joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Resident Evil 4 (vuoden 2023 videopeli)

Resident Evil 4 on tuleva Resident Evil -pelisarjaan kuuluva selviytymiskauhupeli, jonka kehittää ja julkaisee Capcom.  Peli on tarkoitus julkaista PlayStation 4:lle, PlayStation 5:lle, Windowsille ja Xbox Series X/S:lle 24. maaliskuuta 2023 18 vuotta alkuperäisen Resident Evil 4:n julkaisun jälkeen.

Peli on uusintaversio vuoden 2005 pelistä Resident Evil 4.

Tarina 
Pelissä yhdysvaltalaisen agentin Leon S. Kennedyn tehtävä on pelastaa yhdysvaltain presidentin tytär Ashley Graham espanjalaisesta kylästä, jota hallitsee väkivaltainen kultti Los Illuminados.

Pelaaminen 
Alkuperäisen Resident Evil 4 -pelin sekä Resident Evil 2:n (2019) ja Resident Evil 3:n (2020) tavoin uusi Resident Evil 4 on kolmannen persoonan ammuntapeli. Sen odotetaan kuitenkin olevan pelottavampi kuin alkuperäinen peli jännittyneemmällä tunnelmalla, pelottavammilla hahmomalleilla ja tummemmilla, parannetuilla taustoilla.

Lähteet 

Resident Evil -pelit
Kolmannen persoonan ammuntapelit
Vuoden 2023 videopelit
Windows-pelit
PlayStation 4 -pelit
PlayStation 5 -pelit
Xbox Series X- ja Series S -pelit
Videopelien uusioversiot
Nalle Puh: Hurmetta ja Hunajaa

Nalle Puh: Hurmetta ja Hunajaa tai myös Nalle Puh -verta ja hunajaa (eng. Winnie the Pooh: Blood and Honey) on brittiläinen pienellä budjetilla tehty slasher kauhuelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Rhys Frake-Waterfield.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Slasher-elokuvat
Keskustapuolue (Färsaaret)

Keskustapuolue () on kristillisdemokraattinen ja konservatiivinen puolue Färsaarilla. Sen puheenjohtaja on Jenis av Rana. Puolue tunnetaan sosiaalisesta konservatismistaan ja myös kannastaan LGBTQ-oikeuksiin. 

Puoue perustettiin vuonna 1991, kun Kristillinen kansanpuolue ja Kalastajien liitto joutuiat hakauksiin. 

Färsaarten vuoden 2008 parlamenttivaaleissa puolue sai 8,4 prosenttia äänistä ja kolme paikkaa 33:sta. Vuoden 2011 parlamenttivaaleissa puolue kannatus putosi 6,2 prosenttiin ja kahteen paikkaan parlamentissa.

Puheenjohtajat

Lähteet 

Färsaarelaiset puolueet
Aapo Puusti

Aapo Aleksanteri Puusti (s. 1995/6) on suomalainen näyttelijä.

Puusti esiintyi Puluboin roolissa Mari Rantasilan elokuvassa Puluboin ja Ponin leffa (2018). Aiemmin hänet oli nähty lyhytelokuvissa Säälistäjät (2014) ja Me ei vietetä joulua (2014).

Rikostuomio 
Maaliskuussa 2019 Puusti tuomittiin käräjäoikeudessa 1,5 vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen raiskauksesta. Hovioikeudessa tuomio nostettiin kahden vuoden ehdolliseksi vankeusrangaistukseksi, jonka lisäksi Puusti määrättiin suorittamaan 70 tuntia yhdyskuntapalvelua. Hovioikeus piti ennallaan käräjäoikeudessa Puustin maksettaviksi määrätyt korvaukset.

Rikos oli tehty vuonna 2016 oppilaitoksen juhlien jatkoilla ja kohdistettu opiskelutoveriin. Puusti kiisti tekonsa oikeudessa, vaikka oli aiemmin pahoitellut tekoa sen jälkeen käydyssä viestinvaihdossa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset näyttelijät
Seksuaalirikoksista tuomitut henkilöt
1990-luvulla syntyneet
Elävät henkilöt
Cecilia Månsdotter Eka

Cecilia Månsdotter Eka (1475–1522) oli ruotsalainen aatelisnainen ja Ruotsin kuninkaan Kustaa Vaasan äiti. Hänen vanhempansa olivat Sigrid Eskilsdottir Banér ja valtaneuvos Måns Karlsson Eka. Hänen sisaruksiaan olivat Karl, Gregers, Måns, Märta ja Trotte. Ceciliaa pidettiin vakavana ja hurskaana henkilönä.

Cecilia meni oletettavasti 1490-luvun loppupuolella naimisiin Erik Johansson Vaasan kanssa, ja sai hänen kanssaan kahdeksan lasta.

Tukholman verilöylyn aikana vuonna 1520 Cecilia Eka vangittiin muutamien muiden naisvieraiden tavoin, kun taas hänen miehensä teloitettiin. Myös lapset Margareta, Märta ja Emerentia vangittiin. Cecilia oli vangittuna ensin hetken Tukholman linnassa, ja sieltä hänet vietiin vankeuteen Tanskaan. Elokuun 1521 jälkeen arkkipiispa Gustav Trolle halusi saada Kustaa Vaasan ansaan ja pakotti sekä Cecilia Ekan että hänen sisarpuolensa Kristiina Gyllenstiernan vetoamaan kirjallisesti Kustaa Vaasaan rauhan ja sovinnon puolesta. Trolle järjesti Kustaa Vaasalle väijytyksen, joka epäonnistui täpärästi, ja hän joutui pakenemaan Tanskaan. Cecilia Eka oli tytärtensä kanssa hänen panttivankinaan ensin Kööpenhaminan linnan Sinisessä tornissa, sitten Kalundborgin linnoituksessa. Cecilia kuoli vuonna 1522 eli kaksi vuotta Tukholman verilöylyn jälkeen vankeudessa sairauteen. Hänet on haudattu Pyhän Nikolain hautausmaalle.

Lapset 
Cecilia sai aviomiehensä Erik Johansson Vaasan kanssa kahdeksan lasta, joista Märta ja Emerentia olivat kaksoissiskot:

 Kustaa (12. toukokuuta 1496 – 29. syyskuuta 1560), sittemmin Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa
 Margareta (1497 – 31. joulukuuta 1536, Tallinna), kahdesti naimisissa
 Johan (1499 – kuoli sairauteen)
 Magnus (s. 1501 – k. sairauteen ennen vuotta 1529)
 Anna (1503–1516), nunna tai ainakin kuoli Vadstenan luostarissa
 Birgitta (1505 – kuoli nuorena)
 Emerentia (1507–1522)
 Märta (1507–1522)
Jotkin lähteet mainitsevat Magnusin kuolinvuodeksi 1529, mutta Gillingstamin mukaan se ei voi pitää paikkansa, koska erään vuonna 1528 tapahtuneen perinnönjaon yhteydessä ainoaksi Kustaa Vaasan elossa olevaksi sisarukseksi mainittiin Margareeta.

Erik Johansson Vaasalla saattoi myös olla avioton poika nimeltä Martin tai Mårten Knutsson Munk, joka toimi Tukholman kuninkaanlinnan kirjurina ja joka teloitettiin vuonna 1537 maanpetoksesta syytettynä.

Lähteet 

 Lindqvist, Herman: Gustav Vasa och hans söner och döttrar. Norstedts Förlag, 1993.. 
 Lindqvist, Herman: Villit Vaasat. WSOY, 2016..

Viitteet 

Vuonna 1475 syntyneet
Vuonna 1522 kuolleet
Elokuvavuosi 2024

Elokuvavuosi 2024 käsittelee vuoden 2024 aikana ensi-iltansa saavia elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.

Ensi-iltoja 
 Avatar 3
 Blade
 Captain America: New World Order
 Deadpool 3
 El Muerto
 Lumikki
 Madame Web
 Mestari ja haastaja
 Mufasa: The Lion King
 Sonic the Movie 3
 The Lord of the Rings: The War of the Rohirrim
 Thunderbolts

Aiheesta muualla 
 

Tulevat elokuvat
Elokuvavuodet
Valtteri Viirret

Valtteri Viirret (s. 11. elokuuta 2003 Ylivieska) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Porin Ässiä.

Ura 
Viirret on Ylivieskan Jääkarhujen kasvatti. Kaudeksi 2019–2020 hän siirtyi yhdessä Hämeenahon veljesten Veikan ja Lennin kanssa YJK:sta tryoutin kautta Porin Ässiin. Viirret oli seuran B2-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 10+11=21. Kaudella 2020–2021 hän voitti tehoilla 10+19=29 koko B-nuorten SM-sarjan puolustajien piste- ja syöttöpörssin. Viirret valittiin kauden päätteeksi sarjan toiseen tähdistökentälliseen. 

Kaudella 2021–2022 Viirret oli tehoilla 4+20=24 Ässien U20-joukkueen tehokkain puolustaja Verneri Hellmanin kanssa. Hän debytoi kauden aikana myös miesten peleissä, kun tammikuussa 2022 Ässät lainasi Viirteen ja kuusi muuta pelaajaa toistaiseksi voimassa olevilla sopimuksilla Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen hakemaan pelituntumaa, kun Ässien U20-joukkueen pelit olivat tauolla koronavirusrajoitusten vuoksi. Viirret pelasi siellä kolme runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä.

Huhtikuussa 2022 Viirret teki Ässien kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2022–2023 kolmannella kierroksella 17. syyskuuta 2022 JYPiä vastaan. Viirret merkittiin Ässien seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa kymmenen minuuttia.

Muuta 
Viirret on maininnut jääkiekkoilijoina esikuvikseen Jere Karalahden ja Matt Nickersonin.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Ässien pelaajat
Vuonna 2003 syntyneet
Elävät henkilöt
Exit (suomalainen televisiosarja)

Exit on C More -suoratoistopalvelussa syksyllä 2022 julkaistu suomalainen draamasarja, joka perustuu samannimiseen norjalaiseen draamasarjaan. Sarjan pääosissa näyttelevät Olli Rahkonen, Max Ovaska, Jarkko Lahti ja Jarkko Niemi. Sarja kertoo neljästä ökyrikkaasta miehestä, Kimistä, Krisusta, Hassesta ja Benjaminista, jotka hakevat elämäänsä jännitystä huumeilla, seksillä ja väkivallalla.

Sarjan käsikirjoitus jäljittelee norjalaista alkuperäissarjaa, mutta joitain sen osia on suomalaistettu.

Exitin ensimmäiset jaksot julkaistiin C Moressa 13. lokakuuta 2022. Sen jälkeen sitä julkaistiin palvelussa kaksi jaksoa viikossa.

Pääosissa

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Video sarjan tekemisestä C Moren YouTube-kanavalla

2020-luvun televisiosarjat
Suomalaiset draamasarjat
C More -alkuperäissarjat
Risumadonlakki

Risumadonlakki (Psilocybe medullosa) on madonlakkeihin (Psilocybe) kuuluva sienilaji, jota tavataan Euroopassa. Se on psilosybiinisieni.

Kuvaus 
Lakin läpimitta on 12–35 millimetriä. Nuori lakki on puolipallomainen, mutta se avautuu ja muuttuu kartiomaiseksi, kellomaiseksi tai kuperaksi. Lakki on keskuskohoumallinen. Väritys vaihtelee, sillä lakki on vahvasti kosteusmuuntuva. Kostea lakki on taatelinruskea, reunoilta vaaleampi, kun taas kuiva lakki on himmeän punertavanruskea. Lakin päällä on tahmea kalvo, jonka pystyy poistamaan. Heltat kuultavat lakin läpi varsinkin, kun lakki on kostea. Jalka on 35–90 millimetriä pitkä ja 2–4 millimetriä leveä. Risumadonlakki kasvaa yleensä ryhmissä, harvemmin yksin.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Risumadonlakkia tiedetään esiintyvän vain Euroopassa. Sitä tavataan ainakin Italiassa, Itävallassa, Norjassa, Ranskassa, Ruotsissa, Saksassa, Suomessa, Sveitsissä ja Tšekissä. Risumadonlakkia esiintyy havu- ja sekametsien kosteissa, karikkeisissa paikoissa. Se kasvaa karikkeella ja lahopuulla pääasiassa havupuiden, kuten kuusten, mutta myös pyökkien alla. Sitä esiintyy myös maatuneissa risukasoissa ja pururadoilla. Lajia on kuvattu Suomessa yleiseksi mutta yleensä niukaksi.

Taksonomia 
Risumadonlakin kuvasi alun perin Giacomo Bresadola vuonna 1898. Sieni oli peräisin Italiasta, ja se sai nimen Naucoria medullosa. Myöhemmin eurooppalaiset tutkijat ovat sijoittaneet risumadonlakin useisiin eri sukuihin, kuten nääpiköihin (Galerina) ja tummanääpiköihin (Phaeogalera). Vasta vuonna 2007 Jan Borovička ehdotti lajin siirtämistä madonlakkien (Psilocybe) sukuun. Myöhemmin DNA-tutkimukset ovat todistaneet, että risumadonlakki on selkeästi osa madonlakkien sukua.

Risumadonlakki on morfologisesti lähes identtinen pohjoisamerikkalaisen Psilocybe silvatica -lajin kanssa. Toisinaan niitä pidetään synonyymeinä, jolloin myös eurooppalainen risumadonlakki tunnetaan nimellä Psilocybe silvatica. DNA-tutkimusten perusteella Psilocybe medullosa ja Psilocybe silvatica ovat sisarlajeja: ne ovat hyvin läheistä sukua toisilleen, mutta niitä voi silti pitää erillisinä lajeina.

Psykoaktiivisuus 
Risumadonlakki sisältää psykoaktiivista psilosybiiniä ja psilosiinia, mutta kemiallisessa analyysissä näiden aineiden määrä on ollut vähäinen. Matala psilosiinipitoisuus saattaa näkyä myös siten, että sienen jalka ei sinerry sitä vahingoittaessa.

Lähteet 

Madonlakit
Valon Viitasaari

Valon Viitasaari on vuosittain Keski-Suomessa Viitasaarella järjestettävä valofestivaali. Ensimmäinen Valon Viitasaari järjestettiin Viitasaaren keskusta-alueella 8.–9. lokakuuta 2021, toinen järjestetään 14.–15. lokakuuta 2022.

Viitasaaren keskusta täyttyy näyttävistä valoteoksista, jossa niitä voi katsella kiertämällä aluetta kävellen. Eri kohteiden valaisun ja valoteosten lisäksi tapahtumassa on myös erilaisia esityksiä.

Lähteet

Viitasaari
Suomen tapahtumat
Martti Suhonen

Martti Ilmari Suhonen (25. huhtikuuta 1898 Pielavesi – 20. huhtikuuta 1977 Kuopio) oli suomalainen yritys- ja järjestöjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Suhosen vanhemmat olivat maanviljelijä Aatu Suhonen ja Anna-Liisa Huttunen ja puolisot 1929–1948 talousopettaja Kerttu Timonen ja vuodesta 1949 puutarhaopettaja Rauni Tomeri, aiemmin Lindholm. Suhonen kävi kaksi luokkaa oppikoulua, Pohjois-Savon kansanopiston ja maamieskoulun. Hän oli Pohjois-Savon maataloustuottajain liiton sihteeri 1925–1930, Savon Sanomain taloudenhoitaja vuodesta 1929 ja va. päätoimittaja 1942–1943 sekä Savon Sanomain Kirjapaino Oy:n isännöitsijä ja toimitusjohtaja 1929–1965 ja johtokunnan jäsen vuodesta 1932. Suhosella oli myös useita oman alansa, alueellisia ja kansallisia luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin vääpeli. Suhonen sai kauppaneuvoksen arvonimen 1955.

Lähteet

Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset järjestöjohtajat
Suomalaiset päätoimittajat
Kauppaneuvokset
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1977 kuolleet
S. T. Joshi

Sunand Tryambak Joshi (s. 22. kesäkuuta 1958) on yhdysvaltalainen kirjallisuudentutkija ja kustannustoimittaja, joka on käsitellyt laajasti varsinkin H. P. Lovecraftia.

Elämäkerta 

Joshi syntyi Punessa Intiassa kesäkuussa 1958. Hän oli vanhempiensa kolmas ja viimeinen lapsi. Joshin isä oli taloustieteen professori ja äiti matematiikan professori. Perhe muutti Yhdysvaltoihin kesällä 1963. 

Joshi kiinnostui H. P. Lovecraftin teoksista 13-vuotiaana. Niiden innoittamana hän kirjoitti ensin kaunokirjallisuutta ja 17-vuotiaasta alkaen kirjallisuuskritiikkiä. High schoolissa Joshi toimitti koulun lehteä ja julkaisi siinä muutaman novellin. Joshin ensimmäinen Lovecraftia käsitellyt esseekokoelma ilmestyi hänen ollessaan 19-vuotias. 

Joshi suoritti perustutkinnon Brownin yliopistossa ja teki jatko-opintoja Princetonin yliopistossa vuosina 1982–1984. Vuonna 1984 hän sai töitä Chelsea House Publishers -kustantamosta, missä hän työskenteli kustannustoimittajana vuoteen 1989. Sen jälkeen hän on elättänyt itsensä freelancerina. Joshi on toimittanut kymmeniä Lovecraftia käsitteleviä kirjoja. Joukossa on sekä novelli- ja kirjekokoelmia, kirjallisuuskritiikkiä että elämäkertoja. Hän on tutkinut paljon myös Ambrose Biercea ja H. L. Menckeniä.

Yksityiselämä 

Joshi harrastaa musiikkia ja aloitti viulunsoiton seitsemänvuotiaana. Hän on ateisti ja maltillisen sosialismin kannattaja.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset kirjallisuudentutkijat
Kustannustoimittajat
Vuonna 1958 syntyneet
Koriariat

Koriariat (Coriaria) on koriariakasvien (Coriariaceae) heimoon kuuluva kasvisuku ja heimon ainoa suku. Sukuun kuuluu noin 17 lajia, mutta suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Eri kasvitieteilijät ovat myös sijoittaneet koriariakasvien heimon ja sitä myötä myös koriarioiden suvun eri kasvilahkoihin; heimo on sijoitettu aikojen kuluessa muun muassa Sapindales-, Rutales-, Coriariales- ja Ranunculales-lahkoihin, mutta nykyisin se on Cucurbitales-lahkossa.

Koriariat kasvavat hajanaisesti Euroopasta ja Pohjois-Afrikasta Aasiaan ja Oseaniaan sekä Väli- ja Etelä-Amerikkaan. Koriarioita kasvaa Välimeren ympäristössä, Himalajan alueella Kiinan eteläosissa, Japanista Filippiineille, Uudesta-Guineasta Uuteen-Seelantiin, eteläisen Tyynenmeren saarilla sekä Meksikosta Chileen. Euroopassa esiintyy vain yksi koriarialaji, myrttikoriaria (Coriaria myrtifolia), jota tavataan muun muassa Välimeren ympäristössä Espanjassa, Ranskassa, Italiassa ja Kreikassa.

Lajeja 
 Coriaria angustissima
 Coriaria arborea
 Coriaria intermedia
 Coriaria japonica – tikaskoriaria
 Coriaria kingiana
 Coriaria microphylla
 Coriaria myrtifolia – myrttikoriaria
 Coriaria nepalensis
 Coriaria plumosa
 Coriaria pteridoides
 Coriaria ruscifolia
 Coriaria sarmentosa
 Coriaria sinica
 Coriaria terminalis

Lähteet 

Koriariakasvit
USS Fanning (FF-1076)

USS Fanning (runkonumero FF-1076) oli Yhdysvaltain laivaston Knox-luokan fregatti.

Valmistus 

Alus tilattiin Todd Shipyardin Los Angeles Divisionilta San Pedrosta Kaliforniasta, missä köli laskettiin 7. joulukuuta 1968. Alus laskettiin vesille 24. tammikuuta 1970 ja otettiin palvelukseen 23. heinäkuuta 1971.

Palvelus 
Alus poistettiin palveluksesta 31. heinäkuuta 1993 ja alusluettelosta 11. tammikuuta 1995. Se luovutettiin Turkille, joka liitti sen laivastoonsa TCG Adatepe runkonumerolla F-251. Alus poistettiin palveluksesta 2001.

Lähteet

Viitteet 

Knox-luokan fregatit
Pearl (vuoden 2022 elokuva)

Pearl (lisäotsikolla An X-traordinary Origin Story) on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen slasher-elokuva, jonka on ohjannut Ti West. West käsikirjoitti elokuvan yhdessä Mia Gothin kanssa, joka myös esittää elokuvan nimiroolia. Muita rooleja esittävät David Corenswet, Tandi Wright, Matthew Sunderland ja Emma Jenkins-Purro. Elokuva on esiosa saman vuoden keväällä ensi-iltansa saanellee elokuvalle X.

Pearl sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla syyskuussa 2022. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta, jotka kehuivat eritysesti Mia Gothin roolisuoritusta. Elokuvasarjan kolmas osa sekä X:n jatko-osa, MaXXXine, on tuotannossa.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2022 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat
Slasher-elokuvat
Ti Westin ohjaamat elokuvat
A24:n elokuvat
Ilja Rautsi

Ilja Rautsi (s. Ilomantsi) on suomalainen käsikirjoittaja, elokuvaohjaaja ja dramaturgi.

Ilja Rautsi on aloittanut käsikirjoitusopinnot Taideteollisessa korkeakoulussa vuonna 2006. Rautsi toimi vuosia Helsingin Sanomien NYT-liitteen televisiossa esitettävien elokuvien kriitikkona. Rautsi on profiloitunut käsikirjoittajana kauhuun ja niin sanottuun genre-elokuvaan. 

Rautsin ensimmäinen pitkän elokuvan käsikirjoitus oli Oskari Pastilan suomalaisia showpainijoita käsitellyt dokumenttielokuvan Spandex Sapiens (2015). Ensimmäiset Rautsin omat ohjaustyöt olivat kantaaottavaa kauhua edustaneet lyhytelokuvat Helsinki Mansplaining Massacre (2018) ja Night of the Living Dicks (2022).  

Rautsin kahden pitkän näytelmäelokuvan käsikirjoitukset ovat olleet suomalaisittain hyvin korkean budjetin genre-elokuvia. Pahanhautoja (2021) on kauhuelokuva ja Veden vartija (2022) tieteiselokuva. Pahanhautoja on Rautsin alkuperäiskäsikirjoitus ja Veden vartija perustuu Emmi Itärannan yli 20 kielelle käännettyyn Teemestarin kirja -romaaniin.

Valikoitu filmografia 

 Spandex Sapiens, 2015. Käsikirjoitus yhdessä ohjaaja Oskari Pastilan kanssa
 Jättiläinen, 2016. Dramaturgi.
 Lauri Mäntyvaaran tuuheet ripset, 2017. Dramaturgi
 Helsinki Mansplaining Massacre, lyhytelokuva, 2018. Ohjaus ja käsikirjoitus
 Pahanhautoja, 2021. Käsikirjoitus
 Night of the Living Dicks, lyhytelokuva, 2022. Ohjaus ja käsikirjoitus.
 Veden vartija, 2022. Käsikirjoitus

Palkintoja ja tunnustuksia 

 Suomen arvostelijain liitto ry:n Kritiikin Kannukset yhdessä Hanna Bergholmin kanssa elokuvasta Pahanhautoja. 2022.

Lähteet 

Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Suomalaiset elokuvaohjaajat
Kino Piispanristi

Kino Piispanristi on 286-paikkainen elokuvateatteri Piispanristin kaupunginosassa Kaarinassa. Teatteritoiminnasta vastaa Cinemahouse. 

Teatteri perustettiin helmikuussa 2017, ja vuonna 2021 teatterin tiloja laajennettiin kahdesta salista neljään. Kaksi uudempaa salia ovat niin kutsuttuja premium-tason saleja, joissa on kiinnitetty erityistä huomiota muun muassa kuvanlaatuun ja äänentoistoon. Suomen elokuvasäätiö tuki teatterin laajennusurakkaa.

Teatteriin on esteetön pääsy.

Katso myös 
 Kino Diana

Lähteet

Aiheesta muualla
 Viralliset sivut

Suomen elokuvateatterit
Kaarina
Karaburun (Albania)

Karaburun (), antiikin Akrokeraunia (, myös ; ), on niemi Albaniassa. Se muodostaa maan läntisimmän pisteen mantereella. Niemen pituus on noin 16 kilometriä, leveys noin 3–5 kilometriä ja suurin korkeus noin 800 metriä merenpinnasta laskettuna. Niemen ja mantereen väliin jää Vlorënlahti eli Auloninlahti.

Karaburunin niemi on Albanian eteläosien poikki kulkevien Keraunisten vuorten jatke. Joskus myös vuoria kutsutaan Akrokeraunisiksi vuoriksi, mutta varsinaisesti jälkimmäinen nimi viittaa niemeen. Niemi on tunnettu myös nimellä Glossa, ”Kieli”. Italialaiset ovat kutsuneet niemeä samaan viittaavalla nimellä Linguetta. Karaburunin niemestä pohjoiseen meri on Adrianmerta ja etelään Joonianmerta.

Niemellä on lukuisia luolia. Niistä tunnetuimpiin lukeutuu Haxhi Aliun luola, joka on Albanian suurin meriluola.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Albanian maantiede
Niemet
Stanislav Ljudkevytš

Stanislav Pylypovytš Ljudkevytš (; 24. tammikuuta 1879 Jarosław – 10. syyskuuta 1979 Lviv) oli ukrainalainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä.

Ljudkevytš opiskeli Lvivin yliopistossa ukrainalaisen ja klassisen filologian tiedekunnassa vuosina 1897–1901. Hän pääsi Ševtšenkon tieteellisen seuran etnografiseen komissioon, jossa hänen päätehtävänsä oli galitsialais-ukrainalaisten kansanlaulujen transkribointi ja niistä laaditun kaksiosaisen kokoelman (1906–1907) toimittaminen. Ljudkevytš opiskeli musiikkia muun muassa Wienissä Guido Adlerin johdolla ja väitteli musiikin tohtoriksi. Hän oli yksi Lvivin konservatoriota edeltäneen Mykola Lysenko -instituutin perustajista ja johti sitä vuosina 1908–1914. Hän oli vuosina 1939–1972 konservatorion teorian ja sävellyksen laitoksen johtaja ja professori.

Ljudkevytš sai vuonna 1964 Ševtšenkon palkinnon, vuonna 1969 Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen ja vuonna 1979 Sosialistisen työn sankarin arvonimen. Hän yhdisti sävellystyönsä musiikkitieteelliseen tutkimukseen ja julkaisi sävellystensä ohella muun muassa oppikirjoja. Ljudkevytš toimi myös kuoronjohtajana ja teki yhteistyötä useiden eri kuorojen kanssa. Hänen tuotantoonsa kuuluu  sinfonisia teoksia (joista monessa on mukana kuoro), oopperaa, kuoroteoksia, kamarimusiikkia, yksinlauluja ja kansanlaulusovituksia.

Ljudkevytš kuoli 100-vuotiaana ja tuli haudatuksi Lytšakivin hautausmaalle.

Lähteet 

Ukrainalaiset säveltäjät
Musiikkitieteilijät
Oopperasäveltäjät
Vuonna 1879 syntyneet
Vuonna 1979 kuolleet
Yli satavuotiaiksi eläneet ukrainalaiset
Kirjotorkkuja

Kirjotorkkuja (Mogurnda variegata) on torkkujien heimoon kuuluva kalalaji.

Kirjotorkkujan maksimipituus on 13 senttimetriä.

Kirjotorkkuja elää Papua-Uuden-Guinean eteläisellä ylänköalueella Kutubujärvessä, kapealla vyöhykkeellä lähellä järven rantoja. Teollisuuden päästöt, vieraslajit ja ylikalastus ovat vaikuttaneet sen uhanalaisuuteen.

Lähteet 

Tokkokalat
Uhanalaiset kalat
Kókkines Límnes

Kókkines Límnes (, ”Punaiset järvet”), myös Ágios Prokópioksen laguunit (Λιμνοθάλασσες Αγίου Προκοπίου, Limnothálasses Agíou Prokopíou), on kolmen suolajärven ryhmä Náxoksen saarella Kreikassa. Ne sijaitsevat lähellä saaren itärannikkoa ja Ágios Prokópioksen kylää, noin neljä kilometriä lounaaseen Náxoksen kaupungista. Järvissä on vettä vain osan vuodesta.

Järvet ovat osa saaren eteläosia laajalti käsittävää Natura 2000 -aluetta. Noin kilometrin järvistä koilliseen sijaitsee Náxoksen suolajärvi.

Lähteet 

Kreikan järvet
Kreikan Natura-alueet
Náxos
Náxoksen suolajärvi

Náxoksen suolajärvi () on laguunimainen suolajärvi Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee lähellä saaren itärannikkoa Ágios Geórgioksen lahden pohjukassa noin 2,5 kilometriä lounaaseen Náxoksen kaupungista. Järven pinta-ala on noin 0,5 neliökilometriä.

Náxoksen suolajärvi on Kykladien saarten suurimpia järviä ja merkittävimpiä kosteikkoalueita. Se on tärkeä lintualue. Järvi saa vetensä pääosin Zas-vuoren sadevesistä, ja se on lähes kuivana elo–lokakuussa. Entisaikaan järveä käytettiin suolantuotantoon ja kalankasvatukseen. Aiemmin järvi oli laajemmin yhteydessä mereen, mutta sittemmin se on erotettu merestä selvemmällä pengerryksellä, jonka läpi kulkee ainoastaan kapea kanava mereen.

Heti järven itäpuolella sijaitsee Náxoksen lentoasema, joka rakennettiin järven itäosan päälle vuonna 1985. Tätä ennen järvi oli lähes kaksi kertaa suurempi. Meressä suolajärven edustalla sijaitsee Mantón saari. Järvestä noin kilometrin lounaaseen sijaitsevat Kókkines Límnes -suolajärvet, jotka tunnetaan myös Ágios Prokópioksen laguuneina.

Lähteet 

Kreikan järvet
Náxos
Mikael Tapio

Mikael Tapio (s. 23. kesäkuuta 2002 Järvenpää) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoa. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa. Tapio laukoo oikealta.

Ura 
Tapio on KJT:n kasvatti. Hän voitti kaudella 2017–2018 KJT-Haukoissa C-nuorten Mestiksen mestaruuden. Kaudeksi 2018–2019 Tapio siirtyi Karhu-Kissoihin, josta hän siirtyi kaudeksi 2019–2020 Kiekko-Vantaan junioreihin. Kaudeksi 2020–2021 Tapio siirtyi Hämeenlinnan Pallokerhon U20-joukkueeseen. Hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +8. Maaliskuussa 2022 HPK lainasi Tapion loppukaudeksi 2021–2022 Mestis-joukkue Forssan Palloseuraan, jossa hän pelasi kolme runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen ja kolme playoff-ottelua ilman tehopisteitä.

Huhtikuussa 2022 Tapio teki kaksivuotisen juniorisopimuksen HPK:n SM-liigajoukkueen kanssa. Hän aloitti kauden 2022–2023 seuran U20-joukkueessa. Tapio sai tililleen ensimmäisen liigaottelunsa runkosarjan toisella kierroksella 16. syyskuuta 2022 JYPiä vastaan, kun Miro Karjalainen joutui sivuun HPK:n puolustuksesta. Tapio merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Hän jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Tapio sai ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa kolmannessa ottelussaan 21. syyskuuta 2022 vieraissa Tapparaa vastaan. Hänet merkittiin HPK:n seitsemänneksi puolustajaksi. Tapio sai ottelussa jääaikaa 3.06 minuuttia. Hän sai myös syöttöpisteen Eetu Liukkaan tekemään 3–3-tasoitusmaaliin.

Muuta 
Mikaelin isä on poplaulaja ja lauluntekijä Juha Tapio.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Hämeenlinnan Pallokerhon pelaajat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Ilmari Käihkö

Ilmari Käihkö on suomalainen sotatieteilijä.

Käihkö vietti lapsuutensa Lahdessa, liittyi nuorena ulkoministeriön vapaaehtoisohjelmaan ja asettui sittemmin Ruotsiin. Käihkö opiskeli vuosina 2006–2008 Ruotsin maanpuolustuskorkeakoulussa ja on työskennellyt siellä jaksoittain vuodesta 2010 dosentin sekä yliopistonlehtorin asemassa. Hän on tehnyt yhteistyötä lukuisten kehitysavun ja rauhanrakentamisen parissa toimivien järjestöjen kanssa Itä- ja Länsi-Afrikassa. Käihkön akateeminen mielenkiinto on kohdistunut erityisesti nykyaikaiseen sodankäyntiin muun muassa Liberiassa ja Ukrainassa.

Käihkön opetus Ruotsin maanpuolustuskorkeakoulussa on keskittynyt sotateoriaan ja -strategiaan sekä etnografisiin menetelmiin. Käihkö on osallistunut säännöllisesti julkiseen keskusteluun alansa aiheista erityisesti Ruotsin ja Suomen tiedotusvälineissä. Hän on luennoinut eri yliopistoissa Pohjoismaissa sekä Zürichin ja Yalen yliopistoissa. Lisäksi Käihkö on puhunut muissa julkisissa ja yksityisissä tapahtumissa. Hän on ollut vierailevana tutkijana Aleksanteri-instituutissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Academia.edu: Ilmari Käihkön julkaisuja 

Suomalaiset sotatieteilijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
USS Capodanno

USS Capodanno (runkonumero FF-1093) oli Yhdysvaltain laivaston Knox-luokan fregatti.

Valmistus 

Alus tilattiin Avondale Shipyardilta Westwegosta Louisianasta, missä köli laskettiin 25. helmikuuta 1972. Alus laskettiin vesille 21. lokakuuta 1972 kumminaan William L. Springer III:n puoliso Elsie M. Springer ja otettiin palvelukseen 17. marraskuuta 1973 ensimmäisenä päällikkönään George W. Horsley Jr.

Palvelus 
Alus poistettiin palveluksesta 30. heinäkuuta 1993 ja alusluettelosta 11. tammikuuta 1995. Se luovutettiin Turkille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä TCG Muavenet runkonumerolla F-250. Alus poistettiin 2012 palveluksesta ja romutettiin.

Lähteet

Viitteet 

Knox-luokan fregatit
Sinikka Klemettilä

Sinikka Klemettilä (s. 11. tammikuuta 1956 Oulu) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija.
 
Klemettilä pääsi ylioppilaaksi 1975 Merikosken lukiosta Oulusta ja sai filosofian maisterin paperit Helsingin yliopistosta 1981. Hän aloitti toimittajauransa kesätoimittajana sanomalehti Kalevassa, Ilta-Sanomissa ja Helsingin Sanomissa. Vuodesta 1989 alkaen hän toimi Sanoma-yhtiössä eri tehtävissä, ensin Sanomaprintin (myöhemmin Helsinki Media) Yritysjulkaisuissa ja vuodesta 1995 alkaen Sanoman aikakauslehdissä. Vuosina 2003-2020 hän työskenteli toimitussihteerinä, toimituspäällikkönä ja tuottajana ET-lehdessä.

Työn ohessa Sinikka Klemettilä on kirjoittanut tietokirjoja. Niistä ensimmäinen oli hänen oman isoisänsä tarina Matti I Suuri (Kirjapaja 2009). Matti Klemettilä oli vaasalainen tukkukauppias, joka menetti omaisuutensa Venäjän lokakuun vallankumouksen melskeissä 1917. Samalla meni mielenterveys, mutta vanhoilla päivillä ikänsä politiikkaa harrastanut Klemettilä hauskutti lehtien palstoilla kansaa uusilla hallituslistoillaan ja muilla tempauksillaan. Klemettilän seuraavat kirjat olivat muistelmia, turkulaisesta kulttuuripersoonasta kertova Aiju – Aiju von Schöneman muistelee (Turkuseura 2014) ja helsinkiläisen muusikon elämäntarina Pianomies Hillel Tokazier (Päivä 2019). Viime mainittu oli ehdolla vuoden kristilliseksi kirjaksi.

Syksyllä 2022 ilmestyneen kirjan Enemmän elossa – Tarinoita uuden löytämisestä (Kirjapaja) Klemettilä on kirjoittanut yhdessä toimittaja Riitta Castrénin kanssa. Kirjassa erilaisista lähtökohdista ja elämäntilanteista ponnistavat ihmiset kertovat elämänmuutoksistaan. Niiden taustalla vaikuttavat ajankohtaiset teemat, kuten ilmastonmuutos, yhteisöllisen elämäntavan uusi tuleminen ja seksuaali-identiteetin murros, mutta yhtä lailla henkilökohtaiset arvokysymykset, joita ihmiset pohtivat kaikkina aikoina.

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Druh

Druh (; ) oli Länsi-Ukrainassa Lvivissä ilmestynyt opiskelijajärjestö Akateemisen piirin julkaisema lehti. Se ilmestyi kaksi kertaa kuussa 1874–1877. Se oli alkuun venäläismielinen, mutta Myh’ailo Drahomanovin vaikutuksesta se muuttui ukrainalaismieliseksi. Lehden päätoimittaja oli Antin Dolnytskyi, ja aktiivisia kirjoittajia olivat muun muassa Ivan Franko, Myh’ailo Pavlyk, Ivan Belei ja Vasyl Lukytš.

Lähteet

Ukrainalaiset aikakauslehdet‎
Lviv
Praca

Praca () oli puolalainen sosialistinen sanomalehti, joka ilmestyi Lvivissä 1878– 1892. Lehden perustajat ja päätoimittajat olivat J. Daniluk ja A. Mańkowski. 

 Praca oli alkuun suunnattu lviviläisille kirjanpainajille ja käsityöläisille. Myh’ailo Pavlykin ja varsinkin Ivan Frankon, joka oli sen ahkerimpia kirjoittajia ja johtavia teoreetikkoja, vaikutuksesta Praca tavoitteli laajempaa työläisten ja talonpoikien lukijakuntaa. Se ajoi poliittista vapautta, julkaisi Galitsiassa ensimmäisen sosialistisen ohjelman ja edisti sikäläisten puolalaisten, ukrainalaisten ja juutalaisten sosialistien yhteistyötä. Lehti joutui usein viranomaissensuurin kynsiin, ja vuosina 1881–1883 yli puolet sen numeroista takavarikoitiin. Lehti ilmestyi epäsäännöllisesti vuoteen 1890 ja sen jälkeen kaksi kertaa kuukaudessa.

Lähteet

Puolalaiset sanomalehdet
Lviv
Otto Brandt (yritys)

Oy Otto Brandt Ab on suomalainen monialakonserni. Se on Pohjois-Euroopan suurin venevalmistaja. Lisäksi se tuo maahan moottoripyöriä, sähkömopoja, sähköpotkulautoja, mönkijöitä, perämoottoreita, pienkoneita ja mopoautoja.

Tytäryhtiöt 

 TerhiTec valmistaa ABS-muovisia Terhi-­veneitä ja alumiinisia Silver-veneitä

 Freja Marine valmistaa TG-veneitä
 Fenix Marin on sopimusvalmistaja, joka valmistaa muun muassa Silver Z-, Bella-, Yamarin-, Yamarin Cross- ja Quarken Boats -veneitä. Fenix Marin -liiketoiminta kattaa 60 prosenttia Otto Brandtin myynnistä. 

 Brandt maahantuo vapaa-ajan ajoneuvoja ja pienkoneita 

 Brandt-Tech maahantuo vapaa-ajan sähköajoneuvoja
 Bike & Boat World on moottoripyörien, mönkijöiden ja veneiden vähittäismyyntiketju
 Kiinteistö Oy Krossinriuku hallinnoi liiketiloja Kaarinassa

Historia 
Yrityksen perusti Otto Johan Albin Brandt vuonna 1905.

Vuonna 2021 Oy Otto Brandt Ab osti TG-veneitä valmistavan porvoolaisen Freja Marine Oy:n. Vuonna 2022 Otto Brandt osti Fenix Marinin, sopimusvalmistajan, joka kykenee tuottamaan 1200 venettä vuodessa. Näin Otto Brandtista tuli venemäärällä mitattuna Suomen suurin venevalmistaja. Se pystyy tuottamaan yli 7 000 venettä vuosittain.

Venetuotanto 
Otto Brandtin tytäryhtiöt valmistavat veneitä ABS-muovista, lasikuidusta, alumiinista ja alumiinilasi­kuidusta. Konserniin kuuluu neljä tehdasta. 

 Terhin abs-veneet valmistetaan Rymättylässä, jossa automatisoitu tehdas valmistaa vuosittain jopa 5 000 venettä
 TG:n veneet valmistuvat Porvoossa, jossa tapahtuu pelkästään kokoonpano, varustelu ja viimeistely – rungot valmistaa alihankkija.
 Silverin alumiiniveneitä valmistetaan Ähtärissä
 Silver-veneitä valmistetaan myös Valkeakoskella

Neljän tehtaan lisäksi tytäryhtiöillä on alihankkijoita Pohjanmaalla ja Savonlinnassa

Tekemänsä sopimuksen mukaan Faster-yhtiö myy Otto Brandtille kaikki valmistamansa veneet. Otto Brandt istuttaa veneisiin Hondan moottorit ja markkinoi paketit eteenpäin.

Lähteet 

Veneet
Suomalaiset veneenvalmistajat
Suomalaiset yritykset
Xenotilapia

Xenotilapia on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu 18 lajia, joita tavataan Afrikasta:

 Xenotilapia albini (Steindachner, 1909)
 Xenotilapia bathyphila Poll, 1956 – teräshiekkahautoja
 Xenotilapia boulengeri (Poll, 1942) – ruskohiekkahautoja
 Xenotilapia burtoni Poll, 1951
 Xenotilapia caudafasciata Poll, 1951 – raitaevähiekkahautoja
 Xenotilapia flavipinnis Poll, 1985 – kultahiekkahautoja
 Xenotilapia leptura (Boulenger, 1901)
 Xenotilapia longispinis Poll, 1951 – piikkihiekkahautoja
 Xenotilapia melanogenys (Boulenger, 1898)

 Xenotilapia nasus De Vos, Risch & Thys van den Audenaerde, 1995 – kuonohiekkahautoja
 Xenotilapia nigrolabiata Poll, 1951 – mustahuulihiekkahautoja
 Xenotilapia ochrogenys (Boulenger, 1914) – hohtohiekkahautoja
 Xenotilapia ornatipinnis Boulenger, 1901 – hohtojuovahiekkahautoja
 Xenotilapia papilio Büscher, 1990 – perhoshiekkahautoja
 Xenotilapia rotundiventralis (Takahashi, Yanagisawa & Nakaya, 1997)
 Xenotilapia sima Boulenger, 1899 – välkehiekkahautoja
 Xenotilapia spilopterus Poll & Stewart, 1975 – pilkkuhiekkahautoja
 Xenotilapia tenuidentata Poll, 1951

Lähteet 
 Lajien suomenkieliset nimet:

Viitteet 

Kirjoahvenet
Riitta Castrén

Riitta Elina Castrén (s. 10. helmikuuta 1955 Oulu ) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija.

Castrén kirjoitti ylioppilaaksi Tornionjokilaaksossa sijaitsevasta Pellon lukiosta 1974 ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1981 pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Pro gradu -työnsä hän teki lappilaisesta kirjailijasta Timo K. Mukasta. Castrénin lehtiura alkoi kristillisestä Sana-lehdestä ja jatkui Suomen lähetyskongressi 77 tiedotussihteerinä. Opiskelujensa päätyttyä hän siirtyi aikakauslehtityöhön, ensin Yhtyneisiin Kuvalehtiin ja sieltä A-lehtiin, jossa hän työskenteli pitkään toimittajana ja toimituspäällikkönä. Pääosan urastaan hän teki Eeva-lehdessä, kunnes siirtyi vapaaksi toimittajaksi. Riitta Castrénin intohimona ovat syvälliset henkilöhaastattelut, joissa hän kokee voivansa parhaiten hyödyntää intuition lahjaansa. 

Vuonna 2017 ilmestyi Castrénin kirjoittama omakohtainen teos Läpivalaisu - Pitkät jäähyväiset alkoholille (Gummerus), jossa hän valottaa elämyksellisyyttä, addiktioita ja ihmisen ikuista pyrkimystä harmoniaan. Erityisen painavasti hän käsitteli työelämän ja alkoholikulttuurin suhdetta.
Syksyllä 2022 ilmestyneen kirjan Enemmän elossa - Tarinoita uuden löytämisestä (Kirjapaja) Castrén on kirjoittanut yhdessä toimittaja Sinikka Klemettilän kanssa. Kirjassa haastateltavat kertovat elämänmuutoksestaan. Kirjan aihealueina ovat ajankohtaiset teemat, kuten ilmastoahdistus, yhteisöllisyys, hengellisyyden uudistuminen sekä identiteetti- ja arvokysymykset.

Teokset 
 Läpivalaisu - Pitkät jäähyväiset alkoholille] (2017, Gummerus)
 Enemmän elossa - Tarinoita uuden löytämisestä] (2022, Kirjapaja)

Lähteet 

Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset tietokirjailijat
Partiet Nyans

Partiet Nyans on vuonna 2019 perustettu identiteettipoliittinen puolue Ruotsissa. Puolue haluaa edustaa ulkomaalaistaustaisia vähemmistöryhmiä. Se painottaa etenkin  muslimien oikeuksia ja työtä islamofobiaa vastaan.

Partiet Nyansin johto vaati taiteilija Lars Vilksin kuoleman jälkeen Nimis-teoksen polttamista, koska he pitävät sitä islamofobisena, laittomasti luonnonsuojelualueelle rakennettuna ja pelastuslaitoksen mukaan vaarallisena.

Kohut 
Arvostelijat ovat syyttäneet puoluetta radikaalista islamismista. Elokuussa 2022 Sydsvenskan-lehti kertoi, että Skånessa puolueen 25 ehdokkaasta viisi oli sosiaalisessa mediassa levittänyt juutalaisvastaista tai shiiavastaista vihapuhetta.

Suunnilleen joka seitsemäs puolueen ehdokkaista vuonna 2022 oli tuomittu jostain rikoksesta. Yksi heistä oli Bashir Aman Ali. Hän on Al-Azhar-koulujen perustaja, joka tuomittiin vankeuteen vuonna 2019 useista vakavista talousrikoksista. Hänellä oli keskeinen rooli varainsiirrossa, jossa koulujen toimintaan annetut 10 miljoonaa kruunua oli siirretty toiselle tilille tarkoituksena perustaa islamilainen pankki.

Vaalimenestys 
Vuoden 2022 valtiopäivävaaleissa puolue oli läsnä 25 kunnassa, 3 alueella (region) ja valtiopäivävaaleissa. Valtiopäivävaaleissa puolue sai 28 352 ääntä eli 0,44 prosenttia ja oli suurin niistä puolueista, jotka eivät ylittäneet äänikynnystä valtiopäiville.  Puolue eteni huomattavasti maahanmuuttajavaltaisissa suurkaupungeissa saaden yli kymmenen prosenttia äänistä 54 äänestysalueella. Politiikan asiantuntijoiden mukaan puolue sai paljon kannattajia aiemmin sosialidemokraatteja äänestäneistä.

Lähteet 

Ruotsalaiset puolueet
Islamilaiset järjestöt
Carl Adolf Tamelander

Carl Adolf Tamelander (25. helmikuuta 1832 Ahvenanmaa – 28. lokakuuta 1884 Muhos) oli suomalainen upseeri ja virkamies. Hän oli Oulun läänin kuvernööri vuosina 1883–1884.

Suoritettuaan Haminan kadettikoulun Tamelander nimitettiin vuonna 1851 vänrikiksi Suomen kaartiin ja ylennettiin 1853 aliluutnantiksi, 1855 alikapteeniksi, 1859 kapteeniksi ja 1868 everstiksi. Krimin sodan aikana Tamelander osallistui Suomen kaartin marssille Liettuaan. Hän erosi Venäjän sotaväen reservistä 1870, ja toimi vuosina 1873–1877 Suomen sotaväen leskein- ja orpoinkassan johtokunnassa ja 1877–1882 sen kamreerina. Vuodesta 1877 oli hän samalla Helsingin kaupungin majoituslautakunnan puheenjohtaja. Toimittuaan ensin virkaatekevänä kuvernöörinä Tamelander nimitettiin 1883 Oulun läänin kuvernööriksi. Hän muun muassa edusti Suomea rajakomissiossa, joka tarkasti ja määritteli Suomen ja Norjan välisen rajan. 

Carl Adolf Tamelanderilla ja  Fanny Kristina Charlotta af Brunérilla oli kuusi lasta.

Lähteet

Suomalaiset upseerit
Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet
Oulun läänin maaherrat
Vuonna 1832 syntyneet
Vuonna 1884 kuolleet
Synkretismi (kielitiede)

Synkretismi tarkoittaa kielitieteessä muoto- ja merkitysopillisten ainesten sulautumista toisiinsa.

Morfologista synkretismiä on esimerkiksi taivutusmuotojen päällekkäisyys muodossa puunsa, joka voi lauseesta riippuen edustaa joko yksikön nominatiivia, yksikön genetiiviä tai monikon nominatiivia.

Historiallista synkretismiä on se, kun kaksi morfeemia redusoituu yhdeksi esimerkiksi silloin, kun sijapääte katoaa kun sen funktio siirtyy jollekin toiselle muodolle. Virossa näin on käynyt akkusatiiville ja partitiiville, ja saamessa inessiiville ja elatiiville. Latinan tytärkielistä katosivat sijamuodot, kun niiden päätteet muuttuivat toisistaan erottamattomiksi.

Synkretististä kieli-ideologiaa on se, kun naapurikielet saavat vaikuttaa vapaasti toistensa muoto- ja merkitysrakenteeseen.

Lähteet

Muoto-oppi
David Alexandre Winter

David Alexandre Winter (oik. Lion Kleerekoper, s. 4. huhtikuuta 1943) on alankomaalaissyntyinen poplaulaja. Vuosina 1966-1968 Winter toimi alankomaalaisen Daddy's act -yhtyeen solistina. Samaan aikaan hän toimi radiokanavan Radio Veronica DJ:nä nimellä John van Doorn. Winter muutti Pariisiin vuonna 1969. Samana vuonna Winter levytti läpimurtohittinsä "Oh lady Mary", joka pysyi viisi viikkoa Ranskan listan ykkösenä ja myi Euroopassa 3,6 miljoonaa kappaletta.

Winter edusti Luxemburgia Eurovision laulukilpailussa 1970 kappaleella "Je suis tombé du ciel" ja sijoittui kilpailussa viimeiseksi nollalla pisteellä.

Winter muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1980. Näyttelijä ja laulaja Ophélie Winter on David Alexandre Winterin tytär.

Lähteet

Viitteet

Alankomaalaiset laulajat
Luxemburgin euroviisuedustajat
Vuoden 1970 euroviisuedustajat
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Artturi J. Virtanen

Artturi Julius Virtanen (1. marraskuuta 1890 Porvoo – 22. tammikuuta 1969) oli suomalainen järjestö- ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
Virtasen vanhemmat olivat rautatieläinen Karl Alfred Virtanen ja Amanda Maria Eriksson ja puoliuso vuodesta 1918 Lydi Lovisa Husso. Virtanen tuli ylioppilaaksi Porvoon suomalaisesta yhteiskoulusta 1911 ja suoritti Helsingin kauppakorkeakoulussa loppututkinnon 1913. Hän oli harjoittelija Werner Söderström Oy:ssä 1912, Kustannus Oy Kirjan pääkirjanpitäjä 1913–1914, Helsingin Suomalainen Kirjakauppa Oy:n konttoripäällikkö 1914–1916, Kauppalehti Oy:n taloudenhoitaja 1916–1918, puolustusministeriön lääkintäosaston kamreeri ja sotilassairaaloiden ylitaloudenhoitaja 1918–1919, Suomen Kirjakauppiasyhdistyksen sihteeri 1918–1925, Maalaiskirjakauppiasliiton sihteeri 1925–1931, Kirjavälitys-yhtiön toimitusjohtaja 1919–1959 ja Suomen Kustannusyhdistyksen asiamies 1932–1959. Virtanen oli myös Yliopistokirjakauppa Oy:n toimitusjohtaja Turussa vuodesta 1935 ja Kirja Oy:n toimitusjohtaja Tampereella 1935–1955. Hän oli Kirjakauppakoulun opettaja 1916–1959 ja Suomen Kirjakauppalehden päätoimittaja 1933–1944. Hänellä oli lisäksi useita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Virtanen sai 1956.

Julkaisuja
 Vähittäismyynnin ja -kirjanpidon hoito-ohjeita, 1916
 Ylioppilastutkinnon reaalikoe, 1932 (toim.)
 Netto-laskutaulukkoja: kirjakauppoja varten, 1933
 Suomen kustannusyhdistys 1858 5/VI 1933: 75-vuotiskatsaus, 1933
 Kirjakaupallisen komissiojärjestelmän rationalisoiminen, 1938
 Kirjakaupan kirjanpito, 1940
 Välityskirjakauppa kirjakaupallisena keskittymisilmiönä ja Kirjavälitys-osakeyhtiön 25-vuotinen toiminta, 1944
 Kirjakauppavarastojen inventointi ja arvostus, 1948
 Kirjakauppaoppi: kirjakauppakoulua ja itseopiskelua varten, 1950
 Kirjakauppojen liiketalous ja kannattavuus v. 1952, 1954
 Suomen kirjakaupan ja kustannustoiminnan vaiheita: Suomen Kustannusyhdistyksen satavuotisen (1858–1958) toiminnan johdosta, 1958
 Kirjakauppojen liiketalous ja kannattavuus v. 1959, 1960

Lähteet

Suomalaiset virkamiehet
Suomalaiset opettajat
Suomalaiset tietokirjailijat
Suomalaiset päätoimittajat
Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset järjestöjohtajat
Kauppaneuvokset
Vuonna 1890 syntyneet
Vuonna 1969 kuolleet
Sini Haataja

Sini Haataja (s. 6. lokakuuta 1998 Turku) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Ulkokentällä Haataja pelaa kakkoskopparina.

Haataja pelasi Superpesistä ensimmäistä kertaa kaudella 2017 Mynämäen Vesassa. Vuonna 2021 Haataja siirtyi Mynämäeltä Joensuun Mailaan.

Haataja on pelannut 103 Superpesiksen runkosarjaottelua. Hän on lyönyt 5+28 juoksua ja tuonut 73 juoksua.

Haataja opiskelee fysioterapeutiksi Karelia-ammattikorkeakoulussa Joensuussa.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Joensuun Mailan pelaajat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Rhode Islandin kuvernööri

Rhode Islandin kuvernööri () on osavaltion korkeinta toimeenpanovaltaa käyttävä viranomainen. Kuvernööri valitaan neljän vuoden välein vaaleilla, joissa valitaan myös varakuvernööri. Virkakaudet on rajattu kahteen peräkkäiseen. 

Ensimmäiset maininnat Rhode Islandin kuvernööristä ovat peräisin vuodelta 1663, kun Englannin kuningas Kaarle II nimitti Roger Williamsin vastaperustetun siirtokunnan kuvernööriksi. Nykymuodossaan kuvernöörin virka perustettiin vuonna 1775 ja ensimmäisenä kuvernöörinä toimi Nicholas Cooke. 

Osavaltion perustuslain mukaan kuvernöörin tehtäviin kuuluu mm. osavaltion parlamentin säätämien lakien toimeenpaneminen sekä valmistella ja esitellä osavaltion budjetti parlamentille. Kuvernöörillä on myös valta armahtaa rikollisia kaikissa muissa tapauksissa paitsi viraltapanon ollessa kyseessä. Kuvernööri toimii myös Rhode Islandin kansalliskaartin komentajana, jonka vuoksi hänelle kuuluu myös kenraalikapteenin titteli (). 

Kuvernööriehdokkaan tulee täyttää seuraavat ehdot: 

 Yhdysvaltain kansalainen
 Vähintään 18-vuotias
 Rekisteröitynyt äänestäjä Rhode Islandissa
 Asunut Rhode Islandissa vähintään 30 päivää ennen vaaleja

Nykyisenä kuvernöörinä toimii Dan McKee, joka nousi virkaan 2021, kun hänen edeltäjänsä Gina Raimondo nimitettiin Yhdysvaltain kauppaministeriksi. Vuonna 2020 kuvernöörin vuosipalkka oli 145 755 dollaria.

Luettelo kuvernööreistä 

Lähde:

Lähteet
Ciguatera-myrkytys

Ciguatera-myrkytys on ruokamyrkytys, joka aiheutuu tiettyjä toksiineja sisältävien riuttakalojen syömisestä. Oireet vaihtelevat, ja niitä voivat olla ripuli, oksentelu, parestesia, metallinmaku suussa, löysien hampaiden tunne, lihassärky, artralgia, päänsärky, hikoilu, hämärtynyt näkökyky, sydänvaivat, hypotensio, kutina, kylmä allodynia, huimaus, vatsakipu ja heikotus. Oireiden puhkeaminen vaihtelee nautitun toksiinin määrästä riippuen puolesta tunnista yhteen, toisinaan kahteen vuorokauteen. Ruoansulatuskanavan oireet voivat kestää yhdestä neljään päivää. Osa oireista voi kestää kuukausien ajan.

Ciguatera-myrkytyksen aiheuttavat toksiineita ovat muiden muassa siguatoksiini ja maitotoksiini. Ne ovat alun perin peräisin pienestä panssarisiimaeliölajista nimeltä Gambierdiscus toxicus, jota esiintyy trooppisissa ja subtrooppisissa vesissä koralliriuttojen pinnalla ja ympäristöissä. Sitä syövät kasvinsyöjäkalat, jotka puolestaan ovat petokalojen ravintoa. Petokaloihin päätyvien toksiinien pitoisuudet kertyvät ravintoketjun aikana. Yleisimmin myrkytystä aiheuttavat kalat kuuluvat barrakudien, meriahventen, mureenojen, piikkimakrillien ja sampien heimoihin.

Siguatoksiinia kerääntyy kalan maksaan, suolistoon, mätiin ja päähän. Se on hajuton ja mauton, eikä sitä voi tuhota tavanomaisen ruoanlaiton keinoin. Myrkytykseen ei ole olemassa spesifistä vastalääkettä.

Vuonna 2017 Yhdysvaltain tautikeskus (CDC) arvioi vuosittain esiintyvän maailmanlaajuisesti noin 50 000 ciguateramyrkytystapausta. Muut arviot liikkuvat 10 000 ja 500 000 vuosittaisen tapauksen välillä. Kuolleisuus ciugatera-myrkytykseen on CDC:n mukaan keskimäärin alle yksi tapaus tuhannesta. Se on yleisin meren antimista aiheutuva myrkytys. Sitä esiintyy eniten Tyynellämerellä, Intian valtamerellä ja Karibianmerellä leveyspiirien 35°N ja 35°S välillä. Ciguatera-myrkytyksen riskit ovat kasvamassa koralliriuttojen tuhoutumisen ja myrkytystä uusille alueille levittävän laajenevan merikalakaupan vuoksi. Siitä on kuvauksia ainakin vuodesta 1511 lähtien. Sen nimi ”ciguatera”, joka mainittiin ensi kerran vuonna 1787, tulee espanjan kielessä Cittarium pica -kotilolajista käytetystä sanasta ”cigua”.

Lähteet 

Ruokamyrkytykset
Kalaruoat
Andrei Rațiu

Andrei Florin Rațiu (s. 20. kesäkuuta 1998 Aiud) on romanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Huescaa. Hän on pelannut Romanian maajoukkueessa vuodesta 2021.

Rațiu pelasi jo juniorina Espanjassa. Hän on pelannut Villarrealin reservijoukkueissa ja päässyt edustusjoukkueessa pelaamaan vain yhden Eurooppa-liigan ottelun huhtikuussa 2019; tuolloin toisessa puolivälieräottelussa oli vastustajana toinen espanjalaisseura Valencia, ja Rațiu pelasi koko ottelun. Elokuusta 2020 tammikuuhun 2021 hän oli lainalla alankomaalaisseura ADO Den Haagissa, jossa hän pelasi kymmenen Eredivisien ottelua. Hän siirtyi elokuussa 2021 Huescaan ja pelasi kaudella 2021–2022 Segunda Divisiónissa 34 ottelua, joissa hän teki yhden maalin.

Rațiu on pelannut Romanian alle 21- ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueissa. Kesällä 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa hän pelasi kaksi ottelua. Hän pelasi Romanian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Islantia ja Pohjois-Makedoniaa vastaan. Hän on pelannut elokuun 2022 loppuun mennessä kahdeksan maaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa.

Lähteet 

Romanialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Maorinkielinen Wikipedia

Maorinkielinen Wikipedia on Wikipedian maorinkielinen versio. Syyskuussa 2022 artikkeleita oli 7441.

Lähteet 

Wikipediat kielittäin
Maorin kieli
Payday 3

Payday 3 on Overkill Softwaren kehityksessä oleva ja Starbreezen sekä Koch Median julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peliä suunnitellaan julkaistavaksi Microsoft Windowsille. Peli on jatko-osa vuoden 2013 videopelille Payday 2.

Tarina 

Pelin tapahtumat sijoittuvat New York Cityyn. Aikaisempien pelien hahmot Dallas, Hoxton, Chains sekä Wolf esiintyvät pelissä. Pelissä esiintyy uusia pelimekaniikkoja, kuten pimeä verkko sekä kryptovaluutta.

Kehitys ja historia 
Payday 3 julkistettiin vuonna 2016 samalla, kuin Starbeeze osti oikeudet pelisarjaan kolmellakymmenellä miljoonalla eurolla. Koch Media on sitoutunut tukemaan pelin kehitystä sekä markkinointia 50 miljoonalla eurolla. Koch Media on myös sitoutunut tukemaan peliä vähintään puolentoista vuoden ajan pelin julkaisun jälkeen.

Lähteet 

Windows-pelit
Ruotsissa kehitetyt videopelit
Hiiviskelypelit
Verkkomoninpelit
Ensimmäisen persoonan ammuntapelit
Vuoden 2023 videopelit