USS Liberty (AGTR-5)

USS Liberty (runkonumerot AG-158 ja ATGR-5) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1945 vesille laskettu Belmont-luokan tukilaiva, joka oli erikoistunut elektronisten tiedustelutietojen keräämiseen. Alus joutui itäisellä Välimerellä Israelin ilmavoimien ja Israelin armeijan torpedoveneiden hyökkäyksen kohteeksi 8. kesäkuuta 1967. Hyökkäyksen seurauksena 34 miehistön jäsentä sai surmansa ja 171 haavoittui.

Valmistus 

Maritime Commission tilasi V2-S-AP3 tyyppisen rahtialuksen SS Simmons Victoryn Oregon Shipbuilding Corporationilta Portlandista Oregonista, missä köli laskettiin 23. helmikuuta 1945. Alus laskettiin vesille 6. huhtikuuta kumminaan Kenneth L. Cooperin puoliso ja luovutettiin tilaajalle 4. toukokuuta.

Palvelus 
Toisen maailmansodan viimeisinä kuukausina alus kuljetti rahtia Coastwise Linen lipun alla. Alus teki yhdeksän matkaa Korean rannikolle 18. marraskuuta 1950 – 23. joulukuuta 1952 kuljettaen materiaalia Yhdysvaltain Koreassa oleville joukoille.

Simmons Victory siirrettiin 1958 Kansalliseen reservilaivastoon ja se ankkuroitiin Puget Soundiin Olympiaan Washingtoniin. Yhdysvaltain laivasto lunasti aluksen helmikuussa 1963 ja se siirrettiin Willamette Iron and Steel Corporationille Oregonin Portlandiin muutettavaksi tieteellis-tekniseksi tutkimusalukseksi. Alus nimettiin telakalla 8. kesäkuuta uudelleen USS Libertyksi runkonumerolla AG-158. Sen runkonumeroksi vaihdettiin 1. huhtikuuta 1964 ATGR-5. Alus otettiin palvelukseen Bremertonissa Washingtonissa 30. joulukuuta 1964 ensimmäisenä päällikkönään Daniel T. Wieland.

Bremertonissa tehdyn varustamisen jälkeen alus siirtyi Norfolkiin, jonne se saapui 23. helmikuuta 1965. Alus liitettiin 8. apulaivueeseen () ja sille asennettiin elektronisen sodankäynnin laitteistoja sekä uusi viestintäjärjestelmä. Huhtikuun ja toukokuun alun alus oli koeajoissa ja sen miehistö koulutettavana Guantanamonlahdella Kuubassa.

USS Liberty lähti 15. kesäkuuta Norfolkista Afrikan länsirannikolle, jossa se suoritti tutkimuksia Kanariansaarilta aina Hyväntoivonniemeen saakka. Aluksen palattua Norfolkiin Yhdysvaltain itärannikolle 22. lokakuuta koulutusta jatkettiin, kunnes se lähti jälleen 4. tammikuuta 1966 Afrikan rannikolle. Alus teki vuoden 1966 elokuuhun mennessä vielä toisen purjehduksen Afrikan rannikolle ja se lähti neljännelle purjehdukselleen 1. marraskuuta.

Libertyn välikohtaus

Israelin ilmavoimien hyökkäys 

Liberty lähti 2. kesäkuuta 1967 Rotan laivastotukikohdasta Espanjasta asemapaikkaansa Siinain rannikolle noin 13 mailia El Arsihista, jonne se saapui 8. kesäkuuta. Sen tehtävänä oli tarkkailla Israelin ja arabimaiden radioliikennettä kuuden päivän sodassa.

Liberty oli selvästi tunnistettavissa Yhdysvaltain laivaston alukseksi, eikä aluksen siten pitänyt joutua hyökkäyksen kohteeksi. Aamulla klo 9.00 Israelin C-47 Dakota -tiedustelukone lensi rannikolta Libertyn ylle kiertäen tämän kolme kertaa. C-47 Dakota kuvasi aluksen ja piti jatkuvaa radioyhteyttä lähellä olleisiin Israelin ilmavoimien Dassault Mirage III -suihkuhävittäjiin. Israel lähetti lentokoneita usean tunnin ajan tarkkailemaan alusta. Miehistö kertoi, että jotkin koneet lensivät niin läheltä, että lentäjien kasvot saattoi erottaa. Rannikolta lähestyi kello 14.00 kolme Mirage III -suihkuhävittäjää, jotka tulittivat alusta ohjuksin, konetykein ja palopommein koko laivan kyljen mitalta tuhoten radiohuoneen ja -antennit. Hävittäjät lensivät aluksen yli useita kertoja tulittaen, jolloin useimmat aluksen komentosillalla ja kannella saivat surmansa.

Torpedointi ja apujoukot 

Hävittäjien poistuttua Libertyllä vallitsi täysi kaaos. Miehistö sammutti tulipaloja ja hoiti loukkaantuneita. Lentokoneiden ammuttua aluksen Yhdysvaltain lipun riekaleiksi miehistö nosti välittömästi ylisuuren lipun näkyvälle paikalle. Noin 20 minuuttia hävittäjien poistuttua paikalle saapui kolme Israelin laivaston torpedovenettä, jotka avasivat tulen Libertyä vastaan torpedoiden tämän vesirajan alapuolelle suuren reiän. Libertyn radiomiehet pystyttivät hätävara-antennin ja saivat Israelin radiohärinnästä huolimatta yhteyden Yhdysvaltain 6. laivaston lentotukialuksiin USS Americaan ja USS Saratogaan, jotka olivat lännempänä Välimerellä. Lentotukialukset lähettivät hävittäjiä Libertyn avuksi, jotka presidentti Lyndon B. Johnson jostain syystä komensi takaisin ennen kuin ne ehtivät paikalle. Lopulta Israelin laivasto veti torpedolaivansa takaisin. Libertyn sisään tulvi vettä, mutta se pysyi pinnalla. Miehistö sai aluksen moottorit käyntiin ja se suuntasi länteen ja kohtasi hävittäjä USS Davisin, jonka saattamana pahoin vaurioitunut Liberty saatiin lopulta Maltalle.

Välikohtauksen seuraukset 

Hyökkäyksessä sekä sen aikana saatuihin vammoihin kuoli 34 ihmistä. Lisäksi 170 haavoittui. Uhrien joukossa oli muun muassa yhdysvaltalaisia kryptologeja. Israel tarjosi Yhdysvalloille anteeksipyyntönsä seuraavana päivänä. Israelilaisten sotilasjohtajien mukaan he olivat erehtyneet laivasta, ja luulleet hyökänneensä egyptiläistä kuljetusalusta vastaan.

Alus vaurioutui hyökkäyksessä niin pahoin, ettei sitä kannattanut enää korjata. Se myytiin romutettavaksi vuonna 1973.

Lähteet

Viitteet 

Israelin ja Yhdysvaltain kahdenväliset suhteet
Yhdysvaltain laivaston apualukset
Tiedustelu
Lyndon B. Johnsonin presidenttikausi