Bumerangi

Bumerangi on Australian alkuasukkaiden perinteinen heittoase. Bumerangi on puinen, tavallisesti keskeltä mutkalla oleva keppi. Bumerangi voidaan valmistaa sellaiseksi, että oikealla tekniikalla heitettynä se palaa heittäjälleen. Perinteisenä metsästys- ja sotavälineenä käytetyt bumerangit eivät palanneet takaisin. Nykyisin bumerangi on myös urheiluväline.

Historia
Bumerangin kaltaisia heittokeppejä on käytetty etenkin Australiassa, mutta myös Egyptissä ja Etelä-Amerikassa. Australian aboriginaalit ovat valmistaneet kaikkein monimuotoisimmat bumerangit. Vanhimmat merkit bumerangin käytöstä Australiassa on ajoitettu 10 000 vuoden taakse. Bumerangin nimi tulee englannin kielen kautta erään aboriginaalikielen sanasta ”boomori”, joskin eri kielissä esinettä kutsuttiin eri nimillä.

Tyyppejä

Palaava bumerangi kaartaa takaisin heittäjälleen. Se on melko uusi keksintö, sillä se on tunnettu vasta 200 vuoden ajan. Se keksittiin Uudessa Etelä-Walesissa, mistä se levisi Etelä-Australiaan ja Keski-Australiaan. Siitä on tullut koko Australian symboli.

Palaavaa bumerangia on käytetty huvitteluvälineenä sekä käyttäjänsä heittotaidon esittelyyn. Sitä on käytetty myös metsästysaseena ajamaan lintuparvi verkkoon tai paikkaan, jossa linnut saatiin paremmin kiinni. Nykyisin palaavaa bumerangia heitetään myös kilpaurheilulajina monessa maassa.

Metsästysbumerangia käytettiin etenkin metsästysaseena, eikä se palannut takaisin heittäjälle. Jotkin metsästysbumerangit olivat jopa kaksi metriä pitkiä. Materiaali vaihteli sen mukaan, mitä puuta alueella kasvoi. Ase kaiverrettiin puun juuresta, ja sen pinta saatettiin maalata ja koristella kuvioin. Metsästysbumerangi pystyttiin heittämään eri tavoin kohti saalista, kuten vaakasuuntaisesti tai maan kautta pomppien. Jos se heitettiin lintuparveen, se saattoi hyvällä onnella pudottaa useita lintuja kerralla. Taistelussa sillä pystyttiin aiheuttamaan vakavia vammoja viholliselle. Metsästysbumerangi oli monikäyttöinen, ja sitä käytettiin myös lyömäsoittimena sekä kaivuu- ja leikkuutyökaluna.

Nuijabumerangi oli myös yleisesti käytetty ase. Se muistutti muodoltaan vasaraa, ja sitä heitettiin kuten metsästysbumerangia. Monikäyttöistä koukkumaista koukkubumerangiakin voitiin heittää, mutta se oli erityisen tehokas taistelussa, sillä sen avulla voitiin riisua vihollinen kilvestään. Koukkubumerangi karkaistiin usein tulessa ja terotettiin.

Bumerangeja valmistetaan myös Y-kirjaimen, U-kirjaimen ja X-kirjaimen muotoisina.

Heittotekniikka ja lentoperiaate

Bumerangia voi heitellä vain tyynellä ilmalla tai korkeintaan heikossa tuulessa. Sitä pidetään kiinni peukalolla sekä etu- ja keskisormella. Bumerangi heitetään pystyasennossa noin 45 astetta vastatuulen suunnasta oikealle (vasenkätinen heittäjä vasemmalle). Se napataan kiinni kahdella kädellä kämmenten väliin hartioiden alapuolelta ja vartalon sivulta.

Palaavan bumerangin alapinta on tasainen ja yläpinta kupera, ja sen etureuna on terävä. Näin se saa nostetta kuin lentokoneen siipi. Bumerangin siivessä oleva kierre saa bumerangin kaartamaan takaisin heittäjälle. Metsästysbumerangin alapintakin on hiukan kupera, mikä saa sen lentämään vaaka-asennossa kuin liitokiekko. Oikeakätinen ja vasenkätinen bumerangi ovat toistensa peilikuvia, ja ne heitetään eri suuntiin.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla  

 
 
 
 
 

Australian alkuperäiskansat
Australialainen kulttuuri
Heittoaseet
Urheilulajit
Seulonnan keskeiset artikkelit