joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Minna Parikka

Minna Parikka (s. 1980 Helsinki) on suomalainen kenkäsuunnittelija ja yrittäjä. Vuonna 2002 hän valmistui kenkäsuunnittelijaksi Englannissa De Montfortin yliopistosta. Valmistuttuaan Parikka työskenteli Italiassa kenkävalmistajalla, kunnes muutti takaisin Helsinkiin ja perusti vuonna 2005 oman yrityksen.

Yrityksen toiminta päättyi 20. joulukuuta 2020.

Parikka on saanut huomiota, kun hänen merkkinsä tuotteita on nähty sekä suomalaisilla että kansainvälisillä julkisuuden henkilöillä kuten Cara Delevingne, Taylor Swift, Lady Gaga ja Kylie Jenner.

Vuonna 2014 Parikka sai Vuoden nuori muotoilija -palkinnon.

Ura 

Parikka lanseerasi omaa nimeänsä kantavan Minna Parikka -brändin vuonna 2005 palattuaan Suomeen Isosta-Britanniasta ja Italiasta. Ensimmäinen mallisto tuli markkinoille syksyllä 2006. Sittemmin joka vuosi valmistuu kaksi uutta mallistoa: kevät-kesä sekä syksy-talvi. Kenkien lisäksi mallistoissa on myös muita asusteita, kuten laukkuja, käsineitä, huiveja, sekä lompakoita.

Minna Parikka -tuotteet valmistetaan käsityönä Espanjassa Alicanten lähellä toimivilla alaan erikoistuneilla tehtailla. Materiaalina käytetään aitoa nahkaa. Parikan kenkiä on myyty 25 maassa (2014). Suomessa brändillä oli marraskuusta 2012 lähtien lippulaivaliike Helsingissä, liikkeestä hoidettiin myös kansainvälisesti toimivaa nettikauppaa. Parikka avasi brändin kivijalkaliikkeen Helsingin Aleksanterinkadulle vuonna 2012. Liike suljettiin vuonna 2020.

Parikka lopetti yritystoiminnan vuoden 2020 lopulla, mutta säilytti Minna Parikka Shoes oy -yrityksen toiminnassa tekijänoikeuksien ja brändin suojaamisen vuoksi. Lokakuussa 2021 Parikka ilmoitti jatkavansa suunnittelua yksikseen niin, että tekee yhteistyöprojekteja eri kumppaniyritysten kanssa. Ensimmäisenä on vuorossa 160-vuotisjuhlia 2022 viettävä kauppayhtiö Stockmann ja sitten lastenvaatevalmistaja Reima.

Minna Parikka -tuotteita on ollut esillä useissa kansainvälisissä muotilehdissä, esimerkiksi Voguessa, Ellessä ja Glamourissa. Lisäksi Parikan tuotteita on ollut käytössä monilla suomalaisilla ja kansainvälisillä julkisuuden henkilöillä, kuten Beth Dittolla, Paloma Faithilla, Fergiellä, Cara Delevingnellä sekä Taylor Swiftllä. Parikka myös suunnitteli platinakengät Lady Gagalle, jotka tämä sai palkintona The Fame Monster -albuminsa tuplaplatinamyynnistä.

Parikan tuotemerkin on Kiinassa rekisteröinyt vuonna 2007 kiinalainen yritys, ja Parikka käy oikeutta siitä.

Yksityiselämä 
Parikka oli naimisissa kuubalaisen miehen kanssa, mutta aviopari jätti eroanomuksen syksyllä 2018. Heillä on yksi lapsi.

Palkinnot ja tunnustukset
 Young British Glove Designer of the Year 2002
 Vuoden nuori muotoilija 2014

Lähteet 
Minna Parikan kotisivut
Muoto 1/06
Metrolive.fi (Internet Archivessa, tallennettu 27.11.2011
Savon sanomat 
Iltalehti
 Parikan sukuseura (Archive.org 2018)

Viitteet

Aiheesta muualla 
Minna Parikan kotisivut

Suomalaiset muotisuunnittelijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Haamilainen teoria

Haamilainen teoria oli siirtomaakautena suosittu teoria, jonka mukaan Afrikan mustalla väestöllä ei ollut itsenäistä omaksumiskykyä ja siksi kaikki sivistykseen viittaavat piirteet tässä kulttuurissa olivat haamilaisten valloittajien ansiota. Haamilaiset "rodullisesti" ylivertaisina valloittajina olivat tuoneet teknologiset, yhteiskunnalliset ja sivistykselliset innovaatiot Afrikkaan. Teorian mukaan vietyjen ideoiden hyväksikäyttö oli passiivista verrattuna aktiiviseen lainaamiseen.

John Hanning Speken vuonna 1863 julkaistussa matkakirjassa Journal of the Discovery of the Source of the Nile esitettiin, että Ruandan väestöstä tutsit olivat haamilainen heimo, kun taas hutut kuuluvat mustan Afrikan alempiin banturotuihin. Speken käsitystä eivät tukeneet kielitieteellisetkään seikat, sillä Ruandassa sekä tutsit että hutut puhuvat samaa bantukieliin kuuluvaa ruandan (kinyarwandan) kieltä. Kuitenkin hänen näkemyksestään tuli nopeasti yleisesti hyväksytty totuus, joka muovasi tulevien siirtomaaisäntien hallintoa ja politiikkaa. Tämä toimi myöhemmin osavaikuttimena Ruandan kansanmurhaan.

Lähteet

Viitteet 

Rasismi
Ihmisrodut
Afrikan historia
Non-verbaalinen viestintä

Non-verbaalinen viestintä (myös nonverbaalinen viestintä) on viestintä, joka ei perustu sanojen merkityksiin. Non-verbaalista viestintää ovat ruumiinkielen piirteet kuten katseet, eleet, ilmeet, kosketukset, liikkeet ja vartalon asennot sekä myös äänensävyt, puheen nopeus ja puheen voimakkuus. Nämä välittävät tietoa viestinnän osapuolten välillä esimerkiksi puhujan mielentilasta, asennoitumisesta ja iästä. Non-verbaalinen viestintä voi olla tahallista tai tiedostamatonta.

Non-verbaaliseksi viestinnäksi voidaan katsoa myös ihmisen ja muunlajisten eläinten välinen vuorovaikutus. Kotieläimet ja työjuhdat voivat oppia ymmärtämään ihmisen ohjausta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Tapio Tuomela

Tapio Juhani Tuomela (s. 11. lokakuuta 1958 Kuusamo) on suomalainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari. Hän on opiskellut sävellystä mm. Sibelius-Akatemiassa opettajinaan Magnus Lindberg, Eero Hämeenniemi ja Paavo Heininen. Hänen pääteoksiaan ovat kolme oopperaa, Äidit ja tyttäret, Kamariooppera Antti Puuhaara ja Neljäntienristeys, sekä kolme sinfoniaa ja kaksi konserttoa. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu runsaasti muuta orkesteri-, soitin- ja laulumusiikkia. Tuomela on toiminut Musiikin aika -festivaalin taiteellisena johtajana 1999–2008 ja Suomen Säveltäjät ry:n puheenjohtajana 2010-2014.

Tuomela on palkittu muun muassa Suomen Itsenäisyyden 70- ja 75-vuotisjuhlasävellyskilpailuissa, ja hän sai Kalevalaseuran palkinnon vuonna 2005.
Hän on saanut Ranskan valtiolta tunnustuksen Ordre National du merit 2014 ja Suomen Leijonan Ritarimerkin 2018.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tapio Tuomelan kotisivut. 
 

Suomalaiset säveltäjät
Paavo Heinisen sävellysoppilaat
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Goldsmiths’ College

Goldsmiths' College on Lontoon yliopistoon kuuluva college Lontoossa. Se perustettiin vuonna 1891 nimellä Goldsmiths' Technical and Recreative Institute ja liitettiin Lontoon yliopistoon vuonna 1904, jolloin nimeksi tuli Goldsmiths' College. Sana 'College' pudotettiin pois vuonna 2006. "Goldsmiths' College" (heittomerkillä) on kuitenkin säilynyt koulun virallisena nimenä, ja se tunnetaan myös nimellä Goldsmiths, University of London. Goldsmiths on erikoistunut etenkin taiteisiin, designiin ja yhteiskuntatieteisiin.

Goldsmiths' Collegen taiteen osastoa pidetään Iso-Britannian maineikkaimpiin ja tärkeimpiin kuuluvana taidekouluna, josta on valmistunut Young British Artists -ryhmän jäseniä ja kymmeniä Turner Prize -ehdokkaita. Koulussa ovat opiskelleet muun muassa Damien Hirst, Lucian Freud, Antony Gormley Angus Fairhurst, Bridget Riley ja muotisuunnittelijat Mary Quant sekä Vivienne Westwood.

Goldsmiths' College sijaitsee New Crossin alueella Lontoon kaakkoisosassa. Koulun 1844 valmistunut Richard Hoggart -päärakennus on John Shaw nuoremman suunnittelema.

Aiheesta muualla
Goldsmiths' Collegen kotisivut

Lontoon yliopisto
Kondensoitu maito

Kondensoitu maito on lehmän maidosta valmistettu maitotiiviste. Se on koostumukseltaan paksua ja tahmeaa, jopa siirappimaista. Se on erittäin makeaa ja monesti sitä käytetään ainesosana jälkiruoissa ja leivonnaisissa. Kondensoitu maito valmistetaan haihduttamalla maidosta tai kuoritusta maidosta vettä. Vettä haihdutetaan maidosta niin paljon, että se tiivistyy noin neljännekseen alkuperäisestä tilavuudestaan. Noin 45 % valmiista tuotteesta on sokeria. Metalliseen ilmatiiviiseen purkkiin säilöttynä elintarvike säilyy avaamattomana pitkiäkin aikoja, jopa vuosia. Avaamatonta purkkia voi säilyttää huoneenlämmössä, mutta avattu purkki säilyy jääkaapissa vain muutamia päiviä.

Suomessa kondensoitua maitoa myydään yleensä etnisissä kaupoissa tai suurimmissa marketeissa. Sitä myydään tavallisesti makeutettuna, mutta saatavilla on myös makeuttamatonta kondensoitua maitoa. Kondensoitua maitoa käytetään yleensä ainesosana makeissa leivonnaisissa ja jälkiruoissa. Sitä käytetään jälkiruoissa monissa maissa, erityisesti Venäjällä ja entisen Neuvostoliiton valtioissa. Osissa Aasiaa ja Eurooppaa sitä käytetään kahvin ja teen makeuttamiseen. Aasiassa sitä käytetään myös leivän päällä marmeladin tai hillon tapaan. Kondensoitua maitoa käytetään myös monissa intialaisissa jälkiruoissa ja makeisissa. Sitä käytetään myös lähinnä kerman tai maidon asemesta suklaa-, makeis- ja jäätelöteollisuudessa. Suomessa sitä käytetään myös jugurtin valmistukseen.

Kuluttajat saattavat helposti sekoittaa kondensoidun maidon maitojauheeseen. Pääsääntöisesti maitojauhe on kuitenkin makeuttamaton, kun taas kondensoitu maito sisältää paljon sokeria. Erilaisen maun ja koostumuksen vuoksi niitä ei voi käyttää korvaamaan toisiaan. Keittämällä kondensoidusta maidosta voi valmistaa paksua karamellinväristä toffeekastiketta. Sitä voi käyttää esimerkiksi piirakoiden ja kakkujen täytteenä.

Lähteet
 WSOY Facta -tietopalvelu

Maito
Seulonnan keskeiset artikkelit
Suvi Isotalo

Suvi Isotalo (s. 17. kesäkuuta 1983) on helsinkiläinen lauluntekijä-muusikko, jolta on julkaistu kolme albumia: Jollet rakasta (2010) ja "P.S. Maj'lle" (2011) ja "Näin minusta tuli ihminen" (2014). Oman tuotantonsa lisäksi Isotalo on säveltänyt musiikkia useisiin näyttämöteoksiin. Suvi on ollut myös mukana tekemässä kappaleita muille artisteille.

Diskografia 
Sooloalbumit
 
 
 

Muut albumit
 Matti Johannes Koivu: Lähtölauluja (2017)
 Susanna Haavisto, Suvi Isotalo, Lea Pekkala: Maailman ihanin tyttö - Valokuva soi (2016)
 Matti Johannes Koivu: 
 Viljami Kukkonen: 
 Lihamestari Tarmo: 
 Salomo: 
 Kuumat Altot:  
 Modernistit: 
 Olavi Uusivirta: 
 Juha Kujanpää, Kaisa Siirala, Suvi Isotalo:  
 Eri esittäjiä:  (kappaleella Ulvova puu)
 Matti Johannes Koivu ystävineen:

Teoksia

Sudenmorsian, 2018 (Teatteri Avoimet Ovet, ohj. Heini Tola)
Erottaja 1917-18, 2017 (Teatteri Avoimet Ovet, ohj. Heini Tola)
Anna Liisa, 2016 (Teatteri Avoimet Ovet, ohj. Heini Tola)
Maailman ihanin tyttö - valokuva soi", 2015 (Espoon kaupunginteatteri, ohj. Susanna Haavisto)
BabySauna, 2015 (Hurraa-festivaali, ohj. Antti Larmola)
Työmiehen vaimo - kertomus eriarvoisuudesta, 2014 (Teatteri Avoimet Ovet, ohj. Heini Tola)
Niskavuoren nuori emäntä, 2013 (Kuopion kaupunginteatteri, ohj. Heini Tola)
Huojuva talo, 2012 (Teatteri Avoimet Ovet, ohj. Heini Tola)
Tyttö nimeltä Tsunamika, 2011 (ohj. Liisa Isotalo)
Nainen kaikkivoipainen, 2011 (ohj. Marjaana Veikkanen)
Canthia, 2010 (ohj. Heini Tola)
Naisten Huone, 2010 (ohj. Marjaana Veikkanen)
Agape, lyhytelokuva 2008 (ohj. Ville Kerimaa)

Aiheesta muualla 

Suomalaiset pianistit
Suomalaiset lauluntekijät
Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset laulajat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Atte Ennala

Atte (Adrian) Ennala, sukunimi aik. Ekman (6. syyskuuta 1891 Kuorevesi – 30. syyskuuta 1982 Oulu) oli suomalainen kansakoulunopettaja, pankinjohtaja ja lastenkirjailija.

Ennala valmistui kansakoulunopettajaksi 1914 Jyväskylän opettajaseminaarista. Hän oli vuosina 1914-1924 opettajana Kuorevedellä, Suomussalmella, Pielisjärvellä, Kontiolahdella, Suomusjärvellä sekä Yläneellä.

Ennala toimi lähes 30 vuoden ajan vuosina 1925–1954 Pusulan Hyönölän koulun opettajana. Ankarana opettajana tunnettu Ennala joutui kuitenkin lähtemään Pusulasta, ja myöhemmin hän oli muun muassa pankinjohtajana Haapavedellä. Viimeksi Ennala asui eläkkeellä ollessaan Oulussa.

Ennala julkaisi satukokoelmia lapsille sekä kirjoitti myös pieniä satunäytelmiä ja vuoropuheluita.

Atte Ennala oli kaksi kertaa naimisissa. Hänellä oli viisi lasta, joista tunnetuin oli toimittaja ja kirjailija Veikko Ennala.

Teoksia 
 Historian työohjeet.  Koulutarpeiden keskusliike, Helsinki 1936
 Luonnontiedollisen aineryhmän työohjeet : I-II vuorokurssi.  Koulutarpeiden keskusliike, Helsinki 1936
 Ristintekijä ja muita legendoja nuorille.  Valistus 1943
 Kuu hopeinen : lasten näytelmä.  Suomen opettajain raittiusliitto, Vammala 1945
 Lapset näyttelevät : kokoelma lasten näytelmiä ja vuorokeskusteluja.  Valistus 1945, 2. muut. painos 1949, 3. painos 1954
 Satujen ihmemaa ; kuvitus Veikko Rautiainen.  Päivä, Helsinki 1945
 Silkkitikkaat ja muita satuja.  Karisto 1945
 Lumottu prinsessa ja muuta satuväkeä.  Karisto 1948
 Satukirja ; kuvitus Onni Mansnerus.  Karisto 1950
 Pudonnut viitta : legendoja.  Valistus 1951
 Hopeakielinen harppu : satukokoelma ; kuvitus Egon Meuronen.  Karisto 1955
 Lentävä pata : satuja ; kuvitus Eeva Oivo.  Valistus 1955
 Sadun ja kuun kultaa ; kuvitus Vappu Pispa.  Karisto 1956

Lähteet 
 Karjalohjan, Karkkilan, Lohjan, Nummi-Pusulan, Sammatin ja Vihdin kotiseutukirjailijatietokanta
 Kirjasampo.fi : Atte Ennala

Suomalaiset opettajat
Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1891 syntyneet
Vuonna 1982 kuolleet
Josemi

José Miguel González Rey eli Josemi (s. 15. marraskuuta 1979 Torremolinos, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä kreikkalaista Iraklis Thessalonikia ja on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja, mutta kykenee pelaamaan myös keskuspuolustajana.

Ura 
Josemi aloitti uransa paikallisseura Málagasta. Kauden 2000–2001 lopussa 17. kesäkuuta 2001 hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan. Jatkossa hän nousi andalusialaisseuran puolustuksen johtohahmoksi ja oli mukana voittamassa vuoden 2002 Uefan Intertoto Cupia.

Kesällä 2004 Josemista tuli tuoreen Liverpool-valmentaja Rafael Benítezin ensimmäinen hankinta, kun hän siirtyi englantilaisseuraan 2 miljoonan punnan siirtokorvauksella. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan joukkueessa 15 ottelua. Kauden 2004–2005 päätteeksi Liverpool pääsi juhlimaan Mestarien liigan voittoa. Valioliigassa joukkue sijoittui viidenneksi. Toinen kausi joukkueessa alkoi Josemin osalta vaihtopenkiltä, eikä hänelle kertynyt vastuuta kuin kuuden ottelun verran kauden ensimmäisellä puoliskolla.

29. joulukuuta 2005 ilmoitettiin Liverpoolin ja Villarrealin päässeen sopimukseen Josemin siirtymisestä espanjalaisseuraan. Osana kauppaa Jan Kromkamp matkasi Liverpooliin. Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan 2006–2007 Villarrealissa hän pelasi yhteensä 22 ottelua. Seuraavalla kaudella Josemi ei pelannut kuin yhden ottelun ja tämän vuoksi heinäkuussa 2008 hän teki sopimuksen toisen pääsarjaseura Mallorcan kanssa.

Hän teki ensimmäisen maalinsa ammattilaisurallaan 23. marraskuuta 2008 kasvattajaseuraansa Málagaa vastaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Esittely ja tilastot BDFutbol -sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
The Art of War (EP)


The Art of The War on Vaderin viides EP-levy, joka julkaistiin 14. marraskuuta 2005.

Levyn raidat 1 ja 4 ovat introja, jotka on säveltänyt Vesania-yhtyeen Siegmar. Albumi on omistettu yhtyeen entiselle rumpalille, Krzysztof Raczkowskille, joka kuoli noin kolme kuukautta ennen levyn julkaisua.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Peter – kitara, laulu
 Mauser – soolokitara
 Novy − bassokitara
 Daray − rummut

Lähteet 

Vuoden 2005 EP:t
Vaderin albumit
Jyväskylän palvelualan opisto

Jyväskylän palvelualan opisto on Jyväskylän Talouskouluyhdistys ry:n omistama yksityinen toisen asteen ammatillinen oppilaitos Jyväskylän Köhniöllä osoitteessa Salokatu 20. Oppilaitoksen historia alkaa jo 1920-luvulta, jolloin käynnistettiin talouskouluopetus vastaamaan sen ajan nuorison tarpeita. Sama tausta-ajattelu toimii edelleen 2000-luvulla. Edelleen tavoitteena on antaa opiskelijoille "Eväitä elämään ja Taitoja tulevaisuuteen".

Koulutustarjonta

Oppilaitoksella on 145 opiskelijapaikkaa. Koulutustarjontaan kuuluu tutkintoon johtava ammatillinen peruskoulutus matkailu-, ravitsemis- ja talousalalla

Ammatillinen perustutkintokoulutus on laajuudeltaan 180 osp ja perustutkinnon voi suorittaa  Ravintola- ja catering- alalle kokin koulutusohjelmassa tai Puhtaus- ja kiinteistöpalvelualan perustutkinnossa kiinteistönhoitajaksi, kodinhuoltajaksi tai toimitilahuoltajaksi. 

Haku oppilaitokseen tapahtuu jatkuvan haun kautta sekä yhteishaulla.

Aiheesta muualla
Jyväskylän kotitalousoppilaitoksen kotisivut

Jyväskylän oppilaitokset
Suomen ammattioppilaitokset
Kypärämäki
Felipe Mattioni

Felipe Mattioni Rohde (s. 15. lokakuuta 1988 Ijuí, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.

Ura 
Mattioni aloitti pelaajauransa vuonna 2004 Grêmiosta, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi kolme vuotta myöhemmin. Ensiesiintymisensä maan pääsarjassa hän teki kaudella 2008 kotiottelussa Náuticoa vastaan.

15. tammikuuta 2009 hän siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella Milaniin. Siirto sisälsi mahdollisen osto-option lainasopimuksen päätyttyä. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa epävirallisessa ystävyysottelussa Rangersia vastaan. Lainan aikana Mattioni kärsi jalkavaivoista, eikä Milan lopulta päättänyt käyttää osto-optiotansa hänestä. Ainoan ottelunsa Serie A:ssa hän pelasi 3. toukokuuta 2009.

26. elokuuta 2009 Mattioni siirtyi Mallorcaan kauden mittavalla lainasopimuksella, jonka jälkeen saarelaisjoukkueella on mahdollisuus ostaa pelaajanoikeudet alustavasti noin 2 miljoonalla eurolla.

Heinäkuussa 2010 hän teki viisivuotisen sopimuksen barcelonalaisseura Espanyolin kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Felipe Mattionin esittely Espanyolin kotisivustolla  

Brasilialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Toleranssi (lääkeaineoppi)

Toleranssi tarkoittaa jonkin lääkkeen tai päihteen runsaan käytön jälkeen siihen muodostuvaa sietokykyä, joka kasvaa sen mukaan, miten usein ja miten paljon ainetta käytetään. Toleranssi liittyy riippuvuuteen, sillä riippuvuuteen liittyy voimakasta halua käyttää tiettyä ainetta, kasvavaa aineen sietokykyä ja vieroitusoireita. Jos kehossa on jatkuvasti lääkettä, se voi estää välittäjäaineiden vapautumisen synapseista. Lääkkeet voivat myös vähentää reseptorien lukumäärää. Tällöin ainetta pitää käyttää enemmän alkuperäisen vaikutuksen aikaansaamiseksi. Jos lopettaa lääkkeen käytön yllättäen eikä keho saa ainetta johon se on tottunut, hermosolut eivät heti palaa normaalitilaan. Hermosoluissa on liian vähän reseptoreita, välittäjäaineita ei vapaudu tarpeeksi tai MAO-entsyymit eivät pysty hajottamaan tarpeeksi välittäjäaineita, vaan välittäjäaineet jäävät synapsirakoon.

Lääketoleranssi

Tunnettu lääke, jonka toleranssi saattaa yksilöllisesti kasvaa lääkettä jatkuvasti käytettäessä, on sepelvaltimotaudin hoitoon käytettävä glyseryylinitraatti. 

Toleranssi on eri asia kuin riippuvuus, joka samalla aineella tunnetaan esimerkiksi dynamiittiteollisuudesta, jossa glyseryylinitraatille altistuvat työntekijät saavat päänsärkyä ja muita vieroitusoireita. 

Lääketoleranssi on niin ikään eri asia kuin bakteerien vastustuskyvyn kasvaminen antibiootteja vastaan. Siitä käytetään nimitystä antibioottiresistenssi.

Alkoholitoleranssi

Alkoholin humalluttava vaikutus vähenee, kun alkoholia käytetään toistuvasti. Elimistön sopeutumista alkoholiin tapahtuu jo yhden humaltumiskerran kuluessa. Toleranssi kuitenkin lisääntyy, jos alkoholin käyttöä vähennetään.

Eräs elimistön keino sopeutua alkoholin vaikutuksiin on aineenvaihdunnallinen toleranssi, jossa elimistö pyrkii tehostamaan alkoholin palamista. Aineenvaihdunnallinen toleranssi kehittyy silloin, jos alkoholia käytetään pitkään ja runsaasti. Hermostollinen toleranssi taas tarkoittaa, että hermosto yrittää toimia normaalisti elimistön alkoholista huolimatta, joten alkoholi humalluttaa vähemmän. Hermostollinen toleranssi kehittyy jo yksittäisten, toistuvien nauttimiskertojen myötä. Myös ympäristö, jossa alkoholia nautitaan, voi vaikuttaa sietokyvyn kehittymiseen. Ihminen yhdistää alitajuisesti humaltumisen johonkin ympäristöön, jolloin hermosto osaa kumota alkoholin vaikutuksia vain samoissa olosuhteissa.

Katso myös
Rebound-ilmiö
Farmakogenetiikka

Lähteet

Lääkeaineoppi
Eeva Jokinen

Eeva Liisa Jokinen (s. 5. syyskuuta 1959 Kitee) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä, joka työskentelee yhteiskuntapolitiikan professorina Itä-Suomen yliopistossa.  Hän on tuonut esille esimerkiksi soteuudistuksen valmistelun puutteita hoitoalojen sukupuolisen ja ammatillisen edustuksen näkökulmasta.

Jokinen tuli ylioppiaaksi Kiteen lukiosta (1978). Hän valmistui Jyväskylän yliopistosta yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi (1983), lisensiaatiksi (1991) ja tohtoriksi (1996). Hänen väitöstutkimuksensa aiheena oli Väsynyt äiti : Äitiyden omaelämäkerrallisia esityksiä. Hänet on sittemmin valittu naistutkimuksen dosentiksi Jyväskylän yliopistoon ja sosiaalipolitiikan dosentiksi Helsingin yliopistoon.

Jokinen toimi Jyväskylän yliopistossa yhteiskuntapolitiikan assistenttina tai yliassistentin sijaisena vuosina 1986-1998, josta ajanjaksosta osan Suomen Akatemian tutkimusassistenttina (1993-1996). Jyväskylän yliopiston naistutkimuksen professori hän oli vuosina 1998-2001 ja Suomen Akatemian akatemiatutkija vuodesta 2002. Joensuun yliopiston, nykyisen Itä-Suomen yliopiston yhteiskuntapolitiikan professoriksi Jokinen nimitettiin maaliskuusta 2007 alkaen.

Osana tieteellistä työtään hän toisena päätoimittajana toimittaa Sosiaalipoliittisen yhdistyksen ja Sosiaalityön tutkimuksen seuran julkaiseman Janus-lehteä.

Teoksia 
Jokinen on julkaissut teoksia muun muassa äitiydestä ja naiseudesta. 
Oman elämänsä turistit. Matkakirja (Valtion painatuskeskus, 1990, yhdessä Soile Veijolan kanssa)

Lähteet

Aiheesta muualla
Sosiaalipoliittisen yhdistyksen ja Sosiaalityön tutkimuksen seuran julkaisema Janus-lehti (journal.fi)
Heini Myller (3.9.2019) Yhteiskuntatieteiden laitoksen johtaja Eeva Jokinen nauttii tutkimisesta - "Siinä on jotakin samaa kuin sienestämisessä" (artikkelissa maksumuuri) (karjalainen.fi)
 Itä-Suomen yliopiston asiantuntijoita koronavirustilanteessa (uef.fi)

Suomalaiset professorit
Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät
Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Itä-Suomen yliopiston professorit
Jyväskylän yliopiston professorit
Joensuun yliopiston professorit
Lance Reddick

Lance Reddick (s. 31. joulukuuta 1962 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen teatteri-, elokuva-, ja televisionäyttelijä sekä muusikko. Reddick on kotoisin Baltimoresta. Hän esiintynyt merkittävissä rooleissa televisiosarjoissa Kylmä rinki, Langalla, Lost, Fringe – rajamailla sekä Bosch. Reddick on vieraillut myös esimerkiksi kahdessa Kovan lain jaksossa ja esiintynyt Jay-Z:n musiikkivideolla poliisin roolissa.

Filmografia

Elokuvat

Televisiosarjat

Ääninäyttely videopeleissä

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät
Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset muusikot
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Tatra Baghira

Tatra Baghira oli tšekkoslovakialaisen muotoilijan, Václav Králin 1970-luvulla rakentama ajoneuvo. Auton rakenteessa hyödynnettiin eri ajoneuvojen ja lentokoneiden osia. Rungon ja korin Král oli rakentanut apunaan joukko alan harrastajia. Ensimmäinen auto valmistui vuonna 1970. Nimi Baghira tuli Rudyard Kiplingin Viidakkokirjan Bagheera-pantterista. Baghira oli myös Králin lempinimi hänen ollessaan pikkupoikana partiolaisena.

Teknisiä tietoja

Moottori 

Autossa oli voimanlähteenä takaosaan pitkittäin sijoitettu Tatra T603:n ilmajäähdytteinen V8-moottori. Polttoaineensyötöstä vastasi neljä kaksikurkkuista Weber-kaasutinta. Transistoroitu sytytysjärjestelmä oli omavalmisteinen. Moottorin tehoksi oli saatu 135 hevosvoimaa.

Voimansiirto ja alusta 

Voimansiirrossa oli rallikäyttöön tarkoitettu Škodan neliportainen vaihteisto, jossa vetopyörästö oli osa samaa kokonaisuutta. Vetoakseleista voima kuitenkin välittyi kummallakin puolella ketjuvedon avulla takapyörille; ratkaisun ansiosta  takapyörät oli voitu sijoittaa aivan auton takanurkkiin ja moottori sijaitsi hieman taka-akselilinjan etupuolella. Ketjujen avulla välityssuhdetta voitiin myös hieman kasvattaa; ketjuvedon välityssuhde oli 3:2.

Taka-akselilla oli erillisjousitus, jossa oli kierrejouset ja teleskooppi-iskunvaimentimet. Jousituksessa oli käytetty Berliet-kuorma-auton osia. Kolmiomainen alatukivarsi oli nivelöity runkoon siten että joustoliikkeen akseli kulki poikittain autoon nähden. Myös Škodasta peräisin ollut etuakseli oli erillisjousitettu. Siinä oli kierrejouset, teleskooppi-iskunvaimentimet ja päällekkäiset kolmiotuet.

Takapyörien vanteet oli rakennettu itse. Raideleveyttä oli kasvatettu suurella offsetillä. Renkaat olivat Barumin valmistamat ja ne oli tehty rata-ajoon sopiviksi leikkaamalla osa kuviosta pois.

Runkorakenne ja kori 

Autossa oli putkirunko ja sen kori oli tehty pellistä ja lasikuidusta. Kojelaudassa oli mittarit käyntinopeutta, öljynpainetta ja öljynlämpöä varten. Mittarit ja turvavyö oli otettu MiG-hävittäjästä.

Lähteet 

Baghira
HK Levski Sofia

Levski Sofia ( on bulgarialainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Sofiasta. Seura pelaa bulgarian jääkiekon pääsarjassa.  Seura on voittanut 12 kertaa Bulgarian mestaruuden, sekä sillä on 17 Bulgarian Cupin voittoa.

Aiheesta muualla 
Seuran viralliset kotisivut (bulgariaksi)

Bulgarialaiset jääkiekkoseurat
Sofian urheilu
Vuonna 1953 perustetut urheiluseurat
Laukkanen

Laukkanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Aate Laukkanen (s. 1952), pontikkatehtailija
 Anne-Maria Laukkanen (s. 1966),  logonomi, puhetekniikan ja vokologian professori 
 Antero Laukkanen (s. 1958),  pastori, sosiaalineuvos ja kristillisdemokraattien kansanedustaja
 Eino Laukkanen (1914–1982), kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
 Harri Laukkanen (s. 1962), rockmuusikko
 Herman Laukkanen (1892–1938), neuvostoliitonsuomalainen kirjailija
 Hugo Laukkanen (1912–1974), Mannerheim-ristin ritari
 Irma Laukkanen (s. 1958), kuvanveistäjä 
 Janne Laukkanen (s. 1970), jääkiekkoilija ja valmentaja
 Jari Laukkanen (s. 1965), curlingpelaaja
 Jari Laukkanen (1962–2019), maastohiihtäjä
 Jari Laukkanen (s. 1967), jääkiekkoilija
 Jenna Laukkanen (s. 1995), uimari
 Jere Laukkanen (s. 1963), säveltäjä, sovittaja, kapellimestari, musiikinopettaja ja basisti
 Juha Laukkanen (s. 1960), nukketeatteritaiteilija ja teatterinjohtaja
 Juha Laukkanen (s. 1964), jääkiekkoilija
 Juha Laukkanen (s. 1969), keihäänheittäjä
 Jyrki Laukkanen (s. 1942), Suomen ilmavoimien koelentäjä
 Kari Laukkanen (s. 1963), jalkapallomaalivahti ja valmentaja
 Karin Laukkanen (s. 1962), ruotsalainen koripalloilija ja valmentaja
 Lasse Laukkanen (s. 1956), jääkiekkohuoltaja
 Leo Laukkanen (1913–1978), kuvanveistäjä
 Mari Eder (o.s. Laukkanen) (s. 1987), ampuma- ja maastohiihtäjä
 Marita Laukkanen, taloustieteilijä
 Markku Laukkanen (s. 1950), kansanedustaja (Keskusta)
 Markku Laukkanen, voimanostaja
 Mika Laukkanen (s. 1978), pesäpalloilija
 Noora Laukkanen (s. 1993), uimari
 Olavi Laukkanen (1911–1989), pesäpalloilija
 Osku Laukkanen, urheilutoimittaja
 Pentti Laukkanen (s. 1959), jalkapalloilija
 Tapio Laukkanen (s. 1969), kilpa-autoilija
 Teuvo Laukkanen (1919–2011), hiihtäjä ja olympiamitalisti
 Tuomo Laukkanen (s. 1984), jääkiekkoilija
 Tuovi Paju-Laukkanen (s. 1937), kääntäjä
 Usko Laukkanen (1930–2000), mainosgraafikko, kirjankuvittaja, animaattori ja sarjakuvapiirtäjä.
 Vesa Laukkanen (s. 1956), ent. kansanedustaja (Kristillinen liitto)
 Vesa Laukkanen (s. 1958), estejuoksija.
Sylva Huttunen

Sylva Margaretha Huttunen (o.s. Granroth, 14. toukokuuta 1905 Helsinki – 21. joulukuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä Marketta Kara ja Marja Rovia.

Teoksia 
Nimellä Sylva Huttunen :
 Molli lähtee maailmalle: romaani. Otava, 1946.
Nimimerkillä Marketta Kara:
 Sattuuhan sitä.... Karisto, 1931.
Nimimerkillä Marja Rovia:
 Tätien holhokki: tyttöromaani. Otava, 1948.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1994 kuolleet
A Shot at Love with Tila Tequila

A Shot at Love with Tila Tequila on yhdysvaltalainen tosi-tv-sarja, jossa laulaja Tila Tequila etsii itselleen elämänkumppania. Sarjassa biseksuaalista Tequilasta kilpailee 16 miestä sekä 16 lesbonaista, jotka pyrkivät osoittamaan paremmuutensa erilaisissa kilpailuissa. Kilpailijat eivät tienneet Tequilan biseksuaalisuudesta ennen ensimmäisen jakson loppua, kun 10 kilpailijaa oli jo pudotettu. Jäljelle jääneet kilpailijat jakoivat saman asunnon keskenään sarjan loppuun asti. Tequila ei kuitenkaan löytänyt sarjan päätteeksi pysyvää suhdetta ja sarjalle tehtiin uusi tuotantokausi, A Shot at Love II with Tila Tequila.

Lähteet 

Ihmissuhdeohjelmat
Yhdysvaltalaiset tositelevisiosarjat‎
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
MTV:n televisio-ohjelmat
Logo TV:n televisio-ohjelmat
Suomalainen Sanomalehtimiesliitto

Suomalainen Sanomalehtimiesliitto on vuonna 1905 perustettu puolueisiin sitoutumaton järjestö. Ennen Suomen Sanomalehtimiesten Liiton perustamista (1921) se oli toimittajien ammatillisena edunvalvoja, mutta nykysääntöjensä mukaan se on "tiedotusvälineiden palveluksessa työskentelevien, suomalaista kansanvaltaa puolustavien henkilöiden yhdyssiteenä".

Alkuun liitossa vaikuttivat kokoomuksen edeltäjän Suomalaisen Puolueen äänenkannattajalehtien toimittajat.

Suomalainen Sanomalehtimiesliitto myöntää Olli-palkinnon ansiokkaasta journalistin työstä. Palkinto on nimetty pakinoitsija Ollin eli Uuden Suomen toimittajan Väinö Nuortevan mukaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Suomalainen sanomalehtimiesliitto

Suomalainen puolue
Suomalaiset ammattiliitot
Suomalaiset toimittajajärjestöt
Theódoros Págkalos

Theódoros Págkalos (usein myös Theódoros Pángalos, , s. 17. elokuuta 1938 Elefsína, Kreikka) on kreikkalainen poliitikko, joka toimi Kreikan varapääministerinä. Págkalos on koulutukseltaan taloustieteen tohtori Sorbonnen yliopistosta ja juristi Ateenan yliopistosta. Págkalos on toiminut Kreikan apulaisulkoministerinä vuosina 1985-1989 ja 1993-1994, liikenne- ja viestintäministerinä vuonna 1994, ulkoministerinä 1996-1999 ja kulttuuriministerinä vuonna 2000. Hän on ollut PASOK-puolueen kansanedustaja vuodesta 1981 lähtien. 

Págkalos on joutunut lausuntojensa ja kohujen takia eroamaan useaan otteeseen ministerin tehtävistä. Pertti Salolaisen mukaan Suomen EY-neuvottelujen aikana Págkalos käyttäytyi huonosti suomalaisia neuvottelijoita kohtaan, kutsuen näitä muun muassa "Venäjän nuolijoiksi".

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pangaloksen biografia Kreikan parlamentin sivuilla 

Elävät henkilöt
Kreikan ulkoministerit
Kreikan kulttuuriministerit
Kreikkalaiset juristit
Liikenneministerit
Vuonna 1938 syntyneet
Fnac

Fnac (alun perin Fédération Nationale d'Achats des Cadres) on ranskalainen kauppaketju, joka myy tietotekniikan välineitä, kirjoja ja musiikkia. Yhtiöllä on myymälöitä seuraavissa maissa: Belgia, Brasilia, Espanja, Italia, Kreikka, Portugali, Ranska ja Taiwan. Fnac on Ranskan suurin kirjakauppaketju.

Ketju myöntää kirjapalkintoa Le Prix du roman Fnac.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ranskalaiset yritykset
Kirjakaupat
Danko Končar

Danko Končar (s. 3. syyskuuta 1942) on kroatialainen liikemies.

Končar on tuomittu vuonna 1977 silloisessa Jugoslaviassa kavalluksesta 12 vuoden vankeusrangaistukseen, jota hän suoritti 6 vuotta.

Končarilla on tiettävästi satojen miljoonien eurojen arvoinen omaisuus. Hän on muun muassa suomalaisen Afarak Groupin (entisen Ruukki Groupin) pääomistaja hallinnoimansa Kermas Limitedin kautta. Končarilla on Afarak-osuuden lisäksi lomakohteita ja muita yhtiöitä. Končar omistaa tai käyttää määräysvaltaa lukuisissa veroparatiisiyhtiöissä.

Suomen keskusrikospoliisi on tutkinut Končaria ja hänen omistusjärjestelyjään. Häntä on syytetty sisäpiiritiedon väärinkäytöstä ja kyseenalaisista toimintatavoista. 

Vuonna 2018 Finanssivalvonta katsoi, että Končar oli laiminlyönyt velvollisuutensa noudattaa Suomen arvopaperimarkkinalakia. Končar oli yhdessä eräiden yhtiöiden kanssa hankkinut yli 30 % Afarak Groupin osakkeista vuonna 2009 mutta jättänyt noudattamatta tästä seuraavaa velvollisuutta tehdä osakkeista julkinen, yli 350 miljoonan euron arvoinen ostotarjous.

Lähteet

Kroatialaiset liikemiehet
Elävät henkilöt
Talousrikolliset
HK Spartak Sofia

HK Spartak Sofia ( on bulgarialainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Sofiasta. Seura pelaa bulgarian jääkiekon pääsarjassa.  Seura pelaa myös rullakiekkoa.

Aiheesta muualla 
 Seuran viralliset kotisivut 

Bulgarialaiset jääkiekkoseurat
Sofian urheilu
Vuonna 1956 perustetut urheiluseurat
Ville Kuusela

Ville Kuusela (s. 10. syyskuuta 1985) on suomalainen salibandyn pelaaja. Kaudella 2011–2012 hän voitti Suomen-mestaruuden Seinäjoen Peliveljien joukkueessa.

Lähteet 

Suomalaiset salibandyn pelaajat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Petri Manninen (salibandyn pelaaja)

Petri Manninen (s. 16. joulukuuta 1978) on suomalainen salibandyn pelaaja. Kaudella 2009–2010 hän edusti Seinäjoen Peliveljiä. Taurama on edustanut pääsarjaurallaan myös Happeeta sekä ruotsalaista Balrog IK:ta. Tällä hetkellä Manninen valmentaa Happeen B-junioreita.

Suomalaiset salibandyn pelaajat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Henri Myllymäki

Henri Myllymäki (s. 24. kesäkuuta 1986) on suomalainen salibandyn pelaaja. Kaudella 2011–2012 hän voitti Suomen-mestaruuden Seinäjoen Peliveljien joukkueessa. Myllymäki voitti SPV:n riveissä A-junioreiden SM-hopeaa kaudella 2006-2007.

Lähteet 

Suomalaiset salibandyn pelaajat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
S/S Tornator

S/S Tornator oli vuonna 1916 Kööpenhaminassa rakennettu, alun perin tanskalainen höyrylaiva. Se myytiin vuonna 1947 Suomeen ja oli vuosina 1947–1954 asti Merivienti Oy:n omistuksessa. Finnlines aloitti laivalla alkuvuodesta 1948 linjaliikenteen. Se kuljetti Raumalta paperia ja sellua Atlantin yli. Päätesatamat olivat pääasiassa Yhdysvaltain itärannikolla. S/S Tornator romutettiin Antwerpenissä 1954. 

Tornator mainitaan Juha ”Watt” Vainion kappaleessa ”Albatrossi”, vaikka laulussa mainitun laivan esikuva onkin S/S Mercator (1920).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ylen Elävä arkisto: Tornator-laivalla yli Atlantin – elokuvakertomus suomalaisen Tornator-rahtilaivan matkasta Yhdysvalloista Suomeen vuodelta 1950

Höyrylaivat
Lauri Kontro

Lauri Tapani Kontro (s. 23. toukokuuta 1953 Nurmes) on suomalainen toimittaja. Hän oli Maaseudun Tulevaisuuden päätoimittaja vuosina 2000-2015.
 
Ennen siirtymistään Maaseudun Tulevaisuuden päätoimittajaksi Kontro on toiminut muun muassa Suomenmaan toisena päätoimittajana 1983–1991 ja vastaavana päätoimittajana 1991–1992, Suomenmaa Oy:n toimitusjohtajana 1987–1991, Suomen Tukholman-suurlähetystön lehdistöneuvoksena 1992–1997 ja Pellervo-Seuran  osuustoimintajohtajana 1997–2000. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. 

Kontro on puoluetaustaltaan keskustalainen. Hän toimi vuosina 1975–1976 Keskustan Opiskelijaliiton puheenjohtajana, vuosina 1977–1980 Nuoren Keskustan Liiton liittosihteerinä ja vuosina 1979–1981 Pohjolan Keskustanuorten Liiton () puheenjohtajana. Hän oli keskustan ehdokkaana eurovaaleissa 2004. Hän sai vaaleissa 7 358 ääntä.

Kontro on leski ja hänellä on neljä lasta.

Julkaisut

Lähteet 

Suomalaiset päätoimittajat
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
1656 Suomi

1656 Suomi on pikkuplaneetta, joka kuuluu Marsin radan leikkaaja-asteroideihin. Sen löysi Yrjö Väisälä 11. maaliskuuta 1942. Nimensä asteroidi sai löytäjänsä kotimaan mukaan. Ennen nimeämistään kohde tunnettiin tunnuksella 1942 EC.

Katso myös
1453 Fennia 
Luettelo Yrjö Väisälän löytämistä asteroideista
Luettelo pikkuplaneetoista

Lähteet
JPL Small-Body Database Browser: 1656 Suomi (1942 EC) 

Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000): Minor Planet Center 
Numbered minor planets 

Marsin radan leikkaaja-asteroidit
Thomas Hiärne

Thomas Hiärne l. Hjärne (1638 Skuoritsa, Inkerinmaa – 1678 Werdenin kartano) oli ruotsinkielinen liivinmaalainen runoilija ja historioitsija, Erlandus Jonæ Hjärnen poika ja Urban Hjärnen veli.

Koulunkäynnin päätyttyä Hiärne aloitti opinnot Dorpatissa (Tartto). Hänen elämänvaiheistaan ja -olosuhteista ei ole juurikaan tietoa. Vuonna 1666 hän oli maaviskaalina Inkerinmaalla, ja sen jälkeen hänestä todennäköisesti tuli ritarikunnan sihteeri Saarenmaalle.

Hiärne on esiintynyt useassa tilaisuudessa runoilijana, mutta hänet tunnetaan kuitenkin lähinnä historioitsijana. Hän tutki perusteellisesti Itämerenmaakuntien historiaa, mutta ei itse ehtinyt julkaista mitään. Hänen seitsemänä kirjana ilmestynyt teoksensa Ehst-, lyf- und lettlandische geschichte julkaistiin kokonaisena vasta 1835 (Napierskyn teoksessa "Monumenta Livoniæ antiquæ"). Jelgavassa 1794 julkaistu painos lienee tuhottu. Teos on merkittävä Ruotsin historian kannalta ja erityisen perusteellinen kuvatessaan venäläisten maahantunkeutumista ja hävitystä kovia kokeneissa maissa 1500-luvulla.
 
Riian ritarihuoneen arkistossa säilytetään yhtä Hiärne kirjoituskokoelmaa, joka käsittelee Liivinmaan historiaa, ja Mecklenburgin ritarihuoneen kirjastossa on Riian arkkipiispojen historia.

Historioitsijana Hiärnea on sanottu Viron Liviukseksi. Runoilijana on Hedvig Charlotta Nordenflycht verrannut häntä Ovidiukseen. Vielä hänen aikanaan olivat siis Hiärnen runot tunnettuja. Lukuun ottamatta yhtä ainoaa Lyckones säkreste Afvel, joka on Per Hansellin Vitterhetssamlingissa (runokokoelmassa), ne ovat kadonneet tai kätkeytyneet tuon ajan runoilijoiden runojen joukkoon, joiden tekijät ovat tuntemattomia ja pysynevätkin tuntemattomina.

Hiärne käänsi Jean Puget de la Serren Betraktelser om Evigheten 1677.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Thomas Hjärne s. –20. Per Hansellin Vitterhetssamling

Virolaiset runoilijat
Virolaiset historioitsijat
Vuonna 1638 syntyneet
Vuonna 1678 kuolleet
Meinhard

Meinhard von Segeberg (1130- tai 1140-luku – 1196) oli saksalainen Liivinmaan piispa. Hänen kaudellaan piispanistuin sijaitsi nykyisessä Ykskylässä ().

Nuorena Meinhard eli Bad Segebergin agustiinilaisluostarissa. Liivinmaalle hän tuli 1180-luvun alussa ja sai vuonna 1184 luvan Bremenin arkkipiispa Hartvig II:lta alkaa käännyttää liiviläisiä. Meinhard otti tukikohdakseen Ykskylen, jossa oli jo aikaisemmin ollut saksalaisten kauppatukikohta. Yhdessä paikallisten käännytettyjen kanssa hän rakensi paikalle kaksi kivilinnaa. Vuonna 1187 Hartvig II teki hänestä Liivinmaan piispan. Hän käännytti liiviläisiä rauhanomaisesti, mutta tämä muuttui hänen seuraajansa Bertoldin kaudella Meinhardin kuoltua vuonna 1191.

Lähteet

Baltian aateli
Baltian historia
Keskiajan henkilöt
Piispat
Digimon Tamers

Digimon Tamers on kolmas Digimon-animesarja. Toisin kuin Digimon Adventure ja Digimon Zero Two, tämä sarja sijoittuu vaihtoehtoiseen todellisuuteen, jossa aiemmat sarjat ovat vain fiktiota. Lisäksi tässä sarjassa taistelut sijoittuvat suurimmalta osin ihmisten maailmaan ja eräänlaisella korttipelillä on myös sarjassa vahva rooli.

Juoni 
Tarinan päähenkilö on poika nimeltä Takato Matsuki, joka haaveilee omasta digimonista. Eräänä päivänä Takato löytää digimon-korttiensa joukosta muista poikkeavan kortin. Hän vetää kortinlukulaitteensa läpi, jonka seurauksena laite muuttuu digiviceksi. Samana päivänä koulussa Takato piirtää unelmiensa digimonin, Guilmonin, muistivihkoonsa. Takaton ollessa lähdossä huoneestaan digivice alkaa itsekseen skannaamaan piirrosta ja muistivihon muita sivuja, minkä jälkeen digiviceen ilmestyy muna, josta myöhemmin kuoriutuu hänen piirtämänsä Guilmon. Takatosta tulee digimon-kesyttäjä ja muiden myöhemmin tapaamiensa digimonkesyttäjien avulla taistelee pahoja digimoneja vastaan ensin meidän maailmassamme ja myöhemmin Digimaailmassa.

Viholliset
 D-Reaper: Ohjelma, joka luotiin jo ennen digimoneja. Se tuhoaa ylikasvaneet ja monilukuiset ohjelmat. Se sekosi ja alkoi pitää sekä digimaailmaa että ihmisten maailmaa liian suurina ja alkoi tuhota niitä molempia. Muuttui takaisin vaarattomaksi ohjelmaksi, kun MegaGargomonin aktivoima Shaggai sulki sen sisäänsä.
 Zhuqiaomon: yksi Jumaldigimoneista. Lähetti kätyrinsä, Devat, etsimään Calumonia. Halusi tuhota lapset ja heidän digimoninsa, koska piti heitä uhkana, mutta lopulta toinen Jumaldigimon Azulongmon lopetti erimielisyyden hänen ja lasten välillä.
 Devat: 12 kiinalaisen horoskoopin eläimiä muistuttavaa digimonia, jotka palvelivat Jumaldigimoneja. Heihin kuuluivat tiikeri Mihiramon, käärme Sandiramon, kukko Sinduramon, vuohi Pajiramon, härkä Vajramon, hevonen Indramon, rotta Kumbhiramon, sika Vikaralamon, apina Makuramon, lohikäärme Majiramon, koira Caturamon (Devojen johtaja), jänis Antylamon (petti muut Devat ja muuttui Rookie-muotoonsa Lopmoniksi tullen myöhemmin Shiuchonin digimon-kumppaniksi).
 Hypnos: Mitsuo Yamakin johtama ja tarkastajan valtuuttama järjestelmä, jonka tehtävä oli valvoa Internetiä. Yamaki piti digimoneja pelkkinä tekoälyinä, jotka luulivat olevansa eläviä ja haluasivat tuhota ihmiset, minkä vuoksi hän halusi tuhota ne kaikki mukaan lukien myös kesyttäjien digimonit (uskoen kesyttäjien pitävän koko asiaa pelkkänä leikkinä). Hypnos käytti mm. Yuggoth- ja Shaggai-nimisiä ohjelmia. Myöhemmin digimonit luoneisiin tutkijoihin kuulunut Henryn isä entisten työtoveriensa kanssa liittyi yhtiöön. Mutta sen jälkeen, kun Makuramon sabotoi Shaggain toiminnan lähes tuhoten Hypnosin päämajan, Yamakin oli jätettävä taisteleminen kesyttäjille, mutta hän auttoi myöhemmin mm. taistelussa D-Reaperia vastaan.

Näyttelijät

Japani

Englanti

Suomi 
Sarjan alku- ja lopputunnarit kuultiin japaninkielisinä.

Katso myös 
 Luettelo televisiosarjan Digimon Tamers jaksoista

Lähteet 

Digimon
Polydekstroosi

Polydekstroosi on elintarviketeollisuudessa käytettävä lisäaine, synteettinen polysakkaridi, jolla lisätään tuotteen tilavuutta. Sitä käytetään myös sokerinkorvikkeena makeuttamiseen. Sen E-koodi on E1200.

Se on täyteaine, jota käytetään elintarvikkeissa muun muassa intensiivimakeuttajien kanssa. Suomessa se on hyväksytty liukoiseksi ravintokuiduksi.

Polydekstroosin kemiallinen kaava on (C6H10O5)n ja CAS-numero 68424-04-4.

Lähteet

Aiheesta muualla 
ChemBlink: Polydextrose 

Elintarvikelisäaineet
Freeman (täsmennyssivu)

Freeman (vapaa mies) on englanninkielinen sukunimi.

Tunnettuja Freemaneja 

 Alan Freeman (1927–2006), australialais-brittiläinen radiotoimittaja
 Alex Freeman (s. 1972), yhdysvaltalais-suomalainen säveltäjä
 Cathy Freeman (s. 1973), australialainen pikajuoksija
 Chico Freeman (s. 1949), yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti
 Crispin Freeman (s. 1972), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä
 Cynthia Freeman, oik. Bea Feinberg (1915–1988), yhdysvaltalainen kirjailija ja sisustussuunnittelija
 Harry Freeman (1876–1968), brittiläinen maahockeypelaaja
 Harry Lawrence Freeman (1869–1954), yhdysvaltalainen säveltäjä
 Harry Freeman, englantilainen jalkapalloilija
 Jennifer Freeman (s. 1985), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Joan Freeman (s. 1942), yhdysvaltalainen näyttelijä
 John Freeman (1915–2014), brittiläinen poliitikko (Työväenpuolue), diplomaatti ja toimittaja
 Jonathan Freeman (s. 1950), yhdysvaltalainen televisionäyttelijä
 Josh Freeman (s. 1988), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
 Kathleen Freeman (1919–2001), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Kris Freeman (s. 1980), yhdysvaltalainen maastohiihtäjä
 Luke Freeman (s. 1992), englantilainen jalkapalloilija
 Martin Freeman (s. 1971), englantilainen näyttelijä
 Mavis Freeman (1918–1988), yhdysvaltalainen uimari ja olympiamitalisti
 Michelle Freeman (s. 1969), jamaikalainen pika- ja aitajuoksija
 Morgan Freeman (s. 1937), yhdysvaltalainen televisionäyttelijä
 Paul Freeman (s. 1943), brittiläinen näyttelijä
 Richard Knill Freeman (1840–1904), brittiläinen arkkitehti
 Robert Freeman (1936–2019), brittiläinen valokuvaaja ja suunnittelija
 Séamus Freeman (s. 1944), irlantilainen katolinen piispa
 Vernon Freeman (s. 1953), yhdysvaltalainen koripalloilija
 Walter Freeman (1895–1972), yhdysvaltalainen lääkäri, lobotomian harjoittaja.

Kuvitteellisia Freemaneja 

 Gordon Freeman, Half life-pelisarjassa

Nimen muita merkityksiä 

 Freeman, suomalaisen muusikko Leo Frimanin (s. 1951) taiteilijanimi
 Freeman Beauty, Larry Freemanin perustama kauneudenhoitoalan yritys.

Katso myös 

 Friman
Vihreä miesliike

Vihreä miesliike ry on puoluepoliittinen miesliike, joka perustettiin 13. maaliskuuta 2009 tavoitteena tasa-arvon ajaminen ja miesliikkeessä koettujen epäkohtien esillenostaminen yhteiskunnassa ja niihin vaikuttaminen vihreiden kautta.

Vihreä miesliikkeen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin tutkija ja kolumnisti Jukka Relander. Ensimmäisen vuoden hallituksen muodostivat lisäksi Helsingin apulaiskaupunginjohtaja Pekka Sauri, miestutkija Pasi Malmi, dosentti Tapani Hietaniemi ja opiskelija Aleksi Mäntylä. Vuoden 2010 hallitukseen ja puheenjohtajistoon otettiin nainen, Hanna-Kaisa Lähde.

Yhdistys julkaisi 12. huhtikuuta 2010 myös miespoliittisen ohjelman, jonka tavoitteena on sukupuolten tasa-arvon edistäminen miesten tasa-arvo-ongelmia korjaamalla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Vihreissä taistellaan nyt feminismistä (Vihreä Lanka 17.8.2009)

Miesasialiike
Vihreä liitto
Ciutat Vella

Ciutat Vella on yksi Barcelonan kaupungin kymmenestä hallintoalueesta. Se käsittää käytännössä koko Barcelonan vanhan kaupungin, jossa on jäljellä useita keskiaikaisia rakennuksia. Aluetta halkoo sekä paikallisten että turistien suosima maineikas La Rambla -kävelykatu, jonka varrelle myös suuri osa alueen kaupoista ja ravintoloista on keskittynyt. Vuoden 2005 väestönlaskennassa alueella oli 111 290 asukasta.

Ciutat Vella on jaettu neljään kaupunginosaan, jotka ovat La Barceloneta, El Gòtic, El Raval ja Sant Pere, Santa Caterina i la Ribera.

Aiheesta muualla

Ciutat Vella Barcelonan kaupunginhallituksen sivuilla  

Barcelonan hallintoalueet
Helsingin kielilukio

Helsingin kielilukio (vuoteen 2014 asti Itäkeskuksen lukio) on lukio Itä-Helsingissä noin puoli kilometriä pohjoiseen Itäkeskuksen metroasemalta ja Kauppakeskus Itiksen länsipäädystä. Nimestään huolimatta lukio sijaitsee Myllypurossa, eikä Itäkeskuksen osa-alueella. Lukion rehtorina toimii Sanna Manner, ja opiskelijoita oli noin 690 vuonna 2021. Lukiossa voi opiskella joko kielilinjalla tai yleislinjalla. Kielilinjalla aloittaa vuosittain noin 70 ja yleislinjalla noin 120 opiskelijaa. Elokuusta 2020 lähtien lukiossa on toiminut myös englannin- ja suomenkielinen linja.

Itäkeskuksen lukiolla on valtakunnallinen kielten erityistehtävä. Koulun painotuksia ovat kielet ja kansainvälisyys, kulttuurientuntemus ja taiteet sekä kestävä kehitys ja tulevaisuuden taidot. Helsingin palvelualojen oppilaitoksen Roihuvuoren koulutusyksikön kanssa järjestetään kahden tutkinnon opinnot sekä Haaga-Helia ammattikorkeakoulun kanssa opastyön koulutusta.

Helsingin opetuslautakunta päätti 29. lokakuuta 2013 Itäkeskuksen lukion uudeksi nimeksi Helsingin kielilukio. Uusi nimi otettiin käyttöön 1. elokuuta 2014.

Samassa rakennuksessa lukion kanssa toimii Helsingin aikuislukion Itä-Helsingin toimipiste.

Vuonna 2020 Helsingin kielilukiolle alettiin suunnittelemaan uutta rakennusta Myllypuroon Kiviparintielle. Rakennustyöt aloitettiin 2021. Uusi rakennus on suunniteltu 900 opiskelijalle, ja sen on tarkoitus valmistua loppukesästä 2023.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Helsingin kielilukion verkkosivut

Itäkeskus
Myllypuro
Helsingin lukiot
Midas (yhtye)

Midas oli suomalainen 1990-luvun alkuvuosina toiminut humoristista hip hop-musiikkia esittävä yhtye. Yhtye julkaisi ensimmäisen ja ainoan studioalbuminsa Kelpaisiko seksi? vuonna 1991. 

Musiikista ja tuotannosta vastasivat Hausmyllyn sen aikaiset jäsenet. Yhtyeen yksi tunnetuimmista kappaleista on "Seksi on hauskaa selvinpäin", josta tehtiin musiikkivideo yhteistyössä Alkon ja sosiaali- ja terveyshallituksen kanssa. 
Musiikkivideossa esiintyi muun muassa videon teon aikaan Kallion lukiossa opiskellut, myöhemmin laulajana tunnettu Maija Vilkkumaa.

Diskografia
 Kelpaisiko seksi? (1991)

Lähteet

Suomalaiset hip hop -yhtyeet
Suomalaiset huumoriyhtyeet