joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Allan Törnberg

Allan Erik Hubert Törnberg (27. maaliskuuta 1907 Hässjö, Melpedal, Ruotsi - 2. joulukuuta 1956, Falun, Ruotsi) oli ruotsalainen helluntailiikkeen johtohahmo, evankelista, saarnaaja, kirjailija ja säveltäjä.

Hän kävi koulunsa Sundsvallissa ja toimi aluksi pankkivirkailijana. Koettuaan herätyksen 1928 liittyi hän helluntailiikkeeseen ja hänet kutsuttiin evankelistaksi. Hän oli pitkän aikaa Ruotsin helluntailiikkeen johtavia hahmoja.  Vuosina 1933–1943 hän toimi pastorina Tukholman Filadelfiaseurakunnassa 1942-1945 Göteborgin Smyrnaseurakunnassa ja sen jälkeen Tukholman Filadelfiaseurakunnan varajohtajana. Hän kuoli saarnamatkalla Falaunissa äkilliseen sairastumiseen.

Törnberg toimi myös uskonnollisen kirjallisuuden toimittajana sekä kirjoitti ja sävelsi hengellisiä lauluja. Ruotsin kirkon virsikirjan ekumeenisessa osassa on kaksi hänen kirjoittamaansa ja säveltämäänsä virttä:

 Virsi 30 "Gud är trofast!" vuodelta 1951. Suomenkielisen tekstin "Pettämättä Herra kantaa" on tehnyt Anna-Maija Raittila 1997.
 Virsi 47 "Säg, känner du det underbara namnet" on vuodelta 1935 ja se on julkaistu Helluntailiikkeen lehdessä Sångens Härold 1936. Virren suomenkielisen tekstin "On Herra nimen armahdusta soivan" on tehnyt Pekka Kivekäs 1995. Virrestä on myös vanhempi, tuntemattoman tekijän suomennos "Oi tunnetko tuon ihmeelisen nimen". Se on Hengellisen laulukirjan laulu 71.

Lähteet 

Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 1974 kuolleet
Ruotsalaiset virsirunoilijat
Helluntaiherätys Ruotsissa
Tanner Jeannot

Tanner Jeannot (s. 29. toukokuuta 1997 Estevan, Saskatoon, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Jeannot edustaa NHL-joukkue Nashville Predatorsia. Hän on varaamaton pelaaja ja teki Predatorsin kanssa sopimuksen huhtikuussa 2018. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä ja hänen kätisyytensä on vasen. Jeannot on pelannut urallaan 63 NHL-runkosarjan ottelua. Näissä hän on tehnyt 19 maalia ja 16 syöttöä eli 35 tehopistettä. Jeannot on pelannut urallaan viisi NHL-pudotuspelien ottelua. Näissä hän on syöttänyt yhden maalin. Tilastot päivitetty 15. helmikuuta 2022.

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Nashville Predatorsin pelaajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Lisa Angell

Lisa Angell (oik. Virginie Vetrano, s. 21. syyskuuta 1968, Pariisi, Ranska) on ranskalainen laulaja. Angell on laulanut julkisesti ja esiintynyt Ranskan Rivieralla teini-ikäisestä asti, mutta julkaisi ensimmäisen albuminsa vasta vuonna 2011. Angell valittiin sisäisesti edustamaan Ranskaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa kappaleella N’oubliez pas. Kappale sijoittui finaalissa sijalle 25..

Diskografia

Albumit

Singlet

Lähteet
https://www.viisukuppila.fi/esittelyssa-ranska-lisa-angell-noubliez-pas/
https://eurovision.tv/participant/lisa-angell

Viitteet

Ranskalaiset laulajat
Ranskan euroviisuedustajat
Vuoden 2015 euroviisuedustajat
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Osborne

Osborne, myös:  Osbourne, tarkoittaa muun muassa seuraavia:

Sukunimi
 Baby Marie Osborne (alk. Helen Alice Myres; 1911–2010), mykän elokuvan lapsitähti
 Buzz Osborne (s. 1964), yhdysvaltalainen muusikko 
 Charles Osborne (1894–1991), yhdysvaltalainen henkilö, joka nikotteli 68 vuotta
 George Osborne (s. 1971), brittiläinen poliitikko
 Hannah Osborne  (s. 1994), uusiseelantilainen soutaja
 Joan Osborne (s. 1962), yhdysvaltalainen muusikko 
 John Osborne (1929–1994), englantilainen näytelmäkirjailija, näyttelijä ja yhteiskuntakriitikko
 Manuel Osborne-Paradis (s. 1984), kanadalainen alppihiihtäjä
 Margaret Osborne duPont (1918–2012), yhdysvaltalainen tennispelaaja
 Matt Osborne (s. 1957), yhdysvaltalainen painija 
 Ozzy Osbourne (s. 1948), englantilainen laulaja, lauluntekijä, näyttelijä ja televisioesiintyjä
 Roger Osborne (s. 1950), englantilainen jalkapalloilija

Muita 
 John A. Osbornen lentoasema, Montserratin saaren ainoa lentoasema
 Osborne-ilmiö, tilanne, jossa yhtiön menestys tuhotaan kertomalla tulevasta tuotteesta liian aikaisin
 Osborne 1, 1981 julkaistu tietokone

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Trenulețul

Trenulețul on moldovalaisen folkpunk yhtyeen Zdob și Zdubn ja folk-laulajan Frații Advahovin kappale, joka julkaistiin 10. joulukuuta 2021. He edustivat Moldovaa Eurovision laulukilpailussa 2022.

Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 253 pistettä ja sijoittui seitsemänneksi.

Lähteet 

 Moldovan euroviisuedustuskappaleet
 Vuoden 2022 euroviisuedustuskappaleet
Papaija (hedelmä)

Papaijoiksi kutsutaan papaijojen (Carica) ja mitojen (Vasconcellea) kasvisukuihin kuuluvien lajien syötäviä hedelmiä. Tunnetuin on trooppisesta Keski-Amerikasta kotoisin olevan tarhapapaijan (Carica papaya) hedelmä. Kasvi on kookas, jopa kymmenmetriseksi kasvava puutunut ruoho, jonka latvaan hedelmät kasvavat rykelmänä. Sen hedelmät ovat tuoreena myytäessä kookkaan päärynän näköisiä. Ne muuttuvat kypsyessään väriltään vihreästä kellertäväksi. Tarhapapaijan malto on keltaisenpunainen ja sisältä täynnä pippurinkokoisia, tummia siemeniä. Kasvia on joskus nimitetty myös melonipuuksi. Aasiassa tarhapapaijan hedelmää käytetään usein myös raakana, jolloin hedelmä korjataan vihreänä ja sen siemenet eivät ole kehittyneet. Vihreän papaijan hedelmän makua kuvaillaan kirpeän kurkkumaiseksi.

Toinen hedelmistään tunnettu papaija on eteläamerikkalainen särmäpapaija, joka on aiemmin luokiteltu papaijojen sukuun. Se on risteymä, jonka kantalajeja ovat mitolajit vuorimito (Vasconcellea pubescens) ja Vasconcellea stipulata. Särmäpapaijasta on käytetty myös alkuperäalueelta Ecuadorista lähtöisin olevaa nimeä babaco. Kasvin hedelmä on 20–30 senttimetrin pituinen, suippokärkinen ja vihertävänkeltainen. Poikkileikkaukseltaan se on viisikulmainen.

Lähteet 

Hedelmät
Papaijakasvit
Matteus Gottfried Hehl

Matteus (Matthäus) Gottfried Hehl (30. huhtikuuta 1705 Ebersbach an der Fils, Württemberg, Saksa – 4. joulukuuta 1787 Litiz, Pennsylvania, USA) oli saksalainen evankelinen pappi. Hän liittyi Herrnhutin veljesseurakuntaan ja toimi apulaispiispana Pennsylvaniassa.

Hehl opiskeli Tübingenin yliopistossa ja toimi sen jälkeen pappina Tübingenin lähellä. Kun herrnhutilaisuuden perustaja kreivi Nikolaus Ludwig von Zinzendorf vieraili paikkakunnalla 1733, liittyi Hehl herrnhutilaisuuteen. Hänet vihittiin 1751 Lontoossa apulaispiispaksi Amerikkaan. Hän toimi Betlehemissä Pennsylvaniassa vuoteen 1781. 

Hän on kirjoittanut joitain virsiä, jotka on julkaistu herrnhutilaisten laulukirjoissa. Yksi hänen kirjoittamansa virsi on Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 356 "Nämn mig Jesus, han är livet". Se on julkaistu painettuna herrnhutilaisten laulukirjassa ”Gesangbuch zum Gebrauch der evangelischen Brüdergemeinen” vuodelta 1778. Laulu lienee kirjoitettu noin vuonna 1750 ja sen alkusanat olivat ”Sünder bin ich, ja das weiss ich”, mutta ruotsinnos ja sen mukaan suomennos on tehty alkamaan virren toisesta säkeistöstä ”Sagt mir anders nicht als Jesum”. Se on käännetty ruotsiksi jo 1795. Nykyinen ruotsinkielinen teksti pohjautuu 1907 tehtyyn käännökseen ja virsikirjaan se tuli vuonna 1937. 

Virren suomenkielinen teksti Ruotsin kirkon virsikirjassa, "Elämä on Jeesus yksin" on Niilo Rauhalan tekemä 1996. Virren sävelmä on julkaistu ensimmäisen kerran Herrnhutin veljesseurakunnan käsinkirjoitetussa koraalikirjassa noin vuonna 1735.

Lähteet 

Vuonna 1705 syntyneet
Vuonna 1787 kuolleet
Saksalaiset virsirunoilijat
Saksalaiset papit

Yhdysvaltalaiset piispat
Nole

Nole () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 6 827 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Giuseppe Guarneri

Giuseppe Giovanni Battista Guuarneri (1666 Cremona - 1740 Cremona) oli italialialainen viulunrakentaja. Hän oli viulunrakentaja Andrea Guarnerin kolmas poika ja häntä kutsuttiin nimellä Filius Andreae. 

Giuseppe Guarneri sai ensiopetuksen ammattiinsa isänsä verstaassa. Isän luovuttua verstaansa toiminnasta otti Giuseppe sen haltuunsa. Hän sairastui vakavasti vuonna 1730 ja tuli lähestulkoon toimintakyvyttömäksi. Hänen viimeinen tunnettu soittimensa on sello vuodelta 1731.

Viitteet 

 Italialaiset soitinrakentajat
 Guarneri-suku
 Vuonna 1666 syntyneet
 Vuonna 1740 kuolleet
Skaidejavri

Skaidejavri on järvi Utsjoen pohjoiskolkassa Lapin maakunnan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 44,9 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemeltä on 405 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede 
Skaidejavrin pituus etelästä pohjoiseen on noin kilometrin ja leveys lännestä itään noin puoli kilometriä. Saaria ei ole. Rannat ovat alavaa suomaata. Noin kilometrin koilliseen sijaitsee Isonkivenvaara. Nuorgam sijaitsee viitisen kilometriä koilliseen. Kartan perusteella Skaidejavri on Suomen pohjoisin järvi, jonka pinta-ala lasketaan useissa kymmenissä hehtaareissa. Sen pohjoispuolella sijaitsee muun muassa pieni Gáhkkorjávri (130,9 metriä mpy).

Skaidejavrin luoteiskolkasta lähtee laskuoja Skáidejohka pohjoiseen; se laskee noin kahden kilometrin päässä Tenoon.

Skaidejavri (68.011.1.008) kuuluu Nuorgamin alueeseen (68.011), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Tenojoen vesistössä (68). Toinen jakovaihe on Tenon alaosan alue (68.01). Skaidejavri on toiseksi laajin Nuorgamin alueen 17:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Keädgejavri.

Lähteet 

Utsjoen järvet
Tenojoen vesistö
Keädgejavri

Keädgejavri on järvi Utsjoen pohjoiskolkassa Lapin maakunnan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 64 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemeltä on 402 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede 
Keädgejavri on muodokas. Länsirannalta kaakkoon suuntaava noin 250 metriä pitkä niemi jakaa sen läntiseen ja itäiseen osaan. Järven pohjoisosassa sijaitsee noin 30 aarin laajuinen nimetön saari. Rannoilla on suomaata. Keädgejavrin ympäristö on asumatonta ja maantieteelliset kohteet ovat vailla virallisia nimiä vaaroja lukuun ottamatta.

Keädgejavrin luoteiskolkasta lähtee laskuoja Geađgejohka pohjoiseen; se laskee noin viiden kilometrin päässä Tenoon.

Keädgejavri (68.011.1.010) kuuluu Nuorgamin alueeseen (68.011), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Tenojoen vesistössä (68). Toinen jakovaihe on Tenon alaosan alue (68.01). Keädgejavri on laajin Nuorgamin alueen 17:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Skaidejavri.

Lähteet 

Utsjoen järvet
Tenojoen vesistö
Erik Natanael Söderberg

Erik Natanael (Natan) Söderberg (15. huhtikuuta 1869, Haverö, Länsi-Norrlanti, Ruotsi - 15. helmikuuta 1937, Tukholma) oli ruotsalainen filosofian tohtori, journalisti, kirjailija, kääntäjä, virsirunoilija ja virsikomitean jäsen vuosina 1908-1919.

Söderberg oli papin poika. Kotona saadun opetuksen jälkeen hän jatkoi koulunkäyntiä Sundsvallissa ja tuli ylioppilaaksi Östersundissa 1888. Hän opiskeli Upsalan yliopistossa ja valmistui filosofian tohtoriksi 1897. Hänen tutkimuksensa aiheena oli virsirunoilija Samuel Hedborn. Söderberg toimi lehtimiehenä eri lehdissä Härnösandissa, Örebrossa ja Upsalassa. Merkittävimmän uran hän teki Svensk Kyrkodning-lehden toimittajana. Hän julkaisi itse muutaman runokokoelman ja oli kiinnostunut kristillisestä virrestä. Hän otti osaa vuosien 1911, 1914 ja 1917 virsikirjaehdotusen valmisteluun. 1916 hän julkaisi merkittävimmän teoksensa "Den kristina psalmen. Historisk öfversikt". Useat hänen virtensä liittyvät ns. nuorkirkkoliikkeen ajatuksiin. Liikkeen johtohahmoihin kuului mm. Karlstadin virsirunoilijapiispa J. A. Eklund. 

Söderberg kirjoitti myös virsiä. Kaksi hänen virttään on Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa. 

 Virsi 88 "Räds ej bekänna Kristi namn", joka on vuodelta 1910, ilmestyi hänen runokokoelmassaan "Lyra och Psaltare". Virren suomenkielinen teksti "En pelkää Herraa tunnustaa" Ruotsin kirkon virsikirjassa on Anna-Mari Kaskisen tekemä vuonna 1997.
 Virsi 370 "Tack, o Gud, att i din kyrka" ilmestyi samassa kokoelmassa kuin virsi 88 ja muistuttaa sisällöltään tanskalaisen virsirunoilija N. S. F Grundtvigin virttä  "Kirken den er et gammelt hus", (Ruotsin kirkon vk 56 "Vanha on kirkko", Suomen ev. lut. kirkon vk 197 "Ajasta aikaan varjellut") tornin ristihuippuineen ja kutsua soivine kelloineen. Virren suomennos Ruotsin kirkon virsikirjassa "Kiitos, että kirkossasi" on Pekka Kivekkään tekemä vuonna 1995. 
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on yksi Söderbergin virsi

 Virsi 596 "Herra, varjelija teiden" (1910. Suom. Lauri Kalliala 1935,  uud. Niilo Rauhala 1984.)

Lähteet 

 Vuonna 1869 syntyneet
 Vuonna 1937 kuolleet
 Ruotsalaiset virsirunoilijat

Ruotsalaiset toimittajat
Rivilotta

Rivilotta on Turo Karton ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1943.

Elokuva on sotadokumentti, jonka aiheena on Lotta Svärd -järjestö sekä jatkosodan aikainen lottatoiminta. Elokuva kuvattiin talvella 1941-1942.

Lähteet 

Vuoden 1943 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Ivanie Blondin

Ivanie Blondin (s. 2. huhtikuuta 1990 Ottawa) on kanadalainen pikaluistelun olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.

Blondin kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran Sotšissa 2014, missä hän sijoittui joukkuetakaa-ajossa viidenneksi, 5 000 metrillä 14:nneksi ja 3 000 metrillä 24:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui joukkuetakaa-ajossa neljänneksi, 5 000 metrillä viidenneksi ja 3 000 metrillä kuudenneksi. Yhteislähtökilpailussa hän ei selviytynyt loppukilpailuun. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kultaa joukkuetakaa-ajossa, sai hopeaa yhteislähtökilpailussa sekä sijoittui 13:nneksi 1 500 metrillä ja 14:nneksi 3 000 metrillä.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Blondin on menestynyt parhaiten yhteislähtökilpailussa, jossa hän on voittanut kultaa vuosina 2016 ja 2020 sekä saavuttanut hopeaa vuosina 2015, 2019 ja 2021. Lisäksi hänellä on MM-hopeaa yleisluistelun MM-kilpailujen yhteispisteistä vuodelta 2020 ja joukkuetakaa-ajosta vuodelta 2021 sekä MM-pronssia 5 000 metriltä vuodelta 2017 ja joukkuetakaa-ajosta vuodelta 2020.

Blondin on voittanut yhteislähdön maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2014–2015 ja 2019–2020, sijoittunut toiseksi 2015–2016, 2020–2021 ja 2021–2022 sekä kolmanneksi kausilla 2012–2013, 2016–2017 ja 2017–2018. Pitkien matkojen cupissa hän oli toinen kaudella 2017–2018 ja kolmas 2019–2020..

Ennätykset

Muuta 

Blondinin puoliso on unkarilainen pikaluistelija Konrád Nagy.

Lähteet 

Kanadalaiset pikaluistelijat
Kanadalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Valérie Maltais

Valérie Maltais (s. 4. heinäkuuta 1990) on kanadalainen pikaluistelun olympiavoittaja sekä kaukalopikaluistelun olympiamitalisti ja moninkertainen MM-mitalisti.

Maltais kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran kaukalopikaluistelijana Vancouverissa 2010, missä hän sijoittui 1 500 metrillä 14:nneksi. Sotšissa 2014 hän saavutti 3 000 metrin viestissä hopeaa ja sijoittui 1 000 metrillä ja 1 500 metrillä kuudenneksi sekä 500 metrillä yhdeksänneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui 1 000 metrillä seitsemänneksi, viestissä kahdeksanneksi ja 1 500 metrillä 19:nneksi. Tämän jälkeen hän vaihtoi lajia perinteisempään pikaluisteluun ja voitti Pekingin olympialaisissa 2022 kultaa joukkuetakaa-ajossa sekä sijoittui yhteislähtökilpailussa kuudenneksi ja 3 000 metrillä 12:nneksi.

Pikaluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa Maltais on saavuttanut joukkuetakaa-ajossa MM-hopeaa vuonna 2021 ja MM-pronssia vuonna 2020. Kaukalopikaluistelusta hänellä on toistakymmentä MM-mitalia.

Lähteet 

Kanadalaiset pikaluistelijat
Kanadalaiset kaukalopikaluistelijat
Kanadalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Fändäs Safiullin

Fändäs Şakir ulı Safiullin (ven. Fandas Shakirovitš Safiullin, Фандас Шакирович Сафиуллин;17. elokuuta 1936 - 10. lokakuuta 2021) oli tataarilainen poliitikko ja aktivisti. Vuosina 1999-2003, Safiullin edusti Tatarstania valtioduumassa. Hän pyrki muun muassa tataarien saavan oikeuden kirjoittaa kieltänsä latinalaisella kirjaimistolla (kyrillisen sijasta).

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Russia: Tatars try to save their language
 Церемония прощания с Фандасом Сафиуллиным

Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Tataarit
Venäläiset poliitikot
Brandon Duhaime

Brandon Duhaime (s. 22. toukokuuta 1997 Coral Springs, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Duhaime edustaa NHL-joukkue Minnesota Wildia. Wild varasi hänet neljännellä kierroksella 106. varausvuorolla vuoden 2016 varaustilaisuudessa. Hänen pelipaikkansa on oikea laitahyökkääjä ja hän kätisyytensä on vasen. Duhaime on pelannut NHL-urallaan 42 runkosarjan ottelua. Näissä hän on tehnyt viisi maalia ja kahdeksan syöttöä eli 13 tehopistettä. Tilastot päivitetty 15. helmikuuta 2022.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Minnesota Wildin pelaajat
Minnesota Wildin varaamat pelaajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Paavo Pesusieni (4. tuotantokausi)

Paavo Pesusienen neljäs tuotantokausi esitettiin 6. toukokuuta 2005 – 24. heinäkuuta 2007. Jakso sisältää 20 jaksoa.

Jaksoluettelo 

Paavo Pesusieni
Tuotantokaudet
125 (luku)

125 (satakaksikymmentäviisi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 124 ja seuraa luku 126.

Matematiikassa 
 125 on yhdistetty luku.
 125 on kuutioluku: .
 125 on jaottoman Pythagoraan kolmikon hypotenuusa: .
 125 on myös kahden muun Pythagoraan kolmikon hypotenuusa: .
 125 voidaan ilmaista kahden neliöluvun summana kahdella tavalla: .

Luonnontieteissä 
 Telluuri-125 on telluurin vakaa isotooppi.

Muualla 
 Seututie 125 kulkee Lohjan alueella.

Lähteet 

Luonnolliset luvut
Häpykukkula

Häpykukkula eli häpykumpu tai venuskukkula on kohollaan oleva alue naisen ulkoisissa sukupuolielimissä häpyliitoksen päällä. Häpykukkula saa muotonsa ihonalaisesta rasvapatjasta, joka pehmentää kontaktia miehen vastaavan kohdan kanssa yhdynnän aikana. Ilman rasvapatjaa näiden kohtien luut voisivat hangata toisiaan vastaan.

Häpykukkula saa murrosiässä peitteekseen häpykarvoituksen.

Lähteet

Naaraan sukupuolielimistö
Dr21

Dr21 on Operail Finlandin käyttämä dieselveturi. Se tuotiin Paldiskista Hankoon 15. heinäkuuta 2021 ja kuljetettiin sieltä Kotkaan. Veturi on tarkoitettu Kotkaan Mussalon ratapihalle vaihtotyökäyttöön. Veturi pohjautuu Operailin muualla käyttämiin C30-M-vetureihin, joita valmistaa tšekkiläinen CZ LOKO.

Teknisiä tietoja 
Veturin moottori on Caterpillar 3512CHD, ja sen teho 1550 kilowattia. Veturin numero on 1570. Veturin huippunopeus on 100 km/h, ja sen pituus on 20,4 metriä.

Lähteet 

Junat
Suomalainen rautatiekalusto
Taru sormusten herrasta: Mahtisormukset

Taru sormusten herrasta: Mahtisormukset () on yhdysvaltalainen J. D. Paynen ja Patrick McKayn luoma fantasiasarja. Se perustuu J. R. R. Tolkienin tarinoihin, ja sen tapahtumat sijoittuvat vuosituhansia ennen kirjojen Hobitti eli sinne ja takaisin sekä Taru sormusten herrasta tapahtumia.

Amazon osti marraskuussa 2017 Tarun sormusten herrasta televisio-oikeudet 250 miljoonalla dollarilla, ja teki sopimuksen viiden tuotantokauden mittaisen sarjan toteuttamisesta. Payne ja McKay palkattiin tekemään sarjaa heinäkuussa 2018. Sarja perustuu pääosin Tarun sormusten herrasta liitteisiin, joissa kerrotaan Keski-Maan Toisen Ajan tapahtumista. Laillisista syistä se ei sijoitu samaan jatkumoon Peter Jacksonin Taru sormusten herra- ja Hobitti-elokuvatrilogioiden kanssa. Tuotantotiimi pyrki kuitenkin tuomaan esiin samanlaisen tunnelman ja palkkasi nuorempia näyttelijöitä esittämään elokuvista tuttuja Keski-Maan historiallisia hahmoja. Ensimmäisen tuotantokauden kuvaukset alkoivat Uudessa-Seelannissa helmikuussa 2020 ja päättyivät elokuussa 2021. Sarjan tuotanto jouduttiin välissä keskeyttämään useiksi kuukausiksi koronaviruspandemian vuoksi. Sarjan muut tuotantokaudet aiotaan kuvata Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

Sarjan ensimmäisen tuotantokauden jaksot julkaistiin Prime Video -tilausvideopalvelussa 2. syyskuuta 2022 – 14. lokakuuta 2022.

Juoni 
Sarjan juoni kuvailee Keski-Maan Toisen Ajan tapahtumia, kuten Sauronin nousun Mustaksi Ruhtinaaksi, mahtisormusten taonnan, Númenorin tuhon, sekä haltiain ja ihmisten viimeisen liiton muodostamisen.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

2020-luvun televisiosarjat
J. R. R. Tolkienin teoksiin perustuvat televisiosarjat
Prime Video -alkuperäissarjat
Fantasiasarjat
Taru sormusten herrasta
420 (luku)

420 (neljäsataakaksikymmentä) on luonnollinen luku, jota edeltää 419 ja seuraa 421.

Matematiikassa 
 420 on neljän peräkkäisen alkuluvun summa: .
 420 on 20 ensimmäisen parillisen positiivisen kokonaisluvun summa.
 420 on Harshad-luku.
 420 voidaan ilmaista viiden positiivisen kokonaisluvun neljänsien potenssien summana: .

Muualla 
 Luku 420 liittyy kannabiskulttuuriin.
 420 on kilpapurjehdusluokka.
 420 on Tšekin tasavallan kansainvälinen suuntanumero.

Viitteet 

Luonnolliset luvut
Virus (Hakenin albumi)

Virus on Lontoolaisen progressiivisen metalliyhtyeen Hakenin kuudes studioalbumi. Levyn julkaisi Inside Out Music 24. heinäkuuta 2020.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 8-/10
 Kaaoszine: 9/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2020 albumit
Hakenin albumit
Hondonvaahtera

Hondonvaahtera (Acer shirasawanum) on saippuamarjakasvien (Sapindaceae) heimoon, vaahteroiden (Acer) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta pieni puu tai suuri pensas, joka voi kasvaa 4,5–6 metriä korkeaksi. Hondonvaahtera on kuitenkin hidaskasvuinen. Kaarna on väriltään vaaleanharmaata. Lehdet sijaitsevat vastakkain ja ovat 2,5–7,5 cm pitkiä sekä leveitä. Lehdissä on 9–13 sahalaitaista liuskaa ja lehtien syysväri vaihtelee keltaisesta punaiseen. Kukat ovat punertavia ja sijaitsevat huiskilomaisissa ryhmissä. Hedelmänä on ruskea tai punertava, kaksiosainen samara.

Hondonvaahtera kasvaa luontaisena Japanissa, mutta sitä käytetään myös muualla koristekasvina näyttävien lehtiensä sekä syysvärinsä vuoksi. Hondonvaahtera kasvaa keskikosteassa, hyvin vettä läpäisevässä maaperässä puolivarjossa.

Lähteet 
 The North Carolina Extension Gardener Plant Toolbox: Acer shirasawanum

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Mustila Arboretum: Hondonvaahtera (Acer shirasawanum)
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Acer shirasawanum 

Vaahterat
Augusta Lönborg

Augusta Charlotta Lönborg, s. Nordberg (11. toukokuuta 1862 Mariestad, Ruotsi − 1. marraskuuta 1900) oli ruotsalainen opettaja, runoilija ja laulujen ja virsien kirjoittaja.

Lönborg oli yksinhuoltajaäidin tytär. Hän sai isoisänsä sukunimen Nordberg. Hän valmistui opettajaksi Skaran seminaarista 1886 ja toimi opettajana Strängnäsissä ja Upsalassa. 1897 hän solmi avioliiton dosentti Sven Lönborgin kanssa, mutta kuoli jo kolmen vuoden kuluttua.

Nimimerkillä "Aster" hän kirjoitti Barnavännen -lehteen runoja ja uskonnollisia artikkeja, joista osa julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen nimellä Convolver vuonna 1901. 

Lömborgin tunnetuin laulu on Långt bortom rymder vida. Se julkaistiin Barnavännen -lehdessä 26. syyskyyta 1895. Laulu tuli pian suosituksi etenkin vapaitten kirkkojen piirissä. Se on Ruotsin kirkon virsikirjan ekumeenisessa oassa virsi 212, Sen sävelmä on Julius Dahlöfin sävelmä vuodelta 1906. Julius Dahlöf oli ruotsalainen urkuri ja laulunjohtaja, joka toimi mm. Oslossa ja Michiganissa, USAssa. Sävelmän Dahlöf on kirjoittanut 1906 USA:ssa.

Lönborgin laulu on suomennettu 1900-luvun alussa, mutta sen suomentajaa ei tunneta. Se on Hengellisessä laulukirjassa laulu 508 "Yllä ei ääret taivaan". Ruotsin kirkon virsikirjan teksti on Pekka Kivekkään 1998 tekemä käännös "Kauemmas avaruutta käy rukouksen tie". Se on myös Seurakunta laulaa - kirjassa laulu 262.

Lähteet 

Ruotsalaiset virsirunoilijat

Ruotsalaiset runoilijat
Ruotsalaiset opettajat
Vuonna 1862 syntyneet
Vuonna 1900 kuolleet
Hongkongin alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Hongkongin alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Hongkongia alle 18-vuotiaiden kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue pelaa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailujen 3. divisioonassa.

Sijoitukset

Maailmanmestaruuskilpailuissa 
 2014 – 3. divisioonan B-lohko, 3.
 2015 – 3. divisioonan B-lohko, 3.
 2016 – 3. divisioonan B-lohko, 3.
 2017 – 3. divisioonan B-lohko, 2.
 2018 – 3. divisioonan B-lohko, 2.
 2019 – 3. divisioonan B-lohko, 2.
 2020 – 3. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
 2021 – 3. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
 2022 – 3. divisioonan B-lohko

Challenge Cup of Asia 

 2012 - 5. (Joukkue ei pelannut yhtään ottelua.)

Lähteet 

 Alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueet
Jesper Rönndahl

Per Jesper Rönndahl (s. 27. kesäkuuta 1979 Lund) on ruotsalainen koomikko ja näyttelijä.

Elämä ja ura
Rönndahl syntyi vuonna 1979 Veberödissä Lundin kunnassa ja on äitinsä puolelta tanskalainen. Rönndahl kävi lukion Lundissa ja opiskeli sen jälkeen Lundin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi. 2000-luvun alussa Rönndahl pääsi tekemään Sveriges Radiolle sketsejä sekä juontamaan ja lopulta tuottajaksi. Vuonna 2004 hän aloitti stand up -komiikan tekemisen.

Rönndahl voitti På spåret -visailuohjelman Elisabet Höglundin kanssa kaksi kertaa peräkkäin kausilla 2014–15 ja 2015–16.

Syksyllä 2018 Rönndahlin SVT:llä juontama satiiriohjelma Svenska nyheter aiheutti kohua Kiinassa. Taustalla oli tapaus, jossa poliisi oli kantanut kolme kiinalaista turistia pois tukholmalaisesta hostellista, kun nämä olivat varanneet huoneen väärälle päivälle, eivätkä suostuneet lähtemään hostellista vaikka heille kerrottiin sen olevan kyseisenä yönä täynnä, vaan alkoivat käyttäytyä uhkaavasti. Kiinan suurlähetystö tuomitsi tapahtuneen, syytti poliisia pahoinpitelystä ja ihmisoikeusrikkomuksesta sekä varoitti kiinalaisia, ettei Ruotsi ole turvallinen matkakohde. Svenska nyheter teki tapauksen johdosta kiinankielisen sketsin, jossa kiinalaisia turisteja valistettiin Ruotsin tavoista – muun muassa, että kadulle ei saa ulostaa ja että koiranulkoiluttajat eivät kotiin päästyään syö koiraansa – ja latasi videon kiinalaiseen videopalveluun Youkuun. Kiinan suurlähetystö syytti Svenska nyheteriä sekä Rönndahlia rasismista ja vaati anteeksipyyntöä. Rönndahl ei pyytänyt anteeksi Kiinan valtiolta, mutta pahoitteli sitä, että lyhyt sketsi oli levitetty Kiinaan ilman asiayhteyttä.

Yksityiselämä
Rönndahl on naimisissa näyttelijä-ohjaaja Marie Agerhällin kanssa ja heillä on kaksi lasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kotisivut 

Ruotsalaiset koomikot
Ruotsalaiset näyttelijät
Ruotsalaiset juontajat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Skadovskin piiri

Skadovskin piiri () on maaseutuvaltainen hallinnollinen piiri Ukrainan eteläosassa Hersonin alueella. Piiri on perustettu vuonna 1923. Piiriä laajennettiin osana Ukrainan aluehallinnon uudistusta 17. heinäkuuta 2020. Skadovskin piiri rajoittuu etelässä Mustaanmereen, lännessä Mykolajivin alueseen (Mykolajivin piiri), pohjoisessa Hersonin piiriin ja koillisessa Kah’ovkan piiriin. Idässä sillä on kaistale yhteistä rajaa Venäjän vuodesta 2014 miehittämään Krimin autonomiseen tasavaltaan. Piirin hallinnollinen keskus on Skadovskin kaupunki (17 344 as., 2021).

Skadovskin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Hersonin alueen piirien lukumäärän viiteen. Laajentuneen Skadovskin piirin pinta-alaksi tuli 5 255,0 neliökilometriä. 

Ukrainan tilastokeskus arvioi Skadovskin piirin väkiluvuksi 124 508 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 36,3 prosenttia piirin asukkaista (45 168 as.), eli kahden kaupungin (Hola Prystan, 13 760 as.; ja Skadovsk) ja kolmen kaupunkityyppisen taajaman (Kalantšak 9 124 as., Lazurne 3 098 as., Myrne 1 842 as.) väestö. Alueliitosten johdosta väkiluku kasvoi huomattavasti aiempaan, heinäkuuta 2020 edeltäneeseen Skadovskin piiriin verrattuna (jonka väkilukuarvio 2017 oli 47 562).

Lähteet

Aiheesta muualla

 Skadovskyi  raion, Hersonska oblast (tietosanakirjan Isrorija mist i sil Ukrajinskoji RSR 22. voluumin Hersonska oblast - artikkeli)  (ukrssr.com.ua)

Hersonin alueen piirit
Pavel Harin

Pavel Petrovitš Harin (, s. 8. kesäkuuta 1927 Leningrad) on venäläinen ratameloja, joka edusti Neuvostoliittoa. Hän saavutti Melbournen kesäolympialaisissa 1956 kultaa 10 000 metrin kanadalaiskaksikossa ja hopeaa 1 000 metrin kanadalaiskaksikossa parinaan Gratsian Botev. Gentin EM-kilpailuissa 1957 Harin ja Aleksandr Silajev voittivat kanadalaiskaksikon 1 000 metrillä kultaa ja 10 000 metrillä hopeaa.

Tehdastyöläisen uraa luonut Harin palveli Neuvostoliiton laivastossa toisen maailmansodan aikana. Hän oli mukana muun muassa Leningradin piirityksessä.

Lähteet 

Venäläiset melojat
Venäläiset olympiavoittajat
Neuvostoliittolaiset melojat
Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat
Vuonna 1927 syntyneet
Elävät henkilöt
Keisala

Keisala on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Aleksanteri Keisala (1916−1983), painija
Anni Keisala (s. 1997), jääkiekkomaalivahti ja olympiamitalisti
Timo Keisala (s. 1979), lentopalloilija
Kluuskeri

Kluuskeri on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Niko Kluuskeri (s. 1989), jääkiekkoilija
Toni Kluuskeri (s. 1991), jääkiekkoilija
Kimpimäki

Kimpimäki on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Minna Kimpimäki (s. 1971), varatuomari, oikeustieteilijä ja rikosoikeuden professori
Toni Kimpimäki (s. 1977), miksaaja, äänittäjä, säveltäjä ja musiikkituottaja
Halkoaho

Halkoaho on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Jenniina Halkoaho (s. 1982), yleisurheilija
Johanna Halkoaho (s. 1977), yleisurheilija
Stina Anderson

Kristina Amalia (Stina) Anderson (10. joulukuuta 1876, Björkäng, Länsi-Göötanmaa - 31. elokuuta 1940, Skövde) oli ruotsalainen kirjoittaja ja virsirunoilija.

Hän oli maanviljelijän tytär. 14-vuotiaana hän sai tuhkarokon ja sen seurakuksana hän hän sairastui vaikeaan nivelreumaan, joka sitoi hänet rullatuoliin ja vuoteeseen loppuelämäksi ja asui vuodesta Skövdessä, sairaskodissa vuodesta 1910.

Hän koki tehtäväkseen lohduttaa toisia kärsiviä kertomalla omista kärsimyksistään. Hän kirjoitti runoja ja kertomuksia, joita hän sai julkaistua mm. Svenska Posten lehdessä ja Bildjournalen -viikkolehdessä. . Hän kävi kirjeenvaihtoa arkkipiispa Nathan Söderblomin kanssa ja tämä rohkaisi häntä kertomaan elämästään kirjan muodossa. Hän julkaisikin pari kirjaa 1920-luvun alussa (Prismor, 1920 ja Livets innersida 1923) ja samoihin aikoihin hän kirjoitti virren ”Att bedja är ej endast att begära” rukoussunnuntaina 1921, ilmauksena hänen sydämensä kokemuksesta. Runo julkaistiin Svenska Posten -lehdessä vuonna 1922.

Andersonin runo on virsi 213 Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa. Siitä on Wilhelm Snellin tekemä suomenkielinen käännös ns. Luulajan virsikirjassa vuodelta 1972  virsi 337 " Ei rukous oo pelkkää anomista". Nykyisessä Ruotsin kirkon virsikirjassa virren suomennos "Kun rukoilen, en pyydä ainoastaan" on Anna-Maija Raittilan tekemä vuodelta 1999.

Lähteet 

 Vuonna 1876 syntyneet
 Vuonna 1940 kuolleet
 Ruotsalaiset virsirunoilijat
Ida Granqvist

Ida Granqvist (12. marraskuuta 1872 Rackeby, Länsi-Göötanmaa, Ruotsi – 10. maaliskuuta 1949, Göteborg) oli ruotsalainen kirjailija, virsirunoilija ja lähetystyöntekijä.

Ida Granqvist kasvoi Rackebyssä, Länsi-Götanmaalla, jossa hänen isänsä oli kirkkoherra. Hän sai perusteellisen kasvatuksen, kirjoitti jo varhain ja julkaisi kaikkiaan 26 runokokoelmaa. Hän käytti nimimerkkiä Adi. Hän toimi useita vuosia Ruotsin kirkon lähetystyössä Etelä-Afrikassa ja julkaisi mm. zulunkielisen laulukirjan ja käänsi lauluja zulunkielelle. Myöhemmin hän toimi vuodesta 1928 Ruotsin kirkon lähetyksen kansliassa Upsalassa. 

Hänen runonsa saivat arvostusta, mm. Ruotsin Akatemian sihteeri Carl-David af Wirsén kirjoitti johdannon hänen runokokoelmaansa Gud vill det 1902. 

Useita hänen runojaan on sävelletty ja julkaistu useissa laulukirjoissa. Yksi hänen runonsa "O giv oss, Herre, av den tro"  vuodelta 1902 julkaistiin Ruotsin kirkon virsikirjassa 1937. Se on vuoden 1986 virsikirjassa virsi 253.  Virren sävelmänä on saksalaisen Burkhard Waldiksen sävelmä vuodelta 1553.   Ruotsin kirkon suomenkielisessä virsikirjassa se on Niilo Rauhalan 1996 tekemänä suomennoksena "Oi Herra, usko meille suo".

Virrestä on myös vanhempi suomennos "Oi Herra, anna armostas Se vahva usko meille" ns. Luulajan virsikirjassa numero 357 ja Hengellisiä lauluja ja virsiä -kirjassa numero 317, (Suom. Per Boreman 1942 ja Lauri Pohjanpää 1945). Hengellisiä lauluja ja virsiä -kirjassa laulun sävelmänä on Sulo Salosen 1956 tekemä sävelmä.

Lähteet 

Ruotsalaiset virsirunoilijat
Ruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1872 syntyneet
Vuonna 1949 kuolleet
Tikaskoriaria

Tikaskoriaria (Coriaria japonica) on koriariakasvien (Coriariaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta puuvartinen kasvi, joka kasvaa noin 1,5 metriä korkeaksi. Tikaskoriaria kukkii huhti–toukokuussa. Sen hedelmät ovat aluksi punaisia, mutta muuttuvat kypsyessään tummanpurppuranpunaisiksi. Koko kasvi hedelmät mukaan lukien on kuitenkin myrkyllinen.

Tikaskoriaria sisältää koriariinia (C15H18O6), tutiinia (C15H18O6) sekä erityisen myrkyllistä koriamyrtiiniä (C15H18O5). Myrkytysoireita ovat pahoinvointi, krampit, hengitysvaikeudet sekä muut oireet.

Tikaskoriaria kasvaa aurinkoisilla paikoilla, kuten vuorten rinteillä ja laaksoissa sekä kuivuneiden jokien pohjilla.

Lähteet 
 Tokyo Food Safety Information Center: Coriaria japonica (Coriariaceae), Tokyo Metropolitan Government

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Tikaskoriaria (Coriaria japonica)
 Trees and Shrubs Online: Coriaria japonica 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Coriaria japonica 

Koriariakasvit
Myrkylliset kasvit
Yrjö Oksanen

Yrjö Oksanen (22. syyskuuta 1884 Janakkala - 1978) oli suomalainen toimittaja ja virkamies, joka teki pitkän uran suomalaisessa työväenliikkeessä vuoden 1905 suurlakosta aina 1960-luvulle saakka.

Elämä 
Kansakoulun jälkeen Oksanen työskenteli kotiseudullaan, kunnes muutti Helsinkiin 1903. Hän toimi muun muassa lähettina ja viilarina suorittaen samalla kirjanpitokoulun. Suurlakon yhteydessä Oksanen lähti mukaan työväenliikkeen toimintaan. Vuonna 1909 Oksanen muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli tehdastyöläisenä ja osuuskaupan hoitajana sekä Duluthissa toimineen Työväen Opiston johtajana. Oksanen tutustui myös Pohjois-Amerikassa oleskelleisiin työväenliikkeen vaikuttajiin, kuten Yrjö Sirolaan ja Eetu Saliniin. Palattuaan kotimaahan 1914 Oksanen työskenteli Suomen Metallityöntekijäin Liiton toimitsijana, Työväen Raittiusliiton sihteerinä, Työmiehen toimittajana sekä sosialidemokraattisen puolueen kiertävänä puhujana.

Helmikuun vallankumouksen jälkeen Oksasesta tuli Helsingin työväenjärjestöjen eduskunnan jäsen ja sisällissodan käynnistyttyä tammikuussa 1918 hänet valittiin sen edustajana Työväen pääneuvostoon. Helmikuun lopusta lähtien Oksanen palveli punaisten hallintoa Helsingin kaupungin rakennuskonttorin johtajana. Sodan loppuvaiheessa Oksanen pakeni Neuvosto-Venäjälle, josta hän syksyllä 1919 palasi Suomeen ja toimi parin vuoden ajan SDP:n Pohjois-Hämeen piirisihteerinä nimellä Yrjö Olenius. Oksanen pidätettiin Tampereella syyskuussa 1921, mutta häntä ei asetettu syytteseen sisällissodan aikaisesta toiminnastaan.

Vuosina 1922-1923 Oksanen työskenteli Kansan Tahdon toimittajana Oulussa, 1924-1931 Ypäjän ja Nurmijärven kunnankirjurina, 1932-1935 Maalaiskuntien Virkailijain Liiton sihteerinä ja liiton julkaiseman Kunnanvirkailija-lehden päätoimittajana sekä vuodesta 1936 lähtien Hausjärven kunnankirjurina. Hän oli myös Hausjärven kunnanvaltuuston puheenjohtaja. Sotavuosien jälkeen Oksanen toimi kunnankirjurina Urjalassa ja kuului 1950-luvulla Sosialistisen Yhtenäisyyspuolueen puoluevaltuustoon.

Muuta 
Vuonna 1964 Oksanen muisteli vuosien 1917-1918 tapahtumia Unto Miettisen toimittamassa radiosarjassa, ja 1976 valmistui Yleisradion esittämä Arvi Auvisen toimittama televisiodokumentti Yrjö Oksanen – agitaattori.

Lähteet 
   

Suomalaiset toimittajat
Työväen pääneuvoston jäsenet
Vuonna 1884 syntyneet
Vuonna 1978 kuolleet
Julian Schmid

Julian Schmid on saksalainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti.

Schmid saavutti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa joukkuekilpailussa 2018 sekä kultaa 5 kilometrin Gundersen-kilpailussa ja joukkuekilpailussa ja hopaa 10 kilometrin Gundersen-kilpailussa 2019. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sai hopeaa joukkuekilpailussa ja sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa kahdeksanneksi ja suurmäen vastaavassa kilpailussa kymmenenneksi.

Schmid kilpaili yhdistetyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Otepäässä tammikuussa 2019 sijoittuen 26:nneksi. Hän sijoittui ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan viides Rukalla marraskuussa 2021. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti Otepäässä joulukuussa 2021 oltuaan kolmas.

Lähteet 
 

Saksalaiset yhdistetyn hiihtäjät
Saksalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Mariette Leslie Cotton

Mariette Leslie Cotton  syntyjään Mariette Benedict, tunnettu  nuorena nimellä Pansy Benedict (17. toukokuuta 1866 Schenectady, New York - 21. huhtikuuta 1947) oli yhdysvaltalainen muotokuvamaalari.   

Cottonilla sanotaan olleen lahjan ikuistaa mallinsa juuri silloin kun he olivat elämänssään huipulla ja laittaa heidän muotokuvansa näytteille juuri silloin kun he olivat suosituimmillaan.

Vanhemmiltaan perimänsä sekä avioliitonsa kautta saamansa suuren varallisuuden ja sosiaalisen pääoman vuoksi ja huomattavan taiteellisen lahjakkuutensa ansiosta Cotton oli erittäin suosittu muotokuvamaalari. Hänen mallinsa olivat Yhdysvaltojen elittiiä, kuten Astor- ja Vanderbilt- sukujen jäseniä sekä Iso-Britannian kuninkaallisia. Myöhemmin hänellä teettivät muotokuvan itsestään Pola Negri sekä Greta Garbo.  

Cotton opiskeli Pariisissa Carolus-Duranin oppilaana ja ystävystyi John Singer Sargentin kanssa joka ihali Cottonin taidokkuutta. Cottonin töitä oli esillä Pariisin salongissa vuonna 1889 ja ne saivat palkintoja. Tätä ennen hän oli opiskellut maalaustaidetta New Yorkissa William Merritt Chasen oppilaana. Chase näki Cottonissa loistavan mallin ja piti hänestä maalaamaansa työtä yhtenä parhaistaan.  

Cottonin ura taiteilijana herätti julkisuudessa monia mielipiteitä. Oli niitä joiden mielestä rikkaan seurapiirinaisen on sopimatonta olla taiteilija. Heidän mukaansa hieno nainen voi pitää salonkia, mutta ei itse taiteilla. Joidenkin mielestä hän oli uusi, itsenäinen nainen, kuten Edith Wharton tai Gertrude Vanderbilt Whitney ja sanottiin, että todellinen amerikkalainen nainen ei pidä miljoonia tekosyynä joutilaisuudelleen.

Viitteet

Lisää aiheesta 
 http://www.worthpoint.com/worthopedia/mariette-cotton-mariette-leslie-1903445108
 http://www.artnet.com/artists/mariette-leslie-cotton/
 http://www.newportalri.org/items/show/21835
 Yhdysvaltalaiset taidemaalarit
 Vuonna 1866 syntyneet
 Vuonna 1947 kuolleet
Muotokuvamaalarit
Axel F. Runstedt

Axel Fredrik Runstedt (28. tammikuuta 1861, Beateberg, Länsi-Göötanmaa, Ruotsi - 25. kesäkuuta 1933, Falköping) oli ruotsalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija.

Hän oli maanviljelijän poika, mutta pääsi opiskelemaan Skövdeen ja Upsalan yliopistoon ja valmistui papiksi vuonna 1889. Hänet valittiin vuonna 1909 kirkkoherraksi Gökhemin seurakuntaan Skaran hiippakunnassa. Hänen kotiaan oli leimannut syvällinen, perinteinen kristillisyys. 

Hänen tutkielmansa ”Om gradualpsalmen” vuodelta 1893 ja kirjoittamansa virret, jotka johtivat siihen, että hänet valittiin virsikomiteaan vuonna 1908. Hän sai toimitettavakseen virsikirjan ohella käytettäväksi tarkoitetun virsikokoelman, joka ilmestyi 1909 nimellä "Ädel sång". Hänet nimitettiin 1917 reformaation juhlassa teologian tohtoriksi. Hänen virsiään on kuvattu vanhaan perinteiseen virsityyliin liittyviksi virsiksi. Hän edusti niin kutsuttua nuorkirkkoliikettä monien muiden oman aikansa virsirunoilijoiden kuten J. A. Eklundin, Paul Nilssonin ja Edvard Everesin tavoin.

Kaksi hänen kirjoittamaansa virttä ovat Ruotsin kirkon virsikirjassa, johon ne tulivat vuonna 1937. Virret ovat nykyisessä, vuoden 1986 virsikirjassa lähes samassa sanamuodossa kuin vuoden 1937 virsikirjassa.

 Virsi 401 "Nu prisa vi vad Herren gjort". Virsi on "kirkkovirsi" ja kuvailee kirkon eri merkityksiä. Virsi oli suomeksi Luulajan virsikirjassa William Snellin kääntämänä "Nyt kirkkotietä yhdessä", virsi 204. Ruotsin kirkon virsikirjassa se on Anna-Mari Kaskisen 1999 kääntämänä "Et tietä toista, kauniimpaa". Virren sävelmä on David Wikanderin 1938 säveltämä melodia. 
 Virsi 558 "Herren är min Herde god". Se on Raamatun Psalmien kirjan psalmin 23 parafraasi. Virren on suomeksi kääntänyt Luulajan virsikirjaan Per Boreman 1946, virsi 307 "Herra on mun painemnen' " . Nykyisen virsikirjan käännös "Herra paimeneni on", on Anna-Maija Raitilan 1999 tekemä suomennos. Virren sävelmä on säveltäjä Gunnar Wennerbergin 1869 kirjoittama melodia.

Lähteet 

 Vuonna 1861 syntyneet
 Vuonna 1933 kuolleet
 Ruotsalaiset virsirunoilijat
 Ruotsalaiset papit
Jutta Leerdam

Jutta Leerdam (s. 30. joulukuuta 1998) on alankomaalainen pikaluistelun olympiamitalisti ja maailmanmestari.

Leerdam voitti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa neljä kultamitalia, joista kaksi tuli henkilökohtaisilta matkoilta. Aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran vuonna 2019. Tuolloin hän sijoittui Euroopan-mestaruuskilpailuissa sprintterien yhteispisteissä neljänneksi. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän voitti kultaa joukkuesprintissä sekä sijoittui 1 000 metrillä viidenneksi ja 500 metrillä 16:nneksi. Sprintterien MM-kilpailuissa hän sijoittui yhteispisteissä kymmenenneksi. Vuonna 2020 hän voitti 1 000 metrillä Euroopan-mestaruuden ajalla 1.13,67. Salt Lake Cityn MM-kilpailuissa hän voitti kultaa 1 000 metrillä ajalla 1.11,84 ja joukkuesprintissä Femke Kokin ja Letitia de Jongin kanssa maailmanennätysajalla 1.24,02 sekä sijoittui 500 metrillä kahdeksanneksi. Sprintterien MM-kilpailuissa hän sijoittui yhteispisteissä viidenneksi.

Vuonna 2021 Leerdam voitti sprintterien Euroopan-mestaruuden. Heerenveenin MM-kilpailuissa hän saavutti 1 000 metrillä hopeaa ajalla 1.14,67 ja sijoittui 500 metrillä neljänneksi. Vuonna 2022 hän voitti 1 000 metrillä Euroopan-mestaruuden ajalla 1.13,60 ja voitti hopealle sijoittuneen Femke Kokin 1,20 sekunnilla. Pekingin olympialaisissa hän saavutti hopeaa 1 000 metrillä ajalla 1.13,83 hävittyään Japanin Miho Takagille 0,64 sekuntia ja sijoittui 500 metrillä viidenneksi ajalla 37,34. Hän voitti samalla kaudella sprinttiottelun ja joukkuesprintin maailmanmestaruudet.

Ennätykset

Lähteet 

Alankomaalaiset pikaluistelijat
Alankomaalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Armond White

Armond White (s. 1954, Detroit) on yhdysvaltalainen elokuva- ja musiikkikriitikko. White kirjoittaa lehtiin National Review ja Out. Aikaisempia kirjoituksia löytyy muun muassa lehdistä Variety, The New York Times ja Slate. Hän on myös julkaissut kirjoja, kuten Tupac Shakurista (2002) sekä Steven Spielbergistä (2020).

White tunnetaan provosoivasta, omaperäisestä ja usein ristiriitaisesta tyylistään, jonka vuoksi hän on kiistelty hahmo alalla. Kriitikko Stephen Kearsen mukaan White oli uransa alkuaikoina "homoseksuaali afroamerikkalainen mies, jolla oli rohkeutta vaatia elokuvilta enemmän", mutta myöhemmin hänestä on tullut "trolli". White itse on vastannut kritiikkiin muun muassa seuraavasti; "En sano näitä asioita herättääkseni huomiota tai ärsyttääkseni ihmisiä, vaan koska uskon sanomaani. Elämme aikoja, jona kriitikko saa potkut, jos hän ei tykkää tietyistä elokuvista."

Whiten kiinnostus elokuvakritiikkiä kohtaan alkoi nuorena, kun hän luki Pauline Kaelia. Heistä tuli ystävät myöhemmin.

Kirjat 

 The Resistance: Ten Years of Pop Culture That Shook the World (1995) 
 Rebel for the Hell of It: The Life of Tupac Shakur (2002) 
 Keep Moving: The Michael Jackson Chronicles (2009) 
 New Position: The Prince Chronicles (2016) 
 Make Spielberg Great Again: The Steven Spielberg Chronicles (2020)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 National Review
 Out Magazine

Yhdysvaltalaiset elokuvakriitikot
Elokuvakriitikot
Musiikkikriitikot
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Bussoleno

Bussoleno () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 5 794 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
George Robson

George Robson (1848 -1911) oli Skotlannin Vapaakirkon presidentti (moderaattori). Hän oli myös virsirunoilija.

Robsoninsta on vain vähän tietoja. Hän oli Edinburgissa järjestetyn kansainvälisen lähetyskonferenssin (The World Missionary Conference) pääjärjestäjiä. Kokouksen tulokset johtivat myöhemmin ekumeenisen liikkeen syntyyn. 

Robsonin kirjoittama virsi  "O Christ, Thy love to all the world" julkaistiin lähetyskonferenssin lauluvihkossa. Virsi oli julkaistu runona 1904 ”The Women’s Missionary Magazine of The United Free Church of Scotland” lehdessä. Virren käänsi ruotsiksi Siri Dahlqvist 1924 ja julkaisi sen Metodistikirkon Svenska Sändebudet-lehdessä. Dahlqvist teki virren käännöksen Upsalassa 1925 pidettyyn ekumeenisen maailmankonferenssin laulukirjaan ”Communio”.  

Virsi tuli Ruotsin kirkon virsikirjaan 1937. Vuoden 1986 virsikirjassa se on virsi 137, "Den kärlek du till världen bar". Virren on suomentanut Per Boreman 1946 sanoin "Sun rakkautes syntisiin Toi sulle ristin vain". Ruotsi kirkon virsikirjassa virren suomenkielinen teksti "Rakkaudesta maailmaan sait ristin, kannoit sen" on Pekka Turusen käännös, jonka Niilo Rauhala on vuonna 1994 uudistanut.

Lähteet 

 Vuonna 1848 syntyneet
 Vuonna 1911 kuolleet
 Virsirunoilijat

 Skotlantilaiset henkilöt
Juho Kyröläinen

Juho Kyröläinen on tunnettu helsinkiläinen sarjayrittäjä.

Kyröläinen on perustanut useita start up-yrityksiä, joista tunnetuimpia lienee Hubchat, jolle hän väitti keränneensä miljoonia euroja rahoitusta ja työllistävän noin neljäkymmentä suomalaista asiantuntijaa. Hubchat kuitenkin kaatui, kun verottaja ja eläkeviranomainen ilmoittivat työntekijöille Kyröläisen laiminlyöneen työntekijöiden verojen ja eläkkäiden maksun vaikka nämä olivat vähennetty palkoista täysimittaisena. Yrityksen työntekijät joutuivat hakemaan hakemaan rahojaan palkkaturvan kautta ja eli 300 000 euron verorästit jäivät veronmaksajien maksettaviksi

Kyröläisen luotsaama Helpdor ajautui vuonna 2022 vaikeuksiin Kuluttajaviraston kanssa. Sadat asiakkaat ovat tehneet yrityksestä valituksia kilpailu- ja kuluttajavirastolle.  Useissa valituksissa oli kyse siitä, että tilatusta palvelusta on pyydetty etukäteismaksu, mutta palvelu on jäänyt saamatta eikä maksua ole palautettu asiakkaalle. Niinpä virasto varoitti asiakkaita Helpdorin epäluotettavuudesta helmikuussa 2022. Kilpailu- ja kuluttajavirasto on saanut asiasta yhteydenottoja vuodesta 2018 lähtien. Neuvottelut yrityksen ja kuluttaja-asiamiehen kanssa johtivat siihen, että Helpdor lupasi tehdä korjauksia toimintaansa. Syyskuussa 2022 Kilpailu- ja kuluttajavirasto varoitti Helpdorista uudelleen, sillä tarvittavia korjauksia ei ollut tehty ja yrityksen toiminta jatkui epämääräisenä.

Lähteet 

Suomalaiset yrittäjät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Cap Skirring

Cap Skirring on kylä Ziguinchorin alueen Oussouyen departementin Diembéringin kunnassa Senegalissa. Se sijaitsee Atlantin rannikolla maan eteläisimmän pisteen Cap Roxon pohjoispuolella. Cap Skirring on Salyn jälkeen Senegalin tärkein matkailukeskus. Vuonna 2009 siellä oli 7 200 asukasta.

Kabroussen kylän lähelle syntynyt matkailukeskus käsittää hotelleja, ravintoloita ja yökerhoja. Sen tärkein houkutus on pitkä hieno hiekkaranta, mutta tarjolla on myös kalastusta, liikunta-aktiviteettejä, luontoretkiä ja tutustumista seudun kulttuuriperintöön. Cap Skirringissä on pieni lentokenttä, josta on yhteys Dakariin ja lomakaudella Pariisiin. Paikalliset asukkaat saavat elantonsa matkailusta, maanviljelystä, kalastuksesta, käsityöammateista ja kaupankäynnistä.

Lähteet

Senegalin maantiede
Pam & Tommy

Pam & Tommy on yhdysvaltalainen 8-osainen minisarja, joka kertoo näyttelijä Pamela Andersonin ja muusikko Tommy Leen avioliitosta sekä heidän kotiseksivideoskandaalista. Sarja perustuu vuonna 2014 Rolling Stone -lehdessä julkaistuun artikkeliin ”Pam and Tommy: The Untold Story of the World's Most Infamous Sex Tape”, jonka kirjoitti Amanda Chicago Lewis. Andersonia sarjassa esittää Lily James sekä Leetä Sebastian Stan. Muita päärooleja esittävät muun muassa Nick Offerman, Seth Rogen ja Taylor Schilling.

Sarjan kolme ensimmäistä jaksoa julkaistiin Hulu-palvelussa 2. helmikuuta 2022. Loput viisi jaksoa julkaistaan viikon välein. Sarja julkaistiin myös maailmanlaajuisesti Stariin, Disney+:n vanhemmalle yleisölle suunnattuun osioon. Sarja sai pääosin positiivisen vastaanoton kriitikoilta, jotka kehuivat erityisesti näyttelijäsuorituksia.

Näyttelijät

Päärooleissa

Sivurooleissa

Vierailevana

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Yhdysvaltalaiset minisarjat
2020-luvun televisiosarjat
Hulu-alkuperäissarjat