joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kvinoa

Kvinoa eli kinua (Chenopodium quinoa) on eteläamerikkalainen hiilihydraattipitoinen ruokakasvi. Se ei ole heinäkasvi kuten viljat, mutta sitä käytetään ruoanvalmistuksessa viljojen tapaan. Sen lehtiä voidaan syödä lehtivihanneksen tapaan. Kvinoan tunnetuimpia sukulaisia ovat jauhosavikka, punajuuri ja pinaatti.

Historia ja käyttö 
Kvinoaa on viljelty Andeilla noin viisituhatta vuotta. Se oli inkojen tärkein viljelyskasvi. Ennen maissin yleistymistä sitä viljeltiin myös Pohjois-Amerikan puolella. Nykyään kvinoa kiinnostaa länsimaissa etenkin keliakiaa sairastavia, koska se on luontaisesti gluteeniton.

Kvinoan siemenet kypsyvät noin 15 minuutissa. Sitä käytetään riisin tapaan.

Ravintosisältö 
Kvinoa sisältää kaikkia ihmisen tarvitsemia välttämättömiä aminohappoja oikeassa suhteessa, mikä on harvinaista kasvikunnan tuotteissa. Kvinoassa on enemmän proteiinia kuin riisissä tai muissa viljoissa, ja se sisältää paljon ravintokuitua, fosforia, rautaa ja magnesiumia.

Kasvu ja viljely 

Kvinoa on yksivuotinen kasvi, joka saattaa kasvaa 2,5 m korkeaksi. Lehdet ovat pitkulaiset, ja siemenet muodostavat rypäsmäisiä röyhyjä. Se viihtyy aurinkoisella kasvupaikalla, kuivassa maassa. Siemenen pinta on karvaan, lievästi myrkyllisen saponiinin peitossa, minkä takia siemenet on pestävä tai kuorittava ennen ruoaksi valmistamista. Aineen etuna on kuitenkin se, että esimerkiksi linnut jättävät sadon rauhaan. Saponiinipitoisuutta on yritetty jalostamalla alentaa, mutta saponiinittomat lajikkeet tulevat liian helposti lintujen syömiksi. Kvinoan lehdissä on oksaalihappoa.

Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus (MTT) julkisti vuonna 2013, että MTT on 15 vuoden jalostuksella pystynyt tuottamaan vihdoin kvinoalajikkeen, joka kestää myös Suomen pohjoista ilmastoa. Nykyään kotimaista kvinoaa saa tavallisista ruokakaupoista.

Lähteet

Aiheesta muualla 
ITIS: Chenopodium quinoa 
United States Department of Agriculture (USDA): Chenopodium quinoa 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Chenopodium quinoa 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Chenopodium quinoa (quinoa) 

Savikat
Viljeltävät ravintokasvit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Aina Group

Aina Group Oyj on suomalainen yritys. Aiemmin se oli Hämeen Sanomat Oy:stä ja Hämeen Puhelin Oy:stä muodostetun konsernin emoyhtiö. Konsernin liiketoiminta-alueita olivat media ja ICT-tekniikka. Medialiiketoiminta muodostui Hämeen Sanomat Oy:stä ja sen tytäryhtiöistä (mm. Hämeenlinnan Kaupunkiuutiset, Hämeenlinnan Viikkouutiset ja Iskelmä Janne). ICT-liiketoiminta muodostui AinaCom Oy:stä, johon on yhdistetty mm. Hämeen Puhelin Oy ja Finnet Com Oy.

Hämeen Sanomat 
Kesäkuussa 2021 kerrottiin, että Keskisuomalainen-konserni ostaa Hämeen Sanomat-konsernin 8,3 miljoonalla eurolla. Keskisuomalaisen omistukseen siirtyvät Hämeen Sanomat ja Forssan Lehti. Keskisuomalainen vuokraa Hämeenlinnan toimitilan Aina Groupilta kuuden vuoden vuokrasopimuksella.

AinaCom 
AinaCom Oy oli Aina Group-konsernin ICT-palveluyritys, joka tarjosi kehittyneitä viestintäratkaisuja yrityksille. Maaliskuussa 2014 Sonera ilmoitti ostavansa AinaComin kuluttajaliiketoiminnan ja kiinteät verkot. Marraskuussa 2018 Aina Group ilmoitti myyvänsä AinaComin Telialle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Aina Group
 Pörssitiedon esitys yhtiön historiasta

Suomalaiset yritykset
Hämeenlinna
Midian (albumi)

Midian (CDMFN 666) on Cradle of Filthin neljäs täyspitkä albumi. Levyn kappaleet ovat kokonaisuudessaan yhtyeen omaa käsialaa. Kappaleet sävellettiin yhtyeen yhteistyönä ja sanoituksista vastaa laulaja Dani Filth.

Levy on nauhoitettu loppuvuodesta 2000 ja julkaistu saman vuoden halloweeninä. Levy on Clive Barkerin romaanin Cabal (1988) inspiroima konseptialbumi. Sen kappale "Her Ghost in the Fog" päätyi myös elokuvan Ginger Snaps ja Brütal Legend -videopelin soundtrackeille.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Dani Filth – laulu
 Paul Allender – kitara
 Gian Pyres – kitara
 Robin Graves – basso
 Martin Powell – koskettimet
 Adrian Erlandsson – rummut

Vierailijat 
 Doug Bradley – kertojaääni kappaleissa "Death Magick for Adepts", "Her Ghost in the Fog" ja "Tortured Soul Asylum"
 Sarah Jezebel Deva – taustalaulu
 Andy Nice – sello
 Mika Lindberg – taustalaulu
 Dave McEwen – taustalaulu
 Toni King – alkusanat kappaleessa "Lord Abortion"

Erikoispainoksia 

 Midian Digipack
 1 bonusraita.
 Midian Deluxe pack
 2 bonusraitaa.
 Midian Special Limited Leather Book-version
 Bonusraita: For Those Who Have Died (Walkyrier / Sneap)
 Bonusvideo: Her Ghost In The Fog
 Midian Vinyyli LP 
 Midian - Excerpts from Midian - 2000 
 3 raidan promojulkaisu, ei myynnissä.

Triviaa

 Kappaleessa "Cthulhu Dawn" viitataan Cthulhu-hahmoon kirjailija H. P. Lovecraftin Cthulhu-mytologiasta.
 Doug Bradley, jonka kertojaääntä kuullaan levyn kappaleissa, on tunnettu Hellraiser-elokuvien Pinheadina.
 Kappaleen "Lord Abortion" alussa kuultava lause "Care for a little necrophilia? Hm?" on lainaus Terry Gilliamin elokuvasta Brazil. Elokuvassa repliikin sanoo Kim Greist, mutta levyllä se kuullaan Tony Kingin lausumana.

Audionäytteitä saatavilla 

Cradle of Filthin virallisilla kotisivuilla

Lähteet 

Vuoden 2000 albumit
Cradle of Filthin albumit
Konseptialbumit
Vertigo

Vertigo voi tarkoittaa seuraavia:

 Siemenkotilot (Vertigo), kotilosuku
 Vertigo – punainen kyynel, Alfred Hitchcockin elokuva
 Vertigo Records, Philipsin levymerkki 
 Vertigo Production, suomalainen tuotantoyhtiö
 "Vertigo", Maltan vuoden 2007 Euroviisu-kappale
 Gillet Vertigo, belgialaisen autonvalmistajan Gilletin auto
 "Vertigo", U2-yhtyeen kappale
 huimaus
 Vertigo, DC Comicsin sarjakuvajulkaisu
Kapselointi

Kapselointi tarkoittaa ohjelmoinnissa yhteen kuuluvien tietojen ja toimintojen kokoamista yhdeksi kokonaisuudeksi. Olio-ohjelmoinnissa kapselointi tapahtuu usein kokoamalla muuttujat ja metodit luokaksi. 
Myös moduulit ja pakkaukset toimivat kapselointivälineinä.

Kapseloinnin tarkoituksena on useimmiten yhteenkuuluvien asioden kokoamisen lisäksi myös piilottaa toteutus moduulin tai luokan asiakkailta eli sen käyttäjiltä. Tarkoitus on siis tarjota käyttöön eräänlainen valmis ohjelmoinnin rakennuspalikka, jota voi käyttää ohjelman rakentamiseen tietämättä mitään (ja välittämättä) palikan sisäisestä toteutuksesta. Tämä edellyttää sitä, että moduulin tai luokan rajapinta on hyvin määritelty ja dokumentoitu. 

Syitä kapseloinnin käyttämiseen ovat mm.
 Ohjelman jakaminen pienempiin, helpommin toteutettaviin ja hallittaviin osiin
 Ohjelman ylläpidon helpottaminen, koska muutokset vaikuttavat vain rajoitettuun alueeseen ohjelmassa rajapinnan säilyessä samana.
 Uudelleenkäytettävyyden helpottuminen. Kun rakennuspalikka on tehty oikein, sitä voidaan käyttää myös muissa ohjelmissa.

Ohjelmointi
Seurakalenteri

Seurakalenteri on vanhoillislestadiolaisuudessa käytetty menetelmä estää lähialueiden päällekkäisiä suuria seuroja. Tätä tarvittiin 1990-luvun alkupuolella. Nykyisin 2000-luvulla suurempia seuroja järjestetään useampaan paikkaan samana viikonloppuna nimenomaan sen takia, ettei yhteen paikkaan tulisi liikaa väkeä järjestelyjen kannalta katsottuna.

Kalenterin tapahtumia ovat talviseurat, kevätseurat, kesäseurat, syysseurat, maakunnalliset kesäseurat ja suviseurat. Hyvin monet yksittäiset rauhanyhdistykset järjestävät omia isompia seurojaan. Niitä ei tähän kalenteriin ole otettu mukaan.

Selityksiä: S = Suviseurat, v = viikkoa

Lähteet 

Vanhoillislestadiolaisuus
Bitter Suites to Succubi

Bitter Suites to Succubi (COF001CD) on Cradle of Filthin minialbumi ja järjestyksessään viides julkaisu. Levy on ensimmäinen julkaisu yhtyeen omalla Abracadaver levymerkillä. Levyn kappaleet ovat kokonaisuudessaan yhtyeen omaa käsialaa. Kappaleet sävellettiin yhtyeen yhteistyönä, ja sanoituksista vastasi laulaja Dani Filth. Albumia ei yleisesti pidetä täysimittaisena pitkäsoitto-julkaisuna, sillä kolme kappaleista on uusintaversioita ensimmäiseltä The Principle of Evil Made Flesh studioalbumilta. Lisäksi mukana on yksi cover, "No Time To Cry", joka on alun perin The Sisters of Mercy -yhtyeen kappale.

Kappaleessa "Dinner At Deviants Palace" kuultava puhe on Isä meidän -rukous soitettuna takaperin. Puhujana on kitaristi Paul Allenderin poika Kian.

Levy on nauhoitettu vuonna 2001 ja julkaistu samana vuonna.

Kappaleet 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

+ Osassa painoksia myös CD-Rom osuus, jolla videolekkeitä.

Kokoonpano 
 Dani Filth – laulu
 Paul Allender – kitara
 Gian Pyres – kitara
 Robin Eaglestone – basso
 Martin Powell – koskettimet
 Adrian Erlandsson – rummut

Vierailijat 
 Sarah Jezebel Deva – taustalaulu
 Libertina Grimm – sello
 Kian Rulten-Allender – ääni kappaleessa "Dinner At Deviants Palace"

Erikoispainoksia 

 Bitter Suites to Succubi Promo
 Bitter Suites to Succubi Vinyyli LP

Audionäytteitä saatavilla 

Cradle of Filthin virallisilla kotisivuilla

Lähteet 

Vuoden 2001 EP:t
Cradle of Filthin albumit
Patricia McCormick

Patricia Joan ”Pat” McCormick (s. 12. toukokuuta 1930 Seal Beach) on yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja nelinkertainen olympiavoittaja.

McCormick oli ensimmäinen urheilija, joka kykeni voittamaan kultaa sekä 3 metrin ponnahduslaudalla että 10 metrin kerroshypyissä kaksissa olympialaisissa peräkkäin. Myöhemmin samaan on pystynyt vain Greg Louganis. McCormick otti voittonsa Helsingin kisoissa 1952 ja Melbournessa 1956. 

Melbournen kullat tulivat vain kahdeksan kuukautta McCormickin poikalapsen syntymän jälkeen. Hän jatkoi harjoittelua raskautensa ajan ja ui 800 metriä päivässä vielä kaksi päivää ennen synnytystä. Vuoden 1956 olympiakisojen ponnahduslautakilpailussa hän sai yhteensä 142,36 pistettä, hopeamitalisti Jeanne Stunyonin tuloksen oltua 125,89. Tämä on edelleen kaikkien aikojen suurin ero olympialaisten uimahypyissä.

Pat McCormickin aviomies John McCormick oli Yhdysvaltojen mestari kerroshypyissä 1950–1951 ja Helsingin olympialaisten nelonen. Heidän tyttärensä Kelly McCormick voitti ponnahduslaudalla hopeaa vuoden 1984 olympialaisissa ja pronssia 1988 kisoissa.

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat
Yhdysvaltalaiset uimahyppääjät
Vuonna 1930 syntyneet
Elävät henkilöt
Daniel Tynell

Daniel Tynell (s. 6. tammikuuta 1976) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Tynell on erikoistunut ylipitkiin matkoihin ja on 90 kilometrin mittaisen Vaasahiihdon kolminkertainen voittaja vuosilta 2002, 2006 ja 2009. Oberammergaun 50 kilometrin kilpailun hän voitti vuosina 2007 ja 2008 ja sijoittui neljänneksi vuonna 2006. Otepäässä hän sijoittui kolmanneksi 63 kilometrin kilpailun vuonna 2007. 54 kilometrin Birkebeinerrennetissä hän sijoittui toiseksi vuonna 2006. Hiihdon maailmancupissa Tynellillä on yksi voitto, kun vuoden 2006 Vaasahiihto kuului maailmancupiin. Lisäksi hän sijoittui neljänneksitoista maailmancupiin kaudella 2003–2004 kuuluneessa Marcialongassa (70 km). Ruotsin mestaruuskilpailussa Tynell on parhaimmillaan ollut viides 15 kilometrillä vuonna 2006.

Aiheesta muualla 

Ruotsalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Lovecraft and Witch Hearts

Lovecraft and Witch Hearts (CDMFN 285) on Cradle of Filthin kuudentena albumina pidetty levy. Tosiasiallisesti levy on lähinnä "Best of" -tyylinen kahden levyn pituinen kokoelma. Levy koostuu yhtyeen omista kappaleista, lainakappaleista, sekä remixeistä.

Tässä mainitut kappaleet eivät ole kokonaisuudessaan yhtyeen omaa käsialaa:

 "Beneath The Howling Stars", Remix, Mike Exeter 
 "Cruelty Brought Thee Orchids", Remix, Mike Exeter
 "Funeral In Carpathia (Be quick or be dead version)", Remix, Mark Harwood
 "Thirteen Autumns And A Widow (Red october mix)", Remix, Doug Cook
 "Amor E Morte (Lycanthropy mix)", Remix, Doug Cook
 "Of Dark Blood And Fucking (Stripped to the bone mix)", Remix, Doug Cook
 "For Those Who Died", cover, alun perin Sabbatin julkaisema kappale.
 "Sodomy And Lust", cover, alun perin Sodomin julkaisema kappale.
 "Dawn Of Eternity", cover, alun perin Massacren julkaisema kappale.
 "Hell Awaits", cover, alun perin Slayerin julkaisema kappale.
 "Hallowed Be Thy Name", cover, alun perin Iron Maidenin julkaisema kappale.

Levyn materiaali on nauhoitettu vuosien 1996 ja 2002 välillä, ja levy on julkaistu vuonna 2002.

Kappaleet 
I:1 Creatures That Kissed In Cold Mirrors
I:2 Dusk And Her Embrace
I:3 Beneath The Howling Stars
I:4 Her Ghost In The Fog
I:5 Funeral In Carpathia (Be quick or be dead version)
I:6 The Twisted Nails Of Faith
I:7 From The Cradle To Enslave
I:8 Saffron's Curse
I:9 Malice Through The Looking Glass
I:10 Cruelty Brought Thee Orchids
I:11 Lord Abortion

II:1 Once Upon Atrocity
II:2 Thirteen Autumns And A Widow (Red October mix)
II:3 For Those Who Have Died (Return To The Sabbat mix)
II:4 Sodomy And Lust
II:5 Twisting Further Nails
II:6 Amor E Morte (Lycanthropy mix)
II:7 Carmilla's Masque
II:8 Lustmord And Wargasm II
II:9 Dawn Of Eternity
II:10 Of Dark Blood And Fucking (Stripped to the bone mix)
II:11 Dance Macabre
II:12 Hell Awaits
II:13 Hallowed Be Thy Name

Kokoonpano 
 Dani Filth – laulu
 Robin Eaglestone – basso
 Gian Pyres – kitara
 Adrian Erlandsson – rummut
 Paul Allender – kitara
 Martin Powell – koskettimet
 Nicholas Barker – rummut
 Stuart Anstis – kitara
 Damien Gregori – koskettimet
 Les Smith – koskettimet
 Was Sarginson – rummut

Vierailijat 
 Sarah Jezebel Deva – laulu
 Martin Walkyier (Sabbat, Skyclad) – laulu

Aiheesta muualla 
 Cradle of Filth: Discography 

Vuoden 2002 kokoelma-albumit
Cradle of Filthin albumit
ZIS-110

ZIS-110 on Zavod imeni Lihatšovan vuosina 1945-1959 valmistama limusiini, käytännössä kopio yhdysvaltalaisesta vuoden 1938 Packard 180:sta. Autoa valmistettiin seitsemänpaikkaisena ja neliovisena limusiinina (ZIS-110(15)), viisiovisena ambulanssina (ZIS-110A), neliovisena avomallina (ZIS-110B(15)). Ajoneuvoa valmistettiin myös panssaroituna, seitsemisen tonnia painavana ZIS-115 -mallina Neuvostoliiton ylimmän johdon käyttöön.

ZIS-110 tuotanto ajatuksena sai alkunsa 1943, kun neuvostoliittolainen kauppavaltuuskunta oli vierailulla Yhdysvalloissa Packardin tehtailla hankkiakseen lentokonemoottoreita. Autoon liittyen laivattiin Neuvostoliittoon Packardin vanhoja tuotantokoneita ja ensimmäiset ZIS-100:t valmistettiin 1945. Sarjavalmistukseen päästiin 1946 ja auto oli sarjavalmistuksessa 1946-1959.

Autossa on suora kahdeksansylinterinen iskutilavuudeltaan 6,1 litran vetoinen ja teholtaan 137-hevosvoimainen moottori. ZIS-110:n huippunopeus on 140 km/h ja massa 2 720 kg. Sen valmistusmäärä oli noin 2 080 kappaletta. 

Josif Stalinin vuoden 1949 ZIS-110 on nykyään suomalaisomistuksessa.

Nikita Hruštšov lahjoitti valtiovierailun yhteydessä syyskuussa 1953 silloiselle pääministeri Urho Kekkoselle ZIS-110:n, samanlainen auto lahjoitettiin myös presidentti Paasikivelle joulukuussa 1955, auto on nykyään näytteillä Vehoniemen automuseossa. Kekkoselle lahjoitettu ZIS-110 on Mobilia-museossa.

Suomeen lahjoitetut ZIS:t olivat vuoden 1948 valmistetta, mutta peruskorjattuja. Kesällä 1962 valtioneuvosto luovutti ZIS:t pääesikunnan kuljetusosastolle, mistä ne tulivat kenraalien käyttöön. Autojen käyttö pääesikunnan palveluksessa päättyi 1964. Mobiliassa oleva SA-36 -rekisterinumeron saanut ZIS-110 päätyi Sotamuseolle ja Vehoniemen automuseossa oleva SA-37 -rekisterinumeron saanut päätyi huutokaupalla  yksityishenkilölle.

Lähteet

Aiheesta muualla

Kuvia ZIS-110-autoista

110
F-segmentin autot
1940-luvun autot
1950-luvun autot
Ellery Clark

Ellery Harding Clark (13. maaliskuuta 1874 Itä-Roxbury, Massachusetts, Yhdysvallat – 17. helmikuuta 1949) oli yhdysvaltalainen pituus- ja korkeushyppääjä. Clarkin uran huippuvuodet ajoittuivat 1800- ja 1900-luvun vaihteen tietämille, jolloin hän oli maailman huipulla. 

Clark voitti Ateenan olympialaisissa vuonna 1896 kultaa sekä pituus- että korkeushypyssä. Kisojen pituushyppykilpailussa Clark käytti hattuaan askelmerkkinä, mutta kilpailun tuomarina toiminut kuningas Konstantinos poisti hatun kahdesti, koska sellainen oli hänen mielestään ammattilaisten touhuja. Vasta kolmannella yrityksellään Clark sai aikaan kunnon hypyn, 635 senttimetriä, mikä riitti kultamitaliin. Korkeushypyssä hän ylitti 181 senttimetriä, kun pahimmat kilpakumppanit ja maanmiehet James Connolly ja Robert Garrett ylittivät riman 165 senttimetrin korkeudelta. Clarkin voittotulokset olivat lajien ensimmäiset olympiaennätykset.

Clark ei koskaan voittanut maansa mestaruutta kummassakaan hyppylajissa, mutta voitti vuosina 1897 ja 1903 Amerikan amatöörimestaruuden moniottelussa. Hän osallistui myös 1904 Saint Louisin olympialaisissa 1904 yleisurheilun moniotteluun, mutta joutui keskeyttämään kilpailun. Hän jatkoi urheilu-uraansa ja harrasti kilpakävelyä 56-vuotiaaksi saakka. Elämänsä aikana hän toimi monissa ammateissa, muun muassa kirjailijana, lakimiehenä, urheiluvalmentajana, opettajana sekä Bostonin kaupunginvaltuuston jäsenenä.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset pituushyppääjät
Yhdysvaltalaiset korkeushyppääjät
Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1874 syntyneet
Vuonna 1949 kuolleet
Aavasaksa

Aavasaksa on vaara Ylitornion kunnassa Tornionjoen varrella 70 kilometrin päässä Torniosta ja noin viiden kilometrin päässä Ylitornion keskustasta pohjoiseen. Sen korkeus on 242 metriä merenpinnasta, ja se on selvästi lähiseudun vaaroja korkeampi. Aavasaksa on vanhastaan ollut tunnettu maisemanähtävyys ja näköalapaikka, ja se on yksi ympäristöministeriön valitsemista 27 virallisesta Suomen kansallismaisemasta.

Historiaa 
Aavasaksan rinteillä on näkyvissä jääkauden jälkeisen, Saksasta Lappiin ulottuneen Ancylusjärven muinaista huuhtoutunutta rantakivikkoa. Aavasaksa-nimen oletetaan saaneen alkunsa saksalaisten hansakauppiaiden ylläpitämistä kulttuurisuhteista.

Ranskan tiedeakatemia teki Pierre Louis Moreau de Maupertuis’n johdolla geofysikaalisia mittauksia Aavasaksalla vuosina 1736–1737. Aavasaksa oli myös Struven ketjun yksi mittauskohde 1800-luvun alkupuoliskolla ja sellaisena nimetty Unescon maailmanperintökohteeksi.

Vapaa-ajan kohde 
Aavasaksalla on lomakylä ja hiihtokeskus, kahvila ja näkötorni sekä vuonna 1882 rakennettu Keisarinmaja. Vaara tunnetaan Suomen eteläisimpänä pisteenä, jossa voidaan juhannuksena nähdä keskiyön aurinko. Varsinkin 1950- ja 1960-luvuilla siellä pidettiinkin vuosittain suuri juhannusjuhla, jonne saapui joka vuosi tuhansittain ihmisiä. Aavasaksalla on järjestetty myös Aawastock-rockfestivaaleja.

Lontoossa sijaitsevassa Harrodsin luksustavaratalon ravintoloissa ja kahviloissa myydään talon vetenä aavasaksalaista lähdevettä.

Tengeliön kylä 
Tengeliö on Tornionjoen itärannalla lähellä Aavasaksan vaaraa sijaitseva kylä. Sen kautta kulkevat valtatie 21 ja Kolarin rata. Kylästä johtaa vuonna 1965 valmistunut kantatien 98 silta Tornionjoen yli Ruotsin Ylitornion keskustaan Matarenkiin. Kylässä on aikoinaan ollut myös rautatieasema, joka ei enää ole kaupallisen liikenteen käytössä.

Katso myös 
 Aavasaksan kruununpuiston matkailurakennukset

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Retkipaikka.fi – Maisemia ja tunnelmia
 Ylen Elävä arkisto – Juhannusyö Aavasaksalla (video, 1946)
 Aavasaksa Ylitornion matkailusivustolla
 Maanmittauslaitos: Struven ketju

Unescon maailmanperintökohteet Suomessa
Suomen talviurheilukeskukset
Vaarat
Ylitornion luonto
Suomen näköalapaikat
Valtakunnallisesti arvokkaat maisema-alueet Suomessa
Suomen kansallismaisemat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Struven ketju
Aaltoputki

Aaltoputki on radiotekniikassa käytetty mikroaaltojen siirtolinja. Yleensä se on metallinen putki, jota käytetään esimerkiksi yleisradiolähettimien ja antennin välillä sekä tutkan osana. Aaltoputkessa kuljetetaan mikroaaltoja lähettimestä antenniin ja antennista vastaanottimeen. Aaltoputki kestää enemmän tehoa ja on vähähäviöisempi kuin koaksiaalikaapeli. Aaltoputkia käytetään myös optiikassa ja akustiikassa.

Rakenne ja toiminta
Sähkömagneetinen kenttä etenee aaltoputkessa joko TE- tai TM-muodossa. Taajuuden ja putken mittojen yhteensopivuuden vuoksi kenttä heijastuu putken sisäpinnasta ja siirtyy aaltoputkessa lähes häviöttä. Aaltoputken optimaalinen mitoitus määräytyy suoraan siirrettävästä taajuudesta. Kyse on suorakaiteen muotoisesta, elliptisestä tai pyöreästä kupariputkesta, jonka sisäpinta voi olla hopeoitu häviöiden vähentämiseksi. Nyrkkisääntönä aaltoputken aukon pitkä sivu on suunnilleen aallonpituuden suuruinen eli 3 GHz taajuudella aukon pitkän sivun pituus on noin 10 cm. Aaltoputken aukon lyhyt sivu on puolet pitkästä sivusta.

Poikkileikkaukseltaan elliptinen tai pyöreä aaltoputki voi olla taipuisaa ja sillä saadaan aikaan jouhevia mutkia toisin kun suorakaideputkella, jossa käytetään yleensä jäykkiä kaaria ja kulmapaloja. Taipuisa suorakaideputki muodostuu haitarimaisista nivelistä, joiden vuoksi siihen syntyy häviöllissyyttä. Aaltoputkia käytetään 1 GHz taajuudesta ylöspäin, sillä tätä matalammilla taajuuksilla aaltoputken koko on huomattava.

Lähteet

Aiheesta muualla 
   wiki.ham Aaltoputki

Radiotekniikka
Siirtotiet
LV

LV on suomalaisen Berner Oy:n omistama tuotesarja, johon kuuluu pesuaineita, hiustuotteita, hygieniatuotteita sekä ihonhoitotuotteita. Berner osti LV-brändin Unileveriltä vuonna 2001.

LV-tuotesarjan nimi tulee alun perin sanoista Lumi ja Valko, Unileverin omistaman Turun Saippuan tytäryhtiön Lumivalko Oy:n mukaan. Tuotesarjan ensimmäinen tuote oli herkän ihon palasaippua, jonka Lumivalko kehitti yhteistyössä ihotautiopin professori Carl Eric Sonckin kanssa 1970-luvun taitteessa. Sitä myytiin aluksi sairaalakäyttöön ja 1970-luvun puolestavälistä asti myös apteekeissa, kunnes Turun Saippua toi sen päivittäistavarakauppoihin vuonna 1981.

LV-sarjassa on yli 20 tuotetta, jotka kaikki on kehitetty yhdessä Allergia- ja astmaliiton kanssa. Tuotteet on suunniteltu erityisesti herkälle, allergiselle ja atooppiselle iholle, sekä lapsille. LV-tuotteet kehitetään ja valmistetaan pääasiallisesti Suomessa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Lumivalko.fi
 Berner.fi
Terveydenhoitoalan tuotemerkit
Unileverin tuotemerkit
Abstrakti tietotyyppi

Abstrakti tietotyyppi (, ADT) on tyypin määrittely, joka määrittelee vain tyypin tietosisällön ja tyyppiin kuuluvat operaatiot, ei tyypin toteutustapaa. Toisin sanoen ADT määrittelee tarkalleen ja täydellisesti tyypin julkisen rajapinnan eikä mitään muuta. Esimerkiksi abstraktin tietotyypin Stack (pino) määrittely voisi kertoa muun muassa, että tallennettavat alkiot ovat kokonaislukuja, alkion pinon päällimmäiseksi lisäävä operaatio on push ja pinon päältä alkion poistava operaatio on pop. Tietorakenteen toteutustapaan ADT ei ota mitään kantaa.

ADT siis määrittelee eräänlaisen rakenneosan, jota voidaan käyttää muita ohjelmia rakennettaessa. Ohjelmoija voi (ja hänen pitääkin) kirjoittaa ohjelmansa siten, että se käyttää vain ADT:n määrittelyn mukaisia ominaisuuksia, jolloin ohjelma toimii edelleenkin vaikka esimerkiksi kokonaislukutaulukkoon perustuva pino vaihdettaisiinkin linkitettyyn listaan perustuvaksi pinoksi.

Katso myös 
 Tyyppijärjestelmä
 Geneerinen ohjelmointi

Aiheesta muualla
 
 
 

Ohjelmointi
Köhniönjärvi

Köhniönjärvi , joka on puhekielessä ja vanhemmissa kartoissa myös Köhniö , on Keski-Suomessa Jyväskylässä Kypärämäessä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 28 hehtaaria, se on 1,5 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee pitkänomaisessa laaksossa, joka jatkuu Keljoon asti. Sen ympäristössä on metsämaata, joka on sekametsää, ja idässä Kypärämäen asuinalueet. Köhniö on saanut nimensä järvestä. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 1,9 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0019 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 6,7 metriä ja suurin syvyys on 18 metriä. Järvessä on pitkä syvänne, jonka syvyys on luoteispäässä yli 7 metriä ja kaakkoispäässä yli 15 metriä. Syvin kohta sijaitsee kaakkoispäässä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä ja sen etelärantaa seuraa Haapamäen rautatie. Järven eteläpuolella kulkee valtatie 18 ja pohjoispuolella yhdystie 6015. Killerin ravirata sijaitsee yhdystien takana järven pohjoispuolella. Järven kaakkoispäässä on uimaranta, jolla on laituri, hyppytorni, pukukopit, grillipaikka ja talvisin avanto.

Köhniönjärven luoteispäässä on kunnallistekniikan museo Könkkölä.. Aiemmin siellä sijaitsi kaupungin työntekijöiden virkistyspaikka jonka tiloissa toimi myöhemmin tilausravintola Juhlatalo Könkkölä. Vuonna 2013 tilat siirtyivät takaisin kaupungin käyttöön ja sinne tuli nuorille suunnattu Könkkölän toimintakeskus.

1960-luvulla rannalla toimi kesäisin rantakioski ja toimii jälleen kesällä 2015 . Kypärämäen–Köhniön asukasyhdistys ja Kypärämäen Martat järjestävät rannalla rantajuhlia.

Vesistösuhteet 
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Köhniönjärven valuma-alueeseen (14.232) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,1 metriä mpy. Köhniönjärven luoteispäähän laskee Mäyräoja, jonka valuma-alueella sijaitsevat Soidenlampi, Mustalampi ja Kotalampi. Itärantaan laskee pieni puro Rimminsuolta. Sen valuma-alueella ovat Killervä, Riihilampi ja Rimminlampi. Köhniönjärvi laskee Köyhänojaa pitkin kolmen kilometrin päähän Jyväsjärven Korkeakoskenlahteen. Köyhänojalle tulee pudotusta 48 metriä. Siihen yhtyy matkalla Myllyjärven laskuoja.

Historiaa 
Vuoden 1963 peruskartassa oli Köhniön asuinalue rakennettuna ja Könkkölä oli talo pienellä peltopalstalla. Köhniönjärven kohdalla metsärannassa on aiemmin ollut rautatieseisake , mutta se on lakkautettu jo vuosikymmeniä  sitten. Nykyisen hiekkarannan kohdalle oli karttaan merkitty leirintäalue.

Jo kauan ennen kuin Köhniön ja Kypärämäen asuinalueet oli rakennettu, Köhniönjärven luoteispäässä oli Könkkölän torppa:

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla

 Köhniönjärvi Järviwikissä
 Könkkölän toimintakeskuksen Facebook-sivut

Kypärämäki
Jyväskylän järvet
Köhniönjärven valuma-alue
Bona Dea

Bona Dea eli hyvä jumalatar oli roomalainen jumala ja edusti neitsyitä ja prostituoituja. Hän on jumala Faunan tytär. 

Bona Dea ei ollut kovin tunnettu, mutta hänelle rakennettiin muiden tavoin temppeleitä, joissa suoritettiin erilaisia palvonta- ja uhrimenoja, joihin vain naiset saivat osallistua. Miehiltä oli siis pääsy kielletty. 

Bona Dea kuvattiin kauniiksi ja sopusuhtaiseksi naiseksi, joka kuitenkin vihasi ihmismiehiä näiden petollisuuden tähden.

Antiikin Rooman jumalattaret
Opel Manta

Opel Manta on Opelin vuosina 1970–1988 valmistama urheilullinen coupé-malli. Sen suurin kilpailija oli Ford Capri.

Opel Manta A 

A-mallin Manta tuli markkinoille syksyllä 1970. Manta oli kilpailija urheilullisten henkilöautojen segmentissä lähinnä Ford Caprille. 

Mantaa oli aluksi saatavana kolmena versiona, perusmalli (S), Luxus-malli (L) ja urheilullisempi SR-malli. Vuonna 1972 tuli Berlinetta -malli, jossa oli vaihtoehtoisesti korinvärinen sisustus sekä joko musta tai  korinvärinen vinyylikatto.
Vuonna 1974 esiteltiin GT/E malli.

Mantan alustaa oli hieman muutettu Kadettiin ja GT:hen verrattuna, edessä oli kahdet kolmiotukivarret, kierrejouset ja poikittainen hammastanko-ohjaus. Taka-akseli on Kadettin versiosta kehitetty: kierrejouset, kaksi pitkittäistä tukivartta ja panhard-tanko. 

Moottorivaihtoehdot:
1.2 S - 60 hv
1.6 N - 68 hv
1.6 S - 80 hv
1.9 S - 90 hv
1.9 GT/E - 105 hv
1900 Turbo - 140 hv (ei tuotantomalli)
TE2800 - 142 hv (valmistettu 79 kpl.)

Opel Manta B 

A-mallin Mantan myynti loppui 1975 ja sen korvasi uudempi B-mallin Manta, joka pysyikin markkinoilla jopa 13 vuotta. Edeltäjäänsä verrattuna uusi Manta oli suurempi, niin sisältä kuin ulkoakin ja korimalleja oli nyt kaksi; Coupé ja CC (CombiCoupe). 

Moottorivaihtoehdot:
1.2 N - OHV, 54 hv
1.2 S - OHV, 61 hv
1.3 N - OHC, 60 hv
1.3 S - OHC, 75 hv
1.6 N - CIH, 60 hv
1.6 S - CIH, 75 hv
1.8 S - OHC, 90 hv
1.9 N - CIH, 75 hv
1.9 S - CIH, 90 hv
1.9 E - CIH, 105 hv
2.0 N - CIH, 90 hv
2.0 S - CIH, 100 hv
2.0 E - CIH, 110 hv
2.4 16V - DOHC, 144 hv (Vain Opel Manta 400 mallissa)
Irmscher i 200, 2.0 -CIH, 125 hv
Irmscher i 240, 2.4 -CIH, 136 hv, valm. n. 600 kpl
Irmscher i 2800, 2.8 Commodore -CIH, 150 hv (6 syl.), valm. 27 kpl
Irmscher i 300, 3.0 Monza -CIH, 177 hv (6 syl.), valm. 27 kpl
Irmscher i 400, 2.4 -DOHC, Cosworth, 144 hv, valm. 245 kpl (tieliik.)

Ralleissa paljon käytetyn Manta 400 mallin Irmscher elektroninen polttoaineen ruiskutus oli korvattu kahdella kaksikurkkuisella Weber kaasuttimella, jolloin tehoa saatiin 275 hv. Nelivalokeula ja lokasuojien levikesarja myytiin Mantaan lisävarusteena.
Opel Manta 400 mallin nimi ei tule moottorin iskutilavuuden mukaan, kuten muissa i sarjan Mantoissa. Manta 400 moottori on sama kuin Ascona 400 mallissa. Ascona 400 oli luokittelumalli rallia varten ja sen nimi tuli luokitteluun vaadittavasta 400 kpl määrästä, mallia kuitenkin valmistettiin 448 kappaletta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Manta
S-segmentin autot
B-ryhmän autot
Seulonnan keskeiset artikkelit
1970-luvun autot
1980-luvun autot
Boorihappo

Boorihappo on veteen liukeneva heikko happo. Boorihappo esiintyy huoneenlämmössä kiinteässä muodossa, värittöminä kiteinä tai valkoisena jauheena. Sen kemiallinen kaava on H3BO3, moolimassa 61,83 g/mol, tiheys 1,435 g/cm³, sulamispiste 169 °C ja CAS-numero 10043-35-3. Boorihappoa käytetään esimerkiksi antiseptisenä aineena, hyönteismyrkkynä, palonestoaineena, ydinvoimaloissa fissioreaktion hätäsammutukseen, painevesireaktoreissa tehon säätöön sekä muiden kemiallisten yhdisteiden lähtöaineena. 

Boorihaposta käytetään myös nimeä ortoboorihappo. Boorihapon suolat ovat boraatteja.

Boorihappoa voidaan käyttää sammen mädin eli aidon kaviaarin säilöntäaineena. Boorihapon E-koodi on E284 ja sen ADI-arvo eli hyväksyttävä päivittäinen enimmäissaanti yhdessä natriumtetraboraatin E285 kanssa on yhteismäärälle 0,16 mg/kg/vrk. 

Boorihapon anatomis-terapeuttis-kemiallinen lääkeluokitus eli ATC-luokitus on S02AA03.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kansainvälinen kemikaalikortti: Boorihappo
 Ruokavirasto: E284 - Boorihappo
 Boorihapon käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 26.12.2014.
 PubChem: Boric acid 
 Human Metabolome Database (HMDB): Boric acid 
 DrugBank: Boric acid 
 Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Boric acid 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Boric-acid 
 Pherobase: Semiochemical – boric acid 

Epäorgaaniset hapot
Booriyhdisteet
Puolimetalliyhdisteet
Säilöntäaineet
Desinfiointiaineet
Roolipelaaja

Roolipelaaja oli suomalainen aikakauslehti, joka käsitteli pöytä-, live- ja sähköisiä roolipelejä sekä keräilykorttipelejä, figupelejä, lautapelejä sekä muita samaan alakulttuuriin liittyviä asioita.

Roolipelaaja ilmestyi ensimmäisen kerran maaliskuussa 2006 ja ilmestyi kuusi kertaa vuodessa. Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Mikko Rautalahti (numerot 1-9) ja hänen seuraajansa Juhana Pettersson (numerot 10-23).

Roolipelaaja oli ennen H-Town Oy:n kustantama. Julkaisijan vaihdoksesta ilmoitettiin heinäkuussa 2007. Se vaikutti hieman lehden tekijätiimiin ja itse lehden ulkoasuun. H-Town julkaisi kaikkiaan yhdeksän Roolipelaaja-lehteä.

Katso myös 

 Magus
 Sininen Lohikäärme
 Seikkailija

Aiheesta muualla

 Lehden ensimmäinen päätoimittaja Mikko Rautalahti kirjoittaa Roolipelaaja-lehden toiminnan lopettamisesta
 Lehden viimeinen päätoimittaja Juhana Pettersson kirjoittaa Roolipelaaja-lehden toiminnan lopettamisesta 
 Ropecon-blog uutisoi Roolipelaajan lopettamisesta
 Dome.fi uutisoi Roolipelaajan lopettamisesta

Suomalaiset roolipelilehdet
Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Aamu (nimi)

Aamu on suomalainen naisen etunimi. Se on ollut suomalaisessa nimipäiväkalenterissa vuodesta 1929 lähtien. 
Valoisia ajatuksia ja tulevaisuuteen luottamista ilmaiseva nimi oli osa 1900-luvun alun omakielisten nimien aaltoa.

Aamut tilastoissa
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Aamu on Suomessa annettu 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 1083 naiselle ja muutamalle miehelle. Nimi on 2000-luvulla yleistynyt kovasti, sillä ennen 2000-lukua Aamuja oli alle 100.

Tunnettuja Aamuja
Aamu Milonoff (s. 2000 tai 2001), suomalainen näyttelijä
Aamu Song (s. 1974), Suomessa asuva korealaissyntyinen teollinen muotoilija.

Kuvitteellisia Aamuja
 Aamu Korhonen, Salatut elämät -sarjan henkilöhahmo
 Aamu Aurinko Pennanen, Kotikatu -sarjan henkilöhahmo

Lähteet

Viitteet 

Etunimet
Mongen lause

Mongen lause on geometriaan liittyvä tulos. Lauseen formaali määritelmä on seuraava: Tasossa on annettu kolme ympyrää, joista mitkään kaksi ei ole kokonaan toistensa sisällä, eikä mitkään kaksi ympyrää ole samankokoisia. Piirretään kunkin kahden ympyrän ne yhteiset tangentit, jotka eivät leikkaa näiden ympyröiden keskipisteiden yhdysjanaa. Tällöin kutakin kahta ympyrää vastaavien tangenttien leikkauspisteet ovat samalla suoralla.

Mongen lause voidaan todistaa esimerkiksi homotetian tai Menelaoksen ja Desarguesin lauseen avulla. Lause voidaan yleistää myös kolmiulotteiseen tapaukseen sekä sallia ympyröiden samasäteisyys, mikäli oletetaan, että tällöin yhdensuuntaiset suorat leikkaavat äärettömyydessä ja että äärettömyyspiste on jokaisella suoralla.

Aiheesta muualla 
 Mongen lause Mathworldissä
 Keskustelua Mongen lauseesta ja lauseen kaksi erilaista todistusta.

Geometria
Antti Valmari

Antti Arvi Valmari (s. 1961) on suomalainen tietojenkäsittelytieteen professori Tampereen teknillisen yliopiston matematiikan laitoksella vuodesta 1999 ja vuoden 2018 alusta Jyväskylän yliopistossa.

Valmari väitteli tekniikan tohtoriksi Tampereen teknillisessä yliopistossa 1988. Hän on toiminut siellä tietojenkäsittelytekniikan vs. professorina 1992 ja apulaisprofessorina ja professorina vuodesta 1999. Suomen Akatemian varttunut tutkija Valmari oli 1998–1999.  Tietojenkäsittelytieteen seuran 1989 palkitseman väitöstutkimuksensa State Space Generation: Efficiency and Practicality aikana Valmari työskenteli VTT:n tietokonetekniikan laboratoriossa Oulussa.

Valmari opettaa pääasiassa teoreettisen tietojenkäsittelytieteen alan aineita. Hän on tehnyt merkittävää työtä ohjelmien oikeaksi todistamisen alueella. Valmari hyväksyttiin 2008 Suomalaisen tiedeakatemian jäseneksi. 
Hänet palkittiin CAV Award -tiedepalkinnolla 2014.

Lähteet

Aiheesta muualla
Antti Valmarin kotisivut 

Suomalaiset tietojenkäsittelytieteilijät
Tampereen teknillisen yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Jyväskylän yliopiston professorit
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Doom (elokuva)

Doom on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiskauhuelokuva, jonka on ohjannut Andrzej Bartkowiak. Elokuva pohjautuu samannimiseen videopeliin. Elokuvan pääosissa esiintyvät Dwayne ”The Rock” Johnson ja Karl Urban.

Elokuva oli kaupallinen epäonnistuminen ja sai kriitikoilta kehnot arviot.

Juoni 

Maasta on löytynyt Mars-planeetalle vievä tuntemattoman rodun suunnittelema portti. UAC (Union Aerospace Corporation) on luonut Marsiin Olduvai-nimiseen sijaintiin tutkimuskeskuksen jossa suoritetaan samalla asekokeita sekä arkeologisia kaivauksia. Yhteys Olduvaihin katkeaa odottamatta ja UAC lähettää erityisen iskuryhmän selvittämään syytä. Ryhmää johtaa Sarge ja ryhmään kuuluvat hiljainen sotilas Destroyer, suustaan vikkelä Duke, härski Portman, japanilaissyntyinen Mac, uskovainen Goat, märkäkorva The Kid sekä synkkä John ”Reaper” Grim.

John asui lapsena Olduvaissa ja hänen perheensä kuoli kaivauksessa sattuneessa onnettomuudessa. Sargen ehdotuksesta huolimatta hän lähtee mukaan. Ryhmän tehtävänä on pelastaa UAC:n tutkimusdata, selvittää tutkimusryhmän kohtalo ja tuhota kaikki aseman turvallisuutta uhkaavat henkilöt. Elokuvan loppupuolella Johnin näkemät asiat näytetään Doom-pelejä kunnioittaen ensimmäisen persoonan näkökulmasta, ja hän mm. käyttää moottorisahaa demonien tappamiseen. Moottorisaha on ollut usean Doom-pelisarjan pelissä aseena.

Näyttelijät

Arvioita 
Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Doom on piinaavan pitkäveteistä katsottavaa ja todiste siitä, että pelikokemuksen siirtäminen valkokankaalle on mahdoton tehtävä. Hän ei näe pelillä ja elokuvalla juuri muuta yhteistä kuin köykäisen juonen lähtöasetelman, jossa Marsissa sijaitsevassa tutkimuslaitoksessa pääsee helvetti valloilleen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 

Doom
Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat
Yhdysvaltalaiset tieteiskauhuelokuvat
Videopeleihin pohjautuvat elokuvat
Vuoden 2005 yhdysvaltalaiset elokuvat
Andrzej Bartkowiakin ohjaamat elokuvat
Mars fiktiossa
Universal Picturesin elokuvat
Meniñ Qazaqstanım

Meniñ Qazaqstanım (Менің Қазақстаным) on Kazakstanin kansallislaulu. Laulu otettiin käyttöön 6. tammikuuta 2006. Laulu perustuu Kazahstanin autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan hymniin, joka on valmistunut 1956. Laulun on säveltänyt Šamši Kaldajakov (Шәмші Қалдаяқов) ja sanoittanut Žumeken Nažimedenov (Жұмекен Нәжімеденов). Kazakstanilaisten tietojen mukaan laulun tekstin on muokannut nykyaikaan sopivaksi Nursultan Nazarbajev, Kazakstanin presidentti.

Менің Қазақстаным 

Алтын күн аспаны,  
Алтын дән даласы,  
Ерліктің дастаны,  
Еліме қарашы!  
Ежелден ер деген,  
Даңкымыз шықты ғой.  
Намысын бермеген,  
Қазағым мықты ғой!  
 
Менің елім, менің елім, 
Гүлің болып егілемін, 
Жырың болып төгілемін, елім! 
Туған жерім менің – Қазақстаным! 

Ұрпаққа жол ашқан, 
Кең байтақ жерім бар. 
Бірлігі жарасқан, 
Тәуелсіз елім бар. 
Қарсы алған уақытты, 
Мәңгілік досындай. 
Біздің ел бақытты, 
Біздің ел осындай! 

Менің елім, менің елім, 
Гүлің болып егілемін, 
Жырың болып төгілемін, елім! 
Туған жерім менің – Қазақстаным!

Meniñ Qazaqstanım 
Altın kün aspanı,
Altın dän dalası,
Erliktiñ dastanı -
Elime qaraşı!

Ejelden er degen,
Dañqımız şıqtı ğoy,
Namısın bermegen,
Qazağım mıqtı ğoy!

Meniñ elim, meniñ elim,
Güliñ bolıp egilemin,
Jırıñ bolıp tögilemin, elim!
Tuwğan jerim meniñ — Qazaqstanım!

Urpaqqa jol aşqan,
Keñ baytaq jerim bar.
Birligi jarasqan,
Täwelsiz elim bar.

Qarsı alğan waqıttı,
Mäñgilik dosınday.
Bizdiñ el baqıttı,
Bizdiñ el osınday!

Meniñ elim, meniñ elim,
Güliñ bolıp egilemin,
Jırıñ bolıp tögilemin, elim!
Tuwğan jerim meniñ — Qazaqstanım!

Lähteet

Kansallislaulut
Kazakstanilainen kulttuuri
Kira Poutanen

Kira Poutanen (s. 30. maaliskuuta 1974 Lahti) on suomalainen kirjailija, suomentaja ja käsikirjoittaja.  Hän on työskennellyt myös toimittajana ja näyttelijänä. Poutanen voitti vuonna 2001 lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkinnon teoksesta Ihana meri. (Otava, 2001). Ihana meri on käännetty tanskaksi (Det skønne, skønne hav, Romano Carlsen, 2002), latviaksi (Skaista jūra, Jāņa Rozes, 2007) ja unkariksi (A Csodálatos Tenger, Cerkabella, 2009).

Poutanen valmistui ylioppilaaksi Kallion ilmaisutaidon lukiosta vuonna 1993 ja filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1999 pääaineenaan ranskan kääntäminen. Hän on opiskellut myös viestintää Paris III -yliopistossa ja valmistunut näyttelijäksi pariisilaisesta Florent-teatterikoulusta vuonna 2002. 

Poutanen on suomentanut muiden muassa Joyce Carol Oatesin, Joël Dickerin ja Delphine de Viganin romaaneja. Hän on toiminut Ranskan live-toimittajana MTV-uutisissa sekä kirjoittanut kolumneja ja artikkeleita muun muassa Helsingin Sanomiin sekä Hyvä Terveys- ja Elle-lehtiin.

Poutanen on näytellyt useissa lyhytelokuvissa ja mainoksissa Ranskassa sekä teatterinäyttelijänä ranskalaisissa Okibu- ja Etincelles-teatteriryhmissä. Poutanen on asunut Ranskassa vuodesta 1997.

Teoksia 
 
 
 
 
 
 
 Rakkautta Borealis, Helsinki, WSOY, 2012 ISBN 9789510393390
 Ibiza, original-äänikirja, Storytel, 2018

Lähteet 

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Kuntalehti

Kuntalehti on kunta-alan aikakauslehti, jonka keskimääräinen ilmestymistiheys on 12 kertaa vuodessa. Kuntalehteä kustantaa Kuntaliiton kustannusyhtiö KL-Kustannus Oy. Kuntalehti on suunnattu luottamushenkilöille kansanedustajista paikallisiin päätöksentekijöihin, valtion ja kuntien viranhaltijoille, julkisen sektorin asiantuntijoille, seudullisille toimijoille sekä mm. kuntien liikelaitosten ja yritysten edustajille.

Kuntalehden päätoimittajana ja KL-Kustannus Oy:n toimitusjohtajana työskenteli lehden perustamisesta saakka eli vuodesta 1993 alkaen Olli Havu aina vuoteen 2011 saakka. Havun jälkeen päätoimittajana on toiminut Hannu Kataja. Lehden nykyinen päätoimittaja Markku Vento aloitti helmikuussa 2020.

Kuntalehden aihealueita ovat kunnallistalous, palvelujen tuottaminen, kuntayhteistyö, työmarkkinat, yritystoiminta, elinkeinopolitiikka, kuntamarkkinointi, demokratia, kansantalous sekä valtion ja EU:n toiminta suhteessa kuntiin.

KL-Kustannus Oy:n muita tuotteita Kuntalehden lisäksi ovat Kuntamarkkinat, Kunta.tv ja Kuntatekniikka-lehti.

Historia 
Ensimmäinen Kuntalehti ilmestyi alkuvuodesta 1993, jolloin se korvasi aiemmat kuntien keskusjärjestöjen lehdet: Suomen Kunnat -lehden ja Suomen Kunnallislehden.

Päätoimittajat 
 Olli Havu 1993–2011 
 Hannu Kataja 2011–2016 
 Marja Honkakorpi 2016–2020
 Markku Vento 2020–

Aiheesta muualla 
Kuntalehti
Kuntaliitto
Kuntamarkkinat
Kuntatekniikka

Lähteet 

Suomalaiset ammattilehdet
Suomalaiset järjestölehdet
Suomalaiset yhteiskunnalliset lehdet‎
Suomen kunnallispolitiikka
OIE

OIE () on 1924 perustettu kansainvälinen eläinten tartuntatautien toimisto, minkä tarve todettiin 1920 Belgiassa eläintartuntataudin vuoksi. Järjestön päämaja on Pariisissa. 1942 oli suunnitteilla sen siirtäminen Berliiniin ja toisen maailmansodan jälkeen lakkauttaminen mahdollisen tilalle suunnitellun Yhdistyneiden kansankuntien järjestelmän vuoksi, mutta OIE jäi voimaan, minkä jälkeen se on solminut monia yhteistyösopimuksia muiden, myös Yhdistyneiden kansakuntien alaisten erityisjärjestöjen kanssa.

OIE kokoaa, jäsentää ja jakaa myös lintuinfluenssaan liittyvää tautitietoa samaan tapaan kuin Maailman terveysjärjestö WHO raportoi ihmisten saamista tartunnoista ja kuolintapauksista.

Järjestö pitää yllä listoja eläintaudeista. Ainakin vuonna 2000 taudit jaettiin A-listaan ja B-listaan. A-listan eläintaudit ovat vakavia, helposti leviäviä, tarttuvia eläintauteja.

A-listan tauteja ovat muun muassa
 karjarutto
 naudan keuhkorutto
 newcastlen tauti
 sikarutto
 suu- ja sorkkatauti

Lähteet

Aiheesta muualla 

Office international des épizooties 

Kansainväliset järjestöt
John DeLorean

John Zachary DeLorean (6. tammikuuta 1925 Detroit – 19. maaliskuuta 2005) oli yhdysvaltalainen autonkehittäjä. DeLorean suunnitteli nimeäänkantavan DeLorean DMC-12 -urheiluauton, joka nähtiin esimerkiksi elokuvassa Paluu tulevaisuuteen. DeLoreanin nimellä on yli 200 autotekniikkaan liittyvää patenttia. 

DeLorean opiskeli Chrysler Institutessa ja siirtyi valmistuttuaan Packard Motor Car Companyn palvelukseen. DeLorean oli General Motorsin Pontiacin Advanced Engineering -osastolla luomassa muun muassa Pontiac GTO:ta. DeLorean lähti vuonna 1973 General Motorsilta perustaakseen oman autotehtaansa. Saatuaan tarpeeksi rahaa sijoittajilta hän päätti perustaa DeLorean Motor Companyn. DMC-12 -auton sarjavalmistusta suunniteltiin, mutta autoa valmistettiin vain kolmen vuoden ajan 1981–1983 Pohjois-Irlannissa. DMC ei kuitenkaan pystynyt saamaan rahoitusta ja ajautui konkurssiin.

Aiheesta muualla
 John Deloreanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Lorean, John De
Lorean, John De
Lorean, John De
Yhdysvaltalaiset henkilöt
Sinfoninen black metal

Sinfoninen black metal on pitkälti samankaltaista musiikkia kuin black metal, mutta sisältää paljon enemmän orkestraalisia elementtejä. 

Emperorin tuotantoa, varsinkin vanhempaa, pidetään yleisesti tienraivaajana tälle musiikinlajille, kuten myös Limbonic Artia, Dissectionia ja Dimmu Borgiria.

Sinfoninen black metal sekoitetaan usein goottimetalliin. Esimerkki erittäin sinfonisesta black metallista on Dimmu Borgirin levy Spiritual Black Dimensions, joka on jo aika kaukana tyypillisestä black metalista. Cradle of Filth oli pitkään lajin kärkinimi, mutta yhtyeen tyylin pehmentyessä ja silottuessa 2000-luvun alussa sen levytyksiä ei enää pidetty black metalina. Nykyään se lasketaan kuuluvan dark metal -alalajiin.

Katso myös 

 Melodinen black metal
 In the Nightside Eclipse (CD)
 Enthrone Darkness Triumphant (CD)
 Nexus Polaris (CD)
 Midian (CD)

Black metal
Sinfoninen metalli

de:Black Metal#Entwicklung ab Mitte der 1990er Jahre
ru:Блэк-метал#Симфо-блэк-метал
Rachel Weisz

Rachel Weisz (s. 7. maaliskuuta 1970 Lontoo) on englantilainen Oscar-palkittu näyttelijä.

Varhainen elämä 

Weiszin molemmat vanhemmat pakenivat kansallis­sosialistien juutalais­vainoja Englantiin. Hänen isänsä on unkarin­juutalainen keksijä George Weisz. Hänen itä­valtalais­syntyisellä äidillään, psyko­analyytikko ja näyttelijä Edith Weiszillä, oli isänsä puolelta juutalaista sukua, mutta hänet kasvatettiin italialais­taustaisen äitinsä tavoin katolilaiseksi. Edith kääntyi juutalaisuuteen mennessään naimisiin George Weiszin kanssa.

Rachel Weisz opiskeli englantilaista kirjallisuutta Cambridgen yliopiston Trinity Hallissa. Opiskelu­aikanaan hän esiintyi yli­opiston näytelmä­tuotannoissa ja oli mukana perustamassa näyttelijä­ryhmää.

Ura 

Weisz alkoi näyttelemään televisio­sarjoissa 1990-luvun alussa ja aloitti elo­kuva­uransa vuonna 1994 pienellä roolilla elo­kuvassa Death Machine. Vuonna 1996 hän esiintyi Bernardo Bertoluccin elo­kuvassa Koskematon kauneus, ja hänen rooli­suoritustaan ylistettiin. Hänen varsinainen läpi­murto­roolinsa oli kuitenkin elo­kuvassa Muumio (1999).

Vuonna 2005 Weisz esiintyi Fernando Meirellesin ohjaamassa elo­kuvassa Uskollinen puutarhuri, joka perustuu John le Carrén saman­nimiseen romaaniin. Tuosta roolista hän voitti parhaan nais­sivu­osan Oscarin, Golden Globen ja Screen Actors Guild -palkinnon.

Vuonna 2018 Weisz näytteli Sarah Churchilliä draama­komediassa The Favourite, josta hän sai uransa toisen Oscar-ehdokkuuden parhaasta nais­sivu­osasta.

Elokuvauransa ohella Weisz on jatkanut myös teatteri­näyttelemistä. Hän esiintyi ensi kertaa Broad­waylla vuonna 2013.

Yksityiselämä 

Weisz oli kihloissa yhdys­valtalaisen elo­kuva­ohjaajan Darren Aronofskyn kanssa. Parille syntyi poika touko­kuussa 2006 Muumio-elo­kuva­sarjan kolmannen osan kuvausten aikaan, joten Weisz joutui jäämään pois. Kesä­kuussa 2011 Weisz avioitui Daniel Craigin kanssa ja he saivat tyttö­lapsen elo­kuussa 2018.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 

Englantilaiset näyttelijät
Oscar-palkinnon saajat
Golden Globe -palkinnon saajat
SAG-palkinnon saajat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kantatie 86

Kantatie 86 on Pohjois-Pohjanmaalla Kannuksen Eskolasta Ylivieskan, Oulaisten ja Vihannin kautta Liminkaan kulkeva kantatie. Tien pituus on 124 kilometriä. Tie on liikennemääriinsä nähden hyvätasoista kaksikaistaista tietä, ja yhdessä Kauhavalta alkavan kantatien 63 kanssa se muodostaa vaihtoehtoisen reitin länsirannikolla kulkevalle valtatie 8:lle.

Reitti ja yhteydet
 Kannus
Eskola (vt 28)
 Sievi
Korhoskylä (st 774)
Ylivieska
Ojakylä (vt 27)
Ylivieska (vt 27, kt 63)
 Oulainen 
Oulainen (st 786)
 Raahe 
Vihanti (kt 88)
 Siikajoki
Paavola (st 807)
 Liminka
 Heinijärvi
Lapinkangas (vt 8 E8)

Historiaa
Eskolan ja Limingan välinen tie on rakennettu pääosin 1960-luvulla. Kantatieksi se on numeroitu vuonna 1971.

Lähteet

 2009

Kannuksen liikenne
86
Oulaisten liikenne
Sievin liikenne
Siikajoen liikenne
Vihanti
Ylivieskan liikenne
Limingan liikenne
Ruukin rautatieasema

Ruukin rautatieasema () on Suomen rataverkon rautatieasema Pohjanmaan radalla, Siikajoen kunnassa Ruukin taajamassa Pohjois-Pohjanmaalla. Etäisyys Helsingin rautatieasemalta Haapamäen aseman kautta mitattuna on 705,2 kilometriä. Nykyisin liikennepaikka on miehittämätön, eikä siellä ole lipunmyyntiä. Liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Oulusta käsin. Asemalla pysähtyy parhaimmillaan neljä päiväjunaa kumpaankin suuntaan sekä Helsinki–Rovaniemi-yöjunavuoropari IC 273/IC 266. Ruukissa on myös kaupallista tavaraliikennettä.

Ratapiha
Ruukin ratapiha muodostuu pääraiteen lisäksi kahdesta junaliikenteen käytössä olevasta sivuraiteesta, joita käytetään junien kohtaamisiin ja ohituksiin. Näiden lisäksi liikennepaikalla on kuormausraiteita Siikajoen molemmin puolin.

Asemarakennus
Alun perin Ruukin asema-alue sijaitsi lähes keskellä nykyistä Ruukin taajamaa. Alkuperäinen asemarakennus oli Knut Nylanderin suunnittelema vuonna 1884 rakennettu ns. Oulun radan asema, jota laajennettiin 1908 Bruno Granholmin laatimien suunnitelmien pohjalta. Rakennus on yksityiskäytössä, ja sitä on laajennettu 2000-luvulla yhdellä poikkipäädyllä. Alkuperäinen asemarakennus sekä aseman vesitorni jäivät paikoilleen ja ovat yhä olemassa.

1960-luvulla tehdyn rataoikaisun myötä asema-alue siirrettiin keskustaajaman itälaidalle, jonne rakennettiin uusi liikennepaikkarakennus vuonna 1967. Asemarakennus purettiin vuonna 2021.

Lähteet

Pohjois-Pohjanmaan henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat
Siikajoen liikenne
Siikajoen rakennukset ja rakennelmat
Rautatieasema
Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset