joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Carl Ducander

Carl Nils Ducander (22. huhtikuuta 1858 Kristianstad, Ruotsi – 5. toukokuuta 1943 Helsinki) oli ruotsalais-suomalainen tallimestari, ratsastuksenopettaja ja sirkuksenjohtaja.

Carl Ducander muutti Suomeen vuonna 1890 ja työskenteli lyhyen aikaa Turun ratsastuskoulussa, ennen kuin muutti Helsinkiin. Hänen johtamansa ratsastusinstituutti menestyi muutaman vuoden, mutta vuosikymmenen lopulla polkupyöräilyn suosio alkoi vähentää ratsastuksen harrastusta.

Carl Ducander perusti veljensä Johnin kanssa Suomeen maan ensimmäisen sirkusseurueen vuonna 1895. Seurueella oli oma teltta, rotuhevosia enimmillään yli 30 ja esiintyjiä 70. Sirkusnäytökset aloitettiin maaseudulla, ennen kuin ryhdyttiin valloittamaan pääkaupunkia ja kilpailemaan muissa pohjoismaissa kansainvälisten sirkusyritysten kanssa. Suomen ulkopuolella Circus Ducander esiintyi ainakin Räävelissä, mutta toiminta päättyi vararikkoon Kööpenhaminassa vuonna 1899.

Tämän jälkeen Ducander työskenteli Helsingissä ratsastuksenopettajana ja järjesti säännöllisesti sirkusesityksiä, kunnes toimipaikkana käytetty Siltasaaren maneesi sai käyttökiellon. Toimittuaan lyhyen aikaa Pietarin Noveau Cirquen johtajana Ducander palasi Helsinkiin, jonne oli valmistunut uusi Hippodrom (nykyisen Töölön kisahallin paikalle) vuonna 1910. Siellä Ducander johti ratsastuksenopetusta ja vierailevia sirkusnäytäntöjä vuoteen 1926 saakka.

Carl Ducanderin pojanpoika oli säveltäjä-toimittaja Sten Ducander alias Ensio Kosta.

Lähteet
 

Vuonna 1858 syntyneet
Vuonna 1943 kuolleet
Ratsastuksen opettajat
Suomalaiset sirkustaiteilijat
Florian Kohfeldt

Florian Kohfeldt (s. 5. lokakuuta 1982) on saksalainen jalkapallovalmentaja. Lokakuusta 2021 lähtien hän on toiminut VfL Wolfsburgin päävalmentajana.

Ura

Kohfeldtin oma jalkapalloura jäi vaatimattomaksi. Hän pelasi juniorina TV Jahn Delmenhorstissa ja Werder Bremenin juniorijoukkueessa maalivahtina. Kohfeldt opiskeli Bremenin yliopistossa liikunta- ja terveystieteitä valmistuen maisteriksi vuonna 2013. Vuonna 2015 hän suoritti Saksan jalkapalloliiton valmentajalisenssin.

Kohfeldtin valmennusura alkoi vuonna 2006 Werder Bremenin organisaatiossa juniorivalmentajana. Hän työskenteli organisaatiossa sekä juniorivalmentajana että Viktor Skrypnykin apuvalmentajana. Lokakuussa 2014 Kohfeldt siirtyi Skripnikin apuvalmentajaksi Bremenin edustusjoukkueen valmennustiimiin. Syyskuussa 2016 Skrypnyk sai potkut tehtävistään ja lokakuussa Kohfeldtin ura jatkui Bremenin II-joukkueen valmentajana 3. Ligassa.

Lokakuussa 2017 Werder Bremen erotti Alexander Nourin päävalmentajan tehtävästä ja Kohfeldt nousi väliaikaisesti seuran päävalmentajaksi. Kohfeldtin johdolla Bremen voitti 10 Bundesliiga-ottelua ja nousi putoamiskamppailusta sijalle 11 ja säilytti sarjapaikkansa. Huhtikuussa 2018 Kohfeldt teki vuoteen 2021 ulottuvan jatkosopimuksen Bremenin kanssa. Kaudella 2018/19 Bremen aloitti Kohfeldtin alaisuudessa vahvasti ja oli parhaimmillaan Bundesliigan kolmantena. Lokakuun lopusta talvitaukoon Bremen ei kuitenkaan voittanut kuin yhden ottelun ja vajosi Bundesliigan kärkitaistelusta keskikastiin. Talvitauon jälkeen Kohfeldt johdatti Bremenin vahvaan kevätkauteen ja joukkue hävisi Bundesliigassa vain kolme ottelua. Tasapelien myötä pistepotti ei kuitenkaan karttunut riittävästi ja Bremen sijoittui kahdeksanneksi jääden europelien ulkopuolelle pisteen erolla Eintracht Frankfurtiin. Kauden jälkeen Bremen jatkoi Kohfeldtin sopimusta kesään 2023. Seuraavat kaudet olivat Werder Bremenille vaikeita. Joukkue kamppaili kaudella 2019/20 sarjapaikastaan ja säilyi Bundesliigassa lopulta sarjakarsintojen kautta. Kaudella 2020/21 tulokset olivat myös heikkoja ja seurajohto erotti Kohfeldtin kierros ennen kauden loppua Bremenin pudottua suoran putoajan paikalle.

Lokakuussa 2021 Kohfeldt teki kesään 2023 ulottuvan sopimuksen Bundesliiga-seura VfL Wolfsburgin kanssa.

Lähteet

Saksalaiset jalkapallovalmentajat
Saksalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Heikki Pitkänen

Heikki Pitkänen on suomalainen näyttelijä.  Hän aloitti Suomen Kansallisteatterin riveissä 2004.

Elämä ja ura
Äänekoskella varttunut Pitkänen oli jo pienestä pitäen tiiviisti mukana teatterimaailmassa. Hän jätti lukion kesken ja siirtyi Haminaan musiikkiteatterikouluun. Hänelle kertyi alan kokemusta myös Jyväskylän kaupunginteatterissa avustajan tehtävistä. Haminasta Pitkänen muutti Helsinkiin ja pääsi Teatterikorkeakouluun sisään ensi yrittämällä. Teatterikoulun jälkeen hän aloitti Kansallisteatterissa vierailevana näyttelijänä, myöhemmin hän sai kiinnityksen samaan teatteriin.

Pitkänen on näytellyt muun muassa Kristian Smedsin ohjaamassa Väinö Linnan alkuperäistekstiin perustuvassa näytelmässä Tuntematon sotilas. Hän teki Hauhian ja Riitaojan roolit.

Taiteellisesti monipuolisen näyttämöuransa lisäksi Pitkäsellä on ollut rooleja useissa televisiotuotannoissa, kuten Myrskyn osa Matti Ijäksen elokuvassa Enon opetukset.

Valikoitu rooliluettelo 
Mikke (Mobile Horror, 2003)
Bernard (Kauppamatkustajan kuolema, 2007)
Riitaoja / Hauhia (Tuntematon sotilas, 2007)
Nuorempi veli (Nuorempi veli, 2009)
Max (Olviretki)
Petri Portaankorva (Maaseudun tulevaisuus, 2014)
Mooney (Hirttäjät, 2016)

Filmografia

Televisioelokuvat ja -näytelmät
Paavo Pantteri (2002)
Ilona (2003)
Tuntematon sotilas (2009)
Enon opetukset (2011)
Luolasto (2014)
Maaseudun tulevaisuus (2015)

Televisiosarjat
Seitsemän (2001)
Kylmäverisesti sinun (2002)
Vakavaa viihdettä (2002)
Kotikatu (2004)
Roba (2016)

Lähteet

Aiheesta muualla
Heikki Pitkänen Ilona-tietokannassa
YLE Elävä arkisto: Kristian Smedsin Tuntematon sotilas (Kristian Smedsin Tuntematon sotilas: Koskela vähän selvittää; videoleike, 2:57)

Suomalaiset näyttelijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Ilias Astamirov

Ilias Astamirov (s. 1992 Tšetšenia) on venäläinen karateka, joka ottelee kevytsarjassa. Hän voitti Kyokushinissa EM-pronssia 2016 ja MM-pronssia 2017. Astamirov on myös voittanut Venäjän mestaruuden.

Kilpaura
2015 Astamirov saavutti Venäjän mestaruuskilpailuissa pronssia.

2016 Astamirov saavutti Venäjän kevytsarjan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Jevgeni Glukhovin. Hän voitti samana vuonna myös pronssia Venäjän cupissa. Toukokuussa Astamirov saavutti EM-pronssia Bulgariassa voitettuaan mitaliottelussa Kiril Zuborevin.

2017 tammikuussa Astamirov saavutti Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa pronssia. Huhtikuussa hän otteli MM-kilpailuissa Japanissa, jossa Astamirov voitti pronssia. Hän voitti avauskierroksella Guillaume Gründlerin, mutta hävisi toisella kierroksella Yūki Yozalle. Tappion myötä hän päätyi pronssiotteluun, jossa Astamirov voitti Yuki Fukuin. Astamirov otteli seuraavan kerran lokakuussa Kiinan mestaruuskilpailuissa. Hän voitti keskisarjan mestaruuden Hirofumi Endua vastaan, joka edusti Ashihara kaikania.

Lähteet

Venäläiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Marija Zaharova

Marija Vladimirovna Zaharova (; s. 24. joulukuuta 1975 Moskova) on venäläinen diplomaatti ja Venäjän ulkoasiainministeriön tiedotusosaston johtaja. Zaharova syntyi diplomaattiperheeseen, ja hän on koulutukseltaan diplomaatti ja historiantutkija.

Työssään tiedottajana Zaharova on edustanut uudenlaista esiintymistapaa: hän käyttää värikkäitä ja provokatiivisia ilmaisuja ja yhdistää huumoria ja hyökkäävyyttä. Haastatteluissa hän moittii länsimaita kaksinaismoralismista ja epäjohdonmukaisuudesta ja puolustaa Venäjän näkökantoja. Häntä on luonnehdittu tiedotussodankäynnin ammattilaiseksi.

Zaharovan puoliso on Andrei Makarov, ja heillä on yksi lapsi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuonna 1975 syntyneet
Venäläiset diplomaatit
Elävät henkilöt
Lamar

Lamar on etu- ja sukunimi.

Etunimenä
Lamar Alexander, yhdysvaltalainen poliitikko
Lamar Jackson, yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Lamar Miller, yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Lamar Neagle, yhdysvaltalainen jalkapalloilija
Lamar Odom, yhdysvaltalainen koripalloilija
Lamar Trotti, yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja

Sukunimenä
Adriana Lamar (1908–1946), meksikolainen näyttelijä
Ann Hannaford Lamar (s. 1952), yhdysvaltalainen tuomari, Mississippi Supreme Court associate -tuomari 
Barbara La Marr (1896–1926), yhdysvaltalainen näyttelijä
Bill Lamar (1897–1970), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
Bo Lamar (s. 1951), yhdysvaltalainen koripalloilija
Burney Lamar (s. 1980), yhdysvaltalainen kilpa-autoilija
Charles Augustus Lafayette Lamar (1825-1865), Wanderer-orjalaivan omistaja
Chuck LaMar (s. 1956), yhdysvaltalainen baseballjohtaja
Gazaway Bugg Lamar (1798–1874), höyrylaivojen uranuurtaja, Wall Street -pankkimies
Hedy Lamarr (1914–2000), itävaltalainen näyttelijä ja keksijä
Henry Lamar (1906–1985), yhdysvaltalainen valmentaja
Henry Graybill Lamar (1798–1861), yhdysvaltalainen poliitikko ja tuomari
Holly Lamar (s. 1966), yhdysvaltalainen country-laulaja ja -lauluntekijä
Howard R. Lamar (s. 1923), yhdysvaltalainen historioitsija
J. Robert Lamar (1866–1923), yhdysvaltalainen poliitikko
Jason Lamar (s. 1978), yhdysvaltalainen jalkapalloilija 
John Basil Lamar (1812–1878), yhdysvaltalainen poliitikko
Joseph Rucker Lamar, (1857–1916), yhdysvaltalainen tuomari, United States Supreme Court -tuomari 
Kendrick Lamar (s. 1987), yhdysvaltalainen hip hop -artisti
Lindsey Lamar (s. 1990), yhdysvaltalainen jalkapalloilija 
Lucius Quintus Cincinnatus Lamar (I) (1797–1834), yhdysvaltalainen tuomari
Lucius Quintus Cincinnatus Lamar (II) (1825–1893), yhdysvaltalainen poliitikko, United States Supreme Court -tuomari 
Mark Lamarr (s. 1967), brittiläinen koomikko
Mirabeau B. Lamar (1798–1859), teksasilainen poliitikko
Phil LaMarr (s. 1967), yhdysvaltalainen koomikko
Tillie Lamar (1865–1891), yhdysvaltalainen jalkapalloilija 
William Bailey Lamar (1853–1928), yhdysvaltalainen poliitikko
William H. Lamar (1853–1928), yhdysvaltalainen juristi

Paikannimenä 
Lamar, kaupunki Arkansasissa Yhdysvalloissa
Lamar, kaupunki Coloradossa Yhdysvalloissa
Lamar, kaupunki Etelä-Carolinassa Yhdysvalloissa
Lamar, kaupunki Missourissa Yhdysvalloissa

Muita 
Lamar University, yliopisto Texasissa Yhdysvalloissa

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Maaninka (kaupunginosa)

Maaninka on Kuopion 60. kaupunginosa, joka on muodostettu vuoden 2015 kuntaliitoksen jälkeen aiemman Maaningan kirkonkylän taajama-alueesta. Kaupunginosan luoteispuolella sijaitsee erilliseksi, 61. kaupunginosaksi nimetty Keskisaari. Maaningan kaupunginosa sijaitsee Maaninkajärven itärennalla, maanteitse noin 50 kilometriä Kuopion keskustasta luoteeseen. 

 
Tilastokeskuksen mukaan Maaningan kirkonkylän taajaman pinta-ala oli 2,65 neliökilometriä ja siellä asui vuoden 2016 lopussa yhteensä 931 ihmistä. On kuitenkin todettava, ettei Tilastokeskuksen taajaman maantieteellinen rajaus näy tilastoarvosta eikä todennäköisesti ole yhtenevä Maaningan kaupunginosan rajojen kanssa. Siten taajaman asukaslukua tai pinta-ala sellaisenaan ei voi sellaisenaan ottaa tilastokeskuksen lukuarvoista. Kaikkiaan Maaningan väkiluku (aiemman kunnan alue) on noin 4 000.

Lähteet
Zornitsa Kostova

Zornitsa Kostova (, s. 13. toukokuuta 1997 Varna) on bulgarialainen karateka. Hän on Kyokushinin kaksinkertainen Euroopan-mestari katassa ja All American Openin  keskisarjan mestari kumitessa. Nuorten tasolla Kostova saavutti EM-hopeaa kumitessa.

Hänen isänsä on moninkertainen Euroopan-mestari Emil Kostov.

Kilpaura
Toukokuussa 2014 Kostova saavutti EM-pronssia kotikisoissaan Bulgariassa. Kesäkuussa hän saavutti All American Openin mestaruuden nuorten alle 16–17-vuotiaiden sarjassa. Kostova voitti loppuottelussa Nancy Croteaun. Kostova saavutti samassa turnauksessa pronssia nuorten katassa. Marraskuussa Kostova saavutti nuorten EM-hopeaa alle 16–17-vuotiaiden sarjassa hävittyään loppuottelussa Uliana Molodykhille.

Joulukuussa 2015 Kostova oli mukana Puolan Euroopan Openissa. Hän hävisi avauskierroksella Agnieszka Winekille, joka eteni turnauksen loppuotteluun.

Euroopan mestaruus (2016)
Maaliskuussa 2016 Kostova oli mukana Balkanin mestaruuskilpailuissa, jotka järjestettiin Bulgariassa. Kostova otteli Madena Bozianua vastaan, jolle hän hävisi ipponilla. Toukokuussa Kostova oli voittamassa Euroopan-mestaruutta joukkuekatassa yhdessä Maria Marinovan ja Simona Stoimenovan kanssa. Kesäkuussa Kostova saavutti All American Openin mestaruuden joukkuekatassa yhdessä Gergana Kostovan ja Bogomil Kostovin kanssa. Yksilökatassa Kostova sijoittui neljänneksi.

Maaliskuussa 2017 Kostova saavutti Balkanin mestaruuskilpailuissa kultaa katassa. Toukokuussa Kostova otteli EM-kilpailuissa Ranskassa, jossa hän voitti avauskierroksella Ludivine Lafuenten, mutta hävisi toisella kierroksella Emilia Chimkowskalle. Kesäkuussa Kostova sen sijaan saavutti All American Openin keskisarjan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Danessa Rodriguezin. Hän kilpaili myös katassa, jossa Kostova sijoittui toiseksi.

Maaliskuussa 2018 Kostova saavutti Balkanin mestaruuskilpailuissa kultaa katassa. Toukokuussa Kostova oli mukana Bulgarian EM-kilpailuissa, jossa hän voitti avauskierroksella Cennet Cankalin. Toisella kierroksella hän hävisi Aleksandra Matysiakille, joka voitti myös mestaruuden. Kesäkuussa Kostova sijoittui neljänneksi All American Openissa hävittyään pronssiottelun Danessa Rodriguezille. Katassa hän putosi jatkosta karsintakierroksella.

Toinen Euroopan mestaruus (2022)
Kesäkuussa 2022 Kostova saavutti EM-pronssia yksilökatassa. Lokakuussa Kostova saavutti yksilökatassa kultaa voitettuaan Turkissa järjestetyn International Kyokushin Karate Cupin. Marraskuussa hän saavutti Euroopan Openissa ensimmäistä kertaa Euroopan mestaruuden yksilökatassa.

Lähteet

Bulgarialaiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Ludivine Lafuente

Ludivine Lafuente (s. 3. joulukuuta 1990 Nizza) on ranskalainen karateka. Hän on Kyokushinin kaksinkertainen Ranskan mestari ja on voittanut Ranskan Openin kahdesti kahdessa eri painoluokassa yhden turnauksen aikana. Lafuente sijoittui parhaimmillaan viidenneksi EM-kilpailuissa.

Kilpaura
Lafuente saavutti ensimmäisen mitalinsa Ranskan Cupissa maaliskuussa 2007, kun hän hävisi nuorten keskisarjan loppuottelussa Karine Vannobelille. Vuotta myöhemmin Lafuente saavutti Ranskan nuorten mestaruuden keskisarjassa voitettuaan loppuottelussa Sofia Mesfiouin.

Lafuente saavutti ensimmäisen mitalinsa aikuisten tasolla 2009 voitettuaan Ranskan Cupissa pronssia.

2011 helmikuussa Lafuente saavutti hopeaa Ranskan Cupissa hävittyään loppuottelun Lisa Maruskinille. Toukokuussa Lafuente otteli ensimmäistä kertaa EM-kilpailuissa Italiassa, jossa hän sijoittui viidenneksi.

2012 helmikuussa Lafuente saavutti pronssia Ranskan Cupissa.

2013 maaliskuussa Lafuente saavutti ensimmäisen Ranskan mestaruutensa aikuisten tasolla. Hän voitti raskaansarjan loppuottelussa Cheyenne Blatryn. Toukokuussa Lafuente otteli EM-kilpailuissa Ukrainassa, jossa hän voitti avauskierroksella Vivien Halászin tuomariäänin. Lafuenten kilpailu päättyi toisella kierroksella hävittyään tuomariäänin Maryja Bilalle.

Helmikuussa 2015 Ranskan Cupissa Lafuente eteni loppuotteluun saakka, jossa hän voitti välierissä Nastasia Iavorscaialle, joka puolestaan voitti turnauksessa pronssia. Lafuente hävisi loppuottelun Lisa Maruskinille. Lafuente saavutti huhtikuussa kaksi Ranskan Openin mestaruutta voitettuaan keski- ja raskaansarjan mestaruudet samassa turnauksessa. Hän voitti keskisarjan loppuottelussa Kelly Abu Grosseteten ja raskaassarjassa Ophélie Houvietin. Joulukuussa hän oli mukana Puolan Euroopan Openissa. Hän hävisi avauskierroksella Marianna Krashakovallle, joka myös voitti turnauksen.

Ranskan mestaruus (2016)
Lafuente saavutti Ranskan mestaruuden helmikuussa 2016 voitettuaan Ranskan Cupin loppuottelussa Camille Haddouchen tuomariäänin. Myöhemmin Lafuenta saavutti hopeaa Espanjan ja Ranskan Openissa hävittyään molemmissa loppuottelussa Shainez El Haimourille. Toukokuussa Lafuente otteli EM-kilpailuissa Bulgariassa, mutta putosi jatkosta avauskierroksella.
 
2017 helmikuussa Lafuente saavutti Ranskan Cupissa pronssia, kun taas maaliskuussa hän sijoittui toiseksi Espanjan Cupissa. Toukokuussa Lafuente otteli EM-kilpailuissa Ranskassa, jossa hän hävisi avauskierroksella Zornitsa Kostovalle.

Maaliskuussa 2018 Lafuente otteli erikoisottelun Pariisissa Euroopan-mestaria Shainez El Haimouria vastaan. Hän hävisi kaksieräisen ottelun tuomariäänin.

Lähteet

Ranskalaiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Konsta Hyötyläinen

Konsta Hyötyläinen (s. 2. helmikuuta 1995 Juva) on suomalainen pesäpalloilija, joka on pelannut Superpesiksessä vuodesta 2014 ja edustanut kaudesta 2019 alkaen Imatran Pallo-Veikkoja. Vuoden 2019 loppuun mennessä pelaamissaan 163 Superpesiksen runkosarjaottelussa Hyötyläinen on lyönyt kuusi kunnaria ja 60 tavallista juoksua, tuonut 70 juoksua ja kerännyt 395 kärkilyöntiä. Pudotuspeleissä Hyötyläinen on lyönyt yhdeksän ja tuonut kaksi juoksua sekä kerännyt 95 kärkilyöntiä.

Saavutukset

Pelaajana 
 1 SM-hopea: 2018

Lähteet

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Patrik Wahlsten

Patrik Wahlsten  (s. 11. syyskuuta 1996 Vaasa) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Joensuun Mailaa. Aiemmin urallaan hän on edustanut Superpesiksessä myös Koskenkorvan Urheilijoita.. Aikaisemmin Wahlsten on edustanut Superpesiksessä kaudella 2014 kolmessa ottelussa Sotkamon Jymyä. Lokakuussa 2020 Wahlsten siirtyi 2+1-vuotisella sopimuksella Joensuun Mailaan. Wahlsten on pelipaikaltaan lyöjäjokeri. Hänen kasvattajaseuransa on Vaasan Maila jonka edustusjoukkueessa Suomensarjassa hän on pelannut sekä lisäksi Ykköspesikseksessä Vähäkyrön Haapajärven ja Muhoksen joukkueessa ennen siirtymistään kaudeksi 2018 Koskenkorvan joukkueeseen.

28.7.2018 mennessä pelaamissaan 25 Superpesiksen runkosarjaottelussa Wahlsten on lyönyt neljä kunnaria ja 70 tavallista juoksua, tuonut yhdeksän juoksua ja kerännyt 105 kärkilyöntiä.

Palkinnot 
 1 Itä-Länsi -ottelu: 2021 
 Superpesiksen kuukauden pelaaja: heinäkuu 2020

Lähteet

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Venla Tanhua

Venla Tanhua on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Rauman Feraa. Vuonna 2017 Tanhua pelasi Feran kakkosjoukkueen lukkarina ja valittiin Naisten Ykköspesiksen vuoden lukkariksi. Kaudella 2018 alkaneella urallaan Feran joukkueen lukkarina Tanhua on pelannut 53 ottelua ja sisäpelissä lyönyt kaksi kunnaria ja seitsemän tavallista juoksua, tuonut kahdeksan juoksua ja kerännyt 78 kärkilyöntiä.

Saavutukset 
 Superpesiksen vuoden tulokas: 2018

Lähteet

Suomalaiset pesäpalloilijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
SOFA

SOFA on helsinkiläinen rap-duo, joka on perustettu vuonna 2013. Yhtyeen muodostavat MC:t SonSon (Sonja Kuittinen) ja FanFan (Fanni Noroila). Yhtyeen säveltäjänä/tuottajana toimi KesäSetä vuoteen 2015 asti. "Tyttörukka" -singlen jälkeen kappaleista on vastannut muun muassa Noah Kin ja Juho Suutarinen. Yhtyeen DJ:nä toimii Inka Rantakallio.

Ura 
Hyvinkäältä lähtöisin oleva Fanni Noroila ja Puumalasta muuttanut Sonja Kuittinen tapasivat toisensa Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa, jossa he aloittivat vuonna 2011.  Yhtyeen nimi tulee heidän mukaansa sanoista "Se on fakin aitoo". Noroilan mukaan yhtyeen tavoite on "sanoutua irti räpin macho-kulttuurista, misogynisesta kuvastosta ja naisobjektiudesta". 

Noroila ja Kuittinen ovat monipuolisia esittävän taiteen ammattilaisia: He ovat käyneet vaihdossa Tukholman Dramatiska Högskolanissa ja näytelleet mm. Kansallisteatterin MacBethissä ja kuuluvat feministiseen taidekollektiivi Les Poxxxiin yhdessä näyttelijä Julia Lappalaisen kanssa. Molemmat tekevät hip hop -duonsa lisäksi uraa myös näyttelijöinä. 

SOFAn ensimmäinen julkaisu on vuonna 2013 Rapu Recordsille tehty single Kuumempi Kesä, jota seurasi vuonna 2015 julkaistu neljän kappaleen EP Se on Fakin Aitoo. Vuodesta 2015 asti SOFA:lla on ollut levytyssopimus Warner Music Finlandille.

Heinäkuussa 2022 julkaistiin Yle Areenassa ja Yle Radio Suomessa 20-osainen kuunnelma Mä haluun olla Nylon. Kuunnelmassa SOFA:n Kuittinen ja Noroila esittävät Nylon Beat -yhtyeen Jonnaa ja Eriniä. Fiktiivisen sarjan inspiraationa ovat olleet yhtyeestä tehdyt haastattelut, kirjat ja tarinat.

Diskografia

Albumit 
 BFF (2020)

EP:t 

 Se on fakin aitoo (2015)
 Puolukoita (2016)

Singlet 
 BFF (radio edit) (2020)
Ei kiinnosta (2020)
Tää kestää vaik en kestä sua ft. F (2019)
Lucy Liukas (2018)
Sotamaalauksii ft. Ringa Manner (2018)
Laittoman letkeetä (2016)
Tyttörukka (2015)
Lisää Lempee (2013)
Kuumempi Kesä (2013)

Lähteet 

Suomalaiset hip hop -yhtyeet
Suomalaiset duot
Kiviharju (Kuopio)

Kiviharju on Kuopion 38. kaupunginosa, joka sijaitsee maanteitse noin 15 kilometriä Kuopion keskustasta lounaaseen. Karttulantien eteläpuolella sijaitsevan ja kaakossa Savon rataan rajoittuvan kaupunginosan naapurikaupunginosia ovat Hiltulanlahti kaakossa, Pitkälahti idässä ja Neulalampi koillisessa. Lännenpuolella on Kuopion maaseutualuetta; josta pohjoisluoteessa sijaitseva Haminalahti on yleisesti tunnettua seutua.

Kiviharjussa on runsaasti metsää ja pienehkö määrä haja-asutusta. Suuri osa kunnallisista ja kaupan palveluista on haettava naapurikaupunginosista, kuten Petosen kaupunginosista tai Hiltulanlahdesta. Kiviharjussa sijaitsevista ja pinta-alasta laajoja osia kattavista yrityksistä tunnetuimpia ovat Kaatopaikantien varrella sijaitsevat Kuopion jätekeskus (myös romuautojen vastaanottopaikka) ja Ruduksen Hepomäen maa-ainesottamo, josta saadaan muun muassa soraa ja sepeliä. Jätekeskuksen länsipuolella on Pelastusopiston harjoitusalue.

Lähteet 

Kuopion kaupunginosat
Arttu Vilander

Arttu Vilander (s. 1996) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Kankaanpään Mailaa jonka sisäpelissä hän on kotiuttaja ja ulkopelissä koppari. Vuonna 2014 alkaneella urallaan Superpesiksessä Vilander on 28.7.2017 mennessä pelannut 31 runkosarjaottelua, joissa on lyönyt neljä kunnaria ja 31 tavallista juoksua, tuonut 12 juoksua ja kerännyt 75 kärkilyöntiä.

Lähteet

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
A Complex of Cages


A Complex of Cages on melodisen death metalin yhtye Barren Earthin neljäs studioalbumi. Se ilmestyi 30. maaliskuuta 2018 levymerkillä Century Media Records. 

Levy on toinen färsaarelaisen Jón Aldarán kanssa tehty albumi. A Complex of Cages -levyllä Aldarán rooli on kasvanut roimasti edelliseen levyyn verrattuna, sillä lukuun ottamatta kappaletta "Solitude Pith" kaikki sanoitukset ovat miehen käsialaa. Neljännellä albumilla kosketinsoittaja Kasper Mårtenson ei ole enää mukana kokoonpanossa, vaan hänet on korvannut Antti Myllynen.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 14.

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Jón Aldará – laulu
 Olli-Pekka Laine – basso
 Antti Myllynen – koskettimet
 Janne Perttilä – kitara
 Marko Tarvonen – rummut
 Sami Yli-Sirniö – kitara

Tuotanto 
 Sovitus – Barren Earth
 Miksaus – V. Santura, Woodshed Studios
 Äänitys (basso, kitarat, koskettimet, laulu)  – V. Santura, Woodshed Studios
 Äänitys (rummut)  – V. Santura, Dreamsound Studios
 Äänitys (lyömäsoittimet)  – Henri Sorvali, Trollhouse Audio
 Masterointi – Woodshed Studios
 Valokuvat – Vesa Ranta
 Kansitaide – Adam Burke

Arvostelut 
 Imperiumi: 9-/10
 Kaaoszine: 9/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Rajala, Viljo: ”Kun ei itse ole enää niin melankolinen mieleltään kuin teininä, tällainen synkistely saattaa tuntua vähän naurettavalta” – haastattelussa Barren Earth – (www.inferno.fi)
 Wittenmeier, Justin "Witty City': Barren Earth - A Complex of Cages (arvostelu) – (www.metal-temple.com) 
 Barren Earth – “A Complex of Cages” – (progressivemusicplanet.com) 
 Barren Earth – A Complex of Cages – Album Review  – (manofmuchmetal.com) 

Vuoden 2018 albumit
Barren Earthin albumit
Linus Roache

Linus Roache (s. 1. helmikuuta 1964 Manchester, Englanti) on brittiläinen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän aloitti esiintymisen jo 11-vuotiaana esittäessään nuorta Barlowia TV-sarjassa Coronation Street. Vuotta myöhemmin hän esitti ruttoon sairastunutta poikaa TV-sarjassa Merilinja. Tämän jälkeen hänellä oli useita pieniä sivurooleja eri TV-sarjoissa kunnes vuonna 1994 hänet valittiin pääosan esittäjäksi elokuvaan Priest. Vuosina 2008–2010 hänellä oli syyttäjä Michael Cutterin rooli TV-sarjassa Kova Laki. Tämän jälkeen hän palasi Coronation Streetille Lawrence Cunninghamin roolissa neljän jakson verran.

Vuosina 2011 ja 2012 Roache esitti jälleen syyttäjä Cutterin roolia Kovan Lain spinoff-sarjassa Kova Laki: Erikoisyksikkö. Vuosina 2014–2017 hän esitti kuningas Echebertiä TV-sarjassa Viikingit kaikkiaan 33 jaksossa.

Yksityiselämä
Roachen vanhemmat olivat näyttelijä William Roache ja Anna Cropper. He erosivat vuonna 1974, ja William Roache avioitui uudelleen Sara McEwan Mottramin kanssa. Roache on ollut avioliitossa englantilaisen näyttelijätär Rosalind Bennettin kanssa tammikuusta 2003 lähtien.

Roache on vegaani ja Priestin kuvausten jälkeen hän oleskeli 18 kuukautta Intiassa, jossa hän tutustui muun muassa meditaatioon.

Lähteet
 

Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Brittiläiset näyttelijät
Rodrygo Goes

Rodrygo Silva de Goes, yleensä vain Rodrygo (s. 9. tammikuuta 2001 Osasco, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Real Madridia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura 
Rodrygo allekirjoitti ensimmäisen ammattilaissopimuksensa 21. heinäkuuta 2017, joka oli pituudeltaan viisivuotinen. 1. marraskuuta 2017 hänet nostettiin seuran edustusjoukkueeseen ensimmäistä kertaa.

4. marraskuuta 2017 Rodrygo teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa ottelussa Atlético Mineiroa vastaan. Vajaa kolme kuukautta myöhemmin 25. tammikuuta 2018 hän teki ensimmäisen maalinsa ammattilaisurallaan Campeonato Paulistan ottelussa Ponte Pretaa vastaan.

Rodrygo pelasi ensimmäisen ottelunsa Copa Libertadoresissa 1. maaliskuuta 2018 tultuaan vaihdosta kentälle; näin ollen hänestä tuli 17 vuoden ja 50 päivän iässä Santosin historian nuorin seuraa edustanut pelaaja kyseissä turnauksessa. 15 päivää myöhemmin hän teki ensimmäisen maalinsa turnauksessa ottelussa Nacionalia vastaan ja samalla hänestä nuorin brasilialainen maalintekijä turnauksen historiassa 17 vuoden, kahden kuukauden ja 15 päivän iässä.

Rodrygo onnistui ensimmäistä kertaa maalinteossa maan pääsarjassa 14. huhtikuuta 2018 kotiottelussa Cearáa vastaan. 3. kesäkuuta 2018 hän teki hattutempun ja syötti yhden maaleista, kun Santos kaatoi Vitórian kotikentällään numeroin 5–2.

Real Madrid
15. kesäkuuta 2018 Santos ja Real Madrid pääsivät sopimukseen Rodrygon siirtymisestä espanjalaisseuraan kesällä 2019 ja hän tulee allekirjoittamaan vuoteen 2025 asti ulottuvan sopimuksen. Siirtokorvauksen arvioidaan olevan 45 miljoonaa euroa, josta kasvattajaseura Santos tulee saamaan 40 miljoonaa euroa 80% omistusoikeuksistaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Rodrygon tilastot Soccerway-sivustolla 

Brasilialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Ella Korpela

Ella Korpela  (s. 14. elokuuta 1999 Oulunsalo)  on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Kirittäriä. Korpela aloitti Superpesisuransa 2017 Oulun Lipottarissa. Kirittärissä hän on etenijä ja koppari- 28.7.2018 mennessä 48 Suoeroesisottelussa lyönyt seitsemän kunnaria ja 4 tavallista juoksua, tuonut 76 juoksua, sekä kerännyt 26 kärkilyöntiä.

Saavutukset

Pelaajana 
 3 SM-kultaa: 2018, 2019, 2020 
 3 Itä-Länsi-ottelua: 2017, 2019, 2021
 Superpesiksen vuoden tulokas: 2017
 Superpesiksen pudotuspelien arvokkain pelaaja: 2020

Lähteet

Aiheesta muualla  
 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Winnie Harlow

Winnie Harlow (oik. Chantelle Brown-Young; s. 27. heinäkuuta 1994 Toronto, Ontario) on kanadalainen malli. Hän nousi julkisuuteen vuonna 2014 kilpaillessaan Huippumalli haussa -ohjelmassa, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Harlow’lla todettiin nelivuotiaana pigmenttihäiriö vitiligo (valkopälvi).

Harlow on toiminut mallina muun muassa Desigualin ja Dieselin mainoksissa sekä Victoria's Secretin vuosittaisessa muotinäytöksessä.

Lähteet

Elävät henkilöt
Kanadalaiset mallit
Vuonna 1994 syntyneet
Ville Väliaho

Ville Väliaho (s. 7. joulukuuta 1996 Kankaanpää) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Hän pelaa joukkueensa lukkarina.

Väliaho teki debyyttinsä Superpesiksessä kaudella 2013 kasvattajaseuransa Kankaanpään Mailan riveissä. Kankaanpäässä Väliaho pelasi kauden 2015 loppuun saakka, minkä jälkeen hän siirtyi vuodeksi Ulvilan Pesä-Veikkoihin pelaamaan Ykköspesistä. Väliaho palasi Superpesikseen vuonna 2017, kun hän siirtyi Alajärven Ankkureihin. Syksyllä 2018 Väliaho teki Sotkamon Jymyn kanssa yksivuotisen sopimuksen, jota jatkettiin kahdella vuodella heinäkuussa 2019. Sopimus kuitenkin purettiin kauden 2020 päätteeksi Väliahon pudottua pelaavan kokoonpanon ulkopuolelle. Sotkamosta Väliaho siirtyi Joensuun Mailaan, jossa hän jatkaa kauteen 2024 saakka.

Väliaho on pelannut 170 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt 1+33 juoksua ja tuonut 4 juoksua. Uransa ainoan kunniajuoksun Väliaho on lyönyt Vimpelin Saarikentällä elokuussa 2021.

Väliaho on saavuttanut kolme mitalia: SM-kultaa kaudella 2020 Sotkamon Jymyssä, SM-hopeaa kaudella 2019 Sotkamon Jymyssä ja SM-pronssia kaudella 2022 Joensuun Mailassa.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Joensuun Mailan pelaajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Teemu Nurmio

Teemu Nurmio  (s. 3. elokuuta 1995 Forssa) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Hyvinkään Tahkoa. Aiemmin hän on edustanut Kouvolan Pallonlyöjiä ja Imatran Pallo-Veikkoja. Pelatessaan Imatran Pallo-Veikkojen joukkueessa Nurmio pelasi ulkona kopparin paikalla ja sisällä kärkietenijän roolissa.

Kauden 2020 loppuun mennessä pelaamissaan 222 Superpesiksen runkosarjaottelussa Nurmio on lyönyt 10 kunnaria ja 20 tavallista juoksua, tuonut 256 juoksua ja kerännyt 782 kärkilyöntiä. 36 pudotuspeliottelussa Nurmio on lyönyt 1+1 ja tuonut 35 juoksua sekä kerännyt 93 kärkilyöntiä.

Nurmio voitti kaudella 2018 SM-hopeaa Kouvolan Pallonlyöjien riveissä.

Saavutukset

Pelaajana 
 1 SM-hopea: 2018
 4 Itä-Länsi-ottelua: 2018, 2019, 2021, 2022

Tilastot

Superpesiksen runkosarja

Superpesiksen pudotuspelit

Muuta
Teemu Nurmion pallon tavoittelu, joka päätyi Vimpelin Saarikentällä jokeen, sai kansainvälistäkin huomiota heinäkuussa 2022.

Lähteet
https://hyvinkaantahko.fi/teemu-nurmio/

Viitteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Hyvinkään Tahkon pelaajat
Itä-Uudenmaan pelastusalue

Itä-Uudenmaan pelastusalue käsittää entisen Itä-Uudenmaan maakunnan alueen.

Suuronnettomuusriskejä

Ydinonnettomuus Loviisassa
Itä-Uudenmaan pelastusalueella on Loviisan ydinvoimalaitos. Sosiaali- ja terveysministeriön säteilyturvakeskusta varten on Itä-Uudenmaan pelastuslaitos varautunut kenttämittaamaan kahdenkymmenen kilometrin säteellä ydinsäteilyä Porvoon kaupungin Itä-Uudenmaan pelastuslaitoksen ja Kotkan kaupungin Kymenlaakson pelastuslaitoksen sopimuspalokuntien kenttämittauspartioin. 

Loviisan kaupunki valmistautuu evakuoimaan väestöä. Säteilyä liikaa saaneita voidaan hoitaa sairaaloissa Kouvolassa, Porvoossa ja Lahdessa.

Öljyonnettomuus Suomenlahdella
Itä-Uudenmaan pelastusalueen eteläpuolella on runsaasti öljytankkeriliikennettä Venäjän öljynvientiin liittyen. Kansainvälisillä merialueilla oleva öljy Suomenlahdella kuuluu öljyntorjunnallisesti valtiolle, kun taas kansallisilla vesialueilla se kuuluu kuntarajojen mukaan sen alueen pelastuslaitokselle, jonka alueella kunta on. Kansainvälistä merialuetta varten on Suomen ympäristöministeriöllä öljuntorjunta-alus Halli, jota hoitaa Suomen merivoimien rannikkolaivasto, sen 8. huoltolaivue.

Itä-Uudenmaan pelastuslaitoksen sopimuspalokunnista öljyntorjuntaan merellä ovat valmiita tukemaan maalla Borgå FBK (Porvoon VPK), Hindhår FBK (Hinthaaran VPK) ja Hamarin VPK sekä rannikolla merellä Tolkis FBK, Pellinge FBK, Valkon VPK, Isnäs FBK, Sarvsalö FBK, (Kabböle FBK), Gumbo FBK ja Skärgårdens FBK. 

Toistaiseksi ei suuria öljyvuotoja ole uhannut Suomen rannikkoa Suomenlahdella. Virossa maaliskuussa 2006 vuoti öljytankkeri Runner-4:stä öljyä Suomenlahdeen Viron rannikolla.

Lähteet  

Palo- ja pelastustoimi
Uusimaa
Australian cobberdog

Rutlands ja Tegans kennelit Australiassa olivat Australian Service Dog (ent. nimitys ASD Australian Labradoodle) kehittäjiä. Rutlands teki v. 2004 linjoihin vehnäterrieri–infuusion korvien ilmastoinnin parantamiseksi, selän lyhentämiseksi sekä turkin jalostamiseksi hieman ohuemmaksi ja ei niin tiheäksi. Infuusio jakoi Australian Labradoodlen kehittäjien näkemysten mukaisiin linjoihin ja muihin ALD linjoihin, joissa ei infuusiota hyväksytty. Kehittäjien näkemysten mukaiset linjat hyväksyttiin v. 2012 MDBA:n puhdasrotuisten rekisteriin nimellä Australian Cobberdog statuksella ” as a breed in developmet”. Tulevaisuudessa tavoitteena on saada virallinen rotuhyväksyntä ja rotutyyppi yhtenäistettyä rodun ominaisuuksien ennakoitavuuden parantamiseksi.  

Australian Cobberdogilla tulee olla lempeä luonne ja ainutlaatuinen intuitio, mikä mahdollistaa ihmisten henkisten ja fyysisten tarpeiden aistimisen ja sen mukaan toimimisen. Tämä tekee siitä erinomaisen työkoiran esim. terapia- ja avustajakoiratehtäviin. Sillä on myös luontainen halu ja kyky koulutukseen. Sen luonne on avoin, sosiaalinen ja ystävällinen. Australian Cobberdog haluaa olla ihmisen lähellä ja seurassa. Se hakee myös jatkuvasti ihmisen katsekontaktia.

Australian Cobberdog Club of Finland ry 
Yhdistyksen tarkoituksena on

 ylläpitää omia internetsivuja
 toimia yhdessä muiden harrastajien kanssa ja ylläpitää yhteyksiä muihin saman alan yhdistyksiin
 jakaa rotutietoa
 solmia ja ylläpitää kansainvälisiä suhteita muihin Australian Cobberdog yhdistyksiin ja rodun parissa työskenteleviin tahoihin
 seurata ja edistää rodun kehitystä
 tehdä rotua koskevia aloitteita
 seurata vastuullista kasvatusta
 ylläpitää ja tukea harrastustoimintaa
 edistää rodun tunnettavuutta Suomessa
 lisätietoja saa rodusta sähköpostitse acdATacd.fi

Lähteet
 Rutlands Australian Cobberdogs  
 Tegans Australian Cobberdogs

Aiheesta muualla  
Yhdistyksen nettisivut: Australian Cobberdog Club of Finland

Risteytyskoirat
Silent Hill 2

Silent Hill 2 on Team Silentin kehittämä ja Konamin julkaisema selviytymiskauhupeli. Peli on julkaistu vuonna  PlayStation 2:lle,  Xboxlle ja  Microsoft Windowsille. Peli on Silent Hill -pelisarjan toinen osa.

Pelin juoni ei ole millään tavalla jatkoa edelliselle osalle vaan se toimii itsenäisenä jatko-osana. Pelin päähahmo on James Sunderland, joka on saapunut Silent Hillin kaupunkiin saatuaan kirjeen kolme vuotta sitten sairauteen kuolleelta vaimoltaan Marylta, joka näyttäisi odottavan Jamesia kaupungissa. Etsintöjen yhdessä hän törmää muihin ihmisiin, joilla on myös erityiset syynsä päätyä kaupunkiin, samalla kun James tulee todistaneeksi, kuinka Silent Hillin kauheudet ovat paljon henkilökohtaisempia kuin osaisi kuvitellakaan. Aiempaan peliin nähden Silent Hill 2 pitää sisällään psykologisemman ja symbolisemman aspektin, käsittelemällä todella arkoja aiheita ihmismielen pimeästä puolesta aina hyväksikäytöistä ihmishengen riistämisiin.

Pelistä on myös julkaistu Director’s Cut -versio, joka sisältää muun muassa uuden lopetuksen ja uuden skenaarion. Uudessa skenaariossa pääsee pelaamaan päätarinan NPC-hahmolla Marialla.

Vastaanotto 
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 7,7/10 arvostelussaan. Metacritic antoi pelin PS2-versiolle arvosanaksi 8,9/10 ja Windows-versiolle 7,0/10.

Suomessa Konsolipelaaja-lehti antoi Silent Hill 2:lle arvosanaksi  8/10, kutsuen sitä "säälimättömän provosoivaksi". Pelin äänisuunnittelun kehuttiin olevan "yli odotusten" ja graafikoita kehuttiin yksityiskohtaisiksi ja tunnelmallisiksi. Peliä sanottiin raa'aksi väkivaltaisuutensa takia, ja siinä oli "niin karkeita kohtauksia, että niitä von vaikea sanoin kuvailla". Pelin juonta kuvailtiin psykologisesti inhottavaksi, "ja siinä käsitellään niin luotaantyöntäviä aiheita, että kukaan koko seikkailun setvinyt ei tunne tyytyäisyyttä pelin läpäisemisestä".

Peli on yleisesti kriitikoiden ja pelaajien ylistämä, mistä johtuen Silent Hill 2 on usein valittu yhdeksi parhaimmiksi kauhupeleiksi ja yleisesti maailman parhaimmiksi videopeleiksi kautta aikain, esimerkiksi Empire on sijoittanut 100 parhaimman pelin listauksessa Silent Hill 2:en sijalle 64.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Selviytymiskauhupelit
PlayStation 2 -pelit
Xbox-pelit
Windows-pelit
Vuoden 2001 videopelit
Silent Hill
Jupiter (Florida)

Jupiter on Palm Beachin piirikunnan pohjoisin kaupunki, Floridan itärannikolla, Yhdysvalloissa. Se perustettiin 9. helmikuuta 1925. Jupiter kuuluu Miamin metropolialueeseen, jonka väkiluku arvioitiin olevan 6 012 331 vuonna 2015.

Kuvia kaupungista

Lähteet

Aiheesta muualla 

Floridan kaupungit
Palm Beachin piirikunta
Johan Matias Hackzell

Johan Matias Hackzell (1. tammikuuta 1816  Karstula – 26. kesäkuuta 1882 Saarijärvi) oli suomalainen rovasti, opettaja, valtiopäivämies ja Tammikuun valiokunnan jäsen.

Hackzellin vanhemmat olivat Uudenmaan ja Hämeen läänin komissiomaanmittari Johan Jakob Hackzell (k. 1855) ja Anna Sofia Boisman.. Hän kävi Loviisan ja Hämeenlinnan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1832. Hackzell valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi maisteriksi 1840. Hänet vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 1855. 

Hackzell oli Helsingin triviaalikoulun vt. apologistana 1840–1841 ja vakinaisena apologistana 1841. Hänestä tuli Helsingin yläalkeiskoulun 3. kollega 1841, konrehtori 1847 ja rehtori 1854. Hackzell valittiin Muolaan kirkkoherraksi 1859 ja hän astui virkaan 1862. Hänet valittiin Lappeenrannan ja Lappeen kirkkoherraksi 1871 ja hän sai rovastin arvon 1862. Hackzellista tuli lääninrovasti 1868 ja hän oli puhujana pappeinkokouksessa Porvoossa 1860. Hackzell oli Tammikuun valiokunnan jäsen vuonna 1862 ja hän osallistui säätyvaltiopäiville 1863–1864, 1867, 1872 ja 1877–1878.

Johan Matias Hackzell oli naimisissa vuodesta 1860 Fredrika Natalia Elfsbergin (k. 1901) kanssa.

Lähteet

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet
Suomalaiset opettajat
Tammikuun valiokunta
Vuonna 1816 syntyneet
Vuonna 1882 kuolleet
Flipper

Flipper tarkoittaa seuraavia asioita:

 Flipper, yhdysvaltalainen seikkailuelokuva vuodelta 1963 
 Flipperin uusi seikkailu, yhdysvaltalainen seikkailuelokuva vuodelta 1964 
 Flipper, vuonna 1964 alkanut televisiosarja
 Flipper, vuonna 1995 alkanut televisiosarja
 Flipper, yhdysvaltalainen seikkailuelokuva vuodelta 1996
 Flipper, yhdysvaltalainen punkbändi
 Flipper, suomalainen venemerkki.

Katso myös 
 Flipperi
FIA Formula 3 Championship

FIA Formula 3 Championship eli Formula 3 on autourheiluluokka, joka käynnistyi vuonna 2019. Sarja korvasi vuosina 2010–2018 toimineen GP3-sarjan. Sarjassa ajetaan Formula 2:sten tapaan Formula 1 -kilpailujen yhteydessä.

Auto

Lähteet
Andania-palkinto

Andania-palkinto on Suomen Jazzliiton harvakseltaan jakama palkinto pitkäaikaisesta ja ansiokkaasta työstä suomalaisen jazzin hyväksi. Palkintoa on jaettu vuodesta 1988 lähtien yksittäisille henkilöille tai kokoonpanoille, toisinaan useammalle samana vuonna.

Palkinto on saanut nimensä amerikansuomalaisia matkailijoita vuonna 1926 Suomeen tuoneesta Andania-laivasta, jonka sanotaan ”tuoneen jazzin Suomeen”. Laivalla toiminut jazzyhtye kiinnitettiin kesäksi Svenska teaternin talossa sijainneeseen Oopperakellariin, josta se siirtyi syksyllä ravintola Fenniaan Rautatientorille.

Palkinnon saajat

1988: DDT Jazzband
1994: Oiling Boiling ja Jaakko Vuormaa
1995: Paavo Einiö, Klaus Järvinen ja Jukka Haavisto
1997: Old Time Jazz Band
2003: Raija Sarmanto, UMO Jazz Orchestran entinen intendentti
2004: Timo Vähäsilta, Suomen jazzliiton entinen pitkäaikainen toiminnanjohtaja
2005: Erik Lindström
2009: Natta Holma (1943–2016), Suomen jazz- ja pop-arkiston amanuenssi
2010: Emu Lehtinen, Digelius Music -levykaupan perustaja
2013: Jussi Sierla, joensuulainen jazzaktiivi
2014: Juha Söder, festivaalijohtaja ja Jazzliiton puheenjohtaja
2016: Charles Gil, Vapaat äänet -agentuurin omistaja
2019: Veli-Pekka Heinonen, Ylen pitkäaikainen jazztuottaja
2020: Matti Laipio, jazzkirjoittaja

Lähteet

Suomalainen jazz
Musiikkipalkinnot
Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot
Maarianohdakkeet

Maarianohdakkeet (Silybum) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi kaksi lajia. Niiden lisäksi sukuun on kuvattu muutamia muitakin lajeja, mutta niiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.

Maarianohdakkeet ovat yksi- tai kaksivuotisia ruohovartisia kasveja. Niiden varsi on kasvutavaltaan pysty, usein haarainen, piikitön ja tavallisesti ruskehtavanvärinen. Lehdet ovat liuskoittuneita ja hammaslaitaisia sekä väriltään vihreitä, mutta niissä on vaaleita läiskiä. Ylimmät lehdet ovat sepiviä. Kukinnot ovat munanmuotoisia mykerökukintoja, jotka sijaitsevat yksittäin. Kukat ovat kaksineuvoisia, torvimaisia ja väriltään punavioletteja tai joskus valkoisia. Hedelmä on haivenellinen.

Sukuun kuuluvista lajeista maarianohdaketta (Silybum marianum) on havaittu Suomessa reilulta kymmeneltä paikalta eri puolilta maata.

Lajeja 
 Silybum eburneum
 Silybum marianum – maarianohdake

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Maarianohdakkeet (Silybum)
 ITIS: Silybum 
 United States Department of Agriculture (USDA): Silybum 
 Flora of North America: Silybum 

Asterikasvit
Avaruuskansiot

Avaruuskansiot () on alun perin BBC:n tuottama 26-osainen avaruutta käsittelevä sarja. Sarjassa käytettiin 3D animaatiota sekä kuvattua materiaalia.

Sarjaa on Suomessa esittänyt Yle TV1 ja Yle Teema.

Lähteet 

Brittiläiset televisiosarjat
BBC:n televisio-ohjelmat
Batman: Arkham VR

Batman: Arkham VR on Rocksteady Studiosin kehittämä ja  Warner Bros. Interactive Entertainmentin julkaisema virtuaalitodellisuuteen sijoittuva enssimmäisen persoonan seikkailupeli. Peli julkaistiin PlayStation 4:lle lokakuussa 2016 ja Windowsille huhtikuussa 2017. Batman: Arkham VR sijoittuu tapahtumiltaan hieman Batman: Arkham Cityn tapahtumien jälkeen. Peli on viides osa Batman: Arkham -pelisarjassa.

Ääninäyttelijät

Lähteet
 https://www.imdb.com/title/tt5807562/fullcredits

Vuoden 2016 videopelit
Batman
DC Comics -universumiin perustuvat videopelit
Virtuaalitodellisuuspelit
PlayStation 4 -pelit
Windows-pelit
Batman-pelit
Yksinpelit
PlayStation 4 Pro -tehostetut pelit
HMS Acacia (1915)

HMS Acacia (viirinumerot M26 ja T00) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1915 vesillelaskettu Acacia-luokan sluuppi, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus 

Alus tilattiin tammikuussa 1915 Swan Hunterilta. Alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta ja otettiin palvelukseen 11. toukokuuta 1915.

Palvelus 
Alus lähti 5. heinäkuuta 1915  merelle Scapa Flow'sta yhdessä HMS Dahlian ja HMS Foxgloven kanssa ja palasi satamaan 10. heinäkuuta.

Lähteet

Viitteet 

Acacia-luokan sluupit
HMS Foxglove (1915)

HMS Foxglove (viirinumerot M41, T15 ja T33) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1915 vesillelaskettu Acacia-luokan sluuppi, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus 

Alus tilattiin tammikuussa 1915 Barclay Curlelta. Alus laskettiin vesille 30. maaliskuuta ja otettiin palvelukseen 11. toukokuuta 1915.

Palvelus 

Alus lähti 5. heinäkuuta 1915  merelle Scapa Flow'sta yhdessä HMS Dahlian ja HMS Acacian kanssa.

Alus myytiin romutettavaksi 7. syyskuuta 1946 ja se romutettiin Troonissa.

Lähteet

Viitteet 

Acacia-luokan sluupit
÷

÷ (lausutaan Divide) on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Ed Sheeranin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 3. maaliskuuta 2017. Se debytoi Britannian albumilistan ykkösenä myytyään julkaisuviikollaan 672 000 kappaletta, minkä johdosta se on Adelen 25:n ja Oasiksen Be Here Now’n jälkeen Britannian levynmyynnin historian kolmanneksi parhaiten julkaisuviikollaan menestynyt albumi, ja myös nopeiten myynyt miespuolisen artistin albumi.

÷ nousi listaykköseksi 14 maassa, mukaan lukien Yhdysvalloissa ja Suomessa. Se voitti myös parhaan pop-albumin Grammy-palkinnon. Albumin jokainen kappale nousi julkaisuviikolla Britannian singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon albumin mittavan suoratoiston myötä.

Kappaleet

Lähteet 

Ed Sheeranin albumit
Vuoden 2017 albumit
Flipper (vuoden 1995 televisiosarja)

Flipper (tunnetaan myös nimellä Flipper – The New Adventures) on yhdysvaltalainen televisiosarja, joka perustuu vuonna 1964 alkaneeseen samannimiseen sarjaan. Sarjan keskiössä on kesy Flipper-delfiini. Sarjan ensimmäiset kaksi kautta julkaistiin syndikoituna ja seuraavat kaudet PAX Networkin kanavalla. Suomessa sarjaa on esittänyt MTV3.

Sarjan tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Bal Harboriin Floridan Florida Keysin alueella.

Televisiosarja ja vuonna 1996 julkaistu elokuva Flipper eivät liity toisiinsa, vaikka kummatkin perustuvat samaan 1960-luvulla esitettyyn sarjaan.

Näyttelijät

Tuotanto 
Sarjan kuvaukset tehtiin suurimmaksi osaksi Australiassa Gold Coastin kaupungissa.

Tuotantokaudet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Flipper TV.comissa  

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Marjatta Teirilä

Marjatta Teirilä on suomalainen ergonomiatutkija. Hän on nimennyt itsensä soittovaikeuksien kokemusasiantuntijaksi. Keväällä 1983 hän tuskaisen taistelun tuloksena vihdoin onnistui, ensimmäisenä naisena, suorittamaan oboensoiton diplomitutkinnon Sibelius-akatemiassa. Hän ei saanut rauhaa kysymykseltä miksi soittaminen oli niin työlästä, vaan alkoi selvittää asiaa Laakson sairaalassa, kliinisen fysiologian osastolla dos. Yrjö Salorinteen johdolla. Tutkimuksensa tuloksista hän kirjoitti pedagogiseen käyttöön tarkoitettuja artikkeleita opettaessaan Sibelius-Akatemiassa puhallinpedagogiikkaa ja musiikkifysiologiaa vuosina 1985 - 1998. 

Puhallinsoiton työfysiologinen tutkimus tiivistyi yhtenäiseksi raportiksi 1998 julkaistussa väitöskirjassa Physiology of Wind-Instrument Playing and the Implications for Pedagogy. Väitöskirjansa valmistuttua kirjoittaja alkoi selvittää musiikkialan ergonomiatekijöitä entistä aihettaan yleisemmin. Hän jatkaa tutkimusta laajennetusta aiheestaan edelleen, nyt Itä-Suomen yliopistossa, taas kerran väitöskirjatutkijana. Hänen tavoitteenaan on rohkaista muitakin eläkeläisiä, pitkän työuran tehneitä senioriasiantuntijoita etsimään vastauksia sellaisiin kysymyksiin, joiden selvittämiseen ei ollut työvuosina aikaa eikä mahdollisuuksia. Teirilän innovatiivisuutta ja uranuurtajuutta kuvastaa myös hänen pyrkimyksensä rahoittaa väitöskirjatutkimusta liiketoiminnalla, joka perustuu omassa tutkimuksessa hankittuun asiantuntemukseen.

Julkaisut
 Marjatta Teirilä, Erkki Jyväsjärvi, Tutkielmantekijän työkirja, Helsinki: Finn lectura 2001, 2., korj. p. 2001. ISBN 951-792-097-0

Lähteet
 NES2016 - Ergonomics in theory and practice : 48th Annual Conference of Nordic Ergonomics and Human Factors Society / Susanna Järvelin-Pasanen (ed.).
 Pohjoismainen ergonomiaseura. Kuopio : University of Eastern Finland, 2016.
 Elektroninen aineisto
 Dahl, Rita:  Pelle Pelottoman hommaa. Lapsen maailma. - 63(2004) : 8, s.34-35
 Music and power : proceedings of the 5th International Congress of Hungarian Studies, Music Symposium 9th & 10th August 2001 / edited by Matti Vainio and Jouko Laaksamo.
 International Congress of Hungarian studies. [Jyväskylä] : University of Jyväskylä, [2002]
 Konferenssijulkaisu
 Hynninen, Ursula, & Teirilä Marjatta: Spirovyöt laulunopetuksen apuvälineenä. Musiikki. - 20(1990) : 3-4, s. 108-116

Aiheesta muualla
 Marjatta Teirilä, Sosteko.fi

Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Suomalaiset opettajat
Konsta Kettunen

Konsta Kettunen (s. 11. heinäkuuta 1999 Joensuu) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Hän kuuluu joukkueensa nopeimpiin etenijöihin ja on sisäpelaajana erittäin monipuolinen. Kettunen on vasenkätinen, mutta lyö oikealta puolelta.

Kettunen on edustanut kasvattajaseuraansa Joensuun Mailaa kaudesta 2016 alkaen. Uransa alkuvaiheessa hän pelasi ainoastaan kärkietenijänä tai etenijäjokerina, mutta myöhemmin hänen roolikseen on vakiintunut keskipalkin monipuolinen sisäpelaaja, joka kykenee myös vaihto- ja kotiutuslyönteihin. Kettusen monipuolisuus ilmenee tilastoista, sillä hän on pelaamissaan 148:ssa runkosarjaottelussa lyönyt 249 kärkilyöntiä ykköspesälle, 127 kakkospesälle, 82 kolmospesälle ja 65 kotipesään. Lyötyjä juoksuja Kettusella on 13+52 ja tuotuja 137.

Kettunen on voittanut kaksi SM-kultaa (2018, 2019) ja kolme SM-pronssia (2016, 2017, 2022). Ilman mitalia hän on urallaan jäänyt ainoastaan kahdella pelikaudella (2020, 2021).

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Joensuun Mailan pelaajat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt