Oleksi Myh’ailytšenko

Oleksi Oleksandrovytš Myh’ailytšenko (s. 30. marraskuuta 1963 Kiova) on ukrainalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Häntä pidetään eräänä kaikkien aikojen parhaista ukrainalaisista jalkapalloilijoista. Hän toimii Dynamo Kiovan urheilutoimenjohtajana.

Pelaajaura

Hyökkäävänä keskikenttämiehenä pelannut Myh’ailytšenko aloitti uransa kotikaupunkinsa suurseurasta Kiovan Dynamosta. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa vuodet 1985–1990 ja voitti Neuvostoliiton mestaruuden kolmesti ja Neuvostoliiton Cupin neljästi. Lisäksi hän saavutti joukkueessa vuonna 1986 Euroopan Cup-voittajien Cupin voiton. Vuonna 1988 Myh’ailytšenko pelasi Neuvostoliiton maajoukkueessa, joka saavutti hopeaa Länsi-Saksan EM-kisoissa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti olympiakultaa Soulin kisoista. Kyseisenä vuonna hänet valittiin Neuvostoliiton vuoden pelaajaksi.

Kauden 1990/1991 Myh’ailytšenko pelasi Italiassa Sampdorian joukkueessa ja hän voitti kauden päätteeksi Serie A:n mestaruuden. Uransa loppuvuodet 1991–1996 hän pelasi Skotlannissa Rangersin joukkueessa, missä hän voitti Skotlannin liigamestaruuden viidesti ja Skotlannin Cupin kolmesti.

Maajoukkueurallaan Myh’ailytšenko pelasi kaikkiaan 44 A-maaottelua, joista Neuvostoliiton paidassa 36. Näissä otteluissa hän teki yhteensä (9 maalia), IVY:n joukkueessa viisi ja Ukrainan joukkueessa kaksi. 1988 EM-turnauksesta hän sai hopeaa. Sen lisäksi hän oli mukana vielä IVY:n joukkueessa 1992 EM-kisoissa. Loukkaantumisen takia Myh’ailytšenko joutui jättämään väliin vuoden 1990 MM-kisat.

Valmentajaura
Lopetettuaan oman uransa pelaajana Myh’ailytšenko palasi takaisin Kiovaan ja toimi Dynamossa Valeri Lobanovskyn apuvalmentaja aina tämän kuolemaan saakka vuoteen 2002, minkä jälkeen hän nousi päävalmentajaksi. Hän johdatti joukkueen kahteen peräkkäiseen liigamestaruuteen vuosina 2003–2004 ja cup-voittoon vuonna 2003. Myh’ailytšenko toimi Ukrainan alle 21-vuotiaitten maajoukkueen päävalmentajana vuodesta 2004 lähtien ennen kuin siirtyi A-maajoukkueen peräsimeen tammikuussa 2008. 

Myh’ailytšenkon pesti maajoukkueessa jäi kuitenkin lyhyeksi Ukrainan jäätyä ulos MM-kisoista 2010, sillä Ukrainan liitto ei halunnut jatkaa hänen sopimustaan karsintojen jälkeen.  Myh’ailytšenko palasi maajoukkuevalmentajan pestinsä jälkeen Dynamo Kiovaan, jossa toimi vuosina 2011–2019 urheilutoimenjohtajana sekä 2012–2013 Oleh Bloh’inin apuvalmentajana.

Elokuun alussa 2019 hän palasi päävalmentajan tehtävään kymmenen vuoden tauon jälkeen, kun Dynamo Kiova nosti hänet edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Myh’ailytšenkon johdolla Dynamo Kiova voitti Ukrainan cupin mestaruuden heinäkuussa 2020. Kauden jälkeen hän kuitenkin jätti päävalmentajan tehtävät ja palasi urheilutoimenjohtajan rooliin.

Saavutukset

Pelaajana
 Neuvostoliiton mestaruus 1985, 1986 ja 1990 (Kiovan Dynamo)
 Neuvostoliiton mestaruus -hopeaa 1982 ja 1988
 Neuvostoliiton mestaruus -pronssia 1989
 Neuvostoliiton Cupin voitto 1982, 1985, 1987 jа 1990 (Kiovan Dynamo)
 Italian mestaruus 1991 (Sampdoria)
 Skotlannin mestaruus 1992, 1993, 1994, 1995 ja 1996 (Rangers)
 Skotlannin Cupin voitto 1992, 1993, 1996 (Rangers)
 EM-hopea 1988 (Neuvostoliitto)
 Olympiakulta 1988 (Neuvostoliitto)
 Neuvostoliiton vuoden pelaaja 1988
 Ukrainan vuoden pelaaja 1987 ja 1988

Valmentajana
 Ukrainan mestaruus 2003 ja 2004 (Kiovan Dynamo)
 Ukrainan Cupin voitto 2003 ja 2020 (Kiovan Dynamo)

Lähteet
 Henkilökuva Ukrainan jalkapalloliiton sivuilla  
 Tilastoja 
 RSSSF: Maaottelut 
 Henkilökuva Venäjän maajoukkueen sivuilla

Viitteet

Neuvostoliittolaiset jalkapalloilijat
Ukrainalaiset jalkapalloilijat
Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat
Ukrainalaiset olympiavoittajat
Ukrainalaiset jalkapallovalmentajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt