joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Heinolan lukio

Heinolan lukio on Heinolassa Seminaarin alueella sijaitseva lukio. Koulun rehtorina toimii Johannes Rinkinen. Vuonna 2021 Heinolan lukiossa opiskeli 192 oppilasta.

Historia 
Heinolassa lukiokoulutus alkoi vuonna 1905, ja ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat keväällä 1908. Lukion alkaessa sen nimenä oli Heinolan alkeiskoulun jatkoluokat, ja vuonna 1914 nimeksi vaihtui Heinolan keskikoulun jatkoluokat. Vuonna 1950 Heinolan keskikoulu ja jatkoluokat yhdistettiin Heinolan yhteislyseoksi. Yhteislyseo lopetti toimintansa vuonna 1975, jolloin lukion nimeksi tuli Lyseonmäen lukio.

Heinolassa vuonna 1960 toisena oppikouluna aloitti myös Heinolan yhteiskoulu, joka muuttui peruskoulun tulon yhteydessä vuonna 1975 Kymenkartanon lukioksi. Vuonna 2002 Lyseonmäen ja Kymenkartanon lukiot yhdistettiin Heinolan lukioksi.

Heinolan lukiolle rakennettiin vuosina 2019-2021 uudisrakennus Heinolan seminaarin kulttuuriympäristöön. Uudisrakennusta varten purettiin vuonna 1957 rakennettu Seminaarin koulu. Uudisrakennuksen arkkitehtisuunnittelusta vastasi Arkkitehtitoimisto Lahdelma & Mahlamäki Oy, ja rakennusurakoitsijana toimi YIT. Lukion ja nuorisopalveluiden tilojen lisäksi rakennuksessa on vapaa-ajan liikunta-, harrastus- ja kulttuuritiloja. Opiskelu siellä aloitettiin syyslukukaudella 2021.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Lukion verkkosivu
Lukion Facebook-sivu
Lukion Instagram-sivu

Suomen lukiot
Heinolan oppilaitokset
Savisaarin hallitus

Savisaaren hallitus oli Viron tasavallan väliaikainen hallitus, joka toimi 20. elokuuta 1991 – 29. tammikuuta 1992. Se oli siirtymävaiheen hallitus, joka toimi kunnes Tiit Vähin siirtymävaiheen hallitus nimitettiin 29. tammikuuta 1992. Savisaaren hallitus oli tosin nimitetty jo 3. huhtikuuta 1991 Neuvosto-Viron Korkeimman neuvoston vaalien tuloksen perusteella, joissa Kansanrintama eli Rahvarinne sai 45 edustajaansa 105-jäseniseen Korkeimpaan neuvostoon. Egdar Savisaar sai Kansanrintaman edustajana 54-32 enemmistön pääministeriksi.

Lähteet
 Tiit Vähin hallitus  Viron valtion sivustolla
 Viron hallitukset  Viron valtion sivustolla

Viron hallitukset
Lloyd Austin

Lloyd James Austin III (s. 8. elokuuta 1953) on yhdysvaltalainen kenraali, jonka Joe Biden nimitti Yhdysvaltain puolustusministeriksi kautensa alkaessa tammikuussa 2021. Austinin nimitys vaati poikkeusluvan, sillä hän oli sotilasvirassa vuoteen 2016 asti. Myös hänen yhteytensä aseteollisuuteen ovat huolestuttaneet joitakin demokraattipoliitikkoja.

Tausta ja yksityiselämä 
Austin syntyi vuonna 1953 Mobilessa, Alabamassa. Hänen isänsä, Lloyd James Austin Jr., oli postinjakaja ja äiti, Aletia Taylor Austin, kotiäiti. Perheessä oli yhteensä kuusi lasta, joista Lloyd oli toiseksi nuorin. Austin valmistui Thomasville High Schoolista, jossa hän pelasi koripalloa. Lukion jälkeen hän harkitsi muutamia korkeakouluja, mutta päätyi isänsä taivuttelemana West Pointiin, sillä perheessä oli sotilastaustaa ja mm. Austinin setä palveli Vietnamissa.

Uskonnolliselta vakaumukseltaan Austin on katolinen ja hän myös harjoittaa uskontoaan.

1980-luvun alussa Austin meni naimisiin Charlene Bannerin kanssa. Vaimolla on aikaisemmasta liitosta kaksi poikaa.

Sotilasura 
Austin valmistui kandidaatiksi West Pointista vuonna 1975. Lisäksi hän on opiskellut Auburnin yliopistossa opinto-ohjausta ja Websterin yliopistossa hallintoa ja johtamista. Hänellä on maisterin tutkinto kummastakin.

Austin osallistui sotatoimiin Irakissa 2003 ja sen jälkeen Afganistanissa. Hän toimi USCENTCOMin komentajana 2013–2016, ja palasi tässä tehtävässä Irakiin johtamaan ISISin vastaisia toimia.

Vuodesta 2016 lähtien Austin toimi Raytheon Technologies-, Nucor- ja Tenet Healthcare -nimisten yritysten johtokunnissa.

Yhdysvaltain puolustusministerinä 
Senaatti vahvisti Austinin nimityksen 22. tammikuuta 2021 äänin 93–2. Hänestä tuli Yhdysvaltain ensimmäinen afroamerikkalainen puolustusministeri.

Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 Austin on sanonut, ettei usko Venäjän käyttävän ydinasetta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Joe Bidenin hallituksen jäsenet
Yhdysvaltain puolustusministerit
Yhdysvaltalaiset kenraalit
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Gazipaşa

Gazipaşa on piirikunta Turkin Antalyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Gazipaşan väkiluku oli 50 555.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Antalyan maakunta
Untuvapakkaus

Untuvapakkaus on Untuvapakkaus-projektin kautta keskosvauvoille kehitetty vaatepakkaus jonka vaatteet tehdään talkootyönä. Pakkaus sai alkunsa heinäkuussa 2017. Katja ja Nico Korhosen omakohtaisien kokemuksien kautta, kun perheeseen huhtikuussa 2016 keskosena syntyneet kaksoset tarvitsivat pieniä vaatteita. Niitä oli vaikea löytää kaupoista. Vaatekaupoissa on ollut myytävänä pieniäkin kokoja vaatteista, mutta usein nukkeharrastajat ovat ostaneet kaikista pienimmät vaatteet jotka olisivat sopivia myös keskosille.

Untuvapakkauksessa on bodyja, housuja, potkupukuja, töppösiä ja peitto sekä ulkokäyttöön pipoja, villamyssyjä ja tumppuja. Sen lisäksi siinä on turvalonkero joka on virkkaamalla puuvilla- tai bambulangasta valmistettu mustekala-pehmolelu. Pakkauksien vaatteet on tehty keskosvauville jotka tarvitsevat useimmiten 44–40 settimetrin välillä olevia kokoja, mutta joskus on myös 32:n senttimetrin kokoja on tehty. Vaatteiden värit eivät ole olleet tärkeitä koska vaatteiden sopivuus on ollut tärkeämpää. Liian suuret vaatteet eivät pidä vauvaa lämpimänä ja ne saattavat ruttuun mennessään aiheuttaa hiertymiä. Vaatteissa joudutaan myös ottamaan huomioon hoitotoimenpiteet. Esimerkiksi bodyjen pitää olla kietaistavaa mallia. Mittareiden ja antureiden vuoksi housuissa pitää olla avoimet lahkeet joiden kautta niiden johdot voidaan pujottaa. 

Untuvapakkaus on ensimmäinen ilmainen saman kaltainen vaatepakkaus kun äitiyspakkaus, mutta joka valmistettu pienikokoisina syntyneille ja keskosvauvoille. Pakkaukset ovat uniikkeja mutta saajan toiveita yritetään toteuttaa. Yhdysvalloissa on ollut aikaisemmin vastaavanlainen joka kuitenkin on ollut maksullinen. Untuvapakkaus ei ole maksullinen, mutta siitä peritään lähetyskulut. Vuoden 2021 alkuun mennessä untuvapakkauksia on toimitettu noin 3 000:lle keskoslapselle Suomeen ja ulkomaille, muun muassa: Irlantiin, Norjaan, Ruotsiin, Yhdysvaltoihin, Viroon ja Japaniin.

Untuvapakkauksen sisältöä valmistamassa ja sitä pakkaamassa on ollut vapaaehtoisia ihmisiä: eläkeläisiä, marttoja ja käsityöryhmiä. Materiaaleja on saatu lahjoituksina yrityksiltä, muun muassa yritysten tuotannossa syntyneitä jätepaloja ja vapaaehtoiset ovat käyttäneet myös omia materiaalejaan.

Untuvapakkauksien kokoamisesta ja toiminnasta vastaa Untuvapakkaus ry.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 

Vauvanhoito
Vaatteet
Lastenhoito
Scott Patterson (maastohiihtäjä)

Scott Patterson (s. 28. tammikuuta 1992) on yhdysvaltalainen hiihtäjä.

Patterson kilpaili talviolympialaisissa 2018. Hän sijoittui 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 11:nneksi, 15+15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 18:nneksi, vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä 21:nneksi ja viestissä 11:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan vapaan hiihtotavan 50 kilometrillä 23:s ja viestissä yhdeksäs. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kymmenes, 15+15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa neljästoista, vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä 27:s ja viestissä kahdeksas. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kahdeksanneksi, yhdistelmäkilpailussa 11:nneksi, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 38:nneksi ja viestissä yhdeksänneksi.

Patterson kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Nové Městossa tammikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan yhdeksäs Pyeongchangin yhdistelmäkilpailussa helmikuussa 2017. Parhaimmillaan hän on sijoittunut seitsemänneksi Falunin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa maaliskuussa 2022. Hän oli samana viikonloppuna voittamassa sekaviestin maailmancupkilpailua.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset maastohiihtäjät
Elävät henkilöt
Vuonna 1992 syntyneet
John Palo-Kangas

Uno John Palo-Kangas (1904–1957) oli amerikansuomalainen Kaliforniassa vaikuttanut kuvanveistäjä.

Suomessa syntynyt Palo-Kangas asui alun perin Detroitissa ja opiskeli siellä muotokuvamaalausta. Hän päätyi kuitenkin kuvanveistäjän uralle ja muutti 1928 Los Angelesiin jossa hän työskenteli aluksi vahakuvien muovaajana. Palo-Kangas tuli Yhdysvalloissa tunnetuksi kun lokakuussa 1933 presidentti Franklin D. Roosevelt paljasti Los Angelesissa vieraillessaan Palo-Kankaan tekemän The Conservation of Man and Nature veistoksen liittovaltion rahoittaman Civilian Conservation Corps-ohjelman leirillä numero 1917 Griffith Parkissa. Palo-Kangas teki myös Kaliforniaan lähetysasemia perustaneen munkki Juniperro Serran patsaan, joka pystytettiin 1936 erääseen Venturan kaupungin puistoon. Molemmat patsaat on korvattu myöhemmin pronssisilla kopioilla

Vuonna 1937 paljastettiin Santa Monicassa Santa Monica Highschoolin kampuksella Palo-Kankaan The Viking niminen veistos ja vuonna 1939 paljastettiin Bakersfieldissä Palo-Kankaan isä Garcesista tekemä patsas.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset kuvanveistäjät
Amerikansuomalaiset henkilöt
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1957 kuolleet
Dagon (novelli)

Dagon on yhdysvaltalaisen kauhukirjailija H. P. Lovecraftin heinäkuussa 1917 kirjoittama novelli. Se ilmestyi Vagrant-lehdessä marraskuussa 1919 ja myöhemmin Weird Talesissa kahteenkiin otteeseen.

Juoni 

Novellin kertoja on merimies, jonka laivan saksalaiset upottavat ensimmäisessä maailmansodassa. Hänet otetaan vangiksi saksalaiseen laivaan, mutta muutamaa päivää myöhemmin hän pakenee veneellä. Merellä hän ajautuu päämäärättömästi maata tai laivoja näkemättä. Hän nukahtaa lopulta ja havahtuessaan huomaa joutuneensa keskelle vastenmielistä mustaa liejua, joka jatkuu joka suunnassa silmänkantamattomiin. Kertoja lähtee harhailemaan liejussa ja löytää muinaisen monoliitin, jonka ihmiselle tuntematon sivilisaatio on pystyttänyt. Kertoja tutkii monoliittia, jolloin valtava hirviö syöksähtää esiin vedestä. Kauhuissaan kertoja pakenee ja onnistuu pääsemään yhdysvaltalaisen laivan kyytiin. Hänen pelottavat kokemuksensa vainoavat häntä, ja hän lievittää traumojaan morfiinilla. Myöhemmin hänen rahansa kuitenkin loppuvat, ja hän päättää tehdä itsemurhan. Silloin ikkunaan ilmestyy hirviömäinen käsi, ja kertoja jättää selontekonsa kesken.

Kirjoittaminen ja julkaisu 

Lovecraft sai ”Dagoniin” idean näkemästään unesta, jossa hän joutui rämpimään inhottavassa, upottavassa liejussa. Ajatus syrjäistä järveä vainoavasta kalamaisesta ihmishahmosta lienee peräisin Irvin S. Cobbin novellista ”Fishhead”, josta Lovecraft piti kovasti.

Novelli ilmestyi ensin Vagrant-lehdessä marraskuussa 1919. Myöhemmin se julkaistiin Weird Talesissa kahteenkin otteeseen: lokakuussa 1923 ja tammikuussa 1936. Se oli mukana myös ensimmäisessä Lovecraft-novellikokoelmassa The Outsider and Others.

Kari Nenosen käännös oli ensimmäisen suomenkielisen Lovecraft-kokoelman ensimmäinen tarina. Temppeli ja muita kertomuksia -niminen kokoelma ilmestyi Jalavan kustantamana vuonna 1988.

Teemat 

Lovecraftin mukaan ”Dagon” on kertomus ”oudosta pakkomielteestä ja kauheista hallusinaatioista”. S. T. Joshi ja David E. Schultz ovat huomauttaneet, ettei lopun hirviömäinen käsi liene todellinen tapahtuma vaan osoitus kertojan syvenevästä hulluudesta – ajatus San Franciscon kaduilla harhailevasta jättiläismäisestä kalamiehestä on heidän mukaansa huvittava.

”Dagonissa” Lovecraft hahmotteli ensimmäistä kertaa fiktiivistä jumaltarustoa, jonka pohjalle Cthulhu-mytologia sittemmin rakentui. Hän jatkoi samankaltaisten teemojen parissa novelleissaan ”Cthulhun kutsu” (1926) ja ”Varjo Innsmouthin yllä” (1931). Joshin ja Schultzin mukaan kumpaakin voi pitää ”Dagonin” laajempana uusioversiona.

Lähteet 

Cthulhu-novellit
H. P. Lovecraftin novellit

Aiheesta muualla
BFGoodrich

BFGoodrich on amerikkalainen rengasfirma. Alun perin osa teollisuuskonglomeraattia, Goodrich Corporation, se tuli ranskalaisen rengasvalmistaja Michelinin hankkimaksi 1990 (Uniroyalin, tuolloin The Uniroyal Goodrich Tire Companyn kanssa).

Tuotteet 
BFGoodrichin tuotevalikoimaan kuuluvat mm. urheilu- ja kilpa-autojen, henkilöautojen, pakettiautojen  sekä raskaan kaluston renkaat. Lisäksi merkki tarjoaa pyyhkijänsulkia erityisesti maastoajoon.

Lähteet

Aiheesta muualla 
BFGoodrichin Suomen nettisivut

Yhdysvaltalaiset yritykset
David Burljuk

David Burljuk (1882 Semirotovštšina, Venäjän keisarikunta – 1967 New York, Yhdysvallat) oli venäläinen tta taidemaalari ja runoilija. Hän kirjoitti venäjäksi.

Burljuk tutustui 1911 Moskovassa Vladimir Majakovskiin. He julkaisivat yhdessä futuristisen manifestin. Hän piti vallankumouksen jälkeen näyttelyitä Siperiassa ja toimi sikäläisten futuristien johdossa. Hän lähti 1920 Japaniin ja sieltä 1922 Yhdysvaltoihin. Hän keskittyi Yhdysvalloissa maalaamiseen ja toimitti vaimonsa Marussian kanssa lehteä Color and Rhyme (1937–1966), jossa hän julkaisi muistelmiaan. Hän sai 1930 Yhdysvaltojen kansalaisuuden.

Burljukin veli oli taidemaalari Volodimir (Vladimir) Burljuk.

Lähteet

Aiheesta muualla

 
 
 

Ukrainalaiset kirjailijat
Venäjänkieliset kirjailijat
Ukrainalaiset taidemaalarit
Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Yhdysvaltalaiset taidemaalarit
Vuonna 1882 syntyneet
Vuonna 1967 kuolleet
Tequila (The Champsin kappale)

"Tequila" on vuoden 1958 meksikolaistyyppinen rock and roll -soitinmusiikkikappale, jonka oli kirjoittanut Danny Flores ja esittänyt The Champs. Julkaisuaikanaan kappale nousi ykkössijalle pop- ja R&B-listoilla ja siihen viitataan vielä nykyäänkin monesti populaarikulttuurissa.

Historia
Vuonna 1957 Gene Autryn levy-yhtiö Challenge Records palkkasi Dave Burgessin (syntynyt vuonna 1934), kalifornialaisen rockabilly-laulaja-lauluntekijän joka esiintyi usein nimellä "Dave Dupree". Vuoden 1957 lopussa, kun levy-yhtiö ei ollut julkaissut yhtään hittiä, Challenge Records kääntyi Burgessin puoleen, joka järjesti levytyssession 23. joulukuuta Hollywoodissa. Studiossa olivat paikalla Burgess rytmikitarassa, Cliff Hills bassossa, Flores Trio (Danny Flores saksofonissa ja koskettimilla, Gene Alden rummuissa, ja ykköskitaristi Buddy Bruce) ja Huelyn Duvall laulaen taustalaulun. He olivat ensisijaisesti kokoontuneet äänittämään Burgesin kappaleen "Train to Nowhere", kuten myös kappaleet "Night Beat" ja "All Night Rock", joista jälkimmäistä ei koskaan julkaistu.

Viimeinen äänitetty kappale oli "Tequila", joka oli enimmäkseen vain Flores Trion jammailua. Se perustui kuubalaiseen mamborytmiin. Kappaleessa sanotaan sana "Tequila" kolme kertaa. Kappale äänitettiin kolmeen kertaan, ja sen kirjoittaja Danny Flores oli myös se joka sanoi sanan "Tequila". Flores soitti myös kuuluisan "likainen saksofoni" -soolon. Kappale toimi Challenge Recordsin 15. tammikuuta 1958 julkaiseman kappaleen "Train to Nowhere" B-puolena. Duvallin mukaan kappale ei aluksi menestynyt, mutta kun eräs DJ soitti B-puolta Clevelandissa, "Tequila" nousi Billboard-listan ykköseksi 28. maaliskuuta 1958.

Daniel Flores oli kirjoittanut kappaleen "Tequila", mutta koska hän oli töissä toisessa levy-yhtiössä, kappale pantiin hänen taiteilijanimensä "Chuck Rion" nimiin. 23. joulukuun äänityssessiossa mukana olleet kokoontuivat uudelleen levyttämään 20. tammikuuta 1958, nimellä The Champs; tarkkaan ottaen yhtye muodostui vasta kappaleen "Tequila" levyttämisen jälkeen. Kappaleessa on huomattu olevan sama rytmi kuin Bo Diddleyn vuoden 1958 kappaleessa "Dearest Darling".

The Champs levytti kappaleelle myös jatko-osan "Too Much Tequila", joka julkaistiin Challengen singlenä viininpunaisella etiketillä päästen Billboard Hot 100 -listalle sijalle 30. Vuonna 2020 Dave Burgess kokosi The Champs -yhtyeen uudelleen ja levytti 12 uutta kappaletta LP-levylle nimeltään "Tequila Party". Albumilta löytyy myös kappaleen "Tequila" "party"-versio ja se löytyy osoitteesta http://www.thechampsofficial.com.

Lähteet

Vuoden 1958 kappaleet
Tuomo Harjula

Tuomo Harjula (s. 17. tammikuuta 1978 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja. Harjula on Oulun Kärppien kasvatti ja pelasi juniorikiekkoa Kärppien joukkueessa vuoteen 1999 asti. Kaudella 1999–2000 Harjula pelasi 30 ottelua Kärppien miesten joukkueessa Jääkiekon I-divisioonaa ja kahdeksan ottelua lainalla Suomi-sarjan Raahe-Kiekossa. Kärppien noustua Liigaan vuosituhannen vaihteessa Harjula pelasi kaksi kautta Kärpissä ennen siirtymistään Ässien riveihin kaudelle 2002–2003. 

Kahden Ässä-kauden jälkeen Harjula lähti Itävallan kakkostasolla pelanneen EHC Lustenaun joukkueeseen, jossa pelasi vajaat kaksi kautta. Jälkimmäisellä kaudella Lustenau voitti sarjamestaruuden, ja 13 ottelua joukkueessa pelannut Harjula lasketaan myös mestariksi, vaikka siirtyikin joukkueesta kesken kauden Tanskaan Herlev Hornetsin joukkueeseen. Tanskassa Harjula pelasi puolitoista kautta eli kevääseen 2007 asti. Seuraavalle kaudelle Harjula vaihtoi Italiaan HC Neumarkt/Egnan joukkueeseen, jossa pelasi kolme täyttä kautta.

Kaudelle 2010–2011 Harjula palasi Itävaltaan, kakkostason EHC Bregenzerwaldin joukkueessen yhden kauden ajaksi. Itävallasta Harjula palasi Italiaan, Serie B:n EV Bozenin joukkueeseen, josta lainattiin siirtorajalla Serie A:ssa pelanneeseen kaupungin ykkösjoukkue HC Bolzanon joukkueeseen. Bolzanossa Harjula pääsi juhlimaan Italian mestaruutta. Uransa viimeisen kauden 2012–2013 Harjula pelasi jälleen Serie B:ssa HC Eppan Piratesin riveissä.

Jo viimeisen pelikautensa aikana Harjula toimi apuvalmentajana EV Bozenin U20-joukkueessa. Kauden 2014–2015 Harjula toimi EV Bozenin Serie B -joukkueen päävalmentajna ja on tämän jälkeen valmentanut Neumarkt/Egnan sekä Auer/Oran eri juniorijoukkueissa sekä apu- että päävalmentajana. Kaudella 2019–2020 hän toimi juniorivalmennuksen ohessa Unterlandin edustusjoukkueen apuvalmentajana Serie B:ssa.

Lähteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomalaiset jääkiekkovalmentajat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Francis (täsmennyssivu)

Francis voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Henkilönnimet
Francis, miehen etunimi

Francis, sukunimenä:
Alec B. Francis (1867–1934), englantilainen näyttelijä
Andrew Francis (s. 1985), kanadalainen näyttelijä
Anne Francis (1930–2011), yhdysvaltalainen näyttelijä
Bob Francis (s. 1958), kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja
Clare Francis (s. 1946), brittiläinen kirjailija
Connie Francis (s. 1938), yhdysvaltalainen poplaulaja
David J. Francis (s. 1965), sierraleonelainen poliitikko
Dick Francis (1920–2010), brittiläinen jännityskirjailija
Dillon Francis (s. 1987), yhdysvaltalainen elektronisen musiikin tuottaja
Edward Francis (1930–2017), intialainen piispa
Eleanor Francis (1932–2009), Eleanor Helin, yhdysvaltalainen tähtitieteilijä
Emile Francis, "Kissa" (1926–2022), kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja
Francino Francis (s. 1987), jamaikalainen jalkapalloilija
Freddie Francis (1917–2007), brittiläinen elokuvaohjaaja ja -kuvaaja
George Francis (1896–2008), pitkäikäinen yhdysvaltalainen
Javon Francis (s. 1994), jamaikalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti
Julius Francis (s. 1964), brittiläinen nyrkkeilijä
Mark Lewis-Francis (s. 1982), englantilainen pikajuoksija, rattikelkkailija ja olympiavoittaja 
Michael Kpakala Francis (1936–2013), liberialainen arkkipiispa
Philip Francis (1740–1818), englantilainen virkamies ja kirjailija
Phyllis Francis (s. 1992), yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja
Ranganathan Francis (1920–1975), intialainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja
Richard Francis-Bruce (s. 1948), australialainen elokuvaleikkaaja
Ron Francis (s. 1963), kanadalainen jääkiekkoilija 
Sage Francis, yhdysvaltalainen hip hop -artisti
Sam Francis (1923–1994), yhdysvaltalainen taidemaalari ja taidegraafikko
Samuel Francis (s. 1987), nigerialaissyntyinen qatarilainen pikajuoksija
Sara Francis (s. 2000), suomalainen pikajuoksija
Sebastian Francis (s. 1951), malesialainen piispa
Simon Francis (s. 1985), englantilainen jalkapalloilija
Trevor Francis (s. 1954), englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja
Willie Francis (1929–1947), yhdysvaltalainen murhaaja

Francis, taiteilijanimenä:
H. G. Francis, oik. Hans Gerhard Franciskowsky (1936–2011), saksalainen kirjailija
Kay Francis, oik. Katherine Edvina Gibbs (1905–1968), yhdysvaltalainen näyttelijä

Muita merkityksiä
Francis-turbiini, vesiturbiini
Derrington-Francis, brittiläinen Formula 1 -talli
Lea-Francis, brittiläinen automerkki
Orano

Orano on ranskalainen yritys, joka tuottaa uraania ja rikastaa sitä ydinvoimaloiden polttoaineeksi, kierrättää käytettyä ydinpolttoainetta sekä purkaa vanhoja ydinvoimaloita. Yritys syntyi vuonna 2016, kun Areva-konserni pilkottiin osiin. Ydinpolttoainetta käsittelevän yhtiön nimi oli aluksi New Areva, mutta vuonna 2018 se vaihtoi nimensä Oranoksi. Nimi tulee kreikkalaisen mytologian Uranos-jumalasta, josta on johdettu myös alkuaine uraanin nimi.

Oranon suurimmat omistajat ovat Ranskan valtio, joka omistaa 45,2 prosenttia Oranosta, sekä Areva, jonka omistusosuus on 40 prosenttia. Pienempiä omistajia ovat Japan Nuclear Fuel Limited ja Mitsubishi Heavy Industries, jotka molemmat omistavat 5 prosenttia Oranosta, sekä Ranskan atomienergian ja vaihtoehtoisen energian komissio (CEA), jonka osuus on 4,8 prosenttia.

Orano on maailman toiseksi suurin uraanintuottaja Kazatompromin jälkeen. Vuonna 2019 Orano tuotti 11 prosenttia maailman uraanintuotannosta. Yhtiön uraanikaivokset sijaitsevat Kanadassa, Kazakstanissa ja Nigerissä. Oranolla on uraanin rikastuslaitos Tricastinissa Ranskassa.

Orano on maailman suurin käytetyn ydinpolttoaineen kierrätysyhtiö. La Haguen laitoksella Ranskassa yhtiö erottelee käytetystä polttoaineesta kierrätyskelpoiset materiaalit ja jätteen. Meloxin laitoksella Ranskassa Orano valmistaa kierrätetystä plutoniumista ja uraanista MOX-polttoainetta.

Lähteet 

Ranskalaiset teollisuusyritykset
Kaivosyhtiöt
Uraani
Valtionyhtiöt
Luettelo Kouvolan muistolaatoista

Luettelo Kouvolan muistolaatoista sisältää Kouvolan kaupungin muistolaatat. Luettelossa mainitaan vain pelkät julkiset muistolaatat. Jos muistolaatta on muistokiven, muistomerkin, muistopuun, reliefin tai vastaavan yhteydessä, se on artikkelissa  Luettelo Kouvolan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä. Myös kuva-aihetta sisältävät muistolaatat ovat muistomerkkiartikkelissa.

Kouvolaan on vuonna 2009 yhdistetty Anjalankoski, Kuusankoski, Elimäki, Jaala ja Valkeala. Näistä Anjalankoski muodostettiin aiemmista Anjalan ja Sippolan kunnista.


Muistolaatat

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kouvolan patsaita ja muistomerkkejä; Kouvola-Seura 2013; ISBN 978-952-93-2105-6

Kouvola
Kouvola
Gündoğmuş

Gündoğmuş  on piirikunta Turkin Antalyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Gündoğmuşin väkiluku oli 7 737.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Antalyan maakunta
Ekqvist

Ekqvist on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

 Eero Ekqvist (1911–1997), kirjailija
 Frans Ekqvist (1840–1914), maanviljelijä ja valtiopäivämies
 Harri Eljanko, vuoteen 1934 Harold Ekqvist (1900–2001), urheilutoimittaja ja keskimatkojen juoksija
 Kustaa Urkio, aik. Ekqvist (1875–1927), kansakoulunopettaja ja runoilija
 Wäinö Tammenoksa, vuoteen 1906 Ekqvist (1870–1943), insinööri ja vuorineuvos
 Yrjö Ekqvist (1898–1973), keihäänheittäjä.
Antony Blinken

Antony John Blinken (s. 16. huhtikuuta 1962) on yhdysvaltalainen demokraattipuoluetta edustava virkamies ja poliitikko, jonka Joe Biden nimitti Yhdysvaltain ulkoministeriksi virkakautensa alussa 2021. Blinken aloitti ulkoministeriössä jo Bill Clintonin kaudella, ja toimi Barack Obaman kaudella apulaisulkoministerinä ja Bidenin turvallisuuspoliittisena neuvonantajana tämän ollessa varapresidentti.

Blinken on koulutukseltaan juristi, ja toiminut asianajajana New Yorkissa. 1970-luvulla hän asui Pariisissa ja kävi ranskalais-englantilaista koulua (EABJM), joten hänen ranskan kielen taitonsa on moitteeton. 

Blinken arvostaa kansainvälistä yhteistyötä. Apulaisulkoministerinä hän osallistui diplomaattiseen työhön ISISin kaatamiseksi ja kansainvälisen pakolaiskriisin parissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Joe Bidenin hallituksen jäsenet
Yhdysvaltain ulkoministerit
Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot
Yhdysvaltalaiset juristit
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Juho Heikki Filppula

Juho Heikki (Johan Henrik) Filppula (14. lokakuuta 1843 Tyrvää – 30. maaliskuuta 1919 Alastaro) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Filppulan vanhemmat olivat Heikki Heikinpoika Vanhakylä ja Valpuri Juhontytär Rosila ja puoliso Eva Stina Filppula. Filppula muutti jo nuorena Tyrväältä Alastaroon, missä hänestä tuli Filppulan talon isäntä. Hän oli kirkonisäntä ja osallistui Alastaron kunnalliselämään. Filppula oli talonpoikaissäädyssä Loimaan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1891. Hän oli pankkivaliokunnan varajäsen ja osallistui muun muassa mallasjuomien valmistusta ja myyntiä koskevaan esitykseen.

Lähteet 

Suomalaiset maanviljelijät
Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1843 syntyneet
Vuonna 1919 kuolleet
Ryōta Yamamoto

Ryōta Yamamoto (; s. 13. toukokuuta 1997) on japanilainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti.

Yamamoto sijoittui Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 suurmäen Gundersen-kilpailussa kymmenenneksi ja normaalimäessä 11:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia. Lisäksi hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa neljästoista ja suurmäen vastaavassa kilpailussa kahdestoista.

Yamamoto kilpaili yhdistetyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Sapporossa helmikuussa 2017. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Chaux-Neuvessa tammikuussa 2019 oltuaan 30:s. Ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui Rukalla joulukuussa 2019 oltuaan yhdeksäs. Tämän jälkeen Yamamoto sijoittui kymmenen joukkoon Oslossa maaliskuussa 2020 ja Rukalla marraskuussa 2020. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavuutti tammikuussa 2021 Lahdessa oltuaan kolmas. Tammikuussa 2022 hän sijoittui Klingenthalin ensimmäisessä kilpailussa kolmanneksi. Lisäksi hän on sijoittunut Japanin joukkueessa palkintokorokkeelle kahdesti joukkuekilpailussa Oberstdorfissa tammikuussa 2020 ja Lillehammerissa joulukuussa 2021 sekä kerran parisprintissä Lahdessa tammikuussa 2021.

Yhdistetyn Continental Cupin osakilpailussa Yamamoto on sijoittunut parhaimmillaan kolmanneksi Park Cityssä joulukuussa 2018.

Yamamoto kilpaili nuorten MM-kilpailuissa neljä kertaa sijoittuen henkilökohtaisissa kilpailuissa parhaiten Râșnovissa 2016 kahdeksanneksi normaalimäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa.

Lähteet 

Japanilaiset yhdistetyn hiihtäjät
Japanilaiset olympiamitalistit
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Walter Crane

Walter Crane (15. elokuuta 1845 Liverpool – 14. maaliskuuta 1915 Horsham) oli englantilainen kuvataiteilija, kuvittaja ja sosialisti, joka tunnetaan erityisesti lukuisista romanttiseen ja koristeelliseen tyyliin tehdyistä lastenkirjojen kuvituksistaan. Hän oli myös arts and crafts -liikkeen huomattavimpia edustajia. Cranen muotokieli ennakoi jugendia.

Crane opiskeli nuorena William James Lintonin kirjapainossa Lontoossa, jossa hän oppi puupiirrosten tekniikan. Linton esitteli hänet kuuluisalle taidekriitikko John Ruskinille, josta tuli Cranen esikuva. Lontoossa Crane tutustui myös prerafaeliitteihin. Hän alkoi saada kuvitustilauksia ja kuvitti muun muassa Toy Booksin, suositun lastenkirjasarjan.

Crane alkoi jo varhain osallistua poliittisen toimintaan. Vuonna 1884 hänestä tuli Britannian ensimmäisen sosialistipuolueen jäsen. Cranen mielestä taide oli ennen kaikkea työkalu, jolla voidaan vaikuttaa yhteiskuntaan. Hän suunnitteli poliittisia julisteita ja kuvitti sosialistisia julkaisuja. Lisäksi hän ystävystyi William Morrisin kanssa, joka oli Ruskinin ohella arts and crafts -liikkeen johtohahmoja. Crane innostui liikkeen antikapitalistisista ajatuksista, joiden tavoitteena oli nostaa käsityön arvostusta ja saada se tasavertaisesti kaikkien kansankerrosten saataville. Vuonna 1884 hän perusti Art Workers Guild -yhdistyksen, joka työskenteli käsityön edistämiseksi. Hän julkaisi lisäksi useita koristetaiteita käsitteleviä kirjoja, muun muassa teoksen The Claims of Decorative Arts (1892). Kirjassaan Crane esitti, että käsityö on taiteellisesti rinnastettavissa perinteiseen kuvataiteeseen, kuten kuvanveistoon ja maalaustaiteeseen.

Walter Cranesta tuli yksi vaikutusvaltaisimmista lastenkirjojen kuvittajista 1800-luvun lopun Englannissa. Hänen piirustustyylinsä on tyyliteltyä, romanttista ja koristeellista, ja kuvitukset ovat täynnä runsaita yksityiskohtia. Hän kuvasi usein ihmisiä, eläimiä tai myyttisiä hahmoja. Hänen kuvituksensa ovat täynnä liikettä, ja ne ovat hyvin mielikuvituksellisia, lähes surrealistisia. Ystävänsä Morrisin tavoin Crane oli kiinnostunut keskiajasta ja sai innoitusta keskiaikaisista puupiirroksista ja kirjataiteesta. Crane oli erittäin tuottelias ja monipuolinen. Hän teki öljymaalauksia, akvarelleja, lasimaalauksia, tapetteja, sitoi kirjoja, kuvitti lastenkirjoja sekä omia ja muiden runoja. Vuonna 1907 hän julkaisi omaelämäkerran Artist's Reminiscences.

Galleria

Lähteet 

Sosialistit
Englantilaiset kuvittajat
Englantilaiset kuvataiteilijat
Vuonna 1845 syntyneet
Vuonna 1915 kuolleet
Luettelo Vermontin senaattoreista

Vermont otettiin unioniin 4. maaliskuuta 1791. Vuodesta 1850-luvulta aina 1900-luvulle asti Vermontia edustivat aina republikaanipuolueen jäsenet. Sen nykyiset Yhdysvaltain senaattorit ovat demokraatti Patrick Leahy ja sitoutumaton Bernie Sanders. Leahy on ainoa demokraatti, joka on koskaan valittu senaattoriksi Vermontista. Hän on ollut virassaan vuodesta 1975 lähtien. Leahy on vanhin vakiintunut senaattori, ja on viimeinen, joka on ollut virassa Gerald Fordin presidettikaudella. Vermont on ainoa osavaltio, joka ei ole koskaan lähettänyt naista kongressiin. 



Luettelo senaattoreista

Elävät entiset senaattorit 
Tammikuusta 2021 lähtien Vermontista ei ole eläviä entisiä Yhdysvaltain senaattoreita. Viimeinen elävä entinen senaattori ja viimeksi palvellut oli Jim Jeffords (palveli 1989-2007), joka kuoli 18. elokuuta 2014.

Vermontin senaattorit
Senaattorit
Leu

Leu  voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

 Rahayksikkö
 Moldovan leu
 Romanian leu
 Leusiini, aminohappo
Christoffer Sedoff

Christoffer Sedoff (s. 20. helmikuuta 2002 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa WHL-joukkue Red Deer Rebelsissa.

Ura

Seuraura 
Sedoff on Helsingin IFK:n kasvatti. Hän oli kaudella 2016–2017 joukkueensa tehokkain puolustaja sekä C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 7+16=23 että C-nuorten SM-sarjassa tehoilla 4+11=15. Sedoff voitti kauden päätteeksi C-nuorten Suomenmestaruuden. Hänet palkittiin sarjan parhaana puolustajana Ilpo Koskela -palkinnolla ja vuoden tulokkaana Timo Jutila -palkinnolla sekä valittiin tähdistökentälliseen. Kaudella 2017–2018 Sedoff oli neljällä osumallaan HIFK:n B-nuorten eniten maaleja tehnyt puolustaja suurimman osan kaudestaan A-nuorissa pelanneen Axel Rindellin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomenmestaruuden ja Sedoff valittiin sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Kauden 2018–2019 hän pelasi 16-vuotiaana kokonaan HIFK:n A-nuorissa.

WHL-joukkue Red Deer Rebels varasi Sedoffin 25. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2019. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2019–2020. Sedoff teki tulokaskaudellaan 61 runkosarjaottelussa tehot 5+14=19. Rebels palkitsi hänet kauden päätteeksi joukkueensa vuoden tulokkaana. Elokuussa 2020 seura lainasi Sedoffin toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella HIFK:n U20-junioreihin, kunnes WHL-kausi 2020–2021 käynnistyy. Syyskuussa hän siirtyi alustavasti kahden kuukauden mittaisella sopimuksella lainalle Mestis-joukkue Forssan Palloseuraan. Sedoff pelasi siellä seitsemän ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Tammikuussa 2021 hän siirtyi toistaiseksi voimassa olevalla lainasopimuksella SM-liigajoukkue Saimaan Palloon. SaiPalla on mahdollisuus jatkaa Sedoffin sopimusta kauden loppuun. Hän teki liigadebyyttinsä näin olleen 22. tammikuuta 2021 vieraissa Pelicansia vastaan. Sedoff merkittiin SaiPan kakkospuolustajapariin Joel Olkkosen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 15.37 minuuttia ja Sedoff keräsi teholukeman –1. Hän otti hieman yllättäen paikan SaiPan ykköspuolustajaparista ja pelasi kaikkiaan 26 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä.

Kaudeksi 2021–2022 Sedoff palasi Red Deer Rebelsin WHL-joukkueen vahvuuteen.

Maajoukkueura 
Sedoff pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018. Hän edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018 voittaen hopeaa sekä Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2019, jolloin Sedoff voitti pronssia. Yhteensä hän on pelannut viisi nuorten ja 28 poikien maaottelua.

Sedoff valittiin Pohjola-leirin parhaaksi pelaajaksi ja tähdistökentälliseen vuonna 2017.

Pelityyli 
Sedoff on kuvaillut itseään hyvin liikkuvaksi kahden suunnan puolustajaksi, joka on hyvä syöttämään.

Muuta 
Sedoffin isoveli Franz pelaa hyökkääjänä Suomi-sarjajoukkue Porvoo Huntersissa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Eino Nurmisto

Eino Nurmisto (s. 1990) on suomalainen sisällöntuottaja ja kirjailija. Nurmisto on kotoisin Somerolta, mutta asuu nykyään Helsingissä. Hän on kirjoittanut vuodesta 2010 Tämän kylän homopoika -blogia.

Nurmisto on opiskellut kotimaista kirjallisuutta Turun yliopistossa. Hän on ottanut julkisesti kantaa erityisesti seksuaalivähemmistöjen puolesta. Hänen teoksensa Homopojan opas palkittiin Lastenkirjainstituutin jakamalla Punni-palkinnolla vuonna 2020.

Nurmisto oli vihreiden ehdokas kuntavaaleissa 2021 Helsingissä, muttei tullut valituksi.

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla
 Tämän kylän homopoika -blogi

Suomalaiset bloginpitäjät
Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Intef IV

Sehetepkare Intef (myös Intef IV tai Intef V) oli Egyptin faarao, joka hallitsi 13. dynastian, Egyptin toisen välikauden aikana Memfistä noin 1759 eaa. – 1749 eaa ollen mahdollisesti sen 23 kuningas. Tiedot hänestä perustuvat pääosin Torinon papyrukseen sekä Karnakin Kuningasluetteloon

Egyptin faaraot
Léon Serpollet

Léon Serpollet (4. lokakuuta 1858 Culoz – 11. helmikuuta 1907 Pariisi) oli ranskalainen insinööri joka valmisti höyryautoja veljensä Henri Serpolletin kanssa.

Serpollet myös ajoi kilpaa veljensä Henrin kanssa valmistamillaan autoillaan. Hän saavutti maanopeusennätyksen. Se tapahtui kun hän ajoi 120 kilometriä tunnissa vauhdilla Nizzan promenaadilla vuonna 1902. Se oli sikälikin merkittävä että vauhti oli parempi kuin mihin polttomoottoreilla pystyttiin.

Hänen asiakkaisiinsa kuuluivat muiden muassa Persian Shaahi sekä kuningas Edvard VII.

Kunnianosoitukset 
Serpolletin patsas on Jean Boucherin veistämänä. Se sijaitsee Pariisin 17. arrondissementissä Saint Ferdinandin aukiolla. Pariisin 18. arrondissementtissa on hänen mukaansa nimetty puisto Parc Léon Serpollet. Hänelle myös myönnettiin Kunnialegioonan kunniamerkki vuonna 1900.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 
 
 

Ranskalaiset insinöörit
Vuonna 1858 syntyneet
Vuonna 1907 kuolleet
Tunkelo (täsmennyssivu)

Tunkelo voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:

Sukunimi 
E. A. Tunkelo (1870–1953), suomalainen kielitieteilijä, päätoimittaja ja professori
Elias August Tunkelo (1846−1915), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies, E. A. ja Juho Heikki Tunkelon isä
Juho Heikki Tunkelo (1873−1948), suomalainen pappi, suomentaja, kirjailija, järjestöjohtaja ja lastensuojelun asiantuntija

Maantiede 
Tunkelo, kylä Orivedellä

Sukunimet
Antti Haikonen (valtiopäivämies)

Antti Haikonen (1822 Taipalsaari  – 4. lokakuuta 1900 Taipalsaari)  oli suomalainen poliisi, maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Hahl oli herastuomari, joka toimi kihlakunnanoikeuden lautamiehenä, maanviljelijänä ja kuolemaansa saakka myös poliisina.  Hän oli talonpoikaissäädyssä Lappeen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864, joilla hän oli pankkivaliokunnan varajäsen.

Lähteet 

Suomalaiset poliisit
Suomalaiset maanviljelijät
Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1822 syntyneet
Vuonna 1900 kuolleet
Rhaitho

Rhaitho (; joskus  tai Rhaithou; ), joskus translitteroituna Raitho tai Raitoo, oli antiikin aikainen kaupunki Siinailla Egyptissä. Se sijaitsi nykyisen El Torin kaupungin paikalla. Rhaithoa pidetään samana paikkana kuin Vanhassa testamentissa mainittu Elim.

Rhaitho oli satamakaupunki, joka sijaitsi Punaisenmeren rannalla ja tarkemmin Heroopoliinlahden eli nykyisen Suezinlahden eteläosan itärannalla lähellä Siinainvuorta. Sen nimi oli peräisin foinikialaisilta ja tarkoitti ”Hedelmien paikkaa” lukuisien taatelipalmujen vuoksi. Kaupungin ympärillä oli aavikkoa, joka tunnettiin samalla nimellä kuin kaupunki. Erämaa toimi myöhäisantiikin aikana ja varhaisella bysanttilaisella kaudella munkkilaisuuden keskuksena, ja siellä asui useita erämaaisiä.

Elimissä (vanhassa raamatunkäännöksessä Eelim) israelilaiset löysivät Toisen Mooseksen kirjan mukaan kaksitoista vesilähdettä ja seitsemänkymmentä palmupuuta matkallaan Luvattuun maahan. Paikka tuli munkkilaisuuden keskukseksi 200-luvun lopulla ja 300-luvun alussa. Noin 378 eaa. (tai 400-luvun puolivälissä) blemmyit surmasivat Rhaithossa 43 eramaakilvoittelijaa, joita ortodoksinen kirkko muistaa pyhinä.

Luostarielämä kukoisti Rhaithossa edelleen seuraavina vuosisatoina. Rhaithon igumeenin Johanneksen pyynnöstä Johannes Siinailainen kirjoitti teoksensa Portaat. Rhaithon lavra eli pääluostari tuhottiin 1000-luvulla. Sen rauniot on kaivettu esiin.

Lähteet 

Antiikin Kreikan kaupungit Egyptissä
Skhedia

Skhedia (, ), mahdollisesti sama kuin Menelais (), oli kaupunki tai kylä muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Meteliteen/Menelaiteen nomokseen.

Skhedia sijaitsi hellenistisellä kaudella rakennetun, Aleksandrian ja Niilin Kanobikos-suuhaaran (Kanopoksen suuhaaran) yhdistäneen kanavan varrella lähellä Andropolista. Kaupunki oli olemassa kreikkalaiselta roomalaiselle kaudelle ja vielä bysanttilaisen kauden alussa. Strabon on viimeinen lähde, joka mainitsee paikan.

Skhediassa oli tärkeä jokisatama, jossa kaikki Ylä-Egyptistä tuotu tavara siirrettiin pienempiin veneisiin, ja samalla tulliasema jokea ylös tai alas kulkeneelle liikenteelle. Siellä oli myös niiden jokiveneiden asema, joita prefektit käyttivät Ylä-Egyptissä käydessään. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa oli myös varuskunta, temppeleitä ja synagoga.

Skhedia oli Egyptin varhaisimpia kristillistyneitä kaupunkeja, ja siellä oli piispanistuin. Kaupungin paikalla on tehty suhteellisen vähän arkeologisia tutkimuksia. Joitakin kaivauksia on suoritettu vuosina 1981 ja 1992 sekä vuodesta 2003.

Lähteet 

Hellenistiset kaupungit Egyptissä
Tamiathis

Tamiathis (; ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Mendesioksen nomokseen. Nykyisin sen lähellä sijaitsee Damiettan kaupunki.

Tamiathis sijaitsi Niilin suiston koillisosassa Välimeren rannikolla. Antiikin aikainen kaupunki oli rakennettu Niilin Fatmetikos-suuhaaran eli nykyisen Damiettan suuhaaran suuhun. Nykyinen kaupunki sijaitsee eri paikassa enemmän sisämaassa. Kaupungista etelään sijaitsivat Diospolis Kato, Mendes ja Thmuis, ja itään Pelusion.

Tamiathiksen vaiheista ei tiedetä antiikin lähteistä juuri mitään. Myöhäisellä roomalaisella kaudella Tamiathis kuului Augustamnica Priman provinssiin. Varhaisella kristillisellä kaudella Tamiathis oli Pelusionin metropoliitan alainen piispanistuin. Nykyisin se on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin nimellä Tamiathitanus seu Damiatensis. Stefanos Byzantionlainen mainitsee Tamiathiksen 500-luvulla. Kaupunki mainitaan myös ristiretkien yhteydessä. Sulttaani Baibars siirrätti kaupungin nykyisen Damiettan paikalle vuonna 1251.

Kaupungista on säilynyt vain vähän muinaisjäänteitä. Joitakin sen rakennusten pylväitä on uudelleenkäytetty nykyisen kaupungin moskeijoissa. Kaupungin paikalla on suoritettu arkeologisia kaivauksia, joissa on löydetty muun muassa 26. dynastian (672–525 eaa.) aikainen nekropolis sekä roomalaisaikaisia esineitä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Muinaisen Egyptin kaupungit
Eirin Maria Kvandal

Eirin Maria Kvandal (s. 12. joulukuuta 2001) on norjalainen mäkihyppääjä.

Seuratasolla Mosjøen IL:ää edustava Kvandal kilpaili maailmancupissa ensimmäistä kertaa Ramsaussa joulukuussa 2020 sijoittuen 33:ksi. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti 24. tammikuuta 2021 voittamalla Ljubnossa käydyn seuraavan kilpailun. Lisäksi hän on sijoittunut kolmanneksi Hinzenbachissa helmikuussa 2021. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Oberwiesenthalissa 2020 hän saavutti sekajoukkuemäen hopeaa.

Lähteet 

Norjalaiset mäkihyppääjät
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Gina Raimondo

Gina Raimondo (s. 17. toukokuuta 1971, Smithfield, Rhode Island) on yhdysvaltalainen demokraattipuoluetta edustava virkamies ja poliitikko, jonka Joe Biden nimitti Yhdysvaltain kauppaministeriksi virkakautensa alussa 2021. Raimondo on toiminut vuodesta 2015 lähtien Rhode Islandin osavaltion kuvernöörinä.

Tausta ja yksityiselämä 
Raimondo syntyi Smithfieldissa vuonna 1971. Hänen isoisänsä saapui Yhdysvaltoihin Italiasta. Raimondon äiti oli kotiäiti ja isä lihanleikkaaja, joka palveli myös Yhdysvaltain laivastossa toisen maailmansodan aikana.

Raimondo opiskeli Harvadissa. Valmistuttuaan hän toimi liittovaltion tuomari, Kimba Woodin, kirjurina.

Vuodesta 2001 lähtien Raimondo on ollut naimisissa Andrew Moffitin kanssa. Pari tapasi Oxfordissa. Heillä on kaksi lasta.

Uskonnolliselta vakaumukseltaan Raimondo on katolilainen.

Poliittinen ura 
Vuonna 2010 Raimondo valittiin osavaltionsa talousministeriksi ().

Vuoden 2014 kuvernöörinvaaleissa Raimondo kohtasi republikaanien Allan Fungin. Raimondo astui virkaan 6. tammikuuta 2015. Hänestä tuli osavaltion ensimmäinen naiskuvernööri. Vuonna 2018 hän haki jatkokautta ja voitti puolueensa esivaaleissa haastajansa Matt Brownin. Republikaanit nimesivät näissäkin vaaleissa ehdokkaakseen Fungin, eli kuvernöörinvaalien ehdokkaat olivat samat kuin edelliselläkin kerralla.

Raimondo aloitti kauppaministerinä 3. maaliskuuta 2021. Hän vannoi virkavalansa varapresidentti Kamala Harrisille.

Lähteet 

Yhdysvaltain kauppaministerit
Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot
Rhode Islandin kuvernöörit
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Amerikanitalialaiset
Tähtikukat

Tähtikukat (Ixora) on matarakasveihin kuuluva laaja kasvisuku. Siihen luokitellaan 576 lajia puuvartisia kasveja, joilla on tyypillisesti tuoksuvat neliliuskaiset kukat. Tähtikukkia esiintyy laajasti tropiikissa ja subtropiikissa: Keski-Amerikassa, Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa, Australiassa, Oseaniassa. Suvun tyyppilaji on huone- ja koristekasvina tunnettu, Intiassa ja Indokiinassa alkuperäisenä kasvava korallitähtikukka (Ixora coccinea).

Lajeja 
 Kiinantähtikukka (Ixora chinensis)
 Korallitähtikukka (Ixora coccinea)
 Tuoksutähtikukka (Ixora hookeri)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Tähtikukat (Ixora)
ITIS: Ixora 
United States Department of Agriculture (USDA): Ixora 
Flora of China: Ixora 
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Ixora

Matarakasvit
Discoland

Discoland on keskipohjalaisessa Lestijärven kunnassa sijainnut urheiluseura Lestijärven Kiiston omistama viihdekeskus, joka oli toiminnassa vuosina 1957–2004 tanssi- ja huvittelupaikkana. Rantapaviljonki sijaitsi Lestijärven kuntakeskuksen tuntumassa Lestijärven rannassa. Discoland nimen lava sai 1970-luvulla nimikilpailun tuloksena.

Historiaa
Tanssilava rakennettiin Lestijärven rantaan vuonna 1957. Autojen yleistymisen myötä tanssipaikalle saapui yleisöä laajemmalta alueelta. Suosion huippu ajoittui 1980- ja 1990-luvuille.

Discolandin muotoutuminen yhdeksi maakunnan suosituimmista tanssi- ja keikkapaikoista alkoi 1970-luvun alussa, kun Lestijärven Kiisto päätti tanssipaikkatoiminnan uudistamisesta. Laadukkaisiin esiintyjiin panostaminen vaati paremmat puitteet. Vanha paviljonki remontoitiin ja sen yhteyteen tehtiin laajennus: discorakennus ja ravintola.

Uudistetusta tanssipaikasta järjestettiin nimikilpailu, jonka voitti ”Discoland”. Nimen uskottiin kuvaavan paikan modernia ja nuorekasta ilmettä.

Discoland palveli sekä iskelmätanssien että muun kevyen musiikin ystäviä. Parhaina iltoina tanssit järjestettiin yhtäaikaa sekä vanhalla että uudella puolella. Discolandin lavalle nousivat monet maamme tunnetuimmista artisteista ja yhtyeistä: lavalla ovat esiintyneet ainakin Katri Helena, Tapani Kansa, Erkki Junkkarinen, Juice Leskinen, Armi ja Danny, Paula Koivuniemi, Matti ja Teppo, Hurriganes, Dingo, HIM ja Eppu Normaali. Discolandissa esiintyi myös ulkomaisia artisteja.

Discoland tunnettiin vuosikymmenten ajan yhtenä maakunnan ”kuumimmista menomestoista”, jonne alueen nuoriso kokoontui tanssimaan ja juhlimaan pitkienkin matkojen päästä. 1970-luvulta 1990-luvulle kestäneellä tanssilavojen kultakaudella Discoland houkutteli tapahtumailtoinaan säännöllisesti 1200–1300 kävijää. Huumoriryhmä Kummelin esiintyessä vuonna 1994 oli paikalla yli 3 000 ihmistä.

Vuonna 1980 reisjärveläinen 17-vuotias tyttö surmattiin paluumatkalla Discolandin tansseista. Tyttö sai peukalokyydin nuorelta mieheltä, joka surmasi hänet ampuma-aseella Lestijärven ja Reisjärven välillä metsässä. Uhri löydetiin vasta päivien päästä. Tapaus oli mediassa esillä pitkään, vähensi liftaamista ja vaikutti väliaikaisesti myös Discolandin kävijämääriin. 

Vilkkaimpina vuosina Discolandin kanssa suosiosta kilpaili Nivalan Tuiskula.

Järjestäjiä huolestutti 1990-luvulla Discolandin pysäköintialueella autoissa viihtyvä nuoriso, joka ei ostanut pääsylippua huvipaikkaan. Keinoiksi haettiin lipun hinnan laskua ja aluelippua.

Toiminta hiipui 2000-luvulle tultaessa kävijöiden ja talkooväen vähetessä ja päättyi kokonaan vuonna 2004. Huonoon kuntoon päässyt ja ilkivallan kohteena rapistunut rakennus purettiin vuonna 2018.

Lähteet

Lestijärvi
Tanssilavat
Suomen entiset rakennukset ja rakennelmat
Tuori

Tuori on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Anna Tuori (s. 1976), taidemaalari
Juho Heikki Tuori (1852–1918), kirkkoherra ja henkirikoksen uhri
Kaarlo Tuori (s. 1948), oikeustieteilijä ja yleisen oikeustieteen emeritusprofessori
Santeri Tuori (s. 1970), valokuvataiteilija
Nights of the Dead, Legacy of the Beast: Live in Mexico City

Nights of the Dead, Legacy of the Beast: Live in Mexico City on englantilaisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin livealbumi. Albumin julkaisi 20. marraskuuta 2020 levy-yhtiö Parlophone, ja sen ovat tuottaneet yhtyeen basisti Steve Harris sekä tuottaja Tony Newton. Albumi on taltioitu vuoden 2019 syyskuussa Mexico Cityssa Palacio de los Deportes -areenalla, jossa Iron Maiden soitti kolme konserttia Legacy of the Beast Tour -kiertueellaan.

Kappalelista

Kokoonpano 
Bruce Dickinson – laulu
Dave Murray – soolo- ja rytmikitara
Adrian Smith – soolo- ja rytmikitara, taustalaulu
Janick Gers – soolo- ja rytmikitara
Steve Harris – basso ja taustalaulu
Nicko McBrain – rummut

Lähteet 

Iron Maidenin konserttitallenteet
Vuoden 2020 konserttitallenteet
Kallaksen hallitus

Kallaksen hallitus voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Siim Kallas ja Kaja Kallas oli pääministerinä:

 Siim Kallaksen hallitus, 28. tammikuuta 2002 – 10. huhtikuuta 2003
 Kaja Kallaksen I hallitus, 26. tammikuuta 2021 – 18. heinäkuuta 2022
 Kaja Kallaksen II hallitus, 18. heinäkuuta 2022 –
Antti Halonen (valtiopäivämies)

Antti Halonen (11. kesäkuuta 1870 Kestilä – ?) oli suomalainen maanviljelijä, kauppias ja valtiopäivämies.
 
Kestilässä syntynyt Halonen kävi kansakoulun Säräisniemellä ja toimi jonkin aikaa pikkulasten opettajana Iissä ja Pulkkilassa. Hän muutti  1892 Puolangalle, missä hän toimi aluksi poliisina ja sen jälkeen maanviljelijänä ja kauppiaana. Puolangan kunnankirjurina Halonen toimi yli kaksikymmentä vuotta, samoin kuin kunnan rahastonhoitajana. Hän toimi myös kuntakokouksen esimiehenä ja kunnanvaltuuston jäsenenä. Halonen oli talonpoikaissäädyssä Kajaanin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906.

Lähteet 

Suomalaiset maanviljelijät
Suomalaiset kauppiaat
Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1870 syntyneet
1900-luvulla kuolleet