Micke-Max Åsten

Micke-Max Åsten (s. 10. kesäkuuta 1992 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ssa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Åsten osaa pelata myös laidassa. Hänet on tunnettu lähinnä alempien ketjujen "rouhijan" roolistaan ja Åstenin pelityyliin kuuluu taklaaminen sekä vastustajan ärsyttäminen.

Ura

Seuraura 
Åsten on Vuosaaren Viikinkien kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 HooCeen B-nuoriin ja sieltä kaudeksi 2008–2009 Helsingin IFK:hon. Åsten voitti HIFK:ssa B-nuorten Suomenmestaruuden vuosina 2009 ja 2010 sekä A-nuorten SM-hopeaa vuonna 2010. Kaudella 2010–2011 hän debytoi miesten peleissä pelaamalla yhdeksän Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.

Kaudeksi 2011–2012 Åsten teki yksivuotisen SM-liigasopimuksen HIFK:n kanssa. Hän aloitti kautena lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa, jossa Åsten pelasi kauden aikana kaikkiaan 20 runkosarjaottelua tehopistein 3+4=7. Hän teki liigadebyyttinsä 15. lokakuuta 2011 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Åsten merkittiin HIFK:n kolmosketjuun Markus Granlundin ja Miikka Tuomaisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.02 minuuttia. Åsten teki myös liigauransa avausmaalin heti hänen ensimmäisessä vaihdossaan ja ensimmäisellä laukauksellaan. Hänen tekemänsä ottelun avausosuma jäi HIFK:n 3–1-tappioon päättyneessä ottelussa joukkueen ainoaksi. Yhteensä Åsten pelasi kauden aikana SM-liigassa 23 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hän vahvisti myös HIFK:n A-nuoria, jossa Åsten voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Toukokuussa 2012 hän teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Kauden 2012–2013 Åsten aloitti kahden ottelun mittaisella lainalla Mestis-joukkue KooKoossa. Hän pelasi Mestiksessä lopulta valtaosan kaudestaan; Åsten pelasi myös kahdeksan ottelua Mikkelin Jukureissa ja 11 ottelua HC Keski-Uudessamaassa. Pelejä HIFK:n SM-liigajoukkueessa kertyi 11 runkosarjaottelun verran. Toukokuussa 2013 Åsten purki sopimuksen HiFK:n kanssa, eikä hän näin ollen jatkanut HIFK:ssa kaudella 2013–2014. Åsten oli vapaana agenttina, kunnes hän syksyn 2013 mittaan liittyi Kiekko-Vantaan joukkueeseen. Åsten nousi myös joukkueen varakapteeniksi ja sijoittui 93 minuutillaan Mestiksen jäähypörssissä seitsemänneksi, tehden myös 43 ottelussa 19 tehopistettä.

Elokuussa 2014 Åsten palasi try-outille HIFK:hon ja lunasti näytöillään sopimuksen loppukaudeksi 2014–2015. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös lainalla Kiekko-Vantaassa. 15. marraskuuta 2014 Åsten taklasi TUTO Hockeyn Kristian Tuohilammen selästä laitaan, sillä seurauksella, että Tuohilampi sai vammoja pään ja niskan alueelle. Åsten sai tilanteesta peräti seitsemän ottelun mittaisen pelikiellon. Kurinpitoryhmä piti päätöksessään hänen taklaustaan tarkoituksellisena laitataklauksena. Tilanteessa Åstenilta katsottiin puuttuvan täysin kunnioitus vastustajan pelaajaa kohtaan. Lisäksi hänen kurinpitohistoriaansa katsottiin rangaistusta raskauttavaksi asianhaaraksi.

Marraskuussa 2015 Åsten teki kaksivuotisen jatkosopimuksen HIFK:n kanssa. Kaudella 2016–2017 hän teki SM-liigan runkosarjassa kuusi tehopistettä, mutta Åsten saavutti yllättäen saman tehopistemäärän kahdeksassa pelaamassaan Mestarien liigan ottelussaan ja voitti HIFK:n sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 1+5=6. Kaudella 2017–2018 Åsten teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 3+7=10. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Joulukuussa 2017 Åsten teki HIFK:n kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.

Åsten oli sivussa alkukauden 2020–2021 syyskuussa 2020 Tampere Cupissa tulleen loukkaantumisen vuoksi. Hän palasi kaukaloihin lokakuun lopulla ja pelasi runkosarjassa 36 ottelua. Loppukaudella Åsten muodosti toimivan nelosketjun Juho Keräsen ja Miro Väänäsen kanssa ja he erottuivat edukseen varsinkin pudotuspeleissä. Ensimmäisessä puolivälieräottelussa 19. huhtikuuta 2021 Oulun Kärppiä vastaan hän onnistui tekemään kaksi maalia. Åstenin toinen maali syntyi vastustajan tyhjään maaliin ajassa 59.20 ja se jäi lopulta HIFK:n 3–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi, kun Kärpät onnistui vielä kaventamaan ottelun 12 sekuntia myöhemmin. Sakari Lindfors valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Kolmannessa vieraissa pelatussa puolivälieräottelussa 22. huhtikuuta 2021 Åsten teki kaksi syöttöpistettä, joista ensimmäinen jäi Miro Väänäsen tekemän voittomaalin kakkossyöttöpisteeksi. HIFK voitti ottelun lukemin 2–5 ja eteni välieriin otteluvoitoin 3–0. Nelosketjun roolistaan huolimatta Åsten onnistui rikkomaan runkosarjan pistemääränsä tehtyään kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 3+5=8, joilla hän oli HIFK:n toiseksi paras pistemies Sebastian Dykin jälkeen. Åsten jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Johan Motinin kanssa lukemalla +5. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Juhannuksen alla, kesäkuussa 2021 HIFK ilmoitti tehneensä Åstenin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Huhtikuussa 2022 Åstenin sopimusta jatkettiin taas vuodella.

Maajoukkueura 

Åsten voitti alle 18-vuotiaiden MM-pronssia vuonna 2010. Hän teki turnauksessa tehot 1+1=2. Åstenin ainoa maali ratkaisi Suomelle 5–4-voiton alkulohkossa Venäjästä. Hän pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2009. Yhteensä Åsten on pelannut 14 nuorten ja 33 poikien maaottelua.

Muuta 
Åstenin lempinimi "Muuli" on peräisin hänen joukkuetoverinaan HIFK:n junioreissa pelanneelta Mika Partaselta, jonka mielestä Åsten muistuttaa ulkoisesti samalla lempinimellä tunnettua ruotsalaista NHL-pelaaja Johan Franzénia.

Åstenin isoisä Fjalar oli jalkapallo- ja jääpalloerotuomari sekä pelaaja molemmissa lajeissa. Myös Micke-Maxin isä Hans Åsten toimi jääpallotuomarina. Hansin sisko Kristiina Koskela pelasi koripalloa SM-sarjatasolla Karhun Pojissa. Kristiinan poika Toni Koskela on puolestaan  uransa lopettanut jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
HIFK:n pelaajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt