joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Clube de Regatas do Flamengo

Clube de Regatas do Flamengo, paremmin tunnettu pelkästään nimellä Flamengo, on Rio de Janeiron kaupungissa Brasiliassa toimiva urheiluseura, joka on tullut tunnetuksi jalkapallojoukkueestaan.

Historia
Seuran perusti joukko Fluminensesta riidan vuoksi eronneita pelaajia vuonna 1895. Seura liittyi Rion osavaltion sarjaan vuonna 1912 ja voitti sen mestaruuden ensi kertaa 1914 ja seuraavana vuonna puhtaalla pelillä. Seura voitti useita osavaltionmestaruuksia seuraavinakin vuosikymmeninä. Menestyksen huipun se saavutti 1980-luvulla, jolloin se voitti Zicon johdolla sekä Etelä-Amerikan että koko maailman seurajoukkueiden mestaruudet vuonna 1981. Flamengolla on viisi Brasilian mestaruutta ja kolme cup-mestaruutta.

Flamengo on Brasilian suosituin jalkapalloseura. Brasilialaisen tutkimuksen mukaan Flamengolla on eniten kannattajia koko maassa: 35 miljoonaa.

Mestaruudet

Kansainväliset mestaruudet

 Intercontinental Cup: 1981 (1)
 Copa Libertadores: 1981, 2019 (2)
 Conmebol Gold Cup: 1996 (1)
 Copa Mercosur: 1999 (1)

Kotimaiset mestaruudet

 Campeonato Brasileiro Série A: 1980, 1982, 1983, 1992, 2009, 2019 ja 2020 (7)
 Copa do Brasil: 1990, 2000, 2013 (3)
 Copa dos Campeões: 2001 (1)

Osavaltiomestaruudet

 Campeonato Carioca: 1914, 1915, 1920, 1921, 1925, 1927, 1939, 1942, 1943, 1944,1953, 1954, 1955, 1963, 1965, 1972, 1974, 1978, 1979, 1979, 1981, 1986, 1991, 1996, 1999, 2000, 2001, 2004, 2007, 2008, 2009, 2011, 2014, 2017, 2019 (34)

Edustusjoukkue
Päivitetty 1. syyskuuta 2018.

Entisiä pelaajia
 Adriano
 Bebeto
 Denílson
 Garrincha
 Juan
 Júlio César
 Juninho
 Leônidas 
 Liedson
 Luís Pereira
 /  Raimundo Orsi
 Romário
 Sócrates
 Zé Roberto
 Zico
 Zinho
 Vinícius Júnior

Lähteet

Aiheesta muualla

 Seuran virallinen sivu
 Yle Elävä arkisto: Allianssi - Flamengo Olympiastadionilla 1962

Brasilialaiset jalkapalloseurat
Vuonna 1895 perustetut urheiluseurat
Rio de Janeiron urheilu
Ossi Ahlapuro

Ossi Antero Ahlapuro (s. 18. heinäkuuta 1939 Viipuri) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän työskenteli Radioteatterissa 1967–2001, ja hänet tunnetaan monista äänirooleistaan myös animaatioelokuvissa.

Nuorena Ahlapuro asui Helsingissä, jossa hänen isänsä työskenteli rautateillä. Viulunrakennusta harrastava isä laittoi Ossi-pojan viulutunneille, joilla hän kulki kymmenisen vuotta kunnes lopetti aloittaessaan työelämän. Ahlapurolla ei ole teatterialan opintoja, mutta hyvänä laulajana hän pääsi mukaan Punainen Mylly -revyyteatteriin vuosiksi 1960–1963. Ensimmäinen rooli oli unkarilaisessa laulunäytelmässä Kylän heittiö, jossa hän arvostelijan mukaan elehti lavalla ”kuin lautapäähärkä”.

Punaista Myllyä seurasi vuosi Teatteri Jurkassa ja pari vuotta Kotkan kaupunginteatterissa, kunnes Ahlapuro sai kiinnityksen Radioteatteriin 1967. Yleisradion palveluksessa hän jatkoi 34 vuotta vuoteen 2001 saakka. Uraan mahtui ilmeisesti yli tuhat äänitehtävää, joista Ahlapuro arvostaa eniten Leopold Bloomin roolia Timo Humalojan vuonna 1982  James Joycen romaanin pohjalta ohjaamassa Odysseuksessa.

Kesällä 2009 Ahlapuro näytteli Samppalinnan kesäteatterissa Elviksestä kertovassa musikaalikomediassa All Shook Up – Elvistellään. Syksyllä 2010 hän näytteli Zorbaksen roolin Varkauden Teatterissa, jossa hän kaksi vuotta aiemmin oli tehnyt Makar Tšudran roolin näytelmässä Mustalaisleiri muuttaa taivaaseen.

Ahlapuro lauloi 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa duettoja Ritva Oksasen kanssa. Kesän 1970 suuri hitti Suomessa oli heidän levyttämänsä ”Maria Isabel”. Sen menestyksen myötä Ahlapuro sai levyttää esikoisalbuminsa Minne kukat kadonneet, joka oli Suomen ensimmäinen näyttelijän tekemä levyalbumi. 1970-luvulta lähtien Ahlapuro on esiintynyt Suomen lisäksi Kreikan Rhodoksella erityisesti suomalaisten suosimassa yökerho Ellissä.

Ahlapuro esiintyi pakastimeen jäätyneenä miehenä 1960-luvun lopun televisiosarjassa Pidättekö ostereista. Toukokuussa 2009 Ahlapuro vieraili Salatut elämät -sarjassa, jossa hän näytteli Salla Mattilan isää Markku Mattilaa.

Diskografia

Albumit

Kokoelmat 

 20 suosikkia: Azzurro (1997)
 Toiset on luotuja kulkemaan – Kootut levytykset 1968–1986 (2010)

Filmografia

Elokuvat

Televisiosarjat

Ääninäyttelijänä

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Haastattelu Kirjatyö-lehdessä (Internet Archive)
 
 Ossi Ahlapuro Suomen Näyttelijäliiton tietokannassa

Suomalaiset iskelmälaulajat
Suomalaiset ääninäyttelijät
Suomalaiset radionäyttelijät
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Pau

Pau on kaupunki Lounais-Ranskassa. Pau on Pyrénées-Atlantiquesin departementin pääkaupunki ja Uuden-Akvitanian alueen väkiluvultaan toiseksi suurin kaupunki Bordeaux'n jälkeen. Paussa on 83 903 asukasta (2006).

Alue linnoitettiin jo 1000-luvulla. Pausta tuli Béarnin provinssin pääkaupunki vuonna 1464. Paun linna (Château de Pau) tehtiin asuttavammaksi 1500-luvulla, ja siitä tuli Navarran kuninkaiden asuinpaikka. Siellä syntyivät kuningas Henrik IV ja Ruotsin kuningas Kaarle XIV Juhana.

Nykyään Paussa on lentokenttä, Pau Pyrénées Airport, joka sijaitsee noin 11 kilometrin päässä keskustasta. A64-moottoritie kulkee Paun läpi. Espanjan rajalle on noin 94 kilometriä.

Urheilu 
Kaupungissa sijaitsee Ranskan menestynein koripallojoukkue Élan Béarnais Pau-Orthez. Se on voittanut Ranskan mestaruuden yhdeksän kertaa, mikä on enemmän kuin millään muulla seuralla.

Paussa on myös jalkapalloseura Pau FC, joka pelaa neljänneksi korkeimmalla tasolla.

Kaupungissa järjestetään vuosittain moottoriurheilukilpailu Paun Grand Prix, joka pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 1901.

Pau on toiminut Ranskan ympäriajon etapin isäntäkaupunkina 62 kertaa vuoteen 2008 mennessä. Pariisin lisäksi vain yksi toinen kaupunki on isännöinyt etappia useammin.

Lähteet

Aiheesta muualla
Taneli Mäkelä

{{Näyttelijä
| nimi = Taneli Mäkelä
| kuva = 
| kuvankoko = 
| kuvateksti = 
| syntymäaika = 
| syntymäpaikka = Espoo
| pituus = 181 cm
| aktiivisena = 1985–
| kuolinaika = 
| kuolinpaikka = 
| oikea nimi = 
| muut nimet = 
| ammatti = näyttelijä, laulaja
| puoliso = 
| kotisivu = 
| merkittävät roolit = Erkki Hakala(Pohjanmaa)Martti Hakala(Talvisota)Alpo Kurkinen(Team Ahma)Erkki "Eki" Julkunen(Helppo elämä)Arto Maasalmi(Kotikatu)Tapani "Tapsa" Riihimäki(Ihmisten puolue)
| imdb = 0617427
| elonet = 105857
| palkinnot = 
| ehdokkuudet = 
}}

Taneli Mäkelä (s. 10. maaliskuuta 1959 Espoo) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on elokuvaohjaaja Ville Mäkelän ja näyttelijä Konsta Mäkelän veli. Hän on tullut erityisesti tunnetuksi television sketsi- ja komediasarjoista. Monissa niistä hän on ollut myös käsikirjoittajana, usein yhdessä Pirkka-Pekka Peteliuksen kanssa.

Mäkelä valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1985. 

Televisiosarjoja, joissa Mäkelä on ollut mukana ovat muun muassa Ihmisten puolue, Musta tuntuu, Fakta homma, Akkaa päälle, Team Ahma, Kaverille ei jätetä, Kivi ja Kilpi, Ou nou!, Handu pumpulla, Helppo elämä, Roba ja Sunnuntailounas. Hän on vieraillut myös sketsisarjassa Läpiveto. 

Mäkelä on keikkaillut myös tangolaulajana ja levyttänyt useita albumeja. 

Keväästä 2009 alkaen Mäkelä näytteli Arto Maasalmea draamasarjassa Kotikatu. Mäkelä nähtiin myös keväästä 2009 lähtien Helppo elämä'' -sarjassa rikollisen Erkki "Eki" Julkusen roolissa. Hän esiintyi sarjassa vuoteen 2011 asti.

Diskografia

Studioalbumit

Kokoelma-albumit

Filmografia

Elokuvat

Televisiosarjat

Dubbaukset

Käsikirjoitukset

Lähteet

Aiheesta muualla 
  
 
 Yle Elävä arkisto: Turkan lapset

Suomalaiset iskelmälaulajat
Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset koomikot
Suomalaiset televisiokäsikirjoittajat
Jussi-palkinnon saajat
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset televisio-ohjaajat
Joulupuuro

Joulupuurolla tarkoitetaan yleensä riisipuuroa, joka Länsi-Suomessa on perinteisesti tehty keittämällä ja Itä-Suomessa uunissa hauduttamalla. Perinteisesti puuroon lisätään manteli, jonka lautaselleen saaminen tietää hyvää onnea. Puuro syödään kanelin, sokerin ja maidon tai voisilmän kanssa. Monesti joulupuuron kanssa tarjotaan myös luumu- tai sekahedelmäkiisseliä. Riisipuuro on tullut Suomen juhlaruokavalikoimaan 1800-luvulla.

Joulupuuro syödään useissa perheissä jouluaattopäivän aikana. Joskus puuro syödään myös jouluaterian yhteydessä. Ennen joulua joulupuuroa syödään kouluissa, laitoksissa ja työpaikoilla. Joulupuuro kuuluu sekä talonpoikaiseen että kaupunkilaiseen jouluperinteeseen. Se on keitetty kokomaitoon, johon on voitu vielä lisätä kermaa. Keskiaikaisessa piilotusleikissä ruokaan kätkettiin esimerkiksi lantti tai papu, ja sen löytäjä sai päättää, kuka sai tehdä hassuja temppuja muun seurueen viihdyttämiseksi. Ruotsissa alettiin 1800-luvusta lähtien kätkeä pavun sijaan mantelia, joka tuotti löytäjälleen onnea. Kerrotaan, että presidentti Svinhufvud pyysi nakkaamaan puurokattilaan kourallisen manteleita, jotta kaikille puuronsyöjille varmasti riittäisi onnea.

Katso myös 
 Suomalainen jouluateria

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Joulupuuro syntyy hiljaa ja hymyssä suin. Yle Etelä-Karjala 17.12.2009.
 Mari Harjula: Joulupuuro on aattoaamun herkku. Kotiliesi 17.12.2010.
 Joulupuuron teko-ohje Valion sivuilla

Puurot
Jouluruoat
Katriina Honkanen

Marja Katriina Honkanen (s. 14. elokuuta 1960 Savonlinna) on suomalainen näyttelijä, muusikko ja laulaja. Hän aloitti Mikkelin teatterin johtajana syksyllä 2014 mutta jätti johtajan tehtävät vuonna 2018.

Varhainen elämä 

Honkasen vanhemmat olivat näyttelijät Reino Honkanen ja Irmeli Heinänen.

Ura 

Honkanen opiskeli Teatteri­korkea­koulussa vuosina 1982–1986 ja valmistui teatteri­taiteen maisteriksi 1992. Näyttelijänä hänet tunnetaan parhaiten Metsolat-televisio­sarjan Eeva Metsolana ja laulajana kappaleista ”Silta”, ”Siljan talossa”, ”Joskus” ja ”Matka Charlien kanssa”. Honkasen keskeinen laulu­lyriikka on koottu Sana­sadon vuonna 2006 julkaisemaan teokseen Mä joki oon – laulu­lyriikkaa vuosilta 1987–2006. Honkasen kahdeksas studio­albumi Halla julkaistiin 18. helmi­kuuta 2009.

Oman soolo­tuotantonsa lisäksi Honkanen on tehnyt musiikkia näyttämölle sekä muutamille artisteille. Honkanen laulaa Rolling Rust -yhtyeessä, jolta on ilmestymässä englannin­kielinen albumi vuoden 2020 syksyllä. Honkanen käsi­kirjoitti ja ohjasi Armi Aavikko – Kaiken sulle antaa tahtoisin -nimisen keväällä 2020 ensi-illassa olleen musiikki­näytelmän, joka kertoo missi-laulaja Armi Aavikon elämästä.

Honkanen on lisäksi tehnyt Tuija Rantalaisen kanssa Kurtisaani ja neitsyt -musiikki­novellin jonka hän on käsi­kirjoittanut ja ohjannut itse.

Honkanen ohjasi Metsoloista tehdyn teatteriversion Mikkelin kesä­teatteriin kesällä 2017. Näytelmän nimi on Metsolat – Urjan­linna.

Yksityiselämä 

Hänen avio­miehensä on muusikko Ilkka Tenhunen. He soittavat Tuli­lintu-yhtyeessä. Heillä on tytär.

Filmografia 

{| class="wikitable" style="font-size:90%"
|-
! colspan=3 style="background:#B0C4DE;"| Elokuvat
|-
! style="background:#D7E1EE;"| Vuosi
! style="background:#D7E1EE;"| Nimi
! style="background:#D7E1EE;"| Rooli
|-
| 1996 || Metsolat – Muistojen joulu || Eeva Metsola-Ek­lund
|-
| 2004 || Levottomat 3 || talk­show’n vieras
|-
! colspan=3 style="background:#B0C4DE;"| Televisio
|-
| 1993–1995 || Metsolat || Eeva Metsola
|-
| 1997 || Ota ja omista || Anu Joki­salmi
|-
| 2000 || Kotikatu || koulu­psykologi
|-
| 2001 || Benner & Benner || Hanna Harju
|-
| 2011 || Moska || Heli-Irmeli
|}

 Diskografia 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Laitinen, Kikka: Katriina Honkanen – Lämpöinen laulun­tekijä Selvis 1/2002
 Muusikko ja näyttelijä Katriina Honkanen • Silta • Ruskie neitsyt • Matka Charlien kanssa • Turkan lapset Yle Elävä arkisto''

Suomalaiset laulajat
Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset sanoittajat
Suomalaiset teatterinjohtajat
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Pertti Koivula

Pertti Matti Koivula (s. 17. huhtikuuta 1961 Ranua) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Koivulan ensimmäinen suurempi elokuvarooli oli Lahtinen vuoden 1985 Tuntemattomassa sotilaassa. Sittemmin hän on näytellyt monessa muussakin suomalaisessa elokuvassa ja televisiosarjassa.

Ura

Lapin Alueteatterin katsomossa vietetyt hetket olivat yksi harvoista Ranualla tarjolla olleista kulttuurielämyksistä. Toinen oli kirkkokuorossa laulaminen. Molemmista Koivula oli innostunut ja harrastus jatkui kansalaisopiston näytelmäpiirissä. Teatteriala kiinnosti Koivulaa, mutta ylioppilaskirjoitusten jälkeen hän päätti hankkia tavallisemman ammatin ja hakeutui opetusalalle.

Koivula opiskeli kasvatustiedettä Lapin yliopistossa luokanopettajan koulutusohjelmassa 1982–1984. Teatteriharrastusta hän jatkoi Lapin ylioppilasteatterissa, ensin valo- ja äänimiehenä, sitten kitaristina ja pian jo näyttelijänä. Vuonna 1984 Rauni Mollberg palkkasi Koivulan elokuvaansa Tuntematon sotilas ja hän päätti pyrkiä Teatterikorkeakoulun näyttelijäntyönlaitokselle monen muun näyttelijän kehotuksesta. Koivula valittiin ensiyrittämällä 1985 opiskelijaksi ja luokanopettajan opinnot keskeytyivät. Teatterikorkeakoulusta hän valmistui 1989.

Teatterikorkeakoulun professori Jouko Turkka teki teatterikoululaisten kanssa puolessatoista vuodessa Yleisradion TV2:lle legendaarisen televisiosarjan Seitsemän veljestä, joka valmistui 1989. Koivula näytteli siinä Laurin roolin. Vakinaisesti kiinnitettynä näyttelijänä Koivula on työskennellyt Turun kaupunginteatterissa 1989–1991 ja Helsingin Kaupunginteatterissa vuodesta 2006. Teatterityön ohella hän on näytellyt useita elokuvarooleja ja osallistunut moneen televisiosarjaan.

Koivula nousi pinnalle tangolaulajana Onnen maan siivittämänä. Televisiohitti "Kohtalon tango" (jota Veikkaus käytti mainoksessaan) nosti hänet suosituksi myös laulajana. Hän on keikkaillut myös veljensä Ilkka Koivulan kanssa soittaen rokkia nimellä Veljekset Koivula & Todistajat. Vuosina 1993–1999 Koivula oli naimisissa näyttelijä Henriikka Salon kanssa. Koivula on toiminut myös ääninäyttelijänä joidenkin animaatioelokuvien suomenkielisissä versioissa.

Koivula esittää radiotoimittaja Keskistä, "The Ääntä" Yleisradion Radioteatterin huvikuunnelmasarjassa Hanhen selästä, jota on esitetty Yle Radio 1 -kanavalla keväästä 2011 alkaen.

Koivula harrastaa radioamatööritoimintaa (radioamatööritunnus OH2BEE). Kiinnostus radioamatööritoimintaan heräsi nuorena Ranualla. Vuonna 1980 hän sai kutsumerkin OH9PK. Sittemmin harrastus tuli uudestaan mukaan ja hänellä on paitsi OH2BEE-tunnus, myös OG2W, OG0W ja OH9U.

Kuunnelmat 

 Hanhen selästä (Keskinen, "The Ääni")

Filmografia

Elokuvat

Televisiosarjat

Dubbauksia

Lähteet

 http://www.imdb.com/name/nm0463570/
 https://www.elonet.fi/fi/henkilo/147762

Viitteet

Aiheesta muualla 

 
   

Suomalaiset laulajat
Suomalaiset näyttelijät
Jussi-palkinnon saajat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Radioamatöörit
Himos

Himos on Jämsässä sijaitseva matkailukeskus, joka on tullut tunnetuksi Himos Hiihtovuoren hiihtokeskuksesta. Ensimmäiset laskettelurinteet avattiin vuonna 1984. Himoksen rinteiden suurin korkeusero on 151 metriä. Alueen perustivat Juhani Ojala ja Päivi Kuokkanen.

Himos on valittu vuoden hiihtokeskukseksi ensimmäisen kerran vuonna 1995 ja uudestaan vuonna 2001. Lisäksi Himoksen hiihtokoulu on valittu Vuoden hiihtokouluksi vuosina 1998 ja 2002.

Alueella on latuverkosto, moottorikelkkareittejä ja runsaasti ympärivuotiseen käyttöön soveltuvia mökkejä. Kesällä Himoksella järjestetään tapahtumia, joista tunnetuin on Himos Festival. Kesällä Himoksella voi harrastaa muun muassa golfia, mönkijäajeluja, melontaa, kalastusta, maastopyöräilyä, sauvakävelyä sekä patikointia. Lähiseudulla on tarjolla myös värikuula-ammuntaa, koiravaljakkoajelua, ratsastusta ja kulttuuritapahtumia.

Himokselle on ollut suunnitteilla 30 miljoonan euron kylpylähanke.

Rinnepalvelut

Länsirinteet 
 16 rinnettä:
 Bonus-rinne (148 m / 670 m)
 Keskimaa (148 m / 630 m)
 ABC-rinne (148 m / 540 m)
 Himmin rinne (120 m / 550 m)
 Mountain Dew Snow Park
 Hiskin rinne (120 m / 500 m)
 MC-rinne Mukkeli (120 m / 500 m)
 Torvinokan rinne (120 m / 650 m)
 Edwardin rinne (120 m / 660 m)
 Mökön rinne (80 m / 440 m)
 Murrin rinne (80 m / 440 m)
Murrin streettis
 Peikkorinne 1 (18 m / 150 m)
Peikkorinne 2 (18 m / 150 m)
 Joonan kumpu (5 m / 33 m)
Kanttipeikon rinne (15 m / 100 m)
Pikku-Sumpin rinne (15 m / 100 m)
Pulkka- ja tuubimäki (15 m / 120 m)
Pieni pulkkamäki (5 m / 30 m)

10 hissiä:
 hissi 9, ankkurihissi
 hissi 10, neljän hengen tuolihissi
 hissi 11–12, kaksoisankkurihissi
 hissi 14, sompahissi
 hissi 15, ankkurihissi
 hissi 18, Peikkosompa
 hissi 19, Peikkonaru
 hissi 20, Peikkometro, katettu mattohissi
hissi 21, Peikkomatto

Siirtymärinteet 
 Länsiväylä (126 m / 1200 m)
 Luoteisväylä (148 m / 1050 m)

Pohjois- ja Luoteisrinteet 
 8 rinnettä:
 Mountain Dew-aloittelija Rail Park 
 Tuolihissirinne (135 m / 750 m)
 Turistirinne (135 m / 700 m)
 Kilparinne (135 m / 600 m)
 Hiihtokoulurinne (40 m / 300 m)
 Kumparerinne (140 m / 700 m)
 Päivin kaarre (126 m / 550 m)
 Jussin jyrkkä (126 m / 550 m)

5 hissiä:
 hissi 1, kahden hengen tuolihissi
 hissi 2–3, kaksoisankkurihissi
 hissi 4, hiihtokouluhissi, sompa, ilmainen
 hissi 5, sompahissi
 hissi 6, ankkurihissi

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Himos
 Himos Festival
 Jämsän seudun matkailuneuvonta
 Tietoa Himoksen mökki ja majoitustarjonnasta 

Jämsän rakennukset ja rakennelmat
Jämsän urheilu
Suomen talviurheilukeskukset
Keski-Suomen nähtävyydet
Peliplaneetta.net

Peliplaneetta.net oli vuonna 2001 perustettu videopelisivusto ja yksi Suomen suurimmista ja pisimpään toimineista lajissaan. Sivusto päätettiin sulkea vuoden 2014 alussa.

Sisältö 
Peliplaneetta.net:ssä julkaistiin peliarvosteluja muutama kappale viikossa. Yhteensä artikkelikirjastosta löytyi noin 600 peliarvostelua ja peliaiheista artikkelia. Uutisarkistossa oli yli 6 000 uutista, uusia julkaistiin joka arkipäivä. Rekisteröityneillä käyttäjillä oli mahdollisuus kommentoida uutisia ja ladattavissa olevia tiedostoja. Sivusto julkaisi myös Peliplaneetta-nimistä peliaiheista sarjakuvaa, jota piirsi Jari Tapani Peltonen. Sisällöntuottajan vaihtumisen myötä viimeistä osaa ei kuitenkaan julkaistu sivulla vaan Pärssisen Peliuutiset-blogissa ja piirtäjän kotisivuilla. Peliplaneetta.net:ssä oli useaan otteeseen ollut erilaisia kilpailuja, joissa on ollut palkintoina peleihin liittyvää tavaraa.

Yhteisö 
Kesällä 2005 tuli 45 000 rekisteröityneen käyttäjän rajapyykki täyteen. Sivustolla vieraili yli 250 000 eri kävijää kuukaudessa vuonna 2005. Helmikuussa 2006 rekisteröityjä käyttäjiä oli noin 55 000. Kävijämäärät kuitenkin kääntyivät lopulta jyrkkään laskuun.  
 
Sivustolla oli myös oma foorumi, jossa oli useita eri keskustelualueita.

Pelipalvelimet 
Peliplaneetta.net:llä oli käytössään pelipalvelimia Counter-Strikelle ja Wolfenstein: Enemy Territorylle. Helmikuussa 2006 Counter-Strike: Sourcelle tuli myös oma palvelimensa. Pelipalvelimet poistettiin käytöstä teknisten ongelmien vuoksi, eivätkä ne olleet tekemässä paluuta. Peliplaneetasta oli voinut ladata erilaisia peleihin liittyviä tiedostoja, kuten päivityksiä, videoita ja demoja. Tiedostojen kokonaismäärä oli kirjoitushetkellä noin 100 gigatavua, ja ne olivat ladattavissa ilmaiseksi ilman rekisteröitymistä.

Historia 
Peliplaneetta.net syntyi Jippii Groupin aiemman, vuonna 2001 perustetun CoreOnline-sivuston pohjalle. Peliplaneetan ylläpitäjät, joihin kuului muun muassa Mikko Heinonen, perustivat Alasin Media Oy:n, jonka kautta sivustoa ylläpidettiin. 

Kun uuden omistajat vaihtoivat sivuston sisällöntuottajan H-Towniin 2007, Alasin Media Oy perusti V2.fi-sivuston. 

Sisällöntuottajan vaihdon yhteydessä foorumien moderaattorit vaihdettiin kokonaan ja uusi ylläpito valitsi uudet moderaattorit hakijoiden joukosta. Vaihdoksesta ei etukäteen ilmoitettu Alasin Medialle tai Peliplaneetta.netin käyttäjille. 

Elisa päätti sulkea Peliplaneetan tammikuun lopussa 2014. Elisan mukaan sivusto oli sopimaton yrityksen verkkostrategiaan eikä yritys ollut halukas kehittämään sivustoa.

Lähteet 

Videopelisivustot
S&M (albumi)

S & M (lyhenne sanoista Symphony & Metallica) on metalliyhtye Metallican ja Michael Kamenin johtaman San Franciscon sinfoniaorkesterin yhteistyöprojektin tuloksena syntynyt livealbumi, jossa Metallica esittää kappaleitaan San Franciscon sinfoniaorkesterin kanssa. S&M live-CD ja DVD on taltioitu Berkeley Community Theatressa keväällä 1999 ja julkaistiin 23. marraskuuta samana vuonna.

Albumi nousi Suomen virallisen listan toiselle sijalle. Se pysyi albumilistalla yhteensä 19 viikkoa.

Kappaleet

Kokoonpano 
 James Hetfield – rytmikitara, laulu
 Jason Newsted – basso, taustalaulu
 Lars Ulrich – rummut
 Kirk Hammett – soolokitara

+

 Michael Kamen ja San Franciscon sinfoniaorkesteri

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Entertainment Weekly: B
 Rolling Stone:

Lähteet 

Vuoden 1999 konserttitallenteet
Metallican albumit
Metallican videot
Bob Rockin tuottamat albumit
Mosse Vikstedt

Johan Magnus ”Mosse” Vikstedt (25. heinäkuuta 1926 Helsinki – 30. lokakuuta 2017 Espoo) oli suomalainen levy-yhtiöjohtaja ja sanoittaja. Hän työskenteli Akkuteollisuudessa vuosina 1951–1958, Scandiassa 1953–1955, Musiikki Fazerilla vuoteen 1958. Discophonissa hän aloitti vuonna 1958, tuli toimitusjohtajaksi vuonna 1969 ja jäi eläkkeelle 1984. Yhtiön ideana oli toimia amerikkalaisen RCA-levymerkin edustajana Suomessa. Vikstedtin uraan mahtuu monia erilaisia kiinnityksiä kuten Lasse Mårtenson, Carola, Eero ja Jussi, Konsta Jylhä sekä Hullujussi.

Vikstedt teki myös sanoituksia, joita ovat muiden muassa ”Edelweiss” ja ”Romanssi”.

Mosse Vikstedtin isä oli taiteilija Topi Vikstedt. Myös Vikstedtin tytär Maija Kuusi on toiminut levy-yhtiön toimitusjohtajana (BMG Finland). Tyttärentytär Laura Närhi on Kemopetrol-yhtyeen laulaja.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset musiikkivaikuttajat
Suomalaiset sanoittajat
Emma-palkinnon saajat
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Planckin aika

Planckin aika on ajan luonnollinen yksikkö, jota merkitään tP. Se on nimetty Max Planckin mukaan. Planckin aika on se ajanjakso, joka valonnopeudella kulkevalta fotonilta kuluu Planckin pituuden mittaiseen matkaan, ja sen suuruus on

 sekuntia, 

missä:

 on Diracin vakio (redusoitu Planckin vakio) eli Planckin vakio jaettuna 2π

G on gravitaatiovakio

c on valon nopeus tyhjiössä.
 
Tämä "ajan kvantti" on lyhyin ajanhetki, jolla on merkitystä Einsteinin suhteellisuusteoriaan perustuvassa maailmankaikkeuden teoreettisessa mallissa.

Arvioitu universumin ikä (13,82 miljardia vuotta) on noin 8 × 1060 Planckin aikaa.

Yksinkertainen määritelmä
Planckin aika on se ajanjakso, joka valolta kuluu Planckin pituuden mittaisen matkan kulkemiseen.

Lähteet 

Aika
Seulonnan keskeiset artikkelit
Circuito del Jarama

Circuito del Jarama (aik. Circuito Permanente del Jarama) on moottorirata Madridin itsehallintoalueella Espanjassa.

Siellä ajettiin Formula 1 -luokan Espanjan GP:tä yhteensä yhdeksän kertaa 1960-, 1970- ja 1980-luvuilla. Se sijaitsee E5-eurooppatien varrella San Sebastián de los Reyesin kunnassa, noin 26 kilometriä maan pääkaupungista Madridista pohjoiseen. Nimensä se on saanut lähistöllä virtaavasta Jaramajoesta.

Circuito del Jaraman on suunnitellut myös Zandvoortin ja Suzukan suunnittelusta vastannut John Hugenholtz, ja se valmistui vuonna 1967. Rata koostuu lyhyestä pääsuorasta ja lukuisista tiukoista mutkista, jonka vuoksi ohittaminen sillä oli erittäin vaikeaa. Viimeinen Formula 1 -osakilpailu sillä ajettiin kaudella 1981, jonka jälkeen se todettiin liian kapeaksi kyseiselle luokalle. Nykyään radalla järjestetään muita urheiluauto- ja moottoripyöräkilpailuja.

Formula 1 -tilastot

Aiheesta muualla 
 Circuito del Jarama 
 The Formula One Database 
 Google Maps

Espanjan moottoriradat
Formula 1 -radat
American Le Mans Series -radat

Madridin itsehallintoalueen urheilu
Vjatšeslav Platonov

Vjatšeslav Aleksejevitš Platonov (, s. 21. tammikuuta 1939 – k. 26. joulukuuta 2005 Pietari) oli venäläinen eräs kaikkien aikojen menestyneimmistä lentopallovalmentajista.

Platonov valmensi Neuvostoliiton maajoukkuetta 1977–1985, 1990–1992 ja Venäjän maajoukkuetta 1995–1997. Neuvostoliiton maajoukkue voitti olympiakultaa vuonna 1980. Tämän lisäksi hänen valmentamansa joukkueet voittivat kaksi maailmanmestaruutta, kahdeksan Euroopan-mestaruutta ja kolme maailmancupia. Hän itse pelasi SKIF:n, SKA:n ja Spartakin joukkueissa vuosina 1954–1967, jonka jälkeen siirtyi valmentajaksi. Platonov valmensi Suomessa Raision Loimua 1989–1990 ja 1992–1995 sekä Suomen maajoukkuetta 1992–1995.

Platonov kuoli 67-vuotiaana pitkällisen sairauden murtamana, vuonna 2005 joulukuussa. Heti kuoleman jälkeen päätettiin, että hänelle pystytetään muistopatsas Pietariin. Patsas sijoitettiin hänen haudalleen Nikolskojen hautausmaalle, Aleksanteri Nevskin luostarin läheisyyteen.

Saavutuksia valmentajana 

 Olympiakultaa Moskova 1980
 Maailmanmestaruus 1978 ja 1982
 Maailmancupin voitto 1977, 1981 ja 1991
 Euroopan-mestaruus 1977, 1981, 1983, 1985 ja 1991
 Vuoden valmentaja maailmassa 1981 ja 1991
 Junioreiden Euroopan-mestaruus 1971, 1973 ja 1975
 Neuvostoliiton-mestaruus 1983 ja 1989 (Automobilist)
 Lentopallon Hall of Fame 2002

Aiheesta muualla 
 Haastattelu Rannikkoseutu-lehdessä
 Volleyball Hall of Fame  

Venäläiset lentopallovalmentajat
Vuonna 1939 syntyneet
Vuonna 2005 kuolleet
Mausoleumi

Mausoleumi on hautarakennus, joka on pystytetty rikkaalle tai merkittävälle henkilölle, usein kansanjohtajalle. Sana tulee Kaarian kuninkaasta Mausolloksesta, jonka leski Artemisia II rakensi tälle hautamuistomerkin Halikarnassokseen. Mausoleumi voi olla oma rakennuksensa tai osa toista rakennusta, esimerkiksi kirkkoa.

Tunnettuja mausoleumeja 

Augustuksen mausoleumi
Halikarnassoksen mausoleumi
Juséliuksen mausoleumi

Katso myös 
Hautakappeli

Lähteet

Aiheesta muualla 

Hautaus
Bodrum

Bodrum on satamakaupunki Turkissa, muinaisen Halikarnassoksen paikalla. Siellä on 34 866 asukasta (2011). Se sijaitsee samannimisellä niemimaalla vastapäätä kreikkalaista Kosin saarta. 

1980-luvulta alkaen Bodrum on ollut merkittävä matkailukohde. Sen ilta- ja yöelämä on Turkin vilkkainta, ja houkuttelee nuoria lomanviettäjiä. Alue sopii myös sukeltajille. Bodrumin ympäristössä on paljon lomakyliä ja täysihoito-hotellikeskuksia.

Bodrumissa on pieni lentokenttä.

Kirjallisuutta 
 Bodream, Jean-Pierre Thiollet, Anagramme Ed., Pariisi, 2010

Lähteet

Aiheesta muualla 

 matkailutietoa   

Turkin kaupungit
Esko Linnavalli

Esko Elias Linnavalli (4. syyskuuta 1941 Turku – 21. joulukuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen muusikko ja orkesterinjohtaja. Linnavalli oli alun perin jazzpianisti mutta alkoi sen ohella toimia 1960-luvun puolessa välissä Scandia-yhtiön sovittajana ja orkesterinjohtajana. 1970-luvulla hän jatkoi RCA-levymerkin tuotantopäällikkönä. Linnavalli toimi jo 1960-luvulla Radion tanssiorkesterin kapellimestarina. Hänet valittiin vuonna 1975 perustetun Uuden Musiikin Orkesterin johtajaksi. Yhtyeen taiteellisena johtajana hän toimi kuolemaansa asti. Lisäksi Linnavalli sävelsi orkesteriteoksia ja iskelmiä (Kun kello käy) sekä elokuva- ja televisiomusiikkia.

Muun muassa monet Dannyn, Kirkan ja Tapani Kansan 1960- ja 1970-luvun kappaleista ovat Linnavallin sovittamia.

Suomen Big Band -yhdistys, Imatra Big Band Festival ja UMO Jazz Orchestra järjestivät ensimmäisen Esko Linnavalli big band -sävellyskilpailun Imatra Big Band -festivaaleilla kesällä 2005.

Suomen Jazzliitto myönsi Linnavallille vuoden 1990 Yrjö-palkinnon.

Diskografiaa 
 
 Esko Linnavalli sextet: 
 

 Esko Linnavalli & New Music Orchestra:

Sävellyksiä
 Äl’ yli päästä perhanaa (1968), elokuvamusiikki
 Pohjantähteet (1971), elokuvamusiikki
 Three Movements (1973), jazzsolisteille ja sinfoniaorkesterille
 Paquite and Wayne (1974), jazzsolisteille ja sinfoniaorkesterille
 Talkin’ with Mr. Jazz (1976), jazzorkesterille
 Eclipse (1976), jazzorkestarille
 Peter and the Blues (1977), jazzsolisteille ja sinfoniaorkesterille Kai Nieminen (muusikko)Kai Niemisen tekstiin

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Suomalaiset jazzpianistit
Suomalaiset kapellimestarit (viihdemusiikki)
Vuonna 1941 syntyneet
Vuonna 1991 kuolleet
Asbestoosi

Asbestoosi on pölykeuhkosairaus eli pneumokonioosi ja aiheutuu useimmiten työperäisestä asbestille altistumisesta. Sairauden aiheuttavat eri asbestikuidut tavallisesti vuosien altistuksen jälkeen; se havaitaan tyypillisesti pitkän viiveen kuluttua. Asbestoosi lisää huomattavasti keuhkosyövän vaaraa.

Oireina ovat mm. hengenahdistus ja huonontunut fyysinen suorituskyky, keuhkotoimintojen restriktiivinen huononeminen ja röntgenkuvissa tai tietokonetomografiassa näkyvät fibroottiset muutokset keuhkojen alakentissä. Keuhkojen sidekudoslisä (fibroosi) on pysyvä muutos. Varsinaista hoitoa sairauteen ei ole, vaan altistus on lopetettava.

Asbestia käytettiin Suomessa rakennusteollisuudessa pitkään – 1920-luvulta vielä 1990-luvulle. Suurimmillaan asbestin käyttö oli 1960- ja 1970-luvuilla. Sittemmin käyttö on ollut kiellettyä, mutta vanhojen rakennusten saneerauksessa ja purkutöissä saattaa altistusta edelleen tapahtua suojatoimenpiteistä huolimatta. Asbestille altistus saattaa aiheuttaa myös keuhkopussin muutoksia (keuhkopussin ja vatsakalvon syöpää eli mesotelioomaa) tai keuhkosyöpää. Asbestille altistus yhdessä tupakoinnin kanssa lisää keuhkosyövän riskiä 50-kertaiseksi tupakoimattomaan ja asbestille altistumattomaan vertailuhenkilöön verrattuna.

Työterveyslaitoksen arvion mukaan Suomessa on elossa 50 000–60 000 pitkään asbestille altistunutta. Rakennusten purkutöissä asbestille altistuu nykyään noin 500–1 000 saneeraajaa. Suomessa todetaan vuosittain noin 100 uutta asbestoosia. Pääosa nykyisin ilmenevistä asbestisairauksista on seurausta altistumiselle 10–40 vuotta sitten.

Katso myös
Keuhkofibroosi
Keuhkosyöpä
Ammattitauti
Suomen työtapaturmavakuutus

Lähteet

Aiheesta muualla 
Asbesti tietoa ja keskustelua 
Metalliliitto: Asbestialtistuneen muistilista

Hengityselinten sairaudet
Saastuminen
Robin Hood ja hänen iloiset vekkulinsa Sherwoodin pusikoissa

Robin Hood ja hänen iloiset vekkulinsa Sherwoodin pusikoissa on 4. helmikuuta 1974 MTVllä lähetetty suomalainen televisio-ohjelma, joka oli Spede Pasasen käsikirjoittama ja Inkeri Pilkaman ohjaama. Ohjelma perustui osittain samoille hahmoille kuin Pasasen vuoden 1968 elokuva Noin 7 veljestä.

Spede Pasanen suunnitteli ohjelmasta 10-osaisen tv-sarjan, mutta se lopetettiin ensimmäisen osan jälkeen. Säilyneen kuva-aineiston perusteella jaksoja ehdittiin kuitenkin kuvata ainakin kaksi. Saman kohtalon koki Yle TV1:llä näytetty Ile Jokisen ja Remu Aaltosen viihdeohjelma Kumiankka Klubi vuonna 1997.

Ohjelmasta ei ole säilynyt tallennetta MTV3:n arkistoissa, mutta KAVI:n arkistossa on nähtävillä useita mustavalkoisia ja värillisiä still-kuvia ohjelman kuvauksista.

Näyttelijät

Tekijät 
 Ohjaus: Inkeri Pilkama
 Käsikirjoitus: Spede Pasanen
 Tuottaja: Pertti Pasanen

Aiheesta muualla 

 

Spede Pasanen
Viihdeohjelmat
Robin Hood
Ryhmäteatteri

Ryhmäteatteri on helsinkiläinen ammattiteatteri, joka on perustettu vuonna 1967. Teatterilla on näyttämö Kalliossa keväästä 2007 alkaen Kino Helsingin entisissä tiloissa Urheilutalossa Helsinginkadun varrella. Ryhmäteatteri luopui pitkäaikaisesta näyttämöstään Pengerkadulla Helsingin Kalliossa kesällä 2014. Lisäksi teatterilla on kesäteatteri Suomenlinnassa. Ryhmäteatteri tuottaa vuosittain kolme ensi-iltaa, yhden kullekin näytäntökaudelle. Teatterin tavoitteena on tuottaa monipuolisia, haasteellisia ja ennakkoluulottomia esityksiä.

Toiminta alkoi Che Guevara -tuotannolla vuonna 1968. Vuonna 1969 syntyi Ryhmäteatteri ry, jonka perustajajäsenet olivat Petra Frey, Riitta-Liisa Helminen, Tiia Louste, Tarja Markus, Hannu Kahakorpi, Irma ja Timo Martinkauppi, Leena Uotila, Henri Kapulainen, Sirkka Hiltunen, Kim Kuusi, Ilkka Vanne ja Taisto-Bertil Orsmaa.

Henkilöstö
Vuonna 2013 teatterin vakituista henkilökuntaa olivat muun muassa ohjaaja Esa Leskinen sekä näyttelijät Juha Kukkonen, Minna Suuronen ja Robin Svartström.

Aiemmin näyttelijäkuntaan ovat kuuluneet muun muassa Pertti Sveholm ja Vesa Vierikko. Taiteellisena johtajana Leskisen rinnalla toimi pitkään Mika Myllyaho.

Lähteet 
 Sanna Nikula: Ryhmäteatteri antaa selviytymisoppia mökille (Uutislehti 100, 25.1.2007, s. 14)

Viitteet

Aiheesta muualla 
Viralliset kotisivut
Ryhmäteatteri – yhdessä jo 40 vuotta Teatterikeskuksen sivustolla Archive.org

Helsingin teatterit
Kallio
Alppiharju
The Stadium Techno Experience

The Stadium Techno Experience on saksalaisen dance-yhtye Scooterin yhdeksäs studioalbumi. Albumi julkaistiin 31. maaliskuuta 2003 Saksassa. Albumista on julkaistu myös kahden CD:n erikoispainos.

Kappaleet
CD 1
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

CD 2

Singlet 
 
 
 

Scooterin albumit
Vuoden 2003 albumit
Panu Tuomi

Panu Tuomi (s. 30. kesäkuuta 1968 Tampere) on suomalainen runoilija. Tuomi debytoi runoilijana 1995 kokoelmalla Iris, ja häneltä on vuoteen 2005 mennessä ilmestynyt kuusi runoteosta kahden vuoden välein. Tuomi opiskeli Tampereen yliopistossa 1991–1995 yleistä kirjallisuutta, filosofiaa ja taidehistoriaa, mutta jättäytyi Iriksen ilmestyttyä vapaaksi kirjailijaksi. Tuomi mainitsee hengenheimolaisikseen  Eeva-Liisa Mannerin, Anna Ahmatovan, Dylan Thomasin ja Franz Kafkan.

Teokset 
 Iris. Porvoo: WSOY, 1995 ISBN 951-0-20681-4
 Karkausvuoden laulut. Porvoo: WSOY, 1997 ISBN 951-0-22221-6
 Kuningasvesi. Porvoo: WSOY, 1999 ISBN 951-0-23856-2
 Melisma. Porvoo: WSOY, 2001 ISBN 951-0-25932-2
 Pyhän Vituksen tauti. Helsinki: WSOY, 2003 ISBN 951-0-28240-5
 Vaaleanpunainen ilmestyskirja. Helsinki: WSOY, 2005 ISBN 951-0-31372-6
 Einsteinin viimeiset sanat. Helsinki: WSOY, 2008 ISBN 978-951-0-33998-5
 Jerusalemin syndrooma. Helsinki: WSOY 2010 ISBN 978-951-0-36727-8
 Sylviuksen uurre. Helsinki: WSOY 2012 ISBN 978-951-0-39306-2

Aiheesta muualla 

Kokoelmasta Vaaleanpunainen ilmestyskirja runouden vuosikirja Motmotissa

Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Saija Hakola-Tikanoja

Saija Hakola-Tikanoja (o. s. Hakola, s. 1961) on suomalainen  kiinteistönvälitysalan ammattilainen ja osakas Kahdeksas Päivä -nimisessä yrityksessä.

Hakola tunnettiin 1980- ja 1990-luvuilla maskeeraajana sekä juontajana. Hän toimi maskeeraajana Spede Pasasen elokuvissa ja tv-sarjoissa vuosina 1984–1999. Hän tuli myös tunnetuksi näyttelijänä pienissä sivurooleissa Speden elokuvissa. Ihmeidentekijät- ja Parhaat vuodet -sarjoissa Saijalla oli yksi keskeisistä rooleista sairaanhoitaja Suvi Kettusena. Spede Pasasen yllättävän kuoleman jälkeen vuonna 2001 Saijasta tuli Speden Spelien juontaja, mikä oli Speden tyttären Pirre Pasasen toivomus. Vuosina 1992–1995 Saija ja Pirre olivat Speden Spelien pallotytöt, jotka arpoivat numerot kilpailijoille.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
  

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset juontajat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Pat Morita

Noriyuki "Pat" Morita (28. kesäkuuta 1932 Isleton, Kalifornia – 24. marraskuuta 2005 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten karate-opettajan roolistaan yhdysvaltalaisissa Karate Kid -elokuvissa. Sarjan ensimmäisestä osasta Morita oli myös ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkintoon.

Aiheesta muualla
 Pat Moritan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Amerikanjapanilaiset
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 2005 kuolleet
Mafia (albumi)

Mafia on heavy metal -yhtye Black Label Societyn albumi vuodelta 2005. Laulaja/kitaristi Zakk Wylde on sanoittanut ja säveltänyt kaikki kappaleet.

Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "Suicide Messiah", "Fire It Up" ja "In This River". Zakk Wylde soittaa live-esiintymisissä kappaleen "In This River" yleensä "Dimebag" Darrell Abbotin kunniaksi, vaikka kappale on tehty ennen hänen kuolemaansa. Dimebag tuli kuuluisaksi 1990-luvulla metalliyhtyeessä Pantera ja yhtyeen hajoamisen jälkeen Damageplanissa.

Kappaleet

Black Label Societyn albumit
Vuoden 2005 albumit
Susanna Laaksonen

Susanna ”Sussu” Laaksonen (s. 2. huhtikuuta 1970 Taivassalo) on suomalainen käsikirjoittaja. Hän on kirjoittanut muun muassa Pelkovaara-nimisen televisiosarjan sekä ollut mukana kirjoittamassa televisiosarjoja Käenpesä- ja Salatut elämät.

Opiskelu ja ura 
Laaksonen opiskeli aluksi englantilaista filologiaa, kirjallisuustiedettä ja filosofiaa Turun yliopistossa, minkä jälkeen hän opiskeli stipendeillä Miamin yliopistossa ja suoritti siellä alemman korkeakoulututkinnon elokuva-, televisio- ja radiotuotannossa. Hän oli sen jälkeen työharjoittelussa New Yorkissa ja tultuaan takaisin Suomeen hän opiskeli Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen osasto ja valmistui sieltä taiteen maisteriksi käsikirjoittamisen alalta.

Laaksonen on kirjoittanut Pelkovaara-nimisen televisiosarjan ja ollut mukana kirjoittamassa Käenpesä- ja Salatut elämät -sarjoja. Hän on kirjoittanut myös teatteriin näytelmiä, kuten Tumma nainen joka sai kantaesityksensä helsinkiläissä KokoTeatterissa 2001, ja kääntänyt KokoTeatterissa esitetytyn yhdysvaltalaisen Sam Shepardin kirjoittaman Shokkitiloja-näytelmän suomeksi. Elokuvakäsikirjoituksia hän on tehnyt muun muassa Omar Elvis (1996) -dokumenttielokuvaan ja fiktiiviseen lyhytelokuvaan Vartija (1999).

Laaksonen on toiminut myös muissa elokuva-alan tehtävissä, esimerkiksi tuotantoassistenttina, kuvaussihteerinä ja järjestäjänä.

Kirjat 
Laaksonen on kirjottanut yhdessä Salatuissa elämissä Laura Kivirantaa näyttelevän Piitu Uskin kanssa keittokirjan Salatut (keittiö)elämät (2001).

Kirjat

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset käsikirjoittajat
Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Kirkkonummen Nyrkkeilykerho

Kirkkonummen Nyrkkeilykerho (KNK) on Kirkkonummella vuodesta 1976 lähtien toiminut nyrkkeilyseura. Oma nyrkkeilykerho Kirkkonummelle tuli nyrkkeilyjaoston erottua Kirkkonummen Urheilijoista (KirkU).

Kirkkonummen Nyrkkeilykerhon perustajajäseniin kuuluu olympiatyylin- ja ammattilaisten Euroopan mestaruuden voittanut Olli Mäki. Hän toimi pitkään seuran valmentajana ja hänen poikansa Pekka Mäki otti seuran valmennusvastuun harteilleen isänsä jälkeen.

Kirkkonummen Nyrkkeilykerhon kuuluisimmat kasvatit ovat nyt jo aktiiviuransa lopettaneet Amin Asikainen ja Joni Turunen. Aikavälillä 1978–2015 KNK:n värejä edustaneet nyrkkeilijät saavuttivat yleisten sarjojen SM-kilpailuista yhteensä 8 kultaa, 9 hopeaa, 15 pronssia. Asikainen toimii nykyään KNK:n valmentajana yhdessä Jan Nyholmin kanssa. 

Kirkkonummen Nyrkkeilykerhossa on tällä hetkellä (tammikuu 2016) jo liki 100 jäsentä. Seuran ryhmissä voi helposti tutustua lajin saloihin, sillä jokaiselle löytyy tasonsa mukainen ryhmä. Valikoimaan kuuluu miesten- ja naisten kuntonyrkkeily, junioreiden Nyrkkeilykoulu sekä kilpanyrkkeily. KNK:n Kilparyhmän kuumimmat nimet ovat tällä hetkellä Y75-kiloisten Suomen mestari Ilari Kujala sekä B-junioreiden MM-kisoissa sijoille 5.–8. iskenyt Krenar Aliu. Krenar Aliu voitti 2016 keväällä euroopanmestaruus kisoista pronssia voittaen armenian sekä unkarin ykkösiskijän.

Seuran harjoitussali (Epana) sijaitsee aivan Kirkkonummen keskustan tuntumassa Finnsbackassa.

Aiheesta muualla 
 Kirkkonummen Nyrkkeilykerhon nettisivut

Kirkkonummelaiset urheiluseurat
Vicente Amigo

Vicente Amigo Girol (s. 1967 Guadalcanal, Sevilla) on espanjalainen flamencokitaristi. Hän on soolouransa lisäksi toiminut säestäjänä muun muassa El Pelen, Camarón de la Islan, Vicente Soton, Luis de Córdoban ja Salmarinan levyillä sekä tuottajana muille artisteille. 

Amigo syntyi Sevillan maakunnassa, mutta asuu nykyään Córdobassa. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa oli vuonna 1991 julkaistu De mi corazón al aire.

Julkaisut
De mi corazón al aire (1991)
Vivencias imaginadas (1995)
Poeta (1997)
Ciudad de las ideas (2000)
Un momento en el sonido (2005)

Aiheesta muualla
Vicente Amigon virallinen kotisivu
Es flamenco
Flamenco-World.com

Espanjalaiset kitaristit
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Winterheart’s Guild

Winterheart's Guild on suomalaisen power metal -yhtye Sonata Arctican kolmas studioalbumi. Se äänitettiin syksyllä 2002 ja julkaistiin helmikuussa 2003. Albumin normaaliversiolla on kymmenen kappaletta, mutta japanilaisella versiolla kuullaan myös bonuskappale "The Rest of the Sun Belongs to Me". Kappale on tosin mukana myös myöhemmin Reckoning Night -albumin yhteydessä julkaistulla Shamandalie-singlellä. Kappale "Victoria's Secret" on julkaistu myös EMI Finlandin kokoelmalevyllä: Kaikkien aikojen Suomimetallit.

Albumin äänitysten aikaan Sonata Arcticalla ei ollut vakituista kosketinsoittajaa, joten koskettimista albumilla vastaavat laulaja Tony Kakko sekä Stratovarius-yhtyeen Jens Johansson. Uusi kosketinsoittaja Henrik Klingenberg liittyi yhtyeeseen äänitysten jo päätyttyä.

Winterheart's Guild vietti Suomen virallisella albumilistalla yhteensä 12 viikkoa noussen parhaimmillaan listan kolmanneksi. Vuoden 2005 loppuun mennessä levyä oli myyty kultalevyyn oikeuttavat 15 000 kappaletta. Tähän mennessä albumia on myyty liki 20 000 kappaletta.

Albumin viimeisen kappaleen "Draw Me" loppuun on piilotettu suomenkielistä puhetta.

Yhtyeen kokoonpano
Tony Kakko – laulu, koskettimet
Jani Liimatainen – kitara
Marko Paasikoski – basso
Tommy Portimo – rummut

Vierailevat muusikot
Jens Johansson – kosketinsoitinsoolot kappaleissa 3, 4, 6 ja 7

Kappaleet

Singlet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sonata Arctican virallinen kotisivu – albumin sanoitukset
 
 SARDIN – tietoa albumin eri versioista 
 

Vuoden 2003 albumit
Sonata Arctican albumit
Truman

Truman voi tarkoittaa seuraavia:

Henkilöitä

Truman sukunimenä 

 Harry S. Truman (1884–1972), Yhdysvaltojen presidentti 1945–1953
 Bess Truman (1885–1982), presidentti Harry S. Trumanin puoliso
 Louis W. Truman (1908–2004), yhdysvaltalainen kenraaliluutnantti
 Ralph E. Truman (1880–1962), yhdysvaltalainen kenraalimajuri

Truman etunimenä 

 Truman Capote (1924–1984), yhdysvaltalainen kirjailija ja journalisti

Kuvitteellisia 

 Truman Burbank, päähenkilö Peter Weirin elokuvassa Truman Show
 Will Truman, komediasarjassa Will & Grace

Muuta 

 Truman, Frank Piersonin ohjaama televisioelokuva vuodelta 1995
 Paras ystäväni Truman (Truman), Cesc Gayn ohjaama elokuva vuodelta 2015
 USS Harry S. Truman (CVN-75), Yhdysvaltojen laivaston lentotukialus
 Truman Tr2, Suomessakin käytössä ollut yhdysvaltalainen höyryveturityyppi.
 Kfar Truman, paikkakunta Israelissa
Sinéad O’Connor

Sinéad Marie Bernadette O’Connor (s. 8. joulukuuta 1966) on irlantilainen poplaulaja ja lauluntekijä. Hän aloitti uransa 1980-luvun alkupuolella yhtyeessä Ton Ton Macoute. O’Connorin äiti kuoli auto-onnettomuudessa 10. helmikuuta 1985. O’Connor lähti yhtyeestä myöhemmin samana vuonna. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa oli vuonna 1987 ilmestynyt The Lion and the Cobra. Vuonna 1990 ilmestynyt toinen albumi I Do Not Want What I Haven’t Got sisälsi O’Connorin uran toistaiseksi suurimman ja tunnetuimman hitin, Princen kirjoittaman kappaleen ”Nothing Compares 2 U”.

O’Connorilla oli neljä lasta, joista vuonna 2004 syntynyt poika Shane teki itsemurhan tammikuussa 2022. O'Connor kertoi vuonna 2003 julkisesti olevansa biseksuaali. 

1990-luvulla O’Connorilla diagnosoitiin virheellisesti kaksisuuntainen mielialahäiriö, joka korjattiin myöhemmin traumaperäiseksi stressihäiriöksi ja masennukseksi. Traumat johtuvat hänen äitinsä väkivaltaisuudesta. Äiti myös varasteli pakonomaisesti. Lisäksi O’connor joutui 14-vuotiaana "ongelmalapsena" puolentoista vuoden ajaksi pakkotyöhön katolisen kirkon nunnien ylläpitämään "langenneille naisille" tarkoitettuun työlaitokseen; Magdalena-pesulaan (Magdaleenakoti), Dublinin Sisters of Our Lady of Charity laundryyn, jota hän kuvailee vankilaksi. Irlannin valtionjohto on myöhemmin pyytänyt Magdalena-nunnien uhreiksi joutuneilta 10 000 naiselta virallisesti anteeksi.

O'Connor ilmoitti lokakuussa 2016 lopettaneensa 30 vuotta jatkuneen kannabiksen käytön ja olevansa kokonaan päihteetön. Hän ilmoitti lokakuussa 2018 kääntyneensä muslimiksi ja vaihtaneensa nimekseen Shuhada Davitt. Nykyisin hän käyttää nimeä Shuhada Sadaqat. Saman vuoden marraskuussa uutisoitiin, että hän pitää nykyisin valkoisia ihmisiä kuvottavina, ja että hän ei halua viettää enää yhtään aikaa valkoisten kanssa, eikä sellaisten, jotka eivät ole muslimeja.

Albumit 
The Lion and the Cobra (1987)
I Do Not Want What I Haven’t Got (1990)
Am I Not Your Girl? (1992)
Universal Mother (1994)
Gospel Oak (1997)
So Far... The Best Of Sinéad O'Connor (1997)
Faith and Courage (2000)
Sean-Nós Nua (2002)
She Who Dwells in the Secret Place of the Most High Shall Abide Under the Shadow of the Almighty (2003)
Collaborations (2005)
Throw Down Your Arms (2005)
Theology (2007)
How about I Be Me (And You Be You)? (2012)
I'm Not Bossy, I'm the Boss (2014)

Kirjat 

 Muistelmat. (Rememberings, suom. Jänis Louhivuori) Minerva, 2022. ISBN  9789523753211

Lähteet

Aiheesta muualla 

Irlantilaiset laulajat
Grammy-palkinnon saajat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Karanos

Karanos oli muinaisen Makedonian myyttinen ensimmäinen kuningas. Hän hallitsi noin vuoden 800 eaa. paikkeilla ja perusti kuningaskunnan pääkaupungin Aigain. Karanos oli kotoisin Argoksesta. Junianus Justinus kertoo että Karanos perusti kuningaskuntansa oraakkelin antaman vastauksen mukaan. Karanos valtasi Aigain alueen asukkailta ja teki siitä kuningaskuntansa pääkaupungin. Hän kukisti myös lähialueiden muut hallitsijat ja yhdisti alueen asukkaat valtansa alle.

Justinuksen mukaan Karanosta seurasi kuninkaana Perdikkas I.

Lähteet 

Antiikin kreikkalaiset
S.O.A.P.

S.O.A.P. on tanskalainen popyhtye, jonka jäsenet ovat sisarukset Heidi ja Line Sørensen. Yhtyeen ensimmäinen single oli ”This is how we party” (1998), joka pääsi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla sijalle 51.

Jäsenet
 Heidi Sørensen (18. lokakuuta 1979, Kampar, Malesia)
 Saseline "Line" Sørensen (26. heinäkuuta 1982, Perak, Malesia)

Diskografia 
Not Like Other Girls (albumi, 1998)
Miracle (albumi, 2000)
”This is How We Party” (single, 1998)
”Ladidi Ladida” (single, 1998)
”Stand By You” (single, 1998)
”S.O.A.P. Is in the Air” (single, 1999)
”Mr. DJ” (single, 2000)
”Like a Stone (In the Water)” (single, 2000)

Lähteet

Aiheesta muualla 


Tanskalaiset popyhtyeet
Mihail Stahovitš

Mihail Aleksandrovitš Stahovitš (, 1861 Orjolin kuvernementti – 1923 Aix-en-Provence, Ranska) oli venäläinen poliitikko, valtakunnanneuvoston jäsen ja runoilija. Hän toimi Suomen kenraalikuvernöörinä 31. maaliskuuta – 17. syyskuuta 1917. Hän oli jo aikaisemmin puolustanut Suomen oikeuksia duumassa.

Stahovitš opiskeli aikanaan lakia, mutta keskittyi sitten Orjolin kuvernementissa olleiden tilustensa hoitoon ollen alueen aatelismarsalkka 1892–1895. Venäjän duuman jäsen hän oli 1905–1906 ja 1907, sen jälkeen valtakunnanneuvoston jäsenenä 1907–1912 ja 1915–1917. Suomen kenraalikuvernöörikauden jälkeen hänet nimitettiin lähettilääksi Madridiin, mutta hän ei ennättänyt ennen vallankumousta määräpaikkaansa.

Lähteet

Kirjallisuutta 
Håkon Holmberg: (Keisarillisen) Suomen senaatin talousosaston puheenjohtajat, jäsenet ja virkamiehet 1909–1918 – elämäkerrallinen luettelo, Helsinki, 1964.

Suomen kenraalikuvernöörit
Vuonna 1861 syntyneet
Vuonna 1923 kuolleet
Camino

Camino on Mozillaan pohjautuva avoimen lähdekoodin verkkoselain. Camino on julkaistu OS X:lle ja käyttää Cocoa-rajapintaa. Camino ei sisällä Mozillan sähköposti- tai uutisohjelmia.

Keskeinen idea Caminon kehittämiselle on ollut luoda ulkonäöltään ja käyttöliittymältään Mac OS X:ään sopiva, ominaisuuksiltaan parhaiden selainten veroinen ohjelma. Caminon ensimmäinen versio, Chimera 0.1 julkaistiin helmikuussa 2002. Gecko-sivunkäsittelyohjelmaan perustuva selain sai suosiota nopeutensa ansiosta, vaikkakin oli ominaisuuksiltaan vielä puutteellinen. Selaimen nimi vaihdettiin Chimerasta Caminoon, sillä Chimera-niminen selain oli jo olemassa. 
Kehitys on lopetettu, viimeinen versio on Camino 2.1.2.

Vaatimukset
Version 2.0.7 vaatimukset:
 Mac OS X 10.4 tai uudempi
 50 MB levytilaa

Aiheesta muualla
Caminon virallinen sivusto

Selaimet
MacOS-ohjelmat
Vapaat ohjelmistot
Gecko-pohjaiset ohjelmistot