joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
C99

C99 (ent. C9X) on C-kielen versio, joka on ISO-standardi ISO/IEC 9899:1999 (1999).

Versio laajentaa C90 (1990) ominaisuuksia. Versio on korvattu C11 (2011) versiolla.

Standardissa on määritelty tukea eräissä muissa kielissä yleistyneille toiminnoille ja mm. päivitetty tietotyyppien tukea.

Ominaisuudet 

Uudessa standardissa on lisätty ja kehitetty ominaisuuksia:
 inline funktioiden tuki
 uusia datatyyppejä tyyppijärjestelmään: long long int, boolean-tietotyyppi bool, sekä complex tietotyyppi
 restrict-avainsana muuttujien optimointia varten
 C++ tyyppiset //-alkuiset kommentit
 muuttujia ei tarvise määritellä enää lohkon alussa
 automaattisen taulukkomuuttujan varaus parametrin avulla (ns. VLA, Variable Length Array)
 makrot vaihtelevanpituisin argumentein
 uusia funktiokirjastoja <stdbool.h>, <complex.h>, <tgmath.h>, <inttypes.h> ja funktioita kuten snprintf
 määritellyn levyiset kokonaisluvut
 parannettu tuki IEEE-liukuluvuille
 escape-koodit Unicode-merkeille

C99 vaatii toteutusta antamaan diagnostiikan kun tietotyyppinä on implisiittisesti kokonaislukutyyppi int.
Esimerkiksi ennen C99:ää voi olla:
extern x;
f(y)
{
    register z = g(x) + y;
    return z;
}
.. jossa x, y ja z käsiteltiin tyyppinä int.

Joustavat taulukot 
C99:ssä on määritelty joustavan kokoiset taulukkojäsenet viimeisenä elementtinä struct-tietueille, joilla on useampi kuin yksi nimetty jäsenmuuttuja. Joustavat taulukot ovat määritellään tyhjänä indeksinä, jolla viitataan muuttuvapituiseen tietoon muodossa taulukon_tunniste[]. Esimerkiksi:
struct Foo {
   int a;
   int b[];
};
.. jossa b on muuttuvapituinen taulukko.
Koska muuttuvapituinen taulukko on epätäydellinen tyyppi sen kokoa ei saa selville sizeof-operaattorilla.

Aiemmin on käytetty yhden elementin pituisia taulukkoja. GCC-kääntäjässä on laajennus, joka tukee nolla-pituisia taulukkoja sekä se tukee C99-standardin mukaisia joustavia taulukkoja.
Joustavilla taulukoilla voidaan välttää tiettyjä virheitä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Final version of the C99 standard with corrigenda TC1, TC2, and TC3 included, formatted as a draft
 Rationale for International Standard—Programming Languages—C Revision 5.10

C
Filippa Fleming

Filippa Eerikintytär Fleming (k.1578) oli suomalainen aatelisnainen ja maanomistaja. Hän oli amiraali, valtaneuvos, Etelä-Suomen laamanni Erik Flemingin ja Hebbla Siggentyttären Sparren tytär sekä Joakim Flemingin ja muun muassa Nokinenänä ja rautamarskina tunnetun Klaus Flemingin (n. 1535–1597) sisar. Hän kuoli naimattomana. 

Fleming syntyi 1530-luvulla, oletettavasti jossain isänsä omistamista monista kartanoista, joko Siuntion Suitiassa tai Paraisten Kuitiassa. Hän peri vanhempiensa kuoltua Pöytyällä sijaitsevan Yläneen kartanon, paljon käteistä rahaa sekä Ruotsissa sijaitsevia maatiloja. Hän on erityisen tunnettu testamentistaan, jota pidetään tärkeänä historiallisena dokumenttina Suomen historiassa. Hän testamenttasi vuonna 1578 Yläneen Juhana III:lle, Ruotsissa omistamansa maat veljentyttärelleen Annalle ja kaiken irtaimen silloiselle kihlatulleen Knut Jönsson Kurckille. Hänen testamenttinsa oli poikkeuksellinen, koska sen oli tehnyt naimaton nainen ja koska hän vaati siinä perintölain poikkeusta olla jättämättä omaisuutta veljelleen, mikä myös hyväksyttiin.

Lähteet 
 
 
 
 
 
Vuonna 1578 kuolleet
Suomalaiset aateliset
Syntymävuosi tuntematon
DJ Physics

Glenn Grip on suomalainen konemuusikko ja drum'n'bass-DJ, joka tunnentaan paremmin taiteilijanimellä Physics. Hän on myös yksi digitaalista musiikkia myyvän levykaupan Digital Tunesin perustajista ja levy-yhtiö Midnight Sun Recordingsin omistaja.

Yksityiselämä 

Grip sairastui 31-vuotiaana imusolmukesyöpään. Hän on tällä hetkellä remissiossa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Soundcloud - sivustolla
 Physics - haastattelu Nu:Sounds music - sivustolla
 Twitter - palvelussa

Suomalaiset DJ:t
Suomalaiset elektronisen musiikin artistit
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Majanlahti

Majanlahti on suomalainen sukunimi seuraavilla henkilöillä:

Antti Majanlahti (1966–2017), näyttelijä ja ohjaaja, Mikko ja Maija-Liisa Majanlahden poika
Maija-Liisa Majanlahti (1939–2017), näyttelijä
Mikko Majanlahti, vuoteen 1948 Mansikka (s. 1933), suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja
Sanna Majanlahti (s. 1962), näyttelijä, Mikko ja Maija-Liisa Majanlahden tytär
Dance Panique


Dance Panique on Turmion Kätilöiden seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 17. maaliskuuta 2017 levymerkillä Osasto-A. Alun perin albumin oli määrä ilmestyä 10. helmikuuta 2017, mutta julkaisua siirrettiin muutamalla viikolla eteenpäin yhtyeen laulajan MC Raaka Peen sairastuttua kesken albumin tuotannon. Albumi on yhtyeen viimeinen toisen laulajan Spektaakkelin eli Tuomas Rytkösen kanssa äänitetty albumi hänen jätettyä yhtyeen tammikuussa 2017.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan neljännellä sijalla.

Taustaa 
Marraskuussa 2016 yhtye ilmoitti julkaisevansa uutta musiikkia seuraavan kuukauden aikana. Single ”Surutulitus” julkaistiin digitaalisesti 16. joulukuuta 2016 yhdessä ”Itämaan tietäjä” -kappaleen kanssa. Tulevan albumin muut kappaleet nauhoitettiin tammikuussa 2017.

Yhtye lähti maaliskuussa kesäkuun alkuun ulottuvalle ”Dance Panique Spring Tour 2017” -kiertueelle.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 7–/10
 Kaaoszine: 7+/10

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit
Turmion Kätilöiden albumit
Emiliano Lasa

Emiliano Lasa (s. 25. tammikuuta 1990) on uruguaylainen pituushyppääjä. Hän on pituudeltaan 180 cm.

Lasa sijoittui neljänneksi alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa 2009 ja viidenneksi alle 23-vuotiaiden Etelä-Amerikan kisoissa 2010. Hän hyppäsi elokuussa 2011 São Paulossa Uruguayn ennätyksen 765 cm. Saman vuoden Guadalajaran Pan-Amerikan kisojen karsinnassa hän paransi maansa ennätyksen lukemiin 781. Loppukilpailussa hän sijoittui viidenneksi tuloksella 773. Vuonna 2012 hän oli Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailuissa neljäs ja alle 23-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa kolmas.

Lasa hyppäsi Uruguayn ennätyksen 788 Santiago de Chilessä huhtikuussa 2013. Saman vuoden Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän oli yhdeksäs. Hän paransi maansa ennätyksen alkuvuodesta 2014 lukemiin 790 São Paulossa ja 794 Santiago de Chilessä. Saman vuoden Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui neljänneksi.

Lasa voitti kesäkuussa 2015 Etelä-Amerikan-mestaruuden Limassa Uruguayn ennätystuloksella 809 cm. Toronton Pan-Amerikan kisoissa 2015 hän saavutti pronssia tuulituloksella 817, joka oli hänen ainoa mitattu hyppynsä loppukilpailussa. Pekingin MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta.

Lasa paransi Uruguayn ennätyksen tulokseen 816 cm São Bernardo do Campossa maaliskuussa 2016. Portlandin MM-hallikilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi silloisella sisäratojen ennätyksellään 794 cm. Toukokuussa hän voitti Ibero-Amerikan-mestaruuden tuloksella 801. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 810.

Lasa hyppäsi Uruguayn ennätyksen 819 São Paulossa 18. helmikuuta 2017. Hän saavutti samana vuonna hopeaa Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa ja sijoittui yhdeksänneksi Lontoon MM-kilpailuissa. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän oli kahdestoista. Hän hyppäsi Uruguayn ennätyksen 826 Cochabambassa 5. kesäkuuta 2018. Hän saavutti samana vuonna pronssia Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailuissa.

Lasa voitti Etelä-Amerikan-mestaruuden Limassa 2019 tuloksella 776. Hän saavutti samassa kaupungissa järjestetyissä Pan-Amerikan kisoissa pronssia tuloksella 787. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän saavutti hopeaa Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Guayaquilissa 2021 tuloksella 794. Samalle vuodelle siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta tuloksella 795. Hän saavutti sisäratojen Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hopeaa 2022 halliennätyksellään 810 cm. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän oli kuudes tuloksella 799. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta.

Lähteet 

Uruguaylaiset pituushyppääjät
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Mandraket

Mandraket (Mandragora) eli alruunat on kasvisuku koisokasvien heimossa. Siihen kuuluu neljä lajia. Ne ovat monivuotisia juurakollisia ruohokasveja, jotka ovat hyvin lyhytvartisia, paitsi varrellinen Mandragora caulescens. Alruunoja kasvaa Välimeren alueella ja eteläisessä Aasiassa.

Lajit 
 syysmandrake eli syysalruuna (Mandragora autumnalis) – toisinaan yhdistetty rohtomandrakkeen kanssa samaan lajiin.
 Mandragora caulescens
 rohtomandrake eli alruuna (Mandragora officinarum)
 Mandragora turcomanica

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Mandraket (Mandragora)
 ITIS: Mandragora 
 United States Department of Agriculture (USDA): Mandragora 
 Flora of China: Mandragora 

Koisokasvit
Sega Nomad

Sega Nomad (julkaistu nimellä Sega Genesis Nomad Pohjois-Amerikassa) on Segan valmistama kannettava käsikonsoli, joka julkaistiin Pohjois-Amerikassa vuonna 1995. Konsoli on kannettava versio Sega Mega Drive -pelikonsolista, joka on julkaistu nimellä Sega Genesis Pohjois-Amerikassa.

Konsolin prosessorina oli Motorola 68000.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Käsikonsolit
Segan pelikonsolit
S-TOOL

S-TOOL (lyhenne sanoista Severing Tool) on suomalainen metalliyhtye, jonka Sentenced-yhtyeen ex-laulaja Ville Laihiala perusti Lullacrysta tuttujen Sami Leppikankaan, Kimmo Hiltusen ja Entwinen Aksu Hantun kanssa vuonna 2015.

Yhtyeen jäsenet ovat soittaneet muun muassa yhtyeissä Sentenced, Poisonblack, The Black League, Entwine ja Lullacry, joten kyseessä on eräänlainen superyhtye.

Bändi julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa vuonna 2017.

Yhtye uutisoi elokuussa 2021 jäävänsä määrittelemättömän pituiselle tauolle.

Jäsenet  

 Ville Laihiala – laulu, kitara
 Aksu Hanttu – rummut
Kimmo Hiltunen – basso
Sami Leppikangas – kitara

Diskografia

Studioalbumit

Singlet 
 Shovel Man (2017)
 Your Despiser No. 1 (2017)
 Hammering (2017)
 Hole (2019)
 St. Bastard (2020)
 F.O.S. (Gutting the Pig) (2020)

Historia 
Ville Laihiala pyysi Aksu Hanttua tuottamaan, äänittämään ja miksaamaan uuden bändinsä levyä. Samalla Ville tiedusteli kiinnostaisiko Aksua rumpalin hommat. Bändin kokoonpano oli muutenkin auki ja Aksu ehdotti toiseksi kitaristiksi Lullacryssa soittanutta Sami Leppikangasta ja basistiksi Kimmo Hiltusta. Sami ja Kimmo kävivät myöhemmin omat keskustelunsa Villen kanssa ja kokoonpano oli valmis.

Aiheesta muualla
 Facebook-sivut

Lähteet 

Suomalaiset metalliyhtyeet
Saimaan aallot

Saimaan aallot oli Lappeenrannassa toimiva paikallisradio, joka perustettiin 10.11.1985. Aseman toimilupa oli aluksi Paikallisohjelmat Oy:llä, jonka taustalla olivat SAK ja SAK:n Lappeenrannan Ammatillinen Paikallisjärjestö. Ohjelmatoiminnan tasapuolisuutta vaalimaan ja kehittämään perustettiin alueen asukkaista koostuva ohjelmaneuvosto.  Asema toimi vuoden verran Radio Dix-nimisenä Lappeenrannan ja Imatran alueella. Paikallisradioyhtiö Saimaan Aallot ajautui konkurssiin elokuussa 1996. Kanavan suosituin ohjelma oli Lauantai-iltaisin kuultu Saturday Banana, jota alkuun juonsi Agent Simo ja myöhemmin Dj Bansku.

Lähteet 

Lappeenrannan media
Paikallisradiot
WordDive

WordDive on tekoälyyn pohjautuva mobiilisovellus ja verkko-ohjelma kielten oppimiseen. Valikoimassa on kymmenen kieltä: englanti, viro, suomi, ranska, saksa, italia, japani, venäjä, espanja ja ruotsi.

Konsepti 
WordDive-metodi perustuu usean aistin, yksilöllisen optimoinnin ja pelillisten elementtien hyödyntämiseen. Henkilökohtainen optimointi tarkoittaa, että etenemisnopeus säädetään automaattisesti. Jos käyttäjä oppii nopeasti, aktiivisesti harjoiteltavan sisällön määrä kasvaa ja sitä toistetaan vähemmän. Jokainen kurssipaketti sisältää useita yksittäisiä kursseja, jotka keskittyvät tiettyihin aihealueisiin tai kieliopillisiin teemoihin.

Tunnustukset ja palkinnot 
WordDive on palkittu Suomen parhaana e-oppimisratkaisuna vuonna 2011 ja Suomen parhaana mobiilipalveluna 2014. Vuonna 2015 Red Herring -teknologiajulkaisu valitsi WordDiven 100 parhaan startup-yrityksen joukkoon Euroopassa.

Kehitys 
Palvelu lanseerattiin vuonna 2010. Helmikuussa 2020 sillä oli 850 000 käyttäjää 150 maassa.

Suomessa WordDive tunnetaan parhaiten vuonna 2014 lanseeratusta englannin abikurssista, josta tuli markkinajohtaja kahdessa vuodessa. 2017 tammikuussa 25 prosenttia suomalaisista abiturienteista käytti WordDiven abikurssia, ja 98 prosenttia heistä suositteli kurssia. Kurssiin sisältyy arvosanatakuu: jos kurssin suorittanut opiskelija ei saa englannin ylioppilaskirjoituksista vähintään Eximiaa, hän saa koko kurssimaksun takaisin.

Saksassa WordDiven brändilähettiläänä toimii Sunrise Avenue -yhtyeen keulakuva Samu Haber, joka toimii myös tähtituomarina The Voice of Germany -ohjelmassa.

Tammikuussa 2017 WordDive keräsi 1,2 miljoonan euron rahoituksen joukkorahoituspalvelu Invesdorissa  ja huhtikuussa 2018 1,5 miljoonaa euroa Privanetissa. Vuonna 2019 yrityksen liikevaihto oli 1,72 miljoonaa euroa ja sillä oli 42 työntekijää. Yritys toimii Tampereella. Sen toimitusjohtaja ja suurin omistaja on Timo-Pekka Leinonen.

Katso myös
Duolingo

Lähteet

Aiheesta muualla 
 WordDiven verkkosivut

Tekoäly
Mobiilipelit
Kielen oppimisen ohjelmistot
Armijärvi (Hattula)

Armijärvi  on Kanta-Hämeessä Hattulan Nihattulassa sijaitseva pieni järvi.

Maantietoa 
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajanselän alueella. Siihen sisältyy kolmannen jakovaiheen Leteenojan valuma-alue, jonka alueella järvi on. Järven vedenpinnan korkeus on 88,0 metriä meren pinnan yläpuolella, joka on 7 metriä ylempänä kuin viereinen Lehijärvi. Armijärvellä ei kuitenkaan ole laskuojaa tai tulo-ojia, joten veden vaihtuvuus on heikkoa. Järvi on 700 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 9,1 hehtaaria. Järvi on luodattu ja sen keskimääräinen syvyys 4,6 metriä ja tilavuus on 420 000 kuutiometriä (m³). Sen syvin kohta, joka on 9,1 metriä syvä, sijaitsee järven pohjoispäässä. Järven rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä. Järven itärannat ovat jyrkkiä, mikä johtuu sen sijainnista harjun reunalla. Matalia länsi- ja etelärantoja seuraa vanha kylätie (yhdystie 13899) ja tien varrella sijaitsee vanha kylän asutus. Myös harjulle on rakennettu tiiviisti, mutta moderni asujamisto seuraa harjun rinnettä pohjoisemmassa. Järven lounaispään ohittaa seututie 130.

Vedenlaatu 
Vuonna 1981 perustettiin Armijärven suojeluyhdistys, koska asukkaiden mukaan järven vedenlaatu oli erittäin heikko ja järvessä esiintyi rapu- ja kalakuolemia. Vedessä esiintyi toistuvasti runsasta leväkukintaa. Monet 1980–1990-luvuilla toteutetut kemialliset kunnostustoimet ja mekaaniset kalastus- ja kasvuston poistotalkoot ovat parantaneet järven ravinnetilaa. Järvi on nykyään hyvässä kunnossa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ristolainen, Minna: Nihattula, viitattu 18.2.2017
 Häme-Wiki: Nihattula, viitattu 18.2.2017

Vanajanselän alue
Hattulan järvet
Botin luomat artikkelit
Kortejärvi

Kortejärvi tarkoittaa seuraavia:

 Kortejärvi, järvi Heinolassa
 Kortejärvi, järvi Hämeenlinnassa
 Kortejärvi, järvi Sastamalan Hyynilässä
 Kortejärvi, järvi Sastamalan Kiikassa
 Kortejärvi, järvi Lempäälän Sääksjärvellä
 Kortejärvi, järvi Orivedellä
 Kortejärvet, lampi Orivedellä
 Kortejärvi, järvi Padasjoella
 Kortejärvi, järvi Porin Noormarkussa
 Kortejärvi, järvi Rengossa
 Kortejärvi, järvi Tampereen Kämmenniemessä
 Kortejärvi, järvi Urjalassa
 Kortejärvi, järvi Utajärvellä
 Kortejärvi, nyk. Kortejärvenletto, kuivatettu järvi Vesilahden Kahnassa
 Iso Kortejärvi, järvi Kivijärvellä
 Iso Kortejärvi, järvi Kouvolassa
 Iso Kortejärvi, järvi Virroilla
 Pieni Kortejärvi, järvi Virroilla
 Vähä Kortejärvi, järvi Kouvolassa
 Alainen Kortejärvi, järvi Padasjoella
 Yläinen Kortejärvi, järvi Padasjoella.

Järvien täsmennyssivut
Vääräjärvi (Hämeenlinna)

Vääräjärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolan Ohtisessa sijaitseva metsäjärvi.

Maantietoa 
Jöärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Lontilanjoen valuma-alueellan. Viimeksi mainittuun alueeseen sisältyy neljännen jakovaiheen Lontilanjoen yläosan valuma-alue, johon järvi kuuluu. Järven ympäristö on Vääränjärven suolla olevaa soistunutta metsää, joka on tiheästi ojitettua. Järveen on johdettu neljä suo-ojaa, joista pohjoiseen kulkeva on järven laskuoja. Järven vedenpinnan korkeus on 124,1 metriä meren pinnan yläpuolella, joten laskuoja putoaa yli seitsemän metriä ennen laskemistaan Iso Ohtislammista tulevaan ojaan. Järvi on 450 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Järvi on autio, vaikka sen kiertää metsätie ja etelärantaa ohittaa kävelypolku. Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria.

Lähteet 

Lontilanjoen valuma-alue
Kalvolan järvet
Botin luomat artikkelit
Pengerkosken harkkohytti

Pengerkosken harkkohytti sijaitsi Petäjävedellä Jämsänveteen laskevan Pengerjoen Ruukkimutka (aikaisemmin Pengerkoski)-nimisessä paikassa. Harkkohytti oli toiminnassa vuosina 1841–1847.

Harkkohytin perustajat Carl Henrik John ja Elis Walles saivat hytin perustamisluvan Vaasan läänin kuvernööriltä vuonna 1841. Toimiluvan mukaan laitoksessa oli kaksi kankirautavasaraa ja kaksi ahjoa. Harkkohytin toiminta päättyi lyhyeen sillä tulipalo ja tulva tuhosivat sen vuonna 1847 eikä sitä enää rakennettu uudelleen. Myöhemmin Pengerkoskella toimi 1860-luvulla lyhyen aikaa tervatehdas. 1940-luvulla kosken itärannalle rakennettiin pientä kotitarvevoimalaitosta varten voimakanava. 

Harkkohytin padon kerrotaan sijainneen joen nykyisin ylittävän sillan alapuolella paikassa jossa matalan veden aikana on nähty hirsiä näkyvissä. Padon paikan alapuolella on jäljellä matala maakumpu jossa harkkohytti on mahdollisesti sijainnut ja sen vieressä on hirsisalvoksinen kaivo tai lähde.

Lähteet 

Suomen ruukit
Petäjävesi
Trollshovdan ruukki

Trollshovdan ruukki toimi Tammisaaressa Trollshovdan kylässä Trollshovdavikenin pohjukkaan laskeneen puron varrella vuosina 1840–1915. 

Trollshovdan ruukin ja masuunin perusti vuorineuvos John Julin joka sai ruukille privilegion 1840. Ruukin masuuni käytti aluksi Julinin omista kaivoksista saatua rautamalmia sekä Itä-Suomesta kuljetettuja järvi- ja suomalmeja. 1870-luvulla masuuni siirtyi käyttämään yksinomaan Ruotsista tuotua rautamalmia. Ruukki oli 1900-luvun alussa käynyt vanhanaikaiseksi ja kun ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen 1914 lopetti malmintuonnin Ruotsista ruukin malmivarastot käytettiin loppuun ja sen toiminta päättyi kesällä 1915. 

Ruukkialueella on jälkellä rakennusten pohjia ja jäännöksiä voimakanavista. Kallioiden välissä Degergårdsträsketin järven ja merenlahden puolivälissä sijainneen masuunin lähellä on säilynyt malmikasa ja kalkkikiveä. Merenlahden pohjukassa ja länsirannalla oli aikoinaan 12–13 slagitiilistä hiiliuunia joista 1980-luvulla oli jäljellä neljä ja yksi muutettu kappelirakennukseksi.

Lähteet 

Suomen ruukit
Tammisaari
Raaseporin rakennukset ja rakennelmat
Harkkohytti

Harkkohytti on aikaisemmin raudan valmistuksessa käytetty yksinkertainen sulatusuuni, joka erotuksena masuuniin oli kertatäyttöinen, eli raudan tuotanto ei ollut jatkuvaa, vaan uuni täytyi välillä tyhjentää ja täyttää uudelleen. Harkkohytti tehtiin muuraamalla harmaasta kivestä tai tiilestä jättäen se ylhäältä avoimeksi, jotta harkkohytti saatiin täyttää ja tyhjentää sieltä käsin. Raudan valmistus tapahtui täyttämällä hytti kerroksittain sydellä ja malmilla. Harkkohytin alaosassa oli reikä, josta puhallettiin palkeilla ilmaa hyttiin sysien palaessa, jolloin puhalletun ilman happi reagoi hehkuvien hiilien kanssa synnyttäen hiilimonoksidia, joka pelkistää raudan. Näiden nahkaisten palkeiden käyttövoimana saattoi olla vesiratas, tai sitten niitä käytettiin käsivoimin. Harkkohytin sulatus kesti puolesta yhteen vuorokauteen. Raudan pelkistyessä syntyi hytin pohjalle kuonapitoinen sulain eli harkko, joka sitten harkkohytin tyhjentämisen yhteydessä nostettiin harkkohytin yläpäästä ulos ja vietiin sitten aluksi pilkottavaksi ja valkohehkuiseksi tulistamisen jälkeen tiiviimmäksi taottavaksi. Rauta täytyi sitten hiilestää ja karkaista, jotta siitä voitiin valmistaa esimerkiksi työkaluja. Harkkohyteissä valmistettu rauta oli kuitenkin usein hataraa ja kuonaista eikä soveltunut hyvin taottavaksi. 

Harkkohyttejä käytettiin Suomessa erityisesti 1800-luvulla teollisesti raudan valmistukseen järvimalmista ja suomalmista. Näiden malmien kosteus ja epäpuhtaudet pyrittiin poistamaan polttamalla niitä nuotiossa ennen harkkohyttiin laittamista. Tätä kutsuttiin pasuttamiseksi. Harkkohyttien avulla raudanvalmistusta harjoitettiin myös varsinkin Itä-Suomessa talonpoikien kotitarveteollisuutena, koska alueella oli runsaasti järvi- ja suomalmia saatavissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Lohtajalaiset herättivät harkkohytin henkiin, Yle Uutiset Kotimaa 10.9.2013
 

Metallurgia
Metalliteollisuus
Rauta
Suomen teollisuushistoria
Esiteolliset keksinnöt
Hollolan teloitukset

Hollolan teloitukset tapahtuivat Suomen sisällissodan aikana huhti–toukokuun vaihteessa 1918, jolloin valkoiset ampuivat Hollolan kirkonkylässä ainakin 200 punaista tai sellaiseksi epäiltyä. Joidenkin lähteiden mukaan teloitettuja saattaa olla jopa 500.

Teloitukset 
Valkoiset saivat Hollolan haltuunsa Lahden taistelun loppuvaiheessa 29. huhtikuuta. Tämän jälkeen pahamaineinen virolainen majuri Hans Kalm perusti sotaoikeuden, joka toimi Hollolan kunnantalolla. Sen toimeenpanemat oikeudenkäynnit olivat nopeita, syytetyn tiedot kirjattiin ylös, jonka jälkeen päätettiin, ammutaanko hänet vai ei. Syytettyjen joukossa oli paikallisten lisäksi runsaasti Länsi-Suomesta saapuneen pakolaiskolonnan mukana tulleita punaisia, jotka olivat jääneet valkoisten vangiksi. Hollolalaisten kohdalla sotaoikeus otti päätöksiä tehdessään huomioon myös paikallisten antamia lausuntoja.

Pikaoikeudenkäyntien alettua suoritettiin viiden päivän aikana ainakin 202 teloitusta, joiden nimet histrioitsija Jaakko Paavolainen onnistui 1960-luvulla saamaan selville. Tuomitut marssitettiin neljän ryhmissä Hollolan kirkon vieressä sijaitsevan pitäjänmakasiinin luokse, jonka seinää vasten heidät ammuttiin. Nykyään rakennuksessa toimii Hollolan kotiseutumuseo. Sekä teloittajat että teloitetut olivat enimmäkseen ulkopaikkakuntalaisia, jotka eivät tunteneet toisiaan. Teloitettujen joukossa oli myös lukuisia naisia. Sisällissodan aikaisista Hollolan tapahtumista myöhemmin kesäkuun lopulla Porvoo tuomiokapitulille raportoinut kappalainen Hjalmar Paunu mainitsi ammuttuja olleen lähes 500. Hänen mukaansa ruumiit lojuivat röykkiöinä pitäjänmakasiinin luona useita päiviä, ennen kuin ne siirrettiin haudattaviksi. Tuomiokapitulille tekemässään selonteossa Paunu paheksuu kirkon vierustan käyttämistä teloituspaikkana, mutta ei teloituksia itsessään. Hänen mukaansa ”metsää ja mäkeä olisi hiukan kauvempanakin ollut miten paljon tahansa.”

Joukkohauta ja muistomerkki 
Teloitettujen omaiset kävivät tunnistamassa ruumiita, mutta niitä ei silti luovutettu heille haudattavaksi, vaan kaikki haudattiin samaan joukkohautaan vajaan kilometrin päähän Parinpellon kylään. Haudassa on yhteensä 500 punaista, joista noin 200:n tiedetään olevan varmasti teloitettuja. Vuonna 1948 Parinpellon joukkohaudalle pystytettiin kirkkoherra Rafael Saartion suunnittelema pyramidinmuotoinen muistomerkki. Saartio on myös siunannut haudassa olevat vainajat.

Lähteet 

Valkoinen terrori
Hollola
Päijät-Hämeen historia
Catharina Justander

Catharina Justander (syyskuu 1723, Lempäälä – 5. lokakuuta 1778, Zeist, Alankomaat) oli suomalainen lähetyssaarnaaja. Hän vaikutti herrnhutilaisen veljesseurakunnan varhaisten vaiheiden aikana Turussa, Tukholmassa ja Alankomaiden Zeistissa. Vuonna 1759 hän sai luottamustehtävän akoluuttina, joka oli katolisuudesta periytyvä böömiläisessä kirkossa tunnettu alin vihkimystä vaativa virka. Justander kuoli 55-vuotiaana kovia kipuja aiheuttaneeseen sairauteen.

Lähteet 
 
Vuonna 1778 kuolleet
Vuonna 1723 syntyneet
Suomalaiset lähetyssaarnaajat
Antero Maunula

Yrjö Antero Maunula (4. lokakuuta 1937 Vaasa – 30. lokakuuta 2014 Seinäjoki)  oli suomalainen upseeri, joka toimi  Pohjan prikaatin komentajana.

Maunulan vanhemmat olivat majuri, Mannerheim-ristin ritari Auvo Maunula ja Ester Jensen. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1963 oli Kaija Marttila ja toinen vuodesta 1978 Tarja Nieminen.

Maunula tuli ylioppilaaksi Seinäjoen lyseosta 1955 ja valmistui Kadettikoulusta 1958. Hän toimi sitten nuorempana upseerina, opetusupseerina ja komppanianpäällikkönä Pohjanmaan jääkäripataljoonassa vuoteen 1962. Laskuvarjojääkärikoulussa Maunula oli nuorempi upseeri, opetusupseeri ja komppanianpäällikkö 1962–1965, Kouvolan sotilaspiirin esikunnan toimistoupseeri ja järjestelytoimiston päällikön sijainen 1967–1969 ja Keski-Suomen sotilasläänin esikunnan  toimistoupseeri 1969–1970 sekä operatiivisen toimiston päällikkö 1970–1973. Pääesikunnan operatiivisen osaston toimistoesiupseerina Maunula toimi 1973–1975 ja toimistopäällikkönä 1975–1977, Sotakorkeakoulun maasotalinjan johtajana 1977–1981 ja Seinäjoen sotilaspiirin päällikkönä 1981–1986.  Pohjan Prikaatia Maunula komensi 1986–1989 eversti Pekka Mustosen jälkeen, toimien sitten Pohjois-Suomen sotilasläänin esikuntapäällikkönä vuodesta 1989 vuoteen 1991, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta. Sotilasuransa jälkeen Maunula toimi aktiivisesti Seinäjoen kunnallispolitiikassa. 

Maunula ylennettiin vänrikiksi 1956, luutnantiksi 1959, yliluutnantiksi 1962, kapteeniksi 1965, majuriksi 1970, everstiluutnantiksi 1975 ja everstiksi 1982.

Lähteet

Suomalaiset everstit
Vuonna 1937 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Hirvijärvi (Vesilahti)

Hirvijärvi  on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma-alueeseen.

Maantietoa 
Järvi on 800 metriä pitkä, 400 metriä leveä ja sen pinta-ala on 22 hehtaaria. Se sijaitsee Onkimäen kylän lähellä ja siihen laskee viisi ojaa. Ojista suurin on Pussimäenoja, joka on Iso Arajärven laskuoja ja joka laskee suoksi kuivatetun Lamminjärven läpi. Pussimäenojaan yhtyvät kolme muutakin ojaa, joista suurin on Palujärvestä laskeva Inhanojan alaosuus. Se tuo vesiä laajalta alueelta ja muun muassa Vähä-Mälitystä, Iso-Inhasta ja Pikku-Inhasta. Pussimäenojan eteläpuolelta siihen laskee Riitaniitty, joka on lampi ja kosteikko. Hirvijärven laskujoki lähtee sen koillispäästä ja se putoaa neljä metriä 1,4 kilometrin matkallaan ennen kuin se laskee Onkimäenjärveen. Laskujokeen yhtyy oikealta Tupaniitynoja. Järven rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä. Useita rantoja reunustaa peltomaa tai entinen peltomaa. Järven lähiympäristössä on kuusi maatilaa ja rannoille on rakennettu seitsemän vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Onkemäen kylän läpi kulkevalta tieltä.

Vedenlaatu 
Järven vedenlaatua on esitetty käyttäen vuosina 2000, 2002, 2007 ja 2013 tutkittua tietoa. Järven pintavesi on ollut sameahkoa (keskimäärin 8,3 FNU), veden näkösyvyys on ollut keskimäärin 0,7 metriä ja vedenväri on ruskea (väriluku 100–200 mg(Pt)/l, keskiarvolla 142 mg(Pt)/l). Veden sähkönjohtavuus on keskimmäärin 5,1 mS/m, mikä on suomalaisessa järvessä normaali taso. Humuksen liukeneminen järven valumisvesiin on pääasiallinen syypää vedenväriin ja se myös muuttaa veden lievästi happamaksi. Järven pintaveden happamuustaso on ollut keskimäärin pH 6,6. Talvella happamuustaso on pH 6,4, mutta kesällä se kohoaa arvoon pH 6,8. Veden puskurikyky happamoitumista vastaan on tyydyttävä (keskimäärin 0,19 mmol/l). Silloin järvi ei ole välittömässä vaarassa happamoitua. Järven vesi ei lämpötilakerrostu selvästi kesäisin ja talvisin. Veden happipitoisuus on ollut kesäisin 7,2 mg/l, jolloin hapen kylläisyys oli 79%. Talvisin se on ollut 11,7 mg/l (kylläisyys 77%). Näiden arvojen perusteella voidaan järven happitilanne kokonaisuudessaan luokitella hyväksi. Päällysvedessä fosforipitoisuudet ovat olleet keskimäärin 33 µg/l ja kesällä pitoisuudet ovat olleet keskimäärin 47 µg/l ja talvisin 18 µg/l. Typpipitoisuudet ovat olleet päällisvedessä keskimäärin 803 µg/l (vaihteluvälillä 610–1160 µg/l). Hirvijärvi on siten rehevöitynyt järvi.

Historiaa 
Vuonna 1855-1856 julkaistussa Kalmbergin kartastossa Hirvijärvi oli hyvin samanalinen kuin nykyäänkin. Sitä ei silloin viljelty, mutta sen rantasoilta niitettiin heinää. Eteläpuolelta sen ohitti polku, jonka varrella sijaitsi jonkunlainen talo. Järveen laski oja Lamminjärvestä, johon oli tuolloin merkitty avovettä. Lamminjärvi on nykyään kuivatettu suoksi.

Vuoden 1959 peruskartassa järvi oli yhtä ruohottunut kuin nykyäänin. Sen luusuassa sijaitsi mylly ja saha.

Lähteet 

Koskenjoen valuma-alue (Vesilahti)
Vesilahden järvet
Vähä Arajärvi (Akaa)

Vähä Arajärvi  eli Vähä-Arajärvi  on Pirkanmaalla Akaassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma-alueeseen.

Maantietoa 
Järvi on 2,1 kilometriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 50 hehtaaria. Se sijaitsee Akaan pohjoisrajalla Kylmäkosken pohjoispuolella. Siihen laskee neljä metsäojaa, joista yksi on Kirveslammin laskuoja. Laskuoja sijaitsee järven luoteispäässä. Oja putoaa seitsemän metriä 230 metrin matkalla ennen laskemistaan Iso Arajärveen. Järven rantaviivan pituus on 5,2 kilometriä ja rannat ovat moreenimaata. Etelärannalla sijaitsee muutama veteen putoava jyrkänne, joista yksi sijaitsee alle 30 metrisen Laonnutvuoren kivisellä rinteellä. Rannoille on rakennettu 30 vapaa-ajan asuntoa. Puolivälissä järveä sen pohjoisrannalla sijaitsee leirikeskus.

Vedenlaatu 
Järven vedenlaatua on tutkittu kesinä 1994 ja 1996. Järven pintavesi on ollut kirkasta (keskimäärin 0,5 FNU), veden näkösyvyys on ollut keskimäärin 4,0 metriä ja vedenväri on ruskea (väriluku 20–30 mg(Pt)/l, keskiarvolla 27 mg(Pt)/l). Veden sähkönjohtavuus on keskimmäärin 4,1 mS/m, mikä on suomalaisessa järvessä normaali taso. Humuksen liukeneminen järven valumisvesiin on pääasiallinen syypää vedenväriin ja se myös muuttaa veden lievästi happamaksi. Järven pintaveden happamuustaso on ollut keskimäärin pH 7,0. Veden puskurikyky happamoitumista vastaan on tyydyttävä (keskimäärin 0,12 mmol/l). Silloin järvi ei ole välittömässä vaarassa happamoitua. Järven vesi lämpötilakerrostuu selvästi talvisin ja kesäisin. Silloin järven pohjan lähellä alusvedessä voi olla hyvinkin erilaiset olosuhteet kuin päällysvedessä. Alusveden happamuustaso on kesällä pH 6,0. Päällysveden happipitoisuus on ollut kesäisin 8,7 mg/l, jolloin hapen kylläisyys oli 94%. Alusveteen ei lämpötilakerrostumisen vuoksi tule kovin paljon happitäydennystä. Siellä on happipitoisuus ollut kesäisin 4,5 mg/l (kylläisyys 36%). Näiden arvojen perusteella voidaan järven happitilanne kokonaisuudessaan luokitella tyydyttäväksi. Päällysvedessä fosforipitoisuudet ovat olleet keskimäärin 6,0 µg/l. Typpipitoisuudet ovat olleet päällisvedessä keskimäärin 267 µg/l (vaihteluvälillä 250–280 µg/l). Näiden tietojen perusteella järvi voidaan luokitella karuksi järveksi.

Historiaa 
Vuoden 1959 peruskartassa järven pohjoispuolelle suunniteltu tie oli jo merkitty karttaan. Järvi oli tuolloin autio. Vuoden 1976 kartta näyttää, kuinka mökkiasutus tuli tien mukana mahdolliseksi ja samassa yhteydessä on rakennettu myös leirikeskus.

Lähteet 

Koskenjoen valuma-alue (Vesilahti)
Viialan järvet
Mies, joka rakasti järjestystä

Mies, joka rakasti järjestystä (En man som heter Ove) on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut ruotsalainen draamakomediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Hannes Holm. Se perustuu Fredrik Backmanin samannimiseen romaaniin vuodelta 2012 (suom. Atena 2013). Elokuvan pääosaa esittää Rolf Lassgård.

Elokuvassa elämänsä vastoinkäymisistä katkeroitunut vanha mies piinaa rivitaloyhteisöä pikkutarkalla vahtimisella, kunnes hän vähitellen pehmenee ja saa uutta elämäniloa maahanmuuttajanaisen avulla.

Mies, joka rakasti järjestystä sai ensi-iltansa Ruotsissa 25. joulukuuta 2015 ja Suomessa 8. tammikuuta 2016.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Ruotsalaiset draamakomediaelokuvat
Vuoden 2015 ruotsalaiset elokuvat
Köyhälampi

Köyhälampi on lampi Jyväskylässä Hippoksen pesäpallostadionin vieressä. Se on pyöreähkö. Sitä on ilmastettu juhlasuihkulla.

Lammen ympärillä kulkee kevyen liikenteen väyliä. Lammen rannalla on Kari Juvan tekemä taideteos Pesäpalloilija.

Lähteet 

Jyväskylän järvet
Ristiselän–Murtoselän alue
Mattilanpelto
Kazuto Ioka

Kazuto Ioka (; s. 24. maaliskuuta 1989) on japanilainen kärpässarjan nyrkkeilijä ja hallitseva WBA liiton tunnustama mestari. Urallaan Ioka on voittanut myös alemman kärpässarjan WBA ja korsisarjan WBC ja WBA liittojen mestaruuden.

Ammattiura 
Ioka siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2009. WBC liiton korsisarjan mestaruuden Ioka voitti vuonna 2011 teknisellä tyrmäyksellä Oleydong Sithsamerchaista viidennessä erässä. Kamppailussa Ioka käytti Sithsamerchaita kanveesissa toisessa erässä. Ioka puolusti mestaruutta neljästi kunnes siirtyi alempaan kärpässarjaan vuonna 2011. Alemmassa kärpässarjassa Ioka voitti WBA liton mestaruuden Felix Alvaradolta vuonna 2013. Ensimmäisen tappionsa Ioka kärsi vuonna 2014 häviämällä kärpässarjan IBF liiton mestaruusottelun Amnat Ruenroengille hajaäänituomiolla kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi. Vuonna 2015 Ioka kohosi WBA liiton mestariksi voittamalla Juan Carlos Revecon enemmistöpäätöksellä. WBA liiton mestaruutta Ioka on puolustanut neljä kertaa onnistuneesti joista kerran Revecoa vastaan. Revecoa vastaan käyty ottelu päättyi Iokan tyrmäyasvoittoon 11. erässä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
luettelo ammattinyrkkeilyotteluista boxrec.com sivustolla

 

Japanilaiset nyrkkeilijät
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Saarikosken harkkohytti

Saarikosken (Saariskosken) harkkohytti toimi Vieremällä Salahminjärvestä lähtevän Murennusjoen alussa, Saarikoski-nimisen tilan kohdalla vuosina 1841–1870. 

Harkkohytti rakennettiin kolmen kilometrin päässä sijainneen Salahmin ruukin apuhytiksi korvaamaan ruukin toimintansa lopettanut harkkohytti. Harkkohytissä valmistettiin harkkorautaa Salahmin ruukin vasarapajoille. Harkkohytin toiminnasta ja rakennuksista ei ole paljoa tietoa ja se on saattanut toimia ilman virallista lupaa. Se oli käytössä vielä vuonna 1859 mutta jo vuonna 1873 harkkohytin rakennukset oli osittain purettu. 

Harkkohytin sijaintipaikan yläpuolella on nykyisin joen ylittäbä maantiesilta. Sillan alapuolella on molemmilla joen rannoilla matalia maakumpuja jotka ovat mahdollisesti ruukinpadon jäänteitä. Joen itärannalla kumpujen eteläpuolella on kivikasa jonka kohdalla harkkohytti on saattanut sijaita ja lisäksi noin metrin korkuinen slagikasa. Joen länsirannalta löytyy padonpaikan alapuolelta jyrkästä joentörmästä runsaasti sysiä.

Lähteet 

Suomen ruukit
Harkkohytti
Schonach im Schwarzwald

Schonach im Schwarzwald on Saksan kunta Baden-Württembergin osavaltion Schwarzwald-Baar-Kreisin piirikunnassa. Se sijaitsee Baden-Württembergin eteläosassa Schwarzwaldin alueella Freiburgin koillispuolella. Schonachissa on arviolta 4 009 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 36,71 neliökilometriä.

Schonachissa järjestetään vuosittain yhdistetyn maailmancupin osakilpailuja. Schonachissa on hyppyrimäki Langenwaldschanze, jonka HS-piste on 106 metriä ja K-piste 95 metriä.

Lähteet

Aiheesta muualla
Taidon suomenmestaruuskilpailut

Taidon suomenmestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1978 ja niitä on järjestetty siitä lähtien vuosittain. Joukkuelajien ja junioreiden mestaruuksista alettiin kilpailla vuonna 1986. Naisten ottelu tuli kilpailuihin mukaan vuonna 1992.

Naisten sarjassa oli vuosina 1978-1981 käytössä kahden kilpailijan ennalta suunniteltu ottelu (Yaku-soku-soutai). Yaku-soku-soutai kilpailusarjan voittajat: 1978: Terttu Kilpeläinen, Tiina Halonen, 1979: Sari Ikonen, Ulla Veirto, 1980: Tuula Jundén, Liisa Vanhapelto, 1981: Liisa Vanhapelto, Tarja Ellonen.

Suomen-mestaritGamae/Kamae 1986—2014

Menestyneimmäit

Joukkuelajien Suomen mestarit

Menestyneimmät

Lähteet 
 Ahava, Selja (toim.): Taido - 30 vuotta Suomessa. Suomen taido dan -yhdistys, 2003.
 Gamae ja Kamae -lehdet. Suomen taidoliitto ry:n jäsenlehti (1986–2014)
 Suomen taido
 https://www.kihapp.com/tournaments/8409-taidon-sm-kilpailut-2021/results

Viitteet 

Taido
Iso Keurujärvi

Iso Keurujärvi  on Pirkanmaalla Lempäälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Moisionjoen valuma-alueeseen. Iso Keurujärvi on osa Höytämönjärven valuma-aluetta.

Maantietoa 
Järvi on 650 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,4 hehtaaria. Järveen on johdettu sekä länsi- että itäpäähän suo-ojat. Länsipään oja tuo viereisen Pienen Keurujärven suotovesiä. Itäpäästä lähtevät ojat toimivat laskuojana, joka yhtyy alempana Merunjärvestä lähtevään Merunojaan. Se laskee vuorostaan Höytämönjärven Merunlahteen. Järven rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä. Järven etelärantaan laskee jyrkkä metsärinne, mutta muut rannat ovat loivempia tai tasaisia. Järvi on autio, mutta sen lähettyville johtaa sekä pohjoisesta Sääksjärveltä että etelästä Lempäälästä tulevat metsäautotiet. Järven ohittaa sen pohjoispuolelta korkeajännitelinja.

Historiaa 
Vuoden 1953 peruskartassa järvi oli tietön ja autio järvi, jonka kautta kulkettiin talviteiden aikana. Vuoden 1975 kartassa itä- ja länsipään suot oli ojitettu. Tämän jälkeen 2012 järven itäpuoli on hakattu ja harvennettu osittain puustosta.

Lähteet 

Moisionjoen valuma-alue
Lempäälän järvet
Makkarajärvi (Tampere)

Makkarajärvi  on Pirkanmaalla Tampereen Hervantajärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Moisionjoen valuma-alueeseen. Makkarajärvi on osa Höytämönjärven valuma-aluetta.

Maantietoa 
Järvi on 300 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Se sijaitsee Hervannan itäpuolella ja Hervantajärven koillispuolella metsämaastossa. Siihen ei ole kaivettu ojia eikä sillä ole laskuojaa. Järven rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen ympäristö on kokonaan suota. Suolla järveä kiertää polku, joka kuuluu metsämaastossa risteilevään polkuverkkoon. Järvi on autio eikä sille johda tietä.

Historiaa 
Vuoden 1953 peruskartassa järvellä oli lyhyt laskuoja, joka päättyi suolle. Tilanne on aivan sama tänäänkin.

Lähteet 

Moisionjoen valuma-alue
Tampereen järvet
Hervantajärvi
Pieni-Virolainen

Pieni-Virolainen  on Pirkanmaalla Tampereen Vuoreksessa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Moisionjoen valuma-alueeseen. Pieni-Virolainen on osa Höytämönjärven valuma-aluetta.

Maantietoa 
Lampi on 450 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,4 hehtaaria. Se sijaitsee Vuoreksen itäpuolella maaston painaumassa Pilkkakuusenharjun vieressä. Siihen laskee Virolaisen kaivamalla suoristettu 200 metrinen laskuoja. Pieni-Virolaisen laskuoja lähtee lammen luoteispäästä ja juoksee 1,8 kilometriä kunnes se laskee Koipijärveen. Laskuojalla on korkeuseroa 7,8 metriä. Lammen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Rannat ovat kuivaa kangasmetsää. Itärannalla on pieni mökki. lammen lähiympäristössä on asutusta, mutta harjanne Virolaisen suuntaan on autio. Lampeen ei johda tietä. Lempäälän raja ohittaa järven 400 metrin päästä etelässä.

Historiaa 
Vuoden 1953 peruskartassa järvi oli autio, mutta sen luoteispäässä rantaan ulottui pellonreunaa. Tilanne on kehittynyt eteenpäin vasta vuoden 1991 jälkeen.

Lähteet 

Moisionjoen valuma-alue
Tampereen järvet
Vuores
Olavi Spännäri

Arvo Olavi "Olli" Spännäri (7. heinäkuuta 1936 Juva – 23. tammikuuta 2017 Lappeenranta) oli monipuolinen muusikko ja multi-instrumentalisti. Hän aloitti musiikkiopinnot muuttaessaan äidinsä kanssa Lauritsalaan 1948 ja tultuaan hyväksytyksi Lauritsalan musiikkikannatusyhdistyksen soitto-oppilaaksi. Neljä vuotta myöhemmin hän siirtyi opiskelemaan soittamista varuskunnan soittokuntaan, josta siirtyi edelleen 1956 tykistöön esikuntatyöhön. Työuransa Spännäri tekikin upseerina puolustusvoimissa, mutta samaan aikaan hän soitti myös useissa yhtyeissä, ml. Lappeenranta Big Bandin trumpetistina. Pitkäaikaisin kiinnitys Spännärillä oli Kalevi Pyysalon yhtyeeseen. 

Spännäri aloitti Lappeenranta Big Bandin kapellimestarina vuonna 1978 ja nosti sen tasoa merkittävästi. Spännärin johdolla orkesteri voitti big bandien suomenmestaruuden kolme kertaa ja teki kolme LP-levyä. Spännäri perusti Lappeenrantaan myös juniori- big bandin. Vuonna 1985 Spännäri alkoi johtaa Lappeenrannan työväenyhdistyksen soittokuntaa sekä vähän myöhemmin Ratsuväen perinnesoittokuntaa. Spännäri totesi jo 60-vuotiaana, että lopettaa soittohommat vasta, kun hänet kannetaan (Lappeenrannan hautausmaa) Ristikankaalle.

Sotilasarvoltaan Olavi Spännäri oli kapteeni, ja siitä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 1981. Hänelle oli myönnetty ansioistaan muun muassa  Director Musices -arvonimi 1991 ja Suomen Big Band -yhdistyksen Count Basie -mitali. Vuonna 2003 Spännäri valittiin Linnoituksen isännäksi Lappeenrannassa, ja vuonna 1996 Lappeenrannan kaupunki palkitsi hänet kaupungin kulttuuripalkinnolla tunnustuksena hänen ansioistaan ja pitkäaikaisesta työstään varsinkin paikallisen puhallinmusiikin hyväksi.

Lähteet 

Suomalaiset kapellimestarit
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Petra Tandefelt

Petra Jessica Casimira Tandefelt (s. 2. lokakuuta 1966 Helsinki) on suomalainen yrittäjä, keräilijä ja vuodesta 2003 Suomenlinnan lelumuseon johtaja. Suomenlinnan lelumuseo esittelee Tandefeltin yksityistä lelukokoelmaa, jonka vanhimmat esineet ovat 1800-luvun alkupuolelta. Kokoelman nuorin artikkeli on vuodelta 1980. Museo sijaitsee Suomenlinnan itärannalla Tandefeltin omistaman kiinteistön pohjakerroksessa. Petra Tandefelt johtaa museon lisäksi Café Samovarbar -nimistä kahvilaa joka toimii museon yhteydessä. Museossa on myös pieni museokauppa, jonka valikoimaan kuuluu muun muassa vanhojen eurooppalaisten lelutehtaiden tuotantoa keräilykappaleina. Suomenlinnan lelumuseossa vierailee vuosittain noin 23 000 asiakasta.

Tandefelt tunnetaan myös Nallerouva Hunajapurkin Herkkukirja - nostalgisia leluja ja reseptejä -kirjan kirjoittajana (Tammi 2012, ISBN 978-951-31-6493-5).

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kuusi kuvaa Petra Tandefeltin elämästä. Yle Radio 1 21.8.2022.

Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset tietokirjailijat
Suomalaiset museonjohtajat
Gods of Violence


Gods of Violence on saksalaisen thrash metal -yhtye Kreatorin neljästoista studioalbumi. Se julkaistiin 27. tammikuuta 2017. Se on yhtyeen viimeisin studioalbumi sitten vuonna 2012 julkaistun Phantom Antichrist -levyn jälkeen, merkiten pisintä eroa kahden eri studioalbumin välillä yhtyeen historiassa.

Albumi debytoi Saksan albumilistan ensimmäiselle sijalle. Suomessa se debytoi sijalla 7, ja Yhdysvalloissa se nousi Billboard 200 -listan sijalle 118.

Rockmusiikkilehti Soundi valitsi albumin vuoden 2017 kahdeksikymmenenneksi parhaaksi ulkomaiseksi albumiksi.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Miland ”Mille” Petrozza – laulu, kitara
 Sami Yli-Sirniö – kitara
 Christian ”Speesy” Giesler – basso
 Jürgen ”Ventor” Reil – rummut

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Imperiumi.net: 
 Kaaoszine: 9–/10
 Metal Injection: 
 Pitchfork Media: 6.2/10
 V2.fi:

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit
Kreatorin albumit
Manhattan (Turku)

Manhattan on Turun Pitkämäen kaupunginosassa, Naantalin pikatien varressa sijaitseva ostoskeskus. Vuonna 1990 valmistuneen postmodernistisen rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Casagrande & Haroma. Sen käyntiosoite on Pitkämäenkatu 4.

Manhattanin kauppakeskuksessa toimivat muun muassa S-market Manhattan, Neste-huoltamo, apteekki, Alko, suuri kirpputori Kirppis-Center ja sen yhteydessä alennusmyymälä Minihinta, sekä Lastenkirppis Pikkusiili. 

Kauppakeskuksen ylemmissä kerroksissa toimii Manhattan Sport Center, jossa voi pelata tennistä, salibandyä, squashia, sulkapalloa ja pöytätennistä.

Vuonna 2016 Naantalin pikatien toisella puolella sijainnut Turun postikeskuksen postikonttori suljettiin ja sen tilalle avattiin Manhattanin K-Supermarketin yhteydessä toimiva postipalvelupiste. Manhattanin tiloissa on myös pakettiautomaatti. Manhattanin Posti loppui kun tilalle tuli S-Market.

Historiaa 
Suomen 1990-luvun alun laman edellä tavaratalona avattu Manhattan joutui vaikeuksiin jo alkuvuosinaan, ja omistaja Markku Harjanne haki sen konkurssiin 1994 suurten velkojen vuoksi. Vuosina 2001–2005 Manhattanin K-kauppiaana toimi Tomi Eriksson. Vuoden tauon jälkeen Manhattanin K-Supermarketin vetäjänä aloitti marraskuussa 2006  nykyinen kauppias Veli-Pekka Hussi. K-Supermarket suljettiin vuoden 2019 lopussa ja tilalle tuli S-market.

Lähteet 

Turun kauppa- ja ostoskeskukset
Turun urheiluhallit
Harri Koskinen (jalkapalloilija)

Harri Tapani Koskinen (s. 1962 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän voitti mestaruuden HJK:ssa vuonna 1985.

Koulutukseltaan Koskinen on ylioppilas sekä kenttämestari. Nuorempana hän oli Helsingin piirin johtavia voimanostajia sekä lupaava judoka Helsingin Tarmon Chikarasta, jossa hän sai oranssin vyön.

Jalkapalloura alkoi ja loppui nopeasti, jonka jälkeen Koskinen on tunnettu maajoukkueympyröistä huoltajana. Koskinen on myös Kallion Brahen kentän mestari painonnostossa. Pannuhuoneessa olleessa kilpailussa Koskinen nosti penkistä 145 kg.

Suomalaiset jalkapalloilijat
Elävät henkilöt
Vuonna 1962 syntyneet
Polyvinyylialkoholi

Polyvinyylialkoholi (PVOH, PVA tai PVAl) on vesiliukoinen synteettinen polymeeri. Sitä käytetään paperin valmistusprosessissa, tekstiileissä ja erilaisissa pinnoitteissa kalvopäällystysaineena. Se on valkoista ja hajutonta. Polyvinyylialkoholia voidaan käyttää kalvopäällystysaineena lääketeollisuudessa tablettien ja kapseleiden päällystämiseen. Polyvinyylialkoholin E-koodi on E1203 ja sen päivittäinen hyväksyttävä enimmäissaanti eli ADI-arvo on 50 mg/kg/vrk.

Käyttötarkoituksia 
 Polyvinyyliasetaalit: Polyvinyyliasetaalia syntyy aldehydien ja polyvinyylialkoholin reaktiossa. Polyvinyylibutyraali eli PVB ja polyvinyyliformaali eli PVF ovat esimerkkejä tästä polymeerijoukosta.

Polyvinyylialkoholia käytetään emulsiopolymeroinnissa suojakolloidina polyvinyyliasetaattidispersioissa. Polyvinyylialkoholia käytetään myös synteettisen kuidun vinylonin valmistamiseen.

Kauppanimiä 
 Kuraray Poval
 Mowiol
 Celvol
 Polyviol
 Elvanol

Lähteet

Aiheesta muualla 

E1203 - Polyvinyylialkoholi (PVA). Ruokavirasto.
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Polyvinyl alcohol 

Polymeerit
Orgaaniset yhdisteet
TMS320

TMS320 on Texas Instrumentsin (TI) DSP-sarja. Sarja on esitelty vuonna 1983 TMS32010-suorittimen julkaisulla.

Suorittimesta on versioita sekä liukuluku- että kiinteädesimaalisellaaritmetiikalla. Suoritinta on integroituna TI:n OMAP-suorittimissa.

Suorittimia käytetään mm. matkapuhelimissa ja kämmentietokoneissa.

Historia 
TMS32010 oli nopein siihen mennessä julkaistu DSP ja pystyi suorittamaan käskyjä sekä piirillä olevasta ROM-muistista, että piirin ulkopuolisesta RAM-muistista, joka teki ohjelmakehityksestä joustavaa. Piiri maksoi noin  kappale ja myi ensimmäisenä vuonna tuhat kappaletta. Myynti kasvoi myöhemmin ja DSP:t tulivat modeemeihin, lääketieteellisiin ja sotilaslaitteisiin. Piiri oli ensimmäinen TI:n DSP-sarjassa ja vaikuttaa yhä TI:n menestykseen.

TMS32010 
TMS32010 oli sarjan ensimmäinen suoritin. Sitä käytettiin vuonna 1985 julkaistun Apollo Computerin DN570-työaseman näytönohjainkortilla.

TMS32020 
TMS32020 oli sarjan toisen sukupolven suoritin.

Malleja 
TMS320C1x
TMS320C3x
TMS320C4x
TMS320C8x – moniprosessointia tukeva malli

C2000-sarja 
C2000-sarjan mikrokontrollereihin kuuluvat:
 C28x
 C240x

C5000-sarja 
C5000-sarjaan kuuluvat:
 TMS320C54x – kiinteädesimaalinen
 TMS320C55x – kiinteädesimaalinen

C6000-sarja 
C6000-sarjan (TMS320C6x) VLIW-mikropiireihin kuuluvat:
 TMS320C62x
 TMS320C67x
 TMS320C64x
 TMS320C67x+
 TMS320C64x+
 TMS320C674x
 TMS320C66x

DaVinci-sarja 
DaVinci-sarjan järjestelmäpiirit sisältänä C6000-sarjan DSP:n (C64x+), ARM9-sovellussuorittimen ja digitaalisen median liitännäisiä. Sarjan markkinointi keskittyy niiden videoprosessointikykyihin.

Ohjelmistotuki  
Suorittimet ovat ohjelmoitavissa C-kielellä, C++-kielellä ja assembly-kielellä.

C6X sarjalle on lisätty tuki GCC-kääntäjään.

TI:n tavoitteena on lisätä kyky ajaa Linux-käyttöjärjestelmään suorittimilla.
Linux-tuen lisäksi TI-RTOS on tuettu käyttöjärjestelmä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
Signaalinkäsittely
Texas Instruments
Kaisa Pöyry

Kaisa Pöyry (oik. Katarina Wanqvist, 1818–1892)  oli suomalainen kansanparantaja Ristiinassa Etelä-Savossa, ns. viisas vanha nainen. Ristiinaa kutsuttiin jopa "Kaisa Pöyryn pitäjäksi" hänen maineensa takia.

Lähteet
 

Vuonna 1892 kuolleet
Vuonna 1818 syntyneet
Suomalaiset kansanparantajat