joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Xevious

Xevious () on Namcon vuonna  julkaisema kolikkopeli. Pohjois-Amerikassa pelin levittäjänä toimi Atari. Pelin ohjelmoija on Masanobu Endō. Xevious käyttää Galagan laitteistoalustaa.

Pelin kulku

Pelaaja käyttää kahdeksaan suuntaan ohjaavaa joystickia ohjatakseen Solvalou-nimistä alusta, joka on varustettu eteenpäin ampuvalla Zapper-tulituksella ilmakohteita varten, ja erillistä pomminäppäintä maakohteita varten. Peli sijoittuu Etelä-Amerikkaan Peruun. Pelin maastona on käytetty metsiä, lentokenttiä, merta, armeijan asemia ja Nazca-linjoja.

Pelin kartassa on 16 aluetta, joiden läpäisyn jälkeen peli hyppää takaisin alueelle 7. Solvalou menee jatkuvasti eteenpäin maaston vaihtuessa ja kaikkien maaston kohteiden yli voi lentää vapaasti. Jos pelaaja menettää elämän, peli jatkuu normaalisti alueen alusta. Jos pelaaja on läpäissyt vähintään 70% alueesta, hän siirtyy suoraan seuraavaan alueeseen. Pelaajan on myös mahdollista edetä pelissä ampumatta mitään ilma- tai maakohteista.

Historia

Xevious oli ensimmäisiä pystysuuntaan vieriviä ampumispelejä ja vaikutti tulevaisuudessa voimakkaasti tämän genren peleihin. Grafiikka oli mullistavaa aikanaan ja pelin viholliset oli renderoitu erittäin teräväpiirtoisesti ja niiden luomisessa oli käytetty huolellisesti varjoja ja harmaan eri sävyjä. 

Xevious oli myös ensimmäisiä pelejä, jossa oli mahdollista ampua esiin piilossa olevia S-lippuja, joita käytettiin ensimmäisenä Namcon Rally-X-pelissä. S-lippu oli piilotettu neljään eri kohtaan pelissä, ja sen yli lentäminen antoi pelaajalle lisäelämän. Xevious oli myös ensimmäinen kolikkopeli, jolla oli Yhdysvalloissa mainos valtakunnallisessa televisiossa. Atarin mainoslause Englanniksi oli "Are you devious enough to beat Xevious?"

Yhdysvalloissa peli sai melko keskinkertaisen vastaanoton, mutta Xevious oli valtava kulttihitti Japanissa. Muusikot Haruomi Hosono (Yellow Magic Orchestra) and Keisuke Kuwata (Southern All Stars) olivat suuria Xeviousin ystäviä ja Hosono teki albumin Namco-videopeleistä, jossa Xevious oli pääteemana. 

Namco Museum DS:n mukaan pelistä on tehty myös kolmiosainen novelli "Fardraut".

Aiheesta muualla
 
 
 
 
Xevious MAWS Xevious info
Xevious Hardcore Gaming 101 -sivustolla 

Vuoden 1982 videopelit
Namcon kolikkopelit
Atari 7800 -pelit
Atari ST -pelit
FM-7-pelit
NEC PC-8001 -pelit
NEC PC-8801 -pelit
NEC PC-9801 -pelit
Sega Master System -pelit
Sharp X1 -pelit
Sharp MZ -pelit
ZX Spectrum -pelit
Äänteensiirros

Äänteensiirros tarkoittaa kielessä tapahtuvaa useaa samanaikaista systemaattista äänteenmuutosta. Yksi esimerkki tästä on englannin kielen suuri vokaalisiirros vuosina 1350–1500. Myös saksan kielessä ja kreikassa on tapahtunut äänteensiirroksia, ja tällä hetkellä sellaisia tapahtuu joissain amerikanenglannin murteissa.

Lähteet

Fonologia
Kielihistoria

en:Sound shift
Ulosteensiirto

Ulosteensiirto on toimenpide, jossa potilaan paksusuoleen siirretään tavallisimmin jonkun lähiomaisen ulostetta. Myös jonkun muun terveen luovuttajan ulostetta voidaan käyttää. Tällä pyritään palauttamaan paksusuoleen sen normaali bakteerikanta, joka on syystä tai toisesta muuttunut sairaalloiseksi kuten antibioottiripulissa. Paksusuolen bakteerikanta voi muuttua poikkeavaksi jopa vain yhdestä antibioottikuurista pitkäksi ajaksi, jopa pysyvästi. Hoitotoimenpiteenä ulosteensiirto on Suomessa suhteellisen tuntematon, vaikka ulosteperäruiskeita käytettiin Helsingin Kirurgisessa sairaalassa antibioottiripulin hoitoon jo 1960-luvulla. Clostridium difficile -bakteerin aiheuttaman vaikeahoitoisen veriripulin voi hoitaa ulosteensiirrolla nopeasti, antibiooteilla sitä voidaan joutua hoitamaan jopa vuosia.

Toimenpide 

Luovuttajan pitää olla perusterve eikä hänellä saisi olla piileviä sairauksia ja viimeisestä antibioottikuurista pitäisi mielellään olla ainakin vuosi. Liuosta varten otetaan desilitran verran ulostetta, joka liotetaan nesteeseen, kuten veteen, keittosuolaan tai maitoon. Liuoksesta siivilöidään kiinteät aineet pois. Käytetyn liuoksen määrä on 200 – 500 ml. Liuos viedään paksusuoleen jollain kolmesta menetelmästä:
 Gastroskopian avulla: liuos ruiskutetaan nenä-mahaletkun tai mahatähystysputken avulla suoraan vatsaan/ohutsuoleen, josta se kulkeutuu paksuunsuoleen. Etuna on liuoksen saaminen koko paksunsuolen alueelle. Käytetään jos paksusuoli on pahasti tulehtunut eikä kolonoskopia ole mahdollista.
 Kolonoskopian avulla: peräsuolitähystyslaitteiston avulla liuosta ruiskutetaan koko paksunsuolen alueelle. Helppo suorittaa, jos potilaalla on ripuli ja suoli on tyhjä, muussa tapauksessa suoli on tyhjennettävä ensin. Tämä on tavallisin hoitotoimenpide.
 Peräruiskeella: liuos ruiskutetaan peräsuolen kautta paksuunsuoleen mahdollisimman pitkälle apteekista tms. saatavan laitteiston avulla. Tämä toimenpide voidaan tehdä myös kotioloissa ja se voidaan uusia peräkkäisinä päivinä. Haittana on se, ettei liuosta saada tarpeeksi pitkälle ja sen teho voi olla riittämätön vaikeissa tapauksissa. Myös lääkintähenkilökunnan suorittama paksusuolen tähystys jää pois.

Lähteet

Aiheesta muualla 
”En todellakaan suosittele tekemään kotioloissa” – Ulosteen­siirto on tehokas hoito moniin vatsa- ja suolistovaivoihin, ja ensi vuonna se voidaan tehdä jo nielaisemalla kapseli, sanoo lääkäri Helsingin Sanomat, 7.3.2018.

Lääketieteelliset hoidot
Kaivautujat

Kaivautujat (Trichonotidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan lämpimistä vesistä indopasifiselta merialueelta.

Lajit ja anatomia
Kaivautujien heimoon kuuluu yksi suku ja lähteestä riippuen 6–9 lajia. Lajeja ovat muun muassa satulakaivautuja (Trichonotus setiger) ja kultaraitakaivautuja (Trichonotus halsteadi). Lajit ovat melko pienikokoisia kaloja ja kasvavat korkeintaan noin 16 cm pitkiksi, koiraat ovat naaraita kookkaampia. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat sylinterimäisiä ja pitkulaisia kaloja, joilla on kaksi selkäevää. Varsinkin koirailla etumainen selkäevän ruodot ovat pidentyneet ja taaempi selkäevistä on hyvin pitkä. Myös peräevä on pitkä. Kaivautujien kuono on terävä ja alaleuka työntyy yläleukaa pidemmälle. Kaivautujalajien ainutlaatuinen piirre on silmien iiriksen peittävä läppä. Pohjaväriltään heimon kalat ovat harmaita ja ruumiissa on värikkäitä kuvoita, juovia ja täpliä.

Levinneisyys ja elintavat
Kaivautujalajeja tavataan Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä trooppisista ja subtrooppisesta vesistä. Ne elävät matalissa vesissä, yleensä alle 50 metrin syvyydessä, pieninä ryhminä. Kalojen ravintoa ovat pienet äyriäiset ja eläinplankton. Vaaran uhatessa kaivautujat kaivautuvat nopeasti piiloon hiekkapohjaan.

Lähteet

Kurtuusikalat
Maamme-veistos II

Maamme-veistos II on taiteilija Mauno Hartmanin puuveistos vuodelta 1965. Tämä minimalistiseen estetiikkaan viittaava teos, korkeus 293 cm, ostettiin Ateneumin taidemuseoon vuonna 1969.

Mauno Hartman inspiroitui 1950-luvun loppupuolella puusta materiaalina. Hän halusi tutkia sen olemusta ja ominaisuuksia. Hänen hirsiveistoksensa antavat kuvaa vuosisataisesta rakennusperinteestä, mutta myös puun uudenlaisesta esittelystä. Maamme-veistos II viittaa sekä Suomen historiaan että tuohon aikaan uuteen vähäeleiseen, minimalistiseen estetiikkaan.

Lähteet

Timo Huusko: Mauno Hartman: Maamme-veistos II. Teoksessa Ateneum-opas. Toim Timo Huusko, 2007, s. 125.

Aiheesta muualla
 Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Maamme- veistos II. 

Suomen patsaat ja veistokset
Ateneumin kokoelmat
Graniittireliefi

Graniittireliefi on taiteilijaprofessori Kain Tapperin (1930-2004) kiviveistos vuodelta 1960. Teoksessa musta graniittiveistos (korkeus 73,5 cm) on puisella jalustalla (korkeus 39 cm). Teos ostettiin Ateneumin taidemuseon kokoelmiin vuonna 1961.

Kain Tapperin tunnetuimpien veistosten lähtökohtana on luontoelämys. Tapperin Graniittireliefiä voidaan pitää informalistisena veistoksena, jossa suomalaista peruskallion kiviainesta, graniittia, tutkitaan näyttävästi. Hän oli työskennellyt veistäjä Aimo Tukiaisen apulaisena viisi vuotta ja teki tämän kanssa syksyllä 1960 matkan Kreikkaan, jonka jälkeen Graniittireliefi syntyi.
Myöhemmin Tapper paneutui puuveistoksiin.

Lähteet

Timo Huusko: Kain Tapper: Graniittireliefi. Teoksessa Ateneumopas. Toim. Timo Huusko, 2007, s. 124.

Aiheesta muualla
 Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Graniittireliefi. 

Suomen patsaat ja veistokset
Ateneumin kokoelmat
Vesimyrkytys

Vesimyrkytys on mahdollisesti hengenvaarallinen tila, jossa elimistöön kertyy liikaa vettä. Tästä aiheutuu veren laimeneminen ja elektrolyyttitasapainon menettäminen eli hyponatremia, jolla on vakavia haittavaikutuksia aivojen toiminnalle.

Syyt
Vesimyrkytys syntyy, mikäli henkilö nauttii liikaa vettä tai vettä ei poistu kehosta normaaleja määriä. Ensiksi mainittu tilanne voi syntyä esimerkiksi, mikäli kestävyysurheilija nauttii suorituksen aikana vain puhdasta vettä tai henkilö kärsii polydipsiasta. Tunnetaan myös tapauksia, joissa vedenjuontikilpailu on johtanut myrkytykseen. Hyvin pienten lapsien munuaisten vähäisen kapasiteetin vuoksi he voivat saada vesimyrkytyksen, mikäli heille juotetaan vettä äidinmaidon lisäksi. Väärässä suhteessa sekoitettu infuusioneste voi myös aiheuttaa vesimyrkytyksen.

Yleisin syy veden kehosta poistumisen häiriöille on liiallinen antidiureettisen hormonin tuotanto, josta seuraa virtsan erityksen väheneminen. Antidiureettisen hormonin eritystä voivat lisätä mm. kipu, stressi ja aivokasvaimet. MDMA-huumausaine aiheuttaa sekä lisääntynyttä janon tunnetta että antidiureettihormonin eritystä, joten ainetta nauttineen henkilön neste- ja elektrolyyttitasapainosta on pidettävä erityistä huolta.

Fysiologiset vaikutukset
Koska solut vaihtavat aineita vereen osmoosin kautta, veren laimentuessa soluihin imeytyy lisää nestettä ja niistä poistuu elektrolyyttejä. Lisääntynyt neste saa kudokset paisumaan, mikä on erityisen vaarallista aivoille. Aivokudoksella ei ole juuri tilaa laajentua kallon sisällä. Lisääntynyt paine vaurioittaa kudosta ja saattaa myös puristaa aivojen verisuonia umpeen. Vettä voi alkaa myös suodattua verenkierrosta keuhkoihin. Lisäksi elektrolyyttien poistuessa soluista hermoimpulssien kulku vaikeutuu.

Lievän vesimyrkytyksen oireita ovat väsymys, pahoinvointi, päänsärky ja suonenvedot. Erityisesti kestävyysurheilijat saattavat tulkita oireet merkiksi nestehukasta ja lisätä vedensaantia entisestään pahentaen tilannetta. Aivojen toiminnan häiriintyessä lisää potilaasta tulee sekava, hänen puhekykynsä ja koordinaationsa heikkenee, saattaa esiintyä hallusinaatioita ja pahimmillaan hengityksen ja sydämen toiminnan häiriötä. Hoitamattomana potilas voi menettää tajuntansa ja kuolla.

Hoito
Vesimyrkytyksen ensisijainen hoito on estää potilasta nauttimasta lähitunteina lisää vettä. Elektrolyyttitasapainon korjaamisen suhteen on toimittava maltillisesti, sillä natriumpitoisuuden liian nopean korjaamisen on havaittu aiheuttavan aivosillan demyelinisaatiota. Vakavissa tapauksissa voidaan käyttää lääkitystä aivojen turvotuksen laskuun sekä virtsan erityksen lisäämiseen nesteen poistamiseksi. Mikäli aivojen turvotus ei ole ehtinyt aiheuttaa kudosvaurioita, potilas toipuu yleensä muutamassa päivässä.

Katso myös
Hyponatremia
Myrkytys

Lähteet

Fysiologia
Myrkytykset
Vesi
Seulonnan keskeiset artikkelit
PEO-palvelu

PEO-palvelu (Professional Employer Organization) tarkoittaa yritystä, joka tuottaa työnantajille työnvoiman ulkoistuspalveluja. Käytännössä PEO-yritys ryhtyy työntekijöiden nimelliseksi työnantajaksi ja hoitaa muiden muassa rekrytoinnin, palkanlaskennan ja -maksun, työsuhde-etujen hallinnan, koulutuksen ja irtisanomisen. Tätä kutsutaan termillä työnantajakumppanuussuhde (co-employment).

PEO-palvelu on kehitetty alun perin Yhdysvaltojen yritysmaailman tarpeeseen ja PEO-palveluja tarjoavia yrityksiä on eniten Yhdysvalloissa. Vuonna 2010 Yhdysvalloissa toimi noin 700 PEO-yritystä, 50 eri osavaltiossa, kattaen noin 2-3 miljoonaa työntekijää. Euroopassa PEO-palveluja tarjoavia yrityksiä on muun muassa Hollannissa ja Saksassa.

PEO-palvelut Suomessa
Suomessa ainoastaan PEO-palveluihin keskittyviä yrityksiä on Bremo Oy. Bremo aloitti PEO-palveluiden tarjoamisen vuoden 2012 alussa.

Lähteet
 National Association of Professional Employer Organisations NAPEO
 www.peo.fi

Aiheesta muualla
 Bremo 
 www.peo.fi 
 Peo.com  - PEO-alan promootioyritys

Liiketalous
Taimi ja Jouni, Inari, Suomi

Taimi ja Jouni, Inari, Suomi on suomalaisen dokumentaarisen valokuvauksen edelläkävijän Matti Saanion (1925-2006) valokuva vuodelta 1961. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1992.

Matti Saanio pyrki siihen, että ihmiset syrjäseuduilla saisivat apua elämäänsä. Taimi ja Jouni, Inari, Suomi -valokuva on esimerkki valokuvista joita hän otti, kun hän innostui 1950-luvun puolivälissä kuvaamaan Inarin asukkaita. Tätä ennen oli muutoinkin kuvannut pohjoisen luontoa, jälleenrakentamista ja pohjoisen ihmisiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Valokuva Ateneumin kokoelmissa 

Valokuvat
Suomen taideteokset
Ateneumin kokoelmat
Kukkumäki (Jyväskylä)

Kukkumäki on Jyväskylän Kantakaupungin suuralueeseen kuuluva kaupunginosa. Sen alueella sijaitsevat Keski-Suomen Sairaala Nova, Keski-Suomen keskussairaala ja sädesairaala. Alueella on viisi koulua: Gradia, Kukkulan koulu, Kilpisen koulu, Spesia ja Valteri-koulu Onerva.

Kukkumäen asutus koostuu paljolti jälleenrakennuskauden aikaisista omakotitaloista. Keskussairaalantien varrella ja Käyräkadulla sekä Keljonkadulla on myös kerrostaloja ja alueella on myös rivitaloasutusta. Keskussairaalan lähistöllä olevia entisiä sairaalarakennuksia ja henkilöstön asuintaloja on muutettu asunto-osakeyhtiöiksi.

Kukkumäen laidalla kulkee Haapamäki–Jyväskylä-rata. Köhniönjärvestä Jyväsjärveen laskeva Köyhänoja kulkee Kukkumäen läpi.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 Keski-Suomen museo: Kukkumäen omakotialue 
 Keski-Suomen museo: Asevelikylän omakotialue 

Jyväskylän kaupunginosat
Kantakaupunki (Jyväskylä)
Mitsubishi Ki-21

Mitsubishi Ki-21 (tai "Tyyppi 97 Raskas Pommittaja" - 九七式重爆撃機 Kyūnana-shiki jūbakugekiki, liittoutuneiden raportointinimi Sally) oli japanilainen keskiraskas pommikone, joka palveli toisessa maailmansodassa. Ensilento tapahtui vuonna 1936.

Ki-21 kärsi muiden tyyppien tavoin Japanin sotapäällystön asettamista vaatimuksista. Tämä tarkoitti nopeuden sekä kantomatkan asettamista toisien kriteerien, kuten miehistön suojauksen edelle ja kyseenalaisti kykenevyyden todella raskaisiin pommitustehtäviin. Seurauksena oli koneen aseistuksen suhteellinen heikkous. Se käsitti yleensä kolmesta viiteen 7,7 mm konekivääriä, jotka oli asennettu eri ampumoihin.

Mitsubishi Ki-21:n enimmäispommikuorma oli keskiraskaaksi luokiteltava 1 000 kiloa. Konetyyppi koki joitain parannuksia: lähinnä tehokkaampien tähtimoottorien muodossa, mikä lisäsi sen huippunopeutta. Huippunopeus oli myöhemmin 486 km/h ja kantama 2 700 kilometriä. Lakikorkeus oli 10 000 metriä ja moottoreina myöhemmissä versioissa kaksi 1 500 hv.

Konetyypistä kehiteltiin edelleen aseistamaton kuljetusversio MC-21, jonka kutsumanimi liittoutuneiden käyttämänä oli Gwen.

Tekniset tiedot

Lähteet

Aiheesta muualla

http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=558 
http://www.historyofwar.org/articles/weapons_mitsubishi_ki-21.html 

Ki-21
Japanilaiset pommikoneet
1930-luvun pommikoneet
Nauravat nakit

Nauravat nakit on iskelmäyhtye, jonka kokoonpanoon kuuluvat Hannu-Nakki, Ari-Nakki sekä Timo-Nakki.

Diskografia

Albumit 

 Aikuisviihdettä (2011)

Singlet 

 Pamela Andersson (2009)
 Hiltoniin (2009)
 Lady Gaga (2011
 Tartu tiukasti hanuriin (2010)
 David Hasselhoff (2011)
 Madonna (2011)
 Victoria ja Madeleine (2011)
 Jääkone (2012)

Suomalaiset iskelmäyhtyeet
Cathedral of the Immaculate Conception (Fort Wayne)

Cathedral of the Immaculate Conception on roomalaiskatollinen katedraali Fort Waynen kaupungissa Indianan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Katedraalin peruskivi muurattiin vuonna 1859 ja se valmistui seuraavana vuonna. Vuonna 1980 katedraali pääsi National Register of Historic Places -rekisteriin. Katedraalin suunnitteli Julian Benoit yhdessä Thomas Laun kanssa.

Lähteet 

Yhdysvaltain katedraalit
Fort Wayne
Indianan rakennukset ja rakennelmat
National Register of Historic Places -kohteet Indianassa
Kivikirkot
Midtown Tower

Midtown Tower () on pilvenpiirtäjä Tokion erillisalueella Minatossa Japanissa. 

Midtown Towerin rakentaminen aloitettiin vuonna 2004 ja se valmistui vuonna 2007. Sen avajaiset pidettiin 31. maaliskuuta 2007. Rakennuksen omistaa Mitsui Fudosan -niminen yhtiö. Rakennuksen suunnitteli amerikkalainen arkkitehti yhtiö Skidmore, Owings and Merrill. Midtown Tower on Japanin neljänneksi korkein rakennus ja Tokion korkein rakennus, se on 248,1 metriä korkea. 

Japanin pilvenpiirtäjät
Tokion rakennukset ja rakennelmat
Donnelly

Donnelly on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Ciaran Donnelly, irlantilainen elokuva- ja televisio-ohjaaja
 Euphrasia Donnelly (s. 1906), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja
 Henry Edmund Donnelly (1904–1967), yhdysvaltalainen katolinen piispa
 Ignatius Donnelly (1831–1901), yhdysvaltalainen poliitikko ja kirjailija
 Lucas Luis Dónnelly (1921–2012), argentiinalainen katolinen piispa
 Martin Donnelly (s. 1964), brittiläinen Formula 1 -kuljettaja
 Mike Donnelly (s. 1963), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
 Robert William Donnelly (1931–2014), yhdysvaltalainen katolinen piispa
 Stella Donnelly (s. 1992), australialainen laulaja ja lauluntekijä

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Donnellyn mafiaveljet, samannimisen yhdysvaltalaisen televisiosarjan päähenkilöt
Gerber

Gerber on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Beat Gerber (s. 1982), sveitsiläinen jääkiekkoilija
 Eugene John Gerber (1931–2018), yhdysvaltalainen katolinen piispa
 Heiko Gerber (s.  1972), saksalainen jalkapalloilija
 Joan Gerber (1935–2011), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä
 Martin Gerber (s. 1974), sveitsiläinen jääkiekkomaalivahti
 Michael Gerber (s. 1969), yhdysvaltalainen kirjailija
 Philipp Gerber (s. 1985) sveitsiläinen jääkiekkomaalivahti

Muita merkityksiä
 Gerber, Fiskars Oyj:n omistama työkalumerkki.
Etelänhitusammal

Etelänhitusammal (Blindiadelphus recurvatus) on lehtisammallaji, joka kuuluu hitusammalten heimoon (Seligeriaceae).

Ulkonäkö
Etelänhitusammal on hyvin pieni, vain muutaman millimetrin korkuinen. Sen lehdissä on vahva keskisuoni ja sen noin 3 mm pitkä pesäkkeenperä on voimakkaasti kaartuva.

Levinneisyys
Etelänhitusammalta esiintyy pohjoisella pallonpuoliskolla lauhkealla vyöhykkeellä. Se on kasvanut Ahvenanmaalla Saltvikissa, mistä se on löydetty 1800-luvun lopussa. Esiintymät ovat hävinneet ja samoin laji Suomen alueelta.

Elinympäristö
Sen kasvupaikkoja ovat emäksisten kallioiden ja kivien varjoiset kosteat pinnat.

Lähteet 
 Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. ISBN 952-11-1152-6.
 Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 2

Viitteet

Kynsisammalet (alaluokka)
Suomen äärimmäisen uhanalaiset kasvit
Waken taistelu

Waken taistelu oli toisessa maailmansodassa Japanin ja Yhdysvaltain välinen taistelu Waken saaresta. Taistelu alkoi 8. joulukuuta 1941 ja päättyi japanilaisten voittoon 23. joulukuuta, jolloin japanilaiset valtasivat saaren itselleen.

Taustaa 
Tammikuussa 1941 Yhdysvaltain laivasto aloitti sukellusvenetukikohdan ja lentokentän rakentamisen saarelle. Ensimmäinen vakinainen varuskunta, jonka muodosti vajaavahvuinen 1. merijalkaväen tukikohtapataljoona, saapui 19. elokuuta saarelle. Varuskunnanpäälikön majuri P. S. Devereux'n alaisuudessa oli kaikkiaan noin 450 upseeria ja miestä. Pataljoonan tukena oli majuri Paul A. Putnamin komentama merijalkaväen hävittäjälaivue VMF-211, jossa oli kaksitoista F4F-3 Wildcat hävittäjää. Saarella oli lisäksi 68 laivaston miestä sekä 1 221 Morrison-Knudsen Cicil Engineering Companyn työntekijää rakentamassa tukikohtaa. Pan American Airwaysin henkilökuntaa oli 54 mahdollistamassa Pan Am Clipperin Tyynenmeren ylittävät lennot, jotka oli aloitettu 1935.

Merijalkaväen aseistuksena oli kuusi viiden tuuman 51 pituuskaliiperin rannikkotykkiä, jotka olivat alun perin olleet taistelulaiva USS Texasilla, ja kaksitoista kolmen tuuman 50 pituuskaliiperin ilmatorjuntatykkiä. Aseistuksen täydensi kahdeksantoista raskasta .50" Browning-konekivääriä ja kolmekymmentä .30" neste- ja ilmajäähdytteistä raskasta, keskiraskasta ja kevyttä konekivääriä.

Komentaja Winfield S. Cunningham otti 28. marraskuuta Waken varuskunnan komentoonsa. Hänelle jäi siten ainoastaan alle kaksi viikkoa aikaa tutustua saareen ja sen puolustusjärjestelyihin sekä sitä puolustaviin joukkoihin ennen sodan syttymistä.

Taistelu 
Vain muutamaa tuntia Pearl Harboriin tehdyn tuhoisan hyökkäyksen jälkeen 8. joulukuuta, 36 Marshallin saarilta lähtenyttä keisarillisen Japanin laivaston keskiraskasta Mitsubishi G3M3 -pommikonetta iski saarelle. Pommituksessa tuhoutui kahdeksan lentotukikohdassa ollutta Wildcat-hävittäjää. Loput neljä oli partiolennolla, mutta heikon näkyvyyden takia ne eivät havainneet hyökkääjiä.
 
Hyökkäyksen jälkeen Pan Am evakuoi henkilöstönsä samoin kuin lennolla olleet matkustajat. Wakelle tehtiin vielä kaksi ilmahyökkäystä.

Ensimmäinen maihinnousuyritys 
Varhain aamulla 11. joulukuuta varuskunta torjui ensimmäisen maihinnousuyrityksen.

Vankien teloitus 
Vuonna 1943 Yhdysvaltain laivaston lentotukialus Yorktownin lentokoneet pommittivat saarta, jonka seurauksena saarella olevat 98 vangittua amerikkalaista siviiliä teloitettiin. Yksi vangeista pääsi pakenemaan ja ehti kirjoittaa isoon kiveen viestin 98 US PW 5-10-43 ennen kuin hänet saatiin kiinni ja teloitettiin. Tämän jälkeen japanilaiset pitivät saaren itsellään kunnes viimeiset saarella olevat japanilaiset joukot antautuivat liittoutuneille 4. syyskuuta 1945.

Lähteet

Tyynenmeren sodan taistelut toisessa maailmansodassa
Yhdysvaltain taistelut
1941
Marianne Laxén

Catharina Marianne Laxén (o.s. Örn; s. 9. kesäkuuta 1945 Helsinki) on suomalainen tasa-arvovaikuttaja. Hän on ollut feministinen rauhanaktivisti aina 1970-luvulta alkaen. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden maisteri (sosiaalipolitiikka ja kansantaloustiede).

Toimiessaan tasa-arvoasiain neuvottelukunnassa erikoistutkijana Laxén sai vuonna 1990 Tupolevin veljeksiksi itseään kutsuneilta työmarkkinajohtajilta ns. kikkelikortin, jonka hän julkaisi. Laxén muutti ainakin osittain tapauksen takia yli 10 vuodeksi pois Suomesta muihin pohjoismaisiin tasa-arvotehtäviin. Laxén oli 29 vuoden ajan SDP:n jäsen. Hän erosi puolueesta vuonna 1994. Laxén oli kannattanut presidentinvaaleissa ensin Eeva Kuuskoskea ja myöhemmin Elisabeth Rehniä. Vuonna 2015 hän allekirjoitti Paavo Väyrysen kansalaisaloitteen, joka koski Suomen ehdotettua eroamista EMUsta.  Laxén oli Helsingin kaupungin tasa-arvotoimikunnan puheenjohtaja vuosina 2012–2017.

Marianne Laxén oli avioliitossa pääsihteeri Kaj Laxénin (1943–2021) kanssa vuoteen 1980 saakka. Heille syntyi 1970-luvulla kolme lasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Ylen Elävä arkisto: Kikkelikortti kirvoitti keskustelua tasa-arvon tilasta Suomessa
 Obalans mellan könen oroar.  Hufvudstadsbladet 9.6.2015.
 

Suomalaiset feministit
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Google Drive

Google Drive on Googlen tarjoama pilvitallennuspalvelu, johon sisältyy 15 gigatavua ilmaista tallennustilaa. Palveluun on liitetty Googlen aiempi Google Docs -palvelu.

Historia 
Google Drive julkistettiin 25. huhtikuuta 2012. Samalla Google Docs muutettiin Google Driveksi. Suomen alueella palvelu alkoi toimia 26. maaliskuuta.

Käyttö 
Google Drivea voi käyttää asiakasohjelmalla tietokoneelta, selaimelta tai mobiililaitteilta. Tietokonesovellus on ladattavissa Windowsilla ja Macintoshille. Myös Linux-versio on tulossa. Mobiiliversio on saatavilla Androidille ja iOS:lle. Selainversiota voi käyttää miltä tahansa selaimelta, mutta parhaiten tuettuja ovat Chrome, Firefox, Safari ja Internet Explorer.

Google Drive tarjoaa käyttäjilleen 15 gigatavua ilmaista tallennustilaa, jota on mahdollista ostaa lisää 16 teratavuun asti. Tiedostoja voi käyttää myös ilman verkkoa, jos ne on ladattu käytettäväksi offline-tilaan.

Kritiikki 
Palvelua on kritisoitu siitä, että sen ehtojen mukaan Google saa oikeudet sille tallennettujen sisältöjen edelleen levittämiseen. Lisäksi pidetään ongelmallisena, että muokattavat tiedostot tulee muuttaa tuettuun muotoon.

Katso myös 
 OneDrive
 Dropbox

Lähteet 

Google
Seulonnan keskeiset artikkelit
Pilvipalvelut
Skoolaaminen

Skoolaaminen tarkoittaa juomalasien yhteen kilistelyä, usein jonkin asian juhlistamiseksi. Se suoritetaan yleensä maljan kohottamisen yhteydessä. Tapa tunnetaan jo viikinkien ajoilta, ja sen suomenkielinen nimitys tulee ruotsin kielen sanasta skål, joka tarkoittaa maljaa tai kulhoa.

Skoolaaminen suoritetaan yleensä juhlan alussa, kun lasit ovat täysinäisiä yleensä kuohuviinistä tai jostain muusta juhlavasta alkoholijuomasta. Juhlissa skoolaaminen on hillittyä, mutta epämuodollisessa tilanteessa, esimerkiksi olutravintolassa, kolpakoita voidaan kalauttaa yhteen railakkaastikin.

Skoolaamisen yhteydessä huudahdetaan usein tietty sana. Yleisimpiä huudahduksia eri maissa ovat:

Suomi: "Kippis", "Skool", ”Pohjanmaan kautta!”, "Hölökyn kölökyn"
Ruotsi: "Skål"
Viro: "Terviseks"
Englanti/Yhdysvallat: "Cheers"
Saksa: "Prost", "Prosit"
Alankomaat: "Proost"
Italia: "cin cin", "Salute"
Portugali: "Saúde", "tchim-tchim"
Ranska: "Santé"
Espanja: "Salud"
Puola: "Na zdrowie"
Tšekki: "Na zdraví"
Israel: "L'Chaim"
Japani: "Kanpai"
Turkki: "Şerefe"
Unkari: "Egészségünkre"
Serbokroatia: ”Živeli”

Lähteet
 Etiketti.fi: Mihin tilanteisiin kuuluu skoolaus?

Viitteet

Aiheesta muualla 

Käytös- ja tapatieto

no:Prosit
Thaimaan valtaus

Thaimaan valtaus oli Japanin 8. joulukuuta 1941 suorittama sotatoimi toisessa maailmansodassa, jonka seurauksena Japani miehitti Thaimaan. Huolimatta Thaimaan eteläosissa käydyistä kiivaista taisteluista sota päättyi aselepoon jo muutamaa tuntia myöhemmin. Maata hallinnut Plaek Phibunsongkhramin johtama kansallismielinen hallitus liittoutui akselivaltojen ja Japanin kanssa avaten rajat Japanin miehitysjoukoille. Thaimaa julisti sodan Yhdysvalloille 25. tammikuuta 1942, mutta suurlähettiläs kieltäytyi toimittamasta julistusta eteenpäin. Tämän jälkeen Japani hyökkäsi Thaimaan kautta Britannian siirtomaihin Malaijaan ja Burmaan. Myöhemmin liittoutuneet onnistuivat pysäyttämään japanilaisten etenemisen ja työntämään miehitysjoukot pois vallatuilta alueilta. Liittoutuneet valloittivat Thaimaan vuonna 1945.

Tausta
Vallatakseen Malesian ja Burman Japanin sotilasjohto tarvitsi Thaimaan satamia, rautateitä ja lentokenttiä. Thait eivät kuitenkaan olleet suostuvaisia japanilaisten vaatimuksille. Thaimaa oli itsenäinen valtio ja se oli juuri kukistanut Vichyn Ranskan Ranskan–Thaimaan sodassa. Thaimaan armeija oli taisteluvalmiudessa. Tappioiden välttämiseksi japanilaisille oli ensiarvoisen tärkeää, että maihinlaskua ei vastuttettaisi.

Japanin hallitus aloitti salaiset neuvottelut Thaimaan hallituksen kanssa. Tällöin vaikutti siltä, että akselivallat olisivat voittamassa sotaa Euroopassa. Lokakuussa 1940 Thaimaan diktaattori Phibunsongkhram antoi salaisen suullisen lupauksen tukea Japanin invaasiota Malesiaan. Vastineeksi tästä salaisesta liitosta Japani lupasi Burman Shan maakunnan ja Thaimaan briteille 1909 luovutetut provinssit Malesiassa.

Phibun ei kuitenkaan ollut kovinkaan lojaali lupaustaan kohtaan jos olosuhteet muuttuisivat. Vuonna 1941 hän tiedusteli briteiltä ja amerikkalaisilta mahdollisuuksia sotilaalliseen tukeen, jos invaasio Thaimaahan toteutuisi. Kumpikaan maa ei antanut takuita, vaikkakin Britannian pääministeri Winston Churchill kannatti julkisen varoituksen antamista Japanille Itä-Aasian maiden suojelusta. 

Tämä häiritsi japanilaisten suunnitelmia ja he eivät saaneet aikaan sopimusta läpikulusta. Lopulta kenraali Hisaichi Terauchi teki päätöksen miehityslaivueen siirtymisestä Thaimaan alueelle heidän suostumuksellaan tai ilman sitä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Thailand and the Second World War
Japanese Order of Battle 
Thai Order of battle 

1941
Thaimaan historia
Toisen maailmansodan sotilasoperaatiot
Tyynenmeren sota toisessa maailmansodassa
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1997

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1997 pelattiin Sveitsissä 26. joulukuuta 1996 - 4. tammikuuta 1997. Maailmanmestaruuden voitti Kanada.

Alkusarja

Lohko A

Lohko B

Putoamissarja

Pudotuspelit

Puolivälierät

Välierät

Sijoitusottelu 5. sijasta

Pronssiottelu

Loppuottelu

Pistepörssi

Lopputulokset 

 Pääsarjan kisat

 B-sarja 

 C-sarja 

 D-sarja

Palkinnot

IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat 
Paras maalivahti:  Marc Denis
Paras puolustaja:  Joe Corvo
Paras hyökkääjä  Aleksei Morozov

Turnauksen tähdistökentällinen 
Maalivahti:  Brian Boucher
Puolustajat:  Chris Phillips,  Mark Streit
Hyökkääjät:  Sergei Samsonov,  Christian Dubé,  Mike York

Lähteet 
 Epävirallinen kisasivusto (Web Archive)
 TSN:n artikkeli turnauksesta  
 Turnaus Hockey Canadan sivuilla 
 Passionhockey.com: IIHF U20 1997 
 Hockeyarchives: IIHF U20 1997 
 SFRp's hockey archive - U20 1997 

Vuoden 1997 jääkiekko
Sveitsin jääkiekko
Kestävyyssukkulajuoksu

Kestävyyssukkulajuoksu tai kestävyyssukkulajuoksutesti tai piip-testi (, ) on juoksukuntotesti, jolla mitataan maksimaalista kestävyyttä. Se on yleensä sisätiloissa (liikuntasalissa) suoritettava aerobisen ja anaerobisen kestävyyden mittari. Siinä juostaan 20 metrin matkaa edestakaisin yhä nopeammin aina uupumukseen saakka. Testiä tahdittaa äänite, jonka äänimerkit antavat luvan lähteä aina seuraavalle sukkulalle. Juoksuvauhdin nopeutuessa alkavat huonokuntoisimmat karsiutua, koska eivät ehdi ajoissa seuraavaan käännökseen.

Kestävyyssukkulajuoksu on nykyisin koululaisten aerobisen peruskestävyyden ensisijainen mittausmenetelmä ja myös yksi Eurofit–testipatterin testeistä.

Testin kulku
Sukkulajuoksun aloitusvauhti on 8 km/h. Äänimerkkien ilmaisema vauhti nopeutuu minuutin välein 0,5 km/h kerrallaan. Kääntymisviivalla käännyttäessä toisen jalan on kosketettava kääntymisviivaa. Jos juoksija ehtii kääntymisviivalle ennen äänitteeltä tulevaa seuraavan sukkulan aloitusmerkkiä, hänen täytyy odottaa tätä merkkiä ennen uuden sukkulan aloittamista.

Testin suorittamista varten tarvitaan tasainen ja pitäväpintainen vähintään 22 metriä pitkä alue. Yhdensuuntaiset kääntymisviivat piirretään tai merkitään teipillä 20 metrin etäisyydelle toisistaan. Lisäksi merkitään kontrolliviivat 3 m ennen kumpaakin kääntymisviivaa. Jokaiselle juoksijalle merkitään kääntymisviivoille keiloin tai muuten vähintään metrin levyinen juoksurata.

Mikäli äänimerkki kuuluu ennen kuin juoksija on ehtinyt kääntymisviivalle, tulee hänen käydä viivalla kääntymässä ja pyrittävä sitten ehtimään seuraavalle kääntöpaikalle hyväksyttävästi. Kun juoksija myöhästyy kahden perättäisen sukkulan ajalta kääntöpaikalta niin, ettei hän ehdi äänimerkin kuuluessa kontrolliviivalle saakka, suoritus keskeytetään. Tulokseksi tulee juostujen sukkuloiden lukumäärä, johon ei sisällytetä keskeytykseen johtanutta sukkulaa eli toista perättäistä virheellistä suoritusta.

Testin kehitti  Luc Léger Montréalin yliopistossa 1980-luvulla. Suomeen ja erityisesti lasten ja nuorten kuntotestaukseen sitä ovat soveltaneet Tero Viljanen, Simo Taimela ja Urho Kujala tutkimuksessaan Koululaisten fyysinen aktiivisuus, kestävyyskunto ja ponnistuskorkeus.

Katso myös 
 Cooperin testi

Lähteet

Kestävyyssukkulajuoksun esittely YouTubessa. Viitattu 5.12.2012.

Urheilijoiden kestävyystestit: Kestävyyssukkulajuoksutesti eli ns. piip-testi

Aiheesta muualla
Leger, L. A. & Lambert, J. 1982. A Maximal multistage 20-m shuttle run test to predict VO2max. European Journal of Applied Physiology 49, 1-12.

Liikunta
Seulonnan keskeiset artikkelit
Markus Juhola

Markus Orvo Juhola (s. 2. helmikuuta 1971 Halikko) on entinen suomalainen jalkapalloilija, joka toimii nykyään Jalkapallon Pelaajayhdistyksen toiminnanjohtajana.

Maalivahtina pelannut Juhola edusti Veikkausliigassa FC Jazzia, Ponnistusta, Valkeakosken Hakaa ja Vaasan Palloseuraa. Pelattuja otteluita hänelle kertyi viiden kauden aikana yhteensä 10. Vuonna 1993 Juhola oli voittamassa Suomen mestaruutta FC Jazzin kakkosmaalivahtina. Lisäksi hän sai SM-hopeaa Vaasan Palloseurassa kaudella 1998. Alemmilla sarjatasoilla Juhola edusti kasvattajaseuransa Salon Palloilijoiden lisäksi Pallo-Iiroja, Kraftia sekä FC Mikkeliä, jossa hän päätti uransa loukattuaan polvensa talvikaudella 2001.

Jalkapallon pelaajayhdistyksen hallitukseen Juhola valittiin 1994. Vuosina 2001-2002 hän toimi yhdistyksen puheenjohtajana. Vuodesta 2003 lähtien Juhola on ollut pelaajayhdistyksen päätoiminen toiminnanjohtaja. Hän asuu Salossa ja on koulutukseltaan luokanopettaja.

Lähteet 
Suomen Palloliitto/Artikkeliarkisto
Veikkausliigan tilastot

Viitteet

Aiheesta muualla 
Jalkapallon pelaajayhdistyksen kotisivut

 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen mestarit
Suomalaiset jalkapallovaikuttajat
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Tiivi

Tiivi, aiemmin Tiivituote Oy, Haapajärven Lasi, on Pohjois-Pohjanmaalla Haapajärvellä vuonna 1977 toimintansa aloittanut ikkunatehdas, joka nykyisin on ruotsalaisen Inwidon tuotemerkki. Tiivi valmistaa puualumiini-ikkunoita, ulko- ja parvekeovia sekä ulkoliukuovia. 

Tiivillä on maan kattava myyjä- ja asennusverkosto. Haapajärven tehtaalla suurin osa tuotannosta tehdään mittatilauksena asiakkaan mittojen mukaan. Tiivi käyttää ikkunoiden asennuksessa omia asentajia. Asennusprosessi on ISO 9001 -sertifioitu, ja sille myönnetään Suomen pisin, kymmenen vuoden takuu.

Vuonna 2011 Tiivituote Oy:n liikevaihto oli 47 miljoonaa.

Tuotteet 
Elokuussa 2015 Tiivi esitteli uudenlaisen Kristalli-ikkunamalliston. Tavanomaisten ikkunan pinnassa näkyvien tappisaranoiden sijaan ikkunoissa käytetään piilosaranoita ja ikkunan lukitusmekanismi toimii yhdestä kahvasta niin, että ikkuna lukittuu puitteen ulkoreunan lisäksi ylä- ja alareunasta yhtä aika usealla lukituskielellä. Ikkunan puite on liimattu kahdesta puusta kestävyyden lisäämiseksi. Rakenne mahdollistaa entistä suurempien ikkunoiden valmistuksen ja ikkunoiden helpomman käytön. 

Tiivin mukaan suurten, yli kuuden neliön kokoisten ikkunoiden valmistusmäärät ovat 2010-luvun puolivälissä kaksinkertaistuneet parin vuoden aikana. Tiivin ikkunan leveys voi olla lähes seitsemän metriä. Liukuovilla toteutetun lasiseinän maksimileveys on lähes kuusi metriä ja korkeus 2,6 metriä.

Tiivi valmistaa ikkunoita 1+2-lasisena versiona, jonka U-arvo on 0,8–1,0, ja 1+3-lasisena versiona, jonka U-arvo on ikkunatyypistä riippuen 0,64–0,79. 1+2-lasisessa ikkunassa on yksi tasolasi sekä kaksilasinen erityslasielementti, 1+3-lasisessa ikkunassa kolmilasinen eristyslasielementti. 

Tiivin ovivalikoimaan kuuluvat ulko-ovet, parvekeovet, palo-ovet, varastonovet ja liukuovet.

Historia 
Tiivin historia alkaa Eero Niskasen vuonna 1977 Haapajävelle perustamasta Haapajärven Lasi Ky:stä. Yritys oli alun perin lasitusliike, mutta ikkunoiden valmistus kuului toimintaan jo alkuvaiheessa. Vuonna 1982 Haapajärven Lasi osti Puurinki Oy:n, ja yhtiön nimeksi vaihdettiin Tiivituote Ky. Yhtiömuoto vaihtui osakeyhtiöksi vuonna 1988. 

Tiivi perusti 1990-luvulla tytäryhtiöt Ruotsiin ja Venäjälle, mutta myöhemmin tuotanto keskitettiin Suomeen ja Haapajärven tehdasta laajennettiin ja automatisoitiin. 

Tiivi toimi perheyrityksenä vuoteen 2007 saakka, jolloin Inwido Finland Oy osti yrityksen. Vuoden 2015 alussa Inwido sulautti Tiivituote Oy:n emoyhtiöön, mutta tuotanto ja tuotteiden suunnittelu jatkui ikkuna- ja ovitehtaalla Haapajärvellä.

Lähteet

Suomalaiset yritykset
Haapajärvi
Martti Rauhala

Martti Rauhala (28. syyskuuta 1928 Nivala – 18. huhtikuuta 2012 Kokkola) oli suomalainen opettaja ja virolaisen kirjallisuuden suomentaja.

Rauhala teki ensimmäisen suomennoksensa sattumalta, kun Karisto otti häneen yhteyttä. Innostus syttyi kun hän osallistui Tukholmassa 1963 järjestettyyn pakolaiskirjailijoiden Viron itsenäisyysjuhlaan. Hän käänsi proosaa ja runoa yhteensä kaksitoista kirjaa. Runosuomennoksista merkittävimmät kuuluvat Ivar Ivaskin ja Kalju Lepikin tuotantoon. Hän kirjoitti myös artikkeleita Viron kirjallisuudesta sekä aihetta koskevan tietosanakirja-artikkelin Spectrumiin.

Viron valtio on myöntänyt Rauhalalle Viron valkoisen tähden kunniamerkin.

Lähteet

Suomentajat
Suomalaiset opettajat
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Jelena Porsanger

Jelena Porsanger (o.s. Sergejeva; s. 1967 Kuolan piirin Loparskaja, Neuvostoliitto) on Venäjältä kotoisin oleva saamelainen kansatieteilijä. Hän on etnisesti puoliksi kolttasaamelainen ja puoliksi venäläinen. Hän eli lapsuutensa Loparskajassa ja kävi koulua 25 kilometrin päässä kotoaan. Hänen isänsä puhui koltansaamea. Jelena Sergejevan kiinnostui nuoruusvuosina saamelaiskulttuurista. Kun Neuvostoliitossa julkaistiin samoihin aikoihin saame-venäjä-sanakirja, hän opetteli puhumaan saamea. Lisäksi kolttasaamelaisen isoäitinsä avulla hän opetteli suomen kieltä.

Porsanger opiskeli 1990-luvulla Helsingin yliopistossa suomen ja pohjoissaamen kieliä ja uskontotiedettä. Viimeksi mainittua alaa hän opiskeli Helsingissä filosofian lisensiaatiksi saakka. Vuonna 1998 hänet kutsuttiin Tromssan yliopistoon, jossa hän väitteli vuonna 2006 itäsaamelaisesta muinaisuskosta 1500-1900-luvuilla. Hän oli ensimmäinen, joka Norjassa puolusti väitöskirjaansa saamen kielellä. Väitöskirja oli otsikoitu "Bassejoga čáhci": Gáldut nuortasámiid eamioskkoldaga birra álgoálbmotmetodologiijaid olis (). 

Porsanger meni Norjassa naimisiin. Hän työskenteli Koutokeinossa sijaitsevan Saamelaisen korkeakoulun (Sámi allaskuvla) järjestyksessä kuudentena rehtorina (2011–2015). Hän on osaltaan ollut tuomassa esille, että kolttia asuu yhä myös Pohjois-Norjassa. Koltansaamen kieli oli miltei kadonnut seudulta, eikä sillä ole virallisen vähemmistökielen asemaa Norjassa.

Sittemmin Porsanger on toiminut muun muassa RiddoDuottarMuseat-museokokonaisuuteen kuuluvan saamelaismuseon johtajana Kaarasjoella.

Opinnäytteet
 Ihminen ja luonto koltta- ja kuolansaamelaisten maailmankuvassa. 1997. Uskontotieteen lisensiaatintyö. Helsingin yliopisto.

Lähteet

Saamelaiset henkilöt
Venäläiset kansatieteilijät
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Saamelaiskulttuurin tutkijat
Shaun Heshka

Shaun Heshka (s. 30. heinäkuuta 1985 Melville, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Vaasan Sportia. Hän toimii joukkueen varakapteenina.

Ura 
Heshka pelasi juniorina SJHL:n Melville Millionairesissa ja WHL:n Everett Silvertipsissä. Viimeisenä kautenaan Silvertipsissä hän voitti WHL:n puolustajien syöttöpörssin 49 syötöllään. Kaudeksi 2006–2007 Heshka siirtyi kolmen vuoden tulokassopimuksella NHL-seura Vancouver Canucksiin, mutta joutui pelaamaan sen farmijoukkueessa AHL:n Manitoba Mooseen. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi lisäksi kolme ottelua ECHL:n Victoria Salmon Kingsissä, mutta seuraavat kaksi kautta kuluivat kokonaisuudessaan Moosessa. Kesäkuussa 2009 Heshka siirtyi Canucksista Phoenix Coyotesin organisaatioon. Kaudella 2009–2010 hän pelasi ensimmäiset kahdeksan NHL-otteluaan Coyotesissa, mutta vietti valtaosan kaudestaan AHL:n San Antonio Rampagessa.

Kaudeksi 2010–2011 Heshka siirtyi Itävallan pääsarjan EC Red Bull Salzburgiin, jossa voitti kauden päätteeksi Itävallan-mestaruuden. Ennen seuraavaa kautta hän oli try-outilla Los Angeles Kingsissä, muttei saanut sopimusta. Lokakuussa 2011 Heshka siirtyi AHL:n Binghamton Senatorsiin, jossa pelasi vain marraskuulle asti, jolloin vaihtoi loppukaudeksi toiseen AHL-seuraan, Peoria Rivermeniin. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi SM-liigajoukkue Porin Ässiin, jossa Heshka voitti kauden päätteeksi Suomen mestaruuden. Joukkueessa esitetyt hyvät otteet noteerattiin myös Venäjällä ja poikivat sopimuksen Kazaniin.

Myöhemmin Heshka siirtyi Kazanista MoDo Hockey:hin ja SHL:aan. Kauden 2015–16 päätteeksi hän sai sopimuksen Oulun Kärppien kanssa tulevaksi kaudeksi 2016–17. Kaudeksi 2019–2020 hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi.

Kaudeksi 2021–2022 Heshka siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Vaasan Sportiin. Tammikuussa 2022 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2022–2023 Heshka nimettiin Sportin varakapteeniksi.

Yksityiselämä 
Heshka on ollut pitkään naimisissa kanadalaisen Laura Hudsonin kanssa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Pekka Rautakallio -palkinnon voittajat
Sportin pelaajat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2005

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2005 pelattiin Yhdysvalloissa, maailmanmestaruuden voitti Kanada.

Otteluareenat

Alkusarja

Lohko A

Lohko B

Putoamissarja

Pudotuspelit 

Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (UTC-6)

Puolivälierät

Välierät

Sijoitusottelu 5. sijasta

Pronssiottelu

Loppuottelu

Lopputulokset 

Saksa ja Valko-Venäjä putosivat 1. divisioonaan.

Palkinnot

IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat
Paras maalivahti:  Marek Schwarz
Paras puolustaja:  Dion Phaneuf
Paras hyökkääjä:  Aleksandr Ovetškin

Turnauksen tähdistökentällinen
Maalivahti:  Marek Schwarz
Puolustajat:  Dion Phaneuf,  Ryan Suter
Hyökkääjät:  Aleksandr Ovetškin,  Patrice Bergeron,  Jeff Carter
Arvokkain pelaaja:  Patrice Bergeron

Lähteet 
 Virallinen turnaussivusto (Web Archive)
 IIHF:n sivusto 
 TSN:n artikkeli turnauksesta  
 Passionhockey.com: IIHF U20 2005 
 Hockeyarchives: IIHF U20 2005 
 Turnaus IIHF:n tulospalvelussa 
 Turnaus Hockey Canadan sivuilla 

Vuoden 2005 jääkiekko
Yhdysvaltain jääkiekko
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2003

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2003 pelattiin Kanadassa ja maailmanmestaruuden voitti Venäjä.

Otteluareenat

Alkusarja

Lohko A

Lohko B

Putoamissarja

Pudotuspelit

Puolivälierät

Välierät

Sijoitusottelu 5. sijasta

Pronssiottelu

Loppuottelu

Lopputulokset 

Saksa ja Valko-Venäjä putosivat 1. divisioonaan.

Palkinnot

IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat
Paras maalivahti:  Marc-André Fleury
Paras puolustaja:  Joni Pitkänen
Paras hyökkääjä:  Igor Grigorenko

Turnauksen tähdistökentällinen 
Maalivahti:  Marc-André Fleury
Puolustajat:  Carlo Colaiacovo,  Joni Pitkänen
Hyökkääjät:  Yuri Trubachev,  Igor Grigorenko,  Scottie Upshall

Lähteet 

 Kisat IIHF:n sivuilla 
 TSN:n artikkeli turnauksesta  
 Passionhockey.com: IIHF U20 2003 
 Hockeyarchives: IIHF U20 2003 
 hokej.snt.cz - Juniors 2003

Viitteet

Vuoden 2003 jääkiekko
Kanadan jääkiekko
Nova Scotia
Microsoft Small Basic

Small Basic on Microsoftin kehittämä ohjelmointikieli, jonka tarkoituksena on opettaa koululaisia ja aloittelevia koodareita koodaamaan. Siihen on otettu perussääntöjä eri ohjelmointikielistä, kuten javasta c:stä ja C++:ssasta. Jotta Small Basicin ohjelmoinnin voi aloittaa, pitää ladata ohjelman kotisivulta työkalu/tulkki, jolla tehdään ja testataan ohjelman toimintaa. Työkalu sisältää esim. "Turtle"-nimisen ohjelmiston sisäisen objektin ja mahdollisuuden siirtää/mahdollisesti muuntaa koodi Visual Basiciin. Turtle on graafinen 2-ulotteinen objekti, jota voi käskeä liikkumaan, kääntymään, lopettamaan piirtämästä viivaa perässään yms.

Aiheesta muualla
 Ohjeman kotisivut
 Category:Microsoft Small Basic Microsoft Small Basic -ohjelmassa toteutetut tehtävät rosettacode.org-palvelussa

BASIC
Microsoftin ohjelmistot
Ohjelmointiympäristöt
Luettelo suolla kasvavista kasveista

Suokasveja ovat kasvit, jotka elävät suolla ja soisilla alueilla.

Luettelo Suomen suokasveista 
 rahkasammalet
 muurain eli lakka eli hilla
 isokarpalo
 pikkukarpalo
 suokukka
 kihokit
 suopursu
 tupasvilla
 korpiorvokki
 töppövilla
 lettorikko
 luhtavilla
 luikat
 raate
 mähkä
 leväkkö
 vaivero
 vaivaiskoivu
 maariankämmekkä
 rantanuijasara
 juolukka

Kuvia 

Suo
Suot
Kuurinkynnään kansallispuisto

Kuurinkynnään kansallispuisto on luonnonsuojelualue Liettuassa ja Venäjällä, Itämeren kaakkoiskulmalla. Se kattaa osia lähes sata kilometriä pitkästä hiekkaisesta niemestä, Kuurinkynnäästä. Eteläosa niemimaasta kuuluu Venäjän Kaliningradin alueen Zelenogradskin piiriin ja on osa jo neuvostoaikana vuonna 1987 perustettua kansallispuistoa. Pohjoisosa kuuluu Liettuan Klaipėdan läänin Neringan kuntaan. Liettuassa kansallispuisto perustettiin vuonna 1991.

Kansallispuistossa on neljä erillistä suojelualuetta. Puiston korkein dyyni Vecekrugas-dyyni sijaitsee Karvaiciain suojelualueella. Parnidisin alueella on liikkuvia, paljaita dyynejä. Niillä kävelevät ihmiset saavat aikaan pieniä maanvyöryjä, jotka madaltavat dyynejä. Siksi osalla alueesta liikkuminen on kiellettyä. Suurin osa niemimaasta on metsän peitossa. Osalle rantaviivasta istutetaan kaislikkoa estämään eroosiota.

Kuurinkynnäs on Liettuan ja Venäjän yhteinen kohde Unescon maailmanperintölistalla. Se on suojeltu kulttuuriarvojensa takia esimerkkinä alueesta, jolla ihminen on vaikuttanut maisemaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Liettuan kansallispuistot
Klaipėdan lääni
Venäjän kansallispuistot
Porin Veto



Porin Veto on vuonna 1933 perustettu urheiluseura. Sen lajivalikoimaan kuuluvat nykyään voimistelu, kuntolentopallo ja muita kuntourheilulajeja. Aikaisemmin Porin Vedon ohjelmaan on kuulunut myös muita palloilulajeja.

Jalkapallo ja pesäpallo
Jalkapalloa Porin Veto pelasi parhaimmillaan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Aluesarjassa 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa. Pesäpallossa Veto esiintyi vuosina 1949 – 1959 Suomensarjassa, joka tuolloin oli Mestaruussarjan jälkeen toiseksi korkein sarjataso.

Koripallo

Porin Vedon menestyksekkäin palloilulaji oli koripallo. Miesten edustusjoukkue pelasi SM-sarjassa yhteensä viisi kautta; 1952, 1960, 1962, 1962/1963 ja 1964/1965. Vedon naisten joukkue oli yksi 1940- ja 1950-lukujen parhaita seuroja Suomessa. Se voitti yhden Suomen mestaruuden ja kolme SM-hopeaa.  

Kotiottelunsa Veto pelasi aluksi Rautatienpuistokadulla sijainneessa Poikien ammattikoulun salissa, joka nykyään toimii Palmgren-opiston konserttitilana sekä myöhemmin Porin suomalaisen yhteislyseon salissa.  

Nimekkäin seurassa esiintynyt koripalloilija on valmentajalegenda Eero Saarinen, joka aloitti pääsarjauransa Vedossa kaudella 1964/1965. Myös Pekka Markkanen on Porin Vedon kasvatti.

Saavutukset
Naisten Suomen mestari 1951
Naisten SM-hopeaa 1949, 1950, 1952
Naisten SM-pronssia 1953 (epävirallinen, pronssiottelua ei pelattu)

Entisiä pelaajia
Anja Lamminpää
Eero Saarinen

Lähteet 
Suomen Koripalloliiton nettipalvelu

Viitteet

Aiheesta muualla 
Porin Vedon kotisivut

Suomalaiset urheilun yleisseurat
Suomalaiset koripalloseurat
Porilaiset urheiluseurat
Vuonna 1933 perustetut urheiluseurat
Tiina Kaukanen

Tiina Kaukanen (s. 3. syyskuuta 1961 Lahti) on suomalainen puvustaja ja pukusuunnittelija. Hän on toiminut puvustajana yhteensä noin 77 eri tuotannossa, muun muassa Kotirauha, Nousukausi ja Levottomat 3. Kaukanen on voittanut Jussi-palkinnon viisi kertaa – elokuvista Rööperi (2010), Paha maa, Heinähattu ja Vilttitossu, Badding, Lunastus ja Sagojogan ministeri. Hän on ollut ehdolla parhaasta puvustuksesta elokuvista Sisko tahtoisin jäädä, Lieksa!, Matti, Nousukausi ja Rakkaudella, Maire.

Kaukanen sai vuonna 2021 Elokuvataiteen valtionpalkinnon vuonna 2021.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset elokuvapukusuunnittelijat
Jussi-palkinnon saajat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Stefania Follini

Stefania Follini on italialainen nainen, joka osallistui vuonna 1989 vapaaehtoisena kokeeseen, jossa tutkittiin eristäytyneisyyden ja pimeyden vaikutusta ihmisen sisäiseen kelloon. Follini oli kokeen aikana 27-vuotias. Hän kertoi, ettei välittänyt kokeen tieteellisestä puolesta, vaan halusi käyttää ajan itsensä parantamiseen. Hänellä oli mukanaan yli 400 kirjaa. 

Koetta johti italialainen sosiologi ja psykologi Maurizio Montalbini. Montalbini, hänen vaimonsa Antonella ja assistenttinsa, Andrea Galvagno  vahtivat Follinia kameroista ympäri vuorokauden kokeen ajan. 

Follini vietti 130 päivää maanalaisessa luolassa, joka sijaitsi Carlsbadissa, New Mexicossa. Follini laskeutui luolaan 13. tammikuuta 1989.

Tutkimuksen aikana Stefania alkoi pysytellä valveilla 20–25 tuntia kerrallaan ja nukkua 10 tunnin jaksoissa. Hänen kuukautiskiertonsa loppui ja hänen ajantajunsa hämärtyi. Kun häneltä kysyttiin toukokuun alussa arviota siitä, mikä päivä ja kuukausi oli, hän uskoi sen olevan maaliskuu.

Lähteet 

Italialaiset henkilöt