joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Günther Heinze

Günther Heinze (26. heinäkuuta 1923 Dresden-Blasewitz – lokakuu 2020) oli itäsaksalainen urheilujohtaja ja Kansainvälisen olympiakomitean jäsen (KOK).

Günther Heinze kävi Dresdenissä kansakoulun ja oppisopimuskoulutuksella koneistajan ammatin. Nuoruuden liikunnalliset harrastukset olivat yleisurheilu ja koripallo. Vuonna 1941 Heinze liittyi Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen (NSDAP) jäseneksi. Samana vuonna 18-vuoden iässä hän aloitti asepalveluksen Saksan ilmavoimien joukoissa, joissa hän palveli viime vaiheessa alikersanttina. Saksan tappioon päättyneen sodan jälkeen Heinze  oli sotavankeudessa Neuvostoliitossa vuosina 1944–1949.

Palattuaan sotavankeudesta Saksaan Heinzesta tuli Dresdenin alueen urheilukomitean puheenjohtaja. Seuraavana vuonna hän aloitti opiskelun Leipzigin liikuntakorkeakoulussa (DHfK), josta hän valmistui vuonna 1952 liikunnanopettajaksi. Opiskelun rinnalla Heinze pelasi Itä-Saksan koripallomaajoukkueessa. Koripallouran jälkeen hän toimi kansainvälisenä koripallotuomarina vuosina 1952–1956. Opiskelun jälkeen Heinze toimi vuosina 1952–1954 Itä-Saksan hallituksen liikunnasta vastaavassa virastossa osastopällikkönä ja edelleen vuosina 1954–1957 hallituksen alaisen liikuntakomitean varapuheenjohtajana. Hän toimi vuosina 1957-1989 Itä-Saksan voimistelu- ja urheiluliiton (DTSB) varapuheenjohtajana. 

Hänet valittiin edelleen Itä-Saksan kansalliseen olympiakomiteaan, jossa hän työskenteli varapuheenjohtajana vuosina 1955–1972 ja 1982–1989. Välillä hän toimi olympiakomitean pääsihteerinä vuosina 1973–1982 ja Saksojen yhdentymisvaiheessa 6. tammikuuta – 15. kesäkuuta 1990 Itä-Saksan olympiakomitean vt. puheenjohtajana. Heinze oli valittu 1980-luvun alussa edesmenneen Heinz Schöbelin seuraajaksi Kansainväliseen olympiakomiteaan silloin urheilullisesti mahtavan Itä-Saksan edustajana vuodesta 1981 vuoteen 1992. Itä-Saksan urheilussa Heinzen KOK-aikaan kuitenkin korkeinta urheilupoliittista valtaa käytti kansallisen komitean puheenjohtaja Manfred Ewald. KOK:sta eron jälkeen Heinze nimitettiin KOK:n kunniajäseneksi. KOK-aikanaan hän toimi olympiakisojen koordinointikomiteassa vuosina 1985-1988 ja olympiakisojen ohjelmasta vastaavassa komiteassa vuosina 1989-1991. 

Heinze toimi erityisesti Itä-Saksan koripallon järjestötoiminnassa. Hän johti vielä kehittymässä olevaan Itä-Saksan koripallosta vastaavaa komiteaa, joka muuttui vuonna 1955 Itä-Saksan koripalloliitoksi, jonka puheenjohtajana hän oli aina vuoteen 1970. Sen jälkeen hän johti Itä-Saksan lentopalloliittoa vuosina 1970–1984. Vuosina 1956–1960 hän toimi Kansainvälisessä koripalloliitossa (FIBA) talouskomitean jäsenenä ja vuosina 1964–1972 FIBA:n varapuheenjohtajana.

Heinzen oma 1950-luvun alun opinahjo Leipizin liikuntakorkeakoulu (DHfk) myönsi hänelle kunniatohtorin arvon vuonna 1985.

Lähteet 

Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet
Saksalaiset urheiluvaikuttajat
Saksalaiset kommunistit
Saksalaiset koripalloilijat
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Ämmälänkylä

Ämmälänkylä on noin 150 asukkaan kylä Seinäjoella noin 10 kilometrin päässä keskustasta. Kylässä on paljon maataloutta, mutta siellä sijaitsee myös muutama yritys.

Lähteet 

Seinäjoen kylät
Emelie Irewald

Emelie Irewald (s. 15. kesäkuuta 1984, Tukholma) on ruotsalainen laulaja. Vuonna 2011 hän osallistui True Talent -laulukilpailuun, joka esitettiin TV3-kanavalla. Irewald sijoittui neljänneksi kilpailussa. Vuonna 2015 hän osallistui Melodifestivalen-laulukilpailuun itse tekemällään kappaleella Där och då med dig.

Ruotsalaiset laulajat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Dinatriumpyrofosfaatti

Dinatriumpyrofosfaatti eli dinatriumdifosfaatti tai hapan natriumpyrofosfaatti (Na2H2P2O7) on natrium- ja divetypyrofosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa elintarviketeollisuudessa kohotusaineena.

Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa dinatriumpyrofosfaatti on valkoista kiteistä ainetta, joka liukenee hyvin veteen. Sen vesiliuokset ovat happamia ja liuoksen, jossa yhdistettä on 1 massaprosentti pH on 4,2–4,6. Kidevedettömän dinatriumpyrofosfaatin lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen heksahydraatti (Na2H2P2O7·6H2O), jota muodostuu kiteytettäessä yhdisteen vesiliuosta alle 27 °C:n lämpötilassa. Suoritettaessa kiteytys korkeammassa lämpötilassa muodostuu kidevedetöntä yhdistettä..

Valmistus ja käyttö
Dinatriumpyrofosfaatti valmistetaan kuumentamalla natriumdivetyfosfaattia 200–250 °C:n lämpötilaan tyypillisesti 1–6 tunnin ajan, jotta konversio olisi mahdollisimman hyvä. Liian korkea kuumennuslämpötila tai -aika johtavat metafosfaattien ja muiden kondensoituneiden polyfosfaattien muodostumiseen ja vastaavasti liian matala lämpötila jättää osan natriumdivetyfosfaatista reagoimatta. Eri fosfaattien muodostumiseen voidaan vaikuttaa myös säätelemällä veden osapainetta reaktorissa.
2 NaH2PO4  →  Na2H2P2O7 + H2O

Tärkein dinatriumpyrofosfaatin käyttökohde on leivinjauheiden valmistus. Kuumennettaessa yhdiste reagoi natriumvetykarbonaatin kanssa vapauttaen hiilidioksidia, joka kohottaa leipomuksen. Reaktion nopeuttamiseksi dinatriumpyrofosfaatin joukkoon voidaan lisätä pieniä määriä kalium- kalsium- tai alumiinisuoloja. Muita yhdisteen käyttökohteita ovat käyttöelintarvikkeissa sulatesuolana ja emulgointiaineena, kaseiinin saostamiseen maidosta, metallien puhdistusaineissa ja emaliseoksissa sulamislämpötilaa alentavana aineena. Dinatriumpyrofosfaatin E-koodi on E 450.

Lähteet

Fosfaatit
Natriumyhdisteet
Arpalahti

Arpalahti on kylä Suomusjärvellä Salossa. Arpalahti sijaitsee noin 10 kilometriä Suomusjärveltä etelään, lähellä Lohjan rajaa. Sen lähimmät naapurikylät ovat Lemula lännessä, Salittu etelässä ja Salmi idässä. Arpalahden kylässä sijaitsee 1950-luvulla toiminnassa ollut kalkkikivilouhos.

Lähteet

Viitteet

Suomusjärven kylät
Vilma Putro

Vilma Ilmari Putro (s. 1988) on suomalainen näyttelijä. Putro on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2013 Pietarin valtiollisesta teatteritaideakatemiasta, jossa hän suoritti elokuva- ja draamateatterinäyttelijän tutkinnon.

Putro on näytellyt muun muassa Aurinkoteatterissa, Musiikkiteatteri Kapsäkissä ja Lappeenrannan kaupunginteatterissa. Vuodesta 2017 alkaen hänet on kiinnitetty Lappeenrannan kaupunginteatteriin.

Putron erikoistaito on sahansoitto. Hän voitti Sahan­soiton suomen­mestaruus­kilpailun vuosina 2015 ja 2017.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Vilma Putron kotisivut
 Arvostelu Etelä-Saimaan sanomista 
 Helsingin freet -sivusto
 Musiikkiteatteri Kapsäkin esitystiedot 

Suomalaiset näyttelijät 
Suomalaiset teatterinäyttelijät
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Ahveninen (Joensuu)

Ahveninen on noin sadan asukkaan kylä Joensuussa. Ahvenisen kylästä on löydetty kivikautisia jäänteitä, joiden perusteella arvellaan, että kylässä on ollut asukkaita jo 8000-9000 vuotta sitten. Ahveninen sijaitsee noin 50 kilometrin päässä Joensuun ja Lieksan keskustasta. Ahvenisella sijaitsee vanha Ahvenisen Punainen talo, jossa myydään mm. käsitöitä, sekä järjestetään perinteisiä tapahtumia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Hirvonen, Mikko ym. (toim.): Ahvenisen kylähistoriikki : Ahvenisen koulupiiri. Ahvenisen kylätoimikunta, 1991. ISBN 951-9118-73-X.

Joensuun kylät
Sagi Muki

Sagi Muki (; s. 17. toukokuuta 1992 Netanya) on israelilainen judon olympia­mitalisti sekä maailman- ja Euroopan-mestari.

Ura 

Muki voitti 81 kilo­gramman paino­luokan maailman­mestaruuden Tokiossa 2019 voitettuaan loppu­ottelussa Belgian Matthias Cassen. Bakun Euroopan kisoissa 2015 hän voitti kultaa 73 kilo­gramman sarjassa kukistettuaan loppu­ottelussa georgialaisen Nugzar Tatalašvilin. Hän voitti 81 kilogramman sarjan Euroopan-mestaruuden Tel Avivissa 2018, jossa voitti finaalissa belgialaisen Sami Chouchin. Hän saavutti samassa sarjassa EM-pronssia Lissabonissa 2021. Budapestin EM-kilpailuissa 2013 ja Astanan MM-kilpailuissa 2015 hän oli 73 kilo­gramman paino­luokassa seitsemäs. Hän sai alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa pronssia 2011. Hän sijoittui viidenneksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016.

Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Muki oli mukana Israelin judo­joukkueessa, joka voitti seka­joukkue­kilpailun pronssia. Hän osallistui myös 81 kilo­gramman sarjaan, jossa hän sijoittui yhdeksänneksi. Hän saavutti Taškentin MM-kilpailuissa 2022 pronssia sekajoukkuekilpailussa.

Muki on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa seitsemän turnaus­voittoa, viisi kakkos­sijaa ja seitsemän kolmos­sijaa. Maailman­cupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on kolme turnaus­voittoa, yksi kakkos­sija ja kaksi kolmos­sijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kaksi Israelin-mestaruutta.

Mukia valmentaa Oren Smadja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Sagi Muki International Judo Federation 
 

Israelilaiset judokat
Israelilaiset olympiamitalistit
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Daniel Sackheim

Daniel Sackheim on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvaohjaaja sekä tuottaja. Hän on työskennellyt muun muassa televisiosarjoissa Salaiset kansiot, Kova laki, House ja NYPD Blue. Vuodesta 2013 lähtien hän on tuottanut ja ohjannut sarjassa Americans.

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Yhdysvaltalaiset televisio-ohjaajat
Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Elävät henkilöt
Teemu Salonen

Teemu Salonen on suomalainen käsikirjoittaja. Hän on kirjoittanut muun muassa suomalaista saippuasarjaa Salatut elämät vuodesta 2000 sekä Talent Suomen toista tuotantokautta vuonna 2009. Hän on opiskellut joukkoviestintää California State Universityssä.

Hän on toiminut suomalaisen Salatut elämät -saippuasarjan pääkirjoittajana vuodesta 2005. Hän aloitti sarjan parissa tarinakäsikirjoittajana vuonna 2000. Hän on kirjoittanut myös Salattujen elämien internetissä esitettyjä spin-offeja Young Man, Cash Man, Young Girl, Dream Girl sekä Satula. Hän on luonut myös alkuperäisen tarinan sarjan pohjalta tehtyihin elokuviin Nightmare – painajainen merellä ja Nightmare 2 – Painajainen jatkuu yhdessä käsikirjoittaja Tiina Tanskasen kanssa. Vuonna 2009 hän kirjoitti WSOY:n julkaiseman kirjan Romeo ja onnentähti, joka myös pohjautui Salattuihin elämiin.

Käsikirjoitustöitä 
 Salatut elämät, tarinakäsikirjoittaja (2000–2005)
 Salatut elämät, pääkäsikirjoittaja (2005–)
 Talent Suomi, käsikirjoittaja (2009)
 Nightmare – painajainen merellä, alkuperäinen tarina (2012)
 Young Man, Cash Man, käsikirjoittaja (2013)
 Young Girl, Dream Girl, käsikirjoittaja (2014)
 Nightmare 2 – Painajainen jatkuu, alkuperäinen tarina (2014)
 Satula, käsikirjoittaja (2015)
 Bikineitä ja timantteja, käsikirjoittaja (2016)
 Pihlajakadun tuhmat tädit, käsikirjoittaja (2016–2017)
 Pihlajasatu, käsikirjoittaja (2018–2019)
 Rantabaari, pääkäsikirjoittaja (2019–)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Teemu Salosen profiili Käsikirjoittajien killan sivuilla
 
 
 Salkkarit-käsikirjoittaja paljastaa: Nämä käänteet kuohuttivat katsojia

Salonen, Teemu
Salonen, Teemu
Salonen, Teemu
Liljestrand

Liljestrand on ainakin seuraavien henkilöiden sukunimi:

 A. W. Liljestrand (1829–1995), suomalainen juristi, professori, kanslianeuvos
 Bengt Liljestrand (1919–2000), ruotsalainen kenraaliluutnantti ja sotilaskoulujen komentaja
 Holger Liljestrand (1908–1997), suomalainen laivanvarustaja
 Parisa Liljestrand (s. 1983), ruotsalainen poliitikko ja ministeri
 Arvo Lempiranta, ent. Liljestrand (1860–1919), suomalainen kruununnimismies ja kirjallisuuden suomentaja.
Bhirrana

Bhirrana tai Birhana on pieni muinainen kylä Intiassa.
Paikka sijaitsee Haryanan osavaltiossa Fatehabadin alueella. Paikka sijaitsee Saraswatin sivuhaaran varrella. Paikalta on löydetty esiharappalaista ja harappalaista asutusta ja esineistöä.

Sijainti, luonne

Paikka sijaitsee Pohjois-intiassa 220 km New Delhistä luoteeseen. Se on lähellä New Delhi-Failika valtatietä. Tarkemin se on Fatehabadin alueella 14 km Bhunasta koilliseen. Aikoinaan siellä virtasi Chaggar-Sarasvati.

Kummun mitat ovat Pohjoisesta etelään 190 km ja idästä länteen 240 m. Kummun korkeus on 5.5 m.

Kaudet 

IA Hakra-keramiikka: puoliksi maanalaisia asumuksia, erilaisa keramiikkoja mm punainen keramiikka, punamusta, kuparia, lapis lazulia jne
IB Varhaisharappalainen, koko alue asuttu, ei linnoitusta, tiilien mitat 1:2:3 , kaikki 6 Kalibangan I:n keramiikkaa,  lingon kuulia, monenlaisia esineitä eri materiaaleista, mm fajanssista
IIA Varhainen kypsä harappalainen: mutatiilinen linnoitusmuuri, kaupungin jako linnoitukseen/alakaupunkiin 
alakaupunkkiin
IIB Kypsä harappalainen: poltetuja tiiliä, steatiittisinettejä, terrakotta-puolapyöriä, "tanssiva tyttö"-kaiverrus riuukunsirpaleessa

Lähteet 

Arkeologiset kohteet Intiassa
Indus-kulttuuri
DeSoto Fireflite

DeSoto Fireflite oli Yhdysvaltalaisen Chrysler Corporationin DeSoto-osaston valmistama automalli, jota tehtiin vuosina 1955–1960. Fireflite-mallisarja luotiin DeSoton ”lippulaivaksi”, ja se täytti valmistajan asettamat odotukset nostamalla selvästi merkin myyntiä. Firefliten myyntivaltteina olivat auton tyylikäs muotoilu, uusi Hemi V8 -moottori ja valinnaisvarusteena saatava kaksivärimaalaus.

1950-luvun lopulla talouslama vähensi merkittävästi kalliimpien amerikkalaisautojen kysyntää ja vuoden 1958 aikana DeSoto Firefliten myynti kääntyi selvään laskuun. Vuoden 1960 Firefliteä valmistettiin vain sedanina ja hardtopina ja samana vuonna mallisarjan valmistus lopetettiin. Vain vuotta myöhemmin Chrysler Corporation teki päätöksen koko De Soto-merkin lopettamisesta.

DeSoto Firefliteä valmistettiin viiden vuoden aikana 118 819 kappaletta.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Chrysler
1950-luvun autot
1960-luvun autot
Ještěd-torni

Ještěd-torni on 94 metriä korkea television lähetystorni, joka on rakennettu Ještěd-vuorelle lähellä Libereciä Tšekissä.

Ještěd-tornin hyperboloidin muotoinen teräsbetonirakenne on rakennettu vuosien 1963 ja 1968 välillä. Tornin arkkitehti oli Karel Hubáček. Muoto valittiin, koska se istuu kukkulan muotoon ja toimii hyvin kukkulan laen ankarissa sääolosuhteissa. Tornin alemmassa osassa on hotelli ja torniravintola. Se on tärkeä nähtävyys kaupungissa, ja sieltä voi nähdä suurimman osan Böömiä sekä osia Puolasta ja Saksasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Jested-torni, Structurae-tietokannassa
 Hotel Jested 

Tšekin rakennukset ja rakennelmat
Televisiotornit
Jari Korkki

Jari Korkki on politiikan toimittaja ja tietokirjailija, joka nykyisin työskentelee muun muassa Kauppalehdessä. Syksyllä 2022 Korkki on julkaissut kauppaneuvos Kyösti Kakkosen elämäkerran K2 – Kyösti Kakkosen tie huipulle (WSOY) ja niin sanotun Manserockin historiikin Manserock jäi soimaan (Docendo). Syksyllä 2020 Korkki julkaisi urheiluvaikuttaja Kalervo Kummolan kanssa Kummolan elämästä kertovan kirjan Kale – Rautakansleri (Otava). Keväällä 2019 hän julkaisi kirjat Puolustuksen paluu – Jussi Niinistön vartiovuoro (Otava) ja Lennu – valtakunnan ykköskoira (Readme). Hänet irtisanottiin Yleisradiosta lokakuun 2018 lopussa. Tätä ennen hän oli Yle TV1:n lauantaisin lähettämän Ykkösaamun pitkäaikainen juontaja. Maaliskuussa 2021 Korkki aloitti Pyhtään kunnan osa-aikaisena viestintä- ja markkinointiasiantuntijana. Kunnan palveluksessa hän työskentelee kolme päivää viikossa ja muun ajan journalistina Helsingissä.Eteläpohjalaisten vanhempien poika Jari Korkki opiskeli 1980-luvun puolivälissä tiedotusoppia Tampereen yliopistossa ja toimi uransa alussa useita vuosia Radio 957:n toimittajana. Vuosina 1993–1997 hän työskenteli BBC:n suomenkielisessä toimituksessa Lontoossa. 

Korkki toimi Politiikan toimittajat ry:n puheenjohtajana vuosina 2002–2004.

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Ylen toimittajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
George Murdock

George Peter ("Pete") Murdock, myös G. P. Murdock, (1897–1985) oli yhdysvaltalainen kansatieteilijä. Hän toimi Yalen yliopiston antropologian professori 1939–1960 ja Pittsburghin yliopiston professorina 1960–1973. Hänen johdollaan laadittiin suurta kulttuurien luokitusohjelmaa Human Relations Area Files (HRAF).

Lähteet

Aiheesta muualla
Human Relations Area Files (pdf)

Yhdysvaltalaiset kansatieteilijät
Yhdysvaltalaiset professorit
Vuonna 1897 syntyneet
Vuonna 1985 kuolleet
Murgab

Murgab (persiaksi ja paštuksi مرغاب, Morqâb; ) on joki Afganistanissa ja Turkmenistanissa. Sen pituus on 978 kilometriä ja valuma-alue 46 880 neliökilometriä. Murgab alkaa Afganistanin luoteisosasta ja virtaa ensin länteen ja sitten pohjoiseen. Joki toimii Afganistanin ja Turmenistanin rajajokena 16 kilometriä. Turkmenistanissa Murgabiin yhtyy sen tärkein sivujoki Kushk. Murgab virtaa Maryn kaupungin läpi ja häviää Karakumin aavikolle Maryn pohjoispuolella.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Afganistanin joet
Turkmenistanin joet
Ilja Samsonov

Ilja Aleksejevitš Samsonov (; s. 22. helmikuuta 1997 Magnitogorsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa NHL-joukkue Toronto Maple Leafsin organisaatiota. Washington Capitals varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 22. pelaajana kesällä 2015. Isokokoisen Samsonovin vahvuuksiin kuuluu peittävyys, atleettisuus ja refleksit. Hänellä on kuitenkin kehitettävää reboundien torjumisessa ja tasaisuudessa ja Samsonovin tulee opetella pohjoisamerikkalaista pelitapaa kehittyäkseen NHL-maalivahdiksi.

Ura

Seuraura
Samsonov on Metallurg Magnitogorskin oma kasvatti. Hän vietti kauden 2013–2014 MHL-junioriliigassa Stalnyje Lisy Magnitogorskin vahvuudessa, jonka jälkeen Metallurg varasi Samsonovin ensimmäisellä kierroksella 34. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2014. Hän pelasi kauden 2014–2015 pääasiassa Stalnyje Lisyssä, mutta Samsonov pelasi myös ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen KHL-ottelunsa 11. joulukuuta 2014 Sibir Novosibirskiä vastaan. Hän pelasi ottelussa reilun yhden erän verran.

Washington Capitals varasi Samsonovin ensimmäisellä kierroksella NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän oli koko varaustilaisuuden ensimmäisenä varattu maalivahti.

Elokuussa 2021 Samsonov teki Capitalsin kanssa yksivuotisen ja kahden miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura 

Samsonov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän voitti hopeaa. Samsonov pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hänet valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi ja Venäjän top-3-pelaajaksi. Samsonov pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2014 sekä samana vuonna World Junior A Challengessa, josta hän voitti pronssia.

Tilastot

Maajoukkuetilastot

Lähteet

Viitteet

Venäläiset jääkiekkomaalivahdit
Toronto Maple Leafsin pelaajat
Washington Capitalsin varaamat pelaajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Susa (Italia)

Susa on kaupunki Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2015 alussa kunnassa oli 6 540 asukasta.
 
Se sijaitsee Val di Susan laaksossa Dora Riparia -joen sekä sen sivujoen Cenischian yhtymäkohdassa. Susa oli merkittävä kaupunki Rooman valtakunnan aikaan, ja siellä on yhä paljon tuon ajan monumentteja.

Aiheesta muualla

Lähteet

Torinon metropolikaupungin kunnat
Piemonten kaupungit
Fran Escribá

Francisco "Fran" Escribá Segura (s. 3. toukokuuta 1965 Valencia, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja. Marraskuusta 2022 lähtien hän on toiminut Zaragozan päävalmentajana.

Valmentajaura 
Vuonna 2004 Escribá aloitti yhteistyön Quique Sánchez Floresin kanssa, jonka apuvalmentajana hän toimi usean kauden ajan yhteensä neljässä eri seurassa. He aloittivat valmentamisen Getafesta, josta he päätyivät Valencian kautta Benficaan. Viimeisen kerran yhdessä he valmensivat Atlético Madridia kaudella 2010–2011, jonka jälkeen Escribá päätti aloittaa oman päävalmentajauransa.

12. kesäkuuta 2012 hänet nimettiin Elchen päävalmentajaksi, joka pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjastasolla Segunda Divisiónissa. Jo heti ensimmäisen kautensa päätteeksi hän onnistui johdattamaan joukkueen maan pääsarjaan Primera Divisióniin 25 vuoden taoun jälkeen. 29. toukokuuta 2013 hän solmi seuran kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen.

26. kesäkuuta 2015 Escribá teki kolmivuotisen sopimuksen madridilaisseura Getafen kanssa. Joukkueen peliesitykset Escribán alaisuudessa olivat heikohkoja ja 12 ottelun voitottoman putken myötä Getafe vajosi liigan putoamisviivan alapuolelle. Seurajohto erotti Escribán huhtikuussa 2016, kun kautta oli jäljellä kuusi kierrosta.

Elokuussa 2016 Escribásta tuli Villarrealin päävalmentaja vain viikkoa ennen kauden 2016/17 alkua. Escribán debyyttiottelussa Villarreal hävisi Mestarien liigan karsintojen ensimmäisen osaottelun AS Monacoa vastaan kotonaan 1–2. Eurooppa-liigassa Villarreal voitti Escribán alaisuudessa lohkonsa, mutta putosi jo pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella AS Romaa vastaan. Espanjan liigassa Villarreal pelasi tasaisen ja vahvan kauden sijoittuen lopulta viidenneksi. Kauden jälkeen Escribá teki vuoden jatkosopimuksen Villarrealin kanssa. Escribá sai kuitenkin potkut seurasta jo syyskuussa 2017. Viimeisessä ottelussaan hänen valmentamansa Villarreal kärsi 4–0 tappion Getafelle.

Maaliskuun alussa 2019 Escribásta tuli La Ligan putoamiskamppailuun vajonneen Celta Vigon päävalmentaja. Escribá pelasti Celtan putoamiselta kaudella 2018/19. Uusi kausi alkoi kuitenkin aiemman tapaan heikosti ja putoamisviivan alapuolelle juuttunut Celta erotti Escribán marraskuussa 2019.

Helmikuussa 2021 Escribá palasi Elchen päävalmentajaksi. Hän pelasti Elchen putoamiselta niukasti, kun joukkue voitti kauden viimeisessä ottelussa Athletic Bilbaon. Escribán toinen pesti seurassa päättyi potkuihin marraskuun lopulla 2021, kun Elche oli vajonnut La Ligassa jälleen putoamiskamppailuun.

Marraskuussa 2022 Escribá palasi valmennustehtäviin Segundan häntäpäähän vajonneen Real Zaragozan päävalmentajana.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Fran Escribá valmentajauran tilastot BDFutbol-sivustolla 

Espanjalaiset jalkapallovalmentajat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Arkadi Botškаrjov

Arkаdi Andrejevitš Botškаrjov (, 24. helmikuuta 1931 Moskova, Venäjän SFNT – 29. maaliskuuta 1988) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.

Botškаrjov saavutti olympiahopeaa Neuvostoliiton koripallomaajoukkueen pelaajana Melbournessa 1956. EM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 1957 ja 1959 sekä pronssia vuonna 1955.

Lähteet 
 Arkady Bochkaryov Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet 

Neuvostoliittolaiset koripalloilijat
Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
Keskustalainen Demokraattinen Internationaali

Keskustademokraattinen internationaali (lyh. CDI ) on poliittista keskustaa ja kristillisdemokraattista aatetta edustavien puolueiden muodostama internationaali, joka perustettiin vuonna 1961 nimellä World Union of Christian Democrats. Vuonna 1982 järjestö otti käyttöön nimen Christian Democrat International ja nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1999.

CDI:n jäsenpuolueet ovat pääosin Euroopasta ja Latinalaisesta Amerikasta, ja jotkut puolueista ovat samalla myös Konservatiivisen internationaalin (IDU) jäseniä.

Jäsenpuolueet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Centrist Democrat International  

Kansainväliset poliittiset järjestöt
Seppo Mustonen (hydrologi)

Seppo Erkki Mustonen (13. lokakuuta 1931 Kaavi – 4. tammikuuta 2017 Kauniainen) oli suomalainen hydrologi. Hän oli Vesientutkimuslaitoksen johtaja (professori) vuodesta 1974. Hän oli koulutukseltaan tekniikan tohtori. Mustonen oli Helsingin yliopistossa matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa dosenttina 1974–1994.

Seppo Mustonen oli Aqua Fennican toimituskunnan puheenjohtaja 1980-1992. Mustonen julkaisi vuonna 1986 teoksen "Sovellettu hydrologia".

Seppo Mustonen toimi Kansainvälisen hydrologijärjestön (IAHS) pintavesikomission puheenjohtajana 1975-1983.. Mustonen oli Suomen vesiyhdistyksen puheenjohtaja 1985–1990. Hän sai vuonna 2004 Pro Aqua -palkinnon.

Lähteet 

Suomalaiset hydrologit
Suomalaiset professorit
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Olguiz Rodríguez

Olguiz Rodríguez oli uruguaylainen koripallovalmentaja.

Rodríguez toimi Uruguayn maajoukkueen päävalmentajana sen voittaessa olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän toimi Uruguayn päävalmentajana myös vuoden 1959 MM-kilpailuissa, joissa maa sijoittui yhdeksänneksi.

Lähteet 

Uruguaylaiset koripallovalmentajat
Uruguaylaiset olympiamitalistit
Syntymävuosi puuttuu
Kuolinvuosi puuttuu
Peter Standertskjöld-Nordenstam

Peter Standertskjöld-Nordenstam on entinen suomalainen jalkapalloilija. Standertskjöld-Nordenstam pelasi ensimmäisen ottelunsa HIFK:n jalkapallon edustusjoukkueessa kaudella 1999 ja viimeisen 2011. Enimmäkseen keskikentällä pelannut Standertskjöld-Nordenstam palkittiin HIFK:n keskushallituksen toimesta Vuoden urheilusuorituksesta 2006. Standertskjöld-Nordenstam edusti vuonna 2011 päättyneellä urallaan jalkapallossa myös Ponnistusta ja Ekenäs IF:ää.

Standertskjöld-Nordenstam on pelannut myös jääpalloa pääsarjatasolla HIFK:ssa voittaen lajissa Suomen mestaruuden.

Lähteet 
 https://www.palloliitto.fi/uutiset/suomen-palloliitto/hifkn-kapteeni-vaihtoi-luistimet-nappiksiin
 http://hifkfotboll.fi/aanesta-hifk-jalkapallon-2000-luvun-legendaa/

Aiheesta muualla 
 HIFK Fotboll

Suomalaiset jalkapalloilijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Suomalaiset jääpalloilijat
Nora Gjakova

Nora Gjakova (s. 17. elokuuta 1992) on kosovolainen judon olympiavoittaja ja Euroopan-mestari. Hän on kilpaillut sarjassa 57 kg vuodesta 2010 lähtien.

Gjakova voitti olympiakultaa vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa kukistettuaan 57-kiloisten loppuottelussa ranskalaisen Sarah-Léonie Cysiquen. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui kahden ottelun jälkeen.

Gjakova saavutti MM-pronssia Budapestissa 2021. Hän on sijoittunut MM-kilpailuissa lisäksi seitsemänneksi Rio de Janeirossa 2013, Bakussa 2018 ja Tokiossa 2019.   

Gjakova voitti Euroopan-mestaruuden Tel Avivissa 2018 kukistettuaan loppuottelussa saksalaisen Theresa Stollin. Hän sai hopeaa Minskin Euroopan kisoissa 2019 hävittyään loppuottelussa Venäjän Darja Mežetskajalle. Hän saavutti pronssia Bakun Euroopan kisoissa 2015 sekä EM-kilpailuissa Kazanissa 2016, Varsovassa 2017 ja Lissabonissa 2021. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2014.

Gjakova voitti Välimeren kilpailuissa kultaa 57 kg:n sarjassa 2018. Hän on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa seitsemän turnausvoittoa, sijoittunut neljä kertaa toiseksi ja kuusi kertaa kolmanneksi. Hän on saavuttanut maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa kolme turnausvoittoa, yhden kakkossijan ja neljä kolmossijaa.

Lähteet 

Kosovolaiset judokat
Kosovolaiset olympiavoittajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaarlo Mäkelä

Kaarlo Veikko Mäkelä (4. lokakuuta 1909 Hamina – 16. lokakuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti ja suurlähettiläs. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1945. Hän oli Suomen kaupallinen edustaja Saksan liittotasavallassa 1964–1968, aikana ennen suurlähetystön perustamista. Sen jälkeen hän oli suurlähettiläs Bukarestissa 1968–1972, ulkoministeriön hallinnollisen osaston osastopäällikkö 1973–1974 ja suurlähettiläs Bernissä 1974–1976.

Lähteet 

Suomen suurlähettiläät
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 2000 kuolleet
Anniina Kortetmaa

Anniina Olivia Kortetmaa (s. 9. tammikuuta 1995 Kannus) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita, ja häntä on valmentanut vuodesta 2018 Petteri Jouste. Vuoteen 2018 saakka hän edusti Kannuksen Uraa, ja ennen Joustetta häntä valmensivat Jukka Vähäkangas (2014–2018) ja Olga Hämäläinen (2011–2014).

Kortetmaa voitti Jyväskylän Kalevan kisoissa 2018 kultaa 100 metrillä. Oulun Kalevan kisoissa 2016 hän sai hopeaa sekä 100 metrin että 200 metrin juoksussa. Lappeenrannassa 2019 hän saavutti hopeaa 200 ja pronssia 100 metrillä. Turun Kalevan kisoissa 2020 Kortetmaa sai kultaa 200 metrillä ja hopeaa 100 metrillä. Tampereen Kalevan kisoissa 2021 hän oli 100 metrillä toinen ja 200 metrillä kolmas. Joensuussa 2022 hän voitti Suomen-mestaruuden sekä 100 että 200 metrillä. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän voitti 2019 kultaa sekä 4 × 100 että 4 × 400 metrin viesteissä. Vuonna 2020 hän sai kultaa 4 × 100 metrin ja pronssia 4 × 400 metrin viestissä ja vuonna 2021 pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Vuonna 2022 hän saavutti kultaa 4 × 100  ja pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Lisäksi hän on saavuttanut sisäratojen SM-kisoissa 60 metrillä kultaa 2017 ja 2018, hopeaa 2021 ja 2022, pronssia 2016 ja 2019 sekä 200 metrillä hopeaa 2018 ja 2022 ja pronssia 2015 ja 2019. Viestin Suomen-mestaruuden hän on voittanut 2019 ja 2022. 

Kortetmaa voitti alle 20-vuotiaiden Pohjoismaiden-mestaruuden 200 metrillä 2014. Kesällä 2015 hän kilpaili Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa mutta karsiutui 100 metrillä alkuerissä. Pikaviestissä Suomi hylättiin alkuerässä.  Hän karsiutui 60 metrin välierissä Belgradin sisäratojen EM-kilpailuissa 2017. Saman vuoden Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän eteni 100 metrin välierään muttei juossut siinä. Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 hän karsiutui 60 metrin alkuerissä. 

Eugenen MM-kilpailuissa 2022 Kortetmaa karsiutui 200 metrin alkuerässä ajalla 23,51. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän karsiutui 200 metrin ja 4 × 100 metrin viestin alkuerissä.

Kortetmaan ennätys 100 metrin juoksussa on 11,46 (2021) ja 200 metrillä 23,42 (2021). Hallissa hän on juossut 60 metrillä ajan 7,36 (2017) ja 200 metrillä 23,91 (2022).

Lähteet

Suomalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Tiermes

Tiermes tai Tiirmes on itäsaamelaisen mytologian ukkosenjumala.

Tiermesin nimi on todennäköisesti suomalais-ugrilaistaustainen ja samaa kantaa kuin hantin Torem. Kildininsaamessa sateenkaaren nimi on tiirmes-jukks eli Tiirmesin jousi. Salama on puolestaan tiirmes-tooll eli Tiirmesin tuli. Jousi ja tuliset nuolet lienevät toimineet mytologiassa Tiermesin aseina. Merisaamelaiset käyttivät ukkosenjumalasta samankaltaista termiä Dierpmis, mutta nimitys on sittemmin kadonnut pohjoissaamesta, jossa ukkosenjumala tunnetaan paremmin nimillä Baján tai Bajánalmmái. Sana dierpmis voi myös olla substraattisana muinaiskielestä.

Ukkonen jumaluutena tappoi ja tuhosi pohjois- ja itäsaamelaisessa mytologiassa pahoja henkiä Skandinaavisen mytologian Thor-jumalan tavoin. Itäsaamelaisen maailmanloppuun liittyvän mytologian mukaan taivaallisena metsästäjänä ukkonen ajaa takaa taivaallista peuraa ja ampuu sen nuolellaan kuoliaaksi. Tätä seuraa kaaos, taivaan tippuminen ja maailman syttyminen tuleen.

Yhden teorian mukaan Tiermes on saamelaisten alkuperäinen taivaanjumala, kun taas taivaanjumalana tunnettu Radien on lähtöisin saamelaiseen muinaisuskoon tulleista kristillisistä vaikutteista.

Lähteet

Saamelaiset jumalat
Felix Sandström

Per Felix Sandström (s. 12. tammikuuta 1997 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa SHL-joukkue Brynäs IF:ssä. Hänellä on tulokassopimus hänet varanneen Philadelphia Flyersin kanssa.

Ura

Seuraura
Sandström on IK Hugen kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Brynäs IF:ssä, jossa Sandström voitti U16 SM:n hopeaa vuonna 2013 ja pronssia vuonna 2012 sekä J18 Allsvenskanin mestaruuden vuosina 2013 ja 2015. Kauden 2013–2014 päätteeksi hänet valittiin J18 Allsvenskanin parhaaksi maalivahdiksi. Medveščak Zagreb varasi Sandströmin 191. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2014. Kaudella 2014–2015 hän debytoi Brynäsin SHL-joukkueessa, jossa Sandström pelasi kahdessa runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa. Hän puki kauden aikana kaikkiaan yhdeksään SHL-otteluun. Huhtikuussa 2015 Sandström teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Brynäsin kanssa.

Philadelphia Flyers varasi Sandströmin kolmannella kierroksella 70. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Kaudella 2015–2016 hän nousi Brynäsin pääasialliseksi kakkosmaalivahdiksi Bernhard Starkbaumille ja pelasi 25 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua. Sandström aloitti joukkueen kolmesta playoff-ottelusta kaksi.

Maajoukkueura
Sandström pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017. Jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Ruotsin selkeänä ykkösmaalivahtina ja Sandström valittiin koko turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Myös valmennus valitsi hänet joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Sandström valittiin myös Tanskaa vastaan pelatun avausottelun päätteeksi Ruotsin ottelun parhaaksi pelaajaksi.

Sandström edusti Ruotsia myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015. Valmennus valitsi hänet jälkimmäisessä turnauksessa joukkueensa yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Ensimmäisessä turnauksessa Sandström toimi Ruotsin kolmosmaalivahtina, eikä hän mahtunut kertaakaan joukkueen kokoonpanoon. Sandström pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuosina 2013 ja 2014, joista ensimmäinen turnaus päättyi kultaan.

Muuta
Sandströmin kaksoisveli Simon pelaa puolustajana Timrå IK:n J20-junioreissa.

Tilastot

Maajoukkuetilastot

Lähteet

Viitteet

Ruotsalaiset jääkiekkomaalivahdit
Brynäs IF:n pelaajat
Philadelphia Flyersin pelaajat
Philadelphia Flyersin varaamat pelaajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Pieni-Lehtinen

Pieni-Lehtinen , joka kirjoitetaan myös Pieni Lehtissaari , on Päijänteen saari Keski-Suomessa Jyväskylässä ja se sijaitsee Pohjois-Päijänteellä Vuoritsalon vieressä.

Maantietoa 
Saari on 320 metriä pitkä, 190 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,8 hehtaaria . Se sijaitsee Murtoselän pohjoispuolella Vuoritsalon länsipuolella sijaitsevassa salmessa Lehtissaaren eteläpuolella. Se näkyy hyvin Nenäinniemestä katsottuna ja se jää kahden Vuoritsalon länsipuolella kulkevan veneväylän väliin. 

Saaren huippu sijaitsee saaren keskellä noin 97,5 metriä merenpinnan yläpuolella ja se kohoaa 19 metrin korkeuteen järven vedenpinnasta, joka on 78,3 metriä mpy. Huipun eteläpuolella on kalliojyrkänne. Saaren asutus muodostuu kahdeksasta vapaa-ajan asunnosta. Saari ei ole enää luonnontilainen, mutta siellä pesii joitakin lintuja . Saarella ei ole tietä.

Historiaa 
Vuodelta 1884 olevassa Pohjois-Päijänteen purjehdusliikenteen vesistökartassa saaren molemmilta puolilta  kulki merkitty vesiväylä Jyväskylään. Saaren karttanimi on ”Pien Lehtinen”.

Saari sijaitsi vuoden 2008 loppuun asti Jyväskylän kaupungin ja Jyväskylän maalaiskunnan rajalla.

Huomautukset

Lähteet 

Päijänteen saaret
Jyväskylän saaret
Homicide – pelon kadut

Homicide – pelon kadut (Homicide: Life on the Street) on yhdysvaltalainen poliisisarja, joka kertoo Baltimoren poliisilaitoksen henkirikosyksiköstä. Sarjaa esitettiin NBC-kanavalla vuosina 1993–1999 yhteensä seitsemän tuotantokautta ja 122 jaksoa. Se perustuu  David Simonin kirjaan Homicide: A Year on the Killing Streets.

Aiheesta muualla

1990-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset rikossarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
NBC:n televisio-ohjelmat
Joining You

Joining You on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten kappale hänen neljänneltä ja toiselta kansainväliseltä studioalbumiltaan, Supposed Former Infatuation Junkie. Se julkaistiin albumin toisena singlenä Euroopassa 3. tammikuuta 1999. Kappaleen on tehnyt ja tuottanut Alanis Morissette yhdessä Glen Ballardin kanssa.

"Joining You" oli parhaimmillaan sijalla 16 Billboard Modern Rock Tracks -listalla.

Listasijoitukset

Lähteet

Viitteet

Vuoden 1999 kappaleet
Alanis Morissetten kappaleet
Uutelanmäki

Uutelanmäki on mäki Korpilahden Moksin kylässä. Sen korkeus merenpinnasta on 257,8 m, ja sen huippu on Jyväskylän korkein kohta. Uutelanmäellä on taukoriihi.

Lähteet 

Jyväskylän maankohoamat
Korpilahti
May Britt


May Britt (s. 22. maaliskuuta 1934) on ruotsalainen näyttelijä, joka teki lyhyen uran 1950-luvun italialaisissa ja yhdysvaltalaisissa elokuvissa. Hän vetäytyi alalta mentyään 1960 naimisiin Sammy Davis, Jr.:n kanssa.

Filmiura
Maybritt Wilkens, joka oli hänen alkuperäinen nimensä, sai sopimustarjouksen vuonna 1951 italialaisten elokuvatuottajien Carlo Pontin and Mario Soldatin etsiessä Ruotsista nuorta vaaleaa näyttelijää elokuvaan Jolanda, la figlia del Corsaro Nero. May Britt oli tällöin työntekijänä valokuvaamossa, joka teki koekuvauksia. Hän muutti Roomaan, jossa hänen ensiroolinsa oli Jolanda-filmissä (1952). Seuraavina vuosina hän esiintyi useissa Cinecittà-elokuvissa.

May Britt siirtyi vuonna 1958 Hollywoodiin tehtyään sopimuksen 20th Century Fox -yhtiön kanssa. Hän esiintyi elokuvassa The Young Lions (1958) Marlon Brandon ja Montgomery Cliftin kanssa ja Murder, Inc. -filmissä  Peter Falkin kanssa. Hän teki pääroolin vuoden 1959 The Blue Angel -elokuvassa.

Avioliitto
Britt tapasi vuonna 1959 Sammy Davis, Jr.:n. He avioituivat joulukuussa 1960. Avioliitto aiheutti ristitiitoja. Huhun mukaan John F. Kennedy ja Robert F. Kennedy kehottivat Frank Sinatraa puhumaan Davisille, että häät lykättäisiin vuoden 1960 presidentinvaalien jälkeiseen aikaan. Tähän aikaan rotujen välinen avioliitto oli kielletty 31:ssä Yhdysvaltojen osavaltiossa. Britt myös kääntyi juutalaisuuteen avioliittonsa yhteydessä. Avioliiton takia Britt jätti filmiroolit. Avioliitto päättyi eroon 1968, kun Davis tunnusti suhteen tanssija Lola Falanan kanssa. Eron jälkeen Britt esiintyi satunnaisesti televisiossa vuoteen 1988. Hänestä on tehty roolihahmo tv-elokuvaan Rat Pack.

Elokuvarooleja

Lähteet

Aiheesta muualla

Ruotsalaiset näyttelijät
Vuonna 1934 syntyneet
Elävät henkilöt
Hammersmith Bridge

Hammersmith Bridge on riippusilta, joka ylittää Thamesin Länsi-Lontoossa. Sillan pohjoispuolella on Hammersmith and Fulhamin kaupunkipiiri, ja eteläpuolella Richmond upon Thames. Nykyinen silta avattiin liikenteelle vuonna 1887. Sitä ennen samalla paikalla oli ollut vanhempi silta vuodesta 1827.

Hammersmith Bridge on 210 metriä pitkä ja 13 metriä leveä. Siltaa on korjattu ja vahvistettu useaan otteeseen, koska sitä ei ollut alun perin suunniteltu Lontoon nykyisille liikennemäärille.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Hammersmith ja Fulhamin rakennukset ja rakennelmat
Lontoon sillat
Richmond upon Thames
Riippusillat
Tieliikennesillat
Terapian tarpeessa (televisiosarja)

Terapian tarpeessa () on yhdysvaltalainen tilannekomedia, joka perustuu vuonna 2003 julkaistuun elokuvaan Anger Management. Yhdysvalloissa sarjan esittäminen aloitettiin 28. kesäkuuta 2012 FX:n kanavalla. Suomessa sarjaa on esittänyt TV5.

Sarjan päänäyttelijänä on Charlie Sheen, jonka roolihahmo on hyvin samankaltainen kuin Jack Nicholsonin hahmo elokuvassa.

7. marraskuuta 2014 FX ilmoitti, ettei sarjaa jatketa toisen tuotantokauden jälkeen.

Juoni

Sarja pyörii Charlie Goodsonin (Charlie Sheen) ympärillä. Hän on vihanhallintaongelmasta kärsivä baseballpelaaja. Tohtori Kate Walesin (Selma Blair) avulla hän pystyi jatkamaan urheilu-uraa MLB-tasolle, kunnes tärkeässä ottelussa menetti hermonsa ja iski mailalla polveensa, mikä johti uran päättymiseen. Charlie palasi koulun penkille ja luki itsensä vihanhallintaterapeutiksi.

Charliella on ex-vaimo Jennifer (Shawnee Smith), jota hän petti useasti urheilu-uransa aikana. Heillä on teini-ikäinen OCD-häiriöinen tytär, Sam.

Kate ja Charlie toimivat toisilleen terapeutteina, jonka lisäksi he tasapainottelevat ystäväsuhteen ja seksisuhteen välillä.

Sarjan hahmot
 Charles ”Charlie” Goodson (Charlie Sheen) on entinen baseball-pelaajaa, nykyinen vihanhallintaterapeutti.
 Tohtori Kate Wales (Selma Blair), on Charlien entinen terapeutti-kollega ja seksikumppani.
 Jennifer Goodson (Shawnee Smith) on Charlien ex-vaimo.
 Sam Goodson (Daniela Bobadilla) on Charlien ja Jenniferin teini-ikäinen tytär.
 Lacey Patel (Noureen DeWulf) on piloille hemmoteltu, pinnallinen ja itsetuhoinen vihanhallintaryhmän jäsen.
 Patrick (Michael Arden) on homo passiivis aggressiivinen vihanhallintaryhmän jäsen.
 Nolan Johnson (Derek Richardson) on kannabista poltteleva nuorukainen ilman minkäänlaista itsevarmuutta, vihanhallintaryhmän jäsen.
 Ed (Barry Corbin) on iäkäs poliittisesti epäkorrekti vihanhallintaryhmän jäsen.
 Sean Healy (Brian Austin Green) on alussa Charlien arkivihollinen, koska seurustelee Jenniferin kanssa. Myöhemmin heistä tulee naapurit ja he ystävystyvät.
 Tohtori Jordan Denby (Laura Bell Bundy) on satunnainen alkoholisti, jonka kanssa Charlie tekee erilaisia psykologisia kokeita.

Tuotanto
Heinäkuussa 2011 Charlie Sheen ilmoitti suunnittelevansa televisiosarjaa Anger Management -elokuvan ympärille. Sarja oli Sheenin ensimmäinen sen jälkeen kun hänet irtisanottiin CBS:n Miehen puolikkaista. FX ilmoitti ostaneensa kymmenen jaksoa kokeeksi ja tilaavansa 90 jaksoa lisää, jos se menestyy. Vuonna 2014 FX ilmoitti, että sarja jää 100 jakson pituiseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Viralliset kotisivut
 

Tilannekomediat
Yhdysvaltalaiset komediasarjat
2010-luvun televisiosarjat
FX:n televisio-ohjelmat
Pernilla

Pernilla on naisen etunimi. Pernilla on lyhentymä nimestä Petronella, joka on johdettu roomalaisesta sukunimestä Petronius.

Suomessa nimi Pernilla on yleistynyt vasta 1960-luvulta lähtien. Digi- ja väestötietoviraston tietojen nimi on vuosina 1960–2019 annettu kaikkiaan 610 henkilölle. Sitä vastoin ennen vuotta 1960 syntyneitä Pernilloja on alle 10. Pernillan nimipäivä on vuodesta 1995 lähtien ollut suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 29. kesäkuuta; suomen­kielisessä kalenterissa nimeä ei ole.

Norjassa ja Tanskassa on nimestä variaatio, Pernille.

Tunnettuja Pernilloja 

 Pernilla August (s. 1958), ruotsalainen näyttelijä 
 Pernilla Burholm (s. 1974), ruotsalainen jääkiekkoilija
 Pernilla Karlsson (s. 1990), suomalainen laulaja
 Pernilla Nordlund (s. 1990), suomalainen jalkapalloilija
 Pernilla Söderlund (s. 1969), ahvenanmaalainen poliitikko
 Pernilla Wahlgren (s. 1967), ruotsalainen laulaja, näyttelijä ja tv-juontaja
 Pernilla Wiberg (s. 1970), ruotsalainen alppihiihtäjä
 Pernilla Winberg (s. 1989), ruotsalainen jääkiekkoilija
 Pernilla Österberg, Nilla Kjellsdotter (s. 1987), suomenruotsalainen rikoskirjailija

Kuvitteellisia Pernilloja 

 Pernilla, päähenkilön puoliso Ludvig Holbergin näytelmässä Jeppe Niilonpoika

Lähteet 

Etunimet
Kullannuppu

Kullannuppu (engl. Blossom) on yhdysvaltalainen tilannekomedia, jota esitettiin NBC-kanavalla vuosina 1990–1995. Sarja kertoo isänsä ja kahden veljensä kanssa asuvasta teinitytöstä Blossom Russo, jota esittää Mayim Bialik. Suomessa sarjaa nähtiin MTV3-kanavalla.

Lähteet 

1990-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset komediasarjat
Tilannekomediat
Studio Mediapolis

Studio Mediapolis Oy (vuoteen 2018 Aito Tehdas Oy ) on Akun Tehtaan ja Aito Median puoliksi omistama suomalainen televisiotuotantoyhtiö. Studio Mediapoliksen kotipaikka on Tampere. Yhtiön ensimmäinen televisiotuotanto on Uusi päivä -draamasarja, jonka myötä 20 Ylen työntekijää siirtyi Studio Mediapoliksen palvelukseen.

Maaliskuussa 2018 Studio Mediapolis aloitti yt-neuvottelut.

Studio Mediapolis tulee lopettamaan toimintansa vuoden 2018 loppuun mennessä.

Studio Mediapoliksen tuottamat ohjelmat 
 Uusi päivä (2014–2018)
 Mä voin selittää kaiken (2018)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Studio Mediapoliksen kotisivut 

Suomalaiset televisiotuotantoyhtiöt
Luettelo pikkuplaneetoista: 436 001–437 000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 436 001:stä ja päättyen 437 000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.

436 001–436 100

436 101–436 200

436 201–436 300

436 301–436 400

436 401–436 500

436 501–436 600

436 601–436 700

436 701–436 800

436 801–436 900

436 901–437 000

Lähteet
Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
JPL Small-Body Database Browser 
Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
 

Luettelot pikkuplaneetoista
Genie in a Bottle

Genie in a Bottle on yhdysvaltalaisen laulajan Christina Aguileran kappale. Sen kirjoittivat ja tuottivat Steve Kipner ja David Frank, ja kirjoitukseen osallistui myös Pamela Sheyne. Levy-yhtiö RCA julkaisi sen Aguileran debyyttialbumin ensimmäisenä singlenä 22. kesäkuuta 1999. 

Single pääsi listaykköseksi 21 maassa. Yhdysvalloissa se nousi Billboard Hot 100 -listan kärkeen, ja RIAA antoi sille platinalevyn; singleä on myyty maassa yli 1,4 miljoonaa kappaletta.

Suomen virallisella singlelistalla kappale oli korkeimmillaan kuudentena.

Lähteet 

Vuoden 1999 kappaleet
Christina Aguileran kappaleet
So Pure

So Pure on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten kappale hänen neljänneltä ja toiselta kansainväliseltä studioalbumiltaan,Supposed Former Infatuation Junkie. Kappale julkaistiin kansainvälisesti albumin kolmantena singlenä 14. kesäkuuta 1999. Kappaleen on tehnyt ja tuottanut Alanis Morissette yhdessä Glen Ballardin kanssa. Albumin Supposed Former Infatuation Junkie nimi tulee yhdestä "So Pure" -kappaleen säkeestä. Kappale julkaistiin Yhdysvaltain radioasemille 29 kesäkuuta 1999, mutta se sai vain vähän soittoaikaa ja oli parhaimmillaankin top 20:n ulkopuolella Billboard Adult Top 40 -ja Billboard Top 40 Mainstream -listalla. Kappale ei onnistunut pääsemään Billboard Hot 100 -listalle. Se suoriutui kohtalaisesti Iso-Britanniassa missä se ylsi top 40:een. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Alanis Morissette.

Musiikkivideo

Singlen musiikkivideon ohjasi Morissette itse. Videossa Morissette ja hänen silloinen poikaystävänsä Dash Mihok tanssivat tanssipareina, ajan ja tanssityylin vaihtuessa videon aikana. Se kuvattiin Torontossa kahden päivän aikana.

Listasijoitukset

Lähteet

Vuoden 1999 kappaleet
Alanis Morissetten kappaleet
Kelsey-Lee Barber

Kelsey-Lee Barber (o.s. Roberts, s. 20. syyskuuta 1991 East London, Etelä-Afrikka) on australialainen keihäänheittäjä. Hänen perheensä muutti Australiaan Etelä-Afrikasta vuonna 2000. Barberin henkilökohtainen ennätys on Luzernissa 9. heinäkuuta 2019 heitetty 67,70 metriä.

Barber saavutti Kansainyhteisön kisoissa 2014 pronssia tuloksella 62,95. Seuraavana vuonna hän oli Pihtiputaan keihäskarnevaalien naisten kilpailussa ainoa 60 metrin ylittäjä ja voitti kisan tuloksella 61,74. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui loppukilpailusta. Barber voitti naisten keihäänheiton myös Kuortaneen eliittikisoissa 2017 tuloksella 60,09 metriä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui kymmenenneksi. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän sai hopeaa tuloksella 63,89.

Barber avioitui vuonna 2018 ja otti miehensä sukunimen.

Dohan MM-kilpailuissa 2019 Barber voitti kultaa tuloksella 66,56. Hän heitti voittotuloksen viimeisellä heitollaan oltuaan sitä ennen neljäntenä. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 Barber sai pronssia tuloksella 64,56. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän voitti toisen maailmanmestaruutensa heitettyään kauden kärkituloksen 66,91. Hän voitti samana vuonna kultaa Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 64,43

Lähteet 

Australialaiset keihäänheittäjät
Australialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Alaskozetes antarcticus

Alaskozetes antarcticus on kuoripunkkeihin kuuluva punkkilaji. Se on tumma laji, joka pystyy jäähdyttämään itsensä pakkasasteille jäätymättä. Siitä tunnetaan kolme alajajia. A. a. antarcticus -nimialalajia on tavattu Antarktiksen niemimaalta, Eteläisiltä Shetlandsaarilta, Palmerinsaarilta, Argentinesaarilta, James Rossin saarelta ja Eteläisiltä Orkneysaarilta. Alalajia A. a. grandjeani elää puolestaan Macquariensaarella ja A. a. imtermedius Eteläisillä Sandwichsaarilla ja Bouvet’nsaarella.

Lähteet 

Punkit
What a Girl Wants (Christina Aguileran kappale)

What a Girl Wants on yhdysvaltalaisen laulajan Christina Aguileran kappale tämän debyyttialbumilta. Kappaleesta levytettiin uusi versio, jonka levy-yhtiö RCA Records julkaisi albumin toisena singlenä 28. marraskuuta 1999. Kappaleen ovat kirjoittaneet Shelly Peiken ja Guy Roche. Espanjankielinen versio kappaleesta nimeltä ”Una Mujer” on Aguileran toisella studioalbumilla Mi Reflejo (2000).

Yhdysvalloissa kappaleesta tuli Aguileran toinen peräkkäinen Billboard Hot 100 -listan ykkönen, ja se pääsi listojen kärkeen myös Uudessa-Seelannissa ja Espanjassa. Suomessa sen paras sijoitus virallisella singlelistalla oli kahdestoista.

Lähteet 

Vuoden 1999 kappaleet
Christina Aguileran kappaleet