joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Köysirata

Köysirata on kuljetusväline, jossa voimansiirto on toteutettu kuormaa vetävällä köydellä tai vaijerilla. Periaate on sama kuin hississä, ja usein näiden kahden järjestelmän välinen raja voi olla häilyvä. Köysiradoiksi voidaan kutsua yhtä hyvin vaijerin vetämiä hiihto- ja gondolihissejä kuin vaijerin vetämää katutasolla kiskoilla liikkuvaa raitiovaunua. Vaijeria vetää useimmiten sähkömoottori, aiemmin myös höyrykone.

Köysiradat palvelevat useimmiten matkailua ja ne ovat jo itsessään nähtävyyksiä. Suomessa on hiihtokeskuksissa kymmenittäin hiihtohissejä, mutta muunlaisia köysiratoja Suomessa on vain muutama. Suomen ensimmäinen gondolihissi rakennettiin Levitunturille Kittilään. Suomen ensimainen funikulaari sijaitsee Kolilla, toinen on Turussa, Kakolan funikulaari. San Franciscossa Yhdysvalloissa raitiovaunut liikkuvat katuun upotettujen vaijerien vetäminä. Siellä raitiovaunujen nousemat mäet ovat niin jyrkkiä, ettei vaunujen teräspyörien ja kiskojen välinen kitka riittäisi voimansiirtoon. Toisenlainen ratkaisu tähän olisi kiskojen väliin asennettu hammakisko, jolloin puhutaan hammasradasta.

Köysirata on jo melko vanha kuljetusmuoto. Se on ollut kätevä vuorilla, kun on kuljetettu ihmisiä tai lasteja ylös- tai alaspäin.

Köysiratoja 
Riippuköysirata
Gondolihissi
Hiihtohissi
San Franciscon kaapeliraitiotie (kiskoköysirata)
Funikulaari

Aiheesta muualla 

Rakennukset ja rakennelmat
Joukkoliikenne
Roel Reiné

Roel Reiné (s. 1969 Eindhoven) on alankomaalainen televisio- ja elokuvaohjaaja, joka työskentelee Los Angelesissa.

Uransa alulla Reiné ohjasi synnyinmaassaan televisiosarjoja kuten Wie is de Mol ja SamSam. Vuonna 1999 hänen elokuvansa Palkkana kuolema sai alankomaalaisen Gouden Kalf -palkinnon, ja pian sen jälkeen hän muutti maanmiehensä Paul Verhoevenin kehotuksesta Yhdysvaltoihin. Siellä Reiné pyrki tarttumaan kaikkiin työtilaisuuksiin suuremmin valikoimatta, jotta voisi kokemuksen kautta kehittyä ohjaajana.

Filmografia 
Palkkana kuolema (The Delivery, 1999)
Adrenaline (2003)
Deadwater (2007)
Pistol Whipped (2008)
The Marine 2 (2009)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Roel Reinén kotisivut 

Alankomaalaiset elokuvaohjaajat
Televisio-ohjaajat
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
English Heritage

English Heritage on Ison-Britannian kulttuuriministeriön hallinnoima organisaatio, jonka tehtävänä on säilyttää Englannin historiallista perintöä. Se hoitaa useita historiallisia kohteita Stonehengestä aina Jimi Hendrixin entiseen asuntoon. Tehtäviltään se muistuttaa osittain Suomen museovirastoa. Se hankkii osan tuloistaan nähtävyyksien pääsymaksuina ja rohkaisee ihmisiä "liittymään jäseniksi" eli hankkimaan kanta-asiakaskortin, jolla saa vuosimaksua vastaan etuja.
Tämä toimintatapa on yleinen monille matkailukohteita ylläpitäville englantilaisille järjestöille, mutta toisin kuin esimerkiksi National Trust, joka on riippumaton säätiö, English Heritage on toistaiseksi osa valtionhallintoa, ja se saa vuosittain valtiolta noin 22 miljoonaa puntaa kokoelmansa ylläpitämiseen.

Britannian hallitus on ilmoittanut luopuvansa organisaation rahoittamisesta asteittain kevääseen 2015 mennessä.

English Heritagen projekti Images of England kokoaa kulttuuriperintöä internetiin, ja sen tavoitteena on saada kuva jokaisesta Englannin suojellusta rakennuksesta.
 
English Heritage vastaa sinisten muistolaattojen Blue plaque kiinnittämisestä merkittäville paikoille.

Lähteet

Aiheesta muualla 

English Heritage website
Chief Executive website

Brittiläinen kulttuuri
Kulttuurijärjestöt
For Whom the Bell Tolls

For Whom the Bell Tolls on

, Ernest Hemingwayn romaani
Kenelle kellot soivat}}, Sam Woodin ohjaama elokuva 
”For Whom the Bell Tolls”, Metallican kappale

Katso myös
For Whom the Bells Toll, Derek William Dickin eli Fishin albumi
Serdar Demirel

Serdar Demirel (s. 4. syyskuuta 1983) on turkkilainen pistooliampuja.

Serdar Demirel saavutti MM-kilpailuissa Lahdessa 2002 poikien sarjassa pronssia 50 m pistoolissa tuloksella 553.

Lähteet
Profiili ISSF Newssissä 
ISSF:n tietokanta

Turkkilaiset ampujat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
The Bernie Mac Show

The Bernie Mac Show on yhdysvaltalainen tilannekomedia. Sarjaa näytettiin FOX-kanavalla 14. marraskuuta 2001 lähtien aina 14. huhtikuuta 2006 asti ja sitä kuvattiin yhteensä 104 jakson ajan. Suomessa sarjaa esitti Sub.

Sarjan pääosassa on tunnettu musta koomikko Bernie Mac, joka esittää lähes itsensä kaltaista hahmoa. Sarjassa hän on sisarensa lasten väliaikainen huoltaja, ja sarjan huumori keskittyy paljolti enon ja lasten väliseen herjanheittoon. Sarjassa käy vieraina kuuluisuuksia, jotka esittävät itseään.

Aiheesta muualla 
 
 Epguides tiivistelmät jaksoista

Tilannekomediat
Yhdysvaltalaiset komediasarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Foxin televisio-ohjelmat
Oksman

Oksman on suomalainen sukunimi. Nimellä on edelleen olemassa myös kirjoitusmuoto Oxman. Sukututkimuksen harrastajat olettavat, että nimi on käännös savokarjalaisesta nimestä Sonninen tai Härkönen.

Oksman-nimiset henkilöt eivät kaikki ole sukua keskenään, koska nimeä on käytetty esimerkiksi sotilasnimenä, jolloin nimi on periytynyt sotilaalta toiselle riippumatta heidän sukulaisuussuhteistaan. Sotilasnimissä nähdään myös suomalaisnimien ruotsinnoksia ja johdannaisia asuinpaikan mukaan. Tällöin ruotsinkielimen sotilaskirjuri kirjasi esimerkiksi Sonnilahdella asuneen talonpojan armeijan rulliin muotoon Oxman. 1600-luvulla Leppävirran seurakunnan kappalainen ja kirkkoherra Klemens Bartholdi käytti myös nimiä Bosphorus ja Oxman.

Nimenmuutoksia 
Sittemmin Oksman-nimiä on suomalaistettu muun muassa Otvaksi, Osmalaksi, Jyrkänteeksi, Otsoksi,  Oksaksi, ja Soisaloksi. Joku on ottanut nimen Lagervall.

Tunnettuja nimen kantajia 
 Elmo Oksman, painonnostaja
 Jaakko Fredrik Lagervall, entinen Oxman (1787–1865), näytelmäkirjailija, majuri
 Hannes Oksman (1903–1919), lähettipoika
 Juhani Oksman (s. 1931), professori
 Ville Oksman (1876–1953), rautasorvari, kansanedustaja (SDP)

Lähteet 
 
 
 
 Mikkonen, Pirjo ja Paikkala, Sirkka: Suomalaiset sukunimet, Weilin+Göös: Keuruu 1993 ISBN 951-35-5566-6.

Viitteet 

Sukunimet
William King (kirjailija)

William John King (s. 1959) on skotlantilainen kirjailija. Hän opiskeli jonkin aikaa Edinburghin yliopistossa. Hän työskenteli eri ammateissa, kunnes tuli 1989 töihin Games Workshopille. Hän asui Prahassa mutta muutti takaisin Skotlantiin 2006. King on kirjoittanut Warhammer-maailmaan sijoittuvaa Gotrek ja Felix -sarjaa, josta on suomennettu kaksi osaa.

Suomennetut teokset 

 Peikonsurma (sarja: Gotrekin ja Felixin tarina), Turku : Acalla 2001.
 Skaveninsurma(sarja: Gotrekin ja Felixin tarina), Turku : Acalla 2002.

Skotlantilaiset fantasiakirjailijat
Skotlantilaiset tieteiskirjailijat
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Kempeleen Pyrintö

Kempeleen Pyrintö on kempeleläinen vuonna 1926 perustettu urheiluseura. 

Seuran lajeina ovat hiihto, uinti, nyrkkeily ja salibandy. Nyrkkeilytoiminta aloitettiin syksyllä 1971 urheilutalon valmistuttua, ja uintitoiminta vuonna 1997 virkistysuimala Zimmarin avauduttua.

Seuran vuonna 1971 valmistunut urheilutalo sijaitsee Köykkyrin virkistysalueella. Pyrintö ylläpitää Kempeleen kunnan kanssa yhteistyössä talvisin Köykkyrin laskettelu- ja hiihtokeskusta.

Lähteet

Suomalaiset hiihtoseurat
Suomalaiset lentopalloseurat
Suomalaiset uintiseurat
Suomalaiset yleisurheiluseurat
Suomalaiset urheilun yleisseurat
Kempeleläiset urheiluseurat
Vuonna 1926 perustetut urheiluseurat
Mario Bunge

Mario Bunge (21. syyskuuta 1919 – 24. helmikuuta 2020) oli argentiinalainen filosofi ja fyysikko, joka työskenteli Kanadassa. Hänellä on lukuisia kunniatohtorin arvoja. Vuonna 1982 hän sai Asturian ruhtinaan palkinnon.

Bunge oli tuottelias kirjoittaja. Hän kirjoitti yli 400 tutkielmaa ja 80 kirjaa. Bungen pääteos on kahdeksanosainen Treatise on Basic Philosophy (1974–1989), tutkimus aiheista, joita Bunge piti nykyfilosofiassa keskeisimpinä: semantiikka, ontologia, tietoteoria, tieteenfilosofia ja etiikka. Bunge sovelsi ajatteluaan eri luonnontieteiden ja yhteiskuntatieteiden aloille. Bunge kannatti rationalismia, tieteellistä realismia, materialismia ja seurausetiikkaa.

Teoksia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Mario Bungen kotisivu 
 Corazzon, Raul: The Scientific Philosophy of Mario Bunge Theory and History of Ontology 
 Haldane, Maeve: The Philosophical Physicist  McGill News 

Argentiinalaiset filosofit
Argentiinalaiset fyysikot
Ateistifilosofit
Humanistit
Kanadalaiset filosofit
Yli satavuotiaiksi eläneet argentiinalaiset
Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Naturalismi (filosofia)
Societas Sanctae Birgittae

Societas Sanctæ Birgittæ (SSB) on korkeakirkolliseen liikkeeseen kuuluva tertiaarisääntökunnan luonteinen veljistö ja sisaristo sekä papeille että maallikoille Ruotsin kirkossa.

Societas Sanctæ Birgittæ on perustettu 1920 ja sillä on nykyään noin 200 jäsentä. Sitä johtavat konfessori, joka valitaan SSB:n pappien joukosta, sekä superior, joka valitaan sisarten joukosta. SSB:n piispallisena visitaattorina toimi pitkään Bertil Gärtner.

SSB:n pyrkimyksenä on sekä yksilöiden että seurakuntien toteuttama rukouselämän ja ehtoollisenvieton lisääminen ja uudistuminen, saarna ja opetus kuuliaisena Jumalan sanalle ja kirkon tunnustukselle sekä sielunhoidon ja ripin lisääntynyt käyttö. SSB:llä on hyvät suhteet roomalaiskatoliseen Birgittalaissääntökuntaan.

Societas Sanctæ Birgittæ kokoontuu vuosittain yleiskapituliin Vadstenaan, mikä huipentuu pontifikaalimessuun Pyhän Birgitan "taivaallisena syntymäpäivänä" 23. heinäkuuta Vadstenan luostarikirkossa. Lisäksi SSB kokoontuu konventteihin kolme kertaa vuodessa eri puolille maata ja joskus ulkomaille. Sekä yleiskapitulin että konventtien jumalanpalvelukset ovat avoimia kaikille.

SSB:llä on ollut pitkään jäseniä paitsi Tanskassa, Isossa-Britanniassa ja Pohjois-Amerikassa, myös Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa. Jo kaksi vuotta SSB:n perustamisen jälkeen, vuonna 1922, suunniteltiin yhteisön suomalaisen haaran perustamista. Asiaa ajoivat tuolloin Amos Anderson ja turkulainen lehtori Julius Finnberg. He järjestivät Naantalissa vuosittain Birgitta-vesperin vuodesta 1921 vuoteen 1930, kunnes paikallinen kirkkoherra kielsi tilaisuuksien järjestämisen pitäen niitä katolisina. Myös mm. Helsingin Olaus Petri församlingenin kirkkoherra Folke Palmgren ja kanttori Torsten Stenius olivat SSB:n jäseniä. Vuonna 2007 SSB:n kevätkonventti pidettiin Suomessa Nauvossa.

Lähteet

Kirjallisuutta
"Gör också våra kalla hjärtan brinnande." Societas Sanctæ Birgittæ 1920-2020. Ed. by Oloph Bexell, Gunilla Gren-Eklund, Fredrik Samtell and Andreas Wejderstam. Skelleftea: Artos 2020, 550 pages. ISBN 978-91-7777-152-4.
Fredrik Santell, "SSB:s medlemmar; Utländska kopplingar", p. 271–272.
 Societas Sanctæ Birgittæ 1920-1970. Festskrift. 1970
Sigtrygg Serenius: Societas Sanctae Birgittae och kyrkolivet i Finland. s. 65-67
 Societas Sanctæ Birgittæ 1971-1995. Festskrift. 1995
 Bengt Ingmar Kilström: Högkyrkligheten i Sverige och Finland under 1900-talet. Helsingborg 1990, ISBN 91-7830-052-5

Aiheesta muualla
 Societas Sanctae Birgittae
Kuvia SSB:n yleiskapitulista 2007

Ruotsin kirkko
Luterilaiset veljistöt, sääntökunnat ja luostarit
Ruotsalaiset kristilliset järjestöt
Vadstenan historia
Lana Lang

Lana Lang on fiktiivinen hahmo Teräsmies-sarjakuvissa. Hän esiintyi ensimmäisen kerran Superboy #10 vuonna 1950. Hahmon loivat Bill Finger ja John Sikel.

Perinteisesti Lana Lang esitetään nuoren Clark Kentin ihastuksen kohteena aikana jolloin he kumpikin asuivat Smallvillen pikkukaupungissa. Teräsmies-sarjakuvien hopeakaudella hän esiintyi nuoren Teräsmiehen, Teräspojan rinnalla. Nykyisissä sarjakuvissa hän esiintyy vierailevana hahmona Teräsmiehen elämässä. Lana ja Clark ovat todella hyviä ystäviä ja heidän välillään on ollut myös romanttisia tunteita. Nykyisin Lana on kuitenkin aviossa Pete Rossin kanssa ja heillä on Clark-niminen poika.

Annette O’Toole esitti Lana Langia vuoden 1983 Superman III -elokuvassa. Kristin Kreuk näytteli hahmoa Teräsmiehen nuoruusvuosista kertovassa televisiosarjassa Smallville.

Lana Langia näytelleitä 
 Janet Waldo (The Adventures of Superboy 1966-1969)
 Diane Sherry (Teräsmies 1978)
 Annette O’Toole (Teräsmies III 1983)
 Stacy Haiduk (Superboy 1988–1992)
 Emily Procter (Teräsmieheni 1997)
 Kelley Schmidt, Joely Fisher (Teräsmies-animaatiosarja)
 Kristin Kreuk (Smallville 2001-2008, vieraili 2009)

Aiheesta muualla 
 Teräsmiehen kotisivu

DC-universumin sivuhenkilöt
Teräsmies
Planckin periaate

Planckin periaate on tieteenfilosofinen kommentti, jonka mukaan sellaista uutta tietoa, johon sisältyy tieteen paradigman muutos, ei heti hyväksytä, vaan se vaatii sukupolvenvaihdosta. Saksalainen fyysikko ja nobelisti Max Planck kirjoitti omaelämäkerrassaan: "Uusi tieteellinen totuus ei menesty vakuuttamalla vastustajiaan ja saamalla heidät ymmärtämään, vaan pikemminkin koska vastustajat lopulta kuolevat, ja heidän tilalleen tulee uusi sukupolvi, jolle totuus on tuttu.... Kannatuksen siirtyminen paradigmasta toiseen on kääntymyskokemus, johon ei voi pakottaa."

Planckin periaate tuli laajemmin tunnetuksi, kun Thomas S. Kuhn lainasi sitä kuuluisassa teoksessaan Tieteellisten vallankumousten rakenne.

Lähteet 

Tieteenfilosofia
Helsingin Kisa-Toverit

Helsingin Kisa-Toverit (lyhenne HKT) on vuonna 1929 perustettu urheiluseura, jonka vahvimmat lajit ovat olleet koripalloilu ja yleisurheilu.

Historia 
Koripallossa HKT on pelannut koripallon SM-sarjassa 26 pelikautta, joiden aikana se voitti 504:stä ottelusta 300. Seura on voittanut viisi Suomen mestaruutta vuosina 1961–1965, viisi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia. Koripallon Suomen cupin HKT voitti vuonna 1970. Europeleissä seura eteni parhaimmillaan puolivälieriin kauden 1963–1964 Euroopan cupissa. Tällöin se putosi jatkosta hävittyään Simmenthal Milanolle. HKT luopui SM-sarjapaikastaan 15. syyskuuta 1976 vastalauseena koripallon kaupallistumiselle.

Naisten puolella HKT on pelannut pääsarjassa neljä kautta. Vuonna 1967 seuran naisten joukkue voitti ainoan Suomen mestaruutensa. Vuonna 1966 HKT:n naiset voittivat ensimmäisen SM-mitalin, sillä naisjoukkue saavutti SM-pronssia. 

Suomen koripallomaajoukkueessa Tokion olympiakisoissa 1964 oli viisi HKT:n pelaajaa: Liimot, Vartia, Laanti ja Finneman. 

Koripallo ja yleisurheilu ovat lajit, joissa HKT toimii aktiivisesti nykyisinkin.

Pesäpallossa Helsingin Kisa-Toverit voitti kaksi TUL:n mestaruutta, 1932 ja 1935. Seurassa pelasi yksi kaikkien aikojen nopeimmista pesäpalloilijoista, Alpo Savolainen, sekä Ensio Vuorinen.

Entisiä pelaajia 
 Kari Liimo 
 Martti Liimo
 Raimo Vartia
 Pertti Laanti
 Teijo Finneman 
 Kalevi Sarkalahti
 Pertti Hurme
 Viktor Kaltala

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen kotisivu

Suomalaiset yleisurheiluseurat
Helsinkiläiset urheiluseurat
Suomalaiset koripalloseurat
Vuonna 1929 perustetut urheiluseurat
George Etherege

Sir George Etherege (n. 1635 – 10. toukokuuta 1692) oli brittiläinen näytelmäkirjailija. Hänen työtään ovat komediat The Comical Revenge or, Love in a Tub (1664), She Would if She Could (1668) ja The Man of Mode or, Sir Fopling Flutter (1676).

Englantilaiset näytelmäkirjailijat
Vincent D’Onofrio

Vincent Phillip D’Onofrio (s. 30. kesäkuuta 1959 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. D’Onofrio aloitti uransa teatterissa. Vuonna 1983 alkaneella elokuvaurallaan suuresta koostaan tunnettu D’Onofrio on esiintynyt hyvin monipuolisissa rooleissa.

Ura
D’Onofrio syntyi vuonna 1959 Brooklynissa ja varttui Havaijissa, Coloradossa ja Miamissa Floridassa.

D’Onofrio aloitti näyttelijänuransa teatterissa. Hän opiskeli näyttelemistä New Yorkissa American Stanislavsky Theatressa  ja The Actors Studiossa. D’Onofrio sai teatteriurallaan aluksi vain vähäpätöisiä rooleja, kunnes hän alkoi näytellä American Stanislavsky Theatressa vuonna 1984. Hänen ensimmäinen Broadway-roolinsa oli näytelmässä Open Admissions.

D’Onofrion ensimmäinen elokuvarooli oli tuntemattomaksi jääneessä komediassa The First Turn-On! (1983). Hänestä tuli tunnettu näyttelijä alokas Pylen roolistaan Stanley Kubrickin elokuvassa Full Metal Jacket (1987). D’Onofrio lihotti itseään roolia varten 30 kilogrammaa ja laihdutti itsensä takaisin normaalipainoiseksi sen jälkeen.

Full Metal Jacketia seuranneina vuosina D’Onofrio näytteli säännöllisesti monipuolisissa sivurooleissa monessa menestyselokuvassa. Hänen läpimurtoroolinsa pääosanäyttelijänä oli kirjailija Robert E. Howardin roolissa elokuvassa Avara maailma (1996). Hän on näytellyt myös esimerkiksi elokuvissa Men in Black – miehet mustissa, Mystic Pizza, JFK – avoin tapaus, The Player – Pelimies, Ed Wood, The Cell ja The Break-Up.

Televisiossa D’Onofrio on esittänyt esimerkiksi etsivä Robert Gorenia rikossarjassa Kova laki: Rikollinen mieli (2001–2011). Hän on myös esittänyt Kingpiniä Marvel Televisionin Netflix-sarjassa Daredevil (2015–2018) sekä Marvel Studiosin Disney+-sarjoissa Hawkeye (2021), Echo (2023) ja Daredevil: Born Again (2024).

Yksityiselämä 

D’Onofrio on ollut naimisissa hollantilaisen mallin Carin van der Donkin kanssa vuodesta 1997 alkaen. Parilla on kaksi poikaa (s. 1999 ja 2008). Lisäksi D’Onofriolla on vuonna 1992 syntynyt tytär nelivuotisesta suhteestaan näyttelijä Greta Scacchin kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Amerikanitalialaiset
Red Special

Red Special on Queen-yhtyeen kitaristi Brian Mayn rakentama ja käyttämä sähkökitara. Nimi tulee kitaran punaruskeasta väristä. May rakensi kitaran itse, koska hänellä ei ollut varaa haluamaansa Fender Stratocasteriin.

Rakentaminen 
May rakensi Red Specialin yhdessä isänsä kanssa perhetutulta saamastaan jämäpuusta (mahonkia) - joka oli irrotettu 200 vuotta vanhasta takasta - minkä vuoksi kitaran kaulassa on kaksi madon jättämää reikää. Puun alkuperän mukaan kitarasta käytetään myös nimitystä The Fireplace Guitar (suom. Takkakitara).

Kitaran rakentaminen vei 18 kuukautta (vuosina 1963-1965) ja materiaalit maksoivat yhteensä 18 puntaa (vuoden 1965 rahanarvo).

May on aina käyttänyt tätä kitaraa Queen-urallaan sekä studiossa että keikoilla ja käyttää sitä edelleen. BrianMayGuitarsin Brian May Signature -mallisto on jäljitelmä Red Specialista.

Rakenne 

May porasi kitaran rungon sisään akustisia taskuja, jotta kitaran sointi muistuttaisi puoliakustista kitaraa, ja saisi rungon värähtelemään ja näin vaikuttamaan sen sointiin.

Kitarassa on kolme Burnsin valmistamaa yksikelaista mikrofonia, jotka on upotettu Araldit-hartsiin niiden vinkumisen estämiseksi. 

Vinkuminen on ominaista halvoille ja/tai huonosti rakennetuille mikrofonoille. Ilmiö johtuu löysästä käämistä, joka alkaa värähdellä korkeilla äänenvoimakkuuksilla soitettaessa, ja löysä kohta alkaa resonoida ja aiheuttaa näin vinkumista. Vinkuminen voidaan estää upottamalla mikrofoni vahaan.

Lähteet 

Kitara
Kuuluisat soittimet
Viikkouutiset

Viikkouutiset on Etelä-Suomen Media -yhtiön julkaisema, kerran tai kahdesti viikossa ilmestyvä ilmaisjakelulehti, jota julkaistaan kolmena sisällöltään erilaisena kaupunkilehtenä. Sen emolehtiä ovat Hyvinkään ja Riihimäen alueilla ilmestyvä Aamuposti sekä Tuusulassa julkaistava Keski-Uusimaa. 

Viikkouutiset Keski-Uusimaa ilmestyy kahdesti viikossa: keskiviikkoisin ja viikonloppuisin. Sen jakelualueen muodostavat Tuusula, Kerava ja Järvenpää. Levikin suuruus on 47 200 ja keskimäärin lehdellä on 36 000 lukijaa (KMT SL 2016). Lehden osoite on Tuusulassa ja päätoimittaja on Joonas Romppanen. 

Viikkouutisten Hyvinkään ja Riihimäen versiot ilmestyvät kerran viikossa keskiviikkoisin. Hyvinkään Viikkouutisten jakelualueen muodostaa Hyvinkää lähiympäristöineen (jakelu 23 100 kpl) ja lehti tavoittaa noin 24 000 lukijaa. Riihimäen Seudun Viikkouutisten jakelun (25 900 kpl) kohteena ovat Riihimäki, Loppi ja Hausjärvi, ja lehteä lukee keskimäärin 21 000 henkeä (KMT SL 2016). Lehtien osoitteet ovat Hyvinkäällä ja Riihimäellä; yhteinen päätoimittaja on Laura Ääri.

Lähteet

Tuusula
Kerava
Järvenpää
Hyvinkää
Riihimäki
Loppi
Hausjärvi
Suomalaiset ilmaisjakelulehdet
Osamu Hayaishi

Osamu Hayaishi (, 8. tammikuuta 1920 Stockton, Kalifornia, Yhdysvallat – 17. joulukuuta 2015) oli japanilainen biologi ja professori Osakan biotieteellisessä instituutissa. Hän väitteli lääketieteen tohtoriksi Osakan yliopistosta vuonna 1942. Vuodesta 1942 vuoteen 1952 Osamu Hayaishi toimi tutkimusapulaisena Osakan yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan bakteriologian laitoksella. Sen jälkeen hän oli professorina useammassa yliopistossa ja toimi Osakan biotieteellisen instituutin hallituksen puheenjohtajana. 

Vuonna 1986 hänelle myönnettiin Wolfin lääketieteen palkinto oksigenaasientsyymien löytämisestä sekä niiden rakenteiden ja biologisen merkityksen selvittämisestä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Vuoden 1986 Wolfin lääketieteen palkinnonsaajat ja heidän taustansa
 Hayaishin elämä lyhyesti
 Hayaishin tutkimushistoria

Japanilaiset biologit
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Minstrel show

Minstrel show oli yhdysvaltalainen 1800-luvun viihdemuoto, jossa etenkin valkoihoiset esiintyjät värjäsivät kasvonsa mustiksi ja huulensa punaisiksi (niin sanottu blackface) karrikoidakseen afroamerikkalaisen väestön musiikkia, tapakulttuuria, vaatetusta ja tanssia.

Sisältö 
Ohjelmisto koostui Yhdysvaltojen afroamerikkalaisen väestön spirituaaleista, romansseista ja balladeista, niin sanotuista coon songseista. (Coon oli tuohon aikaan mustista käytetty pilkkanimitys.) 1800-luvun loppua kohden coon songs -laulut väistyivät valkoisten lauluntekijöiden ohjelmiston tietä. Esimerkiksi Stephen Fosterin laulut levisivät minstrel show -esitysten kautta. Vuosisadan lopussa myös afroamerikkalaiset taiteilijat saattoivat liittyä minstrel show -tuotantoihin.

Muoto 
Minstrel show’t kehittyivät 1830-luvulla kaksiosaisiksi. Ensimmäisessä osassa esiintyivät vain miehet. Näytäntö alkoi ohjaajan, the interlocutorin, komennolla ”Gentlemen, be seated!”. Laitimmaisiksi sijoitetut esiintyjät esittivät pilapuheita ja muu ryhmä esitti lauluja, vaihdellen soololauluista kvartettinumeroihin.

Toinen näytös alkoi prologilla, jota kutsuttiin myös olioksi ja siinä oli mukana myös akrobaatteja ja tanssijoita. Näytös jatkui laulu- ja tanssinumeroilla tai vaudeville-teatteriesityksellä, jota kutsuttiin myös extravaganzaksi.

Vaikutus 
1800-luvun lopulla ragtime ja cakewalk -musiikkityylit yleistyivät eritoten minstrel show -musiikkina. Vuosisadan lopun taiteilijoista kuuluisimpiin kuuluvan Al Jolsonin ura kehittyi edelleen vaudevilleen ja äänielokuvaan saakka.

Minstrel show -stereotypiat vaikuttivat yhdysvaltalaisessa ja eurooppalaisessa estraditaiteessa 1900-luvullakin. Esimerkiksi suomalaisissa kupleteissa 1920-luvulla on selviä minstrel show -vaikutteita mustista ihmisistä kertovissa lauluissa. Myös eräiden farssielokuvien, kuten Pekka ja Pätkä neekereinä, ”neekerihahmot” sekä Musta Pekka -pelikortit ja suomalaiset lakritsipatukkahahmot juontavat juurensa minstrel show -taiteeseen.

Katso myös
 Amos ’n’ Andy
 Golliwog

Lähteet 

Teatteri
Yhdysvaltalainen kulttuuri
Estadio Benito Villamarín

Estadio Benito Villamarín on jalkapallostadion Espanjan Sevillassa. Se on Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavan Real Betisin kotikenttä.

Historia 

Stadion rakennettiin Sevillassa järjestettyä vuoden 1929 iberoamerikkalaista maailmannäyttelyä varten ja tunnettiin tästä syystä alun perin nimellä Estadio de la Exposición. Kaupungin vuokrattua stadionin Real Betisille vuonna 1936, vain päiviä ennen Espanjan sisällissodan alkua, käyttöön vakiintui nimi Estadio de Heliópolis stadionin sijainnin mukaan. Ensimmäiset viralliset ottelunsa Betis pelasi stadionilla sodan vuoksi vasta vuonna 1939. Sodan aikana stadion toimi muun muassa italialaisjoukkojen tukikohtana.

Benito Villamarínin puheenjohtajakaudella 1955–1965 stadion siirtyi Betisin omistukseen ja sai nykyisen nimensä. Stadionkauppojen ohella Villamarín oli nostamassa sodan seurauksena vaikeuksiin ajautunutta Betisiä takaisin korkeimmalle sarjatasolle 15 vuoden tauon jälkeen.

Stadionia remontoitiin runsaasti Espanjassa järjestettyjä vuoden 1982 MM-kilpailuita varten ja myöhemmin 1990-luvun lopussa vastaamaan Euroopan jalkapalloliiton vaatimuksia. Jälkimmäisten muutosten myötä stadion nimettiin silloisen puheenjohtajan ja enemmistöosakkaan Manuel Ruiz de Loperan mukaan Estadio Manuel Ruiz de Loperaksi. Lokakuussa 2010 seuran johtokunta päätti vaihtaa nimen jälleen ja jäsenäänestyksessä nimeksi palasi Estadio Benito Villamarín.

Vuoden 1982 MM-kilpailuiden otteluiden lisäksi stadionilla pelattiin muun muassa vuoden 1983 kuuluisa EM-karsintaottelu Espanjan ja Maltan välillä. 11 maalin voiton ottelusta tarvinnut Espanja voitti 12–1 ja selvisi vuoden 1984 EM-kilpailuihin, jossa se saavutti hopeaa.

Vuoden 2016 remontoinnissa eteläinen katsomo purettiin laajennusta varten. Laajennuksessa 52.000 katsomokapasiteetti nousi 62.720:een.

Vuoden 1982 MM-kilpailuiden ottelut stadionilla 

Stadionilla pelattiin vuoden 1982 maailmanmestaruuskilpailuiden alkulohkon 6 otteluita.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Stadionin esittely Real Betisin sivustolla  
 Stadionin esittely The Stadium Guide -sivustolla 

Espanjan jalkapallostadionit
Sevillan rakennukset ja rakennelmat
Sevillan urheilu
Phillip Bennett

Sir Phillip Harvey Bennett (s. 27. joulukuuta 1928) oli Tasmanian kuvernööri vuosina 1987–1995. Hän loi pitkän sotilasuran ja eteni lopulta Australian puolustusvoimien päälliköksi, jona hän toimi vuosina 1984–1987. 

Bennett kuuluu mm. Australian ritarikuntaan, Brittiläisen imperiumin ritarikuntaan ja Distinguished Service Orderiin. Hän sai Tasmanian yliopiston kunniatohtorin arvon vuonna 1992 ja Centenary Medalin 2001.

Australialaiset poliitikot
Vuonna 1928 syntyneet
Elävät henkilöt
Seychellienparatiisimonarkki

Seychellienparatiisimonarkki (Terpsiphone corvina) on uhanalainen Seychelleillä La Diguen ja Mariannen saarilla elävä varpuslintu. Lisäksi lintuja on raportoitu nähdyn myös Praslinin ja Félicitén saarilta. BirdLife on onnistunut palauttamaan lajin Denissaarelle.

Kooltaan seychellienparatiisimonarkki on noin 20 cm. Koiraalla on lisäksi kaksi 16 cm pitkää keskimmäistä pyrstöhöyhentä. Koiras on kokonaan musta. Nuoret linnut ja naaraat ovat väritykseltään ruskeampia. Seychellienparatiisimonarkin laulu on viheltäviä ääniä.

Seychellienparatiisimonarkin elinympäristöä ovat erityisesti suoalueiden lähellä sijaitsevat kosteat alueet, joilla on kasvettava Calophyllum inophyllum -puita ja manteliketapaneja (Terminalia catappa). Laji on hyönteissyöjä.

Seychellienparatiisimonarkkikannan kooksi arvioidaan 350–500 sukukypsää yksilöä. Suurimmat lajiin kohdistuvat uhkat ovat elinympäristön tuhoutuminen rakennustoiminnan takia sekä turismi. Lisäksi saarelle levinnyt Pirtia stratiotes -kasvi on saattanut vähentää lintujen ravintonaan käyttämien hyönteisten määrää. Jotkin saaren alkuperäisistä ja saarelle levinneistä linnuista ja nisäkkäistä ovat pesärosvoja.

Lähteet 

Monarkit
Uhanalaiset linnut
Richard Schiff

Richard Schiff (s. 27. toukokuuta 1955 Bethesda, Maryland) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan Toby Zieglerin roolista televisiosarjassa West Wing. Hän voitti vuonna 2000 Emmy-palkinnon.

Schiffin puoliso on näyttelijä Sheila Kelley.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Aleš Gorza

Aleš Gorza (s. 20. heinäkuuta 1980 Črna na Koroškem, Jugoslavia) on slovenialainen alppihiihtäjä.

Gorza sijoittui St. Moritzin MM-kilpailuissa 2003 neljänneksi suurpujottelussa ja kahdenneksitoista alppiyhdistetyssä. Bormiossa 2005 hän oli suurpujottelussa kahdeksastoista. Torinon olympialaisissa 2006 hän sijoittui alppiyhdistetyssä viidenneksitoista. Vancouverissa 2010 hän oli suurpujottelussa kymmenes ja supersuurpujottelussa yhdestoista.

Gorza saavutti ensimmäiset ja toistaiseksi ainoat palkintosijansa maailmancupissa oltuaan kaudella 2007–2008 kolmas sekä Bormion että Whistlerin supersuurpujottelussa. Hän sijoittui supersuurpujottelun kokonaispisteissä kolmanneksitoista.

Hän edustaa SK Crna TAB -seuraa.

Lähteet 
 Aleš Gorza FIS:n tietokannassa

Slovenialaiset alppihiihtäjät
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Raimo Vartia

Raimo Veikko Vartia (15. tammikuuta 1937 Helsinki – 17. joulukuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä.

Vartia pelasi Suomen maajoukkueessa Tokion kesäolympialaisissa 1964 ja kolmissa EM-kilpailuissa ja voitti kaksi Pohjoismaiden mestaruutta. Miesten SM-sarjassa hän edusti HKT:ta voittaen 1960-luvulla viisi Suomen mestaruutta ja kolme muuta SM-mitalia. Vartia toimi SM-sarjassa myös päävalmentajana kolmen kauden ajan.

Elämä ja ura

Helsingin Kisa-Toverit 

Pelintekijänä pelannut Vartia edusti kasvattajaseuraansa HKT:ta koko pelaajauransa ajan ja toimi joukkueen kapteenina. Suomen mestaruuden hän voitti viidesti (1961–1965). Kaikkiaan hän pelasi SM-sarjassa 15 kautta, otteluita kertyi 268 ja pisteitä 3723. Hänen yksittäisen ottelun piste-ennätyksensä SM-sarjassa oli 47. Keväällä 1964 HKT ylsi Euroopan cupissa puolivälieriin.

Pelaajauransa lopetettuaan Vartia toimi HKT:n päävalmentajana kausina 1966–1968 voittosuhteella 55,5 % ja kaudella 1970–1971 Kontulan Urheilijoiden päävalmentajana.

Vartia voitti myös A-poikien Suomen mestaruuden vuonna 1954 ja lukuisia ikämiesmestaruuksia. HKT jäädytti Vartian pelipaidan seuran 75-vuotisjuhlavuonna 2004.

Maajoukkue 

Vartia oli mukana Suomen menestyksekkäimmässä koripallomaajoukkueessa Tokion kesäolympialaisissa 1964. Yhteensä hän pelasi 85 miesten maaottelua joissa teki 331 pistettä. Hän voitti kaksi Pohjoismaiden mestaruutta (1962 ja 1964) ja oli kolmasti mukana EM-lopputurnauksessa (1959, 1961 ja 1963).

Saavutuksia 
 HKT on jäädyttänyt Vartian pelipaidan tämän pelinumerolla 8
 Miesten SM-sarjan koko kauden toiseksi paras pisteidentekijä kaudella 1956
 Suomen mestaruus 1961, 1962, 1963, 1964 ja 1965
 SM-hopeaa 1966 ja 1968
 SM-pronssia 1960

Lähteet

Verkkolähteet
 Raimo Vartia Suomen Koripalloliitto
 Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto

Viitteet

Aiheesta muualla 
Raimo Vartian muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.

Suomalaiset koripalloilijat
Vuonna 1937 syntyneet
Vuonna 2018 kuolleet
Irina Pulkka

Meri Irina Pulkka (s. 2. elokuuta 1965 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa suomalaisissa elokuvissa, televisiosarjoissa ja radiokuunnelmissa.

Pulkka on valmistunut Teatterikorkeakoulusta. Hän on työskennellyt vierailevana teatterinäyttelijänä muun muassa Teatteri Takomossa, Rauman kaupunginteatterissa, Valtimonteatterissa, Espoon kaupunginteatterissa ja Teatteri Jurkassa.

Pulkka on tehnyt perinteisen teatterityön lisäksi kiertäviä ravintolateatteriesityksiä, katuteatteria, nukketeatteria ja erilaisia performansseja. Lisäksi hän on ollut perustamassa vapaita teatteriryhmiä ja toiminut kansainvälisen lasten- ja nuortenteatterijärjestö Suomen Assitejn puheenjohtajana. 

Pulkka sai vuonna 2009 Taiteen keskustoimikunnalta näyttämötaiteen kolmivuotisen taiteilija-apurahan. Hän tehnyt useissa produktioissaan yhteistyötä kirjailija Rosa Liksomin kanssa. Turun kulttuuripääkaupunkivuonna Pulkka esiintyi juhlavuoden kunniaksi esitetyssä Joutomaa-näytelmässä.

Pulkan veli on meikkitaiteilija Riku Campo.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Assitejn puheenjohtaja, näyttelijä Irina Pulkan allakassa

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Jarkko Pajunen

Jarkko Matti Pajunen (s. 16. syyskuuta 1970 Varkaus) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1997.

Hän on esiintynyt monissa kotimaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän on myös kirjoittanut näytelmiä aikuisille ja lapsille, sekä kuunnelmia.

Filmografia

Elokuvat

Televisiosarjat

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Pontus Farnerud

Hans Pontus Farnerud (s. 4. kesäkuuta 1980 Helsingborg) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.. Nykyään hän toimii IFK Göteborgin urheilutoimen johtajana .

Farnerudin aloitti ammattilaisena pelatessaan kaksi vuotta kotimaassaan Landskrona BoISin joukkueessa, jossa hän sai paljon peliaikaa ja antoi hyviä näyttöjä maalintekotaidoistaan tehtyään neljätoista maalia kahden kauden aikana. Seuraavaksi hän liittyi AS Monacon joukkueeseen, jonka riveissä hän voitti liigamestaruuden kaudella 2000. Hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi RC Strasbourgin riveihin, josta hän kuitenkin lähti heti seuraavaksi kaudeksi Monacoon ja jälleen seuraavaksi kaudeksi Strasbourgiin.  Kaudeksi 2006 hän teki sopimuksen Portugalilaisseura Sporting CP:n kanssa, hän saavutti seuraavalla kaudella Portugalin cupin ja supercupin voitot.  

Farnerud on jo vuosia lukeutunut maajoukkueen vakionimiin, hän debytoi aikuisten maajoukkueessa vuonna 2001 ja on edustanut maataan kahdessa arvoturnauksessa: MM-kisoissa 2002 ja EM-kisoissa 2004. Hän pelasi myös Ruotsin alle 21-vuotiaiden joukkueessa 14 ottelua ja teki kuusi maalia.

Saavutukset 
 Ligue 1:n mestaruus vuonna 2000
 Portugalin cupin voitto vuonna 2007
 Portugalin supercupin voitto vuonna 2007

Lähteet 

Ruotsalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Alfred Russel Wallace

Alfred Russel Wallace OM, FRS (8. tammikuuta 1823 – 7. marraskuuta 1913) oli brittiläinen luonnontieteilijä, tutkimusmatkailija, humanisti ja yhteiskuntakriitikko. Hänet tunnetaan paitsi ”eliömaantieteen isänä” myös luonnonvalintateorian kehittämisestä itsenäisesti riippumatta saman aiheen kanssa työskennelleestä Charles Darwinista. Hän kehitti runsaasti evoluutioteoriaa, muun muassa Wallacen ilmiö ja eläinten värivaroitus ovat hänen keksimiänsä käsitteitä. Darwin sai tietää Wallacen ajatuksista alkukesällä 1858, kun tämä lähetti hänelle esseen "Lajien taipumuksesta poiketa loputtomasti alkuperäisestä". Essee oli idealtaan täysin sama kuin Darwinin teoria. Kunnia ajatuksen keksimisestä sovittiin jaettavaksi molemmille. Niinpä heinäkuussa 1858 kummankin kirjoituksen yhteenveto esiteltiin yhtä aikaa. Jälkeenpäin Darwin työskenteli asian parissa voimallisemmin ja kokosi todisteita teorian tueksi.

Wallace uskoi spiritualismiin ja hänen filosofinen käsityksensä maailmasta oli dualistinen. Wallace oli yksi ensimmäisistä tieteilijöistä, joka osoitti huolensa ihmisen toiminnan vaikutuksista luontoon.

Wallace nimesi ja kuvaili linnuista muun muassa punaotsalurikin (Charmosyna rubronotata).

Teokset
 The Malay Archipelago, 1869

Lähteet

Aiheesta muualla 

Brittiläiset biologit
Brittiläiset ornitologit
Copley-mitalin saajat
Vuonna 1823 syntyneet
Vuonna 1913 kuolleet
Oleh Tkatšev

Oleh Tkatšev (s. 5. toukokuuta 1962 Kiova) on ukrainalainen pistooliampuja.

Oleh Tkatšev on saavuttanut MM-kilpailuissa yhden hopean ja neljä pronssia. Milanossa 1994 hän voitti 25 m isopistoolilla joukkuehopeaa ja henkilökohtaista pronssia. Lahdessa 2002 Tkatšev saavutti joukkuepronssia 25 m isopistoolissa ja 25 m olympiapistoolissa. Zagrebissa 2006 hän voitti joukkuepronssia 25 m vakiopistoolissa.

Lähteet
Profiili ISSF Newssissä
ISSF:n tietokanta

Ukrainalaiset ampujat
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Sara Parikka

Sara Helena Parikka (o.s. Säkkinen, s. 5. maaliskuuta 1991 Espoo) on suomalainen näyttelijä, sosiaalisen median vaikuttaja ja yrittäjä. Hän on tullut tunnetuksi televisiosarjasta Salatut elämät, jonka kuvauksissa hän aloitti loppuvuodesta 2007. Parikan roolihahmo Peppi Puolakka tuli ruutuun toukokuussa 2008. Jo vuotta aiemmin  Parikka oli hakenut sarjaan Oona Kivirannan rooliin, jonka sai Sara Lohiniva. Ensimmäisen kerran hän lähti sarjasta vuonna 2014, mutta palasi hetkeksi keväällä ja marraskuussa 2015. Seuraavan kerran hän lähti vuoden 2016 keväällä, jäätyään äitiyslomalle. Hän palasi uudelleen marraskuussa 2017, mutta poistui sarjasta kokonaan 1. toukokuuta 2019 esitetyssä jaksossa. 

Kesällä 2010 Parikka näytteli naispääosan Karstulan kesäteatterissa näytelmässä Kuningasjätkä. Salatut elämät-sarjan pohjalta kuvattiin kesällä 2012 elokuva nimeltä Nightmare – painajainen merellä, jonka pääroolin Parikka esitti. Elokuva palkittiin vuoden parhaan elokuvan Yleisö-Jussi palkinnolla. Parikka esittää Peppi Kuulaa myös elokuvan jatko-osassa, joka ilmestyi joulukuussa 2014.

Parikasta julkaistiin elokuussa 2009 kirja Teinistä tähdeksi – Kuinka Sarasta tuli Peppi. WSOY:n julkaisema kirja kertoo Parikan ensimmäisestä vuodesta Salatuissa elämissä ja sen tuomista haasteista. Vuonna 2018 Parikka kirjoitti WSOY:n julkaiseman kirjan 365. Ilon ja inspiraation vuosi. Maaliskuussa 2021 WSOY:n julkaisee Parikan kirjoittaman teoksen Itse tehty – opas omannäköiseen työelämään.

Hän kirjoittaa omaa nimeään kantavaa blogia Anna-lehden alla.

Yksityiselämä 
Parikka kirjoitti ylioppilaaksi Porkkalan lukiosta keväällä 2009. Hän on näytellyt teatterissa ja harrastaa aktiivisesti tanssia ja laulua. Hän on kotoisin Kirkkonummelta.

Parikka on naimisissa Salatuissa elämissä näytelleen Mikko Parikan kanssa ja he asuvat rakennuttamassaan hirsitalossa Espoossa. Pariskunnan esikoistytär syntyi maaliskuussa 2014, toinen tytär joulukuussa 2015 ja kolmas tytär maaliskuussa 2020.

Filmografia

Elokuvat

Televisiosarjat

Bibliografia

Lähteet 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Podcast-juontajat
Satelliittikuvien RGB-yhdistelmät

Satelliittikuvien RGB-yhdistelmät ovat tapa esittää useamman kuin yhden satelliiti-instrumentin mittaaman aallonpituusalueen informaatio yhdessä kuvassa. Tämä tapahtuu yhdistämällä kolme kanavaa (tai kanavayhdistelmää) yhdeksi RGB-värimallin avulla. RGB-yhdistelmät voidaan jakaa tosiväri- ja väärävärikuviin.

Tosivärikuvat 

Tosivärikuvissa kuvan värit ovat lähellä ihmissilmän näkemiä värejä. Tällöin instrumentissa tulee olla kolme kanavaa, jotka ovat punaisen, vihreän ja sinisen valon aallonpituusalueilla. Tällaisia kanavia on yleisesti pinnan ilmiöiden tarkasteluun keskittyvissä kaupallisten satelliitien, kuten QuickBird, instrumenteissa. Tiedesatelliiteista  Terra- ja Aqua-satelliitin MODIS-instrumentissa on tähän soveltuvat kanavat.

Väärävärikuvat

Väärävärikuvissa korostetaan jotakin fysikaalista ilmiötä, eikä värien ole tarkoitus olla lähellä ihmissilmän näkemiä värejä.

Pinnan ilmiöihin keskittyvät kanavat

Landsatin Thematic Mapper -instrumentista on yleisesti tehty väärävärikuvia, jotka korostavat pinnan kasvillisuuden ominaisuuksia.

Meteorologiassa käytetyt kanavat

NOAA-satelliittien AVHRR-instrumentti oli pitkään ainoa meteorologiassa laajasti käytetty instrumentti, josta oli mielekästä tehdä RGB-yhdistelmiä. Toisen polven Meteosat-satelliittien SEVIRI-instrumentin 11 kanavasta voidaan tehdä hyvin monipuolisia RGB-kuvia .

Melkein tosivärikanavat 

Esimerkiksi AVHHR/3- ja SEVIRI-instrumenteissa ei ole kanavia punaisen, vihreän ja sinisen aallonpituusalueilla, mutta likiarvona käytetään yhdistelmää, jossa on kahden lähi-infrapunan ja punaisen alueen kanavat.

Lähteet

Aiheesta muualla

http://landsat.gsfc.nasa.gov/education/compositor/

Kaukokartoitus
Martín Cáceres

José Martín Cáceres Silva (s. 7. huhtikuuta 1987 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän on edustanut useita seuroja, muun muassa espanjalaista FC Barcelonaa ja italialaista Juventusta. Cáceres on pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta hän kykenee pelaamaan myös vasempana laitapuolustajana.

Seurajoukkueura 

Cáceresin ammattilaisura alkoi Uruguayn pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavan Defensor Sportingin riveissä vuonna 2006.

Kesällä 2007 Cáceres siirtyi Espanjaan Villarrealin joukkueeseen. Kauden 2007–2008 hän pelasi kuitenkin lainasopimuksella Recreativossa, jossa hän kuului joukkueen runkopelaajiin koko kauden ajan. Kesällä 2008 Barcelona osti Cáceresin 16,5 miljoonalla eurolla ja teki hänen kanssa neljävuotisen sopimuksen.

Kaudeksi 2009–2010 Cáceres lainattiin Italian Serie A:n Juventukseen ja kaudeksi 2010–2011 Sevillaan.

Maajoukkueura 

Tammikuussa 2007 Cáceres pelasi Uruguayn joukkueessa alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Paraguayssa ja saman vuoden heinäkuussa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa Kanadassa.

Cáceres debytoi Uruguayn maajoukkueessa 12. syyskuuta 2007 ottelussa Etelä-Afrikkaa vastaan. Hän kuului joukkueeseen vuoden 2010 MM-kilpailuissa, jossa se sijoittui neljänneksi. Hän oli avauskokoonpanossa välierä- ja pronssiottelussa.

Lähteet 

Uruguaylaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
David Baramidze

David Baramidze (s. 27. syyskuuta 1988) on Tbilisissä, Georgiassa syntynyt, vuodesta 1992 Saksassa asunut shakinpelaaja. Hänelle myönnettiin shakin suurmestarin arvo vuonna 2004, jolloin hän myös sijoittui toiseksi nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa.

Shakin suurmestarit
Saksalaiset shakinpelaajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Kuusankosken Kumu

Kuusankosken Kumu on  suomalainen jalkapalloseura. Seura perustettiin Kuusankoskella vuonna 1964 ja ajautui konkurssiin 1992. Kumu nousi Harri Kampmanin johdolla sensaatiomaisesti kahdessa kaudessa suoraan 2. divisioonasta silloiseen Futisliigaan kaudeksi 1990.

Kumun ainoaksi jäänyt pääsarjakausi oli pettymys; joukkue teki 22 ottelun kaudella kyseenalaisen ennätyksen voittaen ainoastaan yhden ottelun OTP:ta vastaan.  Kahden 1. divisioonassa pelatun kauden jälkeen Kumu ajautui konkurssiin joulukuussa 1992. Tammikuussa 1993 perustetulle uudelle seuralle FC Kumulle ei myönnetty Kumun sarjapaikkaa, vaan sen sai 2. divisioonasta nostettu Kontulan Urheilijat. FC Kumu jatkoi alemmilla sarjatasoilla kauteen 1996 saakka, jolloin se yhdistyi Voikkaan Pallo-Peikkojen kanssa ja muodosti FC Kuusankosken. Uusi seura on pelannut parhaimmillaan Ykkösessä kausina 2001–2004. FC Kuusankoski ajautui konkurssiin vuonna 2010.

Vuonna 2015 paikalliset nuoret halusivat herättää Kumun miesjaoston henkiin, ja kaudella 2016 Kumu Edustus pelasi Kaakkois-Suomen Kutosta. Kaudeksi 2017 Kumu Edustus nousi Kaakkois-Suomen vitoseen ja kauden 2021 jälkeen Kumu Edustus nousi Kaakkois-Suomen neloseen.

Kumun kotikenttä oli Kuusankosken urheilupuisto ja sen yleisöennätys on 3 269 kaudelta 1990 ottelusta Valkeakosken Hakaa vastaan. Kumun junioritoiminta eriytettiin ennen pääseuran lopettamista vuonna 1992 omaksi seurakseen, Kumu Junior Teamiksi (Kumu JT). 

Suomen kielen sana ”kumu”, josta seuran nimi tuli, tarkoittaa kaukaa kuuluvaa voimakasta ääntä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kumu Junior Teamin sivusto

Kouvolalaiset urheiluseurat
Suomalaiset jalkapalloseurat
Kuusankoski
Vuonna 1964 perustetut urheiluseurat
Kahdentoista apostolin kirkko

Kahdentoista apostolin kirkko on 1600-luvulla rakennettu kirkko Moskovan Kremlissä. Kirkko suljettiin vuonna 1918, ja sen alakerrassa on 1600-luvun esineitä ja ikoneita esittelevä museo.

Kirkko liittyy alkuperäiseen Patriarkan palatsiin, jossa Moskovan ja koko Venäjän patriarkka synodeineen asui aina Pietari Suuren aikaan asti; tällöin patriarkan kuoltua uutta ei enää valittu, ja synodikin muutti uuteen pääkaupunki Pietariin. Palatsiin ja kahdentoista apostolin kirkkoon jäi tuolloin vain kiinteistöä hoitamaan määrättyjä pappeja ja pappismunkkeja, kunnes vuonna 1917 synodi kokoontui kirkossa valitsemaan uutta patriarkkaa. Tehtävään valittiin arvalla pappismunkki Tihon.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Moskovan kirkot
Moskovan Kreml
Katedraalit
Claudia Karvan

Claudia Karvan (s. 19. toukokuuta 1972) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muiden muassa televisiosarjoista The Secret Life of Us ja Love My Way, mutta hän on myös elokuvanäyttelijä.

Karvan voitti Australian elokuvainstituutin palkinnon ensi kertaa vuonna 1996.

Aiheesta muualla 
  

Karvan, Claudia
Karvan, Claudia
Karvan, Claudia
Ryan Reynolds

Ryan Rodney Reynolds (s. 23. lokakuuta 1976 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, tuottaja ja käsikirjoittaja.

Ura 
Ryan Reynoldsin ura alkoi jo 14-vuotiaana, kun hän esiintyi kanadalaisessa nuorten saippuasarjassa Hillside (Yhdysvalloissa nimellä Fifteen). Reynolds esiintyi sarjassa vuosina 1990–1991. 1990-luvulla hän näytteli myös televisiosarjassa Äärirajoilla sekä vuosina 1998–2001 sarjassa Kaksi kaveria, tyttö ja pizzapaikka. Reynoldsin ensimmäinen elokuva oli Ganesh – poika Intiasta (1993). Aikuisena hän on saavuttanut suurta mainetta läpimurtoelokuvallaan Blade: Trinity (2004), sekä useilla myöhäisemmän kauden menestyselokuvilla, joiden joukossa ovat The Amityville Horror (2005), Vain ystäviä (2005), Smokin’ Aces (2007), Ehdottomasti ehkä (2008), Odottamaton ehdotus (2009) ja Green Lantern (2011).

People-lehti valitsi Reynoldsin maailman seksikkäimmäksi mieheksi vuonna 2010.

Vuonna 2016 Reynolds näytteli toimintaelokuvassa Deadpool (2016), joka oli sekä arvostelu että lipputulomenestys. Reynolds sai roolistaan parhaan miespääosan Golden Globe -ehdokkuuden.

Yksityiselämä 
Reynolds on ollut kihloissa laulaja Alanis Morissetten kanssa, mutta kihlaus purkautui. Vuonna 2008 Reynolds meni naimisiin näyttelijä Scarlett Johanssonin kanssa, mutta joulukuussa 2010 pari ilmoitti eroavansa.

Vuonna 2012 Reynolds ja näyttelijä Blake Lively menivät naimisiin. Heillä on kolme tytärtä (s. 2014, 2016 ja 2019).

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Kanadalaiset televisionäyttelijät
Kanadalaiset elokuvanäyttelijät
Käsikirjoittajat
Kanadalaiset elokuvatuottajat
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kiertoratamanööveri

Kiertoratamanööveri () on avaruustoiminnassa toimenpide, jossa avaruusalus käyttää propulsiojärjestelmäänsä kiertoratansa muuttamiseen. Avaruudessa kaukana Maasta, esimerkiksi Auringon kiertoradalla, olevan aluksen vastaavaa toimea nimitetään syvän avaruuden -manööveriksi (.

Impulssimanööveri 
Impulssimanööveri () on toimenpide, jossa aluksen nopeus muuttuu lähes välittömästi. Koska kaikilla aluksilla on massaa, ei muutos oikeasti tapahdu välittömästi. Mutta useimpien avaruuslentojen suunnitteluvaiheessa suunnittelijat approksimoivat aiotut kiertoratamuutokset impulsiivisiksi. Tämä vähentää huomattavasti oikean siirtymän löytämisen vaikeutta.

Välittömiä muutoksia nopeudessa kutsutaan nimellä delta-v (). Kokonaisdelta-v:tä kaikille lennon manöövereille nimitetään delta-v -budjetiksi. Hyvällä delta-v -budjetin approksimaatiolla suunnittelijat voivat arvioida aluksen ajoaineen tarpeen. Tällaiset approksimaatiot ovat kaikkein hyödyllisimpiä, kun käytetään työtövoimana lyhyitä purkauksia.

Äärelliset manööverit kuten edellä mainitut ovat mahdollisia korkean työntövoima/massa -suhteen propulsiojärjestelmillä, kuten kemiallisilla raketeilla. Kuitenkin myös pitkille purkauksille impulssimanööveri approksimaatiot ovat hyvin tarkkoja Maan ilmakehän ulkopuolella.

Ei-impulssimanööveri
Pienen työntövoiman käyttämistä pitkän aikaa kutsutaan ei-impulssimanööveriksi, vaikkakin kaikki työntövoima synnyttää impulssia. Ne ovat vähemmän tehokkaita sillä suuri osa energiasta voi kulua Oberthin ilmiöön ja muihin ilmiöihin. Tällaiset manööverit ovat kuitenkin ainoa vaihtoehto haluttaessa matala laukaisumassa ja siten suuri ominaisimpulssi mutta käytetään matalan työntövoima/massa -suhteen propulsiojärjestelmää, kuten ionimoottoria.

Äärellinen purkaus-manööveri
Tietyt avaruuslennot kuten sellaiset, joissa tehdään ohilento, vaativat tarkan mallin lentoradoista. Äärellisten purkausten laskeminen vaatii yksityiskohtaisen mallin avaruusaluksesta ja sen suihkuttimista (). Tärkeimmät yksityiskohdat ovat massa, massakeskipiste, hitausmomentti, suihkuttimien sijainti, suihkuttimien suuntaukset, suihkuttimien suihkujen muodot, ominaisimpulssi, suihkuttimien painopisteiden siirtymiset ja ajoaineen kulutus.

Astrodynamiikka
Suomen Musiikki

Suomen Musiikki (KHY Suomen Musiikki Oy) on vuonna 2005 Kari Hynnisen perustama suomalainen levy-yhtiö. Sen toimitilat sijaitsevat Hermannissa Helsingissä.

Suomen Musiikin yhtyeet ja artistit 

 Aiyekooto & Afrobeat International
 Brian & Helvetin Peruna
 Dalindéo
 Egotrippi
 Eini
 Ertsi
 Jukka Poika
 Katri Ylander
 Lighthouse Project
 Matka maailman ympäri
Nomi
 Pelle Miljoona United
 Puppa J
 Raappana
 Sleep Of Monsters
 Superfjord
 Värttinä

Aiemmin yhtiölle levyttäneitä 

45 Degree Woman
Amberian Dawn
The Crash
Dingo
Eternal Tears of Sorrow
Fork
Hay And Stone
Indica
John McGregor
Koivuniemen Herrat
Lama
Liljan Loisto
Linda Vink
Manna
Norther
Posteljoona & Ystävät
Poutatorvi
Reino & The Rhinos
Sallan ja Miron matka maailman ympäri
Samae Koskinen
Siiri Nordin
Tacere
The Millioners
Starflower
Vanilla

Aiheesta muualla 

 Suomen Musiikin kotisivu

Lähteet 

Suomalaiset levy-yhtiöt
Musiikkikustantamot