joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Theodor Körner

Theodor Körner tarkoittaa muun muassa seuraavia:

Henkilöt
 Theodor Körner (kirjailija) (1791–1813), saksalainen kirjailija
 Theodor Körner (poliitikko, 1810) (1810–1891), saksalainen poliitikko, Thornin ylipormestari
 Theodor Körner (näyttelijä), saksalainen 1800-luvun teatterinäyttelijä 
 Theodor Körner (liittopresidentti) (1873–1957), itävaltalainen kenraali ja poliitikko (SPÖ)
 Theodor Körner (pedagogi) (1880–1944), saksalainen koulun uudistaja
 Theodor Körner (soutuvalmentaja) (1932–2016), saksalainen soutuvalmentaja
 Theodor Körner (poliitikko, 1941) (1941–2018), saksalainen hallintojuristi, poliitikko (CSU)
 Theodor Christian Körner (1863–1933), saksalainen poliitikko (BDL)

Laivoja
Theodor Körner on seuraavien laivojen nimi:
 Theodor Körner (laiva, 1938), Deutsche Seereederein rahti- ja koululaiva
 Theodor Körner (laiva, 1965), Erste Donau-Dampfschiffahrts-Gesellschaftin matkustajalaiva
 Theodor Körner (laiva, 1975), Deutsche Seereederein jäähdytysalus

Muita
 Theodor Körner (1912), mykkäelokuva Napoleon Bonapartea vastaan taistelleesta vapaustaistelijasta
 Theodor Körner (1932), äänielokuva Napoleon Bonapartea vastaan taistelleesta vapaustaistelijasta
 Theodor Körner (ooppera), Wendelin Weißheimerin ooppera samannimisestä kirjailijasta
 Theodor Körner (päärynälajike), päärynälajike

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Entä jos?

Entä jos? on suomalainen keskusteluohjelma, jossa puidaan historiallisia sekä ajankohtaisia tapahtumia ja ns. "jossitellaan" niistä. Ohjelma alkoi kesäkuussa 2020 YLE TV1 -kanavalla ja Yle Areenassa, ja sitä juontaa Jari Tervo. Ohjelmassa joka kerta vaihtuvina vakiopanelisteina toimivat Jani Halme, Sakari Pesola, Tuija Siltamäki, Pekka Seppänen, Mari K. Niemi ja Markus Leikola.

Ohjelman ensimmäinen kausi kuvattiin suoraan toimittajien kodeista toukokuussa 2020 koronavirustaudin rajoitteiden vuoksi.

Lähteet 

Suomalaiset keskusteluohjelmat
Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Yle Areena -alkuperäissarjat
Etelä-Savon vaakuna

Etelä-Savon vaakuna on Etelä-Savon maakunan heraldinen tunnus. Vaakunan heraldinen selitys kuuluu: "Mustassa kentässä vastapalkittain viritetty käsijousi; kaikki kultaa, paitsi jousen jänne sekä nuolen kärki ja sulitettu pyrstö hopeaa."

Vaakunan aihe on käännetty muunnelma Savon historiallisen maakunnan vaakunasta, jonka kruunutonta mallia käyttää Pohjois-Savon maakunta. Varhaisimmissa Savon vaakunan kuvaelmissa jousen suunta oli Etelä-Savon vaakunan mukainen. Vaikka jousen suuntaa voidaan pitää heraldisesti epäkorrektina, on Etelä-Savon vaakuna yksittäinen poikkeustapaus Suomen maakuntien vaakunoiden joukossa. Savon jousi esiintyy muun muassa Mikkelin ja Savonlinnan vaakunoissa ja sen värejä on käytetty Savon perinteisessä isännänviirissä.

Etelä-Savon maakunnalla on käytössä myös vaakunan pohjalta tehty maakuntalippu, jossa jousen lisäksi on lipun tangonpuoleisella reunalla keltainen pieli sekä raita. Lipun on tehnyt suunnittelija Suvi Ripatti ja Etelä-Savon maakuntahallitus vahvisti sen käyttöön 10.6.2020

Galleria

Katso myös 

 Etelä-Savon maakunnan kuntien vaakunat

Lähteet 

 Iltanen, Jussi: Suomen kuntavaakunat (2013), Karttakeskus, ISBN 951-593-915-1
 http://seutu.wikimikkeli.fi/index.php/Vaakunoiden_historiaa

Viitteet  

Vaakuna
Suomen maakuntien vaakunat
Toivakan terveysasema

Toivakan terveysasema on Toivakan kirkonkylällä toimiva terveysasema. Se on eräs Keski-Suomen sairaanhoitopiirin Keski-Suomen seututerveyskeskus -liikelaitoksen toimipisteistä. Se sijaitsee osoitteessa Iltaruskontie 6.  Terveysasemalla toimii lääkärin, hoitajan ja psykologin vastaanotot,  hammashoitola,  neuvola   sekä Fimlab laboratorioiden näyttenotto.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Toivakan terveysasema (verkkosivut)

Toivakan rakennukset ja rakennelmat
Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Detroit/Hamtramck Assembly

Detroit/Hamtramck Assembly on General Motorsin omistama autotehdas Detroitin ja Hamtramckin rajalla, Michiganissa Yhdysvalloissa. Tuotantolaitos avattiin vuonna 1911 nimellä Dodge Factory. Se suljettiin 1980 ja purettiin seuraavana vuonna. Uusi tehdas valmistui helmikuussa 1985, jolloin Cadillac Eldoradosta tuli ensimmäinen uudelta tehtaalta valmistunut ajoneuvo. 

Tehdasta mukautettiin GMC Hummer EV -sähköauton valmistukseen keväällä 2020.

Lähteet

Aiheesta muaalla
Tehtaan kotisivut

General Motors
Autotehtaat
Detroitin rakennukset ja rakennelmat
Etelä-Karjalan vaakuna

Etelä-Karjalan vaakuna on Etelä-Karjalan maakunan heraldinen tunnus. Vaakunan vuonna 2008 korjattu heraldinen selitys kuuluu: "Alennetusti punaiseen ja mustaan katkaistulla kilvellä aaltokoroinen hirsi yläpuolellaan kaksi toisiaan vastaan iskevää käsivartta, joista oikea, haarniskoitu pitelee miekkaa ja vasen, rengaspanssarin peittämä paljaassa kädessä käyrää sapelia, kaikki hopeaa, paitsi aseiden kahvat ja haarniskan liitosvanteet kultaa."

Vaakunan käsivarret miekkoineen ovat peräisin Karjalan historiallisen maakunnan vaakunasta ja sen värit ovat perinteiset Karjalan tunnusvärit. Kilven aaltokoro viittaa maakuntaa halkovaan Saimaaseen ja muihin alueen vesistöihin. Vaakuna on suunnitellut suunnitteluarkkitehti Tuula Taskula ja se hyväksyttiin Etelä-Karjalan maakuntavaltuuston kokouksessa 2.4.1997.

Etelä-Karjalan maakuntaliitolla oli ennen nykyistä vaakunaa heraldikko Olof Eriksonin 1980-luvulla suunnittelema vaakuna joka ei kuitenkaan vakiintunut maakuntaa kuvaavaksi tunnukseksi. Kymen ja Etelä-Suomen läänien vaakunoissa käytettiin Karjalan historiallista vaakuna kuvaamassa Etelä-Karjalan aluetta osana läänejä, kun taas Viipurin lääni käytti vaakunanaan Viipurin vanhaa kaupunginvaakunaa.

Heraldikko Jukka Suvisaaren vuonna 1989 suunnittelemassa Etelä-Karjalan perinteisessä isännänviirissä on Karjalan vaakunasta peräisin olevat värit valkoinen, punainen ja keltainen, toisin kuin koko Karjalan musta-punaisessa isännänviirissä. 10. joulukuuta 2002 Etelä-Karjalan maakuntavaltuusto otti käyttöön myös maakuntaviirin, jossa yhdistyvät maakuntavaakunan käsivarret, sekä perinteisen karjalaisviirin musta-punaiset värit.

Galleria

Katso myös 

Etelä-Karjalan maakunnan kuntien vaakunat

Lähteet 
 Iltanen, Jussi: Suomen kuntavaakunat (2013), Karttakeskus, ISBN 951-593-915-1

Viitteet  

Vaakuna
Suomen maakuntien vaakunat
Babylon (täsmennyssivu)

Babylon tarkoittaa seuraavia asioita:

 Babylon, muinainen kaupunki Mesopotamiassa
 Babylon, kunta New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa
 Babylon, sortavan länsimaisen yhteiskunnan nimitys rastafarismissa
 Babylon, Dr. Johnin albumi vuodelta 1969
 Babylon, Skindredin albumi vuodelta 2002
 Babylon, WASPin albumi vuodelta 2009
 Babylon, Damen Chazellen käsikirjoittama draamaelokuva vuodelta 2022.
Luikerokalat

Luikerokalat (Blenniiformes) on viuhkaeväisten (Actinopterygii) kalojen lahko. Siihen kuuluu seuraavat kuusi heimoa:

 Blenniidae – luikerot
 Chaenopsidae – haukiluikerot
 Clinidae – klinit

 Dactyloscopidae – ripsitähystäjät
 Labrisomidae – tupsukkaat
 Tripterygiidae – luikertajat

Aiemmin nämä kuusi heimoa luokiteltiin ahvenkalojen (Perciformes) lahkoon kuuluvaksi alalahkoksi limakalamaiset (Blennioidei).

Lähteet
Tokkokalat

Tokkokalat (Gobiiformes) on viuhkaeväisten (Actinopterygii) kalojen lahko. Siihen kuuluvat seuraavat kahdeksan heimoa:

 Rhyacichthyidae – nuoliaistokot
 Odontobutidae – rohmutokot
 Milyeringidae

 Butidae
 Eleotridae – torkkujat
 Thalasseleotrididae

 Oxudercidae
 Gobiidae – tokot

Lähteet
Broman

Broman on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Bertel Broman (1889–1952), suomalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti
Eero Broman (s. 1963), suomalainen yritysjohtaja, korkeushyppääjä ja yleisurheiluvaikuttaja, Väinö H. Bromanin poika, Harri Bromanin veli
Harri Broman (s. 1961), suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos, Väinö H. Bromanin poika, Eero Bromanin veli
Henrik Broman (s. 1961), suomalainen kymmenottelija
Illi Broman (s. 1957), suomalainen muusikko, säveltäjä ja multi-instrumentalisti
Janette Broman (s. 1981), suomalainen malli ja vuoden 2002 Miss Suomi
Johan Broman (1877–1953), suomalainen kihlakunnantuomari ja kansanedustaja (RKP)
Johanna Broman (s. 1937), suomalainen selvänäkijä, henkiparantaja, meedio ja unien ja käsialojen tulkitsija
Juha Broman (1927–1988), suomalainen pesäpalloilija
Malin Broman (s. 1975), ruotsalainen viulisti ja alttoviulisti
Olof Broman (1676–1750), ruotsalainen pappi ja kirjailija
Susan Broman (s. 1959), suomalainen taitoluistelija
Väinö H. Broman (s. 1932), suomalainen yritysjohtaja, ampuja, golfaaja ja kauppaneuvos, Harri ja Eero Bromanin isä.
Max Kretzer

Max Kretzer (7. kesäkuuta 1854 Posen – 15. heinäkuuta 1941 Berliini, Saksa) oli saksalainen romaanikirjailija, joka on kehittänyt itseään autodidaktina ja kohosi työläistaustasta suurkaupungin yhteiskuntaolojen kuvaajaksi. Hän onnistuu usein sosiaalisen joukkokuvauksen alalla. Hänen lukuisista romaaneistaan ja novelleistaan ovat merkittävimpiä Die Betrogenen (1882) ja Die Verkommenen (1883). Meister Timpe (1888) sekä Das Gesicht Christi (1897), uskonnollis-symbolistinen ja sosialistinen romaani, ehkä voimakkainta, mitä Kretzer on kirjoittanut.

Myöhempinä vuosina hänen tuotannossaan näkyy antisemitismi ja nationalismi, ja hän kannatti vuodesta 1933 alkaen kansallissosialistista hallintoa.

Suomennetut teokset
 Vuorisaarna: romaani nykyajalta 1–2 (Die Bergpredigt), suomentanut Maila Talvio, Helsinki: Otava, 1897
 Aatetoverit: sosiaalinen romaani, suomentanut Juho Ahava, Hämeenlinna: Karisto 1909

Lähteet

Aiheesta muualla

Saksalaiset kirjailijat
Vuonna 1854 syntyneet
Vuonna 1941 kuolleet
Mika Rämä

Mika Petteri Rämä (s. 26. tammikuuta 1985 Valkeakoski) on suomalainen laulaja, lauluntekijä sekä muusikko.

Ura muusikkona 
Mika Rämä aloitti uransa 2000-luvun alussa toimimalla kitaristina sekä laulajana useissa eri yhtyeissä. Vuosien varrella hän on toiminut myös teattereissa sekä konsertti-produktioissa, sekä kirjoittanut kappaleita muille.

Rämän merkittävimmät musiikilliset esikuvat ovat hänen itsensä mukaan Heikki Salo, J. Karjalainen ja Edu Kettunen.

Vuonna 2017 Rämä julkaisi ensimmäisen täysin omaa materiaalia sisältävän EP-levyn Joskus laulu tekee sinut, ja sen myötä hän aloitti oman musiikin esittämisen. 1. huhtikuuta 2020 julkaistiin ensimmäinen pitkäsoitto Ihan tavallinen tiistai.Toinen albumi, "Festina Lente", ilmestyi 1. lokakuuta 2021.

Kappaleissa on paljon vaikutteita country- sekä folk-musiikista, ja hän itse käyttääkin termiä musiikistaan suomi-countryfolk. Kappaleiden teemoissa käsitellään useasti elämää tarinallisesti; ihminen ja maailma, tai ihminen ja toinen ihminen. Hän on julkaissut musiikkia myös englanninkielellä.

Rämä on esiintynyt Julma isäntä -yhtyeessä noin 20 vuotta.

Diskografia 

 Joskus laulu tekee sinut (EP, 2017)
 Päästä irti (Single, 2018)
 Toijala (Single, 2018)
 Kumpi pitää koiran? (Single, 2018)
 Y2K (Single, 2019)
 Teet maailmastani kauniin (Single, 2019)
 6.12. (Single, 2019)
 FESTAREILLE! (Single, 2019)
 Siinä soi Suomi (Single, 2019)
 Laulan sen pois (Single, 2020)
 Ihan tavallinen tiistai (Pitkäsoitto, 2020)
 Mestarille (Single, 2020)
Nyt on kaikki paremmin (Single, 2021)
Kaikki menee päin helvettiä (Single, 2021)
Everything Is Fucked up Again (Single, 2021)
Perspektiivii (Single, 2021)
Kauko-vainaan laudat (Single, 2021)
Puhalla kun sattuu (Single, 2021)
Festina Lente (Pitkäsoitto, 2021)
Sanoja Suomesta, Vol 1 (EP, 2022)
Sirota mun tuhkat Roineeseen (Single, 2022)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kotisivut

Elävät henkilöt
Vuonna 1985 syntyneet
Suomalaiset laulaja-lauluntekijät
Lajos Kuthy

Lajos Kuthy (1813–1864) oli unkarilainen kirjailija, jonka tuotteissa ranskalaisten romantikkojen vaikutus näkyy voimakkaana. Paras hänen näytelmistään lienee historiallinen draama I Károly és udvara (Kaarle I ja hänen hovinsa, 1840). Hän julkaisi suuren joukon sensaationovelleja (1842–1852: Kuthy munkái’), joilla oli suuri menestys. Suurinta huomiota herätti kuitenkin hänen romaaninsa Hazai rejtelmek (Kotoisia mysterioita, 1846–1847), joka on kirjoitettu Eugène Suen Pariisin mysterioiden tapaan.

Päästäkseen tuhlailevan elämän tuottamasta taloudellisesta ahdinkotilastaan Kuthy meni onnettomasti päättyneen vapaussodan jälkeen itävaltalaisten palvelukseen, jolloin hän joutui yleisön halveksunnan kohteeksi. Hän kuoli aineellisessa ja henkisessä kurjuudessa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Unkarilaiset kirjailijat
Vuonna 1813 syntyneet
Vuonna 1864 kuolleet
Heinrich König

Heinrich Joseph (Josef) König, myös Heinrich Koenig (1790–1869) oli saksalainen kirjailija. Julkaistuaan kirjoitelman Rosenkranz eines Katholiken (1829) hän joutui riitoihin papiston kanssa. Niistä hän sai aihetta selvitellä kantaansa kirkollisissa kysymyksissä kirjoitelmassa Der Christbaum des Lebens (1831). Tämän johdosta piispa sulki hänet pois kirkon yhteydestä, jolloin hän siirtyi reformoituun seurakuntaan.

Königin draamallisista teoksista huomattavin on murhenäytelmä Die Bussfahrt (1836). Hänen muut kaunokirjalliset teoksensa ovat osaksi historiallisia romaaneja, osaksi pikku kertomuksia. Enimmäkseen ne ovat pitkäveteisiä ja arkisia.

Lähteet

Aiheesta muualla
 König, Heinrich, Deutsche Biographie

Saksalaiset kirjailijat
Vuonna 1790 syntyneet
Vuonna 1869 kuolleet
Oulu-Koillismaan pelastuslaitos

Oulu-Koillismaan pelastuslaitos on vuonna 2004 perustettu Pohjois-Pohjanmaan maakunnan pohjoisosissa toimiva pelastuslaitos. Maakunnan eteläosat kuuluvat Jokilaaksojen pelastuslaitoksen piiriin. Oulu-Koillismaan ja Jokilaaksojen pelastuslaitosten on määrä yhdistyä sote-uudistuksen myötä.

Liikelaitoksena Oulu-Koillismaan toiminnasta vastaa Oulun kaupunki. Palolaitoksen alueella sijaitsee 21 paloasemaa, joista Haukiputaan, Ruskonselän, Oulun, Kempeleen ja Kuusamon asemat ovat ympärivuorokautisesti miehitettyjä.  Pelatusjohtajana toimii Petteri Helisten.

Linnanmaalle valmistui vuonna 2021 uusi paloasema, joka otettiin käyttöön 2. syyskuuta. Raksilan paloasema puretaan ja tilalle rakennetaan nykyistä pienempi asema.

Paloasemat 

 10 Linnanmaa (pääpaloasema)
 11 Haukipudas 
 12 Ruskoselkä
 13 Kempele
 14 Raksila
 15 Oulun VPK (Koskela)
 20 Iin PVPK
 21 Kuivaniemen PVPK
 22 Yli-Iin VPK
 23 Kiimingin PVPK
 24 Ylikiimingin PVPK

 30 Muhoksen PVPK
 31 Utajärven PVPK
 32 Tyrnävän PVPK
 33 Limingan VPK
 34 Vaala
 35 Hailuoto
 40 Kuusamo
 41 Kuusamon VPK - Ruka
 43 Taivalkosken VPK
 44 Pudasjärven PVPK

Lyhenteet:

 VPK = Vapaaehtoinen palokunta
 PVPK = puolivakinainen palokunta

Katso myös 

 Pelastustoimi

Lähteet 

Suomen pelastuslaitokset
Pohjois-Pohjanmaa
Huugo Karikoski

Huugo Villiam Johannes Karikoski, sukunimi vuoteen 1906 Johnsson (13. kesäkuuta 1887 Rantasalmi – 4. joulukuuta 1933 Tyrväntö) oli suomalainen agronomi, maatalousneuvos ja opettaja.

Karikosken vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Gustaf Anshelm Johnsson ja Lusiina Maria Lindén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1909 ja valmistui agronomiksi 1913. Karikoski teki opintomatkat Saksaan 1922 ja Norjaan 1926.

Karikoski oli Keski-Hämeen kansanopistossa maatalousaineiden opettajana 1913–1914, Lahden seudun maamieskoulun opettajana 1914–1917, Itä-Hämeen maanviljelysseuran sihteerinä ja konsulenttina 1917–1918, Lahden seudun maamieskoulun johtajana 1918–1928 sekä maatalousnormaalikoulussa yliopettajana 1929–1932 ja koulun johtajana 1931–1932. Vuodesta 1932 alkaen hän toimi maatalousneuvoksena. Karikoski oli Suomen maatalouskoulujen opettajayhdistyksen puheenjohtajana 1923–1931 ja maatalouskoulukomitean jäsenenä 1925–1928.

Huugo Karikoski oli naimisissa vuodesta 1926 Lydia Irene Nurmikosken kanssa.

Teoksia 
 Maatalouskemia: alempia maatalouskouluja ja kansanopistoja varten. WSOY 1926, 7. painos 1946

Lähteet 

Suomalaiset opettajat
Vuonna 1887 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet
Dagny

Dagny on skandinaavislähtöinen naisen etunimi. Se on muodostettu sanoista dag ja ny, joista edellisen merkitys on ’päivä’ ja jälkimmäisen ’uusi’.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on lokakuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 1 300 Dagny-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 1900-luvun kahden ensimmäisen vuosikymmenen aikana.

Nimipäivät
Dagny-nimi oli mukana suomalaisessa almanakassa vuosina 1908–1928. Alun perin nimipäivä oli 11. syyskuuta, mutta vuodesta 1918 alkaen se oli 12. syyskuuta. Nykyään jälkimmäinen päivä on Dagnyn nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa.  

Ruotsissa ja Norjassa Dagny viettää nimipäivää 11. syyskuuta.

Tunnettuja Dagnyja
 Dagny Flodin-Segerstråle (1911–1999), suomenruotsalainen kirjailija ja sanoittaja
 Dagny Gräsbeck (1898–1976), suomenruotsalainen kirjailija
 Dagny Mellgren (s. 1978), norjalainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja
 Dagny Stenius (1893–1968), ruotsalainen näyttelijä

Lähteet

Aiheesta muualla
 Etunimien taivutus: Dagny (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)

Etunimet
Louise Labé

Louise Labé (1526–1566) oli ranskalainen runoilija. Labén soneteissa ja elegioissa näkyy Petrarcan vaikutus. Niiden ansiona on lyyrillinen lennokkuus ja kielen puhtaus. Huomattava on hieno suorasanainen allegoria Le débat de Folie et d’Amour (1555). Tämän ajan monista oppineista naisista Labé oli merkittävin.

Suomennettuja runoja
 Louise Labé & Helena Kallio, kuvat: Hanne Horte-Garner, Sonetit, Fiskars: Radiofiskars, 2018 ISBN 978-952-68984-0-7 (sisältää kaikki 24 sonettia)
 Antti Nylén, "Minä elän ja kuolen...". Parnasso 55 (2005) : 1, s. 12–13 (kaksi runoa kokoelmasta Sonnets.)

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskalaiset runoilijat
Vuonna 1526 syntyneet
Vuonna 1566 kuolleet
Mary Lamb

Mary Ann Lamb (1765–1847) oli englantilainen kirjailija. Hän julkaisi yhdessä veljensä Charles Lambin kanssa kertomukset Tales from the plays of Shakespeare (1807) ja osallistui joihinkin veljen kirjallisiin töihin. Lamb surmasi äitinsä ja sairasti sen jälkeen ajoittain mielenhäiriöitä. Hän oli välillä laitoshoidossa, ja muina aikoina veli huolehti hänestä kuolemaansa asti.

Suomennettu teos 
Charles ja Mary Lamb, Shakespearen satuja, suom. Aina Wilhelmina Brummer, Helsinki : Edlund 1884.
Charles ja Mary Lamb, Shakespearen tarinoita, kuvittanut Louis Rhead, suom. V. E. Hämeen-Anttila. Hämeenlinna: Karisto 1935. Sarja: Kariston klassillinen kirjasto, 55. – us. p. 1978–1983 Karisto. ISBN 951-23-1184-4

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Mary Lamb Projekt Gutenberg

Englantilaiset kirjailijat
Vuonna 1765 syntyneet
Vuonna 1847 kuolleet
Charles Lamb

Charles Lamb (1775–1834) oli englantilainen esseisti ja runoilija. Lambin runoille on ominaista tunteen syvyys ja helppotajuinen ilmaisumuoto. Tunnetuin niistä on "The old familiar faces". Laajalle levisi Lambin yhdessä sisarensa Mary Lambin kanssa julkaisemat kertomukset Tales from the plays of Shakespeare (1807). Vuotta myöhemmin Lamb julkaisi kokoelman Shakespearen aikaisia näytelmäkirjailijoita, Specimens of English dramatic poets who lived about the time of Shakespeare. Siinä hän nosti esille vanhojen näytelmäkirjailijoiden sanontatavan yksinkertaisuuden ja puhtauden, jota hän itse tavoitteli murhenäytelmässään John Woodvil (1802). Lambin etevät esseet ilmestyivät koottuina 1823 ja 1833.

Suomennettu teos 
Charles ja Mary Lamb, Shakespearen satuja, suom. Aina Wilhelmina Brummer, Helsinki : Edlund 1884.
Charles ja Mary Lamb, Shakespearen tarinoita, kuvittanut Louis Rhead, suom. V. E. Hämeen-Anttila. Hämeenlinna: Karisto 1935. Sarja: Kariston klassillinen kirjasto, 55. – us. p. 1978–1983 Karisto. ISBN 951-23-1184-4

Lähteet

Aiheesta muualla 

Englantilaiset runoilijat
Brittiläiset esseistit
Vuonna 1775 syntyneet
Vuonna 1834 kuolleet
Caroline Lamb

Caroline Lamb o.s. Ponsonby (1785–1828) oli englantilainen kirjailija. Hän oli tunnettu suhteestaan Byroniin, jonka rakastajatar hän julkisesti myönsi olevansa. Kun suhde pian katkesi, Lamb teeskenteli itsemurhayritystä ja ryhtyi levittämään Byronista huhua, että tämä eli luvattomassa suhteessa sisareensa. 

Byronin maineen mustaamiseen tähtäsi myös Lambin romaani Glenarvon. Sittemmin hän julkaisi vielä kaksi taiteellisesti hillitympää romaania Graham Hamilton ja Ada Reis. Lamb menetti lopulta mielenterveytensä. Lambin puoliso oli brittiläinen poliitikko William Lamb.

Lähteet

Aiheesta muualla

Englantilaiset kirjailijat
Vuonna 1785 syntyneet
Vuonna 1828 kuolleet
Elizabeth Ann Seton

Elizabeth Ann Bayley Seton (28. elokuuta 1774 New York – 4. tammikuuta 1821 Emmitsburg) oli yhdysvaltalainen katolinen uskonsisar, joka perusti orpoja ja löytölapsia auttavan Sisters of Charity -järjestön Yhdysvaltoihin vuonna 1809. Hän on ensimmäinen kolmentoista siirtokunnan alueella syntynyt henkilö, jonka katolinen kirkko on julistanut pyhimykseksi. Hän ei ollut lapsesta saakka katolinen vaan kääntyi katolisuuteen miehensä kuoleman jälkeen vuonna 1805. Hän on merenkulkijoiden, leskien sekä katolisten koulujen suojeluspyhimys.

Lähteet

Pyhimykset
Kristityt nunnat
Vuonna 1774 syntyneet
Vuonna 1821 kuolleet
Doudou Guèye

Doudou Guèye (1915 Saint-Louis – 4. kesäkuuta 1983 Abidjan) oli senegalilainen lääkäri, toimittaja ja poliitikko.

Guèye kävi Goréen William Ponty -koulun ja valmistui lääkäriksi Dakarin lääketieteellisestä korkeakoulusta. Hän suoritti asepalveluksen Katissa ja työskenteli lääkärinä eri puolilla Ranskan Länsi-Afrikkaa.

Toisen maailmansodan jälkeen Guèye siirtyi lääkärin ammatista politiikkaan. Hän osallistui Rassemblement démocratique africain (RDA) -puolueen perustavaan kokoukseen Bamakossa vuonna 1946 ja perusti sen jäsenjärjestön Union démocratique sénégalaisen (UDS) Senegaliin. Guèye teki yhteistyötä Ranskan kommunistisen puolueen kanssa, avusti L’Humanité-lehden sunnuntaipainosta ja toimitti RDA:n julkaisuja Le Réveil, L’Action ja L’Unité Africaine.

Guèye valittiin RDA:n koordinaatiokomiteaan vuonna 1947 ja varapuheenjohtajaksi vuosina 1949 ja 1957. Puolueen katkaistessa välinsä Ranskan kommunistipuolueeseen vuonna 1950 Guèye oli poliittisen toimintansa takia vankilassa. Vuonna 1955 hän perusti RDA:sta erotetun UDS:n tilalle uuden jäsenjärjestön Mouvement populaire sénégalais.

Guèye valittiin vuonna 1957 Guinean alueneuvostoon ja Guinean edustajaksi Ranskan Länsi-Afrikan suureen neuvostoon. Valinnan taustalla oli hänen ystävyyssuhteensa Guinean johtajan Sékou Tourén kanssa. Guèye toimi Ranskan Länsi-Afrikan suuren neuvoston pysyvän valiokunnan puheenjohtajana vuosina 1957–1958.

Guèye valittiin Léopold Sédar Senghorin ja Modibo Keïtan johtaman Parti de la fédération africaine -puolueen hallintosihteeriksi vuonna 1959. Malin liittovaltiota perustettaessa hän toimi sen liittokokouksen varapuheenjohtajana ja pyrki sovittelemaan Senegalin ja Sudanin tasavallan johtajien välisiä ristiriitoja. Liittovaltion hajotessa Guèye siirtyi Malin presidentin Modibo Keïtan leiriin ja muutti Bamakoon Racine Kanen ja Mamadou Tallan kaltaisten senegalilaistoimittajien kanssa. Keïta nimitti hänet lähettilääkseen syyskuussa 1960.

Guèye työskenteli presidentti Keïtan lehdistöavustajana, oli Mamadou Gologon kanssa perustamassa Malin journalistiliittoa Unajomia vuonna 1961 ja toimi sekä Unajomin että Panafrikkalaisen journalistiliiton pääsihteerinä. Hän osallistui myös Malin tietotoimiston ANIM:in perustamiseen.

Guèye palasi Senegaliin vuonna 1963. Hän luopui puoluepolitiikasta ja keskittyi yhteiskunnallisiin ja kulttuuriharrastuksiinsa. 1970-luvun alussa Guèye perusti sivistyneistön keskustelufoorumina toimineen Le Relais -kulttuurikeskuksen. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu vuonna 1975 julkaistu teos Norsunluurannikon presidentistä Félix Houphouët-Boignysta.

Lähteet

Senegalilaiset poliitikot
Toimittajat
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 1983 kuolleet
Rentoarho

Rentoarho (Arenaria humifusa) on kohokkikasvien (Caryophyllaceae) heimoon ja suomuarhojen (Arenaria) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Rentoarho on yleisesti ottaen hyvin pienikokoinen ruohovartinen kasvilaji, joka muistuttaa muista suomuarholajeista eniten norjanarhoa (Arenaria norvegica). Norjanarho ja rentoarho ovat erotettavissa toisistaan kukkaperien sekä rönsyjen perusteella.

Rentoarho kasvaa pieninä matalina mättäinä, ja sen varret eivät yleensä kohoa muutamaa senttimetriä korkeammiksi. Rentoarho muodostaa vaaleita rönsyjä, ja ajan kuluessa mättäistä voi muodostua mattomainen kasvusto. Rentoarhon lehdet ovat 3–4 mm pitkiä, kapeanpuikeita ja kaljuja. Rentoarhon kukat ovat perättömiä ja sijaitsevat yksittäin varsien kärjissä. Kukkien terälehdet ovat kapeita ja valkoisia. Rentoarho kukkii heinä–elokuussa.

Rentoarho kasvaa kosteilla rapautuvilla serpentiinisoraikoilla. Pohjoismaissa rentoarhoa kasvaa harvinaisena Skandien vuoristossa. Suomessa rentoarhoa ei kasva, ja Ruotsissakin laji on hyvin harvinainen sekä rauhoitettu.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Rentoarho (Arenaria humifusa)
 ITIS: Arenaria humifusa 
 United States Department of Agriculture (USDA): Arenaria humifusa 
 Flora of North America: Arenaria humifusa 

Arhot
Kimberlé Williams Crenshaw

Kimberlé Williams Crenshaw (s. 1959 Canton, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen lakimies, kansalaisoikeusaktivisti, filosofi ja professori. Hänet tunnetaan erityisesti intersektionaalisuuden teoriasta. Crenshaw toimii professorina UCLA:n ja Columbian yliopistojen oikeustieteellisissä tiedekunnassa, joissa hän on erikoistunut etnisyyteen ja sukupuoleen liittyviin kysymyksiin.

Crenshaw valmistui kandidaatiksi Cornellin yliopistosta 1981 ja suoritti juristin tutkinnon (J.D.) Harvardin yliopistossa 1984 sekä jatkotutkinnon (LL.M.) Wisconsinin yliopistossa 1985.

Katso myös 
 Intersektionaalisuus
 Kriittinen rotuteoria

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Crenshaw UCLA:n sivuilla 

Yhdysvaltalaiset feministit
Yhdysvaltalaiset oikeustieteilijät
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaatuneiden urheilijoiden muistokilpailut (yleisurheilu)

Kaatuneiden urheilijoiden muistokilpailut järjestettiin vuonna 1940 Helsingissä 20.–22. heinäkuuta. Yleisurheilutapahtumat olivat 21. heinäkuuta, paitsi 35,5 kilometrin pituinen pienoismaraton, joka juostiin 20. heinäkuuta. Erikoista suomalaisessa urheilussa oli se, että SVUL:n ja TUL:n urheilijat kilpailivat nyt keskenään samassa kilpailussa. Kilpailut käytiin Olympiastadionilla.

Edellisenä talvena käyty talvisota vei useita 1930-luvun yleisurheilun suomalaisnimiä, kuten Gunnar Höckertin, Tauno Peussan, Kosti Kurkelan, Martti Marttelinin, Tauno Mustosen, Ilmari Hellen, Kustaa Wallin, Jaakko Saulin, Emil Kukkosen ja Martti Tolamon.

Mitalistit

Viestit

Lähteet

Viitteet 

Vuoden 1940 yleisurheilu
Helsingin urheilutapahtumat
Jessy Schram

Jessica "Jessy" Schram (s. 15. tammikuuta 1986) on yhdysvaltalainen näyttelijätär ja malli. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat Hannah Griffith, Veronica Mars:Issa, Rachel Seybolt, Life:ssa, Karen Nadler, Falling Skies:ssa ja Tuhkimo/Ashley Boyd  Once Upon a Time:ssa.

Elävät henkilöt
Vuonna 1986 syntyneet
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Jiří Pavlenka

Jiří Pavlenka (s. 14. huhtikuuta 1992 Hlučín) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 196-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Werder Bremeniä.

Pavlenka edusti Tšekin jalkapalloliigassa Baník Ostravaa ja Slavia Prahaa. Kesällä 2017 hän siirtyi saksalaisseura Werder Bremeniin, jossa hän on kolmella pelaamallaan kaudella ollut kiistaton ykkösmaalivahti ja ollut poissa vain yhdestä Bundesliigan ottelusta loukkaantumisen vuoksi.

Pavlenka pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2016 ystävyysottelussa Tanskaa vastaan. Toukokuun 2020 loppuun mennessä hän on pelannut 11 A-maaottelua, joihin kuuluu yksi MM-karsinta- ja yksi EM-karsintaottelu.

Lähteet 

Tšekkiläiset jalkapallomaalivahdit
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Niclas Füllkrug

Niclas Füllkrug (s. 9. helmikuuta 1993 Hannover) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Werder Bremeniä.

Füllkrug aloitti bundesliigauransa Werder Bremenissa kaudella 2011–2012. Hän pelasi lainalla 2. Bundesliigan Greuther Fürthissä kauden 2013–2014 ja siirtyi kesällä 2014 myöskin kakkostasolla pelaavaan Nürnbergiin. Vuonna 2016 Füllkrug siirtyi Hannoverin joukkueeseen, joka keväällä 2017 nousi pääsarjaan. Kesällä 2019 Füllkrug palasi Bremeniin. Hän on pelannut pääsarjassa kaikkiaan 79 ottelua ja tehnyt niissä 22 maalia. Maaleista 14 syntyi kaudella 2017–2018, jolloin Füllkrug sijoittui koko liigan maalintekijätilastossa jaetulle kolmannelle sijalle, ja maalien joukossa oli hattutemppu 3–2-voittoon päättyneessä kotiottelussa Mainzia vastaan tammikuussa 2018.

Füllkrug pelasi Saksan nuorisomaajoukkueissa.

Lähteet 

Saksalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Call of Duty: Modern Warfare (vuoden 2019 videopeli)

Call of Duty: Modern Warfare on Infinity Wardin kehittämä ja Activisionin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin 25. lokakuuta 2019 Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle.

Pelissä käytetään täysin uutta pelimoottoria, joka mahdollistaa yksityiskohtaisemmat ympäristöt ja kehittyneemmän renderoinnin.

Yksinpelikampanjan tarinaan Infinity Ward on saanut vaikutteita todellisista tapahtumista ja konflikteista, kuten Afganistanin sodasta, Lontoon terrori-iskuista ja Syyrian sisällissodasta. Moninpelistä he poistivat loot boxit ja kausikortin, jotta he voisivat jakaa ilmaista sisältöä pelin julkaisun jälkeen.

Peli sisältää myös Battle Royale -pelitilan nimeltään Call of Duty: Warzone. Pelitilassa on 150 pelaajaa, ja tarkoituksena on olla viimeinen tiimi elossa. Se on myös ladattavana ilmaiseksi, ja siinä on ristiinpeluu kaikkien alustojen kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Viralliset verkkosivut

Vuoden 2019 videopelit
Call of Duty -pelit 
Windows-pelit
PlayStation 4 -pelit
Xbox One -pelit
Walter Savage Landor

Walter Savage Landor (1775–1864) oli englantilainen kirjailija. Hän oli kiivasluontoinen, niin että hänet erotettiin sekä Rugbyn koulusta että myöhemmin Oxfordin yliopistosta. Hän siirtyi Lontooseen, missä hän julkaisi englannin ja latinan kielellä ensimmäiset runoelmansa. Landorin ensimmäinen laajahko runoteos oli Gebir (1798). Tässä, kuten Landorin myöhemmissäkin runoissa, huomaa järvikoulun ja varsinkin Robert Southeyn vaikutusta. Landorin draamat Count Julian (1811), Andrea of Hungary ja Giovanni of Naples (1839) eivät menestyneet näyttämöllä. 

Landor eli ahtaissa taloudellisissa oloissa enimmäkseen Walesissa vuoteen 1805, jolloin hän isänsä kuoltua peri omaisuuden. Hän lähti 1808 Espanjaan taistelemaan ranskalaisia vastaan, värväsi omilla varoillaan soturijoukon ja joutui siksi taas taloudelliseen ahdinkoon. Hän siirtyi 1815 Italiaan, missä hän asui 20 vuotta, loppuiällään taloudellisten huolien rasittamana, joihin hän ilman Robert Browningin apua olisi sortunut. Samoin kuin lordi Byron ja Leigh Hunt, myös Landor oli intohimoinen vapauden rakastaja, ja vapauden asialle hän oli valmis uhraamaan omaisuutensa.

Landorin pääteos on Imaginary conversations of literary men and statesmen, jonka kaksi edellistä osaa ilmestyivät 1824 ja kolme jälkimmäistä 1829. Teos on täynnä syvällisiä ajatuksia esitettynä kauniilla, dramaattisesti voimakkaalla, joskaan ei aina helposti tajuttavalla proosatyylillä.

Suomennettuja runoja
Eeva Kilpi on suomentanut osittain runon "On his seventy-fifth birthday" julkaisuun Tätä runoa en unohda. Pertti Niemisen suomentama runo "En käynyt kiistaan" on julkaistu kokoelmassa Kuu kultainen terälehti.

Lähteet

Aiheesta muualla

Englantilaiset kirjailijat
Vuonna 1775 syntyneet
Vuonna 1864 kuolleet
Marco Friedl

Marco Friedl (s. 16. maaliskuuta 1998 Kirchbichl) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Werder Bremeniä.

Friedl siirtyi Kufsteinin junioreista saksalaisseura Bayern Müncheniin kesällä 2008 ja pelasi seuran juniori- ja reservijoukkueissa. Bayernin edustusjoukkueessa hän pelasi vain yhden ottelun Mestarien liigassa ja yhden Bundesliigassa marraskuussa 2017. Hän siirtyi tammikuussa 2018 lainalle Werder Bremeniin, joka kesällä 2019 osti hänet pysyvästi. Hän on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut Werderissä 75 bundesliigaottelua ja teki maalin syyskuussa 2019 vierastasapelissä Borussia Dortmundia vastaan. Saksan cupissa hän teki maalin Heidenheimia vastaan Werderin voittaessa 4–1 lokakuussa 2019.

Friedl on pelannut Itävallan eri nuorisomaajoukkueissa yli 40 ottelua. Hän pelasi kaksi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Hän pelasi Itävallan A-maajoukkueessa ensimmäisen pelinsä lokakuussa 2020 ystävyysottelussa Kreikkaa vastaan. Hän on kesäkuun 25. päivään 2021 mennessä pelannut kolme A-maaottelua, joista kaksi ottelua avauskokoonpanossa.

Lähteet 

Itävaltalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Miloš Veljković

Miloš Veljković (s. 26. syyskuuta 1995 Basel, Sveitsi) on sveitsiläis-serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Werder Bremeniä.

Veljković siirtyi kotikaupunkinsa Baselin junioreista englantilaisseura Tottenham Hotspuriin kesällä 2011. Hän pelasi Tottenhamin lisäksi lainalla Middlesbrough'ssa ja Charlton Athleticissa. Otteluita hänelle kertyi Valioliigassa kaksi ja mestaruussarjassa kuusi. Helmikuussa 2016 hän siirtyi saksalaisseura Werder Bremeniin, jossa hän on kesäkuun 2020 loppuun mennessä pelannut 106 bundesliigaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Saksan cupissa hän on tehnyt yhden maalin.

Veljković edusti Sveitsiä yhdessä alle 16-vuotiaiden maaottelussa mutta siirtyi sitten edustamaan Serbiaa. Hän pelasi täydet minuutit Serbian voittaessa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2013 ja alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2015. Serbian A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäiset ottelunsa marraskuussa 2017. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi joukkueensa viimeisen alkulohko-ottelun Brasiliaa vastaan. Kesäkuun 2019 loppuun mennessä hän on pelannut yhdeksän A-maaottelua.

Lähteet 

Sveitsiläiset jalkapalloilijat
Serbialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
New Yorkin rikosseuraamuslaitos

New Yorkin rikosseuraamuslaitos (, lyh. NYSDOCCS) on New Yorkin osavaltionhallinnon virasto, joka vastaa osavaltion vankila- ja ehdonalaisjärjestelmien toiminnasta, sekä entisten vankien yhteiskuntaan sopeuttamisesta. Viraston päämaja sijaitsee pääkaupunki Albanyssä. NYSDOCCS huolehtii osavaltion 54 rangaistuslaitoksesta. New Yorkissa oli noin 54 700 vankia vuonna 2020.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muaalla
Viraston kotisivut

Rikosseuraamuslaitos
Häräntappoase (vuoden 2021 televisiosarja)

Häräntappoase on kesäkuussa 2021 Elisa Viihde Viaplay -suoratoistopalvelussa julkaistu suomalainen kahdeksanosainen nuortensarja, joka perustuu Anna-Leena Härkösen vuonna 1984 julkaistuun samannimiseen esikoisromaaniin. Sarjan on ohjannut Petra Lumioksa ja sen ovat käsikirjoittaneet Oskari Sipola sekä Oona Haapaniemi.

Sarjan keskeisissä rooleissa näyttelevät ovat iältään 16–19-vuotiaita. Pääosissa ovat Carola Hakola, Rebekka Baer ja Noa Lange. Muissa keskeisissä rooleissa ovat Ofelia Hanttu, Sulo Laukkanen ja Tuure Taskinen. Aikuisrooleissa esiintyvät muun muassa Jaana Saarinen, Kari Väänänen, Matleena Kuusniemi ja Santeri Kinnunen, jolla oli miespääosa Häräntappoaseesta 80-luvulla tehdyssä versiossa.

Tekeminen 
Sarjan tekijät ovat kertoneet, että he halusivat olla mahdollisimman uskollisia alkuperäiselle teokselle, mutta sitä kuitenkin nykyaikaistettiin. Merkittävin muutos oli se, että päähenkilön sukupuoli vaihtui. Alkuperäisteoksen Alpo ”Allu” Korva vaihtui Alexandra ”Allu” Korvaksi, jonka myötä keskeiseksi tarinaksi nousi kahden teinitytön rakkaustarina. Muutoksia on myös kaupungin ja maaseudun eroissa, jotka olivat suuremmat 1980-luvulla kuin 2020-luvulla. Alkuperäisen tarinan päähenkilö oli kotoisin Vaasasta, uudessa versiossa Helsingistä. Sarjassa puhutaan kuitenkin Pohjanmaan murretta, kuten alkuperäisessä. Sarjaa varten käsikirjoittajat Sipola ja Haapaniemi tutkivat muun muassa sosiaalisen median avulla nuorten elämää kaupungissa ja maaseudulla. Alkuperäisromaanin kirjoittaja Anna-Leena Härkönen suhtautui kirjansa uudelleenfilmatisointiin aluksi epäillen, mutta innostui ajatuksesta kuultuaan tekijöiden päivitysehdotuksista.

Pääosin Tampereen seudulla kuvatun sarjan kuvaukset alkoivat kesäkuun lopussa 2020. Viimeiset kohtaukset kuvattiin elokuun 2020 alussa Helsingissä.

Rooleissa

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Elisan julkaisema tiedote sarjan tuotannon alkamisesta
 Häräntappoase 2.0 - vieraana Anna-Leena Härkönen ja Oona Haapaniemi | Ylen aamu | Yle Areena

2020-luvun televisiosarjat
Elisa Viihde -alkuperäissarjat
Nuortensarjat
Suomalaiset draamasarjat
Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
2021
Häräntappoase (täsmennyssivu)

Häräntappoase voi tarkoittaa seuraavia asioita:

 Häräntappoase, Anna-Leena Härkösen esikoisromaani vuodelta 1984
 Häräntappoase, vuonna 1989 esitetty Ylen tuottama televisiosarja
 Häräntappoase, vuonna 2021 julkaistava Elisa Viihteen sarja
Union démocratique sénégalaise

Union démocratique sénégalaise eli UDS oli Senegalissa vuosina 1948–1957 toiminut radikaali vasemmistopuolue.

Doudou Guèye perusti UDS:n Rassemblement démocratique africain (RDA) -puolueen senegalilaiseksi jäsenjärjestöksi heinä-elokuun vaihteessa 1948. Sen tärkein kilpailija oli Lamine Guèyen Senegalissa johtama sosialistipuolue SFIO, josta eronnut Léopold Sédar Senghor perusti lokakuussa 1948 uuden puolueen Bloc démocratique sénégalaisin (BDS).

Puolueen tavoitteita olivat Afrikan poliittinen, taloudellinen, kulttuurinen ja yhteiskunnallinen vapautuminen, kaikkien afrikkalaisten yhdistäminen kolonialismin vastaiseen taisteluun sekä liittoutuminen demokraattisten ja edistyksellisten voimien kanssa. Sen johtajat kuten pääsihteeri Doudou Guèye ja apulaissihteeri Joseph Correa yrittivät houkutella mukaan BDS:n kannattajia, mutta onnistuivat saamaan puolelleen vain pienen osan kaupunkien sivistyneistöstä, virkailijoista ja kauppiaista sekä ranskalaisista kommunistien kannattajista. Propagandaa tehtiin erityisesti Dakarissa ja Senegaljoen laaksossa. Jonkin verran menestystä saavutettiin Dakarin–Nigerin rautatien lakkolaisten parissa vuonna 1948 ja myöhemmin opiskelijoiden keskuudessa. UDS:n vaalikannatus oli lähes olematon.

Ranskan Länsi-Afrikan viranomaiset pyrkivät estämään Ranskan kommunistisen puolueen kanssa liittoutuneen RDA:n toiminnan 1950-luvun vaihteessa. Doudou Guèye pidätettiin ja UDS:ää avustaneet ranskalaiset karkotettiin Senegalista. Myös puolueen viikkolehti Le Réveil lakkasi.

RDA irtautui kommunisteista 1950-luvun alussa puolueen puheenjohtajan Félix Houphouët-Boignyn ja siirtomaaministeri François Mitterrandin sopimuksen perusteella. Suhteiden katkaisemista vastustaneella RDA:n entisellä pääsihteerillä Gabriel d’Arboussierilla oli Senegalissa paljon vaikutusvaltaa, ja UDS:n johtohenkilöt kuten Joseph Correa, Abdoulaye Guèye ja Latyr Camara asettuivat hänen tuekseen. Puolue erotettiin RDA:sta vuonna 1955 ja Doudou Guèye sai tehtäväkseen perustaa uuden jäsenjärjestön Mouvement populaire sénégalaisin.

RDA:sta erotetun UDS:n johtajana toimi Abdoulaye Guèye apunaan Latyr Camara ja Benoit James. Sen ehdokkaat Guèye ja Thierno Ba saivat vain puolentoista prosentin kannatuksen Ranskan kansalliskokousvaaleissa vuonna 1956. UDS sulautui vuonna 1957 BDS:n, Casamancen autonomialiikkeen ja eräiden muiden ryhmien kanssa uudeksi puolueeksi Bloc populaire sénégalais, jonka johdossa olivat Senghor ja Mamadou Dia. UDS:n marxilaiset liittyivät Majhemout Diopin johtamaan Parti africain de l’indépendance -puolueeseen.

Lähteet

Viitteet

Senegalilaiset puolueet
Antoine Houdar de La Motte

Antoine Houdar de La Motte (1672–1731) oli ranskalainen kirjailija, joka kokeili lähes kaikkia runouden lajeja. La Motten ensimmäinen näytelmä Originaux epäonnistui, mutta murhenäytelmä Inès de Castro ja huvinäytelmä Le Magnifique herättivät suurta kiinnostusta. Taistelussa vanhan ja uuden suunnan välillä La Motte puolusti uutta. Hänet valittiin vuonna 1710 Ranskan akatemian jäseneksi. La Motten kootut teokset ilmestyivät 1754.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskalaiset kirjailijat
Ranskan akatemian jäsenet
Vuonna 1672 syntyneet
Vuonna 1731 kuolleet
Patrick Kaukovalta

Patrick Kaukovalta (s. 1. joulukuuta 1998 Helsinki) on suomalainen tennispelaaja. Hän edustaa HVS-Tennis-seuraa ja opiskelee urheilupsykologiaa Yhdysvalloissa Alabaman yliopistossa.

Kaukovalta voitti tenniksen ulkokenttien Suomen mestaruuden Helsingin Talissa kesäkuussa 2020. Kaukovalta kukisti loppuottelussa Santtu Leskisen kahdessa erässä 6–4, 6–2. Mestaruus on Kaukovallan ensimmäinen kaksinpelissä. Hän voitti samoissa kisoissa myös nelinpelimestaruuden yhdessä parinsa Eero Vasan kanssa voittamalla parin Ilari Vesanen/Mikko Rouvala lukemin 4–6, 6–2 ja 10–7.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

ATP Tour.com

Suomalaiset tennispelaajat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
SS Hilda

SS Hilda oli Skotlannin Glasgowissa olevalla Aitkin & Manselin telakalla rakennettu rahtilaiva.

Haaksirikko 
17. marraskuuta 1905 klo 22.00 laiva lähti viimeiseksi jääneelle matkalleen Southamptonista kohti Ranskan Bretagnessa olevaa St. Maloa. Laivassa oli 28 hengen miehistö sekö 103 matkustajaa. Sää oli sumuinen ja laiva joutui ankkuroitumaan Isle of Wightin saarelle. Seuraavana aamuna 18. marraskuuta klo 6.00 laiva jatkoi matkaansa. Matka joutui suotuisassa säässä nopeasti aina Alderney Racen salmelle saakka. Sen jälkeen alkoi itätuuli voimistua ja ohitettuaan Jerseyn tuuli yhä voimistui ja ilma alkoi kylmetä. Klo 18.00 kapteeni ohjasi laivan Grand Jardinin majakkan avulla St. Malon lähestymisreitille. Oli pimeää ja kaupungin valot näkyivät. Silloin alkoi kuitenkin uusi lumimyräkkä, joka esti kaiken näkyvyyden. Laiva lähti merelle odottamaan että näkyväisyys palaisi. Viiden tunnin ajelehtimisen jälkeen laiva ajautui riuttaan Cézembre saarella, lähellä Grand Jardinin majakkaa. Laiva katkesi kahtia ja se upposi. Vain viisi matkustajaa ja yksi miehistön jäsen selvisivät haaksirikosta. Kuolleista matkustajista 70 oli kotiinsa palaavia bretonilaisia sipulikauppiaita, joita kutsuttiin nimellä Johnnies. Laskuveden aikana hylky oli onnettomuuden jälkeen selvästi nähtävissä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Rahtilaivat
Vuoden 1905 onnettomuudet
Höyrylaivat
Uponneet matkustaja-alukset
Mode Gakuen Cocoon Tower

Mode Gakuen Cocoon Tower () on torni Tokiossa, Japanissa.  Tornin korkeus on 204 metriä. Sen rakenteminen aloitettiin vuonna 2006 ja se valmistui 2008.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Viralliset kotisivut 

Tokion rakennukset ja rakennelmat
Japanin pilvenpiirtäjät
Heinrich Laube

Heinrich Laube (1806–1884) oli saksalainen kirjailija ja etevä teatterinjohtaja. Hän toimi vuodesta 1832 kirjailijana Leipzigissa ja oli Nuoren Saksan johtajia ja 1848–1849 Frankfurtin parlamentin jäsen. Vuosina 1849–1867 hän oli Wienin Burg-teatterin taiteellinen johtaja, 1869–1871 Leipzigin ja 1872–1879 Wienin kaupunginteatterin johtaja. Teatterinjohtajana Laube oli tarmokas ja piti aina silmällä taiteellisia päämääriä.

Lauben näytelmistä on paras tragedia Graf Essex (1856). Laube on sitäpaitsi kirjoittanut romaaneja, novelleja ja teokset Das Burgtheater (1868), Das norddeutsche Theater (1872) ja Das Wiener Stadttheater (1875), jotka ovat eteviä dramaturgisia tutkielmia. Kootut teokset ilmestyivät 1875–1881.

Lähteet

Aiheesta muualla

Saksalaiset kirjailijat
Saksalaiset teatterinjohtajat
Saksalaiset poliitikot
Vuonna 1806 syntyneet
Vuonna 1884 kuolleet
Dahlman

Dahlman on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

 Anna Dahlman (s. 1980), käsikirjoittaja ja ohjaaja
 Helge Dahlman (1924–1979), taidemaalari
 J. G. Dahlman (1838–1876), runoilija
 Jenni Väänänen, o.s. Dahlman (s. 1981), malli ja missi
 Karl Dahlman (1897–1922), jääkäri ja heimosoturi
 Lasse Dahlman (1931–1975), purjehtija
 Nanne Dahlman (s. 1970), tennispelaaja
 Pontus Ludvig Dahlman (1812–1882), kauppias ja valtiopäivämies
 Toni Dahlman (s. 1979), jääkiekkoilija.
Montaigne (laulaja)

Jessica Alyssa Cerro (s. 14. elokuuta 1995 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia), tunnettu ammattimaisemmin nimellä Montaigne, on australialainen laulaja-lauluntekijä. Hänen oli tarkoitus edustaa Australiaa kappaleella "Don't Break Me" vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa. Ne kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja 1. huhtikuuta 2020 Montaigne valittiin Australian edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Hänen vuoden 2021 edustuskappaleensa on nimeltään "Technicolour". Montaigne kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa, jossa hän sijoittui neljänneksitoista ja täten karsiutui finaalista.

Montaigne ansaitsi paikkansa vuoden 2020 Euroviisuissa voitettuaan Australian euroviisukarsinnan Eurovision: Australia Decides -kilpailun. Hänen kilpailukappaleensa on nimeltään "Don't Break Me". 8. helmikuuta 2020 pidetyssä finaalissa Montaigne keräsi 107 pistettä ja voitti kilpailun.

Biografia 

Montaigne, oikealta nimeltään Jessica Cerro syntyi 14. elokuuta 1995 Sydneyssä ja varttui Hills District -nimisessä lähiössä Sydneyn luoteisosassa. Montaigne kertoo etnisen taustansa olevan sekoitus argentiinalaista, espanjalaista, filippiiniläistä ja ranskalaista.

Vuonna 2012 Montaigne eteni finaaliin asti Triple J Unearthed High School -nimisessä musiikkikilpailussa, jonka järjesti vaihtoehtoisen musiikin radioasema Triple J. Montaigne päätti aloittaa musiikkiuransa kuitenkin vasta lukion jälkeen. Hän käytti kaksi vuotta harjoittaakseen kappaleiden kirjoittamista, minkä aikana hän myös päätti käyttää taiteilijanimenään nimeä Montaigne. Inspiraation taiteilijanimelleen hän sai 1500-luvun kirjailija-filosofista nimeltä Michel de Montaigne.

Vuonna 2014 Montaigne julkaisi debyyttisinglensä nimeltä "I Am Not an End", jota myös Triple J -radioasema soitti runsaasti. Kappale oli 36. soitetuin kappale Triple J -radioasemalla vuonna 2014. Debyyttisinglen julkaisemisen lisäksi, Montaigne julkaisi samana päivänä myös toisen singlensä nimeltä "I'm a Fantastic Wreck", jota radioasemat Triple J ja FBi Radio soittivat runsaasti. Vuonna 2015 Montaigne voitti Next Best Thing -palkinnon FBi Radion SMAC Awards -tilaisuudessa. 

Ensimmäisen albuminsa nimeltä "Glorious Heights", Montaigne julkaisi vuonna 2016. Albuminsa julkaistamista seuraavien kuukausien aikana, hän julkaisi albumin kolme single nimeltä "Clip My Wings", "In the Dark" ja "Because I Love You". Montaigne oli myös featuring-artistina Hilltop Hoodsin kappaleella nimeltä "1995", joka saavutti 2. sijan Australian Singles Chart -listalla helmikuussa 2016. Vuoden 2016 marraskuussa Montaigne voitti Breakthrough Artist -Release -palkinnon ARIA Awards -palkinnonjakotilaisuudessa.

Vuonna 2018 Montaigne julkaisi "For Your Love" -singlen toiselle albumilleen nimeltä "Complex", joka saavutti 19. sijan Australian Albums Chart -listalla. Hän julkaisi vielä kaksi singleä albumilta: "Ready" ja "Love Might Be Found (Volcano)".

Diskografia

Studioalbumit

EP-levyt

Singlet

Pääartistina

Featuring-artistina

Lähteet 

Australialaiset laulajat
Australian euroviisuedustajat
Vuoden 2020 euroviisuedustajat
Vuoden 2021 euroviisuedustajat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Hero Elementary

Hero Elementary on kanadalainen lastenohjelma, jonka ensiesitys oli vuonna 2020.

Juoni  

Sarjan päähenkilöt ovat "Sparks' Crew" -opiskelijat Lucita Sky, AJ Gadgetit, Sara Snap ja Benny Bubbles. He ovat omituisen ja innostuneen opettajansa Herra Sparksin kouluttamia. Opiskelijat työskentelevät yhdessä joukkueena käyttäen omia ainutlaatuisia supervoimiaan sekä "Tieteen supervoimia" ihmisten auttamiseen, ongelmien ratkaisemiseen ja maailmanparantamiseen. Sarjaa tehdään 40 puolen tunnin jaksoa, joista kukin sisältää kaksi osiota.

Äänirooleissa

Veronica Hortiguela - Lucita Sky
Jadiel Dowlin - AJ Gadgets
Stephany Seki - Sara Snap
Stacey DePass - Benny Bubbles
Carlos Diaz - Mr. Sparks

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Hero Elementary sivuilla 
 

Kanadalaiset televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset animaatiosarjat
PBS:n televisio-ohjelmat
Jukka Jokinen

Jukka Erkki Paavali Jokinen (s. 4. kesäkuuta 1967 Vihti) on suomalainen prikaatikenraali. Hän on toiminut Karjalan prikaatin komentajana vuodesta 2019.

Jokinen on suorittanut upseerin tutkinnon vuosina 1989–1992 ja yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuonna 2001. Hän on aiemmin toiminut muun muassa Maanpuolustuskurssien johtajana, Kadettikoulun johtajana, tasavallan presidentin 1. adjutanttina ja pataljoonan komentajana Kaartin jääkärirykmentissä.

Lähteet 

Suomalaiset kenraalit
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt