joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Chris Connor

Chris Connor (alun perin Mary Loutsenhizer; 8. marraskuuta 1927 Kansas City, Missouri – 29. elokuuta 2009 Toms River, New Jersey) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hän oli June Christyn, Helen O'Connellin ja Julie Londonin ohella yksi keskeisistä cool jazz -laulajista 1950-luvulla. Hän sai vaikutteita Anita O'Daylta.

Connor opiskeli varhain klarinettia ja lauloi Missourin yliopistolla pasunisti Bob Brookmeyerin johtamassa big bandissa. Hän lähti New Yorkiin vuonna 1947. Hän oli mukana Claude Thornhillin yhtyeessä 1950-luvun alkuvuosina, ja tämän jälkeen hän työskenteli Stan Kentonin kanssa. Yhteistyöstä syntyi hitti "All About Ronnie". 

Connor teki debyyttinsä sooloartistina vuonna 1953; hän levytti kolme albumia Bethlehemille ennen kuin siirtyi vuonna 1955 Atlanticiin, jolle hän levytti vielä kaksitoista albumia. Hän oli suosionsa huipulla 1950-luvulla, jolta ovat peräisin esimerkiksi hänen versionsa Billy Strayhornin "Lush Lifesta" ja George Shearingin "Lullabe of Broadwaysta". Hänen albumiensa joukossa ovat The Rich Sound of Chris Connor, Lullabies of Birdland ja Chris Craft and Ballads of the Sad Cafe.

1960-luvun alussa Connor jätti Atlanticin ja teki sopimuksen FM Recordsin kanssa. Hänen managerinsa oli perustamassa kyseistä levy-yhtiötä, jonka toiminta kuitenkin lopetettiin, kun se oli ehtinyt julkaista vasta kaksi Connorin albumia. Samaan aikaan kun laulaja koki urallaan vastoinkäymisiä, hän kärsi pahenevasta alkoholiongelmasta, jonka hän kuitenkin lopulta voitti. Connorin levytysura elpyi 1970-luvulla, ja hän myös jatkoi kansainvälistä esiintymisuraansa vielä seuranneina vuosikymmeninä.

Connorin viimeinen albumi ilmestyi vuonna 2003. Laulaja kuoli syöpään 81-vuotiaana. Hänen pitkäaikainen managerinsa ja kumppaninsa oli Lori Muscarelle.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset jazzlaulajat
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Nikolai Djakonov

Nikolai Mihailovitš Djakonov (, 10. huhtikuuta 1911 Ust-Vym – 21. marraskuuta 1982 Syktyvkar) oli komilainen näytelmäkirjailija ja teatteriohjaaja.

Nikolai Djakonov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Leningradin teatterikoulusta vuonna 1936 ja työskenteli sen jälkeen Komin draamateatterin näyttelijänä ja ohjaajana. Vuodesta 1945 lähtien hän toimi teatterin taiteellisena johtajana.

Djakonov kirjoitti ensimmäiset näytelmänsä Sergei Jermolinin kanssa 1930-luvun lopussa. Hänet muistetaan parhaiten huvinäytelmästä Svad’ba pridanöjön (”Häät myötäjäisineen”, 1949). Anatoli Glebovin muokkaama venäjänkielinen versio Svadba s pridanym sai Stalin-palkinnon vuonna 1951. Näytelmää esitettiin eri kielillä 150 teatterissa Neuvostoliitossa sekä Tšekkoslovakiassa, Puolassa, Bulgariassa ja muualla Itä-Euroopassa. Sen pohjalta on tehty myös elokuva, jota on esitetty Suomessa nimellä Lemmenkaruselli.

Djakonov liittyi NKP:n jäseneksi vuonna 1941. Vuonna 1945 hän sai Komin ASNT:n kansantaiteilijan ja vuonna 1951 Venäjän SFNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimen.

Näytelmiä
 Kyrnyšjas (”Korpit”, Jermolinin kanssa, 1939)
 Džudžyd zapan’ (”Syvä vastuu”, Jermolinin kanssa, 1939)
 Domna Kalikova (Jermolinin kanssa, 1939)
 Mužestvo (”Rohkeus”, Jermolinin kanssa, 1940)
 Voina lunjasö (”Sodan päivinä, Jermolinin kanssa, 1945)
 Geroi (”Sankari”, 1945)
 Svadba pridanöjön (”Häät myötäjäisineen”, 1949)
 Kuim bagatyr (”Kolme sankaria”, 1960)
 Ežva dorsa buket (”Vytšegdajoen kukkakimppu”, 1966)
 Zarni medaljon (”Kultainen medaljonki”, 1971)

Lähteet

Kominkieliset kirjailijat
Neuvostoliittolaiset kirjailijat
Neuvostoliittolaiset teatteriohjaajat
Vuonna 1911 syntyneet
Vuonna 1982 kuolleet
Kiinteistökuningatar Kaisa

Kiinteistökuningatar Kaisa oli Liv-kanavalla syksyllä 2011 esitetty suomalainen tositelevisiosarja, joka kertoi Kaisa Liskin työstä kiinteistönvälittäjänä. Sarjassa seurattiin myös Liskin yksityiselämää. Sarjan kertojana nähtiin Kaisan tytär Amanda Kallio.

Syksyllä 2012 sarja jatkui nimellä Kaisa ja puoli valtakuntaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ohjelman viralliset sivut 

Suomalaiset tositelevisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Terminaalivaihe

Terminaalivaihe tarkoittaa kuolemaan johtavan sairauden viimeistä vaihetta, jolloin potilaan sairauden etenemiseen ei voida enää vaikuttaa ja kuolema on ajallisesti lähellä. Terminaalivaiheella tarkoitetaan nykyisin useimmiten saattohoitovaihetta, joka on osa  palliatiivista hoitoa. Hoitotapaa nimitetään nykyisin saattohoidoksi.

Myös aineettoman asian, kuten projektin tai vastaavan, voidaan sanoa tulleen terminaalivaiheeseen eli lähelle loppuaan.

Katso myös 
 Saattohoito
 Palliatiivinen hoito

Lähteet 

Terveydenhoito
Kuolema
DTM-kausi 2011

DTM-kausi 2011, oli DTM-sarjan kahdestoista kausi. Sarjan alkoi Saksan Hockenheimringin radalla ja päättyi samalla radalla. Sarjan mestaruuden voitti saksalainen Martin Tomczyk, toiseksi sijoittui ruotsalainen Mattias Ekström ja kolmanneksi kanadalainen Bruno Spengler.

Sarjassa ajettiin samalla viimeistä kertaa näillä autoilla. Vuonna 2012 autot muuttuivat täysin ja samalla sarjaan paluun teki saksalainen autonvalmistaja BMW.

Vuoden 2011 moottoriurheilu
2011
Seliö Boats

Seliö Boats oli Niilo Seliön vuonna 1997 perustama suomalainen venevalmistaja, jonka tehdas sijaitsi Lohjan Sammatissa. Yritys oli Yamarin-veneiden sopimusvalmistaja. Seliö Boats valmisti myös Finnmaster-veneitä vuodesta 2015 lähtien.

Seliö Boats toimi aiemmin Karjalohjalla, mutta tulipalon tuhottua tehtaan täysin vuonna 2005 yritys siirsi tuotannon kokonaisuudessaan Sammatin tehtaaseen. Yritys työllisti parhaimmillaan 110 henkilöä. Yrityksen toimitusjohtaja oli Raimo Kielinen. Seliö Boats kuului TerraPatris-konserniin.

Niilo Seliö on kilpaveneilijä Sami Seliön isä.

Joulukuussa 2011 tehtaalla sattui tulipalo, jossa tuotantotiloista vahingoittui kolmasosa. Palo sai alkunsa tiloista, joissa säilytettiin hartsia ja tehdään veneiden laminointia. Vahingot olivat noin 1,5 miljoonaa euroa. Tuhoutuneen tilalle rakennetaan uusi halli.

Seliö Boats Oy yhdistyi kokkolalaisen Oy Finn-Marin Ltd:n kanssa 1.7.2018. Uuden yhtiön nimeksi tuli Finnmaster Boats Oy.

Lähteet 

Suomalaiset veneenvalmistajat
Lohja
Maallistuminen

Maallistuminen tai sekularisaatio on yhteiskunnan muuttumista siten, että uskonnolliset arvot ja instituutiot väistyvät ja ne korvautuvat ei-uskonnollisilla arvoilla ja maallisilla instituutioilla. Maallistumisen teesi viittaa käsitykseen, että yhteiskuntien kehittyessä – erityisesti modernisaation ja rationalisaation myötä – uskonto menettää auktoriteettinsa kaikissa yhteiskunnallisen elämän muodoissa ja hallinnossa.

Maallistumisen käsitteellä on monia merkityksiä, sekä teorian että historiallisen prosessin tasolla. Yhteiskuntateoreetikot kuten Karl Marx, Sigmund Freud, Max Weber ja Émile Durkheim olettivat, että yhteiskunnan modernisaatiota seuraisi uskonnollisuuden väheneminen. Tämän prosessin tutkiminen pyrkii määrittämään tavan (tai laajuuden) jolla uskonnolliset uskomukset, käytännöt ja instituutiot menettävät yhteiskunnallista merkitystään.

Katso myös 
 Sekularismi

Lähteet 

Sosiologia
Uskontotiede
Uskonto ja yhteiskunta
Prêt-à-porter

Prêt-à-Porter voi tarkoittaa:

 Valmisvaatetta: Ready-to-wear
 Elokuvaa: Prêt-à-Porter (elokuva)
Anarkia = evoluutio

Anarkia = evoluutio: Usko, tiede ja Bad Religion () on vuonna 2010 ilmestynyt Greg Graffinin kirja. Teoksessa Graffin kuvaa musiikillisen uransa alkua ja oman luontoon perustuvan todellisuuskäsityksensä kehitystä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jende Huang: Anarchy Evolution. The Humanist. 
 Jaakko Launimaa: LIKE tapasi punktohtori Greg Graffinin Ilosaarirockissa 2010. 
 Jouko Kämäräinen: Anarkia = evoluutio. Elonkehä 19.4.2011.
 Hannu Purola: Anarkistiprofessorin hyvä ja huono uskonto. Ilkka 8.7.2011.
 Riitta Hänninen: Bad Religion ja tiede anarkistisina instituutioina. Agricola 1.11.2011.
 Toni Ahvenainen: Miten evoluutiosta ja uskonnosta oikein pitäisi puhua? Aamulehti 2.11.2011.

Elämäkerrat ja muistelmat
Kirjat musiikista
Yhdysvaltalaiset tietokirjat
Vuoden 2010 kirjat
Carl Magnus Engman

Carl "Karl" Magnus Engman (18. elokuuta 1778 Oulu – 22. maaliskuuta 1852 Oulu) oli suomalainen kauppias, kauppaneuvos ja laivanvarustaja, samoin kuin Pietariin matkanneen suomen lähetyskunnan edustaja 1808.

Henkilöhistoria
Carl Magnus Engmanin isä Carl Friedrich Engman oli vuosina 1770–1795 pääasiassa osaomistajana kahdessatoista eri puolilla Eurooppaa liikennöineessä aluksessa. Uppsalassa opiskellut Engman jatkoi isänsä kuoltua 1795 tämän toimintaa. Laivanvarustajana hän omisti yksin prikit Beatan (rakennusvuosi 1799) ja Favoriten (1815), fregatit Palemon (1806), Pompejin (1808), Voltairen (1810), Atlaksen (1811), Cendrillonin (1811), Superben (1814) ja Sultanin (1815) sekä brigantiini Novo Conton (1807), kuunari Fredrikan (1809) ja kaljaasi Sofia Elisabetin (1809). Lisäksi hänellä oli osaomistuksia muista laivoista. Useimmat laivoista veivät tervaa ja puutavaraa Oulusta Ruotsiin ja Englantiin ja palasivat usein suolalastissa. 

Vuonna 1809 Engman valittiin Oulun raatimieheksi, ja hänelle myönnettiin seuraavana kesänä kauppaneuvoksen arvo. Engman osallistui myös Porvoon valtiopäiville 1809 Oulun ja Kajaanin kaupunkien edustajana. Engmanin liiketoimet ajautuivat muun muassa Suomen sodan vuoksi alamäkeen 1810-luvun lopulta alkaen ja hän luopui laivoistaan. Oulun vuoden 1822 palo aiheutti Engmanille suuria menetyksiä ja hän luopui porvarinoikeuksistaan joitakin vuosia ennen kuolemaansa.

Tunnustukset 
  Venäjän keisari Aleksanteri I:n myöntämä lähetyskuntamitali, Pyhän Andreaksen ritarikunnan nauhalla varustettu kunniamerkki.

Lähteet

Viitteet 

Kauppaneuvokset
Suomalaiset laivanvarustajat
Suomalaiset kauppiaat
Oulun raatimiehet
Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet
Porvoon valtiopäivät
Vuonna 1778 syntyneet
Vuonna 1852 kuolleet
Suomen lähetyskunta 1808
Ariman oireyhtymä

Ariman oireyhtymä on harvinainen oireyhtymä, johon liittyvät keskeisimmin poikkeavuudet silmissä ja aivoissa. Tyypillisimmät oireet ovat refleksien puute, pikkuaivojen kehittymättömyys ja pieni, taaksevetäytynyt leuka. Oireistossa saattaa esiintyä myös esimerkiksi kehitysvammaisuutta, silmävärvettä ja lyhytkasvuisuutta. Sen yhteydessä esiintyy erilaisia maksa- ja munuaisvaurioita. Maksan osalta on kuvattu rasvoittumista, laajentumista ja fibroosia.

Ariman oireyhtymän on katsottu periytyvän peittyvästi. Tila kuvattiin ensi kertaa vuonna 1971. Vuonna 1980 kuvattiin potilas, jonka oireet muistuttivat Joubertin oireyhtymää ja sen lisäksi suoni- ja verkkokalvon halkeamaa, jota kyseiseen oireistoon ei ennen oltu yhdistetty. Vuonna 1992 kirjoittaneet Saraiva ja Baraitser katsoivat potilaan oireiden kuuluvan Ariman oireyhtymään.

Lähteet 

Oireyhtymät
Perinnölliset sairaudet
Železnogorsk (Krasnojarskin aluepiiri)

Železnogorsk () on suljettu kaupunki Krasnojarskin aluepiirissä Etelä-Siperiassa Venäjällä, noin 54 km Krasnojarskista koilliseen. Kaupunki sijaitsee muutamia kilometrejä Jenisein itäpuolella.

Itse Železnogorskin kaupungin lisäksi suljettuun kaupunkikuntaan kuuluvat taajamat Podgornyi, Tartat, Dodonovo ja Novyi Put sekä Šiveran kylä. Vuonna 2010 kaupungin asukasluku oli 84 795, Podgornyin kaupunkityyppisen taajaman 6 760 ja koko kaupunkipiirin 93 841. 

Paikkakunta perustettiin 1950 ja kaupunki siitä tuli 1954. Nykyisen nimensä se sai 1994. Aiemmin kaupungin nimi oli Krasnojarsk-26, ja myös nimiä Sotsgorod, Atomgrad ja "p/ja 9" (п/я 9) on käytetty. Neuvostoaikana kaupunki oli täysin salainen, sitä ei ollut merkitty mihinkään julkisiin karttoihin.

Železnogorsk on ollut ja on tärkeä sotateollisuuteen liittyvä ydin- ja satelliittiteknologian keskus. Tärkein tuotantolaitos on plutoniumia jalostava Gorno-himitšeski kombinat ("Vuorikemian kombinaatti"). 

Kaupungissa on myös Venäjän siviilitietoliikennesatelliittijärjestelmien tärkein tuotantolaitos Rešetnjov-yhtiö (OAO "Informatsionnyje sputnikovyje sistemy").

Lähteet

Muuta lähteet
Kaupunginhallinnon sivut

Aiheesta muualla
Краснояркий Горно-Химический комбинат www.wdcb.ru  
Zhelesnogorsk - the last paradise on earth Epävirallinen kaupunkisivusto  
Suljetun kaupungin muotokuvagalleria (1999) www.pwhenry.ch

Zeleznogorsk
Zeleznogorsk
The Onion

The Onion on yhdysvaltalainen, 1988 perustettu uutisorganisaatio, joka käsittelee ajankohtaisia uutisia ja teemoja satiirin kautta. Uutisoidut tapahtumat voivat olla sekä todellisia että fiktiivisiä.

Organisaatio julkaisee viihdelehteä, jonka levikiksi ilmoitetaan 400 000 kpl. Lisäksi The Onion julkaisee suosittua uutissivustoa, joka käsittelee satiirina kansainvälisiä, kansallisia ja paikallisia uutisia. Sivustolla vierailee 7,5 miljoonaa uniikkia kävijää kuukaudessa. Uutissatiiria levitetään myös oman Youtube-kanavan kautta.

Fakta ja fiktio sekoittuvat
The Onion tuottaa uutissatiirinsa usein todentuntuisina ja todenmukaisissa ympäristöissä. Kymmenet uutistuottajat ympäri maailman ovatkin erehtyneet julkaisemaan tai siteeraamaan The Onionin fiktiivisiä uutisia todellisina.  

Vuonna 2012 The Onion valitsi Kim Jong-unin seksikkäimmäksi elossa olevaksi mieheksi.
Kiinan kommunistisen puolueen virallinen äänenkannattaja Kansan päivälehti julkaisi uutisen omalla englanninkielisellä sivustollaan ja lisäsi siihen 55 valokuvan slideshow'n Kimistä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 The Onion -uutissivut
 Virallinen Youtube-kanava

Yhdysvaltalaiset verkkosivustot
Huumorilehdet
Yhdysvaltalaiset viestintäyhtiöt
Juva (täsmennyssivu)

Juva tarkoittaa seuraavia

 Juva, kunta Etelä-Savossa
 Juva, kylä Salossa ent. Halikon kunnan alueella
 Juva, kylä Liedossa
 Juva, asuntoalue ja historiallinen kylä Loimaalla
 Juva, kylä Mynämäellä
 Juva, kylä Pöytyällä
 Juvan kartano, kartano Tarvasjoella
 Juvan kartano, kartano Espoossa

Sukunimi  
Nimen etymologia viittaa pieneen koskeen. Osa nimen kantajista on suomentanut sen nimestä Juvelius. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Eero Juva (ent. Juvelius, 1900–1959), eversti ja rykmentin komentaja
Einar W. Juva (ent. Juvelius, 1892–1966), historioitsija
Kari Juva (ent. Orkamaa, 1939–2014), kuvanveistäjä, taidemaalari ja piirtäjä
Kati Juva (s. 1958), neurologian erikoislääkäri, vihreä poliitikko ja kansalaisaktivisti
Kersti Juva (s. 1948), suomentaja
Kerttu Juva (s. 1924), lasten- ja nuortenkirjailija ja suomentaja
Matti Juva, muusikko 
Mikko Juva (ent. Juvelius, 1918–2004), arkkipiispa
Seija Juva (s. 1941), naivistinen kuvataiteilija
Siiri Juva (ent. Juvelius, 1886-1974), kirjailija
Simo Juva (s. 1950), Lohjan entinen kaupunginjohtaja
Valter Juva (ent. Juvelius, 1865–1922), suomentaja, Viipurin kaupunginkirjaston johtaja.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Putsarit

Putsarit (Lethrinidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan trooppisista valtameristä.

Taksonomia
Varhaisimmat putsareiden heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu tertiääriakauden loppupuolelle. Nykyään elää noin 39 lajia, jotka jaetaan 5 sukuun. Toisinaan heimo jaetaan kahteen alaheimoon Lethrininae, johon kuuluvat Lethrinus-suvun lajit, ja Monotaxinae, johon kuuluvat muut suvut. Tämän jaon fylogeneettinen perusta ei kuitenkaan ole täysin selvä. Joskus putsareiden katsotaan muodostavan pentojen (Nemipteridae) ja hammasahventen (Sparidae) alalahkon Sparoidea.

Anatomia
Suurimmat putsarilajit voivat saavuttaa metrin pituuden. Ruumiinmuodoltaan putsarit muistuttavat ahvenia. Selkäeviä on yksi ja se on pitkä. Suu on lajeilla melko pieni, suun etuosassa on hampaita kaksi riviä, ja kulmahampaat ovat kartiomaiset. Huulet kaloilla ovat usein melko paksut. Putsarilajien suomut ovat keskikokoisia. Lehtrinus-suvun kaloilla ei ole päässä suomuja, muilla on kiduskannessa kolme suomuriviä. Suomut ovat keskikokoisia ja kalat ovat tyypillisesti väriltään harmaita, sinertäviä, vihertäviä, ruskehtavia tai punertavia. Ruumiissa on usein sinisiä tai oransseja raitoja ja täpliä.

Levinneisyys ja elintavat
Putsareihin kuuluvia kalalajeja tavataan Intian valtameren ja Tyynenmeren trooppisilta vesiltä ja yksi laji Lethrinus atlanticus elää Atlantilla Afrikan rannikolla. Kalat elävät matalassa vedessä, tyypillisesti alle 100 metrin syvyydessä, lähellä pohjaa. Niitä tavataan koralliriutoilta, kivikkoisilta ja hiekkaisilta alueilta, mangroveista ja meriheinää kasvavilta alueilta. Ne liikkuvat sekä yksin että parvissa ja muodostavat parvia erityisesti lisääntymisaikaan. Putsareiden ravintoa ovat kalat, nilviäiset, äyriäiset sekä erilaiset madot. Kalat saalistavat pääasiassa öisin.

Monet putsarilajeista ovat paikallisesti tärkeitä ruokakaloja, joita kalastetaan muun muassa trooleilla. Eräitä lajeja voidaan pitää myös akvaarioissa. Tällaisia ovat muun muassa kultajuovaputsari (Gnathodentex aureolineatus), hietaputsari (Lethrinus nebulosus) ja isosilmäputsari (Monotaxis grandoculis)

Lähteet

Percoidei
György Tumpek

György Tumpek (s. 12. tammikuuta 1929 Budapest) on unkarilainen entinen uimari. Hän kilpaili vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa 200 metrin perhosuinnissa ja sai siinä pronssimitalin.

Tumpek teki miesten 100 metrin perhosuinnin maailmanennätyksen (1:03.4) 26. toukokuuta 1957 ja piti sitä hallussaan vajaan kuukauden, kunnes Takashi Ishimoto paransi tulosta 16. kesäkuuta 1957.

Lähteet 

Unkarilaiset uimarit
Vuonna 1929 syntyneet
Elävät henkilöt
Retkikunta 30

Retkikunta 30 () oli Kansainvälisen avaruusaseman 30. miehistö. Retkikunta alkoi 21. marraskuuta 2011 Sojuz TMA-02M:n irtautuessa asemasta. Asemalle jääneet Retkikunta 29:n jäsenet jatkoivat asemalla Retkikunta 30:n miehistössä. 21. joulukuuta 2011 asemalle laukaistiin loput retkikunnasta lennolla Sojuz TMA-03M. Täydennysmiehistö telakoitui avaruusasemaan 23. joulukuuta 2011. 

Euroopan avaruusjärjestön kolmas ATV-rahtialus Edoardo Amaldi telakoitui asemaan 29. maaliskuuta 2012.

Retkikunta päättyi 27. huhtikuuta 2012  Sojuz TMA-22:n irtautuessa asemasta Škaplerov, Burbank ja Ivanišin matkustajinaan. Kuipers, Kononenko ja Pettit jatkoivat asemalla Retkikunta 31:n miehistönä.

Miehistö

Lähteet

Aiheesta muualla 

NASAn Expedition 30 Main Page 
Valokuvia Retkikunta 30:stä
Retkikuntien 30/31 lehdistöpaketti (6,3 Mt pdf) 
Current ISS On-Orbit Status Report 
Kansainvälisen avaruusaseman NASAn kotisivu 
Kansainvälisen avaruusaseman miehistöt 

Kansainvälinen avaruusasema
Ensimmäinen kuolemansynti

Ensimmäinen kuolemansynti (engl. The First Deadly Sin) on vuonna 1980 kuvattu rikoselokuva, joka perustuu Lawrence Sandersin romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Frank Sinatra, Faye Dunaway, David Dukes, George Coe, Brenda Vaccaro, James Whitmore ja Martin Gabel. Bruce Willis tekee elokuvassa cameoroolin miehenä, joka saapuu ravintolaan. Elokuvan on ohjannut Brian G. Hutton.

Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla, ettei tarinassa ole mitään sankarillista, vaan poliisin työ kuvataan arkiseksi ja kovaksi. Hänestä elokuva tiivistyy ja terästyy koko ajan, mutta jännitys nousee vasta aivan lopussa. Sinatra hoitaa Fräntistä roolinsa tyylikkään eleettömästi ilman tähden elkeitä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat
Vuoden 1980 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Brian G. Huttonin ohjaamat elokuvat
Tampereen aikuislukio

Tampereen aikuislukio on Tampereella Kalevan kaupunginosassa sijaitseva toisen asteen oppilaitos. Koulussa voi suorittaa lukion, kirjoittaa ylioppilaaksi sekä suorittaa yksittäisiä lukiokursseja.

Aikuislukio on toiminut Sammon keskuslukion tiloissa rakennuksen valmistumisesta lähtien. Oppilaitoksen rehtorina toimii lukuvuonna 2012–2013 Vesa Rantanen ja apulaisrehtorina Eija Haverinen.

Lähteet

Aiheesta muualla
Tampereen aikuislukion internetsivut 

Aikuislukio
Kaleva
Jelizavetpolin kuvernementti

Jelizavetpolin kuvernementti (myös lääni, ) oli hallintoalue Venäjän keisarikunnassa. Sen pinta-ala oli 44 100 neliökilometriä ja asukasluku 878 415 henkeä (vuonna 1897). Hallinnollinen keskus oli Jelizavetpolin kaupunki (nykyinen Gəncə).

Vuonna 1868 perustettu kuvernementti rajoittui lännessä Jerevanin ja Tbilisin kuvernementteihin, pohjoisessa Zaqatalan piirikuntaan ja Dagestanin alueeseen, idässä Bakun kuvernementtiin ja etelässä Persiaan. Se koostui aluksi Jelizavetpolin, Nuxan ja Şuşan kihlakunnista sekä osasta entistä Ordubadin piirikuntaa. Myöhemmin muodostettiin Ərəşin (keskuspaikka Ağdaş), Cavanşirin (Tərtər), Cəbrayılin, Qazaxin ja Zəngəzurin (Goris) kihlakunnat. Alue muodostaa nykyään Azerbaidžanin tasavallan länsiosan ja osan Armeniaa.

Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan kuvernementin väestöstä 60,8 % oli azereja, 33,3 % armenialaisia, 1,7 % lezgejä ja 1,6 % venäläisiä. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat maanviljely, karjanhoito ja kaivosteollisuus.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Entsiklopedija Brokgauza i Jefrona 

Armenian historia
Azerbaidžanin historia
Venäjän keisarikunnan kuvernementit
Shaolin Temple (elokuva)

Shaolin Temple (, Shao Lin Si) on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut hongkongilainen taisteluelokuva. Elokuvan ohjasi Chang Hsin-yen ja pääosassa esiintyvät muun muassa Jet Li ja Yu Hai.

Juoni
Orjatyöläinen joutuu tapetuksi ja hänen poikansa Chieh Yuan onnistuu pakenemaan orjuudesta. Hän eksyy Shaolin temppeliin, jossa munkit ottavat hänet yhteiskuntaansa. Chieh Yuan näkee heidän taitavan Shaolin Kungfuta ja haluaa myös oppia kamppailemaan, mutta ensiksi hänestä täytyy tulla munkki. Chieh Yuan karkaa myöhemmin temppelistä kostamaan isänsä murhaajalle ja muut munkit päättävät lähteä auttamaan häntä. Matkalla he onnistuvat pelastamaan todellisen keisarin, jota hänen kenraalinsa olivat pettäneet.

Rooleissa

Palkinnot

Ehdokkuudet
Hong Kong Film Award
1983 Paras toimintakoreografia: Yue Hoi, Ma Yin-tat, Pan Qingfu, Wong Seung-hoi

Aiheesta muualla
Leffatykin arvostelu

Kiinalaiset elokuvat
Vuoden 1982 elokuvat
Kungfuelokuvat
Nilfisk

Nilfisk on tanskalainen siivousvälineitä valmistava yritys. Yrityksen pääkonttori on Tanskassa ja sillä on myyntiyhtiöitä 43 maassa ja valmistusta Brasiliassa, Kiinassa, Tanskassa, Unkarissa, Italiassa, Meksikossa ja Yhdysvalloissa. Työntekijöitä on noin 5 000. Nilfisk-Advancen ydinliiketoiminta on teollisuus- ja yrityskäyttöön tarkoitettujen puhdistuslaitteiden sekä ammattikäyttöön tarkoitettujen painepesureiden toimittaminen. Nilfisk-Advance markkinoi myös pölynimureita ja painepesureita kuluttajille. Nilfisk-Advancen tärkeimmät tuotemerkit ovat Advance, Clarke, Nilfisk, Nilfisk-Alto, Nilfisk CFM ja Viper.

Yrityksen perustivat Tanskassa vuonna 1906 Peder Andersen Fisker (1875–1975) ja Hans Marius Nielsen (1870–1954) nimellä Fisker & Nielsen. Alkujaan yritys valmisti sähkömoottoreita tuulettimiin, keittiöhisseihin poriin ja myöhemmin Nimbus-moottoripyörään. Menestys alkoi vuonna 1910 Nilfisk pölynimurin tultua markkinoille. Imuri painoi 17,5 kiloa. Fisker sai keksinnölle patentin ja osti myöhemmin Nielsenin ulos yrityksestä. Pölynimurista tuli suuri menestys ja muut motoroidut tuotteet jäivät vähitellen pois tuotannosta. Vuonna 1954 yritys myi miljoonannen pölynimurinsa.

Vuonna 1989 NKT Holding, Kööpenhaminan pörsissa noteerattu yritys, osti Fisker & Nielsenin. 1994 uudeksi nimeksi tuli Nilfisk A/S ja vuonna 1998 Nilfisk-Advance A/S ja 2015 Nilfisk.

Aiheesta muualla 
 Nilfisk-Advance

Kodinkoneet
Tanskalaiset yritykset
Kiiski-luokan miinanraivaaja

Kiiski-luokka on Suomen merivoimien kuuden raivausveneen muodostama alusluokka, joka on tarkoitettu herätemiinojen raivaukseen ja soveltuu raivaamaan myös kosketusmiinoja. Luokan alukset on valmistettu vuosina 1982–1984 Fiskars Oy:n veneveistämöllä Turussa.

Suunnittelu 
Alusten runko on lasikuitua. Alusten voimanlähteenä ovat Cummins NT-380M -dieselmoottorit, jotka pyörittävät kahta akselia 660 hevosvoimalla. Alukset kykenevät vetämään tyypin F82 raivainta ja kykenevät myös mekaaniseen raivaukseen.

Alukset 
Kahdeksan aluksen lisätilaus peruutettiin. Palveluksessa olevat alukset ovat Uudenkaupungin Työveneen modernisoimia, jolloin niiden pituutta kasvatettiin hieman.

Lähteet

Suomen merivoimien miinanraivaajat
Nižni Novgorodin kuvernementti

Nižni Novgorodin kuvernementti () oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti vuosina 1714–1929.

Kuvernementtia reunusti lännessä Vladimirin kuvernementti, pohjoisessa Kostroman ja Vjatkan kuvernementit, idässä Kazanin ja Simbirskin kuvernementit ja etelässä Penzan ja Tambovin kuvernementit.

Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan kuvernementin asukasluku oli 1 584 774. Kuvernementin pääkaupunki oli Nižni Novgorod (90 053 as. vuonna 1897). Aluehallintoa varten kuvernementti oli jaettu 11 kihlakuntaan.

Suurimpia kielellisiä väestöryhmiä olivat venäläiset (93,2 %), mordvalaiset (3,4 %) ja tataarit (2,6 %).

Suomen tataarien esivanhemmat olivat kotoisin Nižni Novgorodin kuvernementin kylistä, etenkin Aktukista.

Lähteet

Aiheesta muualla

Venäjän keisarikunnan kuvernementit
L-luokan linnakevene

L-luokan linnakeveneet ovat Suomen merivoimien kolmentoista yhteysveneen muodostama alusluokka, jota käytetään huolto- ja henkilönkuljetustehtäviin.

Alukset 
Aluksia on valmistanut kaksi valmistajaa:
 Uudenkaupungin veneveistämö Oy, vuosina 1985–1986.
 Finnspeed Boats Oy, vuosina 1991–1992.
Luokan veneiden kylkitunnukset ovat L101–L113.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomen merivoimien alukset
RG32M

BAE SYSTEMS RG32M on eteläafrikkalaisen BAE Systems Land Systems South Africa -puolustusvälineyhtiön valmistama kevyesti panssaroitu nelivetoinen maastoajoneuvo.

Suomen puolustusvoimille on hankittu 74 ajokkia nimikkeellä Raskas partioajoneuvo BAE SYSTEMS RG32M. Niitä käytetään lähinnä kriisinhallinta- ja kuljetustehtäviin.

Tekniset tiedot
 Valmistaja: BAE Systems.
 Valmistusmaa: Etelä-Afrikka.
 Omamassa: 7 600 kg.
 Kantavuus: 1 900 kg.
 Vetotapa: jatkuva neliveto(4×4).
 Istumapaikat: 1+4.
 Panssaroitu.
Mitat
 Pituus: 5,34 m.
 Leveys: 2,17 m.
 Korkeus: 2,55 m
 Akseliväli: 2,91 m.
 Kahluusyvyys: 0,7 m.
Alustan tiedot
 Moottori: Steyr 3,2 l diesel.
 Moottoriteho: 135 kW.
 Polttoainesäiliö: 140 l.
 Vaihteisto: automaatti.
 Alennusvaihde.
 Tasauspyörästöjen lukot.
 Kierrejousitus.
Aseistusvaihtoehdot
7,62 KK PKM
Dillon M134D
40 KRKK 2005

Lähteet 

 Suomen puolustusvoimien kalusto
Sotilasajoneuvot
Panssariautot
Ellilä

Ellilä voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

 Ellilän kartano, kartano Hattulassa

Sukunimenä
 E. J. Ellilä (1892–1983), kirjastoneuvos
 Iivari Ellilä (1892–1918), jääkärikapteeni
 K. J. Ellilä (1888–1957), suomalainen kansanedustaja, ministeri, maataloushallituksen pääjohtaja
 Kirsti Ellilä (s. 1958), kirjailija
 Paavo Ellilä (1909–1990), näytelmäkirjailija
 Rainer Ellilä (1949–2016), ruotsinsuomalainen runoilija
 Reino Ellilä (1910–1980), rikosoikeuden professori
 Tauno Ellilä (1907–1975), prosessioikeuden professori.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Nigel Hawthorne

Sir Nigel Barnard Hawthorne CBE (5. huhtikuuta 1929 – 26. joulukuuta 2001) oli englantilainen näyttelijä, joka esiintyi muun muassa Sir Humphrey Applebyn roolissa 1980-luvun televisiosarjassa Kyllä, herra ministeri ja sen jatko-osassa Kyllä, herra pääministeri.

Elämä  

Hawthorne syntyi 5. huhtikuuta 1929 Coventryssa Agnes Rosemaryn (o.s. Rice) ja lääkäri Charles Barnard Hawthornen poikana. Perhe muutti Etelä-Afrikkaan kun Hawthorne oli neljävuotias ja hän varttui ja kävi kouluja siellä. Hän hakeutui Kapkaupungin yliopistoon, mutta tuli toisiin aatoksiin ja palasi 1950-luvulla Britanniaan näyttelijänuraa varten. 

Hänen homoseksuaalisuutensa tuotiin julkiseksi hänen tahtonsa vastaisesti vuonna 1995 Oscar-palkintoja ympäröineen julkisuuden yhteydessä. Hän kuitenkin osallistui seremoniaan yhdessä pitkäaikaisen kumppaninsa käsikirjoittaja Trevor Benthamin kanssa, ja hän puhui homoudestaan haastatteluissa ja omaelämäkerrassaan Straight Face, joka julkaistiin postuumisti. Omaelämäkerta sisältää muun muassa kuvauksen siitä kuinka homoseksuaaleja kohdeltiin 1950- ja 1960-luvuilla.

Hawthorne kuoli 26. joulukuuta 2001. Hawthorne sai toistuvaa kemoterapiahoitoa haimasyöpään, mutta hänen välitön kuolemansyynsä oli sydänkohtaus 72 vuoden iässä. Hänet haudattiin Thundridgen Parish Churchiin.

Ura  

Teatteridebyyttinsä Hawthorne teki jo Kapkaupungissa vuonna 1950, kun hän esiintyi Archie Fellowsin roolissa näytelmässä The Shop at Sly Corner. Hawthornen Broadway-debyytti tapahtui vuonna 1974, kun hän esiintyi Touchstonen roolissa näytelmässä Miten haluatte Mark Hellinger Theatressa.

Hawthorne toimi ääninäyttelijänä elokuvissa Hiidenpata (1985) ja Tarzan (1999).

Hawthornen viimeinen teatteriesiintyminen oli päärooli Royal Shakespeare Companyn Kuningas Lear -näytelmässä, jota esitettiin sekä Japanissa että Lontoossa vuonna 1999. Hawthorne itse kuvaili rooliaan sanoen, että ainakaan hänen ei tarvinnut näytellä olevansa vanha.

Tunnustukset ja palkinnot 

Hawthornen tunnetuin rooli Sir Humphrey Applebynä sarjassa Kyllä, herra ministeri ja sen jatko-osassa Kyllä, herra pääministeri toi hänelle neljä Bafta-palkintoa. 1990-luvulla hän voitti vielä kaksi Baftaa sarjasta The Fragile Heart ja elokuvasta Hullu kuningas. Jälkimmäisestä hän oli myös ehdolla Parhaan miespääosan Oscar-palkinnon saajaksi.

Hawthornesta tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja vuonna 1987, ja hänet lyötiin ritariksi vuonna 1999.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Englantilaiset näyttelijät
Englantilaiset teatterinäyttelijät
Royal Shakespeare Companyn jäsenet
BAFTA-palkinnon saajat
Tony-palkinnon saajat
Olivier-palkinnon saajat‎
Brittiläisen imperiumin komentajat
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Erkki Suokko

Erkki Suokko (s. 3. huhtikuuta 1939) on entinen suomalainen pääsarjatason jääkiekkoilija. Suokko pelasi Tampereen Kilpa-Veljien riveissä SM-sarjassa 8 kautta ja 138 ottelua pistein 74+60. Lisäksi hän edusti Suomensarjassa kauden verran sekä TK-V:ta että Tampereen Pallo-Veikkoja, tehden 22 ottelussa tehot 17+6. Suomen maajoukkueessa Suokko esiintyi vain yhden kerran, tammikuussa 1959 Ruotsia vastaan. Peliuransa jälkeen Suokko valmensi Kooveeta kausien 1980–1982 ajan.

Suokko teki ennätyksellisen nopeat kolme peräkkäistä maalia 50 sekunnin sisään tapaninpäivänä 1961 pelatussa SM-sarjaottelussa TK-V:n ja HIFK:n välillä. Peli päättyi TK-V:n voittoon maalein 13–2. Pelicansin puolustaja Juha Leimu siirsi Suokon maaliennätyksen historiaan 15.12.2015 pelatussa ottelussa JYP–Pelicans tehtyään kolme maalia 44 sekunnissa.

Saavutukset ja palkinnot 
3 SM-hopeaa (1959, 1962, 1964) ja 2 SM-pronssia (1960, 1961)
SM-sarjan pistepörssin voittaja (1962)
SM-sarjan maalipörssin voittaja (1962)

Tilastot

Lähteet
 Urheilumuseo: Suomen Jääkiekkoliiton mestaruussarjan ja Suomen A-maajoukkueen digitoidut ottelupöytäkirjat. Urheilumuseon arkiston hakupalvelu

Viitteet

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Westerberg

Westerberg voi tarkoittaa:

Sukunimenä

 Anton Fredrik Westerberg (1888–1944), suomenruotsalainen kirjailija
 Björn Westerberg (1945–2014), ruotsalainen jalkapallovalmentaja
 Caj Westerberg (s. 1946), suomalainen kirjailija ja runoilija
 Elias Westerberg, suomalainen näyttelijä
 Erik Westerberg (1915–2010), suomalainen toimittaja ja kustannusjohtaja
 Hanna Westerberg (s. 1976), suomalainen kuvataiteilija ja yliopisto-opettaja
 Max Westerberg (1936–2015), suomalainen jalkapallovaikuttaja
 Mikko J. Westerberg (1932–2014), suomalainen liikemies ja jääkiekkovaikuttaja
 Paavo Westerberg (s. 1973), suomalainen näyttelijä, käsikirjoittaja, näytelmäkirjailija ja ohjaaja
 Per Westerberg (s. 1951), ruotsalainen poliitikko, ministeri ja valtiopäivien puheenjohtaja
 Stig Westerberg (1918–1999), ruotsalainen kapellimestari.

Muita merkityksiä

 Max Westerberg Areena (Käpylän liikuntapuisto)
Siniriutta

Siniriutta on suomalainen merivesiakvaarioihin erikoistunut akvaarioliike. Myymälän valikoimiin kuuluvat merivesikalat, -korallit ja -selkärangattomat. Tilauksesta Siniriutan kautta saa myös tekniikkaa ja akvaariota. Myymälätoiminnan ohella Siniriutta huoltaa ja suunnittelee akvaariokokonaisuuksia koteihin ja yrityksiin. Kivijalkamyymälän rinnalla toimii myös verkkokauppa.

Siniriutta avasi ensimmäisen vähittäismyymälän 16. marraskuuta 1991 Vantaan Hämeenkylään. Myymälä oli kooltaan 20 neliötä ja sijaitsi kukkaliikkeen sisätiloissa. Liiketila laajeni samoissa tiloissa moneen kertaan ja 1994–2002 oli myymälä noin 150 neliön kokoinen. Vuoden 2002 joulukuussa Siniriutta muutti Akvaariolinnaan Vantaan Petikkoon. Kiinteistössä sijaitseva asunto muutettiin myymäläksi ja samalla näyttelytilat remontoitiin. Näyttely lopetettiin 2006 ja 2007 muutettiin koko tila myymäläksi. Helmikuussa 2008 myytiin 330 neliön myymälä.

Syksyllä 2009 toiminta taas alkoi; pääpainopisteenä akvaarioiden suunnittelu ja niiden huolto julkisiin tiloihin ja yksityisille.
Vuoden 2010 maaliskuussa rakentui uudet karanteenitilat Vantaanpuiston ostoskeskuksessa, ja yritys alkoi tuoda taas merivesikaloja ja koralleja Suomeen.

Keväällä 2013 toiminta jatkuu isoimmissa tiloissa Vihdissä Selkin kylässä.

Syksyllä 2022 avattiin uusi myymälä Helsingin Jätkänsaareen, Livornonkadulle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Siniriutta Yrityksen kotisivut
https://www.facebook.com/Siniriutta

Suomalaiset yritykset
Sisu E13TP 8×8

Sisu E13TP 8×8 on Sisu Defence Oy:n valmistama panssaroitu maastokuorma-auto. Sen edeltäjä oli Sisu E11T 8×8. Sisu E13TP on kokonaan uudelleen suunniteltu ajoneuvo ja verrattuna edeltäjäänsä sen panssarointi on parempi. Ohjaamo ja alusta ovat aina miina-suojattuja ja lisäksi ohjaamo on ilmatiivis ja näin ollen voidaan varustaa NBC-suojauksella. Kokonsa puolesta Sisu E13TP voidaan kuljettaa myös C-130 Hercules kuljetuslentokoneella.

Teknisiä tietoja

Moottori
Sisu E13TP 8×8:n moottorina on iskutilavuudeltaan 13-litrainen Caterpillar-dieselmoottori. Sen teho on 330 kW ja vääntömomentti 2 100 Nm.

Voimansiirto
Vaihteistona on Allison HD 4500SP -automaattivaihteisto. Se on yhdistetty VG 2000/300 -jakovaihteistoon. Ajoneuvossa on myös maasto-ominaisuuksia parantamassa tasauspyörästön lukot.

Maasto-ominaisuudet
E13TP on rakennettu maastokuorma-autoksi joten sillä on hyvät maasto-ominaisuudet: 
 Maavara on 0,38 metriä.
 Lähestymiskulma on 33°.
 Jättökulma on 39°.

Varusteet
Sisu E13TP 8×8:n varusteisiin kuuluu vaihtoehtoisesti joko vaihtokorilaiteet, merikontin käsittelylaitteet tai kuormausnosturi. Suomen puolustusvoimien autoissa on lisäksi Brevinin valmistama hydraulinen 150 kilonewtonin vinssi

Tilaukset

Liettua
Liettua tilasi vuonna 2005 24 Sisu E13TP -maastokuorma-autoa. Nämä toimitettiin 2007-2009.

Suomi
Toukokuussa 2009 Suomen puolustusvoimat tilasi 60 autoa. Ne toimitettiin toukokuussa 2010. Näistä autoista 40 jää armeijan käyttöön ja loput 20 Suomen nopean toiminnan joukkojen käyttöön. Niitä tullan käyttämään kansainvälisissä kriisioperaatioissa.

Huhtikuussa 2009 Suomen puolustusvoimat tilasi 12 Sisu E13TP -ajoneuvoa jotka toimitetaan vuonna 2014, yhdessä 68 muun Sisu-ajoneuvon kanssa. Näitä kahtatoista ajoneuvoa tullan käyttämään keskipitkän matkan ilmatorjuntatutkien alustoina.

Lisäksi Sisu Defence Oy odottaa tilauksia kahdesta samanlaisesta tutka-ajoneuvosta Viron puolustusvoimilta.

Lähteet

E13tp
Suomen puolustusvoimien maastokuorma-autot
Tomskin kuvernementti

Tomskin kuvernementti () oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti Länsi-Siperiassa. Kuvernementtia ympäröivät kaakossa Kiinan keisarikunta ja Venäjällä Jeniseiskin ja Tobolskin kuvernementit ja Semipalatinskin oblasti. 

Tomskin kuvernementti perustettiin vuonna 1804. Kuvernementin pääkaupunki ja suurin kaupunki oli Tomsk. Kuvernementti oli vuoinna 1897 jaettu seitsemään piirikuntaan (okrug), joiden keskukset olivat Barnaul, Bijsk, Zmeinogorsk, Kainsk, Kuznetsk, Mariinsk ja Tomsk.  

Kuvernementti oli nykyistä Tomskin aluetta laajempi ja käsitti sen lisäksi osapuilleen nykyiset Kemerovon ja Novosibirskin alueet, Altain aluepiirin ja Altain tasavallan sekä osia Itä-Kazakstanin alueesta. Kuvernementin  alue pieneni useaan otteeseen 1910- ja 1920-luvuilla. Kuvernementti lakkautettiin 25. toukokuuta 1925. Tällöin jäljellä olleesta kuvernementistä tehtiin Neuvostoliitossa vuonna 1925 Tomskin piirikunta, osa Siperian aluepiiriä.

Kielellis-etniseltä koostumukseltaan kuvernementin asukkaat jakautuivat seuraavasti (1897):
venäläiset 86,0 %, ukrainalaiset 5,2 %, tataarit 4,9 %, kazahit 1,3 % ja mordvalaiset 0,8 %. Muut kieliryhmät olivat näitä pienempiä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Entsiklopedija Brokgauza i Jefrona: Tomskaja gubernija 

АДМИНИСТРАТИВНО-ТЕРРИТОРИАЛЬНОГО ДЕЛЕНИЕ ТОМСКОЙ ГУБЕРНИИ - ТОМСКОЙ ОБЛАСТИ (1604-1997 гг.) 

Venäjän keisarikunnan kuvernementit
Francis Pettit Smith

Sir Francis Pettit Smith (1808 – 12. helmikuuta 1874) oli englantilainen keksijä, jonka väitetään olleen Frédéric Sauvagen, Josef Resselin ja John Ericssonin joukossa laivapotkurin keksijänä. Smith oli myös edistämässä maailman ensimmäisen potkurikäyttöisen höyrylaivan SS Archimedesin rakentamista.

Elämä ja ura
Francis Smith syntyi kentiläisessä Hythen pikkukaupungissa, jossa hänen isänsä oli postimestari. Francis kävi yksityiskoulun. Hänestä tuli taitava venemallien tekijä, ja hän kiinnitti erityisesti huomiota laivojen liikevoiman synnyttäviin mekanismeihin. Kiinnostus veneisiin säilyi, ja vuonna 1834 hän sai valmiiksi mallin, jossa käyttövoimana oli jousivoimalla pyörivä potkuri. Hän vakuuttui siitä, että tämä propulsiomenetelmä oli ylivoimainen verrattuna siipiratasaluksiin, joita tuohon aikaan rakennettiin. Seuraavana vuonna hän rakensi vielä paremman mallin, jonka viimeisteli useilla kokeilla Hendonissa, ja vuonna 1836 hän sai patentin vedenalaiselle laivan perään asennetulle potkurijärjestelylle. 

Varmistettuaan rahoituksen usealta taholta Smith auttoi organisoimaan Propeller Steamship Companyn, joka vuonna 1839 rakensi maailman ensimmäisen toimivan potkurilla varustetun höyrylaivan, SS Archimedesin. Vähän myöhemmin Smith oli vaikuttamassa siihen, että Isambard Kingdom Brunel muutti SS Great Brittain -laivansa suunnitelmia siipirataskäyttöisestä potkurilaivaksi lainaamalla hänelle Archimedesiä useaksi kuukaudeksi. Hän myös auttoi taivuttamaan Britannian amiraliteettia omaksumaan potkuripropulsiojärjestelmän.

Myöhempi elämä
Vuonna 1860 hallitus palkkasi hänet kuraattoriksi South Kensingtonin patenttimuseoon. Vuonna 1871 hänestä tehtiin ritari. Smith kuoli helmikuussa 1874. Hänen hautansa on Hythessä.

Laivansuunnittelijat
Brittiläiset keksijät
Yhdistyneen kuningaskunnan vesiliikenne
Vuonna 1808 syntyneet
Vuonna 1874 kuolleet
True Justice

True Justice on yhdysvaltalainen 26-osainen rikossarja, joka seuraa Elijah Kanen johtamaa poliisijoukkoa, joka yrittää pitää Seattlen kadut poissa rikollisuudesta.Kanen joukko ei kuitenkaan välitä säännöistä, vaan käyttää kaikkia mahdollisia brutaaleja keinoja pysäyttääkseen roistot. Sarjan on tuottanut ja käsikirjoittanut Steven Seagal, joka esiintyy sarjan pääosassa yhdessä William 'Big Sleeps' Stewartin, Alex Mallari Jr.'n, ja J. Anthony Penan kanssa.

Esitys
True Justicen oli tarkoitettu alkavan vuonna 2010, mutta sarja ei saanut Yhdysvalloissa kanavaa, joka olisi esittänyt sarjaa. Tämän johdosta 27. joulukuuta 2010 sarjan kaksiosainen avausjakso päätettiin julkaista DVD:lle muokkaamalla ne 86-minuuttiseksi elokuvaksi. Sittemmin tarkoituksena oli leikata sarja kuudeksi elokuvaksi, jotka julkaistaan suoraan DVD:lle vuosina 2010–2012. Lopulta espanjalainen televisiokanava Nitro ilmoitti esittävänsä sarjaa kanavallaan 12. toukokuuta 2011 lähtien. Myöhemmin brittiläiset kanavat Channel 5 ja 5USA alkoivat myös esittämään sarjaa kanavillaan heinäkuussa 2011.

Sarjaa tuottava Voltage Pictures on ilmoittanut tuottavansa toisen tuotantokauden.

Keväällä 2012 yhdysvaltalainen ReelzChannel julkisti esittävänsä sarjaa 30. maaliskuuta 2012 lähtien.

Näyttelijät

Jaksoluettelo

1. tuotantokausi
 Deadly Crossing: Part 1
 Deadly Crossing: Part 2
 Dark Vengeance: Part 1
 Dark Vengeance: Part 2
 Street Wars: Part 1
 Street Wars: Part 2
 Lethal Justice: Part 1
 Lethal Justice: Part 2
 Brotherhood: Part 1
 Brotherhood: Part 2
 Urban Warfare: Part: 1
 Urban Warfare: Part: 2
 Payback

2. tuotantokausi
 Vengeance is Mine: Part 1
 Vengeance is Mine: Part 2
 Violence of Action
 All In
 Dead Drop
 One Shot, One Life
 Toys in the Attic
 Angel of Death
 The Conversation
 Dead Drop 2
 The Cut-Out Man
 Fired
 The Shot

Lähteet

Yhdysvaltalaiset rikossarjat
2010-luvun televisiosarjat
Quilotoa

Quilotoa on sammunut tulivuoren kaldera Ecuadorissa Pujilí Cantonin alueella. Kaldera syntyi tulivuoren purkautuessa rajusti vuonna 1280. Purkauksessa syntyi pyroklastisia virtauksia ja lahareita, jotka kulkeutuivat Tyynellemerelle saakka. Purkauksen seurauksena tulivuori romahti, jolloin syntyi kaldera, joka nykyään on muuttunut kraatterijärveksi. Kraatteri on kolmen kilometrin levyinen ja 250 metriä syvä. Alue on nykyään suosittu turistikohde.

Aiheesta muualla 

Ecuadorin tulivuoret
Rudy Gay

Rudy Carlton Gay Jr. (s. 17. elokuuta 1986 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja maailmanmestari, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 2006 lähtien. Hän on edustanut kaudesta 2017–2018 alkaen San Antonio Spursia. Aiemmin hän on edustanut Memphis Grizzliesiä, Toronto Raptorsia ja Sacramento Kingsiä.

Pienenä laitahyökkääjänä pelaavan Gayn varasi NBA:han vuoden 2006 varaustilaisuudessa kahdeksannella vuorolla Houston Rockets, joka myi Gayn pelioikeudet vaihtokaupassa Memphis Grizzliesille. Kaudella 2006–2007 Gay valittiin tulokkaiden ykköstähdistöjoukkueeseen. Hän edusti Grizzliesiä kuusi ja puoli kautta, ja hänellä oli joukkueen paras pistekeskiarvo näistä kolmella (kausina 2007–2008, 2008–2009 ja 2011–2012)

Tammikuussa 2013, kesken kauden 2012–2013, Gay siirtyi yhdessä keskushyökkääjä Hamed Haddadin kanssa Toronto Raptorsiin pelaajakaupassa, jossa Grizzlies sai vaihdossa pelintekijä José Calderónin, laitahyökkääjä Ed Davisin ja toisen kierroksen varausvuoron sekä rahallisen korvauksen. Calderón siirtyi vielä samana päivänä Detroit Pistonsiin, josta Grizzlies sai laitahyökkääjät Austin Dayen ja Tayshaun Princen. Joulukuussa 2013 Gay myytiin Sacramento Kingsiin. Lähes koko kevätkauden 2017 Gay oli poissa kentiltä akillesjännevamman takia, ja heinäkuussa 2017 hän teki sopimuksen San Antonio Spursin kanssa.

Gay on pelannut myös Yhdysvaltain maajoukkueessa, jossa hän on voittanut maailmanmestaruuden Turkin vuoden 2010 sekä Espanjan vuoden 2014 kisoista.

Lähteet 

 Rudy Gay NBA & ABA Statistics  Basketball-Reference.com

Viitteet 

Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Natalia Kills

Natalia Kills (oik. Natalia Keery-Fisher; s. 15. elokuuta 1986 Bradford, Englanti) on englantilainen laulaja-lauluntekijä.

Hän on tehnyt musiikkia muun muassa LMFAO -yhtyeen kanssa. Hän julkaisi ensimmäisen singlensä 2005 ja albumin Perfectionist maaliskuussa 2011.

Vuonna 2015 Natalia oli Uuden-seilannin X Factor ohjelmassa tuomarina miehensä Willy Moonin kanssa. Kauden finaalissa laulamassa ollut Joe Irvin hämmästytti upealla äänellään puolet tuomareista ja ison osan yleisöstä. Natalia sekä Willy yllättäen eivät pitäneet hänesta hänen ulkonäkönsä sekä asuvalintansa takia. Natalia Syytti Irviniä miehensä Willyn tyylin kopioimisesta. Willy taas kertoi Irvinin näyttäneen murhaajalta. 

Tapauksesta tuli hyvin nopeasti suuri kohu jonka seurauksena pariskunta Natalia ja Willy siirrettiin ohjelmasta pois. Kohun syystä pariskunnan on ollut vaikea saada uransa kuntoon sekä pääsyä muihin ohjelmiin.

Diskografia 
 Perfectionist (2011)
 Trouble (2013)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset sivut

Brittiläiset laulaja-lauluntekijät
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Lapinlahden Luistin -89

Lapinlahden Luistin -89 (lyh. LL-89) on Lapinlahden kunnasta Pohjois-Savosta kotoisin oleva jääurheiluun erikoistunut seura, jonka lajeja ovat jääkiekko, kaukalopallo, ringette ja taitoluistelu. Seuran kotihallina toimii Lapinlahden jäähalli.

Ringeten SM-sarjassa LL-89 on voittanut ringeten Suomen mestaruuden yhdeksän kertaa, vuosina 2002, 2003, 2009, 2010, 2012, 2013, 2014, 2018 ja 2021. LL-89 on myös voittanut ringeten seurajoukkueiden maailmanmestaruuden, Turussa pelatussa kuuden joukkueen turnauksessa 2011. Vuosina 2014–2016 ringettejoukkue pelasi kaksi kautta jääkiekon naisten Mestiksessä, josta teki paluun ringetteen. Kauden 2016–2017 joukkue pelasi ringeten Ykkössarjassa ja nousi kauden päätteeksi SM-sarjaan. Seura ilmoitti kesken mestaruusjuhlien 2021 että se tulee luopumaan sarjapaikastaan ringetten SM-sarjassa koska moni kokeneempi pelaaja lopettaa uransa. Seura ryhtyy rakentamaan uutta nousua nuorella joukkueella alemmalta sarjatasolta.

Seuran seitsemän ensimmäisen Suomen-mestaruuden ja seurajoukkueiden maailmanmestaruuden aikana joukkueen valmentajana toimi Juha Pohjola, joka kuoli syöpään syksyllä 2015.

Miesten jääkiekkojoukkue pelaa kaudella 2020–2021 Pohjois-Savon harrastesarjaa.

Naisten jääkiekkojoukkue Red Lights pelaa kaudella 2020–2021 naisten mestiskarsintaa.

Seuralla on myös useampia juniorijoukkueita jääkiekossa ja ringetessä.

Lähteet 
Seuran kotisivut
Ringeten SM-sarja

Viitteet 

Suomalaiset ringetteseurat
Jääkiekon II-divisioonaseurat
Lapinlahti
Vuonna 1989 perustetut urheiluseurat
Kolmipyrstöt

Kolmipyrstöt (Lobotidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä valtameristä.

Taksonomia
Kolmipyrstöjen heimoon kuuluvien lajien määrä vaihtelee eri lähteissä. Heimoon kuuluu ainakin kaksi lajia suvussa Lobotes: kolmipyrstö (Lobotes surinamensis) ja Lobotes pacificus. Eräät lähteet katsovat heimoon kuuluvaksi ainoastaan yhden lajin ja toiset jopa neljä lajia. Toisinaan tiikerikalat (Datnioididae) luetaan kuuluvaksi kolmipyrstöjen heimoon, vaikka tällöin heimon monofyleettisyydestä ei ole täyttä varmuutta.

Anatomia
Kolmipyrstöt ovat melko kookkaita kaloja, ja kolmipyrstö voi saavuttaa jopa metrin pituuden. Ruumiinrakenteeltaan kolmipyrstöt ovat tukevia ja korkearuumiisia kaloja. Pitkä selkäevä ja peräevä ovat peräpäästään pyöristyneet ja lähes samankokoiset sekä lähekkäin olevat, mikä antaa vaikutelman kolmesta pyrstöstä.

Levinneisyys
Kolmipyrstölajeja tavataan kaikista lämpimistä valtameristä, ja ainakin kolmipyrstö on kosmopoliitti laji. Ne ovat pääosin mereisiä lajeja, mutta niitä voi tavata myös murtovedestä. Nuoret kalat elävät usein mangrovea kasvavilla rannoilla. Erityisesti kolmipyrstöä kalastetaan ruuaksi ja sen liha on hyvänmakuista.

Lähteet

Percoidei
Pysyvä tunniste

Pysyvä tunniste on verkkoympäristössä käytettävä tunniste, jolla voidaan tunnistaa digitaalinen teos. Pysyvä tunniste on elektroninen vastine perinteisille bibliografisille tunnuksille, kuten ISBN ja ISSN. Termin englanninkielinen vastine on persistent identifier (PI).

Pysyvä tunniste
 mahdollistaa perinteisten tunnisteiden toimimisen verkossa
 tarjoaa pysyvän linkin aineistoon
 mahdollistaa sen, että tiedonhakija saa haluamansa teoksen, vaikka teoksen fyysinen sijaintipaikka olisi muuttunut. Jotta tämä onnistuisi, on pysyvä tunniste linkitettävä ajantasaiseen paikannuspalveluun, joka puolestaan tarjoaa pääsyn aineiston fyysiseen manifestaatioon.

Pysyvä tunniste tulisi antaa aineistoille, joita on tarkoitus säilyttää hyvin pitkään, useiden laitteisto- ja ohjelmistosukupolvien päähän. Pysyvän tunnisteen ja sen mahdollistaman palvelun pitäisi olla vähintään yhtä pysyvä kuin sen avulla tunnistettu aineisto. Käyttäjä pitäisi aina ohjata viimeisimpään versioon aineistosta tai sitten teostason metadataan, jonka avulla käyttäjä voi hankkia teoksen jossain muussa muodossa, esimerkiksi painettuna. Pysyvä tunniste ISBN:stä 951-45-9942-X voi olla esimerkiksi seuraavanlainen http://urn.fi/URN:ISBN:951-45-9942-X.

Pysyvien tunnisteiden järjestelmiä on luotu 1990-luvun puolivälistä lähtien Internetin syntymisen jälkeen. Yhtenä syynä tunnistejärjestelmien luomiselle oli perinteisten tunnisteiden (ISBN ja ISSN) toimimattomuus verkossa. Esimerkiksi selaimet eivät tulkitse ISBN-merkkijonoa hyperlinkiksi. ISBN-tunnuksen sisältävä pysyvä tunniste puolestaan voi toimia hyperlinkkinä, mikäli se ilmaistaan HTTP URIna. Toisena syynä tunnistejärjestelmien kehittämiselle on ollut verkko-osoitteiden vaihtumisesta syntyvät viittausongelmat.

Tunnistejärjestelmiä on kehitetty useita:
 Handle, 1994
 Persistent URL (PURL), 1995
 Uniform Resource Name (URN), 1997
 Archival Resource Keys (ARK), 2001
 Extensible Resource Identifier (XRI), 2005

Katso myös 
 Digital Object Identifier (DOI)

Lähteet 
 

Metadata
Tunnisteet