joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
River-luokka (vartiolaiva)

River-luokka on Britannian kuninkaallisen laivaston  neljän aluksen muodostama ulkovartiolaivaluokka.

Alukset 
Aluksista kolme ensimmäistä tilattiin Vosper Thornycroftilta toukokuussa 2001. Tilaus tehtiin osana Britannian kuninkaallisen laivaston hanketta tulevaisuuden ulkovartiolaivoista (, mikä oli seurausta Vosper Thornycroftin tarjouksesta korvata viisi palveluksessa olevaa Island-luokan alusta kolmella uudella taloudellisemmalla ja toimintavarmemmalla aluksella.

Suunnittelu perustui Vosper Thornycroftin tekemään EEZ Management Vessel -konseptiin, jonka tavoitteena oli luoda yksinkertainen ja merikelpoinen useaan erilaiseen matalan kriisinajan tehtävään kykenevä alus. Näitä tehtäviä olisivat esimerkiksi merialueiden ja kalastuksen valvonta. Tuloksena syntyi suhteellisen suuri 80 metrinen ja 1 800 tonnin uppouman alus, jossa noudatettiin pääosin kauppamerenkulun valmistusmenetelmiä.

Paranneltu River-luokka – HMS Clyde 
VT Groupin mielestä alustyypillä saattaisi olla vientimarkkinoita, mikäli sen varustusta parannettaisiin. Luokkaan pohjautuvaa helikopterikentällä varustettua alusta tarjottiin Uuden-Seelannin laivastolle tehtäessä tarjousta Project Protectoriin. Kuninkaallinen laivasto teki saman aikaisesti tarjouspyynnön Falklandinsaarille sijoitettavasta vartioaluksesta.

VT Group esitti Britannian puolustusministeriölle mahdollisuutta korvata Falklandinsaarille sijoitetut Castle-luokan alukset yhdellä River-luokkaan pohjautuvalla helikopterikentän ja parannetun käyttöasteen aluksella. Tästä seurasi vuonna 2004 toteutettu tarjouskilpailu, joka perustui varsinaisesta River-luokasta tehtyyn eli valmistaja kustantaa aluksen hankinnan ja vuokraa sen huoltosopimuksella puolustusministeriölle viideksi vuodeksi. Huoltosopimuksen tulee taata 282 vuorokauden vuotuinen käyttöaste.

HMS Clyde on muista River-luokan aluksista poiketen varustettu helikopterikentällä, kaukovalvontatutkalla, taistelunjohtojärjestelmällä sekä vahvemmalla aseistuksella. Lisäksi ylläpitoa on helpotettu parantamalla pääsyä huoltoa vaativiin tiloihin, toisiojärjestelmien käyttöönotto takaamaan käyttöastetta ja parempaa teräslaatua vähentämään korroosion aiheuttamia haittoja.

2. sarja 
Laivasto tilasi BAE Systemsiltä 348 miljoonalla punnalla kolme uutta alusta, jotka valmistetaan Clyden alueella. Uudet alukset on varustettu AgustaWestland EH-101 Merlinin kestävällä helikopterikannella ja niiden pituus on 90,5 metriä ja leveys 13 metriä. Aseistuksena aluksilla on 30 millimetrin kanuuna. Alukset kykenevät toimimaan merellä 35 vuorokautta toimintamatkan ollessa 4 500 merimailia ja niiden maksiminopeus on 24 solmua.

Ensimmäinen HMS Forth, jonka rakennustyöt alkoivat 10. lokakuuta 2014, on tarkoitus ottaa palvelukseen 2017 ja kaksi muuta HMS Medway ja HMS Trent myöhemmin.

Lähteet

Viitteet
Cinema (lehti)

Cinema oli vuosina 1936–1956 ilmestynyt italialainen elokuva-alan aikakauslehti.

Benito Mussolinin pojan Vittorion vuosina 1938–1943 johtama Cinema oli fasistisen Italian tärkeimpiä elokuvalehtiä. Taustastaan huolimatta se oli avoin myös vasemmistolaisille mielipiteille. Vuodesta 1941 lähtien lehdessä vaikutti Giuseppe De Santisin johtama kriitikkoryhmä, jonka toiminta johti osaltaan italialaisen neorealismin syntyyn.

Toisen maailmansodan jälkeen Cinema jatkoi ilmestymistään vuonna 1948 tarjoten jälleen foorumin erilaisille elokuvateoreettisille näkemyksille. Ajan mittaan se muuttui kuitenkin tavanomaisemmaksi elokuvalehdeksi. Lehden vuonna 1955 alkanut kolmas ilmestymiskausi päättyi jo seuraavana vuonna.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Cinema digitoituna Centro Sperimentale di Cinematografian sivustolla 

Elokuvalehdet
Italialaiset viestimet
Italian elokuva
Bianco e Nero

Bianco e Nero on Italian vanhin ja tunnetuin elokuva-alan aikakauslehti.

Bianco e Nero perustettiin vuonna 1937 Centro Sperimentale di Cinematografian elokuvateoreettiseksi julkaisuksi. Sen ensimmäisiä toimittajia olivat Luigi Chiarini ja Umberto Barbaro. Lehden ilmestyminen keskeytyi toisen maailmansodan takia vuonna 1944, mutta jatkui uudelleen vuonna 1947.

Historialliseen, kriittiseen ja teoreettiseen elokuvantutkimukseen keskittynyt lehti ilmestyy nykyään neljästi vuodessa. Sen päätoimittajana työskentelee vuodesta 2013 lähtien Alberto Crespi.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Bianco e Nero Centro Sperimentale di Cinematografian sivustolla 
 Lehden numeroita digitoituna 

Elokuvalehdet
Italialaiset viestimet
Italian elokuva
Eero Hirvonen

Eero Hirvonen (s. 30. tammikuuta 1996 Laukaa) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hirvonen edustaa Jyväskylän Hiihtoseuraa. 

Hirvonen debytoi yhdistetyn maailmancupissa maaliskuussa 2015 Salpausselällä ollen suurmäen kilpailussa 33:s. Mäkiosuuden jälkeen hän oli parhaana suomalaisena sijalla 15. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2016 Salpausselällä sijoituttuaan 25:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäistä kertaa Rukalla marraskuussa 2016 ollen neljäs. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti Salpausselällä tammikuussa 2017 oltuaan toinen. Kauden 2016–2017 kokonaispisteissä hän sijoittui kahdeksanneksi. Kaudella 2017–2018 hän oli Rukan toisessa kilpailussa toinen ja kolmannessa kilpailussa kolmas. Ramsaussa ja Trondheimissa hän sijoittui kolmanneksi. Klingenthalissa hän oli toinen. Maailmancupin kokonaispisteissä hän sijoittui kuudenneksi. Hän voitti parisprintin Ilkka Herolan kanssa Lahden maailmancupissa helmikuussa 2019.

Continental Cupissa hän on saavuttanut yhden palkintosijan, toisen sijan helmikuussa 2015 Klingenthalista. Kesä-Grand Prix -kilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan kuudenneksi Villachin henkilökohtaisessa kilpailussa syyskuussa 2021 ja Oberwiesenthalin  parisprintissä elokuussa 2017.

Hirvonen on osallistunut nuorten MM-kilpailuihin vuosina 2014, 2015 ja 2016. Paras sijoitus on joukkuekilpailun kolmas sija vuodelta 2016 Râșnovissa. Paras henkilökohtainen sijoitus on neljäs sija samoissa kisoissa. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa yhdeksänneksi, suurmäen Gundersenissa 21:nneksi ja joukkuekilpailussa viidenneksi. Parisprinttikilpailussa hän sijoittui yhdessä Ilkka Herolan kanssa seitsemänneksi. Mäkiosuuden jälkeen he olivat kuudentena. Maalissa eroa kärkeen oli minuutti ja kymmenen sekuntia ja pronssiinkin yli minuutti. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui molemmissa henkilökohtaisissa kilpailuissa kuudenneksi. Suomi oli kuudes myös joukkuekilpailussa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 20:nneksi, joukkuekilpailussa viidenneksi ja parisprintissä seitsemänneksi. Normaalimäen Gundersen-kilpailun hän keskeytti. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa kahdeksastoista sekä joukkuekilpailussa ja parisprintissä viides. Pekingin olympialaisissa 2022 Hirvonen oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa seitsemästoista.

Menestys maailmancupissa

Lähteet 

Suomalaiset yhdistetyn hiihtäjät
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
John Conroy

Sir John Ponsonby Conroy (21. lokakuuta 1786 Wales – 1854) oli brittiarmeijan upseeri ja Kentin herttuattar Viktoria Saksi-Coburg-Saalfeldin neuvonantaja, jota tämän tytär nuori prinsessa Viktoria vihasi. Conroyn vanhemmat olivat John Ponsonby Conroy ja Margaret Wilson, jotka olivat irlantilaisia. 

Conroy toivoi, että kuningas Vilhelm IV kuolisi, ennen kuin Viktoria täyttäisi 18 vuotta. Hän aikoi tehdä itsestään tämän sihteerin aatelisarvolla ja sijaishallitsijana toimivan herttuattaren kanssa ohjailla alaikäistä kruununperijää. Kuningas Vilhelm kuitenkin eli vielä kuukauden Viktorian täysi-ikäistyttyä 1837. Tämänkin jälkeen Conroy pyrki saamaan nuoren ja kokemattoman kuningattaren sihteerin ja neuvonantajan aseman. Mutta Viktoria hankkiutui eroon Conroysta pääministeri Lordi Melbournen avulla, joka otti hoitaakseen myös yksityissihteerin tehtävät. Näin loppuivat Conroyn valtapyrkimykset nuoren Viktorian kautta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 http://www.berkshirehistory.com/bios/jconroy.html

Brittiläiset marsalkat
Vuonna 1786 syntyneet
Vuonna 1854 kuolleet
Jouni Tähti

Jouni Tähti (s. 4. huhtikuuta 1968 Kaarina) on suomalainen vammaisurheilija. Hän pelaa pyörätuolibiljardia. 

Tähti on 9-pallon viisinkertainen maailmanmestari vuosilta 2003, 2009, 2010, 2011 ja 2013. Hopeaa hänellä on vuodelta 2012 ja pronssia vuodelta 2014. Hän on saavuttanut mitalin jokaisessa MM-turnauksessa, johon hän on osallistunut. EM-kilpailuista Tähti on saavuttanut peräti 16 EM-kultaa ollen yksi kaikkien aikojen menestyneimpiä pelaajia lajissaan. Tähti on pelannut biljardia kahdeksanvuotiaasta, eli vuodesta 1976 asti.

Lähteet 

Suomalaiset vammaisurheilijat
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
MM-rallikausi 1990

MM-rallikausi 1990 oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan 18. kausi. Kilpailukanteri oli sama kuin edellisenä vuonna, mutta Monte Carlo -ralli palasi kauden avauskilpailuksi omalle paikalleen. Uuden-Seelannin ralli ja Norsunluurannikon ralli eivät kuuluneet valmistajien maailmanmestaruussarjaan, mutta kuljettajat keräsivät pisteitä myös näistä osakilpailuista.

Maailmanmestaruuden vei tänä vuonna espanjalainen Carlos Sainz Toyota Celicallaan, ennen ranskalaista Didier Auriolia ja Juha Kankkusta. Mestaruus oli Sainzille ensimmäinen ja hän oli tuolloin 28-vuotias. Martini Lancia vei valmistajien mestaruuden ennen Toyota Team Europea sekä Mitsubishi Ralliartia.

Kaudelle 1990 FIA määräsi kaikkiin A-ryhmän autoihin 40 millimetrin kuristimen turboahtimen imupuolelle. Tällä pyrittiin varmistamaan etteivät moottoritehot nouse yli sääntöjen määräämään 300 hevosvoiman.

Tallit ja kuljettajat

Kuljettajien maailmanmestaruus

Valmistajien maailmanmestaruus

Lähteet
Jonna Sundling

Jonna Patricia Marie Sundling (s. 28. joulukuuta 1994 Uumaja) on ruotsalainen maastohiihtäjä, joka on parhaimmillaan sprinttihiihdossa. Hän on olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari. Hän edustaa IFK Umeå -seuraa.

Arvokilpailut 
Sundling on saavuttanut nuorten MM-kilpailuista kaksi viestikultaa, yhden sprinttikullan ja yhden viestihopean. Vuonna 2012 hän saavutti nuorten olympialaisista Innsbruckista hopeaa sprintistä. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Sundling sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä neljänneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 Sundling voitti sprintin maailmanmestaruuden. Hän voitti myös vapaan hiihtotavan parisprintin maailmanmestaruuden Maja Dahlqvistin kanssa. Pekingin olympialaisissa 2022 Sundling voitti vapaan hiihtotavan sprintissä olympiakultaa, perinteisen hiihtotavan parisprintissä hopeaa ja hiihti neljännen osuuden Ruotsin pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa. 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli neljäs.

Maailmancup 
Sundling debytoi maastohiihdon maailmancupissa helmikuussa 2015 ollen Östersundin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 53:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Sundling saavutti maaliskuussa 2015 Salpausselän vapaan sprintistä sijoittuen seitsemänneksi. Kolmen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan toinen Falunin maailmancupfinaalin vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2018. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Lillehammerin Nordic opening -tapahtuman vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2018. Yksittäisessä maailmancupin kilpailussa hän oli ensimmäisen kerran palkintosijalla oltuaan kolmas Dresdenin vapaan sprintissä tammikuussa 2019. Hän voitti Planican vapaan hiihtotavan sprintin joulukuussa 2019. Hän oli samalla kaudella perinteisen hiihtotavan sprinteissä Rukalla toinen ja Falunissa kolmas. Hän voitti vapaan hiihtotavan sprintin Drammenissa. Kauden 2019–2020 sprintticupissa hän sijoittui toiseksi.

Sundling sijoittui kaudella 2020–2021 kolmanneksi Rukan ja Falunin perinteisen hiihtotavan sprinteissä. Kaudella 2021–2022 hän sijoittui Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintissä toiseksi ja voitti Lahden vapaan hiihtotavan sprintin. Hän sijoittui toiseksi Drammenin sprintissä. Oslon 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli kolmas. Hän voitti Falunin perinteisen hiihtotavan sprintin ja sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi ja sprintticupissa kolmanneksi.

Lähteet 

Ruotsalaiset maastohiihtäjät
Ruotsalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Ratiopharm

Ratiopharm on saksalainen rinnakkaislääkeyritys, jonka omistaa israelilainen Teva Pharmaceutical Industries (Teva Group). Yrityksen suomalainen tytäryhtiö Ratiopharm Oy työllistää 80 henkilöä Suomessa. Vuonna 2010 Teva Pharmaceutical Industries osti Ratiopharmin. Kauppahinta oli 3,6 miljardia euroa. Ratiopharmista olivat olleet kiinnostuneita myös Pfizer ja Actavis Group.

Ratiopharm Suomessa 

Suomessa Ratiopharmilla on tytäryhtiö Ratiopharm Oy, jonka toimitusjohtaja on Tommie Jern.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tevan kotisivut 

Saksalaiset yritykset
Saksalaiset lääkealan yritykset
Selina Rutz-Büchel

Selina Rutz-Büchel (o.s. Büchel, s. 26. heinäkuuta 1991 Mosnang) on sveitsiläinen keskimatkojen juoksija.

Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 Rutz-Büchel saavutti pronssia 800 metrillä omalla ennätysajallaan 2.02,74. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 hän jäi semifinaaliin. Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui 800 metrillä neljänneksi juostuaan loppukilpailussa ajan 2.01,06. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän voitti kultaa 800 metrillä ajalla 2.01,95. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui 800 metrin välierissä.

Rutz-Büchel sijoittui 800 metrillä neljänneksi Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui saman matkan välierissä. Hän voitti toistamiseen sisäratojen Euroopan-mestaruuden 800 metrillä Belgradissa 2017 Sveitsin ennätysajalla 2.00.38. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 800 metrin välierissä. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän sijoittui 800 metrillä kuudenneksi ja saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa seitsemänneksi. Hän karsiutui 800 metrin välierissä Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019, alkuerissä Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja välierissä Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021.

Rutz-Büchelin ennätys 800 metrin juoksussa on 1.57,95, jonka hän juoksi Saint-Denisissä heinäkuussa 2015. Se on myös Sveitsin ennätys. Sisäradoilla hän on juossut maansa ennätykseksi 800 metrillä 2.00,38 (2017) ja ulkoradoilla 1 000 metrillä 2.35,58 (2020).

Lähteet

Aiheesta muualla 
Selina Büchelin kotisivut

Sveitsiläiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Ranka Kustannus

Ranka Kustannus on suomalainen levy-yhtiö ja -merkki. Sen omistaja ja perustaja on myös Spinefarm Recordsin perustajana tunnettu Riku Pääkkönen.

Ranka Kustannus Oy perustettiin vuonna 1998, ja se toimi alun perin Spinefarm Recordsin kustantamona. Ranka Kustannuksen katalogi, johon kuului muun muassa Children of Bodomin, Nightwishin ja Sonata Arctican tuotantoa ja yhteensä noin 1 300 musiikkikappaletta, myytiin Warner/Chappell Musicille tammikuussa 2008.

Ranka Kustannuksen toiminta levymerkkinä alkoi vuonna 2013, kun Pääkkönen halusi palata työskentelemään uusien artistien kanssa jätettyään Universal Musicille myymänsä Spinefarm Recordsin kaksi vuotta aikaisemmin. Vuoden 2018 aikana Ranka Kustannus teki ensimmäiset kiinnityksensä Suomen ulkopuolelta; haitilainen Sofia St. Jean ja englantilaiset Halfpenny ja David Alexandr.

Artistit 

 David Alexandr
 Altamullan Road
 A.R.G.
 Arion
 Auringon Lapset
 Awake Again
 Los Bastardos Finlandeses
 Beverly Girl
 Beyond Awareness
 Blind Channel
 Block of Flats
 Bloodred Hourglass
 Brymir
 Cajaste
 Caskets Open
 Cyan Kicks
 DIRT
 Ember Falls
 Fear of Domination
 Halfpenny

 Anna Kokkonen
 Koljosen tiekiista
 Kypck
 Maire Kukkonen & Napander
 Mamo
 The Man-Eating Tree
 Martti Servo & Moods
 Martti Servo ja Napander
 Mendi Moon
 Mörbid Vomit
 Noora Louhimo Experience
 Lauri Porra
 Psychework
 Mari Sainio
 Shiraz Lane
 Laura Sippola
 Sofia St. Jean
 Temple Balls
 Wake Up Frankie
 Worthless

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ranka Kustannuksen sivusto

Musiikkikustantamot
Suomalaiset levy-yhtiöt
Carlos Clos Gómez

Carlos Clos Gómez (s. 30. kesäkuuta 1972 Zaragoza, Espanja) on espanjalainen jalkapalloerotuomari. Hän on tuominnut vuodesta 2006 Espanjan Primera Divisiónissa. Kansainvälisenä erotuomarina hän toiminut vuodesta 2009 alkaen.

23. elokuuta 2012 Clos Gómez tuomitsi Supercopa de Españan ensimmäisen osaottelun Barcelonan ja Real Madridin välillä.

17. toukokuuta 2013 Clos Gómez toimi oikeudenjakana Copa del Reyn loppuottelussa, joka käytiin paikallisseurojen Real Madridin ja Atlético Madridin välillä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Carlos Clos Gómez World Referee -sivustolla 

Espanjalaiset jalkapallotuomarit
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Toiviainen

Toiviainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Antti Toiviainen (1947–2014), journalisti
 Carita Toiviainen (s. 1987), pesäpalloilija
 Eino Toiviainen (1919–1999), toimitusjohtaja, teollisuusneuvos
 Esko Toiviainen (1915–1999), arkkitehti
 Jorma Toiviainen (1949–2011), sanoittaja
 Jouko Toiviainen  (s. 1946), kuvanveistäjä
 Juhana Toiviainen (1879–1937), opettaja, kaupunginreviisori ja kansanedustaja (kansallinen edistyspuolue)
 Kalevi Toiviainen (1929–2015), piispa ja professori
 Marjaana Toiviainen (s. 1985), pappi ja tutkija
 Miiko Toiviainen (s. 1990/1991), näyttelijä
 Miska Toiviainen (s. 1975), näyttelijä ja juontaja
 Pasi Toiviainen (s. 1967), arkkitehti, tietokirjailija
 Petri Toiviainen, musiikkitieteilijä ja akatemiaprofessori
 Raija Toiviainen (s. 1954), valtakunnansyyttäjä
 Sakari Toiviainen (s. 1946), elokuvatutkija, toimittaja, kirjailija
 Sami Toiviainen (s.  1974), koripallovalmentaja
 Sattva-Hanna Toiviainen, lavastaja
 Seppo Toiviainen (1944–2004), tutkija, kansanedustaja (SKDL)
 Tapio Toiviainen (s. 1995), lentopalloilija
 Tarja Salmio-Toiviainen (1917–2001), arkkitehti.
Renko (täsmennyssivu)

Renko tarkoittaa seuraavia:

 Renko, entinen Suomen kunta, kuntaliitoksen jälkeen osa Hämeenlinnaa
 Rengon kirkonkylä, taajama Rengossa Hämeenlinnassa

Sukunimi 
 Kari Renko (s. 1961), erikoisupseeri ja insinööriprikaatikenraali
 Manu Renko (s. 1938), professori, Otavan kouluosaston johtaja
 Marjo Renko (s. 1962), lastenlääkäri ja professori
 Rami Renko, laulaja ja säveltäjä
 Tellervo Renko (s. 1942), opettaja, kansanedustaja (keskusta)
 Ulla Hakola-Renko, musiikinopettaja, laulupedagogi ja laulaja

Muuta 
 Andrew ”Andy” Renko, partiopoliisi televisiosarjassa Hill Street Blues
 Arkadi Renko, henkilöhahmo elokuvassa Gorkin puisto
MM-rallikausi 1991

MM-rallikausi 1991 oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan 19. kausi. Osakilpailujen määrää lisättiin ja uutena sarjaan tuotiin Katalonian ralli. Nyt kilpailuja oli 14 kappaletta, mutta valmistajat saivat silti pisteitä vain 10 osakilpailusta. Ruotsin rallia, Uuden-Seelannin rallia, Norsunluurannikon rallia ja Katalonian rallia ei laskettu mukaan valmistajien sarjaan.

Mestaruuden kaudella 1991 vei kolmatta kertaa urallaan Lancian Juha Kankkunen. Hän taisteli mestaruudesta Carlos Sainzin kanssa, joka ajoi Toyota Celicalla. Lancian Didier Auriol oli kolmas, jääden lopulta runsaasti kärkikaksikosta. Valmistajien mestaruuden vei jälleen Martini Lancia, mutta Toyota Team Europe jäi mestaruudesta vain 11 pisteen päähän. Mitsubishi Ralliart Europe oli valmistajien kolmas, jääden kauaksi kärjestä.

Nissan palasi tilapäisesti MM-ralleihin isossa A-ryhmässä Nissan Motorsport Europen ajattamilla Nissan Sunny/Pulsar GTI-R malleillaan. Muista talleista poiketen Nissanilla oli rengassopimus Dunlopin kanssa, joka osaltaan heikensi tallin kilpailukykyä. Myöskin turbon välijäähdyttimen sijoitus moottorin päälle oli kaukana optimaalisesta.

Tehdastallit ja kuljettajat

Tulokset

Kuljettajien maailmanmestaruus

Valmistajien maailmanmestaruus

Lähteet
MM-rallikausi 1992

MM-rallikausi 1992 oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan 20. kausi. Kaudella ajettiin 14 osakilpailua ja se sisälti samat kilpailut kuin edellisenä vuonna.

Kärkikolmikko oli sama kuin vuonna 1991, mutta nyt espanjalainen Carlos Sainz voitti toisen maailmanmestaruutensa ennen toiseksi tullutta Juha Kankkusta. Didier Auriol oli jälleen kolmas. Valmistajien mestaruuden voitti Martini Racing, joka varmisti mestaruuden jo Suomen rallissa, Auriolin voitettua ja Kankkusen oltua toinen. Toyota Team Europe sijoittui toiseksi ja Ford Motor Company kolmanneksi. Kaudelle 1992 mm. Bastos BMW, Volkswagen Motorsport ja Mazda luopuivat tehdastalleistaan. Myös Lancia lopetti virallisen tehdastallinsa, mutta jatkoi hieman pienemmällä panostuksella  ajattamista Jolly Clubin nimissä. Nissan luovutti pelin kesken kauden koska Sunny GTI-R oli osoittautunut kilpailukyvyttömäksi. Mitsubishi Ralliartilla oli rajoitettu ohjelma ja voimavaroja ohjattiin uuden auton kehittelyyn. Toyota esitteli uuden autonsa, joka nyt kantoi nimeä Toyota Celica Turbo 4WD. Kaudesta tuli Toyotalle tuskien taival autossa ilmenneiden vikojen vuoksi. Huolimatta vähentyneestä panostuksesta, Lancia esitteli Deltasta neljännen ja samalla viimeisen kehitysversion, joka virallisesti tunnettiin nimellä Lancia Delta HF Integrale, epävirallisesti nimellä Super Delta. 

Teknisten sääntöjen puolella FIA kutisti turbon kuristimia entisestään. Aiemmin 40mm:n suuruiseksi määrätty kuristin oli nyt N-ryhmän autoille 36 millimetriä ja A-ryhmän autoille 38 millimetriä.

Tehdastallit ja kuljettajat

Tulokset

Lähteet
Jonas Dobler

Jonas Dobler (s. 4. toukokuuta 1991 Traunstein) on saksalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa SC Traunsteiniä. 

Dobler debytoi maastohiihdon maailmancupissa Roglan 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2011 sijoittuen sijalle 49. Ensimmäistä kertaa Dobler sijoittui 30 parhaan joukkoon joulukuussa 2013 Tour de Skin osakilpailussa Oberhofissa ollen vapaan sprintin 14:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Lillehammerin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajokilpailun osuusajoissa joulukuussa 2018. Yksittäisessä maailmancupkilpailussa hän on ollut parhaimmillaan kymmenes Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2019.

Dobler kilpaili vuoden 2015 MM-kilpailuissa Falunissa ollen parhaimmillaan yhdistelmäkilpailun 27:s ja viestin seitsemäs. Hän on MM-kilpailuissa sijoittunut parhaimmillaan 17:nneksi 50 kilometrillä Seefeldissä 2019 ja Oberstdorfissa 2021 sekä viestissä kuudenneksi Lahdessa 2017 ja Seefeldissä 2019. Olympialaisissa hän on sijoittunut 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 22:nneksi ja viestissä kuudenneksi Pyeongchangissa 2018 sekä 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 19:nneksi ja lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 20:nneksi Pekingissä 2022..

Lähteet 

 

Saksalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Joni Korhonen

Joni Korhonen (s. 8. helmikuuta 1987, Espoo) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa keskikenttäpelaajana Kakkosen PK-35:ssa. Korhonen on pelannut Veikkausliigassa HIFK:n ja FC Hongan riveissä yhteensä 76 ottelua.

Seurajoukkueet 

Joni Korhosen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kausina 2005–2006 Kakkosessa FCK Salamoissa ja FC Espoossa. Vuoden 2007 aikana Korhonen pelasi Saksan Oberligassa eli neljännellä sarjatasolla Bonner SC:n riveissä ja Ykkösessä HJK:n reservijoukkue Klubi 04:ssa. Kauden 2008 Korhonen pelasi Kakkosen FC Espoossa.

Korhonen siirtyi kaudeksi 2009 Ykkösessä pelanneseen AC Ouluun. Hän pelasi kaudella 2009 yhteensä 24 Ykkösen ottelua. AC Oulu voitti Ykkösen kaudella 2009 ja nousi Veikkausliigaan. Korhonen siirtyi kaudeksi 2010 Ykköseen nousseeseen FC Espooseen. Hän pelasi kaudella 2010 kaikki 26 sarjaottelua, ja FC Espoo oli sarjassa kuudes.

Korhonen siirtyi kaudeksi 2011 Ykkösen FC Viikinkien riveihin. Korhonen pelasi Viikingeissä kausina 2011–2013 yhteensä 76 Ykkösen ottelua. Hän teki kaudella 2011 kymmenen maalia ja oli Ykkösen maalipörssissä jaetulla viidennellä sijalla. Viikingit oli kaudella 2011 Ykkösessä viides, kaudella 2012 kolmas ja kaudella 2013 seitsemäs. Korhonen siirtyi kaudeksi 2014 Ykkösen PK-35 Vantaan riveihin. Hän pelasi kaudella 2014 kaikki 27 sarjaottelua, ja PK-35 Vantaa oli sarjassa kuudes.

Korhonen siirtyi kaudeksi 2015 Veikkausliigaan nousseen HIFK:n riveihin. Korhonen debytoi Veikkausliigassa 19. huhtikuuta ottelussa IFK Mariehamn–HIFK. Korhonen pelasi kaudella 2015 yhteensä 31 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia. HIFK oli Veikkausliigassa seitsemäs. Korhonen jatkoi HIFK:n riveissä kaudella 2016, jolloin liigaotteluita kertyi 29. HIFK oli kaudella 2016 Veikkausliigassa kymmenes.

Korhonen siirtyi kaudeksi 2017 Ykköseen nousseeseen FC Honkaan. Korhonen pelasi kaudella 2017 yhteensä 26 Ykkösen ottelua, joissa hän teki kymmenen maalia. Korhonen oli Ykkösen maalipörssissä jaetulla neljännellä sijalla. FC Honka oli kaudella 2017 Ykkösessä toinen ja se nousi liigakarsinnan kautta Veikkausliigaan. Korhonen jatkoi Hongassa kaudella 2018, jolloin otteluita Veikkausliigassa kertyi 16. FC Honka oli kaudella 2018 Veikkausliigassa neljäs.

Korhonen siirtyi kaudeksi 2019 Ykkösen AC Ouluun. Korhonen pelasi kaudella 2019 yhteensä 27 Ykkösen ottelua ja teki niissä kaksi maalia. AC Oulu oli sarjassa seitsemäs. Korhonen siirtyi kaudeksi 2020 Kakkosessa pelaavan PK-35:n riveihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Joni Korhonen Palloliiton sivuilla
 Joni Korhonen Veikkausliigan sivuilla
 Joni Korhonen Soccerwayn sivuilla

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Silje Theodorsen

Silje Theodorsen (s. 19. elokuuta 1994 Tromssa) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Kvaløysetta Skilagia.

Theodorsen debytoi maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 2014 Lillehammerin vapaan sprintissä ollen 32:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti jo seuraavana päivänä viiden kilometrin vapaan kilpailusta sijoittuen sijalle 16. Parhaimmillaan hän on ollut 14:s Oslon 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa helmikuussa 2016

Theodorsen on saavuttanut alle 23-vuotiaiden MM-hopeaa sprintistä vuodelta 2015 Almatystä. Vuonna 2012 hän voitti kultaa nuorten olympialaista niin ikään sprintistä Innsbruckista.

Lähteet 

Norjalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Sava (alue)

Sava on hallintoalue Madagaskarin koillisosassa. Alueen pinta-ala on  25 518 km2 ja väkiluku oli 805 300 vuonna 2004. Alue rajoittuu pohjoisessa Dianan, lännessä Sofian ja etelässä Analanjirofon alueeseen. Alue jakautuu neljään piirikuntaan, Sambava, Antalaha, Vohémar, ja Andapa. Alue on saanut nimensä piirikuntien nimien ensimmäisistä kirjaimista.

Aiheesta muualla
 Savan alueen sivusto

Madagaskarin alueet
Ilta Liukku

Ilta Maria Liukku (s. 30. tammikuuta 1923 Helsinki) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija.

Teoksia 
 Tiina vain. Kuva ja sana, Helsinki 1956
 Pekan pilli ja muita kertomuksia lapsille ; tekijän kuvittama. Kuva ja sana, Helsinki 1957
 Sirkkaniemen salaisuus. Kuva ja sana, Helsinki 1959
 Tinnin unelma : kertomus pienille tytöille ja pojille. Kuva ja sana, Helsinki 1963

Lähteet 
  
 Kirjasampo.fi : Ilta Liukku

Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1923 syntyneet
Mahdollisesti elävät henkilöt
Choi Seou

Choi Seou (vuoteen 2012 asti Choi Yong-jik; s. 3. joulukuuta 1982 Gunsan, Pohjois-Jeolla) on eteläkorealainen mäkihyppääjä. Choi edustaa High1 Resortia.

Choi debytoi mäkihypyn maailmancupissa Garmisch-Partenkirchenin uudenvuodenpäivän kilpailussa tammikuussa 1999 ollen 36:s. Ensimmäisen maailmancupin pisteensä hän saavutti paria päivää myöhemmin Innsbruckissa ollen 30:s. Choin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on 25:s sija Klingenthalin suurmäen kilpailusta helmikuussa 2007. 

Choi on osallistunut viisiin talviolympialaisiin vuosina 1998, 2002, 2006, 2010 ja 2014. Paras henkilökohtainen sijoitus on 34:s sija normaalimäen kilpailusta vuosilta 2002 ja 2014. MM-kilpailuihin Choi on osallistunut neljästi, parhaana sijoituksenaan 22:s vuoden 2005 MM-kilpailuiden normaalimäestä. 

Choilla on yksi kulta ja yksi pronssi Aasian talvikisojen joukkuemäkikilpailuista. Talviuniversiadeista hänellä on yksi kulta ja kaksi hopeaa.

Lähteet 

Eteläkorealaiset mäkihyppääjät
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Rainbow Warrior

Rainbow Warrior () on käsite William Willoyan ja‎ Vinson Brownin kirjasta Warriors Of The Rainbow: Strange And Prophetic Indian Dreams (1962). Tarinaa on kuitenkin pidetty aitona intiaanien folklorena. Se voi tarkoittaa seuraavia:

Greenpeacen laivoja:
Rainbow Warrior (1955)
Rainbow Warriorin tapaus, ensimmäisen Rainbow Warriorin upottamisesta vuonna 1985
Rainbow Warrior (1957) eli Rainbow Warrior II
Rainbow Warrior (2011) eli Rainbow Warrior III
Sateenkaaren soturit (The Rainbow Warrior), Rainbow Warriorin upottamisesta kertova televisioelokuva 1990-luvulta.
Kenedy

Robert Kenedy Nunes do Nascimento (8. helmikuuta 1996 Santa Rita do Sapucaí), tunnetaan paremmin nimellä Kenedy, on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigan Chelseaa. Pelipaikaltaan Kenedy on vasen laitalinkki.

Kenedy pelasi vuosina 2013–2015 Fluminensen edustusjoukkueessa. Hän liittyi seuran junioreihin vuonna 2009. Chelseassa hän pelasi 14 liigaottelua ja teki yhden maalin kaudella 2014–2015. Tämän jälkeen hän on pelannut yhden liigaottelun kausilla 2015–2016 ja 2021–2022. Hän on pelannut lainalla Watfordissa, Newcastle Unitedissa, Getafessa, Granadassa ja Flamengossa.

Kenedy on pelannut Brasilian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi viisi ottelua alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013.

Lähteet 

Brasilialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Sava (täsmennyssivu)

Sava tarkoittaa muun muassa

Paikannimi
 Sava, Tonavan sivujoki Balkanilla
 Sava, alue Madagaskarissa
 Sava, kunta ja kaupunki Apuliassa Italiassa

Henkilöitä
 Sava I, Montenegron ruhtinaspiispa 1694–1696
 Sava II, Montenegron ruhtinaspiispa 1735–1781
 George Sava (oik. George Alexis Bankoff, 1902–1996), brittiläinen, venäläissyntyinen lääkäri ja kirjailija

Muita
 Sava, rengasmerkki
MM-rallikausi 1993

MM-rallikausi 1993 oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan 21. kausi. Norsunluurannikon ralli jätettiin pois vuoden 1993 kilpailukalenterista, joten nyt ajettiin 13 kilpailua kauden aikana.

Mestaruuden vei neljännen kerran urallaan Juha Kankkunen, nyt Toyota Celicalla. Toiseksi ajoi Ford Escortilla ranskalainen François Delecour ja kolmanneksi Kankkusen tallikaveri Didier Auriol. Valmistajien mestaruuden vei Toyota, ennen Fordia. Kolmanneksi sijoittui Subaru, joka loppukaudesta esitteli uuden Imprezan. Martini Racing jättäytyi pois sarjasta täksi kaudeksi, mutta Lancia Deltalla ajoi vielä italialainen Jolly Club, jonka kausi oli pettymys.

Tulokset

Lähteet
Joonas Järveläinen

Joonas Järveläinen (s. 17. elokuuta 1990) on virolainen koripalloilija.

Järveläinen on pelannut virolaisissa miesten seurajoukkueissa. Hän on pelannut Viron pääsarjan lisäksi Baltian liigaa.

Lähteet 
 Profiili fiba.com 
 Joonas Jarvelainen basketball profile eurobasket.com 
 Profiili bbl.net 
 Profiili basket.ee

Viitteet 

Virolaiset koripalloilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
MM-rallikausi 1994

MM-rallikausi 1994 oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan 22. kausi. Kaudella ajettiin 10 osakilpailua, kun FIA otti tälle kaudelle käyttöön osakilpailujen kierrätyksen. Tällä kaudella Ruotsin rallissa, Australian rallissa ja Katalonian rallissa ajettiin vain F2-luokan kilpailu. Viimeksi yhtä vähän osakilpailuja oli kaudella 1976.

Mestaruuteen ajoi ranskalainen Didier Auriol, jättäen espanjalaisen Carlos Sainzin toiseksi ja Juha Kankkusen kolmanneksi. Valmistajien mestaruuden vei jälleen Toyota Team Europe ennen Ford Motor Companya sekä 555 Subaru World Rally Teamia.

Kilpailukalenteri

Tulokset

Kuljettajien maailmanmestaruussarja

Kuljettajien maailmanmestaruussarjan pistelaskujärjestelmä

Valmistajien maailmanmestaruusarja

Valmistajien pistelaskujärjestelmä, jossa valmistajan parhaitein sijoittunut kuljettaja keräsi pisteitä valmistajalle.

Lähteet
Ferris (albumi)

Ferris on suomalaisen Ferris-yhtyeen ainoaksi jäänyt albumi vuodelta 1971. Alkuperäiset luettelotunnukset LRLP 34. Yhtyeen alkuperäinen basisti Jaakko Itävaara jätti yhtyeen pian nauhoitusten jälkeen, eikä hän siksi esiinny levyn kannessa, ja hänet on merkitty levyn krediitteihin vierailijaksi.

Kappaleet

A-puoli

B-puoli

Kokoonpano 
 Jaakko Itävaara – basso
 Matti Saxelin – rummut
 Dave Lindholm – kitara
 Heikki Hiekkala – urut, laulu

Tuotanto 
 Måns Groundstroem – tuottaja
 Hannu Soini – valokuvat
 Ben Fuhrman – valokuvat

Aiheesta muualla 
 Ferris discogs.com -sivustolla

Vuoden 1971 esikoisalbumit
Suomalaiset rockalbumit
Måns Groundstroemin tuottamat albumit
Lähtö matkalle

Lähtö matkalle on suomalaisen Finnforest-yhtyeen albumi vuodelta 1976. Alkuperäiset luettelotunnukset LRLP 193.

Kappaleet

A-puoli

B-puoli

Kokoonpano 
 Pekka Tegelman – kitara 
 Jukka Linkola – flyygeli, sähköpiano 
 Jussi Tegelman – rummut, syntetisaattori
 Jarmo Hiekkala – basso
 Pertti Pokki – syntetisaattori

Tuotanto 
 Måns Groundstroem – tuottaja
 Leena Penttinen – ulkoasu

Aiheesta muualla 
 Lähtö matkalle discogs.com -sivustolla

Lähteet 

Finnforestin albumit
Love Recordsin albumit
Vuoden 1976 albumit
Måns Groundstroemin tuottamat albumit
Moment Musical (albumi)

Moment Musical on Heikki Sarmannon jazzalbumi vuodelta 1978. Se koostuu lauluista, jotka perustuvat Eino Leinon runoihin. Albumin laulusolisteina ovat Maija Hapuoja ja Tapani Kansa.

Kappaleet 
Kaikki sävellykset Heikki Sarmanto.

A-puoli

B-puoli

Muusikot 
 Tapani Tamminen – basso
 Aino Porra – englannintorvi
 Matti Koskiala – rummut, lyömäsoittimet
 Juhani Aaltonen – huilu, saksofoni
 Esa-Pekka Salonen – käyrätorvi 
 Heikki Laurila – kitara
 Maija Hapuoja – laulu (raidat: A3, A6, B1, B2, B4 ja B6)
 Tapani Kansa – laulu (raidat: A1, A2, A4, A5, B3 ja B5)
 Heikki Sarmanto – piano 
 Jouset – Erkki Hiltunen, Jorma Bergman, Jouni Heinonen, Karoly Garam, Mikko Luolajan-Mikkola, Olli Kangas, Seppo Ristolainen, Ulf Hästbacka

Tuotanto 
 Tommi Liuhala – tuottaja
 Iain Churches – äänitys

Aiheesta muualla 
 Moment Musical discogs.com -sivustolla

Vuoden 1978 albumit
Maija Hapuojan albumit
Heikki Sarmannon albumit
Tommi Liuhalan tuottamat albumit
MM-rallikausi 1996

MM-rallikausi 1996 oli järjestyksessään 24. MM-rallikausi. Kauden aikana ajettiin vain yhdeksän kilpailua ja mestaruuteen ajoi ensimmäistä kertaa urallaan suomalainen Tommi Mäkinen Mitsubishi Lancerilla. Subaru voitti valmistajien mestaruuden toisen kerran peräkkäin. Toiseksi sijoittui viime kauden mestari Colin McRae ja kolmanneksi Ford-kuski Carlos Sainz.

Ennen Ruotsin rallin alkua Colin McRae oli toimittajien suurin ja melkein ainoa suosikki vuoden 1996 mestariksi. Kukaan ei odottanut kauden 1995 perusteella Mäkisen dominointia. Hallitsevan mestarin McRaen kautta voidaan pitää taas suurena pettymyksenä, sillä hän pystyi kasvattamaan kunnolla pistemääräänsä vasta sen jälkeen, kun Mäkinen oli varmistanut mestaruutensa.

Kausi 1996 oli monin tavoin vaisu. Juha Kankkunen osallistui vain kolmeen kauden kilpailuun Toyota Celicalla. Toyotan tehdastallin kilpailukielto vesitti sarjaa ja Mitsubishi ajatti vain Mäkistä kaikissa kilpailuissa. Ainoastaan Subaru oli liikkeellä kahdella vahvalla kuskilla, kuskeinaan Colin McRae ja ruotsalainen Kenneth Eriksson.

Kilpailukalenteri

Tulokset

Kuljettajien maailmanmestaruussarja

 DNS = Did Not Start, ei startannut kisaan

Valmistajien maailmanmestaruussarja

Lähteet
MM-rallikausi 1997

MM-rallikausi 1997 oli järjestyksessään 25. MM-rallikausi. Kauden aikana ajettiin 14 osakilpailua ja kuljettajien mestaruuden vei toisen kerran urallaan ja toisena vuonna peräkkäin Tommi Mäkinen Mitsubishi Lancerilla. Valmistajien mestaruuden voitti kolmannen kerran peräkkäin Subaru. Mitalikolmikko oli toisinto viime kaudesta, sillä toiseksi sijoittui jälleen Colin McRae, joka jäi nyt vain yhden pisteen Mäkisestä. Kolmanneksi ajoi Fordin Carlos Sainz.

Kausi 1997 tarjosi monia uudistuksia rallin MM-sarjaan. Valmistajille annettiin mahdollisuus osallistua sarjaan joko vanhalla A-ryhmän autolla tai uudella World Rally Car-luokan autolla. WRC-luokka antoi mahdollisuuden valmistajille osallistua sarjaan autolla, jota ei ollut tehty sarjatuotantona. Mitsubishi luotti vanhaan A-ryhmään, koska se näki MM-sarjan hyvänä mainoksena Lancerille, kun taas Subaru ja Ford siirtyivät uuteen WRC-luokkaan. Toyota teki paluun valmistajana MM-sarjaan loppukaudesta ja esitteli uuden Toyota Corolla WRC:n.

Pistelaskujärjestelmä koki myös muutoksen, kun nyt vain kuudelle parhaalle kuskille jaettiin pisteitä. Osakilpailuista tehtiin lyhyempia ja tiiviimpiä tapahtumia ja valmistajat oli myös velvoitettu osallistumaan kaikkiin 14 osakilpailuun. Edellisten kausien aikana käytössä ollut osakilpailuiden kierrätyssysteemi poistettiin käytöstä. Kauden päätteeksi huomattiin, että entinen sekunnin tarkkuudella otettu aika ei riittäisi, vaan kaudella 1998 otettiin käyttöön myös sekunnin kymmenykset.

Kilpailukalenteri

Tulokset

Kuljettajien maailmanmestaruus

Valmistajien maailmanmestaruus

Lähteet
Luettelo Suomen ministereistä salkuittain

Tähän artikkeliin on listattu Suomen valtioneuvostossa toimineiden ministerien (myös aikaisemmat senaattorit ja apulaisministerit) salkut. Kunkin salkun yhteydessä on ohjaus luetteloon, jossa on kyseistä salkkua hoitaneet ministerit.

Luettelo ministereistä

Alue- ja kuntaministeri

Apulaismaatalousministeri

Apulaisopetusministeri

Apulaispuolustusministeri

Apulaissisäasiainministeri

Apulaissosiaaliministeri

Apulaisulkoasiainministeri

Apulaisvaltiovarainministeri

Asuntoministeri

Asunto-, energia- ja ympäristöministeri

Asunto- ja viestintäministeri

Eurooppaministeri

Elinkeinoministeri

Elintarveministeri

Elintarvetoimituskunnan päällikkö

Eurooppa- ja ulkomaankauppaministeri

Kansanhuoltoministeri

Kauppa- ja teollisuusministeri

Kauppa- ja teollisuustoimituskunnan päällikkö

Kehitysministeri

Kirkollis- ja opetusministeri

Kirkollis- ja opetustoimituskunnan päällikkö

Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri

Kulkulaitosten ja yleisten töiden toimituskunnan päällikkö

Kulttuuriministeri

Kulttuuri- ja asuntoministeri

Kulttuuri- ja urheiluministeri

Kunta- ja uudistusministeri

Kunta- ja omistajaohjausministeri

Liikenneministeri

Liikenne- ja kuntaministeri

Liikenne- ja viestintäministeri

Maa- ja metsätalousministeri

Maatalous- ja ympäristöministeri

Maahanmuutto- ja eurooppaministeri

Maataloustoimituskunnan päällikkö

Maatalousministeri

Ministeri kansanhuoltoministeriössä

Ministeri kauppa- ja teollisuusministeriössä

Ministeri kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä

Ministeri liikenneministeriössä

Ministeri maa- ja metsätalousministeriössä

Ministeri maatalousministeriössä

Ministeri oikeusministeriössä

Ministeri opetusministeriössä

Ministeri puolustusministeriössä

Ministeri sisäasiainministeriössä

Ministeri sosiaali- ja terveysministeriössä

Ministeri sosiaaliministeriössä

Ministeri työministeriössä

Ministeri ulkoasiainministeriössä

Ministeri valtioneuvoston kansliassa

Ministeri valtiovarainministeriössä

Ministeri ympäristöministeriössä

Oikeusministeri

Oikeus- ja työministeri

Oikeustoimituskunnan päällikkö

Opetusministeri

Opetus- ja kulttuuriministeri

Opetus- ja viestintäministeri

Perhe- ja peruspalveluministeri

Peruspalveluministeri

Pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministeri

Puolustusministeri

Pääministeri

Salkuton ministeri

Salkuton senaattori

Senaatin puheenjohtaja

Senaatin varapuheenjohtaja

Sisäasiainministeri

Sisäasiaintoimituskunnan päällikkö

Sisäministeri

Sosiaaliministeri

Sosiaali- ja terveysministeri

Sosialitoimituskunnan päällikkö

Sota-asiain toimituskunnan päällikkö

Sotaministeri

Toinen valtiovarainministeri

Tiede- ja kulttuuriministeri

Työministeri

Työvoimaministeri

Ulkoasiainministeri

Ulkoasiaintoimituskunnan päällikkö

Ulkomaankauppa- ja kehitysministeri

Ulkomaankauppaministeri

Ulkoministeri

Valtiovarainministeri

Valtiovaraintoimituskunnan päällikkö

Viestintäministeri

Ympäristöministeri

Ympäristö- ja ilmastoministeri 

Luettelot Suomen ministereistä

Lähteet
Etelä-Böömin lääni

Etelä-Böömin lääni () on yksi Tšekin kolmestatoista läänistä. Se on lääneistä eteläisin, ja sen pääkaupunki on České Budějovice.

Läänin pinta-ala on 10 057 neliökilometriä, ja vuoden 2020 arvion mukaan siellä asui 644 083 asukasta.

Etelä-Böömin läänissä ei ole kovin runsaasti mineraalivaroja. Sieltä kaivetaan jossain määrin hiekkaa ja soraa. Kolmannes läänistä on metsää.

Katso myös 
 Tšekin NUTS-aluejako

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tšekin läänit
Plzeňin lääni

Plzeňin lääni () on yksi Tšekin kolmestatoista läänistä. Sen pääkaupunki on Plzeň.

Plzeňin lääni sijaitsee Tšekin lounaisosassa, ja sillä on rajaa Saksan kanssa. Läänin pinta-ala on 7 561 neliökilometriä, ja vuoden 2020 arvion mukaan siellä asui 589 899 asukasta. Noin kolmannes läänin asukkaista asuu läänin pääkaupunki Plzeňissä, joka on Tšekin neljänneksi suurin kaupunki.

Katso myös 
 Tšekin NUTS-aluejako

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tšekin läänit
Hoppbacken Skidcentrum

Hoppbacken Skidcentrum on viiden hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Vöyrissä.

Stora Joukkuemäki
Stora Joukkuemäen K-piste sijaitsee 68 metrissä ja HS-piste 70 metrissä. Mäessä ei ole muovitusta.

Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 71,5 metriä on hypännyt Kimmo Savolainen.

Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 52,0 metriä on hypännyt Julia Kykkänen.

Lilla Joukkuemäki
Lilla Joukkuemäen K-piste sijaitsee 35 metrissä ja HS-piste 37 metrissä. Mäessä on muovitus.

Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 37,0 metriä on hypännyt Stefan Grannars.

Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 26,5 metriä on hypännyt Kaisa Lindberg.

Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Kesämäkiennätyksen 32,5 metriä ovat hypänneet Petteri Ranto ja Otto Niittykoski.

Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten kesämäkiennätyksen 32,5 metriä on hypännyt Sanni Tuomisto.

Virpiniemi
Virpiniemen K-piste on sijainnut 17 metrissä, nykyisin se on HS-piste, K-piste on 15 metrissä. Mäessä on muovitus.

Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 17,0 metriä on hypännyt Lukas Wörgren.

Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 11,0 metriä on hypännyt Sanni Tuomisto.

Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Kesämäkiennätyksen 12,0 metriä ovat hypänneet Aatu Ylimäki ja Elias Ehrs.

Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten kesämäkiennätyksen 12,0 metriä on hypännyt Saimi Luoma.

K8
Mäen K-piste on sijainnut 7 metrissä, nykyisin se on 8 metrissä. Mäessä ei ole muovitusta.

Mäkiennätyksen 7,5 metriä ovat hypänneet Sami Hietala kaksi kertaa 11.3.2006 Liito-orava Cupissa ja kaksi kertaa 2007 Liito-orava Cupissa, Wili Loukasmäki kaksi kertaa 2007 Liito-orava Cupissa, Topi Kuusisto 14.3.2010 Liito-orava Cupissa, Oskari Vakkuri kaksi kertaa 20.3.2011 Liito-orava Cupissa, Juho Ojanen 20.3.2011 Liito-orava Cupissa ja Ivar Thors 20.3.2011 Liito-orava Cupissa. Naisten mäkiennätyksen 7,0 metriä ovat hypänneet Emilia Sorvisto 20.3.2011 Liito-orava Cupissa ja Elli Luoma 24.2.2012 Liito-orava Cupissa.

K4
Mäen K-piste on sijainnut 3 metrissä, nykyisin se on 4 metrissä. Mäessä ei ole muovitusta.

Mäkiennätyksen 5,0 metriä on hypännyt Joeli Ala-Talkkari 2007 Liito-orava Cupissa. Naisten mäkiennätyksen 3,5 metriä on hypännyt Alva Thors 20.3.2011 Liito-orava Cupissa.

Lähteet
Hoppbacken Skidcentrum skisprungschanzen.com 
Vörå IF | Mäkihyppy voraif.fi
Vöyrin hiihtokeskus sites.google.com
Tulokset - Liito-orava Cup sites.google.com

Viitteet

Suomen hyppyrimäet
Vöyrin rakennukset ja rakennelmat
Kimmo Vehviläinen

Kimmo Einar Vehviläinen (s. 1972) on radioalan ammattilainen. Hän on toiminut radiossa erilaisissa tehtävissä 1990-luvun alusta asti aloitettuaan ensin pienissä paikallisradioissa. Vehviläinen opiskeli psykologiaa Helsingin yliopistossa mutta keskeytti opintonsa kesätyönä alkaneen radiotoimittajuuden vuoksi.

Vehviläinen juonsi vuoden 2019 loppuun saakka Radio Aallon aamuohjelmaa Dynastiaa yhdessä Jarkko Valteen, Hanna Kinnusen ja Jari Peltolan kanssa. Tätä ennen hän juonsi aamushowta Radio Novalla. vuosina 2008-2010, jota ennen hän juonsi Novalla muun muassa Sari Seppälän parina. Vuosina 2020–2022 hän juonsi Aito Iskelmä -radiokanavaa , kunnes loppuvuodesta 2022 palasi jälleen Radio Novan aamuun. Vehviläinen on myös kysytty juontaja erilaisiin tapahtumiin ja toiminut myös useiden tv-ohjelmien juontajana sekä kertojana. Vehviläinen oli mukana Nelonen-kanavan Selviytyjät Suomi -tosi-tv-sarjassa vuonna 2018 ja toimi Selviytyjät Suomi Ekstran juontajana vuonna 2019.

Vuodesta 2019 alkaen Vehviläinen on toiminut reality-sarja Big Brotherin juontajana.

Vehviläinen avioitui Johanna Ullakon kanssa 20. elokuuta 2016 ja he erosivat keväällä 2018. Vehviläinen asuu avoliitossa vuonna 2018 tapaamansa kampaaja Petra Sydämen kanssa omakotitalossa Keravalla yhdessä Vehviläisen kahden aikuisen tyttären ja Sydämen alaikäisen pojan kanssa. Vehviläisen isä on kenraalimajuri Aarno Vehviläinen.

Lähteet 

Suomalaiset juontajat
Suomalaiset radiotoimittajat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Marcelo Brozović

Marcelo Brozović (s. 16. marraskuuta 1992 Zagreb) on kroatialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A -seura Interiä. Pelipaikaltaan molempijalkainen Brozović on keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Kroatian jalkapallomaajoukkueeseen.

Seurajoukkueura 
Brozović aloitti uransa Kroatian 2. HNL:n Hrvatski Dragovoljacissa vuonna 2010. Vuonna 2011 seura nousi Kroatian korkeimmalle sarjatasolle, 1. HNL:hon ja Brozović teki pääsarjadebyyttinsä. Yhteensä hän pelasi Dragovoljacissa 22 ottelua tehden yhden maalin.

Vuodet 2011-2012 Brozović edusti niin ikään Kroatian pääsarjan NK Lokomotivaa. Otteluita kertyi runsaan yhden kauden aikana 33 ja maaleja viisi. Elokuussa 2012 Brozović siirtyi Kroatian suurimpaan seuraan, kotikaupunkinsa Dinamo Zagrebiin. Dinamossa Brozović debytoi kaudella 2012-2013 Mestareiden liigassa ja voitti myös liigan mestaruuden. Seuraavalla kaudella Brozović voitti jälleen liigan mestaruuden debytoiden nyt Eurooppa-liigassa.

Tammikuussa 2015 Brozović siirtyi puolitoista vuotta kestävälle lainalle Italian Serie A:n Internazionaleen. Internazionale lunasti hänet omistukseensa lainasopimuksen päätyttyä. Hän debytoi seuran paidassa helmikuussa 2015 US Sassuoloa vastaan.

Maajoukkueura 
Brozović on pelannut käytännössä kaikissa Kroatian nuorten maajoukkueissa. Debyytti aikuisten maajoukkueessa tapahtui kesäkuussa 2014 ystävyysottelussa Australiaa vastaan. Brozović kuului Kroatian maajoukkueeseen myös saman kesän MM-kilpailuissa, joissa hän pelasi yhdessä ottelussa, turnauksen avausottelussa isäntäjoukkue Brasiliaa vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi kaksi alkulohko-ottelua ja tappiollisen neljännesvälierän Portugalia vastaan. MM-kilpailuissa 2018, joissa Kroatia saavutti hopeaa, Brozović pelasi kuusi ottelua, joista avauskokoonpanossa neljä, muun muassa välierän ja loppuottelun.

Maalit Kroatian maajoukkueessa 
Kroatian maalit mainittu ensin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Marcelo Brozović FIFA:n sivuilla 

Kroatialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Karlovy Varyn lääni

Karlovy Varyn lääni () on yksi Tšekin kolmestatoista läänistä. Se on Tšekin läntisin lääni, ja sen pinta-ala on 3 315 neliökilometriä. Vuoden 2020 arvion mukaan Karlovy Varyn läänissä asui 294 664 asukasta.  Läänin pääkaupunki on Karlovy Vary.

Karlovy Varyn lääni tunnetaan kylpyläkaupungeistaan, joita ovat pääkaupunki Karlovy Varyn lisäksi Mariánské Lázně, Františkovy Lázně, Lázně Kynžvart ja Jáchymov. Matkailu on yksi alueen tärkeimmistä elinkeinoista.

Katso myös 
 Tšekin NUTS-aluejako

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tšekin läänit
Palkeet (virasto)

Valtion talous- ja henkilöstöhallinnon palvelukeskus eli Palkeet on Suomen valtion talous- ja henkilöstöhallinnon palvelukeskus, joka toimii valtiovarainministeriön alaisuudessa. Sen hallinnollinen päätoimipaikka on Joensuussa, ja toimintaa on myös Hämeenlinnassa, Mikkelissä ja Porissa.

Palkeet perustettiin vuonna 2010 yhdistämällä neljä palvelukeskusta (oikeushallinnon, puolustushallinnon, sisäasiainhallinnon ja Valtiokonttorin palvelukeskukset), kun valtio halusi keskittää talous- ja henkilöstöhallintoa tuottavuuden parantamiseksi. Toiminnan alkuvaiheessa virastojen hallintokulut kuitenkin kasvoivat. Vuoden 2020 lopussa Palkeet työllisti 629 henkilöä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Palkeet.fi

Valtiovarainministeriö
Suomen valtion virastot