Serotoniini

Serotoniini eli 5-hydroksi-tryptamiini (5-HT) on kudoshormoni sekä aivojen välittäjäaine. Sen toiminta keskushermostossa vaikuttaa muun muassa mielialaan, vireystilaan, aggressiivisuuteen ja ruokahaluun. Muualla elimistössä serotoniini supistaa verisuonia sekä osallistuu verenpaineen säätelyyn ja ruoansulatuskanavan toimintaan. Elimistössä osa hermosoluista ja suoliston soluista valmistavat serotoniinia tryptofaanista, joka on yksi välttämättömistä aminohapoista. Suurin osa aivojen tarvitsemasta serotoniinista valmistuu suolistossa. Veressä serotoniini kulkeutuu verihiutaleissa, albumiiniproteiiniin sitoutuneena sekä pienissä määrin vapaana.

Serotoniinitoimintaan vaikuttavia lääkkeitä ovat
 triptaanit, joita käytetään migreenin hoitoon
 setronit, joita käytetään pahoinvointilääkkeinä
 monet psyykenlääkkeet kuten serotoniinin takaisinoton estäjät eli SSRI-lääkkeet

Yleistä

Serotoniini vaikuttaa mielialaan ja sen vajaus voi ilmetä alakulona, apatiana, masennuksena ja kroonisena väsymyksenä. Serotoniinin puute voi aiheuttaa myös impulsiivista ja väkivaltaista käytöstä. Koska serotoniini on pimeähormoni melatoniinin esiaste, sen puute vaikuttaa jossain määrin myös nukkumiseen. Serotoniini säätelee ihmisen ruoka- ja seksihaluja: serotoniinin puute voi aiheuttaa ruokahalun ja makeanhimon lisääntymistä. Elimistön liika serotoniinipitoisuus vähentää puolestaan seksuaalista halukkuutta ja kykyä seksuaaliseen nautintoon.

Kemialliselta rakenteeltaan serotoniini on tryptamiini kuten monet psykotrooppiset aineet (psilosybiini ja DMT). Tryptofaani (C11H12N2O2) on serotoniinin esiaste. Serotoniini toimii aivojen käpylisäkkeessä melatoniinin (C13H16N2O2) synteesin lähtöaineena. 5-Hydroksi-indolyyliasetaatti on serotoniinin pääasiallinen aineenvaihduntatuote.

Ihmisen herkkyys voimakkaille kipuärsykkeille on kääntäen verrannollinen aivojen serotoniinipitoisuudelle. Kannerin syndroomaisilla lapsilla tavataan yleensä hyvin korkeita veren seerumin serotoniinipitoisuuksia, joiden on havaittu korreloivan autististen piirteiden voimakkuuden kanssa.

Serotoniinin määrään voidaan vaikuttaa erilaisilla lääkkeillä, kuten serotoniinin takaisinoton estäjillä (SSRI-lääkkeet) tai MAO-inhibiittoreilla. Edelliset toimivat estämällä serotoniinin takaisinottoa synapsiraosta lähettävään neuroniin sitoutumalla kuljetusproteiiniin, kun taas jälkimmäiset estävät presynaptisessa hermopäätteessä serotoniinin metaboliaa katalysoivan entsyymin (MAO-A) toimintaa. Metabolian estyminen lisää vapaan serotoniinin pitoisuutta, josta seuraa myös kokonaispitoisuuden kasvaminen.

95 prosenttia elimistön serotoniinista valmistuu suolistossa.

Serotoniinireseptorit 

Serotoniinireseptoreita eli 5-HT-reseptoreita on seitsemää tyyppiä, 5-HT1–7, jotka jakautuvat edelleen lukuisiin alatyyppeihin.

Lukuun ottamatta 5-HT3-reseptoria, joka on ionikanavareseptori, kaikki muut serotoniinireseptorit ovat G-proteiinikytkentäisiä reseptoreja, jotka aktivoivat toisiolähettejä hermosolun sisällä, jotta viesti välittyy eteenpäin.

Katso myös 
 Serotoniinioireyhtymä

Lähteet

Aiheesta muualla 

Terveysportti, metatesaurus: Serotoniini
Jukka Ruukki: Syö aivosi virkeiksi (Tiede-lehdessä 1/2000) 
PubChem: Serotonin 
Human Metabolome Database: Serotonin 
KEGG: Serotonin 
ChemBlink: Serotonin 
Liber Herbarum II: Serotoniinia sisältäviä kasveja

Aivojen välittäjäaineet
Alkaloidit
Aminohappojohdannaishormonit
Tryptamiinit
Seulonnan keskeiset artikkelit