joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Augustuksen temppeli

Augustuksen temppeli latinaksi templum Divi Augusti oli ensimmäisen kuolemansa jälkeen jumalaksi korotetun keisarin, Augustuksen temppeli Roomassa. Se sijaitsi Basilica Julian takana, paikalla jossa oli ollut tulevan keisarin kotitalo hänen nuoruusvuosinaan. Temppelin tarkkaa sijaintia eikä sen kokoa tunneta. 

Temppelin likimääräinen ulkonäkö tunnetaan roomalaisista rahoista. Se oli rakennettu joonilaiseen tyyliin. Rakennuttajaa ei varmuudella tiedetä, sen oletetaan olleen joko keisari Tiberius tai Augustuksen lesken Livian. Temppelin avajaisjuhlallisuudet pidettiin vuonna 37 keisari Caligulan johdolla. Temppeliä korjattiin vuosina 89 ja 90 sen kärsittyä vaurioita tulipalossa. Uudelleen sitä korjattiin vuonna 150. Viimeinen tunnettu maininta temppelistä on asiakirjassa vuodelta 248. Sen jälkeen se lienee vähitellen raunioitunut ja sen kivet otettu materiaaliksi uusiin rakennuksiin. Paikalla, jossa temppeli on sijainnut ei ole tehty kaivauksia, joten tietoa mahdollisista jäännöksistä ei ole.

Aiheesta muualla 
  http://www.maquettes-historiques.net/P13.html

Antiikin Rooman temppelit
Rooman entiset rakennukset ja rakennelmat
Forum Romanum
Lecania gerlachei

Lecania gerlachei on silmäjäkälien sukuun kuuluva jäkälälaji. Lajin sekovarsi on lehtimäinen tai suomumainen, harmaanokranvärisestä harmaanruskeaan ja halkaisijaltaan 3–5 senttimetriä tai jopa suurempi. Lajia kasvaa vain Antarktisella alueella, Etelä-Georgiassa, Bouvet’nsaarella, Eteläisillä Sandwichsaarilla, Eteläisillä Orkneysaarilla, Eteläisillä Shetlandsaarilla ja Antarktiksen niemimaalla. Sen kasvualusta on kallioilla usein lähellä lintuyhteiskuntia.

Lähteet 

Maljajäkälät
Emmi Viljanen

Emmi Viljanen on suomalainen voimanostaja. Hänellä on nimissään 24 voimanoston Suomen ennätystä. Hän on 14-vuotiaana nostanut kyykystä 73 kilogrammaa, penkkipunnerruksessa 35,5 kilogrammaa ja nostossa 71,5 kilogrammaa. Yhteistulokseksi tulee näin 180 kilogrammaa. Hänen tuloksensa ovat Suomen ennätysiä yhteistuloksessa, välinevoimanostossa ja klassisessa voimanostossa. Tulokset ovat Suomen ennätysiä sekä 17-, 20- että 23-vuotiaiden ikäluokissa.

Viljanen edustaa Turengin Sarastusta. Häntä valmentaa hänen isänsä Marko Viljanen.

Lähteet

Suomalaiset voimanostajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
VAK

VAK Oy on Ruskon Vahdolla toimiva raskaan kuljetuskaluston valmistaja.

Ruotsiin yritys on vienyt perävaunuja vuodesta 1993. 

Yrityksellä on ovitehdas Lapinlahdella sekä korielementtitehdas Vahdolla. Vahdolla valmistuvat kuljetuskorit, vaihtokuormatilat, puoliperävaunut, täysperävaunut, erikoisperävaunut, keskiakseliperävaunut, vaihtolavaperävaunut, V-Sliderit, koukkulaitteet, dollyt ja tasonostimet. Vahdon tuotantotiloja laajennettiin vuonna 2016.

VAK:n huoltoverkosto VAK Huoltopalvelut Oy toimii Vahdon lisäksi Lapinlahdella, Seinäjoella, Jyväskylässä, Tampereella, Oulussa ja Turussa. VAK rakennutti Vantaalle Suomen suurimman raskaan kaluston huoltopisteen, joka valmistui syksyllä 2015.

VAK rakentaa Liedon Länsi-Avantin alueelle uuden huoltopisteen, joka tulee korvaamaan Turun satamassa olevan huoltokorjaamon. Rakennushanke käynnistyi helmikuussa 2019 ja työllistää rakennusvaiheessa kymmenkunta rakennusalan yritystä. Hankkeen kustannusarvio on noin kahdeksan miljoonaa euroa. Uusi huoltopalvelupiste aloittaa toimintansa kesällä 2020. Liedon toimipiste tulee olemaan kokoluokaltaan saman suuruinen Vantaan huoltopisteen kanssa.

Yrityksen historia alkaa vuodesta 1972, jolloin Lassi Virtanen perusti paikallisia autoilijoita palvelleen Virtasen Autokoritehdas Ky:n. Vuosien varrella yritys on kasvanut yhden miehen verstaasta noin 500 henkeä työllistäväksi konserniksi, ja nimi on muotoutunut Virtasen Autokori Oy:n kautta nykyiseen muotoonsa VAK.

VAK Oy on valmistanut myös Postin, Keskon ja PostNordin erikoisperävaunut, joihin voi lastata lavoja ja rullakoita kahteen kerrokseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 VAK:n Virtasesta teollisuusneuvos, Keskon Helanderista vuorineuvos 
teollisuusyritykset
Hiedanranta

Hiedanranta on suunnitteilla oleva kaupunginosa Tampereella. Hiedanranta rajoittuu etelässä kantatiehen 65 ja Sellukadun varren tontteihin, lännessä Lielahdenkatuun, pohjoisessa Niemenrannan kaupunginosaan ja idässä Näsijärveen. Se on ollut Lielahden teollisuusalue, jonka Tampereen kaupunki osti vuonna 2014. Hiedanranta-nimi on aiemmin ollut Näsijärven lahdenpoukaman vanha nimi, mutta unohtunut käytöstä. Teollisuusrakennusten, joille etsitään nyt uutta käyttöä, lisäksi alueella sijaitsee muun muassa Lielahden kartano.

Tulevaisuuden Hiedanrannassa on koteja 25 000 asukkaalle ja työpaikkoja 10 000 tekijälle. Kehittämistyöstä vastaa Hiedanrannan kehitysohjelma ja toteutuksesta Hiedanrannan Kehitys Oy.

Väliaikainen Hiedanranta 

Tampereen kaupunki aloitti vuonna 2015 kokeilun, jossa kaupunki avasi entisen tehdasalueen ja sen tilat kaupunkilaisten käyttöön.  Muutamassa vuodessa kaupunkilaiset ovat luoneet entiselle tehdasalueelle monipuolista toimintaa, tapahtumia ja taidetta. Alueella toimii muun muassa käsityöläisiä, taiteilijoita, muusikoita, yrittäjiä ja yhdistyksiä. Kaupunkikulttuuriin limittyvät myös kiertotalouden kokeilut ja energian tuotannon uudet ratkaisut. 

Hiedanrannasta on tullut tunnettu katutaiteen kohde näyttävien seinämaalausten ja graffitien takia. Töitä on ollut tekemässä ulkomaisiakin taiteilijoita. Suurimmat seinämaalaukset, kuten taiteilijan Wild Drawing 2017 tekemä, ovat jopa 15 metriä korkeita.

Hiedanrannan kaupunginosa 
Hiedanrannan uuden kaupunginosan maankäytön yleissuunnitelma hyväksyttiin Tampereen kaupunginhallituksessa 8.6.2020. Hiedanranta tulee koostumaan kolmen asuinkeskuksen, Uusi Lielahti, Keskusta ja Järvikaupunki, ympärille.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Pekka Ruissalo: Hiedanranta saa ylleen spraymaalin – "Valtakunnallisesti merkittävä kohde"; Tamperelainen 15.8.2016
Annastiina Airaksinen: Kymmenet graffitimaalarit urakoivat viikossa 360 neliön taideteoksen Hiedanrantaan; Aamulehti 16.8.2016 
Milja Keinänen: Katutaiteen kasvot – Kaksi taiteilijaa kertoo, miten katutaide muuttui töhryistä kaupungin tilaamiin muraaleihin; Aviisi 11.9.2017
Rayman Rush

Rayman Rush on Ubisoft Shanghain kehittämä ja Ubisoftin julkaisema ajopeli joka julkaistiin PlayStationille Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa vuonna 2002.

Lähteet

Rayman
PlayStation-pelit
Vuoden 2002 videopelit
Ajopelit
Hugo 2

Hugo 2 on ITE Median kehittämä ja julkaisema videopeli joka julkaistiin PlayStationille vuonna . Se on kokoelma uudelleentehtyjä Hugo-minipelejä paremmilla grafiikoilla ja äänillä. Siinä ovat käytössä lähes samat repliikit kuin Hugo Classic -peleissä.

Pelaaminen 
Pelissä on kaksi pelitilaa: TV-versio ja pelihalliversio. TV-versiossa pelaaja voi pelata joko yhden tai kahden pelaajan pelinä jotakin seuraavista peleistä: Lumilauta, Kelkka, Jääluola, Kaivos, Suo (Hugo Classicissa Nummi), Vuorenjyrkänne ja Salama (perustuu Hugo Classicin Noita-loppukohtaukseen). Pelihalliversiossa on toteutettu vaikeammat versiot TV-version tasoista ja siinä pelataan peräkkäin läpi kaikki pelin seitsemän tasoa samoilla lisäelämillä ja pisteillä. Mentyään pelihalliversiossa läpi yhden tason pelaaja voi halutessaan tallentaa tilanteensa ja jatkaa myöhemmin.

Aiheesta muualla 
 

PlayStation-pelit
Vuoden 2000 videopelit
Hugo
Matts Carlgren

Matts Vilhelm Carlgren (s. 24. syyskuuta 1917 Danderyd, k. 23. elokuuta 1999, Tukholma ) oli ruotsalainen urheilujohtaja ja yritysjohtaja.

Matts Carlgren kuului ruotsalaiseen Kempen metsäteollisuussukuun. Hänen enojaan olivat tunnetut 1900-luvun alun ruotsalaiset metsäteollisuusjohtajat Frans ja Seth Kempe. Hän valmistui ekonomiksi Tukholman kauppakorkeakoulusta vuonna 1944. Sen jälkeen hän toimi toimitusjohtajana Kempen suvun omistamassa historiallisessa ruotsalaisessa metallinjalostusyrityksessä Wedevågs bruks AB vuosina 1953–1962, jonka hallituksen puheenjohtajaksi hän valittiin vuonna 1967. Pääosan ammatillista urastaan Carlgren teki metsäteollisuuden yritysjohdossa. Hän toimi Kempen suvun omistaman metsäteollisuusyhtymä Mo och Domsjö AB:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1965–1973 ja edelleen 1981–1991 sekä yhtiön toimitusjohtajana vuosina 1971–1981. 

Vuonna 1989 Carlgren oli käynnistämässä uutta ruotsalaista TV-kanavaa Nordic Channel, josta tuli myöhemmin Kanal 5. Carlgren oli 1990-luvun alkuun mennessä luonut henkilökohtaisen jättiomaisuuden, mutta vuoden 1991 kansainvälinen finanssikriisi kaatoi Carlgrenin omaisuuskeskittymän. Hänen täytyi luopua Kanal 5:n omistuksestaan, huutokauppafirma Bukowskista sekä sukutilastaan.

Carlgrenin ura ruotsalaisen urheilun järjestötoiminnassa oli pitkä. Hän toimi vuosina 1965-1973 Ruotsin yleisurheiluliiton puheenjohtajana. Hänet valittiin vuonna 1969 Ruotsin urheilun keskusjärjestön hallitukseen, jossa hän oli vuoteen 1975. Edellisenä vuonna 1968 hänet oli valittu Ruotsin olympiakomitean jäseneksi ja edelleen vuonna 1976 Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) ruotsalaisjäseneksi Sven Thofeltin KOK-uran päättyessä. KOK-ja Ruotsin olympiakomiteajäsenyys kestivät vuoteen 1992.

Matts Carlgrenin veljenpoika on Reinfeltin hallituksen ympäristöministeri keskustapoliitikko Andreas Carlgren.

Lähteet

Ruotsalaiset urheiluvaikuttajat
Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet
Ruotsalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 1999 kuolleet
Deutsch-Nordische Schriftstellerheim

Deutsch-Nordische Schriftstellerheim eli Saksalais-pohjoismainen kirjailijakoti oli vuosina 1934–1938 Saksan Travemündessa toiminut kirjailijakoti, jonka ylläpidosta vastasi Joseph Goebbelsin johtama propagandaministeriö. Sen tarkoituksena oli maiden välisten kulttuuriyhteyksien edistäminen ja sitä kautta talossa vierailleiden kirjailijoiden saaminen myötämielisiksi kansallissosialistiselle aatteelle. Viereisessä Lyypekissä oli jo vuodesta 1921 lähtien vaikuttanut Saksan ja Pohjoismaiden välisiä kauppa- ja kulttuurisuhteita edistänyt järjestö Nordische Gesellschaft, johon myös Travemünden Saksalais-pohjoismainen kirjailijakoti kytkeytyi.

Toiminta 
Kirjailijakoti toimi aivan meren rannalla sijaitsevassa Haus Royal -nimisessä huvilassa osoitteessa Kaiserallee Nr. 6. Paikalliset asukkaat tunsivat sen oman murteensa mukaisella nimityksellä ”Dat Dichterhuus” eli ”Kirjailijatalo”. Ajatus kirjailijakodin perustamisesta esitettiin jo ennen natsien valtaannousua vuonna 1931, mutta se aloitti toimintansa vasta kolme vuotta myöhemmin Saksan propagandaministeriön rahoittamana. Talon ensimmäisessä kerroksessa sijaitsivat yhteiset kokoontumistilat sekä kirjasto. Kirjailijoiden asuinhuoneet olivat rakennuksen yläkerrassa. Jokainen kirjailija sai asua talossa ilmaiseksi kesäkautena kolmen kuukauden ajan. Pohjoismaisten lisäksi kirjailijakodissa asui myös kolme saksalaista kirjailijaa. Varsinaisen kirjoitustyön ohella pohjoismaisten vieraiden oli tarkoitus oli myös tutustua ja vaihtaa ajatuksia paikallisten kirjailijoiden ja kulttuurihenkilöiden kanssa. Perimmäisenä tarkoituksena oli saada heidät myöhemmin kotimaissaan kirjoittamaan myötämielisesti Saksan natsihallinnosta ja sen ideologiasta. Kulttuuriväen lisäksi talossa pistäytyi myös muun muassa urheilijoita. Esimerkiksi kesällä 1934 iltapäiväteellä vieraili Travemündessä harjoitusleiriä pitänyt nyrkkeilyn raskaan sarjan maailmanmestari Max Schmeling. Viimeiset kirjailijavieraat kävivät talossa vuonna 1938.

Suomalaiset kirjailijat 
Suomesta Saksalais-pohjoismaiseen kirjailijakotiin kutsuttiin vuosittain kaksi kirjailijaa, joista toinen oli suomen- ja toinen ruotsinkielinen. Kesällä 1934 Travemündessa vierailivat Lauri Viljanen ja Tito Colliander, 1935 Toivo Lyy ja Ragnar Ekelund sekä 1936 Olavi Paavolainen ja Göran Stenius. Jotkut kirjailijat myös kieltäytyivät kutsusta, kuten Yrjö Jylhä 1935 ja vuotta myöhemmin F. E. Sillanpää ja Arvi Kivimaa. Heistä Kivimaa kuitenkin tunnettiin myöhemmin natsimielisenä ja hän vieraili Saksassa vuonna 1941. Paavolainen ja Stenius julkaisivat omalta vieralultaan matkakertomukset Kolmannen valtakunnan vieraana ja Femte akten, joista Paavolaisen teos on tunnettu myös kansainvälisesti.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Toivo Lyy : Suomalainen saksalaisen kirjailijakodin asukkaana. Kesäistä pakinaa menneestä kesästä eli myöhästynyt matkakertomus, Seura, 15.04.1936, nro 16, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Taiteilijaresidenssit
Kansallissosialismi
Lyypekki
Liv (nimi)

Liv on alun perin norjalainen naisen etunimi. Nimi johtuu todennäköisesti joko suojaa tai turvaa tarkoittavasta sanasta hlif tai elämää tarkoittavasta sanasta liv.

Suomessa nimi Liv on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 280 henkilöille, joista selvä enemmistö on vuoden 2000 jälkeen syntyneitä. Vuodesta 2015 lähtien Livin nimipäivä on  suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 29. toukokuuta

Tunnettuja Liv-nimisiä 

 Liv Boeree (s. 1984), englantilainen pokerinpelaaja, malli ja televisiojuontaja
 Liv Borgen (s. 1943), norjalainen kasvitieteen professori
 Liv Kjersti Eikeland (s. 1979), norjalainen ampumahiihtäjä 
 Liv Lisa Fries (s. 1990), saksalainen näyttelijä
 Liv Glaser (s. 1935), norjalainen pianisti
 Liv Kristine Espenæs Krull (s. 1976), norjalainen laulaja 
 Liv Lindeland (s. 1945), norjalainen valokuvamalli ja näyttelijä
 Liv Signe Navarsete (s. 1958), norjalainen poliitikko ja ministeri 
 Liv Grete Poirée (s. 1974), norjalainen ampumahiihtäjä  
 Liv Strömquist (s. 1978), ruotsalainen sarjakuvapiirtäjä ja radiotoimittaja 
 Liv Tegengren (1905–1995), suomenruotsalainen kirjailija ja kääntäjä 
 Liv Tyler (s. 1977), yhdysvaltalainen näyttelijä 
 Liv Ullmann (s. 1938), norjalainen näyttelijä, kirjailija ja elokuvaohjaaja

Kuvitteellisia Livejä 

 Liv, toinen päähenkilöistä tv-sarjassa Liv ja Maddie

Lähteet 

Etunimet
Etelä-Suomen Media

Etelä-Suomen Media Oy on Keskisuomalainen Oyj -konserniin kuuluva kustannusyhtiö, jonka kotiosoite on Tuusulassa, päätoimipiste Vantaalla ja laskutus hoidetaan emokonsernissa Jyväskylässä. Yhtiö julkaisee 58 sanoma- ja kaupunkilehteä. Etelä-Suomen Mediaan kuuluu 18 sanoma- ja kaupunkilehteä Uudellamaalla, Varsinais-Suomessa ja Etelä-Karjalassa. Lisäksi Etelä-Suomen Media julkaisee 17 asiakaslehteä ja neljää ammattilehteä.

Etelä-Suomen Median liikevaihdon on arvioitu olevan vuonna 2015 noin 50 miljoonaa euroa. Yhtiöllä on kolme painotaloa ja ne sijaitsevat Tuusulassa, Hämeenlinnassa ja Porvoossa.

Historia

Etelä-Suomen Median juuret ulottuvat maaliskuuhun 2013, jolloin Suomen Lehtiyhtymä siirtyi Keskisuomalaisen omistukseen. Varsinaisesti konserni syntyi vuoden 2015 alussa, kun Keskisuomalainen Oyj tiivisti yhtiörakennettaan ja siirtyi alueittaiseen malliin. Keskisuomalaisen silloiset sanoma- ja kaupunkilehtiä kustantavat yhtiöt yhdistettiin kolmeen yhtiöön: kaksi muuta yhtiötä ovat Keski-Suomen Media Oy ja Savon Media Oy. Samassa yhteydessä Suomen Lehtiyhtymä yhdistettiin lähes kokonaan Etelä-Suomen Mediaan.

Etelä-Suomen Median tuotteet

Sanoma- ja kaupunkilehdet

Aamuposti
Helsingin Uutiset
Hyvinkään Viikkouutiset
Iltalohja
Imatralainen
Kallio-lehti
Karkkilan Tienoo
Keski-Uusimaa
Keski-Uusimaan Viikkouutiset
Lappeenrannan Uutiset
Lopen Lehti
Länsi-Uusimaa
Länsiväylä
Munkin Seutu
Mäntsälän Uutiset
Nurmijärven Uutiset
Riihimäen Seudun Viikkouutiset
Rööperin Lehti
Seinäjoen Sanomat
Sipoon Sanomat
Turkulainen
Uusimaa
Vantaan Sanomat
Vihdin Uutiset

Aikakaus- ja asiakaslehdet
90 min
Aromi
Shaker
Evento
Moottori
I love Lapland
Iltamakasiini
It Invalidiliitto
Kirkonseutu
Maintworld
Matkus Shopping
Meidän Suomi
Navigator
Ota opiksi
Patina
Poppi
Port of Helsinki Magazine
Port of Helsinki News
Promaint
Solisti
Vav-viesti
Visiitti

Lähteet

Suomalaiset viestintäyhtiöt
Tuusula
Vantaa
Suomalaiset lehtitalot
Ludvig Lindström

Ludvig Leander Lindström (7. helmikuuta 1879 Turku – 12. joulukuuta 1953 Turku) oli suomalainen vakuutusjohtaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja.

Lindströmin vanhemmat olivat peltiseppä Johan Leander Lindström ja Johanna Israelintytär. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Turun ruotsalaisesta reaalilyseosta ja valmistui kansakoulunopettajaksi Uudenkaarlepyyn opettajaseminaarista 1902. Myöhemmin hän suoritti Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon 1911.

Lindström oli Paraisilla toimineen Sydvästra Finlands svenska folkhögskolanin opettajana 1902–1907, Politiken-lehden vastaavana toimittajana 1907 ja Turun ruotsalaisen työväenopiston johtajana 1908–1915. Hänet tuomittiin majesteettirikoksesta vankilaan vuonna 1909. Sittemmin Lindström oli Paraisten Kalkkivuori Oy:n palveluksessa 1915–1918, toimi Lounais-Suomen tukkuliikkeen konttoripäällikkönä 1919 ja oli Keskinäinen vakuutusyhtiö Sammon palveluksessa 1920 toimien sitten metsäpalovakuutusosaston johtajana 1921–1927. Viimeksi Lindström oli toimitusjohtajana Merimiesten keskinäisessä tapaturmavakuutusyhtiössä 1927–1953, Keskinäisessä vakuutusyhtiö Sampsassa 1935–1953 ja Säästöpankki Fortunassa 1920–1943.

Lindström oli sosialidemokraattien kansanedustajana 1914–1917 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä.

Venäläisen bolševikkijohtaja Vladimir Leninin paetessa joulukuussa 1907 piilopaikastaan Suomesta ulkomailla Lindström saattoi hänet hevoskyydillä Turusta Paraisille.

Teoksia 
 Folkskolan och den lärda skolan. Arbetets förlag, Åbo 1913
 Den heliga Klösterbacken : också litet hembygdsforskning. Åbo 1913
 Människan och kampen för tillvaron : ett inlägg i en diskussion. Åbo 1913
 Turku kauppa- ja teollisuuskaupunkina 1913 ; sisällön laatinut Ludvig Lindström ; piirustukset R. Ungern. Turun kaupunginvaltuuston toimesta julkaistu 1. Turun kaupunki, Turku 1913, ilmestyi myös ruotsin, saksan ja englannin kielellä
 Häxförföljelserna på Åland under 1600-talet. Sosialistin Kirjapaino-osuuskunta, Åbo 1915
 Skärgårdens frikår : minnen ; upptecknade av Ludvig Lindström. E. Wallenius, Åbo 1918
 Metsän arvioinnista ja metsäpalovahinkojen korvaamisesta. Turku 1923
 Keskinäisen vakuutuslaitoksen Sammon vapaaehtoinen tapaturmavakuutusosasto : julkaistu osaston 20-vuotisjuhlan johdosta. Keskinäisen vakuutuslaitoksen Sammon vakuutuskirjasto. Sarja 3; N:o 4. Forssa 1924
 Keskinäinen vakuutuslaitos Sampo 1897-1927 : muistokirjoitus. Keskinäinen vakuutuslaitos Sampo, Turku 1927
 Åbo - Ekenäs - Helsingfors : en kort orientering : sammanställd för II nordiska skogsbrandförsäkringskongressen 5 och 6 augusti 1932. Åbo 1932
 Merimiesten keskinäinen tapaturmavakuutusyhtiö 1902-1942 : muistojulkaisu. Merimiesten keskinäinen tapaturmavakuutusyhtiö, Turku 1942

Lähteet 

Suomalaiset yritysjohtajat
Kansanedustajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Varsinais-Suomen vaalipiiri
Vuonna 1879 syntyneet
Vuonna 1953 kuolleet
Gunnar Ericsson (yritysjohtaja)

Gunnar Lennart Wilhelm Ericsson, Ruotsin parlamentissa häntä kutsuttiin sukunimellä nimellä Ericsson i Åtvidaberg (s. 29. kesäkuuta 1919 Tukholma – 24. joulukuuta 2013, Mölle ) oli ruotsalainen yritysjohtaja, poliitikko ja urheilujohtaja.

Koulutus ja toiminta yritysjohtajana 
Gunnar Ericssonin isä oli 1930-luvun teollisuusmiehenä, ministerinä ja kansanedustajana tunnettu Elof Ericsson. Gunnar Ericsson suoritti upseerintutkinnon vuonna 1941. Sen jälkeen hän suoritti ekonomin tutkinnon Tukholman kauppakorkeakoulussa vuonna 1946 ja siirtyi sukunsa omistamaan AB Åtvidabergs Industrier-yhtiöön, joka myöhemmin on tunnettuna nimellä Facit AB. Ericsson toimi yrityksen toimitusjohtana vuosina 1957–1970 ja sen jälkeen yrityksen hallituksen puheenjohtajana vuoteen 1982. Vuonna 1972 Ericsson joutui luopumaan sukuyrityksensä omistuksesta ja myymään omistuksensa Electroluxille.

Poliittinen toiminta 
Ericsson valittiin vuonna 1969 valtiopäiville, jotka olivat valintahetkellä vielä 2-kamariset. Hän tuli valituksi toiseen kamariin. Vuodesta 1970 hän oli seuraavat kaksi vuotta yksikamarisen valtiopäivien jäsenenä edustaen Kansanpuoluetta. Kansanedustajan toimessaan hän keskittyi erityisesti talouskysymyksiin, kuten verot, kilpailulainsäädäntö ja ulkomaille tehtävät investoinnit.

Urheilujohtaja 
Ericsson oli aktiivi toimija myös urheilujärjestöissä. Hän oli Ruotsin jalkapalloliiton puheenjohtaja vuosina 1970–1975. Ruotsin olympiakomitean varapuheenjohtajana hän toimi 30 vuotta eli vuodet 1966–1996. Hänet valittiin Bo Ekelundin jälkeen Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) ruotsalaisedustajaksi vuonna 1966. KOK-jäsenyys kesti aina vuoteen 1996. KOK:ssa hän oli toimeenpanevan komitean jäsen vuosina 1988–1992 ja toimi vuosien 1984 ja 1988 kisojen arviointikomiteassa. Näin Bo Ekelundin vuonna 1962 päättynyt KOK:n toimeenpanevan komitean jäsenyys ja ruotsalaisten rooli KOK-ytimessä sai näin jatkoa. Hän toimi vuoden 1992 Barcelonan kesäkisojen koordinointikomiteassa.

Lähteet
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 64.

Viitteet

Ruotsalaiset yritysjohtajat
Ruotsin liberaalien poliitikot
Ruotsalaiset urheiluvaikuttajat
Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet
Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Tomi Haustola

Tomi Haustola (s. 18. huhtikuuta 1982 Suolahti) on suomalainen stand up -koomikko ja käsikirjoittaja.

Stand up 
Haustola on tullut tunnetuksi YLEn Naurun Tasapaino (2014) sekä Nelosen Stand up! (2016, 2017) ohjelmista. Hän oli myös mukana yli 11000 lippua myyneellä Naurun Tasapaino On The Road  sekä loppuunmyydyllä Noin Viikon Stand up -kiertueilla. Haustola teki historiaa olemalla ensimmäinen suomalainen stand up -koomikko, jonka livealbumi on julkaistu Spotifyssä. 

Haustola keikkailee aktiivisesti ympäri Suomea tehden julkisia ja yksityisiä esiintymisiä. Hän on tullut tunnetuksi esittävästä tyylistään, jossa hän yhdistelee ennalta kirjoitettua materiaalia ja spontaania yleisöimprovisaatiota keskenään. Hänen huumorinsa kohdistuu usein häneen itseensä, parisuhteeseen sekä arkisiin huomioihin.

Käsikirjoittaminen ja TV-työt 
Stand upin lisäksi Haustola toimii käsikirjoittajana ja vakituisena vieraana Yle TV2:n Noin viikon studio ohjelmassa. 

Tämän lisäksi hän on kirjoittanut kahdesti Venla palkittua Noin viikon uutiset -ajankohtaissatiiria (2014-2017), Stadi vs. Landea (2018) sekä Kuplaa (2018)

Haustola on tehnyt yleisölämmittelyjä useisiin tuotantoihin kuten muun muassa MTV3:n Tähdet Tähdet (2014, 2015) Nelosen Hyvät ja Huonot uutiset (2014) ja Dancing on Ice (2013).

Akateeminen ura 
Haustola on koulutukseltaan tietotekniikan diplomi-insinööri. Hän valmistui Tampereen teknillisestä yliopistosta 2010, jossa hän jatkoi tutkijana vuosina 2010-2012. Haustola on julkaissut tieteellisiä julkaisuja liittyen mm. mobiilin 3D-sisällön laatuun ja sen kokemukseen. .

Yksityiselämä 
Haustola on tunnustanut olevansa suuri amerikkalaisen showpainin ja stand upin fani, käyttäen vapaa-aikansa omin sanoin: "hyvin pitkälti jomman kumman katsomiseen". Hän asuu tällä hetkellä Helsingissä.

Julkaisut, TV-esiintymiset ja yleisölämmittelyt 

 Noin Viikon Studio 2018 
 Nelosen Stand up! 2017 
 Noin Viikon Uutiset, 2017 
 Nelosen Stand up! 2016 
 Stand up -show: Maisemareittiä - 2015 
 YLE Naurun Tasapaino  Syksy 2014 
 DVD Total Comedy 3 -Tomi Haustola 2012 
YLE Suorana: Kortesmäki 29.10.2013
 Yleisölämmittelijä, Yle TV1, Marja Hintikka Live, 2016
 Yleisölämmittelijä YLE, Anna Perhon Kyselytunti, 2015
 Yleisölämmittelijä MTV3, Tähdet, Tähdet, 2015 2014
 Yleisölämmittelijä NELONEN, Hyvät ja huonot uutiset, 2014
 Yleisölämmittelijä YLE, Noin viikon uutiset, 2014
 Yleisölämmittelijä YLE, Kerran viikossa 2013
 Yleisölämmittelijä NELONEN, Dancing On Ice 2013

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tomi Haustolan verkkosivut

Suomalaiset stand up -koomikot
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Itserakkausjuttuu

”Itserakkausjuttuu” on suomalaisartisti Mariskan kappale hänen vuonna 2016 julkaistulta Matador-albumiltaan. Kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä 29. toukokuuta 2015. Kappale on Mariskan ensimmäinen julkaisu sen jälkeen, kun Mariska & Pahat Sudet -yhtye lopetti syksyllä 2013.

Mariska on kertonut kyllästyneensä itsensä ja toisten mollaamiseen; kappaleessa kannustetaan kehumaan itseään. Artistin itsensä sanoittama kappale on genreltään poppia ja räppiä.

Kappaleet

Listasijoitukset

Lähteet 

Vuoden 2015 kappaleet
Suomalaiset popkappaleet
Suomalaiset hip hop -kappaleet
Hindunationalismi

Hindunationalismi on pääasiassa Intiassa vaikuttava yhteiskunnallinen ja poliittinen ajattelutapa, joka perustuu hindulaisuuden henkisiin ja kulttuurisiin perinteisiin. Ajatussuunta tuli ajankohtaiseksi, kun Intiassa heräsi pyrkimys itsenäiseen valtioon ja siirtomaavallan kyseenalaistamiseen. 

Intian politiikassa hindunationalismia edustaa keskustaoikeistolainen valtapuolue Intian kansanpuolue (BJP), ja maan pääministeri on kesäkuusta 2014 ollut BJP:n autoritaarinen äärihindu Narendra Modi. Intian vähemmistöryhmät, kuten muslimit ja kristityt suhtautuvat puolueeseen epäluuloisesti, sillä sen taustavoimissa on ääriajattelua edustavia ryhmiä. Hindunationalistien pyrkimyksenä on islamin aseman heikentäminen. Taustalla on Intian historian vaiheet, jolloin aluetta hallitsivat muslimidynastiat. Nykyisin väestöstä on muslimeja 14 prosenttia, 180 miljoonaa..

Myös Nepalissa esiintyy hindunationalistista liikehdintää vaikkakin vähemmän kuin Intiassa. Nepal oli pitkään maailman ainoa valtio, jossa hindulaisuus oli virallinen valtionuskonto kunnes siitä luovuttiin 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. Paikallisten hindunationalististen puolueiden vaikutusvalta maan parlamentissa on erittäin vähäistä vuonna 2019. 

Yhdysvalloissa hindunationalismin juuret ylettävät 1970-luvulle jolloin Vishva Hindu Parishad -järjestö aloitti toiminnan maassa. Amerikanintialaisten yhteisöjen keskuudessa vaikuttaa Rashtriya Swayamsevak Sangh -järjestön ulkomaanosasto, joka on maailman kolmanneksi suurin Intian ja Nepalin vastaavien jälkeen.

Lähteet
Karl Ferdinand Becker

Karl Ferdinand Becker (14. huhtikuuta 1775 Lieser – 4. syyskuuta 1849 Offenbach am Main) oli saksalainen kielitieteilijä.

Becker kirjoitti kirjan Deutsche Sprachlehre (2 osaa 1827-29), laajennettuna nimellä Ausführliche deutsche Grammatik (3 osaa, 1836-39, 2. painos 1870. Kun tutkimus oli siihen asti lähtenyt Johann Christoph Adelungin määrittelemien suuntaviivojen mukaan, Becker otti tutkimuksissaan käyttöön loogisemman näkökulman, ja hänellä oli 1840- ja 1850-luvulla suuri vaikutus kielentutkimukseen.

Beckerillä oli vaikutusta myös suomalaisiin tutkijoihin, ja hän käsitteli teoksissaan myös suomen kieltä.

Lähteet 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Vuonna 1849 kuolleet
Vuonna 1775 syntyneet
Saksalaiset kielitieteilijät
Eeva Joenpellon kirjailijakoti

Eeva Joenpellon kirjailijakoti on Sammatissa sijaitseva, kirjailija Eeva Joenpellon 1970-luvulla rakennuttama talo, jonka hän testamenttasi WSOY:n kirjallisuussäätiölle kirjailijoiden käyttöön. Talossa on asunut kirjailijoita vuodesta 2005. Asumiskauden pituus on 3–4 vuotta. Kesäajat talo on Joenpellon perikunnan käytössä.

Asukkaat 
Talossa ovat asuneet seuraavat kirjailijat:
Tuomas Kyrö
Katja Kettu
Mikko Rimminen
Aki ja Milla Ollikainen, 2012–2015
Maritta Lintunen, 1.10.2015–31.5.2018
Marianna Kurtto
Tittamari Marttinen

Lähteet

Sammatin rakennukset ja rakennelmat
Taiteilijaresidenssit
Gerhard Heiberg

Jens Gerhard Heiberg (s. 20. huhtikuuta 1939, Oslo) on norjalainen liikemies ja urheilujohtaja. Hän on toiminut mm. Lillhammerin olympialaisten järjestelytoimikunnan puheenjohtajana ja Kansainvälisen olympiakomitean norjalaisedustajana.

Gerhard Heiberg oli nuoruudessaan aktiivi urheilija lajeinaan yleisurheilu, jalkapallo ja tennis. Hän suoritti vuonna 1963 Kööpenhaminan kauppakorkeakoulussa MBA-tutkinnon pääaineenaan liiketaloustiede. Seuraavana vuonna 1964 hän jatkoi opintojaan San Josén yliopistossa, Kaliforniassa. 

Työuransa Heiberg aloitti Norsk Hydrossa, jossa hän työskenteli vuosina 1965-1966. Sen jälkeen hän on työskennellyt  
kemianalan norjalaisyrityksen Borregaardin Pariisin toimistossa vuosina 1966-1972 ja Norcem-konsernissa hallinnollisena johtajana vuosina 1972-1987 ja yrityksen fuusioiduttua Aker Norcemiksi konsernijohtajana vuosina 1987-1989 ja Aker A/S:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1989-1996. Lisäksi hän on ollut suurimman norjalaispankin Den norske Bank ASA hallituksen puheenjohtajana vuosina 1995-2000.

Urheilun järjestötehtävät hän aloitti toimimalla Lillehamerin vuoden 1994 talviolympialaisten järjestelytoimikunnan puheenjohtajana vuosina 1989-1994. Helbergistä tuli vuonna 1994 myös Norjan olympiakomitean jäsen. Lisäksi hänet valittiin Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) norjalaisjäseneksi vuonna 1994 ja vuonna 2001 hänestä tuli KOK:n toimeenpanevan komitean jäsen eli hänestä tuli 2000-luvun alussa eräs maailman johtavista urheilujohtajista. Tässä tehtävässä hän oli kahdeksan vuotta eli vuoteen 2011 asti. KOK:n markkinointikomitean puheenjohtajana hän toiminut vuosina 2001-2014. Talviolympialaisten järjestäjäehdokkaiden arviointikomiteassa hän ollut valittaessa vuosien 2010 ja 2014 järjestäjää; jälkimmäistä järjestäjää valittaessa komitean puheenjohtajana. Koordinointikomiteassa hän toiminut vuoden 1998, 2002 ja 2006 talvikisoja järjestettäessä.

Urheilupoliittisesti suurimman takaiskun Heiberg koki Oslon ja norjalaisten vetäytyessä vuoden 2022 talviolympialaisten hakukierrokselta., 

Heibergin toiminta afrikkalaisvaltio Togon konsulina joutui vuosituhannen vaihteessa hankalaan valoon hänen ja ystävien matkustaessa sinne. Norjalaislehdistö suhtautui Heibergi rooliin ja toimintaan tilanteessa hyvin kriittisesti.

Lähteet
Gerhard Heiberg KOK:n sivuilla

Viitteet

Norjalaiset liikemiehet
Norjalaiset urheiluvaikuttajat
Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Jake Hughes

Jake Hughes (s. 30. toukokuuta 1994 Birmingham) on brittiläinen moottoriurheilija.

Ura 
Hughes aloitti uransa Karting-luokissa sijoittuen vuonna 2012 Kartmasters British Grand Prix - Formula KGP -luokan kolmanneksi. Samana vuonna hän aloitti kilpauransa ajaen kaksi kilpailua Formula Renault BARC -sarjassa. Vuonna 2013 Hughes kilpaili BRDC Formula 4 -sarjassa ja voitti sarjan mestaruuden saavuttaen neljä voittoa, neljä paalupaikkaa ja kymmenen palkintosijaa. Vuonna 2014 Hughes ajoi Formula Renault NEC -sarjassa sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Samana vuonna hän kilpaili muutamia kilpailuja Eurocup Formula Renault ja Formula Renault Alps -sarjoissa. Vuonna 2015 Hughes kilpaili täyden kauden Eurocup -sarjassa suomalaisen Koiranen GP -tallin kuljettajana. Hän saavutti kauden aikana yhden voiton ja yhden paalupaikan sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuonna 2016 Hughes kilpaili GP3-sarjassa DAMS-tallissa.

GP3-tulokset

Formula 3 -tulokset

Lähteet 

Brittiläiset autourheilijat
Vuonna 1994 syntyneet
GP3-kuljettajat
Elävät henkilöt
Ferdinand Habsburg

Ferdinand Zvonimir Habsburg-Lothringen (Ferdinand Zvonimir Maria Balthus Keith Michael Otto Antal Bahnam Leonhard; kutsutaan nimellä Ferdinand Habsburg, 21. kesäkuuta, 1997 Salzburg, Itävalta) on itävaltalainen autourheilija, joka kuuluu Itävallan entiseen Habsburg-hallitsijasukuun. Hänen isänsä on Karl Habsburg-Lothringen, joka on nykyään Habsburg-suvun päämies. Hänen isoisänsä on nyt jo edesmennyt Otto von Habsburg. Lisäksi hän on entisen Itävallan keisarin Kaarle I:n lapsenlapsenlapsi.

Ura 

Ferdinand aloitti uransa Karting-luokista 14-vuotiaana. Hän voitti ROTAX Junior -luokassa useita mestaruuksia josta hän siirtyi vuonna 2014 Rotax DD2 -luokkaan jossa hän sijoittui luokassa 12:ksi. Vuonna 2014 Habsburg aloitti kilpauransa Formula Renault 1.6 NEC -sarjassa saavuttaen neljä palkintosijaa sijoittuen sarjassa neljänneksi. Vuonna 2015 Habsburg kilpaili Formula Renault 2.0 NEC -sarjassa saavuttaen 62 pistettä sijoittuen sarjan 19:ksi. Samana vuonna hän ajoi Uuden-Seelannin Toyota Racing Series -sarjassa sijoittuen sarjan 11:ksi. Hän kilpaili samana vuonna myös Eurocup Formula Renault -sarjassa vierailevana kuljettajana.

Lähteet

Itävaltalaiset autourheilijat
Habsburgin hallitsijasuku
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Rasmus Larsen

Rasmus Glarbjerg Larsen (25. marraskuuta 1994 Rudersdal – 13. toukokuuta 2015, Belgia) oli tanskalainen koripalloilija.

Larsen kuului Tanskan ja Euroopan suurimpiin koripallolupauksiin: muun muassa ACB-debyytissään hän teki 15 pistettä. Larsen löytyi kuolleena kotoaan Belgiassa 13. toukokuuta 2015. Hän ei ollut ilmaantunut seuransa pelimatkalle, minkä vuoksi häntä oli alettu etsiä. Oletettavasti nukkuessaan kuollut Larsen oli kuollessaan vasta 20-vuotias.

Lähteet 
 Profiili acb.com 
 Profiili fiba.com 
 Rasmus Larsen basketball profile eurobasket.com

Viitteet 

Tanskalaiset koripalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Daraan maakunta

Daraa () on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta. Se sijaitsee maan lounaisimmassa osassa. Sen nimi kirjoitetaan joskus myös Deraa. Maakunnan pinta-ala on 3 730 km². Vuonna 2011, ennen sisällissotaa, sen väkiluvuksi arvioitiin 1,027 miljoonaa. Maakunnan pääkaupunki on Daraa.

Maakunta rajautuu etelässä Jordaniaan. Lännessä naapurina on pääosin Israelin miehittämä Kuneitran, pohjoisessa Rif Dimašqin ja idässä Suwaydan maakunta.

Dar'assa sijaitseva Bosra on Unescon maailmanperintökohde.

Lähteet 

Syyrian maakunnat
Darwinin pommitus

Darwinin pommitus oli toisessa maailmansodassa keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien tekemä 19. helmikuuta 1942 pommituslento Darwiniin Australiaan. Hyökkäyksessä 242 lentokonetta iski Darwinin satamaa ja siellä olleita aluksia sekä kaupungin lentokenttiä. Pommituksen tarkoituksena oli estää liittoutuneita käyttämästä satamaa ja tukikohtia hyökkäyksiin Timoriin ja Jaavalle. Pommituksessa upotettiin kahdeksan alusta ja vahingoitettiin 25 muuta ja lisäksi 30 lentokonetta tuhoutui. Pommituksessa kuoli 235 ihmistä. Japanilaiset menettivät neljä lentokonetta ja kaksi lentäjää kuoli ja yksi miehistön jäsen joutui sotavangiksi. Kyseessä oli suurin Australiaa vastaan kohdistunut hyökkäys toisen maailmansodan aikana.

Taustaa 
Amiraali Nagumon johtama 1. lentotukialuslaivasto oli usein Jaavan eteläpuolella, mikä piti ABDAn epätietoisena japanilaisten seuraavasta kohteesta. Port Darwin oli saman aikaisesti muodostunut tärkeäksi ellei jopa elintärkeäksi tukialueeksi lentokoneille ja joukoille, joita lähetettiin Alankomaiden Itä-Intiaan. Se oli samalla Jaavan alueen lähin satama. Japanilaisten kannalta Darwinin tuhoaminen ei ainoastaan estäisi apujoukkojen toimittamista pohjoiseen vaan lisäksi demoralisoisi Australian hallintoa.

Port Darwiniin tehtävää iskua varten koottiin osasto, joka ei merkittävästi poikennut Pearl Harboriin hyökänneestä osastosta lukuun ottamatta taistelulaivojen puuttumista. Osastoon kuuluivat lentotukialukset Kaga, Akagi, Hiryū ja Sōryū sekä raskaat risteilijät Tone ja Chikuma. Osaston suojana oli kevyen risteilijä Abukuman alainen hävittäjälaivue, johon kuuluivat Urakaze, Isokaze, Tanikaze, Hamakaze, Kasumi, Shiranui ja Ariake.

Hyökkäys 
Nagumon johtama neljän lentotukialuksen muodostama osasto eteni 220 merimailin päähän Port Darwinista. Aluksilta nousi 19. helmikuuta 188 Aichi D3A1 syöksypommittajaa, Nakajima B5N2 torpedopommittajaa ja Mitsubishi A6M2 hävittäjää. Saman aikaisesti 54 kaksimoottorista Mitsubishi G4M1  pommikonetta saapui Kendarista osallistuakseen hyökkäykseen. Hyökkäys alkoi kello 09.30.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Tyynenmeren sota toisessa maailmansodassa
Toisen maailmansodan lentopommitukset
1942
Homsin maakunta

Homs ()  on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta. Pinta-alaltaan (42 223 km²) se on Syyrian laajin maakunta. Vuonna 2011, ennen sisällissotaa, sen väkiluvuksi arvioitiin 1,8 miljoonaa. Maakunnan pääkaupunki on Homs.

Homsin maakunta rajautuu kaakossa Irakiin ja Jordaniaan. Lounaassa naapurina on Damaskosta ympäröivä maaseutumaakunta Rif Dimašq, lännessä Libanon ja Tartusin, pohjoisessa Haman ja Ar-Raqqan sekä koillisessa Dayr az-Zawrin maakunta.

Maakunta jakautuu seitsemään piirikuntaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Syyrian maakunnat
Tartusin maakunta

Tartusin maakunta on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta. Sen pinta-ala on 1 892 km². Vuonna 2011, ennen sisällissotaa, sen väkiluvuksi arvioitiin 797 000. Maakunnan pääkaupunki on Tartus.

Maakunta rajoittuu etelässä Libanoniin, lännessä Välimereen, pohjoisessa  Latakian sekä idässä Haman ja Homsin maakuntaan.

Paikallishallintoa varten maakunta on jaettu viiteen piirikuntaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Syyrian maakunnat
Haman maakunta

Hama () on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta. Maakunnan pinta-ala on 8 883 km². Vuoden 2011 tammikuussa asukasluku oli 2,113 miljoonaa. Saman vuoden lopussa, kun Syyrian sisällissota oli jo meneillään, väkiluvuksi arvioitiin enää 1,628 miljoonaa. Maakunnan pääkaupunki on Hama.

Maakunta rajoittuu idässä ja etelässä Homsin, lännessä Tartusin ja Latakian, pohjoisessa Idlibin, Aleppon ja al-Raqqan maakuntaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Syyrian maakunnat
Inga Juuso

Inga Juuso (5. lokakuuta 1945 Jokimukka, Ruotsi – 23. elokuuta 2014) oli norjansaamelainen joikutaiteilija. Hän esiintyi sekä yksin että eri kokoonpanojen kanssa ja konsertoi ympäri maailmaa. Uransa myöhäisvaiheessa hän oli Tromssan lääninjoikaaja. Ennen taiteilijanuraansa hän työskenteli radiotoimittajana.

Juuso hallitsi traditionaalisen joikun ja hänen ilmaisuaan luonnehdittiin vahvan jylhäksi. Perinteisen joikutyylin lisäksi hän teki taiteellisia kokeiluja ja kehitti joikutaidetta yhdessä muun muassa saamelaisten pop-yhtyeiden kanssa.

Juuso oli myös näyttelijä: hän näytteli lukuisissa saamelaisteatteri Beaivvášin tuotannoissa ja ruotsalaisissa saamelaisteattereissa 1980-luvulta alkaen. Hänellä oli niin ikään rooli Nils Gaupin elokuvassa Kautokeinon kapina (2008).

Juuso on palkittu taiteilijanurastaan useilla Norjan merkittävimmillä säveltaiteen palkinnoilla. Hänelle annettiin Spellemannprisen-palkinto vuonna 2011.

Diskografia
Ravddas Ravddi, DAT (1991)
Skáidi - When the rivers meet, DAT (2007)
Váimmu Ivnit - Patterns of the heart, DAT (2008)
Bárut/Inga Juuso – Bálggis (2011)
Inga Juuso & Harald Skullerud – Juusk (2011)

Lähteet

Aiheesta muualla
Lapinkansa.fi
 Nordlys.no
Nrk.no
Rummuttaja.fi
Vuelie, viralliset internet-sivut

Saamelaiset laulajat 
Saamelaiset näyttelijät
Vuonna 1945 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Áillohaš-musiikkipalkinnon saajat
Hyrsky

Hyrsky tarkoittaa seuraavia:

 moottoritorpedovene Hyrsky, Suomen merivoimien alus, myöhemmin moottoritykkivene
 Hyrsky, sukunimenä:
 F. A. Hyrsky (1886–1937), levyseppä, Suomen Punaise Kaartin yleisesikunnan lääkintäosaston päällikkö
 Tuomas Hyrsky, heraldikko ja kunniamerkkiasiantuntija
 Veli Hyrsky (s. 1909), kommunisti, Veli Hyrskyn taistelujärjestön perustaja.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Valta (sukunimi)

Valta tai Walta on suomalainen sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Aappo Walta (1843–1915), maanviljelijä ja valtiopäivämies
 August Valta (1892–1965), kansanedustaja (sd)
 Essi Valta, oik. Ester Valta (1905–1999), kirjailija
 Ilona Walta (s. 2006), jalkapalloilija
 Kalle Valta (1876–1955), pienviljelijä, kansanedustaja (sd)
 Matti Valta (s. 1957), valokuvaaja ja kuvataiteilija
 Ossi-Pekka Valta (s. 1991), mäkihyppääjä
 Päivi Walta (s. 1955), shakinpelaaja.
Arponen

Arponen on suomalainen sukunimi. Se on seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Antti O. Arponen (1950–2015), toimittaja ja tietokirjailija
 Elina Arponen, pelialan sarjayrittäjä
 Koop Arponen (s. 1984), laulaja
 Markku Arponen (s. 1943), hovioikeuden ent. presidentti
 Seppo Arponen (s. 1943), yritysjohtaja, teollisuusneuvos ja jääkiekkovaikuttaja.
Aleppon maakunta

Aleppo on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta. Maakunnan pinta-ala on 18 500 neliökilometriä. Vuoden 2011 tammikuussa, ennen sisällissotaa, maakunnan väkiluvuksi kirjattiin 5,927 miljoonaa. Saman vuoden lopussa sisällissodan ollessa jo meneillään väkiluvun arvioitiin pudonneen yli miljoonalla asukkaalla noin 4,868 miljoonaan. Maakunnan pääkaupunki on Aleppo.

Maakunta rajoittuu idässä Rakkan (ar-Raqqan), etelässä Haman ja lännessä Idlibin maakuntaan sekä pohjoisessa Turkkiin.

Lähteet

Aiheesta muualla

Syyrian maakunnat
Idlibin maakunta

Idlib ()  on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta.  Se sijaitsee maan luoteisosassa. Maakunnan pinta-ala on 6 097 neliökilometriä. Maakunnan pääkaupunki on Idlib.

Vuoden 2011 tammikuussa, ennen Syyrian sisällissotaa, maakunnan väkiluvuksi kirjattiin 2,072 miljoonaa. Saman vuoden lopussa, kun sota oli jo meneillään, väkiluvun arvioitiin pudonneen jo yli puolella miljoonalla noin 1,501 miljoonaan.

Maakunta rajoittuu idässä Aleppon, etelässä ja lounaassa Haman, lännessä Latakian maakuntaan sekä pohjoisessa Turkkiin.

Unescon maailmanperintökohteeksi julistetut Pohjois-Syyrian muinaiset kylät sijaitsevat pääosin Idlibin maakunnassa.

Toukokuussa 2015 islamistikapinallisryhmien liittouma Jais al-Fateh kertoi vallanneensa lähes koko maakunnan ja kaikki sen tärkeimmät kaupungit. Sittemmin esimerkiksi Idlibin kaupungin hallinta on keskittynyt Syyrian opposition sotilaalliselle järjestölle, Vapaan Syyrian armeijalle, joka onnistui häätämään Isisin ja muita ääri-islamistien joukkoja pois.

Lähteet

Aiheesta muualla

Syria conflict: Al-Nusra fighters kill Druze villagers (11.6.2015)  (bbc.com)

Syyrian maakunnat
Al-Raqqan maakunta

Ar-Raqqan maakunta (, Rakkan maakunta) on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta. Maakunnan pinta-ala on 19 616 neliökilometriä. Vuonna 2011, ennen sisällissotaa, sen väkiluvuksi arvioitiin 944 000. Maakunnan pääkaupunki on Rakka.

Maakunta rajoittuu idässä Hasakan ja Dayr az-Zawrin, etelässä Homsin, lounaassa Haman sekä lännessä Aleppon maakuntaan. Pohjoisessa rajanaapurina on Turkki.

Maakunta jakautuu kolmeen piirikuntaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

E-Raqqa  (Esyria.sy)

Syyrian maakunnat
Dayr al-Zawrin maakunta

Dayr al-Zawr () on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta. Maakunnan pinta-ala on 33 060 km². Vuonna 2011, ennen sisällissotaa, sen väkiluvuksi arvioitiin 1,2 miljoonaa. Maakunnan pääkaupunki on Deir ez Zor.

Maakunta rajoittuu idässä ja etelässä Irakiin. Lounaassa naapurina on Homsin, luoteessa ar-Raqqan ja koillisessa Hasakan maakunta.

Aluehallinnon toisella tasolla maakunta jakautuu kolmeen piirikuntaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Dayr al-Zawr. Syria  (britannica.com)

Syyrian maakunnat
Al-Hasakan maakunta

Hasakan maakunta (, ) on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta. Maakunnan pinta-ala on 6 097 km². Vuonna 2011, ennen sisällissotaa, sen väkiluvuksi arvioitiin 1,5 miljoonaa. Maakunnan pääkaupunki on Hasaka.

Maakunta rajoittuu pohjoisdessa Turkkiin ja idässä Irakiin. Etelässä naapurina on Dayr az-Zawrin ja lännessä ar-Raqqan maakunta.

Aluehallinnon toisella tasolla maakunta on jaettu neljään piirikuntaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Al-Ḥasakah. Syria  (Britannica.com)

Syyrian maakunnat
As-Suwaydan maakunta

As-Suwaydan maakunta  () on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta.  Maakunnan pinta-ala on 5 550 km². Vuonna 2011, ennen sisällissotaa, sen väkiluvuksi arvioitiin 370 000. Maakunnan pääkaupunki on As-Suwayda. Suuri enemmistö maakunnan väestöstä on druuseja.

Maakunta rajautuu etelässä Jordaniaan. Lännessä naapurina on Dar'an ja pohjoisessa sekä koillisessa Rif Dimašqin maakunta.

Maakunnan alueella sijaitsee noin 1 800 metrin korkeuteen kohoava Jabal al-Duruzin vuori.

Lähteet

Aiheesta muualla

Syyrian maakunnat
Niilo Saarinen (alus)

Pelastusristeilijä Niilo Saarinen on kapteeni Niilo Saarisen mukaan nimetty pelastusristeilijä.

Alus on teräsrunkoinen, jääkeulalla ja ns. risteilijänperällä varustettu ja sen alkuperäinen koneteho oli 320 hevosvoimaa.

Kapteeni Saarisen jäätyä eläkkeelle valmistui seuraavana vuonna Haminan telakalla Kotkaa varten uusi teräsrunkoinen pelastusristeilijä, joka sai hänen nimensä. Se oli ensimmäinen jäätä murtava pelastusalus ja sillä ajettiinkin runsaasti kelirikkoajoa Haapasaareen. Aluksessa on myös alusta alkaen ollut keulakannelle sijoitettu kiinteä vesitykki jolle voimaa antaa 8000 litran minuuttitehoinen palopumppu. Varustukseen kuuluu myös mastoon liitetyt sumusuuttimet, joiden luoman suojaverhon turvin alus voi mennä aivan kiinni palavaan laivaan. Varustusta tarvittiin vuonna 1963 kun Rankin saarella syttyi tulipalo sotilaskotirakennuksessa: Niilo Saarinen toi paikalle sammuttajia ja tuki sammutustyötä vesitykkinsä avulla. Alus vapautui Kotkasta vuonna 1968 kun pelastusristeilijä Wilhelm Wahlforss valmistui. 

Saarinen siirtyi vuonna 1968 aluksi Tornioon, mutta osoittauduttuaan liian suureksi Tornion ahtaille vesille sen uudeksi sijoituspaikaksi tuli Raahe. Alus katsastettiin jo varhain kotimaanliikenteen lastilaivaksi ja hinaajaksi, ja sitä on pidetty liikenteessä ympärivuotisesti.  Sitä on toisinaan käytetty myös saaristoristeilyaluksena. Lisäksi alus on jo Raaheen tulostaan asti toiminut lisähinaajana Rautaruukin satamassa.  Sen työparina toimi ensin Rautaruukin hinaaja m/s Rautaluoto (Myöh. Jyry)  ja nykyään Raahen Meriapu oy:n Isbjörn .

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Meripelastusseuran vuosijulkaisu 1961: Unto Lindqvist: "Pelastusristeilijä Niilo Saarinen'' laskettu vesille"
 Suomen meripelastusseura, PR Niilo Saarinen 
 pv Merikokko 

Pelastusristeilijät
Suomen Meripelastusseura
Damaskoksen maakunta

Damaskoksen maakunta () on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta.  Maakunnan pinta-ala on vain 105 km². Vuonna 2011, ennen sisällissotaa, sen väkiluvuksi arvioitiin 1,75 miljoonaa. Maakunnan pääkaupunki on Damaskos.

Lähteet

Aiheestam muualla

Syyrian maakunnat
Al-Qunaytran maakunta

Al-Qunaytran maakunta, myös Quneitran maakunta tai Kuneitran maakunta () on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta. Maakunnan pinta-ala on 685 km². Vuonna 2011, ennen sisällissotaa, sen väkiluvuksi arvioitiin 90 000. Maakunnan pääkaupunki on Kuneitra (Al-Qunaytira, El-Kuneitra).

Israel on miehittänyt suurinta osaa maakunnasta vuodesta 1967 alkaen.

Katso myös
Golanin kukkulat

Lähteet

Aiheesta muualla

Al-Qunayṭirah  (britannica.com)

Syyrian maakunnat
Mies yli laidan

Vesiliikenteessä mies yli laidan tarkoittaa hätätilannetta, jossa henkilö on pudonnut aluksesta veden varaan. Sana mies tarkoittaa tässä yhteydessä henkilöä sukupuoleen katsomatta.

Pelastusliivit on tarkoitettu suojaamaan hukkumiselta veden varaan vahingossa jouduttaessa. Putoamisen havainnut henkilö huutaa Mies yli laidan!. Alus käännetään tulosuuntaan kulkemaan samalla kulku-uralla. Pelastamista vaikeuttaa veteen pudonneen vaikea havaittavuus kovassa aallokossa ja konevoimalla kulkevissa aluksissa potkurin aiheuttama silpoutumisvaara.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vesiliikenne
Albin Pulkkinen

Albin Pulkkinen (21. huhtikuuta 1875 Mikkelin pitäjä – 29. lokakuuta 1944 Joensuu) oli suomalainen kihlakunnantuomari, kansanedustaja ja maaherra.

Pulkkisen vanhemmat olivat maanviljelijä Petter Juhana Pulkkinen ja Ulla Maria Noponen. Hän pääsi ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta 1893 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1897 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1903. Pulkkinen sai varatuomarin arvon 1905.

Pulkkinen oli senaatin siviilitoimituskunnan kanslistina 1907–1909, protokollasihteerinä 1909–1912, oikeustoimituskunnan ja sittemmin oikeusministeriön esittelijäsihteerinä 1912–1922, kansliapäällikkönä 1918–1927 ja esittelijäneuvoksena sekä lainsäädäntö– ja oikeushallintoasiain osastopäällikkönä 1922–1927. Pulkiinen oli Mikkelin läänin maaherrana 1927–1933 ja viimeksi kihlakunnantuomarina Ilomantsissa 1933–1944.

Pulkkinen oli Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustajana 1922–1924 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä ja hän toimi eduskunnan lakivaliokunnan puheenjohtajana 1923–1924. Pulkkinen oli myös Joensuun kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana ja Valtioneuvoston virkamiesyhdistyksen johtokunnan puheenjohtajana.

Pulkkinen oli naimisissa vuodesta 1905 Aino Serafia Ollikaisen kanssa.

Lähteet 

Suomalaiset juristit
Suomalaiset virkamiehet
Kansanedustajat
Kansallisen Edistyspuolueen poliitikot
Joensuun kaupunginvaltuutetut
Mikkelin läänin maaherrat
Etelä-Savon vaalipiiri
Vuonna 1875 syntyneet
Vuonna 1944 kuolleet