Interpol

International Criminal Police Organization eli Interpol on kansainvälinen rikospoliisijärjestö. Interpolin keskuspaikka sijaitsee Lyonissa Ranskassa. Se toimii jäsenmaidensa rikospoliisien yhteistyön kehittämiseksi. Rikollisten valvontaa varten järjestöllä on muun muassa kansainvälisistä rikollisista keskusrekisteri. 

Organisaation virallinen nimi on ICPO–Interpol. ICPO lyhenne tarkoittaa kansainvälistä rikospoliisiorganisaatiota (engl. International Criminal Police Organization). Sana Interpol tulee sanoista kansainvälinen poliisi. Suomi on kuulunut Interpoliin vuodesta 1928.

Historia 
Ajatus Interpolista syntyi vuonna 1914 Monacossa kansainvälisessä rikospoliisien kongressissa. 24 maan viranomaisia kokoontui Monacoon keskustelemaan pidätysprosesseista, tunnistustekniikoista ja keskitetyn rikollisrekisterin ylläpidosta. Virallisesti organisaatio luotiin vuonna 1923, jolloin nimi oli Kansainvälinen rikospoliisikomissio. Pääpaikaksi valittiin myöhemmin Wien, ja ensimmäiset listat eniten etsintäkuuluteituista julkaistiin. Nimi vaihtui vuonna 1956 Interpoliksi.

1930- ja 1940-luku 
Järjestön tärkeimpiä asioita 1930-luvun alussa olivat rahaväärennökset, rikosrekisteri ja passiväärennökset. Vuonna 1935 avattiin ensimmäinen yksisuuntainen radioverkkoyhteys viestintään, joka oli itsenäinen järjestelmä vain kansallisten rikospoliisien käyttöön. Vuonna 1938 natsit saivat organisaation johtoon itävaltalaisen poliitikon ja poliisin Michael Skublin, jolloin useat maat lopettivat osallistumisen organisaation toimintaan.

Organisaatio oli täysin natsihallinnon kontrollissa 1940-luvun alusta, ja päämaja siirrettiin Berliiniin. 

Sodan jälkeen Belgia ehdotti päämajan siirtämistä Pariisiin, ja nimeä Interpol käytettiin ensimmäisen kerran. Johtoryhmä ja puheenjohtaja valittiin myös demokraattisesti. Sodan jälkeen Interpol julkaisi värikoodatut tiedoksiannot etsintäkuulutetuista.

Kansainvälinen tiedoksiantojärjestelmä 
Heti toisen maailmansodan jälkeen puhuttiin punaisesta listasta, mikä tarkoittaa, että tietoa rikollisista ja etsittävistä henkilöistä jaetaan jäsenvaltioiden kesken ja tieto luokitellaan värikoodeilla. Värikoodeja käyttää myös YK:n turvallisuusneuvosto ja kansainvälinen rikostuomioistuin. Vuonna 2016 oli lähes 20 000 tiedoksiantoa. 

Interpolin sivuilla on julkisesti nähtävissä punaiset ja keltaiset tiedoksiannot. Punainen lista on nähtävissä Interpolin hakukoneessa.

Tietokannat 
Interpol harjoittaa tietojen vaihtoa jäsenvaltioiden viranomaisten välillä. Tietokannat ovat edellytys tietojenvaihtoon. Useimmat tiedot Interpolin tietokannoista on saatavilla jatkuvasti, poikkeuksena ballistisen tiedon IBIN-tietokanta.

Henkilötieto

Tiedoksiannot 
Tiedoksiannot otettiin käyttöön toisen maailmansodan jälkeen, ja ne ovat sen tunnetuin muoto. Rikollisten punainen lista on avoimesti luettavissa verkossa.

Interpolin järjestelmä ﻿koskee ilmoituksia, joissa henkilöt ovat paossa, heitä epäillään rikoksesta tai he liittyvät suoritettavaan rikostutkintaan. Rekisterissä ovat myös henkilöt, joihin sovelletaan YK:n turvallisuusneuvoston pakotteita. Luettelossa on myös kadonneita henkilöitä ja vainajia.

Lasten hyväksikäyttö ja uhrit 
Interpolilla on tietokanta lasten seksuaalista hyväksikäyttöä koskeva kuvatietokanta. Sen pohjalta tehdään kuvavertailua ohjelmistoilla hyväksikäyttäjistä ja uhreista. Tavoitteena on etsiä, paikantaa ja pidättää syylliset sekä tunnistaa uhrit.

Jäsenmaat 
Interpolin jäsenenä on vuonna 2018 yhteensä 192 jäsenmaata.
 Afganistan
 Alankomaat
 Alankomaiden Antillit
 Albania
 Algeria
 Andorra
 Angola
 Antigua ja Barbuda
 Arabiemiirikunnat
 Argentiina
 Armenia
 Aruba
 Australia
 Azerbaidžan
 Bahama
 Bahrain
 Bangladesh
 Barbados
 Belgia
 Belize
 Benin
 Bhutan
 Bolivia
 Bosnia ja Hertsegovina
 Botswana
 Brasilia
 Brunei
 Bulgaria
 Burkina Faso
 Burundi
 Caymansaaret
 Chile
 Costa Rica
 Djibouti
 Dominica
 Dominikaaninen tasavalta
 Ecuador
 Egypti

 El Salvador
 Eritrea
 Espanja
 Etelä-Afrikka
 Etelä-Korea
 Etiopia
 Fidži
 Filippiinit
 Gabon
 Gambia
 Georgia
 Ghana
 Grenada
 Guatemala
 Guinea
 Guinea-Bissau
 Guyana
 Haiti
 Honduras
 Hongkong
 Indonesia
 Intia
 Irak
 Iran
 Irlanti
 Islanti
 Israel
 Italia
 Itä-Timor
 Itävalta
 Jamaika
 Japani
 Jemen
 Jordania
 Kambodža
 Kamerun
 Kanada
 Kap Verde
 Kazakstan
 Kenia

 Keski-Afrikan tasavalta
 Kiinan kansantasavalta
 Kirgisia
 Kolumbia
 Komorit
 Kongon demokraattinen tasavalta
 Kongon tasavalta
 Kreikka
 Kroatia
 Kuuba
 Kuwait
 Kypros
 Laos
 Latvia
 Lesotho
 Libanon
 Liberia
 Libya
 Liechtenstein
 Liettua
 Luxemburg
 Macao
 Madagaskar
 Malawi
 Malesia
 Malediivit
 Mali
 Malta
 Marokko
 Marshallinsaaret
 Mauritania
 Mauritius
 Meksiko
 Moldova
 Monaco
 Mongolia

 Montenegro
 Mosambik
 Myanmar
 Namibia
 Nauru
 Nepal
 Nicaragua
 Niger
 Nigeria
 Norja
 Norsunluurannikko
 Oman
 Pakistan
 Panama
 Papua-Uusi-Guinea
 Paraguay
 Peru
 Puola
 Pohjois-Makedonia
 Portugali
 Päiväntasaajan Guinea
 Qatar
 Ranska
 Romania
 Ruanda
 Ruotsi
 Saint Kitts ja Nevis
 Saint Lucia
 Saint Vincent ja Grenadiinit
 Saksa
 Sambia
 San Marino
 São Tomé ja Príncipe
 Saudi-Arabia
 Senegal
 Serbia
 Seychellit
 Sierra Leone

 Singapore
 Slovakia
 Slovenia
 Somalia
 Sri Lanka
 Sudan
 Suomi
 Suriname
 Swazimaa
 Sveitsi
 Syyria
 Tadžikistan
 Tansania
 Tanska
 Thaimaa
 Togo
 Tonga
 Trinidad ja Tobago
 Tšad
 Tšekki
 Tunisia
 Turkki
 Turkmenistan
 Uganda
 Ukraina
 Unkari
 Uruguay
 Uusi-Seelanti
 Uzbekistan
 Valko-Venäjä
 Vatikaanivaltio
 Venezuela
 Venäjä
 Vietnam
 Viro
 Yhdistynyt kuningaskunta
 Yhdysvallat
 Zimbabwe

Maita, jotka eivät ole jäseniä 
 Kiribati
 Mikronesia
 Palau
 Pohjois-Korea
 Salomonsaaret
 Samoa
 Tuvalu
 Vanuatu

Hallinto

Pääsihteerit

Puheenjohtajat

Lähteet
 
 
 Interpol

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Interpol's official website 
 Interpol Information Website 
 Interpol wanted 

Poliisitoimi
Kansainväliset järjestöt
Yhdistyneiden kansakuntien tarkkailijajäsenet
Seulonnan keskeiset artikkelit