joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kanta-Hämeen hyvinvointialue

Kanta-Hämeen hyvinvointialue on Kanta-Hämeen maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustetaan osana maakunta- ja soteuudistusta.

Kunnat 
Hyvinvointialueeseen kuuluu 11 kuntaa, joista kolme on kaupunkeja.

  Forssan kaupunki
  Hattulan kunta
  Hausjärven kunta
  Humppilan kunta
  Hämeenlinnan kaupunki
  Janakkalan kunta
  Jokioisten kunta
  Lopen kunta
  Riihimäen kaupunki
  Tammelan kunta
  Ypäjän kunta

Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 170 028 asukasta.

Palvelut 
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyy kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.

Sairaanhoito 
Kanta-Hämeen hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Kanta-Hämeen sairaanhoitopiiriin. Alueen keskussairaalana toimii Kanta-Hämeen keskussairaala Hämeenlinnassa. Alueella toimii myös Riihimäen sairaala.

Pelastustoiminta 
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Kanta-Hämeen pelastuslaitoksen toimialueeseen.

Aluevaltuusto 
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittavat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Kanta-Hämeen hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 59 valtuutettua.

Vaalit 

Vuoden 2022 vaaleissa yli tuhat ääntä saaneita ehdokkaita olivat Kaisa Lepola, sd. (1 534 ääntä), Lulu Ranne, ps. (1 517), Johannes Koskinen, sd. (1 415), Sanni Grahn-Laasonen, kok. (1 258), Tarja Filatov, sd. (1 254), Johanna Häggman, kesk. (1 166) Juha Isosuo, kok. (1 157) ja Päivi Räsänen, kd. (1 117). Valituista pienimmät henkilökohtaiset äänimäärät saivat Hannele Saari, kd. (187 ääntä), Kylli Kylliäinen, kd. (191) ja Teppo Turja, ps. (192).

Huomionarvoista vaaleissa oli naisehdokkaiden suuri menestys; Yhdessäkään naisehdokkaita asettaneessa puolueessa ei miesehdokas saanut suurinta äänimäärää, ja naiset ottivat 61 prosenttia valtuustopaikoista.

Ainoa vaaliliitto puolueiden välillä tehtiin Valta kuuluu kansalle -puolueen ja Kristallipuolueen kesken, mikä tuotti 59:nnen vertausluvun (1 030). Siten viimeinen valtuustopaikka meni VKK:lle, jolla oli vaaliliiton eniten ääniä saanut ehdokas.

Kotikunnittain tarkasteltuna hyvinvointialueen suurin kaupunki Hämeenlinna sai läpi eniten valtuutettuja, 26 paikkaa 59:stä. Toiseksi suurin kaupunki Riihimäki sai 13 valtuustopaikkaa, ja kolmanneksi suurin Forssa otti 6 paikkaa. Janakkala ja Loppi saivat kumpikin 5 edustajaa, Hattula 3 ja Hausjärvi yhden. Täten maakunnasta jäi neljä kuntaa ilman valtuutettua.

Lähteet 

Hyvinvointialue Suomen hyvinvointialueet
Kymenlaakson hyvinvointialue

Kymenlaakson hyvinvointialue on Kymenlaakson maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustetaan osana maakunta- ja soteuudistusta.

Kunnat 
Hyvinvointialueeseen kuuluu 6 kuntaa, joista kolme on kaupunkeja.

  Haminan kaupunki (Fredrikshamn)
  Kotkan kaupunki
  Kouvolan kaupunki
  Miehikkälän kunta
  Pyhtään kunta (Pyttis)
  Virolahden kunta

Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 160 757 asukasta.

Palvelut 
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyy kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.

Sairaanhoito 
Kymenlaakson hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Kymenlaakson sairaanhoitopiiriin. Alueen keskussairaalana toimii Kymenlaakson keskussairaala Kotkassa. Alueella toimii myös Kymenlaakson psykiatrinen sairaala ja Pohjois-Kymen sairaala.

Pelastustoiminta 
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Kymenlaakson pelastuslaitoksen toimialueeseen.

Aluevaltuusto 
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Kymenlaakson hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 59 valtuutettua.

Aluevaltuuston puheenjohtajana toimii Jouko Leppänen (Kok.) Kouvolasta ja aluehallituksen puheenjohtajana toimii Nina Brask (Sd.) Kotkasta.

Lähteet 

Hyvinvointialue Suomen hyvinvointialueet
Lapin hyvinvointialue

Lapin hyvinvointialue on Lapin maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustetaan osana maakunta- ja soteuudistusta.

Kunnat 
Hyvinvointialueeseen kuuluu 21 kuntaa, joista neljä on kaupunkeja.

  Enontekiön kunta (Enontekis)
  Inarin kunta (Enare)
  Kemin kaupunki
  Kemijärven kaupunki
  Keminmaan kunta
  Kittilän kunta
  Kolarin kunta
  Muonion kunta
  Pelkosenniemen kunta
  Pellon kunta
  Posion kunta

  Ranuan kunta
  Rovaniemen kaupunki
  Sallan kunta
  Savukosken kunta
  Simon kunta
  Sodankylän kunta
  Tervolan kunta
  Tornion kaupunki (Torneå)
  Utsjoen kunta
  Ylitornion kunta (Övertorneå)

Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 176 083 asukasta.

Palvelut 
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyy kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.

Sairaanhoito 
Lapin hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Enontekiön, Inarin, Kemijärven, Kittilän, Kolarin, Muonion, Pelkosenniemen, Pellon, Posion, Ranuan, Rovaniemen, Sallan, Savukosken, Sodankylän ja Utsjoen osalta Lapin sairaanhoitopiiriin. Kemin, Keminmaan, Simon, Tervolan, Tornion ja Ylitornion kunnat kuuluvat Länsi-Pohjan sairaanhoitopiiriin. Alueella toimii kaksi keskussairaalaa, yksi Rovaniemellä ja toinen Kemissä. Alueella toimii myös Muurolan sairaala ja Keroputaan sairaala.

Pelastustoiminta 
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Lapin pelastuslaitoksen toimialueeseen.

Aluevaltuusto 
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Lapin hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 59 valtuutettua.

Lähteet 

Hyvinvointialue
Suomen hyvinvointialueet
Jouko Korpivaara

Jouko Juhani Korpivaara (16. lokakuuta 1920 Helsinki – 3. lokakuuta 2000 Lhasa, Tiibet) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Korpivaaran vanhemmat olivat kauppaneuvos Juhani Korpivaara ja Aune Heleena Niemistö ja puoliso vuodesta 1944 Anna-Liisa Stavenhagen. Kauppaneuvos Paavo Korpivaara oli Jouko Korpivaaran veli. Jouko Korpivaara lopetti keskikoulun käynnin 1933 ja tuli töihin isänsä johtamaan Korpivaara-yritykseen. Vuonna 1937 hän meni Saksaan opiskelemaan insinööriksi, mutta sota keskeytti opinnot 1939. Sotien jälkeen 1945 Korpivaara valmistui kuitenkin insinööriksi Tukholmassa.

Korpivaarasta tuli 1946 Korpivaara-yhtiön tuotantotoiminnan osastopäällikkö ja 1948 yrityksen maatalouskoneiden maahantuontia varten perustaman erillisen Farming-yhtiön myyntipäällikkö. Vuonna 1954 hänestä tuli Farmingin toimitusjohtaja ja Korpivaara-yhtiön hallituksen jäsen ja vuonna 1961 Korpivaara-yhtiön teknillinen johtaja. Hänen vastuullaan oli muun muassa yrityksen harjoittama  teollisuustoiminta. Farming-yhtiön toimitusjohtaja Korpivaara oli vuoteen 1962, Kone-Dieselin 1960–1974 ja Hydorin 1966–1974 sekä Korpivaara-yhtiön hallituksen jäsen vuoteen 1979.

Kauniaisissa asuessaan Korpivaara osalistui kunnallispolitiikkaan, toimien kauppalanvaltuustossa 1954–1961. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1973. Korpivaara hankki liike-elämän jätettyään Linnan kartanon Keimolasta ja kunnostutti ja otti sen asunnokseen. Hän harrasti muun muassa historiallisia höyrylaivoja ja avomeripurjehdusta. Sotilasarvoltaan Korpivaara oli reservin kapteeni.

Lähteet

Suomalaiset insinöörit
Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 2000 kuolleet
Pirkanmaan hyvinvointialue

Pirkanmaan hyvinvointialue on Pirkanmaan maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustetaan osana maakunta- ja soteuudistusta.

Kunnat 
Hyvinvointialueeseen kuuluu 23 kuntaa, joista kaksitoista on kaupunkeja.

  Akaan kaupunki (Ackas)
  Hämeenkyrön kunta (Tavastkyro)
  Ikaalisten kaupunki (Ikalis)
  Juupajoen kunta
  Kangasalan kaupunki
  Kihniön kunta
  Kuhmoisten kunta (Kuhmois)
  Lempäälän kunta
  Mänttä-Vilppulan kaupunki
  Nokian kaupunki
  Oriveden kaupunki
  Parkanon kaupunki

  Pirkkalan kunta (Birkala)
  Punkalaitumen kunta
  Pälkäneen kunta
  Ruoveden kunta
  Sastamalan kaupunki
  Tampereen kaupunki (Tammerfors)
  Urjalan kunta
  Valkeakosken kaupunki
  Vesilahden kunta
  Virtain kaupunki (Virdois)
  Ylöjärven kaupunki

Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 528 256 asukasta.

Palvelut 
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyy kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.

Sairaanhoito 
Pirkanmaan hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Punkalaidunta lukuun ottamatta Pirkanmaan sairaanhoitopiiriin. Alueella toimii Tampereen yliopistollinen sairaala, jonka pääsairaala on Tampereen keskussairaala. Muita alueen sairaaloita ovat Hatanpään sairaala, Pitkäniemen sairaala, Sastamalan sairaala sekä Valkeakosken sairaala.

Pelastustoiminta 
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Pirkanmaan pelastuslaitoksen toimialueeseen.

Aluevaltuusto 
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Pirkanmaan hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 79 valtuutettua.

Lähteet 

Hyvinvointialue
Suomen hyvinvointialueet
Pohjois-Karjalan hyvinvointialue

Pohjois-Karjalan hyvinvointialue on Pohjois-Karjalan maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustetaan osana maakunta- ja soteuudistusta.

Kunnat 
Hyvinvointialueeseen kuuluu 13 kuntaa, joista viisi on kaupunkeja.

  Heinäveden kunta
  Ilomantsin kunta (Ilomants)
  Joensuun kaupunki
  Juuan kunta (Juga)
  Kiteen kaupunki (Kides)
  Kontiolahden kunta (Kontiolax)
  Lieksan kaupunki
  Liperin kunta (Libelits)
  Nurmeksen kaupunki
  Outokummun kaupunki
  Polvijärven kunta
  Rääkkylän kunta
   Tohmajärven kunta

Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 162 907 asukasta.

Palvelut 
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyy kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.

Sairaanhoito 
Pohjois-Karjalan hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Pohjois-Karjalan sairaanhoitopiiriin. Alueen keskussairaalana toimii Pohjois-Karjalan keskussairaala Joensuussa.

Pelastustoiminta 
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Pohjois-Karjalan pelastuslaitoksen toimialueeseen.

Aluevaltuusto 
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Pohjois-Karjalan hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 59 valtuutettua.

Lähteet 

Hyvinvointialue Suomen hyvinvointialueet
Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue

Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue eli Pohde on Pohjois-Pohjanmaan maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustettiin osana maakunta- ja soteuudistusta.

Kunnat 
Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialueeseen kuuluu 30 kuntaa, joista 11 on kaupunkeja. Kunnat on jaettu Oulua lukuun ottamatta viiteen osa-alueeseen:
 Oulun kaupunki (Uleåborg)

Oulunkaari:
  Iin kunta (Ijo)
  Pudasjärven kaupunki
  Utajärven kunta
  Vaalan kunta
Oulun eteläinen:
  Alavieskan kunta
  Haapajärven kaupunki
  Haapaveden kaupunki
  Kärsämäen kunta
  Nivalan kaupunki
  Oulaisten kaupunki
  Pyhäjärven kaupunki
  Pyhännän kunta
  Reisjärven kunta
  Sievin kunta
  Siikalatvan kunta
  Ylivieskan kaupunkiKoillismaa:
  Kuusamon kaupunki
  Taivalkosken kunta
Lakeus:
  Hailuodon kunta (Karlö)
  Kempeleen kunta
  Limingan kunta (Limingo)
  Lumijoen kunta
  Muhoksen kunta
  Tyrnävän kunta
Rannikkoseutu:
  Kalajoen kaupunki
  Merijärven kunta
  Pyhäjoen kunta
  Raahen kaupunki
  Siikajoen kunta

Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 415 867 asukasta.

Palvelut 
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyy kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.

Sairaanhoito 
Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Reisjärveä lukuun ottamatta Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiiriin. Alueella toimii alueen keskussairaala Oulun yliopistollinen sairaala, sekä Oulaskankaan sairaala ja Raahen aluesairaala.

Pelastustoiminta 
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Oulu-Koillismaan pelastuslaitoksen sekä Jokilaaksojen pelastuslaitoksen toimialueeseen. Näiden pelastuslaitosten on määrä yhdistyä sote-uudistuksen myötä.

Aluevaltuusto 
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 79 valtuutettua.

Lähteet 

Hyvinvointialue Suomen hyvinvointialueet
Pohjois-Savon hyvinvointialue

Pohjois-Savon hyvinvointialue on Pohjois-Savon maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustetaan osana maakunta- ja soteuudistusta.

Kunnat 
Hyvinvointialueeseen kuuluu 19 kuntaa, joista viisi on kaupunkeja.

  Iisalmen kaupunki (Idensalmi)
  Joroisten kunta (Jorois)
  Kaavin kunta
  Keiteleen kunta
  Kiuruveden kaupunki
  Kuopion kaupunki
  Lapinlahden kunta
  Leppävirran kunta
  Pielaveden kunta
  Rautalammin kunta
  Rautavaaran kunta
  Siilinjärven kunta
  Sonkajärven kunta
  Suonenjoen kaupunki
  Tervon kunta
  Tuusniemen kunta
  Varkauden kaupunki
  Vesannon kunta
  Vieremän kunta

Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 247 984 asukasta.

Palvelut 
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyy kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.

Sairaanhoito 
Pohjois-Savon hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Joroisia lukuun ottamatta Pohjois-Savon sairaanhoitopiiriin. Alueella toimii Kuopion yliopistollinen sairaala, jonka pääsairaala on Puijon sairaala.

Pelastustoiminta 
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Pohjois-Savon pelastuslaitoksen toimialueeseen.

Aluevaltuusto 
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Pohjois-Savon hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 69 valtuutettua.

Lähteet 

Hyvinvointialue Suomen hyvinvointialueet
Satakunnan hyvinvointialue

Satakunnan hyvinvointialue on Satakunnan maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustetaan osana maakunta- ja soteuudistusta.

Kunnat 
Hyvinvointialueeseen kuuluu 16 kuntaa, joista seitsemän on kaupunkeja.

 Euran kunta
 Eurajoen kunta (Euraåminne)
 Harjavallan kaupunki
 Huittisten kaupunki (Vittis)
 Jämijärven kunta
 Kankaanpään kaupunki
 Karvian kunta
 Kokemäen kaupunki (Kumo)

 Merikarvian kunta (Sastmola)
 Nakkilan kunta
 Pomarkun kunta (Påmark)
 Porin kaupunki (Björneborg)
 Rauman kaupunki (Raumo)
 Siikaisten kunta
 Säkylän kunta
 Ulvilan kaupunki (Ulvsby)

Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 213 685 asukasta.

Palvelut 
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyy kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.

Sairaanhoito 
Kanta-Hämeen hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Satakunnan sairaanhoitopiiriin. Alueen keskussairaalana toimii Satasairaala Porissa. Alueella toimii myös Rauman sairaala ja Harjavallan sairaala.

Pelastustoiminta 
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Satakunnan pelastuslaitoksen toimialueeseen.

Aluevaltuusto 
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Satakunnan hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 69 valtuutettua.

Lähteet 

Hyvinvointialue
Suomen hyvinvointialueet
Varsinais-Suomen hyvinvointialue

Varsinais-Suomen hyvinvointialue on Varsinais-Suomen maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustetaan osana maakunta- ja soteuudistusta.

Kunnat 
Hyvinvointialueeseen kuuluu 27 kuntaa, joista 12 on kaupunkeja.

  Auran kunta
  Kaarinan kaupunki (S:t Karins)
  Kemiönsaaren kunta (Kimitoön)
  Kosken Tl kunta (Koskis)
  Kustavin kunta (Gustavs)
  Laitilan kaupunki (Letala)
  Liedon kaupunki (Lundo)
  Loimaan kaupunki
  Marttilan kunta (S:t Mårtens)
  Maskun kunta
  Mynämäen kunta (Virmo)
  Naantalin kaupunki (Nådendal)
  Nousiaisten kunta (Nousis)
  Oripään kunta

  Paimion kaupunki (Pemar)
  Paraisten kaupunki (Pargas)
  Pyhärannan kunta
  Pöytyän kunta (Pöytis)
  Raision kaupunki (Reso)
  Ruskon kunta
  Salon kaupunki
  Sauvon kunta (Sagu)
  Someron kaupunki
  Taivassalon kunta (Tövsala)
  Turun kaupunki (Åbo)
  Uudenkaupungin kaupunki (Nystad)
  Vehmaan kunta (Vemo)

Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 483 561 asukasta.

Palvelut 
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyy kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.

Sairaanhoito 
Varsinais-Suomen hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiriin. Alueella toimii Turun yliopistollinen keskussairaala, jonka pääsairaala on Tyks T-sairaala.

Pelastustoiminta 
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Varsinais-Suomen pelastuslaitoksen toimialueeseen.

Aluevaltuusto 
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Varsinais-Suomen hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 79 valtuutettua.

Lähteet 

Hyvinvointialue Suomen hyvinvointialueet
Kuusumu


Kuusumu on suomalaisen doom metal -yhtye Kuolemanlaakson kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 4. maaliskuuta 2022 levymerkillä Svart Records.

Levyn sanoitukset perustuvat löyhästi vuonna 535 alkaneeseen yhtäkkiseen ilmaston viilenemiseen ja siitä seuranneeseen ruttoepidemiaan.

Kappaleet

Kokoonpano 

Yhtye
 Kotamäki – laulu
 Laakso – kitarat
 Kouta – kitarat
 Usva – bassokitara
 Tiera – rummut

Vierailevat muusikot
 Aleksi Munter - kosketinsoittimet
 Lotta Ruutiainen – laulu kappaleissa 2 & 7
 V. Santura – soolokitara, rummut kappaleissa 3-7

Tuotanto
 V. Santura – tuottaja, miksaaja, masteroija
 Evelyn De Morgan – kansitaide
 Jari Nieminen - graafinen suunnittelu, layout, valokuvien muokkaus
 Riku Jokinen - yhtyeen valokuvaus

Arvostelut 
 Imperiumi:  
 Kaaoszine: 
 Inferno: 
 Blabbermouth:  
 Metal Storm:  
 Angry Metal Guy:  
 Metalliluola: 10-/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Kuusumu discogs.com -sivustolla

Vuoden 2022 albumit
Kuolemanlaakson albumit
Svart Recordsin albumit
Vuola

Vuola on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

 Elina Vuola (s. 1960), teologi, akatemiaprofessori ja dosentti
 Kari Vuola (s. 1963), kanttori ja urkutaiteilija
 Pertti Vuola (s. 1935), poliitikko, liikemies ja kunta-alan vaikuttaja
 Sinikka Vuola (s. 1972), kirjailija ja kirjoittamisen opettaja
Jamaikan työväenpuolue

Jamaikan työväenpuolue (engl. Jamaica Labour Party, lyh. JLP) on jamaikalainen keskusta-oikeistolainen vuonna 1943 perustettu puolue ja toinen maan pääpuolueista.

Puolue voitti vuoden 2020 vaaleissa 49 paikkaa Jamaikan edustajainhuoneen 63:sta ja sen puheenjohtaja Andrew Holness on tällä hetkellä Jamaikan pääministeri.

Historia
JLP perustettiin vuonna 1943, ja se voitti ensimmäiset Jamaikalla järjestetyt vaalit vuonna 1944. Puolueen juuret ovat ammattiyhdistysliikkeessä, mutta se omaksui ajan myötä oikeistolaisemman talouspolitiikan, ja 1970–80-luvuilla sen ja toisen pääpuolueen, vasemmistolaisen kansanpuolueen (PNP), väliset erot olivat selvimmillään. JLP oli hallitusvastuussa vuosina 1944–1955, 1962–1972 sekä 1980–1989.

Pitkän oppositiokauden jälkeen JLP nousi uudelleen valtaan vuoden 2007 vaaleissa Bruce Goldingin johdolla. Vuonna 2011 puolueen puheenjohtajaksi valittiin Andrew Holness, josta tuli 39-vuotiaana Jamaikan nuorin pääministeri, mutta hän ehti olla virassa vain reilut pari kuukautta, kunnes PNP voitti vaalit ja JLP tippui jälleen oppositioon. Vuodesta 2016 JLP on jälleen ollut hallituksessa.

Vaalimenestys

Lähde:

Puheenjohtajat
 Alexander Bustamante (1943–1974)
 Donald Sangster (1965–1967; vt.)
 Hugh Shearer (1967–1974; vt.)
 Edward Seaga (1974–2005)
 Bruce Golding (2005–2011)
 Andrew Holness (2011–)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Puolueen kotisivut 

Jamaikan puolueet
Konservatiiviset puolueet
Apex Predator – Easy Meat


Apex Predator – Easy Meat on brittiläisen grindcoreyhtye Napalm Deathin 15. studioalbumi, joka julkaistiin 27. tammikuuta 2015 levymerkillä Century Media.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Shane Embury – basso
 Mark “Barney” Greenway – laulu
 Mitch Harris – kitara, taustalaulu
 Danny Herrera – rummut

Arvostelut 
 Imperiumi: 8½/10
 Kaaoszine: 7/10

Lähteet 

Napalm Deathin albumit
Vuoden 2015 albumit
Throes of Joy in the Jaws of Defeatism


Throes of Joy in the Jaws of Defeatism on brittiläisen grindcoreyhtye Napalm Deathin 16. studioalbumi, joka julkaistiin 18. syyskuuta 2018 levymerkillä Century Media.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Shane Embury – basso, taustalaulu
 Mark “Barney” Greenway – laulu
 Danny Herrera – rummut
 Mitch Harris – kitara, taustalaulu

Arvostelut 
 Imperiumi: 7/10
 Kaaoszine: 8+/10

Lähteet 

Napalm Deathin albumit
Vuoden 2020 albumit
Noora Kaisa Keränen

Noora Kaisa Keränen (s. 17. lokakuuta 2001 Luumäki) on suomalainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Ahveniston Ampumahiihtäjiä.

Keränen saavutti puhtaalla ammunnalla pronssimitalin nuorten euroopanmestaruuskilpailuissa 2022 Pokljukassa, Sloveniassa.

Lähteet

Elävät henkilöt
Suomalaiset ampumahiihtäjät
Vuonna 2001 syntyneet
Sumatranmerantipuu

Sumatranmerantipuu (Shorea acuminata) on siipipuukasvien (Dipterocarpaceae) heimoon ja merantipuiden (Shorea) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on suurikokoinen puulaji, joka voi korkeimmillaan kasvaa noin 50 metriä korkeaksi. Sumatranmerantipuu luokiteltiin äärimmäisen uhanalaiseksi (CR) lajiksi vuonna 1998 ja elinvoimaiseksi 2019.

Sumatranmerantipuu kasvaa kumpuilevassa maastossa siipipuita kasvavissa metsissä merenpinnan tasosta 400 metrin korkeuteen asti. Lajia tavataan Kaakkois-Aasiassa Malesiassa ja Indonesiassa.

Sumatranmerantipuuta hakataan luonnosta puutavaraksi, joka tunnetaan tummanpunaisena merantipuuna. Lajin sydänpuun väri vaihtelee tummanpunaisenruskeasta tummanpunaiseen ja se erottuu selvästi vaaleankellertävästä pintapuusta. Puuaines on hyvin suosittua erilaisissa sisustuskohteissa, kuten lattiamateriaalina, paneloinneissa, huonekaluissa ja ovissa. Sumatranmerantipuun puutavaraa käytetään myös talojen ja siltojen rakentamiseen.

Lähteet 
 Useful Tropical Plants: Shorea acuminata

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Shorea acuminata 

Siipipuukasvit
Ellen Strömberg

Ellen Strömberg (s. 1987) on suomenruotsalainen kirjailija.

Strömberg valmistui ylioppilaaksi Jakobstads gymnasiumista 2006 ja on opiskellut kirjoittamista muun muassa Åbo Akademin kirjoittajaohjelmassa 2013–2015 ja Monika Fagerholmin kirjoituskurssilla 2016–2017. Hän on opiskellut myös sanataideohjaajaksi 2018–2019.

Strömbergin esikoisteos Jaga vatten ilmestyi vuonna 2018. Hän sai teoksesta Finlands svenska författareföreningenin esikoispalkinnon 2019. Strömbergin toinen romaani Klåda (suom. Syyhy) ilmestyi vuonna 2019. Strömbergin kolmas teos, Elin Löfin kuvittama lastenkirja Maggan året runt, valittiin Runeberg Junior -palkintoehdokkaaksi vuonna 2020. Strömberg on yksi Ylen kulttuuriaiheisen Sällskapet-podcastin vakiopanelisteista.

Strömberg on kotosiin Luodosta ja asuu Pietarsaaressa.

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ellen Strömbergin verkkosivut 
 Ellen Strömberg Kirjasampo.fi:ssä

Suomenruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Kanarianpaju

Kanarianpaju (Salix canariensis) on Makaronesian saarilla esiintyvä pajulaji. Laji yhdistetään mahdollisesti Salix pedicellata-lajiin alalajiksi (S. pedicellata subsp. canariensis).

Kanarianpaju kasvaa pensaaksi tai pieneksi puuksi, korkeudeltaan enintään 15 metriä. Lajia esiintyy Madeiralla ja Kanariansaarilla, lukuun ottamatta Kanarian itäisimpiä saaria. Se kasvaa purojen varsilla ja rotkojen kosteikoissa 1400 metrin korkeudelle asti. Kanarianpaju on yleisempi Madeiralla, mutta mahdollisesti uhattu jättiruokokasvustojen levitessä. Kanariansaarilla laji on selvemmin taantunut ja siitä tunnetaan 2010-luvulla 17 jäljellä olevaa esiintymää neljällä eri saarella.

Lähteet 

Pajut
Madeiran kasvisto
Silmälläpidettävät kasvit
Nekrasovskaja

Nekrasovskaja () on Moskovan metron viidestoista linja. Linja avattiin 3. kesäkuuta 2019.

Linjan pituus on 22,3 kilometriä ja siinä on 11 asemaa.

Asemat 

 Elektrozavodskaja (Электрозаводская)
 Lefortovo (Лефортово)
 Aviamotornaja (Авиамоторная)
 Nižegorodskaja (Нижегородская)
 Stahanovskaja (Стахановская)
 Okskaja (Окская)
 Jugo-Vostotšnaja (Юго-Восточная)
 Kosino (Косино)
 Ulitsa Dmitrijevskogo (Улица Дмитриевского)
 Luhmanovskaja (Лухмановская)
 Nekrasovka (Некрасовка)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Moskovan metro
Johnny Mercer (poliitikko)

John Luther ”Johnny” Mercer (s. 17. elokuuta 1981) on brittiläinen konservatiivipuoluetta edustava poliitikko, joka on toiminut Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenenä vuodesta 2015 lähtien.

Mercer syntyi Dartfordissa ja kasvoi kahdeksanlapsisessa baptistiperheessä. Hän työskenteli Lontoon Cityssä rahoitusalalla harjoittelijana. Hän valmistui vuonna 2003 Sandhurstin kuninkaallisesta sotakorkeakoulusta ja palveli aliluutnanttina () Britannian armeijan kuninkaallisessa tykistörykmentissä (). Vuonna 2005 hänet ylennettiin luutnantiksi. Hän kävi merijalkaväen kommandokurssin ja palveli tykistörykmentin 29. kommandorykmentissä () sekä ratsutykistörykmentissä (). Hän palveli kolmella komennuksella Afganistanissa. Vuonna 2008 hänet ylennettiin kapteeniksi. Mercer erosi asevoimista vuonna 2013. Vuonna 2017 hän julkaisi muistelmateoksen We Were Warriors: One Soldier's Story of Brutal Combat nuoruudestaan ja ajastaan asevoimissa.

Mercer oli ehdolla vuoden 2015 parlamenttivaaleissa Plymouth Moor View’n vaalipiirissä, jonka ehdokkaaksi hänet valittiin edellisenä vuonna. Hän on sanonut lähteneensä politiikkaan, koska hän halusi edistää veteraanien saamaa hoitoa, ja valinneensa konservatiivipuolueen, koska hän pitää ongelmana ”massiivista hyvinvointivaltiota, joka imee pois nuoremman sukupolven kunnianhimon ja tarmon.” Mercerin oman kertoman mukaan hän ei ollut aiemmin ollut poliittisesti aktiivinen, ja äänesti ensimmäisen kerran missään vaaleissa itseään vuonna 2015. Hänet valittiin alahuoneeseen 37,6 prosentin ääniosuudella voittaen vaalipiirin aiemman edustajan, työväenpuolueen Alison Seabeckin, yli tuhannen äänen eli noin 2,4 prosenttiyksikön erolla.

Mercer vastusti brexitiä eli Yhdistyneen kuningaskunnan eroa Euroopan unionista, mutta vuoden 2016 EU-kansanäänestyksen jälkeen hän on todennut, että äänestystulosta on kunnioitettava. 

Vuonna 2019 Mercer nimitettiin sotilas- ja veteraaniasioiden alivaltiosihteeriksi. Vuonna 2021 hänet erotettiin virastaan hänen ilmoitettuaan aikeestaan erota vastalauseena sille, että Pohjois-Irlannissa palvelleet brittiarmeijan sotilaat eivät kuuluneet sotarikossyytesuojan antavan lakiehdotuksen piiriin.

Lähteet 

Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Brittiläiset poliitikot
Joal-Fadiouth

Joal-Fadiouth on kaupunkikunta Thièsin alueen Mbourin departementissa Senegalissa. Se sijaitsee Atlantin rannikolla 30 kilometriä Mbourista etelään. Kunnassa on 54 000 asukasta (vuonna 2019, arvio).

Joal-Fadiouthin kunnan pinta-ala on 50,35 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa ja idässä Nguéniènen ja etelässä Palmarin Facaon kuntiin. Maisemaa leimaavat kymmenen kilometrin pituinen rannikkovyöhyke sekä vuoroveden muovaama estuaari, kanavat ja rämeet. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen, mutta sen ilmastoon vaikuttaa Atlantin valtameri. Luonnonvarainen kasvillisuus on savannia ja mangrovea.

Vuonna 1996 perustettuun kuntaan kuuluu kolme taajamaa: Joal, Ngazobil ja Fadiouth. Kaksi ensimmäistä sijaitsevat Petite Côten rannikkovyöhykkeen eteläkärjessä ja Fadiouth estuaarin saarella. Kaksi kolmasosaa väestöstä asuu Joalissa. Kolme neljäsosaa on sererejä ja vajaa neljännes wolofeja. Sererit ovat pääosin kristittyjä ja wolofit etupäässä muslimeja.

Joal oli 1500-luvulta lähtien Sinen sererivaltion sekä portugalilaisten, hollantilaisten, englantilaisten ja ranskalaisten kauppapaikka. Kaupankäynnin seurauksena sinne muodostui portugalilais-afrikkalaisten lançadojen katolinen yhteisö. Louis Faidherben johtamat ranskalaiset valloittivat alueen vuonna 1859.

Joalista on maantieyhteys Mbouriin ja edelleen Pointe de Sangomarin niemen kärkeen Djiferiin. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, kalastus ja matkailu. Nähtävyyksiä ovat Ngazobilin suojeltu metsäalue, presidentti Léopold Sédar Senghorin kotitalo Joalissa sekä ahtaasti rakennettu Fadiouthin saari siltoineen, kirkkoineen, viljavarastoineen ja hautausmaineen.

Lähteet

Senegalin kaupungit
Jorma Koskela

Jorma Iisakki Koskela (24. elokuuta 1920 Kankaanpää – 11. joulukuuta 1981 Harjavalta) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Koskelan vanhemmat olivat maanviljelijä, jalkinetehtailija Isak Koskela ja emäntä Hilma Mattila, Kankaanpään Vihteljärveltä. Osallistuttuaan jatkosotaan ja palattuaan sieltä vääpelinä Koskela meni 1944 myyntitehtäviin isänsä omistamaan yritykseen, mutta viljeli samalla kotitilaansa. Veljensä kanssa hän siirtyi vähitellen kehittämään yrityksen toimintaa, jalkineiden teollinen tuotanto Koskelan Kenkätehtaassa aloitettiin vuonna 1956. Isän kuoltua Koskelasta tuli yrityksen toimitusjohtaja. Yrityksen toiminta kasvoi merkittävästi ja sen tuotteita meni myös vientiin. Lavialle perustettiin toinen tehdas.  Yritys oli 1970-luvulla Suomen suurimpia jalkineiden valmistajia, mutta Neuvostoliiton romahdus vaikutti siihen merkittävästi, samoin kuin osaltaan myös Koskelan kuolema jo vuonna 1981.

Koskela osallistui alansa ja alueelliseen yhteistyöhön ja entisenä pesäpalloilijana toimi myös muun muassa Kankaanpään Mailan johtokunnassa. Ansioistaan urheilun piirissä hän sai Suomen Valtakunnan Urheiluliiton hopeisen plaketin. Teollisuusneuvoksen arvonimi Koskelalle myönnettiin vuonna 1978.

Lähteet

Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset maanviljelijät
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 1981 kuolleet
Sitten ajat muuttuivat

Sitten ajat muuttuivat on Antti Kuivalaisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2022.

Elokuva on kulttuuridokumentti, jonka aiheena on Helsingissä sijaitseva Tavastia-klubi. Elokuva on tehty juhlistamaan Tavastian 50-vuotista historiaa.

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Saly Portudal

Saly Portudal on kaupunkikunta Thièsin alueen Mbourin departementissa Senegalissa. Se sijaitsee Atlantin rannikolla viisi kilometriä Mbourista luoteeseen. Kunnassa on 31 700 asukasta (vuonna 2019, arvio).

Malicoundan maalaiskunnasta vuonna 2008 erotettu Saly Portudal koostuu 16 kaupunginosasta. Se sijaitsee ilmastoltaan miellyttävällä Petite Côten rannikkovyöhykkeellä. Asukkaista 60 % on sererejä, 25 % fulbeja, 7 % bambaroita ja mandinkoja sekä 4 % wolofeja. Paikkakunnalla asuu myös paljon ulkomaalaisia.

Portudal oli 1500-luvulta lähtien Baolin valtion sekä portugalilaisten, hollantilaisten, englantilaisten ja ranskalaisten kauppapaikka. Kaupankäynnin seurauksena sinne muodostui portugalilais-afrikkalaisten lançadojen katolinen yhteisö. Louis Faidherben johtamat ranskalaiset valloittivat alueen vuonna 1859. Paikkakunnan historiasta muistuttaa vanha linnake.

1980-luvulta lähtien kehitetty Saly on lukuisine hotelleineen Senegalin ja koko Länsi-Afrikan suurin matkailukeskus. Se tarjoaa all inclusive -rantalomien lisäksi urheilukalastusta, golfia, iltahuveja ja muita aktiviteetteja. Kunnan asukkaista 65 prosenttia saa elantonsa suoraan matkailusta. Muita elinkeinoja ovat perinteisin menetelmin harjoitettu kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Saly Portudalin kunnan sivusto 

Senegalin kaupungit
Äidinmaa

Äidinmaa on Mari Soppelan ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalais–brittiläisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2022.

Elokuva käsittelee ihmisen kasvuympäristöä ja sen vaikutusta siihen millaiseksi ihminen muodostuu. Sen päänekilöinä ovat ohjaaja Soppela perheineen, jotka muuttivat Amsterdamista Suomen Lappiin perheen lasten ollessa pieniä. Soppela pohtii elokuvassa Lapissa asumisen vaikutusta omaan ja lastensa identiteettiin.

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Alpignano

Alpignano () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 16 732 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Toiset äänet

Toiset äänet on vuonna 2022 valmistunut suomalainen dokumenttielokuva, jonka on käsikirjoittanut, kuvannut ja ohjannut Annika Grof. Elokuva käsittelee poliittisten päätösten vaikutuksia Helsingin yliopistoon. Kollaasimaisen elokuvan keskeisissä rooleissa ovat Jukka Kekkonen, Gaela Keryell, Lena Näre ja Taina Saarikivi.

Elokuva sai ensi-iltansa Helsingin dokumenttielokuvafestivaaleilla DocPointissa 31.1.2022.

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Surunkesyttäjät

Surunkesyttäjät on Mina Laamon ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2022.

Elokuva käsittelee surua. Siinä kerrotaan ihmisistä, jotka ovat joutuneet kohtaamaan elämässään surua sekä heidän tapojaan sen käsittelemiseen.

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Jamaikan parlamentti

Jamaikan parlamentti (engl. The Parliament of Jamaica) on Jamaikan korkein lainsäädäntövaltaa käyttävä elin. Se on kaksikamarinen koostuen senaatista (ylähuone) ja edustajainhuoneesta (alahuone). Muodollisesti siihen kuuluu myös monarkki, kuningatar Elisabet II, jota edustaa kenraalikuvernööri.

Parlamentissa on yhteensä 84 jäsentä, joista 63 edustajainhuoneessa ja 21 senaatissa. Vaalit järjestetään aikataulun mukaan viiden vuoden välein, mutta ne järjestetään myös, jos pääministeri hajottaa parlamentin tai jos edustajainhuoneen enemmistö äänestää hallitukselle epäluottamusta.

Senaatti
Senaatissa (ylähuoneessa) on 21 jäsentä, joita kutsutaan senaattoreiksi. Heistä 13 on pääministerin ja kahdeksan oppositiojohtajan valitsemia, ja muodollisesti heidät nimittää kenraalikuvernööri. Senaatti toimii pääasiassa edustajainhuoneen säätämiä lakeja tarkastelevana elimenä, vaikkakin se voi myös tehdä lakialoitteita. Senaatilla ei ole budjettivaltaa.

Senaattia johtaa puheenjohtaja (president).

Edustajainhuone
Edustajainhuone (alahuone) koostuu 63 jäsenestä, jotka kansa valitsee vaaleilla. Maa on jaettu 63 vaalipiiriin, joista kustakin valitaan eniten ääniä saanut ehdokas. Parlamentarismin mukaisesti Jamaikan hallituksen tulee nauttia edustajainhuoneen enemmistön luottamusta. Edustajainhuone myös tekee suurimman osan lakialoitteista ja käyttää budjettivaltaa.

Edustajainhuonetta johtaa puhemies (speaker).

Voidakseen tulla valituksi edustajainhuoneeseen henkilön tulee olla 21 vuotta täyttänyt Kansainyhteisön kansalainen, joka on asunut Jamaikalla vähintään vaaleja edeltävän 12 kuukauden ajan.

Lakien säätäminen
Tullakseen voimaan laki tulee hyväksyä parlamentin molemmissa kamareissa. Muodollisesti se vaatii myös kenraalikuvernöörin allekirjoituksen.

Prosessi
Lakialoitteet saavat tavallisesti alkunsa edustajainhuoneessa, mutta myös senaatti voi tehdä aloitteita muissa kuin budjettia koskevissa asioissa. Ensimmäiseksi lakialoite pelkästään luetaan edustajainhuoneessa ääneen ensimmäisessä käsittelyssä, ja päätetään ajankohta toiselle käsittelylle. Toisessa käsittelyssä käydään keskustelu lakialoitteesta, minkä jälkeen siitä äänestetään. Mikäli se läpäisee äänestyksen, se siirtyy valiokunnan käsittelyyn, jossa se käydään tarkasti läpi ja siihen voidaan tehdä muutoksia. Valiokunnan saatua käsittelynsä valmiiksi lakialoite palaa edustajainhuoneen istuntosaliin, jossa puhemies kertoo, mitä muutoksia siihen on tehty. Sen jälkeen kolmannessa käsittelyssä se äänestämällä joko hyväksytään tai hylätään. Mikäli laki hyväksytään, se siirtyy senaattiin, joka hyväksyy tai hylkää sen. Mikäli senaatti haluaa tehdä siihen muutoksia, se palaa edustajainhuoneeseen. Jos sekä edustajainhuone että senaatti lopulta hyväksyvät lain, se astuu voimaan kenraalikuvernöörin muodollisesti vahvistaessa sen monarkin puolesta.

Vaalit
Viimeisimmissä, vuonna 2020 käydyissä vaaleissa keskusta-oikeistolainen työväenpuolue sai edustajainhuoneeseen 49 paikkaa ja keskusta-vasemmistolainen kansanpuolue 14 paikkaa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Parlamentin kotisivut 

 Vaalituloksia vuosilta 1944–2020 Jamaikan keskusvaalilautakunnan sivuilla 
Jamaikan politiikka
Parlamentit
Pikeepaita

Pikeepaita on pehmeästä, hengittävästä materiaalista tehty lyhythihainen kauluspaita, jossa on kaksi tai kolme nappia, matala kaulus ja toisinaan myös tasku. 

Pikeepaitoja alettiin käyttää ensin urheilussa. Poolon pelaajat käyttivät niitä alun perin Intiassa vuonna 1859 ja Isossa-Britanniassa 1920-luvulla.

Pikeepaidat valmistetaan yleensä puuvillasta, tavallisesti pikee-neulosta tai käyttämällä muita kuituja, kuten silkkiä, merinovillaa, synteettisiä kuituja tai luonnon- ja synteettisten kuitujen sekoituksia.

Pikeepaitaa ei pidä seikoittaa poolopaitaan, koska englanniksi se on Polo shirt.

Paitaa pidetään vapaan-ajan asusteena ja joskus puvun kanssa. Naisten paidassa napit ovat toisella puolella eli oikealla puolella.

Lähteet 

Paidat
Sandarmohin suru

Sandarmohin suru on Kanerva Cederströmin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2022.

Elokuva käsittelee Neuvosto-Karjalaan eri tavoin Suomesta, Yhdysvalloista ja Kanadasta päätyneiden ihmisten kohtaloita, joista suuri osa teloitettiin 1930-luvulla Stalinin vainoissa.

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Luomakunnan vartijat

Luomakunnan vartijat on Iiris Härmän ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2022.

Elokuva käsittelee Keniassa elävän daasanachien heimon elämää ja luontosuhdetta.

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Mesikämmekät

Mesikämmekät (Herminium) on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku.

Mesikämmekät ovat pienikokoisia, maassa kasvavia kämmeköitä, joilla on vain muutamia lehtiä ja pystyasentoinen kukinto, jonka muodostavat pienet vihreät tai keltaiset kukat. Sukuun kuuluu noin 30 lajia.

Lähteet 

Kämmekkäkasvit
Lasikatto (elokuva)

Lasikatto on Mari Soppelan ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalais–islantilais-alankomaalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2022.

Elokuva käsittelee naisten työelämässä kohtaamia lasikattoja.

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Cartago (Costa Rica)

Cartago on kaupunki Costa Rican keskiosissa niin sanotun Valle Centralin alueella. Kaupunki on myös Cartagon maakunnan hallinnollinen keskus. Cartago on perustettu vuonna 1563 ja sen asukasluku oli vuonna 2011 22 129. Suuremmalla metropolialueella asui 177 130 henkilöä.

Maantiede

Cartago sijaitsee Costa Ricassa Valle Centralin alueella. Kaupunki on Cartagon maakunnan hallinnollinen keskus. Kaupungin vieressä kohoaa tulivuori Irazú ja kaupungin korkeus merenpinnasta on 1 439 metriä.

Historia

Ensimmäinen espanjalainen Cartagon lähialueella oli Juan de Cavallón, joka perusti vuonna 1561 Garcimuñozin kaupungin. Vuonna 1563 perustettiin Cartagoa edeltänyt Ciudad del Lodo, jonne Garcimuñoz asukkaiden käskettiin muuttaa. Nykyisellä paikallaan Cartagon kaupunki perustettiin muutamaa vuotta myöhemmin vuonna 1565. Alkujaan kaupunki sai tavallisen espanjalaisen tavan mukaisesti kahdeksankulmaisen kaupunkisuunnitelman. Vuonna 1690 kaupunki käsitti 87 taloa. Kaupungista oli espanjan siirtomaavallan aikaisen Costa Rican hallinnollinen keskus. Espanjan siirtomaavallan päättyessä alue kuului jonkin aikaa Meksikoon, kunnes Keski-Amerikan liittotasavalta irtautui omaksi valtiokseen vuonna 1823. Cartago menetti samalla asemansa Costa Rican pääkaupunkina San Josélle. Costa Rica itsenäistyi vuonna 1838.

Kaupunki on kärsinyt huomattavia vahinkoja erilaisissa luonnonkatastrofeissa, minkä takia esimerkiksi vanhoja siirtomaakautisia rakennuksia ei ole juurikaan säilynyt. 4. toukokuuta 1910 kaupunkiin isku tuhoisa maanjäristys. Vuosina 1963–1965 Irazún purkaukset aiheuttivat puolestaan tulvia ja maanvyörymiä. Vuonna 1948 paikalla käytiin sisällissodan aikaisista taisteluista verisin.

Väestö

Vuonna 2011 Cartagon varsinaisessa kaupungissa asui 22 129 henkilöä. Suuremman metropolialueen asukasluku oli 177 130. Vuonna 2000 vastaavat lukemat olivat 23 978 ja 144 644.

Kulttuuri
Cartago on Costa Ricassa tunnettu katolinen pyhiinvaelluskohde. Kaupungissa sijaitsee Costa Rican suojelupyhimys Virgen de los Angelesille pyhitetty kirkko Basílica de Nuestra Señora de los Ángeles. Kirkossa on puolestaan tunnettu Musta madonnaa esittävä teos. Kaupungissa järjestetään myös tunnettu sunnuntaitori.

C.S. Cartaginés on paikallinen jalkapalloseura.

Koulutus
Cartagossa sijaitseva Cartagon teknologinen instituutti on yksi maan johtavista tieteen ja teknologian oppilaitoksista.

Lähteet

Costa Rican kaupungit
Limón

Limón (usein Puerto Limón) on satamakaupunki Costa Rican Karibianmeren rannikolla. Luonnonsatama rakennettiin varsinaiseksi satamaksi 1800-luvun jälkipuoliskolla ja nykyisin Limón on maan suurin vientisatama. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2011 yhteensä 60 049.

Maantiede

Limón sijaitsee Costa Rican itäosassa Karibianmeren rannikolla. Limón on myös Limónin maakunnan keskus. Kaupungilla on luonnollinen syvävetinen satama, jota suojaavat hiekkasärkät.

Historia

Espanjan siirtomaakaudella Limónin satamaa käyttivät espanjalaiset alukset, mutta myös salakuljettajat. Se oli myös merirosvojen ja miskito-intiaanien hyökkäysten kohde.

Limónin merkitys alkoi kasvaa 1850-luvulta lähtien. Costa Rican maataloustuotteita, kuten kaakaota, kumia, ja banaaneja oli tähän mennessä joutu kuljettamaan Tyynenmeren satamien ja näin pitkien merireittien kautta. Suurempi vientisatama Karibianmeren puolella tekisi viennistä Eurooppaan halvempaa. Vuonna 1870 kenraali Tomás Guardia Gutiérrez aloitti Limónin vientisataman rakennustyöt. Satama valmistui 20-vuotta myöhemmin amerikkalaisen liikemies Minor Cooper Keithin johdolla. Samalla valmistui myös työlääksi osoittautunut rautatie Costa Rican pääkaupunki San Joséen. United Fruit Company hallitsi yhteiskuntaa 1900-luvun alulta eteenpäin. Yhtiö toi esimerkiksi suuren määrän mustia työläisiä Antilleilta. Huomattava osa heistä puhui englantia espanjankielisten paikallisten sijaan.

Talous ja liikenne

Limónin alue on tunnettu etenkin banaanien tuotannosta. Limónin satama on rahtimäärässä mitattuna Costa Rican suurin. Sen kautta kulkee lähinnä vientituotteita Yhdysvaltoihin ja Eurooppaan. Kaupungin eteläpuolella on lentokenttä. Pääkaupunkiin aikanaan kulkenut rautatie lopetti toimintansa vuonna 1995.

Väestö
Limónin asukasluku oli vuonna 2011 60 049. Vuonna 2000 vastaava lukema oli 55 667.

Limón on joihinkin muihin Costa Rican kaupunkeihin nähden monietninen. Kaupungissa on suuri määrä mustista aikanaan työläisiksi tuotujen jälkeläisiä. Työläisiä tuotiin myös Kiinasta ja myös heidän jälkeläisiään asuu edelleen kaupungissa.

Lähteet

Costa Rican kaupungit
Jälki (Kasmirin albumi)

Jälki on suomalaisartisti Kasmirin 11. lokakuuta 2019 julkaistu kolmas studioalbumi. Levynjulkaisukeikka oli Helsingin Tavastialta 25. lokakuuta. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet Valoo, Ihmisen haju, Punavuoreen ja Aamu.

Kappaleet

Lähteet 

Vuoden 2019 albumit
Kasmirin albumit
Obituary (albumi)

Obituary on Saman nimisen death metal -yhtyeen 17. maaliskuuta 2017 julkaistu studioalbumi.

Kappaleet

Arvostelut 
 Inferno: 
 Metalliluola: 8+/10

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit
Obituaryn albumit
Suhoi Su-75

Suhoi Su-75, myös LTS (Лёгкий тактический самолёт, ЛТС, "kevyt taktinen lentokone") ja valmistajan antaman englanninkielisenä nimenä Checkmate on Suhoin kehittämä yksimoottorinen kevyt monitoimihäivehävittäjä.
Kyseessä on Suhoi-suunnittelutoimiston sisäinen projekti, eikä Venäjän ilmavoimien toimeksianto tai tilaus. Suunnitelmassa on vastattu etenkin kansainvälisten markkinoiden vaatimuksiin.

Koneen maakokeissa käytettävä prototyyppi esiteltiin MAKS-2021-messuilla 20. heinäkuuta 2021.
Kone on yksimoottorinen kevyt hävittäjä, jonka yksikköhinnaksi on suunniteltu 25–30 miljoonaa dollaria, mikä vastaisi kiinalais-pakistanilaisen CAC/PAC JF-17 Thunderin hintaluokkaa.

Pyrstö on V:n muotoinen ja siipipinta-ala suuri, mikä viittaa siihen että koneen lentokorkeus on suuri.
Moottorina käytetään aluksi AL-41F1-moottoria, joka on Suhoi Su-57:sta.
Myöhemmin voidaan käyttää "tuote 30" -moottoria, jota kehitetään Su-57M-malliin.
Aseet kannetaan viidessa sisäisessä asesäiliössä ja niitä voi lastata 7,5 tonnia. Suurimmaksi nopeudeksi annetaan 1,8 mach ja 3000 kilometrin toimintamatka AESA-tutka pystyy jäljittämään 30 kohdetta ja ohjaamaan ohjuksia kuuteen niistä.

Koneen ensilentoa suunnitellaan vuodelle 2023 ja toimitusten alkamista 2026–2027.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suhoi Su-75
Venäläiset hävittäjälentokoneet
Soihdut

Soihdut eli valkosoihdut (Asphodelus) on soihtukasvien heimoon kuuluva kasvisuku.

Sukuun kuuluu noin 20 lajia, jotka kasvavat luonnonvaraisina lähinnä Välimeren ympäristössä, mutta myös muualla Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa.

Soihtulajeja 
 valkosoihtu (Asphodelus albus)
 marokonsoihtu (Asphodelus ayardii)
 pillisoihtu (Asphodelus fistulosus)
 välimerenpillisoihtu (A. fistulosus subsp. fistulosus)
 madeiranpillisoihtu (A. fistulosus subsp. madeirensis)
 kartiosoihtu (Asphodelus ramosus)
 välimerenkartiosoihtu (A. ramosus subsp. distalis)
 espanjankartiosoihtu (A. ramosus subsp. ramosus)
 putkisoihtu (Asphodelus tenuifolius)

Lähteet 

Soihtukasvit
Kultainen maa

Kultainen maa on Inka Achtén ohjaama suomalais–ruotsalais-norjalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2022.

Elokuva on henkilödokumentti 1990-luvulla Somaliasta Suomeen pakolaisena tulleesta Mustafa Hassanista. Suomeen asetuttuaan hän sai kuulla kiinalaisen kaivosyhtiön havittelevan hänen sukunsa maita ja joutuu tekemään päätöksen maiden myymisen ja Somalimaahan palaamisen välillä.

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Kansanvalta (elokuva)

Kansanvalta on Mervi Enqvistin ohjaama suomalais–yhdysvaltalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2022.

Elokuva on henkilödokumentti runotaiteilija Laura Eklund Nhagasta.

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Søren Petersen

Søren Peter Petersen (6. joulukuuta 1894 Kolding – 1945 Belgia) oli tanskalainen nyrkkeilijä. Hän saavutti raskaassasarjassa hopeaa Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920 ja Pariisin kesäolympialaisissa 1924.

Lähteet 

Tanskalaiset nyrkkeilijät
Tanskalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1894 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet