Mikaela Ingberg

Mikaela Johanna Emilia Ingberg (s. 29. heinäkuuta 1974 Vaasa) on suomalainen keihäänheittäjä, joka edusti urallaan Vasa Idrottssällskapia. Ennätyksekseen Ingberg heitti vanhalla keihäsmallilla 67,32 metriä (vuonna 1997) ja uudella, vuonna 1999 käyttöön otetulla keihäsmallilla 64,03 m (2000). Hän saavutti MM-pronssia ja kahdesti EM-pronssia. Ingbergin valmentajana toimi uran alussa Inger Nabb, juniorina Magnus Häggblom ja vuodesta 1994 lähtien keihäänheiton olympiavoittaja Tapio Korjus.

Ura
Mikaela Ingberg heitti keihästä ensi kerran kilpailuissa 10-vuotiaana. Hän voitti kilpailun tuloksella 16,30 m. Hänen paras keihästuloksensa oli kauden lopussa 21,04 m. Lajista innostuneena hän pyysi isäänsä ostamaan itselleen harjoituskeihään. Seuraavana vuonna hän olikin jo ikäluokkansa paras heittäjä tuloksella 34,66 m.

Ingberg voitti 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden San Sebastiánissa 1993 tuloksella 56,64. Seuraavana vuonna hän voitti ensimmäisen naisten Suomen-mestaruutensa Tuusulan Kalevan kisoissa. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän karsiutui loppukilpailusta. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 Ingberg saavutti pronssia tuloksella 65,16. Mitalikamppailu oli tasainen, sillä hopeaa saanut Felicia Țilea-Moldovan heitti 65,22 ja neljänneksi jäänyt Heli Rantanen 65,04. Saman vuoden Kalevan kisoissa Ingberg sai hopeaa. 

Ingberg sijoittui Atlantan olympialaisissa 1996 seitsemänneksi tuloksella 61,52. SM-kisoissa hän oli samana kesänä toinen. Hän heitti vanhan keihäsmallin ennätyksensä 67,32 Dublinissa 7. kesäkuuta 1997. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän oli neljäs jääden tuloksella 66,00 runsaan metrin päähän mitalisijasta. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän sai pronssia tuloksella 64,92. Hän oli samana vuonna lisäksi kolmas maailmancupissa ja kuudes GP-finaalissa.

Ingberg voitti uransa toisen Suomen-mestaruuden keihäsmallin vaihduttua nykyiseksi 1999. Sevillan MM-kilpailuissa hän oli yhdeksäs. Vuonna 2000 hän saavutti Suomen-mestaruuden ja uransa ensimmäisen maaotteluvoiton. Sydneyn olympialaisissa hän oli yhdeksäs ja GP-finaalissa seitsemäs. Hän heitti nykyisen keihäsmallin ennätyksensä 64,03 Berliinissä 1. syyskuuta 2000. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän oli kuudes tuloksella 61,94 ja sai samana kesänä Kalevan kisoissa hopeaa.  

Ingberg saavutti pronssia Münchenin EM-kilpailuissa 2002 tuloksella 63,50. Hän jäi kakkostilasta runsaat puoli metriä ja neljänneksi sijoittuneen Tatjana Šikolenkon tulos oli puolestaan 63,24. Samana vuonna Ingberg oli lisäksi toinen GP-finaalissa ja kolmas maailmancupissa. sekä voitti Suomen-mestaruuden.

Ingberg sijoittui Pariisin MM-kilpailuissa 2003 neljänneksi tuloksella 62,20, jolla jäi pronssista tasan puolen metrin päähän. Hän voitti samana vuonna maaottelun keihäskilpailun, oli Kalevan kisoissa toinen ja sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa viidenneksi. Vuonna 2004 hän voitti Suomen-mestaruuden kotikaupungissaan Vaasassa, mutta karsiutui Ateenan olympialaisten loppukilpailusta.

Ingberg voitti vuonna 2005 Suomen-mestaruuden ja sijoittui Helsingin MM-kilpailuissa yhdeksänneksi. Seuraavana kesänä hän oli Kalevan kisoissa toinen ja Göteborgin EM-kilpailuissa kymmenes. Vuonna 2007 hän sai Kalevan kisoissa pronssia ja voitti maaottelun keihäskilpailun. Seuraavana kesänä hän voitti jälleen Suomi–Ruotsi-maaottelun, mutta karsiutui Pekingin olympialaisissa. Vuonna 2009 hän voitti Suomen-mestaruuden ja maaottelun. Berliinin MM-kilpailuissa hän putosi loppukilpailusta. 

Keväällä 2010 hän loukkasi olkapäänsä voimaharjoituksessa Yhdysvalloissa ja ilmoitti toukokuussa lopettavansa uransa vammaan vedoten.

Ingberg toimi urheilu-uransa aikana urheilijaedustajana Suomen Urheiluliiton valmennusrahastossa sekä Euroopan Yleisurheiluliiton urheilijavaliokunnan puheenjohtajana.  Hän toimi myös Olympiakomitean urheilijavaliokunnan jäsenenä 2004–2012 sekä Olympiakomitean hallituksen urheilijajäsenenä vuosina 2008–2012. 

Ingberg palkittiin vuonna 2012 vuoden esikuva -palkinnolla Suomen Urheilugaalassa.

Ura aktiiviurheilu-uran jälkeen

Suomen Urheiluliitton puheenjohtaja Antti Pihlakoski kertoi 12. toukokuuta 2010 Ingbergin olevan mukana 2012 EM-kilpailujen järjestelyssä todennäköisesti joukkueista vastaavana johtajana. Urheilu-uransa jälkeen hän toimi 2013–2017 Suomen Olympiakomiteassa asiantuntijatehtävissä. Vuonna 2018 Ingberg aloitti Vaasanseudun urheiluakatemian toiminnanjohtajana.. Vuonna 2021 Ingberg aloitti työt Eezy Unitedissa, joka on erikoistunut urheilijoiden työllistämiseen. Hän tekee työn ohella maisteriopintoja (markkinointi) Åbo Akademissa.

Saavutukset

 1993 Nuorten EM-kulta
 1995 MM-pronssi, 8. kesäkuuta 1995, Göteborg
 1998 EM-pronssi, 19. elokuuta 1998, Budapest
 2002 EM-pronssi, 8. elokuuta 2002, München
 1997 2. Euroopan Cup, 7. kesäkuuta 1997, Dublin
 1998 3. Maailman Cup, 11. syyskuuta 1998, Johannesburg
 2002 3. Maailman Cup, 20. syyskuuta 2002, Madrid 
 2002 2. GP-finaali, Pariisi
 Vuoden yleisurheilija 2003 (MM-4.)
 Seitsemän Suomen mestaruutta, viisi SM-hopeaa, yksi pronssi
 Kahdeksan keihäskarnevaalien voittoa
 15 kertaa aikuisten arvokilpailuissa (1994–2009), 11 kertaa loppukilpailussa

Kausien parhaat heitot

Vanha malli
1987  33,70
1988  41,78
1989  43,92
1990  51,96
1991  52,30
1992  54,00
1993  58,26
1994  58,70
1995  65,16
1996  65,66
1997  67,32
1998  66,43

Uusi malli
1999  61,50
2000  64,03
2001  63,13
2002  63,50
2003  63,55
2004  62,53
2005  61,06
2006  60,16
2007  60,70
2008  61,59 
2009  61,03

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ylen Elävä arkisto: MM-kilpailut Göteborgissa, Ingberg voittaa pronssia
 Ylen Elävä arkisto: Mikke keihään EM-pronssille

Suomalaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt