joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Hamsterit (romaani)

Hamsterit on Veikko Huovisen kirjoittama, vuonna 1957 ilmestynyt romaani. Romaanissa hän palaa Havukka-ahon ajattelijassa vuonna 1952 aloittamaansa humoristiseen, originellien ihmistyyppien aiheeseen kuvaten henkilöitään lämmöllä, hauskasti ja rikkaasti. Hamsterit on Huovisen kirjoittamista romaaneista järjestyksessään neljäs.

Romaanista on tehty kolmiosainen televisioelokuva Hamsterit, joka ilmestyi vuonna 1982. Ruotsinkielinen käännös kirjasta ilmestyi vuonna 1979 nimellä Hamstrare.

Romaanin juoni ja henkilöt 
Romaanin päähenkilö on nimeltään Hamsteri, mikä on joko hänen etu- tai sukunimensä. Hamsterin intohimona on varustautuminen kylmän pohjolan talven varalle keräämällä talvivarastot täyteen ruokaa, juomaa, lämmintä vaatetta ja monenlaista tarviketta saadakseen nauttia lämmöstä ja turvallisuudesta, kun ulkona pakkaset paukkuvat ja talvimyrskyt puhaltavat korkeita kinoksia. Hamsteri myös rakastaa kirjoja, joissa puhutaan varustautumisesta ja varastoista. Kertomus Robinson Crusoesta on hänen mielilukemistaan. Kaikki on kuitenkin vain haavetta, koska hän on köyhä.

Asiat saavat kuitenkin käänteen, kun hän saa perinnön ja ostaa peninkulman päästä kaupungista mökin, jossa on kaksi huonetta ja jota ympäröi kaunis puutarha. Asuttuaan mökissään pari vuotta hänen naapuriinsa, upeaan, viehättävään huvilaan muuttaa kaksinkertaisen veikkauksen päävoiton saanut Rurik, vaimonsa Tellervo eli Tellu ja heidän lapsensa Niku, Naku ja Raisa. Muita päähenkilöitä ei kirjassa sitten olekaan. Rurik on hiljainen hissukka, joka on toiminut pikkuvirkamiehenä kaupungin kolkossa virastossa. Tellulla on siniset silmät, tarmokas leuka ja oikeat hymykuopat. Vaimonsa vastustuksesta huolimatta Rurik haluaa käyttää osan veikkausvoitostaan sapattivuoteen maaseudulla, mihin Tellukin lopulta myöntyy.

Alku ei maaseudun rauhassa kuitenkaan suju haaveiden mukaisesti. He odottavat, että jotakin hauskaa tapahtuisi, mutta mitään ei tapahdu. Lopulta alkaa sataa vettä. Polttopuut ovat märkiä. Pitäisi lähteä retkelle, mutta minne ja miten. Vuokrattu venekin on täysin laho ja haisee. Tellu alkaa motkottaa.

Hamsteri tulee vierailulle Rurikin ja Tellun perheeseen. Heti ensi käynnillään hän valistaa Rurikia ja Tellua talveen varustautumisen tärkeydestä näillä pohjoisilla leveysasteilla. Kun talvi isoine kinoksineen ja kovine pakkasineen tulee, tarvitaan lämpimiä talvijalkineita, vaatteita ja kellarintäydeltä elintarvikkeita. Hamsteri saa Rurikista saman tien hengenheimolaisen eikä Tellukaan pahemmin vastustele, kun jotain hauskaa alkaa tapahtua.

Seuraavana päivänä koko joukko lähtee vuokra-autolla suolle poimimaan lakkoja eli suomuuraimia talven varalle. Lakkoja kertyy parikymmentä kiloa ja Tellu keittää niistä hilloa. Syksyn kuluessa Rurikin ja Hamsterin talveen varustautuminen ja hankinnat ylittävät kaikki järkevyyden rajat, mutta höynähtäneiden miesten touhuissa riittää Tellulle nauramista ja hän sallii kaiken tapahtua, vaikka joskus vähän toppuutteleekin.

Lähteet

Viitteet 

Veikko Huovisen teokset
Vuoden 1957 kirjat
Makapuut

Makapuut (Platymiscium) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 37 lajia.

Makapuut kasvavat luonnossa Keski- ja Etelä-Amerikassa Meksikosta Brasiliaan ulottuvalla alueella.

Lajeja 
 Platymiscium blanchetii
 Platymiscium filipes
 Platymiscium floribundum
 Platymiscium gracile
 Platymiscium hebestachyum
 Platymiscium pinnatum – kojoottimakapuu
 Platymiscium pleiostachyum – costaricanmakapuu
 Platymiscium praecox
 Platymiscium stipulare
 Platymiscium trifoliolatum
 Platymiscium trinitatis

Lähteet 

Hernekasvit
Otto Edvard Könni

Otto Edvard Könni (9. huhtikuuta 1858 Ilmajoki – 19. joulukuuta 1931 Vaasa) oli suomalainen maanviljelijä, toimittaja ja valtiopäivämies. Hän oli maanviljelijä Ilmajoella ja Seinäjoella ja toimi lehtimiehenä  sekä  meijeri-, vakuutus- ja elintarvikealalla. Könni oli talonpoikaissäädyssä Ilmajoen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1900. Hän oli rautatie- ja suostuntavaliokunnan varajäsen.

Varhainen elämä ja koulutus 
Könnin vanhemmat olivat Juho Juhonpoika ja Susanna Jaakontytär Yli-Könni ja puoliso Maria Heikkilä ja hän kuului kellomestarisukuun. Könni kävi Etelä-Pohjanmaan vanhimman kansakoulu, Vähänkyrön Savilahden kansakoulun kurssin ja jatkoi opiskeluaan Helsingin alkeisopistossa, muttei valmistunut ylioppilaaksi. Tämän jälkeen hän palasi Ilmajoelle, missä hän osallistui nuorison harrastuksiin. Musikaalisuutensa vuoksi Könnistä tuli Ilmajoen soittokunnan johtaja, mutta Könni oli tiiviisti mukana myös maakunnan nuorisoseuratoiminnassa.

Pohjalaisvaikuttaja 
Vuonna 1885 Könni valittiin Etelä-Pohjanmaan Nuorisoseuran ensimmäiseksi esimieheksi. Vuonna 1889 Könnin möi Ilmajoen talonsa ja osti Seinäjoelta Heikkilän talon appensa kuileman jälkeen. Maanviljelyksen ohella Könni hoiti Seinäjoen kunnnan tieljä, mutta ehti toimia myös Ilmajoella kunnallislautakunnan esiimiehnä sekä maamiesseuran sihteerinä. Könni toimi läänin maamiesseuran ja isäntäyhdistyksen vastuutehtävissä. Vuoden 1900 säätyvaltiopäivillä Könni oli talonpoikaissäädyn edustaja ja ajoi mm. Suupohjan radan rakentamista.

Vuonna 1905 Könni siirtyi takaisin Seinäjoelle ja toimi kiinteistövälittäjänä sekä  Meijeriliitto Muurahaisten neuvojana, kunnes siirtyi vakuutusalalle ja palasi takaisin Vaasaan. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Könni  toimi läänin elintarviketoimikunnassa ja avusti Vaasa-lehteä.

Toimittaja 
Könnin lehtimiesharrastukset alkoivat 1880-luvun puolivälissä, jolloin hän ryhtyi toimittamaan Emanuel Antilan kanssa Kansan Lehteä. 1900-luvun vaihteessa Könni yhdisti voimansa seinäjokelaisen Juho Joupin kanssa Vaasa-lehden perustamiseksi. Vaasa-lehdessä Könni huolehti erityisesti hallinnosta.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset maanviljelijät
Suomalaiset toimittajat
Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1858 syntyneet
Vuonna 1931 kuolleet
Killing Eve

Killing Eve on brittiläinen jännityssarja, joka perustuu Luke Jenningsin Villanelle-novellisarjaan. Sarjassa Britannian salaisen palvelun agentti Eve Polastri (Sandra Oh) jahtaa psykopaattista palkkatappajaa Villanellea (Jodie Comer).

Huhtikuusta 2018 lähtien Yhdysvalloissa ensiesityksensä saanutta sarjaa on tehty yhteensä neljä tuotantokautta. Toinen kausi julkaistiin 7. huhtikuuta 2019 ja kolmas kausi 12. huhtikuuta 2020. Sarjan neljäs ja viimeinen tuotantokausi julkaistiin 27. helmikuuta 2022.

Suomessa kaikki kaudet on esitetty ensin HBO Max -suoratoistopalvelussa. Sarjaa on myös esitetty AVA-kanavalla.

Näyttelijät

Lähteet

2010-luvun televisiosarjat
Brittiläiset televisiosarjat
Notre Damen saari

Notre Damen saari (ransk. Île Notre-Dame) on keinotekoinen saari Saint Lawrence -joella Montrealissa, Quebecissä, Kanadassa.

Notre Dame -saari rakennettiin kymmenessä kuukaudessa 15 miljoonasta tonnista kiveä, joka kaivettiin Montrealin metroaseman rakennustöissä vuonna 1965. Se luotiin Montrealin maailmannäyttelyyn 1967 juhlistamaan Kanadan satavuotisjuhlaa.

Suurin osa jäljelle jääneistä maailmannäyttelyn paviljongeista purettiin vuonna 1975, jotta saataisiin aikaan pitkä soutu- ja melonta-allas Montrealin vuoden 1976 kesäolympialaisille. Olympia-allas on edelleen Pohjois-Amerikan suurin keinotekoinen soutuallas. Entinen Ranskan paviljonki ja Quebecin paviljonki remontoitiin, sisustettiin uudelleen ja niistä tuli Montreal Casino, joka on suuri Quebecin hallituksen omistama rahapelilaitos. Saarella on myös Circuit Gilles Villeneuven -moottorirata, jolla on järjestetty muun muassa Formula 1 -sarjan Kanadan osakilpailu. 

Saaren länsipuolella sijaitsevalla puistoalueella on pieni järvi, joka on avoinna koko kesän vesiliikuntaa harrastaville. Maailmannäyttelyn jälkeisten vuosikymmenien aikana Montrealin kaupunki on kaunistanut saarta kasveilla ja puilla, joten se näyttää nykyään vähemmän keinotekoiselta.

Vuonna 1980 saaren viherryttäminen ja kaunistuminen kiihtyivät, kun siellä järjestettiin Floralies Internationales, puutarhanäyttely ja kilpailu, joka keräsi kasvien mestariteoksia kymmenistä maista. Nämä puutarhat ovat edelleen käytettävissä keväästä syksyyn, ja niiden pinta-ala on yli 25 hehtaaria. Saarta risteilevien laguunien osittain luoma mikroilmasto edistää sitä että puutarhoissa voi kasvaa sellaisia kasveja, jotka yleensä sietävät huonosti Montrealin kylmää ilmastoa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Montréal
Québecin saaret
Keinotekoiset saaret
Arthur Machen

Arthur Machen (3. maaliskuuta 1863 – 15. joulukuuta 1947), oikealta nimeltään Arthur Llewellyn Jones, oli walesilainen kirjailija ja mystikko 1890-luvulla ja 1900-luvun alussa. Hänet tunnetaan ennen muuta yliluonnollista käsittelevistä kauhu- ja fantasiakertomuksistaan. Novelli Suuri jumala Pan (1890, 1894) on kauhukirjallisuuden klassikoita, ja Stephen King on sanonut sen olevan "mahdollisesti paras englanninkielinen kauhutarina".  Machen tunnetaan myös kertomuksesta The Bowmen ("Jousimiehet"), joka loi legendan Monsin enkeleistä.

Teoksia
Machenin teoksista on suomennettu ainakin seuraavat novellit.
 ”Kertomus valkoisesta pulverista” (The Novel of White Powder) kokoelmassa Haudantakaisia, v. 1994.
 ”Seremonia” (The Ceremony) kokoelmassa Värisyttävä kosketus 2, v. 1995.
 ”Valkea väki” (The White People) kokoelmassa Paha vieras, v. 1996.
 ”Kertomus mustasta sinetistä” (The Novel of the Black Seal) kokoelmassa Lovecraftin lähteillä, v. 2013.
 ”Suuri jumala Pan” (Great God Pan) kokoelmassa Wendigo ja muita yliluonnollisia kauhukertomuksia, v. 2015.

Muita Machenin teoksia ovat episodimuotoinen kauhuromaani Three Imposters josta "Kertomus valkoisesta pulverista" on peräisin; osittain omaelämäkerrallinen romaani The Hill of Dreams; ja ensimmäisen maailmansodan aikaan sijoittuvat kertomukset The Bowmen (1914) ja The Great Return (1915) sekä lyhyt kauhuromaani The Terror (1917).

Lähteet

Walesilaiset kirjailijat
Brittiläiset kauhukirjailijat
Lepopirtti

Lepopirtti on Uudellamaalla Siuntiossa sijaitseva vuonna 1917 rakennettu huvila, jonka Miina Sillanpään johtama Helsingin palvelijataryhdistys osti lomakodikseen vuonna 1921 professori Julius Friskiltä. Kauppojen jälkeen entinen Haneborgin huvila nimettiin uudelleen Lepopirtiksi.

Historiaa 
Lepopirtti perustettiin alun perin kotiapulaisten lomakodiksi. Huvilan ostoa vastustettiin jyrkästi, sillä Helsingin palvelijataryhdistystä johti Miina Sillanpää, joka oli sosiaalidemokraattisen puolueen jäsen ja Suomessa elettiin sisällissodan jälkeistä oikeistovirtauksen aikaa. Vastustuksesta huolimatta Haneborgin huvila muutettiin Lepopirtiksi.

Aluksi Lepopirtti vastaanotti myös muita naisasiakkaita, kuin kotiapulaisia, sillä vielä kotiapulaisilta ei riittänyt rahaa tai aikaa lepolomaan. Lepopirtissä Tjusträsk -järven rannalla vieraili muun muassa Tulenkantajien runoilijoita ja Helsingin sairaalat lähettivät huvilaan kuntoutumaan potilaita. Lepopirtti oli myös suosittu kurssipaikka ja pian huvilaa täytyikin laajentaa. Palveluita siirrettiin Lepopirtin vieressä sijaitsevaan kesärakennus Suvipirttiin.

Vuonna 1970 Miina Sillanpään Säätiö osti Lepopirtin läheltä Kalansin tilan ja rakennutti sen maille suuren kylpylähotellin ja kurssikeskuksen, Siuntion kylpylän, jonka osaksi Lepopirttikin kuului. Kiinteistöä vuokrasi Scandic Hotels, mutta joulukuussa 2020 Miina Sillanpään Säätiö ilmoitti myyvänsä Siuntion kylpyläkiinteistön. Keväällä 2022 säätiö laittoi myös Lepopirtin myyntiin.

Lähteet 

Suomen hotellit
Huvilat
Siuntion rakennukset ja rakennelmat
1917
Mucuna pruriens

Mucuna pruriens on hernekasveihin ja mukunapapuihin kuuluva kasvilaji. Se on usein yksivuotinen, joskus monivuotinen, köynnöstävä ja kiipeävä ruoho. Se kasvaa muutaman metrin mittaiseksi. Kukinnot ovat riippuvarankaisia huiskiloita, ne ovat hieman hopeanhohtoisia hienon karvoituksen vuoksi. Kukat ovat useimmin tummanvioletteja. Hedelmät ovat palkoja, pitkänmallisia ja usein S:n muotoisia. Siemenet ovat mustia tai myös muun värisiä.

Mucuna pruriens kasvaa alkuperäisenä Afrikassa ja Etelä-Aasiassa, lisäksi tulokaslajina monilla muilla alueilla, varsinkin Keski- ja Etelä-Amerikassa.

Lähteet 

Hernekasvit
Nunatta Qitornai

Nunatta Qitornai (suomeksi Maamme jälkeläiset) on Grönlannissa toimiva itsenäisyysmielinen puolue. Puolue perustettiin valtapuolue Siumutista eronneen edustajan toimesta.

Historia 
Vittus Qujaukitsoq perusti Nunatta Qitornain vuoden 2018 keväällä ajauduttuaan riitoihin entisen puolueensa Siumutin kanssa. Qujaukitsoqia oltiin tämän omien sanojen mukaan edellisen vuoden keväänä erottamassa ulkoministerin tehtävästä, jossa hän toimi Kim Kielsenin johtamassa hallituksessa osana Siumutia, mutta Qujaukitsoq erosi lopulta tehtävästä itse protestina. Myöhemmin kesällä 2017 Qujaukitsoq haastoi Siumutin puheenjohtajavaalissa epäonnistuneesti Kielsenin, minkä jälkeen hän muutaman kuukauden kuluttua erosi puolueesta kokonaan.

Nunatta Qitornai rekisteröitiin puolueeksi vain muutamaa kuukautta ennen vuoden 2018 parlamenttivaaleja, joissa puolueen perustaja ja puheenjohtaja Vittus Qujaukitsoq valittiin puolueen ainoana edustajana Grönlannin parlamenttiin. Nunatta Qitornai on vaalien jälkeen toiminut yhtäjaksoisesti Siumutin johtamissa hallituksissa. Muita merkittäviä puolueen jäseniä on niin ikään Siumutin entinen jäsen ja Grönlannin entinen pääministeri Aleqa Hammond, joka saavuttikin Tanskan vuoden 2019 parlamenttivaaleissa puolueen ainoana ehdokkaana ollessaan Nunatta Qitornaille sen lyhyen historian suurimman kannatusprosentin.

Puolue jäi ilman edustajia parlamenttivaaleissa 2021.

Ideologia 
Nunatta Qitornai lähti vuoden 2018 parlamenttivaaleihin Grönlannin itsenäisyyteen tähtäävillä teemoilla ja on aiemmin moittinut valtapuolue Siumutia sen hitaudesta itsenäisyyden ajamisessa. Puolue tahtoo järjestää tekeillä olevasta Grönlannin perustuslaista kansanäänestyksen vuoteen 2025 mennessä.

Nunatta Qitornai myös kannattaa Grönlannin jakamista seitsemääntoista kuntaan nykyisen viiden sijaan alleviivaten valtion tehtävää olla mahdollisimman lähellä ihmistä. Samoin puolue on huolissaan harvemmin asuttujen alueiden autioitumisesta. Se katsoo kuntien vahvistamisen ja vuonna 2009 kuntien määrää vähentäneen reformin kumoamisen muun muassa auttavan Grönlantia matkalla itsenäisyyteen Tanskasta.

Nunatta Qitornai vastustaa Grönlannin liittymistä Pariisin ilmastosopimukseen, sillä se puolueen mukaan rajoittaisi liikaa taloudelle tärkeää kaivostoimintaa ja siten itsenäisyyttä.

Vaalihistoria

Grönlannin parlamenttivaalit

Tanskan kansankäräjävaalit (Grönlannin paikat)

Grönlannin kuntavaalit

Lähteet 

Grönlantilaiset puolueet
Hyasinttipapu

Hyasinttipapu eli lablab (Lablab purpureus) on hernekasveihin kuuluva kasvilaji. Se on yleensä monivuotinen, harvoin yksivuotinen kiipeävä köynnös, joka kasvaa 1–6 metriä pitkäksi. Kukat ovat karmiinin-, violetin- tai valkoisenvärisiä tai violetinkirjavia.

Hyasinttipapu esiintyy alkuperäisenä Intiassa, Afrikan keski- ja eteläosassa sekä tulokkaana muun muassa Amerikassa, monissa Aasian maissa, Australiassa ja Oseaniassa. Sitä viljellään muun muassa ravintokasvina.

Lähteet 

Hernekasvit
Kumiakaasia

Kumiakaasia (Senegalia senegal) on hernekasveihin kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta puu tai pensas, joka tavallisesti kasvaa enintään seitsenmetriseksi. Kumiakaasia esiintyy alkuperäisenä Afrikassa, Arabiassa, Intiassa ja Pakistanissa. Laji on arabikumina tunnetun luonnonkumin tärkein lähde. Arabikumi syntyy kumiakaasian rungon erittämästä maitiaisnesteestä. Sitä käytetään muun muassa elintarvikkeiden lisäaineena, kosmetiikassa ja lääkkeissä.

Lähteet 

Hernekasvit
Valkoinen tiikeri (elokuva)

Valkoinen tiikeri (The White Tiger) on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-intialainen rikosdraamaelokuva. Sen on ohjannut Ramin Bahrani ja pääosia näyttelevät Adarsh Gourav, Priyanka Chopra Jonas ja Rajkummar Rao. Elokuva perustuu Aravind Adigan romaaniin Valkoinen tiikeri. Se kertoo köyhästä intialaisesta kylästä kotoisin olevasta Balramista, joka käyttää järkeään ja oveluuttaan paetakseen köyhyyttä.

Näyttelijät

Soundtrack

Arviot 
Episodi: 
Helsingin Sanomat: 
Leffatykki: 
V2.fi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 2021 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat
Vuoden 2021 intialaiset elokuvat
Intialaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Intialaiset rikosdraamaelokuvat
Us and Them (albumi)

Us And Them on englantilaisen industrial metal -yhtyeen Godfleshin viides albumi, joka julkaistiin 17. toukokuuta 1999.

Kappalelista 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Industrial metal -albumit
Vuoden 1999 albumit
Paint the Sky with Blood

Paint the Sky with Blood on suomalainen metallimusiikkia soittaneen yhtyeen Bodom After Midnightin 23. huhtikuuta 2021 julkaistu EP, joka jäi yhtyeen ainoaksi julkaisuksi kitaristi-laulaja Alexi Laihon menehdyttyä vuoden 2020 lopussa. EP:n nimikkokappaleesta julkaistiin musiikkivideo 30. maaliskuuta 2021.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Alexi Laiho – laulu, kitara
 Daniel Freyberg – kitara
 Mitja Toivonen – bassokitara
 Waltteri Väyrynen – rummut
 Vili Itäpelto – koskettimet

Tuotanto 
 Joonas Parkkonen – tuottaja
 Mikko Karmila – äänittäjä, miksaaja
 Mika Jussila – masteroija

Lähteet 

Vuoden 2021 EP:t
Neal Cassady

Neal Leon Cassady (8. helmikuuta 1926 Salt Lake City, Utah – 4. helmikuuta 1968 San Miguel de Allende, Meksiko) oli yhdysvaltalainen runoilija ja kirjailija, joka oli yksi beat-sukupolven tärkeistä hahmoista ja myöhemmin osana 1960-luvun vastakulttuuria ja psykedeelistä liikettä. Hän esiintyy Dean Moriarty -nimisenä hahmona Jack Kerouacin romaanissa Matkalla ja nousi kuuluisuuteen romaanin julkaisun jälkeen vuonna 1957.

Neal Cassady syntyi Utahin Salt Lake Cityssä, kun hänen vanhempansa olivat pysähtyneet kaupungissa matkallaan Los Angelesiin. Pian tämä jälkeen perhe muutti Coloradon Denveriin, missä Cassady kasvoi vanhempiensa eron jälkeen alkoholisoituneen parturi-isänsä kanssa. Nuoruudessaan hän varasteli autoja ja joutui vuonna 1944 vankilaan ollessaan 18-vuotias. 19-vuotiaana Cassady tapasi New Yorkin Columbian yliopistossa opiskelleen denveriläisen Hal Chasen, joka vietti kesälomaa kotikaupungissaan. Chase tunsi New Yorkissa Jack Kerouacin ja Allen Ginsbergin, ja palatessaan yliopistoon hän esitteli Neal Cassadyn kirjoittamia kirjeitä tutuilleen. Seuraavana talvena Cassady saapui itse New Yorkiin 16-vuotiaan vaimonsa, LuAnne Hendersonin kanssa. Cassadyn saapumista New Yorkiin pidetään tärkeänä tapahtumana koko beat-sukupolven muodostumisessa.

Cassadyn intohimoinen elämäntyyli oli toimi varsin merkittävänä inspiraation lähteenä kirjailija Jack Kerouacille. Cassadyn innoittamana Kerouac lähti keväällä 1947 matkalle, josta myöhemmin muodostui pohja Kerouacin kuuluisimmalle romaanille, Matkalla (1957). Tämän lisäksi Neal Cassady esiintyy keskeisenä hahmona myös useissa muissa Kerouacin romaaneissa. New Yorkissa runoilija Allen Ginsbergilla ja Neal Cassadylla oli romanttinen suhde. Myöhemmin Neal Cassady vaikutti osana kirjailija Ken Keseyn seuruetta. Hän kuoli 41-vuotiaana Meksikon San Miguel de Allenden kaupungissa 4. helmikuuta 1968 juotuaan barbituraatin ja oluen sekoitusta, ja hänet löydettiin maahan lyyhistyneenä rautatien varresta.

Lähteet

Kirjallisuus & lehtiartikkelit

Viitteet 

Beat-sukupolvi
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 1968 kuolleet
Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Malla Ylijurva

Malla Collin (oik. Ylijurva) (s. 14. huhtikuuta 1998 Rovaniemi) on suomalainen näyttelijä, tubettaja ja laulaja.

Malla Ylijurva tunnetaan parhaiten YouTuben kautta. Vuonna 2015 yhdessä ystävänsä Susanna Kyrön kanssa Ylijurva aloitti tekemään videoita HallaSign-nimiselle kanavalle. Vuonna 2017 Ylijurva perusti oman YouTube-kanavan nimeltä MALS. Ylijurva ja Kyrö tekivät videoita HallaSign-kanavalle vuoteen 2018 asti, jonka jälkeen kanava on ollut tauolla pääsyynä heidän asuminen eri paikkakunnilla.

YouTuben lisäksi Malla Ylijurva on tehnyt ääninäyttelijän töitä ja hän on myös näytellyt enimmäkseen teatterissa. Ylijurvan ensimmäinen teatteriesitys isomman yleisön edessä tapahtui vuonna 2012 Konttisen kesäteatterissa. Ylijurva on lisäksi työskennellyt mm. Lapin ylioppilasteatterissa ja Rovaniemen Teatterissa. Vuonna 2017 Ylijurva ohjasi yhdessä Maiju Saikkosen kanssa Lapin ylioppilasteatterissa Kasvun paikka teatteriesityksen.

Malla Ylijurva on tehnyt myös musiikkia taiteilijanimellä Malla Collin. Lisäksi Ylijurva on esiintynyt poplaulaja Robin Packalenin musiikkivideolla Haluan sun palaavan ja vuoden 2020 syksystä asti hän on toiminut niin sanottuna "Suppari Mallana" K-Supermarketin mainoksissa.

Yksityiselämä 
Malla Ylijurva on valmistunut viittomakielen ohjaajaksi Rovalan kansalaisopistosta ja tanssijaksi Lapin Urheiluopistosta.  Ylijurva on kertonut avoimesti sairastavansa colitis ulcerosa -suolistosairautta.

Filmografia

Elokuvat ja lyhytelokuvat

Sarjat

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Malla Ylijurvan IMDb sivu
 MALS Youtube kanava

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset tubettajat
Suomalaiset laulajat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Badenin suurherttuakunta

Badenin suurherttuakunta () oli valtio nykyisen Lounais-Saksan alueella Reinin itärannalla. Se oli olemassa vuosien 1806 ja 1918 välillä. 

Badenin suurherttuakunnan alueet kuuluivat Pyhä saksalais-roomalainen keisarikuntaan ja alue yhdistyi herttuakunnaksi 1800-luvun alussa keisarikunnan lakkauttamisen yhteydessä. Badenin suurherttuakunta oli itsenäinen valtio aina vuoteen 1871, jolloin siitä tuli osa Saksan keisarikuntaa ja se pysyi herttuakuntana aina vuoteen 1918 asti, jolloin siitä tuli osa Weimarin tasavaltaa ja maan osavaltiot muuttuivat tasavalloiksi. 

Vuodesta 1952 asti Badenin suurherttuakunnan alue on ollut osa Baden-Württembergin osavaltiota.

Badenin suurherttuat 
 Kaarle Fredrik 1806–1811
 Kaarle 1811–1818
 Ludvig I 1818–1830
 Leopold 1830–1852
 Ludvig II 1852–1856
 Fredrik I 1856–1907
 Fredrik II 1907–1918

Lähteet

Aiheesta muualla 

Baden-Württembergin historia
Saksan entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Renault 5 (2025)

Renault 5 on Renaultin sähköauto, jonka valmistuksen on suunniteltu alkavan vuonna 2025.

Lähteet 

5 (2025)
Sähköautot
2020-luvun autot
Elkjøp

Elkjøp on norjalainen, vuonna 1962 perustettu kodinelektroniikkaketju, jonka omistaa monikansallinen yhtiö Dixons Carphone.
Kodinelektroniikkaketjut Gigantti, Elgiganten, Elko ja Elding ovat Elkjøp-konsernin omistuksessa.

Konserni 
Elkjøp-konserni toimii Pohjoismaissa seuraavilla nimillä:

 Gigantti (Suomi)
 Elkjøp (Norja)
 Elgiganten (Ruotsi ja Tanska)
 Elko (Islanti)
 Elding (Färsaaret)

Kodintekniikkakaupat
Dixons Carphone

Dixons Carphone plc on brittiläinen monikansallinen vuonna 2014 perustettu kodinelektroniikkaketju, jonka pääkonttori sijaitsee Lontoossa. Dixons Carphone omistaa norjalaisen Elkjøp-konsernin.

Kodintekniikkakaupat
Jaska Oinonen

Jaakko Jaska Oinonen (s. 12. toukokuuta 1962) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan Sensuuri, sekä Kohu-63 punkyhtyeiden basistina.

Elävät henkilöt
Vuonna 1962 syntyneet
Suomalaiset basistit
Kemin biotuotetehdas

Kemin biotuotetehdas on Kemin Pajusaareen, Kemin sellutehtaan alueelle, valmisteilla oleva biotuotetehdas.

Metsä Groupin 1,6 miljardia euroa maksava tehdas julkistettiin alkuvuodesta 2021. Tehtaan on suunniteltu valmistuvan vuonna 2023. Valmistuessaan tehdas tuottaa havu- ja koivusellua 1,5 miljoonaa tonnia vuodessa kartongin, pehmo- ja painopaperin sekä erikoistuotteiden raaka-aineeksi sekä erilaisia biotuotteita. Lisäksi se tuottaa biopohjaista sähköenergiaa selkeästi enemmän verrattuna perinteiseen sellutehtaaseen.

Katso myös 

 Äänekosken biotuotetehdas

Lähteet 

Kemin rakennukset ja rakennelmat
Metsä Fibre
Suomen selluloosatehtaat
Song Machine, Season One: Strange Timez

Song Machine, Season One: Strange Timez on Gorillazin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 23. lokakuuta 2020 levymerkillä Parlophone.

Kappaleet

Lähteet 

Vuoden 2020 albumit
Gorillazin albumit
I Am Your God

I Am Your God on vuonna 2018 perustettu suomalainen melodista death metalia esittävä yhtye. Musiikillisiksi vaikuttajikseen yhtyeen jäsenet ovat nimenneet muun muassa Ville Laihialan, Bullet for My Valentinen sekä In Flamesin.

I Am Your God julkaisi maaliskuussa 2020 "Flowers on Your Grave" -nimisen kappaleen, jonka Spotify lisäsi soittolistoilleen. Saksalaisen levy-yhtiö Out of Line Musicin edustaja kuuli kappaleen ja solmi elokuussa 2020 yhtyeen kanssa levytyssopimuksen. Debyyttialbumi The Resurrection julkaistiin kaksi kuukautta myöhemmin 23. lokakuuta 2020. Yhtyeen kappaleet saivat myös ensimmäisen kerran radiosoittoa Radio Rockilla.

Diskografia 
 The Resurrection (2020)

Singlet 
 "Betrayal" (2019)
 "The Loop" (2019)
 "In Those Times" (2019)
 "Flowers On Your Grave" (2020)
 "Believe Again" (2020)
 "My Venom" (2021)
 "Dead Standing Tree" (2021)
 "Warriors" (2022)

Lähteet 

Suomalaiset metalliyhtyeet
Hymns

Hymns on englantilaisen industrial metal -yhtyeen Godfleshin kuudes albumi, joka julkaistiin 23. lokakuuta 2001.

Kappalelista

2013 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet 
 
 
 
 
 
 
 

Industrial metal -albumit
Vuoden 2001 albumit
A World Only Lit by Fire

A World Lit Only by Fire on englantilaisen industrial metal -yhtyeen Godfleshin seitsemäs albumi, joka julkaistiin 7. lokakuuta 2014.

Kappalelista

Japanin bonuskappaleet 
 
 
 

Industrial metal -albumit
Vuoden 2014 albumit
Post Self

Post Self on englantilaisen industrial metal -yhtyeen Godfleshin kahdeksas albumi, joka julkaistiin 17. marraskuuta 2017.

Kappalelista

Japanin bonuskappaleet 
 
 
 

Industrial metal -albumit
Vuoden 2017 albumit
Adolf Manninen (juoksija)

Gustaf Adolf Manninen (26. tammikuuta 1888 – 1963) oli suomalainen keskimatkojen juoksija. Manninen edusti urallaan Porin Tarmoa ja Viipurin Reipasta.

Suomen-mestaruuskilpailuissa Manninen saavutti vuonna 1910 kultaa sekä 1 500 metrin että 800 metrin juoksussa. Vuonna 1911 hän voitti 1 500 metrillä ja sai hopeaa 800 metrillä. Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailuissa hän sai Porin Tarmon joukkueessa kultaa 4 × 100 metrin, 1 600 metrin ja 5 × 2 000 metrin viestissä vuonna 1910. 5 × 2 000 metrin viestissä hän sai lisäksi Viipurin Reippaan joukkueessa hopeaa vuonna 1911 ja pronssia vuonna 1912

Manninen teki yhteensä neljä Suomen ennätystä. 1 500 metrillä hän juoksi 18. kesäkuuta 1909 ajan 4.19,0. 800 metrillä hän teki ensimmäisen ennätyksen 7. elokuuta 1909 ajalla 2.03,6. Manninen paransi ennätystä 2. heinäkuuta 1910 aikaan 2.02,9. Viimeisen kerran Suomen ennätys parantui 29. heinäkuuta 1911, jolloin Manninen juoksi 2.01,8.


Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat 

Lähde

Lähteet 

Suomalaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1888 syntyneet
Vuonna 1963 kuolleet
Pierre-Olivier Joseph

Pierre-Olivier Joseph (s. 1. heinäkuuta 1999 Laval, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Joseph pelaa NHL-seura Pittsburgh Penguinsin organisaatiossa. Arizona Coyotes varasi hänet vuoden 2017 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella varausnumerolla 23. Kesäkuussa 2019 Coyotes kauppasi Josephin yhdessä Alex Galchenyukin kanssa Penguinsiin vaihdossa Phil Kesseliin, Dane Birksiin ja neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2021 varaustilaisuudessa. Joseph on pelipaikaltaan puolustaja ja kätisyydeltään left. Joseph on 13. helmikuuta 2021 mennessä pelannut urallaan kahdeksan NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt yhden maalin ja neljä syöttöä eli viisi tehopistettä.

Lähteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Pittsburgh Penguinsin pelaajat
Arizona Coyotesin varaamat pelaajat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Ampumahiihdon maailmancup 2022–2023

Ampumahiihdon maailmancup 2022–2023 on maailmancupin 46. kausi, joka alkaa 26. marraskuuta 2022 Suomen Kontiolahdelta ja päättyy 19. maaliskuuta 2023 Norjan Holmenkollenille.

Lyhenteet

Kilpailukalenteri 
Kauden kilpailuohjelmaan kuuluu yhdeksän tavallista kilpailuviikonloppua sekä Saksan Oberhofissa järjestettävät maailmanmestaruuskilpailut. Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU) julkaisi kauden alustavan kilpailukalenterin 11. helmikuuta 2021.

Lähteet 

Ampumahiihdon maailmancup
Vuoden 2022 ampumahiihto
Vuoden 2023 ampumahiihto
George S. Kaufman

George S. Kaufman (16. marraskuuta 1889 –  2. kesäkuuta 1961) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija, teatteriohjaaja ja journalisti. Hän oli mukana kirjoittamassa kahta Pulitzer-palkittua näytelmää (Of Thee I Sing, 1932 ja You Can't Take it With You, 1937). Hän voitti myös Tony-palkinnon parhaasta näytelmän ohjauksesta (Guys and Dolls, 1950). 

Kaufman syntyi saksanjuutalaisille vanhemmille. Hän oli kahdesti naimisissa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli kirjoittaja Beatrice Bakrow. Myöhemmin oli naimisissa näyttelijä Leueen MacGrathin kanssa.

Teoksia 

 Once in a Lifetime (1930)
 Of Thee I Sing (1932)
 You Can't Take it With You (1937)
 The Man Who Came to Dinner (1939)
 The American Way (1939)

Lähteet 

Vuonna 1889 syntyneet
Vuonna 1961 kuolleet
Amerikanjuutalaiset
Yhdysvaltalaiset näytelmäkirjailijat
Yhdysvaltalaiset teatteriohjaajat
Pulitzer-palkitut
Tony-palkinnon saajat
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2024

Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2024 ovat järjestyksessään 54. Kansainvälisen ampumahiihtoliiton järjestämät maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestetään 5.–18. helmikuuta 2024 Tšekin Nové Město na Moravěssa. Nové Město na Moravě järjesti edellisen kerran MM-kilpailut vuonna 2013.

Valinta 
Kilpailujen järjestäjä valittiin IBU:n virtuaalisesti järjestetyssä kongressissa 14. marraskuuta 2020. Muita ehdokkaita kilpailujen järjestäjäksi ei ollut.

Lähteet 

2024
Vuoden 2024 ampumahiihto
Tšekin urheilutapahtumat
Tšekin ampumahiihto
Lagerström

Lagerström on ruotsinkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Allan Lagerström (1910–1998), suomalainen jääpalloilija ja jääkiekkoilija
Karl Gustaf Lagerström (1842–1914), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies
Selma Sundelius-Lagerström (1859-1927), ruotsalainen virsirunoilija.
Hämeenlinnan palo 1831

Hämeenlinnan palo 1831 tuhosi suurimman osan Hämeenlinnan kaupungista kaupungin laitaosia lukuun ottamatta. Palo syttyi iltapäivällä 14. syyskuuta 1831 ja 12 tuntia kestäneen palon jälkeen kaupungin 165:stä rakennetusta tontista oli palo tuhonnut 105. Kaupungin rakennuskannasta tuhoutui kolme neljäsosaa.

Palo sai alkunsa Hämeenlinnan torin luoteiskulmasta kauppias Juseliuksen talon tallinparvelta. Kauppiaan renki Mikko oli mennyt humalaisena nukkumaan tallin parvelle ja siellä sytyttänyt piippunsa. Hän nukahti kesken tupakoinnin jolloin tuli pääsi leviämään piipusta tallinparven heiniin. Palo levisi sitten tallin yhteydessä olleeseen rehulatoon, joka oli täynnä rehua ja olkia. Rehuladosta palo levisi sitten kaupungin muille tonteille. Tallin parvelle nukahtunut renki Mikko menehtyi tulipalossa. Palon sammuttajilla oli käytössä vain neljä pientä paloruiskua ja sama määrä palopurjeita eivätkä ne riittäneet palon pysäyttämiseen. Palon levitessä suurin osa sammutusväestä riensi koteihinsa pelastamaan omaisuuttaan havaittuaan sammutustyön toivottomaksi. Kaupunkilaisten ohella paloa oli sammuttamassa osasto Petrovskin jalkaväkirykmentin sotilaita ja joukko kasakoita.

Palo tuhosi muun muassa vanhan lääninhallituksen talon ja triviaalikoulun talon sekä vaurioitti Hämeenlinnan kirkkoa. Palon jälkeen kaupungin 2 300:sta asukkaasta 1 107 oli menettänyt kotinsa. Palaneista rakennuksista vain 9 oli vakuutettu. Palon jälkeen perustettiin hätäapukomitea vastaanottamaan ja jakamaan avustuksia. Hämeenlinnaan tuotiin Turusta jauhoja ja kaikissa Suomen kirkoissa kerättiin kolehti palon uhrien hyväksi. Keisari Nikolai I myönsi kaupungin asukkaille 10 vuoden verovapauden ja myös Venäjällä järjestettiin rahankeräys kaupungin hyväksi keisarin lahjoittaessa keräykseen 15 000 ruplaa.

Palon jälkeen Hämeenlinna sai 1832 uuden arkkitehti Carl Ludvig Engelin suunnitteleman asemakaavan. Hallituskadulla sijainnut vuoden 1831 palon muistomerkki hävisi ilmeisesti tietöiden aikana.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Hämeenlinnan Lydia : Hämeenlinnan kaupungin palo 1831

1800-luvun tulipalot
Hämeenlinnan historia
Tulipalot Suomessa
Vuoden 1831 onnettomuudet
Kaupunkien palot
3166 Klondike

3166 Klondike on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1940 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Löytö on tehty Turussa. Asteroidin nimi on kunnianosoitus suomalaisveljeksille, jotka rikastuivat Klondiken kultaryntäyksessä ja tekivät sen jälkeen huomattavia lahjoituksia Turun yliopistolle.

Klondiken likimääräinen läpimitta on 11 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,24 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 4 kuukautta.

Lähteet

Päävyöhykkeen asteroidit
Klondiken kultaryntäys
Too Old to Die Young (televisiosarja)

Too Old to Die Young (tunnetaan Suomessa myös nimellä Liian vanha kuolemaan nuorena) on yhdysvaltalainen Nicolas Winding Refnin ja Ed Brubakerin luoma 10-osainen neo-noir-rikosdraamasarja, jonka pääosia näyttelee Miles Teller, Augusto Aguilera, Cristina Rodlo, Nell Tiger Free, John Hawkes ja Jena Malone.

Sarjan neljäs ja viides jakso esitettiin Cannesin elokuvajuhilla 18. toukokuuta 2019 ja se julkaistiin kokonaisuudessan Amazon Prime Videossa 14. kesäkuuta 2019.

Amazon ilmoitti vuonna 2019, että he eivät ole aikeissa tuottaa sarjalle toista tuotantokautta.

Asetelma 
Too Old to Die Young seuraa apulaissheriffi Martin Jonesia (Miles Teller), joka ajautuu kartellien sotilaiden, Yakuzan salamurhaajien sekä salaperäisten kostajien hallitsemaan alamaailmaan.

Näyttelijät

Pääosissa

Sivuosissa

Jaksot 

|}

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Minisarjat
2010-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset rikossarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Prime Video -alkuperäissarjat
Sari Kivistö

Sari Anneli Kivistö (s. 10. heinäkuuta 1968) on suomalainen filosofian tohtori ja Tampereen yliopiston yleisen kirjallisuustieteen professori.

Kivistö on valmistunut Helsingin yliopistosta filosofian tohtoriksi. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2002) oli otsikoitu Creating anti-eloquence : Epistolae obscurorum virorum and the humanist polemics on style. Hän on Helsingin yliopiston yleisen kirjallisuustieteen dosentti.

Suomen tiedeseuran jäsen Kivistö on ollut vuodesta 2017 ja Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 2018.

Teoksia
Kivistö on kirjoittanut tai toimittanut yksin tai yhdessä työtoveriensa kanssa toistakymmentä teosta kirjallisuustieteen alalta. Vuonna 2007 julkaistu Kirjallisuus antiikin maailmassa sai Vuoden klassikko -palkinnon. Teoksia ovat muun muassa:

 Sari Kivistö, Hannu K. Riikonen, Erja Salmenkivi, Raija Sarasti-Wilenius: Kirjallisuus antiikin maailmassa. Teos, 2007. ISBN 978-951-851-089-8.
 Mika Kajava, Sari Kivistö, Hannu K. Riikonen, Erja Salmenkivi, Raija Sarasti-Wilenius: Kulttuuri antiikin maailmassa. Teos, 2009. ISBN ?. 
 Sari Kivistö: Medical analogy in Latin satire. . Palgrave Macmillan, 2009. . ISBN 978-0-230-22812-2 (sidottu), ISBN 9780230244870 (e-book).
 Sari Kivistö, H. K. Riikonen: Satiiri Suomessa. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2012. ISBN 978-952-222-401-9. 
 Sari Kivistö (toim.), Hannu K. Riikonen (toim.); Mika Kajava, ja muita (kirjoittajat): Mitä jokaisen tulee tietää antiikista : Kreikka & Rooma.  Avain, 2013. ISBN 978-951-692-999-9.
 Sari Kivistö: The vices of learning : morality and knowledge at early modern universities. . Brill, 2014. ISBN 978-90-04-26412-0 (sidottu), ISBN 9789004276451 (e-book).
 Outi Hakola (toim.) & Sari Kivistö (toim.): Death in literature. . Kokousjulkaisu. Cambridge Scholars Publishing,  2014. ISBN 978-1-4438-5678-2. 
 Sami Pihlström & Sari Kivistö:  Kantian antitheodicy : philosophical and literary varieties. . Palgrave Macmillan, 2016. ISBN 978-3-319-40882-8. 
 Sari Kivistö: Lucubrationes neolatinae : readings of Neo-Latin dissertations and satires. . Societas scientiarum Fennica, 2018. ISBN 978-951-653-427-8.
 Sari Kivistö & Sami Pihlström: Sivistyksen puolustus : miksi akateemista elämää tarvitaan?. Gaudeamus, 2018. ISBN 978-952-495-465-5 (nidottu), ISBN 9789523455290 (e-book) 
 Sari Kivistö: Jobista Orwelliin : kärsimys kirjallisuudessa. Avain, 2020. ISBN 978-952-304-244-5.

Käännökset
 Hämäräin miesten kirjeet. Suomentanut Sari Kivistö. Yliopistopaino, 1999. ISBN 951-570-414-6.
 Johannes Snellmann: Oulun kaupungista. De urbe Uloa. Toimittanut Harri Turunen, suomentaneet Sari Kivistö ja Arto Kirri. Alkup. julk. Aboae : Joh. Kempe, 1737. Oulu-seura, 2000. ISBN 951-96461-2-4.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kalle Haatanen: Sivistyksen puolustus (6.4.2018) (areena.yle.fi)

Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset kirjallisuustieteilijät
Suomalaiset professorit
Tampereen yliopiston professorit
Albina Grčić

Albina Grčić (s. 6. helmikuuta 1999 Split, Kroatia), tunnettu myös pelkällä nimellä Albina, on kroatialainen laulaja. Albina aloitti uransa osallistuessaan The Voice Hrvatska -kilpailuun, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Hän edusti Kroatiaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Tick-Tock”.

Ura 
Grčić osallistui X Factor Adria -kilpailun toiselle tuotantokaudelle, joka pidettiin Serbian pääkaupungissa Belgradissa. Hän koe-esiintyi Oliver Dragojevićin kappaleella ”Ako izgubim te ja”. Kilpailun tuottajat päättivät liittää Grčićin tyttöyhtyeeseen tämän päästyä seuraavaan vaiheeseen. Grčić kieltäytyi ehdotuksesta ja lähti ulos kilpailusta. 7. joulukuuta 2019 hän osallistui The Voice Hrvatska -kilpailun kolmannelle tuotantokaudelle. Ääni ratkaisee -osiossa Grčić koe-esiintyi Laura Pausinin kappaleella ”En cambio no”. Kaksi valmentajaa: Vanna ja Davor Gobac käänsivät tuolinsa, joista Grčić valitsi valmentajakseen Vannan. 11. tammikuuta 2020 Kaksintaistelut-osiossa Grčić lauloi Pinkin kappaleen ”A Million Dreams” ja eteni Knock Out! -vaiheeseen. 1. helmikuuta 2020 Knock Out! -vaiheessa Grčićin valmentaja laittoi hänet Filip Rudania vastaan ja antoi heille laulettavaksi Billie Eilishin ja Khalidin kappaleen ”Lovely”. Vanna päätti lähettää Rudanin jatkamaan matkaa live-esityksiin. Yksi valmentajista, Massimo Savić, päätti kuitenkin pelastaa Grčićin ja tämä jatkoi live-esityksiin osana Savićin joukkuetta. 8. helmikuuta 2020 pidetyssä ensimmäisessä live-lähetyksessä Grčić lauloi oman tulkintansa Zlatan Stipišić Gibonnin kappaleesta ”Nisi više moja bol”. 15. helmikuuta 2020 pidetyssä semifinaalissa Grčić esitti Coldplayn kappaleen ”Fix You” ja eteni finaaliin asti. Finaalissa Grčić lauloi kappaleen nimeltä ”Suze nam stale na put” yhdessä valmentajansa Savićin kanssa sekä Maya Sarin kappaleen ”Korake ti znam” ja oman koe-esiintymiskappaleensa ”En cambio no”. Hän sijoittui kilpailussa kolmanneksi voittaja Vinko Ćemerašin ja toiseksi tulleen Filip Rudanin jälkeen.

Pian sen jälkeen, kun Grčić oli saavuttanut kolmannen sijan The Voicessa, hän allekirjoitti levysopimuksen Universal Music Croatia -nimisen levy-yhtiön kanssa. 16. lokakuuta 2020 hän julkaisi ensimmäisen singlensä nimeltä ”Imuna na strah”. Joulukuussa 2020 Grčićin ilmoitettiin olevan yksi Dora 2021 -euroviisukarsintakilpailun 14:stä kilpailijasta. Hän kilpaili kappaleella nimeltä ”Tick-Tock”, jonka on säveltänyt Branimir Mihaljević ja sanoittanut Max Cinnamon ja Tihana Buklijaš Bakić. 13. helmikuuta 2021 pidetyssä finaalissa Grčić voitti kilpailun 198 pisteellä saaden täydet pisteet sekä raadeilta että yleisöltä. Täten hän edusti Kroatiaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa. Grčić kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa, jossa hän sijoittui yhdeksitoista ja täten karsiutui finaalista.

Diskografia

Singlet

Lähteet 

Kroatialaiset laulajat
Kroatian euroviisuedustajat
Vuoden 2021 euroviisuedustajat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Plae Rak Chan Duai Chai Thoe

Plae Rak Chan Duai Chai Thoe (, ) on televisioyhtiö Line TV:n esittämä thaimaalainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Putthipong Assaratanakul ja Krit Amnuaydechkorn.

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut

Thaimaalaiset televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
Draamasarjat
Olle Nygren

Harald Olof "Olle" Ingemar Nygren (11. marraskuuta 1929 – 13. helmikuuta 2021)  oli ruotsalainen speedway-kuljettaja, joka pääsi speedwayn maailmanmestaruuskilpailujen finaaliin viisi kertaa. Nygren oli Ruotsin mestari vuonna 1949 ja tuli Pohjoismaiden mestari vuonna 1960. Eläkkeelle siirtymisen jälkeen Nygren perusti menestyvän nopeusvalmennuskoulun.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Profile at Grasstrack GB

Ruotsalaiset ratamoottoripyöräilijät
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Sylosiksen diskografia

Tämä on brittiläisen heavy metalia soittavan Sylosiksen diskografia.

Studioalbumit 
 Conclusion of an Age (2008), Nuclear Blast
 Edge of the Earth (2011), Nuclear Blast (paras sijoitus brittien albumilistalla: #139)
 Monolith (2012), Nuclear Blast
 Dormant Heart (Nuclear Blast, 2015)
 Cycle of Suffering (Nuclear Blast, 2020)

EP:t 
 Casting Shadows (EP, 2006), In at the Deep End
 The Supreme Oppressor (EP, 2008), In At The Deep End

Livealbumit 
 Sylosis Live at High Voltage (2011)
 Sylosis Live At: Lite Up Studios (2020)

Singlet 
 Slings and Arrows (2012)
 Different Masks on the Same Face (2016)
 Worship Decay (2020)
 Heavy Is The Crown (2022)

Musiikkivideot 
 Teras (2008)
 After Lifeless Years (2009)
 Empyreal (2011)
 A Serpents Tongue (2011)
 Fear the World (2012)
 Mercy (2014)
 Leech (2015)
 Servitude (2015)
 I Sever (2019)
 Calcified (2020)
 Cycle of Suffering (2020)
 Worship Decay (2020)
 Immovable Stone (2021)

Lähteet

Diskografiat
Yhdysvaltain työministeri

Yhdysvaltain työministeri () on Yhdysvaltain työministeriön johtaja, hallituksen jäsen ja järjestyksessä yhdestoista presidentin sijainen. Ministerin tehtäviin kuuluu ammattiliitto- ja työpaikkalakien valvominen.
 
Virkaatekevä työministeri Al Stewart astui virkaan 20. tammikuuta 2021. Seuraavaksi työministeriksi presidentti Joe Biden nimitti Bostonin pormestarin Marty Walshin.

Lähteet

Aiheesta muualla
Metsän lumo

Metsän lumo on VL-Median vuonna 2019 julkaisema musiikkialbumi. Se sisältää Toivo Kärjen (10 kpl) ja Kaj Chydeniuksen (1 kpl) luontoaiheisia sävellyksiä. Laulusolisteina ovat Mia Leivo ja Raimo Salo. Sovitukset on tehnyt Mika Tarkkonen, joka myös johtaa säestävää yhtyettä (Mika Tarkkonen harmonikka, Arto Tarkkonen piano ja koskettimet, Raine Turunen kitara, Juha Luoma basso, Jani Leskinen rummut ja perkussiot). Äänitykset on tehty Mika Tarkkosen studiolla Liperissä. Levykannen on suunnitellut Jaakko Kärki.

Projektin vaiheet 
Levyprojekti käynnistyi, kun Viitasaaren kaupunki suunnitteli vuonna 2019 metsäaiheista yleisötapahtumaa. Lähistöllä Kyyjärvellä asuva Raimo Salo oli tästä tietoinen, ja hänen toimestaan syntyi idea aihepiiriin liittyvän levyn tekemiseksi. Salo tunsi hyvin Toivo Kärjen pojan ja jäämistön hoitajan Kalervo Kärjen ja oli tietoinen Toivo Kärjen luontoaiheisesta sävellystuotannosta sekä että jäämistössä oli runsaasti julkaisemattomia kappaleita. Toiseksi laulajaksi saatiin monessa laulukilpailussa kunnostautunut ja samoin Toivo Kärjen tuotantoon perehtynyt Mia Leivo Ylöjärveltä. . Metsätapahtuma oli 17.8.2019 Viitasaaren Savivuorella. Levy oli jo ilmestynyt tätä ennen. Tapahtumassa oli vaihtelevaa ja informatiivista metsäaiheista ohjelmaa, yhtenä osana Leivon ja Salon laulamat levyn kappaleet.

Levyn kappaleet 
*:llä merkitty on ennenjulkaisematon

Metsän sävel (1983, säv. Toivo Kärki, san. Kyösti Timonen, es. Mia Leivo) *

Pohjolan vihreä kulta (1983, säv. Toivo Kärki, san. Kyösti Timonen, es. Raimo Salo) *

Kulje metsään (1983, säv. Toivo Kärki, san. Pauli Salonen, es. Mia Leivo) *

Ilta tukkikämpällä (1951, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, es. Raimo Salo)

Viikonloppu erämökillä (1944, säv. Toivo Kärki, san. Hannu Valmari, es. Mia Leivo)

Tango suviyössä soi (1957, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, es. Raimo Salo)

Haavekeinu (1944, säv. Toivo Kärki, san. Hannu Valmari, es. Mia Leivo) *

Viimeinen tukki (1951, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, es. Raimo Salo) *

Sininen hetki (1956, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, es. Mia Leivo)

Tukkilaisromantiikkaa (1951, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, es. Raimo Salo)

Saloseutu (säv. Kaj Chydenius, san. Henrik Gabriel Porthan-Otto Manninen, es. Mia Leivo ja Raimo Salo)

Aiheesta muualla 
Suonna Kononen: Isän laulut talteen,  Karjalainen / Kulttuuri 6.4.2019

Maarit Vaaherkumpu: Mestarin kätköistä, Keskisuomalainen / Kulttuuri 15.8.2019

Uutta Kärkeä,  Apu 36/2019

Vuoden 2019 albumit
Angonoka

Angonoka (Astrochelys yniphora)  on maakilpikonniin kuuluva matelijalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Madagaskarilta.

Koko ja ulkonäkö
Angonoka voi kasvaa 36–47 cm pitkäksi ja saavuttaa 10 kg:n painon. Koiraat ovat naaraita suurikokoisempia ja niiden häntä on naaraan häntää pidempi ja paksumpi. Angonokan kilpi on korkea. Kilpi koostuu kuusikulmaisista vaaleanruskeista levyistä, joiden reunat ovat tummat. Kilven reunat ovat keltaiset. Angonokan pää, jalat ja häntä ovat väriltään ruskehtavan keltaiset.

Levinneisyys ja elintavat
Angonokaa tavataan Madagaskarin luoteisosasta Baly Bayn alueelta. Lajin elinympäristä ovat bambutiheikt, pensaikot ja savannit. Se on aktiivinen päiväsaikaan. Angonoka syö kasviravintoa kuten lehtiä ja hedelmiä. Angonokat saavuttavat sukukypsyyden 15–20 vuoden iässä ja voivat elää 50–100 vuoden ikäisiksi. Sen parittelukausi on sadekaudella lokakuusta helmikuulle. Naaras munii yhdestä kuuteen munaa yleensä pensaaseen ja munimiskertoja voi olla neljä tai viisi vuodessa. Munat kuoriutuvat 6–8 kuukauden kuluttua. 

Angonoka luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi ja kannan kooksi arvioidaan 200–600 yksilöä ja se on yksi uhanalaisimmista kilpikonnista. Suurimmat uhkat lajille ovat pyydystäminen ravinnoksi ja elinympäristön häviäminen maastopalojen ja maatalousmaaksi muokkaamisen vuoksi. Suuri uhka on myös pyydystäminen kansainväliseen lemmikkieläinten kauppaan ja salakuljetus Madagaskarilta. Angonoka on suojeltu Madagaskarin lailla ja CITES-sopimuksella.

Lähteet

Kilpikonnat
Uhanalaiset matelijat
Ondrei Sotikainen

Ondrei Sotikainen oli yksi tunnetuimmista rajakarjalaisista runonlaulajista.

Häneltä itseltään tallennettujen runojen määrä ei ole kovin mittava, mutta häneltä ovat perineet taitonsa lukuisat muut merkittävät suistamolaiset runonlaulajat, kuten hänen vanhimman poikansa Saaharin tytär Palaga Härkönen-Heroila Äimäjärvellä, pojanpoika Mikola Suurellajärvellä, pojanpoika Stepana Semananpoika Sotikainen Äimäjärvellä, sisarenpoika Iivana Onoila Suuressasarassa ja Aleksi Burushka Jalanvaarassa. D. E. D. Europaeus mainitsee matkakertomuksessaan laulattaneensa Loimolassa kyläjuhlan aikana "Ondrei Lytsyä", jota sukunimeä on Ondrein pojanpojan Vasilei Lytsyn antaman tiedon mukaan Sotikaisista käytetty Lytsyn kylän mukaan.

Ondrei Sotikainen teki kotitalostaan Lytsystä suurtilan, jossa asui ajoittain jopa viisikymmentä henkeä samojen kattojen alla neljässä pirtissä. Hänen kerrotaan olleen "ahkera raataja, iloinen, karski ukko" sekä "pitkä, vanhana kumarahartiainen, vaaleanverinen mies, jolla oli ruskeahko pitkä täysiparta". Miitrei Onoilan mukaan "kun Sotikanen vesseltyi, niin silloin lauloi, sill' oli paljon runoo ja se hyvin lauloi se ukko nuottih, se oli tietäjämies oikein". Ondrein iästä ja kuolinajasta ei ole varmuutta: Julius Krohnin mukaan hän olisi kuollut vuonna 1865 78-vuotiaana, Iivana Onoilan mukaan vuonna 1859 82-vuotiaana; Miitrei Onoila puolestaan ilmoittaa kuoliniäksi 90 vuotta.

Ondrein veljiä olivat Jyrki, Iivi ja Pedri Sotikainen ja poikia puolestaan "Pitkä-Iivana" Iivi Sotikainen sekä Saharei, Simi ja Fedotta Sotikainen. Europaeuksen häneltä tallentamiksi runoiksi on tunnistettu jälkipolvilta saatujen runojen perusteella ainakin Lemminkäisen virsi (SKVR:VII1 787), Hiiden hirven hiihdäntä (SKVR:VII1 865) ja Rutsa eli Sisaren turmelus (SKVR:VII1 892).

Sotikaisten suku on lähtöisin Loimolasta ja polveutuu vuosien 1737 ja 1825 välillä eläneestä Mihein Sotista eli Sotik Miheijevistä, jonka kerrotaan olleen voimakas tietäjä: hän mm. jäädytti sanan voimalla järven, jonka toinen noita oli ensin sulaksi loitsinut.

Lähteet 

Runonlaulajat
Suistamo
Syntymävuosi puuttuu
Kuolinvuosi puuttuu