joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Uno Donner

Uno Nicolas Donner (5. joulukuuta 1872 Helsinki – 23. kesäkuuta 1958 Arlesheim, Sveitsi) oli suomalainen teollisuusjohtaja, insinööri ja antroposofi.

Uno Donnerin vanhemmat olivat kielitieteen professori Otto Donner ja Hilda Rosina Louise Malm. Donner valmistui ylioppilaaksi Helsingin Läroverket för gossar och flickor -oppikoulusta vuonna 1892, diplomi-insinööriksi Polyteknillisestä opistosta vuonna 1896 sekä filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1898. Hän suoritti jatko-opintoja Englannissa ja Saksassa. Hän perusti vuonna 1898 lankakehräämö Helsingfors spinneri Ab:n, ja johti sitä vuoteen 1903. Kehräämö myytiin Yhtyneille Villatehtaille vuonna 1908. Vuosina 1903–1908 Donnerilla oli höyrysaha Espoon Saunalahdessa. Myöhemmin Donner toimi näkyvässä asemassa useissa suuryrityksissä. Hän oli Sinebrychoffin panimon hallituksen puheenjohtaja vuosina 1943–1957. Donnerin puolisona oli vuodesta 1900 kirjailija Olga ”Olly” Donner, o.s. Sinebrychoff, joka oli panimonjohtaja Nicolas Sinebrychoffin tytär.

Donner puolisoineen tutustui antroposofiaan 1910-luvulla. Pariskunta vietti seuraavina vuosikymmeninä runsaasti aikaa Dornachissa ja muualla Euroopassa. He tapasivat Dornachissa Rudolf Steinerin, jonka pyynnöstä Donner perusti Suomen Antroposofisen Seuran vuonna 1923. Hän toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana vuoteen 1932. Donnerin pariskunta omisti Lohjalla sijaitsevan Gerknäsin eli Kirkniemen kartanon vuosina 1927–1945. Tuolloin he tukivat paikallista pienten lasten koulua ja ohjasivat sen pedagogista linjaa Steinerin oppien mukaiseksi. Donnerit toivat Suomeen myös biodynaamisen viljelyn, jota he harjoittivat kartanollaan. Donnerit omistivat myös Grantorpin tilan Pohjassa sekä Ollyn isältään perimän Karhusaaren huvilan Espoossa.

Donner harrasti taidemaalausta. Hän opiskeli sitä Pariisissa ja Roomassa.

Donner vietti puolisoineen viimeiset vuotensa Sveitsin Arlesheimin parantolassa. Heillä ei ollut lapsia, joten he lahjoittivat vuonna 1956 omaisuutensa Åbo Akademille. Testamenttilahjoituksella perustettiin Åbo Akademin säätiön yhteydessä toimiva, uskontotieteelliseen ja kulttuurihistorialliseen tutkimukseen erikoistunut Donner-instituutti.

Katso myös 
Donnerin suku

Lähteet 

Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Suomalaiset insinöörit
Suomalaiset lahjoittajat
Vuonna 1872 syntyneet
Vuonna 1958 kuolleet
Mico Luoto

Mico Luoto (s. 10. toukokuuta 2001 Vantaa) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ta.

Ura

Seuraura 
Luoto on Jokereiden kasvatti. Hän oli kaudella 2016–2017 neljällä osumallaan C-nuorten SM-sarjassa joukkueensa eniten maaleja tehnyt puolustaja Tuomas Tillin kanssa. Kaudella 2017–2018 Luoto oli tehoilla 3+12=15 seuran B-nuorten tehokkain puolustaja Joel Määtän ja Toni Nyrhisen kanssa. Kauden 2018–2019 päätteeksi hän voitti B-nuorten Suomenmestaruuden. 

Huhtikuussa 2019 Luoto teki Jokereiden kanssa kaksivuotisen ja kaksisuuntaisen KHL-sopimuksen. Hän pelasi kauden 2019–2020 kuitenkin kokonaan seuran A-nuorissa, joiden neljänneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja Luoto oli tehoilla 17+18=35. Hän voitti koko A-nuorten SM-liigan alkusarjan ja runkosarjan yhteenlasketun puolustajien maalipörssin ja Luoto jakoi puolustajien pistepörssin seitsemännen sijan HIFK:n Eero Teräväisen kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.

Huhtikuussa 2020 Jokerit nimesi Luodon farmijoukkueensa, Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan vahvuuteen kaudeksi 2020–2021. Hän pelasi alkukaudella myös Jokereiden A-nuorissa. Luoto nostettiin seuran KHL-joukkueen vahvuuteen 10. marraskuuta 2020 pelattuun otteluun SKA Pietaria vastaan, kun Jokereiden vakiokokoonpanosta oli suurin osa sivussa koronaviruskaranteenin vuoksi. Hänet merkittiin joukkueen kakkospuolustajapariin Viktor Löövin viereen. Luoto sai ottelussa jääaikaa 9.52 minuuttia ja hän keräsi teholukeman –2. Ottelu jäi Luodolle kauden ainoaksi KHL:ssä. Mestiksessä hän pelasi tulokaskautensa aikana 28 runkosarjaottelua tehopistein 3+7=10 ja viisi playoff-ottelua ilman tehopisteitä.

Kaudeksi 2021–2022 Luoto siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Helsingin IFK:hon. Hän pelasi joukkueessa kauden aikana kuusi runkosarja- ja viisi Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Syyskuussa 2021 HIFK lainasi Luodon toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella yhteistyöseuraansa, Mestis-joukkue Joensuun Kiekko-Poikiin. Tammikuussa 2022 hän palasi joukkueeseen alustavasti kuukauden mittaisella sopimuksella ja lopulta Luoto pelasi siellä kauden loppuun.

Maajoukkueura 
Luoto on pelannut seitsemän nuorten maaottelua.

Pelityyli 
Luodon aiemman seuran Jokereiden GM ja pääomistaja Jari Kurrin mukaan hän on hyvin liikkuva ja taitava puolustaja, jolta löytyy rutkasti pelirohkeutta.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
HIFK:n pelaajat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Kristinuskon vaikutus islamiin

Kristinuskon vaikutus islamiin on aiheena monissa länsimaisissa teorioissa, jotka käsittelevät islamin syntyä ja kehitystä. Nämä teoriat poikkeavat huomattavasti toisistaan. Islamilaisen käsityksen mukaan kristinusko ei lainkaan vaikuttanut islamiin, länsimaisen valtavirtaisen käsityksen mukaan vaikutus toteutui sekä Muhammedin henkilön että islamiin kääntyneen kristillisen väestön kautta. Historiakriittisen koulukunnan mukaan osa Koraanista on kristillisen seurakunnan hartauskirjallisuutta, ja joidenkin mielestä islam kehittyi itäisestä kristillisestä lahkosta.

Länsimainen valtavirta 
Länsimaista valtavirtaa edustavan käsityksen mukaan kristinusko vaikutti islamiin aluksi profeetta Muhammedin (570–632) kautta. Sen jälkeen sitä täydensivät vaikutteet, jotka tulivat islamilaisen kalifaatin alaisuuteen jääneeltä valtavalta kristilliseltä väestöltä. Esimerkiksi Jaakko Hämeen-Anttila katsoo, että Jeesuksen merkitys korostui islamissa tässä vaiheessa, kun muslimeiksi kääntyneet kristityt vaikuttivat uskonnon sisältöön.

Historiakriittinen näkemys 
Historiakriittisen koulukunnan edustajat ovat esittäneet useita valtavirrasta poikkeavia näkemyksiä. Günter Lüling selitti Koraanin vahvasti kristillistä sisältöä sillä, että Muhammedin kotikaupungissa Mekassa oli kristillinen seurakunta, ja osa Koraanista on sen käyttämiä hartaustekstejä. Toiset tutkijat, kuten Yehuda Nevo ja K.-H. Ohlig ovat katsoneet, että islam syntyi itäisen kristillisyyden lahkona ja irtautui kristinuskosta vain hitaasti. Näiden tutkijoiden mukaan islam sai identiteettinsä omana uskontonaan vasta 700-luvulla.

Islamilainen käsitys 
Islaminuskon mukaan kristinuskolla ei ollut mitään vaikutusta islamiin. Islam on ihmiskunnan alkuperäinen uskonto, joten kaikki Raamatun profeetat Aadamista alkaen olivat olleet muslimeja. Näin oli myös Jeesuksen laita. Mooseksen kirjat, psalmit ja Jeesuksen evankeliumi ovat aluksi vastanneet täsmällisesti islamin opetuksia, mutta kirjat ovat historian saatossa rappeutuneet ja vääristyneet. Tästä johtuvat sekä juutalaisuuden että kristinuskon yhtäläisyydet islamin kanssa. 

Profeettojen ketjussa islam nojautuu erityisesti Abrahamiin kantaisänä. Näin halutaan erottautua sekä juutalaisesta että kristillisestä perinteestä menemällä niiden ohi: ”Ei Abraham ollut juutalainen eikä kristitty, vaan hän oli alistuva hanif” (3:67). Myös kristinuskossa pyrittiin irtautua juutalaisista juurista samaa keinoa käyttäen.

Katso myös 
 Jeesus islaminuskossa
Muhammedin historiallisuus

Lähteet

Viitteet 

Islam
Islam ja muut uskonnot
Koskiranta

Koskiranta on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:               

 Jarno Koskiranta (s. 1986), suomalainen jääkiekkoilija
 Tero Koskiranta (s. 1984), suomalainen jääkiekkoilija
Ingram (sukunimi)

Ingram on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Brandon Ingram (s. 1997), yhdysvaltalainen koripalloilija
 Charles Ingram (s. 1963), brittiläinen Who Wants to Be a Millionaire? -ohjelmassa huijannut henkilö
 Clint Ingram (s. 1983), amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
 Dan Ingram (1934–2018), yhdysvaltalainen DJ
 Dustin Ingram (s. 1990), yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko
 Frank Ingram (1905–1985), kanadalainen jääkiekkoilija
 Kerry Ingram (s. 1999), brittiläinen näyttelijä
 Luther Ingram (1937–2007), yhdysvaltalainen R&B- ja soul-laulaja ja lauluntekijä
 Mark Ingram, Jr. (s. 1989), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
 Martha Ingram (s. 1935), yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja hyväntekijä
 Melissa Ingram (s. 1985), uusiseelantilainen uimari
 Roy Ingram (1900–1972), eteläafrikkalainen nyrkkeilijä
 Sheila Ingram (1957–2020), yhdysvaltalainen juoksija
Hydissos

Hydissos (, myös Hydisos, , Hydissa, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Muğlan maakunnan Karacahisaria.

Maantiede 

Hydissos sijaitsi Kaariassa noin 20 kilometriä etelään Mylasasta eli nykyisestä Milâsista. Kaupungista länteen sijaitsi Bargylia ja koilliseen hellenistisestä kaudesta eteenpäin Stratonikeia. Kaupunki oli rakennettu kahdelle vahvalle kukkulalle.

Historia 

Hydissoksen historiasta tiedetään vain vähän. Kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tärkeimpiä syitä on se, että Hydissos kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 448/447 ja 447/446 eaa.

Roomalaisella kaudella Hydissoksen nimissä lyötiin omaa rahaa. Maantieteilijöistä Hydissoksen mainitsevat Klaudios Ptolemaios ja Plinius vanhempi.

Rakennukset ja löydökset 

Kaupungin kukkulat oli ympäröity tornein varustetuilla muureilla, joista on säilynyt osia. Ne ajoittuvat varhaiselle hellenistiselle kaudelle. Kukkuloiden välissä sijaitsivat stoilla eli pylväshalleilla reunustettu agora ja teatteri. Paikalta on löydetty myös muun muassa piirtokirjoituksia ja kaupungin lyömiä rahoja.

Lähteet 

Arkeologiset kohteet Turkissa
Kaarian kaupungit
Idrias

Idrias () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Muğlan maakunnan Salihpaşalaria.

Idriaksen historiasta tiedetään vain vähän. Stefanos Byzantionlainen mainitsee sen aikaisemmaksi nimeksi Khrysaoris. Kaupungin mainitsevat myös Herodotos, Strabon ja Pausanias. Vaikka Idrias on luettu nykytutkimuksessa arkaaisen ja/tai klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Idrias saattoi kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, tai ainakin se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuonna 425/424 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Edrieus ().

Myöhempi hellenistisellä kaudella vuonna 281 eaa. perustettu Stratonikeian kaupunki perustettiin joko samalle paikalla kuin varhaisempi Idrias, tai ainakin hyvin lähelle sitä, jolloin se korvasi aiemman kaupungin. Siksi Idrias mainitaan usein Stratonikeian varhaisempana nimenä.

Lähteet 

Kaarian kaupungit
Rami Määttä

Rami Määttä (s. 3. huhtikuuta 2002 Oulu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Porin Ässiä.

Ura

Seuraura 
Määttä on Oulun Kärppien kasvatti. Kaudella 2017–2018 hän oli C-nuorten SM-sarjassa joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 1+15=16. Kaudeksi 2018–2019 Määttä siirtyi yhdessä joukkuetoverinsa Valtteri Karnarannan kanssa Porin Ässien organisaatioon. Hän oli seuran B-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 3+25=28, joilla Määttä jakoi koko B-nuorten SM-sarjan puolustajien pistepörssin viidennen sijan Lukon Aapo Siivosen kanssa. Hän pelasi osan kaudestaan myös Ässien A-nuorissa. Kaudella 2019–2020 Määttä voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +24.

Kaudella 2020–2021 Määttä nousi Ässien SM-liigajoukkueeseen. Hän teki liigadebyyttinsä 11. marraskuuta 2020 JYPiä vastaan. Määttä merkittiin Ässien seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 5.42 minuuttia ja Määttä keräsi teholukeman –1. Kaikkiaan hän pelasi SM-liigassa kauden aikana 14 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Toukokuussa 2021 Määttä teki Ässien kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.

Varsinaisella tulokaskaudellaan 2021–2022 Määttä pelasi SM-liigassa 52 runkosarjaottelua tehden 13 syöttöpistettä. Hän jakoi Ässien sisäisen tehotilaston voiton Olli Vainion kanssa lukemalla +5. Määttä vahvisti kevätkaudella myös seuran U20-joukkuetta pudotuspeleissä.

Maajoukkueura 
Määttä valittiin Suomen alle 20-vuotiaiden MM-joukkueeseen vuoden 2022 turnaukseen, mutta hän kuitenkin putosi kisajoukkueesta vain kaksi päivää ennen joukkueen matkustamista Kanadaan, kun Määtän seurajoukkueessa Ässissä oli ilmennyt koronavirustartuntoja. Elokuussa pelattavan uuden turnauksen Suomen lopullisesta MM-joukkueesta hän putosi viimeisten joukossa. Määttä valittiin MM-ehdokkaaksi myös vuoden 2021 turnaukseen, mutta hän putosi kuitenkin lopullisesta kisajoukkueesta. 

Määttä pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019. Yhteensä hän on pelannut kymmenen nuorten ja 24 poikien maaottelua.

Muuta 
Määttä valmistui ylioppilaaksi Porin suomalaisen yhteislyseon lukiosta keväällä 2021.

Määttä on maininnut esikuvakseen Lasse Kukkosen.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Ässien pelaajat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Santeri Koskela

Santeri Koskela (s. 20. lokakuuta 2002 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue JYPiä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.

Ura 
Koskela on JYPin kasvatti. Hän oli kaudella 2017–2018 C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 16+17=33 joukkueensa paras maalintekijä ja Koskela jakoi sisäisen pistepörssin voiton Jesse Helanderin kanssa. Kaudella 2019–2020 hän nousi JYPin B-nuorten kapteeniksi. Koskela sijoittui tehoilla 30+25=55 koko B-nuorten SM-sarjan maalipörssissä toiseksi edellään vain Kärppien Joonas Lohisalo sekä jakoi pistepörssin viidennen sijan Tapparan Vili Kukkolan ja Verneri Ahosen kanssa.

Kaudella 2020–2021 Koskela debytoi JYPin SM-liigajoukkueessa. Hänet nostettiin joukkueeseen 11. marraskuuta 2020 pelattuun vierasotteluun Porin Ässiä vastaan, kun JYPistä oli maajoukkuekomennusten vuoksi sivussa useita pelaajia. Koskela merkittiin liigadebyytissään JYPin kolmossentteriksi laidoilleen Samuel Valkeejärvi ja Mikko Salmio. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.11 minuuttia ja Koskela keräsi teholukeman +1. Liigauransa avausmaalin Koskela teki 24. helmikuuta 2021 vieraissa Tapparaa vastaan. Kaikkiaan hän pelasi tulokaskautensa aikana 33 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3.

Lokakuussa 2021 Koskela teki JYPin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen kevääseen 2025 saakka. Hän pelasi kaudella 2022–2023 SM-liigassa 26 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Koskela pelasi kauden aikana miesten pelejä myös lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä, jossa hän pelasi kauden loppuun. Koskela pelasi siellä kahdeksan runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä ja seitsemän playoff-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Elokuussa 2022 JYP lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella KeuPaan, jossa Koskela pelasi neljä Suomen Cupin ottelua. Hän aloitti sarjakauden 2022–2023 kuitenkin JYPin U20-joukkueessa. Koskela valittiin U20 SM-sarjan lokakuun kuukauden pelaajaksi.

Muuta 
Koskelan kaksoisveli Valtteri pelaa puolustajana Santerin joukkuetoverina JYPissä.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
JYPin pelaajat
KeuPa HT:n pelaajat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
John Savage (pormestari)

John Savage (1814 Belfast – 1883) oli Belfastin pormestari vuonna 1872.

Savagen isä oli myös nimeltään John Savage. Savage nuorempi kävi Glenavyn koulua. Hän oli myöhemmin varakas pellavakauppias Belfastissa, ja hän rakennutti vuonna 1867 Prospect Millin, joka valmisti pellavalankaa.

Elokuussa 1872 Belfastin pormestarina Savage pyrki rauhoittamaan kaupungin mellakoita sulkemalla pubit ja valtuuttamalla sotilaat hajottamaan kaikki ulkona tapahtuvat väenkokoontumiset.

Lähteet 

Vuonna 1814 syntyneet
Vuonna 1883 kuolleet
Irlantilaiset poliitikot
Pormestarit
Astyra (Myysia)

Astyra (, myös Astyron,  tai Astyra Mysia, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Myysiassa Vähän-Aasian luoteisosassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Balıkesirin maakunnan Akçayta.

Maantiede 

Astyran poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Myysian alueella Theben tasangolla Antandroksen ja Adramyttionin välisellä alueella. Pseudo-Skylaks luki kaupungin kuitenkin osaksi Lyydiaa. Kaupunki on sijoitettu Adramyttioninlahden (nyk. Edremitinlahti) rannalle lähelle nykyistä Akçayta noin 12 kilometriä länteen nykyisestä Edremitin kaupungista. Astyran kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Kaupungin lähellä oli Sapra-niminen järvi, joka oli yhteydessä mereen.

Pausanias kertoo, että Astyrassa oli mustaa ja kuumaa vettä virrannut lähde, jonka hän oli itse nähnyt. Hän kuitenkin sijoitti Astyran Atarneukseen. Tästä voidaan päätellä, että joko Atarneuksessa oli erillinen Astyra, tai sitten Pausanias tekee tässä virheen. Kaupunkia ei tule sekoittaa myöskään toiseen Astyraan eli Astyra Troikaan Troaksessa.

Historia 

Astyran historiasta ei tiedetä paljoakaan. Se oli olemassa klassiselta kaudelta myöhäisantiikkiin. Strabon kuvasi paikan kyläksi (kōmē), joka oli aiemmin ollut pieni kaupunki (polikhnē) Antandroksen alaisuudessa. Nykytutkimuksessa Astyra on luettu polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. kaupunki kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/453–438/437 eaa. Astyra löi omaa hopearahaa 400-luvulta eaa. ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Kaupunki oli lakannut olemasta Plinius vanhemman aikaan tultaessa. Hän käytti kaupungista nimimuotoa Astyre.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Astyrēnos (Mysos) ().

Rakennukset ja löydökset 

Astyraa ei tunneta arkeologisesti. Antiikin kirjallisten lähteiden perusteella kaupungissa oli Artemis Astyrenelle omistettu temppeli, jota antandroslaiset valvoivat.

Lähteet 

Myysian kaupungit
Olaieis

Olaieis () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Muğlan maakunnan Akyakaa.

Olaieisin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu lähinnä siihen, että Olaieis kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vain kerran vuonna 453/452 eaa.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Olaieus ().

Lähteet 

Kaarian kaupungit
Parpariotai

Parpariotai (; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle Aydınin maakunnan Didimiä.

Parpariotain historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu lähinnä siihen, että Parpariotai kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 451/450–440/439 eaa.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Parpariōtēs ().

Lähteet 

Kaarian kaupungit
Passanda

Passanda (, myös Pasanda, , Pasada, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Muğlan maakunnan Gökbeliä.

Passanda sijaitsi hieman sisämaassa kaakkoon Kaunoksesta. Se mainitaan Stadiasmus Maris Magnissa, joka ilmoittaa kyseisten kaupunkien väliseksi etäisyydeksi 30 stadioninmittaa. Nykyisen Solungur Gölü -järven läheltä on tehty joitakin löytöjä, jotka sopivat mainittuun etäisyyteen.

Passandan historiasta tiedetään vain vähän. Diodoros Sisilialainen mainitsee sen nimellä Sasanda ja Stefanos Byzantionlainen nimellä Passa. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu lähinnä siihen, että Passanda kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 451/450–421/420 eaa. Hellenistisellä kaudella kaupunki oli ainakin jossakin välissä Kaunoksen alainen demos.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Pasandeus ().

Lähteet 

Kaarian kaupungit
Plakia

Plakia (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Myysiassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan nykyisen Bursan maakunnan Kurşunlun paikalle.

Plakia sijaitsi Propontiin eli nykyisen Marmaranmeren rannikolla itään Kyzikoksesta, suunnilleen sen ja Rhyndakos-joen suun puolessa välissä. Kaupungin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Se oli alkuperältään pelasgilainen kaupunki, ja Herodotos kertoo, että sen sekä läheisen Skylaken pelasgit olivat säilyttäneet muinaisen kielensä hänen aikaansa saakka. Myöhemmin Plakia vaikuttaa olleen Ateenan siirtokunta, ja sen väestö koostui osaksi kreikkalaisista ja osaksi pelasgisesta alkuperäisväestöstä. Kaupunki on luettu klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon muun muassa sillä perusteella, että se löi omaa pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Kaupungin asukkaista käytettiin etnonyymejä Plakianos () ja Plakiēnos ().

Pseudo-Skylaks mainitsee vain Plakian, mutta Pomponius Mela ja Plinius vanhempi puhuvat sekä Plakiasta että Skylakesta kuin ne olisivat olleet edelleen olemassa. Näin kaupungit olisivat säilyneet olemassa roomalaiselle kaudelle saakka. Kumpikin kaupunki vaikuttaa olleen suhteellisen vähämerkityksellinen ja taantuneen varhain. Kummatkin yhdistettiin mahdollisesti Kyzikokseen.

Plakiassa oli Kybelen kultti. Paikallisesti tämä tunnettiin Plakiane-äitinä (Mētēr Plakianē). Kybelen pää esiintyy kaupungin rahoissa.

Lähteet 

Myysian kaupungit
Pyrnos

Pyrnos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Muğlan maakunnan Büyükkaraağaçia.

Pyrnos oli ainakin myöhemmässä vaiheessa Rhodoksen mantereen puolella sijainneella peraia-alueella. Plinius vanhempi sanoo kaupungin sijainneen Kaunoksen ja Loryman välissä. Pyrnoksen oletetulta paikalta on löydetty joitakin muurien jäänteitä ja hautoja.

Pyrnoksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu lähinnä siihen, että Pyrnos kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 452/451–433/432 eaa. Myös Stefanos Byzantionlainen mainitsee kaupungin.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Pyrnios ().

Lähteet 

Kaarian kaupungit
Skylake (kaupunki)

Skylake (; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Myysiassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Bursan maakunnan Bayramdereä.

Skylake sijaitsi Propontiin eli nykyisen Marmaranmeren rannikolla itään Kyzikoksesta ja noin 12 kilometriä länteen Rhyndakos-joen suusta. Kaupungin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Se oli alkuperältään pelasgilainen kaupunki, ja Herodotos kertoo, että sen sekä läheisen Plakian pelasgit olivat säilyttäneet muinaisen kielensä hänen aikaansa saakka. Myöhemmin kaupunki vaikuttaa olleen Ateenan siirtokunta, ja sen väestö koostui osaksi kreikkalaisista ja osaksi pelasgisesta alkuperäisväestöstä. Kaupunki on luettu klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, mutta sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti.

Pseudo-Skylaks mainitsee vain Plakian, mutta Pomponius Mela ja Plinius vanhempi puhuvat sekä Skylakesta että Plakiasta kuin ne olisivat olleet edelleen olemassa. Näin ne olisivat säilyneet olemassa roomalaiselle kaudelle saakka. Kumpikin kaupunki vaikuttaa olleen suhteellisen vähämerkityksellinen ja taantuneen varhain. Kummatkin yhdistettiin mahdollisesti Kyzikokseen.

Lähteet 

Myysian kaupungit
Carolus-Duran

Charles Auguste Émile Durand (4. heinäkuuta 1837 Lille – 17. helmikuuta 1917 Pariisi), tunnettu paremmin taiteilijanimellään Carolus-Duran, oli ranskalainen taidemaalari ja taideopettaja. Hän maalasi useita tyylikkäitä maalauksia Ranskan kolmannen tasavallan yläluokasta.

Elämänvaiheita 
Carolus-Duran opiskeli taidetta ensiksi syntymäkaupungissaan, mistä siirtyi Pariisiin, missä oli François Souchonin oppilaana. Ensinäyttelynsä hän piti vuonna 1859. Tuolloin hänen töissään oli vahvoja vaikutteita hyvän ystävän, Gustave Courbetin maalauksista. Hän tutustui tuolloin myös Pariisissa oleskelleeseen James McNeill Whistleriin. Jossain vaihessa uransa alkua Charles Durand vaihtoi nimensä eksoottisempaan Carolus-Duraniin.  

Taidetta opiskellessaan Carolus-Duran kapinoi aikansa taideopetusta vastaan, Hän ei pitänyt klassisen taiteen ihanteista, vaan päätti mennä suoraan juurille kopioiden Louvressa vanhojen mestareiden töitä. Tämä oli rohkeaa, sillä jokaisen nuoren taiteilijan olisi pitänyt ensiksi hakeutua jonkun vanhemman taiteilijan oppilaaksi ja suojatiksi.  

Vuonna 1866 Carolus-Durand matkusti Espanjaan, missä ihastui maan taiteen värimaailmasta. Vuonna 1870 hän oleskeli Belgiassa ja vuonna 1872 hän palasi Pariisiin, missä avasi oman ateljeensa. Hänen ystäväpiiriinsä kuului tuolloin John Singer Sargent. Carolus-Durandista alkoi vähitellen tulla suosittu muotokuvamaalari. Vuonna 1876 Venäjälle suuntaunut matka antoi uusia vaikutteita hänen taiteelleen. Valtio tilasi häneltä vuonna 1878 Palais du Luxembourgin kattomaalaukset. Tähän aikaan hän alkoi saada kuuluisuutta myös taideopettajana.   

Carolus-Durandin menestyksekä ura toi myös erilaisia luottamustehtäviä. Vuonna 1890 hän oli mukana perustamassa Société Nationale des Beaux-Arts´ia ja hänet valittiin sen puheenjohtajaksi vuonna 1900. Vuonna 1904 hänestä tuli Ranskan Rooman instituutin johtajaksi. 

Henri de Toulouse-Lautrec kutsui Carolus-Durandia "värien ruhtinaaksi" ja maisemamaalauksissaan hän osoitti tunteellisuutta ja ilmaisun vapautta. Carolus-Durandia pidettiin esteetikkona, mutta hän solmi ystävyyssuhteita myös aikansa nousevan taidesuuntauksen impressionismin edustajiin. kuten Édouard Manetiin. 

Ensimmäinen Carolus-Durandin koko elämäntyötä käsitellyt näyttely pidettiin vuonna 1919. Sen jälkeen lahjakkaan ja aikansa tähtitaiteilijan työt paljolti unohdettiin. Seuraava näyttely pidettiin vasta vuonna 2003.

Teoksia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 https://www.vangoghmuseum.nl/en/about/news-and-press/press-image-bank/images-in-the-picture/carolus-duran-1879 

Ranskalaiset taidemaalarit
Vuonna 1837 syntyneet
Vuonna 1917 kuolleet
Muotokuvamaalarit
Javier Correa

Javier Andrés Correa (s. 17. heinäkuuta 1976 San Carlos de Bariloche) on argentiinalainen ratameloja.

Correa edusti Argentiinaa Atlantan kesäolympialaisissa 1996, Sydneyn kesäolympalaisissa 2000 ja Ateenan kesäolympialaisissa 2004. Lisäksi hän saavutti kaksi MM-hopeaa 1 000 metrin kajakkiyksikössä vuosina 2001 ja 2002 sekä kaksi MM-pronssia 500 metrin ja 1 000 metrin kajakkiyksiköissä vuosina 1998 ja 2001. Pan-Amerikan kisoissa Correa voitti kuusi kultamitalia, yhden hopeamitalin ja kaksi pronssimitalia.

Correa on pituudeltaan 169-senttimetrinen ja painaa 70 kilogrammaa. Hänen veljensä Miguel on myös olympiatason ratameloja.

Lähteet 

Argentiinalaiset melojat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Miguel Correa

Miguel Antonio Correa (s. 11. lokakuuta 1983 San Carlos de Bariloche) on argentiinalainen ratameloja.

Correa edusti Argentiinaa Pekingin kesäolympalaisissa 2008 ja Lontoon kesäolympialaisissa 2012. Lontoossa 2012 hän sijoittui 200 metrin kajakkikaksikossa viidenneksi parinaan Rubén Rézola. Pan-Amerikan kisoissa Correa saavutti kolme hopeamitalia vuosina 2003 ja 2011 sekä yhden pronssimitalin vuonna 2003.

Correa on pituudeltaan 173-senttimetrinen ja painaa 77 kilogrammaa. Hänen veljensä Javier on ratamelonnan MM-mitalisti.

Lähteet 

Argentiinalaiset melojat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Jami Kyöstilä

Jami Kyöstilä (s. 2. maaliskuuta 1996 Lammi) on suomalainen jalkapalloilija joka edustaa Ykkösessä pelaavaa FF Jaroa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.

Jami Kyöstilä pelasi junioriaikana Lammin Vedossa ja FC Hämeenlinnassa, jossa hän pelasi Kakkosta kausina 2013 ja 2014. Sen jälkeen hän siirtyi Valkeakoskelle FC Hakan A-junioreihin, mutta pelasi samana kesänä jo ensimmäisen Ykkösen pelinsä FC Hakan riveissä pelipaikkanaan laitapuolustaja. Sen jälkeen hän vakiinnutti paikkansa FC Hakan joukkueessa, joka pelasi Ykköstä aina vuoteen 2019 asti, jolloin nousi Veikkausliigaan. Kyöstilä pelasi kauden 2020 Veikkausliigassa kaikkiaan 21 ottelua eli yhtä vaille kaikki.

Kotiseudullaan Lammilla Jami Kyöstilä oli perustamassa salibandyseura Lammin Salibandyä, joka oli mukana perustamassa lahtelaista salibandyn pääsarjajoukkue LASBia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Manuel Merino

Manuel Arturo Merino de Lama (s. 20. elokuuta 1961 Tumbes, Peru) on perulainen poliitikko, joka oli marraskuussa 2020 viisi päivää Perun presidenttinä Martín Vizcarran viraltapanon jälkeen. Merino erosi, kun häntä vastustaneet protestit tukahdutettiin väkivaltaisesti. Merino on Acción Popular -puolueen jäsen, joka on ollut kolmesti kongressissa. Vuonna 2020 hänet valittiin kongressin puhemieheksi.

Manuel Merino syntyi Tumbesin kaupungissa vuonna 1961. Hän kävi peruskoulunsa siellä ja jatkoi opintojaan Piuran kansallisessa yliopiston maataloustieteellisessä tiedekunnassa. Valmistuttuaan hän teki töitä maataloudessa karjankasvatuksen parissa.

Merino liittyi vuonna 1979 Acción Popular -puolueeseen. Hän toimi ensin puolueen nuorisojaostossa. Merino valittiin vuonna 2001 kongressiin Tumbesin vaalipiiristä. Hänen ensimmäinen kautensa edustajana kesti vuodesta 2001 vuoteen 2006. Tuona aikana hän toimi muun muassa kuluttajansuojakomission johtajana. Merino oli ehdolla myös vuoden 2006 vaaleissa, mutta häntä ei valittu uudelleen kongressiin.

Merino valittiin uudelleen kongressiin kaudeksi 2011–2016. Hän oli vuosina 2011–2012 kongressin varapuhemies, ja vuosina 2012–2013 hän johti asumiskomissiota. Kolmannen kerran Merino valittiin kongressiin vuonna 2020, jolloin järjestettiin välivaalit presidentti Martín Vizcarran hajoitettua parlamentin. Merinosta tuli kongressin puhemies.

Merinosta tuli Perun presidentti, kun kongressi pani Martín Vizcarran viralta marraskuussa 2020. Kongressi äänesti Vizcarran erottamisesta äänin 105–130. Merino vannoi virkavalansa 10. marraskuuta. Merinoa on syytetty vallankaappauksesta. Hän on puolestaan yrittänyt vakuuttaa perulaisia pysymään rauhallisena ja kertonut olevansa presidenttinä vain siirtymäkauden. Perussa on tarkoitus järjestää presidentinvaalit vuonna 2021.

Vizcarran erottamisen jälkeen Perussa on ollut protesteja hänen puolestaan. Mielenosoittajat syyttivät kongressia vallankaappauksesta. Mielenilmaisut olivat rauhallisia, mutta 14. marraskuuta poliisi otti heidän kanssa yhteen. Poliisi ampui kyynelkaasua hauleja mielenosoittajia kohtaan, jotka puolestaan olivat käyttäneet ilotulitteita ja heitelleet kiviä. Kaksi miestä kuoli lääkäreiden mukaan ampumahaavoihin, ja seuraavana päivänä Merino erosi tapahtumien seurauksena. Ennen Merinoa 12 ministeriä oli jo ehtinyt erota uudesta hallituksesta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Perun presidentit
Puhemiehet
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Varttinen

Varttinen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:                             

 Aleksi Varttinen (s. 1997), suomalainen jääkiekkoilija
 Matias Varttinen (s. 1995), suomalainen jääkiekkoilija
Miro Markkula

Miro Jimi Jesper Markkula (s. 26. heinäkuuta 2001 Ylöjärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa monikansallisen Alps Hockey Leaguen italialaisjoukkue Unterland Cavaliersissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Markkula osaa pelata myös laidassa.

Ura 
Markkula on Uplakersin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Tapparaan. Hän voitti kauden 2017–2018 päätteeksi B-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2018–2019 Markkula toimi Tapparan B-nuorten varakapteenina. Hän oli tehoilla 27+29=56 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Oskari Luodon jälkeen. Markkula sijoittui koko B-nuorten SM-sarjan maalipörssissä viidenneksi ja jakoi pistepörssin kuudennen sijan Kärppien Samu Tuomaalan kanssa.

Kaudeksi 2019–2020 Markkula siirtyi Rauman Lukon A-nuoriin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 12+28=40. Kauden 2020–2021 päätteeksi Markkula voitti U20 SM-sarjan mestaruuden. Hän debytoi kauden aikana myös Lukon SM-liigajoukkueessa, jossa Markkula sai tililleen kuusi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 12. marraskuuta 2020 vieraissa Kalevan Palloa vastaan, kun Lukon hyökkäyksesti oli sivussa maajoukkuekomennusten jälkeistä karanteenia viettäneet Eetu Koivistoinen ja Aleksi Saarela sekä loukkaantunut Kristián Pospíšil. Markkula merkittiin joukkueen nelossentteriksi laidoilleen Niklas Ylitalo ja Toni Koivisto. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.08 minuuttia ja Markkula keräsi teholukeman –1.

Markkula teki kaudeksi 2021–2022 Lukon kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi kaudella 2021–2022 seuran miesten joukkueessa kymmenen SM-liigan runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2 ja kolme Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Markkula teki liigauransa avausmaalin 30. joulukuuta 2021 Tampereen Ilvestä vastaan. Jari Sarronlahti valitsi hänetottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan vielä Lukon U20-joukkueessa, jossa Markkula voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.

Kaudeksi 2022–2023 Markkula siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Alps Hockey Leaguen italialaisjoukkue Unterland Cavaliersiin. Joukkuetta valmentaa suomalainen Olli Hällfors. Unterlandiin Markkulan kanssa siirtyi myös hänen kanssaan Lukon organisaatiossa pelannut Luka Nyman.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Hillilä (täsmennyssivu)

Hillilä tarkoittaa seuraavia:

 Hillilä, kylä Asikkalassa
 Hillilä, kylä Kalajoella

Sukunimi

 Kaarlo Hillilä (1902–1965), suomalainen poliitikko, ministeri (Maalaisliitto), Lapin läänin maaherra ja Rovaniemen kauppalanjohtaja 
 Markku Hillilä (s. 1960), suomalainen rumpali ja lääkäri
 Ruth-Esther Hillilä (1928–2001), amerikansuomalainen kuoronjohtaja

Sukunimet
Richard Rodney Bennett

Sir Richard Rodney Bennett CBE (29. maaliskuuta 1936 Broadstairs – 24. joulukuuta 2012 New York) oli brittiläinen säveltäjä ja pianisti.

Bennett syntyi taiteelliseen perheeseen ja pääsi stipendillä Royal Academy of Musiciin vuonna 1953. Vuosina 1957–1959 hän asui Pariisissa, jossa suoritti opintoja Pierre Boulez'n johdolla Ranskan hallituksen myöntämällä stipendillä. Palattuaan kotimaahansa Bennett alkoi saada mainetta avantgardistina. Hän muutti vuonna 1979 New Yorkiin, jossa vietti loppuikänsä lukuun ottamatta 1990-luvulla Royal Academy of Musicin sävellysprofessorina Lontoossa viettämäänsä ajanjaksoa. Bennettin keskeisiin taidemusiikillisen muodon teoksiin kuuluvat oopperat The Mines of Sulphur (1965), A Penny for a Song (1966), All the King's Men (1968) ja Victory (1970), kuoroteos Spells (1975), orkesterisävellys Music for Strings (1978) sekä baletti Isadora (1981). Bennett omaksui innovatiivisen lähestymistavan kaksitoistasäveljärjestelmään ja sarjallisuuteen. Tunnetuimmaksi tuli kuitenkin hänen säveltämänsä elokuvamusiikki. Hän sai Baftan musiikistaan elokuvaan Idän pikajunan arvoitus (1974) ja ASCAP:n musiikistaan elokuvaan Neljät häät ja yhdet hautajaiset (1994).

Sävellystyönsä ohessa Bennett esitti jazzia muiden muassa Cleo Lainen ja Chris Connorin kanssa. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja vuonna 1977, ja hänet lyötiin ritariksi vuonna 1998. Bennett oli runoilija M. R. Peacocken veli.

Lähteet 

Brittiläiset säveltäjät
Brittiläiset pianistit
Brittiläiset jazzmuusikot
Oopperasäveltäjät
Brittiläiset elokuvasäveltäjät
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Mary L. Trump

Mary Lea Trump (s. 3. toukokuuta 1965) on yhdysvaltalainen psykologi ja kirjailija.

Trump on Donald Trumpin veljen Fred Trump nuoremman ja lentoemäntä Linda Lee Clappin tytär. Hän oli 6-vuotias vanhempiensa erotessa, ja vuonna 1981 isä kuoli sydäninfarktiin. Trump sai maisterinarvot englanninkielisessä kirjallisuudessa Columbian yliopistosta ja kliinisessä psykologiassa Adelphin yliopistosta. Hän väitteli tohtoriksi kliinisessä psykologiassa vuonna 2010.

Trump riitautti veljensä Fred Trump III:n kanssa perinnönjaon Fred Trump vanhemman kuoltua vuonna 1999. Heinäkuussa 2020 hän julkaisi Simon & Schuster -kustantamon kautta paljastuskirjan Too Much and Never Enough, vaikka Donald ja veli Robert Trump yrittivät tämän estää.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset psykologit
Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Trumpin suku
Pokémon-elokuva: Viidakon salaisuudet

Pokémon-elokuva: Viidakon salaisuudet (, ) on kahdeskymmeneskolmas täyspitkä animoitu Pokémon-elokuva ja kolmas elokuva vaihtoehtoisella aikajanalla. Toisin kuin edeltävä elokuva, on Viidakon salaisuudet toteutettu käyttäen kaksiulotteista piirrostyyliä aiempien Pokémon-animesarjojen ja -elokuvien tapaan.

Elokuvan piti saada ensi-iltansa Japanissa 10. heinäkuuta 2020, mutta koronaviruspandemian vuoksi ensi-iltaa siirrettiin viidellä kuukaudella eteenpäin joulukuun 25. päivälle eli joulupäivälle.

Ääninäyttelijät

Lähteet

Pokémon-elokuvat
Vuoden 2020 japanilaiset elokuvat
Gemini (protokolla)

Gemini on vuonna 2019 kehitetty sovellustason Internet-protokolla. Geminin tarkoitus on tarjota kevyt ja yksityisyyttä kunnioittava vaihtoehto HTTP-protokollalle. Sen suunnittelu muistuttaa HTTP:tä edeltänyttä Gopher-protokollaa.

Katso myös 
 Gopher
 HTTP

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Projektin kotisivut

Verkkoprotokollat
OSI-sovelluskerros
Museo Milavida

Museo Milavida on vuonna 2015 avattu kulttuurihistoriallinen museo, joka toimii Tampereen Näsilinnassa. Museon päänäyttely kertoo Finlaysonin puuvillatehtaan omistaneesta Nottbeckin tehtailijasuvusta.

Perusnäyttelyn lisäksi Milavidassa on vaihtuvia näyttelyitä erityisesti muodin ja muotoilun teemoista. Museossa on nähty muun muassa Salvatore Ferragamon kenkiä, Valentinon iltapukuja ja Timo Sarpanevan painokankaita. Vuonna 2018 esillä oli Suomen kuninkaalle suunniteltu kruunu.

Näyttelytilat sijoittuvat Näsilinnan toiseen kerrokseen. Museo Milavida on kooltaan pienempi kuin aikaisempi Hämeen museo, joka sijaitsi rakennuksessa vuosina 1908–1998. Milavidalla on myös omanlaisensa näyttelyprofiili; se ei ole Hämeen museon kaltainen yleismuseo.

Nimi Milavida on Näsilinna-palatsin alkuperäinen nimi.

Lähteet

Aiheesta muualla
Museo Milavidan kotisivut

Milavida
Finlayson (kaupunginosa)
Swaroopanand Saraswati

Swaroopanand Saraswati (2. syyskuuta 1924 – 11. syyskuuta 2022 Narsinghpur, Madhya Pradesh, Intia) oli intialainen hindujohtaja ja vapaustaistelija. Hän oli Dwarka Peeth -hinduluostarin johtaja (shankaracharya) vuodesta 1982. Intian itsenäisyyskamppailun aikana hän osallistui vuonna 1942 brittien vastaiseen vallankumoukselliseen toimintaan. Uskonnollisen elämänsä hän aloitti Swami Karpatrin oppilaana.

Saraswati pidätettiin 1990-luvulla Mulayam Singh Yadavin osavaltiohallituksen aikana osallistuessaan Vishva Hindu Parishadin (VHP) kampanjaan Raman temppelin rakentamiseksi entisen Baburin moskeijan paikalle. Moskeijan tuhouduttua Saraswati kääntyi vastustamaan VHP:tä, joka hänen mukaansa halusi vain edistää poliittisia pyrkimyksiään temppelihankkeella. Hänen mukaansa temppelinrakentaminen tuli jättää uskonnollisille ihmisille eikä VHP:n kaltaisille järjestöille. Hän osoitti myöhemminkin hindunationalististen poliittisten puolueiden ja järjestöjen vastustajaksi. Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa hän kampanjoi Intian kansanpuolueen (BJP) Narendra Modia vastaan ja kritisoi tämän kannattajien käyttämää Har, Har Modi -vaalislogania, joka muistuttaa jumalille omistettuja mantroja. Kohun vuoksi Modi kehotti kannattajiaan olemaan käyttämättä sitä. Vuonna 2018 hän arvosteli BJP:tä ja hindunationalistista Rashtriya Swayamsevak Sangh -vapaaehtoisjärjestöä. Hänen mukaansa ne ovat aiheuttaneet suurempaa vahinkoa hindulaisuudelle viime aikoina kuin mikään muu.

Uskonnollisena vaikuttajana Saraswati vastusti muun muassa Shirdi Sai Baban palvontaa, joka hänen mukaansa on epähindulaista. Hänen mukaansa 1800-luvulla elänyt Shirdi Sai Baba ei ollut guru eikä jumala vaan muslimi, jonka julistamista avataaraksi tukivat hindulaisuuden heikentämiseen tähdänneet tahot. Vuonna 2016 hän syytti Shirdi Sai Baban palvontaa Maharashtran osavaltiota vaivanneesta kuivuudesta. Hänen mukaansa onnettomuuksia tapahtuu aina, kun ei-palvonnan arvoisia ylennetään palvonnankohteiksi. Hän vastusti myös Krishna-liikettä (ISCKON), joka hänen mukaansa on pelkkä rahanpesuun tarkoitettu peitejärjestö. Hänen mukaansa Krishna-liikkeen tarkoitus on vain kerätä rahaa Intiasta Yhdysvaltoihin.

Lähteet 

Hindulaisuuden johtohenkilöt
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Vastavoimat

Vastavoimat on suomalaislaulaja Laura Närhen 6. marraskuuta 2020 julkaistu kolmas studioalbumi.

Albumin teko aloitettiin Närhen vuonna 2012 julkaistun edellisen albumin jälkeen vuonna 2013. Tuottajana tuolloin jatkoi Närhen aiemmatkin sooloalbumit tuottanut Matti Mikkola. Albumin tekoon tuli kuitenkin keskeytyksiä Närhen yksityiselämän muutosten vuoksi. Tuottajana jatkoi lopulta Atso Soivio, joka on tuottanut suurimman osan albumin kappaleista. ”Helsinki”-kappaleen tuotantoa on ollut tekemässä myös Leri Leskinen. Albumin vanhimmat kappaleet (”Elämän käyttöohje”, ”Luottokelvoton” ja ”Pidä hyvänä”) on tehty vuonna 2014.

Närhi on kertonut, että albumin kappaleet muodostavat tarinan kaaren. Aiheet alkavat halusta sitoutua ja onnistua, albumin keskivaiheilla tulee alamäki ja itsensä tutkiskelu. Lopussa koetaan vielä toivoa päättyen viimeiseen ”Mä elän” -kappaleeseen.

Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin toukokuussa 2020 Atso Soivion ja Markus Koskisen säveltämä ja Koskisen yhdessä Närhen kanssa sanoittama ”Mä elän” -kappale. Lokakuussa 2020 julkaistiin Närhen, Mikko Tammisen sekä Juho "Juho Raja" Sillanpään säveltämä ja sanoittama ”Helsinki”-single. Albumin CD-versiolla on bonusraitana myös ”Supersankari”-kappale, joka on julkaistu erillisenä singlenä helmikuussa 2016.

Albumilistalla Vastavoimat nousi sijalle 13 ja se oli listalla kaksi viikkoa.

Kappaleet

Arvostelut 
 Helsingin Sanomat:

Lähteet 

Vuoden 2020 albumit
Laura Närhen albumit
Nokkalan Majakka

Nokkalan Majakka on kahvila-ravintola Matinkylän Nuottaniemessä Etelä-Espoossa. Se sijaitsee Rantaraitin varrella Nokkalanniemen venesataman yhteydessä Suomenlahden rannalla. Matinlahden uimaranta levittäytyy välittömästi Nokkalan Majakan pohjoispuolella, uimarannan koillispäässä on Café Merenneito.

Nokkalan Majakan vaiheet liittyvät Nokkalan venesataman laajentamiseen. Alueelle tehtiin tilavaraus uudelle kahvilarakennukselle. Sijainti asetti tiukat rajat rakennuksen toteuttamiselle, joten ratkaisuna oli yksikerroksinen rakennus, jossa on merelliseen ympäristöön mukautettu kattoterassi. Terassille vievä kierreportaikko suojattiin lamellipuulla, jolloin syntyi majakkaa muistuttava arkkitehtoninen elementti.

Nokkalan Majakan kehys on painumatonta hirttä, joka mahdollisti ensimmäisen kerroksen panorama-ikkunat nykyaikaisin, kevyin liitoksin. Julkisivu on kalteva ja mäntypaneloitu.

Nokkalan Majakan rakentaminen kesti noin kahdeksan kuukautta.

Espoon saaristoliikenteen lautat pysähtyvät Nokkalan Majakan tuntumassa. Aivan Majakan vieressä on yksi Helsingin "citypyörien" terminaaleista.

Lähteet 

Espoon rakennukset ja rakennelmat
Kahvilat
Matinkylä
Niklas Larsen

Niklas Larsen (s. 22. maaliskuuta 1997 Slagelse) on tanskalainen ratapyöräilyn olympia- ja MM-mitalisti sekä Euroopan-mestari. Hän kilpailee myös maantiepyöräilyssä. Hän on pituudeltaan 180 cm.

Ratapyöräily 
Larsen kuului Tanskan joukkueeseen, joka saavutti olympialaisten joukkuetakaa-ajossa hopeaa Tokion 2020 kisoissa ja pronssia Rio de Janeirossa 2016. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut joukkuetakaa-ajossa hopeaa 2018 sekä pronssia 2016 ja 2019. Lisäksi hän on sijoittunut pariajossa neljänneksi 2017 ja kuudenneksi 2018, pisteajossa neljänneksi 2017 sekä omniumissa kahdeksanneksi 2018 ja 2019. EM-kilpailuissa hän on saavuttanut pisteajossa kultaa 2016 ja hopeaa 2017 sekä pariajossa hopeaa 2017. Nuorten EM-kilpailuissa hän sai joukkuetakaa-ajossa hopeaa 2015. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pisteajossa kultaa sekä linja-ajossa ja omniumissa hopeaa.

Larsen voitti vuonna 2017 maailmancupin osakilpailun joukkuetakaa-ajossa Calissa, pariajossa Calissa ja Manchesterissa, omniumissa Pruszkówissa ja Miltonissa sekä pisteajossa Miltonissa. Hän on voittanut Tanskan-mestaruuden linja-ajossa, takaa-ajossa ja kilometrin aika-ajossa 2017 sekä pariajossa 2020.

Saavutuksia maantiepyöräilyssä 

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats, The-Sports.org
2014
Junioreiden aika-ajon Tanskan-mestaruus
GP Rüebliland, 3. etapn (aika-ajo) voitto
2015
Trofeo Karlsberg, 2a.etapin (aika-ajo) voitto
GP Rüebliland, 3. etapn (aika-ajo) voitto
2017
Ronde van Midden Nederland, mäkikirikilpailun voitto
2018
Rund um den Finanzplatz Eschborn–Frankfurt, alle 23-v. kilpailu, voitto
Rhône-Alpes Isère Tour, pistekilpailu, nuorten kilpailun ja 1. etapin voitto
2019
Himmerland Rundt, voitto
EM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa hopeaa
Tanskan ympäriajo, kokonaiskilpailun ja nuorten kilpailun voitto
Lillehammer GP, voitto
2021
Fyen Rundt, voitto

Lähteet 

Tanskalaiset maantiepyöräilijät
Tanskalaiset ratapyöräilijät
Tanskalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1997 syntyneet¨
Elävät henkilöt
Henrik Edvard Rauramo

Henrik Edvard Rauramo, entinen Schroderus (16. syyskuuta 1843 Vaasa – 28. joulukuuta 1915 Leppävirta) oli suomalainen pappi ja moninkertainen valtiopäivämies.

Rauramon vanhemmat olivat rovasti Gustaf Henrik Schroderus ja Elisabet Sofia Wegelius  ja puolisot vuodesta 1869 Hilda Bergh (k. 1883) ja vuodesta 1884 Anna Helena Paqvalén. Rauramo tuli ylioppilaaksi 1864 ja suoritti teologian erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1867. Hän sai rovastin arvon 1888. Toimittuaan pappina useilla eri paikkakunnilla Rauramo tuli Suonenjoen kirkkoherraksi 1883 ja Leppävirran kirkkoherraksi 1897. Kuopion hiippakunnan tuomiokapitulin asessori hän oli 1897–1900. Rauramo oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1877, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900 ja 1905.

Lähteet
 

 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1843 syntyneet
Vuonna 1915 kuolleet