joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tietokoneen virtalähde

Tietokoneen virtalähde on virtalähde, joka muuntaa verkkovirran tietokoneen tarvitsemalle virralle.
PC-yhteensopivien henkilökohtaisten tietokoneiden virtalähteitä määrittää ATX-standardi. Tätä ennen on ollut käytössä AT- ja XT-yhteensopivia virtalähteitä. Pienemmissä Mini-ITX ja SFF-koteloissa käytetään omia virtalähteitään.

Tyypillinen henkilökohtaisen tietokoneen virtalähde on kytkentää tekevä () hakkuriteholähde. Tietokoneen virtalähde muuttaa vaihtovirrasta tasavirraksi ja laskee jännitteen tietokoneen käyttämälle tasolle. Tietokoneiden virtalähteissä käytetään aktiivisia (, APFC) tai passiivisia osia (PFC) säätelemään virtaa, joka vaikuttaa virtalähteen todellisuudessa antamaan tehoon verrattuna nimellistehoon.
Aktiivisilla komponenteilla hyötysuhde on parempi, mutta ne maksavat enemmän kuin passiiviset.

Tietokoneiden virtalähteissä "modulaarisissa" virtalähteissä kaapelit ovat irrotettavia kun taas ei-modulaarisissa ne ovat kiinteästi asennettuja. Modulaarisissa virtalähteissä kaapelin toinen pää on standardoitu (mm. ATX, SATA, PCIe) mutta virtalähteen päässä oleva liitin ja kaapeleiden järjestys voi vaihdella. 

Virtalähteen hyötysuhdeluokasta kerrotaan tyypillisesti vapaaehtoisella 80 Plus -merkinnällä, jota myös Energy Star käyttää huolimatta sen puutteista.

Tietokoneiden virtalähteitä on kehitetty lähinnä näytönohjaiten vaatimen virransyötön osalta. Virtalähteisiin on lisätty 6-piikkinen liitin lisävirtaa varten  näytönohjaimelle (max 75 wattia), myöhemmin 8-piikkinen (max 150 wattia). Vuonna 2022 julkaistu ATX3.0-standardi sisältää uuden 12-piikkisen ns. PCIe 5.0 12VHPWR -virtaliittimen ja sallii näytönohjaimen ottaa 600 wattia lisävirtaa.

Katso myös 
 muuntaja
 laturi
 UPS
 Wake-on-LAN

Lähteet 

Tietokonetekniikka
Disneyn huvipuistot

{"type": "FeatureCollection", "features": [

{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [-117.919,33.8091] }, "properties": { "title": "Disneyland Resort", "marker-color": "420617", "marker-symbol": "-number-see", "marker-size":"medium"} }, 

{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [-81.581111,28.418611] }, "properties": { "title": "Walt Disney World", "marker-color": "420617", "marker-symbol": "-number-see", "marker-size":"medium"} }, 

{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [139.882778,35.629722] }, "properties": { "title": "Tokyo Disney Resort", "marker-color": "420617", "marker-symbol": "-number-see", "marker-size":"medium"} }, 

{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [2.7818,48.868719] }, "properties": { "title": "Disneyland Paris", "marker-color": "420617", "marker-symbol": "-number-see", "marker-size":"medium"} }, 

{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [114.043333,22.313333] }, "properties": { "title": "Hong Kong Disneyland Resort", "marker-color": "420617", "marker-symbol": "-number-see", "marker-size":"medium"} }, 

{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [121.657,31.144] }, "properties": { "title": "Shanghai Disney Resort", "marker-color": "420617", "marker-symbol": "-number-see", "marker-size":"medium"} }, 

]}Disneyn huvipuistot ovat matkailukohteita, joita hallinnoi tai lisensoi The Walt Disney Company.

❶ Disneyland Resort, Kalifornia, USA 
avattu 17.7.1955

 pinta-ala 0,2415 km² 

 Lomakeskus, joka sisältää useita kohteita:
 Disneyland Park (19 milj. kävijää 2019)
 Disneyland California Adventure Park (10 milj. kävijää)

❷ Walt Disney World, Florida, USA 
 avattu 1.10.1971
 Lomakeskus Walt Disney World sisältää useita kohteita:
 Magic Kingdom (21 milj. kävijää 2019)
 Disney’s Animal Kingdom (14 milj. kävijää)
 Epcot (12 milj. kävijää)
 Disney’s Hollywood Studios (11 M kävijää)

❸ Tokion Disney Resort 
 avattu 15.4.1983

 Lomakeskus Tokion Disney Resort sisältää useita kohteita:
 Tokion Disneyland (18 milj. kävijää) 
 Tokion DisneySea (15 milj. kävijää)

❹ Disneyland Paris 
 avattu 12.4.1992
 Lomakeskus Disneyland Paris sisältää useita kohteita: 
 Disneyland Park (10 milj. kävijää 2019)
 Walt Disney Studios Park (5 milj. kävijää)

❺ Hong Kong Disneyland 
 avattu 12.9.2005
 6 milj. kävijää 2019

❻ Shanghai Disney Resort 
 avattiin 16.6.2016 
 Lomakeskus Shanghai Disney Resort sisältää huvipuiston Shanghai Disneyland (11 milj. kävijää 2019)
 pinta-ala 3,897 km²

Lähteet

Aiheesta muualla 

 KenNetti: Disneyn teemapuistot Kenneth Sundbergin fanisivu

Huvipuistot

Disney
Seven O'Clock

Seven O'clock on 9-jäseninen eteläkorealainen poikaryhmä Forest Networkin ja Starro Entertainmentin alaisuudessa. Ryhmään kuuluvat Hangyeom, 2 Soul, Hyun, Jeonggyu, Taeyoung, Andy, Rui ja Vaan. Se lakkautettiin virallisesti vuonna 2021. Seven O'clock julkaisi ensimmäisen minialbuminsa Butterfly Effect kesäkuussa 2017.

Jäsenet 
 Hangyeom (한겸)
 Hyun (현)
 2 Soul (이솔)
 Jeonggyu (정규)
 Taeyoung (태영)
 Andy (앤디)
 Rui (루이)
 Vaan (반)

Diskografia

EP:t 
 ” Butterfly Effect” (2017)
 ” #7” (2018)
 ” White Night” (2019)

Singlet 
 ”Echo” (2017)
 ”Nothing Better” (2018)
 ”Searchlight” (2018)
 ”Get Away” (2019)
 ”Midnight Sun” (2019)
 ”Hey There” (2020)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Eteläkorealaiset tyttöbändit
Daniel Alm

Daniel Alm (s. 15. joulukuuta 1971) on ruotsalainen helluntailainen pastori ja kirjailija. Daniel Alm on toiminut vuodesta 2016 lähtien Pingst – fria församlingar i samverkan -järjestön johtajana sekä Västeråsin helluntaiseurakunnan johtajana vuodesta 2006. Alm on myös kirjoittanut useita kristillisiä kirjoja. Alm on erityisesti panostanut paikallisseurakuntien toimintaan.

Teokset 
 Alla kan be, 2022
 Tungotal tänkande tjänande, 2019,  
 Kallad, bekräftad, överlåten, 2018, 
 Till uppbyggelse, 2016,    
 Andens frukter och gåvor, 2013, 
 Praktisk kristendom - visdom från Jakobs brev i Nya Testamentet, 2012, 
 Privat kyrka - orka bry sig om gemenskap, 2010,

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Daniel Almin verkkosivut

Ruotsalaiset kristilliset kirjailijat
Helluntailaiset pastorit
Helluntaiherätys Ruotsissa
Vuonna 1971 syntyneet
Nyxair

Nyxair (NyxAir OÜ) on virolainen vuonna 2017 perustettu lentoyhtiö, joka operoi lyhytaikaisia tilauslentojaan pääosin Viron, Suomen ja Ruotsin alueilla. 

Viron liikennevirasto myönsi yhtiölle lentotoimintaluvan (AOC) 7. kesäkuuta 2018.

Laivasto

Kohteet 
  Viro: Kuressaare
  Suomi: Turku
  Ruotsi: Tukholma

Lähteet 

Virolaiset lentoyhtiöt
Mia Haglund

Mia Haglund (s. 1986) on helsinkiläinen kaupunginvaltuutettu ja Pohjoismaiden vihreän vasemmiston pääsihteeri.

Haglund on työskennellyt eduskunnassa avustajana sekä vasemmistoliiton eduskuntaryhmän ryhmäavustajana.

Politiikka 

Haglund toimii kaupunginvaltuutettuna, kaupunkiympäristölautakunnassa, Vasemmistoliiton puoluehallituksessa ja Yhteiskunta-alan korkeakoulutettujen liittovaltuustossa. Feministinen yhteiskuntaa eteenpäinvievä toiminta on hänelle tärkeää.

Lähteet 

Suomalaiset feministit
Nykyiset Helsingin kaupunginvaltuutetut
Vasemmistoliiton poliitikot
Helsingin vaalipiiri
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Alexander Heinrich von Simolin

Alexander Heinrich, vapaaherra von Simolin (s. 29. kesäkuuta 1800, Preussi - 1871), oli kamariherra ja lyyrinen runoilija.

Alexander Heinrich von Simolin kuului suomalaistaustaiseen von Simolinin sukuun. Hänet tunnetaan myös työstään heraldiikan, sukututkimuksen ja muinaistutkimuksen aloilla.

Lähteet

Lyyriset runoilijat
Heraldikot
Sukututkijat
Vuonna 1800 syntyneet
Vuonna 1871 kuolleet
Novyi Rozdil

Novyi Rozdil (, ) on kaupunki Lvivin alueen Stryin piirissä Länsi-Ukrainassa.

Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 28 081 (2021). Vuonna 2001 väkiluku oli 28 227, pääosa asukkaista oli etnisestu ukrainalaisia.

Novyi Rozdil sijaitsee 54 kilometriä aluekeskus Lvivstä etelään ja linnuntietä noin 31 kilometriä piirikeskus Stryistä koilliseen. Kaupunkiin johtaa teollisuutta palveleva rautateiden pistorata. 

Paikkakunta on perustettu vuonna 1953 kaivospaikkakunnaksi. Kaupunkityyppisen taajaman aseman se sai 1959 ja kaupunkiksi se tuli 1965.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Lvivin alueen kaupungit
Pohjoismaiden helluntaiyhteisö

Pohjoismaiden helluntaiyhteisö () on vuonna 2020 perustettu viiden pohjoismaisen helluntaikirkon yhteisjärjestö. Järjestöjä yhdistää samat klassisen helluntailaisuuden juuret, jotka johtavat Azusa-kadun herätykseen. Verkoston tehtävänä on ruokkia helluntaiyhteisöjen asemaa Pohjoismaissa ja edistää liikkeiden tulevaisuustyötä.

Jäsenet 
 : Suomen Helluntaikirkko
 : Pingst - fria församlingar i samverkan
 : Pinsebevegelsen
 : Mosaik
 : Hvítasunnukirkjan Fíladelfía

Lähteet 

Helluntaiherätys
Pohjoismaiset järjestöt
Inuvialuitit

Inuvialuitit ovat Kanadan pohjoisosissa elävä inuittikansa. Heitä elää ainakin vuonna 1984 perustetun Inuvialuitin alueella, jossa inuvialuit-yhteisöjä on kuusi. Vuonna 2015 alueella asui arviolta 3300 inuvialuitia. Inuvialuitit puhuvat inuvialuktunin kieltä, joka jakautuu kolmeen alueelliseen murteeseen.

Inuvialuitit ovat asuttaneet Luoteisterritorioiden luoteisrannikkoa ainakin 1300-luvulta saakka. Heidän perinteinen elintapansa mukailee vuodenaikojen kiertoa metsästyksen ja keräilyn osalta: keväällä ja syksyllä on hanhien, myskihärkien ja karibujen metsästyskausi, kesällä inuvialuitit kalastavat ja metsästävät valaita, ja talvella karibun metsästyskausi jatkuu ja jääkarhun ja hylkeen metsästys alkaa. Syksyisin inuvialuitit ovat keräilleet marjoja ja säilöneet sitä tulevan vuoden varalle. Ympäristön tunteminen ja selviytymistaidot ovat tärkeinä pidettyjä taitoja myös modernissa inuvialuit-kulttuurissa.

Perinteisesti inuvialuitit valmistivat kaikki vaatteensa karibun- ja hylkeennahoista, mutta vuosien saatossa he siirtyivät ostamaan vaatteensa kaupasta. Myös modernit inuvialuitit saattavat kuitenkin koristella takkinsa suden, ahman ja ketun turkiksilla tai tehdä saappaita tai lapasia eläinten turkiksista. He saattavat kuitenkin ostaa saappaat ja lapaset myös kaupasta.

Inuvialuitien kulttuurissa perinteisesti arvostettuja luonteenpiirteitä ovat uteliaisuus, kärsivällisyys, kiltteys ja kekseliäisyys. Arvostettu yhteisön jäsen olisi osaava, vastuullinen ja luotettava, mutta toisaalta vaatimaton.

Lähteet

Verkkolähteet

Viitteet 

Eskimot
Säkylän kirkonkylä

Säkylän kirkonkylä on Säkylän kunnan kuntakeskus Satakunnan maakunnan eteläosassa, maanteitse 61 kilometriä maakuntakeskus Porista kaakkoon. Säkylän kirkonkylä sijaitsee Säkylän Pyhäjärven koillisrannalla. 

Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2020 lopussa Säkylän kirkonkylän pinta-ala oli 10,70 neliökilometriä ja väkiluku 2 926. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa virallisesta kunnanosien rajauksesta. 

Rautakautisten löytöjen perusteella Säkylän asutus on vanhaa. Vakinainen asutus on todennäköisesti muodostunut jo ennen piispa-Henrikin aikaa eli 1150-lukua. Paikannimi Säkylä mainitaan kirjallisissa lähteissä vuonna 1392 kylän ja pitäjän nimenä (Sækylæ, kylä; Sækilæ sokn, pitäjä). Säkylä oli oma seurakuntansa jo vuonna 1392. Ensimmäinen kirkko pystytettiin 1445. Vuonna 1481 siitä tehtiin Euraan kuuluva kappeli. Seurakunta itsenäistyi uudelleen 1639.

Kylännimi on toiminut pohjana kunnannimelle. Kylä on nimetty ehkä talon mukaan. Varmuutta nimen alkuperästä ei ole. Se voi olla suomalaistettu muoto jostain saksan- tai ruotsinkielisestä nimestä (kuten Segga tms.). Vaihtoehtoisesti, asutusnimi voi olla peräisin jostakin kadonneesta luontonimestä. Yhtenä mahdollisuutena voisi olla Säkylänharjun aiempi nimi, johon on saattanut sisältyä sana säkä, säki ’eläimen niska, selän korkein kohta, selkäruoto’.

Lähteet

Säkylän kylät
Satakunnan maakunnan taajamat
Suomen kuntakeskukset
Einar Saraste

Einar Armas Ferdinand Saraste, sukunimi vuoteen 1907 Sarlin (14. toukokuuta 1887 Uusikirkko – 12. toukokuuta 1975) oli suomalainen lääninlääkäri ja lääkintöneuvos.

Einar Sarasteen vanhemmat olivat Impilahden kirkkoherra, rovasti Rafael Ferdinand Saraste, ent. Sarlin (1855–1920) ja Amanda Gustava Lilli Brandt. Hänen isoisänsä oli Viitasaaren lukkari ja kirjailija Konstantin Sarlin. Einar Saraste pääsi ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta 1906 ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1912 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1926.

Saraste oli Pohjois-Kaspian öljy-yhtiön lääkärinä Dossorissa 1915–1918, Porin jalkaväkirykmentin ja Savon jääkärirykmentin lääkärinä 1919, Sysmän vt. kunnanlääkärinä 1919–1921 ja Svenska stenkols Ab:n kaivoslääkärinä Huippuvuorilla 1921–1922 ja 1924. Hän oli sitten Oulunkylän vt. kunnanlääkärinä 1924–1926 ja vakinaisena kunnanlääkärinä 1927–1944 sekä Uudenmaan vt. lääninlääkärinä 1943–1944 ja vakinaisena lääninlääkärinä vuodesta 1944. Saraste oli vt. lääkintöneuvoksena 1933, 1935 ja 1937–1939 ja hän toimi Kansallis-vakuutus oy:n lääkärinä 1930–1934, Vakuutus Oy Tarmon lääkärinä 1935–1941 ja Aarnin lääkärinä 1938–1941. Jatkosodan aikana hän oli Itä-Karjalan sotilashallinnon piiriesikunnan lääkärinä 1941–1943. Saraste sai lääkintöneuvoksen arvon 1954.

Saraste oli Oulunkylän kunnanvaltuuston jäsenenä 1931–1933 ja 1937–1945. Hän oli Suomen Punaisen Ristin Uudenmaan piirihallituksen jäsenenä vuodesta 1945, Lääninlääkärien yhdistyksen puheenjohtajana 1946–1952 ja Oikeuslääketieteellisen yhdistyksen johtokunnan jäsenenä vuodesta 1948.

Einar Saraste oli naimisissa vuodesta 1915 soitonopettaja Thyra Nanny Helena Moliisin (1895–1987) kanssa.

Julkaisuja 
 Halki punaisen Venäjän. Kaspian mereltä Rajajoelle, julkaistu Uusi Suomi-lehdessä 4.1. - 1.3.1919 (Pdf-tiedostona Sukuseura Sarlinin sivustolla)
 Kuvauksia Huippuvuorilta. WSOY 1925
 Tunnetteko rotan?; kuvitus Tuulikki Woods. Suomen punainen risti - Kunnallinen terveydenhoitoyhdistys, Helsinki 1957

Lähteet 

Suomalaiset lääkärit
Oulunkylän kunnanvaltuutetut
Vuonna 1887 syntyneet
Vuonna 1975 kuolleet
Marjatta Koskenvesa

Marjatta Koskenvesa (s. 19. lokakuuta 1937) on suomalainen pappi ja kirjailija.

Marjatta Koskenvesa (o.s. Jousmäki) syntyi Längelmäellä. Hänen puolisonsa oli 2017 kuollut professori Esko Koskenvesa. Heillä oli viisi lasta. Marjatta Koskenvesa valmistui teologian maisteriksi vuonna 1963, ja aloitti työt teologina  Meilahden seurakunnassa Helsingissä. Vuonna 1988 hänestä tuli yksi Suomen ensimmäisistä naispapeista.

Teoksia 
 Hyvä hymy, Kirjaneliö 1979
 Ulos umpikujasta - toivon näköaloja itsemurhakriisiin, Perussanoma 1989
 Lunta, sanoi perhonen,  WSOY 1990
 Aina voi katsoa taivaalle 2012
 Pinimenttiä ja pientä väkkee 2013
 Ehlontahlon takasippäin (muistelmateos, omakustanne) 2014
 Pysykkös völjys ku mä kerron (murreteos, omakustanne) 2015
 Elämäni jäljet (runokirja, omakustanne) 2019

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Koskennevan teokset Finna-palvelussa

Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset papit
İsmet Durmuş

İsmet Durmuş (s. 2002) on turkkilainen karateka. Hän on Kyokushinin kaksinkertainen EM-mitalisti.

Kilpaura
Durmuş saavutti nuorten alle 16–17-vuotiaiden sarjassa lokakuussa 2019 Turkin mestaruuskilpailuissa hopeaa. Myöhemmin joulukuussa 2019 puolestaan EM-pronssia Valko-Venäjällä.

Aikuisten tasolla Durmuş saavutti marraskuussa 2021 Puolan EM-kilpailuissa pronssia voitettuaan mitalikamppailussa Pawel Wolskin.

Durmuş oli mukana myös EM-kilpailuissa kesäkuussa 2022, jolloin hän eteni loppuotteluun kohdaten jälleen Pawel Wolskin. Tällä kertaa Durmuş hävisi mitalikamppailun ja saavutti EM-hopeaa.

Lähteet

Turkkilaiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Selviytyjät Suomi (7. tuotantokausi)

Selviytyjät Suomen seitsemäs tuotantokausi esitetään syksyllä 2022. Kausi kuvattiin vuoden 2022 keväällä Malesiassa. Kilpailussa nähdään 16 julkisuudesta tunnettua henkilöä, joista 8 on aiemmilta kausilta tuttuja kilpailijoita. Juontajana jatkaa Juuso Mäkilähde.

Kilpailijat

Huomiolista

Kilpailut

Huomiolista

Äänestyshistoria

Huomiolista

Jaksot

Lähteet 

2020-luvun televisiosarjat
Selviytymisohjelmat
Tuotantokaudet
Pervis Estupiñán

Pervis Josué Estupiñán Tenorio (s. 21. tammikuuta 1998 Esmeraldas) on ecuadorilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 175-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brighton & Hove Albionia.

Estupiñán edusti kotimaassaan LDU Quitoa. Hän siirtyi kesällä 2016 Eurooppaan ja aloitti liigauransa lainasopimuksilla Espanjassa pääsarjassa pelaavassa Granadassa, toisella sarjatasolla Almeríassa ja Mallorcassa sekä jälleen pääsarjassa Osasunassa. Hänen pelaajaoikeutensa omistanut englantilaisseura Watford myi hänet syyskuussa 2020 Villarrealiin. Hän pelasi kausina 2016–2022 Espanjan La Ligassa 91 ottelua ja teki niissä yhden maalin, lokakuussa 2019 Osasunan pelaajana kotiottelussa Valenciaa vastaan. Toisella sarjatasolla hän pelasi 45 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudella 2020–2021 hän kuului Villarrealin Eurooppa-liigan voittaneeseen joukkueeseen mutta pelasi vain kaksi alkulohko-ottelua ja molemmat ensimmäisen pudotuspelikierroksen ottelut Red Bull Salzburgia vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi kymmenen ottelua Mestarien liigassa, jossa Villarreal ylsi välieriin.

Estupiñán siirtyi elokuussa 2022 englantilaisseura Brighton & Hove Albioniin.

Estupiñán pelasi alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 joukkueensa kaikki viisi ottelua ja teki alkulohkossa kaksi maalia. Hän pelasi alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2017 joukkueensa kaikki kolme ottelua. Hän pelasi Ecuadorin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2019 ystävyysottelussa Argentiinaa vastaan ja kuului maansa joukkueeseen Copa Américassa 2021. Hän on pelannut heinäkuun 2022 loppuun mennessä 26 A-maaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kolme maalia: marraskuussa 2020 MM-karsintaottelussa Kolumbiaaa, marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Chileä ja kesäkuussa 2022 ystävyysottelussa Nigeriaa vastaan.

Lähteet 

Ecuadorilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Jyrki Arnikari

Jyrki Arnikari (26. joulukuuta 1947 – 30. heinäkuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja.

Itseoppinut elokuvaaja kuvasi uransa aikana lähes 70 lyhyttä ja pitkää elokuvaa, niin dokumenttielokuvia kuin fiktioita. Arnikari kuvasi muun muassa kaikki Perttu Lepän pitkät elokuvat sekä Teemu Nikin ensimmäiset pitkät elokuvat 3 Simoa ja Lovemilla.

Arnikari oli Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen jäsen.

Pitkien elokuvien filmografia 

 Kissan kuolema (1994)
 Pitkä kuuma kesä (1999)
 Kuoleman kasvot (2002)
 Helmiä ja sikoja (2003)
 8 päivää ensi-iltaan (2008)
 3 Simoa (2012)
 Selänne (2013)
 Ulvilan murhamysteeri (2014)
 Lovemilla (2015)

Lähteet 

Suomalaiset elokuvaajat
Vuonna 1947 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Amadou Onana

Amadou Onana (s. 16. elokuuta 2001 Dakar, Senegal) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 195-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Evertonia.

Onana siirtyi vuonna 2017 Belgiasta saksalaisseura TSG 1899 Hoffenheimin junioreihin. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Hamburger SV:n joukkueessa 2. Bundesliigassa 25 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Ranskan Ligue 1:ssä Lille OSC:n joukkueessa 32 ottelua ja teki maaliskuussa vierasottelussa voittomaalin Nantesia vastaan. Hän teki Ranskan cupin neljännellä kierroksella joukkueensa molemmat maalit Lensiä vastaan ottelussa, jonka Lille hävisi rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Onana pelasi Mestarien liigassa Lillen kaikki kahdeksan ottelua mutta vain kahdesti avauskokoonpanossa.

Onana siirtyi elokuussa 2022 Englannin Valioliigassa pelaavaan Evertoniin.

Onana pelasi useissa Belgian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2018 Belgian viidestä ottelusta neljä joukkueen yltäessä välieriin. Hän pelasi Belgian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2022, kun hän tuli Kansojen liigan ottelussa Alankomaita vastaan ottelun puolivälissä vaihdosta kentälle.

Lähteet 

Belgialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Karvian kirkonkylä

Karvian kirkonkylä on Karvian kunnan kuntakeskus Satakunnan maakunnan koillisosassa, linnuntietä noin 83 kilometriä maakuntakeskus Porista koilliseen. Karvian kirkonkylä sijaitsee osana Karvianjoen juoksua sijaitsevan Kirkkojärven itärannalla. 

Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2020 lopussa Karvian kirkonkylän pinta-ala oli 2,99 neliökilometriä ja väkiluku 764. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa virallisesta kunnanosien rajauksesta. 

Paikannimi Karvia mainitaan kirjallisissa lähteissä vuonna 1641 (Karffuia). Pitäjän nimi perustuu kirkonkylän nimen sijasta pohjoisempana Karvianjärven rannalla olevan Karviankylän nimeen. Tämä kylä on Karvian vanhin pysyvästi asutettu alue. Tämän pohjana voisi olla Karvianjoen (Karueiok 1463–1474) alajuoksulla sijaitsevan Isojärven aiempi nimi Karvianjärvi (vid Karffuia träsk 1551, Karfwiajärfwi som kallas Åtåmå 1675). Tämän nimi olisi välittynyt joen ja yläjuoksun toisen järven nimeksi sekä edelleen asuinnimeksi. Karvianjärven nimen perustana lienee mahdollisesti Karkun eli entisen Sastamalan seudulta tulleen eränkävijän tai uudisasukkaan lisänimi tai kotitalon nimi (Karva ~ Karvia). 

Karvian puukirkko rakennettiin Salomon Köykkä-Kölströmin johdolla vuonna 1789  (1789-1798, ja vihittiin vuonna 1799). erkani Ikaalisista kappeliseurakunnaksi vuonna 1796. Itsenäiseksi  seurakunnaksi Karvia tuli 1891.

Lähteet

Karvian kylät
Satakunnan maakunnan taajamat
Suomen kuntakeskukset
Anthony Gordon

Anthony Michael Gordon (s. 24. helmikuuta 2001 Liverpool) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 182-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Evertonia.

Gordon pelasi Liverpoolin junioreissa vuoteen 2012 ja siirtyi sitten saman kaupungin toiseen seuraan Evertoniin. Hän pääsi Evertonin edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran kentälle joulukuussa 2017 Eurooppa-liigan alkulohkon viimeisessä ottelussa Apollon Limassolia vastaan, kun hän tuli vaihdosta ottelun 88. minuutilla. Hän pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa tammikuussa 2020, ja kaudella 2019–2020 hän pelasi kaikkiaan 11 valioliigaottelua, joista neljä ottelua avauskokoonpanossa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi kolme valioliigaottelua, joista yhden ottelun avauskokoonpanossa. Helmi-toukokuussa 2021 hän pelasi lainasopimuksella Preston North Endin joukkueessa mestaruussarjaa. Kaudella 2021–2022 Gordon pelasi Evertonissa 35 valioliigaottelua, joista 25 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki tammikuussa kaksi maalia Brightonia vastaan sekä helmikuussa yhden maalin Leedsiä ja huhtikuussa ottelun ainoan maalin Manchester Unitedia vastaan.

Gordon on pelannut Englannin alle 18-, alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
James Tarkowski

James Alan Tarkowski (s. 19. marraskuuta 1992 Manchester) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Evertonia.

Tarkowski pelasi junioritasolla Blackburn Roversissa vuoteen 2006 ja sitten Maine Roadissa ja Oldham Athleticissa. Oldhamissa hän aloitti liigauransa Englannin ykkösliigassa tammikuussa 2011. Hän siirtyi tammikuussa 2014 samassa sarjassa pelanneeseen Brentfordiin, joka kaudeksi 2014–2015 nousi mestaruussarjaan. Tarkowski pelasi Brentfordissa 57 mestaruussarjaottelua, joissa hän teki kaksi maalia, ja keväällä 2015 kaksi nousukarsintaottelua.

Tarkowski siirtyi helmikuussa 2016 Burnleyyn, jossa hän pelasi loppukauden aikana neljä mestaruussarjaottelua. Kausi päättyi sarjanousuun, ja seuraavien kuuden kauden aikana Tarkowski pelasi Burnleyn joukkueessa Valioliigassa 194 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia, joista kolme kaudella 2018–2019. Hän toimi osan kaudesta 2021–2022 joukkueen kapteenina Ben Meen ollessa loukkaantuneena pitkään poissa.

Tarkowski siirtyi heinäkuussa 2022 Evertoniin.

Tarkowski on pelannut Englannin maajoukkueessa kaksi ottelua vuonna 2018. Vastustajina ystävyysotteluissa olivat maaliskuussa Italia ja syyskuussa Sveitsi.

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Nathan Patterson

Nathan Patterson (s. 16. lokakuuta 2001 Glasgow) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Evertonia.

Patterson pelasi Skotlannissa Rangersin junioreissa. Hän pääsi pelaamaan edustusjoukkueessa kaudella 2019–2020 yhdessä Skotlannin cupin ja yhdessä Eurooppa-liigan ottelussa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi seitsemän Skotlannin Valioliigan ottelua ja neljä Eurooppa-liigan ottelua ja teki jälkimmäisissä yhden maalin, ensimmäisellä pudotuspelikierroksella kotikentällä Royal Antwerpia vastaan. Myös Skotlannin cupissa hän teki yhden maalin. Syksyllä 2021 hän pelasi kuusi Skotlannin Valioliigan ottelua ja kaksi Eurooppa-liigan ottelua.

Patterson siirtyi tammikuussa 2022 Englannin Valioliigassa pelaavaan Evertoniin mutta ei pelannut kevätkaudella vielä yhtään liigaottelua, kun huhtikuussa sattunut nilkkavammakin pilasi loppukauden. FA Cupissa hän pelasi maaliskuussa 45 minuuttia viidennen kierroksen ottelussa alasarjajoukkue Boreham Woodia vastaan.

Patterson pelasi useissa Skotlannin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Skotlannin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Luxemburgia vastaan. Hän pääsi kesällä 2021 pelatuissa Euroopan-mestaruuskilpailuissa kentälle muutamaksi minuutiksi viimeisessä alkulohko-ottelussa Kroatiaa vastaan. Hän on pelannut heinäkuun 2022 loppuun mennessä kymmenen A-maaottelua. Hän teki maalin marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Moldovaa vastaan.

Lähteet 

Skotlantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Paul Fischer

Paul Gustav Fischer  alkuperäiseltä nimeltään Poul Gustav Fischer (22. kesäkuuta 1860 Kööpenhamina - 1. toukokuuta 1934 Gentofte) oli tanskalainen taidemaalari. Fischer oli tuottelias taidemaalari joka teki julisteita, kirjankuvituksia ja maalasi paljon näkymiä Kööpenhaminasta.    

Fischer syntyi varakkaaseen juutalaistaustaiseen perheeseen. Isä oli kiinnostunut taiteesta, mutta oli luonut uransa liike- elemässä. Suvun juuret olivat Puolassa. 

Vuodet 1876- 1878 Fischer opiskeli Kööpenhaminan taideakatemiassa. Hän ei suorittanut opintojaan loppuun, mikä uhkasi katkaista hänen uransa taiteilijana. Asiat muuttuivat kun kööpenhaminalainen Ude og Hjemme- lehti osti hänen piirroksiaan vuonna 1882. Hän oli kovin kiinnostunut aikansa uusista, kulttuurivirtauksista, erityisesti Ranskasta tulevista. Hän kuvitti tanskalaisen Georg Brandesin Berliiniä kuvanneen teoksen, mikä toi hänelle lisää kuvitustöitä. 

Fischerin ensimmäiset julkaistut piirrokset esittivät Kööpenhaminan elämää. Hänen kaupunkia esittäneet maalauksensa raivasivat hänen tiensä suuren yleisön tietoisuuteen. 

Pariisissa, jota pidettiin 1890-luvulla maailman taidepääkaupunkina, Fischer oleskeli kahdesti. Hän muutti siellä tanskalaisen Poul- etunimensä ranskalaiseksi Pauliksi. Pariisin matkojen jälkeen hänen teostensa värit muuttuivat lämpimämmiksi. Pariisin matkaa seurasivat matkat Italiaan, Saksaan ja Pohjoismaihin. 

Fischerin maalaukset menivät hyvin kaupaksi hänen elinaikanaan, mikä teki hänestä varakkaan miehen. Kriitikot suhtautuivat häneen penseämmin. Fischer kilpaili huomiosta Lauritz Tuxenin kanssa. Fischer sai hänestä merkittävän voiton, kun Norjan itsenäistyessä Norjan kuningas tilasi Fischeriltä asiaa kuvanneen maalauksen.  

Fischer oli kahdesti naimisissa. Ensin Dagny Grønnebergin kanssa, mutta liitto päättyi avioeroon. Toisen avioliiton hän solmi vuonna 1914 laulaja Martha Vilhelmine Jensenin kanssa.

Teoksia

Viitteet 

 Tanskalaiset taidemaalarit
 Vuonna 1860 syntyneet
 Vuonna 1934 kuolleet
Tanskalaiset kuvittajat
Morgan Gibbs-White

Morgan Anthony Gibbs-White (s. 27. tammikuuta 2000 Stafford) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Nottingham Forestia.

Gibbs-White pelasi Wolverhampton Wanderersin junioreissa. Hän nousi mestaruussarjassa tuolloin pelanneeseen edustusjoukkueeseen kaudella 2016–2017. Kaudella 2018–2019 Wolverhampton pelasi Valioliigassa, ja Gibbs-White pelasi siellä 26 ottelua mutta vain viisi kertaa avauskokoonpanossa. Kaudella 2019–2020 hän pelasi seitsemän valioliigaottelua ja vain kerran avauksessa. Eurooppa-liigan karsinnoissa hän pelasi kolme ottelua ja teki maalin Pyunik Jerevania vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi neljä ottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa. Kauden 2020–2021 alkupuoliskon Gibbs-White pelasi lainalla mestaruussarjassa Swansea Cityn joukkueessa. Wolverhamptonin joukkueessa hän pelasi kevätpuoliskolla 11 valioliigaottelua ja teki maalin toukokuussa kotiottelussa Brightonia vastaan. Kauden 2021–2022 alussa hän ehti pelata kaksi valioliigaottelua mutta lähti sitten kauden loppuun ulottuneella lainasopimuksella mestaruussarjassa pelanneeseen Sheffield Unitediin. Kauden 2022–2023 alussa Gibbs-White ehti pelata Wolverhamptonissa kaksi valioliigaottelua mutta siirtyi elokuun puolivälin jälkeen Nottingham Forestiin.

Gibbs-White on pelannut useissa Englannin nuorisomaajoukkueissa. Hän voitti alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2017. Hän pelasi tuossa MM-lopputurnauksessa joukkueensa kaikissa seitsemässä ottelussa ja teki maalin puolivälierässä Yhdysvaltoja ja loppuottelussa Espanjaa vastaan.

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Göteborgin Smyrna-seurakunta

Göteborgin Smyrna-seurakunta () on vuonna 1922 perustettu göteborgilainen helluntaiseurakunta. Göteborgin Smyrna perustettiin 14. marraskuuta 1922 123 baptistiseurakunta Betelin jäsenen toimesta. Seurakuntalaiset ostivat pian Broddeliuksen talon ja uudelleenrakensivat 700-paikkaisen kirkkotilan, joka otettiin käyttöön vuonna 1924. Nykyisin Smyrna-seurakunnalla on noin 3 500 jäsentä ja se on Ruotsin toiseksi suurin helluntaiseurakunta. Smyrnan pastorina on toiminut vuodesta 2005 lähtien Urban Ringbäck.

Smyrnalla on pienryhmiä ja kirkkoja myös Gråbossa, Lerumissa, Mölnlyckessä, Gårdstenissa ja Itä-Göteborgissa. Lisäksi seurakunnalla on oma Second hand-myymälä. Seurakunta tekee kansainvälistä työtä Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Intiassa. Lisäksi seurakunta järjestää konferensseja helluntailiikkeen kansainväliselle työlle sekä laulun ja musiikin kehittämiseksi.

Vuonna 1935 Göteborgin ensimmäinen helluntaiseurakunta, Salem, liittyi seurakunnan yhteyteen. Vuonna 1942 Smyrnaan liittyivät myös Sion-seurakunta, Hagenin vapaaseurakunta sekä Vapaa evankelinen seurakunta.

Seurakunnan johtajat 
 1924–1942: Ivar Claesson
 1942–1945: Allan Törnberg
 1945–1967: Harald Gustafsson
 1967–1976: Helge Lundberg
 1976–1988: Bertil Olingdahl
 1988–2005: Jack-Tommy Ardenfors
 2005–2021: Urban Ringbäck

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seurakunnan verkkosivut

Helluntaiherätys Ruotsissa
Ruotsin seurakunnat
Göteborg
Siwon

Choi Si-Won (7. huhtikuuta 1986), on eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä. Hän on poikabändi Super Juniorin ja sen alaryhmän Super Junior-M:n jäsen.

Lähteet

Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Eteläkorealaiset näyttelijät
Eteläkorealaiset laulajat
Heechul

Kim Hee-chul (10. heinäkuuta 1983), yksinkertaisemmin Heechul, on eteläkorealainen laulaja, näyttelijä ja juontaja. Hän on poikabändi Super Juniorin ja sen alaryhmän Super Junior-T:n jäsen.

Lähteet

Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Eteläkorealaiset näyttelijät
Eteläkorealaiset laulajat
Kibum

Kim Ki-bum (21. elokuuta 1987), yksinkertaisemmin Kibum on eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä. Hän oli poikabändi Super Juniorin jäsen.

Lähteet

Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Eteläkorealaiset näyttelijät
Eteläkorealaiset laulajat
Lauttasaaren kirjasto

Lauttasaaren kirjasto on Helsingin Lauttasaaressa sijaitseva, vuonna 1986 valmistunut Helsingin kaupunginkirjaston kirjasto ja Helmet-kirjasto. Kirjaston kanssa samassa rakennuksessa toimii kaupungin nuorisotalo Apaja. Lauttasaaren kirjasto on toiminut aiemmin useissa paikoissa, viimeksi Lauttasaaren ala-asteen sivurakennuksessa.

Lähteet 

 https://www.hel.fi/helsinki/fi/kaupunki-ja-hallinto/osallistu-ja-vaikuta/ota-yhteytta/hae-yhteystietoja/toimipistekuvaus?id=8344

Lauttasaari
Helsingin kaupunginkirjasto
Gunnar Engelberg

Gunnar Enkovaara, vuoteen 1936 Engelberg, (22. maaliskuuta 1887 Valtimo–8. tammikuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen saarnaaja ja leipurimestari. Engelberg tuli tunnetuksi Helsingin baptistiseurakunnan johtajana vuosina 1923–1932.

Elämäkerta 
Engelberg oli pappissukua, mutta lääkäri kielsi Gunnarin opiskelun huonon näön vuoksi. Gunnar Engelberg lähetettiin Pietariin kondiittorikouluun ja sieltä palauttuaan hän perusti leipomoliikkeen Käkisalmeen, josta hän muutti Helsinkiin.

Helsingissä Gunnar Engelberg osallistui baptistiseurakunnan toimintaan ja kondiittoriliikkeen johtajana auttoi seurakuntaa toimimaan. Vuonna 1923 Engelberg valittiin seurakunnan saarnaajaksi ja esimieheksi. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1932 saakka.

Engelbergiä on kuvattu armoitetuksi herätyspuhujaksi ja hengelliseksi opettajaksi, jonka käytös oli arvovaltaista ja hyvätapaista. Engelberg tuli valituksi useisiin luottamustehtäviin. Engelberg joutui vuonna 1911 käräjille vastaamaan aikuiskasteesta, mutta häntä ei tuomittu.

Lähteet

Viitteet 

Baptismi Suomessa
Suomalaiset evankelistat
Suomalaiset leipurit
Vuonna 1887 syntyneet
Vuonna 1952 kuolleet
Kalle Henneri

Kalle Richard Henneri (7. helmikuuta 1871 Pirkkala–16. huhtikuuta 1940 Pispala) oli suomalainen evankelis-luterilaisen kirkon katekeetta sekä kirkkoherran apulainen ja myöhemmin baptistisaarnaaja. Henneri toimi Tampereen baptistiseurakunnan saarnaajana vuosina 1923–1927 sekä 1928–1930.

Elämäkerta 
Henneri sai kotonaan kristillisen kasvatuksen, mutta vieraantui liikkeestä nuoruusvuosinaan. Henneri työskenteli pitkään luterilaisessa kirkossa kristinuskon opettajana ja kirkkoherran apulaisena monissa seurakunnissa mm. Hämeenkyrössä ja Ruovedellä. Vuonna 1923 Henneri liittyi baptisteihin.

Vuosina 1923–1927 Henneri toimi Tampereen baptistiseurakunnan saarnaajana ja liikkui tämän jälkeen kenttätyöntekijänä ympäri maata. Henneri oli suosittu juhlapuhuja ja raamattukurssien opettaja. Toisen kerran Henneri työskenteli Tampereen suerakunnassa vuosina 1928–1930. Vuonna 1931 Henneri muutti Vapaakirkkoon.

Henneriä on kutsuttu palavaksi julistajaksi, jonka sanoma kosketti tuntoja ja oli mukaansa tempaavaa. Henneriä on kuvattu myös hyväksi laulajaksi ja taitavaksi kirjoittjaksi, joka perustui hyvään Raamatun tuntemukseen.

Lähteet

Viitteet 

Baptismi Suomessa
Suomen Vapaakirkko
Suomalaiset evankelistat
Suomalaiset leipurit
Vuonna 1871 syntyneet
Vuonna 1940 kuolleet
Henry Lau

Henry Lau (11. lokakuuta 1989), tunnetaan taiteilijanimellä Henry on kanadalainen laulaja ja näyttelijä. Hän oli poikabändi Super Juniorin alaryhmän Super Junior-M:n jäsen ja tekee nykyään soolouraa.

Lähteet

Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Kanadalaiset näyttelijät
Kanadalaiset laulajat
August Jauhiainen

August Jauhiainen (29. huhtikuuta 1888 Suonenjoki–21. joulukuuta 1974 Tampere) oli suomalainen baptistisaarnaaja. Jauhiainen oli tunnettu ja tunnustettu kristillinen puhuja, joka toimi useissa luottamustehtävissä ja saarnaajana Inkerissä ja Suomessa.

Elämäkerta 
August Jauhiainen lähti kotoaan töihin 12-vuotiaana ja ensin hän suuntasi tätinsä luokse Kuokkalaan. Jauhiaisen tädin perhe kuului baptisteihin ja myös August tuli perheessä uskoon, mennen kasteelle pari vuotta myöhemmin.

Kuokkalasta Jauhiainen muutti Pietariin, missä hänestä tuli myöhemmin suutariliikkeen omistaja. Vallankumouksen seurauksena Jauhiainen kuitenkin joutui luopumaan liikkestä ja hänestä tuli kokopäiväinen julistaja.

Jauhiainen työskenteli merkittävän työjakson Inkerissä ja hänen aikanaan Inkerissä syntyi herätys. Jauhiainen oli Inkerissä suosittu saarnaaja. Vuonna 1925 hengellinen työnteko vaikeutui ja Jauhiainen vangittiin. Hän kuitenkin pääsi vapaaksi ja katsoi parhaaksi muutta takaisin Suomeen.

Vuonna 1930 Jauhiaiset muuttivat Tampereelle ja Jauhiainen värvättiin baptistiseurakunnan saarnaajaksi ja esimiheksi. Seuraavana vuonna Jauhiainen otti hoitaakseen myös Baptistiyhdyskunnan esimiehen sekä Totuuden Kaiun toimittajan tehtävät.

Jauhiaista on luonnehdittu raja-aitoja ylittäväksi ja värikkääksi puhujaksi. Jauhiainen julkaisi lisäksi kirjoja sekä Raamatun tutkiskeluoppaita. Juahiaisen poika oli niin ikään baptistisaarnaaja Vesa Jauhiainen.

Lähteet

Viitteet 

Baptismi Suomessa
Suomalaiset evankelistat
Suomalaiset kristilliset kirjailijat
Vuonna 1888 syntyneet
Vuonna 1973 kuolleet
Daavid Jokinen

Daavid Jokinen (10. huhtikuuta 1869 Ryömälä–16. lokakuuta 1946 Kuopio) oli suomalainen baptistisaarnaaja. Jokinen tuli erityisesti tunnetuksi Kuopion baptistiseurakunnan johtajana.

Elämäkerta 
Daavid Jokinen lähti kotoaan Rikkasten kylästä 14-vuotiaana ensin renkipojaksi ja myöhemmin Helsinkiin ja Turkuun. Turun aikana Jokinen törmäsi bapitsmiin ja tuli uskoon 21-vuotiaana. Jokinen meni kasteelle välittömästi uskoontulonsa jälkeen. Näin aikoihin Jokinen työskenteli viilarina Korsmannin konepajassa. Syksyllä 1892 hän lähti saarnaajaksi.

Jokinen lähti ruotsalais-suomalaiseen saarnaajakouluun Vaasaan ja oli oppilaana useaan otteseen. Opiskelujen ohessa Jokinen teki kokousmatkoja Etelä-Pohjanmaalle ja Satakuntaan. Vuonna 1896 Jokinen asettui vakituisesti Viipuriin ja suuntasi saarnamatkansa ympäri Karjalaa. Vuonna 1907 hän muutti Kuopioon ja tuli paikallisen baptistiseurakunnan johtajaksi vuonna 1913. Jokinen toimi Kuopion baptistiseurakunnan johtajana 26 vuoden ajan. Vuonna 1946 Jokinen kuoli sydänkohtaukseen.

Pidätys saarnatoiminnasta 
Daavid Jokinen joutui vuonna 1893 pidätetyksi johtuen luvattomasta evankeliumin julistamisesta. Jokinen piti kokousta Ylistarosta, jonka aikana nimismies yhdessä vanginkuljettajan kanssa pidätti Jokisen. Jokinen kuljetettiin Turkuun kuulusteltavaksi minkä jälkeen hänet vapautettiin.

Lähteet

Viitteet 

Baptismi Suomessa
Suomalaiset evankelistat
Vuonna 1869 syntyneet
Vuonna 1946 kuolleet
Vaahteraliigan kausi 2022

Vaahteraliigan kausi 2022 on Vaahteraliigan 43. kausi. Kausi käynnistyi 14. toukokuuta 2022 ja päättyy Kuopiossa Väre Areenalla pelattavaan Vaahteramalja XLIII:een 10. syyskuuta 2022. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Kuopio Steelers joka myös voitti runkosarjan puhtaalla pelillä. Pudotuspeleissä kohtasivat Steelers ja Helsinki Roosters sekä Helsinki Wolverines ja Seinäjoki Crocodiles. Vaahteramaljaan etenivät Steelers ja Crocodiles ja Kuopiossa pelatun finaalin voitti Steelers. Mestaruus oli Steelersille kolmas perättäinen.

Kauden parhaana pelaajana palkittiin Steelersin keskushyökkääjä Le’Anthony Reasnover.

Joukkueet

Kaudelle 2022 sarjaan nousi uutena joukkueena kaudella 2021 Amerikkalaisen jalkapallon I-divisioonan voittanut Kotka Eagles joka korvasi I-divisioonaan pudonneen Vaasa Royalsin. Kausi oli Eaglesille ensimmäinen pääsarjassa.

Runkosarja 
Runkosarjassa pelattiin seitsemän joukkueen kaksinkertainen sarja eli jokainen joukkue pelasi 12 ottelua.

Sarjataulukko 

Wolverines, Crocodiles ja Roosters päätyivät runkosarjan jälkeen samaan 8-4 tulokseen. Wolverines sijoittui toiseksi vierasvoittojen perusteella, Roostersin ja Crocodilesin järjestys arvottiin kolikonheitolla missä voittaja oli Crocodiles.

Tulokset

Pudotuspelit

Viitteet

2022
Vuoden 2022 amerikkalainen jalkapallo
South Fulton (Georgia)

South Fulton on kaupunki Yhdysvalloissa Georgian osavaltiossa. Sen väkiluku oli 107 436 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Fultonin piirikunnassa. South Fulton kuuluu Atlantan suurkaupunkialueeseen. Kaupunki perustettiin vuonna 2017. South Fultonissa asuu prosentuaalisesti eniten mustia/afroamerikkalaisia asukkaita kaikista Yhdysvaltain kaupungeista, joissa on vähintään 100 000 asukasta.

Väestö 
Vuonna 2020 South Fultonin 107 436 asukkaasta mustia oli 90,5 %, valkoisia 3,5 %, aasialaisia 0,4 % ja alkuperäisasukkaita 0,2 %. Asukkaista 1,9 % kuului johonkin muuhun rotuun, ja 3,4 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. Asukkaista 6,4 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 5,2 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Georgian osavaltion kaupungit
Ruotsin Allianssilähetys

Ruotsin Allianssilähetys (, SAM) on ruotsalainen kristillinen kirkkokunta, johon kuuluu noin 13 700 jäsentä ja 150 seurakuntaa, pääasiassa Etelä-Ruotsin "raamattuvyöhykkeellä". Allianssilähetys syntyi Smoolannissa 1800-luvun puolivälissä osana raittiusliikettä. Ensimmäinen lähetystalo rakennettiin vuonna 1860 Jönköpingiin. Kirkkokunnan lähetysjohtaja on Ulf Häggqvist.

Allianssilähetys toimi aluksi herätysliikkeenä luterilaisen kirkon piirissä. Vuonna 1919 muodostettiin kuitenkin itsenäinen kirkkokunta, joka on teologisesti sitoutunut apostoliseen uskontunnustukseen. Kirkkokunnan ekumeeniset yhteydet perustuvat Lausannen julistukseen. Allianssilähetyksellä on oma teologinen koulu Jönköpingissä.

Katso myös 
 Vapaakirkollisuus Ruotsissa

Lähteet 

Vapaakristillisyys Ruotsissa
Evankelioimisliike
Raittiusliike
Evankelinen vapaakirkko

Evankelinen vapaakirkko (, EFK) on vuonna 1997 perustettu ruotsalainen kristillinen kirkkokkunta. EFK:n juuret ovat 1800-luvun jälkipuoliskon baptistiherätyksessä. EFK syntyi vuonna 1997 Örebro-lähetyksen ja Pyhitysliiton yhdistyessä. Perustamisen taustalla oli voimien yhdistäminen. Liikkeen lähetysjohtajia ovat Linalie Newman ja Ingemar Forss.

Nykyisin EFK koostuu 300 seurakunnasta, joissa on yhteensä 33 000 jäsentä. Toimintaa kuvaa vahva kansainvälisyys ja lähetystyö. Liikkeen teologia perustuu evankelikaalisuuteen, lähetystyöhön, baptismiin ja karismaattisuuteen. Liikkeen keskuspaikka on Örebrossa, missä on myös liikkeen koulutuskeskus Örebro Missionskola. Lisäksi liikkeellä on kolme kansanopistoa.

Katso myös 
 Vapaakirkollisuus Ruotsissa

Lähteet 

Vapaakristillisyys Ruotsissa
Jonny Clayton

Jonny Clayton (s. 4. lokakuuta 1974 Pontyberem) on walesilainen dartsinpelaaja. Hän on saavuttanut urallaan neljä PDC:n major-turnauksen voittoa, sekä World Cup of Darts -turnauksen voiton Walesin maajoukkueessa. Claytonin lempinimi on ”The Ferret” ja sisääntulokappale Chuck Berryn ”Johnny B. Goode”.

Ura 
Clayton aloitti PDC-uransa vuonna 2015. Kaksi vuotta myöhemmin hän selviytyi ensimmäisen kerran major-turnauksen loppuotteluun Englannissa Players Championships Finals 2017 -turnauksessa, missä hän hävisi Michael van Gerwenille. Palkintokorokkeelle Clayton nousi ensimmäistä kertaa maajoukkueiden World Cup of Darts -turnauksessa 2020 Gerwyn Pricen peliparina, missä he voittivat loppuottelussa Englannin Michael Smithin ja Rob Crossin.

Henkilökohtaista turnausvoittoa Clayton joutui odottamaan vuoteen 2021 asti, jolloin hän voitti saman vuoden aikana neljä turnausta: The Masters (loppuottelussa vastassa Mervyn King), Premier League (loppuottelussa vastassa José de Sousa), World Grand Prix (loppuottelussa vastassa Gerwyn Price) ja World Series of Darts Finals (loppuottelussa vastassa Dimitri Van den Bergh). Samana vuonna Clayton nousi dartsin maailmanrankingin kärkikymmenikköön.

Lähteet 

Brittiläiset dartsinpelaajat
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Torben Rechendorff

Torben Rechendorff (s. 1. huhtikuuta 1937 Kööpenhamina) on tanskalainen Konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1990–1998 ja toiminut Tanskan kirkkoministerinä 1988–1993 sekä viestintäministerinä 1989–1993. Vuosina 1993–1995 hän oli Konservatiivisen kansanpuolueen virallinen puheenjohtaja (landsformand), mutta käytännössä puoluetta johti poliittinen johtaja (politisk leder) Hans Engell, jolle myös puheenjohtajan titteli siirtyi 1995.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Torben Rechendorff Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (arkistoitu) 

Tanskan ministerit
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Kynsiveden työväentalo Valopirtti

Kynsiveden työväentalo Valopirtti on Hankasalmella Kynsiveden kylässä sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti arvokas. Työväentalon omistaa Kynsiveden työväenyhdistys, ja se edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä.

Talo on peruskorjattu 1995 ja 2004, ja sitä vuokrataan erilaisiin tilaisuuksiin.

Historia
Kynsiveden työväenyhdistys on ilmeisesti perustettu 1905. Yhdistys sai kalliotontin Tervalaiselta, ja sinne rakennettiin talkoilla Lankamaalta ostetuista haavoista talo. Tämä talo kuitenkin poltettiin lapualaisvuosina 1930-luvulla. Viljami Viinikaisen ja Oskari Häkkisen mukaan kyseessä oli murhapoltto. Työväentalo rakennettiin uudelleen pääosin talkoilla noin puolen hehtaarin tontille. Tontin lahjoitti Niinilahden isäntä Ville Hintikka yhteiseksi työväenyhdistykselle ja SNS-seuralle.

Rakennus
Rakennus on  satulakattoinen, pystyvuorattu ja maalattu punamaalilla. Alkuperäinen kate on ollut päre, vuodesta 1965 lähtien pelti. Sisäkatto on pahvitettu vuonna 1967 ja sisäseinien ala-osaan on laitettu kovalevy ja yläosaan haltex-levy vuosina 1967–1968. Talossa on uuni ja öljykaminalämmitys. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja huoneen ja keittiön asunto sekä lisäksi vaatenarikka ja naistenhuone. Piharakennuksessa on käymälät ja halkovaja.

Toimintaa työväentalolla
Talon on sekä omassa käytössä että vuokrattuna. Talossa järjestetään kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja.

Lähteet 

Työväentalot
Hankasalmen rakennukset ja rakennelmat
Akylbek Žaparov

Akylbek Üsönbek uulu Žaparov () on kirgisialainen poliitikko, jonka presidentti Sadyr Žaparov (ei sukua) nimitti maansa ministerineuvoston puheenjohtajaksi lokakuussa 2021. Tehtävä vastaa Kirgisian pääministerin paikkaa, mutta sen valtaoikeuksia on vähennetty. Ennen nimitystään Žaparov on toiminut varapääministerinä ja valtionvarainministerinä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
Kirgisian pääministerit
Elävät henkilöt
Salibandyn naisten Suomen Cup 2022–2023

Naisten TEHO Sport Suomen Cupin kausi 2022–2023 in järjestyksessään 30. Suomen Cupin kausi.  Cupiin osallistuu 16 F-liigajoukkueesta 13. TEHO Sport Suomen Cup 2023 Välierät ja loppuottelut pelataan Final Four -tyylisenä järjestettävässä finaalitapahtumassa pelataan miesten välierät ja finaali. Naisten finaalijoukkueet ratkotaan lauantain välierissä ja mestaruus ratkaistaan sunnuntaina.

1. kierros               

SBSV ja Blackbirds  jatkoon 

O2-Jyväskylä II ja LASB ed   jatkoon

SBS Tamppi ja  O2-Jyväskylä III jatkoon.

Nystars ja AFC Campus  jatkoon.

Käta ja  FBC Remix  jatkoon.

2. kierros 
Lohko F  
11.9.2021   Ingman Areena , Sipoo

Lohko G
11.9.2022 Keljonkankaan yhtenäiskoulu , Jyväskylä

Lohko H
11.9.2022  AC Kaarela , Helsinki

Salibandykilpailut
Valkeakosken kaupunginkirjasto

Valkeakosken kaupunginkirjasto on Valkeakoskella toimiva yleinen kirjasto. Sillä on kaksi toimipistettä: pääkirjasto, kirjasto Valo, sijaitsee Torikeskuksessa kaupungin keskustassa, ja lisäksi kirjastoauto Walle palvelee päiväkoteja, kouluja ja haja-asutusalueita. Kirjastoauto on yhteinen Lempäälän kunnankirjaston kanssa.

Valkeakosken kaupunginkirjasto on osa PIKI-kirjastojen kirjastokimppaa, jolla on yhteinen verkkokirjasto, kirjastokortti ja käyttösäännöt.

Kirjastotoiminta alkoi Valkeakoskella vuonna 1862, jolloin Sääksmäen lainakirjasto aloitti toimintansa.

Lähteet 

Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot
PIKI-kirjastot

Valkeakosken rakennukset ja rakennelmat
Lohjan vanha kaupungintalo

Lohjan vanha kaupungintalo (ruots. Lojo stadshuset, vuoteen 1969 Lohjan kauppalantalo) on Lohjalla, osoitteessa Laurinkatu 50 sijaitseva kaupungin entinen virastotalo.

Historia 
Rakennus valmistui vuonna 1929, ja sen suunnittelivat Toivo ja Jussi Paatela. Sen rakennuttivat kauppias J. Hynninen sekä pankinjohtaja V. Joenpelto. Se edustaa 1920-luvun klassismin ja orastavan funktionalismin välimuotoa. Alkujaan alakerrassa oli liiketilaa ja yläkerrassa asuntoja. Talossa toimineita yrityksiä olivat mm. Hynnisen kone-ja kalustoliike, apteekki ja Tuomisen kenkäkauppa. Kauppalantaloksi se ostettiin vuonna 1939. 1970-luvulle tullessa koko talo oli täysin virastokäytössä. Vuonna 1953 ullakkoa korotettiin viraston tarpeita vastaamaan. Julkisivuun lisättiin genitex-pinnoite 1970-luvulla, ja samaan aikaan asunnoista tehtiin toimistotiloja. Hissi ja ilmastointi lisättiin 1990-luvulla. Vuonna 1997 Lohjan kaupungin ja kunnan liitoksen seurauksena kaupungintalon toiminnot siirrettiin suurempiin tiloihin silloiseen Lohjan kunnan kunnantaloon, noin sadan metrin päähän. Nykyisin talossa toimii Verohallinto.

Lähteet 

Lohjan rakennukset ja rakennelmat