joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Qatarin vaakuna

Qatarin vaakunassa on laiva, palmu ja kaksi sapelia. Vaakuna on otettu käyttöön vuonna 1978. 
Vaakunan laiva symboloi kalastusta. Teksti دولة قطر vaakunassa tarkoittaa Qatarin valtiota.

Valtioiden vaakunat
Vaakuna
Jasmiinitee

Jasmiinitee (, pinyin: mò lì huā chá) on kiinalainen tee, joka on maustettu jasmiininkukilla. Se valmistetaan joko kevyesti hapetetusta pouchong-teestä tai vihreästä teestä, mutta joskus myös mustasta teestä. Jasmiiniteetä tuotetaan Fujianissa.

Jasmiinitee on suosittua Pohjois-Kiinassa ja sitä myös tarjoillaan yleensä aina kiinalaisissa ravintoloissa länsimaissa.

Lähteet
 

Teelaadut
American Car Show

American Car Show on vuosittain järjestettävä autonäyttely Suomessa. Näyttelyssä esitetään vanhoja sekä uusia amerikkalaisia autoja. American Car Show’n yhteydessä järjestetään myös GTi Tuning Car Show. Vuoden 2007 American Car Show pidettiin Helsingin Messukeskuksessa.

Aiheesta muualla
 FHRA - American Car Show

Autonäyttelyt
Suomen tapahtumat
Pataun oireyhtymä

Pataun oireyhtymä (trisomia 13, 13-trisomia) on kromosomiparin 13 trisomia. Se aiheuttaa lukuisia oireita, kuten pään epämuodostumia, syvää kehitysvammaisuutta, vaikean sydänvian, kuulovammoja ja useiden elinten poikkeavuuksia ja vaurioita. Lapset ovat yleensä pienikokoisia ja kärsivät aivojen poikkeavuuksista. Pataun oireyhtymä on nimetty saksalaisen Klaus Pataun mukaan. Oireyhtymästä kärsii yksi 4 000:sta–10 000:sta syntyvästä lapsesta.

Pataun oireyhtymän ennuste on huono, ja enemmistö (72 %) oireyhtymän saaneista menehtyy jo ensimmäisen elinvuoden aikana. Riski kuolleena syntymiseen tai välittömästi syntymän jälkeen menehtymiseen on suuri. Ei ole kuitenkaan täysin tavatonta elää 13-trisomian kanssa vuosiakin. Monesti Patau-raskaus johtaa keskenmenoon.

Vanhempien riski saada toinen trisomia 13:sta kärsivä lapsi on hyvin vähäinen. On todettu, että lapsen trisomia 13 -riski kasvaa äidin iän myötä.

Pataun oireyhtymä saatetaan todeta ennen lapsen syntymää lapsiveden tai istukkanäytteen soluista. Sikiökaudella havaittu trisomia 13 on Suomessa ollut vuosina 1993–2009 noin 200 lapsella. Samalla aikavälillä naisista, jotka saivat tietää odottavansa trisomia 13 -lapsen, päätti yli 50 prosenttia valita raskaudenkeskeytyksen.

Trisomia 13:lle ei ole parannuskeinoa, ja hoito keskittyy oireiden lievittämiseen. Tähän voi kuulua leikkaus poikkeavuuksien korjaamiseksi ja toimintaterapia.

Lähteet 
 Pataun oireyhtymä. Kehitysvammahuollon tietopankki. Web Archive 2007.

Viitteet

Aiheesta muualla
 Harvinaiskeskus Norio, Trisomia 13.

Oireyhtymät
Serpents of the Light

Serpents of the Light on yhdysvaltalaisen Deicide-yhtyeen neljäs, vuonna 1997 julkaistu täyspitkä studioalbumi.

Kappalelista

Kokoonpano levyllä 

 Glen Benton – laulu, basso
 Eric Hoffman – kitara
 Brian Hoffman – kitara
 Steve Asheim – rummut

Vuoden 1997 albumit
Deiciden albumit
Edwardsin oireyhtymä

Edwardsin oireyhtymä on kromosomiparissa 18 esiintyvä trisomia. Tämän takia se tunnetaan yleisesti myös nimellä trisomia 18. Tila ilmenee useina elimellisinä vaurioina, kuten sydänvikana, ja syvänä henkisenä kehitysvammaisuutena.

Edwardsin oireyhtymä saattaa aiheuttaa kuolleena syntymisen, ja elävänä syntyneistä suurin osa (noin 90 prosenttia) kuolee ensimmäisen elinvuotensa aikana. Noin neljä viidestä trisomia 18 -lapsesta on tyttöjä.

Trisomia 18 on yhdellä noin 5 000– 8 000 syntyvästä lapsesta. Häiriö on saanut nimensä geneetikko John H. Edwardsin mukaan, joka kuvasi sen tieteelle vuonna 1960. 

Sikiökaudella havaittu trisomia 18 on Suomessa vuosina 1993–2009 ollut yli 600 lapsella. Samalla aikavälillä naisista, jotka kuulivat tulevansa saamaan trisomia 18 -lapsen, noin 60 prosenttia valitsi raskaudenkeskeytyksen.

Lähteet 

Oireyhtymät
Hotel California (kappale)

Hotel California on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Eaglesin vuonna 1976 julkaistu kappale samannimiseltä levyltä. Kappaleen on säveltänyt pääosin kitaristi Don Felder. Sovituksesta vastasivat kaksikko Frey-Henley. Singlenä se ilmestyi seuraavan vuoden helmikuussa, jolloin kappale saavutti suuren suosion Yhdysvaltain ja Ison-Britannian hittilistoilla. ”Hotel California” kuuluu myös Eaglesin konserttien vakiokappaleisiin.
			
Eaglesin rumpali Don Henley, joka on myös kappaleen yksi sanoittajista, on sanonut ”Hotel Californian” kertovan ”ahneudesta ja itsensä pilalle hemmottelusta amerikkalaisen unelman pimeinä puolina”. Sanoituksiin liittyi vahvasti myös huumeet, joiden liikakäytöstä bändin jäsenillä oli paljon kokemusta. Kaliforniaa on kappaleessa Henleyn mukaan kuvattu Yhdysvaltojen ”mikrokosmoksena”.
 		 
Alkuperäinen versio kappaleesta esitettiin slow rock -tyylillä, jossa mukana oli pitkä, toistuva sähkökitara. Kertosäkeessä bassolla ja kitaralla oli ikään kuin vastamelodia laululle. Kappale huipentuu loppuun, jossa kitaristit Joe Walsh ja Don Felder soittavat soolon päällekkäin eli tuplasoolona. 	 
 		 
”Hotel California” voitti vuoden levytyksen Grammy-palkinnon vuonna 1978. 

Suomen äänitearkiston tietokanta tuntee kappaleesta kolme suomenkielistä versiota: ”Koivu ja Tähti” (esittäjä Seppo Närhi, äänitetty 1977), ”Yksinäisten kaupunki” (esittäjä Jyrki Härkönen, äänitetty 1990) sekä parodia ”Hotelli helpotus” (esittäjä Eläkeläiset, äänitetty 1999).

Tammikuussa 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Hotel California” ylsi sijalle 94.

Kappaleet singlellä 
A-puoli

B-puoli

New Kid in a Town (Ranskan- ja Italian-painoksissa)

Lähteet 

	

Yhdysvaltalaiset rockkappaleet
Vuoden 1976 kappaleet
Hyde (muusikko)

HYDE (lausutaan hai-do), oikealta nimeltään Hideto Takarai, on 29. tammikuuta 1969 Wakayamassa syntynyt japanilainen muusikko. HYDE on japanilaisen L'Arc~en~Ciel -nimisen yhtyeen laulaja. Ennen L'Arc~en~Ciel -uraa hän oli kitaristina Jerusalem's Rod -yhtyeessä. Hyde on VAMPS-nimisen yhtyeen laulaja. Vamps:iin kuuluu myös K.A.Z. Vuodesta 2001 hän on myös tehnyt musiikkia soolona.

HYDE on naimisissa japanilaisen mallin Megumi Oishin kanssa vuodesta 2000 lähtien ja heillä on yksi poika.

Diskografia 

DVD:t

 Roentgen Stories (2004)
 Faith Live (2006)

Albumit

 Roentgen (2002)
 666 (2003)
 Roentgen.english (2004)
 Faith (2006)
 Hyde (2009)
 Anti (2019)

Singlet

 Evergreen (2001)
 Angel's Tale (2001)
 Shallow Sleep (2002)
 Hello (2003)
 Horizon (2003)
 Countdown (2005)
 Season's Call (2006)
 Who's Gonna Save Us (2018)
 After Light (2018)
 Fake Divine (2018)
 Zipang (2019)
 Mad Qualia (2019)
 Believing in Myself/Interplay (2020)

Elokuvaroolit

 Moon Child (2003), roolihahmo Kei
 下弦の月 [Kagen no tsuki] (2004), roolihahmo Adam

Aiheesta muualla 
Viralliset kotisivut

Japanilaiset kitaristit
Japanilaiset laulajat
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Eero Lehtinen (piispa)

Eero Johannes Lehtinen (11. heinäkuuta 1911 Ypäjä – 6. huhtikuuta 2007 Hämeenlinna) oli teologian tohtori h.c. ja Lapuan hiippakunnan ensimmäinen piispa.

Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1929 Turun suomalaisesta yhteiskoulusta, suoritti sacr.min.kandidaatin tutkinnon 1933 ja vihittiin papiksi samana vuonna. Opiskeluaikanaan hän toimi aktiivisesti Akateemisessa Karjala-Seurassa. Hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1943 ja teologian lisensiaatin tutkinnon 1948.

Evankeliseen liikkeeseen lukeutunut Lehtinen toimi Alastaron seurakunnan virallisena apulaisena ja vt. kirkkoherrana 1933–1939, Saarijärven kappalaisena 1939–1948 ja kirkkoherrana 1948–1955 sekä Hämeenlinnan seurakunnan kirkkoherrana 1955–1956. Lapuan hiippakunta perustettiin 1. heinäkuuta 1956, ja Lehtisestä tuli sen ensimmäinen piispa. Hän jäi eläkkeelle 1974.

Lehtinen osallistui myös talvi- ja jatkosotaan joukkueenjohtajana sekä komppanianpäällikkönä.

Kirjallisuus

Aiheesta muualla
 Eero Lehtisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
 Lapuan hiippakunta 
 Evankelinen piispa Eero Lehtinen rakasti "isien kirkkoa" . Martti Arkkila, Gladiolus 4/2008
 Kristuksen kirkko vai ihmisten? Piispa Eero Lehtinen kirkollisena ja evankelisena vaikuttajana 1911–1974 -väitös (Martti Arkkila)

Lapuan piispat
Vuonna 1911 syntyneet
Vuonna 2007 kuolleet
Bahrainin vaakuna

Bahrainin vaakuna on otettu käyttöön vuonna 1930. Sen loi brittiläinen neuvonantaja Bahrainin kuningaskunnalle (tuolloin emiirille). Vaakunan punainen sahalaita on myös Bahrainin lipussa.

Valtioiden vaakunat
Vaakuna
Canadian Idol

Canadian Idol on kanadalainen versio brittiläisestä Pop Idol -formaatista. Canadian Idolia esittää CTV. Kanadassa on esitetty kuusi Idol-kautta, viimeisin vuonna 2008.
Canadian Idolin juontaja on Ben Mulroney, joka on tuttu myös American Idolista ja Pop-Idolista.

Voittajat 

Ryan Malcolm - 2003
Kalan Porter - 2004
Melissa O'Neil - 2005
Eva Avila - 2006
Brian Melo - 2007
Theo Tams - 2008

Aiheesta muualla 

Viralliset nettisivut  

Idols
Kanadalaiset televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
CTV:n televisio-ohjelmat
Jan Rydman

Jan-Kristian Rydman (3. lokakuuta 1959 Helsinki – 31. maaliskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen tiedevalistuksen vaikuttaja.

Rydman kirjoitti ylioppilaaksi 1978. Hän valmistui kansantaloustieteestä valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta 1985.

Rydman oli Tieteellisten seurain valtuuskunnan (TSV) tiedotuspäällikkö vuodesta 1994. Sitä ennen hän oli työskennellyt eri tehtävissä TSV:ssa vuodesta 1979 alkaen.  Hän toimi Tieteen päivien pääsihteerinä vuodesta 1987 vuoteen 2007 ja toimitti päivien esitelmistä kahdeksan kirjaa. Hän oli myös Tieteessä tapahtuu -lehden päätoimittaja.

Rydman kuoli vaikeaan sairauteen Terhokodissa Helsingissä. Rydmanin isä on säveltäjä Kari Rydman ja poika Kokoomuksen kansanedustaja Wille Rydman.

Palkinnot 
 Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1996
 Vuoden tiedetoimittaja 2001
 Helsingin yliopiston J. V. Snellman -palkinto 2003
 Skepsis ry:n Sokrates-palkinto 2006

Teoksia

Lähteet 
 Jan Rydmanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 3.4.2007.
 Tieteellisten seurain valtuuskunnan muistosivu 

Suomalaiset tiedetoimittajat
Vuonna 1959 syntyneet
Vuonna 2007 kuolleet
Pölönen

Pölönen on suomalainen sukunimi:

 Anni Pölönen (1889–1960), kansanparantaja
 Jouko Pölönen (s. 1970), Ilmarisen toimitusjohtaja
 Markku Pölönen (s. 1957), elokuvaohjaaja
Tunturikatkero

Tunturikatkero eli lumikatkero (Gentiana nivalis) on katkerokasvien heimoon ja kielikatkeroiden sukuun kuuluva kasvilaji.

Ulkonäkö ja koko 
Tunturikatkero on pienehkö laji. Koko vaihtelee yksilöittäin muutamasta sentistä 15 cm korkeaan. Kirkkaansinisissä kukissa on viisi terälehteä. Kukat ovat tummemmat kuin hentokatkeron kukat, joissa on puolestaan vai neljä terälehteä.

Levinneisyys 
Kasvin esiintymisaluetta ovat Euroopassa Alpit, Pohjois-Apenniinit, Pyreneet, Karpaatit ja Balkanin vuoristot sekä Kaukasus. Skandinaviassa tunturikatkeroa esiintyy Islannissa ja Skandien tunturiseuduilla, Norrbottenissa myös alempana havumetsäalueella. Suomessa Enontekiön ja Inarin Lapissa sekä Muonionjokivarressa. Tunturikatkeroa kasvaa myös Grönlannissa ja Koillis-Labradorissa.

Elinympäristö 
Tunturikatkeron kasvuympäristöä ovat tuntureiden koivu- ja paljakkavyöhykkeet, tunturiniityt ja puronvarret. Kasvia kasvaa hyvin harvinaisena joissakin paikoin myös tunturialueiden ulkopuolella havumetsävyöhykkeessä.

Lähteet 
 Väänänen, Heikki & Kurtto, Arto (toim.): Uusi värikuvakasvio. Värikuvat ottanut Henning Anthon. WSOY 1991, s. 356–357. ISBN 951-0-15608-6.

Aiheesta muualla 
 Pohjolan kasvien pauloissa: Gentiana nivalis – tunturikatkero
 Den virtuella floran: Gentiana nivalis 
 Bilder ur Nordens Flora: Gentiana nivalis (Nordstålört)

Katkerot (suku)
Panu Larnos


Panu Larnos (s. 10. elokuuta 1982) on Idolsin kolmannella tuotantokaudella viidenneksi sijoittunut laulaja.

Larnos solmi levytyssopimuksen syksyllä 2007 North & South - ja Kenolamusic-yhtiöiden kanssa. Ensimmäinen tuotos julkaistiin viihdelehti Stara.fi:n nettisivuilla ystävänpäivänä 2008, jolloin sivuilta oli ilmaiseksi ladattavissa kappale "Valentine’s Day". Kappale on myös myöhemmin julkaistulla albumilla, mutta ei kyseisenä versiona.

Larnos eli avoliitossa Idolsista tutun Anna Abreun kanssa, mutta pari erosi keväällä 2009.

Helmikuussa 2011 Larnos ilmoitti musiikkiuransa olevan tauolla toistaiseksi.

Larnos oli sivupääosassa James Dean -musikaalissa Ikuisesti sinun 2013 – 2014, muuten hän on keikkaillut laulajana satunnaisesti. Lisäksi hän asuu nykyään Nurmijärvellä.

Larnos aiheutti juhannusaattona 2014 Idols-ohjelmassa esiintyneen Vesa Suonnon kuoleman ajettuaan rekisteröimättömällä mönkijällä 1,62 promillen humalassa metsään. Larnosta syytettiin 19. lokakuuta 2016 alkaneessa oikeudenkäynnissä rattijuopumuksesta, ajoneuvorikkomuksesta, liikenneturvallisuuden vaarantamisesta sekä kuolemantuottamuksesta. Syyttäjä vaati Larnoksen tuomitsemisesta yhteiseen ehdolliseen vankeusrangaistukseen tai tuntuvaan sakkorangaistukseen. Etelä-Savon käräjäoikeus tuomitsi Larnoksen 40 päivän ehdolliseen vankeusrangaistukseen ja kolmen kuukauden ajokieltoon, mutta hän valittaa tuomiosta hovioikeuteen.

Diskografia

Albumit
 Million Miles (7. toukokuuta 2008)

Singlet
 "Million Miles" (2008)
 "Teitä on liikaa" (2009)

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Suomalaiset poplaulajat
Suomen Idols
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Ville Blåfield

Ville Blåfield (s. 1980) on suomalainen toimittaja. Hän on työskennellyt muun muassa Helsingin Sanomien kehityspäällikkönä, Nyt-liitteen ja Radio Helsingin esimiehenä, SK Miehen ja Seuran toimituspäällikkönä sekä Suomen Kuvalehden ja Ilta-Sanomien toimittajana. Blåfield on myös esiintynyt perjantaiaamuisin Yle TV1:n Jälkiviisaissa. Vuonna 2018 Blåfield siirtyi viestintätoimisto Milttonin ansaitusta mediasta vastaavaksi johtajaksi. Vuodesta 2022 hän on ollut myös Helsingin kirjamessujen sivutoiminen ohjelmajohtaja Miltonin työn ohessa. 

Blåfield irtisanoutui Helsingin Sanomista yhdessä Reetta Rädyn ja Paula Salovaaran kanssa heinäkuussa 2013, mutta irtisanoutumiseen ei toimittajien mukaan liittynyt dramatiikkaa.

Ville Blåfield on toimittaja Antti Blåfieldin poika. Hänen puolisonsa oli aiemmin vaatesuunnittelija Samu-Jussi Koski.

Teokset
 Blåfield, Ville & Sharma, Leena: Ken leikkiin ryhtyy...: Julkisuuden himo ja hinta, Ajatus Kirjat 2007, ISBN 978-951-20-7358-0
 Blåfield, Ville & Räty, Reetta: Kuka hullu haluaa poliitikoksi?, Teos 2015. ISBN 978-951-851-632-6

Lähteet

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Mario Frick

Mario Frick voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

 Mario Frick, liechtensteinilainen jalkapalloilija
 Mario Frick, liechtensteinilainen poliitikko
Goyan aaveet

Goyan aaveet () on tšekkiläisohjaaja Miloš Formanin 18. ohjaustyö. Vuonna 2006 valmistunut elokuva sai Suomen ensi-iltansa 6. huhtikuuta 2007.

Lajityypiltään draamaa edustava elokuva sijoittuu 1700- ja 1800-luvun vaihteen Espanjaan ja kertoo muun muassa taiteilija Francisco Goyasta.

Näyttelijät 

Vuoden 2006 espanjalaiset elokuvat
Espanjalaiset draamaelokuvat
Miloš Formanin ohjaamat elokuvat
Mentos

Mentos on Perfetti Van Melle Corporationin minttumakeismerkki.

Mentos-pastilleja tuotettiin aluksi Hollannissa 1950-luvulla. Sen toi markkinoille Perfetti Van Melle Corporation. Pitkulaisen makeispakkauksen sisällä on yleensä 14 Mentos-pastillia. Makuja on seitsemän erilaista, ja niihin kuuluvat: mansikka, minttu, hedelmä, raikas minttu, omena, Tropical Fruits ja Sour mix. Sour mixin sisältämien pastillien maut ovat sitruuna, omena ja viinirypäle.

Suomessa myytäviä Mentos-makuja 
Suomessa myydään pääosin kahta eri Mentos-makua ja kahta eri tyyppiä. Mentoksia myydään minttuna ja hedelmänä sekä sokerittomana minttuna ja hedelmänä. Nykyään kuitenkin isoista kaupoista voi ostaa pakkauksia, joissa myydään kahdeksaa erilaista Mentos-makua.

Tavalliset Mentokset 
Mentos Mint
Mentos Fruit
Mentos Salmiakki
Mentos Mansikka
Mentos Fresh Cola
Mentos Rainbow
Mentos Berry Mix
Mentos Tropical Mix
Mentos Mansikka-Jogurtti
Mentos Veriappelsiini

Sokerittomat Mentokset
minttu
hedelmä

Kevytkola ja Mentos -purkaus 

Mentos on tunnettu reagoinnistaan kevytcolajuomien kanssa. Kun Mentos putoaa kevytcolapulloon, se aiheuttaa voimakkaan vaahtopurkauksen. Ilmiön aiheuttaja on Mentoksen nukleaatiota.

Makeismerkit
Perfetti Van Mellen tuotemerkit
Propyleeniglykoli

Propyleeniglykoli on orgaaninen yhdiste (alkoholi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä, hajutonta, itseensä kosteutta sitovaa (hygroskooppista) jähmeää nestettä. Sen kemiallinen kaava on C3H8O2 ja rakennekaava on CH3CHOHCH2OH. Propyleeniglykolista käytetään myös nimityksiä 1,2-propaanidioli, metyylietyleeniglykoli ja 1,2-dihydroksipropaani.

Propyleeniglykolin leimahduspiste on 99 °C (c.c.) ja 107 °C (o.c.). Kaupallisesti propyleeniglykolia valmistetaan veden ja propyleenioksidin reaktiolla.

Propyleeniglykolipohjaisia nesteitä käytetään lentokentillä lentokoneiden jäänpoistoon sekä jäänestoon. Lämmöntalteenottojärjestelmissä propyleeniglykolia käytetään lämmönsiirtonesteenä. Auton jäähdytysnesteenä propyleeniglykolia käytetään erityisesti sellaisissa auton moottoreissa, joissa on alumiinista valmistettuja osia. Ainetta käytetään nuuskan ja tupakan lisäaineena, sähkötupakan nesteissä sekä sikarihumidorin kosteuttimissa hyvän kosteutta sitovan ominaisuutensa ansiosta. Aine toimii elintarvikkeissa lisäaineiden ja aromien kantaja-aineena. Propyleeniglykolin E-koodi elintarviketeollisuudessa E1520, ja lääke- ja kemianteollisuudessa E490.

Propyleeniglykolin käyttö sikarihumidorissa 
Propyleeniglykolia käytetään 50/50 suhteessa steriilin veden kanssa akryylipolymeeristen kiteiden tai Oasis -sienen kostuttamiseen humidoreissa käytettävissä kostuttimissa.
Propyleeniglykoli auttaa estämään liiallisen kosteuden humidorissa. Kosteuden laskiessa humidorissa alle n. 60 %, sieni tai kiteet alkavat luovuttaa kosteutta kunnes kosteusprosentti nousee takaisin n. 70 prosenttiin.

Ympäristö- ja terveysvaikutukset 
Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä ja toistuva tai pitkäaikainen ihokosketus voi aiheuttaa ihon herkistymisen.

Muu käyttö 
Eläinlääketieteellisessä käytössä propyleeniglykoli lisää ja ylläpitää lehmien ruokahalua ja maidontuotantoa, sekä vähentää niiden altistumista asetonitaudille eli ketoasidoosille.

Savukoneissa käytettävä savuneste sisältää propyleeniglykolia ja tislattua vettä. Joissain savunesteissä ilmoitetaan käytettäväksi glyserolia propyleeniglykolin sijasta. Tislatun veden suhteella em. aineisiin saadaan vaikutettua savun sakeuteen.

Propyleeniglykolia käytetään väliaineena sellaisissa lääkevalmisteissa, joiden vaikuttava aine ei liukene hyvin veteen. Propyleeniglykolia sisältävät injektoitavat lääkevalmisteet ovat aiheuttaneet joitain ongelmia, varsinkin suurina annoksina. Annoksesta riippuen 12–42 %:ia injektoidusta propyleeniglykolista erittyy pois virtsan mukana ja loput glukuroniidisidoksena. Propyleeniglykoliannoksen kasvaessa munuaisten kyky käsitellä sitä hidastuu, mikä saattaa johtua propyleeniglykolin alkoholeille ominaisesta lievästä anesteettisesta ja keskushermoa lamaavasta vaikutuksesta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
DrugBank: 1,2-Propanediol 
Human Metabolome Database: Propylene glycol 
KEGG: Propylene glycol 
ChemBlink: 1,2-Propanediol 
Inchem: 1,2-Dihydroxypropane CAS:57-55-6  (pdf)

Alkoholit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Rosario Dawson

Rosario Isabel Dawson (s. 9. toukokuuta 1979) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja.

Filmografia

Elokuvat
Kids – tämän päivän lapsia (1995)
Rankkaa peliä (1998)
Side Streets (1998)
Pelottomat (1999)
Down to you - me kaksi (2000)
King of the Jungle (2000)
Josie and the Pussycats (2001)
Tuhkakeskiviikko (2002)
MIB II – miehet mustissa 2 (2002)
Pluto Nash (2002)
25th hour – viimeinen ilta (2002)
The First $20 Million Is Always the Hardest (2002)
World VDAY (2003) (dokumentti)
This Girl's Life (2003)
Pako viidakkoon (2003)
Aleksanteri (2004)
Sin City (2005)
Rent (2005)
Tiskirotat II (2006)
Queens – kovat korttelit (2006)
Killshot (2006)
Grindhouse: Death Proof (2007)
Descent (2007)
Explicit Ills (2008)
Eagle Eye (2008)
Seitsemän elämää (2008)
Wonder Woman (2009) (ääni)
Percy Jackson: Salamavaras (2010)
Zookeeper (2011)
Trance (2013)
Sin City: A Dame to Kill For (2014)
The Captive (2014)
Top Five (2014)
Helinä-keiju ja Mikä-mikä-hirviön arvoitus (2015) 	
Justice League: Throne of Atlantis (2015)
Puerto Ricans in Paris	(2015)
Justice League vs. Teen Titans (2016)
Ratchet & Clank (2016)
Justice League Dark (2017)
Lego Batman Elokuva (2017)
Unforgettable (2017)
The Mandalorian (2020)
The Book of Boba Fett (2022)
Ahsoka (TBA)

Aiheesta muualla

 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset laulajat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Karate Kid (vuoden 2010 elokuva)

The Karate Kid on vuonna 2010 valmistunut kung fu -elokuva, jonka on ohjannut Harald Zwart. Elokuvan pääosissa nähdään Jackie Chan ja näyttelijä Will Smithin poika Jaden Smith. Se on uusintaversio samannimisestä elokuvasta vuodelta 1984 ja sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 11. kesäkuuta 2010.

Teinitähti Justin Bieber laulaa Jaden Smithin kanssa laulun "Never Say Never". Musiikkivideolla näytetään pieniä pätkiä elokuvasta.

Näyttelijät

Arvioita
Nyt-liitteessä neljä kriitikkoa antoi elokuvalle tähtikeskiarvon 1,8.

Lähteet

Aiheesta muualla

 
 

Vuoden 2010 yhdysvaltalaiset elokuvat
Harald Zwartin ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Kungfuelokuvat
Portugalin ralli 2007

Portugalin ralli 2007 oli kauden viides MM-ralli ja se ajettiin 30. maaliskuuta–1. huhtikuuta 2007 Portugalissa Algarven ympäristössä.

Ralli oli soraralli ja erikoiskokeita oli 18 kpl ja niiden yhteispituus oli 357,10 km ja siirtymätaipaleineen rallin yhteispituus oli 1 008,70 km. 

Rallin jälkeen kaikille Ford Focus RS WRC -autolla ajaneille autokunnille annettiin viiden minuutin aikasakko puoli millimetriä (0,5 mm) liian ohuiden takasivulasien vuoksi. Aikasakon saivat Marcus Grönholm, Mikko Hirvonen, Jari-Matti Latvala, Henning Solberg, Matthew Wilson ja Gareth MacHale. Rallin lopputuloksissa Grönholm putosi toiselta sijalta neljänneksi, Mikko Hirvonen kolmannelta sijalta viidenneksi ja Jari-Matti Latvala kuudennelta sijalta kahdeksanneksi. Toni Gardemeister hylättiin jo rallin ensimmäisenä päivänä sääntöjen vastaisella autolla ajamisesta. 

Ennen rallin alkua tapahtui testierikoiskokeella onnettomuus jossa ralliauto ajautui ulos ja osui kielletyllä alueella olleisiin katsojiin. Viisi katsojaa loukkaantui. FIA sakotti rallin järjestäjää yli 37 000 euron sakoilla.

Lopputulokset

Erikoiskokeet

Erikoiskoevoitot
 11 kpl: Sébastien Loeb
 5 kpl: Marcus Grönholm
 2 kpl: Mikko Hirvonen

Lähteet 
 Kisajärjestäjien sivu
 Kisajärjestäjän ralliopas
 Tulokset: wrc.com

Viitteet 

MM-rallikausi 2007
Portugalin ralli
Aksim

Miska Soini, taiteilijanimeltään Aksim, on Tikkakoskelta kotoisin oleva helsinkiläinen rap-artisti, musiikkituottaja ja DJ. Hän on tullut tunnetuksi Kemmuru-rap-yhtyestä Jodarokin ja DJ J-Lainin kanssa. Hän on tuottanut kappaleita muun muassa Karri Koiralle, JVG:lle, Ruudolfille, Stepalle, Soloselle, Loost Koosille, Palefacelle, Fintelligensille ja Vähäisille Äänille.

Diskografia

Soolo
Bläksim: The Don Pappa I 12" (2004)
Bläksim: The Don Pappa II 12" (2005)
Bläkie Flawless 10" (2005)
Touchdown 12" (Aksim & Ruudolf) (2005)
Syvä itä (Jodarok vs. Bläksim) (2005)
Happy B'day Rok CD-r (2008)
Haters' Love Party CD-r (2009)
Rima 614 (2010, Monsp)
MPK instrumentals (2011)
Homey Classixz (2011)
Pää grilliin (single, 2013)
Isompaa kuin Aksim (2014)
Ghost Dog ft. Gettomasa (single, 2016)
Benzi ft. Korstoraatio (single, 2017)
Kymmenen euron kesämekot (2017)

Kemmurun kanssa
Kemmuru EP (2001)
Mite se teiä...? (2003)
Bläkie, Loco & Luchi Lover (2006, Monsp)
Kehumatta paras (2006, Monsp)
Meiltä puuttuu kaikki (2010, Monsp)

HKI Crates
HKI Crates (2012)

Vierailijana

Tuotanto 
Luettelo Aksimin tuottamista kappaleista

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Aksim  Soundcloud-sivustolla
 Aksim instagram -sivustolla

Suomalaiset hip hop -artistit
Suomalaiset hip hop -tuottajat
Suomalaiset DJ:t
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Kimmo Valtanen

Kimmo Valtanen (s. Rovaniemi) on Suomen Sony BMG:n toimitusjohtaja vuodesta 2004. Koulutukseltaan Valtanen on ekonomi.

Valtanen oli Idolsin vierailevana tuomarina sarjan kolmannen tuotantokauden kolmannessa finaalissa. Hän tuomaroi myös viidennen tuotantokauden kolmannessa finaalissa. Omaa musiikkitaustaa Valtasella on Supperheads-yhtyeestä, jossa hän oli sanoittaja ja basisti.

Lähteet

Suomalaiset liikemiehet
Suomalaiset musiikkivaikuttajat
Suomalaiset muusikot
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Nappulakenkä

Nappulakenkä on urheilijoiden, etenkin rugbyä ja jalkapalloa harrastavien käyttämä jalkine. Nimitys tulee kenkien pohjaan lisätyistä ulokkeista, joiden on tarkoitus lisätä pitoa. Nappuloita on sekä kiinteitä että irrotettavia, ja käytetyt nappulat riippuvat pelialustasta ja sääolosuhteista. Esimerkiksi hiekka- ja nurmikentälle ja märälle nurmelle on omat nappulansa.

Nappulakenkävalmistajia ovat muun muassa Adidas, Nike, Puma ja Umbro.

On myös jalkapallokenkiä, jotka on tarkoitettu futsaliin eli sisäjalkapalloon.

Jalkapallovarusteet
Jalkineet
Toivo Korhonen (Mannerheim-ristin ritari)

Toivo Johannes Korhonen (14. toukokuuta 1916 Kuopion maalaiskunta – 22. syyskuuta 1969 Vehmersalmi) oli suomalainen kapteeni, toiminnanjohtaja ja Mannerheim-ristin ritari numero 187. Mannerheim-risti hänelle myönnettiin 10. helmikuuta 1945. Jatkosodassa hän hankki arvokkaita vihollistietoja 64 kaukopartiomatkallaan n. 3400 kilometriä. Niissä tuhottiin 109 vihollista, siepattiin viisi vankia ja tuhottiin paljon kalustoa.

Lähteet 

 Hurmerinta–Viitanen: Suomen Puolesta: Mannerheim-ristin ritarit 1941–1945. Jyväskylä: Ajatus kirjat 2004. ISBN 951-20-6224-0.
 Karhunen, Joppe: Taistelujen miehet. Porvoo: WSOY 1972. ISBN 951-0-00639-4.

Viitteet

Mannerheim-ristin ritarit
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 1969 kuolleet
Lauri Äijö

Lauri Alfred Äijö (17. toukokuuta 1917 Kauhajoki – 20. tammikuuta 2004 Mikkeli) oli Suomen ilmavoimien tähystäjä ja Mannerheim-ristin ritari. Äijö lensi jatko- ja Lapin sodassa pommikoneen tähystäjänä kaikkiaan 110 sotalentoa. Luutnantti Äijö nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 21. joulukuuta 1944 numerolla 182, viimeisenä Suomen ilmavoimien 19:stä ritarista. Hän oli myös viimeisenä elossa ollut lentäjäritari.

Elämä ja ura 
Äijö syntyi Kauhajoella, Etelä-Pohjanmaalla, maanviljelijä Alfred Äijön ja Maria Pakkalan perheeseen. Äijön puoliso vuodesta 1948 oli merkonomi Anja Eliina Moilanen. Äijö kirjoitti ylioppilaaksi Kauhajoen yhteiskoulusta vuonna 1938, jonka jälkeen hän astui suorittamaan asepalvelustaan 3. lokakuuta 1938 Kenttätykistörykmentti 3:een Viipuriin. Äijö siirtyi vapaaehtoisena tykistöstä ilmavoimiin, Kauhavan ilmasotakouluun, jossa hän suoritti Tähystäjäkurssi 2:n. Kurssi loppui juuri ennen kuin talvisota päättyi, ja vänrikiksi ylennetty Äijö siirrettiin reserviin 6. toukokuuta 1940. 

Jatkosodan alkaessa Äijö komennettiin Lentolaivue 44:ään 17. kesäkuuta 1941. Hän lensi Bristol Blenheim -pommikoneen tähystäjänä 13. toukokuuta 1942 asti, jolloin hänet komennettiin Lentolaivue 48:n yhteydessä toimivaan erilliseen valokuvauslentueeseen (Lentue Ahtiainen). Joulukuussa 1942 hänet komennettiin takaisin Lentolaivue 44:ään, jossa hän lensi sodan loppuun Junkers Ju 88 -koneen tähystäjänä. Hänet kotiutettiin 25. marraskuuta 1944. Luutnantti Äijö nimitettiin ilmavoimien komentajan 7. heinäkuuta 1944 tekemän nimitysesityksen perusteella Mannerheim-ristin ritariksi 21. joulukuuta 1944. 

Siviilissä Äijö jatkoi keskeytyneitä opintojaan valmistuen maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi. Hän toimi vuoteen 1980 asti Savo-Karjalan Meijeriliiton toiminnanjohtajana. Äijö ylennettiin reservissä kapteeniksi 6. joulukuuta 1968. Maanviljelysneuvoksen arvonimi myönnettiin Äijölle vuonna 1978. Äijö osallistui myös Mannerheim-ristin ritarien Säätiön toimintaan ollen säätiön valtuuskunnan varajäsen vuosina 1976–77, hallituksen varajäsen vuosina 1977–87 sekä jäsen vuodesta 1987 aina kuolemaansa vuonna 2004 asti.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 
 Lauri Äijön muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Mannerheim-ristin ritarit
Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet
Tauno Suhonen

Tauno Suhonen (18. helmikuuta 1918 Tuupovaara – 7. joulukuuta 1999 Tuupovara) oli panostaja ja Mannerheim-ristin ritari numero 179. 

Suhonen nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 21. joulukuuta 1944. Sotilasarvoltaan Suhonen oli sodan aikana korpraali ja toimi konepistoolimiehenä ja ryhmänjohtajana. 

Hänet ylennettiin reservissä alikersantiksi 10. maaliskuuta 1966. Hän osallistui jatkosodan hyökkäysvaiheen aikana Syvärin sillanpääaseman muodostamiseen johtamalla hyökkäystä Lotinanpellossa ja myöhempiin viivytystaisteluihin ampuen henkilökohtaisesti 30 vihollista hänen ryhmänsä murtautuessa ulos saartorenkaasta. Esityksen tehnyt Jalkaväkirykmentti 9:n komentajan viransijainen everstiluutnantti Viljo Laakso toteaa esityksessään: Korpraali Suhonen on osoittautunut esimerkillisen rohkeaksi taistelijaksi ja partionjohtajaksi.

Lähteet 

 Hurmerinta–Viitanen: Suomen Puolesta: Mannerheim-ristin ritarit 1941–1945. Jyväskylä: Ajatus kirjat 2004. ISBN 951-20-6224-0.
 Karhunen, Joppe: Taistelujen miehet. Porvoo: WSOY 1972. ISBN 951-0-00639-4.

Viitteet 

Mannerheim-ristin ritarit
Vuonna 1918 syntyneet
Vuonna 1999 kuolleet
Location: COLD


Location: COLD on Catamenian seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 25. elokuuta 2006. Se jatkaa viimeisimpien albumien tapaan aggressiivista, raskasta ja melodista linjaa.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Catamenia, ellei toisin mainittu.

Kokoonpano

Yhtye 
 Olli-Jukka Mustonen – murinalaulu
 Ari Nissilä – kitara, taustalaulu
 Riku Hopeakoski – kitara, taustalaulu
 Toni Kansanoja – bassokitara, taustalaulu
 Veikko Jumisko – rummut
 Tero Nevala – kosketinsoitin, taustalaulu
 Antti "Hape" Haapsamo – laulu (sessio, kappaleet 2, 3 ja 5–8)

Tuotanto 
 Kari Vähäkuopus – laulu, tuottaja, äänittäjä, miksaaja, masteroija
 Kari "Immu" Ilmarinen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, masteroija
 Anthony Clarkson – kansikuva, grafiikka
 Ode Porkola – valokuvat

Arvostelut 
 The Metal Observer: 9/10
 Metal Storm: 8/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Location: COLD discogs.com -sivustolla

Vuoden 2006 albumit
Catamenian albumit
Arvo Pentti

Arvo Veikko Pentti (13. helmikuuta 1915 Hämeenkyrö – 1. helmikuuta 1986 Hämeenkyrö) oli suomalainen keskustalainen poliitikko, everstiluutnantti, ja Mannerheim-ristin ritari numero 29 alkaen 19. lokakuuta 1941. Myöhemmin hän toimi puolustusministerinä ja suojelupoliisin päällikkönä.

Maanviljelijä Pentti toimi kansanedustajana 1958–1970 ja hoiti neljästi puolustusministerin tehtäviä. Supon päällikkö hänestä tuli 1972.

Pentti osallistui asekätkentään toimimalla kätkennän johtajana Etelä-Satakunnan suojeluskuntapiirissä asemapaikkanaan Vammala. Hän oli pidätettynä 22 kuukautta, minkä jälkeen hänet tuomittiin kahdeksaksi kuukaudeksi ehdolliseen. 

Pentin puoliso oli Margrethe Marie Pentti (o.s. Torp), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1942. Heidän poikansa Klaus Pentti (s. 1943) oli keskustan kansanedustajana 2003–2011. Arvo Pentin muistolaatta on kiinnitetty Hämeenkyrön kunnantalon seinään.

KGB-suhde
KGB:n arkistohoitajan taltioiman Mitrohinin arkiston mukaan peitenimelle ”Mauri” myönnettiin rahasumma, 150 000 markkaa, yhteistyöstä KGB:n kanssa Nato-maiden tiedustelupalvelujen toiminnan paljastamiseksi. On arvioitu, että ”Maurin” liikkeet vastaisivat Pentin liikkeitä hänen toimiessaan Supon päällikkönä. Ei kuitenkaan tiedetä varmasti, että Pentti olisi koskaan vastaanottanut KGB:ltä raportissa mainittua summaa. Supon vastavakoilu näki KGB:n agenttien ja Pentin tapaamisia, jotka tämä myönsikin. Tähän liittyy KGB:tä 20 vuotta avustaneen tullihallituksen yliaktuaari Olavi Pihlmanin pidätys, jonka jälkeen Pentin ja KGB:n suhteet viilenivät.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Kansanedustajat
Suomen Keskustan poliitikot
Suomen puolustusministerit
Hämeenkyrön kunnanvaltuutetut
Turun läänin pohjoinen vaalipiiri
Suomen turvallisuuspoliisin päälliköt
KGB
Suomen tiedusteluorganisaatiot
Mannerheim-ristin ritarit
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
Vennolan II hallitus

Vennolan II hallitus työskenteli 9. huhtikuuta 1921 – 2. kesäkuuta 1922 419 päivää. Se oli järjestyksessä Suomen 7. hallitus. Vennolan II hallitus oli Juho Vennolan johtama, Maalaisliiton ja Edistyspuolueen muodostama vähemmistöinen keskustahallitus.
 
Vennolan hallitus keskittyi toimikaudellaan ulkopolitiikkaan. Viimeisten Itä-Karjalaan siirtyneiden sissien palattua Suomeen ja Sallan ja Savukosken kuntien alueilla sattuneen niin sanotun läskikapinan rauettua tyhjiin Suomi ja Neuvosto-Venäjä allekirjoittivat sopimuksen rajarauhan turvaamisesta. Kysymys Ahvenanmaan asemasta ratkesi Kansainliitossa Suomelle myönteiseen päätökseen ja eduskunta hyväksyi sitä vastaavat lait. Lisäksi armahdettiin separatistien vangitut johtomiehet Julius Sundblom ja Carl Björkman.

Sotaministeri Onni Hämäläinen joutui eroamaan virastaan suojeluskuntaselkkauksen vuoksi ja hänen tilalleen tuli kenraali Bruno Jalander. Vuosien 1921–1922 sisäpoliittinen kriisi johti lopulta siihen, että hallituksen sisäministeri Heikki Ritavuori ammuttiin kotiovelleen Helsingissä 14. helmikuuta 1922. Ampuja Ernst Tandefelt toimi ilmeisesti yksin, vaikka liikkeellä oli huhuja myös laajemmasta salaliitosta.

Hallitus joutui eroamaan siksi, että sen ulkoasiainministeri, Rudolf Holsti, oli allekirjoittanut reunavaltiopolitiikkaa tarkoittavan Varsovan sopimuksen, jota eduskunta kieltäytyi ratifioimasta. Näin hallitus joutui eroamaan eduskunnan luottamuksen puutteesta ja Suomeen nimitettiin Suomen tasavallan itsenäisyyden ajan ensimmäinen virkamieshallitus.

Kokoonpano

Hallituksen puoluejakauma

Lähteet 

Suomen hallitukset
Dreams of the Black Earth

Dreams of the Black Earth on Throes of Dawnin toinen pitkäsoitto. Albumilla yhtye on ottanut askeleen Pakkasherra-albumin black metal-soundista tunnelmallisempaan ja melankolisempaan soundiin, eikä blast beatia kuulla enää ollenkaan. Levyllä on myös enemmän puhtaita vokaaleja kuin debyytillä.

Kappaleet
{{kappale|The Withering Goddess (of Nature)|6|23|Heinola}}
{{kappale|The Weeper|4|29|Heinola}}
{{kappale|The Blackened Rainbow|4|40|Heinola}}
{{kappale|Spring Blooms with Flowers Dead|7|28|Heinola}}
{{kappale|Of Scarlet Skies Made|4|46|Jokinen}}
{{kappale|Where Once the Sun Rose|6|30|Jokinen}}
{{kappale|Titania|1|23|Heinola|info=Instrumentaali}}
{{kappale|Dreams of the Black Earth|9|18|Jokinen}}

Sovitukset Throes of Dawn.
Sanoitukset Koivula.

Kokoonpano 
 Henri Koivula – laulu
 Jani Heinola – kitara, koskettimet, puhtaat lauluosuudet
 Toni Jokinen – kitara
 Matti Suomela – basso
 Teemu Jokinen – rummut

Aiheesta muualla
 

Vuoden 1998 albumit
Throes of Dawnin albumit
Binding of the Spirit

Binding of the Spirit on Throes of Dawnin kolmas pitkäsoitto. Albumi sisältää kahdeksan kappaletta dark metalia, joksi yhtye musiikkinsa luokittelee. Kappaleet ovat nopeita, mutta sisältävät doom metal -tyyliin kuuluvia hitaita ja raskaita sävelmiä.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Henri Koivula (Kaamos) – laulu, puhtaat vokaaliosuudet kappaleessa 7
 Jani Heinola – kitara, koskettimet, puhtaat vokaaliosuudet
 Toni Jokinen – kitara
 Matti Suomela – basso
 Teemu Jokinen – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 2000 albumit
Throes of Dawnin albumit
Quicksilver Clouds

Quicksilver Clouds on Throes of Dawnin neljäs pitkäsoitto ja se julkaistiin viiden vuoden tauon jälkeen vuonna 2004. Yhtyeen kokoonpano on muuttunut perustajajäseniä, Koivulaa ja Heinolaa, lukuun ottamatta. Albumilla puhtaat vokaalit ovat suuressa roolissa, ja koskettimiin on otettu enemmän konemaisia soundeja mukaan.

Kappaleet

Jäsenet 
 Henri Koivula – laulu
 Jani Heinola – koskettimet
 Juha Ylikoski – kitarat
 Harri Huhtala – basso
 Jani Martikkala – rummut

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Metalreviews.com: 90/100

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2004 albumit
Throes of Dawnin albumit
Forests of Witchery


Forests of Witchery on Thy Serpentin debyyttialbumi. Kappaleet ovat pitkiä ja osittain hitaita.

Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Thy Serpent.

Kokoonpano 
 Sami Tenetz – kitarat
 Luopio – basso, koskettimet, laulu
 Azhemin – koskettimet, laulu
 Agathon – rummut

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1996 esikoisalbumit
Thy Serpentin albumit
Christcrusher

Christcrusher on Thy Serpentin 2. ja viimeisin pitkäsoitto. Levyllä soittavat trio Tenetz-Azhemin-Agathon.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Sami Tenetz – kitarat
 Azhemin – basso, koskettimet, laulu
 Agathon – rummut, laulu

Lähteet 

Thy Serpentin albumit
Vuoden 1998 albumit
Urho Lehtovaara

Urho Sakari Lehtovaara (27. lokakuuta 1917 Pyhäjärvi – 15. tammikuuta 1949 Lapinlahti) oli suomalainen hävittäjälentäjä ja Mannerheim-ristin ritari. Sotilasarvoltaan hän oli lentomestari. Hän lensi noin 400 taistelulentoa joilla saavutti 44 ilmavoittoa ja tuhosi ainakin 6 veturia, useita junia, kuljetuskolonnia ja useita yksittäisiä ajoneuvoja. Lehtovaara nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 9. heinäkuuta 1944 numerolla 142. Lehtovaara tunnettiin lyhyytensä vuoksi nimellä "Pikku-Jätti".

Elämä ja ura
Urho Lehtovaara syntyi Pyhäjärvellä, Oulun läänissä, liikkeenharjoittaja Emil ja Anni (o.s. Kantonen) Lehtovaaran perheeseen. Perhe muutti Saloon vuonna 1934. Lehtovaara suoritti ohjaajakurssin (RAOK 4) Kauhavan Lentosotakoulussa vuonna 1938.

Lehtovaaran nuorempi veli Martti Lehtovaara oli myös hävittäjälentäjä, joka palveli Lentolaivue 24:ssä ja saavutti kaksi ilmavoittoa.

Helmikuussa 1940 hänet komennettiin Lentolaivue 28:aan, jonka kalustona oli Morane-Saulnier M.S. 406 -koneet. Lehtovaara saavutti ensimmäisen ilmavoittonsa talvisodassa, kun hän ampui alas SB-2 -pommikoneen Kiikalan Rekijoella 2. maaliskuuta 1940. 

Jatkosodan Lehtovaara aloitti samassa Morane-laivueessa, ollen lentokonetyypin kärkiässä 15 ilmavoitolla. 28. maaliskuuta 1943 Lehtovaara komennettiin Lentolaivue 34:ään, jossa hän saavutti Messerschmitt Bf 109 -koneilla lentäen 29 ilmavoittoa. Lehtovaara palveli vielä Lentolaivue 28:ssa 15. syyskuuta 1944 alkaen, osallistuen Lapin sotaan. 

Lehtovaara erosi palveluksesta 28. marraskuuta 1946, siviilissä hän toimi Lapinlahdella elokuvateatterin toimitusjohtajana. Lehtovaara teki itsemurhan 15. tammikuuta 1949 ollessaan kuulusteltavana osallisuudesta asekätkentään, ja hänet on haudattu samaan hautaan vanhempiensa kanssa Salon hautausmaalle.

Lähteet 
 
 
 
 http://www.mannerheim-ristinritarit.fi/ritarit?xmid=81

Viitteet 

Suomalaiset hävittäjälentäjät
Mannerheim-ristin ritarit
Itsemurhan tehneet
Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 1949 kuolleet
Brownin luku

Brownin luku on kahden luonnollisen luvun m ja n muodostama pari, jotka toteuttavat Brocardin ongelman . Brocardin ongelmalle tiedetään ainoastaan kolme ratkaisuparia 
(m, n), jotka ovat (5, 4), (11, 5) ja (71, 7). Arvellaan, että muita ratkaisuja ei ole, mutta tätä ei ole todistettu.

Lähteet 
 

Lukuteoria

en:Brown number
Salibandyn Euroopan-mestaruuskilpailut

Salibandyn Euroopan-mestaruuskilpailut on järjestetty vain kahdesti. Vuoden 1994 kisoissa Suomessa olivat mukana vain miehet. Mestaruuden voitti Ruotsi, hopealle sijoittui Suomi ja pronssia sai Sveitsi. Vuoden 1995 kisat Sveitsissä olivat avoimet Euroopan-mestaruuskilpailut; niissä oli mukana Euroopan ulkopuolelta Japani. Silloin olivat mukana myös naiset. Miesten mestaruuden voitti Suomi, hopeaa sai Ruotsi ja Sveitsi uusi kolmannen tilansa. Naisten mestaruuden voitti Ruotsi, hopeaa sai Norja ja pronssia Suomi. Vuonna 1996 ei pelattu enää Euroopan-mestaruudesta, vaan silloin järjestettiin ensimmäistä kertaa maailmanmestaruuskilpailut.

Kansainvälinen Salibandyliitto IFF päätti yleiskokouksessaan, että Euroopan-mestaruuskilpailut palaa vuonna 2023. EM-kisoihin osallistuu edellisten MM-kisojen 7 parasta europpalaista maata ja järjestäjämaa. Kisoihin osallistuneet maat pääsevät suoraan seuraaviin MM-kisoihin.

Euroopanmestaruuskilpailut ja mitalistit

Miehet

Naiset

Mitalitaulukot

Miehet

Katso myös 
 Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut
 Salibandyn naisten Euroopan-mestaruuskilpailut
 Salibandyn miesten EM 1994
 Salibandyn miesten EM 1995
 Salibandyn naisten EM 1995

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kansainvälinen Salibandyliitto IFF - European Championships 
 Planet Floorball 

Salibandyn Euroopan-mestaruuskilpailut
Pyhän Vasilin katedraali

Pyhän Vasilin katedraali tai Pokrovan Jumalanäidin kirkko () on ortodoksinen kirkko Moskovan punaisella torilla. Katedraali on omintakeinen sekoitus itämaisia ja länsimaisia vaikutteita, ja sen värikkäät kierteiset kupolit ovat Venäjän ja Moskovan tunnetuimpia symboleita. Kirkko rakennettiin 1555–1561 Iivana Julman hallituskaudella Venäjän Kazanin kaanikunnasta saavuttaman voiton kunniaksi.

Historia

Rakentaminen  

Kirkon alkuperästä ja suunnittelijasta on useita tarinoita. Sen piirsi perimätiedon mukaan arkkitehti Postnik Jakovlev, jota kutsuttiin lisänimellä Barma. Toisen tarinan mukaan Jakovlev ja Barma olisivat eri henkilöitä. Kolmannen kertomuksen mukaan kirkon suunnitteli nimettömäksi jäänyt italialainen arkkitehti, sillä monet läheisen Kremlin rakennuksista ovat ulkomaalaisten insinöörien tekoa. Tarinan mukaan arkkitehdin silmät puhkaistiin, jotta tämä ei enää myöhemmin voisi rakentaa mitään yhtä vaikuttavaa.

Vasilin katedraali koostuu itse asiassa yhdeksästä erillisestä kirkosta, jotka on rakennettu yhteiselle perustukselle. Jokainen kappeleista on omistettu eri pyhimykselle, ja kokonaisuuden kruunaa muita korkeampi keskuskupoli. Kirkon edessä on Kuzma Mininin ja Dmitri Požarskin patsas vuodelta 1818, joka vuonna 1936 siirrettiin nykyiselle paikalleen, koska se haittasi sotilasparaateja ja puoluejuhlallisuuksia.

Vallankumouksen jälkeen 

Lokakuun vallankumouksen jälkeen Vasilin katedraali ja sen omaisuus otettiin valtiolle. Kirkonkellot otettiin alas ja sulatettiin. Katedraalin viimeinen kirkkoherra Ioann Vostorgov ammuttiin. Pian kirkko suljettiin ja siitä tehtiin museo 1923. Lazar Kaganovitšin aloitteesta kirkko piti siirtää osana Moskovan kaupunkikuvan laajamittaisia uudelleenjärjestelyitä 1930-luvulla ja jotta punainen tori saataisiin paremmin paraatikäyttöön. Stalin kuitenkin viime hetkessä esti katedraalin siirtämisen kuuluisilla sanoillaan "Лазарь! Поставь на место!" eli "Lazar! Laita se takaisin paikoilleen!" Kirkossa suoritettiin arkeologisia kaivauksia 1920-luvulla ja restaurointityöt aloitettiin 1960-luvulla.

Katso myös 

 Kristuksen ylösnousemuksen katedraali

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kirkon viralliset sivut 

Moskovan kirkot
Katedraalit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Shaaman

Shaman on brasilialainen power metal -yhtye.

Kokoonpano

Bändin Jäsenet

Ricardo Confessori − rummut
Thiago Bianchi − laulu
Leo Mancini − kitara
Fernando Quesada − bassokitara
Fabrizio Di Sarno − kosketinsoittimet

Entiset jäsenet
Andre Matos − laulu 
Luís Mariutti − bassokitara
Hugo Mariutti − kitara
Fábio Ribeiro − kosketinsoittimet

Diskografia

Studioalbumit
Ritual (2002)
Reason (200])
Immortal (2007)
Origins (2010)

EP:t
Demo (2001)

Livealbumit ja DVD:t
RituAlive (2003)
Animelive (2008)
Shaman & Orchestra - One Live (2011)

Brasilialaiset power metal -yhtyeet
Raatteentie

Raatteentie eli yhdystie 9125 on Suomussalmen kunnassa Raatteenportista Raatteeseen kulkeva sorapintainen yhdystie. Tien pituus on 19,8 kilometriä.

Tie on tullut tunnetuksi 1.–7. tammikuuta 1940 käydystä Raatteen tien taistelusta, joka oli talvisodan merkittävimpiä taisteluita. Tuolloinen Raatteen tie käsitti myös osia nykyisestä seututiestä 912.

Historiallisesti arvokas ja matkailijoiden suosima Raatteentie on otettu museotieksi vuonna 1982. Raatteentien alue sisältyy Kuhmon ja Sallan kuntien alueilla olevien talvisodan taistelupaikkojen ohella Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Reitti ja rakentaminen 
Raatteentie on kokonaan Suomussalmen kunnan alueella. Se alkaa Raatteenportista seututie 912:lta ja johtaa Raatteen kylään. Tie on säilyttänyt alkuperäisen linjauksensa.

Raatteentie on rakennettu vuosina 1915–1919 niin sanottuna hätäaputyönä. Tietä parannettiin vuosina 1923–1924 ja siitä tuli valtion tie. Tien käyttö oli aina vuoteen 1928 runsasta tavara- ja henkilöliikenteen ansiosta.

Historiallinen arvo 
Raattentie on matkailijoiden suosiossa sotahistoriallisen arvonsa takia ja tien lähellä on Raatteen tien taisteluun liittyviä muistomerkkejä. Metsämaisemassa kulkeva soratie on mutkitteleva, mutta siinä on myös pitkiä suoria osuuksia. Talvisodan aikainen Raatteen tie ulottuu Venäjän puolella Vasovaaran, Latvajärven ja Kivijärven sekä Poahkomienvaaran kautta Vuokkiniemelle. Venäläinen rajavyöhyke päättyy Poahkomienvaaran kohdalla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Raatteentie Museoviraston ylläpitämällä sivustolla
 Suomussalmen sotahistorialliset kohteet Suomussalmen kunnan sivustolla

9125
Suomussalmen liikenne
Suomen museotiet
Teemu Normio

Teemu Lauri Juhani Normio (s. 9. toukokuuta 1980 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Normio on vasenkätinen, ja naimisissa. Hänellä on myös tytär (s. 2008)

Ura 
Vuonna 1999 Normio aloitti pelaajauransa SM-tasolla Tapparassa, pelaten 13 ottelua. Kaudeksi 2001–2002 Normio siirtyi Rauman Lukkoon, jossa hän pelasi viisi kautta ennen kuin siirtyi Kärppiin. Normio saavutti Lukossa yhteensä 72 tehopistettä (24 maalia, 48 syöttöä). Ensimmäisen kautensa Kärpissä Normio pelasi 2006–2007, saavuttaen 25 tehopistettä (16 maalia, 9 syöttöä). Seuraavalla kaudella 2007–2008 Normio pelasi 54 ottelua, joissa saavutti 19 tehopistettä (9 maalia, 10 maalisyöttöä).

SM-liigakauden 2010–2011 alussa Normio oli koeajalla KalPassa, jossa hän pelasi kaksi ottelua. Marraskuussa 2010 hän siirtyi Ässiin, jossa hän pelasi 10 ottelua. Loppukauden hän pelasi AL-Bank Ligaenin Frederikshavn White Hawksissa.

Tilastoja

Lähteet

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Deukalion

Deukalion (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Prometheuksen ja Pronoian poika. Hän oli Thessalian kuningas asuen Kymoksessa Fthiotiksessa, jonne hän myös hautasi aikanaan puolisonsa Pyrrhan. Deukalion rakensi Olympon Zeuksen temppelin Ateenaan, jonka läheisyyteen hänet myöhemmin haudattiin. Kreikkalaisen mytologian mukaan Deukalion oli maailman ensimmäinen kuningas ja kaupunkien perustaja.

Deukalionin vedenpaisumus
Ihmisten turmeluksen takia Zeus päätti lopettaa pronssiajan suurella vedenpaisumuksella. Tähän päätökseen vaikuttivat ennen kaikkea Lykaonin pojat omalla epähurskaudellaan.

Prometheus oli neuvonut poikiaan rakentamaan aluksen (arkin), johon Deukalion ja Pyrrha sitten nousivat rankkasateiden alettua. Koko Kreikka peittyi veden alle, ja vasta yhdeksän yön ja yhdeksän päivän jälkeen tulvan hillittyä he rantautuivat Parnassos-vuorelle tai muulle Othryksen huipulle. Oikeamielinen Deukalion ja hänen vaimonsa Pyrrha olivat ainoat eloonjääneet, joskin joissakin lähteissä mainitaan myös muutamia muita pelastautuneen vuorten huipuille.

Deukalion kysyi neuvoa Themiin oraakkelilta, mitä pitäisi tehdä, jotta maa saataisiin taas kansoitettua — toisen lähteen mukaan Zeus itse antoi käskyn. Hän sai neuvon heittää äitinsä luut olkapäänsä yli. Aluksi he kauhistuivat moisesta häpäisystä, mutta pian he ymmärsivät äidin tarkoittavan Gaiaa — äiti maata — ja luiden kiviä. Niinpä he alkoivat heitellä kiviä olkapäidensä yli ja ne muuttuivat ihmisiksi — Pyrrhan naisiksi ja Deukalionin miehiksi.

Deukalionin jälkeläiset
Deukalion sai Pyrrhan kanssa vähintään viisi lasta: Protogenea, Hellen (josta tuli kreikkalaisten kantaisä), Graikos, Thyia ja Orestheus. Mahdollisesti heillä oli myös kuudes lapsi Amfiktyon.

Yhteydet muihin perimätietoihin
Deukalion-myytti muistuttaa hyvin läheisesti Raamatun kertomusta Nooasta ja vedenpaisumuksesta arkin rakentamisineen. Yhtäläisyyksiä on löydettävissä myös Gilgameš-eepoksesta.

Lähteet

Kreikkalainen mytologia
Kreikkalaisen mytologian sankarit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Löytötex

Löytötex Oy on vuonna 1979 perustettu yritys, jolla on myymälöitä Suomessa kymmenellä eri paikkakunnalla: Virroilla, Kangasalla, Tampereella, Pälkäneellä, Riihimäellä, Orivedellä, Jämsässä, Keuruulla, Mäntässä ja Sastamalassa. Tampereella sijaitsee lisäksi yrityksen keskusvarasto. 

Yrityksen perustivat Jämsään Riitta ja Tapio Perkiö vuonna 1979, ja yritys on yhä perheen omistuksessa. Yritys toimi kommandiittiyhtiönä Löytötex Ky vuoteen 1988 saakka. Se työllistää noin 100 henkilöä ja liikevaihto on lähes 20 miljoonaa euroa vuodessa. 

Liikkeiden valikoimiin kuuluu mm. erilaisia tekstiilejä, kotitaloustarvikkeita, teknisiä liuotteita, leluja, työkaluja, eläinruokia ja kuivaelintarvikkeita.

Lähteet

Aiheesta muualla
Löytötex.fi

Suomalaiset yritykset