Mark Selby

Mark Selby (s. 19. kesäkuuta 1983) on englantilainen snookerammattilainen. Selby on kotoisin Leicesteristä ja hän pelaa myös poolia. Selbyn ammattilaisuran parhaat saavutukset ovat vuosien 2014, 2016, 2017 ja 2021 maailmanmestaruudet, vuoden 2012 UK Championship -voitto, Wembleyllä pelattavan arvostetuimman Masters-kutsuturnauksen kolminkertainen voitto (2008, 2010 ja 2013) sekä 147 pisteen maksimibreikki kesäkuussa 2009 . Hän on tehnyt urallaan 570 yli sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa ammattilaisturnaustasolla  sekä vuosien 2014, 2016, 2017 että 2021 maailmanmestaruusvoittojen lisäksi ollut kertaalleen maailmanmestaruuskisojen finaalissa. Selby tunnetaan hyväntuulisena ja suosittuna urheilijana. 

Hän teki MM-kisoissa 2011 kauden sadan breikkinsä numero 54. Sillä hän ohitti legendaarisen Stephen Hendryn ennätyksen 53, jonka tämä teki kaudella 1994-1995. (Tämän jälkeen Selbyn ennätys on rikottu useampaan kertaan, viimeisimpänä Neil Robertson teki historiaa vuoden 2014 MM-kisoissa rikkomalla ensimmäisenä sadan satasen rajapyykin.)

Ura

Lupaava alku
Mark Selby aloitti ammattilaisuransa vuonna 1999. Teini-ikäisenä hän jo osoitti suurta potentiaalia voittaen nimekkäitä pelaajia, kuten Ronnie O'Sullivanin ja Stephen Hendryn. Hän ei kuitenkaan kyennyt pelaamaan kyllin tasaisesti huipputasolla uransa alkupuolella. Vasta noin 25-vuotiaana hän pystyi nostamaan pelitasoaan siten, että hän on saanut kerättyä tasaisesti ranking-pisteitä ja noussut ammattilaisten listalla aina 16 parhaan joukkoon kaudelle 2007/2008 .

Vuonna 2002 Selby pelasi itsensä ensimmäistä kertaa ranking-turnauksen semifinaaliin China Open-turnauksessa.

Ranking-turnauksen finalisti
Vuonna 2003 Selby pääsi 19-vuotiaana ensimmäisen kerran ranking-turnauksen finaaliin Regal Scottish Masters-turnauksessa. Finaalissa hän kuitenkin hävisi David Graylle erin 9–7.

World eightball pool (wepf) maailmanmestari, MM-finalisti sekä Top 16 pelaaja
Vuonna 2006 Selby voitti Wepf-liiton, englantilaisilla pienillä barbox-pöydillä ja snookervälineillä pelattavan World eightball pool - maailmanmestaruuden  . Wepf-liitossa on mukana vain muutamia maita ja vähäinen määrä pelaajia, eikä suoritus ole millään tasolla verrattavissa WPA-liiton 8-pallon maailmanmestaruuteen.  Grand Prix-turnauksessa hän teki 139 pisteen lyöntisarjan. Kausi 2006/2007 oli Selbylle todella onnistunut ja hän nosti itsensä kauden päätteeksi 16 parhaan joukkoon ranking-listalla. Näin ollen kaudella 2007/2008 hänen ei tarvinnut pelata karsintapelejä, vaan hänet sijoitetaan suoraan pääturnauksiin 32 pelaajan kaavioon. Vuosina 2005–2007 Selby selvitti tiensä maailmanmestaruuskisoihin ja vuonna 2007 hän löi itsensä lajin eliittiin raivaten tiensä aina finaaliin asti. Hän hävisi kuitenkin finaalin kokeneelle John Higginsille erin 13–18 . Matkalla finaaliin hän kukisti mm. Stephen Leen ja harjoittelukumppaninsa Shaun Murphyn.

Ranking-turnaus ja Masters-voittaja

Kaudella 2007/2008 Selby pelasi itsensä Maplin UK Championship-turnauksen semifinaaliin, jossa hän hävisi turnauksen voittajalle Ronnie O'Sullivanille, joka viimeisessä ja ratkaisevassa erässä teki näyttävästi maksimibreikin 147 pudottaen Selbyn mahdollisesta kolmannesta ranking-turnauksen finaalistaan. Tammikuussa 2008 kovassa nosteessa ollut Selby saavutti vihdoin ensimmäisen suurturnausvoittonsa voittamalla arvostetun SAGA Insurance Masters-kutsuturnauksen finaalissa maanmiehensä Stephen Leen Wembleyllä erin 10-3 . Matkalla finaaliin Selby voitti kaikki aikaisemmat pelinsä viimeisessä ja ratkaisevassa erässä 6-5. Finaalin ensimmäisen session jälkeen tilanne oli tasainen, kun Selby johti ottelua 5–3. Toisessa sessiossa Lee ei saanut pelin juonesta kiinni ja Selby voitti viisi erää peräjälkeen saavuttaen vakuuttavalla pelillä ensimmäisen turnausvoittonsa. Tauolta palattuaan Selby teki heti 132 pisteen lyöntisarjan yhdeksänteen erään, ja muutaman tasaisemman erän jälkeen 125 pisteen lyöntisarjan 12. erään sekä 141 pisteen lyöntisarjan 13. erään. Viimeisen erän 141 pisteen lyöntisarjalla Selby voitti jaetun turnauksen suurimman lyöntisarjan palkinnon, jonka suuruus oli £10 000. Ken Dohertyn aiemmin samalla viikolla tekemän saman suuruisen lyöntisarjan vuoksi palkinto jaettiin näiden pelaajien kesken. Tällä arvostetulla kutsuturnausvoitollaan Selby ansaitsi £155 000 (sisältäen £5 000 suurimman lyöntisarjan jaetun palkinnon). Nousujohteinen kausi sai jatkoa Welsh Open-turnauksessa, jossa Selby voitti finaalissa Ronnie O'Sullivanin erin 9-8 oltuaan 5-8 tappiolla  . Tämä oli Selbyn ensimmäinen ranking-turnausvoitto. Selbyn huima pelivire sai jatkoa myös China Open-turnauksessa, jossa hän pelasi semifinaalissa Shaun Murphya vastaan, joka hävisi finaalissa Stephen Maguirelle 9-10. Oltuaan vahvan kauden ansiosta yksi maailmanmestaruusturnauksen voittajasuosikeista, Selby kuitenkin hävisi jo ensimmäisen kierroksen ottelunsa Mark Kingille. Ranking-listalla Selby nousi uransa parhaalle sijoitukselle, sijalle 4, kaudelle 2008/2009.
 WBPSA Achievement of the Year 2008 (Masters)

147 suorittanut pelaaja
Selby on uransa aikana pelannut kolmasti maksimibreikin eli 147 pistettä.

Kauden 2008/2009 avausturnauksessa Northern Ireland Trophyssa Selby kärsi tappion jo toisella kierroksella Ian McCullochille. Kiinassa pelatussa Shanghai Masters-turnauksessa Selby eteni edellisen vuoden tavoin semifinaaliin, jossa kuitenkin turnauksen musta hevonen Ricky Walden nousi haastajana 1-4 tappioasemasta 6-4 voittoon. Semifinaali kuitenkin nosti Selbyn Provisional ranking-listalla kolmanneksi ohi Shaun Murphyn. Royal London Watches Grand Prix'''ssä Selbyn tie tyssäsi 2. kierrokselle, jossa hän hävisi niukasti finalisti Ryan Daylle. Maplin UK Championship-turnauksessa Selby sai heti ensimmäisellä kierroksella vastaan kovan haastajan, sillä vakavasti takaisin 16 parhaan joukkoon pyrkivä Mark Williams astui häntä vastaan tiputtaen Selbyn jatkosta tässä syyskauden pääturnauksessa. Tämä oli kova isku Selbyn ranking-pistetilanteelle, sillä Telfordissa jaetaan huomattavasti enemmän ranking-pisteitä kuin perusturnauksissa. Masters-turnauksessa Selby näytti jatkavan tappiotonta putkeaan aina voittoon saakka, mutta Ronnie O'Sullivan nousi takaa-ajoasemasta 10-8 voittoon kovatasoisessa finaalissa . Kauden päätteeksi järjestetyssä Jiangsu Classic-kutsuturnauksessa Selby saavutti ensimmäisen kerran ammattilaisurallaan maksimibreikin ottelussaan Joe Perryä vastaan .

Wembleyn tähti
Kauden 2009/2010 alkupuolisko ei Selbyn osalta sujunut kovin vakuuttavasti, mutta paluu Wembleylle turnaukseen Pokerstars.com Masters tammikuussa 2010 oli uskomaton: finaalissa kaatui revanssin merkeissä edellisen vuoden voittaja Ronnie O'Sullivan erin 10-9. Selby nousi voittoon 6-9-tappioasemasta. Näin Selby on hävinnyt Masters-turnauksessa vain yhden ottelun urallaan . Maailmanmestaruuskisoissa Selby selvisi aina välieriin saakka tiputtaen mm. puolivälierissä Ronnie O'Sullivanin ja toisella kierroksella Stephen Hendryn. Välierissä Selby koki kuitenkin tappion Graeme Dottille.

Players Tour Championship -voittaja
Kauden 2010/2011 alkupuolisko ei Selbyn osalta tuonut suurta menestystä isommissa turnauksissa, mutta pienturnaussarjan Players Tour Championship osakilpailussa Star Xing Pai Players Tour Championship 2 Selby voitti finaalin Sheffieldissä Barry Pinchesiä vastaan erin 4-3. Syyskauden päätösturnauksessa UK Championship Selbyn turnaus päättyi jo toisella kierroksella. Vuoden 2011 alussa Wembleylläkin, jossa Selby loisti The Mastersissa vuosina 2008-2010 kolmesti peräkkäin finaalissa saavuttaen kaksi voittoa, tappio tuli heti ensimmäisellä kierroksella.

Turnausvoitot
Ranking-turnaukset
 Welsh Open 2008
 Shanghai Masters 2011
 UK Championship 2012, 2016
 Maailmanmestaruusturnaus 2014, 2016, 2017, 2021
 German Masters 2015
 China Open 2015, 2017
 Paul Hunter Classic 2016
 International Championship 2016, 2017

Pienemmät ranking-turnaukset
 Star Xing Pai Players Tour Championship 2 2010
 Paul Hunter Classic 2011, 2012
 FFP Open 2013 Antwerp Open 2013 Riga Open 2014 Gdynia Open 2016Kutsuturnaukset
 The Masters 2008, 2010, 2013

 Ei-ranking-turnaukset 
 Wuxi Classic 2011''

Numerot

Lähteet

Aiheesta muualla

 BBC Leicester feature and interview

Englantilaiset snookerpelaajat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt