joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pitkäsenkylä

Pitkäsenkylä sijaitsee Kalajoella, joen pohjoisrannalla. 
Kylä on sijoittunut Kalajoen keskustan ja Tyngän kylän välille, Kalajoelta joen pohjoispuolta Alavieskaan johtavan tien molemmin puolin. Vuonna 2013 kylässä oli 644 asukasta, mikä merkitsi 2 %:n kasvua vuoteen 2000 verrattuna.

Pitkäsenkylällä on säilyneiden veroluetteloiden mukaan ollut asutusta jo 1500-luvun alkupuolelta lähtien.
Kylällä sijaitsi vuosina 1556–1595 Kalajoen toinen kirkko, josta se myöhemmin purettiin ja siirrettiin Pohjankylän alapäähän. Kalajokilaakson kulttuurimaisema välillä Pitkäsenkylä-Nuoranperä-Hihnanperä sisältää runsaasti perinteistä rakennuskantaa. Pitkäsenkylässä on vanhoja asuinrakennuksia mm. Tavastin (Saukko), Kivirinnan, Niemelän, Alanauhan ja Nauhan tiloilla. Koulutoiminta alkoi Pitkäsenkylässä 1914 ja lopetettiin 2003.

Kylässä toimii useita yrityksiä. Näistä tunnetuimmat ovat Topi-Kalustaja Oy (Topi-keittiöt) ja Penttilän perunatila sekä Kalajoen Neliveto Oy. Kylällä on myös suuria lypsykarjatiloja sekä  hevostiloja. Suomen suurin tuulipuisto, Kalajoen Mustilankankaan tuulipuisto (2015), rajoittuu Pitkäsenkylän peltoihin kylän koillispuolella.

Kylän yhdistystoiminta on vilkasta. Pitkäsenkylän Maa- ja Kotitalousnaiset saivat vuonna 2013 jaetun Maa- ja Kotitalousnaisten valtakunnallisen tunnustuspalkinnon yhdessä Seinäjoen Maa- ja Kotitalousnaisten kanssa. Maa- ja kotitalousnaisten Keskuksen hallitus antoi tunnustusta yhdistysten yhteistoiminnasta, näkyvyydestä sekä Maa- ja kotitalousnaisten yhteisten asioiden eteenpäin viemisestä.
 
Pitkäsenkylän maa- ja kotitalousnaisten toiminta kokoaa kyläläisiä yhteen niin säännöllisillä kahvitapaamisilla ja jumppatuokioilla kuin erilaisilla retkillä, kursseilla, tapahtumilla ja talkoilla. Yhdistys on järjestänyt muun muassa lounastapahtumia kyläläisille, laturetkiä ja huivinvaihtopäiviä. Naiset osallistuvat ahkerasti Keski-Pohjanmaan maa- ja kotitalousnaisten piirikeskuksen tapahtumiin ja järjestön valtakunnallisiin kampanjoihin. Jäseniä yhdistyksessä vuonna 2014 oli 95.

Lähteet

Aiheesta muualla
http://pitkasenkyla.blogspot.fi/
http://pitkasenkyla.blogspot.fi/p/pitkasenkylan-kirja.html
https://www.jokapaikka.fi/talo/Kalajoentie+278+85100+Kalajoki 
http://www.kp24.fi/uutiset/105620/Pirjo-Kunelius-Meijän-kylä-on-paras
http://ppohjanmaa.tjhosting.com/kokous/2015330-5-1.PDF
http://www.kalajoki.fi/sites/kalajoki.fi/files/atoms/files/mustilankangasselostus_liitteineen_20131126v126.pdf
http://www.kalajoki.fi

Kalajoen kylät
Algerianpihta

Algerianpihta (Abies numidica) on pihtalaji (Abies). Se on ainavihanta havupuu, joka kasvaa luonnossa vain hyvin pienellä vuoristoalueella Algeriassa. Laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.

Ulkonäkö 

Algerianpihta on ainavihanta havupuu, joka kasvaa enimmillään noin 25 metriä korkeaksi. Harmahtava kaarna on aluksi sileää ja vanhemmiten tulee uurteiseksi. Tiheäoksainen latvus on kartiomainen. Oksat ovat siirottavia. Versot ovat kiiltäviä ja kaljuja. Tummanruskeat silmut ovat munanmuotoisia.

Neulaset ovat tiheässä. Ne ovat 1,5–2 senttimetriä pitkiä, jäykkiä ja tummanvihreitä. Kävyt ovat lieriömäisiä, 15–20 senttimetriä pitkiä ja 3,5–5,5 senttimetriä leveitä. Suojussuomut eivät näy suurten, noin 3 senttimetriä leveiden käpysuomujen alta.

Levinneisyys 
Algerianpihta kasvaa luonnonvaraisena vain pienellä alueella Atlasvuoristoon kuuluvalla Kabylien vuoristoalueella Algeriassa 1 300–2 000 metrin korkeudessa. Se kasvaa vuoristometsissä yhdessä atlassetrin (Cedrus atlantica), euroopanmarjakuusen (Taxus baccata), orjanlaakerin (Ilex aquifolia) ja marokontammen (Quercus mirbeckii) kanssa.

Lähteet 

Pihdat
Uhanalaiset kasvit
Sergej Milinković-Savić

Sergej Milinković-Savić (, s. 27. helmikuuta 1995 Lleida, Espanja) on serbialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa SS Laziota. Oikeajalkainen Milinković-Savić on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura 
Milinković-Savić aloitti uransa Serbian superliigan FK Vojvodinassa, jossa hän pelasi kaudella 2013–2014 13 ottelua tehden kolme maalia ja voittaen Serbian cupin. Heinäkuussa 2014 hän siirtyi Belgian Jupiler Pro Leaguen KRC Genkiin, jossa hän pelasi 24 ottelua tehden viisi maalia.

Elokuussa 2015 Milinković-Savić siirtyi Italian Serie A:n Lazioon. Hän teki debyyttinsä Serie A:ssa samassa kuussa Bolognaa vastaan. Kaudella 2017–2018 hän teki 35 Serie A -ottelussa 12 maalia.

Kaudella 2018–2019 Milinković-Savić voitti Lazion joukkueessa Italian cupin ja teki maalein 2–0 päättyneessä loppuottelussa joukkueensa ensimmäisen maalin.

Maajoukkueura 
Milinković-Savić on edustanut Serbiaa monissa eri nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2013 hän voitti alle 19-vuotiaiden kanssa ikäluokan EM-kultaa. Milinković-Savić oli mukana voittamassa myös alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 2015 pelaten turnauksessa kuudessa ottelussa onnistuen maalinteossa kerran. Hänet valittiin turnauksen kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi ja palkittiin Bronze Shoella. Aikuisten maajoukkuetasolla Milinković-Savićilla oli mahdollisuus edustaa joko Serbiaa, synnyinmaataan Espanjaa tai Bosniaa ja Hertsegovinaa, jossa hänen isänsä on syntynyt. Hän valitsi Serbian ja on pelannut maajoukkueessa 15 ottelua.

Muuta 
Milinković-Savić syntyi Espanjassa, jossa hänen isänsä, bosniahertsegovinalaissyntyinen Nikola Milinković pelasi tuolloin jalkapalloa. Myös Milinković-Savićin pikkuveli, Vanja Milinković-Savić on ammattilaisjalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti, ja alle 20-vuotiaiden maailmanmestari.

Saavutukset 
FK Vojvodina
 Serbian cup: 2013-2014

SS Lazio
 Italian cup: 2018-2019

Serbia
 Alle 19-vuotiaiden EM-kilpailut: kultaa (2013)
 Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut: kultaa (2015)

Henkilökohtainen 
 Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuiden kolmanneksi parhaan pelaajan Bronze Shoe -palkinto: 2015

Lähteet 

Serbialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Gilbert Diendéré

Gilbert Diendéré (s. 1960 ?) on burkinalainen upseeri. Hän toimi Burkina Fason  väliaikaisena valtionpäämiehenä 17.–23. syyskuuta 2015.

Diendéré johti Kansallisen demokratianeuvoston nimeä kantavaa sotilasjunttaa, joka kaappasi vallan Burkina Fasossa 17. syyskuuta 2005 ja syrjäytti presidentti Michel Kafandon. Diendéré tunnetaan vuonna 2014 syrjäytetyn presidentti Blaise Compaorén kannattajana.

Vuonna 1987 oli Burkina Fasossa vallankaappaus, joka johti Blaise Compaorén pitkään valtakauteen. Vallankaappauksen yhteydessä surmattiin maan presidentti Thomas Sankara. Diendérén on väitetty olleen keskeisenä tekijänä vallankaappauksessa. Vuodesta 1987 hänet tunnettiin Blaise Compaorén uskollisena tukijana ja hän palveli eliittirykmentin komentajana. Vuonna 2014 Michel Kafandon väliaikaishallitus erotti hänet tehtävistään.

Diendéré on tyrmännyt huhut, joiden mukaan 2014 syrjäytetty Compaoré olisi ollut kaappauksen taustavaikuttaja. Vakituinen armeija ei hyväksynyt Diendérén johtaman presidentin turvakaartin tekemää vallankaappausta eikä myöskään Länsi- Afrikan talousyhteisö ECOWAS. Neuvottelujen jälkeen Diendéré erosi tehtävistään 23. syyskuuta 2015 ja totesi kaappauksen olleen ajan ja resurssien tuhlausta.

Kaappauksen kuivuttua kokoon Burkina Fason hallitus jäädytti Diendérén ja muiden siihen osallistuneiden pankkitilit. Diendéré katsoi viisaammaksi siirtyä Vatikaanin suurlähetystön suojiin. Saatuaan vakuutuksen henkensä säästymisestä hän antautui hallitukselle. 1. lokakuuta 2015.

Lokakuun 2015 kaappaukseen osallistuneet joutuvat oikeudessa vastaamaan syytteisiin. Diendéré joutuu vastaamaan kysymyksiin osuudestaan tapahtumiin, jotka johtivat maan entisen presidentin, Thomas Sankaran kuolemaan. Oikeudenkäynnissä Diendérén todettiin suunnitelleen kaappausyrityksen yhdessä vaimonsa kanssa ja molemmat tuomittiin pitkiin vankeusrangaistuksiin. Diendérén tuomion pituudeksi määrättiin 30 vuotta ja vaimolle 20 vuotta. Heidät todettiin syylliksiksi myös kaappausyrityksen aikaisiin murhiin.

Lähteet

Aiheesta muualla  
 http://www.ibtimes.com/who-gilbert-diendere-burkina-faso-military-general-leads-coup-overthrows-transitional-2101579/
 http://www.bbc.com/news/world-africa-34334430

Burkina Fason presidentit
Upseerit
1900-luvulla syntyneet
Elävät henkilöt
Maria Autio

Maria Autio (s. 1967) on suomalainen kirjailija.

Autio valmistui filosofian maisteriksi 1995 Turun yliopistosta pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Hän työskenteli vapaana toimittajana ja kirjastonhoitajana ennen ryhtymistään vapaaksi kirjailijaksi.

Vuonna 1987 Autio voitti J. H. Erkon runokilpailun. Hänen esikoisrunokokoelmansa Valkoinen ruletti ilmestyi vuonna 1988 (Wsoy). Sen jälkeen hän on kirjoittanut neljä nuortenromaania, jotka on julkaissut Karisto. Kaikki Aution nuortenkirjat ovat perimmältään selviytymistarinoita, joiden lopusta löytyy vaikeuksista huolimatta valoa.

Vuonna 2005 ilmestyi Aution ensimmäinen nuortenkirja, koulukiusaamista käsittelevä Paperisudet. Hänen toinen nuortenromaaninsa Ajatustenlukija oli Topelius-palkintoehdokkaana 2012. Siinä kuvataan lukioikäisen nuoren itsenäistymistä, ystävyyttä ja uusperheen ongelmia. Varjopuutarha (2014) kertoo lievästi autistisesta tytöstä, joka käy lukiota ja tutkii betonilähiön laidalta löytyvää, 1700-luvulta peräisin olevaa puutarhaa ja sen jäänteitä . Hän joutuu kuitenkin uhatuksi ja kamppailemaan selviytyäkseen. Omat haasteensa on myös Lohikäärmekesän (2018) kahdella tytöllä, joista toinen ei pääsekään siihen lukioon, mihin on pyrkinyt . Hän alkaa pohtia, mitä alaa hän oikeasti  haluaisi  opiskella. Molempien tyttöjen ja melkein koko pikkukaupungin elämään kietoutuu erikoinen lahko, joka ei olekaan niin aurinkoinen paikka kuin voisi ensin luulla. 

Maria Autio on kotoisin Rovaniemeltä ja Loviisasta. Nykyisin hän asuu Espoossa.

Teoksia 
 Valkoinen ruletti : runoja. WSOY, 1988
 Paperisudet. Karisto, 2005
 Ajatustenlukija. Karisto, 2011
 Varjopuutarha. Karisto, 2014
 Lohikäärmekesä. Karisto, 2018

Palkinnot ja ehdokkuudet 
 J. H. Erkon kirjoituskilpailu 1987
 Topelius-palkintoehdokkuus 2012

Lähteet 

Suomalaiset kirjailijat
Nuortenkirjat
Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Nuortenkirjailijat
VIXX

VIXX (koreaksi: 빅스) on kuusihenkinen eteläkorealainen poikabändi joka on Jellyfish Entertainmentin alaisuudessa. Kaikki jäsenet osallistuivat Mnet:in selviytymistosi-tv-ohjelmaan MyDOL ja valittiin karsinnasta katsojaäänien perusteella. Myös nimi VIXX valittiin katsojaäänien perusteella. VIXX koostuu N:stä, Leosta, Kenistä, Ravista, Hongbinista ja Hyukista. He ovat pääasiassa tunnettuja konsepti- tai suorituskykyryhmänä joiden musiikki, sanat, koreografia ja ylipäätänsä lavaesiintymiset ovat muotoiltu yhteen kertomaan tarinaa.

Historia

Ennen debyyttiä 
Ennen debytoimista VIXXin jäsenet olivat kuusi kymmenestä osallistujasta Mnetin tosi-tv-ohjelmassa MyDOL. N, Leo, Hongbin ja Ravi olivat mukana Brian Joon ''Let this die'' musiikkivideossa. N, Leo ja Ravi olivat myös mukana Seo In-gukin ”Shake it Up”:ssa. Hongbin oli mukana Seo In-gukin ”Tease me”:ssa.

2012: Super Hero ja Rock Ur Body 
VIXX debytoi ”Super Herolla” toukokuun 24. 2012 M! Countdownissa. Heidän ensimmäinen esiintyminen ulkomailla oli Otakon Conventionissa Baltimoressa, Marylandissa heinäkuun 27.

Elokuun 14. VIXX julkaisi toisen single albuminsa, kuten myös musiikkivideon nimikappaleelle ”Rock Ur Body”. Ryhmä myös osallistui 2012 KCONiin lokakuun 13.

Jäsenet

Entiset jäsenet

Filmografia

Televisiodraamat

Tosi-tv-ohjelmat

Palkinnot ja ehdokkuudet 
VIXX on saanut 23 palkintoa etelä-korealaisilta ja kansainvälisiltä tapahtumilta. He alkoivat saada tunnustusta 2013, vuosi debyytin jälkeen. He saivat ensimmäisen palkintonsa SBS MTV Best of The Best 2013 parhaasta alokasryhmästä ja saivat ensimmäisen pääpalkinnon Bonsang Award 23. Seuol Music Awardseilla. He saivat ensimmäisen musiikkiohjelmapalkinnon Music Bankissa ''Voodoo Doll'':illa.

References

Linkkejä 
 VIXX Virallinen Korea nettisivu
 VIXX Virallinen

Eteläkorealaiset poikabändit
Eteläkorealaiset yhtyeet
Tekniikan ihmelapset

Tekniikan ihmelapset oli vuosina 2001–2004 vaikuttanut suomalainen pop/rock -yhtye. Yhtyeen muodostivat laulaja Vuokko Hovatta, kitaristi Marzi Nyman, basisti Jukka Kiviniemi ja rumpali Marko Timonen.  Vuonna 2004 ilmestynyt debyyttialbumi Syntymäpäivä jäi yhtyeen ainoaksi julkaisuksi.

Julkaisut/Tuotanto

Lähteet

Suomalaiset pop rock -yhtyeet
Labyrintti – Aavikkokokeet

Labyrintti – Aavikkokokeet () on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut dystopinen science fiction toimintaelokuva, jonka on ohjannut Wes Ball.

Se on jatko-osa vuonna 2014 julkaistulle elokuvalle Labyrintti. Elokuvasarjan kolmas osa, Labyrintti – Tappava lääke, julkaistiin alkuvuodesta 2018.

Lähteet

Vuoden 2015 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat
Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat
Domantas Sabonis

Domantas Sabonis (s. 3. toukokuuta 1996 Portland, Oregon, Yhdysvallat) on liettualainen koripalloilija. Hänen isänsä on lajilegenda Arvydas Sabonis. Kaudella 2019–2020 Sabonis edustaa NBA-seura Indiana Pacersia jo kolmatta kauttaan.

Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelaava Sabonis siirtyi pelaamaan Espanjaan jo 16-vuotiaana. Hän ei kuitenkaan pelannut ammattilaisena, sillä tämä olisi estänyt hänen siirtymisensä Yhdysvaltain yliopistosarja NCAA:han, mikä tapahtuikin vuonna 2014. Orlando Magic varasi Sabonisin NBA:han 11. vuorolla vuoden 2016 varaustilaisuudessa. Hänet myytiin nopeasti osana vaihtokauppaa, jolla Magic hankki Serge Ibakan, Oklahoma City Thunderiin. Kaudeksi 2017–2018 Sabonis siirtyi Victor Oladipon kanssa Indiana Pacersiin Paul Georgen muuttaessa toiseen suuntaan.

Liettuan maajoukkueessa Sabonis on voittanut EM-hopeaa vuonna 2015.

Lähteet 
 Profiili euroleague.net

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Profiili FIBA Archive 
 Domantas Sabonis basketball profile eurobasket.com 

Liettualaiset koripalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Sotajoki

Sotajoki (pohjoissaameksi Soahtejohka, inarinsaameksi Čuđejuuhâ) on noin 28 kilometriä pitkä Ivalojoen oikea sivujoki, joka saa alkunsa Sodankylän Sota-aavan suoalueelta. Siihen laskevia sivu-uomia ovat muun muassa Luppohaara, Katramorostonoja, Nälkäoja, Harrijoki, Kellostapulinoja sekä Pahaoja. 

1870-luvun alussa käynnistyneen Lapin kultaryntäyksen aikana Ivalojoen ja Sotajoen yhtymäkohtaan syntyi kullankaivajien keskuspaikka. Ivalojoen kultaesiintymien ehdyttyä, kaivuu laajeni myöhemmin myös Sotajoen rannoille.

Lähteet 

Inarin joet
Ala-Ivalojoen alue
Maija Mehiläinen (piirrossarja)

Maija Mehiläinen (みつばちマーヤの冒険 / Mitsubachi Maaya no Bōken) on vuosina 1975–1982 tehty saksalais-itävaltalais-japanilainen 104-osainen anime-piirrossarja, joka perustuu saksalaisen kirjailijan Waldemar Bonselsin satuun Maija Mehiläinen. Alkuperäinen vuonna 1975 valmistunut sarja käsitti 52 osaa ja sen tuotti Zuiyo and Nippon Animation. Vuonna 1982 valmistui Nippon Animationin ja TV Osakan tuottama 52-osainen jatkosarja Shin Mitsubachi Maaya no Bōken. Sarja on ollut suosituin Saksassa, jossa sitä on näytetty televisiossa jatkuvasti vuoden 1976 jälkeen. 

Sarjan tunnusmusiikin sävelsi tšekkoslovakialainen Karel Svoboda.

Sarja Suomessa
Sarja on nähty myös Suomen televisiossa ensimmäisen kerran Yle TV1-kanavalla 28. joulukuuta 1986 alkaen. Sen jälkeen se on esitetty uusintana muutamaan otteeseen. Viimeisin uusinta on vuodelta 2005 ja sitä esitettiin lasten kesälomien aikaan. Myöhemmin sarjaa on esitetty C More Juniori -maksutelevisiokanavalla, jolloin sarja on uudelleen jälkiäänitetty.

Sarjasta on kolme suomenkielistä jälkiäänitystä. Ensimmäinen jälkiäänitys on Yleisradion, jonka jälkeen sarja on jälkiäänitetty Tuotantotalo Wernen ja C Moren toimesta.

Sarjan ensimmäisen suomenkielisen jälkiäänityksen ohjauksesta vastasi Jertta Ratia-Kähönen, ja äänirooleissa esiintyvät muun muassa Matti Ruohola, Tuija Westerholm, Aune Lind ja Jarmo Heikkinen.

Sarjan jaksoja on julkaistu Suomessa myös VHS-kasetteina 1990- ja 2000-luvulla sekä DVD:nä Pan Visionin ja viimeisimpänä Atlantic Filmin julkaisemana. Pan Visionin DVD-julkaisuissa on alkuperäinen Yleisradion jälkiäänitys ja Atlantic Filmin DVD-julkaisuissa on uusi C Moren jälkiäänitys.

Sarjakuvalehti
Anime-sarjaan pohjautunut sarjakuvalehti ilmestyi Suomessa 1986–1990. Samaan aikaan olivat suosittuja myös Peukaloisen retket -anime ja -sarjakuva.

VHS-julkaisut
 Maija Mehiläinen - Pikku Maija (sisältää jaksot: Maijan syntymä, Maija oppii lentämään, Maija ja sudenkorento) Kesto: 73 min. Suomalainen Jälkiäänitystyö: Tuotantotalo Werne 1995. Suomenkieliset äänet: Meri Holopainen, Olli Parviainen, Maija-Liisa Peuhu, Antti Pääkkönen, Jarkko Tamminen. Tunnuslaulut: Okko Kamu, Satu Vuorjoki
 Maija Mehiläinen - Maijan Ystävät (sisältää jaksot: Maija ja muurahaiset, Maija kohtaa ihmisen, Lukki nimeltä Tekla) Kesto: 73 min. Suomalainen Jälkiäänitystyö: Tuotantotalo Werne 1995. Suomenkieliset äänet: Meri Holopainen, Olli Parviainen, Maija-Liisa Peuhu, Antti Pääkkönen, Jarkko Tamminen. Tunnuslaulut: Okko Kamu, Satu Vuorjoki

Tämän lisäksi 90-luvulla myös Suomen Kunnallispalvelu Oy julkaisi jaksoja VHS-kasetteina. Kukin kasetti sisälsi kaksi jaksoa. Näissä oli alkuperäinen Yleisradion jälkiäänitys.

DVD-julkaisut

 Vuosina 2005-2008 Pan Vision julkaisi kuusi DVD:tä joilla on yhteensä 26 jaksoa, sekä vuonna 2008 kuuden DVD:n kokoelmaboxin jossa yhteensä 26 jaksoa.
 Vuosina 2012-2014 Atlantic Film julkaisi 11 yksittäistä DVD:tä, sekä vuonna 2013 kuuden ensimmäisen DVD:n kokoelmaboxin jossa yhteensä 24 jaksoa. Näissä oli C Moren uusi jälkiäänitys.

Lähteet

Animesarjat
1970-luvun anime ja manga
1980-luvun anime ja manga
Kirjoihin perustuvat televisiosarjat
Miisa Grekov

Miisa Maaria Grekov (o.s. Rotola-Pukkila, s. 17. tammikuuta 1995 Keuruu) on suomalainen tubettaja ja sisällöntuottaja. YouTubessa hänet tunnetaan nimellä Mmiisas.

Helmikuussa 2022 Grekovin YouTube-kanavalla oli yli 380 000 tilaajaa.

Ura 
Grekov aloitti videoblogin pitämisen keväällä 2013 lapsuudenkodissaan Keuruulla. Hän tekee YouTube-kanavalleen muun muassa lifestyle-, kokki- ja aihevideoita. 

Loppuvuodesta 2018 Grekov julkaisi vaatemalliston yhdessä Ivana Helsingin kanssa. Lisäksi hän on julkaissut kaksi kalenteria Inspiskalenteri by mmiisas ja Inspiskalenteri by mmiisas 2.

Miisa ja hänen puolisonsa Tomas Grekov tekevät yhteistä Parisuhdekriisi-nimistä podcastia. Syksyllä 2020 hän osallistui Tanssii tähtien kanssa -ohjelmaan parinaan Marko Keränen sijoittuen toiseksi.

Helmikuussa 2022 Grekov juonsi Uuden Musiikin Kilpailun finaalin yhdessä Paula Vesalan kanssa.

Yksityiselämä 
Miisa Grekov valmistui ylioppilaaksi Keuruun lukiosta keväällä 2014. Hän aloitti puheviestinnän opiskelun Tampereen yliopistossa  syksyllä 2015 ja valmistui puheviestinnän maisteriksi keväällä 2020. Vuoden 2020 helmikuussa Miisa meni kihloihin tubettaja Tomas Grekovin kanssa. Pari avioitui kesäkuussa 2022.

Tunnustukset 

Tammikuussa 2016 Kauppalehti nimesi Grekovin sadan vaikutusvaltaisimman suomalaisen ja kymmenen vaikutusvaltaisimman media-alan suomalaisen joukkoon. Vuonna 2017 Tubeconin teettämässä tutkimuksessa mmiisas oli 13–19-vuotiaiden nuorten seuratuin idoli.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 mmiisas Youtube-kanava

Suomalaiset bloginpitäjät
Videobloginpitäjät
Elävät henkilöt
Vuonna 1995 syntyneet
Suomalaiset tubettajat
Joan & Melissa: Joan Knows Best?

Joan & Melissa: Joan Knows Best? oli yhdysvaltalainen tositelevisio-ohjelma, joka seurasi koomikko Joan Riversin ja hänen tyttärensä Melissa Riversin elämää. Sarjaa esitettiin 25. tammikuuta 2011 – 4. toukokuuta 2014. Sarja lopetettiin neljä kuukautta ennen Joan Riversin kuolemaa.

Yhdysvaltalaiset tositelevisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Yrjö Liipolan taidemuseo

Yrjö Liipolan taidemuseo on taidemuseo Tl. Koskella Varsinais-Suomessa. Museossa on esillä noin 210 teosta käsittävä Yrjö Liipolan taidekokoelma. 

Museota ylläpitää Kosken Tl taidesäätiö. Arkkitehti Eero Ponkalan suunnittelema museorakennus Tl. Kosken keskustassa valmistui vuonna 1970.

Kuvanveistäjä Yrjö Liipola syntyi Tl. Koskella vuonna 1881. Hän teki pääosan elämäntyöstään Budapestissä Unkarissa ja Helsingissä Suomessa mutta palasi myöhäisvuosinaan Tl. Koskelle, jonne hän oli vuonna 1956 lahjoittanut myös taidekokoelmansa.

Lähteet

Suomen taidemuseot
Koski Tl
Westfield House

Westfield House on Englannin evankelis-luterilaisen kirkon (ELCE) teologinen seminaari Cambridgessa Englannissa.

Oppilaitoksen alku juontaa juurensa 1950-luvulle. ELCE:n oman jäsenkunnan lisäksi seminaarissa järjestetään teologista koulutusta myös niille muista maista kotoisin oleville opiskelijoille, joilla ei omassa maassaan ole vastaavaa tunnustukselliseen luterilaisuuteen painottunutta oppilaitosta.

Katso myös 
 Englannin evankelis-luterilainen kirkko
 Tunnustuksellinen luterilaisuus

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Westfield Housen kotisivut

Cambridge
Kristinusko Yhdistyneessä kuningaskunnassa
Kristilliset oppilaitokset
Luterilaisuus
Cambridgeshiren rakennukset ja rakennelmat
Englannin koulutus
Jouni Tilli

Jouni Tilli (s. 1979 Jyväskylä) on suomalainen valtiotieteilijä. Hän on tutkija Jyväskylän yliopistossa.

Tilli valmistui ylioppilaaksi Reisjärven lukiosta vuonna 1998 ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2007 pääaineenaan valtio-oppi. Hän väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa vuonna 2012. Väitöskirja valittiin samana vuonna yliopiston parhaaksi.

Tilli on tutkinut muun muassa uskonnon ja politiikan suhdetta, sotiin liittyvää historiapolitiikkaa ja uskonnollista retoriikkaa. Hänen kirjansa Suomen pyhä sota: papit jatkosodan julistajina valittiin vuoden 2014 kristilliseksi kirjaksi.

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla
 Stammeier, Jenni: Suomen papit jatkosodan propagandisteina Yle.fi. 5.9.2014.
 Tillin kirjoituksia Politiikasta.fi-sivustolla 

Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Sorcha Cusack

Sorcha Cusack (s. 9. huhtikuuta 1949 Dublin) on irlantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt monissa brittiläisissä televisiosarjoissa, kuten Sairaalaelämää, Kyläsairaala, Isä Brown ja hänen laumansa ja Coronation Street sekä vuonna 1973 Jane Eyre -minisarjassa, jossa hän näytteli pääosaa. 

Cusackin vanhemmat olivat näyttelijät Cyril Cusack ja Maureen Cusack. Hänen siskonsa Sinéad Cusack, Niamh Cusack ja Catherine Cusack ovat näyttelijöitä ja veli Pádraig on tuottaja. Sinéad-siskon kautta Sorcha Cusackin lanko on Oscar-palkittu näyttelijä Jeremy Irons ja siskonpoika näyttelijä Max Irons.

Valikoitu filmografia
 Jane Eyre – Jane Eyre (1973)
 Sairaalaelämää – Osastonhoitaja Kate Wilson (1994–1997)
 Snatch – hävyttömät – Mickeyn äiti (2000)
 Coronation Street – Helen Connor (2008)
 Kyläsairaala - Rouva Bridged (2009)
 Mrs. Brown’s Boys – Rouva Nicholson (2011)
 Isä Brown ja hänen laumansa – Rouva McCarthy (2013–)
 River – Bridie Stevenson (2015)

Aiheesta muualla
 

Irlantilaiset näyttelijät
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Ralf Aron

Ralf Aron (s. 21. maaliskuuta 1998) on virolainen moottoriurheilija. Aron aloitti uransa karting-luokissa. Vuonna 2014 Aron aloitti kilpauransa Formula Renault 1.6 NEC -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa, kolme nopeinta kierrosta ja seitsemän palkintosijaa sijoittuen loppupisteissä toiseksi. Samana vuonna hän kilpaili myös Pohjoismaiden Formula Renault -sarjassa sijoittuen sarjan kuudenneksi, sekä Formula Renault 1.6 NEZ -sarjassa saavuttaen kolme voittoa, kaksi paalupaikkaa sijoittuen sarjan toiseksi. Vuonna 2015 Aron siirtyi kansainvälisiin sarjoihin ja kilpaili Italian Formula 4 -sarjassa jossa hän voitti sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän kilpaili Saksan ADAC Formula 4 -sarjassa voittaen yhden kilpailun. Vuonna 2016 Aron siirtyi kilpailemaan Euroopan Formula 3 -sarjaan.

Lähteet

Virolaiset autourheilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Emilia Iskanius

Emilia Iskanius (s. 14. huhtikuuta 1994) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Naisten Liigassa pelaavaa FC Honkaa. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Iskanius on iisalmelaisen Klubi-36:n kasvatti. Lukioikäisenä hän muutti Kuopioon, jossa hän edusti Kuopion MimmiFutista ja Pallokissoja. Kaudeksi 2014 Iskanius siirtyi Åland Unitediin, jonka kanssa hän saavutti SM-hopeaa. Kaudesta 2015 alkaen Iskanius on edustanut FC Honkaa. Ennen kautta 2015 hän oli pelannut 76 Naisten Liigan ottelussa ja tehnyt niissä 10 maalia.

Suomen maajoukkueissa Iskanius on pelannut alle 16-vuotiaiden ikäluokasta alkaen. Hän toimi Suomen kapteenina vuoden 2013 alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja vuoden 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Emilia Iskanius Suomen Palloliiton sivustolla
 Emilia Iskanius Euroopan jalkapalloliiton sivustolla 
 Emilia Iskanius Kansainvälisen jalkapalloliiton sivustolla  

Elävät henkilöt
Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Arvo Tamminen

Arvo August Tamminen (24. heinäkuuta 1904 Alatornio – 22. huhtikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen elokuvatuottaja, kuvaaja ja ohjaaja.

Tamminen aloitti elokuvauransa kuvausapulaisena jo 1920-luvulla ja hän toimi monien dokumenttielokuvien kuvaajana aina 1950-luvulle saakka. Tamminen kierteli 1947–1950 Yhdysvalloissa suomalaissirtolaisten parissa ja kuvasi siellä useita filmidokumentteja muun muassa siirtolaisten elämästä (Autolla halki Amerikan (1950), Autolla Floridaan (1949), Amerikkaa suomalaissilmin (1949), Suomalaiset farmareina (1949), Suomalaisia Hollywoodissa (1949), Suomalaisia kalastajia Tyynellämerellä (1949), Suomalaisia kesäjuhlia U.S.A:ssa (1950)). Hän ohjasi ja kuvasi siellä myös pitkän dokumenttielokuvan Sydämeni laulu.

Tuottajana 
 Rakuuna Kalle Kollola 1939
 Eulalia-täti 1940

Ohjaajana 
 Seitsemän velimiestä 1939
 Sydämeni laulu 1948

Kuvaajana 
 Lumisten metsien mies 1928
 Neiti Nimismies 1929

Lähteet

Suomalaiset elokuvaajat‎
Suomalaiset dokumenttiohjaajat
Suomalaiset elokuvatuottajat
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
Epp Mäe

Epp Mäe (s. 2. huhtikuuta 1992 Rakvere) on virolainen naispainija. Häntä ovat valmentaneet Riho Mäe ja Arvi Aavik.

Mäe voitti 75-kiloisten painoluokassa MM-pronssia Las Vegasissa 2015 ja saavutti samalla maapaikan Rion kesäolympialaisiin 2016. Rion olympialaisissa hän oli kolmastoista. Hän sai MM-kilpailujen 76 kg:n sarjassa pronssia Nur-Sultanissa 2019 ja hopeaa Oslossa 2021. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli kahdeksas. Hän saavutti 75-kiloisissa EM-pronssia Novi Sadissa 2017. Hän voitti 76 kg:n sarjan Euroopan-mestaruuden Varsovassa 2021 ja sai EM-hopeaa Budapestissa 2022. Hän sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi 75 kg:n painoluokassa 2014 ja 2017 sekä 76-kiloisissa 2018. EM-kilpailuissa hän oli viides 72-kiloisissa vuonna 2013 ja 76 kg:n sarjassa 2018. Euroopan kisoissa 2019 hän sijoittui 76-kiloisissa kolmanneksi.

Mäe saavutti nuorten MM-pronssia 72 kg:n sarjassa 2009. Hän saavutti alle 23-vuotiaiden EM-hopeaa 75-kiloisissa 2015. Hän voitti nuorten Euroopan-mestaruuden 72 kg:n painoluokassa 2012 ja sai EM-pronssia 2011. Kadettien (eli 17-vuotiaiden) EM-kilpailuissa hän saavutti 70-kiloisissa hopeaa 2009 ja pronssia 2007.

Lähteet

Viitteet 

Virolaiset naispainijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Najaf (maakunta)

Najafin maakunta () on Irakin lounaisosassa sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Sen pinta-ala on 28 824 neliökilometriä, joka on 6,6 prosenttia Irakin pinta-alasta.

Maakunnan väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 775 042. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 1,22 miljoonaa. Väestöstä noin 71,1 prosenttia asui kaupungeissa ja 28,9 prosenttia maaseudulla.

Kuvernoraatti jakautuu kolmeen piirikuntaan: Al-Manatheran piirikuntaan (19 % väestöstä), Najafin piirikuntaan (56 %) ja Kufan piirikuntaan (25 %). Nafid on kuvernoraatin pääkaupunki, jota sekä šiia- että sunnimuslimit arvostavat pyhänä paikkakuntana. Uskonnollinen ja muu turismi muodostaa 30 prosenttia maakunnan bruttokansantuotteesta. Merkittäviä elinkeinoja ovat myös maatalous (vehnän, riisin, taatelin ja vihannesten viljelyä), mineraalien kaivaminen, maaperän hiilivetyjen pumppaus, sementti- ja lasiteollisuus, kauppa ja koulutus.

Lähteet

Aiheesta muualla

Irakin maakunnat
Al-Muthanna

Al-Muthannan maakunta tai Muthannan maakunta () on Irakin eteläsosassa sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Sen pinta-ala on 51 740 neliökilometriä, joka on 11,9 prosenttia Irakin pinta-alasta (Irakin 2. suurin kuvernoraatti). Kuvernoraatti on nimetty kenraali Al-Muthanna ibn Harithan mukaan, joka johti laajenevan muslimivaltion voittoisia sotajoukkoja vuoden 636 al-Qadisiyyan taistelussa Sassanidien dynastiaa vastaan.

Kuvernoraatin väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 436 825. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 682 520. Väestöstä noin 43,7 prosenttia asui kaupungeissa ja 56,3 prosenttia maaseudulla. Kuvernoraatin pääkaupunki on Samawa, joka sijaitsee muinaisen Urukin kaupungin lähistöllä, ja noin 237 kilometriä Bagdadin keskustasta eteläkaakkoon.

Toimialoista tärkeimpiä ovat maatalous, suolan, sementin ja tiilien tuotanto sekä tekstiiliteollisuus. Maakunta on Irakin köyhimpiä. Vuonna 2011 väestöstä 29,4 prosentilla oli kansallista köyhyysrajaa (2,5 dollaria päivässä) heikompi elintaso.  Vuoden 2012 tilannetta kuvaava inhimillisen kehityksen indeksi (HDI) oli 0,643, mikä oli Irakin alhaisin maakuntatason lukema. 

Paikallishallintoa varten kuvernoraatti jakautuu neljään piirikuntaan:
 Khidhirin piirikunta (al-Khidhir, 13 % väestöstä),
 Rumaithan piirikunta (ar-Rumaitha, 42 %)
 al-Salmanin piirikunta (al-Salman, 4 %) ja
 Samawan piirikunta (al-Samawa, 41 %).

Lähteet

Aiheesta muualla

Irakin maakunnat
Davide Calabria

Davide Calabria (s. 6. joulukuuta 1996 Brescia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Milania. Oikeajalkainen Calabria on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.

Calabria on AC Milanin kasvatti. Seuran edustusjoukkueessa Serie A:ssa hän debytoi 30. toukokuuta 2015 tullessaan vaihdosta kentälle sarjan viimeisen kierroksen ottelussa Atalantaa vastaan. Pelaamissaan 82 Serie A -ottelussa hän on tehnyt maalin helmikuussa 2018 Romaa ja elokuussa Napolia vastaan.

Calabria on edustanut monia Italian ikäkausimaajoukkueita. Vuonna 2013 hän saavutti hopeaa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja pelasi saman ikäluokan MM-kilpailuissa. Vuosina 2015–2019 hän pelasi alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ja oli mukana ikäluokan EM-kilpailuissa 2017.

Lähteet 

Italialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Diyala

Diyala () on Irakin itäosassa, Bagdadin koillispuolella sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Sen pinta-ala on 17 685 neliökilometriä, joka on 4,1 prosenttia Irakin pinta-alasta.

Maakunnan väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 1 135 223. Irakin sodan loppuvaiheessa vuonna 2011 Yhdysvaltain armeija arvioi Diyalan väkiluvuksi 1,65 miljoonaa. Heistä sunneja oli noin 55 %, šiioja 25 %, kurdeja 10 % ja muita (Irakin turkmeenit, kristityt ja jesidit) 10 %. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 1,13  miljoonaa (3,6 % Irakin väestöstä). Väestöstä noin 74,5 prosenttia asui kaupungeissa ja 25,5 prosenttia maaseudulla.

Kuvernoraatti jakautuu seitsemään piirikuntaan:
 Baladrooz (9 % väestöstä),
 Baquba (36 %),
 Khanqin (14 %),
 Kifri (3 %),
 Makmoor (0 %),
 al-Khalis (22 %) ja
 al-Muqdadiya (16 %).
Joidenkin tulkintojen mukaan osa pohjoisimmista piirikunnista kuuluu Kurdistanin autonomiseen alueeseen. Kuvernoraatin pääkaupunki on Diyalajoen varrella oleva Baquba (Ba’qūba), joka sijaitsee keskiaikaisen, Persian Khorsanista Bagdadiin johtavan silkkitien osuuden varrella.

Vuoden 2014 aikana, syyskuun alkuun mennessä noin 24 000 erityisesti eri vähemmistöuskontoja edustaneen irakilaisen kerrottiin muuttaneen Diyalan maakunnasta evakkoon jihadistijärjestö Isisin toimenpiteiden ja väkivaltaisuuksien varalta. Turvaa haettiin esimerkiksi Irakin Kurdistanista.  Vuoden 2015 huhtikuuhun mennessä Irakin hallituksen joukot, joita tukivat šiiataistelijat ja kurdien peshmergajoukot, onnistuivat häätämään Isisin joukot maakunnasta. Isisillä arvioitiin kuitenkin säilyneen kyky terrori-iskuihin myös eturintaman takaisilla alueilla Diyalan maakunnassa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Focus on Diyala (July 2011, pdf)  (sigir.mil)

Irakin maakunnat
Mario Lemina

Mario Lemina (s. 1. syyskuuta 1993 Libreville) on gabonilais-ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa turkkilaista Galatasarayta lainalla englantilaisseura Southamptonista. Oikeajalkainen Lemina on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Gabonin jalkapallomaajoukkueeseen.

Ura

Seurajoukkueura 
Lemina on ranskalaisen FC Lorientin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Ligue 1:ssä tammikuussa 2013 AS Nancyä vastaan. Kaudella 2012–2013 hän pelasi kymmenessä ottelussa. Syyskuussa 2013 Lemina siirtyi saman sarjan Olympique de Marseillen riveihin. Kaudella 2013–2014 hän debytoi Mestarien liigassa. Marraskuussa 2014 hän teki ammattilaisuransa ensimmäisen maalin Girondins de Bordeaux’ta vastaan. Kaudella 2014–2015 hän pelasi Ligue 1:ssä 23 ottelua tehden kaksi maalia.

Elokuussa 2015 Lemina siirtyi yhden kauden mittaisella lainasopimuksella Italian Serie A:n Juventukseen. Hän debytoi seuran paidassa seuraavassa kuussa Genoa CFC:tä vastaan. Avausmaalinsa hän teki kolmannessa Serie A -ottelussaan, SSC Napolia vastaan.

Juventuksesta Lemina siirtyi englantilaisseura Southamptoniin kesällä 2017.

Maajoukkueura 
Lemina on edustanut Ranskaa alle 20- ja alle 21-vuotiaissa. Hän oli mukana voittamassa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 2013 pelaten turnauksessa neljässä ottelussa. Aikuisten maajoukkuetasolla Lemina on kuitenkin edustanut kotimaataan Gabonia. Hän debytoi Gabonin jalkapallomaajoukkueessa lokakuussa 2015 ystävyysottelussa Tunisiaa vastaan. Lemina onnistui tuossa ottelussa myös maalinteossa. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2017 hän pelasi yhden ottelun.

Saavutukset 
Ranska
 Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut: kultaa (2013)

Lähteet 

Gabonilaiset jalkapalloilijat
Ranskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Ulf Kristersson

Ulf Hjalmar Kristersson (s. 29. joulukuuta 1963 Lund) on ruotsalainen poliitikko, Maltillisen kokoomuksen puheenjohtaja ja nykyinen Ruotsin pääministeri. Kristersson nimitettiin Ruotsin pääministeriksi 18. lokakuuta 2022 ja samalla astui virkaan hänen johtamansa Kristerssonin hallitus. Kristersson toimi Ruotsin sosiaalivakuutusministerinä vuosina 2010–2014, minkä jälkeen hänet valittiin puolueensa talouspoliittiseksi edustajaksi. Kristersson sai vuoden 2018 ja 2022 valtiopäivävaalien jälkeen tehtäväksi hallituksen muodostamisen.

Kristersson kasvoi Eskilstunan lähistöllä Torshällassa. Lukion jälkeen hän opiskeli kansantaloustiedettä Uppsalan yliopistossa suorittaen civilekonom -tutkinnon. Kristersson toimi Moderata Ungdomsförbundetin puheenjohtajana vuosina 1989–1992.

Maltillisen kokoomuksen nimitysvaliokunta ehdotti yksimielisesti Kristerssonia puolueen puheenjohtajaksi Anna Kinberg Batran ilmoitettua jättävänsä puheenjohtajan tehtävän elokuussa 2017. Kristerssonin valinta puheenjohtajaksi vahvistettiin lokakuun alussa järjestetyssä puoluekokouksessa.

Kristersson valittiin Ruotsin pääministeriksi valtiopäivien äänestyksessä 17. lokakuuta 2022 äänin 176–173.

Katso myös 
 Kristerssonin hallitus

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ruotsin ministerit
Maltillisen kokoomuksen poliitikot
Ruotsalaisten puolueiden puheenjohtajat
Ruotsin kansanedustajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Ruotsin pääministerit
Beautiful Day

”Beautiful Day” on irlantilaisen rock-yhtye U2:n kappale. Se on yhtyeen kymmenennen studioalbumin All That You Can’t Leave Behind avausraita, ja se julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä 9. lokakuuta 2000. Kappaleen sanoituksen on kirjoittanut yhtyeen laulaja Bono, joka on kertonut sen kertovan ”kaiken menettämisestä, mutta löytävän iloa siitä vähästä, mitä on jäljellä.”

”Beautiful Day” on yksi U2:n uran menestyneimmistä ja suosituimmista kappaleista, ja se menestyi kansainvälisesti singlenä. Yhdysvalloissa se myi kultaa, ja oli korkeimmillaan Billboard Hot 100 -singlelistan sijalla 21. Listaykköseksi se nousi yhteensä yhdeksässä maassa, muun muassa Britanniassa ja Suomessa. Kappaleesta tuli U2:n uran neljäs Britannian singlelistan ykköseksi yltänyt single. Kappale palkittiin vuonna 2001 vuoden kappaleen, vuoden levytyksen ja parhaan rock-kappaleen Grammy-palkinnon.

U2 on soittanut kappaleen jokaisessa konsertissaan vuoden 2001 Elevation Tour -kiertueestaan lähtien, ja se on kappaleen ”Vertigo” ohella ainoa jokaisessa konsertissa julkaisustaan lähtien kuultu U2 -kappale.

Lähteet

Viitteet 

U2:n kappaleet
Vuoden 2000 kappaleet
Grammy-palkitut kappaleet
Kyle Shiloh

Kyle Shiloh (s. 29. heinäkuuta 1985) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Shiloh pelasi yliopiston jälkeen ammattilaisurallaan Ranskassa, Suomessa, Puolassa, Romaniassa ja D-liigassa. Hän päätti pelaajauransa Kouvoissa Suomen mestaruuteen vuonna 2016 ja voitti seurassa myös SM-pronssia vuonna 2010.

Pelaajaura 

Shiloh valmistui Nevadan yliopistosta vuonna 2007 ja siirtyi ammattilaiseksi Eurooppaan, suomalaiseen Korisliigassa pelanneeseen Korihaihin, joka eteni kaudella 2007–2008 pudotuspeleihin. Shiloh pelasi runkosarjassa 17,7 pisteen ja 7,1 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla. Suomen-kautensa jälkeen Shiloh kävi pelaamassa NBA:n kehityssarjassa. Kaudeksi 2009–2010 hän palasi Korisliigaan, tällä kertaa Kouvoihin, missä hän pelasi runkosarjassa 17,1 pisteen, 5,7 levypallon, 2,1 koriinjohtaneen syötön ja 2,1 pallonriiston keskiarvoilla. Kouvot voitti kauden päätteeksi SM-pronssin. Kouvojen jälkeen Shiloh pelasi kahden vuoden pestit Ranskassa ja Romaniassa.

Shiloh'n oli tarkoitus jatkaa Romaniassa kaudella 2015–2016, mutta hänen edustamansa joukkue joutui taloudellisiin vaikeuksiin. Syyskuussa Kouvot ilmoitti Shiloh'n palanneen joukkueeseen. Hän oli sivussa Kouvojen pelaavasta kokoonpanosta 1,5 kuukauden ajan.

Keväällä 2016 Shiloh ilmoitti päättävänsä uransa kauden lopussa. Hän siirtyi valmentajaksi Yhdysvaltoihin. Kouvot eteni kauden päätteeksi Korisliigan loppuotteluihin, joissa joukkue kohtasi Tampereen Pyrinnön. Kouvot voitti Pyrinnön 4–1-otteluvoitoin, ja Shiloh päätti pelaajauransa Suomen mestaruuteen. Hän sai kunnian leikata korisukan.

Lähteet 
 Kyle Shiloh  Suomen Koripalloliitto
 Kyle Shiloh Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
 Profiili nevadawolfpack.com

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kyle Shiloh basketball profile eurobasket.com 

Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Vladimir Kondrašin

Vladimir Petrovitš Kondrašin (, 14. tammikuuta 1929 Leningrad, Venäjän SFNT – 23. joulukuuta 1999 Pietari, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut koripallovalmentaja.

Kondrašin valmensi Neuvostoliiton joukkueen olympiakultaan Münchenissä 1972, olympiapronssille Montréalissa 1976, maailmanmestaruuteen vuonna 1974 ja EM-mitaleille kolmesti.

Vuonna 2007 Kondrašin nimettiin FIBA Hall of Fameen.

Lähteet 
 Vladimir Kondrashin (2007 Class) FIBA Hall of Fame

Viitteet 

Neuvostoliittolaiset koripallovalmentajat
Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 1999 kuolleet
Wasit

Wasit (, tai Wassit) on Irakin itäosassa, Bagdadin kaakkoispuolella sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Se kattaa 17 153 neliökilometriä eli noin 3,9 prosenttia Irakin pinta-alasta.

Maakunnan väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 783 614. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 1,15 miljoonaa (3,6 % Irakin väestöstä). Väestöstä noin 57,9 prosenttia asui kaupungeissa ja 42,1 prosenttia maaseudulla.

Kuvernoraatti jakautuu kuuteen piirikuntaan:
 al-Aziziyya (al-Aziziya, 15 % väestöstä),
 Badra (2 %),
 al-Hayy (al-Hai, 14 %),
 al-Kut (39 %),
 an-Na’maniyya (al-Noamaniya, 12 %), ja
 as-Suwaira (18 %).

Kuvernoraatin pääkaupunki on Kut (al-Kūt).

Lähteet

Aiheesta muualla

Irakin maakunnat
Babil

Babil  () on Irakin keskiosassa, Bagdadin eteläpuolella sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Se kattaa 5 119 neliökilometriä, mikä on 1,2 prosenttia Irakin pinta-alasta.

Kuvernoraatin pääkaupunki on Eufratjoen varrella sijaitseva historiallinen Hillan kaupunki. Kuvernoraatti kattaa seudun, jossa muinaisen Mesopotamian Babylonin kaupunki oli. Useissa amerikanenglanniksi kirjoitetuissa teksteissä maakuntaa kutsutaan Babylonin kuvernoraatiksi ja esimerkiksi Suomen Maahanmuuttovirasto käyttää sille nimeä Babylonin lääni..

Kuvernoraatin väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 1 181 751. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 1,73 miljoonaa. Väestöstä noin 47,2 prosenttia asui kaupungeissa ja 52,8 prosenttia maaseudulla.

Kuvernoraatti jakautuu neljään piirikuntaan:
 Hashimiyya (Hashimiya, 23 % väestöstä), 
 Hilla (41 %),
 al-Musayab (19 %) ja
 al-Mahawil (al-Mahawii, 17 %).

Kuvernoraatin sijainti Eufratin ja Tigrisin seudulla tekee alueen sopivaksi maatalouteen. Siellä kasvatetaan maissia, vehnää, kauraa, hernekasveja ja taatelipalmuja. Puolet viljelyalueesta on kuitenkin kärsinyt kuivuudesta myös 2010-luvulla. Maaperässä on runsaasti öljyä, maakaasua ja mineraaleja. Babilin  teollisuus tuottaa tekstiilejä, maatalouskoneita, laitteita ja ajoneuvoja. Kauppaa ja matkailua pidetään kehittämiskelpoisina elinkeinoina.

Lähteet

Aiheesta muualla

Irakin maakunnat
Aloekuitu

Aloekuitu on lääkeaaloesta (Aloe vera) saatavaa luonnonmukaista kuitua, jota käytetään tekstiilien valmistuksessa.

Aloekuitu koostuu lähes kokonaan aaloekasvin lehdistä valmistetusta selluloosasta, minkä lisäksi siihen on lisätty kasvin lehdistä puristettavaa aloegeeliä. Jotta aloekuitua voitaisiin käyttää tekstiiliteollisuudessa, siitä valmistetaan ensin viskoosia. Viskoosiprosessin jälkeen aloekuitu on valmista käytettäväksi tekstiilien valmistuksessa. Aloekuiduista valmistettuihin tekstiileihin sekoitetaan noin 45 % puuvillaa kestävyyden lisäämiseksi.   

Aloekuidulla on paljon samoja ominaisuuksia kuin esimerkiksi puuvillalla. Aloekuidun parhaimpia ominaisuuksia on sen hyvä kosteudenimukyky, minkä ansiosta aloekuidusta valmistetut tekstiilit ovat miellyttävän tuntuisia, hengittäviä, eivätkä ne sähköisty. Sen lisäksi aloen erityisominaisuuksiin kuuluu materiaalin pehmeys, joustavuus sekä antibakteerisuus. Aloekuidusta valmistetut vaatteet sopivat myös herkälle ja allergioihin taipuvalle iholle.

Aloekuidusta valmistettuja tekstiilejä on toistaiseksi saatavilla vain rajoitetusti, mutta jo jonkin aikaa on ollut saatavilla tekstiilejä, jotka on käsitelty aloegeelillä. Aloekäsittely kuitenkin kestää vain rajallisen määrän pesukertoja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Aloeinfo.fi

Luonnonkuidut
Maysan

Maysan () tai Missan on Irakin itäosassa, Bagdadista kaakkoon sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Siihen kuuluu 16 072 neliökilometriä eli 3,7 prosenttia Irakin pinta-alasta.

Maakunnan väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 637 126. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 922 072 (2,9 % Irakin väestöstä). Väestöstä 72,4 prosenttia asui kaupungeissa ja 27,6 prosenttia maaseudulla.

Kuvernoraatti jakautuu kuuteen piirikuntaan:
 Ali al-Gharbi (5 % väestöstä),
 Amara (53 %),
 al-Kahla (8 %),
 al-Maimouna (10 %),
 al-Mejar al-Kabi (14 %), ja
  Qalat Saleh (Qal’at Saleh, 10 %).

Kuvernoraatin pääkaupunki on Amara (al-ʿAmāra). Se sijaitsee linnuntietä 305 kilometriä Bagdadista kaakkoon.

Maatalous oli aiemmin keskeisessä asemassa Maysanin kuvernoraatissa mutta sota, levottomuudet ja ympäristömuutokset ovat rapistuttaneet tuotannon perustan. Maakunnan kosteikkoalueet ovat myös kokeneet pitkäkestoisia ympäristömuutoksia, mikä on vaikeuttanut niillä alueilla asuneiden toimeentuloa. Maakunta on keskeistä öljyntuotantoaluetta, ja siellä tuotetaan myös asfalttia ja soraa. Maakunnassa on yli 300 arkeologista kohdetta. Turismia pidetään mahdollisena kehittämiskohteena.

Vuonna 2011 väestöstä 16,4 % oli kansallisen köyhyysrajan alapuolella eli tuli toimeen alle 2,5 dollarilla päivässä. Vuotta 2012 kuvaava alueellinen inhimillisen kehityksen indeksi oli 0,639, mikä oli Irakin alhaisin maakuntatason lukema.

Lähteet

Aiheesta muualla

Iraq signs $6 billion refinery contract with Swiss firm (10.10.2013)  (reuters.com)

Irakin maakunnat
Jerry St. Juste

Jeremiah ”Jerry” St. Juste (s. 19. lokakuuta 1996 Groningen) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa portugalilaista sporting CP:tä. Oikeajalkainen St. Juste on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hänellä on saintkittsnevisiläisiä sukujuuria.

Ura

Seurajoukkueura 
St. Juste on SC Heerenveenin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Eredivisiessä tammikuussa 2015 Vitesseä vastaan. Kaudella 2014–2015 hän pelasi pudotuspelit mukaan lukien 13 ottelua Eredivisiessä. Kahtena seuraavana kautena hän pelasi molempina 28 ottelua ja teki yhteensä kolme maalia. Kesällä 2017 hän siirtyi Feyenoordiin, jossa hän pelasi yhteensä 39 Eredivisien ottelua ja teki niissä viisi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ottelua ja teki yhden maalin kaudella 2017–2018.

Elokuussa 2019 St. Juste siirtyi Saksaan Mainzin joukkueeseen. Hän teki ensimmäisen Bundesliiga-maalinsa kolmannessa ottelussaan Hertha Berliniä vastaan ja toisen helmikuussa 2020 Bayern Müncheniä vastaan. Hän pelasi kauden 2019–2020 aikana 25 bundesliigaottelua.

Maajoukkueura 
St. Juste on edustanut Alankomaita alle 18-, 19-, 20- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa.

Lähteet 

Alankomaalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Condition Critical

Condition Critical on kalifornialaisen heavy metal -yhtye Quiet Riotin studioalbumi. Se julkaistiin 27. heinäkuuta 1984. Esiintyvät artistit ovat Rudy Sarzo, Frankie Banali, Kevin DuBrow ja Carlos Cavazo.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Kevin DuBrow - laulu
 Carlos Cavazo - kitara
 Rudy Sarzo - basso
 Frankie Banali - rummut
 Chuck Wright - taustalaulu
 Randy Bishop - taustalaulu

Arvostelut 
 Allmusic:

Lähteet 

Vuoden 1984 albumit
Quiet Riotin albumit
Dhi Qar

Dhi Qar () tai Thi Qar (Thi-Qar) on Irakin eteläosassa sijaitseva kuvernoraatti (maakunta).  Se kattaa 12 900 neliökilometriä eli 3,0 prosenttia Irakin pinta-alasta. Ennen vuotta 1976 alue tunnettiin Muntafiqin kuvernoraattina.

Maakunnan väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 1 184 796. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 1 742 852 (5,5 % Irakin väestöstä). Väestöstä 62,9 prosenttia asui kaupungeissa ja 37,1 prosenttia maaseudulla.

Kuvernoraatti jakautuu viiteen piirikuntaan:
 al-Chibayish (5 % väestöstä),
 Nasiriyya (37 %),
 ar-Rifai (ar-Rifa’i, 21 %),
 ash-Shatra (22 %), ja
 Suq ash-Shoyokh (15 %).

Kuvernoraatin pääkaupunki on Nasiriyya (‏الناصري, Nasiriya, Nassriya, an-Nasiriyya, an-Nāṣiriya). Se sijaitsee Eufratjoen rannalla, linnuntietä noin 305 kilometriä Irakin pääkaupunki Bagdadista eteläkaakkoon.

Kuvernoraatti on eräs Irakin vähiten kehittyneimpiä alueita. Talouselämä pohjautuu paljonti maatalouteen, kuten taatelin, puutarhatuotteiden ja viljan viljelyyn, vesikasvatukseen sekä karjatalouteen. Seudun soiden laajamittainen kuivaus 1980-luvulla muutti suuresti maataloustuotantoa ja elinoloja, mutta kalankasvatus ja riisinviljely ruokkii yhä osan väestöstä. Vuonna 2011 maakunnan asukkaista 37,8 % oli kansallisen köyhyysrajan alapuolella eli tuli toimeen alle 2,5 dollarilla päivässä. Köyhyys keskittyi erityisesti maakunnan pohjoisosiin.

Lähteet

Aiheesta muualla

Irakin maakunnat
Lucky Luke – Daisy Town

Lucky Luke – Daisy Town (joskus myös Lucky Luke Daisy Townissa tai Lucky Luke ja Daltonin veljekset) on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut Lucky Luke -sarjakuviin perustuva ranskalainen animaatioelokuva.

Elokuvan tarina ilmestyi myöhemmin myös sarjakuvamuodossa, Morrisin piirtämänä.

Suomen televisiossa elokuva on esitetty vuosina 1999 ja 2004. Se on myös julkaistu VHS-kasetille.

Juoni 

Lucky Luke saa töitä vasta rakennetun Daisy Town -kylän sheriffinä, joka vilisee rosvoja. Puhdistettuaan kaupungin pelureista, murhaajista, hevos- ja karjavarkaista saapuvat lännen pahimmat pankkirosvot, Daltonin veljekset, jotka ottavat yhteen Luken kanssa samalla kun ottavat selvää siitä kuka oikeastaan on jengin johtaja.

Ääninäyttelijät 
Alkuperäinen, ranskankielinen roolitus:

Englanninkielinen dubbaus:

Elokuvan alussa ja lopussa soivan tunnuslaulun I'm poor lonesome cowboy laulaa Pat Woods.

 Lucky Luke
Vuoden 1971 ranskalaiset elokuvat
 Ranskalaiset animaatioelokuvat
 Sarjakuviin pohjautuvat elokuvat
Carlos Cavazo

Carlos Eric Cavazo (s.  8. heinäkuuta 1957 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen rock-muusikko, jonka instrumentti on sähkökitara. Hän on musisoinut kalifornialaisessa heavy metal, tarkemmin glam rock-yhtye Quiet Riot:ssa vuosina 1982 - 1989 ja pienen tauon jälkeen 1990 - 2003. Cavazon aktiiviura muusikkona alkoi vuonna 1980.

Lähteet

Vuonna 1957 syntyneet
Yhdysvaltalaiset kitaristit
Elävät henkilöt