Viikki

Viikki () on 15 000 asukkaan kaupunginosa Koillis-Helsingissä, Vanhankaupunginlahden perukassa, noin kahdeksan kilometriä keskustasta. Alueita Viikin ympäristössä ovat muun muassa Pihlajamäki ja Pihlajisto, Koskela, Vanhakaupunki, Länsi-Herttoniemi ja Myllypuro.

Viikissä sijaitsee yksi Helsingin yliopiston kampusalueista, jolla on nykyään neljän tiedekunnan toimitiloja (bio- ja ympäristötieteellinen tiedekunta, farmasian tiedekunta, eläinlääketieteellinen tiedekunta ja maatalous-metsätieteellinen tiedekunta). Alueella on myös Viikin normaalikoulu, joka on yliopiston kasvatustieteellisen tiedekunnan yksikkö. Normaalikoulussa on oppilaita esikoululaisista lukiolaisiin yhteensä noin 940 ja lisäksi opettajaksi opiskelevia noin 250.

Viikissä luonto on paljon esillä erityisesti yliopiston koetilana toimivan suuren peltoalueen, merkittävän arboretumin, Vanhankaupunginlahden luonnonsuojelualueen (lukuisia lintuhavaintotorneja, huomattava lintujen muutto- ja pesimäalue) sekä ekoasuntoalueen myötä. Siellä sijaitsee myös kaupungin vedenpuhdistamo.

Osa-alueita Viikissä ovat Viikin tiedepuisto, eli yliopiston kampus ympäristöineen, Viikinranta, Viikinmäki ja Latokartano.

Historia

Viikin nimi esiintyy tilikirjoissa kylän ja neljänneskunnan nimenä vuonna 1543 muodossa Vijch. Saman vuosikymmenen aikana kylä jaettiin Västervik- ja Östervik-nimisiin osiin. 

Viikin latokartano perustettiin 1550-luvulla kuninkaankartanon maatilaksi eli kruununtilaksi. Kartanoon liitettiin kuusi Östervikin ja kolme Västervikin kylän taloa. Vuonna 1629 latokartano lahjoitettiin ratsumestari Gert Skyttelle, peruutettiin kruunulle vuonna 1655 ja oli sen jälkeen Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherran virkatalona sekä sen jälkeen vuokrattuna eri henkilöille.

Vuonna 1946 Viikki liitettiin Helsinkiin. Viikin historia ja merkittävät henkilöt näkyvät nimistössä, joihin kuuluvat mm: Leskirouva Freytagin kuja, Laivuri Petterin katu, Lautamies Jopin katu, Vouti Björnramin kuja, Simo Klemetinpojan puisto, Erik Spåren tie, Krister Juutin polku ja Agnes Sjöbergin katu.

Liikenneyhteydet 
Lahdenväylä ja Viikintie ovat alueen tärkeimmät henkilöautoliikenteen runkoväylät. Kehä I kulkee aivan Latokartanon asuinalueen vierestä koillisessa, mutta lähin liittymä sille on Pihlajamäessä.

Viikkiin liikennöivät Munkkiniemestä ja Kontulasta bussilinja 57, keskustasta linja 78, Herttoniemestä ja Puistolasta linja 79, Meilahdesta ja Myllypurosta 506. Lisäksi runkolinja 550 kulkee Viikin halki.

Viikin katujen, kujien ja puistojen nimiä 
 Leskirouva Freytagin kuja: Leskirouva Freytag taisteli 1650-luvulla isoja herroja, kuten Pietari Brahea ja muita vastaan mahtavista maaomistuksistaan, jotka oli perinyt mieheltään Gerd Skytteltä. Viikin Latokartanon maat kuuluivat Skytten omistuksiin Munkkiniemen, Lauttasaaren, Konalan Hindersnäsin ja Kuninkaankartanon mylly- ja kalastusoikeuksien lisäksi.
 Vouti Björnramin kuja: Vouti Björnram toimi Helsingin kuninkaankartanon voutina Erik Spåren jälkeen.
 Simo Klemetinpojan puisto: Simo Klemetinpoika oli Helsingin pitäjän huomattavin maanomistaja, joka sai vuonna 1547 rangaistuksen uppiniskaisuudestaan ja talonpoikien yllyttämisestä jatkuvaan talonpoikaispurjehdukseen. Hänen sai kaupungin pakkolunastuksessa menettämilleen maille korvauksen kuninkaalta.
 Erik Spåren tie: Eriks Spåre (Erik Spore) toimi aateliston viestin viejänä kuninkaalle vuoden 1549 lopulla pidetystä neuvottelukokouksesta, jossa aatelisto antoi kannatuksensa Kustaa Vaasan kaupalliselle itsenäisyyspolitiikalle. Spåre valvoi Porvoon linnaläänin kuuden kaupungin perustamistöitä. Hänet määrättiin Helsingin kuninkaankartanon voudiksi ja sai palkaksi oikeuden Tuuloksen pitäjän Kouvolan neljänneksen verotuloihin. Spårella oli keskeinen asema Helsingin kaupungin perustamishankkeissa.
 Agnes Sjöbergin katu: Agnes Sjöberg (1888–1964) oli eläinlääkäri, joka valmistui eläinlääkäriksi ensimmäisenä naisena Euroopassa ja todennäköisesti oli ensimmäinen nainen maailmassa, joka väitteli eläinlääketieteen tohtoriksi.
 Erik Lönnrothin kuja: Erik Lönnroth (1883–1971) oli suomalainen metsätieteilijä, professori ja Helsingin yliopiston rehtori.
 N. A. Osaran kuja: Nils Osara (1903–1990) oli metsätieteen professori ja Metsähallituksen pääjohtaja. Laajat avohakkuualueet Posiolla ja Pudasjärvellä ovat saaneet nimekseen Osaran aukeat hänen mukaansa.  
 Antti Mäen kuja: Antti Mäki (1904–1985) oli maataloudentutkija ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston maanviljelystalouden professori vuosina 1950–1971, joka tutkimusaloja olivat pakkolunastuksen vaikutus, maatalouden rakennusolot ja maatalouspolitiikka.
 Laivuri Petterin katu: Östervikin kylässä asunut Petter Vik toimi laivurina 1500-luvulla. Hän kuljetti jaalallaan tavaraa kauppiaille Helsingin pitäjän ja Tallinnan välillä. Tallinnalaisen kauppiaan tilikirjojen mukaan laivuri Petteri oli hänen yrityksensä tärkeimpiä kauppakumppaneita vuosina 1511–1531.

 Lautamies Jopin katu ja kuja: Jop Viik on mahdollisesti vanhin nimeltä tunnettu viikkiläinen. Hänet mainitaan yhtenä kahdestatoista lautamiehestä tuomiokirjeessä vuodelta 1417. Kirje koski riita-asiaa lohenkalastusoikeuksista.
 Krister Juutin polku: Tämän kevyen liikenteen raitin nimessä esiintyvä mies oli Krister Juutti (), joka toimi kartanonvoutina 1561–62.<ref>{{Verkkoviite|osoite= https://www.hel.fi/static/tieke/digitoidut_asiakirjat/helsingin_kadunnimien_historia/pdf/Helsingin_kadunnimet_3.pdf |nimeke=Helsingin kadunnimet 3|tekijä=Lehikoinen, Jyrki (toim.)|julkaisu=|ajankohta=1999|julkaisija=Helsinki*  Helsingfors|selite=s. 186|viitattu=3.8.2017|kieli= }}</ref>
 Von Daehnin katu: Woldemar von Daehn (1838–1900) oli suomalais-venäläinen kenraali ja Suomen suuriruhtinaskunnan ministerivaltiosihteeri vuosina 1891–1898.
 Arthur Rindellin raitti: Arthur Rindell (1852–1936) oli suomalainen maatalouskemisti.
 Nils Westermarckin kuja: Nils Christian Westermarck (1910–2002) oli suomalainen akateemikko, agronomi, poliitikko ja ministeri. Hän toimi myös alansa professorina Uumajassa ja Helsingissä.
 Erkki Kivisen kuja: Erkki Kivinen (1903–1985) oli maanviljelyskemian ja -fysiikan professori ja Helsingin yliopiston rehtori.
 Pasteurinkatu: Katu on saanut nimensä ranskalaisen mikrobiologin ja kemistin Louis Pasteurin (1822–1895) mukaan, joka osoitti bakteerien ja rokotuksen merkityksen sairauksien hoidossa.
 Kiviteltankatu: Viikinmäessä sijaitsevat kadunnimet Kiviteltankatu ja Kiviteltanporras on annettu lähistöllä sijaitsevan jääkaudella syntyneen kivimuodostuman mukaan.

 Katso myös 
 Luettelo Viikin merkittävimmistä rakennuksista

 Lähteet 
 

Viitteet

Aiheesta muuallaJulkiset palvelutViikin kartta (helsinginkartta.fi) 
Yliopiston Viikin kampusalueen portaali 
Helsingin kaupunginkirjasto - Viikin kirjasto 
Viikin infokeskus Korona 
Kaupunkisuunnitteluviraston Viikki-Kivikko -projektisivutAsukasyhdistykset ja asukastalotoiminta'''
Viikki-Seura
Asukastalot
Latokartanon asukasyhdistys 

Seulonnan keskeiset artikkelit