joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Love Kustannus

Love Kustannus Oy perustettiin vuonna 1976 musiikkikustantamoksi Love Recordsin yhteyteen. Love Recordsin mentyä konkurssiin vuonna 1979 Love Kustannus alkoi myös julkaista levyjä. Sen levymerkkejä ovat olleet Ponsi, Dove ja Beta. Love Kustannus toimi myös Johanna-levymerkin musiikkikustantamona vuoteen 1982 asti, ja se on uudelleenjulkaissut Johannan levyjä käyttäen Johanna-levymerkkiä.

Love Kustannuksen historiaa 

Love Kustannus aloitti Love Recordsin yhteydessä musiikkikustantamona vuonna 1976. Love Records Oy ajautui kuitenkin konkurssiin pian vuonna 1979. Love Kustannukselle perustettiin samana vuonna Otto Donnerin levymerkiksi Ponsi. Samalla Love Kustannus aloitti uuden Johanna-levymerkin musiikkikustantamona ja jatkoi tätä kustannustoimintaa kolme vuotta.

Vuonna 1984 Johanna Kustannuksen mentyä konkurssiin Love Kustannus julkaisi jäljelle jääneet Johanna-levymerkin levyt uudella Beta-levymerkillään. Vuodesta 1988 alkaen Love Kustannus on julkaissut Johanna-levymerkin muita alkuperäisiä äänitteitä lähinnä CD-levyjen muodossa. Lisäksi vinyylejä on uusintajulkaissut jonkin verran turkulainen Svart Records lisensseillä.

Vuonna 1998 Love Kustannus osti A.A.B. Tuotannon tuotantokatalogin ja julkaisuoikeudet.. Katalogi sisälsi lisää myös saman Johanna-levymerkin muita alkuperäisiä levyjä vuodesta 1982 alkaen. Vuonna 2002 Love Kustannuksesta tuli Johanna Kustannuksen osake-enemmistön omistaja. Vuonna 2010 Universal Music Group osti Love Kustannus Oy:n. Ennen kauppaa eri yhtiöiden omistajia olivat Sini Perho, Peter von Bagh, Pekka Aarnio ja Otto Donner. Love Kustannus Osakeyhtiö toimi 31.12.2014 asti, jolloin Love Kustannus tuli Universal Musicin aputoiminimeksi.

Artisteja 

 22 Pistepirkko
 Anssi Tikanmäki
 Antero Jakoila
 Hannu Kaartinen
 Harri Wessman
 Hector
 Heikki Kinnunen
 Jim Pembroke Band
 Jukka Alihanka
 Jukka Gustavson
 Kadotetut
 Kaj Chydenius
 Koiton Laulu
 KOM-teatteri
 Kuudes tunti

 Liisa Tavi
 Matti Rag Paananen
 Meatballs
 Mikko Perkoila
 Nolla nolla nolla
 Olli Ahvenlahti
 Pelle Miljoona
 Petri Pettersson
 Piirpauke
 Raine Salo Tralala
 Se
 Toni Edelmann
 UMO Jazz Orchestra
 Veikko Lavi

Katso myös 
 Siboney

Lähteet 
 Ponsi Discografiaa, Discogs
 Beta Discografiaa, Discogs
 Love Kustannus Oy Discografiaa, Discogs
 Johanna Discografiaa, Discogs
 Johanna Discografiaa, Finnmusic.net
 Rytmi: Atte Blom – Suomalaisen musiikin grand old man 70 vuotta!

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kotisivut
 HS: Johanna oli Love Recordsin kunniakierros 
 Booky.fi Love Kustannus -kirjoja
 Love Kustannuksen julkaisemat äänitteet kronologisessa järjestyksessä tekijätietoineen verkkosivustolla Discogs.com (englanniksi)

Musiikkikustantamot
Suomalaiset levy-yhtiöt
Suomalaiset rockmusiikin levy-yhtiöt
Suomalaiset yritykset
Universal Music Group
Finnvox

Finnvox on Helsingin Pitäjänmäellä Arinatiellä sijaitseva, vuoden 1965 syksyllä valmistunut äänitysstudio. Sen perusti tukkukauppaan erikoistunut Lejos Oy. Yhtiö säilyi Finnvoxin omistajana 80-luvun lopulle saakka.

Finnvox oli valmistuessaan Suomen ensimmäinen levytyksiä varten rakennettu studio. Rakennus on alusta alkaen suunniteltu studiokäyttöön. Sen studiotila on rakennettu kelluvalle lattialle, jolloin tila on tehokkaasti äänieristetty. Alkuvaiheessa studiossa oli vain yksi studio ja nauhoituksiin käytettiin neliraitaista Studer -kelanauhuria.

Huomattava osa Suomen eturivin muusikoista ja yhtyeistä on joskus nauhoittanut studiossa. Aina 1990-luvulle asti studioiden yhteydessä toimi myös äänilevyjen kaiverrukseen tarkoitettu vinyylimasterointistudio sekä vinyylilevyjen puristamo. Nykyään Finnvoxissa on kahdeksan studiota, joista viisi on äänitys- ja miksauskäytössä ja kolme masterointi- ja editointikäytössä. 

Finnvoxia johti yrityksen perustamisesta 80-luvun lopulle Erkki Ertesuo. Finnvox -studioiden nykyinen toimitusjohtaja on Risto Hemmi, jonka ura alkoi Finnvoxin studioilla 70-luvulla.

Katso myös
 A.A.B. Tuotanto Oy
 Johanna Kustannus
 Polarvox

Aiheesta muualla
 Finnvoxin sivut.

Suomalaiset musiikkistudiot
Pitäjänmäki
Coronation Street

Coronation Street on Ison-Britannian pisimpään jatkunut saippuasarja ja maan katsotuin televisio-ohjelma. Sarjan loi Tony Warren ja ensimmäinen jakso esitettiin 9. joulukuuta 1960 ITV1-kanavalla, jossa se jatkuu edelleen. Ohjelman tuottaa Granada Television, joka on ITV1:n edustus Luoteis-Englannissa, ja sarjaa näytettiin aluksi vain siellä. Koko maassa sitä alettiin esittää toukokuussa 1961. 

Coronation Streetin tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliselle kadulle kuvitteellisessa kaupungissa nimeltä 'Weatherfield', joka sijaitsee Salfordissa. Ohjelman pääkilpailijat ovat BBC Onen saippuaooppera EastEnders ja ITV:n Emmerdale.

Ohjelman tunnusmusiikki soitetaan vaskipuhaltimella ja sen teki alun perin Eric Spear. Musiikkia on muutettu vain vähän vuosien saatossa.

Granada ja ITV:n johtajat sekä muut ohjelmaa levittävät tahot mukaan lukien Guinnesin ennätystenkirja ovat sanoneet Coronation Streetia maailman pisimpään jatkuneeksi saippuaoopperaksi (Granada on myös myynyt eniten sarjan jaksoja ulkomaille).
Heinäkuussa 2009 Google kuvasi Coronation Streetin tapahtumapaikat Manchesterissa sekä loi niistä ja lavasteista turisteja varten virtuaalisen katunäkymän karttapalveluunsa.

Nykyiset hahmot

Lähteet

Aiheesta muualla
Coronation Street juoniselostuksia, näyttelijät ja Britannian ohjelmatiedot

Saippuasarjat
Brittiläiset draamasarjat
Perhesarjat
1960-luvun televisiosarjat
1970-luvun televisiosarjat
1980-luvun televisiosarjat
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
ITV:n televisio-ohjelmat
Aappo Luomajoki

Aappo Luomajoki (18. tammikuuta 1845 Haapavesi – 10. elokuuta 1919 Kärsämäki) oli suomalainen hiihtäjä, ja ensimmäinen Suomen mestari, tosin epävirallinen.

Luomajoki syntyi Haapavedellä Savikosken talossa. Lapsena hän muutti Kärsämäelle Luomajoen taloon. Parhaina miehuusvuosinaan muutti takaisin Haapavedelle ollen renkinä sukulaistensa luona Haapaveden kirkonkylän Tähtelässä. Hän asui Hautakoski-nimisessä torpassa hyvien metsästysmaiden vieressä, ja ilmeisesti kävikin usein metsällä. Talvisiin metsästysreissuihin liittyi oleellisena osana hiihtäminen.

Vuonna 1889 järjestettiin Oulussa hiihtokisat, joihin Luomajoki otti osaa 44-vuotiaana. Kisoihin osallistui 73 ihmistä. Hän voitti kisat ylivoimaisesti ennakko-odotuksista huolimatta. Toiseksi näissä kisoissa tuli Haapavedeltä kotoisin ollut, Luomajoen serkun poika, 17-vuotias Juho Ritola. Seuraavinakin vuosina Luomajoki voitti useita hiihtokilpailuja, ja sijoittui vielä 50-vuotiaana Oulun kisoissa toiseksi.

Luomajokea on luonnehdittu ainakin suurhiihtäjäksi ja hiihtokuninkaaksi.

Sitaatit

Lähteet

Aiheesta muualla
Henkilögalleria , Hilkka Merikallio, KirjastoVirma, 2005 (viitattu 23.10.2008) 
Suomalaisen suksenluiston kootut selitykset

 Aappo Luomajoki - ensimmäinen suomalainen suurhiihtäjä, Suomen Kuvalehti, 01.02.1936, nro 5, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1845 syntyneet
Vuonna 1919 kuolleet
Abdulkarim Qasim

Abdulkarim Qasim (, 21. marraskuuta 1914 – 9. helmikuuta 1963) oli irakilainen sotilas ja poliitikko. Hän johti 1958 sotilasvallankaappausta, joka kumosi monarkian ja julisti Irakin tasavallaksi. Hän pysyi vallassa viisi vuotta 1958–1963.

Elämä 

Qasim oli syntyisin Bagdadista ja kävi sotilasakatemian ja nousi monarkiaa vastustaneiden upseerien johtoon. Heinäkuussa 1958 Qasim ja kumppanit käyttivät hyväkseen joukkojen siirtoja tuodakseen uskolliset joukkonsa Bagdadiin ja syrjäyttivät kuningas Faisal II:n. 14. heinäkuuta maa julistettiin tasavallaksi.

Qasim nimitettiin pää- ja puolustusministeriksi ja eversti Abdulsalam Arifin varapääministeriksi ja sisäministeriksi. Maaliskuussa 1959 Irak vetäytyi Bagdadin sopimuksesta ja solmi läheiset suhteet Neuvostoliiton kanssa. Tästä johtien Qasim joutui länsimaiden silmätikuksi. Viimeiset brittijoukot vetäyvät al-Habbaniyyan tukikohdasta 30. toukokuuta 1959.

Väliaikainen perustuslaki julisti kaikki kansalaiset tasa-arvoisiksi lain edessä. Hallitus vapautti poliittiset vangit ja vuosien 1943–1945 kurdien kansannousussa vangitut. Lisäksi maassa järjestettiin Egyptin mallin mukainen maauudistus. Vuonna 1961 99,5 % Iraq Petroleum Companyn toimilupa-alueista siirrettiin valtiolle. Kommunistipuolue sallittiin aluksi, mutta kiellettiin taas seuraavana vuonna. Qasimin poliittinen kanta jäi epäselväksi, mutta hän käytti populistista retoriikkaa, jota toteutti takavarikoimalla rikkaimpien monarkistien omaisuuden. Köyhimmille rakennettiin edullisia asuntoja Bagdadin vallankumouskaupunkiin.

Kurdistanissa oli aluksi rauhallista, mutta vaatimukset itsehallinnosta eivät saaneet vastakaikua, joten kurdit kapinoivat 1961. Syyrian armeija ja ilmavoimat auttoivat kapinan kukistamisessa 1963 lähtien.

Ulkopoliittisesti Qasim vaati Kuwaitin sekä Iranille menetetyn  Khūzestānin palautusta Irakille. Nasserin johtamaan Yhdistyneeseen arabitasavaltaan hän ei ollut valmis liittymään. Kiivaimmat arabinationalistit olivat tähän tyytymättömiä ja Qasimia vastaan tehtiin epäonnistunut murhayritys 1959. Tekijät olivat baathisteja ja mukana oli myös muuan Saddam Hussein (q.v.) Tämä johti kotimaisen opposition kukistamiseen ja jonkinlaisen henkilökultin kehittämiseen.

Abdulsalam Arif syöksi viimein Qasimin vallasta baathistien tuella 1963 ja surmautti hänet. Maalla oli huonot suhteet ulkovaltojen kanssa eikä kaappauksesta seurannut suurempaa kansainvälistä reaktiota.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Irakin pääministerit
Irakilaiset sotilaat
Teloitetut
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 1963 kuolleet
Amerika

Amerika on saksalaisen metalli -yhtyeen Rammsteinin 17. singlejulkaisu. Se levytettiin El Cortijo Studiolla Málagalla vuonna 2003.

Amerika on toinen single REISE, REISE-albumilta. Se julkaistiin Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä 13. syyskuuta vuonna 2004 . Kansainvälinen julkaisu ilmestyi 4. lokakuuta samana vuonna.  Kappaleen Amerika videon ohjasi Jörn Heitmann ja kuvattiin 6. – 7. elokuuta vuonna 2004 lähellä Berliiniä sijaitsevassa tuhoutuneessa sementtitehtaassa.

Kappale nousi Suomen virallisen listan sijalle 10 viikolla 41 vuonna 2004. Se pysyi listoilla viisi viikkoa.

Singlen kappaleet

Saksan CD
 "Amerika"
 "Amerika" (English Version)
 "Amerika" (Digital Hardcore Mix by Alec Empire)
 "Amerika" (Western Remix by Olson Involtini)
 "Amerika" (Andy Panthen & Mat Diaz's Clubmix)
 "Amerika" (Electro Ghetto Remix by Bushido & Ilan)
 "Amerika" (Jam & Spoon So kann’s gehen Mix)
 "Mein Herz brennt"(Orchesterlied V)

UK maxi-single
 "Amerika"
 "Amerika" (Digital Hardcore Mix by Alec Empire)
 "Mein Herz brennt"
 "Ich will"

UK vinyyli-single
 "Amerika"
 "Wilder Wein"

Lähteet

Aiheesta muualla 
Amerika singlen Rammsteinin kotisivuilla
Amerika UK singlen Rammsteinin kotisivuilla

Rammsteinin kappaleet
Vuoden 2004 kappaleet
Protestilaulut
Adevismi

Adevismi on Friedrich Max Müllerin esittelemä käsite, joka tarkoittaa jumalten (sanskr. deva) kieltämistä vastaavasti kuin sana ateismi tarkoittaa uskon puutetta jumaliin. Müller käytti sanaa intialaisen vedanta-ajattelun yhteydessä. Nykyisin sana ei ole juuri käytössä.  

Ateismi
Agnostinen ateismi

Agnostinen ateismi on käsitys, johon sisältyy sekä agnostisismi että tietynlainen ateismi.

Agnostisismi ei ole ateismia tai teismiä poissulkeva vaihtoehtoinen käsitys, vaan se voi yhdistyä ateismiin tai teismiin. Agnostisismin mukaan ei voida tietää, onko jumalaa tai jumalia olemassa. Agnostisismi on siis tietoteoreettinen kanta, joka ei liity todellisuuskäsitykseen vaan tietoon siitä, onko jumalia olemassa vai ei. Agnostiset ateistit katsovat, että jos yksilö on uskomatta jumaliin (ateismi laajassa merkityksessä) eikä esitä väitteitä, joiden mukaan jumalan olemassaolosta tai olemassaolemattomuudesta olisi tietoa, tällaista näkemystä voidaan kutsua agnostiseksi ateismiksi.

Bertrand Russell 

Muun muassa Nobel-palkittu filosofi Bertrand Russellia on kutsuttu agnostiseksi ateistiksi. Hän ei uskonut jumalaan, mutta sanoi, ettei filosofina voinut pitää itseään varsinaisena ateistina, koska hänen mielestään jumalan olemattomuutta ei voida lopullisesti todistaa. Niinpä Russell sanoikin, että hänen on – filosofisessa mielessä – pidettävä itseään agnostikkona. Russell luetaan kuitenkin usein myös ateistiksi, mikä voidaan tehdä ateismin laajassa merkityksessä. Russell pyrki silti itse tekemään selväksi, että jumalaan uskomaton agnostikko ei ole filosofisessa mielessä ateisti, sillä ateistit luulevat useimpien uskovaisten tapaan, että jumalan olemassaolosta tai olemattomuudesta olisi mahdollista saada jotain tietoa. Russell kuitenkin myöntää, että käytännössä ero uskonnottoman agnostikon ja ateistin välillä on pieni ja että filosofiaan perehtymättömälle tavalliselle ihmiselle hänen olisi parempi sanoa olevansa ateisti.

Katso myös 
 Ateismin määritelmä
 Positiivinen ja negatiivinen ateismi
 Russellin teekannu

Lähteet 

Agnostisismi
Ateismi
The Atheism Tapes

The Atheism Tapes on vuonna 2005 julkaistu Jonathan Millerin BBC:lle tuottama tv-dokumenttisarja. Sarjassa käsitelty aineisto oli alun perin kuvattu toista sarjaa, Atheism: A Rough History of Disbelief varten. BBC päätti julkaista The Atheism Tapesin täydentävänä sarjana. Sarja koostuu kuudesta osasta, joista jokaisessa haastatellaan yhtä henkilöä.

Ohjelmien haastateltavat 
 Brittiläinen filosofi Colin McGinn
 Yhdysvaltalainen Nobel-fyysikko Steven Weinberg
 Yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija Arthur Miller
 Brittiläinen biologi Richard Dawkins
 Brittiläinen teologi Denys Turner
 Yhdysvaltalainen filosofi Daniel Dennett

Aiheesta muualla 
 
 

Ateismi
Brittiläiset dokumenttielokuvat
Vuoden 2005 dokumenttielokuvat
Terry Nichols

Terry Lynn Nichols (s. 1. huhtikuuta 1955 Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen terroristi ja toinen Oklahoma Cityn pommi-iskusta tuomittu henkilö. Toinen oli Timothy McVeigh, joka tuomittiin kuolemaan. Se oli Yhdysvaltojen tuhoisin terrori-isku ennen Syyskuun 11. päivän terroritekoja.

McVeigh jätti räjähteillä lastatun kuorma-auton liittovaltion virastorakennuksen eteen Oklahoma Cityssä 19. huhtikuuta 1995. Päivä oli Wacon piirityksen päättymisen kaksivuotispäivä. Autoon oli lastattu 2 177 kilogrammaa ammoniumnitraattia ja aloitepanos. Räjähdys surmasi 168 ihmistä. Kolmasosa virastotalosta sortui ja räjähdys kuului 30 kilometrin päähän.

Nicholsin katsottiin osallistuneen pommi-iskun suunnitteluun, vaikka hän oli tekohetkellä toisessa osavaltiossa. Vuoden 1997 lopussa hänet todettiin syylliseksi. Liittovaltion tuomioistuin tuomitsi Nicholsin vuonna 1998 elinkautiseen rangaistukseen kahdeksasta kuolemantuottamuksesta ja salaliitosta. Oklahoman osavaltio vei Nicholsin oikeuden eteen uudelleen useita kertoja, jolloin hän oli syytteessä 161 murhasta.

Nichols todettiin syylliseksi 161 murhaan 26. toukokuuta 2004, jonka jälkeen valamiehet äänestivät, pitäisikö Nichols tuomita elinkautiseen vai kuolemanrangaistukseen. Valamiesten äänet rangaistuksesta menivät tasan. Koska valamiehistö ei päässyt yksimielisyyteen kuolemantuomiosta ei Oklahoman osavaltion lakien mukaan Nicholsia voitu tuomita kuolemaan, vaan hänelle täytyi antaa elinikäinen vankeusrangaistus ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen vapauteen. Nichols istuu rangaistustaan liittovaltion ADX Florence -vankilassa Coloradossa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Yhdysvaltalaiset joukkomurhaajat
Yhdysvaltalaiset elinkautisvangit
Yhdysvaltalaiset terroristit
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Liettua Eurovision laulukilpailussa

Liettua debytoi Eurovision laulukilpailussa vuonna 1994, mutta jätti välistä vuosien 1995–1998 kilpailut. Vuoden 1999 jälkeen maa on osallistunut kaikkiin paitsi vuosien 2000 ja 2003 kilpailuihin. 

Liettua pääsi kymmenen parhaan maan joukkoon ensimmäistä kertaa vuonna 2006, jolloin LT United sijoittui kappaleellaan "We Are the Winners" kuudenneksi, ja oli samalla Liettuan parhaiten pärjännyt esitys Euroviisuissa. 

Liettua esiintyi liettuan kielellä kokonaan vuonna  ja osittain . Vuonna  käytettiin liettuan murretta samogiittia ja vuonna  englanninkielisen kappaleen loppuosa laulettiin venäjäksi. Vuoden  kappale oli osittain ranskankielinen.

Kilpailijat 

SF: Sijoitus semifinaalissa, mikäli edustaja ei päässyt finaaliin.

Kapellimestarit 
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä.

Lähteet  

Liettuan musiikki
Eurovision laulukilpailut maittain
Härnösandin tuomiokirkko

Härnösandin tuomiokirkko () on kirkkorakennus Härnösandin kunnassa Ruotsissa. Se sijaitsee Härnösandin taajamassa ja on Härnösandin hiippakunnan tuomiokirkko.

Tuomiokirkon on suunnitellut Johan Hawerman. Se valmistui vuonna 1846. Se sijaitsee samalla paikalla, jolla sijaitsi sitä ennen vuodelta 1593 peräisin ollut kivikirkko.

Lähteet

Ruotsin kivikirkot
Västernorrlandin läänin kirkot
Härnösandin kunta
Ruotsin tuomiokirkot
Vesilentokone

Vesilentokone (tai meritoimintakone) on lentokone, joka nousee lentoon vedestä ja laskeutuu veteen. Vesilentokoneet voidaan jaotella kahteen päätyyppiin: vesitasoihin ja lentoveneisiin. Vesitasolla on pyörien sijasta kellukeet eli ponttoonit. Lentoveneessä itse koneen runko on venemäinen. Jos kellukkeissa tai rungossa on sisäänvedettävät pyörät, kyseessä on amfibiolentokone.

Pääosa vesilentokoneista on pieniä yksi- tai kaksimoottorisia lentokoneita. On olemassa myös suuria vesilentokoneita, joissa voi olla jopa neljä potkuria tai suihkumoottorit. Suuret vesilentokoneet, jotka olivat lentoveneitä, toimivat yleisesti matkustajalentokoneina 1920-luvulta 1940-luvulle etenkin suuria vesialueita ylittävillä reiteillä. Maalentokenttäverkostojen tulo 1930-luvun alusta alkaen johti maalentokoneiden voittoon ilmakuljetuksessa jopa valtameret ylittävillä lennoilla. Vastaavaan aikaan siirryttiin tehokkaampiin lentokonemoottoreihin, kokometalliseen lentokonerakenteeseen, tarkempaan lentosuunnistukseen ja ylipäätään lentämisen luotettavuus nousi. Sotilaskäytössä ennen toista maailmansotaa kyky laskeutua järville tai merelle katsottiin etenkin tiedustelulentokoneille merkittäväksi avuksi. Sotilaskäytössä vesilentokoneet alkoivat harvinaistua toisen maailmansodan aikana ja jälkeisinä vuosina niiden hitaamman lentonopeuden takia, joka teki niistä alttiita vihollistulelle. Sodan jälkeen matkustajakoneet rakennettiin raskaiden pommikoneiden pohjalta ja 1950-luvun puolivälistä alkaen ne siirtyivät suihkumoottorikauteen.

Vesilentokone Suomessa
Suomessa vesilentokoneet olivat etenkin ilmavoimilla laajassa käytössä ennen toista maailmansotaa, jolloin maalentokenttäverkosto laajeni uusien lentokenttien perustamisen myötä voimakkaasti. 1920-luvulta 1930-luvun alkuun ilmavoimien käytössä oli useiden muiden tyyppien lisäksi esimerkiksi yli sata suomalaisen Ilmailuvoimien lentokonetehtaan valmistamaa I.V.L. A.22 Hansa -vesitasoa. Jatkosodan aikana vesitasoja käytettiin esimerkiksi sissitaistelijoiden ja haavoittuneiden kuljetuksissa etenkin Itä-Karjalassa.

Suomessa vesilentokoneita on nykyisin melko paljon yleisilmailussa, koska Suomessa on paljon sopivia vesistöjä, joissa koneita voidaan käyttää. Kevytlentokoneista merkittävä osa on vesikoneita. Suomen vesilentokoneista vain harvat ovat kaksimoottorisia.

Katso myös
 Porco Rosso, japanilainen animaatioelokuva vesilentokoneiden sodasta

Lähteet

Aiheesta muualla

 Wasserflug in Österreich – Österreichischer Wasserflugverband
 Wasserflug in Deutschland
 US-Broschüre 
 Informationen zu den verschiedenen und seltenen Bauarten

Lentokoneet
Teksti

Teksti eli kirjoitelma on luettavaksi tarkoitettua kirjoitusta, jolla ilmaistu sisältö muodostaa asiakokonaisuuden, kuten artikkelin, novellin, runon tai romaanin. Tekstejä voidaan lajitella eri tekstityyppeihin niiden esteettisten normien tai esimerkiksi käyttötarkoitusten mukaan. 

Esimerkiksi sanomalehdissä olevat artikkelit noudattavat yleensä tiettyjä yleiseisesti käytössä olevia rakenteita ja tehokeinoja, kuten otsikkoa, ingressiä ja leipätekstiä, mutta se tarkoittaa myös ei-fiktiivistä tekstiä, joka on usein uutinen. Vastaavasti esimerkiksi proosa on fiktiivistä ja vapaamuotoista tekstiä ja runous pyrkii tyypillisesti maksimaaliseen estetiikkaan yli kieliopillisten sääntöjen ja määritteiden. Eri tekstilajeilla voi siis olla erilaisia rakenteita ja painotuksia. 

Aina yksittäinen teksti ei kuulu selvästi yhteen tekstilajiin, vaan siinä voi olla aineksia useammasta tekstilajista, josta yksi esimerkki on esimerkiksi proosaruno. Yhdestä aiheesta on myös mahdollista laatia monen eri tekstilajin tekstejä. Myös puheesta voidaan tehdä tekstiä translitteroimalla ja koostamalla se luettavaan muotoon.

Kirjoitettu teksti

Otsikko 
On tekstin tärkein osa, joka kertoo tekstin ydinajatuksen tai vihjaa siitä. Sanomalehdissä otsikolla on tarkoitus houkutella lukijaa lukemaan juttu. Markkinointitekstillä sillä pyritään yleensä havahduttamaan lukija. Usein otsikon koolla annetaan osviittaa jutun suurudesta ja tärkeydesä.

Leipäteksti 

Leipäteksti on varsinaista tekstiä. Nimi leipäteksti johtuu siitä, että toimittajien ajatellaan saavan siitä varsinainen palkka, eli raha leipään

Ingressi 

Ingressi eli johdanto on tekstissä lyhyt yhteenveto siitä aiheesta mistä artikkelin leipätekstin on tarkoitus kertoa.

Ladonta 

Tekstien ladonnassa on käytetty huomioarvon parantamiseksi myös erilaisia kirjasimia. Otsikko, ingressi ja leipäteksti voivat olla eri fonteilla toteutettuja.

Tekstitetty puhe 

Televisioissa vieraskielisen ohjelman alle kirjoitetaan käännös. Usein käännös on lyhyempi kuin puhutut sanat alkuperäismuodossaan. Monilla pienillä kielialueilla ei puhuttua sanaa korvata katselijan ymmärtämän kielen sanoilla dubbaamalla, vaan käännös tehdään tekstityksenä ruudun alalaitaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kirjoittajan ABC-kortti. Oulun yliopisto.

Tekstin jäsennys
Seulonnan keskeiset artikkelit
Journalismi
Envoy Air

Envoy Air (entiseltä nimeltään American Eagle Airlines) on Texasin Fort Worthissa päämajaansa pitävä lentoyhtiö. Yhtiöllä on sama omistaja (AMR Corporation) kuin American Airlinesilla eli se on American Airlinesin sisaryhtiö.  

Yhtiö erikoistunut alueellisiin lentoihin ja sen lentotarjontaan kuuluu yli 1 700 päivittäistä lentoa ja 140 kohdetta Yhdysvalloissa, Karibialla, Kanadassa sekä Meksikossa. Yhtiöllä on codeshare-sopimuksia myös Northwest Airlinesin, Delta Air Lines sekä Continental Airlinesin kanssa. 

Yhtö kuuluu liitännäisjäsenenä Oneworld-allianssiin.

Laivasto 

Laivaston keski-ikä heinäkuussa 2022 on 10,1 vuotta.

Kuvagalleria

Lähteet

 Yhdysvaltalaiset lentoyhtiöt
Eschaton


Eschaton on englantilaisen black metal -yhtyeen Anaal Nathrakhin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 17. lokakuuta 2006. Levystä on saatavilla myös rajoitettu digipack-versio.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Irrumator (Mick Kenney) – basso, kitara, rumpuohjelmointi
 V.I.T.R.I.O.L. (Dave Hunt) – laulu

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Blabbermouth: 9/10
 Imperiumi.net: 6+/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2006 albumit
Anaal Nathrakhin albumit
Inge Koukkuselkä

Inge Koukkuselkä (Inge I Haraldsson, 1135–1161) oli Norjan kuningas 1136–1161. Inge oli Harald Gillen ja Ingrid Ragnvaldsdotterin poika. Inge valittiin kuninkaaksi 1136, hänen ollessaan vasta vuoden ikäinen. Samaan aikaan myös hänen vanhempi veljensä Sigurd Munn valittiin kuninkaaksi Trondheimissa. Lapsikuninkaiden ollessa alaikäisiä sijaishallitsijoina olivat Tjostulv Åleson, Gregorius Dagsson ja Erling Skakke.

Vartuttuaan Inge, Sigurd ja heidän Irlannista saapunut veljensä Östen yrittivät sopia Bergenissä vuonna 1155 vallanjaosta. Yksi Sigurdin henkivartijoista surmasi neuvottelujen välillä Ingen henkivartijan. Gregorius Dagsson neuvoi silloin Ingeä surmaamaan veljensä.

Sigurdin kuoltua hänen kannattajansa julistivat hänen poikansa Haakon Harteikkaan kuninkaaksi, ja Inge sai surmansa vuonna 1161 taistelussa Haakonia vastaan.

Norjan kuninkaat
1130-luvulla syntyneet
Vuonna 1161 kuolleet
Kelly Rowland

Kelendria Trene ”Kelly” Rowland (s. 11. helmikuuta 1981 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen R&B-laulaja ja lauluntekijä, elokuvanäyttelijä ja televisiopersoona. Hänet tunnetaan parhaiten menestyneestä Destiny's Child -yhtyeestä.

Rowland liittyi vuonna 1990 Beyoncé Knowlesin ja LaTavia Robersonin perustamaan yhtyeeseen. Hän pysyi yhtyeessä alusta aina vuoteen 2005, jolloin yhtye lopetti toimintansa. Destiny's Child ehti julkaista seitsemän albumia, jotka ovat myyneet yhteensä yli 60 miljoonaa kappaletta.

Ensimmäisen sooloalbuminsa Simply Deep Rowland julkaisi lokakuussa 2002. Albumin tunnetuin kappale on "Dilemma", jolla vierailee myös hip hop -artisti Nelly. ”Dilemma” oli Yhdysvaltain sinkkulistojen kärjessä 10 viikkoa ja oli ensimmäinen ykköshitti, jonka Destiny's Childin jäsen oli soolourallaan tehnyt. Rowland voitti myös Grammy-palkinnon tästä kappaleesta. Saman albumin toinen single ”Stole” oli myös kansainvälinen menestyskappale. Rowlandin toinen albumi Ms. Kelly ilmestyi kesällä 2007 ja se sisältää kaksi kansainväliseksi noussutta hittiä, ”Like This” ja ”Work”. Vuonna 2011 Rowland julkaisi tanssimusiikista koostuvan kolmannen studioalbuminsa Here I Am. Siltä ilmestyi kaksi menestyssingleä, ”Commander” ja ”Motivation”. Rowland toimii lisäksi vokalistina David Guettan kappaleella ”When Love Takes Over”, josta tuli tanssihitti.

Laulajanuran lisäksi Rowland on toiminut tuomarina The X Factor -ohjelmassa, sekä Iso-Britannian että Yhdysvaltain show'ssa. Vuonna 2013 julkaistiin hänen neljäs studioalbuminsa Talk A Good Game, josta tuli menestys Yhdysvalloissa.

Studioalbumit

Elokuvat

Aiheesta muualla

Virallinen sivusto

Grammy-palkinnon saajat
Yhdysvaltalaiset laulajat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Afroamerikkalaiset
Iowa (albumi)

Iowa on Slipknotin studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2001 Roadrunner Recordsin kautta. Albumin nimi viittaa Yhdysvaltain osavaltioon Iowa.

Albumin sanoitukset käsittelevät teemoja kuten ihmisvihaa, solipsismia, inhoa, vihaa, tyytymättömyyttä, psykoosia ja hylkäämistä.

Kappaleet

Kokoonpano 

 #0 Sid Wilson - DJ
 #1 Joey Jordison - rummut
 #2 Paul Gray - basso
 #3 Chris Fehn - lyömäsoittimet ja taustalaulu
 #4 James Root - kitara
 #5 Craig "133" Jones - samplet, kosketinsoittimet
 #6 Shawn "Clown" Crahan - lyömäsoittimet ja taustalaulu
 #7 Mick Thomson - kitara
 #8 Corey Taylor - laulu

Lähteet 

Vuoden 2001 albumit
Slipknotin albumit
Mianne Bagger

Mianne Bagger (s. 25. joulukuuta 1966 Kööpenhamina, Tanska) on Australiaa edustava golfammattilainen. Hän pelaa naisten sarjassa, vaikka on alun perin sukupuoleltaan mies. Hänelle tehtiin sukupuolenkorjausleikkaus vuonna 1995.

Bagger aloitti golfin peluun vuonna 1974. Hän muutti vuonna 1979 Australiaan, missä voitti miesten sarjassa Etelä-Australian amatöörimestaruuden kolmesti. Ammattilaisena hän on pelannut vuodesta 2003 ja sai luvan osallistua naisten kilpailuihin vuonna 2004, mistä lähtien hän on kiertänyt Ladies European Touria ja Ruotsin Telia Touria.

Lähteet
 http://www.miannegolf.com/bio.htm
 SLU: KOK teki päätöksen liittyen urheilijoiden sukupuolenvaihdoksiin

Aiheesta muualla
 Baggerin kotisivu 
 Profiili LET:n sivuilla 

Australialaiset golfaajat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Niipperi

Niipperi () on pientalovaltainen kaupunginosa Espoossa. Se sijaitsee Kehä III:n varrella ja sen läheisyydessä sijaitsevat Juvanmalmin ja Koskelon teollisuusalueet. Niipperissä on etupäässä omakoti- ja rivitaloja ja se on erityisesti lapsiperheiden suosiossa. Niipperin asukasmäärä on tasaisesti noussut 1980-luvun alkupuolelta lähtien. Niipperin alueella toimii Vanhankartanon omakotiyhdistys sekä Pohjois-Espoon asukasfoorumi. Niipperin historiaan kuuluu 1600-luvulla muodostettu Juvan kartano.

Palvelut 
Niipperissä on kaksi koulua sekä useita päiväkoteja. Niipperin koulu sai uuden koulurakennuksen vuonna 2017.

Niipperin lähikauppa K-Extra Terho Lammi lopetti toimintansa maaliskuussa 2012, jolloin Juvankartanon S-Market avattiin Juvankartanontien ja Juvan teollisuuskadun risteykseen. Kesko avasi uuden K-Supermarketin Niipperintien ja Juvankartanontien risteykseen keväällä 2016. K-Supermarket Niipperin yhteydessä on posti, parturi, kukkakauppa sekä Pizza Hut -ravintola.

Niipperin pinta-alasta suuri osa kuuluu Espoo Ringside Golf -kentälle. Golfkentän yhteydessä on ravintola ja terassi.

Noin neljän kilometrin päässä Kalajärvellä sijaitsee muun muassa terveyskeskus, apteekki, kirjasto, kuntosali, kaksi pizzeriaa ja kappeli. Juvanmalmin teollisuusalueella on paljon palveluita, kuten lihakauppa, parturi, pizzeria, grilli ja ravintola. Koskelon teollisuusalueella on muun muassa kuntosali Fressi ja rautakauppa Byggmax.

Kulkuyhteydet 
Niipperin kautta kulkee useita Espoon sisäisiä ja seutuliikenteen bussilinjoja:

Espoon sisäiset linjat
 236(V) Serena–Leppävaara
 239 Kalajärvi–Leppävaara
 582(V) Kalajärvi–Espoon keskus
 349 Lepsämänjoki–Nemlahti

Seutuliikenne
 566 Martinlaakso–Espoon keskus
 583(K) Perusmäki-Aviapolis
 584(T) Kalajärvi-Aviapolis

Yöliikenne
 436N Kalajärvi–Elielinaukio

Lähteet

Aiheesta muualla
 Vanhankartanon omakotiyhdistys 
 Juvanpuiston koulu (keskellä Niipperiä)
Reuman sairaala

Reuman sairaala (myös Heinolan reumasairaala) oli vuosina 1946–2010 Heinolassa toiminut tuki- ja liikuntaelimistön sairauksiin erikoistunut Reumasäätiön ylläpitämä sairaala. Sen johtavana ylilääkärinä toimi Eero Belt. Sairaalan rakennukset sijaitsevat Rainion asuinalueen vieressä. Sairaalassa toimi myös sairaalakoulu, jossa lapset ja nuoret voivat opiskella hoitojaksojen aikana. Sairaala hakeutui konkurssiin 18. maaliskuuta 2010.

1950-luvun modernin sairaalarakentamisen ihanteita kuvastava Heinolan reumasairaala on yksi Museoviraston määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
 
Nykyisin sairaalan 24 000 neliömetrin kokoisissa toimitiloissa toimii hyvinvointi- ja osaamiskeskus Valolinna.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Reuma.fi
 Yhteinenheinola.fi – Kuvia ja sairaalan historiaa
 Valolinna.fi
Reumasäätiö konkurssiin, Kela myös suurin velkoja Ilta-Sanomat, 30.3.2010.

Heinolan sairaalat
Reumatologia
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Pariisin rauhankonferenssi

Pariisin rauhankonferenssi neuvotteli ensimmäisen maailmansodan jälkeiset rauhansopimukset ympärysvaltojen ja keskusvaltojen välille. Konferenssi alkoi 18. tammikuuta 1919 ja kesti noin vuoden. Konferenssin viimeinen istunto oli 16. tammikuuta 1920.

Konferenssiin osallistui edustajia niistä 28 valtiosta, jotka katsottiin sodan voittajiksi. Käytännössä kaikki keskeiset asiat päätti ”neljän suuren” ryhmä: pääministeri David Lloyd George Britanniasta, presidentti Woodrow Wilson Yhdysvalloista, pääministeri Georges Clemenceau Ranskasta ja pääministeri Vittorio Orlando Italiasta.

Konferenssin ilmapiiri oli erittäin riitainen, sillä Britannian, Yhdysvaltojen, Ranskan ja Italian tavoitteet olivat hyvin erilaisia. Kaikkein jyrkintä linjaa edusti Ranska, joka halusi täyden korvauksen Saksalta sodan aiheuttamista vahingoista. Britannia halusi myös rangaista Saksaa, mutta ei halunnut Saksan heikkenevän liikaa, jotta Ranska ei saisi liian vahvaa asemaa Manner-Euroopassa. Yhdysvaltojen näkemykset asioista olivat maltillisimmat. Italia keskittyi kaappaamaan itselleen niin paljon lisää maa-alueita kuin suinkin mahdollista.

Sodan hävinneet valtiot Saksa, Itävalta, Unkari, Bulgaria ja Turkki eivät osallistuneet neuvotteluihin. Näiden valtioiden edustajat kutsuttiin paikalle vasta sitten, kun sopimuksen sanamuoto oli valmis. Kyseessä oli siis sanelurauha, jonka ehdot hävinnyt osapuoli joutui hyväksymään sellaisenaan. (Sopimuksen hylkääminen olisi tulkittu haluksi jatkaa sotaa.)

Bolševikkien johtamaa Venäjää ei kutsuttu neuvotteluihin.

Rauhansopimusten lisäksi konferenssissa pohdittiin sitä, miten ensimmäisen maailmansodan kaltaiset katastrofit voitaisiin jatkossa estää. Päätettiin perustaa Kansainliitto, jonka tehtäväksi tuli konfliktien rauhanomainen sovittelu ja aseistariisunnan edistäminen. Varsinkin Yhdysvaltain presidentti Wilson uskoi siihen, että Kansainliitto edistäisi maailmanrauhaa.

Rauhansopimukset
Pariisin rauhankonferenssin valmistelemat rauhansopimukset ja niiden vahvistamispäivämäärät olivat

 Versailles’n rauhansopimus Saksan kanssa 28. kesäkuuta 1919
 Saint-Germainin rauhansopimus Itävallan kanssa 10. syyskuuta 1919
 Neuillyn rauhansopimus Bulgarian kanssa 27. marraskuuta 1919
 Trianonin rauhansopimus Unkarin kanssa 4. kesäkuuta 1920
 Sèvresin rauhansopimus Turkin kanssa 10. elokuuta 1920

Historiallisesti tarkastellen Versailles’n rauhansopimus osoittautui edellä mainituista kaikkein merkittävimmäksi. Saksalaiset tunsivat kovat rauhanehdot nöyryyttäviksi. Niinpä Adolf Hitler saattoi myöhemmin vedota voimakkaasti saksalaisten tunteisiin, kun hän lupasi repiä Versailles’n ”häpeärauhan” ja palauttaa Saksan kunnian ja suuruuden. Voidaan siis perustellusti väittää, että Pariisin rauhankonferenssin päätöksillä valmisteltiin toista maailmansotaa. Pysyvän rauhan sijasta saatiin aikaan 20 vuoden ”aselepo”.

Aiheesta muualla

Ensimmäisen maailmansodan rauhansopimukset
Konferenssit
Pariisin historia
Seulonnan keskeiset artikkelit
Leppymättömät (albumi)


Leppymättömät on YUP:n vuonna 2003 julkaisema yhdeksäs albumi. Kappaleet ”Joutilas” ja ”Pahassa paikassa” on julkaistu singleinä.  Suomen virallisella albumilistalla Leppymättömät sijoittui parhaimmillaan sijalle 2. (9/2003).

Kappaleet 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  (vain vinyylipainoksella)

Kokoonpano 
 Jarkko Martikainen – laulu, kitara
 Jussi Hyyrynen – kitara
 Valtteri Tynkkynen – basso, taustalaulu
 Janne Mannonen – rummut, taustalaulu
 Petri Tiainen – kosketinsoittimet

Vierailevat muusikot 
 Marko Timonen – lyömäsoittimet kappaleissa ”Hyvä hypnoosi” ja ”Ihmisoikeuksien julistus”
 Riku Mattila – kitara kappaleessa ”Itsepäisyyspäivä” ja syntetisaattori kappaleessa ”Passiivista vastarintaa”

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Helsingin Sanomat: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

YUP:n albumit
Vuoden 2003 albumit
Riku Mattilan tuottamat albumit
Stephen Gould

Stephen Gould on yhdysvaltalainen tenori. Häm suoritti opintonsa Bostonissa New England Conservatory of Music -oppilaitoksesa. Uransa alkuvaiheessa hän esiintyi oopperoiden ohella musikaaleissa.

Gould on esiintynyt Richard Wagnerin oopperoiden solistina mm. Bayreuthin musiikkijuhlilla ja Wienin valtionoopperassa. Hän on laulanut suurten orkesteriteosten solistirooleissa mm. Beethovenin 9. sinfoniassa ja Gustav Mahlerin Das Lied von der Erdessä suurten kapellimestarien johtamissa esityksissä. Sykysyllä 2007 Gould lauloi Suomessa Arnold Schönbergin Gurre-Liederin Waldemarina  Esa-Pekka Salosen johtaessa Radion sinfoniaorkesteria.

Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat
Tenorit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Prahan eläintarha

Prahan eläintarha () on Tšekin pääkaupungissa Prahassa toimiva eläintarha. Se perustettiin vuonna 1931.

Prahan eläintarha on 45 hehtaarin kokoinen , ja siellä on edustettuina noin 1 960 eläintä ja 360 eri nisäkäs-, lintu- ja matelijalajia. Eläintarhassa on kasvatettu runsaasti uhanalaisiksi luokiteltuja przewalskinhevosia. Eläintarha jouduttiin sulkemaan väliaikaisesti vuonna 2002 tulvien vuoksi.  

Prahan eläintarhassa käy vuosittain noin 750 000 vierasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut  

Eläintarha
Eläintarhat
Maurice Gibb

Maurice Ernest Gibb (22. joulukuuta 1949 Douglas, Mansaari – 12. tammikuuta 2003 Miami Beach, Florida) oli englantilainen muusikko ja Bee Gees -yhtyeen jäsen. Hänen kaksoisveljensä oli Robin Gibb (1949–2012), joka syntyi 35 minuuttia ennen Maurice'ta.

Hän kasvoi perheensä kanssa Chorlton-cum-Hardy -alueella, Manchesterissa. Vuonna 1958 Gibbin perhe muutti Brisbaneen, Australiaan ja asettui Cribb Islandille, jonka tilalle rakennettiin myöhemmin Brisbanen lentoasema. Brisbanessa ollessaan veljekset muodostivat Bee Gees -yhtyeen, jonka ura on jatkunut yli viisi vuosikymmentä ja he ovat myyneet yli 180 miljoonaa levyä. 

Maurice Gibb soitti bassokitaraa, kitaraa ja kosketinsoittimia. Hänet tunnettiin yhtyeen "hiljaisena jäsenenä", joka pysyi enimmäkseen taka-alalla. 

Hän oli naimisissa skotlantilaisen laulajan, Lulun kanssa vuosina 1969-1973. Näinä aikoina Maurice kokeili näyttelemistä ja esiintyi lyhytikäisessä West End -musikaalissa Sing a Rude Song.

Vuonna 1994 Maurice Gibb pääsi Songwriters Hall of Fameen ja vuonna 1997 Rock and Roll Hall of Fameen.

Maurice Gibb kuoli sairaalassa Miami Beachissä, Floridassa 12. tammikuuta 2003 sydämenpysähdystä ja kiertyneen suolen leikkausta seuranneisiin komplikaatioihin. Hänet polttohaudattiin.

Lähteet 

Brittiläiset muusikot
Mansaarelaiset henkilöt
Vuonna 1949 syntyneet
Vuonna 2003 kuolleet
Rock and Roll Hall of Fame
Songwriters Hall of Fame
Sèvresin rauhansopimus

Sèvresin rauhansopimus oli sopimus, jonka ensimmäisen maailmansodan ympärysvallat (Venäjää lukuun ottamatta) ja osmanien valtakunta solmivat sodan päätyttyä 10. elokuuta 1920 Ranskan Sèvresissä. Se oli yksi Pariisin rauhankonferenssissa valmistelluista Pariisin esikaupunkirauhoista.  

Ympärysvaltojen tarkoituksena oli Osmanivaltion jakaminen pienempiin osiin, koska sitä pidettiin liian heikkona ylläpitämään rauhaa. Jo aseleposopimuksessa Turkille asetettiin tiukat rauhanehdot. Sèvresin rauhansopimuksen mukaan sen oli luovutettava Smyrna (nyk. Izmir) lähiseutuineen ja suurin osa Itä-Traakiaa Kreikalle. Lisäksi Armenia sai huomattavia aluelaajennuksia ja itsenäisen Kurdistanin luominen esitettiin yhtenä mahdollisuutena. Istanbul ja monia muita Turkin osia oli ympärysvaltojen miehittäminä jo aseleposopimuksesta 1918 alkaen. 

Kreikan saamista lisäalueista huolimatta Kreikka ei allekirjoittanut eikä ratifioinut sopimusta, vaan se vaati itselleen lisää niitä Osmanivaltion alueita, joissa asui kreikankielistä väestöä.

Osmanien hallituksen puolesta allekirjoittajia oli neljä. Sopimusta ei lähetetty osmanien parlamentin ratifioitavaksi, koska se oli hajotettu 12. helmikuuta 1920 ja lakkautettu 18. maaliskuuta 1920. Sulttaani Mehmed VI ja osmanien neuvottelijat allekirjoittivat sopimuksen, mutta sen hyväksymistä vastusti ankarasti Mustafa Kemal Paššan johtama Nuorturkkilainen liike. Nuorturkkilaiset julistivat Turkin itsenäisyyssodan alkaneeksi ja pakottivat ympärysvallat uudestaan neuvottelupöytään. Neuvottelujen seurauksena osapuolet allekirjoittivat ja ratifioivat Lausannen sopimuksen vuonna 1923.

Katso myös
 Turkin itsenäisyyssota
 Lausannen sopimus

Lähteet

Aiheesta muualla 

Turkin historia
Kreikan historia
Ensimmäisen maailmansodan rauhansopimukset
1920
Valko-Venäjän vaakuna

Valko-Venäjän vaakuna on Valko-Venäjän tunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön vuonna 1995 presidentti Aljaksandr Lukašenkan järjestämän kansanäänestyksen perusteella. Se pohjautuu vanhaan neuvostoaikaiseen vaakunaan sillä erotuksella, että nykyiset värit ovat kirkkaammat, sirppi ja vasara -tunnuksen tilalla on maan rajojen muotoinen piirros ja aiemmin tekstein varustetut punaiset reunanauhat on korvattu maan nykyisen lipun värisin nauhoin, poikkeuksena alimmaisen nauhan teksti, jota on vain muutettu. Yhdistävänä tekijänä ovat edelleen keskellä ylhäällä loistava punainen tähti, maatalouden hyvinvointia sosialistisissa vaakunoissa perinteisesti korostavat viljapitkot, sekä yleinen rakenteen samankaltaisuus.

Aiempi vaakuna 

Valko-Venäjän historiallista vaakunaa kutsutaan Pahoniaksi. Siinä on punaisella taustalla ritari, joka ratsastaa hopeisella hevosella ja pitää hopeista miekkaa kädessään. Ritarilla on lisäksi hopeinen kilpi, jossa on kultainen risti.

Pahonia oli vaakunana alun perin vuonna 1366. Sitä käytettiin, kunnes Venäjä liitti Valko-Venäjän ja Liettuan itseensä vuonna 1795. Vaakuna koki uuden tulemisen vuonna 1918, kun Valko-Venäjän kansallinen tasavalta käytti sitä. Viimeksi Pahoniaa käytettiin vuosina 1991–1995, kun Valko-Venäjä oli itsenäistynyt Neuvostoliitosta. Oppositiopuolueet käyttävät sitä yhä protestina Aljaksandr Lukašenkan hallintoa vastaan.

Katso myös 
Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna
Valko-Venäjän lippu

Lähteet

Vaakuna
Valtioiden vaakunat
N-amyyliasetaatti

N-amyyliasetaatin kemiallinen kaava on C7H14O2 ja rakennekaava CH3COO(CH2)4CH3. n-amyyliasetaatista käytetään myös nimityksiä pentyyliasetaatti, etikkahappoamyyliesteri tai etikkahapon pentyyliesteri.

N-amyyliasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 130,2 g/mol, sulamispiste −71 °C, kiehumispiste 149 °C, suhteellinen tiheys 0,88 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukenee huonosti veteen, leimahduspiste 25 °C c.c., itsesyttymislämpötila 360 °C ja CAS-numero 628-63-7. 

Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

N-amyyliasetaatti syövyttää monia muoveja.

Valmistus ja käyttö 
n-Amyyliasetaattia valmistetaan etikkahapon ja pentanolin välisellä esteröintireaktiolla. Yhdistettä käytetään hajusteissa sekä liuottimena lakoissa, valokuvien kehityksessä ja uuttoliuottimena penisilliinien tuotannossa.

Katso myös 
Isoamyyliasetaatti
Sek-amyyliasetaatti

Lähteet

Aiheesta muualla 

PubChem: Amyl acetate 
Human Metabolome Database (HMDB): Pentyl acetate 
ChemBlink: Amyl acetate 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Pentyl-acetate 
Pherobase: Floral Compound - amylacetate 
Pherobase: Semiochemical - amylacetate 

Asetaatit
Tunteet pelissä

Tunteet pelissä (One Tree Hill) on Mark Schwahnin luoma yhdysvaltalainen nuortensarja, joka alkoi 23. syyskuuta 2003 The WB Television Networkillä. Viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 4. huhtikuuta 2012. Sarjan tunnusmusiikki on Gavin DeGraw’n kappale ”I Don’t Want to Be”, mutta se poistettiin viidennellä kaudella kokonaan. 

Sarjaa kuvattiin Wilmingtonissa, Pohjois-Carolinassa. Yhdysvalloissa sarjaa seurasi keskimäärin 4,3 miljoonaa ihmistä viikoittain, ja se on voittanut Teen Choice -palkinnon. Suomessa sarja esitettiin välillä 2. tammikuuta 2005 – 27. kesäkuuta 2014.

Näyttelijät

Tuotantokaudet

DVD-julkaisut

Musiikki 
Musiikki on suuressa roolissa Tree Hillin maisemissa. Suuri osa jaksoista on nimetty kappaleiden mukaan, ja sarjassa vierailee usein kuuluisia artisteja ja yhtyeitä, kuten Gavin DeGraw, Sheryl Crow, Michelle Branch, The Wreckers, Tyler Hilton, Jimmy Eat World, The Honorary Title, Fall Out Boy, Angels & Airwaves, Nada Surf, Jack's Mannequin, Michelle Featherstone, Lupe Fiasco, Bear Lake, ja Within Reason.

Yhdysvalloissa on julkaistu kolme sarjan soundtrackia: One Tree Hill - Music From The WB Television Series, Vol. 1, Friends with Benefit: Music from the Television Series One Tree Hill, Volume 2 ja The Road Mix: Music from the Television Series One Tree Hill, Volume 3.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Nuortensarjat
The WB:n televisio-ohjelmat
The CW:n televisio-ohjelmat
Numero 1

Numero 1 on suomalaisen rock-yhtye Eero ja Jussi & The Boysin studioalbumi. Albumi oli myös ensimmäinen suomalaisen rockbändin tekemä LP-levy. Levy sisältää kaikki aiemmin singlenä julkaistut biisit. Näistä Salaisuuteni, Route 66 ja Kaikki rakkauteni äänitettiin uudelleen tätä LP:tä varten.

Kappaleet 

 Tahdon saaren - 2.45
 Poison Ivy - 2.25
 Sen vuoksi - 2.33
 Hello Josephine - 2.11 
 Salaisuuteni - 2.39
 That Lucky Old Sun - 3.18
 Mosse - 3.09
 Route 66 - 2.19
 Liisan koira - 3.21
 I Got a Woman - 2.40
 Kaikki rakkauteni - 2.01
 Stormy Monday Blues - 4.10
 Kaunis nainen - 2.47
 So Glad You're Mine - 1.43
 The Enchanted Sea - 1.48
 Pipeline - 2.13

Soittajat 

 Eero Raittinen - laulu, rummut
 Jussi Raittinen - laulu, rytmikitara, piano, soolokitara
 Kaj Westerlund - soolokitara, piano
 Rauno Lehtinen - piano, urut, basso
 Lasse Kvist - basso
 Harry Sjöberg - basso
 Ilkka Luukkonen - tamburiini

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Rytmimusiikin Syke: Numero 1

Vuoden 1965 albumit
Vuoden 1965 esikoisalbumit
The Boysin albumit
JetBlue Airways

JetBlue Airways on yhdysvaltalainen JetBlue Airways Corporationin () vuonna 2000 perustama halpalentoyhtiö. Yhtiön pääkonttori sijaitsee New Yorkissa. Yhtiön tärkein lentoasema on John F. Kennedyn kansainvälinen lentoasema New Yorkissa. Muita yhtiölle tärkeitä lentoasemia ovat Long Beachin, Ft. Lauderdalen, Washington Dullesin, Oaklandin sekä Boston Loganin lentoasemat.

Laivasto 

Laivaston keski-ikä elokuussa 2022 on 12,1 vuotta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Jetblue Airways

Yhdysvaltalaiset lentoyhtiöt
Halpalentoyhtiöt
ETA

ETA voi tarkoittaa seuraavia asioita:

 ETA, baskien separatistijärjestö
 Euroopan talousalue (ETA), yhteismarkkina-alue
 burakulaiset, vanhalta nimitykseltään eta, Japanin suurin vähemmistöryhmä
 eeta, kreikkalaisen kirjaimiston seitsemäs kirjain (Η, η)
 arvioitu saapumisaika, lyh. ETA, (engl. Estimated Time of Arrival), muun muassa liikenteessä käytetty käsite
 ETA SA, sveitsiläinen kelloja ja niiden koneistoja valmistava yritys
 ETA, Kanadassa käytetty sähköinen tunnistusjärjestelmä

Seulonnan keskeiset artikkelit
Uudenmaan Vihreät

Uudenmaan Vihreät () on Vihreän liiton Uudenmaan piirijärjestö, joka ehdottaa asetettavaksi Uudenmaan vaalipiirin kansanedustajaehdokkaat. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa valituista 20 Vihreiden kansanedustajasta viisi on valittu Uudenmaan vaalipiiristä. Uudenmaan vaalipiiristä valitttiin vuoden 2019 vaaleissa kaikkiaan 36 kansanedustajaa. Puolueella on vaalipiirissä 103 kunnanvaltuutettua ja 27 aluevaltuutettua.

Uudenmaan Vihreät toimi ennen nimellä Vihreä Uusimaa, mutta nimi muutettiin keväällä 2009.

Kansanedustajat

Nykyiset kansanedustajat
 Tiina Elo
 Inka Hopsu
 Saara Hyrkkö
 Noora Koponen
 Pirkka-Pekka Petelius

Entiset kansanedustajat
 Johanna Karimäki (2007–2019)
 Jyrki Kasvi (2003–2011, 2015–2019)
 Jani Toivola (2011–2019)
 Tuija Brax (2011-2015)
 Ulla Anttila (1991–2007)
 Merikukka Forsius (1999–2008)
 Ville Komsi (1983–1987)
 Rauha-Maria Mertjärvi (1998–1999)
 Paavo Nikula (1991–1998)
 Eero Paloheimo (1987–1995)

Jäsenjärjestöt

Länsi-Uusimaa
Hangon vihreät ry
Siuntion vihreät ry
Inkoon vihreät ry - De Gröna i Ingås rf
Karkkilan vihreät ry
Kirkkonummen vihreät ry
Lohjan vihreät ry
Raaseporin vihreät ry
Vihdin vihreät ry

Keski-Uusimaa
Hyvinkään vihreät ry
Järvenpään vihreät ry
Keravan vihreät ry
Nurmijärven vihreät ry
Tuusulan vihreät ry

Itä-Uusimaa
Loviisan seudun vihreät ry (Loviisa, Lapinjärvi)
Porvoon seudun vihreät ry
Sipoon vihreät ry
Vihreä verkko ry (Askola, Myrskylä, Mäntsälä, Pukkila ja Pornainen)

Pääkaupunkiseutu
Espoon vihreät ry
 Aaltovihreät ry
 Espoon tieteen ja teknologian vihreät ry
Espoonlahden vihreät ry
Espoon Vihreät naiset ry
Espoon Vihreät nuoret ja opiskelijat ry
Kanta-Espoon vihreät ry
Matinkylä-Olarin vihreät ry
Suur-Leppävaaran vihreät ry
Tapiolan seudun vihreät ry
Vantaan vihreät ry
Koivukylän vihreät ry
Korson vihreät ry
Länsi-Vantaan Vihreät ry
Tikkurilan vihreät ry
Vantaan ikivihreät ry
Kauniaisten vihreät ry

Kunnat

Katso myös
 Suomen vaalipiirit
 Keskustan Uudenmaan piiri
 Uudenmaan Kokoomus
 Kristillisdemokraattien Uudenmaan piiri
 Uudenmaan Perussuomalaiset
 Uudenmaan Sosialidemokraatit
 Vasemmistoliiton Uudenmaan piirijärjestö

Lähteet

Aiheesta muualla
Uudenmaan Vihreät ry:n verkkosivut

Vihreän liiton piirit
Uudenmaan vaalipiiri
TAM

Tam voi tarkoittaa seuraavia asioita:
TAM, Tanque Argentino Nediano, argentiinalainen panssarivaunu
TaM, taiteen maisteri
Tam, leijona Tampereen eläintarhassa 1964-1972
Tam, sukunimenä:
 Alan Tam (s. 1950), hongkongilainen muusikko ja näyttelijä