joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Team Rynkeby

Team Rynkeby - God Morgon Finland on osa eurooppalaista hyväntekeväisyys-pyöräilyjoukkuetta, Team Rynkeby:ta, jonka toiminnan tarkoituksena on kerätä rahaa vakavasti sairaiden lasten hyväksi. Kaudella 2018–2019 mukana on 54 joukkuetta seitsemästä maasta: Tanskasta, Ruotsista, Norjasta, Suomesta, Färsaarilta, Islannista ja Saksasta. Suomen joukkueet tulevat Helsingistä, Espoosta, Tampereelta, Turusta, Oulusta, Vaasasta ja Jyväskylä-Kuopion alueelta. 

Joukkueiden toimintakausi alkaa vuosittain 1. lokakuuta ja huipentuu Pariisiin pyöräilyyn heinäkuun ensimmäisellä viikolla. Kauden aikana jäsenet sitoutuvat varainhankintaan, yhdessä tekemiseen ja fyysiseen harjoitteluun. Team Rynkeby – God Morgonin osallistujat maksavat itse omat osallistumiskulunsa. Rynkeby Foods A/S, God Morgon ja hohes C huolehtivat projektin keskeisistä kuluista yhtä suurin osuuksin brändiensä kautta ja samoin avun kohteena olevat organisaatiot. Ennen vuotta 2021 varojen kerrottiin menevän lyhentämättöminä kohteille.

Suomessa lahjoitetaan 70 prosenttia kerätyistä varoista Aamu Säätiölle lasten syövän tutkimukseen ja hoitojen kehittämiseen ja 30 prosenttia Sylva ry:lle syöpäsairaiden lasten, nuorten ja heidän perheidensä psykososiaaliseen tukemiseen.

Team Rynkebyn lahjoitukset (kaikki osallistujamaat) 
 2002: 5 100 euroa (11 pyöräilijää)
 2003: 13 400 euroa (15 pyöräilijää)
 2004: 23 100 euroa (15 pyöräilijää)
 2005: 23 300 euroa (21 pyöräilijää)
 2006: 32 600 euroa (21 pyöräilijää)
 2007: 60 300 euroa (41 pyöräilijää)
 2008: 194 400 euroa (155 pyöräilijää)
 2009: 409 400 euroa (273 pyöräilijää)
 2010: 632 700 euroa (311 pyöräilijää)
 2011: 1,301 miljoonaa euroa (584 pyöräilijää)
 2012: 2,138 miljoonaa euroa (790 pyöräilijää)
 2013: 3,049 miljoonaa euroa (985 pyöräilijää)
 2014: 4,839 miljoonaa euroa (1 150 pyöräilijää)
 2015: 6,449 miljoonaa euroa (1 400 pyöräilijää)
 2016: 8,840 miljoonaa euroa (1 500 pyöräilijää)
 2017: 8,750 miljoonaa euroa (1 700 pyöräilijää)
 2018: 9,441 miljoonaa euroa (1 900 pyöräilijää)

Lähteet 

Hyväntekeväisyys
Myrskyn poika (vuoden 1976 elokuva)

Myrskyn poika (Storm Boy) on Henri Safranin ohjaama australialainen nuortenelokuva vuodelta 1976. Colin Thielen samannimiseen lastenkirjaan (suom. Myrskyn poika, Otava 1979) perustuva tarina kertoo Australian autiolla rannikolla isänsä kanssa elävästä pojasta ja tämän kesystä pelikaanista.

Vuoden parhaan elokuvan AACTA-palkinnon kotimaassaan saanut Myrskyn poika oli myös kansainvälinen menestys. Se sai kolme vuotta maailmanensi-iltansa jälkeen Suomessa katsojia elokuvakerhoissa, joissa se oli näytäntökaudella 1979–1980 viidenneksi eniten esityksiä saanut elokuva. Myrskyn poika oli ensimmäinen Ylen Koulutelevision ohjelmistossa nähty pitkä näytelmäelokuva joulukuussa 1980.

Juoni
Kymmenvuotias Mike asuu erakkomaisen isänsä Tomin kanssa rannan yksinäisessä pikkumökissä lähellä luonnonsuojelualuetta. Tom ystävystyy alkuperäisväestöön kuuluvan nuoren miehen kanssa, joka asuu laittomasti suojelualueella. Pelikaaneja metsästävät salametsästäjät jättävät poikueen orvoiksi, ja Mike alkaa huolehtia yhdestä poikasesta, herra Percivalista. Maailmasta kiinnostunut Mike hakeutuu läheiseen kouluun isänsä tietämättä, ja herra Percival auttaa merihätään joutunutta kalastajavenettä.

Arvioita 
Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla joulukuussa 1980 Myrskyn pojan olevan ”laadukas, antava ja sisällöllisesti rikas koko perheen elokuva”. Yhteiskuntaan ja koulutukseen liittyvien teemojen lisäksi elokuva puhuu hänestä runollisen vakuuttavasti myös ympäristönsuojelusta.

Jatko-osa ja uusintaversio
Myrskyn pojan nimiroolin esittäjä Greg Rowe oli pääosassa myös vuonna 1978 ensi-iltansa saaneessa, osin samojen tekijöiden tekemässä elokuvassa Blue Fin, jota on Suomessa esitetty nimillä Meren raivo, Kalastajapojan seikkailu ja Taistelu merta vastaan. Myrskyn pojasta tuli huhtikuussa 2019 ensi-iltaan uudelleenfilmatisointi, jonka aikuispääosia esittävät Geoffrey Rush ja Jai Courtney.

Lähteet

Aiheesta muualla

Vuoden 1976 australialaiset elokuvat
Romaaneihin perustuvat elokuvat
Nuortenelokuvat
Pyhän Mikaelin suomalainen evankelis-luterilainen kirkko

Pyhän Mikaelin suomalainen evankelis-luterilainen kirkko (, ) on Montrealissa, Kanadan Quebecin provississa toimivan suomalaisen evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkko. Tämä pyhäkkö sijaitsee noin 5,5 kilometriä Montrealin ydinkeskustasta länsilounaaseen, ja noin 500 metriä Montrealin metron Villa-Maria -metro- ja bussiasemasta lounaaseen. Kirkkorakennus on yhteinen Pyhän Johanneksen virolaisen evankelis-luterilaisen kirkon kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Tervetuloa! Bienvenue! Welcome to the Finnish Church and Community of Montreal!  (finnishchurchmontreal.com)

Montrealin rakennukset ja rakennelmat
Kanadan kirkot
Julija Levtšenko

Julija Levtšenko (, s. 28. marraskuuta 1997) on ukrainalainen korkeushyppääjä.

Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 Levtšenko sijoittui 13:nneksi tuloksella 170 cm. Nanjingin nuorten kesäolympialaisissa 2014 hän voitti kultaa hypättyään 189 cm. Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 Levtšenko sijoittui kuudenneksi tuloksella 183 cm. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän jäi karsintaan hypättyään 185 cm. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän jäi myös karsintaan tuloksella 192 cm. Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016 Levtšenko saavutti pronssia ylitettyään 186 cm. Belgradin sisäratojen EM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia tuloksella 194 cm. Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän voitti kultaa tuloksella 196 cm. 

Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Levtšenko saavutti hopeaa uudella ennätyksellään 201 cm. Hänestä tuli myös 19-vuotiaana kaikkien aikojen nuorin MM-kisojen korkeushypyn mitalisti. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 189. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän oli yhdeksäs. Hän saavutti hopeaa Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 tuloksella 199. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Gävlessä 2019 tuloksella 197. Hän voitti samana vuonna Eurooppa−Yhdysvallat-maaottelun ennätyksellään 202. Dohan MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 200. Hän oli neljäs myös Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Hän karsiutui vuonna 2022 loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa ja oli yhdeksäs Münchenin EM-kilpailuissa.

Ennätykset 
Ulkoradoilla
 202 cm (Minsk 2019)

Sisäradoilla
 200 cm (Eaubonne 2019)

Lähteet 

Ukrainalaiset korkeushyppääjät
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Aittorinne

Aittorinne on rinnemaastoon rakennettu asuinalue Halssilan kaupunginosassa Jyväskylässä. Alueen rakennuskanta koostuu 1960- ja 1970-luvun vaihteessa rakennetuista elementtikerrostaloista ja alueella on myös rivitaloja. Lähiörakentamisen tieltä purettiin suurin osa paikan vanhemmista taloista. Aittorinteellä sijaitsee päiväkoti ja Halssilan kirkko, ja alueella on myös vuonna 1968 valmistunut ostoskeskus, jonka palveluita ovat K-Market, pizzeria ja pub.

Kivilouhimo 
Aittorinteellä, Ala-aitankadun ja Yläaitankadun välisellä alueella, sijaitsi kivenottopaikka, jonka arvioidaan olleen käytössä jo 1700-luvulla. Aittovuoren kivilouhimo toimi aktiivisesti kaupungin kivenottopaikkana 1900-luvun alun vuosikymmenet. Sieltä louhittiin kiveä mm. Taulumäen uuden kirkon kivijalkaan. Kivilouhimon toiminta kuitenkin kärsi New Yorkin pörssin romahduksesta, ja louhimo siirtyi vuonna 1938 Nakertajantielle. Yläaitankadulla on yhä nähtävissä louhimistoiminnan jälkiä.

Kuvia

Lähteet 

Halssila (suuralue)
Dagsavisen

Dagsavisen on norjalainen sanomalehti, joka ilmestyy Oslossa. Lehti on perustettu vuonna 1884 nimellä Vort Arbeide. Vuosien mittaan nimi on muuttunut useita kertoja. Lehti oli sosialidemokraattisen työväenliikkeen äänenkannattaja vuoteen 1991, jolloin se siirtyi säätiön julkaisemaksi. Vuonna 2008 se myytiin Mentor Medierille.

Tunnettuja toimittajia 
 Sverre Helgesen (1903–1981), urheilutoimittaja 1928–1973
 Torolf Elster (1911–2006), ulkomaantoimittaja (Arbeiderbladet), NRK:n johtaja
 Per Monsen (1913–1985), ulkomaantoimittaja (Arbeiderbladet), Norsk Telegrambyrån (NTB) päätoimittaja
 John Sanness (1913–1984), ulkomaantoimittaja (Arbeiderbladet), Norsk utenrikspolitisk instituttin (NUPI) johtaja
 Anders Buraas (1915–2010), Lontoon ja Yhdysvaltojen kirjeenvaihtaja, SASin ensimmäinen tiedotuspäällikkö
 Jakob Sverdrup (1919–1997), ulkomaantoimittaja (Arbeiderbladet), Nobelinstituttetin johtaja
 Gidske Anderson (1921–1993), ulkomaantoimittaja (Arbeiderbladet), NRK:n ulkomaankirjeenvaihtaja
 Haavard Haavardsholm (1924–1981), kultuuritoimittaja ja kirjailija
 Nils Aas (1933–2004), Arbeiderbladetin piirtäjä 1961–1966, kuvanveistäjä
 Pål Bang-Hansen (1937–2010), kultuuritoimittaja ja elokuvakriitikko (Arbeiderbladet) 1961–67, elokuvaohjaa ja elokuvantekijä NRK
 Bjørn Hansen (1938– ), toimittaja, Lontoon-kirjeenvaihtaja (Arbeiderbladet), NRK:n ulkomaankirjeenvaihtaja
 Finn Graff (1938– ), Arbeiderbladetin piirtäjä 1963–1988
 Arne Strand (1944– ), Dagsavisenin aiempi päätoimittaja, NRK:n ja TV2:n kommentaattori
 Anders Giæver (1961– ), aiempi kultuuritoimittaja (Arbeiderbladet), VG:n osastopäällikkö ja kommentaattori
 Kyrre Nakkim (1966– ), (Dagsavisen)in aiempi kommentaattori, nykyisin NRK:n yhteiskuntatoimittaja
 Kjell-Erik Kallset (1967– ), aiempi uutistoimittaja
 Cathrine Sandnes (1972– ), aiempi kultuuritoimittaja (Dagsavisen), Samtidenin toimittaja

Lähteet

Aiheesta muualla
Dagsavisenin verkkosivusto

Norjalaiset sanomalehdet
Umm Qasr

Umm Qasr on kaupunki ja satama Etelä-Irakissa. Vuoden 2003 alussa kaupungissa oli noin 40 000 vakituista asukasta. Kaupungin satama on Irakin ainoa syvänveden satama ja siten merkittävä koko maan taloudelle.

Maantiede

Umm Qasr sijaitsee Etelä-Irakissa Fawin niemimaalla Persianlahdelle johtavan Khawr Abd Allahin estuaarissa. Kaupungin satama on Irakin ainoa syvänveden satama.

Historia
Umm Qasr on ollut suurimman osan historiastaan kalastajakylä, mutta sillä on ajoittain ollut myös sotilaallista merkitystä. Aleksanteri Suuri kulki alueen kautta vuonna 325 eaa. Makedonian valloittaessa Mesopotamiaa. Toisen maailmansodan aikana kaupungin kautta kuljetettiin amerikkalaisen Lend-Lease-ohjelman kautta Neuvostoliitolle luovutettuja tarvikkeita. 1950-luvun alussa Irakin kuningas Faisal II sijoitti huomattavia summia rahaa kaupungin sataman jälleenrakennukseen ja nykyaikaistamiseen. Faisal II:n kukistuttua vallankaappauksessa vuonna 1958 maan uusi hallinto perusti paikalle laivastotukikohdan, joka toimi Irakin laivaston päätukikohtana Irakin sotaan saakka vuonna 2003. Sataman kehitystä kiihdytettiin Abd al-Karim Qasim kaudella vuodesta 1961 lähtien tarkoituksena vähentää Irakin riippuvuutta Shatt al-Arab vesireitistä merelle. Sataman uusiminen ja rautatie Basraan ja Bagdadiin valmistuivat vuoteen 1967 mennessä. Sataman rakennustöistä vastasivat suurimmaksi osaksi länsisaksalaiset, libanonilaiset ja ruotsalaisetyhtiöt.

Satama ja kaupunki joutuivat hyökkäysten kohteeksi Irakin–Iranin sodan aikana 1980–1988. Iran miehitti suuren osan Fawin niemimaasta vuonna 1986, mutta Irak ei menettänyt itse Umm Qasrin hallintaa. Myöhemmin kaupunki oli Irakin ja Kuwaitin välisten jännitteiden taustatekijä. Molemmat maat pitivät kaupungin merelle johtavaa salmea ja lähistön kahta saarta ominaan. Syttyneen Persianlahden sodan aikana Umm Qasria pommitettiin voimakkaasti. Sodan jälkeen Kuwait sai salmen hallintaansa, vaikkakaan Saddam Husseinin hallinto ei tätä tunnustanut. Vuosien 1992 ja 2003 välillä Umm Qasrin satamaa kehitettiin edelleen ja suuri osa Irakin meren kautta kulkevasta kauppaliikenteestä ohjattiin kulkemaan sen kautta. Toimenpiteet olivat rankaisukeino Basran kaupunkia vastaan, jossa oli ollut hallinnon vastaisia kapinoita. Irakin sodassa kaupungin valtasivat odotettua kiivaamman vastarinnan jälkeen amerikkalaiset, sekä brittien ja puolalaisten joukot 25. maaliskuuta 2003.

Talous
Irakin sodan takia suljettu satama aukesi kaupalliselle liikenteelle kesäkuussa 2004. Sataman merkitys Irakin taloudelle on suuri ja sen kautta viedään öljyä maailmanmarkkinoille ja tuodaan tuotteita maailmalta Irakiin. Irakin ainoana syvänveden satamana se on ainoa, jonne pääsevät suuremmatkin rahtilaivat. Vuonna 2010 satamalla oli 12 000 työntekijää ja siellä purettiin 40 laivaa päivittäin.Sataman ongelmia ovat olleet hankala byrokratia ja sen vanhentuva kalusto.

Lähteet

Irakin kaupungit
Luettelo Alajärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Alajärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Alajärven kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Alajärveen on liitetty Lehtimäen kunta. 



Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

Lähteet

Viitteet 

Alajärvi
Alajärvi
Luettelo Lapuan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Lapuan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Lapuan kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.



Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

Lähteet

Aiheesta muualla 

Lapuan kulttuuri
Lapua
Katja Aakkula

Katja Aakkula on suomalainen laulaja ja laulunopettaja. Hän opettaa laulua Sibelius-Akatemiassa ja laulaa Hunajamelonit-yhtyeessä sekä KumKumMaa-lastenmusiikkiyhtyeessä. Hän esiintyi myös Helsingin Kaupunginteatterin Hairspray-musikaalin pääosassa Tracy Turnbladina. Hän on myös ääninäytellyt televisio-ohjelmissa, kuten Netflix-sarjassa Pentuakatemia sekä Muumilaakson tarinoiden uudemmassa jälkiäänityksessä. Lisäksi hän on antanut äänensä muun muassa Laa Laalle, Anniina Ballerinalle, Itse Ilkimyksen Lucy Wildille, Tuhkimon Haltijatarkummille ja Trolls-elokuvan ilkeälle bergeniläiselle kokille.

Ääniroolit

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset laulajat
Suomalaiset ääninäyttelijät
Suomalaiset opettajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Katajavuori

Katajavuori on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Arvi Katajavuori (1898–1973), jalkapalloilija
Eino Katajavuori (1905–1984), ksylofonisti, laulaja, näyttelijä ja orkesterinjohtaja
Esa Katajavuori (s. 1940), kosketinsoittaja ja jazzpianisti
Maria Katajavuori, oik. Katariina E. M. Vuorinen (s. 1993), ekologi, tutkija ja kirjailija
Riina Katajavuori (s. 1968), runoilija ja kirjailija
Salme Katajavuori (1912–2016), kansanedustaja (Kokoomus, POP)
Ulla Katajavuori (1909–2001), kanteletaiteilija.
Rotkojärvi (Jämsä)

Rotkojärvi eli Ruuhijärvi on pieni humusjärvi Jämsän Heräkulmassa lounaisessa Keski-Suomessa. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Jämsän keskustasta luoteeseen ja noin 20 kilometriä Mäntän keskustasta kaakkoon. Rotkojärven pituus on noin 800 metriä ja leveys noin 50 metriä.

Rotkojärvi sijaitsee kallioperän siirros- ja murrosvyöhykkeessä. Varsinainen rotkovajoama jatkuu järven molemmissa päissä, ja se on lähes kuuden kilometrin mittainen. Järven pohjoisranta on jyrkkää kallioseinämää, joka kohoaa enimmillään 40 metrin korkeuteen. Rotkojärven kalliojyrkänteet suuntautuvat ensisijaisesti lounaaseen, ja niillä esiintyy tyypillisten sammal- ja jäkäläyhteisöjen ohella vaativampaa, mesotrofista lajistoa.

Jämsäläisillä ja satakuntalaisilla oli keskiajalla rajakiistoja. Vuonna 1449 Erik Tott määräsi Kangasalan eränkävijöiden ja jämsäläisten nautinta-alueiden rajan kulkemaan Nytkymentaipaleen mäestä Ruuhivuoren kiviristiin ja edelleen Kuusivuoreen. Tottin tuomitsemasta linjasta muodostui sen aikaisen Jämsän ja Satakunnan välinen raja. Kiviristi on hakattu Rotkojärven kallioon, ja sen sakaroiden mitta on kymmenisen senttimetriä.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Jämsä.fi: Ruuhivuoren rotkojärvi 
Palsinajärven valuma-alue
Suomen rotkot
Jämsän järvet
Jämsän luonto
Claudia Goldin

Claudia Goldin (s. 14. toukokuuta 1946) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä ja taloustieteen professori (Henry Lee Professor of Economics) Harvardin yliopistossa. Goldin toimi American Economic Associationin puheenjohtajana vuonna 2013. Vuonna 2016 hän voitti IZA Prize in Labor Economics -palkinnon naisten asemaa työmarkkinoilla ja koulutuksessa käsittelevistä tutkimuksistaan. Goldin on ensimmäinen nainen, jolla on ollut vakinainen virka (tenure) Harvardin yliopiston taloustieteen laitoksella (vuodesta 1990).

Lähteet

Aiheesta muualla
 Goldinin kotisivu
 Goldinin tutkimukset IDEASissa

Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Jinjer

Jinjer on vuonna 2009 perustettu ukrainalainen metalcore-yhtye, joka on julkaissut yhteensä neljä täyspitkää albumia ja kolme EP:tä. Kaksi ensimmäistä EP:tä yhtye julkaisi omakustanteena. Tämän jälkeen yhtye oli The Leaders Recordsin alaisuudessa aina vuoteen 2016 alkuun saakka. Yhtye kiinnitettiin Napalm Recordsille vuoden 2016 alussa. Yhtyeen viimeisin albumi Wallflowers julkaistiin 27. elokuuta 2021.

Esiintymiset Suomessa 
 30. heinäkuuta 2016 Qstock, Oulu
 23. kesäkuuta 2017 Nummirock, Kauhajoki
 1. lokakuuta 2017 The Circus, Helsinki
 4. elokuuta 2018 Saarihelvetti, Tampere
 30. kesäkuuta 2019 Tuska, Helsinki
 20. heinäkuuta 2019 John Smith Rock Festival, Laukaa
 3. heinäkuuta 2022 Tuska, Helsinki

Jäsenet

Nykyiset Jäsenet 
 Tatiana Shmailyuk, laulu
 Eugene Kostyuk, basso
 Roman Ibramhalilov, kitara
 Vladislav Ulasevich, rummut

Entiset Jäsenet 
 Maksym Fatullaiev – laulu (2009)
 Vyacheslav Okhrimenko – rummut (2009–2011)
 Oleksandr Koziychuk – rummut (2011–2013)
 Yevhen Mantulin – rummut (2013–2014)
 Dmitriy Oksen – kitara (2009–2015)
 Dmitriy Kim – rummut (2014–2016)

Julkaisut 
 Objects in Mirror Are Closer Than They Appear (EP) (2009)
 Inhale, Do Not Breathe (EP) (2012)
 Cloud Factory (2014, uudelleenjulkaisu 2018)
 King of Everything (2016)
 Micro (EP) (2019)
 Macro (2019)
 Wallflowers (2021)

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Ukrainalaiset metalliyhtyeet
MM-rallikausi 2016

MM-rallikausi 2016 oli rallin maailmanmestaruussarjan 44. kausi. Kausi alkoi Monte Carlo -rallilla tammikuussa ja päättyi Australian ralliin marraskuussa 2016. Kauden aikana ajettiin yhteensä 13 rallia neljässä eri maanosassa, kun ainoana Aasiaan suunniteltu Kiinan ralli peruttiin tulvien vuoksi.

Maailmanmestariksi ajoi neljättä kertaa peräkkäin Sébastien Ogier. Valmistajien mestaruuden voitti Volkswagen.

Osakilpailut ja voittajat

Lähteet
Heikki Lehikoinen

Heikki Lehikoinen (s. 1961) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut tietokirjoja eri aiheista, kuten metsästyksen historiasta, eläinuskomuksista ja kuolemakäsityksistä kansanperinteessä. Lisäksi hän on kirjoittanut lapsille.

Lehikoinen oli vuonna 2017 Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokas lastenromaanilla Kuningas Faravidin testamentti.

Teokset
 Pääteitä ja sivukatuja: Helsingin kaupungin rakennusviraston katuosasto 1969-1999. Helsinki: Helsingin kaupungin rakennusviraston katuosasto, 2001, (Helsingin kaupungin rakennusviraston julkaisuja, ISSN 1238-9579, 2001, 24.). ISBN 951-718-704-1
 Tuo hiisi hirviäsi: metsästyksen kulttuurihistoria Suomessa. Helsinki: Teos, 2007 ISBN 978-951-851-123-9
 Ole siviä sikanen: suomalaiset eläinuskomukset. Helsinki: Teos, 2009 ISBN 978-951-851-248-9
 Katkera Manalan kannu: kuoleman kulttuurihistoria Suomessa. Helsinki: Teos, 2011 ISBN 978-951-851-317-2
 Kuningas Faravidin testamentti. kuvitus: Emmi Jormalainen. ISBN 978-951-851-693-7

Lähteet 

Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
SAT-koe

SAT-koe on Yhdysvalloissa yleisesti käytössä oleva tasokoe, joka mittaa kriittistä lukutaitoa, matemaattisia taitoja ja kirjoitustaitoa. Kokeen järjestää voittoa tavoittelematon College Board -järjestö. SAT oli alun perin lyhenne sanoista Scholastic Aptitude Test. Vuonna 1993 nimeksi vaihdettiin Scholastic Assessment Test. Vuodesta 1997 kokeen nimi ei ole ollut lyhenne.

SAT:n avulla mitataan Yhdysvalloissa opiskelijoiden valmiuksia yliopisto-opintoihin. SAT (tai sitä vastaava koe) on yhdysvaltalaisten yliopistojen toiseksi tärkein valintakriteeri lukion arvosanojen jälkeen, sillä Yhdysvalloissa ei järjestetä ylioppilaskoetta tai yliopistojen pääsykokeita. Joissain yliopistoissa SAT on kuitenkin vapaaehtoinen, tai sen sijaan käytetään jotain kilpailevaa koetta kuten ACT:tä.

SAT:ssä on kolme osiota: lukeminen (reading), kirjoittaminen ja kieli (writing and language) sekä matematiikka (math). Kokeen kokonaiskesto on 180 minuuttia, jonka lisäksi vaihtoehtoiseen ainekirjoitukseen (essay) saa 50 minuuttia.

SAT luotiin Yhdysvalloissa alun perin auttamaan vähäosaisia nousemaan vähemmän arvostetuista lukioista. SAT:n perusti voittoa tavoittelematon College Board -järjestö vuonna 1926 nimellä Scholastic Aptitude Test. Nykyisen muotonsa erillisine sanallisine ja matemaattisine osioineen koe sai vuoteen 1930 mennessä. SAT:stä oli tullut 1940-luvun puolivälissä yhdysvaltalaisten yliopistojen standardikoe. Ainekirjoitus oli pitkään pakollinen osa koetta, mutta siitä tehtiin vapaaehtoinen vuonna 2014. Muutoksen tarkoituksena oli tehdä kokeesta tasaveroisempi niille opiskelijoille, jotka eivät ole käyneet valmennuskursseja. Samalla vähentääkseen rahan merkitystä kokeessa menestymisessä SAT-kokeita pyörittävä järjestö alkoi tarjota ilmaista valmennusta.

Suomessa SAT-kokeita järjestää  Suomi-Amerikka Yhdistysten Liitto. Yhdysvalloissa koetta järjestävä College Board järjestää myös SAT II -kokeita, joissa testataan yksittäisten aineiden osaamista.

Lähteet

Aiheesta muualla
 SAT-kotisivu College Board

Yhdysvaltain koulutus
Testit
Mother!

Mother! (tyyliteltynä pienaakkosin) on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen psykologinen kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Darren Aronofsky. Elokuvan pääosissa ovat Jennifer Lawrence, Javier Bardem, Ed Harris ja Michelle Pfeiffer.

Elokuvan ensi-ilta oli syyskuussa 2017 Venetsian elokuvajuhlilla, jossa se kilpaili Kultaisesta leijonasta. Suomen valkokankaille elokuva saapui 15. syyskuuta 2017.

Näyttelijät

Arvosteluja

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 2017 yhdysvaltalaiset  elokuvat
Psykologiset kauhuelokuvat
Darren Aronofskyn ohjaamat elokuvat
Paramount Picturesin elokuvat
Elokuvat kannibalismista
Tolerance 0

Tolerance 0 on suomalaisen metalliyhtye S-TOOLin musiikkialbumi, joka julkaistiin 15. syyskuuta 2017.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt sekä sanoittanut Ville Laihiala ja sovittanut S-TOOL.

Kokoonpano 
 Ville Laihiala – laulu, kitara
 Sami Leppikangas – kitara
 Kimmo Hiltunen – basso
 Aksu Hanttu – rummut

Arvostelut 
 Inferno: 
 Soundi: 
 Imperiumi.net:

Lähteet 

S-TOOLin albumit
Vuoden 2017 albumit
Eurooppatie E40

Eurooppatie E40 on pisin eurooppatie, jolla on pituutta noin 8 600 kilometriä. Tien länsipää on Ranskassa ja itäpää Kazakstanissa. Tie alkaa Pohjois-Ranskan Calaisista ja kulkee Belgian, Saksan, Puolan, Ukrainan, Venäjän, Länsi-Kazakstanin, Uzbekistanin, Turkmenistanin ja Kirgisian halki Itä-Kazakstanin Ridderiin. Suurimmat tien varrella olevia kaupungit ovat Bryssel, Köln, Dresden, Wroclaw, Krakova, Lviv, Kiova, Harkova, Volgograd, Taškent, Samarkand, Biškek ja Almaty.

40
Ranskan tiet
Belgian tiet
Saksan tiet
Puolan liikenne
Ukrainan tiet
Venäjän tiet
Kazakstanin liikenne
Uzbekistanin liikenne
Kirgisian liikenne
Metalliruiskuvalu

Metalliruiskuvalu () on prosessi joka muistuttaa muovien ruiskuvalua. Ruiskuvalun jälkeen MIM-osasta (ns. vihreä osa) poistetaan muovinen sideaine. Tämän jälkeen ns. ruskeat osat sintrataan uunissa. 
Menetelmä soveltuu pienten (usein alle 30 g) monimuotoisten osien massavalmistukseen.

Prosessi

Lähteet 

Metallitekniikka
Immigration Act of 1924

Immigration Act of 1924 () oli Yhdysvaltain liittovaltion laki, jossa säädettiin maahanmuuton rajoituksista. Laki tuli voimaan 26. toukokuuta 1924. Laki rajoitti kiintiöiden avulla vuosittaista maahanmuuttajien määrää. Lain mukaan maahan sai tulla 2 % ihmisiä niistä kansalaisuusryhmistä, joita Yhdysvalloissa asui vuoden 1890 väestönlaskennan perusteella. Laki tiukensi vuonna 1921 säädettyä Emergency Quota Actia, joka asetti maahanmuuton kiintiön kolmeen prosenttiin perustuen vuoden 1910 väestönlaskentaan.

Maahanmuuton kiintiöt olivat voimassa vuoteen 1965 asti, jolloin lain korvasi uusi maahanmuuttolaki Immigration and Nationality Act of 1965.

Lähteet 

Yhdysvaltain liittovaltion lainsäädäntö
Siirtolaisuus Yhdysvaltoihin
State House (Sierra Leone)

State House on Sierra Leonen presidentin virka-asunto. Se sijaitsee Tower Hillin State Avenuella, Sierra Leonen Freetownin keskustassa.

Historia
State House rakennettiin vuonna 1895 ja rakennusta kutsuttiin alun perin nimeltä Fort Thornton. Sierra Leonen siirtomaa-aikana se toimi Sierra Leonen kuvernöörin residenssinä. Valtion ollessa Commonwealth realmina vuosina 1961–1971 se toimi Sierra Leonen pääministerin virka-asuntona. Vuodesta 1971 State House on ollut Sierra Leonen presidentin virka-asuntona.

Lähteet

Aiheesta muualla

Freetown
Sierra Leonen rakennukset ja rakennelmat
Milkshake (televisiosarja)

Milkshake on suomalainen 17-osainen draamasarja, joka esitettiin Yle TV1:llä vuonna 1994. Sarjan pääosissa näyttelivät Mari Rantasila, Niina Nurminen, Hellen Willberg, Tiina Lymi sekä Minna Koskela. Sarjan tapahtumapaikkana oli kuvitteellinen helsinkiläinen hampurilaisravintola TOHR (The Original Hamburger Restaurant).

Alkusyksystä 1993 Yleisradio halusi uudistaa draamatarjontaansa ja teki tuotantopäätöksen Jukka Vienon käsikirjoituksesta, jonka tapahtumapaikkana toimi kuvitteellinen hampurilaisravintola. Sarjalla haluttiin vastapainoa televisioalaa ja sisältöjä vaivanneeseen miesvaltaisuuteen, kun sarjan pääosissa olivat nuoret, identiteettiään etsivät naiset.

Sarjasta kaavailtiin alun perin 20-osaista, mutta liian nopean kuvausaikataulun ja rahanpuutteen vuoksi sarja typistyi 17 osaan. Yhden jakson kuvaamiseen oli varattu aikaa yksi viikko. Kuvausten alettua oli käsikirjoittaja Jukka Vieno ehtinyt saamaan valmiiksi vasta viiden ensimmäisen jakson käsikirjoituksen. Myös katsojalukujen osalta sarjassa epäonnistuttiin; tavoitteeksi asetettu miljoona katsojaa jäi lopulta noin 300 000:een.

Sarja kuvattiin Helsingissä Sinebrychoffin vanhalla tehtaalla. Kuvaustila oli ajoittain niin kylmä, että muun muassa puheen aikana hengitys saattoi höyrytä.

Rooleissa

Vierailijat

Jaksot

Vastaanotto 
Jukka Kajava ihmetteli Helsingin Sanomissa, miten erinomaisena pitämänsä minisarjan Tuntemattomalle jumalalle tekijät Jukka Vieno ja Hannu Kahakorpi olivat saaneet aikaan jotakin näin huonoa. Erityisesti hän kammoksui sarjan kuudetta jaksoa, jossa muuan päähahmoista jauhettiin hampurilaispihveiksi. Käsikirjoittaja Jukka Vieno on syyttänyt sarjan heikosta tasosta aivan liian kiireistä tuotantoaikataulua.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Milkshake Yle Areenassa
 Otteita sarjasta Ylen Elävässä arkistossa

Suomalaiset draamasarjat
Suomalaiset televisiosarjat
1990-luvun televisiosarjat
Eurajoen lukio

Eurajoen lukio on Eurajoen kunnassa sijaitseva kolmisarjainen (lv. 2017–2018) lukio. Lukio toimii Eurajoen yhteiskoulun kanssa samassa rakennuksessa.

Lukiossa on 212 (lukuvuosi 2017–2018) opiskelijaa ja rehtorina toimii Pasi Rantala (vuodesta 2014, lukuvuoden 2016–2017 ja 2018-2019 virkavapaalla, vs. rehtorina Ilkka Heikkilä). Pasi Rantala jäi sairauseläkkeelle 1.7 2019 ja sivistyslautakunta valitsi Ilkka Heikkilän rehtoriksi 1.8 2020 alkaen

Eurajoen lukio on saanut lukio-oikeudet 19.8.1959 silloiselta Kouluhallitukselta. Lukion rehtoreina ovat toimineet Oskar Antola 1959–1976, Erkki Pertola 1976–1981, Raimo Kukkamäki 1981–2004 ja Matti Kesti 2004–2014.

Eurajoen lukiolla on oma sähköinen San ny! -niminen tiedotuslehti.

Eurajoen lukio tarjoaa opiskelijoilleen ilmaiset matkat, oppikirjat ja tietokoneen pientä korvausta vastaan.

Oppilaskunta ja tutorit toimivat koulussa aktiivisesti.

Koulu tiedottaa tapahtumistaan koulun sivujen, Peda.netin ja Facebookin kautta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Eurajoen lukion kotisivut
Lukio – Eurajoki

Suomen lukiot
Eurajoki
Ovumia

Ovumia on Tampereella, Helsingissä ja Jyväskylässä toimiva hedelmöityshoitoklinikka, joka on tehnyt hedelmöityshoitoja vuodesta 1993. Klinikkaketjun laboratorioissa tehdään vuosittain noin 2000 hedelmöityshoitoa, ja yhtiön asiakkaille on syntynyt yli 12 000 vauvaa. Ovumia tekee yli 70 prosenttia Suomessa tehtävistä munasolulahjoitushoidoista. Yhtiön hallituksen puheenjohtajana toimii Pekka Sillanaukee. 

Ovumialla on asiakkaita Suomen lisäksi Ruotsista, Norjasta, Saksasta, Sveitsistä, Itävallasta, Hollannista, Englannista, Irlannista, Kanadasta ja Yhdysvalloista.

Yhtiö toimi aluksi lapsettomuushoitojen palvelulaboratoriona vuosina 2007–2015 ja aloitti yksityisvastaanottotoiminnan laajamittaisesti vuonna 2013. Yhtiö on investoinut yli 2,5 miljoonaa euroa naisesta ja miehestä johtuvan lapsettomuuden hoito- ja laboratoriomenetelmien kehittämiseen yhteistyössä Tekesin kanssa vuosina 2013-2017.
 
Ovumia integroi Terveystalolta ostamansa Fertinova Tampere (entinen AVA Klinikka Tampere) -klinikan osaksi yhtiötä vuonna 2016. Lisäksi yhtiö osti Terveystalolta Fertinova brändin (entinen AVA Klinikka Suomi), sekä Fertinova Helsinki ja Fertinova Jyväskylä klinikat vuonna 2017. 

Ovumia koordinoi Suomen munasolupankkia ja toimii lisääntymiskehitysbiologian ja sukusolupankkiteknologian osaamiskeskuksena. Yhtiön laboratorio Tampereella vastasi munasarjakudoksen pakastamisesta, sulattamisesta ja alkiotuotannosta, kun Suomessa vuonna 2016 syntyi ensimmäinen vauva pakastetun munasarjakudoksen takaisinsiirron ansiosta.

Lähteet

Suomalaiset yritykset
Konstantin von Benckendorff

Konstantin von Benckendorff (, Konstantin Khristoforovich Benkendorf, 31. tammikuuta 1785 – 6. elokuuta 1828), oli venäläinen kenraali ja diplomaatti.

Elämä ja ura 

Konstantin von Benckendorff syntyi Venäjän balttilaiseen perheeseen Revalissa (Tallinnassa) nykyisessä Virossa. Hänen isänsä oli kenraali, paroni Christoph von Benckendorff (12. tammikuuta 1749 Hamina - 10 kesäkuuta 1823), ja palveli Liivinmaan sotilaskomentajana. Hänen äitinsä paronitar Anna Juliane Charlotte Schilling von Canstatt (31. heinäkuuta 1744 Thalheim - 11. maaliskuuta 1797), palveli keisarinna Maria Fjodorovnan vanhempana hovineitinä ja parhaana ystävättärenä. Hänen veljensä Aleksandr von Benckendorff (1783-1844) oli kenraali ja valtiomies.

Diplomaattikoulutuksen jälkeen Konstantin von Benckendorff liittyi armeijaan ottaakseen osaa Napoleonin sotien loppuvaiheisiin 1810-luvulla, erityisesti Kasselissa, Fuldassa, Hanaussa, Rheimsissä ja Soissonsissa. Sotien jälkeen Konstantin von Benckendorff palasi diplomaattityöhön. Noin viiden vuoden päästä Konstantin von Benckendorff nimitettiin Badeniin ja Stuttgartiin täysvaltaiseksi ministeriksi. Venäjän-Persian sodan puhjettua hän palasi Venäjälle, osallistui Vagharšapatin valtaukseen ja sotatoimiin Jerevanin lähellä. Sen jälkeen hän ylitti Arak-joen ja löi persialaisen ratsuväen.

Von Benckendorff kuoli Varnan lähellä kuumeeseen, joka levisi Venäjän armeijassa Venäjän-Turkin sodan 1828-1829 aikana.

Perhe 

Konstantin von Benckendorff vihittiin 1.9.1814 Natalia von Alopäuksen (4. helmikuuta 1796 - 29.tammikuuta 1823) kanssa. Hän oli Magnus Maximilian Alopeuksen tytär. Heillä oli kaksi lasta:

 kreivi Konstantin Alexander Konstantinovich von Benckendorff (22. lokakuuta 1816 - Paris, 29. tammikuuta 1858),  vihitty Potsdamissa 20. kesäkuuta 1848 prinsessa Louise Constantine Nathalie Johanne de Croÿ'n kanssa (2. marraskuuta 1825 Anholt - 8. tammikuuta 1890 Meran) - lapsia mm. :en:Alexander Konstantinovich Benckendorff
 kreivitär Maria Konstantinovna von Benckendorff (1818 - 31. lokakuuta 1844), jonka mies oli Pavel Matvejevi Golenischev-Kutuzov-Tolstoi (1800 - 1883).

Kunniamerkit ja palkitsemiset 

 Pyhän Annan ritarikunta 2. lk, timantein - 1812 ja 1. lk - 17. huhtikuuta 1823. Timantit lisätty 1. luokkaan - 16. helmikuuta 1824
 Pyhän Yrjön ritarikunta 4. lk - 8. helmikuuta 1813 ja 3. lk - 10. syyskuuta 1815
 Pyhän Vladimirin ritarikunta 4. lk - 25. tammikuuta 1812 ja 3. lk - 18. syyskuuta 1813 ja 2. lk - 22. heinäkuuta 1827
 Punaisen kotkan ritarikunta (Preussi) 2. lk
 Miekan ritarikunta 1.lk (Ruotsi)
 Max Josefin sotilasritarikunnan ritari (Baijeri)
 Leopoldin keisarillinen ritarikunta ritari (Itävalta)
 Kultainen miekka merkinnällä "Urheudesta", timantein, kahdesti (1814 ja 1. tammikuuta 1828)
 Hopeamitali "Vuoden 1812 sodan muistoksi"

Vuonna 1785 syntyneet
Vuonna 1828 kuolleet
Baltiansaksalaiset
Venäläiset kenraalit
Magnus Alopaeus

Magnus Alopaeus -nimisiä henkilöitä ovat olleet:

 Magnus Jacob Alopaeus (1473–1818), Porvoon piispa ja valtiopäivämies
 Magnus Alopaeus (1748–1822), suomalais-venäläinen diplomaatti ja todellinen salaneuvos
 Magnus Alopaeus (1775–1843), suomalainen tuomiorovasti, historiantutkija, valtiopäivämies ja professori
 Magnus Erik Alopaeus (1806–1874), suomalainen lääninrovasti ja valtiopäivämies
Norfenefriini

Norfenefriini (C8H11NO2) on aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä verenpainetta kohottavana sympatomimeettisenä lääkkeenä.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Norfenefriiniä käytetään yleensä hydrokloridisuolana, joka on veteen hyvin liukenevaa kiteistä ainetta. Yhdiste on α-adrenergisten reseptorien stimulaattori, ja sen vaikutukset ovat noradrenaliinin kaltaisia. Ainetta voidaan käyttää alhaisen verenpaineen nostamiseen ja tämän lisäksi sitä on tutkittu naisilla stressin aiheuttaman virtsan pidätyskyvyttömyyden hoitoon. Norfenefriini metaboloituu lähes täysin maksassa, ja sen biosaatavuus on huono. Tämän vuoksi se on tehokas vain suhteellisen suurilla annostuksilla.

Norfenefriinin synteesin lähtöaine on m-hydroksiasetofenoni. Siitä voidaan joko valmistaa hydroksi-imiini, joka pelkistetään vedyttämällä norfenefriiniksi tai nelivaiheisella prosessilla.

Lähteet

Lääkkeet
Armstrong Whitworth Albemarle

Armstrong Whitworth AW.41 Albemarle on brittiläinen sotilaslentokone. Sen suunnittelun aloitti Bristol Aeroplane Company. Tyyppi lensi ensilentonsa vuonna 1940, ja alun perin keskiraskaana pommituskoneena. Tyyppi oli kuitenkin kovin keskinkertainen eli ei erityisen onnistunut, joten se päätyi enimmäkseen ilmakuljetustehtäviin. Albemarle -konetyyppi osallistui joihinkin strategisesti erittäin merkittäviin sotilastehtäviin, kuten Ardennien taisteluun, Normandian maihinnousuun sekä Operaatio Market Gardeniin. Albemarle -koneista pudotettiin laskuvarjosotilaita, joita saattoi olla 10 henkeä yhtä konetta kohden. Lisäksi näitä koneita käytettiin liitokoneiden hinaukseen. Konetyyppi oli RAF:n käytössä vuosina 1941-45, ja sitä valmistettiin 602 koneyksilöä. Neuvostoliiton ilmavoimien käytössä oli 12 koneyksilöä, tämän ohella oli 2 koneyksilöä tuhoutunut kuljetuksessa. 

Armstrong Whitworth Albemarlen miehistön lukumäärä oli 3-4 henkilöä, alatyypistä riippuen. Aseistus käsitti joko 2 taikka 4 kpl Browning 7,7 mm konekivääreitä yläampumossa. Enin pommimäärä oli 2 041 kg. Koneen huippunopeus oli 426 km/h. Moottorit, joita koneessa oli 2 kpl olivat kaksiriviset, ja 14-sylinteriset Bristol Hercules XI -tähtimoottorit, joiden teho oli 1 590 hevosvoimaa (1 186 kW).

Lähteet

http://www.aviastar.org/air/england/arm_albemarle.php
http://www.military.cz/british/air/war/bomber/albemarle/albemarle_en.htm
Chant, Chris: II Maailmansodan lentokoneet, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo) Alkuteos: Amber Books, 1999 ISBN 978-951-23-5025-4 (s.24)

Aiheesta muualla
http://www.historyofwar.org/articles/weapons_albemarle.html
https://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=499
http://www.raf38group.org/presentation

Albemarle
Brittiläiset pommikoneet
Brittiläiset kuljetuskoneet
1940-luvun pommikoneet
1940-luvun kuljetuskoneet
Kuumaa

Kuumaa on vuonna 2016 perustettu suomalainen suomenkielistä popmusiikkia esittävä yhtye.

Ura 
Yhtye solmi levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa ensimmäisen demonsa perusteella lokakuussa 2016. Kuumaa kiinnitettiin esiintymään vuoden 2017 Provinssiin ennen kuin se oli ehtinyt julkaista yhtäkään kappaletta. Esiintymisen aikaan yhtye oli julkaissut ensimmäisen singlensä ”Uppoon suhun”, joka julkaistiin toukokuussa 2017. Toisena singlenään Kuumaa julkaisi kappaleen ”Hulluista runoista”, jonka demoversio oli johtanut levytyssopimukseen. Yhteensä kuuden singlejulkaisun jälkeen yhtyeen ensimmäinen albumi Kuumaa julkaistiin 26. huhtikuuta 2019.

Kolme Kuumaan kappaletta ovat Spotifyssa ylittäneet striimauksillaan kultalevyyn oikeuttavan kahden miljoonan striimin rajan: ”Siks kai mä oon sun”, ”Rakastaja” sekä ”Tulipalo”. Loppuvuodesta 2021 julkaistu ”Oo vielä sekunnin mun” -kappale on ylittänyt platinarajan yli neljän miljoonan kuuntelukerrallaan. ”Oo vielä sekunnin mun” lisättiin myös muun muassa YleX:n ja Radio Suomipopin soittolistoille. Kappale voitti myös NRJ:n Hitti vai huti -äänestyksen 12 kertaa putkeen.

Jäsenet 
Kuumaan jäsenet ovat Johannes Brotherus, Aarni Soivio, Jonttu Luhtavaara ja Okko Saastamoinen.

Kitaristi Aapo Närhi jätti Kuumaan huhtikuussa 2021 ja yhtye jatkoi toimintaansa nelihenkisenä. Helmikuussa 2022 Kuumaan keikkakosketinsoittajaksi tuli Okko Saastamoinen, kun Antti Heiskala jättäytyi yhtyeestä.

Diskografia

Albumit

Singlet

Musiikkivideot 
 Huuda lujempaa (2017 – ohj. Anton Baer)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen kotisivut

Suomalaiset popyhtyeet
2010-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Dinamo Pietari

Dinamo Pietari on venäläinen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Pietarista. Se pelaa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL-liigassa.

Joukkue kaudella 2022–2023 
(Tilanne 10. syyskuuta 2022)

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Sergei Puškov 
 Apuvalmentaja: Aleksei Kuznetsov 
 Apuvalmentaja: Oleg Malaškevič 
 Maalivahtivalmentaja: Pavel Tšerkas 
 Videovalmentaja: Anatoli Šmalts 
 Huoltopäällikkö: Artjom Ivanov 
 Toimitusjohtaja: Andrei Stolnikov 
 Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Matvei Razumov 

Lähde: EliteProspects

Lähteet 

Venäläiset VHL-seurat
Pietarin urheilu
Vuonna 2016 perustetut urheiluseurat
Finn Wolfhard

Finn Wolfhard (s. 23. joulukuuta 2002 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Hän tuli tunnetuksi tieteissarjasta Stranger Things (2016–), jossa hän näyttelee Mike Wheelerin roolissa. 

Wolfhard on näytellyt myös televisiosarjoissa Eloonjääneet ja Supernatural.

Vuonna 2017 Wolfhard näytteli kauhuelokuvassa Se, joka tuotti maailmanlaajuisesti yli 700 miljoonaa dollaria.

Filmografia

Muuta 
Finn Wolfhard oli indierock-bändissä nimeltä Calpurnia, joka lopetti toimintansa marraskuussa 2019. Wolfhard on myös tehnyt vaatteita yhteistyössä Pull&Bear :in kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Kanadalaiset televisionäyttelijät
Kanadalaiset elokuvanäyttelijät
Lapsinäyttelijät
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Ghi

Ghi eli ghee on intialaisessa ruokakulttuurissa käytetty kirkastetun voin muoto. Kirkastettu voi valmistetaan kuumentamalla lehmänmaidosta valmistettua voita, kunnes ainesosat erottuvat kerroksiksi ja voin sisältämä vesi on haihtunut. Tällöin astian pinnalle kohonnut kirkas rasva kaadetaan toiseen astiaan, ja kuumennusastian pohjalle jääneet kiinteät aineet heitetään pois. Ghi eroaa tavanomaisesta kirkastetusta voista siten, että sitä valmistettaessa voita kuumennetaan, kunnes kuumennusastian pohjalle sakkautuvat aluksi vaaleat kiinteät aineet ovat ruskistuneet. Tämä antaa ghille sen ominaisen maun. Ghitä käytetään erityisesti paistorasvana intialaisessa keittiössä. Lehmänmaidosta valmistetulla ghillä on perinteisesti ollut myös uskonnollista merkitystä lehmiä pyhinä eläiminä pitäneille hinduille; ghin käytön on uskottu ylläpitävän rituaalista puhtautta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Pakistanilainen keittiö
Nepalilainen keittiö
Intialainen keittiö
Sam Lowes

Samuel Deane "Sam" Lowes (s. 14. syyskuuta 1990 Lincoln, Englanti) on brittiläinen ratamoottoripyöräilijä. Hän ajaa kaudella 2017 MotoGP-sarjassa Aprilia Racing Team Gresini tehdastallissa. Lowes on vuoden 2013 Supersport-sarjan maailmanmestari ja voittanut myös Britannian Supersportin mestaruuden 2010.

MotoGP
Lowes siirtyi MotoGP:hen tehtyään 2016 Moto2-luokassa Gresini Racing tallin kanssa nelivuotisen sopimuksen. Aprilian ollessa Gresinin kanssa yhteistyössä Lowes oli samalla Aprilian testikuljettajana. Alustavasti Lowesin sopimus kattasi kaudet 2017 ja 2018. Lowes ajoi ensimmäisellä kaudellaan MotoGP:ssä Aleix Espargarón tallikaverina. Kauden ensimmäinen puoli meni Lowesin kannalta heikosti ajettuaan parhaimmillaan sijalle 14 Ranskassa. Pääosin hän sijoittui kilpailusta toiseen viimeisten joukkoon. Elokuussa Itävallan kilpailuviikonlopun aikana Aprilia ilmoitti ettei Lowes jatkaisi ensi kaudella tallissa.

Lähteet

Brittiläiset ratamoottoripyöräilijät
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Robin Ryynänen

Robin Ryynänen (s. 16. maaliskuuta 1997 Järvenpää) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa, ja hänen aikaisemmat seuransa ovat Järvenpään Palo ja Keski-Uudenmaan Yleisurheilu. Hän voitti ensimmäiset aikuisten Suomen-mestaruutensa vuonna 2017.

Ryynänen sijoittui 5 000 metrin juoksussa 23:nneksi Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016. Hän oli samassa kaupungissa järjestetyissä alle 23-vuotiaiden 3M-kilpailuissa 2017 yhdestoista 10 000 metrin juoksussa.

Ryynänen voitti Kalevan kisoissa 2017 SM-kultaa 5 000 metrin juoksussa ennätysajallaan 14.20,09. Aiemmin samana vuonna hän juoksi 10 000 metrillä ennätyksensä 29.55,86 sijoittuessaan PM-kilpailussa toiseksi. Viestijuoksun SM-kilpailuissa 2017 hän voitti Turun Urheiluliiton joukkueen jäsenenä kultaa 4 × 1 500 metrillä. Hallikaudella 2017 hän saavutti 3 000 metrillä SM-pronssia.

Lähteet 

Suomalaiset kestävyysjuoksijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Jurvala (Luumäki)

Jurvala on kylä Luumäellä. Siellä on noin 1 200 asukasta. Jurvalassa on esimerkiksi ravintola, hotelli, ruokakauppa, koulu, päiväkoti, kirjasto ja paloasema. Tilastollisessa taajamaluokituksessa Jurvala on osa Luumäen asemanseudun taajamaa.

Kylän halki kulki aiemmin ruuhkainen ja vaarallinen Kuutostie, mutta kun nelikaistainen ohitustie valmistui elokuussa 2017, kylä rauhoittui. Kylän halkova tie saa uuden nimen Itsenäisyydentie. Lähellä on muun muassa P. E. Svinhufvudin kotimuseo Kotkaniemi ja Salpalinja.

Nykyisin kylän merkittävimmät työllistäjät ovat Etelä-Karjalan Osuuskauppa, Aurek, Hotelli Salpa ja Kangasvarren koulu ja päiväkoti.

Historia 
Jurvalassa on ollut ennen paljonkin palveluja. Siellä on ollut esimerkiksi tehdas, joka tuotti puutavaraa sekä UFO-kahvila, Shellin ja Esson huoltoasema, kartingrata, K-kauppa ja Osuuspankki. Kylällä oli myös kahvila-ravintola Taverna, joka kuitenkin paloi marraskuussa 2016. Kyseinen ravintola oli paikallisten suosiossa.

Lähteet 

Luumäen kylät
Pekka Kytömäki

Pekka Kytömäki (s. 10. toukokuuta 1975 Hämeenlinna) on tamperelainen runoilija ja kääntäjä. Hän aloitti runouden kirjoittamisen 37-vuotiaana vuonna 2012 ja sai kunniamaininnan Pirkanmaan kirjoituskilpailun  lyriikkasarjassa vuonna 2014. Kytömäen esikoisrunokokoelma Ei talvikunnossapitoa ilmestyi vuonna 2015 Esikoisteos voitti vuoden 2016 Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon.. Palkintoperusteissa teoksen tiiviitä ja aforistisia runoja kiitettiin hiotusta ja oivaltavasta runokielestä.

Kytömäen toinen runokokoelma Valo pilkkoo pimeää ilmestyi vuonna 2016. Kytömäki on mukana vuonna 2017 ilmestyneessä kaksikielisessä runoantologiassa Lungfuls of Silence – Keuhkojen täydeltä hiljaisuutta yhdessä Arto Lapin ja Niklas Salmen kanssa. Hänen palindromirunoista koostuva kolmas kokoelmansa Aattelu rulettaa ilmestyi vuonna 2018. Pekka Kytömäki on kirjailija Anni Kytömäen veli.

Teokset

Runoteokset

Antologiat

Palkinnot 
 Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto (2016)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pekka Kytömäen Facebook-kirjailijasivu
 Video esiintymisestä Runopiha-tapahtumassa Tampereella 6.7.2016
 Ylöjärven Uutisten haastattelu

Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Baywatch (elokuva)

Baywatch on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut Seth Gordonin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva, joka perustuu samannimiseen televisiosarjaan. Sen ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 25. toukokuuta 2017 ja Suomessa 2. kesäkuuta 2017.

Juoni 

Floridan Emerald Bayn rantavahti Mitch Buchannon (Dwayne Johnson) yrittää suojella rantaa ryhmänsä kanssa erilaisilta uhilta. Yksi näistä on Victoria Leedsin (Priyanka Chopra) johtama rikollisorganisaatio.

Näyttelijät

Tuotanto

Esituotanto
Baywatch-elokuvasta on ollut puhetta jo vuodesta 2004 asti, mutta vasta vuonna 2015 Seth Gordonin astuttua ohjaajan paikalle alkoi projekti edetä nopeammalla vauhdilla.

Vuonna 2014 Justin Malen ensin uudelleenkirjoitti käsikirjoituksen, minkä jälkeen Damian Shannon ja Mark Swift muokkasivat sitä humoristisempaan suuntaan.

Lokakuussa 2014 kerrottiin Dwayne Johnsonin saaneen pääroolin. Seuraavaksi elokuussa 2015 roolin sai Zac Efron ja myöhemmin marraskuussa naispäärooliin valittiin Alexandra Daddario.

Kuvaukset 
Baywatchin kuvaukset alkoivat 22. helmikuuta 2016 Floridassa ja Savannahissa.

Arvosteluja

Palkinnot ja ehdokkuudet

Jatko-osa 
Toukokuussa 2017 tuottaja Beau Flynn kertoi jatko-osan olevan mahdollinen. Johnson, Efron sekä käsikirjoittajat Damian Shannon ja Mark Swift olisivat mukana.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Vuoden 2017 yhdysvaltalaiset elokuvat
Sergio León

Sergio León Limones (s. 6. tammikuuta 1989 Palma del Río, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Levantea ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura 
León liittyi Real Betisin junioriakatemiaan ollessaan 15-vuotias. Ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa hän teki 27. maaliskuuta 2010 kotiottelussa Gironaa vastaan. Ottelu jäi edustusjoukkueen puolella toistaiseksi ainoaksi.

Kesällä 2013 León siirtyi Elcheen nelivuotisella sopimuksella, jossa hänet siirrettiin reservijoukkueeseen. Sieltä León lainattiin kauden 2013–2014 ajaksi Real Murciaan, mutta sai jo kolmen ottelun jälkeen kutsun takaisin emäseuraansa. Palattuaan kahden lainapestinsä jälkeen takaisin Elcheen kaudeksi 2015–2016, voitti León Segunda Divisiónin kauden maalikuninkuuden 22 osumallaan.

24. elokuuta 2016 León teki nelivuotisen sopimuksen pääsarjanousija Osasunan kanssa. Kolme päivää myöhemmin hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa ottelussa Real Sociedadia vastaan. 22. syyskuuta 2016 hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa kotiottelussa Espanyolia vastaan. 17. lokakuuta 2016 hän osui kaksi kertaa vierasvoitossa Eibaria vastaan.

1. kesäkuuta 2017 León palasi takaisin kasvattajaseuraansa Betisiin nelivuotisella sopimuksella. Hänestä maksettiin noin 3,5 miljoonan euron siirtokorvaus.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sergio Leónin tilastot BDFutbol-sivustolla 
 Sergio Leónin tilastot Soccerway-sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Antti Lovag

Antti Lovag (1920 – 27. syyskuuta 2014) oli unkarilainen arkkitehti. Hänet tunnetaan parhaiten Cannesissa sijaitsevasta 1979-1984 rakennetusta työstään Palais Bulles (kuplapalatsi), jonka muotisuunnittelija Pierre Cardinille hankki itselleen 90-luvun alussa, ja minkä vuoksi taloa kutsutaan usein harhaan johtavaksi "Pierre Cardinin kuplapalatsiksi" (Palais Bulles de Pierre Cardin). Lovagilla oli suomalainen äiti ja hänen isänsä oli venäläinen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 The Antti Lovag Project

Unkarilaiset arkkitehdit
Unkarilaiset taiteilijat
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet