joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Auxilia-joukot

Auxilia-joukot (, monikko auxiliarii) olivat Rooman armeijan tukijoukkoja. Auxiliat toimivat legioonien tukena esimerkiksi jousimiehinä, keihäsmiehinä (joita käytettiin ratsuväkeä vastaan), kevyenä jalkaväkenä, ratsuväkenä, jousiratsuväkenä, linkomiehinä, keihäänheittäjinä ja raskaana jalkaväkenä.

Auxilia-joukkojen käytön syyt  
Auxilia-joukot eivät olleet "virallisesti" osa Rooman armeijaa, eikä heillä ollut kansalaisuutta, mutta he olivat erittäin tärkeitä Rooman armeijassa, sillä Rooman kansalaisuus ei ollut yleinen, ja asepalveluksen suorittaminen merkitsi perinnöllisten Rooman kansalaisoikeuksien saamista. (Augustuksen valtakauden aikana Roomassa oli vain noin 7 miljoonaa kansalaista ja koko väkiluku oli lähellä 70 miljoonaa) Toisaalta vain kansalaiset saivat liittyä legioonaan. Auxiliariuksille maksettiin puolet siitä mitä legioonalaisille maksettiin ja heille annettiin kansalaisuus 20 vuoden palvelun jälkeen, jolloin heidät myös kotiutettiin armeijasta. Auxiliariukset olivat halpoja, joten heistä tuli erittäin tärkeitä rajajoukkoja etenkin myöhemmin, kun Rooman valtakunta siirtyi puolustukseen. Kun Caracalla vuonna 212 taloudellisista syistä antoi lähes kaikille kansallisuuden, ero legioonalaisten ja auxiliariusten välillä tuli lähes mitättömäksi. Myöhemmin auxiliariuksia alettiin rekrytoida Rooman kansalaisista.

Auxilia-joukkojen tehtävät  
Useimmin käytettyjä auxilioita olivat kuitenkin jousimiehet, keihäsmiehet ja ratsuväki. Ratsuväkeä roomalaisilla oli joskus liiankin vähän, joten he usein palkkasivat auxilia-ratsuväkeä (equites auxiliarii) muun muassa germaaneista, numidialaista, skyyteistä, sarmaateista ja alaaneista, joista saatiin luultavasti parasta ratsuväkeä. Keihäsmiehiä saatiin lähes mistä tahansa. He käyttivät peruskeihästä eikä Pilum-keihästä, joka oli tarkoitettu heittokeihääksi. Todella hyviä jousimiehiä saatiin esimerkiksi Palestiinasta, Palmyrasta ja Kreetalta. Erittäin hyviä linkomiehiä saatiin puolestaan Baleaareilta. Heitä käytettiin legioonassa, koska linkojen etuna oli se, että kivet olivat vaikeasti havaittavissa ilmassa niiden pienuuden takia. Lisäksi linkomiehet olivat melko tehokkaita ei-panssaroituja kohteita vastaan ja heiltä loppuivat harvoin ammukset toisin kuin jousimiehiltä. Sitäkin tärkeämpää oli, että linkomiehet ja jousimiehet täydensivät toisiaan. Nuolet iskeytyivät kohteisiinsa korkeahkon lentoratansa vuosi yläviistosta. Tämä pakotti vastapuolen taistelijat nostamaan kilpensä niitä vastaan siten, että alaruumis tai ainakin jalat ja nivuset jäivät suojattomiksi. Linkomiesten samaan aikaan ampumat ammukset sen sijaan lensivät huomattavasti suoremmassa linjassa ja saattoivat näin paljastuneet ruumiinosat vaaraan.

Monet auxiliariukset suorittivat myös armeijassa siviiliammattitutkinnon. Kaikkien aikojen tunnetuin auxiliarius lienee ollut apostoli Paavalin isä, joka oli oppinut auxiliariuksena teltantekijän ammatin ja saanut perinnöllisen Rooman kansalaisuuden.

Katso myös  
 Foederati

Lähteet

Aiheesta muualla  
 
  
  
  
  
 

Rooman sotahistoria
Bondage

Bondagen eli sitomisen voi nähdä eräänä sadomasokismin miedoista muodoista. Englanninkielinen sana ”bondage” tarkoittaa sananmukaisesti ”sidontaa”. Bondagesta nauttivat saavat mielihyvää liikkumiskyvyn rajoittamisesta tai sitomisvälineiden puristavasta tunteesta, ja bondage voi olla myös pelkkää rentoutumista ilman seksiä. Sidonta tapahtuu tyypillisesti joko narulla, tai nahkaisilla tai metallisilla kahleilla. Myös arkiasusteet kuten vyöt, huivit ja kaulaliinat sopivat sitomiseen.

Bondage saattaa liittyä myös roolileikkeihin tai muihin sadomasokistisiin harrasteihin. Tällöin tyypillisiä rooliasuja bondage-seksissä on alistuvalla naisella sihteerin, sairaanhoitajan, paimentytön, nunnan tai koulutytön asu, alistuvalla miehellä puolestaan erilaiset orjan asuksi suunnitellut nahkavaljaat ja kahleet. Sitovalla osapuolella voi olla esimerkiksi natsiupseerin, poliisin tai vanginvartijan univormu. 

Bondagea vastaava lääketieteellinen sana on merintofilia ().

Bondage-vaatetus 

 Catsuit
 Kalukukkaro
 Kantoliina
 Korsetti
 Kravatti
 Pakkopaita
 Rintaliivit
 Tukisukka

Luettelo eri bondagen lajeista 

 Asymmetric bondage,  epäsymmeerinen sitominen, monia muunnelmia
 Balltie,  sitominen sikiöasennossa
 Bottom bondage,  pakaroitten sitominen
 Boxtie,  sitominen selän taakse rantteesta kyynärpäähän
 Breast bondage,  rintojen sitominen
 Crotch rope,   sitominen nivusen tai häpyhuulen kautta
 Elbow bondage,  sitominen kyynärpäät yhteen
 Frogtie,  sitominen nilkka ja reisi yhteen, sammakkoasennossa
 Hammerlock,  ranteiden yhteensitominen hartioitten taakse
 Head bondage,  pään sitominen
 Hogtie,  ranteiden ja nilkkojen yhteensitominen selän takana

 Lotustie,  sitominen nilkat toiseen polveen ja sääret yhteensidottuna
 Mummification,  pakkaaminen materiaaleihin päästä varpaisiin 
 Over-arm tie,  ranteiden yhteensitominen pään taakse
 Reverse prayer position,  koko käsivarren yhteensitominen hartiasta sormiin
 Rope harness,  koko vartalon sitominen hartioista nilkkoihin
 Savagetie,  sitominen nilkat ristiin ja ranteet selän taakse ristiin 
 Shibari  Japanibondage,  monia muunnelmia, usein tiukka sidonta
 Shrimptie,  sitominen edestä kaula ja nilkat yhteen, katkarapuasennossa
 Spreadeagle  Sitominen haara-asennossa, jalat ja kädet erillään johonkin kiinni
 Strappado bondage,  selän takaa ranteet yhteensidottuna vetämällä johonkin ylös kiinni
 Suspension bondage,  riippumissitominen, henkilö roikkuu sidottuna

Aiheesta muualla 

 
 
 

BDSM
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Iisalmi–Kontiomäki-rata

Iisalmen–Kontiomäen radalla tarkoitetaan Suomen rataverkon osuutta Iisalmesta Kajaanin kautta Kontiomäelle. Rataosuus Iisalmesta Kajaaniin valmistui 1904 ja loppuosuus Kontiomäelle 1923. Rataosan pituus on 108,4 kilometriä.

Rata toi valmistuessaan Kajaanin kaupungille sen kauan kaipaaman kiinteän liikenneyhteyden. Sen merkitys Kainuun alueen kehittymisessä on siten ollut merkittävä.

Rataosan liikenteenohjaus hoidetaan keskitetysti kaukokäytöllä Iisalmen rautatieasemalta.

Rataosan sähköistys valmistui 1.10.2006.

Historia 
Rautatietä Kajaaniin toivottiin jo siitä saakka, kun Savon rata Kuopioon saakka valmistui. Senaatille esitettiin useita toivomuksia radan saamisesta Kajaaniin, ja viimein radan rakentamispäätös saatiin.

Iisalmen–Kontiomäen rataosuus toimii Savon radan pohjoisena jatkeena, ja yhdistää Savon Ouluun Oulujärven pohjoispuolitse kulkevaa Oulun–Kontiomäen rataa pitkin.

Rataosan asemarakennukset suunnitteli Rautatiehallituksen tuolloinen pääarkkitehti Bruno Granholm. Kalliomäen, Kajaanin ja Kontiomäen asemia lukuun ottamatta asemat kuvastavat Granholmille tuttua kansallisromanttista linjausta. Monilla rataosan asemilla myös rautatien muut rakennukset ovat säilyneet. Rataosuuden asemista on purettu Soinlahden (palanut), Kainuunmäen, Rasimäen, Kuluntalahden ja Jormuan (siirretty) asemat.

Kaunein esimerkki rataosan asemarakennuksista löytynee Kajaanin Kivimäeltä, jossa on kunnostettu alkuperäiseen asuunsa Granholmin suunnittelema platformskjul-tyypin pysäkkirakennus käymälöineen.

Rataosan kauneimpana asemarakennuksena pidetään usein myös Gustaf Nyströmin suunnittelemaa Kajaanin nikkarityylistä asemarakennusta, jota useasti kutsutaan Suomen kauneimpiin kuuluvaksi asemaksi. Asemarakennus on rakennettu vuosina 1904–1905.

Sähköistys osuuksilla Oulu–Kontiomäki–Iisalmi sekä Kontiomäki–Vartius otettiin käyttöön 1. joulukuuta 2006. Jännite ajolankoihin kytkettiin 1. lokakuuta 2006 ja sähköveturivetoinen koeliikenne alkoi 1. marraskuuta 2006. Sähköistystöiden yhteydessä rataosan vanhat sähköiset sekä mekaaniset turvalaitteet korvattiin tietokoneasetinlaittein.

Lähteet

Aiheesta muualla

Iisalmen liikenne
Kajaanin liikenne
Paltamon liikenne
Sonkajärven liikenne
Suomen rataverkko
Lumpeet

Lumpeet eli neidonlumpeet (Nymphaea) ovat vesikasveja. Niiden maavarsi ja juuristo kasvavat järven tai merenlahden pohjaan hautautuneena. Lumpeiden pitkäruotiset lehdet ja kukkavanat ulottuvat veden pinnalle. Mehevä juurakko on piisamin mieliruokaa.

Lajit 
Lumpeiden sukuun kuuluu 59–117 lajia, joista Suomessa esiintyy kaksi tai kolme lajien rajauksesta riippuen. Lumpeet risteytyvät keskenään helposti.
 valkolumme eli lumme (Nymphaea alba)
 isolumme (Nymphaea alba subsp. alba tai omana lajinaan Nymphaea alba, jolloin sama kuin valkolumme)
 pohjanlumme (Nymphaea alba subsp. candida tai omana lajinaan Nymphaea candida)
 suomenlumme eli pikkulumme (Nymphaea tetragona)

Muita lajeja:
 mustelumme (Nymphaea capensis)
 rikkilumme (Nymphaea sulphurea)
 sinilumme (Nymphaea caerulea)
 tiikerilumme (Nymphaea lotus)
 tähtilumme (Nymphaea nouchali)
 täplälumme (Nymphaea guineensis)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Lumpeet (Nymphaea)
 Suomen Lajitietokeskus: Lumpeet (neidonlumpeet) – Nymphaea
 Funet: Lumpeet (Nymphaea)
 Den virtuella floran: Nymphaea 
 United States Department of Agriculture (USDA): Nymphaea 
 Flora of China: Nymphaea 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Lumme

Lumme tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:

 Lumpeet (Nymphaea), kasvisuku
 Lumme eli valkolumme (Nymphaea alba), lummelaji
 2600 Lumme, asteroidi
 Lumme Energia, suomalainen energiayhtiö

Sukunimi 
 Aatto A. Lumme, oik. Aatto A. Liljeström (1868–1922), kapellimestari ja säveltäjä
 Alpo Lumme (1890–1973), sosialidemokraattinen poliitikko
 Antero Lumme (1934–2016), kilpapyöräilijä
 Jouko Lumme (s. 1946), elokuvaäänittäjä
 Jyrki Lumme (s. 1966), jääkiekkoilija
 Kari Lumme (s. 1942), tähtitieteilijä, professori
 Kimi Lumme (s. 2009 tai 2010), lapsinäyttelijä
 Lea Lumme (1910–1994), järjestövaikuttaja, agronomi
 Leena Lumme (s. 1941), kuvittaja
 Otto Lumme (1873–1957), liikemies
 Paavo Lumme (s. 1923), kemisti, professori
 Pentti Lumme (s. 1940), radio- ja tv-toimittaja
 Riina Lumme (s. 1992), Vihreän liiton poliitikko
 Sonja Lumme (s. 1961), iskelmälaulaja
 Väinö Lumme (1887–1971), kihlakunnantuomari ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Kanadanhemlokki

Kanadanhemlokki (Tsuga canadensis) on mäntykasvien (Pinaceae) heimoon kuuluva havupuu. Se kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan itäosissa, missä se saavuttaa 20–35 metrin pituuden.

Käyttö 

Kanadanhemlokista on jalostettu koristekasvikäyttöön runsaasti erilaisia lajikkeita. Sitä käytetään Suomessakin koristekasvina, mutta talvenarkuutensa vuoksi se menestyy vain eteläisimmässä Suomessa ja jää sielläkin pienikokoiseksi.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Metla: Kanadanhemlokki (Tsuga canadensis) 
ITIS: Tsuga canadensis 
United States Department of Agriculture (USDA): Tsuga canadensis 
USDA Forest Service: Eastern Hemlock (Tsuga canadensis) 

Hemlokit
Silmälläpidettävät kasvit
Jupperi

Jupperi () on Espoon Laaksolahden kaupunginosan osa-alue Vantaan rajalla. Jupperi on omakotitalovaltainen asuinalue. Jupperin läpi Pitkäjärven rantaa pitkin kulkee Kuninkaantie. Jupperissa asui vuodenvaihteessa 2011/2012 noin 5 321 henkeä. Vuodenvaihteessa 2015/2016 asukasluku Jupperissa oli 5 303 henkeä.

Liikenne 
Jupperista tai sen kautta kulkevat bussit esimerkiksi Tapiolaan, Leppävaaraan, Helsinkiin, Martinlaaksoon ja Espoon keskukseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jupperin Omakotiyhdistys r.y.

Laaksolahti

sv:Jupper
Vilijonkka

Vilijonkka () on kuvitteellinen laji Tove Janssonin Muumi-teoksissa. Vilijonkat ovat järjestystä ja siisteyttä rakastavia naispuolisia hahmoja, joilla on taipumus hermostua herkästi. Ensimmäinen Vilijonkka esiintyy vuonna 1952 ilmestyneessä kuvakirjassa Kuinkas sitten kävikään?, jossa nimi tosin on suomennettu muotoon Vilivinkka. Tunnetuin Vilijonkka on Muumipeikko-sarjakuvassa ja Muumilaakson tarinoita -animaatiosarjassa esiintyvä kolmen lapsen yksinhuoltajaäiti, johon usein viitataan nimellä "rouva Vilijonkka". Muita vilijonkkia ovat muun muassa Vaarallinen juhannus -kirjassa esiintyvät Vilijaana ja Emma, novellissa Vilijonkka joka uskoi onnettomuuksiin esiintyvä nimikkohahmo sekä Muumilaakson marraskuu -kirjassa tavattava Vilijonkka. Kuten Hemuli, nimi Vilijonkka esiintyy muumiteoksissa sekä yksittäisten hahmojen nimenä että lajinimenä.

Vilijonkat pukeutuvat aina mekkoon, ja heillä on usein päässään piippalakki ja kaulassaan pieni musta rusetti.

Rouva Vilijonkka 
Muumilaaksossa asuva rouva Vilijonkka kolmine lapsineen esiintyy ensimmäisen kerran sarjakuvassa ”Kuvitteluleikki” (, 1956). Vilijonkka on hieno rouva, joka pitää siisteydestä ja järjestyksestä, eikä siedä Muumiperheen leppoisaa elämänasennetta. Animaatiosarjassa Muumilaakson tarinoita Vilijonkan ensiesiintyminen tapahtui jaksossa 13 (Tiukka naapuri), joka perustuu löyhästi edellä mainittuun sarjakuvatarinaan.

Vilijonkka pukeutuu aina punaisiin vaatteisiin, ja päässään hänellä on suippo hattu. Hän on erittäin äkkipikainen. Hänellä on kolme keskenään identtistä lasta, joiden pukeutuminen on samanlaista. He kulkevat aina pituusjärjestyksessä eli Vilijonkka ensin, sitten lapsista pisin ja viimeisenä lyhin (tosin jaksossa Naamiaiset lyhin lapsi oli ensin ja viimeisenä pisin). Vilijonkan lapset ovat hyvätapaisia eivätkä leiki vaan lukevat kirjoja, koska Vilijonkka haluaa kasvattaa heidät niin. Joskus lapset saattavat tehdä hyväntahtoisia kepposia. Muutamassa jaksossa he kuitenkin seuraavat Muumipeikkoa tai Haisulia pahoille teille ja lähtevät leikkimään Muumien ystävien kanssa, mikä on heistä hauskaa. Vilijonkka on Muumien naapuri. Hän asuu suuressa omakotitalossa lapsiensa kanssa. Talo on erittäin siisti, ja sen isoa pihaa reunustaa ruskea aita.

Muumipeikko-sarjakuvissa Vilijonkalla on myös taloudenhoitaja nimeltä Mabel ja lehmä nimeltä Flora. Vilijonkan paras ystävä sarjakuvissa on Louska (tunnetaan myös Kampsuna). Hän esiintyy myös eräissä Tove Janssonin novelleissa Vilijonkan ystävänä.

Muumiteoksissa Vilijonkan lasten isästä ei koskaan sanottu mitään. Vuonna 1991 Tove Jansson kertoi eräässä lapsilukijan kirjeeseen lähettämässään vastauksessa, että Vilijonkan aviomies oli tutkimusmatkailija, joka lähti Borneolle eikä hänestä sen jälkeen ole kuultu mitään.

Vilijonkan suomenkieliset ääninäyttelijät

Vilijonkan lapsien suomenkieliset ääninäyttelijät

Lähteet 

Muumihahmot

sv:Filifjonkan
Lake Wanaka

Lake Wanaka on 192 neliökilometrin kokoinen järvi Uudessa-Seelannissa. Se sijaitsee Uuden-Seelannin Eteläsaarella ja on sen neljänneksi suurin järvi. Järven eteläisessä osassa on saaristo, johon kuuluvat muun muassa Rabbit Island ja Harwich Island. Järven rannalla sijaitsevat kaupungit Wanaka ja Albert Town.

Aiheesta muualla 

Uuden-Seelannin järvet
Wanaka

Wanaka on kaupunki Uuden-Seelannin Eteläsaarella. Kaupungin asukasluku on arviolta  ().

Historia 
Ensimmäinen alueelle saapunut eurooppalainen oli Nathaniel Chalmers vuonna 1853, jonka oppaana toimi maoripäällikkö Reko, tosin maoripäällikkö Te Huruhuru oli jo tätä aiemmin piirrättänyt alueesta kartan..

Vuonna 1867 alueelle rakennettiin ensimmäinen hotelli, joka sinetöi kaupungin alueen keskuspaikkana.

Vuoteen 1940 saakka kaupunki tunnettiin nimillä Pembroke tai Roys Bay.

Sijainti 
Kaupunki sijaitsee Roys Bayssa, Lake Wanakan kaakkoisrannalla. Lähimpään suureen kaupunkiin, Dunediniin, on matkaa 270 kilometriä kaakkoon. Queenstown sijaitsee 70 kilometrin päässä lounaassa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Uuden-Seelannin kaupungit
London

London voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Paikannimenä 
Lontoo (engl. London), Yhdistyneen kuningaskunnan pääkaupunki
Greater London, Britannian kreivikunta, joka käsittää Lontoon kaupunkiseudun
London, kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa
London, kaupunki Kiribatilla
London, kaupunki Kentuckyssa, Yhdysvalloissa
London, kaupunki Arkansasissa, Yhdysvalloissa
London, kylä Belizessä
London, kylä Nigeriassa

Henkilönimenä

Sukunimenä 
 Artur London (1915–1986), tšekkoslovakialainen kommunistipoliitikko
 Brian London (1934–2021), englantilainen raskaansarjan nyrkkeilijä
 Delloreen Ennis-London (s. 1975), jamaikalainen pika-aitajuoksija
 Fritz London (1900–1954), saksalainen fyysikko
 George London (1920–1985), yhdysvaltalainen baritoni
 Jack London (1876–1916), yhdysvaltalainen kirjailija
 Julie London (1926–2000), yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä
 LaToya London (s. 1978), yhdysvaltalainen R&B- ja soul-laulaja
 Meyer London (1871–1926), yhdysvaltalainen kongressiedustaja
 Paul London (s. 1980), yhdysvaltalainen showpainija
 Peter London (oik. Peter Lunden, s. 1982), ruotsalainen basisti
 Wilbert London (s. 1997), yhdysvaltalainen pikajuoksija

Etunimenä 
 London Breed (s. 1974), yhdysvaltalainen poliitikko, San Franciscon pormestari

Laivoja 
Britannian kuninkaallinen laivasto
London-luokka (linjalaiva) linjalaivaluokka
London-luokka (taistelulaiva) Formidable-luokan alaluokka
London-luokka (risteilijä) County-luokan risteilijöiden alaluokka
 London (1636), 40-tykkinen Itä-Intian purjehtija
 London (1654), 64-tykkinen alus
 HMS Loyal London (1666), 96-tykkinen alus
 HMS London (1670), 96-tykkinen alus
 HMS London (1756), 16-tykkinen prikanteeni
 HMS London (1759), 6-tykkinen alus
 HMS London (1766), 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva
 HMS London (1840), 92-tykkinen toisen  luokan linjalaiva
 HMS London (1899), Formidable-luokan taistelulaiva
 HMS London (69), County-luokan risteilijä
 HMS London (D16), County-luokan ohjushävittäjä
 HMS London (F95), Tyypin 22 fregatti

Muuta 
 London, Herbert Wilcoxin ohjaama mykkäelokuva vuodelta 1926
 London, Patrick Keillerin ohjaama kokeellinen elokuva vuodelta 1994
 London, Hunter Richardsin ohjaama draamaelokuva vuodelta 2005
 London, yhdysvaltalainen 1978 perustettu metalliyhtye
 London, brittiläinen 1976 perustettu punkyhtye
 London Records, brittiläinen levy-yhtiö.
Concordia

Concordia tai Konkordia voi viitata muun muassa:

Paikkoja 
 Concordia, kaupunki Entre Ríosin maakunnassa Argentiinassa
 Concordia, jäävirtojen yhtymäkohta Karakorum-vuoristossa Pakistanissa
 Concordia, tutkimusasema Etelämanterella
 Concordia Sagittaria, roomalaisaikana Iulia Concordia, kaupunki Venetossa Italiassa

Laivoja 

 S/S Concordia, vuonna 1885 rakennettu suomalainen höyrylaiva
 Costa Concordia, Costa Crocierin risteilyalus, käytössä 2005–2012

Muita merkityksiä 

 Concordia, roomalainen sovun jumalatar (kreikkalaisten Harmonia)
 Concordia, Liber concordiae, luterilaiset tunnustuskirjat
 Leuenbergin konkordia, luterilaisten ja reformoitujen kirkkojen välinen sopimus vuodelta 1973
 Concordia, kansainvälinen yksityinen yliopistoketju
 Concordia-yliopisto, Concordia University, yliopisto Montrealissa, Kanadassa
 Concordia Bus, bussiyhtiö
 Suomalainen Konkordia-liitto, apurahoja naisille jakava yhdistys
 Concordia Maritime, ruotsalainen varustamo
 Rederi AB Concordia, Concordia Maritimen tytäryhtiö
John Williams (säveltäjä)

John Towner Williams (s. 8. helmikuuta 1932 Long Island, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvasäveltäjä, joka kuuluu merkittävimpiin ja tunnetuimpiin nykyisistä elokuvasäveltäjistä. Hän säveltää musiikkia yleensä George Lucasin ja Steven Spielbergin elokuviin.

Ura
Williams innostui musiikista ja soittamisesta jo lapsena ja aloitti uransa pianistina. Hän perusti 19-vuotiaana oman jazz-yhtyeen ja opiskeli musiikkia Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa muun muassa Mario Castelnuovo-Tedescon johdolla. Varusmiespalveluksen jälkeen Williams opiskeli pianonsoittoa New Yorkin Juilliard Schoolissa, tähtäimenään konserttipianistin ura. Hän palasi länsirannikolle ja teki 1950-luvulla muun muassa monia jazztyylisiä teemoja televisio-ohjelmiin nimellä Johnny Williams.

Williams alkoi säveltää elokuvamusiikkia Hollywood-elokuviin 1960-luvulla. 1970-luvulla hän sävelsi musiikkia katastrofielokuviin ja alkoi työskennellä Steven Spielbergin ja George Lucasin kanssa. Hän on säveltänyt musiikkia yli sataan elokuvaan.

Williams oli vuoteen 2022 mennessä saavuttanut viisi Oscar-, 25 Grammy-, neljä Golden Globe-, kolme Emmy- ja seitsemän Bafta-palkintoa. Hän on ollut Oscar-ehdokkaana 52 kertaa ja on ainoa elossa oleva henkilö, joka on ollut ehdokkaana niin monta kertaa (ennätys on Walt Disneyllä, ehdokkaana 59 kertaa). Vuonna 2016 hän sai Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinnon.

Kesäkuussa 2022 Williams ilmoitti jäävänsä eläkkeelle ja keskittyvänsä konserttimusiikin säveltämiseen.

Yksityiselämä 
Williams meni naimisiin näyttelijä Barbara Ruickin kanssa vuonna 1956. He saivat kolme lasta: Jennifer, Mark ja Joseph. Hänen nuorin poikansa Joseph Stanley Williams nousi kuuluisuuteen vuosina 1986–1988 Toton laulajana.

Merkittävimpiä elokuvasävellyksiä

Lähteet

Aiheesta muualla

 
  
John Williams Fan Network
The John Williams Web Pages
John Williams / Sony Classical 

Yhdysvaltalaiset elokuvasäveltäjät
Grammy-palkinnon saajat
Oscar-palkinnon saajat
Golden Globe -palkinnon saajat
Annie-palkinnon saajat
Songwriters Hall of Fame
Vuonna 1932 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kello (kaupunginosa)

Kello on Oulun kaupunginosa Kellon suuralueella entisen Haukiputaan kunnan alueella Pohjois-Pohjanmaalla. Kaupunginosa muodostettiin 1. tammikuuta 2013 kuntaliitoksen myötä.

Kaupunginosaan kuuluvat Holstinmäen, Kiviniemen, Virpiniemen, Takkurannan ja Pohjois-Kellon kylät ja alueet.

Kylän uskotaan saaneen nimensä kirkonkellosta. Vielä keskiajalla Kellon kylä oli suurempi kuin Haukiputaan kylä, ja kylässä oli oma kirkko. Hävitysretkillään venäläiset tuhosivat kirkon, ja uusi kirkko rakennettiin Kiiminkijoen suulle.

Liikenne 
Alueen tärkeimmät tiet ovat seututie 847 eli niin sanottu Vanha nelostie sekä kauemmas kylästä linjattu valtatie 4.

Joukkoliikennettä hoitaa Oulun joukkoliikenne. Kellon lävitse kulkevat linja-autolinjat Iistä ja Haukiputaalta Ouluun.

Oulun ja Tornion välinen rautatie sivuaa Kellon kylää. Rautateiden henkilöliikennettä ei ole, ja Kellon rautatieasema on lakkautettu.

Urheiluseurat 

 Kellon Lyönti (KeLy)
 Kellon Työväen Urheilijat (KTU)

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kellon kyläyhdistyksen kotisivut
 Isohookana-Asunmaa, Tytti ym.: Kello merelle soi : Kellon kylän historiaa. Kello: Kellon kyläyhdistys, 2015. ISBN 978-952-93-6149-6.
Abaújszántó

Abaújszántó on kaupunki Borsod-Abaúj-Zemplénin läänissä Unkarin pohjoisosassa. Se sijaitsee 40 kilometrin päässä läänin pääkaupungista Miskolcista. Kaupungin pinta-ala on 47,36 neliökilometriä, asukasluku 3 169 (vuonna 2009) ja väestötiheys siten 66,9 asukasta neliökilometrillä.

Abaújszántósta tuli kaupunki vuonna 2004. Aiemmin se oli ollut kaupunki yli 600 vuotta vuoteen 1902 saakka.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kaupungin virallinen sivu 

Unkarin kaupungit
Limbaži

Limbaži () on kaupunki ja kuntakeskus pohjoisessa Latviassa, 90 kilometriä Latvian pääkaupungista Riiasta pohjoiseen. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2012 alussa 8 290, ja koko Limbažin kunnan (Limbažu novads) 19 211. Vuoden 1385 paikkeilla kaupunki oli Riian jälkeen Latvian toiseksi suurin.

Limbaži perustettiin 1200-luvulla ja se sai kaupunkioikeudet vuonna 1385. Se on yksi Latvian vanhimmista kaupungeista. Kaupungin asukkaista 87 prosenttia on latvialaisia, ja loput ovat ulkomaalaisia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Limbažin kotisivut 
Kunnan sivusto turistille , , , ,  (visitlimbazi.lv)

Latvian kaupungit
Veneheitto

Veneheitto on kylä Vaalan kunnan länsiosassa Pohjois-Pohjanmaalla Oulujärven länsipuolella Oulun läänissä. Kylän asukasluku on noin 450.

Kylä sijaitsee seututien 800 varressa. Sen etäisyys on Kestilästä 17 kilometriä ja Vaalasta 25 kilometriä.

Veneheitto on valittu vuoden 1997 kainuulaiseksi kyläksi. Kylässä toimii nykyisin 35 karjatilaa, joista 10 on luomutiloja. Aarne Tervonen on laatinut Veneheiton epävirallisen vaakunan.

Veneheitto sai nimensä siitä, että 1500-luvulla ihmiset tulivat veneellä Siikajokea pitkin kohti Oulujärveä kalastamaan ja kirkkoon. He joutuivat jättämään veneensä nykyisen Veneheiton kylän keskustan kohdalle ja jatkamaan kulkuaan jalkaisin vajaat kymmenen kilometriä.

Palvelut
 Asiamiesposti (92830 Veneheitto)
 Veneheiton koulu (luokat 0–6) joka lopetti toimintansa vuonna 2019.
Veneheiton kauppa lopetti toimintansa vuonna 2017.

Tapahtumat
 Veneheiton Vertivestivaali -kulttuuritapahtuma

Lähteet

Vaalan kylät
Vuoden kainuulaiset kylät
Zurab Tsereteli

Zurab Tsereteli (, , 4. tammikuuta 1934) on georgialaissyntyinen venäläinen kuvanveistäjä, taidemaalari ja arkkitehti. Hän on toiminut vuodesta 1997 Venäjän taideakatemian johtajana.

Tserteli valmistui Tbilisin taideakatemiasta. Vuonna 1978 hänet nimitettiin Brockroptin yliopiston professoriksi Yhdysvalloissa.

Tsereteli on Venäjän taideakatemian (vuodesta 1988), Moskovan Unescon tukisäätiön (1991) ja Unescon kansainvälisen taidetoimikunnan puheenjohtaja.

Tsereteli on luonut muun muassa Moskovassa vuonna 1997 paljastetun Pietari Suuren jättimäisen laivapatsaan,Rooman Gogol-monumentin, Sevillan Kolumbukselle omistetun "Uuden ihmisen synty" ja YK:lle lahjoitetun "Hyvä voittaa pahan" -veistoksen ja New Jerseyn Bayonnen satamaan, vastapäätä New Yorkia syyskuussa 2006 paljastetun, terrori-iskuihin liittyvän Murheen kyynel -monumentin. Hän on myös suunnitellut suurempia monumentteja, kuten Poklonnaja-kukkulan sotamuistomerkin ja Maneesitorin.

Tseretelin satametrinen Pietari Suuri -veistos Moskovassa on useaan otteeseen valittu maailman rumimpien monumenttien listalle, ja sitä on ehdotettu siirrettäväksi sen jälkeen kun Tseretelin suosija Moskovan pormestari Juri Lužkov erotettiin virastaan.

Tseretelin töitä

Lähteet

Aiheesta muualla

 Elämäkerta   

Kuvanveistäjät
Venäläiset taiteilijat
Vuonna 1934 syntyneet
Elävät henkilöt
Mark Hughes

Mark Hughes tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

 Mark Hughes, yhdysvaltalainen liikemies
 Mark Hughes, entinen walesilainen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja.
Herra Martti

Herra Martti (, , käytetään myös nimeä Martti Olavinpoika; kuoli 1580-luvulla, mahdollisesti 1585) oli Tukholman suomalaisen seurakunnan ensimmäinen nimeltä tunnettu pappi ja myöhemmin Ruotsin hovisaarnaaja. Hänet muistetaan parhaiten mahdollisesti vuonna 1548 tekemästään Kristofferin maanlain suomennoksesta, joka oli ensimmäinen suomennettu lakikirja.

Tukholman suomalainen seurakunta oli perustettu uskonpuhdistuksen yhteydessä vuonna 1533, ja Martti mainitaan asiakirjoissa sen kappalaisena ensi kerran vuonna 1545. Hänet on mainittu suomalaissyntyiseksi, ja hänen on arveltu saaneen pappisvihkimyksensä jo ennen uskonpuhdistusta. Martin tiedetään omistaneen vaimonsa perimän talon Tukholman Kindstugatanilla. Hän sai vuonna 1550 kirkkoherranviran Roslagenin Börstilistä ja toimi vuosikymmenen puolivälissä Frösåkerin rovastina. Vuosina 1558–1577 Martti toimi Rauman kirkkoherrana Suomessa. Vuonna 1578 hänestä tuli kuningas Juhana III:n hovisaarnaaja, missä tehtävässä hän oli pääsiäiseen 1585 saakka. Katolisuutta lähentynyt Juhana halusi henkilökohtaiseksi sielunhoitajakseen apostolisen suksession saaneen papin. Martti toimi hovisaarnaajan viran ohella vuosina 1581–1584 myös Strängnäsin Ösmon kirkkoherrana.

Martti suomensi ehkä kuningas Kristofferin maanlain vuodelta 1442. Suomennos on säilynyt vain käsin kirjoitettuna kopioina. Vanhin kuudesta käsikirjoituksesta on kannen exlibriksessä päivätty vuodelle 1548, jolloin Martti toimi vielä suomalaisen seurakunnan kappalaisena. Ruotsin valtionarkiston hoitaja Johannes Bureus mainitsi vuonna 1609 Martin suomennoksen tekijänä. Käännös painettiin vuonna 1905 kokonaisuudessaan teokseen Suomen kielen muistomerkkejä nimellä Kristoffer kuninkaan maanlaki: herra Martin suomeksi kääntämä. Muista suomennoskopioista on säilynyt vain osia. Käännöksen kieliasu viittaa Lounais-Suomen murteisiin. Käännöksessä on virheitä, jotka johtunevat kääntäjän perehtymättömyydestä lain käyttöön.

Martin laatimaan käännökseen perustuen Ljungo Tuomaanpoika laati vuonna 1601 uuden suomennoksen maanlaista, joka julkaistiin painettuna vasta 250 vuoden kuluttua, vuonna 1852. 

Eräiden arvioiden mukaan Martti olisi kuitenkin vuonna 1580 vain kopioinut Jaakko Suomalaisen eli Jacobus Finnon jo aiemmin laatiman suomennoksen.

Lähteet
 
 Factum uusi tietosanakirja. Weilin+Göös, 2004.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kuningas Kristofferin maanlaki Herra Martin käännöksenä
 Pajula, Paavo: Herra Martti ja ensimmäinen lainsuomennos, Lakimies 1947.

Suomalaiset papit
Suomentajat
Syntymävuosi tuntematon
1580-luvulla kuolleet
Guayas

Guayas on maakunta Ecuadorissa. Se on nimetty maakunnan läpi virtaavan Guayasjoen mukaan. Maakunnan pääkaupunki on Guayaquil, joka on Ecuadorin suurin kaupunki. Guayas on pinta-alaltaan Ecuadorin neljänneksi suurin maakunta. Sen pinta-ala on noin 20 902 km².

Muita maakunnassa sijaitsevia jokia Guayaksen lisäksi ovat muun muassa Daule ja Babahoyo.

Guayas on asukasluvultaan Ecuadorin suurin maakunta. Sen asukasluku vuonna 2010 oli noin 3 645 000.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuador provinces

Ecuadorin maakunnat
Honolulu Magazine

Honolulu Magazine on Havaijin osavaltiossa, Yhdysvalloissa julkaistava aikakauslehti. Sanomalehteä alettiin julkaista vuonna 1888 nimellä Paradise of the Pacific. Vuonna 1966 sen nimi vaihdettiin Honolulu Magazineksi.

Aiheesta muualla 
Honolulumagazine.com

Honolulu
Yhdysvaltalaiset aikakauslehdet
Havaijin viestimet
Lantio

Lantio () on alaraajojen ja selän välissä oleva anatominen alue, jonka tukirangan muodostaa luinen lantiorengas. Lantioon kuuluu alueella olevia lihaksia ja sisäelimiä, kuten virtsarakko, peräsuoli ja kohtu. Lantiorengas muistuttaa suppilomaista rakennetta; suppilon yläosaa kutsutaan isoksi lantioksi ja alaosaa pikkulantioksi. Pikkulantion muoto ja koko ovat tärkeitä synnytyksen kulun kannalta. 

Lantiorengas koostuu lonkkaluista, ristiluusta ja häntäluusta. Lonkkaluut muodostavat lantion etu- ja sivuseinät, ja ne yhdistyvät edessä toisiinsa häpyliitoksella (symphysis pubis). Takana lonkkaluut yhdistyvät ristiluuhun ristisuoliluunivelillä (SI-nivelet, articulatio sacroiliaca).

Lantion pohjalla tarkoitetaan niitä pehmeitä rakenteita, jotka rajaavat lantion aukon alaosan. Lantion pohjan muodostavat peräaukon kohottajalihas (musculus levator ani), häntälihas (musculus coccygeus) ja sidekudoskalvo (fascia). Peräaukon kohottajalihaksen oikea ja vasen osa yhdessä muodostavat lantion välipohjan (diaphragma pelvis). Käytetään myös termiä lantion alapohja (diaphragma urogenitale), joka koostuu virtsaputken sulkijalihaksesta (musculus sphincter urethrae), musculus transversus perinei profundus- ja musculus transversus perinei superficialis-lihaksista ja välilihan kalvosta.

Kaikilla selkärankaisilla on lantio, mutta nisäkkäillä se on kehittynein.

Lantiota voidaan käyttää määrittämään sukupuoli esimerkiksi oikeuslääketieteessä. Naisen lantio on leveämpi ja matalampi kuin miehellä, ja häpyluiden välinen kulma on suurempi. Lisäksi häpyliitos on kaksi kertaa miehen häpyliitosta kapeampi. Miehen lantio on yleensä raskasrakenteisempi ja pidempi pystysuunnassa. Naisen lantio on muovautunut siroksi ja leveäksi, jotta synnytys olisi mahdollista. Miehen kapeammalla ja raskasrakenteisemmalla lantiolla on taas ollut luultavasti se hyöty, että se on kestänyt paremmin kolhuja, ja ollut eduksi ketteryydessä. Lantion kehittyminen joko naisen tai miehen lantioksi määräävät kromosomit. Jos kromosomiyhdistelmässä on enemmän kuin yksi X, tulee henkilölle naismainen lantio, vaikka olisikin mies. Miehille tyypillinen naismaisia rakenteita lantioon aiheuttava kromosomipoikkeama on yhdistelmä XXY. 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Comeback

Comeback () on usein käytetty nimitys artistin tai yhtyeen tekemästä paluusta, joka tapahtuu usein uuden äänilevyn julkaisun tai live-esiintymisen muodossa. Ennen comebackia artisti tai yhtye on ollut joko pitkällä tauolla tai ilmoittanut lopettavansa kokonaan. Comeback-sanaa käytetään musiikkimaailman lisäksi muuallakin, kuten esimerkiksi urheilussa.

Comebackin tehneitä tai comebackia yrittäneitä artisteja 

 Appendix
 Aikakone
 Alice Cooper
 All Saints
 Baccara
 CatCat
 Celtic Frost
 Daniel Lioneye
 Deep Purple
 Dingo
 Duran Duran
 Aqua
 Elvis Presley
 Europe

 Exodus
 Eppu Normaali
 Jarkko Eve
 Freud Marx Engels & Jung
 Guns N’ Roses
 Isto Hiltunen
 Irwin Goodman
 John Lennon
 Hanoi Rocks
 Hullujussi
 Hurriganes
 Kaseva
 Taikapeili
 Kreator

 Sepi Kumpulainen
 Mamba
 Michael Jackson
 Nylon Beat
 Rainbow
 Ratt
 Rage Against the Machine
 Rauli Badding Somerjoki
 Twisted Sister
 Warrant
 Whitesnake
 Wigwam

Comebackin tehneitä urheilijoita
 Janne Ahonen
 Muhammad Ali
 Lance Armstrong
 Kim Clijsters
 Randy Couture
 George Foreman
 Magic Johnson
 Michael Jordan
 Niki Lauda
 Mario Lemieux
 Malin Levenstad
 Hannu Manninen
 Martina Navrátilová
 Michael Schumacher
 Alessandro Zanardi

Yhtyeet
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Ruoansulatus

Ruoansulatus eli digestio saa aikaan sen, että monimutkaiset ravintoaineet pilkkoutuvat yksinkertaisiksi aineiksi, jotka ruumiin solut sitten käyttävät hyväkseen energianlähteenä ja rakennusmateriaalina. 

Hiilihydraatit pilkkoutuvat osittain suussa amylaasi-entsyymin vaikutuksesta yksinkertaisiksi sokereiksi (ennen kaikkea rypälesokeriksi eli glukoosiksi), jotka ovat solujen tärkein energianlähde. 

Mahassa proteiinit eli valkuaisaineet hajoavat pepsiini-entsyymin vaikutuksesta aminohapoiksi, jotka puolestaan käytetään elimistön rakennusaineiksi. 

Rasvat kulkeutuvat soluihin rasvahapoiksi ja glyseroliksi pilkkoutuneina. Sitten nämä aineosat yhdistyvät uudelleen, ja rasva käytetään joko solujen rakennusaineeksi, tai se jää ravintovarastoksi rasvasoluihin. 

Ravinnon käsittely tapahtuu ruoansulatuskanavassa. Lukuun ottamatta niitä elimiä, joiden kautta ravinto kulkee suusta suoliston loppuun asti, ruoansulatuselimistöön kuuluu joukko ruoansulatusrauhasia, kuten sylkirauhaset, maharauhaset, suolinesterauhaset, haima ja maksa, jotka erittävät ruoansulatusnesteitä. Nämä sisältävät entsyymejä, joiden avulla ravinnon pilkkoutuminen käyttökelpoiseen muotoon tapahtuu nopeasti.

Ihmisen ruoansulatus 

Ihmisen ruoansulatus on järjestelmä, joka muuttaa syödyn ravinnon elimistölle käyttökelpoiseen muotoon. Ensin ravintoa pilkkovat suussa kieli ja hampaat. Sylkirauhaset erittävät mukaan sylkeä. Ruoka jatkaa matkaa nieluun ja ruokatorveen ja edelleen mahaan. Täältä ravinto etenee ohutsuoleen, jossa suurin osa ravinnosta imeytyy suolinukan kautta verenkiertoon. Imeytymätön aines kertyy paksusuoleen, jossa vielä osa aineista imeytyy elimistöön. Loppu poistuu lopulta peräaukon kautta ulosteena. Ihmisen ruoansulatuskanava on noin 9 metriä pitkä. Ruoansulatuksen fysiologia vaihtelee yksilöllisesti sekä muiden tekijöiden, kuten ruoan ominaisuuksien ja aterian koon mukaan. Ruoansulatus kestää tavallisesti 1–3 vuorokautta.

Tutkimuksessa on havaittu terveillä, länsieurooppalaista ruokavaliota noudattavilla, liikkuvilla aikuisilla ravinnon energiasta imeytyvän keskimäärin 89,4 %. Energiaravintoaineista rasvan havaittiin imeytyvän 92,5-prosenttisesti, proteiinin 86,9-prosenttisesti ja hiilihydraattien 87,3-prosenttisesti. Tutkimuksessa verrattiin nautitun ravinnon energiamäärää pommikalorimetrillä mitattuun ulosteen energiamäärään.

Ruoansulatuksen kannalta merkittäviä elimiä ovat maksa ja haima. Haima erittää suurimman osan ruoansulatusentsyymeistä. Maksa säätelee veren sokeri- ja aminohappopitoisuuksia, varastoi monia aineita sekä valmistaa ravinnosta muun muassa rasvoja ja glukoosia.

Ruoansulatuskanavassa ravinto ja sen mukana tulleet mikrobit ja muut aineet joutuvat vaihteleviin ympäristöihin. Suu on lähes neutraali ympäristö, maha taas hyvin hapan ja osa suolesta lievän emäksinen. Aineet kohtaavat monia ruoansulatusentsyymeitä, jotka hajottavat suolessa kulkevat aineet elimistön käyttöön sopiviksi aineiksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

OpetusTV, biologia: Ruuansulatus
Yle Oppiminen: Ruoansulatus

 
Seulonnan keskeiset artikkelit
Balladi

Balladi oli alun perin lyhyt lyyrinen, tavallisesti tanssin säestyksenä laulettu lemmenruno. Myöhemmin sana tuli merkitsemään tunnelmallisia kertovia runoja, jotka ovat kuitenkin synkempiä kuin romanssit. Balladi on runomuotoinen, surullisesti päättyvä rakkaustarina, jonka pääosissa ovat yleensä eri säätyluokkiin kuuluvat nuorukainen ja neito. Sana tulee ranskan kielestä.  

Balladi voi tarkoittaa myös pientä tarinaa laulussa. Popmusiikin yhteydessä ja varsinkin englannin kielessä sanaa "ballad" käytetään usein mistä tahansa hitaasta kappaleesta vastapainona nopeatempoisemmille kappaleille. 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Siipi

Siipi on lintujen ja hyönteisten lenninelin. Lintujen siivet ovat eturaajoja. Hyönteisten siivet, joita on tavallisesti kaksi paria, kiinnityvät keskiruumiiseen. Lepakoilla on eturaajoissa siipimäiset lenninräpylät.

Linnut

Linnun siiven luut ovat keveitä, yleensä onttoja ja luupylväin vahvistettuja. Olkavarsi on lyhyt, ja siiven näkyvän tukirakenteen muodostavat kyynärvarsi ja kättä vastaavat luut. Siiven ulomman osan eli käsisiiven luusto muodostuu kahdesta ranneluusta ja kolmesta sormiluusta. Käden luut ovat sulautunut yhteen, ja ne poikkeavat selvästi maanisäkkäiden vastaavista luista. Toiseen sormiluuhun kiinnittyy pikkusiipi, ja kolmas ja neljäs muodostavat siiven kärjen. Kyynärsiivessä ovat kyynärluu ja värttinäluu.

Linnun siivet ovat höyhenten ja sulkien peittämät. Linnun lentäessä kantavan pinnan muodostavat siipisulat, joita ovat käsisulat ja kyynärsulat. Monien lintujen peukalosulista muodostunut pikkusiipi vähentää pyörteiden syntymistä ja lisää siiven kantokykyä varsinkin liidossa.

Siiven alaspäin suuntautuvasta liikkeestä vastaa linnun suurin lihas, olkaluuhun kiinnittyvä iso rintalihas. Siipeä kohottaa sen takana sijaitseva pieni rintalihas.

Hyönteiset
Selkärangattomista eläimistä vain hyönteisillä on siivet. Hyönteisistä alkeellisimmilla tosin siipiä ei ole koskaan ollutkaan kuten hyppyhäntäisillä, alkuhyönteisillä ja kaksi- ja kolmisukahäntäisillä. Joiltakin lajeilta siivet taas ovat surkastuneet kehityksen aikana. Näitä ovat kirput, täit, eräät kärpäset, muurahaistyöläiset, eräät koskikorennot ja suorasiipiset, jotkut kovakuoriaiset ja luteet sekä jotkut perhosnaaraat (halla- ja pakkasmittari) jne. Useimmilla siivekkäillä hyönteisillä siipiä on kaksi paria. Kaksisiipisillä sekä joillain päiväkorennoilla takasiivet ovat kehityksen aikana surkastuneet tai kokonaan hävinneet. Siivet ovat pingottuneina siipisuoniston avulla.

Lähteet

Ruumiinosat
Lintujen anatomia
Siivet

Siivet tarkoittaa seuraavia:

 siivet, lintujen ja hyönteisten lenninelimet
 Siivet, Teleks-yhtyeen albumi
 Siivet, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1927
 Siivet, ilmailulehti
Siivet, sarjakuvalehti
 Siivet, Martti Tarvaisen veistos Oulun Karjasillanpuistossa
Borovo Selo

Borovo (, tunnetaan myös nimellä Borovo Selo) on kylä ja samanniminen kunta Vukovar-Syrmian piirikunnassa Kroatiassa. Vuoden 2017 arvion mukaan siellä asui 4 303 asukasta. Kylä on tunnettu siellä tapahtuneesta Borovo Selon välikohtauksesta.

Lähteet 

Kroatian kylät
Harittu

Harittu on kaupunginosa ja lähiö Turun kaakkoisosassa noin kuusi kilometriä kaupungin keskustasta aivan Kaarinan rajalla. Vuonna 2016 Haritun väkiluku oli 3 553. Alueen väestöstä 18,2 % on alle 15-vuotiaita ja 11,3 % yli 65 vuotiaita. Suomea puhuu äidinkielenään 79,3 % väestöstä ja ruotsia 5,7 %. Muun kielisiä on 15,0 %. 

Alue koostuu pääasiallisesti 1990-luvulta lukien rakennetuista kerros- ja rivitaloista, mutta omakotitaloalueita löytyy myös useita. Useimmat talot ovat Puolimatkan, Heikki Sarainmaan tai Olli Vahteran arkkitehtitoimiston suunnittelemia.

Haritun ja sen pohjoispuolella sijaitsevan Koivulan erottaa toisistaan ainoastaan puinen kaarisilta. Haritun alueella ei ole peruskoulua lainkaan. Lähimmät ala-asteen koulut sijaitsevat Ilpoisissa ja Luolavuoressa. Harittu kuuluu aluekumppanuusprojektiin Turku74. Turku74-projekti kattaa alueet: Ilpoinen-Peltola-Koivula-Harittu-Katariina.

Harittuun on myös 2000-luvun alkupuolella rakennettu rivitaloja.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turun kaupunginosat
Turun lähiöt
Kärpäset

Kärpäset (Brachycera) ovat kaksisiipisiä hyönteisiä. Kärpäset ovat yleensä lyhyitä ja leveitä, ja niillä on lyhyemmät jalat kuin sääskillä. Suuret verkkosilmät miltei peittävät pään. Kärpäset ovat nopeita ja kestäviä lentäjiä. Huonekärpänen (Musca domestica), joka kuuluu varsinaisten eli sukaskärpästen heimoon, levittää monia tauteja. Se on noin 8 mm pitkä, mustan- ja harmaankirjava, koiraalla on kellertävät laikut takaruumiissa. Muita kärpäsheimoja ovat muun muassa kukkakärpäset, juurikärpäset, petokärpäset, paarmat, mahlakärpäset, täikärpäset ja raatokärpäset.

Suomessa on tavattu yli 4 200 kärpäslajia.

Katso myös  
 Kärpästen torjunta

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Brachycera

Seulonnan keskeiset artikkelit
Kirjekyyhky

Kirjekyyhky on kirjeiden kuljettamiseen käytetty kesykyyhky. Kirjekyyhkyn hyvän suunnistuskyvyn uskotaan perustuvan Maan magneettikenttään. Jos kirjekyyhky viedään pois kotiseudultaan ja päästetään sitten irti, se lentää heti takaisin omaan kyyhkyslakkaansa eli pesäänsä. Kyyhkyset lentävät hyvin nopeasti, yli 60 kilometriä tunnissa. Egyptiläiset käyttivät jo kauan sitten kirjekyyhkyjä viestinviejinä. Pariisin piirityksen aikana 1870–1871 lähetettiin kirjekyyhkyjen avulla saarrettuun kaupunkiin yli miljoona tiedotusta. Kyyhky kantaa kirjettä kevyessä säiliössä, joka on kiinnitetty sen jalkaan.

Ensimmäisessä maailmansodassa Ranskan armeijan kirjekyyhky Vaillant lähetti vaikeassa tilanteessa viestin rintamalta päämajaan. Kyyhky lensi myrkyllisten taistelukaasupilvien läpi ja kuoli päästyään lakkaan. Ranskan valtio palkitsi Vaillantin kunnianosoituksin, ja se on nyt täytettynä nähtävillä sotamuseossa.

Animaatioelokuva Valiant (2005) kuvaa brittiarmeijan kirjekyyhkyjen seikkailuja toisessa maailmansodassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomen Viestikyyhky-yhdistys ry
 Suomen kevyimmät "ilmavoimat", Hakkapeliitta, 15.10.1935, nro 42, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Kyyhkynen valokuvaa, Kuva, 08.11.1939, nro 23, s. 27, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Postiliikenne
Kyyhkylinnut
Kotieläimet
Yksilö

Yksilö on sellainen entiteetti, jolla on ominaisuuksia ja relaatioita. Määritelmä ei vaadi, että yksilöt ovat elollisia. Yksilö voi olla esimerkiksi henkilö, biologinen yksilö, tai yleisemmin jonkin joukon yksittäinen jäsen.

Biologinen yksilö
Biologiassa yksilö on eliön yksittäinen, muista erillinen esiintymä. Se voi koostua yhdestä tai useammasta solusta, mutta sillä on vain yksi perimä.

Joissain tapauksissa yksilön määrittäminen on vaikeaa. Esimerkiksi neliökilometrienkin laajuudelle levittäytynyt sienirihmasto voi olla periaatteessa samaa yksilöä, jos rihmasto on yhtenäinen. Näennäinen rihmaston katkaisu näennäisesti myös jakaa tällaisen yksilön kahdeksi, vaikka rihmaston elämä jatkuisi täysin samanlaisena, ja rihmasto kasvaisi taas pian yhteen. 

Jotkut eliöt lisääntyvät jakaantumalla tai muulla tavoin siten, että jälkeläisillä on sama perimä kuin emolla. Mikäli jakaantumisen tuotteet toimivat erikseen, ne ovat ilman muuta yksilöitä. Joskus kuitenkin perimältään samat eliöt muodostavat yhteisön, jonka jäsenet ovat riippuvaisuussuhteessa toistensa kanssa. Jotkut tutkijat laskevat yhdeksi yksilöksi jopa muurahaisyhdyskunnan, jossa työläiset ovat lisääntymiskyvyttömiä, vaikka niillä onkin tarkalleen ottaen eri perimä kuningattaren kanssa.

Tilastotieteessä yksilö on yksittäinen tutkimuskohde, vastakohtana populaatio. Populaatiosta tehtyjä tutkimuksia ei voi yleistää yksilötasolle.

Lähteet

Katso myös 

 Entiteetti
 Identiteetti
 Olio

Aiheesta muualla 

 Stanford Encyclopedia of Philosophy: The Biological Notion of Individual 

Biologia
Filosofian termit
Tilastotiede
Saksankielinen Wikipedia

Saksankielinen Wikipedia on Wikipedian saksankielinen versio. Saksankielisessä Wikipediassa on noin  artikkelia ja se on artikkelimäärältään neljänneksi suurin englannin-, cebuanon- ja ruotsinkielisten versioiden jälkeen. Se perustettiin 11. maaliskuuta 2001.

Historia 
Saksankielinen Wikipedia aloitettiin maaliskuussa 2001 ja sen 250 000. artikkeli kirjoitettiin 28. kesäkuuta 2005. 500 000. artikkeli kirjoitettiin 23. marraskuuta 2006 ja miljoonas artikkeli 27. joulukuuta 2009.

Saksankielisen Wikipedian tapa erottaa laadukkaat artikkelit tavallisista eroaa jonkin verran esimerkiksi suomenkielisen suositellut artikkelit -käytännöstä. Siellä parhaat artikkelit kuuluvat ryhmään exzellente artikel (erinomaiset artikkelit) ja hyvät mutta vielä selvästi parantelun tarpeessa olevat artikkelit ryhmään lesenswerte artikel (lukemisen arvoiset artikkelit). Ensin mainittuja oli yli 1 800 ja jälkimmäisiä runsaat 3 100 lokakuussa 2010.

Saksankielinen Wikipedia kasvatti aiemmin nopeasti osuuttaan kaikkien erikielisten Wikipedioiden yhteenlasketusta artikkelimäärästä, ja sen osuus oli parhaimmillaan yli 14 prosenttia, eli enemmän kuin joka seitsemäs Wikipediassa ollut artikkeli oli saksankielinen. Muunkielisten versioiden kasvattaessa osuuttaan kääntyi sen osuus laskuun ja oli keväällä 2006 hiukan alle 10 prosenttia, joten noin joka kymmenes Wikipedian artikkeli on saksaksi.

Aiheesta muualla 

 Tekijänoikeusrikkomukseen liittyvät sivut saksankielisessä Wikipediassa 
 ITviikko. Saksan Wikipediaan salakuljetettu DDR-peruisia tietosanakirjoja

Saksankielinen Wikipedia
Saksalaiset tietosanakirjat
Seksismi

Seksismi tarkoittaa tekoja tai näkemyksiä, jotka väheksyvät, alistavat tai syrjivät henkilöä tämän sukupuolen, sukupuoli-identiteetin tai sukupuolen ilmaisun perusteella. 

Euroopan neuvoston vuonna 2019 julkaiseman määritelmän mukaan seksismi on tekoja, eleitä, puhetta, kuvia tai käytöstä, jotka perustuvat ajatukseen, että ihminen tai ihmisryhmä on vähempiarvoinen sukupuolensa perusteella. Seksismin tarkoitus on EN:n määritelmän mukaan loukata tai rajoittaa ihmisarvoa tai oikeuksia, aiheuttaa fyysistä, psyykkistä tai taloudellista haittaa, luoda uhkaava tai nöyryyttävä ilmapiiri tai ylläpitää sukupuolistereotypioita. Seksismi voi kohdistua niin naisiin kuin miehiinkin. Seksismi voi kohdistua myös transsukupuolisiin ja muunsukupuolisiin.

Katso myös 

 Feminismi
 Sukupuolisovinismi
 Miesviha
 Naisviha
 Heteroseksismi
 Seksismi suomen kielessä

Lähteet 

 
Seulonnan keskeiset artikkelit
Luonnonvarat

Luonnonvarat tarkoittaa kaikkea luonnossa olevaa, mitä ihminen kykenee hyödyntämään omaksi edukseen. Luonnonvarat ovat kaikkien ihmisen valmistamien esineiden ja kaiken hänen kuluttamansa energian alkulähde.

Luonnonvarat jaotellaan pääasiassa uusiutuviin ja uusiutumattomiin luonnonvaroihin sen mukaan, onko niitä ihmisen kannalta käytettävissä rajallinen varanto, joka voi ehtyä, vai synnyttävätkö luonnolliset prosessit merkityksellisiä määriä lisää kyseistä luonnonvaraa. Toisinaan rajanveto on hankalaa, jos luonnonvara uusiutuu hitaasti kuten turpeen tapauksessa. Luonnonvarat jaetaan aineettomiin ja aineellisiin luonnonvaroihin.

Uusiutuvat luonnonvarat 

 Auringon säteily
 Makea vesi
 Tuuli
 Aallot
 Metsät

Uusiutumattomat luonnonvarat

 Fossiiliset polttoaineet
 Kivihiili
 Maakaasu
 Maaöljy
 Metallit
Rauta
Alumiini
Kupari
Uraani

Lähteet 

 WSOY Oppimateriaalit: Maapallo. Matkalle Eurooppaan

Kirjallisuutta 
 Rannikko, Pertti & Määttä Tapio (toim.): Luonnonvarojen hallinnan legitimiteetti, Vastapaino 2010, ISBN 978-951-768-252-7

Aiheesta muualla 

 Tilastokeskus - Ymparistötilinpito - indikaattoreita luonnonvarojen käytöstä

Luonnonvarat
Teollisuus
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kaija Kärkinen & Ile Kallio

Kaija Kärkinen & Ile Kallio on vuonna 1991 perustettu suomalainen duo-yhtye. Laulaja Kaija Kärkisen ja kitaristi Ile Kallion lisäksi vakioyhtyeessä soittaa kolme muuta muusikkoa. Pariskunnan työnjako on Lupaus-albumista lähtien ollut se, että Kaija sanoittaa ja laulaa ja Ile säveltää, soittaa kitaraa ja laulaa taustoja. Ile on joskus merkitty myös toiseksi sanoittajaksi. Sade-levyllä oli vielä useita ulkopuolisten tekemiä sanoituksia ja pari coveria.

Julkaisut 

 Mustaa vettä (1991)
 Sade (1995)
 Lupaus (1996)
 Suuri salaisuus (1997)
 Noitavoimaa (1999)
 Kaikki oikeudet (2000)
 En voi unohtaa (2001) (kokoelma)
 Kymmenen laulua (2002)
 Kuka saa kyyneleet (2004)
 Sodassa ja rakkaudessa (2005)
 Saman taivaan alla (2008)
 Köyhän naisen paratiisi (2012)

Katso myös 

 Luettelo Kaija Kärkisen & Ile Kallion kappaleista

Aiheesta muualla 

 Viralliset kotisivut

Suomalaiset duot
Suomalaiset yhtyeet