Jean Tigana

Jean Tigana (s. 23. kesäkuuta 1955) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.

Ura pelaajana

Jean Tigana aloitti peliuransa Sporting Toulon Varin joukkueessa työskennellen samalla spaghettitehtaassa ja postinjakajana. Aimé Jacquet hankki Tiganan Olympique Lyoniin 1978. Lyonissa Tigana ennätti pelata 105 ottelua ennen siirtymistään Girondins de Bordeaux'hon 1981. Tigana kuului Bordeaux'n avainpelaajiin kahdeksan kauden ajan ja oli voittamassa kolmea Ranskan mestaruutta ja cupia. Eurokentillä Tigana oli myös tärkeässä roolissa, kun Bordeaux eteni välieriin niin Euroopan Cupissa kuin Cup-voittajien Cupissakin 1985 ja 1987.

Ranskan maajoukkueessa Tigana oli myös keskeisessä roolissa. Yhdessä Michel Platinin, Luis Fernándezin ja Alain Giressen kanssa Tigana muodosti "Les Bleusin" keskikentän "Maagisen timantin", jota pidetään yhtenä maailman kaikkien aikojen parhaista keskikenttäryhmittymistä. EM-kisoissa 1984 nelikko johti Ranskan mestaruuteen ollen avainasemassa finaaliottelussa Espanjaa vastaan. MM-kisoissa 1986 Tigana pääsi juhlimaan pronssia.

Meriitit pelaajana

 Ranskan mestaruus (5): 1984, 1985, 1987, 1990, 1991
 Coupe de Francen voitto (2): 1986, 1987
 Euroopan mestaruus 1984
 MM-pronssia 1986
 Vuoden pelaaja Ranskassa 1980 (France Football)

Ura valmentajana

Tigana aloitti valmentajanuransa Olympique Lyonissa 1993. Hän korvasi seuran päävalmentajana Raymond Domenechin, joka oli nostanut lyonilaisseuran Ranskan pääsarjaan. Tiganan johdolla Lyon saavutti silloin parhaan sijoituksensa liigassa ollen kaudella 1994–95 toinen FC Nantes'n viedessä mestaruuden.

Tigana siirtyi menestyksekkään kauden jälkeen AS Monacoon Gérard Baniden seuraajaksi. Monacossa Tigana nosti nuoria pelaajia ykkösmiehistöön ja hänen alaisuudessaan muun muassa Thierry Henry, David Trezeguet ja Ludovic Giuly nousivat maailmanluokan pelaajien joukkoon. Vuodet Monacossa olivat menestyksellisiä; 1997 seura juhli Ranskan mestaruutta ja eteni 1997–98 Mestarien liigassa välieriin, joissa hävisi Juventukselle yhteismaalein 6–4. Tigana jätti kauden 1998–99 päätteeksi monacolaisseuran. Tigana valittiin 1997 Vuoden valmentajaksi Ranskassa.

Vuonna 2000 Tigana lähti hakemaan uusia haasteita Englannista. Tigana johti lontoolaisen Fulhamin Englannin 1. divisioonan mestaruuteen 2000–01 ja seura nousi Valioliigaan. Tiganan johdolla Fulham selvisi myös UEFA Cupiin. Ranskalainen sai kuitenkin potkut maaliskuussa 2003. Tiganaa on myöhemmin syytetty liian suurien siirtosummien ja palkkojen maksamisesta seuran pelaajille, muun muassa Steve Marlet'lle. Asiasta on käyty oikeutta.

Lokakuussa 2005 Tigana teki kaksi ja puolivuotisen sopimuksen turkkilaisseura Besiktasin kanssa. Tigana johdatti istanbulilaliset Turkin Cupin voittoon heti ensimmäisellä kaudellaan kahdeksan vuoden tauon jälkeen. Besiktasissa Tigana jatkoi nuorten pelaajien kehitystyötä nostaen ykkösjoukkueeseen turkkilaisnuorukaisten lisäksi myös muun muassa Matías Delgadon. Tigana erosi päävalmentajan tehtävistään toukokuussa 2007 seuran voitettua Turkin Cupin, mutta jäätyi toiseksi Turkin liigassa.

Tigana palasi valmennustehtäviin kolmen vuoden tauon jälkeen toukokuussa 2010, kun hän allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Ligue 1:ssä pelaavan FC Girondins de Bordeaux'n kanssa.  Kausi on sujunut Tiganan alaisuudessa odotuksia vaisummin ja Bordeaux on pudonnut kauas europelipaikoista. Tigana tarjoutui helmi–maaliskuun vaihteessa 2011 eroamaan tehtävistään, mutta seurajohto ilmoitti hänen jatkavan.  Kausi jatkui seurajohdon luottamuksesta huolimatta alavireisesti ja lopulta Tigana sai itse tarpeekseen eroten tehtävistään 0–4 tappioon päättyneen FC Sochaux-ottelun jälkeen. Bordeaux'n fanit olivat uhanneet muun muassa Tiganan 16-vuotiasta tytärtä kehnojen tulosten vuoksi. 

Joulukuussa 2011 uutisoitiin Tiganan käyvän neuvotteluja Kiinan Superliigassa pelaavan Shanghai Shenhuan kanssa.  Hän allekirjoitti valmennussopimuksen ennen joulua ja aloittaa seuran päävalmentajana vuoden 2012 alussa.  Tiganan pesti jäi vain noin neljän kuukauden mittaiseksi, sillä huonojen tulosten vuoksi hän sai potkut huhtikuun lopussa 2012.

Meriitit valmentajana

 Ranskan mestaruus 1997
Hopeaa 1995
 Englannin 1. divisioonan voitto 2001
 Turkin Cupin voitto 2006, 2007
 Vuoden valmentaja Ranskassa 1997 (France Football)
 UNFP:n vuoden valmentaja Ligue 1:ssä 1997

Lähteet 

Ranskalaiset jalkapalloilijat
Ranskalaiset jalkapallovalmentajat
Ranskanmalilaiset
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Jalkapallon Euroopan mestarit