joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Montrealin kellotorni

Montrealin kellotorni () joskus myös nimellä The Sailors' Memorial Clock () on kellotorni Montrealin kaupungissa Quebecin provinssissa Kanadassa. Kaupungin vanhalla satama-alueella sijaitsevaa tornia alettiin rakentaa vuonna 1919 ja se valmistui vuonna 1922. 

Montrealin kellotornin on suunnitellut samasta kaupungista lähtöisin ollut insinööri Paul Leclaire. Kellotorni rakennettiin muistoksi ensimmäisessä maailmansodassa kuolleille kanadalaisille merimiehille. Tornin kellomekanismi on kopio Lontoon Big Benin kellosta. 

Kellotorni on 45 metriä korkea ja se on avoinna yleisölle päivittäin kello 11–19. Ylös kellotorniin johtaa 192 porrasaskelmaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Montrealin rakennukset ja rakennelmat
Tornit
Lauri Lehtonen

Lauri Lehtonen (9. helmikuuta 1946 Pori – ?) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1964–1968 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Lehtonen edusti SM-sarjaurallaan Rosenlewin Urheilijat -38:aa ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 62 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 7 + 7 = 14 ja jäähymääränsä 6 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden RU-38:n joukkueessa vuonna 1967.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1946 syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Ottawa Memorial

Ottawa Memorial (suom. 'Ottawan muistomerkki') on muistomerkki Ottawan kaupungissa Ontarion provinssissa Kanadassa. Monumentti paljastettiin vuonna 1959. Muistomerkin paljastuksen hoiti Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Elisabet II. Muistomerkki on tehty muistoksi kaikille Brittiläisen kansanyhteisön Kanadan, Yhdysvaltojen ja Länsi-Intian ilmavoimien  ja  lentäjille, jotka saivat surmansa toisessa maailmansodassa ja joiden hautapaikkaa ei ole tiedossa.

Lähteet 

Ottawa
Muistomerkit
Raimo Tuli

Raimo Tuli (30. marraskuuta 1941 Tampere - 9. maaliskuuta 2013 Luvia) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jalkapalloilija. 

Hän edusti jääkiekon SM-sarjassa Rosenlewin Urheilijoita vuosina 1964–1967. Tuli pelasi yhteensä 60 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 10+15=25 ja jäähymääränsä 27 minuuttia. Hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1967.

Jalkapallossa Tuli edusti RU-38:n lisäksi Porin Ässiä, jonka riveissä hän pelasi Mestaruussarjaa vuosina 1968–1969.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1941 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Pesäkoisa

Pesäkoisa (Aphomia sociella) on koisaperhosiin kuuluva pienehkö, ja yleinen perhoslaji.

Koko ja ulkonäkö 
Pesäkoisa on olemukseltaan pitkänomainen, sukupuolidimorfinen perhoslaji. Koiraan etusiivet ovat pohjaväriltään kellertävänvalkoiset, ja niiden kärkiosa on siiven puolenvälin tienoolta lähtien ruskea. Ruskean värin sävy ja määrä vaihtelevat yksilöittäin, ja joillakin yksilöillä siivessä voi näkyä myös kaksi terävästi mutkittelevaa, ruskeaa poikkiviirua. Siiven etureunassa voi olla mustaa väriä. Naaraan etusiivet ovat kauttaaltaan tuhkanharmaat, mutta niidenkin sävy vaihtelee. Siiven keskiosassa on selvästi erottuva, pyöreä, musta laikku, ja joskus myös naaraan siivissä erottuu kaksi tummempaa poikkijuovaa. Molemmilla sukupuolilla etusiiven ulkoreunassa on rivi pieniä mustia täpliä ja takasiivet ovat vaaleat, kärkeä kohti tummuvat. Siipiväli 23–38 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 
Pesäkoisa on alkujaan eurooppalainen laji, joka on levinnyt ihmisen mukana vieraslajiksi muillekin mantereille. Suomessa sitä tavataan yleisenä maan etelä- ja keskiosissa. Aikuiset perhoset lentävät kesäkuusta elokuuhun.

Elinympäristö ja elintavat 
Pesäkoisa on yöllä ja hämärässä lentävä perhonen, jota usein tapaa päivällä lepäämässä seinillä ulkovalojen luona. Toukka elää erityisesti eri ampiaislajien, mutta myös mehiläisten ja kimalaisten pesissä. Se on pesäloinen, joka käyttää ravinnokseen pesään kertynyttä orgaanista jätettä, mehiläisvahaa, isäntälajin ravintovarastoja ja jopa isäntäpistiäisen toukkia. Toukat elävät pesässä kehräämänsä lujan silkin suojassa ja voivat runsaina esiintyessään tuhota suuren osan pesän kennostoista.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Pesäkoisa (Aphomia sociella)
Ötökkätieto: Pesäkoisa (Aphomia sociella)
Die Hummelnestmotte 
BugGuide.net 
Pherobase: Semiochemicals of Aphomia sociella, the Bee moth 

Koisat
Kalevi Rassa

Kalevi Toimi Juhani Rassa (3. helmikuuta 1936 Loimaa – 24. lokakuuta 1963) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1953–1962 ja voitti neljä Suomen-mestaruutta. Hän edusti Suomen maajoukkuetta yksissä olympialaisissa.

Rassa edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 108 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 67 + 56 = 123 ja jäähymääränsä 63 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1957, 1958, 1960 ja 1962.

Rassa edusti Suomen maajoukkuetta kahdeksassa maaottelussa, joissa hän teki yhden maalin ja antoi yhden maalisyötön. Hän oli mukana Squaw Valleyn olympialaisissa 1960.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 1963 kuolleet
Jaakko Jaskari

Jaakko Jaskari (s. 16. huhtikuuta 1943 Karstula) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1960–1968 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.

Jaskari edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Ilvestä, Porin Karhuja ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 142 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 37 + 35 = 72 ja jäähymääränsä 80 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksen joukkueessa vuosina 1962 ja 1966 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Veikko Ukkonen

Veikko Ukkonen (s. 9. heinäkuuta 1941 Ylöjärvi) on suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkotuomari. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1960–1968 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Ukkonen edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Ilvestä ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 83 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 3 + 10 = 13 ja jäähymääränsä 26 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksen joukkueessa vuonna 1962 ja saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.

Peliuransa jälkeen Ukkonen toimi jääkiekkotuomarina. Hän on Porin Jääkiekkoerotuomarit ry:n perustajajäsen.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomalaiset jääkiekkotuomarit
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Ruckenkreuz

Ruckenkreuz () on Blaubeurenin kaupungissa Baden-Württembergin osavaltiossa Saksassa sijaitseva sotamuistomerkki. Muistomerkki on 8,4 metriä korkea ja 2,8 metriä leveä valkoinen risti. Muistomerkki on rakennettu ensimmäisessä maailmansodassa kuolleiden muistoksi. Ruckenkreuz-sotamuistomerkki valmistui vuonna 1926.

Baden-Württembergin rakennukset ja rakennelmat
Muistomerkit

de:Blaubeuren#Kultur und Sehenswürdigkeiten
Sounds of Decay

Sounds of Decay on metalliyhtye Katatonian EP, joka julkaistiin vuonna 1997. Se on Katatonian julkaisuista ainoa, jolla Jonas Renkse ei laula, ja ensimmäinen, jota ei ole äänitetty Dan Swanön Unisound-studiossa. EP:n kansikuva esittää Jumalan itsemurhaa ja on otettu elokuvasta Begotten. Katatonian levy-yhtiön Avantgarde Musicin johtaja ehdotti kuvan käyttöä yhtyeen jäsenille.

Nauhoittaminen
Sounds of Decay äänitettiin Sunlight-studiossa kahdesti, sillä yhtye oli tyytymätön ensimmäiseen versioon. Anders Nyströmin mukaan jäsenet riitelivät keskenään ja olivat krapulassa äänitysten aikana, minkä vuoksi soitto kuulosti amatöörimäiseltä. Muutamaa viikkoa myöhemmin Katatonia palasi studioon ja äänitti EP:n uudelleen. Kuten Brave Murder Daylla, Sounds of Decayn lauluosuuksista vastasi Mikael Åkerfeldt. Hän on kertonut myös pitävänsä EP:n ensimmäisestä versiosta enemmän sen raa'an äänimaailman vuoksi. Katatonia äänitti ensimmäisessä sessiossa myös kappaleen nimeltä "Untrue". Sitä ei kuitenkaan äänitetty uudelleen, eikä julkaistu EP:llä. Kappale löytyy kuitenkin Katatonian kokoelmalevyltä Brave Yester Days.

Kappaleet
Sävellykset: Katatonia

Jäsenet
Jonas Renkse – rummut
Blakkheim (Anders Nyström) – kitara
Fredrik Norrman – kitara, basso
Mikael Åkerfeldt – murinalaulu (sessiojäsen)

Lähteet

Vuoden 1997 EP:t
Katatonian albumit
Pilkkusiipi

Pilkkusiipi (Setina irrorella) on siilikkäisiin kuuluva pienehkö perhoslaji. Suomen kansallisessa uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).

Koko ja ulkonäkö 
Etusiivet ovat likaisenoranssit ja niissä on kolme siiven poikki menevää riviä musta täpliä. Takasiivet ovat vaaleamman keltaiset ja niiden kärkiosassa saattaa erottua muutama tumma täplä. Perhosen ruumis on oranssinkeltaisia päätä, niskaa ja takaruumiin kärkiosaa lukuun ottamatta musta. Siipiväli vaihtelee 22–35 mm ja koiraat ovat selvästi naaraita kookkaampia.

Pohjois-Ruotsin tunturiseudulla esiintyy muoto f. borealis, jonka täplät ovat himmeämpiä. Lisäksi siipien suomut harvemmassa, mikä tekee siivistä läpikuultavat.

Levinneisyys ja lentoaika 
Pilkkusiipeä tavataan Pohjois-Espanjasta Itä-Siperiaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa sen levinneisyys painottuu etelään, mutta hyvin paikottaisia ja eristyneitä populaatioita tunnetaan pohjoisestakin. Aikuiset perhoset lentävät heinä-elokuussa.

Elinympäristö ja elintavat 
Pilkkusiipi elää lämpimillä ja kuivilla paikoilla. Sen esiintymät ovat yleensä hyvin paikallisia mutta esiintyessään laji on tavallisesti runsas eivätkä perhoset erityisemmin piilottele. Koiraat lentävät pääasiassa yöllä ja tulevat valolle, naaraat ovat sen sijaan päiväaktiivisia.

Naaras munii noin 50 munaa, jotka se asettelee riveihin heinänkorsille. Toukka talvehtii ja koteloituu keväällä heinätuppojen tai kivikon sekaan.

Ravintokasvi 
Toukka syö maassa ja kivien pinnalla kasvavia jäkäliä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 kuva toukasta
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 

Siilikkäät
Hard Luck Cafe

Hard Luck Cafe on Reijo Mäen kirjoittama romaani, osittain tulevaisuuden Turkuun sijoittuva antiutopia. Sen päähenkilö on ikääntynyt bordellin lipunmyyjä, entinen yksityisetsivä Jussi Vares.

Hard Luck Cafe kuvaa ympäristökatastrofien, sotien ja ääriliikkeiden heikentämää tulevaisuuden Eurooppaa.
Romaanin keskeisenä miljöönä on Turun kaupunki, joka on osittain slummiutunut. Eri puolille kaupunkia on syntynyt kuljetuskonteista rakennettuja etnisiä slummikyliä: "Kupittaan puistossa ei ollut enää jälkeäkään sen entisaikaisesta vehreydestä tai runsaasta puustosta. Puisto oli nyt pelkkää mustalle kuralle tallattua tasaista konttikenttää."

Entinen yksityisetsivä, ikääntynyt Jussi Vares toimii Orikedon kaupunginosassa sijaitsevan bordellin lipunmyyjänä. Romaanin nimessä esiintyvä Hard Luck Cafe on entiseen Kakolan vankilaan perustetun sairaalan terminaalihoito-osaston yhteydessä toimiva karu kanttiini. Romaanin ensimmäistä viittä osaa sitovat yhteen saman poliittisen murhan hieman toisistaan poikkeavat silminnäkijäkuvaukset. Tämä poliittinen murha ja sen tekijän selvittäminen sekä eräät muut arkaluontoiset ja laittomat operaatiot sitovat keskeiset henkilöhahmot toisiinsa.

Päähenkilö Jussi Vares tutustuu yhden yön suhteesta syntyneeseen poikaansa Matti Kalmariin, jota hän ei ole koskaan aikaisemmin tavannut. Vares auttaa sairasta ystäväänsä Hans Henri Landauta tämän valmistautuessa avustettuun itsemurhaansa. Kirjassa kuvataan eutanasiaan liittyvää kuvitteellista tapaa, lähtöjuhlia eli exitus-juhlia, joiden päätteeksi juhlan päähenkilölle annetaan juhlavieraiden läsnä ollessa tappava myrkkyannos.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tuomo Karhu: Tulevaisuus turhuuksien Turussa. Turun sanomat 2.6.2006.. 
 Hannu Marttila: Vanha Vares, poika ja pojanpoika. Helsingin sanomat 6.6.2006. 

Vuoden 2006 kirjat
Suomalaiset tieteisromaanit
Suomalaiset rikosromaanit
Reijo Mäen kirjoittamat kirjat
Pohjoisen enkeli

Pohjoisen enkeli () on Antony Gormleyn tekemä veistos, joka sijaitsee Gatesheadin kaupungissa Pohjois-Englannissa. Patsas on 20 metriä korkea ja 54 metriä leveä teräksinen enkeli. Pohjoisen enkeliä alettiin rakentaa vuonna 1994 ja se valmistui vuonna 1998. Veistos maksoi miljoona englannin puntaa.

Aiheesta muualla

Lähteet 

Tyne ja Wearin rakennukset ja rakennelmat
Veistokset
Montes Carpatus

Montes Carpatus on lähes 400 kilometriä pitkä vuorijono Kuun Maahan päin kääntyneen puolen luoteisosassa, Mare Imbriumin eteläpuolella. Vuorijono kohoaa korkeimmillaan 2000 metriin. Saksalainen tähtitieteilijä Johann Heinrich von Mädler nimesi vuoriston Karpaattien mukaan. 

Kuun vuoret
Metadoli

Metadoli on rakenteeltaan metadonin kaltainen opioidi. Rasemetadoli on alfametadolin (CAS 17199-54-1) ja beetametadolin (CAS 17199-55-2) raseeminen seos. Alfa- ja beetametadoli esiintyvät dekstro- ja levoisomeereissä, joten yhteensä isomeerejä on neljä.

Johdannaiset 
Metadolilla on paljon johdannaisia, jotka ovat myös huumeita. Nämä kaikki ovat YK:n yleissopimuksessa kielletty:
Alfa-asetyylimetadoli (α-3-asetoksi-6-dimetyyliamino-4,4-difenyyliheptaani): Vaikutusaika pitkä, koska hajoamistuotteet ovat edelleen huumaavia, joten sen vaikutusaika on pitkä.
 Alfametadoli (α-6-dimetyyliamino-4,4-difenyyli-3-heptanoli)
 Asetyylimetadoli (3-asetoksi-6-dimetyyliamino-4,4-difenyyliheptaani)
 Beeta-asetyylimetadoli (β-3-asetoksi-6-dimetyyliamino-4,4-difenyyliheptaani)
 Beetametadoli (β-6-dimetyyliamino-4,4-difenyyli-3-heptanoli)
 Isometadoni (6-dimetyyliamino-5-metyyli-4,4-difenyyli-3-heksanoni)
 Metadoni (6-dimetyyliamino-4,4-difenyyli-3-heptanoni)
 Metadoni-välituote (4-syano-2-dimetyyliamino-4,4-difenyylibutaani)
 Norasymetadoli ((±)-α-3-asetoksi-6-metyyliamino-4,4-difenyyliheptaani)
 Normetadoni (6-dimetyyliamino-4,4-difenyyli-3-heksanoni)

Lähteet

Opioidit
Alfentaniili

Alfentaniili (R-39209, kauppanimi Alfenta, Rapifen)  on voimakas, mutta lyhytvaikutteinen analgeetti, joka kuuluu opioideihin. Se on fentanyylin johdannainen, ja sitä heikompi, mutta nopeampi vaikuttamaan. Sen vaikutusaika on vain 5–10 minuuttia. Sitä käytetään anestesiana leikkauksissa.

Katso myös
 Huume

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
PubChem: Alfentanil 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Alfentanil 

Fentanyylijohdokset
Kipulääkkeet
Sari Viitasalo

Sari Johanna Viitasalo-Flander (s. 21. syyskuuta 1965 Kauhajoki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muutamissa suomalaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, joista mainittakoon Kumman kaa- tv-sarjan Marjon rooli. Hän on myös näytellyt teattereissa, muun muassa Uudessa teatterissa. ja Aurinkoteatterissa.

Viitasalo on opiskellut Lahden kansanopiston teatterikoulutuksessa vuosina 1985–1986. Näyttelijätöiden lisäksi hän työskentelee psykoterapeuttina.

Filmografia

Elokuvat

Televisiosarjat

Lähteet
 http://www.imdb.com/name/nm0897195/
 https://www.elonet.fi/fi/henkilo/913606

Viitteet 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Huumausaineyleissopimus

Huumausaineyleissopimus on Yhdistyneiden kansakuntien (YK) sopimus huumeiden kieltämiseksi vuodelta 1961. Se korvasi aiemmin käytössä olleen kansainvälisen oopiumisopimuksen. Huumausaineyleissopimuksessa kiellettiin kannabishuumeet, kokahuumeet, oopiumhuumeet, ja näiden tapaiset. Fentanyyli ja useita sen johdoksia kiellettiin. YK:n tavoite oli täysin huumeeton maailma vuoteen 2008 mennessä. Suomi ratifioi sopimuksen 1965.

Sopimus ei koskenut useita huumeita. Esimerkiksi amfetamiineja ei kielletty tässä sopimuksessa, mutta ne kiellettiin 1971 laaditussa psykotrooppisia aineita koskevassa yleissopimuksessa.

Yleissopimus jakaa aineet neljään luokkaan lääkinnälisen- ja päihdekäytön mukaan. Tiukimmin kontrolloidaan luokkaa IV, jonka aineet katsotaan vaarallisimmiksi ja joilla on vähiten lääketieteellistä käyttöä. Luokkien I - III aineita kontrolloidaan tiukimmin luokassa I ja väljimmin luokassa III. Lista aineista ja luokista on päivitetty viimeksi joulukuussa 2014.

Huhtikuussa vuonna 2016 YK järjesti erityisistunnon huumeista. Alun perin istunto suunniteltiin järjestettävän vuonna 2019, mutta Kolumbian, Meksikon ja Guatemalan toiveesta istunto aikaistettiin. Erityisistunnossa ei muutettu mitään vallalla olevaan sopimukseen ja mm. The Global Commission on Drug Policy jätti tiedotteen jossa se kertoi olevansa "syvästi pettynyt" loppuasiakirjaan ja yksi sen jäsenistä, Richard Branson kutsui erityisistunnon kuukausia kestäneen valmistelun seuraamista "kuin katsoisi junaonnettomuutta hidastettuna". Seuraava erityisistunto huumeista on suunniteltu järjestettävän alkuperäisenä ajankohtana, vuonna 2019.

Katso myös 
 Luettelo sopimuksessa kielletyistä huumeista

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Vuoden 1961 huumausaineyleissopimus Finlex.
 Asetus vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen voimaansaattamisesta
 Asetus vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen määräysten soveltamisesta (514/1966)
 Single Convention on Narcotic Drugs, 1961 International Narcotics Control Board.
 International Drug Control Conventions United Nations Office on Drugs and Crime.

Yhdistyneiden kansakuntien sopimukset
Päihdepolitiikka
1900-luvun kansainväliset sopimukset
1961
Puhdistus (elokuva)

Puhdistus on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Antti J. Jokisen ohjaama elokuva. Se perustuu Sofi Oksasen samannimiseen Finlandia-palkittuun (2008) kirjaan. Elokuvaa kuvattiin Virossa ja Berliinissä.

Jokinen koekuvasi elokuvaa varten 180 näyttelijää. Sofi Oksanen osallistui käsikirjoituksen tekoon. Elokuvan pääosissa näyttelevät Peter Franzén, Tommi Korpela, Krista Kosonen ja Laura Birn.

Puhdistus oli Suomen ehdokas Oscar-palkinnon saajaksi parhaan vieraskielisen elokuvan kategoriassa, mutta ei päässyt viiden parhaan joukkoon.

Elokuva voitti viisi Jussi-palkintoa 2013. Palkinnot tulivat naispääosasta (Laura Birn), naissivuosasta (Liisi Tandefelt), kuvauksesta (Rauno Ronkainen), äänisuunnittelusta (Kirka Sainio) sekä maskeerauksesta (Riikka Virtanen).

Näyttelijät

Arvioita 
Puhdistus sai suomalaiskriitikoilta enimmäkseen myönteisiä arvoita, mutta kriittisiä äänenpainojakin oli. Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä on raskassoutuinen, vaikka levottomalla kameratyöskentelyllä ja nopeilla leikkauksilla siihen on yritetty saada keinotekoista vauhtia. Se on hänestä laajalle yleisölle suunnattu väkivaltadraama, jossa pohjana olevan romaanin kovin monet tasot ja yksityiskohdat on uhrattu yksioikoiselle kommunisminvastaisuudelle. Hänestä kahden naishahmon roolit näytellään hyvin, mutta miehistä piirretään vain karkeat karikatyyrit.

Lähteet 

Vuoden 2012 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset historialliset draamaelokuvat
Antti J. Jokisen ohjaamat elokuvat
Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Solar Filmsin elokuvat
Jussi-palkitut elokuvat
Seulonnan keskeiset artikkelit
J. W. Juvelius

Johan Wilhelm Juvelius (10. syyskuuta 1863 Pyhäjoki – 12. tammikuuta 1927 Turku) oli suomalainen lyseon lehtori ja kansanrunouden sekä kirjallisuuden tutkija.

Juveliuksen vanhemmat olivat lääninmaanmittari Johan Henrik Juvelius ja Ida Maria Åkerman. Hänen pikkuveljensä Valter Henrik Juvelius oli kirjailija ja kääntäjä. Hän  pääsi ylioppilaaksi 1882 ja valmistui filosofian maisteriksi 1886 sekä tohtoriksi 1906. Juvelius teki 1886 muinaistieteellisen tutkimusmatkan Venäjän Karjalaan ja hän teki myös opintomatkoja Saksaan, Sveitsiin ja Ruotsiin.

Juvelius toimi Raahen alkeiskoulun apulaiskollegana 1888–1893, Turun suomalaisen  tyttökoulun kollegana 1893–1911 sekä Turun suomalaisen lyseon lehtorina 1911.  Juvelius oli Suomen kouluviraston eläkekassan johtokunnan jäsen vuodesta 1915. Raahessa asuessaan Juvelius oli Raahen kaupunginvaltuuston sihteeri 1888–1893 ja Raahen Sanomain vastaava toimittaja 1888–1889.

Perhe 
Juvelius oli naimisissa kaksi kertaa, 1889–1902 Helmi Teresia Gestrinin (k. 1902) kanssa ja vuodesta 1903 Edit Emilia Björklundin kanssa.

J. W. Juveliuksella oli seitsemän sisarusta, joista tunnettuja ovat kirjailija Valter Juva (1865–1922), vankilanjohtaja V. O. Juvelius (1869–1937), lähetyssaarnaaja ja diakoni Ester Juvelius (1876–1962), näytelmäkirjialija ja suomentaja Veera Roos (1882–1961) sekä kirjailija Siiri Juva (1886–1974).

Teoksia 
 Muistoja pohjoisen Venäjän Karjalan muinaisuudesta.     Helsinki 1889
 Länsi–Suomen käärmeen loitsut, väitöskirja.    Turku 1906
 Piirteitä Turun suomalaisen tyttökoulun vaiheista lukuvuosina 1882–1907 : tyttökoulun uuden talon vihkiäisissä 19 2/3 07 teoksessa Turun suomalainen tyttökoulu 1906–1907.     Turku 1907
 Muistiinpanoja äidinkielen opetuksesta Saksassa, Sveitsissä ja Ruotsissa : matkakertomus teoksessa Turun suomalainen tyttökoulu 1908–1909.     Turku 1909
 Svensk prosa : läsebok för läroverkens högre klasser;  utgiven av J. W. Juvelius.      Otava 1910, 6. painos 1944
 Karhun synty : suomalainen loitsuruno. Suomalaisen kansanrunousseminaarin julkaisuja 2.       Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1912
 Eräs "läävämadon" (käärmeen) synty".         Suomalais–ugrilainen seura, Helsinki 1913–1918
 Suomen kansalliskirjallisuuden vaiheet : kouluja varten.    Otava 1914, 7. painos 1934, 11. painos 1946
 Keskiaikainen Turku;  nuorisolle esittänyt J. W.  Juvelius.       Turku 1915
 Runousopin alkeet.     WSOY 1921
 Suomalaisen Kirjallisuuden seura 1831–1921.       Tekijä, Porvoo 1921
 Kantele : koulun runokirja : valikoima suomalaista  runoutta;  toim. J. W. Juvelius.       WSOY 1922, 2. painos 1927
 Lyhyt runousopin oppikirja : kouluja varten''.      WSOY 1922, 6. painos 1939, 7. painos 1945

Lähteet 
 
 Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
 Teokset Fennica–tietokannasta

Suomalaiset opettajat
Suomalaiset kirjallisuustieteilijät
Vuonna 1863 syntyneet
Vuonna 1927 kuolleet
Kruzenštern

Kruzenštern () on venäläinen nelimastoinen parkkilaiva. Se on parkki Sedovin jälkeen maailman toiseksi suurin purjelaiva, joka edelleen purjehtii.

Kruzenštern rakennettiin Telenborgin telakalla Saksassa 1926. Laivalle annettiin nimi Padua, ja se kuului hampurilaisen Laeiszin varustamon Flying-P-Liner-purjealusten sarjaan. P-kirjaimella alkavien alusten sarjaan kuuluivat myös purjelaivat Pangani, Potosi, Pamir, Petschili, Peking, Pommern, Preussen ja Passat. Toisen maailmansodan jälkeen Saksa joutui luovuttamaan laivan Neuvostoliitolle sotakorvauksena. Uuden nimensä, Kruzenštern, laiva sai amiraali Ivan Kruzenšternin mukaan vuonna 1946.

Venäjän laivasto luopui vanhoista purjelaivoista vuonna 1996, ja siitä lähtien Kruzenštern on venäläisen lähteen mukaan toiminut Baltian kalastuslaivaston valtiollisen akatemian koululaivana, mutta läntisten tietojen mukaan se on Venäjän valtiollisen meriakatemian alus, ja sen kotisatama on Kaliningrad.

Alus vieraili Oulussa kesäkuussa 2011. Se on ottanut osaa lukuisiin The Tall Ships' Races -kilpailuihin ja vieraili Helsingissä heinäkuussa 2013. Raahessa alus vieraili elokuussa 2016, jolloin siihen pääsi tutustumaan Lapaluodon satamassa.

Laivan oli tarkoitus vierailla Ahvenanmaalle syyskuussa 2017, samaan aikaan kun Venäjä ja Valko-Venäjä järjestävät Zapad 2017 -sotaharjoitukset, mutta Suomen Pääesikunta kielsi vierailun. Mukana olisi ollut 164 kadettia. Pääesikunta ei kommentoi kieltoa, mutta ruotsalaisen turvallisuuspolitiikan asiantuntijan Tomas Riesin mukaan aluksen pääsy Ahvenanmaalle olisi vastoin alueen demilitarisoitua asemaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Purjelaivat
Tie pohjoiseen


Tie pohjoiseen on Mika Kaurismäen ohjaama ja käsikirjoittama road movie -tyylinen elokuva, joka tuli ensi-iltaan 24. elokuuta 2012. Pääosissa näyttelevät Samuli Edelmann ja Vesa-Matti Loiri.  Elokuvan käsikirjoitustiimiin kuului Kaurismäen lisäksi Sami Keski-Vähälä.

Elokuva kertoo isästä (Loiri), joka pitkän ajan kuluttua tapaa poikansa (Edelmann). He tekevät pitkän reissun kohti pohjoista. Matkan aikana isä ja poika puhuvat menneisyydestään ja tulevaisuudestaan sekä tapaavat erilaisia ihmisiä.

Nimekkäistä näyttelijöistä huolimatta elokuva sai kriitikoilta verrattaen vaisun vastaanoton. Se keräsi kuitenkin paljon katsojia: kuudentena esitysviikonloppunaan elokuvan oli nähnyt jo 200 000 katsojaa. Pietarin kansainvälisillä elokuvajuhlilla Tie pohjoiseen voitti yleisöpalkinnon.

Elokuvan tunnussävelmä ”Tuomittuna kulkemaan” on Vesa-Matti Loirin ja Samuli Edelmannin duetto, ja sen on säveltänyt ja sanoittanut Juha Tapio.

Näyttelijät

Vastaanotto

Lähteet
 Elokuva, Iltalehti.fi

Viitteet

Aiheesta muualla
 Tie pohjoiseen Suomen elokuvasäätiön sivulla 

Mika Kaurismäen ohjaamat elokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Suomalaiset road moviet
Vuoden 2012 suomalaiset elokuvat
Mărășești (1920)

Mărășești oli Romanian kuninkaallisen laivaston Mărăști-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus luovutettiin Neuvostoliitolle, joka liitti sen laivastoonsa.

Valmistus 

Romania tilasi aluksen Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 15. heinäkuuta 1914. Alus laskettiin vesille 30. tammikuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 15. toukokuuta Italian kuninkaallisessa laivastossa nimellä RN Nibbio.

Palvelus 
Italian laivastossa alus osallistui ensimmäiseen maailmansotaan aivan sodan lopulla sekä sen jälkeen merialueiden valvontaan. Italia palautti sodan päätyttyä aluksen Romanian kuninkaalliselle laivastolle ja se saapui sisaraluksensa kanssa Constanțaan 1. heinäkuuta 1920.

Alus oli modernisoitavana Italiassa 1925–1926, jolloin sen pääaseistukseksi vaihdettiin kaksiputkiset 4,7 tuuman 45 pituuskaliiperin Schneider-Canet-Armstrongin M1918/19 etu- ja takakannelle ja keskilaivaan vastaava tykki yksiputkisena asennuksena. Alukselta poistettiin myös kaksi kolmituumaista tykkiä yläkansilta. Alusta modernisoitiin uudelleen 1939, jolloin korvattiin keskilaivassa ollut tykki kahdella kaksipiippuisella Hotchkissin 13,2 millimetrin konekiväärillä. Loput kolmituumaiset korvattiin kahdella Rheinmetallin 37 millimetrin tykillä. Aluksen takakannelle asennettiin italialaiset syvyyspomminheittimet.

Puna-armeijan vallattua 30. elokuuta Constanțan sataman alus siirrettiin Neuvostoliiton laivastolle nimellä --. Vuonna 1946 alus palautettiin Romanialle, joka nimesi sen D12:ksi. Alus oli koululaivana, kunnes se poistettiin palveluksesta 1960-luvun alussa.

Lähteet

Viitteet

Mărăști-luokan hävittäjät
Romanialaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Pattisonin telakka
Jääpallon SM-sarja 1934

Jääpallon Suomen mestaruus 1934 ratkaistiin kuuden joukkueen yksinkertaisessa sarjassa. Sarja oli tasainen ja mestaruus ratkesi Helsingissä pelatussa uusintaottelussa. HIFK:n ja ViPS:n välinen ottelu päättyi HIFK:n 3-2 voittoon.

Jääpallon SM-sarja oli selvästi Suomen suosituin talvinen palloilusarja, otteluita seurasi keskimäärin yli 800 katsojaa. Kuitenkin perinteinen kaupunkiottelu Helsinki-Viipuri oli talven kiinnostavin tapahtuma, se keräsi 11.556 katsojaa.

Mestaruussarja

Sarjataulukko 

KIF putosi sarjasta. Tilalle nousi Jukolan Pojat.

Uusintaottelu mestaruudesta

4.maaliskuuta 1934 Helsinki

HIFK voitti mestaruuden.

Mestarijoukkue 
HIFK:n joukkue:Pehr Lindholm (mv), Albin Lönnberg, Ragnar Nyström, Frans Karjagin, Torsten Svanström, Leo Karjagin, Harald Sundqvist, Ernst Grönlund, Olof Strömsten, Odert Forsstedt, Jarl Malmgren. Paul Vasiljeff, Bertil Ståhlström

B-sarja
Jukolan Pojat voitti B-sarjan mestaruuden ja nousi mestaruussarjaan, josta Kiffen putosi. Ratkaisuottelussa Varkaudessa JP voitti Warkauden Urheilijat maalein 4-1. Cup- muotoiseen B-kilpailuun osallistui 20 joukkuetta.

TUL:n loppuottelu

Mestarijoukkue 
Töölön Vesan joukkue: Arvo Ståhlberg (mv), Otto Vuorinen, Reini Hurme, Väinö Lehtinen, Väinö Katajisto, Kauko Kirsi, Tauno Raunio, Reino Lilja, Niilo Holmsten, Gösta Wickström, Armas Karhunen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Martti Jukola: Urheilun Pikkujättiläinen, WSOY 1951 (Neljäs uusittu painos)

Jääpallon SM-sarja
Vuoden 1934 jääpallo
Pomnik Chrystusa Króla

Pomnik Chrystusa Króla () on Jeesus-patsas Świebodzinin kaupungissa Puolassa. Patsas on 33 metriä korkea ja painaa 440 tonnia. Patsaan kruunu on 3 metriä korkea. Kukkulan kanssa patsas on 52 metriä korkea. Patsaan suunnitteli entinen pappi Sylwester Zawadzki ja patsaan arkkitehtina toimi Mirosław Kazimierz Patecki. Pomnik Chrystusa Królan Jeesus-patsas on maailman suurin Jeesus-patsas, jos kukkula lasketaan mukaan. Patsasta alettiin rakentaa vuonna 2006 ja se valmistui vuonna 2010. Patsas on tehty betonista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Puolan rakennukset ja rakennelmat
Jeesus-patsaat
October Rust

October Rust on Type O Negativen neljäs studioalbumi. Levy sisältää bändin herkintä ja tunteellisinta materiaalia, October Rust on Johnny Kellyn ensimmäinen Type O -albumi. Myöhemmin Josh Silver tosin tunnusti, että October Rust, World Coming Down ja Life Is Killing Me ovat rumpukoneella äänitettyjä. October Rustin sisältö on balladivoittoisempaa kuin raaoilla metalliralleilla täytetyt edeltäjänsä. October Rust oli Bloody Kissesiin verrattuna luopunut raadollisen hitaista kappaleista, mutta säilytti painostavan tunnelman ja ahdistuneen soundinsa yleensä kappaleiden väliosissa. Tosin albumin sisältö oli paljon romanttisempaa ja edellistäkin albumia helpommin lähestyttävissä. Melodiset goottiballadit olivat albumin valtaosa ja Bloody Kisses -henkisiä hidasteluja kuultiin ainoastaan Haunted-päätösraidalla. October Rust edusti jonkinsorttista suosion huippua Type O Negativelle.

Albumilla on paljon jäsenten omaperäistä huumoria, esimerkiksi aloitus- ja lopetusraidat on tehty kuulostamaan hajoavilta kaiuttimilta. Myös osa kappaleista loppuu kuin seinään.

Albumi nousi Suomen virallisen listan 7.

Kappaleet

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Chicago Tribune:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 October Rust discogs.com -sivustolla

Type O Negativen albumit
Vuoden 1996 albumit
Lowell

Lowell voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:

Paikkoja 

 Lowell, kaupunki Massachusettsissa Yhdysvalloissa
 Lowell, kaupunki Arkansasissa Yhdysvalloissa
 Lowell, kaupunki Indianassa Yhdysvalloissa
 Lowell, kaupunki Michiganissa Yhdysvalloissa
 Lowell, kylä Ohiossa Yhdysvalloissa

Henkilöitä 

 Lowell Bailey (s. 1981), yhdysvaltalainen ampumahiihtäjä ja maailmanmestari
 Lowell Cunningham (s. 1959), yhdysvaltalainen  kirjailija
 Lowell Liebermann (s. 1961), yhdysvaltalainen säveltäjä
 Lowell Mason (1792–1872), yhdysvaltalainen säveltäjä, musiikkipedagogi ja kirkkomuusikko
 Lowell Sherman (1885–1934), yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja
 Lowell Thomas (1892–1981), yhdysvaltalainen journalisti
 Lowell Weicker (s. 1931), yhdysvaltalainen poliitikko

 Amy Lowell (1874–1925), yhdysvaltalainen runoilija
 Carey Lowell (s. 1961), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
 Chris Lowell (s. 1984), yhdysvaltalainen näyttelijä
 James Russell Lowell (1819–1891), yhdysvaltalainen kirjailija, runoilija, toimittaja ja diplomaatti
 Percival Lowell (1855–1916), yhdysvaltalainen kirjailija, matemaatikko ja astronomi
 Robert Lowell (1917–1977), yhdysvaltalainen runoilija

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
William John Coffee

William John Coffee (1774–1846) oli englantilainen kuvanveistäjä ja keramiikkataiteilija. Hän aloitti uransa Duesburyn keramiikkatehtaassa ja työskenteli myöhemmin muillekin posliinitehtaille ennen kuin perusti oman yrityksensä, joka tuotti posliinista ja terrakotasta koriste-esineitä ja pienoispatsaita. Coffee oli myös taidemaalari, jonka teoksia oli esillä Lontoon Royal Academyn näyttelyssä useina vuosina. Myöhemmin hän teki muotokuvia paikallisista merkkihenkilöistä, kuten Erasmus Darwinista. Vuonna 1816 hän muutti Yhdysvaltoihin ja tuli siellä niin kuuluisaksi, että sai tehdä muotokuvia merkittävistä henkilöistä, kuten Thomas Jeffersonista ja James Madisonista.

Lähteet 

Brittiläiset kuvanveistäjät
Love the Way You Lie

"Love the Way You Lie" on yhdysvaltalaisen rap-artisti Eminemin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä hänen seitsemänneltä studioalbumiltaan nimeltä Recovery. Kappaleen kertosäkeessä laulaa barbadoslainen laulaja Rihanna. Kappale kipusi yhteensä 23 erilaisen musiikkilistan kärkipaikalle. "Love the Way You Lie" oli Yhdysvaltain singlelistan ensimmäisellä sijalla seitsemän peräkkäistä viikkoa ja on näin ollen Eminemin neljäs listaykkönen Yhdysvalloissa ja Rihannan seitsemäs.

Kappale voitti parhaan hip-hop-levytyksen Teen Choice -palkinnon vuonna 2010. Joulukuuhun 2010 mennessä single oli myynyt neljä miljoonaa kopiota yksin Yhdysvalloissa ja oli eniten myynyt single vuonna 2010 Isossa-Britanniassa, vaikka ei saavuttanutkaan siellä ensimmäistä sijaa millään musiikkilistalla. Näin kävi ensimmäisen kerran Britannian historiassa sitten vuoden 1969. Helmikuuhun 2011 mennessä kappaletta oli ladattu 4,58 miljoonaa kertaa Yhdysvalloissa ja 9,3 miljoonaa kertaa maailmanlaajuisesti.

Part II
Eminem ja Rihanna nauhoittivat vaihtoehtoisen version kappaleelle, tällä kertaa Rihanna oli pääosassa tuoden naisnäkökulmaa. Rihanna kertoi MTV:n haastattelussa olleensa aluksi "hyvin vastahakoinen" jatko-osan suhteen, koska "alkuperäistä ei voisi päihittää". Hän kuitenkin myöhemmin suostui nauhoittamaan jatko-osan, jolle annettiin nimeksi "Love the Way You Lie, Part II". Hän kertoi samassa haastattelussa, että "Part II" on melko riisuttu suhteessa alkuperäiseen. Part II ilmestyi Rihannan viidennellä studioalbumilla Loud.

Palkinnot ja ehdokkuudet 

Kappale voitti parhaan hip-hop-levytyksen Teen Choice -palkinnon vuonna 2010 Se sai lisäksi viisi Grammy-ehdokkuutta, mukaan lukien paras levytys, paras kappale ja paras yhteistyö.

Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideo sai ensi-iltansa 5. elokuuta 2010 VEVOssa ja YouTubessa. Video kuvaa pariskuntaa (näyttelijöinä Dominic Monaghan ja Megan Fox) ja heidän viha-rakkaussuhdettaan. He toistuvasti riitelevät ja rikkovat asioita ja samalla nähdään kohtauksia heidän aikaisemmasta onnellisesta parisuhteestaan. Videolla Rihanna laulaa palavan talon edessä ja Eminem räppää viljapellolla, mutta liittyy myöhemmin Rihannan seuraan.

Videosta tuli online-ilmiö saavuttaen 6,6 miljoonaa katsojaa ensimmäisenä vuorokautenaan VEVOssa ja 18 miljoonaa ensimmäisenä viitenä päivänä. Se on rikkonut YouTube-ennätyksen olemalla katsotuin video 24 tunnin sisällä. Tammikuuhun 2014 mennessä musiikkivideota oli katsottu noin 646 miljoonaa kertaa Youtubessa.

Listasijoitukset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kappaleen musiikkivideo YouTubessa

Vuoden 2010 kappaleet
Eminemin kappaleet
Rihannan kappaleet
Aleksanteri Tuloisela

Aleksanteri Tuloisela (14. kesäkuuta 1823 Lammi – 28. huhtikuuta 1891 Koski Hl.)  oli maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Tuloiselan vanhemmat olivat Aleksanteri Aleksanterinpoika Tuloisela ja Leena Kaisa Aatamintytär Tuloisela ja puoliso Helena Maria Eerikintytär Ollila. Tuloisela oli talonpoikaissäädyssä Hollolan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Valtiopäivillä hänet valittiin valitsijamieheksi sekä lakivaliokunnan ja talousvaliokunnan jäseneksi.

Lähteet

Suomalaiset maanviljelijät
Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1823 syntyneet
Vuonna 1891 kuolleet
Lankinen

Lankinen on suomalainen sukunimi, joka on tai on ollut muun muassa seuraavilla henkilöillä:
 Akseli Lankinen (s. 1997), lentopalloilija
 Antti Lankinen (1949–2021), prikaatikenraali
 Einari Lankinen (1911–1997), kirjailija
 Heikki Lankinen (1898–1948), arkkitehti
 Jalmari Lankinen (1894–1970), arkkitehti
 Johannes Lankinen (1851–1919), kirjailija
 Juha Lankinen (1937–2015), arkkitehti
 Jukka Lankinen (s. 1984), pesäpalloilija
 Kevin Lankinen (s. 1995), jääkiekkomaalivahti
 Leo Lankinen (1926–1996), Karjalan tasavallassa asunut akateemikko, kuvanveistäjä ja taidemaalari
 Mikko Lankinen, kitaristi
 Mona Kortelampi, ent. Lankinen (s. 1966), näyttelijä
 Pirjo Lankinen (s. 1963), näyttelijä
 Sirkka Lankinen (1916–2012), erikoislääkäri ja Kokoomuksen kansanedustaja
 Timo Lankinen (s. 1959), alivaltiosihteeri
 Toivo Lankinen (1907–1970), näyttelijä ja teatteriohjaaja
 Toivo Lankinen (1928–2011), kanttori ja kuoronjohtaja
 Veeti Lankinen (s. 2001), pesäpalloilija
 Väinö Lankinen (1893–1926), jääkärimajuri.
Jemina Sillanpää

Jemina Sillanpää (s. 6. toukokuuta 1982 Hämeenkoski) on suomalainen näyttelijä, muusikko ja ohjaaja.

Ura 

Sillanpää valmistui Teatterikorkeakoulusta Teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2010. Sillanpää on näytellyt kymmenissä suomalaisissa elokuvissa, kuten Kalteva torni ja Ja saapuu oikea yö, jossa hän näytteli naispääosan. Hän on näytellyt Yleisradion sarjoissa Ihan sama (2014) ja Haamukirjoittaja (2015).

Sillanpää on esiintynyt Helsingin kaupunginteatterissa ja Suomen Kansallisteatterissa. Kansallisteatteriin hän on ohjannut esitykset Unelmien aikataulu ja Kylä elää -revyyn sekä Karavaani 2017. Lahden kaupunginteatterin päänäyttämölle hän on ohjannut ja käsikirjoittanut musiikkiteatteriteoksen Karnevaali 2020, jonka ensi-ilta oli 14. helmikuuta 2020.

Sillanpää laulaa ja soittaa viulua siskonsa Selinan kanssa yhtyeessä Jemina & Selina. Jemina ja Selina ovat sanoittaneet ja säveltäneet suurimman osan yhtyeensä ohjelmistosta. Yhtye julkaisi albuminsa Rajamailla marraskuussa 2012. Se tehtiin yhteistyössä Tim Riesin kanssa (yhtyeestä Rolling Stones). He ovat kiertäneet muun muassa Yhdysvalloissa duona ja eri kokoonpanojen solisteina.

Filmografia

Lähteet 

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset muusikot
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Perry

Perry voi tarkoittaa seuraavia:

 The Perry Bible Fellowship, verkkosarjakuva
 perry, Päärynäsiideri
 Nokkaeläin Perry, Finias ja Ferb -animaatiosarjan hahmo
 Perry paikannimenä:
 Perry, Kanadan Ontario
 Perry, Englanti
 Perry, Yhdysvaltojen Arkansas
 Perry, Yhdysvaltojen Florida
 Perry, Yhdysvaltojen Georgia
 Perry, Yhdysvaltojen Illinois
 Perry, Yhdysvaltojen Iowa
 Perry, Yhdysvaltojen Kansas
 Perry, Yhdysvaltojen Maine
 Perry, Yhdysvaltojen Michigan
 Perry, Yhdysvaltojen Missouri
 Perry, Yhdysvaltojen New York
 Perry, Yhdysvaltojen Ohio
 Perry, Yhdysvaltojen Oklahoma
 Perry, Yhdysvaltojen Utah
 Perry, useita piirikuntia Yhdysvalloissa
 Perry, muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
 Anne Perry (s. 1938), brittiläinen kirjailija
 Bradley Steven Perry (s. 1998), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Corey Perry (s. 1985), kanadalainen jääkiekkoilija
 Emily Perry (1907–2008), englantilainen näyttelijä
 Frank Perry (1930–1995), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
 Fred Perry (1909–1995), englantilainen tennispelaaja
 Gaylord Perry (s. 1938), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
 George Perry (s. 1771), englantilainen eläintieteilijä
 Grayson Perry (s. 1960), brittiläinen kuvataiteilija
 Harold Robert Perry (1916–1991), yhdysvaltalainen katolinen piispa
 Jeff Perry (s. 1955), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Jimmy Perry (1923–2016), brittiläinen televisiokäsikirjoittaja
 Joe Perry (s. 1950), yhdysvaltalainen kitaristi
 Joe Perry (1927–2011), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
 Joe Perry (s. 1975), englantilainen snookerpelaaja
 Julia Perry (1924–1979), yhdysvaltalainen säveltäjä
 Katy Perry (s. 1984), yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä ja malli
 L. Tom Perry (1921–2015), yhdysvaltalainen mormoni
 Lee "Scratch" Perry (1936–2021), jamaikalainen reggae- ja dub-muusikko
 Linda Perry (s. 1965), yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja tuottaja
 Luke Perry (1966–2019), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Luke Perry (s. 1995), australialainen lentopalloilija
 Matthew Perry (s. 1969), kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä
 Matthew Perry (1794–1858), Yhdysvaltain laivaston kommodori
 Michelle Perry (s. 1979), yhdysvaltalainen seitsenottelija ja aitajuoksija
 Mike Perry, ruotsalainen DJ
 Nanceen Perry (s. 1977), yhdysvaltalainen pikajuoksija
 Nickolas Perry (s. 1967), yhdysvaltalainen kirjoittaja, elokuvaohjaaja, leikkaaja ja valokuvaaja
 Oliver Hazard Perry (1785–1819), yhdysvaltalainen laivastoupseeri
 Ralph Perry, yhdysvaltalainen pokeriammattilainen
 Ralph Barton Perry (1876–1957), yhdysvaltalainen filosofi
 Rick Perry (s. 1950), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
 S. D. Perry (s. 1970), yhdysvaltalainen kirjailija
 Shenay Perry (s. 1984), yhdysvaltalainen tennispelaaja
 Steve Perry (s. 1949), yhdysvaltalainen muusikko
 Steve Perry (s. 1947), yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja
 Tyler Perry (s. 1969), yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, näytelmäkirjailija, käsikirjoittaja, tuottaja ja kirjailija
 William Perry (s. 1927), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko
Juusela

Juusela on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Aki Juusela (s. 1991), jääkiekkoilija
 Arto Juusela (s. 1939), kitara- ja luuttutaiteilija, silmätautien erikoislääkäri
 Janne Juusela (s. 1970), asianajaja ja veroasiantuntija
 Jyrki Juusela (s. 1943), vuorineuvos
 Lasse Juusela (s. 1972), pikajuoksija
 Martti Emanuel Juusela (1908–1979), päätoimittaja ja maakuntaneuvos
 Niki Juusela (s. 1978), urheilutoimittaja ja -selostaja
 Väinö Juusela (1878–1922), koulunjohtaja, köyhäinhoidon ylitarkastaja ja oppikirjojen tekijä
Let England Shake

Let England Shake on PJ Harveyn kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin Britanniassa 14. helmikuuta 2011. Levyltä on julkaistu kaksi singleä, The Words That Maketh Murder 7. helmikuuta 2011 ja The Glorious Land 18. huhtikuuta 2011.

Levyn vastaanotto oli positiivinen. Sen 42 musiikkikriitikon arvioon perustuvat pisteet Metacritic ovat 86/100. Suomessa albumi oli virallisella listalla seitsemän viikkoa, sijoittuen parhaimmillaan seitsemänneksi.

Harvey on maininnut levyn saaneen vaikutteita The Doorsin, The Poguesin ja The Velvet Undergroundin musiikista. Levyn keskeisenä teemana on sodankäynti.

Kappaleet

Arvostelut 
 Metacritic: 86/100
 Allmusic: 
 Entertainment Weekly: A
 The Guardian: 
 Pitchfork Media: 8.8/10
 Rolling Stone:

Lähteet 

Vuoden 2011 albumit
Brittiläiset folk rock -albumit
Plantaasi-festivaali

Plantaasi-festivaali on musiikin ympärille rakentuva kesätapahtuma.

Historia
Plantaasi-festivaalin juuret ovat opiskelijoiden järjestämissä kesäbileissä. Tapahtuma tunnettiin vuosina 2001–2009 nimellä Plantaasirock. Plantaasi-nimen tapahtuma on saanut siitä, että se järjestettiin ensimmäisinä vuosinaan paikallisen viljelijän viljelysmailla. Vuonna 2010 tapahtuma laajennettiin julkiseksi. Lisäksi tavoitteeksi asetettiin alueen yleisen kulttuuritarjonnan lisääminen ja väestöryhmien välisen kanssakäymisen kehittäminen. Samalla tapahtuman nimi muuttui Plantaasirockista Plantaasi-festivaaliksi. Vuonna 2012 tapahtuma järjestettiin Kuopiossa.

Plantaasi 2010, Varkaus
Ensimmäinen kaupallinen Plantaasi-festivaali järjestettiin Kuntorannassa 9.7.–11.7.2010. Tapahtumaan oli hankittu nimekäs esiintyjäkaarti, ja lavalla nähtiin muun muassa Raappana, Paleface, Haloo Helsinki!, Pelle Miljoona, Raaka-Aine ja Bone5. Tapahtuma järjestettiin pääosin paikallisten nuorten, Savonia-ammattikorkeakoulun ulkomaalaisten opiskelijoiden ja nuorten yrittäjien voimin.

Plantaasi 11, Varkaus
Toista kertaa järjestetty Plantaasi-festivaali kantoi nimeä Plantaasi 11.  Perjantaina 8.7. Plantaasi 11 -festivaalissa esiintyivät helsinkiläiset bändit Verga ja Ready for the Rodeo sekä Idols-ohjelmasta tutut Lotta Sandholm ja Jusu Wirekoski. Perjantai-illan pääartistina nähdään Carmen Gray. Lauantaina 9.7. Plantaasin päälavalla nähtiin mm. Tommi Kalenius, blueskitaristi Erja Lyytinen sekä Haloo Helsinki!. Sunnuntaina 10.7. esiintyivät pikkukakkosesta tuttu Tuttiritari sekä Tommi Läntinen ja Pelle Miljoona.

Aiheesta muualla
Plantaasi-festivaalin virallinen sivusto

Musiikkitapahtumat Suomessa
Pyhän ruumiin juhlapäivä

Pyhän ruumiin juhlapäivä eli Herran ruumiin juhla eli Kristuksen pyhän ruumiin ja veren juhla (, usein lyhemmin Corpus Christi) on roomalaiskatolisen kirkon juhlapäivä, jota vietetään ehtoollisaineissa palvotun Kristuksen ruumiin kunniaksi. Juhlapäivää alettiin viettää vuonna 1264 paavi Urbanus IV:n määräyksestä. 

Pyhän ruumiin juhlapäivää vietetään 60 päivää pääsiäisen jälkeen, Pyhän Kolminaisuuden päivän jälkeisenä torstaina. Se on siten yleensä kesäkuussa, joskus toukokuun lopulla. Vuonna 2015 se oli 4. kesäkuuta.

Päivän viettoon kuuluu katolisissa maissa perinteisesti musiikkia, tanssia ja ilotulituksia.

Pyhän ruumiin juhlapäivää vietetään yleisenä pyhäpäivänä monissa katolisissa Euroopan maissa, muun muassa Itävallassa, Kroatiassa, Puolassa ja Portugalissa, sekä monissa Latinalaisen Amerikan maissa, kuten Brasiliassa, Kolumbiassa, Boliviassa, Chilessä ja Dominikaanisessa tasavallassa.

Viettopäivä
Varhaisin mahdollinen viettopäivä on 21. toukokuuta (kuten 1818 ja 2285), myöhäisin 24. kesäkuuta (kuten 1943 ja 2038).

26. toukokuuta 2016
15. kesäkuuta 2017
31. toukokuuta 2018
20. kesäkuuta 2019
11. kesäkuuta 2020
3. kesäkuuta 2021
16. kesäkuuta 2022
8. kesäkuuta 2023
30. toukokuuta 2024
19. kesäkuuta 2025
4. kesäkuuta 2026

Katso myös
 Corpus Christi

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Katoliset juhlapäivät
Kristilliset juhlapäivät
Michael Andrews

Michael Andrews voi tarkoittaa:
 Michael Andrews (artisti) (1928–1995), brittiläinen artisti
 Michael Andrews (muusikko) (s. 1959), yhdysvaltalainen muusikko
 Michael Andrews (rugby-pelaaja), australialainen rugby-pelaaja
 Michael A. Andrews (s. 1944), yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen
 Mike Andrews (s. 1943), baseball-pelaaja
 Mickey Andrews (s. 1942), jalkapallovalmentaja
Timo Ahlqvist

Timo Ahlqvist (2. huhtikuuta 1940 Tampere – 30. lokakuuta 1984 Moskova, Neuvostoliitto) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1959–1970 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.  Hän edusti Suomen maajoukkuetta yksissä MM-kilpailuissa.

Ahlqvist edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Tapparaa vuosina 1959–1965 sekä kolmen ottelun verran Tampereen Hilparaa kaudella 1969–1970. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 110 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 99 + 36 = 135 ja jäähymääränsä 38 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1961 ja 1964 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin. Ensimmäisellä mestaruuskaudellaan hän oli koko SM-sarjan paras pistemies kerättyään 17 ottelussa tehopisteet 26 + 6 = 32 ja toisella mestaruuskaudellaankin joukkueensa paras pistemies saldonaan 18 ottelussa 21 + 4 = 25.

Ahlqvist edusti Suomen maajoukkuetta 14 maaottelussa. Hän pelasi Geneven ja Lausannen MM-kilpailuissa 1961 ja teki siellä kaksi maalia, maajoukkueuransa ainoat. 

Ahlqvist kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen 44-vuotiaana Moskovassa 30. lokakuuta 1984.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1940 syntyneet
Vuonna 1984 kuolleet
Born

Born voi tarkoittaa muun muassa:

Paikkoja 
 Born, kaupunki Alankomaissa
 Born, kylä Belgiassa

Henkilöitä 
 Axel Ludvig Born (1803–1887), suomalainen senaattori
 Bertran de Born (1140–1215), ranskalainen trubaduuri ja sotilas
 Birgit von Born, kirjailijanimi Birgit Möller (18981–945), suomalainen kirjailija ja kääntäjä 
 Elina Born (s. 1994), virolainen laulaja
 Elsa von Born (1879–1956), suomalainen toimittaja ja kirjailija
 Eric von Born (1897–1975), suomalainen kirjailija
 Ernst von Born (1885–1956), vapaaherra, poliitikko ja ministeri
 Heidi von Born (1936–2018), ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä
 Johan August von Born (1815–1878), suomalainen vapaaherra, senaattori
 Karl Fredrik von Born (1813–1867), suomalainen juristi ja valtiopäivämies
 Max Born (1882–1970), saksalainen matemaatikko ja fyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
 Nicolas Born (1937–1979), saksalainen kirjailija
 Samuel Fredrik von Born (1782–1850), suomalainen virkamies ja sotilas, senaatin talousosaston varapuheenjohtaja
 Viktor Magnus von Born (1851–1917), suomalainen vapaaherra, maamarsalkka, valtiopäivämies ja RKP:n kansanedustaja

Katso myös 
 von Born

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan