Värit pintaa syvemmältä

Värit pintaa syvemmältä on Martti Huttusen kirja väreistä ja väriopista. Kirjassa käsitellään lisäksi värien havaitsemista sekä erilaisia väriteorioita, värien käyttöä, vaikutusta ja symboliikkaa.

Huttusen käänteisväri-käsite 

Huttunen esittää ihmisen näköjärjestelmän toimivan RGB-väreillä. Käänteisvärit ovat aidosti näkökuvasta toisensa poissulkevia värejä (R + C = X, G + M = X ja B + Y = X). Kahden näköjärjestelmän päävärin (R, G, B = L, M, S) yhdistelmä on aina kolmannen käänteisväri:

 Punaisen (R = Red) käänteisväri on syaaninsininen (sinivihreä)(C =  Cyan), joka on vihreän ja sinisen värin yhdistelmä (G = Green + B = Blue).
 Vihreän käänteisväri on magentanpunainen (sinipunainen)(M =  Magenta), joka on punaisen ja sinisen värin yhdistelmä (M = R + B). 
 Sinisen (B) käänteisväri on keltainen (Y =  Yellow), joka on punaisen ja vihreän värin yhdistelmä ( Y = R + G).  

Katso oheinen kuva käänteisvärien kennostosta ja vastaavista RGB-värikanavista oikealla.

Käänteisvärit paljastavat, laimentavat ja vahvistavat 

A) Paljastavat / toteuttavat toisensa jälkikuvissa.

Ilmiössä toteutuu myös mustan (pimeän, tumman) ja valkoisen (valoisan, vaalean) vastakkaisuus.

B) Laimentavat / neutraloivat toisiinsa sekoittuessaan / yhdistyessään,

 additiivisessa, valoisuutta lisäävässä värinmuodostuksessa aina valkoiseksi asti,
 optisessa, diffuusissa (sumeassa) värinmuodostuksessa aina harmaaksi asti,
 subtraktiivisessa, valoisuutta vähentävässä värinmuodostuksessa aina mustaksi (pimeäksi) asti.

C) Vahvistavat / korostavat toisiaan esimerkiksi rajakontrasteissa. 

Katso oheisen havainnekuvan väripalkkien keskimmäiset ruudut: - valkoinen, harmaa ja musta.

Käänteisvärit mukana näkökuvan kontrasti-ilmiöissä 

Värikontrasti-ilmiöissä käänteisvärit muokkaavat näkökuvaa: toisiinsa rajautuvat värialueet korostavat viereistä väriä omalla käänteisvärillään. 

Ilmiössä näkökohteen yksityiskohdat piirtyvät irti taustastaan, jolloin näkökuvan sisältö selkiytyy ja ympäristön ominaisuudet paljastuvat merkittävästi:

 'Naapurin' punaisuus tukahduttaa toisessa punaisuutta, josta seuraa, että syaaninsinisyys punaisen käänteisvärinä pääsee esille.

 Vihreä vuorostaan tukahduttaa toisessa vihreyttä, jolloin magentanpunaisuus vihreän käänteisvärinä voi korostua.
 Sinisyys taas tukahduttaa toisen sinisyyttä, jolloin keltaisuus käänteisvärinä ’työntyy’ esille. 
 Tummuus korostaa toisessa vaaleutta ja vaaleus tummuutta.

Jälkikuvat ovat käänteisvärisiä 
Jälkikuvat ovat näköjärjestelmän tuottamia näköhavaintoja (suksessiivikontrasti), jotka ovat ärsykekuvaansa nähden käänteisvärisiä. Ne syntyvät kohteesta tulevaan valoon  adaptoitumisen eli mukautumisen jälkitilan seurauksena.

Näköjärjestelmä pyrkii aina valoärsykkeen jälkeen välittömästi palautumaan tasapainotilaan - 'nollatilaan'. Tästä seuraa, että ihminen näkee jonkin aikaa värillisen jälkikuvan, joka on vuorostaan valoärsykkeelle adaptoitumattomien näkösolujen yhteistyön seuraus. Jälkikuvan väreistä siis puuttuvat ärsykekuvan valoihin 'väsyneiden' näkösolujen aktiivisuuden osuus.

Kuten oheisissa havainnekuvissa nähtävät käänteisvärit osoittavat, kyse on värinäön normaalista toimintatavasta.

Värejä, joita ei ole olemassa 
Kirjoittajan mukaan ihminen ei voi nähdä koskaan syaaninpunaisia, magentanvihreitä ja sinisenkeltaisia värejä. Siksi nämä värit kumoavat toisensa optisessa sekoituksessa (ks. oheinen kuva harmaista vaahteranlehdistä). Edellä oleva myös osoittaa myös, että ihminen näkee erinomaisesti punaisenvihreitä värejä, sillä ne ovat näköjärjestelmän punaisen (R) ja vihreän (G) värikanavan tuottamia keltaisia (Y) värejä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Top Color: Käänteisväriset jälkikuvat löytyvät täältä. 

Kirjat taiteesta
Värioppi