joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Luettelo vuonna 1917 kuolleista henkilöistä

* Kaatui ensimmäisessä maailmansodassa. ** Ensimmäisen maailmansodan siviiliuhri.

Tammikuu 
 6. tammikuuta – Axel Gabriel Lindgren, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1833)
 11. tammikuuta – Eliel Aspelin-Haapkylä, suomalainen taidehistorioitsija, taiteen keräilijä, taidekriitikko, kulttuurintutkija, estetiikan professori ja valtioneuvos (s. 1847)
 22. tammikuuta – Mikko Helenius, suomalainen opettaja ja valtiopäivämies (s. 1854)

Helmikuu 
 8. helmikuuta – Josef Söderman, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1846)
 17. helmikuuta – Carolus-Duran (oik. Charles Auguste Émile Durand), ranskalainen taidemaalari ja taideopettaja (s. 1837)
 20. helmikuuta – Sanfrid Hasselqvist, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1854)

Maaliskuu 
 5. maaliskuuta – Manuel de Arriaga, Portugalin presidentti 1911–1915 (s. 1840)

Huhtikuu 
 29. huhtikuuta – Aatu Okko, suomalainen maanviljelijä, kirjakauppias, opettaja ja valtiopäivämies (s. 1852)

Toukokuu 
 10. toukokuuta – Adolf Wilhelm von Zweygberg, suomalainen metsänhoitaja, yritysjohtaja, virka- ja valtiopäivämies ja hovineuvos (s. 1833)

Kesäkuu 
 6. kesäkuuta – Fredrik Aalto, suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija (s. 1854)
 9. kesäkuuta – Jevgeni Aleksejev, venäläinen amiraali ja Venäjän Kaukoidän varakuningas 1903–1905 (s. 1843)

Heinäkuu 
 14. heinäkuuta – P. P. Waldenström, ruotsalainen pappi, uskonnollinen johtaja ja kirjailija (s. 1838)
 18. heinäkuuta – Antonio Filomeno Maria Losito, italialainen redemptoristi ja pappi (s. 1838)
 22. heinäkuuta – Runar Appelberg, suomalainen jääkäri (s. 1889)
 28. heinäkuuta – Ririkumutima, Burundin kuningaskunnan sijaishallitsija ja kuningataräiti 1908–1917

Elokuu 
 20. elokuuta – Adolf von Baeyer, vuoden 1905 Nobelin kemianpalkinnon saanut saksalainen orgaanisen kemian tutkija (s. 1835)
 29. elokuuta – Albert Grey, englantilainen aatelismies ja Kanadan kenraalikuvernööri 1904–1911 (s. 1851)

Lokakuu 
 1. lokakuuta – Ivan Aguéli (synt. John Gustaf Agelii), ruotsalaissyntyinen vaeltava sufi, taidemaalari, kirjailija ja orientalisti (s. 1869)
 9. tai 10. lokakuuta – Sarah Aaronsohn, turkinjuutalainen vakooja (s. 1890)

Joulukuu 
 16. joulukuuta – Lauri Keränen, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1833)
 26. joulukuuta – Gaston Alibert, ranskalainen kalpamiekkailija ja kaksinkertainen olympiavoittaja (s. 1878 tai 1883)

Katso myös 

 Wikipedia:Henkilön kuolintiedon lisääminen
 Wikiprojekti:Henkilöartikkeleiden syntymä- ja kuolinvuosiluokat
 Wikipedia:Wikidata/Äskettäin kuolleita

1917
Muistitietotutkijoiden verkosto

Muistitietotutkijoiden verkosto FOHN on suomalainen muistitietotutkimuksen tutkijaverkosto. Verkosto tekee tunnetuksi muistitiedon tutkimusta ja se toimii kansainvälisissä tutkijaverkostoissa järjestäen kotimaisia ja kansainvälisiä tutkijatapaamisia. FOHN on IOHA:n eli International Oral History Association jäsen.

Akateeminen keskustelu muistitiedosta alkoi Suomessa 1980-luvulla, mutta muistitiedon keräämistä on alettu tekemään 1960-luvulta alkaen. Joukko akateemisia muistitiedon tutkijoita käynnisti FOHN-verkoston toiminnan 2000-luvun alkuvuosina. Verkostoon kuuluu kulttuurintutkijoita ja historioitsijoita eri yliopistoista.

Lähteet

Viitteet
Arghandab

Arghandab on Helmandjoen sivujoki Afganistanissa. Joki alkaa Kuh-e Safidin vuorilta ja se laskee 562:n kilometrin jälkeen Helmandjokeen lähellä Laškar Gahin kaupunkia. Joen varrella sijaitsee Dahlan pato ja huomattava osa sen vedestä käytetään maatalouden tarpeisiin.

Nimi

Arghandabin nykyinen nimi mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran 1200-luvulla muodossa Ab-e Argand. Vanhemmissa lähteissä jokeen viitataan muilla nimillä. Avestassa jokea kutsutaan nimellä Haraxaiti ja Ptolemaios viittasi siihen nimellä Arachos.

Maantiede
Arghandab alkaa Koh-e Safid-vuorilta noin 3 900 metrin korkeudelta, josta se virtaa 562 kilometrin matkan länteen laskien viimein Helmandjokeen lähellä Laškar Gahin kaupunkia. Arghandab on suurin Helmandjoen sivujoista. Arghandabin suurin sivujoki on Dori. Arghandabin valuma-alueen koko on Afganistanissa 52 955 km², minkä lisäksi se käsittää pienen osan Pakistania Spin Bolakin itäpuolelta. 

Joessa virtaavan veden määrä vaihtelee huomattavasti vuosittain. 25-vuoden pituisen mittausjakson aikana Arghandabjoen keskimääräinen vuotuinen veden määrä oli 1 251,3 megalitraa. Ylävirralla suurin veden määrään vaikuttava tekijä on sulavan lumen määrä. Alavirtaan päin korostuu sadeveden merkitys. Alavirrassa virtaus on suurimmillaan maaliskuun ja huhtikuun välillä.

Noin 34 kilometriä Kandaharista koilliseen sijaitsee Dahlan pato. 1950-luvun alussa rakennettu pato on tehty joen veden määrän hallitsemiseksi ja maatalouden keinokasteluun. Sähköä sillä ei tuoteta. Padolla ja sen mahdollistamalla keinokastelulla on ollut huomattava vaikutus esimerkiksi Kandaharin keitaan alueella. Ongelmaksi on muodostunut joen kuljettaman maa-aineksen kerääntyminen padon tekojärveen, joka pienentää jatkuvasti sen tilavuutta vuosien kuluessa.

Lähteet 

Afganistanin joet
Yüreğir

Yüreğir on piirikunta Adanan maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2019 piirikunnan väkiluku oli 414 574.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Piirikunnan kotisivut

Adanan maakunta
Turkin piirikunnat
Estradilla: Eino Grön 65

Estradilla: Eino Grön 65 on suomalainen televisio-ohjelma, konserttitallenne laulaja Eino Grönin 65-vuotisjuhlakonsertista. Tuotantoyhtiö Sunny Notes Oy tuotti ohjelman Ylen Viihdeohjelmille Vantaan Martinus-salista 6.4.2004. Gröniä säesti Vantaan viihdeorkesteri kapellimestarinaan Markku Johansson.   Televisio-ohjelmassa nähdään ja kuullaan artistin uran merkittävimpiä lauluja. Konsertin väliajalla haastatellaan yleisöä, muun muassa ohjelmapäällikkö Aarre Eloa. 

Eino Grön 65 kuuluu TV2:n Estradilla -musiikkisarjaan. 

Ohjelman ensilähetys oli YLE TV2:ssa 6.11.2004. Sitä edelsi TV2:ssa dokumentti Eino Grön – Taru tangon herrasta.

Ohjelman musiikki
On hetki (orkesteri) – sävellys Rauno Lehtinen, sovitus Markku Johansson
Tunnusmusiikki: Sä kuulut päivään jokaiseen (orkesteri) – säv. Reino Markkula, sov. Markku Johansson
Viimeisestä illasta – säv. Kaj Chydenius, sanat P. Mustapää, sov. Markku Johansson
Angelique – säv. Aksel V. Rasmussen, san. Veikko Vallas, sov. Markku Johansson
Niin paljon kuuluu rakkauteen – säv. Sammy Fain, suom. Saukki, sov. Peter Saul
Sä kuulut päivään jokaiseen – säv. Reino Markkula, - san. Juha Vainio, sov. Olli Heikkilä
Ääretön aava mun ympärilläin – säv. & san. Juha Vainio, sov. Jaakko Salo
Idän ja lännen tiet – säv. Lionel Bart, san. Saukki, sov. Markku Johansson 
Love and Marriage – säv. Jimmy Van Heusen – Frank Sinatra, sov. Markku Johansson
Samba Carnaval (orkesterisikermä) - sov. Markku Johansson

Väliaika. Yleisön haastatteluja.

Broadwayn säveliä (orkesterisikermä) - sov. Markku Johansson
Kun hämärtää – säv. A Dunn – A & M Nevins - B. Ram, suom. Merja, sov. Markku Johansson
Suvisia suruja – säv. Erkki Melakoski, san. Larin-Kyösti
Loppuelämäni ensimmäinen päivä – säv. & san. Juha Vainio, sov. Markku Johansson
Kohtalon tango – säv. & san. Unto Mononen, san. Unto Mononen & Saukki, sov. Jaakko Salo
Erokirje heilille (orkesteri) – säv. Georg Malmstén, sov. Markku Johansson
Oi tuntematon – säv. Börje Sundgren – san. Solja Tuuli, sov. Markku Johansson
Kuoleman paikka – säv. Carlos Gardel, san. Jukka Virtanen, sov. Jaakko Salo
Kuinka kaunista on – säv. G. Douglas – G. Weiss – B. Thiele, suom. Pertti Reponen & Lasse Mårtenson, sov. Markku Johansson
Loppumusiikki (orkesteri) - sov. Markku Johansson

Tekijät
Kapellimestari Markku Johansson
Konserttimestari Seppo Rautasuo
Intendentti Iiris Lehtonen, Martinus
Valosuunnittelu/lavastus Riku Malinen, Martinus
Kuvaaja Mika Tertsunen, YLE
Äänisuunnittelijat Teuvo Lehtinen, YLE -  Sepi Myllyrinne, Martinus
Käyttömestari Matti Lehti, YLE
Kuvaussihteeri Sanna Hautamäki
Ohjaaja ja tuottaja Erkki Pohjanheimo, Sunny Notes Oy
Vastaava tuottaja Tuula Länsisalmi, YLE Viihdeohjelmat

Viitteet
 
 Musiikkiohjelmat 
 Suomalaiset televisio-ohjelmat 
Ylen tuottamat televisio-ohjelmat
Led Zeppelin North American Tour 1968–1969

North American Tour 1968–1969 on Led Zeppelin-yhtyeen ensimmäinen pohjois-amerikan konserttikiertue.

Kappalelista
Tyypillinen settilista:
"Train Kept A-Rollin' " (Tiny Bradshaw, Kay, Mann)
"I Can't Quit You Baby" (Willie Dixon)
"Garnet Mimms|As Long As I Have You" (Garnet Mimms)
"Dazed and Confused" (Jimmy Page)
"You Shook Me" (Dixon, J. B. Lenoir)
"White Summer"/"Black Mountain Side" (Page)
"Pat's Delight" (Bonham)
"Babe I'm Gonna Leave You" (Anne Bredon, Page, Robert Plant)
"How Many More Times" (Bonham, Jones, Page)
"Killing Floor" (Chester Arthur Burnett)
"For Your Love" (Graham Gouldman)
"Communication Breakdown" (John Bonham, John Paul Jones, Page)

Kiertue päivät

Vuoden 1968 konserttikiertueet
Vuoden 1969 konserttikiertueet
Aumühle

Aumühle (ääntämys saks. [aʊ̯ˈmyːlə], ) on kunta Pohjois-Saksassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa, noin 21 kilometriä Hampurin itäpuolella. Tunnettuja kunnan asukkaita ovat olleet Otto von Bismarck ja Saksan valtakunnanpresidentti Karl Dönitz.

Maantiede 
Aumühle sijaitsee Bille-joen varrella Schleswig-Holsteinin suurimmassa metsässä Sachsenwaldissa.

Historia 
Aumühle mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1350 nimellä Au-Mühle (mylly Au-joella).

Vuonna 1846 vasta rakennetun Hampuri-Berliini-rautatielinjan asema avattiin Aumühleen kuuluvassa Friedrichsruhissa. Itse Aumühlen asema avattiin vuonna 1884.

Vuonna 1871 Saksan keisari Wilhelm I lahjoitti Aumühlen lähellä sijaitsevan Sachsenwaldin metsän valtakunnankansleri Otto von Bismarckille. Bismarck rakennutti alueelle Friedrichsruh-nimisen kartanon, ja hänet on haudattu siellä sijaitsevaan Bismarckin mausoleumiin.

Kuten kaikkialla Saksassa, Aumühlessä oli toisen maailmansodan jälkeen suuri asuntopula pakolaisten ja pommitetusta Hampurista tulleiden muuttajien vuoksi. Ruhtinas von Bismarck lahjoitti kunnalle metsää rakennusalueeksi, minkä jälkeen se alkoi nopeasti kehittyä.

Natsi-Saksan viimeinen valtionpäämies Karl Dönitz muutti Aumühleen vapauduttuaan Spandaun vankilasta vuonna 1956. Hän asui siellä vuonna 1980 tapahtuneeseen kuolemaansa asti ja hänet on haudattu sen Waldfriedhofin hautausmaalle.

Ystävyyskaupungit 
 Mortagne-sur-Sèvre, Ranska
 Sleen, (nykyisin osa Coevordenia), Alankomaat

Lähteet

Aiheesta muualla 

Aumühlen viralliset verkkosivut 

Schleswig-Holsteinin kunnat
Dori (joki)

Dori on Arghandabjoen sivujoki Afganistanissa ja Pakistanissa. Se alkaa Pakistanista läheltä Afganistanin rajaa ja virtaa Afganistanin puolelle, jossa se laskee Arghandabjokeen. 

Dori alkaa Toban ylängöltä Pakistanin Balochistanissa noin 2 500 metrin korkeudelta 59 kilometriä Pakistanin Afganistanin vastaiselta rajalta itään. Joki virtaa Pakistanista Afganistaniin, jossa siihen laskevat Argestan ja Tarnakjoet. Lopulta Dori itse laskee Arghandabjokeen jonkin matkaa Kandaharista alavirtaan. Dorin pituus on Afganistanissa yhteensä 227 kilometriä, ja sen valuma-alueen koko on 31 955 km².

Dorissa virtaavan veden määrä tunnetaan huonosti mittausten puutteellisuuden takia. Yhdellä mittausasemalla vuosina 1976–1978 tehtyjen mittausten mukaan joen virtaus oli keskimäärin 1,35 m³/s. Mittaukset on tehty joen yläjuoksulle päin, ja sen laskiessa Arghandabiin virtaus on kasvanut lukemaan 11 m³/s. Virtauksen määrässä on lisäksi huomattavaa kausittaista vaihtelua, sillä virtauksen määrään vaikuttaa sateiden määrä. Suurimmat virtaukset mitataan lyhyenä monsuunikautena heinä-elokuussa, jolloin Toba ja Sulaimanvuoret saavat lyhyessä ajassa suuren määrän sadetta. Hitaimmillaan virtaus on marraskuussa. Sateiden välillä joki saattaa kuivua kokonaan, jolloin vettä säilyy sen uomassa vain paikoitellen.

Dori on murtovetinen. Vettä voidaan kuitenkin käyttää maatalouden tarpeisiin. Etenkin joen ylävirrassa huomattava osa vedestä ohjataan kastelukanaviin.

Lähteet 

Afganistanin joet
Pakistanin joet
Me käymme joulun viettohon

Me käymme joulun viettohon on Mauno Isolan sanoittama ja Martti Turusen säveltämä joululaulu.

Laulun kirjoittaja Mauno Isola, joka harrasti runoutta ja musiikkia, lauloi helsinkiläisessä mieskuorossa Laulu-Miehet. Kun kuoronjohtajaksi tuli vuonna 1933 säveltäjä Martti Turunen, näytti Isola hänelle kirjoittamiaan joulurunoja. Niistä Turunen vuonna 1934 sävelsi runon ”Me käymme joulun viettohon”.

Ei tiedetä tarkalleen, milloin Isola kirjoitti runon, mutta mahdollisesti se tapahtui 1930-luvun alussa. Laulu kertoo joulunvieton tavoista ja siitä, että joulukoristeiden, jouluruokien, runsaiden lahjojen ja kaiken turhuuden keskellä joulun todellinen sanoma unohtuu. Laulun neljäs, viimeinen säkeistö kuuluu: ”Oi ystävät, jos myöskin me, kuin tietäjämme nuo, veisimme kullan, mirhamin tuon rakkaan lapsen luo. Niin meille joulu maallinen, ois alku joulun taivaisen.”

Laulun on levyttänyt vuonna 1958 Sulo Saarits Tauno Äikään säestäessä uruilla. Uudempia levytyksiä ovat tehneet mm. Jorma Hynninen (1984), Martti Talvela (1989), Cantores Minores poikakuoro (2000), Yölintu-yhtye (2008) ja Arja Koriseva (2012).

"Me käymme joulun viettohon" on usein laulettu laulu Suomen kirkoissa järjestettävissä Kauneimmat joululaulut -tilaisuuksissa."

Mielenkiintoinen sattuma on, että tasan 20 vuotta "Me käymme joulun viettohon" -laulun säveltämisen jälkeen, joulun alla 1954, pilapiirtäjä Kari Suomalainen julkaisi Helsingin Sanomissa puhuttelevan piirroksen Joulukatu. Piirroksessa Helsingin Aleksanterinkatu vilisee joulupakettejaan kantavia ihmisiä, jotka eivät kiinnitä lainkaan huomiota porraskäytävässä seisovaan Jeesukseen; hän on vain kuokkavieraana omissa syntymäpäiväkesteissään.

Lähteet 

Joululaulut
Suomalaiset musiikkikappaleet
Esther Marrow - Musta virginialainen

Esther Marrow – Musta virginialainen on suomalainen televisio-ohjelma Helsingissä 1971 vierailleesta amerikkalaisesta soullaulaja Esther Marrowsta. 22-vuotiaan laulajattaren löysi vuonna 1963 Duke Ellington.  Esther Marrow on kotoisin USA:n Virginiasta. 1970-luvun alussa Suomen televisiossa lähetettiin suosittua lännensarjaa Virginialainen. Siitä juontuu ohjelman nimi Esther Marrow – Musta virginialainen. TV1:n Viihdetoimituksen toimittaja Erkki Pohjanheimo tutustui Marrowiin Kalastajatorpalla, missä artistilla oli konsertteja. Niin syntyi televisio-ohjelma, jonka isännäksi kutsuttiin Lasse Mårtenson. 

Ohjelman musiikkiosuudet kuvattiin silloin mustavalkoisessa Ylen TV1:n studio 2:ssa, Pasilassa. Isoa säestävää orkesteria johti Ossi Runne. Mukana oli myös Marrown oma pianisti Kenneth Barron. Ohjelman filmiosuuksia ja osa haastatteluista kuvattiin talvisessa Helsingissä, missä Lasse Mårtenson yritti opettaa Marrowia luistelemaan Lauttasaaren jäillä. Studiossa Lasse Mårtenson lauloi myös yhden oman soolon ja dueton There’s a Hole in the Pocket (Saavissa on reikä) Marrow’n kanssa.

1960 luvun puolessa välissä Esther Marrow alkoi toimia kansalaisoikeusliikkeessä, kun hän esiintyi tohtori Martin Luther King Jr.: n World Crusade - tuotannossa (Maailman ristiretki). Myöhemmin Esther Marrow on tullut maailmanlaajuisesti tunnetuksi gospel-laulajana ja käyttää nimeä Queen Esther Marrow.

Yle TV1 lähetti ohjelman 23.1.1971 ja uusi sen 8.3.1972  sekä Yle Teemalla 8.8.2009.

Viitteet
 
 Musiikkiohjelmat 
 Suomalaiset televisio-ohjelmat 
Ylen tuottamat televisio-ohjelmat
Kesso Barry

Kesso Barry (s. 1948 Mamoun alue) on guinealaissyntyinen kirjailija.

Kesso Barry syntyi Mamoun perinteisen fulbehallitsijan perheeseen. Hän kävi koraanikoulun ja alkeiskoulun Mamoussa ja jatkoi opintojaan Conakryssa ja Dakarissa. Barry meni viisitoistavuotiaana naimisiin ja sai kaksi lasta. Hän muutti erottuaan Pariisiin, teki uran muotialalla, meni naimisiin ranskalaisen kanssa ja sai kolmannen lapsen.

Barry julkaisi vuonna 1988 omaelämäkerran Kesso, princesse peule. Se on kertomus omapäisestä fulbeprinsessasta, joka murtautuu ulos afrikkalaisesta kulttuurista ja päätyy länsimaisiin oloihin. Lopulta päähenkilö tuntee, ettei hän kuulu kumpaankaan maailmaan.

Lähteet

Guinealaiset henkilöt
Ranskalaiset kirjailijat
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Besni

Besni on piirikunta Adıyamanin maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2019 alueen väkiluku oli 76 674. Besnistä on 44 kilometriä kaupunkiin Adıyaman.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Piirikunnan kotisivut

Adıyamanin maakunnan piirikunnat
Kantonen

Kantonen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Aleksander Kantonen (1893–1975), suomalainen jääkärivänrikki
Henri Kantonen (s. 1997), suomalainen koripalloilija
Seppo Kantonen (s. 1963), suomalainen pianisti
Taito Kantonen (1900–1993), amerikansuomalainen teologi
Almatyn alue

Almatyn alue (, on hallinnollinen alue Kazakstanin kaakkoisosassa. Se rajoittuu lännessä Jambılin alueeseen, luoteessa Karagandan alueeseen ja pohjoisessa Itä-Kazakstanin alueeseen. Idässä ja kaakossa se rajoittuu Kirgisiaan ja Kiinan kansantasavallan Xinjiangin autonomiseen alueeseen. Lisäksi alueen keskellä on Kazakstanin entinen pääkaupunki Almaty, joka muodostaa oman hallintoalueensa.

Almatyn alue on jaettu seitsemääntoista piiriin ja kolmeen kaupunkiin: Taldyqorghan, Qapşağay ja Tekeli. Alueella on arviolta 7 055 651 asukasta (vuonna 2020) ja sen pinta-ala on 223 600 neliökilometriä. Sen pääkaupunkina toimii Taldyqorghan. 

Aluetta rajaa luoteessa Balkašjärvi, johon virtaava Ili on alueen tärkein joki. Almatyn alueen koillisosassa, Alakolin painanteen alueella, sijaitsevat neljä järveä (Alakol, Sasykkol, Koshkarkol, ja Zhalanashkol) ovat osin Almatyn, osin Itä-Kazakstanin alueen puolella. Muita järviä ovat Bartogain ja Qapşağayn tekojärvet, Issykjärvi (jota ei pidä sekoittaa Kirgisian Issyk Kuliin), Qaıyńdy ja Kolsai-järvet.

Tienšanin läntinen haara, Trans-Ilin Alatau ulottuu Kiinasta ja Kirgisiasta Almatyn alueelle. Alueen koillisella Kiinan vastaisella rajalla kohoaa vastaavasti Dzungarian Alatau.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Alueen internetsivut 

Kazakstanin hallinnolliset alueet
Hemträsket (Rånejoki)

Hemträsket on Ruotsissa Norrbottenissa Luulajan kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.

Maantietoa 
Hemträsket on 2,2 kilometriä pitkä, 1,8 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 171 hehtaaria eli 1,71 neliökilometriä. Se sijaitsee kaksi kilometriä Rånejoen jokilaaksosta, mutta järven ympäristö poikkeaa täysin jokilaakson viljellystä ympäristöstä. Järven rantoja voidaan luonnehtia metsäisiksi ja paikoitellen esiintyy suotakin. Järvi on hieman sokkeloinen monien lahtien ja niemien takia, mutta myös neljä suuren saaren vuoksi. Jo Ånäsholmen on suuri ja puoliksi soistunut saari. Se sijaitsee joensuun edustalla ohjaten joen tulevat vedet koilliseen päin. Vaikuttaa siltä, että saari on ollut niemi, sillä sen länsipuolella olevaa kapeaa salmea kutsutaan nimellä ”Graven” eli kravi, kaivettu uoma. Åsnäsholmenin eteläpuolella sijaitsee kaksi saarta Björkholmen ja Högholmen, jotka ovat siellä lahden suojana. Näiden eteläpuolella on Båthusvikenin edustalla sijaitseva Lillholmen, joka on suurista saarista pienin. Aivan järven vaikutusalueella sijaitsee kolme maatilaa. Rånejoen jokilaaksosta tulee Orrbystä tie, joka ohittaa järven länsipuolelta ja ylittää siellä tulevan joen ja jatkaa Talluddenin ja Ängesträskin kyliin. Järven kaakkoispuolelta kulkee tie Töreen ja siitä haarautuu pikkutie järven itäpuolelle.

Luontoarvoja 
Järven lähialueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (63,0 %), turve (17,6 %), hiekka tai sora (2,9 %), siltti (0,7 %) ja kallioalue (7,1 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.

Vesistösuhteet 
Hemträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Bjurånin sivujoen valuma-alueeseen . Bjurånin valuma-alueen pinta-ala on noin 190 neliökilometriä (km²), joka on noin 5 % koko vesistön 4 207 km² pinta-alasta . Järvi on joen läpivirtausjärvi ja luusuassa sen valuma-alue on 185,7 km².

Järveen tuleva Bjurånin jokiuoma alkaa Inre-Fällträsketistä ja se on vain 2,3 kilometriä pitkä. Järven laskujoki, taas Bjurån, alkaa järven kaakkoispään pitkän lahden pohjukasta, ja se yhtyy Rånejokeen 3,3 kilometrin päässä. Järven omaa lähialuetta on vain 7,1 km². Sieltä alkavia ojia on kartan mukaan tasan kaksi, jotka kuivattavat metsissä olevia suomaita. Rånejoki laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa.

Lähteitä

Viitteet 

Bjurånin valuma-alue (Rånejoki)
Rånejoen vesistön järvet
Luulajan järvet
Inre-Fällträsket

Inre-Fällträsket on Ruotsissa Norrbottenissa Luulajan kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.

Maantietoa 
Inre-Fällträsket on 6,8 kilometriä pitkä, 0,9 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 358 hehtaaria eli 3,58 neliökilometriä. Se sijaitsee luode-kaakko- suuntaisessa loivapiirteisessä laaksossa, johon on muodostunut sekä Inre-Fällträsket että Yttre-Fällträsket. Maa on kuitenkin kallistunut niin päin, että vesi virtaa vesistössä pohjois-etelä- suunnassa. Suurin järvelle näkyvä mäki sijaitsee sen lounaispuolella. Se on Ronningsvikberget, jonka lakipiste nousee yli 110 metriä järven yläpuolelle. Järven rantoja kiertävät matalat moreenikummut, joiden väliset alueet ovat hyviä viljelyyn. Myös järven luoteispään saaret ovat veden alle jääneiden moreenikumpujen lakialueita . Saarien keskellä sijaitsee yli 400 metriä pitkä niemi Gunnarsudden. Se ympärillä sijaitsevat metsäsaaret Notholmen, Brändholmen, Hästholmen, Midsommarholmen, Förstholmen ja vielä yksi Notholmen. Kaakkoon päin mentäessä järvi kapenee hieman ja lopuksi se haarautuu kahdeksi lahdeksi. Sladan johtaa Kamsundetiin, josta Yttre-Fällträsketin vedet tulevat, ja Åvikeniin, josta Bjurån jatkaa matkaansa Hemträsketiin. Ennen lahtien erkaantumista tulee järvellä vastaan Lillholmenin saarikaksikko. Muut järven 12 saaresta ovat pieniä ja ne sijaitsevat rantojen tuntumassa. Järven asutus on pääasiassa haja-asutusta, mutta Fällträsketin kylässä on asutus tiiviimpää ja järven luoteispäässä on laajin peltoalue. Bodenista Niemisuannon (Niemisel) kautta kulkeva Morjärvelle johtava maantie 356 kulkee luoteispään ohitse. Siitä haarautuu kylätie, joka seuraa järveä kaakkoon päin ja joka yhtyy järven Kamsundetin salmen mennessään järven pohjoispuolelle. Järven pohjoisrantoja ei seuraa yksikään tie.

Luontoarvoja 
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (63,0 %), turve (17,6 %), hiekka tai sora (2,9 %), siltti (0,7 %) ja kallioalue (7,1 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.

Vesistösuhteet 
Inre-Fällträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Bjurånin sivujoen valuma-alueeseen . Bjurånin valuma-alueen pinta-ala on noin 190 neliökilometriä (km²), joka on noin 5 % koko vesistön 4 207 km² pinta-alasta . Järvi on joen läpivirtausjärvi ja luusuassa sen valuma-alueen pinta-ala on 174 km². Järven luusuassa on arvioitu keskivirtaaman (MQ) olevan noin 1,8 m³/s . Järven omaa lähialuetta on vain 17,6 km² ja se on muodostaan kapea. Alueelta laskee järveen vain lyhyitä pelto- tai metsäojia. Poikkeuksen tekee Halsvikbäcken, joka pitempänä ojana laskee pieneen Halsvikin lahteen. Vesireitti jatkuu Bjurån laskiessa Rånejokeen, joka sitten laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa.

Lähteitä

Huomautuksia

Viitteet 

Bjurånin valuma-alue (Rånejoki)
Rånejoen vesistön järvet
Luulajan järvet
Led Zeppelin United Kingdom and Scandinavian Tour 1969

United Kingdom and Scandinavian Tour 1969 on Led Zeppelin-yhtyeen konserttikiertue.

Kappalelista
Tyypillinen kappalelista:

"Train Kept A-Rollin'" (Tiny Bradshaw, Kay, Mann)
"I Can't Quit You Baby" (Willie Dixon)
"I Gotta Move" (vain 14. maaliskuuta ja 16. maaliskuuta)
"Dazed and Confused" (Jimmy Page)
"As Long As I Have You" (Garnet Mimms)
"Killing Floor" (Wolf)
"White Summer"/"Black Mountain Side" (Page)
"Babe I'm Gonna Leave You" (Bredon, Page, Robert Plant)
"You Shook Me" (Dixon, J. B. Lenoir)
"How Many More Times" (John Bonham, Jones, Page)
"Communication Breakdown" (Bonham, John Paul Jones, Page)
"Moby Dick (instrumental)|Pat's Delight" (Bonham)

Kiertue päivät

Vuoden 1969 konserttikiertueet
Morsfjärden

Morsfjärden on pieni mataloituva merenlahti Kirkkonummella. Se on osa Suomenlahteen kuuluvaa Espoonlahden merialuetta. Morsfjärdenin yhdistää avomereen Medvastsundetin salmi koillisessa ja Blindsundin salmi etelässä. Molemmat salmet ovat kapeita ja ne erottavat Morsfjärdenin itäpuolella sijaitsevan Medvastön saaren mantereesta.

Morsfjärden salmineen on kalastajien suosiossa. Morsfjärdenin ja siihen kuuluvien salmien rannoilla on yli sata kiinteistöä, venesatama ja melontaseuran tukikohta. Osa Morsfjärdenistä kuuluu Medvastö-Stormossen Natura 2000 -alueeseen.

Morsfjärdenin eteläosassa on useita saaria, joista suurin on Stora Vivasten.

Viitteet 

Kirkkonummen luonto
Suomen lahdet
Suomenlahti
Naryn (joki)

Naryn-joki (kirgiisiksi Нарын, ven. Нарын, uzb. Norin) saa alkunsa Kirgisian Tienšan-vuorilta Keski-Aasiassa. Se virtaa länteen Ferganan laakson kautta Tadžikistaniin. Siellä se yhtyy Karadarjan kanssa muodostaen Syrdarjan. Naryn on 807 km pitkä ja sen valuma-alue on 59100 km2.

Joessa on useita vesivoimaloita ja tekojärviä, joista suurin on Toktogulin tekojärvi Kirgisiassa, jossa on 19,9 km3 vettä.. 

Narynjoen varrella on mm. Narynin alue ja Narynin kaupunki, Žalal-Abadin alue, Karaköl ja Tashkömür.

Lähteitä

Kirgisian maantiede
Tadžikistanin maantiede
Tadžikistanin joet
Euroopan unionin liittovaltiokehitys

Euroopan unionin liittovaltiokehitys eli federalismi viittaa Euroopan unionin kasvavaan toimivaltaan suhteessa sen jäseninä oleviin kansallisvaltioihin. Liittovaltiokehityksen syvyys liittyy pitkälti ylikansallisen ja hallitustenvälisen päätöksenteon keskinäiseen tasapainoon unionin päätöksenteossa ja tässä tapahtuviin muutoksiin.

Euroopan unionin toimivaltaa on muokattu ja kasvatettu uusilla perussopimuksilla ja alkuperäisiä sopimuksia muuttavilla sopimuksilla. Etenkin vuoden 1986 Euroopan yhtenäisasiakirja ja vuoden 1992 Maastrichtin sopimus ovat syventäneet liittovaltiokehitystä. Liittovaltiokehitystä osaltaan on vahvistanut myös vuoden 2009 Lissabonin sopimus.

Vaikka Euroopan unionilla on tietyillä politiikanlohkoilla varsin pitkälle ulotettua toimivaltaa, ei unioni ole toistaiseksi kuitenkaan liittovaltio, vaan pikemminkin liittovaltion ja kansainvälisen järjestön sekamuoto.

Katso myös 
 Federalismi

Lähteet 

Liittovaltiokehitys
Euroopan neuvosto
Voihan Poni

Voihan Poni () on sarja, jonka on luonut Ant Blades. Sarjan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 18. tammikuuta 2020, Suomessa sarjan ensi-ilta oli 13. joulukuuta 2020.

Juoni 
Annilla on poni. Hieman omalaatuinen, mutta Annille rakas. Omistautunut Poni seuraa Annia aina, kotiparvekkeelta kouluun ja kaupungille. Ponin into ja optimismi johtavat kaksikon usein yllättäviin ja epämukaviinkin tilanteisiin. Annin ja Ponin hauskat ja huimat kommellukset kotikaupungissa päättyvät kuitenkin aina hyvin.

Hahmot 
 Anni ()
 Poni ()
 Veera ()
 Veikka ()
 Pertta ()
 Erkka ()

Suomessa esitetyt jaksot

1. tuotantokausi (2020)

2. tuotantokausi (2021-2022)

Äänirooleissa

Suomenkieliset ääninäyttelijät
PARANNA ARTIKKELIA
{| class="wikitable"

|-
| Antti LJ Pääkkönen
|-
| Jenny Pitkänen
|-
| Heljä Heikkinen
|-
| Saara Lehtonen
|-
| Eeva Markkinen
|-
| Hanna Mönkäre
|-
| Katja Sirkiä
|-
| Valtteri Turunen
|-
| Panu Vauhkonen
|-
| Henna Wallin
|-
| Käännös ja ohjaus: Tatu Tiihonen
|-
| DupOn Editointi: Ville Ahonen
|-
| Revolven Studio Äänitys ja miksaus: Asko Ahonen

 Studio: Revolver Studio
 Käännös: Fiable Oy
 Tuotanto: Uptempo Oy

Lähteet

Aiheesta muualla
 Voihan Poni Yle Areenassa

2020-luvun piirrossarjat
Yhdysvaltalaiset animaatiosarjat
Paghman

Paghman on kaupunki Afganistanin Kabulin maakunnassa Kabulin kaupungin länsipuolella. Kaupunki rakennettiin kuningas Aman Allah Khanin kaudella nykyaiksen mallin mukaisesti, mutta se kärsi merkittäviä tuhoja sittemmissä sodissa.

Maantiede

Paghman sijaitsee Afganistanin Kabulin maakunnassa noin 25 kilometriä Kabulin kaupungista länteen Paghmanin piirikunnassa. Sen länsipuolella kohoavat Paghmanvuoret.

Historia

Afganistanin emiiri Abd al-Rahman Khan siirrätti Paghmaniin joitakin Kaferestanista ottamiaan islamiin pakkokäännytettyjä vankeja.

Nykyaikainen kaupunki rakennettiin Afganistanin kuningas Aman Allah Khanin valtakaudella. Kuningas rakennutti kuninkaallisen palatsin ja Kabulin yläluokan jäsenet rakennuttivat omia huviloitaan. Ylemmän keskiluokan kabulilaisia varten rakennettiin ulkoilmateatteri. Tarkoitus oli tarjota matkailukohde viikonloppumatkoille kuumien kesäkuukausien aikana. Riemukaari eli taq-i zafar rakennettiin ensimmäisen, toisen ja kolmannen afgaanisodan kaatuneiden muistoksi. Aman Allah Khan oli kolmannen sodan jälkeen vuonna 1919 saavuttanut maansa täyden itsenäisyyden briteiltä.

Paghman oli sittemmin useiden Afganistanissa vaikuttaneiden merkkihenkilöiden kotikaupunki. Siellä syntyivät esimerkiksi sittempi kommunistihallinnon Khalq-ryhmittymään kuulunut presidentti Hafiz Allah Amin, sekä islamistinen kapinallisjohtaja Abd al-Rasul Saijaf. Afganistanin sodanaikana Paghmanin lähiseudun vuoret ja metsät olivat mudjahidien tukialuetta. Huomattava osa kaupungista tuhoutui sodan taistelujen aikana. Afganistanin sisällissodan aikana kaupunkia halltisivat Burhan al-Din Rabbanin joukot. Taliban valtasi sen syyskuussa 1996.

Aikanaan tunnetut Paghmanin puutarhat niin sanotulla Paghmaninkukkulalla olivat edelleen raunioina 2000-luvun Afganistanin sodan jälkeen. Kukkulalle rakennettiin uusi palatsimainen rakennus, joka avattiin persialaisen uudenvuoden eli nawrozin juhlijoiden käyttöön vuonna 2014.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Afganistanin kaupungit
Buddhalaisuus Intiassa

Buddhalaisuus sai alkunsa Magadhan kuningaskunnassa, nykyisen Intian alueella. Nykyään buddhalaisuus on muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta selkeästi vähemmistön uskonto Intiassa, jossa suurin uskonto on hindulaisuus. Toiseksi suurin uskonto on islam.

Historia 
Buddhalaisuus alkoi levitä Siddhartha Gautaman kuoleman jälkeen. Sadan vuoden kuluttua uskonto levisi naapurivaltioihin kuten Kosalaan.. Buddhalaisuus levisi etenkin yhteiskunnan heikkojen ja sorrettujen keskuudessa, koska siinä ei ollut kastijärjestelmää, mikä on ollut esimerkiksi dalitien, eli kastittomien, keskuudessa puoleensa vetävä tekijä.

Ašokan aikana buddhalaisuus oli käytännössä valtionuskonto, vaikka itse uskontoa ei juurikaan seurattu, koska buddhalaisuudessa ei juurikaan olla kiinnostuneita yhteiskunnan toimivasta järjestyksestä, koska yksilöiden valaistumisen uskotaan johtavan yhteiskunnan toimivaan järjestykseen. Pian Ašokan kuoleman jälkeen buddhalaisuus alkoi menettää suosiotaan ja lähestulkoon katosi kokonaan. Buddhalaisuuden selviytymiseen vaikutti kuitenkin se, että se assimiloitiin hindulaisuuteen mm. siten, että Buddhaa alettiin pitää Vishnun yhtenä inkarnaationa..

Intian itsenäistyminen ja navayana 
Buddhalaisuus lähti uuteen nousuun Intiassa maan itsenäistymisen aikoihin. Varsinkin intialainen intelligentsia piti buddhalaisuutta paljon loogisempana kuin hindulaisuutta, koska buddhalaisuus kannattaa tasa-arvoa paljon voimakkaammin mm. kastilaitoksen puuttuessa. 1950-luvulla buddhalaisten määrä oli noin 200 000, joista suurin osa asui Bengalissa ja Assamissa..

Elokuussa 1956 Intian entinen oikeusministeri ja kastittomien oikeuksien ajaja B. R. Ambedkar kääntyi yhdessä 600 000 kannattajansa kanssa buddhalaisuuteen Nagpurissa, Maharashtran osavaltiossa. Uusi liike halusi kiinnittää huomiota erityisesti kastittomien kohtaamaan syrjintään, ja uusi liike sai nimekseen navayana..

Nyky-Intia ja buddhalaisuus 
Buddhalaisuudella on kaksi tärkeää kannatusaluetta tämän päivän Intiassa: pohjoinen rajaseutu (varsinkin Tiibetin ja Bhutanin rajoilla) sekä Mahashtran osavaltio.

Pohjoisessa buddhalaiset seuraavat joko mahajanaa tai vajrayanaa. Jälkimmäinen on tullut Intiaan etenkin Tiibetin pakolaishallinnon ansiosta, jonka nykyinen päämaja on Dharamshalassa, Himachal Pradeshissa. Kaupunki on dalai-laman vakituiseen asuinpaikka, ja siellä ollessaan käyttää aikansa lähinnä uskonnollisten rituaalien hoitamiseen. Prosentuaalisesti eniten buddhalaisia on Sikkimissä, jossa buddhalaiset muodostavat 27,39 % väestöstä.

Maharashtrassa suurin buddhalaisuuden suuntaus on edelleen navayana. Osavaltiossa asuu määrällisesti eniten buddhalaisia (6 531 200 henkilöä vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan), vaikka prosentuaalisesti osuus (5,81% koko osavaltion väestöstä) ei ole yhtä korkea kuin pohjoisessa. Vuonna 2018 arviolta 87 % kaikista Intian buddhalaisista on kääntynyt uskontoon ja nimenomaan navayanaan. 90 % kaikista Intian buddhalaisista asuu Maharashtran osavaltiossa, ja uskonto kasvaa siellä selvästi nopeammin kuin muualla Intiassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Buddhalaisuus Intiassa
Stor-Stenträsket (Rånejoki)

Stor-Stenträsket on Ruotsissa Norrbottenissa Luulajan kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.

Maantietoa 
Stor-Stenträsket on 1,5 kilometriä pitkä, 0,8 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 71 hehtaaria eli 0,71 neliökilometriä. Se sijaitsee Niemisuannosta (Niemisel) 14 kilometriä pohjoiseen päin pienen Krokträskin kylän lähellä. Järvi on ilmeisesti matala, sillä ilmakuvista päätellen ainakin sen pohjois- ja itärannat ovat pitkälle rannasta kivikkoiset. Rannan mataluus on mahdollistanut noin 60-metrisen laiturin rakentamisen järven ainoaan saareen Holmeniin. Järven ympäristössä on laajoja avohakkuita, jotka eivät kuitenkaan näy järveltä. Niemisuannosta Morjärven väliseltä maantieltä 356 tulee Krokträskiin tie. Kylästä on rakennettu järvelle johtava pikkutie. Tien päässä sijaitsee lomakylä, jossa sijaitsee järven ainoat rakennukset.

Luontoarvoja 
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (68,4 %), turve (13,2 %), hiekka tai sora (1,8 %) ja kallioalue (7,5 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.

Vesistösuhteet 
Stor-Stenträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Bjurånin sivujoen valuma-alueeseen . Bjurånin valuma-alueen pinta-ala on noin 190 neliökilometriä (km²), joka on noin 5 % koko vesistön 4 207 km² pinta-alasta . Stor-Stenträsket sijaitsee sivussa Bjurånin pääuomasta ja sen laskuoja Stenträskbäcken laskee kahden kilometrin päässä pääuomassa sijaitsevaan Lillbergsseletiin ( on suvanto). Järven luusuassa sen valuma-alueen pinta-ala on 3,51 km² ja veden keskivirtaama (MQ) arvioidaan olevan noin 0,03 m³/s . Kartoissa järveen ei ole piirretty suurempia puroja. Bjursån yhtyy Rånejokeen, joka puolestaan laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa.

Lähteitä

Huomautuksia

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Stora Stenträsket, matkailuyritys (valokuvia) 

Bjurånin valuma-alue (Rånejoki)
Rånejoen vesistön järvet
Luulajan järvet
Dinar (Afyonkarahisar)

Dinar on piirikunta Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2019 alueen väkiluku oli 47 400. Dinar sijaitsee noin 106 kilometrin päässä kaupungista Afyonkarahisar.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Piirikunnan kotisivut

Afyonkarahisarin maakunnan piirikunnat
Afşar

Afşar on kylä Dinarissa, Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2019 kylän väkiluku oli 785.

Lähteet 

Turkin kylät
Afyonkarahisarin maakunta
Akgün

Akgün on kylä Dinarissa, Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2011 alueen väkiluku oli 680.

Lähteet 

Turkin kylät
Afyonkarahisarin maakunta
Akpınarlı

Akpınarlı on kylä Dinarissa, Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa.  Vuonna 2011 kylän väkiluku oli 190.

Lähteet 

Turkin kylät
Afyonkarahisarin maakunta
Aktoprak

Aktoprak on kylä Dinarissa, Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2011 kylän väkiluku oli 274.

Lähteet 

Turkin kylät
Afyonkarahisarin maakunta
Frans Joakim Torckell

Frans Joakim Torckell (30. elokuuta 1827 Sund – 17. helmikuuta 1895 Sund) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 

Torckellin vanhemmat olivat postimestari Joakim Torckell ja Maria Elisabet Woivalin ja puoliso vuodesta 1858 Hulda Jakobina Hertzberg (k. 1891). Torckell tuli ylioppilaaksi 1847 ja suoritti teologisen erotutkinnon 1851 ja vihittiin papiksi 1852. Varapastorin arvon hän sai 1865. Torckell toimi pappina Inkoossa, Lapväärtissä, Pirttikylässä, Kaskisissa, Närpiössä ja Isojoella. Sundin kirkkoherra hänestä tuli 1876 ja lääninrovasti 1892. Torckell oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1888, 1891 ja 1894. 

Opettajat ja kirjailijat Olga Torckell ja Huldi Torckell olivat Frans Joakim Torckellin tyttäriä.

Lähteet
 

 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1827 syntyneet
Vuonna 1895 kuolleet
Leonce Raphael Agbodjelou

Leonce Raphael Agbodjelou (s. 1965 Porto-Novo, Dahomeyn tasavalta) on beniniläinen valokuvaaja.

Elämäkerta 
Leonce Raphael Agbodjelou syntyi Porto-Novossa vuonna 1965 beniniläisen valokuvaajan Joseph Moise Agbodjeloun (1912-2000) poikana. Hänellä ei ole muodollista koulutusta, ja hänen isänsä on kouluttanut hänet. He matkustivat yhdessä siirrettävän studion kanssa, ja käyttivät perinteisiä värikkäitä kankaita taustana tekemissään ihmisten muotokuvissa. Leonce Agbodjelou perusti ensimmäisen valokuvauskoulun Beniniin. Hän toimii Porto-Novon valokuvaajien yhdistyksen puheenjohtajana.

Työ 
Agbodjeloun muotokuvasarja Porto-Novon kansalaiset, kuvaa Beninin pääkaupungin ihmisiä. Hän käyttää projektissa päivänvalostudiota ja keskikokoista valokuvauskameraa. Hänen 'Musclemen' näyttelynsä esittelee lavastettuja studiovalokuvia lihaksikkaista miehistä, joka on suosittu teema Länsi-Afrikassa. Egungun-projektissa Agbodjelou valokuvaa egunguneja, naamiaisissa esiintyviä jorubaa puhuvia ihmisiä jotka ovat yhteyksissä esi-isiinsä. He esiintyvät yleensä hautajaisissa ja ohjaavat kuolleita henkimaailmaan. Ne voivat myös ilmestyä milloin tahansa suojaamaan ihmisiä epäonnilta.

Näyttelyt

Yksityisnäyttelyt 

 2011 Egungun-projekti. Loistelias naamiointi, Jack Bell Gallery, Lontoo
 2015 Egungun naamiot, SMAC-galleria, Kapkaupunki, Etelä-Afrikka
 2017 Egungun-projekti: Yksityisnäyttely, Kleinschmidt Fine Photographs, Wiesbaden

Ryhmänäyttelyt 

 Native Nostalgia 2013, Afrikkalaisen muotoilun museo, Johannesburg
 2013 Taylor Wessing Photographic Portrait -palkinto 2013, National Portrait Gallery, Lontoo
 2015 Staring Back: Picasson Demoiselles d'Avignonin luominen ja perintö, Flemingin taidemuseo
 2015 Naamio: Naamiot ja globaali afrikkalainen taide, Seattlen taidemuseo
 2016 Naamio: Naamiot ja globaali afrikkalainen taide, Brooklyn Museum
 2017 Regarding Africa, Tel Avivin taidemuseo
 2017 African-Print Fashion Now!, Fowler-museo, UCLA
 2020 Through an African Lens: Sub-Saharan Photography from the Museum's Collection, Houstonin taidemuseo, Houston, Texas

Kokoelmat 
Leonce Raphael Agbodjeloun teoksia on julkisissa kokoelmissa eri puolilla maailmaa, kuten Zürichin taidemuseossa, Pitt Rivers -museossa Oxfordissa, Saatchi-kokoelmassa Lontoossa, Carnegie-taidemuseossa, Zeitzin nykytaiteen museossa Afrikassa Kapkaupungissa ja Nykytaiteen museossa Päiväntasaajan Guineassa.

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Leonce Raphael Agbodjelou, Saatchi

Elävät henkilöt
Vuonna 1965 syntyneet
Beniniläinen kulttuuri
Fondukistan

Fondukistan tai Fondoqestan on varhaiskeskiaikainen buddhalainen luostari Afganistanin Parvanin maakunnassa. Luostarin rauniooista on paljastettu kaivauksissa vain osa ja sen tarkkaa kokoa tai pohjapiirrustusta ei tunneta. Se on ajoitettu yleensä 600-luvulle jälkeen ajanlaskun alun.

Sijainti

Fondukistan sijaitsee Gurbandin laaksossa Afganistanin Parvanin maakunnassa noin 117 kilometriä maan pääkaupunki Kabulista koilliseen ja muutama kilometri etelään Siahgerdista. Paikka on kukkulalla viereisen laakson yläpuolella. Arkeologisen kohteen vieressä on saman niminen kylä, jonka mukaan kohde on nimetty.

Kohde
Fondukistanista on kaivettu esille vain pieni osa. Niinpä sen pohjapiirrustusta tai tarkkaa kokoa ei tunneta varmasti. Paljastettuihin rakennuksiin lukeutuvat temppeli ja sen vieressä ollut rakennus. Temppelin ja toisen rakennuuksen välillä kulki katettu käytävä. Temppeli oli neliskulmainen. Yleisemmin sen keskellä on esitetty olleen sisäpiha, mutta jotkut tukijat ovat esittäneet rakennuksella olleen holvattu halli tai kupoli. Rakennuksen seinät olivat 8–10 metriä pitkiä eri suunniltaan. Keskeltä rakennusta kohosi stupa. Temppelirakennuksen viereisessä rakennuksesa oli sanghan kokoontumistiloja  ja muita huoneita.

Temppelin seiniä koristavat freskot. Seinillä on myös yhteensä 12 syvennystä. Jokaisella syvennyksellä oli alttari ja savisia Buddhaa tai Bodhisattvoja, ruhtinaita, prinsessoja tai devatoja esittäviä patsaita. Syvennyksellä E on Maiterya Buddhan kuva. Toisella syvennyksellä on kuun ja auringonjumalan kuvia. Vaikutteita Fondukistanin taidetyyli on saanut Gandharasta, sasanidien Persia]sta ja etenkin Länsi- ja Itä-Turkestanin suunnilta.

Historia

Fondukistan on yleensä ajoitettu varhaiskeskiajalle 600-luvulle jälkeen ajanlaskun alun. Paikalta on löydetty kolikkoja, joista vanhimmat on ajoitettu vuoteen 689. Kohde saattaa kuitenkin esimerkiksi sen tyylin ja muodon perusteella olla peräisin jo 500-luvulta tai varhaisemmalta 600-luvulta.

Paikalta on löydetty vanhoja kolikkoja jo 1800-luvun puolivälillä, mutta ensimmäiset varsinaiset kaivaukset paikalla tehtiin vuonna 1936. Tuolloin kaivauksia johti ranskalainen Joseph Hackin ja Délégation archéologique française en Afghanistan. Samaan ryhmään kuulunut Jean Carl teki kaivauksia vuonna 1937. Carl paljasti kaivauksissaan osan kohteesta ja löysi useita huomattavia taide-esineitä. Carlin löydöksiä on ollut esillä Musée Guimetin aasialaisen taiteen museolla Ranskan Pariisissa.

Lähteet

Arkeologiset kohteet Afganistanissa
Buddhalaiset luostarit
Kirjallisuusvuosi 1799

Kirjallisuusvuosi 1799 käsittelee vuoden 1799 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Suomalainen kartografi Carl Petter Hällström sai valmiiksi Suomen ja Suomen läänien kartat, jotka perustuivat hänen tutkimusmatkoihinsa.
Italialainen tutkimusmatkailija Giuseppe Acerbi teki matkan halki Suomen ja julkaisi matkasta myöhemmin kuvauksen Travels through Sweden, Finland and Lapland to the North Cape in the years 1798 and 1799.
 Rosettan kivi löytyi Egyptistä. Jean-François Champollion pystyi kiven avulla lukemaan hieroglyfien tekstejä käyttämällä apuna koptin kielen tuntemustaan.

Julkaisuja 

 Hannah Adams – A Summary History of New-England
 Johann Gottlieb Fichte – Appellation an das Publikum über die durch Churf. Sächs. Confiscationsrescript ihm beigemessenen atheistischen Aeußerungen. Eine Schrift, die man zu lesen bittet, ehe man sie confsicirt
 Johan Christopher Frenckell – Kirjoi, jotka löytän mytäwixi Turusa, Joh. Christ. Frenckellin tykönä, sekä hänen kirjan-prändisä, Isolla Kirkoon-kaduilla, että myös kirjan-puodisa sillan päälle
 Elisabeth Gunning – The Gipsey Countess
 Mary Hays – The Victim of Prejudice
 Johann Gottfried von Herder – Metakritik zur Kritik der reinen Vernunft
 Friedrich Schiller – Wallenstein : ein dramatisches Gedicht (draamatrilogia)
 Thomas Thorild – Maximum seu archimetria
 Ulrika Widström – Erotiska sånger

Palkintoja

Lähteet 

1799
1799
BTR-82

BTR-82 on rynnäkköpanssariajoneuvo, joka on kehitetty laajalti käytössä olevasta BTR-80-kuljetuspanssariajoneuvon versiosta BTR-80A. Venäjän asevoimat hyväksyi BTR-82:n palveluskäyttöön vuonna 2011. Näitä ehdittiin valmistamaan rajoitettu määrä ennen uudemman BTR-82A-version esittelyä. BTR-82A tuli palveluskäyttöön vuonna 2013.

Panssariajoneuvo on venäläisvalmisteinen ja varustettu edeltäjäänsä voimakkaammalla moottorilla (KamAZ 740.14-300 turboahdettu dieselmoottori, teho 300 hv). Aseistukselle on stabilisointijärjestelmä ja  yhdistetty päivä-yö-tähtäin. Myös voimansiirtoa on parannettu. Pääaseistuksena BTR-82A:ssa ovat 30 mm 2A72-automaattikanuuna ja ja 7,62 mm PKTM-konekivääri. BTR.82:ssa on kanuunan sijasta 14,5 mm raskas konekivääri. Ajoneuvo painaa 16 000 kg. Siihen mahtuu 10 henkeä: 3 miehistön jäsentä ja 7 aseistettua sotilasta.

Hyökkäyssodassa Ukrainaan 2022 ukrainalaisjoukot tuhosivat, vaurioittivat tai ottivat haltuunsa suuren määrän venäläisjoukkojen BTR-82/82A-ajoneuvoja. Oryx-sivuston dokumentoimat, kiistattomasti osoitetut lähes 200 tapausta (12. heinäkuuta 2022 mennessä) ovat osa huomattavasti suuremmasta Oryx-sivuston kirjaamista tuhotuista tai haltuunotetuista kuljetuspanssarivaunuista. Tämä on puolestaan vain osa Ukrainan asevoimien ilmoittamasta venäläisjoukkojen panssaroitujen miehistönkuljetusvaunujen tappioista tässä asetyypissä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Panssariajoneuvot
Venäjän maavoimat
Tuomas Harjula

Tuomas Harjula (s. 8. kesäkuuta 1998) on suomalainen ampumahiihtäjä. Harjula edustaa seuratasolla Tuusulan Voima-Veikkoja.

Harjula debytoi maailmancupissa kaudella 2019-20. Hän kuuluu Suomen Ampumahiihtoliiton Terrafame-ryhmään. Harjulan paras sijoitus maailmancupissa on normaalimatkan 14. sija Kontiolahden maailmancup-kauden avauksessa marraskuussa 2020.

Harjulan valmentajana toimii Niko Aapajärvi.

Lähteet 

Suomalaiset ampumahiihtäjät
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Dorožnoje radio

Dorožnoje radio () Jevropeiskaja mediagruppaan kuuluva radioasema, millä on lähetyksiä Venäjän federaatiossa yli 670 paikkakunnalla.  Radion nimi tarkoittaa suomeksi Tieradiota.

Suomea lähellä olevien alueiden keskuspaikoissa Dorožnoje radiolla on lähetyksiä Arkangelissa, Ensossa, Kingiseppissä, Käkisalmella, Lahdenpohjassa, Murmanskissa, Petroskoissa,  Pihkovassa, Segezhassa, Sortavalassa, Velikije Lukissa, ja Viipurissa.

Lähteet 

Venäläiset viestimet
Jaakko Hallila

Jaakko Hallila (s. 1981, Seinäjoki) on suomalainen hallintotieteiden tohtori sekä Seinäjoen ammattikorkeakoulun toimitusjohtaja ja rehtori. Ennen valintaansa ammattikorkeakoulun rehtoriksi Hallila työskenteli SeAMK:n sosiaali- ja terveysalan tutkimus- ja kehittämispäällikkönä. Hallila toimi vuosina 2007–2017 Etelä-Pohjanmaan liiton kansainvälisten asioiden päällikkönä.

Ura ja opinnot 
Hallila kirjoitti ylioppilaaksi Seinäjoen lukiosta vuonna 2000. Hallila valmistui hallintotieteiden maisteriksi vuonna 2005 kansainvälisen hallinnon koulutusohjelmassa ja suoritti osan opinnoistaan Pariisissa Sciences Po-korkeakoulussa. Hallila toimi johtamisen tutkijana Vaasan yliopistossa 2004–2005, projektipäällikkönä SeAMK:n sosiaali- ja terveysalan yksikössä 2006–2007 sekä sote-yrittäjyyden sivutoimisena tuntiopettajana 2010–2015. Vuonna 2007 Hallila siirtyi Etelä-Pohjanmaan maakuntaliittoon kansainvälisten asioiden päälliköksi.

Hallilan väitöskirjan aihe oli Transaktiokustannukset ja laatu. Vertaileva tapaustutkimus yksityisistä ja julkisista perusterveydenhuoltopalveluista neljällä suomalaispaikkakunnalla. Hallila väitteli tohtoriksi Vaasan yliopistossa joulukuussa 2019.

Lähteet  

Vuonna 1981 syntyneet
Suomen oppilaitosten rehtorit
Seinäjoen ammattikorkeakoulu
Elävät henkilöt
Mina Myoi

Mina Sharon Myoi (s. 24. maaliskuuta 1997, San Antonio, Texas), paremmin tunnettu etunimellään Mina, on japanilainen laulaja-lauluntekijä ja tanssija. Hän on k-pop-tyttöbändi Twicen jäsen.

Elämä 
Mina Myoi syntyi Yhdysvalloissa, mutta muutti Japaniin lapsena ja kasvoi siellä. Hän opetteli balettia nuorena. Hän liittyi JYP Entertainmentin harjoittelijaohjelmaan vuonna 2014. Hän osallistui vuonna 2015 järjestettyyn tosi-tv-ohjelmaan Sixteen, jossa valittiin yhdeksän tyttöä ketkä pääsisivät debytoimaan Twice-yhtyeessä. Myoi oli yksi valituista. Lokakuussa 2015 hän ja kahdeksan muuta tyttöä debytoivat minialbumillaan The Story Begins, ja musiikkivideollaan Like Ooh-Aah.

Terveysongelmat 
JYP Entertainment ilmoitti heinäkuussa 2019, että Myoi pitäisi taukoa yhtyeen promootioista ja tapahtumista äkillisen ahdistuksen ja epävarmuuden vuoksi. Hänelle diagnosoitiin ahdistuneisuushäiriö. Helmikuussa 2020 ilmoitettiin, että hänen tilansa oli kohentunut, joten hän palasi takaisin Twicen promootiohin. Tauon aikana hän osallistui musiikkivideoihin ja valokuvauksiin mutta ei esiintynyt lavalla.

Aasiassa harvoin puhutaan avoimesti mielenterveydestä julkisuudessa.

Kirjat 
 Yes, I am Mina (valokuvakirja, 12.4.2021)

Diskografia

Filmografia 
 Sixteen (2015)
 Saturday Night Live (2016)
 Hometown Report (2020)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 MyDramalist-sivustolla 

Twice
Japanilaiset laulajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt