Lennart Meri

Lennart Georg Meri (29. maaliskuuta 1929 Tallinna – 14. maaliskuuta 2006 Tallinna) oli virolainen kirjailija, elokuvantekijä ja oikeistolainen poliitikko. Hän oli uudelleen itsenäistyneen Viron presidentti 1992–2001.

Elämä ja ura

Lapsuus ja nuoruus
Lennart Meri syntyi Tallinnassa Georg Peeter Meren (1900–1983) ja tämän vironruotsalaisen vaimon Alice-Brigitta Engmannin (1909–1986) esikoisena. Hänen isänsä oli diplomaatti, minkä vuoksi perhe asui 1930-luvulla Pariisissa ja Berliinissä. Meri kävi ulkomailla kouluja ja oppi äidinkielensä viron lisäksi neljä vierasta kieltä. Hän puhui muun muassa erinomaista suomea. Perhe oli Tallinnassa, kun neuvostojoukot valloittivat Viron. Meret karkotettiin Siperiaan. Siellä Meri joutui 12-vuotiaana työskentelemään metsätöissä ja perunankuorijana.

Ammattiura
Meren perhe jäi henkiin ja pääsi viiden vuoden kuluttua palaamaan Viroon. Lennart Meri valmistui Tarton yliopistosta vuonna 1953 pääaineenaan historia ja kielet. Häntä ei kuitenkaan pidetty sopivana historioitsijan tehtäviin, mikä oli surkuhupaisaa, koska hän myöhemmillä töillään nimenomaan osoitti, että hän oli perehtynyt ja opiskellut suomalais-ugrilaisten kansojen kieliä ja historiaa. Mutta neuvostovalta näki toisin, joten siksi hänestä tuli aluksi dramaturgi ja myöhemmin radiotoimittaja. Meri kirjoitti näytelmiä ja kirjoja sekä teki dokumenttielokuvia. Meri matkusti paljon suomensukuisten kansojen parissa ja teki aiheesta monia dokumenttielokuvia ja kirjoitti kirjoja. Vuonna 1977 hänen elokuvansa Linnunradan tuulet sai New Yorkin elokuvajuhlilla hopeamitalin.

1970-luvun lopulla Meri matkusti Suomeen, missä hän toi länsimaailmalle voimakkaasti esiin Viron asemaa. Meren ja hänen maansa siteet Suomeen muodostuivat läheisiksi, mikä osaltaan hankaloitti myös Suomen ja Neuvostoliiton suhteita. Hän toimi Viron ulkoministerinä ja Viron presidenttinä. 

Vuonna 1986 Lennart Merestä tuli Helsingin yliopiston kunniatohtori.

Poliitikkona
Meri oli Viron Laulavan vallankumouksen johtohahmoja. Vuonna 1989 hän perusti Viron instituutin, minkä varjolla hän alkoi jo luoda pohjaa itsenäisen Viron ulkopoliittisille suhteille ja vuonna 1991 hänestä tuli uuden itsenäisen Viron ensimmäinen ulkoministeri. Hän toimi myös lyhyen aikaa Viron Suomen-suurlähettiläänä.

Vuonna 1992 Viron parlamentti valitsi Isänmaaliiton ehdokkaana olleen Meren presidentiksi. Kansanvaalissa hän oli saanut 30 prosenttia äänistä, mutta koska kukaan ehdokkaista ei saanut puolia äänistä, valinnan teki parlamentti. Vuonna 1996 hänet valittiin toiselle kaudelle. Vuonna 2001 hän ei enää voinut asettua ehdolle, koska perustuslaki salli vain kaksi kautta. Meren presidenttikaudella venäläisjoukot poistuivat Virosta. Hän ajoi myös voimakkaasti Viron liittymistä Euroopan unioniin ja Natoon. Hän puuttui voimakkaasti myös sisäpolitiikkaan.

Vuosina 2002–2003 Meri oli Viron hallituksen edustaja Euroopan tulevaisuuskonventissa. Hän jatkoi maailmanpolitiikan seuraamista myös presidenttikautensa jälkeen. Hänellä oli läheiset suhteet muun muassa tšekkiläiseen Václav Haveliin, joka myös oli kirjailija ja myöhemmin presidentti.

Lennart Meri puhui äidinkielensä viron lisäksi viittä kieltä: suomea, ranskaa, saksaa, englantia ja venäjää. Meren kielitaito teki hänet ja kansansa tunnetuksi maailmalla vakuuttaessaan Viron länsimaalaisuutta ja eurooppalaisuutta. Muiden vastaitsenäistyneiden Baltian maiden johtajat eivät nimittäin osanneet vieraana kielenä kuin venäjää.

Kuolema 

Lennart Meri kuoli 76-vuotiaana 14. maaliskuuta 2006 kello 3.40 Tallinnan Magdaleenan sairaalassa pitkäaikaisen vakavan sairauden jälkeen. Meren hautajaiset pidettiin Tallinnassa 26. maaliskuuta. Hautajaisseremonia alkoi Kaarlin kirkossa pidetyssä ekumeenisessa siunaustilaisuudessa, josta hautajaiskulkue liikkui Tallinnan keskustan läpi päätyen Viron presidentinlinnan Kadriorgin eteen. Presidentinlinnan luona puheen pitivät Viron presidentin Arnold Rüütelin jälkeen ulkomaisista vieraista Suomen presidentti Tarja Halonen ja Ruotsin entinen pääministeri Carl Bildt. Puheiden jälkeen hautajaiskulkue jatkoi matkaansa Tallinnan metsähautausmaalle. Suomea hautajaisissa edustivat kaikki elossa olevat presidentit: Tarja Halosen lisäksi Martti Ahtisaari ja Mauno Koivisto. Paikalla olivat myös Latvian ja Liettuan presidentit sekä arvovieraita 45 valtiosta.

Kunnianosoitukset 
Tallinnan Lennart Meri -lentoasema, Viron liikennöidyin lentoasema, on nimetty presidentti Meren mukaan.

Kirjallinen tuotanto 
Meri kirjoitti elämänsä aikana kaikkiaan kymmenen kirjaa, joista neljä on suomennettu. Lisäksi hän oli ahkera kääntäjä.

Suomennettuja teoksia 
 
 
 Kamtšatka: tulivuorten maa. 1988

Elokuvat 
Vesilinnun kansa (1970)
Linnunradan tuulet (1978)
Kalevan äänet (1986)
Toorumin pojat – ostjakkien karhunpeijaiset (1989)
Shamaani (1990)

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla

 Yle Elävä arkisto: Lennart Meri
 Lennart Meri mursi Nato-harhaluulot Turun Sanomat

Isänmaaliiton poliitikot
Virolaiset elokuvaohjaajat
Virolaiset kirjailijat
Viron presidentit
Viron ulkoministerit
Viron suurlähettiläät
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 2006 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit