joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ember Falls

Ember Falls on tamperelainen metalliyhtye, joka perustettiin vuonna 2010. Se toimi perustamisvaiheessa nimellä Mekanism, jonka se vaihtoi nykyiseen elokuussa 2015. Nimen vaihdon yhteydessä julkistettiin uusi kokoonpano sekä ensimmäinen single ”Shut Down with Me”, minkä jälkeen yhtye solmi maailmanlaajuisen levytyssopimuksen Spinefarm Recordsin kanssa.

Yhtyeen musiikissa on vaikutteita niin melodisesta metallista kuin popista ja elektronisesta musiikistakin. 

Ember Fallsin esikoisalbumi Welcome to Ember Falls julkaistiin helmikuussa 2017.

Jäsenet 
 Thomas Grove – laulu
 Jay V – lead-kitara
 Calu – kitara + murinalaulu
 Ace – rummut
 Oswald – basso

Entiset jäsenet: 

 OneOfHaze – koskettimet (2015-2019)

Julkaisut 
 ”Shut Down with Me” (2015, single)
 ”COE” (2016, single)
 "The Cost of Doing Business" (2016, single) 
 

 "Heart Shaped Black Scar" (2019, single)

 "Divine" (2019, single)
"We Are Become Fire" (2020, single)
"The World is Burning" (2020, single)
"Experiments" (2022, EP)

Lähteet 

Suomalaiset metalliyhtyeet
Kadesh

Kadesh oli muinainen kaupunki lähellä Orontes-joen alkulähteitä. Se oli paikkana egyptiläisten ja muinaisten heettiläisten taisteluille Ramses II:n aikana.

Lähteet

Syyrian maantiede
Historialliset kaupungit
Marojejyn kansallispuisto

Marojejyn kansallispuisto on luonnonsuojelualue Madagaskarin pohjoisosassa. Se on osa Unescon maailmanperintökohdetta Atsinananan sademetsät.

Marojejyn vuorijono oli yksi Madagaskarin ensimmäisistä  luonnonsuojelualueista. Sinne oli pääsy vain tutkijoilla vuosina 1952- 1998. Sen jälkeen puisto muutettiin kansallispuistoksi, joss apääsevät käymään myös matkailijat.

Puiston pinta-ala on 55 500 hehtaaria. Siellä kasvaa monentyyppistä metsää rannikon sademetsistä vuoriston pensaikkoihin. Alueella tavataan ainakin 275 lajia saniaisia, 35 palmulajia, 149  lajia sammakkoeläimiä ja matelijoita ja 118 lintulajia. Puistossa elää yksitoista lajia puoliapinoita.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Marojejy National Park Travel Madagascar

Madagaskarin kansallispuistot
Unescon maailmanperintökohteet Madagaskarissa
Finnish B

Finnish B on suomi vieraana kielenä -oppiaine. Aine kuuluu IB-diplomiohjelmaan. Se kuuluu Group 2 -kieliin, joihin kuuluu noin 80 eri kieltä. Suomessa Finnish B:n voi ottaa paluumuuttaja tai opiskelija, jolla on suomi toisena kielenä. Ulkomailla opiskelua pitäisi olla ainakin yli kaksi vuotta, jotta voisi ottaa Finnish B:n. Finnish B on myös tarjolla muutamassa muussa maassa kuin Suomessa. Opiskelussa keskitytään enimmäkseen suomen kirjoittamiseen ja puhumiseen. Finnish B -ainetta pystyy opiskelemaan SL- tai HL-tasoisena, riippuen lukion tarjonnasta. SL-lyhenne tulee sanoista Standard Level suomennettuna "perustaso" ja HL-lyhenne tulee sanoista Higher Level suomennettuna "korkeampi taso".

Sisältö
Finnish B:ssä käsitellään kahden vuoden aikana erilaisia aihealueita, jotka kehittävät opiskelijan puhumis- ja kirjoittamistaitoja. Käsiteltäviä aiheita ovat sosiaaliset suhteet, media, kommunikaatio ja maailmanlaajuiset ongelmat. Opiskelijat voivat lisäksi valita kaksi vapaaehtoista aihetta. Ne voivat olla esimerkiksi terveys, tieteet ja teknologia tai vapaa-aika. Lisäksi HL-tason opiskelijat käsittelevät kaksi kaunokirjallista teosta.

Arviointi
Internal assessment (suomennettuna "sisäinen arviointi" tarkoittaa koulun opettajien arvioitavaa työtä, joka mittaa oppilaan pätevyyttä taidossa joita on vaikea määritellä kirjoitetuiden tehtävien perusteella, kuten esimerkiksi puhumistaito tai laboratioriotyöskentely) on 30% loppuarvosanasta. Finnish B:issä Internal assessment sisältää opiskelijan suullisen esitelmän ja luokan yhteisen keskustelun. Opiskelijan suullinen esitelmä ja keskustelu ovat opettajan kanssa. Opettaja antaa kaikille arvosanat, ja näistä osa lähetetään arvioitavaksi eteenpäin IB:n arvostelijalle. Puhe liittyy vapaaehtoiseen aiheiseen ja kesto on 8-10 minuuttia. Ryhmäkeskustelussa opettaja antaa kolme aihetta pakollisista aineista. Molemmat tasot kirjoittavat written assignmentin. SL-opiskelijat kirjoittavat 250-450 sanan työn ja sen lisäksi 150-200 sanan perustelutekstin. HL-opiskelijat kirjoittavat 450-600 sanan luovan kirjoitelman ja sen lisäksi 150-250 sanan perustelutekstin. Kirjoitelmassa pitää kirjoittaa yhdestä tai kahdesta kaunokirjallisesta teoksesta.

External assessment on 70% arvosanasta. Paper 1 sisältää 4-5 luetun ymmärtämistä riippuen tasosta. Paper 2-tehtävänä on kirjoittaa SL-tasolla 250-450 sanan teksti ja HL-tasolla 450-600 sanan teksti, esimerkiksi uutinen, blogiteksti tai sähköposti.

Lähteet 
 Tampereen lyseon lukio: IB Guide 2018–2019

Viitteet 

IB-koulut
Toivon tuolla puolen

Toivon tuolla puolen on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Aki Kaurismäki. Elokuva kertoo syyrialaisesta pakolaisesta (es. Sherwan Haji) ja suomalaisesta kauppamatkustajasta (Sakari Kuosmanen). Se on kuvattu pääosin Helsingissä. Elokuvan on tuottanut Sputnik Oy yhteistyössä Bufo Oy:n Yleisradion ja ZDF Arten kanssa.

Elokuva oli mukana Berliinin elokuvajuhlien kilpasarjassa. Kaurismäki palkittiin parhaana ohjaajana. Elokuvan työnimi oli Pakolainen. Toivon tuolla puolen on kuvattu osittain Helsingissä Puhoksen ostoskeskuksessa. 

Elokuvan lopputeksteistä syntyi Kaurismäen ja lavastaja Markku Pätilän välille erimielisyyttä, jota puitiin markkinaoikeudessa. Lopputeksteissä mainitaan kolme lavastajaa, joista Pätilä on yksi. Pätilä vaati lavastuksen tekijänoikeuksia yksin itselleen ja elokuvan kopioiden tuhoamista. Markkinaoikeus hylkäsi Pätilän vaatimukset.

Kaurismäki ei halunnut elokuvaa listalle, jolta valitaan Suomen edustaja kilpailemaan parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-ehdokkuudesta.<ref>Lehtonen, Veli-Pekka: Aki Kaurismäki boikotoi taas Oscar-kisaa – Haukkui viime kerralla Yhdysvaltojen presidenttiä pelleksi, Helsingin Sanomat 3.8.2017.</ref> Ensi-illan jälkeen Kaurismäki sanoi elokuvan jäävän hänen viimeisekseen. Hän kuitenkin huomautti, että on sanonut niin ennenkin. Toivon tuolla puolen sai ensi-iltansa 3. helmikuuta 2017. Elokuva sai kuusi Jussi-ehdokkuutta parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, miespääosasta (Haji), käsikirjoituksesta, leikkauksesta ja pukusuunnittelusta.

Bob Dylanin maalaussarjassa Deep Focus on maalaus Blue Light (2021) elokuvan kohtauksesta, jossa kauppamatkustaja Wikström (Sakari Kuosmanen) istuu pöydän ääressä. Jimi Hendrix -julisteen tilalla seinällä on kuitenkin elokuvan La dolce vita juliste. Kaurismäki suhtautui asiaan myönteisesti.

 Näyttelijät

 Vastaanotto 
Palkintoja
 Berliinin elokuvajuhlat: paras ohjaus
 Kansainvälisen elokuvakriitikoiden järjestön Fiprescin vuoden paras elokuva

Arvosteluja

TV-esitykset

Lähteet

Kirjallisuutta
 Sadinmaa, Kai: ”Kaipuun valtakunta”, Aki Kaurismäen elokuva Toivon tuolla puolen. Filmihullu'' 1/2017.

Aiheesta muualla
 
 
 
 Toivon tuolla puolen - Yle Areena

Vuoden 2017 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Yhteiskunnalliset elokuvat
Aki Kaurismäen ohjaamat elokuvat
Suomalaiset draamakomediaelokuvat
On Lonely Towers


On Lonely Towers on melodisen death metalin yhtye Barren Earthin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 24. maaliskuuta 2015 levymerkillä Century Media Records. Albumi on ensimmäinen uuden laulajan, färsaarelaisen Jón Aldarán kanssa.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 12.

Vastaanotto 
Albumi sai hyvän vastaanoton. Soundin Eero Kettunen antoi albumille kolme tähteä viidestä. Hän sanoi albumia erinomaiseksi mutta sekavaksi, aiempaa progressiivisemmaksi teokseksi, jossa yhtye on vaihtoehtoisesti ”löytänyt tai kadottanut itsensä”. Kaaoszinen Ville Kangasniemi antoi albumille arvosanaksi 8.5/10, ja sanoi albumia mielenkiintoiseksi. Hän kehui erityisesti fantasiamaailmanomaista tunnelmaa sekä sävellystyön laatua, ja mainitsi ainoaksi miinukseksi tottumattomuuden uuden laulajan power metal -tyyliseen ulosantiin. Niin ikään Imperiumin Henry Lunabba antoi albumille kahdeksan ja puoli tähteä. Hän sanoi sen olevan hallittu kaaos, johon uusi laulaja sopii hyvin, sekä sanoi albumin olevan yhtyeen paras.

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Kasper Mårtenson – kosketinsoitin
 Jón Aldará – laulu
 Olli-Pekka Laine – basso
 Janne Perttilä – kitara
 Marko Tarvonen – rummut
 Sami Yli-Sirniö – kitara

Vierailevat muusikot 
 Petri Herranen – saksofoni (kappale 8)
 Mila Laine – sello (kappaleet 1, 4 ja 6)

Tuotanto 
 Petri Majuri – äänittäjä, miksaaja
 Theodor Kapnas – äänittäjä
 Jukka-Pekka Miettinen – äänittäjä
 Tony Lindgren – masteroija
 Travis Smith – kansikuva, layout
 Mitja Harvilahti – valokuvat

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Kaaoszine.fi: 8.5/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2015 albumit
Barren Earthin albumit
Tallinnan linja-autoasema

Tallinnan linja-autoasema () on Tallinnassa, Virossa sijaitseva linja-autoasema. Sieltä liikennöi linja-autoja sekä Viron sisäiseen liikenteeseen että ulkomaille. Se sijaitsee Kesklinnan kaupunginosassa. Linja-autoasema rakennettiin nykyiselle paikalleen Lastekodun ja Odran kulmaukseen vuonna 1959. Vuonna 2012 linja-autoasemaa nykyaikaistettiin.

Lähteet 

Tallinnan liikenne
Linja-autoasemat
Zahamenan kansallispuisto

Zahamenan kansallispuisto on luonnonsuojelualue Madagaskarin itäosassa. Se kuuluu  Unescon maailmanperintökohteeseen Atsinananan sademetsät.

Suojellun alueen kokonaispinta-ala on 643 neliökilometriä, josta 423 kuuluu kansallispuistoon, ja loput on luonnonpuistoa johon ei päästetä matkailijoita. Puisto jakautuu itä- ja länsiosaan, joita erottaa toisistaan käytävä, jossa sijaitsee useita yliä. Puiston suurin uhka on lähiseudun asutuksen kasvavat tarpeet. Koko alueen tutkiminen on vasta alkuvaiheessa.

Zahamenan kansallispuiston alue on vaikeakulkuista kukkulamaastoa, jota halkovat monet jokilaaksot. Puisto on perustettu 1997. Koko alueen tutkiminen on vasta alkuvaiheessa. Tiedetään jo, että biodiversiteetiltään alue kuuluu Madagaskarin rikkaimpiin. Siellä on tavattu 45 nisäkäslajia, joista 11 on puoliapinoita, ja 112 lintulajia, joista 67 on kotoperäisiä Madagaskarilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Madagaskarin kansallispuistot
Unescon maailmanperintökohteet Madagaskarissa
Andres Anvelt

Andres Anvelt (s. 30. syyskuuta 1969 Tallinna) on virolainen poliitikko, kirjailija ja poliisi. Anvelt edustaa Sosiaalidemokraattista puoluetta (SDE).

Ura 
Anvelt valmistui 1987 Tallinnan koulusta nro 21 ja Tallinnan miliisin erikoiskoulusta. Hän sai viran Viron poliisin palveluksessa 1989. Hän on opiskellut oikeustiedettä Tarton yliopistossa ja valtiotieteitä Tallinnan teknillisessä yliopistossa, suorittanut siellä maisterin tutkinnon 2003 ja opiskellut myös FBI Academyssa Yhdysvalloissa. 

Vuosina 2001–2003 Anvelt oli Viron rikospoliisin päällikkö ja 2004–2006 Viron poliisikorkeakoulun rehtori. Hän toimi vuosina 2007–2011 Viron puolustusvoimien ylipäällikön Ants Laaneotsin turvallisuusneuvonantaja.

Anvelt oli oikeusministerinä Taavi Rõivasin ensimmäisessä hallituksessa maaliskuusta 2014 huhtikuuhun 2015.

Anvelt toimi Jüri Ratasin hallituksen sisäministerinä marraskuuhun 2018 saakka. Hän tiedotti 20. marraskuuta 2018 luopuvansa ministerin tehtävistä ja jättävänsä politiikan kokonaan terveyssyistä johtuen. Anvelt oli joutunut keväällä sairaalaan keuhkokuumeen vuoksi ja oli siitä lähtien kärsinyt terveysongelmista. Anveltin oli tarkoitus olla sosiaalidemokraattien kärkiehdokas Itä-Virumaalla maaliskuun 2019 Riigikogun vaaleissa.

Kirjailijana
Anvelt on kirjoittanut rikosromaanin Punane elavhõbe (2007), josta Andres Puustusmaa on vuonna 2010 ohjannut elokuvan. Vuonna 2010 ilmestyi hänen toinen romaaninsa Direktor. Ühe turu erastamise lugu, jonka tapahtumat sijoittuvat 1990-luvun Tallinnan tukkumarkkinoille.

Yksityiselämä 
Andres Anveltin isoisä on Jaan Anvelt (1884–1937). Isoisä oli tunnettu bolševistinen agitaattori, joka lokakuun vallankumouksen jälkeen perusti Koillis-Viroon 1918 kommunistisen työkommuunin ja osallistui 1924 epäonnistuneeseen kommunistiseen vallankaappausyritykseen. Jaan Anvelt joutui sittemmin Stalinin puhdistusten uhriksi ja kuoli 1937 Moskovassa. Isän äiti Alise Stein-Anvelt (1900–1991) oli taiteilija ja parlamentin jäsen. Isä Jaan Anvelt nuorempi (1935–2001) oli kommunistipuolueen puoluevirkailija.

Anvelt on naimisissa toimittaja Kärt Anveltin (o.s. Karpa, s. 1973) kanssa. Heillä on yksi lapsi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Andres Anveltin kotisivut

Rikoskirjailijat
Virolaiset juristit
Virolaiset kirjailijat
Viron oikeusministerit
Viron sisäministerit
Riigikogun jäsenet
Viron Sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikot
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Mediataiteen valtionpalkinto

Mediataiteen valtionpalkinto on Suomen valtion Taiteen edistämiskeskuksen myöntämä palkinto. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2013. Se rahoitetaan Veikkauksen voittovaroista.

Vuonna 2013 palkinnon myönsi media-, sarjakuva- ja kuvitustaiteen toimikunta ja jakoi kulttuuriministeri Paavo Arhinmäki. Palkinnon arvo oli tuolloin 15 000 euroa. Vuodesta 2015 palkinnon on myöntänyt audiovisuaalinen taidetoimikunta ja sen arvo on ollut 13 500 euroa.

Palkitut
 2013: Mika Taanila, elokuvaohjaaja ja kuvataiteilija
 2014: Maija Blåfield, taiteilija ja elokuvaohjaaja
 2015: Shinji Kanki, kokeellinen säveltäjä, kouluttaja ja tuottaja
 2016: Terike Haapoja ja Laura Gustafsson, Toisten historia -projekti
 2017: Minna Tarkka, vaikuttaja
 2018: Anneli Nygren, mediataiteilija
 2019: Perttu Rastas, mediataiteen asiantuntija
 2020: Hans Rosenström, kuvataiteilija
 2021: Kaino Wennerstrand, taiteilija

Lähteet

Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot
Anisaldehydi

Anisaldehydi eli p-metoksibentsaldehydi tai 4-metoksibentsaldehydi (C8H8O2) on aromaattisiin aldehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään hajusteissa sekä lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä.

Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa anisaldehydi on väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdisteellä on tunnusomainen aniksenkaltainen makea tuoksu. Anisaldehydi liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin. Anisaldehydin reaktiot ovat tyypillisiä aromaattisille aldehydeille ja se voidaan esimerkiksi hapettaa anishapoksi tai pelkistää anisalkoholiksi. Luonnossa anisaldehydiä esiintyy eteerisissä öljyissä muun muassa aniksessa (0,1–1,4 %), fenkolissa (n. 2%) ja rusotähtianiksessa (0,1–0,5 %).

Valmistus ja käyttö
Vaikka anisaldehydiä esiintyykin useissa eteerisissä öljyissä, sitä tuotetaan pääasiassa teollisesti. Käytettyjä tapoja ovat muun muassa anetolin hapetuksella esimerkiksi typpihapon, kromiyhdisteiden tai otsonin avulla, metyloimalla p-hydroksibentsaldehydiä tai anisolista Vilsmeier–Haack-reaktiolla.

Anisaldehydiä käytetään hajusteissa tuomaan kukkaismaista hajua esimerkiksi saippuoihin. Sitä voidaan lisätä myös elintarvikkeisiin. Yhdistettä käytetään myös lähtöaineena valmistettaessa muun muassa lääkeaineita. Anisaldehydin etanoliliuosta voidaan käyttää ohutkerroskromatografiassa värjäysreagenssina ja se reagoi kuumennettaessa useiden yhdisteiden kanssa muodostaen erilaisia värillisiä yhdisteitä.

Lähteet

Aldehydit
Aromaattiset yhdisteet
Homoikoni

Homoikoni on julkisuuden henkilö, joka on noussut erityisesti seksuaalivähemmistöjen suosioon tai jonka homopiirit ovat ottaneet omakseen.

Historia
Pyhää Sebastiniusta pidetään yhtenä varhaisimmista homoikoneista. Tennessee Williams nimesi näytelmäänsä Äkkiä viime kesänä päähenkilön Sebastianiksi Pyhän Sebastianuksen mukaan. Myös 1800-luvulla elänyttä kirjailijaa Oscar Wildeä pidetään homoikonina.

1900-luku 
1920-luvulta 1960-luvun lopulle asti uraansa tehnyttä näyttelijää ja laulajaa Judy Garlandia pidetään yhtenä kaikkien aikojen suurimmista homoikoneista. Myös Joan Crawford, Bette Davis, Lucille Ball ja Marilyn Monroe tunnetaan yleisesti varhaisina homoikoneina. 1970-luvun merkittävimpiä homoikoneita olivat muun muassa näyttelijät Joan Rivers, Meryl Streep ja Bette Midler, sekä muusikot Donna Summer, Gloria Gaynor ja Cass Elliot. Judy Garlandin tyttärestä Liza Minnellista tuli myös homoikoni. 1980- ja 1990-luvuilla merkittävimpiä homoikoneita olivat etenkin laulajat Madonna, Cher, Kylie Minogue, Tori Amos, Whitney Houston ja Cyndi Lauper sekä juontaja Oprah Winfrey.

Viihdemaailman varhaisimpia miespuolisia homoikoneja on 1930–60-luvulla näyttelijänä toiminut Cary Grant, jonka arvellaan olleen itsekin homoseksuaalisessa suhteessa. Myös näyttelijät James Dean, Harvey Fierstein, Stephen Fry ja Neil Patrick Harris sekä muusikot Freddie Mercury ja Elton John kuuluivat viime vuosisadan suurimpiin miespuolisiin homoikoneihin.

Politiikan alalta viime vuosisadan suurimpia homoikoneita olivat muun muassa näyttelijänäkin toiminut Argentiinan presidentin puoliso Eva Perón, Walesin prinsessa Diana sekä San Franciscon kaupunginvaltuutettu Harvey Milk.

2000-luku
Madonna, Kylie Minogue ja Cher kuuluvat edelleen suurimpiin homoikoneihin. Muita viihdemaailman homoikoneina pidettäviä ovat nykyään muun muassa Lady Gaga, Lily Allen, Lana Del Rey, Mariah Carey, Miley Cyrus, Ariana Grande, Kesha, Jennifer Lopez, Demi Lovato, Nicki Minaj, Katy Perry, Sia, Britney Spears, Rihanna, Paris Hilton, Taylor Swift,, Adam Lambert, George Michael, Macklemore ja Justin Timberlake.

Musiikkimaailman ulkopuolelta homoikoneita ovat muun muassa urheilun saralta jalkapalloilijat David Beckham ja Cristiano Ronaldo sekä uimahyppääjä Tom Daley, sekä näyttelijöistä etenkin Kathy Griffin ja Jake Gyllenhaal. 2000-luvun politiikan homoikoneina pidetään muun muassa Islannin pääministerinä toiminutta Jóhanna Sigurðardóttiria ja monissa Suomen 
ministerin viroissa toiminutta Pekka Haavistoa.

Lähteet

Populaarikulttuuri
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen kulttuuri
Liu Cixin

Liu Cixin (; englanninkielisissä käännöksissä nimellä Cixin Liu; s. 23. kesäkuuta 1963) on kiinalainen kirjailija. Hän on voittanut mm. kiinalaisen Xingyun-palkinnon sekä Hugo-palkinnon.

Kirjallisuus ja palkinnot 
Liun teoksista tunnetuin työ tähän mennessä sān tǐ (三体, suom. Kolmen kappaleen probleema) julkaistiin ensin jatkokertomuksena lehdessä 2006 ja kirjana 2008. Sen käänsi englanniksi Ken Liu 2014 ja se voitti 2015 Hugon. Hän on Aasian ensimmäinen Hugon voittaja. Hän on voittanut Xingyun-palkinnon vuonna 2015.

Liun kirjoja on myyty Kiinassa yli seitsemän miljoonaa kappaletta.

Teoksia

Muistoja planeetta Maasta -trilogia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Cixin Liu Science Fiction Awards Database -sivustolla 
 

Kiinalaiset kirjailijat
Hugo-palkinnon saajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Vera Klimovitš

Vera Klimovitš (s. 29. huhtikuuta 1988) on valkovenäläinen lentopalloilija, pelipaikaltaan keskitorjuja ja pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän edustaa Suomen Mestaruusliigassa Hämeenlinnan Lentopallokerhoa. Hänen kasvattajaseuransa on Mintšanka Minsk. 

Klimovitš pelasi kasvattajaseurassaan aina vuoteen 2009 asti voittaen maan mestaruuden 2007. Seuraavat viisi vuotta hän pelasi azerbaidzanilaisessa Lokomotiv Bakussa ennen siirtymistään Italiaan kahdeksi kaudeksi. Bakussa Klimovitš oli voittamassa mm. Challenge Cupia 2011-2012.

Italiassa Klimovitš voitti A1-liigan mestaruuden 2015 ja oli nostamassa Forlia A2-liigasta pääsarjaan 2016. 

Suomeen Klimovitš siirtyi kaudeksi 2016–2017 LP Viestiin. Hän voitti sekä liigamestaruuden että cup-mestaruuden. Tämän jälkeen hän pelasi Turkissa ja Israelissa. Kaudella 2021–2022 hän pelasi jälleen Suomessa, tällä kertaa Hämeenlinnan Lentopallokerhossa, ja saavutti SM-pronssia.

Lähteet 

Valkovenäläiset lentopalloilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Nadezhda Gokhshtein

Nadežda Gokhshtein (o.s. , s. 22. lokakuuta 1982 Petroskoi) on venäläinen lentopalloilija, joka edustaa salolaista LP Viestiä. Hänen kasvattajaseura on TTU Pietari.

Gokhshtein on pelannut useissa huippuseuroissa Venäjällä, Turkissa ja Azerbaidžanissa. Lentopallosta hänellä oli taukoa parin kauden verran, koska perheeseen syntyi tytär vuonna 2015. Gokhshtein asuu miehensä kanssa Viipurissa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Надежда Сак: «Без компьютера в наше время не обойтись» (omsk-sport.ru) 
16 Nadezhda GOKHSHTEIN  (cev.lu) 

Venäläiset lentopalloilijat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Gustav Klutsis

Gustav Klutsis (, ) (4. tammikuuta 1895 – 26. helmikuuta 1938) oli latvialais-neuvostoliittolainen valokuvaaja ja konstruktivistisen avantgarde-taiteen tekijä. Hän on tunnettu yhdessä vaimonsa ja pitkäaikaisen yhteistyökumppaninsa Valentina Kulaginan kanssa tekemästään Neuvostoliiton vallankumouksellisesta ja stalinistisesta propagandasta. Hänen nimestään käytetään suomen kielessä sekä latviankielistä asua Gustavs Klucis että venäjänkielistä asua translitteroidussa muodossa Gustav Klutsis.

Elämäkerta 
Klutsis syntyi Latviassa Rūjienassa. Hän opiskeli taidekoulussa Riiassa vuosina 1912–1915.   

Hän päätyi Venäjälle vuonna 1915 tsaarin armeijassa ja päätti jäädä sinne lokakuun vallankumouksen jälkeen latvialaisten tarkka-ampujien joukossa. Seuraavan kolmen vuoden aikana hän alkoi tutustua taiteeseen Kazimir Malevitšin ja Antoine Pevsnerin oppilaana ja liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueseen. Hän tutustui Valentina Kulaginaan, ja he avioituivat. Hän valmistui Valtion taidekoulusta VKhUTEMASista. Hän jatkoi koulun väriteorian professorina vuodesta 1924, kunnes koulu suljettiin vuonna 1930.

Klutsis opetti, kirjoitti ja tuotti Neuvostoliiton valtiollista poliittista taidetta koko loppuelämänsä. Pariskunnan taide oli omistettu edistämään Josif Stalinin henkilökulttia.

Huolimatta aktiivisesta ja uskollisesta palvelusta Neuvostoliiton kommunistiselle puolueelle Klutsis pidätettiin Moskovassa 17. tammikuuta 1938, kun hän valmistautui lähtemään New Yorkin maailmannäyttelyyn. Epätietoisuus Klutsisin kohtalosta jatkui vuoteen 1989 saakka, jolloin todettiin, että hänet oli teloitettu Stalinin vainoissa pian vangitsemisensa jälkeen vuonna 1938.

Klutsis on yksi neljästä taiteilijasta, jotka keksivät poliittisen valokuvamontaasin 1918 (yhdessä saksalaisen dadaistien Hannah Höch ja Raoul Hausmann sekä venäläisen El Lisitskin kanssa). Hän työskenteli El Lisitskin kanssa kansainvälisessä näyttelyssä Kölnissä ja Pariisissa vuonna 1937.

Työt 
 
Klutsisin tunnetuimpia teoksia ovat 
”Krasnyi tšelovek” (Punainen ihminen, 1918) 
”Dinamitšeskij gorod” (Dynaaminen kaupunki, 1919) 
”Aksonometritšeskaja živopis” (Aksonometrinen maalaus, 1920)
”Spartakiadi-sarja” (Moskovan spartakiadeihin suunniteltu juliste- ja postikorttisarja, 1928)
”Vypolnim plan velikih rabot” (Täytämme suurten töiden suunnitelman, 1930)
”SSSR – ydarnaja brigada proletariata vsego mira (Neuvostoliitto – koko maailman proletariaatin iskuprikaati, 1931).

Lähteet 

Vuonna 1895 syntyneet
Vuonna 1938 kuolleet
Graafiset suunnittelijat
Neuvostoliittolaiset valokuvaajat
Korkeamäen jätinkirkko

Korkeamäen jätinkirkko eli Korkiasaaren jätinkirkko on Etelä-Pohjanmaalla Kauhavan Alahärmässä sijaitseva jätinkirkko. Aiemmin röykkiökohteena tunnettu muinaisjäännös on vuonna 2010 luokiteltu myös jätinkirkoksi.

Sijainti 
Alue sijaitsee Alahärmän kirkosta 6,5 kilometriä itään Haarusjärven eteläpuolella ja Kortesjärven puolella sijaitsevien kalliopaljastumien länsipuolella. Alueella sijaitsee laajoja ojitettuja soita, kuten esimerkiksi Kaakkurinneva, ja siellä on myös kallioinen mäki, jota kutsutaan Korkeamäeksi tai Korkiasaareksi. Mäen päällä on useita kivisiä muinaisjäännöksiä. Ne sijaitsevat pääasiassa mäen koillissivulla, missä muinainen rantakin on sijainnut. Korkiasaaren juurelle pääsee metsäautotieltä, joka tulee siihen Alhärmästä alkavalta yhdystieltä 17843. Metsäautotietä ajetaan yhdystieltä 1,2 kilometriä etelään.

Jätinkirkko 
Lokakuussa 2010 tehdyssä tarkastuksessa kohde luokiteltiin myös jätinkirkoksi. Luontaisia kivivalleja on muokattu ja laajennettu ladotuilla kivivalleilla niin, että syntynyt rakennelma on soikea. Marianna Ridderstad mittasi jätinkirkon mittoja jätinkirkkojen paleoastronomisen tutkimushankkeen aikana. Jätinkirkko on hänen mukaansa 60 metriä pitkä ja 30 metriä leveä. Rakenteen pituusakselin suuntaus on 17° pohjoisesta vastapäivään eli pohjois-koilliseen. Kivivalleissa on kolme kraatteriröykkiötä, joissa röykkiön keskellä on kuoppa. Näiden arvellaan olevan saaliiden säilytyskuoppia. Ridderstad on ilmoittanut, että kivivallissa on kaksi sisäkkäistä vallirakennetta. Näyttää siltä, ettei valleihin ole raivattu liikkumista helpottavia kohtia eli portteja.

Ympäristö 
Alueen kiviset rakenteet on tunnettu kauan, mutta mäen eteläpäässä sijaitseva jätinkirkko on uusi havainto. Muut kiviröykkiöt sijaitsevat mäen pohjoispuolella. Pohjoispään keskittymä sijaitsee 75 metriä jätinkirkosta pohjoisluoteeseen ja toinen 40 metriä siitä pohjoiseen. Röykkiöt ovat sammaleiden ja kasvuston peittämiä, mutta ne ovat pintamaata raivaamatta havaittavissa. Niitä on tulkintatavasta riippuen 4–7 kappaletta. Röykkiöiden läpimitta vaihtelee viidestä metristä kahdeksaan metriin. Jokaista röykkiötä on kaiveltu niiden keskikohdasta. Mäellä on näiden lisäksi kaksi jätinkirkkoa pienempää latomusta, jossa on ilmeisesti keskeltä raivattu puhtaaksi alue luontaisesta kivikosta ja raivatut kivet pinottu reunavalliksi. Toisen raivatun alueen halkaisija on 16 metriä, ja toisen alueen mitat ovat 16×10 metriä.

Tutkimuksia 
Kohteessa on käyty tutkimassa alueen kivisiä rakenteita tarkastuksien ja inventointien yhteydessä vuosina 1967 (Ari Siiriäinen), 1984 (Matti Bergström), 2008 (Taisto Karjalainen) ja 2010 (Kaisa Lehtonen ja Pentti Risla). Vuoden 2010 käynnin aikana huomattiin jätinkirkon suuri rakenne. Alueen muinaishautoja ei ole tutkittu.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Okkonen, Jari: Jätinkirkot – Pohjanmaan arvoitukselliset muinaisjäännökset, Arkeologia NYT! 2-3/2008, s.5–7

Suomen jätinkirkot
Alahärmä
Etelä-Pohjanmaan historia
Riviera (täsmennyssivu)

Riviera voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

 Riviera, alue Ranskan ja Italian Välimeren-rannikolla
 Ranskan Riviera
 Italian Riviera
 Riviera, alue Sveitsissä, Ticinojoen laaksossa
 Riviera, kunta Sveitsissä, Ticinon kantonissa
 Riviera, hallintoalue Sveitsissä, Ticinon kantonissa
 1426 Riviera, asteroidi
 Kerran agentti, aina agentti (Riviera), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1987
 Buick Riviera, vuosina 1963–1999 valmistettu luksusauto
 HMS Riviera, Britannian Kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaiva
 Nick Riviera, hahmo piirrossarjassa Simpsonit
 Ateenan Riviera, Saroninlahden rannikkoalue Kreikassa lähellä Ateenaa
 Maskun Riviera, Suomen Maskussa sijaitseva hiekkakuoppa-alue, jossa on uimarantoja ja virkistysalue
 Riviera, Las Vegasissa Yhdysvalloissa vuosina 1955–2015 toiminut hotelli ja kasino
 Riviera, elokuvateatteri Helsingin Harjukadulla.
Seth Vesa

Seth Vesa (27. tammikuuta 1890 Teisko – 27. elokuuta 1957 Ikaalinen) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja hiihtäjä. 

Teiskossa syntynyt Seth Vesa voitti murtomaahiihdon 20 ja 30 kilometrin SM-kultaa 19-vuotiaana vuonna 1909 sekä samana vuonna Tukholmassa Pohjoismaisten kisojen 30 kilometrin murtomaahiihdon. Vesa lopetti hiihtouransa jo vuonna 1910, mutta hän julkaisi vuonna 1925 Hiihtäjän opas -nimisen hiihto-oppaan ja muita hiihtoon liittyviä kirjoja. 

Seth Vesa toimi opettajana Asikkalassa, Uudella kirkolla ja vuodesta 1922 Ikaalisissa. Hän kuoli tapaturmaisesti kaaduttuaan polkupyörällään syysliukkailla vuonna 1957.

Teoksia 
 Hyvän suksen ominaisuuksista ja suksien hoito. Suomen urheiluaitta, Helsinki 1917
 Hiihto urheiluna ja liikuntoharjoituksena. Urheilijain kustannus, Helsinki 1918
 Hiihto : hiihtäjän opas : sisältää myös Suomen hiihdon historian, tarkat selostukset suksien ja hiihtovälineiden valmistamiseen sekä Toivo Aron kirjoituksen suksien muodon varhaisemmasta kehityksestä ja Arvo Vesan kirjoituksen hiihtäjän terveyden hoidosta. 2. laaj. painos Otava 1925

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seth Vesa : Hämäläisestä suksesta ja suksisepistä. Suksentekotaidon vaiheita 1880-luvulta nykypäiviin asti, Aamulehti, 27.02.1927, nro 57, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset opettajat
Suomalaiset maastohiihtäjät
Suomalaiset urheilukirjailijat
Vuonna 1890 syntyneet
Vuonna 1957 kuolleet
Dedzan piirikunta

Dedzan piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta. Piirikunta on osa Malawin Keskistä aluetta ja rajoittuu etelässä Ntcheun piirikuntaan ja Mosambikiin, lännessä ja luoteessa Lilongwen, pohjoisessa Saliman piirikuntaan sekä idässä Malawijärveen ja pieneltä osin Mangochin piirikuntaan.

Piirikunnan pinta-ala on 3 624,0 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 298 200 as. (1977), 411 800 as. (1987), 486 700 as. (1998), 624 400 as. (2008). Vuoden 2014 väkilukuarvio oli 718 747 as. Piirikunnan keskus on Dedzan kaupunki (20 241 as., 2008).

Lähteet

Aiheesta muualla
 Current Members of Parliament (several from the Constituencies of Dedza district)  (parliament.gov.mw)

Malawin piirikunnat
Saliman piirikunta

Saliman piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta. Piirikunta on osa Malawin Keskistä aluetta ja rajoittuu etelässä Dezdan, lännessä Lilongwen ja Dowan, luoteessa Ntchisin ja pohjoisessa Nkhotakotan piirikuntaan sekä idässä Malawijärveen.

Piirikunnan pinta-ala on 2 196,0 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 132 300 as. (1977), 189 200 as. (1987), 248 200 as. (1998), 337 900 as. (2008). Vuoden 2014 väkilukuarvio oli 407 148  asukasta.

Piirikunnan keskus on Saliman kaupunki (27 852 as., 2008). Se sijaitsee maanteitse noin 22 kilometriä Malawijärveltä länteen. Kaupunkiin on noin 110 kilometriä pääkaupunki Lilongwesta.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Current Members of Parliament (several from the Constituencies of Salima district)  (parliament.gov.mw)

Malawin piirikunnat
Lilongwen piirikunta

Lilongwen piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta. Piirikunnan keskus on piirikunnan pohjoisosassa sijaitseva ja piirikuntaan kuuluva maan pääkaupunki Lilongwe (674 400 as., 2008). Piirikunta on osa Malawin Keskistä aluetta ja rajoittuu lounaassa Mozambikiin, luoteessa Mchinjin, pohjoisessa Kasungun ja Dowan, lännessä Saliman ja kaakossa Dedzan piirikuntaan.

Piirikunnan maaseutuosan pinta-ala on 5 703,0  neliökilometriä ja pääkaupungin 456,0 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 1,200 milj. (vuonna 1987; maaseutu 976 600 as. ja kaupunki 223 300 as.), 1,787 milj. (1998; maaseutu 1 346 400 as. ja kaupunki 440 500 as.), 1,905 milj. (2008; maaseutu 1 230 800 as. ja 674 400 as. kaupunki). Vuoden 2014 väkilukuarvio oli jo 2,4 miljoonaa (josta piirikunnan maaseudulla 1 421 454 ja pääkaupungissa 978 780 asukasta).

Lähteet

Aiheesta muualla
 Current Members of Parliament (several from the Constituencies of Lilongwe district)  (parliament.gov.mw)

Malawin piirikunnat
Gustav Fridolin

Per Gustav Edvard Fridolin (s. 10. toukokuuta 1983 Vittsjö) on ruotsalainen entinen poliitikko. Fridolin toimi toisena vihreiden puheenjohtajista ensin Åsa Romsonin kanssa vuosina 2011–2016 ja sitten Isabella Lövinin kanssa vuosina 2016–2019. Vuosina 2014–2019 hän toimi Ruotsin opetusministerinä.

Fridolin toimi valtiopäiväedustajana vuosina 2002–2006 sekä 2010–2019. Viimeisellä kaudellaan hän edusti Tukholman vaalipiiriä. Siviiliammatiltaan Fridolin on toimittaja, kirjailija ja opettaja.

Elämä ja ura 
Fridolin syntyi Vittsjössä, Hässleholmin kunnassa, Skånen läänissä, Ruotsissa. Hän liittyi ympäristöpuolueeseen vuonna 1994, ja toimi toisena Vihreän Nuorison kahdesta puheenjohtajista vuosina 1999–2003.

Fridolinin ensimmäinen kausi valtiopäivillä oli vuosina 2002–2006, jolloin hän edusti Tukholman vaalipiiriä. Fridolin oli tuolloin vain 19-vuotias, ja siten nuorin kansanedustaja Ruotsin historiassa. Hän piti ennätystä hallussaan vuoteen 2010 asti, jolloin maltillisten Anton Abele rikkoi sen. Ensimmäisen kautensa aikana Fridolin oli perustuslakikomitean jäsen. Hän toimi myös ympäristöpuolueen hallituksen jäsenenä 2004–2006 ja oli yksi puolueen edustajista neuvotteluissa sosiaalidemokraattisen hallituksen ja vasemmistopuolueen kanssa.

Vuonna 2005 Fridolin ilmoitti, ettei hän olisi ehdolla vuoden 2006 valtiopäivävaaleissa. Vuosina 2006–2009 hän työskenteli reportterina tutkivassa televisio-ohjelmassa nimeltä Kalla fakta. Fridolin opiskeli Tukholman ja Linköpingin yliopistoissa, minkä jälkeen hän sai luvan opettaa kansankorkeakouluissa, mutta ei ole koskaan toiminut opettajana.

Fridolin oli ehdolla jälleen vuoden 2010 valtiopäivävaaleissa ja edusti Skånen läänin pohjoista ja itäistä vaalipiiriä. Hän istuu EU-asioiden komiteassa ja on myös varajäsen ulkoasiainkomiteassa, sisäasiainkomiteassa sekä teollisuus- ja talouskomiteassa.

Fridolin on kirjoittanut kolme kirjaa, jotka kaikki käsittelevät politiikkaa. Ensimmäinen, nimeltään Från Vittsjö till världen – om global apartheid och alla vi som vill någon annanstans (), julkaistiin vuonna 2006. Hänen toinen kirjansa, nimeltään Blåsta, julkaistiin vuonna 2009, ja hänen kolmas kirjansa, Maskiner och människor – en skrift om arbete och framtidstro () vuonna 2011. Fridolin kirjoitti Koneet ja miehet yhdessä Ulf Bodach Söderströmin kanssa, ja siinä esitellään vihreän politiikan mahdollisuuksia.

Fridolinin poliittinen esikuva on sosiaaliliberaali pääministeri Karl Staaff, jota hän kehui lehtiartikkelissa vuonna 2011.

Vuonna 2014 Fridolinista tuli Löfvenin ensimmäisen hallituksen opetusministeri.

Vuonna 2019 Fridolin vetäytyi politiikasta ja palasi opettajaksi. Fridolin kertoi syyksi, että politiikka vei liikaa aikaa perhe-elämältä.

Lähteet 

Ruotsalaisten puolueiden puheenjohtajat
Ympäristöpuolue vihreiden poliitikot
Ruotsin kansanedustajat
Ruotsin ministerit
Opetusministerit
Ruotsalaiset toimittajat
Ruotsalaiset opettajat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Ville Hynynen

Ville Hynynen oli suomalainen kääntäjä.

Suomennoksia 
 Louisa M. Alcott : Kahdeksan serkusta ; englanninkielestä suomentanut Ville Hynynen. WSOY 1917, 6. painos 1950, 8. kieliasultaan uud. painos 1969, 11. painos 1992 (alkuteos Eight cousins)
 Louisa M. Alcott : Pikku miehiä. WSOY 1918, 5. kieliasultaan uud. painos 1967, 10. painos 2000 (alkuteos Little men)
 Hall Caine : Hagarin poika ; englanninkielestä suomentanut Ville Hynynen. WSOY 1919
 James Fenimore Cooper : Haukansilmä. WSOY 1919, 2. painos korj. ja lyh. suomennos 1954, 4. painos 1975 (alkuteos The pathfinder)
 George Manville Fenn : Hopeakuilu. WSOY 1920
 Hall Caine : Man-saaren tuomari : 1-2 nide ; englanninkielestä suomentanut Ville Hynynen. WSOY 1920
 Jack London : Martin Eden : romaani. Otava 1920, Arena-kirja, Helsinki 1970, Tammi, Helsinki 1982

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ville Hynysen suomentamia teoksia (Haukansilmä, Kahdeksan serkusta, Martin Eden, Pikku miehiä) Project Gutenbergissä

Suomentajat
Syntymävuosi puuttuu
Kuolinvuosi puuttuu
Kasungun piirikunta

Kasungun piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta.  Piirikunta on osa Malawin Keskistä aluetta ja rajoittuu lännessä Sambiaan, pohjoisessa Mzimban, idässä Nkhotakotan, sekä etelässä Ntchisin, Dowan, Lilongwen ja Mchinjin piirikuntaan. Piirikunnan keskus on Kasungun kaupunki (39 640 as., 2008). Kasungussa toimii muun muassa Kasungun lentoasema.

Piirikunnan pinta-ala on 7 878,0 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 194 400 as. (vuonna 1977), 323 500 as. (1987), 480 700 as. (1998), 627 500 as. (2008). Vuoden 2014 väkilukuarvio oli 794 991 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Current Members of Parliament (several MP from the constituencies of Kasungu district)  (parliament.gov.mw)

Malawin piirikunnat
Dowan piirikunta

Dowan piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta.  Piirikunta on osa Malawin Keskistä aluetta ja sijaitsee Lilongwen piirikunnan ja pääkaupunki Lilongwen pohjoisnaapurina. Luoteessa Dowan piirikunta rajoittuu Kasungun, pohjoisessa Ntchisin ja lännessä Saliman piirikuntaan. Piirikunnan keskus on Dowan taajama (4 765 as., 2008), josta on pääkaupunkiin maanteitse noin 50 kilometriä.

Piirikunnan pinta-ala on 3 041 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 247 600 as. (vuonna 1977), 322 400 as. (1987), 411 400 as. (1998), 558 500 as. (2008). Vuoden 2014 väkilukuarvio oli 732 342 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Current Members of Parliament (several from the Constituencies of Dowa district)  (parliament.gov.mw)

Malawin piirikunnat
Ntcheun piirikunta

Ntcheun piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta.  Piirikunta on osa Malawin Keskistä aluetta ja rajoittuu lännessä Mozambikiin. Pohjoisessa naapurina Dedzan, idässä Mangochin ja Balakan sekä etelässä Nenon piirikunta. Piirikunnan keskus on Ntcheun taajama (14 642 as., 2008).

Piirikunnan pinta-ala on 3 424 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 226 500 as. (vuonna 1977), 358 800 as. (1987), 370 800 as. (1998), 471 600 as. (2008). Vuoden 2014 väkilukuarvio oli 557 433 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Current Members of Parliament (several from the constituencies of Ntcheu district)  (parliament.gov.mw)

Malawin piirikunnat
Locus-palkinto

Locus-palkinto on Locus-lehden myöntämä palkinto. Palkinnot jaetaan lehden lukijoiden kyselyn perusteella.

Palkinto jaetaan muun muassa parhaan science fiction-, fantasia- ja kauhukirjan sarjassa.

Palkintokategoriat 
Palkintokategorioita ovat muun muassa:
Locus-palkinto parhaalle romaanille
Locus-palkinto parhaalle tieteiskirjallisuuden romaanille
Locus-palkinto parhaalle fantasiakirjallisuuden romaanille
Locus-palkinto parhaalle ensiromaanille
Locus-palkinto parhaalle nuorten aikuisten kirjalle

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset kirjallisuuspalkinnot
Tieteiskirjallisuuspalkinnot
Juha Kuisma

Juha Kuisma (s. 1955 Lempäälä) on suomalainen tietokirjailija, toimittaja ja Suomen Keskustaa edustava poliittinen toimija.

Opinnot ja työura
Jyväskylän yliopistosta taloustieteen kandidaatiksi valmistunut Kuisma on työskennellyt toimittajana sanomalehdissä Lalli, Suomenmaa ja Aamulehti, toiminut kyläasiamiehenä Pirkanmaalla, ollut pääministeri Esko Ahon erityisavustajana vuosina 1993–1995, Suomen maatalousmuseo Saran ensimmäisenä johtajana vuosina 2004–2009, pääministerien Matti Vanhanen ja Mari Kiviniemi talouspoliittisena avustajana vuosina 2009–2010 ja työskennellyt Suomen Kylätoiminta ry:n hankkeissa vuosina 2011–2014. Vuosina 2009–2010 hän toimi Valtioneuvoston asettaman Biotaloustyöryhmän puheenjohtajana.

Kirjallinen toiminta
Kuisma on vuosina 1982–2015 julkaissut ja toimittanut lukuisia tietokirjoja ja keskustelupuheenvuoroja eri aihepiireistä, joihin ovat kuuluneet muiden muassa Suomen ekohistoria, biotalous, maaseudulla asumisen oikeutus, kylätoiminta ja lähidemokratia. Helsingin Sanomien kuukausiliite, Loimaan lehti ja Maaseudun Tulevaisuus ovat julkaisseet hänen kolumnejaan.

Poliittinen toiminta
Kuisma edustaa poliittiselta kaannaltaan Suomen Keskustaa ja on toiminut vuodesta 2013 Lempäälän kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Eduskuntavaaleissa 2015 Kuisma oli Suomen keskustan ehdokkaana Pirkanmaan vaalipiirissä mutta ei tullut valituksi.

Tunnustuksia
Kuismalle myönnettiin Suomen tietokirjailijoiden Tietopöllö-palkinto 2006 yhdessä Kirsti Mannisen ja Jussi Kaakisen kanssa kirjasta Suomen lasten historia.

Julkaisuja

Tekijänä

Toimittajana

Lähteet

Suomalaiset tietokirjailijat
Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset museonjohtajat
Suomen Keskustan poliitikot
Lempäälän kunnanvaltuutetut
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Nkhotakotan piirikunta

Nkhotakotan piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta.  Piirikunta on osa Malawin Keskistä aluetta ja rajoittuu idässä Malawijärveen. Etelässä naapurina on Saliman, idässä Ntchisin ja Kasungun, luoteessa Mzimban sekä pohjoisessa Nkhata Bay piirikunta. Piirikunnan keskus on Nkhotakotan kaupunki (24 726 as., 2008).

Piirikunnan pinta-ala on 4 259 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 94 400 asukasta (vuonna 1977), 158 000 as. (1987), 229 500 as. (1998), 303 700 as. (2008). Vuoden 2014 väkilukuarvio oli 367 776 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Current Members of Parliament (several from the constituencies of Nkhotakota district)  (parliament.gov.mw)

Malawin piirikunnat
Mchinjin piirikunta

Mchinjin piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta.  Piirikunta on osa Malawin Keskistä aluetta ja rajoittuu etelässä Mozambikiin ja lännessä Sambiaan. Pohjoisessa naapurina on Kasungun ja idässä Lilongwen piirikunta. Piirikunnan keskus on Mchinjin taajama (17 881 as., 2008) Sambian rajan tuntumassa.

Piirikunnan pinta-ala on 3 356 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 158 800 as. (vuonna 1977), 249 800 as. (1987), 324 900 as. (1998), 456 500 as. (2008). Vuoden 2014 väkilukuarvio oli 569 086 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Current Members of Parliament (several from the constituencies of Mchinji district)  (parliament.gov.mw)

Malawin piirikunnat
Zomban piirikunta

Zomban piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta.  Piirikunta on osa Malawin Eteläistä aluetta ja rajoittuu idässä Mozambikiin. Etelässä naapureina ovat Phalomben, Mulanjen ja Chiradzulun, lännessä Blantyren ja Nenon sekä pohjoisessa Balakan ja Machingan piirikunnat. Piirikunnan itäosissa sijaitsee Chilwajärvi.

Piirikunnan keskus on Zomban kaupunki (88 300 as., 2008). Kaupunki toimi brittien siirtomaahallinnon keskuksena Malawissa. Zomban kaupunki sijaitsee Zomban tasangolla, noin 72 kilometriä Blantyrestä luoteeseen ja 290 kilometriä Lilongwesta etelään. 

Piirikunnan pinta-ala on 2 580 neliökilometriä (josta 2 541 km2 maaseudulla + 39 km2 kaupungissa). Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 352 300 asukasta (vuonna 1977), 474 900 as. (1987: maaseutu 441 600 as. ja Zomban kaupunki 43 300 as.), 612 600 as. (1998: maaseutu 546 700 as. ja kaupunki 65 900 as.) ja 667 900 (2008: maaseutu 579 600 as. ja kaupunki 88 300 as.). Vuoden 2014 väkilukuarvio oli 779 259 ihmistä (joista 648 882 asui maaseudulla ja 130 377 kaupungissa).

Lähteet

Aiheesta muualla
 Zomba Plateau  (lonelyplanet.com)
 Current Members of Parliament (several from the constituencies of Zomba district)  (parliament.gov.mw)

Malawin piirikunnat
Ntchisin piirikunta

Ntchisin piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta.  Piirikunta on osa Malawin Keskistä aluetta.  Sen naapuripiirikuntia ovat etelässä Dowan, luoteessa Kasungun, idässä Nkhotakotan ja kaakossa Saliman piirikunnat. Piirikunnan keskus on Ntchisin taajama (7 918 as., 2008).

Piirikunnan pinta-ala on 1 655  neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 87 400 as. (vuonna 1977), 120 900 as. (1987), 167 900 as. (1998), 224 900 as. (2008). Vuoden 2014 väkilukuarvio oli 276 481 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Current Members of Parliament (several from the constituencies of Ntchisi district)  (parliament.gov.mw)

Malawin piirikunnat
Mwanzan piirikunta

Mwanzan piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta.  Piirikunta on osa Malawin Eteläistä aluetta ja rajoittuu lännessä Mozambikiin. Pohjoisessa ja idässä naapurina on Nenon piirikunta ja etelässä Chikwawan piirikunta. Mwanzan piirikunnan keskus on  Mwanzan taajama (14 226 as., 2008). 

Piirikunnan pinta-ala on 2 295 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 71 400 as. (vuonna 1977),  60 300 as. (1987), 63 200 as. (1998) ja 92 900  as. (2008). Mwanzan piirikunnan koillisosasta muodostettiin Nenon piirikunta vuoden 1977 ja 1987 väestönlaskentojen välissä. Vuoden 2014 väkilukuarvio Mwanzan piirikunnalle oli 102 571 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Current Members of Parliament (several from the constituencies of Mwanza district)  (parliament.gov.mw)

Malawin piirikunnat
Nenon piirikunta

Nenon piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta.  Piirikunta on osa Malawin Eteläistä aluetta ja on muodotettu vuonna 2003 lohkaisemalla koillisosa Mwanzan piirikunnasta uudeksi piirikunnaksi. Nenon piirikunta rajoittuu lännessä Mozambikiin ja Mwanzan piirikuntaan. Pohjoisessa naapurina on Ntcheun ja Balakan sekä idässä Zomban ja Blantyren piirikunnat. .  Piirikunnan hallinnollinen keskus on Nenon taajama.

Piirikunnan pinta-ala on 1 469 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 61 200 as. (1987), 74 800 as. (1998) ja 107 300 as. (2008). Vuoden 2014 väkilukuarvio oli 143 824 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Current Members of Parliament (some from the constituencies of Neno district)  (parliament.gov.mw)

Malawin piirikunnat
Noélie Yarigo

Noélie Yarigo (s. 26. joulukuuta 1985 Beninin kansantasavalta) on beniniläinen keskimatkojen juoksija, joka on erikoistunut 800 metrin juoksuun. Hän on edustanut maataan Rio de Janeiron kesäolympialaisissa vuonna 2016 800 metrin juoksussa. Hän sijoittui alkueränsä neljänneksi ennätyksellään 1.59,12 ja pääsi jatkoon välieriin, joihin hänen tiensä päättyi hänen jäätyään välieränsä viidenneksi ajalla 1.59,78. Hän osallistui myös yleisurheilun MM-kisoihin vuonna 2015 samalla matkalla jääden alkueränsä kuudenneksi, eikä päässyt jatkoon. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli välieränsä kolmas ajalla 1.59,74, eikä selviytynyt loppukilpailuun. Dohassa 2019 hän karsiutui finaalista oltuaan välieränsä viides ajalla 2.00.75. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli välierässään seitsemäs ajalla 2.01,41. Myös Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän oli välieränsä seitsemäs ajalla 2.01,52.

Afrikan-mestaruuskilpailuissa Yarigo on sijoittunut 800 metrillä viidenneksi 2014, kuudenneksi 2016 ja seitsemänneksi 2018 sekä Afrikan kisoissa seitsemänneksi 2019.

Hän painaa 56 kiloa ja on pituudeltaan 168 senttimetriä.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat

Sisäradat

Lähteet 

Beniniläiset yleisurheilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Svensk Botten

Svensk Botten oli Helsingissä vuosina 1937–1944 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

Lehti perustettiin ruotsalaisen kansanpuolueen oikeistosiiven äänenkannattajaksi. Sen ydinjoukon muodostivat ensimmäisen maailmansodan aikaiset aktivistit ja jääkärit sekä nuoremman polven samanmieliset lähinnä Aktiva studentförbundetin piiristä. Kerran viikossa ja välillä joka toinen viikko ilmestynyt Svensk Botten oli sisällöltään lähinnä mielipidefoorumi ja muistutti paljon aikakauslehteä.

Lehti lopetettiin kesällä 1944 Aftonposten-lehden perustamisen yhteydessä, koska kansanhuoltoministeriö ei suostunut antamaan painopaperia molemmille.

Vastaavat toimittajina 
Torsten G. Aminoff (1937–1941), 
Herman Gummerus (1941–1942) 
Alf Brenner (1943–1944).

Lähteet

Helsingin media
Ilmestymästä lakanneet suomalaiset ruotsinkieliset sanomalehdet
Rumphin piirikunta

Rumphin piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta.  Piirikunta on osa Malawin Pohjoista aluetta ja rajoittuu lännessä Sambiaan. Sen naapuripiirikuntia ovat pohjoisessa Chitipa ja Karonga sekä etelässä Nkhata Bay ja Mzimba. Idässä rajan muodostaa Malawijärvi.  Piirikunnan keskus on Rumphin taajama (17 845 as., 2008).

Piirikunnan pinta-ala on 4 769 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 62 500 asukasta (vuonna 1977), 94 900 as. (1987), 128 400 as. (1998) ja 172 000 as. (2008). Vuoden 2014 väkilukuarvio oli 203 054 henkeä.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Current Members of Parliament (several from the constituencies of Rumphi district)  (parliament.gov.mw)

Malawin piirikunnat
Juhani Koti

Juhani Koti oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös kirjailijanimeä Elia Vera.

Teoksia 
Nimellä Juhani Koti:
 Minkälainen on rakastettava mies ja nainen ja kuinka sellaiseksi voit tulla : kertomus. Juha Lehto, Tampere 1914, 2. painos Tieto, Helsinki 1920, 3. painos Tekijä, Hämeenlinna 1925
 Rakkauden koulu. Tekijä, Tampere 1915
 Uusi seurustelutapa nuorille. Tekijä, Tampere 1917, 2. painos Tekijä, Tampere 1920, 3. painos Tekijä, Tampere 1925
 Kauneuden kehitys : kertomus tosielämästä. Tieto, Helsinki 1920, 2. korjattu ja lisätty painos Tekijä, Hämeenlinna 1925
Nimellä Elia Vera:
 Sydänsuru : kertomus. Juhani Koti, Tampere 1917, 2. painos Tieto, Helsinki 1920, 3. painos Tekijä, Hämeenlinna 1925, 2. painoksen näköispainos Kesävuori, Purujärvi 1985

Lähteet

Suomalaiset kirjailijat
Syntymävuosi puuttuu
Kuolinvuosi puuttuu