Luettelo espanjalaisista koiraroduista

Perinteisesti espanjalaiset koirarodut ovat työ- ja taistelukoiria, mutta myös hyviä koti- ja vahtikoiria. Espanjassa virallisilla roduilla tarkoitetaan joko maan kennelliiton RSCE:n tai maatalous- ja kalastusministeriön hyväksymiä rotuja. Sekä Espanjassa että Suomessa suosituin espanjalainen rotu on andalusialainen espanjanvesikoira.

Alkuperä 
Vuonna 1990 tehtiin geenitutkimus, jossa verrattiin espanjalaisten rotujen perimää ja sukulaissuhteita keskenään. Tutkimukseen sisältyi 10 rotua: katalonianpaimenkoira, pyreneittenmastiffi, espanjanmastiffi, burgosinseisoja, espanjanvinttikoira, sabueso español, mallorcanpaimenkoira, ibizanpodenco, kanarianpodenco ja iberianpodenco (tutkimuksen aikaan yleisempi nimitys andalusianpodencosta). Menetelminä käytettiin Wagnerin menetelmää sekä Caminin ja Sokalin menetelmä, ja niiden avulla saadut tulokset poikkesivat hieman toisistaan.

Molempien menetelmien perusteella molemmat mastiffit, burgosinseisoja ja sabueso español muodostivat toisiaan perimältään lähellä olevien rotujen haploryhmän. Toinen ryhmä koostui kaikista kolmesta podencosta ja espanjanvinttikoirasta. Pääryhmät haarautuivat vielä muutamaan alaryhmään, mastiffeihin ja ajo-kanakoiriin sekä saaristopodencoihin erotuksena mannermaan vinttikoirista ja podencoista. Menetelmät poikkeavat eniten toisistaan sen suhteen, mihin katalonian- ja mallorcanpaimenkoira  ryhmissä sijoittuvat.

Wagnerin menetelmä

1. haploryhmä: Ajokoirat (Sabuesos), seisojat (Perdigueros) ja laumanvartijat (Mastínes)

Alaryhmä 1a) Ajo- ja kanakoirat 
Sabueso español
Burgosinseisoja

Alaryhmä 1b) Mastiffit 
Espanjanmastiffi
Pyreneittenmastiffi

Väliryhmä: Paimenkoirat (Perros Pastores) 
"Väliin" putoavat rodut ovat kahden pääryhmän puolivälissä eivätkä periaatteesa itse kuulu keskenään samaan ryhmään, vaan niistä toinen on lähempänä 1. ryhmää ja toinen lähempänä 2. ryhmää.

Alaryhmä 0.5a) Vartioivat lyhytkarvaiset paimenkoirat 
Mallorcanpaimenkoira on lähempänä 1. ryhmää.

Alaryhmä 0.5b) Pitkäkarvaiset paimenkoirat 
Katalonianpaimenkoira on lähempänä 2. ryhmää.

2. haploryhmä: Podencot (Podencos) ja vinttikoirat (Galgos)

Alaryhmä 2a) Saaristopodencot 
Kanarianpodenco
Ibizanpodenco

Alaryhmä 2b) Mannerpodencot 
Iberian - eli andalusianpodenco

Alaryhmä 2c) Vinttikoirat 
Espanjanvinttikoira

Caminin ja Sokalin menetelmä

1. haploryhmä: Ajokoirat, seisojat, laumanvartijat ja suojelus-/vartioviettiset paimenkoirat

Alaryhmä 1a) Ajo- ja kanakoirat 
Sabueso español
Burgosinseisoja

Alaryhmä 1b) Mastiffit ja suojelusviettiset paimenkoirat 
Laumanvartijat/vuoristokoirat: espanjan- ja pyreneittenmastiffi
Mallorcanpaimenkoira

2. haploryhmä: Vinttikoirat, pitkäkarvaiset paimenkoirat ja podencot

Alaryhmä 2a) Mannermaiset vinttikoirat ja podencot 
Espanjanvinttikoira
Iberian- eli andalusianpodenco

Alaryhmä 2b) Pitkäkarvaiset paimenkoirat ja saaristopodencot 
Katalonianpaimenkoira
Saaristopodencot: kanarian- ja ibizanpodenco

Ensimmäinen sukupuu eri rotuhaarojen eriytymisestä 
Tutkimukseen liittyvä kolmas kaavio on erillisten rotuhaarojen kehittymisen aikajärjestyksestä kertova sukupuu, joka perustuu molempiin edellä mainittuihin menetelmiin. Sen mukaan mm. podencot olisivat läheisempää sukua katalonianpaimenkoiralle kuin espanjanvinttikoiralle. Geneettisesti kaikkein lähimpinä toisiaan ovat espanjan- ja pyreneittenmastiffi, ja kaikkein etäimpinä toisistaan katalonianpaimenkoira ja sabueso español.
1. jako: a) Mastiffien/ajokoirien/seisojien haara ja b) Muiden rotujen haara.
2. jako: a) Vartioivien lyhytkarvaisten paimenkoiran haara ja b) Muiden rotujen haara.
3. jako: a) Vinttikoirien haara ja b) Muiden rotujen haara.
4. jako: a) Podencojen haara ja b) Pitkäkarvaisten paimenkoirien haara.
5. jako: a) Ajo- ja kanakoirien haara ja b) Mastiffien haara.
6. jako: 1. a) Ajokoirien haara ja b) Kanakoirien haara. 2. a) Iberian niemimaan laumanvartijoiden haara ja b) Valkoisten pyreneläisten vuoristokoirien haara. 3. a) Mannermaisten podencojen haara ja b) Saaristopodencojen haara. Kaikki 6. kohdassa mainitut haaraumat tapahtuivat arviolta yhtä aikaa eivätkä siis voineet tulla luetelluiksi tietyssä järjestyksessä.
7. jako: a) Kanarialaisten podencojen haara ja b) Baleaarien podencojen haara.

Toinen sukupuu eri rotuhaarojen eriytymisestä 
Tutkimuksessa käytettiin myös toista, tarkemmin FITSCH- ja KITSCH-ohjelmia ja 226 mahdollisen erilaisen sukupuun materiaalia apuna käyttäen laskettua sukupuuta. Todennäköisesti tämä sukupuu on käytetyn aineiston ja laskentatapojen perusteella tarkempi. On lisäksi huomattavasti loogisempaa, että espanjanmastiffien ja pyreneittenmastiffien sukuhaarat olisivat eriytyneet toisistaan kaikista viimeisimpänä, sillä kuten aiemmassa kohdassa todettiin, tulosten mukaan niiden geenit olivat kaikkein lähimpänä toisiaan.
1. jako: a) Mastiffien/ajokoirien/seisojien haara ja b) Muiden rotujen haara.
2. jako: a) Vartioivien lyhytkarvaisten paimenkoirien haara, b) Pitkäkarvaisten paimenkoirien haara, c) Vinttikoirien haara ja d) Podencojen haara.
3. jako: a) Ajo- ja kanakoirien haara ja b) Mastiffien haara.
4. jako: a) Saaristopodencojen haara ja b) Mannermaisten podencojen haara.
5. jako: a) Ajokoirien haara ja b) Kanakoirien haara.
6. jako: a) Kanarialaisten podencojen haara ja b) Baleaarien podencojen haara.
7. jako: a) Iberian niemimaan laumanvartijoiden haara ja b) Valkoisten pyreneläisten vuoristokoirien haara.

Vanhimmat espanjalaiset rodut 
Samasta sukupuusta käy myös ilmi kaikkien kymmenen tutkimuksessa mukana olleen rodun ikäjärjestys varhaisimmasta nuorimpaan, minkä lisäksi liitteenä on muunmaalaisten sukulaisrotujen kautta päätelty tai spekuloitu muinainen kantarotu.

I Mallorcanpaimenkoira 
Mallorcanpaimenkoira (esp. Pastor mallorquín; mall. Ca de bestiar) on joidenkin asiantuntijoiden mukaan mallorcanseisojan (sekä mahdollisesti myös muiden seisojien), vanhojen espanjalaisten podencojen ja mastiffien välisen risteytyksen tulos. Tutkimus ei osaa määrittää tarkalleen sen mahdollista muinaista kantarotua, koska sen jalostukseen käytetyt rodut ovat taustaltaan niin erilaisia että sen geenit poikkeavat täysin muista tutkituista roduista.

II Pyreneittenmastiffi 
Pyreneittenmastiffi (Mastín del Pirineo) polveutuu tiibetinmastiffista, joka kulkeutui Espanjaan joko Välimeren tai Keski-Euroopan kautta. Se on erittäin läheistä sukua ranskalaiselle vastineelleen pyreneittenkoiralle, minkä vuoksi sen muinainen kantamuoto oli mitä todennäköisimmin Canis familiaris inostranzewi (kuten suurosalla muistakin nykyisistä mastiffeista ja raskasrakenteisista vuoristokoirista).

III Espanjanvinttikoira 
Espanjanvinttikoiran (Galgo español) juuret lienevät sloughissa, joka saapui Espanjaan joko suoraan Pohjois-Afrikasta Etelä-Euroopan muslimi-invaasion aikana tai muinaisten kelttien mukana heidän matkatessaan Galliaan. Sloughin kautta se on mitä todennäköisimmin Canis familiaris leinerin, kaikkien vinttikoirien kantarodun jälkeläinen.

IV Espanjanmastiffi ja katalonianpaimenkoira 
Espanjanmastiffi (Mastín español) polveutuu pyreneittenmastiffin tapaan tiibetinmastiffista, ja myös sen muinainen edeltäjä lienee ollut Canis familiaris inostranzewi, mitä tukee myös sen sukulaisuus englantilaisen mastiffin kanssa.
Katalonianpaimenkoira (esp. Pastor catalán; katal. Gos d'atura català) lienee läheistä sukua brienpaimenkoiralle, ja niiden molempien arvellaan polveutuneen bergamonpaimenkoirasta tai jostain muusta saman kaltaisesta vanhasta paimenkoirasta, joka kulkeutui roomalaisten mukana Espanjaan (ja Ranskaan). Bergamonpaimenkoira puolestaan polveutuu monen espanjalaisen asiantuntijan mukaan puolalaisista paimenkoirista - etupäässä polski owczarek nizinnystä - jonka juuret lienevät muinaisissa itäisissä paimenkoirissa ja johtavat sitä kautta aina Canis familiaris metris-optimaeen asti.

V Iberianpodenco ja ibizanpodenco 
Iberian - eli andalusianpodenco (Podenco Ibérico o Podenco andaluz) on tutkijoiden mukaan luultua nuorempi rotu, joka syntyi ibizanpodencon ja paikallisen rondanpodencon risteytyksestä. Koska sillä on kuitenkin yhteiset juuret muiden podencojen kanssa, senkin perimän voidaan päätellä johtavan lopulta mitä todennäköisimmin Canis familiaris leineriin.
Ibizanpodenco (esp. Podenco ibicenco; mall. Ca eivissenc) polveutuu alun perin Egyptin faaraoiden koirista, ennen kaikkea "kaikkien Välimeren jäniskoirien" ja samalla myös useiden vinttikoirien muinaisesta kantarodusta, egyptinmetsästyskoirasta, joka oli Canis familiaris leinerin suora jälkeläinen. Erään teorian mukaan foinikialaiset kauppiaat toivat tämän ikivanhan pohjoisafrikkalaisen koiran mukanaan Välimerelle, missä siitä kehittyi kaikkien podencojen kantarotu kreetankoira. Tästä ikivanhasta kreikkalaisesta rodusta olisi sitten jalostettu vuorostaan ensimmäinen podenco-rotu, jonka arvellaan olleen valencianpodenco. Podencojen arvellaan nykytiedon valossa kuitenkin kehittyneen ensin manner-Espanjassa ja saapuneen Baleaariensaarille vasta muslimi-invaasion aikana eli varhaisin ibizanpodenco lienee kehittynyt vasta samoihin aikoihin espanjanvinttikoiran kanssa. Tätä teoriaa tukee se viimeisimpien geneettisten tutkimusten myötä tunnustettu fakta, että ibizanpodenco on faaraokoiran ohella paljon nuorempi rotu kuin mitä aiemmin on luultu.

VI Sabueso español, burgosinseisoja ja kanarianpodenco 
Sabueso españolin juuret saattavat olla kelttiläisissä koirissa, eritoten kelttienvinttikoirassa. Teoriaa tukee se, että suurin osa eurooppalaisista ajokoirista on vihikoiran jälkeläisiä, joka puolestaan polveutuu juuri kelttienvinttikoirassa. Vihikoiran ja isogascognenajokoiran kautta rodun muinainen kantaisä saattaa olla ollut Canis familiaris intermedius.
Burgosinseisojan (Perdiguero de Burgos) arvellaan saaneen alkunsa navarranseisojan ja sabueso españolin risteytyksestä, ja koska sillä lienee ainakin kaukaisia sukulinjoja ranskanseisojan ja pointterin kanssa, sen kantarodun arvellaan olleen Canis familiaris intermedius. 
Kanarianpodencon (Podenco canario) alkuperästä on esitetty kaksi teoriaa. Ensimmäisen mukaan se kulkeutui Kanariansaarille suoraan Egyptistä, mahdollisesti karthagolaisten, foinikialaisten, kreikkalaisten tai jopa itsensä egyptiläisten mukana. Toinen puolestaan ei pidä lainkaan mahdottomana, että se olisi saapunut saarille vasta myöhemmin mallorcalaisten munkkien mukana Vatikaanin pakotettua nämä lähtemään siirtolaisiksi Kanarialle. Mikäli jälkimmäinen teoria pitää paikkansa, kanarianpodencon tärkein kantarotu saattaa hyvinkin olla ollut joko ibizanpodenco tai menorcanpodenco, josta sukujuuret johtavat jälleen Canis familiaris leineriin.

Espanjassa virallisesti tunnustetut espanjalaiset koirarodut 
Espanjassa on RSCE:n lisäksi muutama muu virallinen taho, joka voi tunnustaa ja rekisteröidä uusia koirarotuja kansallisella tasolla. Yleensä kyse on joko kansallisen tason Maatalous- ja kalastusministeriöstä, tai mahdollisesti paikallisista ministeriöistä kuten Galician, Kanariansaarten tai Baleaarien hallituksesta.

RSCE 1 Perros de Pastor y Perros Boyeros

Sección 1 Perros de Pastor 
Baskienpaimenkoira
Fuerteventuranpaimenkoira; Majorero
Garafíanpaimenkoira
Katalonianpaimenkoira (FCI)
Leóninpaimenkoira
Mallorcanpaimenkoira (FCI)

RSCE 2 Molosoides y Perros de Tipo Montaña

Sección 2.1 Molosoides - Tipo dogo 
Alano español
Kanariandoggi (FCI)
Mallorcandoggi (FCI)

Sección 2.2 Molosoides - Tipo Montaña 
Espanjanmastiffi (FCI)
Pyreneittenmastiffi (FCI)
Valduezankoira

RSCE 3 Terriers

Sección 1 Terriers de talla grande y mediana 
Andalusianrottakoira; Jerezinterrieri (SKL)
Valencianrottaterrieri (FCI)

RSCE 5 Perros Tipo Spitz y Tipo Primitivo

Sección 7 Tipo primitivo, perros de caza 
Andalusianpodenco; Iberianpodenco; Espanjanpodenco; Alicantenpodenco
Ibizanpodenco (FCI)
Kanarianpodenco (FCI)
Maneto
Valencianpodenco

RSCE 6 Perros Tipo Sabueso, Perros de Rastro y Razas Semejantes

Sección 1.2 Perros tipo sabueso de talla mediana 
Sabueso español; Espanjanajokoira (FCI)

RSCE 7 Perros de Muestra

Sección 1.1 Perros de muestra continentales, tipo Braco 
Burgosinseisoja (FCI)
Navarranseisoja

RSCE 8 Perros Cobradores de Caza, Perros Levantadores de Caza, Perros de Agua

Sección 3 Perros de agua 
Espanjanvesikoira (FCI)

RSCE 10 Lebreles

Sección 3 Lebreles con pelo corto 
Espanjanvinttikoira; Galgo (FCI)

RSCE Grupos Étnicos 
Tämän ryhmän koirilla ei ole täyttä tunnustusta itsenäisinä rotuina, vaan ne rekisteröidään RSCE:hen toistaiseksi vain rotutyyppeinä. Kuitenkin tämä on ensimmäinen askel viralliselle tunnustukselle, joka voidaan tehdä kun tarpeeksi monta koiraa on rekisterissä vähintään kolmen sukupolven ajalta, ja kun selvästi jalostuksessa ollaan päästy pelkästä fenotyypistä riittävän vakiintuneeseen rotuun.
Hierronsusikoira
Kastilianpaimenkoira
Podenco orito

Paikallisten hallitusten hyväksymät rodut

Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación (Maatalous-, kalastus- ja elinkeinoministeriö) 
Mallorcanrottaterrieri
Mallorcanseisoja

Ministerio de Medio Ambiente (Ympäristöministeriö) 
Kantabrianvesikoira

Xunta de Galicia - Consellería do Medio Rural (Maatalousministeriö) 
Can de Palleiro; Galiciankarjakoira
Galicianpodenco
Galicianseisoja
Guicho; Quisquelo

Espanjassa virallisesti tunnustamattomat espanjalaiset koirarodut 

Aragonianpaimenkoira; Yläaragonianpaimenkoira
Araninpaimenkoira
Asturialais-kantabrialainen griffoni; Grifón astur-cántabro
Baskienrottaterrieri
Baskienseisoja
Cerdanyanpaimenkoira
Englantilais-espanjalainen vinttikoira
Espanjandoggi; Perro de toro/ Presa de toro
Hierronpodenco
Iberiansusikoira
Kantabrianajokoira
Mastín ligero
Menorcanpodenco 
Murcianrottaterrieri
Navarranajokoira
Palmanpodenco
Palmanrottaterrieri
Paternero
Podenco campanero
Rehalero naveño
Villano de las encartaciones; Encartacionesinkoira

Espanjassa vuosina 2015-2019 yleisimmät espanjalaiset rodut 
Espanjalaisten rotujen kokonaisrekisteröintimäärät Espanjassa vuosien 2015-2019 välillä:
 espanjanvesikoira (7289 yksilöä)
 espanjanmastiffi (6604 yksilöä)
 kanariandoggi (2226 yksilöä)
 alano español (777 yksilöä)
 ibizanpodenco & katalonianpaimenkoira (molemmilla 673 yksilöä)
 valencianrottaterrieri (659 yksilöä)
 pyreneittenmastiffi (578 yksilöä)
 andalusianrottakoira (508 yksilöä)
 espanjanvinttikoira (488 yksilöä)
 andalusianpodenco & burgosinseisoja (molemmilla 420 yksilöä)
 baskienpaimenkoira (343 yksilöä)
 sabueso español (317 yksilöä)
 mallorcanpaimenkoira (312 yksilöä)
 kanarianpodenco (254 yksilöä)
 maneto (231 yksilöä)
 garafianpaimenkoira (195 yksilöä)
 valencianpodenco (178 yksilöä)
 mallorcandoggi (129 yksilöä)
 fuerteventuranpaimenkoira (111 yksilöä)
 navarranseisoja (91 yksilöä)
 leóninpaimenkoira (30 yksilöä)

Espanjassa vuonna 2019 rekisteröidyt espanjalaiset rodut suosituimmuusjärjestyksessä 
Espanjassa rekisteröidyt paikallisrodut suosituimmuusjärjestyksessä:
 espanjanvesikoira (1513 uutta rekisteröintiä)
 espanjanmastiffi (1312 uutta rekisteröintiä)
 kanariandoggi (482 uutta rekisteröintiä)
 pyreneittenmastiffi (151 uutta rekisteröintiä)
 alano español (149 uutta rekisteröintiä)
 katalonianpaimenkoira (140 uutta rekisteröintiä)
 valencianrottaterrieri (115 uutta rekisteröintiä)
 ibizanpodenco (102 uutta rekisteröintiä)
 mallorcanpaimenkoira (97 uutta rekisteröintiä)
 andalusianrottaterrieri (82 uutta rekisteröintiä)
 burgosinseisoja (77 uutta rekisteröintiä)
 sabueso español (71 uutta rekisteröintiä)
 valencianpodenco (64 uutta rekisteröintiä)
 andalusianpodenco (60 uutta rekisteröintiä)
 espanjanvinttikoira (51 uutta rekisteröintiä)
 baskienpaimenkoira (49 uutta rekisteröintiä)
 garafianpaimenkoira & kanarianpodenco (molemmilla 43 uutta rekisteröintiä)
 maneto (15 uutta rekisteröintiä)
 leóninpaimenkoira (12 uutta rekisteröintiä)
 navarranseisoja (7 uutta rekisteröintiä)
 fuerteventuranpaimenkoira & mallorcandoggi (molemmilla 5 uutta rekisteröintiä)

Katso myös 
Real Sociedad Canina de España

Lähteet

Viitteet 

Espanjalaiset koirarodut