joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Nykäsen Matti (kappale)

Nykäsen Matti on huumoriyhtye Sleepy Sleepersin kappale vuonna 1988 ilmestyneeltä albumilta Turakaisten paratiisi. Kappale perustuu Miljoonasateen kappaleseen ”Lapsuuden sankarille”, jonka on säveltänyt Heikki Salo. Sanat on muutettu kertomaan tuolloin uransa huipulla olleesta mäkihyppääjä Matti Nykäsestä.

Timo Kotipelto (2006) ja Matti Nykänen (2008) ovat myöhemmin levyttäneet kappaleesta omat versionsa.

Sleepy Sleepersin versio 
Sleepy Sleepersin versio äänitettiin ja julkaistiin vuonna 1988. Kappaleen sovitti yhtye itse ja sanoittivat Mato Valtonen ja Sakke Järvenpää salanimillä M. Helminen ja S. Helminen. Kappale julkaistiin ”Olympia levy” -nimisenä 7" vinyylisinglenä, jonka b-puolella on Kari Väänäsen säveltämäksi, sanoittamaksi ja sovittamaksi merkitty kappale ”Pummilla Galgariin”.

”Nykäsen Matti” nousi Suomessa listoille helmikuussa 1988. Se ylsi singlelistan kärkeen ja jukebox-listalla seitsemänneksi.

Timo Kotipellon versio 
Stratovariuksen laulaja Timo Kotipelto esittää ”Lennä, Nykäsen Matti” -kappaleen Nykäsestä kertovassa vuoden 2006 elokuvassa Matti.

Matti Nykäsen versio 

Vuonna 1992 mäkihypystä laulu-uralle siirtynyt Matti Nykänen levytti itsestään kertovasta kappaleesta oman versionsa 2008.

Lähteet 

Matti Nykänen
Sleepy Sleepers
Vuoden 1988 kappaleet
Newton Aduaka

Newton I. Aduaka (s.  1966 Ogidi, Nigeria) on kansainvälistä tunnustusta saanut nigerialainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. 

Aduakan perhe muutti Lagosiin Biafran sodan lopussa. Vuonna 1985 Aduaka matkusi Englantiin opiskellakseen insinööritieteitä, mutta löysi elokuvan ja rupesi opiskelemaan Lontoon kansainvälisessä elokuvakoulussa (London International Film School), josta valmistui 1990. Vuonna 1997 hän perusti Granite Film Works -yrityksen. 

Hänen tunnetuimpiin ohjauksiinsa kuuluu Sierra Leonen sisällissodassa lapsisotilaana toiminutta lasta käsittelevä elokuva Ezra (2007), jonka Aduaka myös tuotti ja osittain käsikirjoitti vuosina 2005-2007. Elokuva palkittiin FESPACO:n Yennengan kultaisella oriilla (parhaan elokuvan palkinto). Ezra voitti lukuisia muitakin palkintoja.

Elokuvia 
 Voices Behind the Wall (lyhytelokuva; 1990)
 Carnival of Silence (lyhytelokuva; 1994)
 On the Edge (lyhytelokuva; 1998)
 Rage (2001)
 Funeral (2003)
 Aïcha (2004)
 (Paris la métisse) Sale nègre (2005)
 Ezra (2007) 
 Africanbeauties.com (2010)
 Essie (2010)
 One Man’s Show (2010)
 Katarina (2012)

Lähteet

Aiheesta muualla
Newton Aduaka  (ted.com)
 Michael Rowin (9.2.2008) REVIEW - Soldier Boy: Newton I. Aduaka's "Ezra" 
Frank Scheck (5.3.2008) Ezra (review)

Nigerialaiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Idström

Idström on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Annika Idström (1947–2011), suomalainen kirjailija, suomentaja ja dramaturgi, Cay Idströmin tytär, Tove Idströmin sisar
Cay Idström (1917–2005), suomalainen radiotoimittaja, Annika ja Tove Idströmin äiti
Tove Idström (1954–2019), suomalainen elokuva- ja televisiokäsikirjoittaja ja dramaturgi, Cay Idströmin tytär, Annika Idströmin sisar
Lieksan lento-onnettomuus 1939

Lieksan lento-onnettomuus tapahtui 5. kesäkuuta 1939 Lieksassa kun kellukkeilla varustettu Cessna C-145 Airmaster -matkustajalentokone OH-YNB syöksyi Pielisjärveen ollessaan palaamassa yleisölennätykseltä. Onnettomuudessa kuoli koneen ohjaaja ja matkustajina olleet kaksi aikuista ja kolme lasta.

Tehtailija ja maanviljelijä Yrjö Nissisen omistama lentokone oli palaamassa kello 12.30 yleisölennätykseltä kun se laskeutuessaan Lieksanjoen suulle menetti tasapainonsa sakaten loppukaarrossa ja syöksyi noin 50 metrin korkeudesta nokka edellä Pielisjärveen murskautuen lähes täysin ja upoten parin metrin syvyyteen. Onnettomuudessa saivat surmansa koneen ohjaaja ylikersantti Pentti Olavi Ruotanen (s. 1914) ja matkustajina olleet johtaja Antti Kettunen (s. 1897), piiriesimies A. Mikkonen (s. 1899) sekä Mikkosen lapset Anja Tuulikki (s. 1929), Tuomo Juhani (s. 1931) ja Hannu Olavi (s. 1935).

Koneen ohjauslaitteissa ja moottorissa ei havaittu onnettomuustutkinnassa vikoja eikä kone myöskään ollut ylikuormitettu. Onnettomuuden pääteltiin johtuneen ohjausvirheestä kun koneen nopeus pieneni loivassa kaarroksessa liikaa ja kone joutui syöksykierteeseen.

Onnettomuuskone oli saapunut Suomeen vastikään Yhdysvalloista ja sitä oli ollut tarkoitus käyttää muun muassa sairaskuljetuksiin, huvilennätyksiin ja tilapäisiin matkustajien kuljetuksiin. Nissinen oli hankkinut koneen uutena Karhumäen veljesten välityksellä jotka myös kokosivat koneen Keljossa ja asensivat siihen kellukkeet. Onnettomuudessa kuollut koneen ohjaaja Ruotanen oli Karhumäen oppilas ja sotilaslentäjä. Vakuutusyhtiö Fennia lunasti koneen hylyn jonka Karhumäen veljekset ostivat ja kunnostivat sitten antaen koneelle nimeksi Tähti. Kone myytiin Ruotsiin maaliskuussa 1945 ja siellä se sai tunnuksen SE-ANO. Kone tuhoutui onnettomuudessa Saivartuottarin alueella Ruotsissa 1949, joitakin sen osia on säilynyt Arlandan museokokoelmissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Onnettomuuskone (OH-YNB, Cessna C-145) on vedetty Lieksanjoen rantaan lento-onnettomuuden jälkeen, Pielisen museon kuvakokoelmat (Finna) 
 Lieksan lento-onnettomuudessa (5.6.1939) menehtyneiden hautajaissaattue on edennyt Siltakadulle, Anna Hiltusen valokuva. Pielisen museo, Leila Turusen kokoelma (Finna)
 OH-YNB:n asiakirjat digitoituna Kansallisarkistossa
 Onnettomuuden tiedot Aviation Safety Networkissa

Lento-onnettomuudet Suomessa
Vuoden 1939 lento-onnettomuudet
1930-luvun onnettomuudet Suomessa
Lieksa
Sumeliuksen palatsi

Sumeliuksen palatsi oli Tampereella Keskustorin läheisyydessä sijainnut kolmikerroksinen asuinrakennus, joka oli arkkitehti F. L. Caloniuksen suunnittelema. Talon rakennutti perheensä kodiksi kauppias Gustaf Oskar Sumelius. Koristeellinen, uusrenessanssityylinen kivitalo valmistui Tammerkosken rantaan, Hämeensillan kupeeseen vuonna 1889. Sen katuosoite oli Hämeenkatu 15. Naapuritontilla sijaitsi ennestään yksikerroksinen puutalo, johon Sumelius oli 1870-luvulla sijoittanut tukku- ja vähittäiskauppaliikkeensä. 

G. O. Sumeliuksella oli aikoinaan Tampereen suurimmat tulot, ja hänen yksityispalatsinsa edusti suomalaisittain harvinaisen ylellistä asumismuotoa. Sumeliuksen poika Gösta Sumelius rakennutti 1900-luvun vaihteessa viereisen puutalon tilalle uuden asuin- ja liikerakennuksen, Sumeliuksen talon, joka on olemassa edelleen. Sumeliuksen palatsi sen sijaan purettiin vuonna 1938. Sen paikalle tehtiin Bertel Strömmerin suunnittelema kuusikerroksinen Tempon talo, johon tuli kaupungin ensimmäinen tavaratalo.

Lähteet

Tampereen entiset rakennukset ja rakennelmat
F. L. Caloniuksen suunnittelemat rakennukset
Nalkala
Lahela

Lahela () on Tuusulan eteläosaan sijoittuva osin maaseutumainen, osin omakotialuemainen taajama. Lahelassa asui vuoden 2014 päättyessä 5 166 asukasta. Lahela rajautuu lännessä ja etelässä Tuusulan Ruotsinkylään, idässä Riihikallioon ja kunnan päätaajamaan Hyrylään sekä pohjoisessa Nahkelaan ja Vaunukankaaseen, joista viimeksi mainittu luetaan kuuluvaksi Lahelan suuralueeseen. Lahelasta löytyy K-Market ja vuonna 2021 valmistunut Alepa, mutta omaa koulua sillä ei ole, vaan lähimmät löytyvät Ruotsinkylästä, Riihikalliosta ja Vaunukankaalta.

Lahelassa pidettiin vuonna 1970 Suomen ensimmäiset asuntomessut.

Lähteet 

Tuusulan kylät
Pedro Calungsod

Pyhä Pedro Calungsod (myös Peter Calungsod; n. 1654 Ginatilan, Cebu, Filippiinit – 2. huhtikuuta 1672 Tomhom, Guam) oli filippiiniläinen katekeetta, lähestystyöntekijä, marttyyri ja nuorten ihmisten suojeluspyhimys. Calungsod oli taitava suntio ja katekismuksen opettaja, oli autuaan Diego Luis de San Vitoresin kumppani Mariaaneilla, jossa moni heidän työnsä ansiosta otti vastaan sakramentteja, erityisesti kasteen. Kaksi paikallista murhasi Calungsodin tämän yrittäessä puolustaa Luis de San Vitoresia ja hänen runneltu ruumiinsa heitettiin mereen. Paavi Johannes Paavali II julisti hänet kunnianarvoisaksi 27. tammikuuta 2000 ja autuaaksi 5. maaliskuuta 2000, paavi Benedictus XVI julisti hänet pyhimykseksi 21. lokakuuta 2012 ja hänen muistopäiväänsä vietetään 2. huhtikuuta.

Lähteet 

Filippiiniläiset henkirikosten uhrit
Kristityt marttyyrit
Pyhimykset
Lähetyssaarnaajat
Vuonna 1654 syntyneet
Vuonna 1672 kuolleet
Livno

Livno on kunta ja Kantoni 10:n pääkaupunki Bosnia-Hertsegovinan federaatiossa Bosnia-Hertsegovinassa. Livnon väkiluku oli noin 9 000 vuonna 2013.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Bosnia ja Hertsegovinan kaupungit
Macas

Macas on Morona-Santiagon maakunnan pääkaupunki kaakkoisessa Ecuadorissa. Kaupungissa on 23 687 asukasta. Korkein kohta kohoaa 1 270 metrin korkeuteen.

Historia 
Kaupunki on luultavasti nimetty Macas-intiaanien mukaan. Vuonna 1929 siitä tuli Morona-Santiagon pääkaupunki.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin kaupungit
Virpi Vairinen

Virpi Vairinen (s. 1986) on suomalainen runoilija ja kirjallisuudentutkija. Häneltä on ilmestynyt neljä runoteosta.

Vairinen on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän valmistelee väitöskirjaa Don DeLillon tuotannosta Turun yliopistossa. Vairinen toimi runoussivusto Nokturnon päätoimittajana vuosina 2016-2021. Hän on ollut mukana Kolera-kollektiivissa ja toisena päätoimittajana vuoden 2017 Nuori Voima -lehden runousnumerossa. Hän on tehnyt myös useita yhteisteoksia eri alojen taiteilijoiden kanssa.

Vairisen esikoisteos Kuten avata äkisti oli Tanssiva karhu -palkintoehdokkaana 2016. Toinen teos Ilmanala oli Toisinkoinen-palkintoehdokkaana vuonna 2019. Neljäs runokokoelma Kaikki tapahtuu niin paljon oli Tanssiva karhu -ehdokas 2021.

Vairinen asuu Turussa. Hänen puolisonsa oli edesmennyt runoilija Marko Niemi.

Julkaisut 
 Kuten avata äkisti. Kolera, 2015.
 Ilmanala. Kolera, 2017.
 Maisemia joihin pelot sopivat. Poesiavihkot #15. Poesia, 2018.
 Kaikki tapahtuu niin paljon. Poesia, 2020

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virpi Vairisen verkkosivut
 Vairinen Poesian verkkosivuilla

Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Balochistanin konflikti

Balochistanin konflikti on baluchinationalistien, Pakistanin ja Iranin välinen konflikti Balochitanin alueella. Balochistanin alueeseen kuuluu Balochistanin provinssi Pakistanissa, Sīstān ja Balūchestānin provinssi Iranissa ja Balochistanin alue Afganistanissa. Alueella on paljon luonnonvaroja mutta se on Pakistanin vähiten kehittynein alue. Balochien aseistautuneet organisaatiot vaativat alueelle autonomiaa ja oikeutta hallita sen luonnonvaroja.

Vaikka konflikti on vielä meneillään, se on heikentynyt. Baluchinationalistit ovat suostuneet joihinkin valtion sovintotarjouksiin ja harkinneet aseista luopumista. Huhtikuussa 2016 14 komentajaa ja 144 taistelijaa antautui sovinnon jälkeen. 600 taistelijaa kuoli ja 1 025 antautui elokuussa samana vuonna. Huhtikuussa 2017 500 baluchikapinallista antautui.

Baluchiseparatistien mielestä Balochistan on syrjäytyneempi ja köyhempi kuin muu Pakistan. Balochistanin vapautusarmeija, jota Pakistan ja Iso-Britannia pitävät terroristijärjestönä on tunnetuin baluchien separatistiorganisaatio. Vuodesta 2000 lähtien se on suorittanut useita hyökkäyksiä Pakistanin armeijaa, poliisia ja siviilejä vastaan. Vuonna 2005 baluchit aloittivat kapinan Irania vastaan. Ihmisoikeusaktivistit ovat syyttäneet Pakistanin hallitusta ja separatistijoukkoja ihmisoikeusrikkomuksista.

The News Internationalin tekemän gallupin tuloksista kävi ilmi että suurin osa Balochistanin asukkaista ei kannata Balochistanin itsenäistymistä. 37% väestöstä kannattaa Balochistanin itsenäisyyttä ja 67% kannattaa laajempaa autonomiaa.

Konfliktit
Pakistanin historia
Iranin historia
Kolera (kirjankustantamo)

Kolera-kollektiivi oli turkulainen Susinukke Kosolan perustama kollektiivi, joka julkaisi runoutta ja anarkismia käsittelevää kirjallisuutta vuosina 2012–2018.

Julkaistut teokset

Runous ja proosa 

 Jere Vartiainen: Minuus | miinus (2018)
 Saara Metsäranta: Meitä vasten hukkuneet (2018)
 Ville-Juhani Sutinen: Matrjoshka 13 (2017)
 Virpi Vairinen: Ilmanala (2017)
 Niina Oisalo: Valaan silmä, pilvien hai (2017)
 Jarkko Jokinen: Ajatukseni olisivat kaivanneet ripauksen ruususuolaa (2017)
 Marko J. Niemi: Kuristus (2017)
 Aura Nurmi: Villieläimiä (2016)
 Eija Tammisto: Naisen todistuksen mukaan ketään ei saa tuomita (2016)
 Rita Dahl: Liikennevaloja eksyneille (2015)
 Virpi Vairinen: Kuten avata äkisti (2015)
 Kalle Talonen: Seiniin kirjoitetut (2015)
 Piia Susiluoto: Liljalla varpusen vatsa (2015)
 Juha Väisänen: Ravintokahleet (2015)
 Torasäkeet-antologia (toim. Susinukke Kosola) (2015)
 Susinukke Kosola: Tik (2014)

Tieto- ja muu kirjallisuus 

 Näkymätön komitea: Tuleva kapina (käännös) (2016)
 Anarkistia työväenlauluja (toim. Nikola Kurkilahti) (2016)
 Henri Sulku: Kotini on linnani (Kolera & Aseistakieltäytyjäliitto) (2015)
 Nicolas Walter: Anarkismist (käännös) (2014)
 Jouko Kämäräinen ja Sakari Laurila: Kanarialintu kaivoksessa (2014)

Aiheesta muualla 

 https://www.kolera-kollektiivi.fi/

Suomalaiset kirjankustantamot
Rikard Grönborg

Rikard Grönborg (s. 8. kesäkuuta 1968 Huddinge, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkovalmentaja sekä uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja.

Peliura 
Grönborg pelasi vuosina 1986–1989 Huddinge IK:ssa Ruotsin 1. divisioonassa. Hän pelasi NCAA:ssa kaudet 1989–1992. Kaudeksi 1992–1993 hänellä oli sopimus SHL:n (silloisen Elitserienin) Rögle BK:n kanssa, mutta Grönberg pelasi kuitenkin koko sen kauden lainalla Tyringe SoSS:in riveissä alemmalla sarjatasolla. Pelaajaura päättyi vuonna 1994.

Valmentajaura 
Grönborg on valmentanut Ruotsin maajoukkuetta MM-kisoissa 2017 ja 2018. Hän valmensi molempina vuosina joukkueensa kullalle. Lisäksi Grönborg on valmentanut Ruotsin U-20-ikäluokkaa.

Lähteet 

Ruotsalaiset jääkiekkoilijat
Ruotsalaiset jääkiekkovalmentajat
FIFA 19

FIFA 19 on EA Canadan kehittämä ja EA Sportsin julkaisema FIFA-videopelisarjan kahdeskymmeneskuudes osa. Se julkaistiin 28. syyskuuta 2018 Microsoft Windowsille, Playstation 3:lle, Playstation 4:lle, Xbox 360:lle, Xbox onelle ja Nintendo Switchille. Pelin kansikuvassa esintyy Cristiano Ronaldo.

Lähteet 

Vuoden 2018 videopelit
FIFA-pelit
Windows-pelit
Nintendo Switch -pelit
PlayStation 3 -pelit
PlayStation 4 -pelit
Xbox 360 -pelit
Xbox One -pelit
Farmi

Farmi tarkoittaa yleensä maatilaa.

Televisio-ohjelmat 
Farmi on myös kolmen Suomessa esitetyn televisio-ohjelman nimi:

 Farmi, suomalainen makasiinityyppinen nuortenohjelma TV2:ssa vuosina 2004–2007
 Farmi, suomalainen tositelevisiosarja, jonka ainoa tuotantokausi esitettiin Nelosella vuoden 2014 keväällä
 Farmi Suomi, suomalainen tositelevisiosarja, joka esitettiin Nelosella keväällä 2020.
Steve Eisman

Steve Eisman (s. 8. heinäkuuta 1962) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja sijoittaja, joka tuli tunnetuksi kun hän myi lyhyeksi CDO-johdannaisia vuosien 2007–2008 asuntokuplassa ja rikastui sillä. Eisman on Neuberger Bermanin toimitusjohtaja ja sijoitusportfolion johtaja. Eisman on kampanjoinut voittoa tavoittelevia korkeakouluja vastaan.

Näkemyksiä 
Steve Eismanin mukaan setelirahoitus epäonnistui totaalisesti vastauksena finanssikriisiin 2008. Eismanin mukaan setelirahoitus ei kiihdyttänyt talouskasvua, vaan se aiheutti vain osakekurssien nousun pörssissä. Eisman kutsuu setelirahoitusta ”rahapolitiikaksi rikkaille ihmisille”.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Yhdysvaltalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1962 syntyneet
Bill Gross

Bill Gross (s. 13. huhtikuuta 1944) on yhdysvaltalainen sijoittaja, joka on ollut yksi PIMCOn (Pacific Investment Management Company) perustajista ja PIMCOn Total Return Fundin salkunhoitaja. Bill Grossilla on Aspergerin syndrooma.

Näkemyksiä
Vuonna 2016 Gross esitti helikopterirahaa kannattavan mielipiteen.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset yritysjohtajat
Autismin kirjon henkilöt
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Helmi Helminen-Nordberg

Helmi Kaarina Helminen-Nordberg, o.s. Helminen (25. toukokuuta 1905 Tampere – 1. toukokuuta 1976 Helsinki) oli Helsingin kaupunginmuseon johtaja ja etnografiaan ja kulttuurihistoriaan suuntautunut historioitsija.

Henkilöhistoria
Helminen-Nordbergin vanhemmat olivat ylikonduktööri Karl Teodor Helminen ja Tekla Lehtinen ja puoliso vuodesta 1963 agronomi Ilmari Nordberg. Helminen-Nordberg tuli ylioppilaaksi 1924 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1928. Hän opiskeli myös Turun, Tarton ja Budapestin yliopistoissa ja teki useita opintomatkoja Skandinaviaan ja Euroopan maihin. Sanakirjasäätiön stipendiaattina hän työskenteli Suomessa ja Ruotsissa 1927–1933 ja Kansallismuseon kansatieteellisen osaston kansatieteellisen biografian toimittajana 1935–1945. Oltuaan Helsingin kaupunginmuseon amanuenssi 1946–1947 hänestä tuli museon ensimmäinen päätoiminen johtaja vuonna 1948, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1971. Hän paitsi julkaisi tutkimuksia ja tietokirjoja, myös käänsi teoksia unkarista suomen kielelle. Jatkosodan aikana Helminen-Nordberg keräsi perinnettä useissa paikoissa Itä-Karjalassa, kuten Repola, Rukajärvi, Porajärvi, Vieljärvi ja Tulemajärvi. Hän myös toimitti karjalan kielen sanakirjan kokoelmiin yli tuhat sanalippua.

Julkaisuja
 Syysjuhlat, 1929
 Kansatietouden harrastajan huomioita Virosta, 1930 (eripainos: Virittäjä, n:o 1, 1930)
 Hartolan talkoista, 1932
 Kansanomainen ajanlasku ja vuotuisjuhlat, 1933 (eripainos: Suomen kulttuurihistoria 1, ss. 245-279)
 Kaakko-Junno, Kalaniemen maajumala, 1935 (eripainos: Kotiseudusta, ss. 84-87)
 Perhe- ja vuotuisjuhlat, 1949
 Helsingin kaupungin museon opas, 1952 
 Juho Paananen 1854–1936, 1952 (eripainos: Suomen talonpoikia Lallista Kallioon, ss. 558-567)
 Helsingin kaupungin museo: kokoelmien esittely, 1956
 Kuvia kokoelmista, 1960 (valokuvat Constantin Grünberg)
 Tuomarinkylän kartano ja museo, 1962
 Suur-Jämsän historia: 3, 1963, Esko Aaltonen, Eero Matinolli, Helmi Helminen-Nordberg, Yrjö Blomstedt

Suomennoksia
 Uusi kartanonherra, 1935, Mór Jókai, suom. Helmi Helminen
 Mustajoki, 1937, János Kodolányi, suom. Helmi Helminen
 Tuntematon maa, 1937, kirj. György Jánosi, kuv. János Nemes Török, suom. Helmi Helminen
 Tyttikirja, 1938, toim. Mária Baloghy, suom. Helmi Helminen
 Kuka on se oikea?, 1938, Lola Réz Kosáry, suom. Helmi Helminen

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kulttuurien museo: Kaukaa haettua, Helmi-Helminen-Nordberg

 Suomalaiset museonjohtajat
 Suomalaiset historioitsijat
 Suomalaiset tietokirjailijat
 Suomentajat
 Vuonna 1905 syntyneet
 Vuonna 1976 kuolleet
Mutsi (televisiosarja)

Mutsi (engl. Mom) on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jonka esittäminen alkoi CBS-televisiokanavalla 23. syyskuuta 2013. Sarjan kuudes tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 27. syyskuuta 2018. Helmikuussa 2019 ilmoitettiin sarjan jatkamisesta kahdella tuotantokaudella. Suomessa sarjaa on esitetty Sub-televisiokanavalla sekä Avalla.

Mutsi kertoo päihdeongelmista kärsineestä kahden lapsen yksinhuoltajaäidistä Christy Plunkettista (Anna Faris), joka on päättänyt laittaa elämänsä järjestykseen, elää päihteetöntä elämää ja olla parempi äiti. Sarjan alussa  Christy kohtaa vuosien tauon jälkeen myös päihdeongelmaisen äitinsä Bonnien (Allison Janney), jonka kanssa välit ovat olleet poikki.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 
 

Tilannekomediat
Yhdysvaltalaiset komediasarjat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
CBS:n televisio-ohjelmat
Konsta Saajanto

Konsta Joonas Aleksi Saajanto (5. kesäkuuta 1997 Oulu), tunnettu käyttäjänimellään HurHur, on alun perin oululainen tubettaja, jolla on 260 000 tilaajaa Youtubessa. Hänen kanavansa on yksi Suomen katsotuimmista. Yhteensä hänen videoitaan on katsottu yli 70 miljoonaa kertaa. Fanikuntaan kuuluu runsaasti teini-ikäisiä. Saajannolla on myös oma vaatemerkki nimeltään "kek." Hän on toimitusjohtajana omistamassaan Kekked Oy:ssä. Hänet tunnetaan myös kanavalta Iha Just Imus, jolle hän lataa videoita yhdessä Olli Litmasen kanssa.

Ura 
Saa­jan­to aloit­ti tu­bet­ta­mi­sen vi­de­oi­mal­la tai­ka­temp­pu­ja van­hal­le Tai­ku­ri Kon­de -ka­na­val­leen. Myö­hem­min hän kiin­nos­tui pe­li­vi­de­ois­ta ja pe­rus­ti vi­de­oi­ta var­ten uu­den HurHurGa­mes-ka­na­van. Ka­na­van sisällön muututtua Saajanto vaihtoi kanavan nimeksi HurHur. Hänen kanavansa suosio kasvoi nopeasti vuonna 2016, kun hän latasi kanavalleen Illuminati-videoita, joissa hän parodioi salaliittoteorioita. Kanavan kasvua kiihdyttivät myöhemmin useat muutkin sarjat. Esimerkiksi nuorille suunnattu uutisohjelma SOS, sekä VKKV (Viimeksi Käskin Kuvaamaan Videon) jossa Saajanto reagoi seuraajiensa lähettämiin videoihin.

Nykyisin Saajanto tekee lähinnä humoristisia videoita. Suosituimmilla videoilla, kuten Joululaulu, Fortnite Biisi ja Pidä pääsi 24h on yli miljoona katselukertaa.

Syyskuussa 2019 Saajanto perusti uuden YouTube-kanavan Olli Litmasen kanssa käyttäjänimellä Iha Just Imus. Kanava keräsi kolmessa kuukaudessa yli 100 000 tilaajaa.

Palkinnot ja ehdokkuudet 

Hänen työnsä palkittiin Tubecon-tapahtumassa vuonna 2018 vuoden komediavideo -palkinnolla ja 2019 vuoden kaupallinen yhteistyövideo -palkinnolla, sekä Creator Awards Finland -gaalassa Vuoden viihdekanava -palkinnolla. Lisäksi hän on ollut kahdesti ehdokkaana YLEn järjestämässä Shortland -videokilpailussa.

YouTube julkaisi listan vuoden trendaavimmista musiikkivideoista vuoden 2019 lopussa, jossa 5. sijalla oli Saajannon ♪ NikojaSanttu Diss Track - HurHur ft. MiskaMH.

Liikenneturvan kanssa yhteistyössä tehty musiikkivideo ♪ Pidä pääsi 24h - HurHur ft. NikojaSanttu keräsi vuodessa yli miljoona näyttökertaa, sekä palkittiin vuoden kaupallisena yhteistyönä.

Musiikkiura 
Saajanto on julkaissut paljon huumoripitoista musiikkia omalle Youtube-kanavalleen, sekä albumin Bägillinen Bägereitä vuonna 2019, joka koostuu enimmäkseen YouTubeen julkaistujen kappaleiden remasteroiduista versioista.

Lisäksi Saajanto kuuluu EQUO-nimiseen ruotsinkieliseen poikabändiin, johon Saajannon lisäksi kuuluvat Simo Judin, Buliel ja Gudomsligh€t. Yhtye on julkaissut neljä kappaletta: Jättebra, Tänker På Dig, Jag Talar Inte Svenska ja Rannalle. Hän on julkaissut myös artistinimellä Hur kappaleen Kiihdytän kai.

Lähteet 
 https://www.youtube.com/user/hurhurgames
 https://open.spotify.com/album/6lbY4i9SfiMFzdGPOdiWON
 https://tubecon.fi/video-awards/

Viitteet 

Suomalaiset tubettajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Keski-Uusimaa (lehti)

Keski-Uusimaa on vuonna 1918 perustettu sanomalehti. Keski-Uusimaan toimitus on Tuusulassa ja lehti ilmestyy Keravalla, Järvenpäässä ja Tuusulassa. Lehden levikki vuonna 2017 oli 13 276 kappaletta. Keski-Uusimaa -lehteä julkaisee Etelä-Suomen Media.

Keski-Uusimaan julkaisema ilmaisjakelulehti on nimeltään Viikkouutiset.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Keski-Uusimaa saa palkitun päätoimittajan 

Suomalaiset sanomalehdet
Kustaa Helleranta

Kustaa Johannes Helleranta, vuoteen 1956 Brander (27. toukokuuta 1896 Orivesi – 28. joulukuuta 1965) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut teollisuusneuvos ja kenkätehtailija. 

Helleranta perusti Tampereelle vuonna 1919 Kenkätehdas K. Brander Oy:n jonka työntekijämäärä oli 10 vuoden kuluttua noin 200.  Branderin kenkätehdas erikoistui 1930-luvulla naisten kenkien valmistamiseen ja se oli pitkään Aaltosen Kenkätehdas Oy:n merkittävin kotimainen kilpailija. Vuonna 1954 Branderin tehdas työllisti noin 400 työntekijää. Tehdas joutui lopettamaan toimintansa 1960-luvulla halvempien ulkomaisten tuontikenkien vallatessa markkinoita.

Branderin kenkätehtaan kuusikerroksinen tehdasrakennus sijaitsi Tammelan kaupunginosassa osoitteessa Tammelen puistokatu 14. Punatiilisen tehtaan suunnitteli arkkitehti Bertel Strömmer vuonna 1919. Rakennus on nykyisin opiskelija-asuntolana. 

Teollisuusneuvoksen arvonimen tehtailija, oman alansa yhteistyöhön aktiivisesti osallistunut Helleranta sai vuonna 1950.

Lähteet 

Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1896 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet
David Smith (kuvanveistäjä)

Roland David Smith (9. maaliskuuta 1906 Decatur – 23. toukokuuta 1965 South Shaftsbury) oli yhdysvaltalainen kuvanveistäjä. Hän edusti tyylilajiltaan abstraktia ekspressionismia.

Elämänvaiheet 
Smith syntyi Indianan osavaltiossa, Yhdysvalloissa vuonna 1906. Vuonna 1921 hän muutti Ohioon. Hän asui siellä vuoteen 1926, kunnes muutti New Yorkiin. Hän tapasi Dorothy Dehnerin, joka oli kuvanveistäjä myös. Smith oli hänen kanssaan naimisissa vuodet 1927–1952.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset kuvanveistäjät
Vuonna 1906 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet
Xiaomi Mi Max 3

Xiaomi Mi Max 3 on Xiaomin 19. heinäkuuta 2018 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 8.1 (Oreo) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

Tekniset tiedot

Muotoilu
Xiaomi Mi Max 3 -älypuhelimessa on 6,9-tuumainen näyttö Full HD+ -resoluutiolla.

Fyysiset osat
Laitteesta löytyy 1,8 gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 4 gigatavua RAM-muistia ja 64 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 256 gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia
Laitteessa on kaksi 12 megapikselin takakameraa. Etukameran tarkkuus on puolestaan 8 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps.

Ohjelmisto 
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 8.1 (Oreo) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

Lähteet 
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Mi-Max-3_id10789

Xiaomin matkapuhelimet
Android-pohjaiset laitteet
Vuoden 2018 matkapuhelimet
Michele Lee

Michele Lee (s. 24. kesäkuuta 1942 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja, tanssija, tuottaja ja ohjaaja. Hän oli vuonna 1982 ehdolla Parhaan naispääosan Primetime Emmy -palkintoon roolistaan Knots Landing -saippuaoopperassa.
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Batman and Harley Quinn

Batman and Harley Quinn on vuonna 2017 julkaistu Warner Bros. Animationin tuottama animaatioelokuva, joka perustuu DC Comicsin supersankari Batmaniin. Elokuvan ohjasi Sam Liu ja käsikirjoittivat Bruce Timm sekä Jim Krieg. Timmin mukaan Batman and Harley Quinn kirjoitettiin sopivaksi DC:n animaatiouniversumin maailmaan, mutta hän pitää elokuvaa silti oma itsenäisenä teoksenaan.

Juoni 
Mykkymuratti ja Floronic Man aikovat muuttaa kaikki maapallon elävät olennot kasvihybrideiksi, lopettaakseen ihmisiä kohtelemasta luontoa vääriin. Estääkseen tämän, Batman ja Nightwing joutuvat liittoutumaan Muratin parhaan ystävän, Harley Quinnin kanssa.

Ääninäyttelijät 

Suoraan videolle julkaistut elokuvat
Vuoden 2017 yhdysvaltalaiset elokuvat
Batman-elokuvat
Ervamaa

Ervamaa on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Erkki Ervamaa (1915–1962), pastori, opettaja ja Akateemisen Karjala-Seuran aktivisti
Ilmari Ervamaa (ent. Ervast) (1891–1973), asianajaja ja Kemin pormestari 1924–1961
Tomi Ervamaa (1964–2007), sanomalehtitoimittaja
Ramón Ferreyros

Ramón Ferreyros on perulainen aktiiviuransa päättänyt ralliautoilija. Urallaan hän osallistui 27 MM-ralliin saamatta niissä kuitenkaan ensimmäistäkään MM-pistettä. Sen lisäksi kilpaili aktiivisesti Etelä- ja Väli-Amerikan CODASUR-mestaruussarjassa. Ferreyros voitti CODASUR-mestaruuden vuonna 2004 yhdessä argentiinalaisen kartanlukijansa Ruben Garcian kanssa. Vuonna 2005 hän voitti CODASUR-sarjan tuotantoautojen luokan mestaruuden. Hän kilpaili myös satunnaisesti useissa eurooppalaisissa mestaruussarjoissa, joista parhaana saavutuksena oli Espanjan sorarallisarjan neljäs sija vuonna 2012. Vuosina 2006 ja 2008 hän ajoi Chilen kansallisen sarjan N3-luokan mestariksi.

Lähteet 

Perulaiset ralliautoilijat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Gustavo Trelles

Gustavo Trelles (s. 15. marraskuuta 1954) on aktiiviuransa päättänyt uruguaylainen ralliautoilija, joka kilpaili lähes yksinomaan N-ryhmän tuotantoautojen PWRC-sarjassa voittaen sarjan mestaruuden neljästi peräkkäin vuosina 1996–1999. Sen lisäksi hän voitti Espanjan sorarallimestaruuden kolmasti vuosina 1988, 1990 ja 1992. Etelä- ja Väli-Amerikan CODASUR-rallisarjassa Trelles voitti B-ryhmän mestaruuden vuonna 1981.

Urallaan Trelles osallistui 101 MM-osakilpailuun, joista parhaaksi saavutukseksi jäi yleiskilpailun kolmas sija vuoden 1992 Argentiinan rallissa. PWRC-sarjassa Trelles saavutti 84 ajamassaan kilpailussa 23 voittoa ja 49 palkintopallisijaa. Viimeinen voitto tuli Korsikan rallista vuonna 2001.

Lähteet 

Uruguaylaiset ralliautoilijat
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Santo Domingo (Ecuador)

Santo Domingo de los Colorados, yleensä lyhyesti vain Santo Domingo on Ecuadorin Santo Domingo de los Tsáchilas -provinssin pääkaupunki. Se on Ecuadorin neljänneksi suurin, vuonna 2010 asukkaita oli yli 270 000.

Kaupungissa toimii Ecuadorin keskusyliopiston sivutoimipiste. 

Santo Domingo de los Colorados mainitaan jo Pedro Vicente Maldonadon kartassa vuodelta 1750. Se sai nimensä "Domingo" dominikaanimunkeilta, ja "Colorados" eli värjätyt, viittaa paikallisten asukkaiden tapaan värjätä tukkansa punaiseksi. Vuonna 1861 Santo Domingo de los Coloradosista tuli Quiton maaseutuseurakunta. Sen hallinnollinen asema on muuttunut sen jälkeen monta kertaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin kaupungit
Maximilian Reinelt

Maximilian Josef Reinelt (24. elokuuta 1988 Ulm, Länsi-Saksa – 9. helmikuuta 2019 Sankt Moritz, Sveitsi) oli saksalainen soutaja, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari, joka kilpaili kahdeksikoissa.

Reinelt voitti kahdeksikoissa olympiakultaa Lontoossa 2012 ja olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016. Hän voitti lisäksi maailmanmestaruuksia, MM-hopeamitaleita ja Euroopan mestaruuksia. Reinelt kuoli 30-vuotiaana lysähdettyään hiihtoladulle Sveitsissä 10. helmikuuta 2019.

Lähteet 

 Profiili deutschlandachters.de 
 Profiili wordrowing.com 
 Maximilian Reinelt Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet 

Saksalaiset soutajat
Saksalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1988 syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet
Jääkarhu soitti kerran Afrikkaan

Jääkarhu soitti kerran Afrikkaan on Ismo Virtasen ja Mariko Härkösen tekemä lyhytelokuva, joka on valmistettu vuonna 1997. Elokuvan juoni on seuraavanlainen: Grönlannissa asuva Jääkarhu soittaa Gorillalle Afrikkaan ja he sopivat vaihtokaupasta jossa Gorilla saa iglun ja Jääkarhu vastalahjaksi banaaneja. Postilaitos ottaa huolekseen tavaroiden kuljetuksen, mutta ennen kuin paketit ovat perillä on matkalla ehtinyt tapahtua kaikenlaista. Elokuva on esitetty televisiossa muutamia kertoja.

Elokuvan tekijät 
 Ohjaus: Ismo Virtanen
 Käsikirjoitus: Ismo Virtanen
 Kuvaus: Tero Makkonen
 Äänisuunnittelu: Kepa Lehtinen ja Pasi Peni
 Leikkaus: Samu Heikkilä
 Animaatio: Mariko Härkönen ja Ismo Virtanen
 Lavastus: Iri Leino, Ismo Virtanen ja Salla Leino
 Musiikki: Ismo Virtanen (Konginkankaan kantri)
 Miksaus: Peter Nordström
 Musiikin äänitys: Jari Tikkanen (Blueveljet Studios)
 Nuket: Ismo Virtanen, Mariko Härkönen ja Iri Leino
 Dramaturgi: Mariko Härkönen
 Agentti: Marko Äijö
 Avustajat: Jyri Hakala ja Olli-Pekka Särkkä
 Still-kuvat: Jari Härkönen ja Tero Makkonen
 Musiikin tuotanto: Aki Vilkamaa
 Muusikot: Olli Laakso (kitara), Marko Länsiö (kitara), Rane Rautiainen (laulu), Olli-Pekka Särkkä (basso), Aki Vilkamaa (taustalaulu), Ismo Virtanen (syntetisaattorit) ja Janne Yli-Jaskari (perkussiot)
 Tuottaja: Mariko Härkönen

Suomalaiset lyhytelokuvat
Vuoden 1997 suomalaiset elokuvat
G59 Records

G59 Records on yhdysvaltalainen hip hop -musiikkiin keskittyvä levy-yhtiö. Levy-yhtiön perustivat Ruby da Cherry, $crim, Ramirez, 7th Ward Navigator ja Tenshi D00M. G59 Recordsin artisteihin kuuluu muun muassa $uicideboy$, Ramirez, Germ.

Lähteet 
https://rateyourmusic.com/label/g_59_record_
G59 Recordsin Twitter tili
G59 Recordsin viralliset sivut

Yhdysvaltalaiset levy-yhtiöt
Sankarteos

Sankarteos (myös Sankarintyö) on Aleksis Kiven näytelmä. Sen käsikirjoitus on kadonnut. Kiven kirjeenvaihdosta ilmenee, että Sankarteos valmistui samoihin aikoihin kuin Lea ja Leo ja Liina, eli 1860-luvun lopulla. Kivi oli kirjoittanut syyskuussa 1867 Kaarlo Bergbomille kolmesta pienestä teoksesta, jotka hänellä on valmiina. Lea julkaistiin 1869, Leo ja Liina julkaistiin Kiven kuoleman jälkeen 1878.

Sankarteoksesta on säilynyt arvio, joka on päivätty 6. lokakuuta 1868. Arvion mukaan teos kuvaa kiitettävästi Suomen kansaa, mutta taiteellisesti se jää puolitiehen. Arvostelusta on päätelty Sankarteoksen olleen rakkausnäytelmä, jossa isän ja tyttären sukset menevät ristiin. Se muistuttaa siis Karkureita, Leaa ja Selman juonia. Näytelmässä on Heribert-niminen paroni, arvatenkin kilpakosijana, kuten Karkurien katala Niilo, joka häviää kaksinkamppailun ja ampuu voittajansa. Sankarteos lienee suunniteltu esitettäväksi helposti omaksuttavana seuranäytelmänä.

Sankarteos vastasi 1860-luvulla lisääntyneeseen suomenkielisten näytelmien kysyntään. Kivi itse arveli Sankarteoksen sopivan myös maaseudulla näyteltäväksi, sillä sen kaikki roolit ovat kevyitä.

Kiven näytelmiä muokannut Bergbom korjaili myös Sankarteosta, ja Kivi hyväksyi Bergbomin tekemät muutokset.

Sankarteoksen ohella Kiven näytelmistä ovat kadonneet Maisteri Virokannus ja Aino. Ainosta on säilynyt ainoastaan tieto, että se voitti 25 ruplan palkinnon ylioppilaiden näytelmäkilpailussa 1860-luvun alussa. Maisteri Virokannus puolestaan oli runoelma, jota Kivi työsti vuonna 1857.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Suomalaisen Kirjallisuuden Seura : Kiven elämä ja tuotanto
Aleksis Kivi : kansalliskirjailija : Kiven teokset: Sankarteos (Sankarintyö) 
Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura : Historia
Finna: Löytyykö Maisteri Virokannus 

77.1 Teatteritaide
Aleksis Kiven näytelmät
Nikola Erceg

Nikola Erceg (s. 9. maaliskuuta 1984) on serbialainen futsalpelaaja, joka pelaa kaudella 2019-2020 Ruotsin pääsarjassa, Örebro FC:n riveissä. Erceg on aiemmin edustanut Futsal-liigassa pelaavaa Sievi FS:ää. Erceg on voittanut Sievin kanssa kolme perättäistä Futsal-liigan mestaruutta (2015, 2016 ja 2017). Kauden 2016 - 2017 päätteeksi Erceg valittiin Kauden Futsalpelaajaksi . Erceg siirtyi syksyllä 2019 Örebrohon, jossa pelaavat myös suomalaiset Lari Honkanen, Taneli Kohonen ja jota valmentaa Jani Paananen.  

Ennen siirtymistään Sieviin kaudeksi 2012 Erceg pelasi futsalia Drina Gorazdessa Bosnia-Herzegovinassa. Erceg pelaa myös jalkapalloa. hän on keskikenttäpelaaja. Kaudella 2018 hän edusti Närpes Kraftia, joka pelaa kakkosessa. Aiemmin urallaan hän on pelannut Kakkosta myös FC YPA:n, PS Kemin, Kajaanin Hakan ja TP-47:n riveissä .

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Nikola Erceg Palloliiton sivuilla
 Nikola Erceg Transfermarks-sivuilla (jalkapallouran tilastot)
Nicola Erceg kooste Youtubessa 

Futsalpelaajat
Serbialaiset jalkapalloilijat
Piklas

Piklas Oy on suomalainen ikkuna- ja ulko-ovivalmistaja, joka toimii Pyhännällä Pohjois-Pohjanmaalla. Piklas valmistaa puualumiini-ikkunoita ja ulko-ovia, joiden kuluttajamyynti tapahtuu yrityksen oman verkkokaupan ja asennuspalvelua tarjoavan PiklasKumppani-verkoston kautta. Piklaksen verkkokaupasta voi tilata ikkunat ja ulko-ovet myös asennettuna. Piklas valmistaa ikkunoita myös talotehtaille. 

Tuotantokapasiteetti on noin 120 000 ikkunaa ja ovea vuodessa.

Tuotteet 
Piklas valmistaa mittatilaustyönä eri arkkitehtuurityyleihin sopivia kiinteitä ja sisään avautuvia puualumiini-ikkunoita sekä ulko-ovia. Piklas-ulko-ovien materiaalina on joko massiivipuu tai HDF-puukuitulevy. Kaikista ovimalleista on yhteensopiva ovisarja, joka kattaa talon eri sisäänkäynnit: terassiovet, levikkeet, parvekeovet, umpiovet ja pariovet samalla ulkoasulla. Massiivipuisia ulko-ovia valmistetaan samoilla Piklas-suositusväreillä kuin ikkunoita. Kaikilla Piklas-ikkunoilla ja ulko-ovilla on Avainlippu-tunnus. 

Piklas-ikkunoiden sisäpintoihin ja HDF-ulko-oviin on yli 200 värivaihtoehtoa. Monipuolinen värivalikoima ja värien käytön edistäminen ovat tunnusomaista Piklaksen valmistamille tuotteille. 

Piklaksen verkkokaupasta voi tilata ikkunat ja ulko-ovet asennettuna, avaimet käteen periaatteella. Tilaaja näkee myös asennuksen hinnan eriteltynä tilausta tehdessään.

Historia ja omistus 
Piklas-ikkunoita on valmistettu 1970-luvun alusta Pyhännän Rakennustuote Oy:n osana. Vuoden 2005 lopulla ikkunateollisuus eriytettiin omaksi osakeyhtiöksi. 

Vuonna 2014 Piklas investoi ulko-ovitehtaaseen ja oman ulko-ovimalliston valmistus Pyhännällä käynnistyi vuonna 2015. Digitalisaatioon voimakkaasti panostava Piklas Oy avasi ikkuna- ja oviverkkokaupan vuonna 2014. Verkkokaupalle on myönnetty Design from Finland -tunnustus. 

Piklas Oy kuuluu mekaaniseen puunjalostamiseen erikoistuneeseen PRT-Forest-konserniin, jonka omistaa Sydänmetsän perhe. Konsernin liikevaihto vuonna 2017 oli 34 miljoonaa euroa ja sen tytäryhtiöitä ovat Piklaksen lisäksi muun muassa hirsitaloja valmistava Kontiotuote Oy, Suomen neljänneksi suurin talotoimittaja Jukkatalo Oy, puutaloja valmistava Lappli-Talot Oy ja Pyhännän Rakennustuote Oy.

Lähteet 

Suomalaiset teollisuusyritykset
Viveka Lanne

Viveka Lanne (s. 1974) on Siikaisten kunnanjohtaja. Hän siirtyi kunnanjohtajan virkaan Satakuntaliiton aluekehitysasiantuntijan tehtävästä. Puoluetaustaltaan Lanne on taustaltaan keskustalainen, ja hän on toiminut Keskustan Porin valtuustoryhmän puheenjohtajana ja Porin kaupunginvaltuutettuna.

Siikaisten valtuuston kunnanjohtajavaalissa 9. heinäkuuta 2015 Lanne sai 10 ääntä, Olli Rajala 5 ääntä ja Karri Kunnas yhden äänen. Karri Kunnas valittiin Lanteen kieltäytymisen varalle.

Lanne valittiin Huittisten kaupunginjohtajaksi 25. huhtikuuta 2022 järjestetyssä vaalissa. Hän sai toisella kierroksella äänistä 23, kun vastaehdokas Timo Kaunisto sai 11.

Lähteet 

Suomen Keskustan poliitikot
Suomen kunnanjohtajat ja pormestarit
Porin kaupunginvaltuutetut
Huittisten kaupunginjohtajat
Elävät henkilöt
Vuonna 1974 syntyneet
Marjo Rantanen

Marjo Rantanen on suomalainen tunnelmamuotoilun kehittäjä, tietokirjailija, ammattipuhuja, valmentaja ja stand up -koomikko. Hän on Suomen tietokirjailijat ry:n jäsen.

Teokset 

 Tunnelmamuotoilu, Talentum Pro, 2016. ISBN 978-952-14-2788-6
 Tunnelmajohtaja, Alma Talent, 2018. ISBN 978-952-14-3441-9
 Tunnelman voima, Viisas Elämä, 2022. ISBN 978-952-38-4053-9

Palkinnot 

 Laurea ammattikorkeakoulun Vuoden Alumni 2016. 
 Vuoden puhuja 2019.
 All Stars 2021 -voittaja

Lähteet

Aiheesta muualla 
 https://eventolehti.fi/artikkelit/tunnelmaa-johtamalla-tehdaan-tuloksia/

Suomalaiset tietokirjailijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Suomen ja Saksan suhteet

Saksan ja Suomen suhteet alkoivat Saksan keisarikunnan tunnustettua Suomen valtion 4. tammikuuta 1918. Maiden väliset diplomaattisuhteet Saksan liittotasavallan kanssa solmittiin 1973 sekä Saksan demokraattisen tasavallan kanssa 1972. Suomen suurlähetystö sijaitsee Berliinissä ja Saksan suurlähetystö Helsingissä. Suomen Berliinin-suurlähettiläänä toimii Ritva Koukku-Ronde.

 Saksan kahdenväliset suhteet
Suomen kahdenväliset suhteet
PunaMusta

PunaMusta Oy on PunaMusta Media -konserniin kuuluva painotalo. Se on yksi Suomen suurimmista painotaloista. PunaMusta painaa muun muassa Aku Ankka -lehteä sekä Jääkiekkolehteä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kotisivut

Suomalaiset yritykset
Kauramaito

Kaurajuoma ("kauramaito") on usein lehmänmaidon vegaanisena korvikkeena käytetty vedestä ja kaurasta valmistettu juoma.  

Ruotsalainen ravitsemusteknologian professori ja Oatly-yhtiön perustaja Rickard Öste kehitti teollisen kaurajuoman 1990-luvun alussa. Suomessa myydään Oatlyn kaurajuoman lisäksi ainakin Plantin, Milbonan, Kaslinkin, Pirkan, S-ryhmän (Kotimaista ja Rainbow), Juustoportin, Valion ja Fazerin kaurajuomaa.  

Kaurajuoman valmistuksessa syntyy mäskiksi kutsuttua ylijäämäkauraa, joka hyödynnetään sikojen rehuna.

Suomen elintarvikelaki ja EU:n säädökset kieltävät kaurajuoman markkinoinnin kauramaidon nimellä. Kielto koskee kaikkien kasviperäisten tuotteiden nimeämistä maitotuotteisiin viittaavilla termeillä lukuun ottamatta kookosmaitoa.

Koostumus 
Teollisesti valmistettu kaurajuoma sisältää veden ja  kauran lisäksi säilöntäainetta kuten esimerkiksi kalsiumfosfaatteja. Siihen on lisätty usein myös ruokaöljyä ja lehmänmaidon sisältämiä B2- ja B12-vitamiinia, kalkkia ja jodia sekä kasviperäistä D2-vitamiinia, joka imeytyy hieman heikommin kuin lehmänmaidon D3-vitamiini.  

Kaurajuomassa on prosentin verran valkuaista, mikä on huomattavasti vähemmän kuin esimerkiksi lehmänmaidon sisältämä kolme prosenttia. 

Oatly markkinoi kaurajuomaansa väittämällä, että juoman sisältämä sokeri olisi kauran luontaista sokeria. Jos väittämä pitäisi paikkansa, juoman sokeripitoisuus olisi vain 0,1 prosenttia, kun se on todellisuudessa nelikymmenkertainen.

Terveysvaikutukset 
Kaurajuoma sisältää runsaasti terveydelle haitallista nikkeliä, jota kolmannes suomalaisista saa yli EFSA:n määrittämän siedettävän päiväsaannin enimmäisarvon. 

Kaurajuoman sisältämän hiilihydraatin glykemia-indeksi on 69 eli se aiheuttaa suhteellisen paljon sydän- ja verisuonitautien riskiä kasvattavia verensokerin heilahteluja.

Lähteet 

 

Maidon korvikkeet
Vegetarismi
75 (luku)

75 (seitsemänkymmentäviisi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 74 ja seuraa luku 76.

Matematiikassa 
 75 on yhdeksänkulmioluku.
 75 on viiden ensimmäisen viisikulmioluvun summa ja sen vuoksi viisikulmainen pyramidiluku.
 75 on kahden Pythagoraan kolmikon hypotenuusa: .
 75 voidaan muodostaa seitsemän peräkkäisen alkuluvun summana: .
 75 voidaan muodostaa kolmen neliöluvun summana kahdella tavalla:  tai .
 75 on Harshad-luku oktaalijärjestelmässä.

Luonnontieteissä 
 75 on reniumin järjestysluku jaksollisessa järjestelmässä.

Muualla 
 75 voi olla bingon suurin arvottava numero.
 Pariisi on Ranskan departementti numero 75.
 Kantatie 75 johtaa Siilinjärveltä Nurmeksen kautta Kuhmoon.

Lähteet 

Luonnolliset luvut
Richard McDonald

Richard ”Dick” James McDonald (16. helmikuuta 1909 Manchester – 14. heinäkuuta 1998 Bedford) oli McDonald’s-hampurilaisravintolaketjun perustaja yhdessä veljensä Maurice McDonaldin kanssa.

Ravintoloitsijat
Yhdysvaltalaiset yrittäjät
McDonald’s
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 1998 kuolleet
Mazel tov

"Mazel tov" tai "mazal tov" on juutalainen ilmaisu, jota käytetään onnentoivotuksena. Sanojen mazal (suom. onni tai kohtalo) ja tov (suom. hyvä) alkuperä on heprean kielessä, mutta fraasina mazal tov otettiin käyttöön jiddišin kieleen, josta se myöhemmin yhdistettiin moderniin hepreaan.

Lähteet 

Juutalainen kulttuuri
Heprea
Jiddiš
Michael Nesmith

Michael Nesmith  (30. joulukuuta 1942 Houston, Texas – 10. joulukuuta 2021 Carmel Valley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen country rock -muusikko, laulaja ja lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi 1960-luvulla televisiosarjasta The Monkees, jossa hän esitti yhtä samannimisen yhtyeen jäsentä. Sen jälkeen hän perusti yhtyeen First National Band ja teki merkittävän soolouran country rock -tyylin laulajana ja lauluntekijänä. Hänen tunnetuimpia laulujaan ovat ”Joanne" ja "Silver Moon”, molemmat vuodelta 1970. Jo Monkees-aikoina joitakin hänen kirjoittamiaan lauluja käytettiin tv-sarjassa; näitä olivat ”Mary, Mary”, ”Circle Sky”, ”Listen to the Band” ja ”The Girl I Knew Somewhere”.

Nesmithiä voidaan tavallaan pitää musiikkivideoiden keksijänä. Vuonna 1977 hän teki markkinointivideon singlestään ”Rio” ja sai siitä idean tv-ohjelmasta, jossa esitettäisiin vain äänilevyjen promootiovideoita. Hän myi idean oikeudet Time Warner -mediayhtiölle, joka perusti niiden pohjalta Music Television -musiikkivideokanavan. Nesmithin yksinhuoltajaäiti Bette Nesmith Graham puolestaan keksi 1950-luvulla konekirjoituksen lyöntivirheiden peittämiseen tarkoitetun valkoisen korjauslakan. Hän myi tuotteen ympärille perustamansa Liquid Paper -yrityksen Gillettelle vuonna 1979. Nesmith kertoi kärsineensä 1970-luvulla suosionsa laskusta ja rahanpuutteesta, kunnes yrityskaupan myötä vaurastunut äiti kuoli sairauskohtaukseen 1980 ja hänet perineestä pojasta tuli 1980-luvun taitteessa varsin varakas. Nesmith sijoitti rahojaan muun muassa elokuvatuotantoihin, joista tunnetuin on käsikirjoittaja-ohjaaja Alex Coxin esikoiselokuva Repo Man vuodelta 1984.

Suomessa Mike Nesmith sai 1970-luvulla suosiota etenkin musiikkitoimittaja Waldemar Walleniuksen ansiosta. Hector suomensi Nesmithin kappaleen ”Silver Moon” Seppo Närhelle nimellä ”Minä sekä toi kuu” (1976). Freemanin levyttämä Hectorin suomennos ”Käyntikortti” (1976) pohjautuu Nesmithin kappaleeseen ”Talkin to the Wall”. Raul Reiman suomensi Nesmithin laulun ”Magic”, ja sen levytti Rexi vuonna 1981 nimellä ”Tää yö on meidän”.

Levytyksiä

Studioalbumeja
Wichita Train Whistle Sings (1968)
Magnetic South (1970)
Loose Salute (1970)
Nevada Fighter (1971)
Tantamount to Treason (1972)
And the Hits Just Keep on Comin’ (1972)
Pretty Much Your Standard Ranch Stash (1973)
The Prison (1974)
From a Radio Engine to the Photon Wing (1977)
Infinite Rider on the Big Dogma (1979)
Tropical Campfires (1992)
The Garden (1994)
Timerider: The Adventure of Lyle Swann (2001)
Rays (2005)
The Ocean (2015)

Live-albumeja
Live at the Palais (1978) 
Live at the Britt Festival (1999) 
The Amazing ZigZag Concert (2010)
Movies of the Mind (2014)

Kokoelma-albumeja
Newer Stuff (1981)
The Older Stuff (1991)

Lähteet

Kirjallisuutta

Vuonna 1942 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät
Yhdysvaltalaiset countrymuusikot
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Kimberly García

Kimberly García León (s. 19. lokakuuta 1993 Lima) on perulainen kilpakävelijä. Hän voitti kaksi maailmanmestaruutta Eugenen MM-kilpailuissa 2022.

García sijoittui 5 000 metrin kävelyssä vuonna 2010 seitsemänneksi nuorten olympialaisissa ja hopealle alle 18-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa. Hän oli 10 000 metrin kävelyssä kymmenes Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012.

García sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 33:nneksi Moskovan MM-kilpailuissa 2013. Seuraavana vuonna hän saavutti pronssia Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailujen 10 000 metrin kävelyssä ja voitti 20 kilometrin kävelyn Etelä-Amerikan-mestaruuden. Hän oli 20 kilometrin kävelyssä vuonna 2015 viides Pan-Amerikan kisoissa ja keskeytti Pekingin MM-kilpailuissa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli 20 kilometrin kävelyssä neljästoista. 

García sijoittui Lontoon MM-kilpailuissa 2017 seitsemänneksi 20 kilometrin kävelyssä. Seuraavana vuonna hän saavutti hopeaa Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailujen 10 000 metrin kävelyssä, pronssia Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa 20 kilometrin kävelyssä ja kultaa samalla matkalla Etelä-Amerikan kisoissa. Kävelyn MM-joukkuekilpailussa hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä kahdeksanneksi. 

García saavutti Liman Pan-Amerikan kisoissa 2019 hopeaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.29.00. Hän keskeytti 20 kilometrin kävelyn vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa. Hän saavutti 2022 hopeaa 10 000 metrin kävelyssä Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailuissa ja 20 kilometrin kävelyssä Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa 20 kilometrillä Perun ennätysajalla 1.26.58 ja 35 kilometrillä Etelä-Amerikan ennätysajalla 2.39.16.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat

Lähteet 

Perulaiset kävelijät
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Taito (yritys)

Oy Taito Ab oli suomalainen taideteollisuusesineiden valmistusta ja kauppaa harjoittanut yritys, joka toimi vuosina 1919–1953.

Historia 
Oy Taito Ab perustettiin Helsingissä 4. marraskuuta 1918. Yhtiön osakepääoma oli 25 000 markkaa jaettuna 25:een tuhannen markan osakkeeseen, jotka jakautuivat perustajien kesken: Emil Wikström 5 kpl, Eric O. W. Ehrström 5 kpl, Paavo Tynell 5 kpl, Frans Nykänen 5 kpl ja Gösta Serlachius 5 kpl. 

Valtioneuvosto hyväksyi Taidon yhtiösäännöt 30. tammikuuta 1919, ja yrityksen toiminta käynnistyi 1. helmikuuta. Ensimmäinen toimipiste sijaitsi Mikonkatu 8:n nelikerroksisen piharakennuksen kolmannessa kerroksessa, josta oli vuokrattu viiden huoneen huoneisto.

Merkittäviä töitä 

 1920 – Suomen upseerikunnan tilaama Carl Gustaf Mannerheimin kunniamiekka
 1921 – sankaripatsaat Tampereelle ja Lahteen (Viktor Jansson) sekä Viipuriin (Gunnar Finne)
 1925–1926 – kuvanveistäjä Emil Cedercreutzin reliefit Juseliuksen hautakappeliin
 1928 – Mäntän kirkon valaisimet
 1929 – Barcelonan maailmannäyttely, koristeellinen maapallo. Palkittiin Diplome d’Honneurilla
 1929 – Eduskuntatalon pronssiovet
 1937 – Nakkilan kirkon valaisimet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pörssitieto.fi: Taito

Suomalaiset yritykset
Suomen ja Viron suhteet

Suomen ja Viron suhteet alkoivat diplomaattisesti uudelleen  29. elokuuta 1991 Viron itsenäistyttyä Neuvostoliitosta. Suomen suurlähetystö sijaitsee Tallinnassa ja Viron suurlähetystö Helsingissä. Suomen Tallinnan-suurlähettiläänä toimii Timo Kantola.
Alahuhta

Alahuhta on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Eila Alahuhta (o.s. Petäjä) (1926–2017), kasvatustieteilijä ja logopedi
Matti Alahuhta (s. 1952), diplomi-insinööri ja Koneen toimitusjohtaja 2005–2014, Tiina Alahuhta-Kaskon isä
Tiina Alahuhta-Kasko (s. 1981), Marimekon toimitusjohtaja, Matti Alahuhdan tytär