joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Skype for Business

<div class="disambig">Eri kuin: Skype</div>

Skype for Business (aiemmin Microsoft Lync ja sitä ennen Microsoft Office Communicator) on Microsoftin valmistama kaupallinen yrityskäyttöön tarkoitettu pikaviestintä- ja videoneuvotteluohjelma.

 Historia 
Vuonna 2011 käyttöön tullut Microsoft Lync toimi yhdessä Microsoft Lync Server -palvelinohjelmiston kanssa ja korvasi aiemman Windows Messenger -ohjelmiston, jota käytettiin Exchange Messaging Server -palvelimen kanssa. Sukulaistuotteeseensa Windows Live Messengeriin verrattuna Microsoft Lync sisälsi erityisesti yrityskäyttöön suunniteltua lisätoiminnallisuutta.

Lyncin korvasi Skype for Business huhtikuussa 2015. Syksyllä 2017 Microsoft ilmoitti, että Microsoft Teams korvaa Skype for Business -ohjelmiston. Toukokuussa 2018 Microsoft tiedotti lopettavansa Skype for Business -ohjelmiston kehittämisen, mutta Skype for Business Onlinen tuki jatkui yhä. Heinäkuussa 2019 Microsoft ilmoitti, että Skype for Business Online lakkautetaan 31. heinäkuuta 2021. Uudet Office 365 -käyttäjät ohjattiin Microsoft Teamsiin 1. syyskuuta 2019 alkaen.

 Toiminnallisuus 

Ohjelmiston perustoimintoja ovat pikaviestimen ja läsnäolotiedon lisäksi VoIP ja videoneuvottelu, jotka on integroitu asiakasohjelmaan. Niiden lisäksi ohjelmisto voidaan integroida toimimaan yhdessä muiden Microsoftin ohjelmistojen kanssa esimerkiksi seuraavasti:
 Ohjelmisto voi selvittää eri käyttäjäkontaktien olemassaolon Microsoft Outlookin käyttäjätietokannan perusteella Exchange-palvelimelta.
 Kontaktilistat voidaan saada käyttöön paikalliselta hakemistopalvelimelta, kuten Exchange-palvelimelta.
 Microsoft Office voi näyttää, mikäli toiset käyttäjät työskentelevät avoinna olevan dokumentin kanssa samaan aikaan.
 Kaikki asiakasohjelmistojen välinen kommunikaatio tapahtuu Microsoft Lync Server -palvelimen välityksellä. Viestit eivät mene yrityksen sisäisen intranetin ulkopuolelle. Palvelin voidaan asettaa kommunikoimaan myös toisten pikaviestinverkostojen välillä, jolloin vältetään muiden asiakasohjelmistojen asentamistarve.
 Asiakasohjelmistojen välinen kommunikaatio voidaan asettaa toimimaan myös muiden Lync-palvelinohjelmistoa käyttävien organisaatioiden kanssa.
 Versiossa Office Communicator 2007 R2 Edition'' on saatavilla erilaisia asiakasohjelmistovaihtoehtoja, myös mobiilisovellus.
 Lync 2013:n mobiilisovellus kykenee välittämään myös videota sekä verkkokokouksen esitykset, esim. PowerPoint-esitykset.
 Lync-kokousten ominaisuuksiin kuuluu myös kokousten tallentaminen.
 Sovellus käyttää SIP-protokollaa asiakasohjelmistojen välisessä kommunikaatiossa.
 Sovellus tukee TLS- ja SRTP-protokollia tiedonsiirron ja tietoliikenteen salaamiseen.

Versiot 
Lähteet:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Skype for Business -ohjelman eri versioiden vertailu 

Pikaviestintäohjelmat
Lync
Seulonnan keskeiset artikkelit
Videopuheluohjelmat
Windows-ohjelmat
MacOS-ohjelmat
Android-sovellukset
IOS-sovellukset
Annemarta Borgen

Annemarta Borgen (1913 Evjenth - 1988) oli norjalainen kirjailija.

Borgenilta on suomennettu teos Minun yrttini, joka käsittelee kasvien historiaa ja käyttöä lääkinnässä ja ruoissa. Kirja sisältää harvinaista tietoa luonnonkasvien käytöstä pohjolassa ja ruokaohjeita satojenkin vuosien takaa.

Teokset 
 Urtehagen på Knatten (1974)
 Rosehagen på Knatten (1982)
 Fisk fra kjøkkenet på Knatten (1983)
 Deg (1981)

Suomennettu teos 
 

Norjalaiset kirjailijat
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
8315 Bajin

8315 Bajin on asteroidivyöhykkeellä sijaitseva asteroidi. Sen löysi Kiinan tiedeakatemian rahoittama Beijing Schmidt CCD Asteroid Program 25. marraskuuta 1997. Asteroidi on nimetty kiinalaiskirjailija Ba Jinin mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1997 WA22.

Lähteet 
 JPL Small-Body Database Browser: 8315 Bajin (1997 WA22) 
Numbered minor planets 

Päävyöhykkeen asteroidit
Lars Eilstrup Rasmussen

Lars Eilstrup Rasmussen (11. tammikuuta 1963 Tanska) on tanskalaissyntyinen tietojenkäsittelytieteilijä ja ohjelmistokehittäjä. Hän työskentelee Googlen palveluksessa ja hänet tunnetaan muun muassa Google Mapsin ja Google Waven pääsuunnittelijana (yhdessä veljensä Jens Eilstrup Rasmussenin kanssa).

Tausta 
Tanskalaisveljekset Lars ja Jens muuttivat aluksi Kalifornian Piilaaksoon, jossa Lars väitteli tohtoriksi University of California, Berkeleyssa teoreettisesta tietojenkäsittelytieteestä. Hänen väitöskirjansa On approximating the permanent and other #p-complete problems valmistui 1998, ohjaajana Alistair Sinclair. Väitöskirja oli yliopiston esittämänä ehdolla ACM:n vuoden väitöskirjaksi.

Ura 
Valmistuttuaan Berkeleystä IT-kuplan aikana veljekset työskentelivät valmistuttuaan aloittavalle internet-yhtiölle. Sen mentyä konkurssiin heidät sanottiin irti ja he päättivät kehittää oman Web-sovelluksen. Lars on kertonut Jens-veljen saaneen ensimmäisenä ajatuksen uudenlaisen karttateknologian kehittämisestä. Tuohon aikaan ainoita karttayhtiöitä olivat hänen mukaansa MapQuest Yhdysvalloissa ja Whereis.com Australiassa.

Lars oli työskennellyt työnantajalleen jonkin aikaa Sydneyssä, jonne hän muutti vuonna 2003. Veljekset perustivat kehitysryhmän ja yhtiön nimeltä Where 2 Technologies yhdessä ystäviensä Noel Gordonin ja Stephen Man kanssa. Prototyyppi valmistui vuoden loppuun mennessä. Aluksi pääoman saaminen prototyypin jatkokehittämiselle oli vaikeaa, kunnes eräs potentiaalinen investoija esitteli heidät Googlelle. Teknologia osoittautui nopeammaksi ja houkuttelevammaksi kuin muut sen ajan karttasovellukset. Google osti yhtiön ja kehittäjät siirtyivät sen palvelukseen 2004. Kehitystyö jatkui suhteellisen vähäisillä resursseilla.

Kehittäjien yllätykseksi käyttäjäyhteisö pystyi hakkeroimaan koodin ja alkoi lisätä siihen ominaisuuksia. Ensimmäiset mash-up-sovellukset Google Maps -ohjelmistoon olivat syntyneet.

Lars Rasmussen kertoo ensimmäisen ajatuksen Google Wave -ohjelmistoon olevan myös peräisin hänen veljeltään Jensiltä. Rasmussenit aloittivat projektin nimellä Walkabout ja projektin suunnitteluun osallistui alkuvaiheessa viisi henkilöä. Kahden vuoden kehittämistyön tuloksena prototyyppi julkistettiin Google I/O -konferenssissa 28. toukokuuta 2009. Uusi sovellus yhdistää sähköposti-, pikaviestintä-, wiki- ja sosiaalisen median toiminnallisuuden samaan viestiketju-käsitteeseen, eli "aaltoon".

Julkaisuja 
Väitöskirjansa lisäksi Lars Eilstrup Rasmussen on julkaissut joitakin tieteellisiä artikkeleita ja hänen nimissään on kymmenkunta patenttia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Lars Rasmussenin profiili ja kuva CrunchBase -sivustolla 

Ohjelmoijat
Tanskalaiset henkilöt
Tietojenkäsittelytieteilijät
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Googlen henkilöstö
Rian Malan

Rian Malan (s. 1954 Johannesburg) on eteläafrikkalainen kirjailija, toimittaja ja lauluntekijä. Hän on etnisyydeltään afrikaaneri.

Malan syntyi merkittävään afrikaanerisukuun ja hänen sukulaisiinsa kuuluvat muun muassa Etelä-Afrikan entinen pääministeri ja yksi apartheidin pääarkkitehdeistä Daniel François Malan on entinen puolustusministeri Magnus Malan. Opiskeltuaan vuoden Witwatersrandin yliopistossa hän siirtyi rikostoimittajaksi Johannesburg Star -sanomalehteen. Vuonna 1977 Rian Malan pakeni Etelä-Afrikasta Yhdysvaltoihin välttääkseen palvelemasta maan apartheid-järjestelmää ylläpitäneessä puolustusvoimissa. Hän palasi Etelä-Afrikkaan vuonna 1985 hankkiakseen taustamateriaalia sukuaan käsittelevään kirjaan.

Malanin tunnetuin teos on omaelämäkerta Petturin sydän (), joka käsittelee Etelä-Afrikan apartheid-hallinnon viimeisiä vuosia. Malan on työskennellyt myös Rolling Stone ja Esquire -lehdille ja kirjoittanut artikkeleita muun muassa Timeen, The Spectatoriin ja The Observeriin. Malan asuu Kapkaupungissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Rian Malan - The information
 Rian Malan: Petturin sydän - kirja-arvostelu
 Rian Malan's Johannesburg

Eteläafrikkalaiset kirjailijat
Eteläafrikkalaiset toimittajat
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Ivan Demidov

Ivan Demidov (s. 1981) on venäläinen pokeriammattilainen, joka nousi pokerimaailman tietoisuuteen vuonna 2008 sijoittumalla syyskuussa World Series of Poker Europen pääturnauksessa kolmanneksi ja sen jälkeen marraskuussa Peter Eastgaten voittamassa World Series of Pokerin pääturnauksessa toiseksi. WSOPE:n kolmostilasta hän ansaitsi 334 850 Englannin puntaa ja WSOP:n kakkostilasta 5 809 595 dollaria.

Demidov valmistui matematiikasta Moskovan yliopistosta vuonna 2004 ja aloitti peliuransa tietokonepeli StarCraftin parissa. Siirryttyään pokeriin Demidov menestyi muutamissa Moskovan turnauksissa ja sijoittui kolmanneksi Doyle Brunson Five Diamond World Poker Classicin 1 000 dollarin no limit holdem -turnauksessa joulukuussa 2007. Kesän 2008 WSOP:ssa ennen pääturnausta hän oli yhdestoista 1 000 dollarin no limit holdem rebuy -turnauksessa.

Ivan Demidov edustaa PokerStars-nettipokerihuonetta. Tammikuussa 2010 Demidovin pokeriuran turnausvoitot ylittivät 6,6 miljoonaa dollaria.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Esittelysivu PokerStars.com:lla 
 

Venäläiset pokerinpelaajat
Elektronisen urheilun ammattilaiset
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Sodankäynnin strategia

Sodankäynnin strategia (klassiseksi kreikaksi strategia 'sodanjohtotaito' < stratēgòs 'korkea sotapäällikkö') tarkoittaa valtion voimavarojen käyttöä turvallisuuspäämäärien saavuttamiseksi. Se on yksi sotataidon alakäsitteistä. Muut ovat operaatiotaito, taktiikka ja taistelutekniikka. 

Strategia-käsite on laajentunut Napoleonin sodista nykypäivään tultaessa siten, että nykyään se käsittää kaiken suoran ja välillisen toiminnan, jossa käytetään valtion kaikkia voimavaroja poliittisen johdon asettamien turvallisuuspäämäärien saavuttamiseksi rauhassa ja sodassa. Myös voimavarojen käytön valmistelu on osa sodankäynnin strategiaa.

Strategian alakäsitteitä ovat muun muassa sotilasstrategia, poliittinen strategia, talousstrategia, meristrategia, ilmastrategia ja ydinasestrategia.

Lähteet
 

 
Seulonnan keskeiset artikkelit

fr:Stratagème
sv:Krigföring
Aktanyšin piiri

Aktanyšin eli Aqtanışin piiri (, tataariksi Актаныш районы, Aqtanış rayonı) on paikallinen itsehallintoalue Tatarstanin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee tasavallan koillisosassa Baškortostanin ja Udmurtian vastaisella rajalla. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 2 038 neliökilometriä ja asukkaita on 31 200 henkeä (vuonna 2009).

Hallinnollinen keskus on Aktanyšin kylä. Piiriin kuuluu 28 maalaiskuntaa: Aiševo, Akkuzovo, Aktanyš, Aktanyšbaš, Atjasevo, Kazkejevo, Kuzjakino, Masady, Novoje Alimovo, Novoje Kurmaševo, Poisevo, Sovhoz im. Kirova, Staroje Aimanovo, Staroje Baisarovo, Staroje Kurmaševo, Staroje Safarovo, Staryje Bugady, Taktalatšuk, Tatarskije Jamaly, Tatarskije Suksy, Tjukovo, Tljakejevo (keskuspaikka Staroje Tljakejevo), Tšalmanarat, Tšišma, Tšurakajevo, Urazajevo, Usy ja Verhneje Jahšejevo.

Piirin alueella virtaavat Kama- ja Belajajoet. Eteläosassa kulkee Menzelinskin ja Ufan välinen maantie. Piirikeskuksesta on matkaa tasavallan pääkaupunkiin Kazaniin 381 kilometriä.

Asukkaista 98,1 % on tataareja ja 1,8 % mareja.

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on keskittynyt viljakasvien viljelyyn ja karjanhoitoon. Sen lisäksi on elintarviketeollisuutta.

Kulttuurilaitoksia ovat piirikeskuksen ja kylien kulttuuri- ja kerhotalot, nuorisokeskus ja kotiseutumuseo.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Aktanyšin piirin sivusto 

Tatarstanin piirit
Gran Canarian lentoasema

Gran Canarian lentoasema (, ) on kansainvälinen lentoasema Gran Canarialla Espanjan Kanariansaarilla. Se sijaitsee saaren itäpuolella Gandonlahden rannalla Ingenion ja Telden kuntien alueella. Etäisyyttä saaren pääkaupunkiin Las Palmasiin on 18 kilometriä ja saaren eteläisiin matkailukeskuksiin 25.

Gran Canarian lentoasema on yli 10 miljoonalla vuosittaisella matkustajallaan Kanariansaarten vilkkain ja Espanjan viidenneksi vilkkain lentoasema. Lentoaseman yhteydessä on myös Espanjan ilmavoimien 46. lennoston (Ala 46) tukikohta, josta käsin operoi F-18-hävittäjin varustettu Kanariansaarten ilmapuolustuksesta vastaava 462. laivue (Escuadrón 462).

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Gran Canarian lentoasema AENA:n sivustolla 

Espanjan lentoasemat
Gran Canaria
Paul Näcke

Paul Adolf Näcke (23. tammikuuta 1851 Pietari, Venäjän keisarikunta – 18. elokuuta 1913 Colditz, Saksin kuningaskunta) oli saksalainen psykiatri ja seksologi, joka työskenteli leibzigilaisessa Hubertusburgin mielisairaalassa. Hän oli merkittävimpiä kriminaaliantropologian tutkijoita.

Näcke loi noin vuonna 1899 sanan Narzismuss, josta Isidor Isaak Sadger muotoili lääketieteen käsitteen narsismi. Näcke tarkoitti narsismilla seksuaalista perversiota.

Lähteet

Saksalaiset psykiatrit
Vuonna 1851 syntyneet
Vuonna 1913 kuolleet
Salme Pekkala-Dutt

Salme Anette Pekkala-Dutt, o.s. Murrik, vuosina 1913–1924 Pekkala, sen jälkeen Pekkala-Dutt (17. elokuuta 1888 Taagepera, Viro – 30. elokuuta 1964 Lontoo, Britannia) oli virolaissyntyinen kommunisti ja miehensä kanssa Kominternin edustaja Britanniassa.

Nuoruus Virossa ja Venäjällä
Salme Murrik syntyi Taageperassa Viljandin maakunnassa Etelä-Virossa, joka oli Viron kansallisen liikkeen ydinaluetta. Hänen vanhempansa olivat asianajaja Ernst Murrik ja Katarina Kokkamägi. Hän oli toiseksi vanhin perheen viidestä lapsesta. Vanhin sisar oli Ella eli Suomessa sittemmin nimellä Hella Wuolijoki tunnettu kirjailija. Salme Murrik muutti perheensä mukana Valgan kaupunkiin, jossa hän aloitti koulunkäynnin vuonna 1899. Hän aloitti opiskelunsa Tarton tyttökimnaasissa, mutta siirtyi 1905 Moskovaan ja saavutti ylioppilastutkinnon Katariina II:n kimnaasissa. Tämän perusteella hän sai opiskeluoikeuden Moskovan yliopistoon. Moskovassa oleskelu radikalisoi samalla hänet poliittisesti.

Suomen aika
Syksyllä 1908 Salme Murrik siirtyi Suomeen, jonne oli jo siirtynyt hänen vanhempi siskonsa Hella. Suomessa hän tutustui sittemmin hyvin tunnettuun vasemmistopoliitikko Eino Pekkalaan, jonka kanssa hän avioitui syksyllä 1913. Salme Pekkalan yhteydet kommunistiseen liikkeeseen vahvistuivat Suomen sisällissodan jälkeen niin, että hänestä tuli vallankumouksellinen aktivisti 1919–1920. Hän oli avustamassa Otto Ville Kuusisen toukokuussa 1919 tapahtunutta salaista Suomen vierailua, joka kesti vuoden 1920 alkuun. Salme Pekkala itse matkusti maaliskuussa 1920 Lontooseen. Avioliitto Eino Pekkalan kanssa oli käytännössä ohi, ja avioero virallistettiin tammikuussa 1924.

Kominternin palveluksessa Britanniassa ja Länsi-Euroopassa
Britannian tiedustelupalvelu piti alusta lähtien selvänä, että Salme Pekkalan Lontoossa oleva tiedotustoimisto toimi Venäjän hyväksi vuosina 1920–1922. Vaikka Salme Pekkala ei ollut näkyvästi Britannian kommunistipuolueen perustajana, hänet nimitettiin vuonna 1921 Britannian kommunistipuolueen valtuuskunnan johtajaksi Kominternin seuraavaan III kongressiin, joka pidettiin Moskovassa heinä-elokuussa 1921. Tällöin hän toimi jo hyvin läheisessä suhteessa intialais-ruotsalaisen sukutaustan omaavan Britanniassa asuvan Rajani Palme Duttin kanssa. Konspiratiivisessa toiminnassa Salme Pekkala käytti myös nimeä Salme Palme Dutt viitaten miehensä äidin kuuluisaan ruotsalaiseen Palme-sukuun. Virallisesti he menivät naimisiin elokuussa 1924. Salme ja Rajani Dutt asuivat vuodesta 1925 Brysselissä vuoteen 1936 asti, jolloin he palasivat takaisin Lontooseen. Salme Duttin rooli Britannian kommunistipuolueessa väheni osaksi terveyden huononemisen vuoksi. Viimeisiä näkyviä toimia oli kirjoittaminen Britannian kommunistilehteen Labour Monthly.

Lähteet

Viitteet

Kominternissa vaikuttaneet henkilöt
Suomalaiset kommunistit
Suomen virolaiset
Vuonna 1888 syntyneet
Vuonna 1964 kuolleet
Virolaiset kommunistit
Brittiläiset kommunistit
Matkalaukkukostaja

Matkalaukkukostaja oli suomalainen neliosainen draamasarja vuodelta 1991, jota lähetettiin Yle TV2 -kanavalla. Alkuperäiskäsikirjoitus on Heikki Luoman ja dramatisoinnista vastaavat Jukka Mäkinen ja Olli Tola. Sarjan on ohjannut Pentti Kasurinen. Sarjaa on kuvattu nykyisin Ylöjärveen kuuluvassa Viljakkalassa.

Heikki Luoma on kirjoittanut sarjasta myös näytelmän, ja se sai ensiesityksensä 1994. TV-sarja esitettiin myös uusintana vuosina 1992, 2003 ja 2009.

Kari Sorvalin ja Pertti Sveholmin esittämät hahmot ovat samoja kuin Peräkamaripojissa.

Juoni 

Sepeteus Tienpää palaa kotikyläänsä kymmenen vuoden jälkeen mukanaan matkalaukullinen rahaa. Minkä takia, kenen tai keiden vuoksi? Kylässä alkaa kiertää huhu että laukku sisältää kymmenen miljoonaa markkaa. Tieto vaikuttaa omalla tavallaan jokaiseen kyläläiseen ja yksi ja toinen haluaa hyötyä miehen miljoonista.

Jaksot

1. Syötti 
Ensiesitys: 10. huhtikuuta 1991
 Kirkonkylän baariin saapuu vaitelias kulkija matkalaukkuineen. Hilun mukaan se on Tienpään Sepeteus, joka on tullut takaisin yhtä persaukisena kuin lähtikin. Keppilän Masa on asiasta kuitenkin toista mieltä, kun on omin silmin nähnyt.

2. Näytöslento 
Ensiesitys: 17. huhtikuuta 1991
 Sepeteus Tienpäällä on miljoona matkalaukussaan, väittää Albert Isola pankinjohtaja Hujaselle. Toiminnan miehenä Hujanen lähtee kukkapuskan kanssa liikkeelle. Asian varmistaminen vaatii myös Marjatta Hujasen panosta.

3. Murhapoltto 
Ensiesitys: 24. huhtikuuta 1991
 Albert Isola on vakuuttunut, että Irmelin pitäisi naida Sepeteus Tienpää. Auvo Sulonen on asiasta eri mieltä. Irmelin vinttikamarissa käy vilske, kun romantiikka nostaa päätään ja mustasukkaisuus nyrkkiään. Kuumat tunteet riehuvat myös Sepeteuksen teltalla mikäli Keppilän anopin puheisiin voi luottaa.

4. Ylösnousemus 
Ensiesitys: 1. toukokuuta 1991
 Keppilän anoppi on varma, että salama on surmannut Sepeteuksen. Huuskosen ja mopedin avulla suruviesti tavoittaa Isolan talon, pankin ja Keppilätkin. Auvo Sulonen ei usko anopin kertomusta, mutta hänellä onkin asiasta ensi käden tietoa, joka kiinnostaa myös virkavaltaa. Lottomiljoonien arvoitus selviää.

Rooleissa

Lähteet 
 YLE: Matkalaukkukostaja Archive.orgissa

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Ylen Elävä arkisto: Matkalaukkukostaja
 
 
 Matkalaukkukostaja Yle Areenassa

Suomalaiset draamasarjat
1990-luvun televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Pitkä kuuma kesä (ohjelma)

Pitkä kuuma kesä oli MTV3-kanavalta tullut musiikki-, peli- ja viihdeohjelma, jota esitettiin ensimmäisen kerran kesällä 2009.

Ohjelman ensimmäinen kausi kuvattiin suorana lähetyksenä Särkänniemessä koko kesän 2009 ajan. Ohjelman juontajana toimi Heikki Paasonen ja musiikista artistivieraiden kanssa vastasi Lenni-Kalle Taipaleen orkesteri. Toukokuussa 2010 alkaneella toisella kaudella Paasonen sai juontajaparikseen Satu Tuomiston. Kesällä 2011 esitetyllä kolmannella kaudella Susanna Laine ja Mikael Konttinen korvasivat vanhat juontajat.

Ohjelmassa esiintyi musiikkivieraina useita artisteja ja yhtyeitä. Joka ohjelmassa katsojilla oli mahdollisuus ratkaista kesäristikko, jonka sanoihin sai vihjeitä musiikkivieraiden esitysten aikana. Keskelle pystysuoraan muodostuneen sanan ratkaisseilla oli mahdollisuus voittaa palkinnoksi ohjelman toisella kaudella jopa 15 000 euroa. Ristikon pystyi joko piirtämään itse paperille tai tulostamaan ohjelman nettisivuilta.

Ohjelmassa seikkailivat ympäri Särkänniemeä myös Jarkko Tammisen esittämät imitaatiohahmot. Myös Ruotsissa on tehty samantyyppinen ohjelma. Ohjelman ruotsinkielinen nimi on Sommarkrysset.

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi

Lähteet

Aiheesta muualla
MTV3:n Pitkä kuuma kesä -sivut

Viihdeohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Brendon Hartley

Brendon Hartley (s. 10. marraskuuta 1989 Palmerston North, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen rata-autoilija. Hän kilpaili vuosina 2017–2018 Formula 1:ssä Toro Rosso -tallin kuljettajana.

Ura 
Hartley on voittanut vuonna 2007 Eurocup Formula Renault 2.0 -sarjan mestaruuden ja sijoittunut kolmanneksi Britannian F3 -sarjassa vuonna 2008.

Hartley toimi vuodesta 2009 heinäkuuhun 2010 Red Bull ja Scuderia Toro Rosso -tallien testikuljettajana. Heinäkuussa 2010 Red Bull ilmoitti, ettei Hartley ole enää osa Red Bull Junior Team -kuljettajien kehitysohjelmaa, eikä hän toimi Red Bullin ja Toro Rosson testi- ja varakuljettajana. Samana vuonna Hartley kilpaili Formula Renault 3.5 -luokassa Tech 1 Racing -tallissa, kunnes hänet korvattiin Jean-Éric Vergnellä.

Myöhemmin kaudella 2010 hän pääsi GP2-sarjan pariin viimeiseen kilpailuun Scuderia Coloni -talliin tuuraamaan Bulgarian Vladimir Arabadžievia. Hän ajoi kuudenneksi Abu Dhabin sprinttikilpailussa saavuttaen yhden pisteen. Hartley jatkoi Formula Renault 3.5 -sarjassa vuonna 2011 sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Samana vuonna hän ajoi neljä kilpailua GP2:ssa Ocean Racing Technology -tallissa korvaten Kevin Mirochan. Hän saavutti neljä pistettä. Vuonna 2012 Hartley palasi tallin kuljettajaksi Bahrainissa korvaten Jon Lancasterin. Hän ajoi kymmenenneksi saavuttaen yhden pisteen. Espanjan kilpailussa hänet korvasi brasilialainen Victor Guerin.

Vuosina 2014–2017 Hartley kilpaili FIA World Endurance Championship -kestävyyssarjassa Porschen tehdastallin kuljettajana. Hänen autokuntansa voitti mestaruuden kausilla 2015 ja 2017.

Hartley toimi kaudella  Toro Rosson Formula 1 -tallin kilpakuljettajana Yhdysvaltain osakilpailusta alkaen. Hän tuurasi Yhdysvalloissa Pierre Gaslya, joka nostettiin Super Formuloista Daniil Kvjatin tilalle, mutta Gasly ajoi Super Formuloiden kauden päätösosakilpailun Japanissa. Kaudella  Hartley jatkoi kokonaisen kauden tallissa ja hän ajoi kauden aikana pisteille kolmesti sijoittuen parhaimmillaan yhdeksänneksi Yhdysvaltain osakilpailussa. 

Kaudeksi  Hartley ei saanut jatkosopimusta tallista, minkä seurauksena hän siirtyi Ferrarin testikuljettajaksi. Samana vuonna hän ajoi jälleen kestävyysajoja Sebringin radalla.

Kaudella 2019–2020 Hartley vaihtoi Toyotan WEC-talliin. Hänen autokuntansa voitti kauden aikana Fujin ja Le Mansin ajot. 

Hän sai kauden aikana mahdollisuuden ajaa myös Dragon Racing -tallin autolla Formula E -sarjassa viiden osakilpailun verran.

FIA WEC -tulokset

Formula 1 -tulokset

Tulokset kilpailuittain

Kaudet numeroina

GP2-tulokset

Lähteet 

Uusiseelantilaiset Formula 1 -kuljettajat
GP2-kuljettajat
Formula Renault 3.5 -kuljettajat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
The Saturdays

The Saturdays oli vuonna 2007 perustettu irlantilais-brittiläinen popyhtye, johon kuului viisi naisjäsentä: Frankie Sandford, Vanessa White, Una Healy, Mollie King ja Rochelle Humes.

The Saturdays ponnahti suosioon heti ensimmäisen singlejulkaisun ”If This Is Love” myötä. Pian he julkaisivat ensimmäisen studioalbuminsa Chasing Lights. Albumin julkaisun jälkeen he aloittivat ensimmäisen kiertueensa nimeltä The Work Tour. Lokakuussa 2009 ilmestyi yhtyeen toinen albumi Wordshaker.

Vuonna 2010 yhtyeen jäsenistä kuvattiin televisiosarjaa The Satudays: 24/7. He ovat myös kirjoittaneet kirjan nimeltä The Saturdays: Our Story.

Kolmas albumi On Your Radar julkaistiin marraskuussa 2011. Siltä julkaistiin singleinä kappaleet ”Notorious” , ”All Fired Up” ja ”My Heart Takes Over”. Joulukuussa 2011 yhtye aloitti kolmannen kiertueensa All Fired Up! Live.

Syksyllä 2013 yhtye julkaisi neljännen studioalbuminsa Living for the Weekend, josta julkaistiin singleinä ”30 Days”, ”What About Us”, ”Gentleman” ja ”Disco Love”. 

The Saturdays lopetti vuonna 2014.

Diskografia

Studioalbumit
 Chasing Lights (2008)
 Wordshaker (2009)
 On Your Radar (2011)
 Living for the Weekend (2013)

EP:t
 Headlines! (2010)
 Chasing the Saturdays (2013)

Aiheesta muualla

 Yhtyeen kotisivut

Brittiläiset popyhtyeet
Brittiläiset synthpop-yhtyeet
Brittiläiset tyttöbändit
Niemen tehtaat

Niemen Tehtaat Oy on Sastamalassa toimiva Suomen vanhin huonekaluvalmistaja. Se on myös Suomen suurimpia ja merkittävimpiä huonekaluvalmistajia. Nykyinen toimitusjohtaja on Panu Niemi.

Yrityksellä on Sastamalassa kaksi tehdasta, Vammalassa ja Suoden­niemellä. Samaan yritysryhmään kuuluvat nykyisin myös vammalalaiset metallikalusteita valmistava Niemi Steel Ky ja konepaja NH-Koneistus Oy, kuopiolainen Stemma Kaluste Parkkonen sekä moottoripyörävarusteiden verkkokauppa Mosquito Biker Oy. Vietnamissa toimii tytäryhtiö Niemen Tehtaat Vietnam Ltd., jossa valmistetaan sisä- ja ulkokalusteita sekä käydään tradingkauppaa.

Yritys on toiminut saman perheen omistuksessa vuodesta 1898, nyt neljännessä polvessa. Toiminnan aloitti torpassaan Wilho Niemi valmistamalla pääasiassa piippuja, nappeja sekä riippumattojen ja verkkokassien puuosia. Pian valikoima laajeni lasten huonekaluihin, keinu­hevosiin ja keinu­tuoleihin. Tämän myötä yritys siirtyi 1900-luvun alussa isompiin tiloihin Tyrväänkylään.

1920-luvulla valikoima laajeni lasten leikkikaluihin. Samaan aikaan työntekijöitä oli kuusi. 1930-luvulla yritys siirtyi sähkövoiman ääreen sekä kasvatti valikoimaa ja työntekijämäärää. Sota-aikana lelujen valmistus väheni, mutta pysyi kuitenkin hallitsevassa asemassa 1950-luvulle asti. Silloin pääpaino siirtyi huonekaluihin. Valikoimiin tulivat nyttemmin klassikoiksi muodostuneet Niemen pinnasänky ja syöttötuoli.

1960- ja 1970-luku olivat kasvun ja uudistumisen aikaa. Silloin siirryttiin levymaateriaaleihin, panostettiin muotoiluun, uudistettiin konekantaa, rationalisoitiin toimintoja ja tuotiin markkinoille uusia tuotteita. 1981 mainetta niittivät Lahden asuntomessutalossa esillä ollut uutuussarja Arnica sekä Vuoden Huonekaluksi valittu Linea-eteiskalustesarja.

1986 yritys osti Suodenniemeltä sahan, jonka ympärille rakennettiin nykyinen kokopuukalusteita valmistava tehdas. Vammalan tehdas keskittyi pääasiassa levykalusteisiin. 1990-luvulla lisääntyi yrityksen vienti ja samalla pyrittiin vastaamaan kotimaassa lisääntyvän tuonnin aiheuttamaan haasteeseen.

Nykyään yrityksen tuotannosta vientiin menee noin kolmannes. Merkittäviä kohdemaita ovat Ruotsi, Venäjä ja Baltian maat.

Lähteet
Yrityksen kotisivut: http://www.niementehtaat.fi/niementehtaat/yleisesittely.tmpl 

SastamalaHuonekaluvalmistajat
Suomalaiset teollisuusyritykset
Sisustusalan tuotemerkit
Keith Urban

Keith Lionel Urban (s. 26. lokakuuta 1967 Whangarei, Uusi-Seelanti) on australialainen countrylaulaja ja laulunkirjoittaja. Urban muutti lapsena vanhempiensa kanssa Cabooltureen Australiaan. Hän päätti jo pienenä, että haluaa musiikkiuralle, ja hän oppi soittamaan kitaraa kuusivuotiaana. Urban on ollut American Idolin tuomarina vuosina 2013 ja 2014.

Ura
Vuonna 1991 Urban julkaisi ensialbuminsa, ja ennen muuttoaan Yhdysvaltoihin hän sai Australiassa listoille neljä singleä. Urban löysi töitä kitaristina, ennen kuin perusti yhtyeen The Ranch, joka nauhoitti yhden studioalbumin Capitol Recordsissa ja sai kaksi singleä Billboardin countrylistoille. Yhtyeen lopetettua Keith nauhoitti ensimmäisen sooloalbuminsa vuonna 1999 ja on sittemmin jatkanut uraa sooloartistina.

Yksityiselämä
Urban on ollut naimisissa näyttelijä Nicole Kidmanin kanssa vuodesta 2006 lähtien. Heille syntyi esikoistytär heinäkuussa 2008. Parin toinen tytär syntyi joulukuussa 2010 sijaissynnyttäjän kautta. Lapsi on biologisesti Kidmanin ja Urbanin.

Diskografia
Keith Urban (1991), julkaistu Australiassa 1991, maailmaanlaajuisesti 2005.
Keith Urban (1999)
Golden Road (2002)
Be Here (2004)
Love, Pain & the Whole Crazy Thing (2006)
Defying Gravity (2009)
Get Closer (2010)
 Fuse (2013)

Kokoelmalevyt
Keith Urban in The Ranch (2004)
Days Go By (2005)
Greatest Hits: 18 Kids (2007)

Lähteet
 countrymusic.about.com
 Keith Urbanin kotisivu

Aiheesta muualla 

Australialaiset laulajat
Countrymuusikot
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Suomen muinaistaideseura

Suomen muinaistaideseura ry on vuonna 1998 rekisteröity suomalainen yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää suomensukuisten kansojen muinaisen taiteen, todellisuuskäsityksen, ympäristön ja elämän ymmärtämistä. Seuran toiminnassa painottuu vahvasti pohjoisten kansojen kalliotaiteen tuntemuksen, tutkimuksen ja suojelun edistäminen.

Toiminta 

Tavoitteidensa toteuttamiseksi seura järjestää aiheeseen liittyviä näyttelyitä sekä pitää yllä kansainvälisiä kontakteja järjestämällä ja osallistumalla muinaistaidetta käsitteleviin seminaareihin. Yhteistyö erityisesti Viron muinaistaideseuran sekä Venäjän ja skandinaavisten tahojen kanssa on jatkuvaa. Seura toimii yhteistyössä myös Viron Lahemaalla sijaitsevan  kalliotaidekeskus Virukodan kanssa. Saamiensa apurahojen turvin se tukee taloudellisesti kalliotaiteen tieteellistä tutkimusta. Olennainen osa seuran toimintaa ovat vuosittain järjestettävät matkat kalliotaidekohteille sekä muille kulttuuriperintökohteille. Matkoja on järjestetty Suomen lisäksi Viroon, Venäjän Karjalaan Ääniselle ja Uikujoelle sekä Ruotsiin, Norjaan, Pyreneiden alueelle Ranskaan ja Pohjois-Afrikkaan.  Facebook-sivujen välityksellä seura välittää tietoa muinaistaiteeseen liittyvistä ajankohtaisista uutisista.

Julkaisut 
Suomen muinaistaideseuralta on ilmestynyt vuosina 2003 – 2019 seitsemän numeron sarja Aurinkopeura-julkaisuja, joiden artikkeleissa alan asiantuntijat ovat käsitelleet eri teemojen kautta muinaistaiteen ilmentymiä. Yhteistyössä muiden seurojen kanssa se osallistuu myös kaksi kertaa vuodessa ilmestyvän Hiisi-lehden julkaisuun.

 Aurinkopeura 1. 2003. Verkkoversio  
 Aurinkopeura 2. 2004. Yhteistyössä Viron muinaistaideseuran kanssa sisältäen Kabli III konferenssin esitelmiä 2003. Artikkelit verkkoversioina
                        
 Aurinkopeura 3. 2007. Artikkeleita uusimmista muinaistaidelöydöistä Suomessa, Venäjällä ja Virossa.  
 Aurinkopeura 4. 2008. 10-vuotis juhlajulkaisu.Verkkoversio  
 Aurinkopeura 5. 2010. Linnut muinaisessa taiteessa sekä lintuihin liittyvä mytologia. Verkkoversio  
 Aurinkopeura 6. 2013. Myyttinen käärme. Käärmeaihe taiteessa ja tutkijoiden mielissä. Verkkoversio  
Aurinkopeura 7. 2019. Suomen muinaistaideseura 20 vuotta.

Lähteet 
 Seuran kotisivut
 Seuran Facebook-sivusto

Aiheesta muualla 
 Hiisi-lehti muinaisuuden harrastajille. Facebook-sivusto. 
 Ismo Luukkosen kalliomaalaussivusto.
 Suomen kalliomaalaukset - Bongarin käsikirja. Facebook-sivusto. 
 Rock Art Bridge -hanke. 

Arkeologia
Suomalaiset kulttuurijärjestöt
Aamupojat

Aamupojat oli nimitys Radio NRJ:n aamujuontajille Anssi Honkaselle ja Renne Korppilalle, jotka toimivat myös levylaulajina. Aamupoikien esikoisalbumi julkaistiin 27. toukokuuta 2009. Se nousi debyyttiviikollaan heti Suomen virallisen albumilistan sijalle 5.

Aamupojat aloittivat NRJ:n aamujuontajina kesällä 2007 nimellä Kesäpojat. Jo samana kesänä kaksikko julkaisi ensimmäisen kappaleensa "Kesäpojat". Ensimmäisen kappaleen sanoituksista vastasivat NRJ:n kuuntelijat, mutta myöhemmistä kappaleista ovat vastanneet yhdessä Aamupojat Anssi ja Renne. Kappaleiden sävellykset on tehnyt lähes joka kappaleeseen yksin Anssi, joka tuli tunnetuksi 2000-luvun alkupuolella Kaksio-nimisestä yhtyeestä. Renne Korppila puolestaan on toiminut muun muassa X Factorin tuomarina.

"Kesäpojat" sai NRJ:n kuuntelijoilta hyvän vastaanoton, joten Aamupojat päättivät tehdä uuden kappaleen jouluksi 2007. Mukaan saatiin myös Fintelligensistä tuttu räppäri Elastinen. Aamupoikien joulubiisi "Heiluta sun joulukinkkua" julkaistiin marraskuussa.

Keväällä 2008 Aamupojat julkaisivat E-typen hengessä tehdyn "Beibi älä vonkaa" -kappaleen. Loppusyksystä Aamupojat tekivät yhdessä Apulannan Toni Wirtasen kanssa "Pummi"-nimisen kappaleen, joka ei kuitenkaan yltänyt "Beibi älä vonkaa" -kappaleen suosioon.

Keväällä 2009 Aamupojat solmivat levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa. Ensimmäinen single "Muuvit" julkaistiin toukokuun alussa ja esikoisalbumi Radiohitit toukokuun lopulla. Kesäkuun alussa julkaistiin seuraava single "Eurodance", jolla ovat mukana Waldo’s Peoplen Waldo sekä Movetronin Päivi Lepistö.

Aamupojat juonsivat NRJ:llä 24 tunnin lähetyksen kahdesti: 2.12.2011 klo 6 − 3.12.2011 klo 6 ja 23.11.2012 klo 6 − 24.11.2012 klo 6.

Aamupojat-ohjelma päättyi 20. joulukuuta 2013.

Palkinnot 

 2008: Vuoden radiojuontajat, Vuoden radiotuotanto ("Beibi älä vonkaa")
 2009: Vuoden radiotuotanto (Kunniamaininta: Perjantaikaraoke)
 2010: Vuoden radio-ohjelma
 2010: Vuoden radiotuotanto (Kunniamaininta: Vierasintro)
 2012: Vuoden radio-ohjelma

Kokoonpano 
Anssi Honkanen
Renne Korppila
Elina Otsala

Diskografia

Albumit

Kappaleet 
 "Beibi älä vonkaa" (2008) (E-Type − Life)
 "Muuvit" (2009) (Reel 2 Real − I Like To Move It)
 "Eurodance" (mukana Waldo & Movetronin Päivi) (2009)
 "Tänä Iltana" (2009)
 "Jäätelökesä" (2010)
 "Pannaax meneen?" (mukana Jyrise) (2010)
 "Ei kelpaa" (julkaistu 10.6.2011) (20 Fingers & Gillette − Short Dick Man)
 "Tennissukat & sandaalit" (julkaistu 19.8.2011)
 "Hittikappale" (2012) (Robin − Frontside Ollie)
 "Lisää bassoo" (mukana Petri Nygård) (2012)
 "Cacattaa" (2012) (Tacabro − Tacata)
 "Ristomatti Style" (2012) (PSY − Gangnam Style)
 "Se on rakkautta" (mukana Karoliina Kallio) (alun perin CB Milton − It's a Loving Thing) (2012)

Lähteet 

Suomalaiset popyhtyeet
NRJ
Hyötykasvikuivuri

Hyötykasvikuivuri on yleensä sähköllä toimiva kotitalouskone, joka kuivaa ruoka-aineita eli poistaa niistä vettä. Kuivaaminen sinänsä on hyvin vanha menetelmä, jota on käytetty elintarvikkeiden säilömiseksi. Aiemmin kuivaus on tapahtunut normaaleissa lämpimissä ja kuivissa huonetiloissa, esimerkiksi kattoon ripustettujen orsien tai häkkien avulla. Uudempia kuivaamisen kotikonsteja on ollut sähköuunissa kuivaaminen luukku hieman raollaan. Verrattuna muihin menetelmiin hyötykasvikuivuri on nopeampi ja käytössä edullisempi. Kuivaustulos on myös tasalaatuinen laitteen tarkan lämpötilojen säädön ja ilmavirtaa ohjaavan rakenteen vuoksi. Tosin halvimmissa kuivurimalleissa kuivauslämpötilaa ei voi säätää, joten monet herkemmät ruoka-aineet saattavat palaa. 

Hyötykasvikuivuri koostuu yleensä kuuma- tai lämminilmapuhaltimesta, jonka tuottaman ilman lämpötilaa voidaan säätää, sekä kuivausalustasta tai säiliöstä, johon kuivattavat ainekset ladotaan niin, että ilma pääsee kulkemaan niiden lomitse. 

Kuivattavaksi käy melkein mikä ruoka-aine tahansa, joka mahtuu kuivuriin. Esimerkiksi leipää (näkkileipä, korput) yleensä kuivataan muilla menetelmillä, koska kotikäyttöön tarkoitetut kuivurit ovat pienikokoisia.

Kuivaamisen etuna on se, että sillä elintarvikkeista saa kevyitä, ne mahtuvat pieneen tilaan ja säilyvät pitkään. Näitä ominaisuuksia arvostavat retkeilijät, siksi kuivattu ruoka onkin suosittua evästä esimerkiksi pitkillä vaelluksilla. Elävän ravinnon harrastajat käyttävät alhaisessa lämpötilassa kuivaamista ruuanvalmistusmenetelmänä, jolla pystytään muuttamaan ruoka-aineiden makua ja rakennetta. 

Suomessa hyötykasvikuivuria vuokraavat halukkaille monet marttayhdistykset.

Lähteet 

Keittiövälineet
Kodinkoneet
Vaihtokauppa

Vaihtokauppa tarkoittaa kaupankäyntiä, jossa ei käytetä rahaa vaihdonvälineenä. Vaihtokaupassa vaihdetaan tavaroita ja palveluita toisiin tavaroihin ja palveluihin. Rahan käyttö vaihdon välineenä on paljon kätevämpää kuin vaihtokauppa, minkä vuoksi rahan käyttö vaihdonvälineenä on vallitseva kaupankäynnin muoto. Vaihtokauppa otetaan usein jossain määrin kansalaisten aloitteesta käyttöön, kun valuutta kärsii hyperinflaatiosta.

Vaihtokauppa on periaatteessa eri asia kuin bilateraalinen kauppa, jossa arvon mittana on kuitenkin raha muuntuvine kursseineen.

Verotus

Henkilöiden välinen vaihtokauppa on veronalaista työtä, kun tehdystä työstä sovitaan annettavaksi vastike. Verohallinnon mukaan kaikki vastikkeellisesta työstä saadut tulot on ilmoitettava veroilmoituksella, vaikka ne olisivat tavaraa tai työtä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kauppa
ULEB

ULEB (lyhennelmä ranskankielisestä nimestä Union des Ligues Européennes de Basket) on eurooppalaisten koripallosarjojen yhteistyön kehittämiseen pyrkivä järjestö. Nykyään järjestöön kuuluu 15 Euroopan huippusarjaa.

Historia 
Italian liiga, Espanjan liiga ja Ranskan liiga perustivat ULEB:in 25. kesäkuuta 1991 Roomassa. Ensimmäinen mukaan liittynyt sarja oli Kreikan liiga, joka tuli mukaan vuonna 1996. 

Vuonna 1999 mukaan tulivat Belgian liiga, Ison-Britannian liiga ja Sveitsin liiga. Lokakuussa 2001 mukaan liittyivät Saksan liiga, Hollannin liiga sekä Puolan liiga. Vuonna 2002 Adrianmeren liiga tuli mukaan yhdessä Itävallan liigan kanssa. 2003 mukaan liittyi Liettuan liiga. 2004 Tšekin liiga liittyi mukaan ja viimeisin lisäys tuli vuonna 2005, kun Israelin liiga liittyi mukaan.

Presidentit

Katso myös 
Euroliiga
ULEB Eurocup

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivu
Euroliiga

Euroliiga
Kansainväliset urheilujärjestöt
Kirkastettu sydän

Kirkastettu sydän on Ilmari Unhon ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1943. Elokuva perustuu Martta Haatasen menestysromaaniin Kirkastettu sydän. Se on Suomi-Filmin 25-vuotisjuhlaelokuva, ja sen tapahtumat sijoittuvat sotavuoteen 1941. Elokuva on omistettu suomalaisille äideille. 

Elokuvassa käsitellään sotaa kirkkoherra Ahti Helven perheen kautta. Kirkkoherra on myös sotilas. Jatkosodan syttyessä hän pukee ylleen kapteenin univormun. Vaimo Lea Helpi ja perheen yhdeksän lasta jännittävät kotirintamalla. Elokuvan Ahti Helven esikuva on Kivijärven kirkkoherra Väinö Havas, joka kaatui hyökkäysvaiheessa loppukesällä 1941. Elokuvan kerronta perustuu rinnakkaiseen koti- ja sotarintaman kuvaukseen, ja tarina kuvaa yksilön halua uhrautua isänmaansa hyväksi. Roolisuorituksestaan miespääosassa Joel Rinne sai parhaan miespääosan Jussi-palkinnon.

Elokuva joutui poliittisen suuntauksen muututtua esityskieltoon, ja seuraavan kerran elokuvan esitti julkisesti vasta yli 30 vuotta myöhemmin MTV syksyllä 1975. Silloinkin elokuva sai SKDL/SKP:n pää-äänenkannattajan Kansan Uutisten ja vähemmistökommunistien Tiedonantajan sivuilla ankaraa kritiikkiä, jossa esitystä pidettiin Neuvostoliiton ja Suomen ulkopolitiikan vastaisena provokaationa. Myös neuvostolehti Sovjetskaja Rossija tuomitsi elokuvan esityksen.

Näyttelijät

Vastaanotto 
Ilta-Sanomien Timo Malmin (2011) mukaan ”ohjaaja Ilmari Unho luotaa kotirintaman kipeää tilannetta yhtä vivahteikkaasti kuin laskelmoidustikin”.

Lähteet

Jussi-palkitut elokuvat
Vuoden 1943 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Ilmari Unhon ohjaamat elokuvat
Aleksejevskojen piiri

Aleksejevskojen eli Alekseyevskin piiri (, tataariksi Алексеевск районы, Alekseyevsk rayonı) on paikallinen itsehallintoalue Tatarstanin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee tasavallan keskiosassa Volgan muodostaman Kuibyševin tekojärven rannalla. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 2 074 neliökilometriä ja asukkaita on 26 000 henkeä (vuonna 2009).

Piirin keskus on Aleksejevskojen kaupunkimainen taajama. Lisäksi piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa: Biljarsk, Bolšije Poljanki, Bolšije Tigany, Butlerov (keskuspaikka Mokryje Kurnali), Jalkyn, Jerykla, Kurkul, Kurnaly (keskuspaikka Suhije Kurnaly), Lebedino, Lebjažje, Levaševo, Maina (keskuspaikka Verhnjaja Tatarskaja Maina), Podlesnaja Šentala, Rodniki, Romodan, Saharovka, Srednyje Tigany, Stepnaja Šentala ja Voikino.

Aleksejevskojen kautta kulkee Kazanin ja Tšistopolin välinen maantie. Piirikeskuksesta on matkaa tasavallan pääkaupunkiin 108 kilometriä.

Asukkaista 57,5 % on venäläisiä, 30,9 % tataareja ja 3,6 % mordvalaisia.

Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljakasvien viljelyyn sekä maidon ja lihan tuotantoon. Seudulla on myös rakennustarvike-, elintarvike- ja tekstiiliteollisuutta.

Nähtävyyksistä huomattavin on Volgan bolgaarien rakentama Biljarin muinaislinna.

Paikallislehtenä ilmestyy tataarin- ja venäjänkielinen Zarja – Taŋ.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Aleksejevskojen piirin sivusto 

Tatarstanin piirit
Motörhead (albumi)

Motörhead on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Motörheadin esikoisalbumi. Tosin ennen tätä levyä oli jo edellisellä Motörhead-kokoonpanolla levytetty albumi On Parole, mutta se julkaistiin vasta vuonna 1979. Tältä levyltä huomaa vielä parhaiten Motörheadin bluesjuuret, ja yhtyeen tyyli mukaantui raskaammaksi vasta seuraavilla levyillä. Levyn nimikappale on Lemmyn Hawkwind-ajoilta. Suuri osa levyn kappaleista on On Parolelta, ja uudelleenjulkaistussa versiossa on myös kappaleita vuoden 1980 EPltä Beer Drinkers and Hellraisers.

Yhtye oli vuoteen 1977 mennessä hyvin turhautunut, koska se keikkaili kovasti ja teki työtä mutta mikään ei tuntunut vievän yhtyettä eteenpäin. Sitä ennen se myöskään ei voinut julkaista uutta levyä, koska oli sidoksissa entiseen levy-yhtiöönsä United Artistsiin. Yhtye päätti lopulta lopettaa, ja soittaa jäähyväiskeikan Lontoon Marquee klubilla. Lemmy oli silloin tutustunut Chiswick Recordsin Ted Carrolliin, jota hän pyysi tuomaan Marqueen keikalle siirrettävän studiolaitteiston. Tarkoitus oli äänittää keikka ja julkaista se livelevynä muistoksi faneille. Carroll ei kuitenkaan syystä tai toisesta saanut studiota tuotua, joten hän ehdotti bändille sinkun tekoa kahdessa päivässä Escape-studiolla Kentissä. Yhtye meni studioon, ja äänitti parissa päivässä yksitoista kappaletta ilman lauluja, nukkumatta yhtään. Siinä vaiheessa kaikki olivat sitä mieltä, että halusivat jättää faneille vähintäänkin albumin muistoksi. Tuottaja Speedy Keen ja äänittäjä John Burns miksasivat kaksikymmentä versiota kappaleesta "Motörhead". Toisen päivän lopussa Carroll tuli studiolle kuuntelemaan kahta valmista kappaletta, jolloin hän kuuli ne kaikki ja piti kuulemastaan. Yhtye sai vielä pari päivää lauluosuuksien viimeistelyyn, ja sen jälkeen levy oli valmis. Lemmy ei omien sanojensa mukaan ole sen jälkeen äänittänyt niin paljon materiaalia näin lyhyessä ajassa kuin tälle levylle.

Kappaleet

A-puoli

B-puoli

Bonuskappaleet 
 
 
 
 
 

 Kappaleet 10-13 julkaistiin alun perin vuoden 1980 EPllä [[Beer Drinkers and Hellraisers (EP)|Beer Drinkers and Hellraisers]].

Kokoonpano 
 Lemmy Kilmister – basso, laulu
 Eddie Clarke – kitara, laulu
 Phil Taylor – rummut

Arviot 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Motörhead discogs.com-sivustolla

Vuoden 1977 esikoisalbumit
Motörheadin albumit
Tactic Games

Tactic Games Oy on vuonna 1967 perustettu Porissa sijaitseva, noin 150 henkeä työllistävä graafinen tuotantolaitos, joka on tunnettu Tactic-ajanvietepeleistään. Porissa sijaitsevassa tehtaassa valmistuu Kimble, Alias ja muita lautapelejä sekä ulkopeli Mölkky. Suuri osa tuotteista valmistetaan Suomessa. Tuotannon lisäksi Porissa sijaitsevat Tacticin tuotekehitys-, logistiikka-, hallinto-, myynti- ja markkinointiosastot.  

Tactic Gamesilla on useita tytäryhtiöitä. Pelejä viedään yli 70 maahan ympäri maailmaa. Tärkeimpiä tuoteryhmiä ovat perinteiset lautapelit, ulkopelit ja lastenkirjatuotteet sekä oma lelusarja: Lumo Stars.

Historia 
Perheyhtiö Nelostuote toi vuonna 1967 markkinoille suuren suosion saavuttaneen lautapeli Kimblen. Nykyään pelit valmistetaan Tactic-tuotenimen alla. Nelostuotteen nimi on vaihtunut Tactic Games Oy:ksi tammikuussa 2014. Tactic Games osti Mölkky-tavaramerkin oikeudet vuonna 2016.

Myönnettyjä palkintoja: 
Satakunnan Vuoden Yrittäjä 2018 -palkinto 

Vuoden yritys 2018 -palkinto

Brändit ja tytäryhtiöt
 Tactic Games Oy
 Tactic Publishing (Lastenkirjojen kustantamo)
 Nano Office Oy (aiemmin Nanofax Oy)
 Tactic Sverige AB (aiemmin Neltac AB)
 Tactic Norge AS
 Tactic Denmark
 Tactic Games UK
 Tactic USA, Inc
 Tactic France S.A.
Selecta Spel en Hobby B.V. / Tactic Nederland
SP. ZO.O. ODDZIAŁ W Polsce

Lähteet

Sivustoja:
Tactic Gamesin verkkosivut
www.kimble.fi
www.alias.eu
www.molkky.com
www.lumostars.com
Isolehtilehmus

Isolehtilehmus (Tilia platyphyllos) on lehmusten sukuun (Tilia) kuuluva lehtipuulaji. Se on suosittu koristepuuna levinneisyysalueensa luoteis- ja keskiosissa. Risteyttämällä isolehtilehmus metsälehmuksen (Tilia cordata) kanssa saadaan puistolehmus (Tilia × vulgaris).

Tuntomerkkejä 
Isolehtilehmuksen erottaa muista lehmuksista helpoiten suurista lehdistä ja säännöllisen pyöreästä latvuksesta. Lehtien alapinnalla on hapsikarvoitusta. Rungossa ei ole muhkuroita tai vesoja. Kukinnoissa on vain 2–5 kukkaa. Hedelmät ovat isoja ja voimakassärmäisiä. Isolehtilehmus voi hyvällä kasvupaikalla saavuttaa noin 40 metrin korkeuden, Suomessa kuitenkin enintään 25 m.

Levinneisyys 
Isolehtilehmusta tavataan luontaisena Espanjasta ja Isosta-Britanniasta Mustanmeren läheisyyteen. Pohjoisimmat alkuperäiset esiintymät sijaitsevat Lounais-Ruotsissa. Istutettuna laji menestyy hyvin Suomessakin (sisämaassa keskiosiin, rannikolla Peräpohjolaan asti). Se on hiljaittain alkanut leviämään luultavasti viljelykarkulaisena Suomenkin luontoon.

Lähteet 
 Alan Mitchell-John Wilkinson: Euroopan puuopas, Otava
 Suomen Kasviatlas 2012 http://www.luomus.fi/kasviatlas/maps.php?taxon=103533&year=2012

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Isolehtilehmus (Tilia platyphyllos)
 Arboretum Mustila: Isolehtilehmus (Tilia platyphyllos)
 Den virtuella floran: Isolehtinen lehmus (Tilia platyphyllos) 
 ITIS: Tilia platyphyllos 
 UniProt: Taxonomy - Tilia platyphyllos 
 United States Department of Agriculture (USDA): Tilia platyphyllos 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Tilia platyphyllos 
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Tilia platyphyllos (large-leaved lime) 
 PheroBase: Floral volatiles of Tilia platyphyllos 

Lehmukset
Puuveneveistäjä

Puuveneveistäjä on puualan artesaanikoulutuksen (puuvenealan suuntautuminen) tai veneenrakentajakoulutuksen saanut henkilö. Kyseessä on perustutkinto, joka antaa yleisen korkeakoulukelpoisuuden jatko-opiskeluissa omalla alallaan. Tämän lisäksi perusopintojen jälkeen voidaan suorittaa veneenrakennusalan ammattitutkinto eli kisällikirja, joka perustuu kymmenen päivän näyttökokeeseen ja erilaisiin teoriakokeisiin. Suuntautuminen voi olla puuvene-, lasikuituvene- tai teräsvenealalle. Näyttötutkintoon on mahdollista mennä myös ilman peruskoulutusta. 

Puuveneveistäjä voi suorittaa venerakentamisen erikoisammattitutkinnon eli niin sanotun mestaritutkinnon, jota pidetään puuvenerakentamisen yhtenä korkeimmista ammattitaidon mittareista. Kisällitodistukset ja mestarikirjat myöntää Mestarikiltaneuvosto.

Puuveneveistäjän työtehtäviin kuuluu uusien puuveneiden veistäminen eri tekniikoilla. Lisäksi töitä ovat puuveneiden korjaukset ja vuosihuollot kuten kyllästäminen, tervaaminen, lakkaaminen ja maalaaminen. Puuveneveistäjä voi tehdä myös veneiden sisustuksia ja muita puusepäntöitä.

Puuveneveistäjillä on oma vuonna 1990 perustettu yhdistys Puuveneveistäjät ry, johon kuuluu osa Suomen veneveistämöistä.

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
Tuttkintotodistuksen liite, Venemestarin erikoisammattitutkinto (Opetushallitus)
Puuveneveistäjät ry

Käsityöammatit
Veneet
Jarl Waldemar Lindeberg

Jarl Waldemar Lindeberg (4. elokuuta 1876 – 24. joulukuuta 1932) oli suomalainen matemaatikko, joka tunnettiin keskeisen raja-arvolauseen tutkimisesta. Hän oli jo nuorena lahjakas matematiikan alalla. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti, vuodesta 1905 apulainen ja myöhemmin Teknillisen korkeakoulun opettaja. Lindebergin isä oli Suomen Polyteknillisen opiston opettaja ja johtaja, kanslianeuvos Karl Leonard Lindeberg.

Tunnustukset ja jäsenyydet 
Professorin arvonimi 18.7.1919. 
Suomen tiedeseuran jäsen 1909. 
Suomalaisen tiedeakatemian jäsen 1919.
R. SVR. 1 1922.

Julkaisut 
Sur l'intégration de certaines equations aux dérivées partielles du second ordre (väitösk. ) 1900, 
Über einige Fragen der Variationsrechnung 1908, 
Über das Exponentialgesetz in der Wahrscheinlichkeitsrechnung 1920, 
Todennäköisyyslasku ja sen käytäntö tilastotieteessä 1927

Lähteet

Aiheesta muualla
 Encyclopedia of Mathematic: Jarl Waldemar Lindeberg

Suomalaiset matemaatikot
Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Vuonna 1876 syntyneet
Vuonna 1932 kuolleet
Saint-Pierre (Saint-Pierre ja Miquelon)

Saint-Pierre on Ranskalle kuuluvan Saint-Pierre ja Miquelon saariryhmän pääkaupunki Saint-Pierren saarella. Vuonna 2011 siellä oli 5 888 asukasta. Kaupungissa on muun muassa satama sekä postin ja tullin konttorit.

Aiheesta muualla

Ranskan kunnat
Saint-Pierre ja Miquelon