joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Healing Rooms Finland

Healing Rooms Finland ry on tunnustuskuntiin sitoutumaton uuskarismaattinen yhteiskristillinen yhdistys, joka perustettiin vuonna 2006. Toiminnanjohtaja on Markku Laitinen.

Toiminta-alue 
Espoo, Helsinki, Lieto, Nurmijärvi, Salo, Tampere, Vääksy, Vantaa, Seinäjoki, Hämeenlinna, Kouvola, Jämsä, Lappeenranta, Lapua, Turku

Historia 
Ensimmäinen Healing Room aloitti toimintansa Espoon Leppävaarassa Albergan kartanossa heti perustamisvuonna. Healing Room on seurakuntien yhteinen palvelumuoto, jossa rukoillaan parantumisen puolesta. Healing Room ei ole seurakunta, vaan toiminnassa mukana olevia kannustetaan palvelemaan myös heidän omissa kotiseurakunnissaan. 

Taustana toiminnalle on John G. Laken aloittama Healing Room toiminta Yhdysvalloissa vuonna 1915. Toiminta lopahti 1930-luvulla, mutta 1990-luvulla se elvytettiin uudelleen aktiiviseksi. Healing Rooms Finland ry kuuluu International Association of Healing Rooms'iin (IAHR), joka on apostolinen järjestö. IAHR:n näkynä on, että Healing Room rukouspalvelua syntyy jokaiseen kansakuntaan ja jokaiseen kaupunkiin.

Toiminta-ajatus ja visio  
Rukousklinikalla koulutetut rukoilijat rukoilevat parantumisen puolesta. Seurakuntien yhteiset palvelutiimit koostuvat Healing Room -työhön koulutetuista, seurakunnan valtuuttamista vapaaehtoisista. Tiimin jäsenet koulutetaan ja haastatellaan ennen palvelutehtävän aloittamista. Jokaisessa palvelutiimissä on kolme henkilöä. 

Healing Rooms Finland ry on Suomen Healing Rooms -rukousklinikoiden katto-organisaatio, joka tavoitteena on mahdollistaa Healing Rooms -toiminta eri puolella Suomea ja uusien Healing Room -klinikoiden synnyttäminen näyn pohjalta Suomessa jokaiseen kaupunkiin ja mahdollisesti myös Suomen lähialueille.

Healing Rooms Finland on Suomen Evankelisen Allianssin yhteisöjäsen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ministryn omat sivut
 Uskonnot Suomessa-hanke, 05.03.2008

Tunnustuskuntiin sitoutumaton uuskarismaattisuus
Rukous
Diane Abbott

Diane Julie Abbott (s. 27. syyskuuta 1953) on brittiläinen työväenpuolueen poliitikko. Hänet valittiin parlamentin alahuoneeseen sen historian ensimmäisenä mustana naisena vuonna 1987.

Jamaikalaisille vanhemmille Lontoon Paddingtonissa syntynyt Abbott on istunut parlamentin jäsenenä yhtämittaisesti vuodesta 1987. Hän oli jo aiemmin istunut vuodesta 1982 Westminsterin kaupunginvaltuustossa.

Abbott tunnetaan rasisminvastaisista ja naisten oikeuksia puoltavista puheistaan. Vuonna 1996 häntä itseään kritisoitiin syrjivistä kommenteista, joiden mukaan hänen lähisairaalansa ”vaaleat, sinisilmäiset suomalaistytöt” eivät sopineet sairaanhoitajiksi, koska ”eivät olleet tavanneet mustaihoista henkilöä aiemmin”.

Abbottilla on yksi poika entisestä avioliitosta (1991–1993).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Brittiläiset poliitikot
Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Hamartiologia

Hamartiologia on teologian osa-alue, joka tutkii käsityksiä synnistä. Hamartiologia on osa dogmatiikkaa, joka puolestaan usein luetaan osaksi systemaattista teologiaa.

Teologia
Bonecrusher

Bonecrusher on Transformers-universumissa esiintyvä Decepticon. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1984 The Transformers -animaatiosarjassa.

Televisiosarjat

The Transformers
Bonecrusher kuului ensimmäisessä Transformers-sarjassa Constructiconien ryhmään, jotka loivat Cybertronissa Crystal Cityn, jota Omega Supremen oli tarkoitus vartijoida.

Unicron-trilogia

Transformers: Armada
Transformers: Armadassa Bonecrusher oli Mini-Con, joka löytyi jaksossa "Palatsi". Decepticon Demolishor käytti häntä Autobotteja vastaan kyseisen jakson ajan. Myöhemmin jaksossa "Vala" Bonecrusher ja osa muita Mini-Coneja liittyivät Autobotteihin. Bonecrusher kuului Maastosotilaalliseen ryhmään (Land Military Team), johon kuuluivat myös Knock Out ja Wreckage.

Transformers: Energon
Transformers: Energonissa Bonecrusher on yksi Decepticoneista, jotka muodostavat Constructicon Maximuksen.

Elokuvasarja

Transformers (2007)
Michael Bayn ohjaamassa vuoden 2007 Transformers-elokuvassa Bonecrusher on Decepticon, joka muuntautuu miinanetsijäkulkuneuvoksi. Hahmolla ei ollut kovin suuri rooli elokuvassa ja hän kuoli nopeasti käydyssä taistelussa Optimus Primea vastaan.

Transformers: Kaatuneiden kosto
Transformers: Kaatuneiden kostossa yksi Egyptiin hyökänneistä Decepticoneista muistutti Bonecrusheria, mutta ei ole varmaa, että oliko se hän vai ei.

Videopelit

Transformers: The Game
Elokuvaan perustuvassa videopelissä Transformers: The Game Bonecrusherilla on myös erittäin pieni rooli. Hahmo esiintyy vain kolme kertaa pelin aikana, jolloin Bonecrusheria täytyy suojella tämän siirtyessä paikasta toiseen.

Hahmon äänenä toimi muun muassa Transformers: Robots in Disguisessa Megatronin äänenä toiminut Daniel Riordan.

Hahmoa näytelleet

Aiheesta muualla 
Lisätietoa Bonecrusherista TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa

Decepticonit
Mini-Conit
Otto Tiuppa

Otto Tiuppa (23. maaliskuuta 1872, Uusikirkko – 8. toukokuuta 1914, Helsinki) oli suomalainen työläiskirjailija, työväenliikkeen aktivisti ja Työmies-lehden avustaja. Tiuppa oli alkuaan sorvari mutta siirtyi sitten kokonaan kirjalliselle alalle kirjoittaen runoja, kertomuksia ja näytelmiä. Kertomuksissaan hän käsitteli pääasiassa lakkoaiheita.

Tiuppa julkaisi vuonna 1899 puolen vuoden ajan Oulussa Kompia-nimistä pilalehteä, joka oli Suomen ensimmäinen työväenliikettä tukenut pilalehti. Lehteen kirjoitti muun muassa A. B. Mäkelä. Tiuppa joutui lopettamaan lehden julkaisun, koska sensuurin kanssa syntyneiden kiistojen vuoksi painoviranomaiset eivät uusineet sen julkaisulupaa.

Teoksia 
 Ensitaistelujen ajoilta, romaani.   Työväen sanomalehti Oy, Helsinki 1905, uusi painos Pilot-kustannus 2008
 Paikanvälitystoimistossa : 1:ssä näytöksessä.  Työväen sanomalehti Oy, Helsinki 1907
 Helsingin Työväenyhdistyksen 25-vuotisvaiheita.    Helsingin Työväenyhdistys 1910
 "Lakonjohtaja".  1911
 Tienhaarassa : 1-näytöksinen näytelmä.
 Kun on herra ja mestari : 3-näytöksinen näytelmä.

Lähteet 
 Suomen kirjailijat tietokanta

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Vapaasti ladattavia Otto Tiupan e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä

 

Suomalaiset työläiskirjailijat
Vuonna 1872 syntyneet
Vuonna 1914 kuolleet
Kaarlo Terhi

Kaarlo (Karl) August Terhi (sukunimi aik. Hammar; 26. maaliskuuta 1872 Salo – 21. maaliskuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen raittiusmies, kuoronjohtaja, laulunopettaja, toimittaja ja kirjailija.

Terhi kirjoitti sanat Uusmaalaisten lauluun, johon Jean Sibelius teki sävellyksen. Laulu ensiesitettiin vuonna 1912.

Teoksia 
 Kannel ja risti: hengellisiä lauluja ja virsiä. WSOY 1898 (nimellä Kaarlo Hammar)
 Kannel ja lempi: lemmenrunoja. E. E. Sundvall, Helsinki 1902 (nimellä Kaarlo Hammar)
 Merkilissi jutui: turunpuolen murteella. Karisto 1910
 Veikaten vihille, romaani. Karisto 1915

Lähteet 
 Suomen kirjailijat -tietokanta 

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1872 syntyneet
Vuonna 1921 kuolleet
Mikko Tervas

Eemil Mikko Tervaskari (nimi vuoteen 1906 Emil Mikael Nikander ja vuosina 1906–1935 Eemil Mikko Taimi; 23. syyskuuta 1883 Kalajoki – 9. maaliskuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen opettaja, vakuutustarkastaja ja kirjailija. Hän käytti kirjailijanimeä Mikko Tervas.

Tervaskarin isä, kalajokelainen nahkuri Manasse Henrikinpoika Nikander kuoli 1885 aivohalvaukseen. Hän jäi siis isästään orvoksi kaksivuotiaana ja äitinsä kuoli pojan ollessa yhdeksänvuotias, joten 15-lapsisen perheen nuorin poika Emil joutui huutolaiseksi. Hän pääsi kuitenkin käymään koulua sijoitustalostaan käsin. Vartuttuaan silloinen Emil Nikander työskenteli ensin veturinlämmittäjänä, mutta kävi Kajaanin opettajaseminaaria 1906–1910, ja avioitumisen jälkeen oli lukuvuoden 1910–1911 opettajana Loviisan lähellä Tesjoella. Sieltä he muuttivat takaisin Ouluun, ja Oulusta koko perhe muutti Helsinkiin vuonna 1926. Viimeksi hän toimi prokuristina vakuutusyhtiö Pohjan valvontaosastolla ja asui perheineen Santahaminassa Helsingin lähellä.  

Emil Mikael Nikander muutti nimensä Eemil Mikko Taimeksi J. V. Snellmanin syntymän satavuotispäivänä 12. toukokuuta 1906 samalla kun noin 100 000 muutakin henkilöä suomalaisti nimensä. Neljä vuotta myöhemmin 1910 hän meni naimisiin Hilja Laitisen kanssa. Vuonna 1935 Eemil Taimi muutti uudeksi sukunimekseen Tervaskari.  Uuden nimenmuutoksen syynä oli se, että häntä oli luultu tunnetun kommunistin Adolf Taimen sukulaiseksi. 

Tervaksen esikoisromaani Koneiden ääressä kuvasi realistisesti hänen silloisen kotikaupunkinsa Oulun työväestön elämää ja olosuhteita oululaisissa tehtaissa.

Teoksia 
  Koneiden ääressä, romaani.  Karisto 1917, uusintapainos Pilot-kustannus 2008
  Vaihteissa, veturinkuljettajan romaani.  Pohjolan kustannus, Oulu 1921
  Pankkiinko vai osuuskaupan säästökassaan?, iltamaohjelmistoa.  Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta 1922 (nimellä E. M. Taimi)

Aiheesta muualla 
 Vapaasti ladattavia Mikko Tervaksen e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä

Lähteet 
 Suomen kirjailijat -tietokanta 
 Itsenäisyytemme ajan oululaista kaunokirjallisuutta 
 Kirjasampo.fi: Mikko Tervas
 Kalle Tervaskari: Sukunimihistoriaa, osa 1 Nikander
 Kalle Tervaskari: Sukunimihistoriaa, osa 2 Taimi
 Kalle Tervaskari: Sukunimihistoriaa, osa 3 Tervaskari

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1883 syntyneet
Vuonna 1937 kuolleet
Helinä Viitanen

Helinä Viitanen (myös Viitanen-Haljala, 20. syyskuuta 1923 Viipuri – 29. marraskuuta 2013 Tampere) oli suomalainen näyttelijä. Hän esiintyi monissa televisiosarjoissa, joista tunnetuin lienee Annikki Metsolan rooli televisiosarjassa Metsolat. Viitanen oli naimisissa samassa sarjassa näytelleen Ahti Haljalan kanssa. 

Viitanen syntyi Viipurissa. Evakkous ja karjalaisten asiat olivat hänelle tärkeitä.

Viitanen ja Ahti Haljala avioituivat jo ollessaan Teatterikoulun opiskelijoita.

1960-luvulla Helinä oli töissä radiossa. Hänen ja Ahtin eläkkeelle jäännin jälkeen heitä pyydettiin esiintymään Metsoloissa Anttina ja Annikkina. He näyttelivät myös Rintamäkeläisissä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Raitajääahven

Raitajääahven (Notothenia coriiceps) on Etelämannerta ympäröivissä vesissä elävä jääahventen heimoon kuuluva ahvenkala.

Raitajääahven pystyy vaipumaan tilaan, joka muistuttaa maaeläinten talviunta. Nämä kalat keräävät Etelämantereen lyhyen kesän aikana tarpeeksi energiaa selvitäkseen yli talven horroksessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Jääkalamaiset
Experience


Experience on vuonna 1992 julkaistu The Prodigyn ensimmäinen albumi. Albumi julkaistiin Britanniassa 28. syyskuuta 1992 ja Yhdysvalloissa 20. lokakuuta 1992. Myöhemmin Experiencestä julkaistiin myös pidennetty versio, joka sisälsi alkuperäisten kappaleiden remasteroinnit sekä remixejä ja harvinaisuuksia.

Albumi nousi Briteissä albumilistan sijalle 12.

Kappaleet

Standardipainos 
 Jericho
 Music Reach (1/2/3/4)
 Wind it Up
 Your Love (remix)
 Hyperspeed
 Charly
 Out of Space
 Everybody in the Place
 Weather Experience
 Fire
 Ruff in the Jungle Bizness
 Death of the Prodigy Dancers (live)

Experience Expanded CD 2 
 Your Love
 Ruff In The Jungle Bizness (Uplifting Vibes Remix)
 Fire (edit)
 We Are The Ruffest
 Weather Experience (Top Buzz Remix)
 Wind It Up (Rewound)
 G-Force (Energy Flow)
 Crazy Man
 Out Of Space (Techno Underworld Remix)
 Everybody In The Place (Fairground Remix)

Arvostelut 
 Allmusic:

Lähteet 

Vuoden 1992 esikoisalbumit
The Prodigyn albumit
SLA

SLA tarkoittaa seuraavia:

 Palvelutasosopimus (Service Level Agreement)
 Skaraborgs (Läns) Allehanda, ruotsalainen sanomalehti
Täsmennyssivut
Joutsenon urheilukeskus

Joutsenon urheilukeskus on liikuntapaikka Joutsenon keskustassa Lappeenrannassa. Se sijaitsee noin puoli kilometriä etelään Joutsenon torista, terveyskeskuksen ja koulukeskuksen välisellä alueella.

Urheilukeskuksen keskuskenttä on jalkapallo- ja yleisurheilukäytössä, ja se toimii Kultsu FC:n jalkapalloilijoiden ja Joutsenon Kullervon yleisurheilijoiden kotikenttänä. Kenttää kiertävä juoksurata uusittiin Novotan-pinnoitteella kesällä 2006. Kentän itäpuolelle valmistui tammikuussa 2009 liikuntahalli eli niin sanottu Joutsenohalli, jonka ulkoseinällä on keskuskentän uusi 589-paikkainen katettu pääkatsomo. Kentän länsipuolta reunustanut osittain katettu puukatsomo on sittemmin purettu ja korvattu siirtokatsomoilla.

Joutsenohallissa on suorituspaikat sisäpalloilulajeille ja yleisurheilun juoksu, hyppy- ja heittolajeille sekä kuntosali. Halli voi tarvittaessa toimia myös konsertti-, kokous- ja näyttelytilana. Urheilukeskuksen uudessa asemakaavassa on paikat myös erillisille uima- ja jäähalleille.

Urheilukeskuksen huoltorakennuksen yhteydessä on kuntosali ja tennishalli. Kesäisin urheilukeskuksessa on myös kolme ulkotenniskenttää, joiden päällä talvisin on jääkiekkokaukalo. Keskuskentän eteläpäädyn lähistöllä on vanhaan soramonttuun rakennettu rullalautailu ja -luistelupaikka. Noin 300 metrin päässä sijaitsevalla vanhalla raviradalla on nurmi- ja tekonurmikenttiä sekä kuplahalli palloilijoiden käyttöön.

Urheilukeskuksen maastossa kiertää 1,2, 3 ja 5 kilometrin pururadat, jotka talvisin muutetaan hiihtoladuiksi. Urheilukeskuksen liepeiltä lähtee myös hiihtolatu kohti Myllymäen laskettelukeskusta.

Jalkapallon Ykkösen ja alempien sarjatasojen sekä Suomen cupin otteluiden lisäksi urheilukeskuksessa on järjestetty muun muassa maratonin Suomen-mestaruuskilpailut vuosina 1997, 2002 ja 2006.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Joutsenon urheilukeskus Lappeenrannan kaupungin sivustolla

Joutseno
Suomen urheilukeskukset
Suomen jalkapallostadionit
Lappeenrannan urheilupaikat
Aimo Pöyhönen

Aimo Pöyhönen () oli suomalainen lavastaja ja art director. Hän lavasti mm. kaksi suomalaista viihdeohjelmaa, Lumilinna ja Love... and Marriage, jotka olivat ehdolla Montreux'n kultaisen ruusun saajaksi, joista Lumilinna voitti tähän mennessä ainoana suomalaisohjelmana kultaisen ruusun. Hän on lavastanut monia VEK-ryhmän (Jukka Virtanen, Aarre Elo, Matti Kuusla) lyhytelokuvia ja sarjoja. Lisäksi hän vastasi muutaman Spede Pasasen elokuvan lavastuksesta.

Valikoitu filmografia
Lavastajana.

Yövartija (1961)
Risteysasemalla (1962)
Lumilinna (1965)
Ruma Elsa (1965)
Loco-motion (1966)
Pähkähullu Suomi (1967)
Don Juan tulee sodasta (1967)
Noin 7 veljestä (1968)
Aliisa (1970)
Is (1971)
Harjunpää ja ahdistelija (1985)

Aiheesta muualla
Aimo Pöyhönen Internet Movie Databasessa (IMDb.com) 
Aimo Pöyhönen Elonetissä

Suomalaiset lavastajat
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 1984 kuolleet
Yhdentoista virran maa

Yhdentoista virran maa on suomalaisen laulajan Mikko Alatalon viides albumi, ja ensimmäinen osa Lauluja Siirtomaa-Suomesta -trilogiassa. Se julkaistiin Hi-Hat-levymerkillä vuonna 1978.

Yhdentoista virran maa -albumia pidetään yleisesti yhtenä Mikko Alatalon pääteoksista. Siinä tulevat vahvasti esille hänen pohjoiset juurensa. Alatalo menetti rock-uskottavuutensa, mutta hän halusikin "laulaa jo aikuisillekin ihmisille", "välittää ja vaikuttaa". Albumi myi ilmestyttyään yli 20 000 kappaletta ja konserttisalit olivat täynnä. Avuksi oli tietenkin samana syksynä vuonna 1978 voitettu Syksyn Sävel -kilpailu (78 000:lla postikortilla). Levy-yhtiö vaati "Vicky Lee" -voittokappaleen mukaan levylle, mikä auttoikin albumin suureen suosioon - kappale ei vain sopinut albumin kokonaisuuteen.

"Vicky Leen" lisäksi albumin mainittavimpia lauluja ovat nimikappale joka on kronologinen historian katsaus suomalaisista, saarnamiesten vallankäyttöä käsittelevä äänikuvaelma "Saarna", sekä herkkä "Tunnetko rakkauden?". "Pohjanmaan junassa" on bluegrass, "Elämisen tahti" oli tuon ajan työttömien laulu, "Mädäntynyt sydän" taas muisteli kotiseutua.

Yhdentoista virran maa -albumin jatko-osat ovat Iso joki tulvii (1981) ja III tasavallan vieraana (1982).

Vastaanotto 
Helsingin Sanomien Markku Fagerlundin mielestä Yhdentoista virran maa oli ilmestyessään ”Mikko Alatalon vakavimmin otettava levy, ja vaikka ote ei aina täysin säilyy, on lopputulos kunnioitettava saavutus”. Hänestä säveltäjä Alatalo ei tarjoa levyllä mitään uutta, vaan albumin vahvuus on teksteissä ja tulkinnoissa. Fagerlundin mielestä kokonaisuus hieman kärsii ”Vicky Leen” kaltaisten keveiden rallien mukaanotosta.

Lestadiolaisuutta ivaileva kappale ”Saarna” sai yleisöltä kritiikkiä. Markku Simula kirjoitti Helsingin Sanomien mielipidekirjoituksessa siitä väliotsikolla Mikko Alatalon laulu on törkeä: ”Toteutus on teknisesti korkeatasoinen ja ammattitaitoinen, eettisesti arveluttava. Se ei häikäile yhtään mitään, ei kunnioita yhtäkään lestadiolaisen kristillisyyden piirrettä pyhänä tai arvokkaana.”

Kappaleet 
Kaikki kappaleet sovittanut Kassu Halonen.

Kokoonpano 
 Mikko Alatalo – laulu
 Vesa Aaltonen – rummut
 Pekka Pohjola – basso
 Janne Louhivuori – kitara

Tuotanto 
 Tommi Liuhala – tuottaja, kannen suunnittelu
 Kassu Halonen – tuottaja
 Antti Joki – äänittäjä, miksaaja
 Tom Vuori – äänittäjä, miksaaja (kappale 8)
 Tom Bildo – äänittäjä
 Ilkka Jaakola – kuvat
 Tapsa Rantanen – kannen suunnittelu ja toteutus
 Raz – etukannen kuvan jälkivärjäys

Lähteet 
 Yhdentoista virran maa -albumi Mikko Alatalon artistisivuilla

Viitteet

Mikko Alatalon albumit
Vuoden 1978 albumit
Kassu Halosen tuottamat albumit
Tommi Liuhalan tuottamat albumit
Kauhavan seurakunta

Kauhavan seurakunta on Lapuan hiippakuntaan ja  Lapuan hiippakunnan tuomiorovastikuntaan  kuuluva seurakunta. Vuoden 2009 kuntaliitoksesta lähtien Kauhavan alueseurakunnan lisäksi siihen ovat kuuluneet Alahärmän, Kortesjärven ja Ylihärmän kappeliseurakunnat.

Toimipaikat 
Kauhavan seurakunnan neljä kirkkoa ovat Alahärmän kirkko, Kauhavan kirkko, Kortesjärven kirkko ja Ylihärmän kirkko. Leirikeskuksia on kaksi, Ojutjärvellä ja Palojärvellä.

Papisto 
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kauhavan kappeliseurakunnan kappalaisina ja Kauhavan seurakunnan kirkkoherroina:

Kauhavan kappeliseurakunta 
 1650–1660: kappalainen Johannes Wallenius
 1657, 1660 vt. kappalainen Gabriel Kristofferinpoika Gronovius
 1661–1686: kappalainen Sakari Jaakonpoika Julenius
 1687–1729: kappalainen Martti Matinpoika Mullander
 1729–1770: kappalainen Johannes Enckell vanhempi
 1771–1802: kappalainen Johannes Enckell nuorempi
 1805–1808: kappalainen Samuel Fredrik Birling
 1820–1828: kappalainen Jacob Åhlgren
 1831–1841: kappalainen Peter Christian Chydenius
 1841–1842: kappalainen Gustaf Henrik Ingman
 1842–1843 vt. kappalainen Zakris Ulrik Gallenius
 1846–1867: kappalainen Johan Henrik Keckman

Kauhavan seurakunta 
 1870–1892: kirkkoherra Fredrik Napoleon Ottelin
 1894–1920: kirkkoherra Karl Edvard Fritjof Bergroth
 1921–1934: kirkkoherra Antti Kangas
 1936–1938: vt. kirkkoherra Eero Vähäpassi
 1938–1943: kirkkoherra Samuli Huttunen
 1944–1951: kirkkoherra Yrjö Eemil Jauhiainen
 1953–1967: kirkkoherra Eero Vähäpassi
 1967–1974: kirkkoherra Lauri Tobiasson
 1976–1992: kirkkoherra Simo Kaappola
 1992–2011: kirkkoherra Seppo Ruotsala
 2012→ kirkkoherra Jyrki Jormakka

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seurakunnan kotisivut

Kauhavan seurakunnat
Lapuan hiippakunnan seurakunnat
Steny Hoyer

Steny Hamilton Hoyer (s. 14. kesäkuuta 1939) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko, joka on toiminut vuodesta 2019 lähtien edustajainhuoneen enemmistöjohtajana. Hän toimi myös edustajainhuoneen enemmistöjohtajana vuosina 2007–2011 ja vuosina 2011–2019 demokraattisen puolueen puoluepiiskurina. Hän on edustanut Marylandin viidettä vaalipiiriä vuodesta 1981 alkaen.  

Hoyer valittiin Marylandin osavaltion senaattiin vuonna 1966 ja senaatin puheenjohtajaksi vuonna 1975. Hän oli ehdolla Marylandin varakuvernööriksi vuonna 1978.  

Hoyer on koulutukseltaan juristi. Hän suoritti Juris Doctor -tutkinnon Georgetown University Law Centerissä vuonna 1966.

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet
Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot
Yhdysvaltalaiset juristit
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltain edustajainhuoneen enemmistöjohtajat
Rauha (uskonto)

Rauha uskonnollisessa merkityksessä voi tarkoittaa sopusointuista olotilaa koko maailmassa, tietyn kansan kohdalla tai yksittäisen ihmisen elämässä. Se voi tarkoittaa myös Jumalan tai taivaan ominaisuutta tai varmuutta taivaaseen pääsemisestä.

Rauha Vanhassa testamentissa

Raamatun vanhassa testamentissa esiintyvä heprean kielen sana šalom suomennetaan "rauha". Sen perusmerkitys on 'eheys' tai 'terveys'. Sanaa käytettiin Raamatun aikaan ja käytetään nykyäänkin tervehdyksenä (vrt. suomen sanat terve ja tervehdys). Vanhassa testamentissa rauha liittyy usein Israelin kansan rauhaan sen viholliskansoista, mutta myös rauhaan Jumalan kanssa. Molemmissa merkityksissä rauhan katsotaan edellyttävän Jumalan käskyjen noudattamista (esimerkiksi Jesaja 48:18). Toisaalta puhutaan uudesta rauhanliitosta, jossa Jumala lahjoittaa rauhan palvelijansa kärsimyksen tähden (Malakia 2:5, Jesaja 53:5).

Rauha Uudessa testamentissa

Uuden testamentin kreikankielisessä alkutekstissä esiintyvä sana έιρηνη eireenee "rauha" on sama sana jota käytetään Vanhan testamentin kreikannoksessa šalom-sanan vastineena. Jeesuksen syntymän yhteydessä enkelit julistivat rauhan tulleen maan päälle. Jeesus itse yhdisti Vanhan testamentin ennustukset uudesta rauhanliitosta omaan tehtäväänsä sovittaa ihmisten synnit verellään. Hän lupasi jättää seuraajilleen rauhan (Johannes 14:27). Hän kuitenkin korosti, ettei tullut tuomaan rauhaa maallisessa mielessä. Päinvastoin, hän ennusti tulevaksi sotia ja riitoja. Jeesuksen tuoma rauha on ulkoisista olosuhteista riippumaton (Johannes 16:33) eikä ole inhimillisesti ymmärrettävissä (Filippiläisille 4:6-7). Täydellisesti rauha tulee Ilmestyskirjan mukaan silloin kun Jumala luo uuden taivaan ja uuden maan (Ilm.21:1-4). Rauha uusitestamentillisessa mielessä on siis pitkälti sama asia kuin pelastus.

Rauha kristinuskossa

Kristillisessä kielenkäytössä voidaan erottaa rauha-sanan eri merkityksiä:
 Jumalan rauha, joka on ymmärrystä ylempi; Jumalan ominaisuus, joka on riippumaton ihmisen kokemuksista tai olosuhteista.
 Ihmisen rauha Jumalan kanssa, jonka Jeesus on saanut aikaan. Tällä tarkoitetaan sitä, ettei Jumalan viha kohdistu ihmiseen, koska tämän synnit on annettu anteeksi.
 Ihmisen subjektiivinen kokemus edellä mainitusta, kognitiivinen varmuus pelastuksesta.
 Subjektiivinen uskonnollinen tunnekokemus, mielenrauha, joka usein nimetään Pyhän Hengen läsnäoloksi tai täyteydeksi.
 Maailmanrauha, sodan ja ihmisten välisen vihanpidon täydellinen puuttumien. Monesti kristityt opettavat kaksijakoista suhtautumista tulevaan maailmanrauhaan: toisaalta sen katsotaan toteutuvan vasta tulevassa maailmassa, toisaalta kristityn velvollisuus on tehdä työtä rauhan hyväksi jo nyt. Tämän ajattelun mukaan maailmanlopun ei katsota tarkoittavan kaiken tuhoa niin että ponnistelut maailman parantamiseksi sitä ennen olisivat turhia, vaan pikemminkin se nähdään pahan loppumisena ja kaiken hyvän kukkaan puhkeamisena.

Katso myös 

 Rauhan uskonto

Lähteet

Uskonto
Raumanmeren lukio

Raumanmeren lukio oli Raumalla sijainnut lukio. Koulu syntyi peruskoulu-uudistuksen yhteydessä vuonna 1976, kun Raumanmeren yhteislyseo jaettiin yläasteeksi ja lukioksi. Niiden yhteinen Heikki Taskisen suunnittelema koulutalo otettiin käyttöön vuonna 1989.

Vuonna 2007 koulu lakkautettiin Raumanmeren, Uotilanrinteen ja Rauman yhteislyseon lukioiden yhdistyttyä Rauman lukioksi. Lopettamishetkellä lukiossa opiskeli noin 250 opiskelijaa.

Lähteet

Rauman oppilaitokset
Suomen lukiot
Entiset suomalaiset oppilaitokset
Michael J. Pollard

Michael J. Pollard (30. toukokuuta 1939 Passaic, New Jersey – 20. marraskuuta 2019) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Pollard näytteli C.W. Mossia elokuvassa Bonnie ja Clyde, josta hän sai Oscar-ehdokkuuden. Hän sai elokuvasta  Bafta-palkinnon. Hän esiintyi myös Star Trekin ensimmäisessä televisiosarjassa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Amerikanpuolalaiset
Vuonna 1939 syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet
Swampsong


Swampsong on Kalmahin kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 2003.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Pekka Kokko – laulu, kitara
 Antti Kokko – kitara
 Timo Lehtinen – basso
 Janne Kusmin – rummut
 Pasi Hiltula – kosketinsoitin

Tuotanto 
 Mikko Karmila – miksaaja
 Mika Jussila – masteroija
 Ahti Kortelainen – äänittäjä
 Juha V. – grafiikka

Arvostelut 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Kalmahin albumit
Vuoden 2003 albumit
Chesterfield (savukemerkki)

Chesterfield on Altria Groupin savukemerkki. Tuotetta myydään Suomessa itsekäärittäväksi sekä kovapintaisissa askeissa, joissa savukkeita on 20 kappaletta EU-lainsäädäntöjen mukaisesti. Aiemmin Chesterfieldiä myytiin myös 17 savukkeen askeina, koska siitä saatiin tasahinta 3€. Tupakan verotuksen kiristyessä tuotekoista on luovuttu ja jäljellä on perusaski ja iso aski. Askeista oli aikoinaan monia eri kokoja, 17, 19, 20, 24 ja 30. EU:n lakien myötä askien koko on vakiintunut.

Monia vuosia Chesterfield-savukkeita tuotti Liggett & Myers Tobacco Company. Vuonna 1999 Liggett myi L&M-, Lark-, ja Chesterfield -tuotemerkit Phillip Morris Companylle, joka tunnetaan nykyään nimellä Altria Group.

Lähteet

Aiheesta muualla
Vanhoja Chesterfieldin mainoksia 

Savukemerkit
Saharasbora

Saharasbora (Pseudorasbora parva) on töröjen heimoon kuuluva aasialainen kalalaji, jota esiintyy vieraslajina nykyisin myös Euroopassa.

Saharasbora on noin 11 senttimetriä pitkä, ja sen pisin ilmoitettu elinaika on viisi vuotta.

Haitallinen vieraslaji 

Romanian Dâmbovițan piirikunnassa saharasbora laskettiin viljelylaitoksilta 1960-luvulla vapaaksi lampeen, josta sillä oli pääsy Tonavaan ja josta se levittäytyi halki Euroopan. Saharasboran kantama loinen aiheutti vaaran muille lajeille, kuten allikkosalakalle (Leucaspius delineatus). Saharasbora käy allikkosalakoiden kimppuun, joissa loisen aiheuttama tulehdus aiheuttaa lisääntymiskyvyttömyyttä ja menehtymisen.

Lähteet 

Töröt
Maputon kansainvälinen lentoasema

Maputon kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä Mosambikin pääkaupungista Maputosta.

Lentoyhtiöt ja määränpäät 
 Air Corridor (Beira, Nampula, Quelimane, Tete)
 Air Zimbabwe (Harare)
 Kenya Airways (Harare, Nairobi)
 Linhas Aéreas de Moçambique (Beira, Chimoio, Durban, Inhambane, Johannesburg, Nairobi, Nampula, Pemba, Quelimane, Tete, Vilanculos)
 Moçambique Expresso
 South African Airways (Cape Town, Durban, Johannesburg)
 TAP Portugal (Lissabon, Johannesburg)
 Swazi Express Airways (Manzini)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Lentoetäisyyksiä Mosambikissa

Maputon rakennukset ja rakennelmat
Afrikan lentoasemat
John Herschel

Sir John Frederick William Herschel (7. maaliskuuta 1792 Slough, Englanti – 11. toukokuuta 1871 Collingwood, Kent, Englanti) oli englantilainen matemaatikko, tähtitieteilijä, kemisti ja kokeellinen valokuvaaja/keksijä. Hän oli tähtitieteilijä Sir William Herschelin poika ja 12 lapsen isä.

Herschel aloitti koulunkäynnin Etonissa, mutta hänet siirrettiin yksityisopetukseen. 17-vuotiaana hän aloitti matematiikan opinnot Cambridgen yliopistossa. Valmistuttuaan hän harkitsi lakimiehen uraa, mutta kiinnostuikin tähtitieteestä William Hyde Wollastonin innoittamana. Hän rakensi oman peiliteleskoopin isänsä avustamana, ja varmensi sen avulla isänsä havaintoja kaksoistähdistä ja tähtisumuista.

Kun isän Sloughissa aloittama työ oli valmistunut, Herschel muutti perheineen Kapkaupunkiin vuonna 1834 ja alkoi tehdä havaintoja eteläisen taivaan tähdistä. Niitä kertyi 164 sivua pitkä luettelo tähtisumuista ja tähtiryhmistä. He palasivat Englantiin vuonna 1838.

Herschel aloitti juliaanisen päivän käytön tähtitieteessä.

Hän nimesi seitsemän Saturnuksen kuuta ja neljä Uranuksen kuuta. Hän edisti valokuvaustiedettä sekä tutki värisokeutta ja ultraviolettivalon kemiallista vaikutusta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Englantilaiset tähtitieteilijät
Copley-mitalin saajat
Vuonna 1792 syntyneet
Vuonna 1871 kuolleet
Solomon Burke

Solomon Burke (21. maaliskuuta 1940 Philadelphia, Pennsylvania – 10. lokakuuta 2010 Haarlemmermeer, Alankomaat) oli yhdysvaltalainen laulaja.  

Solomon Burke toimi lapsesta asti saarnaajana perheensä kirkossa Philadelphiassa. Aikuisena hän ryhtyi radion gospel-ohjelman juontajaksi. 1960-luvulla Burke solmi levytyssopimuksen Atlantic Recordsin kanssa ja siirtyi maallisen musiikin pariin. Hänen ensimmäinen menestyslaulunsa oli versio country-laulusta ”Just Out of Reach of My Open Arms”. 

Solomon Burken muita tunnettuja kappaleita 1960-luvulta ovat ”Cry to Me” ja ”Everybody Needs Somebody to Love”. Nimellä Rocking Robin esiintynyt radio-DJ nimesi hänet 1960-luvun menestysvuosina ”Rock & soulin kuninkaaksi” ja tämä arvonimi on säilynyt hänellä näihin päiviin saakka. Burke oli myös country-musiikin edelläkävijöitä. 

Solomon Burke otettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2001. Hän teki paluun parrasvaloihin Grammy-palkitulla albumillaan Don't Give Up On Me (2002), jolle lauluja ovat tehneet monet huippumuusikot, kuten Bob Dylan, Dan Penn, Brian Wilson, Van Morrison, Elvis Costello ja Tom Waits. Vuonna 2006 Burke palasi country-juurilleen albumillaan Nashville, jolla vierailijoina ja lauluntekijöinä toimivat muiden muassa Emmylou Harris ja Dolly Parton. 

Solomon Burke menehtyi äkillisesti Schipholin lentokentällä Amsterdamissa. Häneltä jäi 21 lasta ja 88 lapsenlasta. Ennen kuolemaansa hän toimi oman kirkkokuntansa, The House of God for All People, piispana Los Angelesissa ja esiintyvänä laulajana konsertoiden ympäri maailmaa.

Levy-yhtiöt
 Apollo Records
 Triumph Records
 Singular Records
 Atlantic Records
 Bell Records
 MGM Records
 ABC Dunhill Records
 Chess Records
 Amherst Records
 Infinity Records
 Savoy Records
 Rounder Records
 Black Top Records
 Point Blank Records
 GTR Records
 Fat Possum Records
 ANTI-
 Shout! Factory
 E1 Music

Diskografia 
 Solomon Burke (1962, Kenwood)
 Rock 'n' Soul (1962, Atlantic)
 The Rest of Solomon Burke (1965, Atlantic)
 I Wish I Knew (1968, Atlantic)
 King Solomon (1968, Sequel)
 Proud Mary (1969)
 King Heavy (1972)
 Electronic Magnetism (1972)
 I Have a Dream (1974)
 Music to Make Love By (1975)
 Back to My Roots (1976)
 Sidewalks, Fences & Walls (1979)
 Lord We Need a Miracle (1979)
 Get up and Do Something (1979)
 King of Rock 'n' Soul (1981)
 Take Me, Shake Me [live] (1983)
 Soul Alive! (1984)
 A Change Is Gonna Come (1986)
 Love Trap (1987)
 Into My Life You Came (1990)
 This Is His (1990)
 Homeland (1990)
 Soul of the Blues (1993)
 Live at House of Blues (1994)
 Definition of Soul (1997)
 We Need a Miracle' (1998)
 Not by Water But Fire This Time (1999)
 Soulman (2002)
 Don't Give Up On Me (2002)
 The Incredible Solomon Burke at His Best (2002)
 The Apollo Album (2003)
 Make Do With What You Got (2005)
 Nashville (2006)
 Like a fire'' (2008)

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Solomon Burke Web (arkistoitu laaja sivusto, josta ainakin elämäkertosivu toimii) 

Grammy-palkinnon saajat
Rock and Roll Hall of Fame
Yhdysvaltalaiset laulajat
Vuonna 1940 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet
Hollannin Grand Prix 1978

Hollannin Grand Prix 1978 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 27. elokuuta 1978 Circuit Park Zandvoortin radalla. Kilpailun voitti Mario Andretti.

Tulokset

Lähteet 
 Hollannin GP 1978 – F1-ruutu

Hollannin Grand Prix
Formula 1 -kausi 1978
Norm Macdonald

Norman Macdonald (17. lokakuuta 1959 Quebec – 14. syyskuuta 2021 Los Angeles) oli kanadalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnettiin parhaiten uutisankkurin roolistaan sketsisarja Saturday Night Livessä vuosina 1993 – 1998. Tämän jälkeen Macdonald esitti pääosaa tilannekomediasarjassaan Norm Show ja esiintyi useissa elokuvissa. Hänet tunnettiin myös lukuisista esiintymisistään Conan O'Brienin ja muiden myöhäisillan keskusteluohjelmien vieraana. Vuosina 2013-2017 Macdonald isännöi internet-talk show'ta Norm Macdonald Live koomikko Adam Egetin kanssa.  Ohjelman suosio johti Netflix-sarjaan Norm Macdonald Has a Show vuonna 2018. 

Vuonna 2016 Macdonald julkaisi kirjan Based on a True Story, joka nousi New York Timesin Bestseller-listalle. 

Norm Macdonaldia on kutsuttu yhdeksi parhaista stand up -koomikoista koskaan. Macdonald sai kunnian olla viimeinen stand up -esiintyjä suositussa Late Show with David Letterman -ohjelmassa. 

Macdonald kuoli syöpään 61-vuotiaana 14. syyskuuta 2021.

Filmografia 
 Saturday Night Live 
 The Drew Carey Show 
 NewsRadio 
 Eläintohtori
 Man on the Moon
 The Norm Show 
 Family Guy
 The Orville
 Mike Tyson Mysteries

Lähteet 

Kanadalaiset televisionäyttelijät
Kanadalaiset elokuvanäyttelijät
Vuonna 1959 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Camryn Manheim

Camryn Manheim (s. 8. maaliskuuta 1961, Caldwell, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on parhaiten tunnettu Ellenor Fruttin roolista ABC:n lakiasiaintoimistoon sijoittuvassa Oikeus ja kohtuus draamasarjassa ja Delia Banksin roolista televisiosarjassa Aavekuiskaaja.

Manheim syntyi Debra Frances Manheim -nimisenä Caldwellissa, New Jerseyssä, juutalaisperheeseen. Äiti Sylvia on opettaja ja isä Jerome Manheim on matematiikan professori. 

Manheim työskenteli viittomakielen tulkkina sairaaloissa. Hän suoritti vuonna 1987 taideaineiden maisterintutkinnon New Yorkin yliopistossa. Hän voitti Emmy-palkinnon näyttelijäsuorituksestaan sarjassa Oikeus ja kohtuus. Vuonna 2005 hänet nimettiin Golden Globe -palkintoehdokkaaksi sivuosaroolista ja Emmy-ehdokkaaksi parhaasta sivuosaroolista minisarjassa Elvis.

Manheim on naisten ja homoseksuaalien oikeuksia ajava ihmisoikeusaktivisti. Hänellä on yksi lapsi.

Valikoitu filmografia
 Ratkaiseva isku (Sudden Impact, 1983)
 Matka onnelaan (The Road to Wellville, 1994)
 Eraser – suojelija (Eraser, 1996)
 Oikeus ja kohtuus (The Practice, televisiosarja, 1997-2004)
 Blondit luokkakokouksessa (Romy and Michele’s High School Reunion, 1997)
 Herätys Joshua (Wide Awake, 1998)
 Salasana: Mercury (Mercury Rising, 1998)
 You Are Here (1998)
 Seksitutkija ulkoavaruudesta (What Planet Are You From?, 2000)
 The 10th Kingdom (2000)
 Jennifer (2001)
 Scary Movie 3 (2003)
 Strong Medicine – Kovaa lääkettä (Strong Medicine, 2004)
 L-koodi (The L Word, televisiosarja, 2004)
 Aavekuiskaaja (Ghost Whisperer, televisiosarja, 2006–2010)
 Hannah Montana (2007)
 Kohde (Person of Interest, televisiosarja, 2013–2015)
 Extant (televisiosarja, 2014)
 Living Biblically (televisiosarja, 2018)

Aiheesta muualla

Camryn Manheimin virallinen kotisivu

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Golden Globe -palkinnon saajat
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Tokoinranta

Tokoinranta () on puisto Helsingin Kalliossa Suomenlahteen kuuluvan Eläintarhanlahden rannalla. Se sijoittuu Eläintarhanlahden ja Eläintarhantien väliselle alueelle. Etelässä puisto rajoittuu Eläintarhanlahteen ja pohjoisessa Eläintarhantiehen. Idässä se päättyy Hakaniemeen. Lännessä puisto rajoittuu Linnunlaulun vanhaan huvila-alueeseen ja rautatiehen. Asfalttipäällysteinen kevyenliikenteen väylä kulkee puistoalueen pohjoisreunaa Eläintarhantien myötäisesti. Eläintarhanlahden ranta on pengerretty kivimuurilla. Eläintarhantien pohjoispuolella on Helsingin kaupunginteatterin rakennuskompleksi, jonka itäpuolella sijaitsee Helsingin sosiaaliviraston talo.

Tokoinrannan itäosassa on pieni lasten leikkipuisto sekä Miina Sillanpäälle omistettu pronssinen Soihtu-muistomerkki. Sen teki Aimo Tukiainen vuonna 1968. Länsikulmassa puolestaan sijaitsee Café Pirittan matala valkoinen tiilirakennus. Tokoinrannassa on ympäri vuoden runsaasti kansalaisten omaehtoista virkistystoimintaa. Loppukesäisin puistoon pystytetään Huvila-teltta Helsingin juhlaviikkojen tapahtumia varten.

Aiemmin Tokoinrannassa on ollut kaupungin vuokraamia venepaikkoja rantakiinnityksellä. Vähäisen kysynnän vuoksi nämä poistettiin vuonna 2008. Tokoinrannalla on kaksi laituria, joista toinen on Hakaniemen venekerhon käytössä ja toinen on kaupungin vuokrapaikkoja. Hakaniemen venekerho on toiminut Tokoinrannassa vuodesta 1966.

Hakaniemen kohdalla puistoalue kaartuu Eläintarhanlahden rantaviivan mukaisesti lounaaseen jatkuen Säästöpankinrannan myötäisenä kapeana viheralueena Kaisaniemenlahden rantamille. 

Tokoinranta nimettiin suomalaisen poliitikon ja työväenliikkeen alkuvaiheen keskeisen johtomiehen Oskari Tokoin mukaan vuonna 1968.

Lähteet

Aiheesta muualla

Helsinginjuhlaviikot.fi
Omakaupunki.hs.fi 
Hs.fi

Helsingin puistot
Kallio
Shadow Zone


Shadow Zone on Static-X:n kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 7. lokakuuta 2003. Se nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 20.

Albumi ei saavuttanut yhtä suurta myyntimäärää kuin edelliset albumit Wisconsin Death Trip ja Machine. Albumi on ensimmäinen Josh Abrahamin ja Tom Whalleyn tuottama Static-X:n albumi.

Kappaleet

Yhtyeen kokoonpano 
 Wayne Static – laulu, kitara
 Tony Campos – basso, taustalaulu
 Tripp Eisen – kitara
 Josh Freese – rummut

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Vuoden 2003 albumit
Static-X:n albumit
Ryōko Nagata

Ryōko Nagata (, s. 23. helmikuuta 1975 Gifu) on japanilainen ääninäyttelijä, joka työskentelee Vi-Vo -yhtiöllä. Hänet tunnetaan parhaiten Eclairin ääniroolista Kiddy Graden animesarjoista ja elokuvista. Nagata muun muassa dubbasi japaniksi Chloe Sullivanin Smallvillessa.

Nagata opiskeli Tsukuban yliopistossa.

Aiheesta muualla 
 Anime News Network
 seiyuu.info

Japanilaiset ääninäyttelijät
Videopelien ääninäyttelijät
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Beneath... Between... Beyond...


Beneath... Between... Beyond... on Static-X:n neljäs albumi sekä ensimmäinen kokoelma-albumi. Se julkaistiin 20. heinäkuuta 2004. Albumin kappaleet ovat suurimmaksi osaksi aikaisemmilla albumeilla esiintyneiden kappaleiden live- tai demoversioita.

Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 139.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Wayne Static – laulu, kitara
 Tripp Eisen – kitara
 Tony Campos – basso, taustalaulu
 Nick Oshiro – rummut

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Vuoden 2004 kokoelma-albumit
Static-X:n albumit
Paliskuntain yhdistys

Paliskuntain yhdistys on paliskuntien muodostama hallinnollinen elin, jonka tarkoituksena on toimia paliskuntien yhdyssiteenä.

Porotalous, ja sitä kautta Paliskuntain yhdistys kuuluvat maa- ja metsätalousministeriön toimialaan, sillä porotalous määritellään elintarviketuotannoksi. Lihahygieniasäädösten ja tukipolitiikan osalta porotalous kuuluu maatalouden piiriin. Lapin ja Oulun lääninhallitukset valvovat alueillaan poronhoitolain noudattamista.

Tehtävät 

Yhdistyksen tehtävät:
 porotalouden johtaminen
 poronhoidon ja sen tutkimisen edistäminen
 hoitaa porotalouden suhteita muuhun yhteiskuntaan
 porotalouteen liittyvä neuvonta ja opastus

Lisäksi Paliskuntain yhdistys julkaisutoimintaa, esimerkiksi Poromies –lehti on yhdistyksen julkaisema.

Katso myös 
 Paliskunta
 Poronhoito

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Paliskuntain yhdistys - Poronet
 Maa- ja metsätalousministeriö 

Suomalaiset yrittäjäjärjestöt
Poronhoito
Elinkeinoelämän järjestöt
Start a War


Start a War on Static-X:n neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 14. kesäkuuta 2005. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 29.

Vuonna 2004 yhtyeen kitaristi Tripp Eisen sai syytteen seksirikoksista, ja hänet erotettiin yhtyeestä. Tilalle otettiin ensimmäisillä albumeilla soittanut Koichi Fukuda, joka soitti kitaraa bändin hajoamiseen asti.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Wayne Static – laulu, kitara
 Koichi Fukuda – kitara
 Tony Campos – basso
 Nick Oshiro – rummut

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Vuoden 2005 albumit
Static-X:n albumit
Sami Miettinen

Sami Miettinen (s. 1970 Lahti) on suomalainen kauppatieteiden maisteri, investointipankkiiri ja kirjailija. Hän on kirjoittanut Juhana Torkin kanssa kirjat Neuvotteluvalta sekä Uusi neuvotteluvalta ja pitää neuvotteluaiheista blogia suomeksi ja englanniksi. Hän myös kirjoittaa neuvottelu- ja talousaiheisia artikkeleja muun muassa Aamulehteen ja Talouselämään. 

Miettinen on neuvotteluasiantuntija sekä Translink Corporate Finance:in partneri. Aiemmin hän on toiminut pohjoismaiden suurimman jvk-asiamiehen Nordic Trusteen toimitusjohtajana. Miettinen on työskennellyt investointipankkiirina ja rahoituksen johtotehtävissä yli 20 vuotta, joista 12 Lontoossa Credit Suissen, RBS:n, SEB:n, Pöyry Capitalin ja Meritan palveluksessa toteuttaen noin sata kansainvälistä yrityskauppaa, osake- ja listautumisantia, joukkovelkakirjaa ja pankkilainajärjestelyä. Koulutukseltaan Miettinen on MBA Tulane Universitystä New Orleansista sekä KTM Helsingin kauppakorkeakoulusta ja on sen rahoituksen koulutusohjelman kehittäjäjäsen. Hän on myös suorittanut kansainvälisen CFA-tutkinnon. 

Vuonna 2008 Miettisen ja Juhana Torkin julkaisemaa Neuvotteluvalta-kirjaa on mm. Helsingin Sanomat käyttänyt huippupoliitikkojen neuvottelutaitojen arviointiin. Neuvotteluvalta sisältää neuvottelutaitojen nelijaon valtaan, analyyttisyyteen, sosiaalisuuteen ja periaatteellisuuteen. Kehikkoa täydentävät kymmenet selkeät käytännön esimerkit yksityishenkilön basaarineuvotteluista politiikan huippuneuvotteluihin. 

Miettinen on osallistunut kahden Libera-säätiön kirjan kirjoittamiseen: Euron tulevaisuus - Suomen vaihtoehdot (2014) ja Miten Suomi voidaan pelastaa - Talouspoliittinen manifesti (2015), joista Miettinen ja Torkki toteavat sivulla 15 Uuden neuvotteluvallan (2019) johdannossa "Edellinen teos kuvaa Suomen selviytymistä euron ja euromaiden rakenteiden ongelmista, jälkimmäisessä on suosituksia rakennemuutoksista, joita kestävyysvajeen kanssa painiva Suomi tarvitsee menestyäkseen taloudellisesti".

Vuonna 2019 Juhana Torkin kanssa julkaistu Uusi neuvotteluvalta – Saat mitä neuvottelet, et mitä ansaitset (2019) kuvattiin Talouselämän arvostelussa kirjana, josta "oppii neuvottelemaan kuin Björn Wahlroos" ja että "Kirjan lukemisen jälkeen ymmärrät, kuinka surkea neuvottelija olet tähän asti ollut." 

Vuonna 2020 Sami Miettinen aloitti #neuvottelija Youtube -kanavan isännöinnin, jossa hän haastattelee yritysjohtajia ja asiantuntijoita.

Teoksia 
 Sami Miettinen, Juhana Torkki: Neuvotteluvalta - Miten tulen huippuneuvottelijaksi?, (WSOY 2008, ISBN 9789510339992)
 Vesa Kanniainen, Sami Miettinen ja 10 muuta kirjoittajaa, Euron tulevaisuus – Suomen vaihtoehdot, (Libera-säätiö 2014)

Viitteitä

Aiheesta muualla 
 Sami Miettisen henkilökohtaisen holding-yhtiön DCM Capital Oy:n -kotisivut ja lisätietoa kirjoista
 Translink Corporate Financen kirjailija-kotisivut
 Sami Miettinen WSOY:n kirjailijaprofiileissa.
 Sami Miettisen Neuvottelu-blogi

Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Italian Grand Prix 1978

Italian Grand Prix 1978 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 10. syyskuuta 1978 Autodromo Nazionale Monzan radalla. Kilpailun voitti Niki Lauda.

Kisan alussa nähtiin yksi Formula 1-sarjan historian tuhoisimmista kolareista. Kilpailun lähettäjät vaihtoivat virheellisesti lähtövalot vihreiksi jo ennen, kuin kaikki autot olivat päässeet lähtöruutuihinsa, minkä vuoksi edelleen liikkeellä olleet peräpään autot saivat lentävän lähdön. Lähtösuoran jälkeisessä Variante del Rettifilo-mutkassa kolariin otti osaa kaikkiaan kymmenen autoa. Ruotsalaisen, MM-sarjassa toisena 13 pisteen erolla Mario Andrettiin olevan Ronnie Petersonin, auto syttyi palamaan. Kuljettajista mm. James Hunt meni tapauksen jälkeen auttamaan häntä ulos autosta. Peterson toimitettiin tapahtuman jälkeen nopeasti sairaalaan, jossa hän kuoli seuraavana aamuna rasvatulppaan. Lauda voitti kilpailun johtamatta yhtään kierrosta.

Tulokset

Lähteet

Italian GP 1978 – F1-ruutu

Viitteet

Italian Grand Prix
Formula 1 -kausi 1978
Willi Stoph

Willi Stoph (7. heinäkuuta 1914 – 13. huhtikuuta 1999) oli Saksan demokraattisen tasavallan (DDR) pääministeri vuosina 1964–1973 ja 1976–1989 sekä presidentti vuosina 1973–1976.

Stophin isä kuoli ensimmäisessä maailmansodassa. Vuonna 1928 hän liittyi Saksan kommunistiseen nuorisojärjestöön ja vuonna 1931 Saksan kommunistiseen puolueeseen. Stoph palveli Wehrmachtissa vuosina 1935–1937 ja uudestaan toisessa maailmansodassa vuosina 1940–1945, jossa hän sai toisen luokan rautaristin.

Stoph kävi keskusteluja Länsi-Saksan liittokanslerin Willy Brandtin kanssa vuonna 1970. Tämä oli ensimmäinen kerta kun Saksan liittotasavalta ja DDR neuvottelivat keskenään. Stoph erosi pääministerin paikalta Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) yksinvallan murentuessa marraskuun 1989 alussa.

Aiheesta muualla 

Saksan demokraattisen tasavallan pääministerit
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 1999 kuolleet
Framing Armageddon: Something Wicked Part 1


Framing Armageddon: Something Wicked Part 1 on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Iced Earthin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 11. syyskuuta 2007.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jon Schaffer, ellei toisin mainittu.

Kokoonpano 
 Tim Owens – laulu
 Jon Schaffer – kitarat, taustalaulu, basso
 Brent Smedley – rummut

Vierailijat 
 Troy Seele – soolokitara (kappaleet 5, 6, 10, 12, 14 ja 17)
 Dennis Hayes – basso (kappaleet 7 ja 12)
 Jim Morris – soolokitara (kappale 16)
 Tim Mills – kitarat (kappale 7)  
 Howard Helm – kosketinsoittimet, taustalaulu

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Blabbermouth: 9/10
 Soundi:

Lähteet 

Iced Earthin albumit
Vuoden 2007 albumit
Penttilän saha

Penttilän saha on Joensuussa Pielisjoen rannalla Penttilässä toiminut saha.

Sahan perusti vuonna 1871 Gustaf Cederberg & Co, jonka oli samana vuonna perustanut Gustaf Cederberg yhdessä Petter Parviaisen kanssa. Saha paloi 1896, mutta se rakennettiin uudelleen.

Vuonna 1916 Cederbergit päättivät keskittää kaiken sahaustoiminnan uudistettavalle Penttilän sahalle ja lopettaa samalla Karsikon ja Pekkalan sahat Joensuussa. Uusi Penttilän saha otettiin käyttöön 1918, ja se oli valmistuessaan Pohjoismaiden suurin sahalaitos. 

Johtaja Väinö Cederbergin kuoli 1917 ja vuonna 1920 Penttilän saha myytiin Kaukas Fabrikille. Saha siirtyi 1924 Repola Wood Ltd:lle  ja sitä laajennettiin voimakkaasti 1920-luvulla. 

Toisen maailmansodan jälkeen Penttilän sahan omistajaksi tuli Rauma-Repola Oy. Sahan toiminta jatkui vuoteen 1988 saakka, jonka jälkeen paikallinen nuoriso otti sen lähes tyhjillään olleet rakennukset epävirallisiksi harrastustiloiksi. Rakennus paloi 18. elokuuta 1996 nuorten huolimattomasta tulenkäytöstä. Loput rakennuksesta purettiin 1999.

Joensuun kaupunki osti sahan alueen vuonna 2008 UPM-Kymmeneltä yhden euron hintaan ja teki suuren maaperän puhdistusoperaation 2009–2012. Entisen sahan paikalle on rakentunut vuodesta 2012 alkaen Penttilärannan kaupunginosa, jossa on runsaasti asuin- ja liiketiloja. Sahan palosta jäljelle jääneet raamit säilytetään Penttilänrannassa sahan muistomerkkinä, ja alueella toteutettu prosenttitaide kuvastaa alueen historiaa ja joen läheisyyttä.

Alueella on Penttilän hovi, joka on Penttilän sahan isännöitsijän kaksikerroksinen puinen asuinrakennus vuodelta 1875.

Lähteet 
 Penttilän sahan vaiheita 
 Penttilän saha

Kirjallisuus 
 Kortelainen, Kaisu: Penttilän sahayhteisö ja työläisyys. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2008

Viitteet

Joensuun rakennukset ja rakennelmat
Suomen sahateollisuus