joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sveitsin liittopresidentti

Sveitsin valaliiton presidentti eli Sveitsin liittopresidentti on maan toimeenpanovaltaa käyttävän seitsemänjäsenisen liittoneuvoston johtaja. Sveitsin liittokokous valitsee vuosittain liittopresidentin, joka johtaa liittoneuvoston kokouksia ja hoitaa edustustehtäviä. Liittopresidentillä on juridisesti samat oikeudet ja velvoitteet kuin muilla kuudella liittoneuvoston jäsenellä. Perinteisesti tehtävään valitaan liittoneuvoston jäsen ikäjärjestyksessä, ja edellisen vuoden varapresidentistä tulee seuraavan vuoden liittopresidentti. Liittopresidentti ei ole Sveitsin valtionpäämies, vaan koko liittoneuvosto muodostaa kollektiivisen valtionpäämiehen roolin.

Kun liittoneuvostossa pidetään sitova äänestys ja äänet menevät tasan, liittopresidentti - liittoneuvoston puheenjohtajana - antaa ratkaisevan äänen, tai voi myös äänestää tyhjää.

Oman hallinnonalansa valvonnassa lisäksi liittopresidentti suorittaa joitakin edustustehtäviä, joita yleensä hoitaa yksi valtionpäämies muissa demokratioissa. Esimerkiksi Sveitsin Yhdistyneiden kansakuntien jäsenyyden alusta alkaen Sveitsin liittopresidentit ovat joskus puhuneet Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen avajaisistunnossa muiden valtioiden ja hallitusten päämiesten kanssa.

Koska Sveitsillä ei ole yhtä valtionpäämiestä, maa ei järjestä valtiollisia vierailuja. Ulkomaille matkustettaessaan liittopresidentti tekee niin vain hallinnon osansa johtajan roolissa. Liittoneuvoston seitsemän jäsentä vastaanottavat vierailevat valtionpäämiehet yhdessä. Valtioiden väliset sopimukset allekirjoitetaan täysivaltaisen liittoneuvoston toimesta, ja kaikki liittoneuvoston jäsenet allekirjoittavat sopimuksia ja muita vastaavia asiakirjoja.

Valinta
Liittopresidentti valitaan liittoneuvoston edustajakokouksessa yhdeksi vuodeksi.

Historiaa 

1800-luvulla valinta liittopresidentiksi olivat palkintovirka arvostetulle liittoneuvoston jäsenille. Muutama vaikutusvaltainen hallituksen jäsen sivuutettiin kuitenkin säännöllisesti liittopresidentin valinnassa. Yksi tällainen esimerkki on Wilhelm Matthias Naeff, joka oli liittoneuvoston jäsen 27 vuotta ja liittopresidentti vain kerran, vuonna 1853.

1900-luvun alkupuolella liittopresidentin valinta oli yleensä yksimielinen. Kirjoittamaton sääntö oli, että liittoneuvoston jäsen, joka ei ollut ollut liittopresidentti, valittiin liittopresidentiksi. Siksi jokainen liittoneuvoston jäsen sai vuoron vähintään seitsemän vuoden välein. Ainoa kysymys vaaleissa oli, kuinka monta ääntä valintaan vaadittiin. 1970- ja 1980-luvulla 200:ta ääntä, 246 mahdollista, pidettiin erinomaisena tuloksena, mutta puolueiden poliittisten konfliktien lisääntyessä 180 ääntä on kunnioittava tulos.

Vuoteen 1920 asti liittoneuvoston presidentti hoiti myös Sveitsin ulkoministerin tehtävää. Näin ollen joka vuosi tapahtui niin, että tehtävää hoitava liittopresidentti jäi eläkkeelle hän palasi entiseen virkaansa ja uusi liittopresidentti otti ulkoministeriön salkun. Vastaavasti liittoneuvoston presidentti ei perinteisesti lähtenyt Sveitsistä heidän toimikautensa aikana.

Katso myös
Luettelo Sveitsin liittopresidenteistä

Lähteet 

Sveitsin politiikka
Sveitsin liittopresidentit
Pascon alue

Pascon alue on yksi Perun hallinnollisista alueista. Se sijaitsee  maan keskiosassa, Andien vuoristossa. 

Alueen pääkaupunki on Cerro de Pasco. Sen pinta-ala on 25 320 neliökilometriä. Vuonna 2007 asukasluku oli 280 449.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Perun alueet
Histamiini-intoleranssi

Histamiini-intoleranssi on teoriassa tila, jossa elimistön histamiinia pilkkovan entsyymin kapasiteetti on riittämätön pilkkomaan ruuan mukana nautittua histamiinia. Histamiini-intoleranssin oireet ilmenevät tiettyjen ruoka-aineiden nauttimisen yhteydessä. Pienikin määrä histamiinipitoista punaviiniä tai voimakasta juustoa voi aiheuttaa päänsärkyä, kasvojen punoitusta tai nenän tukkoisuutta.

Histamiini-intoleranssi on kiistelty, jopa absurdi käsite, koska histamiini aiheuttaa muutenkin samoja oireita muun muassa allergisissa tiloissa.

Oireet
Yleisimpiä oireita ovat ihoreaktiot, kuten punoitus ja kutina tai päänsärky, vatsavaivat ja pahoinvointi. Vaikeimpia oireita ovat hengenahdistus, sydämentykytys tai madaltunut verenpaine. Histamiini-intoleranssin oireet alkavat muutaman minuutin tai jopa tuntien kuluttua histamiinipitoisen ravinnon nauttimisen jälkeen. Oireiden vakavuus riippuu nautitun histamiinin kokonaismäärästä. Histamiinia voi myös kertyä elimistöön päivän mittaan yhdestä tai useammasta eri ruoka-aineesta.

Histamiini-intolerantti saa oireita, satunnaisesti tai aina, tiettyjen ruokien ja/tai juomien nauttimisesta. Vaikka oireet ovat usein samankaltaisia kuin allergiassa, kyse ei ole IgE-välitteisestä reaktiosta. Histamiini-intoleransissa oireet aiheutuvat kyseisen ruoka-aineen korkeasta histamiinipitoisuudesta. Suoraa testiä histamiiniherkkyyteen ei Suomessa ole.

Histamiini ruoka-aineissa
Histamiinia esiintyy vaihtelevia määriä eri ruoka-aineissa. Histamiinin määrä lisääntyy ruoan kypsyttämisen ja prosessoinnin tuloksena. Histamiinia esiintyy hyvin monissa tavallisissa ruuissa ja juomissa. 

Histamiiniherkälle ongelmallisia ruoka-aineita:
 kaikki alkoholituotteet, erityisesti punaviini
 kalatuotteet ja äyriäiset
 monet voimakkaat ja kypsytetyt juustot
 kestomakkarat
 suklaa ja kaakao
 tomaatti, pinaatti, papu, munakoiso
 sitrushedelmät, ananas ja banaani
 mansikka ja vadelma

Histamiini-intoleranssin hoito 
Histamiini-intoleranssia voidaan hoitaa histamiinirajoitteisella ruokavaliolla. Rajoituksen aikana vältetään runsaasti histamiinia sisältäviä ruoka-aineita sekä histamiinia elimistöstä vapauttavia ruoka-aineita. Lisäksi apuna voidaan hyödyntää diamiinioksidaasi-entsyymiä.

Diamiinioksidaasi
Diamiinioksidaasi DAO on entsyymi, jota elimistö tuottaa pilkkomaan ruoan sisältämää histamiinia mahasuolikanavassa. Histamiini-intoleranssissa elimistön oma DAO-entsyymin tuotanto ei ole riittävää ja histamiinia pääsee elimistöön aiheuttamaan oireita. Diamiinioksidaasia saa apteekeista ja luontaistuotekaupoista kapseleina, joita voi ottaa yhtä aikaa histamiinipitoisen ruuan kanssa estämään histamiinista aiheutuvia oireita.

Katso myös 
 Trehaloosi-intoleranssi
 Laktoosi-intoleranssi

Lähteet

Aiheesta muualla 
Matti Hannuksela, Tari Haahtela, Histamiini-intoleranssi ja pseudoallergia - onko niitä?, Katsaus, Duodecim-lehti 9/2012
 Histamine and histamine intolerance. Laura Maintz and Natalija Novak. American Journal of Clinical Nutrition, Vol. 85, No. 5, 1185–1196, May 2007. 

Yliherkkyydet
Aineenvaihduntasairaudet
Uskomuslääkintä
Sarah Kivi

Sarah Kivi on iranilaistaustainen suomalainen musiikin tuottaja, laulaja ja esiintyjä.

Hän on näytellyt Jos rakastat -elokuvassa, jonka ensi-ilta oli 6. tammikuuta 2010, sekä Muskettisoturit-rock-komediassa vuonna 2011.
 
Sarah Kivi & Non-Orchestran albumi Kiveen kirjoitettu julkaistiin 3. toukokuuta 2013 (Roihis Musica). Yhtyeen viimeisin julkaisu ”Matkalla kotiin” julkaistiin vuonna 2015 (KHY Suomen Musiikki).

Sarah Kiven sooloalbumi Tiny Anthems julkaistiin vuonna 2018.

Lähteet

Aiheesta muualla
 virallinen sivu

Suomalaiset elokuvanäyttelijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Suomalaiset muusikot
Suomalaiset laulajat
Suomalaiset laulaja-lauluntekijät
Parrun pätkiä

Parrun pätkiä on suomalaisen heavy metal-yhtyeen Viikatteen julkaisema kokoelmalevy, joka sisältää yhtyeen kaikki EP:t vuosilta 2000-2004, jotka Ranka Recordings on julkaissut. Mukana ovat "Alakulotettuja tunnelmia" (2000), "Valkea ja kuulas" (2001), "Kevyesti keskellä päivää" (2002) ja "Kuolleen miehen kupletti" (2004). Levyn kolmesta listaviikosta Suomen virallisella albumilistalla korkein sija oli 11.

Albumin on masteroinut Mika Jussila.

Kappaleet

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2006 kokoelma-albumit
Viikatteen albumit
Pukatawagan

Pukatawagan on asutuskeskus ja siihen liittyvä intiaanireservaatti Manitoban provinssissa Kanadassa, noin 210 kilometriä pohjoiseen The Pas'stä. Kaupunki sijaitsee The Pas'sta Lynn Lakeen johtavan rautatien varrella, mutta sinne ei ole ympärivuotista maantieyhteyttä. Talvisin kaupunkiin johtaa talvi- ja jäätie.

Pukatawaganin kaupungin väkiluku on noin 1 950, ja siihen liittyvän Mathias Colomb Cree Nation -reservaatin väkiluku on noin 2 500. Alueella on Kanadan ratsupoliisin toimipaikka, joka työllistää seitsemän henkeä.

Kaupungin ja reservaatin liikennetarpeita palvelevat ympärivuotisesti Pukatawaganin lentoasema ja rautatieasema. Pukatawaganista on henkilöjunayhteys The Pasiin.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Pukatawagan / Mathias Colomb Cree Nation

Manitoban kylät
Osoite tuntematon

Osoite tuntematon () on vuonna 2001 julkaistu eteläkorealainen draamaelokuva, jonka ohjasi Kim Ki-duk. Elokuva avasi vuoden 2001 Venetsian elokuvajuhlat. Pääosissa näyttelee Yang Dong-geun, Ban Min-jeong, Bang Eun-jin ja Cho Jae-hyun.

Draamaelokuvat
Eteläkorealaiset elokuvat
Vuoden 2001 elokuvat
Kim Ki-dukin ohjaamat elokuvat
Juca (jalkapalloilija, 1979)

Juliano Roberto Antonello eli Juca (s. 19. marraskuuta 1979 Passo Fundo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Brasilian Campeonato Brasileiro Série B:ssä pelaavaa Cearáa ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura 
Juca aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan Brasiliassa edustaen Internacional, Criciúmaita, Maríliata, Fluminensea, Botafogoa ja Guarania.

15. kesäkuuta 2007 Juca siirtyi serbialaiseen Partizaniin kaksivuotisella sopimuksella. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa 26. syyskuuta 2007 Serbian cupin ottelussa Radia vastaan. Ensimmäinen kausi Serbiassa oli menestyksekäs, kun joukkue voitti sekä pääsarjamestaruuden että cupin. Toisella kaudellaan hän pelasi 18 ottelua ja teki niissä kaksi maalia.

Vuoden 2009 kesäkuun alussa Juca siirtyi espanjalaiseen Deportivo La Coruñaan. Hän teki joukkueen kanssa sopimuksen vuoteen 2011. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 29. elokuuta 2009 vierasottelussa Real Madridia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki muutamaa sarjakierrosta myöhemmin ottelussa Xereziä vastaan.

Lähteet 
 Esittely Deportivo La Coruñan virallisella kotisivustolla
 Tilastot Transfermarkt-sivustolla

Brasilialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
LED-näyttö

LED-näyttö on kokonaan LED-puolijohteilla toteutettu näyttö. LED-näyttöjä käytetään mainostauluina tienvarsilla, urheiluareenoiden näyttöinä sekä opasteina ja erilaisten laitteiden pieninä näyttöinä. Monivärisessä LED-näytössä jokaista pääväriä vastaa oma erillinen LED-polttimo, joiden kaikkien kolmen palaessa yksittäisen näyttöpisteen valo näyttää valkoiselta. OLED-näyttö on tekniikaltaan vastaava, mutta käyttää LEDien sijasta orgaanista alkuperää olevia OLEDejä.

LED-näyttöä käytetään myös markkinointinimenä litteille LED TV:ille ja LED-tietokonenäytöille jotka käyttävät tekniikkana LED-taustavalolla varustettua nestekidenäyttöä.

Optoelektroniikka
Näyttötekniikka
Skyla

Skyla (oikealta nimeltään Lucy Batty) on englantilainen dance-laulaja. Hänen ensiesiintymisensä musiikkimailmassa oli Beatplayersien musiikkivideolla Summer Love. Hän levytti myös oman versionsa High School Musical -hitistä Breaking Free.

Ura
Levy-yhtiö All Around the World teki sopimuksen hänen kanssaan vuonna 2008.
Tuottajat Scott Rosser (Beatplayers-yhtyeestä), Mike Di Scala (Ultrabeat-yhtyeestä) ja Nemesis ovat työskennelleet hänen kanssaan ensimmäistä albumia varten. 

Hänen debyyttisinglensä Breaking Free ilmestyi 9.6.2009. Musiikkivideon pyörittyä vasta kaksi päivää brittimusiikkikanava Clubland TV:llä se nousi Clubland TV:n eniten äänestetyksi kappaleeksi ja sijalle 43 musiikkivideoiden listalla kaikista musiikkilajeista. YouTubessa video katsottiin jopa 215 000 kertaa alle kuukauden aikana.

Hänen toinen singlensä Ayo Technology ilmestyi 14.10.2009. Sitä on soitettu runsaasti suosituimmilla musiikkikanavilla kuten Clubland TV, MTV Dance ja Chart Show TV.

Aiheesta muualla 
 Knutsford Guardian (lehti) 

Brittiläiset laulajat
Yhdysvaltain perustajaisät

Yhdysvaltain perustajaisät () olivat poliittisia johtajia, jotka joko allekirjoittivat Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen tai ottivat muulla tavoin osaa Amerikan vallankumoukseen auttaen maata itsenäistymään Ison-Britannian hallinnasta tai olivat merkittävässä roolissa Yhdysvaltain perustuslain laatimisessa tai olivat muuten merkittävässä roolissa hallinnon asettamisessa perustuslain vaatimaan muotoon. 

Perustajaisiä kutsutaan lisäksi kahdella avainkäsitteellä; The Signers (suom. allekirjoittajat eli miehet, jotka allekirjoittivat itsenäisyysjulistuksen) ja The Framers (suom. kehystäjät eli ne, jotka osallistuivat perustuslain laatimiseen). Nykyiset historioitsijat kuitenkin laskevat perustajiin tätä laajemman ryhmän, jotka olivat mukana maan itsenäisyystaistelussa ja kansakunnan luomisessa. 

Keskeisimmät perustajaisät ovat John Adams, Benjamin Franklin, Alexander Hamilton, John Jay, Thomas Jefferson, James Madison ja George Washington. Nämä seitsemän avainhenkilöä määrittelee historioitsija Richard B. Morris kirjassaan Seven Who Shaped Our Destiny: The Founding Fathers as Revolutionaries vuodelta 1973.

Aiheesta muualla

NARA - America's founding fathers
Encyclopaedia Britannica, The Founding Fathers and Slavery
What Happened to the Signers of the Declaration of Independence?
Britannica blog - a scholar blog forum on Founding Fathers and their Faith

Yhdysvaltain historia
Finnagora

Finnagora on Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutti, joka toimii Unkarissa ja sen lähialueilla. Instituutti keskittyy erityisesti nykytaiteisiin ja innovatiivisiin hankkeisiin, jotka esittelevät suomalaisen kulttuurin uusia muotoja. Finnagora edistää myös suomalaisten tieteilijöiden, talouden asiantuntijoiden sekä yhteiskunnallisten vaikuttajien verkostoitumista Kaakkois-Euroopassa. Kulttuuriviennin ja akateemisen vaihdon lisäksi instituutti tukee taloudellista yhteistyötä Suomen ja Unkarin välillä. 

Vuonna 2004 perustettu Finnagora on yksi Suomen 17 kulttuuri- ja tiedeinstituutista. Finnagoran toiminnasta vastaa yksityinen FinnAgoran säätiö, jonka hallituksessa on mukana kaupunkien, korkeakoulujen, ministeriöiden, kulttuurin, elinkeinoelämän ja kansalaisjärjestöjen edustajia. Finnagora saa julkista tukea opetusministeriöltä.

Finnagora tekee tiivistä yhteistyötä Unkarissa toimivan Team Finland -verkoston kanssa. Verkostoon kuuluvat Finnagoran lisäksi Suomen Unkarin-suurlähetystö, Finpro, Unkarilais-suomalainen kauppakilta sekä Suomen kunniakonsulit Unkarissa. Finnagoran toimisto sijaitsee samassa kiinteistössä suurlähetystön kanssa.

Aiheesta muualla 
 Finnagoran nettisivut

Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit
Budapest
Sadhu

Sadhu on hindulainen askeetti. Sadhut omistavat koko elämänsä mokšan tavoittelemiselle, ja luopuvat nautinnoista (kama), yhteiskunnallisista velvollisuuksista (dharma) ja maallisen omaisuuden tavoittelusta (artha). Useimmat sadhut harjoittavat joogaa, joten heitä sanotaan myös joogeiksi; kuitenkaan kaikki joogit eivät ole sadhuja

Sadhuja on Intiassa miljoonittain. Heitä asuu luolissa, metsissä ja temppeleissä eri puolilla Intiaa. Joskus sadhut vaeltavat ympäri maata ryhmissä, ja joskus he asuvat yhdessä paikoillaan luostareissa. Sadhut saavat rahansa ja ruokansa lahjoituksina, ja ihmiset arvostavat heitä heidän pyhyytensä ja uskonnollisuutensa vuoksi. Sadhut pukeutuvat yleensä keltaisiin ja valkoisiin vaatteisiin. Jotkut heistä polttavat ganjaa eli kannabista.

Sadhut jaetaan useampiin lahkoihin: muidenkin hindujen tapaan heidät voidaan jakaa pääryhmittäin Shivaa palvoviin, Vishnua palvoviin ja äitijumalatar Shaktia palvoviin. Naispuolisia sadhuja kutsutaan nimityksellä sadhvi tai sadhvini.

Sadhuja koskevat säännökset riippuvat heidän uskonnollisesta perinteestään. Yhteisiä tavoitteita ovat totuudellisuus, väkivallattomuus, kieltäymys ja uhrautuvuus.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 AntroBlogi: Intian pilveä polttavat joogit
Hindulaisuus
Keitele (täsmennyssivu)

Keitele voi tarkoiaa seuraavia:

 Keitele, kunta Suomessa
 Keitele, järvi Suomessa
 Keitele Group, suomalainen metsäteollisuusyritys
 Keitele, Akseli Gallen-Kallelan maalaus
 Jukka Keitele (s. 1961), pankkiiri ja toimittaja
 Olavi Keitele (1926−1987), ammattiyhdistysjohtaja
Lothar Wolleh

Lothar Wolleh (20. tammikuuta 1930 Berliini – 28. syyskuuta 1979 Lontoo) oli saksalainen valokuvaaja. 

Wolleh kasvoi Natsi-Saksassa sodan keskellä. Neuvostoliittolaiset pidättivät Wollehin epäiltynä vakoilusta ja määräsivät hänet viideksitoista vuodeksi pakkotyöhön kaivokselle Siperiaan. Wolleh vapautui ja pääsi takaisin Berliiniin onnistuneiden neuvotteluiden johdosta työskenneltyään kuusi vuotta kuritusleirillä Vorkutan lähistöllä.

Uransa alussa Wolleh toimi mainoskuvaajana muun muassa Deutsche Bundesbahnille ja Volkswagenille. Vuonna 1965 hän kuvasi Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen Roomassa.

1960-luvun lopussa hän alkoi systemaattisesti kuvaamaan aikalaisiaan taidemaalareita, kuvanveistäjiä ja performanssitaiteilijoita. Wolleh kuvasi muun muassa seuraavat henkilöt: Georg Baselitz, Joseph Beuys, Dieter Roth, Jean Tinguely, René Magritte, Günther Uecker, Gerhard Richter ja Christo Javacheff.

Galleria

Lähteet

Saksalaiset valokuvaajat
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 1979 kuolleet
Burmaneväpalmu

Burmaneväpalmu (Caryota mitis) on eväpalmujen sukuun kuuluva kasvilaji, jota käytetään huonekasvina. Se on kotoisin Myanmarin, Malesian ja Filippiinien alueelta. Luonnossa se kasvaa yli kymmenen metriä korkeaksi, mutta huonekasvina se jää noin kaksi metriä korkeaksi. Laji ei ole nopeakasvuinen. Eväpalmu sopii hyvin kosteuttamaan ilmaa ja varjostamaan pienempiä kasveja, jotka viihtyvät suodattuneessa valossa, kuten maijat ja nukkumatit. Näiden kasvien erilaiset lehdet myös täydentävät toisiaan.

Hoito 
Burmaneväpalmu sopii tilavaan ja mahdollisimman valoisaan paikkaan, mutta suoraan paahtavaa aurinkoa on syytä välttää. Se vaatii vähintään 15 °C:n lämpötilan ympäri vuoden, ja lämpiminä kesinä sitä voi pitää ulkona. Kastelusta huolehditaan hyvin kesäkaudella, kun valoa ja lämpöä riittää. Talvella kastelua vähennetään ja mullan annetaan kuivahtaa kastelujen välillä. Burmaneväpalmu viihtyy kosteassa.

Lähteet 

Palmukasvit
Huonekasvit
Suomen Puuvenekeskus

Suomen Puuvenekeskus on Kotkan keskustassa Kotkansaarella sijaitseva puuveneiden rakentamiseen, korjaamiseen ja entisöintiin erikoistunut telakka. Tontilla sijaitsevan uuden veneveistämörakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Lahdelma & Mahlamäki.

Uusi veistämörakennus muistuttaa muodoltaan kumolleen käännettyä venettä, mutta rakennuksen muotokieli on hakenut vaikutteita myös purjeveneiden virtaviivaisista linjoista. Rakennuksen runkona toimivat teräskaaret. Julkisivumateriaalina on käytetty kuparia ja rakennuksessa on suuria lasipintoja. Veistämörakennuksen toisessa kerroksessa on näyttelytila ja yleisöparvi, jonne on vapaa pääsy ja josta voi seurata veistäjien työskentelyä. Keskuksen puuvenesatamassa on ensisijaisesti puuveneille tarkoitettuja laituripaikkoja.

Historia

Telakan alueella on toiminut Kalarannan Konepaja, joka siirtyi uusiin tiloihin vuonna 1999, jolloin tiloihin asettui osuuskunta Kotkan puuvenekeskus. Kotkan kaupunki vuokrasi puuvenekeskuksen kiinteistöt vuonna 2007 Evli-pankin perustajiin kuuluneelle Henrik Andersinille, jonka jälkeen vanhoja tiloja peruskorjattiin ja tontille rakennettiin uusi veneveistämö. Andersin aloitti uusissa tiloissa 12mR-luokan purjeveneen "Blue Marlin" entisöintityön. Uuden Suomen Puuvenekeskuksen avajaiset olivat vuonna 2008.

Lähteet

Kotkan rakennukset ja rakennelmat
Otto Tandefelt

Otto Tandefelt (22. kesäkuuta 1811 Saarijärvi – 8. heinäkuuta 1862 Rantasalmi) oli suomalainen postimestari ja kirjailija sekä suomentaja. Hän käytti myös nimimerkkejä O.T. ja Otto Tarvanen.

Saarijärven Tarvaalassa syntyneen Tandefeltin vanhemmat olivat kapteeni Otto Vilhelm Tandefelt ja Eva Fredrika Stenroth. Hän pääsi ylioppilaaksi 1830 ja oli sitten maanmittausoppilaana. Tandefeltistä tuli postijohtokunnan ylimääräinen kopisti 1836 ja vakinainen kopisti 1842. Hän toimi Hämeenlinnan postikonttorin konttorikirjurina 1842–1854 ja Kokkolan postimestarina 1854–1860.

Otto Tandefelt oli naimisissa vuodesta 1841 Maria Fredrika Brunoun kanssa. Heillä oli kolme lasta. Nuorin tytär Aina Hilma Fredrika Tandefelt-Harlin oli naimisissa Suomen ensimmäisen kunnanlääkärin Gustaf Ferdinand Harlinin (1849–1893) kanssa.

Teoksia 
 Kristopher Kolumbuksen elämän vaiheet, eli, Historia hänen purjennoista ja Amerikan löytäminen. Öhman, Helsinki 1846   (nimimerkillä O.T.)
 Täydellinen tieto kuinka saadaan enemmän, ja parempaa voita kun tavallisesti, Suomen emännille hyödyksi toimittanut O. T. Edlund, Helsinki 1846

Suomennoksia 
 Salomon Gessner : Ensimmäinen purjehtia, suomentanut Otto Tarvanen. Frenckell, Helsinki 1835, 2. painos 1869
 Jakob Tengström : Ajanwiete lapsille, suomentanut Otto Tarvanen. Frenckell, Helsinki 1836
Carl Friedrich Wilhelm Cleman : Johto biblia-taidoksi ja tuntemiseksi evangelisen-lutherilaisen kirkon uskontunnustus kirjoja. Söderström, Porvoo 1850
 Peter Håkanson Syreen : Matkustajat elämän ja kuoleman tiellä tahi todistuksia uskon ja epäuskon erilaisesta voimasta. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1850
 Johann Christoph von Schmid : Kuinka Henrikki von Eichenfels oppi Jumalaa tuntemaan : kertomus lapsille ja lastenystäville; suomennos 8:nesta saksalaisesta painoksesta. Widerholm-Stolpe, Helsinki 1864

Lähteet 
 
  Luettu 27.1.2010.
 4 sukupolvea Stenroth-sukua : taulu 96 : Tandefeltin perhesuhteet

Suomalaiset kirjailijat
Suomentajat
Vuonna 1811 syntyneet
Vuonna 1862 kuolleet
Tulienkeli

Tulienkeli () on Sergei Prokofjevin viisinäytöksinen ooppera (op. 37). Se on sävelletty vuosina 1919–1927 ja esitetty ensimmäistä kertaa 25. marraskuuta 1954 Pariisin Théâtre des Champs-Elysées'ssa Charles Bruckin johdolla. Libreton oopperaansa teki säveltäjä itse Valeri Brjusovin romaanin pohjalta.

Prokofjev sävelsi kolmannen sinfoniansa (1928) Tulienkelin musiikin pohjalta.

Orkesterikokoonpano 
 3 huilua
 2 piccoloa
 2 oboea
 englannintorvi
 2 klarinettia
 bassoklarinetti
 3 fagottia
 kontrafagotti
 4 käyrätorvea
 3 trumpettia
 3 pasuunaa
 tuuba
 patarummut
 lyömäsoittimia (bassorumpu, symbaalit, sotilasrumpu, tamtam, kastanjetit, tamburiini, triangeli, kello)
 2 harppua
 jouset

Lähteet 

Sergei Prokofjevin oopperat
Venäjänkieliset oopperat
1920-luvun musiikkiteokset
Kaikki Puumalan puolesta

Kaikki Puumalan puolesta oli 10-osainen tv-sarja, joka esitettiin  Yle TV1:ssä vuoden 2008 aikana. Aiheena oli seitsemän miehen yritys pelastaa kriisikuntalistalle joutunut Puumalan kunta. Miehet harjoittelivat pieniä esityksiä, joita he esittivät eri puolilla Puumalaa. Esitykset koottiin yhteen, ja tästä syntyi suurempi teatteriesitys. Näytelmä esitettiin syksyllä 2008 Kom-teatterissa täysille saleille monena peräkkäisenä iltana, ja miesten saapuessa takaisin eteläsavolaiseen kuntaansa monet naapurikunnat halusivat esityksen omiin saleihinsa. Näin myös tapahtui, ja esityksiä näytettiin muun muassa Savonlinnassa, Mikkelissä ja Lappeenrannassa.

Puumalasta tuli suositumpi kuin pitkiin aikoihin. Monet matkustivat paikkakunnalle vain päästäkseen käymään kuvauspaikoilla, ja osa ihastui television välityksellä Saimaan puhtauteen ja kirkkauteen.

Ohjelmasarja perustui Strix AB:n formaattiin All for One.

Näyttelijät

 Pasi Partanen 
 Harri Kautonen 
 Timo Hagman 
 Olli-Pekka Hämäläinen 
 Aki Torniainen 
 Jukka Summanen 
 Paavo Valtonen

Mukana olivat myös Kom-teatterin johtaja Pekka Milonoff sekä teatteriohjaaja Minna Nurmelin

Aiheesta muualla 
 Kaikki Puumalan puolesta

Suomalaiset televisiosarjat
Puumala
Henna Meriläinen

Henna Meriläinen (s. 1975 Tohmajärvi) on Miss Suomi 1994. Hän oli kilpailujen aikaan 19-vuotias, Meriläisen mitat olivat 175 cm, 56 kg, 92-65-92. Kilpailut käytiin 12. helmikuuta 1994 Tampereella, Hotelli Ilveksessä. Juontajana toimi laulaja Mikko Alatalo. Kilpailuja pidettiin lämminhenkisinä. Yhtenä tuomareista toimi Anna-Liisa Tilus (Miss Suomi 1984). Kaikki 12 kilpailijaa olivat tasaväkisiä. Meriläinen oli missivuonnaan ylioppilas ja Miss Suomi 1995 Heli Pirhosen koulukaveri. Hänen perintöprinsessoikseen valittiin vuonna 1994 Petra von Hellens ja Marja Vuoristo. Missivuotensa päätyttyä Meriläinen kertoi suunnittelevansa psykologian opintoja yliopistossa.

Yksityiselämä 
Meriläisen pitkäaikainen avoliitto päättyi 2008, kun hän aloitti seurustelun Veikka Gustafssonin kanssa. Meriläinen ja Gustafsson avioituivat vuonna 2014 ja heillä on kaksi yhteistä lasta. Suhde päättyi avioeroon vuonna 2018.

Lähteet 

 Miss Suomi -kilpailun voittajat
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Skylark (yhtye)

Skylark on Eddy Antoninin vuonna 1994 perustama italialainen power metal -yhtye.

Jäsenet 
 Eddy Antonini – koskettimet, taustalaulu
 Ashley – laulu
 Roberto ”Brodo” Potenti – basso

Diskografia 
 The Horizon & The Storm (1995)
 Dragon's Secret (1997)
 Divine Gates Part I: Gate of Hell (1999)
 Divine Gates Part II: Gate of Heaven (2000)
 The Princess' Day (2002)
 Wings (2004)
 Fairytales (2005)
 Divine Gates Part III: The Last Gate (2007)
 Divine Gates Part IV: The Live Gate (2009)

Aiheesta muualla 
 Skylarkin sivusto

Italialaiset power metal -yhtyeet
Sydänjuuret

Sydänjuuret on Mokoma-yhtyeen seitsemäs studioalbumi, joka ilmestyi 24. maaliskuuta 2010.

Albumi äänitettiin Sound Supreme -studiolla Hämeenlinnassa ja miksattiin Astia-studiolla Lappeenrannassa vuodenvaihteen 2010 molemmin puolin. Albumin tuotti Janne Saksa ja miksasi Miitri Aaltonen.

Albumin sanoitukset, jotka on kirjoittanut laulaja Marko Annala, kertovat suomalaisista arvoista ja perinteistä.

Albumi julkaistiin normaalin CD- sekä vinyyliversion lisäksi kirjaversiona, joka sisältää Ville Pirisen kuvittaman 44-sivuisen kovakantisen kirjan sekä säveltäjän esipuheen jokaiselle kappaleelle. Albumin vinyyliversiossa on mukana mp3-latauskoodi.

Albumin ilmestymisen jälkeen yhtye aloittaa Onko siitä tullut leso -nimisen kevätkiertueen. Kappaleista "Ei kahta sanaa (ilman kolmatta)" ja "Hei hei heinäkuu" on tehty myös musiikkivideot.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1.

Kappaleet 

Kaikki sanoitukset Marko Annala, kaikki sovitukset Mokoma.

Kokoonpano 
 Kuisma Aalto – kitara, taustalaulu
 Marko Annala – laulu, taustalaulu
 Janne Hyrkäs – rummut
 Santtu Hämäläinen – basso
 Tuomo Saikkonen – kitara, taustalaulu

+

 Janne Saksa – taustalaulu

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 4+/10
 Inferno: 
 Rumba: 
 Soundi: 
 V2.fi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ”Sydänjuuret”-videokollaasi YouTube-sivustolla 
 ”Ei kahta sanaa (ilman kolmatta)”- kappaleen musiikkivideo YouTube-sivustolla 
 ”Hei hei heinäkuu” -kappaleen musiikkivideo YouTube-sivustolla 

Mokoman albumit
Vuoden 2010 albumit
Janne Saksan tuottamat albumit
Sakara Recordsin albumit
Crysis 2

Crysis 2 on Crytekin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin maaliskuussa 2011 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Peli oli alkujaan tarkoitus julkaista jo vuoden 2010 lopulla, mutta julkaisua siirrettiin tuntemattomasta syystä. Crysis 2 on vuonna 2007 julkaistun Crysisin ja sen spin-offin Crysis Warheadin jatko-osa, sekä toinen osa suunnitellusta trilogiasta. 

Electronic Arts julkisti pelin minuutin mittaisella teaserillä E3-konferenssissa vuonna 2009. Lisäksi uudesta CryEngine 3:sta julkaistiin traileri Game Developers Conferencessa vuonna 2009. Pelin markkinointi käynnistyi suuremmassa mittakaavassa vuoden 2011 alussa. Pelistä julkaistiin muun muassa moninpelidemo ensin Xbox 360:lle sekä myöhemmin Windowsille ja PlayStation 3:lle. Moninpeliosion on kehittänyt Free Radicalina ennen tunnettu brittiläinen Crytek UK. Pelin internetpelaus päättyi 30. kesäkuuta 2014.

Pelaaminen 
Crysis 2 sijoittuu New Yorkiin vuonna 2023. Juoni ei ole välitöntä jatkoa Tyynenmeren saarelle sijoittuvasta ensimmäisestä osasta, vaan pelit ovat yhtenevästä taustastaan huolimatta itsenäisiä juonikokonaisuuksia, joiden väliin jää kolme vuotta aikaa. Crytekin mukaan se halusi välttää tekemästä jälleen yhtä viidakkopeliä, joskin raunioitunutta kaupunkia on kuvailtu uudenlaiseksi urbaaniksi viidakoksi. Pelin alkaessa kaupunki on joutunut muukalaisinvaasion kouriin. Vihollisia on merkittävästi uudistettu, ja pääosan ottaa Alcatraz-niminen supersotilas, jonka kyvyt kumpuavat päivitetystä Nanopuku 2:sta .

Nanopuku suojaa luodeilta sekä mahdollistaa nopeamman liikkumisen, yli-inhimilliset voimat ja väliaikaisen näkymättömyyden. Merkittävänä muutoksena kykyjen käyttöä on suoraviivaistettu ensimmäisestä osasta, jotta pelaaminen olisi vimmaisempaa ja kykyjen hyödyntäminen tehokkaampaa . Erikoiskyvyt ovat yksi pelin avaintekijöistä, ja pelaajan tarkoituksena on pysäyttää muukalaishyökkäys niitä eri tilanteisiin soveltaen yhdessä aseiden kanssa.

Tekniikka 
Crysis 2 on ensimmäinen peli, joka käyttää Crytekin kehittämän CryEngine-pelimoottorin kolmatta, konsoleiden kanssa yhteensopivaa versiota. CryEngine 3 on optimoitu useille alustoille, eikä se tue Crysis 2:n julkaisussa DirectX 10- tai 11-rajapintaa. Tuki DirectX 11:lle on luvattu lisätä pelin Windows-versioon myöhemmin. Puute on herättänyt keskustelua, sillä sarjan ensimmäinen osa hyödynsi CryEngine 2:ta ja tuki DirectX 9:n lisäksi DirectX 10:tä.

Vastaanotto 
 Official Xbox Magazine 9/10 (Englanti)
 PC Action 9/10 (Saksa)
 GameReactor 9/10 
 Anssi.fi 4,5/5 
 XboxFIN 5/5 (Suomi)

Lähteet

Aiheesta muualla 
EA Crysis 2 viralliset sivut
Crynet Systems 
MyCryEngine

2020-luvulle sijoittuvat videopelit
Ensimmäisen persoonan ammuntapelit
Dystopiavideopelit
Avoin pelimaailma -pelit
Vuoden 2011 videopelit
Windows-pelit
PlayStation 3 -pelit
Xbox 360 -pelit
Saksassa kehitetyt videopelit
Scifipelit
Crytek

he:קרייסיס#קרייסיס 2
Mahalen kansallispuisto

Mahalen kansallispuisto on luonnonsuojelualue Tansaniassa, Mahalen vuorilla. Sen pinta-ala on 1 613 neliökilometriä. Puisto sijaitsee Tanganjikajärven itärannalla 128 kilometriä Kigoman kaupungista etelään. Se perustettiin vuonna 1985 etenkin simpanssien suojelua varten.

Mahalen kansallispuiston alueella ei ole lainkaan teitä. Sinne saavutaan veneellä, ja siellä liikutaan vain jalkaisin.

Lähteet 

Tansanian kansallispuistot
Tohtori John A. Zoidberg

Tri. Zoidberg on kuvitteellinen hahmo Futurama-televisiosarjassa. Hahmon ääninäyttelijä on Billy West. 

Tri. Zoidberg syntyi Decapod 10:llä ja on äyriäis-avaruusolento. Zoidberg, ja hänen edustamansa Decapod-laji, on sarjassa esiintyvä parodia jiddišinkielisestä ja juutalaisesta kulttuurista kulttuurista, jonka kosher-säännöt kieltävät äyriäisten syömisen. Tri. Zoidberg on ammatiltaan lääkäri ja työskentelee professori Hubert J. Farnsworthin omistamalla Planet Expressillä. Vaikkakin Tri. Zoidberg on lääkäri, elää hän köyhyydessä ja syö yleensä sen mitä löytää Planet Expressin roskiksista. Tri Zoidbergista ei juurikaan kukaan pidä ja siksi on hän on hyvin yksinäinen ja yrittää välillä epätoivoisesti löytää ystäviä tai huomiota.

Jaksossa Roswell That Ends Well Planet Express -miehistön matkustaa vahingossa ajassa taaksepäin, vuoteen 1947, jossa alus tekee pakkolaskun New Mexicon Roswelliin. Jakso pyrkii selittämään Roswellin tapauksen, kun Zoidberg joutuu Yhdysvaltojen viranomaisten kaappaamaksi ja tutkittavaksi..  

Jaksossa Tip of the Zoidberg paljastettiin, että professori Farnsworth ja Zoidberg lähetettiin vuonna 2927 suorittamaan tehtävää, joka meni pieleen. Tämän seurauksena Farnsworth sai hypermalaria-tartunnan. Taudin kuvailtiin olevan oireeton vuosikymmenten ajan. Zoidberg ja Farnsworth tekivät sopimuksen, jonka mukaan Zoidbergin on määrä tappaa professori, ennen kuin tämä ehtisi kuolla sairauteen..

Lähteet

Futuraman hahmot
Kuvitteelliset avaruusolennot
Kuvitteelliset lääkärit
Alihankkija

Alihankkija (tai aliurakoitsija) on henkilö tai useassa tapauksessa yhtiö, joka on sitoutunut hankkimaan tai toteuttamaan urakkasopimuksen mukaisen työn, materiaalin tai muun sopimukseen sisälletyn asian, mutta joka ei ole tehnyt sopimusta suoraan tilaajan kanssa vaan yhden tai useamman välikäden kautta. Tilaajan ja alihankkijan välikätenä voi olla pääurakoitsijan lisäksi yksi tai useampi muu alihankkija. Alihankinta (tai aliurakointi) on vastaavasti pääurakoitsijan tai toisen aliurakoitsijan eteenpäin myymä työ-, materiaali-, tai muu sopimuksen mukainen tilaus.

Yksinkertaisimmillaan aliurakointi on pääurakoitsijan sopimusta vastaan vaatima työ tai materiaali, joka päätyy tilaajalle joko suoraan tai pääurakoitsijan kautta. Alihankinta voi kattaa myös monihaaraisen useita suunnittelijoita, valmistajia ja asentajia vaativan verkoston, joka on tyypillistä etenkin suurien tilausten kuten suurien rakennusten, lentokoneiden, laivojen, avaruusalusten ja muiden suurien tai monimutkaisten rakennelmien toteuttamisessa. Alihankinta voi sisältää alkuperäisen tilauksen vaatiman työn kokonaisuudessaan tai vain osittain.

Alihankinnan tarkoituksena on jakaa kokonaistyömäärää eri alojen osaajille, vähentää kustannuksia hyödyntämällä kilpailuttamista, sekä jakaa tilauksen toteuttamiseen liittyvää vastuuta ja riskitekijöitä eri alihankkijoille. Alihankinta mahdollistaa myös yhtiön osaamisen tai tuotevalikoiman keskittämistä kapeammalle sektorille.

Katso myös
 Erikoistuminen
 Pääurakoitsija
 Työnjako
 Ulkoistaminen
 Ydinosaaminen

Lähteet
 Koistinen, Olavi: Ulkoistaminen etenee yhä syvemmälle yritysten toimintoihin. Helsingin Sanomat, 26. marraskuuta 2004, s. B 
 Tervola, Janne: Erikoistuminen on ainoa vaihtoehto. Tekniikka ja talous -lehti, 4. tammikuuta 2009
 Törmänen, Eeva: Alihankkija on ravintoketjun viimeinen. Tekniikka ja talous -lehti, 11. kesäkuuta 2003

Aiheesta muualla
 Alihankinta – Kansainväliset teollisuuden alihankinnan ammattimessut
 American Subcontractors Association
 Teknologiateollisuus.fi - Menestyvä alihankkija - vielä vuonna 2015

Rakennustuotanto
Seulonnan keskeiset artikkelit
Pylvästyräkki

Pylvästyräkki (Euphorbia trigona) on nopeakasvuinen suuri mehikasvi, jota pidetään myös huonekasvina. Se muistuttaa kasvutavaltaan kynttelikköä.

Ulkonäkö ja koko 
Pylvästyräkki voi kasvaa 2–3 metrin korkuiseksi, koko vaihtelee pensaasta pieneen puuhun. Haarovat versot ovat kolmi- tai nelisärmäisiä, vihreitä tai harmaankirjavia, 4–5 cm paksuja ja niissä on harmaanvihreitä juovia. Haaroissa kasvaa pieniä kesävihantoja lusikkamaisia lehtiä, noin 3–5 cm, ja lehtihangoissa on kaksi ruskeaa piikkiä, joiden pituus on noin 5 mm. Jos verso vahingoittuu, se erittää vaurion kohdalta maitiaisnestettä. Maitiaisneste saattaa aiheuttaa ärsytystä iholle tai silmiin joutuessaan.

Pylvästyräkistä on olemassa myös muotoja, jotka ovat versoista ja lehdistä punertavia.

Levinneisyys 
Pylvästyräkki on kotoisin Etelä-Afrikasta, Malawista ja Tansaniasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ITIS: Euphorbia trigona
 Kotipuutarha: Pylvästyräkin latvominen ja pistokkaat

Tyräkit
Huonekasvit
Puy de Sancy

Puy de Sancy (oks. puèi de la Crotz) on Ranskan keskiylängön korkein vuori, jonka huippu on 1 886 metrin korkeudessa. Puy de Sancu on osa vanhaa kerrostulivuorta, joka on purkautunut viimeksi yli 220 000 vuotta sitten.

Pohjoisia ja eteläisiä rinteitä käytetään lasketteluun. Vuoren rinteille on asennettu myös muutama hiihtohissi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

The Sancyn hiihtoalue

Ranskan vuoret
Puy-de-Dôme
Stabat Mater (Rossini)

Gioacchino Rossinin Stabat Materin alkuperäisversio esitettiin Madridissa vuonna 1832. Siihen sisältyi Giovanni Tadolinin säveltämiä osuuksia; Rossini kuitenkin sävelsi sittemmin uudelleen Tadolinin osuudet, ja uusittu versio esitettiin ensi kertaa vuonna 1842.

Lähteet 

Gioachino Rossinin teokset
1830-luvun musiikkiteokset
1840-luvun musiikkiteokset
Stabat Mater
Irinej

Irinej (; 28. elokuuta 1930 Vidova, Jugoslavian kuningaskunta – 20. marraskuuta 2020) oli 45. Serbian ortodoksisen kirkon patriarkka, ortodoksisten serbien hengellinen johtaja. Hän aloitti patriarkkana 22. tammikuuta 2010. Hänen koko arvonimensä on Hänen Pyhyytensä Pećin arkkipiispa, Belgradin ja Karlovciin metropoliitta, serbialaisten patriarkka Irinej. Vuosina 1975–2010 hän toimi Nišin piispana.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Serbialaiset henkilöt
Uskonto Serbiassa
Patriarkat
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Susanin kääntymys

Susanin kääntymys (Miracle on 34th Street) on George Seatonin ohjaama yhdysvaltalainen jouluelokuva vuodelta 1947. Elokuvassa tavaratalon joulupukkina työskentelevä Kris Kringle joutuu oikeuden edessä todistamaan olevansa oikea joulupukki. Elokuva sai kolme Oscar-palkintoa. Palkinnot tulivat parhaasta alkuperäistarinasta, parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta ja Edmund Gwennille parhaasta miessivuosasta roolistaan Kris Kringlenä.

Elokuva valittiin vuonna 2005 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Susanin kääntymyksen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Näyttelijät

Lähteet

Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat
Vuoden 1947 yhdysvaltalaiset elokuvat
Jouluelokuvat
George Seatonin ohjaamat elokuvat
Parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Golden Globe -palkitut elokuvat
New Yorkissa tapahtuvat elokuvat
20th Century Foxin elokuvat
Ehdottomasti ehkä

Ehdottomasti ehkä (Definitely, Maybe) on Adam Brooksin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 2008. Romanttisen draamakomedian pääosassa on Ryan Reynolds.

Juoni 

Elokuva alkaa, kun William Heyes (Reynolds) hakee kymmenvuotiaan tyttärensä Mayan (Abigail Breslin) koulusta. Koulussa lapsille on opetettu seksuaalisesta kanssakäymisestä, ja nyt Maya haluaa tietää, miten hänen isänsä ja äitinsä tapasivat. Will ei innostu ideasta, mutta Maya saa tahtonsa läpi ja Will kertoo koko sekavan tarinan, joka alkaa vuodesta 1992. Maya turhautuu tarinan puolessa välissä eikä halua kuulla lisää – hän pelkää, että hän ei pitäisikään äidistään, sillä vaihtoehtoja on kolme: ”Emily” (Elizabeth Banks), ”April” (Isla Fisher) ja ”Summer” (Rachel Weisz).

Näyttelijät 

Vuoden 2008 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat
Torsten Walmqvist

Torsten Georg Walmqvist (20. marraskuuta 1873 Helsinki – 24. marraskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen hovioikeuden auskultantti ja liikemies. Hän toimi sortovuosina venäläisten yhteistoimintamiehenä ja palveli tsaarin salaisessa poliisissa ohranassa. Walmqvist kirjoitti 1930-luvun lopulla näitä vaiheita kuvaavat muistelmansa.

Walmqvistin vanhemmat olivat senaatin esittelijäsihteeri ja valtioneuvos Frans Erland Walmqvist (1830–1902) ja Hilda Christina Runeberg. Hänen veljensä kenraalimajuri Hjalmar Bruno Walmqvist (1866–1946) toimi Helsingin poliisimestarina 1911–1917.

Walmqvist pääsi ylioppilaaksi 1893 Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1901 sekä oli auskultanttina Turun hovioikeudessa samana vuonna.

Walmqvist oli tilapäisenä pormestarina ensin Hangossa ja sitten Porvoossa 1904−1905. Hän joutui luopumaan pormestarin virasta epäselvien raha-asioiden takia ja siirtyi sitten Venäjälle toimien Venäjälle kuuluneessa Puolassa Petrokovin (Piotrkówin) poliisin etsivän osaston päällikkönä 1908–1912. Palattuaan Suomeen Walmqvist oli nimismiehenä Kivennavalla 1914–1917 mutta joutui eroamaan maaliskuun vallankumouksen jälkeen. Hän toimi sitten itsenäisyyden aikana liikemiehenä Helsingissä mutta joutui pakenemaan useiksi vuosiksi ulkomaille syyllistyttyään taloudellisiin petoksiin ja väärennöksiin liiketoimissaan. Walmqvist luovutettiin Suomeen ja hän istui jonkin aikaa vankilassa rikoksistaan.

Walmqvist kirjoitti 1930-luvulla sortovuosien aikaan liittyneet muistelmansa Hemliga medarbetare salanimellä Georges Wal. Ne julkaistiin suomennettuina nimellä Konnia ja kiipijöitä Keisarin palveluksessa : Tsaarin-Venäjän salaisen poliisin palveluksessa olleen suomalaisen muistelmia (Gummerus 1939). Kirjailija Eino I. Parmanen haastatteli Walmqvistia kootessaan aineistoa sortovuosien historiasta kertoneeseen Taistelujen kirja-teokseensa. Walmqvist väitti Parmaselle että työväenjohtaja Edvard Valpas-Hänninen, kirjailijat Algoth Untola (Maiju Lassila) ja Hella Wuolijoki sekä 1905 murhattu prokuraattori Eliel Soisalon-Soininen olisivat olleet 1900-luvun alussa tsaarin salaisen poliisin ohranan asiamiehiä. Vuonna 1941 ilmestyneessä Taistelujen kirjan 4. osassa esitettiin tämä Valpasta koskenut syytös ja väitettiin että Walmqvist (kirjassa salanimellä Waldburg) olisi toiminut Valppaan suomalaisena esimiehenä ohranassa. Muita Walmqvistin mainitsemia henkilöitä koskeneet paljastukset Parmanen jätti kirjastaan pois.

Walmqvist oli naimisissa 1901–1938 Lydia Margaretha Haglundin (k. 1938) kanssa.

Lähteet 
 
 Leo Nyholm : Släkten Walmqvist. Genos 54(1983), s. 101–110
 Antti Kujala : Tapaus Waldburg. Mitä Keisari-Venäjän "ohranan" asiamiehen paljastukset kertovat valtiollisesta poliisista?   Genos 68(1997), s. 153–157, 190 (Web Archive)

Suomalaiset juristit
Suomalaiset poliisit
Suomalaiset liikemiehet
Vuonna 1873 syntyneet
Vuonna 1941 kuolleet
Nerf

Nerf-ase on vaahtomuovisia, pyöreitä tai tikanmuotoisia, suomeksi pehmonuoliksi kutsuttuja ammuksia ampuva leikkiase. Alun perin Nerf-nimellä alettiin valmistaa vuonna 1970 vaahtomuovista tehtyjä palloja, joita mainostettiin "maailman ensimmäisiksi viralliseksi sisäpelipalloiksi". Myöhemmin samasta materiaalista alettiin tehdä myös ammuksia ja niiden ampumiseen tarkoitettuja Nerf-aseita.
Nerf on tehnyt eri sarjoja aseille, kuten Zombie Strike, N-Strike, N-Strike Elite, Super Soaker, Rebelle, Modulus, Rival jne. Nerf-sotiin ollan tehty mm. Nerf-luotiliivejä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Nerf Guns - Pics and Reviews of All Nerf Guns 

Leikkikalut
Hindulaisuuden historia

Hindulaisuus on kehittynyt Intiassa tuhansien vuosien aikana. Sillä ei ole yhtä perustajaa tai perustamisaikaa, vaan sen pohjana olevat pyhät kirjoituksetkin sisältävät vaikutteita monilta eri vuosisadoilta ja monista kulttuureista.

Vanhimmat kerrostumat, kuten veden tärkeä sakraalinen vaikutus, lienevät peräisin Indus-kulttuurista (2600–1900 eaa.).

Veda-kaudella palvottiin lähinnä henkilöityneitä luonnonilmiöitä. Veda-kirjallisuus koottiin kokoelmaksi noin 1000–800 eaa.

Klassisella kaudella palvonta keskittyi kahden jumaluuden Shivan ja Vishnun palvontaan, ja palvomista varten rakennettiin temppeleitä.

Keskiajalla islam saapui Intiaan, ja hindulaisuus kehittyi monimuotoisemmaksi. Toisaalta voimistui persoonallisen jumalan antaumuksellista ja rakastavaa palvelua korostava bhakti-liike, toisaalta myös abstraktia filosofiaa korostettiin.

Vuonna 1947, kun Pakistan ja Intia erotettiin toisistaan osin uskonnollisia rajoja pitkin, Intiasta tuli muodollisesti uskonnoton mutta käytännössä hindulaisuuden dominoima valtio. Toisaalta intialaisten muuttaminen ulkomaille, sekä Eurooppaan että Afrikkaan, on johtanut hindulaisten yhteisöjen syntymiseen eri puolille maailmaa. Britanniassa lasketaan elävän noin miljoona hindua, ja vuonna 2008 siellä on avattu Euroopan ensimmäinen hinduille suunnattu valtion rahoittama alakoulu.

Lähteet 

Historia
Uskontohistoria
Seulonnan keskeiset artikkelit
Hindukalenteri

Hindukalenteri on hindulaisuudessa käytetty kalenteri. Sen perusyksikkö on kuukausi, jossa on 29,5 vuorokautta. Vuodessa on 12 kuukautta eli 354 päivää. Juhlapäivät siirtyvät siis aurinkovuoteen nähden 11 päivää joka vuosi. Siksi noin joka kolmas vuosi kalenteriin lisätään karkauskuukausi, jotta vuodenajat pysyisivät edes jotakuinkin paikoillaan.

Vuosi vaihtuu yleensä Diwali-juhlan jälkeisestä uudestakuusta. Maallisessa käytössä vuosien numerointi aloitetaan yleensä vuodesta 57 eaa. tai 78. Niinpä vuosi 2010 on joko 2067 tai 1932, laskutavasta riippuen.  Rituaalitarkoituksiin on vielä kolmas vuosien numerointitapa.

Intialainen ajanlasku on erotettu hindukalenterista vuoden 1957 kalenteriuudistuksessa.

Hindukalenteriin kuuluu lukuisia vuosittaisia juhlia. Taulukossa on kaksitoista tärkeintä ja niiden summittainen ajoittuminen  gregoriaanisessa kalenterissa.

Lähteet 

Hindulaisuus
Kalenterit
Skábmagovat-elokuvajuhla

Skábmagovat-elokuvajuhla on Inarissa järjestettävä alkuperäiskansojen elokuvajuhla. Festivaalin taiteellinen johtaja on Jorma Lehtola. Festivaalin järjestävät Saamelaistaiteen tukiyhdistys, Alkuperäiskansojen elokuvakeskus Skábma, Yle Sámi Radio, Saamelaismuseo ja luontokeskus Siida sekä Inarin kunta. Elokuvajuhlien yhteydessä jaetaan myös Skábmagovat-palkinto, joka on tunnustus saamelaisen kulttuurin ja yhteisön eteen tehdystä työstä.

Vuosi 2013 oli juhlavuosi, koska Skábmagovat täytti 15 vuotta. Kutsuvieraita ja elokuvia oli mm. Amerikasta, Kanadasta ja Australiasta. Festivaalien suojelijana toimii tasavallan presidentin Sauli Niinistön puoliso, Jenni Haukio.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Elokuvajuhlan sivusto
Kaisla (veneet)

Kaisla on kotkalaisen Oy Kaisla-Veneet Ab veneveistämön venemerkki. Kaisla-veneet valmistetaan lujitekuidusta käsin laminoimalla. Veneitä on valmistettu vuodesta 1986 lähtien. Kaisla-veneitä valmistetaan nykyään viitenä eri mallina.

Lähteet 
Kaisla-veneiden kotisivu  Victorius.fi

Suomalaiset yritykset
Taneli Heikka

Taneli Heikka (s. 1971) on suomalainen toimittaja, kirjailija ja yhteiskunnallinen ajattelija. Hän on nykyisin Avaja Open -nimisen yrityksen toimitusjohtaja. Hän työskenteli 2008–2010 Alma Mediassa Helsingin toimituksen esimiehenä. Toimittajana hän on erikoistunut politiikan uutisointiin. Hänen isänsä on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Espoon hiippakunnan piispana toiminut Mikko Heikka. 

Aiemmin hän on työskennellyt Aamulehdessä eri tehtävissä Helsingissä, Tampereella ja kirjeenvaihtajana Intiassa. Hän suoritti Master of Arts -tutkinnon Lontoossa 2004, ja kävi Aamulehden akatemia -koulutuksen vuosina 1997–1998. 1990-luvulla hän toimi Etsijä-lehden päätoimittajana yhdessä Marianne Heikkilän ja Jari Jolkkosen kanssa. Heille myönnettiin vuonna 1995 evankelisluterilaisen kirkon tiedonvälityspalkinto.

Talvella 2009 WSOY julkaisi Katja Boxbergin kanssa kirjoitetun pamflettikirjan Lumedemokratia. Kirjassa kritisoidaan suomalaista poliittista kulttuuria, jossa asioista päätetään kabineteissa. Äänestäjillä ei ole vaihtoehtoja, koska puolueet eivät erotu toisistaan. Nuhteita saavat myös "hampaaton oppositio, kritiikitön media, olematon älymystö, matala ostovoima sekä kilpailun ja innovaatioiden puute". Kirjoittajat kritisoivat esimerkiksi Lex Nokian valmisteluprosessia. Heikan mukaan asia oli jo valmiiksi päätetty kun hallitus toi sen eduskuntaan, eivätkä kansalaiset päässeet missään vaiheessa osalliseksi keskusteluun.

Vuonna 2014 Heikka valmistelee väitöskirjaansa digitaalisesta demokratiasta Washington DC:ssä American Universityn vierailevana tutkijana.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tiina Raevaara: Trollaaminen on helppoa, todellinen vaikuttaminen hankalaa. Tarinoita tieteestä 31.3.2015.

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Hiustenkuivain

Hiustenkuivain (hiustenkuivaaja) on sähkökäyttöinen kodinkone, joka on tarkoitettu hiusten kuivaamiseen laitteen puhaltaman kuuman tai kylmän ilman avulla. Hiustenkuivain kehitettiin 1800-luvun lopussa, ja ensimmäisen tunnetun mallin suunnitteli ranskalainen Alexandre F. Godefoy.

Aiheesta muualla

Yle Priima: Muistatko miten 1960-70-luvuilla kuivattiin hiukset?

Kodinkoneet
Hiukset