joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ydinaseiden kieltosopimus

Ydinaseiden kieltosopimus on YK:ssa laadittu sopimus ydinaseiden kieltämiseksi, lopullisena tavoitteena niiden eliminointi kokonaan. Sopimus hyväksyttiin äänestyksessä 7. heinäkuuta 2017. Se tuli voimaan 22. tammikuuta 2021, kun 50 maata oli ratifioinut sen. Elokuussa 2021 allekirjoittajavaltioita oli yhteensä 86, joista ratifioinnin oli tehnyt yhteensä 55 valtiota.

YK:n yleiskokous hyväksyi 23. joulukuuta 2016 päätöslauselman neuvottelujen alkamisesta. Päätöslauselmaa kannatti 113 jäsenvaltiota, 35 vastusti ja 13 jätti äänestämättä. Yhdysvallat kehotti liittolaisiaan vastustamaan päätöslauselmaa ja boikotoimaan sopimusneuvotteluja. 

Sopimusta kannatti 122 maata. Vain Alankomaat äänesti sitä vastaan. Yksikään ydinasevalta ei ole mukana sopimuksessa eivätkä ne aio noudattaa sitä. Suurin osa NATO-maista, Suomi ja Japani boikotoivat sopimusneuvotteluja.  Euroopan unionin jäsenmaista sopimuksen ovat ratifioineet ainoastaan Irlanti ja Itävalta, joista kumpikaan ei kuulu sotilasliitto NATOon.

Suomi ja muut Pohjoismaat jättäytyivät ydinaseiden kieltosopimuksen ulkopuolelle ainakin alkuvaiheessa. Suomen poisjäämistä on perusteltu esimerkiksi sillä, että liittymällä sopimukseen Suomi epäsuorasti kritisoisi niitä Euroopan maita, joilla itsellään on ydinaseita tai joiden turvallisuus perustuu NATO-jäsenyyden kautta Yhdysvaltain ydinaseisiin. Lisäksi on esitetty, että ydinaseiden kieltosopimukseen liittyminen heikentäisi Suomen sitoutumista ydinsulkusopimukseen sekä Suomen turvallisuuspolitiikan yhtenä peruskivenä olevaa NATO-optiota. Suomen ulkoministeriötä edustanut suurlähettiläs on esittänyt, ettei ydinaseiden kieltosopimus aiheuta ydinsulkusopimuksen allekirjoittajamaille lisävelvoitteita, eikä poista yhtään ydinasetta. Rauhanliikkeen kannan mukaan kieltosopimus merkitsee kuitenkin kansainvälisen tapaoikeuden muutosta, joka koskee voimaantultuaan ilman erillistä hyväksyntääkin kaikkia maita.

Ydinasekieltoa ajava International Campaign to Abolish Nuclear Weapons -järjestö sai 2017 Nobelin rauhanpalkinnon.

Sopimuksen allekirjoittajamaat 
Tilanne 25. elokuuta 2021:

Lähteet

Yhdistyneiden kansakuntien sopimukset
Kieltosopimus
2017
Kari Kanala

Kari Tapani Kanala (s. 4. toukokuuta 1967 Halsua) on suomalainen pappi ja julkisuuden henkilö. Hän on toiminut vuodesta 2016 Paavalin seurakunnan kirkkoherrana Helsingissä. Kanala on aiemmin toiminut pappina eri seurakunnissa sekä merimiespappina Isossa-Britanniassa. Lisäksi hän on toiminut Palloliitossa ja opettajan tehtävissä. Julkisuudessa hän on ollut muun muassa Ensitreffit alttarilla -ohjelman, jossa hän toimi asiantuntijana, myötä. Kanala on profiloitunut kirkon uudistajana, ja hän on puhunut samaa sukupuolta olevien parien kirkollisten vihkimisten puolesta. 

Kanala on kolmatta kertaa naimisissa ja hänen nykyinen vaimonsa on pappi Milla Mäkitalo. Heillä on vuonna 2016 syntynyt poika. Kanala on kirjoittanut yhdessä vaimonsa kanssa kirjan Suhteellista – pilkettä ja pohdintaa parisuhteesta, Kirjapaja 2019. ISBN 9789523541221.  

Kanala osallistui tammikuussa 2018 Helsingin Savoy-teatterissa järjestettyyn roastiin eli komedialliseen julkiseen pilkkaamiseen. Helsingin tuomiokapituli käsitteli lokakuussa 2018 Kanalan esityksestä tehdyn kantelun ja totesi, että Kanala oli käyttäytynyt vastoin asemansa ja tehtävänsä edellyttämiä tapoja. Kanala poseerasi Helsingin Sanomissa alastomana syyskuussa 2021. Kanala osallistui Tanssii tähtien kanssa -tv-ohjelmaan syksyllä 2021, mutta putosi siitä ensimmäisenä kilpailijana.

Vuonna 2021 Kanala kirjoitti kirjan "Parisuhdekorjaamo – Kaikkien suhdemallien huoltoon ja tuunaamiseen" psykologi Mikael Saarisen kanssa.

Kanala on innokas jalkapallon ystävä ja pelaa itsekin julkkisten Raittius- ja urheiluseura Zoomin jalkapallojoukkueessa.

Vapaa-ajattelija.fi-kiista
Kanala johti vuodesta 2012 Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymän viestintäkampanjaa, jossa seurakuntayhtymä varasi vapaa-ajattelija.fi-verkko-osoitteen omaan käyttöönsä. Kanalan mukaan "ajattelu on vapaata kaikille" eikä nettiosoitteen rekisteröimisessä ole ollut kysymys kiusanteosta Vapaa-ajattelijain liittoa kohtaan. Vapaa-ajattelijan liitto kanteli verkko-osoitteen käytöstä Viestintävirastoon. Viestintäviraston  mukaan seurakuntayhtymällä ei ollut vahingoittamispyrkimystä, vaikka verkkotunnus oli lähes identtinen vapaa-ajattelijoiden käyttämän vapaa-ajattelijat.fi:n kanssa.

Vapaa-ajattelijan liitto vei asian hallinto-oikeuteen, joka vuonna 2014 kumosi Viestintäviraston päätöksen ja poisti seurakuntayhtymältä oikeuden käyttää vapaa-ajattelija.fi-osoitetta. Hallinto-oikeuden mukaan verkkotunnuksen hankkimisen ilmeisenä tarkoituksena oli hyötyä Vapaa-ajattelijain Liitto ry:n suojatun nimen maineesta ja tunnettuudesta.

Lähteet 

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomalaiset julkisuuden henkilöt
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Tsarskoje Selon lyseo

Tsarskoje Selon lyseo () oli Venäjällä Tsarskoje Selossa (nyk. Puškin) sijainnut oppilaitos, joka oli toiminnassa vuosina 1811–1917. Vuonna 1843 lyseo siirrettiin Pietariin ja nimettiin uudelleen perustajansa keisari Aleksanteri I:n mukaan Keisarilliseksi Aleksanterin lyseoksi. Nykyisin lyseon rakennuksessa toimii vuonna 1949 avattu lyseon muistomuseo.

Lyseo oli aatelisten poikien arvovaltainen oppilaitos, joka perustettiin erityisesti valtiollisiin tehtäviin pyrkineiden nuorten kasvattamiseksi. Lyseon rakennus sijaitsee Katariinan palatsin siivessä. Lyseon kenties kuuluisimmat oppilaat olivat Aleksandr Puškin ja Aleksandr Gortšakov. Muita tunnettuja oppilaita olivat muun muassa Anton Delvig, Wilhelm Küchelbecker, Nikolai Giers, Dmitri Tolstoi, Jakov Grot, Aleksei Lobanov-Rostovski ja Mihail Saltykov-Štšedrin.

Lähteet 

Venäjän koulutus
Pietari
Nälkäpäivä (lyhytelokuva)

Nälkäpäivä on suomalaisen indie-elokuvaryhmä Anti-Teatterin valmistama lyhytelokuva, joka julkaistiin vuonna 2003. Elokuva on yhtiön kolmas. Nälkäpäivästä julkaistiin HD -remasteroitu versio helmikuussa 2012.

Juoni 

Kahvitauko-elokuvasta tuttu Setä-Samuli saapuu erään Nakkikioskin luokse tilaamaan nakkia ja maitoa. Paikalla olevat eläinaktivistit ja homojen edustaja alkavat ärsyttää Samulia. Kun Samuli oli melkein syömässä nakin, homojen edustaja tuuppaa Samulia, jonka seurauksena Samuli pudottaa nakkinsa maahan. Samuli hermostuu ja heittää maidon homoa päin, joka sytyttää tämän tuleen. Alkaa tulitaistelu. Samuli tappaa kaikki paikalla olevat ja käy viimeisen taistelun nakkimyyjää vastaan. Samuli lyö myyjältä ensin käden irti ja myöhemmin kasvosta palan. Taistelun jälkeen Samuli alkaa juoda olutta.

Lähteet

Suomalaiset lyhytelokuvat
Vuoden 2003 elokuvat
Hamish Mahaddie

Thomas Gilbert "Hamish" Mahaddie (maaliskuu 1911 – 16. tammikuuta 1997) oli brittiläinen Kuninkaallisten ilmavoimien upseeri ennen toista maailmansotaa, sen aikana ja sen jälkeen. Myöhemmin hän toimi neuvonantajana ja koordinaattorina useiden sotaelokuvien tuotannossa. Hän sai Hamish-lempinimensä ilmavoimissa ollessaan hankittuaan samannimisen hevosen ja hänen palvelustoveriensa kommentoitua hänen ja hevosen olevan saman näköisiä.

Mahaddie syntyi Skotlannissa vuonna 1911 ja liittyi ilmavoimiin vuonna 1928. Hän palveli aluksi ilmavoimien maanpinnan tukijoukoissa, mutta vuonna 1934 hänen hakemuksensa pommikonemiehistön koulutukseen hyväksyttiin ja hän sai lentäjänlupansa seuraavana vuonna. Toisen maailmansodan alettua vuonna 1939 Mahaddie toimi pommikoneen lentäjänä aina vuoteen 1943 asti, jolloin hänestä tehtiin ns. Pathfinder-yksiköiden värvääjä. Pathfinder-yksiköiden tehtävä oli johtaa pommituslaivueita ja pudottaa soihtuja merkiksi pommikoneille.

Vuonna 1955 Mahaddie, joka vielä oli ilmavoimien palveluksessa, hankki operaatio Chastiseä käsittelevää elokuvaa Taivaalla palaa varten tuotannon tarvitsemat Avro Lancaster -pommikoneet. Hän jäi eläkkeelle ilmavoimista vuonna 1958 everstin arvonimellä.

Eläkkeelle jäätyään Mahaddie alkoi luoda uraa sotaelokuvien konsulttina ja avusti muun muassa elokuvien Laivue 633 iskee ja Taistelu Englannista lentokoneiden hankinnassa. Jälkimmäisen tuotantoa varten Mahaddie sai hankittua yli sata konetta muun muassa Espanjan ilmavoimilta ja yksityisiltä omistajilta. Mahaddie avusti myös James Bond -elokuvan Elät vain kahdesti "Pikku Nellie" -autogiron kanssa.

1970-luvulla Mahaddie esiintyi kommentaattorina dokumenttisarjassa Maailma sodassa.

Hamish Mahaddie kuoli 16. tammikuuta 1997.

Kirjallisuutta

Lähteet

Viitteet 

Brittiläiset lentäjät
Vuonna 1911 syntyneet
Vuonna 1997 kuolleet
Tolkien (elokuva)

Tolkien on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkerrallinen draamaelokuva, joka kertoo englantilaiskirjailija J. R. R. Tolkienista. Elokuvan on ohjannut Dome Karukoski, ja sen ovat käsikirjoittaneet David Gleeson ja Stephen Beresford. Tolkienia näyttelee Nicholas Hoult. Muissa pääosissa esiintyvät muun muassa Lily Collins ja Tom Glynn-Carney.

Elokuvaa on valmisteltu vuodesta 2013. Heinäkuussa 2017 ohjaajaksi ilmoitettiin Dome Karukoski ja pääosanäyttelijäksi Nicholas Hoult. Elokuvan kuvaukset aloitettiin lokakuussa 2017.

Tolkienin ensi-ilta Yhdysvalloissa on 10. toukokuuta 2019 ja Suomessa sekä Britanniassa viikkoa aiemmin 3. toukokuuta. Elokuvan budjetti on STT:n mukaan noin 17 miljoonaa euroa ja kopiomäärä Yhdysvalloissa yli 500. Ensi-iltaviikonloppuna elokuvan kassatulot olivat 2,20 miljoonaa dollaria ja se oli yhdeksänneksi katsotuin elokuva Yhdysvalloissa. Sitä esitettiin 1 495 elokuvasalissa. Suomessa katsojia oli ensi-iltaviikonloppuna 23 625 ja se oli viikonlopun toiseksi katsotuin elokuva.

Rooleissa

Arvosteluja

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 Neil Gaiman’s Favorite Recent Film is Probably What You Thought It’d Be Birth. Movies. Death.

Vuoden 2019 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Yhdysvaltalaiset elämäkertaelokuvat
Dome Karukosken ohjaamat elokuvat
Fox Searchlight Picturesin elokuvat
J. R. R. Tolkien
Kirjallisuusvuosi 1949

Kirjallisuusvuosi 1949 käsittelee vuoden 1949 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Ruotsin akatemia päätti olla myöntämättä Nobelin kirjallisuuspalkintoa, koska palkinnon saajasta ei päästy yksimielisyyteen. Palkinnon sai vuonna 1950 takautuvasti yhdysvaltalainen kirjailija William Faulkner.
 Kirjailija Graham Greenen käsikirjoitukseen perustuva brittiläinen film noir -elokuva Kolmas mies sai ensi-iltansa. Greene julkaisi tarinan kirjana vasta myöhemmin.

Julkaisuja 
 Enid Blyton – The Rockingdown Mystery (suom. Aution kartanon arvoitus)
 Michael Innes – The Journeying Boy (suom. Matkaava poika)
 Arvi Korhonen (toim.) – Suomen historian käsikirja 1–2
 Willy Ley – Avaruuden valloitus
 Astrid Lindgren – Kerstin ja minä (ruots. Kerstin och jag, ruotsiksi 1944)
 Arthur Miller – Kauppamatkustajan kuolema (Death of a Salesman)
 Yukio Mishima – Kamen no Kokuhaku (Erään naamion tunnustuksia, esikoisteos)
 Vilhelm Moberg – Utvandrarna (suom. Maastamuuttajat 1-2, 1958)
 George Orwell – Nineteen Eighty-Four (suom. Vuonna 1984, 1950 ja 1999)
 Valentin – Ruma Elsa
 Jean-Paul Sartre – Les Chemins de la Liberté (neliosaiseksi tarkoitetun teoksen kolme osaa)
 Mika Waltari – Mikael Hakim
 Arved Viirlaid – Tormiaastad (alkuosa)
 Lauri Viita – Kukunor

Palkintoja 
 Aleksis Kiven palkinto
 Viljo Kojo
 Kalevi Jäntin palkinto
 Väinö Linna
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 William Faulkner
 Pulitzerin kirjallisuuspalkinto
 James Gould Cozzens

Lähteet 

1949
Brasilian Grand Prix 2017

Brasilian Grand Prix 2017 (virallisesti Formula 1 Grande Prêmio Heineken do Brasil 2017) oli Formula 1 -kauden  19. osakilpailu, joka ajettiin 12. marraskuuta Interlagosin moottoriradalla São Paulossa Brasiliassa.

Viikonlopun aikataulu ja sää

Tulokset

Aika-ajot

Kilpailu

Muuta 
 Esteban Oconin uran ensimmäinen keskeytys.

Sijoitukset kilpailun jälkeen

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Brasilian GP 2017 - F1-ruutu

Brasilian Grand Prix
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2017
Kirjallisuusvuosi 1948

Kirjallisuusvuosi 1948 käsittelee vuoden 1948 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 V. A. Koskenniemi nimitettiin akateemikoksi.
 Runoilija Aale Tynni voitti kultaa taidekilpailujen lyriikan sarjassa runollaan Hellaan laakeri kesäolympialaissa 1948 Lontoossa.
 YK:n kasvatus- ja tiedejärjestö Unesco alkoi julkaista maailmankielille käännettyä, harvinaisemmilla kielillä kirjoitettua kaunokirjallisuutta kokoelmassa Collection of Representative Works.

Julkaisuja 
 Jerzy Andrzejewski – Popiół i diament  (Tuhka ja timantti)
 Bertolt Brecht & Hella Wuolijoki – Herr Puntila und sein Knecht Matti (suom. Herra Puntila ja hänen renkinsä Matti)
 Tove Jansson – Taikurin hattu (Trollkarlens hatt, suomennos 1956)
 Arvi Korhonen – Finland in the World War II (ilman kirjoittajan nimeä julkaistu ajopuuteorian lanseeraus)
 Halldór Laxness – Atomiasema (Atomstöðin, suomennos 1955)
 Edwin Linkomies – Homeros
 Väinö Linna – Musta rakkaus
 Norman Mailer – The Naked and the Dead (suom. Alastomat ja kuolleet, 1951)
 Thomas Mann – Doktor Faustus: Das Leben des deutschen Tonsetzers Adrian Leverkühn, erzählt von einem Freunde
 Alan Paton – Cry, the Beloved Country (suom. Itke, rakastettu maa, 1950)
 Jean Piaget – La Naissance de l’intelligence chez l’enfant (The Origins of Intelligence in Children)
 Simo Puupponen – Siunattu hulluus 
 Elvi Sinervo – Vuorelle nousu
 John Steinbeck & Robert Capa – A Russian Journal (suom. Matkalla Neuvostoliitossa, 2002)
 Josephine Tey – The Franchise Affair (suom. Franchisen juttu) 
 Mika Waltari – Mikael Karvajalka
 Mika Waltari – Lähdin Istanbuliin

Palkintoja 
 Aleksis Kiven palkinto
 Einari Vuorela
 Kalevi Jäntin palkinto
 Lauri Viita
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 T. S. Eliot
 Pulitzerin kirjallisuuspalkinto
 James Michener

Lähteet 

1948
Kirjallisuusvuosi 1946

Kirjallisuusvuosi 1946 käsittelee vuoden 1946 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Brittiläinen Penguin Books alkoi julkaista The Penguin Classics -kirjasarjaa.
 Neuvostoliitto vangitsi virolaisen kirjailijan Jaan Krossin. Hän vapautui vuonna 1954.
 Ranskalaiset René Higonnet ja Louis Moyroud kehittivät Lumitype-valo­latoma­koneen, joka tuli tunnetuksi tuotemerkillä Photon. Maailman ensimmäinen valoladottu kirja oli tällä koneella ladottu The Wonderful World of Insects (1953), vaikkakin valoladontaa oli kehitelty jo 1920-luvulta asti.
 Japanissa julkaistiin ensimmäinen toisen maailmansodan jälkeinen historian oppikirja Kuni no ayumi, joka herätti riitaa maan perinteisiin tukeutuvien opetusviranomaisten ja edistysmielisten historioitsijoiden välillä.

Julkaisuja 
 Frans G. Bengtsson – Orm Punainen kotona ja idän retkillä (ruots. Röde Orm : Hemma och i österled, 1946)
 Edmund Crispin – The Moving Toyshop (rikosromaani, suom. Liikkuva lelukauppa)
 Giovannino Guareschi – ensimmäinen Isä Camillon hahmosta kertova tarina julkaistaan candido-lehdessä.
 Aaro Hellaakoski – Huojuvat keulat
 Tove Jansson – Muumipeikko ja pyrstötähti
 Níkos Kazantzákis – Kerro minulle, Zorbas (Βίος και Πολιτεία του Αλέξη Ζορμπά, Víos kai Politeía tou Aléxi Zormpá)
 Aili Konttinen – Inkeri palasi Ruotsista
 Edwin Linkomies  – Keisari Augustus ja Rooman perintö
 Aila Meriluoto  – Lasimaalaus
 Olavi Paavolainen – Synkkä yksinpuhelu
 Jean-Paul Sartre – L'Existentialisme est un humanisme
 Rex Stout – Kadonnut ääni (alkuteos The Silent Speaker, suom. 1954)
 Władysław Szpilman – Śmierć miasta (Pianista, omaelämäkerrallinen kuvaus elämästä sodan ajan Varsovassa)
 Jussi Talvi – Tällaista oli palata
 Robert Penn Warren – Kaikki kuninkaan miehet

Palkintoja 
 Aleksis Kiven palkinto
 Aaro Hellaakoski
 Kalevi Jäntin palkinto
 Eila Kivikk’aho
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 Hermann Hesse

Lähteet 

1946
Kauppatori (Jyväskylä)

Kauppatori on Jyväskylässä Harjun kaupunginosassa sijaitseva tori. Aukio sijaitsee keskustan pohjoispuolella ja rajautuu Lyseonkatuun, Yliopistonkatuun sekä Väinönkatuun sekä luoteessa suoraan asuinkortteliin. Kauppatorin keskellä sijaitsee kuvanveistäjä Veikko Hirvimäen veistämä vuonna 1989 paljastettu veistos Torikuningas. Torin lounaislaidalla sijaitsee liikerakennus, jossa toimi vuoteen 2008 saakka Jyväskylän kauppahalli. Myös Harjun kaupunginosaa vastaavan kaupungin tilastoalueen nimi on torin mukaan Kauppatori.

Lähteet 

Jyväskylä
Suomen aukiot
Harju (kaupunginosa)
Roger Broo

Roger Nils Håkan Broo (1. lokakuuta 1945 Ylimarkku – 24. lokakuuta 2017 Turku) oli suomenruotsalainen yhteiskuntatieteilijä ja kanslianeuvos, joka työskenteli pitkään Åbo Akademin hallintojohtajana ja vaikutti suomenruotsalaisessa kulttuurielämässä.

Broo valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Åbo Akademista vuonna 1971. Hän työskenteli tutkimusassistenttina Svenska litteratursällskapetin yhteiskuntatutkimuksen lautakunnassa 1969–1977 sekä kauppa- ja teollisuusministeri Kristian Gestrinin poliittisena sihteerinä 1974–1975, ennen kuin astui Åbo Akademin palvelukseen vuosiksi 1977–2010. Korkeakouluneuvoston jäsenenä (1972–1977) hän solmi suhteita yliopistoihin ja poliittisiin päättäjiin, ja kun Åbo Akademi siirtyi vuonna 1981 valtionrahoituksen piiriin, rahoituksen taso pysyi pitkälti Broon ansiosta entisellään. Broo toimi myös Ammattikorkeakoulu Novian hallituksen ensimmäisenä puheenjohtajana, ja hän johti pohjoismaisten yliopistojen hallintoyhteistyötä vuosina 1989–2002.

Broo vaikutti Turun kunnallispolitiikassa RKP:n edustajana sekä toimi lukuisissa muissa luottamustehtävissä, kuten Svenska kulturfondenin, Pro Artibus -säätiön ja Turun taidemuseon hallituksen jäsenenä ja puheenjohtajana, Suomen UNESCO-toimikunnan kulttuuriosaston puheenjohtajana (1978–1987) ja osallistui useiden valtiollisten komiteoiden ja työryhmien toimintaan. Hän oli myös Aktian hallintoneuvoston ja Turku 2011 -säätiön valtuuskunnan jäsen sekä ajatushautomo Magman hallituksen puheenjohtaja.

Broo sai kanslianeuvoksen arvonimen vuonna 1999. Hänen puolisonsa vuodesta 1970 oli professori Harriet Silius, ja heillä on kolme lasta.

Julkaisuja

Kirjallisuutta

Lähteet

Vuonna 1945 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät
Suomalaiset virkamiehet
Kirjallisuusvuosi 1944

Kirjallisuusvuosi 1944 käsittelee vuoden 1944 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Jatkosota päättyi.
 Kirjailija Antoine de Saint-Exupéry katosi lentokoneellaan lähellä Ranskan Välimeren rannikkoa sotaoperaation aikana.
 Le Monde -sanomalehti alkoi ilmestyä Pariisissa saksalaismiehityksen päätyttyä.

Julkaisuja 

 Jean Anouilh – Antigone (ranskankielinen näytelmä)
 Saul Bellow – Dangling Man (esikoisteos)
 Jorge Luis Borges – Ficciones
 Christianna Brand – Green for Danger
 Raymond Chandler – The Simple Art of Murder (suom. Se murhaa joka osaa; ensijulkaisu The Atlantic Monthly -lehdessä)
 Friedrich von Hayek – Tie orjuuteen (suom. 1995)
 Aldous Huxley –  Time must have a stop
 Charles R. Jackson – The Lost Weekend (suom. Tuhlattuja päiviä)
 Yrjö Kivimies – Neuvostokasvatti
 Yrjö Kokko – Pessi ja Illusia
 Pär Lagerkvist – Dvärgen (suom. Kääpiö, 1945)
 Curzio Malaparte – Kaputt (suom. 1967)
 William Saroyan – The Human Comedy (suom. Ihmisiä elämän näyttämöllä, 1945)
 W. Somerset Maugham – The Razor's Edge 
 Gunnar Myrdal – An American Dilemma
 John von Neumann & Oskar Morgenstern – Theory of Games and Economic Behavior (matematiikka)
 Karl Polanyi – The Great Transformation (suom. Suuri murros, 2009)
 Armas J. Pulla – “Jees, leskiyli-insinöörskä!” sanoi vääpeli Ryhmy
 Mika Waltari – Tanssi yli hautojen
 Mika Waltari – Jokin ihmisessä

Palkintoja 
 Aleksis Kiven palkinto
 L. Onerva
 Kalevi Jäntin palkinto
 Olavi Siippainen
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 Johannes Vilhelm Jensen
 Pulitzerin kirjallisuuspalkinto
 Martin Flavin

Lähteet 

1944
Kirjallisuusvuosi 1943

Kirjallisuusvuosi 1943 käsittelee vuoden 1943 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
Vuonna 1942 Sveitsi poisti homoseksuaalisuuden kriminalisoinnin. Vuonna 1943 siellä alkoi ilmestyä homoseksuaalinen lehti Der Kreis.
Vetäytyvät saksalaisjoukot hävittivät Napolissa kuninkaallisen seuran arkiston ja Villa Montesanon linnaan sijoitetun Napolin kuningaskunnan arkiston (Archivio di Stato di Napoli) sekä Roomassa juutalaisyhteisön historiallisen kirjaston (Biblioteca della Comunità Israelitica).  
Jack Kerouac, Allen Ginsberg ja William S. Burroughs ystävystyivät New Yorkissa.

Julkaisuja 
 Simone de Beauvoir – Kutsuvieras (L'invitée, esikoisteos, suom. 1985)
 Bertolt Brecht – Leben des Galilei (suom. Galileo Galilein elämä)
 Matti Hälli – Suopursu kukkii
 Thomas Mann – Joosef ja hänen veljensä -sarjan viimeinen osa (Jaakobin tarina (1933), Nuori Joosef (1934), Joosef Egyptissä (1936) ja Joosef ruokkija (1943)) 
 Antoine de Saint-Exupéry – Pikku prinssi (Le Petit Prince, suom. 1951)
 Mika Waltari – Rakkaus vainoaikaan
 Lauri Vaala – Ukkosmyrsky
 Kustaa Vilkuna – Isien työ

Palkintoja 
 Aleksis Kiven palkinto
 Martti Merenmaa
 Kalevi Jäntin palkinto
 Oiva Paloheimo
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 ei jaettu
 Pulitzerin kirjallisuuspalkinto
 Upton Sinclair

Lähteet 

1943
Kirjallisuusvuosi 1940

Kirjallisuusvuosi 1940 käsittelee vuoden 1940 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Suomen hallitus kielsi Neuvostoliiton vaatimuksesta talvisotaa käsittelevän kirjallisuuden julkaisemisen heti Moskovan rauhansopimuksen solmimispäivänä 13. maaliskuuta 1940.
 Neuvostoliitossa runoilija Anna Ahmatova vapautettiin kuudentoista vuoden julkaisukiellosta, ja kooste hänen kuudesta kirjastaan ilmestyi. Ahmatova  aloitti suurten runoelmiensa kirjoittamisen: Koko maailman tiellä -runoelman (Putem vseja zemli), joka valmistui jo vuonna 1940, Pohjoiset elegiat -runoelman (Severnije elegii) ja Runoelman ilman sankaria (Poema bez geroja).
 Lontoon pommituksissa tuhoutui suuri määrä kirjankustantamojen rakennuksia ja kirjavarastoja.

Julkaisuja 
 Karin Boye – Kallocain: roman från 2000-talet (suom. Kallokaiini, 1943 ja 2021)
 Bertolt Brecht – Der gute Mensch von Sezuan, suom. Setšuanin hyvä ihminen
 André Breton – Anthologie de l'humour noir, Mustan huumorin antologia
 Raymond Chandler – Näkemiin, kaunokaiseni (Farewell, My Lovely, suom. 1958)
 Ernest Hemingway – Kenelle kellot soivat
 Eino Hosia – Tuliholvin alla
 Thomas Mann – Päiden vaihdon laki
 V. A. Koskenniemi – Kenttäpostia ynnä muita runoja
 Erkki Palolampi – Kollaa kestää
 Armas J. Pulla – ”Ja pöh!” sanoi sotamies Ryhmy
 Mika Waltari – Antero ei enää palaa
 Mika Waltari – Komisario Palmun erehdys
 Hella Wuolijoki – Niskavuoren nuori emäntä
 Richard Wright – Native Son (suom. Amerikan poika; 1972)

Palkintoja 
 Aleksis Kiven palkinto
 Maila Talvio
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 ei jaettu
 Pulitzerin kirjallisuuspalkinto
 John Steinbeck

Lähteet 

1940
Kirjallisuusvuosi 1936

Kirjallisuusvuosi 1936 käsittelee vuoden 1936 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Aleksis Kiven palkinto myönnettiin ensimmäisen kerran.
 Urho Karhumäki voitti kultamitalin Berliinin olympialaisten kirjallisuuskilpailussa teoksellaan Avoveteen.
 Sally Salmisen teos Katrina voitti suomalais-ruotsalaisen kirjallisuuskilpailun.

Julkaisuja 
 Betti Alver – Tolm ja tuli (runokokoelma)
 Agatha Christie – Kortit pöydällä
 William Faulkner – Absalom, Absalom!
 Arvi Järventaus – Gönczölin vaunut
 Klaus Mann – Mephisto (suom. Mefisto)
 Thomas Mann – Joosef Egyptissä
 L. M. Montgomery – Anna opettajana
 George Orwell – Keep the Aspidistra Flying (suom. Eläköön tuonenkielo)
 Sally Salminen – Katrina
 Frans Emil Sillanpää – Viidestoista
 Yrjö Soini – Hilman päivät (romaani, josta Matti Kassilan elokuva Hilmanpäivät)
 Suomen kulttuurihistoria I–IV, neljäs osa: Industrialismin ja kansallisen nousun aika
 Mika Waltari – Surun ja ilon kaupunki
 Lauri Viljanen – Taisteleva humanismi (esseekokoelma)
 Hella Wuolijoki – Niskavuoren naiset

Palkintoja 
 Aleksis Kiven palkinto
 Otto Manninen
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 Eugene O’Neill
 Pulitzerin kirjallisuuspalkinto
 Harold L. Davis

Lähteet 

1936
Brittiläinen Kypros

Brittiläinen Kypros tarkoittaa Kyproksen saarta, jota brittiläinen imperiumi hallitsi, ensiksi protektoraattina vuosina 1878–1914, yksipuolisesti imperiumiin liitettynä miehitettynä alueena vuosina 1914–1922 ja kruununsiirtomaana vuosina 1925–1960.

Lähteet

Aiheesta muualla

Aasian entiset valtiot
Kypros
Kypros
Euroopan entiset valtiot
Kyproksen historia
Foreseen


Foreseen on suomalainen Helsingistä lähtöisin oleva metalliyhtye, jonka musiikissa on vaikutteita thrash metallista sekä hardcore punkista. Yhtye on julkaissyt kaksi albumia: Helsinki Savagery ilmestyi vuonna 2014 ja Grave Danger vuonna 2017.

Jäsenet 
 Mirko Nummelin – laulu
 Jaakko Hietakangas – kitara
 Joonas Hakaste – basso
 Mårten Gustafsson – rummut (2012–)

Entiset jäsenet 

 Erkka Korpi – kitara

 Lauri Martiskainen – kitara
 Dimi Pontiac – basso
 Tatu Kuisma – basso

Diskografia

Studioalbumit

Demot

Singlet 
 ”Structural Oppression” (2013)
 ”Power Intoxication” (2016, Dying Spirit -split)
 ”Oppression Fetish” (2022)

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset thrash metal -yhtyeet
Crossover thrash -yhtyeet
Julianna Leblanc

Julianna Leblanc (s. 5. joulukuuta 2004) on yhdysvaltalainen tubettaja Marylandin osavaltiosta. Hänellä on YouTubessa omalla kanavallansa, (aiemmin acroanna) noin 3,2 miljoonaa tilaajaa ja videoillaan yhteensä 300 miljoonaa näyttökertaa, sekä perheen yhteisellä kanavalla Bratayley:llä noin 6,9 miljoonaa tilaajaa ja videoilla yhteensä yli 3 miljardia näyttökertaa. Jules on kuulunut myös YouTube-kanavaan SevenAwesomeKids, mutta lähti siitä voidakseen panostaa enemmän omaan kanavaansa

Yksityiselämä

Julesilla on kolme vuotta nuorempi Hayley-sisko. Heidän Caleb-veljensä kuoli sydänsairauteen 13-vuotiaana 1. lokakuuta 2015. Jules harrasti telinevoimistelua vuosina 2007-2017 ja päätyi USAG:in taso 9:lle. Hän lopetti voimistelun jotta pystyisi panostamaan enemmän laulamiseen ja tanssimiseen. Jules on harrastanut myös kitaran soittoa ja baseballia mutta lopetti ne ajanpuutteen takia. Julesilla on myös oma hevonen Marylandissa. Vuonna 2018 Jules ja perheensä muuttivat Los Angelesiin ja pian sen jälkeen vuoden 2019 lopussa päättivät lopettaa Bratayley kanavalle videoiden tekemisen. Jules on panostanut sen jälkeen näyttelemiseen mm. Brat kanavalla sekä Nickelodeonin Side Hustle-televisiosarjassa.

Musiikkiura 
Vuonna 2017 Annie(Jules) LeBlanc sai levytyssopimuksen ja nauhoitti ensimmäisen musiikkivideonsa ”Little Do You Know” kevätkesällä 2017 Hayden Summerallin kanssa. Musiikkivideolla on 43 miljoonaa näyttökertaa. Kesällä hän myös nauhoitti toisen musiikiversion Maddien ja Taen kappaleesta ”Fly”. Syksyllä 2017 hän kirjoitti ensimmäisen itse kirjoittaman kappaleen ”Ordinary Girl”, jolla näyttökertoja on 29 miljoonaa. Keväällä 2018 hän julkaisi uuden kappaleen ”Picture This”, jolla on yli 13 miljoonaa katselukertaa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Annie LeBlancin YouTube-kanava
 Bratayleyn perheen YouTube-kanava
 
 

Yhdysvaltalaiset tubettajat
Vuonna 2004 syntyneet
Elävät henkilöt
Tuvia Bielski

Tuvia Bielski (1906–1987) oli puolanjuutalainen toisen maailmansodan aikainen partisaani, joka pystyi säilyttämään holokaustin aikana 1 200 juutalaista siviiliä hengissä piilottelemalla heitä kolmen vuoden ajan itäpuolalaisessa metsässä (nykyisen Valko-Venäjän alueella). Ryhmää pidetään suurimpana juutalaisten partisaanien ryhmänä.

Bielski syntyi itäpuolalaiseen juutalaisperheeseen, joka asui pienessä kylässä lähellä Lidan ja Navahrudakin kaupunkeja. Hän toimi ensimmäisen maailmansodan aikana aluetta miehittäneiden saksalaisjoukkojen tulkkina ja suoritti 1920-luvulla asepalveluksen Puolan armeijassa. Toisen maailmansodan sytyttyä vuonna 1939 hän sai määräyksen astua aseisiin Saksaa vastaan. Alue joutui Saksan haltuun ja sen juutalaisväestö siirrettiin Navahrudakin kaupungin ghettoon. 

Bielski kuitenkin pakeni ja alkoi elää kolmen veljensä kanssa partisaanielämää metsissä. Ryhmä kasvoi vähitellen yli 1 200 hengen kokoiseksi. Se eli yli kahden vuoden ajan Nalibokskaja Pusjtjan metsässä ja joutui väistelemään partisaaneja jahdanneita natseja. Natsihallinto lupasi 100 000 markan palkkion Bielskin kiinniottajalle. Ryhmä teki aseellisia ryöstöjä hankkiakseen ruokaa ja tarvikkeita. Se myös osallistui aseellisin operaatioihin muiden partisaaniryhmien kanssa. Kesällä 1944 ryhmä tuli esille Novogrodekin kaupungissa, joka oli siirtynyt puna-armeijan haltuun. 

Sodan jälkeen Bielski asui New Yorkissa, jossa hän kuoli vuonna 1987. Hänet haudattiin aluksi Long Islandille. Myöhemmin vuonna 1988 hänet haudattiin sotilaallisin kunnianosoituksin Jerusalemiin.

Vuonna 2008 valmistunut Edward Zwickin ohjaama elokuva Uhma perustuu Bielskin veljesten tarinaan.

Aiheesta muualla
 Tuvia Bielski - Partisan Leader. Leader of the largest group of Jewish partisans in World War II. The Internet Index of Rough Jews.

Valkovenäläiset henkilöt
Juutalaiset
Holokaustista selviytyneet
Vuonna 1906 syntyneet
Vuonna 1987 kuolleet
Roni Bäck

Roni Johan Kristoffer Bäck (s. 23. lokakuuta 1993 Orimattila)  on suomalainen tubettaja. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden kandidaatti ja on toimitusjohtajana omistamassaan BackMedia Oy:ssä.

Ura  

Bäck loi YouTube-kanavan 21. heinäkuuta 2012 nimellä RoniTheGamer. Hän kuitenkin vaihtoi kanavansa kesäkuussa 2016 nimelle Roni Back. Bäck on luonut uraansa pitkäjänteisesti, ja hän tekee nykyään videoita työkseen yrityksensä Backmedia Oy:n kautta. Bäckin YouTube-kanavalla on yli 600 000 tilaajaa, jolle hän julkaisee viikoittain uusia videoita. Uransa alussa hän teki pääasiassa pelivideoita, joissa hän ei näyttänyt kasvojaan. Tähän vaikutti muun muassa se, että hänellä oli purentavika, josta hän koki ulkonäköpaineita. Purentavika korjattiin myöhemmin leikkauksella, ja Bäck uskaltautui näyttämään kasvonsa. Kesäkuussa 2017 Bäck julkaisi Tubettajan käsikirjan, jonka hän oli kirjoittanut Ville Kormilaisen kanssa.

Bäck osallistui Fort Boyard Suomi -tosi-tv-ohjelmaan, joka kuvattiin kesällä 2018 Ranskassa ja esitettiin MTV3-kanavalla syksyllä 2018. Siinä hänen lisäkseen oli mukana 17 muuta julkisuuden henkilöä. Bäck kuului Janni Hussin ja Sami Uotilan kanssa siniseen joukkueeseen, joka voitti kilpailun.

Keväällä 2020 Bäck liittyi Suurmestari-ohjelmaan yhtenä neljästä vakiokilpailijasta.

Syyskuussa 2020 Bäck aloitti juontajana Hauskat kotivideot -ohjelmassa. Samalla ohjelman nimeksi vaihdettiin Hauskat kotivideot by Roni Back. 

Keväällä 2021 Bäck osallistui Big Brother Vip -ohjelmaan, jossa oli mukana yhteensä 14 julkisuudesta tuttua henkilöä.

Syksyllä 2022 julkaistiin toinen Bäckin kirjoittama kirja, Matkani somen huipulle, jossa hän kertoo elämästään tubettajana.

Yksityiselämä 
Bäckin nuorempi veli Mike Bäck on entinen tubettaja. Roni Bäck on kihloissa entisen sulkapalloilijan Airi Mikkelän kanssa. He ovat saamassa lapsen.

Tunnustukset

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Bäck, Roni & Kormilainen, Ville: Tubettajan käsikirja. Helsinki: Otava, 2017. ISBN 978-951-1-31842-2
 Bäck, Roni: Matkani somen huipulle. Otava, 2022. ISBN 978-951-1-45193-8

Suomalaiset tubettajat
Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Kirjallisuusvuosi 1933

Kirjallisuusvuosi 1933 käsittelee vuoden 1933 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Yhdysvaltalainen Newsweek-aikakauslehti perustettiin.
 Natsit tulivat valtaan Saksassa. “Epäsaksalaisia” eli natseille epämieluisia kirjoja poltettiin kirjarovioissa muun muassa Berliinin Opernplatzilla (nyk. Bebelplatz) toukokuussa 1933. Toiminnan organisoi Deutsche Studentenschaft -opiskelijajärjestö.
 British Library osti kreikankielisen Raamatun käsikirjoituksen (Codex Sinaiticus) sadalla tuhannella punnalla.
 Sukupuolioppaiden klassikkoteos oli Th. van de Velden Täydellinen avioliitto: Sen fysiologian ja tekniikan tutkimus (2. p. 1933). Teosta säilytettiin monissa Suomen kirjastoissa ns. myrkkykaapissa, josta sitä annettiin lainaksi vain täysi-ikäisille lainaajille.
 Kaarlo Uskelan runoteos Pillastunut runohepo (1921) oli osittain ateistinen ja kirkonvastainen runokokoelma. Se havaittiin vaaralliseksi vasta 12 vuotta myöhemmin vuonna 1933; sen jäljellä olleet kappaleet takavarikoitiin ja tuhottiin.

Julkaisuja 
 Frans G. Bengtsson – De långhåriga merovingerna
 Raymond Chandler – Blackmailers Don't Shoot (ensimmäinen julkaistu teksti)
 Sigurd Hoel – Veien til verdens ende
 Ilmari Kianto – Patruunan tytär: Romaani Ämmän ja Kurimon rautaruukkien ajoilta
 Volter Kilpi – Alastalon salissa
 Hillevi Koski – Unohtumaton nuoruus
 Joel Lehtonen – Henkien taistelu: Kertomus tunnetuista kansalaisistamme
 Ivar Lo-Johansson – Hyvää yötä, maa (Godnatt, jord, suom. 1946)
 Thomas Mann – Jaakobin tarina (ensimmäinen osa trilogiaa Joseph und seine Brüder)
 Robert Musil – Mies vailla ominaisuuksia (kaksiosainen, Der Mann ohne Eigenschaften I–II, suom. 2006)
 Hj. Nortamo – Laulajapoika I–II
 Felix Salten – Florian, keisarin hevonen (suom. 2021)
 Frans Emil Sillanpää – Virranpohjalta
 Gunnar Suolahti – Nuori Yrjö-Koskinen
 Suomen kulttuurihistoria I–IV, ensimmäinen osa, Heimoyhteiskunnan ja katolisen kulttuurin aika (toim. Eino Jutikkala)
 H. G. Wells – The Shape of Things to Come

Palkintoja 
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 Ivan Bunin
 Pulitzerin kirjallisuuspalkinto
 T. S. Stribling

Lähteet 

1933
Kirjallisuusvuosi 1932

Kirjallisuusvuosi 1932 käsittelee vuoden 1932 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Kieltolaki kumottiin Suomessa.
 Ilta-Sanomat perustettiin.
 Kustannusosakeyhtiö Kirja fuusioitui WSOY:hyn.

Julkaisuja 
 Louis-Ferdinand Céline – Voyage au bout de la nuit (suom.Niin kauas kuin yötä riittää, 1966 ja 2012)
 Stella Gibbons – Cold Comfort Farm (esikoisteos)
 Agatha Christie – Vaarallinen talo (suom. 1936)
 Saima Harmaja – Huhtikuu (esikoisteos)
 Johann Wolfgang von Goethe – Useiden teosten suomennokset Otavan kustantamina
 Arvi Järventaus – Savuava maa
 Arvi Järventaus – Miehen kunnia
 A. E. Järvinen – Suurissa metsissä: Eränkäyntejä Lapissa ja Perä-Pohjolassa.
 Maria Jotuni – Kurdin prinssi
 Hermann Hesse – Matka aamun maahan
 Aldous Huxley – Uljas uusi maailma
 Uuno Kailas – Uni ja kuolema 
 Halldor Laxness – Salka Valka (kaksiosainen, suom. 1966)
 Artturi Leinonen – Hakkapeliitat
 Lempi Linna – Konikapina
 Toivo Pekkanen – Tehtaan varjossa
 Frans Emil Sillanpää – Miehen tie
 Laura Ingalls Wilder – Pieni talo -kirjasarjan ensimmäinen osa

Palkintoja 
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 John Galsworthy
 Pulitzerin kirjallisuuspalkinto
 Pearl S. Buck

Lähteet 

1932
Kirjallisuusvuosi 1930

Kirjallisuusvuosi 1930 käsittelee vuoden 1930 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Yhdysvaltojen syksyn 1929 pörssiromahdusta seurasi 1930-luvun lama.
 Akateeminen Kirjakauppa siirtyi Stockmann-tavarataloyhtiön omistukseen.
 Kirjailija Georges Simenonin luoma komisario Maigret esiintyi ensimmäisen kerran Simenonin Ric et Rac -lehteen kirjoittamassa jatkokertomuksessa.
 Edward Stratemeyerin luoma kirjallinen hahmo Neiti Etsivä esiintyi ensimmäisen kerran Yhdysvalloissa.
 Tieteiskirjallisuuden lehti Astounding Stories alkoi ilmestyä Yhdysvalloissa.
 Brittiläinen lehdenkustantaja ja poliitikko Max Aitken Beaverbrook omisti suuren osan maan suurimmista sanomalehdistä (Daily Express, Sunday Express ja Evening Standard).
 Kirjallisuuden Nobel-palkinnon saanut Sinclair Lewis piti palkintojuhlissa puheen, jossa hän arvosteli useita yhdysvaltalaisia kirjailijoita nimeltä mainiten “eurooppalaisten sentimentaalisiksi jäljittelijöiksi”.

Julkaisuja 
 Agatha Christie – Murha maalaiskylässä (engl. Murder at the Vicarage, suom. 1954) – ensimmäinen neiti Marple -kirja
 Sigmund Freud – Das Unbehagen in der Kultur (suom. Ahdistava kulttuurimme, 1972) 
 Edith Hamilton – The Greek Way 
 Dashiell Hammett – The Maltese Falcon (suom. Maltan haukka, 1974)
 Hermann Hesse – Narziß und Goldmund (suom. Narkissos ja Kultasuu, 1974)
 Maria Jotuni – Kootut teokset, I-IV
 V. A. Koskenniemi – Kurkiaura : Ballaadeja ynnä muita runoja
 Rafael Koskimies – Saksan kirjallisuuden kultainen kirja
 Artturi Leinonen – Maakunnan sinetti
 Thomas Mann – Mario ja taikuri
 Robert Musil – Mies vailla ominaisuuksia (Der Mann ohne Eigenschaften, ensimmäinen osa)
 Dorothy L. Sayers – Strong Poison
 Frans Emil Sillanpää – Kiitos hetkistä, Herra...
 Olaf Stapledon – Viimeiset ja ensimmäiset
 Anna-Maria Tallgren – Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja
 Iris Uurto – Ruumiin ikävä

Palkintoja 
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 Sinclair Lewis
 Pulitzerin kirjallisuuspalkinto
 Oliver Lafarge

Lähteet 

1930
Kirjallisuusvuosi 1929

Kirjallisuusvuosi 1929 käsittelee vuoden 1929 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Sarjakuvapiirtäjä Hergén luomat Tintin seikkailut alkoivat ilmestyä belgialaisessa sanomalehdessä.
 Kirjailija Ronald Knox määritteli klassisen salapoliisiromaanin kymmenen sääntöä. Niihin kuuluvat muun muassa, että rikoksentekijän on oltava joku, joka mainitaan tarinan alussa; enintään yksi salainen huone tai salainen käytävä on sallittu; rikoksentekijä ei saa itse olla etsivä; etsivä ei saa havaita mitään vihjettä paljastamatta sitä lukijalle; juoneen ei saa kuulua kaksosia lukijoiden hämäämiseksi.
 Tieteiskirjailija Hugo Gernsback käytti ensimmäisenä termiä science fiction (aluksi muodossa scientifiction).
 Sveitsin Davosissa pidettiin filosofikonferenssi, jossa käytiin ”vuosisadan väittely”  kantilaisuuden tulkinnasta Martin Heideggerin ja Ernst Cassirerin välillä.
 Unkarilainen Edmund Uher kehitti ensimmäisen valolatomakoneen nimeltä Uhertype. Siinä käytettävät kirjasimet suunnitteli typografi Jan Tschichold. Metalliladontalaitteita valmistavat yritykset kuitenkin ostivat laitteen patentit itselleen estääkseen uuden menetelmän leviämisen.

Julkaisuja 
 Anthony Berkeley Cox – The Poisoned Chocolates Case (suom. Myrkytetyn suklaarasian arvoitus)
 Alfred Döblin – Berlin Alexanderplatz
 William Faulkner – Ääni ja vimma (engl. The Sound and the Fury, suom. 1965)
 Ernest Hemingway – Jäähyväiset aseille
 Maria Jotuni – Olen syyllinen
 Arvi Järventaus – Kettusen komppanian Lapinmatka
 Arvi Järventaus – Rummut I-IV
 Aarno Karimo – Kumpujen yöstä
 Joel Lehtonen – Lintukoto
 Vladimir Majakovski – Sauna
 Aarne Mustasalo – Jokikylän abiturientit
 Henry Parland – Idealrealisation 
 Arthur Ransome – Swallows and Amazons (lastenkirjasarjan alkuosa)
 Erich Maria Remarque – Länsirintamalta ei mitään uutta
 Unto Seppänen – He janosivat elämää 
 Mika Waltari – Yksinäisen miehen juna
 Uusi tietosanakirja (1. osa)
 Virginia Woolf – Oma huone

Palkintoja 
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 Thomas Mann
 Pulitzerin kirjallisuuspalkinto
 Julia Peterkin

Lähteet 

1929
Kirjallisuusvuosi 1928

Kirjallisuusvuosi 1928 käsittelee vuoden 1928 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
Pentti Haanpään novellikokoelmaa Kenttä ja kasarmi pidettiin epäisänmaallisena. Haanpää ei suostunut WSOY:n vaatimiin poistoihin, jotka olisivat tehneet tekstistä neutraalimpaa, joten WSOY ei suostunut kustantamaan sitä. Haanpää sai kirjan kustantajaksi sosialidemokraattisen Kansanvalta-kustantamon. Tapaus aiheutti Haanpäälle kustannuskiellon vuosiksi 1930–1935. Mika Waltari kirjoitti ilmeisesti tilaustyönä Haanpäälle vastakirjan nimeltä Siellä missä miehiä tehdään (1929).
 Turkin presidentti Kemal Atatürk julisti, että Turkki siirtyy käyttämään 29-kirjaimista latinalaista kirjaimistoa ja luopuu arabialaisesta kirjaimistosta.
 Tukholman kaupunginkirjaston rakennus otettiin käyttöön.
 Mihail Šolohovin romaani Hiljaa virtaa Don alkoi ilmestyä jatkokertomuksena Oktyabr-lehdessä.

Julkaisuja 
 Agapetus – Aatamin puvussa ja vähän Eevankin
 Bertolt Brecht – Die Dreigroschenoper (Kolmen pennin ooppera), libretto
 Aino Kallas – Sudenmorsian
 Federico García Lorca – El romancero gitano
 Radclyffe Hall – Yksinäisyyden kaivo
 Aaro Hellaakoski – Hauen laulu
 Pentti Haanpää – Kenttä ja kasarmi. Novelleja.
 Arvi Järventaus – Tie selvä I-II
 Joseph Kessel – Päiväperho (ransk. Belle de Jour)
 Ilmari Kianto – Elämän ja kuoleman kentältä: sotarunoilija Aarni Suursalon vaikutelmia vapaussodasta
 Ilmari Kianto – Papin poika: kirja elämästä
 D. H. Lawrence – Lady Chatterleyn rakastaja
 Artturi Leinonen – Kolmanteen ja neljänteen polveen
 Federico García Lorca – Mustalaisromansseja
 H. P. Lovecraft – Cthulhun kutsu
 A. A. Milne – Nalle Puh rakentaa talon
 Erich Maria Remarque – Länsirintamalta ei mitään uutta (Im Westen nichts Neues, suom. 1929)
 Anna Seghers – Aufstand der Fischer von St. Barbara
 Frans Emil Sillanpää – Rippi
 Yrjö Soini – Aatamin puvussa ja vähän Eevankin
 Jan Tschichold – Die neue Typographie. (modernin typografian perusta)
 Mika Waltari – Suuri illusioni
 Virginia Woolf – Orlando: A biography (suom. Orlando, 1984)

Palkintoja 
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 Sigrid Undset
 Pulitzerin kirjallisuuspalkinto
 Thornton Wilder

Lähteet 

1928
Kirjallisuusvuosi 1926

Kirjallisuusvuosi 1926 käsittelee vuoden 1926 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Kirjailija Agatha Christie katosi kotoaan 3. joulukuuta 1926 ja hänet löydettiin 14. joulukuuta harrogatelaisesta hotellista. Asiasta nousi lehdistössä suuri kohu. Asia jätti Christieen syvät jäljet. Sen jälkeen hän suojeli yksityiselämäänsä lähes maanisella vimmalla.
 Irlannissa perustettiin Committee on Evil Literature, jonka tarkoituksena oli sensuroida kirjojen ja lehtien moraaliton sisältö. Muutamaa vuotta myöhemmin sensuurin toiminta vakinaistettiin.
Sigmund Freud puolusti kirjallaan Maallikkoanalyysin kysymys maallikoiden oikeutta harjoittaa psykoanalyysiä.

Julkaisuja 
 Agatha Christie – The Murder of Roger Ackroyd (suom. Roger Ackroydin murha, käännöksiä 1927, 1929 ja 1959)
 Ola Fogelberg & Lyyli Takki – Pekka Puupää : kuvakirja Suomen lapsille (sarjakuvakirja)
 Carl Grimberg – Världshistoria (ensimmäinen osa 14-osaisesta teoksesta, suom. Kansojen historia 1928–1942)
 Ernest Hemingway – Ja aurinko nousee (esikoisromaani)
 Arvi Järventaus – Erämaan matkaajille
 Franz Kafka – Linna
 Aarno Karimo – Kohtalon kolmas hetki
 Eino Leino – Kolme lähti, kaksi palasi. Tarina kieltolain Suomesta
 Artturi Leinonen – Profeetta
 A. A. Milne – Nalle Puh (Winnie-the-Pooh)
 L. M. Montgomery – Sininen linna
 Dorothy L. Sayers – Kuolema keskiyöllä (Clouds of Witness)
 A. H. Tammsaare – Totuus ja oikeus I (vir. Tõde ja õigus, suom. 2002)
 George Macaulay Trevelyan – History of England (suom. Englannin historia, 1948)
 Hilja Valtonen – Nuoren opettajattaren varaventtiili

Palkintoja 
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 Grazia Deledda
 Pulitzerin kirjallisuuspalkinto
 Sinclair Lewis

Lähteet 

1926
Kirjallisuusvuosi 1925

Kirjallisuusvuosi 1925 käsittelee vuoden 1925 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Saksalainen taidekriitikko Franz Roh käytti ensimmäisenä termiä maaginen realismi artikkelissaan Nach-Expressionismus.
 Suomen ensimmäinen sanaristikko julkaistiin Nuori Voima -lehdessä 5. helmikuuta 1925. Tehtävän laatijaa ei tiedetä, mutta mahdollisesti hän oli lehden päätoimittaja Ilmari Jäämaa tai avustaja Yrjö Karilas.

Julkaisuja 
 Mihail Bulgakov – Koiran sydän
 Barbara Cartland – Jig-Saw (romanttisen romaanin painoskuningattaren esikoisteos)
 F. Scott Fitzgerald – Kultahattu
 Sigmund Freud – Selbstdarstellung (omaelämäkerta)
 Adolf Hitler – Taisteluni
 Arvi Järventaus – Maan hiljaiset
 Arvi Järventaus – Runoilija Aatami Kuuskosken elämä
 Franz Kafka – Oikeusjuttu
 Ilmari Kianto – K.H.P.V. Kohtuullisen hutikan pyhä veljeskunta
 Ilmari Kianto – Suloisessa Suomessamme: pientä seikkailua Sirkka-Liisan kanssa rajaseudulla
 Ilmari Kianto – Hallan jääkärit: korpisatunäytelmä
 Joel Lehtonen – Punainen mies
 Eino Leino – Elämäni kuvakirja. Erään aikansa lapsen muistoja, mielialoja ja mietelmiä
 Artturi Leinonen – Värväri
 Vladimir Majakovski – Runoja Amerikasta (runokokoelma)
 L. M. Montgomery – Runotyttö maineen poluilla
 Grigori Petrov – Ak zambaklar ülkesinde : Finlandiya (turkinkielinen Suomea ihannoiva teos Valkoliljojen maa : Suomi)
 Frans Emil Sillanpää – Töllinmäki
 Edith Södergran – Landet som icke är (postuumi runoteos, suom. Maa jota ei ole)
 Virginia Woolf – Mrs. Dalloway

Palkintoja 
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 George Bernard Shaw
 Pulitzerin kirjallisuuspalkinto
 Edna Ferber

Lähteet 

1925
Kirjallisuusvuosi 1924

Kirjallisuusvuosi 1924 käsittelee vuoden 1924 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Maailman ensimmäinen radiokuunnelma: brittiläinen Richard Hughes kirjoitti BBC:lle näytelmän A Comedy of Dangers, jossa lähetysvälineen visuaalisuuden puute oli ratkaistu sijoittamalla tapahtumat pimeään kaivokseen, jonne näytelmän henkilöt olivat eksyneet.
 Surrealismin manifesti koostuu kahdesta eri osasta. Kirjailija André Breton laati ensimmäisen manifestin vuonna 1924. Manifestissa kuvataan surrealismin olemusta ja siteerataan runoudessa surrealismia kehittäneiden runoilijoiden teoksia. Vuonna 1929 Breton kirjoitti täydentävän toisen manifestin, jossa suljettiin surrealismin ulkopuolelle taiteilijoita, jotka eivät halunneet osallistua kollektiiviseen toimintaan.

Julkaisuja 
 Hermann Hesse – Kylpylävieraana Badenissa
 Maria Jotuni – Tohvelisankarin rouva
 Arvi Järventaus – Tunturin tuolta puolen
 Arvi Järventaus – Paimentytöt
 Yrjö Karilas – Pikku jättiläinen
 Ilmari Kianto – Iloista kyytiä rajakomendantin autossa
 Ilmari Kianto – Ryysyrannan Jooseppi
 V. A. Koskenniemi – Uusia runoja
 Eino Leino – Helkavirsiä 1–2
 Eino Leino – Shemeikan murhe
 Thomas Mann – Taikavuori (Der Zauberberg, suom. 1957)
 Olli – Vahingosta vihastuu
 Frans Emil Sillanpää – Omistani ja omilleni
 Frans Emil Sillanpää – Maan tasalta
 Lauri Viljanen – Auringon purjeet (esikoisrunokokoelma)

Palkintoja 
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 Władysław Reymont
 Pulitzerin kirjallisuuspalkinto
 Margaret Wilson

Lähteet 

1924
Kirjallisuusvuosi 1922

Kirjallisuusvuosi 1922 käsittelee vuoden 1922 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 15. elokuuta – Felix Saltenin romaani Bambi alkoi ilmestyä följetongeina wieniläisessä Neue Freie Presse -lehdessä.
 Modernismin läpimurto englanninkielisessä kirjallisuudessa: ilmestyivät James Joycen romaani Odysseus, T. S. Eliotin runo Autio maa ja Virginia Woolfin romaani Jaakobin huone.
 Eino Leino kuvasi teoksessaan Puolan paanit - Karjalaisia kansantaruja Karjalassa 1600-luvulla vaikuttaneita Puola-Liettuan sotaherroja ja näiden keskinäisiä suhteita. Paani-nimitys tulee puolan kielen pan- eli herra-sanasta.

Julkaisuja 
 Grigoris Balakian – Armenialainen Golgata (Armenian Golgotha. A Memoir of the Armenian Genocide, 1915–1918)
 F. Scott Fitzgerald – Kaunis ja kadotukseen tuomittu
 Hermann Hesse – Siddhartha
 James Joyce – Odysseus (engl. Ulysses, suom. 1964)
 Arvi Järventaus – Kaukainen onni
 Ilmari Kianto – Vanha pappila
 Joel Lehtonen – Rakastunut rampa eli Sakris Kukkelman, köyhä polseviikki
 Eino Leino – Pajarin poika. Karjalaisia kansantaruja
 Eino Leino – Puolan paanit. Karjalaisia kansantaruja
 Artturi Leinonen – Leipäpappi
 Sinclair Lewis – Babbitt (suom. Babbitt: tarina amerikkalaisesta miehestä, hänen perheestään ja ainoasta hartaasta ystävyydestään)
 Ida Outhwaite – The Little Green Road to Fairyland
 Rainer Maria Rilke – Duineser Elegien (suom. Duinon elegiat, 1974)
 Felix Salten – Bambi: Eine Lebensgeschichte aus dem Walde (suom. Bambi: Tarina metsästä; elokuva Bambi per. romaanin alkuosaan)
 Anni Swan – Pikkupappilassa
 Virginia Woolf – Jacob's Room (suom. Jaakobin huone, 2008)

Palkintoja 
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 Jacinto Benavente
 Pulitzerin kirjallisuuspalkinto
 Booth Tarkington

Lähteet 

1922