joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Night in Tunisia

”Night in Tunisia” on Dizzy Gillespien ja Frank Paparellin säveltämä ja Jon Hendricksin sanoittama jazzkappale vuodelta 1942. Sen esitti nauhoitti ensimmäisen kerran Sarah Vaughan 31. joulukuuta 1944 yhtyeellä, jossa soittivat muun muassa Gillespie ja saksofonisti Charlie Parker. Gillespie nauhoitti kappaleen useita kertoja uransa aikana, ja Parker nauhoitti sen yhtyeensä kanssa ilman Gillespietä vuonna 1946. Kappaleen ovat levyttäneet myös muun muassa Bud Powell, Sonny Rollins, Art Blakey, Ella Fitzgerald ja Dexter Gordon.

Gillespien sekstetin nauhoitus vuodelta 1946 palkittiin historiallisten äänitteiden Grammy Hall of Fame -palkinnolla vuonna 2004. Jon Hendricks voitti vuonna 1985 Grammy-palkinnon uudelleen sanoitetulla ja sovitetulla vocalese-versiollaan ”Another Night in Tunisia”.

Kappaleen nimi Vaughanin alkuperäisessä nauhoitteessa oli ”Interlude” (”välisoitto”); myöhemmin Gillespie vaihtoi nimen ”Night in Tunisiaksi”. Kappaleen nimi kirjoitetaan usein myös epämääräisellä artikkelilla ”A Night in Tunisia”.

Martti Innanen on esittänyt kappaletta suomeksi nimellä ”Yö Turengissa”.

Lähteet 

Vuoden 1942 kappaleet
Dizzy Gillespien säveltämät kappaleet
Jazzkappaleet
Jazzstandardit
III (Yatteringin albumi)

III on puolalaisen brutaalin death metal -yhtye Yatteringin neljäs studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2005.

Kappalelista

Kokoonpano
 Svierszcz – laulu, bassokitara
 Hudy – kitarat, taustalaulu
 Trufel – kitarat
 Ząbek – rummut, perkussiot, taustalaulu

Aiheesta muualla
 

Yatteringin albumit
Vuoden 2005 albumit
Sons of Anarchy

Sons of Anarchy on yhdysvaltalainen draamasarja, joka kertoo kuvitteellisesta rikollisesta moottoripyöräkerhosta. Sarjan ensi-ilta oli 3. syyskuuta 2008 FX-televisiokanavalla. Sons of Anarchy on ollut ehdolla saada monta palkintoa. Suomessa sarjaa esittää MTV Max -kanava, joka alkoi esittää neljättä tuotantokautta 25. syyskuuta 2012.

Sons of Anarchyn on luonut Kurt Sutter, jonka meriitteihin kuuluu poliisisarja The Shieldin käsikirjoittaminen ja tuottaminen. 

Sons of Anarchy sijoittuu Kaliforniaan, kuvitteelliseen Charmingin pikkukaupunkiin ja kertoo Teller-Morrowin perheen sekä Sons of Anarchy -moottoripyöräkerhon tarinan. Perheen voimahahmoja ovat äiti Gemma (Katey Sagal), isäpuoli Clay (Ron Perlman) ja poika Jackson (lyhennetään usein Jax) (Charlie Hunnam) sekä Jaxin tyttöystävä ja myöhemmin kihlattu Tara (Maggie Siff).

Juoni 

Perhe kuuluu Sons of Anarchy -moottoripyöräkerhoon, joka taiteilee sekä laittomien että laillisten tulonlähteiden kimpussa yrittäen säilyttää asemansa muiden jengien puristuksessa. Sheriffin kanssa toimiessa on omat ongelmansa ja varjoja kuvioon heittävät itsepäinen ATF-agentti June Stahl sekä piirikunnan apulaissyyttäjä Lincoln 'Linc' Potter. Väkivalta ja valtataistelu ovat elämän arkea. Myös kerhon sisällä kiehuu. 

Jaxin isä on kuollut eikä poika ole koskaan täysin selvinnyt siitä. Sarja perustuu löyhästi William Shakespearen näytelmään Hamlet, jossa isänsä haamun kanssa jutteleva prinssi joutuu kyseenalaistamaan oman paikkansa elämässä. Sarjan jaksoissa Jaxiin viitataankin moneen otteeseen "prinssinä". Äiti odottaa poikansa ottavan tulevaisuudessa isänsä paikan ja astuvan kerhon johtoon isäpuolensa tilalle, mutta Jax suhtautuu yhä epäluuloisemmin hänelle pedattuun tulevaisuuteen. 

Sarjan vahvuuksia on kriitikoiden mukaan ollut sen autenttisuus, kyky rikkoa rajoja ja käsitellä muun muassa perhearvoja sekä lojaalisuutta tavalla, jota ei monista muista sarjoista samalla väkevyydellä löydy.

Lähteet 
Sons Of Anarchy Music TrackList
 http://www.sub.fi/sonsofanarchy/
 http://www.ugo.com/therush/gallery/kurt-sutter-soa-interview/712/11/ 
 http://www.metacritic.com/tv/sons-of-anarchy/season-3/critic-reviews
 http://www.usatoday.com/life/television/news/2008-09-02-sons-of-anarchy-sagal_N.htm
 Sons of Anarchy - Trailer

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Seulonnan keskeiset artikkelit
FX:n televisio-ohjelmat
Kolavia

Kolavia ()  on venäläinen, toukokuussa 1993 liikennöinnin aloittanut lentoyhtiö. Lentoyhtiöllä on kahdeksan matkustajakonetta, joilla se operoi 12 kohteeseen Venäjällä, Ukrainassa ja Azerbaidžanissa. Yhtiön solmukohtina toimivat Kogalymin kansainvälinen lentoasema ja Surgutin kansainvälinen lentoasema.

Historia 

Kolavia perustettiin vuonna 1993. Operoinnin yhtiö aloitti toukokuussa 1993. Tammikuussa 2011 yhtiön kone joutui onnettomuuteen, kun vuorolennolla Surgutsta Moskovaan yhtiön kone tuhoutui Surgutin kansainvälisellä lentoasemalla tuhoisassa tulipalossa, joka vaati neljä ihmishenkeä.

31. lokakuuta 2015 yhtiön Airbus A321 syöksyi maahan Siinain niemimaalla Egyptissä. Onnettomuudessa menehtyivät kaikki koneessa olleet 224 ihmistä.

Kohteet 

Kolavialla oli 12 kohdetta, joihin se liikennöi säännöllisesti.

Laivasto 

Kolavian laivaston keski-ikä oli tammikuussa 2011 3,9 vuotta ilman Tupolev Tu-154 -tyyppisiä koneita.

Aiheesta muualla 
 Kolavian viralliset kotisivut

Lähteet 

Venäläiset lentoyhtiöt
Sotajumala / Torture Killer

Sotajumala / Torture Killer on kahden suomalaisen death metal -yhtyeen Sotajumalan ja Torture Killerin split-albumi, joka on julkaistu vuonna 2005. Albumi julkaistiin 500:n kappaleen rajoitettu erä 7" vinyylinä 500. CD-single -versio julkaistiin sensuroiduilla kansilla.

Kappaleet 
Sotajumala

Torture Killer

Kokoonpanot

Sotajumala
 Mynni Luukkainen – laulu
 Kosti Orbinski – kitara
 Pete Lapio – kitara
 Tomi Otsala – basso, taustalaulu
 Timo Häkkinen – rummut

Torture Killer
 Juri Sallinen – laulu
 Tuomas Karppinen – kitara
 Jari Laine – kitara, taustalaulu
 Kim Torniainen – bassokitara
 Tuomo Latvala – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Sotajumalan albumit
Torture Killerin albumit
Vuoden 2005 split-albumit
Queenslandin tulvat 2010–2011

Queenslandin tulvat 2010–2011 alkoivat joulukuussa 2010 Queenslandin osavaltiossa Australiassa. Tulva vaikutti noin 200 000 ihmisen elämään. Ainakin kolme ihmistä kuoli.

Tulvat pysäyttivät toiminnan suuressa osassa osavaltion hiilikaivoksissa, joissa tuotetaan noin puolet koko maailman vientiin toimitetusta koksaushiilestä. Veden pumppaaminen kaivoksista voi kestää viikkoja, jona aikana erityisesti Aasiassa voi tulla pulaa hiilestä, mikä puolestaan luo nousupaineita hintoihin.

Vaikutukset 
Tulvimisen seurauksena merenpinta laski maailmanlaajuisesti jopa 7 millimetriä ja pysyi alhaisena seuraavat 18 kuukautta. Queenslandin osavaltion hiilituotannosta menetettiin 30 miljoonaa tonnia, mikä vastaa 15 prosenttia vuotuisesta kokonaistuotannosta.

Karjankasvattajat joutuivat tuhoamaan noin 40 000 litraa pilaantunutta maitoa, koska maitoautot eivät päässeet tiloille. Noin 6 000 mandariinipuuta oli kokonaan veden alla, mutta jotkin niistä selvisivät.

Lähteet

Aiheesta muualla

Queensland Government – Queensland floods 

Luonnonmullistukset Australiassa
Tulvat 2010
Vuoden 2010 tulvat
Vuoden 2011 tulvat
For Maggots to Devour

For Maggots to Devour on Torture Killerin esikoisalbumi, joka julkaistiin 6. lokakuuta 2003.

Kappaleet 

Vuoden 2009 version bonuskappaleet

Kokoonpano 
 Matti Liuke – laulu
 Taneli Hatakka – kitara
 Jari Laine – kitara
 Tuomas Karppinen – bassokitara
 Tuomo Latvala – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2003 esikoisalbumit
Torture Killerin albumit
Georgia on My Mind

”Georgia on My Mind” on Hoagy Carmichaelin säveltämä musiikkikappale vuodelta 1930. Se tunnetaan populaari- ja jazzmusiikin standardina ja Georgian osavaltion tunnuslauluna. Suomeksi sen on levyttänyt Reijo Taipale vuonna 1976 Helena Eevan sanoin nimellä ”Muistelen Georgiaa”.

Kappale syntyi, kun Carmichaelin saksofonistiystävä Frankie Trumbauer ehdotti, että tämä tekisi kappaleen Georgian osavaltiosta. Nimen keksi Carmichaelin opiskelutoveri Stuart Gorrell, joka myös auttoi kappaleen sanoittamisessa. Pankkialalle päätynyt Gorrell ei sanoittanut enää yhtään kappaletta ”Georgia on My Mindin” jälkeen. Vaikka häntä ei ollut virallisesti merkitty sanoittajaksi, Carmichael lähetti hänelle säännöllisesti sovitun osuuden rojalteista.

Carmichaelin ensinauhoituksessa 15. syyskuuta 1930 oli mukana joukko ajan musiikin huippunimiä, muun muassa kornetisti Bix Beiderbecke, pasunisti Jack Teagarden, saksofonistit  Jimmy Dorsey ja Pee Wee Russell sekä viulisti Joe Venuti. Ensimmäisenä singlelistalle nousi kappaleella Frankie Trumbauerin orkesteri laulaja Art Jarrettin kanssa. Ray Charlesin vuoden 1960 versio nousi listaykköseksi ja voitti kaksi Grammy-palkintoa. Myös Willie Nelson voitti kappaleella Grammyn vuonna 1979, ja samana vuonna kappale otettiin Georgian viralliseksi tunnuslauluksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Vuoden 1930 kappaleet
Hoagy Carmichaelin säveltämät kappaleet
Jazzstandardit
Yhdysvaltain osavaltioiden laulut
Dahlström

Dahlström tai Dahlstrøm on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Alexandra Dahlström (s. 1984), ruotsalainen näyttelijä
 Carl Magnus Dahlström (1805–1875), turkulainen liikemies ja tehtailija
 Erik Dahlström (1879–1943), suomalainen maanviljelysneuvos ja järjestöjohtaja, Ernst Dahlströmin poika
 Ernst Dahlström (1846–1924), turkulainen liikemies ja lahjoittaja
 Fabian Dahlström (s. 1930), suomalainen musiikkitieteilijä
 Greta Dahlström (1887–1978), suomalainen musiikkipedagogi
 Gus Dahlström (1906–1989), ruotsalainen näyttelijä, koomikko, säveltäjä ja sanoittaja
 Harri Dahlström (s. 1935), suomalainen kalatalouden asiantuntija
 Jenny Dahlström (s. 1984), suomalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja
 Jere Dahlström (s. 1980), suomalainen pesäpalloilija
 John Dahlström (1868–1948), suomalainen juristi, pankinjohtaja ja valtiopäivämies
 Konrad Dahlström (1838–1908), suomalainen opettaja, rehtori, päätoimittaja ja valtiopäivämies
 Magnus Dahlström (1859–1924), turkulainen liikemies ja lahjoittaja
 Nils Dahlström (1907–1978), suomalainen elokuva-alan vaikuttaja
 Robin Dahlstrøm (s. 1988), norjalainen jääkiekkoilija
 Santeri Dahlström (1859–1913), suomalainen lyseon lehtori, Suomen polaariretkikunnan havainnontekijä 1882–1883
 Sebastian Dahlström (s. 1996), suomalainen jalkapalloilija
 Stina Dahlström (s. 1952), suomalainen korkeushyppääjä
 Svante Dahlström (1883–1965), suomalainen historiantutkija
 Teija Dahlström (s. 1965), suomalainen pituushyppääjä

Katso myös 
 Dalström
Melonta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 1 000 metrin kajakkikaksikko

Helsingin olympiakisojen miesten kajakkikaksikoiden 1 000 metrin melontaan osallistui 19 paria. Kilpailu käytiin 28. heinäkuuta Soutustadionilla.

Alkuerät

Jokaisesta erästä kolme nopeinta loppukilpailuun.

1.erä

2.erä

3.erä

Loppukilpailu

Lähteet
 Tulokset puolaksi

Melonta kesäolympialaisissa 1952
Novolakin piiri

Novolakin piiri (; lakiksi ЦӀуссалакрал район, Tsussalakral raion) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanin tasavallassa Venäjällä. Se on perustettu vuonna 1944, jolloin seudulta karkotettujen tšetšeenien tilalle siirrettiin lakeja Dagestanin vuoristoseudulta. Piirin pinta-ala on 218 neliökilometriä. Asukkaita on 27 400 henkeä (vuonna 2010).

Novolakin piiri sijaitsee Dagestanin luoteisosassa vuoriston reuna-alueella. Se rajoittuu pohjoisessa ja koillisessa Hasavjurtin piiriin, kaakossa Kazbekin piiriin sekä lounaassa ja lännessä Tšetšeniaan.

Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Ahar, Banaijurt, Gamijah, Dutši, Jamansu, Novokuli, Novolakskoje, Novomehelta, Novotšurtah, Šušija, Tšapajevo ja Tuhtšar. Hallinnollinen keskus on Novolakskojen kylä, josta on 99 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan. Asutuskeskuksia on yhteensä 15. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan asukkaista on 46,0 % lakeja, 28,8 % tšetšeenejä ja 23,8 % avaareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut karjanhoitoon sekä viljan, maissin, auringonkukan ja perunan viljelyyn. Lisäksi on leipomoita, myllyjä ja rakennustarvikkeiden tuotantoa. Piirin kautta kulkee Donin Rostovin ja Bakun välinen valtatie.

Piirissä toimii kaksi lastentarhaa ja 19 koulua. Kulttuurilaitoksia ovat 15 kerhotaloa ja 9 kirjastoa.

Paikallislehtenä ilmestyy lakin- ja venäjänkielinen Zamanalul tšu (”Ajan ääni”).

Lähteet

Aiheesta muualla

 Novolakin piiri Dagestanin presidentin sivustolla 
 Novolakin piiri Dagestanin hallituksen sivustolla 

Dagestanin piirit
Melonta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 1 000 metrin kanadalaisyksikkö

Helsingin olympiakisojen miesten kanadalaisyksiköiden 1 000 metrin melontaan osallistui 10 melojaa. Kilpailu käytiin 28. heinäkuuta Soutustadionilla.

Alkuerät

Kummastakin erästä neljä nopeinta loppukilpailuun.

1.erä

2.erä

Loppukilpailu

Lähteet
 Tulokset puolaksi

Melonta kesäolympialaisissa 1952
Melonta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 10 000 metrin kanadalaisyksikkö

Helsingin olympiakisojen miesten kanadalaisyksiköiden 10 000 metrin melontaan osallistui 10 melojaa. Kilpailu käytiin suoraan loppukilpailuna 27. heinäkuuta Soutustadionilla.

Loppukilpailu

Lähteet
 Tulokset puolaksi

Melonta kesäolympialaisissa 1952
Pienviljely

Pienviljely tarkoittaa maanviljelyä pienessä muodossa.

Pienviljely Suomessa
Suomeen pienviljelyn aate tuotiin 1900-luvun alussa. Tuolloin Suomen maaseutua hallitsivat suuret tilat ja kartanot, jotka työllistivät maaseudun kansaa. Tuloerot suurenivat 1800-luvulla voimakkaan väestönkasvun myötä ja vuosikymmenien viha puhkesi lukuisina veritöinä vuoden 1918 sisällissodassa. Vuonna 1921 torppareille ja mäkitupalaisille kuitenkin päätettiin eduskunnassa antaa oikeus lunastaa tilansa edullisella hinnalla ja yli 50 000 torppaa ja 70 000 mäkitupaa muuttuivat pientiloiksi. Pienviljelmien määrä kasvoi aina 1960-luvulle saakka, jolloin saavutettiin maksimi (240 000 yksikköä).

Tyypilliseen pientilaan sodan jälkeisessä Suomessa kuului noin 6 hehtaaria viljelyalaa sekä muutama kymmenen hehtaaria metsää. Tilalla pidettiin neljää lehmää (maito kuljetettiin meijeriin) sekä muutama lammas, muutama kana ja taloussika perheen tarpeita varten. Hevosta pidettiin metsä- ja peltotöitä varten. Pientilat olivat useimmiten omavaraisia.

Sodan jälkeen maatalous koneellistui vauhdilla, mutta pienviljelmät jäivät tästä kehityksestä jälkeen. Koneellistamiseen ei ollut varaa.
Pientilojen isännät ja emännät jäivät monesta edusta vaille, esimerkiksi lomiin ei ollut karjan vuoksi mahdollisuus irrottautua. Kahdeksan tunnin työpäivä ei tullut kysymykseenkään, vaan töitä tehtiin niin paljon kun niitä oli. Kun talvella työpäivä oli keskimäärin 12-tuntinen, niin kesällä se saattoi peltotöiden takia venyä jopa 17-tuntiseksi.  1960-luvulla pientilojen määrä alkoi kuitenkin vähentyä ja ihmiset muuttivat kaupunkeihin. Maatalouden ylituotannon takia pienviljelyä alettiin tehdä aina vain vaikeammaksi, ja 1990-luvulle tultaessa oli suurin osa pienviljelijöistä jo antanut periksi.

Katso myös 
 Asutustoiminta Suomessa

Viljelytavat
Maatalous

en:Smallholding
de:Gehöft
it:Podere
ms:Kebun kecil
pt:Sítio
Surgutin kansainvälinen lentoasema



Surgutin kansainvälinen lentoasema ()  on Venäjän öljykeskus Surgutin kaupungista kymmenen kilometriä pohjoiseen sijaitseva kansainvälinen lentoasema. Lentoasemalla on yksi 2 790 metriä pitkä kiitotie. Se on ollut Hanti-Mansian vilkkain lentoasema. Vuonna 2012 lentoasemaa käytti 1 150 000 matkustajaa.

Historia 

Vuoden 2011 tammikuussa lentoasemalla sattui vakava onnettomuus, kun Kolavian operoima Tupolev Tu-154B-2 tuhoutui tulipalossa täysin. Onnettomuus vaati neljä ihmishenkeä ja 43 loukkaantui.

Lentoyhtiöt ja kohteet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 World Aero Data - SGC; USRR

Venäjän lentoasemat
Hanti-Mansia
HMS Yaxham

HMS Yaxham (viirinumero M2780) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Ham-luokan miinanraivaaja, joka nimettiin Norfolkissa sijaitsevan Yaxhamin mukaan.

Valmistus 

Alus tilattiin Cowesista J. Samuel White and Companyltä. Se laskettiin vesille 21. tammikuuta 1958 ja otettiin palvelukseen 19. maaliskuuta 1959.

Palvelus 
Alus oli vuodesta 1959 vuoteen 1962 Portlandissa 51. miinanraivaajalaivueessa (), jonka nimi vaihtui 1. lokakuuta 1962 3. miinanraivaajalaivueeksi. Alus muutettiin 1964 tutkimusalukseksi, jolloin se nimettiin HMS Woodlarkiksi. Alus oli palveluksensa loppuajan sijoitettuna Southamptonin yliopiston merivoimien kadettien koululaivaksi (). Se tuhoutui 1986 maalilaivana.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Battleships-cruisers.co.uk 

Ham-luokan miinanraivaajat
Whiten valmistamat alukset
Detroit 1-8-7

Detroit 1-8-7 on yhdysvaltalainen draamasarja, joka alkoi Yhdysvalloissa 21. syyskuuta 2010 ABC-kanavalla. ABC peruutti sarjan 13. toukokuuta 2011. Suomessa sarja alkoi Nelosella 6. tammikuuta 2011.

Sarja kertoo Detroitin johtavasta murharyhmästä.

Roolit

Lähteet

Aiheesta muualla 
Sarjan kotisivut
 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
ABC:n televisio-ohjelmat
Melissa Rauch

Melissa Ivy Rauch (s. 23. kesäkuuta 1980 Marlboro, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänen tunnetuin roolinsa on Bernadette komediasarjassa Rillit huurussa.

Ura 
Melissa Rauch opiskeli näyttelemistä Marymount Manhattan Collegessa New Yorkissa. Valmistuttuaan hän alkoi näytellä teatterissa ja tehdä standup-komiikkaa. Hän oli mukana VH1:n ohjelmassa Best Week Ever vuosina 2005–2008.

Rauch on esiintynyt televisiosarjoissa True Blood, Kath & Kim ja Konttori.  Hänellä oli sivuosa elokuvassa I Love You, Man. Rauch on esittänyt Bernadettea komediasarjassa Rillit huurussa vuodesta 2009. Sarjan neljännellä tuotantokaudella hänen roolistaan tehtiin vakituinen. 

Teatterissa Rauchilla on ollut rooleja muun muassa näytelmissä Kesäyön unelma, Into the Woods ja Vampire Lesbians of Sodom. Hän on näytellyt George W. Bushin tytärtä Jenna Bushia esityksessä Miss Education of Jenna Bush. Rauch alkoi esiintyä komediashowssa The Realest Real Housewives Los Angelesissa vuonna 2011.

Yksityiselämä 
Melissa Rauch on kotoisin Marlboron pikkukaupungista New Jerseystä. Hän asuu nykyään Los Angelesissa. Rauch on juutalainen.

Filmografia

Elokuvat 
{|class="wikitable" style="font-size: 90%;" border="2" cellpadding="4" background: #f9f9f9;
|- align="center"
! style="background:#B0C4DE;" | Vuosi
! style="background:#B0C4DE;" | Elokuva
! style="background:#B0C4DE;" | Rooli
! style="background:#B0C4DE;" | Muuta
|-
| 2006
| Delirious
| Delirious
| Megan
|-
| 2009
| I Love You, Man| I Love You, Man| Sydneylle huutava naishölkkääjä
|-
| 2014
| Are You Here| Are You Here| Marie
|-
| 2015
| The Bronze| The Bronze| Hope Annabelle Greggory
|-
|rowspan=2| 2016
| Ice Age 5: Törmäyskurssilla| Ice Age: Collision Course| Francine (ääni)
|-
| Flock of Dudes| Flock of Dudes| Jamie
|-
| 2017
| Bat-Man and Harley Quinn| Bat-Man and Harley Quinn| Harley Quinn (ääni)
|}

 Televisiosarjat 

 Teatteri 
 Miss Education of Jenna Bush Sulhaseni Ernest Gross National Product Kesäyön unelma Pterodactyls Vampire Lesbians of Sodom Into The Woods''

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Melissa Rauchin virallinen sivusto
 
 CBS - The Big Bang Theory Cast - Melissa Rauch
 Melissa Rauch TV.com-sivustolla

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset koomikot
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Melonta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 1 000 metrin kanadalaiskaksikko

Helsingin olympiakisojen miesten kanadalaiskaksikoiden 1 000 metrin melontaan osallistui 11 paria. Kilpailu käytiin 28. heinäkuuta Soutustadionilla.

Alkuerät

Kummastakin erästä neljä nopeinta loppukilpailuun.

1.erä

2.erä

Loppukilpailu

Lähteet
 Tulokset puolaksi

Melonta kesäolympialaisissa 1952
Saint-Martin (Ranska)

Saint-Martin, virallisesti Saint-Martinin yhteisö (ransk. Collectivité de Saint-Martin), on Ranskan merentakainen paikallishallintoalue (ransk. Collectivités d’outre-mer). Siihen kuuluu kaksi kolmasosaa Saint-Martinin saaresta, eteläisin kolmannes muodostaa  Alankomaihin kuuluvan Sint Maartenin. Hallintoalueen pinta-ala 53 neliökilometriä ja asukkaita on noin 32 000 (2016). Hallintoalueen pääkaupunki on Marigot.  

Saint-Martin oli vuoteen 2007 osa Guadeloupea, mutta on siitä lähtien ollut oma hallintoalueensa vuonna 2003 pidetyn kansanäänestyksen perusteella. 

Hallintoalueen virallinen rahayksikkö euro ja virallinen kieli ranska.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ranskan merentakaiset alueet
Saint-Martin
Saarivaltiot
Melonta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 10 000 metrin kanadalaiskaksikko

Helsingin olympiakisojen miesten kanadalaiskaksikoiden 10 000 metrin melontaan osallistui 9 paria. Kilpailu käytiin 27. heinäkuuta Soutustadionilla. Alkueriä ei ollut vaan kilpailtiin suoraan loppukilpailu.

Loppukilpailu

Lähteet
 Tulokset puolaksi

Melonta kesäolympialaisissa 1952
Origins of Plague

Origins of Plague on suomalaisen metalliyhtye Hateformin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 6. lokakuuta 2010.

Kappaleet

Kokoonpano 
Yhtye
 Petri Nyström – laulu
 Tomy Laisto – kitara
 Tom Gardiner – kitara
 Joni Suodenjärvi – bassokitara
 Tuomo Latvala – rummut

Tuotanto
 Jori Haukio – äänittäjä, miksaaja
 Mika Jussila – masteroija
 Jani Rämö – kansikuva

Arvostelut 
 Imperiumi: 8/10
 Kaaoszine: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Hateformin albumit
Vuoden 2010 albumit
Titanic II (elokuva)

Titanic II on Shane Van Dyken ohjaama ja käsikirjoittama elokuva, joka kertoo uudesta Titanic-laivasta, joka lähtee vuonna 2012 samalle reitille kuin alkuperäinen Titanic ja uppoaa mereen. Elokuva ei ole vuoden 1997 Titanic-menestyselokuvan seuraaja. Elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle 24. elokuuta 2010.

Juoni 

Elokuvan tapahtumat ajoittuvat vuoteen 2012, sata vuotta alkuperäisen RMS Titanicin uppoamisesta. Uusi luksusristeilyalus SS Titanic II on lähdössä neitsytmatkalleen samalle reitille, jolla Titanic upposi sata vuotta aikaisemmin (vaikkakin Titanic II aloittaa matkansa Yhdysvalloista tarkoituksena seilata Atlantin yli Isoon-Britanniaan). Laivaan astuvat hoitajat Amy Maine, (Marie Westbrook) ja Kelly Wade (Michelle Glavan).

Matkan aikana ilmaston lämpenemisen vaikutukset saavat Grönlannissa sijaitsevan jäätikön romahtamaan aiheuttaen tuhoisan tsunamin, joka lähettää jäävuoren suoraan kohti Titanic II:ta. Se murskaa laivan tyyrpuurin kyljen aiheuttaen tuhoisaa painetta laivan turbiineihin. Laivan omistaja Hayden Walsh ja Amy pelastavat kaapin alle jääneen Kellyn. Laiva alkaa upota keula edellä Atlantin valtamereen. Samalla kun ihmiset taistelevat nousevaa vettä vastaan, turbiinit räjähtävät, tappavat muun muassa kapteeni Will Howardin (D.C. Douglas) ja sytyttävät keskilaivan tuleen. Hayden kieltäytyy nousemasta helikopteriin. Hän, Amy ja Kelly päätyvät alakansille. He tulevat ison oven luokse. Hayden yrittää avata sen kirveellä. Amy pääsee läpi ovesta, mutta kirves pettää ja Kellyn yrittäessä läpi ovi sulkeutuu surmaten Kellyn sen väliin. 

Toinen jäätikön romahdus aiheuttaa uuden tsunamin, joka kiepauttaa laivan ylösalaisin hukuttaen suurimman osan yhä laivassa olevista matkustajista ja surmaa pelastusveneissä olevat matkustajat. Laiva täyttyy vedellä ja uppoaa. Amy ja Hayden päätyvät nopeasti täyttyvään keltaiseen laatikkoon, joka nojaa seinää vasten. Hayden sanoo Amylle, että hän hukkuu laivan mukana. Hayden antaa nopeasti Amylle ainoan sukelluspuvun, joka pelastaa Amyn. Amy palaa pelastamaan Haydenin pinnalle, mutta tämä on jo ehtinyt hukkua.
Ensimmäisen Titanicin varjo ei väisty.

Rooleissa

Tuotanto
Elokuva kuvattiin RMS Queen Marylla, joka esitti SS Titanic II:ta.

Titanic II 
Kiinassa CSC Jinglingin telakalla suomalaisyhtiö rakentaa oikean Titanic II:n jonka oli tarkoitus valmistua vuonna 2018. Projekti on viivästynyt.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Titanic
Vuoden 2010 yhdysvaltalaiset elokuvat
Shane Van Dyken ohjaamat elokuvat
Suoraan videolle julkaistut elokuvat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Purjehdus kesäolympialaisissa 1952 – Finnjolla

Finnjollien olympiapurjehdukseen Helsingissä 1952 osallistui 28 purjehtijaa. Kilpailijat suorittivat seitsemän osapurjehdusta, joista annettiin pisteitä erillisen kaavan mukaan: voittajalle 1 548, toiseksi tulleelle 1 247, kolmannelle 10 71 ja niin edelleen. Loppupisteisiin kultakin kilpailijalta vähennettiin huonoin lähtö pois, eli ratkaisevat pisteet määräytyivät kuuden parhaimman sijoituksen mukaan.

Finnjolla korvasi olympiapurjehdyksessa aiemmin mukana olleen Firefly-luokan.

Tulokset

Lähteet
 http://www.olympic.neostrada.pl/ols/1952HELnr7.pdf

Purjehdus kesäolympialaisissa 1952
Iikka Martas

Igor ”Iikka” Martas (synt. Drbohlav, 19. joulukuuta 1909 Tbilisi – 24. tammikuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.

Elämä 
Martaksen isä oli tšekkiläissyntyinen sellisti Boris Drbohlav (1884–1938) ja äiti Elli Tyyne Raitio (1883–1927), joka oli säveltäjä Väinö Raition sisar. Isän kotitila oli nimeltään Martas, jonka hän otti myöhemmin perheen sukunimeksi. 
 
Martas valmistui arkkitehdiksi 1938 ja perusti opiskelutoverinsa Jussi Lappi-Seppälän kanssa Arkkitehtitoimisto Lappi-Seppälä & Martas Oy:n. He työskentelivät yhdessä vuoteen 1953, jolloin Lappi-Seppälä nimitettiin Rakennushallituksen pääjohtajaksi ja Martas jatkoi yksinään. Hän teki opintomatkoja muun muassa Ruotsiin, Ranskaan ja Italiaan ja haki sieltä vaikutteita töihinsä. 

Martas kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen 55-vuotiaana 1965. Hänet on haudattu Honkanummen hautausmaalle.

Töitä 
Useita asuintaloja Helsingissä, muun muassa Kruununhaassa, Kampissa, Punavuoressa ja Taka-Töölössä 1938–1964
Porin Riihikedon aravatalot sotien jälkeen
Kittilän kunnantalo, 1948
Otanmäen kaivoskylän asuintalot, 1952–1956
Vihdin Säästöpankin talo, 1958  
Harjavallan kaupungintalo, 1959
Kaartin halli Helsingin Kasarmitorilla, 1960
Hautajärven kirkko, Salla, 1963
Kursun kirkko, Salla, 1964
Harjavallan seurakuntatalo, 1965

Aiheesta muualla
Asunto oy Aleksis Kivenkatu 4–6–8:n historiikki 1950-2002.
Funktionalistinen kaupunkirakentaminen Taka-Töölössä, sivut 55 ja 63–67 (osa TkL Tommi Lindhin lisensiaatintyötä, 2002).

Kirjallisuutta
Lappi-Seppälä, Jussi: Elävältä se maistui. 1972. ISBN 951-26-0111-7

Lähteet

Suomalaiset arkkitehdit
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet
VR Transpoint

VR Transpoint on brändinimi VR-Yhtymän logistiikkapalveluja tuottavalle yksikölle, joka muodostettiin yhdistämällä Transpoint-yhtiöt (Transpoint Oy, Transpoint Cargo Oy ja Transpoint International (FI) Oy) ja VR Cargo. VR Cargo oli ennen yhtymän rahtiliikenteestä vastaava ja rahtia kuljettava yritys. Näistä muodostettiin kappaletavaralogistiikka (ent. Transpoint Oy), massatavaralogistiikka (ent. Transpoint Cargo Oy, Rautatielogistiikka (ent. VR Cargo) ja kansainvälinen logistiikka (Transpoint International -konserni). VR-Yhtymä myi kappaletavaralogistiikkatoiminnat lokakuussa 2012 Itellalle. VR Transpointin liikevaihto on noin 450 miljoonaa euroa, ja yrityksellä on noin 1 500 työntekijää. VR Transpointin kappaletavaralogistiikka on 1.10.2012 lähtien osa Itella Logistiikkaa.  VR Transpoint julkaisee asiakaslehteä Linked.

VR Transpoint keskeytti tavaraliikenteen Venäjän kanssa maaliskuussa 2022 Venäjälle asetettujen pakotteiden vuoksi.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 VR Transpoint

VR-Yhtymä
Logistiikkayhtiöt
NRC Group Finland

NRC Group Finland Oy on Suomen johtava rauta- ja raitioteiden rakentaja sekä ratojen kunnossapitäjä. NRC Group on myös merkittävä raideinfran sähköverkkojen ja turvalaitejärjestelmien rakentaja ja kunnossapitäjä sekä rautatiemateriaalien toimittaja. NRC Group on Pohjoismaiden johtava infra-alan toimija, joka työllistää noin 2 000 ammattilaista Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa, joista Suomessa noin 1 000. Konsernin liikevaihto (2021) on noin 586 miljoonaa euroa.

Yhtiön historia
NRC Group Finland Oy (vuosina 2010–2019 VR Track Oy ja sitä ennen Oy VR-Rata Ab) on syntynyt, kun Valtionrautatiet vuonna 1995 jaettiin osiin. Radanpidon suunnittelu-, rakentamis- ja kunnossapitopalveluja harjoittamaan perustettiin Oy VR-Rata Ab, josta vuonna 2010 tuli VR Track Oy.  Aikaisemmin yritys toimi lisäksi Virossa sekä Ruotsissa infran suunnittelijana (VR Infrapro) ja rautateiden rakentajana sekä kunnossapitäjänä (VR Track Sweden). VR Track lopetti Viron-liiketoimintansa  vuonna 2016. Lokakuussa 2018 norjalainen NRC Group ilmoitti ostavansa VR Trackin.

NRC Group ilmoitti elokuussa 2019 myyvänsä Swecolle koko suunnitteluliiketoimintansa, joka sisältää Ruotsissa toimivan Nordic Infrapro AB:n ja Suomessa toimivan NRC Arcus Oy:n. Kauppa toteutui marraskuussa 2019. Kauppa vaati Suomen kilpailuviranomaisen hyväksynnän. NRC Group keskittyy radan kunnossapitoon ja rakentamiseen.

Toiminta 
NRC Group on merkittävä Pohjoismainen raideinfra-alan toimija. Suomessa NRC Group on erikoistunut raideinfran rakentamiseen ja kunnossapitoon, yli 150 vuoden kokemuksella. Yhtiö on myös merkittävä rautatiemateriaalien toimittaja. NRC Group on raitioteiden rakentamisen ja kunnossapidon ammattilainen ja allianssiosaajien kärkeä. Yhtiö on mukana rakentamassa muun muassa Raide-Jokeria, Tampereen raitiotietä ja Kruunusiltojen raitiotietä. NRC Group on yksi Suomen suurimmista radanrakentajista. Rautatietekniikan lisäksi palveluihin kuuluu muuta infrarakentamista, kuten ratainfran ulkopuolista sähkö- ja sillanrakentamista. NRC Group ylläpitää Suomen rataverkkoa radan, raitioteiden ja sähköjärjestelmien kunnossapidolla. NRC Group on keskeinen toimija rautatiemateriaalien hankinnassa, varastoinnissa sekä toimituksessa.

Lähteet 

Suomessa toimivat rakennusyritykset
Suomalaiset rautatieyhtiöt
Finnautti

Finnautti oli Yleisradion tv-sarja, joka lähetettiin Yle TV1 -kanavalla syksyllä 2010. Ohjelmassa julkisella haulla valittu viiden hengen miehistö testattiin fyysisesti, psyykkisesti ja sosiaalisesti asiantuntijoiden tarkkailussa. Tarkoitus oli selvittää, miten ryhmä ja sen jäsenet selviäisivät avaruudessa.

Yli 200 hakijan joukosta osallistujiksi valittiin viisi perustervettä aikuista, joista yksi oli nainen. Heidän ikähaitarinsa oli 24–47 vuotta. Mukaan pääsivät anestesiologian ja tehohoidon erikoislääkäri Elisa Nurmi, komisario Tom Packalén, palomies-sairaankuljettaja ja pastori Kimmo Pohjalainen, ydininsinööri Jukka Rintala sekä liikunnanohjaaja Ville Vihola.

Sarjassa ei kilpailtu keskenään eikä valittu voittajaa. Ylen yhteistyökumppaneina toimivat muun muassa Helsingin yliopisto, Puolustusvoimat, SLU, Meriturva, Finnair, Työterveyslaitos, Kumpulan avaruuskeskus ja ESA.

Lähteet
 Finnautti

Suomalaiset televisiosarjat
Suomen avaruustoiminta
2010-luvun televisiosarjat
Peter Pears

Sir Peter Neville Luard Pears (22. kesäkuuta 1910 Farnham – 3. huhtikuuta 1986 Aldeburgh) oli brittiläinen tenori ja urkuri. Hän opiskeli Oxfordin yliopiston Hertford Collegessa sekä Royal College of Musicissa. Hän oli Benjamin Brittenin elämänkumppani, ja Britten sävelsi Pearsia varten lukuisia teoksia, kuten Peter Grimesin.

Pears tapasi Brittenin vuonna 1934 ja piti tämän kanssa ensimmäisen resitaalin vuonna 1937. Pari kieltäytyi toisen maailmansodan aikana aseista ja pysyi yhdessä, kunnes Britten kuoli vuonna 1976. Pears sai ritarinarvon vuonna 1978. Hän kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1986 ja tuli haudatuksi Brittenin viereen Aldeburghissa.

Pears muistetaan varsinkin rooleistaan Brittenin oopperoissa. Lisäksi hän esiintyi muun muassa evankelistana Bachin passioissa. Hän lauloi usein Covent Gardenissa ja vieraili lisäksi muun muassa La Scalassa. Metropolitan-oopperassa hän esiintyi ensimmäistä kertaa lokakuussa 1974 Aschenbachin roolissa oopperassa Kuolema Venetsiassa.

Lähteet 

Brittiläiset oopperalaulajat
Tenorit
Brittiläiset urkurit
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
Alfa Romeo Giulietta (2010)

Alfa Romeo Giulietta (Typ 940) on Alfa Romeon vuosina 2010–2020 valmistama alemman keskiluokan automalli, joka korvasi Alfa Romeo 147:n. Se esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2010.

Alfa Romeo Giulietta (2010–2020) 
Giulietta perustuu Fiat-konsernin kehittämälle Compact-pohjalevylle, jonka alustarakenteissa käytetään runsaasti alumiinia. Edeltäjästään Alfa Romeo 147:stä poiketen Giulietta oli saatavana ainoastaan viisiovisena korimallina. Ohjaamossa on aiemmin Alfa Romeo MiTossa esitelty DNA-kytkin, jonka avulla kuljettaja voi valita auton ajo-ohjelman kolmesta eri vaihtoehdosta (Dynamic, Normal ja All Weather). Valinta vaikuttaa muun muassa auton moottorin, vaihteiston, ohjausjärjestelmän ja ajonvakautusjärjestelmän toimintaan.

Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä Giulietta sai tulokseksi täydet viisi tähteä. 

Kaikki Giuliettan moottorit ovat turboahdettuja. 1,4-litraiset bensiinimoottorivaihtoehdot olivat T-Jet (120 hv) ja MultiAir (170 hv), jossa on muuttuva venttiilien ajoitus. Tehokkain bensiinimoottori oli suorasuihkutteinen 1,75 TBi (235 hv). Dieselmoottoreina olivat 1,6 JTDm (105 hv) ja 2,0 JTDm (170 hv). Kaikkien moottorien yhteydessä on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto ja vakiovarusteena start-stop-järjestelmä. Saataville tuli pian myös TCT-kaksoiskytkinvaihteisto.
Malliston huipulla oli Quadrifoglio Verde, joka oli saatavana ainoastaan 1,75-litraisella moottorilla. Maavara on matalampi kuin perusmalleissa ja jousitus on säädetty urheilullisemmaksi. 

Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2013 esiteltiin kevyesti uudistettu Giulietta. Se sai kasvojenkohotuksessa uudistetun etusäleikön ja aiempaa leveämmät kromikehykset etusumuvalojen ympärille. Ohjaamossa uutta oli malliversiosta riippuen 5,0- tai 6,5-tuumainen kosketusnäyttö osana Uconnect-tietoviihdejärjestelmää. Uutena moottorina oli 2,0-litrainen (150 hv) JTDM-dieselmoottori, jossa oli uuden sukupolven ruiskutusjärjestelmä. Quadrifoglio Verden moottori uudistui kokonaan kevytmetalliseksi, jolloin sen paino putosi 22 kilolla. Kiihtyvyys nollasta sataan (6,0 s) oli nyt lähes sekunnin aiempaa nopeampi, ja lisäksi polttoaineenkulutus putosi lähes 10 prosenttia aiemmasta.

Geneven autonäyttelyssä keväällä 2016 esiteltiin kertaalleen uudistunut Giulietta, jonka ulkonäköä muokattiin vastaamaan uutta, vastikään esiteltyä suurempaa Giulia-mallia. Uutena moottorina esiteltiin 1,6-litrainen (120 hv) JTD-dieselmoottori. Quadrifoglio Verden nimi vaihdettiin Veloceksi, mutta malli pysyi muuten ennallaan. 

Viimeiset uudistuksensa Giulietta koki vuonna 2019. Uudistukset olivat hyvin vähäisiä ja rajoittuivat lähinnä uuteen vihreään Visconti Green -väriin, uuteen 18-tuumaiseen vannevaihtoehtoon ja uusiin varustepaketteihin. Tech Pack -varustepaketin mukana tulleita täysin uusia varusteita olivat peruutuskamera ja suurempi seitsemäntuumainen kosketusnäyttö, jolla on Apple CarPlay- ja Android Auto -tuki.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Giulietta (2010)
C-segmentin autot
2010-luvun autot
2020-luvun autot
Merimaskun vaakuna

Merimaskun vaakuna oli Merimaskun kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa rannikkokunnan asukkaiden merenkulkuun.

Vaakunan selitys on ”hopeakentässä tyvestä nouseva punainen pohjoisviitta (reimari).” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Merimaskun kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 15. joulukuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 16. toukokuuta 1962.

Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009, kun Merimasku yhdistyi Rymättylän ja Velkuan kanssa Naantalin kaupunkiin.

Lähteet 
 
 

Merimasku
Merimasku
Ylikuumeneminen

Ylikuumeneminen on fysiikan ilmiö, jossa neste keitetään kiehumispistettä korkeammaksi ilman, että se kiehuu. Tämä tapahtuu, jos aineessa ei tapahdu nukleaatiota, se on puhtaassa astiassa ja se on homogeeninen. Ylikuumeneminen voi myös tapahtua mikroaaltouunissa.

Katso myös
Alijäähtyminen

Termodynamiikka
Analogiakone

Analogiakone tai analogiatietokone on laite, jossa tutkittava ongelma tai laskutehtävä mallinnetaan sen kanssa analogisella fysikaalisella mallilla, usein elektronisella piirillä.  Analogiakoneissa hyödynnetään mallisysteemin fyysisiä ominaisuuksia, kuten sähköistä potentiaalia, hydrostaattista painetta tai mekaanista liikettä. Nämä ominaisuudet vastaavat laitteessa ratkaistavan ongelmien tiettyjä suureita. Analogiakoneen antama vastaus saadaan mittaamalla ominaisuuksia analogisen mallin mukaan.

Historiaa
Analogiakoneet ovat vanhoja ja ensimmäiset mallit on tehty ennen ajanlaskun alkua. Ensimmäisenä laitteena on pidetty Antikytheran konetta, joka löytyi Kreikasta 1901. Se on noin vuodelta 100 eaa. Myöhemmät analogiakoneet rakennettiin yleensä tiettyä tarkoitusta varten, kuten William Thomson vuonna 1873 kehittämä kone, joka ennusti vuoroveden muutoksia. Vannevar Bush puolestaan rakensi ensimmäisen luotettavan differentiaalianalysaattorin 1930-luvulla. Se oli kehitetty ratkaisemaan differentiaaliyhtälöitä.

Tilanne nykyisin

Digitaaliset tietokoneet ovat korvanneet analogiakoneet lähes kokonaan. Elektronisia analogiakoneita käytetään kuitenkin edelleen, sillä ne toimivat joissakin ongelmissa paremmin kuin digitaaliset.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tietotekniikan historia
Tietokonelaitteisto
Lähestymiskulma

Lähestymiskulma tarkoittaa ajoneuvon suurinta mahdollista kohtauskulmaa, jossa sen kori ei koske maahan. Lähestymiskulma on renkaan pinnan ja korin etupään alimman ulokkeen, yleensä puskurin, kautta kulkevan suoran sekä tien pinnan välinen kulma. Kulma määrittää, kuinka jyrkälle rampille tai muulle esteelle ajoneuvolla on mahdollista nousta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kuva lähestymiskulmasta.

Autotekniikka
Eurooppalainen kansalaisaloite

Eurooppalainen kansalaisaloite on Lissabonin sopimuksen mukana tullut uudistus, jonka tarkoitus on lisätä Euroopan unionin demokraattisuutta. Kansalaisaloitteen avulla vähintään miljoona EU-kansalaista voisi ehdottaa Euroopan komissiolle uutta lakialoitetta.

Aloitteeseen täytyy saada allekirjoituksia vähintään neljäsosasta EU:n jäsenmaista eli tällä hetkellä seitsemästä (EU-maita on 27). Allekirjoitukset tulisi kerätä vuodessa ja komission tulisi käsitellä lakialoite kolmessa kuukaudessa. Komission ei ole pakko toteuttaa kansalaisaloitteessa ehdotettua lakialoitetta.

Eurooppalaiset kansalaisaloitteet tulivat käyttöön 1. huhtikuuta 2012. Niistä ensimmäinen, EU:n vaihto-ohjelmia kehittämään pyrkivä Fraternité2020, rekisteröitiin 9. toukokuuta 2012. Vireillä on myös kansalaisaloite ydinvoiman ja uraanikaivostoiminnan kieltämisestä EU-alueella. 

10 syyskuuta 2014 EU:n komissio esti kansalaisaloitteen EU:n ja Kanadan sekä EU:n ja Yhdysvaltojen välisten kauppaneuvotteluiden keskeyttämisestä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Eurooppalainen kansalaisaloite, Euroopan komission virallinen info-sivusto eurooppalaisesta kansalaisaloitteesta
 Eurooppalainen kansalaisaloite, tietoa  Euroopan komission Internet-sivuilla
 EU-kansalaisaloite , Väestörekisterikeskuksen ohjeet tuenilmaisujen keräämiselle

 

Euroopan unionin politiikka
Kansalaisaloitteet
Gustav Heinemann

Gustav Walter Heinemann (23. heinäkuuta 1899 Schwelm, Saksan keisarikunta – 7. heinäkuuta 1976 Essen, Saksan liittotasavalta) oli saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli Essenin pormestari vuosina 1946–1949 ja Saksan liittopresidentti 1969–1974. Heinemann toimi myös sisä- ja oikeusministerinä.

Lähteet 

Saksan presidentit
Saksan ministerit
Saksalaiset sosiaalidemokraattiset poliitikot
Vuonna 1899 syntyneet
Vuonna 1976 kuolleet
Kääriäinen

Kääriäinen on vanha lähinnä savolaista, jonkin verran myös karjalaista alkuperää oleva sukunimi. 1890-luvulla se kuului Savon yleisimpiin sukunimiin. Viljo Nissilä on pitänyt nimeä Kääriäinen sanasta käärijä (ammatinnimitys) syntyneenä. Tunnettuja nimenkantajia:

Antti Kääriäinen (1891–1967), suomalainen jääkärikenraalimajuri
Erkki Kääriäinen (1909–1990), suomalainen geodeetti ja professori
Heikki Kääriäinen (1872–1947), suomalainen torppari, pienviljelijä ja kansanedustaja (sdp)
Heikki Kääriäinen (1928–2016), Ylioppilaslehden päätoimittaja, Tammen kirjallinen johtaja
Helena Kääriäinen, suomalainen luokanopettaja ja akvarellisti
Helena Kääriäinen (s. 1949), perinnöllisyystieteen erikoislääkäri ja tutkimusprofessori
Jamppa Kääriäinen, suomalainen laulaja ja lauluntekijä
Jane Kääriäinen, (s. 1980) suomalainen näyttelijä
Jari Kääriäinen, Musta Paraati -yhtyeen syntetisaattorin soittaja
Joonas Kääriäinen (s. 1989), suomalainen näyttelijä
Joose Kääriäinen, Justimusfilms-ryhmän jäsen
Jorma Kääriäinen (s. 1961), suomalainen muusikko
Juhani Kääriäinen, (s. 1952) suomalainen kenraalimajuri
Kimmo Kääriäinen (s. 1959), suomalainen teologi
Leevi Kääriäinen (s. 1935), suomalainen lääkäri, virologi, tutkimusjohtaja ja professori
Marketta Kääriäinen (s. 1951), suomalainen kuulantyöntäjä
Matti Kääriäinen (s. 1949), suomalainen ulkoasiainneuvos ja entinen suurlähettiläs
Pirjo Kääriäinen, suomalainen tekstiilitaiteilija, muotoilija ja apulaisprofessori
Mika Kääriäinen (s. 1977), suomalainen pesäpallotuomari
Seppo Kääriäinen (s. 1948), suomalainen poliitikko (kesk.)
Viktor Kääriäinen (k. 1918), suomalainen punakaartin rintamapäällikkö
Väinö Kääriäinen (1920-1980), suomalainen runoilija.

Lähteet 

Sukunimet
Beck (täsmennyssivu)

Beck voi tarkoittaa seuraavia:

 Beck, oik. Bek David Campbell (s. 1970), yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä ja multi-instrumentalisti
 Beck-Friis, ruotsalainen aatelissuku
 Beck, ruotsalainen televisioelokuvasarja
 Beck, mangasarja
 Beck, seuraavien henkilöiden sukunimi:
 Aaron T. Beck (1921–2021), yhdysvaltalainen psykiatri ja professori
 Andreas Beck (s. 1987), saksalainen jalkapalloilija
 Andreas Beck (s. 1986), saksalainen tennispelaaja
 Annika Beck (s. 1994), saksalainen tennispelaaja
 Barbara van Beck (1629–1699), saksalainen pitkäkarvainen nainen
 Barry Beck (s. 1957), kanadalainen jääkiekkoilija
 Béatrix Beck (1914–2008), belgialainen kirjailija
 Brad Beck (s. 1964), kanadalainen jääkiekkoilija
 Christophe Beck (s. 1972), kanadalainen elokuvasäveltäjä
 Colton Beck (s. 1990), kanadalainen jääkiekkoilija
 David Beck (1621–1656), alankomaalainen muotokuvamaalari
 Ernie Beck (s. 1931), yhdysvaltalainen koripalloilija
 Glenn Beck (s. 1949), yhdysvaltalainen radio- ja televisiotoimittaja
 Günther Beck (s. 1976), itävaltalainen ampumahiihtäjä
 Hans Beck (1911–1996), norjalainen mäkihyppääjä
 James Beck (1929–1973), englantilainen näyttelijä,
 Jeff Beck (s. 1944), brittiläinen sähkökitaristi
 Johann Tobias Beck (1804–1878), saksalainen teologi
 Józef Beck (1894–1944), puolalainen diplomaatti, poliitikko ja ministeri
 Julia Beck (1853–1935), ruotsalainen taidemaalari
 Julian Beck (1925–1985), yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, taidemaalari ja runoilija
 Karol Beck (s. 1982), slovakialainen tennispelaaja
 Kimberly Beck (s. 1956), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Kurt Beck (s. 1949), saksalainen poliitikko, Rheinland-Pfalzin ministeripresidentti
 Lew Beck (1922–1970), yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja
 Lilli Beck (1885–1939), tanskalainen näyttelijä
 Ludwig Beck (1880–1944), saksalainen kenraali
 Martina Beck (s. 1979), saksalainen ampumahiihtäjä
 Max Wladimir von Beck (1854–1943), Itävallan pääministeri
 Robert Beck (1936–2020), yhdysvaltalainen nykyaikaisen viisiottelun olympiamitalisti ja miekkailija
 Rod Beck (1968–2007), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
 Rollo Beck (1870–1950), yhdysvaltalainen ornitologi
 Taylor Beck (s. 1991), kanadalainen jääkiekkoilija 
 Timothy Beck (s. 1977), alankomaalainen pikajuoksija ja rattikelkkailija
 Ulrich Beck (1944–2015), saksalainen sosiologi
 Volker Beck (s. 1960), saksalainen poliitikko
 Volker Beck (s. 1956), saksalainen aitajuoksija
 Kuvitteellisia henkilöitä:
 Martin Beck, poliisi Sjövallin ja Wahlöön poliisiromaaneissa

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Lenka

Lenka Kripac (s. 19. maaliskuuta 1978 Uusi Etelä-Wales, Australia), taiteilijanimeltään Lenka, on australialainen laulaja-lauluntekijä. Ennen soolouraansa hän kuului Decoder Ring -yhtyeeseen, ja näytteli australialaisissa tv-sarjoissa ja elokuvissa.

Lenka asui Tšekkoslovakiasta muuttaneen isänsä ja australialaissyntyisen äitinsä kanssa "korvessa", kunnes Lenkan ollessa seitsemänvuotias perhe muutti Sydneyyn, jossa Lenka kävi koulunsa, sai musiikkiopintoja ja alkoi työskennellä musiikin parissa.  

Lenka opiskeli Australian Theatre For Young Peoplessa näyttelemistä Cate Blanchettin opastuksella. Hän kävi taidekoulua ja näytteli muun muassa indie-elokuvissa The Dish ja Lost Things. Hän lauloi Decoder Ring -yhtyeen tekemällä Somersault-elokuvan soundtrackilla, joka sai useita palkintoja. Lenka matkusti 2006 yhtyeen mukana Yhdysvaltoihin South by Southwest -festivaalille ja lyhyelle kiertueelle. Hän sekä lauloi että soitti kosketinsoittimia. Hän lähti yhtyeestä toisen levyn jälkeen, muutti Los Angelesiin ja aloitti soolouransa.  

Lenkan esikoisalbumi Lenka ilmestyi vuonna 2008. Hänen soolotuotantonsa on saanut vaikutteita muun muassa Björkiltä ja Jemiltä. Lenkan kappale "Everything at Once" soi Microsoftin Windows 8 -mainoksessa.

Oma elämäntilanne 
Lenka on naimisissa graafisen taiteilijan, James Gulliver Hancockin kanssa. Lenka ilmoitti 27. syyskuuta 2011, että on raskaana. Maaliskuussa 2012 hän kirjoitti Twitteriin, että heille on syntynyt poika. Nykyään Lenka matkustaa kahden asunnon väliä (Sydney, Australia ja Brooklyn, New York).

Diskografia

Albumit 
 Lenka (2008)
 Two (2011)
 Shadows (2013)
The Bright Side (2015)

Singlet 
 The Show (2009)
 Trouble Is a Friend (2009)
 Don't Let Me Fall (2010)
 Roll With the Punches (2010)
 Heart Skips a Beat (2011)
 Two (2011)
 Everything at Once (2012)
 Heart To The Party'' (2013)
 "Blue Skies" (2015)
 "Unique" (2015)
 "Go Deeper" (2015)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen sivusto 

Australialaiset laulajat
Australialaiset näyttelijät
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Laitala

Huonekalutehdas Laitala Oy on vuonna 1932 perustettu, Kurikan Jurvassa huonekaluja valmistava yritys.

Historia
Yhtiön perustaja Toivo Laitala syntyi Pietarissa, jossa hänen isänsä toimi kultaseppä Tillanderin palveluksessa. Ennen vallankumousta hänen perheensä palasi Pohjanmaalle. Vuosina 1925–1926 hän kävi Jurvassa veistokoulun, oppien valmistamaan tyylikalustoja, lähinnä rokokoo-, kustavilais- ja empiretyylisiä.

Vuonna 1932 Laitala rakensi Jurvaan tehtaan, jossa valmistettiin tavallisia maalaishuonekaluja. Sota ja tehtaan palaminen keskeyttivät kuitenkin tuotannon. Sodan vielä jatkuessa Laitala rakennutti kuitenkin uuden tehtaan, keskittyen sodan jälkeen alkaneella jälleenrakennuskaudella kodin huonekalujen ohella myös kauppojen ja liiketalouksien kalusteisiin. Laitala käyttää koristeveistäjiä kalusteiden viimeistelyssä.

Raaka-aineena tuotteissa käytetään eniten suomalaista koivua. Tuotteita myyvät huonekaluliikkeet ympäri maan.
Suomalaiset yritykset
Huonekaluvalmistajat
There Be Dragons

There Be Dragons on Roland Joffén käsikirjoittama ja ohjaama historiallinen seikkailueepos. Elokuva on draama, joka sijoittuu Espanjan sisällissotaan (1936–1939). Sisällissota tunnetaan erittäin ikävänä, sillä se asetti espanjalaiset vastakkain toistensa kanssa, joskus jopa saman perheen sisällä. Sisällissota on vieläkin arka teema Espanjassa. Joffén mukaan elokuvassa puhutaan rakkaudesta ja vihasta, ystävyydestä ja pettämisestä, sekä jokapäiväisen elämän tärkeyden löytämisestä. Elokuvan ensi-ilta oli keväällä 2011. 

Vuonna 1992 toimittaja Robertin on kirjoitettava pyhän Josemaría Escriván (todellinen hahmo, jota näyttelee Charlie Cox) elämästä, koska samana vuonna Josemaría Escrivá julistetaan autuaaksi Katolisessa kirkossa. Robert huomaa, että Josemaría oli kotoisin samasta kylästä kuin hänen oma isänsä, Manolo (Wes Bentley). Elokuvan tarina siirtyy vuodesta 1992 30-luvulle, Josemarian, Manolon ja muiden elämään sisällissodan aikana.

Historia ja fiktio elokuvassa 
Joffé käyttää elokuvassa sekä historiallisia henkilöitä (Josemaría Escrivá), että kuvitteellisia hahmoja (kuten Manolo, Robert, ja muut sivuhahmot).

Tarina sijoittuu todelliseen historian vaiheeseen ja Joffé yrittää kuvata Espanjan sisällissotaa mahdollisimman aidosti. Toisaalta itse tarina on melkein täysin fiktio, vaikka osa siitä on Josemaria Escrivan elämäkerran innoittamaa.

Josemaría Escrivá   
Josemaría Escrivá de Balaguer (9. tammikuuta 1902 Barbastro, Espanja – 26. kesäkuuta 1975 Rooma, Italia) oli espanjalainen katolinen pappi ja katolisen kirkon sielunhoitoinstituutio Opus Dein perustaja.

Näyttelijät

Tuottajat 
Elokuvan tuottajat ovat Roland Joffé, Ignacio G. Sancha, Guy J. Louthan ja Ignaicio Núñez.

Rahoitus on peräisin Sanchan ja Núñezin rahastosta, johon on sijoittanut yli 100 yksityistä rahoittajaa, rahastoa ja yritystä. Antena 3, Espanjan ensimmäinen yksityiskanava on myös rahoittanut elokuvaa.

Aiheesta muualla 
 Elokuvan verkkosivu
 There Be Dragons, lisää materiaalia
 Therebedragons.info
 Live Press Conference transcript (October 29th, 2009)
 Video elokuvasta Rome Reports -sivussa

Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat
Tositapahtumiin perustuvat elokuvat
Roland Joffén ohjaamat elokuvat
Opus Dei
Yhdysvaltalaiset sotadraamat