joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jørgensen

Jørgensen on tanskalainen ja norjalainen sukunimi, joka merkitsee Jørgenin poikaa. Ruotsissa ja Suomessa nimi esiintyy muodossa Jörgensen Nimi on tai on ollut muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Ane Halsboe-Jørgensen (s. 1983), tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja ministeri
 Anker Jørgensen (1922–2016), tanskalainen poliitikko (sosiaalidemokraatti)
 Arne Jörgensen (1883–1941), suomalainen kirjastonhoitaja
 Arne Jørgensen (1897–1989), tanskalainen voimistelija
 Axel Borup-Jørgensen (1924–2012), tanskalainen säveltäjä
 Carsten Jørgensen (s. 1970), tanskalainen suunnistaja ja kestävyysjuoksija
 Dan Jørgensen (s. 1975), tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja ministeri
 Emil Jørgensen (1882–1947), tanskalainen jalkapalloilija
 Emma Jørgensen (s. 1996), tanskalainen ratamelonnan maailmanmestari
 Jan Ø. Jørgensen (s. 1987), tanskalainen sulkapalloilija
 Johannes Jørgensen (1866–1956), tanskalainen kirjailija
 Martin Jørgensen (s. 1975), tanskalainen jalkapalloilija
 Mathias Jørgensen (s. 1990), tanskalainen jalkapalloilija
 Morten Jørgensen (s. 1985), tanskalainen soutaja ja olympiavoittaja
 Nicolai Jørgensen (s. 1991), tanskalainen jalkapalloilija
 Nils Jørgensen (1911–1996), norjalainen miekkailija
 Orla Jørgensen (1904–1947), tanskalainen maantiepyöräilijä
 Rikke Jørgensen (s. 1976), tanskalainen käsipalloilija
 Sigurd Jørgensen (1887–1929), norjalainen voimistelija
 Silje Jørgensen (s. 1977), norjalainen jalkapalloilija
 Victor Jørgensen (1924–2001), tanskalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.

Krag-Jørgensen on Norjassa 1800-luvun lopulla kehitetty pulttilukkokivääri.
Förbyn kaivos

Förbyn kalkkikaivos toimi Särkisalon Isossaluodossa 1882–2010 ja sen omisti Karl Forsström Oy. Kaivos lopetettiin talvella 2010 koska kalkkikiven louhinta nykyistä syvemmältä olisi tullut kannattamattomaksi. Viime vaiheissa kaivos työllisti 7 henkilöä ja sen alin taso oli 530 metrin syvyydessä.

Perustaminen 
Kaivoksen perusti merikapteeni Karl Teodor Forsström (1850–1912). Förbyssä oli harjoitettu kalkin louhintaa jo 1300-luvulta lähtien mutta Forsström aloitti ensimmäisenä Suomessa teollisen kalkin valmistuksen. Louhinta aloitettiin ensin avolouhoksesta mutta jo vuodesta 1904 lähtien siirryttiin maanalaiseen louhintaan. Förbyn kalkkikiviesiintymä on noin 600 metriä pitkä.

Karl Forsström Ab ja sveitsiläinen Pluess-Staufer Ag perustivat 1981 Oy Förby Ab nimisen yhteisyrityksen joka hoiti kalkkikiven jalostuksen maan päällä kun taas itse louhinta jäi Karl Forsström Ab:n tehtäväksi. Nykyisin kalkkikiven jatkokäsittelyn hoitaa Omya Oy. Omyan tehdas jatkaa toimintaansa kaivoksen sulkemisen jälkeenkin muualta tuodulla raaka-aineella ja hylättyä kaivosta käytetään jatkossa tuotannossa syntyvän silikaattikalkin varastointiin.

Sortumat 
11. joulukuuta 1982 kaivoksen alueella tapahtui onnettomuus jossa osa kaivoksesta sortui. Sortuma synnytti noin 100 metriä halkaisijaltaan olevan ja useita kymmeniä metrejä syvän montun joka nielaisi osan Förbyn maantiestä ja repäisi päädyn vanhasta osuuskaupparakennuksesta. Sortuma-alue on nykyisin aidattu koska montun ympäristössä on vaarallisia halkeamia ja montun reunoilla on sortumavaara. Sortuma ulottuu yli kahdensadan metrin syvyyteen ja johtuu rakoilevasta kiviaineksesta sekä kaivoksen ylemmillä, vanhoilla tasoilla aikanaan tehdystä liiallisesta louhinnasta. Myös uudet sortumat ovat mahdollisia. Ensimmäinen sortuma kaivoksen yläosassa tapahtui jo ennen toista maailmansotaa.

Kalkkikaivos lähiympäristöineen on merkittävä lepakoiden elinympäristö ja talvehtimispaikka.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomen kaivokset
Salon rakennukset ja rakennelmat
Salon historia
Särkisalo
Jessica Chastain

Jessica Michelle Chastain (s. 24. maaliskuuta 1977 Sacramento, Kalifornia) on yhdys­valtalainen Oscar-palkittu näyttelijä ja tuottaja. Hänen tunnetaan parhaiten rooleistaan elo­kuvissa Piiat (2011), josta hän sai muun muassa parhaan nais­sivu­osan Oscar-, Golden Globe- ja Bafta -ehdokkuudet ja Zero Dark Thirty (2012), josta hän voitti Golden Globen ja oli ehdolla parhaan nais­pää­osan Oscariin.

Vuonna 2022 Chastain palkittiin parhaan naispääosan Oscarilla elokuvasta The Eyes of Tammy Faye (2021).

Ura 

Chastain opiskeli näyttelemistä Juilliard Schoolissa. Valmistuttuaan hän esiintyi kiertävässä teatterissa ja sai rooleja televisio­sarjoissa kuten Kova laki, kunnes sai ensimmäisen elo­kuva­roolinsa vuonna 2008 elo­kuvassa Jolene. Vuonna 2011 Chastain esiintyi yhteensä seitsemässä elo­kuvassa. Vuonna 2012 Time nimesi hänet yhdeksi maailman sadasta vaikutus­valtaisimmasta henkilöistä.

Vuonna 2016 Chastain näytteli elo­kuvassa Miss Sloane, josta hän sai parhaan nais­pää­osan Golden Globe -ehdokkuuden. Hän sai saman ehdokkuuden vuoden 2017 elo­kuvasta Molly’s Game.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät
Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat
Yhdysvaltalaiset feministit
Parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saajat
Golden Globe -palkinnon saajat
SAG-palkinnon saajat
Amerikanespanjalaiset
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Reissu Ruoti

Bus Travel Oy Reissu Ruoti on suomalainen linja-autoalan yritys. Yhtiö on perustettu Lahdessa vuonna 1957. 

Reissu Ruoti on perheyritys, jonka perusti aikoinaan Pentti Ruoti (1909–1980). Siihen saakka linja-autonkuljettajana Sukulan Linja Oy:ssä työskennellyt Ruoti osti ensimmäisen autonsa, pitkänokkaisen Vanajan käytettynä entiseltä työnantajaltaan ja alkoi ajaa Lahdessa paikallislinjaa Renkomäki–Jalkaranta. Myöhemmin linja sai Lahden paikallisliikenteen numeron 71, ja sen rinnalle perustettiin vielä linjat 72 ja 73. Ensimmäisen uuden autonsa, Kutter-korilla varustetun Scanian, Ruoti hankki vuonna 1960. 

Pentti Ruoti lähti toden teolla mukaan tilausliikenteeseen vuonna 1966 ostettuaan Scania-Vabis -turistibussin. Oltuaan välillä kommandiittiyhtiönä Ruoti toimi vuodesta 1979 avoimena yhtiönä, jonka omistivat puoliksi Pentti Ruotin pojat Matti ja Pekka Ruoti. Vuonna 1989 yhtiössä työskenteli kymmenen henkilöä, sillä oli 12 linja-autoa ja tilausajojen osuus yhtiön liikevaihdosta (noin 2 milj. mk) oli 80 prosenttia. Lahden kaupunkiliikenteen kilpailutuksessa vuonna 2014 Ruoti menetti yhtiön perustamisesta saakka ajamansa paikallislinjat. 

Nykyiset omistajat ovat Pentti Ruotin lapset ja lapsenlapset. Toimitusjohtajana on Pentti Ruotin pojanpoika Juho Ruoti. Yhtiön päätoimena on tilausajoliikenne. Reissu Ruoti palvelee tilausajomatkoilla kotimaassa ja ulkomailla. Vuonna 2017 yhtiön liikevaihto oli 3,5 miljoonaa euroa, siinä työskenteli 55 henkilöä ja sillä oli 34 linja-autoa. Aktiivisen tilausajojen harjoittamisen myötä yhtiön toiminnan painopiste on siirtynyt yhä enemmän pääkaupunkiseudulle. Vuoden 2017 alussa Ruoti voitti kilpailun Järvenpään paikallisliikenteestä. Vuoden lopussa Ruoti voitti kilpailun Tuusulan linjasta 65.

Vuoden 2018 aikana Reissu Ruoti osallistui molempiin Lsl.n kilpailutuksiin linjoista 7, 12 ,13, C1, C2, 4, 8, 9, 10, 11, 51, 52, 54, 55, 56 ,62, 63 ja 98, mutta hävisi molemmat Koiviston Autolle.

Yhtiö kuuluu Global Passenger Network -yhteisöön.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Reissu Ruoti

Suomalaiset linja-autoyhtiöt
Suomalaiset perheyritykset
Tábor

Tábor () on kaupunki Etelä-Böömin läänissä Tšekin tasavallassa. Vuoden 2012 alussa kaupungissa oli 35 096 asukasta.

Lähteet

Tšekin kaupungit
Enzo Fernández

Enzo Alan Zidane Fernández (s. 24. maaliskuuta 1995, Bordeaux, Ranska) on ranskalaisespanjalainen jalkapalloilija, joka pelaa espanjalaisen Rayo Majadahondan riveissä lainalla sveitsiläisestä Lausannesta. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. 

Fernándezin isä on entinen Ranskan maajoukkueen kapteeni ja Real Madridin edustusjoukkueen päävalmentaja Zinédine Zidane.

Ura
Fernández on pelannut Real Madridin junioriakatemiassa vuodesta 2004 lähtien, ja Jose Mourinhon luotsaaman edustusjoukkueen kanssa hän harjoitteli ensimmäisen kerran syyskuussa 2011. Maajoukkuetasolla Fernández voi vielä edustaa Ranskaa, Espanjaa tai Algeriaa.

Muuta
Fernández on saanut nimensä isänsä idolin, uruguaylaisen jalkapalloilijan Enzo Francescolin mukaan.

Lähteet

Ranskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Hiekkamäen kaivos

Hiekkamäen kvartsikaivos sijaitsee viiden kilometrin päässä Nilsiään keskustasta ja toimi vuosina 1914–1988. Kaivoksesta louhittiin kvartsimalmia yhteensä 1,35 miljoonaa tonnia. Kaivos oli tyypiltään avolouhos, ja toiminnan päätyttyä louhos on osittain täyttynyt vedellä.

Kaivostoiminnan päättymisen jälkeen sinne rakennettiin Louhosareena jossa on järjestetty oopperanäytöksiä vuosina 2004–2007, jonka jälkeen niitä järjestänyt yritys Opera Cava hakeutui konkurssiin vuonna 2008. Sen jälkeen siellä järjestettiin tapahtumia satunnaisesti.

Vuoden 2015 lopussa uusi yritys osti louhoksen rakenteet ja sai vuokraoikeuden Kuopion kaupungilta. Siellä järjestettiin vuoden 2017 kesäkuussa ensimmäisen kerran lavatanssit.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pohjois-Savon maakuntakaava 2030 – Luonnon- ja maisemansuojelun kannalta arvokkaat kallioalueet Pohjois-Savossa 2001

Suomen kaivokset
Kuopion rakennukset ja rakennelmat
Nilsiä
Mohawkin kieli

Mohawkin kieli (mohawkiksi Kanyen'kéha tai Kanien'kéha) on irokeeseihin kuuluvien mohawkien puhuma irokeesikieli. Puhujat asuvat nykyisin Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Vuonna 2006 Yhdysvalloissa oli noin 3 100 mohawkin puhujaa ja Kanadassa vuonna 2016 noin 990.

Levinneisyys ja puhujat 
Mohawkin kieltä puhuvien mohawkien perinteiset alueet sijaitsivat nykyisessä New Yorkin osavaltiossa Albanyn ja Herkimerin kaupunkien välillä. Siirtomaahistorian aikana kielen puhujia on siirtynyt myös Kanadan Ontarioon ja Quebeciin. Vuonna 2007 Yhdysvalloissa kielellä oli arviolta 3 100 puhujaa ja Kanadassa vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 990.

Piirteet 
Mohawkin kieli voidaan jakaa itä- ja länsimurteeseen, minkä lisäksi eri yhteisöjen puhujilla on omia murre-erojaan. Eri murteiden puhujat pystyvät kuitenkin ymmärtämään toisiaan. Kieli on saanut lainasanoja esimerkiksi englannista, ranskasta, huronista, algonkinista, saksasta ja hollannista.

Kielen standardisoidusta kirjoitusjärjestelmästä päätettiin vuonna 1993. Tuolloin päätettiin esimerkiksi aakkostoa koskevista ohjeista, uusien sanojen muodostamisesta ja ortografiasta. Mohawkin kielen kirjoituksessa käytetään latinalaisia aakkosia A, E, H, I, K, N, O, R, S, T, W ja Y. Kirjoituksessa käytetään myös poikkeavaa ääntämystä tai painotusta merkitseviä diakriittimerkkejä (`:), (´:), (´) ja (‘).

Mohawk on polysynteettinen kieli, eli yksi sana voi sisältää useita morfeemeja (merkitystä kantavia yksikköjä). Kielessä on näin myös holofraaseja, eli kokonaisen ajatuksen sisältäviä yksittäisiä sanoja. Objekteja kuvaavat sanat muodostuvat usein käyttötarkoitusta kuvaavista verbeistä ja esimerkiksi mohawkin kynää tarkoittava sana kahyatónkhwa tai kahiatónhkwa merkitsee suomeksi vapaasti käännettynä "kirjoittamiseen käytettävää välinettä".

Käyttö 

Mohawkin kieltä pidetään uhanalaisena kielenä ja sen käyttö on vaarassa loppua kokonaan. Kieltä käytetään kuitenkin edelleen symbolisena kielenä esimerkiksi hautajaisten, häiden tai muiden juhlallisuuksien yhteydessä. Jotkin koulut ovat aloittaneet ohjelmia, joilla kieltä opetetaan niin aikuisille kuin lapsillekin. Mohawkiksi tehdään myös joitakin televisio- ja radio-ohjelmia ja sillä on toimintaa sosiaalisessa mediassa.

Lähteet 

Irokeesikielet
Aš

Aš () on kaupunki Karlovy Varyn läänissä Tšekin tasavallassa. Vuoden 2020 arvion mukaan kaupungissa asui 13 182 asukasta.

Lähteet 

Tšekin kaupungit
Cayugan kieli

Cayugan kieli (cayugaksi Gayogo̱hó:nǫ’) on Yhdysvaltain New Yorkin osavaltiossa ja Kanadan Ontarion provinssissa puhuttava irokeesikieli. Äärimmäisen uhanalaisen kielen puhujat kuuluvat cayugaintiaaneihin, mutta neljästäsadasta cayugasta vain 61 osaa kieltä.

Lähteet

Irokeesikielet
Ignazio Bedini

Ignazio Bedini (s. 27. kesäkuuta 1939 Prignano sulla Secchia) on Iranissa toimiva italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 21. joulukuuta 1968 ja nimitettiin Ispahanin arkkipiispaksi 2. joulukuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1990. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Miroslav Stefan Marusyn.

Lähteet 

Italialaiset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Kerran kesässä

"Kerran kesässä" on Petri Nygårdin studioalbumilta julkaistu single mukana Klamydia ja sen tuotannosta vastaa MMEN. Siitä on kuvattu myös musiikkivideo. Se julkaistiin 25. kesäkuuta 2012 .

Petri Nygårdin kappaleet
MMENin tuottamat kappaleet
Vuoden 2012 kappaleet
Sunshine on My Shoulders

”Sunshine on My Shoulders” (joskus vain ”Sunshine”) on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän John Denverin kappale. Denver sanoitti ja nauhoitti kappaleen vuoden 1971 albumilleen Poems, Prayers & Promises, ja se julkaistiin singlenä vuonna 1973. Se nousi listaykköseksi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -musiikkilistalla alkuvuodesta 1974.

Kanadalainen laulaja-lauluntekijä Carly Rae Jepsen teki kappaleesta oman versionsa ensimmäiselle studioalbumilleen Tug of War (2008), ja kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä.

Listasijoitukset 

John Denverin kappaleet
Vuoden 1973 kappaleet
Matthew Harvey Clark

Matthew Harvey Clark (s. 15. heinäkuuta 1937) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Albanyn hiippakuntaan 19. joulukuuta 1962 ja nimitettiin Rochesterin hiippakunnan johtoon 23. huhtikuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Duraisamy Simon Lourdusamy ja Eduardo Martínez Somalo. Clark asetettiin virkaansa 26. kesäkuuta.

Clark jäi eläkkeelle 21. syyskuuta 2012.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Felipe González González

Felipe González González (s. 28. tammikuuta 1947 Aguascalientes, Aguascalientes) on meksikolainen poliitikko ja liikemies. Hän kuuluu Partido Acción Nacionaliin. Hän toimi vuosina 1998–2004 kotiosavaltionsa Aguascalientesin kuvernöörinä, ja vuodesta 2006 hän on istunut Meksikon senaatin jäsenenä.

González González kuuluu Kolumbuksen ritareihin. Hän on naimisissa, ja hänellä on puolisonsa kanssa neljä lasta.

Meksikolaiset poliitikot
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Anastasio Hurtado y Robles

Anastasio Hurtado y Robles (15. helmikuuta 1890 – 24. helmikuuta 1972) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Tepicin hiippakuntaan 7. maaliskuuta 1914 ja nimitettiin sen johtoon 21. joulukuuta 1935. Piispaksi konsekroinnin suoritti 12. huhtikuuta 1936 José Manuel Piña Torres, jota avustivat Manuel Jerónimo Yerena y Camarena ja Manuel Romero Arvizu.

Hurtado y Robles jäi eläkkeelle 13. heinäkuuta 1970, jolloin hän sai nimityksen Cissan titulaaripiispaksi. Hän erosi myös titulaaripiispan arvosta 31. joulukuuta.

Lähteet 

Meksikolaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1890 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Paul-Emile Saadé

Paul-Emile Saadé (9. heinäkuuta 1933 – 21. syyskuuta 2022) oli libanonilainen maroniitteihin kuuluva piispa. Hänet vihittiin papiksi 12. huhtikuuta 1958 ja nimitettiin Antiokian vihkipiispaksi sekä Apamea in Syria dei Maronitin titulaaripiispaksi 2. toukokuuta 1986. Piispaksi konsekroinnin suoritti 12. heinäkuuta Nasrallah Pierre Sfeir, jota avustivat Roland Aboujaoudé, Georges Ali-Saber, Chucrallah Harb, Joseph Mohsen Béchara, Khalil Abi-Nader, Ignace Ziadé, Antoine Joubeir, Elie Farah, Joseph Merhi ja Ibrahim Hélou.

Saadé sai 5. kesäkuuta 1999 nimityksen Batrunin eparkian johtoon. Hän jäi eläkkeelle 16. tammikuuta 2012.

Lähteet 

Libanonilaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
David Christopher McGough

David Christopher McGough (s. 20. marraskuuta 1944 Stoke-on-Trent) on brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Birminghamin arkkihiippakuntaan 14. maaliskuuta 1970 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Chunavian titulaaripiispaksi 25. lokakuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Vincent Gerard Nichols, jota avustivat Philip Pargeter ja Terence John Brain.

Lähteet 

Brittiläiset piispat
Katoliset piispat
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Tar

Tar voi viitata johonkin seuraavista:

 -tar, suomen kielen feminiinijohdin
 tar, Unixin työkaluohjelma ja tiedostomuoto
 Tar, joki Pohjois-Carolinassa Yhdysvalloissa
 Tunisair (ICAO-koodi TAR), lentoyhtiö.
 Tar, persialainen soitin
 Tar, elokuva vuodelta 2012
Kangasjärven kaivos

Kangasjärven sinkkikaivos toimi Keiteleellä vuosina 1984–1985 ja sen omisti Outokumpu Oy. Kaivoksesta louhittiin malmia 91 205 tonnia.  Malmi sisälsi keskimäärin 5,14 % sinkkiä, 0,09 % kuparia ja 38 % rikkiä.

Lähteet 

Suomen kaivokset
Keitele
Teiskon lentokenttä

Teiskon lentokenttä  sijaitsee Tampereen Velaatassa entisen Teiskon kunnan alueella. Kenttä on Tampereen kaupungin omistama, ja sen käytöstä vastaa Tampereen Vauhtipuisto ry. Kentällä on harrastettu purjelento- sekä moottoripurjelentotoimintaa.

Teiskon lentokentällä ei ole ollut lentotoimintaa 31. lokakuuta 2014 alkaen, koska lentoluvan edellytyksenä olevan ympäristöluvan haltijan, aluetta aiemmin käyttäneen Tampereen Ilmailuyhdistys ry:n ja lentokentän vuokranneen Tampereen Vauhtipuisto ry:n välillä ei ole voimassa olevaa käyttösopimusta. Tampereen Ilmailuyhdistys ry velvoitettiin 10. toukokuuta 2015 mennessä siirtämään rakennelmansa ja laitteensa pois alueelta. Tampereen kaupunki on hakenut alueelle uutta ympäristölupaa, jonka käsittely on kesken.

Historia
Tampereella oli kaikki lentotoiminta keskitetty Härmälän lentoasemalle. Kun kenttä päätettiin lopettaa ja matkustajaliikenne siirtää uudelle Tampere-Pirkkalan lentoasemalle ilmavoimien kanssa, päätettiin rakentaa Teiskoon lentokenttä Tampereen Ilmailuyhdistyksen käyttöön. Kenttä valmistui vuonna 1983.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tampereen Ilmailuyhdistys ry – Teiskon lentokenttä
 VFR Suomi/Finland – Teiskon lentopaikka 
 Lentopaikat.fi – Teiskon lentopaikka

 Suomen lentopaikat
 Tampereen liikenne
 Tampereen rakennukset ja rakennelmat
Teisko
Velaatta
Fosforihapoke

Fosforihapoke eli fosfonihappo (H3PO3) on yksi fosforin happi­hapoista. Sitä käytetään pääasiassa muiden yhdisteiden valmistukseen.

Ominaisuudet
Fosforihapoke on diproottinen happo, ja se muodostaa protoneja luovuttaessaan vetyfosfiitti- ja fosfiitti-ioneja. Ensimmäisen protonin luovutukselle pKa-arvo on 1,5, ja se on vahvempi happo kuin fosforihappo. Toiselle protonin luovuttamiselle pKa-arvo on 6,7. Fosforihapokkeella on kaksi tautomerista muotoa. Niistä toisessa vetyatomit ovat sitoutuneet happiatomeihin ja toisessa yksi vetyatomeista on sitoutunut fosforiatomiin ja kaksi happiatomeihin. Tämä muoto on vallitseva.

Fosforihapoke on voimakas pelkistin, ja ilma hapettaa sen hitaasti fosforihapoksi. Se kykenee pelkistämään muun muassa jalometallien kationit vapaiksi metalleiksi. Reaktiot eivät kuitenkaan tapahdu yhtä nopeasti ja voimakkaasti kuin hypofosforihapokkeen reaktiot. Kuumennettaessa yli 180 °C yhdiste hajoaa disproportioituen fosfiiniksi ja fosforihapoksi. 
 4 H3PO3 → 3 H3PO4 + PH3

Valmistus ja käyttö
Ensimmäisen kerran fosforihapoketta valmisti Georges-Louis Le Sage vuonna 1777 hapettamalla valkoista fosforia kostealla ilmalla. Nykyään yhdistettä valmistetaan teollisesti liuottamalla fosforitrioksidia veteen tai vielä yleisemmin johtamalla fosforitrikloridia vesihyöryyn 180–190 °C lämpötilassa. Ylimäärä vettä ja reaktion sivutuotteena muodostuva suolahappo haihtuvat pois tässä lämpötilassa. Reaktorin jäähtyessä fosforihapoke kiteytyy ja voidaan erottaa.
PCl3 + 3 H2O → H3PO3 + 3 HCl

Fosforihapoketta voidaan tuottaa myös käsittelemällä fosfiittisuoloja vahvalla hapolla, kuten rikkihapolla, jolloin fosforihapoke vapautuu.
CaHPO3 + H2SO4 → H3PO3 + CaSO4

Fosforihapoketta käytetään pelkistimenä ja valmistettaessa fosfiittiestereitä, joita käytetään muun muassa veden käsittelyssä, tuholaismyrkkyinä ja muovien stabilointiaineina. Muovien stabilointiin käytetään myös muun muassa lyijyfosfiittia, jota valmistetaan fosforihapokkeesta.

Lähteet

Epäorgaaniset hapot
Fosforiyhdisteet
Hannoverin Sofia

Hannoverin Sofia (1630–1714) oli Böömin kuninkaan Fredrik I:n ja tämän vaimon Elisabet Stuartin tytär. Hänen äitinsä oli Skotlannin, Englannin ja Irlannin kuninkaan Jaakko I:n tytär, ja näin hän oli myös Englannin ja Skotlannin kuninkaallista verta. Hänen puolisonsa oli Hannoverin vaaliruhtinas Ernst August. Ison-Britannian uusi kruununperimysjärjestys Act of Settlement (1707) määräsi hänet Ison-Britannian kruununperijäksi serkuntyttärensä Annan jälkeen, koska Sofia oli Jaakko I:n protestanttinen jälkeläinen. Hän kuitenkin kuoli lähes samoihin aikoihin Annan kanssa, jolloin hänen poikansa Yrjö I nousi Ison-Britannian valtaistuimelle aloittaen Hannoverin hallitsijadynastian, josta myös Windsor-suku matrilineaarisesti polveutuu. Yhdistyneen kuningaskunnan kruununperimyksen perustana tähän päivään asti on ollut, että perimysjärjestyksessä olevien henkilöiden tulee olla Sofian jälkeläisiä ja protestantteja.

Act of Settlementin (1707) mukainen polveutuminen

Jaakko VI, Englannin, Irlannin ja Skotlannin kuningas (Stuart-suku)
Elisabet Stuart (Böömin kuningatar)
Hannoverin Sofia (Hannoverin vaaliruhtinatar)
Yrjö I (Hannover-suku)
Yrjö II (Hannover-suku)
Walesin prinssi Fredrik (Hannover-suku)
Yrjö III (Hannover-suku)
Kentin herttua (Hannover-suku)
Viktoria (Hannover-suku)
Edvard VII (Saksi-Coburg-Gotha-suku)
Yrjö V (Windsor-suku)
Yrjö VI (Windsor-suku)
Elisabet II (Windsor-suku)
Charles III (Windsor-suku)

Lähteet 

Kuninkaalliset
Saksalaiset aateliset
Vuonna 1630 syntyneet
Vuonna 1714 kuolleet
FSP Finnish Steel Painting

FSP Finnish Steel Painting Oy on Euroopan suurimpia teolliseen pintakäsittelyyn ja korroosionestoon erikoistuneita yrityksiä. FSP tarjoaa pintakäsittely- ja engineering-palveluja sekä erilaisia lisäarvopalveluja. Yrityksellä on yhteensä lähes 30 toimipistettä Suomessa, Ruotsissa, Virossa ja Puolassa.
 
Yrityksellä on tytäryhtiöt FSP Steel Painting Oü Virossa sekä FSP Steel Painting Sp. Z o.o Puolassa. Ruotsissa toimii sivuliike For Surface Protection Sverige Filial. 

Yhtiön johtamisjärjestelmä on sertifioitu laatu-, ympäristö-, työturvallisuus- sekä terveysstandardien ISO 9001, ISO 14001 ja OHSAS 18001 mukaisesti.

Lähteet
 Yrityksen FSP Finnish Steel Painting internet-sivusto

Viitteet

Suomalaiset yritykset
Lassi Urpilainen

Lassi Urpilainen eli Urpilan ukko oli suomalainen 1700-luvun alussa Kinnulassa Urpilan talossa elänyt voimamies ja karhunkaataja. Kansanperinteessä Urpilainen esiintyy myös noitana ja jättiläisenä. Hän oli kuitenkin oikea henkilö joka asiakirjain mukaan toimi 1707 käräjillä lautamiehenä.

Kansantarinoiden mukaan Urpilainen karkotti isonvihan aikana venäläispartion Kangaskylän Karkausmäellä. Partio oli ottanut vangiksi Pösölän talossa asuneen Lassi Urpilaisen veljen Yrjön jota oli sitten kidutettu rahojen ja tavaroiden löytämiseksi. Kun Lassi Urpilainen oli saanut tiedon asiasta hän tuli apuun mutta venäläiset ehtivät tätä ennen lähteä pakoon. Viikatteella ja karhukeihäällä aseistautunut Urpilainen ajoi heitä takaa aina Karkumäelle asti mutta venäläiset olivat siihen mennessä jo päässeet Lestijärven puolelle.

Lassi Urpilainen kunnostautui myös karhunkaatajana sillä hänen kerrotaan kaataneen 36 karhua elämänsä aikana.

Lassi Urpilaisen muistopatsas sijaitsee Kangaskylän koulun tienhaaran lähellä neljä kilometriä Kinnulasta Lestijärvelle päin. Patsas pystytettiin 1961 ja sen suunnitteli metsäteknikko Mikko Nykänen.

Lähteet 
 Kinnulan matkailu 
 Anna Naukkarinen ja Saija Silén : Lassi Urpilaisen patsaan ympäristönhoitosuunnitelma

Suomalaiset voimamiehet
Suomalainen kansanperinne
Kinnula
Isoviha
1600-luvulla syntyneet
1700-luvulla kuolleet
Sotkamo Silver

Sotkamo Silver AB on ruotsalainen pörssiyhtiö. Sen tytäryhtiö Suomessa on Sotkamo Silver Oy, jonka toimitusjohtajana toimii Mikko Jalasto. Yhtiö kehittää hopeakaivoshanketta Sotkamossa Tipas-viherkivivyöhykkeellä. Yhtiö on noteerattu Tukholmassa NGM Equity pörssissä ja rinnakkaisnoteerattu Helsingin pörssissä 17. heinäkuuta 2012 lähtien.

Pitoisuudet ovat hopeaa 96,06 g/t, lyijyä 0,36 g/t, sinkkiä 0,70 g/t ja kultaa 0,30 g/t.

Sotkamo Silverillä on myös Hopeajärvellä kultakaivoshanke Tampereen läheisyydessä ja esiintymiä Norjassa Mo i Ranan alueella.

Kaivoksen tuotanto käynnistyi vuonna 2019. Tavoitteena on tuottaa 40 tonnia hopeaa vuodessa.

Sotkamon kaivoksella sattui keväällä 2019 vuoto, josta ei ilmoitettu heti viranomaisille. Vuoto syntyi kuitenkin vain sadevesisäiliöstä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Sotkamo Silverin kotisivut 
 Sotkamo Silver Helsingin pörssiin  | Yle Uutiset | yle.fi

Ruotsalaiset pörssiyhtiöt
Helsingin pörssissä noteeratut ulkomaiset yhtiöt
Sotkamo
Stroganov

Stroganovit () oli merkittävä venäläinen kauppias-, teollisuus- ja virkamiessuku 1400-1900 luvuilla. Suku kehittyi alun perin Arkangelin alueella asuneista, pomoreiksi itseään kutsuvista venäläisistä talonpojista.
 Suvulla oli tärkeä rooli muun muassa Moskovan Venäjän ulkomaankaupassa 1500-luvulla ja merkittävä vaikutus Siperian valloituksessa 1500-luvun lopulla ja 1600-luvulla.

Tunnettuja suvun jäseniä 
 Anikei Fjodorovitš Stroganov () (Novgorod 4.11.1488 – 2.9.1570 Solvytšegodsk), aloitti noin 1515 laajamittaisen ruokasuolan tuotannon Solvytšegodskissa, ja osti vähitellen alueen pienempien suolantuottajien maita pois. Sai tsaari Iivana Julmalta valtiollisen tarkastajan luvan brittien Arkangelin seutujen kautta Moskovaan suuntautuvalle kaupan valvomiseen. ...
 Sergei Stroganov, paroni, rakennutti Stroganovin palatsin Pietariin

Suvun rakennuttamia rakennuksia

Lähteet

Aiheesta muualla

Sukupuu 

 Venäjän historia
Venäjän aateli
Yrityssuvut
40 tuttua ja toivotuinta

40 tuttua ja toivotuinta on suomalaisen Esko Rahkosen kokoelma-albumi vuodelta 2007.

Kappaleet
 Veteraani valssi 
 Pikku syntinen 
 Aamun koi 
 Tango Gorazo'n 
 Tanssijan tie 
 Kuin pieni kaarnavenho 
 Tuo tie mua vie 
 Tuokioksi lämpösi jää 
 Maria Maria Maria 
 Yön kuumat tuulet 
 Laaksojen laulu 
 Vastaus 
 Hänelle, jota rakastan 
 Tangokavaljeeri 
 Pienen pieni enkeli 
 Loistaa tähdet 
 Vuodet kanssas 
 Soita hiljaa kitaraani 
 Takametsien kaipuu 
 Reissumiehen erehdys 
 Kotiseutun Pohjolassa 
 Juhannusruusut 
 Kotiseutuni 
 Tango linetta 
 Minne kuljet merimies 
 Salattu rakkaus 
 Ensilumi 
 Tulen luokseni 
 Mitä tuulet eteen kantaa 
 Välimeren tyttö 
 Ohi onneni kuljin 
 Revontulen leikkiä 
 Rakkauden ruletti 
 Kotikylän poika 
 Tule lähemmäksi rakkahin 
 Kohtalon helmiä 
 Kaunis on Kainuu 
 Balalaikan soitto 
 Äidin syntymäpäivä 
 Yö kerran unhoa annoit

Vuoden 2007 kokoelma-albumit
Esko Rahkosen albumit
Luettelo televisiosarjan Tanssii tähtien kanssa kilpailijoista

Tanssii tähtien kanssa on suomalainen versio tv-sarjaformaatista Dancing with the Stars. Sarjassa julkisuuden henkilöt opettelevat vakio- ja latinalaistansseja ammattitanssijoiden opastuksella. Kilpailijoita pudotetaan sarjasta tuomarien antamien pisteiden ja yleisöäänestyksen tuloksen perusteella. Sarjan esitys alkoi MTV3-kanavalla vuonna 2006 ja sarjasta on esitetty 13 tuotantokautta. 14. tuotantokausi esitetään syksyllä 2021.

Sarjan kolmellatoista tuotantokaudella on esiintynyt yhteensä 128 julkisuuden henkilöä, ja sarjan kaksitoista voittajaa aikajärjestyksessä ovat Tomi Metsäketo, Mariko Pajalahti, Maria Lund, Satu Tuomisto, Antti Tuisku, Viivi Pumpanen, Krisse Salminen, Raakel Lignell, Pete Parkkonen, Anna-Maija Tuokko, Edis Tatli, Christoffer Strandberg ja Virpi Sarasvuo. 

Kahdella ensimmäisellä tuotantokaudella kilpailijoita oli kahdeksan, mutta kolmannesta tuotantokaudesta eteenpäin kilpailijoita on ollut aina kymmenen. Uusimmalla, 6.9.2020 alkaneella 13. kaudella kilpailijoita on 12.

Useimmiten mukana olleet tanssinopettajat:
 Marko Keränen ja Jani Rasimus ovat olleet mukana 9 kertaa.
 Sami Helenius, Jutta Helenius, Matti Puro ja Susa Matson ovat olleet mukana 8 kertaa. 
 Ansku Bergström on ollut mukana 7 kertaa.
 Aleksi Seppänen, Katri Mäkinen, Kia Lehmuskoski, Saana Akiola ja Mikko Ahti ovat olleet mukana 6 kertaa.

Kilpailijat 

Alla olevassa listassa kunkin tuotantokauden voittaja on merkitty kultaisella, toiselle sijalle sijoittunut hopealla ja kolmanneksi sijoittunut pronssilla.

Dancing with the Stars
Koverharin terästehdas

Koverharin terästehdas oli Koverharissa Hangossa (ennen vuotta 1977 Tammisaaren maalaiskunnassa) vuosina 1961–2012 toiminut terästehdas.

Konkurssi  
FNsteel syntyi suomalaisen Ovako Wiren ja hollantilaisen yhtiön fuusiosta. Yhtiön toiminta Koverharin terästehtaan ja Taalintehtaan valssaamon osalta loppui konkurssiin 25. kesäkuuta 2012.

Yhtiöllä oli Suomessa tehtaat Taalintehtaalla Kemiönsaaressa ja Koverharissa Hangossa. Yhtiö toimi Suomen lisäksi Ruotsissa ja Alankomaissa. Yhtiö valmisti Koverharin masuunissaan terästeelmiä ja Taalintehtaan valssaamossa valssilankoja ja jännepunosta.

Vuonna 2010 yhtiön liikevaihto oli 350 miljoonaa euroa, henkilökuntaa oli 800. Teräksentuotantokapasiteettia oli 600 000 tonnia vuodessa.

Yhtiö ilmoitti kesäkuussa 2012, että Suomen toiminnot lopetetaan ja että yhtiö hakeutuu konkurssiin. Talousvaikeuksien syynä on FNsteelin mukaan teräksen maailmanmarkkinahintojen heikkeneminen ja raaka-aineiden korkeat hinnat. Osa FNsteelin tytäryhtiöistä jatkoi toimintaansa (Suomessa nimellä FNsteel Dalwire), mutta raaka-aine tulee muualta kuin Hangosta. Ennen konkurssi-ilmoitusta Suomessa oli henkilökuntaa noin 450, lisäksi noin 200 alihankkijoiden työntekijää oli työskennellyt tehtailla.

Lähteet

Aiheesta muualla
Yhtiön verkkosivut
Lundqvist, Gunnar: Koverharin synty ja aika rautatehtaana. Tammisaari 2001.

https://www.porssitieto.fi/yhtiot/lisaa/ovako.shtml

Alankomaalaiset yritykset
Hangon historia
Suomalaiset yritykset
Suomen teollisuushistoria
Teräsyhtiöt
We Are Young

”We Are Young” on yhdysvaltalaisen yhtyeen Funin kappale heidän toiselta studioalbumiltaan Some Nights. Vierailevana artistina kappaleessa esiintyy yhdysvaltalainen laulaja Janelle Monáe. Kappale julkaistiin 20. syyskuuta 2011 albumin ensimmäisenä singlenä. Musiikillisesti ”We Are Young” on voimaballadi, jossa on elementtejä indie popista, vaihtoehtorockista ja voimapopista. Kappale on saavuttanut kaupallista menestystä ja sitä on luonnehdittu yhdeksi vuoden 2012 suurimmista hiteistä.

Kappale sai aluksi huomiota vain verkossa, mutta joulukuussa 2011 sitä coveroitiin televisiosarjassa Glee. Näyttelijöiden versio kappaleesta nousi iTunesin ykköseksi ja sijalle 12 Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -singlelistalla. Tämän jälkeen kappaletta käytettiin Chevrolet Sonic -automallin mainoksessa, joka esitettiin Super Bowl XLVI -loppuottelun aikana. Perinteisesti loppuottelu on vuoden katsotuimpia televisiolähetyksiä, ja tälläkin kertaa lähetystä seurasi yli 111 miljoonaa katsojaa. Pian kappale välittyi valtayleisön tietoisuuteen ja siitä tulikin niin sanottu crossover-hitti. Kappale nousi Billboard Hot 100 -singlelistan kärkeen ja pysyi siellä kuusi yhtäjaksoista viikkoa. ”We Are Young” on myynyt viisinkertaista platinaa Yhdysvalloissa ja se on sekä Funin että Monáen ensimmäinen listahitti.

Kappale valittiin vuoden 2013 Grammy-gaalassa vuoden kappaleeksi..

Lähteet 

Vuoden 2011 kappaleet
Funin kappaleet
Grammy-palkitut kappaleet
Ian Murray (piispa)

Ian Murray (15. joulukuuta 1932 Lennoxtown – 22. tammikuuta 2016) oli skotlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Saint Andrews and Edinburghin arkkihiippakuntaan 17. maaliskuuta 1956 ja nimitettiin Argyll and The Islesin hiippakunnan johtoon 3. marraskuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Keith Michael Patrick O’Brien, jota avustivat Thomas Joseph Winning ja Pablo Puente Buces.

Murray jäi eläkkeelle 16. lokakuuta 2008.

Lähteet 

Brittiläiset piispat
Katoliset piispat
Skotlantilaiset henkilöt
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Joseph Anthony Toal

Joseph Anthony Toal (s. 13. lokakuuta 1956 Roybridge) on brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi skotlantilaiseen Argyll and The Islesin hiippakuntaan 10. heinäkuuta 1980 ja nimitettiin sen johtoon 16. lokakuuta 2008. Piispaksi konsekroinnin suoritti 8. joulukuuta Keith Michael Patrick O’Brien, jota avustivat Faustino Sainz Muñoz ja Ian Murray.

Lähteet 

Brittiläiset piispat
Katoliset piispat
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Pablo Puente Buces

Pablo Puente Buces (s. 16. kesäkuuta 1931 Colindres) on espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka on luonut uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hän sai pappisvihkimyksensä 2. huhtikuuta 1956, ja hänet nimitettiin Macrin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Indonesiaan 18. maaliskuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agnelo Rossi, jota avustivat Gabino Díaz Merchán ja Juan Antonio del Val Gallo.

15. maaliskuuta 1986 Puente Buces sai nimitykset apostoliseksi pro-nuntiukseksi Kap Verdelle ja Senegaliin sekä apostoliseksi delegaatiksi Guinea-Bissauhun ja Mauritaniaan. 12. toukokuuta 1986 hänet nimitettiin lisäksi apostoliseksi pro-nuntiukseksi Maliin ja 29. toukokuuta 1987 Guinea-Bissauhun.

31. heinäkuuta 1989 Puente Buces sai siirron apostoliseksi nuntiukseksi Libanoniin ja 25. toukokuuta 1993 sen lisäksi Kuwaitiin. 31. heinäkuuta 1997 hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Isoon-Britanniaan, ja hän toimi tässä virassa, kunnes erosi tehtävistään 23. lokakuuta 2004.

Lähteet 

Espanjalaiset papit
Katoliset arkkipiispat
Pyhän istuimen diplomaatit
Vuonna 1931 syntyneet
Elävät henkilöt
Glen Scanlan

Glen Scanlan on Slaur Internationalin myymä skotlantilainen viski, jota on saatavilla yli 70:ssä eri maassa. Ensimmäinen tuote oli 3-vuotias blended-viski, ja sittemmin markkinoille on tuotu myös seuraavat tuotteet:

 3 Years Blended
 3 Years Blended Malt 
 Peated Blend
 Glen Scanlan 5 Years
 12 Years Blended Malt
 12 Years Single Malt
 Ultra Premium 18 Years Old Blended Malt Scotch Whisky
 Ultra Premium 30 Years Old Blended Scotch Whisky

Lähteet 

Viskit
Brittiläiset juomat
NHL:n varaustilaisuus 1964

NHL:n toinen varaustilaisuus 1964 pidettiin Queen Elizabeth-hotellissa Montrealissa.

Kuten edellisvuonna tilaisuudessa sai varata pelaajia, jotka täyttivät 17 1. elokuuta 1964-31. heinäkuuta 1965 välisenä aikana 17, eivätkä olleet minkään NHL-seuran sponsoroimia.

Varausjärjestys oli käytännössä sama kuin edellisvuonna, mutta jokainen joukkue siirtyi yhden vuoron ylemmäs. Näin edellisvuonna ensimmäisenä varannut Montreal Canadiens varasi kuudentena, ja Detroit Red Wings ensimmäisenä. Jokaisella joukkueella oli neljä varausvalintaa, joita sai jättää käyttämättä, vuoron siirtyessä seuraavalle joukkueelle. Kaikki varaukset kuitenkin käytettiin.

24 varatusta pelaajasta vain yhdeksän pelasi NHL:ssa. Syl Apps, Jr, Jim Dorey, Tim Ecclestone ja Mike Pelyk pelasivat kaikki hienot urat NHL:ssa, mutta tilaisuuden paras valinta oli Bostonin kolmas, ja koko tilaisuuden 14. varaus maalivahti Ken Dryden. Dryden ilmoitti alun perin Bostonille, ettei aikoisi siirtyä ammattilaiseksi, vaan pelaisi Cornellin yliopistossa. Boston myi hänen pelaajaoikeutensa Montrealiin, jossa hän pelasi lopulta melkein kahdeksan kautta ja ansaitsi Conn Smythe Trophyn, Calder Memorial Trophyn ja viisi Vezina Trophya. Hän myös pelasi liigan tähdistöottelussa viisi kertaa, tuli valituksi tähdistökentälliseen viidesti ja voitti kuusi Stanley Cupia.

Varatut pelaajat

1. kierros

2. kierros

3. kierros

4. kierros

Katso myös
 NHL-kausi 1964–1965
 Luettelo NHL:n ykkösvarauksista

1964
Vuoden 1964 jääkiekko
Montréalin urheilu
Astrid Cleve

Astrid M. Cleve von Euler (22. tammikuuta 1875 – 8. huhtikuuta 1968) oli ruotsalainen kasvitieteilijä, kemisti ja geologi Uppsalan yliopistossa. Hän oli ensimmäinen nainen Ruotsissa, joka suoritti tohtorin tutkinnon luonnontieteissä.

Elämä 
Cleven vanhemmat olivat kemian professori Per Teodor Cleve ja Alma Öhbom. Hän sai peruskoulutuksen kotonaan ja kirjoittautui vuonna 1891 opiskelemaan luonnonhistoriaa Uppsalan yliopistoon. Hän valmistui tohtoriksi 27. toukokuuta 1898. Hän oli kolmas ruotsalaisnainen, joka suoritti tohtorin tutkinnon ja ensimmäinen luonnontieteen alalta. Tämän jälkeen hän työskenteli vuoteen 1904 asti silloisessa Stockholms högskolassa eli nykyisessä Tukholman yliopistossa. Siellä hän tapasi tulevan miehensä Hans von Euler-Chelpinin. He avioituiva 1902 ja tämän jälkeen hän työskenteli miehensä assistenttina ja kasvatti viisi lasta, joista yhdestä, Ulf von Eulerista tuli myöhemmin nobelisti. Tytär Karin Stolpe oli kääntäjä.

Liitto hajosi 1912, ja vuoteen 1917 Cleve työskenteli opettajana Tukholmassa. Vuosina 1917–1923 hän johti kaivoslaboratoriota. Tämän jälkeen hän muutti maaseudulle, jossa hän johti maatilaa ja opetti yksityisoppilaita. Uppsalan yliopiston hän palasi 1930-luvulla.

Hän nimeämiensä kasvien tieteellisissä nimissä käytetään sen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä A.Cleve.

Julkaisuja 
 On recent freshwater diatoms from Lule Lappmark in Sweden (1895)
 Studier öfver några svenska växters groningstid och förstärkningsstadium (1898) Dissertation
 Bidrag till kännedomen om ytterbium (1901)
 Cyclotella bodanica i Anclussjön: Skattmansöprofilen ännu en gång (1911) 
 Försök till analys av Nordens senkvartära nivåförändringar (1923), Geologiska Föreningens i Stockholm Förhandlingar
 The diatoms of Finnish Lapland (1934)
 Sundets plankton: sammansättning och fördelning (1937)
 Bacillariaceen-assoziationen im nördlichsten Finnland (1939)
 Natur und Alter der Strandflächen Finnlands: Eine spätquartäre Rekonstruktion (1943)
 Die diatomeen von Schweden und Finnland I-V (1951-1955)
 Was war der Svea älv? (1957)

Lähteet 

Ruotsalaiset kasvitieteilijät
Ruotsalaiset kemistit
Ruotsalaiset geologit
Vuonna 1875 syntyneet
Vuonna 1968 kuolleet
Kalliokanava

Kalliokanava, toiselta nimeltään Järvioja, sijaitsee Alavieskassa. Kanava kaivettiin 1833–1848 paikallisten talonpoikien voimin, jotta noin 380 hehtaarin kokoinen Alavieskanjärvi olisi saatu kuivattua uusien heinämaiden saamiseksi. Kaivutyö kesti kauan, koska kanava täytyi kahden kilometrin matkalla kaivaa kallion läpi ilman räjähdysaineita. Kaikkiaan kaivettavaa väylää oli noin 5 kilometriä, mutta vain kallioon kaivettu kahden kilometrin pituinen osuus tunnetaan Kalliokanavan nimellä. Valmis kanava oli 4,75 metriä syvä ja pohjalta 1,78 metriä leveä.

Alkuperäinen kanava jäi kuitenkin liian matalaksi ja niinpä sitä syvennettiin 1,78 metrillä vuosina 1924–1925. Valtio kuivasi Alavieskanjärven lopullisesti 1953–1958.

Kanavan varrella on kanavan rakentajien muistomerkki, joka paljastettiin 1981. Muistomerkkiin on kaiverrettu sanat Pala palalta he murusen mursivat.

Lähteet 
 Suomen kanavat : Kalliokanava
 KirjastoVirma : Alavieskanjärven kuivattaminen

Aiheesta muualla 
 Järvistä uutta viljelysmaata, Suomen Kuvalehti, 07.11.1925, nro 45, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomen kanavat
Alavieska
Kalajoen vesistö
Entiset järvet
Islamilainen pankkijärjestelmä

Islamilainen pankkijärjestelmä  (arab. المصرفية الإسلامية‎, pers,. بانکداری اسلامی‎) on rahalaitosjärjestelmä, jonka pohjana on islaminuskoon perustuva sharialaki. Pankkijärjestelmän tärkein erikoispiirre on se, että korkoa (riba) ei peritä, koska islamilainen laki, šaria, kieltää sen. Koron pyytäminen ja maksaminen kuuluu suuriin synteihin, joista seuraa rangaistus tässä maailmassa tai tuonpuoleisessa. 1300-luvun oppinut al-Shahabi vahvistaa, että Jumala on luvannut ikuisen Helvetin tulen sille, joka  pyytää tai maksaa korkoa. 

Pankkijärjestelmässä ei ole lainanottajia ja -antajia, vaan ostajia ja myyjiä eli kauppaa käydään tavaralla osamaksukauppana. Samalla tavoin kaikista spekulatiivisimmat sijoitusmuodot ovat kiellettyjä. Islamilainen pankkitoiminta on kehittänyt erilaisia kiertoteitä, joiden perusteella korkoa ei muodollisesti makseta, vaikka lainanottaja joutuukin maksamaan antajalle enemmän kuin lainapääoman. 

Pankkijärjestelmässä myös voitot ja tappiot jaetaan asiakkaiden kesken. Finanssikriisi on nostanut myös länsimaissa kiinnostusta islamilaista pankkijärjestelmää kohtaan.

Suurin islamilaisen finanssiliiketoiminnan keskus on Malesia, jossa sijaitsee 65 %:a kaikesta islamilaisesta pankkitoiminnasta,

Suurimmat markkinalueet

Lähteet

Pankkitoimi
Šaria
Red (King Crimsonin albumi)

Red on brittiläisen progressiivista rockia soittavan King Crimsonin vuonna 1974 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Se oli viimeinen King Crimsonin julkaisema albumi ennen yhtyeen keulahahmon, Robert Frippin, päätöstä hajottaa yhtye väliaikaisesti. Yhtye lopetti suosionsa huipulla. Avausraita ”Red” enteilee metallimusiikin kehitystä raskaalla, mutta erittäin progressiivisilla piirteillä varustetulla poljennollaan. Albumin päättää jokaisen yhtyeen jäsenen musikaalista kunnianhimoa ja historiaa yhdistelevä ”Starless”. Albumi on remasteroitu ja julkaistu uudelleen vinyylilevynä ja CD:nä vuosina 1989, 2001 ja 2009 Robert Frippin valvonnan alla.

Redin vaikutus on vuosien mittaan ollut suuri: se oli esimerkiksi yksi Kurt Cobainin lempilevyistä sekä viimeinen levy, jonka hän kuunteli ennen kuolemaansa.

Kappaleet
 ”Red”  (Fripp) – 6:16
 ”Fallen Angel”  (Fripp, Palmer-James, Wetton) – 6:03
 ”One More Red Nightmare”  (Fripp, Wetton) – 7:10
 ”Providence”  (Bruford, Cross, Fripp, Wetton) – 8:10
 Kollektiivinen improvisaatio; nauhoitettu Live-esityksestä Palace Theatressa Providencessa 30. Kesäkuuta 1974
 ”Starless”  (Bruford, Cross, Fripp, Palmer-James, Wetton) – 12:16

Yhtyeen kokoonpano
Robert Fripp – kitara, mellotron
John Wetton – bassokitara, laulu
Bill Bruford – lyömäsoittimet
Richard Palmer-James – sanoitukset

Muita tuotantoon osallistuneita
David Cross – viulu ”Providence”-kappaleessa
Mel Collins – sopranosaksofoni ”Starless”-kappaleessa
Ian McDonald – alttosaksofoni ”One More Red Nightmare”- ja ”Starless”-kappaleissa
Robin Miller – oboe ”Fallen Angel” -kappaleessa
Mark Charig – kornetti ”Fallen Angel” -kappaleessa
Tuntematon – sello ”Red”- ja ”Starless”-kappaleissa
Barry Godber – kansitaide

Lähteet 

King Crimsonin albumit
Vuoden 1974 albumit
K. E. Kontro

Kaarlo Elias (Kalle) Kontro (s. 9. heinäkuuta 1886 Suistamo – 21. maaliskuuta 1928 Helsinki
) oli suomalainen liikemies.

Kontro oli kansakoulun käytyään aluksi erään kauppaliikkeen palveluksessa Sortavalassa. Hän lähti opiskelemaan Katrineholmin kauppaopistoon Ruotsiin ja oli sittemmin työssä kirjeenvaihtajana ja kauppamatkustajana Buck & Willmannin vientiliikkeessä Lyypekissä Saksassa. Palattuaan Suomeen Kontro oli vuoden verran helsinkiläisen toiminimi Otto Lumme & Kumppanin palveluksessa, kunnes perusti tammikuussa 1914 oman yrityksen Toiminimi Kontro & Kuosmanen yhdessä Juho Kuosmasen kanssa.

Toiminimi Kontro & Kuosmanen toimi pääasiassa kahvi- ja vilja-agentuurina. Sillä oli liikesuhteita muun muassa suurten brasilialaisten kahvinvientiliikkeiden kanssa ja se toi Suomeen viljaa sekä välitti brasilialaista kahvia. Vuonna 1918 Toiminimi Kontro & Kuosmanen ja Suomen Kahvituonti Oy yhdistyivät uudeksi yhtiöksi nimeltä Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy (toimii nykyisin nimellä Valtameri Oy). Tässä yhtiössä oli osakkaina myös useita suomalaisia tukkuliikkeitä. Toiminimi Kontro & Kuosmasen kaupallinen toiminta päättyi tammikuussa 1919, ja osakkaista Kuosmanen siirtyi Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy:n toimitusjohtajaksi ja johtokunnan puheenjohtajaksi. Kontro sitä vastoin siirtyi puunjalostusteollisuuden palvelukseen. 

Kontro ja Kuosmanen ostivat 1917 Reposaaren Höyrysaha Osakeyhtiön osakkeet Alfred Kordelinin kuolinpesältä. Jo vuonna 1914 he olivat ostaneet Wiipurin Saha Osakeyhtiön osake-enemmistön. Kontro toimi molempien yhtiöiden toimitusjohtajana, ja 1920-luvun loppuun mennessä yhtiöiden osakkeet siirtyivät hänelle.

Kontro lahjoitti 1921 rahaa Viipurin Sahateollisuuskoulun perustamiseen, ja hän tuki rahallisesti myös Kauppakorkeakoulua ja Turun yliopistoa. Kontro oli myös perustamassa yhdessä toisen sahanomistajan Pekka Supisen kanssa yksityissahojen yhdistystä Suomen Puunjalostusliittoa joka jäi kuitenkin lyhytikäiseksi.

Lähteet 
 Elinkeinoelämän Keskusarkisto : T:mi Kontro & Kuosmanen 1914–1981 
 Pörssitieto G. Kock : 1912–72 poistuneet suomalaiset pörssiyhtiöt : Reposaaren Höyrysaha Oy
 Kymenlaakson AMK : Puualan opetuksesta laaja historiikki

Viitteet

Suomalaiset liikemiehet
Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1928 kuolleet
Ewen Montagu

Ewen Montagu (19. maaliskuuta 1901 – 19. heinäkuuta 1985) oli englantilainen komentajakapteeni toisen maailmansodan aikana. Hän työskenteli aselajien välisessä komiteassa, jonka tehtävänä oli huolehtia sotatoimiin liittyvistä turvallisuuskysymyksistä.

Hän tuli tunnetuksi kirjastaan Mies, jota ei ollutkaan (The man who never was). Kirja kertoo  Sisilian maihinnousuun liittyvästä harhautusoperaatiosta nimeltä Operaatio Mincemeat.

Lähteet

Viitteet

Brittiläiset sotilaat
Vuonna 1901 syntyneet
Vuonna 1985 kuolleet
Roast

Roast on yhdysvaltalaisperäinen komediatapahtuma, jossa roastin kohteena oleva päähenkilö istutetaan yleisön eteen kuuntelemaan itseensä kohdistuvia herjoja ja pilkantekoa. Roastaajina toimii yleensä joukko koomikoita ja kohteen ystäviä, mutta roastaajina saattavat yhtä hyvin toimia myös julkisuudesta tutut henkilöt. Roastin kohteeksi valitaan usein paljon eri yhteyksissä esillä ollut julkisuuden henkilö, koska hänen elämänsä ja taustansa ovat myös suurelle yleisölle tuttuja. Roast on pohjimmiltaan hyväntahtoinen tapahtuma, jonka tarkoitus on yhtä paljon kunnioittaa kohdetta kuin irvaillakin hänelle.

Roastin avaa seremoniamestari eli roastmaster esittelemällä roastauksen kohteen yleisölle. Tämän jälkeen roastaajat vuorollaan herjaavat kohdetta ja myös toisiaan usein hyvin räävittömin sanamuodoin ja henkilökohtaisuuksiin mennen. Lopuksi kohde itse pitää puolustuspuheenvuoron, jossa hän samalla saa tilaisuuden pilkata roastaajiaan.

Roastien historia ulottuu 1920-luvun New York Friar's Clubille, jossa roasteja alettiin järjestää säännöllisesti. Dean Martin toi roastit yleiseen suosioon Yhdysvalloissa 1960- ja 1970-luvuilla. Nykyisin tunnetuimpiin roasteihin kuuluvat televisioidut Comedy Central -kanavan roastit. Comedy Central Roasteissa kohdehenkilöinä ovat olleet Drew Carey, Jerry Stiller, Rob Reiner, Hugh Hefner, Chevy Chase, Denis Leary, Jeff Foxworthy, Pamela Anderson, William Shatner, Flavor Flav, Bob Saget, Larry the Cable Guy, Joan Rivers, David Hasselhoff, Donald Trump, Charlie Sheen, Roseanne Barr, Bruce Willis, James Franco ja Justin Bieber. Suomessa näitä roasteja on esittänyt televisiokanava Jim.

Suomessa roast on varsin tuore ilmiö ja sen perinnettä on alkanut vaalia helsinkiläinen ohjelmaravintola Apollo Live Club, jonka järjestämiin iltoihin on valittu kohdehenkilöiksi Sakari Kuosmanen, Esko Eerikäinen, Anu Saagim, Frederik ja Teuvo Hakkarainen. Tämän lisäksi stand up -ohjelmatoimisto Suomen Komiikkateollisuus on järjestänyt roasteja jossa kohdehenkilöinä ovat olleet Janne Kataja ja Matti Nykänen.

Lähteet

Huumori
Yhdysvaltalainen kulttuuri
Bolšoi Jugan

Bolšoi Jugan () on Obin keskijuoksun rinnakkaisuoman Staraja Obin eteläinen sivujoki Hanti-Mansian autonomisessa piirikunnassa Tjumenin alueella Venäjällä. Joen pituus on 1063 kilometriä, josta alin 457 kilometriä on navigoitavaa osuutta. Valuma-alueen laajuus 34 700 neliökilometriä.

Joen keskivirtaama oli keskijuoksun Taurovon mittauspisteessä keskimäärin 81,7 m3/s ja alajuoksun Ugutissa 143,1 m3/s. Alimmillaan virtaus on kevättalvella. Kevättulvat esiintyy yleensä touko-kesäkuussa, jolloin keskimääräinen kuukausivirtaama saattaa kohota keskijuoksulla tasolle 300-500 m3/s(Taurovo) ja alajuoksulla 300-900 m3/s (Ugut).

Joen valuma-alueella on joitain öljykenttiä tuotantotaajamineen (esimerkiksi Ugut). Myös öljy- ja maakaasuputket, tiet ja muut maastoa muuttaneet rakenteet ovat vakavasti vaikuttaneet alueen alkuperäisväestön (hantit) elämään ja muuttaneet vuosikymmeniksi alueen luonnonoloja erityisesti joen alajuoksulla. 

Bolšoi Juganin sivu-uoman varrella sijaitsee Juganskin luonnonpuisto, joka on toinen Hanti-Mansian luonnonpuiston tasoisista tiukemmin suojelluista luonnonsuojelualueista.

Joen valuma-alueen raja toimii piirikunnan koillisrajana.

Lähteet

Aiheesta muualla
Bolšoi Jugan -joesta Venäjän vesistötietokannassa 

Hanti-Mansian joet
Obin vesistö
Senecan kieli

Senecan kieli (senecaksi Onödowága tai Onötowáka) on senecaintiaanien puhuma irokeesikieli, jota nykyään puhutaan pääosin reservaateissa New Yorkin länsiosissa ja Oklahomassa. Kielellä on vain sata puhujaa, mutta itse senecoja on jäljellä noin 9000 henkeä.

Katso myös
 Senecat (kansa)
 Irokeesit

Irokeesikielet