joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Hautausmaan rotat

Hautausmaan rotat (The Graveyard Rats) on yhdysvaltalaisen pulp-kirjailija Henry Kuttnerin kauhunovelli vuodelta 1936. Se ilmestyi Weird Talesin maaliskuun numerossa ja oli Kuttnerin ensimmäinen julkaistu novelli. Helmikuun 1936 Weird Talesissa häneltä oli tosin jo julkaistu runo ”Ballad of the Gods”.

”Hautausmaan rottia” ei ollut kuvitettu (lukuun ottamatta pientä tarinaan liittymätöntä vinjettiä), eikä Kuttnerin nimeä mainittu lehden kannessa. Novelli sai kuitenkin Weird Talesin lukijain parissa hyvän vastaanoton, ja se on edelleen Kuttnerin tunnetuin kauhutarina.

Hautausmaan rotat ilmestyi suomeksi Markku Sadelehdon toimittamassa ja Jalavan julkaisemassa antologiassa Outoja tarinoita 1. Novellin mukaan on nimetty vuonna 2010 ilmestynyt sähköinen Kuttner-kokoelma The Graveyard Rats and Other Stories.

Juoni 

”Massonin äijä”, salemilaisen hautuumaan hoitaja, tienaa ylimääräistä ryöstelemällä vainajien koruja ja muita hautoihin pantuja arvoesineitä. Hautausmaan alla risteilee onkaloita, joissa elävät rotat ovat ruokavalionsa ansiosta kasvaneet luonnottomiin mittoihin. Eräänä yönä Masson avaa haudan ja näkee, kuinka hänen saaliinsa katoaa rottien mukana luolaan. Hän ryömii perään, eksyy ja jää lopulta ansaan erääseen rottien tyhjentämään ruumisarkkuun. Ennen tukehtumistaan hän tajuaa rottien saapuneen aterialle.

Vastaanotto 

Robert Bloch kirjoitti Weird Talesin kirjepalstalla ”Hautausmaan rottien” vedonneen häneen suuresti ja vertasi sen tyyliä H. P. Lovecraftiin: ”Näköjään [Kuttner] osaa arvostaa kohtauksiinsa kirjoittamaansa kauhua; tarinassa on päällekäyvän uhkan tunnelmaa, jolla hekumoidaan sanan myönteisessä merkityksessä. Mainio pikku kertomus.” Kalifornialainen lukija ylisti maaliskuun 1936 Weird Talesia parhaaksi pitkään aikaan ja kehui ”Hautausmaan rottien” vastaavan käsitystään ”aidosta oudosta tarinasta”. Hän halusi löytää muita saman kirjoittajan tarinoita ja pohdiskeli, oliko kyseessä vakioavustajan käyttämä nimimerkki. Päätoimittaja vastasi tähän, että Kuttner oli nuori mutta lahjakas, ja ennusti tälle suurta tulevaisuutta. Muuan missourilainen puolestaan piti ”äärimmäisen lyhyttä tarinaa” maaliskuun numeron parhaana. Kehuista huolimatta ”Hautausmaan rotat” ei voittanut lukijaäänestystä, vaan maaliskuun parhaaksi tarinaksi valittiin Eando Binderin ”The Crystal Curse”.

Peter Haining (1976) kirjoitti Kuttnerin saavuttaneen ”hetkessä mainetta ensimmäisellä julkaistulla novellillaan, [– –] karmaisevalla tarinalla vanhasta hautausmaan vartijasta joka tapasi kohtalonsa raivoavien rottien hampaissa. Kuttner ei koskaan enää täysin yltänyt tuon kertomuksen tehoon”. Markku Sadelehdon (1990) mukaan ”Hautausmaan rotat” on ”Kuttnerin kuuluisin ja vähiten vanhentunut saavutus kauhun alalla.” Aikakoneen Eija Elo suhtautui novelliin kielteisemmin. Outoja tarinoita 1:n arvostelun mukaan ”Ulla Selkälän ja Ilkka Äärelän suora ja nopeatahtinen käännös pelastaa Kuttnerin rottatarinan – se tuntui kai niin keinotekoiselta kamalta, kun tuttavapiiriin sattuu kuulumaan oikea rotta.”

Lähteet

Viitteet 

Henry Kuttner
Kauhunovellit
Rein Saluri

Rein Saluri (s. 1939 Salla, Viro) on virolainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan biologi mutta on työskennellyt dramaturgina.

Saluri kirjoittaa realistista kuvausta ja hyödyntää tajunnanvirtatekniikkaa. Hän on kirjoittanut kertomuksia, pienoisromaaneja ja näytelmiä.

Suomennetut teokset
 Kuinkas (Kuidas), suom. Henri Kapulainen, Helsinki: Otava 1982 ISBN 951-1-06984-5
 Lähtö (Minek, 1988)

Novellit
 Jälkeläishuolto, suom. Jouko Vanhanen, teoksessa: Merentakaisia: uusinta virolaista proosaa, toim. Eva Lille. Weilin + Göös 1984 Sarja: Weilin + Göösin kirjasto ISBN 951-35-2818-9
 Muisti, teoksessa: Neuvostoproosaa 3, Uusimmat vuosikymmenet, valikoinut Sergei Zalygin; venäjän kielestä suom. Esa Adrian, WSOY 1979 ISBN 951-0-09401-3

Lähteet

Aiheesta muualla

Virolaiset kirjailijat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Tarmo Savola

Tarmo Savola (s. 26. helmikuuta 2000) on suomalainen kymmenottelija, joka edustaa Vasa Idrottssällskapia. Vuoteen 2021 asti hän edusti Lappajärven Veikkoja.

Kalevan kisoissa 2020 Savola sijoittui kymmenottelussa viidenneksi tuloksella 7029 pistettä. Tampereen Kalevan kisoissa 2021 hän otteli hopealle ennätyksellään 7595 pistettä.

Tarmo Savolan veli on kymmenottelija Elmo Savola.

Henkilökohtaiset ennätykset

Lähteet 

Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Reveal the Ravage

Reveal the Ravage on suomalaisen speed/thrash metal -yhtye Prestigen neljäs albumi, joka julkaistiin 13. elokuuta 2021. Rajoitettu vinyylipainos ilmestyy 26. marraskuuta 2021. Albumin on miksannut ja masteroinut Samu Oittinen Fantom Studiolla Tampereella.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Aku Kytölä – laulu, basso
 Ari Karppinen – kitara
 Jan “Örkki” Yrlund – kitara
 Matti “Matson” Johansson – rummut

Arvostelut 
 Imperiumi: 8/10
 Kaaoszine: 8-/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2021 albumit
Parabellum (albumi)


Parabellum on Yngwie Malmsteenin 23. heinäkuuta 2021 julkaistu studioalbumi.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 6-/10
 Kaaoszine: 7/10
 Soundi:

Lähteet 

Yngwie Malmsteenin albumit
Vuoden 2021 albumit
Pihkaluteet

Pihkaluteet (Scoloposcelis) on nokkaluteiden (Anthocoridae) heimoon kuuluva ludesuku. Suomesta suvun edustajia on tavattu kaksi lajia. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu yli kymmenen    lajia. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Suvun lajeja tavataan lähinnä Pohjois-Euroopasta ja hieman myös Keski-Euroopasta ja Pohjois-Amerikasta.

Sukuun kuuluvia lajeja 
Nokipihkalude (Scoloposcelis obscurella)
Kämäräpihkalude (Scoloposcelis pulchella)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Funet: Pihkaluteet (Scoloposcelis)
ITIS: Scoloposcelis 
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Scoloposcelis 
Iowa State University, Bug Guide: Genus Scoloposcelis 
Pherobase: Semiochemicals of Genus Scoloposcelis 

 
Luteet
Yrjö Jokela

Yrjö Jokela (1. tammikuuta 1897 Orivesi – 16. syyskuuta 1977) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Tampereen Veikkoja edustanut Jokela oli 1920-luvun alkupuolella Työväen Urheiluliiton paras pitkien matkojen juoksija. Useiden TUL:n mestaruuksien ohella Jokela voitti 5 000 ja 10 000 metrin juoksut Frankfurt am Mainin työläisolympialaisissa 1925. Hän kuului myös TUL:n 3 000 metrin joukkuejuoksun voittaneeseen joukkueeseen. Vuoden 1921 Prahan epävirallisissa työläisolympialaisissa Jokela voitti 5 000 metriä.

Kesäkuussa 1925 Jokela alitti 5 000 metrillä 15 minuuttia ensimmäisenä TUL:n urheilijana. Hän juoksi Eläintarhan kentällä järjestetyissä työläisolympialaisten karsintakilpailuissa ajan 14.54,9, joka oli tuolloin maailman kaikkien aikojen yhdeksänneksi paras 5 000 metrin tulos. Suomalaisista nopeammin olivat juosseet ainoastaan Hannes Kolehmainen, Paavo Nurmi ja Ville Ritola. Lauri Virtanen rikkoi Jokelan ennätyksen vuonna 1928, mutta hänen 1924 tekemänsä 10 000 metrin TUL:n ennätys 31.51,5 kesti vuoteen 1936, jolloin Väinö Peltomäki juoksi nopeammin.

Syksyllä 1926 Jokela lähti siirtolaiseksi Kanadaan. Hän jatkoi kilpailemista Toronton Yrityksen riveissä ja toimi 1930-luvun lopussa Canadian Workers' Sports Federation -työläisurheiluliitton puheenjohtajana.

Lähteet 

Suomalaiset kestävyysjuoksijat
Työläisolympialaisten voittajat
Vuonna 1897 syntyneet
Vuonna 1977 kuolleet
William Saliba

William Alain André Gabriel Saliba (s. 24. maaliskuuta 2001) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän siirtyi kesällä 2019 Saint Etiennestä englantilaisseura Arsenalista, jossa hän on kauden 2021–2022 loppuun mennessä pelannut vain reservijoukkueessa. Kausina 2019–2022 hän on pelannut lainalla Ligue 1:ssä Saint-Étiennen, Nicen ja Marseillen joukkueissa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Saliba on edustanut Ranskaa useissa nuorten maajoukkueissa. Hän pelasi Ranskan miesten maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2022. Heinäkuun 2022 loppuun mennessä hän on pelannut viisi miesten maaottelua.

Lähteet 

Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Ranskalaiset jalkapalloilijat
Jeesuksen pikkusisaret

Jeesuksen pikkusisaret on katolisen kirkon sääntökunta, jonka jäsenet pieninä yhteisöinä omistautuvat rukoukselle ja ystävyydelle.
Sisarkunnan esikuvana pidetään Charles de Foucauldia, joka omisti elämänsä Jeesuksen seuraamiselle köyhyyden ja solidaarisuuden hengessä keskellä muslimien asuttamaa Algeriaa. Hänet tunnettiin myös nimellä Jeesuksen pikkuveli Charles. 

De Foucauld murhattiin Algeriassa vuonna 1916. Katolinen kirkko pitää häntä marttyyrina, ja hänet julistettiin autuaaksi vuonna 2005.

Magdeleine Hutin perusti de Foulcauldin jalanjäljissä Jeesuksen pikkusisarten sääntökunnan vuonna 1939 Algeriassa. Se levisi nopeasti ympäri maailmaa. Suomessa pikkusisaria on ollut vuodesta 1953 lähtien.

Lähteet 

Katolisen kirkon sääntökunnat
IVC Evidensia

IVC Evidensia on Britanniassa pääkonttoriaan pitävä, alun perin ruotsalaislähtöinen eläinlääkäriasemien ketju, johon kuuluu noin 1 700 toimipistettä 12 Euroopan maassa. Euroopan suurimmaksi alallaan kasvaneen IVC Evidensian omistajiin kuuluvat muun muassa sveitsiläinen elintarvikejätti Nestlé ja ruotsalainen pääomasijoitusyhtiö EQT, ja vuonna 2021 kerrottiin yrityksen suunnittelevan listautumista Lontoon pörssiin.

Evidensia sai alkunsa vuonna 2012, kun neljä ruotsalaista eläinsairaalaa ja -klinikkaa yhdistyivät. Muutaman vuoden kuluttua Evidensia Djursjukvård yhdistyi brittiläisen Independent Vetcare -yhtiön kanssa ja syntyi nykyinen IVC Evidensia. Se toimii Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Suomessa, Ranskassa, Saksassa, Alankomaissa, Belgiassa, Sveitsissä, Britanniassa, Irlannissa ja Espanjassa.

Suomen Evidensia-ketju kasvoi merkittävästi vuonna 2015, jolloin Intera Partnersin yhteen kokoama 37 toimipisteen ja 450 työntekijän Animagi-ketju liittyi 18 toimipisteen ja 270 työntekijän Univetiin, joka jo oli Evidensian omistuksessa. Evidensia keskittyy Suomessa pieneläimiin, minkä johdosta se vuonna 2018 myi hevosklinikkansa Hyvinkäältä, Laukaasta ja Kuopiosta. Suomessa Evidensia-ketju oli alan suurin jo ennen kuin se elokuussa 2021 kertoi ostavansa suurimman kilpailijansa Omaeläinklinikka-ketjun, jonka on tarkoitus jatkaa omalla nimellään. Kaupan toteuduttua Evidensialla on Suomessa yhteensä noin 1 400 työntekijää, joista tuhatkunta työskentelee Evidensian 37 toimipisteessä ja noin 400 Omaeläinklinikan 13 toimipisteessä.

Omaeläinklinikka
Omaeläinklinikka-ketju sai alkunsa vuonna 2014 Suomen Pieneläinklinikat- ja Tuhatjalka-ketjujen yhdistyessä. Siihen kuuluu muun muassa vuonna 1974 perustettu Suomen ensimmäinen yksityinen pieneläinklinikka Mevet, joka toimi alun perin Helsingin Munkkivuoressa ja on sijainnut vuodesta 2011 Pitäjänmäessä. Omaeläinklinikan eläinlääkäriasemia on Helsingin lisäksi 10 muussa suomalaiskaupungissa.
Omaeläinklinikka Holding Oy:n liikevaihto vuonna 2020 oli 18,5 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 315.

Lähteet

Aiheesta muualla
Evidensia Suomessa, verkkosivusto

Eläinlääketiede
Brittiläiset yritykset
Raven Saunders

Raven Saunders (s. 15. toukokuuta 1996 Charleston, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hän kilpailee erityisesti kuulantyönnössä. Saunders saavutti olympiahopeaa Tokion olympialaisissa 2020 tuloksella 19,79 m. Neljä vuotta aikaisemmin Rion olympialaisissa hän oli viides. Hän sijoittui kymmenenneksi Lontoon MM-kilpailuissa 2017.

Saunders sai hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan-mestaruuden 2015. Maanosien cupissa 2017 hän sijoittui toiseksi.

Saunders on voittanut Yhdysvaltojen-mestaruuden 2017. NCAA:n mestaruuden hän voitti ulkoradoilla 2015 ja 2016 sekä sisäradoilla 2015 ja 2017.

Ennätykset
Lähde:

 Kuulantyöntö: 19,96 m
 Kiekonheitto: 56,86 m
 Moukarinhetti: 57,97 m

Lähteet

Yhdysvaltalaiset kuulantyöntäjät
Yhdysvaltalaiset kiekonheittäjät
Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Quirinalen palatsi

Quirinalen palatsi () on Rooman Quirinalen alueella sijaitseva palatsi, joka toimii Italian presidentin virka-asuntona. Vuosina 1550–1870 Quirinalen palatsi toimi Vatikaanin sijasta paavin virka-asuntona. Vuonna 1870 palatsista tuli Italian kuningaskunnan kuninkaallinen palatsi. Vuonna 1948 siitä tuli Italian tasavallan presidentin virka-asunto. Presidentit asuvat yleensä palatsialueen perällä sijaitsevassa pienemmässä palazzettossa. Itse palatsi on varattu virallisia tilaisuuksia varten.

Quirinalen palatsia ja presidentin turvallisuutta vartioivat kyrassieerit (Corazzieri).  Kyrassieerit ovat karabinieereja, mutta jatkavat Italian kuningaskunnan ja sitä edeltäneiden Italian alueen kuningaskuntien henkivartiokaartien perinteitä. Presidentin kunniavartiona toimiessaan kyrassieerit käyttävät vuoden 1876 univormua ja varsinkin virallisissa seremonioissa kyrassieerien perinteistä kypärää ja rintapanssaria.

Historia 
Paavi Gregorius XIII rakennutti palatsin vuonna 1574 kesäpalatsiksi, jonne saattoi paeta Vatikaanin kuumuutta ja Roomaa vaivannutta malariaa. Seuraavien 200 vuoden aikana useat tunnetut arkkitehdit laajensivat ja kohensivat Quirinalen palatsia.

Paavi Paavali V:n aikana arkkitehti Flaminio Ponzio lisäsi palatsiin puutarhan suuntaan jatkuvan siiven, johon rakennettiin suuri portaikko sekä juhlasali. Ponzion kuoltua Carlo Maderno rakennutti Via del Quirinalen varrelle toisen lisäsiiven. Tähän siipeen Maderno suunnitteli useita saleja, kuten Kyrassieerien salin. Paavali V:n toivomuksesta salit koristeltiin freskoin ja stukkotöin. 

Paavi Urbanus VIII:n aikana palatsin laajan puutarhan ympärille rakennettiin muuri, sveitsiläiskaartin kasarmia laajennettiin ja palatsin fasadiin lisättiin torni. Myös puutarhaa kohennettiin ja sinne lisättiin suihkulähteitä. Urbanus VIII tilasi suosikkiarkkitehdiltaan Gian Lorenzo Berniniltä loggian palatsin pääsisäänkäynnin yläpuolelle. Paavi Aleksanteri VII tilasi lisää freskoja palatsiin. Palatsiin rakennettiin myös hevostallit 1700-luvun alkupuolella. 

Vuonna 1809 Napoleonin joukot valloittivat Rooman. Quirinalen palatsia kaavailtiin Napoleonin asunnoksi ja palatsia alettiin muokata muodissa olleen uusklassismin mukaiseksi. Napoleon ei kuitenkaan koskaan muuttanut palatsiin. Vuonna 1814 paavi Pius VII otti Quirinalen palatsin takaisin kirkon haltuun. Hänen aikanaan viimeisteltiin palatsin edustalla oleva dioskuurien suihkulähde.

Vuonna 1870 Rooma liitettiin Italian kuningaskuntaan, ja Quirinalen palatsista tuli kuningasperheen residenssi. Entisen paavien palatsin muutos kuninkaan virka-asunnoksi merkitsi laajoja muutostöitä. Palatsin puistonpuoleinen siipi uudistettiin täysin ranskalaiseen rokokoo- ja uusklassisvaikutteiseen Ludvig XV:n tyyliin. Palatsiin tuotiin myös 1700-luvun huonekaluja sekä maalauksia ja gobeliineja Italian muista palatseista.

Italian tasavallan aikana Quirinalen palatsin arkkitehtuuriin ja sisutukseen ei ole tehty merkittäviä muutoksia. Painopiste on ollut entisöinnissä, ja esimerkiksi palatsin arvokkaita gobeliineja ja vanhoja stukkoseiniä on restauroitu.

Lähteet 

Rooman palatsit
Geraint Evans

Sir Geraint Evans (16. helmikuuta 1922 Cilfynydd, Wales – 19. syyskuuta 1992 Aberystwyth, Wales) oli brittiläinen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni.

Evans syntyi perheeseen, jonka isä toimi vapaa-ajallaan useiden kuorojen kuoronjohtajana. Hän sai jo lapsena tunnustusta laulajana ja esiintyi teini-ikäisenä Welsh Rarebit -radio-ohjelmassa. Evans palveli Royal Air Forcessa toisessa maailmansodassa, ja hän sai asemapaikan Hampurista. Siellä hän sai opetusta basso Theo Hermannilta. Hän työskenteli myös brittijoukkojen radioverkoston palveluksessa ja esiintyi silloin tällöin. Evans suoritti opintoja Guildhall School of Musicissa Arthur Recklessin ja Walter Grunerin johdolla sekä stipendillä Genevessä Fernando Carpin johdolla. Vuonna 1948 Evans pääsi laulajaksi Covent Gardeniin, jossa hän debytoi Nürnbergin mestarilaulajat -oopperan esityksessä. Seuraavalla kaudella hän esiintyi ensimmäisen kerran Figaron häiden nimiroolissa, jonka hän tulkitsi myös debytoidessaan La Scalassa (1960) ja Salzburgin musiikkijuhlilla (1961).

Merkittävä rooli Evansille oli nimirooli oopperassa Falstaff, jossa hän esiintyi ensimmäisen kerran Glyndebournessa vuonna 1957. Saman roolin hän tulkitsi esiintyessään ensimmäisen kerran Metropolitan-oopperassa vuonna 1964. Evans loi Flintin roolin Benjamin Brittenin oopperassa Billy Budd vuonna 1951 ja Mountjoyn roolin saman säveltäjän oopperassa Gloriana vuonna 1953. Hän osallistui myös William Waltonin Troilus and Cressidan kantaesitykseen vuonna 1954. Jäähyväisesiintymisensä Covent Gardenissa hän piti vuonna 1984 Dulcamaran roolissa oopperassa Lemmenjuoma. Evans sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon vuonna 1959, ja hänet lyötiin ritariksi vuonna 1969. Hänen omaelämäkertansa A Knight at the Opera julkaistiin vuonna 1984.

Lähteet 

Brittiläiset oopperalaulajat
Baritonit
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 1992 kuolleet
Aito sunnuntaimetsästäjä

Aito sunnuntaimetsästäjä on Yrjö Nybergin ohjaama, vuonna 1924 valmistunut suomen ensimmäinen animaatioelokuva. Alun perin kolmeminuuttisesta elokuvasta on säilynyt nykypäivään noin kahden minuutin katkelma.

Lähteet 

Suomalaiset animaatioelokuvat
Vuoden 1924 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset mykkäelokuvat
Suomalaiset komediaelokuvat
Yrjö Nortan ohjaamat elokuvat
A Pretty Girl Is Like a Melody

'A Pretty Girl Is Like a Melody on Irving Berlinin vuonna 1919 säveltämä ja sanoittama hittikappale. Leikkisä sanoitus vertaa viehättävää nuorta naista musiikkisävelmään; molemmat pyörivät tauotta miehen päässä rauhaan jättämättä.

Kappaletta on pidetty Berlinin tuotannossa uudenlaisena aluevaltauksena, ja hän itse piti sitä rakenteellisesti suunnannäyttäjänä useille tuleville sävellyksilleen. Historioitsija Alec Wilder näki kappaleen tyylissä yhtymäkohtia Jerome Kernin laulavaan puhtaaseen melodiikkaan. Laulusta tuli hyvin suosittu, ja muun muassa Ziegfeld Follies -Broadway-revyyesitysten tunnusteema. Se on myös niittänyt paljon parodioita, jopa Berliniltä itseltään, ja sitä on pidetty jazz-standardina.

Irving Berlinin säveltämät kappaleet
1910-luvun musiikki
Perussuomalaisten Pohjois-Karjalan piiri

Perussuomalaisten Pohjois-Karjalan piiri ry on yksi Perussuomalaisten 16 piirijärjestöstä. Piirin toiminta-alue on Pohjois-Karjalan maakunta ja piiritoimisto sijaitsee Joensuussa. Piirin puheenjohtajana toimii Marko Koskinen, piirisihteerinä Outi Mara ja taloudenhoitajana Kari Surakka.

Nykyiset kansanedustajat 

 Sanna Antikainen
 Jussi Wihonen

Pohjois-Karjalan maakunta

Ilomantsin Perussuomalaiset 
Ilomantsissa Perussuomalaisilla on kolme kunnanvaltuutettua: Mika Purmonen, Minna Purmonen ja Arto Haaranen. Kannatus oli vuoden 2021 kuntavaaleissa 15,8%.

Joensuun Perussuomalaiset 
Joensuussa Perussuomalaisilla on kahdeksan kaupunginvaltuutettua: Asseri Kinnunen, Jussi Wihonen, Timo Vornanen, Outi Mara, Eero Bogdanoff, Marjatta Räty, Jaakko Leppänen ja Jari Korhonen. Jaakko Leppänen nousi valtuutetuksi varavaltuutetun paikalta Osmo Kokon ilmoitettuaan eroavansa kaupunginvaltuustosta ja jättävänsä politiikan kokonaan. Jari Korhonen vaihtui Hannu Helanderin tilalle paikkakuntamuutoksen vuoksi. Kannatus vuoden 2021 kuntavaaleissa oli 13,6% kaikista annetuista äänistä.

Paikallisyhdistyksen puheenjohtaja on Kari Surakka.

Juuan Perussuomalaiset 
Juuassa Perussuomalaisilla on neljä kunnanvaltuutettua: Jari Miettinen, Tuomo Brelo, Jonna Martikainen ja Arvi Martikainen. Kannatus 2021 kuntavaaleissa oli 16,3%

Kiteen Perussuomalaiset 
Kiteellä Perussuomalaisilla on kuusi kaupunginvaltuutettua: Marko Koskinen, Osmo Pirhonen, Emmi Hakulinen, Kaisu Kiiskinen, Juha Lintumäki ja Jaakko Uuksulainen. Kannatus 2021 kuntavaaleissa oli 17,8%.

Kontiolahden Perussuomalaiset 
Kontiolahdella Perussuomalaisilla on viisi kunnanvaltuutettua: Mika Hiltunen, Sanna Niiranen, Matti Varis, Miia Davidsson ja Keijo Romppanen. Kannatus 2021 kuntavaaleissa oli 14,5%.

Lieksan Perussuomalaiset 
Lieksassa Perussuomalaisilla on kuusi kaupunginvaltuutettua: Esko Saastamoinen, Ville Törrönen, Niko Keronen, Martti Laatikainen, Esa Räty ja Keijo Porkka. Kuntavaaleissa 2021 Perussuomalaisten lista sai Lieksassa 16,0% kaikista annetuista äänistä.

Nurmeksen Perussuomalaiset 
Nurmeksessa Perussuomalaisilla on seitsemän kaupunginvaltuutettua: Henry Määttä, Jaana Meriläinen, Susanna Saaristo, Ville Sutinen, Jorma Ahponen, Mikko Jänönen ja Kari Ruutinen. Kannatus 2021 kuntavaaleissa oli 19,3%.

Outokummun Perussuomalaiset 
Outokummussa Perussuomalaisilla on viisi kaupunginvaltuutettua: Sanna Antikainen, Timo Kinnunen, Simo Ratilainen, Mikko Veijalainen ja Eija Poutiainen. Kannatus 2021 kuntavaaleissa oli 17,1%.

Polvijärven Perussuomalaiset 
Polvijärven Perussuomalaisilla on viisi kunnanvaltuutettua: Petri Nieminen, Seppo Laasonen, Jarno Kuningas, Seppo Lavikainen ja Sami Mattsson. Kannatus 2021 kuntavaaleissa oli 22,3%.

Rääkkylän Perussuomalaiset 
Rääkkylässä Perussuomalaisilla on neljä kunnanvaltuutettua: Osmo Tikkanen, Timo Paakkunainen, Matti Hännikäinen ja Pertti Tikka. Kannatus 2021 kuntavaaleissa oli 20,3%.

Tohmajärven Perussuomalaiset 
Tohmajärvellä Perussuomalaisilla on kaksi kunnanvaltuutettua: Antti Varonen ja Ritva Simonen. Kannatus 2021 kuntavaaleissa oli 10%.

Lähteet

Perussuomalaisten piirijärjestöt
Antongatollinlenkko

Antongatollinlenkko (Pteropus howensis) on ainoastaan Salomonsaarilla elävä äärimmäisen uhanalainen lepakkolaji. Sitä on tavattu Antong-atollilla ja mahdolisesti myös Nukumanun atollilla 38 km pohjoisempana.

Antongatollinlenkot syövät kukkia ja hedelmiä.

Lähteet 

Hedelmälepakot
Uhanalaiset nisäkkäät
Dajan Ahmet

Dajan Ahmet (ent. Ahmetov, 22. tammikuuta 1962 − 4. marraskuuta 2006) oli tataaritaustainen virolainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. 

Tallinnassa toimiva yksityinen teatteri Salong-Teater sai alkunsa Ahmetin vuonna 1992 perustamasta teatteriryhmästä. Ahmet ohjasi aikuisille suunnattuja klassikkonäytelmiä kyseisessä teatterissa. Sen lisäksi hän ohjasi lastennäytelmiä Lasteteater Trumm:issa, usein taiteilijanimellä Jaan Võõramaa. 

Ahmet oli aktiivinen jäsen paikallisessa tataarilaisessa Idel -seurassa. Hän teki vuonna 1999 pyhiinvaelluksen Mekkaan.

Dajan Ahmet syntyi Tallinnassa. Hän menehtyi liikenneonnettomuudessa 44-vuotiaana Jõgevamaalla.

Ahmetin perheeseen kuului vaimo Ilzija, poika Iskander ja tytär Merjam. Ahmet on haudattu Liivan hautausmaalle, tataarien hautapaikalle.

Filmografia 

 Tallinnan pimeys (Tallinn pimeduses, 1993)
 Candles in the Dark (1993)
 Ameerika mäed (1994)
 Fallet Paragon (tv-sarja, 1994)
 Õnne 13 (tv-sarja, 1995)
 Kirjeitä idästä (Letters from the East, 1996)
 Kaikki nuo Leninit (Minu Leninid, 1997)
 Malev (2005)
 Kelgukoerad (tv-sarja, 2006)

Aiheesta muualla 

 Dajan Ahmet - lehtiartikkeli (viron kielellä)
 Iskander Ahmet puhuu isästään - lehtiartikkeli (viron kielellä)

Lähteet 

Virolaiset näyttelijät
Virolaiset teatteriohjaajat
Tataarit
Liikenneonnettomuudessa kuolleet
Vuonna 1962 syntyneet
Vuonna 2006 kuolleet
Nicola Olyslagers

Nicola Olyslagers (o.s. McDermott, s. 28. joulukuuta 1996 North Gosford) on australialainen korkeushyppääjä ja olympiamitalisti. Hän saavutti olympiahopeaa Tokion olympialaisissa 2020 tuloksella 2,02 m. Tulos on myös Australian ennätys.

Olyslagers saavutti pronssia Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 tuloksella 191. Hän karsiutui MM-kilpailujen loppukilpailusta Lontoossa 2017 ja Dohassa 2019 sekä sijoittui viidenneksi Eugenessa 2022. Hän on voittanut Timanttiliigan kilpailun Brysselissä 2020 ja Pariisissa 2021. Australian-mestaruuden hän on voittanut 2019, 2021 ja 2022.

Nicola Olyslagers avioitui Rhys Olyslagersin kanssa huhtikuussa 2022.

Lähteet 

Australialaiset korkeushyppääjät
Australialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Sajan Irincheev

Sajan Ruslan Ilmari Irincheev (s. 10. toukokuuta 2004 Helsinki) on suomalainen kilpakävelijä. Hänellä on myös Venäjän kansalaisuus. Hän edusti Viipurin Urheilijoita vuoteen 2019 ja sittemmin Espoon Tapioita. Häntä valmensi aiemmin Anatoli Mihailov ja vuodesta 2019 Jani Lehtinen.

Irincheev saavutti Kalevan kisoissa 2021 pronssia 20 kilometrin kävelyssä 17-vuotiaiden Suomen ennätys -ajalla 1.30.42. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa 5 000 metrin kävelyssä 2022. Viestijuoksun SM-kilpailussa hän voitti kultaa 3 × 3 000 metrin kävelyviestissä 2020 Suomen ennätyksellä 37.17.03 ja 2021 niin ikään SE-ajalla 37.10,19. Hänen ennätyksensä 10 kilometrin kävelyssä on 44.36 (2021), 10 000 metrin kävelyssä 43.43,11 (2021) ja 20 000 metrin kävelyssä 1.40.19,80 (2020).

Lähteet 

Suomalaiset kävelijät
Vuonna 2004 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2021

Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2021 pelattiin 30. elokuuta – 12. syyskuuta 2021 Queensissä, New Yorkissa. Se oli kaikkiaan 141. Yhdysvaltain avoin tennisturnaus vuoden neljäs, eli viimeinen grand slam -turnaus.

Dominic Thiem ja Naomi Ōsaka olivat kaksinpelin puolustavat mestarit. Thiem joutui jättämään turnauksen väliin loukkaantumisen vuoksi.

Miesten kaksinpeliturnauksen voitti Venäjän Daniil Medvedev, jolle grand slam -turnausvoitto oli ensimmäinen. Naisten kaksinpeliturnauksen voitti 18-vuotias britti Emma Raducanu, joka eteni turnaukseen karsintojen kautta, maailmanlistan sijalta 150.

Lähteet 

Yhdysvaltain avoin tennisturnaus
Santtu Heikkinen

Santtu Veli Johannes Heikkinen (s. 12. kesäkuuta 2002 Lempäälä) on suomalainen keskimatkojen juoksija ja estejuoksija. Hän edustaa Lempäälän Kisa Yleisurheilua ja häntä valmentaa Veli-Matti Ranta. Ennen vuotta 2021 häntä valmensi Markku Heikkinen.

Heikkinen sijoittui 2 000 metrin estejuoksussa neljänneksi Bakun Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2019. Hän sijoittui 1 500 metrin juoksussa vuonna 2021 alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa kuudenneksi ja MM-kilpailuissa yhdeksänneksi.

Heikkinen on saavuttanut Kalevan kisoissa hopeaa 1 500 metrin juoksussa 2022 ja pronssia 800 metrin juoksussa 2022 ja 3 000 metrin estejuoksussa 2021. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saanut 4 000 metrin viestissä kultaa 2022. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän oli 800 metrillä kolmas 2021 ja 2022.

Henkilökohtaiset ennätykset 
 Ulkoradat

 Sisäradat

Lähteet 

Suomalaiset keskimatkojen juoksijat
Suomalaiset estejuoksijat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Pippurilättäahven

Pippurilättäahven (Bembrops platyrhynchus) on lättäahveniin kuuluva kalalaji. Sitä tavataan syvistä vesistä indopasifiselta merialueelta.

Koko ja ulkonäkö
Pippurilättäahven voi kasvaa suurimmillaan noin 25 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen, pitkäkuonoinen ja päästään litistynyt. Alaleuka työntyy yläleukaa pidemmälle. Lajilla on kaksi selkäevää, joista etumainen on piikikäs ja taaimmainen pitkä. Myös rinta- ja peräevät pitkät. Väriltään pippurilättäahven on kellertävän ruskea ja ruumiissa on tummanruskeita pilkkuja, jotaka voivat muodostaa juovia. Etumainen selkäevä on musta.

Levinneisyys ja elintavat
Pippurilättäahventa tavataan eteläisestä Afrikasta Australian itäosiin ulottuvalta alueelta. Laji elää lähellä pehmeää pohjaa useimmiten 100–350 metrin syvyydessä ja syvimmillään sitä on tavattu 550 metrin syvyydestä.

Lähteet 

Jääkalamaiset
Blood on Blood

Blood On Blood on saksalaisen heavy metal -yhtye Running Wildin 29. lokakuuta 2021 julkaistu studioalbumi.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Rock N’ Rolf - kitara, laulu
 Peter Jordan - kitara
 Ole Hempelmann - basso
 Michael Wolpers - rummut

Arvostelut 
 Imperiumi: 6½/10
 Inferno: 
 Metalliluola: 7-/10

Lähteet 

Vuoden 2021 albumit
Running Wildin albumit
Lawrence Sanders

Lawrence Sanders, myös Lesley Andress, (s. 1920 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 1998) oli yhdysvaltalainen jännityskirjailija ja toimittaja.

Sanders valmistui indianalaisesta Wabash Collegesta 1940. Hän oli ensin New Yorkissa tavaratalon palveluksessa ennen kuin liittyi merijalkaväkeen 1943, jossa palveli kersanttina vuoteen 1946. Hän kirjoitti alkuun novelleja rikoslehtiin. Esikoisromaani Klo 23, New York City ilmestyi 1970 ja sai Edgar Allan Poe -palkinnon. Siinä vaiheessa hän siirtyi täysipäiväiseksi kirjailijaksi.

Romaanit sisältävät seksiä, väkivaltaa ja sensaatioita. Tunnetuimpia ovat Kuolemansynti-sarjaan kuuluvat romaanit, joita hän alkoi kirjoittaa 1973.

Suomennetut teokset
 Klo 23, New York City (The Anderson Tapes), suom. Sisko Pylkkänen, Helsinki: Tammi 1971
 Ensimmäinen kuolemansynti (The First Deadly Sin), suom. Hanna-Liisa Timonen, Espoo: Weilin + Göös 1987 ISBN 951-35-3745-5
 Neljäs kuolemansynti (The Fourth Deadly Sin), suom. Hanna-Liisa Timonen, Jyväskylä; Helsinki: Gummerus 1988 ISBN 951-20-3351-8
 Toinen kuolemansynti (The Second Deadly Sin), suom. Hanna-Liisa Timonen, Espoo: Weilin + Göös 1988 ISBN 951-35-3746-3
 Kolmas kuolemansynti (The Third Deadly Sin), suom. Pekka Kaartinen, Espoo: Weilin + Göös 1988 ISBN 951-35-3747-1
 Määränpää tuntematon (Caper), suom. Tarmo Haarala, Hyvinkää : Viihdeviikarit 1988 ISBN 951-611-226-9
 Etsivä Cone (The Timothy Files: The Wall Street Dick), suom. Hanna-Liisa Timonen, Jyväskylä; Helsinki: Gummerus 1989 ISBN 951-20-3438-
 Seitsemäs käsky (The Eighth Commandment), suom. Hanna-Liisa Timonen, 1989 Jyväskylä; Helsinki: Gummerus ISBN 951-20-3553-7
 Molly T:n tapaus (The Passion of Molly T), suom. Pertti Koskela, Hyvinkää : Book Studio 1990 ISBN 951-611-301-X
 Kuolemanrangaistus (Capital Crimes), suom. Hanna-Liisa Timonen, Jyväskylä; Helsinki: Gummerus 1990 ISBN 951-20-3567-7
 Houkutuslintu (Sullivan's Sting), suom. Hanna-Liisa Timonen, Jyväskylä; Helsinki: Gummerus 1991 ISBN 951-20-3696-
 Peitejuoni (The Seventh Commandment), suom. Hanna Tarkka, 1992 Jyväskylä; Helsinki: Gummerus 1992 ISBN 951-20-3790-4
 McNallyn salaisuus (McNally's Secret), suom. Heikki Salojärvi, 1993 Jyväskylä; Helsinki: Gummerus 1992 ISBN 951-20-3888-9
 Kymmenes käsky (The Tenth Commandment), suom. Heikki Salojärvi, Jyväskylä; Helsinki: Gummerus 1994 ISBN 951-20-3889-7
 Viuhka kävi, McNally (McNally's Luck), suom. Heikki Salojärvi, Jyväskylä; Helsinki: Gummerus 1995 ISBN 951-20-4348-3
 Kuudes käsky (The Sixth Commandment), suom. Anuirmeli Sallamo, Jyväskylä; Helsinki: Gummerus 1996 ISBN 951-20-3903-6

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 1998 kuolleet
Levin

Levin on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Artjom Levin (s. 1986), venäläinen keskisarjan thainyrkkeilijä
 Attila Levin (s. 1976), ruotsalainen raskaansarjan nyrkkeilijä
 Benjamin Joseph Levin, Benny Blanco (s. 1988), yhdysvaltalainen musiikkituottaja, lauluntekijä ja DJ
 Carl Levin (1934–2021), yhdysvaltalainen senaattori ja demokraattisen puolueen poliitikko
 Ingeborg Levin, saksalainen fyysikko
 Ira Levin (1929–2007), yhdysvaltalainen kirjailija sekä laulun- ja näytelmientekijä
 Lloyd Levin (s. 1958), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja
 Michael Levin (s. 1943), yhdysvaltalainen filosofi
 Naum Levin (1907–1978), suomalainen viulisti
 Rob Levin (1955–2006), yhdysvaltalainen ohjelmoija
 Sander Levin (s. 1931), yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko
 Tony Levin (s. 1946), yhdysvaltalainen basisti.

Etunimenä 
Levin on myös seuraavien henkilöiden etunimi:

 Levin August von Bennigsen (1745–1926), saksalaissyntyinen Venäjän armeijan kenraali ja kreivi
 Levin Schücking (1814–1883), saksalainen kirjailija
 Levin Öztunalı (s. 1996), saksanturkkilainen jalkapalloilija.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Pyhäjärvi (Kuusamo, Ruka)

Pyhäjärvi on melko syvä järvi Kuusamon Rukalla 17 kilometriä Kuusamon kuntakeskuksesta pohjoiseen. Sen pinta-ala on 2,2 neliökilometriä ja vesitilavuus 22,8 kuutiohehtometriä.

Maantiede 
Pyhäjärven pituus lännestä itään on 3,8 kilometriä. Saaria ei ole. Järven luoteisosan muodostaa noin puolitoista kilometriä pitkä Vaaralahti. Yli 15 metriä syvä alue sijaitsee pääaltaan länsiosassa, josta se työntyy Vaaralahteen. Järven itäosa on länsiosaa matalampi. Noin 15 % Pyhäjärvestä on vähintään 20 metriä syvä.

Pyhäjärven rannoilla on metsää ja peltoja. Itärannalle virtaa Soukkelojoki idästä, järven luusua on vastarannalla, josta lähtee mutkainen vesireitti länteen Kuontijärveen (284,1 metriä mpy). Kuontijärven tilavuus on alle puolet Pyhäjärvestä, mutta pinta-ala lähes kolminkertainen.

Pyhäjärven vesitilavuus on 22 773 000 kuutiometriä.

Pyhäjärvi (73.053.1.001) kuuluu Pyhäjärven valuma-alueeseen (73.053), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Naatikkajoen valuma-alue (73.05). Pyhäjärvi on Pyhäjärven valuma-alueen laajin järvi Rukajärven jälkeen. Alueeseen kuuluu viisitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista kolmella ei ole virallista nimeä.

Kuusamossa on toinenkin Pyhäjärvi. Se sijaitsee kunnan pohjoisosassa 25 kilometriä Rukan Pyhäjärveltä pohjoiseen.

Lähteet 

Kuusamon järvet
Koutajoen vesistö
Awubere

Awubere (myös Awbare, Aw-Barre tai Teferi Ber) on  kaupunki Etiopian Somalin osavaltiossa. Sen asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 10 813.

Maantiede

Awubere sijaitsee Etiopian Somalin osavaltiossa Jijigan alueella lähellä Somalimaan vastaista rajaa. Kaupungin kautta kulkee maantie Jijigasta merelle Somalimaan läpi.

Historia
Awubere on rajakaupunki ja sen kautta on esimerkiksi salakuljetettu khatia. Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestön pakolaisleiri Somaliasta tuleville pakolaisille avattiin vuonna 2007.

Väestö
Awuberen asukasluku oli Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 10 813. Laajemman weredan eli piirikunnan asukasluku oli 39 750. Awuberen pakolaisleirillä oli heinäkuussa 2021 hieman yli 12 000 pakolaista.

Lähteet

Etiopian kaupungit
Cássio Ramos

Cássio Ramos (s. 6. kesäkuuta 1987 Veranopólis) tunnetaan paremmin nimellä Cássio on brasilialainen jalkapalloilija pelipaikaltaan maalivahti. Cássio edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Corinthiansia. Hän on edustanut Brasilian jalkapallomaajoukkuetta vuodesta 2017. Hän oli mukana Brasilian joukkueessa vuoden 2018 maailmanmestaruuskilpailussa sekä vuoden 2019 Copa Américassa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Elävät henkilöt
Vuonna 1987 syntyneet
Brasilialaiset jalkapallomaalivahdit
Purnuksen ratsutila

Purnuksen ratsutila (ruots. Purnus rusthåll) on kartano ja maatila Siuntiossa, Uudellamaalla. Kartano tunnetaan erityisesti Aleksis Kiven vanhimman veljen Juhani Stenvallin vuokratilana, jolla myös itse Kivi asui.

Nykyisin tilalla toimii matkailualan yritys ja tila on yksityisomistuksessa.

Historiaa 
Vuonna 1856 Aleksis Kiven veli Juhani Stenvall vuokrasi Purnuksen 1000-hehtaarisen ratsutilan tuomarinleski Maria Steniukselta. Stenvall viljeli tilaa aina vuoteen 1862 asti, jolloin hän muutti Nurmijärvelle. Purnuksen päärakennus tuolta ajalta on tuhoutunut tulipalossa, mutta nykyisin sen paikalla sijaitsee uusi päärakennus Siuntionjoen rannalla.

Aleksis Kivi ja Purnus 
Aleksis Kivi, joka tuolloin tunnettiin vielä nimellä Aleksis Stenvall asui Purnuksen ratsutilalla vuosina 1857-1858. Kivi kirjoitti tilalla Maisteri Virokannusta ja muokkasi näytelmää Kullervo. Purnuksen tilalla Kivi tapasi myös ensimmäisen kerran tulevan tukijansa Charlotta Lönnqvistin.

Lähteet 

Siuntion kartanot
Suomen kartanot
Aleksis Kivi
Benjamin Lecomte

Benjamin Lecomte (s. 26. huhtikuuta 1991 Pariisi, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Atlético Madridia lainasopimuksella AS Monacosta. Lecomte on pelipaikaltaan maalivahti.

Seurajoukkueura 
Lecomten ensimmäinen ammattilaisseura oli Ranskan pääsarjassa pelaava Lorient. Hän vietti seurassa kaikkiaan seitsemän kautta pelaten kaikki kilpailut mukaan lukien yhteensä 140 ottelua, joista 34 oli nollapelejä. Tänä aikana hän pelasi myös yhden kauden lainasopimuksella Dijonissa, joka oli tuolloin pykälää alemmalla sarjaportaalla. Vietettyään tämän jälkeen kaksi kautta Montpellierissä Lecomte siirtyi Monacoon.

Maajoukkueura 
Lecomte kutsuttiin ensimmäisen kerran Ranskan maajoukkueseen  syyskuussa 2018 Saksaa ja Hollantia vastaan pelattuihin Kansojen liigan otteluihin. Hän ei ole kuitenkaan toistaiseksi saanut peliaikaa A-maaottelutasolla.

Lähteet 

Ranskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Scripture Union

Pyhien kirjoitusten liitto (, lyh. SU) on maailmanlaajuisesti Raamatun lukemisen puolesta toimiva liike. Liike tukee Raamatun lukemista mm. tekemällä lukuohjelmia ja selitysmateriaaleja sekä harjoittamalla lapsi- ja nuorisoevankeliointityötä. Liikkeen piirissä korostetaan rukouksen merkitystä.

Liitto toimii noin 120 eri maassa. Kansainvälinen kattojärjestö tukee kansallisia toimijoita järjestemällä koulutusta ja kehittämällä toimintamalleja. Suomessa SU-työ on alkanut vuonna 1967 aikuisten raamantulukuoppaan julkaisemisella. Kymmenen vuotta myöhemmin perustettiin 
Raamatunlukijain liitto ry (Scripture Union in Finland). Suomen SU toimii yhteistyössä Pohjoismaiden ja Baltian sisarjärjesöjen kanssa sekä tukee taloudellisesti Viron SU:n työtä.

Aiheesta muualla 
 Raamatunlukijain liiton verkkosivut
 Scripture Union - kansainväliset verkkosivut

Lähteet 

Evankelis-kristilliset järjestöt
Brad Pittin filmografia

Brad Pitt (s. 1963) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvatuottaja. Hänet on palkittu kahdella Oscarilla ja kahdella Golden Globella.

Filmografia

Näyttelijänä

Tuottajana 
 The Departed (2006)
 Juoksee saksien kanssa (2006)
 A Mighty Heart – taipumaton (A Mighty Heart, 2007)
 Jesse Jamesin salamurha pelkuri Robert Fordin toimesta (The Assassination of Jesse James by the Coward Robert Ford, 2007)
 Pretty/Handsome (2008)
 Kick-Ass (2010)
 Eat Pray Love – omaa tietä etsimässä (Eat Pray Love, 2010)
 The Tree of Life (2011)
 Moneyball (2011)
 Killing Them Softly (2012)
 World War Z (2013)
 Kick-Ass 2 (2013)
 12 Years a Slave (2013)
 Resurrection (2014) (televisiosarja)
 The Normal Heart (2014)
 The Audition (2015) (lyhytelokuva)
 Meren äärellä (By the Sea, 2015)
 Hitting the Apex (2015)
 The Big Short (2015)
 The OA (2016–2019) (televisiosarja)
 Voyage of Time (2016)
 War Machine (2017)
 Brad’s Status (2017)
 Sweetbitter (2018–2019) (televisiosarja)
 Beautiful Boy (2018)
 Vice – vallan oikeat kasvot (Vice, 2018)
 The King (2019)
 Lego Masters (2020–) (televisiosarja)
 The Third Day (2020) (televisiosarja)
 The Underground Railroad (2021) (minisarja)
 Blonde (2022)

Vastaavana tuottajana 
 God Grew Tired of Us (2006)
 The Tehuacan Project (2007)
 Koiran vuosi (Year of the Dog, 2007)
 Aikamatkustajan vaimo (The Time Traveler’s Wife, 2009)
 Pippa Leen yksityiset elämät (The Private Lives of Pippa Lee, 2009)
 Big Men (2013)
 Fury (2014)
 Selma (2014)
 Moonlight (2016)
 The Lost City of Z (2016)
 Okja (2017)
 If Beale Street Could Talk (2018)
 The Last Black Man in San Francisco (2019)
 Kajillionaire (2020)
 Minari (2020)
 Irresistible (2020)

Aiheesta muualla 
 

Filmografiat
Natalia Kaczmarek

Natalia Kaczmarek (s. 17. tammikuuta 1998) on puolalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja. Kaczmarek on saavuttanut useita arvokisamitaleja 4 × 400 m viestissä. Hän voitti olympiakultaa Tokion olympialaisissa 2020 4 × 400 m sekajoukkuekilpailussa, jossa hän juoksi loppukilpailussa Puolan joukkueessa. Hän saavutti myös hopeaa samoissa olympialaisissa naisten 4 × 400 m viestissä. 400 metrin kilpailussa hän jäi välieriin ajalla 50,79.

Kaczmarek juoksi vuonna 2018 alkuerissä Puolan 4 × 400 metrin joukkueissa, jotka saavuttivat toisilla kokoonpanoilla loppukilpailuissa kultaa Berliinin EM-kilpailuissa ja hopeaa Birminghamin MM-hallikilpailuissa. Hän oli voittamassa 4 × 400 metrin viestiä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Vuonna 2021 hän saavutti pitkässä viestissä pronssia Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa ja hopeaa IAAF World Relays -kilpailuissa. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän sai 4 × 400 metrin viestissä pronssia. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän kuului Puolan hopeajoukkueeseen pitkässä viestissä.

Henkilökohtaisissa kilpailuissa Kaczmarek on voittanut alle 23-vuotiaiden 400 metrin Euroopan-mestaruuden 2019 ajalla 52,34. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän saavutti 400 metrillä hopeaa ajalla 49,94.

Hän juoksi 400 metrin ennätyksensä 49,86 Chorzówissa elokuussa 2022.

Lähteet ja huomautukset

Puolalaiset pikajuoksijat
Puolalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Arnold Vaide

Arnold Vaide (17. huhtikuuta 1926 Salla, Viro – 5. kesäkuuta 2011 Halmstad) oli virolaissyntyinen, Ruotsia edustanut kestävyysjuoksija.

Vaide pakeni Ruotsiin Neuvostoliiton miehittäessä Viron vuonna 1944. Hän edusti Ruotsia kesäolympialaisten maratonilla kahdesti: Melbournessa 1956 hän sijoittui 11:nneksi ja Roomassa 1960 21:nneksi.

Lähteet 
 
 Profiili Ruotsin olympiakomitea

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Ruotsalaiset kestävyysjuoksijat
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet
Jere Haapalainen

Jere Julius Haapalainen (s. 30. heinäkuuta 2004 Tampere) on suomalainen yleisurheilija. Hän edustaa Tampereen Pyrintöä ja häntä valmentaa Juha Lehto.

Haapalainen saavutti Kalevan kisoissa 2021 pronssia 400 metrin aitajuoksussa ennätyksellään 52,69 s. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa 300 metrin aitajuoksussa 2022 ennätyksellään 37,64. Hän on voittanut nuorten sarjoissa Suomen-mestaruuksia 400 ja 800 metrin juoksuissa, 400 metrin aitajuoksussa, kymmenottelussa ja maastojuoksun joukkuekilpailussa.

Lähteet 

Suomalaiset 400 metrin aitajuoksijat
Vuonna 2004 syntyneet
Elävät henkilöt
Sangam

Sangam tarkoittaa muun muassa seuraavia:

 Sangam-kirjallisuus, tamilien klassinen kirjallisuus
 Sangam-kausi, Etelä-Intian historian varhaisin kausi
Ildar Wafin

Ildar Wafin (s. 1995) on suomentataari korumuotoilija.

Wafin kilpaili Ranskassa Hyèresin muotikilpailun finaalissa vuonna 2018. Wafin osallistui finaaliin tataarinkielisellä korusarjalla nimeltään Öleşlär. Sarjaan kuului rannerengas, korvakoruja, sormuksia ja rintakoruja. Materiaaleina oli 18 karaatin kulta, hopea, ruusukvartsit, safiirit ja turmaliinit. Sarjassa käytetty kulta oli perintöä hänen isoisältään. Vaikka voitto meni muualle, mielsi Wafin kilpailun tärkeänä kokemuksena.

Wafinin luomuksia on nähty myös Jenni Haukion yllä Linnan juhlissa.

Wafin on opiskellut Lahden ammattikorkeakoulun Muotoiluinstituutissa sekä ollut vaihto-oppilaana Milanossa. Hän on lähtöisin Järvenpäästä ja on viidennen sukupolven tataari Suomessa. Wafinin vanhemmilla on Helsingissä itämaisten mattojen myymälä, jossa myös hän itse on työskennellyt.

Wafin luo korunsa käsityönä. Hän pitää korumuotoilussa ihmisen personaalista jälkeä tärkeämpänä kuin koneella tavoiteltua täydellisyyttä. Inspiraation lähteitä on tataarijuurten lisäksi Suomen luonto sekä arkkitehtuuri. Etenkin italialainen muotoilija-arkkitehti Ettore Sottsass puhuttelee Wafinia.

Wafin on myös tuonut esille tataarien ruokakulttuuria työstämässään keittokirjassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ildarwafin.com

Suomen tataarit
Suomalaiset korusuunnittelijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Eivind Henriksen

Eivind Henriksen (s. 14. syyskuuta 1990) on norjalainen yleisurheilija, jonka päälaji on moukarinheitto. Hän saavutti vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hopeaa Norjan-ennätyksellä 81,58. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti pronssia tuloksella 80,87.. Samana vuonna hän saavutti pronssia myös Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 79,45. Hän sijoittui viidenneksi EM-kilpailuissa 2018 tuloksella 76,86 ja kuudenneksi MM-kilpailuissa 2019 tuloksella 77,38.

Henriksen on voittanut Norjan-mestaruuden moukarinheitossa vuosina 2010–2022 ja kuulantyönnössä 2021. Hän ylitti moukarissa 70 metriä vuonna 2010 ja 75 metriä vuonna 2012 mutta paransi sen jälkeen ennätystään vasta vuonna 2018.

Lähteet 

Norjalaiset moukarinheittäjät
Norjalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Sandra Arenas

Sandra Lorena Arenas (s. 17. syyskuuta 1993) on kolumbialainen yleisurheilija, joka kilpailee kävelyssä. Hän saavutti vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hopeaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.29.37. Hän sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi sekä Lontoossa 2017 silloisella ennätyksellään 1.28.10 että Dohassa 2019 ajalla 1.34.16. Hän voitti kultaa 20 000 metrillä Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa 2013 ja 2015, 10 000 metrillä Ibero-Amerikan mestaruuskilpailuissa 2018 ja 20 kilometrillä Pan-Amerikan kisoissa 2019. Hän saavutti pronssia 10 000 metrillä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012.

Arenasin ennätys 20 kilometrin maantiekävelyssä on 1.28.03 vuodelta 2019.

Lähteet 

Kolumbialaiset kävelijät
Kolumbialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Torkkola

Torkkola on kylä Vaasassa Vähänkyrön suuralueella Pohjanmaan maakunnassa. Torkkola sijaitsee Kyrönjoen rannalla seututien 717 varrella Merikaarrosta noin neljä kilometriä itään. Kylä sijaitsee Merikaarron ja Vähänkyrön kirkonkylän välissä, molempiin kyliin on Torkkolasta lähes sama etäisyys. Vaasan keskustaan kylästä on noin 25 kilometriä.

Vielä vuonna 2017 Torkkola muodosti yhden Vaasan taajamista, jolloin sen asukasluku oli 200, eli taajaman muodostamiseksi tarvittava vähimmäismäärä. Seuraavana vuonna Torkkola ei enää muodostanut omaa taajamaansa. Myöskään vuonna 2019 Torkkola ei ollut taajama.

Torkkolassa sijaitsee EPV Tuulivoima Oy:n tuulivoimapuisto, joka vihittiin käyttöön toukokuussa 2015. Puistossa on 16 tuulivoimalaa, jotka tuottavat energiaa noin kymmenentuhannen omakotitalon tarpeiden verran.

Lähteet

Vähäkyrön kylät
Pohjanmaan maakunnan entiset taajamat
PuMa-Volley

PuMa-Volley on pohjoishelsinkiläinen lentopalloseura. Perustettu helmikuussa vuonna 1989, PuMa-Volley on erityisesti nuorten harrastustoimintaan painottunut lentopalloseura. Lyhenne PuMa tulee seuran alkuperäisestä toimialueesta Puistola-Malmi akselilla. PuMa-Volleyn kotisalina on jo pitkään toiminut Puistolan Liikuntahalli, mutta syksyllä 2021 Tapuliin valmistuneesta Lehto Areenasta tuli PuMan uusi valmennuskeskus. PuMan toiminta perustuu suuresti vapaaehtoistyöhön. Kaudella 2022–2023 PuMan naisten 1-joukkue pelaa naisten 1-sarjaa ja miesten 1-joukkue miesten 2-sarjaa. PuMan naisten 1-joukkue pelasi aikoinaan myös Naisten lentopallon Mestaruusliigassa.

Entisiä pelaajia ja valmentajia

Pelaajia 
Venla Hyttinen

Robert Seppänen

Niklas Seppänen

Toni Kankaanpää

Valmentajia 
Ismo Tuominen

Jyrki Nurminen

Virginie De Carne

Arto Hanni

Saavutukset 

 Suomen lentopalloliiton Sinettiseura (Tähtiseura-laatuohjelma 2018-) 1996, 2002, 2008, 2013, 2017
 Helsingin kaupungin vapaaehtoistyön tunnustus 2014
 Vuoden Helsinkiläinen urheiluseura 2019

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Seuran sivut

Suomalaiset lentopalloseurat
Taru Häyrinen

Taru-Leena Häyrinen (s. 10. lokakuuta 1988 Säynätsalo) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmentaa Lauri Palsa. Vuosina 2018–2021 hän edusti Mikkelin Kilpa-Veikkoja.

Häyrinen on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuissa hopeaa 3 000 metrin juoksussa 2021. Kalevan kisoissa hän on sjoittunut parhaimmillaan neljänneksi 5 000 metrillä 2020 ja 10 000 metrillä 2021. Maastojuooksun SM-kilpailuissa hän on ollut 10 kilometrillä neljäs 2020 ja 2021.

Henkilökohtaiset ennätykset 
 Ulkoradat

 Sisäradat

Lähteet 

Suomalaiset kestävyysjuoksijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Hollannin Grand Prix 2021

Hollannin Grand Prix 2021 (virallisesti Formula 1 Heineken Dutch Grand Prix 2021) oli Formula 1 -kauden  13. osakilpailu, joka ajettiin 5. syyskuuta Zandvoortin moottoriradalla Alankomaissa.

Zandvoortin rata teki paluun F1-sarjaan 36 vuoden tauon jälkeen, edellinen kilpailu siellä järjestettiin vuonna 1985.

Viikonlopun aikataulu ja sää

Tulokset

Aika-ajot

Kilpailu 

 George Russell keskeytti mutta ajoi yli 90 % kilpailupituudesta ja sai tuloksen.

Sijoitukset kilpailun jälkeen 

 Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.

Muuta 
Kimi Räikkönen ilmoitti ennen osakilpailuviikonlopun alkua lopettavansa F1-uransa kauden 2021 jälkeen.
Räikkönen korvattiin kesken osakilpailuviikonlopun testi- ja varakuljettaja Robert Kubicalla Räikkösen antaman positiivisen koronavirustestituloksen vuoksi.

Lähteet 

Hollannin Grand Prix
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2021