joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sininen taivas

Sininen taivas (Blue Sky) on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva. Sen on ohjannut Tony Richardson, jolle elokuva jäi viimeiseksi ennen kuolemaansa. Elokuvan pääosissa näyttelevät Jessica Lange, Tommy Lee Jones, Powers Boothe, Carrie Snodgress, Amy Locane ja Chris O’Donnell.

Sininen taivas elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuoteen 1962. Se kertoo armeijan insinööriupseerista, josta oma suorapuheisuus ja vaimon maanis-depressiivinen käyttäytyminen ovat tehneet hänestä armeijan hylkiön. Elokuva valmistui jo vuonna 1991, mutta alkuperäisen elokuvayhtiön konkurssi siirsi elokuvan ilmestymisen vuoteen 1994.

Jessica Lange palkittiin roolistaan parhaan naispääosan Oscarilla ja Golden Globella.

Rooliluettelo 

Lähde:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Vuoden 1994 yhdysvaltalaiset elokuvat
Tony Richardsonin ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat
Parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Sidi Mohamed Ould Boubacar

Sidi Mohamed Ould Boubacar (s. 1945) on Mauritanian entinen pääministeri. Hän on toiminut virassa kahteen otteeseen, ensin 18. huhtikuuta 1992 – 2. tammikuuta 1996 ja myöhemmin 7. elokuuta 2005 – 20. huhtikuuta 2007. Pääministerikausiensa välissä hän toimi muun muassa PRDS-puolueen pääsihteerinä ja Mauritanian Ranskan-suurlähettiläänä.

Boubacar on PRDR-puolueen (Parti Républicain Démocratique et Renouvellement), PRDS:n seuraajan, jäsen. 

Ould Boubacar, Sidi Mohamed
Ould Boubacar, Sidi Mohamed
Elävät henkilöt
Familiar to Millions DVD

Familiar To Millions DVD on brittiläisen rock-yhtye Oasiksen konserttitallenne DVD, joka julkaistiin 13. marraskuuta 2000. Se on taltiointi 21. heinäkuuta, 2000 pidetystä konsertista Wembley-stadionilla, Lontoossa, Englannissa. Konserttitaltiointia on myös saatavilla tupla-CD:nä, CD:nä, DVD ja VHS versioina. DVD:llä on mukana dokumentti show'n rakentamisesta ja valmistelusta, ohjauksen seurausta, yleisön kommentteja ja katsomotunnelmia sekä Gallagherin veljesten haastattelut. Kannet on suunnitellut kansitaiteilija Simon Halfon.

DVD:n sisältö

 Kaikki kappaleet on kirjoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.

 Fuckin' In The Bushes (intronauha) - 3:02
 Go Let It Out - 5:29
 Who Feels Love? - 6:02
 Supersonic - 4:31
 Shakermaker - 5:13
 Acquiesce - 4:17
 Step Out (Crosby/Gallagher/Moy/Wonder) - 3:52
 Gas Panic! - 8:15
 Roll With It - 4:43
 Stand by Me - 5:48
 Wonderwall - 4:43
 Cigarettes & Alcohol - 6:55
 Don't Look Back In Anger - 5:27
 Live Forever - 5:07
 Hey Hey, My My (Young) - 3:45
 Champagne Supernova - 6:36
 Rock 'n' Roll Star - 7:23

+ Runsaasti extramateriaalia.

 Katso myös Familiar to Millions albumi.

Oasiksen DVD-levyt
Luettelo Abban kappaleista

Luettelo ruotsalaisen popyhtye Abban (1972–1982) kappaleista julkaisuvuosien ja albumien mukaan jäsenneltynä. Kappaleiden yhteydessä on mainittu niiden pituus ja vokalistit. Singlet on linkitetty.

Ring Ring (1973)

Waterloo (1974)

Abba (1975)

Arrival (1976) 

Abba
ABBA
Moussa Faki

Moussa Faki Mahamat (s. 21. kesäkuuta 1960 Biltine) oli Tšadin pääministeri vuosina 2003–2005. 

Faki syntyi Biltinessä, Itä-Tšadissa, ja opiskeli Kongon tasavallassa lakia. Palattuaan Tšadiin hänet nimettiin oikeustieteen professoriksi N’Djamenassa sijaitsevaan Tšadin yliopistoon. Faki nimitettiin maansa pääministeriksi 24. kesäkuuta 2003, mutta hän erosi virastaan 4. helmikuuta 2005. Hänen seuraajakseen valittiin Pascal Yoadimnadji.

Fakista tuli Tsadin ulkoministeri vuonna 2008.  Vuonna 2017 hänet valittiin Afrikan unionin komission puheenjohtajaksi.

Lähteet 

Tšadin pääministerit
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Lorenz Backman

Lorenz ”Lore” Backman (s. 18. heinäkuuta 1972) on suomalainen näyttelijä, juontaja ja muusikko. Juontotehtävissä hänet tunnettaneen parhaiten televisiosta toisena MTV3-kanavan viihdesarja Huuman juontajista vuosina 2005–2009. Viimeisimpänä Alfa TV:lle tuotetussa Seniorielämää sarjassa 2018. Hän on myös juontajana ohjelmassa Ile & Lore (Radio Nova). Tätä ennen hän juonsi Yle TV2:lla sarjaa Umpimähkä vuonna 2004. Näyttelijänä hän on esiintynyt muun muassa miespääosassa Sydän kierroksella -sarjassa. Hän on myös kokeellisen teatteriryhmän Circus Maximuksen jäsen. Muusikkona hän on toiminut Astro-yhtyeensä kanssa vuodesta 2006 alkaen. Astro julkaisi ensimmäisen singlensä 3. maaliskuuta 2008. Maaliskuusta 2010 Lorenz Backman on juontanut Biisikärpänen -viihdeohjelmaa MTV3:lla ja juontaa maaliskuusta 2012 alkaen Nelosella Mitä tuli tehtyä -viihdeohjelmaa. Toukokuussa 2012 hän alkoi juontaa yhdessä golfopettaja Riku Aarnion kanssa TV5:llä Pallon viemää -lifestyleohjelmaa. Elokuussa 2012 hän alkoi juontaa yhdessä vaimonsa Niina Backmanin kanssa Radio Novalla Backman vs. Backman -parisuhdeohjelmaa. Syksyllä 2012 hän aloitti myös kykyjenetsintäohjelma Talentin juontamisen yhdessä Sebastian Rejmanin kanssa. Backman näytteli vuonna 2016 valmistuneessa elokuvassa Teit meistä kauniin Sipe Santapukin isää Ristoa. 

Backman valmistui teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta vuonna 1999.

Yksityiselämä 
Backman on naimisissa juontaja, näyttelijä Niina Backmanin (o.s. Herala) kanssa. Pariskunnalla on kaksi yhteistä lasta, huhtikuussa 2008 syntynyt tytär sekä kesäkuussa 2010 syntynyt poika. Perheeseen kuuluu myös vuonna 2004 syntynyt tytär Niinan edellisestä liitosta Wallu Valpion kanssa.

Lorenz Backmanin veli on Oliver Backman (s. 1975), joka on tuttu mm. MTV3-kanavan Uniikki-ohjelmasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Backmanin profiili juontajat.fi:n tietokannassa
 

Suomalaiset juontajat
Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset muusikot
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Hjalmar Mellin

Robert Hjalmar Mellin (19. kesäkuuta 1854 Tyrnävä – 5. huhtikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko.

Mellinin isä oli kappalainen Robert Mellin ja äiti Sofia Augusta Thérmen. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1880 ja lisensiaatiksi 1882. Mellinin väitöskirja käsitteli algebrallisia funktioita.

Mellin opiskeli Helsingin yliopistossa, Berliinissä opettajanaan Karl Weierstrass ja Leopold Kronecker sekä Tukholmassa. Helsingin yliopiston matematiikan dosentiksi Mellin tuli 1884 ja samana vuonna Polyteknillisen opiston yliopettajaksi. Opiston johtajana hän toimi 1904–1908. Professorin arvon Mellin sai 1897. Opiston muututtua Teknilliseksi korkeakouluksi hän toimi siellä pitkään matematiikan professorina, vuodesta 1908 aina vuoteen 1926 saakka.

Mellin tunnetaan Mellinin muunnoksesta, joka on Laplacen muunnoksen tyyppinen integraalimuunnos. Hän julkaisi vuosina 1881–1933 yhteensä 45 julkaisua. Vuonna 1897 hän sai Suomen Tiedeseuran palkinnon ja vuonna 1927 Kordelinin säätiön kunniapalkinnon. Myöhempinä vuosinaan Mellin tutki kriittisesti Albert Einsteinin kehittämiä teorioita ja pyrki luomaan oman, eetterin ominaisuuksiin perustuvan maailmankuvan.

Mellin oli kahdesti naimisissa ja sai ensimmäisestä avioliitosta neljä lasta, ensimmäinen puoliso vuodesta 1890 oli Hilda Koskinen (k. 1909) ja toinen vuodesta 1917 Hilda Maria Sofia Peltola (k. 1927).

Lähteet
  s. 511.

Viitteet

Aiheesta muualla
Hjalmar Mellin – Huippumatemaatikko Einsteinin kriitikkona, esitelmä Luonnonfilosofian seuran sivuilla 
Mellinin muunnos Mathworldissä 
MacTutor biography  

Suomen oppilaitosten rehtorit
Suomalaiset matemaatikot
Teknillisen korkeakoulun professorit
Vuonna 1854 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet
Suomalaiset professorit
Vaitolahti

Vaitolahti (, koltansaameksi Âiʹddvuõnn) on Petsamon kaupunkikuntaan kuuluva kylä Petsamon piirissä, Murmanskin alueella Venäjällä. Kylä sijaitsee Kalastajasaarennon pohjoispäässä Majakkaniemellä. Vuosina 1920–1940 kylän länsiosa kuului Suomelle osana Petsamon kuntaa.

Jaettu kylä 
Alkuperäinen kylä jakaantui vuonna 1920 Tarton rauhassa kahtia. Kylän länsiosa oli pohjoisin Kalastajasaarennolla sijainneista Suomelle kuuluneista Petsamon kalastajakylistä, mutta ei Suomen pohjoisin kylä, joka silloinkin oli Nuorgam Utsjoella. 

Kylän itäinen osa kuului Neuvostoliitolle. Valtakunnan raja oli siis hyvin lähellä. Se kulki jopa rakennusten läpi. Raja-Tuovilan talosta osa oli rajan keskiviivan itäpuolella. Ensimmäisinä vuosina kylänosien yhteydet pystyttiin pitämään, mutta 1930-luvun loppupuolella raja sulkeutui ja yhteydet katkesivat.     

Vaitolahti kuului Petsamon ensimmäisestä koulupiirijaosta vuodelta 1921 lähtien Pummangin koulupiiriin. Pummanki sijaitsi Keskisaarennon pohjoisrannalla, eikä sinne ollut tieyhteyttä. Vaitolahden oma koulupiiri ja supistettu kansakoulu perustettiin vuonna 1923. Vaitolahden koulupiirin kuului myös Vaitolahden eteläpuolella sijainnut Kervannon kylä. Vaitolahden koulun ongelmia olivat tilanahtaus ja kervantolaisten vaikea koulumatka tunturin yli Vaitolahteen. Koska Nuorgamissa ei vielä ollut koulua, Vaitolahdessa oli Suomen pohjoisin kansakoulu, joka sijaitsi vain muutaman sadan metrin päässä rajasta samassa rakennuksessa rajavartioston kanssa.

Väestö 
Vuoden 1929 henkikirjoituksen mukaan Suomen Vaitolahdessa oli 126 asukasta, jotka kaikki olivat suomalaisia. Vuonna 1918 kylä oli miltei kokonaan suomalainen ja kylä käsitti noin 30 taloa (savua).
 
Asukasluvun kehitys:
116 (1921)
107 (1925)
126 (1929)
125 (1930)
138 (1935)
141 (1939)

Katso myös 

 Kuolansuomalaiset

Lähteet

Viitteet

Petsamon kylät
Petsamon piiri
James Carlisle

Sir James Beethoven Carlisle (s. 5. elokuuta 1937 Bolans) on Antiguan ja Barbudan entinen kenraalikuvernööri. Hänet nimitettiin virkaansa Wilfred Jacobsin seuraajaksi vuonna 1993, ja hän pysyi vallassa vuoteen 2007 asti.

Carlisle on kotoisin Bolansin kylästä, Antiguan saarelta. Hän opiskeli pääasiassa Isossa-Britanniassa ja valmistui hammaslääkäriksi. Vuodet 1961–1966 Carlisle palveli kuninkaallisissa ilmavoimissa ja Antigua ja Barbudan puolustusvoimissa 1983–1993, ja oli osan aikaa sen vapaaehtoisjoukkojen komentaja.

Hänet nimitettiin ensimmäisenä maassa syntyneenä Antigua ja Barbudan toiseksi kenraalikuvernööriksi 10. kesäkuuta 1993. Hän sai Pyhän Mikaelin ja Yrjön suurristin (GCMG) seuraavana vuonna.

Carlisle on seitsemännen päivän adventisti eikä tarjonnut alkoholia virallisissa tilaisuuksissa.

Lähteet 

Antigua ja Barbudan kenraalikuvernöörit
Antiguabarbudalaiset poliitikot
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Wilfred Jacobs

Balettitanssijasta katso Wilfried Jacobs.
Sir Wilfred Ebenezer Jacobs (19. lokakuuta 1919 – 11. maaliskuuta 1995) oli Antiguan kuvernööri vuodesta 1967 ja Antigua ja Barbudan ensimmäinen kenraalikuvernööri maan itsenäistyttyä marraskuusta 1981 kesäkuuhun 1993. Hänen seuraajakseen nimitettiin James Carlisle. Wilfred Jacobs haudattiin maan ensimmäisissä valtiollisissa hautajaisissa.

Antigua ja Barbudan kenraalikuvernöörit
Antiguabarbudalaiset poliitikot
Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Anders Westerholm

Anders "Antti" Westerholm (1. syyskuuta 1936 Helsingin mlk – 2004) oli suomalainen jalkapalloilija. Hän edusti koko uransa ajan HIFK:ta. Westerholmin pelipaikka oli maalivahti.

Westerholm oli HIFK:n ykkösmaalivahti jo 1957, kun seura vuosien tauon jälkeen palasi SM-sarjaan. HIFK:n riveissä Westerholm voitti kaksi Suomen mestaruutta (1959, 1961), yhden SM-hopean (1971) ja kaksi SM-pronssia (1958, 1970).

Westerholm pelasi yhteensä 225 SM-sarjaottelua ja 10 A-maaottelua. Hän oli myös etevä käsipalloilija, ja oli mukana voittamassa viittä Suomen mestaruutta. Myös käsipallossa Westerholmin seura oli HIFK.

Suomalaiset jalkapallomaalivahdit
Jalkapallon Suomen mestarit
Suomalaiset käsipalloilijat
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet
Virginian yliopisto

Virginian yliopisto (, lyh. UVA tai U.Va.) on julkinen tutkimusyliopisto Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Charlottesvillessä Virginiassa, ja sen perusti Thomas Jefferson vuonna 1819.

Vuonna 2016 U.S. News & World Report -⁠lehden rankingissä Virginian yliopisto sijoitettiin 24. tilalle parhaiden yhdysvaltalaisyliopistojen joukossa. Lukuvuoden opiskelu maksaa Virginian asukkaille noin 16 000 dollaria ja muille noin 45 000 dollaria vuodessa.

Virginian yliopiston nykyisiä graduate-tason tutkintoaloja ovat liiketalous, kasvatustiede, insinööritieteet, oikeustiede ja lääketiede.

Yliopiston tunnetuihin alumneihin kuuluvat senaattori Edward Kennedy ja journalisti Katie Couric. Kirjailija Edgar Allan Poe sai aikoinaan eropassit yliopistosta hävittyään opiskelurahansa uhkapelissä, mutta hänen asuntolahuoneensa on museoitu.

Lähteet 

Charlottesville
Virginian yliopistot ja korkeakoulut
Seulonnan keskeiset artikkelit
Trevor Horn

Trevor Charles Horn (s. 15. heinäkuuta 1949) on englantilainen musiikkituottaja ja muusikko.

Horn aloitti musiikkiuransa basistina, tuottaen ohessa pikkuyhtyeitä. 1970-luvun lopulla hän perusti kosketinsoittaja Geoffrey Downesin kanssa The Buggles -nimisen yhtyeen. The Bugglesin ensisingle, Hornin tuottama "Video Killed the Radio Star", oli yllätyshitti ja ylsi brittien listaykköseksi vuonna 1979. Laulu lunasti lopullisesti paikkansa historiassa, kun se lähetettiin Pohjois-Amerikassa musiikkikanava MTV:n kaikkien aikojen ensimmäisenä musiikkivideona 1. elokuuta 1981.

Horn ja Downes liittyivät yhden levyn (Drama, 1980) ja yhden kiertueen ajaksi Yesiin. Downes jatkoi The Bugglesin ja Yesin jätettyään uraansa Asiassa, Horn keskittyi tuottamiseen. 80-luvun alussa hän niitti mainetta tuottaessaan Dollarille ja ABC:lle menestyviä hittejä. Vuosina 1983–1985 hän oli mukana perustamassaan synthpop-yhtyeessä Art of Noise. Vuonna 1984 Horn tuotti Frankie Goes to Hollywoodin menestyslevyn Welcome to the Pleasuredome, joka poiki kolme perättäistä listaykkössingleä: "Relax", "Two Tribes" ja "The Power of Love". Horn teki samana vuonna remixin  Band Aidin hyväntekeväisyyssingleen "Do They Know It's Christmas". Hän myös jatkoi yhteistyötä Yesin kanssa, tällä kertaa tuottajan roolissa. "Owner of a Lonely Heart" albumilta 90125 (1983) oli ykköshitti USA:ssa.

Horn on sittemmin tuottanut levyjä myös mm. Pet Shop Boysille, Simple Mindslle, Tom Jonesille, Tina Turnerille, Paul McCartneylle ja Sealille. Hänen suurin menestyksensä sitten 1980-luvun on kuitenkin syntynyt yhteistyöstä t.A.T.u.:n ja vuonna 2009 Robbie Williamsin kanssa, jonka "Reality Killed the Video Star" levyn hän tuotti.

Hornin oma tuotantoyhtiö on vuonna 1983 perustettu ZTT Records. ZTT-kirjainyhdistelmän takana on Filippo Tommaso Marinettin ääniruno "Zang Tumb Tumb" (1914). Sen hän perusti yhdessä (nyt edesmenneen) vaimonsa Jill Sinclairin ja musiikkitoimittaja Paul Morleyn kanssa.

Brittiläiset musiikkituottajat
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Lotus Omega

Lotus Omega on englantilaisen Lotus Carsin modifioima versio Opel Omegasta. Lotus Omegaa valmistettiin vuosina 1990–1993 vain noin 1 000 kappaleen verran. Auton ainoa värivaihtoehto oli tumma ”Lotuksen vihreä” eli Imperial Metallic Green. 

Lotus Omegaa alettiin suunnitella, kun General Motors oli ostanut Lotus Carsin helmikuussa 1986. Ajatuksena oli tehdä tavalliselta näyttävä erittäin suorituskykyinen auto, ja tässä tavoitteessa onnistuttiinkin. Vuonna 1990 ensimmäiset autot lähetettiin Opelin Rüsselsheimin tehtaalta Englantiin Lotuksiksi muutettavaksi. Opelin insinöörit olivat muuttaneet näiden autojen runkorakennetta hieman kestävämmäksi, jotta kori kestäisi lähes 400 hevosvoiman tehon. Lotuksen insinöörit vaihtoivat auton koko tekniikan uuteen. Vaihteistoksi Lotuksen insinöörit vaihtoivat kuusivaihteisen ZF-vaihdelaatikon, joka on peräisin Chevrolet Corvette ZR1:stä. Opelin 3,0-litraiset koneet kasvatettiin 3,6-litraisiksi ja kantta muutettiin, jolloin saatiin suuremmat puristukset. Lotus Omegan renkaat olivat varta vasten tätä mallia kehitetyt Goodyearin 235/45 ZR 17:t edessä ja 265/40 ZR 17:t takana. Auton myyntihinta Englannissa vuonna 1990 oli 48 000 puntaa. Lotus Omega/Carltonin esittely ei osunut General Motorsin kannalta parhaaseen ajankohtaan, sillä 1990-luvun alussa elettiin syvää lamaa. Sen takia myynti ei sujunut suunnitelmien mukaan, ja suunnitellusta 1 100 auton valmistuksesta jäätiin 150 auton päähän. Noista 950 autosta 320 oli Vauxhall Carltoneita ja 630 Opel Omegoita.

Tekniset tiedot 
 Moottori: C36GET 3 615 cm³ DOHC 24V rivi-6
 2 × Garrett T25 -turboahdinta 0,7 barin ahtopaineella
 Delco GMP4 -kuusipisteruisku
 Huipputeho: 281,1 kW @ 5 200 rpm
 Maksimivääntö: 568 Nm @ 4 200 rpm
 Omamassa: 1 653 kg
 Jarrulevyt edessä 330 mm nelimäntäisin jarrusatuloin ja takana 300 mm kaksimäntäisin jarrusatuloin. Autossa on myös vakiovarusteena ABS-jarrut.

Suorituskyky 
281 kilowatin tehoisena Lotus Omega/Carlton (tunnetaan Carltonina vain Isossa-Britanniassa) oli nopea nelipaikkainen ja neliovinen henkilöauto. Auton huippunopeudeksi ilmoitetaan 281,6 km/h ja kiihtyvyydeksi 0–100 km/h 5,2 sekuntia sekä 0–100 mailin tuntinopeuteen 11,5 sekuntia. Neljännesmailin kiihdytys seisovalla lähdöllä sujuu sekin 13,5 sekuntiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Omega
E-segmentin autot
1990-luvun autot
Ensihoitaja

Ensihoitaja on akuutin hoidon ja ensihoidon asiantuntija. Ensihoitaja-nimikettä voivat käyttää kaikki ensihoitotyössä työskentelevät ihmiset koulutuksesta riippumatta, koska nimikettä ei ole rekisteröity viralliseksi ammattinimikkeeksi. Ensihoitajan (AMK) tutkinnon voi suorittaa ammattikorkeakoulussa. Toisen asteen tutkinnoissa on mahdollista erikoistua ensihoitoon, jolloin tutkintonimike ei kuitenkaan ole ensihoitaja vaan lähihoitaja.

Ensihoitajan (AMK) tutkinto on suunniteltu alun perin sairaalan ulkopuolista ensihoitoa ajatellen eli käytännössä ambulanssin tarpeisiin. Tutkinto perustettiin, koska mm. lääkehoito kehittyi huimaa vauhtia 1990-luvulla ja tarvittiin ammattikorkeakoulutasoista henkilöstöä ambulansseihin. Ensihoitajia työskentelee lisäksi ensiapu- ja päivystysklinikoilla sekä valvontaosastoilla, esimerkiksi teho-osastolla. 

Ensihoitajan tutkintoon kuuluu sairaanhoitajan (AMK) pätevyys. Ensihoitajaksi opiskellaan neljä vuotta, ja tutkinto on laajuudeltaan 240 opintopistettä. Koulutuksessa käydään läpi sairaanhoitajan opintojen lisäksi ensihoidon erikoistilanteita. Näihin kuuluu mm. lääkinnällinen johtaminen liikenneonnettomuudessa, hälytysajo, viranomaisradioverkon toiminta, yhteistyö hätäkeskuksen, poliisin ja pelastuslaitoksen kanssa sekä synnytysten hoitaminen sairaalan ulkopuolella.

Ensihoitaja (AMK) -tutkintoon johtavaa koulutusta järjestetään Kuopiossa (Savonia), Oulussa (Oamk), Tampereella (TAMK), Turussa (Turun AMK), Helsingissä (Metropolia ja Arcada), Kotkassa (XAMK) sekä Lappeenrannassa ja Lahdessa (LAB).

Katso myös 
Hoitotyö

Aiheesta muualla 

Suomen Ensihoitoalan Liitto ry
Ensihoitajan ammatinkuvaus (Ammattinetti)
Ensihoidon koulutusohjelma, ensihoitaja (Opintoluotsi)

Ammattikorkeakoulututkinnot
Terveydenhuollon ammatit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Cuthbert Sebastian

Sir Cuthbert Montraville Sebastian (1921 – 25. maaliskuuta 2017 Basseterre) oli Saint Kitts ja Nevisin kenraalikuvernööri vuosina 1996–2013. Hän opiskeli Mount Allisonin yliopistossa, New Brunswickissa ja valmistui kirurgiksi. 

Cuthbertin edeltäjä kenraalikuvernöörinä oli sir Clement Arrindell.

Lähteet

Saintkittsnevisläiset henkilöt
Kenraalikuvernöörit
Vuonna 1921 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Club for Five

Club for Five on Helsingissä vuonna 2000 perustettu suomalainen a cappella -lauluyhtye. Yhtyeen erikoisuutena on instrumentaalinen lähestyminen laulamiseen, ikään kuin ihmisäänellä "soittaminen". Erityisesti erilaisten lyömäsoitinten jäljittely ihmisäänellä ja niin sanottu beatboxing on tyypillistä Club for Fivea. Yhtye voitti Tampereen Sävel -yhtyelaulukilpailun vuonna 2001. Yhtye on keikkaillut Suomen lisäksi myös ulkomailla, muun muassa Kiinassa, Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa.

Yhtye on julkaissut seitsemän studioalbumia ja niistä viisi myynyt kultaa.

Kokoonpano
Yhtyeen alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat Ninni Poijärvi, Susanna Lukkarinen (o.s. Hietala), Jouni Kannisto, Tuomas Ahola ja Tuukka Haapaniemi. Sopraanona toiminut Poijärvi jätti yhtyeen ja siirtyi soolouralle keväällä 2005. Poijärven tilalle yhtyeeseen nousi Maija Sariola (o.s. Kinnunen). Syyskaudella 2007 Maija Sariolan sijaisena toimi Eeppi Ursin. 3. tammikuuta 2011 uutisoitiin Tuomas Aholan ja Susanna Hietalan jättäneen yhtyeen ja Eeppi Ursinin ja Juha Viitalan korvanneen heidät. 10. kesäkuuta 2013 yhtye ilmoitti Eeppi Ursinin jättävän yhtyeen ja hänen tilalleen yhtyeeseen palasi perustajajäsen Susanna Lukkarinen.

Nykyinen kokoonpano
 Maija Sariola, sopraano (2005–)
 Saima Haapanen, altto (2022–)
 Jouni Kannisto, tenori (2000–)
 Tuukka Haapaniemi, basso (2000–)
 Juha Viitala, baritoni (2011–)

Entiset jäsenet 
 Tuomas Ahola (2000–2011)
 Eeppi Ursin (2007, 2011–2013)
 Ninni Poijärvi (2000–2005)
 Susanna Lukkarinen, altto (2000–2011, 2013–2021)

Diskografia

Albumit

Livealbumit

Kokoelmat

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen kotisivut

Suomalaiset lauluyhtyeet
Mateus

Mateus on portugalilainen roséviini. Se kehitettiin vuonna 1942. Tuottaminen aloitettiin toisen maailmansodan loppuvaiheilla. 1980-luvun lopulla Mateus muodosti yli 40 % kaikista Portugalista muihin maihin viedyistä pöytäviineistä. Tuotteen omistaa perheyhtiö SOGRAPE.

Roséviinit
Portugalilaiset viinit
Mark Snow

Mark Snow (alk. Martin Fulterman, s. 26. elokuuta 1946 New York) on yhdysvaltalainen säveltäjä, joka on säveltänyt musiikkia erityisesti elokuviin ja TV-ohjelmiin. Hän on säveltänyt muun muassa sarjan Salaiset kansiot tunnusmusiikin ja musiikin sarjaan Smallville. Snow on työskennellyt yli sadassa elokuvassa, sarjassa ja tietokonepelissä.

Mark Snow on ollut 15 kertaa Emmy-ehdokkaana ja voittanut 30 ASCAP-palkintoa.

Aiheesta muualla

Biografia

Yhdysvaltalaiset säveltäjät
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Salif Keïta

Salif Keïta (s. 25. elokuuta 1949 Djoliba, Mali) on kansainvälisesti tunnettu afropop-laulaja ja lauluntekijä. Hän on albiino ja sanoo olevansa Malin valtakunnan perustajan Sundiata Keïtan jälkeläinen.

”Afrikan kultaiseksi ääneksi” kutsutun Keïtan lauluääntä on kuvattu korkeaksi ja surusävytteiseksi. Musiikin on sanottu muistuttavan nigerialaisen Fela Kutin tyyliä, mitä Keïta piti Suomen-vierailunsa yhteydessä 1991 ymmärrettävänä, koska Nigerian kulttuuri on paljolti peräisin Malista. Alueen perinnesoitinten koran ja balafonin sijasta Keïta käyttää länsimaisia soittimia, kuten syntetisaattoreita. Helsingin Sanomien Harri Uusitorppa kirjoitti artistin kahden ensimmäisen albumin perusteella vuonna 1989, ettei mikään afrikkalainen populaarimusiikki ennen Keïtaa ole hänestä kuulostanut yhtä modernilta ja työstetyltä.

Diskografia 
Soro - 1987 - Mango
Ko-Yan - 1989 - Mango
Amen - 1991 - Mango
Destiny of a Noble Outcast - 1991 - PolyGram
Folon - 1995 - Mango
Rail Band - 1996 - Melodie
Seydou Bathili - 1997 - Sonodisc
Papa - 1999 - Blue Note
Sosie - 2001 - Mellemfolkeligt 
Moffou - 2002 - Universal Jazz France
The Best of the Early Years - 2002 - Wrasse
Remixes from Moffou - 2004 - Universal Jazz France
M'Bemba - 2005 - Universal Jazz France
Différence - 2009 - Decca
Talé - 2012 - Universal France

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Universal Music France – Salif Keïta  

Malilaiset laulajat
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Albiinot
Hip hop lindy

Hip hop lindy (myös ghetto swing tai hip hop swing) on swing-tanssi, joka on yhdistelmä hip hoppia ja lindy hoppia. Tanssin jalkatekniikka ja rytmi perustuvat hip hoppiin, kun taas paritanssille ominaiset kuviot tulevat suoraan perinteisistä swingtansseista. Tyyliltään hip hop lindy poikkeaa silti muista perinteisistä tansseista, koska sille on ominaista hiphopmainen energisyys ja rentous.

Hip hop lindyssä pojilla on viejän rooli, ja siinä opetellaan kuvioita, joita tanssitaan poikien haluamassa järjestyksessä. Mutta vaikka pojat vievät, niin tyttöjen rooli ei ole vain seurata. Tilaa omalle tulkinnalle jää rajattomasti. 

Tanssia voidaan tanssia discoissa, koulubileissä ynnä muissa nuorisojuhlissa ja varusteiksi käyvät mitkä tahansa rennot vaatteet ja kengät, joissa on helppo liikkua.

Tanssin historiaa 
 
Historia sijoittuu Yhdysvaltoihin, jossa nuoriso omaksui vaikutteita vanhoista swing-tansseista ja alkoi kehittää omaa tanssiaan, jota voitaisiin tanssia nykymusiikkiin. Tanssi on viiteenkymmeneen vuoteen ensimmäinen paritanssi, joka on kehittynyt senhetkisen nuorison keskuudessa ja jota tanssitaan nykymusiikkiin.  

Hip hop
Rock'n'swing-tanssit
Laskiaispulla

Laskiaispulla on pulla, joka on nykyään täytetty kermavaahdolla ja joko mantelimassalla tai hillolla. Se on muunnelma saksalaisesta Heißweckesta. Alkuperäisen ruotsalaisen 1700-luvulta olevan reseptin mukaan (nykymaun mukaan vain vähän) makeisessa laskiaispullassa ei ollut mitään täytettä, ja se tarjottiin lämpimässä maidossa syvällä lautasella. Näin se syötiin usein Suomessakin maaseudulla vielä 1900-luvulla. 

Mantelimassaa lisättiin vasta 1800-luvun lopussa. Konditoriat lisäsivät kermavaahtoa vasta 1900-luvulla. Laskiaispullia on tarjoiltu lämpimässä maidossa jo 1700-luvulla vuoden ajasta riippumatta jälkiruokana rikkaille. Pulla leivottiin hienoista valkoisista vehnäjauhoista, joihin vain varakkailla oli varaa. Mausteina käytettiin siihen aikaan joskus vähän suolaa (nykymaun mukaan vain vähän) makean pullan vastapainoksi ja joillakin Ruotsin alueilla kanelia. 

Laskiaispullat levisivät Suomeen vasta 1900-luvun alkupuoliskolla ja alun perin vain ruotsinkielisten rannikkoseuduille. Pulavuosina mantelimassa on korvattu usein hillolla mantelimassan vaikean saatavuuden ja korkean hinnan vuoksi, mutta ruotsinkielisissä suomalaisissa perheissä mantelimassa on edelleen tavallisempi. Alkuperämaassa Ruotsissa täytteenä on aina mantelimassaa, mutta hilloversioita löydetään Suomen lisäksi usein myös Norjasta ja Tanskasta.

Laskiaispulla on perinneleivos, ja sitä syödään laskiaisena, kuten myös hernekeittoa.

Suomalaistyyppinen laskiaispulla tunnetaan myös Ruotsissa, jossa sen nimi on semla. Virossa tunnetaan se nimellä vastlakukkel.

Lähteet 

Pullat
Laskiainen
Suomalainen keittiö
Ruotsalainen keittiö
Bill Rowling

Sir Wallace Edward ”Bill” Rowling (15. marraskuuta 1927 – 31. lokakuuta 1995) oli uusiseelantilainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä runsaan vuoden ajan vuosina 1974–1975.

Rowling syntyi Motuekassa. Hän opiskeli Nelson Collegessa ja Canterburyn yliopistossa. Hänet valittiin maansa pääministeriksi Norman Kirkin kuoltua vuonna 1974. Hän toimi virassaan joulukuuhun 1975 saakka, jolloin hänet korvasi Robert Muldoon. Ennen pääministerin virkaansa Rowling oli toiminut muun muassa Uuden-Seelannin talousministerinä. Hän kuoli syöpään vuonna 1995.

Rowling oli vuodesta 1951 lähtien naimisissa Glen Elna Reevesin kanssa. He saivat neljä lasta.

Uuden-Seelannin pääministerit
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Uvs Nuur

Uvs Nuur (, ,  ) on järvi Keski-Aasiassa. Se sijaitsee pääosin Mongoliassa, mutta osittain myös Tuvan tasavallan alueella  Venäjällä. Järven pinta-ala on 3 350 neliökilometriä ja se on Mongolian suurin järvi. Järvi sijaitsee 759 metriä merenpinnan yläpuolella. Sen keskisyvyys on 6 metriä. Uvs Nuurilla ei ole laskujokea ja sen vesi on hyvin suolaista. Järveen virtaa jokia idästä Hangaivuorilta ja lännestä Altailta. Järvi on Uvs Nuurin altaan keskus. Allas lisättiin vuonna 2003 Unescon maailmanperintöluetteloon.

Sijainti, koko ja geologia 

Uvs Nuur sijaitsee ylänköalueella Mongoliassa ja pieneltä osaltaan Venäjällä. Se on Mongolian suurin järvi, ja sen pinta-ala on 3 350 neliökilometriä. Se on 759 metrin korkeudessa, ja sen keskisyvyys on vain 6 metriä. Sen pituus on 84 kilometriä ja leveys 79 kilometriä.

Uvs Nuur on historiansa aikana ollut paljon suurempi. Suurimmillaan se on ollut 35 500 neliökilometrin laajuinen ja 740 metriä syvä. Muinainen maankohoaminen kuitenkin erotti Uvs Nuurin ja sen eteläpuolelle muodostuneen Kirgis Nuurin altaan, mikä aiheutti myös veden vähenemisen. Alueen kuivuminen ja haihtuminen ovat hiljalleen laskeneet Uvs Nuurin pintaa ja aiheuttaneet sen suolaisuuden. Uvs Nuurin suolaisuus vaihtelee 3 ja 35 ppt:n välillä.

Uvs Nuur on laskujoeton järvi, ja se saa vetensä ympäröivä allasta reunustavilta vuorilta. Altaan länsipuolella on Altai ja itäpuolella Hangaivuoret. Hangaivuorilta Uvs Nuuriin laskevat Baruntara Gol, Nariin Gol ja Tesiin Gol sekä Altailta Harhiraajoki ja Sangil Gol.

Luonto 
Uvs Nuur on merkittävä muuttolintujen lehvädyspaikka. Siellä elää noin 46 vesilintua, mutta 215 lintulajia käy järvellä muuttojen aikana. Järvi ja sen ympäristö on luokiteltu Ramsarin sopimuksen alaiseksi merkittäväksi kosteikoksi. Järven lintulajeja ovat muun muassa uhanalaiset valkopääsorsa ja joutsenhanhi. Sen kalalajistoon kuuluvat puolestaan kotoperäiset särkiin kuuluvat Oreoleuciscus-suvun kalat altainseipi, O. pewzowi ja O. humilis.

Lähteet 
Florín Beltrán, Máximo: ”Uvs Nuur, Lake”. Teoksessa

Viitteet

Aiheesta muualla

UNESCOn sivu Uvs Nuurin altaasta

Mongolian järvet
Tuvan järvet
Suolajärvet
Unescon maailmanperintökohteet Mongoliassa
Mongolian ja Venäjän raja
Pauli Pursiainen

Pauli Päiviö Pursiainen (s. 9. kesäkuuta 1949 Kalajoki) on suomalainen entinen aitajuoksija ja liikennelentäjä.

Pursiainen voitti 110 metrin aitajuoksun Suomen mestaruuden vuosina 1972 ja 1973, molempina vuosina ajalla 14,4 sekuntia.. Hallissa hän voitti 60 metrin aitojen SM-kultaa vuonna 1971.

Münchenin olympialaisten 1972 jälkeen Pursiainen avioitui pikajuoksija Mona-Lisa Pursiaisen (1951–2000) kanssa. Urheilu-uransa jälkeen hän valmistui Finnairin ilmailuopistosta vuonna 1974 ja työskenteli tämän jälkeen Finnairin palveluksessa liikennelentäjänä.

Lähteet 

Suomalaiset pika-aitajuoksijat
Suomalaiset siviililentäjät
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Pentaani

Pentaani eli n-pentaani (C5H12) on suoraketjuinen alkaani sekä normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste. Pentaanin rakennekaava on CH3(CH2)3CH3, moolimassa 72,2 g/mol, sulamispiste −129 °C, tiheys 0,63 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), kiehumispiste 36 °C, itsesyttymislämpötila 460 °C ja CAS-numero 109-66-0. Pentaani liukenee erittäin hyvin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, etyylieetteriin, asetoniin, bentseeniin ja kloroformiin. Yhdiste reagoi voimakkaiden hapettimien, kuten perkloraattien ja nitraattien, kanssa. 

Pentaania erotetaan maaöljystä tai -kaasusta tislaamalla. Se ja sen isomeeri isopentaani voidaan erottaa toisistaan erotuskolonnien tai molekyyliseulojen avulla. Pentaania käytetään teollisuusliuottimena, mutta tärkein käyttökohde on happokatalysoitu isomeroituminen isopentaaniksi. Sitä voidaan käyttää myös laboratoriokemikaalina sekä polymeeriteollisuudessa esimerkiksi polystyreenin ja polyuretaanin vaahdotuksessa.

Pentaanin isomeerisiä muotoja ovat isopentaani (2-metyylibutaani) ja neopentaani (2,2-dimetyylipropaani).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kemian työsuojeluneuvottelukunta (KETSU): Pentaani
Onnettomuuden vaaraa aiheuttavat aineet, Työterveyslaitos: Pentaani
PubChem: Pentane 
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): n-Pentane 
ChemBlink: Pentane 
Pherobase: Floral Compound - 5Hy 

Alkaanit
Robert Kotšarjan

Robert Sedraki Kotšarjan (, s. 31. elokuuta 1954) oli Armenian toinen presidentti vuosina 1998–2008. Hän oli myös Vuoristo-Karabahin presidenttinä 1994– ja Armenian pääministerinä 1997–1998.

Kotšarjan on kotoisin Stepanakertista, Vuoristo-Karabahin pääkaupungista, joka kuului Azerbaidžanin neuvostotasavaltaan. Hän palveli Neuvostoliiton armeijassa 1972–1974 ja valmistui Jerevanin polyteknillisestä instituutista sähkötekniikan osastolta erinomaisin arvosanoin 1982. Hän oli poliittisesti aktiivinen ja liittyi kommunistipuolueeseen ja toimi silkkitehtaiden komiteassa 1987–1989. Hän erosi puolueesta 1989.

Hän toimi Karabahin komiteassa, jonka tavoitteena oli irrottaa armeenien asuttama Vuoristo-Karabah Azerbaidžanista. Hänet valittiin edustamaan Karabahia Armenian korkeimpaan neuvostoon 1989–1994 ja nimettiin sen presidiumiin. Vuonna 1991 hänet valittiin Vuoristo-Karabahin korkeimpaan neuvostoon. Kun Vuoristo-Karabahin sota puhkesi vuonna 1992 Kotšarjan nimettiin Karabahin puolustuskomitean johtoon ja maan pääministeriksi. Vastahyökkäyksen jälkeen Karabah hallitsi aluettaan ja ympäröiviä alueita. Joulukuussa 1994 Vuoristo-Karabahin korkein neuvosto valitsi hänet vasta luotuun tasavallan presidentin tehtävään. Hänet valittiin uudelleen marraskuussa 1996.

Armenian presidentti Levon Ter-Petrosjan nimitti sotasankari Kotšarjanin Armenian pääministeriksi 20. maaliskuuta 1997. Azerbaidžanissa tekoa pidettiin provokaationa. Ter-Petrosjan ilmoitti syyskuussa 1997 hyväksyvänsä ETYJin rauhansuunnitelman, joka edellytti armenialaisten vetäytymistä puskurivyöhykkeeltä Vuoristo-Karabahin ulkopuolelta. Kotšarjanin johtamat kansallismieliset arvostelivat suunnitelmaa ja monet tasavaltalaisblokin edustajista kääntyivät presidenttiä vastaan. Suosionsa menettänyt Ter-Petrosjan erosi 3. helmikuuta 1998, jolloin Kotšarjanista tuli virkaatekevä presidentti.

Ylimääräiset presidentinvaalit järjestettiin 16. maaliskuuta 1998. Ensimmäiseltä kierrokselta jatkoon pääsivät Kotšarjan ja Karen Demirtšjan. Kotšarjan voitti 30. maaliskuuta toisen kierroksen. Hänet valittiin uudelleen 5. maaliskuuta 2003.

Kotšarjan jatkoi neuvotteluja Azerbadžanin İlham Əliyevin kanssa Vuoristo-Karabahin tilanteesta. Hän ei kuitenkaan kannata ETYJin kehittelemää rauhansuunnitelmaa. Hän on ehdottanut yhteistyön tiivistämistä IVY:n maiden kanssa ja yhtenäistänyt Vuoristo-Karabahin ja Armenian taloutta ja koulutusta. Kotšarjanin hallitus on vaatinut Turkkia tunnustamaan armenialaisten kansanmurhan 1915.

Vaalit seuraavan presidentin valitsemiseksi järjestettiin 19. helmikuuta 2008. Voittajaksi julistettiin pääministeri Serž Sargsjan, joka sai ensimmäiselle kierroksella yli puolet äänistä. Opposition edustajat kiistivät tuloksen ja järjestivät mielenosoituksia, kunnes 1. maaliskuuta 2008 Kotšarjan määräsi maahan poikkeustilan. Yhteenotossa poliisin ja mielenosoittajien välillä sai surmansa kahdeksan ja panssarivaunut tuotiin pääkaupungin kaduilla pitämään yllä järjestystä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 http://www.president.am/   
 Robert Kocharian - Armenia's new president? (BBC)

Armenian presidentit
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Charleroi

Charleroi (vallon. Tchålerwè) on kaupunki Belgian Vallonian alueella Hainaut’n provinssissa. Kaupungissa on arviolta 202 182 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 102,1 neliökilometriä. Kaupungin asukastiheys on siten 1 980,2 asukasta neliökilometrillä. Charleroi on asukasluvultaan Vallonian suurin ja Belgian kolmanneksi suurin kaupunki.

Kaupunki on saanut nimensä Charnoy-nimisestä kylästä. Vuonna 1666 espanjalaiset rakensivat sinne linnakkeen, joka nimettiin Charleroiksi Espanjan kuningas Kaarle II:n mukaan.

Charleroi on tärkeä metalliteollisuuskaupunki. Sen ympäristössä on huomattavia kivihiiliesiintymiä, mutta runsaiden kuonakasojen todistama aktiivinen kaivostoiminta on nykyään tyrehtynyt. 

Hollantilaisen De Volkskrant -lehden äänestyksessä Charleroi valittiin maailman rumimmaksi kaupungiksi vuonna 2008. The Telegraph nimesi sen Euroopan masentavimmaksi kaupungiksi. Se tuli tunnetuksi murhaaja Marc Dutroux'n kotikaupunkina. Turistioppaat ovat pyrkineet ottamaan kaiken irti kaupungin huonosta maineesta, ja he järjestävät kiertokäyntejä, joissa vierailijoille esitellään vain kaupungin huonoimpia puolia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kaupungin internetsivut

Belgian kaupungit
Hainaut'n kunnat
Phoenix (täsmennyssivu)

Phoenix voi tarkoittaa seuraavia asioita:

 Phoenix, Arizonan pääkaupunki Yhdysvalloissa
 Phoenix, taatelit, kasvisuku palmukasvien (Arecaceae) heimossa
 Phoenixsaaret
 Phoenix, avaruusluotain
 Phoenix, purettu rakennus Turussa
 Phoenix, vuoden 1980 videopeli
 Phoenix Foundation, kuvitteellinen säätiö televisiosarjassa Ihmemies MacGyver
 Phoenix, Mozilla Firefox -selaimen aiempi nimi

Urheilujoukkueita 

 Manchester Phoenix, englantilainen jääkiekkojoukkue
 Sherbrooke Phoenix, kanadalainen juniorijääkiekkojoukkue
 Wellington Phoenix FC, uusiseelantilainen jalkapalloseura

Henkilöitä 

 Beth Phoenix (oik. Elizabeth Kocanski, s. 1980), yhdysvaltalainen showpainija
 Joaquin Phoenix (s. 1974), yhdysvaltalainen näyttelijä
 River Phoenix (1970–1993), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Phoenix Marie, oik. Melissa Marie Hutchison (s. 1981), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Paul Phoenix, Tekken-pelisarjan hahmo

Musiikki 

 Phoenix, ranskalainen rock-yhtye
 Phoenix, Dreamtalen albumi
 Phoenix, Agathodaimonin albumi
 "Phoenix", Stratovariuksen kappale albumilta Infinite

Yhtiöitä 

 Phoenix Group, mm. suomalaisen Tamron saksalainen omistajakonserni
 Phoenix Contact, kansainvälinen sähköliitäntätekniikka-, ylijännitesuojaus- ja automaatioyhtiö
 Phoenix Pictures, yhdysvaltalainen elokuvayhtiö

Aluksia 

 USS Phoenix (CL-46), Yhdysvaltain laivaston risteilijä (myöhemmin Argentiinan ARA General Belgrano)
 USS Phoenix (SSN-702), Yhdysvaltain laivaston ydinsukellusvene
 AIM-54 Phoenix, yhdysvaltalainen ilmataisteluohjus

Katso myös 

 Feeniks, useita merkityksiä
 Foiniks, useita merkityksiä
Vibrasphere

Vibrasphere on ruotsalainen progressiivista psytrancea tuottava yhtye, jonka jäsenet ovat Rickard Berglöf ja Robert Elstrel.

Diskografia

Albumit
 2000: Echo
 2003: Lime Structure
 2006: Archipelago
 2007: Exploring the Tributaries
 2008: Lungs Of Life

Vinyylit
 1999: The Open Sphere
 1999: Nowhere
 2000: Mental Mountain
 2001: Airfield
 2002: Niño Loco
 2003: Stereo Home
 2003: Lime Remixes
 2006: Archipelago
 2016: Early Years

Aiheesta muualla 
 Vibrasphere Discogs.comissa

Ruotsalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Progressiivinen psytrance
Vuoden eteläpohjalainen kylä

Vuoden eteläpohjalainen kylä on kunnianimitys, jonka on saanut vuodeksi kerrallaan yksi Etelä-Pohjanmaan kunnissa oleva kylä vuodesta 1996 (kylää ei valittu 1998, vaan annettiin kunniamaininta). Vuoden eteläpohjalaisen kylän valitsee Eteläpohjalaiset Kylät -yhdistys.

Vuoden eteläpohjalaiset kylät

Vuoden eteläpohjalaisiksi kyliksi ovat tulleet valituiksi seuraavat kylät:

 1996: Hakojärvi, Töysä
 1997: Tuurala, Isokyrö
 1999: Koskue, Jalasjärvi
 2000: Kattelus, Alavus
 2001: Hyyppä, Kauhajoki
 2002: Ruotsala, Kauhava
 2003: Tuiskula, Kurikka
 2004: Myrkky, Karijoki
 2005: Kankaankylä, Ylihärmä
 2006: Nummijärvi, Kauhajoki
 2007: Tainuskylä, Jurva
 2008: Ruona, Kuortane
 2009: Nopankylä, Ilmajoki

 2010: Ahonkylä, Ilmajoki
 2011: Kitinoja, Seinäjoki (Ylistaro)
 2012: Sydänmaa, Alavus
 2013: Keskikylä, Jalasjärvi
 2014: Itäkylä, Lappajärvi
 2015: Yliluoma, Kauhava (Ylihärmä)
 2016: Mäenpää, Kauhava
 2017: Könni, Ilmajoki
 2018: Luoma-aho, Alajärvi 
 2019: Ilvesjoki, Kurikka (Jalasjärvi)
 2020: Kainasto, Seinäjoki (Ylistaro)
 2021: Kätkänjoki, Alavus

Lähteet
Henry Sewell

Henry Sewell (7. syyskuuta 1807 Newport, Englanti – 14. toukokuuta 1879 Cambridge, Englanti) oli uusiseelantilainen poliitikko ja lakimies. Hän toimi maansa ensimmäisenä pääministerinä.

Sewell syntyi Wightsaarella Englannissa. Hän siirtyi Christchurchiin 2. helmikuuta 1853. Hän pääsi parlamenttiin ja toukokuussa 1856 hän toimi kolmentoista päivän ajan Uuden-Seelannin pääministerinä. Sewell vetäytyi politiikasta vuonna 1873 ja palasi Englantiin. Hän kuoli Cambridgessä 14. toukokuuta 1879.

Uuden-Seelannin pääministerit
Vuonna 1807 syntyneet
Vuonna 1879 kuolleet
Joseph Ward

Sir Joseph George Ward (26. huhtikuuta 1856 – 8. heinäkuuta 1930) oli Uuden-Seelannin pääministeri vuosina 1906–1912 ja 1928–1930.

Ward syntyi vuonna 1856 Melbournessa, Australiassa. Hänen perheellään oli irlantilaisia sukujuuria. Wardin isä kuoli vuonna 1860, minkä jälkeen häntä kasvatti hänen äitinsä Hannah. Perhe muutti vuonna 1863 Uuteen-Seelantiin. 

Ward pääsi parlamenttiin vuonna 1887. Hän nousi vuonna 1906 maansa pääministeriksi. Hän toimi virassaan, kunnes erosi vuonna 1912. Toisen kerran Ward toimi pääministerinä vuosina 1928–1930. Silloin hän joutui eroamaan sairauden takia. Ward kuoli vuonna 1930 Wellingtonissa. 

Uuden-Seelannin pääministerit
Vuonna 1856 syntyneet
Vuonna 1930 kuolleet
Willy and the Poor Boys

Willy and the Poor Boys on amerikkalaisen rock-yhtyeen Creedence Clearwater Revivalin studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 1969. Sen tunnetuimmat kappaleet ovat ”Down on the Corner”, ”Fortunate Son” ja ”The Midnight Special”.

Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut John Fogerty, ellei toisin mainita.''

A-puoli
 
 
 
 
 
B-puoli

Singlet

”Down on the Corner” / ”Fortunate Son” (1969)

Kokoonpano
John Fogerty – soolokitara, piano, laulu
Tom Fogerty – komppikitara, taustalaulu
Stu Cook – basso, taustalaulu
Doug Clifford – rummut, pyykkilauta, perkussio

Lähteet

Creedence Clearwater Revivalin albumit
Vuoden 1969 albumit
Proud Mary

Proud Mary on rock-yhtye Creedence Clearwater Revivalin kappale, jonka sävelsi ja sanoitti John Fogerty vuonna 1968. Kappale julkaistiin tammikuussa 1969 singlenä ja yhtyeen toisella albumilla Bayou Country. Kappale nousi singlelistan kakkoseksi ja nosti CCR:n suosituksi yhtyeeksi.

Historia
CCR:n laulaja-kitaristi John Fogerty alkoi kirjoittaa ”Proud Marya” 22-vuotiaana saatuaan armeijasta vapautuskirjeen kesällä 1968. Vapautuksestaan innostuneena Fogerty soitteli kotonaan Rickenbacker-kitaraansa ja keksi tunnetilaansa sopivia rivejä, kuten ”Left a good job in the city”. Laulun riffin hän keksi Beethovenin viidennen sinfonian innoittamana. Sanapari ”big wheel” sai laulun kertomaan siipiratasaluksesta. Fogertylla oli vanhassa muistikirjassaan sanapari ”Proud Mary”, jota hän oli pitänyt hyvänä laulun nimenä, vaikka hän ei ollut vielä sen keksiessään tiennyt, mitä se voisi tarkoittaa. Tehdessään laulua hän löysi sanaparin kirjoistaan ja nimesi laulunsa laivan Proud Maryksi. Tehtyään laulusta puolivalmiin luonnoksen Fogerty tunsi kirjoittaneensa parhaan laulunsa, hitin ja klassikon.

CCR levytti ”Proud Maryn” lokakuussa 1968 Los Angelesissa RCA:n studioilla. Ääniteknikkona toimi Hank McGill. Fogerty ei ollut tyytyväinen yhtyetovereidensa taustalauluun, joten hän lauloi itse kaikki kappaleen taustalaulut. Tämä suututti muut jäsenet, ja Fogertyn mukaan tapaus oli yhtyettä myöhemmin vaivanneiden sisäisten erimielisyyksien alkusysäys.

”Proud Mary” julkaistiin tammikuussa 1969 kahden A-puolen singlenä, jonka toisella puolella oli ”Born on the Bayou”. Kappale nousi Yhdysvaltain listalla sijalle kaksi. Singlen menestys teki CCR:stä nopeasti hyvin suositun yhtyeen.

Coverit
Kappaleesta on tehty useita cover-versioita. Englanniksi kappaleen ovat levyttäneet muun muassa Ike & Tina Turner sekä Elvis Presley. 
Suomeksi kappaleen ovat levyttäneet
 Erkki Liikanen ja Vesa Enne nimellä Kuljen Kuljen vuonna 1971
 Tapani Kansa nimellä Svengi Mary vuonna 1971
 Kari Peitsamo nimellä Vellamo-laiva vuonna 1982
 Peipposet nimellä Kotkan Kerttu vuonna 1987
 Turo's Hevi Gee nimellä Rullaan joen rantaan vuonna 1989
 Rokki-Kokki nimellä Pyörin pitkin Jokee vuonna 1997
 Freud Marx Engels & Jung nimellä Paha Mari vuonna 2001
 Jukka Moilanen (Jusu) vuonna 2012.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomalaisen musiikin tietokanta

Creedence Clearwater Revivalin kappaleet
Vuoden 1969 kappaleet
Hotelli Hannikainen

Hotelli Hannikainen on vuonna 1976 julkaistu Hectorin albumi. Levy on artistin countryvaikutteisin, ja se sisältää "Kaipaavan haavanlehtisen" ja "Hannikaisen baarin" kaltaisten hittien ohella myös englanninkielistä materiaalia.

Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Hector, ellei toisin mainita. Sovituksista vastaavat yhdessä Antero Jakoila ja Hector.

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

LP-levyn A-puoli päättyy kappaleeseen "Fly back home (Osa I)".

Singlet
 Jokamiehen Fjonga / Snadi kundi stadista
 Kaipaava haavanlehtinen / Hannikaisen baari
 Lola / Tuu takaisin

Kokoonpano
 Hector  -  laulu, akustinen kitara (1,5,7,11), sähkökitara (3)
 Antero Jakoila  -  akustinen kitara, sähkökitara, mandoliini (2, 8), slide (3), 12-kielinen kitara (9)
 Antero Päiväläinen  -  rummut (1–4,6,7,10)
 Heikki Virtanen  -  basso (1–3,6–10)
 Pekka Pöyry  -  saksofonit (1)
 Esa Kotilainen  -  piano (1), strings (3,9), moog (3,10), haitari (8), urut (10)
 Roope Koistinen  -  lyömäsoittimet (1,5,11)
 Maarit ja Freeman  -  kuoro (1,2,4,7,9,10)
 Seppo Hovi  -  haitari (2), piano (3,4,6,7)
 Rauno Lehtinen  -  mandoliini (2)
 Janne Ödner  -  sähkökitara, loppusoolo (2)
 Heimo Holopainen  -  basso (4)
 Ray Rabb  -  pedal-steel-kitara (4,7,10)
 Eeki Mantere  -  sähkökitarasoolot, laulu (6)
 Pirjo Bergström  -  piano (8,9)
 Ronnie Österberg  -  rummut (8,9)
 Harri Saksala  -  huuliharppu (10)

Lähteet 
 Hector LP Hotelli Hannikainen (Love Records LRLP 182) 1976

Viitteet 

 Hectorin albumit
 Vuoden 1976 albumit
Love Recordsin albumit
ATIS

ATIS eli automatic terminal information service on ilmailussa käytetty automaattinen nauhoitettu radiolähete. ATIS-tiedote voi sisältää tietoja lentokentällä vallitsevista sääoloista, kuten tuulen voimakkuudesta, tuulen suunnasta, pilvikorkeudesta, näkyvyydestä, lämpötilasta, kastepisteestä ja ilmanpaineesta. ATIS sisältää tietoja myös käytettävästä kiitotiestä, lähestymismenetelmästä sekä muista asioista, jotka lentäjän tulee huomioida. ATIS-palvelu löytyy yleensä vilkkaimmilta lentokentiltä.

ATIS-tiedote voidaan välittää myös ACARS-viestinä, jolloin siitä käytetään termiä D-ATIS (Digital ATIS).

Lähetteen sisältö 

Ilmailu
Kameraalinen

Kameraalinen ( 'hovin talousvirasto') tarkoittaa julkiseen talouteen ja hallintoon liittyviä asioita. Julkiseen talouteen kuuluvat verotusasiat ja monet tilinpitoon liittyvät hallintoasiat.

Kameraalitieteet
Kameraalitieteisiin kuuluivat ne tieteenhaarat, jotka käsittelivät valtiontalouden perusteita eli hallitsijan kamarin hoitoa ja kartuttamista. Ne kehittyivät Saksassa 1600-luvulla. Kameraalitieteet jaettiin kameralistiikkaan ja kameraalilainoppiin. Edellisestä on kehittynyt nykyinen finanssioppi ja jälkimmäisestä finanssi(hallinto)oikeus.

Kameraalitutkinto
Kameraalitutkinto oli virkatutkinto, joka oli käytössä Ruotsin yliopistoissa (ml. Turun akatemia) 1799–1863. Tutkinto lakkautettiin Suomen tultua suurruhtinaskunnaksi 1809, mutta se palautettiin 1817 eri nimellä. Vanha nimi palasi käyttöön 1828 Keisarillisessa Aleksanterin-Yliopistossa. Tutkinto antoi pätevyyden virkoihin Suomen valtosihteerinvirastossa, senaatin talousosastolla ja yleisessä revisionioikeudessa. Lisäksi tutkinnon suorittanut sai toimia lääninsihteerinä ja lääninkamreerina. Tutkintovaatimuksena oli ylioppilastodistus, tarvittavat siviilioikeudelliset ja tieteelliset tiedot kullekin viralle. Tutkinto jakaantui jossain vaiheessa ylempään ja alempaan tutkintoon ja ne yhdistettiin vuonna 1871 tutkntouudistuksessa.

Uuudistuksen jälkeen kameraalitutkinto oli alempi hallintotutkinto, jonka saattoi suorittaa Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1871–1894. Muut keisarillisen julistuksen 17B/1871 tuntemat tutkinnot olivat yleinen oikeustutkinto ja tuomarintutkinto. Talous- ja hallintolainsäädännön tuntemusta korostavasta kameraalitutkinnosta kehittyi alempi oikeustutkinto (nyk. oikeusnotaari), ja se tuotti kelpoisuuden alempiin hallintovirkoihin. Kameraalitutkinto lakkautettiin keisarillisella julistuksella 35D/1894.

Kameraalihovi
Kameraalihoviksi kutsuttiin Vanhan Suomen veronkanto- ja talousasioita 1700-luvulla hoitanutta virastoa, joka sijaitsi Viipurissa.

Kameraalisiirto
Kameraalisiirrosta säädettiin lailla nro 183/1925. Kun Suomen kunnallista, oikeudellista tai hallinnollista jakoa muutettiin, saattoivat saman tilan eri tilukset joutua eri hallinto- tai tuomiopiiriin. Jos tilan eri tilukset haluttiin erottaa myös kameraalisessa suhteessa toisistaan, piti tehdä kameraalisiirto. Erottamisen suoritti maaherra valtioneuvoston määräyksestä lohkomislainsäädännön mukaisesti. Käytännön työn teki toimitusmaanmittari maaherran määräyksestä.

Kameraalimerkintä
Kameraalimerkinnäksi nimitetään vanhoissa käsikirjoituksissa olevia, myöhemmästä voudinkirjaksi tai muuksi tilikirjaksi sitomisesta johtuvia merkintöjä.

Katso myös
Kameralismi

Lähteet

Hallinto