joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Augustus (arvonimi)

Augustus (’kunnianarvoisa’, lat. monikko Augusti) oli Rooman valtakunnassa keisarin tärkein arvonimi. Se tulee ensimmäiseltä Rooman keisarilta Augustukselta, joka sai tämän arvonimen senaatilta vuonna 27 eaa. Siitä lähtien häntä kutsuttiin Augustukseksi aina kuolemaansa saakka vuonna 14 jaa. Augustuksen seuraajat omaksuivat myös tämän nimen. Vähitellen Augustus alkoikin tarkoittaa hallitsevaa keisaria mutta 300-luvulle asti se oli kuitenkin vain henkilönimi eikä virka. Rooman keisari Diocletianus perusti tetrarkia-järjestelmän, jossa valtakunta jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan ja joita kumpaakin hallitsi keisari (augustus), joilla puolestaan oli yksi apukeisari (caesar). 300-luvulla alkoivatkin yleistyä kutsumanimet semper Augustus, aeternus Augustus (’aina Augustus, ikuinen Augustus’), jotka osoittivat, ettei se ollut enää henkilönimi vaan titteli. Rooman valtakunnan läntisen osan kaaduttua vuonna 476 myös jotkut Euroopan hallitsijat alkoivat käyttää Augustus-arvonimeä osoittaakseen olevansa Rooman keisarien laillisia perillisiä.

Arvonimen feminiinimuoto oli Augusta.

Katso myös 
Caesar (arvonimi)

Lähteet 
 

Roomalaiset virat ja arvonimet
Augusta (arvonimi)

Augusta oli Rooman valtakunnassa käytetty arvonimi. Se oli keisarien arvonimen augustus ("kunnianarvoisa") feminiinimuoto. Yleensä keisarit antoivat arvonimen vaimoilleen tai siskoilleen.

Luettelo augustoista 
 14:  Livia, Augustuksen vaimo.
 41: Antonia Minor, Claudiuksen äiti.
 50: Agrippina nuorempi, Claudiuksen vaimo.
 64: Poppaea Sabina ja Claudia, Neron vaimo ja tytär.
 ennen vuotta 80: Flavia Domitilla, Vespasianuksen tytär.

 105: Pompeia Plotina ja Ulpia Marciana, Trajanuksen vaimo ja sisko.
 112: Salonina Matidia, Trajanuksen siskontytär.
 128: Vibia Sabina, Hadrianuksen vaimo.
 138: Faustina vanhempi, Antoninus Piuksen vaimo.
 146: Faustina nuorempi, Antoninus Piuksen tytär, Marcus Aureliuksen vaimo, Commoduksen äiti.
 164: Lucilla, Marcus Aureliuksen tytär ja Lucius Veruksen vaimo.
 177: Bruttia Crispina, Commoduksen vaimo.
 193: Manlia Scantilla ja Didia Clara, Didius Julianuksen vaimo ja tytär.
 210-luku: Fulvia Plautilla, Caracallan vaimo
 220: Aquilia Severa, Elagabaluksen vaimo.
 220-luku: Julia Avita Mamaea ja Sallustia Orbiana, Alexander Severuksen äiti ja vaimo.
 238: Tranquillina, Gordianus III:n vaimo.
 240-luku: Marcia Otacilia Severa, Philippus Arabsin vaimo.
 240: Herennia Etruscilla,  Deciuksen vaimo, Herennius Etruscuksen ja Hostilianuksen äiti.
 250-luku: Mariniana, Valerianuksen vaimo.
 253: Cornelia Supra, Aemilianuksen vaimo.
 254: Cornelia Salonina, Gallienuksen vaimo.
 260: Sulpicia Dryantilla, Regalianuksen vaimo.
 274: Ulpia Severina, Aurelianuksen vaimo.
 283: Magnia Urbica, Carinuksen vaimo.
 308: Galeria Valeria, Diocletianuksen tytär ja Galeriuksen vaimo.
 vuoden 312 jälkeen: Pyhä Helena ja Constantina, Konstantinus Suuren äiti ja tytär.
 364–378: Albia Domnica, Valensin vaimo.
 ennen vuotta 385: Aelia Flaccilla, Thedosius I:n vaimo.
 noin 416: Galla Placidia, Theodosius I:n tytär, Constantius III:n vaimo, Valentinianus III:n äiti.
 439: Licinia Eudoxia, Valentinianus III:n vaimo
 noin 440: Justa Grata Honoria, Valentinianus III:n tytär.
 475: Zenonis, Basiliscuksen vaimo

Katso myös 
 Bysantin keisarinna
Augusta

Augusta voi tarkoittaa:

Useita kaupunkeja ympäri maailmaa, näiden joukossa:
Augusta, kaupunki Mainen osavaltiossa Yhdysvalloissa
Augusta, kaupunki Georgian osavaltiossa Yhdysvalloissa
Augusta, satamakaupunki Sisiliassa
Augusta Raurica, roomalainen siirtokunta Reinin varrella nyk. Sveitsissä
Augusta Treverorum, Trierin nimi roomalaisaikana
augusta, Rooman keisarinnan arvonimi
Augusta, naisen etunimi
Augusta, sukunimenä:
Josef Augusta (1946–2017), tšekkiläinen jääkiekkoilija
Patrik Augusta (s. 1969), tšekkiläinen jääkiekkoilija
Historia Augusta, historiateos
254 Augusta, asteroidi
USS Augusta, useita Yhdysvaltain laivaston aluksia
Britannian kuninkaallinen laivasto
 HMS Augusta (1761), alus
 HMS Augusta (1736), 60-tykkinen neljännen luokan alus
 HMS Augusta (1763), Saint Albans -luokan 64-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
 HMS Augusta (1771), jahti
 HMS Augusta (1795), tykkivene
 HMS Augusta (1819), kuunari
 HMS Augusta (1853), 2-tykkinen kuunari
Planetaario

Planetaario on teatteri, joka on rakennettu tähtitiedettä esitteleviä esityksiä varten. Sen puolipallon muotoiseen kattoon voidaan heijastaa planeettoja ja tähtiä. Joitakin planetaarioita käytetään myös elokuvaesityksiin sekä muihin tapahtumiin.

Suomen planetaarioita
 Särkänniemen planetaario Tampereella
 Kallioplanetaario Jyväskylässä
 Heurekan planetaario (ent. Verne-teatteri, Vattenfall Planetarium) Tiedekeskus Heurekassa Vantaalla
 Tuorlan planetaario Kaarinassa
 Kakslauttasen planetaario Sodankylässä
 Ursan liikkuva planetaario
 kiertävä Arkin planetaario
 merenkulun opiskelijoille tarkoitetut planetaariot muun muassa Suomenlinnassa ja Raumalla

Lähteet

Aiheesta muualla

 Planetariums Worldwide list APLF-IPS
List of planetariums
Planetariums & Digital Dome Theatres Database
Kake Singers

Kake Singers oli suomalainen 1970-luvun lopulla suosittu teatterikoululaisten muodostama huumori-iskelmämusiikkia esittävä yhtye. Sen albumi Me halutaan olla... myi kultaa vuonna 1979. Albumin kappaleista nousivat hiteiksi ”Me halutaan olla neekereitä” ja ”Mäntsälä mielessäin”. Yhtyeen samana vuonna julkaistu toinen levy Tähtisumutusta sisälsi muun muassa kappaleet ”Ollaan kahden lällällää” ja ”Tappajahauki”.

Yhtyeen jo lopetettua se teki vielä Vaarallinen mutantti -televisiosarjaa parodioivan televisioelokuvan Kake Singersin nousu ja tuho.

Yhtyeeseen kuuluivat taiteilijanimien taakse kätkeytyneet Brita Brutal (Heini Tola), Hertta Brutal (Ulla Tapaninen), Jytkimä Brutal (Jaakko Laiho), Esmeralda Hirmumarenki (Irma Pulkkinen), Arzi "Slow down you move too fast" Kepakko (Arto Arola), Ola Olenzo Ollén (Olli Tola), Riku The Rockface (Risto Rinne), Dr. Runk (Raimo Tuominen) sekä Juknur Highfly Trambolino (Jukka Nurmela).

Diskografia

Studioalbumit
 Me halutaan olla... (1978)
 Tähtisumutusta (1979)

Kokoelma-albumit
 Väärennetty syntymätodistus (1990)
 20 suosikkia: Mäntsälä mielessäin (2007)

Singlet
 Me halutaan olla neekereitä / Kakerock (1978)
 Mäntsälä mielessäin / Näinkin käydä voi (1979)
 Tappajahauki / Norsuja napajäällä (1979)
 Ollaan kahden lällällää / Hirmuinen rytmitauti (1979)
 Veturi veressäin / Hunajaa (1980)
 Mäntsälä mielessäin / Kakerock (1990)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kake Singers: Ollaan kahden lällällää. Ylen Elävä arkisto.

Suomalaiset huumoriyhtyeet
Suomalaiset iskelmäyhtyeet
Suojelumies

Suojelumies (lyhenteeltään slum, ruotsiksi Skyddsman) on sekä sotilasarvo että koulutushaara (vertaa tykkimies,  viestimies) Suomen puolustusvoimissa.

Suojelumiehiä puolustusvoimissa kouluttaa nykyisin Porin Prikaatin suojelukomppania.

Suojelumiehet koulutettiin ennen Suojelukoulussa, joka oli Keski-Suomen Rykmentin joukkoyksikkö. Nykyisin he palvelevat Porin Prikaatissa, joka on yksi Suomen kolmesta valmiusyhtymästä. Suojelukomppania toimi vuoden 2014 heinäkuuhun saakka Pioneerirykmentissä Keuruulla. 

Suojelumiehet saavat koulutukseen kaasun- ja säteilyntiedusteluun tai puhdistus- ja palontorjuntaan.  

Suojelumiehen varusteisiin kuuluu esimerkiksi suojanaamari, suojapuku ja kaasuntiedustelulaukku sekä huomattava määrä palo- ja pelastuskalustoa. 

Suojelun erikoisosasto (SEO) on Puolustusvoimien korkean valmiuden suojelutiedusteluyksikkö, johon kuuluu CBRN-kenttälaboratorio (C=kemiallinen, B=biologinen, R=radiologinen ja N=nuclear (engl.) eli ydin(ase)). SEO:a voidaan käyttää Puolustusvoimien kaikissa kolmessa tehtävässä eli kotimaan puolustamisessa, muiden viranomaisten tukemisessa ja sotilaallisen kriisinhallinnan tehtävissä. Suojelun erikoisosasto osallistui keväällä 2014 Syyriassa kriisinhallintatehtävään jonka tarkoituksena oli kuljettaa kemialliset aseet pois Syyriasta ja tuhota ne. 

Suojelumies voi myös tarkoittaa: "palomies-vartijaa", joka suorittaa teollisuuden toimeksiannoissa palo- ja pelastusalan työtehtäviä sekä aluevartiointia. Monipuolinen toimenkuva, jossa työhön voi sisältyä myös sammutinhuoltoa, paineilmalaitehuoltoa, suojainhuoltoa sekä turvallisuuskoulutuksia. Yleensä päätoimisen suojelumiehen koulutusvaatimuksiin kuuluu vartijakoulutuksen lisäksi myös pelastusalan päätoimisen tai sivutoimisen koulutusputken läpikäyminen sekä savu- ja kemikaalisukelluskelpoisuuden ylläpito.

Lähteet

Sotilasarvot
Koulutushaarat
Ittihad FC

Al-Ittihad ( , 'yhdistynyt') on saudiarabialainen urheiluseura Jeddan kaupungista Punaisenmeren rannalta. Se on yksi maan suurimmista ja perinteikkäimmistä urheiluseuroista.

Historia
Al-Ittihad perustettiin vuonna 1927 jalkapalloseuraksi. Jaavalaiset siirtolaiset olivat puolisen vuosikymmentä sitten tuoneet lajin maahan, ja Jeddassa ja Mekassa oli virinnyt jonkinlaista jalkapallotoimintaa. Vuoden 1927 lopulla joukko pelaajia eri seuroista kokoontui perustamaan uutta, yhdistynyttä seuraa.
Sen nimi tarkoittaa yhdistynyttä (kuten englanninkielen United). 

Ensimmäisen ottelunsa yhdistynyt seura pelasi vuonna 1929 paikallisvastustaja al-Riyadhia vastaan ja voitti 3-0. Sittemmin al-Riyadh lopetti jalkapallotoiminnan ja al-Ittihad jäi kaupungin ainoaksi jalkapalloseuraksi. Al-Ittihad jatkoi pelaamista pääasiallisesti paikallisten liikemiesten sponsoroimissa turnauksissa vuoteen 1957 saakka, jolloin perustettiin virallinen Saudi-Arabian jalkapalloliitto. Samana vuonna pelattiin jo ensimmäinen jalkapallokilpailu, kuninkaan mukaan nimetty cup, joka säilyi maan ykkösjalkapallokilpailuna, kunnes vuonna 1975 käynnistyi kansallinen liiga. Ittihad voitti sarjan mestaruuden sen toisella kaudella. 1970-luvun puolivälissä vauras saudihallinto tuki avokätisesti jalkapallo- ja muutakin urheilutoimintaa. Jalkapalloseurat otettiin kuitenkin tiukkaan kontrolliin ja niiden ohjelmaan otettiin myös muita lajeja.

Nykypäivä
Nykyään al-Ittihadin ohjelmaan kuuluu ykköslajin jalkapallon lisäksi muun muassa koripallo, vesipallo, pöytätennis, lentopallo sekä uinti. Kaikkiaan al-Ittihad on voittanut 661 kilpailua eri lajeissa. Joulukuussa 2005 jalkapallojoukkue eteni jalkapallon seurajoukkueiden MM-turnauksessa välieriin, jossa hävisi brasilialaiselle Sao Paulon joukkueelle.

Saavutukset

Kansalliset

Saudi-Arabian valioliiga (8): 1982, 1997, 1999, 2000, 2001, 2003, 2006, 2008
Saudi-Arabian Kuninkaan Cup (6): 1958, 1959, 1960, 1963, 1967, 1988
Saudi-Arabian Kruunun prinssin Cup (7): 1958, 1959, 1963, 1991, 1997, 2001, 2004
Saudi Federation Cup (3): 1986, 1997, 1999
Al-Musyaf Cup (6): 1964, 1987, 1990, 1991, 1994, 1995

Kansainväliset
Aasian Cup voittajien cup: 1993
Gulf Club Champions Cup: 1999
Aasian Mestarien liiga (2): 2004 ja 2005
Arabian Mestarien liiga: 2005
Saudi-Arabian ja Egyptin Super Cup (2): 2001 ja 2003

Tunnettuja pelaajia
1970-luku
  Témime Lahzami (1977–1979)
  Thomas Sjöberg (1978)

1990-luku
  Dalian Atkinson (1998–1999)
  Roberto Donadoni (1999–2000)

2000-luku
  Bebeto (2002)
  Tijani Babangida (2002–2003)
  Titi Camara (2003)
  Mohamed Kallon (2005–2006)
  Joseph-Désiré Job (2005–2006)
  Saad Al-Harthi (2006)
  Emad Moteab (2008–2009)
  Amine Chermiti (2009–2010)

Lähteet 

Saudiarabialaiset jalkapalloseurat
The House of Atreus Act I

House of Atreus Act I on heavy metal -yhtye Virgin Steelen vuonna 1998 julkaistu albumi. Levy edustaa yhtyeen raskainta tyylisuuntaa. Se perustuu kreikkalaisen Aiskhyloksen Oresteia-trilogiaan ja kuuluu yhteen seuraavana vuonna julkaistun The House of Atreus Act II:n kanssa.

Kappaleet

Yhtyeen kokoonpano albumilla
David DeFeis – laulu, koskettimet, miekat, efektit
Edward Pursino – kitarat, bassot
Frank Gilchriest – rummut

Vuoden 1999 albumit
Virgin Steelen albumit
Tomislav II

Tomislav II eli Aymon (ital. Aimone) Roberto Margherita Maria Giuseppe Torino (9. maaliskuuta 1900 Torino – 29. tammikuuta 1948 Buenos Aires) oli itsenäisen Kroatian valtion ensimmäinen ja ainoa kuningas vuosina 1941–1943.

Tomislav II oli alkujaan Savoijin prinssi, Aostan neljäs herttua. Hänen vanhempansa olivat prinssi Emanuele Filiberto (Espanjan kuningas Amadeus I:n ja Cisternan ruhtinatar Maria Vittoria dal Pozzon poika) ja Ranskan prinsessa Hélène (Ranskan prinssi Louis-Philippen ja Espanjan infantin Maria Isabellan tytär). Hänen isoisoisänsä oli Viktor Emanuel II, joten Aymon oli myös Savoijin kuningashuoneen jäsen. 

Aymonille annettiin 22. syyskuuta 1904 arvonimi Spoleton herttua. 

Prinssi Aymon meni 1. kesäkuuta 1939 naimisiin Kreikan ja Tanskan prinsessa Irenen (1904–1974) kanssa. Irenen isä oli Kreikan kuningas Konstantin I ja äiti Preussin prinsessa Sophie. Aymonin ja Irenen poika, Amadeo, Aostan viides herttua, syntyi 27. syyskuuta 1943.

Uuden itsenäisen Kroatian valtion valtionhoitajana toiminut Ante Pavelic pyysi Italian kuningas Viktor Emanuel III:a nimittämään jonkun kuningashuoneensa jäsenen Kroatian kuninkaaksi.  Hän valitsi serkkunsa Aymonin, joka oli pitkä ja komea Italian laivaston upseeri. Tämä kruunattiin  Kroatian kuninkaaksi nimellä Tomislav II. Aymonilla ei ollut kuninkaana minkäänlaista valtaa - hän ei koskaan edes käynyt virallisesti Kroatiassa - tosin hänen kerrotaan tehneen lyhyitä vierailuja tuntemattomana.  Kun Italia vaati häntä poistumaan maasta sotaakäyvän vihollismaan valtionpäämiehenä, Aymon mieluummin luopui kruunusta 12. elokuuta 1943.

Prinssi Aymon sai arvonimen Aostan neljäs herttua hänen vanhemman veljensä Amedeon, Aostan kolmannen herttuan, kuoltua brittien sotavankileirillä Nairobissa 3. maaliskuuta 1942. Aymon itse kuoli tammikuun lopulla 1948.

Lähteet 

Hallitsijat
Kroatian historia
Italialaiset herttuat
Vuonna 1900 syntyneet
Vuonna 1948 kuolleet
Hippokrateen vala

Hippokrateen vala on antiikin Kreikasta periytyvä vala, jonka joutuivat vannomaan lääkärin ammattiin ryhtyvät henkilöt. Vala liitetään ”lääketieteen isänä” tunnetun Hippokrateen nimeen, ja on osa tämän nimiin laitettujen teosten kokoelmaa Corpus Hippocraticum. 

Suomessa Hippokrateen valaa ei enää nykyisin vannota, mutta sen sijaan vuonna 1997 on otettu vapaaehtoisena käyttöön lääkärinvala, jonka valmistuvat lääkärit voivat vannoa.

Teksti 

Hippokrateen vala kuuluu seuraavasti:

Katso myös 

 Arkhimedeen vala
 Comeniuksen vala
 Lääketieteen etiikka

Lähteet

Kirjallisuutta

Suomennokset 

 
 Hippokrates: Vala. Teoksessa 

Antiikin Kreikka
Lääketieteen etiikka
Seulonnan keskeiset artikkelit
Valat
Serbitasavalta

Serbitasavalta (, bosniaksi ja kroatiaksi Republika Srpska; myös Bosnian serbitasavalta) on toinen poliittisista entiteeteistä, jotka muodostavat Bosnia-Hertsegovinan valtion; toinen on valtaosin bosniakkien ja kroaattien asuttama Bosnia-Hertsegovinan federaatio. Serbitasavallan pääkaupunki on Banja Luka. Sen pinta-ala on 25 053 km² ja väkiluku noin 1 500 000, joista noin 88 prosenttia on serbejä, kahdeksan prosenttia bosniakkeja ja neljä prosenttia kroaatteja.

Historia 

Tammikuussa 1992 Bosnia-Hertsegovinan serbikansan tasavalta () julistettiin Jugoslavian alueeseen kuuluvaksi tasavallaksi. Uuden tasavallan nimeksi muutettiin helmikuussa Bosnia-Hertsegovinan serbitasavalta (). Se julistautui erilliseksi, uuteen Jugoslaviaan haluavaksi alueeksi huhtikuussa 1992. Hanke ei kuitenkaan saanut kansainvälistä tunnustusta. Saman vuoden elokuussa nimestä jätettiin pois viittaus Bosnia-Hertsegovinaan, mistä lähtien alue on ollut viralliselta nimeltään yksinkertaisesti Serbitasavalta. Bosnia-Hertsegovinan sisällissodan (1992–1995) päättäneessä Daytonin rauhansopimuksessa tunnustettiin Serbitasavallan asema Bosnia-Hertsegovinan valtion osana, entiteettinä.

Politiikka 

Serbitasavallalla on oma perustuslaki, presidentti, parlamentti, hallitus (pääministeri ja muita ministerejä), oikeuslaitos sekä myös muun muassa postilaitos. Sillä on myös omat symbolinsa kuten lippu ja hymni Tasavaltani (). Vaakunat ja siihen saakka käytetty kansallislaulu menettivät lainvoimansa vuonna 2007.

Sisällissodan aikana ja vielä kymmenen vuotta sen jälkeen Serbitasavallalla oli myös armeija, mutta elokuussa 2005 se liitettiin Bosnia-Hertsegovinan asevoimiin.

Serbitasavallassa on kaksikamarinen parlamentti, kansalliskokous. Ylähuoneen eli kansojen talon jäsenistä 8 on serbejä, 8 bosniakkeja, 8 kroaatteja ja 4 kunnanvaltuustojen valitsemia. Kansalliskokouksessa on 83 jäsentä, joista 3/4 valitaan henkilövaalilla ja 1/4 vaalilistoilta.

Presidentit 

 Radovan Karadžić (1992–1996)
 Biljana Plavšić (1996–1998) 
 Nikola Poplašen (1998–1999) 
 Mirko Šarović (2000–2002) 
 Dragan Čavić (2002–2006)
 Milan Jelić (2006–2007)
 Rajko Kuzmanović (2007–2010)
 Milorad Dodik (2010–2018)
 Željka Cvijanović (2018–)

Hallinnollinen aluejako 

Serbitasavallassa on 63 kuntaa ryhmitettyinä seitsemään alueeseen (aluekeskus):
 Banja Luka (Banja Luka)
 Doboj (Doboj)
 Bijeljina (Bijeljina)
 Vlasenica (Zvornik)
 Sarajevo-Romanija (Itä-Sarajevo)
 Foča (Foča)
 Itä-Hertsegovina (Trebinje)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Serbitasavallan parlamentin kotisivut  
 Serbitasavallan ylähuoneen kotisivut   
 Serbitasavallan hallituksen kotisivut 
 Serbitasavallan presidentin kotisivut  
 Republika Srpska – Serbitasavallan internetportaali 

Bosnia ja Hertsegovina
Entiset tunnustamattomat valtiot
Ghada Shouaa

Ghada Shouaa (, s. 10. syyskuuta 1972 Muharda, Syyria) on syyrialainen entinen seitsenottelija ja maansa ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa olympiavoittaja ja yleisurheilun arvokisamitalisti. 

Shouaa aloitti koripalloilijana ja pelasi Syyrian maajoukkueessa, mutta vaihtoi sitten lajia. Hän kilpaili seitsenottelussa jo 1991 Tokion MM-kisoissa, mutta jäi viimeiseksi. Hän ei kuitenkaan lannistunut ja voitti seuraavista Aasian mestaruuskilpailuista hopeaa. Hän osallistui myös 1992 Barcelonan olympialaisiin, jossa sijoitus oli 16.

Lopullisen nousun seitsenottelevan maailman huipulle Shouaa teki vuonna 1995 Göteborgin MM-kisoissa, joissa hän voitti maailmanmestaruuden. Kisoista oli jäänyt pois ennakkosuosikki Jackie Joyner-Kersee, ja toinen ennakkosuosikki, Saksan Sabine Braun keskeytti ottelunsa. Kuitenkin seuraavana vuonna 1996 Atlantan olympialaisissa Shouaa osoitti, ettei mestaruus tullut onnenkantamoisella. Hän voitti seitsenottelun olympialaisten kultamitalin lähes 100 pisteen erolla seuraavaan. 

Seuraavat kaudet menivät loukkaantumisten merkeissä, mutta Shouaa teki vielä paluun Sevillan MM-kisoihin vuonna 1999 ja voitti pronssimitalin. Shouaa osallistui seuraavana vuonna vielä Sydneyn olympialaisiin, mutta loukkaantui, keskeytti ja lopetti urheilu-uransa kisojen jälkeen.

Uransa aikana ja jälkeen Shouaa asui Saksassa toimien kosmetiikkafirman Aasian ja Lähi-idän managerina. Hänen nykyisestä asuinpaikastaan ei kuitenkaan ole varmuutta.

Henkilökohtaiset ennätykset

Otteluennätys

Lajikohtaiset ennätykset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivu
 

Syyrialaiset yleisurheilun moniottelijat
Syyrialaiset olympiavoittajat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Fabrice Jeannet

Fabrice Jeannet (s. 20. lokakuuta 1980 Fort-de-France, Martinique) on ranskalainen miekkailija, joka kilpailee kalvalla. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja.

Jeannet voitti juniorien maailmanmestaruuden vuonna 2000 ja siirtyi tämän jälkeen aikuisten sarjaan. Nîmesissä 2001 hän voitti kaksi maailmanmestaruusmitalia, kun hän sijoittui sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekisassa pronssille. Seuraavana vuonna Lissabonissa Ranska otti maailmanmestaruuden ja Jeannet sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa hopealle. Ranska hallitsi joukkuekilpailua myös Havannassa 2003, jossa Jeannet otti myös ensimmäisen henkilökohtaisen maailmanmestaruutensa.

Ateenassa 2004 Jeannet voitti olympiakultaa Ranskan kalpajoukkueessa. Henkilökohtaisessa kilpailussa Jeannet jäi viidenneksi. Leipzigissä 2005, Torinossa 2006 ja Pietarissa 2007 Jeannet oli edelleen Ranskan joukkuekultaa voittaneissa joukkueissa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sai hopeaa Leipzigissä.

Pekingissä 2008 Jeannet voitti olympiahopeaa hävittyään finaalissa Italian Matteo Tagliariolille 15-9. Joukkuekilpailusta Jeannet otti toisen olympiakultamitalinsa, kun Ranskan joukkue kaatoi Puolan finaalissa 45–29. Ranskan joukkueessa miekkailivat Fabrice Jeannet'n lisäksi hänen veljensä Jérôme Jeannet ja Ulrich Robeiri.

Lähteet 

Ranskalaiset miekkailijat
Ranskalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Wham!

Wham! oli brittiläinen pop-duo, jonka perustivat George Michael ja Andrew Ridgeley vuonna 1979, mutta vuonna 1981 virallisesti Wham!-nimellä. Duo tuli suosituksi vuoden 1984 hiteillä "Wake Me Up Before You Go-Go", "Careless Whisper", "Last Christmas" ja "Freedom". Seuraavana vuonna yhtye piti taukoa ja esiintyi Live Aid -tapahtumassa, muttei Whamina. Vuonna 1986 Michael ja Ridgeley ilmoittivat yhtyeen hajoamisesta, syynä oli George Michaelin halu kehittää soolouraa.

Diskografia

Albumit

Fantastic (1983)
Make It Big (1984)
Music from the Edge of Heaven (1986)
The Final (1986) kokoelma
If You Were There (The Best of Wham) (1997) kokoelma

Singlet

Aiheesta muualla 
George Michaelin virallinen kotisivu

Brittiläiset danceyhtyeet
Brittiläiset diskoyhtyeet
Brittiläiset popyhtyeet
Brittiläiset synthpop-yhtyeet
1980-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Leif Salmén

Leif Henry Salmén (19. tammikuuta 1952 Helsinki – 19. marraskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, runoilija ja kirjailija.

Opinnot ja ura
Salmén opiskeli Helsingin yliopiston humanistisessa ja valtiotieteellisessä tiedekunnassa vuosina 1971–1976. Hän oli pitkän linjan vasemmistolainen ja Suomen kommunistisen puolueen jäsen 1970-luvulta 1980-luvun puoliväliin ja kuului vähemmistöläisiin eli niin sanottuihin taistolaisiin, minkä jälkeen suhtautuminen niin puolueeseen kuin Neuvostoliittoonkin muuttui kriittiseksi.

Salmén oli Yle TV1:n A-studion toimittaja, ja Petra Himbergin mukaan häntä on pidetty yhtenä parhaista vaalitenttien vetäjistä. Sittemmin Salmén toimi vapaana kolumnistina, esseistinä, runoilijana ja televisiokommentoijana.

Salmén julkaisi useita runokokoelmia ja lisäksi hän kirjoitti proosaa, kabareetekstejä, näytelmiä ja kuunnelmia ja julkaisi useita esseekokoelmia. Salmén sai useita palkintoja, muun muassa Tollanderin palkinnon vuonna 2009.

Televisioura 
 1976–1978 toimittaja, Yleisradion ruotsinkieliset ajankohtaisohjelmat
 1978–1984 politiikan toimittaja, TV-nytt
 1984–1989 politiikan toimittaja, Yle TV1:n uutistoimitus

Yksityiselämä 
Salmén oli naimisissa ohjelmajohtaja Maria Romantschukin kanssa vuodesta 1979 vuoteen 1984 ja näyttelijä Sinikka Sokan kanssa vuodesta 1986 vuoteen 1993. Vuodesta 1993 eteenpäin hänen avovaimonsa oli kansatieteen professori Anna-Maria Åström. Hänellä oli yksi lapsi.

Teokset

Runokokoelmat

Esseekokoelmat 
 
 

 

 

  

 
 
 
 
 
 
Det orientaliska rummet, Förlaget, 2017 ISBN 978-952-333-064-1
Itämainen huone, suomentaja Arto Häilä. Teos, 2017 ISBN 978-951-851-775-0

Palkinnot ja tunnustukset 
Salmén on saanut työstään useita palkintoja:
 Svenska litteratursällskapetin palkinto 1979, 1984, 1987, 1991
 Finlandsvenska publicistförbunds pris 1984
 Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1985
 Valtion kolmivuotinen taiteilija-apuraha 1998
 Kivipää-palkinto 2001
 Längmanska kulturfondenin palkinto 2006
 Tollanderin palkinto 2009
 Eino Leinon palkinto 2013

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kirjasampo.
 Leif Salmén kustannusyhtiö Teoksen sivuilla. 
 Tentaattorina Leif Salmén. Ylen Elävä arkisto 
 
 Leif Salménin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.

SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt
Suomenruotsalaiset kirjailijat
Suomalaiset runoilijat
Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset esseistit
Eino Leinon palkinnon saajat
Vuonna 1952 syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet
Bernard Hinault

Bernard Hinault (s. 14. marraskuuta 1954 Yffignac, Ranska), lempinimeltään ”Le Blaireau” eli ”mäyrä”, on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän on kolmas, joka pystyi viiteen Ranskan ympäriajon voittoon (vuosina 1978, 1979, 1981, 1982 ja 1985). Hinaultilla on Eddy Merckxin jälkeen tilillään toiseksi eniten suurten ympäriajojen voittoja (10 kappaletta). Viiden Ranskan ympäriajovoiton lisäksi hän voitti Italian ympäriajon kolmasti (1980, 1982 ja 1985) ja Espanjan ympäriajon kahdesti (1978 ja 1983). Hinault oli Merckxin kaltainen yleislahjakkuus, joka pystyi huippusuorituksiin kaikilla maantiepyöräilyn osa-alueilla. Hinaultin kilpaura alkoi vuonna 1977 ja hän ehti sen aikana saavuttaa yli 250 voittoa.

Hinaultin kilpasuorituksista tunnetuimmaksi on jäänyt vuoden 1980 Liège–Bastogne–Liège-kilpailu. Lumimyrskyn pilaamaan kilpailuun startanneista 174 kilpailijasta ainoastaan 21 ajoi maaliin saakka. Kilpailun viimeiset 80 kilometriä Hinault ajoi yksin ja onnistui tuolla matkalla tekemään huikean 9.24 minuutin kaulan toiseksi tulleeseen Hennie Kuiperiin.

Bernard Hinault vetäytyi kilpauralta suoraan huipulta vuonna 1986.

Ammattilaisura
Gitane-Campagnolo: 1977
Renault-Elf-Gitane: 1978-1983
La Vie Claire: 1984-1986

Suurimmat voitot
Ranskan ympäriajo (1978, 1979, 1981, 1982, 1985)
 Pistekilpailu (1979)
 Vuoristokuninkuus (1986)
Italian ympäriajo (1980, 1982, 1985)
Espanjan ympäriajo (1978, 1983)
Grand Prix des Nations (1977, 1978, 1979, 1982, 1984)
MM-kilpailut (1980)
Pariisi–Roubaix (1981)
Critérium du Dauphiné Libéré (1977, 1979, 1981)
Liège–Bastogne–Liège (1977, 1980)
Lombardian ympäriajo (1979, 1984)
La Flèche Wallonne (1979, 1983)
Gent–Wevelgem (1977)
Amstel Gold Race (1981)
Tour de Romandie (1980)
Dunkerquen neljän päivän ajo (1984)
Critérium International (1978, 1981)

Aiheesta muualla 

 Pyöräilyn Hall of Fame
 Bernard Hinault Archive
 Liege-Bastogne-Liege 1980
 Mäyrän muodonmuutos – Bernard Hinault on Tourin kovin!  Velofilo-sivusto.
 Viisinkertaisen Tour de France -voittajan treenivinkit  Velofilo-sivusto.
 

Ranskalaiset maantiepyöräilijät
Giro-voittajat
Ranskan ympäriajon voittajat
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Selkäuinti

Selkäuinnilla tarkoitetaan yhtä tavallisimmista uintitekniikoista ja se on myös kilpailulaji. Selkäuintia opetetaan jo uimakouluissa, koska se on kevyt uintitapa.

Perustekniikka

Selkää uidaan selällään. Vauhti tuotetaan käsivedoilla ja jalkapotkuilla. Vedon alkuvaiheessa vartalo kiertyy niin, että vetävän käden puoleinen kylki on lähestulkoon pohjaa kohti. Alkuvedon jälkeen käsi viedään koukkuun vartalon vierelle ja tehdään lopputyöntö. Lopuksi käsi palautetaan pinnan yläpuolella taas suoraksi alkuvetoa varten.

Selkäuinti kilpailulajina

Selkäuintisuoritus aloitetaan muista uinnin kilpailulajeista poiketen vedestä. Veteen siirrytään lähettäjän komennolla, minkä jälkeen uimarit asettuvat lähtöasentoon. Lähtökorokkeen alareunassa on kahva, josta uimarit kannattelevat itseään. Uusimman sääntöuudistuksen mukaan jalkaterien ei tarvitse olla veden alla, kuten entiset säännöt määräsivät. Lähdön tapahtuessa uimarit ponnistavat veden pinnan yläpuolelta liukuun. Liu'ussa käytetään yleensä delfiinipotkua. Uimarit voivat hakea potkuun lisätehoa kääntymällä liu'ussa kyljelleen, mutta yli 90 asteen poikkeama uintiasennosta johtaa hylkäykseen. 

Uimarin on pysyttävä suorituksen aikana selällään lukuun ottamatta käännöstä. Käännöstekniikkaa koskevia sääntöjä on viime vuosina uudistettu, mikä on ajoittain johtanut runsaisiin hylkäyksiin etenkin pienemmissä kilpailuissa. Nykyään käytännössä kaikki uimarit kääntyvät hieman ennen päätyä vatsalleen ja tekevät vapaauinnista tutun volttikäännöksen sillä poikkeuksella, että käännöksen jälkeen ei kierrytä vatsalleen.

Selkäuinnissa kilpaillaan 50, 100 ja 200 metrin matkoilla. Sekauintiviesteissä selkäuinti uidaan ensimmäisenä osuutena. Henkilökohtaisessa sekauinnissa selkäuinti uidaan toisena perhosuintiosuuden jälkeen. Selkäuinnissa käytetään lähes samaa tekniikkaa kuin krooliuinnissa.

Menestyneitä selkäuimareita

Unkarin Krisztina Egerszegi voitti yhteensä viisi olympiakultaa, joista neljä selkäuintimatkoilla. Hän voitti 200 metrin selkäuinnin kolmissa peräkkäisissa olympialaisissa. Yhdysvaltain Aaron Peirsol pitää hallussaan miesten 100 ja 200 metrin selkäuinnin maailmanennätyksiä. Hän voitti näillä matkoilla yhteensä kolme olympiakultaa ja seitsemän pitkien ratojen maailmanmestaruutta.

Suomalaisista uimareista paremmin sekauimarina tunnettu Jani Sievinen on kahdesti voittanut 50 metrin selkäuinnin Euroopan lyhyiden ratojen mestaruuden. Anu Koivisto on myös EM-mitalisti.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Uintitekniikka
Raimo Tuomela

Raimo Heikki Tuomela (9. lokakuuta 1940 Helsinki – 22. marraskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen filosofi, joka toimi Helsingin yliopiston filosofian professorina vuosina 1971–2008. Hän oli myös Helsingin yliopiston käytännöllisen filosofian laitoksen yhteiskuntatieteiden metodiikan professori. 

Tuomela oli Suomen kansainvälisesti tunnetuimpia nykyfilosofeja. Hänen työnsä ytimen muodosti sosiaalisen toiminnan filosofia laajasti ymmärrettynä. Tuomela julkaisi yhdeksän kirjaa ja lisäksi hänen artikkeleitaan ilmestyi maailman johtavissa filosofian aikakauslehdissä. Tuomela kirjoitti erityisesti yhteiskuntatieteiden filosofiasta ja metodologiasta.

Ura 
Tuomela valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1965 (psykologia), filosofian lisensiaatiksi 1965 (psykologia) ja filosofian tohtoriksi 1968 (teoreettinen filosofia). Hän suoritti filosofian tohtorin tutkinnon myös Stanfordin yliopistossa vuonna 1969 ja toimi Helsingin yliopiston filosofian professorina vuodesta 1971 vuoteen 2008.

Tuomela osallistui tutkimushankkeisiin useissa Euroopan maissa sekä Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Vuonna 1983 hänet valittiin Suomalaisen tiedeakatemian jäseneksi. Vuonna 1993 Tuomela sai Alexander von Humboldt -säätiön tutkimuspalkinnon ja 2019 Suomalaisen Tiedeakatemian kunniapalkinnon.

Filosofi Sami Pihlström on arvioinut väitöskirjassaan Tuomelan tieteellistä realismia pragmatismin näkökulmasta.

Teoksia

Kirjoja
 
 
 
 
 
Theoretical Concepts. Library of Exact Philosophy, 10. Springer-Verlag, Wien and New York, 1973.
 Tuomela, Raimo – Niiniluoto, Ilkka: Theoretical Concepts and Hypothetico-Inductive Inference. Synthese Library, D. Reidel Publishing Company, Dordrecht and Boston, 1973.
Human Action and Its Explanation: A Study on the Philosophical Foundations of Psychology. Synthese Library, D. Reidel Publishing Co., Dordrecht and Boston, 1977.
A Theory of Social Action. D. Reidel Publishing Company, Dordrecht, Boston, and Lancaster, 1984.
Science, Action, and Reality. D. Reidel Publishing Company, Dordrecht, Boston, and Lancaster, 1985.
The Importance of Us: A Philosophical Study of Basic Social Notions. Stanford Series in Philosophy. Stanford University Press, Stanford, 1995.
Cooperation: A Philosophical Study. Philosophical Studies Series. Kluwer Academic Publishers, 2000.
The Philosophy of Social Practices: A Collective Acceptance View. Cambridge University Press, 2002.
 Social Ontology: Collective Intentionality and Group Agents. New York: Oxford University Press, 2013.

Artikkeleita

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tuomelan henkilökohtaiset verkkosivut.
 
 Raimo Tuomelan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Analyyttiset filosofit
Suomalaiset filosofit
Teonfilosofit
Tieteenfilosofit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1940 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Helsingin Suomalainen Klubi

Helsingin Suomalainen Klubi on Helsingissä toimiva miehille tarkoitettu aatteellinen klubi, jonka tarkoituksena on vaalia suomalaista kulttuuria, suomalaiskansallisia perinteitä ja suomen kieltä. Klubia ylläpitävä yhdistys on perustettu 25. huhtikuuta 1876 nimellä Luku- ja Konversationi – klubbi Helsingissä. Klubin tiloissa toimii myös klubiravintola.

Klubi on kulttuuri- ja keskusteluklubi, jossa suomalaisuuden aatteelliseen pohjaan sitoutuneet eri-ikäiset miehet tapaavat toisiaan. Se ei ole sidoksissa poliittiseen puolueisiin ja on avoin kaikille arvomaailmaansa sitoutuville suomalaisille miehille. Fennomaanien perustama klubi on kuitenkin perinteisesti yhdistetty porvarilliseen aate- ja arvomaailmaan. Kansallisen Kokoomuksen puoluetoimisto on toiminut pitkään vuokralaisena klubin talossa, josta puolueen taustasäätiö vuosina 1972–1999 omisti puolet.

Helsingin Suomalainen Klubi on yleishyödyllinen yhteisö, jonka laaja sähköinen julkaisutoiminta kohdistuu myös kansainväliseen yhteisöön. Merkittävimmät Klubin ylläpitämät sivustot ovat C. G. E. Mannerheimin ja Jean Sibeliuksen elämäntyötä esittelevät kokonaisuudet.

Toiminta
Klubi tarjoaa jäsenilleen ohjelmaa kulttuurin ja erilaisten harrastusten merkeissä. Luentotyyppisiä klubi-iltoja järjestetään esimerkiksi ulko-, puolustus- ja talouspolitiikkaan liittyen. 

Klubi tarjoaa jäsenilleen monipuolista ohjelmaa lukuisilta kulttuurin ja harrastusten aloilta, kuten kuorotoiminnasta, kirjallisuudesta, historiasta, ulkopolitiikasta, ruokakulttuurista, sikareista, ilmailusta, metsästyksestä ja kalastuksesta sekä golfista.

Klubin jäsenet harrastavat klubilla aktiivisesti myös mm. biljardia, bridgeä ja skruuvia. Biljardin peluu klubilla on aloitettu jo vuonna 1893 ja klubilla on eräs Suomen harvoista täysimittaisista snooker-pöydistä.

Kohu naisten pääsystä jäseniksi 
Klubi oli vuonna 2018 otsikoissa vain naisia koskevan jäsenrajoitteen vuoksi. Naisia ei hyväksytä Klubin jäseniksi. Kohun seurauksena silloinen sisäministeri Kai Mykkänen erosi Klubin jäsenyydestä ja Klubin johtokunta ilmoitti ettei asia ole vuosikokouksen esityslistalla sääntömuutoksen muodossa. Myös muita vastaavia sääntöjä on muissakin klubiyhteisöissä tullut ilmi.

Lähteet

Kirjallisuutta

Larnemaa, Ritvos, Hedenström: Suomalainen ruokaretki, s. 204-212. Tammi 2001

Klubin ylläpitämät nettijulkaisut
130 vuotta Helsingin Suomalaisen Klubin toimintaa 
Helsingin Suomalainen Klubi
Mannerheim 
Sibelius
Karjalaissyntyiset sodissamme kaatuneet
Suomalaiset sotavankileirien saaristossa 
Suomalainen kirjoituskilpailu 
Vuoden journalistipalkinto 

Suomalaiset järjestöt
Yksityisklubit
Opiskelijakunta

Opiskelijakunta on julkisyhteisö, jonka jäseninä voivat olla ammattikorkeakoulun opiskelijat. Ammattikorkeakouluissa opiskelijakunta on osa ammattikorkeakoulua ja rinnastettavissa yliopistoissa toimiviin ylioppilaskuntiin.

Opiskelijakunta toimii jäsentensä yhdyssiteenä sekä pyrkii edistämään opiskeluun ja opiskelijoiden asemaan liittyviä pyrkimyksiä. Julkisoikeudellista toimintaa on opiskelijoiden edustajan valinta ammattikorkeakoulun hallitukseen ja muihin monijäsenisiin hallintoelimiin. Siinä se edustaa kaikkia opiskelijoita, vaikka voi kerätä jäsenmaksuja vain jäseniltään.

Monet opiskelijakunnat huolehtivat myös opintojen ohjaukseen kuuluvasta opiskelijatuutoroinnista sekä urasuunnittelua ja työhön sijoittumista edistävästä rekrytointitoimintasta.

Ammattikorkeakoulujen opiskelijakuntien toiminta perustuu ammattikorkeakoululain 42 a §:ään, joka tuli voimaan 1.8.2005. Ennen lain voimaantuloa ammattikorkeakouluissa on toiminut osin vastaavia tehtäviä hoitaneita opiskelijayhdistyksiä.

Ammattikorkeakoulun opiskelijakunnalla on itsehallinto.

Ammattikorkeakoulujen opiskelijakuntien kattojärjestönä toimii Suomen ammattikorkeakouluopiskelijakuntien liitto - SAMOK ry.

Opiskelijakunnan päätöksenteko

Ammattikorkeakoulun opiskelijakunnan toiminnasta ja hallinnosta huolehtivat vaaleilla valittava ylintä päätösvaltaa käyttävä edustajisto ja edustajiston valitsema käytännön toiminnasta päättävä hallitus. Lisäksi suurimmalla osalla opiskelijakunnista on palkattua henkilökuntaa, jota kutsutaan sihteeristöksi. 

Ammattikorkeakoululain 42 a §:n lisäksi määräyksiä opiskelijakunnan toiminnasta annetaan opiskelijakunnan säännöissä. Säännöt vahvistaa ammattikorkeakoulun rehtori.

Jäsenyys

Ammattikorkeakoulun opiskelijakunnan jäsenyys on vapaaehtoinen. Jäseneksi voivat liittyä kaikki tutkintoon johtavassa koulutuksessa olevat opiskelijat. Opiskelijakunta voi myös päättää hyväksyä muita ammattikorkeakoulun opiskelijoita jäsenikseen. Ammattikorkeakoululain mukaan opiskelijakunnalla on oikeus määrätä jäsenille jäsenmaksu. Jäsenyteen sisältyy oikeus osallistua opiskelijakunnan päätöksentekoon sekä opiskelijakortti, joka oikeuttaa moniin opiskelija-alennuksiin.

Katso myös
 Suomen ammattikorkeakouluopiskelijakuntien liitto - SAMOK ry
Labuan

Labuan (لابوان jawiksi) tai Labuanin saari (Pulau Labuan malaijiksi, ڨولو لابوان jawiksi) on Malesian liittovaltion territorio. Saari sijaitsee Itä-Malesiassa, Borneon pohjoisrannikolla. Labuanin pohjoispuolella on Etelä-Kiinan meri ja eteläpuolella Bruneinlahti. Borneon rannikolle Sabahiin on Labuanilta lyhimmillään matkaa runsaat 10 kilometriä.

Labuanin pinta-ala on 91 neliökilometriä ja asukasluku noin 83 000. Labuanin pääkaupunki on Victoria.

Historia

Labuan kuului 1500 luvulta 1800 luvulle asti Brunein sulttaanikuntaan. 1800-luvulla brittiläiset osoittivat kiinnostusta saaren hallintaan, ja Sarawakia hallinnut James Brooke osti saaren Brunein sulttaani Omarilta vuonna 1846. Saari ostettiin Britannian hiilenlastausasemaksi Intian ja Kiinan välisellä merireitillä. Eri lähteiden välillä on ristiriitaisuuksia siitä, luovuttiko Brunei Labuanin Britannialle vapaaehtoisesti. Toisten lähteiden mukaan Brunei ei vapaaehtoisesti luopunut Labuanista, vaan sulttaani allekirjoitti sopimuksen painostuksen alaisena. Toiset lähteet taas sanovat että sulttaani luovutti alueen Britannialle kiitokseksi merirosvouksen kitkemisestä alueella.

Brittien pääsyynä Labuanin hankintaan oli perustaa laivastotukikohta ja omien intressien vaaliminen, muiden siirtomaavaltojen vaikutusvallan kasvaessa Kaakkois-Aasiassa. Labuanista tehtiin Britannian kruununsiirtomaa vuonna 1848 ja James Brookesta tehtiin alueen kuvernööri. Vuonna 1890 Labuanin hallinta annettiin Pohjois-Borneota hallinneelle Pohjois-Borneon kauppakomppanialle. Vuonna 1907 Britannia liitti Labuanin Salmisiirtokuntiin.

Toisessa maailmansodassa Japani miehitti alueen ja nimesi sen Maida-saareksi. Japanin armeija käytti Labuanin saarta sotilastukikohtanaan. Kesäkuussa vuonna 1945 liittoutuneet aloittivat Operaatio oboen Borneon vapauttamiseksi japanilaismiehityksestä. Labuan oli liittoutuneiden pääkohta, koska saarella sijaitsi Japanin tukikohta. Australialaisten johtama operaatio päättyi liittoutuneiden voittoon ja Japani vetäytyi Borneolta ja Labuanilta.

Sodan jälkeen vuonna 1946 Britannia liitti Labuanin Pohjois-Borneoon. Vuonna 1963 Pohjois-Borneo liittyi Malesian liittovaltioon ja Labuanista tuli osa Sabahin osavaltiota. Vuonna 1984 Sabah luovutti Labuanin liittovaltion hallinnan alaisuuteen, jolloin Labuanista tehtiin liittovaltion territorio. Labuanista tehtiin erikoistalousalue, josta Malesia pyrki luomaan verovapaan pankki- ja investointikeskuksen ennen vuoden 1997 Aasian talouskriisiä.

Lähteet 

Malesian saaret
Maunu Hyvä

Maunu Hyvä tai Magnus I Olavsson (, 1024 – 25. lokakuuta 1047) oli Norjan kuningas 1035–1047 ja Tanskan kuningas 1042–1047. Hän oli Norjan kuninkaan Olavi Pyhän poika.

Maunu oli maanpaossa Novgorodissa vuodet 1028–1035. Vuonna 1028 hänen isänsä Olavi Pyhä joutui pakenemaan Kiovan Venäjälle Jaroslav Viisaan hoviin Novgorodiin yhdessä Magnuksen kanssa, jättäen matkalla Astrid-äidin Ruotsiin. Magnuksen äidin sisarpuolen, ja Jaroslav viisaan vaimon Ingegerdin suostuttelusta Magnus jäi Novgorodiin, kun isä Olavi palasi Norjaan vuonna 1030. Tuona vuonna Olavi kuoli Stiklestadin taistelussa Norjan kruunusta. Isän kuoltua Jaroslav Viisas otti Magnuksen osaksi kotiväkeään, ja hän asui ja kasvoi Novgorodissa. Maunu palasi Norjaan Knuut Suuren kuoltua. Norjan ylimystö oli kyllästynyt tanskalaisten valtaan ja valitsi Maunun kuninkaaksi. Tanskan kuninkaan Hardeknutin kuoltua Maunusta tuli myös Tanskan hallitsija Sven Estridinpojan, Knuut Suuren sisarenpojan, perimisvaateista huolimatta. Tanskan etelärajalla oli kapinointia, mutta Maunu voitti 1043 tärkeän taistelun Lyrskov Hedessä. Hänen lisänimensä sanotaan tulleen tuosta taistelusta. Sven ei kuitenkaan luopunut kruununtavoittelusta vaan hänen ja Maunun välillä oli useita yhteenottoja. He tekivät lopulta sopimuksen, jonka mukaan Svenistä tuli Tanskan jaarli.

Maunulle aiheutti päänvaivaa myös hänen Bysantista vuonna 1045 palannut setänsä Harald Ankara, joka tavoitteli valtaa Norjassa. Vuonna 1046 Maunu pakotettiin jakamaan valtansa ja Haraldista tuli Maunun kanssahallitsija. 1047 Sven ajettiin pois Tanskasta Ruotsin kuninkaan Anund Jakobin avulla. Sven ei saanut koottua tarpeeksi joukkoja, ja hänen täytyi paeta Skåneen.

Vuonna 1047 Maunu putosi hevosen selästä, mikä aiheutti hänen kuolemansa. Kuolinvuoteellaan hänen on sanottu julistaneen Svenin perijäkseen Tanskassa ja Haraldin Norjassa. Hänen ruumiinsa tuotiin Norjaan ja hänet haudattiin Trondheimin katedraaliin, johon myös hänen isänsä oli haudattu. Hänen kuollessaan Olavi Pyhän suora linja lakkasi hallitsemasta ja palasi kruunulle vasta vuonna 1280 jolloin Eerik II Maununpoika (periytyi äitinsä kautta Maunun sisaresta) nousi valtaan.

Aiheesta muualla 

Tanskan kuninkaat
Norjan kuninkaat
Vuonna 1024 syntyneet
Vuonna 1047 kuolleet
Sitrushedelmä

Sitrushedelmät ovat sitruspuiden ja niiden risteymien hedelmiä. Niissä on tyypillisesti päällimmäisenä ohut aromaattinen kuori ja sen alla valkoinen huokoinen aluskuori, ja sisäosa jakautuu lohkoihin, joita peittää sitkeä kalvo. Siemenet sijaitsevat näissä lohkoissa. Monet sitrushedelmät ovat hyvin happamia. Niissä on paljon hivenaineita ja vitamiineja, erityisesti C-vitamiinin määrä on kaikissa sitrushedelmissä korkea. Sitrushedelmistä puristetaan mehua ja vähemmän happamia hedelmiä, kuten appelsiineja, mandariineja ja pomeloita syödään myös sellaisenaan. Lisäksi sitrushedelmien kuorta käytetään mausteena  ruuanlaitossa.

Sitrushedelmillä on myös tärkeä merkitys lääketieteen ja ravitsemustieteen historiassa, koska skotlantilainen lääkäri James Lind todisti 1700-luvulla limetti- ja sitruunamehun parantavan keripukin, vaikka vitamiinien olemassaoloa ei vielä tunnettu. Tätä koetta on sanottu maailman ensimmäiseksi kliiniseksi tutkimukseksi. Pian tämän jälkeen James Cook lisäsi sitrushedelmät merimiesten ruokavalioon maailmanympärysmatkoillaan.

Yleisimmät sitrushedelmät
 
 Appelsiini
 Greippi
 Mandariini
 Sitruuna
 Limetti

 
Seulonnan keskeiset artikkelit

de:Zitrusfrucht
ja:カンキツ
Vetoisuus

Vetoisuus on aluksen rungon tilavuutta kuvaava luku. Luvuilla on merkitystä säädettäessä merenkulkumaksuja sekä aluksen miehistön pätevyysvaatimuksista ja lukumäärästä. Luku ei pidä sisällään aluksen ulkokannella olevia lastitiloja.

Volyymi (, GV) on aluksen (laivan tai veneen) tilavuus kuutiometreinä. 

Bruttovetoisuus (, GT) on aluksen (laivan tai veneen) kokonaisvetoisuus. Se käsittää käytännössä koko aluksen tilavuuden. Yksikötön bruttovetoisuus lasketaan volyymista seuraavalla kaavalla:

Nettovetoisuus (, NT) kuvaa aluksen lastinkuljetuskykyä eli on pääasiassa lastitilojen tilavuus, ja se on yksikötön luku.

Vuoteen 1994 asti vetoisuuden mittayksikkönä oli rekisteritonni, joka suuruus on 100 kuutiojalkaa eli noin 2,83 m³.  Nykyisten mittaussääntöjen mukaan brutto- ja nettovetoisuudet ovat yksiköttömiä, logaritmisesti laskettuja lukuja.

Kuollut paino (, DWT) on sama kuin aluksen kantavuus eli aluksen vesivarastojen, tarvikkeiden, polttoaineen, lastin ja henkilöiden suurin yhteispaino. Yhteispainon on hyväksynyt viranomainen lastimerkin mukaan. Vuodenaika, eräät liikennealueet ja veden suolaisuus vaikuttavat kantavuuteen.

Katso myös 
Uppouma

Lähteet

Aiheesta muualla 
Meritermejä; Hannu Makkonen / Merioikeus.com

Merenkulku
Härkä (kiinalainen horoskooppi)

Härkä (Vietnam: puhveli) on yksi kiinalaisista horoskooppimerkeistä. Kiinalaisessa ajanlaskussa Härän vuotta pidetään pohdinnan, sadonkorjuun ja varovaisten päätösten aikana. Astrologiassa härkiä pidetään luotettavina ja vakaina henkilöinä ja ovat erinomaisia järjestelijöitä tai systemaattisia suhtautumisessaan tehtäviinsä. He ovat uskollisia, mutta myös pitkävihaisia jos heidät petetään. Härät ovat usein lapsilleen omistautuneita vanhempina ja heihin on muiden hankala vaikuttaa. Härät ovat myös tunnettuja kärsivällisyydestään, velvollisuuden tunnostaan, konservatiivisuudestaan ja siitä että he puhuvat enemmänkin teoillaan kuin sanoillaan.

Härän onnennumerot ovat 1 ja 9.

Härän vuosi on yksi kiinalaisen horoskoopin vuosista. Viimeisin härän vuosi alkoi 26. tammikuuta 2009. Sitä juhlittiin laajasti Kiinassa, Taiwanilla ja ulkokiinalaisten keskuudessa, myös Helsingissä. Vuosi 2009 on maahärän vuosi, joka oli edellisen kerran 1949-1950.

Härän vuosia

 19. helmikuuta 1901 - 7. helmikuuta 1902: metallihärän vuosi
 6. helmikuuta 1913 - 25. tammikuuta 1914: vesihärän vuosi
 25. tammikuuta 1925 - 12. helmikuuta 1926: puuhärän vuosi
 11. helmikuuta 1937 - 30. tammikuuta 1938: tulihärän vuosi
 29. tammikuuta 1949 - 16. helmikuuta 1950: maahärän vuosi
 15. helmikuuta 1961 - 4. helmikuuta 1962: metallihärän vuosi
 3. helmikuuta 1973 - 22. tammikuuta 1974: vesihärän vuosi
 20. helmikuuta 1985 - 8. helmikuuta 1986: puuhärän vuosi
 7. helmikuuta 1997 - 28. tammikuuta 1998: tulihärän vuosi
 26. tammikuuta 2009 - 14. helmikuuta 2010: maahärän vuosi
 12. helmikuuta 2021 - 1. helmikuuta 2022: metallihärän vuosi
 31. tammikuuta 2033 - 18. helmikuuta 2034: vesihärän vuosi

Kiinalainen horoskooppi
Kiinalainen kalenteri
Reviiri

Reviiri tai territorio on eläimen elinpiirin osa, jota eläin puolustaa saman lajin yksilöiltä. Pesintäreviirejä puolustetaan vain saman sukupuolen yksilöiltä. Esimerkiksi linnuilla monet koiraat ilmaisevat pesintäreviirejään laulamalla ja päästävät reviirilleen vain naaraita parittelemaan. Eläimiä, joilla on reviiri, kutsutaan territoriaalisiksi. 

Arkikielessä reviirillä voidaan tarkoittaa myös rajaa tai ihmisen omistamaa aluetta.

Esimerkkejä reviirien koosta 

 Susi – 700–900 neliökilometriä 
 Ilves – 100–1 000 neliökilometriä

Lähteet

Viitteet 

Etologia
Sika (kiinalainen horoskooppi)

Sika on yksi kiinalaisista horoskooppimerkeistä. Kiinassa sika on hedelmällisyyden ja vaurauden vertauskuva. Niinpä sian vuonna syntyneistä uskotaan tulevan onnekkaita ja varakkaita. (Samaa symboliikkaa lienee myös säästöpossu: sika syö ruoantähteitä ja muuta toisarvoista ja silti siitä kasvaa merkittävä proteiininlähde.) Kiinalaisessa horoskoopissa sikaa pidetään uskollisena, rehellisenä ja ahkerana, mutta helposti huijattavana.

Sian kuukausi: n. 7.11.- 7.12.
Sian tunti: 21 - 23

Sian onnennumerot ovat 2, 5 ja 8.

Sian vuosia

4. helmikuuta 1935 - 23. tammikuuta 1936 puu
22. tammikuuta 1947 - 9. helmikuuta 1948 tuli
8. helmikuuta 1959 - 27. tammikuuta 1960 maa
27. tammikuuta 1971 - 14. helmikuuta 1972 metalli
13. helmikuuta 1983 - 1. helmikuuta 1984 vesi
31. tammikuuta 1995 - 18. helmikuuta 1996 puu 
18. helmikuuta 2007 - 6. helmikuuta 2008 tuli
5. helmikuuta 2019 - 24. tammikuuta 2020 maa

Kiinalainen horoskooppi
Kiinalainen kalenteri
Norlanti

Norlanti (joskus myös Norrlanti, ) on pohjoisin Ruotsin kolmesta pääalueesta. Muut pääalueet ovat Götanmaa ja Sveanmaa. Norlannin maapinta-ala on 243 340,5 km². Vuoden 2011 lopussa alueella oli 1 153 788 asukasta, joten alueen väentiheys oli 4,7 asukasta neliökilometriä kohti.

Haminan rauhaan (1809) asti Norlantiin kuuluviksi saatettiin katsoa myös Pohjanmaa ja Suomen Lappi, jotka nykyään ovat osa Suomea.

Norlanti koostuu yhdeksästä maakunnasta, jotka ovat
  Gästrikland
  Hälsingland
  Härjedalen
  Jämtland
  Medelpad
  Ångermanland
  Västerbotten
  Norrbotten
  Lappi

Väestönkehitys

Katso myös
 Norlannin kalliomaalaukset
 Norlannin kalliopiirrokset

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ruotsin historialliset pääalueet