joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Karula Savijärv

Karula Savijärv, myös Savijärv on Itä-Viron vesistö- ja Võrtsjärven alavesistöalueelle kuuluva, Lustin ja Valtinan kylässä Valgan kunnassa Valgamaalla sijaitseva eutrofinen luonnonjärvi.

Maantietoa
Pinta-alaltaan noin 6,2 tai 6,7 hehtaarin kokoinen Karula Savijärv sijaitsee noin 90 metriä merenpinnan yläpuolella ja 5 kilometrin etäisyydellä Lüllemäen kylästä sen itä-koillispuolella keskellä Haabsaaren glasifluviaalisesti muodostuneiden säännöttömien, pitkien ja kapeiden kumpujen ja selänteiden Kames-maastoa. Sen enemmän tai vähemmän pohjoiseteläsuuntaisen pitkänomaisen järven itärannalla on peltoja ja laitumia, muualla järvi rajoittuu metsään.

Järven luokittelu ja ekologia
Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (, (VRD)) luokituksen mukaan Karula Savijärv on VRD III:n, veden pinta-alaltaan alle 10 km²:n vähäkloridinen (klorideja alle 25 mg/l) ja veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti kovavetiseksi ja eutrofiseksi järveksi (, KE), jossa on keskisuuri virtaus. Siihen on valuma lähistöllä olevasta Kallõtõ järvestä ja sen pohjoisosasta alkavan Tohvri-ojan yhdistyessä Tinu-ojan kanssa muodostuu Valtina-joki, jonka virtaus päättyy Ärnu- ja lopulta Väike Emajõgi () -nimiseen jokeen.

Järvi on korkearantainen, sen rannat ovat enimmäkseen kovapintaisia ja jyrkkärinteisiä, jonka ansiosta kasvivyöhykkeet ovat kapeita. Vesirajaa reunustaa kapea hetekaistale. Vesistö on lähderunsas ja mineraalipitoisuudeltaan (189–230 mg HCO3/l) yksi Karulan rikkaimpia järviä. Vesi on väriltään vaaleanvihreää ja hyvin läpinäkyvä (4,9 m). Järven pohja on melko kova ja mutainen ja sen kasvilajiosto on määrältään kohtalaisen runsas. Niin kasvi- kuin eläinplanktonin määrä on vähäistä, joista viimeksi mainitun joukossa on huomattava määrä Ergasilus-sukujen loisia. Kohtalaisen runsas pohjaeläimistö on melko monimuotoinen, mukaan lukien harvinaiset metsäjärvien vesipunkit Limnesia connata.

Luontoarvoja ja kalakanta
Kalakuntaa on heikosti ja tärkeimmät asukkaat ovat ahvenet, särjet, sorvat, hauet ja suutarit. Paikallisten mukaan järvessä on myös lahnaa ja ankeriaita, myös muutama jokirapua.

Karula Savijärv kuuluu Karulan kansallispuiston pohjoisrajalla sijaitsevan 68,8 hehtaarisen Savijärven ympäröivän vyöhykkeen () alueelle ja on puiston syvin järvi.

Lähteet

Valgamaan järvet
Työttömyysvakuutusmaksu

Työttömyysvakuutusmaksua maksavat kaikki työnantajat ja 17–64-vuotiaat palkansaajat. Maksut kerätään työmarkkinaosapuolten hallinnoimaan Työllisyysrahastoon. Työllisyysrahastolle maksut suorittaa työnantaja, joka pidättää palkansaajan osuuden työntekijän palkasta. Työntekijän työttömyysvakuutusmaksu näkyy palkkakuitissa vähennyksenä bruttopalkasta.

Työllisyysrahasto keräsi työttömyysvakuutusmaksuja yhteensä noin 3,35 miljardia euroa vuonna 2019.  

Vuonna 2022 palkansaajan työttömyysvakuutusmaksu on 1,5 prosenttia palkasta. Työnantajan työttömyysvakuutusmaksu on 0,5 prosenttia maksetuista palkoista, jos palkkasumma on korkeintaan 2 197 500 euroa. Sen ylittävältä osalta työttömyysvakuutusmaksu on 2,05 prosenttia palkoista.

Työttömyysvakuutusmaksuilla rahoitetaan muun muassa
 ansiosidonnaista työttömyyspäivärahaa
 työttömyyskassoihin kuulumattomien peruspäivärahaa
 palkansaajien aikuiskoulutustukea
 ammattitutkintostipendejä (pl. valtion työntekijöiden stipendit, jotka valtio rahoittaa)
 ansiosidonnaiselta päiväraha-ajalta kertyvää työeläkettä
 työ- ja elinkeinoministeriön maksamaa palkkaturvaa.

Työttömyysvakuutusjärjestelmä toimii siten, että palkansaajien ja työnantajien maksamat työttömyysvakuutusmaksut käytetään suoraan ja täysimääräisesti työttömyysturvan, aikuiskoulutusetuuksien sekä palkka- ja eläketurvan rahoittamiseen. Lisäksi niillä rahoitetaan muun muassa koulutuskorvausta ja omavastuumaksuja.

Osa työttömyysvakuutusmaksujen tuotosta siirretään suhdannepuskuriin, jonka tarkoituksena on turvata Työllisyysrahaston maksuvalmius ja työttömyysvakuutusmaksujen tasainen maksukehitys. Suhdannepuskurin määrä muodostuu rahaston tuottojen ja menojen erotuksesta. Tavoitteena on kerryttää hyvinä aikoina puskuria, jota voidaan käyttää niin, että työttömyyden kasvaessa työttömyysvakuutusmaksujen korotukset voidaan pitää pienempinä ja työttömyysturvan sekä muiden etuuksien tasainen rahoitus voidaan turvata. Tätä myös Emu-puskuriksi kutsuttua suhdannepuskuria on käytetty viimeisten 20 vuoden aikana jo useaan otteeseen maksukorotuksia tasaamaan.

Lähteet

Sosiaaliturva
Suomen työvoimapolitiikka
Västiträsket (Rånejoki, Niemisel)

Västiträsket on Ruotsissa Norrbottenissa Luulajan kunnassa Niemiselissä sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.

Maantietoa 
Västiträsket on 1,4 kilometriä pitkä, 0,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 25 hehtaaria. Se sijaitsee Niemisuvannosta eli Niemiselistä alle kilometrin päässä pohjoisessa. Järven vedenpintaa on 1800-luvulla laskettu alemmaksi, minkä takia järvi on hajonnut kolmeksi järvialtaaksi. Luoteessa sijaitsee entinen lahti, jonka lahdensuun ylittää nykyään maantie ja Haaparannan rautatie. Koillispäässä on Storviken, jonka vesiyhteys on kuroutunut soistumalla umpeen. Järven kaskiosaa tulee idästä Börstånin joki ja siitä laskee etelään Kvarnånin joki. Järven rannat ovat kosteikkoa tai suota. Sen pohjoisrannalla sijaitsee Kungsbackenin kulmakunta ja sen peltomaat. Peltoja on myös järven lounaisrannoilla. Muuten järvi on autiota metsämaata.

Historiaa 
Vanhoissa kartoissa järven nimi on ”Wäster Träsket”. Vuonna 1855 tai sitä aikaisemmin on järvessä toimitettu järvenlasku, jolla vedenpintaa laskettiin hieman. Järvenlaskun seurauksena paljastui järven rantoja alueilta, jotka ovat nykyään soistuneita. Samalla järven yhtenäinen vesiallas jakautui kolmeen osaan: länsiosaan, joka sijaitsee tien ja rautatien luoteispuolella, keskiosaan ja Storvikeniin. Sen keskellä sijaitsi suuri saari Lappholmen, joka maatui järvenlaskussa niemeksi. Vanha tulouoma Börstån virtaa suoalueen läpi suoraan keskiosaan entisen saaren pohjoispuolelta. Järvenlaskussa kuivui luoteispuolinen pieni lampi, jonka karttanimi on nykyään Norbäckmyränget. Samalla pieneni kaakossa sijainnut Slumpen, jonka kautta Börstån virtaa, ja se on soistunut rannoiltaan merkittävästi.

Vesistösuhteet 
Västiträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoen sivujoen Kvarnånin valuma-alueeseen . Kvarnånin valuma-alueen pinta-ala on noin 134 neliökilometriä (km²), joka on noin 3 % koko vesistön 4 207 km² pinta-alasta. Kvarnån on järven kahdeksan kilometriä pitkä Rånejokeen yhtyvä laskujoki, joka on valuma-alueensa pääuoman alajuoksua. Järven kaakkoispäähän tulee Börstån, joka muodostaa pääuoman keskijuoksun. Västiträsketin keskivirtaama (MQ) on 1,9 m³/s, mikä muodostuu lähes kokonaan Kvarnånin ja Börstånin yhdessä aiheuttamasta läpivirtauksesta. Järven oma lähialue on vain 2,8 km² suuruinen. Siihen kuuluu Norbäcken, joka laskee järven luoteispäähän. Rånejoki laskee päässä Perämereen Råneåssa Luulajassa.

Lähteet

Huomautuksia

Viitteet 

Rånejoen vesistön järvet
Kvarnånin valuma-alue (Rånejoki)
Luulajan järvet
Polatlı

Polatlı on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Polatlın väkiluku oli 125 075.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Teemu Matinpuro

Teemu Tuomas Matinpuro (16. tammikuuta 1961 Rovaniemi) on Suomen Rauhanpuolustajien toiminnanjohtaja ja Voima Kustannuksen toimitusjohtaja.

Elämä ja ura 
Matinpuro syntyi kuusilapsiseen perheeseen Rovaniemellä, mutta vietti suuren osan lapsuudestaan ja nuoruudestaan Oulussa. Jo nuorena hän kiinnostui maailman parantamisesta. Ympäristökysymykset olivat lähellä Matinpuron sydäntä ja hän toimi aktiivisesti Luonto-Liiton Pohjois-Suomen piirissä. Koijärvelläkin hän piipahti keväällä 1979.  

Matinpuro aloitti maantieteen opinnot Oulun yliopistossa mutta siirtyi pian jatkamaan niitä Helsinkiin. Hän toimi Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksessa vuosina 1987–1988, mm. kansainvälisen jaoston ja yritysjaoston puheenjohtajana. Niin ylioppilaskunnassa kuin muissakin toimissa, hänet on tunnettu taitavana ja palavasieluisena asiaosaajana, jolla on tarkka kriittinen silmä myös talousasioille. 

Vuonna 1994 Teemu Matinpuro aloitti toiminnanjohtajana Suomen Rauhanpuolustajissa. Matinpurolle on ollut erityisen tärkeää koko uransa aikana yhteiskunnallisten kirjojen ja lehtien kustantaminen. Hän solmi Rauhanpuolustajien ja Like Kustannuksen välille sopimuksen, jonka turvin kustannettiin vuosien ajan yhteensä  pari sataa yhteiskunnallista kirjaa Pystykorva-merkin alla. Pystykorvakirjoja on vuodesta 2018 seurannut Rauhanpuolustajien ja Rosebud Booksin yhteinen Umpihanki-sarja. 

1999 Matinpuro oli perustamassa Voima-lehteä. Hän on toiminut alusta asti Voiman vahvana taustavaikuttajana eri rooleissa. Vuonna 2001 Voima palkittiin tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla.

2007 Matinpuro oli luomassa Le Monde Diplomatiquen ja Novaja Gazetan suomenkielistä versiota. Myös Into Kustannus sai alkunsa 2007 Matinpuron vahvalla taustavaikutuksella. 

Työssään Suomen Rauhanpuolustajissa Matinpuro on muun muassa aktiivisesti vastustanut Suomen Nato-jäsenyyttä ja hävittäjähankintoja sekä tehnyt laajaa solidaarisuustyötä esimerkiksi kurdien, Länsi-Saharan sahrawien, palestiinalaisten ja venäläisten toisinajattelijoiden tukemiseksi ja kansalaisjärjestöyhteistyön kehittämiseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 HS mielipide 6.12.2020 Hävittäjien ostolle on mieittävä vaihtoehtoja
 HS mielipide 16.4.2020 Hävittäjähanke on peruttava pandemian aiheuttaman talouskriisin vuoksi
 Helsingin Sanomat: Pioneereille faskisti, faskisteille pioneeri
 Kansan Uutiset: Moni vasemmistolehti on menestystarina
 Mieletöntä valoa: Yhdysvallat ja Donald Trump – Kauniit ja Mielettömät pohtivat tätä

Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Charles Bulfinch

Charles Bulfinch (8. elokuuta 1763 Boston – 4. huhtikuuta 1844 Boston) oli yhdysvaltalainen arkkitehti, joka suunnitteli useita hallintorakennuksia. Hän oli yksi ensimmäisistä merkittävistä syntyperäisistä yhdysvaltalaisista arkkitehdeista.

Bulfinch opiskeli Harvardissa vuosina 1778–1781 ja kiersi opintomatkalla Euroopassa vuosina 1785–1787. Hän toi Amerikkaan skotlantilaisen Robert Adamin uusklassisen arkkitehtuurityylin, johon hän oli tutustunut Lontoossa. Bulfinch suunnitteli useiden Yhdysvaltain osavaltioiden kongressitalot: Massachusetts State Housen Bostonissa (suunniteltu 1787–1788, rakennettu 1795–1798), Connecticut State Housen Hartfordissa (1792–1796, nykyään eri käytössä) ja Maine State Housen Augustassa (1828–1831). Hän suunnitteli lähinnä Uuteen-Englantiin myös hienoja yksityistaloja ja kirkkoja. Bulfinchilla keskeinen rooli Bostonin kehittämisessä siirtokunta-ajan englantilaisesta kaupungista 1800-luvun amerikkalaiseksi suurkaupungiksi. Hän kuului Bostonin kaupunginhallitukseen (Boston board of selectmen) vuosina 1791–1795 ja 1799–1817, ja osallistui kaupungin katujen ja puistojen kehittämiseen.

Bulfinch oli vuosina 1818–1829 Washingtonissa presidentti James Monroen nimittämänä julkisista rakennushankkeista vastaavana virkamiehenä (commissioner of public buildings). Hän sai jatkaa Benjamin Latrobelta kesken jäänyttä Yhdysvaltain kongressitalon (United States Capitol) rakentamista, ja hänen katsotaan olleen järjestyksessä kolmas Capitolin arkkitehti. Bulfinch saattoi talon siipiosat valmiiksi vuonna 1819 Latroben suunnitelmia noudattaen, mutta laati itse piirustukset vuosina 1818–1826 rakennetulle kupolikattoiselle keskiosalle. Talon valmistuttua hänen virkansa lakkautettiin vuonna 1829 ja hän vetäytyi eläkkeelle. Bulfinchin suunnittelema kongressitalon kupoli korvattiin myöhemmin suuremmalla, mutta Rooman Pantheonin innoittama rotunda on säilynyt.

Bulfinch tuki kapteeni Robert Grayta, jonka Columbia-alus kiersi ensimmäisenä amerikkalaisena laivana maailman ympäri.

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset arkkitehdit
Vuonna 1763 syntyneet
Vuonna 1844 kuolleet
Tebtynis

Tebtynis () eli Beten () tai Tepten (, ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Keski-Egyptissä eli Heptanomiissa ja kuului Arsinoiteen nomokseen ja sen Polemonin merikseen.

Maantiede 

Tebtynis sijaitsi Faijumin (Fayyum) keitaan eteläpuolella. Se sijoitetaan nykyiseen Umm el-Baragatiin, noin kuusi kilometriä etelään nykyisestä, antiikin aikaisen kaupungin koptilaisen nimen säilyttäneestä Tutunin kylästä. Tebtyniin arkeologisen alueen koko on noin 950 × 600 metriä eli noin 57 hehtaaria, mutta asutus vaikuttaa siirtyneen ajan kuluessa pohjoiseen päin, joten koko alue ei ole ollut välttämättä asuttuna samanaikaisesti.

Historia 

Tebtyniin perusti faarao Amenemhet III noin 1800 eaa., ja se säilyi asuttuna noin 3000 vuotta aina 1200-luvulle jaa. saakka. Se tunnetaan parhaiten kreikkalais-roomalaiselta kaudelta 200-luvun eaa. ja 200-luvun jaa. väliseltä ajalta.

Asutuksen vanhempi nimi oli ilmeisesti Tynis. Tebtyniissä palvottiin muun Faijumin alueen tavoin krokotiilijumala Sobekia. Kaupungissa tämä tunnettiin nimellä Soknebtynis, ”Sobek, Tyniksen (Tebtyniin) herra”.

Myöhäisantiikin aikana noin 300–640 jaa. kaupungin nimi saattoi olla Theodosiopolis (, myös , ), mutta tämä ei ole täysin varmaa. 800- ja 900-luvuilla paikka oli eräs Egyptin luostarielämän keskuksista.

Rakennukset ja löydökset 

Tebtyniissä oli Sobekille omistettu temppeli, jonka rauniot on löydetty. Kaupungista on löydetty myös lukuisia ihmisten ja krokotiilien muumioita. Merkittävimpiin löydöksiin lukeutuu suuri määrä papyruksia, joista osa on peräisin muumioiden kääreistä, osa temppelistä ja osa muista kaivauksista. Ne kaivettiin vuosina 1899–1900 Bernard P. Grenfellin ja Arthur S. Huntin johdolla. Nykyisin ne ovat Bancroft Libraryssä Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Kokoelma on suurin papyrustekstien kokoelma Yhdysvalloissa, ja siihen kuuluu yli  papyruskatkelmaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 The Center for the Tebtunis Papyri. Bancroft Library, University of California, Berkeley. 

Muinaisen Egyptin kaupungit
Thmuis

Thmuis ( tai Thmouis) eli Ta-maut (, ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Mendesioksen nomokseen. Kaupungin rauniokumpu eli tell tunnetaan nimellä Tell el-Timai.

Maantiede 

Thmuis sijaitsi kanavan varrella Niilin Tanitikos- ja Mendesios-suuhaarojen (Taniksen ja Mendesin suuhaarojen) välillä. Sen ympärillä oli soista maastoa, ja niin sen olemassaolo oli suuressa määrin riippuvainen kanavoinneista ja patovallituksista. Mendesin kaupunki sijaitsi vain noin puolen kilometrin päässä Thmuisista, ja kaupungit muodostavat historiassa eräänlaisen kaksoiskaupungin. Nykyisin Thmuisin rauniot ovat lähellä Al-Mansuran kaupunkia.

Historia 

Thmuis oli alun perin oman Thmuitesin nomoksensa pääkaupunki. Herodotoksen aikaan nomos oli yhdistetty Mendesioksen nomokseen. Tämä oli mitä todennäköisimmin seurausta siitä, että Mendes oli tuohon aikaan suurempi kaupunki, sekä siitä, että kaupungeilla oli yhteinen kultti, jonka kohteena oli vuohenhahmoinen Banebdjedet- eli Mendes-jumala. Kreikkalaiset yhdistivät jumalan Paniin.

Thmuis kukoisti hellenistiseltä kaudelta lähtien, jolloin se syrjäytti Mendesin, jonka paikka jäi asumattomaksi mahdollisesti Niilin uomassa tapahtuneiden muutosten vuoksi. Tituksen johtama Rooman armeija kokoontui Thmuisiin ensimmäisen juutalaissodan aikaan vuonna 70 jaa. ennen hyökkäystä Jerusalemiin.

Thmuis kukoisti vielä myöhemmällä roomalaisella tai varhaisella bysanttilaisella kaudella 300-luvulla jaa. keisareiden Valentinianuksen ja Theodosius Suuren aikana. Tuolloin sillä oli oma hallintonsa, joka ei ollut Aleksandrian alaisuudessa. Ammianus Marcellinus kutsui kaupunkia yhdeksi Egyptin merkittävimmistä tuolloin.

Varhaisella kristillisellä kaudella kaupunki oli piispanistuin. Sen tunnetuin piispa on Serapion Thmuislainen, jota ortodoksinen kirkko kunnioittaa pyhänä. Kaupunki vaikuttaa tulleen hylätyksi arabikaudella vuonna 831 verokapinan tukahduttamisen jälkeen.

Rakennukset ja löydökset 

Tell el-Timai on yksi Niilin suiston suurimpia kaupungin rauniokumpuja. Kaupungin paikalta on löydetty muun muassa hellenistiselle kaudelle ajoittuvan, Ptolemaios II:n rakennuttaman temppelikokonaisuuden rauniot. Se on mahdollisesti ollut omistettu jumalattareksi korotetulle kuningatar Arsinoe II:lle. Paikalta on löydetty myös muun muassa hautoja ja sarkofageja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Tell Timai Archaeological Project 

Muinaisen Egyptin kaupungit
Jake Sanderson

Jake Sanderson (s. 8. heinäkuuta 2002 Whitefish, Montana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueessa. Ottawa Senators varasi hänet koko NHL:n varaustilaisuuden viidentenä pelaajana vuonna 2020.

Ura

Seuraura 
Sanderson syntyi Yhdysvaltain Montanan Whitefishissa, mutta hän muutti perheineen pian isänsä Geoffin pelaajauran päätyttyä Kanadan Albertan Stampede Cityyn. Sandersonin kasvattajaseura on Springbank Rockies. Hän pelasi juniorina myöhemmin NWCAA Stampsissa ja Calgary Flamesissa. Kaudella 2016–2017 Sanderson voitti Team Southin joukkueessa Alberta Cupin. Kootenay Ice varasi Sandersonin 67. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hän ei kuitenkaan siirtynyt CHL:ään, jotta Sanderson voisi pelata jatkossa Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Kauden 2007–2008 hän pelasi Edge Schoolin joukkueessa. Sanderson voitti samalla kaudella Albertan joukkueessa WHL Cupin.

Vuodet 2018–2020 Sanderson veitti Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukana pelaten mm. USHL-junioriliigaa. Kaudella 2018–2019 hän toimi alle 17-vuotiaiden joukkueen ja kaudella 2019–2020 alle 18-vuotiaiden joukkueen kapteenina. Jälkimmäisessä kaudella Sanderson pelasi myös CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa. Samalla kaudella myös USA Hockey palkitsi hänet kauden parhaana pelaajana yhdysvaltalaissyntyisenä junioripelaajana Dave Tyler Junior Player of the Year Awardilla.

Ottawa Senators varasi Sandersonin koko NHL:n varaustilaisuuden 2020 viidentenä pelaajana sekä ensimmäisenä puolustajana ja yhdysvaltalaispelaajana. Hän oli kuitenkin jo seuransa toinen varaus, sillä Senators varasi ennen Sandersonia myös San Jose Sharksilta pelaajakaupassa saamallaan kolmannella varausvuorolla saksalaishyökkääjä Tim Stützlen. Sanderson siirtyi kaudeksi 2020–2021 Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueeseen.

Maaliskuussa 2022 Sanderson teki kolmen vuoden mittaisen tulokassopimuksen Senatorsin kanssa.

Maajoukkueura 

Sanderson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Sanderson pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018.

Pelityyli 
Jatkoaika.com -verkkolehden toimittaja Lassi Alasen mukaan Sanderson on erinomainen antamaan ensimmäisen peliä edistävän syötön. Alasen mukaan hän puolustaa keskialueella loistavasti luoden paljon katkoja ja kiekonriistoja sekä on vahva kamppailija puolustusalueella.

Muuta 
Sandersonin isoveli Benjamin pelaa hyökkääjänä Colorado Collegen yliopistojoukkueessa ja pikkuveli Sawyer pelaa hyökkääjänä C-nuorten sarja AEHL:n NWCAA Stampedersissa. Veljesten isä Geoff Sanderson pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yli 1100 NHL-ottelua ja hän voitti myös Kanadan maajoukkueessa kaksi maailmanmestaruutta (1994 ja 1997). Geoffin serkut Wade ja Sheldon Brookbank pelasivat urallaan puolustajina NHL:ssä. Heistä Sheldon voitti myös Stanley Cupin Chicago Blackhawksissa vuonna 2013. Nykyään Wade toimii Blackhawksin kykyjenetsijänä ja Sheldon apuvalmentajana.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Ottawa Senatorsin varaamat pelaajat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Sincan

Sincan on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Sincanin väkiluku oli 535 637.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Gopalkrishna Gandhi

Gopalkrishna Gandhi (s. 22. huhtikuuta 1945) on intialainen diplomaatti ja poliitikko. Diplomaatin uransa aikana hän toimi Intian päävaltuutettuna Etelä-Afrikassa, Lesothossa ja Sri Lankassa 1990-luvulla ja 2000-vuosikymmen alussa. Vuonna 2002 hän oli maansa suurlähettiläs Norjassa ja Islannissa. Vuosina 2004–2009 hän toimi Länsi-Bengalin kuvernöörinä. Hän on Mahatma Gandhin pojan Devdasin poika, hänen äitinsä Lakshmin isä oli C. Rajagopalachari joka toimi Intian ensimmäisenä intialaissyntyisenä kenraalikuvernöörinä. Vuonna 2017 hän oli kongressipuolueen johtaman Yhdistyneen edistyksellisen allianssin ehdokas Intian varapresidentiksi.

Toimiessaan Länsi-Bengalin kuvernöörinä Gandhi sai vuonna 2006 vastuulleen myös Biharin kuvernööriyden Buta Singhin jouduttua eroamaan. Kuvernöörinä hän ajautui toistuvasti ristiriitoihin Länsi-Bengalia hallinneen marxilaisen kommunistipuolueen (CPI(M)) kanssa. Joulukuussa 2006 hän vieraili paikallisen nälkälakkoilleen oppositiojohtaja Mamata Banerjeen luona. Seuraavana vuonna hän kritisoi Nandigramin poliisiväkivaltaisuuksia. Gandhin puheet Nandigramin väkivaltaisuuksista nousivat esille uudestaan Gandhin tultua valituksi yhdistyneen edistyksellisen allianssin varapresidenttiehdokkaaksi vuonna 2017. Hän sai tuolloin tukea myös CPI(M):n johdolta, mikä aiheutti suuttumusta Länsi-Bengalin marxilaisten keskuudessa.

Gandhi kritisoi Intian keskusrikospoliisia (CBI) vuonna 2014 itsenäisyyden puutteesta ja "hallituksen kirveenä" toimimisesta. Hänen mukaansa CBI:n asema hallituksen alaisuudesta on tehnyt siitä "likaisten temppujen jaoston", jota on jatkuvasti käytetty politikointiin aloittamalla tutkintoja opposition poliitikoista. Hän on myös vastustanut kuolemantuomiota, joka hänen mukaansa on epäoikeudenmukainen ja "keskiaikainen" rangaistus. Osana kuolemantuomion vastustamista hän anoi Bombayn vuoden 1993 pommi-iskuista kuolemaantuomitun Yakub Memonin hengensäästämistä.

Gandhille myönnettiin vuonna 2018 kongressipuolueen Rajiv Gandhi National Sadbhavana Award -palkinto rauhan, hyväntahtoisuuden ja yhteisöllisen harmonian edistämisestä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Intialaiset diplomaatit
Länsi-Bengalin kuvernöörit
Biharin kuvernöörit
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Lehtoteurikka

Lehtoteurikka (Teucrium scorodonia) on huulikukkaiskasveihin kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen karvainen ruoho, joka kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat muodoltaan herttamaisia ja laidaltaan tylppähampaisia. Kukat kasvavat tähkämäisesti varressa ja sen haaroissa. Kukan teriö on noin yhden senttimetrin pituinen vihertävänkeltainen ja siitä ulkonevat pitkät punapalhoiset heteet. Lehtoteurikka kasvaa alkuperäisenä Keski-Euroopassa ja Pohjoismaista Norjassa. Suomessa sitä ei ole koskaan havaittu.

Lehtoteurikan vanha suomenkielinen nimi on kelta-akankaali, vaikka se ei kuulu saman heimon sukuun akankaaleihin.

Lähteet 

Teurikat
Uuden-Seelannin parlamenttivaalit 2020

Uuden-Seelannin vuoden 2020 parlamenttivaalit järjestettiin 17. lokakuuta 2020. Alun perin vaalit oli tarkoitus järjestää 19. syyskuuta, mutta niitä lykättiin koronapandemian vuoksi. Ennakkoäänestys alkoi 3. lokakuuta..

Uudessa-Seelannissa vaalit pidetään vaalit joka kolmas vuosi. 72 edustajaa valitaan enemmistövaalitavalla vaalipiireistä ja 48 puolueiden asettamilta listoilta suhteellisella vaalitavalla..

Parlamenttivaaleissa äänioikeutettuja ovat kaikki vähintään 18-vuotiaat Uuden-Seelannin kansalaiset, jotka ovat asuneet maassa vähintään 12 kuukautta ennen vaaleja. Äänioikeutettujen tulee rekisteröityä äänestäjiksi..

Samaan aikaan parlamenttivaalien kanssa Uudessa-Seelannissa järjestettiin myös kaksi kansanäänestystä, jotka käsittelivät kannabiksen ja eutanasian laillistamista.

Tulokset 
Vaaleissa suurimmaksi puolueeksi kansallispuoleen ohi nousi työväenpuolue, joka johti edellistä hallitusta.

Edellisen hallituksen tukipuolue New Zealand First menetti kaikki paikkansa vaaleissa.

Lähteet 

Uuden-Seelannin politiikka
Vuoden 2020 vaalit
Tertta Saarikko

Tertta Saarikko (s. 1953) on suomalainen televisiotuottaja ja -ohjaaja sekä entinen malli.

Konserttipianistin tai tennisammattilaisen urasta haaveillut Saarikko kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta 1972 ja opiskeli Helsingin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä sekä valtiotieteellisessä tiedekunnassa. Hän toimi mallina Eileen Fordin toimistoissa Lontoossa ja Hampurissa ja sai televisioalan oppia muun muassa BBC:ssä Lontoossa ja Jeremy Ironsin kurssilla Kööpenhaminassa.

Saarikon tv-ura alkoi 1970-luvun keskivaiheilla, jolloin hän juonsi yhdessä Jyrki Hämäläisen kanssa Mainostelevision popmusiikkiohjelmaa Kuukauden sävel. Hän toimi pitkään Ylen dokumenttoimituksessa. 1980-luvun taitteessa Saarikko toimitti Pekka Holopaisen kanssa yhteiskunnallista ohjelmasarjaa Avoin kanava. Hän oli mukana tekemässä Television kanavauudistuksen 1993 yhteydessä aloitettua, lyhytaikaiseksi jäänyttä alkuillan ajankohtaisohjelmaa Suomen Televisio.

Nykyisin Saarikko antaa julkisuuden henkilöille esiintymisvalmennusta yrityksensä TS Media Produktion kautta. Hän on opettanut myös muun muassa Lahden ammattikorkeakoulussa sekä Santo Domingon yliopistossa Dominikaanisessa tasavallassa.

Yksityiselämä
Tertta Saarikon äiti oli musiikinopettaja, sosiaalineuvos Seija Järvinen. Saarikon elämänkumppani 1990-luvun alusta lukien oli vuonna 2016 kuollut lahtelainen valtiopäiväneuvos Jouko Skinnari.

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset televisio-ohjaajat
Suomalaiset mallit
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Erkki Pulli

Erkki Ilmari Pulli (13. syyskuuta 1935 Sortavala – 17. marraskuuta 2020 Lappeenranta) oli suomalainen sotilas ja puoluejohtaja.

Pullin vanhemmat olivat kauppateknikko Matti Pulli ja Katri Virolainen ja puoliso vuodesta 1957 Pirkko Hussi. Pulli tuli ylioppilaaksi Lappeenrannan lyseosta 1957 ja suoritti Kadettikoulun 1960, kapteenikurssin 1964 ja esikuntaupseerin kurssin 1974. Hän oli opetusupseeri, toimistopäällikkö ja komppanianpäällikkö Uudenmaan rakuunapataljoonassa 1960–1967, toimistopäällikkö ja -upseeri Kaakkois-Suomen sotilasläänin esikunnassa 1967–1973, 3. Erillisen autokomppanian päällikkö 1974–1975, komppanianpäällikkö Reserviupseerikoulussa 1976–1983 ja Lappeenrannan sotilaspiirin esikunnan palveluksessa 1983–1985. Vakinaisesta palveluksesta 1987 eronnut Pulli oli useita kertoja rauhanturvaamistehtävissä 1970-luvulta lähtien. Komppanianpäällikkö YK:n suomalaisessa pataljoonassa Kyproksella hän oli 1970–1971 ja UNTSO:n sotilastarkkailija Golanilla ja Siinailla 1975–1976 ja Libanonissa 1981–1982. Hän toimi everstiluutnantin arvolla YK:n UNIFIL -joukkojen komentajan pääedustajana Libanonin sodan aikana Etelä-Libanonissa. Gazan alueella YK:n pakolaisvirkailijana Pulli toimi 1988. Suomen Eläkeläisten Puolueen puheenjohtaja Pulli oli 1990–1994 ja Lappeenrannan kaupunginvaltuuston puheenjohtaja 2001–2004.

Pulli ylennettiin vänrikiksi 1959, luutnantiksi 1961, yliluutnantiksi 1964, kapteeniksi 1967 ja majuriksi 1975.

Lähteet 

Suomalaiset upseerit
Lappeenrannan kaupunginvaltuutetut
Suomalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1935 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Jätkänkynttilä

Jätkänkynttilä on perinteisesti kelosta tehty ulkotuli, joka tehdään sahaamalla kelohongan pätkän toinen pää halki neljään osaan tai poraamalla siihen reikä keskelle. Siihen saatetaan myös porata ilmareikiä alapäähän, jotta se saa ilmaa ja palaa sisältä päin niin, että siitä jää jäljelle ulkopuolen pinta. 

Jos ei ole käytettävänä keloa, niin joskus jätkänkynttilä tehdään myös uudesta pöllistä, joka on mäntyä tai kuusta. Sahattu osa on pystyssä olevan pätkän yläosassa. Sen sisälle sytytetään tuli, ja sisällä puussa oleva tervainen puu palaa ulkotulena. Sytytykseen käytetään yleensä tervaisia tikkuja, grillinsytytysnestettä tai -paloja.

Jätkänkynttilän historiasta on hyvin vähän tutkittua tietoa, mutta metsämuseo Lustosta saadun  informaation mukaan se on syntynyt Pohjois-Suomessa, jossa metsätyömiehet polttivat kuivaa Lapin keloa lämmitellessään ja valmistaessaan ruokaa metsätyömaalla. Puukynttilä muistuttaa rakovalkeata, joka palaa pitkään puun sisältämän tervan ansiosta. 1950-luvulla moottorisahojen yleistyessä alettiin valmistaa sahaamalla puupölkkyjä, joista syntyi nykyisen kaltaisia jätkänkynttilöitä. Ne asetettiin pystyyn lumihankeen palamaan. Pohjoisesta tapa levisi koristetuleksi Etelä-Suomeen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Tuli
Şereflikoçhisar

Şereflikoçhisar on piirikunta ja kaupunki Turkin Ankaran maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Şereflikoçhisarin väkiluku oli 33 821.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Yenimahalle

Yenimahalle on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Yenimahallen väkiluku oli 687 093.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Kale Clague

Kale Clague (s. 5. kesäkuuta 1998 Regina, Saskatchewan) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Montreal Canadiensin organisaatiota. Pelipaikaltaan Clague on puolustaja. Hän on Los Angeles Kingsin toisen kierroksen varaus vuodelta 2016.

Ura 
Clague varattiin CHL:n varaustilaisuudessa vuonna 2013 WHL-seura Brandon Wheat Kingsiin. Hän siirtyi joukkueeseen kauden 2013-2014 lopulla ehtien pelaamaan kaksi runkosarja- sekä kolme pudotuspeliottelua. Näissä hän jäi ilman tehopisteitä. Seuraavalla kaudella Clague pelasi 20 runkosarja- sekä 12 puodtuspeliottelua. Kausi 2015-2016 oli hänelle ensimmäinen, jolla hän pelasi Wheat Kingsissä lähes täyden runkosarjan. 71 ottelussa Clague teki tehot 6+37=43. Hänet valittiin CHL Top Prospects Gameen. Wheat Kings voitti kauden päätteeksi WHL:n mestaruuden. Kesällä Los Angeles Kings varasi Claguen toisella kierroksella NHL:n varaustilaisuuden 51. pelaajana.

Kaudeksi 2016-2017 Clague valittiin Wheat Kingsin varakapteeniksi. Hän teki pelaamissaan 48 runkosarjaottelussa tehot 5+35=40. Hänet valittiin edustamaan Kanadan maajoukkuetta alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Clague sai turnauksen seitsemässä ottelussa kuusi syöttöpistettä Kanadan joukkueen sijoittuessa toiseksi.  Clague ja Los Angeles Kings solmivat maaliskuussa 2017 kolmivuotisen tulokassopimuksen. Vielä seuraavan kauden ajan Clague pelasi WHL:ssä, jossa hänet kaupattiin kesken kauden Wheat Kingsistä Moose Jaw Warriorsiin. Hänet valittiin sarjan parhaaksi puolustajaksi. Lisäksi hän edusti toisena vuonna peräkkäin Kanadaa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa joukkue kirkasti edellisvuoden mitalinsa ja voitti maailmanmestaruuden.

Clague debytoi kaudella 2018-2019 ammattilaistasolla. Hän pelasi Kingsin AHL-farmiseura Ontario Reignissä 52 ottelua tehden tehot 7+22=29. Seuraavalla kaudella hän pääsi pelaamaan ensimmäisen kerran NHL:ssä, kun edusti Kingsiä neljässä runkosarjaottelussa. Suurimman osan kaudesta Clague pelasi AHL:ssä, jonka tähdistöotteluun hänet valittiin.

Joulukuussa 2021 Kings asetti Claguen waiwers-listalle, josta Montreal Canadiens poimi hänet joukkueeseensa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Montreal Canadiensin pelaajat
Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat
Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Predator: Hunting Grounds

Predator: Hunting Grounds on IllFonicin kehittämä ja Sony Interactive Entertainmentin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Se julkaistiin huhtikuussa 2020 Windowsille ja PlayStation 4:lle.

Peli sijoittuu nykyaikaan, ja on saanut innoitteita Predator-elokuvasarjan maailmasta.

Pelaaminen 
Peliä pelataan osana nelihenkistä sotilasryhmää tai Predatorina, joka yrittää löytää ja eliminoida ne. Sotilaan on tarkoitus suorittaa tehtäviä, kuten tuhota tekoälyvihollisia. Sotilaiden täytyy selvitä hengissä ja paeta Predatoria.

Vastaanotto 
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 5/10.

Peli sai Pelaaja-lehden arvostelussa arvosanaksi 4/10.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset verkkosivut
 

Vuoden 2020 videopelit
Ensimmäisen persoonan ammuntapelit
Windows-pelit
PlayStation 4 -pelit
Athribis (Ala-Egypti)

Athribis (, myös , , ; ) eli Hut-herib/Hut-ta-heri-ib(et) () oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Athribiteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli. Kaupungin rauniokumpu eli tell tunnetaan nimellä Tell el-Atrib.

Maantiede 

Athribis sijaitsi Niilin Tanitikos-suuhaaran eli Taniksen suuhaaran itärannalla lähellä kohtaa, jossa kyseinen haaraa erkaantui joen päähaarasta. Sen johdosta Tanitikoksen yläosaa kutsuttiin joskus latinaksi nimellä Athribiticus Fluvius. Kaupungin paikka on noin 50 kilometriä pohjoiseen nykyisestä Kairosta. Nykyisin paikalla sijaitsee Banhan kaupunki.

Ala-Egyptin Athribista ei tule sekoittaa toiseen Athribikseen Ylä-Egyptissä.

Historia 

Athribis on ollut olemassa jo vanhan valtakunnan ajalla. Se sai nimensä Repit (Repyt) -jumalattaresta, jonka kreikkalainen nimi oli Thrifis. Antiikin lähteistä kaupungista tiedetään vain vähän. Ammianus Marcellinus luki sen yhdeksi Niilin suiston tärkeimmistä 300-luvulla jaa. Athribis säilyi olemassa myöhäisantiikkiin saakka. Myöhäisellä roomalaisella kaudella se kuului Augustamnica Secundan provinssiin. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymejä Athribitēs () ja Athlibitēs ().

Kaupungin paikalla ovat suorittaneet kaivauksia puolalaiset ja egyptiläiset arkeologit erityisesti vuosina 1957–1999.

Rakennukset ja löydökset 

Kaupunki jakaantuu arkeologisena kohteena kahteen osaan, joista käytetään nimiä Kom A ja Kom Sidi Youssuf. Varhaisimmat löydöt ajoittuvat 12. dynastian ajalle, ja suurin osa löydöistä 25. ja 30. dynastian väliselle ajalle sekä kreikkalais-roomalaiselle kaudelle. Raunioista voidaan päätellä, että kaupunkia laajennettiin ja kaunistettiin huomattavasti Ptolemaiosten aikana.

Kaupungissa oli useita temppeleitä, joista yksi oli Amenhotep III:n rakennuttama, toinen ajoittuu Ahmose II:n ajalle ja monet muut rakennettiin kreikkalais-roomalaisella kaudella. Viimeksi mainittujen piirtokirjoituksissa esiintyvät muun muassa nimet Ptolemaios XII sekä Tiberius ja tämän vaimo Julia.

Kaupungin risteävät pääkadut olivat hahmotettavissa vielä 1800-luvulla, ja vaikuttavat jakaneen kaupungin neljään osaan. Löytöihin lukeutuu myös keramiikka- ja votiiviesinetyöpajojen jäänteitä; hellenistisellä kaudella rakennettu kylpylä; roomalainen kylpylä, joka rakennettiin alun perin Juliusten-Claudiusten aikana ja uusittiin Trajanuksen ja Hadrianuksen aikana; roomalainen huvila; sekä laajoja hautausmaita kreikkalais-roomalaiselta ajalta. Vajaan kilometrin päästä kaupungin paikasta on löydetty kivilouhoksia, joista otettiin kiveä sen rakennuksiin.

Varhaisen kristillisen kauden löytöihin lukeutuvat kirkon rauniot. Se on arvioitu yhdeksi Egyptin varhaisimmista kirkoista, ja sen rakentamiseen käytettiin vanhempien rakennusten osia, kuten pylväitä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Muinaisen Egyptin kaupungit
Athribis (Ylä-Egypti)

Athribis (; ; myös ) eli Hut-Repit () oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Panopoliteen nomokseen.

Maantiede 

Athribis sijaitsi Niilin länsirannalla noin kuusi kilometriä lounaaseen nykyisestä Sohagista, lähellä nykyistä Wanninan (Waninah) kylää.

Ylä-Egyptin Athribista ei tule sekoittaa toiseen Athribikseen Ala-Egyptissä.

Historia 

Kaupungin pääkultti oli omistettu leijonanhahmoiselle Repit (Repyt) -jumalattarelle, ja sen egyptinkielinen nimi tarkoittaa ”Repitin taloa/temppeliä”. Kreikaksi jumalatar tunnettiin nimellä Thrifis.

Kaupungin arkeologiset kaivaukset aloitti William Flinders Petrie vuonna 1900. Nykyisin kaivauksia suorittaa Tübingenin yliopiston Athribis-projekti.

Rakennukset ja löydökset 

Kaupungissa oli Repitin temppeli eli niin kutsuttu Fyskonin temppeli, joka rakennettiin tai ainakin uusittiin Ptolemaios VIII Fyskonin aikana. Siihen kuului suuri porttirakennus. Temppelin lähellä oli vanhempi faarao Aprieen (Haaibre) temppeli, johon lisättiin pylon-portti ja ympärysmuuri Ptolemaios IX:n aikana.

Kokonaisuuteen kuului myös mammisi eli synnyintemppeli, niin kutsuttu Auleteen temppeli, jonka rakentamisen aloitti Ptolemaios XII Auletes, ja joka saatettiin loppuun roomalaisella kaudella keisari Hadrianuksen aikana. Sen koko oli noin 45 × 75 metriä. Siihen kuului pronaos, jossa oli kaksi kuuden pylvään riviä, esipiha sekä lukuisia huoneita.

Muihin löydöksiin lukeutuu muun muassa kreikkalais-roomalainen Asklepioksen temppeli. Siinä oli palmettikapiteeleilla varustetut pylväät, esipiha, kaksi kallioon kaiverrettua kammiota sekä syvennys kulttipatsaalle. Kaupungin läheltä on löydetty lukuisia hautoja, joista tärkeimpiin kuuluu niin kutsuttu Eläinratahauta 100-luvun lopulta jaa. Se on saanut nimensä sen kattoa koristavasta kahdesta eläinradasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Athribis-Projekt. Universität Tübingen. 

Muinaisen Egyptin kaupungit
Cafer Höyük

Cafer Höyük on kivikautinen asuinpaikka 40 km Malatyasta koilliseen, nykyisessä Turkissa. Kivikautisissa löydöissä on nähtävissä obsidiaanista valmistettujen työkalujen määrän lisääntyminen ajan mukana.

Kehitys ajan mukana 
Nykykäsityksen mukaan Lähi-idän esikeraamisen neoliittisen kauden "vanha jakso" alkoi jo noin 8900 eaa, eikä 8450 eaa, niin kuin aiemmin ajateltiin  ja  jatkui täällä vuoteen 7180 eaa. Aikakauden kauden talot muistuttavat Cayonun solumaisen pohjakaavan talonrakennuskautta. Härkökaiverrukset seinissä tuovat mieleen Catal Hyuykin häränpääkuvat.  Ensimmäinen merkki domestikoidun viljan viljelystä ilmestyi pian tämän vaiheen jälkeen kauden keskivaiheilla. Ensimmäiset viljalajit olivat emmer- ja einkornvehnä. Mutta karjanhoito ilmaantui vasta myöhemmin.

Lähteet 

Neoliittinen Anatolia
Pursaklar

Pursaklar on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Pursaklarin väkiluku oli 150 488.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Turkin piirikunnat
Aitoon koulutuskeskus

Aitoon koulutuskeskus (AIKK) sijaitsee Aitoon kylässä Pälkäneellä. Koulu on ammatillinen oppilaitos.

Historiaa 
Aitoon koulutuskeskus aloitti toimintansa Louon tilalla keväällä 1921 nimellä Aitoon talous- ja puutarhakoulu. Samalla tilalle toimi yksityinen oppikoulu, jonka tiloja haluttiin käyttää kesäaikaan. Aluksi Aitoon talous- ja puutarhakoulussa pidettiin pelkästään kesäkursseja, mutta 1920-luvun lopulla kurssit pitenivät seitsemän kuukautta kestäviksi ja talviaikana järjestettiin lyhyempiä kotitalouskursseja. 

Maatalousopettaja Anna Tapion perustama maatalousoppilaitos Anna Tapion koulu erkaantui Aitoon talous- ja puutarhakoulusta 1930-luvulla, ja se toimii nykyisinkin Louon tilalla. Samalla Aitoon talous- ja puutarhakoulu siirtyi vuokratiloihin Knaapin tilalle. Vuonna 1949 koulu sai emäntäkoulun oikeudet, ja koulua ylläpitämään perustettiin yhtiö nimeltä Aitoon Emäntäkoulu Oy. 

Vuonna 1988 koulun nimi muuttui Aitoon emäntäkoulusta Aitoon kotitalousoppilaitokseksi. Samoihin aikoihin koulun toiminta oli uhattuna, kun sen oppilasmäärä oli laskenut hyvin alhaiseksi ja koulu uhattiin lakkauttaa. Eduskunta kuitenkin kumosi Suomen hallituksen tekemän lakkautuspäätöksen. 

Vuonna 1990 koulussa aloitettiin ammatillinen erityisopetus, ja vuonna 1998 siitä tuli ammatillinen erityisoppilaitos. Koulun nimi muuttui nykyiselleen vuonna 2006. 

Nykyisin Aitoon koulutuskeskuksella on toimipiste Tampereella. Vuonna 2021 koulu täytti sata vuotta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Koulun kotisivut
Suomen ammattioppilaitokset
Ammatillinen erityisopetus
Eloy (albumi)

Eloy on saksalaisen Eloyn esikoisalbumi.

Kappaleet

A-Puoli

B-Puoli

Vuoden 1997 CD-version (Second Battle) bonuskappaleet

Vuoden 2008 Remastered Edition bonus tracks

Kokoonpano 
 Erich Schriever – laulu, kosketinsoittimet
 Frank Bornemann – kitara, huuliharppu, lyömäsoittimet
 Manfred Wieczorke – kitara, taustalaulu, basso
 Wolfgang Stocker – basso
 Helmuth Draht – rummut

Arviot 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla  
 Eloy discogs.com -sivustolla
 Eloy progarchives.com -sivustolla

Vuoden 1973 esikoisalbumit
Progressiiviset rockalbumit
Saksalaiset progressiiviset rockalbumit
Eurotroll

Eurotroll on ruotsalainen dubbausyhtiö, joka sijaitsee Tukholmassa. Yhtiö dubbaa sisällön ruotsiksi, suomeksi, tanskaksi ja norjaksi. Yhtiö on yksi harvoista itsenäisistä dubbausyrityksistä Skandinaviassa. Yrityksen perusti vuonna 1992 Lasse Svensson. Ennen kuin hän perusti Eurotrollin, hän oli toisen dubbauksen johtaja Media Dubbissa, joka ei liity Eurotrolliin. Yritys dubbaa piirrettyjä ja videopelejä.

Asiakkaat 

 Cartoon Network
 Sveriges Television
 Nickelodeon
 Warner Bros.
 TV4 (Ruotsi)
 AB Svensk Filmindustri
 United International Pictures
 Taffy Entertainment
 Bonnier Audio
 20th Century Fox
 TV-Loonland

Filmografia

Elokuvat ja ohjelmat 

 Paavo Pesusieni
Korallileiri: Paavon lapsuusvuodet
 Jeti

Eurotroll Suomessa 
Eurotrollin toimipiste perustettiin vuonna 2019 Suomeen, joka sijaitsee Helsingissä. Sen projektipäällikkönä toimii Jaana Hovinen, joka aiemmin työskenteli Wernellä.

 Jälkiäänitys
Blanca

Blanca on naisen etunimi. Se pohjautuu valkoista merkitsevään myöhäislatinan sanaan blanc. Nimen muinaissaksalainen (ja ruotsalainen) muoto Blanka on Suomessa tuttu taidemaalari Albert Edelfeltin merkkiteoksesta Kuningatar Blanka (1877).

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2021 mennessä tilastoitu noin 70 Blanca-nimistä ja noin 50 Blanka-nimistä naista.

Nimipäivä
Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemassa hevosten nimipäiväkalenterissa Blancan nimipäivä on 2. joulukuuta.

Tunnettuja Blancoja ja Blankoja

Kuningattaria
Blanka (1188–1252), , Ranskan kuninkaan Ludvig VIII:n puoliso
Blanka Namurilainen (1318–1363), Ruotsin ja Norjan kuninkaan Maunu Eerikinpojan puoliso

Muita
Blanca Cerón (s. 1974), espanjalainen uimari
Blanca Fernández Ochoa (1963–2019), espanjalainen alppihiihtäjä ja olympiamitalisti
Blanca Ovelar (s. 1957), paraguaylainen poliitikko ja entinen ministeri
Blanka Paulů (s. 1954), tšekkoslovakialainen maastohiihtäjä ja olympiamitalisti
Blanka Vlašić (s. 1983), kroatialainen korkeushyppääjä ja olympiamitalisti

Lähteet

Etunimet
Alfons Education

Alfons Education on suomalainen digitaalinen oppimisympäristö ja oppimisalusta.

Ensimmäinen Alfons Education -ekosysteemin avulla rakennettu oppimisympäristö on vuonna 2018 avattu lukion äidinkielen oppimisympäristö Äly, jonka kustantajana toimii Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Pedagogisena asiantuntijana toimii Äidinkielen opettajain liitto. Äly on äidinkielen opetuskäytössä yli 70 % Suomen lukioita. Äly palkittiin vuoden 2019 Grand One -kilpailun Paras Verkkopalvelu kategoriassa. Myös Matemaattisten Aineiden Opettajien Liitto MAOL ry:n tuottama MAOL2-oppimisympäristö on rakennettu Alfons Educationin ekosysteemin avulla. MAOL2 on kehitetty vastaamaan matematiikan, kemian ja fysiikan opetustarpeita etä- ja lähiopetustilanteissa.

Alfons Education -ekosysteemi pohjautuu PHP Laravel- ja JavaScript-ohjelmointikieliin. Ohjelmisto on pilvipohjainen ja käytettävissä kaikilla päätelaitteilla.

Ominaisuudet 
Ohjelmisto sisältää seuraavia ominaisuuksia:

 Rekisteröityminen ja kirjautuminen sekä kertakirjautuminen MPASSid, O365, Google
 Kurssien järjestäminen ja hallinta
 Oppimateriaalien luominen ja hallinta
 Teoria-aineistot
 Kirjoitustehtävät
 Monivalintatehtävät
 Aukkotehtävät
 Kuvatehtävät
 Oppimisanalytiikka oppilas- ja ryhmäkohtaisesti
 Kurssin arviointi: alku-, loppu-, vertaisarviointi
 Koetoiminnot ja arviointi
 Opiskelijan portfolio
 Opiskelijoiden suoritukset ja todistukset
 Tehtäväkohtainen kommunikaatio opettajan ja opiskelijan välillä
 Palaute- ja tukitoiminnot

Lähteet 
Dimensio: MAOL2 – uu­si pal­ve­lu tu­ke­maan op­pi­mis­ta

Oppimisalusta
Lukio
Arvid Brenner

Fritz Helge Heerberger, kirjailijanimi Arvid Brenner (1907 Berliini, Saksa – 1975 Spånga, Ruotsi) oli saksalais-ruotsalainen kirjailija. Hän asui Saksassa ja vuodesta 1933 vakituisesti Ruotsissa. Hänen kirjoissaan aiheina on emigrantteja ja yksinäisiä ihmisiä.

Suomennetut teokset
 Huone yksinäiselle naiselle: romaani (Rum för ensam dam); suomennos: Olavi Tommila, Jyväskylä: Gummerus 1942
 Talvitie: romaani (Vintervägen); suom. Kyllikki Nurminen, Jyväskylä: Gummerus 1946

Lähteet

Kirjallisuutta
  Ingemar Hermansson, Den fruktbara hemlösheten (elämäkerta), Stockholm: Carlsson 1997 ISBN 91-7203-244-8 
 Sinikka Mäkelä, Stilstudier i Arvid Brenners novellistik, pro gradu, Helsingin yliopisto 1969
 Birgitta Ahlmo-Nilsson, Arvid Brenners romaner: samtidsanalys och personteckning, väitöskirja, Göteborgs universitet 1972 

Ruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 1975 kuolleet
Rise (Hollywood Vampiresin albumi)

Rise on Hollywood Vampiresin toinen albumi, joka julkaistiin 21. kesökuuta 2019.

Kappaleet

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2019 albumit
Yhdysvaltalaiset hard rock -albumit
Simson & Goliath (nosturit)

Simson ja Goliath ovat kaksi Belfastista löytyvätlastausnosturit, jotka sijaitsevat Queen's Islandilla, Belfastissa, Pohjois-Irlannissa. Nosturit, jotka on nimetty raamatun hahmojen Simsonin ja Goliathin mukaan, hallitsevat Belfastin siluettia ja ovat tunnettuja kaupungin maamerkkejä. Vaikka nosturit ovat uusia niin niistä tuli nopeasti yksi kaupungin tunnetuimmista symboleista.

Historia 
Nosturit sijaitsevat Harland & Wolffin telakalla, ja saksalaisen insinööritoimisto Krupp rakentama Goliath valmistui vuonna 1969 ja Samson vuonna 1974. Goliath on  korkea, kun taas Samson on hieman korkeampi  . Goliath, joka on pienempi kahdesta istuu hieman sisämaan puolella lähempänä Belfastin kaupunkia.

Rakentaminen 
Nosturien jänneväli on  ja ne voivat nostaa jopa 840 tonnin kuorman  korkeuteen, joka tarkoittaa että tornien nostokapasiteetti on yhteensä yli 1600 tonnia, joka on yksi maailman suurimmista. Ennen käyttöönottoa nosturit testattiin 1000 tonniin saakka, joka taivutti lastauslaituria alaspäin yli  . Nosturien juuressa oleva kuivatelakka on maailman kuudenneksi suurin  mitat ovat 556 m × 93 m (1,824 ft × 305 ft) .

Harland & Wolffin taantuma 
Harland & Wolffilla oli enimillään 35 000 työntekijää ja hyvä tilauskanta, mutta nostureiden rakentamista seuraavina vuosina työvoima ja liiketoiminta vähenivät. Viimeisin telakalta vesille laskettu alus oli ro-on-alus maaliskuussa 2003. Sittemmin telakka on uudistanut itsensä keskittyen vähemmän laivojenrakennukseen ja enemmän suunnitteluun , laivojen korjauksiin, offshore-rakennushankkeisiin ja kilpailemaan muista metallitekniikan ja rakentamisen projekteista. Aluksi oltiin huolissaan siitä, että nyt pääosin tarpeettomat nosturit purettaisiin. Myöhemmin samaisena vuonna ne kuitenkin luokiteltiin historiallisiksi muistomerkkeiksi vuoden 1995 historiallisten muistomerkkien ja arkeologisten esineiden (Pohjois-Irlanti) 3 §: n nojalla.

Nosturit eivät ole teknisesti "suojeltuja rakennuksia", mutta Pohjois-Irlannin ympäristövirasto tunnustaa ne "arkkitehtuuriisesti tai historiallisesti kiinnostaviksi" rakennuksiksi. 

Laivanrakennus on lopetettu Belfastissa, mutta nosturit halutaan pitää osana nykyistä kuivatelakkaa , joka sijaitsee Titanic-korttelin vieressä. Harland & Wolff piti niitä toimintakunnossa aina vuoteen 2015 asti, mutta yritys lopetti toimintansa vuonna 2019.

Lähihistoria 
Lokakuussa 2007 Goliath aloitti toimintansa uudelleen viiden vuoden tauon jälkeen, jota yrityksen edustaja kuvasi tämän korostavan telakan kasvavaa työmäärää. 

Vuonna 2020 uuden Itä-Belfast GAA : n on aukaistu klubi jonka teemana keskellä pääosassa ovat Samson ja Goliath, mikä heijastaa nostureiden kuuluvan osaksi Itä-Belfastin horisontissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Titanic-kortteli

Nosturit
Belfast
Doğubeyazıt

Doğubeyazıt on piirikunta Turkin Agrin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Doğubeyazıtin väkiluku oli 119 807.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Taşlıçay

Taşlıçay on piirikunta Turkin Agrin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Taşlıçayn väkiluku oli 20 029.

Lähteet

Turkin piirikunnat