Arvi Järventaus

Heikki Arvi Järventaus (vuoteen 1908 Ockenström; 17. joulukuuta 1883 Oulu – 5. kesäkuuta 1939 Hartola) oli suomalainen kirjailija ja pappi.

Henkilöhistoria
Järventauksen vanhemmat olivat seppä Heikki Ockenström ja Kaisa Kreeta Hämet ja puoliso vuodesta 1908 Jenny Katarina Wisuri. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1904 ja vihittiin papiksi 1908. Samana vuonna hän aloitti vt. kirkkoherrana Tervolassa ja solmi siellä avioliiton. 1909 Järventaus toimi kirkkoherran apulaisena Ylitorniolla ja 1910–1916 kappalaisena Enontekiöllä. Lisäksi hän suoritti vuonna 1914 opintoja Hallen yliopistossa Saksassa. Loppuvuonna 1916 hän toimi v.t. vankilasaarnaajana Oulun lääninvankilassa ja joutui viemään aktivisti Taavetti Lukkariselle tiedon tämän teloittamisesta. Järventaus oli läsnä myös teloituksessa. Suomen sisällissodassa Järventaus toimi länsiarmeijan esikunnassa pappina ja kenttäpappina.

1918–1923 Järventaus toimi Sodankylän kirkkoherrana ja samalla myös vt. lääninrovastina Lapin rovastikunnassa vuosina 1919–1923. Vuodesta 1923 hän toimi kappalaisena Tuusulassa kuolemaansa saakka, mutta oli myös Keravan yhteiskoulun uskonnonopettaja 1923-1925.

Järventaus oli poliittisesti aktiivinen ja varsinkin suojeluskuntatoiminta oli lähellä hänen sydäntään. Hän toimi muun muassa Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirin valistusohjaana kirjoittaen lukuisia artikkeleita piirin julkaisemaan Sarkatakki-lehteen.

Näyttelijä Mervi Järventaus ja kenraaliluutnantti Jorma Järventaus olivat Arvi Järventauksen lapsia.

Kirjallinen tuotanto
Järventaus oli Suomen itsenäisyyden alkuajan huomattavimpia kertomakirjailijoita, mitä osoittaa myös, että hänelle myönnettiin Valtion kirjallisuuspalkinto vuosina 1919, 1920, 1928, 1930 ja 1932. Suurin osa hänen kirjallisesta tuotannostaan liittyy Lappiin. Lisäksi hänet muistetaan historiallisista romaaneistaan, erityisesti Suomen sodasta kertovasta neliosaisesta romaanista Rummut. Viimeisten teostensa aiheet Järventaus sai Unkarista, jonne hän teki useita matkoja 1930-luvulla. Järventaus sai unkarilaisen Debrecenin yliopiston kunniatohtorin arvon 1938. Hänen tuotantoaan on käännetty unkarin lisäksi ainakin ruotsiksi, viroksi ja saksaksi.

Teokset
 Risti ja noitarumpu : Olaus Sirman tarina. Kirja, 1916.
 Synnin mitta : kertomus nykyaikaisesta Lapista. Kirja, 1917
 Tykkien virsi : kenttäpapin kokemuksia ja mielialoja vapaussodan päiviltä. Kirja, 1918
 Uusi pirtti : 4-näytöksinen näytelmä. Kirja, 1918
 Kirkonlämmittäjä : romaani. WSOY, 1919
 Satu-Ruijan maa. Kirja, 1920
 Tunturikertomuksia. Kirja,1921
 Kaukainen onni : kertomus etsijän ikävästä. Kirja, 1922
 Ristilukki : Rakkauskertomus. Kirja, 1923
 Tunturin tuolta puolen : kertomuksia. Kirja, 1924
 Paimentytöt : 1-näytöksinen jääkäriaiheinen näytelmä. Kirja, 1924
 Maan hiljaiset : romaani suurten selkosten takaa. WSOY, 1925
 Runoilija Aatami Kuuskosken elämä. WSOY, 1925
 Erämaan matkaajille : saarnoja. WSOY, 1926
 Taivaallinen puuseppä : romaani. WSOY, 1927
 Tie selvä I-II : romaani. WSOY, 1928
 Kettusen komppanian Lapinmatka : kertomus Kettusen ja Ola Svenskin matkasta koulukaupungista kotia Lappiin. WSOY, 1929
 Rummut I-IV : historiallinen romaani 1808-1809 vuoden sodasta. WSOY, 1929–1930
 Maahantulo : kertomus unkarilaisten maanvalloituksen ajoilta. WSOY, 1931
 Savuava maa : historiallinen romaani Unkarin tuhosta vuonna 1526. WSOY, 1932
 Miehen kunnia : romaani. WSOY,1932
 Ja eläinten henki oli rattaissa : romaani veturimiesmaailmasta. WSOY, 1934
 Hyljätty kylä : romaani vanhasta Lapista. WSOY, 1935
 Yks' on tarpeellinen : uskonnollisaiheinen 3-näytöksinen, 8-kuvaelmainen näytelmä. WSOY, 1935
 Gönczölin vaunut : runoja. WSOY, 1936
 Sydenpolttajat : historiallinen romaani Unkarista 1700-luvun alkuvuosilta.  WSOY,1937
 Itkevien pajujen maa : Unkaria sieltä ja täältä. WSOY, 1939

Lähteet

Aiheesta muualla
Vapaasti ladattavia Arvi Järventauksen e-kirjoja Projekti Lönnrotissa sekä Project Gutenbergissa.
Arvi Järventaus. Kirjasampo.fi.
Arvi Järventaus: Satu-Ruijan maa (1920). YLE Areenan äänikirjat. Lukijana Esko Salervo.
 
Arvi Järventaus sanoo mielipiteensä: Se, joka on Lapissa elänyt kymmenen vuotta, se on kypsä olemaan joka paikassa, Seura, 04.12.1935, nro 49, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Suomalaiset tietokirjailijat
Suomalaiset novellikirjailijat
Suomalaiset opettajat
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomen sisällissodan valkoiset
Vuonna 1883 syntyneet
Vuonna 1939 kuolleet