joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Volvo PV544

Volvo PV544 on ruotsalaisen autonvalmistaja Volvon vuosina 1958–1965 valmistama takavetoinen henkilöauto. Sodan jälkeen teräspulan vallitessa tavoitteena oli valmistaa pieni ja taloudellinen perheauto, Volvo 444, johon 544 perustuu. Volvo 444 esiteltiin alun perin 1947. 1958 Uudistettiin Volvo 444 ja esiteltiin se Volvo 544 nimellä. 1962 moottori vaihtui B18-moottoriksi ja sähköjärjestelmä muutettiin 6 voltista 12 volttiin. 

Lokakuussa 1965 päättyi Volvo 544-henkilöauton valmistus. Sitä ja sen edeltäjää PV444:ää valmistettiin 21 vuoden ajan yli 450 000 kappaletta, joista 164 000 myytiin Ruotsin ulkopuolelle. Syyksi lopettamiseen kerrottiin keskittyminen Volvo Amazonin valmistukseen, johon Volvon uudet tehtaat oli suunniteltu. Vuonna 1969 päättyi myös Volvo 544:ään perustuvan Volvo Duett -farmariauton valmistus. Uusi Volvo 140 -sarja korvasi pian myös Volvo Amazonin, jonka valmistus loppui vuonna 1970.

Suomessa Volvo PV 544 -mallisten henkilöautojen hinnat vaihtelivat 10 200 markasta (Favorit) 12 400 markkaan (Duett) vuonna 1965. Muita saman hintaluokan autoja olivat Citroën ID 19, Fiat 1500, Ford Taunus ja Zephyr, Opel Rekord, Peugeot 404 ja Toyota Crown.

Kehitys 

Volvo 544A esiteltiin elokuussa 1958. 544-malli perustui 444-malliin. 544 mallissa on yksiosainen etutuulilasi, suurempi takaikkuna, suuremmat takavalot, pehmustettu kojetaulu, nauhatyylinen nopeusmittari. Versioita oli kaksi: standard ja special

 PV544B: elokuu 1960 - heinäkuu 1961. Uudet etuistuimet ja uusi täysin synkronoitu vaihteisto
 PV544C: elokuu 1961 - heinäkuu 1962. Uusi B18-moottori. Uusittiin alustaa ja ohjausta. 12 voltin sähköjärjestelmä. Turvavyö ja pissapoika vakiovarusteena. Favorit korvaa standard mallin.
 PV544D: elokuu 1962 - heinäkuu 1963. Uusi pölykapseli. Parannettu ruostesuojaus.
 PV544E: elokuu 1963 - heinäkuu 1964. Vihreä kojetaulun valaistus.
 PV544F: elokuu 1964 - heinäkuu 1965. Uudet vanteet ja pölykapselit.
 PV544G: elokuu - lokakuu 1965. B18D moottori

Varustetasot 

 Standard / Favorit
 Special
 Sport

Moottorivaihtoehdot 

Kaikki versiot ovat suoria 4-sylinterisiä bensamoottoreita.

 B16A 1 583 cc, B14 moottorin uudempi versio, 3 runkolaakeria
 B16B 1 583 cc, USA:n vientimalli
 B18  1 778cc työntötankomoottori, 5 runkolaakeria
 B18B 1 778cc, kaksoiskaasuttimella
 B18D 1 778cc, kaksoiskaasuttimella, alhaisempi puristus

Vaihteistovaihtoehdot 
 3-vaihteinen manuaali (synkronoimaton 1-vaihde)
 3-vaihteinen manuaali (synkronoitu)
 4-vaihteinen manuaali (synkronoitu)

Lähteet

Aiheesta muualla 

PV544
1950-luvun autot
1960-luvun autot
Look What the Cat Dragged In


Look What the Cat Dragged In on vuonna Poisonin esikoisalbumi, joka julkaistiin 2. elokuuta 1986.

Albumin singlestä ”Talk Dirty to Me” tuli hitti. Kappale on myös Guitar Hero III: Legends of Rock -videopelin ensimmäisen tason toinen kappale. Kappaleista ”Talk Dirty to Me” ja ”I Want Action” tehtiin myös musiikkivideot.

Kappaleet

Vuoden 2006 remasteroitu painos 
  (Single Remix)
  (Single Remix)
  (Demo)

Kokoonpano 
 Bret Michaels – laulu
 C.C. DeVille – soolo,- rytmikitara
 Bobby Dall – bassokitara
 Rikki Rockett – rummut

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

 
Vuoden 1986 esikoisalbumit
Poisonin albumit
Reino Lamppu

Reino Lamppu () oli suomalainen talvisodan aikainen tiedustelu-upseeri. Sodan päätyttyä hän jatkoi sotilastiedustelun lukuun partiomatkoja Neuvostoliittoon. Eräällä tiedustelumatkalla hän jäi kiinni ja tuli teloitetuksi vakoojana.

Lamppu oli syntynyt Metsäpirtin pitäjän Raajun kylässä, lähellä Laatokan rantaa. Talvisotaan hän osallistui aluksi normaalisti reservin aliupseerina. Pian kuitenkin hänen erityinen kykynsä etumaastossa liikkumiseen huomattiin, ja Lamppu sai johdettavakseen partioita vihollisen selustaan.

Talvisodan jälkeen Lamppu ylennettiin ylikersantiksi ja komennettiin Reserviupseerikouluun (silloinen Upseerikoulu, kurssi 46). Välirauhan aikana Lamppu nimitettiin vänrikkinä vakinaiseen palvelukseen ylimääräisesti palkattuna upseerina. Hänen tehtävänsä oli johtaa partiomatkoja Neuvostoliiton valtaamille alueille.

Kesällä 1941 Lamppu oli Matkaselästä Sortavalaan suuntautuvalla partiomatkalla, kun hän joutui puna-armeijan pidättämäksi. Lamppu katosi, ja Helsingin Raastuvanoikeus julisti hänet kuolleeksi vuonna 1954. Jatkosodan aikana Äänislinnasta (Petroskoi) saatujen tietojen perusteella selvisi, että Lamppu oli teloitettu kohta kiinni jäätyään.

Lähteet
 Mäkelä, Jukka L. - Salaisen sodan saatosta, WSOY Porvoo 1965
 Mäkelä, Jukka L. OsKu: tiedustelua ja kaukopartiointia välirauhan ja jatkosodan ajoilta, WSOY Porvoo Helsinki 1966

Viitteet

Suomalaiset upseerit
Suomalaiset teloitetut
Vakoilusta teloitetut
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 1941 kuolleet
Luettelo Pain Confessorin kappaleista

Tämä on luettelo Pain Confessorin kappaleista

"Fiery Thorns"
"Hollow Souls"
"Whenever Dark Draws Near"
"Erased Of Empathy"
"Poor Man's Crown"
"Underworld"
"Waste Of Good Suffering"
"Soul Eraser"
"Instinct To Resist"
"Lake Of Regret"
"Just Names Remain"
"Path To..."  (instrumentaalinen)
"Ruin"
"Nemesis"
"Fall On Evil Days"
"Feardom"
"Life Keeps Bleeding"
"Another Door"
"Pathetic Little Soul"
"Butterfly"
"Powerburns"
"DNA Of God"
"Planetkiller"  (instrumentaalinen
"Without Redemption, Without Remorse"
"My Last Words"
"Mercenaries"
"The Harvest"
"Ne Plus Ultra"
"Second Sun"
"Last Of Forever"
"Dreamcusher"
"Coming Down a Storm"
"X9"
"Reality of Now"

Cover-kappaleet 

 "Eye Of The Tiger"

Pain Confessor
Dirt (televisiosarja)

Dirt on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka on luonut Matthew Carnahan. Sarjaa esitettiin FX-kanavalla yhteensä kahden kauden ajan vuosina 2007–2008. Suomessa sarjaa on esittänyt televisiokanava Nelonen.

Sarjan päähenkilö on Courteney Coxin esittämä Lucy Spiller, joka on DirtNow-lehden vihattu mutta taitava päätoimittaja. Hänen päämääränään on paljastaa Hollywoodin rikkaiden ja kuuluisien loisteliaan elämän kääntöpuoli: huumeet, juonittelut, uskottomuus ja seksi. Lucyn aisapari ja ystävä on skitsofreniaa sairastava valokuvaaja Don Konkey (Ian Hart), joka on valmis menemään äärimmäisyyksiin asti saadakseen otettua kuvia.

Sarjan ensimmäinen, 13 jaksoa sisältävä tuotantokausi esitettiin keväällä 2007. FX tilasi sarjaan toisen tuotantokauden, jonka oli myös määrä koostua 13 jaksosta, mutta käsikirjoittajien lakon vuoksi jaksomäärä jouduttiin leikkaamaan seitsemään. Toinen kausi esitettiin keväällä 2008, mutta katsojaluvut laskivat edelliseen kauteen verrattuna. Kesäkuussa 2008 Cox kertoi, ettei sarjasta tehdä kolmatta kautta.

Henkilöt
Lucy Spiller (es. Courteney Cox) on DirtNow-lehden päätoimittaja. Lucy on hyvin vaativa ja haluaa päihittää kilpailijansa hinnalla millä hyvänsä. Lucyn isä teki itsemurhan Lucyn ollessa teini-ikäinen, ja Lucyn on hyvin vaikea luottaa kehenkään. Lucyn ainoa läheinen ystävä on valokuvaaja Don Konkey.
Don Konkey (es. Ian Hart) on freelance-valokuvaaja, vaikka hän tekeekin pääosin töitä ainoastaan Lucylle. Don sairastaa skitsofreniaa, mutta jättää välillä lääkkeiden ottamisen väliin aiheuttaen vaaraa niin itselleen kuin muille. Don ja Lucy ovat läheisiä ystäviä.
Holt McLaren (es. Josh Stewart) on näyttelijä, joka nousi takaisin tähdeksi Lucyn ja DirtNow-lehden avulla. Holt seurusteli pitkään huumeongelmista kärsineen näyttelijä Julia Malloryn kanssa, mutta ajautui seksisuhteeseen Lucyn kanssa.
Willa McPherson (es. Alexandra Breckenridge) on DirtNow-lehdessä toimittajana. Willa on välillä kovilla Lucyn kovien vaatimusten kanssa, vaikka hän onkin valmis menemään pitkälle saadakseen jutun tehdyksi.
Brent Barrow (es. Jeffrey Nordling) on DirtNow-lehden kustantaja. Brent ja Lucy ovat usein napit vastakkain, eikä Lucy erityisemmin arvosta Brentiä.
Julia Mallory (es. Laura Allen) oli Holtin tyttöystävä. Kun Julian ura näyttelijänä kääntyi laskuun, hän ajautui huumeongelmiin. Julia kuoli lopulta jäädessään auton alle.

Jaksot

Ensimmäinen kausi (2007)

Toinen kausi (2008)

Lähteet

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
FX:n televisio-ohjelmat
Latest Version of the Truth

Latest Version of the Truth on Mustaschin neljäs kokopitkä albumi, joka on julkaistu vuonna 2007. Albumi voitti vuoden 2008 Grammis-gaalassa parhaan hard rock -albumin tittelin. 

Albumi on yhtyeen viimeinen alkuperäisellä kokoonpanolla levytetty studioalbumi, jonka jälkeen Hannes ja Mats Hansson jättivät yhtyeen.

Kappalelista

Kokoonpano 
 Ralf Gyllenhammar – laulu, kitarat
 Hannes Hansson – kitara
 Mats Johansson – basso
 Mats Hansson – rummut & lyömäsoittimet

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet 

Mustaschin albumit
Vuoden 2007 albumit
Raunistulan rehutehdas

Raunistulan rehutehdas oli Turun Raunistulassa sijainnut Hankkijan entinen viljasiilo ja tuotantorakennus.

Historia

Keskusosuusliike Hankkija rakennutti 1910 puurakenteisen varastorakennuksen Turun Raunistulaan. Yksitoista vuotta myöhemmin vierelle nousi betoninen varastorakennus. 1959 valmistuivat viljavarasto ja kuivauslaitos. Turun yksiköstä tuli Hankkijan suurin ja nykyaikaisin. 

Vuoden 1970 laajennuksessa rakennetut terässiilot romahtivat ensimmäisen täyttönsä aikana. Muutaman vuoden kuluttua siilot romahtivat jälleen – henkilövahingoilta kuitenkin vältyttiin molemmilla kerroilla. Parhaimmillaan tehtaassa valmistui 300 000 kiloa rehua yhden päivän aikana. Työntekijöitä rehutehtaalla oli enimmillään 85.

Rehunvalmistus Raunistulassa loppui pian Hankkijan konkurssin jälkeen, vuonna 1993. Pienimuotoinen toiminta jatkui vielä viisi vuotta, minkä jälkeen rakennukset jäivät lopullisesti tyhjilleen.

Vuodet teollisuuskäytön loppumisen jälkeen

Hankkijan teollisuuskauppojen yhteydessä Danisco Oy:lle siirtynyt tehdaskompleksi asetettiin myyntiin ensimmäisen kerran jo 1993. Tehtaan tiloihin suunniteltiin esimerkiksi opiskelija-asuntoja, mutta hanke hylättiin pian liian kalliina. Siiloalue suojeltiin vuonna 2000 teollisuushistoriallisin perustein asemakaavalla, mutta kaava peruttiin kaksi vuotta myöhemmin, koska rakennuksista löytyi ihmisille haitallista mikrobikasvustoa. 2004 siiloalueen omistus siirtyi Oy Business Park Auralle. 

Rehutehdas purettiin vuoden 2010 aikana ja YIT on rakentanut paikalle kerrostaloja. Alueelle, joka on nimetty Barkerinrannaksi,  on kaavoitettu kahdeksan punatiilistä kerrostaloa, joista kuudes valmistui syystalvella 2015.

Onnettomuudet

Tehtaan varastohalli paloi 2005; paperialan työsulun vuoksi halliin oli varastoitu tonneittain paperia.
12-vuotias poika putosi viljasiiloon ja kuoli putoamisesta saamiinsa vammoihin 22. heinäkuuta 2009.

Lähteet

Turun entiset rakennukset ja rakennelmat
Porin teatterinuoret

Porin Teatterinuoret ry (PTN) on Suomen suurin lasten- ja nuorten harrastajateatteri. Yhdistykseen kuuluu 200  aktiivijäsentä ikähaarukalla 9-20+, kaikkiaan jäseniä on 300. Yhdistys on Satakunnan harrastajateatteriliitto Hartekan, Suomen Harrastajateatteriliiton (SHTL) ja Työväen näyttämöiden liiton jäsen.

Historia
Porin Teatterin nuoret- nimellä aloittaneen yhdistyksen perustivat vuonna 1971 Ritva Siikala ja Noora Männistö ja nimi vaihtui Porin Teatterinuoriksi 1975. Aluksi paikkana oli Porin Teatteri, mutta 1973 otettiin käyttöön Porin Työväenopiston tilat ja myöhemmin toimipisteitä perustettiin eri kaupunginosiin. Jäseniä oli aluksi 20, mutta luku oli 200 jo vuonna 1976. Vuonna 1981 Teatterinuoret muutti Annankatu 6:ssa sijaitsevaan vanhaan teollisuuskiinteistöön, joka sai nimen Kulttuuritalo Annankatu 6 eli Annis.

Toimintaperiaate
Porin Teatterinuoret ry. on uskonnollisesti sitoutumaton järjestö, joka pyrkii antamaan jokaiselle halukkaalle mahdollisuuden harrastaa teatteria ja vuosittain etenevää tavoitteellista taidekasvatusta. Näytelmien valmistamisen ohella järjestetään muutakin teatterialan koulutusta, kuten improvisaatio- tai näyttämötaistelukursseja. Kysyntä on Teatterinuoriin kuitenkin niin kova, että osan halukkaista on jouduttava jonotuslistalle.

Toiminta
Teatterinuorten ohjelmistoon kuuluu sekä klassikkonäytelmiä että ohjaajien omia tekstejä ja dramatisointeja. Vuosittain ensi-iltoja tulee seitsemisen kappaletta, yksi jokaiselta ryhmältä. Ohjaajat ovat saaneet teatterialan koulutuksen tai ovat kokeneempia näyttelijöitä Teatterinuorten omista riveistä. Harjoitukset ja esitykset pidetään pääsääntöisesti Kulttuuritalo Annankatu 6:n tiloissa. Teatterinuoret järjestää säännöllisesti ohjaajatyöpajoja, joissa jokainen ryhmästä ohjaa osan näyelmästä ja näyttelee toisten ohjaamissa kohtauksissa. Lisäksi ovat pikkujoulujuhlat, Päivänkakkaraleiri (a.k.a. Kakkis) ja Teatterivierailu, joilla pyritään kasvattamaan ja pitämään yllä ryhmien välistä yhteishenkeä. Yhdistyksen johtokuntaan kuuluu lapsia, nuoria ja ohjaajia, jotka yhdessä hallinnoivat organisaatiota. Improvisaatiokeikkoja on tehty tilauksesta eri järjestöjen tapahtumiin, kuten pikkujoulujuhliin.

Aiheesta muualla
PTN:n sivut
Kulttuuritalo Annankatu 6:n sivut

Harrastajateatterit
Porin teatterit
WALL-E

WALL•E on animaatiostudio Pixarin tulevaisuuteen sijoittuva ja kahden robotin romanssista kertova animaatioelokuva vuodelta 2008. Komedian ohjasi Andrew Stanton ja sen ääninäyttelijöitä olivat muun muassa Ben Burtt, Sigourney Weaver, Jeff Garlin ja Fred Willard.

Elokuva oli menestys ja voitti ilmestymisvuotenaan parhaan animaatioelokuvan Oscar-palkinnon. Vuonna 2016 elokuva äänestettiin BBC:n kyselyssä alkaneen vuosisadan 30 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.

Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuoteen 2805, ja se kertoo siitä, että maapallo on tällöin täysin autio ja täynnä roskaa. Ihmiset asuvat avaruudessa kelluvassa ilmalaivassa ja maapallolla on useita jätteenlajittelurobotteja, kuten elokuvan päähenkilö WALL-E.

Hahmot

Elokuvassa esiintyviä robotteja 
 WALL•E (Waste Allocation Load Lifter-Earth Class, suomenkielisessä versiossa Wattipää Automaatti Likasyöppö Lastari Ekokone) on elokuvan päähenkilö. Hän on romunkerääjärobotti, joka on siivonnut maapalloa 700 vuotta. Kaikista samanlaisista roboteista hän on ainoa joka toimii edelleen. Hän kykenee pakkaamaan romuja siisteiksi paaleiksi ja onnistuakseen tässä hän kulkee teloilla ja toimii aurinkoenergialla. Hänellä on myös leikkauslaseri.
 EVE (Extraterrestial Vegetation Evaluator; suomenkielisessä versiossa EVA, Eksoelämän evaluaattori) on kehittynyt luotainrobotti, joka kykenee skannaamaan erilaisia materiaaleja ja pintoja löytääkseen niistä toimivaa fotosynteesiä eli kasvillisuutta. Hän on aika äkkipikainen: yksikin pieni ääni hänen takanaan saa hänet puolustuskannalle. Skannausjärjestelmän lisäksi hänellä on oikeassa kädessään suhteellisen tehokas ionitykki ja hän osaa lentää.
 M-O (Microbe Obliterator) on Axiom-aluksessa toimiva pieni puhdistajarobotti, jonka tehtävä on puhdistaa kaikki Axiomiin tulevat muut robotit kaikista vieraista epäpuhtauksista. Hän kantaa yhtä pientä pyörivää puhdistinta, joka pyörii todella nopeasti, ja siksi hän saa työnsä tehtyä nopeasti. Hän kykenee erottamaan epäpuhtauksia mistä vain, ja myös laskemaan epäpuhtauksien prosentuaalisen määrän muissa roboteissa. Hän kykenee liikkumaan vain yhdellä pyörällä.
 Auto on Axiom-aluksen autopilotti. Hän on oikeastaan ruori, joka voi toimia itsenäisesti. Hänellä on monta erilaista laitetta, ja hän tottelee ylempiensä antamia käskyjä viimeiseen asti. Auto on itse asiassa elokuvan konna, joka ottaa aluksen valtaansa Axiomin kapteenilta tämän halutessa palata maahan. Axioimin kapteeni saa kuitenkin huijattua Autoa ja sammutettua automaattiohjauksen.

Äänirooleissa 

Muissa suomenkielisissä rooleissa mm.: Kari Tamminen, Aku Laitinen, Ella Pyhältö, Heljä Heikkinen, Katja Aakkula, Marko Stjärnvall ja Velimatti Ranta.

Suomenkielisen version on ohjannut Carla Rindell ja kääntänyt Marko Hartama.

Lähteet

Viitteet

Arvostelut 
 

Vuoden 2008 yhdysvaltalaiset elokuvat
Andrew Stantonin ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat
Disneyn animaatioelokuvat
Dystopiaelokuvat
Elokuvat roboteista
Satiiriset elokuvat
Golden Globe -palkitut elokuvat
Parhaan animaatioelokuvan Oscar-palkinnon voittaneet elokuvat
Kolossus


Kolossus on Keep of Kalessinin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2008.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt Obsidian C. sekä sanoittanut Torstein Parelius ja Keep of Kalessin.

Kokoonpano

Yhtye 
 Torbjørn "Thebon" Schei – laulu
 Arnt "Obsidian C." Ove Grønbech – kitarat, syntetisaattori, sanoitukset, tuottaja
 Robin "Wizziac" Isaksen – basso
 Vegar "Vyl" Larsen – rummut
 Håkon-Marius Pettersen – piano, kosketinsoitin
 Daniel Elide – perkussiot

Tuotanto 
 Terje Johnsen – kansikuva
 Rune Stavnesli – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Magica Mastering – masteroija
 Kjuul – valokuvat

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kolossus discogs.com -sivustolla

Vuoden 2008 albumit
Keep of Kalessinin albumit
Nursery Cryme

Nursery Cryme on rock-yhtye Genesiksen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1971. 

Albumi jatkoi edellisen levyn, Trespassin viitoittamalla tietä kohti entistä monimutkaisempaa ja progressiivisempaa ilmaisua. Tällä levyllä soitti myös ensimmäistä kertaa ”klassinen” Genesis-kokoonpano, eli Gabriel / Banks / Rutherford / Collins / Hackett.

Albumi löi Genesiksen toden teolla läpi erityisesti Italiassa, jossa albumi ylsi virallisen listan sijalle 4. Kiertueen myötä Genesis sai huomiota myös muualla Euroopassa. 

Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat ”The Return of the Giant Hogweed”, ”The Fountain of Salmacis” sekä ”The Musical Box”, joista viimeksi mainittua yhtye on pitänyt keikkaohjelmistossaan koko uransa ajan. 

Tällä levyllä kuullaan myös Phil Collins ensimmäistä kertaa laulajana (”For Absent Friends”). Lisäksi levyllä kuullaan Collinsin ja Gabrielin duettona laulama ”Harlequin”.

Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut: Tony Banks/Phil Collins/Peter Gabriel/Steve Hackett/Mike Rutherford, ellei toisin mainittu.

A-puoli

B-puoli

Kokoonpano
Peter Gabriel – laulu, huilu, bassorumpu, tamburiini
Steve Hackett – sähkökitara, 12-kielinen kitara
Tony Banks – urut, mellotron, piano, sähköpiano, 12-kielinen kitara, taustalaulu
Mike Rutherford – basso, bassojalkio, 12-kielinen kitara, taustalaulu
Phil Collins – rummut, laulu, lyömäsoittimet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Saari, Antti: Nursery Cryme. Desibeli.net 20.10.2005.

Vuoden 1971 albumit
Genesiksen albumit
Fender Bronco

Fender Bronco oli Fenderin vuodesta 1967 vuoteen 1981 valmistama sähkökitaramalli. 

Bronco oli monien muiden Fenderin valmistamien kitaroiden, kuten Musicmasterin tavoin lähes samankaltainen kuin vuodesta 1964 eteenpäin valmistettu Mustang; runko ja kaula olivat samanlaiset, mutta mikrofoneja oli ainoastaan yksi ja vibratalla toimi erilaisella mekanismilla. Toisin kuin muissa Mustang-tyylisissä kitaroissa, Broncoa valmistettiin vain lyhytskaalaisena 610 millimetrin (24") mensuurilla, kaksiosaisella vaahterakaulalla ja ruusupuisella otelaudalla. Runko oli tehty lepästä

Bronco, kuten muutkin Mustang-tyyliset kitarat, oli varta vasten suunniteltu aloitteleville kitaristeille, mihin ne solveltuivatkin hyvin lyhyen kaulansa ansiosta. Sen soittaminen oli lyhempisormisillekin helpompaa. Broncoa myytiin paljon pakettina Fender Bronco Amp-vahvistimen kanssa, joka oli myös suunniteltu aloitteleville kitaristeille.

Broncossa oli yksi yksikelainen tallamikrofoni ja Leo Fenderin omalaatuinen vibratalla, jota kutsuttiin epävirallisesti Fender Steel- tai Bronco-vibratallaksi. Tallaa ei ole käytetty muissa kitaroissa.

Vuonna 1981 Broncon valmistus lakkautettiin, hieman ennen Mustangia ja Musicmasteria. Kitarat paikkasi Fender Lead Series-kitarat. Nykyään Bronco-nimeä kantaa enää Squierin valmistama Bronco Bass.

Lähteet 

 Jason's Mustang and Bronco Page

Bronco
Ultra Beatdown

Ultra Beatdown on englantilaisen power metal -yhtyeen, DragonForcen neljäs albumi vuodelta 2008. Japanissa albumi julkaistiin 20. elokuuta, seuraavan parin päivän aikana Australiassa, Saksassa ja Britanniassa, sekä muualla maailmassa 26. elokuuta. Albumi oli ensimmäinen, jolla basistina toimi Frédéric Leclercq.

Ensimmäinen single albumilta, "Heroes of Our Time" julkaistiin 4. heinäkuuta, jonka musiikkivideo kuvattiin Hämeenlinnan Rinkelimäen jäähallissa.
Bonusversiolta löytyvä kappale "Strike of the Ninja" poikkeaa merkittävästi rakenteeltaan yhtyeen muusta tuotannosta. Raita on ennätyksellisen lyhyt (3:17), kuten myös sen kitarasoolo. Tätä ennen lyhyimmälläkin kappaleella oli kestoa yli viisi minuuttia. Strike of the Ninjan melodiakuviot ovat lisäksi tavallista yksinkertaisemmat, ja rakenne muistuttaa perinteisemmän rockin biisirakenteita.

Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 25.

Kappaleet

Kokoonpano 
 ZP Theart – laulu
 Herman Li – kitara, taustalaulu
 Sam Totman – kitara, taustalaulu
 Frédéric Leclercq – basso, taustalaulu
 Vadim Pruzhanov – koskettimet, Theremin, Kaoss Pad, taustalaulu
 Dave Mackintosh – rummut, taustalaulu

Vierailevat muusikot 
 Clive Nolan – taustalaulu, koskettimet

Arviot 
 Metacritic: 77/100
 Allmusic: 
 Imperiumi.net: 
 Rumba: negatiivinen
 Soundi: 
 Sputnikmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 2008 albumit
DragonForcen albumit
Kathy Griffin

Kathy Griffin (s. 4. marraskuuta 1960 Oak Park, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko, näyttelijä ja juontaja. Griffin on tunnettu roolista Vicki Groenerinä sarjassa Hei, olen Susan (1996–2000), mutta suureen julkisuuteen hän nousi Yhdysvalloissa omaa elämäänsä esittelevän tositelevisiosarjan Takana loistava tulevaisuus (Kathy Griffin: My Life on the D-List, 2005–2010) myötä. Se esittelee Griffinin elämää D-luokan julkkiksena Yhdysvalloissa. Sarja nousi suosioon Yhdysvalloissa, mutta sitä on esitetty myös Yhdysvaltojen ulkopuolella. Suomessa sarjaa on esittänyt Subtv.

Kathy Griffin on saanut tositelevisiosarjastaan Emmy-palkinnon vuosina 2007 ja 2008. Hän on tehnyt töitä myös ääninäyttelijänä ja televisiojuontajana.

Lapsuus ja nuoruus 
Griffin on viidestä sisaruksesta nuorin. Hän syntyi chicagolaisessa Oak Parkin esikaupungissa Illinois’ssa. Hänen äitinsä Maggie oli sairaalan hallintovastaava, ja hänen isänsä John oli elektroniikkaliikkeen johtaja. Hänet kasvatettiin katolilaiseksi ja hän opiskeli myös katolilaisessa koulussa, mutta nykyisin hän pitää itseään ”langenneena katolilaisena”. Griffin opiskeli Oak Park and River Forest High Schoolissa, josta hän valmistui vuonna 1978.

Ura 

Griffin aloitti esiintymisen 1980-luvun alussa losangelesilaisessa improvisointiryhmässä nimeltään The Groundlings. Griffin kertoi myöhemmin yhdysvaltalaisen E!-kanavan haastattelussa, että hän kävi usein katsomassa The Groundlingsin esityksiä ennen kuin päätti itse liittyä. Liittymisen jälkeen Griffin ryhtyi esittämään stand up -komiikkaa ja hänestä tuli osa nopeasti kasvavaa vaihtoehtoisen komedian liikettä Los Angelesissa. Tällöin hän esiintyi Un-Cabaret-järjestön järjestämissä tilaisuuksissa sekä omassa stand up -show’ssaan Hot Cup of Talk, josta myöhemmin vuonna 1998 tuli myös hänen omien HBO-kanavalla esitettyjen ohjelmiensa nimi.

Griffinistä julkaistiin toukokuussa 2017 kuva, jossa hän roikottaa veriseltä näyttävää kumista silloisen Yhdysvaltain presidentin Donald Trumpin päätä. Sen jälkeen Griffin joutui aggressiivisten hyökkäysten kohteeksi ja menetti kaikki työnsä Yhdysvalloissa. Töitä on sen sijaan Yhdysvaltojen ulkopuolella. Hän aloitti maailmankiertueen, jonka yksi esiintymispaikka on Suomi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset stand up -koomikot
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Rinnakkaislääke

Rinnakkaislääke eli geneerinen lääke tai rinnakkaisvalmiste on lääke, joka on kehitetty ja tuotu markkinoille alkuperäislääkkeen patenttisuojan rauettua. Suomessa rinnakkaislääkkeistä käytetään joskus virheellisesti termiä kopiolääke. Rinnakkaislääke on edullisempi kuin alkuperäisvalmiste, mutta vastaa muuten alkuperäisvalmistetta ominaisuuksiltaan: siinä on sama määrä samaa vaikuttavaa lääkeainetta samassa annosmuodossa kuin alkuperäislääkkeessä. Fimea valvoo kaikkien Suomessa myynnissä olevien lääkkeiden turvallisuutta ja laatua.

Lääkevalmisteiden vastaavuudesta käytetään termiä bioekvivalenssi eli biologinen samanarvoisuus, joka todetaan tarkoin kliinisin testein. Biologinen samanarvoisuus alkuperäisvalmisteen kanssa on rinnakkaislääkkeen myyntiluvan myöntämisen keskeisimpiä ehtoja. Lääkevalmisteet ovat biologisesti samanarvoisia, jos niiden pitoisuudet koehenkilön veressä ovat samalla aikajaksolla niin samanlaiset, ettei odotettavissa ole eroja lääkkeen tehossa tai sen mahdollisesti aiheuttamissa haittavaikutuksissa. Rinnakkaislääke on siis tutkitusti yhtä tehokas ja turvallinen kuin alkuperäisvalmiste. Apuaineissa tai esimerkiksi maussa voi olla eroja.

Maailmanlaajuisesti suuria rinnakkaislääkkeiden valmistajia ovat Teva Pharmaceutical Industries, Novartis (Sandoz), Mylan ja Sun Pharmaceutical Industries.

Edullisempien rinnakkaislääkkeiden tulo markkinoille lisää lääkkeiden hintakilpailua, jolloin usein myös alkuperäisvalmisteiden hinnat laskevat.

Euroopan rinnakkaislääketeollisuuden kattojärjestö EGA (European Generic Medicines Association) on arvioinut, että rinnakkaislääkkeet tuovat EU:lle vuosittain 18 miljardin euron säästöt.

Suomessa reseptilääkkeitä alettiin vaihtaa rinnakkaislääkkeisiin 1. huhtikuuta 2003, ellei vaihtoa erikseen kielletty. Tämän seurauksena satojen lääkkeiden hinnat putosivat huomattavasti.

Katso myös 
 Lääkevaihto
 Rinnakkaistuontilääke

Lähteet

Aiheesta muualla 
Asiakkaan tulisi pystyä vaihtamaan lääkkeensä apteekissa edullisempaan vaihtoehtoon, mutta todellisuudessa se ei onnistu Yle, 2019

Lääkkeet
Seksuaalikasvatus

Seksuaalikasvatus on kasvatus- ja luonnontieteellinen poikkitieteellinen tutkimuksen ja opetuksen ala, jossa opitaan havaitsemaan ja ymmärtämään seksuaalisuuteen ja ihmisen lisääntymiseen liittyviä asioita. Seksuaalikasvatusta tutkitaan monilla tieteenaloilla eri tavoin. Koulussa seksuaalikasvatus koskee monia oppiaineita: sitä on sisällytetty biologian opetukseen, mutta myös liikuntaan sisältyvän terveyskasvatuksen ja kotitalouteen kuuluneen perhekasvatuksen yhteydessä. Joissakin kouluissa kouluterveydenhoitaja tai ulkopuoliset vierailijat käyvät antamassa seksuaalikasvatusoppitunteja. Nuoret etsivät tietoa myös omatoimisesti Internetistä sen yksityisyyden vuoksi.

Tyypillisiä seksuaalikasvatuksessa käsiteltäviä aiheita ovat murrosikä, kuukautiset, ehkäisy ja itsetyydytys.

Seksuaalikasvatus on ongelma voimakkaasti uskonnollisisissa piireissä. Yhdysvalloissa suositaan pidättyväisyysohjelmia, joissa ainoana keinona ehkäistä raskauksia ja sukupuolitauteja esitetään seksistä pidättäytyminen. Vastustajien mukaan tällaiset ohjelmat eivät jaa tietoa vaan pyrkivät vain edistämään kristillisiä konservatiivisia arvoja.

Katso myös
Seksivalistus

Lähteet

Kirjallisuutta 
 
 
 
 

Kasvatus
Jan Ahlvik

Jan Ahlvik (s. 14. tammikuuta 1983 Pietarsaaren mlk) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kolmosen Esse Idrottsklubbia. Liigaotteluita Ahlvik on pelannut tähän mennessä 23 kappaletta.

Aiheesta muualla
 Jan Ahlvik Vaasan Palloseuran sivuilla 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Troyes

Troyes [tʁwa] on kaupunki ja kunta Auben departementissa Champagne-Ardennen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 61 544 asukasta vuoden 2008 väestönlaskennassa. Troyes’n pinta-ala on 13 neliökilometriä. Troyes on Auben departementin pääkaupunki.

Tunnettuja troyes’laisia 
 Hugo Paynsilainen, Temppeliherrain ritarikunnan perustajajäsen
 Chrétien de Troyes, kirjailija
 Paavi Urbanus IV
 Rashi, Talmud-oppinut

Ystävyyskaupungit 
 Alkmaar, Alankomaat
 Zielona Góra, Puola
 Darmstadt, Saksa
 Chesterfield, Yhdistynyt kuningaskunta

Lähteet 

Auben kunnat
Framasil Cucine Pineto

Framasil Cucine Pineto on italialainen lentopalloon keskittyvä huippujoukkue. Joukkue pelasi kaudella 2021–2022 Italian A3-liigassa.

Saavutukset 

 A2-liigan Cup-hopea 2007

Kotihalli 

Framasil Cucine Pineto pelaa kotiottelunsa kolmentuhannen istumapaikan Pala Mercatone Uno hallissa.

Historia 

Historiansa aikana Framasil Cucine Pineto ei ole voittanut niin sanotusti mitään suurta. Viimeksi joukkue haki menestystä, kun se selvisi A2-liigan finaaleihin, joissa se ei kuitenkaan pystynyt voittamaan kultaa. Joukkue on pelannut useita vuosia Italian ylimmillä sarjatasoilla. Seuran ensimmäinen esiintyminen A2-liigassa oli kaudella 1986, joka jäi lopulta vain kauden mittaiseksi. Paluun sarjaan seura teki kaudella 2005. Seuran toistaiseksi kovin saavutus on A1-liigan paikka kaudeksi 2008–2009. Italian A1-liigaan se sai paikan kaudeksi 2008–2009 Sparklin Milanolta, joka luovutti paikkansa A1-liigassa.

Muuta 

Framasil Cucine Pineton joukkueessa pelasi kaudella 2008–2009 suomalainen yleispelaaja Matti Hietanen, joka solmi joukkueen kanssa yksivuotisen sopimuksen. Osittain suomalainen Eerik Jago pelasi myös joukkueessa yhdessä Hietasen kanssa kaudella 2008–2009.

Lähteet 

 Italialaiset lentopalloseurat
Teramon maakunta
AZS Olsztyn

AZS UWM Olsztyn on puolalainen lentopalloon keskittyvä huippujoukkue. Sen kotipaikkana toimii Pohjois-Puolassa sijaitseva Olsztynin kaupunki. AZS UWM Olsztyn pelaa tällä hetkellä maan korkeimmalla sarjatasolla, Puolan lentopalloliigassa, jossa se on hallitseva pronssimitalisti. Joukkue on voittanut Puolan mestaruuden peräti viisi kertaa, sekä ollut historian aikana mitaleilla peräti kaksikymmentäyhdeksän kertaa.

Saavutukset

Puolan liigassa 

 5 kertaa mestaruus 1973, 1976, 1978, 1991, 1992
 8 kertaa hopeaa 1972, 1974, 1977, 1980, 1989, 1993, 2004, 2005 
 7 kertaa pronssia 1971, 1975, 1982, 1983, 1985, 1990, 2006, 2007

Puolan Cupissa 

 7 kertaa mestaruus 1970, 1971, 1972, 1982, 1989, 1991, 1992

TTC-Cupissa 

 Kerran hopeaa 1978 
 Kerran pronssia 1973

Historia 

AZS Olsztynin seuran perustivat yliopisto-opiskelijat vuonna 1950 jolloin joukkue pelasi yliopistosarjaa. Hiljalleen seura nousi yhdeksi Puolan suurimmista seuroista ja sen lentopallotoiminta alkoi kukoistaa. Nykyisin AZS Olsztyn on yksi Puolan lentopalloliigan menestyksekkäimmistä joukkueista kautta historian. Seuran kasvatteja ovat muun muassa MM-hopeaa urallaan voittaneet Paweł Zagumny, Wojciech Grzyb ja Grzegorz Szymański.

Joukkue

Kaudella 2013-2014

Muuta 

Suomalainen lentopalloilija Olli Kunnari pelaa Olsztynin riveissä kaudella 2008-2009.

Kuuluisimpia pelaajia 

Puolalaiset lentopalloseurat
Jacquemart de Hesdin

Jacquemart de Hesdin (n. 1355 – n. 1414) oli ranskalainen taidemaalari ja kuvittaja. Hän työskenteli Berryn herttua Juhanan palveluksessa.

De Hesdin syntyi ilmeisesti Hesdinissä pohjoisessa Ranskassa. Eräs hänen kuvittamansa teos on pitkään Brysselissä pidetty Très belles heures.

Ranskalaiset taidemaalarit
Keskiajan taiteilijat
Miniatyyrimaalaus
DoubleClick

DoubleClick on yhdysvaltalainen internet-mainoksia välittävä yritys. DoubleClickin pääkonttori sijaitsee New Yorkissa, ja sillä on pienempiä konttoreita ympäri maailmaa, esimerkiksi Hongkongissa, Irlannissa, Ranskassa ja Australiassa.

Google 
Google osti DoubleClickin 3,1 miljardilla dollarilla huhtikuussa 2007.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset yritykset
Raija Roivainen

Raija Roivainen (s. 4. helmikuuta 1938 Kurkijoki) on suomalainen laulajatar ja laulupedagogi. Hän on konsertoinut kotimaassa Pentti Koskimiehen kanssa ja lisäksi ulkomailla, muun muassa Yhdysvalloissa ja Britanniassa. Raija Roivainen työskenteli vuosikymmeniä Tampereen konservatorion laulupedagogina ja on kasvattanut joukon suomalaisia laulutaiteilijoita, kuten Pentti Hietasen.

Roivaiselle myönnettiin valtion taiteilijaeläke 2013. 

Raija Roivainen on julkaissut vuonna 2004 kirjan Laulamisen sietämätön helppous. Kirja on käännetty myös englanniksi "The Unbearable Ease of Singing"

Lähteet

Aiheesta muualla
Kotisivut

Suomalaiset laulajat
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Laser (jolla)

Laser (eli Laser Standard) on yksityyppinen yhden hengen purjejolla. Jollaa on valmistettu yli 200 000 kpl. Laser on suunniteltu kuljetettavaksi auton katolla, sen paino mahdollistaa helpon nostamisen ja masto koostuu kahdesta osasta. Tiukkojen luokkasääntöjen vuoksi kilpailuissa jollat ovat lähes identtisiä, minkä johdosta menestyksekäs purjehdus vaatii hyvää taktiikkaa.

Historia
Laser esiteltiin New Yorkin venenäyttelyssä 1971. Ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut pidettiin vuonna 1974 Bermudalla. Niihin osallistui purjehtijoita 24 eri maasta. Brasilialainen Robert Scheidt ("El Demolidor") on menestyneimpiä Laser-purjehtijoita kahdeksalla maailmanmestaruudellaan ja kahdella olympiakullallaan ja yhdellä olympiahopeallaan.

Laser olympialaisissa
Atlantan olympialaisista alkaen Laser on ollut miehille ja naisille avoin olympialuokka. Pekingin olympialaisissa miehillä on oma luokkansa ja naiset kilpailevat ensimmäistä kertaa omassa luokassaan pienempipurjeisella Laser Radialilla.

Olympiamitalistit

Avoin luokka (Laser Standard)

Versiot

Alkuperäisen Laser Standardin lisäksi on olemassa samaan runkoon pohjautuvat kevyemmälle purjehtijalle (60-80kg) sopiva Laser Radial ja junioreiden (45-65kg) Laser 4.7. Ne eroavat Standard-versiosta pienemmillä purjeillaan:  Radialissa 5,76m² ja 4.7-versiossa nimensä mukaisesti 4,7m². 
Olympiapurjehduksessa naiset käyttävät Laser Radialia. Sari Multala on kuuluisa suomalainen Radial-purjehtija.

Aiheesta muualla

 Finnish Laser Association (FLA)
 International Laser Class Association 
 Jollapurjehtijoiden suomenkielinen keskustelufoorumi

Purjejollat
Purjehdus olympialaisissa
Jalometalli Festival

Jalometalli Festival (koko nimeltään Jalometalli Metal Music Festival) on Oulussa järjestettävä kaksipäiväinen metalliin keskittynyt musiikkifestivaali. Festivaali on järjestetty ensimmäisen kerran vuonna 2002. Alkuvuosina Jalometalli järjestettiin Kuusisaaressa. Vuodesta 2006 alkaen festivaalialueena on toiminut Club Teatria ja sen ympäristö. Vuoden 2015 Jalometalli siirtyy vanhan Teatrian purun takia takaisin Kuusisaareen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 www.jalometalli.net

Rockfestivaalit Suomessa
Metallimusiikkitapahtumat
Oulun tapahtumat
Oulun musiikki
Erillinen pataljoona 17 (talvisota)

Erillinen pataljoona 17, myös nimellä Sallan pataljoona, oli talvisodan aikainen Suomen puolustusvoimien joukko-osasto, joka perustettiin ylimääräisten harjoitusten (YH) aikana Sallan rajakomppaniassa, jonka henkilöstö muodosti pataljoonan rungon. 1. komppania muodostettiin Sallan, 2. komppania Pelkosenniemen ja Savukosken sekä 3. komppania ja konekiväärikomppania Kemijärven reserviläisistä. Komppanian päällikkönä toimi kapteeni A. O. Väänänen.

Ennen talvisodan syttymistä pataljoona oli mukana luomassa edellytyksiä sissitoiminnalle Sallan suunnalla: se perusti maastoon
muona- ja ampumatarvikekätköjä.

Talvisodan alkaessa ErP 17 oli ryhmittynyt puolustukseen Kelsinkäisessä ja Kuolajärven alueella. Se oli ainoa Sallan suunnalla toimiva joukko-osasto tuolloin ja sen vahvuus oli noin tuhat miestä. Raskasta aseistusta sillä ei ollut. Pataljoonan komentaja oli majuri Vilho Roininen.

ErP 17 taisteli yksinään venäläistä 122. divisioonaa vastaan pari päivää, kunnes siitä ja avuksi tulleesta ErP 25:stä muodostettiin Osasto Roininen, joka jatkoi taistelua Sallan suunnalla.

Lähteet

Viitteet

Talvisodan suomalaiset jalkaväkipataljoonat
Osasto Roininen
Abaris Hyperborealainen

Abaris Hyperborealainen (, Abaris Hyperboreos) oli antiikin kreikkalaisten tuntema legendaarinen tietäjä, parantaja ja Apollonin pappi. Hänen oletettiin oppineen taitonsa kotimaassaan Hyperboreassa, Kaukasuksen lähellä, josta hän pakeni ruttoa. Hänen sanottiin omaavan profetoinnin kyvyn, ja tästä syystä sekä skyyttalaisen asunsa, yksinkertaisuutensa ja rehellisyytensä vuoksi hän teki suuren vaikutuksen kreikkalaisiin, ja häntä arvostettiin suuresti.

Herodotoksen mukaan hänen sanottiin matkustaneen maailman ympäri syömättä, mukanaan nuoli joka symboloi Apollonia. Herakleideen mukaan Abaris lensi sillä kuin noidat luudalla. Platon luki hänet kuuluvaksi "traakialaisiin lääkäreihin", jotka harjoittivat sielun ja ruumiin lääkintää inkantaation (epodai) avulla. Pausaniaan mukaan Persefonen temppeli Spartassa oli omistettu Abarikselle.

Anekdootteja löytyy erityisesti Iamblikhoksen Vita Pythagoricasta. Siinä Abariksen sanotaan puhdistaneen Spartan ja Knossoksen sekä muita kaupunkeja rutosta. Abaris esiintyy myös Pythagoraan kanssa sisilialaisen tyranni Falariksen oikeudenkäynnissä. Kaksi viisasta keskustelevat taivaallisista asioista, ja ajavat uppiniskaista tyrannia kohti hyveitä. Iamblikhoksen mukaan Abariksen taitoihin kuului ekstispisia eli eläinten sisälmyksistä ennustaminen. Sudassa mainitaan useita Abariksen teoksia.

Lähteet
Ancient Library 

Platon: Kharmides, tunnetuin teksti, jossa esiintyy Αβάρις Υπερβορέος.

Viitteet

Antiikin oraakkelit
Kreikkalainen mytologia
AZS Częstochowa

KS AZS Częstochowa SSA on Częstochowan kaupungissa toimiva puolalainen lentopallon huippujoukkue. Seura perustettiin vuonna 1945 ja se onkin yksi maan vanhimmista lentopalloseuroista. Menestystä joukkue on saavuttanut muun muassa voittamalla kuusi kertaa Puolan lentopalloliigan mestaruuden ja sijoittumalla kaksikymmentä kertaa mitaleilla Puolan pääsarjassa.

Saavutukset

Puolan pääsarja 
 6 kertaa kultaa: 1989/1990, 1992/1993, 1993/1994, 1994/1995, 1996/1997, 1998/1999. 
 6 kertaa hopeaa: 1990/1991, 1991/1992, 2000/2001, 2001/2002, 2002/2003, 2007/2008. 
 4 kertaa pronssia: 1995/1996, 1999/2000, 2003/2004, 2004/2005.

Puolan Cup 
 2 kertaa kultaa: 1997/1998, 2007/2008

Puolan Supercup 
 Kerran kultaa: 1994/1995

Top Teams Cup 
 Kerran pronssia: 2001/2002

Puolalaiset lentopalloseurat
Jastrzębski Węgiel

Jastrzębski Węgiel on puolalainen lentopalloon keskittyvä huippujoukkue. Seura perustettiin vuonna 1949, jonka jälkeen se on noussut yhdeksi puolalaisen lentopallon merkittävimmistä joukkueista kautta aikojen. Joukkueen kotikaupunkina toimii Etelä-Puolassa sijaitseva Jastrzębie Zdrójin kaupunki. Puolan mestaruuden joukkue on voittanut Puolan lentopalloliigan kausilla 2003–2004 ja 2020–2021. Kahden voiton lisäksi joukkue on saanut Puolan lentopalloliigasta kolme hopeaa ja kuusi pronssia.

Saavutukset

Puolan lentopalloliiga 
 Kaksi kertaa kultaa 2003–2004, 2020–2021
 Kolme kertaa hopeaa 2005–2006, 2006–2007, 2009–2010
 Kuusi kertaa pronssia 1990–1991, 2000–2001, 2002–2003, 2008–2009, 2012–2013, 2013–2014, 2016–2017, 2018–2019

Muuta 
Suomalainen lentopalloilija Petteri Laurila esiintyi Jastrzębski Węgielin riveissä kaudella 2005-2006 ykköspassarina jolloin joukkue otti hopeaa Puolan lentopalloliigassa.

Puolalaiset lentopalloseurat
ZAKSA Kędzierzyn-Koźle

ZAKSA Kędzierzyn-Koźle on puolalainen lentopalloseura. Sen kotipaikkana toimii Kędzierzyn-Koźlen kaupunki Etelä-Puolassa. Joukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla eli Puolan lentopalloliigassa.

Historia 

Seura perustettiin vuonna 1947. Ennen vuotta 2009 se pelasi nimellä Mostostal-Azoty Kędzierzyn-Koźlen. Vuonna 1955 se nousi Puolan korkeimmalle sarjatasolle. Ensimmäisen Puolan lentopalloliigan mestaruuden joukkue voitti kaudella 1998, toisen kaksi kautta myöhemmin vuonna 2000. Puolan lentopalloliigaan muututtua ammattilaissarjaksi joukkue otti kolme mestaruutta peräkkäin kausina 2001, 2002 ja 2003.

Saavutukset 
 8 Puolan liigan mestaruutta
 6 Puolan liigan hopeaa
 8 kultaa Puolan Cupissa
 Mestarien liigan 1. sija 2021
 Mestarien liigan 3. sija 2003
 Mestarien liigan 4. sija 2002
 CEV-cupin 3. sija 2000

Aiheesta muualla
 Virallinen sivu

Puolalaiset lentopalloseurat
Volley Tonno Callipo

Volley Tonno Callipo on italialainen mieslentopalloon keskittyvä lentopalloseura Vibo Valentiasta, Calabriasta. Valentianan edustusjoukkue pelaa tällä hetkellä Italian pääsarjassa A1-liigassa jonne se nousi kauden 2008 päätteeksi voitettuaan A2-liigan.

Saavutukset 

 Italian mestaruus A2-liiga 2008
 Italian Cup A2-liiga

Historia 

Vibo Valentiana pelasi ensimmäisen kautensa Italian A2-liigassa kaudella 2000-2001. Seuraavat kaudet joukkue pelasi A2-liigaa menestyksekkäästi kun se voitto kaudella 2003 Italian Cupin. Kauden 2003 päätteeksi joukkue nousi maailman kovimpana pidettyyn lentopalloliigaan Italian A1-liigaan. Ensimmäinen kausi A1-liigassa sujui nousijajoukkueelta loistavasti kun se sijoittui runkosarjassa seitsemänneksi ja säilytti sarjapaikkansa suoraan ilman karsintoja. Toisella kaudellaan A1-liigassa joukkue säilytti jälleen sarjapaikkansa ilman karsintoja sijoittuen kymmenenneksi. Kauden jälkeen joukkue kuitenkin luopui sarjapaikastaan ja jatkoi pelaamalla A2-liigassa. 

Kaudella 2008 joukkue otti ylivoimaisen voiton A2-liigassa ja nousi takaisin A1-liigaan. Joukkue hankki riveihinsä muun muassa suomalaiset Tuomas Sammelvuon sekä Konstantin Shumovin kaudeksi 2008-2009.

Katso myös 

 Italian A1-liiga

Aiheesta muualla 

 Viralliset kotisivut

 Italialaiset lentopalloseurat
Calabria
Pauli Poranen

Pauli Poranen (s. 24. huhtikuuta 1958 Rautio) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt ja työskennellyt useissa suomalaisissa elokuvissa. Lisäksi Poranen on näytellyt Helsingin kaupunginteatterissa 1990–1996 ja KOM-teatterissa 1984–1989. Teatterikiinnitysten jälkeen hän on toiminut freelancerina ja yrittäjänä paitsi teattereissa ja elokuvissa myös televisiosarjoissa ja radiokuunnelmissa.  

Porasen tunnetuin rooli oli sotamies Lehdon rooli Rauni Mollbergin ohjaamassa elokuvassa Tuntematon Sotilas. Miehen tunnetuin ja käytetyin quote elokuvassa oli "Riitaoja, saakelin tonttu mä sotken sut suohon!"  

Nykyään Poranen työskentelee Voionmaan opistolla elokuvanäyttelijälinjan (osa Voionmaan Elokuvakoulua) vastaavana opettajana. Koulutukseltaan Poranen on teatteritaiteen maisteri. Hän on asunut lapsuutensa ja käynyt kansakoulun Ykspihlajassa.

Aiheesta muualla 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Jadar Radom

Jadar Radom on puolalainen huippulentopalloon keskittyvä lentopalloseura. Sen lentopalloylpeys on Puolan korkeimmalla sarjatasolla pelaava Jadar Radomin miesten edustusjoukkue. Seura on perustettu vuonna 2003. Sen kotikaupunkina toimii Radomin kaupunki.

Puolalaiset lentopalloseurat
Płomień Sosnowiec

Płomień Sosnowiec on puolalainen huippulentopalloon keskittyvä lentopalloseura. Seura perustettiin vuonna 1992 Etelä-Puolassa sijaitsevaan Sosnowiecin kaupunkiin. Miesten edustusjoukkue pelaa Puolan korkeimmalla sarjatasolla, Puolan lentopalloliigassa, jossa se on voittanut vuonna 1996 liiganmestaruuden. Muita saavutuksia joukkueella on Puolan Cupissa kaksi mestaruutta kausilla 2002–2003 sekä 2003–2004. Lisäksi joukkue on esiintynyt Cupin finaalissa kausilla 1992–1993, 1995–1996 sekä 2004–2005 häviten finaalit.

Puolalaiset lentopalloseurat
Vuonna 1992 perustetut urheiluseurat
Harri Hakkarainen

Harri Tapio Hakkarainen (s. 16. lokakuuta 1969 Kaavi) on suomalainen keihäänheittäjä. Häntä valmensi hänen isänsä Erkki Hakkarainen. Seuratasolla hän edusti Kaavin Kaikua sekä myöhemmin Kuopion Sisu-Veikkoja. Hakkaraisen henkilökohtainen ennätys on 87,82 metriä Kuortaneen juhannuskisoista vuodelta 1995. Tulos on edelleenkin Suomen kaikkien aikojen keihästilaston kahdeksas.

Saavutukset 

 Kalevan kisat

 Hopeaa: 1994, 1995, 1998
 Pronssia: 1996, 2000, 2001, 2002

Arvokilpailut

 EM-kilpailut 1994: Karsiutui ensimmäisenä heittäjänä sijoittuen sijalle 13. (78,82 m)
 MM-kilpailut 1995: Selviytyi finaaliin sijalla 11. (79,66 m), Finaalissa 12. (78,16 m) 
 Kesäolympialaiset 1996: Karsiutui finaalista ollen 14. (79,34 m)
 Kesäolympialaiset 2000: Karsiutui finaalista (ei tulosta, loukkaantuminen)

Kausien parhaat heitot

 1986 60,38 Jämsänkoski 12.9.
 1987 63,88 Joutsa 19.7.
 1988 65,78 Kuopio 12.7.
 1989 70,06 Oulu 23.7.
 1992 83,46 Lappeenranta 16.8.
 1993 84,36 Evry 18.9.
 1994 85,46 Leppävirta 7.6.
1995 87,82 Kuortane 24.6.
 1996 87,44 Lapua 19.5.
 1997 86,48 Pihtipudas 29.6.
 1998 85,34 Kiihtelysvaara 19.9.
 1999 85,00 Jena 5.6.
 2000 85,65 Eurajoki 1.7.
 2001 83,67 Kuortane 17.6.
 2002 80,56 Kuopio 12.9.
 2003 77,52 Keitele 7.6.
 2004 74,60 Leppävirta 19.8.
 2005 74,11 Kuopio 14.9.
 2006 71,34 Jyväskylä 22.7.
 2007 72,07 Leppävirta 9.8.
 2008 72,11 Leppävirta 27.9.
 2009 70,55 Outokumpu 29.8.
 2010 65,46 Kuopio 15.9.
 2011 61,20 Leppävirta 1.10.
 2012 61,85 Leppävirta 29.9.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomukääpä

Suomukääpä (Polyporus squamosus) on jopa 50–70 senttiä leveä yksivuotinen kääpä. Oljenvärisessä yläpinnassa on kynnen kokoisia, tummanruskeita suomuja, joista laji on saanut suomenkielisen nimensä. Alapuolella sijaitsee kermanvalkoinen pillistö. Pillit ovat kulmikkaita ja suuria. Suomukäävän malto on valkoista ja pehmeän juustomaista, mutta vanhetessaan se muuttuu sitkeäksi ja kuivana korkkimaiseksi. Lyhyt ja tukeva jalka on mustanruskea ja nystyinen. Kääpä viihtyy parhaiten Etelä-Suomen lehtimetsien elävissä jalopuissa kuten jalavissa, saarnissa ja vaahteroissa. Kääpä elää puussa usein vuosikymmeniä aiheuttaen puun sisäosan muuttumisen pehmeäksi valkolahoksi. Rannoilla ja puronvarsilla elää harvinaisena pienempi muoto. Tämä pajuissa kasvava suomukääpä on vain 10-15 cm leveä, mutta muuten samanlainen. Nuoret suomukäävät ovat syötäviä, kun ne leikkaa juustohöylällä ohuiksi lastuiksi ja ruskistaa kevyesti uunissa.

Lähteet 
 Salo, P., Niemelä, T., Salo, U., Suomen sieniopas, Kasvimuseo & WSOY 2006, 512 s.

Viitteet

Käävät
Valkolahosienet
Plamen Dimov

Plamen Dimov on Kiteellä asuva bulgarialaissyntyinen musiikinopettaja. Dimov on toiminut muusikkona sekä Bulgariassa että Suomessa. Hän on ollut alkuperäisen Nightwishin kokoonpanon ensimmäinen ulkopuolinen tukija ja isähahmo, ja soittanut kaikki viulut yhtyeen Oceanborn-levylle.

Dimov on ammatiltaan musiikinopettaja, mutta hän on toiminut myös muusikkona muun muassa Norjassa, Saksassa, Suomessa ja Sveitsissä. Dimov osaa soittaa bassoa, viulua, kitaraa, rumpuja ja pianoa. Hän on tehnyt noin 80 acapella-sovituksia ja monta sovitusta combo-kokoonpanoille. Tyylit, joissa hän viihtyy on jazz/jazz-rock ja funk. 

Dimovin ensimmäinen projekti oli Chameleon vuodelta 1995, jossa esiintyy muun muassa Tuomas Holopainen, tenorisaksofonilla. Toinen projekti oli Play That Funky Humppa Music, vuodelta 1996, sisältää kaikki Nightwishin tulevat jäsenet, Emppu, Jukka ja Sami, kappaleella Carelian Night, ja Tuomas kaikilla muilla kappaleilla. Muut projektit ovat: Heidi Sandström (Night And Day), The Voice-single, Montun Arkielämää, Montun Arkielämää 2, Kiteen 375-vuotis-levy, Montun Henki, Paha Pajari-musikaali, ja 20 projektia, joissa Flame Music on osallistunut tuottajana.

Dimov pyörittää Kiteellä Monttu-studiota, josta on vuosien varrella tullut yksi Kiteen nähtävyyksistä musiikin harrastajille. 

Dimov organisoi Nightwish-viikkoa Kiteellä. Ensimmäinen oli vuonna 2013 ja seuraava heinäkuussa 2014. Tapahtumaan tulee Nightwish-faneja ympäri maailmaa. 

Dimovilla on kaksi tyttöä, yksi poika ja Leena-vaimo. Plamen Dimov opettaa musiikkia mm. Kiteen Evankelisessa Kansanopistossa.

Tuotanto

 Brass Band – Chameleon (1995) (piano, basso) 
 Jimmie Lawson and friends – Play That Funky Humppa Music (1996) (piano, basso) 
 Nightwish – Oceanborn (1998) (viulu)
 Heidi Sandström – Night and Day (1998) (basso) 
 Montun arkielämää -kokoelmalevy (2005) (piano, basso) 
 The Voice – Mie ja Sie (2005) (bändin johtaja) 
 Niina – Theme from Swanheart -single (2006) (piano)
 Kitee 375-v.-kokoelmalevy (2007)
 Wana - Gone (2009)
 Montun henki (2011)
 Musiikkia näytelmästä Pajari (2011)
 Ilman partaa – Lee (2010)
 Unity-project (2011)

Suomalaiset muusikot
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Holosijivin piiri

Holosijivin piiri () on yksi Kiovan kaupungin kymmenestä hallinnollisesta piiristä Ukrainassa. Sen pinta-ala on 156 neliökilometriä ja väkiluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 251 895. Vuonna 2001 perustettu Holosijivin piiri perustuu alueellisesti entiseen Moskovan piiriin, joka oli perustettu 1921. Se on Kiovan piireistä eteläisin. Pohjoisessa piirin alue liittyy Kiovan pääkadun H’reštšatykin eteläpäähän, josta piiri ulottautuu etelään Dneprin länsirantaa seuraten.

Piiriin sijoitettiin 1930-luvulla Metsätalous- ja metsätekninen instituutti sekä Ukrainan maatalousakatemia. Maatalousakatemian lähellä puistossa sijaitsee Ukrainan kansallinen näyttelykeskus, jota oli aikaisemmin Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan kansantalouden saavutusten näyttely. Piirin alueella on myös 1834 perustettu Baikoven hautausmaa, jonne on haudattu tunnettuja henkilöitä.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Holosijivin piirihallinnon sivu  

Kiovan piirit
Hollyweird


Hollyweird on Poisonin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 21. toukokuuta 2002.

Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 103.

Kappaleet 
 Hollyweird
 Squeeze Box
 Shooting Star
 Wishful Thinkin’
 Get Ya Some
 Emperor’s New Clothes
 Devil Woman
 Wasteland
 Livin’ in the Now
 Stoopid, Stoned & Dumb
 Home (Bret’s Story)
 Home (C.C.’s Story)
 Rockstar

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Vuoden 2002 albumit
Poisonin albumit