Indigirkan sivujoki Sahan tasavallan pohjoisosassa Venäjällä. Selennjah saa alkunsa Ust-Janskin ulusin eteläosasta, josta se virtaa etelään Moman piirin alueelle. Siellä se kääntyy kohti koillista ja virtaa Abyin ulusin alueelle, jossa se yhtyyIndigirkaan. 

Merkittävimmät sivujoet ovat Syrdah (99 km), Tšubukulah (89 km), Tirektjah (87 km), Bjorjoljoh (154 km) ja Buor-Jurah (116 km).  Joen varrella on Saiylykin kylä.

Lähteet 

Sahan tasavallan joet
Ambassa

Ambassa on Ivalosta lähtöisin oleva kolmihenkinen hip hop -yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat MC:t Eldinho, Nit Lang ja Neuvos (kaikki jäsenet s. 1985) Yhtyeen ensilevyn Valtakausi julkaisi Johanna Kustannus 4. huhtikuuta 2007. Albumilta julkaistiin single "Valtakausi 2005". Ennen ensilevyä Ambassa on esiintynyt lappilaisten räppäreiden, kuten esimerkiksi Hannibalin ja Sopan, Ezkimon, Edorfin ja Amocin julkaisuilla. Ambassa on räpännyt Lappi itsenäiseksi vol. 1 mixtapella. Ambassa on keikkaillut muutaman vuoden eri puolilla Suomea keikka DJ:nsä A.K.A Caputon kanssa. Ambassa, kuten moni muukin lappilainen rap-ryhmä tai artisti, kuuluu Guerra Norte -nimiseen rap-kokoonpanoon.

Diskografia

Albumit 
 Valtakausi (2007)

Singlet 
 Valtakausi 2005 (2007)

Vierailijana
Ambassa

Eldinho

Nit Lang

Mukana kokoelmilla 
 Lappi itsenäiseksi vol. 1 mixtape

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut
 Ambassa Johanna Kustannuksen sivustolla
 
 Meteli-sivustolla

Suomalaiset hip hop -yhtyeet
Horrorcore-yhtyeet
C’est la vie

C’est la vie on Anna Puun debyyttialbumin ensimmäinen single. Se sai ensisoittonsa YleX-radiokanavalla 26. maaliskuuta 2009. Muut radiot saivat kappaleen soittoonsa 30. maaliskuuta 2009, jolloin se tuli myyntiin myös digitaalisesti. Kappaleesta tehty, Juha Lankisen ohjaama, musiikkivideo esitettiin ensinäytössä 6. toukokuuta 2009 The Voice -kanavalla. Kappaleen on sanoittanut Mariska.

Kappaleen laulukieli on sen ranskankielisestä nimestä poiketen suomi. C’est la vie tarkoittaa suomeksi Se on elämää.

Kappaleet

Listasijoitukset

Vuoden 2009 kappaleet
Anna Puun kappaleet
Menkalinan

Menakalinan β Auriga on Ajomiehen tähdistön toiseksi kirkkain tähti.

Lähteet 
 Stellarium tähtikarttaohjelma

A-spektriluokan tähdet
M-spektriluokan pääsarjan tähdet
The Fury of Our Maker’s Hand


The Fury of Our Maker’s Hand on DevilDriverin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 28. kesäkuuta 2005. Albumin erikoisversio julkaistiin 31. lokakuuta 2006. Siihen oli lisätty kuusi bonusraitaa ja lisä-DVD, joka sisälsi yhtyeen neljä musiikkivideota.

Kappaleet

Erikoispainokset bonuskappaleet

DVD 
End of the Line (Musiikkivideo)
Hold Back the Day (Musiikkivideo)
I Could Care Less (Musiikkivideo)
Nothing’s Wrong (Musiikkivideo)

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Vuoden 2005 albumit
DevilDriverin albumit
Iñaki Goitia

Iñaki Goitia Peña (s. 2. maaliskuuta 1982 Portugalete, Vizcaya, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa tällä hetkellä Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa Mirandésia.

Ura 
Vuonna 2003 Goitia siirtyi Málagan reservijoukkueeseen, joka pelasi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Siellä hän pelasi seuraavat kaksi kautta, ennen kuin siirtyi Málagan edustusjoukkueeseen vuonna 2005.

Kaudella 2007–2008 Goitia nousi vihdoin joukkueen ykkösmaalivahdiksi ja syrjäytti näin pitkäaikaisen ykkösmaalivahti Francesc Arnaun. Goitia pelasi lähes kaikki kauden ottelut.

Kaudeksi 2008–2009 Málaga palasi takaisin pääsarjaan. Goitia aloitti kauden varamaalivahtina, mutta nousi hyvin nopeasti takaisin pelaavaksi maalivahdiksi. Kesäkuussa 2009 hän siirtyi Real Betisiin.

Aiheesta muualla 
 Profiili Futbolmen sivustolla 

Espanjalaiset jalkapallomaalivahdit
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Olli-Pekka Silfverhuth

Olli-Pekka "Olsa" Silfverhuth (s. 1970) on Pirkkalan kirkkoherra ja vammaishuippu-urheilun kisapappi. Silfverhuth on oppiarvoltaan teologian maisteri.

Silfverhuth vihittiin papiksi 1998. Hän on ollut uskonnonopettajana Espoossa, pappina Vantaankosken seurakunnassa, Kirkon ulkomaanavun palveluksessa sekä vuodesta 2004 vuoteen 2009  Hampurin suomalaisen merimieskirkon pappina ja johtajana. Pirkkalassa hän aloitti 1.9.2009. Kirkolliskokouksessa hän on ollut vuodesta 2012  alkaen. 

Silfverhuth hoitaa osatoimisesti vammaisurheilun kisapapin tehtäviä ensimmäisen vammaisurheilijoiden kisapapin Mauri Vihkon jälkeen. Silfverhuth oli kisapappina paralympialaisissa Ateenassa 2004, Torinossa 2006, Pekingissä 2008, Lontoossa 2012 ja Sotšissa 2014.

Silfverhuthilla on vaimonsa Outi Lehtipuun kanssa kolme lasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Olli-Pekka Silfverhuthin kotisivut 

Pirkkala
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Seppo Vaakanainen

Seppo Vaakanainen (s. 12. helmikuuta 1947 Pielisjärvi) on suomalainen raviohjastaja.

Vaakanainen pitää hevostallia kotonaan Lieksan Kelvän Läpikäytävässä. Hevosia hänen tallissaan oli syksyllä 2009 yhdeksän. 
Vaakanainen aloitti raviohjastajan uransa 1960-luvulla. Suomen Hippoksen vuonna 1977 aloitetussa kirjanpidossa Vaakanaisella on yli 2300 lähtöä, joissa hän on saavuttanut 276 voittoa. Hän on ajanut myös ulkomailla, muun muassa Oslossa. Kasvattamansa Marizan hän ohjasti 1600 metrin Suomen ennätykseen 15,6 Mikkelin radalla 9. elokuuta 1977.
 
Seppo Vaakanaisen vuonna 1937 syntynyt edesmennyt veli Esko Vaakanainen toimi ohjastajana 1980-luvun lopulle saakka. Myös heidän veljensä Antti Vaakanainen on raviohjastaja.

Seppo Vaakanaisen hevosia 

 Marusja (s.8.6.1964)
 Mariza  (s.1.5.1970)           
 Mapiza V (s.2.5.1983)          
 Do Much (s.20.5.1991)          
 Do Texas (s.29.5.1999)         
 Cover Capital (s.31.5.2002)

Lähteet 
 http://heppa.hippos.fi/heppa/person/PersonViewDriverStats,$PersonViewHeader.$PersonSearchResult.$PersonLink.$DirectLink.direct?sp=l1789169571845554503&sp=SPERSON&sp=X

Suomalaiset raviohjastajat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Preeriakoirat

Preerikot eli preeriakoirat (Cynomys) ovat pieniä maan alla asustavia Amerikan ruohoarojen jyrsijöitä, jotka kuuluvat maassa asuviin oraviin (Marmotini) ja ovat sukua maaoraville ja murmeleille. Nimensä ne ovat saaneet koiran haukuntaa muistuttavista varoitushuudoistaan. Preeriakoiria on viisi lajia. 
  
Täysikasvuiset preeriakoirat ovat 30–40 cm korkeita ja painavat 0,5–1,5 kg. Niitä tavataan Pohjois-Amerikassa Meksikosta Kanadaan. Yhdysvalloissa niiden alue sijaitsee lähinnä Mississippistä länteen. Ne ovat kaikkiruokaisia kasvinsyöjiä. Perheyhteisöjen rakentamat kolot ovat tärkeitä preerian ekologiselle systeemille, vaikka maanviljelijät pitivät niitä vuosikausia tuholaisina.

Lajit
Cynomys gunnisoni
Valkohäntäpreeriakoira (Cynomys leucurus)
Mustahäntäpreeriakoira (Cynomys ludovicianus)
Meksikonpreeriakoira (Cynomys mexicanus)
Utahinpreeriakoira (Cynomys parvidens)

Lähteet

Aiheesta muualla 
ITIS: Cynomys 

Oravat
Namibian lippu

Namibian lippu on Namibian tasavallan virallinen lippu, joka on hyväksytty ja otettu käyttöön 21. maaliskuuta vuonna 1990, jolloin Namibia itsenäistyi Etelä-Afrikan tasavallasta. Värit ovat SWAPOlta.

Lipussa on väreinä sinistä, joka kuvaa Namibian puhdasta taivasta ja Atlantin valtamerta, punaista, joka kuvaa ihmisten tärkeitä voimavaroja, vihreää, joka symboloi kasvillisuutta ja maataloutta ja valkoista, joka kuvaa rauhaa ja yhtenäisyyttä. Vasemmassa yläkulmassa on keltainen aurinko, joka symboloi elämää ja energiaa.

Entiset liput

Lähteet

Namibia
Valtioiden liput