joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Fedrick Dacres

Fedrick Dacres (s. 28. helmikuuta 1994) on jamaikalainen kiekonheittäjä.

Dacres voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Lillessä 2011 tuloksella 67,05 m (1,5 kg:n kiekko). Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Barcelonassa 2012 heitettyään 1,75 kg:n kiekkoa 62,80. Hän voitti kultaa Pan-Amerikan kisoissa Torontossa 2015 tuloksella 64,80. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui seitsemänneksi. Rion olympialaisissa 2016 hän karsiutui loppukilpailusta. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 65,83. 

Dacres voitti kiekonheitossa kultaa Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 tuloksella 68,20. Hän voitti samana vuonna Maanosien cupin kiekkokilpailun. Hän voitti kultaa Pan-Amerikan kisoissa Limassa 2019 tuloksella 67,68. Dohan MM-kilpailuissa 2019 Dacres saavutti hopeamitalin tuloksella 66,94 metriä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 64,85.

Dacres heitti Jamaikan ennätyksen 70,78 Rabatissa kesäkuussa 2019. Kuulaa hän on työntänyt parhaimmillaan 20,46 Kingstonissa huhtikuussa 2017.

Lähteet 

Jamaikalaiset kiekonheittäjät
Jamaikalaiset kuulantyöntäjät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Hannes Lukinmaa

Hannes Lukinmaa (s. 10. helmikuuta 1950 Kajaani) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt suomalaisissa elokuvissa 1970–1990-luvuilla.

Vuonna 2013 Lukinmaalle myönnettiin Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki.

Filmografia

 NDA – Salassapitosopimus (tv-minisarja, 2005)
 Häjyt (1999), grillinomistaja
 Liian paksu perhoseksi (tv-elokuva, 1998), isäntä Saarinen
 Hyvien ihmisten kylä (tv-sarja, 1993), Aarne Alamäki
 Jäähyväiset rakkaimmalle (tv-minisarja, 1993), etsivä Huhtanen
 Tuuli leppeä lounaasta (tv-elokuva, 1991)
 Aika hyvä ihmiseksi (elokuva, 1977), Vennu Harakka

Lähteet

Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset näyttelijät
Natasha Morrison

Natasha Morrison  (s. 17. marraskuuta 1992) on jamaikalainen pikajuoksija. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Morrison juoksi toisen osuuden kultaa voittaneessa Jamaikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Hän sijoittui lisäksi 100 metrillä seitsemänneksi ajalla 11,02  juostuaan aiemmin välierässä tuolloisen ennätyksensä 10,96. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja juoksi toisen osuuden Jamaikan pronssijoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän juoksi alkuerissä Jamaikan pikaviestijoukkueessa, joka toisella kokoonpanolla voitti loppukilpailussa kultaa. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän juoksi alkuerissä Jamaikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka loppukilpailussa voitti toisella kokoonpanolla kultaa.

Morrison juoksi IAAF World Relays -kilpailuissa 2015 alkuerissä Jamaikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka loppukilpailussa voitti toisella kokoonpanolla kultaa. Vuosina 2017 ja 2019 hän juoksi vastaavien kilpailujen finaalissa Jamaikan hopeajoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä. Hän sai pikaviestissä hopeaa alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa 2011. Hän sijoittui 100 metrillä kuudenneksi Pan-Amerikan kisoissa 2019.

Morrison saavutti Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hopeaa pikaviestissä ja sijoittui 100 metrillä viidenneksi.

Morrison juoksi 100 metrin ennätyksensä 10,87 Miamissa huhtikuussa 2021. 200 metrillä hänen ennätyksensä on 22,74 (Kingston, 2021).

Lähteet ja huomautukset

Viitteet 
 

Jamaikalaiset pikajuoksijat
Jamaikalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Shericka Jackson

Shericka Jackson (s. 16. heinäkuuta 1994) on jamaikalainen pikajuoksija. Hänen päälajinsa oli pitkään 400 metrin juoksu mutta hän on sittemmin keskittynyt lyhyemmille matkoille.

Rion olympialaisissa 2016 Jackson sai 400 metrillä olympiapronssia ajalla 49,85. Hän juoksi välierässä ennätyksensä 49,83. 4 × 400 metrin viestissä hän saavutti olympiahopeaa. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti 100 metrillä pronssia ennätysajallaan 10,76 Jamaikan ottaessa kolmoisvoiton. 200 metrillä hän karsiutui alkuerissä. Hän juoksi ankkuriosuuden Jamaikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka voitti kultaa maan ennätysajalla 41,02. 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi kolmannen osuuden Jamaikan pronssijoukkueessa.

Jackson saavutti pronssia omalla silloisella ennätyksellään 49,99 vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä. Samoissa kisoissa hän saavutti kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli 400 metrillä viides. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia 400 metrillä ennätyksellään 49,47. Lisäksi hän saavutti kultaa  4 × 100 ja pronssia  4 × 400 metrin viestissä juosten kummassakin ankkuriosuuden. Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän oli 60 metrin juoksussa viides. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän voitti 200 metrin maailmanmestaruuden kaikkien aikojen toiseksi nopeimmalla ajalla 21,45. Lisäksi hän saavutti hopeaa 100 metrillä ennätyksellään 10,73 sekä pikaviestissä, jossa hän juoksi ankkuriosuuden.

IAAF World Relays -viestimestaruuskilpailuissa Jackson sai 4 × 200 metrin viestissä kultaa 2017 ja pronssia 2019 sekä 4 × 400 metrin viestissä hopeaa 2014. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän sai 200 metrillä hopeaa ennätyksellään 22,18. Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän voitti kultaa 400 metrillä ajalla 50,73.

Vuoden 2011 alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista Lillestä hän saavutti kultaa sekaviestistä ja pronssia 200 metriltä. Seuraavan vuoden alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista Jackson saavutti hopeaa pitkästä viestistä.

Henkilökohtaiset ennätykset 

NR = maan ennätys

Lähteet 

Jamaikalaiset pikajuoksijat
Jamaikalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Elaine Thompson-Herah

Elaine Thompson (s. 28. kesäkuuta 1992 Manchester) on jamaikalainen pikajuoksija, 100 ja 200 metrin juoksun olympiavoittaja. Thompson edustaa MVP Track Clubia ja hänen valmentajanaan toimii Stephen Francis.

Thompson voitti Keski-Amerikan ja Karibian -mestaruuskilpailuissa kultaa 4 × 100 metrin viestissä 2013. Vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoissa Glasgow’ssa hän juoksi Jamaikan pikaviestin kultajoukkueessa alkuerässä.

Thompson selviytyi finaaliin 200 metrillä vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä. Finaalissa hän saavutti hopeaa Dafne Schippersin jälkeen omalla ennätyksellään 21,66. Thompson saavutti kisoista myös kultaa pikaviestistä. Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Portlandista hän saavutti pronssia 60 metriltä. 

Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Thompson voitti kultaa 100 metrillä ajalla 10,71 ja 200 metrillä ajalla 21,78 sekä sai hopeaa pikaviestistä. Hän voitti World Relays -kilpailuissa 2017 kultaa 4 × 200 metrin viestissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli 100 metrillä viides. Hän sijoittui 60 metrillä neljänneksi Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018. Saman vuoden Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa hän sai pikaviestissä hopeaa ja oli 200 metrillä neljäs.

Thompson saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa 2019 pronssia 4 × 200 metrin viestissä. Saman vuoden Pan-Amerikan kisoissa Limassa hän voitti kultaa 100 metrillä ajalla 11,18. Dohan MM-kilpailuissa hän sijoittui 100 metrillä neljänneksi. Kesälle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän voitti kultaa sekä 100 metrillä että 200 metrillä, molemmissa tuolloin kaikkien aikojen toiseksi parhailla ajoilla (10,61 ja 21,53). Näiden lisäksi hän oli mukana Jamaikan kultaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa. Parisen viikkoa olympialaisten jälkeen Thompson paransi 100 metrin ennätystään Timanttiliigan kilpailussa Eugenessa aikaan 10,54 jääden Florence Griffith-Joynerin maailmanennätyksestä viisi sadasosasekuntia. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti pronssia 100 metrillä ajalla 10,81, sijoittui 200 metrillä seitsemänneksi ja juoksi toisen osuuden Jamaikan hopeajoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti kultaa 100 metrillä ajalla 10,95 ja 200 metrillä ajalla 22,02 sekä pronssia pikaviestissä.

Henkilökohtaiset ennätykset 
Ulkoradoilla

Sisäradoilla

Lähteet ja huomautukset

Aiheesta muualla 

Jamaikalaiset pikajuoksijat
Jamaikalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Bates Motel (televisiosarja)

Bates Motel on  yhdysvaltalainen jännitysdraamasarja, jonka ovat kehittäneet Carlton Cuse, Kerry Ehrin ja Anthony Cipriano. Bates Motel on nykyaikaan sijoittuva esiosa Alfred Hitchcockin elokuvalle Psyko (1960), ja se kertoo Norman Batesin ja hänen äitinsä Norman elämästä ennen elokuvan tapahtumia.

Bates Motel alkoi A&E-kanavalla vuonna 2013. Tuottajat paljastivat vuoden 2016 Comic-Conissa, että sarja päättyisi viidennen tuotantokauden jälkeen. Se esitettiin keväällä 2017. Sarjaa tehtiin kaikkiaan 50 jaksoa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
A&E:n televisio-ohjelmat
Keskinen alue (Malawi)

Keskinen alue on yksi Malawin aluejaon kolmesta ylimmän tason hallintoalueesta. Se rajoittuu kaakossa Malawin Eteläiseen alueeseen, lounaassa Mosambikiin, lännessä Sambiaan, pohjoisessa Pohjoiseen alueeseen sekä idässä Malawijärveen, jonka vastarannalla on Mosambikin aluetta. Hallintoalueen pinta-ala on 35 592 neliökilometriä.  Hallinnollinen keskus on maan pääkaupunki Lilongwe (674 448 as., 2008, 2014 ennuste: 978 800).  

Aluehallinnon toisella tasolla Keskinen alue jaetaan yhdeksään piirikuntaan:
 Dedza
 Dowa
 Kasungu
 Lilongwe
 Mchinji
 Nkhotakota
 Ntcheu 
 Ntchisi
 Salima

Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 2 143 700 as. (1977), 3 111 000 as. (1987), 4 066 300 as. (1998) ja 5 510 200 as. (2008). Vuoden 2012 väkilukuarvio oli 5 941 700 as. ja vuodelle 2014 arvio oli 6 824 200 asukasta.

Lähteet

Malawin alueet
Ljudmyla Oljanovska

Ljudmyla Oljanovska (, s. 20. helmikuuta 1993) on ukrainalainen kävelijä.

Vuonna 2012 Oljanovska sijoittui kävelyn maailmancupissa 10 kilometrin kävelyssä viidenneksi. Samana vuonna hän oli Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 10 000 metrin ratakävelyssä neljäs.

Vuonna 2013 Oljanovska oli toinen 20 kilometrin kävelyssä Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa. Saman vuoden Moskovan MM-kilpailuissa hän oli matkalla 12:s. Vuonna 2014 Oljanovska oli kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä seitsemäs. Zürichin EM-kilpailuissa hän sai hopeaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.28.07.

Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa 2015 Oljanovska oli kolmas ajalla 1.28.41. Saman vuoden Pekingin MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia ajalla 1.28.13.

Oljanovska jäi kiinni dehydrokloorimetyylitestosteronin käytöstä 8. marraskuuta 2015 suoritetussa dopingtestissä, ja sai neljän vuoden kilpailukiellon ajalle 30. marraskuuta 2015 − 29. marraskuuta 2019. Hän palasi kilpailuihin vuonna 2020 ja sijoittui vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa 20 kilometrin kävelyssä 43:nneksi. Seuraavana vuonna hän keskeytti saman matkan Eugenen MM-kilpailuissa ja sijoittui neljänneksi Münchnin EM-kilpailuissa ajalla 1.29.46.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat

Sisäradat

Lähteet 

Ukrainalaiset kävelijät
Dopingrikkomuksesta tuomitut ukrainalaiset
Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Haukkala (Jyväskylä)

Haukkala on alue Jyväskylässä Tuomiojärven länsirannan ja Laajavuorentien välissä Kortepohjan pohjoispuolella. Alueen pohjoisosassa on Haukkalanrannan uudella vuosituhannella rakennettu omakotialue, joka on vanhaa maanviljelysasuinaluetta. Haukkalassa sijaitsi aikaisemmin Haukkalan sairaala ja Haukkalan koulu (erityiskoulu) ja alueella toimi myös oppimis- ja ohjauskeskus Valteri, jolle valmistui uudet tilat Kukkumäkeen tammikuussa 2016.

Lähteet 

Jyväskylä
Alexandra Tavernier

Alexandra Tavernier (s. 13. joulukuuta 1993) on ranskalainen moukarinheittäjä.

Vuonna 2011 Tavernier oli kuudes alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa Tallinnassa. Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 hän voitti kultaa. Zürichin EM-kisoissa 2014 Tavernier oli kuudes.

Kesäkuussa 2015 Tavernier oli kolmas Euroopan joukkuemestaruuskilpailuiden Superliigassa ennätyksellään 74,04. Heinäkuussa hän voitti kultaa Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa. Elokuussa Tavernier saavutti pronssia Pekingin MM-kilpailuissa tuloksella 74,02 metriä. Samojen kilpailujen karsinnassa hän heitti tuolloisen ennätyksensä 74,39 m.

Tavernier sijoittui 11:nneksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja 12:nneksi Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Hän voitti kultaa Välimeren kilpailuissa 2018 tuloksella 73,67. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän saavutti hopeaa Ranskan ennätystuloksella 74,78. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen superliigan ja oli kuudes Dohan MM-kilpailuissa. Vuonna 2021 hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailut ja sijoittui neljänneksi Tokion olympialaisissa. Münchenin EM-kilpailuissa hän oli kahdestoista.

Tavernier heitti Ranskan ennätyksen 75,38 Salon-de-Provencessa 21. helmikuuta 2021.

Lähteet

Ranskalaiset moukarinheittäjät
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Konkola (täsmennyssivu)

Konkola tarkoittaa

 Paikannimenä Konkolan kylää Salossa.
 Sukunimenä seuraavia:
Severus Konkola, jämsäläinen liikemies (1832–1898)
Severus Konkola nuorempi, jämsäläinen liikemies (1857–1898)
Severus Konkola (jääkäri), jääkäri ja oopperalaulaja (1887–1931)
Anton Konkola, jämsäläinen liikemies (1872–1910)
John Konkola, merikapteeni (1886–1955)

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Danielle Williams

Danielle Gracia Williams (s. 14. syyskuuta 1992 St. Andrew) on jamaikalainen aitajuoksija, joka kilpailee 100 metrin aitajuoksussa. Williams on 167 senttimetriä pitkä ja painaa 59 kilogrammaa.

Williams saavutti hieman yllättäen MM-kultaa vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä ennätyksellään 12,57. Hän sai MM-pronssia Dohassa 2019 ajalla 12,47. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kuudenneksi. Vuosien 2013 ja 2017 MM-kilpailuissa hän selviytyi semifinaaleihin. Vuoden 2015 kesäuniversiadeista Gwangjusta Williams saavutti kultaa ja vuoden 2013 kesäuniversiadeista Kazanista pronssia. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän sai hopeaa. Hän voitti samana vuonna maanosien cupin.

Williams juoksi Keski-Amerikan ja Karibian ennätyksen 12,32 Lontoossa 20. heinäkuuta 2019.

Ennätykset

Ulkoradat

Sisäradat

Lähteet 

Jamaikalaiset pika-aitajuoksijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Panhard Dyna Z

Panhard Dyna Z on vuosina 1954–1959 valmistettu alemman keskiluokan automalli. Dyna Z on Panhardille tyypilliseen tapaan etuvetoinen. Dynan moottori on ilmajäähdytteinen nelitahtinen kaksisylinterinen 851 cm³ bokserimoottori, jonka teho on 31 kW (42 hv, DIN).

Dyna Z:n vuosimalleissa 1954-55 oli itsekantava alumiinikori, mutta korin materiaali vaihtui vuodesta 1956 alkaen kustannussyistä teräkseen. Samalla myös auton paino nousi 710 kilosta 790 kiloon, vaikka konepelti, ovet sekä takaluukku jäivät alumiinisiksi vuoden 1956 mallissakin. Korimallit ovat kaksi- tai neliovinen sedan sekä harvinaisina korimalleina kaksiovinen avoauto ja avolava-auto (pickup). Korimallin erikoisuutena ovat takaa saranoidut etuovet eli ne ovat niin sanottuja kaappariovia.. Epätyypillistä oli myös yhtenä kokonaisuutena nouseva, takaosastaan saranoitu keula.

Ohjaamossa mittarit ja nappulat on keskitetty ohjaustangon ympärille. Mittareita ovat nopeusmittari, matkamittari trippimittareineen, polttoainemittari sekä ampeerimittari. 
Ovet eivät ole kovin tiiviitä, sillä sateella niiden pieliin kertyy vettä.

Etuvetoisen Panhardin ajo-ominaisuudet ovat vakaat. Kaarreajossa auto pysyy hyvin kuljettajan tahtomalla reitillä. Ohjaus on nopea. Kevyt takaosa saattaa kuitenkin talviajossa olla levoton.

Tekniikan Maailman 1/1956 koeajossa Panhard Dyna kiihtyi 0–50 km/h 7,2 sekunnissa, 0–80 km/h 14,5 sekunnissa ja 0-100 km/h 26 sekunnissa. 0-1000 metrin kiihdytysaika oli 43 sekuntia. Nämä kiihtyvyysluvut saavutettiin alumiinikorisella vuoden 1955 mallilla. Myöhempien vuosimallien teräskori nosti omapainon 710 kilosta 790 kiloon, jolloin vastaavasti kiihtyvyys heikkeni. 1955 mallin huippunopeus on 130 km/h.

Suomessa oli vuoden 1955 lopussa noin 100 Panhardia, joista 60 uusia Dyna Z-malleja ja loput 40 vanhempia Dyna X-malleja.

Panhard Dyna (Z) maksoi Suomessa vuonna 1956 650 000 markkaa. Dyna Z:n seuraaja oli Panhard PL 17.

Mitat

Lähteet

Aiheesta muualla 

1950-luvun autot
Hokkus Pokkus Mikko Mallikas

Hokkus Pokkus Mikko Mallikas (Hokus pokus, Albert Åberg) on Torill Koven ohjaama norjalainen animaatioelokuva vuodelta 2013. Se perustuu ruotsalaisen Gunilla Bergströmin lastenkirjojen päähahmoon Mikko Mallikas. Elokuvan käsikirjoituksen ovat tehneet Tora Berg ja Hans Åke Gabrielsson.

Ääninäyttelijät 

Suomenkielisen dialogin on kääntänyt Marko Hartama ja sen ovat ohjanneet Magnus Axberg ja Markus Degerman.

Lähteet 
 Elokuvan lopputekstit

Vuoden 2013 elokuvat
Norjalaiset animaatioelokuvat
Lastenkirjoihin perustuvat elokuvat
100 metrin juoksu yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

100 metrin juoksu on ollut Yleisurheilun MM-kilpailuiden ohjelmassa ensimmäisistä MM-kilpailuista lähtien. Menestynein maa MM-kilpailujen 100 metrin juoksussa on ollut Yhdysvallat.

Mitalistit

Miehet

Naiset

Lähteet
Apóstolos Paréllis

Apóstolos Paréllis (, s. 24. heinäkuuta 1985) on kyproslainen kiekonheittäjä. Paréllis on 188 senttimetriä pitkä ja painaa 95 kilogrammaa. Hän pitää hallussaan Kyproksen ennätystä.

Paréllis oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa, jossa hän karsiutui ensimmäisenä finaalista. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa hän jäi niin ikään karsintaan. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä Paréllis sijoittui finaalin kuudenneksi tuloksella 64,55. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli kahdeksas tuloksella 63,72 ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 kymmenes heitettyään 63,17. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui kahdeksanneksi ja Dohan MM-kilpailuissa 2019 viidenneksi maansa ennätyksellä 66,32. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa ja oli kahdeksas Münchenin EM-kilpailuissa.

Paréllis saavutti vuonna 2007 alle 23-vuotiaiden EM-pronssia. Kansainyhteisön kisoista 2014 Glasgow'sta hän saavutti hopeaa heitettyään 63,22 metriä. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän sai pronssia tuloksella 63,61. Hän voitti kultaa Välimeren kilpailuissa Tarragonassa 2018 tuloksella 62,98 ja Oranissa 2022 tuloksella 63,59. Hänellä on kaksi kultaa ja yksi hopea Euroopan pienten valtioiden kisoista.

Ennätykset

Lähteet 

Elävät henkilöt
Kyproslaiset kiekonheittäjät
Vuonna 1985 syntyneet
Brendon Rodney

Brendon Rodney (s. 9. huhtikuuta 1992 Etobicoke, Ontario) on kanadalainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 ja 200 metrin juoksussa. Hän on 190 senttimetriä pitkä ja painaa 84 kilogrammaa. Hän on 4 × 100 metrin viestin maailmanmestari ja olympiamitalisti.

Rodney oli mukana 200 metrillä vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä jääden semifinaaleihin. Hän saavutti noiden kisojen pikaviestistä pronssia yhdessä Aaron Brownin, Andre De Grassen ja Justyn Warnerin kanssa. Kanada nousi pronssille Yhdysvaltain hylkäyksen jälkeen. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 200 metrin välierissä ja juoksi kolmannen osuuden Kanadan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka sai pronssia maan ennätysajalla 37,64. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin alkuerissä.Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 200 metrin välierissä. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 200 metrin alkuerissä ja juoksi kolmannen osuuden Kanadan hopeajoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä. Hän juoksi kolmannen osuuden Kanadan voittaessa pikaviestin maailmanmestaruuden Eugenessa 2022 maan ennätysajalla 37,48

Kansainyhteisön kisoissa Rodney on kilpaillut 200 metrillä 2014, jolloin karsiutui välierissä, ja 2022, jolloin sijoittui viidenneksi. IAAF World Relays -kilpailuissa hän voitti kultaa 4 × 200 metrin viestissä 2017.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat

Sisäradat

Huomautukset

Lähteet 

Kanadalaiset pikajuoksijat
Kanadalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Khaddi Sagnia

Khadijatou ”Khaddi” Victoria Sagnia (s. 20. huhtikuuta 1994 Helsingborg) on ruotsalainen pituushyppääjä. Vuoteen 2012 saakka hän kilpaili myös kolmiloikassa.

Sagnia voitti nuorten olympialaisissa 2010 kultaa kolmiloikassa tuloksella 13,56. Lillen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui kolmiloikassa yhdeksänneksi ja pituushypyssä 11:nneksi. Prahan EM-hallikilpailuissa 2015 hän karsiutui pituushypyn loppukilpailusta oltuaan karsinnassa yhdeksäs. Saman vuoden Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 664. 

Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Sagnia sijoittui pituushypyssä seitsemänneksi ennätyksellään 678. Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 hän oli neljästoista. Saman vuoden Amsterdamin EM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 659. Rio de Janeiron olympialaisissa ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän sijoittui kuudenneksi Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 ja seitsemänneksi saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa.

Huhtikuun 2020 lopulla Sagnia hyppäsi vauhdittomassa pituushypyssä epävirallisen ME-tuloksen 307. Tulos on ilmeisesti paras, mitä kukaan naispuolinen urheilija on koskaan hypännyt, mutta IAAF ei ole enää vuosiin pitänyt virallista listaa vauhdittoman pituushypyn tuloksista, joten tulosta ei noteerata viralliseksi maailmanennätykseksi.

Sagnia saavutti Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 pronssia tuloksella 675. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui yhdeksänneksi ja 2022 Belgradin MM-hallikilpailuissa 12:nneksi. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kuudenneksi kaksi senttimetriä pronssimitalisti Leticia Oro Melolle hävinneenä tuloksella 687 cm. Hän oli samana kesänä kuudes myös Münchenin EM-kilpailuissa.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat

Sisäradat 

NR = Ruotsin ennätys

Lähteet 
 
 https://worldathletics.org/athletes/sweden/khaddi-sagnia-250594

Viitteet 

Ruotsalaiset pituushyppääjät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Larbi Bouraada

Larbi Bouraada (joskus myös muodoissa Laarbi Bouraâda tai Larbi Bourrada, s. 10. toukokuuta 1988 Souk Ahras) on algerialainen yleisurheilun moniottelija. Hän pitää hallussaan kymmenottelun Afrikan ennätystä. Aiemmin hänen nimissään oli myös sisäratojen seitsenottelun maanosan ennätys. Bouraada on kilpaillut kansainvälisellä tasolla myös seiväs-, korkeus- ja pituushypyssä.

Bouraada sijoittui viidenneksi vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä uusilla Afrikan ennätyspisteillä 8461. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli niin ikään viides maanosan ennätyspisteillä 8521. Hän on ollut mukana myös vuosien 2009 ja 2011 MM-kilpailuissa, sijoittuen sijoille 13 ja 10. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän keskeytti. Vuoden 2011 Afrikan kisoista hän saavutti kultaa seiväshypystä, jossa oli mukana vain kaksi kilpailijaa. Vuoden 2007 Afrikan kisoista hän saavutti kymmenottelun pronssia. Aftikan kisoissa 2019 hän sai kultaa kymmenottelusta ja pronssia seiväshypystä. Afrikan-mestaruuskilpailuista Bouraada on saavuttanut viisi kultaa kymmenottelusta ja kaksi hopeaa seiväshypystä.

Bouraada kärähti Stanozolol-aineen käytöstä vuonna 2012 ja sai kahden vuoden kilpailukiellon. Hän palasi kilpakentille vuonna 2014 ja voitti kultaa kymmenottelusta Marrakechissa järjestetyissä Afrikan-mestaruuskilpailuissa.

Ennätykset

Ulkoradat

Sisäradat

Lähteet 

Algerialaiset yleisurheilun moniottelijat
Algerialaiset seiväshyppääjät
Dopingrikkomuksesta tuomitut algerialaiset
Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Michelle-Lee Ahye

Michelle-Lee Raquel Ahye (s. 10. huhtikuuta 1992 Port of Spain) on trinidadtobagolainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 ja 200 metrin juoksussa. 160 senttimetriä pitkä ja 64 kilogrammaa painava Ahye edustaa Concorde Athletics Clubia. Hänen valmentajanaan toimii Eric Francis.

Ahye oli mukana 100 metrillä vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa selviytyen semifinaaleihin. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 100 ja 200 metrillä kuudenneksi sekä 4 × 100 metrin viestissä viidenneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä Ahye oli 100 metrillä viides ja saavutti pronssia pikaviestistä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 100 metrillä ja pikaviestissä kuudenneksi. Hän on ollut mukana myös vuosien 2011, 2013 ja 2022 MM-kilpailuissa karsiutuen 100 metrin välierissä. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän on sijoittunut 60 metrin juoksussa neljänneksi 2016, kuudenneksi 2014 ja 2018 sekä seitsemänneksi 2022.

Ahye voitti Kansainhteisön kisoissa 2018 kultaa sadalla metrillä ajalla 11,14. Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän sijoittui 100 metrillä alun perin toiseksi ajalla 11,27. Hänellä on kaksi viestimitalia Keski-Amerikan ja Karibian -mestaruuskilpailuista. Maanosien cupissa 2014 hän oli 100 metrillä toinen.

Ahye pitää hallussaan Trinidad ja Tobagon ennätystä 100 ja 200 metrin juoksuissa ja sisäratojen ennätystä 60 metrin juoksussa. Hän on voittanut urallaan kaksi Timanttiliigan osakilpailua.

Ahye sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 19.4.2019–18.4.2021, kun häntä ei ollut tavoitettu kolmeen dopingtestiin kesäkuun 2018 ja huhtikuun 2019 välisenä aikana. Trinidad ja Tobagon olympiakomitea valitti tuomiosta urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen, joka kuitenkin hylkäsi valituksen. Ahyen tulokset huhtikuusta 2019 lähtien hylättiin jälkikäteen. Hän menetti vuoden 2019 Pan-Amerikan kisojen hopeamitalinsa 100 metriltä.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat

Sisäradat

Lähteet 

Trinidadtobagolaiset pikajuoksijat
Dopingrikkomuksesta tuomitut trinidadtobagolaiset
Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Hong Jin-ho

Hong Jin-ho (, s. 31. lokakuuta 1982 Daejeon) on eteläkorealainen tietokonepelaamisen ammattilainen. Hän pelasi ennen pääasiassa StarCraftia.

Filmografia

Aiheesta muualla 

Elektronisen urheilun ammattilaiset
Eteläkorealaiset henkilöt
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Vesajärvi (Somero)

Vesajärvi on Paimionjoen vesistöön kuuluva järvi Somerniemellä Somerolla.

Järvi kuuluu Paimionjoen lähdejärveen Painioon pohjoisesta laskevaan Vesanojan valuma-alueeseen, joka laskee Painioon pohjoisesta Somerniemen Vesanojan ja Keltiäisen kylien rajalla.

Vesajärvi on tämän valuma-alueen suurin järvi. Se on muodoltaan pitkä ja kapea, likimain pohjois-etelä-suunnassa ja pituudeltaan noin 2 km Suurin leveys on noin 350 metriä. Järven valuma-alue on pääosin suo- ja metsämaata ja valuma-alueen sisään jäävät myös pienet Hongistonlampien metsälammet. Vakinaista asutusta ja viljelymaata on vain järven valuma-alueen pohjoislaidalla, Valkeaviidan kulmakunnalla Tammelan Letkun ja Somernienmen Salkolan kylien rajalla. Vapaa-ajan asutusta järven rannoilla sen sijaan on runsaasti.

Järven vesi on humuspitoista, ruskeaa, lievästi sameaa ja melko hapanta.

Lähteet
Tikander, Sanna & Jari Hietarinta (2005). Vesajärven valuma-aluekartoitus. Julkaisussa: 

Paimionjoen vesistö
Somerniemen järvet
Matt Targett (jalkapalloilija)

Matthew Robert Targett (s. 18. syyskuuta 1995 Eastleigh) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Newcastle Unitedia. Vasenjalkainen Targett on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

Ura

Seurajoukkueura 
Targett on Southamptonin kasvatti. Hän pelasi seurassa vuodesta 2003 lähtien. Seuran edustusjoukkueessa Englannin valioliigassa Targett debytoi syyskuussa 2014 Queens Park Rangersia vastaan tullen vaihdosta kentälle. Kaudella 2014–2015 hän pelasi kuudessa valioliigaottelussa. Kaikkiaan hän pelasi kevääseen 2019 mennessä 43 ottelua Valioliigassa ja karsintoineen viisi ottelua Eurooppa-liigassa. Keväällä 2018 hän pelasi lainalla 18 mestaruussarjaottelua Fulhamissa.

Targett siirtyi kesällä 2019 Aston Villaan. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Valioliigassa 28 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Liigacupin toisessa, Aston Villan 2–1-voittoon päättyneessä välieräottelussa hän teki maalin Leicester Cityä vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi joukkueensa kaikki 38 liigaottelua avauskokoonpanossa ja niissä yhtä lukuun ottamatta täydet minuutit. Kaudella 2021–2022 hän pelasi tammikuun loppuun mennessä 17 liigaottelua, kaikki avauskokoonpanossa, ja teki yhden maalin marraskuussa Crystal Palacea vastaan. Tammikuun lopulla hän siirtyi lainalle Newcastle Unitediin ja pelasi loppukauden aikana 16 valioliigaottelua, jotka kaikki alusta loppuun. Kesällä 2022 hän siirtyi pysyvästi Newcastleen.

Maajoukkueura 
Targett voi Englannin sijaan edustaa aikuisten maajoukkuetasolla myös Skotlantia, jossa hänellä on sukujuuria. Targett edustikin alle 19-vuotiaissa sekä Englantia että Skotlantia. Vuosina 2015–2016 hän pelasi Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Senbere Teferi

Senbere Teferi (s. 3. toukokuuta 1995) on etiopialainen juoksija, joka kilpailee kestävyysjuoksussa ja keskimatkoilla. Hänen päämatkojaan olivat aiemmin 1 500 ja 5 000 metrin juoksu, nyttemmin 10 000 metriä ja puolimaraton. 

Teferi saavutti hopeaa 5 000 metriltä vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä ajalla 14.44,07. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli samalla matkalla viides ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 neljäs. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 10 000 metrillä kuudenneksi. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli 5 000 metrillä niin ikään kuudes. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa hän jäi 1 500 metrillä alkueriin.

Maastojuoksun MM-kilpailuista Teferi saavutti 2015 joukkuekultaa ja henkilökohtaista hopeaa. 2017 hän sai joukkuehopeaa ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa kymmenes.

Teferi saavutti Afrikan-mestaruuskilpailuissa hopeaa 5 000 metrillä Asabassa 2018 ajalla 15.54,48. Hän paransi puolimaratonin Etiopian ennätystä kahdesti vuonna 2019: hän juoksi ajan 1.05.45 Ras Al Khaimahissa helmikuussa ja 1.05.32 Valenciassa marraskuussa.

Vuonna 2011 Teferi saavutti hopeaa 1 500 metriltä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista ja vuotta myöhemmin pronssia samalta matkalta alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista.

Ennätykset

Ulkoradat

Sisäradat

Lähteet 

Etiopialaiset kestävyysjuoksijat
Etiopialaiset maastojuoksijat
Etiopialaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Apina (yhtye)

Apina on oululainen metallia ja räppiä sekoittava yhtye.

Historia 

Apina perustettiin Oulussa 2010.

Syksyllä 2014 yhtye sai levytyssopimuksen Sakara Recordsilta, kun yhtye oli jo aloittanut työstämään debyyttialbumiaan Infektiko. Albumilta julkaistiin 4. joulukuuta 2014 musiikkivideo kappaleelle ”Kohu”. Myös kappaleelle ”Oi, isänmaa!” julkaistiin musiikkivideo 26. helmikuuta 2015. Esikoisalbumi Infektiko julkaistiin 20. maaliskuuta 2015.

Musiikki 
Yhtyeen sanoitukset kiinnittyvät voimakkaasti Suomen yhteiskuntaan. Nimi Apina ottaa kantaa ihmisen taantumiseen evoluution polulla. Voimakkaan poliittisuuden sijaan yhtye pyrkii nostamaan esiin epäkohtia ja kuvaamaan hämärään jääviä, synkkiäkin näkökulmia.

Jäsenet 
 Tuomas Alfthan – kitara (2010–)
 Leo Heikkilä – rummut (2010–)
 Aake Lämsä – basso (2010–)
 Henri Pesonen – laulu (2010–)

Diskografia

Albumit

Singlet

Musiikkivideot 
 ”Kohu” (2014)
 ”Oi, isänmaa!” (2015)
 ”Haluan tietää lisää sinusta” (2015)
 ”Sokee” (2016)

Kiertueet 
 Sä oot niin nätti alasti 2015 (20. maaliskuuta 2015 – 29. elokuuta 2015)
 Näin se mennee (29. huhtikuuta - 7. toukokouuta 2016)

Lähteet 

Rap metal -yhtyeet
Suomalaiset hip hop -yhtyeet
Suomalaiset metalliyhtyeet
Tommy Björkskog

Tommy Björkskog (s. 1973) on kristillisdemokraattinen poliitikko ja Suomen kristillisdemokraattisen puolueen 1. varapuheenjohtaja. Hän on toiminut Naantalin kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2013 lähtien.

Lähteet

KD Nuorten puheenjohtajat
Naantalin kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Panhard PL 17

Panhard PL 17 on vuosina 1959–1965 valmistettu etuvetoinen alemman keskiluokan automalli. Panhardin sisätilat ja ulkomitat ovat melko isot, mutta moottori on hyvin pieni alle 0,9 litran moottori. Suomessa malli oli melko harvinainen.

Panhard PL 17:n moottori on ilmajäähdytteinen nelitahtinen kaksisylinterinen 848 cm³ bokserimoottori, jonka teho on 31 kW (42 hv, DIN, liioitteleva SAE-bruttoteho 50 hv). Vaihteita on neljä, jotka kaikki ovat synkronoituja. Vaihdevipu on ohjaustangossa.

Panhard PL 17 kiihtyy 0-100 km/h 37 sekunnissa. Huippunopeus on 130 km/h.

PL 17:n mallinimen PL tulee Panhard-Levassorin alkukirjaimista ja numero 17 yhteenlaskusta 5 (verohevosvoimaa) + 6 (6 litraa bensiiniä / 100 km) + 6 (istumapaikkoja) = 17.

Panhard PL 17 maksoi vuonna 1962 Suomessa 955 000 markkaa.

Mitat

Lähteet

Aiheesta muualla 

1950-luvun autot
1960-luvun autot
SM-viikko

SM-viikko on tapahtuma, johon kootaan eri urheilulajien parhaat suomalaiset kilpailemaan Suomen mestaruuksista samalle paikkakunnalle.

Suomen ensimmäinen SM-viikko järjestettiin Tampereella 12.–14. helmikuuta 2016. Mukana oli 22 lajiliittoa ja urheilutapahtumia järjestettiin pitkin Pirkanmaata. Tapahtumaviikonlopun keskipiste oli Tampereen Messu- ja Urheilukeskus. Tapahtuman järjestämisestä vastasivat Yleisradio, Valon ja Olympiakomitean tapahtumayksikkö, Tampereen kaupunki sekä Hämeen Liikunta ja Urheilu ry.

Toinen SM-viikko Tampereella pidettiin 6.–9. heinäkuuta 2017. Mukana oli 30 lajia ja kilpailuja järjestettiin ympäri Tamperetta. Kolmas SM-viikko järjestettiin 5.–8. heinäkuuta 2018 Vantaalla. Lajeja oli 17 ja urheilijoita yli 1 000.

Ruotsissa SM-veckan on järjestetty jo usean vuoden ajan.

SM-lajit vuosittain

2016 Tampere 
 Biljardi, darts, jousiammunta, judo (alle 18- ja 21-vuotiaiden SM), kahvakuula, keilailu (vammaisurheilu), kriketti, miekkailu, ratagolf, shakki, taekwondo, taido, tikanheitto, trial-pyöräily, ultimate, uppopallo, x-trial

2017 Tampere 
 Bridge, darts, hengenpelastus, ITF Taekwon-Do, jousiammunta, kasa-ammunta, kortteliajo, kriketti, laskuvarjohyppy, lippupallo, maahockey, ratagolf, ratamelonta, roller derby, rugby, shakki, taekwondo, taido, thainyrkkeily, trial-pyöräily, triathlon, uinti, ultimate, vesihiihtourheilu, vesipallo, viestijuoksu, X-trial

2018 Vantaa 
 BMX, bridge, drifting, jousiammunta, kahvakuulaurheilu, kanoottipoolo, kortteliajo, kriketti, maahockey, rantahengenpelastus, rantavesipallo, roller derby, super enduro, taekwondo, trialpyöräily, ultimate, x-trial

2019 Vantaa 
 Biljardi, golf, istumabeachvolley, jousiammunta, kahvakuula, kanoottipoolo, karting, kortteliajo, kriketti, kädenvääntö, lacrosse, maahockey, minisupermoto, padel, rantahengenpelastus, rantavesipallo, roller derby, super enduro, taekwondo, taitolento, trialpyöräily, ultimate, x-trial

2020 Joensuu 
 Biljardi, bridge, crosskart, digitaalinen autourheilu, jousiammunta, tikkaurheilu, otevoimailu, hiihtosuunnistus, kasa-ammunta, koiravaljakkourheilu, kriketti ja taekwondo.

2021 Salo 
Tapahtuma siirrettiin vuodelle 2022.

2022 Salo 
 Agility, biljardi, bridge, digitaalinen rata-ajo, frisbeen pituusheitto, judo, kahvakuulaurheilu, kriketti, lacrosse, leuanveto, lippupallo, maastojousiammunta, maratonmelonta, otevoimailu, padel, parayleisurheilu, petanque, pienoisautoilu, practical-ammunta, speedgolf, beach taekwondo, tankotanssi, ultrajuoksu, vahvin SM, valjakkoajo, moottoroitu varjoliito, motocross ja X-trial.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 SM-viikon nettisivut

Suomen urheilutapahtumat
Vernon Norwood

Vernon Larnard Norwood (s. 10. huhtikuuta 1992) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hänen päämatkansa on 400 metriä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän pääsi 400 metrillä välieriin. Hän oli mukana samoissa kisoissa kultaa voittaneessa 4 x 400 metrin viestijoukkueessa alkueräjuoksussa, muttei loppukilpailussa. Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 hän juoksi ankkuriosuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen viestijoukkueessa. 400 metrillä hänet hylättiin alkueräjuoksussa. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 hän juoksi ankkuriosuuden Yhdysvaltojen saadessa viestihopeaa.

Norwood saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa kultaa 4 x 200 metrillä 2019. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän juoksi 4 x 400 metrin viestin alkuerissä. Loppukilpailussa Yhdysvallat voitti toisella kokoonpanolla kultaa. Samojen kisojen 400 metrillä hän karsiutui välierissä. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän juoksi alkuerissä Yhdysvaltojen 4 x 400 metrin viestijoukkueessa, joka loppukilpailussa voitti toisella kokoonpanolla kultaa. Hän juoksi samoissa kisoissa ankkuriosuuden Yhdysvaltojen pronssijoukkueessa 4 x 400 metrin sekaviestissä. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti pronssia sekajoukkueiden 4 × 400 metrin viestissä. sekä kolmannen kerran maailmanmestaruuden miesten 4 x 400 metrin viestissä juostuaan jälleen vain alkuerissä.

Norwoodin ennätys 400 metrillä on 44,35, joka on juostu kesäkuussa 2022

Lähteet ja huomautukset 

Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat
Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2015 – miesten kaksinpeli

Marin Čilić oli turnauksen puolustava mestari. Hän hävisi tänä vuonna välierissä turnauksen voittaneelle Novak Đokovićille, joka voitti loppuottelussa Roger Federerin.

Sijoitetut pelaajat 

 Novak Đoković (mestari)
 Roger Federer (loppuottelu)
 Andy Murray (4. kierros)
 Kei Nishikori (1. kierros)
 Stanislas Wawrinka (välierät)
 Tomáš Berdych (4. kierros)
 David Ferrer (3. kierros)
 Rafael Nadal (3. kierros)
 Marin Čilić (välierät)
 Milos Raonic (3. kierros)
 Gilles Simon (1. kierros)
 Richard Gasquet (puolivälierät)
 John Isner (4. kierros)
 David Goffin (3. kierros)
 Kevin Anderson (puolivälierät)
 Gaël Monfils (1. kierros)

<ol start="17">
 Grigor Dimitrov (2. kierros)
 Feliciano López (puolivälierät)
 Jo-Wilfried Tsonga (puolivälierät)
 Dominic Thiem (3. kierros)
 Ivo Karlović (2. kierros)
 Viktor Troicki (3. kierros)
 Roberto Bautista Agut (4. kierros)
 Bernard Tomic (3. kierros)
 Andreas Seppi (3. kierros)
 Tommy Robredo (3. kierros)
 Jérémy Chardy (4. kierros)
 Jack Sock (2. kierros)
 Philipp Kohlschreiber (3. kierros)
 Thomaz Bellucci (3. kierros)
 Guillermo García-López (3. kierros)
 Fabio Fognini (4. kierros)

Kaavio

Loppukierrokset

Kaavion yläosa

Lohko 1

Lohko 2

Lohko 3

Lohko 4

Kaavion alaosa

Lohko 5

Lohko 6

Lohko 7

Lohko 8

Lähteet 
 Main Draw

Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2015
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2015 – naisten kaksinpeli

Serena Williams oli turnauksen kolminkertainen hallitseva mestari. Hän hävisi tällä kertaa välierissä Roberta Vincille. Turnauksen voitti Flavia Pennetta, joka voitti loppuottelussa Roberta Vincin. Turnausvoitto oli Pennettan ensimmäinen Grand Slam -turnauksessa. Se jäi samalla myös hänen viimeiseksi ottelukseen Grand Slam -tasolla, sillä hän ilmoitti ottelun jälkeen lopettavansa uransa tähän kauteen.

Sijoitetut pelaajat 

 Serena Williams (välierät)
 Simona Halep (välierät)
 Marija Šarapova (vetäytyi)
 Caroline Wozniacki (2. kierros)
 Petra Kvitová (puolivälierät)
 Lucie Šafářová (1. kierros)
 Ana Ivanović (1. kierros)
 Karolína Plíšková (1. kierros)
 Garbiñe Muguruza (2. kierros)
 Carla Suárez Navarro (1. kierros)
 Angelique Kerber (3. kierros)
 Belinda Bencic (3. kierros)
 Jekaterina Makarova (4. kierros)
 Timea Bacsinszky (1. kierros)
 Agnieszka Radwańska (3. kierros)
 Sara Errani (3. kierros)

<ol start="17">
 Elina Svitolina (3. kierros)
 Andrea Petkovic (3. kierros)
 Madison Keys (4. kierros)
 Viktoryja Azarenka (puolivälierät)
 Jelena Janković (1. kierros)
 Samantha Stosur (4. kierros)
 Venus Williams (puolivälierät)
 Sabine Lisicki (4. kierros)
 Eugenie Bouchard (4. kierros)
 Flavia Pennetta (mestari)
 Alizé Cornet (1. kierros)
 Irina-Camelia Begu (1. kierros)
 Sloane Stephens (1. kierros)
 Svetlana Kuznetsova (1. kierros)
 Anastasija Pavljutšenkova (2. kierros)
 Anna Karolína Schmiedlová (3. kierros)

Kaavio

Loppukierrokset

Kaavion yläosa

Lohko 1

Lohko 2

Lohko 3

Lohko 4

Kaavion alaosa

Lohko 5

Lohko 6

Lohko 7

Lohko 8

Lähteet 
 Main Draw

Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2015
Charles Michel

Charles Yves Jean Ghislaine Michel (s. 21. joulukuuta 1975 Namur) on belgialainen poliitikko ja maan entinen pääministeri. Ennen pääministerin tehtäviä Michel oli ranskankielisen liberaalipuolueen Reformiliikkeen puheenjohtaja helmikuusta 2011. Heinäkuussa 2019 Michel valittiin Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaksi. 

Toukokuussa 2014 järjestettyjen parlamenttivaalien jälkeisten lähes viisi kuukautta kestäneiden hallitusneuvottelujen jälkeen Michel nousi keskusta-oikeistolaisen koalitiohallituksen pääministeriksi lokakuussa 2014. Virkaan astuessaan Michelistä tuli Belgian nuorin pääministeri sitten vuoden 1840.

Michel on suorittanut oikeustieteen tutkinnon Université libre de Bruxellesin ja Amsterdamin yliopistossa vuonna 1998. Hänen isänsä Louis Michel on myös tunnettu poliitikko, joka on toiminut urallaan muun muassa EU-komissaarina ja ministerinä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pääministerin virallinen sivusto 

Eurooppa-neuvoston puheenjohtajat
Belgian pääministerit
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Karl Mölder

Karl Mölder (21. tammikuuta 1899 Kõo, Viljandimaa, Viro – 9. tammikuuta 1975 Helsinki) oli virolaissyntyinen geologi, joka toimi Geologisen tutkimuslaitoksen maaperägeologina vuosina 1946–1966. Hän oli kansainvälisesti tunnetuimpia piilevien tuntijoita. Hän koulutti Suomeen piilevätutkimuksen huippuasiantuntijoita. Hänen oppilaitaan olivat muun muassa Risto Tynni ja Tuulikki Grönlund.

Mölder opiskeli Tarton yliopistossa ensin vuoden eläintiedettä, ja vuodesta 1922 kasvitiedettä. Hän valmistui maisteriksi 1928. Myöhemmin 1942 hän väitteli tohtoriksi Berliinissä Friedrich Wilhelms Universitätistä ja 1944 Helsingin yliopistosta.

Mölder muutti Suomeen 1935 ja sai turvapaikan Suomesta 1948.

Lähteet

Virolaiset henkilöt
Suomen virolaiset
Suomalaiset geologit
Suomalaiset professorit
Vuonna 1899 syntyneet
Vuonna 1975 kuolleet
Meromiktia

Meromiktia on tilanne, jossa järven alusvesikerros on pysyvästi sekoittumaton eikä osallistu järven joka keväiseen ja syksyiseen täyskiertoon. Syynä tähän on maailmanlaajuisesti tyypillisimpänä tapauksena kemiallinen meromiktia, joka aiheutuu raskaamman suolaisen veden kertymisestä järven pohjalle. Tuloksena meromiktiasta on yleensä alusveden happikato.

Suomessa meromiktiaa on tavattu noin kahdessatoissa järvessä. Syynä siihen voivat olla ainakin järven suuri syvyys yhdistettynä pieneen pinta-alaan ja jyrkät, suojaiset rannat. Esimerkkejä meromiktisista järvistä Suomessa ovat jyrkkärantainen rotkojärvi Pakasaivo Länsi-Lapissa Muoniossa ja syvä harjujärvi Vähä-Pitkusta Somerniemellä Somerolla Varsinais-Suomessa. Niissä meromiktialle tyypillisesti järven alusvesi on hapeton.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ekologia
Järvet
A+ (ohjelmointikieli)

A+ on taulukkolaskentaa varten kehitetty ohjelmointikieli, joka on siistitty versio A-kielestä, jonka tarkoitus oli korvata APL 1988. Arthur Whitney kehitti A+:n, kun muut kehittäjät kuten Morgan Stanley lisäsivät siihen graafisen käyttöliittymän ja muita kielen ominaisuuksia. A+ suunniteltiin numeerisesti vaativiin sovelluksiin, kuten talousjärjestelmiin.  A+ on tulkattava kieli, ja tukee useita Unix-variantteja, kuten Linuxia.

A+ tarjoaa kattavan valikoiman funktioita ja operaattoreita, sekä graafisen käyttöliittymän automaattisesti päivittyvillä widgeteilä, asynkronisen suorituksen funktiolle, dynaamisen latauksen ja muita ominaisuuksia. Uusin graafinen käyttöliittymä ei ole vielä kuitenkaan saatavilla kaikille alustoille.

Viittaukset

Katso myös 
 A+ Development.org  A+ on vapaasti saatavilla GNU GPL -lisensoituna

Ohjelmointikielet
Metyylistyreeni

Metyylistyreeni eli α-metyylistyreeni (C9H10) on aromaattisiin alkeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää monomeerinä polymeerien valmistuksessa. Yhdisteestä käytetään myös nimiä isopropenyylibentseeni, 2-fenyylipropeeni ja 1-metyyli-1-fenyylietyleeni.

Ominaisuudet 
Metyylistyreeni on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen lähes liukenematonta, mutta liukenee erittäin hyvin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, kloroformiin sekä bentseeniin ja muihin hiilivetyihin. Metyylistyreeni ei polymeroidu itsestään varastoitaessa yhtä helposti kuin styreeni ja muodostuvat polymeerit ovat yleensä molekyylimassaltaan alhaisia ja nestemäisiä. Muut kemialliset reaktiot ovat styreenin kaltaisia.

Valmistus ja käyttö 
Vuoteen 1977 asti metyylistyreeniä valmistettiin kumeenista dehydraamalla, mutta nykyään käytettävä metyylistyreeni muodostuu kumeenihydroperoksidista asetonin ja fenolin sivutuotteena. Muodostuvassa seoksessa on vain noin 2 % metyylistyreeniä, mutta fenolin ja asetonin valmistusmäärät ovat niin suuria, että tämäkin tuotantomäärä ylittää metyylistyreenin kysynnän. Niinpä usein yhdiste pelkistetäänkin kumeeniksi ja johdetaan takaisin fenolin ja asetonin tuotantoprosessiin.

Metyylistyreenin homopolymeerit ovat pehmeitä hartseja ja niitä voidaan käyttää maaleissa, vahoissa ja sidosaineina. Prosessissa katalyytteinä käytetään Lewis-happoja. Tärkeämpi käyttökohde on komonomeerinä ja siitä valmistetaan polymeerejä vinyylitolueenin, styreenin ja akryylinitriilin kanssa. Sitä voidaan lisätä myös pieniä määriä monomeeriksi valmisttettaessa polystyreeniä ja ABS-muovia. Metyylistyreeni parantaa polymeerien kykyä säilyttää muotonsa korkeammissakin lämpötiloissa ja polymeerien kirkkautta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Onnettomuuden vaaraa aiheuttavat aineet (OVA-ohje): Alfa-metyylistyreeni
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): alpha-Methylstyrene 
Human Metabolome Database (HMDB): alpha-Methylstyrene 
Inchem: (1-Methylethenyl)benzene CAS N°: 98-83-9  (pdf) 

Alkeenit
Aromaattiset yhdisteet
Lucas Lingman

Lucas Lingman (s. 25. tammikuuta 1998 Espoo) on suomalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa pelaavaa Helsingborgs IF:ää.

Lingman pelasi ensimmäisen miesten sarjaottelunsa 4. toukokuuta 2014, kun hänen edustamansa HJK:n reservijoukkue Klubi 04 voitti Kakkosen ottelussa KäPan vieraissa maalein 3–1. Veikkausliigakaudella 2015 Lingman teki ensiesiintymisensä 30. elokuuta 2015, kun HJK hävisi vieraissa Ilvekselle 0–1. Lingman solmi huhtikuussa 2016 vuoden 2018 loppuun saakka kestävän jatkosopimuksen HJK:n kanssa.

Ensimmäisinä kolmena vuotena Lingman pelasi niin HJK:n kuin reservijoukkue Klubi-04:n riveissä. Saadakseen enemmän pelikokemusta HJK lainasi Lingmanin tosieen Veikkausliigajoukkueeseen Rovaniemen Palloseuraan kahusiksi 2018 ja 2019. Kausi olikin RoPS:ssa menestyksellinen, sillä seura sijoittui Veikkausliigassa HJK:n voittaessa hopealle. Henkilökohtaisesti Lingman teki kautena viisi maalia ja antoi neljä maaliin johtanutta syöttöä. Kauden 2019 jälkeen Lingmanin ura RoPS:sa päättyi, ja hän palasi kasvattajaseuraansa HJK:hon kaudeksi 2020. Lingman voitti Veikkausliigan HJK:ssa kausilla 2020 ja 2021 ja pelasi myös HJK:n mukana Konferenssiliigan lohkovaiheessa 2021–2022.

Tammikuussa 2022 Lingman siirtyi HJK:sta Ruotsin Allsvenskaniin Helsingborgs IF:ään. HJK kertoi siirtokorvauksen olleen merkittävä. Allsvenskan-debyytin Lingman teki Hammarbytä vastaan 2. huhtikuuta 2022.

Lingas on pelannut Suomen eri ikäkausimaajoukkueissa kaikkiaan 48 ottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. Ensimmäisen A-maajoukkuekutsunsa Lingman sai maaliskuussa 2022 maaotteluihin Islantia ja Slovakiaa vastaan. Maajoukkuedebyyttinsä Lingman teki Slovakiaa vastaan 29. maaliskuuta 2022.

Saavutukset 
 SM-kultaa kausina 2015, 2020 ja 2021 HJK:n riveissä
 SM-hopeaa kaudella 2018 RoPS:n riveissä.

 Liigacupin voitto 2015 HJK:n riveissä

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen Cupin mestarit
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Koripallon Afrikan-mestaruuskilpailut 2015

Vuoden 2015 koripallon Afrikan-mestaruuskilpailut pelattiin Tunisiassa 19.-30. elokuuta. Kisojen lopputurnaukseen selviytyi 16 maata. Mestaruuden voitti historian ensimmäisen kerran Nigeria, joka voitti loppuottelussa Angolan pistein 74–65. Pronssiottelussa isäntämaa Tunisia voitti Senegalin. Turnauksen arvokkain pelaaja oli Nigerian Chamberlain Oguchi ja korikuningas Senegalin Gorgui Dieng.

Nigeria sai mestaruutensa myötä paikan Rion vuoden 2016 kesäolympialaisiin. Angola, Tunisia ja Senegal saivat jatkokarsintapaikat.

Areena

Sijoitukset

Lähteet 
 2015 Afrobasket archive.fiba.com

Viitteet 

Koripallon Afrikan-mestaruuskilpailut
Vuoden 2015 koripallo
Tunisian koripallo