joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Demonic Verses (Blessed Are Those Who Kill Jesus)


Demonic Verses (Blessed Are Those Who Kill Jesus) on puolalaisen death metal -yhtye Nomadin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2004.

Kappaleet

Kokoonpano
 Bleyzabel – laulu
 Patrick – kitarat
 Nameless – kitarat
 Herman – bassokitara
 Domin – rummut

Aiheesta muualla 
 

Nomadin albumit
Vuoden 2004 albumit
In Full Regalia


In Full Regalia on ruotsalaisen  glam rock/pop-musiikkia soittavan The Ark-yhtyeen viides studioalbumi, joka julkaistiin 26. huhtikuuta 2010. Albumi sijoittui albumilistalla Ruotsissa parhaimmillaan toiselle sijoitukselle.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Ola Salo – laulu, kitara
 Leari – basso
 Jepson – kitara
 Martin Axén – kitara, laulu
 Sylvester Schlegel – rummut, laulu

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Dome.fi: 
 PopMatters:

Lähteet 

The Arkin albumit
Vuoden 2010 albumit
Sotajumala / Deathchain

Sotajumala / Deathchain on ko. yhtyeiden split-single, joka on julkaistu vuonna 2010.

Kappaleet 
Sotajumala

Deathchain

Kokoonpano 
Sotajumala
 Mynni Luukkainen – laulu
 Tomi Otsala – basso, taustalaulu
 Pete Lapio – kitara
 Kosti Orbinski – kitara
 Timo Häkkinen – rummut

Deathchain
 K.J. Khaos – laulu
 Cult – kitara
 Corpse – kitara
 Kuolio – basso
 Kassara – rummut

Vierailijat
 Paul Di’Anno – laulu kappaleessa Prowler
 Tommi Salmela – laulu kappaleessa Purgatory

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Sotajumalan albumit
Deathchainin albumit
Vuoden 2010 split-albumit
Amelia Adamo

Amelia Adamo (24. helmikuuta 1947 Rooma, Italia) on ruotsalainen toimittaja ja M-magasin-lehden päätoimittaja.

Adamo valmistui 1974 filosofian maisteriksi, aloitti 1975 toimittajana Svensk Damtidningissa, siirtyi sieltä  Husmoderniin, sitten VeckoRevyn-lehteen ja vuosiksi  1984-1991 Aftonbladetiin. Hän palasi muutamaksi vuodeksi  VeckoRevyniin, sen jälkeen työskenteli kustannuspäällikkönä Ungförlagetissa. Hänen tunnetaan urastaan Bonnierin omistamassa lehdessä Amelia, jota hän oli käynnistämässä. Hän perusti Bonnierilla myös Taran (2000) ja M-magasinin (2006).

Adamo on saanut useita palkintoja, muun muassa Bonnierin Suuren journalistipalkinnon 1986 ja 2003.

Lähteet

Ruotsalaiset toimittajat
Ruotsalaiset päätoimittajat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Espanjan talous

Espanjan talous on noin 1,4 biljoonan dollarin (2021) suuruinen markkinatalous, joka painottuu palveluihin ja teollisuuteen. Asukasta kohden laskettuna bruttokansantuote on korkea, mutta kuitenkin alempi kuin läntisen Keski-Euroopan maissa. Alueelliset erot ovat suuret. Espanjalaisten tuloerot ovat EU:n keskiarvoa korkeammat, gini-kerroin oli 34,1 vuonna 2017. Maan väkiluku on noin 47 miljoonaa, ja kansantalouteen tuovat merkittävän lisän vuosittaiset yli 80 miljoonaa matkailijaa.

Espanja kuuluu Euroopan unioniin ja euroalueeseen.

Talouskehitys 
Espanjan talous kasvoi vuodesta 1980 vuoteen 2008 lukuun ottamatta 1990-luvun alkupuoliskon syvää taantumaa. Vuonna 2008 maa ajautui lamaan josta se nousi vasta seuraavan vuosikymmenen aikana. Asukasta kohden laskettu bruttokansantuote oli vuonna 2015 hieman matalampi kuin vuonna 2010 (vuoden 2011 hintoihin). Vuonna 2020 Espanjan bruttokansantuote putosi noin yhdeksäsosan, vuonna 2021 talous kasvoi voimakkaasti ja seuraavina vuosina kasvu jatkunee maltillisena.

Elinkeinot 
Espanjan merkittävimpiä teolliisuudenaloja ovat tekstiilit ja jalkineet, elintarvikkeet, metallit, kemikaalit, laivat, autot, koneet, työkalut sekä turismi.

Maan merkittävimmät luonnonvarat ovat kivihiili, rautamalmi, uraani, ligniitti, elohopea, lyijy, sinkki ja kupari.

Pankkijärjestelmä 
Espanjan suurimmat pankit ovat Banco Santander ja BBVA. Vuonna 2012 keskusteltiin pankkien avuntarpeesta ja niille tehtiin stressitestejä. Espanja ilmoitti että suurimmat pankit eivät tarvitse apua, minkä tulkittiin tarkoittavan että ongelmat ovat paikallispankeissa.

Turismi 
Vuonna 2010 Espanjan turismi toi maailman maista toiseksi suurimmat tulot (Yhdysvaltojen jälkeen). Ulkomaalaisten matkailijoiden määrässä se oli neljäntenä edellään Ranska, Yhdysvallat ja Kiina. Turismin osuus kansantuotteesta on 11 % ja työllistää noin kaksi miljoonaa ihmistä

Autoteollisuus 
Espanja on maailman viidenneksi ja Euroopan kolmanneksi suurin autojen valmistaja, ja autot ovatkin yksi maan tärkeimmistä vientituotteista koneiden ja hedelmien ohella. Monikansallisten suuryritysten tehtaita ovat Ford España, Opel España ja SEAT. Tunnetuin automerkki on SEAT ja Santana Motor on merkittävä autojen, työkoneiden ja trukkien valmistaja. Myös muita tunnettuja automerkkejä tehdään Espanjassa.

Työllisyys 
Espanjan virallinen työttömyysaste on ollut 2010-luvulla erittäin korkea, jopa noin neljännes työvoimasta on tilastoitu työttömäksi. Vuonna 2020 työttömyysaste on Kansainvälisen valuuttarahaston arvion mukaan noin 14 %. Työllisten määrä on 2020-luvun taitteessa noin 20 miljoonaa, kun se vuonna 2013 oli hieman yli 17 miljoonaa.

Valtion talous 
Espanjan valtionvelka kasvoi voimakkaasti 2010-luvun alussa ja vuonna 2014 se saavutti sadan prosentin rajan suhteessa bruttokansantuotteeseen. Sen jälkeen talouskasvu on laskenut suhdelukua, 2020-luvun taitteessa velka suhteessa bruttokansantuotteeseen on noin 95 %. Vuonna 2022 se nousi jälleen selvästi yli sadan prosentin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

España: Economía y demografía 
Observatory of Economic Complexity: Spain
Results May Vary

Results May Vary on Limp Bizkitin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 23. syyskuuta 2003. Albumi myi Yhdysvalloissa kultaa lokakuussa 2003 ja platinaa 3. kesäkuuta 2008. Albumilta julkaistiin kaksi singleä, Eat You Alive sekä koveriversio The Who:n kappaleesta Behind Blue Eyes. Molemmista kappaleista julkaistiin musiikkivideot, joista ensimmäisessä nähtiin näyttelijä Thora Birch ja toisessa näyttelijä Halle Berry.

Musiikki ja sanoitukset 
Vaikka Results May Vary sisältää yhtyeen aiemman diskografian tapaan heavy metal- sekä rap-elementtejä, sillä kuullaan myös muun muassa alternative rock-, funk- ja jazz-vaikutteita. Kitaristi Wes Borland ei esiinny albumilla, sillä hän oli eronnut yhtyeestä vuonna 2001. Mike Smith valittiin Borlandin korvikkeeksi, mutta hänet kuullaan lopullisessa julkaisussa vain seitsemällä kappaleella. Yhtyeen laulajan Fred Durstin huhuttu suhde laulaja Britney Spearsin kanssa inspiroi osan albumin sanoituksista. Spears on kieltänyt olleensa suhteessa Durstin kanssa. Albumilla vierailevat rap-artisti Snoop Dogg sekä Korn-yhtyeestä tuttu kitaristi Brian "Head" Welch. Monta albumia varten nauhoitettua kappaletta jätettiin pois lopullisesta julkaisusta.

Kappaleet 
Sanoitus: Fred Durst (raidat 1-14, 16), Snoop Dogg (raita 8), Pete Townshed (raita 15)

Sävellys: Fred Durst (raidat 1-7, 9-14, 16), John Otto (raidat 1-7, 9-14), Sam Rivers (1-7, 9-14, 16), Mike Smith (raidat 2-4, 6, 9, 11, 14), DJ Lethal (raidat 8, 12), Brian "Head" Welch (raita 7), Pete Townshed (raita 15)

Limp Bizkitin albumit
Vuoden 2003 albumit
Rick Rubinin tuottamat albumit
Mazda RX-7

Mazda RX-7 on japanilaisen Mazdan vuosina 1978–2002 valmistama urheiluauto. Siinä on Wankel-moottori ja 1980-luvun malleissa noin 200 hevosvoimaa, 1990-luvun ja myöhemmissä malleissa on 250–280 hevosvoimaa. Huippunopeus on noin 250 km/h.

Moottoriurheilussa 
Mazda kilpaili autolla muun muassa Le Mansin 24 tunnit ajoissa ja voitti Span 24 tunnin ajot vuonna 1981. Autolla voitettiin British Touring Car Championship vuosina 1980 ja 1981. Mazda Rally Team Europe teki autosta B-ryhmän ralliauton kaudelle 1984.

Lähteet 

RX-7
S-segmentin autot
1970-luvun autot
1980-luvun autot
1990-luvun autot
2000-vuosikymmenen autot
Warwick (täsmennyssivu)

Warwick viittaa muun muassa seuraaviin:

Paikkoja 
 Warwick, kaupunki Warwickshiren kreivikunnassa Englannissa
 Warwick, kaupunki Yhdysvalloissa Rhode Islandissa
 Warwickshire, kreivikunta Keski-Englannissa
 Warwick, kaupunki Australiassa, Queenslandin osavaltiossa

Henkilöitä
 Derek Warwick (s. 1954), englantilainen kilpa-autoilija
 Dionne Warwick (s. 1940), yhdysvaltalainen laulaja
 Ethel Warwick (1882–1951), englantilainen näyttelijä ja malli.
 Warwickin jaarli, brittiläinen arvonimi
 "Warwick Kuninkaantekijä", Richard Nevillen (16. Warwickin jaarli, 1428-1471) kutsumanimi

Muita merkityksiä
 Warwick, englantilainen automerkki 1950-1960-luvun vaihteesta
 Warwick Basses, saksalainen bassokitaroiden valmistaja
Britannian kuninkaallinen laivasto
 HMS Warwick (1643), 22-tykkinen viidennen luokan alus
 HMS Warwick (1696), 48-tykkinen neljännen luokan alus
 HMS Warwick (1733), 60-tykkinen neljännen luokan alus
 HMS Warwick (1767), 50-tykkinen neljännen luokan alus
 HMS Warwick (D25), W-luokan hävittäjä
Friz Freleng

Isadore "Friz" Freleng (21. elokuuta 1905 – 26. toukokuuta 1995)  oli yhdysvaltalainen animaattori, sarjakuvapiirtäjä, ohjaaja ja tuottaja.

Varhainen ura
Freleng syntyi Kansas Cityssä, Missourissa. Valmistuttuaan lukiosta 1923 Freleng kutsuttiin Walt Disneyn tilalle Kansas City Film Ad Companyyn, jossa hän tutustui toisiin animaattoreihin, Hugh Harmaniin ja Ub Iwerksiin. Muutaman vuoden kuluttua Harman ja Iwerks muuttivat Kaliforniaan työskentelemään Disneyn perustamalle studiolle, ja Freleng seurasi perässä mutta ajautui pian riitoihin Walt Disneyn kanssa.

Freleng vaihteli studiosta toiseen, kunnes 1933 sai paikan Warnerilta. Siellä alle 30-vuotias Freleng kohosi pian pääohjaajaksi, ja hänet houkuteltiin muutamaksi vuodeksi Metro-Goldwyn-Mayerille. Vuonna 1939 Freleng palasi Warnerille ja alkoi saada lyhytanimaatioilleen Oscar-ehdokkuuksia. Vuonna 1945 syntyivät pitkäaikaiset animaatiohahmot Sylvesteri-kissa ja Viiksi-Vallu, jälkimmäinen Mike Maltesen kynästä esikuvana lyhyt ja punaviiksinen Freleng. Freleng perusti myöhemmin David H. DePatien kanssa oman tuotantoyhtiön DePatie-Freleng Enterprisesin, ja hän tuotti 1960-luvulla suositut Vaaleanpunainen pantteri -animaatiot.

26. toukokuuta 1995 Freleng kuoli luonnollisista syistä. Warner Bros-animoitu tv-sarja Sylvester ja Tipin Mysteerit oli omistettu hänen muistolleen.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset animaattorit
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Barret Oliver

Barret Spencer Oliver (s. 24. elokuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja valokuvaaja. Lapsitähtenä hänet tunnettiin parhaiten roolistaan Bastianina vuoden 1984 fantasiaelokuvassa Päättymätön tarina.

Ura
Oliver esitti pieniä rooleja televisiossa ja elokuvissa ennen, kuin hänen roolinsa Tarina vailla loppua -elokuvassa sai katsojien huomion. Tätä seurasivat hänen roolinsa Frankenweeniessa ja androidi Darylina vuoden 1985 elokuvassa D.A.R.Y.L.. Hän esiintyi myös sekä elokuvassa Cocoon – nuoruudenlähde että sen jatko-osassa Paluu nuoruudenlähteelle. Hän sai yhä vain isompia rooleja ja sai myös pääroolin Dickon Sowerbyna Hallmark Hall of Famen Salaisessa puutarhassa.

Näyttelemisen jälkeen Oliver ryhtyi ammattimaiseksi valokuvaajaksi. Vuonna 2008 hän opetti valokuvaamista Los Angelesissa.

Filmografia

Elokuvat
 Hei me leikellään (Jekyll & Hyde... Together Again, 1982)
 Suutele minua jäähyväisiksi (Kiss Me Goodbye, 1982)
 Poikkeuksellista rohkeutta (Uncommon Valor, 1983/I)
 Päättymätön tarina (The Neverending Story, 1984)
 Frankenweenie (1984)
 D.A.R.Y.L. (1985)
 Cocoon – nuoruudenlähde (Cocoon, 1985)
 Paluu nuoruudenlähteelle (Cocoon: The Return, 1988)
 Kohtauksia luokkataistelusta Beverly Hillsissä (Scenes from a Class Struggle in Beverly Hills, 1989)

Televisio
 The Incredible Hulk (1 jakso, 1981) 
 The Circle Family (1982) 
 Ritari Ässä (1 jakso, 1982) 
 Love, Sidney (1 jakso, 1983) 
 Lottery! (1 jakso, 1984) 
 Kutsu helvettiin (Invitation to Hell, 1984) 
 Highway to Heaven (1 jakso, 1984) 
 Finder of Lost Loves (1 jakso, 1984) 
 Hämärän rajamailla (1 jakso, 1986) 
 Spot Marks the X (1986)
 Salainen puutarha (1987) 
 Tall Tales & Legends (1 jakso, 1987) 
 Hooperman (1 jakso, 1988)

Lähteet

Aiheesta muualla
Barret Oliver Archive
Silverstein Photography Annual

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Yhdysvaltalaiset valokuvaajat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Hell-Born (albumi)

Hell-Born on puolalaisen black metal -yhtye Hell-Bornin EP-levy, joka on julkaistu vuonna 1996.

Kappaleet

Kokoonpano
 Baal Ravenlock – laulu, rummut
 Les – kitara, bassokitara, laulu

Aiheesta muualla
 

Vuoden 1996 EP:t
Hell-Bornin albumit
Happy New Year

Happy New Year on ruotsalaisen popyhtye ABBA:n kappale, joka ilmestyi yhtyeen vuoden 1980 albumilla Super Trouper. Albumi äänitettiin Tukholmassa Polar Musicin studioilla, ja se oli brittilistan ykkösenä ja Suomessakin kakkosena.

Kappaleesta on muodostunut uudenvuoden klassikkokappale, ja se on yleensä soinut myös YLE Radio Suomen ohjelmistossa uudenvuodenyönä.

Kappaleen tekijät ovat ABBA:n Benny Andersson ja Björn Ulvaeus, ja sen albumiversion kesto on 4:23. Lauluesityksestä vastaavat lähinnä ABBA:n naispuoliset jäsenet Agnetha Fältskog ja taustalla Anni-Frid Lyngstad. Muita instrumentteja soittavat Ola Brunkert (rummut), Rutger Gunnarsson (basso), Janne Schaffer (kitarat), Björn Ulvaeus (akustiset kitarat) ja Benny Andersson (kosketinsoittimet ja syntetisaattorit).

Kappaleesta on myös tehty video, jossa ABBA on kokoontunut laulamaan Benny Anderssonin soittaman pianon ympärille.

Kappaleen sanoituksessa pariskunta on uudenvuoden juhlinnan jälkitunnelmissa, kun samppanja on nautittu ja ilotulitus on päättynyt. Kertoja-minä on pariskunnan toinen jäsen ja hänen mukaansa pari tuntee olevansa alakuloinen ja eksyksissä: Juhlat ovat päättyneet ja aamu näyttää harmaalta, kun olisi aika toivottaa hyvää uutta vuotta. Kertoja toivoo, että meillä kaikilla on aina silloin tällöin visio maailmasta, jossa jokainen naapuri on ystävä. Nyt kertojasta näyttää, että unelmat joita heillä oli aikaisemmin ovat kuolleet kuin lattialla lojuvat konfetit. On vuosikymmenen loppu. Kuka voisi sanoa mistä löydämme itsemme kymmenen vuoden kuluttua, mikä meitä odottaa vuoden 1989 lopussa.

Lähteet 

 ABBA CD Super Trouper (Polydor / Polar Music International A.B. 533 979-2, 1997, remasteroitu uudelleenjulkaisu)

 Vuoden 1980 kappaleet
ABBAn kappaleet
Anders Fager

Anders Fager (aik. Johansson, s. 1964) on ruotsalainen pelisuunnittelija ja yrittäjä. Fagerin ensimmäinen kaunokirjallinen teos on 2009 ilmestynyt kauhunovellikokoelma Pohjoiset kultit.

Ura 

Kun Ruotsin roolipeliala oli vielä nuorta, Fager työskenteli Target Gamesille. Hänen suunnittelemansa on ensimmäinen Ruotsissa julkaistu roolipeliseikkailu Spindelkonungens pyramid, ja hän teki myös pari lautapeliä ennen kuin hän siirtyi pariksi vuodeksi pois pelialalta. Hän palasi alalle 2000-luvun alussa pelillä Hellgame. Sittemmin hän on tehnyt lauta- ja korttipelejä ja on ollut yhteistyössä muun muassa The Gamersin, The Gard Cabinetin ja MultiMan Publishingin kanssa. Vuodesta 2006 on Fager on toiminut yritysnimellä Gottick.

Palkinnot ja tunnustukset 

 Catahya-palkinto 2010, novellista "Mormors resa" kokoelmassa Svenska kulter.

Pelejä 
 Comrade Coba (2007)
 Swärje (2004, 2005)
 The Hellgame (2003)
 Lützen (1983)
 Monstret som slukade Stockholm (1983)
 Spindelkonungens pyramid, (1982, 1984)

Novellikokoelma

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Gottick Games.
 Anders Fager.

Lautapelisuunnittelijat
Roolipelisuunnittelijat
Ruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Antonio Pappano

Sir Antonio Pappano (s. 30. joulukuuta 1959 Epping, Englanti) on kapellimestari ja pianisti. Hänen perheensä muutti Italiasta Englantiin vuonna 1958, ja 13-vuotiaana hän siirtyi perheineen Connecticutiin. 

Pappanosta tuli vuonna 1990 Norjan kansallisoopperan ja vuonna 1992 La Monnaien musiikillinen johtaja. Vuodesta 2002 hän on toiminut Covent Gardenin ja vuodesta 2005 Orchestra dell'Accademia Nazionale di Santa Cecilian musiikillisena johtajana. Lisäksi hän on muun muassa avustanut Daniel Barenboimia Bayreuthin musiikkijuhlilla ja Michael Gieleniä sekä toiminut Israelin filharmonisen orkesterin vierailevana kapellimestarina.

Pappano on johtanut Lontoon Covent Gardenissa sijaitsevaa Royal Opera Housea vuodesta 2002. Hänen kautensa päättyy 2023, jolloin hän siirtyy Lontoon sinfoniaorkesterin ylikapellimestariksi Simon Rattlen jälkeen.

Pappano levyttää säännöllisesti EMI-levymerkille. Hänen levytystensä joukkoon lukeutuu tulkintoja Philippe Boesmansin, Jules Massenet'n, Giacomo Puccinin, Giuseppe Verdin ja Richard Wagnerin oopperoista. Hän on myös levyttänyt Hugo Wolfin lauluja tenori Ian Bostridgen kanssa. Hän on naimisissa laulunopettaja Pamela Bullockin kanssa.

Pappano on Royal Academy of Musicin kunniajäsen.

Lähteet

Brittiläiset kapellimestarit
Brittiläiset pianistit
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Maahantulokortti

Maahantulokortti (, ) on useissa maissa vaadittava, tyypillisesti valtion rajalta tai rajaa ylittäviä matkustajia kuljettavasta liikennevälineestä (lentokone, juna, laiva) saatava, valtion maahantuloviranomaisten virallinen lomake, joka osoittaa muun muassa matkustajan maahan saapumisen ajankohdan, matkan tarkoituksen, majoituspaikan ja suunnitellun maasta poistumispäivän.

Usein matkustajan on täytettävä maahan tullessaan kaksi samanlaista lomaketta. Näistä yksi jää jo rajalla  rajaviranomaisille maahantulon rekisteröimiseksi. Toisen lomakkeen leimaa viranomainen, ja se jää matkustajalle matkan ajaksi. Sillä voidaan osoittaa maahantulon tapahtuneen laillisesti. Joissain maissa, kuten Venäjällä ja Valko-Venäjällä, matkustajan tulee esittää maahantulokortti hotellissa tai muussa majoituspaikassa tai rekisteröidä majoituksensa omatoimisesti tiettyyn aikarajaan mennessä (esimerkiksi viimeistään 3-5 arkipäivän aikana). Maasta poistuttaessa majoitusrekisteröinnillä vahvistettu maahantulokortin toinen kappale (maastapoistumiskortti) annetaan rajaviranomaisille.

Australian maahantulokortti 
Australian maahantulokortti on yhdistelmälomake, joka itse asiassa sisältää perinteisemmän maahantulokortin ja lyhyen tullille tehtävän tulliselvityksen (tulli-ilmoitus). Tästä syystä maahantulokortin virheellisestä täyttämisestä voi seurata sakko raja-asemalla (tullissa). Esimerkiksi Australian karanteenisäännökset ovat erityisen tarkkoja sen suhteen, onko tulijalla ruokaa tai vastaavaa mukanaan. Kohdassa 6 kysytään mukana olevia elintarvikkeita, jotka voivat olla missä muodossa tahansa − myös makeiset katsotaan elintarvikkeiksi ("All food - includes dried, fresh, preserved, cooked, uncooked?"). Jos maahantulokorttiin ei merkitse "Kyllä" (Yes), kun elintarvikkeita on mukana, matkustaja voi joutua maksamaan sakkoa jopa 220 Australian dollaria (160 euroa), vaikka mukana oleva elintarvike olisi sallittukin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tarvittavat asiakirjat (Venäjä) (Suomi-Venäjä seura ry, www.svs.fi)
 Migration card (Venäjä)  (saint-petersburg.com)
 Pekka Iivari: Turvallinen liikkuminen Venäjällä (Venäjä, pdf) (nlpit.com)
 Maahantulokortti käyttöön viikonloppuna itärajalla (Venäjä, 2003) (mtv3.fi)
 Migration cards (Valko-Venäjä)   (sweden.belembassy.org)
 Rules of filling in the foreigner's immigration card (Ukraina)   (pvu.gov.ua)
 Näin täytetään maahantulokortti (Thaimaa) (thaimaaopas.fi)
 Incoming passanger card (Australia, pdf)   (evisastoaustralia.com)
 Lomakkeet kaukomatkaajan riesana (USA)  (kaleva.fi)
 Filling Out Arrival-Departure Record, CBP Form I-94, for Nonimmigrant Visitors with a Visa for the U.S. (USA)  (cbp.gov)

Rajavalvonta
Matkustusasiakirjat
Paternoster (albumi)

Paternoster on 2. Maanantain kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 8. joulukuuta 2010. Kappaleet ”Sahara” ja ”Mixet tahdo olla munkaa 2010” on julkaistu aiemmin singlenä samana vuonna. Levyllä esiintyy alkuperäisen miesräppärin Petri Flanderin lisäksi naisvokalistina CatCatista tunnettu Katja Kätkä.

Eurodanceartistit Pandora ja Dr. Alban vierailevat albumin kappaleella ”Haddaway, tule takaisin”. Kappaleen idea perustuu Haddawayn 1990-luvun hittiin ”What Is Love?”. Kappale ”Mixet tahdo olla munkaa 2010” on remixversio yhtyeen 1990-luvulla tehdystä kappaleesta.

Kappaleet 
 Haddaway, tule takaisin
 Sahara
 2. Maanantai
 Datsun 100A
 Sä pilasit mun elämän
 Johonki se katse on pantava
 Diiva (alkuperäinen kappale: Diva)
 Siperia
 Firman pikkujoulut
 Mixet tahdo olla munkaa 2010

Lähteet 

 
Vuoden 2010 albumit
2. Maanantain albumit
Tarja Keinänen

Tarja Keinänen (s. 29. kesäkuuta 1950 Oulu) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa kotimaisissa elokuvissa ja näytelmissä. Hän on esiintynyt myös Kotikatu, Olipa kerran löytöretkeilijä ja Avaruusarkki -sarjoissa.

Keinänen sai parhaan naissivuosan Jussi -palkinnon elokuvasta Ihmiselon ihanuus ja kurjuus vuonna 1989.

Filmografia

Pitkät elokuvat 
 Rikos ja rangaistus, 1983 (Pennasen vaimo)
 Kello, 1984 (Ulla Valjakka, Laurin vaimo)
 Lumikit - eli kohtauksia naisen elämästä, 1986
 Pohjanmaa, 1988 (Laina)
 Ihmiselon ihanuus ja kurjuus, 1988 (kettupuuhkainen nainen)
 Ariel, 1988 (nainen satamassa)
 Tavallinen luokka, 1993 (keittäjä)
 Kultainen salama, 1994 (Niinan äiti)
 Kivenpyörittäjän kylä 1995 (Saimi, Jalmarin vaimo)
 Pala valkoista marmoria, 1998 (lipunmyyjä)
 Lakeuden kutsu, 2000 (Laina Hakala)
 Tappava säde, 2002 (rouva Airaksinen)
 Kirje isältä, 2003 (Anni Suokas)
 Rock'n Roll Never Dies, 2006 (opiston Kaarina)
 Suuri performanssi, 2008 (kollegion virkailija)  
 Lumihiutalemuodostelma, 2012 (Martta)
 Punainen nauha, 2012 (Heyno)

Lyhytelokuvat 
 Saaren Heta, 1987
 Murhakopla, 1988 (Irene)
 Pankkiherroja, 1993 (Margit)
 Patriootin kuolema, 1999 (lukija)
 Laina-aika, 2000 (Virtanen, Nooran esimies tavaratalossa)

Lähteet 
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Issei Sagawa

Issei Sagawa (; s. 26. huhtikuuta 1949) on japanilainen murhaaja ja kannibaali, joka vuonna 1981 tappoi hollantilaisen Renee Harteveltin. Sagawan vapauduttua laitoksesta hänestä tuli Japanissa pienimuotoinen julkimo.

Elämä

Sagawa syntyi Kobessa, Japanissa ja hänen vanhempansa olivat rikkaita. Hän opiskeli Pariisin yliopistossa.

Harteveltin murha

Sagawa murhasi luokkatoverinsa - Renée Harteveltin - Pariisissa ja joutui istumaan tuomionsa ranskalaisessa vankilassa. Sagawa kutsui Harweltin luokseen syömään, ja tämän saavuttua Sagawa ampui häntä niskaan kiväärillä ja aikoi syödä tämän. Sagawa valitsi juuri Harveltin koska hänen mielestään nainen oli kaunis ja terve, ominaisuudet joita Sagawalla ei itsensä mielestä ollut, Sagawa kuvaili itseään adjektiiveilla heikko, ällöttävä ja pieni mies. Hän oli vain 1,52m pitkä.) ja hän kertoi aikovansa varastaa murhaamansa naisen kauneuden ja terveyden syömällä tämän lihaa.

Sagawa sai šokin naisen ampumisesta ja pyörtyi, mutta herättyään hän "tajusi" että hänen on syötävä uhrinsa lihaa. Hän alkoi syödä uhriaan aloittaen huulista ja jaloista, ensin raiskattuaan ruumiin. Hän kertoi kuulusteluissa yllättyneensä huomattuaan ihmisen ihonalaisen rasvan olevan maissinkeltaista. Kahden päivän aikana Sagawa söi osia ruumiista. Hän kuvaili naisen lihaa pehmeäksi ja hajuttomaksi, ja muistuttavan tonnikalaa. Sagawa yritti hävittää silvotun ruumiin heittämällä ja upottamalla hänet läheiseen järveen, mutta ranskalaiset poliisit saivat hänet kiinni itse teossa ja pidättivät miehen.

Sagawan rikas isä järjesti hänelle parhaan mahdollisen juristin oikeudenkäyntiä varten, mutta Sagawa joutui ensin istumaan vankilassa kaksi vuotta ennen oikeudenkäyntiä. Oikeudenkäynnissä tuomari totesi Sagawan olevan selvästi mielisairas ja kykenemätön osallistumaan oikeudenkäyntiin. Hänet siirrettiin mielisairaalaan ja hänet tuomittiin elämään loppuelämänsä kyseisessä sairaalassa suljetulla osastolla. Hänet siirrettiin myöhemmin Japaniin Matsuzavan sairaalaan jossa psykiatri totesi hänen olevan mieleltään terve, mutta "paha". Jokatapausessa Japanin viranomaiset huomasivat että lain mukaan Sagawaa ei saa pitää vangittuna sairaalassa, koska Ranskan viranomaiset unohtivat toimittaa Japaniin tärkeitä, Sagawan vangitsemista koskevia papereita. Sagawa kirjoittautui ulos sairaalasta 12. elokuuta 1986, ja on ollut vapaa mies siitä lähtien.

Nykyinen elämä

Sagawa asuu nykyisin Tokiossa. Hän on Japanissa pienimuotoinen julkimo, ja on usein vieraana erinäisissä televisio- ja radio-ohjelmissa. Sagawa kirjoitti vuonna 1997 kritisoivan kirjan "Shonen A" (Poika A), ja murhasta huolimatta hän omisti kirjansa japanilaiselle 14-vuotiaalle sarjamurhaajalle joka mm. murhasi useita lapsia ja katkaisi uhreiltaan kaulat.

Lähteet

Elävät henkilöt
Kannibaalit
Nekrofiilit
Japanilaiset murhaajat
Vuonna 1949 syntyneet
Bravo (yhtye)

Bravo () on venäläinen, alkujaan neuvostoliittolainen poprock-yhtye. Bravo perustettiin Moskovassa vuonna 1983. Yhtye esittää kappaleensa venäjäksi, vaikka niiden nimet ovat joskus englanniksi. Yhtyeessä 1980-luvulla esiintyneestä laulajasta, Žanna Aguzarovasta tuli myöhemmin hyvin suosittu Venäjällä.

Yhtyeen perusti kitaristi Jevgeni Havtan.

Tyylilajina on helposti tunnistettava slaavilais-melankolia, jazz-vaikuttein. Venäjänkielisen wikiartikkelin mukaan (ru-wiki), yhtyeen äänitettä (oletettavasti vuodelta 1987 julkaistua) on myyty 5 miljoonaa kappaletta.

Suomessa julkaistiin vuonna 1987 taltioitu äänite, joka kantoi yhtyeen nimeä. Siinä olevista kappaleista ehkä tunnetuin lienee "Old Hotel" (ven. Старый отель/translitt. "Staryj Otelj"). Suomalainen levykustantaja oli Polarvox. Kappaleiden nimet translitteroitiin, ja äänite julkaistiin LP-levynä sekä C-kasettina.

Jäsenet

Nykyiset 
 Jevgeni Havtan (1983−): kitara, laulu, sanoitukset
 Aleksandr Stepanenko (1983−1985, 1994−): kosketinsoitin, saksofoni, huilu, kitara, pianoharmonikka, tamburiini
 Pavel Kuzin (1983−1989, 1995−): lyömäsoittimet
 Robert Lenz (1995−): akustinen kitara, sähkökitara, huuliharppu, laulu
 Mihail Gratšov (2011−): basso-kitara, kontrabasso

Vuonna 1987
 Laulu: Žanna Aguzarova
 Kitara: Jevgeni Havtan
 Perkussio: Pavel Kuzin
 Rummut: Timur Murtuzajev
 Saksofoni: Fjodor Ponomarjov

Levyt

Studioalbumit 
 1983 — Bravo (Браво) (ensimmäinen magneettialbumi)
 1985 — Bravo (Браво) (toinen magneettialbumi)
 1987 — BRAVO
 1987 — Ansambl Bravo (Ансамбль Браво)
 1989 — Skažem my drug drugu "Bravo!" (Скажем мы друг другу «Браво!) (magneettialbumi, laulajana Jevgeni Osin)
 1990 —  Stiljagi iz Moskvy (Стиляги из Москвы)
 1993 — Moskovskij bit (Московский бит)
 1994 — Doroga v oblaka (Дорога в облака)
 1996 — Na perekrjostkah vesny (На перекрёстках весны)
 1998 — Hity pro ljubov (Хиты про любовь)
 2001 — Jevgenika (Евгеника)
 2011 — Moda (Мода)
 2015 — Navsegda (Навсегда)

Singlet 
 1989 — Gruppa Bravo (Группа Браво)
 1994 — Doroga v oblaka (Дорога в облака)
 1995 — Veter znaet (Ветер знает)
 1997 — Serenada 2000 (Серенада 2000)
 2001 — Ljubov ne gorit (Любовь не горит)

Konserttialbumit 
 1994 — Live in Moscow
 1998 — Živaja kollektsija (Живая коллекция)
 2014 — 30 let. Kontsert v Stadium Live (30 лет. Концерт в Stadium Live)
 2015 — Novogodni akustitšeski kontsert (Новогодний акустический концерт)

Kokoelmat 
 1992 — Gruppa Bravo - 10. Zapisi 1983/1984 gg. (Группа Браво. - 10. Записи 1983/1984 гг.) (laiton kokoelma)
 1993 — Žanna Aguzaroca i Bravo 1983—1988 (Жанна Агузарова и «Браво» 1983—1988)
 1995 — Pesni raznyh let (Песни разных лет)
 2004 — Zvjozdnyi katalog (Звёздный каталог)
 1995 — The Best Of
 2017 — Bravospektiva (Бравоспектива) 2CD

Lähteet

Aiheesta muualla 

Neuvostoliittolaiset rockyhtyeet
Venäläiset rockyhtyeet
Melonta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 1 000 metrin kajakkiyksikkö

Helsingin olympiakisojen miesten kajakkiyksiköiden 1 000 metrin melontaan osallistui 20 melojaa. Kilpailu käytiin 28. heinäkuuta Soutustadionilla.

Alkuerät

Jokaisesta erästä kolme nopeinta loppukilpailuun.

1.erä

2.erä

3.erä

Loppukilpailu

Lähteet
 Tulokset puolaksi

Melonta kesäolympialaisissa 1952
Melonta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 10 000 metrin kajakkiyksikkö

Helsingin olympiakisojen miesten kajakkiyksiköiden 10 000 metrin melontaan osallistui 17 melojaa. Kilpailu käytiin suoraan loppukilpailuna 27. heinäkuuta Soutustadionilla.

Loppukilpailu

Lähteet
 Tulokset puolaksi

Melonta kesäolympialaisissa 1952
Marja Tyrnin Joulushow

Marja Tyrnin Joulushow on spin-off-sarja suomalaisesta sketsiohjelma Putouksesta. Lifestyle-ohjelman muotoon rakennetussa ohjelmassa Vuoden sketsihahmo -tittelin Putouksessa voittanut pallivahalainen leskirouva Marja Tyrni esittelee katsojille  vieraidensa kera erilaisia vinkkejä jouluvalmisteluihin. Kaikkiaan kuuden jakson mittainen ohjelma esitettiin MTV3-kanavalla vuodenvaihteessa 2010–2011. Sarjaa on esitetty uusinnoin jouluisin. 

Marja Tyrniä ohjelmassa näyttelee Aku Hirviniemi. Lisäksi ohjelmassa esiintyvät Marja Tyrnin apulaiset; Jucci Hellström ("Marja's Personal Assistent") sekä tonttutytöt Hilla Ruoppila ja Mimosa Willamo. Loppulaulun pianistina nähdään Larry Läskinen (Leri Leskinen). Jokaisessa jaksossa nähdään lisäksi useita vieraita.

Viittaukset Putoukseen 
Ohjelmassa tehdään useita viittauksia Putous-ohjelman hahmoihin. Ensimmäisessä jaksossa vierailee "Tyrnin kuumalinja" -osiossa Putouksessa tutuksi tullut sketsihahmo Raisa Reikänaama (Krista Kosonen), viimeisessä jaksossa Jättipipariluukun vieraana on Vuoden sketsihahmo -kilpailussa toiseksi selviytynyt Kete Rahkonen (Riku Nieminen). Lisäksi Raisa Reikänaama ja Kete Rahkonen mainitaan ohjelmassa useaan kertaan; muista Putouksen hahmoista mainitaan Birger Borg ja "moppitukka" eli ohjelman juontaja Jaakko Saariluoma.

Jaksot 
Alla olevaan taulukkoon on listattu jaksoittain osioiden "Hannu Karpolta pöllitty pukintunnistusformaatti", "Jättipipariluukku" ja "Tyrnin kuumalinja" vieraat.

Katso myös 
 Putous

Aiheesta muualla 
 
 Marja Tyrnin kotisivut MTV3:n sivuilla

Lähteet 

Viihdeohjelmat
Terhit

Terhit (Asperugo) on lemmikkikasvien (Boraginaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi nykyisin vain yksi laji: terhi (Asperugo procumbens). Aikojen kuluessa sukuun on kuvattu kuuluvaksi muutamia muitakin lajeja, mutta ne on sittemmin todettu samaksi lajiksi kuin terhi tai todettu muihin sukuihin, lähinnä rastien (Anchusa) sukuun, kuuluviksi.

Terhit ovat yksivuotisia ja karheakarvaisia ruohovartisia kasveja. Niiden varret ovat särmikkäitä ja kasvutapa vaihtelee maanmyötäisestä kohenevaan. Lehdet ovat ruodittomia tai lyhytruotisia ja muodoltaan suikeita. Lehtiasento on kierteinen, joskin ylimmät lehdet näyttävät olevan vastakkaisesti. Kukat sijaitsevat lehtihangoissa yksittäin tai pareittain lyhyiden kukkaperien päissä. Kukkien verhiöt ovat viisiliuskaisia ja kasvavat hedelmävaiheessa yhteen hedelmien kanssa. Teriöt ovat pieniä ja suppilomaisia sekä aluksi väriltään punaisia, mutta myöhemmiten sinivioletteja. Heteet ovat keskenään yhtä pitkiä, ja emit yksiluottisia. Hedelmänä on lohkohedelmä.

Suvun tieteellinen nimi (Asperugo) tulee latinan sanasta asper (suom. karhea) ja viittaa terhien karheakarvaisiin varsiin.

Lähteet 

Lemmikkikasvit
Vaskionjoki

Vaskionjoki on Halikonjoen vesistöön kuuluva joki Vaskiolla Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Joki saa alkunsa Toivilanjoen ja Kumionojan yhtymässä. Vaskionjoki yhdistyy Vaskion taajaman eteläpuolella Kuusjoen kanssa muodostaen Halikonjoen. Vaskio on saanut nimensä joen mukaan.

Vaskionjokea kuormittaa Vaskion vedenpuhdistamo ja maanviljely. 30 prosenttia joen valuma-alueesta on peltoa. Vaskionjoki, kuten muutkin alueen joet, virtaa syvässä uomassa savimaassa. Joen alkulähteet sijaitsevat Vaskion soisilla reuna-alueilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Halikonjoen vesistö
Suomen joet
Halikko
Salon luonto
Pekka Mattila (työelämäprofessori)

Pekka Juhani Mattila (s. 1978) toimii Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun työelämäprofessorina sekä kouluttajana, neuvonantajana ja kirjoittajana. Toukokuusta 2011 joulukuuhun 2021 Mattila työskenteli Aalto University Executive Education -yhtiön toimitusjohtajana.

Ura 
Mattila valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteiden maisteriksi vuonna 2003 pääaineinaan sosiologia. Valtiotieteiden tohtoriksi hän väitteli vuonna 2006 aiheenaan muutoksen johtamisen ja muutosvastarinnan käytänteet. Tämän jälkeen hän on suorittanut liikkeenjohdon Executive MBA -tutkinnon London Business Schoolissa (2010) ja opiskellut New Yorkin Columbia Business Schoolissa. Viime vuosina Mattila on julkaissut erityisesti strategisen johtajuuden, johtoryhmätyöskentelyn, kuluttajakäyttäytymisen, markkinoinnin ja myynnin johtamisen sekä muutoksen johtamisen ja esimiestyön teemoista muun muassa Talentumin ja Kauppalehden kustantamana.

Elokuusta 2010 alkaen Mattila on toiminut Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa ensin markkinoinnin vierailevana professorina (2010–2013) ja elokuusta 2013 alkaen työelämäprofessorina (Professor of Practice). 

Ennen yliopistotehtäviä Mattila toimi yli kymmenen vuotta finanssialan kehitys- ja johtotehtävissä sekä markkinointiviestintäyrityksen divisioonanjohtajana. Talvella 2010 Mattila oli perustamassa yritysmarkkinoinnin ja myynnin ratkaisuihin keskittyvää Funnel-ryhmää, jonka hallituksen puheenjohtajana hän toimi kevääseen 2016, Vuosina 2012-2014 hän toimi myös Helsingin OP Pankki Oyj:n hallituksen jäsenenä. Parhaillaan Pekka Mattila vaikuttaa A-lehdet Oy:n, Aro Systems Oy:n, Greenlux Finland Oy:n, FMA Creations Oy:n ja Verso Food Oy:n hallitusten jäsenenä, Nordic Institute of Business and Society (NIBS) -ajatushautomon perustajajäsenenä sekä Helsinki Advanced Interaction Studies Instituten hallituksen puheenjohtajana. Hän on myös Suomen Taideteollisuusyhdistyksen (Design Forum Finland) hallituksen jäsen ja lisäksi vuonna 2017 Pekka Mattila nimitettiin Kansallisgallerian hallitukseen.

Mattila on entinen kokoomuslainen ja oli muun muassa vuodesta 2009 Helsingin juhlaviikoista vastaavan säätiön hallituksen puheenjohtajana sekä Helsingin kaupunginvaltuuston varajäsenenä vuoteen 2017 saakka.

Yksityiselämä 
Pekka Mattilan puoliso on kapellimestari Hannu Lintu.

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla
 Pekka Mattilan verkkosivut ja blogi

Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Suomalaiset yrittäjät
Työelämäprofessorit
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Markkinointitieteilijät
Jalkapallon cup-kilpailu 1940

Jalkapallon cup-kilpailu 1940 järjestettiin ylimääräisenä cup-kilpailuna kesä-heinäkuussa 1940 ennen Mestaruussarjan kauden 1940–41 alkua, kun Palloliiton edustajakokous päätti 28. huhtikuuta 1940 siirtää sarjojen alkamisajankohtaa toukokuun alusta elokuun alkuun. Kilpailu oli avoin liiton sarjaseuroille ja siihen ilmoittautui 18 seuraa. Kun kilpailusta päätettäessä ei ollut tietoa osaanottajien määrästä, Palloliitto päätti, että cup ei ole virallinen kilpailu Suomen mestaruudesta. 

Cup-kilpailun voitti Sudet, kun se löi loppuottelussa TPS:n Leo Turusen ja Arvo Hyyrysen maaleilla 2–0. Susia on myöhemmin pidetty epävirallisena vuoden 1940 Suomen mestarina. SPL on listannut myöhemmin 1940 cup-kilpailun Susien voiton Suomen mestaruudeksi ilman mainintoja kilpailun ylimääräisyydestä tai voitetun SM:n epävirallisuudesta. Noin esitetään jalkapallokirjojen Suomen mestarit listauksissa ensimmäisen kerran 1989, samoin esittää myös viimeisin listaus vuodelta 2015,

Joukkueet

Tulokset

Karsintakierros

Neljännesvälierät

Puolivälierät

Välierät

Loppuottelu 

Susien joukkueessa pelasivat: Viljo Taivainen (mv), Toivo Asikainen, Kalle Hahl, Viljo Heinonen, Arvo Hyyrynen, Eino Karhu, Runo Kilpi, Sulo Kilpi, Tauno Paakkanen, Reino Pietikäinen, Leo Turunen.

Lähteet 

Vuoden 1940 jalkapallo
Gdańsk Lech Wałęsan lentoasema

Gdańsk Lech Wałęsan lentoasema  on Puolan Gdańskissa sijaitseva kansainvälinen lentoasema. Se on nimetty Puolan entisen presidentin Lech Wałęsan mukaan. Lentoaseman suurimpia käyttäjiä ovat halpalentoyhtiöt, kuten Ryanair ja Wizz Air.

Lentoasemalta on bussi- ja junayhteydet sekä Gdańskin että Gdynian keskustaan.

Lentoyhtiöt ja kohteet

Lähteet

Aiheesta muualla 

Puolan lentoasemat
Gdańsk
Hellblast

Hellblast on puolalaisen black metal -yhtye Hell-Bornin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2001.

Kappaleet 7-10 on otettu yhtyeen EP:ltä Hell-Born.

Kappaleet

Kokoonpano
 Baal Ravenlock – rummut, laulu
 Les – kitarat, taustalaulu
 Jeff – bassokitara, taustalaulu

Aiheesta muualla
 

Vuoden 2001 albumit
Vuoden 2001 esikoisalbumit
Hell-Bornin albumit
The Call of Megiddo

The Call of Megiddo on puolalaisen black metal -yhtye Hell-Bornin toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2002.

Kappalelista

Kokoonpano
 Baal Ravenlock – laulu, bassokitara
 Les – kitara, taustalaulu
 Jeff – kitara, taustalaulu
 Basti – rummut

Aiheesta muualla
 

Hell-Bornin albumit
Vuoden 2002 albumit
Legacy of the Nephilim

Legacy of the Nephilim on puolalaisen black metal -yhtye Hell-Bornin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2003.

Kappaleet

Kokoonpano
 Baal Ravenlock – laulu, bassokitara
 Les – kitara, taustalaulu
 Jeff – kitara, taustalaulu
 Krzysztof – rummut

Aiheesta muualla
 

Hell-Bornin albumit
Vuoden 2003 albumit
Julius Fučík

Julius Ernest Wilhelm Fučík [futši:k] (18. heinäkuuta 1872 Praha – 15. syyskuuta 1916 Berliini) oli tšekkiläinen säveltäjä ja sotilasmuusikko. Hänen tunnetuin teoksensa lienee marssisävellys Gladiaattorien tulo vuodelta 1899.

Julius Fučík syntyi vuonna 1872 Prahassa, silloisessa Itävalta-Unkarissa. Hän opiskeli Prahan konservatoriossa fagotin- ja viulunsoittoa sekä lyömäsoittimia ja sai sävellysopetusta Antonín Dvořákilta. Hän astui sotilaspalvelukseen vuonna 1891 ja työskenteli sen jälkeen soittokunnan johtajana eri puolilla Itävalta-Unkaria ja palveli mm. soitonjohtajana 86. jalkaväkirykmentissä (1897–1909) ja 92. jalkaväkirykmentissä (1909–1913).

Vuonna 1913 Fučík avioitui ja asettui Berliiniin. Hän perusti oman soittokuntansa Prager Tonkünstler-Orchester ja musiikkikustantamonsa Apollo Verlag markkinoimaan sävellyksiään. Ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen heikensi toimeentuloa, ja hänen liiketoimensa ja terveytensä kärsivät. Hän kuoli Saksassa vain 44-vuotiaana.

Fučík oli tuottelias säveltäjä: hänen tuotantoonsa kuuluu noin 240 marssia, polkkaa ja valssia. Suurin osa teoksista on sävelletty sotilassoittokunnille. Hänen musiikkiaan esitetään yhä Tšekissä, mutta hänen maailmanmaineensa perustuu ensi sijassa Gladiaattorien tuloon.

Teoksia 
 Gladiaattorien tulo (marssi) op. 68
 Talvimyrskyjä (valssi) op. 184
 Vanha mörisijä (kappale fagotille ja orkesterille) op. 210
 Firenzeläinen marssi op. 214
 Tonavan aallot (valssi) op. 233

Sotilaskapellimestarit
Tšekkiläiset säveltäjät
Vuonna 1872 syntyneet
Vuonna 1916 kuolleet
Värielokuva

Värielokuvalla tarkoitetaan elokuvaa, johon on tallennettu värit. Ensimmäiset elokuvat tallennettiin mustavalkoisina ja ainoastaan valovoima kyettiin tallentamaan. Aluksi värillisiä elokuvia tehtiin käsin värittämällä. Ensimmäinen värielokuva oli vuonna 1895 valmistunut Thomas Edisonin käsin väritetty kinetoskooppi-elokuva Annabellen tanssi. Ensimmäinen suomalainen värielokuva oli Toivo Särkän ohjaama Juha vuodelta 1956.

Aiheesta muualla
Annabellen tanssi vuodelta 1895 (Youtube)

Elokuva
Seulonnan keskeiset artikkelit
Human’s Pain


Human’s Pain on puolalaisen brutaalin death metal -yhtyeen Yatteringin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1998.

Kappaleet

Uudelleenjulkaisun bonuskappaleet

Kokoonpano 
 Svierszcz – basso, laulu
 Marek "Hudy" Chudzikiewicz – kitara
 Ząbek – rummut

Arvostelut 
 Chronicles of Chaos:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1998 esikoisalbumit
Yatteringin albumit
Murder’s Concept

Murder's Concept on puolalaisen brutaalin death metal -yhtyeen Yatteringin toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2000.

Kappalelista

Kokoonpano
 Svierszcz – bassokitara, laulu
 Hudy – kitara
 Trufel – kitara
 Ząbek – rummut

Aiheesta muualla
 

Yatteringin albumit
Vuoden 2000 albumit
Genocide (Yatteringin albumi)

Genocide on puolalaisen brutaalin death metal -yhtyeen Yatteringin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2003.

Kappalelista

Kokoonpano
 Svierszcz – bassokitara, laulu
 Hudy – kitarat
 Trufel – kitarat
 Ząbek – rummut

Aiheesta muualla
 

Yatteringin albumit
Vuoden 2003 albumit
Baumolin tauti

Baumolin taudilla tarkoitetaan taloudellista ilmiötä, että palkkakehitys on joillakin toimialoilla tietyissä tilanteissa liian nopeaa. Ilmiö syntyy, kun tuottavuus kasvaa useilla talouden aloilla ja niiden palkat nousevat. Usein palkkoja joudutaan tällöin nostamaan myös niillä aloilla, joilla tuottavuuden kasvua ei ole juuri tapahtunut. Palkannostopaine johtuu siitä, että tuottavuudeltaan heikommat alat joutuvat kilpailemaan työvoimasta muiden alojen kanssa.

Baumolin tauti aiheuttaa monien palvelualojen kustannusten kasvua pitkällä aikavälillä inflaatiota nopeammin. Kysynnän hintajoustosta riippuen nämä palvelut joko kattavat yhä suuremman osuuden nimellisestä bruttokansantuotteesta tai kuihtuvat hiljalleen. Jälkimmäisessä tapauksessa palvelut voivat jäädä kustannusnousun takia vain rikkaimpien saavutettaviksi tai markkinoiden ulkopuolelle harrastelijoiden puuhasteluksi. Baumolin ilmiön on katsottu liittyvän etenkin sellaisiin paljon työvoimaa tarvitseviin palveluihin, joilla tuottavuuden kasvu on vähäistä verrattuna sektoreihin, joilla tapahtuu esimerkiksi tekniikan kehityksen aiheuttamaa tuottavuuden kasvua.

Baumolin tauti liitetään yleisesti julkisen sektorin tuottavuuskehitykseen. Mikäli julkisen sektorin palkkakehitys ylittää yksityisen sektorin kehityksen pitkällä aikavälillä merkittävästi, niin kansantalouteen kohdistuu lisääntyvää verotaakkaa julkisten palvelujen rahoittamiseksi. Esimerkkinä mainittakoon, että Valtion "tuottavuusohjelmaa" on perusteltu mm. Baumolin taudilla, mutta alun perin se ei ole tarkoitettu mitenkään henkilöstöleikkausten ja henkilötyövuosien vähentämisen automaattiseksi perusteluksi. Valtion talouteen ja julkiseen talouteen yleisemmin (kunnat, maakunnat, eläkerahastot jne.) vaikuttanee lyhyellä aikavälillä voimakkaimmin kansantalouden suhdannekehitys. Siten työllisyydestä ja talouskasvusta huolehtiminen on ensisijaisen tärkeä tavoite talouspolitiikan kannalta.

Ilmiö on nimetty yhdysvaltalaisen kansantaloustieteilijän William Baumolin mukaan, joka yhdessä William G. Bowenin kanssa kuvasi sen ensi kertaa 1960-luvulla. Heidän tutkimuksensa käsitteli esittävien taiteilijoiden sektoria. Baumol ja Bowen käyttivät esimerkkinä Ludwig van Beethovenin jousikvartettoa, jonka soittamiseen tarvittiin yhä sama määrä soittajia kuin 1800-luvulla eli klassisen musiikin esittämisessä ei ollut tapahtunut tuottavuuden kasvua. Toisaalta samanaikaisesti muusikoiden kuten muidenkin ammattien reaalipalkat olivat nousseet suuressa määrin 1800-luvulta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Taloustieteen käsitteet
Mayall II

Mayall II (M31 G1), tunnetaan myös nimillä NGC-224-G1, SKHB 1, GSC 2788:2139, HBK 0-1, M31GC J003247+393440 ja Andromedan joukko, on pallomainen tähtijoukko joka sijaitsee Andromedan galaksissa. Mayall II sijaitsee 130 000 valovuoden päässä Andromedan galaksin keskuksesta. Se on myös Paikallisen ryhmän kirkkain pallomainen tähtijoukko. Mayall II:n massan arvioidaan olevan kahdesti Omega Centaurin massan suuruinen, ja sen keskustassa saattaa olla musta aukko.

Mayall II oli ensimmäinen löydetty pallomainen tähtijoukko. Sen löysivät Nicholas Mayall ja O. J. Eggen vuonna 1953. Mayall II on luultavasti Andromedan puoleensa vetämän kääpiögalaksin keskuksen jäännös.

Katso myös 
Messier 54
Omega Centauri

Lähteet 

Andromedan galaksi
Pallomaiset tähtijoukot
Rauni Liukko

Rauni Sinikka Liukko (oik. Liukko-Ailio; 17. kesäkuuta 1940 Vehmaa – 27. toukokuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Liukon läpimurtoteoksia olivat Ruuhkaratikka (1973) ja Liikkuva työvoima (1977). Kohua herätti myös hänen tilateoksensa Helsingin juhlaviikoilla 1972 Arkadian puistossa. 


Ura
Liukko valmistui Taideteollisen oppilaitoksen kuvaamataidonopettajalinjalta 1963 ja aloitti yhteiskunnallisesti kantaa-ottavilla teoksilla, joiden aiheina olivat lapset, vanhukset ja muut vähäosaiset. Ruuhkaratikan ohella lasikuidusta tehdyt karheat lapsihahmot saivat paljon huomiota lehdistössä. 

Ensimmäinen huomiota saanut yksityisnäyttely oli Lapsellisuuksia Kluuvin galleriassa Helsingissä 1970, ja Moderna Museetin järjestämänä Tukholmassa 1971, missä se herätti keskustelua lasten asemasta. Virikkeenä oli ollut Biafran nälänhätä, joka oli ollut paljon esillä televisiossa. Suomessa keskustelua syntyi kuitenkin lähinnä teosten materiaalista ja tekotavasta. Lasikuitu, readymade- ja kierrätysmateriaalit eivät sopineet perinteisiin käsityksiin kuvanveistosta.

Rauni Liukko osallistui Ars 74 -näyttelyyn lapsiaiheisilla veistosinstallaatioilla Yhteinen turvavyö ja Hyväntekeväisyyttä. "Jouduin näkemään, miten yhteiskuntaa heijasteleva koulu aste asteelta rutisti koulutettaviaan", totesi taiteilija Ars-näyttelyluettelossa. "Ei ollut mieltä tehdä kuvia vähäiselle, kultivoituneelle galleriayleisölle. Halusin tehdä kuvia kadun miehelle, joka ei gallerioissa käy."   

Liukon teokset saivat lyyrisempää ja ajattomampaa sävyä 1980-luvulla. Lasikuidun sijasta hän alkoi käyttää pronssia ja luonnonmateriaaleja. Aiheet olivat nyt myyttisiä, kuten Khimairon (1989) ja Sfinksi (1988-1989). Liukko oli jättänyt lasikuidun myös allergian vuoksi. Meriaiheet tulivat mukaan 1990-luvulla. Liukko teki laivoja eri materiaaleista ja kotiloveistoksia.

Liukolle myönettiin muun muassa Suomen Rauhanpuolustajien mitali, Suomen Taideyhdistyksen dukaattipalkinto (1972) ja Vuoden Kiila (1982) sekä valtion taiteilijaeläke (2003).

Keramiikkataiteilija Heljä Liukko-Sundström on Rauni Liukon sisar.

Lähteet

Kirjallisuutta
Vanhala, Jari-Pekka (toim): Rauni Liukko: Matkan muisto / Musta sateenkaari. Oulun taidemuseon julkaisuja 24. Porin taidemuseo ja Oulun taidemuseo 1994. ISBN 951-9355-38-3

Aiheesta muualla
Rauni Liukon Prinsessa-muistomerkki Kellokoskella.

Ruuhkaratikka.
Ruuhkaratikka. Sara Hildénin taidemuseo (PDF).
Liukon teoksia Valtion taidemuseon kokoelmissa.
 Kuvia Liukon Lapsellisuuksia-näyttelystä 1970:
 Kuva 1
 Kuva 2
 Kuva 3
 Kuva 4
 

Suomalaiset kuvanveistäjät
Vuonna 1940 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Hernekääriäinen

Hernekääriäinen (Cydia nigricana) on melko yleinen, pieni perhoslaji. Sen toukat aiheuttavat vahinkoa herneenkasvatukselle. Hernekääriäinen on herneen pahin tuholainen Suomessa. Toukat pilaavat satoa syömällä herneitä ja sotkemalla palkojen sisällön seitillä ja ulosteilla.

Koko ja ulkonäkö 
Aikuinen perhonen on tasaisen tummanharmaa. Etusiiven etureunan vaaleita poikkijuovia ja kärkiosan vaihtelevasti erottuvaa mustavalkoista kuviota lukuun ottamatta siivissä ei ole kuviointia. Siipiväli 12–16 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 
Eurooppalainen laji. Aikuiset perhoset lentävät toukokuusta elokuuhun. Hernekääriäisten määrää voi tarkkailla feromonipyydysten avulla.

Elinympäristö ja elintavat 
Hernekääriäinen lentää ympäri vuorokauden. Naaras munii herneen kukintoihin ja toukat elävät palkojen sisällä syöden siellä olevat herneet. Täysikasvuiset toukat siirtyvät maahan koteloitumaan. Kotelo talvehtii. Viljelyksillä hernekääriäisen kemialliseen torjuntaan voidaan käyttää tehoaineina pyretroideihin kuuluvia yhdisteitä kuten deltametriinia, esfenvaleraattia ja tau-fluvalinaattia.

Ravintokasvi 
Toukka elää monilla eri hernekasveilla, erityisesti herneellä (Pisum sativum).

Lähteet

Aiheesta muualla 
Ötökkätieto: Hernekääriäinen (Cydia nigricana)
Biotus: Tuorehernetuotanto ja hernekääriäinen (pdf)
Farmit.net: Hernekääriäinen (Cydia nigricana)
Kasper: Hernekääriäinen (Cydia nigricana)
Laji.fi, Suomen lajitietokeskus, taksonomia: Hernekääriäinen (Cydia nigricana)
Berner, kasvinsuojelu
Pherobase: Semiochemicals of Cydia nigricana, the Pea moth 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Cydia nigricana (pea moth) 

Kääriäismäiset
Kasvien tuhohyönteiset
Scrapple from the Apple

”Scrapple from the Apple” on Charlie Parkerin säveltämä jazzstandardi vuodelta 1947. Parkerin nauhoitus marraskuulta 1947 julkaistiin sekä Savoy- että Dial-yhtiöiden kautta, koska Parkerilla oli nauhoitushetkellä sopimus molempien levy-yhtiöiden kanssa. Nauhoituksella soittavat Parkerin lisäksi trumpetisti Miles Davis, rumpali Max Roach, pianisti Duke Jordan ja basisti Tommy Potter.

Dexter Gordon nauhoitti tunnetun version Pariisissa vuonna 1963 Bud Powellin, Kenny Clarken ja Pierre Michelot’n kanssa. Kappaleen ovat nauhoittaneet myös muun muassa Bill Evans, Stan Getz ja Jimmy Smith.

AABA-muotoinen kappale käyttää A-osiossa sointukulkua Fats Wallerin kappaleesta ”Honeysuckle Rose” ja B-osio perustuu George Gershwinin ”I Got Rhythm” -kappaleen sointuihin.

Lähteet 

Vuoden 1947 kappaleet
Charlie Parkerin säveltämät kappaleet
Jazzkappaleet
Jazzstandardit