joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Baba Rahman

Abdul "Baba" Rahman (s. 2. heinäkuuta 1994 Tamale) on ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaisseura Chelseaa. Vasenjalkainen Rahman on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän kuuluu myös Ghanan jalkapallomaajoukkueeseen.

Ura

Seurajoukkueura 
Rahman aloitti ammattilaisuransa vuonna 2011 kotimaansa pääsarjan Asante Kotokossa, jossa hän oli lainalla Dreamz FC:stä. Rahman pelasi Asante Kotokossa 25 ottelua kaudella 2011–2012 ja voitti Ghanan mestaruuden. Heinäkuussa 2012 Rahman siirtyi Saksan Bundesliigan nousseeseen Greuther Fürthiin, jonka paidassa hän debytoi Bundesliigassa syyskuussa 2012 Fortuna Düsseldorfia vastaan. Rahman pelasi kaudella 2012–2013 Fürthin paidassa 20 ottelua seuran pudotessa 2. Bundesliigaan, jossa Rahman pelasi seuraavalla kaudella 22 ottelua.

Rahman aloitti kauden 2014–2015 tehokkaasti tehden kahdessa ensimmäisessä 2. Bundesliiga-ottelussa Fürthille yhtä monta maalia. Elokuussa 2014 hän siirtyi kuitenkin Bundesliigan FC Augsburgiin, jossa hän debytoi vielä samassa kuussa TSG 1899 Hoffenheimiä vastaan. Rahman pelasi kaudella 2014–2015 Augsburgin paidassa 31 bundesliigaottelua.

Elokuussa 2015 Rahman siirtyi Englannin valioliigan hallitsevaan mestarijoukkueeseen Chelsea FC:hen. Hän pelasi tulokaskaudellaan 15 ottelua valioliigassa ja neljä Mestarien liigassa. Seuraavien kuuden kauden aikana hän ei pelannut otteluakaan Chelsean edustusjoukkueessa. Hän pelasi lainalla Bundesliigan Schalkessa kauden 2016–2017 ja uudelleen vuoden jakson tammikuusta 2018 alkaen. Kaikkiaan hän pelasi 16 bundesliigaottelua. Kevätkaudella 2019 hän pelasi Stade de Reimsissä 11 Ligue 1:n ottelua. Seuraavan kauden hän oli lainalla RCD Mallorcassa, jossa pääsi pelaamaan vain kaksi Primera Divisiónin ottelua. Kevätkaudella 2021 hän pelasi lainasopimuksella la Kreikan Superliigan PAOK:ssa 13 liigaottelua. Hän oli lisäksi voittamassa Kreikan Cupia. Kaudella 2021–2022 hän pelasi lainalla Englannin Mestaruussarjan Readingissä 29 liigaottelua.

Maajoukkueura 
Rahman on kuulunut vuodesta 2010 lähtien Ghanan alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen, jonka kapteeni hän on. Vuoden 2013 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Rahman pelasi Ghanan jokaisessa seitsemässä ottelussa, kun Ghana saavutti pronssia.

Ghanan jalkapallomaajoukkueessa Rahman debytoi syyskuussa 2014 Afrikan-mestaruuskarsinnassa Togoa vastaan. Hän kuului Ghanan joukkueeseen myös itse vuoden 2015 Afrikan-mestaruuskilpailuissa, joissa hän pelasi Ghanan jokaisessa kuudessa ottelussa ja saavutti hopeaa. Hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailuissa yhden ottelun 2017 sekä kolme ottelua 2019 ja 2021.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ghanalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Hannele Rantala

Hannele Rantala (s. 28. elokuuta 1952 Helsinki) on suomalainen valokuvataiteilija.

Rantala kävi ensimmäisten joukossa 1960-luvulla perustetun Savonlinnan taidelukion, opiskeli Helsingin Vapaassa taidekoulussa 1973–1974 ja sitten valokuvausta Taideteollisessa korkeakoulussa 1974–1979. Hän kävi myös Sanoman toimittajakoulun 1976 ja pääsi ensimmäisenä naisena Helsingin Sanomien lehtikuvaajaksi.

Rantala on asunut pitkään Ranskassa ja Belgiassa ja työskenteli 1980-luvun alkupuolella Moskovassa, jossa hän teki lehtikuvaustyön lisäksi muun muassa käsikirjoitetun värivalokuvateoksen kymmenvuotiaan Natasha-koulutytön päivästä. 1970-luvun loppupuolen niukat mustavalkokuvat muodostavat kokonaisuuden Suomalainen sarja. 1980-luvun alussa Rantala tutki Henri Cartier-Bressonin ajattelua Ranskalaisessa sarjassaan. 1980-luvun alusta. Pariisissa vuosina 1992–1994 syntyi trilogia Entre monde et paradis (Maailman ja paratiisin rajalla) kaduilta ja roskakoreista löydetyistä kasveista. Rantalan muita valokuvakokonaisuuksia ovat 38 lukkoa (1997), 47 lähtöä (1999), Ruusu ja naula (2001), Passikuvia (2002) sekä Toisella rannalla (2004–2014). Valokuvakokoelmien lisäksi Hannele Rantala on viime vuosina tehnyt käsitetaidetta ja performansseja kuten Less than nothing (Tukholma ja Viipuri 2008), Har du sett denna kvinna? (Tukholma 2011),  Sininen huivi (2012), Cry (Norja 2013) ja The Bridge (New York 2014). Elina Salorannan kanssa Rantala on tehnyt interventioteoksia suomalaisissa taidemuseoissa. Hän on tehnyt taiteellista yhteistyötä myös valokuvaaja Elina Brotheruksen ja Milja Laurilan kanssa.

Rantala on pitänyt lukuisia näyttelyjä Suomen lisäksi muun muassa Brysselissä, Québecissä, Ateenassa ja New Yorkissaja hänen teoksiaan on muun muassa Suomen valokuvataiteen museon kokoelmissa.
Rantalan retrospektiivinen näyttely Ihanien aikojen loppu oli esillä Suomen valokuvataiteen museossa elokuuhun 2015.

Lähteet

Suomalaiset valokuvaajat
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Gorkhan piirikunta

Gorkhan piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Läntisen kehitysalueen Gandakin vyöhykkeellä. 

Pohjoisessa piirikunta rajautuu Kiinan Tiibetin autonomiseen alueeseen. Idässä naapurina on 
Dhadingin ja etelässä Chitawanin piirikunta. Lounaassa Gorkhan piirikunta rajautuu Tanahun, lännessä Lamjungin ja Manangin piirikuntaan.    

Gorkhan piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 271 061 henkeä. Piirikunnan pinta-ala on 3 610 neliökilometriä ja väestötiheys 75 as./km2. Hallinnollinen keskus on Gorkhan kaupunki (32 473 as., 2011). Gorkhan kaupungin ohella piirikunta jaettu kyläkehityskomiteoiden alueisiin (VDC), joita vuoden 2011 väestönlaskennan aikaan oli kaikkiaan 66 kappaletta. 

Piirikunta on maaston korkeuseroiltaan erittäin monimuotoinen ja kulkuyhteyksiltään haastava; läheskään kaikkiin kyliin ei ole tietä tai edes hyvää kärrypolkua. Piirikunnassa sijaitsee esimerkiksi maailman kahdeksanneksi korkein vuori (Manaslu, 8163 m) ja maailmanperintölistalle 1996 hyväksytty Gorkhan keskiaikainen linnoitus, joka toimi aiemmin myös kuninkaanlinnana. Nähtävyyksiin kuuluu myös Durga-jumalattarelle omistettu Manakamanan temppeli, jonne on gondolihissiyhteys.

Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään osaksi Nepalin Läntistä kumpuvyöhykkettä. Tarkemmasta jaottelusta piirikunnan suuri monimuotoisuus käy paremmin ilmi, sillä alueesta 0,1 % voidaan lukea alempaan trooppiseen, 19,8 % ylempään trooppiseen, 14,6 % subtrooppiseen, 13,3 % lauhkeaan, 14,9 % subalpiiniseen, 10,6 % alpiiniseen ja 14,8 Trans-Himalajan kasvillisuusvyöhykkeeseen sekä 11,5 % ylempään vuoristovyöhykkeeseen (nival zone) ja 0,2 % vesistöihin kuuluvaksi.

Nepalin vuoden 2015 maanjäristyksen järistyskeskus sijaitsi Gorkhan piirikunnan pohjoisosissa. Piirikunta kärsi suuria tuhoja tämän seurauksena. Esimerkiksi jopa 90 prosenttia piirikunnan rakennuksista arvioitiin tuhoutuneeksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Gorkha (VDC-Municipality in detail, 2011 Census)  (cbs.gov.np)

Gandaki
Nepalin piirikunnat
Jan P. Syse

Jan Peder Syse (25. marraskuuta 1930 – 17. syyskuuta 1997) oli norjalainen juristi ja poliitikko. Hän toimi konservatiivipuolueen kansanedustajana 25 vuoden ajan. Hän oli Norjan pääministeri 1989-1990, ja sitä ennen teollisuusministeri 1983-1985.

Syse kasvoi Nøtterøyssä lähellä Tønsbergiä. Hän opiskeli oikeustiedettä Oslon yliopistossa ja valmistui vuonna 1957 ja työskenteli aluksi huolintayhtiössä. Hän oli mukana jo opiskelijapolitiikassa, ja pääsi kauppa- ja teollisuusministeri Kåre Willochin yksityissihteeriksi. Kun Willochista tuli pääministeri, Sysellä oli tärkeä asema konservatiivien eduskuntaryhmässä, kunnes hän nousi teollisuusministeriksi vuosiksi 1983-1985. Vuoden 1985 vaalien jälkeen konservatiivipuolue oli oppositiossa ja Syse palasi parlamenttiin. 

Syse johti kolmen puolueen koalitiohallitusta, joka kaatui, EEA-sopimukseen liittyvien erimielisyyksien takia kun keskustapuolue lähti hallituksesta,

Lähteet 

Norjan pääministerit
Norjalaisten puolueiden puheenjohtajat
 Vuonna 1930 syntyneet
 Vuonna 1997 kuolleet
HMS Nordkaparen (Nor)

HMS Vargen (runkonumerot Vg ja Vgn) oli Ruotsin laivaston Draken-luokan sukellusvene.

Valmistus 

Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin vuonna 1959. Se laskettiin vesille 8. maaliskuuta 1961 ja liitettiin laivastoon 4. huhtikuuta 1962.

Palvelus 
Alus poistettiin 1983 palveluksesta ja alusluettelosta 30. kesäkuuta 1988. Alus kunnostettiin ja asetettiin 1993 näytteille Göteborgin merikeskuksessa ().

Lähteet

Viitteet 

Draken-luokan sukellusveneet
Kockums
Museolaivat
Ruotsalaiset kylmän sodan sukellusveneet
Ruokepuolinen (Jyväskylä)

Ruokepuolinen  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Ruokkeella sijaitseva järvi. Jyväskylän ja Muuramen rajalla Taka-Keljossa sijaitsee toinen Ruokepuolinen.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 29 hehtaaria, se on 1,3 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Se on muodostunut kolmen korkean mäen väliseen laaksoon. Mäistä huolimatta järven rannat ovat alavat ja loivat. Valtatie 18 ylittää järven pengertietä myöten. Penkereeseen on jätetty pieni silta-aukko veden vaihtumista varten. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 0,43 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,5 metriä ja suurin syvyys on 4,4 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven eteläisessä osassa. Pohjoisosan syvyys on korkeintaan 2,8 metriä. Järven rantaviivan pituus on 4,4 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata tai asuinaluetta. Pohjoisrantaa seuraa yhdystie 16684 ja Haapamäki–Jyväskylä-rautatie.

Vesistösuhteet 
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Syväojan valuma-alueeseen (14.293) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 124,0 metriä mpy. Siihen on johdettu viisi metsäojaa. Etelästä päin siihen laskee puro, jonka valuma-alueella sijaitsee Hanhijärvi. Järven laskuoja lähtee järven pohjoisosan pohjoisrannasta ja se laskee 1,5 kilometrin päässä Lummelampeen. Vesireitti jatkaa alas Myllyjärven ja Syväojan kautta Tuomiojärveen.

Lähteet 

Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alue
Jyväskylän järvet
Grey Cube Galleriat

Grey Cube Galleriat on paikkasidonnaisen nykytaiteen galleria kolmessa vanhassa karhulinnassa Korkeasaaressa Helsingissä. Grey Cube Galleriat syntyivät vuonna 2014 osana Maaseudun Sivistysliiton alullepanemaa kolmivuotista ympäristösivistyksellistä teemaa Paikan tuntu - paikan identiteetti. 1950-luvusta asti lähes tyhjillään olleet vanhat karhulinnat adoptoitiin nykytaiteen näyttämöiksi paikan adoptio -toimintamallin avulla.

Grey Cube Gallerioiden kesäkauteen ajoittuva ohjelmisto rakentuu näyttelyistä, esitystaiteeseen keskittyvistä Grey Cube Festivaleista ja kutsutaiteilijoiden pitkäkestoisista residensseistä. Vuonna 2014 Grey Cube Gallerioissa esiteltiin paikkasidonnaista nykytaidetta kolmessa näyttelyjaksossa. Kesällä 2015 gallerioissa tai niiden edustalla esitellään teoksia neljältä taiteilijalta. Vuonna 2014 osana gallerioiden toimintaa järjestettiin kolme Grey Cube Festival -päivää. Vuonna 2015 kahdelle eri päivälle levittäytyvä Grey Cube Festival keskittyy esitys- ja tanssitaiteeseen. 

Grey Cube Galleriat vie taidetta uusiin ympäristöihin ihmisten keskuuteen. Se sijoittaa itsensä valkoisen kuution (white cube) ja mustan laatikon (black box) välimaastoon ammentaen molempien taiteiden perinteestä. Näyttelyohjelmisto sekä Grey Cube Festival ovat saaneet innoitusta karhulinnojen historiasta, eläintarhojen kulttuurihistoriasta ja paikan identiteetistä. Teoksissa tutkitaan toiseutta, elämänmuotojen erilaisia representaatioita ja moninaisia olemassaolon tapoja sekä ihmisen suhdetta ympäristössä tapahtuviin muutoksiin.

Aiheesta muualla 
  Grey Cube Gallerioiden kotisivut

Suomen taidegalleriat (arkistoitu versio)
Korkeasaari
Goliath e la schiava ribelle

Goliath e la schiava ribelle (”Goljat ja kapinallinen orja”) on vuonna 1963 valmistunut italialais-ranskalainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan historia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Mario Caiano. Sen sankaria esittää yhdysvaltalainen Gordon Scott.

Juoni
Lyydian satraappi Marcius tukee Makedonian Aleksanteria taistelussa Dareioksen johtamia persialaisia vastaan. Hänen neuvonantajansa Artafernes kannattaa liittoa Dariuksen kanssa. Goljatiksi kutsuttu Eumenes pelastaa Aleksanterin liittolaisen tyttären Corin rosvoilta ja pari rakastuu toisiinsa. Artafernes myrkyttää Marciuksen ja ryhtyy vainoamaan Coria ja Goljatia. Goljat pakenee vankilasta, järjestää kapinan ja pelastaa Corin. Artafernes saa surmansa ja Goljat ja Cori nousevat valtaistuimelle.

Näyttelijät

Tuotanto
Goliath e la schiava ribelle on kuvattu Euroscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa sekä Tor Caldaran luonnonsuojelualueen maisemissa. Taistelukohtaukset on lainattu muista elokuvista.

Elokuva on vaatimattomasti toteutettu peplum-seikkailu, jota kannattaa lähinnä Gordon Scottin energinen näyttelijäsuoritus. Scott teki samaan aikaan kahta samanalaista elokuvaa, toista aamulla ja toista iltapäivällä. Kehonrakentaja Serge Nubret esiintyy sivuosassa toisessa ja viimeisessä peplum-elokuvassaan.

Vaatimattomuudestaan huolimatta elokuva tuotti Italiassa kohtalaiset 316 miljoonan liiran pääsylipputulot. Ranskassa sen näki yli 600 000 katsojaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Historialliset elokuvat
Italialaiset seikkailuelokuvat
Vuoden 1963 italialaiset elokuvat
American Independent Party

American Independent Party on vuonna 1967 Kaliforniassa perustettu yhdysvaltalainen poliittinen puolue. Puolue muistetaan ennen kaikkea vuoden 1968 presidentinvaaleista, jolloin puolueen ehdokas George Wallace voitti viidessä eteläisessä osavaltiossa, ollen toistaiseksi viimeinen ns. kolmannen puolueen ehdokas joka on Yhdysvaltain presidentinvaaleissa saanut koko osavaltion valitsijamiehet puolelleen.

Yhdysvaltalaiset puolueet
Äärioikeisto Yhdysvalloissa
Kenny Schrub

Kenny ”kennyS” Schrub (s. 19. toukokuuta 1995) on ranskalainen tietokonepelaamisen ammattilainen, joka pelaa Counter-Strike: Global Offensivea. Schrub on pelannut heinäkuusta 2015 lähtien Ranskalaisessa EnvyUs-joukkueessa.

Titaniin Schrub siirtyi huhtikuussa 2014 toisesta ranskalaisjoukkueesta, Clan-Mystikistä. Titanin kanssa hän on voittanut yhden turnauksen, Gamers Assemblyn vuonna 2015. Kaikki joukkueet mukaan lukien Schrubilla on seitsemän turnausvoittoa.

Schrub tunnetaan paremmin pelaajanimellään kennyS. Schrub valittiin vuosina 2012, 2013 ja 2014 parhaaksi tarkkuuskivääripelaajaksi.

Lähteet 

Ranskalaiset elektronisen urheilun ammattilaiset
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Sotakone (Rautamies)

Sotakone (), oikealta nimeltään James Rupert ”Rhodey” Rhodes, on Marvel-kustantamon sarjakuvien supersankarihahmo. James Rhodes itse teki ensiesiintymisensä Iron Man -lehden numerossa 118 (tammikuu 1979) ja Sotakoneena hänet nähtiin ensi kerran vasta numerossa 282 (syyskuu 1992). Hahmon loivat David Michelinie ja Bob Layton. Len Kaminski ja Kevin Hopgood taas suunnittelivat hänen taisteluasunsa. 
Hahmo on esiintynyt myös animaatiosarjoissa Rautamies ja Iron Man: Armored Adventures, animaatioelokuvassa The Invincible Iron Man. Terrence Howard näyttelee hahmoa vuoden 2008 elokuvassa Iron Man, ja Don Cheadle elokuvissa Iron Man 2 (2010), Iron Man 3 (2013), Avengers: Age of Ultron (2015), Captain America: Civil War (2016), Avengers: Infinity War (2018), Captain Marvel (2019) ja Avengers: Endgame (2019) sekä Disney+-sarjoissa The Falcon and the Winter Soldier (2021), Secret Invasion (2023) ja Armor Wars.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Marvel-kustantamon kotisivujen osuus Sotakoneesta 

Marvel-universumin supersankarit
Kostajat
Aksel Hennie

Aksel Hennie (s. 29. lokakuuta 1975 Oslo) on norjalainen näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja.

Vuonna 2005 Hennie sai parhaan ohjauksen Amanda-palkinnon elokuvasta Uno.

Valikoitu filmografia 
 Hawaii, Oslo (2004)
 Uno (2004) – myös ohjaus ja käsikirjoitus
 Max Manus (2008)
 Age of Heroes (2011)
 Headhunters (2011)
 Hercules (2014)
 24 – Lontoo (2014, TV-sarja)
 Last Knights (2015)
 Yksin Marsissa (2015)
 The Cloverfield Paradox (2018)
 White Wall (2020, TV-sarja)

Aiheesta muualla 
 

Norjalaiset näyttelijät
Norjalaiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Vlatádeksen luostari

Vlatádeksen luostari () on bysanttilaisaikainen ortodoksinen luostari Thessalonikissa Kreikassa. Se kuuluu Thessalonikin varhaiskristillisiin ja bysanttilaisiin muistomerkkeihin, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.

Luostari on perustettu noin vuonna 1351–1354. Vanhin maininta luostarista on vuodelta 1400 nimellä Pantokratorin (Kaikkivaltiaan) luostari. Nykyinen nimi, monikkomuoto Vlatádes, viittaa sen kahteen perustajaan, jotka olivat Dorotheos ja Markos Vlat(t)is. Nykyisin luostari kunnioittaa perustajana Anna Palaiologinaa ja Andronikos III:tta, koska se perustettiin näiden luvalla. Luostari sijaitsee Thessalonikin Áno Pólissa (Yläkaupunki) lähellä Heptapyrgionin linnoitusta. Legendan mukaan paikka on sama, jossa apostoli Paavali olisi opettanut ollessaan kaupungissa.

Luostari jatkoi toimintaansa keskeytyksettä läpi osmanivallan ajan, vaikkakin sen kirkko ilmeisesti muutettiin joksikin aikaa moskeijaksi 1400-luvun alussa. 1500-luvun alussa luostarissa säilytettiin Gregorios Palamaksen pyhäinjäännöksiä, kunnes ne siirrettiin Pyhän Gregorios Palamaksen katedraaliin. Nykyään Vlatádeksen luostari on kaupungin ainoa bysanttilaisaikainen luostari, joka on edelleen käytössä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Bysanttilaiset luostarit
Kreikan luostarit
Thessalonikin varhaiskristilliset ja bysanttilaiset muistomerkit
Daniel Jones

Daniel Jones tai Danny Jones on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:

Daniel Webster Jones (1839–1918), yhdysvaltalainen poliitikko
Daniel Jones (s. 1973), australialainen muusikko ja musiikkituottaja, Savage Garden -yhtyeen jäsen
Danny Jones (s. 1986), brittiläinen laulaja ja kitaristi
Danny Jones (1986–2015), walesilainen rugby league -pelaaja
Daniel Jones (s. 1997), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja

Täsmennyssivut
Jukka Hiltunen

Jukka Hiltunen (s. 16. huhtikuuta 1965 Jyväskylä, Suomi) on suomalainen näyttelijä.  Hän on opiskellut näyttelijäntyötä Tanskassa.

Häräntappoase-televisiosarjassa uransa aloittanut Hiltunen esiintyi vuonna 2002 Danny Boylen scifikauhuelokuvassa 28 päivää myöhemmin, ja pääsi käyttämään muuten englanninkielisen elokuvan loppukohtauksessa suomea.

Filmografia
Häräntappoase (1989) Taala
The Beach (2000) – Karl
Blow Dry (2001)
28 Days Later (2002)
Terrible Boy (2003)
Nyheter i skärgården (2006)
God in a Box (2015)
Di Tre Re (2017)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Oksprenololi

Oksprenololi (Trasicor) on beetasalpaaja. Se on lääke, jota käytetty sydän- ja verisuonisairauksiin. Vaikutustyypiltään oksprenololi on epäselektiivinen. Lääkettä on ollut saatavilla 20, 40 ja 80 mg vahvuisina lääketableteina sekä infuusioliuoksen kuiva-aineena (2 mg/lääkeampulli), joka annetaan iv.-muodossa tiputuksena. Lääkeainetta on valmistanut Ciba-yhtiö, myöhemmin valmistajan nimeksi on tullut Ciba-Geigy.

Oksprenololin kemiallinen kaava on C15H23NO3, moolimassa 265,348 g/mol ja CAS-numero 6452-71-7.

Oksprenololin käyttöindikaatiot eli hoitoaiheet ovat:
angina pectoris
takykardiat
sydämen arytmiat
ekstrasystolit
mahdolliset muunlaiset rytmihäiriöt, kuten esimerkiksi digitalismyrkytystiloissa: jolloin oksprenololi toimii vastamyrkkynä edelliselle
nukutuksessa anestesia-aineiden vastamyrkkynä sekä keinotekoisessa hypotermiassa leikkaussalikäyttöön liittyvänä (lääke nimittäin laskee sydämen syketaajuutta sekä verenpainetta)

Lähteet 

1976 Lääkevalmisteet – Pharmaca Fennica, PF-76. Lääketeollisuusyhdistys ry. sekä Lääketuojat ry. Helsinki, 1976. Painopaikka Länsi-Suomi Oy, Rauma.

Aiheesta muualla 
PubChem: Oxprenolol 
DrugBank: Oxprenolol 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Oxprenolol 

Beetasalpaajat 
Vastamyrkyt
Energiateollisuus (järjestö)

Energiateollisuus ry (ET) on suomalainen vuonna 2004 perustettu energia-alan elinkeino- ja työvoimapoliittinen etujärjestö. Sen toimialaan kuuluvat sähkökauppaan, -verkkoon ja -tuotantoon sekä kaukolämpöön ja energia-alan palvelutuotantoon ja työmarkkinoihin liittyvät asiat.

Energiateollisuudella on 270 varsinaista jäsentä ja 60 yhteistoimintajäsentä. Se on Elinkeinoelämän keskusliiton jäsenjärjestö.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Energiateollisuus ry:n verkkosivut

Suomalaiset järjestöt
Elinkeinoelämän järjestöt
Sulvan kirkko

Sulvan kirkko on  Mustasaaren Sulvaan  1783-1786 rakennettu kustavilaista uusklassismia edustava puinen torniton pitkäkirkko. Kirkon suunnitteli Johan Elfström. Runkohuoneessa on keskiakselilla kaksi vastakkaista kapeaa runkohuoneen korkuista kylkiäistä, joissa on laakea satulakate. Runkohuoneen katto on päädyistä aumattu, katolla on karniisikattoinen kattoratsastaja. Ulkoseiniä jäsentävät vaakalaudoitetut pilasterit, ikkunat ovat pyörökaariset. Sisäkatteena on puinen tynnyriholvi. Kirkkoa on korjattu 1874, 1886, 1901, 1921, 1933 ja 1963, peruskorjaus tehtiin 1954. Erillinen puinen Carl Axel Setterbergin suunnittelema kellotapuli on rakennettu 1870, sen kellot ovat  vuosilta 1726 ja 1858. Kirkon pinta-ala on 343 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 700 hengelle.  Kirkon 23-äänikertaiset urut on valmistanut Oy Kangasalan Urkutehdas Ab vuonna 1983. Aiemmat urut olivat 14 + 3 -äänikertaiset, jotka valmisti Gebrüder Rieger 1942. Julkisivu on Jens Zachariassenin  uruista vuodelta 1875.

Kirkossa on neliosainen alttarilaite, jota pidetään barokin kansanomaisen puunveiston ehkä merkittävimpänä taideteoksena Suomessa.  Puunleikkaaja, rakennusmestari Måns Jonsson Granlund teki alttarilaitteen Hudiksvallin kirkkoon 1696, se ostettiin Ruotsista 1769.  Alttarilaitteeseen liittyvät taulut Ehtoollinen, Ristiinnaulittu ja Ylösnousemus ovat Dionysius Möuchhovenin 1696 maalaamia.

Lähteet 

Sulva
Pohjanmaan kirkkorakennukset
Suomen puiset pitkäkirkot
Mustasaaren rakennukset ja rakennelmat
Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Jouppila

Jouppila voi tarkoittaa seuraavia:

paikkoja

 Jouppila, Seinäjoen kaupunginosa
 Jouppilanvuori, maastonkohouma Seinäjoen Jouppilassa
 Jouppila, kylä Ilmajoella

henkilöitä

 Eerika Jouppila (s. 1993), suomalainen trampoliinivoimistelija
 Jaakko Jouppila (1923–1950), suomalainen kuulantyöntäjä
 Jussi Jouppila (s. 1945), suomalainen kuulantyöntäjä
 Kauko Jouppila (1921–2012), suomalainen kiekonheittäjä 
 Riitta Jouppila (s. 1940), suomalainen lääkäri ja poliitikko

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Henrik Schütt

Henrik Schütt (s. 29. joulukuuta 1948 Helsinki) on suomalainen valokuvaaja, joka tunnetaan mainos- ja muotikuvistaan sekä rockmuusikoiden muotokuvista ja levynkansistaan. 1970-luvun alussa hän teki Suomen romaneista valokuvakokoelman, joka vuonna 2008 julkaistiin kirjana Mustalaiset. Schütt jatkaa yhä 1960-luvulla alkanutta uraansa studiollaan Helsingin Kaapelitehtaalla.

Schütt aloitti uransa hankkiutumalla Suomen silloisen huippumainoskuvaajan Max Petreliuksen kolmanneksi assistentiksi Seppo ”Sebastian” Nurmen ja Seppo Konstigin ohella; kaikista kolmesta tuli sittemmin tunnettuja muoti- ja mainoskuvaajia. Kahden vuoden jälkeen Schütt matkusti rahtilaivalla Lontooseen ja yritti soitella töitä sikäläisiltä huippukuvaajilta, mutta kukaan ei halunnut edes tavata häntä ja hän palasi samalla laivalla takaisin Suomeen. Kun Schütt kuuli John Hustonin olevan tulossa Helsinkiin kuvaamaan elokuvaansa Kremlin kirje (1970), hän pääsi päätähtien stand-iniksi kuvausryhmän valaisutyötä helpottamaan ja otti odotellessaan kuvia elokuvan teosta. Filmin virallinen still-kuvaaja epäonnistui kuvissaan 30 asteen pakkasessa, mutta Schütt onnistui paikkaamaan tilanteen itse ottamillaan kuvilla. Elokuvaryhmän PR-päällikön suosituskirjeen avulla Henrik Schütt pääsi Lontooseen yhdeksi John Kellyn kuvausassistenteista. Kelly oli tuohon aikaan muun muassa The Beatles -yhtyeen vakiokuvaaja.

Lähes kahden Lontoon-vuoden jälkeen Schütt palasi Suomeen muttei löytänyt heti töitä. Hän lyöttäytyi suomalaisten romanien seuraan ja kuvasi heitä eri puolilla Suomea. Helsingissä hän työskenteli ensin samassa studiossa Johannes Runebergin ja Douglas Sivenin kanssa, sitten Max Petreliuksen omistamassa studiossa itsenäisenä yrittäjänä. Vähitellen hän pääsi Suomessakin muoti-, aikakauslehti- ja mainoskuvausten tekijäksi, suurimpana asiakkaanaan Hopeapeili-naistenlehti. Sen lakkautuksen jälkeen Schütt kuvasi Eevaan ja Gloriaan ja alkoi saada asiakkaikseen vaatevalmistajia. Niistä tärkeimmäksi muodostui kuopiolainen Piretta-P.T.A.

Suomen 1990-luvun alun lama ja Neuvostoliittoon suuntautuneen bilateraalikaupan loppuminen romahdutti suomalaisen vaatetustuotannon, ja muotikuvaustoimeksiannot vähenivät. Sen jälkeen Henrik Schütt siirtyi kuvaamaan enemmän muun muassa levynkansia ja levy-yhtiöiden PR-kuvia, sisustuksia ja matkaesitteitä.

Valokuvateoksia
  
 Ganes: valokuvia Hurriganesista; kuvat: Ben Kaila, Henrik Schütt, Risto Vuorimies, tekstit: Harri Haanpää. Johnny Kniga, 2006 
 Mustalaiset. WSOY 2008.

Lähteet

Aiheesta muualla
Henrik Schüttin verkkosivusto

Suomalaiset valokuvaajat
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Hossein Shahabi

Hossein Shahabi (حسین شهابی, s. 20. kesäkuuta 1967 Tabriz, Iran) on  iranilainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja elokuvatuottaja.

Filmografia
 The cancer period / دوران سرطانی  2016
 The Sale / حراج  2014
 The Bright Day / روز روشن 2013 
 For the Sake of Mahdi / بخاطر مهدي  2012
 The Photo / عكس  2001
 Wars and Treasure / جنگ و گنج  '''''2000

Aiheesta muualla

 
 Iranian Movie Database
 19th Film Festival of Kerala
 21st festival of vesoul
 The cancer period

Iranilaiset elokuvaohjaajat
Käsikirjoittajat
Iranilaiset elokuvatuottajat
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaaron Roima

Kaaron Roima (lyh. KaaRo) on vuonna 1979 perustettu raumalainen urheiluseura, joka tunnetaan erityisesti naisten koripallotoiminnastaan. Koripallon lisäksi seuralla on toimintaa yleisurheilussa, lentopallossa ja salibandyssä, ja sillä on yhteensä noin 500 jäsentä.

KaaRon menestyksekkäin ajanjakso koripallossa ajoittuu 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen puoliväliin, jolloin seuran A-tytöt voittivat yllättäen ikäluokkansa SM-pronssia. Samana keväänä seura nousi junioripelaajillaan naisten I-divisioonaan, ja seuraavalla kaudella 2004–2005 KaaRolle myönnettiin paikka naisten SM-sarjaan. Seura ei kuitenkaan ottanut paikkaa vastaan taloudellisten resurssien puutteessa. Kyseisen sukupolven KaaRo-kasvateista Lotta Aaltonen ja Tiia Huuhka jatkoivat pelaajauriaan muissa joukkueissa menestyksekkäästi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivut

Suomalaiset koripalloseurat
Raumalaiset urheiluseurat
HMS Stickleback

HMS Stickleback (viirinumero X51) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Stickleback-luokan minisukellusvene.

Valmistus 

Alus tilattiin syyskuussa 1951 Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista. Valmistus eteni hitaasti, ja alus laskettiin vesille vasta 1. lokakuuta 1954 nimellä X51. Alus nimettiin joulukuussa 1954 HMS Sticklebackiksi.

Palvelus 
Alus myytiin vuonna 1958 Ruotsin merivoimille, joka vastaanotti 15. heinäkuuta aluksen. Alus nimettiin HMS Spiggeniksi, ja sitä käytettiin ensisijaisesti hyökkäyssukeltajien kouluttamiseen. Alus poistettiin alusluettelosta 27. tammikuuta 1970, ja se palautettiin vuonna 1977 Britteinsaarille, missä se kunnostettiin Gosportissa Submarine Museumissa.

Lähteet

Viitteet 

Stickleback-luokan minisukellusveneet
Vickersin valmistamat alukset
Museolaivat
K.C. Salainen agentti

K.C. Salainen agentti (K.C. Undercover) on  yhdysvaltalainen nuorten tilannekomediasarja, jonka pääosassa on Zendaya Coleman. Sarja alkoi Disney Channel -kaapelikanavalla 18. tammikuuta 2015. Suomessa Disney Channel aloitti sarjan esittämisen saman vuoden huhtikuussa.

Juoni 

Zendaya näyttelee sarjassa 16-vuotiasta K.C. Cooperia, joka saa tietää vanhempiensa olevan hallitukselle työskenteleviä vakoojia. He alkavat myös kouluttaa tyttärestään hallituksen salaista agenttia, joka hoitaa tehtäviä maansa pelastamiseksi. K.C. soluttautuu salaisia tehtäviään varten ja pysäyttää rikolliset, mutta joutuu tasapainottelemaan elämäänsä koulun, parhaan ystävän, sekä uuden huippusalaisen työn välillä.

Näyttelijät

Tuotanto 
Vuonna 2013 esituotantovaiheessa sarjan nimenä oli "Super Awesome Katy". Toukokuussa 2014 Disney Channel tilasi sarjan ensimmäisen kauden ja samalla ilmoitti sen uudeksi nimeksi "K.C. Undercover". 27 jakson pituinen ensimmäinen kausi julkaistiin Disney Channel -kaapelikanavalla 18. tammikuuta 2015.

Toukokuussa 2015 Disney Channel ilmoitti tilanneensa sarjaan toisen tuotantokauden, jonka esittäminen alkoi 1. maaliskuuta 2016.

People-lehti uutisoi elokuussa 2016, että kolmas kausi on jo tilattu.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset komediasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Tilannekomediat
Disney Channelin televisio-ohjelmat
Funktio (sisustusliike)

Funktio oli Helsingissä vuosina 1968–2011 toiminut sisustusliike, joka oli erikoistunut italialaisten designhuonekalujen, -valaisinten ja pientavaroiden maahantuontiin ja vähittäismyyntiin. Suurimmillaan Funktiolla oli kaksi myymälää, Vanhan kirkon puiston laidalla Lönnrotinkadulla sekä Fredrikinkadulla.

Funktion perusti sisustusarkkitehti ja toisen polven huonekalukauppias Alli Syvänoja (1929–2014), joka omisti 1960-luvulla kaksi huonekaluliikettä. Niistä toiseen, Fredrikinkadulla sijainneeseen, hän perusti 1968 modernia italialaismuotoilua esitelleen Funktio-osaston, joka eriytyi pian omaksi liikkeekseen.

Funktion valikoimiin kuului muun muassa Alessin pientavaroita, Artemiden valaisimia sekä B&B Italian ja Cassinan huonekaluja. 1980-luvun loppupuolella Funktiossa järjestettiin muun muassa värikästä postmodernismia edustaneen Memphis-ryhmän ja valaisinsuunnittelija Ingo Maurerin näyttelyt. Funktion asiakaskuntaa olivat varakkaat yksityisasiakkaat, arkkitehdit, yritysten pääkonttorit ja mainostoimistot.

Suomen 1990-luvun alun laman alkuhetkillä 1991 Alli Syvänoja myi Funktion Anita ja Mikael Ruolalle, jotka jatkoivat toimintaa vuoteen 2011 saakka.

Lähteet

Huonekalukaupat
Muotoilualan yritykset
Helsingin kulttuuri
Entiset suomalaiset yritykset
Sisustusalan tuotemerkit
Connor Hellebuyck

Connor Hellebuyck (s. 19. toukokuuta 1993 Commerce, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-seura Winnipeg Jetsissä. 193 senttimetriä pitkän ja 91 kilogrammaa painavan Hellebuyckin hanskakäsi on vasen.

Ura

Seurajoukkuetasolla 
Hellebuyck on Winnipeg Jetsin viidennen kierroksen 130. varaus vuoden 2012 varaustilaisuudesta. Huhtikuussa 2014 hän teki kaksisuuntaisen sopimuksen Jetsin kanssa. Hän pelasi koko kauden 2014-2015 Jetsin farmijoukkueessa, St. John’s IceCapsissa, AHL:ssä. Otteluita kertyi 58.

Maajoukkuetasolla 

Hellebuyck debytoi Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueessa vuonna 2014. Samana vuonna hän kuului maan MM-kokoonpanoon, muttei pelannut yhtään ottelua. Hellebuyck kuului Yhdysvaltain joukkueeseen myös vuoden 2015 MM-kilpailuissa, jossa hän torjui hyvillä peliesityksillään Yhdysvallat pronssille kahden vuoden tauon jälkeen.

2. maaliskuuta 2016, hänet valittiin ensimmäisten pelaajien joukossa edustamaan Pohjois-Amerikan alle 23-vuotiaiden yhdistelmäjoukkuetta vuoden 2016 maailmancupiin. Hellebuyck edusti Yhdysvaltoja myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkomaalivahdit
Winnipeg Jetsin pelaajat
Winnipeg Jetsin varaamat pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Mike Reilly

Mike Reilly (s. 13. heinäkuuta 1993 Chanhassen, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Boston Bruinsin organisaatiota. Pelipaikaltaan vasemmalta laukova, 185 senttimetriä pitkä ja 83 kilogrammaa painava Reilly on puolustaja.

Ura

Seurajoukkueura 
Reilly on Columbus Blue Jacketsin neljännen kierroksen 98. varaus vuodelta 2011. Hän ei ole kuitenkaan pelannut Blue Jacketsissa tai sen farmiseurassa Springfield Falconsissa. Kaudesta 2012–2013 lähtien Reilly on pelannut Minnesotan yliopiston Golden Gophers -joukkueessa.

Huhtikuussa 2021 Ottawa Senators kauppasi Reillyn Boston Bruinsiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa.

Maajoukkueura 
Reilly voitti Yhdysvaltain alle 20-vuotiaiden maajoukkueen kanssa MM-kultaa vuonna 2013 Ufasta. Reilly teki turnauksessa tehot 1+2. Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueessa hän on pelannut vuodesta 2015 lähtien ja kuului joukkueeseen myös vuoden 2015 MM-kilpailuissa, joista Yhdysvallat saavutti pronssia.

Muuta 
Montréal Canadiens varasi vuonna 1977 Reillyn isän Michael J. Reillyn kahdeksannella varauskierroksella NHL:ään, mutta hän ei pelannut siellä yhtään ottelua.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Boston Bruinsin pelaajat
Columbus Blue Jacketsin varaamat pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Arctic Circle Stars

Arctic Circle Stars eli ACS oli amerikkalaisen jalkapallon joukkue Rovaniemeltä. Joukkue oli toiminnassa vuosina 1990–2006, jolloin se oli maailman pohjoisin amerikkalaisen jalkapallon joukkue. Seura nousi Vaahteraliigaan voitettuaan I-divisioonan mestaruuden vuonna 1995. ACS pelasi liigassa vuosina 1996–2000. Parhaimmillaan ACS voitti kaksi SM-pronssia.

Lähteet

Suomalaiset amerikkalaisen jalkapallon seurat
Vuonna 1990 perustetut urheiluseurat
Lauri Arajuuri

Lauri Arajuuri (24. syyskuuta 1907 – 12. syyskuuta 1978) oli suomalainen näyttelijä. Arajuuri esiintyi elokuvissa Aika hyvä ihmiseksi ja Siunattu hulluus vuosina 1975–1977.

Aiheesta muualla 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 1978 kuolleet
HMS U3

HMS U3 oli Ruotsin laivaston U1-luokan rannikkosukellusvene ().

Valmistus 

Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuonna 1940. Alus laskettiin vesille 11. kesäkuuta 1942 ja liitettiin laivastoon 1. marraskuuta 1943.

Palvelus 
Alus poistettiin 1. marraskuuta 1964 palveluksesta ja luovutettiin 1965 Malmön merimuseolle ().

Lähteet

Viitteet 

U1-luokan sukellusveneet
Museolaivat
Ruotsalaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Ruotsalaiset kylmän sodan sukellusveneet
Gilf el-Kebir

Gilf el-Kebir on ylänkö, joka levittyy Egyptin ja Libyan välisen eteläisen rajan molemmin puolin. Ylängön löysi ja nimesi egyptiläinen prinssi Kamal El Din Hussein vuonna 1926. Ylänkö on hiekkakiviaavikkoa. Unkarilainen tutkimusmatkailija ja maantieteilijä László Almásy löysi aavikolta luolan, jossa on kalliopiirroksia ajalta, jolloin alue oli vehreää savannia. Luola sai nimen Uimareiden luola. Luolan löytäjän tarina on tullut monelle tutuksi elokuvasta Englantilainen potilas.

Lähteet 

Afrikan aavikot
Egyptin maantiede
Libyan maantiede
Sahara
Ylängöt
Ronja Savolainen

Ronja Savolainen (s. 29. marraskuuta 1997) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelannut kaudesta 2014–2015 alkaen puolustajana pelattuaan aiemmin hyökkääjänä.

Savolainen edustaa Svenska damhockeyliganissa pelaavaa Luleå HF:ää, jossa on pelannut syksystä 2016 lähtien. SM-sarjassa hän on pelannut KJT:ssä kaudella 2013–2014 ja Espoo Bluesissa kausilla 2014–2016 sekä Mestiksessä Lohjan Kisa-Veikoissa 2012−2013. Nuorisosarjoissa hän pelasi Itä-Helsingin Kiekossa ja East Hockey Clubissa.

Savolainen on voittanut Suomen-mestaruuden 2015 sekä Ruotsin-mestaruuden 2018, 2019 ja 2021. Hän on pelannut SM-sarjassa 58 runkosarjaottelua, joissa  hän on tehnyt 13 maalia ja antanut 35 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on antanut 11 ottelussa kolme maalisyöttöä. Ruotsin liigassa hän on tehnyt 187 runkosarjaottelussa 63 maalia ja antanut 97 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 37 ottelussa 11 maalia ja antanut seitsemän maalisyöttöä. (tilanne 21.2.2022)

Savolainen kuului Suomen alle 18-vuotiaiden joukkueeseen MM-kilpailuissa 2014 ja 2015. Hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Ruotsin MM-kisoissa 2015. Hän pelasi MM-kilpailuissa myös 2016 Suomen ollessa neljäs sekä pronssijoukkueessa 2017. Hän saavutti olympiapronssia Pyeongchangissa 2018. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän oli saavuttamassa Suomen ensimmäistä MM-hopeaa. Hän kuului Suomen pronssijoukkueisiin MM-kilpailuissa 2021 ja olympialaisissa 2022. Kaikkiaan hän on pelannut 21.2.2022 mennessä 144 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt 16 maalia ja antanut 29 maalisyöttöä. MM-kilpailuissa hän on tehnyt 32 ottelussa viisi maalia ja antanut kolme maalisyöttöä. Olympialaisissa hän on pelannut kolmetoista ottelua ja antanut kolme maalisyöttöä.

Lähteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Ville Niskanen

Ville Niskanen (9. elokuuta 1887 Maaninka – 17. tammikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.

Niskasen vanhemmat olivat maanviljelijä Paavo Niskanen ja Hedvig Rönkä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 ja harjoitti myöhemmin kieliopintoja Lontoossa 1924 ja Pariisissa 1927–1928.

Niskanen oli nuorsuomalaisen puolueen sihteerinä 1911–1914, Keski-Savo-lehden päätoimittajana 1915–1917, Viipurin maalaiskunnan elintarvelautakunnan toimitusjohtajana 1917–1919 sekä toimi liikemiehenä 1919–1921. Hän oli ulkoasiainhallinnon palveluksessa vuodesta 1921 eri edustustoissa Tallinnassa, Lontoossa, Hampurissa, Berliinissä, Shanghaissa, Kapkaupungissa, New Yorkissa, Belgradissa ja Sofiassa. Niskanen oli Suomen Jugoslavian-lähettiläänä 1948–1953. Hän palveli kotimaassa ulkoministeriössä 1942–1945 ja uudelleen vuodesta 1953 alkaen.

Ville Niskasesta kerrotaan suurlähettiläs Paul Gustafssonin muistelmateoksessa Koulupoika, korpraali, konsuli (1995). Gustafsson palveli Niskasen alaisena Suomen lähetystön attašeana Belgradissa 1951–1953. 

Ville Niskanen oli naimisissa 1912–1916 Hulda Kuusamon (Klingsten) kanssa ja vuodesta 1918 Helmi Blasnialiksen kanssa.

Lähteet 

Suomalaisten puolueiden puoluesihteerit
Vuonna 1887 syntyneet
Vuonna 1970 kuolleet
Suomen suurlähettiläät
Suvi Ollikainen

Suvi Ollikainen (s. 6. maaliskuuta 1995 Kristiinankaupunki) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän laukoo vasemmalta. 

Ollikainen pelasi Suomisarjaa KJT:ssä kaudella 2010−2011. Hän edusti SM-sarjan Team Oriflame Kuortanetta kaudet 2011−2014. Hänet valittiin kauden tulokkaaksi 2011−2012. Hän pelasi KJT:ssä SM-sarjaa kaudella 2014−2015. Tämän jälkeen hän siirtyi NCAA:n yliopistosarjaan St. Cloudin valtionyliopiston joukkueeseen, jossa pelasi kevääseen 2019 saakka.

Ollikainen on pelannut 98 SM-sarjan runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 16 maalia ja antanut 25 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on pelannut kolme ottelua ilman tehopisteitä. NCAA;n sarjassa hän pelasi 137 ottelua, joissa hän teki kolme maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä.

Ollikainen kuului Suomen joukkueeseen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011, 2012 ja 2013. Vuoden 2011 kisoissa hän saavutti pronssia. Hän sai pronssia ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Ruotsin MM-kilpailuissa 2015. Hän kuului neljänneksi sijoittuneseen Suomen joukkueeseen MM-kilpailuissa 2016.

Ollikainen on pelannut 39 naisten maaottelua, joissa hän on antanut yhden maalisyötön. MM-kilpailuissa hän on pelannut 12 ottelua ilman tehopisteitä.

Lähteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Per Borten

Per Borten (3. huhtikuuta 1913 – 20. tammikuuta 2005) oli norjalainen maanviljelijä ja keskustapuolueen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 12. lokakuuta 1965 – 17. maaliskuuta 1971.

Borten opiskeli kansankorkeakoulussa, maanviljelyskoulussa ja Norjan maatalouskorkeakoulussa. Hän toimi kunnallisissa luottamustehtävissä vuosina 1945-55 ja oli Sør-Trøndelagin kansankäräjien (fylketingin) esimies vuosina 1948-49. Norjan suurkäräjille hänet valittiin vuonna 1949, keskustapuolueen puheenjohtajaksi vuonna 1955 ja puolueen parlamenttiryhmän johtajaksi vuonna 1958. Maakäräjien puheenjohtajana Borten toimi vuosina 1961-65.

Bortenin tyttärenpoika Ola Borten Moe (s. 1976) on myös poliitikko ja toiminut Norjan öljy- ja energiaministerinä sekä tutkimus- ja korkeakoulutusministerinä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Norjan pääministerit
Norjalaisten puolueiden puheenjohtajat
 Vuonna 1913 syntyneet
 Vuonna 2005 kuolleet
Nico & Vinz

Nico & Vinz on norjalainen vuonna 2009 perustettu hip hop -duo. Duon muodostavat oslolaiset Nicolay "Nico" Sereba ja Vincent "Vinz" Dery. Duo tunnettiin ennen vuotta 2014 nimellä Envy.

Yhtye nousi kansainväliseen tietoisuuteen vuonna 2013 julkaistulla singlellään "Am I Wrong'". Yhtyeen muita tunnettuja kappaleita ovat muun muassa "In Your Arms" sekä "One Song"

Diskografia

Albumit 
 The Magic Soup and the Bittersweet Faces (2012) (nimellä "Envy")
 Black Star Elephant (2014)

EP:t 
 Cornerstone (2015)

Mixtapet 
 Dreamworks: Why Not Me (2010) (nimellä "Envy")

Norjalaiset duot
Norjalaiset hip hop -yhtyeet
Punaisen Ristin Nuorten turvatalo

Punaisen Ristin Nuorten turvatalot antavat apua ja tukea 12–19-vuotiaille nuorille ja heidän perheilleen kaikenlaisissa pulma- ja kriisitilanteissa. Nuorten turvatalot tekevät ennaltaehkäisevää lastensuojelutyötä ja toimivat aina yhdessä perheen kanssa. Tarvittaessa Nuorten turvataloilta saa myös väliaikaisen yöpymispaikan.

Nuorten turvatalojen palvelut ovat maksuttomia. Nuori tai perhe voi hakeutua tai soittaa turvataloon ilman lähetettä ja ajanvarausta talojen aukioloaikoina. Arkisin Nuorten turvatalon työntekijän tavoittaa puhelimitse myös päiväsaikaan. Nuorten turvatalot sijaitsevat Helsingissä, Espoossa, Vantaalla, Turussa ja Tampereella.

Nuorten vastaanotto ja majoitus 
Nuori voi tulla turvatalolle vain juttelemaan. Turvatalo on avoinna joka päivä illasta aamuun klo 17–10. Tarpeen vaatiessa turvatalosta saa väliaikaisen yöpymispaikan, josta sovitaan huoltajan kanssa. Nuorelle majoitus on maksuton eikä hän tarvitse sitä varten lähetettä.

Perhehuone 
Nuori perheineen voi tulla keskustelemaan perhehuoneeseen, vaikka väliaikaiselle majoitukselle ei olisikaan tarvetta. Tavoitteena on löytää yhteisymmärrys nuoren ja tämän perheen välille ja tarvittaessa ohjata heitä eteenpäin. Perheelle palvelu on maksuton.

Itsenäistymisen tuki 
Nuorella on mahdollisuus saada turvatalolta yksilöllistä tukea oman, tasapainoisen elämän aloittamiseksi. Työskentely perustuu luottamukselliseen ohjaukseen, jossa huomioidaan myös nuoren perhe. Nuorten ja perheiden tukemisen lisäksi turvatalot tekevät jatkuvaa yhteistyötä esimerkiksi koulujen ja muiden nuoren kannalta hyödyllisten tahojen kanssa. Itsenäistymisen tuki on omana palvelumuotonaan Helsingin, Tampereen ja Espoon turvataloissa.

Läheisneuvonpito 
Turussa on mahdollisuus saada läheisneuvonpidon apua.

Ystävä- ja ryhmätoiminta 
Nuorten turvatalot järjestävät erilaista ystävä- ja ryhmätoimintaa. Lisätietoja antaa lähin Nuorten turvatalo.

Aiheesta muualla
 www.nuortenturvatalo.fi 

 Nuorten turvatalo Helsingissä

 Nuorten turvatalo Vantaalla

 Nuorten turvatalo Espoossa

 Nuorten turvatalo Turussa 

 Nuorten turvatalo Tampereella

Nuorten turvatalo
Lastensuojelu Suomessa
Ylimarkun kirkko

Ylimarkun kirkko () on Närpiön Ylimarkkuun vuosina 1875–1878 rakennettu puinen sisäviisteinen tasavartinen ristikirkko. Kirkon suunnitteli Theodor Granstedt. Ristikeskustassa on särmäkartion varaan rakennettu nelisivuinen lyhty. Sisäkatteena on puupylväiden kannattelema paneelikate. Kirkkoa on korjattu 1927 sisältä, 1955, 1956 ja 1967, jolloin ulkomaalaus uusittiin. Erillinen puinen uusgotiikkaa edustava kellotapuli on rakennettu 1876, sen kellot ovat vuosilta 1771, 1884 ja 1897. Kirkon pinta-ala on 660 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 1200 hengelle. Kirkon 17-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1976, mutta kirkossa on lisäksi Närpiön kirkosta 1881 siirretyt Olof Hedlundin 1747 valmistamat alun perin 6-äänikertaiset urut. Ne uudistettiin ja laajennettiin 8-äänikertaisiksi vuonna 1899. Alttaritaulu Golgata on Axel Haartmanin 1933 maalaama. Kirkon alkuperäinen ulkoseinien väri oli keltainen, mutta väritystä muutettiin 1967 arkkitehti Krister Korpelan ehdotuksesta. Ulkoseinät ovat kahta eri violetin värisävyä, kulmalaudat valkoiset ja koristukset harmaansiniset.

Lähteet 

Kirkko
Pohjanmaan kirkkorakennukset
Suomen puiset sisäviisteiset ristikirkot
Närpiön rakennukset ja rakennelmat
Suomen 1870-luvulla rakennetut kirkot
Villa Rana

Villa Rana on arkkitehti Yrjö Blomstedtin suunnittelema jugend-tyylinen rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä. Se valmistui vuonna 1905, ja siinä oli Jyväskylän seminaarin piirustus- ja veistosalit 1950-luvun loppuun saakka. Sittemmin Villa Ranassa on ollut Jyväskylän yliopiston toimitiloja, mutta yliopisto luopui rakennuksen käytöstä sen kalliin vuokran vuoksi. Sitä esitettiin vuonna 2015 Europa Nostran listalle Euroopan uhanalaisimmista kulttuuriperintökohteista, mutta se ei tullut valituksi, vaan Suomesta listalle valittiin Helsinki-Malmin lentoasema.

1960-luvulla rakennus oli purku-uhan alla, mutta se pelastui, kun seminaari ja silloinen Kasvatusopillinen korkeakoulu ottivat sen käyttöön. Rakennus sai 1960-luvulla nimen sammakkoaiheisen ornamentiikkansa mukaan. Siellä oli Historian ja etnologian laitoksen työtiloja sekä Blomstedtin ja Paulaharjun mukaan nimetyt luentosalit.

Marraskuussa 2016 Suomen Yliopistokiinteistöt myi Villa Ranan Keski-Suomen suojeltavat museokiinteistöt Oy:lle. Kesällä 2021 kiinteistössä avattiin Kulttuuritalo Villa Rana. Sitä ylläpitää Jyväskylän kulttuuritalon tukiyhdistys ry, ja vakituisia vuokralaisia ovat Jyväskylän festivaaliyhdistys (Jyväskylän Kesä), Keski-Suomen elokuvakeskus, Keski-Suomen Tanssin Keskus, Lastenmusiikkiorkesteri Loiskis ja Teatterikone.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Seminaarinmäen rakennukset
Kastráki (Tríkala)

Kastráki (; ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kalampákan kuntaan, Tríkalan alueyksikköön ja Thessalian alueeseen. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Καστρακίου, Topikí Koinótita Kastrakíou). Kylän väkiluku on 1 117 (vuonna 2011).

Kastráki sijaitsee Thessalian tasangon itälaidalla noin kilometrin Kalampákan kaupungista luoteeseen. Kylä tunnetaan Kalampákan tavoin siitä, että se sijaitsee aivan Meteoran tunnettujen Pindos-vuoristoon kuuluvien kalliomuodostelmien juurella. Meteoran luonto- ja luostarialue on Unescon maailmanperintökohde. Kastrákin kylä on suosittu Meteorassa vierailevien turistien yöpymispaikka sekä muun muassa kalliokiipeilijöiden tukikohta. Kastrákista on matkaa alueen lähimpään toiminnassa olevaan luostariin eli Pyhän Nikolaoksen luostariin noin kilometri. Kylän pääelinkeino on turismi.

Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa sen kirkot. Panagía Doúpianin kirkko, joka liittyy Meteoran luostareiden historiaan, on bysanttilaiselta ajalta 1000-luvulta tai 1100-luvun alusta. Adráchtin Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko (Koimíseos tis Theotókou) on kolmelaivainen basilika, jonka koristelu on 1500-luvulta. Pyhän Nikolaoksen kirkon (Ágios Nikólaos) ja Pyhän Athanasioksen kirkon (Ágios Athanásios) seinämaalaukset ovat 1700-luvun lopulta. Mandilán Pyhän Georgioksen luostari (Moní Agíou Georgíou Mandilá) on 1300-luvulta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kalampáka
Thessalian kylät