joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
TUL Cup 1951

Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailuihin 1951 osallistui 16 joukkuetta. Mestaruuden voitti Kotkan Työväen Palloilijat. Osallistumisoikeus oli kaikilla yhteisten sarjojen ja suursarjan joukkueilla.

Pudotuspelit 
1.kierros: Kotkan Reipas - Malmin Palloseura 4-2, Valkeakosken Koskenpojat - Hyvinkään Ponteva 2-0, Kuopion Pallo-48 - Kajaanin Palloseura 2-1, Rauman Pallo - Jakobstads Bollklubb 2-1.

Puolivälierän uusinta: Turun Veikot - Helsingin Kullervo 2-2. Tämän jälkeen Kullervo luopui jatkosta.

Mestarijoukkue : Veikko Heiskanen, Pertti Koivisto, Into Koskimaa, Sulo Parkkinen, Kaarlo Kalavainen, Aimo Sommarberg, Yrjö Rainero, Kauko Hakala, Mauri Vanhanen, Pertti Vanhanen, Kalle Lahti, varalla Esko Glummerus ja Matti Salmelainen.

Katso myös

 TUL Cup

Lähteet
 TUL:n toimintakertomus 1951 

TUL Cup
Vuoden 1951 jalkapallo
Katsuhito Ebisawa

Katsuhito Ebisawa (s. 11. heinäkuuta 1972 Tōhoku, Aomori) on entinen japanilainen hiihtäjä. Hän kilpaili kansainvälisellä tasolla vuosina 1994–2008. Hänen paras sijoituksensa on MM-kisoissa on 15 sija Trondheimin 1997 maailmanmestaruuskilpailujen 50 kilometrillä perinteisellä hiihtotavalla ja olympialaisissa kahdennettoista sijat viestissä Salt Lake Cityssä 2002 ja parisprintissä Torinossa 2006. Ebisawa oli ollut parhaimmillaan 9:s maailmancupin sprinttikilpailussa Reit im Winklissä Saksassa 1996. Parhaimmillaan hän oli maailmancupin kokonaispisteissä 43:s kaudella 1996–1997.

Aiheesta muualla 

Japanilaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Mattisen Teollisuus

Mattisen Teollisuus on suomalainen tekstiilitehdas, joka kehitti ja toi markkinoille farkkumerkin Jamekset, alkujaan James Dean. 

Lupa James Dean -nimen käyttöön hankittiin elokuvan Jättiläinen tuotantoyhtiöltä, mutta Deanin kuoleman jälkeen sukunimi pudotettiin pois. Idea farkuista syntyi Oie Salon mielessä. Yritys oli aikoinaan Pohjoismaiden suurin farmaritehdas. Huippuvuonna 1969 se valmisti yli miljoona farkkuparia, ja tehtaassa oli enimmillään 600 työntekijää.

Perheyritys Mattisen Teollisuuden perusti kauppaneuvos Ville Mattinen (1884–1975). Sen pitkäaikainen johtaja oli Sakari Mattinen. Hän kuitenkin luopui osuudestaan 1982 merkin suosion hiipuessa ulkomaisen tuonnin vuoksi.

Yrityksen emoyhtiö oli Ville Mattinen Oy, joka perustettiin 1941. Se oli tekstiili- ja lyhyttavaran tukkuliike, joka toimi Helsingissä Mikonkadulla.

Katso myös
 Vaaksa

Lähteet

Suomalaiset vaatetusalan yritykset
2012 (albumi)

2012 on Huge L:n albumi, joka julkaistiin 7. maaliskuuta 2012. Huge L käyttää albumilla edellisen Ei toivottuja lastenlauluja -albumin tapaan nimeä Herra Huu. Albumin kappaleista "Jytky", "Ei rappiolemusta" ja "Pidä" on julkaistu musiikkivideot. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 45 viikolla 11/2012.

Kappaleet 
 Pidä
 Mitä meinaat tehdä?
 Apina orkesteris
 Lempibiisi
 Ei rappiolemusta
 Hartsipoppa
 Pimmeet
 Hiljainen mäki
 Laiska
 Työn välittämätön
 Jytky
 Skippaa neula
 Tervetullut
 Yö taksi

Arvostelut 
 Desibeli.net:

Lähteet 

Huge L:n albumit
Huge L:n tuottamat albumit
Vuoden 2012 albumit
Mynsterin kenttä

Mynsterin kenttä on Ulvilan ainoa täysimittainen jalkapallokenttä. Kenttä on ns. 3. sukupolven tekonurmi ja se on Satakunnan Nelosessa pelaavan FC Ulvilan kotikenttä. Mynsterin kenttä sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä kaupungin keskustasta Mynsterin alueella Ulvilan kirkonseudulla.

Kentän yhteydessä on huoltorakennus pukuhuoneineen sekä kahvikioski.

Lisää aiheesta 
Ulvilan kaupunki/Mynsterin kenttä

Suomen jalkapallostadionit
Ulvilan rakennukset ja rakennelmat
Ympäristöfilosofia: Kirjoituksia ympäristönsuojelun eettisistä perusteista

Ympäristöfilosofia: Kirjoituksia ympäristönsuojelun eettisistä perusteista on vuonna 1997 ilmestynyt artikkelikokoelma ympäristöfilosofiasta. Kirja oli ensimmäinen kattava suomenkielinen ympäristöfilosofian kokoomajulkaisu.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tuukka Tomperi: Akateemista ympäristöfilosofiaa. Niin & näin 4/1997.
 Olli Tammilehto: Kirjoituskokoelma esittelee yhden ekofilosofian osa-alueista. Helsingin sanomat 6.9.1997 (Maksumuurin takana).

Kirjat etiikasta
Suomalaiset filosofian tietokirjat
Vuoden 1997 kirjat
Ester Viljanen-Lampi

Ester Aleksandra Viljanen-Lampi (18. kesäkuuta 1903 Forssa – 29. kesäkuuta 1967 Lohja) oli suomalainen näytelmäkirjailija.

Teoksia 
 Kuikkalan koululla : 3-näytöksinen kansannäytelmä. Näytelmäkirjasto n:o 44. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1939 (2. palkinto Satakunnan kirjateollisuus oy:n näytelmäkirjoituskilpailun 1. sarjassa (1- ja 3-näytöksiset näytelmät) vuonna 1939)
 Kun miina räjähti : 1-näytöksinen näytelmä. Propaganda-aseveljet r.y:n näytelmäsarja n:o 7. Propaganda-Aseveljet, Helsinki 1942 
 Ans olla, Anderssonska järjestää : 1-näytöksinen hupailu. Propaganda-aseveljet r.y:n näytelmäsarja n:o 13. Propaganda-Aseveljet, Helsinki 1944
 Portti aukaistaan : yksinäytöksinen näytelmä. Tammen näytelmiä 25. Tammi 1945

Lähteet 
 

Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1903 syntyneet
Vuonna 1967 kuolleet
Mikko Kuparinen (ohjaaja)

Mikko Kuparinen (s. 1979) on suomalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut kansainvälisesti palkittuja lyhytelokuvia, tv-sarjoja, sekä mainoksia.

Kuparisen tunnetuimmat työt ovat tv-versio Kristian Smedsin kohutusta näytelmästä Tuntematon sotilas, sekä tv-elokuva Mobile Horror, joka pohjautui Juha Jokelan samannimiseen menestysnäytelmään. Mobile Horror oli vuonna 2011 Kultainen Venla -ehdokkaana sekä voitti vuoden parhaalle tv- tai radiofiktiolle myönnetyn Koura-palkinnon.

Kuparisen ohjaama Tuuve Aron novelliin pohjautuva lyhytelokuva Sirocco ilmestyi vuonna 2012. 

Kuparisen ensimmäinen pitkä elokuva Rakkauden rasvaprosentti perustuu Laura Immosen ja Hannamaija Matilan käsikirjoitukseen. Elokuva ilmestyi vuonna 2013.

Kuparinen sai vuonna 2015 Montrealin elokuvajuhlilla parhaan ohjaajan palkinnon elokuvasta 2 yötä aamuun.

Pitkien elokuvien lisäksi Kuparinen ohjaa myös mainoselokuvia Lucy Loves Storiesille.

Filmografia

Elokuvat
 Rakkauden rasvaprosentti (2013)
 2 yötä aamuun (2015)

Televisio
 Tuntematon sotilas (2008)
 Mobile Horror (2010)
 Kansan vihollinen (2022)

Lyhytelokuvat
 Vuoteen oma (2004)
 Kotivideo (2005)
 Iltasatu (2005)
 Muuttopäivä (2007)
 Totuus vai tehtävä (2008)
 Sirocco (2012)

Lähteet

Suomalaiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Melodifestivalen 2012

Melodifestivalen 2012 oli Ruotsissa 4. helmikuuta – 10. maaliskuuta 2012 järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja Eurovision laulukilpailuun 2012. Voittajaksi selviytyi Loreen kappaleella ”Euphoria”, ja hän voitti toukokuussa myös Eurovision loppukilpailun Azerbaidžanissa.

Semifinaalit 
Kilpailussa järjestettiin neljä semifinaalia, joissa jokaisessa oli mukana kahdeksan kappaletta. Näistä kaksi pääsi suoraan finaaliin ja kaksi Toinen mahdollisuus -kilpailuun, jossa jaettiin vielä kaksi finaalipaikkaa.

Semifinaali 1 
Ensimmäinen semifinaali järjestettiin 4. helmikuuta VIDA Arenassa Växjössä.

Puhelinääniä annettiin 535 711 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3 415 000 katsojaa.

Semifinaali 2 
Toinen semifinaali järjestettiin 11. helmikuuta Scandinaviumissa Göteborgissa.

Puhelinääniä annettiin 516 751 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3 365 000 katsojaa.

Semifinaali 3 
Kolmas semifinaali järjestettiin 18. helmikuuta Tegera Arenassa Leksandissa.

Puhelinääniä annettiin 390 097 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3 340 000 katsojaa.

Semifinaali 4 
Neljäs semifinaali järjestettiin 25. helmikuuta Malmö Arenassa Malmössä.

Puhelinääniä annettiin 642 413 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3 095 000 katsojaa.

Toinen mahdollisuus 
Toinen mahdollisuus -kilpailu järjestettiin semifinaaleissa kolmansiksi ja neljänsiksi sijoittuneille kappaleille 3. maaliskuuta Rosvalla Nyköping Eventcenterissä Nyköpingissä.

Puhelinääniä annettiin 1 115 229 kappaletta, ja ohjelmalla oli 2 950 000 katsojaa.

Finaali 
Finaali järjestettiin 10. maaliskuuta Globenissa Tukholmassa. Tulos määräytyi puoliksi yhdentoista ulkomaisen raadin, puoliksi puhelinäänten perusteella.

Tulostaulukko 

Puhelinääniä annettiin 2 053 432 kappaletta, ja ohjelmalla oli 4 081 000 katsojaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 SVT:n Melodifestivalen -sivusto

Eurovision laulukilpailu 2012
Ruotsi Eurovision laulukilpailussa
Melodifestivalen
Lauri Puranen

Lauri Tapio Puranen (s. 22. maaliskuuta 1959 Hämeenlinna) on suomalainen kenraalimajuri evp., ilmavoimien entinen komentaja ja puolustusministeriön strategisten hankkeiden koordinaattori. Hän valmistelee Hornetien korvaamista HX-hävittäjähankkeen ohjelmajohtajana.

Puranen suoritti yleisesikuntaupseeritutkinnon vuonna 1995. Hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi 2008. Hän työskenteli heinäkuusta 2011 helmikuuhun 2012 Puolustusvoimien logistiikkapäällikkönä. Puranen ylennettiin kenraalimajuriksi 1. maaliskuuta 2012, kun hän aloitti tehtävänsä ilmavoimien komentajana 1. maaliskuuta 2012 – 31. maaliskuuta 2014.

Ura 
Puranen valmistui Kadettikoulusta 1983. Hän on palvellut muun muassa seuraavissa tehtävissä: 

 Lapin lennostossa ohjaajaupseerina ja lentueen päällikkönä 
 Satakunnan lennostossa operaatiopäällikkönä
 puolustusvoimien Pääesikunnan operatiivisen osaston vanhempana osastoesiupseerina 1997–2002
 maavoimien ilmailuosaston osastopäällikkönä 2002–2005
 Lapin lennoston komentajana 2005–2009
 Pääesikunnan johtamisjärjestelmäpäällikkönä 2008 
 esikuntapäällikkönä Ilmavoimien esikunnassa 2009–2011 
 Pääesikunnan logistiikkapäällikkönä 2011–2012
 Ilmavoimien komentajana 2012–2014

Yksityiselämä 
Puranen on naimisissa ja hänellä on kolme aikuista lasta. Hänen appensa on urheilutoimittaja Anssi Kukkonen.

Lähteet 

Suomen ilmavoimien komentajat
Suomalaiset kenraalit
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Herttapiippuruoho

Herttapiippuruoho eli piippuruoho (Aristolochia clematitis) on piippukukkiin eli piippuköynnöksiin kuuluva monivuotinen ruoho, joka kasvaa alkuperäisenä Keski-Euroopassa. Se on keskiaikainen rohdoskasvi.
Saksassa 1950 luvulla myyntiin tullut Frauengold juoma sisälsi piippuruohouutetta ja se kiellettiin 1981.

Ulkonäkö ja koko 
Herttapiippuruohon maavarsi on suikertava ja puutunut. Sen pysty, polveilevasti mutkainen varsi kasvaa 30–110 senttimetriä korkeaksi. Pitkäruotiset, muodoltaan tylpän herttamaiset lehdet ovat kooltaan 5–10 cm. Herttapiippuruohon kukat kasvavat lehtihangoissa 2–8 kukan ryhminä. Kukkien vaaleankeltainen teriö on 2–3 cm pitkä, torvimainen ja käyrä. Hedelmä on monisiemeninen kota. Pohjoismaissa laji tekee siemeniä harvoin.

Myrkyllisyys 
Herttapiippuruoho sisältää aristolokkiahappoa, joka aiheuttaa virtsateiden syöpää.

Lähteet

Viitteet 

Piippukukat
Loreen

Lorine Zineb Nora Talhaoui, taiteilijanimeltään Loreen, (s. 16. lokakuuta 1983 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja ja musiikkituottaja. Hän voitti Eurovision laulukilpailun vuonna 2012.

Loreen oli mukana Ruotsin Idol 2004 -kykykilpailussa, jossa hän sijoittui neljänneksi. Hän on pyrkinyt Ruotsin edustajaksi Eurovision laulukilpailuun kolme kertaa. Melodifestivalenissa 2011 hän jäi semifinaalivaiheeseen kappaleella ”My Heart Is Refusing Me”. Kappale ylsi Sverigetopplistanin 9. sijalle. Melodifestivalenissa 2012 Loreen pääsi suoraan finaaliin Växjön semifinaalista ja voitti koko kilpailun 10. maaliskuuta 2012. Voittoa todisti Ruotsissa 4,1 miljoonaa televisiokatsojaa. Kappaleella ”Euphoria” hän edusti Ruotsia voittoisasti vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa.

”Euphoria” julkaistiin singlenä 26. helmikuuta, Melodifestivalenin viimeistä semifinaalia seuranneena päivänä. Se oli tuolloin ladattavissa iTunes- ja Spotify-verkkopalveluista. 18 tuntia julkaisusta ”Euphoria” oli iTunesin top 100 -listan kärjessä Ruotsissa. Myös Loreenin aikaisemmat singlet ”My Heart Is Refusing Me” ja ”Sober” palasivat iTunes-myyntilistan kärkisijoille. 

Loreen voitti Euroviisut ”Euphoria”-kappaleella 26. toukokuuta 2012 järjestetyssä finaalissa. Kappale sai finaalissa 372 pistettä, jääden 15 pisteen päähän Alexander Rybakin vuonna 2009 tekemästä Euroviisujen piste-ennätyksestä. Kilpailun aikana Loreen herätti huomiota myös tapaamalla azerbaidžanilaisia ihmisoikeusaktivisteja. 

Loreen osallistui Melodifestivaleniin kolmatta kertaa vuonna 2017 kappaleella "Statements", joka pääsi kilpailussa toiseen mahdollisuuteen, mutta putosi siellä finaalista.

Yksityiselämä 
Loreenin vanhemmat ovat syntyneet Marokossa. Etniseltä taustaltaan hän on Marokon berberi.

Koulunsa Loreen kävi Västeråsissa, jonne hänen perheensä muutti Loreenin lähestyessä kouluikää. Teini-ikäisenä Loreen asui Grytan kaupunginosassa ja kävi Wenströmskan lukiota. 

Euroviisujen yhteydessä uutisoitiin Loreenin elämäntavoista ja kerrottiin, ettei hän alastaan huolimatta ole järin innokas median käyttäjä. Hän ei esimerkiksi omista televisiota eikä Facebook-tiliä, ja tietokonettakin hän käyttää vain sähköpostin lähettämiseen. Suomessa lehdet ovat yhdistäneet Loreenin romanttisesti rapartisti Elastiseen, mutta Loreen on kiistänyt suhdehuhut ja kertonut muusikoiden olevan vain ystäviä. Vuoden 2017 tammikuussa Loreen kertoi olevansa biseksuaali.

Diskografia

Albumit 
 Heal (2012)
 Ride (2017)

Singlet 
 My Heart Is Refusing Me (2011)
 Sober (2011)
 Euphoria (2012)
 Crying Out Your Name (2012)
 We Got The Power (2013)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ruotsalaiset laulajat
Euroviisuvoittajat
Vuoden 2012 euroviisuedustajat
Ruotsin euroviisuedustajat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Pyörösiipi

Pyörösiipi (Thumatha senex) on vaatimattoman näköinen, kosteiden paikkojen yöperhonen.

Koko ja ulkonäkö 
Yleensä värikkäiden siilikkäiden joukossa pyörösiipi on hyvin vaatimaton ilmestys. Se on pieni perhonen, jonka etusiivet ovat pituuteensa nähden leveät ja hyvin pyöreäkärkiset. Koiraan siipien väri on kellanruskea, naaraan harmaanruskea. Sisempi ja ulompi poikkiviiru erottuvat huonosti, mutta niiden kohdalla siipisuonilla on tummat täplät. Etusiivessä on tumma, pyöreä keskitäplä, jonka kohdalla siiven poikki saattaa erottua harmahtava keskivarjo. Takasiivet ovat vaaleammat ja niissä on pienempi tumma keskitäplä. Molempien siipiparien reunaripset ovat siipisuonten kohdalta tummat, muuten vaaleat. Siipisuomut ovat harvassa, joten siivet ovat kauttaaltaan läpikuultavat. Lepäävä perhonen pitää siipiä kattolaskuisesti ruumiin sivuilla. Naaraan takaruumis levenee voimakkaasti kärkeä kohti. Siipiväli koiraalla 15–18 mm ja naaraalla 15–22 mm.

Hieman samannäköinen laji on kalvosiipi (Nudaria mundana).

Levinneisyys ja lentoaika 
Pyörösiipeä tavataan Britteinsaarilta Keski-Eurooppaan ja Balkanin kautta Turkkiin, Kaukasukselle ja Uralille. Laji puuttuu Iberian niemimaalta ja suuresta osasta Välimeren rannikkoa. Suomessa sitä tavataan Etelä-Lappiin saakka. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinäkuun alusta elokuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat 
Pyörösiipeä tavataan kosteilla niityillä, soilla ja kosteikoissa. Perhoset aloittavat lentonsa hämärän laskeuduttua ja jatkavat yön pimenemiseen. Lämpiminä öinä lento voi jatkua keskiyöhön. Naaraat lepäävät kasveilla ja houkttelevat matalalla lenteleviä koiraita luokseen. Molemmat sukupuolet tulevat valolle, mutta sinne tulee naaraita jonkin verran vähemmän. Imukärsä on surkastunut, eikä perhonen nauti ravintoa.

Naaras munii varsin pienen määrän munia, jotka se asettelee pieniksi ryhmiksi alustalle käyttäen takaraajojaan apunaan. Kuhunkin munaan tarttuu suojaavia karvoja naaraan takaruumiin kärkiosan tupsusta. Munat kuoriutuvat elo-syyskuussa ja toukat siirtyvät lyhyen ruokailukauden jälkeen talvilevolle. Toukat ovat aktiivisia enimmäkseen öisin ja ovat täysikasvuisia touko-kesäkuun vaiheessa. Kotelo sijaitsee löyhässä kotelokopassa kiven alla tai oksan alapinnalla. Kotelovaihe kestää noin neljä viikkoa.

Ravintokasvi 
Toukkien ravintoa luonnossa ei tunneta tarkoin, mutta ilmeisesti ne elävät syöden jäkäliä ja sammalia, erityisesti huopanahkajäkälää (Peltigera canina).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 

Siilikkäät
Sitruunasavikka

Sitruunasavikka (Dysphania ambrosioides) on tuoksusavikoiden sukuun kuuluva yksivuotinen, tuoksuva kasvilaji. Se kasvaa alkuperäisenä trooppisessa Amerikassa. Pohjoismaissa se on hyvin harvinainen, satunnainen tulokaskasvi.

Ulkonäkö ja koko 
Sitruunasavikka kasvaa 25–60 senttimetriä korkeaksi. Koko kasvi on tahmea ja nystyinen mutta ei jauhoinen. Lehdet ovat vihreät, soikean–suikean muotoiset ja laidaltaan ehyet tai isohampaiset. Sitruunasavikan kukat ovat hyvin pieniä ja vihertäviä muiden savikoiden tapaan ja ne sijaitsevat tiheästi varren kukintohaaroissa, jotka ovat lehtien mittaiset.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas: Sitruunasavikka (Dysphania ambrosioides) Suomessa.
 ITIS: Dysphania ambrosioides 
 United States Department of Agriculture (USDA): Chenopodium ambrosioides 
 Flora of North America: Dysphania ambrosioides 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Chenopodium ambrosioides 
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Dysphania ambrosioides (Mexican tea) 

Revonhäntäkasvit
Hanhentatar

Hanhentatar (Persicaria maculosa) on kosteikkotattarien eli ukontattarien sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji.

Ulkonäkö ja koko 
Hanhentatar kasvaa 10–60 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa paljon ukontatarta. Kasvin lehdet ovat suikeat ja niiden keskellä on usein musta täplä. Hanhentattaren kukintona on tiheä tähkä. Kukkien kehä on yleensä punainen, harvoin valkoinen.

Hanhentatar Suomessa 
Suomessa hanhentatar on harvinainen tai melko harvinainen. Sitä on tavattu Oulun korkeudelle asti sekä vielä Inarin Lapista. Aivan Etelä-Suomessa laji on muinaistulokas, muuten uustulokas. Hanhentatar kasvaa esimerkiksi ojissa, lätäköissä ja rannoilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Hanhentattaren levinneisyys Suomessa.
 LuontoPortti: Hanhentatar (Persicaria maculosa)
 Den virtuella floran: Åkerpilört (Persicaria maculosa) 
 ITIS: Persicaria maculosa 
 United States Department of Agriculture (USDA): Polygonum persicaria 
 Flora of China: Polygonum persicaria 

Kosteikkotattaret
Pål Golberg

Pål Golberg (s. 16. heinäkuuta 1990) on norjalainen hiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Gol IL:ää.

Golberg voitti vuoden 2010 nuorten MM-kilpailuissa kultaa viestistä ja 10 kilometrin perinteiseltä matkalta, joiden lisäksi hopeaa sprintistä. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli perinteisen sprintissä viides, Pyeongchangin olympialaisissa 2018 neljäs ja Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 kahdeksas. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän voitti viestin maailmanmestaruuden ja oli 50 kilometrillä kahdeksas. Pekingin olympialaisissa 2022 hän hiihti toisen osuuden Norjan hopeaa saavuttaneessa viestijoukkueessa. Lisäksi hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa viidenneksi, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 11:nneksi ja vapaan hiihtotavan sprintissä 21:nneksi.

Golberg sijoittui maailmancupin osakilpailussa kolmen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2011 oltuaan sprintissä kolmas. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa hän saavutti Lillehammerissa joulukuussa 2013 voitettuaan 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun. Maaliskuussa 2014 Golberg voitti vapaan hiihtotavan sprintin Lahdessa, marraskuussa 2016 perinteisen sprintin Kuusamossa, helmikuussa 2020 perinteisen hiihtotavan sprintin Falunissa sekä niin ikään helmikuussa 2020 Ruotsissa ja Norjassa käydyn FIS Ski Tourin kokonaiskilpailun. Lillehammerin kolmen päivän kiertueella hän voitti vapaan hiihtotavan sprintin joulukuussa 2014 ja FIS Ski Tourilla 2020 Östersundin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajokilpailun. Hän on sijoittunut yksittäisten maailmancup-kilpailujen henkilökohtaisissa sprinteissä lisäksi kaksi kertaa toiseksi ja kuusi kertaa kolmanneksi sekä normaalimatkoilla neljästi kolmanneksi. Parisprintissä hän on ollut kaksi kertaa toinen ja kaksi kertaa kolmas. Hän sijoittui kaudella 2019–2020 kolmanneksi sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa että sprintticupissa. Hän oli maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksäs kausilla 2013–2014 ja 2021–2022. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli viides vuodenvaihteessa 2021–2022 ja kuudes 2019–2020.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Pål Golbergin kotisivut

Norjalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Schmallenberg-virus

Schmallenberg-virus (SBV) on epävirallinen nimitys eräälle Shamonda-virukselle sukua olevalle, orthobunyaviruksiin kuuluvalle taudinaiheuttajalle. Virus aiheuttaa naudalle, lampaalle ja vuohelle synnynnäisiä epämuodostumia ja keskenmenoja.

Virus vaikuttaa leviävän Culicoides-suvun hyönteisten välityksellä.

Virus on nimetty Nordrhein-Westfalenissa, Saksassa sijaitsevan Schmallenbergin kaupungin mukaan – sieltä löydettiin ensimmäinen varmistettu tautitapaus. Virusta on esiintynyt Saksassa myös Ala-Saksissa sekä lisäksi Alankomaissa, Belgiassa, Isossa-Britanniassa, Italiassa, Luxemburgissa, Ranskassa ja Suomessa.

EU ja Friedrich-Loeffler-Institut (Saksassa toimiva eläinlääkintäinstituutti) ovat luokitelleet viruksen. Viruksen ei toistaiseksi uskota olevan vaarallinen ihmiselle, koska muut vastaavat virukset eivät ole kyenneet tarttumaan ihmiseen.

Oireet
Schmallenberg-virus ilmenee kahdella tavalla:

 Lyhytkestoinen kuume, ripuli, keskenmenot ja maidontuotannon väheneminen. Näitä oireita on ilmennyt lähinnä nautakarjalla silloin, kun tautia levittävät hyönteiset ovat aktiivisia: kesällä ja syksyllä.
 Synnynnäiset epämuodostumat lampaalla, vuohella ja naudalla ovat viruksen tyypillisimmät oireet. Monissa tapauksissa emällä ei ole ilmennyt oireita. Näitä tapauksia on ilmennyt erityisesti lampailla joulukuussa. Yleisimmät epämuodostumat olivat: skolioosi, vesipää, artrogrypoosi, pikkuaivojen hypoplasia ja laajentunut kateenkorva.

Diagnoosi
Eläimestä, jolla ilmenee tyypillisiä oireita, otetaan verinäyte. Kuolleista ja abortoituneista sikiöistä, joilla epäillään virusta, otetaan näytteeksi pala aivoista tai pernasta. Näytteet tutkitaan Friedrich-Loeffler Instituten kehittämällä menetelmällä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Department for Environment, Food and Rural Affairs: Schmallenberg-Virus 

Eläinten virustaudit
Mustapoppeli

Mustapoppeli (Populus nigra) on isokokoinen, pitkäikäinen lehtipuu. Se voi elää 250- tai jopa 300-vuotiaaksi. Puu voi kasvaa 35 metriä korkeaksi, ja sen lehvästö voi olla 20 m leveä. Mustapoppelista on kolme alalajia, jotka eroavat toisistaan lähinnä karvaisuudeltaan.

Lajikkeita 
Mustapoppelin tunnettuja lajikkeita ovat:
 'Charkowiensis' – harkovanpoppeli
 'Italica' – italianpyramidipoppeli tai pyramidipoppeli
 'Petrowskiana' – tsaarinpoppeli
 'Plantierensis' – englanninpyramidipoppeli
 'Rasumowskiana' – ruhtinaanpoppeli

Tuholaiset 
Mustapoppelin kasvinsyöjiä ovat ainakin seuraavat: puuntuhooja (Cossus cossus), raitakärsäkäs (Cryptorhynchus lapathi), Paranthrene dollii, pallokalvaja (Plagiodera versicolora) ja runkohaapsanen (Saperda carcharias).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Mustapoppeli (Populus nigra)
 JSTOR Global Plants: Populus nigra 
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Populus nigra 
 United States Department of Agriculture (USDA): Populus nigra 
 Flora of China: Populus nigra 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Populus nigra 

Haavat ja poppelit
Douglas F4D Skyray

Douglas F4D Skyray on Yhdysvaltain laivaston käyttämä lentotukialusten suihkuhävittäjä. Konetyypin suunnitteli Ed Heinemann, ja sen ensilento tapahtui 1951. Kun laivasto ja ilmavoimat yhdistivät nimeämiskäytäntönsä, koneen uudeksi nimeksi tuli F-6 ; Nimi F-4 annettiin F-4 Phantom II:lle, jonka alkuperäinen nimi oli F4H.

Deltasiipisessä koneessa oli yksi Pratt & Whitneyn J-57 suihkumoottori. Koneen kehittelyvaiheissa sen toisella prototyypillä rikottiin nopeuslennon maailmanennätys 3. lokakuuta 1953. Uusi ennätys oli 1 211,7 km/h.  Se saavutti myös ennätyksiä nousunopeudessa vuonna 1958. Kone kykeni saavuttamaan lähes 17 000 metrin lakikorkeuden.Konetyypin aktiivipalvelus ensilinjan taistelukäytössä jäi huomattavan lyhyeksi Kylmän sodan aikakautena - vain noin kahdeksisen vuotta. Käytöstä poisto palveluksesta, tapahtui juuri ennen Vietnamin sodan kulminoitumista, vuonna 1964. Konetyypin seuraaja on F5D Skylancer, joka tosin ei tullut hävittäjänä käyttöön.

Tekniset tiedot

Lähteet

Aiheesta muualla 

http://www.vectorsite.net/avskyray.html 
http://www.netti.fi/~halle/planes/usa/f-6.htm 

F4D Skyray
Yhdysvaltalaiset hävittäjälentokoneet
1950-luvun hävittäjälentokoneet
Phuket (kaupunki)

Phuket () on kaupunki Phuketin saaren kaakkoisosassa. Se on Phuketin provinssin pääkaupunki Thaimaassa. Phuketin nimi tulee kaupungin pohjoispuolella sijaitsevan Bukit-kukkulan nimestä. Bukit on malaijin kieltä ja tarkoittaa kukkulaa.

Vuonna 2014 kaupungissa oli 77 610 asukasta.

1800-luvulla ja 1900-luvun alussa Phuketin saaren runsaat tinamalmivarat houkuttelivat sinne ensin kiinalaisia, myöhemmin portugalilaisia, hollantilaisia ja ranskalaisia. Varsinkin kiinalaisten ja portugalilaisten rakennustyyli näkyy kaupungin vanhoissa rakennuksissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Introducing Phuket Town Lonely Planet

Thaimaan kaupungit
Khabab

Khababon kaupunki eteläisessä Syyriassa, sijaitsee Etelä-Syyriassa Dar'an maakunnassa. Kaupungin asukasluku on 8 000.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Syyrian kaupungit
Cavus

Cavus on suomalainen black metal -yhtye, joka on perustettu Porvoossa vuonna 2007. Yhtyeen esikoisalbumin Fester and Putrefy julkaisi ranskalainen Listenable Records -levy-yhtiö vuonna 2010, minkä jälkeen Cavus kiersi Eurooppaa norjalaisen Gorgoroth-yhtyeen kanssa.

Cavus on soittanut muun muassa Solstafir, Mayhem ja Behexen -yhtyeiden kanssa.

Diskografia 
 
 

Musiikkivideot

Jäsenet
 W – laulu (2008–2015)
 JK – kitara (2008–)
 BP – kitara, laulu (2008–)
 ARG – basso (2008–)
 TTT – rummut (2008–)

Aiheesta muualla
 Cavus virallinen kotisivu 

Suomalaiset black metal -yhtyeet
Joensuun urheilutalo

Joensuun urheilutalo on urheilu- ja monitoimitalo Joensuun keskustassa Siltakadulla. Talo vihittiin käyttöön 25. helmikuuta 1962. Sen suunnitteli kaupunginarkkitehti Unto Tupala. Talo uusittiin täydellisesti vuosina 1997–98, jolloin sen pinta-ala kasvoi 2 800:sta 4 200:een neliömetriin. Talossa on suuren palloilusalin lisäksi erikoistilat muun muassa telinevoimistelulle, painonnostolle, painille ja budolajeille.

Katsomossa on istumapaikkoja 500 hengelle. Maksimiyleisömäärä on noin 1 000 henkeä.

Urheilutalossa pidetään lähes kaikkien sisälajien kilpailuja ja otteluja. Se on muun muassa lentopallojoukkueiden Karelian Hurmoksen,Joensuun Prihojen ja Riennon kotisali. Aikaisemmin salissa pelattiin kaikki tärkeimmät palloilu-ottelut, mutta Joensuu Areenan valmistuttua ylimmän sarjatason Joensuun Katajan koripallo- ja Josban salibandyottelut siirtyivät sinne. Urheilutalon kenttätila ei täytä Salibandyliiton vaatimuksia. Taloa käyttää liikuntasalina viereinen Joensuun lyseon peruskoulu.

Urheilutalo on myös juhlien ja konserttien pitopaikka. Joensuun lyseon lukion lakkiaisjuhla järjestetään siellä.

Vuoteen 1979 asti urheilutalossa oli Joensuun kaupungin ja eri urheilujärjestöjen toimistohuoneistoja ja vahtimestarin asunto. 1970-luvulle asti yläkerroksessa toimi myös päivittäin auki oleva kahvila.

Lähteet
 

 Joensuun rakennukset ja rakennelmat
Suomen urheiluhallit
Hamid Moeini

Hamid Moeini (s. 28. huhtikuuta 1973) on suomalainen kitaristi. Iranilaistaustainen Moeini on kotoisin Rauman Lapista. Hänet tunnetaan parhaiten Herra Ylppö & Ihmiset -yhtyeen kitaristina. Muita Moeinin yhtyeitä ovat muun muassa Jimi Hendrixin musiikkia tulkitseva Hamid Moeini Band sekä lastenmusiikkiorkesteri Sähköankerias.

Lähteet

Aiheesta muualla
Herra Ylppö & Ihmiset
Hamid Moeini Band 
Sähköankerias 

Suomalaiset kitaristit
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Desrochesinsaari

Desrochesinsaari on saari Intian valtameressä. Se on Seychellien ulompiin saariin kuuluvien Amiranttien pääsaari.

Saari on saanut nimensä 1700-luvulla eläneen Mauritiuksen kuvernöörin Chevalier des Rochesin mukaan.

Aiheesta muualla 

 Click Here to Visit The Desroches Island Resort.
 An Article on the Desroches Island Resort - a Hideaways article about the one resort at Desroches.

Seychellien maantiede
Afrikan saaret
Vihnelusteet

Vihnelusteet eli lehtolusteet tai lusteet (Brachypodium) on kasvisuku heinäkasvien heimossa. Siihen kuuluu 16 lajia risteymälajeja huomioimatta.

Lajeja 
 aroluste (Brachypodium distachyon)
 mäkiluste eli mäkilehtoluste (Brachypodium pinnatum)
 varjoluste eli varjolehtoluste (Brachypodium sylvaticum) 
 kanarianluste (Brachypodium arbuscula)

Tuntomerkkejä 
Pohjoismaissa tavataan kaksi vihnelustelajia luonnonvaraisena, mäkiluste ja varjoluste. Ne ovat monivuotisia, leveälehtisiä, korkeahkoja heiniä, jotka kasvavat erityisesti lehtometsissä ja ovat kalkinsuosijoita. Vihnelusteiden kukintona on kapea kerrannaistähkä, joissa tähkylät sijaitsevat kahdessa rivissä. Suomessa vihnelusteita kasvaa melko yleisenä etelässä, varjolustetta vain Ahvenanmaalla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Suomen Lajitietokeskus: Vihnelusteet (Brachypodium)
ITIS: Brachypodium 
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Brachypodium 
Flora of China: Brachypodium 

Heinäkasvit
Elina Otsala

Elina Otsala on suomalainen juontaja, joka tunnetaan parhaiten Radio NRJ:ltä, jossa hän toimi juontajana ja toimittajana vuosina 2007-2016. Otsala juonsi myös parin kuukauden mittaiseksi jäänen ajan Bassoradion keskipäiväohjelmaa keväällä 2018.  Hän oli ehdolla RadioMedian Radio Gaalassa Vuoden Uutistoimittajaksi 2012.

Lähteet

 Suomalaiset radiotoimittajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
NRJ
Troikka (Stepan Chapmanin romaani)

Troikka (The Troika) on yhdysvaltalaisen Stepan Chapmanin surrealistista fantasiaa edustava esikoisromaani. Teoksen julkaisi myöhemmin kirjailijana tunnetuksi tulleen Jeff VanderMeerin pienkustantamo Ministry of Whimsy Press vuonna 1997. Romaani sai Philip K. Dick -palkinnon. Vuonna 2006 kirja ilmestyi suomeksi Hannu Blommilan suomentamana. Suomennettu teos voitti tieteiskirjallisuuden Tähtivaeltaja-palkinnon 2007.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 The Troika. Publishers Weekly 29.9.1997. 
 Keith Brooke: The Troika. Infinity plus 11.4.1998. 
 Rick Kleffel: Troika. Agony Column 2001. 
 Toni Jerrman: Taita perheesi origamiksi. Helsingin Sanomat 18.8.2006.
 Tähtivaeltaja-palkinnon perustelut.

Yhdysvaltalaiset fantasiaromaanit
Vuoden 1997 kirjat
Gaetano Preti

Gaetano Preti (28. helmikuuta 1891 – ?) oli italialainen telinevoimistelija. Hän oli mukana Lontoon olympialaisissa 1908, joissa Preti voimisteli joukkuekilpailussa. Italia sijoittui kisassa kuudenneksi.

Lähteet 

 Pretin profiili sports-reference.com -sivustolla  

Italialaiset telinevoimistelijat
Vuonna 1891 syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Vahakeltasiipi

Vahakeltasiipi (Eilema cereolum) on harvinainen siilikkäisiin kuuluva yöperhoslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU).

Koko ja ulkonäkö 
Heleän vaaleankeltainen perhonen, jonka koiraat ovat selvästi naaraita kookkaampia. Koiraan siivet ovat pitkät, leveät ja kärjestään terävät, hieman suorakaidemaiset. Väriltään ne ovat keltaiset ja keskiosastaan harmahtavat. Naaraalla siipi on pyöreämpi, keltaisen sävy on vaaleampi ja eikä siiven keskiosa ole yhtä harmaa. Takasiivet ovat etusiipiä vaaleammat ja leveät. Ruumis on harmaanruskea, koiraalla tasaisen hoikka ja pää sekä takaruumiin kärki ovat keltaiset. Naaraan ruumis on väriltään yhtenäisempi ja takaruumis selvästi tukevampi. Koiraan siipiväli on 26–32 mm ja naaraan 18–23 mm.

Samannäköinen laji on etenkin kultakeltasiipi (Eilema sororculum).

Levinneisyys ja lentoaika 
Boreoalpiininen laji, jonka levinneisyysalue maailmassa on kaksiosainen. Sitä tavataan etelässä Alpeilla sekä pohjoisessa Skandinaviasta ja Baltiasta Keski-Venäjälle ulottuvalla alueella. Suomessa se on vahvasti kaakkoispainotteinen laji, jonka havainnot keskittyvät Etelä- ja Itä-Suomen järviseuduille. Lisäksi Etelä-Pohjanmaalla on erillinen esiintymä. Hajahavaintoja on myös lounaissaaristosta. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinäkuussa.

Elinympäristö ja elintavat 
Vahakeltasiipi on soilla, kosteikoissa, kosteissa metsissä ja muilla kosteilla paikoilla elävä perhonen, joka on levinneisyys on supistunut huomattavasti soiden kuivatuksen vuoksi. Suomen kansallisessa uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU), Ruotsissa silmälläpidettäväksi ja Norjassa alueellisesti hävinneeksi.

Perhoset lentävät muutaman metrin korkeudella maanpinnasta ja koiraat aloittavat lentonsa usein jo ennen auringonlaskua ja jatkavat muutaman tunnin ajan. Iltapäivällä ne lähtevät lentoon myös häirittyinä. Naaraat oleskelevat enimmäkseen lehtien alapinnoilla suhteellisen lähellä maanpintaa ja houkuttelevat koiraita luokseen feromoneilla. Naaras munii korkeintaan 50 munaa, jotka se laskee oksille tai heinille. Toukat kasvavat hitaasti ennen siirtymistään talvilepoon ja keväällä aktivoituessaan uudestaan ne ovat pääasiassa yöeläjiä. Toukat ovat täysikasvuisia kesäkuun loppupuoliskolla ja koteloituvat vaaleaan kotelokoppaan kuorenrakoon tai kasvien varsille lähelle maanpintaa.

Ravintokasvi 
Toukka syö puilla ja kivillä kasvavia karvejäkäliä (Parmelia).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 

Siilikkäät
Ruususiipi

Ruususiipi (Miltochrista miniata) on siilikkäisiin kuuluva perhoslaji.

Koko ja ulkonäkö 
Etusiipien pohjaväri on keltainen ja siiven etu- sekä ulkoreunaa kohti väri muuttuu oranssinpunaiseksi. Siiven tyvessä on musta piste, minkä lisäksi tumanharmaa ulompi poikkiviiru muodostaa sahanterää muistuttavan kuvion. Sisempi poikkiviiru erottuu joskus huonosti. Siiven ulkoreunan lähellä on siipisuonten kohdalla rivi tummanharmaita laikkuja. Takasiivet ovat vaaleat ja ulkoreunaa kohti niihinkin tulee oranssinpunertavaa sävyä. Pää ja keskiruumis ovat kellanruskeat, takaruumis harmaa, sivuilta kärkeä kohti tummeneva. Siipiväli on koiraalla 21–26 mm ja naaraalla 23–29 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 
Ruususiiven levinneisyys ulottuu Pohjois-Espanjasta Keski-Euroopan ja Turkin kautta Etelä-Siperiaan ja edelleen Japaniin saakka. Suomessa se on eteläinen laji, jonka levinneisyys painottuu Itä- ja Kaakkois-Suomeen sekä etelärannikkoa pitkin Turun saaristoon. Perhoset lentävät heinäkuun alkupuolelta elokuun loppupuoliskolle. Hyvin lämpiminä kesinä voi syntyä pieni toinen sukupolvi, joka on lennossa syyskuussa.

Elinympäristö ja elintavat 
Ruususiipi viihtyy erityisesti lämpimissä ja kosteissa jalopuumetsissä, joskin Suomessa sitä tavataan myös avoimilla ja hiekkapohjaisilla mailla. Elinpaikallaan se on usein runsaslukuinen. Perhonen on aktiivinen yöllä ja ne lentävät pimeän laskeutumisesta keskiyöhön. Koiraat lentävät valolle, mutta naaraita tulee vain harvoin. Perhoset käyvät juomassa mettä kukista ja tulevat myös makealla nesteellä kostutetulle syötille.

Naaras munii noin 20 munan ryhmiä ja toukat kasvavat hitaasti kunnes siirtyvät talvilevolle kuorenrakoihin tai maahan. Keväällä toukat kasvavat nopeammin ja ovat täysikasvuisia touko-kesäkuun vaihteessa. Koteloituminen tapahtuu tiiviin ja toukkakarvoilla pinnoitetun kotelokopan sisään.

Ravintokasvi 
Toukka elää puissa syöden niillä kasvavia viherleviä ja jäkäliä, mutta sen ravintotottumuksia ei tunneta kovin tarkoin. Kasvatuksessa toukka on syönyt myös kuivuneita kasvien lehtiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 kuva toukasta
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 

Siilikkäät
Bolognan käännöspalvelu

Bolognan käännöspalvelu (Bologna) -hanke oli kehittämishanke, jonka rahoittaa tieto- ja viestintäteknologian tukiohjelma – ”monikielinen reaaliaikainen palvelu” (CIP-ICT-PSP.2010.4 6,2). Hanke oli kaksivuotinen ajalla 1. maaliskuuta 2011 – 28. helmikuuta 2013.

Hankkeen tavoitteena on kehittää palvelu, joka mahdollistaa oppilaitosten kääntää kurssien opetussuunnitelmat, koulutusohjelmat ja muut oppilaitosten tiedot edullisella ja korkealaatuisella web-pohjaisella konekäännöspalvelulla. Hankkeeseen osallistuvat rakentavat sekä tilastollisiin menetelmiin että sääntöpohjaiseen kääntämiseen perustuvat konekäännösjärjestelmät, jotka on  optimoitu koulutukselliselle sisällölle. Lopputuloksen laadun parantamiseksi nämä järjestelmät käyttävät mm. aihealueen mukauttamista ja järjestelmien yhdistämistä.

Aluksi projekti tarjoaa käännökset seuraavista kielistä: 
 espanjasta, ranskasta, saksasta, portugalista, turkista, suomesta ja hollannista englanniksi 
 englannista kiinaksi

Konsortio 
Konsortio koostuu seuraavista eurooppalaisista yrityksistä ja laitoksista: 
 CrossLang NV (Belgia)
 Convertus AB (Ruotsi)
 Applied Language Solutions, Ltd. (Iso-Britannia)
 Koç University (Turkki)
 Eleka Ingeniaritza Lingusitikoa, SL (Espanja)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Bologna Translation Service: Online translation of course syllabi and study programmes in English 
 Bologna Translation Service: an enable for internationalprofiling and student mobility.
 Bologna Project Website
 Official Bologna Project Page
 Press information: "Gara" newspaper 
 Press information: "Noticias de Gipuzkoa" newspaper
 Belga Media Support article: "CrossLang NV aan het roer van de Bologna Translation Service" (dutch), 6 Februari 2012

Käännöstiede
Tietotekniikkasivustot
Kieliteknologia
Mylo Xyloto

Mylo Xyloto on Coldplayn viides studioalbumi, joka julkaistiin 24. lokakuuta 2011.

Kappaleet ”Paradise” ja ”Every Teadrop Is a Waterfall” saivat yhteensä kolme Grammy-ehdokkuutta.

Kappaleet

Japanin bonusappaleet

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Rolling Stone: 
 The Daily Telegraph:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Mylo Xyloto discogs.com -sivustolla

Coldplayn albumit
Vuoden 2011 albumit
Hemiselluloosa

Hemiselluloosat ovat useista polysakkarideista kuten arabinoksylaanista koostuvia heteropolymeerejä, joita esiintyy kasvin soluseinissä yhdessä selluloosan sekä ligniinin kanssa. Puun solurakenteessa hemiselluloosa sijaitsee selluloosan muodostamien fibrillien seassa väliaineena, ja muodostaa ristisidoksia ligniinin kanssa, mikä vaikuttaa mm. soluseinän rakenteen joustavuuteen. Pitoisuudet vaihtelevat soluseinämän rakenteellisten osien välillä. Hemiselluloosan rakenne on amorfinen ja se on helposti hydrolysoitavissa entsyymien, happojen, tai emästen avulla. Hemiselluloosien tyyppi ja pitoisuudet vaihtelevat havu-ja lehtipuiden välillä. Erilaisia hemiselluloosatyyppejä ovat esimerkiksi ksylaani, glukuroksylaani, arabinoksylaani, glukomannaani ja ksyloglukaani. Hemiselluloosat rakentuvat monosakkarideista kuten ksyloosi, mannoosi, galaktoosi, ramnoosi, ja arabinoosi, jotka ovat D- ja L-pentoosi-, että heksoosiryhmien sokereita.

Aiheesta muualla 
Puun kemiallinen rakenne, Hemiselluloosa

Polysakkaridit
Solubiologia
Vita

Vita voi viitata seuraaviin asioihin:

Paikat
 Vita, kaupunki Sisiliassa, Italiassa
 Vita, kaupunki Maharashtran osavaltiossa, Intiassa
 Vita, kaupunki Ávilan maakunnassa Kastilia ja Leónissa, Espanjassa
 Vita, kaupunki Kanadassa

Henkilöt
 Vita Sackville-West, englantilainen kirjailija ja runoilija
 Vita, sukunimenä:
 Massimo De Vita (s. 1941), italialainen sarjakuvapiirtäjä
 Natasha Vita-More (s. 1950), yhdysvaltalainen transhumanistinen taiteilija ja futuristi
 Pier Lorenzo De Vita (1909–1990), italialainen sarjakuvapiirtäjä

Muut
 vidat (Potamogeton), vitakasvien heimoon kuuluva kasvisuku
 PlayStation Vita, pelikonsoli
 Opel Vita, automalli
 Vita Audio, pöytäradioiden valmistaja
Petri Nygårdin diskografia

Tämä on Petri Nygårdin diskografia.

Studioalbumit

EP:t

Kokoelmat

Singlet

Musiikkivideot 
Petri Nygårdin musiikkivideoita on katsottu YouTube-palvelussa yhteensä yli 50 miljoonaa kertaa (tilanne 1. tammikuuta 2021).

 Vitun suomirokki (2000)
 Petri hallitsee liigaa (2001)
 Sanon suoraan (2009)
 Onko sulla pokkaa? (2009)
 Mitä vittuu vaan / Tuska (2009)
 Kippis kulaus (2010)
 Seopetriii (mukana Emel & Aajee, 2010)
 Sarvet esiin (mukana Mokoma, 2010)
 Selvä päivä (mukana Lord Est, 2010)
 Villi ja vitun vapaa (2011)
 Märkää (2012)
 Päästä(n) höyryy (2012)
 Leijonalätkää (2012)
 Kerran kesässä (mukana Klamydia, 2012)
 Onxnenäälasit? (2012)
 3 asiaa (2013)
 Lömällä (2013)
 Trollaa (2013)
 Lähekkö panee? (2013)
 Käki (2013)
 Tää on niin tätä (mukana Toni Wirtanen, 2014)
 Scooraan (2015)
 Luxusta (2015)
 Vituttaa (2022)

Vierailijana

Lähteet 

Petri Nygård
Petri Nygård
Radikaali paha

Radikaali paha on vuonna 2004 ilmestynyt kirja, joka sisältää velvollisuusetiikkaa edustaneen Immanuel Kantin kirjoituksen ”radikaalista pahasta”, ihmisen mahdollisuudesta toimia vastoin velvollisuuttaan. Teoksen julkaisi Loki-Kirjat.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jyrki Alenius: Sydämen vallankumous Kantin jalanjäljissä. Helsingin sanomat 9.10.2004.
 Jari Kauppinen: Paha valinta. Voima 6/2004.
Kilpeläinen, Tapani: Niin monet nostalgiat jotka eivät halua vaieta. Niin&näin 4/2004.
 Olli Pitkänen: Moraalinen ja metafyysinen paha: Vapaus ja pahuus Immanuel Kantin ja F.W.J. Schellingin filosofiassa. Pro gradu -työ, Jyväskylän yliopisto 2011. (PDF)

Immanuel Kant
Kirjat etiikasta
Suomalaiset filosofian tietokirjat
Vuoden 2004 kirjat
Lesothon vaakuna

Lesothon vaakuna on Lesothon tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se otettiin käyttöön vuonna 1966.

Kilvessä on krokotiili, joka on Lesothon hallitsijasuvun tunnus. Kilven takana on strutsin sulkia ja perinteisiä eteläisen Afrikan aseita. Vaakunan jalusta kuvaa Thaba Bosiu -vuorta, jonne hallitsija Moshoeshoe on haudattu. Kilvenkannattajina on kaksi hevosta. Vaakunassa on motto Khotso, Pula, Nala, suomeksi Rauha, sade, yltäkylläisyys.

Lähteet

Vaakuna
Valtioiden vaakunat
Knopfler

Knopfler voi viitata seuraaviin henkilöihin:
 Mark Knopfler, skotlantilainen muusikko ja yksi Dire Straits -yhtyeen perustajista
 David Knopfler, skotlantilainen muusikko ja yksi Dire Straits -yhtyeen perustajista
My Everything

My Everything (DBR 005) on suomalaisen rockyhtye Superchristin single joka julkaistiin Suomessa 4. toukokuuta 2006. Se oli yhtyeen ensimmäisen studioalbumin, Colorgunin, kolmas single. Yhtyeen laulaja-kitaristi Mikko Lohenoja nauhoitti My Everythingin, kuten yhtä kappaletta lukuun ottamatta muutkin Colorgunin kappaleet, Barbiewire-studiolla eli yhtyeen silloisella treenikämpällä Helsingin Kaapelitehtaalla.

Singlen toisena raitana on yhtyeen Colorgun -albumin kiertueelta Tavastia-klubin keikalta 5. tammikuuta 2006 taltioitu versio ainoastaan omakustannekasetilla Rockisdead.com julkaistusta kappaleesta MTV Is All You Need. Kappale oli aikoinaan myös sovitettu jamipohjalta yhtyeen keikalla Tavastia-klubilla päivälleen viisi vuotta aiemmin. Singlen CD-painoksella on mukana CD-ROM -raitana lyhennetty 20 minuutin versio monikamerakuvalla tallennetusta kokopitkästä BEHOLD! Superchrist Live Explosion! (2006) -livetaltioinnista samaiselta Tavastia-klubin keikalta. Tallenteella esiintyy vierailevana laulajana Sydän, sydän -yhtyeen Tuomas Skopa.

My Everything on Superchristin yksi tunnetuimmista kappaleista. Singlestä tehtiin CD-painos kauppoihin, ja se sijoittui julkaisuviikollaan toukokuussa 2006 Suomen virallisen singlelistan sijalle 11.

Kappaleet 

CD-painoksella olevan CD-ROM -videoraidan BEHOLD! Superchrist Live Explosion! (lyhyt versio) kappaleet:

Kokoonpano 
Mikko Lohenoja - laulu, kitara
Minttu Muranen - basso
Lassi Jokinen - rummut
Tuomas Skopa - laulu CD-singlen CD-ROM -raidan kappaleessa 3

Musiikkivideo 
My Everything -kappaleen musiikkivideon on ohjannut ja leikannut yhtyeen laulaja-kitaristi Mikko Lohenoja. Video hyödyntää materiaalinaan ainoastaan erilaisia kuvapankkien kuvitusvideoita joko sellaisenaan tai useina päällekkäisinä Chroma key -kollaaseina, ja yhtye ei esiinny itse lainkaan kuvissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Single Spotify-musiikkipalvelussa
 Musiikkivideo YouTube-palvelussa
 Colorgun -albumi Wikipediassa
 Superchrist Wikipediassa
 Superchristin kotisivut

Vuoden 2006 kappaleet
Superchristin kappaleet
Lullu Woldstedt-Buch

Julia Olga Maria (Lullu) Woldstedt-Buch (4. tammikuuta 1883 Pietari – 7. tammikuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Woldstedt-Buchin vanhemmat olivat Fredrik Vilhelm Woldstedt ja Aina Helena Tawaststjerna. Hän oli naimisissa Hans Robert Viktor Buchin kanssa.

Woldstedt-Buch valmistui 1899 Privata svenska fruntimmerskolanista. Hän opiskeli 1893–1901 Helsingin orkesterikoulussa ja suoritti 1907 laulunopettajatutkinnon sekä kävi 1912–1913 ruotsalaisen alakoulunopettajaseminaarin. Woldstedt-Buch toimi kansakoulun- ja laulunopettajana. Hän oli Tidning för Musik -lehden toimitussihteeri 1913–1916 ja toimi Dagens press- ja Hufvudstadsbladet-lehtien kirjeenvaihtajana. Woldstedt-Buch perusti 1927 ruotsinkielisen Skolteatern-teatterin ja johti sitä vuoteen 1929 saakka.

Teoksia 
 En drömmare. Söderström, Helsingfors 1910
 Hafvets folk. Söderström, Helsingfors 1912
 Nya och gamla Hölmöläsagor ; illustr. av Kyllikki Wartiovaara-Malin ; övers. av L. Woldstedt-Buch. Konstnärliga förlagssammanslutningen Lappalainen, Blomqvist, Malin, Helsingfors 1916
 Den nya dagen : skådespel i 3 akter. Svenska teatern 1920
 Fyrljuset : skådespel i en akt. 1923 (sai 1. palkinnon Svenska folkskolans vänner-yhdistyksen näytelmäkilpailussa 1923) 
 Handelsmans-Ida : skådespel i en akt. 1924
 Tankarnas makt : hörspel. Radioteatern 1929 (sai 2. palkinnon Yleisradion radiokuunnelmakilpailussa 1929)
 Bulle och Månprinsessan : hörspel. 1932 
 Den ljusa natten : lustspel i tre akter. Borgåbladets teaterbibliotek 46. Tryckeri- och tidnings, Borgå 1934
 Maskerad : hörspel. Radioteatern 1936
 Landet som är vårt : roman. Schildt, Helsingfors 1938
 Egon och sagorna ; med illustrationer av Harry Henriksson. Förlaget Bro, Åbo 1942
 Kanske en illusion : roman. Gemma, Helsingfors 1945 (suomeksi nimellä Puistohotelli, Gemma 1945)
 Krona och klave : ett allvarligt lustspel i 3 akter. Svenska folkskolans vänner, Helsingfors 1947
 En vårsommarnatt : radiohörspel. Radioteatern 1949 (esitettiin suomenkielellä nimellä Kevätkesän yö, Radioteatteri 1951)
 Ungt blod : radiohörspel. Radioteatern 1949
Nimimerkillä Nils Borgberg:
 En vårsommarnatt. Schildt, Helsingfors 1937

Lähteet 
 
 SLS's dramadatabas Daniel
 Geni.com : Julia Olga Maria (Lullu) Woldstedt-Buch

Suomenruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1883 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet
Liberian vaakuna

Liberian vaakuna on Liberian tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella.

Vaakunan kilven purjelaiva ja nouseva Aurinko kuvaavat Liberian syntyä ja vapautettujen orjien tuloa maahan. Kyyhkynen, jolla on nokassaan kirjakäärö on rauhan ja hyvän tahdon vertauskuva. Palmu symboloi hedelmällisyyttä ja sen vieressä olevat aura ja lapio kuvaavat maataloutta.

Vaakunassa on englanninkielinen motto The love of liberty brought us here (Rakkaus vapauteen toi meidät tänne). Kilven alapuolella lukee maan virallinen nimi englanniksi.

Lähteet

Vaakuna
Valtioiden vaakunat
Kaupin tähtitorni

Tampereen Ursan tähtitorni sijaitsee Tampereen Petsamossa, Kaupin uuden vesitornin päällä. Tähtitorni on Tampereen Ursan pääpaikka. Siellä järjestetään muun muassa tähtinäytöksiä sekä kursseja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomen observatoriot
Tampereen nähtävyydet
Tampereen rakennukset ja rakennelmat
Tähtitorni
Ursa
Tarkoitettu

Tarkoitettu on nuorille aikuisille suunnattu Ally Condien romaani vuodelta 2010. Tarkoitettu on myös trilogian ensimmäinen osa.

Juoni

Tarkoitettu sijoittuu tulevaisuuden maailmaan, uuteen uljaaseen Yhteiskuntaan. Päähenkilö on 17-vuotias Cassia-tyttö. Maailma, jossa hän elää, on täydellisen säännelty ja elämä siellä ennalta suunniteltu. Kaikki pukeutuvat samalla tavalla ja syövät samaa ruokaa, jonka Yhteiskunta lähettää heille valmiina. Kansalaiset tekevät mitä käsketään ja menevät minne määrätään. Jopa vapaa-aika on tarkasti ohjattua. Lisäksi heillä on aina mukanaan kolme pilleriä, vihreä, punainen ja sininen. Pillerit pitävät huolta siitä, etteivät kansalaiset esimerkiksi toimi yhteiskuntaa vastaan. Kun Cassia täyttää 17, hänelle esitellään hänen tuleva kumppaninsa. Parit ovat yleensä toisilleen ennalta tuntemattomia, Yhteiskunnan valitsemia optimaalisesti yhteen sopivia henkilöitä. Cassialle valittu kumppani on kuitenkin yllättäen hänen paras ystävänsä Xander. Mutta kun Cassia myöhemmin tutkii tarkemmin Xanderin tietoja saamaltaan levykkeeltä, ruudulle ilmestyvät toisen pojan kasvot. Poika on Ky, ”poikkeava”, yksilö joka saa elää Yhteiskunnassa, mutta ei koskaan mennä naimisiin tai saada lapsia. Kyn kasvot nähtyään Cassian mieli täyttyy kysymyksillä ja entisen mallikansalaisen sokea usko Yhteiskuntaan alkaa murtua.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset nuorten fantasiaromaanit
Vuoden 2010 kirjat