joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Läntinen suurpiiri

Läntinen suurpiiri () on Helsingin kaupungin läntisten kaupunginosien suuralue. Se kattaa viisi kaupungin suunnittelun, hallinnon ja palvelutuotannon peruspiiriä: Reijolan, Munkkiniemen, Haagan, Pitäjänmäen ja Kaarelan. 

Kussakin Läntisen suurpiirin viidessä peruspiirissä on useampi osa-alue: 

 Reijolan peruspiiri
 Laakso
 Vanha Ruskeasuo
 Pikku Huopalahti
 Meilahti

 Munkkiniemen peruspiiri:
 Niemenmäki
 Munkkivuori
 Talinranta
 Vanha Munkkiniemi
 Kuusisaari
 Lehtisaari

 Haagan peruspiiri:
 Etelä-Haaga
 Kivihaka
 Pohjois-Haaga
 Lassila
 Pikku Huopalahti

 Pitäjänmäen peruspiiri:
 Tali
 Pajamäki
 Pitäjänmäen yritysalue
 Reimarla
 Marttila
 Konala

 Kaarelan peruspiiri:
 Kannelmäki
 Malminkartano
 Maununneva
 Hakuninmaa
 Kuninkaantammi
 Honkasuo

Väestö ja työpaikat 
Alla olevassa taulukossa on kuvattu väestön ja työpaikkojen muutokset vuosien 1995 ja 2015 välillä

Lähde: http://aluesarjat.fi

Kuvia

Lähteet 
 
 Helsinki alueittain (2014). 000 Helsinki - Kaupungin suurpiiri- ja piirijaotus
 Helsinki alueittain (2005). Läntinen suurpiiri
 Helsinki alueittain (2005). Reijolan peruspiiri
 Helsinki alueittain (2005). Munkkiniemen peruspiiri
 Helsinki alueittain (2005). Haagan peruspiiri
 Helsinki alueittain (2005). Pitäjänmäen peruspiiri
 Helsinki alueittain (2005). Kaarelan peruspiiri

Viitteet 

Helsingin suuralueet
Riisuttu mies

Riisuttu mies on Aku Louhimiehen ohjaama, 15. syyskuuta 2006 ensi-iltansa saanut elokuva. Riisuttu mies on Louhimiehen neljäs elokuva, ja sen pääosissa esiintyvät Samuli Edelmann, Matleena Kuusniemi, Mikko Kouki, Laura Malmivaara, Jussi Parviainen ja Pentti Siimes.

Elokuvan näki vuonna 2006 elokuvateattereissa 78 077 ihmistä . Sivuosassa oleva Mikko Kouki voitti roolisuorituksestaan Jussi-palkinnon .

Elokuva on esitetty Suomen televisiossa ensi kerran 10. marraskuuta 2008 MTV3-kanavalla.

Käsikirjoittajan ja elokuvan tekijöiden kiista 

Elokuvan käsikirjoittaja Veli-Pekka Hänninen vaati jo elokuvan tekovaiheessa tuotannon keskeyttämistä sopimusrikkomuksen takia, sillä hän ei hyväksynyt käsikirjoitukseen tehtyjä muutoksia. Helsingin käräjäoikeus hylkäsi kuitenkin Hännisen kanteen ennenaikaisena, sillä käsikirjoitusta voidaan verrata vasta valmiiseen elokuvaan. 

Helsingin hovioikeus antoi jutussa tuomion tammikuun lopulla 2007. Oikeus asetti Riisuttu mies -elokuvan esityskieltoon 100 000 euron sakon uhalla. Hovioikeus katsoi, että tuotantoyhtiö Lasihelmi Filmi on rikkonut sekä Hännisen yrityksen kanssa tekemää sopimusta että Hännisen oikeuksia. Hännisen yhtiö Kirjoituksia Ruudun Takaa irtisanoi sopimuksen Lasihelmi Filmin kanssa elokuussa 2005.  

Maaliskuun lopulla 2007 Hänninen pääsi sopimukseen elokuvaa rahoittaneiden FS Filmsin ja MTV3:n kanssa. Hänninen totesi esityskiellon aiheuttavan rahoittajille kohtuuttomia taloudellisia vahinkoja, koska nämä eivät olleet riidan osapuolia. Elokuvaa ei tulla näkemään enää valkokankaalla, mutta sen muut esitysmuodot, esimerkiksi televisioesitykset ja DVD-myynti ovat sallittuja.

Arvioita 
Suomalaiskriitikot antoivat elokuvasta monenlaisia arvioita. Helsingin Sanomien Leena Virtanen valitti, ettei elokuva oikein kerro kirkosta tai uskosta mitään, vaan sen menevä mieshahmo voisi toimia melkein millä alalla vain. Turun Sanomien Tapani Maskulan mukaan Riisuttu mies ei edusta kotimaisella mittapuulla suoranaista pohjanoteerausta, mutta se käsittelee uskonnollisen vakaumuksen maallistumista ulkokohtaisen laiskasti ja silkkihansikkain. Maskulan mielestä ei voi syntyä purevaa satiiria, jos elokuvalla ei ole mitään pahaa sanottavana itsensä pyhäksi julistaman instituution kyvystä vastata ympäristön muuttuviin haasteisiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Riisuttu mies Suomen elokuvasäätiön sivuilla

Vuoden 2006 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset draamakomediaelokuvat
Aku Louhimiehen ohjaamat elokuvat
Jussi-palkitut elokuvat
Häjyt (elokuva)

Häjyt on Aleksi Mäkelän ohjaama elokuva vuodelta 1999. Elokuva on Mäkelän kolmas pitkä elokuva, sen käsikirjoittaja on Aleksi Bardy. Pääosissa elokuvassa ovat Samuli Edelmann ja Juha Veijonen.

Häjyt on eräänlainen puukkojunkkari-tarina sijoitettuna  1990-luvun Pohjanmaalle.

Elokuva sai kaikkiaan seitsemän Jussi-ehdokkuutta: paras elokuva, miespääosa (Samuli Edelmann), miessivuosa (Kalevi Haapoja), naissivuosa (Sari Havas), käsikirjoitus, puvustus & äänisuunnittelu, joista se voittikin Paras miessivuosa-kategoriassa. Lisäksi Häjyt palkittiin yleisö-Jussilla.

Elokuva on julkaistu DVD:nä ja Blu-rayna.

Tarina 

Jussi Murikka ja Antti Karhu pääsevät vankilasta, jossa istuivat ryöstettyään pankin. Miehet palaavat kotikulmilleen ja jatkavat samanlaista elämää kuin ennen vankilaa. Ryöstössä oli mukana myös nuori romanisyntyinen lakitieteen opiskelija Heikki Grönberg, jota ei ilmiannettu. Nyt Heikki toimii kylän nimismiehen kesälomasijaisena.

Heikki yrittää saada Jussin ja Antin kaidalle polulle, mutta se ei näytä onnistuvan. Antin lankomies, Stig Nenonen, yrittää tahollaan saada Jussin ja Antin kiikkiin. Hänen vaimonsa Sisko Nenonen on Jussin entinen heila. Vanha suola alkaa janottaa sekä Siskoa että Jussia.

Huomautuksia 
Näyttelijäkaartiin kuuluneet Samuli Edelmann, Juha Veijonen ja Teemu Lehtilä sekä tuottaja Markus Selin lupasivat lopettaa tupakoinnin, jos elokuva ylittäisi teattereissa yli 200 000:n katsojan määrän. Kyseinen rajapyykki ylittyi jo 15. helmikuuta 1999 ja lopulta elokuvaa kävi katsomassa teatterissa n. 330 000 ihmistä. 

Elokuvan ohjannut Aleksi Mäkelä on kertonut pitävänsä Häjyjä eräänlaisena suomalaisena westerninä.

Rooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Janne Rosenqvistin arvostelu (Film-o-Holic.com)

Jussi-palkitut elokuvat
Vuoden 1999 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset rikosdraamaelokuvat
Aleksi Mäkelän ohjaamat elokuvat
Solar Filmsin elokuvat
Ringerike

Ringerike on kunta Norjassa, Buskerudin läänissä. Se sijaitsee noin 50 km:n päässä Norjan pääkaupungista, Oslosta. Hønefossin kaupunki sijaitsee Ringerikessä. Ringeriken kunnassa asui tammikuun 2013 väestönlaskennassa 29 400 asukasta ja kunta oli asukasluvulla mitattuna 30. suurin koko Norjassa.

Historia 
Ringeriken kunta syntyi 1. tammikuuta 1964, kun Holen, Tyristrandin, Hønefossin, Norderhovin, Ådalin sekä osa Flån kunnasta yhdistyivät. Vuonna 1977 Holen kunnasta tuli kuitenkin itsenäinen kunta.

Ystävyyskaupungit 

 Lohja,

Lähteet
MAT Macedonian Airlines

MAT (Македонски Авио Транспорт, Makedonski Avro Transport)-Macedonian Airlines  oli Pohjois-Makedonian eli tuolloisen Makedonian tasavallan kansallinen lentoyhtiö. Se operoi lentojansa Skopjen ja Ohridin lentoasemilta. 

Lentoyhtiö perustettiin 16. tammikuuta 1994 ja aloitti ensimmäiset lentonsa 23. kesäkuuta 1994 
Skopjesta Zürichiin käyttäen Boeing 737-200-lentokonetta. Yhtiön omistivat Zivko Gruevski ja Zlatko Petrovski (tammikuussa 2005). Vuonna 2000 Makedonian tasavallan hallitus myönsi MAT:lle kansallisen lentoyhtiön statuksen 10 vuodeksi.

MAT lopetti toimintansa 1. syyskuuta 2009.

Reittikohteet

Kotimaiset
 Ohrid
 Skopje

Kansainväliset
Alankomaat
Amsterdam
Italia
Rooma
Itävalta
Wien
Saksa
Berliini (Schönefeld)
Düsseldorf
Hampuri
Sveitsi
Zürich

Lähteet

Aiheesta muualla

Macedonian Airlines

Entiset lentoyhtiöt
Kansalliset lentoyhtiöt
Pohjoismakedonialaiset lentoyhtiöt
William Hurt

William McChord Hurt (20. maaliskuuta 1950 Washington, D.C. – 13. maaliskuuta 2022 Portland, Oregon) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja Oscar-voittaja.

Ura
Hurt valmistui 1968 Middlesexin koulusta, jossa hänellä oli ollut useita päärooleja koulunäytelmissä. Hän pääsi Tuftsin yliopistoon opiskelemaan teologiaa, mutta päätyi kuitenkin Juilliardin draamakouluun.

Hurt aloitti näyttelijänuransa teatterista, mutta siirtyi pian elokuviin. Hän voitti vuonna 1986 parhaan miespääosan Oscarin elokuvasta Hämähäkkinaisen suudelma. Lisäksi hän on ollut Oscar-ehdokkaana elokuvista Sanaton rakkaus, Broadcast News – suora lähetys ja A History of Violence.

Hurt esitti usein intellektuelleja, mutta hän näytteli myös muunlaisissa rooleissa, kuten elokuvissa Rakastan sinut kuoliaaksi ja A History of Violence, jossa Hurt näyttelee gangsterijohtaja Richie Cusackia.

Hurt oli Time-lehden perustajan Henry Lucen poikapuoli. Hänellä on neljä lasta, joista yksi ranskalaisnäyttelijä Sandrine Bonnairen, yksi Sandra Jenningsin ja kaksi Heidi Hendersonin kanssa. Lisäksi hän on ollut naimisissa Mary Beth Hurtin kanssa 1971–1982 ja hänellä oli lyhyt suhde Marlee Matliniin 1986.

Toukokuussa 2018 Hurtilla todettiin luihin asti levinnyt terminaalivaiheeseen edennyt eturauhasen syöpä. Hurt kuoli 71-vuotiaana 13. maaliskuuta 2022.

Elokuvat

Palkintoja

Oscarit
 1986 Paras miespääosa: Hämähäkkinaisen suudelma
Ehdokkaana:
 1987 Paras miespääosa: Sanaton rakkaus
 1988 Paras miespääosa: Broadcast News – suora lähetys
 2006 Paras miessivuosa: A History of Violence

Baftat
 1986 Paras miespääosa: Hämähäkkinaisen suudelma

Golden Globet
Ehdokkaana:
 1981 Paras uusi miesnäyttelijä: Muutostiloja
 1986 Paras miespääosa draamaelokuvassa: Hämähäkkinaisen suudelma
 1987 Paras miespääosa draamaelokuvassa: Sanaton rakkaus
 1988 Paras miespääosa komedia- tai musikaalielokuvassa: Broadcast News – suora lähetys

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Oscar-palkinnon saajat
BAFTA-palkinnon saajat
Vuonna 1950 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Savonlinnan Työväen Palloseura

Savonlinnan Työväen Palloseura (lyh. STPS) on vuonna 1946 perustettu savonlinnalainen jalkapalloseura. 

Vuodesta 2013 lähtien STPS:n edustusjoukkue on eriytetty omaksi seurakseen (Edustus STPS - Savonlinnan Seudun Palloseura ry) ja Savonlinnan Työväen Palloseura r.y. jatkaa junioritoimintaa.

Edustus STPS:n edustusjoukkue pelaa 3-divisioonassa ja II-joukkue (Estura) 5-divisioonassa. Parhaimpana jalkapallokautenaan STPS on taistellut noususta I-divisioonaan KTP;n kanssa 1977. 1994 STPS palkittiin Suomen ensimmäisenä Fair Play -seurana. 1996 seura valittiin Suomen ensimmäiseksi jalkapalloilun sinettiseuraksi. Naisten joukkue voitti futsalin Suomen mestaruuden vuonna 2005. Vuonna 2008 seuralle myönnettiin Pohjola-palkinto maakunnallisena tunnustuksena laadukkaasta ja moniarvoisesta seuratyöstä. Pelipassin omaavia harrastajia seurassa on 376 (v. 2011).

Miesten edustusjoukkue pelasi vuosina 1979–1980 nimellä Estura ja 1990-luvulla nimellä FC Savonlinna.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Juniori-STPS -seuran sivusto
 Edustus STPS -seuran sivusto

Suomalaiset jalkapalloseurat
Vuonna 1946 perustetut urheiluseurat
Savonlinnalaiset urheiluseurat
The Proclaimers

The Proclaimers on vuonna 1983 perustettu skotlantilainen yhtye, jonka muodostavat identtiset kaksoset Charlie ja Craig Reid.

Yhtye nousi suuren yleisön tietoisuuteen esiinnyttyään tammikuussa 1987 Channel Four -kanavan ohjelmassa The Tube, minkä jälkeen "Letter From America" nousi Yhdistyneen kuningaskunnan singlelistalla kolmanneksi ja albumi This is the Story myi kultalevyyn oikeuttavan määrän. Yhtyeen seuraava albumi Sunshine on Leith sisälsi hittikappaleet "I'm Gonna Be... (500 Miles)" ja "I'm on My Way".

Charlie ja Craig Reid ovat intohimoisia edinburghilaisen Hibernianin kannattajia. Kappale "Sunshine on Leith" soitetaan jokaisen joukkueen kotiottelun yhteydessä, ja "I'm Gonna Be..." kun joukkue tekee maalin. He myös kannattavat julkisesti Skotlannin itsenäisyyttä ja ovat toimineet Scottish National Party -puolueessa.

Albumit 
 This is the Story (1987)
 Sunshine on Leith (1988)
 King of the Road (1990) 
 Hit the Highway (1994)
 Persevere (2001)
 The Best of The Proclaimers 1987-2002 (2002)
 The Best of The Proclaimers 1987-2002 (2002), DVD 
 Born Innocent (2003)
 Finest (2004) 
 Restless Soul (2005)
 Life with You (2007)
 Notes & Rhymes (2009)
 Like Comedy (2012)
 Let's Hear it for the Dogs (2015)
 Angry Cyclist (2018)

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivu

Proclaimers, The
SexyPöxyt

SexyPöxyt on jalkapalloseura Espoon Laaksolahdesta. Seuran edustusjoukkue pelaa valtakunnallisessa Kakkosessa. Seuran puheenjohtaja on Ville Niemioja. Merkittävimpiin entisiin pelaajiin kuuluu Veikkausliigan entinen toimitusjohtaja Jan Walden. Seurassa on pelannut myös lukuisia entisiä liigapelaajia.

Seura on oman kuvauksensa mukaan tullut tunnetuksi lähinnä alkuaikojen omatekoisista ruskeista pelipaidoistaan ja ”pöxyhengestään”, mikä tarkoittaa ”nuorten pelaajien luottamusta itseensä ja tovereihinsa”.

Joukkueen noustessa kolmanteen divisioonaan Palloliitto ei hyväksynyt joukkuetta nimellä SexyPöxyt, vaan se lyhennettiin muotoon Pöxyt.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Seuran viralliset sivut

Suomalaiset jalkapalloseurat
Espoolaiset urheiluseurat
Vuonna 1985 perustetut urheiluseurat
5
Laaksolahti
Hudson (joki)

Hudson on joki New Yorkin osavaltiossa Yhdysvaltain itäosissa. Se on 507 kilometriä pitkä ja laskee Atlanttiin New Yorkin kaupungin kohdalla.

Kulku

Hudson saa alkunsa Adirondackvuorilta ja virtaa etelään kohti Atlanttia. Sen valuma-alueeseen kuuluu suurin osa New Yorkin osavaltion itäosista.

Hudson voidaan jakaa neljään osuuteen. Yläjuoksu virtaa 0,26 prosentin kaltevuudella 150 kilometrin matkan Adirondackin metsien läpi. Vesi on kirkasta, ja joenpohjana on soraa ja kiviä. Veden määrä on suurimmillaan keväällä lumien sulaessa vuorilta. Virtaamaa säädellään Indian Laken tekojärvellä.

Hudsonin toinen osuus on leveä ja lähes tasainen. Joki virtaa maalaismaisemassa 100 kilometrin matkan. Joen pohja on mutaa, hiekkaa ja vesikasveja.

Kolmas osuus alkaa 250 kilometriä ennen merta Mohawk-sivujoen haarasta ja on 100 kilometrin mittainen. Joenuoma on keskimäärin 8 metriä syvä ja 900 metriä leveä, eikä kallistusta käytännössä ole lainkaan. Vuorovesi nostaa joen pintaa 0,8–1,6 metrillä, jolloin virtaus kääntyy takaisinpäin. Joenpohja on hiekkaa, mutaa ja kasvillisuutta. Kesäisin veden lämpötila nousee yli 26 asteen, ja talvella joki saa jääpeitteen.

Joen viimeiset 100 kilometriä Newburghista New York Cityyn on murtovettä uomassa, joka on syvimmillään 66 metriä ja leveimmillään viisi kilometriä.

Historia
Hudson on nimetty englantilaisen tutkimusmatkailijan ja merenkulkijan Henry Hudsonin mukaan, joka Alankomaiden lipun alla löysi joen vuonna 1609.

Alueen alkuperäisasukkaille algonkineille ja irokeeseille Hudson tarjosi runsaasti ravintoa. Eurooppalaisille joki on ollut tärkeä liikenneväylä 1600-luvulta alkaen. Sen varrella käytiin Yhdysvaltain vapaussodan tärkeimmät taistelut. Joki on myös ollut suosittu maisemamaalausten aihe, ja se antoi nimensä Hudson River -taidemaalarikoulukunnalle. Hudsonin suojelu oli näkyvässä osassa Yhdysvaltain ympäristöliikkeen syntyvaiheissa.

Joen uomaa on muokattu voimakkaasti etenkin keskijuoksulla, jotta jokea olisi helpompi liikennöidä. Joessa on useita vesivoimaloita, ja sen keskijuoksulla on 14 patoa. Erien kanava, joka avattiin 1825, loi Hudsonjoelta kulkuyhteyden Suurille järville. Kanava teki New Yorkista tärkeimmän sataman Euroopan viennille ja tuonnille sekä siirtolaisuudelle.

Hudsonia hyödynnetään nykyisin virkistäytymiseen, kalastukseen, tavaraliikenteeseen ja juomavedeksi. Joki oli vielä 1970-luvulla melko saastunut, mutta nykyisin se on saatu pitkälti puhdistettua.

"Hudsonjoen ihmeeksi" kutsutaan 15. tammikuuta 2009 tapahtunutta hätälaskua jolloin US Airwaysin lento 1549 joutui tekemään hätälaskun Hudsonjokeen. Kaikki koneen 155 ihmistä selvisivät hengissä.

Eläimistö
Hudsonissa ja sen rannoilla on rikas eliöstö. Joessa elää yli 200 kalalajia, joista noin puolet ovat merikaloja ja elävät joen alajuoksulla. Yläjuoksun kylmässä vedessä elää vain muutama kalalaji. Suurimpia nisäkkäitä ovat majavat ja merinisäkkäät kuten hylkeet, delfiinit ja valaat.

Lähteet

Aiheesta muualla

New Yorkin joet
Hot Bird

Hot Bird on Eutelsatin tietoliikennesatelliittiperhe geostationaariselle radan sijaintipaikassa 13 astetta itä. Asemapaikassa on useita satelliitteja, joiden kautta lähetetään muun muassa digitv- ja HDTV -kanavia.

Hot Bird 8 pohjautuu EADS Astrium -yhtiön Eurostar 3000 -satelliittirunkoon, joita on toiminnassa kuusi kappaletta. Se on suurin eurooppalainen tietoliikennesatelliitti painaen noin 5000 kg. Sen kärkiväli aurinkopaneelit avattuna on 45 metriä. Se on myös radiohyötykuormaltaan Eutelsatin voimakkain: siinä on 64 kappaletta Ku-taajuuskaistan transponderia. Se on kolme kertaa tehokkaampi kuin edellisen sukupolven Hot Bird-satelliitit. Satelliitin toimintaikä on 15 vuotta.

Hot Bird-Satelliitit

Lähteet

Tietoliikennesatelliitit
Kantelu

Kantelu on hallinto-oikeudellinen ylimääräinen muutoksenhakukeino. Kanteluksi kutsutaan myös eduskunnan oikeusasiamiehelle, valtioneuvoston oikeuskanslerille tai muulle valvontaviranomaiselle tehtyä kirjelmää, jolla kannellaan jonkin viranomaisen toiminnasta. Julkishallinnon ulkopuolella kanteluiksi kutsutaan myös Julkisen sanan neuvostolle tehtyjä kanteluita, jotka koskevat lehtien tai muiden medioiden väitettyjä journalistin ohjeiden vastaisia toimia.

Prosessuaalinen kantelu hallintolainkäytössä
Kantelun saa hallintolainkäyttölain 60 §:n mukaan tehdä lainvoiman saaneesta päätöksestä valitusviranomaiselle tai, tällaisen puuttuessa, korkeimmalle hallinto-oikeudelle.

Päätös voidaan kantelun johdosta poistaa, jos
sille, jota asia koskee, ei ole annettu tilaisuutta tulla kuulluksi ja päätös loukkaa hänen oikeuttaan;
asiaa käsiteltäessä on tapahtunut muu menettelyvirhe, joka on voinut olennaisesti vaikuttaa päätökseen; tai
päätös on niin epäselvä tai puutteellinen, ettei siitä käy selville, miten asia on ratkaistu. 

Käytännössä kantelu on erittäin harvinainen muutoksenhakukeino, sillä sen onnistumisen edellytykset ovat tiukat.

Hallintokantelu ylimmille laillisuusvalvojille
Oikeuskanslerille ja oikeusasiamiehelle saa kannella myös muista kuin lainvoimaisista päätöksistä, esimerkiksi viranomaisen asiattomasta käyttäytymisestä. Heillä ei kuitenkaan ole toimivaltaa muuttaa tai kumota viranomaisen tai tuomioistuimen tekemiä päätöksiä.

Lähteet 

Hallinto-oikeus
Tongariron kansallispuisto

Tongariron kansallispuisto on Uuden-Seelannin vanhin kansallispuisto. Se sijaitsee Pohjoissaarella ja on ollut Unescon Maailmanperintöluettelossa vuodesta 1990 lähtien.

Tongariron kansallispuistosta tuli maailman neljäs kansallispuisto, kun se avattiin lokakuussa 1894. Puiston keskellä sijaitsevat Ruapehun, Ngauruhoen ja Tongariron toimivat tulivuoret. Puiston pinta-ala on 795,98 km². Se sijaitsee 330 kilometriä Aucklandista etelään ja 320 kilometriä Wellingtonista pohjoiseen. Puisto on myös lähellä Taupojärveä. Lännessä sijaitsevat Whanganuijoki ja Whanganuin kansallispuisto.

Tongariron kansallispuisto kuuluu lauhkeaan vyöhykkeeseen. Alue on maoreille historiallisesti tärkeä ja siellä sijaitsee yhä joitain heidän uskonnollisia kohteitaan. Puiston nykyinen kävijämäärä on noin miljoona vuodessa, joista ulkomaisia vierailijoita arvioidaan olevan yli satatuhatta vuosittain.

Kansallispuisto on yksi maailmanperintöluettelon sekakohteista, eli se täyttää sekä kulttuuri- että luonnonkohteille asetettuja vaatimuksia. Kansallispuiston vuoret ovat merkittäviä maorien kulttuurissa, ja lisäksi puistossa on aktiivisia ja sammuneita tulivuoria, monipuolisia ekosysteemejä ja mahtavia maisemia. Se täyttää maailmanperintöluettelon kriteerit VI, VII ja VIII.

Lähteet 

 
Uuden-Seelannin kansallispuistot 
Unescon maailmanperintökohteet Uudessa-Seelannissa
Jolene Blalock

Jolene Blalock (s. 5. maaliskuuta 1975 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan ehkä parhaiten vulkanilaisen T'Polin roolista Star Trek: Enterprise -sarjassa. Ennen Star Trekiä hän oli näytellyt Medeiaa elokuvassa Taistelu kultaisesta taljasta. Jolene Blalock oli alun perin malli.

Aiheesta muualla
 
 http://www.startrek.com/database_article/blalock

Star Trek
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
YAML

YAML on merkintäkieli, jonka loivat Clark Evans, Ingy döt Net ja Oren Ben-Kiki vuonna 2001. YAML on lyhenne sanoista ”YAML Ain’t Markup Language”, mutta kehityksen alkuvaiheessa nimen sanottiin tulevan sanoista ”Yet Another Markup Language”. YAML:iä käytetään usein konfiguraatiotiedostoissa, mutta sitä voi käyttää myös muunlaiseen tietojen talletukseen.

Esimerkki
Esimerkki merkintäkielestä:
--- # Favorite movies, block format
- Casablanca
- Spellbound
- Notorious
--- # Shopping list, inline format
[milk, bread, eggs]

Katso myös

 JSON

Aiheesta muualla

 YAML.org
 YAML Specification

Merkintäkielet
Faaraomuurahainen

Faaraomuurahainen (Monomorium pharaonis) on pienikokoinen hiekanjyvän värinen muurahainen, joka on saapunut Suomeen todennäköisesti jostain lämpimästä maasta. Faaraomuurahaista pidetään tuhoeläimenä, sillä se mm. saastuttaa elintarvikkeita ja levittää sairaaloissa erilaisia tauteja. Faaraomuurahaisten hävittäminen on vaikeaa, sillä useimmat hyönteismyrkyt eivät yllä sen pesään.

Ulkonäkö ja koko 
Työläis-faaraomuurahainen on 2 mm pitkä, hiekankeltainen muurahainen. Sen takaruumiin kärki on tumma. Koiraat ovat samankokoisia, mutta mustia. Kuningatar on noin 4 mm pitkä, ja jonkun verran tummempi kuin työläiset.

Levinneisyys 
Faaraomuurahaiset ovat kotoisin tropiikista, mutta levinneet ihmisen mukana laajalle. Faaraomuurahainen lisääntyy vain, kun lämpötila on yli +18 °C, eli kylmän ilmaston maissa se majailee mielellään lämmitetyissä rakennuksissa.

Elintavat 
Faaraomuurahaiset syövät eläinperäistä ruokaa, kuten kuolleita hyönteisiä ja ulosteita. Toisin kuin mauriaiset, ne suosivat proteiinipitoista ravintoa, kuten liha ja veri.

Faaraomuurahainen saattaa tehdä pesänsä pieniinkin rakoihin. Yhdyskuntaan kuuluu kuningatar ja joitakin työläisiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Vieraslajit: Faaraomuurahainen (Monomorium pharaonis)
 ITIS: Monomorium pharaonis 
 University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Monomorium pharaonis, pharaoh ant 
 Pherobase: Semiochemicals of Monomorium pharaonis, the Pharaoh's ant 

Muurahaiset
Tuhohyönteiset
Seulonnan keskeiset artikkelit
Metsähevosmuurahainen

Metsähevosmuurahainen (Camponotus herculeanus, suom. joskus myös aitohevosmuurahainen tai pelkkä hevosmuurahainen) on suurin muurahaislaji Suomessa. Sen pituus vaihtelee 6−18 millimetriin ja väritykseltään se on tumma. Työläiset voivat olla punamustia. Hevosmuurahaissuvun muurahaislajeilla on vain yksi jaoke keski- ja takaruumiin välissä. Metsähevosmuurahaiset eivät syö puuta, mutta ne kaivavat siihen käytäviään ja asuvat tavallisesti niin elävien kuin kuolleidenkin havupuiden sisällä. Laji saattaa vaurioittaa puutalojen rakenteita, mutta vauriot jäävät yleensä pariin hirsimetriin. 

Metsähevosmuurahaisia esiintyy koko maassa ja se on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi lajiksi. Laajemmin lajia esiintyy Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Hevosmuurahaisten sukuun kuuluvat Suomessa lisäksi Etelä-Suomessa harvinaisena esiintyvä punahevosmuurahainen (Camponotus ligniperda) ja aivan lounaisimmassa ja kaakkoisimmassa kulmassa tavattu mustahevosmuurahainen (Camponotus vagus).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Metsähevosmuurahainen (Camponotus herculeanus)
 iNaturalist: Metsähevosmuurahainen (Camponotus herculeanus)
 Aitohevosmuurahainen (Camponotus herculeanus)
 Ötökkätieto: Hevosmuurahainen (Camponotus herculeanus)
 Hyönteismaailma.fi - Hevosmuurahainen Oy Transmeri Ab
 ITIS: Camponotus herculeanus 
 UniProt: Taxonomy - Camponotus herculeanus 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Camponotus herculeanus 
 Iowa State University, Bug Guide: Camponotus herculeanus 
 Pherobase: Semiochemicals of Camponotus herculeanus 

Muurahaiset
Tuhohyönteiset
Seulonnan keskeiset artikkelit
Eurovision laulukilpailu 1988

Eurovision laulukilpailu 1988 käytiin 30. huhtikuuta 1988 Simmonscourt Pavillionissa Dublinissa, Irlannissa. Kilpailun juonsivat Pat Kenny ja Michelle Rocca. Kilpailun voitti Sveitsiä edustanut Céline Dion kappaleella ”Ne partez pas sans moi”.

Kilpailuun osallistui 21 maata. Myös Kyproksen piti osallistua, mutta maan edustuskappale paljastui uudeksi versioksi Kyproksen karsinnoissa vuonna 1984 kuullusta kappaleesta, ja täten Kypros diskattiin.

Kappaleet

Kapellimestarit
Lähes jokainen maa lähetti oman kapellimestarin johtamaan maansa kappaleen.
  - esitettiin ilman orkesterisäestystä
  - Anders Berglund
  - Ossi Runne
  - Ronnie Hazlehurst
  - Turhan Yükseler
  - Javier de Juan
  - Harry van Hoof
  - Eldad Shrem
  - Atilla Şereftuğ
  - Noel Kelehan
  - Michael Thatcher
  - Harald Neuwirth
  - Henrik Krogsgaard
  - Haris Andreadis
  - Arild Stav
  - Dany Willem
  - Régis Dupré
  - esitettiin ilman orkesterisäestystä
  - Guy Mattéoni
  - José Calvário
  - Nikica Kalogjera

Pistetaulukko

Katso myös 
Suomen euroviisukarsinta 1988

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

 

Eurovision laulukilpailu 1988
Dublinin historia
Osakasluettelo

Osakasluettelo tarkoittaa osakeyhtiön omista osakkeistaan ja niiden omistajista (osakkaista) pitämää luetteloa. Osakasluettelo on Suomessa oltava jokaisella sellaisella osakeyhtiöllä, joka ei kuulu arvo-osuusjärjestelmään.

Osakasluettelosta tulee ilmetä kunkin osakkeenomistajan nimi ja osoite, yksilöityjen osakkeiden tai osakekirjojen määrä osakelajeittain sekä osakkeiden antamispäivä. Jos yhtiöjärjestyksessä niin määrätään, osakasluetteloon merkitään osoiteen sijasta kotikunta ja syntymäaika. Erot osakkeiden antamissa oikeuksissa ja velvollisuuksissa on merkittävä osakasluetteloon. Luettelossa on oltava myös merkintä osaketta rasittavasta pantti- tai muusta oikeudesta, jos osakkeesta ei ole annettu osakekirjaa.

Osakeyhtiön hallitus on sakon uhalla velvoitettu pitämään osakasluetteloa julkisesti nähtävillä yrityksen pääkonttorissa ja luettelosta on kaikilla oikeus saada jäljennös kopiointikuluja vastaan.

Arvo-osuusjärjestelmään liittyneen osakeyhtiön osakasluettelo on arvo-osuusjärjestelmässä.

Osakeluettelo 
Aiemmin osakeyhtiöiden oli pidettävä osakasluettelon lisäksi osakeluetteloa. Osakeluettelossa osakkeet tai osakekirjat oli luetteloitu numerojärjestyksessä.

Katso myös
 Osakas
 Osake

Lähteet

Arvopaperioikeus
Osakeyhtiöt
Vantaan Salamat

Vantaan Salamat on Länsi-Vantaalta kotoisin oleva yleisurheiluseura. Seuran kotikenttä on Myyrmäen yleisurheilukenttä. Vantaan Salamia on edustanut muun muassa Toni Huikuri. Seuran puheenjohtaja on Jani Merimaa. Seuralla on melko laaja junioritoiminta, mutta ei juuri urheilijoita aikuisen sarjoissa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Seuran kotisivut

Suomalaiset yleisurheiluseurat
Vantaalaiset urheiluseurat
Lovie Smith

Lovie Smith (s. 8. maaliskuuta 1958 Gladewater, Teksas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja, joka toimii NFL:n Houston Texansin päävalmentajana. Hän toimi Chicago Bearsin valmentajana kausina 2004–2012, Tampa Bay Buccaneersin päävalmentajana kausina 2014–2015 ja Illinois’n yliopiston päävalmentajana vuosina 2016-2020.

Smith valittiin Chicagon valmentajaksi Dick Jauronin tilalle vuonna 2004. Ennen valintaa hän oli ollut puolustuskoordinaattorina St. Louis Ramsissa.

Ensimmäinen kausi Bearsissa oli huono: 5 voittoa 16 ottelusta ja NFC Northin viimeinen sija. Toinen kausi alkoi huonosti, kun pelinrakentaja Rex Grossman loukkaantui kauden alussa ja hänen paikalleen laitettiin tulokas Kyle Orton. Kausi ei jatkunutkaan hyvin eikä joukkue päässyt jatkoon NFC Northista. Kausi 2005 oli hyvä, 11 voittoa 16 ottelusta ja NFC North -divisioonan voitto. Bearsit putosivat kuitenkin pudotuspeleissä jo ensimmäisellä kierroksella. Smith valittiin NFL:n vuoden valmentajaksi. Seuraavalla kaudella Smith johdatti Bearsit loppuotteluun eli Super Bowliin, jossa hän kohtasi hyvän ystävänsä Tony Dungyn valmentaman Indianapolis Coltsin. Ensimmäistä kertaa NFL:n historiassa Super Bowlissa pelasi kaksi tummaihoista päävalmentajaa vastakkain.

Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon valmentajat
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Rasistikortti

Rasistikortin eli rasismikortin käyttö tarkoittaa aiheetonta rasismisyytöstä, esimerkiksi pyrkimystä leimata etnisistä vähemmistöistä epäsuotuisia väitteitä esittävä henkilö rasistiksi riippumatta väitteiden asiasisällöstä tai henkilön motiiveista.

Kunniaväkivallan uhreja auttavan GAPF-järjestön perustaja, Irakista kunniaväkivaltaa paennut Sara Mohammad sanoo, ettei rasismikorttia ja islamofobiakorttia pidä hyväksyä. Niiden vuoksi ennen Ruotsissa oli vaikea käsitellä kunniaväkivaltaa ja -vallankäyttöä, koska monet etniset ja uskonnolliset ryhmät loukkaantuivat siitä niin herkästi ja väittivät sen olevan vain osa lähisuhdeväkivaltaa. Poliitikotkin pelkäsivät leimautumista rasisteiksi. Siksi ongelma pidettiin piilossa, mutta 2010-luvun lopulla tilanne oli jo monella tapaa parempi kuin Suomessa.

Esimerkkejä
Yhdysvalloissa O. J. Simpsonin murhaoikeudenkäynnin aikana kriitikot väittivät O. J. Simpsonin puolustuksen käyttävän rasistikorttia ("playing the race card"), kun se yritti esittää Mark Fuhrmanin rasistina. Näin Fuhrmanin uskottavuus todistajana tummaihoista Simpsonia vastaan asetettiin kyseenalaiseksi.

Lieksassa vanhemmat valittivat somalityöntekijöitä käyttävän koulukyytiyrityksen turvallisuusrikkeistä ja kuljettajien kielitaidosta. Yrityksestä tehtiin rikosilmoituksia ja selvityspyyntöjä. Katsastamattomalla autolla ajaminen sekä ajopiirturin ja alkolukon todistuksen puuttuminen ylsivät ainakin syyteharkintaan. Yrittäjän mukaan kyse oli vain rasismista. Vanhemman mukaan tämä rasismikortin käyttö oli perusteetonta.

Portsarit, vartijat, poliisit ja muut kertovat usein aiheettomasta rasistikortin käytöstä. Esimerkiksi elokuussa 2012 Suomessa ulkomaalaistaustainen mies nimitteli pysäköinnintarkastajia rasisteiksi, kun nämä kirjoittivat pysäköintivirhemaksua toiselle ulkomaalaistaustaiselle, vaikka tausta ei vaikuttanut virhemaksun kirjoittamiseen. Mies sai sakkoja kunnianloukkauksesta.

Katso myös 
Natsikortti

Lähteet 

Poliittiset käsitteet
Rasismi
Rambutaani

Rambutaani (Nephelium lappaceum) on saippuamarjakasveihin kuuluva puulaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Malesiassa. Se on ainavihanta noin 10 metrin korkuinen puu, jolla on parilehdykkäiset, noin 15–45 senttimetrin pituiset kiiltävät lehdet. Lehtien lehdyköitä on useimmiten 2 tai 3 paria. Lehdykät ovat soikeita tai vastapuikeita ja noin 6–18 cm pitkiä. Kukinnot ovat suunnilleen yhtä pitkiä kuin lehdet, ja kukat ovat teriöttömiä. Hedelmät ovat punaisia tai ruskeita. Hedelmän pinta on piikkinen ja sisus läpikuultavan valkea, toisinaan hieman vaaleanpunaiseen vivahtava. Tuoreen hedelmän piikit ovat joustavia ja tuntuvat kumimaisilta. Hedelmäliha on läpikuultavaa ja maistuu mehukkaalta, makealta ja hiukan happamalta. Hedelmässä on sisällä iso siemen, jota ei syödä.  nimi juontuu sen karvaisuudesta; malaijinkielinen sana rambut tarkoittaa hiuksia.

Viljely
Rambutaania viljellään mm. Afrikassa, Kambodžassa, Karibian saaristossa, Keski-Amerikassa, Intiassa, Indonesiassa, Malesiassa, Filippiineillä ja Sri Lankassa. Suurin tuottajamaa on Thaimaa. Rambutaanin viljely on yleistymässä Australiassa, ja vuonna 1997 rambutaani oli Havaijin kolmen tuotetuimman trooppisen hedelmän joukossa.

Rambutaani on sopeutunut trooppiseen ilmastoon ja on herkkä alle 10 °C:n lämpötiloille. Puut viihtyvät parhaiten syvämultaisessa mäkimaastossa. Aasiassa on reilusti yli 200 rambutaanilajiketta, joista suurin osa on jalostettu kasvamaan lyhyiksi, vain noin 3–5 metriä korkeiksi; tämä helpottaa sadonkorjuuta. Puut tuottavat hedelmiä kahdesti vuodessa, kerran loppusyksyllä ja kerran alkukesällä. Yksi puu voi tuottaa 5 000–6 000 hedelmää tai enemmänkin. Nuorten hedelmätarhojen tuotanto on keskimäärin noin 1,2 tonnia hehtaarilta, mutta vanhemmat voivat tuottaa jopa 20 tonnia hehtaarilta.

Suurin osa kaupallisista lajikkeista on yksikotisia, jotka tuottavat sekä emi- että hedekukkia; lajikkeet, jotka tuottavat vain emikukkia tarvitsevat myös hedepuita. Yksikotisten lajikkeiden kukista suurin osa on hedelmiksi kehittyviä emikukkia, kun taas huomattavasti pienempi osa on hedekukkia, jotka pölyttävät emikukat.

Käyttö
Rambutaanit myydään yleensä tuoreina, hillottuina tai tölkkeihin säilöttyinä. Hedelmälihan voi joko syödä sellaisenaan tai käyttää erilaisiin ruokiin. Niitä käytetään yleensä jälkiruuissa, kuten hedelmäsalaateissa.

Lähteet 

Hedelmät
Saippuamarjakasvit
Bhangra

Bhangra () tarkoittaa sekä Punjabin alueella syntynyttä maanviljelijöiden leikkimielistä sadonkorjuutanssia että siitä edelleen kehitettyä 
populaarimusiikin tyyliä, jonka Punjabi-siirtolaiset kehittivät Englannissa 1970-luvulla. 

Nykyään bhangra on huippusuosittua maailmanmusiikkia, jossa monenlaiset instrumentit ja vaikutteet eri musiikkityyleistä, kuten diskosta, reggaesta ja housesta, fuusioituvat värikkääksi keitokseksi.

Tunnettuja bhangra-muusikkoja


Artisteja
 Abrar-ul-Haq
 Amar Singh Chamkila
 Amrinder Gill
 Ashok Masti
 A.S. Kang 
 B21
 Babbu Mann
 Balkar Sidhu
 Baba Sehgal
 Amar Singh Chamkila
 Daler Mehndi
 Diljit
 Dr. Zeus
 Durga Rangila
 Gippy Garewal
 Gurdas Maan
 Gursewak Maan
 Hans Raj Hans
 Harbhajan Mann
 Harjit Harman
 Inderjeet Nikku
 Jasbir Jassi
 Jaspinder Narula
 Jazzy B
 Juggy D
 Kamal Heer
 Kuldip Manak
 Kulwinder Dhillon
 Lehmber Hussainpuri

 Malkit Singh
 Manmohan Waris
 Mehsopuria
 Preet Brar
 Panjabi MC
 Ravinder Grewal
 RDB (Rhythm Dhol Bass)
 Sardool Sikander
 Sukhshinder Shinda
 Surjit Bindrakhia
 Surinder Shinda

Yhtyeitä 
 Kissmet

Tuottajia 
 Aman Hayer
 Baljit Singh
 Bally Sagoo
 BBC Soundcrew
 DJ Stormz
 Dr. Zeus
 Panjabi MC
 Rishi Rich
 Sukhshinder Shinda
 Jeet Bhogal

Katso myös
Bhangragga
Bhangraton
Suomibhangra

Lähteet

Aiheesta muualla 

Intialainen tanssi
Populaarimusiikki
Maailmanmusiikki
Intian musiikki
Kauhua kryptasta

Kauhua kryptasta () oli yhdysvaltalainen kauhusarja, jota tuotettiin vuosina 1989–1996 yhteensä 93 jaksoa. Sarja pohjautui EC Comicsin samannimiseen sarjakuvaan, ja sen tuottivat The Geffen Film Company yhteistyössä Warner Bros Televisionin kanssa. Suomessa sarjaa ovat esittäneet Yle TV2 ja Sub.

Kauhua kryptasta oli yksi harvoista sarjoista, jotka välttyivät sensuurilta. Sarjaa esittänyt kanava HBO antoi sen esittää kouriintuntuvaa materiaalia, esimerkiksi kiroilua ja alastomuutta, mitä useimmissa televisiosarjoissa ei ollut näytetty siihen saakka. Sarjan kuvaukset alkoivat ensin Kaliforniassa, mutta ne siirtyivät myöhemmin Englantiin.

Jokaisen jakson alussa ohjelman isäntä The Crypt Keeper (äänenä John Kassir) esitteli nähtävän jakson tahallisesti kornein sanaleikein. Monissa jaksoissa esiintyi tunnettuja näyttelijöitä, kuten Brad Pitt, Demi Moore ja muutamat näyttelijät, esimerkiksi Michael J. Fox ja Tom Hanks, myös ohjasivat joitakin jaksoja.

Jakso ”You, Murderer” on erityisen tunnettu fanien keskuudessa, sillä se oli yksi ensimmäisistä ohjelmista, joissa tietokonetehosteita apuna käyttäen lisättiin henkilöitä jaksoon. Näin sekä Alfred Hitchcock että Humphrey Bogart molemmat esiintyvät kuolemansa jälkeen jaksossa. Samassa jaksossa Ingrid Bergmanin tytär Isabella Rossellini imitoi äitiänsä ensimmäisen kerran.

Yhdysvaltalaiset kauhusarjat
Sarjakuviin perustuvat televisiosarjat
HBO:n televisio-ohjelmat
1980-luvun televisiosarjat
1990-luvun televisiosarjat
Kulttuurityöntekijäin Liitto

Kulttuurityöntekijäin Liitto (KTL) oli kulttuurin alalla toimivien suomalaisten marxilais-leniniläinen yhdistys. Liitolla oli jäsenyhdistyksiä suurimmilla paikkakunnilla. Vuonna 1972 perustettu KTL oli osa 1970-luvun taistolaista liikettä.

Liitto ja useat jäsenyhdistykset ovat edelleen yhdistysrekisterissä, mutta liiton aktiivinen toiminta on päättynyt.

KTL julkaisi vuodesta 1973 Kulttuurivihkot-lehteä, mutta luopui julkaisuoikeuksista 1991.

Puheenjohtajat
 Kaj Chydenius
 Pekka Milonoff

Suomalaiset kulttuurijärjestöt
Suomalaiset sosialistiset järjestöt
Taistolaisuus
Elisabeth Turhapuro

Elisabeth Unelma Turhapuro (o.s. Tuura) on fiktiivinen henkilö Uuno Turhapuro -elokuvissa. Hän on vuorineuvos Tuuran tytär ja Uunon vaimo. Elisabeth ja Uuno riitelevät usein Uunon saamattomuudesta työasioissa. Hän yrittää kovasti saada Uunoa töihin ja oli nuorempana jopa valmis tarttumaan haulikkoon saadakseen Uunon hakemaan töitä. Usein hän aliarvioi Uunoa ja tulee Uunon huijaamaksi. Uuno taas sanoo Elisabethiä muun muassa rupsahtaneeksi.

Elisabethiä näytteli Marjatta Raita. Spede keksi Marjatta Raidan Elisabethiksi, sillä Raita tunnettiin viilipyttymäisestä aggressiivisuudestaan. Marjatta Raidan esittämä Elisabeth oli ainoa Turhapuro-hahmo, joka on esiintynyt kaikissa, niin virallisissa kuin epävirallisissakin Turhapuro-elokuvissa.

Hahmon filmografia
 Uuno Turhapuro (1973)
 Professori Uuno D. G. Turhapuro (1975)
 Lottovoittaja UKK Turhapuro (1976)
 Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon (1977)
 Rautakauppias Uuno Turhapuro – presidentin vävy (1978)
 Uuno Turhapuron aviokriisi (1981)
 Uuno Turhapuro menettää muistinsa (1982)
 Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin (1983)
 Uuno Turhapuro armeijan leivissä (1984)
 Uuno Epsanjassa (1985)
 Uuno Turhapuro muuttaa maalle (1986)
 Uuno Turhapuro – kaksoisagentti (1987)
 Tupla-Uuno (1988)
 Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla (1990)
 Uuno Turhapuro herra Helsingin herra (1991)
 Uuno Turhapuro – Suomen tasavallan herra presidentti (1992)
 Uuno Turhapuron poika (1993)
 Uuno Turhapuron veli (1994)
 Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies (1998)
 Uuno Turhapuro – This Is My Life (2004)

Televisiosarjat:
 Uuno Turhapuro armeijan leivissä (1986) (Elokuva 7-osaisena laajennettuna televisiosarjana)
 Uuno Turhapuro (1996)
 Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies (1999) (Elokuva 5-osaisena laajennettuna televisiosarjana)
 Uuno Turhapuro – This Is My Life (2006) (Elokuva 5-osaisena laajennettuna televisiosarjana)

Uuno Turhapuro -hahmot
Lapinjärven rautatieasema

Lapinjärven rautatieasema (, ) on rautatieasema rataosalla Lahti–Loviisa Lapinjärven kunnassa. Rautatieasema on Helsingin päärautatieasemalta ratakilometrillä km 185+432 mitattuna Riihimäen rautatieaseman kautta.

Alun perin Lapinjärven rautatieasema perustettiin yhtenä liikennepaikkana kapearaiteiselle Loviisan–Vesijärven rautatielle, joka avattiin yleiselle liikenteelle 1904. Rautatieasema siirtyi Valtionrautateiden omistukseen 1950-luvun lopussa.

Nykyisin Lapinjärven asemalla on ainoastaan tavaraliikennettä. Ratapiha muodostuu pääraiteen lisäksi yhdestä läpiajettavasta sekä yhdestä pistoraiteesta. Liikennepaikalla ei voi järjestää junien kohtaamisia.

Lähteet 

Lapinjärven rakennukset ja rakennelmat
Uudenmaan rautatieliikennepaikat
Rutumi
3568 ASCII

3568 ASCII on asteroidivyöhykkeessä sijaitseva pieni asteroidi. Sen löysi M. Laugier 17. lokakuuta 1936. Se sai nimensä (kauan löytämisensä jälkeen) ASCII-järjestelmän mukaan. Ennen tätä se tunnettiin tunnuksella 1936 UB.

Lähteet
JPL Small-Body Database Browser: 3568 ASCII (1936 UB) 
Numbered minor planets

Aiheesta muualla 

 3568 ASCII Nasan sivuilla  

Päävyöhykkeen asteroidit
Maariankämmekkä

Maariankämmekkä eli täpläkämmekkä (Dactylorhiza maculata) on kämmekkälaji, jota tavataan koko Euroopassa kaakkoisosaa lukuun ottamatta ja Siperiassa. Se on myös selvästi yleisin Suomen kämmekkälajeista. Maariankämmekän suku liuskakämmekät on saanut nimensä haaraisesta juurimukulasta, joka muistuttaa rukoukseen liitettyjä käsiä – tästä on levinnyt koko kämmekkäkasvien heimon suomenkielinen nimi. "Maaria" viittaa Neitsyt Mariaan.

Ulkonäkö ja koko 
Maariankämmekän liuskamaisissa lehdissä on viininpunaisia pilkkuja. Se kukkii kesä-heinäkuussa. Kukat ovat purppuranpunaiset. Kukkavarsi on 10–30 senttimetriä pitkä.

Elinympäristö 
Maariankämmekkä kasvaa usein kosteahkoilla paikoilla, kuten korvissa, soiden laidoilla, kangasmetsien soistuvissa painanteissa, suoniityillä, rannoilla ja niin edelleen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2021: Täpläkämmekän (Dactylorhiza maculata) levinneisyys Suomessa.
 Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Täpläkämmekkä (Dactylorhiza maculata)
 Pohjolan kasvien pauloissa: Dactylorhiza maculata subsp. maculata - täpläkämmekkä subsp. maariankämmekkä

Liuskakämmekät
Uimaranta

Uimaranta on erityisesti uimista varten ylläpidetty ranta-alue tai rannikkoalue.

Suosituimmat uimarannat ovat usein hiekkarantoja eli luonnostaan hiekkapohjaisia tai ihmisen hiekoittamia. Suosituimmilla ja suurimmilla uimarannoilla on sesonkiaikana usein palkattu rantavahti, joka vahtii rannalla olevia hukkumasta. Osassa uimarannoista voi saada maksua vastaan rantatuoleja ja -varjoja sekä virvokejuomia ja ruokaa.

Uimarannat ovat osa turistien perinteistä etelänmatkakulttuuria, mutta rantalomailua esiintyy ympäri maailman. Suurien uimarantojen lähettyvillä sijaitsevat alueet ovat hyvin suosittuja paikkoja hotellien rakentamista varten.

Suomessa uimarannat, joissa arvioidaan käyvän uimakauden aikana lämpimänä kesäpäivänä vähintään sata uimaria, ovat niin kutsuttuja EU-rantoja. EU-rantoja ovat muun muassa Kempeleen Ouluntullissa sijaitseva Kalliomonttu sekä Oulunsalossa sijaitseva Papinjärvi. Lisäksi kunnat pitävät myös virallisia ylläpidettyjä uimarantoja, joilta löytyy aina pukusuoja, roska-astioita, wc-mahdollisuus, pelastusrengas ja ilmoitustaulu.

Koirien kanssa uimista varten ovat Suomessa koirarannat.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kuvasarjoja yli sadasta suomalaisesta julkisesta uimarannasta.
Pussikämmekkä

Pussikämmekkä (Coeloglossum viride, syn. Dactylorhiza viridis) on vihertäväkukkainen Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa kasvava kämmekkälaji. Suomessa laji on verrattain yleinen.

Ulkonäkö ja koko 

Pussikämmekkä kasvattaa 10–30 senttimetriä pitkän kukkavarren. Juurimukulat ovat syvään liuskaisia. Lehtiä on tavallisesti kolme. Alimman lehden lapa on vastapuikea, ylempien suikeita. Kukinto on harsu tähkä, jossa on 5–20 vihreää tai rusehtavaa kukkaa. Huuli on pitkä, kapea ja kolmiliuskainen. Huulen tyvellä on lyhyt pussimainen kannus, mikä erottaa kasvin läheisestä liuskakämmeköiden (Dactylorhiza) suvun lajeista, joilla on pitkänomainen kannus. Kukka on lähes tuoksuton. Suomessa pussikämmekkä kukkii kesä-elokuussa. Kukinta on epäsäännöllistä, ja kasvi saattaa elää maanalaisena pitkään.

Samoilla kasvupaikoilla pussikämmekkä voi risteytyä ainakin maariankämmekän (Dactylorhiza maculata) ja keltalehdokin (Platanthera chlorantha) kanssa.

Levinneisyys 
Pussikämmekkää tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa eteläisimpiä osia lukuun ottamatta. Levinneisyysalue jatkuu edelleen Siperiaan ja Pohjois-Aasiaan aina Tyynellemerelle saakka. Pussikämmekän toista, huomattavasti kookkaampikokoista alalajia (ssp. bracteatum) tavataan Pohjois-Amerikassa ja Etelä-Aasiassa. Suomessa pussikämmekkää tavataan koko maasta, mutta levinneisyysalue on laikuttainen. Lajin vahvin kanta on Kuusamossa ja Lapissa. Erityisesti Etelä-Suomessa laji on kuitenkin harvinaistunut. Voimakasta harvinaistumista tunnetaan myös Länsi- ja Keski-Euroopasta.

Elinympäristö 
Pussikämmekkä kasvaa lehdoissa, lehtomaisissa metsissä, tuoreilla niityillä, lettosoilla ja -niityillä sekä pohjoisessa lehtomaisissa tunturikoivikoissa, rehevillä tunturikankailla ja -niityillä. Suomessa lajin taantumisen syinä ovat ennen kaikkea laidunnuksen loppuminen ja sitä seurannut kasvupaikkojen kuusettuminen ja umpeenkasvu.

Pussikämmekän pölyttäjinä toimivat sylkikuoriaiset ja loispistiäiset.

Lähteet 
 Kämmekät, Suomen orkideat. Toim. Korhonen, Mauri & Vuokko, Seppo. Forssan kustannus Oy, Forssa 1987.
 Oulun kasvit. Piimäperältä Pilpasuolle. Toim. Kalleinen, Lassi & Ulvinen, Tauno & Vilpa, Erkki & Väre, Henry. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Norrlinia 11 / Oulun kaupunki, Oulun seudun ympäristövirasto, julkaisu 2/2005. Yliopistopaino, Helsinki 2005.
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
 Uusitalo, Anna: Kylien kaunokit, soiden sarat. Keski-Suomen uhanalaiset kasvit. Keski-Suomen ympäristökeskus, Jyväskylä 2007.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Pussikämmekän levinneisyys Suomessa
 Pohjolan kasvien pauloissa: Coeloglossum viride – pussikammekkä
 Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Pussikämmekkä (Coeloglossum viride)

Kämmekkäkasvit
Michael Carrick

Michael Carrick (s. 28. heinäkuuta 1981 Wallsend, Tyne ja Wear) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Carrick aloitti ammattilaisuransa West Ham Unitedissa ja teki debyyttinsä seuran edustusjoukkueessa vuonna 1999. Pelattuaan viisi kautta West Hamissa, Carrick siirtyi Tottenham Hotspuriin kaudella 2004–2005. Kesällä 2006 Manchester United osti hänet Tottenhamista 18,6 miljoonalla punnalla korvaamaan kapteeni Roy Keanen. Carrick voitti seurassa ollessaan muun muassa Valioliigan viisi kertaa, FA Cupin kaudella 2015–2016, Mestarien liigan kaudella 2007–2008 ja Eurooppa-liigan kaudella 2016–2017. Carrick ilmoitti tammikuussa 2018 päättävänsä ammattilaisuransa kauden 2017–2018 päätteeksi ja siirtyvänsä Manchester Unitedin valmennusjohtoon.

Maajoukkuetasolla Carrick edusti Englantia 34 kertaa ja oli mukana Englannin kokoonpanossa vuosien 2006 ja 2010 maailmanmestaruuskilpailuissa.

Saavutukset 
Englannin Valioliiga (5): 2006–2007, 2007–2008, 2008–2009, 2010–2011, 2012–2013.
Mestarien liiga (1): 2007–2008
FA Cup (1): 2015–2016
FA Community Shield (6): 2007, 2008, 2010, 2011, 2013, 2016
Englannin liigacup (3): 2008–2009, 2009–2010, 2016–2017
FIFA Club World Cup (1): 2008

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Carpe diem

Carpe diem on latinaa ja tarkoittaa kirjaimellisesti "poimi päivä", mutta käännetään yleensä muotoon "tartu hetkeen".

Lentävä lause on peräisin Horatiukselta (ensimmäinen oodikirja, oodi 11), joka kehottaa Leuconoë-nimistä naista käyttämään hyväkseen jokaisen käsillä olevan hetken ja varoittaa häntä luottamasta liiaksi tulevaisuuteen. Oodin ovat suomentaneet mm. Teivas Oksala ja Toivo Viljamaa.

Oodi 1, 11:

Runon alku kuuluu: "Nytkin puhuessani julma aika rientää. Tartu hetkeen, luota huomiseen mahdollisimman vähän. 

Lause esiintyy myös sarjakuvakirjassa Asterix ja kadonnut kilpi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Toivo Viljamaan suomennos

Latinankieliset fraasit
Lentävät lauseet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Et tu, Brute

Et tu, Brute (Sinäkin Brutukseni) on latinankielinen fraasi, jonka Julius Caesarin väitetään sanoneen viimeisinä sanoinaan ennen kuolemaansa. Fraasia käytetään tunnistettaessa ystävänä esiintynyt petturi. Se esiintyy muun muassa Shakespearen näytelmässä Julius Caesar. 

Suetonius mainitsee perimätiedon, jonka mukaan Caesar huudahti kreikaksi "Καὶ σὺ, τέκνον;" (Kai sy, teknon?), "Sinäkin, poikani?", huomattuaan ystävänsä Marcus Brutuksen salaliittolaisten joukossa. Plutarkhoksen mukaan taas Caesar ei sanonut tuolloin mitään Brutukselle.

Lähteet 

Latinankieliset fraasit
Lentävät lauseet
Kansallinen vapautusrintama (Algeria)

Kansallinen vapautusrintama  (arabiaksi: جبهة التحرير الوطني‎, Jabhat al-Taḩrīr al-Waţanī,  eli FLN) on algerialainen puolue. Se on perustettu vuonna 1954. Puolue on Algerian itsenäisyyssodan voittaneen osapuolen jatkumo ja ainut puolue 1980-luvulle asti, jolloin siirryttiin monipuoluejärjestelmään.

Puolueen nuorisojärjestö on Union nationale de la jeunesse algérienne. 

Vuoden 2002 parlamenttivaaleissa puolue sai 2 618 003 ääntä (35,3 %, 199 paikkaa). Vuoden 2004 presidentinvaaleissa puolueen ehdokas Ali Benflis sai 653 951 ääntä (6,4 %).

Ideologia 
Puolueen ideologia koostuu pääasiassa nationalismista. Aluksi tärkeintä oli irtautuminen Ranskasta. Ideologiaan myös kuuluu sosialismi ja uskontojen erottaminen valtiosta. Kylmän sodan aikana puolue vastusti kommunismia.

Aiheesta muualla 
 Pfln.dz 

Algerialaiset puolueet
Rassemblement national démocratique

Rassemblement national démocratique (arabiaksi: التجمع الوطني الديمقراطي‎) eli RND on algerialainen puolue. Sen johtaja on Ahmed Ouyahia.

Puolueen perustivat vuoden 1997 vaaleja varten kenraali Liamine Zéroualin tukijat. Puolueen linja on oikeisto-konservatiivinen mutta ei islamistinen. Vuoden 2002 parlamenttivaaleissa puolue sai 610 461 ääntä (8,2 %, 47 paikkaa). Puolue on muodostanut presidentti Bouteflikaa tukevan koalition FLN:n ja islamistisen Mouvement de la société pour la paix -puolueen kanssa.

Aiheesta muualla
 rnd-dz.com/ 

 Algerialaiset puolueet
MPLA

Movimento Popular de Libertação de Angola - Partido do Trabalho (MPLA) on angolalainen sosialistinen puolue, joka perustettiin vuonna 1956. MPLA julkaisee EME-lehteä. Puolueen nuorisojärjestö on Juventude do Movimento Popular da Libertação de Angola.

Aiemmin marxismi-leninismiä kannattanut MPLA on nykyisin Sosialistisen internationaalin jäsenpuolue.

Vaalit
Vuoden 1992 presidentinvaaleissa MPLA:n ehdokas José Eduardo dos Santos sai 1 953 335 ääntä (49,57 %). Saman vuoden parlamenttivaaleissa puolue sai 2 124 126 ääntä (53,74 %, 129 paikkaa).

Seuraavat parlamenttivaalit pidettiin vuonna 2008, jolloin MPLA sai 191 paikkaa 220:sta. Vuoden 2012 vaaleissa puolue sai 175 paikkaa.

Lähteet

Aiheesta muualla
MPLA:n verkkosivut 

Angolalaiset puolueet
Kommunistiset puolueet
Sosiaalidemokraattiset puolueet