Ritva Valkama

Ritva Karin Valkama (oik. Valkama-Palo; 13. marraskuuta 1932 Jyväskylä – 8. toukokuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän ansioitui niin teatterilavoilla kuin televisiossakin.

Ura

Valkama valmistui ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta vuonna 1951 ja näyttelijäksi Suomen Teatterikoulusta vuonna 1956. Ensimmäiset roolinsa Suomen Kansallisteatterissa hän teki jo opiskeluaikoina 1955–1956.

Vuonna 1979 alkanut Parempi myöhään... -televisiosarja teki Valkamasta koko kansan suosikin. Valkamaa ja hänen aisapariaan Pentti Siimestä luultiin ohjelman perusteella useasti aviopariksi. Valkama ja Siimes voittivat kolmena peräkkäisenä vuonna (1979–1981) Telvis-patsaat suosituimpina televisioesiintyjinä.

Vuonna 1985 Valkama nimitettiin Teatterikorkeakoulun näyttelijäntyön professoriksi, mutta hän jätti viiden vuoden määräaikaisen tehtävän jo vuonna 1987. Valkama toimi kuitenkin 1990-luvulle näyttelijäntyön lehtorina. Kesällä 1987 ja 1988 Valkama ohjasi Uuden Iloisen Teatterin kesärevyyt ja esiintyi niissä myös itse. Vuonna 1994 hän siirtyi eläkkeelle, mutta näytteli edelleen vierailijana eri teattereissa. Vuonna 2000 hänelle myönnettiin teatteritaiteen valtionpalkinto ansiokkaasta näyttelijäntyöstä.

Ritva Valkama näytteli Helsingin Kaupunginteatterissa suosituissa näytelmissä Kvartetti (2002−2011) ja Elokuu (2009–). Viimeisen kerran Valkama esiintyi Helsingin Kaupunginteatterissa näytelmässä Ihmisen osa huhtikuussa 2013. Suomen Kansallisteatterissa Valkama teki vuonna 2000 Big Maman roolin näytelmässä Kissa kuumalla katolla.

Valkokankaalla Valkama nähtiin muun muassa elokuvissa Murheenkryynin poika, Virtaset ja Lahtiset, Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon, Liian iso keikka ja Uuno Turhapuron veli. Hän myös antoi äänensä eri piirroshahmoille muun muassa piirroselokuvissa Liisa Ihmemaassa, Dinosaurus, Sammakoiden ennustus ja Peppi Pitkätossu.

Yksityiselämä
Valkama oli kahden näyttelijän, Reino Valkaman ja Irja Nissisen tytär. Vuodesta 1957 hän oli naimisissa näyttelijä Pertti Palon (k. 2010) kanssa. 1960-luvulla pariskunnalle syntyi kolme tytärtä. Heistä Sanna-Kaisa Palo on näyttelijä. Maiju Palo toimii televisioalalla tuotantokoordinaattorina. Vanhin tytär Riitta-Mari asuu New Yorkissa. Näyttelijä Emmi Parviainen on puolestaan Sanna-Kaisa Palon tytär.

Teatterikiinnityksiä
 Helsingin Kaupunginteatteri
 Hämeenlinnan kaupunginteatteri
 Lilla Teatern
 Tampereen Teatteri
 Uusi Iloinen Teatteri (1987–1988)

Televisio

Televisiosarjoja 
 Mustat ja punaiset vuodet (1973)
 Tapaus Ritva Valkama (1975) – useita rooleja
 Iltalintu (1976–1978) – useita rooleja
 Parempi myöhään... (1979–1980) – useita rooleja
 Reinikainen (1982) – omana itsenään
 Ollaan kuin kotonanne (1982) – useita rooleja
 Koettakaa vedellä, vastasi palopäällikkö (1983) – Tuulikki Järvelä
 Musta tuntuu (1985) – Lilli Nygren
 Joulukalenteri (1987 ja 1996) – Vaapukkalan postimestari Olga P. Postinen
 Tiikerihai (1988) – useita rooleja
 Sketsofrenia (1991) – useita rooleja
 Hirveä juttu (1993)
 Napaseutu (1994) – Alma Kujala
 Akkulaturit (1995–1996) – useita rooleja
 Ottaako sydämestä? (1995–1996) – Reetta
 Mahdottoman tavallinen Jorma Laine (1996)
 Verisiskot (1997)
 Kaverille ei jätetä (1999)

Televisio-ohjelmia
 Mestari Patelin (1985)
 Maitoa, maitoa! (1987, UIT-revyyn televisiotaltiointi)
 Kanavanvaihtaja (1988, UIT-revyyn televisiotaltiointi)
 Venla-Gaala 1990 (1991, juontajana)
 Haluatko ministeriksi? (2001, TV1:n vappuohjelma)

Elokuvia

Äänirooleja   
Liisa Ihmemaassa (1951) – Herttakuningatar
Peppi Pitkätossu (1997) – rouva Rissanen
Dinosaurus (2000) – Eema
Sammakoiden ennustus (2003) – Elise

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ritva Valkaman uran vaiheita. Yle Elävä arkisto.
 

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset koomikot
Pro Finlandia -palkitut
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet