joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Henrik Lundgaard

Henrik Lundgaard (s. 26. helmikuuta 1969) on tanskalainen kilpa-autoilija.

Lundegaard voitti rallin EM-sarjan kaudella 2000. MM-tasolla hänen ainoa pisteensä tuli kauden 1997 avauskilpailusta Monte Carlo -rallista, jossa hän sijoittui kuudenneksi.

Lundegaard kilpaili pääasiassa Toyota Corolla WRC:llä. Hän ajoi viimeisen rallinsa vuonna 2003, jonka jälkeen hän on kilpaillut eri ratasarjoissa.

Lähteet

Tanskalaiset autourheilijat
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Reino Helkesalo

Reino Helkesalo (17. toukokuuta 1931 – 21. tammikuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen elokuva- ja televisiolavastaja. Hän lavasti muun muassa elokuvat Pojat (1962), Juokse kuin varas (1964) ja Rakkaus alkaa aamuyöstä (1966).

Helkesalo aloitti elokuvauransa vuonna 1947 Oy Suomen Filmiteollisuuden studioapulaisena, siirtyi sitten yhtiön laboratorioon ja vuonna 1959 lavastajaksi. SF:n lopetettua Helkesalo siirtyi lavastajaksi Mainostelevisioon. Siellä hän lavasti muun muassa monia MTV-teatterin televisionäytelmiä.

Lähteet

Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 1993 kuolleet
Suomalaiset lavastajat
Manuel Velázquez

Manuel Velázquez Villaverde (24. tammikuuta 1943 Madrid – 15. tammikuuta 2016 Fuengirola) oli espanjalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja ja edusti suurimman osan urastaan Real Madridia.

Velázquez oli Real Madridin oma kasvatti. Hän liittyi seuran junioreihin vuonna 1958 ja debytoi edustusjoukkueessa vuonna 1965 käytyään sitä ennen lainalla Rayo Vallecanossa ja Málagassa. Velázquez kuului Real Madridin niin sanottuun yeyé-sukupolveen, joka voitti Euroopan cupin vuonna 1966. Ensimmäistä kauttaan joukkueessa pelannut Velázquez nousi kauden aikana merkittävään rooliin ja oli avauskoonpanossa myös Partizania vastaan pelatussa loppuottelussa. Hän oli omalta osaltaan vauhdittamassa jo ikääntyneen Ferenc Puskásin lopullista vetäytymistä pelikentiltä. Velázquez oli taitava pelinrakentaja, ”keskikentän aivot”, jota osa madridilaisyleisöstä piti kuitenkin liian eleettömänä. Myöhempinä vuosina hän kamppaili peliajasta saksalaisen Günter Netzerin kanssa.

Velázquez pelasi Real Madridin edustusjoukkueessa 12 kauden aikana yhteensä 402 virallista ottelua, joista 301 Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa, ja teki 59 maalia. Euroopan cupin lisäksi hän voitti kuudesti Espanjan-mestaruuden ja kolmesti Espanjan cupin Copa del Reyn. Hänen uransa Real Madridissa päättyi loukkaantumiseen vuonna 1977. Vuonna 1978 Velázquez pelasi vielä North American Soccer Leaguen Toronto Metros-Croatiassa.

Espanjan maajoukkueessa Velázquez pelasi kymmenen ottelua vuosina 1967–1975.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Manuel Velázquezin esittely Real Madridin sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1943 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Nipa Niemi

Niilo ”Nipa” Niemi (9. joulukuuta 1927 Helsinki – 31. joulukuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen viihdetaiteilija ja koomikko, pääammatiltaan televisiograafikko.

Nipa Niemi työskenteli Yle TV1 -kanavan kuvittamon esimiehenä  1958–1988. Sivutöinään hän esiintyi koomisissa rooleissa tv-ohjelmissa ja elokuvissa, kuten lääkärinä elokuvassa Uuno Turhapuro (1973).

Ollessaan työssä Tesvisiossa 1950-luvun lopulla Niemi tutustui Reino Helismaahan, jonka kanssa hän esiintyi sittemmin kiertueilla Esa Pakarisen jäätyä niiltä pois. Helismaa kirjoitti Niemelle sketsejä, joissa tämä oli milloin kulkurin, milloin taiteilijan tai helppoheikin roolissa. Niemi levytti 1960-luvulla neljä kappaletta, joista kaksiosainen Helppo-Heikki tarinoi oli etupäässä puhetta sisältänyt humoreski.

Nipa Niemi suunnitteli myös muutamia levynkansia The Renegades -yhtyeelle sekä Saukille ja Pikkuoraville.

Lähteet

Suomalaiset koomikot
Ylen henkilöstö
Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 1993 kuolleet
Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitto

Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitto (Teme) on suomalainen kulttuurialojen SAK:lainen ammattiliitto. Se edustaa muun muassa media- ja teatterityöntekijöitä, teatteriohjaajia sekä tanssijoita. Liittoon kuuluu noin 5 000 jäsentä.

Liiton palveluita ovat lakimiespalvelut, TES-neuvonta, työttömyyskassa, matka- ja vapaa-ajan vakuutus, Kopioston jäsenyys, työllistymispalvelut ja muu yleinen edunvalvonta.

Järjestö perustettiin 12. marraskuuta 1973 nimellä Suomen Teatterityöntekijäin Yhteisjärjestö. STY:n perustajajärjestöt olivat Suomen Teatteriohjaajien Liitto, Suomen Lavastustaiteilijain Liitto, Suomen Teatteriopettajien Liitto ja Suomen Teatteritekninen Liitto. Aloite yhteistoiminnan tiivistämiseen tuli Suomen Tanssitaiteilijain Liitolta. STY olisi halunnut liittyä SAK:hon, mutta keskusjärjestö piti sitä liian pienenä itsenäiseksi liitoksi. Marraskuussa 1982 muodostettiin SAK:n johdolla STY:n aloitteesta Kulttuurialan ammattiliittojen neuvottelukunta, johon kuului SAK:n ja STY:n lisäksi kuusi muuta alan liittoa. Suomen elokuva- ja videotyöntekijäin liitto liittyi STY:hyn 1988. Vuosina 1998–2013 liitto toimi nimellä Teatteri- ja Mediatyöntekijät (TeMe). TeMe hyväksyttiin SAK:n jäsenliitoksi huhtikuussa 2007.

Jäsenjärjestöt 
Temeen kuuluu seitsemän kulttuurialan järjestöä:
 Elokuvakoneenhoitajien yhdistys EKH (Tulivat 1.1.2014 PAM:ista TeMeen)
 Lavastus- ja pukusuunnittelijat LP
 Suomen elokuva- ja mediatyöntekijät SET
 Suomen Tanssi- ja Sirkustaiteilijat STST (Entinen Suomen Tanssitaiteilijain Liitto STTL, vaihtoi nimensä STST:ksi 14.4.2013)
 Suomen teatteriohjaajat ja dramaturgit STOD
 Suomen valo-, ääni- ja videosunnittelijat SVÄV (Entinen SVÄL, vaihtoi nimensä 23.2.2015)
 Teatterialalan Ammattilaiset TAM

Liiton asunto 
Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitolla on jäsenille tarkoitettu vuokra-asunto Berliinissä.

Puheenjohtajat 

 Paul Suominen 1973-1976
 Raija-Sinikka Rantala 1976-1977
 Heikki Mäkelä 1977-1983
 Liisi Tandefelt 1983-1985
 Ossi Räikkä  1985-1987
 Veli-Pekka Niiranen 1987-1991
 Antti Einari Halonen 1991-1993
 Kaija Siikala 1993-1995
 Samppa Lahdenperä 1995-2003
Minna Sirnö 2003-2009
Reija Hirvikoski 2009-2016
Kalle Ropponen 2016-2019
Atro Kahiluoto 2019-

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Temen kotisivut
 Elokuvakoneenhoitajien yhdistys ry (EKH) 
 Lavastus- ja pukusuunnittelijat ry (LP) 
 Suomen Elokuva- ja Mediatyöntekijät SET ry 
 Suomen Tanssi- ja Sirkustaiteilijat ry (STST)
 Suomen teatteriohjaajat ja dramaturgit ry (STOD)  
 Suomen Valo-, Ääni- ja Videosunnittelijat (SVÄV)  
 Teatterialalan ammattilaiset TAM ry 

SAK:n jäsenjärjestöt
Suomalaiset kulttuurijärjestöt
Foxtel

Foxtel on australialainen media-alan yritys, joka välittää televisiokanavia kaapeli- ja satelliittitelevisioverkon lisäksi maksullisesti myös internetissä. Yritys perustettiin vuonna 1995.

Aiheesta muualla 
 Yrityksen kotisivut

Australialaiset televisioyhtiöt
Basketligaen

Basketligaen on Tanskan koripallon miesten pääsarja. Sarjaa on pelattu kaudesta 1957–1958 lähtien ja nykyisellä nimellään vuodesta 1995. Sarjan voittaja on koripallon Tanskan mestari.

Joukkueet 2017-2018

Mestaruudet joukkuettain 

 Bakken Bears – 14
 SISU – 10
 Gladsaxe – 7
 BMS – 6
 Horsens IC – 5
 BK Falcon – 4
 Stevnsgade – 3
 Værløse – 2
 Hørsholm 79ers – 2
 Virum BK – 2
 Svenborg Rabbits – 1
 BF Copenhagen – 1

Mestaruudettomia joukkueita: Randers Cimbria, Team FOG Næstved, Aabyhøj IF Basketball, Aalborg Vikings

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Basketligaen 

Koripallosarjat
Tanskan koripallo
Tanskan palloilusarjat
Dystopia (Megadethin albumi)

Dystopia on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtyeen Megadethin viidestoista albumi, joka julkaistiin 22. tammikuuta 2016. Albumin tuottivat Dave Mustaine ja Chris Rakestraw, ja se on yhtyeen ensimmäinen levy vuoden 2004 The System Has Failed -albumin jälkeen ilman rumpalia Shawn Droveria ja ensimmäinen ilman kitaristi Chris Broderickia sitten vuoden 2007 United Abominationsin. Heidän tilallaan ovat Lamb of Godin rumpali Chris Adler ja Angran kitaristi Kiko Loureiro.

Yhdysvalloissa albumia myytiin ensimmäisellä viikolla 49 000 kappaletta, ja se nousi Billboard 200 -albumilistalla kolmanneksi, mikä oli yhtyeen toiseksi korkein debyyttisijoitus vuonna 1992 listakakkoseksi nousseen Countdown to Extinctionin jälkeen. Kolmanneksi se nousi myös Suomessa ja Kanadassa.

Kappaleet

Vastaanotto 

Loudwiren Chad Bowar kutsui albumia ensiluokkaiseksi Megadeth-albumiksi ja kehui Mustainen ja Loureiron vuorovaikutusta. A.V. Clubin J.J. Anselmi kehui albumin musiikin olevan yhtyeen parasta sitten 1990-luvun alun, mutta kritisoi sanoituksia ksenofobisiksi. Myös Slant-lehden Benjamin Aspray kritisoi levyn sanoituksia ja niiden sanomaa.

Arvosteluja 
 Allmusic ()
 The Guardian ()
 Imperiumi.net (8/10)
 Metal Hammer (9/10)
 Rolling Stone ()
 Slant Magazine ()
 Soundi ()
 V2.fi ()

Lähteet 

Vuoden 2016 albumit
Megadethin albumit
Musée des 24 Heures du Mans

Le Mansin automuseo sijaitsee legendaarisen Circuit de la Sarthe -moottoriradan pääsisäänkäynnin lähituntumassa.

Yleistä 
Museon näyttelypinta-ala on 5000 m2. Pysyvään näyttelyyn kuuluu yli sata ajoneuvoa; Le Mansin 24 tunnin ajon voittajia ja harvinaisuuksia autoilun historiasta. 

Ajoneuvokaluston lisäksi näyttely koostuu lukuisista filmiesityksistä ja valokuvatallenteista. Opastettu kierros jakautuu kuuteen pääosioon, joissa vieras tutustutetaan Le Mansin 24 tunnin sankareihin, paikallisen autoteollisuuden historiaan sekä käydään läpi auton evoluution kaari 20. vuosisadalla.

Le Mans on ranskalaisen ajoneuvohistorian kannalta merkittävä paikka. Amédée Bollée vanhempi valmisti ensimmäisen höryvoimakäyttöisen ajoneuvonsa vuonna 1873 ja hänen poikansa Amédée Bollée nuorempi sekä Léon Bollée perustivat sinne omat autotehtaansa. Ranskan Grand Prix'n historia juontuu vuoteen 1906 ja Le Mansiin, jolloin siitä tuli ensimmäinen Grand Prix -kilpailu, joka oli koskaan järjestetty.

Historia 
Museo perustettiin vuonna 1961 Automobile Club de l'Ouest (ACO) -järjestön ja Sarthen departementin yleisneuvoston yhteishankkeena. Museon alkuperäinen nimi oli Musée automobile de la Sarthe. Museon toimesta autojen hankinta käynnistyi 1960-luvulla, lisäksi useat yksityishenkilöt tekivät lahjoituksia museolle. Näytteillä on lisäksi omistajiltaan lainassa olevia yksilöitä.

Nykyinen museorakennus on valmistunut vuonna 1991 ja sen on suunnitellut arkkitehti Stéphane Barbotin.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Musée automobile de la Sarthe -videoita

Automuseot
Niki viinitilojen keittiöissä

Niki viinitilojen keittiöissä oli keväällä 2011 Liv-kanavalla esitetty lifestyleohjelma, jossa Niki Thieulon tutustui jokaisessa jaksossa yhden ranskalaisen viinitilan toimintaan sekä viinintekijöihin, valmistaen myös samalla ranskalaista ruokaa.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
Ruokaohjelmat
Christiansfeld

Christiansfeld on tanskalainen kaupunki, joka sijaitsee Koldingin kunnassa. Christiansfeldissa oli vuoden 2018 alussa noin 3 000 asukasta. Sen perustivat herrnhutilaiset vuonna 1773

Sijainti 
Christiansfeld sijaitsee Jyllannin Tanskan puoleisen osan eteläosissa suurin piirten Koldingin ja Haderslevin puolivälissä. Christiansfeld on kahdeksan kilometrin matka Vähä-Beltin salmelle.

Historia 

Christiansfeldin perustivat 1. huhtikuuta 1773 herrnhutilaiset, jotka käyttivät asemakaavan mallina aiemmin perustamiaan Herrnhaagia ja Gnadauta. Varhaisin säilynyt asemakaava on vuodelta 1772, ja siinä on kaupunkikuvan lisäksi viisi merkittävintä taloa, jotka tulisi rakentaa ensmmäisenä.

Christiansfeldissä asui vuoteen 1779 mennessä 279 asukasta ja vuonna 1806 jo 756 asukasta. Kaupungin merkittävimmät rakennukset olivat valmiina 1780-luvun alkupuolella. Kaupunkia laajeni vuosien 1782–1812 aikana itään ja länteen. Samaan aikaan muun muassa kaupungintaloon rakennettiin uusi siipi ja pojille ja tytöille erilliset koulut.

Christiansfeld ajautui pahoihin taloudellisiin vaikeuksiin Napoleonin sotien aikana 1810–1814. Tanskan valtion ajauduttua konkurssiin 1813 monet christiansfeldiläiset yritykset joutuivat lopettamaan toimintansa. Kaupungissa rakennettiin vain muutamia uusia rakennuksia vuosien 1812–1920 välisenä aikana. Asukasluku laski samalla, sillä vuonna 1864 Christiansfeldissä asui 431 ihmistä.

Christiansfeld siirtyi 1864 Saksalle toisen Saksan–Tanskan sodan seurauksena. Se palautettiin Tanskalle 1920, jolloin sieltä olivat lähteneet lähes kaikki yritykset ja palvelut. Uusia rakennuksia alettiin kuitenkin suunnitella samana vuonna, ja niiden arkkitehtuurissa otettiin huomioon kaupungin alkuperäiset herrnhutilaiset periaatteet.

Christiansfeld alkoi teollistua 1900-luvulla, ja asukasluku alkoi kasvaa 1950-luvun puolivälin jälkeen nopeasti. Vielä vuonna 1955 kaupungissa oli hieman yli tuhat asukasta, kun niitä vuonna 1960 oli yli 1 500 ja vuonna 1970 noin 2 000.

Christiansfeldin kaupunki oli vuoteen 2007 samannimisen kunnan keskustaajama. Kuntauudistuksen takia Christiansfeldin kunta liitettiin Koldingin kuntaan.

Talous ja liikenne 
Christiansfeldissä on merkittävää elintarviketeollisuutta. Siellä on toimintaa muun muassa Arla Foodsilla ja Danægilla. Arla Foodsilla on taajamassa sen suurin tuoretuoteterminaali. Sen yhteyteen yritys avasi vuonna 2014 mikromeijerin, jossa on tarkoitus tehdä maitotuotekokeiluja.

Väestö ja kulttuuri 
Tanskan tilastokeskuksen mukaan Christiansfeldissä oli vuoden 2018 alussa 2 956 asukasta.

Christiansfeld on Unescon maailmanperintöluettelossa, ja taajamassa on monia kulttuurihistoriallisesti merkittäviä nähtävyyksiä.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Christiansfeld Centret  
Christiansfeld Unescon sivuilla 

Koldingin kunta
Herrnhutilaisuus
Unescon maailmanperintökohteet Tanskassa
Tanskan taajamat
Witches of East End

Witches of East End on yhdysvaltalainen draamasarja, joka perustuu löyhästi kirjailija Melissa de la Cruzin samannimiseen romaaniin (2011). Sarjan pääosassa ovat äiti ja tämän kaksi tytärtä, jotka saavat tietää olevansa noitia.

Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa Lifetime-kaapelikanavalla 6. lokakuuta 2013, ja ensimmäinen tuotantokausi keräsi keskimäärin 1,67 miljoonaa katsojaa. Toisella kaudella katsojaluvut putosivat keskimäärin 1,13 miljoonaan eikä kanava tilannut sarjasta kolmatta tuotantokautta. Sarjan fanit ovat järjestäneet internetissä kampanjan sarjan jatkumiseksi, ja myös Netflixiä on yritetty saada jatkamaan sarjaa mutta turhaan.

Suomessa sarjaa alettiin esittää lauantain ja sunnuntain välisenä yönä Subilla 17. tammikuuta 2016.

Juoni 
Joanna Beauchamp asuu kahden aikuisen tyttärensä, Freyan ja Ingridin, kanssa kuvitteellisessa East Endin pikkukaupungissa. Tytöt eivät tiedä, että heidän äitinsä on vuosisatoja vanha noita ja että heillä itselläänkin on taikavoimia. Tytöt on kirottu ja he ovat syntyneet vuosisatojen ajan aina uudestaan mutta kuitenkin kuolleet aina alle 30-vuotiaina. Tytöt eivät itse muista edellisistä elämistään mitään. Tässä elämässä tyttöjen äiti Joanna halusi tarjota heille normaalin elämän ja olla kertomatta noituudesta.

Eräänä päivänä Joannan sisko ja tyttöjen täti Wendy saapuu heidän luokseen ja kertoo, että entinen vihamies aikoo tappaa Joannan ja hänen tyttärensä. Tapahtumien seurauksena tytöt saavat tietää olevansa noitia.

Näyttelijät

Päärooleissa

Sivurooleissa

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Sarjan viralliset kotisivut

2010-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Lifetimen televisio-ohjelmat
Taistelulaiva (televisiosarja)

Taistelulaiva oli keväällä 2011 Jim-kanavalla esitetty realitysarja, jossa seurattiin kolmen kuukauden ajan Somalian merirosvojahtiin tammikuussa lähtevän miinalaiva Pohjanmaan matkaa kuuden koulutuspurjehtijan ja 120 sotilaan voimin.

Päähenkilöt 
 Jon von Weissenberg, Päällikkö, Komentaja
 Mikko Sirkiä, Ylikersantti
 Mikael Aarnio, Kadetti
 Jaakko Saikanmäki, Kadetti
 Emma Niemeier, Kersantti
 Thomas Gentz, Meriupseeri, Kapteeniluutnantti

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Taistelulaiva Facebook-sivut

Suomalaiset tositelevisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Emma-gaala 2016

Vuoden 2016 Emma-gaala järjestettiin Espoon Metro Areenalla 11. helmikuuta 2016. Gaalassa jaettiin Emma-palkinnot vuoden 2015 menestyneimmille artisteille ja musiikkialan ammattilaisille.

Ehdokkaat 

 Vuoden myydyin albumi: Adele – 25
 Vuoden striimatuin biisi: JVG - Tarkenee

Muut palkinnot 

 Erikois-Emma: Hannu Marttila, M.A. Numminen
 Vienti-Emma: Nightwish

Lähteet 
 
 Emma-palkinnot 2015, voittajat Emmagaala.fi

Viitteet

Aiheesta muualla 
Emma-gaalan verkkosivut

2016
Emma-palkinto
Andrew Scott Waugh

Andrew Scott Waugh (3. helmikuuta 1810 – 21. helmikuuta 1878), sir, oli brittiläinen kenraalimajuri ja maanmittaaja, joka nykyisin tunnetaan miehenä, joka nimesi maailman korkeimman vuoren Mount Everestin edeltäjänsä sir George Everestin mukaan.

Yksityiselämä
Andrew Waughin ensimmäinen vaimo Lady Waugh kuoli 22. helmikuuta 1866, 42-vuotiaana. Waughin toinen vaimo oli Cecilia Eliza Adelaide, joka kuoli 9. helmikuuta 1884.

Kirjallisuutta
 John Keay, The Great Arc: The Dramatic Tale of How India was Mapped and Everest was Named, HarperCollins Publishers: New York, 2000 ISBN 0-00-257062-9.

Vuonna 1810 syntyneet
Vuonna 1878 kuolleet
Brittiläiset kenraalit
Jørgen Frantzen

Jørgen Nagel Frantzen (s. 9. toukokuuta 1935 Holbæk) on tanskalainen kilpauransa päättänyt soutaja ja olympiamitalisti.

Frantzen voitti Svend Petersenin ja Poul Svendsenin kanssa olympiapronssia miesten perämiehellisessä kaksikossa Helsingissä 1952.

Lähteet 
 Jørgen Frantzen Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet 

Tanskalaiset soutajat
Tanskalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1935 syntyneet
Elävät henkilöt
The View (keskusteluohjelma)

The View on yhdysvaltalainen aamupäivän talk show -ohjelma, jota on esitetty ABC:llä vuodesta 1997. Ohjelmassa neljä tai viisi naista ruotivat ajankohtaisia aiheita, kuten poliittisia kysymyksiä tai viihdeuutisia. Ohjelman on luonut Barbara Walters, joka itse toimi ohjelmassa panelistina sen perustamisesta vuoteen 2014 asti.

Ohjelma koostuu kahdesta osasta: ensimmäisessä osassa panelistit vaihtavat näkemyksiään ajankohtaisista aiheista, ja jälkipuoliskolla keskusteluun liittyy yleensä kutsuvieras, jota panelistit haastattelevat. Ohjelman alkaessa vuonna 1997 sen panelisteina toimivat Barbara Waltersin lisäksi Meredith Vieira, Joy Behar, Star Jones ja Debbie Matenopoulos.

Ohjelmaa kuvataan New Yorkissa, ja se lähetetään suorana lähetyksenä arkipäivisin ennen puoltapäivää. The View on Yhdysvaltojen neljänneksi pitkäaikaisin päiväsajan talk show. Ohjelma on saanut kaksi Daytime Emmy -palkintoa: vuonna 2003 se sai parhaan talk show'n palkinnon ja vuonna 2009 viisi tuolloista panelistia palkittiin parhaina talk show -juontajina.

Panelistit

Nykyiset panelistit 
 Whoopi Goldberg (2007–)
 Joy Behar (1997–2013, 2015–)
 Sunny Hostin (2016–)
 Sara Haines (2016–2018, 2020–)
 Alyssa Farah Griffin (2022–)
 Ana Navarro (2022–)

Entiset panelistit 
 Barbara Walters (1997–2014)
 Meredith Vieira (1997–2006)
 Debbie Matenopoulos (1997–1999)
 Lisa Ling (1999–2002)
 Star Jones (1997–2006)
 Elisabeth Hasselbeck (2003–2013)
 Sherri Shepherd (2007–2014)
 Jenny McCarthy (2013–2014)
 Rosie O’Donnell (2006–2007, 2014–2015)
 Rosie Perez (2014–2015)
 Nicolle Wallace (2014–2015)
 Michelle Collins (2015–2016)
 Candace Cameron (2015–2016)
 Raven-Symoné (2015–2016)
 Jedediah Bila (2016–2017)
 Paula Faris (2015–2018)
 Abby Huntsman (2018–2020)
 Meghan McCain (2017–2021)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 Viralliset kotisivut

Yhdysvaltalaiset keskusteluohjelmat
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
ABC:n televisio-ohjelmat
Nathan Goff, Jr.

Nathan Goff, Jr. (9. helmikuuta 1843 Clarksburg, Länsi-Virginia – 24. huhtikuuta 1920 Clarksburg, Länsi-Virginia) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Ennen politiikkaan lähtemistä Goff opiskeli lakia New Yorkin kaupunginyliopistossa ja toimi myöhemmin lakimiehenä. Goff edusti kotiosavaltiotaan Länsi-Virginiaa Yhdysvaltain kongressissa ensin edustajainhuoneessa vuosina 1883–89 ja myöhemmin senaatissa vuosina 1913–19. Lisäksi hän toimi liittovaltion tuomarina vuosina 1892–1913 ja kahden kuukauden Yhdysvaltain laivastoministerinä presidentti Rutherford B. Hayesin hallituksessa vuonna 1881.

Yhdysvaltain sisällissodan sytyttyä Goff liittyi Unionin puolella taistelleeseen Virginian kolmanteen vapaaehtoisjalkaväkirykmenttiin ja kotiutui armeijasta majurina.

Myös Goffin poika Guy Despard Goff (1866–1933) ja edelleen Guy Goffin tytär Louise Goff Reece (1898–1970) ovat olleet Yhdysvaltain kongressissa.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset poliitikot
Vuonna 1843 syntyneet
Vuonna 1920 kuolleet
Nuuskija

Nuuskija () on ukrainalainen dekkari-tv-sarja, jota on esitetty Ukrainassa marraskuusta 2013 alkaen. Suomessa sarja sai ensiesityksensä Yle TV1:llä 3. tammikuuta 2016. Ohjelman on tuottanut Artjom Litvinenko, ja sen nimiroolia näyttelee virolainen Kirill Käro.

Juoni 
Nuuskija (Kirill Käro) ratkaisee rikoksia poikkeuksellisen hyvän hajuaistinsa ansiosta. Hän pystyy erottamaan pieniäkin yksityiskohtia vain yhdellä nuuskaisulla. Nuuskijan kanssa rikoksia selvittää hänen ystävänsä, eversti Viktor "Vitja" Lebedev (Ivan Oganesjan). Nuuskijalla on myös ongelmia omassa yksityiselämässään, hänen poikansa Aleksandr on vaarassa sekaantua rikollisuuteen. Jokaisessa jaksossa ratkaistaan aina yksi rikos.

Sarja sijoittuu Moskovaan, mutta se on kuvattu Kiovassa.

Muuta 
Nuuskijaa on verrattu Sherlock Holmesiin, sillä molemmilla on poikkeuksellinen tapa ratkoa rikoksia. Ohjelma on ollut katsojamenestys Ukrainassa ja Venäjällä, ja siitä on tehty kolme tuotantokautta.

Näyttelijät

Lähteet 

Ukrainalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Rikossarjat
Franz-Josef Rehrl

Franz-Josef Rehrl (s. 15. maaliskuuta 1993 Schladming) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä. Rehrl edustaa WSV Ramsau-Steiermark -seuraa.

Rehrl sijoittui Pyeongchangin olympialaisissa 2018 normaalimäen Gundersen-kilpailussa 13:nneksi. Hän saavutti Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 pronssia suurmäen Gundersen-kilpailussa, parisprintissä ja joukkuekilpailussa. Normaalimäen Gundersen-kilpailussa hän sijoittui neljänneksi Pekingin olympialaisissa 2022 Rehrl sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa yhdeksänneksi ja suurmäen vastaavassa kilpailussa 11:nneksi.

Rehrl debytoi maailmancupissa joulukuussa 2011 Ramsaun normaalimäen kilpailussa sijoittuen sijalle 49. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2013 Almatyn suurmäen kilpailusta ollen 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Lahdessa tammikuussa 2017. Kaksi viikkoa myöhemmin hän oli samalla sijalla Chaux-Neuvessa. Hän oli Chaux-Neuvessa seitsemäs myös vuotta myöhemmin. Rerhl saavutti ensimmäisen palkintokorokepaikkansa marraskuussa 2018 Lillehammerissa missä hän oli kolmas. Rehrl oli myös toinen Ramsaussa joulukuussa 2018. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa hän saavutti Chaux-Neuven suurmäen ja 5 kilometrin kilpailusta tammikuussa 2019. Hän voitti toistamiseen seuraavana päivänä suurmäen ja 10 kilometrin kilpailun. Suurmäen ja 15 kilometrin kilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Hän sijoittui kolmanneksi kauden 2018–2019 maailmancupin kokonaiskilpailussa. Seuraavalla kaudella hän oli Oberstdorfissa kolmas. Kaudella 2021–2022 Rehrl sijoittui Klingentahlin jälkimmäisessä kilpailussa kolmanneksi.

Continental Cupista Rehrl on saavuttanut kaksi osakilpailuvoittoa. Nuorten MM-kilpailuista Rehrlillä on yksi kulta ja yksi hopea joukkuekilpailusta.

Rehrl aloitti mäkihypyn vuonna 1999 ja maastohiihdon talvella 2002–2003.

Lähteet 

Itävaltalaiset yhdistetyn hiihtäjät
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Kalevi Tamminen

Kalevi Reino Tamminen (5. huhtikuuta 1928 Maaria – 29. elokuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen teologi, kasvatustieteilijä ja professori. hän oli Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian professori 1970–1992. Hän käsitteli julkaisuissaan lasten ja nuorten uskonnollista kehitystä, koulujen uskonnonopetusta, kirkon kasvatustyötä sekä teologien koulutusta.

Tamminen pääsi ylioppilaaksi 1946, ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1948, maisteriksi 1949, lisensitaatiksi 1956, teologian kandidaatiksi 1952, lisensiaatiksi 1967, filosofian ja teologian tohtoriksi 1967. Hän toimi uskonnonopettajana Turussa, Helsingin opettajakorkeakoulussa ja Savonlinnan seminaarissa ja oli Lapuan seurakunnan kirkkoherran apulainen 1952, Pöytyän seurakunnan virallinen apulainen 1954, Kristillisen kasvatuksen keskuksen kirkon kasvatusasiain sihteeri 1955–1963, Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian assisttenti 1963–1968, kasvatustieteen dosentti 1967–1970, vt. apulaisprofessori 1968–1969, käytännöllisen teologian, erityisesti uskonnonpedagogiikan vt. ylimääräinen professori 1969–1970, kiinteä ylimääräinen professori 1970–1977, varsinainen professori 1977 sekä käytännöllisen teologian dosentti 1993–1995. 

Tamminen julkaisi uskonnon oppikirjoja ja runsaasti muuta uskonnonopetukseen liittyvää kirjallisuutta. Hänen väitöskirjansa vuodelta 1967 käsitteli aihetta Kansakoulun uskonnonopetus vuosisadan vaihteen murroksessa. Hän julkaisi vuonna 2004 muistelmansa Pitkin elämänkaarta polvihousuisesta seniorivuosiin.

Lähteet 

Suomalaiset teologit
Suomalaiset kasvatustieteilijät
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 2018 kuolleet
Käytännöllinen teologia
Yeah (Xysman albumi)

Yeah on vuonna 1990 ilmestynyt suomalaisen grindcore-yhtye Xysman ensimmäinen kokopitkä albumi. Vuonna 1993 se julkaistiin CD-versiona, jonka bonuskappaleina on mini-LP:n Above the Mind of Morbidity (1990) materiaali. Levy on mukana myös 2004 julkaistulla kokoelmalla Yeah / First & Magical.

Kappaleet 
A-puoli
 
 
 
 Aspirations
 
 
 
B-puoli

Muusikot 
 Janitor Muurinen – laulu
 Olli Nurminen – kitara, rummut (8 ja 11)
 Vesa Iitti – basso
 Teppo Pulli – rummut

Lähteet 
XYSMA: YEAH Finnmusic.

Viitteet

Xysman albumit
Vuoden 1990 esikoisalbumit
Above the Mind of Morbidity

Above the Mind of Morbidity on vuonna 1990 ilmestynyt suomalaisen grindcore-yhtye Xysman ensimmäinen mini-LP. Se julkaistiin aluksi valkoisilla kansilla 50 kappaleen numeroituna painoksena, jota myytiin ainoastaan yhtyeen keikoilla. Kansitaide saatiin valmiiksi vasta myöhemmin ilmestyneeseen toiseen painokseen. 

Levyn materiaali on mukana myös bonuskappaleina Yeah-albumin vuonna 1993 julkaistulla CD-versiolla sekä kokoelmalla Yeah / First & Magical (2004).

Kappaleet 
A-puoli
 
 
 
B-puoli

Kokoonpano 
 Janitor Muurinen – laulu
 Olli Nurminen – kitara
 Vesa Iitti – basso
 Teppo Pulli – rummut

Lähteet 
XYSMA: ABOVE THE MIND OF MORBIDITY Finnmusic.

Viitteet

Vuoden 1990 EP:t
Xysman albumit
Kuusijärvi

Kuusijärvi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Järviä 
 Kuusijärvi, järvi Keuruulla
 Kuusijärvi, järvi Kurussa
 Kuusijärvi, järvi Orivedellä
 Kuusijärvi, järvi Parkanossa
 Kuusijärvi, järvi Pieksämäellä
 Kuusijärvi, järvi Vantaalla
 Kuusijärvi, järvi Ylitorniolla
 Alainen Kuusijärvi, järvi Virtain Kuusijärvenperällä
 Yläinen Kuusijärvi, järvi Virtain Kuusijärvenperällä

Henkilöitä 
 Pauli Kuusijärvi (s. 1986), jalkapalloilija

Katso myös 
 Kuusijärven rautatieasema Kalixin kunnassa Ruotsissa
 Kuusjärvi

Järvien täsmennyssivut
Mike Carman

Mike Carman (s. 14. huhtikuuta 1988 Apple Valley, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääpalloilija ja entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Carman pelasi AHL-liigaa Lake Erie Monsters, Hershey Bears ja Wilkes-Barre/Scranton Penguins -joukkueissa. Hän oli NHL-seura Colorado Avalanchen vuoden 2006 3. kierroksen varaus (81. varaus).

Ura jääkiekkoilijana

Yliopistojääkiekkoilija 
Ennen ammattilasjääkiekkouraa Carman opiskeli Minnesotan yliopistossa ja pelasi neljä kautta yliopiston jääkiekkojoukkueessa Minnesota Golde Gophers NCAA Division I:ssä.

Sinä aikana Carman edusti Yhdysvaltain nuorten maajoukkueita ja saavutti alle 17-vuotiaiden MM:n vuonna 2006 ja alle 20-vuotiaiden MM-pronssia 2007. Hän pelasi vielä seuraavana vuonna eli 2008 neljänneksi sijoittuneessa Yhdysvaltain joukkueessa.

Ura ammattilaisena 
Maaliskuussa 2010 Carman allekirjoitti sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. Avalanche peluutti Carmania AHL-seurassaan Ohion Clevelandin Lake Erie Monsters. Helmikuussa 2012 Avalanche myi hänet Washington Capitals:ille. Samalla hän siirtyi pelaamaan Capitalsin AHL-seuraan Pennsylvanian Hersheyssä.

Syyskuussa Carman teki try-out-sopimuksen, jolla hän siirtyi Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin harjoitusleirille. Pelattuaan 13 ottelua Carman sai sopimuksen AHL:ään Wilkes-Barre/Scranton-seuraan vuoden loppuun asti.

Koska NHL-seurat eivät olleet kiinnostuneet hänestä kauden 2014 aikana, hän päätti uransa syksyllä 2014. Kaikkiaan Carman pelasi AHL:ssä viisi kautta kolmessa seurassa, kaikkiaan 264 runkosarjaottelua ja 19 playoff-ottelua.

Yhteenveto yliopisto- ja AHL-sarjoista

Kansainväliset ottelut

Ura jääpalloilijana
Carman aloitti jääpallouransa 2014. Hän pelasi ensin amerikkalaisten jääpalloilijoiden kanssa kaukalopalloa kesällä 2014 ja siirtyi sen jälkeen suurelle jäälle. Hän pelasi seuraavana kautena Yhdysvaltain jääpalloliigassa edustaen Mississippi Mojo -seuraa. Vuodesta 2015 alkaen hän on ollut mukana jääpallon MM-kisoissa Yhdysvaltain joukkueessa.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Yhdysvaltalaiset jääpalloilijat
Colorado Avalanchen varaamat pelaajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Risto Ilmoniemi

Risto Ilmoniemi (s. 1. elokuuta 1954 Jyväskylä) on teknillisen fysiikan professori (2006–) ja laitoksen johtaja Aalto-yliopiston Neurotieteen ja lääketieteellisen tekniikan laitoksella. Hän on maailman johtavia magnetoenkefalografian (MEG) ja transkraniaalisen magneettistimulaation (TMS) asiantuntijoita. Professori Ilmoniemi oli akatemiaprofessori kaudella 2012–2016.

Lähteet

Akatemiaprofessorit
Suomalaiset professorit
Aalto-yliopiston professorit
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Supermarjo ja tytöt

Supermarjo ja tytöt oli vuonna 2012 Liv-kanavalla esitetty realitysarja, jossa seurattiin Niittyviidan showbusiness-perheen sekä Marjon kahden työntekijän Henna Peltosen ja Sofia Mäkisen arkea Hollolassa. Ohjelman on tuottanut Aito Media ja käsikirjoittanut Anna Perho. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi 21. maaliskuuta 2012.  Toinen tuotantokausi alkoi 27. syyskuuta 2012.

11. huhtikuuta nähty jakso keräsi 257 000 katsojaa ja oli Livin kolmanneksi katsotuin ohjelma vuonna 2012.

Henkilöt 
 Marjo Niittyviita
 Ari Niittyviita
 Riitta Niittyviita
 Sara Niittyviita
 Rosa Niittyviita
 Kevin Niittyviita
 Sofia Mäkinen
 Henna Peltonen

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Lähteet 

Suomalaiset tositelevisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Englanninkitara

Englanninkitara eli englantilainen kitara (, ) on sisterin sukuinen tasa- tai vain hieman kuperapohjainen näppäilysoitin, jossa on kuusi kieliparia (joista kaksi alimmaista yksikuoroisia eli soittimessa yhteensä 10 kieltä), liikuteltava kielisilta ja yleensä 12 metallista kiinteää otenauhaa. Soittimen tavanomainen viritys on c–e–g–c′–e′–g′. Englanninkitara oli suosionsa huipulla kotimaassaan Isossa-Britanniassa noin vuosina 1750–1810 eli ennen kuin kuusikielinen (espanjalainen) kitara syrjäytti sen.

Englanninkitaran pohjalta on kehittynyt portugalinkitara, jota käytetään edelleen fadolaulun säestyssoittimena.

Lähteet 
Robert Spencer ja Ian Harwood: ”English guitar”. Grove music online, haettu 30.1.2016.

Sormintasoittimet
Ville Sorsa

Ville Petteri Sorsa (s. 21. marraskuuta 1980 Porvoo) on suomalainen musiikkituottaja ja äänisuunnittelija. Sorsa on yksi FINRG Recordingsin perustajajäsenistä, jossa hän työskenteli sekä artistina että A&R:nä vuosina 2003–2010. Musiikkia hän on julkaissut taiteilijanimellä DJ Rx sekä osana lahtelaista Carbon Based -konemusiikkikollektiivia.

Nimellä DJ Rx Sorsa tuli kansainvälisesti tunnetuksi hard dance-, breaks- ja drum and bass tiskijukkana sekä tuottajana. Sorsa kuului yhdessä Carbon Basedin, Proteuksen ja Alek Száhalan kanssa suomalaisen rankemman konemusiikin avainjäseniin ja kehittäjiin.  Sorsa tuotti musiikkia useille englantilaisille levy-yhtiöille sekä FINRG Recordingsille. Hän myös keikkaili usein Suomen suurimmilla klubeilla ja konemusiikkifestivaaleilla, sekä ulkomailla mm. Euroopassa sekä Australiassa.

Sorsa kouluttautui musiikkituottajaksi Tampereen ammattikorkeakoulussa, josta hän valmistui medianomiksi keväällä 2010. Aktiivisen musiikkiuran jälkeen Sorsa on keskittynyt pääosin  jälkituotantotöihin. Hänen merkittävimpiin töihinsä kuuluu vuonna 2019 julkaistu Control. 
Peli sai erinomaisia arvioita  ja palkittiin muun muassa IGN Game of the Year  sekä Game Developers Choice Awards 20th Annual Best Audio  palkinnoilla. Pelien lisäksi Sorsa on työskennellyt radio-, televisio- sekä elokuvateollisuudessa. Tällä hetkellä Sorsa työskentelee äänisuunnittelijana Remedy Entertainment -peliyrityksessä.

Teokset

Pelit 
 CrossfireX (2020)
 Control (2019), johtava äänisuunittelija
 Quantum Break (2016)
 Alan Wake’s American Nightmare (2012)
 Death Rally (2012)
 Dirt 3 (2011)

Elokuvat 
 Ganes (2007)
 Lieksa! (2007)

Musiikki 
 Carbon Based
 DJ Rx

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Internet Game Database 
 MobyGames 
 LinkedIn
 Elonet

Suomalaiset muusikot
Suomalaiset äänisuunnittelijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Unto Tanskanen

Unto Kalervo Tanskanen (8. heinäkuuta 1931 Viipuri – 20. helmikuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti ja lainopin kandidaatti. Hän oli Suomen suurlähettiläs Hanoissa 1974–1977, Nairobissa ja  Addis Abebassa 1977–1980 , Teheranissa ja Islamabadissa 1980–1983 ja vuodesta 1983 ulkoministeriön neuvotteleva virkamies.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org)

Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Suomen suurlähettiläät
Bertil Ericinpoika Ljuster

Bertil Ericinpoika Ljuster (k. noin 1598) oli kuningas Juhana III:n sihteeri, joka toimi Turun linnan ja Viipurin linnan päällikkönä ja Käkisalmen linnan voutina.

Ljusterin isän Ericin suku oli uusmaalaista pienrälssiä ja äiti Margareta Jönsintytär taas hämäläistä Kurjalan tunnettua sukua. Hänen vaimonsa oli Turun pormestarin Henric Gröpin eli Kröpelinin tytär Margareta. Ljuster toimi Suomen herttuan Juhanan kansliakirjurina vuodesta 1556 ainakin vuoteen 1561. Hänet kutsuttiin 1536 Juhanan sihteeriksi, mutta herttuakunnan erillishallinnon tultua lakkautetuksi Ljuster joutui syrjään. Hän palasi takaisin virkamieheksi 1567, kun hänet nimitettiin Raaseporin kihlakunnantuomariksi. Jo vuotta aiemmin hänelle oli läänitetty Maariasta Koroinen. Juhana III:n noustua valtaan Ljuster vastasi vallasta syöstyn Eerik XIV:n vartioinnista elokuuhun 1571 ja nimitettiin sen jälkeen Suomessa olleita joukkoja komentaneen sotaeverstin sihteeriksi. Ljuster aateloitiin 6. heinäkuuta 1573. Saman vuoden syksyllä hänestä tuli linnanvouti Tallinnaan, vuoden 1576 alussa Turun linnan päällikkö, keväällä 1580 Viipurin linnan päällikkö ja neljä vuotta myöhemmin Käkisalmen linnan vouti. Hän toimi 1850-luvulla myös kuninkaan asettamana tutkintakomissaarina. Hänen aateliskartanonsa sijaitsi nykyisen Nummi-Pusulan alueen Nummen Mäntsälän kylässä. Kuningas Sigismund takasi isänsä palvelijana toimineen Ljusterin toimeentulon vuodesta 1594 aina Ljusterin kuolemaan saakka.

Lähteet

 Suomalaiset aateliset
 Suomalaiset virkamiehet
 Suomen linnanvoudit ja linnanpäälliköt
 Syntymävuosi tuntematon
 Vuonna 1598 kuolleet
Pavel Ermolinskij

Pavel Ermolinskij (s. 25. tammikuuta 1987) on islantilainen koripalloilija.

Ermolinskij on pelannut Islannissa, Ranskassa, Espanjassa ja Ruotsissa. Vuonna 2005 hän voitti CB Málagassa Espanjan cup-mestaruuden.

Islannin miesten maajoukkueessa Ermolinskij pelasi vuoden 2015 EM-kilpailuissa, jotka olivat maan historian ensimmäiset.

Lähteet 
 Profiili acb.com 
 Profiili euroleague.net 
 Profiili archive.fiba.com

Viitteet

Aiheesta muualla 

Islantilaiset koripalloilijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Tulkoon joulu (Suvi Teräsniskan albumi)

Tulkoon joulu on Suvi Teräsniskan 9. marraskuuta 2009 julkaistu toinen studioalbumi ja järjestyksessään hänen ensimmäinen joululevynsä. Albumi on parhaimmillaan ollut Suomen virallisen albumilistan kolmannella sijalla.. Albumin kappaleista singlenä julkaistiin "Hei mummo". Albumi on myynyt tuplaplatinaa

Kappaleet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tulkoon joulu discogs.com -sivustolla

Vuoden 2009 joulualbumit
Suomalaiset joulualbumit
Suvi Teräsniskan albumit
Fanny Lundahl-Sundblad

Fanny Lundahl-Sundblad, vuoteen 1882 Lundahl (16. toukokuuta 1853 Helsinki – 1. huhtikuuta 1918 Turku) oli suomalainen taidemaalari, joka erikoistui kukka-aiheisiin ja kehitti ensimmäisten joukossa taideteollisesti posliininmaalausta Suomessa.

Lundahl-Sundbladin vanhemmat olivat Julius Ferdinand Lundahl ja Constantina Oktavia Augusta Gripenberg ja puoliso vuodesta 1882 insinööri Gustav Wilhelm Sundblad (k. 1910). Lundahl-Sundbladin isä kuoli, kun tytär oli vain yksivuotias, ja 12-vuotiaana hän menetti myös äitinsä. 

Turussa asuvat tädit kasvattivat tytön ja siellä hän aloitti myös taideopinnot 1870, mutta muutti 1872 Helsinkiin ja jatkoi vielä taideopintojaan kaksi vuotta. Fredrik Cygnaeus oli hänen varhaisia tukijoitaan, mutta 1875 hän sai myös valtion apurahan vuoden mittaiselle opintomatkalle Kööpenhaminaan, erikoistuakseen kukkamaalaukseen. 

Siirryttyään Pariisiin syksyllä 1876 hän paneutui posliininmaalaukseen Sèvresissä sijainneessa kuuluisassa posliinitehtaassa, jossa oli myös oma koulu. Hänen maalaamiaan posliiniesineitä oli ensimmäisen kerran esillä Helsingissä joulukuussa 1876 ja kesäkuussa 1877 ja sittemmin muun muassa Pariisin maailmannäyttelyssä 1889 ja Moskovan taideteollisuusnäyttelyssä 1882.

Lundahl-Sundblad toimi paitsi itsenäisenä taiteilijana omassa ateljeessaan, myös opetti posliininmaalausta Taideteollisuusyhdistyksen koulussa, ohjasi yksityisoppilaita ja koristeli Arabialle posliinia 1878-1881.  Mentyään naimisiin Lundahl-Sundblad muutti miehensä työn takia Turkuun ja jatkoi työskentelyä, näyttelyihin osallistumista ja opettamista siellä, mukaan lukien kukkataulujen maalaaminen.  

Gladioluksia-maalaus oli esillä Kukkia kankaalle ja posliiniin -näyttelyssä Cygnaeuksen galleriassa 1992.

Lähteet

 Suomalaiset taidemaalarit
 Vuonna 1853 syntyneet
 Vuonna 1918 kuolleet
IF Minken

IF Minken on vuonna 1975 perustettu uusikaarlepyyläinen urheiluseura, jonka päälajeja ovat suunnistus ja maastohiihto.

Seuran hiihtäjiä ovat muiden muassa Julia Häger, Toni Ketelä, Matias Strandvall ja Andrea Julin.

Lähteet

Aiheesta muualla
 IF Minkenin kotisivut 

Suomalaiset suunnistusseurat
Suomalaiset hiihtoseurat
Uudenkaarlepyyn urheilu
Vuonna 1975 perustetut urheiluseurat
Naoki Nakamura

Naoki Nakamura (, s. 19. syyskuuta 1996 Rumoi) on japanilainen mäkihyppääjä. Nakamura edustaa Tokai Universityä.

Nakamura saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia joukkuemäessä 2016. Universiadeissa 2017 hän voitti kultaa sekä normaalimäessä että joukkuekilpailussa.

Nakamura debytoi maailmancupissa tammikuussa 2016 Sapporon suurmäen kilpailussa sijoittuen sijalle 38. Avauspisteensä hän saavutti seuraavana päivänä niin ikään Sapporon suurmäen kilpailusta ollen 25:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Nižni Tagilissa marraskuussa 2021 ollen neljäs.

Lähteet 

Japanilaiset mäkihyppääjät
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Terry Wogan

Sir Michael Terence ”Terry” Wogan (3. elokuuta 1938 Limerick, Irlanti – 31. tammikuuta 2016) oli irlantilainen radio- ja televisiojuontaja, joka työskenteli suurimman osan urastaan BBC:n palveluksessa. Hän juonsi vuosina 1993–2009 BBC Radio 2:n aamuohjelmaa Wake Up to Wogan, joka oli Britannian ja Euroopan kuunnelluin radio-ohjelma. Wogania kuunteli päivittäin noin kahdeksan miljoonaa kuuntelijaa. Hän juonsi samantyyppistä ohjelmaa BBC:llä myös vuosina 1972–1984.

Wogan tunnetaan BBC:n pitkäaikaisena euroviisukommentaattorina. Hän ja Ulrika Jonsson olivat vuoden 1998 kilpailun pääjuontajat Birminghamin National Indoor Arenalla. Mediatöiden lisäksi Wogan työskenteli kolmen vuosikymmenen ajan vähäosaisten lasten parissa hyväntekeväisyysprojekteissa. Wogan aateloitiin vuonna 2005. Hän menehtyi aggressiiviseen syöpään.

Lähteet

Irlantilaiset juontajat
Vuonna 1938 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
PUS-Basket

PUS-Basket on Aalto-yliopiston perustieteiden korkeakoulun koripalloseura, jonka kotipaikka on Espoo.

Aiheesta muualla 
 Polyteknikkojen Urheiluseura
 PUS-Basket's web pages
Suomalaiset koripalloseurat
Aalto-yliopisto
Talas (täsmennyssivu)

Talas tarkoittaa seuraavia:

  Rantaan veneitä, verkkoja ja muita vesillä liikkumiseen liittyviä tarvikkeita varten rakennettu katos tai suoja. Talaalla viitataan usein kevyempään rakennelmaan kuin venevaja.
 Talas, kaupunki Kirgisiassa
 Talas, joki Kirgisiassa ja Kazakstanissa

Nimi
 Helmi Talas (1871–1948), suomalainen näyttelijä
 Kustaa Talas, ent. Talasmäki (1892–1944), suomalainen jääkärivääpeli
 Lemmikki Talas (1898–1974), suomalainen toimittaja ja matkakirjailija
 Onni Talas, vuoteen 1895 Gratschoff (1877–1958), suomalainen juristi, professori, kansanedustaja ja diplomaatti
 Talas-Eera, oik. Erik Karppinen (1859–1903), suomalainen voimamies

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Benz Velo

Carl Benzin vuonna 1893 patentoima moottorivaunu Benz Patent-Motorwagen Velo on maailman ensimmäinen sarjavalmisteinen auto, on valmistettu vakioiduilla komponenteilla ja työmenetelmillä. Vuoteen 1895 mennessä niitä oli valmistettu 134 kappaletta. Samaan aikaan Atlantin toisella puolella, Massachusettsin Springfieldissa toiminut Duryea Motor Wagon Company oli myös aloittanut autojen sarjavalmistuksen. Muut autoilun pioneeriyhtiöt, kuten ranskalainen Panhard & Levassor valmistivat yksittäiskappaleita.

Benz kehitti Velon Victoria-mallin rinnalle, kevyemmäksi ja edullisemmaksi vaihtoehdoksi. Vuonna 1896 vakiomallin rinnalle tuli monin tavoin paranneltu Comfortable, joka oli mahdollista saada myös ilmakumirenkailla varustettuna. Vakiomalli Velon valmistus päättyi vuonna 1900, Comfortablen vuotta myöhemmin.

Tekniikka 
Veloa varten Benz oli suunnitellut oman, Victorian moottoria pienemmän yksikön. Iskutilavuudeltaan 1045 cm3:n yksisylinterinen makaava moottori oli sijoitettu auton takaosaan. Moottorin poraus oli 110 mm, samoin iskunpituus. Alkuperäisen version teho oli 1,5 hv @ 450 r/min. Vuonna 1896 teho nousi lukemaan 2,75 hv @ 600 r/min. Vuonna 1900 teholukemaksi ilmoitettiin 3 hv @ 700 r/min ja vuonna 1901 3,5 hv @ 800 r/min.

Alkuun malli oli varustettu pintakaasuttimella ja induktorisytytyksellä. Vuonna 1896 siirryttiin käyttämään Benzin itsensä kehittämää uimurikaasutinta ja sytytysjärjestelmässä siirryttiin akkusytytykseen. Tämän uudistuksen myötä käynnistyksessä siirryttiin kammen käyttöön, aiemmissa malleissa moottorin käynnistäminen tapahtui pyörittämällä vauhtipyörää käsin.

Voima vetäville takapyörille välitettiin kaksiportaisen vaihteiston kautta. Vuonna 1896 valinnaisvarusteiksi tulivat kolmas vaihde ja peruutusvaihde. Vuonna 1900 nämä molemmat tulivat vakiovarusteiksi.

Vuosina 1894 – 1900 Velo (Velociped)-nimellä myydyn ajoneuvon hinta oli 2000 – 2200 sen aikaista Saksan kultamarkkaa, vuosina 1896 – 1901 valmistettu Comfortable (Velociped Comfortable) oli hinnaltaan 2500 – 2800 ℳ.

Mitat

Lähteet 
 Media.daimler.com - Benz Patent Motor Car Velocipede of 1894, the world's first production car

Aiheesta muualla 

 Benz Velo -videoita

Benz
Keidaslammi (Parkano, Koskenkylä)

Keidaslammi  eli Keidaslampi  on Pirkanmaalla Parkanossa Koskenkylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kovesjoen valuma-alueeseen. Keidaslammi on osa Samminluoman valuma-aluetta.

Maantietoa 
Lammen pituus on 750 metriä, leveys 300 metriä ja sen pinta-ala on 13 hehtaaria. Se sijaitsee keskellä Pajanevaa muutaman pienen suolammen ympäröimänä. Lammella ei ole tulo- eikä laskuojia. Lammen länsipäässä on kolme pientä saarta. Rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä ja se kauttaaltaan keidasuota. Lähistöllä ei ole rakennuksia eikä teitä. Lännestä lampea lähestyy polku.

Luonnonsuojelu 
Pohjoisempana ollut 500 hehtaarin Häädetkeitaan luonnonpuisto saa laajennuksen, jossa siihen liitetään 1500 hehtaaria suoalueita eteläpuolelta. Alueen mukana myös Keidaslammi tulee kuulumaan kokonaan tähän laajennettuun Natura 2000-alueeseen (FI0336004).

Historiaa 
Vanhassa 1800-luvun pitäjänkartassa lammen nimi kirjoitettiin "Nevanlambi". Muita suon pieniä lampareita ei oltu piirretty karttaan.

Lähteet 

Samminluoman valuma-alue
Parkanon järvet
Retard on the Run

Retard on the Run on suomalaisen punkyhtye The Heartburnsin EP-levy, joka julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Wanton Records.

EP julkaistiin 7" vinyylinä, ja sitä painettiin 275 kappaletta. Albumista julkaistiin myös 25:n kappaleen käsinnumeroitu erikoispainos vaihtoehtoisella kansikuvalla.

Kappaleet 
A-puoli
Retard on the Run	
Punk Rock CIA	

B-puoli
Ain’t Got a Thing	
Monday Morning Fever

Aiheesta muualla 
 Retard on the Run'' discogs.com -sivustolla

The Heartburnsin albumit
Vuoden 2004 EP:t
Vihreät Valot – Väärät bileet

Vihreät Valot – Väärät bileet on Yle TV2:lla esitetty nuorten rikosdraamasarja. Sarja on spin-off suomalaisesta draamasarjasta Uusi päivä. Sarjan kaikki jaksot julkaistiin Yle Areenassa 29. tammikuuta 2016. Televisiossa sitä esitettiin kolmen viikon ajan maanantaista keskiviikkoon 1. helmikuuta 2016 alkaen.

Sarja kertoo popyhtye Vihreistä Valoista, joille sarjan alussa levy-yhtiö tarjoaa riistosopimusta. Bändin tulevaisuus näyttää huonolta, kunnes Aapo kuulee huipputuottajasta, O-RIG:stä, ja yhtye päättää etsiä tuottajan käsiinsä. Koko yhtye joutuu pian osalliseksi rikollista toimintaa ja joutuvat poliisin pidättämiksi.

Rooleissa

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset draamasarjat
Nuortensarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
Timur Kärki

Timur Kärki (s. 1971) on tamperelaisen ohjelmistoyhtiö Goforen hallituksen puheenjohtaja. Kärki palkittiin Suomen EY Entrepreneur Of the Year -palkinnolla marraskuussa 2019. Tampereen kaupunki palkitsi Kärjen 1. luokan kultaisella ansiomitalilla vuonna 2020. Aiemmin Kärki valittiin Tietoviikko-lehden Vuoden Tivi-vaikuttajaksi vuonna 2015. Kärki ottaa aktiivisesti kantaa Suomen julkisen tietotekniikan kehittämiseen julkisuudessa. Kärki muun muassa kommentoi Tietoviikolle HUS-alueen sosiaali- ja terveydenhuollon potilastietojärjestelmän Apotin kehittämisen hintaa ja kritisoi valittua jättihanke-tyyppistä projektimallia.

Kärjen johtamistapaan liittyy avoimuus ja voimakas henkilökuntalähtöisyys 

Timur Kärki on ollut mukana myös Ilves-Hockey Oy:n hallituksessa vuodesta 2017 lähtien. Kärki toimii myös Keskuskauppakamarin hallituksessa vuodesta 2021 lähtien  sekä Teknologiateollisuus ry:n hallituksessa vuodesta 2020 lähtien. Vuoteen 2019 asti Kärki toimi Gofore Oyj:n toimitusjohtajana. 

Kärki valmistui ylioppilaaksi Tampereen norssista 1989 ja diplomi-insinööriksi TTY:ltä 1999.

Ura 

 1997 ohjelmistosuunnittelija, Telecom Finland 
 1999 tuotantopäällikkö, Tietovalta Oy / TJ Group 
 2001 teknologiajohtaja, Wireless Artifical Intelligence Services 
 2002 projektitoiminnan johtaja, konsultti, Gofore Oy 
 2010 toimitusjohtaja, Gofore Oy

Yksityiselämä 
Timur Kärki on äitinsä puolelta Suomen tataari. Isän puolen suku on Lempäälän Säijästä.

Kärjen ja Susanna-vaimon lapset on Sofia (s. 2002), Iida (2004) ja Selma (s. 2007).

Kärjen isosetä oli säveltäjä Toivo Kärki. Hänen serkkunsa on yrittäjä Ali Saadetdin.

Kärjen perheen rakennuttama talo Villa Kärki sai Kangasalan kaupungin myöntämän Vuoden rakennushanke -palkinnon kesäkuussa 2022.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Vuonna 1971 syntyneet
Suomalaiset yritysjohtajat
Crypte archéologique

Crypte archéologique du parvis Notre-Dame on maanalainen arkeologinen museo Pariisin keskustassa Île de la Citén saarella, Notre Damen aukion alla. Museo esittelee roomalaisajalta ja keskiajalta peräisin olevien pariisilaistalojen raunioita, jotka sijaitsevat monta metriä nykyisen katutason alapuolella.

Museon esittelemät rakennusten jäänteet löydettiin aukion alta arkeologisissa kaivauksissa, joita suoritettiin vuosina 1965–1972 pysäköintihallin rakentamisen yhteydessä. Joukossa on muun muassa muinaisen Lutetian kaupungin satamalaituri, roomalaisaikainen kylpylä, pätkä 300-luvun kaupunginmuuria, Hôtel-Dieun sairaalan entisen kappelin kellari, Notre Damen katedraalille johtaneen entisen pääkadun pohja, 1700-luvulla rakennetun hospice des Enfants-Trouvés -löytölastensairaalan perustukset ja paroni Haussmannin aikaisia viemäreitä. Museo avattiin yleisölle vuonna 1980. Museo käsittää maan alla sijaitsevan 118 metriä pitkän ja 29 metriä leveän avoimen tilan. Sen laajuus on 2 200 neliömetriä, josta 1 800 neliömetriä on näyttelykäytössä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Museon kotisivu 
Museon esite 

Pariisin museot
Arkeologiset museot