joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kuninkaallinen isänmaallinen seura

Kuninkaallinen isänmaallinen seura (ruotsiksi: Kungliga Patriotiska Sällskapet) on ruotsalainen kuninkaallinen seura, joka perustettiin vuonna 1772 Tukholmassa, Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n kuninkaallisella peruskirjalla ja jonka tavoitteena on parantaa Ruotsin taloutta, erityisesti maataloutta, kaivostoimintaa ja tekstiiliteollisuutta. Ruotsin kuninkaallinen isänmaallinen yhdistys jakaa mitaleja, kuten Medalj för bevarande av svenskt kulturarv (suomeksi "mitali ruotsalaisen kulttuuriperinnön säilyttämisestä") sekä Medalj För betydande gärning (suomeksi. "Mitali merkittävästä teosta"), aiemmin nimeltään Medalj för lågnande gagnande. verksamhet (suomeksi. ”Mitali pitkäaikaisesta hyödyllisestä toiminnasta”) ja Medalj för gagnerik gärning inom svenskt näringsliv (suomeksi. ”Mitali hyödyllisestä teosta ruotsalaisessa liiketoiminnassa”).

Lähteet

Viitteet 

Ruotsalaiset järjestöt
Olavi Hulkko

Vihtori Olavi Hulkko (1. lokakuuta 1904 Kemi – 4. heinäkuuta 1988 Oulu) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Hulkon vanhemmat olivat tehtailija Enok Viktor Hulkko ja Hanna Katariina Martti ja puoliso 1929–1967 Olga Alice (Liisi) Mäkelä. Hulkko tuli ylioppilaaksi Kemin suomalaisesta yhteiskoulusta 1924 ja suoritti Helsingin kauppakorkeakoulun päästötutkinnon 1929. Hän opiskeli ja harjoitteli myös Englannissa 1930-luvulla ja teki lukuisia opintomatkoja ympäri maailmaa. Hulkko oli Kemin tullikamarin ylimääräinen kamarikirjuri ja ekspeditööri purjehduskausina 1926–1929, T:mi Helmer Husan konttoripäällikkö Torniossa 1929–1934, Ab Kemi Oy:n Karihaaran liikkeen johtaja 1935–1936, Oulu Oy:n prokuristi ja kirjanpito-osaston päällikkö 1936–1939, Veljekset Åströmin myyntipäällikkö 1939–1942, Höckertin Seuraajat Oy:n johtaja ja johtokunnan sihteeri Kemissä 1942–1945, johtokunnan jäsen 1943–1947 ja toimitusjohtaja 1945–1947 ja Käyttöauto Oy:n toimitusjohtaja Oulussa 1945–1968 sekä yhtiön osakas ja hallituksen jäsen 1945–1981 ja puheenjohtaja 1963–1981. Oulun kaupunginvaltuuston jäsen Hulkko oli 1951–1968 ja kaupunginhallituksen jäsen 1951–1952, 1956–1958 ja 1961–1965. Hänellä oli lisäksi useita autokauppa-alan ja muita luottamustehtäviä. Hulkko tunnettiin myös radioamatöörinä. Alankomaiden varakonsulina 1948–1956 toiminut Hulkko oli sotilasarvoltaan reservin majuri (1942). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1966.

Lähteet

Suomalaiset kauppiaat
Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset yritysjohtajat
Oulun kaupunginvaltuutetut
Kauppaneuvokset
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
Siiri Syrjänen

Siiri Syrjänen (s. 23. tammikuuta 2003) on suomalainen salibandyn pelaaja. Syrjänen on pelannut nuoruudessaan ilveksessä muutamia vuosia tyttöjen sekä poikien kanssa  2 vuotta. Jonka jälkeen siirtyi Tampereen Classiciin. Syrjänen siirtyi pelaamaan Tampereen Kooveeseen kausille 2022-2023. Nuori salibandyn lupaus on pelaajaurallaan ehtinyt edustaa Suomea U16 joukkueessa ja ollut mukana maajoukkueen toiminnassa myös U19. Pelipaikaltaan Syrjänen on vasen laitapelaaja ja on viime kaudella täyttänyt tämän paikan pelatessaan sekä Classicin naisten liigassa että TPS sm sarjassa. TPS sm sarjassa Syrjäsen tehot olivat 13+4 kymmentä ottelua kohden.

Suomalaiset salibandyn pelaajat
Vuonna 2003 syntyneet
Elävät henkilöt
Marina Kinnunen

Marina Kinnunen (s. 1977) on suomalainen virkamies ja hyvinvointialueenjohtaja. Kinnunen on toiminut Vaasan sairaanhoitopiirin ja Pohjanmaan hyvinvointikuntayhtymän johtajana. Kinnunen on työskennellyt Vaasan sairaanhoitopiirissä vuodesta 2000 lähtien ja aloitti uransa sairaanhoitajana, siirtyen sittemmin potilasturvallisuuden kehittämisen pariin. Kinnunen on työskennellyt myös laatupäällikkönä, johtajaylihoitajana ja sote-muutosjohtajana.

Kinnunen on koulutukseltaan sairaanhoitaja ja kauppatieteen tohtori. Kinnunen väitteli Vaasan yliopistosta vuonna 2010 ja hänen väitöksensä aihe oli virheistä oppimisen prosessit sairaalaorganisaatiossa. Kinnunen on palkittu Venny Snellmanin tunnustuspalkinnolla 2008 ja potilasturvallisuuden ansiomerkillä 2017.

Lähteet 

Suomalaiset virkamiehet
Vuonna 1977 syntyneet
Suomalaiset sairaanhoitajat
Minna Korkiakoski-Västi

Minna Korkiakoski-Västi on suomalainen virkamies ja hyvinvointialuejohtaja. Korkiakoski-Västi on aikaisemmin toiminut Soiten hallinto- ja talousjohtajana sekä toimitusjohtajana helmikuusta 2018 lähtien. Koulutukseltaan Korkiakoski-Västi on hallintotieteiden maisteri. Korkiakoski-Västi valittiin Keski-Pohjanmaan hyvinvointialuejohtajan virkaan toukokuussa 2022.

Lähteet 

Suomalaiset virkamiehet
Nicola Pisano

Nicola Pisano (tai Niccola, Nicolò) (n. 1206 – 1278 Pisa) oli italialainen kuvanveistäjä ja arkkitehti, jota pidetään renessanssin italialaiseen taiteen edelläkävijänä.

Elämä ja ura
Pisano työskenteli Keski-Italiassa ja pääasiallisesti Pisassa. Vaikka hän kutsui itseään Pisanukseksi, hän ei ollut syntyperältään pisalainen, vaan mahdollisesti oli kotoisin Etelä-Italiassa sijaitsevasta Apulian maakunnasta. Hänen elämästään tiedetään hänen teoksiaan lukuun ottamatta vain vähän. 

Pisanoa, joka on Italian uudesti elpyvän taiteen ensimäinen huomattava tienraivaaja, on sanottu renessanssin edelläkävijäksi siksi, että hän käyttää esikuvinaan antiikkisia veistoksia, muun muassa Pisassa säilytettyjä sarkofagi- ja maljakkokuvia. Tämä antiikinvoittoisuus ilmenee hänen kauneimmassa teoksessa, Pisan baptisteriumin kastekappelin marmorisessa saarnastuolissa (1260), jonka viidestä korkokuvasta esimerkiksi Kuninkaiden kumarrus osoittaa levollista yksinkertaisuutta sommittelussa ja varmaa plastillisuutta käsittelyssä. Hänen toinen, oppilaiden avulla suoritettu pääteoksensa, Sienan tuomiokirkon saarnastuoli (1268), on runsaskoristeinen ja poikkeaa edellisestä siten, että sen kuvaesitykset ovat enemmän italialais-kansalliseen naturalismiin ja goottilaisuuteen viittaavia. Pisanon muita veistoksia ovat korkokuvat Luccan San Martino kirkossa, pyhän Dominicuksen hautamerkki (1267, Bolognan San Domenicossa) ja Perugian tuomiokirkon edustaa koristava kaivo, joka oli hänen poikansa Giovanni Pisanon loppuunsuorittama. 

Pisano ei ollut vain kuvanveistäjä, vaan myös vuosisatansa suurin italialainen arkkitehti. Hän suunnitteli useita erittäin merkittäviä rakennuksia. Nykyisin olemassa olevista rakennuksista mainittakoon Pistoian katedraalin pääosa, Cortonan San Margheritan kirkko ja luostari sekä Firenzen Santa Trinita. Hänen monia arkkitehtonisia töitään on jälkikäteen muutettu ja modernisoitu paljon.

Lähteet

Aiheesta muualla

Italialaiset kuvanveistäjät
Italialaiset arkkitehdit
Toive

Toive () on vuonna 2023 ensi-iltansa saava yhdysvaltalainen animaatioelokuva, jonka on tuottanut Walt Disney Animation Studios. Yhdysvaltain 22. marraskuuta 2023. Suomen 24. marraskuuta 2023.

Lähteet 

Vuoden 2023 yhdysvaltalaiset elokuvat
Disneyn animaatioelokuvat
Jared MacEachern

Jared MacEachern (s. 16. elokuuta 1980, Virginia, Yhdysvallat) tunnetaan parhaiten Machine Head -yhtyeen basistina, johon hän liittyi vuonna 2013 korvaten yhtyeen silloisen basistin Adam Ducen. Ennen Machine Headia MacEachern soitti kitaraa ja lauloi Sanctityssa.

Ura 
MacEachern aloitti laulamaan viisivuotiaana vanhempiensa kanssa kirkon kuorossa ja jatkoi kuorolaulua 13-vuotiaaksi asti. MacEachern aloitti soittamaan 10-vuotiaana viulua, mutta vaihtoi siitä piakkoin selloon, josta sittemmin bassokitaraan. MacEachern valmistui Virginia Beachilla sijaitsevasta Frank W. Coxin lukiosta, josta hän jatkoi collegeen bassomusiikin opiskelun pariin. Näihin aikoihin hän tutustui tuleviin Sanctityn soittajiin ja vaihtoi basson kitaraan. 

MacEachernin lempialbumeita ovat Metallican Kill 'Em All sekä Sepulturan Arise. Hänen isoin vaikuttajansa bassonsoitossa on edesmennyt Metallican basisti Cliff Burton.

Sanctity 
Vaikka MacEachern oli valtaosan iästään soittanut bassoa, hän soitti Sanctityssa kitaraa. Sanctity perustettiin vuonna 1998 ja he ovat julkaisseet yhden albumin. Helmikuussa 2008 MacEachern lähti yhtyeestä henkilökohtaisista syistä. Hänestä oli juuri tullut isä ja hän halusi keskittyä vanhemmuuteen.

Serenity Dies 
Lokakuussa 2010 Malediivilainen thrash metal -yhtye Serenity Dies ilmoitti kirjoittavansa uutta materiaalia MacEachernin kanssa.

Machine Head 
Kesäkuussa 2013 Machine Head ilmoitti, että MacEachern on valittu yhtyeen uudeksi basistiksi korvaten silloisen basistin Adam Ducen. Machine Headin ensimmäinen julkaisu MacEachernin kanssa oli marraskuussa 2014 julkaistu Bloodstone & Diamonds, joka ylsi Billboard 200 -listalla sijalle 21.

Diskografia 
Sanctity

 Beneath the Machine (single) (2007)
 Road to Bloodshed (2007, Roadrunner Records)

Machine Head

 Bloodstone & Diamonds (2014, Nuclear Blast)
 Catharsis (2018, Nuclear Blast)
 Of Kingdom and Crown (2022, Nuclear Blast)

Lähteet 
Viitteet

Vuonna 1980 syntyneet
Yhdysvaltalaiset basistit
Elävät henkilöt
Jean-Baptiste Carpeaux

Jean-Antoine Carpeaux (11. toukokuuta 1827 Valenciennes – 12. lokakuuta 1875 Château de Bécon, Courbevoie) oli ranskalainen kuvanveistäjä. Häntä on kutsuttu ensimmäiseksi moderniksi muotokuvanveistäjäksi.

Elämä ja ura
Carpeaux oli muurarin poika, ja hän vietti nuoruutensa köyhyydessä. Hän oli Pariisissa François Ruden ja sittemmin Francisque Joseph Duret'n oppilas, voitti Prix de Rome -palkinnon vuonna 1854 ja opiskeli samasta vuodesta lähtien Académie de France à Rome -koulussa. Hän tuli tunnetuksi ensin patsaalla Napolilainen kalastaja (1858) ja myöhemmin, paljon suuremmassa määrin, teoksella Ugolino ja hänen poikansa (1862). Sitten hän palasi Pariisiin. Hänen merkittävimmät teoksensa seuraavalla kaudella kuuluvat monumentaaliveistoksiin. Niitä ovat Keisarillinen Ranska valaisee maailmaa ja reliefi Triomphe de Flore, jotka molemmat toteutettiin Tuileriesin uuden rakennuksen Flora-paviljonkiin, Tanssi Palais Garnier -oopperatalon julkisivussa (1869) ja pronssiteos Maailman neljä osaa Avenue de l'Observatoiren suihkulähteessä (1872). Carpeaux  toteutti myös Tyttö simpukan kanssa -patsaan (1864), Antoine Watteaun patsaan ja useita pienoispatsaita. Hän laati myös keisarillisen prinssin Napoléon Eugène Louis Bonaparten pronssipatsaan (1865) sekä keisarinna Mathilde Bonaparten ja muiden muotokuvapatsaita. Hän oli keisarillisen perheen suosiossa, ja hänestä tehtiin vuonna 1866 Ranskan kunnialegioonan ritari. Sairaus ja onneton avioliitto varjostivat hänen viimeisiä vuosiaan.

Carpeaux'n aikalaiset tunnustivat hänen neroutensa, vaikka monet loukkaantuivat hänen veistostensa ulkoasusta ja voimakkaan naturalistisesta lähestymistavasta. Jälkipolville hän on yksi modernin kuvanveiston uranuurtajista. Hänen varhaisemmissa teoksissaan on nähtävissä Michelangelon ja muiden italialaisten renessanssin taiteilijoiden vaikutus, mutta kukoistuskauden pääteoksissa hänen yksilöllinen temperamenttinsa ja luonteensa näkyvät. Elämä, liike ja intohimo leimaavat hänen luomuksiaan. Myös hänen muotokuvissaan elinvoimaisuus on korostettu.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskalaiset kuvanveistäjät
Vuonna 1827 syntyneet
Vuonna 1875 kuolleet
Nysa Kłodzka

Nysa Kłodzka on noin 182 kilometrin mittainen joki Puolassa. Se on yksi Oderin vasemmanpuoleisista sivujoista ja sijaitsee Opolen ja Ala-Sleesian voivodikunnissa. Nysa Kłodzka virtaa muun muassa Międzylesien, Bystrzyca Kłodzkan, Kłodzkon, Bardon, Kamieniec Ząbkowickin, Paczkówin, Otmuchówin, Nysan ja Lewin Brzeskin kaupunkien halki.

Nysa Kłodzkan valuma-alue käsittää 4 874 neliökilometrin alan, josta 2 927 km2 on Ala-Sleesian voivodikunnan eteläosassa ja 1 946 km2 on Opolen voivodikunnan länsiosassa. Joen alkulähde sijaitsee Trójmorski Wierch -vuoren rinteillä Ala-Sleesian voivodikunnassa ja sen laskupaikka Oderiin Opolen voivodikunnassa Wronówin kylässä. Nysa Kłodzkan virtaus on lähellä sen alkulähdettä 38 m3/s.

Nysa Kłodzkan tärkeimmät vasemmanpuoleiset sivujoet ovat Ścinawka, Bystrzyca Dusznicka, Cielnica, Stara Struga, Budzówka, Bystrzyca, Grodkowska Struga sekä Skoroszycki Potok ja oikeanpuoleiset Ścinawa Niemodlińska, Biała Głuchołaska, Biała Lądecka, Widna, Raczyna, Kamienica, Wilczka, Mąkolnica, Pławna, Gruda sekä Płocha. Sen valuma-alueella on yhteensä 165 tekojärveä, joista suurimmat ovat Nysa (1 917 ha) ja Otmuchów (1 716 ha).

Lähteet 

Oderin vesistö
Puolan joet
@tak

@tak (Atak, A-Tak) oli 90-luvun lopulla toiminut suomalainen eurodance-yhtye. 

Sen jäsenet olivat Alexius Pohjolainen, Heidi Loren, Heini Helminen ja Kay Borgström. Yhtye teki mm kappaleet Love on the Moon ja Pizza boy. @takin levy-yhtiö oli saksalainen Dance Pool.

Singlet 

 I Want You ‎
 Love In The Moon
 Don't You Break My Heart  
 Anything (Just 4U)
 Joy!
 Let Me Be Free
 Pizza Boy

Albumit 

 @tak 1997
 Joy 1998

Viitteet 

Suomalaiset eurodanceartistit ja -yhtyeet
Palimpsest (elokuva)

Palimpsest on Hanna Västinsalon ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen draama- ja fantasiaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2022 Venetsian elokuvajuhlilla.

Elokuvassa Tellu ja Juhani osallistuvat kehitteillä olevaan geeniterapiaan, joka kääntää heidän elimistönsä vanhemisprosessin ja saa heidät nuorentumaan.

Näyttelijät

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Suomalaiset fantasiaelokuvat
II/JR 30 (jatkosota)

II/JR 30 perustettiin Leppävirralla 19.06.1941.

22.06. Siirto Kaltimoon, 23.06. Pirttivaaraan, 24.06. Huosivaaraan/Virtavaaraan, 26.06. Vatulaan ja 27.06. Tohmajärven Vuorent???

28.-30.6. Harjoituksia.

01.07. Tiedustelu Wärtsilään.

02.07. Voimakas tykistökeskitys Kaurilan maastoon. Lentokonepommituksia Kaurikulon, Kaurilan ja Muskon välillä.

06.07. Partio miehityslinjalle ja 3 kk-pesäkettä.

07.07. Vänrikki Kangasperko kaatui.

Jatkosodan suomalaiset jalkaväkirykmentit
Romina Pourmokhtari

Romina Pourmokhtari (s. 12. marraskuuta 1995 Sundbyberg) on ruotsalainen liberaali poliitikko. Hän on johtanut Liberaalia nuorisoliittoa vuodesta 2019. Syyskuussa 2022 hänet valittiin valtiopäiville ja lokakuussa 2022 hänet nimitettiin Kristerssonin hallitukseen ilmasto- ja ympäristöministeriksi. Hän on Ruotsin historian nuorin ministeri.

Tausta ja yksityiselämä 
Pourmokhtarin isä saapui Ruotsiin Iranista pakolaisena, mikä herätti myöhemmin tyttären kiinnostuksen politiikkaan. Pourmokhtari on opiskellut valtio-oppia Uppsalan yliopistossa.

Ennen politiikkaan lähtemistä Pourmokhtari työskenteli ravintola-alalla sekä poliittisena virkamiehenä. Hän toimi muun muassa Anna Starbrinkin sihteerinä.

Pourmokhtari asuu yksin Sundbybergissä Laban-nimisen koiransa kanssa. Vuonna 2022 hän julkaisi kirjan nimeltä Chicken nuggets på krita.

Poliittinen ura 
Pourmokhtari liittyi Liberaalien nuorisojärjestöön, Liberala ungdomsförbundet (LUF), vuonna 2013. Vuonna 2019 hänet valittiin järjestön puheenjohtajaksi. Hän ilmoitti jättävänsä puheenjohtajan paikkansa marraskuussa 2022.

Tammikuussa 2022 Expressen listasi Ruotsin vaikutusvaltaisimmat alle 30-vuotiaat poliitikot, jolloin Pourmokhtari sijoittui ensimmäiseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Romina Pourmokhtari Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla 

Ruotsin ympäristöministerit
Ruotsin kansanedustajat
Ruotsin liberaalien poliitikot
Ruotsalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Satanic Tyrant Werewolf

Satanic Tyrant Werewolf (oikea nimi Lauri Penttilä) on suomalainen black metal -artisti. Werewolf on yhden hengen black metal -yhtye Satanic Warmasterin ainoa jäsen. Hän on myös toiminut black metal -yhtye Hornan jäsenenä vuosina 1996–2001.

Black metal -muusikot
Suomalaiset metallimuusikot
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Sigge Bergman

Sigfrid "Sigge" Wilhelm Bergman (31. heinäkuuta 1905 Luulaja – 6. tammikuuta 2001 Rättvik) oli ruotsalainen urheilujohtaja, joka teki pitkän uran erityisesti hiihtourheilun parissa toimiessaan Ruotsin hiihtoliiton puheenjohtajana ja pääsihteerinä sekä Kansainvälisen hiihtoliiton (FIS) pääsihteerinä ja pitkäaikaisena Teknisen komitean puheenjohtajana.

Suoritettuaan vuonna 1928 urheilujohtajatutkinnon Sigge Bergman toimi muutaman vuoden opettajana. Hän oli yhdessä Olle Rimforsin kanssa tuomassa 1930-luvulla slalomurheilua ruotsalaisille, jota varten hän oleskeli kausina 1935–1936 alppialueella. Hän oli 1930-luvun puolivälissä Ruotsin ensimmäinen laskettelutähti. Hän osallistui jo vuonna 1934 Sveitsin Sankt Moritzissa pidettyihin alppihiihdon MM-kisoihin sijoituksen ollessa pujottelussa 29. Bergman julistettiin vuonna 1935 ammattilaiseksi, joten hän ei voinut edustaa maataan vuoden 1936 talviolympialaisissa toimittuaan palkallisena hiihdonopettajana.

Urheilu-uransa jälkeen hänet valittiin vuonna 1939 Ruotsin hiihtoliiton sihteeriksi ja sen jälkeen liiton puheenjohtajaksi vuosiksi 1952–1961. Sen jälkeen hän toimi vielä vuodet 1961–1976 uudelleen liiton pääsihteerinä. Hän johti vuonna 1954 alppihiihdon Åressa käytyjä MM-kisoja ja hiihdon Falunissa käytyjä MM-kisoja. Sen jälkeen hän toimi vuoden 1958 yleisurheilun Tukholmassa käytyjen EM-kisojen pääsihteerinä. Hän toimi myös Kansainvälisessä hiihtoliitossa. Aluksi hän toimi vuosina 1939–1946 alppihiihtokomitean jäsenenä, 1946–1961 Teknisen komitean puheenjohtajana, 1961–1979 liiton pääsihteerinä. Hän toimi tällöin läheisessä yhteistyössä liiton puheenjohtajan, sveitsiläisen Marc Hodlerin kanssa. 

Sigge Bergman oli näkyvä hahmo Ruotsin olympialaistoiminnassa. Hän oli mukana lehtimiehenä, teknisenä virkailijana tai urheilujohtajana 24 olympiakisoissa vuosina 1936–1994. Hän toimi Ruotsin urheilun valtakunnanliiton hallituksen jäsenenä vuosina 1956–1973. Lähes samanaikaisesti hän toimi vuosina 1953–1976 Ruotsin kansallisen olympiakomitean hallituksen jäsenenä sekä vuosien 1972 ja 1976 kesäkisoissa Ruotsin joukkueen johtajana. Bergman tuli tunnetuksi Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) puheenjohtajan Avery Brundagen ylläpitämän tiukan olympialaisten amatööriystulkinnan vastustajana. 

Tunnustuksena pitkäaikaisesta ja aktiivisesta toiminnasta hiihtourheilun hyväksi hänet nimitettiin Kansainvälisen hiihtoliiton ja Sveitsin hiihtoliiton kunniajäseneksi. Vuonna 1997 hänelle myönnettiin Olympic Order vuonna 1980 pronssisena ja vuonna 1997 hopeisena.

Lähteet 

Ruotsalaiset urheiluvaikuttajat
Ruotsalaiset alppihiihtäjät
Ruotsalaiset urheilutoimittajat
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet

en:Sigge Bergman
it:Sigge Bergman
sv:Sigge Bergman
Die Glocke -salaliittoteoria

Die Glocke (suomeksi kello) on salaliittoteoria, jonka mukaan Saksan kansallissosialistinen hallinto kehitteli lentävän lautasen muotoisen lentoaluksen ohella aikakonetta. Kyseinen painovoiman kumoava laite olisi kyennyt matkustamaan ajassa.

Väitteiden mukaan aikakone olisi ollut 3,7 metriä korkea ja läpimitaltaan 2,7 metriä. Siinä olisi ollut kaksi vastakkaisiin suuntiin pyörivää sylinteriä ja laitteessa olisi ollut radioaktiivista ainetta. Väitetään, että ne teknikot ja tutkijat, jotka eivät kuolleet laitteen säteilyyn, olisi sodan lopussa surmattu ja laite viety piiloon salaiseen paikkaan. Vangittu SS-upseeri Hans Kammler olisi tarinoiden mukaan kertonut asiasta yhdysvaltalaisille viranomaisille vastikkeeksi vapautumisestaan. Aikakoneteoriat lienevät saaneet lisäaineistoa siitä, että  Kammler työskenteli V2-ohjusten parissa ja julistettiin myöhemmin kadonneeksi.

Teoria tuli esille 2000-luvun alussa, kun puolalainen journalisti Igor Witkowski väitti, että kolme vuotta aikaisemmin oli puolalainen upseeri näyttänyt hänelle dokumentteja, joiden mukaan saksalaiset olisivat rakentaneet toisen maailmansodan aikana aikakoneen. Dokumentteja ei ollut saanut tietenkään ottaa tarkemman tarkastelun kohteeksi eikä niitä saanut kopioida. Uusien salaliittoteorioiden mukaan aikakone sijaitsee natsien kultajunassa, joka on hautautuneena maan alle jossain Puolan alueelle.

Lähteet 

Tieteeseen ja tekniikkaan liittyvät salaliittoteoriat
Kuvitteellinen tekniikka
Yleismaantiede oppikouluja varten

Yleismaantiede oppikouluja varten on Iivari Leiviskän kirjoittama maantieteen oppikirja oppikouluille. Kirjan oli kustantanut WSOY. Teoksen ensimmäinen painos ilmestyi vuonna 1950 ja viimeinen 1965. Kaikkiaan teoksesta otettiin kahdeksantoista painosta. Kirja oli Kouluhallituksen hyväksymä ja sisälsi oppikoulujen opetussuunnitelmiin kuuluvan materiaalin. Teos jakaantui neljään päälukuun, jotka olivat Fyysinen maantiede, Eliömaantiede, Matemaattinen maantiede ja Ihmismaantiede.

Fyysinen maantiede 
Kirja ei vielä tuntenut mannerliikuntoja eli mantereitten liikkumista laattatektoniikan pohjalta. Se kertoi kuitenkin erilaisista maanpinnan muotoja synnyttävistä voimista.

Ihmismaantiede 
Luku ihmismaantieteestä sisältää paljon sellaista aineistoa, joka on poistunut nykyisistä maantieteen oppikirjoista. 

Luvussa kerrottiin, että yksimielistä rotujakoa ei ole olemassa; toiset jakavat ihmiskunnan viiteen, toiset kolmeen ja jotkut kahdeksaan tai jopa kymmeneen rotuun. Tunnetuin vanha jako oli jako valkoiseen eli kaukasialaiseen rotuun, keltaiseen eli mongolirotuun, punaiseen eli intiaanirotuun, ruskeaan eli malaijirotuun ja mustaan eli neekerirotuun. Uusin jaotus perustui kolmeen rotuun: valkoiset, keltaiset ja mustat. 

Kirjassa katsottiin, että ympäröivä luonto vaikutti eri rotujen luonteenpiirteisiin. Kuuman vyöhykkeen sademetsissä "hitaus ja huolettomuus ovat asukasten ominaisuuksia. Mieli on ailahtelevaa; se vaihtuu äkkiä synkästä alakuloisuudesta mitä vallattomimpaan iloisuuteen". Arojen kansat "ovat rohkeita, lujatahtoisia, itseensä luottavia, ylpeitä, vapautta rakastavia ja vieraanvaraisia, mutta samalla haluttomia kestävään työhön". Välimerenmaissa "kirkas aurinkoinen ilmasto kuvastuu myös ihmisten luonteessa. Asukkaat ovat iloisia ja huolettomia ja eroavat tässä suhteessa vakavista pohjoismaalaisista."

Kirjan mukaan rotujen ja kansojen luontaisilla taipumuksilla sekä uskonnolla on aina ollut suuri merkitys taloudellisten olojen kehitykselle. Eri roduista Australian alkuasukkailla oli vähiten taipumusta taloudellisen toimintansa kehittämiseen. Neekerit olivat "taitavia käsityöntekijöitä -- mutta töiden suunnittelijoiksi ei heillä ole näyttänyt olevan tarvittavia ominaisuuksia." 

Islam "on ollut ilmeisenä esteenä taloudelliselle yritteliäisyydelle. Usko sallimukseen vaikuttaa lamauttavasti, pitkät paastot ovat haitallisia uutteralle työskentelylle" ja erinäiset säädökset ovat ehkäisseet elinkeinojen harjoittamista.

Lähteet 

Oppikirjat
Vuoden 1965 kirjat
Suomalaiset tietokirjat
Toúrlos (Páros)

Toúrlos () eli Tourlítes Megáli (Τουρλίτες Μεγάλη) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Pároksen saaren koillispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,012 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Toúrlos kuuluu Pároksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saari on osa Tourlítes (Τουρλίτες) -nimistä kahden pienen saaren ryhmää, johon kuuluu myös pienempi saari Tourlítes Mikrí (Τουρλίτες Μικρή).

Lähteet

Aiheesta mualla 

Kykladit
Páros
Toúrlos

Toúrlos () voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:

 Toúrlos eli Toúrna, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Antíparosta
 Toúrlos eli eli Tourlítes Megáli, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Párosta
Creed III

Creed III on vuonna 2023 ensi-iltansa saava yhdysvaltalainen urheiludraamaelokuva, jonka on ohjannut Michael B. Jordan. Jordan palaa samalla myös pääosaan esittämään Adonis Johnson Creediä, Apollo Creedin poikaa. Elokuvassa näyttelevät myös Tessa Thompson, Jonathan Majors, Wood Harris, Florian Munteanu ja Phylicia Rashād. Elokuva on Rocky-elokuvasarjan yhdeksäs elokuva, ja samalla jatko-osa elokuville Creed: The Legacy of Rocky (2015) ja Creed II (2018). Se on myös elokuvasarjan ensimmäinen elokuva, jossa Sylvester Stallone ei palaa Rocky Balboan rooliin. Elokuva saa ensi-iltansa Yhdysvalloissa 3. maaliskuuta 2023.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Rocky-elokuvat
Vuoden 2023 yhdysvaltalaiset elokuvat
Elokuvat raskaudesta
Warner Brosin elokuvat
Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Wrest

Wrest (oikealta nimeltään Jef Whitehead) on yhdysvaltalainen black metal -muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten yhden miehen black metal -yhtye Leviathanin ainoana jäsenenä.

Black metal -muusikot
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Yhdysvaltalaiset metallimuusikot
Nico Williams

Nicholas "Nico" Williams Arthuer (s. 12. heinäkuuta 2002 Pamplona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Athletic Bilbaota ja on pelipaikaltaan laitalinkki.

Seurajoukkueura 
Williams on kotoisin Pamplonasta, jossa hän liittyi paikallisseura Osasunan junioriakatemiaan ja vuonna 2013 hän siirtyi baskisseura Athletic Bilbaon akatemiaan. Kauden 2019–2020 hän vietti seuran farmijoukkueessa CD Basconiassa.

11. toukokuuta 2020 Williams nostettiin seuran reservijoukkueeseen, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa hän teki 28. huhtikuuta 2021 kotiottelussa Real Valladolidia vastaan; hänen isoveljensä Iñaki tuli kentälle 10 minuuttia myöhemmin. Tämä oli ensimmäinen kerta kuin sisarukset ovat kentällä samaan aikaan seuran historiassa sitten Julio ja Patxi Salinasin vuonna 1986.

Williams teki ensimmäiset kaksi maaliaan edustusjoukkueessa 6. tammikuuta 2022 Copa del Reyn ottelussa Atlético Mancha Realia vastaan. Viikkoa myöhemmin hän teki 2–1-voittomaalin Supercopa de Españan välieräottelussa Atlético Madridia vastaan. 20. tammikuuta 2022 Williams teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa seuran kanssa.

11. syyskuuta 2022 Williams teki ensimmäisen maalinsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa ottelussa Elchea vastaan. Seuraavalla viikolla ottelussa Rayo Vallecanoa vastaan hän onnistui jälleen maalinteossa.

Maajoukkueura 
Williams sai ensimmäisen kutsunsa Espanjan maajoukkueeseen syyskuussa 2022.

Yksityiselämä 
Hänen isoveljensä Iñaki Williams on myös jalkapalloilija.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Nico Williamsin tilastot BDFutbol-sivustolla 
 Nico Williamsin tilastot Soccerway-sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Kyrkslätts svenska församling

Kyrkslätts svenska församling on ruotsinkielinen evankelis-luterilainen seurakunta Kirkkonummella, Uudellamaalla. Seurakunta kuuluu Keski-Uudenmaan rovastikuntaan ja Porvoon hiippakuntaan. Vuonna 2018 seurakunnalla oli 5 489 jäsentä.

Seurakunnan kirkkoherrana on toiminut Fred Wilén vuodesta 2021. Seurakunnan pääkirkko on keskiaikainen Pyhän Mikaelin kirkko, jonka se jakaa yhdessä Kirkkonummen suomenkielisen seurakunnan kanssa. Lisäksi seurakunnalla on toimintaa muun muassa Masalan kirkossa.

Kyrkslätts svenska församling ja Kirkkonummen suomenkielinen seurakunta muodostavat yhdessä Kirkkonummen seurakuntayhtymän.

Lähteet 

Kirkkonummi
Porvoon hiippakunnan seurakunnat
Ruotsalaisvitsi

Ruotsalaisvitsi on vitsi, jossa naurun kohteena ovat ruotsalaiset. Monesti vitsi rakentuu olettamukseen yksinkertaisista tai muuten typeristä ruotsalaisista. Naapurimaasta kertovat vitsit ovat tyypillisiä ympäri Eurooppaa: esim. Virossa vastaavantyyppisen vitsin kohteena on suomalainen.

Monet ruotsalaisvitsit ovat kertomuksia, joissa esiintyy suomalainen, ruotsalainen ja norjalainen. Tästä formaatista on vaihtelua eri maiden ja alueiden välillä:

 Puolassa: puolalainen, saksalainen ja venäläinen.
 Yhdistyneessä kuningaskunnassa: englantilainen, irlantilainen ja skotlantilainen.
 Havaiji: havaijilainen, japanilainen, kiinalainen, portugalilainen, filippiiniläinen, samoalainen tai haole hieman vitsin rakenteesta riippuen

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ruotsalaisvitsejä vitsikirjasto.fi-sivustolla 

Vitsit
Stereotyypit
Ihmisen mittainen – Tarinoita 2002–2022

Ihmisen mittainen – Tarinoita 2002–2022 on Happoradion toinen, 16. syyskuuta 2022 julkaistu kokoelma-albumi. Se sisältää jousikvartetti Triosis+:n kanssa tehtyjä versioita yhtyeen aiemmista kappaleista ja uuden kappaleen ”Ihmisen mittainen”, joka nousi radiosoittolistan 29. sijalle. Itse albumi on noussut Suomen viralliseen albumilistan 14. sijalle.

Kappaleet

Lähteet 

Happoradion albumit
Vuoden 2022 albumit
Ivan Kyrylenko

Ivan Kyrylenko (2. joulukuuta 1903 Dnipropetrovskin piiri, Venäjän keisarikunta – 23. syyskuuta 1938) oli ukrainalainen kirjailija.

Elämä ja ura
Kyrylenko syntyi köyhään perheeseen Dnipropetrovskin piirissä. Hän kuului kirjallisiin järjestöihin, muun muassa Pluhiin ja VUSPP:hen. Kyrylenko julkaisi novellikokoelmat Vidstup (1926) ja Serhi Kova (1929) ja romaanit Avanposty (1933, ”Etuvartiot”) ja Vesna (1936, ”Kevät”) sekä Vybrane (1960, ”Valitut teokset”).

Kyrylenkon esikoisteos Kursy (1927) kuuluu siihen työläiskirjallisuuden lajiin, joka noudattaa tarkasti valmista kaavaa. Se liitetään työväenluokkaa käsittelevän uuden kirjallisuuden kulmakiviin. Teoksessa nuori puolueaktivisti perustaa uuden koulun työläisnuorten opintoja varten. Työläisnuorta edustaa rikollinen Kubanets, joka on kuin vangittu villieläin eikä kykene sopeutumaan kaupunkilaiselämään. Lajin kirjallisuudessa tapahtumaympäristö on päähenkilölle vieras, Kursyssä outo rooli koulun perustajana. 

Kyrylenko kuului niihin puolueelle uskollisiin, jotka Stalinin vainojen aikana sai syytteen porvarillisesta nationalismista ja vangittiin. Monet teloitettiin, kuten Kyrylenko, monet vain katosivat. Kyrylenko oli itse ollut ilmiantamassa nationalismista muita kirjailijoita, kuten Petro Svašenkon (Lisovyi).

Kyrylenko piti 14. toukokuuta 1933 puheen itsemurhan tehneen Mykola H’vylovyin haudalla. H’vylovyi oli halveksinut häntä syvästi. Kyrylenko lausui haudalla, että teko oli H’vylovyin ”viimeinen valitettava virhe”. Dmytro Buzko luonnehti Kyrylenkoa sanoin: ”Arjessa hän on karkea, juoppo ja despootti.”

Viime vaiheet
Kyrylenkoa vastaan oli aloitettu aineiston kerääminen jo 1936. Häntä oli 21. helmikuuta 1938 kotona odottamassa kaksi NKVD:n toimitsijaa. Kaikki helposti siirrettävä tavara takavarikoitiin, ja muut tavarat sinetöitiin kahteen asunnon huoneeseen. Ainoa kuulustelu käytiin 4. toukokuuta 1938, ja Kyrylenko kirjoitti sen pöytäkirjaluonnoksen itse omalla takavarikoidulla Remington-kirjoituskoneellaan. Oikeudenkäynnissä 23. syyskuuta 1938 Kyrylenko tunnusti rikoksensa valtiota vastaan ja anoi mahdollisuutta poistaa kansanvihollisen leiman. Hänet tuomittiin kuolemaan, ja tuomio pantiin täytäntöön samana päivänä. Kyrylenkon veli Oleksandr rohkeni anoa Kyrylenkon maineen puhdistamista vasta Nikita Hruštševin aikana, ja se myönnettiin 28. toukokuuta 1957.

Lähteet

Viitteet

Ukrainalaiset kirjailijat
Vuonna 1902 syntyneet
Vuonna 1938 kuolleet
ru:Кириленко, Иван Ульянович
uk:Кириленко Іван Улянович
Peter Kullgren

Kent Peter Kullgren (synt. Karlsson; 17. toukokuuta 1981 Forshaga) on ruotsalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja Ruotsin nykyinen maatalousministeri lokakuusta 2022. Hän toimi kristillisdemokraattien puoluesihteerinä 2018–2022. 

Kullgren on toiminut vuodesta 2006 Karlstadin kunnanvaltuutettuna ja istui kunnanhallituksessa vuosina 2010–2017. Kullgren toimi kunnanhallituksen 2. varapuheenjohtajana 2012–2014 ja kaupunkisuunnittelulautakunnan puheenjohtajana 2014–2017.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Peter Kullgren Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla 

Ruotsin Kristillisdemokraattien poliitikot
Ruotsin ministerit
Vuonna 1981 syntyneet
Andreas Carlson

Andreas Carlson (s. 12. helmikuuta 1987 Mullsjö, Ruotsi) on ruotsalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja nykyinen ministeri. Carlson toimii Kristerssonin hallituksen infrastruktuuri- ja asuntoministerinä. Carlson aloitti tehtävässä 18. lokakuuta 2022. Carlson valittiin kansanedustajaksi 2014 ja hän on aikaisemmin työskennellyt toimittajana. Carlson oli kristillisdemokraattien ryhmäpuheenjohtaja valtiopäivillä vuosina 2015–2022.

Lähteet 

Ruotsin Kristillisdemokraattien poliitikot
Ruotsin ministerit
Vuonna 1987 syntyneet
Laupias taksikuski

Laupias taksikuski on Tonislav Hristovin ohjaama draamaelokuva, joka saa ensi-iltansa alkuvuonna 2023. Hristovilla on takanaan viisi pitkää dokumenttielokuvaa, Laupias taksikuski on hänen ensimmäinen näytelmäelokuva.

Laupias taksikuski kertoo Mustanmeren rannalla työskentelevästä taksikuskista Ivanista (Malin Krastev). Hyvittääkseen menneisyytensä erheet mies yrittää kaikin keinoin tienata riittävästi rahaa voidakseen matkustaa Suomeen tapaamaan entistä vaimoaan (Alma Pöysti) ja poikaansa (Amos Brotherus). Raha on kuitenkin tiukassa, ja lopulta Ivan päätyy äärimmäisiin keinoihin.

Elokuvan maailman ensi-ilta oli marraskuussa 2022 Thessalonikin kansainvälisillä elokuvajuhlilla Kreikassa 

Laupias taksikuski on suomalais-ruotsalais-bulgarialainen yhteistuotanto, jonka päätuottajana on Making Movies. Elokuvan levittää Suomessa B-Plan Distribution.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Laupias taksikuski -elokuvan traileri Youtubessa

Vuoden 2023 suomalaiset elokuvat
Tulevat elokuvat
Jakob Forssmed

Jakob Forssmed (s. 28. joulukuuta 1974 Jönköping, Ruotsi) on ruotsalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja nykyinen ministeri. Forssmed toimii Kristerssonin hallituksen sosiaaliministerinä. Forssmed aloitti tehtävässä 18. lokakuuta 2022. Forssmedista tuli vuonna 2004 silloisen KD-johtajan Göran Hägglundin kansliapäällikkö. Vuosina 2006–2014 Forssmed toimi valtiosihteerinä ministerivaliokunnassa. Vuodesta 2014 lähtien Forssmed on toiminut kansanedustajana ja kristillisdemokraattien ensimmäisenä varapuheenjohtajana. Forssmed on toiminut puolueen talouspoliittisen ryhmän puheenjohtajana sekä kristillisdemokraatisen nuorisoliiton (KDU) puheenjohtajana 2001–2004.

Lähteet 

Ruotsin Kristillisdemokraattien poliitikot
Ruotsin ministerit
Vuonna 1974 syntyneet
Acko Ankarberg Johansson

Acko Ankarberg Johansson (s. 29. lokakuuta 1964 Jönköping, Ruotsi) on ruotsalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja nykyinen ministeri. Ankarberg Johansson toimii Kristerssonin hallituksen terveysministerinä. Ankarberg Johansson aloitti tehtävässä 18. lokakuuta 2022. Ankarberg Johansson toimi Jönköpingin kunnanhallituksen puheenjohtajana vuosina 2006–2010 ja kristillisdemokraattien puoluesihteerinä 2010–2018 ennen valintaansa kansanedustajaksi. Ankarberg Johansson on toiminut sosiaalivaliokunnan puheenjohtajana vuodesta 2018.

Lähteet 

Ruotsin Kristillisdemokraattien poliitikot
Ruotsin ministerit
Vuonna 1964 syntyneet
Nike Örbrink

Nike Örbrink (1. helmikuuta 1997) on ruotsalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja nykyinen kansanedustaja. Örbrink aloitti kansanedustajana 18. lokakuuta 2022. Örbrink on toiminut kristillisdemokraattisen nuorisoliiton (KDU) puheenjohtajana vuodesta 2020. Ennen puheenjohtajuuttaan Örbrink toimi KDU:n varapuheenjohtajana.

Lähteet 

Ruotsin Kristillisdemokraattien poliitikot
Vuonna 1997 syntyneet
CodeSandbox

CodeSandbox on selaimella toimiva Ives van Hoornen ja Bas Buursmanin kehittämä koodieditori, joka on suunniteltu verkko-ohjelmistoprojektien nopeaan ja helppoon jakamiseen vain jakamalla projektin verkko-osoitten. CodeSandboxin pääominaisuuksiin kuuluu live-esikatselu projektista, jota ollaan kirjoittamassa, ja se toimii kaikilla JavaScript-projekteilla, vaikka siinä onkin joitain erityisesti React-keskeisiä ominaisuuksia, kuten esimerkiksi tapa ladata projekti create-react-app -mallilla.

Ominaisuudet 
CodeSandbox luotiin projektien jakamista varten, joten luonnollisesti projekteja on helppo jakaa vain lähettämällä projektin verkkolinkin

CodeSandbox tukee npm riippuvuuksia, CSS-tiedostoja, HTML-tiedostoja ja muita verkkokehityksessä käytettäviä tiedostomuotoja.

Projektin voi ladata helposti, ja ladatessa projektista saa zip-tiedoston create-react-app -mallilla, joka luo automaattisesti package.json- ja index.html -tiedostot.

CodeSandbox tukee prettier-, prettier-eslint-, ESLint- ja Tern-preferenssejä. Kun uuden hiekkalaatikon avaa, CodeSandbox automaattisesti muotoilee tiedostot kyseisen käyttäjän preferenssien mukaan.

CodeSandbox-käyttäjän voi yhdistää GitHub-käyttäjään, jolloin omien projektien versionhallinta onnistuu helposti.

Projektista voi luoda suoraan verkkosivun GitHub Pages- sekä Netlify -työkalujen avulla

Projektille voi aloittaa Live-toiminnon, jolloin useat käyttäjät voivat samanaikaisesti muokata ja kehittää projektia. Live-toiminto tukee chat-palvelua. Muita käyttäjiä pystyy kutsumaan projektin tekemiseen kutsulinkin avulla. Projektin omistaja pystyy valita, haluaako hän, että kuka tahansa pystyy muokata projektia, vai vain tietyt käyttäjät.

Lähteet 

JavaScript
Ohjelmointi
Web-sovellukset
Heikki Färm

Heikki Färm on suomalainen elokuvaaja.

Färm on kuvannut 1990-luvulta alkaneella urallaan yli 90 elokuvaa. Hän on ollut kuvaamassa yli 30 pitää elokuvaa, niin näytelmäelokuvia kuin dokumenttielokuvia. Hän on kuvannut valtaosan muun muassa Virpi Suutarin, Joonas Berghällin ja Katja Gauriloffin elokuvista. Färm on kuvannut myös useita tv-sarjoja kuten Paratiisi, Karuselli ja Keihäsmatkat.

Färm on Suomen Elokuvaajien Yhdistys - Finnish Society of Cinematographers, F.S.C. -järjestön jäsen.

Pitkien elokuvan filmografia 

 Kaupunkisinfonia, 1995
 Neitoperho, 1997
 Sata sukupolvea, 1999
 Bad Luck Love, 2000
 Joutilaat, 2001
 Kuutamolla, 2002
 Ystäväni Henry, 2024
 Pitkin tietä pieni lapsi, 2005
 Unna & Nuuk, 2006
 Family Meeting, 2007

 Stadilaista tangoa etsimässä, 2009
 Into Eternity, 2009
 Miesten vuoro, 2010
 Vähän kunnioitusta, 2010
 Salla - Selling the Silence, 2010
 Auf Wiedersehen Finnland, 2010
 Hukkamies, 2012
 Säilöttyjä unelmia, 2012
 Hilton!, 2013
 Ainoat oikeat, 2013

 Tolonen, 2014
 Äidin toive, 2015
 The Visit, 2015
 Joka toinen pari, 2016
 Kuun metsän Kaisa, 2016
 Yrittäjä, 2018
 Tyhjiö, 2018
 Suomen hauskin mies, 2018
 Baby Jane, 2019
 Aalto, 2020

 70 on vain numero, 2020

Lähteet 

Suomalaiset elokuvaajat
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Kartanolääni

Kartanolääni on keskiaikainen ruotsalainen hallintoyksikkö, jota käytettiin uudisasutusalueilla ennen varsinaisen hallinnon vakinaistumista. Kartanoläänejä perustettiin lähinnä Uudellemaalle, etenkin sen itäosiin, mutta myös Varsinais-Suomesta tunnetaan kaksi kartanolääniä. Kartanolääni oli eräänlainen välivaihe, kunnes suuremmat linnat oli saatu valmiiksi ja valta keskitettyä niiden ympärille. Kartanoläänien merkitys muuttui ajan myötä ja ne lakkautettiin turhina 1600-luvulla.

Kartanoläänejä alettiin perustaa Suomen rannikolle 1200-luvulla. Läänin keskuksena oli kruununkartano, joka toimi hallinnollisena ja sotilaallisena keskuksena. Aluksi kruununkartanoita myös hieman linnoitettiin. Kartanoiden ylläpitämiseksi niille annettiin läänitys, jonne asutettiin ruotsalaisia talonpoikia. Varhaisissa asiakirjoissa talonpojista käytetään nimitystä colonis, siirtokuntalaiset. Talonpojat olivat työ- ja verovelvollisia kruununkartanolle, joka puolestaan maksoi veronsa suoraan kruunulle. Kartanoläänien sotilaallinen merkitys väheni 1300-luvulla, mutta ne säilyttivät erityisen hallinnollisen asemansa ja vero-oikeutensa. Kartanoläänit muodostivat omat käräjäpiirinsä ja verokuntansa ja vastasivat monella tapaa 1300- ja 1400-luvuilla muodostuneita hallintopitäjiä. 1500- ja 1600-lukujen aikana kartanoläänien tehtävät ja oikeudet alkoivat siirtyä läheisille hallintopitäjille ja kartanoläänit laukkautettiin vaiheittain.

Lähteet

Viitteet

Historialliset alueet Suomessa
Pertsa ja Kilu - Faaraon sormus

Pertsa ja Kilu - Faaraon sormus on Taavi Vartian ohjaama suomalainen koko perheen elokuva, joka tulee ensi-iltaan tammikuussa 2023.

Elokuva on jatkoa Vartian edelliselle Pertsa ja Kilu -elokuvalle, joka tuli ensi-iltaan heinäkuussa 2021.

Pertsa ja Kilu - Faaraon sormus -elokuvan kuvaukset alkoivat helmikuussa 2022. Elokuvaa on kuvattu Kotkassa, Lapissa, pääkaupunkiseudulla ja Kreikassa.

Petsaa ja Kilua näyttelevät Pauli Kesälä ja Leon Ruokola. Muissa rooleissa nähdään muun muassa Sara Vänskä, Alina Tomnikov, Anu Sinisalo, Turkka Mastomäki, Elsa Saisio, Ville Myllyrinne, Hannes Suominen ja Joonas Vartia.

Elokuva yhdistelee tapahtumia ja hahmoja kirjailija Väinö Riikkilän Pertsa ja Kilu -romaaneista. Elokuvan käsikirjoituksesta vastaa Vartia ja Nina Linnovaara. Elokuvan levittää toimii Nelonen Media ja tuottaa Taavi Vartia Tuotannot Oy.

Lähteet 

Vuoden 2023 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset lastenelokuvat
Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Tulevat elokuvat
Morten Thorsby

Morten Thorsby (s. 5. toukokuuta 1996 Oslo) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Alankomaiden, Italian ja Saksan pääsarjoissa. Hän pelasi Norjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2017.

Thorsby aloitti pääsarjauransa Norjan Eliteserienissä vuonna 2014 Stabækin joukkueessa. Hän siirtyi kesällä 2014 Alankomaiden Eredivisien Heerenveeniin ja pelasi siellä viisi kautta. Kaudet 2019–2022 hän edusti italialaista Sampdoriaa. Ensimmäisellä Italian-kaudellaan hän pelasi Serie A:ssa 24 ottelua ja teki yhden maalin Interiä vastaan. Toisella kaudellaan hän pelasi 33 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 35 liigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa, ja teki jälleen kolme maalia. Thorsby siirtyi heinäkuussa 2022 saksalaisseura Union Berliniin. Hän teki ensimmäisen bundesliigamaalinsa kauden kolmannen liigaottelunsa 6. minuutilla vieraskentällä Schalkea vastaan Union Berlinin voittaessa maalein 1–6.

Thorsby pelasi yhteensä yli 60 ottelua Norjan alle 16-, alle 17-, alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Norjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Makedoniaa vastaan mutta toisen kerran vasta syksyllä 2020. Hän on pelannut 16 A-maaottelua syyskuun 2022 loppuun mennessä ja ollut niissä 11 kertaa avauskokoonpanossa.

Lähteet 

Norjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Albin Marine

Albin Marine on ruotsalainen veneenvalmistaja, joka pitkään keskittyi lasikuituisiin purjeveneisiin. 

Albin Marinin edeltäjä Albin Motor teki veneiden sisämoottoreita vuodesta 1906. Yhtiö valmisti myös puuveneitä, mutta sen moottoreita asennettin paljon muidenkin tekemiin veneisiin.
Albin Motor AB lopetti sisämoottoriensa valmistamisen vuonna 1970. Yritys yhdistettiin Volvo Pentaan.

Vuonna 1971 perustettiin Albin Marin, josta tuli yksi Euroopan suurimmista venevalmistajista. Se tuotti noin 1400 venettä vuodessa.
Yrityksen nimi ostettiin Yhdysvaltoihin 2008, ja siellä sillä nimellä rakennetaan nopeita moottoriveneitä.

Albin on melko yleinen purjevenemerkki Suomessa, vuonna 2015 Suomessa oli rekisterissä yli 500 Albinia.

Venetyyppejä 
Albin valmisti kaikkiaan 18 eri purjevenetyyppiä. Esimerkkejä niistä ovat

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Veneenvalmistajat
Julian Ryerson

Julian Ryerson (s. 17. marraskuuta 1997 Lyngdal) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän on edustanut saksalaista Union Berliniä vuodesta 2018. Hän pelasi Norjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2020.

Ryerson edusti norjalaista Vikingiä vuodesta 2013 ja pääsi Vikingin edustusjoukkueessa kentälle Eliteserienissä ensimmäisen kerran vuonna 2015. Hän pelasi kolmen kauden aikana Vikingissä 48 pääsarjaottelua ja teki niissä neljä maalia. Kaudella 2018 hän jatkoi seurassa toisella sarjatasolla OBOS-ligaenissa. Kesällä 2018 hän siirtyi Saksaan Union Berliniin. Hän pelasi ensimmäisellä Berliinin-kaudellaan 2. Bundesliigassa kahdeksan ottelua ja yhden nousukarsintaottelun. Kaudella 2019–2020 Union Berlin pelasi Bundesliigassa ja Ryersonille kertyi 14 liigaottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 24 bundesliigaottelua. Kaudella 2021–2022 Ryerson pelasi 28 bundesliigaottelua ja teki loka-marraskuussa maalin peräkkäisissä otteluissa Bayern Müncheniä ja Kölniä vastaan.

Ryerson pelasi Norjan alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Norjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Itävaltaa vastaan. Hän on pelannut syyskuun 2022 loppuun mennessä 13 A-maaottelua ja ollut niissä viisi kertaa avauskokoonpanossa.

Lähteet 

Norjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Takovon ristin ritarikunta

Takovan ristin ritarikunta () oli serbialainen ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1865 ottomaanivastaisen kansannousun 50-vuotismuiston kunniaksi. Alkujaan se oli vain ja ainoastaan sotilaille myönnettävä kunnianosoitus. Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1903, kun Obrenovićin dynastia lakkasi hallitsemasta Serbiaa.

Kunnianosoitusta jaettiin aluksi kolmessa luokassa, mutta vuodesta 1877 luokkia oli viisi:

  I luokka
  II luokka
  III luokka
  IV luokka
  V luokka

Lähteet 

Serbian kunniamerkit
Ritarikunnat
Miikka Tarpeenniemi

Miikka Tarpeenniemi (s. 1993) on suomalainen teologi, opettaja ja Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappi. 

Tarpeenniemi vihittiin papiksi Seinäjoella kesäkuussa 2020, minkä jälkeen hän on työskennellyt seurakuntapastorina Vaasassa ja Jyväskylässä. Aiemmin hän toimi opettajana Hämeenlinnan seudulla. Vuodesta 2022 lähtien hän on työstänyt uskonnonpedagogiikan väitöskirjaa Helsingin yliopistossa.

Tarpeenniemi on ollut mukana useissa akateemisissa ja ammatillisissa luottamustehtävissä, kuten Suomen kirkon pappisliiton valtuustossa (2022–2025), Piispainkokouksen teologikoulutustoimikunnassa (2019–2020), Akavan opiskelijoiden valtuuskunnassa (2018–2019), Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:n opiskelijatoimikunnassa (2018–2019) ja Opettajaksi opiskelevien liiton hallituksessa (2018–2019).

Tarpeenniemen esikoistietokirja Murhattu paavi? – Salaliittoteoriat ja katolisen kirkon vaietuin kohtalo (Reuna, 2023) ilmestyy maaliskuussa 2023. Kirjassa kuvataan paavi Johannes Paavali I:n kuolemasta syyskuussa 1978 syntyneitä salaliittoteorioita.

Lähteet

Vuonna 1993 syntyneet
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomalaiset papit
Suomalaiset teologit
Suomalaiset opettajat
Suomalaiset tietokirjailijat
Elävät henkilöt
Jeep Avenger

Jeep Avenger on Jeepin vuodesta 2022 lähtien valmistama pieni crossover-tyyppinen automalli. Se on valmistajansa pienin malli ja sijoittuu suuremman Renegaden alapuolelle. 

Avenger esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä lokakuussa 2022 täyssähköisenä versiona, mutta malli tulee myöhemmin saataville myös polttomoottorikäyttöisenä joillain markkinoilla. Auto perustuu PSA-konsernin kehittämälle EMP1-perusrakenteelle.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Avenger
Sähköautot
J-segmentin autot
2020-luvun autot
Roni Hudd

Roni Hudd (s. 20. tammikuuta 2005) on suomalainen jalkapalloilija joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa.

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2005 syntyneet
Elävät henkilöt
Pyhän Savan ritarikunta

Pyhän Savan ritarikunta () oli serbialainen ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1883 kuningas Milan I:n käskystä. Kunniamerkkiä jaettiin tunnustuksena mm. kulttuurin ja opetuksen saralla tehdyistä ansioista niin siviileille kuin sotilaillekin. Ritarikunta on nimetty Pyhän Savan mukaan, joka oli ensimmäinen Serbian arkkipiispa.

Kunnianosoitusta jaettiin viidessä luokassa:

  suurristin ritari
  suurupseeri
  komentaja
  upseeri
  ritari

Lähteet 

Serbian kunniamerkit
Ritarikunnat