joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Grand Tour (pyöräily)

Grand Tour -kilpailuja eli pyöräilyn suuria ympäriajoja ovat maantiepyöräilyn kolme arvostetuinta etappikilpailua: Ranskan ympäriajo, Italian ympäriajo ja Espanjan ympäriajo. 

Kaikki kolme kilpailua ovat kolmen viikon mittaisia ja yli 3 000 kilometrin pituisia. Kilpailut jakautuvat etappeihin joiden lukumääräksi on vakiintunut 21. Etapeista suurin osa on 150–200 kilometrin yhteislähtöisiä etappeja, ja osa lyhyempiä väliaikalähtöisiä aika-ajoetappeja. Kilpailun ensimmäisen ja toisen viikon jälkeen on yleensä myös yksi lepopäivä. Kaikkiin etappeihin yhteenlaskettuna vähiten aikaa käyttänyt ajaja on kilpailun voittaja. 

Grand Tour -kilpailut antavat eniten pisteitä maantiepyöräilyn korkeimmassa kilpasarjassa UCI World Tourissa. Grand Tourit ovat myös Kansainvälisen pyöräilyliiton ainoita kilpailuja, joiden kesto on yli 14 päivää.

Kilpailukategoriat
Kokonaiskilpailu on arvostetuin kilpailukategoria, ja sen voittaja on yksiselitteisesti koko kilpailun voittaja. Kokonaiskilpailun voittaja on se kilpailija joka käyttää etappeihin kokonaisuudessaan vähiten aikaa.
Mäkikilpailu on kilpailukategoria jossa jaetaan pisteitä sijoituksen perusteella kilpailureitillä olevista vuorinousuista niiden vaativuuden perusteella.
Pistekilpailu on kategoria jossa jaetaan pisteitä sijoituksen perusteella etappien maaliintulossa sekä etappien varrella olevista välikirimaaleista.

Ranskan ympäriajo

Vanhin ja arvostetuin ympäriajoista on Tour de France eli Ranskan ympäriajo. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1903 ja se ajetaan tavallisesti heinäkuussa.

Tourin arvopaidat

Italian ympäriajo

Giro d' Italia eli Italian ympäriajo on toiseksi vanhin Grand Toureista ja se järjestettiin ensimmäisen kerran 1909. Kilpailu ajetaan tavallisesti toukokuussa, joten se on kilpailukalenterin vuoden ensimmäinen Grand Tour.

Giron arvopaidat

Espanjan ympäriajo

Vuelta a España eli Espanjan ympäriajo on Grand Toureista nuorin ja se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1935 ja vuodesta 1955 lähtien se on järjestetty vuosittain. Vuelta ajettiin pitkään keväisin, mutta vuodesta 1995 lähtien se on ajettu syyskuussa, jotta se ei menisi päällekkäin Italian ympäriajon kanssa.

Vueltan arvopaidat

Lähteet

 UCI World Tour
Liike Nyt Nuoret

Liike Nyt Nuoret eli Liikkeen Nuoret () on vuonna 2020 perustettu Liike Nyt -puolueen nuorisojärjestö. Järjestön tavoite on herättää nuorten kiinnostusta yhteiskunnallisiin asioihin sekä osallistaa nuoria politiikkaan ja yhteiskunnalliseen keskusteluun. Järjestön puheenjohtaja on vuonna 2022 Netta Salonen.

Liike Nyt Nuorten politiikka perustuu puolueen poliittisten tavoitteiden edistämiseen nuorten näkökulmasta. Järjestö pitää esillä tasa-arvoista, avointa ja modernia yhteiskuntaa, kaikkien mahdollisuutta kouluttautua sekä tehdä omaa elämäänsä koskevia valintoja.

Lähteet 

Liike Nyt
Suomalaisten puolueiden nuorisojärjestöt
Marcel Fässler (rattikelkkailija)

Marcel Fässler (s. 21. helmikuuta 1959) on sveitsiläinen rattikelkkailija. Fässler voitti yhdessä Ekkehard Fasserin, Kurt Meierin ja Werner Stockerin kanssa rattikelkkailun nelimiehisen joukkuekisan olympiakultaa Calgaryn talvilympialaisissa 1988.

Fässlerin poika Adrian on myös olympialaisissa kilpaillut rattikelkkailija.

Lähteet 

Sveitsiläiset rattikelkkailijat
Sveitsiläiset olympiavoittajat
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Knut Fredrik Björkbom

Knut Fredrik Björkbom (23. syyskuuta 1853 Hämeenlinna – 11. tammikuuta 1943 Hämeenlinna) oli suomalainen Hämeenlinnassa asunut kauppias, keräilijä ja muistelmien kirjoittaja.

Björkbom syntyi nahkurintytär Charlotta Elisabeth Caleniuksen aviottomana lapsena, hänen isänsä oli Venäjän armeijassa palvellut luutnantti Viktor Björkbom. Vaatimattomista oloista tullut Björkbom meni jo 11-vuotiaana juoksupojaksi kauppias Otto Nyströmin liikkeeseen. Hän pääsi sitten kauppa-apulaiseksi ja siirtyi 1867 M. Klepowin liikkeeseen ja 1873 kauppias Anders Södermanin kangaskauppaan. Itsenäiseksi liikemieheksi Björkbom alkoi vuonna 1875 ja hän toimi aluksi helsinkiläisten liikkeiden asiamiehenä Hämeenlinnassa.

Björkbom osti vuonna 1877 kauppias Viktor Heleniuksen sekatavarakaupan ja hoiti sitä vuoteen 1903 saakka. Tämän jälkeen Björkbom piti paperikauppaa vuoteen 1919 saakka. 1920-luvulla hän alkoi laatia muistelmakirjoituksia elämästään ja Hämeenlinnan oloista aina 1840-luvulta lähtien. Kirjoituksia julkaistiin Hämeen Sanomat-lehdessä otsikolla Kellastuneita muistoja Hämeenlinnasta. Björkbom keräsi myös kuuluisien henkilöiden valokuvia kokoelmaansa.

Björkbom oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsenenä parikymmentä vuotta, köyhäinhoitolautakunnan jäsenenä toistakymmentä vuotta ja majoituslautakunnan puheenjohtajana 20 vuotta sekä lyhyempiä aikoja muun muassa raatimiehenä ja vaakamestarina. Hän kuului Hämeenlinnan vapaapalokunnan perustajiin ja toimi palokunnan ruiskumestarina, johtokunnan jäsenenä ja sihteerinä. Hämeenlinnan Kauppayhdistyksessä Björkbom oli johtokunnan jäsenenä, sihteerinä, rahastonhoitajana ja edustajana kauppiaskokouksissa. Hän oli mukana perustamassa Hämeenlinnan museota ja oli museon johtokunnan jäsenenä vuodesta 1912 alkaen. Björkbom oli myös Hämeenlinnan Eläinsuojeluseuran johtokunnan jäsen ja toimi seuran sihteerinä 25 vuoden ajan. 

Björkbom kuoli 89-vuotiaana tammikuussa 1943. Hän oli kuollessaan Hämeenlinnan vanhin asukas. Hänet on haudattu Ahveniston hautausmaalle Hämeenlinnaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Wanhan kansan kertomaa. Hämeenlinnan muistinero kertoo keisari Aleksanteri II:n vierailusta Hämeenlinnassa ja Parolassa v. 1863, Aamulehti, 10.10.1937, nro 273, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset kauppiaat
Hämeenlinnan kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1853 syntyneet
Vuonna 1943 kuolleet
David Granger (rattikelkkailija)

David Granger (s. 26. tammikuuta, 1903, k. 27. syyskuuta, 2002) oli yhdysvaltalainen rattikelkkailija ja liikemies, joka kilpaili 1920-luvun lopussa. Granger voitti viiden miehen rattikelkkailun joukkuekilpailussa olympiahopeaa vuoden 1928 talvilympialaisissa St. Moritzissa.

Granger valmistui Yalen yliopistosta ja kävi myös Cambridgen yliopoiston Christ’s Collegea. Hän avioitui vuonna 1950 ja hänellä on yksi poika.

Hän työskenteli New Yorkin pörssissä meklarina ja hänellä oli oikeus kaupankäyntiin pidempään kuin kenelläkään toisella, vuodesta 1926 kuolemaansa saakka vuoteen 2002. 23-vuotiaana Granger ryhtyi työskentelemään isänsä perustamassa Wall Streetillä toimineessa Sulbacher, Granger & Co -yrityksessä ja tuolloin hän osti pörssin kaupankäyntiin oikeuttavat "istuimen" 143 000 dollarin hinnalla. Hän työskenteli pörssissä kunnes hänen terveytensä alkoi heiketä noin paria vuotta enenn kuin hän lopulta kuoli.

Granger osallistui toiseen maailmansotaan ja yleni majuriksi ja hänet palkittiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan kunniamerkillä hänen ansioistaan britanniaan lähetettyjen lentokoneiden toimittamisessa. Hän loukkaantui vuonna 1975 New Yorkin Fraunces Tavernissa tapahtuneessa pommi-iskussa. 

Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit
Yhdysvaltalaiset rattikelkkailijat
Kannuskoski

Kannuskoski on Luumäellä sijaitseva kylä. Se sijaitsee Etelä-Karjalan ja Kymenlaakson rajalla, Väliväylän (Valkealan reitin) varrella. Kannuskoski kuuluu Lakkalan rekisterikylään. Kannuskoski ulottuu myös Kouvolan kaupungin (entisen Valkealan kunnan) ja Kymenlaakson maakunnan alueelle. Kouvolan puoleinen osa kuuluu Utin kaupunginosaan ja entiseen Sorsalan rekisterikylään. Kannuskoskella sijaitsee Kannuskosken puuhiomo. Kannuskoskelta on matkaa Luumäen kuntakeskukseen Taavettiin 22 kilometriä, Valkealan kirkonkylälle 30 kilometriä, Kouvolaan 35 kilometriä ja Lappeenrantaan 60 kilometriä.

Aiheesta muualla 
 https://kylat.ekarjala.fi/kannuskoski/kylan-esittely/

Luumäen kylät
Valkealan kylät
CitizenGo

Pages using infobox organization with motto or pledge

CitizenGO on katolisen, äärioikeistolaisen  ja äärikonservatiivinen  HazteOir-järjestön perustama säätiö ja kampanjaryhmä. CitizenGo on perustettu Madridissa, Espanjassa vuonna 2013.   

Säätiö tekee vetoomuksia 50 maassa ja pääasiassa tukee konservatiivisia kristillisiä aatteita, sekä vastustaa samaa sukupuolta olevien avioliittoa, aborttia ja eutanasiaa.

Historia 
HazteOir perusti CitizenGO:n Madridissa, Espanjassa syyskuussa 2013 laajentaakseen toiminta-aluettaan espanjankielisten maiden ulkopuolelle. CitizenGO:n mukaan järjestöllä on "ryhmän jäseniä viidessätoista kaupungissa kolmella mantereella", jotka auttavat vetoomusten allekirjoitusten keräämisessä 50 maassa ja kahdeksalla kielellä. CitizenGO-säätiötä tuetaan taloudellisesti jäsentensä verkkolahjoituksilla.  

CitizenGO:n toimitusjohtaja on Álvaro Zulueta. CitizenGO-säätiön johtokuntaan kuuluvat Ignacio Arsuaga (perustaja ja puheenjohtaja), Walter Hintz, Blanca Escobar, Luca Volontè (Unione dei Democratici Cristiani -poliitikko), Brian S. Brown (LGBT-oikeuksien vastaisen National Organization for Marriage -järjestön puheenjohtaja),,Gualberto García, Aleksei Komov (Komov on Venäjän edustaja kristillistä oikeistoa kannattavassa World Congress of Families -kongressissa ja häntä pidetään Vladimir Putinia kannattavan oligarkin Konstantin Malofejevin läheisenä liittolaisena),, Alejandro Bermudez ja John-Henry Westen.

Vuonna 2001 lakimies Ignacio Arsuaga perusti HazteOirin (kirjaimellisesti "Tee itsesi kuulluksi"). HazteOir sulautui myöhemmin osaksi CitizenGO:ta, mitä pidettiin järjestön "uudelleen brändäyksenä".  

CitizenGO on liitetty HazteOirin tapaan El Yunqueen, meksikolaista alkuperää olevaan salaseuraan. 

Vuonna 2021 CitizenGO:n hallituksen jäsen Luca Volontè tuomittiin neljäksi vuodeksi vankeuteen lahjusten vastaanottamisesta Azerbaidžanista vastineeksi Azerbaidžanin ihmisoikeustilannetta koskevan raportin tukahduttamisesta. Lahjukset olivat osa rahanpesutapausta, jossa Azerbaidžan pyrki puhdistamaan mainettaan lahjomalla eurooppalaisia poliitikkoja. Osa pestyistä varoista siirrettiin CitizenGO:lle.

Viitteet 

Lobbaus
Koliseva

Koliseva on Iitissä sijaitseva kylä. Se sijaitsee Iitin kunnan kaakkoisosassa, lähellä Päijät-Hämeen ja Kymenlaakson maakuntien sekä Iitin kunnan ja Kouvolan kaupungin (entisen Elimäen kunnan) rajaa. Koliseva on Iitin kunnan rekisterikylä. Kolisevasta on matkaa Kausalaan 15 kilometriä, Elimäen kirkonkylälle 8 kilometriä, Kouvolaan 30 kilometriä ja Haapakimolaan 4 kilometriä. Lähin koulu on Haapa-Kimolan koulu, ja lähin kauppa sijaitsee alle 10 kilometrin päässä Elimäellä.

Vanhin maininta Kolisevasta on vuodelta 1480. Koliseva on ollut Haapa-Kimolan tytärkylä. Siellä on vanhoja kylmämuurattuja rakenteita kuten kivisilta.

Lähteet 

Iitin kylät
Suomen Taiteilijain näyttely

Suomen Taiteilijain näyttely, myös Suomen taiteilijaseuran vuosinäyttely, oli Suomen Taiteilijaseuran vuodesta 1891 järjestämä yhteisnäyttely. Viimeinen Suomen Taiteilijain näyttely oli esillä Helsingin taidehallissa vuoden 2014 lopulla.
Viimeistä kertaa lukuun ottamatta Taiteilijain näyttely perustui vapaaseen tarjontaan ja juryn valitsemiin teoksiin. 

Näyttely syntyi vastapainoksi Suomen Taideyhdistyksen järjestämille näyttelyille, joissa uudemmat suuntaukset eivät päässeet kovin näkyville paikoille. Ensimmäinen taiteilijaseuran järjestämä näyttely sai hyvän vastaanoton lehdistössä. Näytteillä oli muun muassa  Ellen Thesleffin tuore teos Kaiku.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Suomen Taiteilijain näyttely Suomen taiteen bibliografiassa

Suomen taidenäyttelyt
Rostov-na-Donu - Tsentralnyi

Rostov-na-Donu - Tsentralnyi (; kansallinen lentopaikka-tunnus: ЬРРО ), joskus muodossa Rostov-Tsentralnyi,  on lentotukikohta Venäjän Rostovin alueen Rostov-na-Donussa. Lentopaikka sijaitsee noin 9 kilometriä Donin Rostovin keskustasta luoteeseen.

Lentotukikohdassa toimi vuoden 2021 lopussa 30. yhdistetty lentokuljetusrykmentti (30 OTSAP; joukko-osasto 41497). Sen kalustoon kuului rahtilentokoneita (An-12BK, Antonov An-26 ja Antonov An-148-100E), Mil Mi-24P/V -taisteluhelikoptereita, Mil Mi-26/26T/T3 -kuljetushelikoptereita ja ainakin yksi Iljušin Il-20M -tiedustelulentokone.

Keväällä 2022 lentotukikohta on esimerkiksi huoltanut Venäjän hyökkäyssodan Ukrainassa taistelevia sotilaita.

Lähteet

Aiheesta muualla
Vojennyi aerodrom Rostov-na-Donu (Tsenralnyi)  (wikimapia.org)

Rostovin alue
Venäjän lentoasemat
Venäjän ilmavoimien lentokentät‎
Gradle

Gradle on käännösautomaation työkalu, joka tukee kehitystä useilla ohjelmointikielillä. Gradle integroituu eri ohjelmointiympäristöihin ja jatkuvan integraation järjestelmiin.
Gradle käyttää omaa Groovy-kieleen perustuvaa täsmäkieltä käännösskripteissä. Gradle suoritetaan Java-virtuaalikoneessa (JVM) ja se tarvitsee Java Development Kit (JDK) paketin.

Muun muassa Android Studion käännösjärjestelmä perustuu Gradleen.
Gradlen lähdekoodi on julkaistu Apache License 2.0 -lisenssillä.

Lähteet

Kirjallisuutta 
 

Käännösautomaatio
Severi Haapanen

Oskar Severi Haapanen (20. huhtikuuta 1887 Uusikaupunki  – 17. helmikuuta 1971) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut apteekkari.

Haapanen kävi viisi luokkaa yhteislyseota ja oli sitten apteekkioppilaana ensin Uudessakaupungissa ja sitten Mikkelissä. Hän suoritti farmaseuttitutkinnon 1910 ja proviisoritutkinnon 1917. Hän oli apteekkarina Kouvolassa vuodesta 1918 alkaen ja sitten vuodesta 1921 alkaen Tampereella, jossa hän omisti Tampereen Ensimmäisen apteekin aina vuoteen 1950 saakka. Apteekki kuului Suomen suurimpiin apteekkeihin.

Haapanen toimi useissa apteekkialan yhdistyksissä. Hän harrasti purjehdusta ja oli Näsijärven Purjehdusseuran talouden- ja rahastonhoitajana. Haapanen oli myös Tampereen teatterin johtokunnan jäsenenä vuodesta 1925 alkaen.

Vuonna 1929 Haapanen rakennutti perheelleen Haapasen huvilan nimellä tunnetun asuintalon Tampereen Pyynikinrinteen alueelle. Talon suunnitteli arkkitehti Veikko Kallio käyttäen esikuvana italialaisia renessanssipalatseja. Sotavuosina talo oli sotasairaalana. Talo siirtyi vuonna 1945 Tampereen kaupungin omistukseen ja siellä on toiminut muun muassa Tampereen nykytaiteen museo.

Severi Haapanen oli naimisissa Ingrid Karstusen (k. 1941) kanssa.

Lähteet 

Suomalaiset apteekkarit
Vuonna 1887 syntyneet
Vuonna 1971 kuolleet
Prosvita

Prosvita () tarkoittaa ukrainalaisia kulttuuriseuroja, joista ensimmäinen perustettiin vuonna 1868. Niitä toimi Ukrainassa 1860-luvun loppupuolelta 1940-luvulle ja Ukrainan ulkopuolella 1900-luvun alkuajoista lähtien. Ensimmäiset Prosvitat perustettiin Länsi-Ukrainassa Galitsiassa, ja siellä niiden toiminta oli kehittyneintä. Niiden alkuperäinen tarkoitus oli opetustoiminta, ja ne oli suunnattu älymystölle, mutta myöhemmin toiminta laajeni koko väestön keskuuteen ja toimintamuodot kehittyivät. Niissä kehittyi osuuskuntia ja muita yhteisöllisiä toimintamuotoja erityisesti ukrainalaisen nationalismin piirissä.

Ensimmäisen Prosvitan perustivat 8. joulukuuta 1868 Lviviin nuoret populistit vastavoimaksi konservatiivisuudelle ja Halytsko-Ruska Matytsjan venäläismielisyydelle, ja se määriteltiin tieteelliseksi seuraksi. Perustamisajatuksen esitti Stepan Katšala, mutta jo vuonna 1870 sääntömuutoksen ansiosta toiminta muuttui yleistasoisemmaksi ja tieteellinen toiminta siirtyi Ševtšenkon seuralle, josta 1893 muotoutui Ševtšenkon tieteellinen seura. Kun liittymismaksu poistettiin ja kaikki jäsenet saivat kerran kuukaudessa seuran julkaisun, Prosvitan suosio kasvoi kansan keskuudessa. Seuran ensimmäisiä puheenjohtajia olivat Anatol Vahnjanyn (1868–1870), Juli Lavrivskyi (1870–1873), Volodyslav Fedorovytš (1873–1877) ja Omelian Ohonovskyi (1877–1894).

Merkittäviä toimintamuotoja olivat koulujen kehittäminen, taistelu ukrainan kielen käytön puolesta kouluissa ja oppikirjojen julkaiseminen. Lvivin ulkopuolella seura osallistui lukuhuoneiden perustamiseen ja rahoittamiseen. Ajan myötä lukuhuoneet lisääntyivät, ja ne toimivat yhteydessä keskusseuraan. Muukin toiminta laajeni, ja niitä varten perustettiin erillisiä toimintayksiköitä, kuten maatalousosuuskuntia, meijereitä ja maatalousneuvontaorganisaatioita.

Seuran julkaisutoiminta alkoi vuonna 1869. Seura julkaisi lehtiä, oppikirjoja ja sekä kauno- että tietokirjallisuutta. Rahoitus tuli jäsenmaksuista, lahjoituksista, paikallis- ja keskushallinnolta ja julkaisutoiminnan ja muun oman toiminnan tuotosta.

Ensimmäinen maailmansota aiheutti suurta vahinkoa Galitsian Prosvitan omaisuudelle ja sitä kautta toiminnalle. Vuonna 1906 perustettu Kiovan Prosvita nousi johtoasemaan. Vallankumouksen jälkeen valtaan noussut sosialistinen hallinto piti seuroja kansallismielisinä vastarinnan keskuksina. Kommunistisen puolueen keskuskomitea otti ne vuonna 1920 valtion haltuun ja valvontaan. Kun toimenpide ei onnistunut tukahduttamaan niiden henkeä, Ukrainan paikallishallinto yritti lakkauttaa ne. Osa niistä jäi yhä aktiivisiksi neuvosto-Prosvitoina. Ukrainan ulkopuolelle muualle Neuvostoliittoon perustetut Prosvitat lakkautettiin.

Saksan miehitettyä Ukrainan 1941 Prosvitat aktivoituivat lyhyeksi aikaa, mutta kun ne joutuivat Saksan siviilihallinnon käsiin, ne lakkauttivat itse toimintansa tai ne lakkautettiin. Seuroja oli perustettu muuallekin Eurooppaan ja Amerikan mantereelle, mutta Pohjois-Amerikassa toiminta ei päässyt vauhtiin.

Lähteet

Ukrainalainen kulttuuri
Kulttuurijärjestöt
Raphinha

Raphael Dias Belloli (s. 14. joulukuuta 1996 Porto Alegre) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa La Ligassa pelaavaa Barcelonaa. Belloli on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

Belloli tunnetaan myös nimellä Raphinha.

Brasilialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Ensimmäinen suuri herätys

Ensimmäsellä suurella herätyksellä () tarkoitetaan Yhdysvalloissa 1720-luvulta 1750-luvulle vaikuttanutta hengellistä liikehdintää, joka syntyi spontaanisti ja ilman institutionaalisia siteitä Yhdysvaltain länsirannikolla. Suuri herätys levisi siirtokuntiin ja antoi yhdysvaltalaiselle hengenelämälle uusia virikkeitä. Suuri herätys vastusti yhteiskunnan alkavaa maallistumissta sekä Amerikan kirkkojen pysähtyneisyyttä sekä liiallista keskusjohtoisuutta.

Liikkeen levittäjiä olivat mm. Yalen yliopiston kasvatti Jonathan Edwards ja John Wesleyn oppilas George Whitefield. Molemmat toimivat matkasaarnaajina.

Toiminta 
Saarnaajat nojautuivat yhteiseen protestanttiseen perinteeseen ja kirkkokunnat menettivät merkitystään. Perinteiden pohjalta syntyi uusia yhteisiä ajattelutapoja. Herätysjulistus oli metodistiseen tapaan yksinkertaista ja tunteellisuus näkyi myös lauluissa. Pastorit käsittelivät saarnoissaan syntiä ja kääntymys oli ensimmäinen askel sielun pelastumiseen. Pastorit lupasivat pelastuksen jokaiselle, joka tunnusti eläneensä synnissä. Näin tehdessään he kyseenalaistivat kalvinistisen teologian ennaltamääräämisopin.

Liikkeellä oli merkittävä vaikutus kongregationalisteihin, jotka korostivat hyvien tekojen merkitystä ja uskon ilmenemistä ensisijaisesti hengellisessä elämässä ja vasta toissijaisesti lakien noudattamisessa. Vetoamalla syntisen subjektiiviseen tahtoon he sivuuttivat kalvinistisen käsityksen Jumalan rajattomasta tahdosta. Samalla he kyseenalaistivat monia puolia kirkkojen perinteisestä arvovallasta.

Historia 
Herätykset alkoivat 1720-luvulla Massachusettsissa, mutta levisivät pian laajalle. Erityisesti George Whitefield vaikutti pitkillä saarnamatkoillaan siihen, että suuri herätys ulottui kaikkiin siirtokuntiin.

Katso myös 
 Kristinusko Yhdysvalloissa

Lähteet

Viitteet 

Kolmentoista siirtokunnan historia
Kristinusko Yhdysvalloissa
Herätysliikkeet
Kristilliset käsitteet
Protestantismi
Toinen suuri herätys

Toisella suurella herätyksellä () tarkoitetaan Yhdysvalloissa 1800-luvulla alkunsa saanutta hengellistä liikehdintää. Toinen suuri herätys sai alkunsa presbyteerisestä kirkosta ja sitä levittivät pääasiassa metodistit ja baptistit.

Uskonnollinen herääminen keskittyi erityisesti henkilökohtaisten syntien dilemmaan. Presbyteerinen ja kongregationalistinen kirkko menettivät runsaasti kannattajia, jotka kääntyivät metodisteiksi ja baptisteiksi.

Toiminta 
Metodistit ja baptistit järjestivät 1800-luvulla ulkoilmakokouksia eniten lännessä, jossa rajoja ei vielä oltu määritelty. Ihmiset jättivät asuinpaikkansa kokoontuakseen keskustelemaan uskonnollisista kysymyksistä. Ensimmäinen kokous järjestettiin Loganin piirikunnassa Kentuckyssa, jossa James McGready saarnasi. Joukkotilaisuudet edistivät uskonnollista yhteenkuuluvuutta ja vahvistivat vaikeissa oloissa elävien ihmisten uskoa. Metodistien matkasaarnaajat julistivat yksinkertaista evankeliumia Amerikan syrjäseutujen asukkaille, joille he olivat usein ainoa yhteys kirkkoon.

Arvostelu 
Monet protestanttiset teologit arvostelivat metodistien ja baptistien herätyksiä ylikorostuneesta yksilöllisyydestä. Liikkeillä ei arvostelun mukaan ollut myöskään riittävää tietoa kirkon, perheen ja valtion roolista eikä kasteen merkityksestä uskoville.

Lähteet

Viitteet 

Kristinusko Yhdysvalloissa
Herätysliikkeet
Kristilliset käsitteet
Protestantismi
Tuva Hansen

Tuva Hansen (s. 4. elokuuta 1997) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut useissa Norjan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Norjan naisten maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 2017 Espanjaa vastaan. Hän on pelannut 10. heinäkuuta 2022 mennessä 17 naisten maaottelua tekemättä niissä maaleja.

Hansen on edustanut kotimaansa pääsarjassa Kleppiä kausina 2013 ja 2015–2020, Arna-Bjørnaria kaudella 2014 sekä kaudesta 2021 alkaen Sandvikenia, joka kaudeksi 2022 muutti nimekseen Brann. Hän voitti Norjan-mestaruuden vuonna 2021.

Lähteet 

Norjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Fizza

Fizza Oy on Suomalainen pizza-automaattikonsepti. Ensimmäinen automaatti avattiin tammikuussa 2021 Kauniaissa. Pizzat tehdään käsityönä yhtiön keskuskeittiössä Koivuhaassa. Automaatissa pizzoja säilytetään kolmessa asteessa. Yhtiö saavutti ensimmäisen toimintakuukauden jälkeen maailmanennätyksen lähes 4 800:lla myydyllä pizzalla kuukaudessa.

Lähteet

Pizzeriat
Suomalaiset pikaruokaketjut
Guro Bergsvand

Guro Bergsvand (s. 3. maaliskuuta 1994) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Norjan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Norjan naisten maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa syyskuussa 2021 Armeniaa vastaan. Hän on pelannut 10. heinäkuuta 2022 mennessä 13 naisten maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia: ensimmäisessä maaottelussaan Armeniaa vastaan sekä lokakuussa 2021 Belgiaa, marraskuussa 2021 Armeniaa ja kesäkuussa 2022 Uutta-Seelantia vastaan.

Bergsvand on edustanut kotimaansa pääsarjassa Lyniä, Stabækiä ja kaudesta 2020 alkaen Sandvikenia, joka kaudeksi 2022 muutti nimekseen Brann. Hän voitti Norjan-mestaruuden vuonna 2021. Vuosina 2014–2017 hän pelasi Yhdysvaltain yliopistosarjoissa Kalifornian yliopiston California Golden Bears -joukkueessa.

Lähteet 

Norjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Viktor Salovaara

Johannes Viktor Salovaara (s. 24. syyskuuta 1886) oli suomalainen painija.

Salovaara asui Oulussa 10-vuotisen painijauransa aikana ja harjoitteli tällöin paljon Yrjö Saarelan kanssa. Hän paini yli 80 ottelussa ja voitti useita piirimestaruuksia. Vuonna 1911 Salovaara oli Emil Väreen ja Aleksanteri Toivolan kanssa Euroopan mestaruuskilpailuissa Budapestissa painimassa raskaassa sarjassa, mutta Salovaaran mukaan mestaruuden sai puolueellisen tuomion vuoksi unkarilainen painija, jonka Salovaara oli voittanut viimeisessä ottelussa. Salovaara voitti vielä seuraavana päivänä käydyn uusintaottelun ja sai lohdutuspalkinnoksi kultakellon.  

Vuonna 1912 Salovaara olisi tullut Vaasassa pidetyissä mestaruuskilpailuissa Suomen mestariksi, mutta hän ei ottanut mestaruutta vastaan koska kaikki painit olivat jääneet ratkaisemattomiksi ja mestaruus annettiin sarjan kevyimmälle painijalle, joka oli Salovaara. Hänet valittiin samana vuonna edustamaan Suomea Tukholman olympialaisissa mutta hän sai viikkoa ennen kisoja revähtymän eikä voinut matkustaa. 

Vuonna 1913 Salovaara oli eräiden muiden suomalaispainijoiden kanssa Pietarissa pidetyissä Venäjän mestaruuskilpailuissa. Ottelut oli suljettu yleisöltä ja katsojina oli vain upseereita ja sanomalehtien edustajia. Salovaara voitti kaikki vastustajansa ja viimeisessä ottelussa hänellä oli vastassaan Venäjän parhaana painijana tunnettu mies. Salovaara sai miehen hartiat jo mattoon mutta tuomarit eivät ottaneet tätä huomioon. Koska vastustaja oli ottelun aikana potkaisut ja lyönyt kyynärpäällään Salovaara sekä ennen ottelua kerskunut vääntämänsä tältä niskat nurin Salovaara väänsi oman kertomansa tätä liian lujaa, jolloin vastustajan niska ei kestänyt vaan hän kuoli kolmen päivän kuluttua ottelusta. Kilpailujen sihteeri oli hänen puolellaan ja katsoi että paini oli ollut laillinen eikä Salovaaraa voitu syyttää tapaturmasta. Salovaaralle myönnettiin Venäjän mestaruus mutta hän katsoi kuitenkin parhaaksi palata Suomeen jo seuraavana aamuna. Tapaus vaikutti häneen niin että hän piti taukoa painimisessa eikä myöhemmin enää paininut suurissa kilpailuissa. Salovaara otteli vielä pienemmissä kilpailuissa vuoteen 1918 saakka.

Viktor Salovaara asui sittemmin Kokkolassa, oli ylijunailijana ja hoiti Kokkolan rautatieasemalla rautatiekirjakaupan myymälää.

Lähteet 

Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat
Vuonna 1886 syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Tariq Lamptey

Tariq Kwame Nii-Lante Lamptey (s. 30. syyskuuta 2000 Hillingdon, Lontoo, Englanti) on englantilais-ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brighton & Hove Albionia. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.

Seurajoukkueura

Chelsea 
Lontoossa varttunut Lamptey on Chelsean kasvatti. Hän aloitti jalkapalloilun 5-vuotiaana länsilontoolaisessa Larkspur Roversissa, kunnes siirtyi vuonna 2008 Chelsean junioriakatemiaan.

Aikuisten tasolla Lamptey teki debyyttinsä 29. joulukuuta 2019 Englannin Valioliigan ottelussa Arsenalia vastaan tultuaan vaihdosta kentälle ottelun 59. minuutilla Fikayo Tomorin tilalle. Lamptey pelasi Chelseassa kaudella 2019–2020 myös kahdessa FA Cupin ottelussa Nottingham Forestia ja Hull Cityä vastaan.

Brighton & Hove Albion 
Lamptey siirtyi 31. tammikuuta 2020 Englannin Valioliigan Brighton & Hove Albioniin vuoteen 2023 ulottuvalla sopimuksella. Hän teki ensimmäisen maalinsa Brightonin riveissä 1. marraskuuta 2020 pääsarjaottelussa Tottenham Hotspuria vastaan.

Tammikuussa 2021 Lamptey teki Brightonin kanssa vuoteen 2025 ulottuvan jatkosopimuksen.

Maajoukkueura 
Ghanalaisille vanhemmille Englannissa syntynyt Lamptey edusti junioritasolla Englantia. Vuonna 2018 hän pelasi alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa.

Heinäkuussa 2022 Ghanan jalkapalloliitto tiedotti Lampteyn edustavan jatkossa maajoukkuetasolla Ghanaa.

Tilastot

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Ghanalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Märynummen teloitukset

Märynummen teloitukset tapahtuivat Halikon Märynummella Suomen sisällissodan loppuvaiheessa 13. toukokuuta 1918, jolloin valkoiset teloittivat noin 50 Someron seudulta kotoisin ollut punaista tai punaiseksi epäiltyä. Teloituksista vastuullisena pidetään ruotsalaisen kreivin Carl August Ehrensvärdin komentamaa Saariston vapaajoukkoa, mutta uhrien valikoinnin ja teloitusten käytännön järjestelyt hoitivat somerolaiset suojeluskuntalaiset Saariston vapaajoukon upseerien valvonnassa. Teloitettuja oli ilmeisesti yhteensä 49, vaikka joissakin lähteissä määräksi mainitaan 50-100. Nuorimmat teloitetut olivat 17-vuotiaita.

Tapahtumat 
Toukokuun alussa noin 130 Forssassa vangittuna ollutta somerolaista punaista luovutettiin Someron suojeluskunnalle. Heidät kuljetettiin kotipitäjäänsä ja pidettiin vangittuna Someron nuorisoseuraintalolla. Kuulustelujen jälkeen osa määrättiin kevättöihin paikallisille maatiloille ja osa vapautettiin. Jäljelle jäänyt noin viidenkymmenen hengen joukko marssitettiin 12. toukokuuta Kuusjokelle, jossa heidät majoitettiin yöksi Kurkelan nuorisoseuraintalolle. Seuraavana aamuna matka jatkui kohti Halikkoa. Erään tiedon mukaan vangit oli tarkoitus siirtää Halikon asemalta rautateitse Turun vankileirille, mutta jostain syystä suunnitelmiin tuli muutos ja heidät päätettiin teloittaa Märynummella. Matkan aikana ammuttiin jo kaksi vartiomiesten kanssa riitaantunutta vankia. Vankikolonna pysähtyi noin kolme kilometriä Märynummen pohjoispuolella sijaitsevaan Perälän kylään. Vangit suljettiin latoon, josta heidät kuljetettiin teloituspaikalle 10 hengen ryhmissä ja ammuttiin yksitellen. 

Teloituspaikkana toimi vuonna 1901 lakkautetun venäläisen kasarmin tuntumassa sijannut metsikkö Auran ja Salon välisen maantien (nyk. seututie 224) varrella. Uhrit haudattiin paikalle kaivettuun joukkohautaan. Vuonna 1926 kasarmialueella aloitti toimintansa Halikon sairaala ja 1932 punaisten joukkohaudan yhteyteen perustettiin sairaalan hautausmaa. Joukkohaudalle pystytettiin puinen muistoristi, kunnen talvisodan jälkeen vuonna 1940 paikalle saatiin graniittinen muistomerkki.

Muuta 
Märynummen teloituksista kerrotaan somerolaissyntyisen Olavi Nurmen vuonna 1982 omakustanteena julkaisemassa romaanissa Niin herkästi meni silloin ihmishenki. Kirjailija Leena Lander käsittelee tapahtumia vuonna 2010 ilmestyneessä romaanissaan Liekin lapset.

Kirjallisuutta

Lähteet 

Suomen sisällissodan terrori
Gay (kappale)

Gay on suomalaisartisti Benjaminin kesällä 2022 julkaistu kappale. Kappaleella lainataan Maija Vilkkumaan ”Ei”-kappaleen kertosäettä. Kappaleen on tuottanut Atso Soivio ja sen ovat kirjoittaneet Soivion ja Benjaminin itsensä lisäksi Maija Vilkkumaa, Iivari Suosalo ja Joonas Keronen.

Kappaleesta julkaistiin Helsinki Priden alla 30. kesäkuuta 2022 kertosäe TikTok-palvelussa, jossa se alkoi levitä nopeasti. Samalla yleisö alkoi vaatia kuultavaksi kappaleesta kokonaista versiota. Kappaleen tekeminen oli aloitettu jo 1,5 vuotta aiemmin, mutta kertosäettä julkaistaessa siitä puuttui kuitenkin kokonaan vielä toinen säkeistö. Perjantaina 1. heinäkuuta 2022 Benjamin kirjoitti itse toisen säkeistön, jonka jälkeen kappale äänitettiin loppuun, miksattiin ja masteroitiin valmiiksi. Saman päivän iltana kappaleelle kuvattiin vielä Kaverikarimin ohjaama musiikkivideo. Musiikkivideo julkaistiin Benjaminin YouTube-kanavalla seuraavana aamuna 2. heinäkuuta 2022. Spotifyssa ja muissa suoratoistopalveluissa kappale julkaistiin 8. heinäkuuta 2022.

”Gay” nousi YouTube-julkaisunsa jälkeen palvelussa Suomen katsotuimpien videoiden ja kuunnelluimpien kappaleiden ensimmäiselle sijalle.

Benjamin on kertonut, että kertosäkeessä laulettava kohta ”Ja Päivin silmät on sumeat jo” ei viittaa suoraan poliitikko Päivi Räsäseen, vaan sillä viitataan yleisesti sulkeutuneeseen ja ahdasmieliseen, valittavaan henkilöön (vrt. yhdysvaltalainen Karen-sanonta).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kappaleen musiikkivideo YouTubessa

Vuoden 2022 kappaleet
Suomalaiset popkappaleet
Ronnie Tober

Ronnie Tober (s. 21. huhtikuuta 1945) on alankomaalainen laulaja. Tober syntyi Bussumissa, mutta muutti kolmevuotiaana perheensä kanssa Yhdysvaltoihin. Tober kasvoi Albanyssa.

Tober voitti Junior Mister America -tittelin, minkä myötä hän pääsi lukuisiin yhdysvaltalaisiin tv-ohjelmiin, kuten The Perry Como Show ja The Ed Sullivan Show. Tober esiintyi myös musikaaleissa Little Mary Sunshine ja The Boyfriend.

Tober teki ensiesiintymisensä Alankomaiden tv:ssä vuonna 1963 ohjelmassa Voor de vuist weg ja muutti takaisin Alankomaihin vuonna 1964. Samana vuonna Tober sopi levytyssopimuksen Philips Recordsin kanssa. Tober sijoittui toiseksi Alanomaiden karsintana vuoden 1965 Eurovision laulukilpailuun toimineessa Nationaal Songfestival 1965 -laulukilpailussa kappaleella Geweldig.

Tober voitti Nationaal Songfestival -laulukilpailun 1968 kappaleella Morgen ja tuli näin valituksi Alankomaiden edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä kilpailussa Tober sijoittui jaetulle 16. ja viimeiselle sijalle.

Diskografia

Albumit

The Ronnie Tober Show (1965)
De Beste van Ronnie Tober (1966)
Ronnie's Songparade (1968)
Ronnie's Songparade 2 (1968)
Ronnie Tober Successen (1969)
Kerstfeest Met Ronnie Tober (1971)
Rozen voor Sandra (1971)
Een Vuist Vol Hollandse Hits! (1971)
Met een roos in je blonde haren (1972)
Met liedjes het land in (1972)
Petites Mesdemoiselles (1973)
Yesterday's Dreams (1973)
15 Jaar Ronnie Tober (1978)
Love me with all of your heart (1980)
De Zon In M'n Hart (1980)
Voor Jou Alleen (1981)
Christmas Around The World (1981)
Voor Altijd En Eeuwig (1988)
25 Jaar Ronnie Tober (1988)
Zilver (1988)
Zoals ik ben (1990)
Ronnie Tober en Gonnie Baars 28 Populaire Liedjes (1991)
Favorieten van toen van Ronnie Tober (1991)
Volg je Hart (1994)
50 jaar jong RONNIE TOBER (1995)
Christmas around the world (1995)
Goed voor Goud (1996)
De grootste hits van RONNIE TOBER (DURECO 205) (2002)
Honeymoon Souvenirs (2002)
Ronnie Tober 40 Jarig Jubileum (live) (2003)
ZELFPORTRET (2003)
Ronnie Tober with and for friends (2006)
With A Song In My Heart (2007)
Het Beste Van RONNIE TOBER (2008)
NU (2008)
Ronnie Tober (2009)
De vierdaagse is een feest (2010)
Ronnie Tober & Friends (2013)
Ronnie Tober - Op z'n best (2016)
Gouden Herinneringen (2018)
75 jaar jong (2020)
This is my Song (2021)
White Christmas (2021)

Lähteet
http://www.tober.nl/index.php/biografie

Viitteet

Alankomaalaiset laulajat
Alankomaiden euroviisuedustajat
Vuoden 1968 euroviisuedustajat
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Juris Hartmanis

Juris Hartmanis (s. 5. heinäkuuta 1928 Riika, Latvia) on matemaatikko ja tietojenkäsittelytieteilijä, joka sai Richard E. Stearnsin kanssa Turing-palkinnon vuonna 1993 laskennallisen kompleksisuuden teoriasta.

Hartmanis ja Stearns julkaisivat vuonna 1965 kuuluisan artikkelin On The Computational Complexity of Algorithms. Hartmanis ja Stearns olivat kiinnostuneita paljonko aikaa ja muistia erilaisiin laskuihin vaaditaan, jonka he ovat ovat nimenneet laskennalliseksi kompleksisuudeksi.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset tietojenkäsittelytieteilijät
Yhdysvaltalaiset matemaatikot
Turing-palkinnon saajat
Vuonna 1928 syntyneet
Elävät henkilöt
Sarastia

Sarastia Oy on julkisomisteinen talous- ja henkilöstöhallinnon yritys, joka aloitti toimintansa toukokuussa 2019, kun KuntaPro Oy ja Kunnan Taitoa Oy yhdistyivät.

Vuonna 2021 konsernin liikevaihto oli 153,8 miljoonaa euroa ja tilikauden voitto 7,2 miljoonaa euroa.

Organisaatio 
Sarastia-konsernin muodostavat emoyhtiö Sarastia Oy ja kolme tytäryhtiötä: Sarastia Rekry Oy, Onvire Oy ja Suomen Kuntaperintä Oy. Kahdesta ensin mainitusta yrityksestä emoyhtiö omistaa 100 % ja Suomen Kuntaperinnästä 67 %. Suomen Kuntaperintä tunnettiin aiemmin nimellä Sarastia Kuntaperintä Oy, mutta vuonna 2021 Sarastia myi yrityksestä 33 prosentin osuuden Monetra-konsernille ja samassa yhteydessä yrityksen nimi muutettiin.

Maaliskuussa 2022 Sarastialla oli yhteensä 284 osakasta, jotka olivat pääosin kuntia ja kuntayhtymiä. Kolme suurinta omistajaa ovat Porin kaupunki (22,08 %), Hämeenlinnan kaupunki (17,65 %) ja Turun kaupunki (5,17 %).

Vuoden 2021 lopussa Sarastialla oli 20 toimipistettä, ja konsernin palveluksessa työskenteli 914 henkilöä, joista emoyhtiössä työskenteli 817 henkilöä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yrityksen kotisivut

Suomalaiset henkilöstöalan yritykset
Suomen finanssipalveluyhtiöt
Suomalaiset ohjelmistoyritykset
Hautakammio

Hautakammio on rakeenteellinen maanalainen hauta. Se pitää sisällään hauta-arkun ja suojaa sitä. Hautaholvi suojaa myös arkun huoltovälineiltä ja kestää vettä. Tarjolla on eri tasoisia hautakammioita, kuten premium-, perus- ja standardisuojaus.

Krypta on kivellä tai tiilillä vuorattu maanalainen tila kuolleen ruumiin tai ruumiiden hautaamiseen. Haudat olivat alun perin ja ovat edelleen usein holvitettuja ja niissä on yleensä kivilaattaiset sisäänkäynnit. Ne ovat usein yksityisessä omistuksessa ja niitä käytetään tietyille perheille tai muille ryhmille, mutta ne sijaitsevat yleensä julkisen uskonnollisen rakennuksen, kuten kirkon alla tai kirkkopihalla tai hautausmaalla. Kryptaa voidaan käyttää hautakammiona.

Haudat ja hautamuistomerkit
Miro Karppanen

Miro Oskari Kristian Karppanen (s. 22. marraskuuta 1998 Kitee) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa seuratasolla Imatran Urheilijoita.

Ura

Kansalliset kilpailut 
Karppanen on edustanut kesästä 2019 asti seuratasolla Imatran Urheilijoita. Sitä ennen hän edusti Kiteen Urheilijoita. SM-kilpailuissa Karppanen on saavuttanut henkilökohtaisissa kisoissa parhaimmillaan hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä Imatralla 2022. Samoissa kisoissa hän voitti kultaa vapaan hiihtotavan parisprintissä Imatran Urheilijoiden joukkueessa yhdessä Olli Ahosen kanssa. Rovaniemen SM-kilpailuissa 2022 Karppanen hiihti viestissä pronssille Imatran Urheilijoiden joukkueessa.

Kesäisin järjestettävässä Vuokatin Aateli Race -rullahiihto- ja maastojuoksutapahtumassa Karppanen on parhaimmillaan sijoittunut kuudenneksi vuonna 2022. Rullahiihdon SM-kilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi vapaan hiihtotavan 16 km kisassa Vuokatissa vuonna 2020.

Kansainväliset kilpailut 
Karppanen teki maailmancup-debyyttinsä marraskuussa 2019 Rukalla. Siellä hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 69:nneksi ja keskeytti perinteisen hiihtotavan 15 km:n kilpailussa. Seuraavan kerran Karppanen hiihti maailmancupissa kaudella 2021–2022, jolloin hän kuului B-maajoukkueeseen. Marraskuussa 2021 Rukalla Karppanen sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 64:nneksi, ja helmikuussa 2022 Lahdessa hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 63:nneksi sekä perinteisen hiihtotavan 15 km:n kilpailussa 60:nneksi.

Kaudelle 2022–2023 Karppanen valittiin toistamiseen B-maajoukkueeseen.

Muuta 

Karppanen opiskelee liikuntateknologiaa. Ylioppilaaksi hän on valmistunut vuonna 2018 Sotkamon lukiosta urheilulinjalta. Karppanen hiihtää Peltonen-merkkisillä suksilla, ja käyttää Alpina-merkkisiä monoja ja Rex-merkkisiä sauvoja.

Lähteet 

Suomalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Lifa Air

Lifa Air Oyj on suomalainen hengityssuojaimiin ja ilmanpuhdistusratkaisuihin erikoistunut yritys. Sen osake on noteerattu Helsingin pörssin First North -listalla huhtikuusta 2022 lähtien.

Lifa Airin liikevaihto oli vuonna 2021 noin 17,8 miljoonaa euroa ja liikevoitto 5,2 miljoonaa euroa. Yhtiön toimitusjohtaja on Vesa Mäkipää ja hallituksen puheenjohtaja Seppo Selkälä.

Lähteet 

Suomalaiset First North -yhtiöt
Syväjärvi (Rautalampi, eteläinen)

Syväjärvi on järvi Rautalammin keskustan tuntumassa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 60 hehtaaria. Etäisyys Kuopiosta on 53 kilometriä lounaaseen.

Maantiede 
Syväjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 1,3 kilometriä, ulottuvuus järven läntisimmästä pisteestä itäisimpään on niin ikään 1,3 kilometriä. Järven rantaviiva mutkittelee loivasti. Järven koillisen osan muodostaa noin 300 metriä pitkä, kapea lahti. Yli kolmasosa Syväjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä, syvimmät alueet sijaitsevat järven eteläosassa.

Syväjärven länsiosassa sijaitsee noin kahden hehtaarin laajuinen saari. Järven pohjoisella rannalla on melko paljon asutusta, eteläisellä rannalla on luonnonsuojelualue, jonka vieressä sijaitsevan Maukosvuoren huippu on noin 180 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven itäisella rannalla kohoaa Turkkilanvuori. Syväjärven pohjoiselta rannalta lähtee pohjoiseen Savijärveen (96,4 metriä mpy) virtaava laskuoja.

Syväjärven tilavuus on 4 495 000 kuutiometriä.

Syväjärvi (14.712.1.008) kuuluu Hankaveden alueeseen (14.712), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä (14). Toinen jakovaihe on Konneveden alue (14.71) ja ensimmäinen on Rautalamminreitin valuma-alue (14.7). Syväjärvi on kolmanneksi laajin Hankaveden alueen 33:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Hankavesi-Lonkari.

Rautalammilla on toinenkin Syväjärvi (14.711.1.032). Se sijaitsee Konneveden lähialueella noin viisi kilometriä Hankaveden alueen Syväjärveltä luoteeseen.

Lähteet 

Rautalammin järvet
Konneveden alue
Soldiers (Abban kappale)

Soldiers on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1981. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Päävokalistina on Agnetha Fältskog. Kappale julkaistiin yhtyeen kahdeksannen studioalbumin The Visitors a-puolen päätösraitana.

”Soldiersin” levyttäminen aloitettiin lokakuussa 1981 työnimellä ”Peasants”. Billboard-lehden Thomas Gabriel arvioi sen mielenkiintoiseksi teokseksi, jossa on yksinkertaisia mutta pahaenteisiä vertauksia ydinsotaan.

”Soldiersista” on tehty muutama versio, kuten Barbara Dicksonin tulkinta sekä Bonnie & Josén hollaninkielinen ”Zonder hem”.

Lähteet 

ABBAn kappaleet
Vuoden 1981 kappaleet
Henio Żytomirski

Henio Żytomirski (25. maaliskuuta 1933 Lublin, Puola – 9. marraskuuta 1942 Majdanekin keskitysleiri, Puola) oli puolanjuutalainen lapsi. Hänet murhattiin yhdeksänvuotiaana Majdanekissa, joka oli yksi kansallissosialistien perustamista tuhoamisleireistä. Henion muistoa kunnioitetaan Puolassa projektilla, jonka nimenä on Kirjeitä Heniolle. Se järjestetään Puolan kouluissa vuosittain 19. huhtikuuta.

Henion vanhemmat olivat Szmuel ja Sara Żytomirski. Henion oli määrä aloittaa koulunkäynti 1. syyskuuta 1939 eli samana päivänä kun Saksan joukot hyökkäsivät Puolaan. Hän ei käynyt koulua päivääkään. Żytomirskiin perhe siirrettiin gettoon vuonna 1941 ja sieltä edelleen Majdanekin keskitysleiriin, jossa Henio murhattiin todennäköisesti 1942. Myös Szmuel Żytomirski murhattiin samalla leirillä.

Israelilainen taiteilija Neta Żytomirska-Avidar, joka on eräs Henion serkuista, toi vuonna 2007 Lubliniin valokuva-albumin, jossa on kuvia Henion elämästä 1930-luvulla. Albumin viimeisessä kuvassa Henio on kuusivuotias, ja se valittiin Henion Facebook-tilin profiilikuvaksi. Tilillä on Henion nimissä kirjoitettuja tekstejä, ja sitä on kritisoitu faktan ja fiktion sekoittamisesta sekä holokaustin trivialisoinnista.

Lähteet 

Puolalaiset henkilöt
Holokaustissa kuolleet
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 1942 kuolleet
Yoshishige Yoshida

Yoshishige Yoshida (, 16. helmikuuta 1933 Fukui) on japanilainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänen tuotantonsa edustaa usein vastaelokuvaa, joka ottaa vahvan poliittisen kannan. Aiheina ovat muun muassa Japanin militaristinen menneisyys ja naisten tunne-elämä.

Ura 
Yoshida opiskeli 1950-luvulla filosofiaa ja Ranskan kirjallisuutta Tokion yliopistossa. Hän ei viihtynyt akateemisessa ympäristössä, joten heti opintojensa päätyttyä 1955 hän aloitti uransa elokuvia tuottavassa ja jakelevassa Shōchiku-yhtiössä. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli tuolloisesta valtavirrasta poikkeava rikoselokuva Rokudenashi (1960). Elettiin ajanjaksoa, jolloin japanilainen elokuva oli kriisissä etenkin television yleistymisen seurauksena. Shōchiku etsi ulospääsyä kriisistä antamalla mahdollisuuksia nuorille ohjaajalupauksille.

Yoshidan ensimmäiset ohjaustyöt olivat Shōchikun näkökulmasta liian poliittisia. Hän erosi yhtiön palveluksesta 1964 ja alkoi tuottaa itse omat elokuvansa. Hän perusti 1966 riippumattoman tuotantoyhtiön, joka sai nimekseen Gendai Eiga Sha. Sen tuottamat elokuvat, kuten Onna no mizuumi, tavoittivat hyvin yleisön, sillä Japanin viisi suurta elokuvayhtiötä ottivat ne levitykseensä.

Vuosina 1974–1985 Yoshida ei ohjannut yhtään teatterielokuvaa, vaan keskittyi dokumentteihin. Yoshida palasi elokuvien pariin 1986 eutanasiaa käsittelevällä teoksella Ningen no yakusoku. Sen jälkeen hän ohjasi elokuvia harvakseltaan vuoteen 2004 saakka. Hänen viimeinen fiktioelokuvansa on draama Kagami no onna-tachi (2002).

Yoshidan puoliso Mariko Okada näytteli pääroolin useissa Yoshidan ohjaamissa ja käsikirjoittamissa elokuvissa. 1960-luvulla pariskunta teki monia merkittäviä ”antimelodraamoja”.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Midnight Eye: Yoshishige Yoshida 

Japanilaiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Ritt Bjerregaard

Ritt Jytte Bjerregaard (s. 19. toukokuuta 1941 Kööpenhamina) on tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on toiminut urallaan EU-komissaarina, Kööpenhaminan pormestarina sekä useaan kertaan ministerinä.

Ura
Bjerregaard opiskeli opettajaksi ja työskenteli kansakoulunopettajana 1960-luvulla. Vuonna 1971 hänet valittiin kansankäräjille ja vuonna 1973 hänestä tuli Anker Jørgensenin johtaman hallituksen opetusministeri. Hän jatkoi virassa myös kahdessa seuraavassa Jørgensenin hallituksessa, kunnes joutui 1978 eroamaan hotellikuluihin liittyvän epäselvyyden takia.

Vuonna 1979 Bjerregaard palasi ministeriksi, tällä kertaa sosiaaliministerin virkaan. Kun sosiaalidemokraatit 1980-luvulla joutuivat vuosikymmeneksi oppositioon, Bjerregaard oli yksi puolueen näkyvimpiä poliitikkoja ja toimi muun muassa kansankäräjäryhmän puheenjohtajana vuosina 1987–1991. Hän ei kuitenkaan halunnut ministeriksi, kun sosiaalidemokraatit jälleen saivat hallitusvallan, vaan hänestä tuli vuonna 1994 ympäristöasioista vastaava EU-komissaari.

Vuonna 2000 Bjerregaard palasi Tanskan sisäpolitiikkaan ja hänestä tuli elintarvikeministeri. Seuraavana vuonna hänet valittiin jälleen kansankäräjille. Vuonna 2004 häntä pyydettiin sosiaalidemokraattien pormestariehdokkaaksi Kööpenhaminaan vuoden 2005 vaaleissa, missä hänet valittiin ylipormestariksi. Hän ei hakenut jatkokautta seuraavissa vaaleissa. Vuonna 2011 hän toimi lyhyesti yrityslähettiläänä Kiinassa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ritt Bjerregaard Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla 

Tanskan ministerit
Tanskalaiset EU-komissaarit
Tanskan opetusministerit
Pormestarit
Tanskalaiset opettajat
Vuonna 1941 syntyneet
Ole Evinrude

Ole Evinrude (aik. Ole Andreassen Aaslundeie, 19. huhtikuuta 1877 Vardal, Norja – 12. heinäkuuta 1934 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat) oli norjalaissyntyinen yhdysvaltalainen yrittäjä, joka tunnettiin ensimmäisen kaupallisen perämoottorin keksimisestä.

Elämäkerta 
Ole Evinrude syntyi Vardalin kunnassa (nykyinen Gjøvik), Opplandissa, Norjassa. Evinrude-sukunimi, jonka hän otti käyttöön Yhdysvalloissa, on eksonyymi Vestre Totenissa sijaitsevalta Evenrud-tilalta, jossa hänen äitinsä syntyi. Lokakuussa 1881 hänen isänsä muutti Amerikkaan ja seuraavana vuonna Evinrude, hänen äitinsä ja kaksi sisarusta muuttivat perässä. Kolme muuta sisarusta syntyi Amerikassa. Perhe asettui maatilalle Wisconsinin Ripley Lakeen. Kuusitoistavuotiaana Evinrude muutti Madisoniin, jossa hän työskenteli konekaupoissa ja opiskeli itsenäisesti konetekniikkaa. Hänestä tuli koneistaja työskennellessään useissa työstökoneyrityksissä Milwaukessa, Pittsburghissa ja Chicagossa.

Vuonna 1900 Evinrude perusti räätälöityjä moottoreita valmistavan yrityksen Clemick & Evinrude. Vuonna 1907 hän keksi ensimmäisen käytännöllisen ja luotettavan perämoottorin, joka rakennettiin teräksestä ja messingistä ja jonka vauhtipyörässä oli kampi kaksitahtimoottorin käynnistämiseksi. Vuonna 1907 hän oli rakentanut ensimmäisen bensiinikäyttöisen perämoottorinsa ja kaksi vuotta myöhemmin Evinrude Motor Company perustettiin Milwaukeen. Yrityksen yksinkertaisin moottorityyppi oli kaksitahtinen polttomoottori, jonka voimanlähteenä oli bensiinin ja öljyn seos.

Evinrude kertoi, että hänen keksintönsä sai inspiraation siitä, että hän souti veneellä pienellä Okauchee-järvellä kuumana päivänä saadakseen jäätelöä tyttöystävälleen Bessille. Vuoteen 1912 mennessä yritys työllisti 300 työntekijää. Evinrude antoi kahden moottoripyörähullun teinin puuhailla Milwaukeessa sijaitsevassa konepajassaan; yksi oli nimeltään Arthur Davidson, joka jatkoi Harley-Davidsonin moottoripyörien mainetta. Ole Evinrude perusti Evinrude Outboard Motorsin, jonka hän myi vuonna 1913 hoitaakseen sairasta vaimoaan.

Vuonna 1919 Evinrude keksi tehokkaamman ja kevyemmän kaksisylinterisen moottorin. Myytyään osuutensa Clemick & Evinrudesta hän perusti ELTO:n tai Elto Outboard Motor Companyn. (ELTO oli lyhenne sanoista "Evinrude Light Twin Outboard".) Vaikka ELTO kohtasi kovaa kilpailua muiden yritysten, kuten Johnson Motor Company of South Bendin kanssa, Evinruden yritys selvisi yritysostojen kautta ja muodosti lopulta Outboard Marine Corporationin.

Evinruden vaimo Bess kuoli vuonna 1933 vain 48-vuotiaana ja Ole Evinrude kuoli seuraavana vuonna 57-vuotiaana. Heidät molemmat on haudattu Pinelawnin hautausmaalle Milwaukeen, Wisconsiniin. Evinruden kuoltua hänen poikansa Ralph Evinrude otti yrityksen päivittäisen johdon haltuunsa ja nousi lopulta hallituksen puheenjohtajaksi. Yrityksen nimi on nyt Evinrude Outboard Motors ja sen omistaa Bombardier Recreational Products.

Lähteet 

 Ole Evinrude findagrave.com
 Inventor of the week: Ole Evinrude (1877-1934) archive.org

Viitteet 

Vuonna 1877 syntyneet
Vuonna 1934 kuolleet
Yhdysvaltalaiset yrittäjät
Moottorivalmistajat