joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kaarlo Hämäläinen (nimineuvos)

Kaarlo Hämäläinen (21. joulukuuta 1879 Pietari – 13. elokuuta 1951 Mikkeli) oli suomalainen Sulkavan menneisyyden ja kulttuuriperinteen keräämiseen erikoistunut keräilijä ja nimineuvos. Hän oli aikanaan yksi Suomen tunnetuimpia muinaisesineiden keräilijöitä.

Kaarlo Hämäläisen Sulkavalla syntynyt isä toimi hopeaseppänä Pietarissa. Hämäläinen työskenteli 1900-luvun alussa Venäjän amiraliteetin karttaosastolla. Hänet yleni kapteeniksi saakka ja sai myös nimineuvoksen arvonimen. Ensimmäisen maailmansodan aikana Hämäläinen toimi muun muassa kuriirina. Venäjän vallankumouksen jälkeen virkansa ja säästönsä menettänyt Hämäläinen palasi isänsä kotipitäjään Sulkavalle. Hän omistautui sitten muinaistutkimukseen ja vanhojen esineiden keräilyyn. 

Hämäläinen keräsi kaikkiaan noin 3 000 muinaisesinettä, joista vanhimmat olivat peräisin kivikaudelta. Hän lahjoitti osan esineistä Savonlinnan museoon ja Kansallismuseoon. Hämäläisen toiminnan ansiosta Sulkavalle perustettiin Savupirttimuseo, Linnavuoren alueelle perustettiin luonnonsuojelualue ja Sairalanmäelle pystytettiin Kustaan III:n sodassa kaatuneiden muistomerkki. Hämäläinen kirjoitti myös Savonlinnassa ilmestyneisiin sanomalehtiin käyttäen nimimerkkiä Minor.

Nimineuvos Kaarlo Hämäläisen vuonna 2011 paljastettu muistopatsas sijaitsee Sulkavan kirjaston edustalla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kun suomalainen tapasi "salaperäisen eurooppalaisen", Suomen Kuvalehti, 11.01.1936, nro 2, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Tipparahoja, Suomen Kuvalehti, 11.01.1936, nro 2, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Suomalainen kulttuurityöntekijä, Suomen Kuvalehti, 17.06.1939, nro 24, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Nimineuvos Hämäläisen keräilemät muinaisesineet Olavinlinnan suojiin, Helsingin Sanomat, 28.05.1939, nro 141, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset kotiseututyön vaikuttajat
Suomalaiset keräilijät
Pietarinsuomalaiset
Vuonna 1879 syntyneet
Vuonna 1951 kuolleet
T. J. Korpi

Toivo Johannes (Jukka) Korpi (1910–1959) oli suomalainen Alavudelta kotoisin ollut kuvanveistäjä. Hänen tuotantoonsa kuului uskonnollisaiheisia puuveistoksia ja kipsimuotokuvia.

Teoksia 
 Apostoli Paavalia, evankelistoja ja Moosesta esittävät puuveistokset, Teuvan kirkko 
 Saarnastuolin puuveistokset, Varkauden pääkirkko

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Heikki Asunta : Ruoveden tuntematon puunveistäjä, Suomen Kuvalehti, 29.02.1936, nro 9, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset kuvanveistäjät
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 1959 kuolleet
Selfless

Selfless on englantilaisen industrial metal -yhtyeen Godfleshin kolmas albumi, joka julkaistiin 26. syyskuuta 1994.

Kappalelista 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Industrial metal -albumit
Vuoden 1994 albumit
Franklinin piirikunta (Vermont)

Franklinin piirikunta () on Yhdysvaltojen Vermontin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 49 402 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on St. Albansin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1796.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vermontin piirikunnat
Dick Eklund

Richard Eklund Jr. (s. 3. toukokuuta 1957) on Yhdysvaltalainen entinen ammattinyrkkeilijä, joka kilpaili vuosina 1975–1985. Vuonna 2010 julkaistu elokuva Taistelija (The Fighter) kertoo Eklundin ja hänen nyrkkeilyssä valmentamansa velipuolen Micky Wardin elämästä.

Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Victor Ambrus

Victor Ambrus, syntymänimeltään László Győző Ambrus (19. elokuuta 1935 Budapest – 10. helmikuuta 2021), oli unkarilaissyntyinen englantilainen kuvittaja. Ambrus opiskeli Unkarin taideakatemiassa ja Englantiin muutettuaan Lontoon Royal College of Artissa. Ambrus on kuvittanut muun muassa satukirjoja sekä historiaan ja mytologiaan liittyviä teoksia. Hän on myös yksi David Dayn Tolkienin maailma -kirjan kuvittajista. Ambrus toimi 1990-luvulla arkeologiaa käsittelevien Time Team ja Time Team Extras  -tv-sarjojen kuvittajana. Hänet on palkittu kahdesti Kate Greenaway -mitalilla.

Lähteet 

Englantilaiset kuvittajat
Vuonna 1935 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Miraculous: Ladybug ja Cat Noir seikkailut

Miraculous: Ladybug & Cat Noir seikkailut(; tunnetaan myös nimellä Miraculous Ladybug tai Miraculous) on tietokone-animoitu supersankari-tv-sarja. Sarjan päähenkilöitä ovat Marinette Dupain-Cheng ja Adrien Agreste, jotka muuttuvat supersankareiksi nimeltään Ladybug ja Cat Noir suojellakseen kaupunkiaan vihollisilta, useimmin Hawk Mothin akumatisoimilta henkilöiltä. Ladybug ja Cat Noir ovat ihastuneet toisiinsa, mutta eivät tiedä sitä. Sarjan ovat pääasiassa tuottaneet ranskalaiset studiot Zagtoon ja Method Animation. Sarjasta on ilmestynyt suomeksi 4 kautta

Suomessa sarjaa on esitetty Netflixissä ja Disney+:ssa.

Äänirooleissa

Alkuperäiset

Englanninkieliset

Suomenkieliset

Lähteet 

Romanttinen anime ja manga
Science fiction -anime ja -manga
Fantasia-anime ja -manga
Seikkailuanime ja -manga
Toiminta-anime ja -manga
Shōnen
Pengerjoki

Pengerjoki on Pengerjoen valuma-alueen laskujoki. Se laskee luoteesta Jämsänvesi–Petäjäveteen. Joki sijaitsee Multialla ja Petäjävedellä läntisessä Keski-Suomessa ja se on Jämsän reitin pohjoinen osuus.

Maantiede 
Pengerjoen valuma-alue on runsaat 410 km²; järvialtaiden osuus pinta-alasta on vain 2,7 %. Pengerjoen vesi on korkean humuspitoisuuden johdosta ruskeaa ja runsasravinteista.

Pengerjoen alajuoksu on keväisin melottavissa. Noin 20 kilometrin osuudella on kahdeksan koskea. Joella on kolme vesivoimalaitosta: Riuttakoski, Karjokoski ja Pengerkoski. Yläjuoksulla Multian alueella Pengerjoen rannat ovat pääosin kivikkoisia ja joenuoma on luonnonmukaista. Kallioseinämät ja mäkirinteet ovat yleisiä. Asutus on harvaa.

Pengerjoen latvajärvet ovat Rajajoen valuma-alueen Haukijärvi ja Hoikka-Viheriä sekä Pengerjoen yläosan alueen Lauttajärvi ja Ahveninen. Haukijärven korkeustaso on 208,4 metriä mpy ja Hoikka-Viheriän 215,5 metriä mpy. Niiden kaakkoispuolella sijaitsevan Lauttajärven korkeustaso on 230,3 metriä mpy ja Ahvenisen 201,0 metriä mpy. Jämsänvesi–Petäjäveden korkeustaso on 111,1 metriä mpy.

Vesireitti jatkuu Jämsänvedeltä etelään Päijänteelle niin kutsuttuna Wanhan Witosen reittinä.

Pengerjoen sivujokiin kuuluu Merovenjoki, joka saa vetensä koillisesta Kolu-Meroselta, Naula-Meroselta ja Ala-Meroselta.

Jämsän reitti latvajärviltä etelään:

Haukijärvi / Hoikka-Viheriä / Lauttajärvi / Ahveninen → Pengerjoki → Jämsänvesi–Petäjävesi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Pengerjoen valuma-alue (14.54) Järviwiki-sivustossa

Suomen joet
Jämsän reitti
Pengerjoen valuma-alue
Multian luonto
Petäjäveden luonto
Bridgerton

Bridgerton on yhdysvaltalainen televisiosarja, jonka on luonut Chris Van Dusen ja tuottanut Shonda Rhimes. Sarja perustuu Julia Quinnin kirjasarjaan.

Bridgertonin tarina sijoittuu 1800-luvun alun Englantiin.

Televisiosarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Netflixiin 25. joulukuuta 2020. Tammikuussa 2021 ilmoitettiin, että sarja uusitaan toiselle kaudelle ja sen tuotanto alkaisi keväällä 2021.

Juoni 

Tarinan keskiössä on aristokraattinen Bridgertonin perhe 1800-luvun Englannissa. Leskirouva Violet Bridgertonilla on kahdeksan lasta: syntymäjärjestyksessä Anthony, Benedict, Colin, Daphne, Eloise, Francesca, Gregory ja Hyacinth. Heidän hienostelevat naapurinsa ovat Featheringtonin perhe, johon kuuluvat lordi Archibald Featherington, hänen vaimonsa Portia sekä heidän kolme tytärtään, Prudence, Philippa ja Penelope. Heidän luokseen muuttaa lordi Featheringtonin kaukainen serkku maaseudulta, Marina Thompson. Jokaisen jakson kertojana on nimetön ja skandaalinhakuinen juorukolumnisti, joka kutsuu itseään nimellä Lady Whistledown. Hän tietää kaikki Lontoon seurapiirien asiat, ja hänen artikkeleihinsa keskittyvät kaikki, mukaan lukien kuningatar Charlotte. 

Ensimmäisellä tuotantokaudella Bridgertonin vanhin tytär Daphne esitellään seurapiireille, ja hän pääsee kuningattaren suosioon. Daphne tutustuu Lontooseen palanneeseen Hastingsin herttuaan Simon Bassetiin, joka on hänen veljensä Anthonyn paras ystävä. Kasvattiäitinsä lady Danburyn rohkaisusta huolimatta herttua on päättänyt olla menemättä naimisiin ja kehittelee Daphnen kanssa juonen: he teeskentelevät kaikille kiintymystä, jotta Daphne pääsisi hyviin naimisiin ja herttua voisi pysyä poikamiehenä. Samalla he kuitenkin tuntevat aitoa, salaista vetoa toisiinsa. Daphne ja Simon joutuvat olosuhteiden pakosta lopulta avioitumaan, ja liitossa riittää myrskyjä.

Rooleissa

Vastaanotto 
Rotten Tomatoes -kerääjäsivustolla Bridgertonin ensimmäisen tuotantokauden arvosteluista 89 prosenttia oli positiivisia, perustuen 91 kriittiseen arvosteluun.

Tammikuussa 2021 sarja oli kerännyt yli 82 miljoonaa katsojaa ja siitä tuli Netflixin katsotuin televisiosarja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

2020-luvun televisiosarjat
Netflix-alkuperäissarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Kirjoihin perustuvat televisiosarjat
Jerkko Rämö

Jerkko Simo Juhani Rämö (s. 9. toukokuuta 2000 Pirkkala) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä.

Ura 
Rämö on Pelicansin kasvatti. Kaudella 2014–2015 hän oli C-nuorten SM-sarjassa tehoilla 6+11=17 joukkueensa paras syöttäjä ja Rämö jakoi sisäisen pistepörssin voiton Matias Huhtalan kanssa. Kaudella 2015–2016 hän oli C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 7+6=13 Pelicansin paras maalintekijä Leevi Tukiaisen ja Julius Vesaajan kanssa sekä toiseksi paras pistemies Tukiaisen jälkeen. Rämö oli samalla kaudella kolmella osumallaan seuran B-nuorten eniten maaleja tehnyt puolustaja, kuten myös kaudella 2016–2017 11 osumallaan.

Vuodet 2017–2019 Rämö vietti vaihto-oppilaana Yhdysvalloissa Northwood Schoolissa. Kaudella 2017–2018 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+18=22. Kaudella 2018–2019 Rämö oli tehoilla 13 osumallaan Northwoodin eniten maaleja tehnyt puolustaja, kuten myös seuran 18U-joukkueessa neljällä osumallaan Cole Lealin kanssa.

Kaudeksi 2019–2020 Rämö palasi Pelicansiin ja siirtyi seuran A-nuoriin. Kaudella 2020–2021 hän debytoi Pelicansin SM-liigajoukkueessa, jossa Rämö pelasi neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä 5. helmikuuta 2021 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Rämö merkittiin Pelicansin seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.35 minuuttia. Rämö keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta.

Rämö siirtyi kaudeksi 2021–2022 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin. Hän pelasi tulokaskautenaan 27 runkosarjaottelua tehopistein 1+10=11 ja yhden karsintasarjan ottelun ilman tehopisteitä. Kaudeksi 2022–2023 Rämö siirtyi jatkamaan Mestis-pelejään vuoden mittaisella sopimuksella Kokkolan Hermekseen.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Kokkolan Hermeksen pelaajat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Uusi valta (Taiwan)

Uusi valta (, ; NPP) on taiwanilainen keskustavasemmistolainen puolue. Sen puheenjohtajana on tähän saakka toiminut Chen Jiau-hua.

Lähteet
 

Taiwanilaiset puolueet
Neron sirkus

Neron sirkus (, myös Circus Vaticanus) oli kehän muotoon rakennettu näytösareena eli circus antiikin Roomassa nykyisen Vatikaanivaltion alueella. Sen pituus oli 540 metriä ja leveys noin 100 metriä.

Apostoli Pietari tiettävästi teloitettiin Neron sirkuksessa kristittyjen vainojen aikana vuonna 64 ja haudattiin sen lähelle, minkä vuoksi Pietarinkirkko haluttiin myöhemmin rakentaa samalle paikalle.

Sijainti suhteessa nykyisiin rakennuksiin 
Neron sirkuksen sijainti tunnetaan melko tarkasti arkeologisten kaivausten ansiosta. Pitkä itä–länsi-suuntainen areena oli osittain nykyisen Pietarinkirkon ja Pietarinaukion eteläpuoliskojen kohdalla, osittain niiden eteläpuolella. Se jatkui lähes Tiberjoen rannalle saakka. Carceres (hevosvaljakoille avattu portti kilpailun alussa) sijaitsi kohdassa, jossa on Pius XI:n aukio ja josta Via del Sant’Uffizio alkaa. Kehän kaarre sijaitsi noin kymmenen metrin päässä nykyisestä Pietarinkirkon apsiksesta.

Historia 

Keisari Caligula aloitti sirkuksen rakennustyöt, jotka keisari Nero saattoi loppuun. Suurena valjakkokilpailujen ystävänä Caligula päätti rakennuttaa uuden kilparadan äitinsä Agrippinan omistamalle huvila-alueelle Vaticanus-kukkulan luo. Sirkus tunnettiin nimillä Circus Gai et Neronis (”Gaiuksen ja Neron sirkus”) ja Circus Vaticanus.

Neron yksityisessä sirkuksessa järjestettiin hevosvaljakko-kilpailuja, jotka olivat hyvin suosittuja Roomassa. Yleensä kilpa-ajoihin osallistuivat ainoastaan keisarin sisäpiiriläiset hovista, mutta joskus Nero salli myös tavallisten kansalaisten saapua katsomoon seuraamaan kilpailuja. Todennäköisesti sirkuksen katsomossa oli istumapaikkoja enintään noin 20 000 katsojalle. Sirkus hylättiin toisen vuosisadan puolivälissä ja alue hyväksyttiin nekropolialueeksi, joka jaettiin osiin ja luovutettiin yksityishenkilöille hautojen rakennuspaikaksi.

Keisari Konstantinus rakennutti paikalle Konstantinuksen basilikana tunnetun suuren kirkon, jonka alttari sijoitettiin apostoli Pietarin oletetun haudan kohdalle. Basilikan eteläsivu tuli entisen sirkuksen rakenteiden päälle, mutta se peitti vain pienen osan areenan alueesta. Näyttää siltä, että vielä vuonna 1450 monia sirkusrakennuksen jäännöksiä oli edelleenkin olemassa. Kuitenkin ne tuhottiin lopullisesti, kun paikalle rakennettiin uusi Pietarinkirkko. 

Sirkuksen keskiosaan oli sijoitettu nykyinen Vatikaanin obeliski, jonka keisari Caligula kuljetutti Roomaan Egyptistä. Obeliski pysyi tällä paikalla aina vuoteen 1586, jolloin paavi Sixtus V siirrätti sen nykyiselle paikalleen Pietarinaukion keskelle.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Circukset
Rooman entiset rakennukset ja rakennelmat
Antiikin Rooman rakennukset ja rakennelmat
Simuna (Seinäjoki)

Simuna on Seinäjoen Östermyran suuralueeseen kuuluva kaupunginosa. Simunassa sijaitsee Simunan päiväkoti ja Simunanrannan palvelukeskus.

Seinäjoen kaupunginosat
Songs of Love and Hate

Songs of Love and Hate on englantilaisen industrial metal -yhtyeen Godfleshin neljäs albumi, joka julkaistiin 20. elokuuta 1996.

Kappalelista

Kokoonpano 
 G. C. Green – basso
 Justin Broadrick – kitara, laulu
 Bryan Mantia – rummut

Industrial metal -albumit
Vuoden 1996 albumit
Jakov Trenin

Jakov Trenin (s. 13. tammikuuta 1997 Tšeljabinsk) on venäläinen jääkiekkoilija. Hän edustaa NHL-seura Nashville Predatorsia. Predators varasi Treninin vuoden 2015 varaustilaisuudessa toisella kierroksella varausnumerolla 55. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja kätisydeltään right. Trenin on pelannut urallaan 8. helmikuuta 2021 29 NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt kolme maalia ja neljä syöttöä eli seitsemän tehopistettä. Trenin on pelannut urallaan myös 21 KHL-ottelua SKA Pietarin joukkueessa.

Lähteet 

Venäläiset jääkiekkoilijat
Nashville Predatorsin pelaajat
Nashville Predatorsin varaamat pelaajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Sähköpolttoaine

Sähköpolttoaine on vedestä ja hiilidioksidista sähkön avulla valmistettua synteettistä hiilineutraalia polttoainetta, joka soveltuu mm. bensiinin korvikkeeksi polttomoottoreihin.

Sähköpolttoaineen valmistukseen tarvittava ns. vihreä vety tuotetaan elektrolyyttisesti päästöttömällä sähköenergialla. Sähköpolttoainetta voidaan käyttää nykyisissä polttomoottoriautoissa ilman, että autoja tarvitsee mitenkään muuttaa. Ainakin toistaiseksi sähköpolttoaineet ovat aivan liian kalliita bensiinin korvaajiksi, mutta tilanne on muuttumassa erityisesti tuulisähkön halpenemisen vuoksi ja Suomessakin suunnitellaan pilottilaitoksen toteutusta. Samalla sähköpolttoaine voi olla osaratkaisu tuuli- ja aurinkosähkön varastointiin. 

Sähköpolttoaine on Power-To-Fuel (P2F) prosessin tuote. P2F taas on osa laajempaa P2X (Power-to-X) prosessiperhettä.

Lähteet 

Polttoaineet
Bozdoğan

Bozdoğan on piirikunta Turkin Aydınin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Bozdoğanin väkiluku oli 33 627.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Oulunsalon Pallo

Oulunsalon Pallo ry. (OsPa) on oululainen jalkapallo- ja futsalseura. Seura on perustettu vuonna 1989.

Oulunsalon Pallon miesten jalkapallojoukkue pelaa kaudella 2022 nelosessa. Seura keskittyy toiminnassaan juniorityöhön sekä tytöissä että pojissa. Seuran poikien U17-ryhmä saavutti vuonna 2020 SM-pronssia futsal-liigassa.

Oulunsalon Pallo ry:n tarkoituksena on edistää jäsentensä liikuntaharrastusta, erityisesti jalkapalloilua ja futsalia, tavoitteena fyysisen ja psyykkisen hyvinvoinnin kehittäminen. OsPa onkin vakiinnuttanut asemansa Oulun seudulla lähinnä juniorijalkapalloon keskittyvänä seurana.

OsPan kotipaikka on Oulu, Oulunsalon kaupunginosa, jossa on myös seuran kotikenttä Oulunsalon tekonurmi Pitkäkankaan urheilu­keskuksessa. Seuran toimisto sijaitsee Oulunsalon liikuntakeskuksessa, Tuohikuja 6, 90460 Oulunsalo.

Seuran päätapahtuma on vuosittain järjestettävä Kapteeni Cup. OsPa on mukana myös #emmekiusaa-kampanjassa. Seura järjestää vuosittain myös tyttöfutisturnauksen: #emmekiusaa-turnauksen.

OsPan yhteistyöseuroja on AC Oulu ja Oulun Luistinseura.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloseurat
Suomalaiset futsalseurat
Oululaiset urheiluseurat
Vuonna 1989 perustetut urheiluseurat
Tuovilanlahti

Tuovilanlahti on Kuopiossa entisen Maaningan kunnan alueella sijaitseva kylä ja saman niminen Maaninkajärven lahti. Kylän postinumero on 71775 ja asukasluku vuonna 2019 noin 250.     

Tuovilanlahden kylätaajama on rakentunut  Korkeakoskenjoen alajuoksulle muodostuneeseen laaksoon ja Maaninkajärven pitkänkapean Tuovilanlahden poukamaan. Kylä sijaitsee Sinisen tien tuntumassa lähellä Pielaveden kunnanrajaa vesireitin ja maantien ristyskohdassa. Seutu kuuluu valtakunnallisesti merkittävään Maaninkajärven maisema-alueeseen.

Myös kylän rakennettu ympäristö on arvioitu valtakunnallisesti merkittäväksi. Tähän kuuluvat maanviljelysmaisemien ympäröimä kylä, sen kauppa- ja liikerakennukset sekä piensatama.  Useita sen perinteisiä rakennuksia on kunnostettu esittelemään kylän historiaa. Järvimaisemien lisäksi kylän luonnonnähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Korkeakoski, Pirunpesä ja Mustalähde  sekä lintuvesien suojeluohjelmaan kuuluvat Patalahti, Patajoki ja Patajärvi. Pitkäjänteinen kylätoiminta ja matkailun kehittäminen toivat Tuovilanlahdelle Pohjois-Savon kylät ry ja Pohjois-Savon Liiton Vuoden Kylä -palkinnon ja kunniakirjan Valtakunnallisessa Vuodet Kylä-kilpailussa vuonna 2019.

Nähtävyyksiä
Vielä 1900-luvulla uhrilähteenä toimineen Mustanlähteen  halkaisija on noin 20 metriä. Lähde sijaitsee Tuovilanlahden kylässä pienen supan pohjalla. Vesi pulppuaa useista kohdista hiesupohjaiseen altaaseen, josta lähtee kohti lahtea voimakasvirtainen puro, jonka virta on riittänyt pyörittämään myllyä.  

Tuovilanlahden rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Tuovilanlahden koulut sijaitsevat Korkeakoskentien varrella hiukan ulompana kylän ytimestä.  Vuonna 1893 rakennettu alakansakoulu ja sen viereen samaan pihapiiriin 1915 rakennettu jugendvaikutteinen kansakoulun yläluokkia palvellut koulu olivat koulutoimen palveluksessa yhtämittaisesti 119 vuotta ennen siirtymistään matkailukäyttöön vuonna 2012. Korkeakosken ja sen luonnonsuojelualueiden maastossa kiertelevä luontopolku Kanjonin kierros siirtyy koulujen vaiheilla paluumatkaa varten päällystetylle Korkeakoskentielle.

Vanhaan rakennuskantaan kuuluu myös Kalapuron museotila, jonka muodostavat vanhakantaisena säilynyt maalaistalon pihapiiri rakennuksineen. Talosta ja sen asukkaista on paljon 1920-30-luvuilla otettuja valokuvia, joita otti kansakoululla joitakin vuosia opettanut ja sittemmin kylässä usein vieraillut kielitieteilijä Ahti Rytkönen savonmurretta kartoittaneen sanastotyön ja kansaperinteen tallentamistyönsä yhteydessä. Samassa yhdeydessä Rytkönen tallensi myös muita kyläläisiä työnsä äärellä ja näkymiä eri puolilta kylää.

Lähteet 

 
 
 TKH = Tuovilanlahden kylän historiaa, Tuovilanlahden historiapiiri, Kuopion liikekirjapaino 1989. ISBN 952-90076-7-2.

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Kokoelma Ahti Rytkösen ottamia valokuvia 1920-30 -lukujen Tuovilanlahdesta Finna-palvelussa
 Tuovilanlahden kylän verkkosivut  

Maaningan kylät
 Valtakunnallisesti arvokkaat maisema-alueet Suomessa
Yhdysvaltain presidentinvaalit 2024

Yhdysvaltain presidentinvaalit 2024 ovat järjestyksessään 60. Yhdysvaltain presidentinvaalit. Vaalipäivä on tiistai 5. marraskuuta 2024. Vaaleissa valitaan presidentti kaudelle 2025–2029. Istuva presidentti Joe Biden voidaan valita jatkokaudelle.

Lähteet

Presidentinvaalit 2024
Vuoden 2024 vaalit
Tulevat tapahtumat
Miroslav Lacký

Miroslav Lacký (s. 4. syyskuuta 1943 Ostrava) on Tšekkoslovakiaa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän oli Tšekkoslovakian maajoukkueen kakkosmaalivahti MM-kilpailuissa, kun joukkue saavutti MM-pronssia Tukholmassa 1969 ja samassa kaupungissa 1970.

Lacký edusti kotimaansa pääsarjassa huippuvuosinaan kausina 1964–1972 Tesla Pardubicea.

Lähteet 

Tšekkoslovakialaiset jääkiekkomaalivahdit
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomen sahateollisuuskoulu

Suomen sahateollisuuskoulu oli Viipurissa 1921 toimintansa aloittanut yksityinen valtionapua saanut oppilaitos, jonka toimintaa metsähallitus valvoi. Koulun perusti yksityisin varoin ryhmä liikemiehiä ja sahanomistajia kouluttaakseen puualan esimiehiä. Toisen maailmansodan vuoksi koulu siirrettiin Kotkaan, jossa sitä ylläpiti kannatusyhdistys. Kotkan sahateollisuuskoulusta valmistui saha- ja metsäteknikoita sekä työnjohtajia metsäteollisuuden eri sektoreille. Työnjohtajien koulutusaika oli neljästä kuukaudesta yhteen vuoteen. Koulu siirtyi valtion hallintaan 1965 ja sai samalla uudeksi nimekseen Kotkan puutalousopisto, jonka toiminta myöhemmin sulautui Kymenlaakson ammattikorkeakouluun.

Lähteet

Entiset suomalaiset oppilaitokset
Kotkan oppilaitokset
Viipurin oppilaitokset
Huhtia–Pyhäjärvi

Huhtia–Pyhäjärvi on noin 1,9 neliökilometrin laajuinen järvi Petäjävedellä. Se kuuluu Jämsän reitin Kintauden haaraan. Huhtia–Pyhäjärven keskisyvyys on 1,7 metriä ja tilavuus 3,26 miljoonaa kuutiometriä.

Maantiede 
Huhtiaa ja Pyhäjärveä yhdistävä vesiväylä on kapea, niitä erottaa pohjoiseen työntyvä Kiviniemi. Huhtia on huomattavasti Pyhäjärveä suurempi. Järvi on rannoiltaan muodokas, ja siinä on useita pitkiä ja kapeita lahtia, kuten luoteeseen suuntaava Palvalahti, jonka pohjoispuolitse kulkee Petäjävedentie. Saaria on yksitoista, joista kaksi on yli hehtaarin laajuisia ja kaksi alle aarin laajuisia. Saarista suurin on pääaltaan keskellä sijaitseva yli viidentoista hehtaarin laajuinen Isosaari. Järven syvimmät kohdat ovat Palvalahdessa, noin yhdeksän metriä, ja itäisimmässä osassa, noin kahdeksan metriä. Pyhäjärvi puolestaan on lähes saareton.

Huhtia laskee lounaaseen Jämsänvesi–Petäjänveteen useiden koskien kautta. Korkeusero noin puolentoista kilometrin matkalla on 16,7 metriä.

Huhtia kuuluu Huhtian alueen kolmannen jakovaiheen vesistöön, jonka muita järviä ovat Kipponen, Rautajalka ja Kaakkolampi. Toinen jakovaihe on Ala-Kintauksen valuma-alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen vesistö.

Vedenlaatu 
Huhtian vedenlaatu luokiteltiin 2000-luvun alussa hyväksi, Pyhäjärven laatu luokiteltiin puolestaan erinomaiseksi.

Jämsän reitti 
Jämsän reitin Kintauden haara, suluissa korkeus metreinä merenpinnan yläpuolella:

Ylä-Kintaus (154,5) → Ala-Kintaus (154,4) → Kipponen (151,3) → Rautajalka (128,1) → Huhtia–Pyhäjärvi (127,8) → Könkköjoki → Könkönkoski → Pitkäkoski → Karikkokoski → Myllykoski → Sahakoski → Jämsänvesi–Petäjävesi (111,1).

Muuta 
Myös Jämsässä on Huhtia-niminen järvi. Huhtia–Pyhäjärven itäpuolisen Pajulammen pinta on kymmenen senttimetriä Huhtia–Pyhäjärveä korkeammalla, Pajulammen pohjoisosasta kulkee vesireitti Huhtian itäosan Pajulahteen. Pajulampi kuuluu Koisjärvenjoen valuma-alueeseen

Lähteet 

Petäjäveden järvet
Jämsän reitti
Ala-Kintauksen valuma-alue
Mark Fisher

Mark Fisher, salanimi k-punk (11. heinäkuuta 1968 Midlands, Iso-Britannia – 13. tammikuuta 2017 Iso-Britannia) oli brittiläinen kirjailija ja kapitalistisen realismin teoreetikko.

Brittiläiset kirjailijat
Vuonna 1968 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Kipponen

Kipponen on noin 31 hehtaarin laajuinen järvi Petäjävedellä. Se kuuluu Jämsän reitin Kintauden haaraan. Kipponen toimii Koskensaaren naulatehtaan säännöstelyaltaana. Tehtaan vesivoimalaitoksen rakennusvirtaama on 22,7 m³/s ja pudotuskorkeus 21,5 metriä.

Maantiede 
Kipponen on matala ja saareton, sen vedet laskevat länteen kohti Rautajalkaa, jonka kaakkoiskulmalla virta kääntyy etelään ja päätyy Huhtia–Pyhäjärven pohjoisimpaan kolkkaan. Kipposen ja Rautajalan korkeusero on Jämsän reitin suurimpia, noin 23 metriä.

Kipponen kuuluu Huhtian alueen kolmannen jakovaiheen vesistöön, jonka muita järviä ovat Huhtia–Pyhäjärvi, Rautajalka ja Kaakkolampi. Toinen jakovaihe on Ala-Kintauksen valuma-alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen vesistö.

Jämsän reitti 
Jämsän reitin Kintauden haara, suluissa korkeus metreinä merenpinnan yläpuolella:

Ylä-Kintaus (154,5) → Ala-Kintaus (154,4) → Kipponen (151,3) → Rautajalka (128,1) → Huhtia–Pyhäjärvi (127,8) → Könkköjoki → Könkönkoski → Pitkäkoski → Karikkokoski → Myllykoski → Sahakoski → Jämsänvesi–Petäjävesi (111,1).

Lähteet 

Petäjäveden järvet
Jämsän reitti
Ala-Kintauksen valuma-alue
Rautajalka

Rautajalka on 6,3 hehtaarin laajuinen saareton järvi Petäjävedellä. Se kuuluu Jämsän reitin Kintauden haaraan.

Maantiede 
Rautajalan itäpuolella sijaitsee Koskensaaren voimala ja Koskensaaren naulatehdas, jonka itäpuolisen Kipposen kautta Kintaus-järvien vedet virtaavat Rautajalan eteläpuolelle Huhtia–Pyhäjärveen ja edelleen Jämsänvesi–Petäjäveteen. Rautajalan pinta on noin 23 metriä Kipposta alempana. Rautajalan ja Huhtian korkeusero on sitä vastoin vähäinen; niiden välinen noin puolen kilometrin mittainen joki alittaa valtatie 23:n.

Rautajalka kuuluu Huhtian alueen kolmannen jakovaiheen vesistöön, jonka muita järviä ovat Huhtia–Pyhäjärvi, Kipponen ja Kaakkolampi. Toinen jakovaihe on Ala-Kintauksen valuma-alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen vesistö.

Jämsän reitti 
Jämsän reitin Kintauden haara, suluissa korkeus metreinä merenpinnan yläpuolella:

Ylä-Kintaus (154,5) → Ala-Kintaus (154,4) → Kipponen (151,3) → Rautajalka (128,1) → Huhtia–Pyhäjärvi (127,8) → Könkköjoki → Könkönkoski → Pitkäkoski → Karikkokoski → Myllykoski → Sahakoski → Jämsänvesi–Petäjävesi (111,1).

Lähteet 

Petäjäveden järvet
Jämsän reitti
Ala-Kintauksen valuma-alue
Mönäyvär Saadetdin

Mönäyvär "Möyssy" Saadetdin (myös Mönever/Mönevver - tat. kirjakielellä Mönäwär Säğädetdin; 15. heinäkuuta 1934 Tampere – 28. syyskuuta 2010) oli tataaritaustainen suomalainen jääkiekkoilija joka edusti Ilvestä hyökkääjän pelipaikalla kausina 1952–1956. Hänen veljensä Ali pelasi myös Ilveksessä. Jääkiekkoilun ohella Saadetdin tunnetaan pärämäts-piiraan kehittäjänä Suomessa. Hänen ollessaan kondiittorimestarina töissä Linkosuon leipomolla 1960-luvulla, kiinnostui Juhani Linkosuo Saadetdin-suvun reseptistä ja sen kaupallisesta potentiaalista. He tuotteistivat piiraan, jonka valmistusta oli leipomolla neuvonut itse äiti-Saadetdin. Piiraan myynti alkoi Linkosuon omistaman Tampereen Hämeenkadun Siilinkarin kahvilasta, eli silloisesta grillistä.

Lähteet

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomen tataarit
Vuonna 1934 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet
Naleraq

Naleraq (suomeksi Tienviitta) on Grönlannissa toimiva keskustalainen ja populistinen itsenäisyysmielinen puolue. Puolue osallistui Grönlannin hallitukseen vuodesta 2016 vuoden 2018 parlamenttivaaleihin ja lyhyesti jälkeen, mutta erosi ja siirtyi takaisin oppositioon myöhemmin syksyllä.

Historia 
Tammikuussa 2014 Hans Enoksen, entinen Grönlannin pääministeri ja Siumut-puolueen puheenjohtaja, ilmoitti perustavansa uuden puolueen erottuaan aiemmasta hetkeä aiemmin. Marraskuun 2014 parlamenttivaaleissa puolue sai läpi kolme edustajaa maan 31-paikkaiseen parlamenttiin.

Huhtikuun 2018 parlamenttivaaleissa puolue nosti kannatusosuuttaan edellisiin vaaleihin verrattuna ja saavutti itselleen neljännen edustajan Grönlannin parlamentissa. 19. toukokuuta 2018 yksi puolueen valituista edustajista, Henrik Fleischer, kuitenkin jätti puolueen ja muutamaa päivää myöhemmin liittyi Siumutin parlamenttiryhmään, pudottaen näin Naleraqin edustajamäärän takaisin kolmeen.

Puolue muutti nimensä Partii Naleraqista muotoon Naleraq helmikuussa 2021.

Ideologia 
Naleraq on suhtautunut myönteisesti Grönlannin laajalti valtio-omisteisten yhtiöoiden yksityistämiseen. Puolue suhtautui kielteisesti ehdotettuun eläkeiän nostamiseen 66 ikävuoteen vuonna 2017.

Puolue on profiloitunut Grönlannin taloutta kannattelevan kalastuselinkeinon – sekä metsästyksen – puolustajana. Se tahtoisi nostaa kalastuskiintiöitä turvatakseen elinkeinon useammalle, myös ylittäen nykyiset kalakantojen kestävyyden turvaamaan pyrkivät säädökset. Sen sijaan Naleraqin kanta Grönlannissa kiistanalaiseen uraanin etsintään ja louhintaan on kielteinen. Puolue on ilmoittanut vastustavansa uraania sivutuotteena louhivaa kaivosprojektia ainakin ennen valmistelun alla olevaa itsenäisyyttä Tanskasta ja tahtovansa kuulla kansalaisia asiassa. 

Naleraqin perustaja ja puheenjohtaja Hans Enoksen on sanonut puolueen pyrkivän Grönlannin nopeaan itsenäisyyteen emämaastaan Tanskasta vuonna 2021. Myöhemmin Enoksen kuitenkin totesi itsenäisyyden olevan epärealistinen saavutus vuoteen 2021 mennessä ja kansalaisten täytyvän äänestää asiasta ensin.

Vaalihistoria

Grönlannin parlamenttivaalit

Tanskan kansankäräjävaalit (Grönlannin paikat)

Grönlannin kuntavaalit

Lähteet 

Grönlantilaiset puolueet
Markus Ojakoski

Markus Ojakoski on Jämijärven kunnanjohtaja. Hänet valittiin kunnanjohtajaksi vuonna 2019, 44-vuotiaana. Ennen Markus Ojakoskea Jämijärven kunnanjohtajana toimi Kirsi Virtanen. 

Kunnanjohtajan vaalissa vastaehdokas Aki Viitasaari sai suljetussa lippuäänestyksessä neljä ääntä, Ojakoski 12. 

Keskustan eduskuntaryhmän pääsihteerinä Ojakoski työskenteli vuosina 2015–2017. Hän on toiminut myös ulkomaankauppa- ja kehitysministeri Paavo Väyrysen ja kulttuuriministeri Tanja Karpelan erityisavustajina. 
Hän on osallistunut myös itse puoluetoimintaan, muun muassa Porin seurakuntayhtymän seurakuntavaaleihin, joissa hän sai 4 ääntä.

Lähteet

Suomen kunnanjohtajat ja pormestarit
Suomen Keskustan poliitikot
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Steven Lorentz

Steven Lorentz (s. 13. huhtikuuta 1996 Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija. Lorentz pelaa NHL-seura San Jose Sharksissa. Carolina Hurricanes varasi hänet vuoden 2015 varaustilaisuuden seitsemännellä kierroksella varausnumerolla 186. Lorentz on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja kätisyydeltään left.

Lähteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
San Jose Sharksin pelaajat
Carolina Hurricanesin varaamat pelaajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Kyreneläisten aarrekammio (Delfoi)

Kyreneläisten aarrekammio oli antiikin aikainen aarrekammio Delfoissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Delfoin arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Aarrekammion rakensivat Kyrenen kaupungin asukkaat myöhäisellä klassisella kaudella noin vuonna 350 eaa. Se sijaitsi Apollonin pyhäkköalueen itäosassa lähellä temenos-muuria, etelään Prytaneionista. Rakennus edusti doorilaista tyyliä ja muistutti pientä antatemppeliä. Sen sisällä olivat pronaos sekä cella, joka avautui kaakkoon päin. Pronaoksen edessä oli kaksi pylvästä (distylos in antis). Rakennuksen perustusten koko oli noin 7 × 5 metriä. Nykyaikaan rakennuksesta on säilynyt vain vähän.

Kyreneläiset pystyttivät myös toisen Kyreneläisten aarrekammiona tunnetun rakennuksen Olympiaan.

Lähteet

Kirjallisuutta 

 

Aarrekammiot
Delfoin rakennukset ja rakennelmat
Heikki Konttinen (valtiopäivämies)

Heikki Konttinen (1826 – 1879) oli maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Talollinen Heikki Konttinen Kiteeltä oli talonpoikaissäädyssä Karjalan alisen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Hän puolusti valtiopäivillä kansakoulujen perustamista, naisten täysivaltaisuutta ja kunnallisen äänioikeuden laajentamista.

Lähteet 

Suomalaiset maanviljelijät
Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1826 syntyneet
Vuonna 1879 kuolleet
Başkarma

Başkarma (Башкарма) on suomentataarilainen yhtye, joka on perustettu vuonna 1985. Tyylilajina on nykyaikainen tataari-kansanmusiikki. Başkarma on esiintynyt niin paikallisen yhteisön kuin Venäjän tataarien keskuudessa. 

Başkarman muodostumista edelsi ensimmäiseksi tataari-rockyhtyeeksi kutsuttu helsinkiläinen The Sounds of Tsingiskhan. Se on perustettu vuonna 1968 (mukana Akif, Rauf Beshar ja Deniz Bedretdin). Yhtyeeseen kuuluivat Deniz Bedretdin - basso, Akif Beshar - rummut ja piano, Batu Alkara - pääkitaristi, Rauf Beshar - rytmikitara. Yhtye aloitti esiintymisen tataariyhteisön teeilloissa. Moderni tataarimusiikki koki vastarintaa vanhemmalta sukupolvelta, mutta puhutteli nuorempia. Yhtye äänitti kaksi LP:tä, joita kuunneltiin myös Neuvostoliiton puolella. Yhtyeeseen liittyi myöhemmin kitaristi Kerim Şakir ja klarinetisti-huilunsoittaja Erat Hairetdin.

Vuonna 1985 Bedretdin, Alkara, Şakir ja Dina Asis muodostivat yhtyeen Başkarma. He pääsivät tuolloin esiintymään Kaustisen kansanmusiikkijuhlille. Yhtyeeseen liittyi seuraavaksi laulaja Betül Hairetdin. Lähivuosina he esiintyivät Kazanissa ja Moskovassa ja Pietarissa. Myös Başkarman äänittämää tuotantoa on jaettu naapurimaassa. 

Vuonna 2019, Başkarma esiintyi 30-vuoden jälkeen uudelleen Kazanissa. Mukana oli myös osittain uudella kokoonpanolla varustettu The Sounds of Tsingiskhan.

Deniz Bedretdin on lisäksi perustanut yhtyeen Kazan Gruppasi Bedretdin (KGB), jolta ilmestyi vuonna 2003 CD ”TATARSTAN POYIZI”. Vuonna 2015 Bedretdin perusti Kazanissa toisen yhtyeen, ”Super Tatar Rhythm'n Ethno Band”, ja julkaisi CD:n Mişär Rhythm Tatar Blues vuonna 2016.

Başkarman kaikki kolme albumia on kerätty yhteiselle CD:lle nimeltään Mişär Tatar – Halik Köyläre.

Jäseniä vuosien varrella: 

 Deniz Bedretdin
 Batu Alkara
 Kerim Şakir
 Dina Asis
 Betül Hairetdin
 Sabit Nasretdin
 Jari Paulamäki
 Erat Hairetdin
 Raif Hairulla

Lähteet

Aiheesta muualla  
 Başkarma - live 2010 Helsinki
 Başkarma - live 1989 Kazan
 Başkarma Spotify
 Kazan Gruppasi Bedretdin
 Super Tatar Rhythm'n Ethno Band

Kansanmusiikkiyhtyeet
Suomen tataarit
Tataarit
IPSC Kiväärin maailmanmestaruuskilpailut

IPSC Kiväärin maailmanmestaruuskilpailut (engl. IPSC Rifle World Shoot), tunnetaan myös nimellä Practicalin Kiväärin maailmanmestaruuskilpailut ja Kivääripracticalin maailmanmestaruuskilpailut, on IPSC-lajiliiton korkein kiväärillä ammuttava arvokilpailu. Ne kestävät useita päiviä ja sisältävät vähintään 30 ampumaosuutta. Ne pidetään kolmen vuoden välein.

Historia 
Ensimmäiset Kiväärin maailmanmestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää Tanskassa vuonna 2006, mutta se ensin siirrettiin ja myöhemmin peruttiin, koska järjestäjä ei saanut tarpeeksi pitkiä ratoja. Norjan oli tarkoitus pitää vuoden 2013 kilpailut, mutta perui sen myöhemmin. Viimein Venäjä järjesti vuonna 2017 maailmanmestaruuskilpailut. Ne piti pitää jo vuonna 2016, mutta rata-alue jossa kilpailut aiottiin järjestää oli vielä keskeneräinen joten ne siirrettiin vuoteen 2017.

Kilpailut 
 2017 Kiväärin maailmanmestaruuskilpailut Moskova, Venäjä
  2019 Kiväärin maailmanmestaruuskilpailut Karlskoga, Ruotsi

Mitalitaulukot

Yleinen

Lady-sarja

Junior-sarja

Senior-sarja

Super Senior-sarja

Mitalitaulukot, joukkueet

Yleinen

Lady-sarja

Senior-sarja

Katso myös 
 IPSC Haulikon maailmanmestaruuskilpailut
 IPSC Pistoolin maailmanmestaruuskilpailut
 Practical-ammunta

Lähteet 

 2017 IPSC Kiväärin MM-kilpailun tulokset
 2019 IPSC Kiväärin MM-kilpailun tulokset 

Ampumaurheilukilpailut
Roni Karvinen

Roni Karvinen (s. 22. lokakuuta 2002 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Saimaan Palloa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Ura

Seuraura 
Karvinen on Kiekko-Vantaan kasvatti. Hän oli kaudella 2017–2018 C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 19+18=37 joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä. Karvinen jakoi myös Kiekko-Vantaan sisäisen syöttöpörssin voiton Oskari Latvalan kanssa. Kaudella 2018–2019 hän toimi seuran B-nuorten varakapteenina. Karvinen oli B-nuorten SM-sarjassa joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 9+21=30. Hän siirtyi kesken kauden Jokereiden B-nuoriin.

Kaudeksi 2019–2020 Karvinen siirtyi Saimaan Pallon organisaatioon. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan seuran A-nuorissa, mutta Karvinen pelasi osan kaudestaan myös B-nuorissa. Kaudella 2020–2021 hän oli tehoilla 16+13=29 SaiPan U20-junioreiden toiseksi paras maalintekijä Valtteri Ojantakasen kanssa ja Karvinen sijoittui joukkueen sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Hän debytoi kauden aikana myös SaiPan SM-liigajoukkueessa, jossa Karvinen pelasi kahdeksan runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki liigadebyyttinsä 9. helmikuuta 2021 Oulun Kärppiä vastaan. Karvinen merkittiin joukkueensa nelosketjun vasempaan laitaan Jaakko Lantan ja Valtteri Ojantakasen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.14 minuuttia. Karvinen sai myös kakkossyöttöpisteen Joni Nikon tekemään maaliin.

Huhtikuussa 2021 Karvinen teki SaiPan kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2021–2022 seuran U20-joukkueessa. Karvinen pelasi kautensa lopulta suurimmaksi osaksi SM-liigassa, jossa hänen varsinainen tulokaskautensa toi 44 runkosarjaottelussa tehot 11+5=16. Karvinen teki liigauransa avausmaalin kauden kolmannessa ottelussaan 2. lokakuuta 2021 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Hän oli SaiPan kolmanneksi paras maalintekijä kahden muun tulokkaan, Valtteri Lipiäisen ja Mikko Juusolan kanssa. Kolmikko jakoi SM-liigan tulokkaiden maalipörssin toisen sijan Kärppien Ville Koivusen kanssa edellään vain JYPin Joakim Kemell.

Maajoukkueura 

Karvinen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2022, jolloin hän voitti hopeaa. Karvinen nousi Suomen kisajoukkueeseen alun perin joulukuussa 2021 käynnistyneeseen turnaukseen jälkikäteen ennen matkustamista Kanadaan, kun Aatu Räty joutui jättämään turnauksen väliin. Vuodenvaihteen turnaus kuitenkin keskeytettiin useassa joukkueessa ilmenneiden koronavirustartojen vuoksi. Turnaus pelattiin uudelleen elokuussa 2022. Yhteensä Karvinen on pelannut 16 nuorten maaottelua.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Saimaan Pallon pelaajat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Valeria Gagealov

Valeria Gagealov (9. joulukuuta 1931 Galați – 9. helmikuuta 2021 Bukarest) oli romanialainen elokuva-, radio-, teatteri-, televisio- ja ääninäyttelijä. Hän opiskeli Caragiale-teatteri- ja elokuvataideakatemiassa.

Hän kuoli Bukarestissa COVID-19 tautiin koronaviruspandemian aikana 89-vuotiaana.

Filmografia 

 La Moara cu noroc (1955)
 Momente Caragiale - Tren de plăcere (1958)
 Mutter Courage (1962) - Yvette Pottier
 Columna (1968)
 Castelul condamnaților (1970) 
 Mihai Viteazul (1971) 
 Serata (1971)
 Puterea și adevărul (1972)
 Un august în flăcări (1973)
 Departe de Tipperary (1973)
 Când trăiești mai adevărat (1974)
 Singurătatea florilor (1976) - Ema
 Mihail, câine de circ (1979) - Mary Emory
 Bietul Ioanide (1980) - Doamna Lascaris
 Întoarcerea lui Vodă Lăpușneanu (1980)
 Ultima noapte de dragoste (1980)
 Promisiuni (1985)

Lähteet 

Romanialaiset näyttelijät
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Fragaria orientalis

Fragaria orientalis on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, mansikoiden (Fragaria) sukuun kuuluva kasvilaji.

Fragaria orientalis on monivuotinen ruoho, joka voi kasvaa 5–30 cm korkeaksi. Sen varret ovat karvaisia. Lehdet ovat kolmilehdykkäisiä ja lehdykät ovat 1–5 cm pitkiä, 0,8–3,5 cm leveitä, vastapuikeita tai vinoneliömäisen puikeita ja vihreitä. Lehtien alapinnat ovat karvaisia, etenkin suonien kohdilta. Kukintona on yhdestä kuuteen, tavallisesti kahdesta viiteen, kukkaa sisältävä tasohuiskilo. Kukat ovat halkaisijaltaan 1–1,5 cm ja yleensä kaksineuvoisia, mutta joskus harvoin yksineuvoisia. Verholehdet ovat suikean puikeita. Terälehdet ovat valkoisia sekä lähes pyöreitä. Kaksineuvoisissa kukissa on 18–22 hedettä sekä lukuisia emejä. Pohjushedelmä on väriltään violetti. Pähkylät ovat munanmuotoisia ja noin 0,5 mm leveitä.

Fragaria orientalis kasvaa metsissä, niityillä ja vuorten rinteillä 600–4000 metrin korkeudessa. Lajia tavataan Venäjän itäosissa, Korean niemimaalla, Mongoliassa ja Kiinassa. Kiinassa lajia tavataan Gansun, Hebein, Heilongjiangin, Jilinin, Liaoningin, Sisä-Mongolian, Qinghain, Shaanxin ja Shanxin alueilla.

Lähteet 
 Flora of China: Fragaria orientalis

Viitteet 

orientalis
Carl Lundström (vuorimestari)

Carl Lundström (22. toukokuuta 1762 Taalainmaa – 4. heinäkuuta 1842 Uskela) oli ruotsalaissyntyinen virkamies ja teollisuusmies, joka toimi Ruotsin vallan aikana ja Suomen suuriruhtinaskunnassa vuorilaitoksen vuorimestarina 1788—1809.

Lundström oli Falunin vuorikunnan vuorimestarin Eggert Lundströmin poika. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Uppsalassa vuonna 1776, ja hänet otettiin auskultantiksi Ruotsin vuorikollegioon vuonna 1780 ja nimitettiin vuorikollegion ylimääräiseksi notaariksi vuonna 1783. Hänet nimitettiin vuorikomissaariksi Suomeen vuonna 1786 ja Suomen vuorikunnan vuorimestariksi vuonna 1788. Lundström oli perustamassa Suomen Talousseuraa vuonna 1797. Porvoon valtiopäivillä aatelissääty ehdotti häntä esittelijäsihteeriksi suuriruhtinaskunnan hallituskonseljin kamari- ja tilintekotoimituskuntaan, johon virkaan Lundström siirtyi vuonna 1809. Hän erosi virasta 1816 ja siirtyi hoitamaan valtion omistamaa Leineperin ruukkia vuonna 1818. Vuonna 1823 Lundström löysi Sillbölessä uuden malmiesiintymän, jota hän louhi vuosina 1823—1824. 

Hän asui Suomessa Uskelassa omistamallaan Lopen Haittisten rustitilalla, jossa hän kuoli vuonna 1842. Lundström oli naimisissa Anna Charlotta Waszin kanssa, ja heillä oli viisi poikaa ja neljä tytärtä.

Lähteet

Suomalaiset virkamiehet
Ruotsalaiset virkamiehet
Vuonna 1762 syntyneet
Vuonna 1842 kuolleet
Hedströmmen

Hedströmmen on Ruotsissa Västmanlandin läänissä Kungsörin ja Köpingin kunnissa virtaava 97 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Hedströmmenin valuma-alueessa sen 126 kilometriä pitkään pääuomaan.

Hedströmmen kuuluu Norrströmin vesistöön (vesistöaluetunnus 61), jonka valuma-alueen pinta-ala on 22 650 neliökilometriä (km²) ja jonka vesistöreitin pääuoman alaosaan kuuluvat esimerkiksi laskujoki Norrström, järvi Mälaren, Eskilstunaån ja järvi Hjälmaren. Hedströmmen on vesistöreittinsä sivujoki, jonka 
valuma-alueen pinta-ala on 1 048 km² eli 4,6 % koko vesistöalueensa pinta-alasta. Se laskee Mälarenin Barkarövikeniin Galtenissa Köpingin kunnassa.

Vesivoimalaitoksia 
Hedströmmenin pääuomassa on 10 vesivoimalaitosta: Kallstena, Östuna, Ekeby, Lyftinge, Kolsva, Nygårdsforsen, Holmen, Norrhammar, Östanfors ja Skinnskatteberg. Voimaloiden yhteisteho on 7,5 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 32,1 gigawattituntia. Vesistön Gunnilboånin sivu-uomassa on vielä 3 voimalaa lisää: Gisslarbo, Färna ja Kedjebohammar. Näiden yhteisteho on 1,5 megawattia ja vuosituotanto on noin 6,1 gigawattituntia.

Lähteet

Huomautuksia

Viitteet

Aiheesta muualla 
 https://www.malaren.org/malaren/malaren-och-dess-naromrade/beskrivning-av-de-storre-vattendragen/hedstrommen/
 https://www.vattenmyndigheterna.se/download/18.1e9f682716e44cbf6f56f9f9/1574767747716/SE3_121_Hedstrommen.pdf
 https://www.diva-portal.org/smash/get/diva2:863731/FULLTEXT01.pdf
 http://www.sundbyberg.se/register/filedownload?documentId=415269&versionId=468021
 

Norrströmin vesistö
Kungsörin kunta
Köpingin kunta
Ruotsin joet
Dún Aonghasa

Dún Aonghasa on linnoitus Irlannin Aransaariin kuuluvalla Inis Mórilla maan länsirannikolla. Merenrannalla kalliolla sijaitsevasta linnoituksesta on jäljellä osasen kivisistä muureista. Arkeologisten löytöjen perusteella paikka on peräisin pronssikaudelta.

Kohde

Dún Aonghasa sijaitsee Aransaarten suurimmalla saarella Inis Mórilla Galwaynlahdella Irlannin länsirannikolla. Paikalla on merestä noin 87 metrin korkeudelle kohoava kallio, jolla on kivisiä linnoitteita. Sisimmäisellä linnoituksella on kaksi ulkomuuria, sekä kolmannen jäännökset. Pystyssä oleva sisämuuri on korkeudeltaan 4,9 metriä ja paksuudeltaan 5 metriä. Niiden ulkopuolella on vielä kolmas niin sanottu chevaux-de-frise, sisemmille puolustusvaurstuksille tulon esteeksi tehty pystykivimuuri. Koko alueen pinta-ala on noin 5,7 hehtaaria. Sisemmät puolustukset ovat avoimia merelle päin etelään. Mahdollisesti tälläkin puolella on aikanaan ollut matala kivimuuri. Sisälinnoituksille pääsi koillisesta kapeaa käytävää pitkin.

Historia
Paikalla tehtiin kaivauksia vuosina 1992–1995. Löytöjen perusteella paikalla on ollut asutusta pronssikauden keski- tai loppuvaiheilta 1 400–600 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Aikaisemmin linnoitusten oli uskottu olevan peräisin rautakaudelta 600-luvulta eaa 400-luvulle jaa. Pronssikautisiin jäännöksiin lukeutuivat pyöreän talon rauniot. Asutuksesta kertoivat esimerkiksi eläinten luut ja keramiikan sirpaleet. Taloudellisesti pronssikauden asukkaille merkittävin elinkeino on ilmeisesti ollut lampaiden kasvatus. Lampaita kasvatettiin etenkin lihan, ei niinkään villan takia. Paikalla oli myös pronssisten keihäänkärkien ja miekkojen valmistukseen käytettyjä muotteja. Linnotuksen sisämuuri on rakennettu myös pronssiajalla, mutta ulommille muureille ei ole tehty ajoitusta. Puolustusvarustelujen ja muiden löytöjen perusteella paikka on joka tapauksessa ollut aikanaan merkittävä keskus.

Linnoituskesta ei sen sijaan ole jäänyt ollenkaan samalla tapaa merkkejä paikallisen kansanperinteeseen. Dún Aonghasa tarkoittaa "Aonghusin linnaa". Täysin selvää ei kuitenkaan ole, keneen nimellä viitataan. Nimi on suhteellisen yleinen. Mahdollisesti kyse on myyttisestä Tuath Dé Oengus Mac ind Ócista, tai tuntemattomammasta legendaarisen historian hahmosta. Nykyisin Dún Aonghasa on suosittu matkailukohde. Seutu on iirinkielistä Gaeltachtia.

Lähteet

Arkeologiset kohteet Irlannissa
Linnavuoret
Niilo Moilanen

Niilo Moilanen on suomalainen maastohiihtäjä. Hän on nuorten maailmanmestari perinteisen sprintistä vuodelta 2021. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hän oli perinteisen sprintissä neljäs 2019.

Moilanen edustaa Pohti Ski Teamia.

Lähteet 

Suomalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Britannian ja ulkomaiden raamattuseura

Britannian ja ulkomaiden raamattuseura, aiemmin Britannian ja ulkomaan raamattuseura, (The British and Foreign Bible Society) on Lontoossa 1804 perustettu yhdistys, jonka tarkoitus on levittää Raamattua ja sen osia ja auttaa hankkimaan kansankielisiä Raamattuja. Sillä on toimistoja eri puolilla maailmaa. Se on julkaissut kuvalehteä The Bible in the World.

Seuran haaraosasto aloitti toimintansa Suomessa 1812 ja myönsi varoja Turkuun perustetun Suomen Pipliaseuran toimintaan. Seuran toiminta Suomessa päättyi 1947, jolloin se luovutti Helsingin-toimistonsa Suomen Pipliaseuralle.

Seura julkaisi suomeksi muun muassa 1933 ja 1938 käyttöön otetun Raamatun-suomennoksen sekä sen erillisiä osia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 The British and Foreign Bible Society

Brittiläiset järjestöt
Raamattu