joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ostrovitnoje (järvi Pustoškan piirissä)

Ostrovitnoje () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä.

Maantietoa 
Järvi on 1,8 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,22 neliökilometriä eli 122 hehtaaria. Järven erottaa eteläpuolella sijaitsevasta Krivojeesta kapeammillaan harjumainen kannas. Järven ylittää kaksi muutakin harjujakson tapaista muodostumaa, jotka katkeilevat niemien välissä saariksi tai matalikoiksi. Järvelle syntyy niiden vuoksi kolme järvenosaa, joissa lisäksi on kymmenen saarta. Saarien yhteispinta-ala on 11,9 hehtaaria. Suurimmat saaret sijaitsevat järven pohjoispäässä ja suurimman pituus on 250 metriä. Järven keskisyvyys on 6,1 metriä ja syvänteessä on 16 metriä syvää. Järven ympäristö on metsämaata. Rannoilla on paikoin laajoja suoalueita ja pohjoispään itärannassa sijaitsee kylä Gavriltsevo (). Kylän toimintoihin kuuluu eteläpuolen kannaksella sijaitseva teollisuusyksikkö. Sen rannassa kelluu ilmakuvissa näkyvä useamman rysän muodostama kalankasvattamo. Järven vesialue kuuluu kokonaan Pustoškan piirin alueelle, mutta järven länsipuolen rannat ovat jo Sebežin piiriä. Kannaksen ja kylän välillä kulkee tie järven itäpuolella ja tie yhtyy pohjoisessa Notslegovon () ja Maksim-Pogostin () kylissä Pustoškan ja Opotškan väliseen maantiehen (P-23 eli E95).

Luontoarvoja 
Järvessä elää ainakin hauki, ahven, särki, lahna, kuha, peledsiika, Coregonus maraenoides, säyne, suutari, kiiski, sorva, rantanuoliainen, allikkosalakka, mutakala, törö, salakka, pasuri, ruutana, kuha, nieriä, simppu, karppi, törö ja salakka, sekä jokirapua, jota tavataan niukasti. Järven pohja on hiekan, jonka seassa on silttiä. Järvi on kivikkoinen.

Vesistösuhteita 
Ostrovitnoje sijaitsee Belevitsan () valuma-alueella. Belevitsa on Velikajan sivujoki ja se kuuluu luonnollisesti Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. 

Berezovo () on pieni järvi, jonka oja laskee Ostrovitnojeen Gavriltsevon kylän kohdalla. Berezovo valuma-alueella sijaitsevat vielä Ratškovo () ja toinen lampi. Hieman pohjoisempana laskee järveen oja pohjoisen Lobatšin () kulmakunnalta. Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 16  tai 8,9 neliökilometriä . Belevitsa laskee järvestä kannaksen yli Krivojeen ja edelleen Belojeen yhtyen viimein Velikajaan.

Huomautuksia

Lähteet 

Pihkovan alueen järvet
Velikajan valuma-alue
Pustoškan piiri
LetsView

LetsView on ilmainen työkalu näytön jakamiseksi, joka tukee useimpia alustoja, kuten Windows, Mac, iOS ja Android. LetsViewin avulla käyttäjät voivat peilata puhelimen näytön tietokoneelle, siirtää tietokoneen näytön televisioon ja näyttää tietokoneen näytön myös puhelimesta. Koko näytön tila, työtaulu ja kuvankaappaustoiminto ovat näppärästi käytettävissä näytön peilauksen ajan. Näyttöpeilauksen lisäksi se on varustettu myös erikoisominaisuuksilla, jotka ottavat kuvakaappauksia, nauhoittavat puhelimen näytön ja huomautusruudun. Kaikki nämä ominaisuudet sisältyvät yhteen työkaluun.

Puhelimen näytön peilaus tietokoneelle

iOS-laite 
LetsView tukee iOS-laitteita, joissa on iOS 9 tai uudempi versio.

Android-laite 
LetsView antaa käyttäjien heijastaa Android-puhelimen tietokoneeseen. Android-puhelinten ja -tablettien lisäksi Android-järjestelmää käyttävät myös muut laitteet, kuten PDA, oppimistyökalut, e-kirjat, jne., joita voi peilata. LetsView tukee useimpia laitteita, joissa on sisäänrakennettu Miracast-protokolla.

Tietokoneen yhdistäminen toiseen tietokoneeseen 
Lisäksi LetsView auttaa yhdistämään kaksi tietokonetta kätevästi vain jos käytät Windows- tai Mac-tietokonetta.

Muut ominaisuudet

Tallentaminen 
LetsView antaa käyttäjille tallentaa näytön peilausten aikana.

Kuvankaappaus 
Kuvakaappaus on saatavana myös LetsView-ohjelmassa.

Työtaulu 
LetsView avulla käyttäjät voivat myös piirtää tai tehdä näytölle muita merkintöjä, antaen mahdollisuuden esimerkiksi korostaa esityksen tärkeimpiä kohtia.

Lähteet 

Windows-ohjelmat
IOS-sovellukset
Android-sovellukset
Don’t Call Me Up

Don’t Call Me Up on brittiläisen laulaja-lauluntekijän Mabelin musiikkikappale. Sen julkaisivat Polydor Records ja Capitol Records sekä hänen Ivy to Roses debyytti EP-levyltä että hänen High Expectations-debyyttistudioalbumilta 18. tammikuuta 2019. Kappaleen ovat sanoittaneet Mabel, Camille Purcell sekä sen tuottaja Steve Mac. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin Mabelin YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä.

"Don’t Call Me Up" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan viiden parhaan joukkoon Alankomaissa, Belgiassa, Bulgariassa, Irlannissa, Iso-Britanniassa, Norjassa ja Sloveniassa sekä kymmenen parhaan joukkoon Itävallassa, Kreikassa, Liettuassa, Skotlannissa, Suomessa, Sveitsissä, Tanskassa, Unkarissa ja Virossa. Lisäksi se on myynyt kaksinkertaista platinaa Belgiassa, Iso-Britanniassa, Italiassa, Kanadassa, Puolassa ja Tanskassa.

Lähteet

Vuoden 2019 kappaleet
Mabelin kappaleet
Ana

Ana tai ANA voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

 Ana, etunimi
 Ana, jumalatar kelttiläisessä mytologiassa (tunnetaan myös nimellä Anu)
 ANA, japanilainen lentoyhtiö (All Nippon Airways)
 Ana, sukunimenä:
 Lizzie Ana (s. 1988), mosambikilainen taidemaalari.

Katso myös
 Santa Ana
Mad Love

Mad Love on englanninkielinen lause, joka tarkoittaa hullua rakkautta. Se voi viitata myös seuraaviin:

Musiikki

Singlet
 Mad Love, Sean Paulin ja David Guettan kappale vuodelta 2018.
 Mad Love, Mabelin kappale vuodelta 2019.

Elokuva 
 Mad Love, Karl Freundin ohjaama elokuva vuodelta 1935.
Jake Evans

Jake Evans (s. 2. kesäkuuta 1996 Toronto) on kanadalainen jääkiekkoilija. Evans edustaa NHL-seura Montreal Canadiensia. Canadiens varasi hänet vuoden 2014 varaustilaisuuden seitsemännellä kierroksella numerolla 207. Evans on pelipaikaltaan hyökkääjä ja kätisyydeltään right. 19. toukokuuta 2020 mennessä Evans on pelannut 13 NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt kaksi maalia ja yhden syötön eli kolme tehopistettä. Syyskuussa 2020 Evans teki Canadiensin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Lähteet

Viitteet

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Montreal Canadiensin pelaajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Betty Hennings

Betty Mathilde Hennings (26. lokakuuta 1850 Kööpenhamina, Tanska – 27. lokakuuta 1939 Gentofte, Tanska) oli tanskalainen näyttelijä, muun muassa etevä Ibsen-osien esittäjä. Hän vieraili Helsingissä Svenska Teaternissa syksyllä 1890 muun muassa Noran roolissa Ibsenin näytelmässä Nukkekoti. Hän sai Noran roolisuorituksestaan kiitosta, kun Nya Pressenin kriitikko totesi, että sen nähneet muistavat sen vielä pitkään ("som länge skall minnas af en hvar, som en gång sett den").

Lähteet

Aiheesta muualla

 Betty Hennings, Nya Pressen 31.8.1890 

Tanskalaiset näyttelijät
Vuonna 1850 syntyneet
Vuonna 1939 kuolleet
Andreas Joachim von Henel

Andreas Joachim von Henel, aiemmin Anders Henell, (1688–1744) oli ruotsalainen sotilas ja kalenterinjulkaisija. Hän palveli ensin auditöörinä Tallinnassa, tuli 1709 vänrikiksi Pohjanmaan rykmenttiin, viimeksi Malmön komentajaksi. Hänet aateloitiin 1719. Tunnetuksi Henel on tullut varsinkin laatimillaan kalentereilla Den nu för tiden florerande widtberömde kongl. Residencestaden Stockholm (1728) ja Det anno 1729 florerande Sverige (1730), joka oli Ruotsin ja Suomen ensimmäinen valtiokalenteri.

Lähteet 

Ruotsalaiset sotilaat
Ruotsalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1688 syntyneet
Vuonna 1744 kuolleet
Søren Kragh Andersen

Søren Kragh Andersen (s. 10. elokuuta 1994 Strib, Etelä-Tanskan alue) on tanskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Team Treforissa kausilla 2013–2015. Vuonna 2016 hän siirtyi UCI World Tour -tason Giant-Alpecin-talliin ja edustaa edelleen samaa joukkuetta, nimeltään nyt Team DSM.

Andersen kuului joukkueaika-ajon maailmanmestaruuden voittaneeseen Team Sunwebin joukkueeseen 2017. Seuraavana vuonna hän voitti Pariisi–Tours-kilpailun. Hän voitti 14. ja 19. etapin Ranskan ympäriajossa 2020.

Saavutuksia 
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

2011
Tour Du Pays De Vaud, 3. ja 4. etapin (aika-ajo) voitto
Trofeo Karlsberg, 4. etapin voitto
Joukkueaika-ajon junioreiden Tanskan-mestaruus
2012
Rauhanajo, nuoret, kokonaiskilpailussa toinen, 3. etapin voitto
Tour Du Pays De Vaud, prologin voitto
Rothaus Regio-Tour International, pistekilpailun voitto
2014
Aika-ajon alle 23-v. Tanskan-mestaruus
Tour of Taihu Lake, nuorten kilpailun voitto
2015
ZLM Tour, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto
Hadeland GP, voitto
Paris–Arras Tour, mäkikirikilpailun voitto
Tour des Fjords, kokonaiskilpailussa toinen, 4. etapin voitto
Tour de l'Avenir, prologin ja 3. etapin voitto
2016
Qatarin ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
2017
Omanin ympäriajo, 3. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 13. ja 21. etapilla kolmas
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa kultaa, maantieajossa 12:s
Pariisi–Tours, toinen
2018
Sveitsin ympäriajo, 6. etapin voitto
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa hopeaa
Pariisi–Tours, voitto
2019
Volta Algarve, kokonaiskilpailussa toinen
2020
Omloop Het Nieuwsblad, kolmas
Pariisi–Nizza, 4. etapin (aika-ajo) voitto
Ranskan ympäriajo, 14. ja 19. etapin voitto, 12. etapilla kolmas
BinckBank Tour, kokonaiskilpailussa toinen, 4. etapin (aika-ajo) voitto
2022
Milano – San Remo, seitsemäs
Gent–Wevelgem, viides

Lähteet 

Tanskalaiset maantiepyöräilijät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Elaine

Elaine on naisen etunimi. Se on englantilainen muunnelma Helena-nimestä.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Elaine on toukokuuhun 2020 mennessä ollut Suomessa etunimenä 180 naisella.

Tunnettuja Elaineja
 Elaine Bennett (1951–1995), yhdysvaltalainen taloustieteilijä
 Elaine Cassidy (s. 1979), irlantilainen näyttelijä
 Elaine Chao (s. 1953), yhdysvaltalainen poliitikko
 Elaine Cunningham (s. 1962), yhdysvaltalainen kirjailija
 Elaine Esposito (1934–1978), kauan koomassa ollut yhdysvaltalainen
 Elaine Hendrix (s. 1970), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Elaine Keillor (s. 1939), kanadalainen pianisti ja musiikkitieteilijä
 Elaine Kellett-Bowman (1923–2014), brittiläinen poliitikko
 Elaine T. Marshall (s. 1942), yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja miljardööri
 Elaine May (s. 1932), yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja
 Elaine McCoy (1946–2020), kanadalainen poliitikko ja senaattori
 Elaine Morgan (1920–2013), brittiläinen tietokirjailija
 Elaine Pagels (s. 1943), yhdysvaltalainen uskontotieteilijä
 Elaine Paige (s. 1948), brittiläinen laulaja ja musikaalinäyttelijä
 Elaine Stewart (1930–2011), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
 Elaine Stritch (1925–2014), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Elaine Tanner (s. 1951), kanadalainen uimari ja olympiamitalisti
 Elaine Thompson (s. 1992), jamaikalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja

Kuvitteellisia Elaineja
 Elaine Benes, yksi päähenkilöistä Seinfeld-televisiosarjassa
 Elaine Marley, yksi päähahmoista Monkey Island -videopelisarjassa

Nimi muissa yhteyksissä
 ”Muistan sua Elaine”, Allu Kososen säveltämä ja Matti Jurvan sanoittama kappale

Lähteet

Aiheesta muualla

Etunimet
Reijo Helläkoski

Reijo Helläkoski on suomalainen heraldikko. Hän on Suomen Heraldisen Seuran jäsen. ja suunnitellut Kauhavan vaakunan ja sukuvaakunoita.

Lähteet

Suomalaiset heraldikot
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Sinovino

Sinovino () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Sebežin- ja Pustoškan piirissä.

Maantietoa 
Järvi on 1,7 kilometriä pitkä, 1,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,29 neliökilometriä eli 129 hehtaaria. Järvi sijaitsee alueella, joten myös järvessä on runsaasti ista johtuvia topologisia piirteitä kuten runsaasti lahtia, niemiä, ilmakuvissa erottuvia matalikkoja ja saaria. Pisin harjujakso ylittää järven pohjaa pitkin sen itäosassa ja se jakaa järven kahdeksi järvialtaaksi. Ne osat, jotka harjujaksosta pilkistävät vedenpinnan yläpuolelle, muodostavat suurimman saaren, niemen ja matalikkoja. Itäinen järvenosa on pitkä ja kapea ja sen pohjoispäässä on pitkiä ja kapeita niemiä ja lahtia rinnakkain. Läntinen järvenosa on pinta-alaltaan noin viisinkertainen ja sen keskellä on matalikolla kaksi saarta. Suurin saari on 600 metriä pitkä ja yli 150 metriä leveä. Saarien yhteispinta-ala on 7,3 hehtaaria. Järven ympäristö on metsämaata ja sen rannat ovat paikoin soistuneita. Järvi on asumaton ja lähin kylä Lobatši () sijaitsee kilometrin päässä tien varressa ja laajan soranottokuopan vieressä. Suuri osa järveä kuuluu Sebežin piirin alueelle ja loput siitä kuuluu Pustoškan piirille.

Luontoarvoja 
Järvessä elää ainakin hauki, ahven, särki, muikku, Coregonus maraenoides, säyne, suutari, made, kiiski, sorva, rantanuoliainen, mutakala, törö, salakka, ruutana ja simppu, sekä jokirapua, jota on niukasti. Kivikkoisen järven pohja on hiekkaa, jonka joukossa on silttiä.

Vesistösuhteita 
Sinovino sijaitsee Sinovitsan ( tai Sanovnitsan ) valuma-alueella. Sinovitsa on Velikajan sivujoki ja se kuuluu luonnollisesti Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.

Järvi sijaitsee Sinovitsan latva-alueella ja sen vieressä on kolme järveä tai lampea, joita erottaa Sinovinosta kapea harjun muodostama kannas. Tällaisia ovat luoteis- ja koillispäässä sijaitsevat lammet ja lounaispäässä sijaitseva Argeikovo. Ainakin luoteispään järvestä on laskuoja Sinovinoon. Lähellä sijaitsee lisäksi viisi muuta pikkulampea. Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 3,7  tai 3,3 neliökilometriä . Järven laskuojaa  ei ole piirrettynä karttoihin, joten sen kulku jää tuntemattomaksi.

Huomautuksia

Lähteet 

Pihkovan alueen järvet
Velikajan valuma-alue
Sebežin piiri
Pustoškan piiri
Argeikovo

Argeikovo () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Sebežin piirissä.

Maantietoa 
Järvi on 1,6 kilometriä pitkä, 0,6 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 51 hehtaaria. Se sijaitsee harjualueella, mikä on vaikuttanut järventopografiaan sen suuntautuneiden lahtien ja niemien muodossa. Myös järven keskellä sijaitsee järven pohjassa kulkeva vedenalainen harjanne, joka muodostaa kaksi kivikkoista matalikkoa ja saaren, jonka pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja pituus on yli 150 metriä. Järven keskisyvyys on 6,3 metriä ja syvänteessä on 13,8 metriä syvää. Järven ympäristö on metsämaata ja se on asumaton. Järven eteläpuolella 800 metrin päässä sijaitsee kulmakunta Lešane (), jonka kautta kulkee lounais-koillis-suuntainen tie Notšlegovon () kylän lähelle. Siellä tie yhtyy Pustoškan ja Opotškan väliseen maantiehen (P-23 eli E95).

Luontoarvoja 
Järvessä elää ainakin hauki, muikku, salakka, särki, ahven, toutain, kiiski, sorva, ruutana, suutari, made, mutakala, rantanuoliainen, ja vuonna 1986 istutettuina peledsiika ja Coregonus maraenoides, sekä jokirapua, jota esiintyy kuitenkin erittäin vähän. Järven pohja on epätasainen. Se lienee samaa hiekka, kiveä ja soraa kuin järven rannatkin. Kivikkoisilla rannoilla on hiekkaan sekoittuneena silttiä.

Vesistösuhteita 
Argeikovo sijaitsee Sinovitsan ( tai Sanovnitsan ) valuma-alueella. Sinovitsa on Velikajan sivujoki ja se kuuluu luonnollisesti Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. 

Järvi sijaitsee Sinovitsan latva-alueella ja sen yläpuolella on suurempi järvi Sinovino ja se ympärillä sijaitsevat viisi pikkulampea. Pääuoman seuraava järvi on Argeikovo, jonka ympärillä sijaitsee 9 pikkulampea sekä järvet Narovy () ja Podgorots (). Järven valuma-alueen koko on 4,56 neliökilometriä , mikä on vähän sillä ylempänä sijaitsevalle Sinovitsalle kuuluu siitä 3,3 neliökilometriä. Sinovitsan uoma alkaa järven eteläpäästä ja se virtaa metsien läpi etelään ja yhtyy Velikajaan 7 kilometrin päässä.

Huomautuksia

Lähteet 

Pihkovan alueen järvet
Velikajan valuma-alue
Sebežin piiri
Henrik Hertz

Henrik Heyman Hertz (25. tai 27. elokuuta 1797 tai 1798 Kööpenhamina, Tanska – 25. helmikuuta 1870 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen kirjailija. Hän valmistui 1817 ylioppilaaksi ja 1825 lakitieteen kandidaatiksi. Hän sai 1824 yliopiston kultamitalin oikeustieteellisestä väitöskirjasta ja 1826 estetiikan väitöskirjasta ja omistautui sittemmin yksinomaan kaunokirjalliselle tuotannolle, jonka parissa hän oli jo varhain työskennellyt. 

Hertz julkaisi 1827 komedian Hr. Buckardt og hans familie ja seuraavina vuosina pari vaudeville- ja huvinäytelmää, joista hauska Amors genistreger (1830) oli runomittainen. 1830 hän antoi – salanimen turvin, kuten aiemmatkin tekstinsä – tekijänimellä J. Baggesen julkaisemallaan Gengangerbrevellä pikaisen ja tyylikkään panoksen Adam Oehlenschlägerin kannattajien ja J. L. Heibergin väliseen kirjalliseen taisteluun, jossa hän asettui selvästi Heibergin puolelle ja korosti voimakkaasti muodon suurta merkitystä runoudelle. Hertz paljasti 1832 salanimensä. Alkujaan juutalainen Hertz kastautui samana vuonna kristinuskoon ja teki valtion apurahalla matkan Saksaan, Italiaan ja Ranskaan.

Hertzin noin 40 näytelmää olivat arvoltaankin erilaisia, mutta kaikista kuvastui hyvä maku ja tarkka silmä näyttämötaiteen suhteen. Ne ovat olleet hyvin merkittäviä tanskalaisen näyttämötaiteen kehitykselle. Hän on yksi niistä kirjailijoista, joiden näytelmiä on esitetty eniten, ja niitä esitettiin vielä vuosikymmeniä hänen jälkeensäkin. Niistä esimerkkeinä aito tanskalainen huvinäytelmä Sparekassen (1836), romanttinen tragedia Svend Dyrings hus, jossa sekä aihe että tyyli ovat peräisin kansanlauluista (1837), hauska huvinäytelmä Indkvarteringen (1841), lyyrinen draama Kong Renés datter (1845, Pjotr Tšaikovski on säveltänyt siitä oopperan Jolanta) ja historiallinen draama Ninon (1848).

Hertzin näytelmät ilmestyivät koottuina 1853–1873 ja valikoima niistä 1897. Hertz oli merkittävä myös lyyrikkona. Hänen runonsa julkaistiin koottuina nimellä Digte 1851–1862, ja valikoima niistä ilmestyi 1899. Lisäksi hän julkaisi romaanin Stemninger og tilstande (1839), jossa hän suhtautuu hyvin poleemisesti silloin muodikasta liberalismia kohtaan, ja laajan kuvauksen Johannes Johnsen (1861), joka alun perin sisältyi 1858–1859 ilmestyneeseen Ugentlige blade. Hertz sai 1845 professorin arvonimen ja oli yksi niistä neljästä tanskalaisesta kirjailijasta, jotka ensimmäisinä saivat vuodesta 1851 alkaen vuosittaisen apurahan. Breve til og fra Henrik Hertz ved P. Hertz ilmestyi 1897.

Suomennetut näytelmät
 Kuningas René'n tytär: lyyrillinen drama yhdessä näytöksessä. Helsinki, suom. Juhana Edlund, julk.: Suomentaja 1878
 Luutnantti täysihoitolaisena: yksinäytöksinen huvinäytelmä, Suomennos, Helsinki: Yrjö Weilin 1907. Sarja: Näytelmäkirjasto, n:o 39.
 Luutnantti täysihoitolaisena: yksinäytöksinen huvinäytelmä, suomeksi mukaillut Sakari Veikanmaa, Helsinki: Kirja 1926. Sarja: Näytelmäkirjasto, n:o 171.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Henrik Hertz Dansk forfatterleksikon 

Tanskalaiset kirjailijat
Vuonna 1797 syntyneet
Vuonna 1870 kuolleet
Georg Herwegh

Georg Herwegh (1817–1875) oli saksalainen runoilija. Hän työskenteli jonkin aikaa sanomalehtimiehenä kotikaupungissaan Stuttgartissa, muutti sitten Sveitsiin, jossa julkaisi kokoelman poliittisia runoja Gedichte eines Lebendigen 1 (1841).

Herwegh matkusti 1842 Preussiin, jossa saavutti muun muassa kuningas Fredrik Vilhelm IV:n suosion, mutta hänet karkotettiin hänen kirjoitettuaan kuninkaalle ankaran kirjeen sensuurista. Käytyään ensin Sveitsissä ja Italiassa hän asettui Pariisiin, jossa hän julkaisi kokoelmat Gedichte eines Lebendigen 2 (1844) ja Gedichte und kritische Aufsätze (1845). Vuoden 1848 tapahtumat veivät hänet vallankumouksen pyörteisiin. Badenissa hän asettui tasavaltalaisen saksalais-ranskalaisen työväenjoukon etunenään. Jouduttuaan tappiolle Herwegh pakeni ja asui sitten syrjässä Pariisissa ja Sveitsissä. Hänen kuolemansa jälkeen julkaistiin Neue Gedichte (1877).

Lähteet

Aiheesta muualla

Saksalaiset kirjailijat
Vuonna 1817 syntyneet
Vuonna 1875 kuolleet
Paul Hervieu

Paul Ernest Hervieu (2. syyskuuta 1857 Neuilly-sur-Seine, Ranska – 25. lokakuuta 1915 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen romaanin- ja näytelmänkirjoittaja. 

Hän on julkaissut muun muassa romaanit Flirt (1890), Peints par eux-mêmes (1893) ja L’armature (1895). Herwieun näytelmiä ovat Point de lendemain (1890), Les paroles restent (1892), avioero- ja rikosdraamat Les Tenailles (1895), La Loi de l’homme (1897), L’Énigme (1901) ja Le Dédale (1903); äidintunteita ja ristiriitoja kuvaavat draamat La Course du flambeau (1901) ja Le Réveil (1905). Herwieu on lisäksi kirjoittanut historiallisen näytelmän Théroigne de Méricourt (1902). Herwieu rakentaa näytelmänsä melkein matemaattisen täsmällisesti. Useat hänen draamoistaan ovat tendenssimäisiä teesinäytelmiä, toiset taas puhtaita taideteoksia, kuten Le Dédale ja Le Réveil.

Hervieu oli Ranskan akatemian jäsen vuodesta 1900.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskalaiset kirjailijat
Vuonna 1857 syntyneet
Vuonna 1915 kuolleet
Ttr

Ttr eli Meeri on Suomen rataverkon kunnossapitoon käytettävä radantarkastusvaunu. Se saapui Suomeen lokakuussa 2018 ja sen ensimmäinen omatoiminen tarkastusajo toteutettiin saman vuoden marraskuussa. Vaunun on valmistanut italialainen Mermec, joka myös tuottaa tarkastusajoilla tarvittavat palvelut. "Ttr" on malliltaan Roger 800 -tyypin vaunu ja se pystyy kulkemaan sekä dieselillä että sähköllä. Vaunun tarkastusajot toteuttaa Sweco Infra & Rail Oy.

Lähteet

Suomalainen rautatiekalusto
Waltti

Waltti on julkisomisteisen, voittoa tavoittelemattoman TVV Lippu- ja maksujärjestelmä Oy:n (LMJ:n) julkisen liikenteen matkalippujärjestelmä. LMJ:n omistaa 20 suomalaista kaupunkiseutua ja Helsingin seudun liikenne -kuntayhtymä. Waltin tarkoitus on helpottaa Suomessa matkustamista yhdistämällä maan joukkoliikenne saman matkalippujärjestelmän alle. Kaikkialla Waltin toimialueella käyvät samat henkilökohtaiset matkakortit ja lippujen hinnoittelu perustuu samanlaiseen vyöhykejärjestelmään. Tällä hetkellä Waltti-kortti käy 16 kaupunkiseudun ja kahden ELY-keskuksen järjestämässä joukkoliikenteessä.  Tarkoituksena on kuitenkin, että tulevaisuudessa se toimisi valtakunnallisesti myös mm. VR:n ja Matkahuollon liikenteessä ja muussa liikenteessä kuin linja-autoliikenteessä. Ensimmäisenä Waltti otettiin käyttöön Joensuun seudun joukkoliikenteessä tammikuussa 2015.

Toiminta-alueet 
Keväällä 2020 Walttia pystyi käyttämään seuraavissa joukkoliikennejärjestelmissä:

 Hämeenlinnan seudun joukkoliikenne
 Joensuun seudun joukkoliikenne (JoJo)
 Jyväskylän seudun joukkoliikenne (Linkki)
 Kajaanin seudun joukkoliikenne
 Kotkan seudun joukkoliikenne
 Kouvolan kaupungin joukkoliikenne
 Vilkku (Kuopion seudun joukkoliikenne)
 Mikkelin paikallisliikenne
 Lahden seudun liikenne (LSL)

 Lappeenrannan joukkoliikenne (Jouko)
 Oulun joukkoliikenne
 Pohjois-Pohjanmaan ELY-keskuksen ostama liikenne
 Pohjois-Savon ELY-keskuksen ostama liikenne
 Rovaniemen paikallisliikenne (Linkkari)
 Salon joukkoliikenne
 Vaasan paikallisliikenne

Kritiikki 
Waltti-järjestelmä on saanut kritiikkiä varsinkin sen käyttöönoton alkuvaiheessa. Järjestelmää on mm. kritisoitu sekavuudesta, koska se ei ole käynyt kaikkiin linja-autoihin edes samalla kaupunkiseudulla. Lisäksi kortin käyttöönotto on johtanut tilanteeseen, jossa ELY-keskusten ostamien kaukoliikenteen linjojen aikataulut ovat kadonneet Matkahuollon aikataulujärjestelmästä hankaloittaen aikataulutietojen saamista. Syynä tähän on se, etteivät Waltti tai ELY-keskukset maksa palvelusta Matkahuollolle, joka on yksityisten linja-autoyritysten omistama. Matkahuolto on myös tehnyt Kilpailu- ja kuluttajavirastolle toimenpidepyynnön Waltti-järjestelmästä pyytäen virastoa arvioimaan, rikkooko Waltti kilpailulakia, koska koko Pohjois-Savon ELY-keskus kieltää muiden kuin Waltti-järjestelmän lippujen myynnin ostamilleen vuoroille. 

Toisaalta myös Helsingin seudun liikennettä (HSL:ää) on arvosteltu siitä, että se kieltäytyy liittymästä Waltti-järjestelmään, vaikka se on yksi järjestelmän omistajista ja maan suurimman kaupunkiseudun joukkoliikennejärjestelmän ylläpitäjä.

Lähteet 

Suomen joukkoliikenne
Sardinianponi

Sardinianponi (myös giaranponi, engl. giara horse, giara pony, sardinian pony) on Italian Sardiniasta lähtöisin oleva hevosrotu.

Ominaisuudet 
Vaikka sardinianponia kutsutaan poniksi, se on lajiltaan hevonen. Väriltään sardinianponi on aina joko rautias, musta tai ruunikko, ja aina yksiväinen. Kimo- tai voikkogeeniä rodulla ei esiinny lainkaan. Säkäkorkeus vaihtelee 114-135 senttimetrin välillä. Rakenteeltaan sardinianponi on vahvaluustoinen. Pää on suuri ja neliömäinen, leuka leveä, silmät hieman viistot. Kaula on paksu, muttei kovin pitkä. Harja on runsas, rinta kapea, säkä matala. Sardinianponilla on pitkähkö selkä ja lanne sekä kalteva lantio. Häntä on taipunut ja matala. Eläimellä on suuret nivelet ja pienet, vahvat kaviot.

Rodun alkuperä 
Sardinianponin alkuperä on epävarma; foinikialaiset tai kreikkalaiset ovat saattaneet tuoda sen Sardinain saarelle 500-400 eaa. Sillä on joitakin aasialaisten ja itämaisten hevosten ominaispiirteitä. Fossiileista saadut tiedot kuitenkin osoittavat, että saaren ihmiset ovat pitäneet hevosia jo 6000 eaa. Sardinianponit elivät luonnossa kaikkialla Sardiniassa keskiaikaan saakka suurimmaksi osaksi täysin eristyneinä, mikä suojasi niiden verilinjoja.

Määrä ja elinympäristö 
Kokonaismäärän arvioidaan olevan noin 700 yksilöä.

Sardinianponejaa esiintyi koko Sardiniassa keskiaikaan asti, mutta nykyään luonnonvarainen populaatio elää vain rajoitetulla alueella Etelä-Sardiniassa, La Giara di Gesturilla, 500–600 metriä merenpinnan yläpuolella. Jyrkkien kallioiden sivut, pääsyvaikeudet ja eristynyt sijainti ovat suojelleet villikantaa viime vuosisatojen aikana. Rotua käytettiin maataloudessa 1950-luvulle saakka, kunnes koneet syrjäyttivät sen seuraavalla vuosikymmenellä.

Vuonna 1971 Sardinian hevoskasvatuslaitos huolestui rodun kuolemisesta sukupuuttoon ja perusti kasvatuskeskuksen Foresta Burgosiin, Pohjois-Sardiniaan.Nykyään joitain yksilöitä käytetään maanviljelyyn ja ratsastukseen. Istituto di Incremento Ippico on risteyttänyt sardinianponit arabialaisten hevosten kanssa luodakseen uuden, hevosurheiluun sopivan Giarab-rodun.

Giara horse - Equinest

Hevosrodut
Kirjallisuusvuosi 1838

Kirjallisuusvuosi 1838 käsittelee vuoden 1838 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Ensimmäinen kaupallista liikennettä välittänyt sähköinen lennätin otettiin käyttöön Lontoossa. Se käytti useaa sähköjohdinta, joilla ohjattiin viiden mittarineulan liikkeitä. Sen mukaan, mitkä kaksi neulaa kulloinkin kääntyivät ja mihin suuntiin, vastaanottaja saattoi lukea, minkä kirjaimen lähettäjä lähetti.
 Veljekset Jacob ja Wilhelm Grimm alkoivat koota sanakirjaa Deutsches Wörterbuch.

Julkaisuja 
 H. C. Andersen – Eventyr, fortalte for Børn. Ny Samling. Første Hefte (debyyttiteos)
 Charles Dickens – Oliver Twist
 Gustaf Henrik Mellin – Paavo Nissinen. Scener ur sista finska kriget (suom. Paavo Nissinen. Kuvaelmia viimeisestä Suomen sodasta, 1879)

Palkintoja

Lähteet 

1838
1838
Ei (kappale)

Ei on Maija Vilkkumaan kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä hänen Ei-nimiseltä kolmannelta studioalbumiltaan (2003). Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan kolmannelle sijalle.

Vilkkumaa on kertonut, että sävellys sai alkunsa hänen yrittäessään tehdä laulua, joka kuulostaisi vähän 2000-luvun alun Britney Spearsilta. Kappaletta tehdessään hän päätti, että Ei tulee olemaan hänen kolmannen albuminsa nimi ja ensimmäinen single. Vilkkumaan mukaan kappaleen syntyyn on voinut vaikuttaa myös Tuomari Nurmion ”Levoton lapsi” -kappale, jossa Maija haluaa päästä ulos kodistaan, mutta vanhemmat kieltävät, sekä alitajuntaisesti myös The Others -elokuva (2001), jossa äiti ei vie lapsiaan ulos.

Vilkkumaa kertoo yllättyneensä kappaleen menestyksestä, koska sen tarina on traaginen. Kappaleen myötä hän sai myös paljon lapsifaneja, jotka eivät nähneet tarinan traagisuutta mutta löysivät tekstistä asioita, joihin saattoivat samaistua.

Sanni esitti Vain elämää -sarjan neljännellä kaudella kappaleesta coverversion, joka nousi Suomen virallisen singlelistan kolmannelle sijalle vuonna 2015.

Kappaleet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ”Ei” Discogs-sivustolla

Vuoden 2003 kappaleet
Maija Vilkkumaan kappaleet
Judy

Judy on naisen etunimi. Se on englantilainen muunnelma Judit-nimestä.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Judy on toukokuuhun 2020 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 50 naisella.

Tunnettuja Judy-nimisiä
 Judy Blume (s. 1938), yhdysvaltalainen kirjailija
 Judy Cassab (1920–2015), australialainen taidemaalari
 Judy Collins (s. 1939), yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä
 Judy Cornwell (s. 1940), brittiläinen näyttelijä
 Judy-Joy Davies (1928–2016), australialainen uimari ja olympiamitalisti
 Judy Davis (s. 1955), australialainen näyttelijä
 Judy Diduck (s. 1966), kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti
 Judy Erola (s. 1934), kanadalainen poliitikko
 Judy Garland (1922–1969), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
 Judy Greer (s. 1975), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Judy Holliday (1921–1965), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Judy Kang (s. 1979), kanadalainen viulisti
 Judy Landers (s. 1958), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Judy Loman (s. 1936), yhdysvaltalais-kanadalainen harpisti
 Judy Long (s. 1969), kiinalaissyntyinen kanadalainen pöytätennispelaaja
 Judy Oakes (s. 1958), brittiläinen kuulantyöntäjä
 Judy Shalom Nir-Mozes (s. 1958), israelilainen radio- ja televisiojuontaja
 Judy Tyler (1933–1957), yhdysvaltalainen näyttelijä

Lähteet 

Etunimet
Kirjallisuusvuosi 1836

Kirjallisuusvuosi 1836 käsittelee vuoden 1836 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 29. helmikuuta – Giacomo Meyerbeerin viisinäytöksinen ooppera Hugenotit sai kantaesityksensä Pariisissa.
 13. lokakuuta – Adolphe Adamin ooppera Lonjumeaun posteljooni sai kantaesityksensä Pariisin Opéra-Comiquessa.
 9. joulukuuta – Mihail Glinkan ooppera Elämä tsaarin puolesta sai kantaesityksensä Pietarissa. Se on ensimmäinen venäjänkielinen oopperasävellys.
 Lontoon yliopisto perustettiin.
 Pariisin Riemukaari valmistui.
 Yhdysvaltain patenttitoimistossa syttyi tulipalo ja suuri osa sen asiakirjoista tuhoutui.
 Elias Lönnrotin perustama aikakauslehti Mehiläinen alkoi ilmestyä.

Julkaisuja 
 Charles Dickens – The Posthumous Papers of the Pickwick Club (suom. Pickwick-kerhon jälkeenjääneet paperit, 1932)
 Nikolai Gogol – Ревизор (suom. Reviisori, 1882)
 George Sand – Simon
 Markijan Šaškevytš & Jakiv Holovatskyi & Ivan Vahylevytš – Русалка Дністровая (Rusalka Dnistrovaja : Ruthenische Volks-Lieder, ukrainankielinen lukemisto)

Palkintoja

Lähteet 

1836
1836
Oliver Cromwellin patsas (Westminster)

Oliver Cromwellin patsas Westminsterissä pystytettiin Englannin, Skotlannin ja Irlannin lordiprotektorin Oliver Cromwellin kunniaksi Westminster Hallin viereiselle nurmikolle vuonna 1899, jolloin Cromwellin syntymästä oli kulunut 300 vuotta. Patsaan teki kuvanveistäjä Hamo Thornycroft, ja se rahoitettiin yksityisellä rahoituksella. Lahjoituksen teki ehkä entinen pääministeri Archibald Primrose.

Patsaan oikeassa kädessä on miekka ja vasemmassa Raamattu, jonka kannessa on vuosiluku 1641. Patsaan edustalla on leijonaa esittävä veistos.

Patsashanketta vastustivat 1890-luvulla useat alahuoneen konservatiiviedustajat sekä kaikki Irlantilaisen puolueen edustajat, mutta Liberaalipuolueen johtama hallitus sai hankkeen läpi muutettuaan sen yksityisesti rahoitettavaksi.

Vuonna 2004 Työväenpuolueen edustaja Stephen Pound ehdotti patsaan siirtämistä sulattamoon. Ehdotusta kannatti yksi konservatiivi- ja yksi liberaaliedustaja. Pound nimitti Cromwellia Droghedan teurastajaksi, mutta hänen ehdotuksensa vastustajat käyttivät nimitystä ”Jumalan englantilainen” ja mainitsivat Cromwellin puolustaneen parlamentin asemaa absoluuttisen monarkian tyranniaa vastaan. Patsas sai jäädä paikoilleen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Veistokset
Grade II -luokan rakennukset City of Westminsterissä
Hiljainen hautaus

Hiljainen hautaus tarkoitti Suomessa ilman minkäänlaisia juhlallisia hautausmenoja haudattavaksi määriteltyjä, jotka olivat: kuolleena syntynyt lapsi; kastamatta kuollut lapsi; se jossakin seurakunnassa kuollut, josta ei tiedetä, kuka hän on taikka missä hänen oikea kotinsa on ollut; se joka on kuollut väkeviä juomia ylellisesti nauttiessaan; ne jotka äkkipikaisuudessa ovat tappaneet toisensa taikka muuten rikoksen teossa saaneet surmansa, ja se joka vakain tuumin on itsensä surmannut.  Hiljainen hautaus määriteltiin vuoden 1869 kirkkolain 88. pykälässä vuoteen 1910, jolloin se kumottiin keisarillisella asetuksella.

Hiljaista hautausta edelsi häpeällinen hautaus, joka poistettiin vuoden 1869 kirkkolailla.

Huomautuksia

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kirkon suhtautuminen itsemurhan tehneelle 1900-luvun alussa,  Kysy.fi 25.3.2015, viitattu 21.5.2020 (Vastauksen lähteenä käytetty Kauko Pirisen kirjoitusta "Itsemurhan ongelma kirkon opettajien ja kirkkolainsäätäjien pohtimana" Vartija-lehdessä 1967, nro 2)

Hautaus
Suomen laki
Speleologia

Speleologia (, ”luola” ja λόγος, logos, ”tiede”) on toimintaa, jossa etsitään, paikannetaan, tutkitaan, kartoitetaan ja tietellisesti tutkitaan erilaisia luolia, joko luonnon synnyttämiä tai ihmisen tekemiä. Tämän käytänteen ja tieteen harjoittajaa kutsutaan speleologiksi.

Speleologia on moninaista toimintaa, se tieteellistä, urheilullista, tekemistä, pohtivaa tekemistä. Sitä harrastetaan myös vedellisessä ympäristössä, tällöin sitä kutsutaan speleografiaksi.

Speleologia on poikkitieteellinen, siinä yhdistyvät kemia, biologia, geologia, fysiikka, meteorologia, kartografia sekä myös historia.

Geotieteet
Luolat
Boo’d Up

Boo’d Up on brittiläislaulajan Ella Main musiikkikappale. Sen julkaisi Interscope Records artistin ensimmäisenä kaupallisena singlenä hänen kolmannelta, Ready EP:ltä sekä hänen omaa nimeään kantavalta debyyttistudioalbumilta 20. helmikuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Mai, Joelle James, sekä sen tuottajat Mustard ja Larrance Dopson. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Nick Walker ja se julkaistiin Main vevo-kanavalla 26. huhtikuuta 2018. Videolla nähdään cameo-roolissa myös laulaja Khalid, räppäri Kamaiyah sekä YouTube-tähti Alissa Ashley.

"Boo’d Up" oli kaupallinen menestys Yhdysvalloissa, jossa se pääsi parhaimmillaan Billboard Hot 100-listan sijalle 5. Se oli Yhdysvalloissa myös vuoden 2018 15:ksi myydyin kappale. Lisäksi se on ollut kohtalainen menestys myös Australiassa, Iso-Britanniassa ja Kanadassa. Mai on esittänyt kappaleen livenä muun muassa Saturday Night Livessä 17. marraskuuta 2018 sekä vuoden 2018 BET Awardsissa 24. kesäkuuta 2018.

Lähteet

Vuoden 2018 kappaleet
Brittiläiset musiikkikappaleet
Machismo

Machismo tai machokulttuuri (yksittäisestä miehestä puhuttaessa macho) tarkoittaa joidenkin latinalaisamerikkalaisten miesten kulttuuria, johon kuuluu tiettyjä korostettuun miehekkyyteen liitettyjä asenteita ja käyttäytymistä.

Kielteisissä määritelmissä machismoon liitetään muun muassa paternalismi, aggressiivisuus, naisten alistaminen, miehen viriiliyden ihannointi ja homofobia. Tyypillinen stereotyyppinen machomies on etumuksesta tiukkoihin housuihin pukeutuva rehentelijä.

Myönteisesti määriteltynä machismo on nähty miehisenä ylpeytenä ja pelottomuutena sekä energianlähteenä kulttuuriseen vastarintaan ja ahkeraan työntekoon. Jotkut ovat määritelleet alkuperäiseksi machismoksi miehen kyvyn suojella ja tukea perhettään ja samalla osoittaa rakkauttaan.

Machismon arvellaan syntyneen konkistadorien saapumista seuranneen mestitsiväestön synnyn tuloksena.

Lähteet

Latinalainen Amerikka
Espanjankieliset sanat ja sanonnat
Mies
Kirjallisuusvuosi 1823

Kirjallisuusvuosi 1823 käsittelee vuoden 1823 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Adolf Ivar Arwidsson karkotettiin Turun akatemiasta kärkevien mielipiteidensä vuoksi ja hän muutti Tukholmaan.
 Venäjän dekabristit Alexander Bestužev ja Kondrati Rylejev alkoivat julkaista kirjallisuuslehteä Pohjantähti (Полярная звезда). Lehden julkaisu loppui dekabristikapinan kukistamiseen 1825.

Julkaisuja 
 Lordi Byron – The Bronze age
 Grace Kennedy – Father Clement
 Ferenc Kölcsey – Magyarország himnusza (Unkarin kansallislaulu)
 Walter Scott – Quentin Durward
 August Tholuck – Lehre von der Sünde und vom Versöhner oder die wahre Weihe des Zweiflers

Palkintoja

Lähteet 

1823
1823
Mestarin kynsi

Mestarin kynsi on suomalaisen Oranssin Pazuzun viides studioalbumi, joka julkaistiin 17. huhtikuuta 2020.

Yhtye esitti albumin kokonaisuudessaan koronaviruspandemian takia suoratoistona lähetetyssä live-konsertissa 15. toukokuuta. Konsertti nauhoitettiin Seinäjoen Rytmikorjaamolla ja esitettiin yhtyeen Youtube-kanavalla.

Kappaleet

Arvostelut 
 Helsingin Sanomat: 
 Kulttuuritoimitus: 4,5/5
 Rumba: 9,2
 Soundi: 
theneedledrop: 7/10

Lähteet 

Vuoden 2020 albumit
Oranssin Pazuzun albumit
Tuomas Tervonen

Tuomas Tervonen on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Tervonen pelasi Superpesistä kaudet 1996–2009. Hänen seuransa olivat Haapajärven Pesä-Kiilat, Kiteen Pallo-90, Pattijoen Urheilijat ja Oulun Lippo. Hänen kasvattajaseuransa on Pyhäjärven Pohti. Tervonen saavutti urallaan kaksi SM-kultaa ja kaksi SM-hopeaa. Kaudella 2001 Tervonen jakoi Superpesiksen etenijätilaston voiton Valtteri Ketosen kanssa 65 tuodulla juoksulla. Tervonen pelasi urallaan seitsemän Itä-Länsi-ottelua. Tervonen pelasi urallaan 367 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi kahdeksan kunnaria ja 33 tavallista juoksua, toi 507 juoksua ja keräsi 1773 kärkilyöntiä. Tervonen pelasi urallaan 79 Superpesiksen pudotuspeliottelua. Näissä hän löi kolme kunnaria ja neljä tavallista juoksua, toi 128 juoksua ja keräsi 405 kärkilyöntiä. Tervonen pelasi urallaan seitsemän Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän toi 16 juoksua ja keräsi 35 kärkilyöntiä. Ulkopelissä hän pelasi kopparina.

Lähteet
 http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=500&view=pelaajakortti
 http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/tilastoselain?tilasto=etenijatilasto&jarjestys=kl&sarja=1&kausi=2001&sarjajako=%25&sarjavaihe=1&joukkueid=%25&view=tilastoselain
 https://www.pesis.fi/pesis-info/historia/mitalistit/
 https://www.kaleva.fi/suurin-osa-vaihdoksen-kannalla/2221010
 https://www.kaleva.fi/pikajunat-starttivalmiina-kauteen/2305099

Suomalaiset pesäpalloilijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Danio

Danio on seeprakalojen heimooon (Danionidae) kuuluva aasialainen särkikalasuku. Sen tyyppilaji on rengasseeprakala (Danio dangila). Danio-sukuun luetaan seuraavat 26 lajia:

 Danio absconditus Kullander & Britz, 2015
 Danio aesculapii Kullander & Fang, 2009
 Danio albolineatus (Blyth, 1860) – Hohtoseeprakala
 Danio annulosus Kullander, Rahman, Norén & Mollah, 2015
 Danio assamila Kullander, 2015
 Danio catenatus Kullander, 2015
 Danio choprae Hora, 1928 – Rubiiniseeprakala
 Danio concatenatus Kullander, 2015
 Danio dangila (Hamilton, 1822) – Rengasseeprakala
 Danio erythromicron (Annandale, 1918)
 Danio feegradei Hora, 1937 – Sinikylkiseeprakala
 Danio flagrans Kullander, 2012
 Danio jaintianensis (Sen, 2007)
 Danio kerri Smith, 1931 – Hehkuseeprakala
 Danio kyathit Fang, 1998 – Rusoseeprakala
 Danio margaritatus (Roberts, 2007)
 Danio meghalayensis Sen & Dey, 1985
 Danio muongthanhensis Nguyen, 2001
 Danio nigrofasciatus (Day, 1870) – Täpläseeprakala
 Danio quagga Kullander, Liao & Fang, 2009
 Danio quangbinhensis Nguyen, Le & Nguyen, 1999
 Danio rerio (Hamilton, 1822) – Seeprakala
 Danio roseus Fang & Kottelat, 2000 – Ruususeeprakala
 Danio sysphigmatus Kullander, 2015
 Danio tinwini Kullander & Fang, 2009
 Danio trangi Ngo, 2003

Lähteet 
 Lajien suomenkieliset nimet:

Viitteet 

Danioninae
Microsoft Store

Microsoft Store (aiemmin Windows Store) on Microsoftin digitaalinen sisältöpalvelu. Palvelussa on mahdollista ostaa elokuvia, musiikkia ja Microsoftin alustoille tarkoitettuja konsolipelejä ja sovelluksia.

Nykymuotoinen Microsoft Store avattiin Windows 10:n julkaisun yhteydessä.
Siihen yhdistettiin aiemmat palvelut Windows Marketplace, Windows Phone Store, Xbox Music, Xbox Video ja Xbox Store sekä digitaalisen jakelun verkkosivusto Microsoft Store.

Palvelu sai uuden nimen Microsoft Store syyskuussa 2017. Tuolloin siihen yhdistettiin myös Xbox One -konsolin Xbox Store.

Edeltäjät

Sovellukset 
Verkkosivusto Windows Marketplace avattiin alun perin syksyllä 2004.
Verkkosivustosta luopumisesta ilmoitettiin marraskuussa 2008.

Syyskuun 2011 Build-konferenssissa Microsoft ilmoitti  Windows Storen avaamisesta tarjoamaan Windows 8 ja Windows RT -sovelluksia ja tulevien versioiden sovelluksia.

Windows Marketplace for Mobile avattiin syksyllä 2009. Palvelu oli tarkoitettu Windows Mobile 6.5 -puhelimille.
Tämä palvelu suljettiin 2012.
Windows Phone -laitteille avattiin Windows Phone Marketplace joka sai nimen Windows Phone Store vuonna 2012.

Musiikki

MSN Music -palvelu perustettiin Applen iTunesin kilpailijaksi vuonna 2004.
Se oli sidottu Windows Media Player -sovelluksen käyttöön.
Palvelu lakkautettiin marraskuussa 2006, jolloin Microsoft julkaisi Zune-musiikkisoittimen ja siihen liittyvän palvelun.
MSN Musicin lakkauttaminen aiheutti kritiikkiä, koska DRM-palvelimet suljettiin jo 2008 eikä palvelusta ostettua musiikkia voinut enää siirtää uusiin laitteisiin.

Myöhemmin Microsoftin musiikkikauppa on liittynyt Groove Music -sovellukseen, joka on toimitettu Windows 8 ja Windows 10:n, Xbox-konsolin ja Windows Phonen mukana.
Sovellukseen liittyi Groove Music Pass -palvelu, joka tarjosi rajoittamattoman musiikin striimauksen. Groove Music Pass lakkautettiin 1. tammikuuta 2018 ja Microsoft ilmoitti yhteistyöstä Spotifyn kanssa.
Palvelu on tunnettu Xbox-konsoleilla nimellä Xbox Music ja aiemmin nimillä Zune Music Pass.

Elokuvat ja sarjat 
Digitaalisten elokuvien kauppa alkoi Xbox Live Video Storessa vuonna 2007.
Vuonna 2009 Video Marketplace korvattiin Zune Video Marketplace -palvelulla jonka lisäksi myöhemmin avattiin Zune Music Marketplace.

Zune korvattiin Xbox Video -palvelulla syksyllä 2012.
Xbox Video ja Xbox Music -palvelut tulivat myös Windows Phone 8:lle loppuvuodesta 2013.

Zune-palvelu suljettiin lopullisesti syksyllä 2015.

Xbox Video -palvelu sai uuden nimen Movies & TV vuonna 2015 (suomenkielisessä Windowsissa nimellä Elokuvat ja TV).

Sähkökirjat 
Windows 10 Creators Update -päivityksen yhteydessä marraskuussa 2017 Microsoft lisäsi Microsoft Edge -selaimeen sähkökirjojen lukumahdollisuuden ja Microsoft Storeen sähkökirjavalikoiman.
Palvelu lakkautettiin heinäkuussa 2019 ja kaikki kirjat poistettiin. Ostajat saivat täyden hyvityksen.

Lähteet 

Digitaalinen jakelu
Aleksandr Hilferding

Aleksandr Fjodorovitš Hilferding (1831 Varsova, Puola – 1872) oli venäläinen slavofiilinen kirjailija. Hilferdingin syntyessä hänen isänsä oli käskynhaltijan kanslian päällikkö Varsovassa. Opiskellessaan Moskovassa Hilferding joutui slavofiilien vaikutuksen alaiseksi.

Hilferding määrättiin 1856 Venäjän konsuliksi Bosniaan, jossa hän tutki slaavilaisten entisiä ja nykyisiä oloja ja teki laajoja matkoja. Vuonna 1861 hänet siirrettiin virkamieheksi valtakunnanneuvoston kansliaan. Vuoden 1863 kapinan jälkeen hänestä tuli Nikolai Miljutinin apulainen, ja hän toimi voimakkaasti Puolan venäläistyttämisessä. Sitä edistääkseen hän julkaisi anonyymisti englanninkielisen lentokirjasen The Polish question. Kun Pietarissa 1867 perustettiin Slaavilainen hyväntekeväisyyskomitea, josta pian tuli suurvenäläis-panslavististen rientojen keskus, Hilferding valittiin sen esimieheksi. Tärkeä oli hänen toimintansa Venäjän maantieteellisen seuran kansatieteellisen osaston esimiehenä. Vuonna 1871 hän lähti Aunukseen kokoamaan venäläistä kansanrunoutta ja varsinkin siihen asti vähän tunnettuja eeppisiä runoja bylinoja ja sai niitä talteen runsaasti. Seuraavalla matkallaan Aunukseen hän kuoli Kargopolissa.

Hilferdingin kokoama Aunuksen bylinat julkaistiin 1873. Hilferdingin muista teoksista esimerkkejä ovat Serbialaisten ja bulgarialaisten historia, Itämeren slaavilaisten historia, Bosnia, Hertsegovina ja Vanha Serbia ja Slaavilaisten jäänteet Itämeren etelärannikolla. Hänen kootut teoksensa ilmestyivät 1868–1874. Hilferding oli ehkä lahjakkain tieteellinen kirjailija slavofiilien joukossa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Venäläiset kirjailijat
Tietokirjailijat
Vuonna 1831 syntyneet
Vuonna 1872 kuolleet
Dolgoje (järvi Prigorodin pitäjässä Opotškan piirissä)

Dolgoje () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Opotškan piirissä. Se sijaitsee Opotškasta neljä kilometriä lounaaseen. Järven nimi tarkoittaa pitkää, joten sen nimi voidaan suomentaa Pitkäjärvi.

Maantietoa 
Järvi on 1,6 kilometriä pitkä, 0,86 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 98 hehtaaria. Se on ilmakuvien perusteella muodostunut harjujakson itäpuolelle ja Velikajan länsipuolelle yhdessä laajan suoalueen kanssa. Järven itärannat ovat suota ja länsirannat osin harjun reunaa. Sen keskisuvyys on 3 metriä ja syvänteessä on 5 metriä syvää. Sen eteläpuolella sijaitsevat Froninon () ja Matjušin () asuinalueet ja itäpuolella suon takana Isakin () entinen kylä. Kylien kautta kulkee maantie 58K-284, joka vie Opotškaan. Maantieltä haarautuu pikkutiet, jotka kiertävät järveä sen länsirantaa seuraten.

Luontoarvoja 
Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, kiiski, sorva, ruutana, suutari ja mutakala, sekä jokirapua, jota tavataan niukasti. Järven pohja on siltinsekaista hiekkaa ja rannat ovat metsämaata tai turvetta kasvavaa suota hetteikköineen.

Vesistösuhteita 
Dolgoje sijaitsee Velikajan valuma-alueella sen pääuoman varrella ja se kuuluu siten Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. 

Dolgojen lounaispuolella sijaitsee pieni lampi Pererosloje (), joka laskee todennäköisesti Dolgojeen, ja tämän takana on vielä Sotno (), jolla on oma laskuoja Velikajaan. Dolgojen valuma-alueen koko on 2,6 neliökilometriä  ja sen laskuoja alkaa järven kaakkoisrannasta ja yhtyy Velikajaan kylien kohdalla. Velikaja on tällä kohtaa tavallista leveämpi, sillä alempana sijaitsee Šilskajan vesivoimalaitos (). Joki on siksi vesivoimalaitoksen tekojärvenä.

Huomautuksia

Lähteet 

Pihkovan alueen järvet
Velikajan valuma-alue
Opotškan piiri
Ugandan kirkko

Ugandan kirkko () on anglikaaninen kirkko Ugandassa. Siihen kuuluu noin 8 100 000 jäsentä. Kirkon perustivat englantilaiset lähetystyöntekijät vuonna 1887. Vuonna 1961 siitä tuli anglikaanisen kirkon autonominen provinssi Ugandan, Ruandan ja Burundin kirkkona. Vuonna 1980 Ugandasta tuli oma provinssinsa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kotisivut

Anglikaaniset kirkkokunnat
Uganda
Prasar Bharati

Prasar Bharati (hindi प्रसार भारती) on Intian yleisradioyhtiö, jonka omistaa kokonaan Intian valtio. Laki yhtiön perustamisesta annettiin vuonna 1990, mutta se perustettiin vasta vuonna 1997. Yhtiön lakisääteisiin tehtäviin kuuluvat muun muassa: 

 Puolustaa kansallista yhtenäisyyttä  
 Huolehtia kansalaisten oikeudesta saada tietoa  
 Tukea lukutaidon edistämistä 

Prasar Bharatin kaksi tytäryhtiötä ovat Doordarshan, jonka vastuulla on televisio, ja All India Radio, jonka vastuulla on radio.  

Yhtiön toimitusjohtaja on Shashi S. Vempati.  

Televisio- ja radiotoiminnan lisäksi Prasar Bharatilla on mobiilisovellus (NewsOnAIR) Applen ja Androidin laitteille.

Lähteet 

Yleisradiotoiminta
Intialaiset viestimet
Kirjallisuusvuosi 1820

Kirjallisuusvuosi 1820 käsittelee vuoden 1820 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 8. tammikuuta – Reinhold von Beckerin perustaman Turun Wiikko-Sanomat -lehden ensimmäinen numero ilmestyi.
 Helsingin korttelien nimeäminen eläinten nimillä aloitettiin.
 Tuberkuloosia sairastanut brittiläinen runoilija John Keats muutti Roomaan Espanjalaisten portaiden tuntumaan. Seuraavana vuonna Keats kuoli.

Julkaisuja 
 Louis Bonaparte – Documents historiques et réflexions sur le gouvernement de la Hollande
 John Keats – Ode on a Grecian Urn (suom. Oodi kreikkalaiselle uurnalle)
 Alphonse de Lamartine – Méditations poétiques, poèmes lyriques qui ont un grand succès
 Aleksandr Puškin – Русла́нъ и Людми́ла (Ruslan ja Ludmila)
 Mary Shelley – Maurice, or the Fisher's Cot
 Rosalia St. Clair – The Highland Castle, and the Lowland Cottage
 Jakob Tengström – Afhandling om presterliga tjenstgörningen och aflöningen i Åbo Erke-Stift (kolmiosaisen Suomen papistoa koskevan teoksen I osa, muut osat 1821 ja 1822)

Palkintoja

Lähteet 

1820
1820