joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Repo

Repo tarkoittaa seuraavia:

Eläimiä:

 kettu (Vulpes vulpes) eli repo, lempinimi ”repolainen”, koiraeläin

Henkilöitä:

 Aapo Repo (s. 1977), suomalainen nukketeatteritaiteilija 
 Alarik Repo (s. 1951), suomalainen muusikko
 Eino S. Repo (1919–2002), suomalainen toimittaja, Yleisradion entinen pääjohtaja ja radiojohtaja
 Eljas Repo (s. 1961), suomalainen toimittaja
 Esko A. Repo (s. 1935), suomalainen poliitikko ja kolumnisti
 Heikki Repo (1888–1935), suomalainen jääkäri
 Heikki Repo (1871–1931), suomalainen poliitikko
 Juha Repo (s. 1957), suomalainen kartanlukija
 Jukka Repo (s. 1969), suomalainen äänitesuunnittelija ja muusikko.
 Katja Repo (s. 1973), suomalainen alamäkiajaja
 Liisa Repo-Martell (s. 1971), kanadalainen näyttelijä
 Maria Repo (s. 1975), suomalainen salibandymaalivahti
 Matti Repo (s. 1959), Tampereen hiippakunnan seitsemäs piispa
 Mauri Repo (1945–2002), suomalainen maastohiihtovalmentaja
 Mikko Repo (s. 1991), suomalainen ampumahiihtäjä
 Mitro Repo (s. 1958), ortodoksinen pappi ja europarlamentaarikko (SDP)
 Niina Repo (s. 1971), suomalainen kirjailija ja sanataideohjaaja
 Ossi Repo, Kemin ent. kaupunginjohtaja
 Paavo Repo (1927–1997), suomalainen ampumahiihtäjä
 Paula Repo (s. 1900), suomalainen lastenkirjailija
 Pentti Repo (1930–1997), suomalainen kiekonheittäjä
 Sallamaari Muhonen, ent. Repo (s. 1964), suomalainen toimittaja
 Sami Repo (s. 1971), suomalainen hiihtäjä
 Satu Repo, suomalais-kanadalainen sosiologi, kasvatustieteilijä, tieto- ja lastenkirjailija
 Sebastian Repo (s. 1996), suomalainen jääkiekkoilija
 Seppo Repo (s. 1947), suomalainen jääkiekkoilija
 Sulo Repo (s. 1930), suomalainen hiihtovalmentaja
 Teppo Repo (1886–1962), suomalainen muusikko
 Tuija Repo (s. 1969), suomalainen ampumahiihtäjä
 Tuomo Repo (s. 1967), suomalainen prikaatikenraali 
 Ville Repo (1929–2000), suomalainen kustannusjohtaja ja kirjailija.

Muita merkityksiä

 Repo Man, Alex Coxin elokuva
 Repo Men – noutajat, Miguel Sapochnikin tieteis- ja toimintaelokuva
 Repo! The Genetic Opera, yhdysvaltalainen musikaalielokuva
 Operation Repo, tosi-tv-sarja
 Repo, suomalainen rockyhtye.

Sukunimet
Miinalautta Pansio

Miinalautta Pansio (kylkinumero 90) on Suomen merivoimien Pansio-luokan miinalautta, jolla on suuri miina- ja kuljetuskapasiteetti. Se on varustettu koneellisilla miinojen lastaus- ja laskulaitteilla. Alus kykenee lähes samoihin tehtäviin kuin merivoimien miinalaivatkin.

Valmistus 

Alus tilattiin toukokuussa 1990 Olkiluodon telakalta. Se valmistui 1991 ja otettiin palvelukseen 25. syyskuuta 1991.

Palvelus 
Alus on Rannikkolaivaston 6. pintatorjuntalaivueessa. Sen kotisatama ja kummikaupunki on Turun Pansio.

Muut Pansio-luokan miinalautat ovat Porkkala ja Pyhäranta.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Pansio-luokan miinalautat
Jeffrey Katzenberg

Jeffrey Katzenberg (s. 21. joulukuuta 1950 New York) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja Dreamworksin pääjohtaja. Hänet tunnetaan myös entisenä The Walt Disney Companyn hallituksen jäsenenä ja Shrek-animaation tuottajana.

Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat
Annie-palkinnon saajat
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Daily Express

Daily Express on brittiläinen konservatiivinen tabloid-kokoinen sanomalehti. Maaliskuussa 2014 sen levikki oli 488 246. 

Lehti edustaa poliittista oikeistoa. 

Lehti on perustettu vuonna 1900. Vuonna 2000 lehti myytiin Richard Desmondin Northern & Shellille, joka julkaisee julkkisten elämään keskittyvää OK-viikkolehteä. Kauppa herätti närää konservatiivisen lukijakunnan keskuudessa, koska Desmondin lehtikonserniin kuuluu myös pornolehtiä.

Vuonna 2018 puolestaan Trinity Mirror, joka julkaisee muun muassa Daily Mirroria, ilmoitti ostavansa Daily Expressin ja muut Northern & Shellin julkaisut 126,7 miljoonalla punnalla.

Daily Express on ollut vuosia Daily Mailin kovin kilpailija. 

Tyypillisiä Daily Expressin etusivun uutisten aiheita ovat asuntojen hinnat, ruokaskandaalit, lääketieteelliset ihmeet ja sää. Lehden omistautuminen Walesin prinsessa Dianan elämän seuraamiselle on vertaansa vailla. Vuonna 2006, yhdeksän vuotta kuolemansa jälkeen, Diana oli etusivulla 46 kertaa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 http://www.express.co.uk/

Brittiläiset sanomalehdet
Purgatory of the Second Sun


Purgatory of the Second Sun on Pain Confessorin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 14. maaliskuuta 2007. Levyn kansiteema käsittelee maailmanloppua, jossa kaksi aurinkoa syntyvät vierekkäin.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 15.

Kappaleet

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet 

Pain Confessorin albumit
Vuoden 2007 albumit
Isabella (minisarja)

Isabella on suomalainen kolmiosainen minidraamasarja, joka ensiesitettiin FST:llä vuoden 2007 alussa. Ruotsinkielisen sarjan on ohjannut Anders Engström ja käsikirjoittanut Michael Mueller. Sen päärooleissa näyttelevät Irina Björklund, Peter Franzén, Svante Martin, Linda Zilliacus ja Stina Ekblad. Sarjaa kuvattiin Vaasassa, keskeisenä tapahtumapaikkana Palosaaren kirkko, ja sen tuotti Ab Svengcom Production Ltd.

Palkintoehdokkuudet 
 Venla 2007:
 Paras miesnäyttelijä (Svante Martin)
 Paras naisnäyttelijä (Irina Björklund)
 Paras draamasarja

Vastaanotto
Uusintaesityksen alla helmikuussa 2019 Seura-lehden Pertti Avola kirjoitti, ettei aika ei ole päällisin puolin syönyt 13 vuoden takaista sarjaa, mutta piti sen kerrontaa varsin jähmeänä. Sekä jännitystarinan että saippuasarjan piirteitä saavan minisarjan teemaksi muodostuu hänen mukaansa idealistisen nuoren naispapin joutuminen vastakkain realiteettien kanssa.

Lähteet

Suomalaiset draamasarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Matthew Lillard

Matthew Lillard (s. 24. tammikuuta 1970) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen kuuluisin roolinsa on Nuhru elokuvissa Scooby-Doo (2002) ja Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla (2004).

Lillard on syntynyt Lansingissa, Michiganin osavaltiossa, mutta kasvoi Tustinissa, Kaliforniassa. Kaliforniassa hän opiskeli American Academy of Dramatic Arts -nimisessä koulussa näyttelijätoverinsa Paul Ruddin kanssa. Myöhemmin hän opiskeli teatterikoulu Circle in the Squaressa New Yorkissa. 

Lillard avioitui näyttelijä Heather Helmsin kanssa vuonna 2000 ja heillä on kolme lasta. Lillard on 192 sentin pituinen.

Valikoitu filmografia 
Ghoulies (1993)
Mad Love (1995)
Hakkerit (1995)
Scream (1996)
Scooby-Doo (2002)
Looney Tunes: Taas kehissä (2003)
Täydellinen tulos (2004)
Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla (2004)
Mitä rakkaus on (elokuva) (2007)
Extreme Movie (2008)
Scooby-Doo! Mystery Incorporated (2010–nykyhetki) (ääni)
The Descendants (2011)
The Pool Boys (2011)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Plastic Surgery Disasters

Plastic Surgery Disasters on yhdysvaltalaisen hardcore punk -yhtye Dead Kennedysin vuonna 1982 ilmestynyt toinen studioalbumi. Albumi on myöhemmin julkaistu samalla CD-levyllä yhtyeen aikaisemman In God We Trust Inc. -EP:n kanssa.

Levy laajentaa Dead Kennedysin musikaalista spektriä kauemmas perinteisestä hardcore punkista. Siinä on kuultavissa vaikutteita muun muassa surf-rockista ja 1970-luvun progesta sekä paljon spagettiwesternmäisiä kitaraosuuksia. Yhtye jatkoi tätä musiikillista muuntautumista vuoden 1985 levyllä Frankenchrist.

Vuoden 2001 uudelleenjulkaisussa levyn aloituskappale ”Government Flu” on jaettu kahteen osaan muodostaen levylle intron ”Advice from Christmas Past”.

Kappalelista

 ”Government Flu” – 2:59
 ”Terminal Preppie” – 1:30
 ”Trust Your Mechanic” – 2:55
 ”Well Paid Scientist” – 2:21
 ”Buzzbomb” – 2:21
 ”Forest Fire” – 2:22
 ”Halloween” – 3:35
 ”Winnebago Warrior” – 2:09
 ”Riot” – 5:57
 ”Bleed for Me” – 3:24
 ”I Am the Owl” – 4:51
 ”Dead End” – 3:56
 ”Moon Over Marin” – 4:29

Muusikot

 Jello Biafra – laulu
 East Bay Ray – kitara
 Klaus Flouride – basso
 D. H. Peligro – rummut

Aiheesta muualla

 Deadkennedys.comin tietopaketti albumista 
 Hardcore Punkille omistautuneen KFTH-sivuston tiedot levystä 

Vuoden 1982 albumit
Dead Kennedysin albumit
Zahra Abdulla

Zahra Ali Abdulla (s. 27. marraskuuta 1965 Mogadishu) on suomalainen, somalialaissyntyinen entinen Helsingin kaupunginvaltuutettu. Koulutukseltaan Abdulla on lähihoitaja ja kätilö. Hän edusti vihreitä Helsingin kaupunginvaltuustossa vuodesta 1997. Maaliskuussa 2015 Abdulla ja Sirkku Ingervo erosivat vihreiden valtuustoryhmästä perustaakseen uuden Punavihreät-nimisen valtuustoryhmän. Abdulla oli Vasemmistoliiton ehdokkaana vuoden 2017 kuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi.

Lapsuus, nuoruus ja opiskelu 
Somalian lisäksi Abdulla asui tätinsä kanssa joitakin vuosia Egyptissä ennen kouluikää. Yläasteikäisenä hän asui tätinsä kanssa puoli vuotta Nairobissa Keniassa. Abdulla pääsi Unescon stipendin avulla opiskelemaan lääketiedettä Tadžikistanin pääkaupunkiin Dušanbeen, joka tuolloin kuului Neuvostoliittoon. Opinnot keskeytyivät Neuvostoliiton hajotessa ja Abdulla päätti muuttaa maasta. Somalian sisällissodan vuoksi hän ei kuitenkaan voinut palata kotimaahansa.

Pakolaiseksi 
Alun perin Abdulla halusi lähteä Englantiin, muttei saanut viisumia ja haki lopulta turvapaikkaa Suomesta parin muun somaliopiskelijan kanssa. Suomeen Abdulla saapui Neuvostoliitosta heinäkuun lopulla 1990. Suomessa Abdulla asui aluksi Itä-Suomessa kunnes muutti Helsinkiin vuonna 1993.  Suomen kansalainen hänestä tuli vuonna 1998. Suomen Pakolaisapu ry valitsi vuonna 2003 Zahra Abdullan vuoden pakolaisnaiseksi perustellen valintaa sillä, että Abdulla ei ole keskittynyt ajamaan pelkästään pakolaisten asioita, vaan on laajemminkin toiminut yhteiskunnassa äitien ja naisten aseman hyväksi.

Politiikka 
Somalian sodan alkupäivien aikana joulukuussa 2006 Abdulla antoi tietoa suomalaisille tiedotusvälineille sodan jaloissa olevasta Mogadishusta, jossa hän oli tapaamassa perhettään ja selvittämässä tyttöjen koulutushanketta. Abdulla pääsi palaamaan Somaliasta Suomeen tammikuun alussa 2007 Dubain kautta.

Abdulla on ollut vihreiden Helsingin vaalipiirin ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2003 (2 792 ääntä), 2007 (4 198 ääntä) ja 2011 (3 562 ääntä).

Abdulla asuu Helsingin Pukinmäessä ja hänella on kaksi poikaa ja yksi tytär.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Helsingin kaupunginvaltuutetut
Suomalaiset sairaanhoitajat
Suomen somalit
Vihreän liiton poliitikot
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
The Alliance

The Alliance oli WCW:n ja ECW:n yhteinen liitto WWF:tä vastaan. Liitto perustettiin heinäkuussa 2001 ja se hajosi marraskuussa 2001, Alliancen hävittyä WWF:lle Survivor Series-tapahtumassa. Ottelussa otteli  WWF:n puolella The Rock, Chris Jericho, The Undertaker, Kane ja Big Show. Alliancea edustivat Steve Austin, Kurt Angle, Booker T, Rob Van Dam ja Shane McMahon.

Jäsenet 
WCW

 Brian Adams
 Buff Bagwell
 Booker T
 Bryan Clark
 Chavo Guerrero, Jr.
 Hurricane Helms
 Mark Jindrak
 Chris Kanyon
 Stacy Keibler
 Billy Kidman
 Hugh Morrus
 Sean O'Haire
 Shane McMahon (WCW:n omistaja)
 Diamond Dallas Page
 Chuck Palumbo
 Nick Patrick (tuomari)
 Charles Robinson (tuomari)
 Billy Silverman (tuomari)
 Shawn Stasiak
 Torrie Wilson

ECW

 Mike Awesome
 Justin Credible
 Tommy Dreamer
 Bubba Ray Dudley
 Stephanie McMahon (ECW:n omistaja)
 D-Von Dudley
 Paul Heyman (ECW:n toimitusjohtaja)
 Jazz
 Raven
 Rhyno
 Lance Storm
 Tazz
 Rob Van Dam

WWF:n puolelta loikanneita:

 Kurt Angle
 Stone Cold Steve Austin (johtaja)
 Christian
 Debra
 Brian Hebner (tuomari)
 Ivory
 Mighty Molly
 William Regal
 Steven Richards
 Terri Runnels
 Test

Showpaini
Transjordania

Transjordanian emiraatti (, ) oli brittiläiseen imperiumiin kuulunut protektoraatti, joka perustettiin vuonna 1921. Yhdessä Palestiinan kanssa alueet muodostivat Palestiinan mandaatin, jonka hallinnan Kansainliitto oli antanut Britannialle saatuaan alueen maailmansodassa romahtaneelta Osmanien valtakunnalta. Britannia oli sodan aikana miehittänyt alueet arabien avustuksella. Tasapainoillen juutalaisten ja arabien suosion saavuttamisessa Britannia esti juutalaisten muuton Transjordaniaan, mutta julisti Palestiinan juutalaisten "kansalliseksi kodiksi". 

Jordan-joella oli useita kaupunkiasutuksia, joista suurin oli Al-Saltissa. 

Emiraatilla oli muodollisesti arabihallitsija. Maa itsenäistyi vuonna 1946, jolloin siitä tuli Jordanian valtio.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

Britannian entiset protektoraatit
Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Aasiassa
Jordanian historia
Kansainliiton mandaattialueet
Lähi-idän entiset valtiot
Pogoaminen

Pogoaminen on rock-konserteissa ihmisten harrastamaa hyppimistä paikoillaan. Se keksittiin tanssin muotona punkrockin myötä.

Lähteet 

Rock'n'swing-tanssit
Tanssimusiikki
Inis Mór

Inis Mór (myös Árainn tai Árainn Mhór; ) on suurin Aransaarista Galwaynlahdessa Irlannin tasavallassa. Sen pinta-ala on 30 neliökilometriä. Sen suurin kylä on Kilronan.

Saaren nimi Inis Mór tarkoittaa iirin kielellä suurta saarta. Englanninkielisen nimen Inishmore otti käyttöön Ordnance Survey 1900-luvun puolivälissä. Inis Mória ennen olivat englantilaiset käyttäneet nimeä Aranmore, joka kuitenkin sekoitettiin usein Donegalin kreivikunnassa sijaitsevaan Arranmoreen. Iirin sana árainn tarkoittaa pitkää harjannetta, joka kuvaa saarta osuvasti.

Saarella on vahvaa irlantilaista kulttuuria, ja sillä on rikas esikristillinen ja kristillinen historia. Siellä käytetään iirin kieltä. Inis Mórilla sijaitsee muinainen muistomerkki Dún Aengus.

Inis Mór on tärkeä matkailukohde. Saareen voi tutustua kesäkuukausina pikkubussilla, hevosrattailla ja polkupyörällä. Saarella on pieni museo, joka kertoo Dún Aengusin historiasta ja mahdollisista käyttötarkoituksista. Sen lähellä sijaitsee neoliittinen hauta ja perinnepuisto, jossa on perinteisiä kaislakattoisia taloja ja laiton tislaamo.

Inis Mórilla syntyi ja vietti lapsuutensa kirjailija Liam O'Flaherty (1897–1984).

Lähteet

Aiheesta muualla

Irlannin saaret
Burnout Dominator

Burnout Dominator on EA UK:n kehittämä ja  Electronic Artsin maaliskuussa 2007 julkaisema Burnout-pelisarjaan kuuluva ajopeli.

Pelaaminen 
Peli on tuttua Burnout-tyylistä kaahailua kaduilla ja vastustajien kiilaamista radalta. Juoni, grafiikka ja pelattavuus ovat ottaneet edistysaskeleita. Lisäksi pelissä voi kisata uudenlaisilla ajoneuvoilla, kuten hotrodeilla, nelivetomaastureilla ja muskeliautoilla. 

Pelissä voi kilpailla myös uudessa World Tourissa ja Maniac-tilassa, jossa pelaaja saa sitä enemmän pisteitä, mitä hullumpi ajotapa on. Kisoja voittamalla, vastustajia kiilaamalla ulos pelistä ja palkintovaatimuksia suorittamalla saa lisää Domination-pisteitä, joiden avulla voi avata piilotettua materiaalia.

Vuoden 2007 videopelit
PlayStation 2 -pelit
PlayStation Portable -pelit
Burnout-pelit
Doolin

Doolin (iiriksi Dúlainn) on rannikkokylä Claren kreivikunnassa Irlannissa Atlantin rannikolla. Sitä reunustaa Lisdoonvarnan kylpyläkaupunki. Doolin tunnetaan perinteisen irlantilaisen musiikin keskuksena. Lähialueella on lukuisia kivi- ja rautakautisia muinaisjäännöksiä. Doonagoren ja Ballinalacken linnat sijaitsevat myös alueella.

Doolin on yksi kolmesta satamasta, josta Aransaarten lautat lähtevät. Doolin sijaitsee myös Cliffs of Moherin lähettyvillä ja bussi Limerickistä/Ennisistä pysähtyy sekä kallioilla että Doolinissa matkallaan Galwayhin. Seutu kuuluu Burren-alueeseen.

Laajalle levittäytynyt kylä koostuu sataman lisäksi kolmesta selkeämmin erottuvasta alueesta: Roadfordista, Fisher Streetistä ja Fitz's Crossista. Jokaisessa näistä kolmesta keskuksesta on pubeja ja majoituspaikkoja.

Aille-joki virtaa Burrenin kukkuloita alas Doolinin ohi mereen. Pieni Crab Islandin saari sijaitsee lyhyen matkan päässä satamasta. Doolinin luola sijaitsee lähellä Roadfordia.

Irlannin kylät
Pohjolan talo (Reykjavík)

Pohjolan talo () on pohjoismainen kulttuurikeskus Islannin pääkaupungissa Reykjavíkissä. Sen suunnitteli suomalainen arkkitehti Alvar Aalto, ja se rakennettiin vuosina 1965–1968. Talo toimii islantilaisen ja muun pohjoismaisen kulttuurin yhdyssiteenä. Se sisältää muun muassa kirjaston, jossa on yli 30 000 pohjoismaista kirjaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pohjolan talon viralliset sivut 

Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset
Pohjoismaat
Reykjavíkin rakennukset ja rakennelmat
Santelipuu

Intiansanteli eli santelipuu (Santalum album) on ainavihanta trooppinen puu, jota kerätään luonnosta ja kasvatetaan hyväntuoksuisen puuaineksensa takia.

Ulkonäkö ja koko 

Santelipuulla on laakerinlehden muotoiset ja kokoiset ohuet lehdet, punertavat terttuina kasvavat kukat ja marjamaiset punaiset hedelmät. Puu kasvaa 4–9 metriä korkeaksi. Vaikka sillä on omaa lehtivihreää, se elää puoliksi loisena.

Levinneisyys 
Santelipuu elää villinä Indonesiassa, Australiassa ja Intian trooppisissa osissa.

Viljely 
Santelipuun viljely on vaikeaa, sillä hedelmät eivät idä helposti, ja erityisesti pienet taimet tarvitsevat loissuhteen toiseen kasviin.

Käyttö 
Santelipuusta tehdään suitsukkeita, hajuvesiä ja uskonnollisia sekä muita esineitä, kuten pienikokoisia patsaita.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ITIS: Santalum album 

Santelikasvit
Puut
Uhanalaiset kasvit
Magnus Mills

Magnus Mills (s. 1954) on englantilainen kirjailija.

Tausta 

Magnus Mills syntyi Birminghamissa ja muutti Bristoliin. Hän toimi aidantekijänä aikavälillä 1979 - 1986. Vuonna 1986 Mills muutti Lontooseen ja ryhtyi bussikuskiksi.

Tyyli 

Millsin tekstille tyypillistä on lyhyt ja toisteinen tyyli, jossa lauseet ja kuvaukset ovat lyhyitä. Hän käyttää paljon dialogia. Magnus Millsin kertomuksissa arkipäiväinen ja absurdi sekoittuvat. 

Magnus Millsin kirjoissa on tyypillisesti tavallisia ihmisiä. Esimerkiksi hänen teoksessaan "Aidantekijät" nimeämättä jäänyt brittiläinen aidantekijöiden esimies joutuu vastaamaan kahden skottilaisen aidantekijän työskentelystä. Hänen alaisistaan hänessä ei ole mitään muuta vikaa kuin se, että hän on brittiläinen ja esimies. Kirjassa miehet rakentavat päivisin aitoja ja käyvät iltaisin pubissa - eivätkä saa ainuttakaan aitaa valmiiksi ilman että joku kuolee vahingossa. Millsin kirjassa "Ei mitään uutta idän pikajunasta" päähenkilö taas aikoo kuluttaa aikaa pikkukylässä ja lähteä Intiaan, mutta hänen lähtemiselleen tulee aina pieniä esteitä, joiden seurauksena hän kasvaa paikallisen yhteisön osaksi. Ja lopuksi tulee selväksi että hänelle ei ole edes annettu mahdollisuutta lähteä.

Teokset 

"Aidantekijät" ("The Restraint of Beasts"), 1998
("Only When the Sun Shines Brightly"), 1999
"Ei mitään uutta idän pikajunasta" ("All Quiet On The Orient Express"), 1999
Taivaanrannan kulkijat" ("Three to See the King"), 2001
("The Scheme for Full Employment"), 2003
("Once in a Blue Moon (stories)"), 2003
("Explorers of the New Century"), 2005

Aiheesta muualla 
 Spike Magazinen arvostelu kirjasta "The Restraint of Beasts"

Englantilaiset kirjailijat
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Mardi Gras

Mardi Gras  () on laskiaistiistain ranskalaisperäinen nimitys. Sitä vietetään laajalti varsinkin katolisissa maissa karnevaaliajan huipennuspäivänä.  Se on päivää ennen tuhkakeskiviikkoa, jolloin kirkkovuodessa alkaa paastonaika. Sitä vietetään 46 päivää ennen pääsiäistä, minkä vuoksi myös Mardi Gras'n ajankohta vaihtelee vuosittain.

Mardi Gras -karnevaaleistaan tunnetuimpia kaupunkeja ovat New Orleans, Mobile, Rio de Janeiro, São Paulo, Venetsia, Salvador ja Mazatlán.

Ajankohdat lähivuosina 

 2007 – 20. helmikuuta
 2008 – 5. helmikuuta
 2009 – 24. helmikuuta
 2010 – 16. helmikuuta
 2011 – 8. maaliskuuta
 2012 – 21. helmikuuta
 2013 – 12. helmikuuta
 2014 – 4. maaliskuuta
 2015 – 17. helmikuuta
 2016 – 9. helmikuuta
 2017 – 28. helmikuuta
 2018 – 13. helmikuuta
2019 – 5. maaliskuuta
2020 – 25. helmikuuta
2021 – 16. helmikuuta

Kristilliset juhlapäivät
Seulonnan keskeiset artikkelit
Gustaf Wickman

Gustaf Wickman (s. 8. marraskuuta 1858, Göteborg - k. 22. elokuuta 1916, Tukholma) oli ruotsalainen arkkitehti. Hänen erikoisalaansa olivat varsinkin pankkirakennukset, mutta hänet tunnetaan myös kirkkorakennusten suunnittelijana. Hänen töihinsä lukeutuu muun muassa Kiirunan kirkko.

Ruotsalaiset arkkitehdit
Vuonna 1858 syntyneet
Vuonna 1916 kuolleet
Sinirastas

Sinirastas (Monticola solitarius) on pienikokoinen varpuslintu. Suomenkielisestä nimestään huolimatta laji ei kuulu rastaiden vaan sieppojen heimoon. Lajin kuvaili ja nimesi Carl von Linné 1758.

Koko ja ulkonäkö 
Linnun pituus on 21–23 cm ja paino 37–54 g. Juhlapukuinen koiras on pääosin tumman sinertävän harmaa, ja sen pää ja pyrstö ovat tummat. Kaukaa se näyttää täysin tummalta. Naaras ja nuori lintu ovat ruskeita, alapuolelta tummaraitaisia. Niiden pyrstö on tummanruskea, erona kivikkorastaan punaruskeaan pyrstöön. Sinirastaan nokka on pitkähkö ja hoikka. Laulu muistuttaa kivikkorastaan laulua.

Vanhoilla kivikkorastailla on täydellinen sulkasato kesällä, nuorilla vain ruumiinhöyhenet käsittävä.

Lajista tunnetaan 5 alalajia, joista useimpia on maastossa mahdoton erottaa toisistaan.

Esiintyminen 
Lajin esiintymisaluetta ovat Etelä-Euroopan, Pohjois-Afrikan, Lähi-idän ja Keski-Aasian vuoristot aina Japaniin sekä Malesiaan ja Sumatralle saakka. Euroopassa populaatio on kooltaan 240 000–530 000 yksilöä. Laji on muuttolintu osassa pesimäaluetta. Se on tavattu Suomessa kahdesti: 2.–3.6.1995 Kemijärvellä ja 5.4.1997 Rääkkylässä.

Elinympäristö 
Tyypillisiä elinympäristöjä ovat jyrkät rinteet vuoristossa ja rannikolla sekä vanhat linnat, kirkot ja rauniot. Se pesii keskimäärin alempana kuin kivikkorastas.

Lisääntyminen 
Pesä on esimerkiksi kivenkolossa, kallionhalkeamassa tai rakennuksessa. Munia on kerralla 4–5, ja niitä hautoo pääasiassa naaras noin kaksi viikkoa. Pesyeitä voi olla kesän aikana kaksi.

Ravinto 
Lintu on kaikkiruokainen; pääasiassa se syö hyönteisiä ja muita selkärangattomia sekä marjoja ja hedelmiä.

Lähteet 
 
 Svensson, Lars 1997: Euroopan varpuslinnut - sukupuolen ja iän määritys. - Lintutieto. Jyväskylä.
 Rariteettikomitea

Viitteet 

Siepot
Abbeydorney

Abbeydorney (iiriksi Mainistir Ó dTorna) on kylä Kerryn kreivikunnassa Irlannin tasavallassa. Sen iirinkielinen nimi juontaa juurensa Tornan klaanin luostaria (Monastery of the clan of Torna), joka viittaa sisterssiläiseen Kyrie Eleisonin luostariin, joka perustettiin 1154 ja sijaitsee kylän pohjoispuolella.

Kyrie Eleisonin luostari sijaitsee yhdeksän kilometriä pohjoiseen Kerryn kreivikunnan Traleesta. Abbeydorneyn asukasluku oli vuonna 2002 1 140 ja se muodostaa osan Abbeydorneyn/Kilflynnin kunnasta.

Rautatieasema, joka avattiin 1880, palvelee yhä kylää Traalee-Limerick-linjalla, joka kulkee Linstowelin kautta. Matkustajapalvelu poistettiin 1963, vaikka rahtijunat jatkoivat kulkua Abbeydorneyn kautta kunnes Listowelin linja lakkautettiin 1977; Traleen linja lakkautettiin 1978.

Raskaansarjan nyrkellijän John L. Sullivanin isä Mike Sullivan muutti Abbeydorneysta suuren nälänhädän jälkeen. 

Abbeydorneyssa on kaksi tuuliturbiinia toiminnassa tuuliturbiinifarmilla Leitin lähellä, toinen tuottaa 15 MW ja toinen 6,8 MW sähköä.

Aiheesta muualla 
 Paikallista historiaa ja kuvia
 Tietoa Kerrystä 
 Muistoja Abbeydorneyn rautatieasemasta

Irlannin kylät
Bakteerimeningiitti

Bakteerimeningiitti on bakteerin aiheuttama aivokalvontulehdus. Se on Suomessa virusmeningiittiä harvinaisempi mutta erittäin vaarallinen.

Jopa kaksi kolmasosaa bakteerimeningiiteistä todetaan alle 2-vuotiailla lapsilla. Sairautta esiintyy myös aikuisilla.

Bakteerimeningiitin yleinen aiheuttaja on meningokokki, joka on kuitenkin melko heikosti tarttuva. Muita mahdollisia aiheuttajia on mm. pneumokokki. 

Bakteerimeningiitti on hengenvaarallinen sairaus. Toipuneillekin potilaille saattaa jäädä pysyviä neurologisia vaurioita, kuten kuulovamma tai jopa täydellinen kuurous. Hoitamattomaan bakteerimeningiittiin liittyy korkea kuolleisuus. 

Bakteeriperäinen aivokalvontulehdus on etenemiseltään nopea ja aiheuttaa potilaan yleiskunnon romahtamisen jo muutamissa tunneissa. Toipumisen kannalta oleellista on saada potilas nopeasti tehokkaaseen hoitoon.

Lähteet 

Neurologiset sairaudet
Bakteeritaudit

en:Meningitis#Bacterial_meningitis
Kultti-ilmiö

Kultti-ilmiöstä puhutaan populaarikulttuurissa useimmiten sellaisten teoksien, tuotteiden tai artistien yhteydessä, joita suuri yleisö ei tunne tai arvosta, mutta joilla on oma pieni ja innokas ihailijakuntansa. Kultti-ilmiöitä voivat olla esimerkiksi valtavirtaisesta mausta poikkeavat elokuvat, sarjakuvat ja rocklevyt.

Kultti-ilmiöön kohdistuva innostus voi olla parodista, ironista ja camp-henkistä: esimerkiksi lipunmyynnissä flopanneet elokuvat ovat kulttielokuvia nimenomaan siksi, että niitä pidetään poikkeuksellisen kummallisina, mauttomina tai huonoina. Usein kultti-ilmiöön kohdistuu kuitenkin aitoa ihailua ja kunnioitusta. Esimerkiksi rockhistoriasta löytyy paljon levyjä, joita niiden ihailijat pitävät unohdettuina mestariteoksina.

Toisinaan kultti-ilmiö on alun perin ollut suuren yleisön suosikki, joka ajan kuluessa on jäänyt elämään vain pienen ihailijakunnan harrastuksen kohteena. Esimerkiksi televisiosarjat kokevat usein tällaisen kohtalon. Joskus voi käydä päinvastoin: kultti-ilmiö nousee vähitellen yleiseen tietoisuuteen ja saavuttaa massasuosion.

Toisinaan kultti-ilmiöt ovat peräisin maista, joissa tuotettu populaarikulttuuri ei yleensä nouse laajan kansainvälisen huomion kohteeksi. Tällaiset ilmiöt voivat olla kotimaassaan hyvinkin suosittuja, mutta muissa maissa tai maanosissa ne saavuttavat vain kulttistatuksen. Syynä tähän ovat usein kieli- ja kulttuurierot sekä markkinointivaikeudet. Esimerkiksi latinalaisamerikkalainen ja aasialainen populaarikulttuuri esiintyy Yhdysvalloissa ja Euroopassa usein kultti-ilmiöinä.

Eräistä kultti-ilmiöistä kuten populaarikulttuurin henkilöpalvonnasta käytetään myös nimitystä kultti.

Lähteet

Katso myös 
Kultti

Kirjallisuutta 
 

Populaarikulttuuri
Tukholman linja-autoterminaali

Tukholman linja-autoterminaali eli Cityterminalen on Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaukoliikenteen päälinja-autoasema. Se sijaitsee Norrmalmin kaupunginosa-alueella. Yhdessä keskusrautatieaseman kanssa Cityterminalen muodostaa Tukholman matkakeskuksen. Vaikka rakennukset ovat yhteydessä toisiinsa, niihin viitataan usein omilla nimillään. Linja-autoterminaalin rakentaminen aloitettiin 3. kesäkuuta 1985, ja se vihittiin lopulta käyttöön 20. tammikuuta 1989. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Ralph Erskine ruotsalaisen arkkitehtitoimiston avustamana.

Valtaosa Tukholman kaukolinja-autoliikenteestä lähtee Cityterminaalista. Merkittävä terminaalin käyttäjä on myös Flygbussarna ja sen sisarbrändi Båtbussarna, jotka liikennöivät lentokenttä- ja satamaliikennettä Tukholman neljälle lentoasemalle (Arlanda, Bromma, Skavsta ja Västerås) ja kahteen satamaan (Viking Linen Stadsgården ja Tallink Siljan Värtahamnen). Terminaalin alemmassa kerroksessa sijaitsee lentokenttä- ja satamalinja-autojen portit 1–9, lipunmyynti, neuvontapiste, matkatavarasäilytys ja liiketiloja. Ylemmässä kerroksessa on pääsääntöisesti kaukoliikenteen käyttämät portit 10–19.

Asemalta on maanalainen jalankulkuyhteys keskusrautatieaseman kautta metroon ja paikallisjunaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Cityterminalenin Internet-sivut

Linja-autoasemat
Tukholman liikenne
Tukholman rakennukset ja rakennelmat
Tunnissa taiteentuntijaksi

Tunnissa taiteentuntijaksi () on August Strindbergin vuonna 1877 Tukholmassa julkaisema satiirinen opas, jonka avulla lukija kykenee antamaan itsestään 'sivistyneen' vaikutelman taidenäyttelyissä.

Opas on laadittu sanakirjan muotoon ja hitaampikin lukija omaksuu sen alle tunnissa. Opas neuvoo välttämään perspektiiviin liittyviä kommentteja. Sen sijaan kehotetaan puhumaan muun muassa värisekoituksista. Strindberg antaa lauseelle "pilvissä kremsinvalkoista on käytetty liian pastoosisti, aivan samalla tavoin kuin Marcus Larssonin maalauksissa" tehotakuun.

Suomeksi teos ilmestyi vuonna 1996 Kustannusosakeyhtiö Jack-in-the-boxin kustantamana. Suomennoksesta vastasi Maija Hirvonen.

Suomennos 

 

Kirjat taiteesta
1870-luvun kirjat
Allianssi

Allianssi on valtioliitto tai aatteellinen, kaupallinen tai muu yhteenliittymä:

 Suomen opiskelija-allianssi
Suomen nuorisoalan kattojärjestö Allianssi ry
 Allianssi Vantaa, urheiluseura
 AC Allianssi, Vantaalla toiminut jalkapalloseura 
 Lentoyhtiöallianssi, yhteistyösopimus
 Pyhä Allianssi Venäjän, Itävallan ja Preussin välinen vuonna 1815 solmittu liitto
 Helsingin Allianssi, 1956–1965 toiminut jalkapalloseurojen yhteenliittymä
 Allianssi, Ruotsin porvaripuolueiden muodostama liittouma
Martti Kainulainen

Martti Aarre Jalmari Kainulainen () oli suomalainen näyttelijä, kirjailija, ohjaaja ja teatterinjohtaja.

Kainulainen näytteli useissa elokuvissa. Tunnetuin hänen rooleistaan lienee Herkko Päätalon osa Kalle Päätalon romaaneista 1980-luvulla tehdyissä elokuvissa Elämän vonkamies ja Nuoruuteni savotat. Hänen viimeinen televisiotyönsä oli vuonna 2000 valmistunut Kekkosen kaveri. Hän jäi eläkkeelle Lahden kaupunginteatterista vuonna 1985 mutta vieraili tämän jälkeenkin eri teattereissa näyttelijänä ja ohjaajana.

Kainulainen kuoli syöpään Joutsenon sairaalassa 72-vuotiaana.

Filmografia

Teokset 
Juureton nuoruus, näytelmä.  1955
Tuohitorvi, radiokuunnelma. 1959
Pupu Peloton, satunäytelmä.  1960
Ahneus ja Hätä, näytelmä.  1960
Rata, radiokuunnelma.  1961
Harmaata, mustaa, punaista, näytelmä Veijo Merestä.  1969
Lehtonen Lahdessa, näytelmä.  1976
Maaliikanen, romaani.  Kirjayhtymä 1989
Oi Suomi synnyinmaa, romaani.  Kirjayhtymä 1991
Kaijan kirja, kertomus afasiasta.  Kirjayhtymä 1992
Taiteen takapihalta, teatterimuistelmat.  Kirjayhtymä 1997

Palkinnot 
 Lahden kaupunginteatterin näytelmäkilpailun 1. palkinto 1960
 Jussi-palkinto 1978, 1981
 Valtionpalkinto 1991
 Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinto 1994

Lähteet 
Lappeenrannan kirjaston sivu Martti Kainulaisesta.

Viitteet 

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset kirjailijat
Jussi-palkinnon saajat
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2000 kuolleet
Keijo Virtanen

Keijo Aarre Virtanen (s. 28. elokuuta 1945 Naantali) on suomalainen kulttuurihistorioitsija. Hän toimi vuodesta 1997 vuoteen 2012 Turun yliopiston rehtorina. 

Hänet valittiin yliopiston rehtoriksi viisi kertaa, ja kautensa päättyessä hän oli hoitanut tehtävää 15 vuoden ajan. Hän on Turun yliopiston pitkäaikaisin rehtori. Virtasen toimikausi päättyi 31. heinäkuuta 2012.

Virtanen on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2000 lähtien.

Ura
Keijo Virtanen on työskennellyt Turun yliopiston palveluksessa vuodesta 1969 alkaen tutkimusapulaisena, assistenttina ja virkaa toimittavana apulaisprofessorina yleisen historian oppiaineessa. Vuodesta 1983 hän toimi kulttuurihistorian virkaa toimittavana professorina. Kulttuurihistorian professoriksi hänet nimitettiin vuonna 1990. Turun yliopiston vararehtorina Virtanen toimi vuosina 1993–1997. Hän on työskennellyt myös Suomen Akatemian tutkimusassistenttina ja nuorempana tutkijana vuosina 1976 sekä 1978-1982.

Keijo Virtanen oli Viron kunniakonsulina Turussa ja Varsinais-Suomessa vuosina 2001-2020. Hän oli Siirtolaisuusinstituutin hallintoneuvoston (aik. valtuuston) puheenjohtaja vuosina 2000-2021. 

Virtanen on Liettualaisen Klaipėdan yliopiston kunniatohtori (2001), virolaisen Tarton yliopiston kunniatohtori (2003) sekä kanadalaisen Lakeheadin yliopiston kunniatohtori (2016). Hänelle on myönnetty sekä Suomen Valkoisen Ruusun Ritarikunnan että Suomen Leijonan Ritarikunnan komentajamerkit sekä muita huomionosoituksia kotimaan lisäksi Virosta, Italiasta ja Venäjältä. Hänet valittiin Turun yliopiston ylioppilaskunnan kunniajäseneksi 2012.

Virtanen on toiminut lukuisien kotimaisten ja ulkomaisten tieteellisten ja muiden organisaatioiden puheenjohtajana ja jäsenenä, mm. valtion tutkimus- ja innovaationeuvoston (aik. tiede- ja teknologianeuvosto) jäsenenä 2002-2005 sekä 2007-2011, TS-yhtymän hallintoneuvoston puheenjohtajana 2001-2015 sekä Journal of American Historyn Suomen toimittajana 1992-2009.

Koulutus ja tieteellinen työ 
Keijo Virtanen valmistui ylioppilaaksi Naantalin Yhteiskoulusta vuonna 1964 sekä filosofian kandidaatiksi 1972, filosofian lisensiaatiksi 1977 ja filosofian tohtoriksi 1980 Turun yliopistosta. Hän työskenteli tutkimusassistenttina Michiganin yliopistossa 1974-1975 sekä samassa yliopistossa Fulbright-tutkijana 1988-1989. Hän on tehnyt lukuisia tutkimusmatkoja etenkin Yhdysvaltoihin ja Kanadaan.

Hänen julkaistut tutkimuksensa ovat keskittyneet valtamerten takaiseen siirtolaisuuteen ja etnisyyteen, Yhdysvaltojen ja Kanadan historiaan ja yhteiskuntaan, amerikkalaisen kulttuurin vaikutuksiin Euroopassa ja Suomessa, Euroopan integraatioprosesseihin, kulttuurihistorian metodologisiin kysymyksiin sekä yliopisto- ja tiedepolitiikkaan.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kuka kukin on (Who's Who in Finland) 2015
Turun Ylioppilaslehti 8/2012 ja 14/2012
https://www.utu.fi/fi/Yliopisto/historia/historia/Sivut/keijo-virtanen.aspx 

Turun yliopiston professorit
Suomalaiset historioitsijat
Turun yliopiston rehtorit
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Aurora-mitalin saajat
Kalevan Nuorten Liitto

Kalevan Nuorten Liitto oli lasten ja varhaisnuorten kasvatus- ja kulttuurijärjestö, jonka toiminnat yhdistettiin osaksi Suomen Nuorisoseurat ry:tä loppuvuodesta 2012. 

Kalevan Nuorten Liitto perustettiin vuonna 1960. Sen tehtävänä oli edistää kulttuurista lasten ja nuorten harrastustoimintaa nuorisoseuroissa.

Kalevan Nuorten Liitto koordinoi lasten osallisuushanketta "Mun Vuoro" 2009-2011.

Talous

Rahoitus

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kalevan Nuorten Liiton kotisivut
 munvuoro.fi

Suomalaiset nuorisojärjestöt
Kansantanssi
Nuorisoseurat
Nenad Medic

Nenad Medic (s. 21. joulukuuta 1983, Apatin, Serbia) on serbialaissyntyinen kanadalainen pokeriammattilainen. Nenad Medic opiskeli Waterloon yliopistossa ja pelasi koripalloa useita vuosia. Havaittuaan, ettei nouse NBA-tasolle asti Medic aloitti pokerinpeluun

Medic on menestynyt erityisesti World Poker Tourilla, josta hänellä on useita rahasijoja. Tammikuussa 2005 hän oli WPT:n PokerStars Caribbean Adventure -turnauksen kuudes ansaiten 112 500 dollaria. Marraskuussa 2006 Medic voitti Foxwoodin kasinolla käydyn WPT:n World Poker Finals -turnauksen. Ykköspalkinto oli 1 717 194 dollaria. Seuraavana vuonna hän oli saman turnauksen kakkonen (vuonna 2005 turnauksen voittanut Nick Schulman oli kolmas).

Tammikuussa 2006 Medic oli Australian pokerimestaruuskilpailujen (Aussie Millions) pääturnauksessa kolmas ansaiten 376 200 Australian dollaria.

Medic voitti vuoden 2008 World Series of Pokerin ensimmäisen turnauksen, joka oli 10 000 dollarin pot limit hold'emin maailmanmestaruusturnaus. Medic sai ensimmäisen WSOP-rannekkeensa lisäksi 794 112 dollaria.

Internetissä Nenad Medic pelasi aiemmin nimimerkillä "serb2127". Nykyään hän edustaa Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta. Kesäkuussa hänen turnausansionsa ylittivät 3,6 miljoonaa dollaria.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Medic Full Tilt Pokerin sivuilla 

Kanadalaiset pokerinpelaajat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Jalmari Jäntti

Hjalmar "Jalmari" Johannes Jäntti (9. huhtikuuta 1876 Viipurin maalaiskunta – 9. maaliskuuta 1960 Helsinki) oli WSOY:n toimitusjohtaja. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta vuonna 1894 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1898. Talvikauden 1898–1899 hän opiskeli taloustiedettä Münchenin yliopistossa ja teki myöhemmin useita ulkomaanmatkoja.

Jäntti aloitti WSOY:n palveluksessa apulaisjohtajana vuonna 1899, siirtyi kirjalliseksi johtajaksi 1904, ja toimitusjohtajana hän toimi Werner Söderströmin kuoleman jälkeen 1914–1951. Hän toimi myös Porvoon kaupunginvaltuuston jäsenenä, rahatoimikamarissa, säästöpankin johtokunnassa ja yhteiskoulun johtokunnassa. Lisäksi hän oli mukana Suomen Kustannusyhdistyksen hallintoneuvostossa, Yhtyneet Kuvalehdet oy:n johtokunnan puheenjohtajana sekä WSOY:n hallintoneuvoston ja Rautatiekirjakauppa oy:n johtokunnan jäsenenä. Toimipa hän valtiopäivien pikakirjoittajanakin vuonna 1897. Hän oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ja Suomen Kulttuurirahaston kunniajäsen ja sai professorin arvon 1946.

Hänen poikiaan olivat Yrjö Jäntti, joka toimi WSOY:n pääjohtajana 1952–1968, ja Lauri Jäntti, joka oli Yhtyneiden Kuvalehtien johtaja 1934–1969, sekä 30-vuotiaana kuollut Kalevi Jäntti, jonka muistoksi Jalmari Jäntti perusti vaimonsa Hildur Jäntin kanssa Kalevi Jäntin palkinnon.

Lähteet
 Kuka kukin on 1954. Otava 1954.
 Suomen liikemiehiä I. Suomen kauppa ja teollisuus 1930.

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset yritysjohtajat
WSOY:n toimitusjohtajat
Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Vuonna 1876 syntyneet
Vuonna 1960 kuolleet
Frankfurtin metro

Frankfurtin metro on yhdessä paikallisjunan kanssa Frankfurtin kaupungin alueen joukkoliikennerunko, se avattiin 1968.

Kuten monissa muissa Saksan suurkaupungeissa (Köln, Essen, Stuttgart) metroa ei alun perin rakennettu maanalaiseksi vaan se suunniteltiin muutettavaksi vähitellen. Suurin osa radoista on rakennettu toisen maailmansodan jälkeen ja kaupungeissa oli tarpeeksi muitakin rakennustarpeita. Aivan samalla tavalla Frankfurtin raidejärjestelmää on rakennettu useassa osassa vuoden 1968 jälkeen. 

Ainoastaan keskeiset rataosat ovat maanalaisia ja muistuttavat usein raitiovaunupysäkkejä maan alla. Suuri osa verkostosta koostuu Stadtbahn-verkosta, jolla on risteyksiä muiden liikennevälineiden kanssa, ainoastaan  U4 on kokonaan eristetty muusta liikenteestä, joten sitä voi kutsua 'aidoksi' metroksi.
Verkosto koostuu seitsemästä linjasta jotka liikennöivät kaupungin ulkopuolelle saakka: keskikaupungilla on kolme maanalaista linjaa, joissa on 27 maanalaista ja 58 ulkoasemaa sekä -pysäkkiä.
Linjojen yhteispituus on 60 kilometriä ja ne palvelevat noin 94 miljoonaa matkustajaa (2000).

Katso myös 
 Reinin-Mainin S-Bahn

Aiheesta muualla 

  

Saksan metroliikenne
Frankfurtin liikenne
Laura Jäntti

Laura Helena Jäntti (s. 4. tammikuuta 1950 Helsinki) on suomalainen teatteriohjaaja. Hän on ollut kiinnitettynä Hämeenlinnan kaupunginteatteriin, Teatteri Jurkkaan, KOM-teatteriin (ohjaaja 1976–1986), Turun Kaupunginteatteriin sekä vieraillut ohjaajana useissa teattereissa. Hän aloitti Lilla Teaternissa johtajana 2001, mutta erosi huhtikuussa 2004, koska hänet syrjäytettiin neuvotteluissa, kun Lilla Teaternia ruvettiin yhdistämään Helsingin Kaupunginteatteriin. Jäntti valmistui Teatterikoulusta 1974. Hän on toiminut Teatterikorkeakoulun ohjaajantyön lehtorina ja Näyttelijäliiton Ilmaisuverstaassa.

Yksityiselämä
Jäntti on WSOY:n pääjohtajan Yrjö A. Jäntin tytär. Hän oli 1976–2000 naimisissa säveltäjä Eero Ojasen kanssa. Jäntillä on kaksi lasta, teatteriohjaaja Anni Klein (ent. Ojanen) ja Aino Ojanen.

Palkinnot ja tunnustukset
Näyttämötaiteen valtionpalkinto 2007

Lähteet
Opetusministeriö

Viitteet 

Suomalaiset teatterinjohtajat
Suomalaiset teatteriohjaajat
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Huu

Huu on lounaissuomalaisen uskomuksen mukaan joko olento, joka näyttäytyy enteenä ennen jonkun kuolemaa, tai kummituksena joka käy puremassa ihmistä.

Huunpurema tarkoittaa selittämättömästi ihoon ilmestynyttä mustelmaa, jota on pidetty tulevan kuoleman enteenä. 

Kyseessä oletetaan olevan tuonpuoleiseen lähtevän sukulaisen sielun jättämä merkki. 
Toisinaan huusta on puhuttu myös mystisenä kummituksena, joka kiertelee ihmisiä puremassa. 

Huu viittaa mahdollisesti muinaisruotsalaista alkuperää hugr-sanaan joka tarkoittaa sielua tai vaeltavaa henkeä. 

Samantapainen, suomalaiseen mytologiaan vakiintuneempi "kuoleman merkki" on marras.

Lähteet
 

Suomalaiset jumalat ja taruolennot
Suomalainen kansanparannus
Abbeyfeale

Abbeyfeale (iiriksi Mainistir na Féile) on historiallinen kauppala Limerickin kreivikunnassa Irlannin tasavallassa lähellä Kerryn kreivikunnan rajaa. Kylä sijaitsee 20 km Newcastle Westistä N21-tien varrella, joka kulkee Limerickistä Traleehen. Kylä sijaitsee Fealen joen rantamilla Mullaghareirk Mountainsin juurella. Abbeyfeale asutettiin ensimmäisen kerran vuonna 1188, kun Brien P'Brien perusti sisteriläisen luostarin Fealen rannalle.

Kylä 
Pääerikoisuus Abbeyfeal's Squarella on isä William Caseyn patsas. Isä Casey oli kunnan pappi vuodesta 1883 aina vuoteen 1907, joka auttoi vuokralla olleita farmareita taistelemaan vuokraisäntiään vastaan. Paikallinen gaelinen jalkapallojoukkue on nimetty tämän mukaan.

Kylässä oli elokuvateatteri aina 1990-luvulle saakka. Vanhasta luostarista ei ole enää paljoakaan jäljellä, ainoa tunnistettava merkki sen olemassaolosta on katolisen kirkon perustukset. Geraldiininen Portrinard Castle sijaitsee 2,5 kilometriä kylän luoteispuolella.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Abbeyfeale Online - Viralliset sivut 
Abbeyfealen hiippakunta 
Abbeyfealen rugbykerhon sivut

Irlannin kylät
Minna Koskela

Minna Hannele Koskela (s. 3. kesäkuuta 1967 Janakkala) on suomalainen käsi­kirjoittaja, näyttelijä ja ohjaaja. Hän valmistui Teatteri­korkea­koulusta vuonna 1992.

Ura 

Koskela on käsi­kirjoittanut televisio­sarjan Kumman kaa (2003–2005), jossa esiintyi Ellu Jokisen roolissa. Sarja voitti vuonna 2004 parhaan draama­sarjan Telvis-palkinnon. Lisäksi Koskela on ollut käsi­kirjoittajana televisio­sarjoissa Rilluma­rei ja reipasta menoa ja Ex-onnelliset. Hän on esiintynyt elo­kuvassa Viikossa aikuiseksi vuonna 2015.

Minna Koskela julkaisi ensimmäisen näytelmänsä Talo­yhtiö­musikaalin, joka sai ensi-iltansa Teatteri Avoimissa Ovissa vuonna 2008.

Minna Koskela on tehnyt töitä Koko-teatterissa, Aleksanterin teatterissa, Ryhmäteatterissa, Turun ja Helsingin kaupunginteatterissa. Hän on vieraillut Kummanki kaa ja mukana myös Vesa -näytelmässä teatteri­kiertueella 2009–2013. Näytelmällä oli yli .

Hän sovitti ja esittää kaikki roolit Luolanainen näytelmässä, jota esitetään Aleksanterin Teatterissa 2019–2022. Näytelmää Luola­nainen esitetään myös kiertueella, vuonna 2021 ainakin Riihi­mäen teatterissa sekä Mikkelissä Teatteri­ravintola Ilossa.

Hän on ollut kesä­teatterissa Helsingin Neon­teatterissa, Turun kaupungin­teatterissa Naantalissa, Meri-Oulussa ja Raumalla. Kesällä 2021 Koskela esiintyi Imatran kesä­teatterissa Pokka pitää -esityksen pää­roolissa Hyacinth Bucket.

Hänen kirjoittamastaan ja ohjaamastaan viidestä näytelmästä Melkein kuin Emmer­dalessä (2014) on käännetty englanniksi nimellä Too Deep ja vuonna 2018 se valittiin 300 hakijan joukosta Los Angelesissa pidettäville The Road -näytelmä­festivaaleille, jossa se esitettiin luku­draamana. Koskela käsi­kirjoitti ja ohjasi komedian Exän uus ja vanha (2018).

Filmografia 

Ääninäyttelijänä

Lähteet 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset teatteriohjaajat
Suomalaiset käsikirjoittajat
Rehne Pedersen

Rehne Pedersen (s. 18. huhtikuuta, Aalborg) on tanskalainen pokeriammattilainen. Hän oli varsin tuntematon nimi pokeripiireissä ennen kuin voitti joulukuussa 2005 World Poker Tourin Five Classic Diamond -turnauksen, jonne hän selviytyi 100 dollarin satelliittiturnauksen kautta. Lopun kaksinpelissä Pedersen kukisti suomalaisen Patrik Antoniuksen ja ansaitsi 2 078 185 dollaria. WPT:n Fourth Annual Five-Star World Poker Classic -turnauksessa huhtikuussa 2006 Pedersen sijoittui rahoille voittaen 87 875 dollaria. Vuonna 2005 Pedersen oli World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksessa rahasijalla (233.).

Internetissä Pedersen pelaa nimimerkillä "Carlos". Tammikuussa 2008 Pedersenin turnausansiot ylittivät 2,2 miljoonaa dollaria.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 PokerPages.com:n profiili (luettu 26.3.2007)
 WPT:n profiili (luettu 26.3.2007)

Tanskalaiset pokerinpelaajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Lotte Betke

Lotte Betke (s. 5. marraskuuta 1905 Hampuri – 25. heinäkuuta 2008 Siegburg) oli saksalainen kirjailija. Hän kirjoitti näytelmiä, runoja, kuunnelmia sekä lasten- ja nuortenkirjallisuutta.

Betke aloitti uransa näyttelijänä. Vuonna 1931 hän muutti Berliiniin ja myöhemmin Stuttgartiin. Hänen ensimmäinen teoksensa, lastenkirja Lieschen, ilmestyi vuonna 1941. Betken teoksia on käännetty saksasta ainakin englanniksi, hollanniksi, tanskaksi ja norjaksi.

Lähteet

Saksalaiset kirjailijat
Saksalaiset näyttelijät
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 2008 kuolleet
Tuotantotalo Werne

Tuotantotalo Werne oli suomalainen yhtiö, joka järjesti audiovisuaalisia tuotantoja Pohjoismaissa ja Baltian maissa. Vuonna 2000 Tuotantotalo Wernen liikevaihto oli 5,4 miljoonaa euroa.

Yhtiö tuli myös tunnetuksi lukuisista lastenohjelmien dubeistaan. Werne korvasi PVP-Voicen kanssa Agapio Racing Teamin vakiodubbaajana niin MTV3:lla kuin Nelosella. 

Huhtikuussa 2017 ylivieskalainen perheyritys Streamteam Nordic Oy osti Tuotantotalo Werne Oy:n koko osakekannan. Helmikuussa 2020 Wernen dubbaukset siirtyivät Eurotrollin omistukseen.

Tunnettuja dubbauksia

TV-sarjat 
 Simsala Grimm
Donkey Kong Country
Digimon Adventure (jaksot 27–54)
Digimon Zero Two (jaksot 1–26)
Digimon Tamers
Lazy Town
Battle B-Daman
Batman
UBOS Loitsukirja
Tohtori Koira
Samu ja Salla
Mainio Manu
Jojon sirkus
H. C. Andersenin satuaarteet
Animaaniset
Richard Scarryn touhukas maailma
Super Mario World
Aladdin
Nokkapokka
Kuustamuuttajat
Jeesus ja Josefine
Arttu
Sitting Ducks
Niksi-Nella
Alpo ja Turo
Hopon poppoo
Palomies Sami
Tarkastaja Gadget
Disneyn Tarzanin legenda
Lehmä, kissa ja valtameri
Ankronikka
Tikun ja Takun pelastuspartio
Pilipalipilotit
Tehotytöt
Hirveä Henri
Teräsmies
Ipanat
Inkun päiväkirja
Katto-Kassinen
Pompulat
Pikku Piskit
Roope-karhu (uudet jaksot)
Kaapo (animaatiosarja)
Lauran tähti (uudet jaksot)
Zorro
Spiderman
Richard Scarryn Touhulan arvoituksia
Tähtiplaneetta Canopus
Wallace & Gromit
Jos olisit minä
Joulu Valhallassa
Kummikarhut
Stitch!
Kasper kiltti kummitus
Tuomas Veturi (2001-2014)
Puuha-Pete
Popsikkaat
Pirpanat
Nelli ja Iiro
Norsulan perhe
Rähinäpojat
Manu ja Matti
Kimmo Kuu
Jääkarhu Otto
Touhukkaat
Timon ja Pumba
Hanna Ankka
Utelias Vili

Videopelit 
 Crash of the Titans
 Crash: Mind over Mutant
Rayman 3: Hoodlum Havoc (GBA)

Katso myös 

 Agapio Racing Team
 Golden Voice

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Tuotantotalo Wernen /Streamteam Nordicin virallinen sivusto 
 Tuotantotalo Werne YTJ – Yritys- ja yhdistystietojärjestelmässä

Suomalaiset televisiotuotantoyhtiöt
Jälkiäänitys
Tekstitys
Kehruu-Jenny

Kehruu-Jenny (engl. spinning jenny) on James Hargreavesin vuonna 1770 patentoima kehruukone, jota pidetään ensimmäisenä laitteena, jolla voitiin kehrätä useita lankoja samanaikaisesti.

John Kay oli vuonna 1733 keksinyt pikasukkulan, joka huomattavasti nopeutti kutomista. Tämä asetti vaatimuksen myös kutomisen raaka-aineen eli langan nopeammasta valmistamisesta. Ratkaisun toi Kehruu-Jenny, jonka Hargreaves ilmeisesti kehitteli 1760-luvulla. Laitteelle vuonna 1770 myönnetty patentti mitätöitiin myöhemmin, sillä Hargreaves oli myynyt koneitaan jo ennen patentin anomista. Kerrotaan, että Hargreaves nimesi kehruukoneen tyttärensä – toisten lähteiden mukaan vaimonsa – mukaan. Todennäköisimmältä tuntuu kuitenkin selitys, jonka mukaan jenny on vain väännös sanasta gin (vrt. cotton gin, raastinkone), joka puolestaan on lyhennys sanasta engine. Hargreavesin asemaa Kehruu-Jennyn keksijänä on myös epäilty.

Kehruu-Jennyssä oli rukin tavoin yksi pyörä mutta rukista poiketen kahdeksan värttinää. Lanka kelautui samanaikaisesti kaikille kahdeksalle värttinälle. Käsikäyttöisessä koneessa langan tuotanto tapahtui kolmessa vaiheessa: ensin puuvillahahtuvat venytettiin, sitten kierrettiin ja viimein kelattiin puolille. Kehruu-Jennyä kehitettiin niin, että siinä oli parhaimmillaan 120 värttinää. Laite siis nopeutti langan valmistusta huomattavasti.

Katso myös
Puuvillan historia

Lähteet

 
 
Tekniikan historia
Kehrääminen
1700-luvun keksinnöt
Tanssimania

Tanssimania oli Euroopassa pääasiassa 1300- ja 1600-lukujen välillä esiintynyt ilmiö, jossa ihmisjoukot alkoivat tanssia ja vääntelehtiä villisti, holtittomasti ja pakonomaisesti, joskus tunteja tai peräti vuorokausia yhteen menoon. Ensimmäinen epidemia alkoi Reininlaaksossa vuonna 1374, ja muutamassa viikossa mania oli levinnyt suurin osiin Koillis-Ranskaa ja Alankomaita. Mania jatkui useita kuukausia ennen laantumistaan. Vuonna 1491 useat alankomaalaiset nunnat alkoivat riehua eläinten tavoin ja tekivät seksuaalisia ehdotuksia manaajille ja papeille. Seuraavien 200 vuoden aikana samanlainen käytös toistui etenkin nunnaluostareissa. Vuonna 1518 Strasbourgissa koettiin uusi mania. Aikakirjojen mukaan siihen osallistui 400 ihmistä, miehiä, naisia ja lapsia, ja kymmeniä heistä kuoli.

Tanssimania oli todellinen ilmiö, jota kuvattiin useissa lähteissä. Sen aiheuttajasta ei ole kuitenkaan päästy varmuuteen. Sitä on kutsuttu kerettiläiseksi tanssikultiksi, sen on arveltu olleen psyykkisperäinen joukkosairaus, ja on myös arveltu, että se olisi ollut ergotismia, jota aiheutti torajyvä.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Pyhä Vitus, tanssitautisten ja vuoteenkastelijoiden parantaja

Keskiaika
Psyykkiset sairaudet