joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pauliina Puurila

Pauliina Puurila (ent. Salonen, s. 21. toukokuuta 1976 Tampere) on suomalainen radiojuontaja ja laulaja. Hän on juontanut valtakunnallista aamulähetystä Radio Iskelmässä vuodesta 2016 alkaen. Ennen radiouraa Pauliina Puurila on ollut kiinnitettynä näyttelijänä muun muassa Tampereen Komediateatterissa, Savonlinnan kaupunginteatterissa, Teatteri Eurooppa Neljässä ja Pyynikin kesäteatterissa. Tämän lisäksi Puurila on koulutukseltaan poliisi.

Pauliina Puurila lauloi yhdessä Maria Lundin kanssa vuosina 2006–2009 cover-yhtyeessä Maid for Sale. YUP:n Vapauden kaupungit -studioalbumilla Puurila lauloi taustalauluja. Vuonna 2013 hän teki duettolevyn yhdessä näyttelijä Antti Reinin kanssa. Nykyään Puurila keikkailee pääasiassa yksityistilaisuuksissa trion kanssa. 

Pauliina Puurila on ollut euroviisuehdokkaana vuonna 2011 ja osallistunut ensimmäiseen UMK-kilpailuun vuonna 2012.

Huomionosoitukset
Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliitto myönsi Pauliina Puurilalle pronssisen ansiomerkin vuonna 2016.

Lähteet
https://www.bauermedia.fi/tiedotteet/uusi-juontaja-aloitti-iskelman-aamuklubilla
http://fi.eurovision.wikia.com/wiki/Pauliina_Salonen
https://fi.wikipedia.org/wiki/Vapauden_kaupungit
http://www.teatterijarjestojenkeskusliitto.fi/
https://www.soundi.fi/levyarviot/antti-reini-maapallon-maitolaiturit-karpanen/

Suomalaiset laulajat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
P. T. Usha

P. T. Usha (oik. Pilavullakandi Thekkeparambil Usha) (s. 27. kesäkuuta 1964) on intialainen uransa päättänyt yleisurheilija. Hän kilpaili sekä pikamatkoilla että pitkissä aidoissa. Hän on pitänyt hallussaan Intian ennätystä 55.42 400 metrin aitajuoksussa vuodesta 1984 lähtien. Usha juoksi ennätyksensä Los Angelesin kesäolympialaisissa jossa sijoittui loppukilpailun neljänneksi. Usha oli mukana myös Intian 4x100 metrin viestijoukkueessa 1998 Aasian mestaruuskisoissa. Joukkue juoksi tuolloin uuden Intian ennätyksen 44.43. Ennätys on sittemmin rikottu. Usha osallistui myös 1988 kesäolympialaisten 400 metrin aitajuoksuun jääden alkueränsä seitsemänneksi sekä 1996 kesäolympialaisissa 4x400 metrin viestiin varajuoksijana.

Usha avioitui vuonna 1991 ja hänellä on yksi lapsi. Hän pyörittää myös urheiluakatemiaa kotiosavaltiossaan Keralassa. Eräs hänen akatemiansa oppilaista on ollut 2012 Lontoon olympialaisissa 800 metrin semifinaaliin yltänyt Tintu Lukka.

Kunnianosoituksia 
 Kirjallisuuden kunniatohtori Kozhikoden yliopistosta 2018
Padma Shri 1985
 Arjuna Award 1985

Saavutuksia

Kultaa 
 1983 Aasian Mestaruuskisat 400 m
 1985 Aasian Mestaruuskisat 100 m, 200 m, 400 m, 400 m aidat, 4x400 m viesti 
 1986 Asian Games 200 m, 400 m, 400 m aidat, 4x400 m viesti 
 1987 Aasian Mestaruuskisat 400 m, 400 m aidat, 4x400 m viesti 
 1989 Aasian Mestaruuskisat 200 m, 400 m, 400 m aidat, 4x400 m viesti 
 1998 Aasian Mestaruuskisat 4x100 m viesti

Hopeaa 
 1982 Aasian Mestaruuskisat 100 m ja 200 m
 1983 Aasian Mestaruuskisat 200 m
 1986 Asian Games 100 m
 1987 Aasian Mestaruuskisat 100 m, 4x100 m viesti
 1989 Aasian Mestaruuskisat 100 m, 4x100 m viesti
 1990 Asian Games 400 m, 4x100 m viesti, 4x400 m viesti
 1994 Asian Games 4x400 m viesti
 1998 Aasian Mestaruuskisat 4x400 m viesti

Pronssia 
 1985 Aasian Mestaruuskisat 4x100 m viesti
 1998 Aasian Mestaruuskisat 200 m, 400 m

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Intialaiset pikajuoksijat
Intialaiset 400 metrin aitajuoksijat
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Françoise Pagis

Françoise Pagis (avioliitossa Railleau; 14. lokakuuta 1732 Gouis, Maine-et-Loire, Ranska – 1. helmikuuta 1794 Avrillé, Maine-et-Loire, Ranska) oli ranskalainen maallikkonainen Ranskan Angersin hiippakunnasta ja yksi Anjoun marttyyreistä Ranskan vallankumouksessa. Paavi Johannes Paavali II julisti hänet kunnianarvoisaksi 9. kesäkuuta 1983 ja autuaaksi 19. helmikuuta 1984 ja hänen muistopäiväänsä vietetään 2. tammikuuta yhtenä Anjoun marttyreistä tai 1. helmikuuta.

Lähteet 

Ranskalaiset teloitetut
Ranskan suuren vallankumouksen henkilöt
Kristityt marttyyrit
Vuonna 1732 syntyneet
Vuonna 1794 kuolleet
Indira Nath

Indira Nath (s. 14. tammikuuta 1938) on intialainen immunologi, joka on tutkinut lepraa ja sitä aiheuttavaa Mycobacterium leprae -bakteeria.

Elämä ja ura 
Indira Nath syntyi vuonna 1938. Nath opiskeli All India Institute of Medical Sciences -yliopistossa ja teki sen jälkeen sairaalaharjoittelun Britanniassa. Sen jälkeen hän palasi Intiaan All India -instituuttiin, missä hän erikoistui immunologiaan, mihin hän oli tutustunut Britanniassa.

Nath päätti suuntautua Intiassa tartuntatauteihin ja erityisesti lepraan. Hän on tehnyt uransa aikana uraauurtavaa työtä lepran solutason immuunivasteen tutkimisessa. Nathin työ on lisännyt tieteen ymmärrystä ihmisen luonnollista immuniteettia lepraan. Uudet in vitro -tekniikat ovat myös nopeuttaneet muun muassa lepralääkkeiden seulontaa.

Nath aloitti All Indian -insituutissa patologian osastolla, mutta hän siirtyi vuonna 1986 biotekniikan osaston johtoon. Nath eläköityi vuonna 1998, mutta hän jatkoi edelleen Intian kansallisen tiedeakatemian (INSA) professorina. Tieteiden kansallisakatemian varajohtajana hän toimi 2001–2003.

Tunnustukset 
Nath on palkittu urallaan useilla palkinnoilla, ja hän on useiden tiedeakatemioiden jäsen. Intian valtion Padma Shri -palkinnon hän sai vuonna 1999, L’Oréalin ja Unescon For Women in Science -palkinnon vuonna 2002.

Lähteet 

Intialaiset biologit
Immunologit
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Tank

Tank (urduksi ٹانک) on Tankin piirikunnan pääkaupunki Khyber Pakhtunkhwan provinssissa, Pakistanissa. Kaupungissa puhutaan yleisesti paštua. Kaupungin väkiluku vuonna 2017 oli 47 165.

Lähteet 

Pakistanin kaupungit
Tankin piirikunta

Tankin piirikunta (urduksi ٹانک, ṭāṅk) on piirikunta Khyber Pakhtunkhwan provinssissa Pakistanissa. Tankin piirikunnan pääkaupunki on myös nimeltään Tank. Piirikunnan väkiluku oli 391 885 vuonna 2017.

Lähteet 

Pakistanin piirikunnat
Sukkur

Sukkur (sindhiksi سکر) on kaupunki Sindhin provinssissa eteläisessä Pakistanissa. Sukkur on Sukkurin alueen keskus. Se sijaitsee Indus-joen länsirannikolla. Kaupungissa oli vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 499 900 asukasta, ja se onkin Pakistanin neljänneksitoista suurin kaupunki väkiluvultaan.

Lähteet 
 Sukkur, Pakistan Map Lat Long Coordinates

Viitteet

Aiheesta muualla 

Pakistanin kaupungit
Jhelum (kaupunki)

Jhelum () on kaupunki samannimisessä piirikunnassa Punjabin provinssissa Pakistanissa. Kaupungin väkiluku oli 445 190 vuonna 2017.

Kaupunki sijaitsee Jhelum-joen varrella. Siellä on sekä rautatie- että maantiesilta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Pakistanin kaupungit
Osakkeiden splittaus

Osakkeiden splittaus tarkoittaa yhtiön kaikkien osakkeiden jakamista kahteen tai useampaan osaan. Jokainen osakkeenomistaja saa yhden vanhan osakkeen sijaan kaksi tai useampia osakkeita. Splittauksessa osakkeiden lukumäärä kasvaa, mutta omistussuhteet eivät muutu.

Splittaamisen tarkoitus on kalliina pidetyn osakkeen arvon laskeminen.

Osakemarkkinoilla splittaus voidaan ymmärtää yhtiön johdon viestiksi siitä, että osakkeen hinta on nousemassa: osake on parasta splitata, ettei siitä tulisi liian kallista. Splittaus saattaakin nostaa yhtiön osakekurssia tämän psykologisen vaikutuksen ansiosta. On myös arvioitu, että splitatun osakkeen likviditeetti nousee, koska osake tuntuu halvemmalta.

Osakekanta voidaan jakaa uudelleen myös siten, että osakepääoma pysyy ennallaan ja osakkeiden määrä vähenee.

Katso myös 

 Käänteinen splittaus
 Maksuton osakeanti

Lähteet 

Osakemarkkinat
Osakeyhtiöt
Futsalin maailmanmestaruuskilpailut 2012

Futsalin maailmanmestaruuskilpailut 2012 olivat seitsemännet FIFA:n järjestämät futsalin maailmanmestaruuskilpailut, jotka pelattiin Thaimaassa 1.–18. marraskuuta 2012. Lopputurnaukseen osallistui yhteensä 24 maata. Lopputurnauksessa pelattiin yhteensä 52 ottelua ja kisakaupunkeina toimivat Bangkok ja Nakhon Ratchasima.Maailmanmestaruuden voitti Brasilia, joka kukisti finaalissa Espanjan jatkoajalla 3–2. Kolmanneksi selvitti tiensä Italia kukistettuaan Kolumbian pronssiottelussa. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Brasilian Neto.

Turnauksen kulku

Lohkovaihe 
Lohkovaiheessa joukkueet jaettiin kuuteen neljän joukkueen lohkoon, Jokaisen lohkossa pelattiin yksinkertainen sarja. Kaikkien lohkojen kaksi parasta joukkuetta sekä neljä parasta lohkokolmosta etenivät pudotupeli vaiheeseen. Parhaat lohkokolmoset määräytyivät alkulohkon pisteiden ja tarvittaessa maalieron avulla.

Lohko A

Lohko B

Lohko C

Lohko D

Lohko E

Lohko F

Lohko kolmoset

Pudotuspelit

Mitalipelit

Lähteet
Jari Kinnunen (poliisi)

Jari Kinnunen (s. 1960 Kotka) on suomalainen rikosylikomisario, joka johtaa Sisä-Suomen poliisilaitoksen keskitetyn tutkinnan Pirkanmaan yksikköä. Tunnettuja Kinnusen johdolla selvitettyjä rikostapauksia ovat olleet esimerkiksi Tesoman murhan tutkinta vuonna 2014−2018 , mikä ratkesi, kun epäilty halusi tavata Kinnusen ja tunnustaa tekonsa. Kinnunen johti vuonna 1993 kadonneen ja 18 vuotta kateissa olleen Raija Juutilan murhatutkintaa. Vainaja löytyi vuonna 2011. Vuonna 2018 Kinnunen johti mm. paljon julkisuutta saaneen Tampereen kokaiiniliigan  rikostutkintaa. Kinnunen on ollut syyskuusta 2021 alkaen kansanedustaja (kok.).

Kinnunen on kertonut julkisuudessa avoimesti omasta lapsuudestaan ja nuoruudestaan sosiaalitoimen asiakkaana. Hän on kertonut mm. varastaneensa lapsena ruokarahaa.

Poliittinen ura 
Jari Kinnunen nousi kansanedustajaksi syksyllä 2021 Anna-Kaisa Ikosen siirryttyä pormestariksi. Kinnunen on ollut Nokian kaupunginvaltuutettu vuodesta 2017.

Lähteet

Suomalaiset poliisit
Nykyiset kansanedustajat
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Nokian kaupunginvaltuutetut
Pirkanmaan vaalipiiri
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Wing Commander

Wing Commander on Origin Systemsin kehittämä ja julkaisema avaruussimulaatiopeli, joka on julkaistu vuonna  DOS:lle ja myöhemmin Amigalle, Amiga CD32:lle, FM Townsille, Sega CD:lle ja SNESille.

Pelille julkaistiin kaksi lisäosaa: The Secret Missions ja The Secret Missions 2: Crusade.

Pelin seuraaja on Wing Commander II: Vengeance of the Kilrathi.

Pelaaminen 
Pelin pelaaminen perustuu avaruustaisteluihin pelaajan ohjaamalla avaruusaluksella. Pelin esikuvana pidetään Atarin Star Raidersia.

Tekniikka 
Pelin grafiikka perustuu sprite-grafiikkaan.

Vastaanotto 
CU Amiga -lehti antoi pelin Amiga-versiolle arvosanaksi 89/100 pistettä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 Wing Commander Sega Retro -sivustolla 

Vuoden 1990 videopelit
Amiga-pelit
Amiga CD32 -pelit
DOS-pelit
FM Towns -pelit
Super Nintendo Entertainment System -pelit
Wing Commander
Space Rogue

Space Rogue on Origin Systemsin kehittämä ja julkaisema avaruussimulaatiopeli. Peli on julkaistu vuonna  Amigalle, Apple II:lle, Atari ST:lle, Commodore 64:lle, DOS:lle, FM Townsille, Macintoshille, NEC PC-9801:lle ja Sharp X68000:lle.

Vastaanotto 
Zzap! -lehti antoi pelin Commodore 64 -versiolle arvosanaksi 97%.

Computer + Video Games -lehti antoi pelin DOS-versiolle arvosanaksi 96%.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 1989 videopelit
Amiga-pelit
Apple II -pelit
Atari ST -pelit
Commodore 64 -pelit
MS-DOS-pelit
FM Towns -pelit
Mac OS -pelit
NEC PC-9801 -pelit
Sharp X68000 -pelit
Tietokoneroolipelit
Scifipelit
Yhdysvalloissa kehitetyt videopelit
Warhead (videopeli)

Warhead on Motion Picture Housen julkaisema avaruussimulaatiopeli, joka on julkaistu vuonna  Amigalle ja Atari ST:lle.

Pelin on ohjelmoinut ja kehittänyt Glyn Williams.

Pelaaminen 
Pelissä avaruusalusta ohjataan hiirellä Newtonilaisen fysiikan mukaan.
Pelissä painotetaan enemmän taistelua kuin esimerkiksi Elitessä: pelaaminen voi aluksi viitata Eliteen mutta on täysin erilainen sillä pelissä ei ole kaupankäyntiä vaan seurattavia tehtäviä.

Vastaanotto 
CU Amiga -lehti antoi pelin Amiga-versiolle arvosanaksi 93%.

The One -lehti antoi pelin Amiga-versiolle arvosanaksi 93.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Warhead Atari Mania -sivustolla 

Vuoden 1990 videopelit
Amiga-pelit
Atari ST -pelit
Gabrielle Androuin

Gabrielle Androuin (14. lokakuuta 1755 Saint-Lambert-du-Lattay, Maine-et-Loire, Ranska – 1. helmikuuta 1794 Avrillé, Maine-et-Loire, Ranska) oli ranskalainen maallikkonainen Angersin hiippakunnasta ja yksi Anjoun marttyyreistä Ranskan suuressa vallankumouksessa. Paavi Johannes Paavali II julisti hänet kunnianarvoisaksi 9. kesäkuuta 1983 ja autuaaksi 19. helmikuuta 1984, ja hänen muistopäiväänsä vietetään 2. tammikuuta yhtenä Anjoun marttyreistä tai 1. helmikuuta.

Lähteet 

Kristityt marttyyrit
Ranskalaiset teloitetut
Ranskan suuren vallankumouksen henkilöt
Vuonna 1755 syntyneet
Vuonna 1794 kuolleet
Aleksi Virolainen

Aleksi "Aleksib" Virolainen (s. 30. maaliskuuta 1997) on suomalainen Counter Strike: Global Offensive -ammattilainen. Hänen roolinsa joukkueessa on pelinsisäinen johtaja (in-game leader), joka vastaa taktisista päätöksistä pelin aikana.

Virolainen pelasi suomalaisessa ENCE eSportsissa vuodesta 2018, vuoden 2019 elokuuhun. Elokuussa 2019 Virolaisen kerrottiin jäävän pois joukkueen pelaavasta kokoonpanosta, kun ENCE hankki tämän tilalle Miikka "suNny" Kempin. Virolaisella on kuitenkin sopimus kevääseen 2020 saakka, joten muiden seurojen tulee keskustella ENCE:n kanssa mahdollisesta siirrosta.

Virolainen liittyi ENCE:n riveihin ensimmäistä kertaa 2016, mutta pelasi vuonna 2017 HAVU Gamingin joukkueessa ennen palaamistaan ENCE:en kesällä 2018. Virolainen oli ENCE:n riveissä voittamassa muun muassa vuoden 2018 StarSeries i-League CS:GO -turnausta, jonka palkintona voittajajoukkueelle oli 125 000 dollaria. Virolainen on tienannut pelaajaurallaan voittorahoja noin 280 000 euroa.

Vuoden 2019 joulukuussa Virolainen oli perustamassa OG:n joukkuetta. Virolainen ehti pelata OG:n kanssa muutamia LAN-turnauksia ennen niin sanottua "Online-aikaa". OG:ssa pyrittiin parempiin tuloksiin, mutta joukkue ei monista finaalipaikoista huolimatta onnistunut voittamaan turnauksia. 

Vuoden 2022 tammikuussa Virolainen liittyi G2:n riveihin Nexan tilalle hänen siirtyessään OG:n joukkueeseen Virolaisen tilalle. Virolaisen projekti G2:sessa alkoi melko hyvin. Joukkue karsi itsensä vuoden alussa olevassa Blast Premier Spring groupeissa tulevaan Blast Premier Springin finaaleihin, jossa palkintopotti on 425 000 dollaria. G2 pääsi karsintojen kautta toukokuussa 2022 Belgiassa järjestettäviin majoreihin. Majorit ovat Counter-Striken suurin turnaus, joka järjestetään kaksi kertaa vuodessa.

Heinäkuussa 2022 Virolainen penkitettiin eli siirrettiin sivuun G2:n CS:GO -joukkueen pääkokoonpanosta vain noin puolen vuoden pelaamisen jälkeen. Noin puolitoista kuukautta myöhemmin syyskuussa 2022 hän liittyi ruotsalaisorganisaatio Ninjas In Pyjamasin riveihin. Joukkue on ennen Virolaisen saapumista kommunikoinut aina ruotsiksi, mutta suomalaispelaajan liittymisen myötä kieli vaihtui englanniksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Aleksib:n pelaajaprofilli Liquipedia-palvelussa
 Aleksib:n pelaajaprofilli HLTV.org-sivustolla
 Docstop: Inside ENCE -dokumentti ENCE eSportsista Yle Areenassa

Suomalaiset elektronisen urheilun ammattilaiset
Vuonna 1997 syntyneet
Counter-Strike
Elävät henkilöt
Akshay Kapoor

Akshay Kapoor (syntyjään Swapnil Gohil, s. 1982 Intia) on intialainen näyttelijä, joka on esiintynyt Bollywood-elokuvissa. Hän teki debyyttinsä Popcorn Khao! Mast Ho Jao -elokuvassa vuonna 2004. Hän on myös näytellyt virkailijan roolia Kohde-televisiosarjassa. Kapoorilla on ollut lisäksi rooli trillerielokuvissa Enemmy (2013) ja Chotushkone (2014).

Lähteet 

Intialaiset näyttelijät
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Leaving Neverland

Leaving Neverland on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut dokumenttielokuva, jonka ohjasi ja tuotti Dan Reed. Elokuvan keskiössä ovat Wade Robson ja James Safechuck, jotka kertovat poplaulaja Michael Jacksonin käyttäneen heitä seksuaalisesti hyväkseen heidän ollessaan lapsia. Jackson kuoli vuonna 2009. Elokuvan nimi viittaa Kaliforniassa sijaitsevaan Neverland Ranchiin, jossa Jackson asui.

Robson on aiemmin todistanut oikeudessa, että Jackson ei koskaan tehnyt hänelle mitään, mutta Leaving Neverlandissa väitetään Jacksonin manipuloineen ja käyttäneen Robsonia ja Safechuckia seksuaalisesti hyväksi jopa vuosien ajan. Molemmat miehet nostivat asiassa syytteet vuosina 2013 ja 2014, jolloin Jackson ei ollut enää elossa. Syytteet hylättiin, koska tapahtumista oli kulunut jo pitkä aika.

Elokuva sai ensi-iltansa Sundance-elokuvajuhlilla tammikuussa 2019. Televisioyhtiö HBO esitti elokuvan maaliskuun 2019 alussa. Suomessa sen esitti ensimmäisenä Yle TV2 2. huhtikuuta 2019.

Jacksonin perikunta ryhtyi oikeudellisiin toimiin estääkseen elokuvan esittämisen ja ilmoitti vaativansa HBO:lta sadan miljoonan dollarin korvausta, mikäli elokuva esitetään. Perikunnan asianajajien mukaan perikunta ei saanut tarkistaa elokuvassa esitettyjä lausuntoja etukäteen. Välittömästi elokuvan esittämisen jälkeen Jacksonin radiosoitto väheni mutta levymyynti ja suoratoisto lisääntyivät.

Kritiikki
Venäläisen RT-uutiskanavan artikkelissa Wade Robsonin ja James Safechuckin kertomusta nimitetään #MeToo-sukupolven jutuksi, jota sen mukaan harva toimittaja kyseenalaisti. Siinä kerrotaan sekä Jacksonin elämäkerran kirjoittaja Mike Smallcomben että toimittaja John Zieglerin väittäneen löytäneensä kertomuksesta aukkoja. Zieglerin mukaan #MeToo-aikakaudella syytösten esittämisen säännöt ovat muuttuneet radikaalisti.

Laulaja Madonna puolusti Michael Jacksonia brittiläisessä Vogue-lehdessä ja kutsui dokumenttia mockumentaryksi. Madonna sanoi, että hänellä ei ole lynkkausjoukon mentaliteettia ja että Jackson on syytön kunnes toisin todistetaan.

Lähteet

Michael Jackson
Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat
Vuoden 2019 yhdysvaltalaiset elokuvat
Fakhruddin Ahmed

Fakhruddin Ahmed  (s. 1. toukokuuta 1940) on bangladeshilainen taloustieteilijä, joka toimi maansa pääministerinä virkamieshallituksen johdossa 12. tammikuuta 2007 – 6. tammikuuta 2009.

Ahmed on opiskellut Dhakassa ja Yhdysvalloissa, väitellyt taloustieteen tohtoriksi Princetonin yliopistosta vuonna 1975. Palattuaan Bangladeshiin hän aloitti työnsä maan valtiovarainministeriössä. Hän työskenteli maailmanpankissa yli kahdenkymmenen vuoden ajan alkaen vuodesta 1978. Vuonna 2001 hän siirtyi maansa keskuspankin johtoon.

Vuoden 2007 kriisin aikana hänet valittiin virkamieshallituksen johtoon. Oppositio oli syyttänyt hallitusta yrityksistä manipuloida vaalituloksia, ja yli 40 henkeä oli kuollut levottomuuksissa.

Armeija tuki Ahmedin väliaikaishallitusta. Hän ilmoitti suhtautuvansa korruptioon vakavasti ja vievänsä oikeuteen kaikki siitä epäillyt, asemasta riippumatta. Kansainvälinen yhteisö tervehti Ahmedin hallitusta aluksi ilolla, sillä sen toivottin rauhoittavan maan tilannetta, mutta myöhemmin tulkittiin sen vitkuttelevan uusien vaalien järjestämisessä.

Lähteet 

Bangladeshin pääministerit
Taloustieteilijät
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Jacques Laigneau de Langellerie

Jacques Laigneau de Langellerie (17. huhtikuuta 1747 La Flèche, Sarthe, Ranska – 14. lokakuuta 1794 Angers, Maine-et-Loire, Ranska) oli pappi Ranskan Angersin hiippakunnasta ja marttyyri Ranskan vallankumouksen vainoissa. Paavi Johannes Paavali II julisti hänet kunnianarvoisaksi 9. kesäkuuta 1983 ja autuaaksi 19. helmikuuta 1984, ja hänen muistopäiväänsä vietetään 2. tammikuuta yhtenä Anjoun marttyreistä tai 14. lokakuuta.

Lähteet 

Kristityt marttyyrit
Ranskalaiset papit
Ranskalaiset teloitetut
Ranskan suuren vallankumouksen henkilöt
Vuonna 1747 syntyneet
Vuonna 1794 kuolleet
Taivaslaulu

Taivaslaulu on suomalaiskirjailija Pauliina Rauhalan vuonna 2013 julkaistu romaani. Se oli Rauhalan esikoisteos, ja hän voitti sillä Vuoden kristillinen kirja -palkinnon 2013 sekä Kiitos kirjasta -mitalin vuonna 2014. Kirja on Gummeruksen kustantama.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Helsingin Sanomien kirja-arvostelu

Vuoden 2013 kirjat
Denial/Survival

Denial/Survival on suomalaisen metalliyhtye Antipopen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 15. marraskuuta 2017. Yhtye julkaisi albumin omakustanteisesti omalla TCM Records -levymerkillä, ja toukokuussa 2018 brasilialainen Heavy Metal Rock julkaisi albumin kansainvälisesti.

Verrattuna yhtyeen kahteen edelliseen levytykseen Denial/Survival edustaa siirtymistä raskaampaan ja progressiivisempaan ilmaisuun, säilyttäen silti musiikille tyypillisen melodisuuden. Albumi on yhtyeen ensimmäinen, jonka Antipope äänitti ilman Juho Rikbergiä, joka toimi yhteen kitaristina vuosina 2005–2016.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Mikko Myllykangas – laulu, kitara, bassokitara, syntetisaattori
 Antti J. Karjalainen – kitara
 Tuska E. – rummut

Arvostelut 
 Metal Temple: 
 Antichrist Magazine:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2017 albumit
Antipopen albumit
Viro 200

Viro 200 () on liberaali virolainen puolue, joka perustettiin marraskuussa 2018. Puolueen puheenjohtaja on Kristina Kallas.

Riigikogun vaaleissa 2019 Viro 200 ajoi muun muassa yhteisiä kouluja viron- ja venäjänkielisille sekä esitti kansanedustajakausien rajaamista kahteen. Puolueen ehdokaslistalla vaaleissa oli asiantuntijoita yliopistoista, liike-elämästä ja luovilta aloilta. Viro 200:n tavoitteena oli päästä hallitukseen ja vaikuttaa sitä kautta päätöksentekoon, mutta oli kuitenkin epävarmaa ylittäisikö puolue viiden prosentin äänikynnyksen.

Lopulta puolue ei kyennyt ylittämään äänikynnystä Riigikoguun. Tämän jälkeen Viro 200 kuitenkin päätti puolueen osallistuvan saman vuoden europarlamenttivaaleihin sekä aloittavan valmistelun vuoden 2021 paikallisvaaleja varten.

Vaalimenestys

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viro 200 

Liberaalit puolueet
Viron puolueet
Vaippaniluri

Vaippaniluri (Hylurgops palliatus) on kärsäkkäiden (Curculionidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Vaippaniluri on väriltään punertavan ruskea ja sen etuselkä on eteenpäin kapeneva, peräkuopaton kaarnakuoriainen, joka on pituudeltaan noin 2,5-3,2 mm. Vaippaniluri on kuusien ja mäntyjen tuholainen eläen niiden kuoren alla. Vaippaniluri suosii elinympäristönään kaatuneita sekä pystyyn kuolleita puita, puutavaraa, hakkuutähteitä sekä kantoja. Laji on laajasti levinnyt maailmalla ja yleinen myös Suomessa.

Vaippanilurin luontaisia saalistajia ovat ainakin: kaarnahukkien (Corticeus) sukuun kuuluvat isohukka (Corticeus fraxini) ja Corticeus pini, konnakuoriaisten (Epuraea) sukuun kuuluvat soikokonnakas (Epuraea marseuli) ja Epuraea unicolor sekä litteämäihiäinen (Glischrochilus quadripunctatus), hukkakartukas (Nudobius lentus), havusoukkotylppö (Paromalus parallelepipedus), havuarpitylppö (Plegaderus vulneratus), kaarniaisten (Rhizophagus) sukuun kuuluvat lattakaarniainen (Rhizophagus depressus) ja vähäkaarniainen (Rhizophagus fenestralis syn. Rhizophagus parvulus)  ja kämäräpihkalude (Scoloposcelis pulchella).

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Vaippaniluri (Hylurgops palliatus)
Metsäntutkimuslaitos (Metla): Vaippaniluri (Hylurgops palliatus)
ITIS: Hylurgops palliatus 
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Hylurgops palliatus 
Iowa State University, Bug Guide: Species Hylurgops palliatus
Pherobase: Semiochemicals of Hylurgops palliatus, the Lesser spruce shoot beetle 

Kaarnakuoriaiset
Kasvien tuhohyönteiset
Seija Teittinen

Seija Teittinen on Evijärven entinen kunnanjohtaja (2007–2013). Ennen valintaansa Evijärven kunnanjohtajaksi Teittinen toimi kunnanjohtajana Ilomantsissa ja Rautavaaralla ja sekä hallintojohtajana Loimaalla.

Evijärven kunnanjohtajat
Ilomantsin kunnanjohtajat
Rautavaaran kunnanjohtajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Osvald Harjo

Osvald Harjo, sukunimi esiintyi myös muodossa Harju (30. syyskuuta 1910 Pasvik, Etelä-Varanki, Finnmark – 20. huhtikuuta 1993 Oppegård, Akershusin lääni) oli ruijansuomalainen Paatsjoella asunut toisen maailmansodan aikainen vastarintamies joka paettuaan saksalaismiehittäjiä Neuvostoliittoon joutui vankileireille ja pääsi palaamaan Norjaan vasta 1955. 

Saksalaisten miehitettyä Norjan keväällä 1940 Harjo pakeni lokakuussa 1940 yhdessä satojen muiden pohjoisnorjalaisten kanssa Neuvostoliittoon. NKVD värväsi hänet mukaan Etelä-Varangin alueella tapahtuneeseen partisaanitoimintaan. Harjo joutui elokuussa 1942 Gestapon pidättämäksi ja kiduttamaksi, Hän onnistui pakenemaan vankeudesta ja siirtymään Neuvostoliiton puolelle. Täällä Harjoa syytettiin kuitenkin nyt vakoilusta saksalaisten hyväksi ja hänelle langetettiin vuonna 1944 15 vuoden leirituomio.

Harjo oli muun muassa Kargapol-leireillä Luoteis-Venäjällä ja Moskovan pohjoispuolella sijainneilla Aleksandrovin leirillä ja Dubpravlagin leirillä. Hän oli rakennustöissä ja sairastui vankeuaikanaan useita kertoja ja pysyi hengissä vain ihmeen kautta. Vuonna 1953 Harjon vaimo yritti vaikuttaa turhaan norjalaisten kommunistien kautta Neuvostoliittoon jotta Harjo vapautettaisiin.

Harjo vapautettiin Norjan pääministerin Einar Gerhardsenin Neuvostoliiton vierailun jälkeen marraskuussa 1955 ja hän pääsi palaamaan Norjaan 3. joulukuuta 1955. Harjo oli aiemmin ollut mukana kommunistien toiminnasta mutta palattuaan hän liittyi Norjan työväenpuolueeseen. Harjo toimi vapauduttuaan metallimiehenä mutta joutui jäämään leiriajan vammojensa takia eläkkeelle 1968. Norjalainen kirjailija ja työväenpuolueen poliitikko Paul Engstad toimitti Harjun vankileirimuitelmat jotka julkaistiin 1956 nimellä Moskva kjenner ingen tårer (suom. Moskova ei usko kyyneliin). Muistelmat julkaistiin seuraavana vuonna myös suomeksi käännettynä.

Teoksia 
Nimellä Osvald Harju:
 Kyynelten tie ; suom. Vilho Hokkanen. Tammi 1957

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pasi Pikkupeura : Valkea meri, musta historia. Kaltio 2/2011

Norjalaiset henkilöt
Norjansuomalaiset henkilöt
Gulagissa vankeina olleet
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 1993 kuolleet
Per-Olof Welin

Per-Olof Welin (23. huhtikuuta 1927 Turku – 24. lokakuuta 2016 Turku) oli maisema- ja miljöövalokuvaaja, joka toimi työssään vuodesta 1946 lähtien. Hän sai 20 000 markan suuruisen Turun taidepalkinnon. Häneltä ja C. J. Gardbergilta ilmestyi muun muassa kirjat Viipuri – kivestä rakennettu kaupunki (1996), Kansallispyhäkkö : Turun tuomiokirkko 1300–2000 (2000) ja Suomen keskiaikaiset linnat (2000). Welin palkittiin Suomen Leijonan ritarikunnan ristillä vuonna 1982.

Lähteet 

Suomalaiset valokuvaajat
Aurora-mitalin saajat
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Pihla Koivuniemi

Pihla Koivuniemi (s. 1994) on suomalainen malli ja Miss Suomi -kilpailun 2. perintöprinsessa vuodelta 2017. Koivuniemi edusti Suomea Miss International -kilpailuissa vuonna 2017 missä hän ylsi finaaliin 15 parhaan joukkoon. Koivuniemi opiskelee oikeustiedettä.

Lähteet

Suomalaiset missit
Elävät henkilöt
Vuonna 1994 syntyneet
Jari Kolivaara

Jari Henrik Kolivaara (1964 – 1. tammikuuta 2019) oli suomalainen ammattirikollinen, jonka on sanottu olleen vuosikymmeniä osa Suomen järjestäytyneen rikollisuuden kovinta ydintä.

Jari Kolivaaran äiti on Eila Huuki, myöhemmin Kaarina Mattila (s. n. 1946), joka on tuomittu taposta 1976 ja 1979. Jari on yksi hänen viidestä lapsestaan.

Kolivaara oli tuomittu muun muassa murhasta, törkeästä raiskauksesta ja raiskauksesta sekä useista muista rikoksista. Tammikuussa 1992 hän onnistui pakenemaan Helsingin rautatieasemalla vankivaunusta mutta jäi kiinni seuraavan helmikuun alkupuolella. Kolivaara kuului pitkään pahamaineisena rikollisjärjestönä pidettyyn United Brotherhood -jengiin kunnes erosi tai erotettiin raiskaustuomion jälkeen. Raiskausten tekopaikkana oli Vantaan Pähkinärinteessä sijainnut United Brotherhood -kerhotila.

Kolivaara muistetaan erityisesti vuonna 1995 tapahtuneen Osmo ”Lusu” Ahlqvistin murhasta, josta hän sai elinkautisen vankeusrangaistuksen. Ahlqvist oli Kotkan alueen markkinoita hallitseva huumeparoni. Kolivaara ajoi aseistettuna Helsingistä Kotkaan ja ampui Ahlqvistin piittaamatta siitä, että Ahlqvistin poika oli tämän sylissä ja tämä sai myös osuman luodista. Murhan ja murhan yrityksen lisäksi Kolivaara tuomittiin samana vuonna myös paristakymmenestä muustakin rikoksesta, joihin kuului muun muassa törkeitä pahoinpitelyjä ja törkeitä huumausainerikoksia.

Elinkautisen vankeutensa aikana Kolivaara ja toinen vanki pahoinpitelivät metalliputkella ja teräaseella ulkomaalaisvangin Lounais-Suomen vankilassa maaliskuussa 2004. Turun käräjäoikeus langetti molemmille saman vuoden syyskuussa kaksi vuotta ja kuusi kuukautta vankeutta. Rangaistusta kovennettiin, koska teon motiivi katsottiin ainakin osin rasistiseksi. Helsingin hovioikeuden päätöksellä Kolivaara pääsi elinkautisesta ehdonalaiseen vapauteen vuodenvaihteessa 2010–2011.

Kolivaara löydettiin tammikuussa 2019 kuolleena Helsingin Tapulikaupungissa sijaitsevasta asunnosta, jossa hän asui. Poliisi ilmoitti tutkivansa Kolivaaran kuolemaa henkirikoksena, ja 2. maaliskuuta 2019 Helsingin käräjäoikeus vangitsi vuonna 1981 syntyneen miehen epäiltynä taposta. Ilta-Sanomien mukaan 54-vuotiaana kuolleen Kolivaaran kuolinpäiväksi on merkitty 29. joulukuuta 2018, mutta käräjäoikeuden vangitsemista koskevien tietojen mukaan kuolinpäivä oli 1. tammikuuta 2019.

Kolivaaran surmaaja, Jani Istankuru kertoi teon motiiviksi Kolivaaran häneen kohdistaneen lähentelyn. Hän kertoi myös joutuneensa 12-vuotiaana Kolivaaran seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi. Istankuru oli surmannut Kolivaaran sähköjohdolla kuristamalla. Helsingin käräjäoikeus tuomitsi hänet Kolivaaran taposta 9,5 vuodeksi vankeuteen.

Lähteet

Suomalaiset murhaajat
Seksuaalirikoksista tuomitut henkilöt
Suomalaiset elinkautisvangit
Suomalaiset henkirikosten uhrit
1960-luvulla syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet
Ravi (joki)

Ravi tai Raavi on joki Punjabin alueella, joka ulottuu Intian ja Pakistanin alueelle. Se on yksi Induksen vesistön joista, ja yksi niistä viidestä joesta, jotka antavat Punjabin alueelle nimensä (Punjab tarkoittaa viiden virran maata).  Joen pituus on noin 720 kilometriä. Joen alkupää on Himalajalla,  Intiassa Himachal Pradeshin osavaltiossa, mistä se virtaa Pakistanin rajalle ja lopulta Pakistanin puolelle Punjabiin. 

Ravin vettä käytetään maatalouden kasteluvetenä laajoilla alueilla.

Lähteet 

Intian joet
Pakistanin joet
Induksen vesistö
Punjab (Intia)
Punjab (Pakistan)
Lal Suhanran kansallispuisto

Lal Suhanran kansallispuisto on biosfäärin suojelualue Pakistanissa, Cholistanin aavikon luoteisrajalla. Alue on tasaista ja kuivaa, ja siellä on jopa nelimetrisiä hiekkadyynejä, joista osa liikkuu. Puiston poikki kulkee kuiva Hakra-joki, ja sen alueella on Patisar-järvi ja sitä ympäröivät keinokastellut alueet. Järvi luotiin aikanaan vesivarastoksi, mutta se on nykyisin lähes umpeen kasvanut. Puistossa kasvaa myös subtrooppista, piikikästä metsää jonka lajeihin kuuluvat tamariskit ja madarit.

Besoaariantilooppi ehti kadota Cholistanilta lähes kokonaan, mutta kantaa on elvytetty siirtoistutuksin Lal Suhanran alueelle. Sinne on tuotu myös intiansarvikuonoja ja muita uhanalaisia lajeja.

Lähteet 

Kansallispuistot
Punjab (Pakistan)
Pakistanin maantiede
Reema bint Bandar

Reema bint Bandar (s. 1975 Riad, Saudi-Arabia) on saudiarabialainen diplomaatti. Hänet on helmikuussa 2019 nimitetty Saudi-Arabian suurlähettilääksi Yhdysvaltoihin.

Reema on Saudi-Arabian historian ensimmäinen nainen suurlähettiläänä. Hänen isänsä Bandar bin Sultan oli 1983–2005 suurlähettiläs Washingtonissa. Reema on pyrkinyt parantamaan naisten asemaa Saudi-Arabiassa muun muassa edistämällä naisten urheiluharrastusmahdollisuuksia. Nimitystä pidetään eleenä, jolla pyritään parantamaan suhteita Yhdysvaltoihin.

Lähteet 

Saudiarabialaiset diplomaatit
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Pontos (yritys)

Pontos Oy on suomalainen Ilpo Kokkilan ja Timo Kokkilan sijoitustoimintaa harjoittava yhtiö. Yhtiön toimitusjohtajana toimii Timo Kokkila ja hallituksen puheenjohtajana Ilpo Kokkila. Pontos omistaa Tallinnan Sokos Hotel Virun kiinteistön ja viereisen kauppakeskuksen, Viru Keskuksen. Vuonna 2017 Pontos omisti 39 prosenttia Valmet Automotivesta.

Lähteet
https://www.pontos.fi/pontos-group/

Viitteet

Aiheesta muualla
Pontosin kotisivut

Suomalaiset yritykset
Sijoitusyhtiöt
Reino Hukkanen

Reino Hukkanen (1907 – 1988) oli suomalainen maanviljelijä, metsä- ja uittotyömies ja kansankirjailija.

Reino Hukkanen meni metsätöihin jo 12-vuotiaana ja hän sai 1945 Vapaudenristin ansiomitalin metsä- ja uittotyössä kunnostautumisesta. Hän oli mukana Siikajoen uitoissa aina siihen saakka kun ne päättyivät vuonna 1963.

Hukkanen kirjoitti pakinoita ja yleisönosastokirjoituksia sanoma- ja aikakauslehtiin käyttäen muun muassa nimimerkkiä Huitova Hukkanen. Hän oli aikanaan mukana Suomen Maaseudun Puolueen toiminnassa ja häneltä ilmestyi vuonna 1975 puolueen hajoamisen jälkeen poliittinen pamfletti Harhaanjohtajan jäljillä. Asuessaan 1960-luvulla Pyhännän Tavastkengän kylässä hän kirjoitti novelleja joita on julkaistu novellikokoelmissa Puutteenlaakso ja Puutteenlaakson mahtavat miehet.

Teoksia 
 Hallituspuolueet kansan kimpussa. Suomen maaseudun puolue, Helsinki 1970
 Pohjois-Suomen kansan kärsimysten tie. Suomen maaseudun puolue, Helsinki 1970
 Harhaanjohtajan jäljillä : Veikko Vennamon poliittisesta toiminnasta ;  kirj. ja lainauksista koonnut Reino Hukkanen. Tekijä, Oulu 1975
 Puutteenlaakso : tarinoita Siikajoen suurista uitoista ja jokivarsilta; toimittanut Pentti Hukkanen. Pentti Hukkanen, Oulu 2012 
 Puutteenlaakson mahtavat miehet : tarinoita Siikajoen suurista uitoista ja jokivarsilta ; toimittanut Pentti Hukkanen. Pentti Hukkanen, Oulu 2015, BoD - Books on Demand, Helsinki 2017

Lähteet 

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
Vanha suola janottaa

Vanha suola janottaa (As Time Goes By) on  brittiläinen television komediasarja, jota BBC tuotti kymmenen tuotantokautta ja yhteensä 67 jaksoa vuosina 1993–2005. Siinä uudelleen vuosikymmenten jälkeen tapaavaa ikääntyvää pariskuntaa näyttelevät Judi Dench ja Geoffrey Palmer.

Juoni
1950-luvun alussa seurustelleet nuoret, upseeri Lionel ja sairaanhoitaja Jean, ovat kadottaneet toisensa kun Lionel lähti Korean sotaan. 38 vuotta myöhemmin leskeksi jäänyt Jean saa Lontoossa omistamaansa työnvälitystoimistoon asiakkaaksi kärttyisän oloisen miehen, joka kaipaa muistelmilleen puhtaaksikirjoittajaa. Hänelle lähetetään Jeanin tytär Judith. Ennen pitkää Jean ja Lionel tapaavat, asiat alkavat selvitä ja vanha romanssi alkaa syttyä uudelleen. He menevät naimisiin.

Rooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla
IMDb:ssä
Sarjan esittely Television aarteet -blogissa

1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Brittiläiset televisiosarjat
Komediasarjat
BBC:n televisio-ohjelmat
Ilmari Kuusi

Maunu Ilmari Kuusi, sukunimi vuoteen 1905 Granfelt (19. syyskuuta 1882 Helsinki – 2. marraskuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen rovasti joka kuului evankeliseen herätysliikkeeseen.

Kuusen vanhemmat olivat lääketieteen lisensiaatti Aksel August Granfelt ja Amanda (Mandi) Lydia Cantell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja hänet vihittiin papiksi 1906.

Kuusi oli siirtolaispappina Amerikassa 1907–1919 ja Suomi-opiston opettajana Hancockissa Michiganissa 1916–1917. Hän oli Suomen Merimieslähetysseuran sihteerin apulaisena 1919–1920 ja Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen nuorisoliiton pääsihteerinä 1920–1930. Kuusi oli Suomen Kirkon Sisälähetysseuran palveluksessa 1930–1935, Alkoholistiparantola Turvan johtajana ja Yläneen kirkkoherran apulaisena 1935–1936 ja Sininauhaliiton matkasihteerinä 1936–1939. Hän oli sitten Agricola-Seuran palveluksessa 1939–1940, Jääsken vt. kirkkoherrana ja kappalaisena 1941–1945, Evankelisen yhdistyksen palveluksessa 1945–1947 ja Karstulan evankelisen kansanopiston johtajana 1948–1951. Kuusi oli toimittamassa Paimensanomat-lehteä 1912–1917, Nuorison Ystävä-lehteä 1920–1930, Raamattukerho-lehteä 1930–1936, Risti ja raittius-lehteä 1935–1941 ja Nuorten ääni-lehteä 1948–1951. Kuusi sai rovastin arvon 1943 ja jäi eläkkeelle 1953. 

Ilmari Kuusi oli naimisissa 1909–1929 Martta Kristiina Saloheimon (ent. Berner, k. 1929) kanssa ja vuodesta 1931 tämän sisaren Katri Hanna Olivia Saloheimon (Berner) kanssa.  Taidemaalari Helmi Kuusi (s. 1913) oli Ilmari Kuusen tytär ensimmäisestä avioliitosta. Ilmari Kuusen veljiä olivat professori Eino Kuusi, vakuutusneuvos Aarne Kuusi sekä professori Sakari Kuusi.

Teoksia 
Nimellä Ilmari Granfelt:
 Kristityn vaellus : John Bunyan'in mukaan taikalyhtyesitelmäksi lyhennetty ; suomeksi toim. Ilmari Granfelt. Kansanvalistus-seuran taikalyhtykirjoja 17. Kuopio 1903

Lähteet 

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Vuonna 1882 syntyneet
Vuonna 1964 kuolleet
Suomalaiset aateliset
Java virtual machine

Java-virtuaalikone (JVM) on abstrakti kone (virtuaalikone), joka suorittaa sille käännettyjä Java-ohjelmia. Virtuaalikone on toteutettu ohjelmallisesti oikean laitteiston ja käyttöjärjestelmän päällä ajettavaksi.
Java-kielellä tehdyt ohjelmat käännetään tavukoodiksi ja suoritetaan JVM:llä oikeassa ympäristössä.

Java-virtuaalikoneen avulla voidaan ajaa myös eräillä muilla ohjelmointikielillä tehtyjä ohjelmia, jotka on käännetty JVM:n tukemaksi tavukoodiksi. JVM-spesifikaatio () kuvaa JVM-toteutuksen formaaliset vaatimukset. Spesifikaatio varmistaa Java-ohjelmien yhteentoimivuuden eri toteutusmuodoissa, jotta Java-kehitystyökaluja (JDK) käyttävien ohjelmiston kehittäjien ei tarvitse huolehtia taustalla olevan laitteistoalustan erilaisuuksista.

JVM:n tukemat kielet 
JVM-kieliä on useita. JRuby ja Jython ovat kenties tunnetuimpia JVM-käännöksiä Ruby ja Python -kielistä. Java-tavukoodiksi kääntyviä vakiintuneita kieliä ovat muun muassa Clojure, Apache Groovy, Scala ja Kotlin. JVM-kielten merkittävä piirre on, että ne ovat yhteensopivia toistensa kanssa, joten esimerkiksi Scala-kirjastoja voidaan käyttää Java-ohjelmien kanssa ja päinvastoin.

Java Runtime Environment 
Java Runtime Environment (JRE) on vapaasti saatavilla oleva ohjelmisto, joka sisältää itsenäisen virtuaalikoneen (HotSpot), standardikirjaston (Java Class Library), ja konfigurointiohjelman. Se on yleisin JVM-ajoympäristö. 

Avoimen lähdekoodin ympäristöjä ovat OpenJDK ja OpenJ9.

Android-käyttöjärjestelmää käyttävät järjestelmät kääntävät ohjelmat Android Runtime (ART) -ajoympäristölle, joka kääntää ohjelmaa natiiville konekielelle: aiemmin Androidissa on käytetty Dalvik-virtuaalikonetta.

Lähteet 

Java
Virtuaalikoneet
Kotlin (ohjelmointikieli)

Kotlin on yleiskäyttöinen avoimen lähdekoodin staattisesti tyypitetty ohjelmointikieli.
Kieli kääntyy JVM-tavukoodiksi. Kotlinilla kirjoitettuja ohjelmia voi siis ajaa kaikissa Java-spesifikaation mukaisia virtuaalikoneita tukevissa ympäristöissä.

Kotlin julkaistiin kesäkuussa 2011, kun siitä tiedotti JetBrains-ohjelmistoyhtiö, työstettyään kielen toteutuksia vuoden ajan. Vuonna 2012 JetBrains julkaisi kielen avoimen lähdekoodin lisenssillä.

Vuonna 2017 Google ilmoitti tukevansa Kotlin-kieltä Android-kehitysympäristössään ja toukokuussa 2019 Google ilmoitti, että Kotlin on Android-sovelluskehityksen suositeltu kieli.

Ominaisuudet 

Kieli on vahvasti tyypitetty: val ja var avainsanoja voidaan käyttää vain kun tyyppi voidaan päätellä, muutoin tyyppi on määriteltävä. Kielessä funktiot voidaan määritellä myös luokan ulkopuolisiksi toisin kuin Javassa.

Kieli tukee muun muassa anonyymejä lambda-funktioita, korkean tason funktioita (voivat saada funktion parametrina) ja inline-funktioita.

Kotlin tulee funktionaalisen ohjelmoinnin lisäksi Javan tapaista olio-ohjelmointia: kieli tukee luokkia konstruktoreilla ja rajapintaluokkia (). Kotlinissa ei ole new-avainsanaa vaan instanssit luodaan kutsumalla konstruktoria. 
Esimerkiksi Javan tapa:
StringBuilder sb = new StringBuilder();
.. on Kotlinissa:
val sb = StringBuilder()

Kotlin yksinkertaistaa ja poistaa null-tuen standardityypeistä.

Kotlin tukee C#:in tapaan laajennusmetodeja, jolloin luokkaa voidaan laajentaa uudella toiminnallisuudella perimättä siitä.
Kotlin tukee Javan tapaan geneerisen ohjelmoinnin ominaisuuksia (luokat, rajapinnat), jossa on kuitenkin myös eroja.

Kotlinissa ei ole tukea Javan checked exceptions -poikkeuksille, joista oli hyötyä lähinnä leluohjelmissa.

Koodiesimerkki 
Yksinkertainen esimerkki Hei maailma -ohjelmalla:
package org.kotlinlang.play         // 1

fun main() {                        // 2
    println("Hello, World!")        // 3
}
.. jossa rivillä 1 on valinnainen pakettimäärittely. Versiosta 1.3 lähtien main-funktion voi määritellä ilman parametreja (rivi 2). Rivillä 3 kirjoitetaan standarditulosteeseen. Puolipisteet lauseen lopussa ovat valinnaisia.

Muita esimerkkejä:
// Hei maailma -esimerkki
fun main() {
  val scope = "maailma"
  println("Hei $scope!")
}

fun main(args: Array<String>) {
  for (arg in args) {
    println(arg)
  }
}

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto
 Grammar – kielioppi ANTLR 4 -muodossa 
 Android Kotlin Fundamentals: Welcome to the course 

Ohjelmointikielet
Alien Breed

Alien Breed on Team17:n kehittämä ja julkaisema räiskintäpeli. Peli on julkaistu vuonna  Amigalle ja Amiga CD32:lle, ja vuonna  DOS:lle. Peli on Alien Breed -sarjan ensimmäinen peli.

Pelistä on myös julkaistu vuonna  päivitetympi versio nimellä Alien Breed Special Edition '92.

Pelaaminen 
Peli on ylhäältä päin kuvattu lineaarinen, paikoittain mekaniikaltaan Gauntlet -henkinen räiskintäpeli, joka on ottanut paljolti vaikutteita Alien -elokuvista, etenkin Aliens – paluusta. Peliä on mahdollista pelata yksin- tai kaksinpelinä, tarkoituksena edetä hylätyn avaruusaseman sokkeloisia kenttiä samalla kun rajallisin ammuksin on selviydyttävä alienien salakavalilta hyökkäyksiltä, päätavoitteena laukaista kustakin kerroksesta itsetuhomekanismi, jonka jälkeen on edettävä hissille päästäkseen seuraavaan tasoon. Peli painottuu paljon avainten etsimiseen erilaisten sulkuovien avaamiseksi ja aseiden päivittämiseen tuhovoimaisimmiksi alienien massainvaasioita varten. Ammuksia ja varusteita voi ostaa pelissä olevista terminaaleista kentistä löytyvillä krediiteillä. Pelissä on kaiken kaikkiaan kuusi kenttää (Special Edition sisältää 12 kenttää).

Vastaanotto 
CU Amiga-lehti antoi pelille arvosanaksi 90% arvostelussaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Team17:sta viralliset kotisivut 

Team17
Vuoden 1991 videopelit
Amiga-pelit
Amiga CD32 -pelit
DOS-pelit
Scifipelit
Ampumapelit
Kajanto

Kajanto on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Antero Kajanto (1895–1968), Tulenkantajat-ryhmään kuulunut kirjailija
 Aulis Kajanto (1905–1994), kullankaivaja
 Iiro Kajanto (1925–1997), antiikintutkija
 Iivari Kajanto (1892–1967), päätoimittaja ja pakinoitsija
 Maija Kajanto (s. 1978), kirjailija, toimittaja ja viestinnän asiantuntija.
Isoneva

Isoneva on Pomarkussa sijaitseva soidensuojelualue. Isonevan pinta-ala on 9,3 neliökilometriä, josta suurin osa on valtion luonnonsuojelualuetta. Alueella esiintyy paljon rahkanevaa ja -rämettä, mutta myös lyhytkortista nevaa, lyhytkortista sararämettä ja tupasvillarämettä.

Isoneva on jakautunut valtatie 11:n itä- ja länsipuolelle. Valtatien länsipuolella on tilava pysäköintialue, jolla on myös kartta- ja opastetauluja. Suolla kulkee pysäköintialueelta lähtevä retkeilyreitti, jonka luoteispäädyssä on lintutorni. Suoalueella tavataankin useita lintulajeja, kuten Satakunnassa suopesijänä harvinainen kalatiira.

Lähteet 

Pomarkun luonto
Satakunnan luonnonsuojelualueet
Suomen suot
M/S Romantic

M/S Romantic on suomalainen neliosainen mustan huumorin minisarja, jonka ovat luoneet Jani Volanen ja Tommi Korpela. Volanen vastaa yksin sarjan ohjauksesta. Neliosainen M/S Romantic kertoo yhden vuorokauden tapahtumista ruotsinlaivalla. Sarja esitettiin Yle TV1:llä 24. helmikuuta – 17. maaliskuuta 2019. Suoratoistopalvelu Yle Areenassa sarjan kaikki neljä jaksoa julkaistiin niin ikään helmikuun 24. päivänä. 

Sarjan ensimmäistä jaksoa katsoi televisiosta 574 000 henkilöä, ja Yle Areenassa se keräsi 6. maaliskuuta mennessä yli 350 000 katselukertaa. M/S Romantic voitti vuoden 2019 Kultaisen Venlan parhaana draamasarjana, sen ohjaaja Jani Volanen Vuoden ohjaaja -venlan, Volanen ja Tommi Korpela yhdessä Vuoden käsikirjoittaja -venlat ja Hannu-Pekka Björkman Paras miesnäyttelijä -venlan.

Sarjan budjetti oli 1 221 058 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön osuus oli 100 000 euroa.

Juoni 
Sarja seuraa kuutta tarinaa, jotka kaikki tapahtuvat samaan aikaan Helsingin ja Tukholman väliselle risteilyalukselle eli ruotsinlaivalle yhden vuorokauden sisällä. Maaninen risteilyisäntä Joakim "Jocke" Stenroos (Hannu-Pekka Björkman) palaa töihin etuajassa saatuaan neljännen lapsensa, yrittäen pitää vaativat asiakkaat tyytyväisinä ja laivan priimakunnossa. Tehtävä osoittautuu hankalaksi, ja Jokella onkin jatkuvasti napit vastakkain usean eri henkilökunnan jäsenen, eritoten piittaamattoman risteilyemännän Jennan (Anna Paavilainen) kanssa.

Ikuiset sinkkumiehet Kaide (Antti Luusuaniemi) ja Emppu (Antti Tuomas Heikkinen) metsästävät epätoivosesti laivalta yhden illan seksiseuraa, Kaiden opastuksella. Rakkautta laivalta puolestaan etsii ujo yksityisyrittäjä Matias (Petteri Pennilä), joka ihastuu speed datingissa tapaamaansa Eevaan (Elena Leeve). Veli Kallio (Santeri Kinnunen) on vienyt 6-vuotiaan siskonpoikansa Samun (Iivo Tuuri) ”miesten reissulle”, jossa he kiertävät pubit ja tax-free-myymälät. Veli kuitenkin jää suustaan kiinni pubiin, jossa Samu ei viihdy. 

Teini-ikäiset Annika (Vilma Sippola) ja Kaapo (Amos Brotherus) jahtaavat laivalta viinaa ja vapautta. Pike (Annika Aapalahti) ja Jamo (Sami Ahonen) ovat tulleet viettämään laivalle häitään. Tunnelma kuitenkin latistuu, kun ruotsalainen hääpari on saanut saman ajatuksen. Tuoreen avioparin ongelmat ajavat Piken ja Jamon erilleen toisistaan, eikä tilannetta helpota laulajatähti Gusun (Tommi Korpela) yrittäessä vietellä Pikeä.

Rooleissa

Vastaanotto 
Helsingin Sanomien Laura Kytölä kirjoittaa, että ”M/S Romantic osuu suomalaisuuden kipeään hermoon samalla pinnanalaisen pikimustalla tunnelmallaan kuin sarjan myös ohjanneen Jani Volasen aiemmat työt Ihmebantu (2009) sekä Häiriötekijä-näytelmä (2013) ja -elokuva (2015).” Kytölän mukaan ”sarja solmii kuusi tarinaa rakkauden ja onnen etsimisestä hienoksi punokseksi. Toisiaan hipaisevat tarinalinjat vaihtuvat lennosta ei-kronologisessa järjestyksessä.”

Jaksot 

|}
Huomioita

Lähteet

Aiheesta muualla 
 M/S Romantic Yle Areenassa

2010-luvun televisiosarjat
Suomalaiset televisiosarjat
Suomalaiset komediasarjat
Minisarjat
Power Grid Corporation of India

Power Grid Corporation of India on suuri intialainen valtio-omisteinen sähkönsiirron kantaverkosta vastaava energiayhtiö. Yhtiö on perustettu vuonna 1989 ja sen kotipaikka on Gurgaon. Yhtiön osake noteerataan Intian molemmissa pääpörsseissä (BSE ja NSE). 

Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli Power Grid Corporation of Indian neljän arviointiperusteen pohjalta vuonna 2018 Intian 20. ja maailman 904. suurimmaksi julkiseksi osakeyhtiöksi. Tilikaudella 2018  yrityksen liikevaihto oli 3,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria, jolla se teki 1,1 miljardin dollarin liikevoiton. Pelkästään liikevaihdolla mitattuna se oli talousjulkaisu Fortunen mukaan 2018 Intian 49. suurin julkisesti noteerattu yritys.

Lähteet

Intialaiset pörssiyhtiöt
Intialaiset valtionyhtiöt
Energiayhtiöt
Haryana