joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Wallsport Areena

Wallsport Areena on Seinäjoen Jalkapallokerhon omistama sisähalli. SJK käyttää hallia harjoittelemiseen, ja se toimii myös joukkueen klubitalona sekä toiminnan päämajana. Hallissa on kahvio, toimistotiloja, kokoustiloja, sauna sekä punttisali. SJK osti hallin vuoden 2013 alussa, mutta halli jatkaa toimintaansa edelleen omana yhtiönään.

Wallsport Areenalla on järjestetty jalkapallon vuosittainen Komia-turnaus.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Wallsport Areenan kotisivut

Seinäjoen urheiluhallit
Jouppila
CADS

CADS (ent. CADS Planner) on suomalainen CAD-suunnittelun ohjelmistotuoteperhe, jolla on Suomessa markkinajohtajan asema LVI- ja sähkösuunnittelutoimistoissa sekä sähköurakointiyrityksissä. Vuonna 1979 perustettu ohjelmistotalo Kymdata Oy on kehittänyt toimialakohtaisia CADS-ohjelmistoja yli 30 vuoden ajan. CADS-ohjelmistoja myydään Suomen lisäksi Virossa, Ruotsissa ja Latviassa. CADS Electric on markkinajohtaja sähkö- ja automaatiosuunnittelutoimistoissa myös Virossa

CADS-ohjelmistojen päätoimialat ovat sähkö- ja automaatiosuunnittelu, LVIA-suunnittelu sekä arkkitehti- ja rakennesuunnittelu. Tämän lisäksi tuoteperheeseen kuuluu joukko näitä tukevia suunnittelusovelluksia sekä CAD-kuvien katseluun tarkoitettu ilmaisohjelma CADS Viewer. CADS Electric, CADS Hepac ja CADS House ovat IFC-yhteensopivia ja ne tuottavat standardin mukaisia tietomalleja (BIM). CADS-ohjelmistot ovat myös dwg-yhteensopivia ja ne sisältävät eri laitevalmistajien tuotekirjastoja, joita voi käyttää suunnittelun apuna järjestelmien mitoituksessa ja 3D-mallintamisessa. 

Ohjelmistoista on saatavilla eritasoisia ja -hintaisia versioita (Lite/Standard/Pro). Vuonna 2019 on julkaisu myös aikaperusteinen lisenssivaihtoehto. CADS-ohjelmistot ovat suomenkielisiä, lisäksi CADS Electricistä on myös englanninkielinen versio.

CADS-ohjelmistojen lisäksi Kymdata tarjoaa ohjelmistoihin liittyviä koulutus-, tuki- ja räätälöintipalveluja.

Versiot

CADS-ohjelmistoista julkaistiin CADS 18 -versiot 30.5.2018.

CADS Electric 
CADS Electric on monipuolinen suunnittelujärjestelmä sähkö- ja automaatioalan suunnittelu- ja dokumentointitarpeisiin, kuten tietomallipohjaiseen (BIM) rakennussähkösuunnitteluun, teollisuuden sähkö- ja automaatiosuunnitteluun, keskusten layout-suunnitteluun sekä jakeluverkkojen suunnitteluun.

CADS Hepac 
CADS Hepacissa on ohjelmisto kaikkeen LVIA-suunnitteluun. Se sisältää toiminnot myös rakennusautomaatiosuunnitteluun, määrälaskentaan ja energialaskentaan.

CADS House 
CADS House on tietomallintava työkalu arkkitehti- ja rakennesuunnitteluun. Arkkitehtisuunnittelussa CADS Housella syntyvät niin lupakuvat, energialaskelmat kuin 3D-mallitkin. Lisäksi CADS House sisältää monipuoliset työkalut rakennesuunnittelun eri vaiheiden tekemiseen, paalutuksista vesikattoon asti.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 CADS-ohjelmistot
http://www.stul.fi/fi/ajankohtaista/etim-tietojen-kira-digi-hanke-etenee-pilotointi-kaynnistyy-granlundin-toimesta 
https://buildingsmart.fi/cads-housen-rakennesuunnittelumoduuli-sai-ifc-sertifikaatin/
https://talotekniikka-lehti.fi/tietomallisuunnittelu-yleistyy-verkkaisesti/
https://www.rakennuslehti.fi/2016/04/kymdatan-talotekniikkasuunnittelun-ohjelmistot-saivat-kansainvaliset-bim-sertifikaatit/
Ensimmäinen suomalainen talotekniikkaohjelmisto on saanut IFC 2x3 CV 2.0 -sertifioinnin
http://www.nssoy.fi/ajankohtaista/23-Esylux-ja-Kymdata-toteuttivat-ensimmaisena-Suomessa-sahkosuunnittelussa-kaytettavan-3D-tuotemallikirjaston 
http://www.sahkoala.fi/ammattilaiset/uutiset/uutisarkisto/2011/fi_FI/270411_kymdata/ 
Kymenlaakson maakunnallinen yrittäjäpalkinto Kymdata Oy:lle 

Suunnitteluohjelmistot
Suomen Lausujain Liitto

Suomen Lausujain Liitto eli SLL on korkeatasoista lausuntataidetta ja runoesityksiä sekä niihin liittyvää koulutusta tukeva ja edistävä järjestö. Yhdistys toimii alan taiteilijoiden, opettajien ja tutkijoiden yhdyssiteenä. Liittoon kuuluu (vuonna 2013) 208 taiteilijajäsentä ja 21 jäsenjärjestöä. Taiteilijajäsenillä on oikeus käyttää itsestään lausuntataiteilija-nimikettä. Jäsenistö koostuu pääosin puheen ammattilaisista, puheilmaisun ja lausunnan opettajista ja puheen alalta päätulonsa hankkivista esiintyjistä, näyttelijöistä ja teatteri-ilmaisun ohjaajista. Jäsenjärjestöillä on jäseniä arviolta noin 600.

Lausunta taidemuotona

Lausunnan vahvasta kaunolukuperinteestä (esimerkiksi 1940–1950-luvuilla) tuli pitkäksi aikaa leima. Yleisön mielissä lausunta oli korkeakulttuuria, jonka taitava esittämien oli tiukasti säädeltyä. Vahvat ja karismaattiset esiintyjät Ella Erosesta Yrjö Jyrinkoskeen jäivät ihmisten mieliin, ja heidän tapansa esittää alkoi tarkoittaa samaa kuin lausuntataide. Se ymmärrettiin myös hyvin solistiseksi alaksi. Lausunta kulkee muun esittävän taiteen mukana ja trendit kulkeutuvat myös lausuntaan. 2010-luvulla lausunta on yhä runon esittämistä, mutta nyt selvästi näyttämötaiteen ja esittävien taiteiden aluetta: On epätavallisia esityspaikkoja, improvisoituja runoja, poetry-slamia, musiikin, liikkeen ja elävän kuvan käyttöä esityksissä. Esittävissä taiteissa on meneillään käänne. Taiteet ruokkivat toisiaan ja lainaavat toisiltaan. Monitaiteisuus on suosittua. Kun samaan aikaan vanhat ihanteet ja leimat haalistuvat, myös runon esittämisessä voi kokeilla, leikkiä, ottaa vapauksia.

Suomen Lausujain Liiton puheenjohtajat
 Kaarlo Marjanen 1938–1965
 Iiro Kaikko 1965–1969
 Reino Jokilehto 1969–1974
 Ritva Ahonen 1974–1977
 Timo Tiusanen 1977–1983
 Liisa Majapuro 1983
 Tuulikki Yli-Lonttinen 1983–1989
 Seela Sella 1989–1990
 Hannu Huuska 1990–2000
 Malla Kuuranne 2000–2011
 Helka-Maria Kinnunen 2010–2014
 Ella Pyhältö 2014–

Tunnettuja Suomen Lausujain Liiton jäseniä
 Ella Eronen
 Jarmo Heikkinen
 Veikko Honkanen
 Hannu Huuska
 Einar Kiviranta
 Krista Kosonen
 Iines Laitinen-Sandberg
 Tiia Louste
 Ritva Oksanen
 Anja Pohjola
 Taisto Reimaluoto
 Matti Ristinen
 Niko Saarela
 Seela Sella
 Sinikka Sokka

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kajaanin Runoviikon sivut 

Suomalaiset kulttuurijärjestöt‎
Suomalaiset teatterialan järjestöt
Klaus Häkkänen

Klaus Oskar Olavi Häkkänen (31. lokakuuta 1905 Hamina – 8. lokakuuta 1983) oli suomalainen juristi, hallintomies ja varatuomari.

Klaus Häkkänen suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1931 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1934. Hän oli vuodesta 1931 kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön (1970 Liikenneministeriö) palveluksessa: notaarina vuosina 1931–1934, ylimääräisenä esittelijänä vuosina 1934–1938, nuorempana hallitussihteerinä vuosina 1938–1941, vanhempana hallitussihteerinä 1941–1945, hallitusneuvoksena 1945–1953 ja kansliapäällikkönä 1953–1972.

Klaus Häkkänen toimi Tapaturmantorjunta ry:n liikennejaoksen Taljan (Liikenneturvan edeltäjä) neuvottelukunnan varapuheenjohtajana vuosina 1946–1965 ja puheenjohtajana vuosina 1965–1966 sekä Liikenneturvan hallituksen jäsenenä vuosina 1971–1973.

Julkaisuja 
 Alkoholi ja autoliikennelainsäädäntö Skandinavian maissa. Helsinki 1937
 Autoilijan lakikirja: autoliikennettä koskevat lait ja asetukset sekä muut viranomaisten määräykset. Otava 1938

Lähteet 

Suomalaiset juristit
Suomalaiset kansliapäälliköt 
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1983 kuolleet
Matti Häkkänen

Matti Klaus Juhani Häkkänen (s. 21. heinäkuuta 1936) on suomalainen diplomaatti. Hän on koulutukseltaan lainopin kandidaatti (1960).

Hän on ollut suurlähettiläänä Bukarestissa 1976–1980, alivaltiosihteerinä 1980–1983 sekä suurlähettiläänä Haagissa ja Dublinissa 1983–1987, Buenos Airesissa ja Santiagossa 1987–1988, Pariisissa 1988–1993, Roomassa 1993–1997 ja Lissabonissa 1997–2001.

Hänen isänsä on kansliapäällikkö Klaus Häkkänen.

Lähteet 

Suomalaiset alivaltiosihteerit
Suomen suurlähettiläät 
Vuonna 1936 syntyneet
Elävät henkilöt
TAM (panssarivaunu)

TAM (Tanque Argentino Mediano, suomeksi: "keskiraskas argentiinalainen panssarivaunu") on argentiinalainen taistelupanssarivaunutyyppi. Se on 30 500 kg:n painoisena, jonkin verran toisia vastaavia verrattavia vaunuja keveämpi ja heikommin panssaroitu. Kehitystyölle tuli tarvetta 1970-luvun alussa, kun Argentiinan M4 Shermanit alkoivat ikääntyä, ja niiden huoltotyöt kävivät vaikeammaksi hoitaa. Argentiina kääntyi länsisaksalaisen Thyssen-Henschel -yhtiön puoleen, jotta tämä aloittaisi kehitystyön, johon otti osaa myöskin itävaltalainen Steyr. Tuotanto alkoi 1970-luvun lopulla Buenos Airesiin siirrettynä. Tämä vaunutyyppi ei ehtinyt valmistumaan riittävän ajoissa, vaikuttaakseen merkitsevästi Falklandin sotaan

Vaunun koneistona on turboahdettu V6-dieselmoottori. Se antaa 720 hevosvoiman eli 537 kW:n tehon. TAM:n enimmäinen tienopeus on 75 km/h. Aseistuksena on 105 mm kanuuna sekä 2x 7,62 mm konekiväärejä. Näistä yksi ampuu tykinsuuntaisesti ja toinen on ilmatorjuntaa varten.

Lähteet
Trewhitt, Philip: Panssarivaunut ja panssaroidut ajoneuvot, Karisto Oy, Hämeenlinna, 2009, suom. Petri Kortesuo ISBN 978-951-23-5145-9 (s. 85)

Viitteet

Aiheesta muualla
http://www.fas.org/man/dod-101/sys/land/row/tam.htm
Argentiinalaiset taistelupanssarivaunut
Kansainvälinen kääntäjienpäivä

Kansainvälinen kääntäjienpäivä (International Translation Day) on kansainvälinen vuosipäivä, jolla nostetaan esiin kääntämiseen ja tulkkaamiseen liittyviä asioita ja ihmisiä. Kansainvälisen kääntäjien, tulkkien ja terminologien liiton FITin piirissä päivää on juhlistettu vuodesta 1953, ja Suomessa sitä on vietetty vuodesta 1991. Kääntäjienpäivä on virallisesti 30. syyskuuta, joka on kääntäjien suojeluspyhimyksenä pidetyn Pyhän Hieronymuksen päivä, mutta Suomessa kääntäjienpäivän seminaari järjestetään tuota päivämäärää lähimpänä olevana perjantaina. 

YK:n yleiskokouksessa 24.5.2017 hyväksyttiin päätöslauselma, jonka mukaan  kansainvälisestä tuli kääntäjienpäivästä yksi YK:n teemapäivistä. Sillä halutaan tuoda esille ammattimaisen kääntämisen roolia kansakuntien yhdistämisessä sekä rauhan, ymmärryksen ja kehityksen edistämisessä.  

Suomessa kääntäjienpäivää on juhlistettu seminaarein, joita ovat olleet järjestämässä Suomen kääntäjien ja tulkkien liitto SKTL, Käännösalan asiantuntijat KAJ sekä Suomen käännöstoimistojen liitto SKTOL.

Aiheesta muualla 
 YK:n kansainvälistä kääntäjienpäivää esittelevä sivu (englanniksi)
 FITin kansainvälistä kääntäjienpäivää esittelevä sivu 

Käännöstiede
Syyskuun juhlapäivät
Tietoisuuspäivät
Dennis Schröder

Dennis Schröder (s. 15. syyskuuta 1993 Braunschweig) on saksalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän pelaa NBA-seura Los Angeles Lakersissä.

Schröder oli Atlanta Hawksin ykköskierroksen varaus vuoden 2013 NBA:n varaustilaisuudessa. Hän siirtyi Oklahoma City Thunderiin kesällä 2018.Syksyllä 2020 Schröder vaihdettiin Los Angeles Lakersiin. 

Schröder tunnetaan nopeudestaan, pelisilmästään sekä viimeistelytaidoistaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Saksalaiset koripalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Danny aus den Birken

Danny aus den Birken (s. 15. helmikuuta 1985 Düsseldorf) on saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa tällä hetkellä Saksan DEL-liigassa pelaavaa EHC Münchenia.

Pääsarjatasolla aus den Birken on edustanut Kölner Haiea Adler Mannheimia sekä Iserlohn Roostersia. Hänet valittiin Saksan maajoukkueen kolmosvahdiksi vuoden 2013 MM-kisoihin. aus Den Birken edusti Saksaa myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017, jossa hän toimi pääasiallisena kakkosmaalivahtina. Hän torjui ykkösmaalivahtina Saksan voittaessa olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018.

Lähteet

Saksalaiset jääkiekkomaalivahdit
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Elmer Bäck

Elmer Bäck (s. 18. lokakuuta 1981) on suomalainen näyttelijä.

Bäck työskentelee Berliinissä Nya Rampen -teatteriryhmässä. Hän on näytellyt pääosan, elokuvaohjaaja Sergei Eisensteinin roolin Peter Greenawayn vuonna 2015 valmistuneessa elokuvassa Eisenstein in Guanajuato, Enok Kajanderin roolin elokuvassa Missä kuljimme kerran (2011) ja kansainvälisessä tv-yhteistuotannossa The Spiral. Vuonna 2008 Bäck näytteli suomalaisessa tv-sarjassa Lemmenleikit.

Vuosina 2003–2009 Bäck teki rooleja Suomen ruotsinkielisissä teattereissa Klockriketeatern, Viirus ja Wasa Teater. Syksyllä 2015 hän näytteli Turun ruotsalaisessa teatterissa Myrskyluodon Maijan toisen pääroolin.

Bäck näyttelee pääosaa elokuvassa Eisenstein in Guanajuato (2015), joka on brittiohjaaja Peter Greenawayn kunnianosoitus neuvostoliittolaiselle elokuvaohjaaja Sergei Eisensteinille. Elokuva sai Suomen ensi-iltansa elokuvateattereissa 4. syyskuuta 2015.

Bäck on ollut aviossa vuodesta 2017 saakka naimisissa meksikolaisen pukusuunnittelijan kanssa, jonka hän tapasi vuonna 2014. Bäck puhuu viittä kieltä, mutta oppi suomen vasta 13-vuotiaana.

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomenruotsalaiset henkilöt
Svend Auken

Svend Gunnarsen Auken (24. toukokuuta 1943 – 4. elokuuta 2009) oli tanskalainen poliitikko. Hän edusti sosiaalidemokraatteja ja toimi kansankäräjillä vuodesta 1971 kuolemaansa saakka. Vuosina 1977–1982 hän oli Tanskan työministeri Anker Jørgensenin hallituksissa ja vuosina 1994–2001 ympäristöministeri Poul Nyrup Rasmussenin hallituksissa. Vuodet 1987–1992 hän toimi sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtajana.

Svend Aukenin sisar on europarlamentaarikko Margrete Auken.

Lähteet

Vuonna 1943 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Tanskalaisten puolueiden puheenjohtajat
Tanskan ympäristöministerit
Tanskan työministerit
Köynnöskoiso

Köynnöskoiso eli jasmiinikoiso (Solanum laxum) on koisojen sukuun kuuluva laji. Talven jälkeen kasvi leikataan. Se tarvitsee runsaasti ravinteita.

Ulkonäkö ja koko 
Köynnöskoiso on koristeelisen näköinen. Kukat ovat valkoisia. Hedelmät ovat purppuranpunaisia.

Levinneisyys 
Köynöskoiso on alkuperäinen laji Brasiliassa, Paraguayssa, Uruguayssa ja Argentiinassa. Se on levinnyt myös muualle Etelä-Amerikkaan, Afrikkaan, Etelä-Aasiaan ja Australiaan.

Elinympäristö 
Kasvi viihtyy aurinkoisella kasvupaikalla. Normaali huoneenlämpötila on sopiva.

Käyttö 
Köynnöskoisoa käytetään huonekasvina.

Lähteet

Aiheesta muualla 
UniProt, Taxonomy: Solanum laxum 

Koisot
Matej Mohorič

Matej Mohorič (s. 19. lokakuuta 1994) on slovenialainen maantiepyöräilijä, Milano – San Remon voittaja.
Hän aloitti ammattilaisuransa Sava-joukkueessa 2013. Hän on edustanut Cannondale-tallia 2014, Cannondale-Garminia 2015, Lampre-Meridaa 2016, UAE Abu Dhabia 2017 ja Bahrain-Merida / Bahrain-McLaren / Team Bahrain Victoriousta vuodesta 2020.

Mohorič voitti Limburgin MM-kilpailujen 2012 alle 18-vuotiaiden sarjassa kultaa maantieajossa ja hopeaa aika-ajossa. Saman vuoden EM-kilpailuissa hän sai junioreiden sarjassa pronssia aika-ajossa. Hän voitti alle 23-vuotiaiden maantieajon maailmanmestaruuden Firenzessä 2013. Hän voitti seitsemännen etapin Espanjan ympäriajossa 2017 ja kymmenennen etapin Italian ympäriajossa 2018. Hän voitti BinckBank Tourin ja Saksan ympäriajon 2018 sekä maantieajon Slovenian-mestaruuden 2018 ja 2021. Hän voitti seitsemännen ja 19. etapin Ranskan ympäriajossa 2021.

Mohorič voitti Milano – San Remo -monumentin 2022 karattuaan kärkiryhmästä Poggion laskussa muutama kilometri ennen maalia. Hän voitti toiseksi tulleen Anthony Turgisin kahdella sekunnilla.

Saavutuksia 

Lähde: Pro Cycling Stats
2012
Oberösterreich-Rundfahrt, kokonaiskilpailun voitto
EM-kilpailut, junioreiden aika-ajossa pronssia, maantieajossa neljäs
Giro della Lunigiana, kokonaiskilpailun voitto
Giro di Basilicata, kokonais-, piste- ja mäkikirikilpailun voitto, etappien 1, 2, 3b (aika-ajo) ja 4 voitto
MM-kilpailut, alle 18-v. maantieajossa kultaa, aika-ajossa hopeaa
2013
MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa kultaa
2016
Tour of Hainan, kokonaiskilpailussa kolmas, etapin 6 voitto
2017
Espanjan ympäriajo, etapin 7 voitto
Sun Hung Kai Properties Hong Kong Challenge, voitto
Tour of Guangxi, kokonaiskilpailussa kuudes
2018
GP Industria & Artigianato, voitto
Italian ympäriajo, 10. etapin voitto
Slovenian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Maantieajon Slovenian-mestaruus
Itävallan ympäriajo, 1. etapin voitto
BinckBank Tour, kokonaiskilpailun voitto
Saksan ympäriajo, kokonais- ja pistekilpailun, nuorten kilpailun sekä 3. etapin voitto
2019
Milano – San Remo, viides
Puolan ympäriajo, 7. etapin voitto
2020
Liège–Bastogne–Liège, neljäs
2021
Slovenian ympäriajo, pistekilpailun voitto
Maantieajon Slovenian-mestaruus
Ranskan ympäriajo, 7. ja 19. etapin voitto
Clásica de San Sebastián, toinen
Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Benelux Tour, kokonaiskilpailussa toinen, 7. etapin voitto
MM-kilpailut, maantieajossa 14:s
2022
Milano – San Remo, voitto
E3 Saxo Bank Classic, neljäs
Pariisi–Roubaix, viides
CRO Race, kokonaiskilpailun voitto
Gran Piemonte, toinen

Lähteet 

Slovenialaiset maantiepyöräilijät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Carl Ludwig Siegel

Carl Ludwig Siegel (31. joulukuuta 1896 Berliini, Saksan keisarikunta – 4. huhtikuuta 1981 Göttingen, Länsi-Saksa) oli saksalainen matemaatikko. Hän on 1900-luvun alkupuoliskon merkittävimpiä matemaatikkoja, ja hänen tutkimukset suuntautuivat erityisesti lukuteoriaan, Diofantoksen yhtälöihin ja taivaanmekaniikkaan. Siegel palkittiin vuonna 1978 Wolfin palkinnolla.

Elämäkerta 
Siegel syntyi vuonna 1896 Berliinissä, missä hän aloitti yliopisto-opintonsa 1915. Hänen opettajiaan Humboldt-yliopistossa olivat muun muassa Max Planck ja Ferdinand Georg Frobenius. Siegel suunnitteli suuntautuvansa tähtitieteeseen, mutta Frobeniuksen vaikutuksesta hän kääntyi lukuteoriaan, josta tulikin hänen uransa päätutkimusala. Siegelin opiskelut katkesivat 1917, kun hänet värvättiin armeijaan. Hän ei sopeutunut armeijaan, ja hänet vapautettiin palveluksesta ennen ensimmäisen maailmansodan loppua. Sodan jälkeen Siegel jatkoi opintojaan Göttingenin Georg-August-yliopistossa. Edmund Landau oli Siegelin väitöskirjan ohjaaja, ja Siegel valmistui tohtoriksi vuonna 1920.

Siegel nimitettiin vuonna 1922 Arthur Moritz Schönfliesin seuraajaksi Frankfurt am Mainin Johann Wolfgang Goethe -yliopistoon. Siegel vietti vuoden 1935 Princetonissa Institute for Advanced Studyssa. Saksassa Siegel hyväksyi vuonna 1937 paikan Göttingenin yliopistosta, jossa aloitti seuraavana vuonna. Toisen maailmansodan alettua 1939 Siegel ei halunnut enää jäädä kotimaahansa. Hän jätti Saksan varhain vuonna 1940 ja muutti Tanskan kautta Norjaan ja sieltä edelleen Yhdysvaltoihin. Siegel työskenteli vuodet 1940–1951 Institute for Advanced Studyssa. Hän palasi tämän jälkeen Göttingenin yliopistoon, jonka palveluksessa oli uransa loppuun.

Siegel sai vuonna 1978 Wolfin palkinnon erityisesti lukuteorian, Diofantoksen yhtälöiden ja taivaanmekaniikasta tekemiensä tutkimusten ansiosta. Matemaatikko André Weil on kutsunut Siegeliä 1900-luvun alkupuoliskon merkittävimmäksi matemaatikoksi.

Lähteet 

Saksalaiset matemaatikot
Wolfin matematiikan palkinnon saajat
Vuonna 1896 syntyneet
Vuonna 1981 kuolleet
Antero Hämeen-Anttila

Kaarle Antero Hämeen-Anttila (25. joulukuuta 1931 – 28. marraskuuta 2001) oli suomalainen tähtitieteen professori. Hämeen-Anttila oli Oulun yliopiston tähtitieteen professori 1971–1994.

Antero Hämeen-Anttilan isä oli kustannusjohtaja Väinö Hämeen-Anttila ja äiti tämän toinen puoliso Eva. Hämeen-Anttila tuli ylioppilaaksi vuonna 1950, valmistui filosofian kandidaatiksi 1953 ja väitteli tohtoriksi 1957 Helsingin yliopistossa. Gustaf Järnefeltin ohjaaman suhteellisuusteoriaa käsitelleen väitöskirjan nimi on Eine Theorie der Gravitation und des Elektromagnetismus.

Hämeen-Anttila toimi Helsingin tähtitieteellisen observatorion assistenttina 1955–1962, Oulun yliopiston teoreettisen fysiikan vt. professorina 1962–1964, saman yliopiston tähtitieteen apulaisprofessorina 1964–1971 ja professorina vuodesta 1971. Hämeen-Anttilan tieteellinen kiinnostus kohdistui kuuhun, planeettoihin, astrofysiikkaan ja suhteellisuusteoriaan. Arabian kielen tutkija Jaakko Hämeen-Anttila on Antero Hämeen-Anttilan poika.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Teoreettisen fysiikan historiaa

Suomalaiset tähtitieteilijät
Oulun yliopiston professorit
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Suomalaiset professorit
Aho Group

Aho Group on suomalainen yritysryhmä, joka omistaa lääkäri- ja hiihtokeskuksia. Aho Group on suomalainen perheyritys.

Konserniin kuuluvat nyt Rukan ja Pyhän matkailukeskukset, Lääkärikeskus Aava, Uudenmaan Seniorikodit ja Yhtyneet Medix Laboratoriot, josta Aho Group omistaa noin kolmanneksen. Lisäksi Aho Groupilla on vähemmistöosuudet lasten- ja nuorten lääkäriasema Pikkujätistä ja syöpäklinikka Docratesista.

Vuonna 2005 muodostettu Aho Group on yhtiön perustajan Juhani Ahon viiden lapsen hoidossa, ja vuonna 2008 se palkittiin Vuoden perheyrityksenä. Konsernin liikevaihto oli tuolloin 63 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 670.

Lääkärikeskus Aava
Ilmavoimien ylilääkärinä toiminut Juhani Aho perusti vuonna 1964 kollegojensa kanssa Helsingin Lääkärikeskus J. Aho & Kumpp. Ky:n. Vuonna 1969 se yhdistyi laboratoriopalveluja tarjoavan yrityksen kanssa, ja nimeksi tuli Helsingin Lääkärikeskus Oy ja Laboratoriot Oy. Vuonna 1972 Mannerheimintiellä toimivat lääkäreiden vastaanottojen lisäksi kliininen laboratorio, kuulontutkimus, leikkaussali, fysikaalinen hoito-osasto ja rokotusasema. Vuonna 1989 syntyi Helsingin Lääkärikeskus Teslamed, joka erikoistui suuritehoiseen magneettikuvaukseen ja tietokonetomografiaan. Lääkärikeskus perusti uusia toimipisteitä eri puolille pääkaupunkiseutua ja Uuttamaata. Vuonna 2004 ostettiin Orto, vuonna 2010 osia Medicitystä ja vuonna 2011 turkulainen sairaala Neo. Vuodesta 2012 konsernin terveydenhoitotoiminnan kattonimeksi otettiin Lääkärikeskus Aava, joka muodostettiin vuoden 1969 fuusioyrityksen perustajaosakkaiden sukunimien alkukirjamista: Eila Aho, Matti Aro, Eero Vaheri ja Juhani Aho.

Matkailuliiketoiminta
Vuonna 1972 Aho osti vaikeuksiin joutuneen Rukatunturi Oy:n Kuusamon Rukan alueelta ja kehitti siitä isoin investoinnein monipuolisen hiihto- ja matkailukeskuksen. Vuonna 1988 konserniin ostettiin Pyhätunturin hiihtokeskustoiminnot ja hotelli Kultakero Pelkosenniemeltä.

Lähteet

Terveydenhoitoalan yritykset
Suomalaiset yritykset
Matkailualan yritykset
Tafas

Tafas () on kaupunki Daraan maakunnan Daraan piirikunnassa Etelä-Syyriassa. Kaupungin asukasluku oli 32 236 vuoden 2004 väestönlaskennassa.

Maantiede
Tafas sijaitsee lähellä Syyrian Jordanian vastaista rajaa noin 18 kilometriä Daraan kaupungista pohjoiseen.

Historia
Johann Ludwig Burckhardt mainitsi kylän vuonna 1822 julkaistussa teoksessaan sanoen sen tuhoutuneen wahhabien iskussa vuonna 1810. Gottlieb Schumacher kuvaili vuonna 1897 Tafasia suurehkoksi kyläksi, joka käsitti noin 100 kivirakennusta ja raunioita. 27. syyskuuta 1918 osmanien joukot tuhosivat kylän ja surmasivat sen asukkaita kostona turkkilaisiin kohdistetuista hyökkäyksissä. Samat kylän tuhonneet joukot tuhottiin Nuri as-Sa’idin ja T. E. Lawrencen johtamien arabien iskussa myöhemmin.

Maaliskuussa 2011 Tafasissa puhkesi Bašar al-Assadin hallinnon vastaisia mellakoita. Tuhannet mielenosoittajat olivat kerääntyneet kaupungin kaduille muutaman mielenosittajien kuoltua ja kaupungin Baath-puolueen toimisto poltettiin. Tuolloin kaupunkia kuvailtiin Assadin vastaisten mielenosoituksen keskukseksi. Sittemmin Syyrian sisällissodan aikana kaupunkia halltisivat Assadin hallinnon vastaiset kapinalliset. Keskushallinto palautettiin vuonna 2018, jolloin paikalliset kapinalliset suostuivat taistelujen päättämiseen sopimusratkaisulla. Levottomuudet alueella ovat kuitenkin jatkuneet.

Lähteet

Syyrian kaupungit
Sandhausen

Sandhausen on kunta Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa. Se kuuluu Rhein-Neckar-Kreisin piirikuntaan. Siellä on arviolta 15 105 asukasta (vuonna 2018) ja sen pinta-ala on 14,6 neliökilometriä.

Paikallinen jalkapalloseura SV Sandhausen pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Bundesliigassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kunnan internetsivut

Baden-Württembergin kunnat
Rhein-Neckar-Kreis
Saksan kaupungit
Doosan Arena

Doosan Arena on monikäyttöstadion, joka sijaitsee Plzeňin kaupungissa Tšekissä. Se on useimmin käytetty jalkapallossa, kun jalkapalloseura FC Viktoria Plzeň pelaa stadionilla kotiottelunsa. Stadion avattiin vuonna 1955 ja sitä kunnostettu kahteen kertaan historiansa aikana vuosina 2003 ja 2011. Se on nykyinen yleisökapasiteetti on 11 700.

Aiheesta muualla 

 Stadion FC Viktoria Plzeňin kotisivustolla  

Tšekin jalkapallostadionit
Tuuli Takala

Tuuli Takala (s. 1987 Helsinki) on suomalainen laulajatar, äänialaltaan sopraano.

Nuoruus 
Takala aloitti musiikillisen koulutuksensa 5-vuotiaana instrumenttinaan viulu, joka säilyi hänen pääinstrumenttinaan liki 15 vuotta. 6-vuotiaasta lähtien hän lauloi myös lukuisissa kuoroissa, kuten Tapiolan kuorossa ja EMO Ensemblessä. 

Tuuli Takala opiskeli Sibelius-Akatemian Musiikkikasvatuksen osastolla Aulikki Eerolan johdolla vuodesta 2007 ja jatkoi lauluopintojaan vuodesta 2011 lähtien Ritva-Liisa Korhosen johdolla ensin Helsingin Metropolia Ammattikorkeakoulussa sekä vuodesta 2013 lähtien Sibelius-Akatemian oopperakoulutuksessa, josta Takala on sittemmin valmistunut musiikin maisteriksi.

Ura 
Takala tuli tunnetuksi Suomessa 2013 voitettuaan sekä Timo Mustakallio -laulukilpailun että Kangasniemen laulukilpailun sekä tekemällä saman vuoden syksyllä ammatillisen debyyttinsa Suomen Kansallisoopperassa Taikahuilun Yön kuningattaren roolissa. Kansainvälisen debyyttinsä Tuuli Takala teki kaksi vuotta myöhemmin 2015 hyppäämällä menestyksekkäästi lyhyellä varoitusajalla Dresdenin Semperoperin uuteen tuotantoon oopperasta Figaron häät. Samana kesänä 2015 hän myös ylsi finaaliin yli 1300 laulajan joukosta ja voitti 2 erikoispalkintoa yhdessä maailman suurimmista kansainvälisistä laulukilpailuista (Hans Gabor Belvedere -laulukilpailut). 

Sittemmin Tuuli Takala on esiintynyt monilla Euroopan merkittävimmillä oopperanäyttämöillä, kuten Lontoon Royal Opera Housessa (Covent Garden), Berliinin Valtionoopperassa, Moskovan Bolšoi-teatterissa, Deutsche Oper Berliinissä, Hampurin Valtionoopperassa, Wienin Volksoperissa ja Berliinin Komische Operissa. Lisäksi Takala on ollut kiinnitettynä Dresdenin maineikkaan Semperoperin solistikuntaan kaudesta 2015–2016 lähtien. Useiden Suomen ja Saksan konserttien lisäksi Takala on konsertoinut muun muassa Lontoossa, Wienissä ja Tokiossa.

Takalan merkittävimpiin oopperarooleihin kuuluvat muun muassa Yön kuningatar (Taikahuilu), nimirooli oopperassa Lucia di Lammermoor, Gilda (Rigoletto), Violetta Valéry (La Traviata), Sophie (Ruusuritari), Marguerite (Gounod'n Faust), Susanna (Figaron häät), Marzelline (Fidelio), Follevillen kreivitär (Matka Reimsiin) ja Olympia (Hoffmannin kertomukset).

Palkinnot ja tunnustukset 
 2013 – Arnold Schönberg Center -erikoispalkinto ja finalisti 8. kansainvälisissä Hilde Zadek -laulukilpailuissa Wienissä, Itävallassa
 2013 – Timo Mustakallio -laulukilpailun voitto
 2013 – 1. sija Kangasniemen laulukilpailussa
 2014 – Vuoden nuori muusikko 2014 (Pro Musica -säätiö)
 2015 – 2 erikoispalkintoa ja finalisti 34. kansainvälisissä  Hans Gabor Belvedere -laulukilpailuissa Amsterdamissa, Hollannissa
 2018 – Vuoden naissolisti (Aino-palkinto, ooppera-alan ensimmäinen Aino-gaala 2018)
2018 – Curt Taucher -tunnustuspalkinto (Semperoperin Säätiö, Opera Gala 2018, Dresdenissä, Saksassa)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tuuli Takalan viralliset kotisivut tuulitakala.com
 Tuuli Takala Operabase.comissa
  

Suomalaiset sopraanot
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Tertin kartano

Tertin kartano on Mikkelin Visulahdessa sijaitseva matkailuun erikoistunut kartano. Kartano on noin seitsemän kilometriä kaupungin keskustasta itään, Kuopioon  johtavan valtatie 5:n pohjoispuolella. Kartanon palveluihin kuuluvat ravintola, kahvila, herkkumyymälä sekä mahdollisuus majoitukseen. Kartanoalueelta löytyy muun muassa: Arboretum, muuripuutarha, sekä yrttitarha. Kartanon ravintola on ollut useana vuonna Suomen parhaiden ravintoloiden listalla.  ja sille on myönnetty mm. Chaîne des Rôtisseurs kilpi.

Kartano sai postimerkin vuonna 2014. Merkki on myynnissä Mikkelin seudulla.

Historia
Tertin historia alkaa jo 1540-luvulta, jolloin kartano tunnettiin Hintsalan Rusthollina. Nykyään kartanoa ylläpitää Pylkkäsen suku, jonka omistuksessa kartano on ollut vuodesta 1894.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Tertin kartano
 Sairilan seudun historiaa perinnettä ja nykyaikaa Tertti: s.185

Suomen kartanot
Mikkelin rakennukset ja rakennelmat
Ravintolat Suomessa
Visulahti
Mikkelin maalaiskunta
Broadchurch

Broadchurch on  brittiläinen rikossarja, jonka on luonut Chris Chibnall. Broadchurch alkoi ITV-kanavalla 4. maaliskuuta 2013. Suomessa MTV3 aloitti sarjan esittämisen 19. syyskuuta 2013.

Sarja sijoittuu kuvitteelliseen Broadchurchin pikkukaupunkiin Dorsetissa, Englannin etelärannikolla. Rannalta jyrkänteen alta löydetään 11-vuotiaan Danny Latimerin ruumis, ja rikostutkinta lankeaa kaupunkiin vastikään saapuneen rikoskomisario Alec Hardyn (David Tennant) vastuulle. Hänen apunaan on paikallinen ylikonstaapeli Ellie Miller (Olivia Colman), jolle murhan uhri on entuudestaan hyvin tuttu. Poliisien ohella sarja seuraa uhrin perheen ja koko yhteisön selviytymistä rikostutkinnan aikana.

Broadchurch sai hyvän vastaanoton: sarja sai kolme BAFTA-gaalassa vuonna 2014 sarja voitti parhaan draamasarjan, parhaan naispääosan esittäjän (Olivia Colman) ja parhaan sivuosan esittäjän (David Bradley) BAFTA-palkinnot. 

ITV vahvisti huhtikuussa 2013 tuottavansa sarjasta toisen kauden. Toinen kausi esitettiin Briteissä keväällä 2015, ja Suomessa syksyllä 2015. Tennant ja Colman sekä suurin osa muista ensimmäisen kauden näyttelijöistä jatkoivat sarjassa myös toisella kaudella. Uusia näyttelijöitä toisella kaudella ovat muun muassa Marianne Jean-Baptiste, James D'Arcy, Eve Myles sekä Charlotte Rampling.

Heti toisen kauden esittämisen jälkeen ITV ilmoitti tilanneensa sarjasta myös kolmannen kauden. Se esitettiin keväällä 2017. Kolmas kausi keräsi Britanniassa lähes 11 miljoonaa katsojaa, tehden siitä ITV:n katsotuimman rikosdraamasarjan.

Mystery Tribune -lehti listasi Broadchurchin maailman kaikkien aikojen viidenneksi parhaaksi rikossarjaksi.

Rooleissa

Jaksot

1. tuotantokausi

|}

2. tuotantokausi

|}

Sovitukset
Fox tuotti sarjasta yhdysvaltalaisen sovituksen, jonka pääosaa näytteli alkuperäisversion tavoin David Tennant. Foxin sarja on nimeltään Gracepoint. Se ei kerännyt kuitenkaan riittävästi katsojia katsojia eikä vuonna 2014 esitetylle ensimmäiselle tuotantokaudelle tehty jatkoa. Ensimmäisen kauden keskikatsojamäärä oli 3,635 miljoonaa katsojaa. Tästä huolimatta David Tennant voitti sarjasta paras päänäyttelijä uudessa sarjassa People’s Choice Award -palkinnon. 

Myös Ranskalainen France 2 -kanava aikoo tehdä sarjasta oman version, nimeltään Malatarra.

Lähteet 

2010-luvun televisiosarjat
Brittiläiset rikossarjat
ITV:n televisio-ohjelmat
Sreeni Pattathanam

Sreeni Pattathanam (s. 1954) on intialainen, Keralan osavaltiosta kotoisin oleva skeptikko. Hän on ateisti. Euroopassa hänet tunnetaan parhaiten Äiti Ammaa kohtaan esittämästään kritiikistä. Hän on työskennellyt poliisina, toimittajana sekä opettajana.

Teoksessaan Matha Amritanandamay: Divya Kathahalun Yatharthyam (Matha Amritanandamay: pyhiä tarinoita ja tosiasioita) Sreeni Pattathanam kritisoi Äiti Amman väitetettyjä ihmetekoja ja liittää hänet viiteen selittämättömään kuolemantapaukseen. Lisäksi teoksessa kerrotaan Äiti Amman henkilökohtaisesta elämäntyylistä.

Äiti Amman asianajaja on yrittänyt haastaa Sreeni Pattathanamin oikeuteen tämän teoksen loukkaavaksi väitetystä sisällöstä. Keralan osavaltion oikeuslaitos ei ole kuitenkaan suostunut käsittelemään asiaa.

Aiheesta muualla
http://www.petiononline.com/sreenida/petition.html

Intialaiset skeptikot
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Verla

Verla on kylä Kouvolassa, Jaalan ja Valkealan suuralueiden rajalla Pohjois-Kymenlaaksossa. Kylässä ja sen ympärillä toimii mm. Verlan seudun kyläyhdistys. Verlan postinumeroalueen (47850 Verla) väkiluku oli 141 vuonna 2020.

Verla on Pyörylän ja Vähä-Selänpään kylän entinen myllypaikka, jonka kosken rannalle perustettiin puuhiomo ensimmäistä kertaa 1872. Näin paikallinen asutus sai alkunsa. Nykyisin Verla on entinen tehdaskylä, jossa 1882–1964 toiminut puuhiomo ja pahvitehdas on museoitu ja liitetty UNESCOn maailmanperintöluetteloon. 

Verla sijaitsee pääosin entisen Jaalan kunnan eli nykyisen suuralueen puolella, mutta osa kylän rakennuksista on entisen Valkealan kunnan, nykyisen suuralueen puolella, sillä raja kulkee Vähä-Kamposen ja Suolajärven järvet yhdistävässä Kymijoen haarassa. Tätä samaista joenhaaraa pitkin kulki aikoinaan Ruotsin ja Venäjän valtion välinen raja Hattujen sodan 1741–1743 jälkeen vuoteen 1809 asti. Jokihaara Verlankoskeen virtaa Etelä-Savosta Vuohijärven kautta varsinaiseen Kymijokeen. Uittoreittinä se kuuluu Mäntyharjun reittiin. Kaupunginosajaossa Jaalan puoleinen alue kuuluu Jaalan kirkonkylään ja Valkealan puoleinen osa Selänpäähän. Verlan pienempiä naapurikyliä ovat vanha maatalouskylä Pyörylä, likeinen Nisus sekä Palojärvi ja Pahasaari. 

Myös Verlan seudun kyläyhdistys toimii osittain entisen Valkealan kunnan puolella alueella, joka on aiemminkin ollut Verlaa tai tiiviisti sidoksissa siihen. Alueella asuu vakituisesti noin 200 henkilöä, mutta kesäisin väkimäärä moninkertaistuu mökkiläisten ja museovieraitten myötä.

Verlan seutu valittiin Kymenlaakson vuoden kyläksi 2013.

Kirjallisuutta 
 Sutela, Inkeri (toim.): Toimintaa ja elinkeinoja Verlan seudulla : Verlan seudun kyläkirja. Verlan seudun kyläyhdistys, 2015. ISBN 978-952-93-5640-9.

Aiheesta muualla 
 Verlanseudun www-sivut

Lähteet 

Jaalan kylät
Kymenlaakson vuoden kylät
Iurie Leancă

Iurie Leancă (s. 20. lokakuuta 1963 Tšimišlija, Moldavian SNT, Neuvostoliitto) on moldovalainen poliitikko.

Leancă oli Moldovan pääministeri huhtikuusta 2013 helmikuuhun 2015.
Hän nousi tehtävään virkaatekevänä pääministerinä perustuslaillisen oikeuden estettyä entisen pääministeri Vlad Filatin nimityksen uudelleen, kun hänet oli erotettu korruptiosyytteiden vuoksi. Presidentti Nicolae Timofti nimitti Leancăn virallisesti hallituksenmuodostajaksi 15. toukokuuta.
Leancă oli toiminut Filatin hallituksen ulkoministerinä 2009–2013.

Leancă kuuluu ex-pääministeri Filatin johtaman  Moldovan liberaalidemokraattisen puolueen (PLDM) avainhenkilöihin.

Vuonna 2017 hänet nimitettiin Pavel Filipin hallituksen varapääministeriksi erityisalanaan euroopan integrasatio.

Lähteet 

Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Moldovan pääministerit
Romanialaiset europarlamentaarikot
Australobarbarus

Australobarbarus (nimen merkitys: ”eteläinen ulkolainen”) on sukupuuttoon kuollut dikynodontteihin kuuluva terapsidisuku, joka eli myöhäisellä permikaudella Wuchiaping-vaiheen aikana. Sukuun luetaan kaksi lajia.

Ominaisuudet 
Australobarbarus oli keskikokoinen dikynodontti, joka kuuluu Cryptodontia-ryhmään ja heimoon Oudenodontidae. Australobarbaruksen kallon pituus on noin 15–20 senttimetriä. Tämän terapsidin fossiileja on löydetty Venäjältä. Australobarbarus muistuttaa Etelä-Afrikasta löydettyä Tropidostoma-sukua.

Lähteet 
 

Anomodontia
Helsingin urheilutalo

Helsingin urheilutalo, jota usein sanotaan myös lyhemmin Urheilutaloksi, on Helsingin Alppiharjussa  Helsinginkadun varrella sijaitseva kelta­tiilinen rakennus, jossa on useita urheiluhalleja. Lisäksi siinä on  toimisto­tiloja, hotelli, ravintola ja teatteri­sali.

Helsingin urheilutalo valmistui vuonna 1961 Aili ja Niilo Pulkan suunnittelemana. Rakennus­hankkeen oli käynnistynyt Työväen urheilu­liiton perustama Urheiluopistosäätiö, ja rakennus­toimi­kuntaa johti Jalmari Laakso. Rakennuksen valmistuessa sitä pidettiin Suomen ensimmäisenä modernina urheilu­talona. Nykyään kiinteistön omistaa Kiinteistö Oy Helsinginkatu 25, mutta siinä toimivia urheiluhalleja ylläpitää Urheiluhallit Oy.

Urheilutalossa on uimahalli, palloiluhalli, kuntosali ja keilahalli, ja niiden yhteydessä toimii kahvila Pelinainen. Uima-allas on 25 metriä pitkä ja 6 metriä leveä, ja hallissa on myös lastenallas. Lisäksi siellä on 25 ja 50 metrin pituiset ampuma­radat sekä kokous­tiloja. Palloilu­hallissa on myös kiinteä katsomo, johon mahtuu 860 henkilöä.

Rakennus käsittää kokonaisen korttelin, jota rajoittavat Helsinginkatu, Kirstinkatu, Josafatin­katu ja Läntinen Brahen­katu. Urheilutilojen lisäksi sen ala­kerrassa on myös ravintola ja R-kioski sekä Ryhmäteatterin teatteri­sali. Rakennuksen Läntisen Brahenkadun puoleinen siipi on sen muita osia korkeampi, kahdeksankerroksinen. Sen ylimmissä kerroksissa toimii Cumulus-hotelli Olympia. Lisäksi siinä ovat Suomen setlementtiliiton toimitilat.

Ennen Urheilutalossa ovat toimineet myös tanssi­ravintola Josafat, Kukkurakauppa ja Helsingin kauneudenhoitoalan ammattikoulu. Nykyinen Ryhmäteatterin sali oli alun perin elokuvateatteri, Kino Helsinki. Vuosina 1983–1999 se oli Teatterikorkeakoulun käytössä. Ryhmäteatteri muutti tiloihin vuonna 2006.

Urheiluhallit Oy aikoi 1970-luvun alussa rakentaa Urheilu­taloon laajan lisä­rakennuksen sen länsipuolelle, Josafatin kallioiden alueelle. Suunnitelma hylättiin kuitenkin lähistön asukkaiden vastustuksen vuoksi.

Lähteet 

Urheilutalo
Alppiharju
Helsingin uimahallit
Eisarena Wolfsburg

Eisarena Wolfsburg on vuonna 2006 avattu monitoimihalli Wolfsburgissa, Saksassa. Sen katsojakapasiteetti on 4 668 katsojaa.

Areenan pääkäyttäjä on Saksan jääkiekon pääsarjassa DEL-liigassa pelaava Grizzly Adams Wolfsburg. Joukkueen käyttämä edellinen areena ei täyttänyt DEL:in kriteerejä, joten Wolfsburg joutui pelaamaan yhden kauden alemmalla sarjatasolla uuden areenan valmistumista odottaessa.

Saksan jäähallit
Wolfsburg
Curt Frenzel Stadium

Curt Frenzel Stadium on vuonna 1938 avattu stadion Augsburgissa, Saksassa. Sen katsojakapasiteetti on 7 774 katsojaa.

Areenan pääkäyttäjä on Saksan jääkiekon pääsarjassa DEL-liigassa pelaava Augsburger Panther. Stadion on ainutlaatuinen huipputason jääkiekossa, sillä siinä ei ole ollenkaan seiniä vaan pelkkä katto. Se on siis hyvin lähellä ulkoilmaareenaa.

Stadion on nimetty seuran entisen puheenjohtajan Curt Frenzelin mukaan, joka kuoli vuonna 1970.

Saksan jäähallit
Baijerin rakennukset ja rakennelmat
Baijerin jääkiekko
Augsburg
Retroactive Abortion

Retroactive Abortion on yhdysvaltalaisen grindcoreyhtyeen Venomous Conceptin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 29. kesäkuuta 2004 levymerkillä Ipecac Recordings.

Kappaleet 

Think!

Kokoonpano 
 Kevin Sharp – laulu
 Buzz Osborne – kitara
 Shane Embury – bassokitara
 Danny Herrera – rummut

Muut tekijät 
 Oscar Garcia – taustalaulu
 Venomous Concept – tuottaja
 Huey Dee – äänittäjä
 Phil Wright – avustava äänittäjä

Arvostelut 
 The Metal Observer: 8.5/10
 Metal Storm: 8/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2004 esikoisalbumit
Venomous Conceptin albumit
Poisoned Apple

Poisoned Apple on yhdysvaltalaisen grindcore -yhtyeen Venomous Conceptin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Century Media Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Kevin Sharp – laulu
 Shane Embury – kitara
 Danny Lilker – bassokitara
 Danny Herrera – rummut

Arvostelut 
 About.com:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2008 albumit
Venomous Conceptin albumit
Helka-Maria Kinnunen

Helka-Maria Kinnunen (s. 10. tammikuuta 1959 Tampere) on suomalainen näyttelijä, lausuja, käsikirjoittaja ja tutkija. Hän on työskennellyt useissa Suomen teattereissa ja vapaissa ryhmissä, Yleisradiossa, Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa ja Metropolia Ammattikorkeakoulussa. Kinnunen on toiminut myös Suomen Lausujain Liiton puheenjohtajana.

Koulutukseltaan Kinnunen on näyttelijä, teatteripedagogi ja teatteritaiteen tohtori. Hän tutki väitöstutkimuksessaan teatterin taiteellista prosessia tarinallisella tutkimusotteella. Vuoden 2016 alussa Kinnunen aloitti Kajaanin kaupunginteatterin johtajana. Syksyllä 2022 Kinnunen aloittaa Lappeenrannan kaupunginteatterin johtajana.

Kinnusen vanhemmat ovat estetiikan professori Aarne Kinnunen ja näyttelijä Aino-Maija Tikkanen.

Tärkeimpiä taiteellisia töitä
 Kalewalaliekki 2009 – runo- ja tanssiteos Aki Suzukin kanssa.
 Tappoi koska jäi ilman 2009 – suomalaista 2000-luvun runoa näyttämöllistettynä
 Joka yksin valvoo, yksin uneksii – radioteos Bo Carpelanin runoista.

Rooleja
 Sinun tähtesi 2013 – Juha Siltasen monologinäytelmä 2013 (kantaesitys ja vierailu Espoon Kaupunginteatterissa) 
 The Guilty Silence of an Errant Debtor – what men talk amongst themselves means nothing 2008 – lyhytelokuva, ohjaus Maija Timonen
 Energiapyörteet – Whirls of Energy 2008 – videoinstallaatio, ohjaus Veli Granö
 Nummisuutarin Esko 2007 – monologi
 Kamala Kissa – näyttämöllinen runoesitys, Puoli-Q ja KOM-teatteri

Lähteet

Aiheesta muualla
 Helka-Maria Kinnusen viralliset sivut

Suomalaiset käsikirjoittajat
Kajaanin kaupunginteatterin johtajat
Suomalaiset lausujat
Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset tieteilijät
Teatterintutkijat
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Dahme-Spreewald

Dahme-Spreewald on Brandenburgin osavaltion piirikunta, Saksassa. Piirikunta on pinta-alaltaan noin 2 261 neliökilometriä, ja asukasluvultaan 160 314 (2012). Sen pääkaupunki on Lübben (Spreewald). Alueesta valtaosa on metsää ja viljeslysmaata.

Dahme-Spreewaldin naapurit ovat pohjoisesta myötäpäivään lueteltuna Berliini, sekä Oder-Spreen, Spree-Neißen, Oberspreewald-Lausitzin, Elbe-Elsterin ja Teltow-Flämingn piirikunnat.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Piirikunnan verkkosivut dahme-spreewald.de 

Brandenburgin piirikunnat
Kansanvalta (kustantamo)

Kustannusosakeyhtiö Kansanvalta oli 1918 perustettu vasemmistolainen lehden- ja kirjankustantamo, joka julkaisi Suomen Sosialidemokraatti -lehteä ja omisti Paasipainon kirjapainon ja sitomon.

Kansanvalta osti 1923 Työväen Sanomalehti -kustannusyhtiön. Kansanvalta julkaisi vuodesta 1919 myös Arbetarbladetia, jonka nimi muuttui myöhemmin Svenska Demokrateniksi.

Kansanvalta julkaisi Pentti Haanpään aikanaan hyvin kiistellyn ja voimakkaita reaktioita herättäneen teoksen Kenttä ja kasarmi (1928), kun WSOY ja Haanpää eivät päässeet siitä yksimielisyyteen. Se julkaisi myös novellikokoelman Karavaani (1930), mutta Ilmeitä isänmaan kasvoilla ilmestyi vasta 2013, vaikka Haanpää oli saanut sen valmiiksi 1933 ja lähettänyt kustannustoimittajalle. Kansanvallan viimeinen kirjajulkaisu oli 1934 julkaistu N. R. af Ursinin juhlakirja.

Kansanvallan talous meni 1920-luvulla vuosi vuoden jälkeen huonompaan suuntaan, esimerkiksi vuonna 1928 sen voittovaroista sosialidemokraattisen puolueen vaalirahoitukseen pystyttiin saamaan tavanomaista pienempi avustus, ja puoluetoimikunta sanoi yhtiöllä olevia lainoja irti Smk 200,00. Yhtiön toimitusjohtajana toimi vuosina 1919–1921 ja 1924–1944 Kaarlo Heinonen ja vuosina 1945–1971 filosofian maisteri Visa Kivi, jolle myönnettiin tästä hyvästä teollisuusneuvoksen arvonimi.

Nykyisin yritys toimii taloushallinnon alalla, joskin entisellä nimellä. Se on edelleen – nykyisin nimellä Demokraatti ilmestyvän – SDP:n pää-äänenkannattajan suurin yksittäinen omistaja 38,9 %:n osuudella.

Lähteet
Matti Salminen, Pentti Haanpään tarina, Into 2013 ISBN 978-952-264-242-4

Viitteet

Suomalaiset kustantamot
Suomalaiset kirjankustantamot
Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
Punk in Finland

Punk in Finland on vuonna 2004 perustettu punk-musiikkiin sekä erilaisiin vaihtoehtokulttuureihin keskittynyt internetsivusto, joka on erityisesti tunnettu aktiivisesta keskustelupalstastaan. Punkin lisäksi se sisältää keskustelua muun muassa populaarikulttuurista, kansalaisaktivismista, heavy metalista sekä yhteiskunnallisista aiheista.

Poliisin tietopyyntö 
Punk in Finland nousi valtakunnalliseen julkisuuteen lokakuussa 2013, kun Pirkanmaan poliisilaitos  esitti keskusrikospoliisin kautta teleoperaattorille pyynnön viiden palstalla keskusteluun osallistuneen nimimerkin henkilötiedoista ja IP-osoitteista. Keskustelu käsitteli vuonna 2013 poikkeuksellisesti Tampereella järjestettävän itsenäisyyspäivän vastaanoton yhteyteen suunniteltua Kiakkovierasjuhlat-nimistä varjotapahtumaa.

Katso myös 
Puntala-rock
Punk & Pillu

Lähteet

Aiheesta muualla 
Punk in Finland
 

Suomalaiset keskustelupalstat
Suomalaiset musiikkisivustot
Suomalaiset yhteiskunnalliset verkkosivustot
Punk
Adalbert (Magdeburg)

Adalbert, myös Magdeburgin pyhä Adalbert tai Magdeburgin pyhä Albert (kuollut 981) oli Magdeburgin ensimmäinen arkkipiispa ja katolisen kirkon pyhimys. Ennen arkkipiispaksi nimittämistään hän oli benediktiilinen munkki Trierissä. Hän käännytti slaaveja Kiovan Rusissa keisari Otto I Suuren lähettämänä. Hän joutui kuitenkin pakenemaan ruhtinas Svjatoslavin tultua valtaan Venäjällä. Tämän jälkeen Adalbert työskenteli apottina Alsacen Wissembourgissa ja Magdeburgin arkkipiispana.

Lähteet 
 

Saksalaiset papit
Lähetyssaarnaajat
Pyhimykset
Benediktiinit
Keskiajan katoliset arkkipiispat
Magdeburgin historia
Vuonna 981 kuolleet
The Isle of Disenchantment

The Isle of Disenchantment on australialaisen teknisen death metal -yhtyeen Psycropticin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Matthew Chalk – laulu
 Joe Haley – kitara
 Cameron Grant – bassokitara
 David Haley – rummut

Aiheesta muualla 
 

Isle of Disenchantment, The
Isle of Disenchantment, The
Nicolas Jacques Pelletier

Nicolas Jacques Pelletier (k. 25. huhtikuuta 1792) oli ranskalainen maantierosvo. Hän oli ensimmäinen Ranskassa giljotiinilla mestattu henkilö. Mestauksen suoritti pyöveli Charles Henri Sanson, joka myöhemmin mestasi giljotiinilla muun muassa Ranskan kuninkaan Ludvig XVI:n.

Tuomari Jacob-Augustin Moreau tuomitsi Pelletierin kuolemaan ryöstöstä ja murhasta joulukuussa 1791. Tuomion täytäntöön panoa jouduttiin lykkäämään, koska giljotiinia (jota tuolloin kutsuttiin nimellä Louison tai Louisette) vasta kehitettiin. Sitä testattiin aluksi eläimillä, jonka jälkeen kokeiltiin sen tehoa ruumiin pään katkaisuun. Sen terä jouduttiin muuttamaan kolmiomaiseksi ja putoamiskorkeutta kasvattamaan ennen kun se teki siistejä pään katkaisuja. Tämän jälkeen Sanson ilmoitti olevansa tyytyväinen uudelleen suunnitteluun ja Pelletier pystyttiin mestaamaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Ranskalaiset rikolliset
Ranskalaiset teloitetut
1700-luvulla syntyneet
Vuonna 1792 kuolleet
Minä (kappale)

Minä on Kymppilinjan kappale heidän toiselta, Valmistaudu olemaan väärässä -studioalbumilta. Sen julkaisi Hype Records 12. huhtikuuta 2010 albumin toisena singlenä.  Kappaleella duetoi Mariska. Kappaleelle on julkaistu 12. toukokuuta 2010 myös musiikkivideo. Videolla Mariska ja muutama hänen mukanaan oleva toveri murtautuvat vankilaan, sekä vapauttavat vankeina olevat Kymppilinjan jäsenet. "Minä" menestyi kaupallisesti hyvin, sillä esimerkiksi Radio Nova ja The Voice molemmat palkitsivat sen vuoden 2010 kesähitiksi ja latauslistalla se pääsi listan kärkisijalle. Kappaleen tämän hetkinen myynti on ylittänyt Suomessa platinarajan mikä on 10 000 kappaletta.

Kappalelista

Digitaalinen lataus

 1. Minä (feat. Mariska) - 4:08

Listasijoitukset

Lähteet

Vuoden 2010 kappaleet
Kymppilinjan kappaleet
Daniele Meucci

Daniele Meucci (s. 7. lokakuuta 1985 Pisa) on italialainen kestävyysjuoksija.

Meucci voitti kultaa vuoden 2014 EM-kisojen maratonilla. Hän on saavuttanut pronssia 10 000 metrillä Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 ja hopeaa samalla matkalla Helsingin EM-kilpailuissa 2012. Hän on sijoittunut EM-kilpailuissa lisäksi 5 000 metrillä viidenneksi 2012 ja kuudenneksi 2010 sekä 10 000 metrillä kuudenneksi 2014 ja kymmenenneksi 2006. Maastojuoksun EM-kilpailuissa hän saavutti pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa 2012 ja oli yhdeksäs 2009. Joukkuekilpailussa hän sai pronssia 2009, 2012 ja 2018.

Meucci sijoittui maratonilla Pekingin MM-kilpailuissa 2015 kahdeksanneksi ja Lontoossa 2017 kuudenneksi. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän oli 5 000 metrillä kymmenes ja 10 000 metrillä kahdestoista, Moskovassa 2013 10 000 metrillä 19:s. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui 10 000 metrillä 24:nneksi ja karsiutui 5 000 metrin alkuerissä. Puolimaratonin MM-kilpailuissa hän oli 18:s 2009.

Meuccin ennätys 5 000 metrillä on 13.19,00 ja 10 000 metrillä 27.32,86.

Lähteet 

Italialaiset kestävyysjuoksijat
Italialaiset maastojuoksijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt