joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 1994

Vuoden 1994 koripallon maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Kanadassa 4.-14. elokuuta. Kisojen lopputurnaukseen selviytyi 16 maata. Mestaruuden voitti tappioitta pelannut Yhdysvallat, hopeaa saavutti Venäjä ja pronssia Kroatia. Turnauksen korikuningas oli Australian Andrew Gaze ja arvokkain pelaaja Yhdysvaltain Shaquille O’Neal.

Areenat 
MM-kilpailujen lopputurnaus pelattiin kolmella areenalla:

Osallistujamaat

Aasia (2)

Afrikka (2)

Amerikka (4+2)

 (isäntämaa)

 

Eurooppa (5)

Oseania (1)

Alkulohkot

Lohko A

Lohko B

Lohko C

Lohko D

Pudotuspelit

Loppuottelu

Sijoitukset

Palkitut

Tähdistöjoukkue 
Lähde:

  Sergei Bazarevitš
  Reggie Miller
  Shawn Kemp
  Dino Rađa
  Shaquille O’Neal (MVP)

Lähteet 
 XII World Championship (Toronto 1994) linguasport.com

Viitteet

Aiheesta muualla 
 1994 World Championships for Men FIBA Archive 

Koripallon maailmanmestaruuskilpailut
Vuoden 1994 koripallo
Kanadan koripallo
Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 1990

Vuoden 1990 koripallon maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Argentiinassa 8.-19. elokuuta. Kisojen lopputurnaukseen selviytyi 16 maata. Mestaruuden voitti Jugoslavia, hopeaa saavutti Neuvostoliitto ja pronssia Yhdysvallat. Turnauksen korikuningas oli Brasilian Oscar Schmidt ja arvokkain pelaaja Jugoslavian Toni Kukoč.

Areenat 

Vuoden 1990 MM-kilpailujen lopputurnaus pelattiin kuudessa eri kaupungissa:
 Buenos Aires
 Córdoba
 Rosario
 Salta
 Santa Fe
 Villa Ballester

Sijoitukset

Lähteet 
 1990 World Championships for Men archive.fiba.com

Viitteet 

Koripallon maailmanmestaruuskilpailut
Vuoden 1990 koripallo
Argentiinan koripallo
Corning Gorilla Glass

Corning Gorilla Glass tai lyhyemmin Gorilla Glass on Corningin valmistama, kestävä, alkali-aluminosilikaatilla vahvistettu kosketusnäyttömatkapuhelimien näyttölasi. Gorilla Glass mahdollistaa puhelimien ohuen ulkomuodon. Sitä käytetään esimerkiksi älypuhelimissa, taulutietokoneissa, tietokoneissa ja televisioissa.

Seuraajat

Gorilla Glass 2  
Uusi 2.0-versio Corning Gorilla Glassista mahdollistaa puhelimen 20 % entistä ohuemman ulkomuodon. Se julkaistiin 24. lokakuuta 2012.

Gorilla Glass 3 
Corning Gorilla Glass 3 takaa yhtiön mukaan jopa kolminkertaisen suojan Gorilla Glass 2:een verrattuna. Gorilla Glass 3 on 0,7 mm paksu.

Gorilla Glass 4 
Corning Gorilla Glass 4 on Corning Gorilla Glass 3:n seuraaja. Se selviytyy ehjänä jopa 80 %:n todennäköisyydellä pudottamisesta metrin korkeudesta asfaltille tai muulle kovalle alustalle, vaikka on vain 0,4 millimetriä paksu. Samsung käytti Gorilla Glass 4:ää ensimmäisenä, jo ennen sen virallista julkaisua.

Gorilla Glass 5 
Gorilla Glass 5 julkaistiin 21. heinäkuuta 2016. Valmistaja lupaa sen selviytyvän ehjänä 80%:ssa pudotuksista 1,6 metrin korkeudesta kovalle alustalle. Ensimmäinen Gorilla Glass 5:ttä käyttävä älypuhelin oli Samsung Galaxy Note7.

Gorilla Glass 6

Gorilla Glass Victus

Lähteet 

Lasi
Clarisse Agbegnenou

Clarisse Agbegnenou (s. 25. lokakuuta 1992 Rennes) on ranskalainen judon olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari. Hän on kilpaillut 63 kg:n painoluokassa vuodesta 2009 lähtien.

Agbegnenou voitti maailmanmestaruuden Tšeljabinskissa 2014 kukistettuaan loppuottelussa israelilaisen Yarden Gerbin. Hän sai MM-hopeaa Rio de Janeirossa 2013 hävittyään Gerbille finaalissa ja Astanassa 2015 hävittyään loppuottelussa slovenialaiselle Tina Trstenjakille. Hän voitti MM-kultaa Budapestissa 2017 kukistettuaan finaalissa Trstenjakin sekä Bakussa 2018 ja Tokiossa 2019 voitettuaan kummallakin kerralla loppuottelussa japanilaisen Miku Tashiron. Hän voitti maailmanmestaruuden jälleen Budapestissa 2021 kukistettuaan finaalissa slovenialaisen Andreja Leškin. Joukkuekilpailussa hän voitti maailmanmestaruuden 2014, sai MM-hopeaa 2018 sekä MM-pronssia 2013 ja 2017.

Agbegnenou saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 hävittyään loppuottelussa Tina Trstenjakille. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Agbegnenou voitti kultaa 63 kg painoluokassa, jossa hänen vastustajansa loppuottelussa oli jälleen Trstenjak. Hän oli lisäksi mukana Ranskan judojoukkueessa, joka voitti sekajoukkuekilpailun kultaa.

Agbegnenou voitti Euroopan-mestaruuden Budapestissa 2013 kukistettuaan loppuottelussa venäläisen Marta Labazinan, Montpellier’ssa 2014 ja Tel Avivissa 2018, joissa  hän voitti finaalissa Tina Trstenjakin, sekä Prahassa 2020, jossa kukisti loppuottelussa itävaltalaisen Magdalena Krssakovan. Hän sai EM-pronssia Tšeljabinskissa 2012 ja sijoittui viidenneksi Varsovassa 2017. EM-joukkuekilpailussa hän saavutti kultaa 2014 sekä hopeaa 2012 ja 2013. Hän voitti kultaa Minskin Euroopan kisoissa 2019 kukistettuaan loppuottelussa Alice Schlesingerin. Bakun Euroopan kisoissa hän sai 63-kiloisissa pronssia ja joukkuekilpailussa kultaa.

Hän sai alle 20-vuotiaiden MM-pronssia 2011 ja voitti kadettien (alle 17-v.) Euroopan-mestaruuden 57 kg:n sarjassa 2008.

Agbegnenou on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kahdeksantoista turnausvoittoa, kuusi kakkossijaa ja kaksi kolmossijaa sekä maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa yhden voiton ja yhden kolmossijan. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kolme Ranskan-mestaruutta. Hän voitti sotilaiden maailmanmestaruuden 2018.

Lähteet 

Ranskalaiset judokat
Ranskalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Mandy Gaynor

Mandy Gaynor (oikealta nimeltään Amanda Ashley, o.s. Gaynor) on Apulanta-yhtyeen ensimmäinen basisti. Hän on kotoisin Uticasta New Yorkista ja toimi Apulannan basistina vaihto-oppilasvuonnaan 1992–1993. Hän soittaa yhtyeen ensimmäisellä EP-levyllä Mikä ihmeen Apulanta?, jonka kappaleen Silmämuna hän on sanoittanut. Basson lisäksi hän soittaa levyllä pasuunaa. Vaihto-oppilasvuoden päätyttyä yhtyeeseen liittyi Tuukka Temonen, jonka perheessä Gaynor oli asunut vaihto-oppilasvuotensa viimeiset ajat. Myöhemmin Gaynor opiskeli hammaslääketiedettä Pennsylvanian yliopistossa ja on työskennellyt lasten hammaslääkärinä Kentuckyssa.

Lähteet 

Apulanta-yhtyeen jäsenet
Yhdysvaltalaiset basistit
Yhdysvaltalaiset hammaslääkärit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Ilman kavaluutta

Ilman kavaluutta on suomalainen television minisarja vuodelta 1996. Tekemänsä henkilökohtaisen velkatakauksen vuoksi vaikeuksiin joutuneesta nuoresta naisesta kertovan sarjan on käsikirjoittanut Tove Idström ja ohjannut Peter Lindholm. Sen tarina sai vaikutteita Suomen 1990-luvun alun laman monille aiheuttamista taloudellisista vaikeuksista.

Ennen 1990-luvun lamaa lainaa sai pankista lainaa lähes olemattomilla takuilla. Moni tuli kirjoittaneeksi nimensä takauspaperiin seurauksia miettimättä. 

Ilman kavaluutta -sarja kertoo itsenäisestä naisesta, joka joutuu maksamaan entisen poikaystävänsä pankkilainan. Paula ei niele kohtaloaan kakistelematta, vaan pistää myös miehen maksamaan. Koston keskellä hän huomaa, että väärintekijä onkin joku paljon isompi kuin entinen rakastettu. Kuka tai mikä onkaan Paula koston kohde? 

Neliosainen sarja on TV1 Draamaohjelmien tuotanto vuodelta 1996.

Ilman kavaluutta -sarjan kaikki jaksot olivat katsottavissa Yle Areenassa maaliskuusta 2018 maaliskuuhun 2019 saakka. Sarja oli osa Toivottujen arkistodraamojen julkaisua.

Juoni
Nuori opettaja Paula (Niina Nurminen) on mennyt takaamaan pankin myöntämän lainan entiselle miesystävälleen Ilkalle (Vesa Vierikko), vastuuttomalle ja menevälle valokuvaajalle, jolla ei ole aikomustakaan maksaa velkaansa. Paula joutuu maksajaksi ja yrittää selviytyä tekemällä montaa eri työtä. Hän aloittaa kostoretken Ilkkaa ja lainan antanutta pankkia vastaan. Kirjapainon siivoojana hän keksii juonen häneltä rahaa vaativaa joustamatonta pankkia vastaan.

Jaksot
Jakso 1: Omavelkaisena takaajana

Opettajana työskentelevä Paula on taannut entisen poikaystävänsä lainan ja joutuu yllättäen sen maksajaksi. Neuvottelut pankin ja Ilkan kanssa eivät tuota tulosta. Paula hankkii tietokoneen.

Jakso 2: Kunnianvastaisissa ja arvottomissa olosuhteissa

Paula joutuu taloudelliseen ahdinkoon laina- ja korkokulujen takia. Hän päättää kostaa ja laittaa syylliset maksamaan tavalla tai toisella. Työpaikka kirjapainon siivoojana avaa jännittävän mahdollisuuden. Paula lainaa kirjastosta tietokonekirjoja.

Jakso 3: Neuvokas ja rohkea

Pankissa tapahtuu outoja. Valitettavasti myös ulkopuoliset joutuvat osallisiksi tapahtumiin. Pankin turvallisuuspäällikön epäilykset heräävät. Paula tutustuu pankin järjestelmäpäällikköön.

Jakso 4: Yhdeksän syntiä anteeksi

Paulan täytyy saada toteutettua kostosuunnitelma nopeasti, sillä kaikki uhkaa paljastua. Paula tapaa Ilkan luona illallisen merkeissä.

Näyttelijät

Aiheesta muualla
Ilman kavaluutta Ylen Elävässä arkistossa
 
 

Suomalaiset draamasarjat
1990-luvun televisiosarjat
Peter Lindholmin ohjaamat elokuvat
Yhteiskunnalliset elokuvat
Wayward Pines

Wayward Pines on vuonna 2015 esitetty yhdysvaltalainen televisiosarja. Sen loi Chad Hodge Blake Crouchin samannimisen romaanitrilogian pohjalta. 10-osainen sarja adaptoi pääpiirteissään koko trilogian.

Sarjan ensiesitys oli sekä Yhdysvalloissa että muualla maailmassa 14. toukokuuta 2015. Suomessa sarjaa on esitetty FOX-televisiokanavalla.

FOX ilmoitti ensin, ettei sarja saa toista tuotantokautta, mutta joulukuussa 2015 ilmoitettiin toisesta kaudesta, joka esitetään kesällä 2016.

Rooleissa

Juoni 

Sarja kertoo salaisen palvelun agentista, joka lähtee etsimään kahta kadonnutta agenttia ja päätyy pieneen Wayward Pinesin kaupunkiin. Pian hän ymmärtää, ettei ehkä koskaan lähde Wayward Pinesista, ainakaan elävänä.

Jaksot

|}

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen USA-kotisivu 
 Virallinen Australia-kotisivu
 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Foxin televisio-ohjelmat
Malmin hautausmaan rautatie

Malmin hautausmaan rautatie oli Helsingissä Malmin rautatieasemalta Malmin hautausmaalle vuosina 1895–1954 johtanut noin kahden kilometrin pituinen rautatien haararata.

Malmin hautausmaa sijaitsee Helsingistä itään ja pohjoiseen johtaneen vanhan päätien varrella, joka kulki sen ohi nykyisen Pihlajamäentien kohdalla. Koska vuonna 1894 käyttöön otettu hautausmaa kuitenkin oli melko kaukana kaupungin silloisen alueen ulkopuolella, sinne järjestettiin ratayhteys rakentamalla Malmin asemalta sinne johtava pistoraide.

Säännöllinen junaliikenne käynnistyi jo helmikuussa 1895. Kuljetuksia hautausmaalle oli ensin kahdesti, sittemmin viidesti viikossa. Junassa oli aina kaksi ruumisvaunua vainajille ja neljä henkilövaunua saattoväelle, papeille ja hautausmaalla vieraileville. Ruumisjunat lähtivät Malmille alkujaan Töölön tavara-aseman laidalla sijainneelta ruumisasemalta tai Leppäsuon ruumishuoneelta, kunnes Harjun ruumishuone Aleksis Kiven kadulla valmistui 1921.

Malmin hautausmaalla ei ollut omaa junasuorittajaa, vaan junat liikkuivat Malmin asemapäällikön vastuulla. Malmin asemalla oli omat opastimet tätä rataa varten ja aseman opastintaulussa erilliset merkinnät. Hautausmaalle rakennettiin 1897 yhä jäljellä oleva asemarakennus, joka tarkkaan ottaen oli pelkkä odotussali: siellä ei ollut lipunmyyntiä eikä junasuoritusta, joista huolehti junan konduktööri. Junalipuissa oli risti hautausmaa­junan merkkinä, ja seura­kunta­yhtymä sai lipputulot. Liikennöitsijänä toimi Valtionrautatiet.

Erikoisuutena radan liikennöintiohjeista mainitaan, että veturien oli mentävä hautausmaan raiteille mahdollisimman vähillä höyryillä, ettei varoventtiili olisi alkanut puhaltaa hautausmaalla oltaessa. Se olisi nimittäin voinut häiritä hautajaisia.

Toisen maailmansodan jälkeen tästä järjestelystä kuitenkin luovuttiin. 
Rata poistettiin käytöstä vuonna 1954 ja Harjun ruumishuone muutamaa vuotta myöhemmin. Osa radasta toimi jonkin aikaa Osuusliike Elannon Teerikukontien varaston pistoraiteena, mutta nyttemmin kiskot on purettu.

Ratapenger on yhä olemassa Teerisuontien ja Tattariharjuntien rajaamalla osalla, ja nykyään siinä kulkee Vanhanradanraitiksi nimetty pyörätie. Samoin hautausmaan aidassa on yhä portti, josta junat aikoinaan kulkivat. Entinen Harjun ruumishuone toimii nykyään nuorisotalona.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomen entiset rautatiet
Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat
Malmi
Timo Mäkeläinen

Timo Olli Tapani Mäkeläinen (s. 1940) on suomalainen matemaatikko ja emeritusprofessori. Hän oli Helsingin yliopiston sovelletun matematiikan professori vuodesta 1973. Hänen tutkimusalaansa on matemaattinen tilastotiede.

Lähteet 

Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset matemaatikot
Suomalaiset professorit
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Euroopan kaukovaellusreitistö

Euroopan kaukovaellusreitistö muodostuu useasta Euroopassa sijaitsevasta pitkästä vaellusreitistä. Ne kulkevat usean valtion halki ja ovat tyypillisesti useita tuhansia kilometrejä pitkiä. Kaukovaellusreittejä on kaksitoista ja niitä kulkee itä–länsi- ja etelä–pohjoinen-suunnissa. Reitistön on perustanut Euroopan vaellusliitto (European Ramblers' Association), jonka jäsenet vastaavat reitin merkitsemisestä ja huollosta. Reitit seuraavat pääasiassa olemassa olevia eri valtioiden alueella sijaitsevia vaellusreittejä.

Suomen läpi kulkee kaksi kaukovaellusreittiä, E6 ja E10. E6:n osuus Suomen alueella alkaa Kilpisjärveltä ja päättyy Turkuun, josta se jatkuu Ruotsiin ja Tanskaan. E10 puolestaan kulkee Nuorgamista Hankoon ja edelleen Saksaan. Molemmat reitit hyödyntävät muun muassa UKK-reittiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Eurooppa
Vaellusreitit
Mostafa Hicham Al-Gamal

Mostafa Hicham Al-Gamal (s. 1. lokakuuta 1988 Giza) on egyptiläinen moukarinheittäjä. 191 senttimetriä pitkä ja 96 kilogrammaa painava Al-Gamal edustaa Al-Ahly-seuraa.

Al-Gamal oli mukana kesäolympialaisissa 2012 Lontoossa ja 2021 Tokiossa, joissa hän jäi karsintaan. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä hän oli finaalin seitsemäs tuloksella 76,81. MM-kilpailuissa Daegussa 2011 ja Dohassa 2019 Al-Gamal karsiutui.Afrikan-mestaruuskilpailuista hänellä on kaksi kultaa, yksi hopea ja kaksi pronssia. Afrikan kisoista Al-Gamal on saavuttanut kolme kultaa ja Välimeren kilpailuista yhden kullan. Hän oli toinen maanosien cupissa 2014 ja 2018..

Al-Gamal on kilpaillut myös useasti Suomessa ja voittanut muun muassa vuoden 2015 Kaustisen moukarikarnevaalit.

Ennätykset 
 81,27 AR (Kairo 2014)

AR = maanosan ennätys

Lähteet 

Egyptiläiset moukarinheittäjät
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
ADAC Formula 4

ADAC Formula 4 () on vuonna 2015 käynnistynyt FIA:n hallinnoima Formula 4 -sarja, jonka kilpailut ajetaan pääosin Saksassa. Sarja sai alkunsa, kun se korvasi sitä edeltäneen ADAC Formel Masters -sarjan. Auton suunnittelee ja rakentaa italialainen Tatuus. Auton mallinimi on Tatuus F4-T014. Sen moottorina toimii 1.4 litran Abarth-turbo. Renkaat tulevat Pirelliltä. Pisteitä jaetaan jokaisessa kolmessa startissa kymmenelle parhaalle järjestyksessä 25, 18, 15, 12, 10, 8, 6, 4, 2, 1.

Mestarit 

Formula-sarjat
Saksan moottoriurheilu
Peters

Peters on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Anderson Peters (s. 1997),  grenadalainen keihäänheittäjä
 Arno Peters (1916–2002), saksalainen historioitsija ja kartografi, Petersin projektion laatija
 Beate Peters (s. 1959), saksalainen keihäänheittäjä
 Bernadette Peters (s. 1948), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
 Bill Peters (s. 1965), kanadalainen jääkiekkovalmentaja
 Brock Peters (1927–2005), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Carl Peters (1856–1918), saksalainen seikkailija, Saksan Itä-Afrikan valloittaja
 Christian Heinrich Friedrich Peters (1818–1890), tanskalais-yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, useiden asteroidien löytäjä
 Clarke Peters (s. 1952), yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko
 Dan Peters (s. 1967), yhdysvaltalainen rumpali
 Dimitri Peters (s. 1984), venäläis-saksalainen judoka
 Elizabeth Peters, oik. Barbara Mertz (1927–2013), yhdysvaltalainen jännityskirjailija
 Evan Peters (s. 1987), yhdysvaltalainen näyttelijä
 James Lee Peters (1889–1952), yhdysvaltalainen lintutieteilijä
 Jean Peters (1926–2000), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Josef Peters (1914–2001), saksalainen Formula 1 -kuljettaja
 Justin Peters (s. 1986), kanadalainen jääkiekkomaalivahti
 Karl Peters, oik. Kyösti Pietiläinen (1945–2017), suomalainen Ranskan muukalaislegioonan sotilas
 Lana Peters, Svetlana Allilujeva, Stalina (1926–2011), venäläis-yhdysvaltalainen kirjailija, Josif Stalinin tytär
 Luise Otto-Peters (1819–1895), saksalainen kirjailija
 Martin Peters (1943–2019), englantilainen jalkapalloilija, maailmanmestari ja valmentaja
 Mary Peters (s. 1939), brittiläinen viisiottelija
 Mary E. Peters (s. 1948), yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko ja ministeri
 Ralph Peters (s. 1952), yhdysvaltalainen sotilas ja kirjailija
 Randolph Peters (s. 1959), kanadalainen säveltäjä ja pianisti
 Roberta Peters (1930–2017), yhdysvaltalainen oopperalaulaja
 Rotimi Peters (s. 1955), nigerialainen pikajuoksija ja olympiamitalisti
 Steve Peters (s. 1960), kanadalainen jääkiekkoilija
 Susan Peters, Suzanne Carnahan (1921–1952), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Warren Peters (s. 1982), kanadalainen jääkiekkoilija
 Wilhelm Peters (1815–1883), saksalainen luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija
 Willem Peters (1903–1995), alankomaalainen kolmiloikkaaja
 Winston Peters (s. 1945), uusiseelantilainen poliitikko.
Täydellinen kesä

Täydellinen kesä (norj. Neste Sommer) on norjalainen komediasarja. Sarjan lähtötilanteessa Per Ivar ja Eva ovat saaneet käyttöönsä Evan vanhempien kesämökin, mutta täydellistä kesälomaa häiritsevät stressaaminen sekä välillä rasittavaksi yltyvät perheenjäsenet. Sarja on kuvattu Hvitstenissä Vestbyssä.

Sarjan 10-osainen ensimmäinen tuotantokausi esitettiin Norjassa keväällä 2014. Sitä katsoi keskimäärin 442 000 katsojaa. Sarjaa jatkettiin toiselle tuotantokaudelle, joka esitettiin Norjassa maalis–toukokuussa 2015. Toista kautta katsoi Norjassa yli puoli miljoonaa katsojaa. Kolmannen kauden kuvaukset alkoivat kesällä 2015 ja se esitettiin televisiossa seuraavana keväänä. Keväällä 2017 sarjasta esitettiin Norjassa neljäs tuotantokausi. Loppukeväästä 2017 puolestaan alkoivat viidennen tuotantokauden kuvaukset, jonka esittäminen alkoi helmikuussa 2018. Vuosina 2019–2021 esitettiin sarjan kuudes, seitsemäs, kahdeksas ja yhdeksäs tuotantokausi.

Ensimmäisen tuotantokauden esitti Suomessa MTV3-kanava kesä–elokuussa 2015. Se esitettiin vuonna 2015 myös Tanskassa ja Ruotsissa. MTV3 esitti toisen kauden kesä–elokuussa 2016 ja kolmannen kauden samaan aikaan kesällä 2017. MTV3 aloitti neljännen tuotantokauden esittämisen lokakuussa 2020 ja heti perään loppuvuodesta 2020 viidennen tuotantokauden. Kuudes tuotantokausi alkaa MTV3:lla heinäkuussa 2021. Suomessa myös Discovery+-suoratoistopalvelu on julkaissut sarjan kuudennen ja seitsemännen tuotantokauden.

Päärooleissa

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi

Neljäs tuotantokausi

Viides tuotantokausi

Kuudes tuotantokausi

Seitsemäs tuotantokausi

Kahdeksas tuotantokausi

Yhdeksäs tuotantokausi

Lähteet 

Norjalaiset komediasarjat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
MTV3:n televisio-ohjelmat
Kyah Simon

Kyah Pam Simon (s. 25. kesäkuuta 1991 Blacktown) on australialainen jalkapalloilija. Hän edustaa seurajoukkuetasolla alankomaalaista PSV Eindhovenia. Simon on edustanut urallaan myös muun muassa Central Coast Marinersia, Western Sydney Wanderersia, Sydney FC:tä ja Boston Breakersia. Simon on voittanut W-Leaguen mestaruuden 2009 ja 2013 sekä teki kaudella 2010-11 sarjassa eniten maaleja. Simon on pelannut myös Australian maajoukkueessa. Simon on edustanut Australiaa kahdesti MM-kisoissa 2011 ja 2015. Simon oli ensimmäinen aborginaali, joka teki maalin Australian maajoukkueessa.

Kyah Simonin pikkuserkku Gema Simon on myös maajoukkuejalkapalloilija.

Lähteet 

Australialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Etelänjauhiainen

Etelänjauhiainen (Bemisia tabaci) on jauhiaisten yläheimoon kuuluva pieni hyönteislaji, jonka ruumiin pinnalla on puuteri­maista pölyä. Etelänjauhiaisen kehitysasteet ovat muna, toukkavaiheet, valekotelo ja aikuinen. Etelänjauhiaisen kaikki kehitysasteet elävät lehtien alapinnoilla yleensä vanhemmilla alalehdillä. Etelänjauhiaisen munat ovat soikeita, vaalean kellanvihreitä ja noin 0,5 mm:n mittaisia. Nuoruusvaiheet ovat 0,5–1 mm:n pituisia, litteitä ja kellanvihreitä. Vain nuorin toukka-aste liikkuu. Valekoteloasteet ovat noin 1 mm:n pituisia, litteitä ja kellanvihreitä. Aikuisena etelänjauhiainen on 1,5 mm:n pituinen ja sen ruumis on väriltään kellertävä.

Etelänjauhiainen muistuttaa ansa­rijauhiaista (Trialeurodes vaporariorum), mutta on rakenteeltaan hennompi. 
Jauhiaisia on vaikea tunnistaa tarkasti, koska niiden ominaisuudet vaihtelevat mm. isäntäkasvin ja olosuhteiden mukaan ja lajin varma määritys vaatii aina laboratoriotutkimuksen.

Etelänjauhiainen imentä aiheuttaa lehtien kellastumista ja heikentää kasvua. Jauhiaisaikuiset ja -toukat erittävät mesikastetta, joka edistää härmä- ja nokisienten kasvua lehtien pinnoilla. Tämä heikentää osaltaan kasvien yhteyttämiskykyä. Pahempi ongelma on kuitenkin etelänjauhiaisen kyky levittää ainakin 60 eri virusta, joista pahimpia ovat tomaatin keltakäppyrävirus (TYLCV) ja kurkun keltatäplävirus (CYSDV).

Etelänjauhiainen on yleinen maapallon lämpimillä alueilla ja EU:n alueella siitä on pysyviä esiintymiä Välimeren maissa. Keski-Euroopassa ja Suomessa sitä esiintyy vain kasvihuoneissa. Etelänjauhiainen leviää kasvien mukana, joten Suomeen tuotavat kasvihuonekasvien taimet, leikkokukat ja ruukkukasvit voivat levittää lajia.

Etelänjauhiaisen isäntäkasveja, joiden kautta laji voi levitä ovat ainakin joulutähti (Euphorbia pulcherrima), gerbera (Gerbera × cantabrigiensis) begoniat (Begonia spp.), kiinanruusut (Hibiscus spp.), krysanteemi (Chrysanthemum × grandiflorum), kurkut (Cucumis spp.), paprika (Capsicum annuum) ja tomaatti (Solanum lycopersicum).

Etelänjauhiainen on kasvinterveyden suojele­misesta annetun lain (702/2003) tarkoittama hävitettävä kasvintuhooja, jota havaittaessa tai epäiltäessä on otettava yhteyttä kasvinsuoje­luviranomaisiin. Suomi on etelänjauhiaisen suhteen suoja-aluetta.

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Etelänjauhiainen (Bemisia tabaci)
Vieraslajit: Etelänjauhiainen (Bemisia tabaci)
Ruokavirasto: Etelänjauhiainen (Bemisia tabaci)
ITIS: Bemisia tabaci 
Iowa State University, Bug Guide: Bemisia tabaci - Sweetpotato Whitefly 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Bemisia tabaci (tobacco whitefly) 
Pherobase: Semiochemicals of Bemisia tabaci, the Sweetpotato whitefly 

Nivelkärsäiset
Tuhohyönteiset
Out Is Through

Out Is Through on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten kappale hänen kuudennelta (kansainvälisesti neljänneltä) studioalbumiltaan, So-Called Chaos. Kappale julkaistiin kesällä 2004 Yhdysvaltojen ulkopuolella. Kappaleen on tehnyt Alanis Morissette ja sen on tuottanut Alanis Morissette, John Shanks ja Tim Thorney. Kappaleesta ei onnistunut tulemaan hittiä, vaikka sitä markkinoitiin voimakkaasti Yhdysvaltojen ulkopuolella. Se pääsi Iso-Britannian listoilla parhaimmillaan sijalle 56.

Musiikkivideo
Kappaleen musiikkivideosta on kaksi eri versiota. Toisessa videossa Morissette esiintyy esiintyy bändinsä kanssa vuoden 2004 esityksessä, Iso-Britannian nuorten viikonloppuohjelmassa. Vaihtoehtoinen video kertoo fanitytöstä, joka juoksee yrittäen päästä Morissetten live-esitykseen, kunnes lopulta pääsee.

Listasijoitukset

Lähteet

Vuoden 2004 kappaleet
Alanis Morissetten kappaleet
Arne Hertz

Arne Hertz (s. 6. kesäkuuta 1939) on ruotsalainen entinen kartanlukija, joka aloitti uransa vuonna 1966 RAC-rallissa ruotsalaisen Olle Dahlin kartanlukijana. Vuoden 1969 kisoissa Hertz toimi pääsääntöisesti Simo Lampisen kartanlukijana. Vuosina 1971–1975 hän toimi kartanlukijana maanmiehilleen Ove Anderssonille ja Stig Blomqvistille.

Vuoden 1976 Suomen rallista alkaen Hertz istui usean vuoden ajan Hannu Mikkolan vakituisena kartanlukijana. Yhteistyö Mikkolan kanssa päättyi vuoteen 1990 ja Hertz istui seuraavaksi kahdeksi kaudeksi Toyotan saksalaisen Armin Schwarzin kyytiin. Kaudella 1993 Hertz ajoi vielä Hannu Mikkolan kanssa tämän ammattilaisuran viimeisessä kilpailussa Jyväskylässä.

Seuraavat neljä vuotta Hertz toimi japanilaisen Yoshio Fujimoton kartanlukijana lähinnä Aasian–Tyynenmeren rallisarjassa. Vuosi 1988 saudikuljettaja Abdullah Bakhasabin kartturina jäi Hertzin viimeiseksi vuodeksi ralliammattilaisena. Seuraavana vuonna hän oli vielä mukana kahdessa MM-rallissa, Ruotsissa maanmiehensä Mats Karlssonin ja Englannin rallissa entisen F1-kuljettaja Martin Brundlen kartanlukijana. Tällä erää viimeisen kerran Hertz toimi kartanlukijana Hannu Mikkolalle 2011 Italian Rallylegends-kilpailussa.

Lähteet 
 Arne Hertzin profiili eWRC-results.com-sivustolla.

Viitteet 

Ruotsalaiset kartanlukijat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Ramona Bachmann

Ramona Bachmann (s. 25. joulukuuta 1990 Malters, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija. Hän edustaa ranskalaisseura Paris Saint-Germainia. Hän on pelannut Sveitsin maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 123 maaottelua ja tehnyt niissä 53 maalia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Bachmann aloitti ammattilaisuransa 2006 luzernilaisessa FC Luzern Frauenissa, mutta siirtyi 2007 Umeå IK:hon, jossa pelasi vuoteen 2009 asti. Vuonna 2009 hänet valittiin Sveitsin parhaaksi naisjalkapalloilijaksi. Hänet valittiin ensimmäisenä WPS:n ulkomaalaisten varaustilauksessa Atlanta Beatiin, jossa pelasi yhden vuoden. Bachmann palasi takaisin Umeå:hon yhdeksi vuodeksi. Kauden päätteeksi hänet valittiin Damallsvenskanin parhaaksi pelaajaksi. Vuonna 2012 hän siirtyi FC Rosengårdiin. Sittemmin hän on pelannut saksalaisseura VfL Wolfsburgissa ja englantilaisseura Chelseassa ennen siirtymistään vuonna 2020 Paris Saint-Germainiin.

Bachmann valittiin alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009 turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Hän edusti Sveitsiä naisten MM-kilpailuissa 2015 ja EM-kilpailuissa 2017.

Lähteet 

Sveitsiläiset jalkapalloilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Cassandra Cain

Cassandra Cain on sarjakuvahahmo, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa Batman-sarjakuvissa. Cassandra on yksi Batgirlin nimellä esiintyneistä hahmoista. Hänen vanhempansa ovat Cain ja Lady Shiva, mutta myöhemmin Bruce Wayne adoptoi hänet tyttärekseen. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Batman-lehden numerossa #567 (heinäkuu 1999). Cassandra on käyttänyt myös alter egoa Black Bat.

Sarjakuvahahmot
Kylpyhuonesauna

Kylpyhuonesauna on rakenteeltaan erillinen sauna, joka on tavallisia saunaratkaisuja pienempi ja helpompi vaihtoehto. Pieneenkin kylpyhuoneeseen voi saada saunan, sillä kylpyhuonesauna vie kylpyammeen verran tilaa. Kylpyhuonesaunan runko on suunniteltu kestämään kylpyhuoneen olosuhteissa. Kylpyhuonesaunan seinien rakenteet ovat veden-, kosteuden- ja lämmöneristävästä materiaalista valmistettua erikoislevyä. Kylpyhuonesaunan ulkoseiniä voidaan hyödyntää myös suihkuseininä.

Kokoontaitettava kylpyhuonesauna

Kylpyhuonesaunoista on saatavissa myös kokoontaittuva versio, joka säästää tavallista kylpyhuonesaunaa enemmän tilaa. Kokoontaitettava kylpyhuonesauna vie tilaa vain, kun se on käytössä. Muutoin saunan voi taittaa pieneksi, jolloin lattiapinta-alan voi hyödyntää esimerkiksi kuivaustelineelle tai silityslaudalle. Kokoontaitettava kylpyhuonesauna sopii myös liikuntarajoitteisille. Saunasta voi nauttia pyörätuolissa, sillä kylpyhuonesaunaan suunniteltu kiuas tuo tasaiset löylyt alhaalta ylös asti. Tällöin löylyistä voi nauttia alalauteillakin, jos kiipeäminen ylälauteille on vaikeaa.

Erilaisia kylpyhuonesaunamalleja
Harvia tarjoaa kolmenlaisia kylpyhuonesaunoja, jotka ovat Sirius, Capella ja SmartFold. Sirius- ja Capella-kylpyhuonesaunat ovat tavallisia kylpyhuonesaunoja. Molemmissa malleissa on käytetty paljon lasipintaa, joka tuo avaruutta kylpyhuoneeseen. Capella-kylpyhuonesaunassa on lisäksi liukuovet, jotka säästävät tilaa.
Kokoontaitettava SmartFold on palkittu Goldenwave-palkinnolla.

Lähteet 

Saunatyypit
Lena Petermann

Lena Petermann (2. helmikuuta 1994, Cuxhaven, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edustaa seurajoukkuetasolla SC Freiburgia. Aikaisemmin urallaan hän on edustanut UCF Knightsia ja Hamburgeria. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 16 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia, joista kaksi ensimmäistä MM-kilpailuissa 2015. Hän on voittanut alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2014.

Lähteet

Viitteet 

Saksalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Tauno Mäki

Tauno Mäki -nimisiä henkilöitä ovat:

 Tauno T. Mäki (s. 1926), tekniikan tutkija ja professori
 Tauno V. Mäki (1912–1983), ampuja, metsästysasiantuntija ja eräkirjailija
Giro Rosa

Giro Rosa eli Giro d'Italia Femminile ("naisten Italian ympäriajo") on merkittävin maantiepyöräilyn naisten etappikilpailu. Se tunnettiin vuoteen 2012 nimellä Giro Donne. Kilpailu käydään Italiassa heinäkuun alkupuolella ja se kestää tavallisesti kymmenen päivää.

Kokonaiskilpailun kolme parasta 
Lähteet: Mémoire du cyclisme, Pro Cycling Stats

Lähteet
UCB Pharma

UCB Pharma eli Union Chimique Belge Pharma on belgialainen lääkkeiden valmistaja. UCB S.A. sijaitsee Brysselissä. Lääketehdas on perustettu vuonna 1928. Se on tuottanut sedatiivisia hypnootteja, kuten lääkeainenimillä Isonox, Vesparax ja Vesparaxette olleita lääkevalmisteita. Lisäksi tehdas on innovoinut useita antihistamiini-aineita, kuten buklitsiinin (Longifen), hydroksitsiinin (Atarax) ja sen johdanteita: setiritsiinin (Zyrtec) ja levosetiritsiinin (Zyxal). Myös neuroleptisen lääkeaineen ja antihistamiinin yhdistelmävalmiste Esucos (diksyratsiini) on UCB Pharman käsialaa.

Lähteet
Lääkevalmisteet 1976, Pharmaca Fennica PF76: s. 1034-1041.

Viitteet

Lääkeyhtymän omat kotisivut

 UCB Pharma

Belgialaiset yritykset Lääkevalmistajat
Luettelo Kehäradan taideteoksista

Luettelo Kehäradan taideteoksista sisältää radan asemilla ja sen läheisyydessä olevat taideteokset.

Kehäradan asemakaavaa tehtäessä Vantaan kaupunki edellytti, että radan vartta elävöitetään taiteen keinoin. Kehäradalle tehtiin ensimmäisenä Suomessa tätä tarkoitusta varten ympäristötaiteen kaava. Kaavan ensisijaisiksi taidepaikoiksi valittiin asemat.

Valtion taideteostoimikunta julisti kesäkuussa 2010 kutsukilpailun taideteoksen hankkimiseksi Lentoaseman asemahalliin. Kilpailun voitti taiteilija Aarne Jämsän ehdotus Helman heilahdus.

Yksittäisten teosten lisäksi Kehäradan varrella on erilaisia visuaalisia ja taiteellisia ratkaisuja. Kivistön ja Lapinkylän välillä Kehärata kulkee betonikaukalossa. Kaukalon seinämää koristaa musta-valkoinen graafinen taide, jolla ei ole erityistä tekijää. Kivistön asemalla on myös seinien betoniruudukko ja muotoillut valaisimet.

Lähteet 

Luettelot Suomen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Vantaan kulttuuri
The Crying Game

The Crying Game on brittiläinen psykologinen jännityselokuva vuodelta 1992. Sen on käsikirjoittanut ja ohjannut Neil Jordan. Pohjois-Irlannin levottomuuksiin sijoittuvan elokuvan teemoja ovat seksuaalisuus, sukupuoli, rotuidentiteetti ja kansallisuus.

Juoni
Irlannin tasavaltalaisarmeijan sotilas Fergus (Stephen Rea) käsketään vartioimaan vangiksi otettua mustaihoista brittisotilasta Jodya (Forest Whitaker). Heidän välisten keskustelujen kautta Fergus ystävystyy vangin kanssa. Jody pyytää Fergusilta, että jos hänet tapetaan, Fergus menisi Lontooseen ja etsisi käsiinsä hänen tyttöystävänsä Dilin (Jaye Davidson). Fergus saakin käskyn teloittaa Jody, mutta samaan aikaan brittiarmeijan joukot tekevät rynnäkön IRA:n tukikohtaan, ja Jody kuolee omien joukkojensa ajoneuvon yliajamana.

Fergus luulee IRA-tovereidensa kuolleen brittirynnäkössä ja pakenee kiinnijoutumisen pelossa Lontooseen, jossa hän ottaa työpaikan nimellä Jimmy. Hän pitää lupauksensa ja löytää Jodyn ystävän Dilin työskentelemässä eräässä kampaamossa. Fergus ihastuu ja alkaa tapailla Diliä, muttei kerro IRA-taustastaan eikä osuudestaan Jodyn kuolemaan. Myös Dilistä paljastuu yllättävä asia, joka ei kuitenkaan saa Fergusia jättämään tätä. Fergusin kuolleeksi luulema IRA-toveri Jude (Miranda Richardson) ilmestyy yllättäen Lontooseen tehtävänään tappaa Fergus, ja myös Dilin henki on uhattuna.

Musiikki
Elokuvan tunnuslaulun ”The Crying Game” esittää Boy George. Geoff Stephensin sävellyksen levytti alun perin Dave Berry vuonna 1964, ja myös tätä versiota kuullaan elokuvassa.

Vastaanotto
Neil Jordan voitti elokuvastaan parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscarin. Vuoden 1993 Oscar-gaalassa The Crying Game tuotti Oscar-ehdokkuudet myös parhaan elokuvan, miespääosan (Rea), miessivuosan (Davidson), ohjaajan (Jordan) ja leikkauksen (Kant Pan) sarjoissa. Bafta palkitsi elokuvan vuoden parhaana ja se sai lisäksi kuusi muuta ehdokkuutta. Kymmenine muine ehdokkuuksineen ja palkintoineen The Crying Game oli vuoden 1992 palkituimpia elokuvia maailmassa. Se oli myös vuoden 1993 toiseksi tuottoisin eurooppalainen elokuva maailmassa ranskalaiskomedian Vierailijat jälkeen

Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä The Crying Game äänestettiin kaikkien aikojen 26. parhaaksi britti­elokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisio­ammattilaista.The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

Lähteet

Kirjallisuutta
Tuhkanen, Mikko: ”Minuuden pelit”, Filmihullu 2/1994.

Brittiläiset jännityselokuvat
Vuoden 1992 brittiläiset elokuvat
Psykologiset jännityselokuvat
Hepacon

Hepacon Oy on talotekniikan alalla toimiva suunnittelu- ja konsultointiyritys. Yrityksen kuusi perustajaosakasta perustivat osakeyhtiön vuonna 1978 Helsingissä ja omistus on edelleen työntekijöiden hallussa. Hepaconin pääkonttori sijaitsee Helsingissä Malmilla ja vuonna 2018 perustettu aluekonttori sijaitsee Oulussa. Yrityksen henkilöstöstä kahdeksan työskentelee Oulun aluekonttorilla ja muut Helsingin pääkonttorilla.

Yritys on Suunnittelu- ja konsultointiyritykset SKOL ry:n jäsen, ja SKOL-luokituksen mukaiset päätoimialat ovat LVI-, sähkö-, tele- ja turvatekniikka sekä rakennusautomaatio.

Kylmätekniikan suunnittelukohteina on ollut useita elintarviketeollisuuden kylmälaitoksia. Yritys tekee myös ATEX-tilojen räjähdyssuojausasiakirjoja, joita vaaditaan lakisääteisesti syttymis- ja räjähtämisvaarallisiin tiloihin, kuten kemikaalivarastoihin ja leipomoihin sekä laatii energiaselvityksiä ja –todistuksia. 

Yrityksen toimintaa ohjaa RALA-sertifioitu laatujärjestelmä, joka on alun perin otettu käyttöön vuonna 1997 RAKLI-SKOL-ATL –sertifioituna. Yritys on mukana tilaajavastuu.fi-palvelussa.

Toimitusjohtajana on toiminut diplomi-insinööri Otto Jokinen vuodesta 2016 lähtien.

Lähteet 

suomalaiset yritykset
Jere Haavisto

Jere Haavisto (s. 16. helmikuuta 1999 Ylöjärvi) on suomalainen motocross-kuljettaja, joka kilpailee Suomessa luokassa MX1. Hän sijoittui vuonna 2014 toiseksi EM-kilpailussa EMX150-luokassa ja hävisi niukasti Englannin Albie Wilkielle. Haavisto on urallaan kärsinyt monista loukkaantumisista. Vuonna 2015 Haavisto voitti SM-pronssia MX2- luokassa ja oli vuoden nuorin pisteille ajanut kuljettaja EMX250- luokassa. Vuonna 2017 Haavisto voitti SM-Kultaa MX2- luokassa.

Lähteet 
 

Suomalaiset motocrosskuljettajat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Carlos Salcedo

Carlos Joel Salcedo Hernández (29. syyskuuta 1993, Guadalajara) on meksikolainen jalkapalloilija. Hän edustaa CD Guadalajaraa, joka pelaa Meksikon korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Salcedo on pelipaikaltaan puolustaja.

Salcedo aloitti ammattilaisuransa Real Salt Lakessa, jonka akatemiasta hän on myös valmistunut. Ammattilaisuransa hän aloitti vuonna 2013. Salcedo pelasi Yhdysvalloissa 25 ottelua tehden niissä yhden maalin. Tammikuussa 2015 Salcedo siirtyi pelaamaan kotikaupunkiinsa Guadalajaraan. Ensimmäisellä kaudella hän pelasi 20 ottelua tehden niissä yhden maalin.

Ensimmäisen ottelunsa Meksikon maajoukkueessa Salcedo pelasi 15. huhtikuuta 2015 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Hän osallistui myös vuoden 2015 Copa Américaan pelaten yhden alkulohkon ottelun.

Lähteet

Meksikolaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Jesús Corona

Jesús Manuel Corona Ruíz (6. tammikuuta 1993 Hermosillo) on meksikolainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä tai laitahyökkääjä.

Corona aloitti ammattilaisuransa vuonna 2010 CF Monterreyssä. Hän pelasi Monterreyssä 37 ottelua tehden niissä kaksi maalia. Hän voitti seurassa kolmesti CONCACAF Champions Leaguen. Elokuussa 2013 Corona siirtyi 2,45 miljoonan punnan siirtosummalla FC Twenteen. Twentessä Corona on pelannut myös seuran reservijoukkueessa Jong FC Twentessä.

Ensimmäisen miesten maaottelunsa Corona pelasi 12. marraskuuta 2014 ystävyysottelussa Alankomaita vastaan. Corona osallistui vuoden 2015 Copa Américaan pelaten jokaisessa Meksikon alkulohkon ottelussa. Ensimmäisen maalinsa Corona teki 30. toukokuuta 2015 Guatemalaa vastaan. Nuorten maajoukkueessa Corona on voittanut CONCACAFin alle 20-vuotiaiden mestaruuden vuonna 2013.

Lähteet

Meksikolaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1991

Vuoden 1991 koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Israelissa 12.–17. kesäkuuta. Kisoihin osallistui kahdeksan maata. Mestaruuden voitti 17. kertaa peräkkäin ja yhteensä 21. kertaa Neuvostoliitto, jolle mestaruus oli myös maan viimeinen sen hajottua myöhemmin samana vuonna. Hopeaa saavutti Jugoslavia ja pronssia Unkari. Turnauksen korikuningatar oli Jugoslavian Razija Mujanović.

Sijoitukset

Lähteet 
 1991 European Championship for Women archive.fiba.com 
 Women Basketball European Championship 1991 Tel Aviv (ISR) todor66.com

Viitteet 

Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut
Vuoden 1991 koripallo
Israelin urheilu
Peña

Peña on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Candela Peña (s. 1973), espanjalainen näyttelijä
 Carlos Alberto Peña (s. 1990), meksikolainen jalkapalloilija
 Elizabeth Peña (1959–2014), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Enrique Peña Nieto (s. 1966), Meksikon presidentti
 Federico Peña (s. 1947), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko
 Francisco Peña Romero (s. 1978), espanjalainen jalkapalloilija
 Héctor Cubillos Peña (s. 1948), kolumbialainen katolinen piispa
 Héctor Luis Lucas Peña Gómez (s. 1929), kuubalainen katolinen piispa
 Iván de la Peña (s. 1976), espanjalainen jalkapalloilija
 José María Peña (1895–1988), espanjalainen jalkapalloilija ja valmentaja
 Mariano Peña (s. 1957), espanjalainen näyttelijä
 Michael Peña (s. 1976), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Nancy Peña (s. 1979), ranskalainen sarjakuvataiteilija
 Narcisse Diaz de la Peña (1808–1876), ranskalainen taidemaalari
 Paco Peña (s. 1942), espanjalainen flamencokitaristi
 Raymundo Joseph Peña (1934–2021), yhdysvaltalainen katolinen piispa
 Vicente Ramón Hernández Peña (1935–2018), venezuelalainen katolinen piispa
 Victor de la Peña Pérez (1933–2015), espanjalainen katolinen piispa
 Victor Hugo Peña (s. 1974), kolumbialainen maantiepyöräilijä.

Nimen muita merkityksiä 

 Peña Sport FC, espanjalainen jalkapalloseura
Annu Rani

Annu Rani (s. 29. elokuuta 1992 Meerut) on intialainen keihäänheittäjä. Ranin henkilökohtainen ennätys on Jamshedpurissa 8. toukokuuta 2022 heitetty 63,82 metriä. Se on myös Intian ennätys naisten keihäänheitossa.

Punessa käydyissä yleisurheilun Aasian-mestaruuskilpailuissa 2013 Rani oli seitsemäs tuloksella 52,29. Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän sijoittui kahdeksanneksi heitettyään parhaalla heitollaan 56,37 metriä. Samana vuonna Incheonissa järjestetyissä Aasian kisoissa Rani saavutti pronssia maansa silloisella ennätystuloksella 59,53. Wuhanissa pidetyissä Aasian-mestaruuskilpailuissa 2015 hän oli viides 51,26 metrin heitolla.

Rani saavutti pronssia Bhubaneswarin Aasian-mestaruuskilpailuissa 2017 tuloksella 57,32. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Jakartan Aasian kisoissa 2018 hän sijoittui kuudenneksi heitettyään 53,93. Hän saavutti hopeaa Dohan Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019 tuloksella 60,22. Hän sijoittui samana vuonna kahdeksanneksi Dohan MM-kilpailuissa. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 61,12. Hän saavutti samana vuonna pronssia Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 60,00.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Intialaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo Samsung Galaxy -tuoteperheen tuotteista

Tämä on luettelo Samsung Galaxy -tuoteperheen tuotteista.

Samsung Galaxy on Samsungin tuoteperhe, joka sisältää erilaisia älypuhelimia, phabletteja, tablettitietokoneita, älykelloja sekä muita elektroniikkalaitteita. Tuoteperheen ensimmäinen laite on vuonna 2009 julkaistu Samsung Galaxy -puhelin.

Tuotteet

Älypuhelimet

Phabletit 
Phabletiksi lasketaan laitteet, joiden näytön koko on vähintään 5,2 tuumaa.

Tabletit

Taitettavanäyttöiset  puhelimet

Älykellot ja muut laitteet

Aiheesta muualla 

 Samsungin älypuhelimet GSMArena 
 Samsungin älypuhelimet gadgets.ndtv.com 

Samsung
Älypuhelimet
Samsung Galaxy
Liu Shiying

Liu Shiying (s. 24. syyskuuta 1993) on kiinalainen keihäänheittäjä ja olympiavoittaja. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä on Shaoxingissä 15. syyskuuta 2020 heitetty 67,29 metriä.

Liu saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2012 tuloksella 59,20. Hän voitti samana vuonna alle 20-vuotiaiden Aasian-mestaruuden tuloksella 53,02. Hän voitti kultamitalin Wuhanissa järjestetyissä Aasian-mestaruuskilpailuissa 2015 heitettyään parhaalla heitollaan 61,33 metriä. Liu paransi samalla Li Lingwein kaksi vuotta aiemmin tekemää kisaennätystä 68 senttimetrillä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän heitti toukokuussa 2017 Kawasakissa tuolloisen Aasian ennätyksen 66,47. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui kahdeksanneksi. Hän voitti kultaa Jakartan Aasian kisoissa 2018 tuloksella 66,09.

Vuonna 2019 Liu voitti Pihtiputaan Keihäskarnevaalien naisten kilpailun 65,09 metriä kantaneella heitollaan. Hän saavutti samana vuonna hopeaa Dohan MM-kilpailuissa tuloksella 65,88. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 Liu voitti olympiakultaa tuloksella 66,34. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 63,25.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Kiinalaiset keihäänheittäjät
Kiinalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Ludwig von Reuter

Ludwig von Reuter (9. helmikuuta 1869 Guben – 18. joulukuuta 1943 Potsdam) oli saksalainen amiraali, joka komensi ensimmäisen maailmansodan jälkeen Skotlannin Scapa Flow’hun internoitua Saksan avomerilaivastoa ja määräsi sen upotettavaksi kesäkuussa 1919.

Reuter aloitti uransa Saksan keisarikunnan laivastossa vuonna 1885. Hän oli tykistöasiantuntijana laivastoministeriön aseosastolla ja vuosina 1910–1914 taisteluristeilijän kapteenina. Maailmansodan aikana Reuter oli muun muassa taisteluristeilijä SMS Derfflingerin kapteeni sekä myöhemmin usean risteilijäryhmän komentaja. Avomerilaivaston komentaja Franz von Hipper nimitti hänet tiedustelualusryhmän komentajaksi. Reuter sai vuonna 1916 kontra-amiraalin arvon.

Marraskuussa 1918 solmittu Compiègnen aselepo määräsi Saksan avomerilaivaston kaikki 74 alusta siirrettäviksi Englannin päälaivastotukikohtaan Scapa Flow’hun, kunnes niiden lopullisesta kohtalosta päätettäisiin rauhansopimuksen yhteydessä. Reuter sai komentaa laivastoa, joka saapui Scapa Flow’hun marraskuun 1918 lopulla ja jäi sen jälkeen odottamaan kohtaloaan. Kun Saksalle Versailles’n rauhansopimuksen allekirjoittamiseen annettu määräaika oli umpeutumassa, Reuter lähetti 21. kesäkuuta 1919 kaikkien alusten päälliköille salaisen koodiviestin, jossa nämä määrättiin upottamaan aluksensa, jotta ne eivät päätyisi sodan voittajien käsiin. Saksan hallitus oli jo päättänyt hyväksyä laivaston luovuttamisen briteille, mutta Reuter sai upotettua 66 laivaa. Britit pitivät tekoa aselepoehtojen rikkomisena, mutta eivät kyenneet estämään sitä.

Kun Reuter palasi Saksaan, häntä juhlittiin kotimaassaan sankarina. Hän erosi palveluksesta elokuussa 1920 ja julkaisi seuraavana vuonna muistelmakirjan Scapa Flow: Das Grab der Deutschen flotte. Erotessaan laivastosta Reuter sai vara-amiraalin arvon. Hänet ylennettiin amiraaliksi vuonna 1939.

Lähteet

Saksalaiset amiraalit
Vuonna 1869 syntyneet
Vuonna 1943 kuolleet
Vulcan (raketti)

Vulcan on United Launch Alliancen kehitteillä oleva kantoraketti. Ensimmäinen laukaisu on tarkoitus tehdä aikaisintaan 2021.

Vulcanin on tarkoitus lopulta korvata Atlas V ja Delta IV raketit. Hankkeen tavoitteena on tehdä SpaceXn Falcon-rakettien kanssa kilpailykykyinen raketti ja korvata venäläisvalmisteiset RD-180-rakettimoottorit Blue Originin BE-4 -moottoreilla.

Lähteet

Kantoraketit
Wayde van Niekerk

Wayde van Niekerk (s. 15. heinäkuuta 1992 Kapkaupunki) on eteläafrikkalainen pikajuoksija ja 400 metrin juoksun maailmanmestari ja olympiavoittaja sekä nykyisen maailmanennätyksen haltija.

Kazanin universiadeissa 2013 van Niekerk saavutti pronssia pitkästä viestistä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän jäi 400 metrillä alkueriin. Vuonna 2014 van Niekerk saavutti 400 metrillä hopeaa Glasgow’n Kansainyhteisön kisoissa ja Afrikan-mestaruuskilpailuissa.

Pekingin MM-kisoissa 2015 van Niekerk voitti kultaa 400 metrillä ajalla 43,48. Paremmin olivat aiemmin juosseet vain Michael Johnson, Butch Reynolds ja Jeremy Wariner. Kyseisen juoksun 300 metrin väliaika 31,36 oli tuohon mennessä kaikkien aikojen nopein 400 metrin juoksussa. 

Maaliskuussa 2016 van Niekerk juoksi 100 metriä aikaan 9,98 ja hänestä tuli ensimmäinen pikajuoksija, joka on 100 metrillä alittanut 10 sekuntia, 200 metrillä 20 sekuntia ja 400 metrillä 44 sekuntia. 

Van Niekerk voitti Durbanissa 2016 Afrikan-mestaruuden 200 metrillä ajalla 20,02 ja 4 × 100 metrin viestissä. Rion olympialaisissa 2016 ulkoradalla juossut van Niekerk voitti kultaa 400 metrillä maailmanennätysajalla 43,03. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen Kirani Jamesin 0,73 sekunnilla ja rikkoi Michael Johnsonin vuodelta 1999 olleen entisen maailmanennätyksen 0,15 sekunnilla.

28. kesäkuuta 2017 van Niekerk juoksi 300 metrin maailmanennätyksen 30,81 s alittaen Michael Johnsonin 17 vuotta vanhan ME-ajan neljällä sekunnin sadasosalla. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän voitti kultaa 400 metrillä ajalla 43,98 ja sai hopeaa 200 metrillä ajalla 20,11. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin välierissä. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui samalla matkalla viidenneksi.

Van Niekerkin valmentajana on toiminut vuodesta 2012 lähtien Anna Botha, joka on aikaisemmin valmentanut muun muassa Frankie Fredericksiä.

Yksityiselämä 
Van Niekerkin äiti Odessa Van Niekerk oli lahjakas pikajuoksija ja Van Niekerkin serkku pelasi Rion olympialaisissa Etelä-Afrikan rugbymaajoukkueessa. Van Niekerk aloitti opintonsa University of Free State -yliopistossa Bloemfonteinessa Etelä-Afrikassa vuonna 2012.

Henkilökohtaiset ennätykset 

 100 metriä: 9,94 (Velenje 2017)
 200 metriä: 19,84 (Kingston 2017)
 300 metriä: 30,81 (Ostrava 2017, ME)
 400 metriä: 43,03 (Rio de Janeiro 2016, ME)

Lähteet 

Eteläafrikkalaiset pikajuoksijat
Eteläafrikkalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Sotomayor

Sotomayor on espanjankielinen sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi. 

Collazo Sotomayor (s. 1985), kuubalaissyntyinen azerbaidžanilainen nyrkkeilijä
Javier Sotomayor (s. 1967), kuubalainen korkeushyppääjä (olympiavoittaja)
Michel Hennet Sotomayor, Mikel (s. 1983), espanjalainen laulaja
Sonia Sotomayor (s. 1954), yhdysvaltalainen juristi
Kingsman: Salainen palvelu

Kingsman: Salainen palvelu () on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut brittiläis-yhdysvaltalainen vakoiluelokuva, jonka on ohjannut Matthew Vaughn. Se pohjautuu Mark Millarin ja Dave Gibbonsin The Secret Service -sarjakuvaan ja parodioi perinteisiä agenttielokuvia.

Juoni 
Elokuva kertoo brittiläisestä vakoojaorganisaatiosta, joka hyväksyy koulutukseensa nuoren ja kouluttamattoman Gary ”Eggsy” Unwinin (Taron Egerton), jonka agenttina toiminut isä on kuollut työtehtävässä pojan ollessa pieni. Eggsyä opastaa isän työtoverina toiminut Harry Hart, koodinimeltään Galahad (Colin Firth). Organisaatio pyrkii estämään miljardööri Valentinen (Samuel L. Jackson) suunnitelman, joka tähtää ilmastonmuutoksen pysäyttämiseen tuhoamalla suuren osan ihmiskuntaa.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 2015 brittiläiset elokuvat
Vuoden 2015 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset toimintakomediat
20th Century Foxin elokuvat