joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Amisulpridi

Amisulpridi (myydään nimillä Suomessa Solian, ulkomailla myös Sulpitac, Amitrex, Soltus tai Amazeo), on sulpiridijohdannaisiin kuuluva epätyypillinen eli toisen polven antipsykoottinen lääke. Sitä käytetään psykoosin ja skitsofrenian, sekä Italiassa dystymian hoitoon. Sen on havaittu myös toimivan kaksisuuntaisen mielialahäiriön ja masennuksen hoidossa. Amisulpridi on Suomessa erityisluvallinen lääke. nimellä Solian. Sille ei ole rinnakkaisvalmisteita. Kahdella amisulpridivalmisteella on määräaikainen erityislupa, mikä tarkoittaa sitä, että valmisteiden toimittamiseen apteekista asiakkaalle ei tarvita potilaskohtaista erityislupaa vaan lääke voidaan toimittaa myyntiluvallisen lääkkeen tapaan. Lääkepakkaukset ovat vieraskielisiä (saksa).

Haittavaikutukset 
Useammalla kuin joka 10:nnellä käyttäjällä ilmenee eräitä ekstrapyramidaalioireita (vapinaa, lihasjäykkyyttä, kouristuksia, liikkeen hitautta), runsasta syljeneritystä ja levottomuutta.

Yhdellä 10−100:sta käyttäjästä ilmenee suonenvetoa (yleensä niskassa, silmässä tai leuassa), orgasmivaikeuksia, uneliaisuutta, univaikeuksia, ahdistusta, kiihtyneisyyttä, ummetusta, pahoinvointia, oksentelua, maitohormonin määrän kasvua (voi johtaa  rintakipuun, rintojen kasvuun ja maitovuotoon miehillä ja naisilla, kuukautisten loppumiseen tai epäsäännöllisyyteen, maitohormonista riippuvaiseen kasvaimeen, erektiohäiriöön tai ejakulaatiohäiriöön), matalasta verenpaineesta johtuvaa huimausta, lihomista ja suun kuivuutta.

Yhdellä 100−1000:sta käyttäjästä ilmenee tardiivi dyskinesia -liikehäiriöön kuuluvia oireita (hallitsemattomia kielen, suun ja kasvojen liikkeitä), korkeaa verensokeria, sydämen sykkeen hidastumista, eräiden maksaentsyymien määrän kasvua.

Yhdellä 1000 − 10 000 käyttäjästä ilmenee nopeasta lopettamisesta johtuvia vieroitusoireita (hallitsemattomia kielen, suun ja kasvojen liikkeitä, pahoinvointia, oksentelua, unettomuutta ja sairauden oireiden uusiutumista).

Yleisyydeltään tuntemattomia haittavaikutuksia ovat ihon kivulias, kutiseva ja punoittava turvotus, sekä vanhoilla dementiaa sairastavilla ihmisillä kuolema (koskee kaikkia psykoosilääkkeitä).

Amisulpridi saattaa myös pidentää sydämen QT-aikaa. Sen todennäköisyys aiheuttaa aineenvaihduntaoireita on vähäinen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
PubChem: Sultopride 
Human Metabolome Database (HMDB): Amisulpride 
DrugBank: Amisulpride 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Amisulpride 

Epätyypilliset antipsykootit
Peter Kotilainen

Peter Kotilainen (s. 7. syyskuuta 1994) on suomalainen salibandyn pelaaja, joka edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Seinäjoen Peliveljiä.

Suuren yleisön tietoisuuten Kotilainen nousi maailmanmestaruuskilpailuissa 2016, jolloin hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi voitettuaan pistepörssin sekä maailmanmestaruuden Suomen maajoukkueessa.

Ruotsalainen salibandylehti Innebandymagazinet valitsi Kotilaisen maailman neljänneksi parhaaksi miespelaajaksi vuonna 2018.

Ura 
Kotilainen siirtyi keväällä 2013 kasvattajaseurastaan Happeesta Classiciin 1+1-vuotisella sopimuksella. Kotilainen pystyi Tampereella omien sanojensa mukaan keskittymään täysipainoisesti salibandyyn. Tästä huolimatta Kotilainen pelasi Classicissa ainoastaan yhden kauden ajan, kunnes siirtyi kauden loputtua takaisin vanhaan seuraansa.

Keskisuomalaisen Tommi Roimelan mukaan Kotilainen pelasi kaudella 2015–2016 siihenastisen uransa parhaan kauden. Hänelle annettiin enemmän vastuuta, mikä osaltaan johti myös virheisiin. Joulukuuhun mennessä Kotilainen oli joutunut jättämään ottelun kesken jo kahteen kertaan punaisen kortin seurauksena. Ensimmäinen ulosajo Kotilaiselle tuomittiin, kun hän kritisoi tuomareiden päätöstä kiroilemalla. Toisen kerran hänet suljettiin ottelusta päähän kohdistuneen poikittaisen mailan seurauksena.

Kauden 2016–2017 aikana Kotilainen ilmaisi Suomen Salibandyliiton toimittajalle halustaan työskennellä täysipäiväisenä ammattilaisurheilijana Ruotsin Superliigassa tai Nationalliga A:ssa.

Helmikuussa 2021 Kotilainen solmi kahden vuoden jatkosopimuksen Happeen kanssa. Tätä sopimusta Kotilainen ei kuitenkaan pelannut loppuun, vaan kesäkuussa 2022 Seinäjoen Peliveljet solmi hänen kanssaan 1+1-vuotisen sopimuksen.

Yksityiselämä 
Kotilainen työskentelee hoiva-alalla Laukaassa sijaitsevassa päiväkodissa. Hän valmistui lastenohjaajaksi kesällä 2017.

Joulukuussa 2015 Kotilainen kertoi Keskisuomalaiselle antamassaan haastattelussa kärsineensä ongelmista siviilielämässään. Hänen mukaansa ongelmat olivat vaikuttaneet pitkällä aikavälillä myös hänen pelaamiseensa negatiivisesti. Samassa haastattelussa Kotilainen paljasti kokeneensa nuoruudessaan pahoinvointia, mikä johtui hänen isänsä alkoholiongelmasta. Peter Kotilainen on kertonut, että hänellä on ollut iso rahapeliongelma 8-vuotiaasta saakka ja hän on yrittänyt korjata ongelmaa jo pitkään. Kotilainen on onnistunut maksamaan jo suurimman osan veloistaan.

Myös Kotilaisen veljet Paul ja Panu pelaavat Salibandyliigassa. Vanhin veli Pasi on lopettanut uransa. Veljesten lisäksi perheeseen kuuluu yksi sisko.

Tilastot

Runkosarja

Pudotuspelit

Lähteet 

Suomalaiset salibandyn pelaajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Michael Hopkins

Michael Hopkins viittaa seuraaviin henkilöihin:

 Mike Hopkins (baseball) (1872–1952), baseballin pelaaja
 Mike Hopkins (koripallo), koripalloilija
 Mike Hopkins (äänileikkaaja), kaksinkertainen Oscar-palkittu äänileikkaaja
 Michael Hopkins (arkkitehti), englantilainen arkkitehti
 Michael J. Hopkins, yhdysvaltalainen matemaatikko
 Michael S. Hopkins, Nasan astronautti
Lapinjoki

Lapinjoki on Lapinjoen vesistössä Satakunnassa virtaava noin 55 kilometrin pituinen joki. Ensimmäiset 17 kilometriä se tunnetaan Hinnerjoki -nimisenä. Joen nimi vaihtuu sen saapuessa entisen Lapin kunnan alueelle.

Joen kulku
Lapinjoen vesistöön kuuluva joki saa alkunsa Eurassa sijaitsevasta Koskeljärvestä. Euran alueella se virtaa Hinnerjokena entisten Honkilahden ja Hinnerjoen kuntien lävitse. 

Nykyisin Rauman kaupunkiin kuuluvassa Lapissa se jatkaa matkaansa Lapinjoki-nimisenä 38 kilometrin matkan ja laskee Selkämereen Eurajoensalmessa. 

1950-luvulla valmistunut Lapinjoen kanava yhdistää joen Rauman Äyhönjärveen ja Pitkäjärveen, jotka toimivat Rauman kaupungin ja paikallisen metsäteollisuuden raakavesilähteinä. Lapinjokeen puolestaan johdetaan vettä Eurajoen Pappilankoskesta 1960- ja 1990-luvuilla rakennetuilla raakavesiputkilla.

Nähtävyyksiä ja historiaa
Lapinjoki virtaa useiden pienten järvien kautta. Niistä suurin on Lapin kirkonkylän tuntumassa sijaitseva Saarnijärvi, jonka vieressä sijaitsee Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva Sammallahdenmäki. Toinen kuuluisa paikka löytyy joen yläjuoksulta Kolmahaarassa, missä Vaaljoki yhtyy Hinnerjokeen. Kolmhaarassa on kuuluisa kivikautinen Kolmhaaran asuinpaikka, mistä on löydetty muun muassa kalmisto ja asumusten pohjia.

Lapinjoki on ollut ikivanha kulkureitti Satakunnan rannikolta sisämaahan. Eurajoensalmen pohjukassa oli aikoinaan Liinmaan linna, joka sijaitsi Eurajoen ja Lapinjoen suiden välissä olleella saarella. Linnasta pystyttiin tehokkaasti valvomaan kummankin joen liikennettä. 

Lapinjoessa on yksi pienvesivoimalaitos. Lapinkosken voimalaitos sijaitsee samannimisessä koskessa Lapin kirkonkylässä. Eurajoen Lapijoen kylässä on vuonna 1883 valmistunut Lapijoen kiviholvisilta, joka on nykyään museosiltana. 

Lapinjokilaakson yläjuoksun kylä- ja viljelymaisema kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Siihen lukeutuvia kyliä ovat Kaukola, Kodiksami, Sukkala ja Kuolimaa Rauman Lapin puolella sekä Korven kylä Euran puolella.

Katso myös 
 Lapinjoen vesistö

Lähteet
Oy Vesirakentaja, Voimaa vedestä 2007 (s.84)
Ympäristöministeriö, Satakunnan vesistöohjelma

Viitteet

Suomen joet
Eurajoen luonto
Rauman luonto
Euran luonto
Lapinjoen vesistö
Lappi (Rauma)
Sommelo (kuoro)

Sommelo on Akaan Toijalassa toimiva Toijalan nuorisoseuran sekakuoro.

Sommelo-nimi on peräisin Kalevalasta ja sillä tarkoitetaan tuohesta tehtyä lankakerän pohjaa, jonka päälle lanka keritään. Kalevalan ensimmäisissä runoissa runonlaulaja kertoo, miten hän sai laulunsa ja kääri ne kerälle, sovitteli sommelolle, kelan pisti kelkkahan, sommelon rekosehen. Tultuaan sitten alle kuulun kurkihirren hän aukaisi sanaisan arkun, virsilippahan viritti, keritteli pään kerältä, suori solmun sommelolta.

Kuoro aloitti kansanlaulukerhona vuonna 1975. Tuolloin mukana oli 11 laulajaa. Ohjelmisto rakentui kansanlauluperinteelle. Alussa kuoroa vaivasi mieslaulajien puute ja pienimmillään toimittiin kaksiäänisenä naiskuorona. Alkuvaiheessa kuoron johtajana oli Niilo Villanen kuolemaansa asti 1983. Sen jälkeen kuoroa ovat johtaneet Juha Nuora vuosina 1983–1989, Juha Viitanen vuosina 1989–1994, Leena Aarnipuu-Lampela vuosina 1994–2011 ja Juha Holma vuosina 2011-2017. Nykyisin 40 laulajan kuoron johtajana toimii Marjukka Manner.

Kuoron monipuolinen ohjelmisto ulottuu kevyemmän musiikin uusista kuorosovituksista perinteisen kuorolauluohjelmiston kautta renessanssin kirkkomusiikkiin. Kuorovierailuja on kotimaan lisäksi tehty Tallinnaan sekä Tšekin Vrbno Pod Pradedemiin ja Tapaan. Lisäksi kuoro on osallistunut kuorokilpailuun Barcelonassa ja kuorofestivaaliin Balchikissa Bulgariassa sekä kuorokilpailuun Llangollenissa Walesissa.

Aiheesta muualla
 www.sommelokuoro.fi

Akaa
Suomalaiset sekakuorot
Jämsän kristillinen kansanopisto

Jämsän kristillinen kansanopisto on Jämsässä toimiva kansanopisto. Se on pääasiassa nuorille tarkoitettu yleissivistävää aikuiskoulutusta antava sisäoppilaitos. Opiston koulutus perustuu vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen kristillisiin arvoihin. Opiston omien tavoitteiden mukaan ”koulutuksessa painottuvat arvokasvatus, omaehtoinen oppiminen, vastuullisuus, yhteisöllisyys ja osallisuus ja sen uskontokasvatus ja -opetus pohjaavat Raamattuun ja evankelisluterilaiseen tunnustukseen”.

Jämsän kristillinen kansanopisto perustettiin vuonna 1909 nimellä Jämsän Kansanopisto. Vuonna 1963 pahoin velkaatunut opisto siirtyi vanhoillislestadiolaisen liikkeen omistukseen.

Rehtorit

Lähteet

Jämsän oppilaitokset
Suomen kansanopistot
Kristilliset oppilaitokset Suomessa
Vanhoillislestadiolaisuus
Kaikki on satua


Kaikki on satua on Pariisin kevät -yhtyeen vuonna 2012 julkaistu kolmas studioalbumi. 

Yhtyeen perustaja Arto Tuunelan ohella vuodesta 2010 alkujaan livebändinä toiminut yhtye on aiempia Pariisin kevään julkaisuja enemmän osallistunut albumin tekoon, mutta Tuunela on säveltänyt, sanoittanut, sovittanut, tuottanut, äänittänyt ja miksannut albumin.

Albumilta julkaistiin kolme singleä. Korkeimpaan listasijoitukseensa albumi ylsi viikolla 9/2012 ollessaan listan toinen.

Kappaleet 

Kaikkien kappaleiden tekijöiksi on merkitty koko Pariisin kevät.

Kokoonpano 
 Arto Tuunela – laulu, akustinen kitara
 Reko Aho – rummut
 Antti Pouta – kitara, koskettimet, taustalaulu
 Jussi Hietala – basso
 Artturi Taira – kitara, koskettimet, taustalaulu
 Ilari Kivelä – koskettimet, taustalaulu

Arvostelut 
 Soundi: 
 Nrgm.fi: 75/100

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kaikki on satua discogs.com -sivustolla

Pariisin Kevään albumit
Vuoden 2012 albumit
Gutniska

Gutniska (myös gutemål tai gotländska) on skandinaavinen kieli, jota puhutaan Gotlannin saarella Ruotsissa. Muinaisgutniskaa pidetään omana kielenään ja nykyistä gutniskaa ruotsin kielen murteena. Sitä puhuu noin 5 000 ihmistä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Gutamålsgillets rekommendationer för stavning av det gutniska språket 
 Gutamålsgildet / Gutamålsgillet 
 Ola Sollerman, Gotlands Tidningar (14.12.2011): Gutniskan har väckts till liv 

Gotlanti
Ruotsin kielet
Ruotsin murteet
Danuta Siedzikówna

Danuta Helena Siedzikówna (3. syyskuuta 1928 Guszczewina, Bielskin alue – 28. elokuuta 1946 Gdańsk) oli puolalainen sairaanhoitaja toisen maailmansodan aikana. Hän toimi aktiivisesti Puolan vastarintaliikkeessä (). Hän käytti peitenimiä Danuta Obuchowicz ja Inka.

Katso myös
 Puolalainen vastarinta toisessa maailmansodassa

Lähteet 
 Danuta Siedzikówna  Siedzikównan muistosivusto. PDF (2006) 
 Polonia Restituta, Presydent.pl

Puolalaiset henkilöt
Toisen maailmansodan vastarintaliikkeiden henkilöt
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 1946 kuolleet
Raajarikkoisten auttamisyhdistys

Raajarikkoisten auttamisyhdistys () oli vuosina 1889–1948 toiminut suomalainen hyväntekeväisyysjärjestö, joka ylläpiti Helsingissä liikuntavammaisille suunnattua työkoulua ja klinikkaa. Toiminnan kohteena olivat pääasiassa lapsi-invalidit.

Yhdistys perustettiin 27. lokakuuta 1889. Perustavan kokouksen kutsui koolle Vera Hjelt ja ensimmäiset säännöt laati vaivaishoidon tarkastaja Gustaf Adolf Helsingius tanskalaisen esikuvan pohjalta. Tarkoituksena oli antaa rammoille mahdollisuus saada koulutusta ja siten myös työtä. Perustamisessa mukana olivat myös muun muassa Rosina Heikel, Cely Mechelin ja Sofia Streng. Seuraavana vuonna aloitti toimintansa yhdistyksen perustama kaksikielinen Raajarikkoisten työkoulu Helsingin Kruununhaassa. Se oli lajissaan Suomen ensimmäinen. Toiminta kohdistettiin vain lapsiin, joille annettiin koulutusta lähinnä käsityöammatteihin. Vuodesta 1897 koulu toimi Ensimmäisellä Linjalla Kallion kaupunginosassa. Yhdistys ylläpiti vuosina 1900–1916 ortopedistä klinikkaa, jonka lääkärinä oli Hjalmar Gabriel von Bonsdorff, ja 1927–1941 ortopedistä sairaalaa, jonka johtajana oli Fabian Langenskiöld. Sairaalan toimintaa jatkoi myöhemmin Invalidisäätiö. Vuodesta 1904 toimi myös yhdistyksen ylläpitämä 4–12-vuotiaille lapsille suunnattu lastenkoti. Yhdistyksen toiminta päätettiin lakkauttaa maaliskuussa 1948 ja sen tilalle perustettiin Raajarikkojen koulusäätiö, joka toimii nykyisin nimellä Vammaisten lasten ja nuorten tukisäätiö. Koulu muutti vuonna 1952 Ruskeasuolle.

Raajarikkoisten työkoulun ja ortopedisen sairaalan entiset rakennukset Kalliossa purettiin vuonna 1980 nykyisen Kuntatalon tieltä. Sitä ennen vanhoissa puutaloissa ehti toimia Kill City -niminen yhteisö.

Lähteet

Kirjallisuutta
Tuula Vuolle-Selki: Kohti itsenäistä elämää: vammaisten lasten ja nuorten tukisäätiö 120 vuotta. Minerva, Helsinki 2010. ISBN 978-952-492-366-8

Hyväntekeväisyysjärjestöt
Suomalaiset potilas- ja vammaisjärjestöt
Irinan diskografia

Tämä artikkeli on Irinan diskografiasta.

Albumit

Kokoelmat

Singlet

1990- ja 2000-luku

2010-luku– 

 Listasijoitukset Suomen viralliselta lataus- (Top 30) ja singlelistalta (Single Top 20), radiolistalta sekä Rumba-lehden levymyynnin ja radiosoiton yhdeksi hittilistaksi yhdistäneeltä Top 50 Hitit -listalta (Rumba Top 50) (julk. 1992–2007).

Musiikkivideot
 Juulian totuudet
 Vahva (Ohj. Miika Saksi)
 Hiljaisuus (Ohj. Taku Kaskela)
 Kymmenen kirosanaa
 Pokka (Ohj. Tuukka Temonen)
 Miksi hänkin on täällä
 Näe minut tässä (Ohj. Tuukka Temonen)
 Jälki
 Kunnon syy (2010) (feat. Maija Vilkkumaa) (Ohj. Misko Iho)
 Koko kuva (Ohj. Ville Juurikkala)
 En olekaan valmis

Lähteet

Diskografiat
Kirkkokylä

Kirkkokylä tai kirkkotupa-alue () tarkoittaa talonpoikaisväestön kirkkokäyntejä varten samalle alueelle rakennettuja asuinrakennuksia eli kirkkotupia, vajoja ja kirkkotalleja ja jotka sijaitsevat pitäjän kirkon välittömässä läheisyydessä. Kirkkotupia käytettiin tilapäiseen asumiseen kirkossakäynnin, markkinoiden, käräjien ja veronkeräämisen yhteydessä, jolloin pitkien matkojen päästä pitäjän kylistä kirkolle saapuneet eivät ehtineet palata saman päivän aikana takaisin koteihinsa. Kirkkokylävierailujen välillä kirkkotupien ikkunaluukut olivat suljetut ja kirkkokylien alueet olivat lähes autioita.

Kirkkokylien esiintymisalue
Kirkkokyliä on esiintynyt lähinnä Ruotsissa sekä jonkin verran Suomessa ja Pohjois-Norjassa. Ruotsissa kirkkokyläperinne on ollut voimakasta eritoten Västerbottenin ja Norrbottenin lääneissä, joissa käytännöllisesti katsoen joka pitäjässä on ollut tärkeä kirkkokylä kirkon yhteydessä. Tornionjokilaakso on ollut poikkeus ja sen kirkkokylät ovat olleet hyvin pieniä ja lähes merkityksettömiä suhteessa pitäjien asukaslukuun. Ruotsissa kirkkokyliä on ollut yhteensä 71, joista on jossain muodossa säilynyt 16. Ainut Norlannin ulkopuolella ollut kirkkokylä on sijainnut Kopparbergissa. Parhaiten säilyneitä ovat Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 1996 valittu Gammelstadin kirkkokylä Luulajassa, sekä Öjebynin (Piitimessä), Skellefteån ja Arvidsjaurin kirkkokylät. Muilta Ruotsin paikkakunnilta kirkkokylät ovat suurimmaksi osaksi kadonneet kirkkotupien purkamisen myötä.

Suomessa kirkkokyläperinnettä on esiintynyt lähinnä ruotsinkielisellä Pohjanmaalla ja pohjoisimmassa Lapissa. Pohjanmaan kirkkokyläalueen eteläraja on välittömästi Vaasan alapuolella. Suomen Lapissa kirkkokyliä on ollut ainakin Enontekiöllä, Utsjoella, Inarissa, Sodankylässä ja Kuusamossa. Inarin kirkkokylä on ollut suurimpia ja siellä sijaitsi parhaimmillaan jopa 70 kirkkotupaa vuonna 1828. Ruotsinkielisellä Pohjanmaalla kirkkokyliä on ollut Kokkolassa, Kruunupyyssä sekä Pedersöressä. Närpiön kirkon lähistöllä oleva kylä on puolestaan ollut pääasiassa kirkkotalleista koostunut tallikylä. Kemissä ja Iin Haminassa on kirkon lähistöllä sijainnut myös useampia taloja, joita on ilmeisesti käytetty tilapäiseen yöpymiseen markkinoiden ja kirkonmenojen yhteydessä. Keuruun museon mukaan myös Keuruulla oli 1800-luvulla kymmeniä kirkkoaittoja kirkon lähistöllä, joista nykypäivään on säilynyt vain yksi. 

Norjassa kirkkokyliä on sijainnut pääosin maan pohjoisimmassa osassa, muun muassa Koutokeinossa ja Kaarasjoella. Berglingin mukaan Tromssan kirkkokylä lienee muistuttanut eniten Pohjois-Ruotsin kirkkokyliä käyttötavaltaan ja perinteiltään. Sunnmøren alueella kirkkokylän tyylistä rakennuskantaa lienee käytetty lähinnä markkinoiden yhteydessä, ja asumusten kirkollisten tilaisuuksien yhteydessä tapahtunut käyttö lienee ollut toissijaista.

Historia
Ensimmäinen asiakirjamerkintä kirkkokylästä on vuodelta 1600 ja niiden rakentamisen on arvioitu alkaneen Pohjois-Ruotsissa 1500-luvun jälkipuoliskolla.

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet

Kirkkoarkkitehtuuri
Kulttuuriympäristö
Rakennusperinne
Ruotsin rakennukset ja rakennelmat
Suomen paikallishistoria
Port Hedlandin satama

Port Hedlandin satama (, LOCODE: AU PHE) on Australian länsiosat kattavan Länsi-Australian osavaltion luoteisosissa sijaitsevan noin 13 800 asukkaan Port Hedlandin kaupungin satama. Se kuuluu rahtimäärältään maailman viidentoista suurimman sataman joukkoon.

Historia 
Satama ja sen kaupunki on saanut nimensä vuonna 1863 paikkakunnalle saapuneen ja ankkurinsa sinne laskeneen Mystery-laivan kapteenin Peter Hedlandin mukaan. Varsinaisen sataman perustaminen tapahtui vasta myöhemmin, kun satamapaikan tarpeellisuus seuduilla oli käynyt ilmeiseksi. Vuonna 1896 avattiin ensimmäinen varsinainen satamalaituri. Satama ja sen toiminnat monipuolistuivat vähitellen. Väylä ruopattiin selvästi suuremmille laivoille sopivaksi, kun vuodesta 1965 lähtien läheiset rautamalmikaivokset tarvitsivat vientisataman. Myös alueen suolantuotanto kaipasi parempaa satamaa kuljetuksilleen.

Meriväylä satamaan 
Sittemmin satamaan johtavaa väylää on ruopattu lisää. Nykyään satamaan johtaa 20 merimailia pitkä, kapeimmillaan 183 metriä leveä ja vähintään 14,2 metriä syvä väylä.

Rahtiliikenne 
Port Hedland on Australian suurin satama ja sijoittui 2010–2011 myös maailman kahdenkymmenen suurimman rahtisataman joukkoon. Vuonna 2011 sataman rahtimäärä oli 224,3 miljoonaa tonnia. Rahtimäärä oli kasvussa vielä 2012. Kesäkuun 2012 lopussa päätyneen 12 kuukauden jaksolla  sataman kautta kulki kaikkiaan 1 843 kauppalaivaa, jotka kuljettivat yhteensä 245,0 miljoonaa tonnia rahtia. Tästä 238,9 miljoonaa tonnia oli rautamalmin ja 3,2 miljoonaa tonnia suolan vientiä. Malmi tuodaan junilla läheisiltä kaivoksilta satamaan ja viedään edelleen irtolastialuksilla esimerkiksi Kiinan satamiin. Tuonnin suurimman tuoteryhmän muodostivat polttoöljyt (1,2 milj. t).

Kaudella 2013–2014 sataman rahtimäärä kipusi jo 372,3 miljoonaan tonniin. Tästä vientiä oli 370,1 ja tuontia 2,2 miljoonaa tonnia. Viennistä 98,4 % oli rautamalmia ja 0,9 % suolaa. Tuonnista 75,9 % oli polttonesteitä. Satamassa asioi vuoden aikana 2 447 alusta.

Merkittäviä lähisatamia
Lähistön merkittäviä, myös Australian luoteisrannikolta suuria määriä osin samojen kaivosalueiden rautamalmia Kiinaan laivaavia satamia ovat 150–200 kilometriä Port Hedlandin länsipuolella sijaitsevat Dampier ja Cape Lambert. Yhdessä nämä kolme satamaa vastaavat merkittävästä osasta, joidenkin lähteiden mukaan jopa puolesta maailman rautamalmin kaupan kuljetuksista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Pilbara Ports Authority: Port of Port Hedland  (dpa.wa.gov.au)

Länsi-Australia
Australian satamat
Intian valtameren satamat
Englanninsinililja

Englanninsinililja (Hyacinthoides non-scripta) on parsakasveihin (Asparagaceae, aiemmassa luokittelussa hyasinttikasveihin Hyacinthaceae) kuuluva monivuotinen sipulikasvi, jota viljellään koristekasvina. Laji esiintyy alkuperäisenä Britteinsaarilla, Belgiassa, Hollannissa, Ranskassa ja Espanjassa.

Englanninsinililja kasvaa 20:stä 30:een senttimetriä korkeaksi. Kukkavanat ovat kärjestä nuokkuvat. Niissä kasvaa runsaasti sinisiä pyöreäpohjaisia kellokukkia. Laji kukkii keväällä tai alkukesällä.

Lähteet 
 Ritanen-Närhi, Paula 1999: Sipulikukat Puutarhaliiton julkaisu nro 310. Julkaisija Puutarhaliitto, Helsinki.
 United States Department of Agriculture, Germplasm Resources Information Network (GRIN), Taxonomy for Plants: Hyacinthoides non-scripta (L.) Chouard ex Rothm.

Kellosinililjat
Kevätkello

Kevätkello eli kevätlumipisara (Leucojum vernum) on narsissikasveihin (Amaryllidaceae) kuuluva monivuotinen sipulikasvi, jota viljellään koristekasvina. Se esiintyy luontaisena Euroopassa.

Kevätkello on hentokasvuinen, alle 20-senttiseksi kasvava. Sen matalien kukkavarsien päissä sijaitsee yksi tai korkeintaan kaksi kellomaista, nuokkuvaa, valkeaa kukkaa. Kehälehtien reunassa on vihertäviä tai kellertäviä pilkkuja. Kevätkello kukkii viljeltynä toukokuussa, selvästi myöhemmin kuin samannäköinen puistolumikello (Galanthus nivalis).

Kevätkello viihtyy puutarhassa kosteahkossa ja multavassa maassa puolivarjossa. Laji lisääntyy siemenistä tai hitaasti sivusipuleista.

Lähteet 
 Ritanen-Närhi, Paula 1999: Sipulikukat Puutarhaliiton julkaisu nro 310. Julkaisija Puutarhaliitto, Helsinki.
 United States Department of Agriculture, Germplasm Resources Information Network (GRIN), Taxonomy for Plants: Leucojum vernum L.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kassu - Kasvien suomenkieliset nimet: Kevätlumipisara eli kevätkello (Leucojum vernum)
 Arboretum Mustila: Kevätkello, kevätlumipisara (Leucojum vernum)
 Puutarha.net: Kevätlumipisara (kevätkello) (Leucojum vernum)
 Den virtuella floran: Kevätkello (Leucojum vernum) 
 ITIS: Leucojum vernum 
 United States Department of Agriculture (USDA): Leucojum vernum 
 University of St Andrews: Leucojum vernum  (pdf)

Narsissikasvit
Alli Helminen

Alli Kaarina Helminen (31. tammikuuta 1911 Kangasala – 2000) on suomalainen kansakoulunopettaja ja nuortenkirjailija.

Helminen asui Kauhajoella vuosina 1953–1966.

Teoksia 
 Hyvä osa. Kirjapaja, Helsinki 1945
 Marianna. Karisto 1964, 2. painos 1965
 Ulla ja serkut. Karisto 1967
 Ulla ja Nevanperän kesä. Karisto 1969
 Ulla syystuulessa. Karisto 1970
 Ullan ystävät. Karisto 1972
 Koulun Riikka. Leija-sarja 35. Tammi 1977

Lähteet 
 
 Kauhajokelaista kirjallisuutta : Alli Helminen
 Helminen, Alli Kirjasampo.fi

Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1911 syntyneet
Vuonna 2000 kuolleet
Kuningaslilja

Kuningaslilja (Lilium regale) on monivuotinen liljalaji, jota esiintyy luontaisena Kiinassa. Sitä viljellään koristekasvina ja se on Suomessa suosittu puutarhakukka.

Kuningasliljan sipulit ovat suuria, liilanpunaisia. Se kasvaa 60:stä 150:een senttimetriä korkeaksi. Kellomaisia kukkia kasvaa yhdessä varressa muutamasta jopa pariinkymmeneen. Kukat ovat voimakkaasti tuoksuvat. Kehälehdet ovat valkoiset paitsi ulkopinnalta punertavat ja nielussa keltaiset. Puutarhakasvina lajin kukinta-aika on heinäkuu.

Lähteet 
 Ritanen-Närhi, Paula 1999: Sipulikukat Puutarhaliiton julkaisu nro 310. Julkaisija Puutarhaliitto, Helsinki.
 United States Department of Agriculture, Germplasm Resources Information Network (GRIN), Taxonomy for Plants: Lilium regale E. H. Wilson

Aiheesta muualla 
 Puutarha.net: Kuningaslilja (Lilium regale)
 ITIS: Lilium regale 
 United States Department of Agriculture (USDA): Lilium regale 
 Flora of China: Lilium regale 

Liljat
Valeri Nitšuškin

Valeri Ivanovitš Nitšuškin (, s. 4. maaliskuuta 1995 Tšeljabinsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa tällä hetkellä NHL-liigassa pelaavaa Colorado Avalanchea.

Nitšuškin on Dallas Starsin ensimmäisen kierroksen 10. varaus vuoden 2013 varaustilaisuudesta. Asiantuntijoiden mukaan hänet olisi taitojensa puolesta saatettu varata vielä korkeammalla, mutta pelko Nitšuškinin jäämisestä kotimaansa ammattilaiskaukaloihin KHL:ään saivat useat seurat perääntymään.

Lähteet
 

Venäläiset jääkiekkoilijat
Colorado Avalanchen pelaajat
Dallas Starsin varaamat pelaajat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Flamingo Spa

Flamingo Spa on Flamingon viihdekeskuksessa Vantaalla, kauppakeskus Jumbon yhteydessä toimiva kylpylämaailma. Se avattiin syyskuussa 2008. Kylpylämaailma jakautuu koko perheelle suunnattuun vesipuistoon ja aikuisille suunnattuun kylpylä- ja hoito-osastoon. Sen kokonaispinta-ala on noin 10 000 neliömetriä, josta altaiden osuus on noin 1 500 neliömetriä. Alueelta löytyy kymmenen erilaista allasta, kymmenen saunaa ja neljä vesiliukumäkeä. Flamingo Spahan kuuluvat myös lasten sisäseikkailupuisto Naurusaari sekä hoitokeskus Flamingo Day Spa, jotka avattiin vuonna 2012. Nämä palvelut sijaitsevat erillään kylpylätiloista Flamingon viihdekeskuksessa.

Flamingo Spa on vuoden 2012 syyskuusta alkaen ollut Restel-ryhmän Rantasipi-ketjun partneri. Yrityksen virallinen markkinointinimi on Flamingo Spa Rantasipi Partner.

Kylpylän tilat

Flamingo Spa Vesipuisto 
Flamingo Spa Vesipuisto on suunniteltu eteläamerikkalaisten muinaiskulttuurien teemalla. Sieltä löytyy seitsemän allasta: muut altaat yhdistävä pääallas, 25-metrinen sporttiallas, vastavirta, hyppyallas, jossa on kolme- ja viisimetriset hyppytornit, kaksi poreallasta ja pienten lasten kahluuallas. Vesipuistosta löytyy neljä erilaista vesiliukumäkeä, joista pisin on 152 metriä pitkä liukutunneli. Sekä naisten että miesten suihkutilojen yhteydessä on suomalainen sauna. Vesipuiston ilman lämpötila on 32 astetta. Vesipuiston alueella sijaitsee allaskahvila Spa Cafe, joka palvelee myös kylpyläosaston puolella. Vesipuiston puolella toimii myös Hesburger-hampurilaisravintolan terassi.

Flamingo Spa Kylpylä 
Flamingo Spa Kylpylä on aikuisille suunnattu, lisämaksullinen kylpylä- ja hoito-osasto, jonne on 18 vuoden ikäraja. Maaliskuuhun 2016 asti sen ikäraja oli 20 vuotta. Osasto on suunniteltu Paul Haslauerin ideologian pohjalta itämaisen teeman mukaiseksi. Kylpyläpuolelta löytyy kolme allasta: 34-asteinen mineraalivesiallas, 37-asteinen lämminvesiallas ja vuonna 2021 rakennettu 8-asteinen avantoallas. Saunoja on kahdeksan erilaista: kolme erituoksuista 50-asteista höyrysaunaa, 70- ja 80-asteiset suomalaiset saunat, 80-asteinen tervantuoksuinen perinnesauna, 70-asteinen suolasauna sekä noin 45-asteinen joogasauna. Lisäksi osastolta löytyvät lämmitetyt lepotilat sekä myllynratassuihku, joka kaataa vuoron perään kylmiä sekä lämpimiä vesiryöppyjä. Lisäksi kylpylän palveluihin kuuluvat erilaiset kasvo- ja vartalohoidot, hieronnat, rentoutuspalvelut sekä joogat.

Muut tilat

Naurusaari (sisäseikkailupuisto) 
Saaristomeriaiheinen Naurusaari on suunnattu lapsille. Sisäseikkailupuisto on suunniteltu yhteistyössä Lappsetin kanssa. Puistosta löytyvät monipuoliset leikkialueet sekä Xbox 360 -pelialue. Tilojen yhteiskoko on 500 neliömetriä.

Day Spa (hoitola) 
Day Spa tarjoaa hyvinvointipalveluja Flamingon viihdekeskuksessa. Hoitolan palveluihin kuuluvat erilaiset kasvo-, vartalo-, käsi- ja jalkahoidot, sokeroinnit, kestovärjäykset sekä joogat. Day Spa avattiin vuonna 2012.

Lähteet

Aiheesta muualla
Flamingo Spa  (Vesipuisto, Kylpylä, Day Spa)
Naurusaari

Vantaan nähtävyydet
Suomalaiset kylpylät
Suomen vesipuistot
Kauppakeskus Jumbo
Esketamiini

Esketamiini on yleisanestesiassa käytettävä dissosiatiivinen lääkeaine. Suomessa esketamiinia myydään valmistenimillä Eskatamine, Ketanest-S, Sinmelan ja Spravato.. Esketamiini on NMDA-reseptoreiden antagonisti, ja se on ketamiinin S-enantiomeeri. Esketamiinille on myönnetty myyntilupa Yhdysvalloissa hoitoresistentin masennuksen hoitoon sekä lyhytaikaisesti itsetuhoisuuteen. Euroopan komissio hyväksyi esketamiinin käytön hoitoresistentin masennuksen hoitoon joulukuussa 2019 silloin kun kaksi kokeiltua masennuslääkettä ei ole auttanut. Esketamiinia käytetään tällöin masennuslääkkeen ohella.

Ketamiinia käytetään useammin, vaikka esketamiini on ketamiinia voimakkaampaa.

Aiheesta muualla 
PubChem: Esketamine 
DrugBank: Esketamine 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Esketamine 
Apteekkari.fi - Suih­keel­la irti ma­sen­nuk­ses­ta

Lähteet  

Aryylisykloheksylamiinit
Dissosiatiivit
Sedatiivit
Anestesiologia
Masennuslääkkeet
Nikotiiniantagonistit
Renegade (artisti)

Renegade (oikealta nimeltään Karl René Malmström s. 19. toukokuuta 1961 Helsinki) on suomalainen reggae-artisti ja kasvatustieteen maisteri. Hän asuu Helsingin Lauttasaaressa.  
Renegaden pääinstrumetti on rummut mutta hän on levyttänyt myös laulajana, toasterina ja sound systemin mikkimiehenä.

Ura rumpalina 
Renegade aloitti rumpujen soittamisen Lauttasaaren Yhteiskoulun Big Bandissä ja koululaisorkestereissa. Vuonna -79 hän oli mukana perustamassa Suomen ensimmäisiin reggae-kokoonpanoihin kuuluvaa Soon Come -orkesteria. Soon Come ei julkaissut olemassaolonsa aikana levyä, vaikka kolmen singlen verran materiaalia saatiin master-nauhalle asti. Tämän jälkeen Renegade soitti RMY-yhtyeessä, joka julkaisi singlen Quartsikello/Sarjakuvasankari(JP-musiikki1980). 90-luvun alkupuolella Renegade soitti Levitators-yhtyeessä keikoilla perkussioita ja vuorotteli orkesterin vakiorumpalin Ossi "Pupa Massive" Helinin kanssa rumpusetin soittoa Helinin toustatessa.
 
Vuonna 1992 Renegade oli mukana perustamassa yhdessä Mike Thomasin ja Mohammed "Momo Cat" Quiatin kanssa Saganor-orkesteria, joka oli ensimmäinen kansainvälinen reggae-bändi Suomessa. Saganor ei julkaissut suosiostaan huolimatta levyä. 90-luvun lopulle osui myös lyhyt pyrähdys rumpalina dance-artisti Bu Bu Manin taustabändissä.

Vuonna 2007 Renegade liittyi rumpaliksi The Groundsound Bandiin, joka toimi sekä Momo Catin että James ”Plookie” Thomasin taustabändinä. Renegade on soittanut myös Don Jusa & Kapinaliitto -kokoonpanossa, sekä soittaa nykyisin Maria Aleksandra & Rootward Rockes -kokoonpanossa, että Negus Rocketeers -kokoonpanossa. Tämän lisäksi hän on toiminut sessiorumpalina Studio Redissä.

Ura toasterina ja laulajana 
Renegade debytoi toasterina nimellä Sir Rappa Rene Levitators-yhtyeen rytmialbumilla Take A Ride, joka julkaistiin vuonna 1987. Seuraavat julkaisut olivat El Vital Soundin 7" singlellä jälleen yhteistyössä Levitatorsin ja sen laulajien Teacherin sekä Natty-J:n kanssa.

Vuonna 2004 Renegade liittyi Suhinators-kokoonpanoon ja on mukana yhtyeen nimeä kantavalla Suhinators-esikoisalbumilla tällä kertaa laulajana kappaleellaan Vampire Style.
Renegade on esiintynyt myös Papa Jahmani’s Hi-Fi -sound systeemissä.

Renegade keikkailee laulajana Maria Aleksandran kanssa.

Esiintymiset Jamaikalla 
Jamaikan matkojensa yhteydessä Renegade on esiintynyt jamaikalaisyleisölle sekä rumpalina että toasterina.

Lähteet

Aiheesta muualla

 
 
 Don Jusa & Kapinaliitto
 Elvital Sound feat. Renegade MySpace -sivustolla

Suomalaiset reggaemuusikot
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Aiden Ashley

Aiden Ashley (s. 28. helmikuuta 1990) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän on toiminut myös Penthousen mallina. Hän aloitti alalla marraskuussa 2009 esiintymällä Celeste Starin kanssa ja teki alkuun vain lesbopornoa. Heinäkuussa 2011 Ashley solmi kahden vuoden sopimuksen Axel Braun Productionsin kanssa ja siirtyi myös heteropornoon. Ashleyn ensimmäinen elokuva miehen kanssa oli The Dark Knight XXX -pornoparodia.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Adriana Sage Babepedia 

Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Meridionali Ro.37bis

Meridionali Ro.37bis on Italiassa suunniteltu sekä valmistettu sotilaslentokone. Kone oli kaksipaikkainen potkurikäyttöinen kaksitaso. Konetyyppi valmistui käyttöön ennen toista maailmansotaa.

Konetyypin ensilento tapahtui 6. marraskuuta vuonna 1934, jolloin konetta pidettiin modernina. Sitä käytettiin ensisijaisesti tiedustelulentokoneena ja toissijaisesti hävittäjätehtävissä. Rynnäkköpommitus oli myös mahdollista, jolloin suurin pommikuorma oli 180 kg. Käytöstä poistaminen tapahtui ennen Italian antautumista 8. syyskuuta vuonna 1943 liittoutuneille. Italian ja Espanjan lisäksi konetta käyttivät ainakin Unkari ja jotkut Etelä- ja Väli-Amerikan maat. 

Kaksi eri moottorityyppiä oli käytössä: 700 hevosvoiman tehoinen Fiat A.30RA V-moottori, ja 560 hevosvoiman tehoinen (418 kW) Piaggio P.IX RC.40 -tähtimoottori. Lentokone kykeni 330 km/h huippunopeuteen, ja sen kantama oli 1 120 kilometriä.

Konetyypin ampuma-aseistus käsitti kaksi 7,7 mm konekivääriä, jotka ampuivat suoraan eteenpäin. Taka-ampumossa oli yksi samaa kaliiperia oleva ase, joka ampui ylös liikuteltavana taaksepäin.

Lähteet
 Mondey, David: Axis Aircraft of World War II, The warplanes of Germany, Italy and Japan during World War II, 2002 (ensipainos 1984, London, England, englanniksi) ISBN 0-7858-1363-2 (s.159)

Aiheesta muualla
http://www.aviastar.org/air/italy/meridionali_ro-37.php
http://www.century-of-flight.net/Aviation%20history/photo_albums/timeline/ww2/Meridionali%20Ro.37bis.htm
http://nl.escertico.wikia.com/wiki/Meridionali_Ro.37/Ro.37bis 

Tiedustelukoneet
Italialaiset hävittäjälentokoneet
Kuolemanlaakso (yhtye)

Kuolemanlaakso on kuopiolainen vuonna 2010 perustettu death/doom metal -yhtye. Yhtyeen vokalisti Mikko Kotamäki on tullut tunnetuksi mm. Swallow the Sunin laulajana. Muutkin jäsenet ovat toimineet toisissa yhtyeissä, kuten Discard, Elenium, Verjnuarmu ja Chaosweaver.

Jäsenet 
 Kotamäki (Mikko Kotamäki) – laulu
 Kouta (Petteri Ruotsalainen) – kitara
 Laakso (Markus Laakso) – kitara, kosketinsoitin
 Usva (Tuomo Räisänen) – basso
 Tiera (Toni Ronkainen) – rummut

Diskografia

Studioalbumit

EP:t

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kuolemanlaakson kotisivu
 

Suomalaiset death metal -yhtyeet
Suomalaiset doom metal -yhtyeet
Numana

Numana on kunta Anconan maakunnassa Marchen hallintoalueella Keski-Italiassa Adrianmeren rannalla. Numanan satamasta pääsee reittiveneellä Portonovon lahdelle, mikä on suosittu vapaa-ajanviettopaikka.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Anconan maakunnan kunnat
Johan Gabriel Geitlin

Johan Gabriel Geitlin (12. helmikuuta 1836 Helsinki – 18. heinäkuuta 1890 Kalvola) oli suomalainen opettaja, rehtori ja moninkertainen valtiopäivämies.

Henkilöhistoria
Geitlinin vanhemmat olivat professori Gabriel Geitlin ja Anna Lovisa Lagus ja puolsio vuodesta 1860 Selma Wilhelmina Tamelander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1853 Porvoon lyseosta, valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1857 sekä väitteli filosofian tohtoriksi 1860. Geitlin oli vuodesta 1868 Helsingin normaalikoulun latinan ja kreikan kielten lehtori, sen jälkeen Hämeenlinnassa suomalaisen normaalilyseon kielten yliopettaja ja rehtori 1874 alkaen. Hän palasi Helsinkiin samaan tehtävään 1887. Hän toimitti oppi- ja sanakirjoja.

Geitlin oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1877, 1882,1885 ja 1888.

Julkaisuja
Käytännöllinen johdanto latinan lauseopin oppimiseen
Saksalainen kielioppi, 1861 (myöhemmät painokset nimellä Saksan kieli-oppi ynnä lukemiston ja sanakirjan kanssa)
Suomalais-latinainen lukukirja, 1874
Vertailevasta kielitieteestä sananen, 1878
Suomalais-latinainen sanakirja, 1883 Näköisp. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1996 (Sanakirjan digitoitu versio Internet Archivessä)
Latinan kielioppi, 1888

Lähteet

Suomalaiset opettajat
Suomen koulujen rehtorit
Suomalaiset tietokirjailijat
Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1836 syntyneet
Vuonna 1890 kuolleet
Wilhelm Gabriel Geitlin

Wilhelm Gabriel Geitlin (1838–1906 Helsinki) oli senaatin finanssitoimituskunnan esittelijäsihteeri 1879–1891 ja Valtiokonttorin ylijohtaja 1891–1903. Hänelle myönnettiin arvonimi todellinen valtioneuvos.

Hänen vanhempansa olivat professori Gabriel Geitlin ja Anna Lovisa Lagus. Puoliso vuodesta 1867 oli Jenny Nina Pacius.

Lähteet

Valtionlaitosten johtajat
Vuonna 1838 syntyneet
Vuonna 1906 kuolleet
Tukholman ruuhkamaksu

Tukholman ruuhkamaksu () on ruuhkamaksujärjestelmä, joka otettiin käyttöön Ruotsin Tukholmassa 1. elokuuta 2007. Ruuhka-aikoina käytössä oleva maksu koskee autoja, jotka tulevat tai lähtevät Tukholman keskikaupunkialueelta maanantaista perjantaihin kello 6.30 ja 18.29 välisenä aikana. Ruuhkaveroa ei kerätä pyhäpäivinä, aattopäivinä eikä heinäkuussa. Tietyt autot (mukaan luettuna ympäristöautot) ovat poikkeuksia.

Tukholman seudun asukkaat hyväksyivät vuonna 2006 pidetyssä äänestyksessä ruuhkaverojen vakinaistamisen. Maksuja kokeiltiin samana vuonna ja tulokset ylittivät ennakko-odotukset: autoilu väheni ja ilman laatu parani kaupungin keskustassa.

Vuoden 2015 alusta lähtien ruuhkamaksu peritään myös ulkomaille rekisteröidyistä ajoneuvoista. Aikaisemmin ne ovat olleet maksusta vapaat.

Maksu tulee auton rekisteriin merkitylle omistajalle postitse.

Lähteet

Ruuhkamaksu
Liikennehallinto
Skuleskogenin kansallispuisto

Skuleskogenin kansallispuisto on Ruotsissa Kramforsin ja Örnsköldsvikin kuntien alueella sijaitseva kansallispuisto, joka kuuluu Höga kustenin alueeseen. Puisto on 3 062 hehtaarin laajuinen. Se on perustettu vuonna 1984, mutta aluetta laajennettiin vuonna 2009. Jääkauden jälkeinen maankohoaminen on muokannut maisemaa paljon.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Skuleskogens nationalpark 

Ruotsin kansallispuistot
Kramforsin kunta
Örnsköldsvikin kunta
Asashio-luokka

Asashio-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston hävittäjäluokka, johon kuului kymmenen alusta. Luokan alukset valmistettiin vuosina 1937–1939 ja ne olivat palveluksessa toisen maailmansodan aikana.

Alukset

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
John Gibson

John Gibson (s. 14. heinäkuuta 1993 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa tällä hetkellä NHL-joukkue Anaheim Ducksissa.

Gibson on Anaheim Ducksin toisen kierroksen varaus vuodelta 2011.

Ura

NHL 
Ennen NHL:n varaustilaisuutta 2011 Gibson sijoitettiin Amerikassa pelaavien maalivahtien parhaaksi, ja Anaheim Ducks varasi hänet samana vuonna numerolla 39. 

Gibson pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 7. huhtikuuta 2014 Vancouver Canucksia vastaan. Ottelu päättyi Anaheimin 3-0 voittoon, ja Gibsonista tuli NHL-historian nuorin maalivahti, joka on pelannut nollapelin ensimmäisessä NHL-ottelussaan. Lopulta hän pelasi runkosarjassa yhteensä kolme ottelua. Gibson pelasi ensimmäisen NHL:n playoff-ottelunsa 10. toukokuuta 2014 Los Angeles Kingsia vastaan, jolloin Anaheim tasoitti ottelusarjan voitot 2–2:een ottamalla 0–2 vierasvoiton Kingsistä. Gibson pelasi siis myös ensimmäisessä playoff-ottelussaan nollapelin, minkä myötä hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin maalivahti, joka on pelannut nollapelin ensimmäisessä NHL:n playoff-ottelussaan.

Maajoukkue 

Huhtikuussa 2011 Gibson voitti Yhdysvaltain joukkueessa alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa kultaa sekä parhaan maalivahdin palkinnon ja tammikuussa 2013 alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa niin ikään kultaa sekä parhaan maalivahdin ja arvokkaimman pelaajan palkinnot.

Seuratilastot

Lähteet

Viitteet

Yhdysvaltalaiset jääkiekkomaalivahdit
Anaheim Ducksin pelaajat
Anaheim Ducksin varaamat pelaajat
William M. Jennings Trophy -voittajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Organotelluuriyhdisteet

Organotelluuriyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, joissa on kovalenttinen sidos telluurin ja hiilen välillä.

Ominaisuudet
Organotelluuriyhdisteet avat analogisia monien rikin orgaanisten yhdisteiden ja organoseleeniyhdisteiden kanssa. Merkittäviä organotelluuriyhdisteitä ovat tellurolit ja telluridit. Alifaattisten organotelluuriyhdisteiden lisäksi tunnetaan myös heterosyklisiä telluurin yhdisteitä. Organotelluuriyhdisteet ovat hyvin reaktiivisia ja reaktiivisempia kuin analogiset rikki- tai seleeniyhdisteet. Ne myös hapettuvat hyvin helposti ilman hapen vaikutuksesta jo huoneenlämpötilassa. Esimerkiksi orgaanisiin seleeniyhdisteisiin verrattuna organotelluuriyhdisteiden suurempi reaktiivisuus johtuu heikommasta sidoksesta telluurin ja hiilen välillä.

Telluroleja ja tellurideja voidaan valmistaa alkoholi- tai sulfidihyöryjen ja alumiinitelluridin välisellä reaktiolla. Tellurideja voidaan myös helposti valmistaa organolitumyhdisteen ja telluurin tai telluuritetrakloridin välisellä reaktiolla tai antamalla natriumtelluridin reagoida alkyylihalogenidien kanssa. 

Organotelluuriyhdisteitä voidaan käyttää orgaanisessa synteesissä. Niitä voidaan hyödyntää muun muassa valmistamalla alkeeneja dibromialkaaneista stereospesifisesti,  hapen poistoon epoksideista, jolloin muodostuu alkeeneja, selektiivisinä pelkistiminä ja katalyytteinä. Lisäksi organotelluuriyhdisteitä voidaan käyttää organolitiumyhdisteiden valmistukseen. Puolijohdeteollisuudessa helposti haihtuvia organotelluuriyhdisteitä voidaan käyttää kaasufaasiepitaksiassa puolijohteiden valmistamiseen.

Lähteet

Organometalliyhdisteet
Telluuriyhdisteet
Jessie

Jessie on  yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota on tuotettu vuodesta 2011 alkaen. Sarjaa esitetään sekä Suomessa että Yhdysvalloissa Disney Channel -kanavalla. Sarjan on luonut Pamela Eells O'Connell ja päähenkilöä Jessie Prescottia esittää Debby Ryan.

Sarjan esittäminen aloitettiin 30. syyskuuta 2011 yhdysvalloissa Disney Channel-kanavalla. Maaliskuussa 2013 Disney Channel ilmoitti tilanneensa sarjasta kolmannen tuotantokauden. Neljäs tuotantokausi vahvistettiin toukokuussa 2014, ja helmikuussa 2015 kerrottiin sarjan loppuvan neljänteen kauteen.

Intiassa esitetään Jessieen pohjautuvaa Oye Jassie -sarjaa.

Juoni 
Sarjan keskushenkilö on näyttelijän urasta haaveileva texasilainen Jessie, joka muuttaa New Yorkiin unelmiensa perässä. Jessie päätyy lastenvahdiksi kuuluisalle elokuvaohjaajalle Morganille ja tämän Christina-vaimolle, joka on entinen huippumalli ja nykyinen muotialan yrittäjä. Elämää taloon tuo hamstraava ja äksy hovimestari Bertram, teini-iän kynnyksellä keikkuva Emma, pikkuvanha Luke joka yrittää tehdä vaikutuksen Jessieen tanssin avulla, uusin tulokas intialainen Ravi, joka omistaa lemmikkiliskon, sekä nuorin Zuri jolla on lähinnä mielikuvitusystäviä. Jessie alkaa seurustella ovimies Tonyn kanssa. New Yorkissa hän joutuu milloin mihinkin kommelluksiin neljän villin lapsen kanssa.

Rooleissa

Erikoisjaksot
Jessie on tehnyt erikoisjaksoja muiden Disney Chanelin sarjojen kanssa, kuten Austin ja Ally (Austin & Jessie & Ally All Star New Year), Onnea matkaan, Charlie! (Good Luck Jessie: NYC Christmas) ja Liv ja Maddie (Jessie's Aloha Holidays with Parker and Joey) joiden tarinat pyörivät kummankin sarjan hahmojen ympärillä.

Sisarsarja
Helmikuussa 2015 Disney Channel ilmoitti Jessien saavan Bunk'd-nimisen sisarsarjan. Siihen siirtyvät näyttelijöistä ainakin Peyton List, Karan Brar ja Skai Jackson samoissa rooleissa.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset komediasarjat
Tilannekomediat
Nuortensarjat
2010-luvun televisiosarjat
Disney Channelin televisio-ohjelmat
Rajankäynti

Rajankäynti on kiinteistötoimituksiin kuuluva viranomaistoimitus, jossa on kysymys kiinteistörekisteriin merkityn kiinteistön tai muun yksikön rajan paikkaa ja rajamerkkiä koskevan epäselvyyden ratkaisemisesta. Ratkaisu perustuu asiakirjoihin, karttoihin, maalla oleviin rajamerkkeihin ja muuhun luotettavaan selvitykseen.

Pääsäännön mukaan aikaisemmin lainvoimaisesti käyty raja on käytävä entiseen paikkaansa. Jos rajan paikka on määritetty eri toimituksissa eri tavoin, niin se on määrättävä viimeisen lainvoimaisen ratkaisun mukaisesti. Rajan entinen paikka saadaan yleensä selville maalla olevien rajamerkkien mukaan, koordinaattien perusteella tai karttojen ja asiakirjojen sekä muun saatavissa olevan selvityksen perusteella. Muuna selvityksenä voidaan pitää mm. vanhaa nautintaa maastossa ja todistajakertomuksia.

Lähteet 

Maanmittaus
Narvi-Pallo

Lapin Narvi-Pallo on raumalainen lentopalloseura. Se toimii vuonna 2009 Rauman kaupunkiin liitetyn Lapin kunnan alueella. Seura perustettiin vuonna 1993, jolloin paikalliset urheiluseurat Lapin Salama ja Lapin Tempo yhdistivät lentopallotoimintansa.   

Narvi-Pallon edustusjoukkueet pelaavat kaudella 2012–2013 kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla miesten ja naisten 2-sarjoissa. Seuran miehet ovat viimeksi esiintyneet 1-sarjassa kaudella 2006–2007. 

Narvi-Pallo pelaa kotiottelunsa Lapin liikuntahallissa. Nimensä seura on saanut Lapissa sijaitsevasta Narvijärvestä.

Lähteet
Lapin Narvi-Pallon kotisivut

Suomalaiset lentopalloseurat
Raumalaiset urheiluseurat‎
Vuonna 1993 perustetut urheiluseurat
Nokia 7390

Nokia 7390 on Nokian vuonna 2006 julkaistu matkapuhelin.

Ominaisuudet 
ennakoiva tekstinsyöttö
äänimuistiinpanot
värit: pronssi-musta, vaaleanpunainen

Katso myös
Luettelo Nokian tuotteista

Lähteet
 Nokia 7390 - GSMArena

Aiheesta muualla 
 Nokia 7390 - Tuki
 Käyttöohjeet 

7390
Vuoden 2006 matkapuhelimet
Koiviston Isku

Voimistelu- ja Urheiluseura Koiviston Isku on vuonna 1927 Uudenkoiviston kaupunginosassa perustettu porilainen urheilun yleisseura. Koiviston Iskussa on yli 600 jäsentä ja sen lajivalikoimiin kuuluu muun muassa lentopallo, pyöräily, triathlon ja yleisurheilu.

Seuran tunnetuin urheilija 2000-luvulla on ollut triathlonisti Tom Söderdahl.

Lentopallo
Seuran naisten lentopallojoukkue pelaa kaudella 2019–2020 kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2-sarjassa.  Joukkueen kotisalina toimii Porin urheilutalo.

Pyöräily
Pyöräily on ollut 1990-luvun alkupuolelta lähtien seuran menestynein laji. Iskun edustajat ovat saavuttaneet 1990- ja 2000-luvuilla yhteensä yli 100 SM-mitalia. Koiviston Iskun pyöräilijät kilpailevat nykyään nimellä Chebici-Isku Team, joka on Suomen vanhin toimiva pyöräilyn amatööritalli. 

Seuran tunnetuimpia pyöräilijöitä ovat olleet muun muassa ammattipyöräilijä Tommi Martikainen, maantiepyöräilyn Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 2003 voittanut Ilpo Kyllönen sekä yhdeksän SM-mitalia saavuttanut Katja Koivulahti.

Lähteet
Koiviston Iskun kotisivut

Viitteet 

Suomalaiset lentopalloseurat
Porilaiset urheiluseurat‎
Suomalaiset pyöräilyseurat
Vuonna 1927 perustetut urheiluseurat
Nokia 7600

Nokia 7600 on Nokian vuonna 2003 julkaistu matkapuhelin.

Ominaisuudet 
ennakoiva tekstinsyöttö
sovellusten moniajomahdollisuus

Katso myös
Luettelo Nokian tuotteista

Lähteet
 Nokia 7600 - GSMArena

Aiheesta muualla 
 Käyttöohjeet  

7390
Vuoden 2003 matkapuhelimet