joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Torquay

Torquay on noin  asukkaan kaupunki Devonin kreivikunnassa Lounais-Englannissa, Tor Bayn pohjoisrannalla. Kaupunki kuuluu Torbayn yhtenäishallintopiiriin mutta ei muodosta omaa kuntaansa (unparished area).

Torquay on suosittu lomakohde miellyttävän ilmastonsa ansiosta, ja sitä onkin kutsuttu "Englannin Rivieraksi". Kaupunki on tunnettu "Torquayn palmuista",  Uudesta-Seelannista 1820-luvulla tuoduista viherliljapuista, joita on ympäri kaupunkia ja jotka viihtyvät siellä paikan lauhkean mikroilmaston ansiosta.

Dekkarikirjailija Agatha Christie on viettänyt lapsuutensa Torquayssa. Brittinäyttelijä-koomikko Miranda Hart on kotoisin Torquaysta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Asutut paikat Devonissa
Englannin kaupungit
Hippos (Jyväskylä)

Hippos on pienalue Jyväskylän Mäki-Matin kaupunginosassa. Pienalueen pohjoisosa on kerrostalovaltaista asuinaluetta ja eteläosa urheilualuetta. Alueen väkiluku oli 946 vuoden 2020 lopussa. Alkujaan Hippos on saanut nimensä paikalla sijainneesta Jyväskylän Hippoksen raviradasta.

Hippoksen liikuntapuisto 
Hippoksen liikuntapuisto sijaitsee pienalueen eteläpuolella Rautpohjan kupeessa. Siellä sijaitsevat muun muassa Jyväskylän jäähalli, Hippoksen pesäpallostadion, Alvar Aallon suunnittelema uimahalli AaltoAlvari, Jyväskylän monitoimitalo eli Monnari, Kilpa- ja huippu-urheilun tutkimuskeskus KIHU, Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellisen laitoksen tiloja,  Hipposhalli sekä paljon muita urheiluharrastukseen liittyviä tiloja.

Hippoksella pelaavat kotiotteluitaan useat kuuluisat urheiluseurat kuten JYP, Jyväskylän Kiri 2020, Kirittäret, Happee ja Honsu.

Hippoksen asuinalue 
Hippoksen pienalueen pohjoislaita on enimmäkseen kerrostaloista koostuvaa asuinaluetta. Kerrostaloista suurin osa on rakennettu 1960-luvulla. Pienalueella on myös omakotitalokortteli. Alueen palveluita ovat muun muassa Kahvila Alakulma, apteekki, pub, K-Market ja R-kioski jonka yhteydessä ovat myös postipalvelut. Hippoksella sijaitsevat myös helluntaikirkko, entinen Schildtin lukion Voionmaan toimipiste jossa toimii nykyään peruskoulu, Jyväskylän steinerkoulu ja Jyväskylän ammattikorkeakoulun musiikkikampus.

Kuvia

Lähteet 

Jyväskylän urheilu
Mäki-Matti
Patrick Fugit

Patrick Raymond Fugit (s. 27. lokakuuta 1982) on yhdysvaltalainen näyttelijä kotoisin Utahin Salt Lake Citystä.

Nuoruus ja ura 
Fugit aloitti näyttelemisen kesäteatterissa ollessaan 11-vuotias ja jatkoi harrastusta ollessaan lukiossa. Hän sai osan TV-elokuvasta Legion of Fire: Killer Ants! sekä sarjasta Touched by an Angel. Hänen ensimmäinen ja luultavasti tunnetuin elokuvansa on Melkein julkkis, jossa hän esitti nuorta reportteria William Milleria.

Filmografia 
 Koti eläintarhassa (2011)
 Friikkisirkus: Vampyyrin oppipoika (2009)
 The Good Life (2007)
 House  (2006)
 Bickford Shmeckler's Cool Ideas (2006)
 Wristcutters: A Love Story (2006)
 The Moguls (2005)
 Dead Birds (2004)
 Saved! (2004)
 Teho-osasto (2003)
 Spun (2002)
 Valkoinen Oleanteri (2002)
 Mad TV (2001) 
 Melkein julkkis (2000)
 Stray Dog (1999)
 Touched by an Angel (1997–1998)
 Legion of Fire: Killer Ants! (1998)

Triviaa 
 Melkein julkkis -elokuvan kuvausten aikana Fugit kasvoi 3 tuumaa (n. 7,5 cm) ja hänen äänensä madaltui puolellatoista oktaavilla.
 Hän on Olivia Wilden ja Tao Ruspolin ystävä.
 Hän soittaa yhtyeessä Mushman.
 Hän on puoliksi irlantilainen.

Aiheesta muualla 
 
 Patrick-fugit.com
 Patrick Fugit -fanisivut

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Christine McVie

Christine Anne McVie (o.s. Perfect, s. 12. heinäkuuta 1943 Birmingham) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan Fleetwood Macin yhtenä laulaja-lauluntekijänä ja kosketinsoittajana. Hän on julkaissut myös soolomateriaalia. 

McVien isä ja isoisä olivat muusikkoja, ja myös hänelle alettiin opettaa musiikkia jo varhain. Hän aloitti klassisen pianon soiton 4-vuotiaana. Teini-iässä McVie kiinnostui rockmusiikista Fats Dominon kautta. Hän ei kuitenkaan nähnyt musiikkia tulevana ammattinaan ja opiskelikin Birminghamissa kuvanveistoa tavoitteenaan päästä taiteen opettajaksi. 

McVie muutti Lontooseen, ja 1960-luvun lopulla hän toimi hetken blues-yhtye Chicken Shackissa. Hän sai Melody Makerin "vuoden parhaan naislaulajan" palkinnon. Pian mentyään naimisiin John McVien kanssa hän liittyi Fleetwood Maciin, jossa hänen miehensä soitti bassoa. Yhtye julkaisi 1970-luvulla useita menestysalbumeja ja -singlejä. Avioliitto Johnin kanssa oli johtanut eroon vuonna 1976, ja Christine meni lokakuussa 1986 uusiin naimisiin Eddy Quintelan kanssa.

McVie lähti Fleetwood Macista 1998, otti avioeron ja asettui asumaan Englantiin. Hänen kolmas sooloalbuminsa In the Meantime julkaistiin vuonna 2004. McVie palasi Fleetwood Maciin vuoden 2014 tammikuussa.

Sooloalbumit 
 Christine Perfect (1970)
 Christine McVie (1984)
 In the Meantime (2004)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Brittiläiset laulajat
Brittiläiset kosketinsoittajat
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Fleetwood Mac
Very

Very on Pet Shop Boysin 27. syyskuuta 1993 julkaisema albumi. Se oli yhtyeen seitsemäs albumijulkaisu. Se uudelleenjulkaistiin 2001. Se myi platinaa Britanniassa ja kultaa Yhdysvalloissa (500.000 kpl.).

Levyä olivat yhtyeen jäsenten lisäksi tuottamassa Stephen Hague ja Brothers in Rhythm. Q sijoitti Veryn 91. sijalle "sadan parhaan brittiläisen albumin" listalla vuonna 2000. Varsinaisten jäsenten Neil Tennantin ja Chris Lowen lisäksi levyn kappaleilla kuullaan useita vierailevia muusikoita. 

Levystä julkaistiin rajoitettu kahden levyn painos ”Very Relentless”. Toinen levy, Relentless, sisälsi kuusi kappaletta kokeilevampaa ja instrumentaalisempaa discomusiikkia.

Kappaleet

Arviot 
 Allmusic: 
 Robert Christgau: A

Aiheesta muualla 
 Very discogs.com -sivustolla

Lähteet 

Vuoden 1993 albumit
Pet Shop Boysin albumit
Sarakasvit

Sarakasvit (Cyperaceae) on Poales-lahkoon kuuluva kasviheimo, johon kuuluu 98 sukua ja 4350 lajia. Heimonimen synonyymejä ovat Kobresiaceae, Mapaniaceae, Papyraceae ja Scirpaceae.

Sarakasvit muistuttavat ulkonäöltään heinäkasveja, mutta heinien varsi on ontto, sarojen varsi on täyteinen. Sarakasvit ovat tuulipölytteisiä, ja niiden kukinto on joko useiden kukkien muodostama tähkä tai useiden tähkien muodostama tähkistö.

Sarakasveja tavataan likimain kaikkialla maailmassa, eniten Aasian ja Etelä-Amerikan trooppisissa osissa. Sarakasveja kasvaa monenlaisissa oloissa, mutta suurin osa niistä viihtyy kosteissa ja niukkaravinteisissa kasvupaikoissa.

Sarakasveihin kuuluu muun muassa monenlaisia kaisloja, kuten järvikaislat (Schoenoplectus), ruskokaislat (Blysmopsis) ja sädekaislat (Cyperus). Heimon runsaslajisin suku on kuitenkin sarat (Carex). Suomessa saroja kasvaa etenkin soilla ja kaisloja vesien äärellä.

Sukuja 
 Blysmopsis – ruskokaislat
 Blysmus – tähkäkaislat
 Bolboschoenus – mukulakaislat eli merikaislat
 Carex – sarat
 Cladium – taarnat
 Coleochloa – hiuksiot
 Cyperus – sädekaislat
 Dulichium – bambukaislat, ainoa laji Dulichium arundinaceum
 Eleocharis – pilliluikat eli luikat
 Eriophorum – suovillat
 Fimbristylis – rassikaislat
 Isolepis – harjasluikat
 Kobresia – sarakkeet
 Kyllinga – keriöt
 Rhynchospora – piirtoheinät
 Schoenoplectus – putkikaislat eli järvikaislat
 Schoenus – ruosteheinät
 Scirpoides – pallokaislat
 Scirpus – röyhykaislat eli kaislat
 Scleria – koviot
 Trichophorum – nuppiluikat eli tupasluikat
 Uncinia – sarakit
 Xyroschoenus – nuokkuruostiot

Esimerkkejä lajeista 
 korpikaisla (Scirpus sylvaticus)
 kuusamonsarake (Carex simpliciuscula, syn. Kobresia simpliciuscula)
 mutaluikka (Eleocharis mamillata)
 papyrussädekaisla (Cyperus papyrus)
 tupasvilla (Eriophorum vaginatum)
 sormisara (Carex digitata)
 viiltosara (Carex acuta)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Sarakasvit (Cyperaceae)
 Den virtuella floran: Cyperaceae 
 ITIS: Cyperaceae 
 Flora of China: Cyperaceae 

Kasviheimot
Seulonnan keskeiset artikkelit
Julia Välimäki

Julia Välimäki (s. 2. marraskuuta 1987) on suomalainen valokuvamalli. Hän on kotoisin Jyväskylästä. 

Välimäki työskenteli mallina aktiivisesti vuosina 2004-2017. Hänen suurimpana saavutuksenaan pidetään Italian Vogue-lehteen pääsyä. Suomessa Välimäki muistetaan muun muassa lukuisista kotimaisten naistenlehtien kansista sekä vuosien 2013-2016 Lumene-kasvona . Välimäki on myös vieraillut Huippumalli haussa- ohjelmassa , sekä esiintynyt Lovexin Guardian Angel- ja Elastisen Supervoimii-musiikkivideoilla.   

Välimäki aloitti mallinuransa vuonna 2004 Laila Snellmanin luotsaamassa mallitoimisto Paparazzissa. Välimäki sai vuonna 2005 sopimuksen pienen pariisilaisen toimiston kanssa, ja tämän jälkeen hänen uransa lähti nopeasti nousuun myös Milanossa, Lontoossa ja Tukholmassa. Hänet nähtiin muun muassa ranskalaisen Clarins-kosmetiikkamerkin ja italialaisen Ermanno Scervino-muotitalon kampanjakasvona, sekä useissa kansainvälisesti arvostetuissa muotilehdissä kuten Brittien Voguessa ja Saksan Ellessä. Välimäki sai myös kotimaassa tunnustusta menestyksekkäästä vuodestaan, kun hänet palkittiin Kaupungin paras -palkinnolla . Vuonna 2006 Välimäki sai 3-vuotisen sopimuksen IMG:n kanssa, joka on yksi maailman tunnetuimmista mallitoimistoista. Vuonna 2009 Iltalehti mainitsi Välimäen edelleen yhtenä kuumimmista suomalaisista mallinimistä . IMG ei uusinut sopimustaan Välimäen kanssa, ja vuosina 2010-2011 Välimäki työskenteli kotimaan lisäksi muun muassa Singaporessa, Seoulissa, Lontoossa, Berliinissä ja Barcelonassa. Vuonna 2011 Välimäen ura sai uutta tuulta alleen, kun hän vaihtoi emotoimistoaan Suomessa ja aloitti yhteistyön Brandin kanssa. Samana vuonna Välimäki mainittiin City-lehden Nuoret toivot 25 alle 25-vuotiasta lupausta -listalla . Vuosina 2012-2014 Välimäki nähtiin jälleen useissa kansainvälisissä julkaisuissa  sekä mm. Lontoon muotiviikoilla . Hänet mainittiin myös Ilta-Sanomien Suomen seksikkäin nainen 2014 -listalla .

Aiheesta muualla 
 Models.com 
Fashion Model Directory
 Supermodels.nl

Lähteet 

Suomalaiset mallit
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Ålandscupen

Ålandscupen () oli Ahvenanmaalla pelattava miesten jalkapallocup. Sitä pelattiin vuodesta 1943 lähtien eli huomattavasti pidempään kuin Suomen cupia. Kilpailua hallitsi IFK Mariehamn, joka voitti cupin 44 kertaa. Se on saavuttanut myös viisi kaksoisvoittoa. Viimeksi se voitti cupin vuonna 2012 kukistettuaan Wiklöf Holding Arenalla pelatussa loppuottelussa IFFK:n maalein 3–1. Sarjaa ei ole pelattu vuoden 2012 jälkeen. Sen sijaan Ahvenanmaalla pelataan edelleen Ahvenanmaan mestaruuskilpailuissa.

Loppuottelut

Aiheesta muualla 

 Ålandscupen Ålands Fotbollförbundin vuosikertomuksessa 2013 (sivu 10) 

Ahvenanmaa
Suomen jalkapallocupit
Uk

Uk tarkoittaa seuraavia:

 U.K., englantilainen 1980-luvun rockyhtye
 
 Yhdistynyt kuningaskunta, UK, englanninkielisestä nimestä United Kingdom, valtio Euroopassa.
 Kentuckyn yliopisto, UK, englanninkielisestä nimestä University of Kentucky, yliopisto Yhdysvalloissa.
Luhtakämmekkä

Luhtakämmekkä (Dactylorhiza majalis subsp. sphagnicola) on toukokämmekän alalaji liuskakämmeköiden (Dactylorhiza) suvussa. Taksoni kuuluu huonosti tunnettuun ryhmään. Luhtakämmekkää esiintyy Länsi-Euroopassa ja Skandinaviassa. Suomesta alalajista on vain epävarmoja havaintoja.

Luhtakämmekkä kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Lehtiä on 3–7 kappaletta, ne ovat kapeat, kouruiset, kokonaan vihreät ja pystykasvuiset. Luhtakämmekän kukinto on lyhyt tähkä, jossa on 20–40 kukkaa. Väriltään kukat ovat vaalean purppuranpunaiset tai tummanvioletit ja niiden huuli on 1–1,3 cm leveä.

Suomessa luhtakämmekkä kasvaa melko karujen soiden luhtapaikoilla. Sen levinneisyys on huonosti tunnettu. Luhtakämmekkää on löydetty yksittäisistä paikoista Pohjois-Karjalasta, Keski-Suomesta, Kainuusta ja Keski-Lapista. Mahdollisesti se kasvaa myös Uudellamaalla ja Ahvenanmaalla. Suomen uhanalaisuusluokituksessa luhtakämmekkä on puutteellisesti tunnettu (DD).

Lähteet 

Liuskakämmekät
Ul

Ul tarkoittaa seuraavia:

 
 Ul, kunta Portugalissa
 Ul, jumalolento vanuatulaisessa mytologiassa.

Katso myös
Aihepiiriin liittyy myös seuraava:

 3271 Ul, asteroidi.
Uz

Uz tarkoittaa seuraavia:

 Uz, joki Romaniassa
 Uz, kunta Ranskassa
 Už, joki Ukrainassa ja Slovakiassa
 
 .

Henkilöt
Uz on seuraavan henkilön nimi:

 Johann Peter Uz (1720–1796), saksalainen runoilija.
Aino Kuusinen

Aino Maria Kuusinen (ent. Sarola, o.s. Turtiainen, ; 5. maaliskuuta 1886 Savonranta – 1. syyskuuta 1970) oli suomalainen kommunisti, joka työskenteli Kominternin palveluksessa ympäri maailmaa 1930-luvulla, joutui sittemmin vuosiksi gulagiin ja vapauduttuaan pakeni länteen. Aino Kuusinen oli Otto Wille Kuusisen toinen vaimo. 

Aino Kuusinen oli koulutukseltaan sairaanhoitaja. Hän kävi neljä vuotta kestäneen oppijakson Helsingin kirurgisen sairaalan sairaanhoitajaopistossa. Valmistuttuaan Kuusinen meni 9. heinäkuuta 1909 naimisiin rautatiehallituksessa insinöörinä toimineen Leo Sarolan kanssa. 

Aino Kuusinen tapasi Otto Wille Kuusisen ensimmäisen kerran syksyllä 1919 Helsingin Tapanilassa, jossa hän silloin miehensä kanssa asui. Kuusinen oli tuolloin salaa Suomessa ja hänen ystävänsä majoittivat hänet muutamaksi yöksi Leo ja Aino Sarolan luokse. Kuusinen poistui Suomesta kevättalvella 1920 Ruotsiin, missä asui jonkin aikaa ja josta hän alkoi lähetellä kirjeitä Ainolle.

Kuusinen muutti vuonna 1922 Neuvostoliittoon, jossa hän työskenteli Kominternin eri tehtävissä, kunnes siirtyi sotilastiedustelu GRU:n palvelukseen. Vuosina 1930–1933 salanimeä toveri Morton käyttänyt Kuusinen oleskeli Kominternin valtuutettuna Yhdysvalloissa.

Yhdysvalloista Aino Kuusinen siirtyi Japaniin, jossa hän muun muassa tutustui saksalaisen Frankfurter Zeitungin kirjeenvaihtajaan, myöhemmin vakoilusta Neuvostoliiton hyväksi teloitettuun Richard Sorgeen. Japanista Kuusinen kutsuttiin Moskovaan, jossa hänet vangittiin uudenvuodenpäivänä 1938. Josif Stalinin kuoltua Aino Kuusinen vapautettiin vuonna 1955 ja hänelle langetetut tuomiot mitätöitiin. Seuraavat vuodet hän vietti Moskovassa syvästi katkeroituneena entiseen aviomieheensä Otto Wille Kuusiseen, joka ei ollut tehnyt mitään hänen vapauttamisekseen. Vuonna 1965 Aino Kuusinen matkusti Suomeen ja täältä edelleen Italiaan, jossa hän kirjoitti muistelmansa määräten ne julkaistavaksi vasta kuolemansa jälkeen.

Läntisessä maailmassa herätti suurta huomiota, että Aino Kuusinen oli ensimmäinen korkea-arvoisen neuvostojohtajan länteen loikannut lähiomainen. Seuraava vastaavanlainen tapaus oli Stalinin tyttären Svetlana Allilujevan loikkaus Intian kautta Yhdysvaltoihin keväällä 1967. 


Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Day, Peter: Love in a Cold War climate The National Interest. 1.6.1995. 

Kominternissa vaikuttaneet henkilöt
Suomalaiset kommunistit
Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt
Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1970 kuolleet
Ei

Ei tarkoittaa seuraavia:

 
 ei, suomen kieltoverbin yksikön kolmannen persoonan taivutusmuoto
 ei, negaatio, looginen konnektiivi
 Ei, kaupunki Japanissa
 Ei, VR-Yhtymän vaunusarja
 Ei, Maija Vilkkumaan albumi
 ”Ei”, albumin nimikappale
 Ei, RPK:n ja Khidin albumi
 Ei, kappale Maija Vilkkumaan Ei-albumilta
 Ei, Stepan kappale albumilta Made in Sodankylä
 Ei, Trilogian kappale albumilta Työvoitto
 Ei!, Jontin & Shakan kappale albumilta Rata jatkuu
 E.I., Nellyn kappale albumilta Country Grammar
 Elannon Isku, EI, suomalainen urheiluseura
 Internationale de l’éducation, EI, englanninkielisestä nimestä Education International, kansainvälinen opetushenkilöiden järjestö
 .
Khūzestān

Khūzestān (, aiemmin myös Arabistan) on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee Persianlahden pohjukassa Irakin vastaisella rajalla. Sen pääkaupunki on Ahvāz.

Khulestanin pinta-ala on 64 055 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 2 681 978 (1986), 3 746 772 (1996) ja 4 274 979 (2006). Vuoden 2011 väestönlaskennassa Khūzestānissa asui 4 531 720 henkeä, joista 3 218 451 kirjattiin kaupunkilaisiksi.

Khūzestānin asuttivat 6 000 eaa. sumerilaisille sukua olleet kansat, jotka saapuivat Zagrosin vuoristoalueelta. Ensimmäiset kaupungit syntyivät samaan aikaan kuin Mesopotamiassa. Historiallisesti Khūzestān on tunnettu Elamina, jonka pääkaupunki oli Susa. Elamin valloitti Persia 539 eaa. Arabit taas valloittivat Khūzestānin 639 Basran Abu Musa al-Ash'arin johdolla, vaikka se virallisesti kuului Persian alaisuuteen. 1200-luvulta alkaen Khūzestān arabialaistui selvästi. 

1800-luvun lopulla Britannia kannusti Khūzestānia eromaan Persiasta ja liittymään Britannian alaisuuteen Arabistanina. Britit julistivat Etelä-Persian etupiiriinsä 1907 ja seuraavana vuonna brittiläinen tutkimusmatkailija löysi öljyä Masjed Soleymanista. Löydön vuoksi perustettiin Anglo-Persian Oil Company, josta tuli myöhemmin British Petroleum (nyk. BP). Vuonna 1925 Reza Shahin joukot valtasivat Arabistanin ja sille annettiin taas nimi Khūzestān, kuten myös Persia nimettiin Iraniksi vuotta myöhemmin. Britit miehittivät Khūzestānin toisen maailmansodan aikana.

Vuoden 1978 arabityöläisten lakko oli suuressa osassa šaahin kaatamisessa, jota seurasi islamilainen vallankumous.  Arabit tukivat alkuvaiheessa vallankumousta, jossa vasemmistolaiset ja sekulaarit puolueet olivat mukana. Irak vetäytyi vaatimuksestaan alueeseen varapresidentti Saddam Husseinin ja Iranin šaahi Algierin sopimuksessa maaliskuussa 1975 turvatakseen pääsynsä Persianlahdelle Shatt al-Arabia pitkin. Irak sanoi irti sopimuksen 17. syyskuuta 1980 Iranin islamilaisen vallankumouksen jälkeen. Khūzestān oli Iranin–Irakin sodassa Irakin alkuvaiheen etenemisen pääasiallinen suunta ja maakunta tuhoutui sodassa pahoin. Irakin joukot ajettiin maakunnassa 1982 Iranin Jerusalem-hyökkäyksessä. Irak toivoi Khūzestānin arabien nousevan iranilaisia vastaan, mitä ei tapahtunut, vaan suurin osa palveli Iranin armeijassa.

Iran on pyrkinyt persialaistamaan aluetta. Iranin islamilainen tasavalta ei ole määrittänyt aiemmissa väestönlaskennassaan eri kansallisuuksien osuuksia, joten ne jäävät arvailun varaan. Vuoden 1980 Iranin Lontoon lähetystön miehityksen aloitti Khūzestānille autonomiaa vaativa, Irakin sponsoroima arabiseparatistiryhmä, joka viittasi "Khomeinin rasistiseen hallintoon."

Lähteet

Viitteet

Muut lähteet
 The U.S., Iran & Khuzestan (Z Magazine)

Aiheesta muualla 

Iranin provinssit
George Newbern

George Young Newbern (s. 10. joulukuuta 1964 Little Rock, Arkansas) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Ura
Hän tuli tunnetuksi elokuvasta Vauhdikas vaihtokauppa vuonna 1987, jonka jälkeen Newbern on tehnyt enimmäkseen useita vierailevia rooleja televisiosarjoissa, kuten Courthouse, Enkelin kosketus, Chicagon lääkärit, Frendit, Vain yksi elämä, CSI, Boston Legal, Las Vegas ja Num3rot. Vuonna 2009 Newbernilla oli päärooli Disneyn elokuvassa Sisäinen sankari.

Ääninäyttelijänä
Ääninäyttelemiseen Newbern saapui 1990-luvulla, jolloin hän oli mukana Hanna-Barberan tuottamassa animaatiosarjassa The Pirates of Dark Water. Newbernin merkittävin äänirooli oli Teräsmies Justice League- ja Justice League Unlimited -animaatiosarjoissa. Samalla se oli Newbernin näyttelijän uran pisin rooli, joka kesti yhteensä viisi vuotta. Alun perin hän tuli Tim Dalyn tilalle, koska Daly oli näyttelemässä toisessa televisiosarjassa. Aluksi Newbern sai Justice League -sarjan ensimmäisen tuotantokauden jälkeen paljon kritiikkiä, koska hänellä ei ollut yhtä auktoriteettinen ja matala ääni kuin Dalyllä. Myöhemmin Newbern kuitenkin kykeni parantamaan ääntään tuleville tuotantokausille. Hän uusi Teräsmiehen roolinsa vuonna 2007 Batman -animaatiosarjan 5. tuotantokaudella.

Newbernin toimi myös Sephirothin äänenä Final Fantasy VII: Advent Children anime-elokuvassa ja Kingdom Hearts II -videopelissä.

Filmografia

Televisiosarjat
The Blue and the Gray (1982)
Perhe on paras (1986)
Designing Women (1986–1987, 1990, 1992)
Äärirajoilla (1997)
Enkelin kosketus (1997)
Chicagon lääkärit (1997–1998)
Avaruuden sankarit (1998)
Lemmen solmut (1998)
Frendit (1998)
Wall Streetin pörssihait (2000)
Vain yksi elämä (2002)
Lain luola (2003)
C.S.I. (2004)
Boston Legal (2004)
Reunion (2005)
Las Vegas (2005)
Ilman johtolankaa (2006)
Todistettavasti syyllinen (2006)
Num3rot (2006)
Näkijä (2007)

Animaatiot
The Pirates of Dark Water (1991–1993)
Justice League (2001–2004)
Static Shock (2003)
Justice League Unlimited (2004–2006)
Final Fantasy VII: Advent Children (2005)
Batman (2007)
Ben 10: Alien Force (2008)
Batman: Gothamin ritari (2008)
Superman/Shazam! – Return of Black Adam (2010)Superman vs. The Elite'' (2012)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Voice Chasers 
 Anime News Network

Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Nella

Nella on naisen etunimi.

Suomessa nimi Nella on ollut harvinaisena käytössä jo 1800-luvulla, mutta se on yleistynyt 2000-luvulla. Nimi on annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 3 820 suomalaiselle naiselle. Vuodesta 2010 lähtien Nellan nimipäivä on suomalaisessa almanakassa 20. huhtikuuta.

Merkitys
Nimen alkuperästä on useita näkemyksiä, mutta todennäköistä on, että se on lyhentymä pidemmästä nimestä. Nella-päätteisiä nimiä on ollut Välimeren alueella kautta aikojen paljon, ja on mahdollista, että lempinimen yleistyttyä sitä on alettu käyttää useista erinimisistä naisista, kunnes se on vakiintunut itsenäiseksi nimeksi. Nella on siis alun perin välimerellinen lempinimi.

Mahdollisia nimilähteitä ovat muun muassa:
 Cornelia-nimestä johdettu Cornella. Latinaksi Cornelia tarkoittaa sarvi sekä naisellinen.
 Petra-nimeen perustuva kreikkalainen Petronella tai ranskalainen nimi Parnella. Petra tulee kreikankielisestä sanasta Petrus eli kallio.
 Kreikan kielisestä nimestä Prunella, joka kääntyy luumu
 Ranskalainen nimi Brunella, joka on muodostunut Brunelle-nimestä, joka puolestaan tarkoittaa tumma hiuksinen
 Agnes-nimestä muodostunut Agnella. Agnes on kreikkaa ja tarkoittaa puhdas, siveä, viaton
 Italialainen Antonella-nimi pohjautuu Antoniaan (naisen nimi nimestä Anthony), joka on alun perin latinaa ja tarkoittaa kiitettävä
 Donnasta muotoutunut italialainen nimi Donella. Alun perin donna-tarkoittaa niin latinaksi kuin italiaksikin neiti, mutta nykyään sanaa käytetään myös arvokkaan naisen puhuttelunimenä.
 Fenella, joka on muodostunut kelttiläisestä Finola-nimestä (alun perin Fionnghuala). Finolan merkitys on irlanniksi vaaleat olkapäät
 Englantilaisesta Janell-nimestä (jumalan armo) johdettu Janella. Molemmat polveutuvat Jane-nimestä.
 Marinella tarkoittaa latinaksi merta samoin kuin yleisempi versionsa Marina.
 Onella on Helena-nimestä muokattu unkarilainen nimi. Helenan merkitys on kreikaksi kevyt tai prepositio sisällä. Helena esiintyy myös Kreikan mytologiassa. Hän on Zeuksen tytär ja maailman kaunein nainen, jonka vuoksi Troijan sota syttyi.
 Latinalaisesta Renee-nimestä tullut Renella. Renee tarkoittaa uudelleen syntymistä ja vahvistua uudelleen.
 Heprealainen nimi Ronella pohjautuu nimeen Roniya, joka kääntyy suoraan jumalan ilo

Tunnettuja Nelloja 

 Nella Korpio (s. 1999), suomalainen alppihiihtäjä
 Nella Larsen (1891–1964), yhdysvaltalainen kirjailija
 Nella Martinetti (1946–2011), sveitsiläinen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja
 Nella Simaová (s. 1988), tšekkiläinen taitoluistelija
 Nella Walker (1886–1971), yhdysvaltalainen näyttelijä

Kuvitteellisia Nelloja
 Nella Tamminen, televisiosarjassa Salatut elämät
 Niksi Nella, lastenohjelmassa, mikä tulee Pikku Kakkoselta
 Ritariprinsessa Nella, lastenohjelma
 Nella, hahmo Giacomo Puccinin oopperassa Gianni Schicchi

Lähteet

Etunimet
Punaisen lokakuun metsästys

Punaisen lokakuun metsästys (The Hunt for Red October) on John McTiernanin ohjaama sukellusvene-elokuva vuodelta 1990. Nimensä elokuva saa kuvitteellisesta, länteen loikkausta yrittävästä ballistisin ohjuksin ja uudella magnetohydrodynaamisella propulsiojärjestelmällä varustetusta neuvostosukellusveneestä, jota jahtaavat Atlantin alla ja päällä sekä Yhdysvallat että Neuvostoliitto. Tapahtumat johtavat laajaan diplomaattiseen keinotteluun näiden suurvaltojen välillä.

Elokuva pohjautuu samannimiseen Tom Clancyn kirjoittamaan romaaniin. Kirja taas perustuu liettualaista alkuperää olevan kapteeni Jonas Pleškysin kertomukseen. Pleškys pakeni Ruotsiin USA ja Neuvostoliitto perässään. Clancy haastatteli Pleškysiä kirjaa varten parin vuoden ajan.

Pääosissa ovat muun muassa Punaisen lokakuun päällikkö Marko Ramius (Sean Connery), tri. Petrov (Tim Curry), CIA:n tutkija Jack Ryan (Alec Baldwin), Lokakuun ensimmäinen upseeri Vasili Borodin (Sam Neill) ja amiraali James Greer (James Earl Jones).

Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen kehuu elokuvan näyttelijöitä ja kuvausta ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

Lähteet 
 Leffatykki: Punaisen lokakuun metsästys
http://www.draugas.org/news/the-man-from-red-october-jonas-pleskys/

Viitteet 

Neuvostoliitossa tapahtuvat elokuvat
Jack Ryan -elokuvat
Vuoden 1990 yhdysvaltalaiset elokuvat
Sukellusvene-elokuvat
Parhaiden äänitehosteiden Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
John McTiernanin ohjaamat elokuvat
Tom Clancyn teoksiin perustuvat elokuvat
Vaaleakiitäjä

Vaaleakiitäjä (Apus pallidus) on kiitäjälintujen lahkoon kuuluva tervapääskyn lähisukulainen.

Koko ja ulkonäkö 
Linnun pituus on 16–18 cm, siipien kärkiväli 40–45 cm ja paino 36–50 g. Kooltaan tervapääskyn luokkaa. Ruumiinrakenne tukevampi ja siivenisku hieman hitaampi kuin tervapääskyn. Väriltään vaaleamman ruskea ja valkea kurkkulaikku on selkeämpi kuin tervapääskyllä. Äänetkin muistuttavat tervapääskyn ääniä. Sosiaalinen laji, joka esiintyy parvina ja myös muiden kiitäjien seurassa.

Levinneisyys 
Elää Välimeren rantamilla ja Lähi–Idässä, talvehtii Afrikassa. Euroopan populaation koko on 77 000–320 000 yksilöä, joista pesiviä on 21 000–32 000 paria. Suomessa laji on tavattu vain kahdesti samana syksynä: 24.10.2004 Hangossa ja 28.10.–1.11.2004 Helsingin Pihlajasaaressa. Uusin ja ilmeisesti näin ollen vasta kolmas havainto Suomessa on tehty 1.11.2018 Helsingin Viikissä. Kyseinen yksilö vietiin hoitoon Korkeasaaren villieläinhoitolaan ja vapautettiin sieltä 9.11.2018.

Elinympäristö 
Pesimäaikana elää kalliojyrkänteiden ja rotkojen rikkomassa maastossa, sekä kaupungeissa. Talvehtimisalueilla ruokailee myös alavilla mailla.

Lisääntyminen 

Asuu yhdyskunnittain. Pesä on kallion tai rakennuksen kolossa, puun kolossa tai kattotiilen alla. Munia on 2 tai 3, haudonta-aika noin 3 viikkoa. Poikaset lähtevät pesästä lentokykyisinä vasta 5–6 viikon ikäisinä.

Ravinto 
Syö ilmameren hyönteisiä ja hämähäkkejä.

Lähteet 
 
 Rariteettikomitea

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Kiitäjälinnut
Radio 967

Radio 967 eli ”ysikuusseiska” oli Keski-Pohjanmaalla toiminut kaupallinen radiokanava. Radio aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2007 kello 00:11 Iskelmän taajuuksilla. Tuolloin muutaman vuoden alun perin Radio Kokkolan, Radio Botnian ja Avain aseman taajuuksilla soinut Iskelmä lopetti toimintansa Keski-Pohjanmaalla. Radion 967:n primetimen kohderyhmänä olivat 25–50-vuotiaat kuuntelijat. Radion toimitus sijaitsi Kokkolassa Kallentorin kauppakeskuksessa.

Radio 967:n ohjelma oli vahvasti paikallista. Paikallisuutiset tulivat yleensä puolelta ja STT:n pääuutislähetys aina seitsemän minuuttia vaille tasatunnin. Radio 967:n tunnuslause oli ”aamusta aamuun”. Toimintansa viimeisinä vuosina kanavalta ei enää kuultu paikallis- tai STT:n uutisia. Kanavan musiikkitarjonta oli monipuolista ja muistutti Radio Suomen, Radio Novan ja YleX:n tarjontaa.

Historiaa

Radio 967:n taustayhtiö Nomatron Oy sai toimiluvan paikallisradiotoimintaan Kokkolassa, Kaustisella, Kannuksessa ja Pietarsaaressa vuonna 2006. Nomatron ei hakenut uutta toimilupaa määräaikaan mennessä, ja vuoden 2012 tammikuussa voimaan astuva toimilupa meni puhelinosuuskunta PPO-konserniin kuuluvalle Riofori Oy:lle. Yhtiön on tarkoitus käynnistää Radio Botnia -niminen 25–50-vuotiaille suunnattu paikallisradio. Radio 967 lopetti toimintansa 11. toukokuuta 2011 ennen varsinaisen radiotoimiluvan loppumista. Kesän 2011 ajan taajuuksia käytti Alajärveltä lähettävä Järviradio.

Ohjelmarunko 

Pyhäpäivinä ei juonnettua lähetystä, jos ei toisin ole mainittu. Muuna aikana musiikkia.

Taajuudet 
 Kannus 92,7 MHz
 Pietarsaari 94,6 MHz
 Kokkola 96,7 MHz 
 Kaustinen 103,7 MHz

Lähteet

Aiheesta muualla 
Radio 967 viralliset sivut

Kokkolan media
Suomalaiset radioasemat
Appleton

Appleton voi tarkoittaa:

Sukunimenä
 Alistair Appleton (s. 1970), brittiläinen televisiokuuluttaja
 Edward Victor Appleton (1892–1965), englantilainen fyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
 Jon Appleton (s. 1939), yhdysvaltalainen säveltäjä
 Mason Appleton (s. 1996), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
 Natalie Appleton (s. 1973), brittiläinen/kanadalainen laulaja
 Nathan Appleton (1779–1861), yhdysvaltalainen poliitikko ja kauppias
 Nicole Appleton (s. 1974), brittiläinen/kanadalainen laulaja
 Victor Appleton, yhdysvaltalaisen Stratemeyer-syndikaatin kirjoittajien yhteinen nimimerkki

Paikannimenä
 Appleton, Oxfordshire, Englanti
 Appleton, Newfoundland ja Labrador, Kanada
 Appleton, Maine, Yhdysvallat
 Appleton, Minnesota, Yhdysvallat
 Appleton, Wisconsin, Yhdysvallat

 Appleton le Moors, Yorkshire, Englanti
 Appleton Thorn, Warrington, Cheshire, Englanti
 Appleton Wiske, N Yorks, Englanti

Muita
 Appleton, mm. paperikoneita valmistanut yritys
 HMS Appleton (M1105), vuosina 1954–1972 käytössä ollut Britannian Kuninkaallisen laivaston miinanraivaaja
 Appleton, brittiläinen kanadalaissyntyisistä jäsenistä muodostuva yhtye
 Appleton Estate, jamaikalainen rommintuottaja
 Appleton's Cyclopedia of American Biography 
 Rutherford Appleton Laboratory, tutkimuskeskus Chiltonissa, Englannissa
Julian Skrjabin

Julian Skrjabin (12. helmikuuta 1908 – 22. kesäkuuta 1919) oli venäläisen säveltäjä Aleksandr Skrjabinin poika, joka itsekin sävelsi ja soitti pianoa.

Julian syntyi Aleksandr Skrjabinin ja hänen toisen vaimonsa Tatjana Fjodorovna de Schloezerin toiseksi lapseksi vuonna 1908. Hän oli isänsä kuollessa seitsemänvuotias. Tämän jälkeen hän asui äitinsä kanssa ensin Moskovassa ja sitten Irpenissä lähellä Kiovaa. Pianonsoiton alkeet Julian oli oppinut isältään.  

Säveltäjänalku hukkui yksitoistavuotiaana kesällä 1919 Dnepriin. Klassisen musiikin levymerkki Naxos on julkaissut eräällä Skrjabin-kokoelmallaan neljä Julian Skrjabinin säveltämää preludia.

Lähteet 

Venäläiset säveltäjät
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1919 kuolleet
Martti Lautala

Martti Matias Lautala (11. marraskuuta 1928 Lappee – 5. marraskuuta 2016) oli suomalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1950-luvulla.

Lautalan uran ehdoton huippuhetki oli MM-pronssimitalin voittaminen 30 kilometrin hiihdossa Falunissa 1954. Hän hävisi Neuvostoliiton Vladimir Kuzinille 27 sekuntia ja maanmiehelleen Veikko Hakuliselle vain yhden sekunnin. Samojen kisojen 50 kilometrin hiihdossa hän sijoittui seitsemänneksi.

Lautala voitti poikien Suomen mestaruuden vuonna 1946 ja nuorten Suomen mestaruuden vuonna 1948. Aikuisten sarjassa hän saavutti SM-pronssia 50 kilometrillä vuonna 1956. Holmenkollenin kisoissa hän oli 50 kilometrillä Veikko Hakulisen jälkeen toinen vuonna 1953. Salpausselän Kisoissa hän sijoittui tällä maratonmatkalla toiseksi vuosina 1952 (kisan voitti Hakulinen) ja 1955 (voittajana Arvo Viitanen) sekä neljänneksi vuosina 1953 ja 1956.

Seuratasolla Martti Lautala edusti Lappeen Rientoa. Ammatiltaan hän oli maanviljelijä. Hänen kaksi poikaansa ovat myös menestyneet lähinnä kestävyysjuoksussa ja hiihdossa.

Lautala asui nykyisen Lappeenrannan kaupungin alueella Suomen ja Venäjän rajavyöhykkeellä. Suomen ja Neuvostoliiton raja vedettiin vuonna 1944 Lautalan suvun omistamien maiden halki.

Lähteet 

 
 http://www.saunalahti.fi/~sut/joulu2008/lautala.html

Viitteet 

Suomalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Subjektiivisuus

Subjektiivisuudella () tarkoitetaan ihmisen omakohtaisesta tulkinnasta tai käsityksestä johtuvaa ja usein myös puolueellista näkemystä, viitaten subjektin näkökulmaan. Subjektiivisuuden vastakohta on objektiivisuus.

Filosofiassa subjektiivisuus viittaa tulkintoihin, jotka liittyvät kunkin henkilön omiin, ainutkertaisiin kokemuksiin ja ovat läsnä vain hänen omassa tietoisuudessaan. Vaikka kokemusten syyt ovat objektiivisia ja kaikkien saatavilla (kuten tietyn valonsäteen aallonpituus), kokemukset itsessään ovat vain ne kokevan henkilön saatavilla (kuten aistittu väri tai sävy).

Katso myös 
 Relativismi
 Subjektivismi

Filosofian termit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Sarasirkkalintu

Sarasirkkalintu (Locustella certhiola) on sirkkalintujen heimoon lukeutuva pieni varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö 
Linnun pituus on 13–14 cm, siipien kärkiväli 16–19 cm ja paino noin 15 g. Olemukseltaan ja kooltaan se muistuttaa pensassirkkalintua. Väritykseltään se puolestaan muistuttaa tuttua ruokokerttusta vaaleine silmäkulmajuovineen ja punaruskeine yläperineen. Pyrstön kärki on sirkkalinnuille tyypillisesti pyöreä ja pyrstösulkien kärjet ovat valkoiset. Nuoret linnut ovat kellertäviä ja vaikeammin tunnistettavissa. Laulu muistuttaa enemmän kerttusten kuin sirkkalintujen laulua.

Vanhoilla linnuilla on täydellinen sulkasato talvehtimisaluilla ennen kevätmuuton alkamista, ja ainakin osalla myös loppukesällä pesinnän päätyttyä. Myös nuorilla linnuilla on täydellinen sulkasato talvehtimisalueilla.

Lajista tunnetaan neljä alalajia: rubescens Länsi-Siperiassa, sparsimstriata Etelä-Siperiassa ja Mongoliassa, certhiola Kaakkois-Baikalilta Amurjoelle ja centralasiae Keski-Aasiassa.

Esiintyminen 
Siperia ja Keski-Aasia Mongoliaa ja Kiinaa myöten. Muuttolintu, joka talvehtii Intiassa ja Kaakkois-Aasiassa. Sarasirkkalintu on tavattu Suomessa kerran Siikajoella 6.9.2013.

Elinympäristö 
Pensaikkoiset vetiset heinämaat ja jokivarsien tiheät kasvustot.

Lisääntyminen 
Pesä on maassa heinikon suojassa. Munia on 4–7.

Ravinto 
Laji on hyönteissyöjä.

Lähteet

Viitteet 

Sirkkalinnut
Viita-akatemia

Viita-akatemia on Tampereen työväenopiston, Pirkkalaiskirjailijoiden, Tampereen kaupungin, Tampereen kaupungin kulttuuri- ja vapaa-aikalautakunnan, Tampereen kaupunginkirjaston, Tampereen yliopiston taideaineiden laitoksen, Tampereen yliopiston täydennyskoulutuskeskuksen ja Pirkanmaan äidinkielen opettajien yhteinen luovan kirjoittamisen koulutusohjelma. Se on perustettu vuonna 1989 ja sen toimitilat sijaitsevat Sampolan koulun sivurakennuksessa Tampereen Liisankalliolla, osoitteessa Sammonkatu 2. 

Kolmivuotisen kirjoittajakoulun ohjaajana on vuodesta 2006 lähtien toiminut kirjailija, FM Niina Hakalahti. Häntä ennen tehtävää ovat hoitaneet muun muassa runoilija Kullervo Järvinen ja (2001–2006) kirjailija Vuokko Tolonen. 

Viita-akatemian käyneistä moni on menestynyt kirjoituskilpailuissa tai julkaissut kirjan.

Aiheesta muualla

Viita-akatemian sivut

Tampereen oppilaitokset
Liisankallio
Sheffield United FC

Sheffield United FC on Englannin Mestaruussarjassa pelaava jalkapalloseura Etelä-Yorkshiressa sijaitsevasta Sheffieldin kaupungista. Joukkueen lempinimi on "The Blades", joka juontaa juurensa Sheffieldin kaupungin terästeollisuuteen. Joukkue pelaa kotiottelunsa Bramall Lane -stadionilla, johon mahtuu 33 000 katsojaa.

Englannin 1. divisioonan (nykyisen Valioliigan) Sheffield United on voittanut 1898 sekä FA Cupin vuosina 1899, 1902, 1915 ja 1925. Englannin Liigacupissa joukkueen paras esitys on välieräpaikka vuodelta 2003. Keväällä 2011 joukkue putosi Mestaruussarjasta Ykkösliigaan. Keväällä 2017 se nousi takaisin Mestaruussarjaan ja keväällä 2019 Valioliigaan sijoituttuaan sarjassa toiseksi Norwich Cityn jälkeen..

Historia 

Sheffield United sijoittui kaudella 1896–1897 Englannin 1. divisioonan toiseksi 36 sarjapisteellä. Mestaruuden voittanut Aston Villa keräsi 47 pistettä ja voitti mestaruuden 11 pisteen marginaalilla. Seuraavalla kaudella Sheffield United keräsi 42 pistettä, joka riitti mestaruuteen, sillä toiseksi sijoittunut Sunderland AFC jäi 37 pisteeseen. Vuonna 1899 seura voitti FA Cupin. Loppuottelussa se kaatoi Derby Countyn maalein 4–1. 1. divisioonan kaudella 1899–1900 Sheffield United oli toinen. Se sai 48 pistettä ja jäi mestaruuden voittaneesta Aston Villasta kahden pisteen päähän. Vuonna 1901 seura pääsi FA Cupin loppuotteluun, jonka se hävisi Tottenham Hotspurille uusintaottelussa 1–3. Ensimmäinen loppuottelu oli päättynyt 2–2-tasatulokseen. Sheffield Wednesday selvisi FA Cupin finaaliin myös seuraavana vuonna. Se voitti loppuottelussa Southampton FC:n uusintaottelussa 2–1, kun alkuperäinen loppuottelu oli päättynyt 1–1-tasapeliin.

Seuraavan FA Cupin voittonsa seura voitti vuonna 1915, jolloin se päihitti loppuottelussa Chelsea FC:n maalein 3–0.

Entisiä päävalmentajia 

  Nigel Adkins
  Steve Bruce
  Howard Kendall
  Ian Porterfield
  Bryan Robson
  Gary Speed
  Neil Warnock
  David Weir

Lähteet

Aiheesta muualla 

Englantilaiset jalkapalloseurat
Sheffieldin urheilu
Poika ja ilves

Poika ja ilves on suomalainen elokuva vuodelta 1998. Sen ohjasi Raimo O. Niemi. Elokuva kertoo ihmisen ja eläimen suhteesta toisiinsa.

Pojan ja ilveksen pääosan näyttelee Konsta Hietanen. Muita näyttelijöitä ovat muun muassa Jarmo Mäkinen, Risto Tuorila ja Antti Virmavirta. 

Elokuvan ilves on Ranuan eläinpuiston Väinö-ilves. Väinö syntyi 1996 ja kuoli toukokuussa 1999. Sen oletetaan kiivenneen verkkoaitaa ylös ja pudonneen terävään kiveen. Väinö oli pennusta tottunut ihmisiin, kun se oli emon hylättyä kasvanut kotihoidossa. Väinön stuntti-ilveksinä toimivat ruotsalaisilvekset Isa ja Bella eläinpuistosta Parken Zoo. Väinön nimi elokuvassa on Leevi.

Elokuva kuvattiin sekä suomeksi että englanniksi. Lopullinen englanninkielinen dialogi on jälkiäänitetty englanniksi näytellyn version päälle. Näin saatiin hahmot puhumaan sujuvaa englantia.

Elokuva sai ensi-iltansa Suomessa 18. joulukuuta 1998. Se keräsi yhteensä 400 000 katsojaa Suomessa, ja vuonna 2003 elokuva oli myyty jo 41 maahan. Elokuussa 2019 elokuva julkaistiin elokuvateattereissa uudestaan restauroituna versiona.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla
 Poika ja ilves -elokuvan kotisivu käsikirjoittaja-ohjaaja Ville Suhosen sivustolla

Vuoden 1998 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset lastenelokuvat
Suomalaiset seikkailuelokuvat
Perhe-elokuvat
Luontoelokuvat
Elokuvat eläimistä
Raimo O. Niemen ohjaamat elokuvat
Envaatnags Eflos Solf Esgantaavne

Envaatnags Eflos Solf Esgantaavne on suomalaisen black metal -yhtyeen Hornan viides studioalbumi. Levyn tupla-LP-version kappalelista on täysin erilainen ja on noin 84 minuutin kestoinen. Albumin rummut soittivat Ravenum (Hammer) ja Lord Sargofagian (Baptism).

Albumin nimi on sanaleikki englannin kielen sanoista "Evangels of Satan".

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi.net 
 Noise.fi 4/5

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2005 albumit
Hornan albumit
Sten Söderström

Sten Håkansson Söderström (21. syyskuuta 1948 Kotka – 6. syyskuuta 1996 Vaasa) oli suomalainen vasemmistopoliitikko. Hän edusti kansanedustajana Suomen kansan demokraattisen liittoa (1979–1986) ja Demokraattista vaihtoehtoa (1986–1987). Söderström oli ammatiltaan lääkäri ja hän toimi aktiivisesti Lääkärin sosiaalinen vastuu -järjestössä sekä Sosialistisessa terveysrintamassa. Söderström oli myös kunnanvaltuutettu Mustasaarella ja presidentin valitsijamies 1982.

Sten Söderström liittyi Suomen kommunistiseen puolueeseen vuonna 1975. SKP:n Vaasan piirijärjestössä toiminut Söderström valittiin kansanedustajaksi Vaasan läänin vaalipiiristä vaaleissa 1979. Söderströmiä tuki etenkin SKP:n oppositio eli niin sanotut taistolaiset. Vuoden 1981 edustajakokouksessa hänet valittiin SKP:n keskuskomitean varajäseneksi ja myöhemmin jäseneksi. SKP:n hajaannuttua 1980-luvun puolivälissä Söderström siirtyi Suomen kommunistisen puolueen (yhtenäisyys) ja Devan riveihin. Vuonna 1986 hänet valittiin 1986 SKPy:tä edeltäneen ”SKP:n järjestöjen” keskuskomiteaan.

Vuonna 1980 Söderströmin tukiryhmä alkoi julkaista Työväen Pohjanmaa -lehteä. Söderström oli myös taistolaisten (vuonna 1988 lopettaneen) Arbetartidningen Enhet -lehden viimeinen päätoimittaja.

Sten ”Stena” Söderström kuoli hirvikolarissa syyskuussa 1996.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Demokraattisessa Vaihtoehdossa vaikuttaneet henkilöt
Kansanedustajat
SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt
SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt
Suomalaiset lääkärit
Suomalaiset päätoimittajat
Vaasan vaalipiiri
Mustasaaren kunnanvaltuutetut
Liikenneonnettomuudessa kuolleet
Vuonna 1948 syntyneet
Vuonna 1996 kuolleet
Roland (ritari)

Roland (Hruodlandus) on Rolandin laulun keskushahmo ja sankari.

Rolandin laulussa kerrotaan Kaarle Suuren sodasta Espanjan ”saraseeneja” vastaan ja Pyreneillä tapahtuvasta väijytyksestä, jossa Roland kuolee. Eepoksessa saraseenit hyökkäävät Roncevauxin laaksossa frankkien armeijan jälkijoukkojen kimppuun, joita Roland komentaa. Roland haavoittuu kahakassa kuolettavasti ja puhaltaa torveensa Olifantiin kutsuakseen apua. Torven ääni on niin kimeä, että se surmaa lintuja taivalla ja saa saraseenit vetäytymään sekasorron vallassa. Torvi kuitenkin halkeaa kahtia ja Roland kuolee uskollisen palvelijansa käsivarsille ennen kuin Kaarle Suuri ehtii paikalle.

Tarinat Rolandista olivat keskiajalla hyvin suosittuja, ja esimerkiksi monissa Saksan kaupungeissa on niin sanottu Rolandin pylväs, Rolandia esittävä suurikokoinen veistos. Rolandia esittävillä veistoksilla on käsissään miekka ja kilpi tuomiovallan vertauskuvina.

Legendan taustalla on todellinen taistelu, joka käytiin vuonna 778. Siinä baskit tuhosivat Espanjan sotaretkeltä vetäytyvän Kaarle Suuren armeijan jälkijoukon. Grimbergin Kansojen historian mukaan Rolandin laulun taustalla ollut taistelu oli suhteellisen vähäpätöinen kahakka, jossa baskit, eikä suinkaan maurit, hyökkäsivät Espanjasta vetäytyneen Kaarle Suuren armeijan jälkijoukkoon tuhoten sen. Rolandin esikuva oli suhteellisen vähämerkityksinen ruhtinas, joten laulu suuresti liioittelee sekä henkilön että tapahtuman merkitystä.

Lähteet 
Biedermann, Hans: Suuri symbolikirja. WSOY 1993. ISBN 951-0-18537-X.
Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut. WSOY 1996. ISBN 951-0-17102-6

Viitteet 

Kirjallisuuden henkilöhahmot
Frankkien valtakunta
Delokalisaatio

Delokalisaatio on kvanttimekaniikan käsite, jolla kemiassa tarkoitetaan ilmiötä, jossa elektronin ei voida sanoa kuuluvan mihinkään tiettyyn sidokseen tai atomiin vaan se on molekyyliorbitaalilla, joka kattaa useamman peräkkäisen atomin. Kemiassa tällä on se merkitys, että sidosryhmä, jossa on delokalisoitunut elektroni, on paljon vakaampi kuin sidokset yksinään. Siksi yhdisteet, joissa on delokalisoituneita elektroneja, ovat vakaampia, ja niiden muodostuminen on entropian ja energian kannalta suotuisaa. Esimerkiksi aromaattinen yhdiste sisältää renkaan, jossa elektronit ovat delokalisoituneet, ja siksi rengas reagoi huonosti.

Elektronien delokalisaatiota bentseenirenkaassa voidaan korostaa piirtämällä vuorottelevien yksöis- ja kaksoissidosten sijaan yhtenäinen viiva kuten viereisessä kuvassa.
Delokalisoituneiden elektronien olemassaoloa voidaan havainnollistaa myös resonanssimuotojen avulla. Todellisuudessa resonanssimuodot edustavat ääripäitä, joiden välillä elektronitiheys voi vaihdella. Keskimääräinen elektronitiheys riippuu atomien elektronegatiivisuuksista.

Delokalisoituneet elektronit näkyvät ultravioletti-, ja näkyvän valon alueella, koska ne absorboivat useita sähkömagneettisen säteilyn aallonpituuksia. Orgaanisten väriaineiden kuten erilaisten musteiden väri perustuu siihen.

Katso myös
Aromaattinen yhdiste
Kemiallinen sidos

Kemiallinen sitoutuminen
Ferroseeni

Ferroseeni eli bis(syklopentadienyyli)rauta(II) (Fe(C5H5)2) on vakaa, neutraali kemiallinen yhdiste, joka on kahden aromaattisen syklopentadienyyli-anionin ja yhden rauta(II)-atomin metallikompleksi. Se on vaaleanoranssi kiinteä aine, joka liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten bentseeniin, muttei veteen. Ferroseeni on tyypillinen metalloseeni eli aine, jossa kahden syklopentadieenin välissä on kaksiarvoinen metalli-ioni. Tällaista rakennetta nimitetään sandwich-rakenteeksi.

Syklopentadienyyli on viisihiilinen rengas, joka on syklopentadieenistä johdettu anioni ja jossa on muodollisesti kaksi kaksoissidosta. Se on kuitenkin aromaattinen yhdiste, ts. kaksoissidos-, eli π-elektronit jaetaan koko renkaan yli yhdelle yhteiselle orbitaalille. Metalloseeneissa koko syklopentadienyylirenkaan aromaattinen orbitaali sitoutuu metalli-ioniin. Metalli-ioniin sitoutuu siis viisi atomia, jolloin yhdistettä kutsutaan η5-yhdisteeksi (η5 lausutaan "pentahapto").

Ferroseeni reagoi aromaattiselle yhdisteelle tyypillisellä tavalla, eli aromaattisella substituutiolla, ei kuten karbanioni tai dieeni (alkeeni). Siitä on helppo valmistaa johdannaisia.

Ferroseenia valmistetaan 300 °C:n lämpötilassa syklopentadieenin ja raudan välisellä reaktiolla.
2 C5H6 + Fe → Fe(C5H5)2 + H2

Ferroseenilla itsellään on vähän käyttötarkoituksia. Ferroseeniä voidaan käyttää tetraetyylilyijyn korvikkeena vanhoihin autoihin, jotka on suunniteltu lyijybensiiniä varten. Ferroseenista on kuitenkin helppo valmistaa johdannaisia. Lääkekemiassa on havaittu, että tamoksifeenin ferroseenijohdannainen on solumyrkky, jota voidaan käyttää syövän hoitoon. Ferrosenyylifosfiineja käytetään metallikatalyytin ligandina; näitä katalyyttejä käytetään lääkkeiden ja maatalouskemikaalien valmistuksessa.

Ferroseenin moolimassa on 186,03 g/mol ja CAS-numero 102-54-5. Aineesta käytetään myös nimiä rautadisyklopentadienyyli ja rautadi-2,4-syklopentadien-1-yyli.

Lähteet

Aiheesta muualla 

PubChem: Ferrocene 
ChemBlink: Ferrocene 

Organometalliyhdisteet
Rautayhdisteet
Heini Walter

Heini Walter (28. heinäkuuta 1927 – 12. toukokuuta 2009) oli sveitsiläinen entinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui vain yhteen MM-sarjan Grand Prix kilpailuun, eikä onnistunut keräämään yhtään MM-pistettä.

Tulokset Formula 1:n MM-sarjassa

Lähteet 

Sveitsiläiset Formula 1 -kuljettajat
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Auvo

Auvo on suomalainen miehen etunimi, joka kuitenkin 1900-luvun alkuvuosikymmeninä annettiin toisinaan myös tytölle. Nimi johtuu pääasiassa runokielessä esiintyvästä, onnellisuutta tarkoittavasta sanasta auvo. Kalevalassa auvo kuitenkin merkitsee kunniaa ja kaunistusta. Nimi on annettu 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 1 971 suomalaiselle miehelle ja 70 naiselle. Yrjö Karilas ehdotti vuonna 1919 Auvoa naisennimeksi.

Tunnettuja Auvoja 
Naisia
 Auvo Kurvinen, englantilaisen kirjallisuuden professori Helsingin yliopistossa.
Miehiä
 Auvo Karsikas, rehtori, kasvatustieteen lisensiaatti ja runoilija
 Auvo Kiiskinen, kansantaloustieteen professori
 Auvo Kostiainen, historian professori
 Auvo Maunula, lentäjä, Mannerheim-ristin ritari
 Auvo Nieminen, korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos
 Auvo Niiniketo, turvallisuuskouluttaja, "suomalaisen ju-jutsun isä"
 Auvo Nuotio, muusikko
 Auvo Pehkoranta, seiväshyppääjä, hyppäsi helmikuussa 2007 65-vuotiaiden halli-ME:n 345
 Auvo Säntti, talousmaantieteen professori
 Auvo Vappula, insinöörikontra-amiraali
 Auvo Vihro, näyttelijä

Muita käyttöyhteyksiä 
 Auvo-projekti on Suomen valo- ja äänisuunnittelijoiden liiton, Suomen lavastustaiteilijain liiton ja Suomen Oistat-keskuksen hanke. Se edistää esityksen audiovisuaalisten osien (valo-, ääni-, kuva- ja pukusuunnittelu ja lavastus) huomioimista mediassa, varsinkin kritiikeissä. Auvo-projekti jakaa Auvo-palkinnon.

 Auvo, järvi Kuhmoisissa

Lähteet  

Etunimet