joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Timoteus (nimi)

Timoteus on kristillisperäinen miehen etunimi. Sen kreikankielinen merkitys on ’Jumalaa pelkäävä’. Uudessa testamentissa Timoteus on apostoli Paavalin oppilas, työtoveri ja läheinen ystävä.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on elokuuhun 2022 mennessä tilastoitu yhteensä 278 Timoteusta.

Nimipäivä 
Timoteuksella on aikoinaan ollut Suomen almanakassa nimipäivä 9. toukokuuta. Muoto Timoteus esiintyi almanakassa ensimmäisen kerran vuonna 1788, mutta jo sitä ennen kalenterissa oli käytetty nimiasuja Timotheus ja Thimoteus. Suomenkielisessä almanakassa Timoteus-nimi oli viimeisen kerran mukana vuonna 1906 ja ruotsinkielisessä vuonna 1928.

Tunnettuja Timoteuksia 
 Johannes Timoteus ”Timo” Korpimaa (1883–1960), päätoimittaja, sosialisti ja työläisaktivisti
 Toivo Timoteus Kuula (1883–1918), säveltäjä

Kuvitteellisia Timoteuksia 
 Timoteus Alanko, henkilöhahmo televisiosarjassa Ihon alla

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Etunimien taivutus: Timoteus (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)

Etunimet
Resident Evil (televisiosarja)

Resident Evil oli Andrew Dabbin Netflixille kehittämä yhdysvaltalainen suoratoistotelevisiosarja. Löyhästi Capcomin samannimiseen videopelisarjaan perustuva sarja on toinen televisiosovitus animaatiominisarjan Infinite Darkness (2021) jälkeen ja kolmas live-action-sovitus Resident Evil -elokuvasarjan ja uudelleenkäynnistyselokuva Resident Evil: Welcome to Raccoon Cityn jälkeen. Televisiosarja sijoittuu omaan universumiinsa, mutta sen taustana ja perustana on videopelisarjan tarina.

Sarjan pääosissa esiintyvät Lance Reddick Albert Weskerin klooneina, Ella Balinska ja Adeline Rudolph Weskerin lapsina, Tamara Smart ja Siena Agudong tyttärien nuorempana itsenä sekä Paola Núñez James Marcuksen tyttärenä Evelyninä. Juoni vuorottelee kahden aikajanan välillä: Jade ja Billie Wesker heidän päiviensä aikana New Raccoon Cityssä, jossa he löytävät isänsä ja Umbrella Corporationin synkät salaisuudet, ja 14 vuoden kuluttua tulevaisuudessa, jolloin Jade yrittää selviytyä maailmanlopusta.

Vuonna 2019 Netflix aloitti kehitystyön Constantin Filmin, elokuvasarjan aiemmin tuottaneen oikeudenomistajan kanssa. Sarja julkistettiin virallisesti vuonna 2020. Dabb palkattiin showrunneriksi useiden muiden Netflix-projektien rinnalle. Koronaviruspandemian vuoksi tuotanto viivästyi kahdeksan kuukautta helmikuusta heinäkuuhun 2021. Resident Evil sai ensi-iltansa 14. heinäkuuta 2022, ja kriitikot antoivat sille ristiriitaisia ​​arvosteluja. Sarja ei saa jatkoa, sillä katsojaluvut jäivät alhaiseksi, eikä Netflix tilannut sille toista tuotantokautta.

Juoni

Sarjan pääjuoni jakautuu kahdelle aikapisteelle – 2022 ja 2036, noin 14 vuoden erolla. ”Menneinen” juoni käsittelee 14-vuotiaiden kaksosten Billien ja Jaden, tohtori Albert Weskerin lasten, kamppailua. Kaksosten elämä saa dramaattisen käänteen, kun Albert saa johtoaseman vaikeuksissa olevasta Umbrella Corporationista, joka työllisti hänet aikoinaan, ja he muuttavat Umbrellan suunniteltuun yhteisöön New Raccoon Cityyn. Siellä kaksoset törmäävät synkkiin salaisuuksiin alkuperänsä ja Umbrellan synkän perinnön takana, kun taas heidän isänsä koordinoi vastausta T-virukseksi kutsutun retrovirusbioaseen puhkeamiseen.

Vuonna 2036 ”nykyhetkellä” T-virus on vähentänyt ihmissivilisaation 300 miljoonaan pakolaiseen, jotka asuvat muurien ympäröimissä kaupunkivaltioissa ja muissa siirtokunnissa, joita ympäröivät kuusi miljardia ”nollaa”, jotka sairastivat taudin ja joista tuli kannibaalimutanttien vaeltelevia ryhmiä. Maailman tehokkain jäljellä oleva organisaatio on Umbrella Corporation, jota tukee sen sotilaallinen arsenaali ja joka etsii Jadea.

Näyttelijät ja hahmot

Päähenkilöt

Sivuhenkilöt

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Resident Evil
2020-luvun televisiosarjat
Netflix-alkuperäissarjat
Yhdysvaltalaiset kauhusarjat
Videopeleihin perustuvat televisiosarjat
Viktor But

Viktor Anatoljevitš But () on venäläinen asekauppias ja rikollinen. Hänet on tuomittu Yhdysvalloissa lukuisista aseiden salakuljetuksista.

But on noussut uudelleen otsikoihin Venäjän tuomittua Ukrainan sodan aikana yhdysvaltalaisen koripalloilijan Brittney Grinerin yhdeksän vuoden vankeuteen. New York Times -lehden mukaan Yhdysvallat ja Venäjä saattavat suorittaa Butin ja Grinerin kohdalla vanginvaihdon.

Katso myös 
 Lord of War

Lähteet 

Asekauppiaat
Venäläiset rikolliset
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Mark Simpson

Mark Simpson (s. 24. huhtikuuta 1995 Rothesay, New Brunswick, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa monikansallisen ICE Hockey Leaguen italialaisjoukkue HC Asiagossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Simpson osaa pelata myös laidassa.

Ura 
Simpson pelasi juniorivuotensa pääasiassa kotiprovinssissaan New Brunswickissa. Hän pelasi Saint John Vitosin U18 AAA-joukkueessa, kunnes Moncton Wildcats varasi Simpsonin 155. pelaajana QMJHL:n varaustilaisuudessa 2012. Samana kesänä hänet varasi myös Dieppe Commandos 26. pelaajana MJAHL:n varaustilaisuudessa. Simpson pelasi kauden 2012–2013 lähes kokonaan Commandosissa, mutta hän pelasi myös neljä ottelua Wildcatsin QMJHL-joukkueessa. Varsinaisella QMJHL:n tulokaskaudellaan 2013–2014 Simpson pelasi Wildcatsissa 44 runkosarjaottelua tehopistein 8+12=20 ja kuusi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi myös neljä ottelua NWJHL-junioriliigan Beaverlodge Bladesissa.

Toukokuussa 2014 Moncton Wildcats kauppasi Simpsonin Acadie-Bathurst Titaniin vaihdossa vuosien 2014 ja 2015 toisen kierroksen varausvuoroihin. Hän voitti kaudella 2014–2015 joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 17+28=45 sekä sisäisen tehotilaston lukemalla +3. Kaudella 2016–2017 Simpson nousi Titanin varakapteeniksi. Hän oli tehoilla 29+39=59 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Christophe Boivinin jälkeen.

Kaudeksi 2016–2017 Simpson siirtyi New Brunswickin yliopistojoukkueeseen. Hän voitti U Sports University Cupin. Kesällä 2017 NHL-varaamaton Simpson osallistui Washington Capitalsin kehitysleirille. Kaudella 2017–2018 hän voitti UNB:ssä AUS:n mestaruuden. Simpson valittiin myös U Sports University Cupin tähdistökentälliseen. Kaudella 2018–2019 hän nousi UNB:n kapteenistoon. Simpson voitti sekä AUS:n mestaruuden että University Cupin.

Lokakuussa 2020 Simpson teki vuoden mittaisen sopimuksen AHL-joukkue Stockton Heatin kanssa. Hän pelasi koronaviruspandemian vuoksi helmikuussa 2021 alkaneella lyhennetyllä kaudella 2020–2021 24 runkosarjaottelua tehopistein 4+2=6. Simpson voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +4. Syyskuussa 2021 hän teki Heatin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Simpson osallistui samana syksynä myös Calgary Flamesin NHL-harjoitusleirille. Kaudella 2021–2022 hän pelasi AHL:ssä 31 runkosarjaottelua tehopistein 3+5=8.

Kaudeksi 2022–2023 Simpson siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Kalevan Palloon. Hän pelasi siellä kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä, kunnes Simpsonin sopimus purettiin yhteisymmärryksessä marraskuussa 2022. Seuraavana päivänä hänen uutisoitiin siirtyvän loppukauden kattavalla sopimuksella monikansallisen ICE Hockey Leaguen italialaisjoukkue HC Asiagoon.

Pelityyli 
Simpson on kuvaillut itseään isokokoiseksi kahden suunnan hyökkääjäksi, joka on vahva aloittaja, tunnollinen alivoimapelaaja ja omaan ratkaisukykyä myös hyökkäyspäässä.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Nenäsulkahautoja

Nenäsulkahautoja (Ophthalmotilapia nasuta) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji. Sitä pidetään akvaariokalana.

Koko ja ulkonäkö 
Nenäsulkahautoja voi kasvaa korkeintaan 20 senttimetrin mittaiseksi. Koiraat ovat naaraita kookkaampia ja värikkäämpiä. Evät, erityisesti vatsaevä, ovat myös koirailla pidempiä kuin naarailla. Koirailla on myös suurempi kuono.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Nenäsulkahautojaa tavataan kotoperäisenä Tanganjikajärvessä. Laji elää noin 2–10 metrin syvyisessä ja 24–26 asteen lämpöisessä vedessä. Ravinnokseen se käyttää planktonparvissa ajelehtivia mikro-organismeja. Naaras hautoo mätimunia suussaan. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee nenäsulkahautojan elinvoimaiseksi lajiksi.

Lähteet 

Kirjoahvenet
Robert Miñnullin

Robert Möğällim ulı Miñnullin (Роберт Мөгаллим улы Миңнуллин, ven. Роберт Мугаллимович Миннуллин; Robert Mugallimovitš Minnullin; 1. elokuuta 1948, Baškiirien ASNT, Neuvostoliitto - 27. maaliskuuta 2020, Kazan, Venäjä) oli tataarilainen runoilija, journalisti ja poliittinen hahmo. Miñnullinin runoja on käännetty venäjäksi, ukrainaksi, valkovenäjäksi, tšuvassiksi, udmurtiksi, mariksi, karakalpakiksi, turkiksi sekä englanniksi. Miñnullin oli lukuisasti palkittu taiteilija.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 РОБЕРТ МИҢНУЛЛИН / Күренекле татар шагыйре, журналист, җәмәгать һәм дәүләт эшлеклесе

Vuonna 1948 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Tataarinkieliset kirjailijat
Tataarit
Sacred Heart Township

Sacred Heart Township on kunta (township) Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Sen väkiluku oli 243 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Renvillen piirikunnassa. Sacred Heart Township ympäröi Sacred Heartin kaupunkia pohjoisesta, idästä ja etelästä.

Väestö 
Vuonna 2020 Sacred Heart Townshipin 243 asukkaasta valkoisia oli 95,5 % ja aasialaisia 0,4 %. Asukkaista 0,4 % kuului johonkin muuhun rotuun, ja 3,7 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. Asukkaista 0,8 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia.

Lähteet 

Minnesotan kunnat
Sacred Heart (Minnesota)

Sacred Heart on kaupunki Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Sen väkiluku oli 510 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Renvillen piirikunnassa. Sacred Heartia rajaa pohjoisesta, idästä ja etelästä Sacred Heart Township ja lännestä Hawk Creek Township.

Väestö 
Vuonna 2020 Sacred Heartin 510 asukkaasta valkoisia oli 87,6 %, alkuperäisasukkaita 0,2 % ja aasialaisia 0,2 %. Asukkaista 5,1 % kuului johonkin muuhun rotuun, ja 4,9 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. Asukkaista 4,3 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,3 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

Lähteet 

Minnesotan kaupungit
Robert Saastamoinen

Robert Saastamoinen (7. kesäkuuta 1870 Pielavesi – 15. kesäkuuta 1948 Rovaniemi) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Saastamoisen vanhemmat olivat maanviljelijä Matts (Matti) Saastamoinen ja Anna Sofia Nousiainen ja puoliso vuodesta 1897 Sofia Margareta Lampela. Saastamoinen oli metsätyömies ja rakennustyömies Pielisen kanavan työmaalla, metsäyhtiöiden työnjohtaja Länsi-Lapissa, Anders Kurth & Co -yhtiön työnjohtaja 1893–1897, oman kauppaliikkeen pitäjä Kittilässä 1897–1916, puunhankkija, oman vähittäis- ja tukkuliikkeen pitäjä Rovaniemellä vuodesta 1916 ja Rob. Saastamoinen Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1930 vuoteen 1947. Hän oli myös Kittilän kunnanvaltuuston ja Rovaniemen kauppalanvaltuuston sekä Rovaniemen kauppalanhallituksen jäsen ja hänellä oli muitakin luottamustehtäviä sekä osakkuuksia ja johtamisvastuita muissa yrityksissä. Kauppaneuvoksen arvon Saastamoinen sai 1944.

Lähteet

Suomalaiset kauppiaat
Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset yrittäjät
Kittilän kunnanvaltuutetut
Kauppaneuvokset
Vuonna 1870 syntyneet
Vuonna 1948 kuolleet
Jussi Mononen

Jussi (Juhana, Juho) Mononen (11. huhtikuuta 1888 Liperi – 24. tammikuuta 1962 Lahti) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Monosen vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Mononen ja Loviisa Lovikainen ja puoliso vuodesta 1913 Sirkka Heinonen. Mononen kävi kansakoulun ja teki opintomatkoja useisiin eri maihin. Hän oli rautakaupan kauppa-apulainen Joensuussa 1903–1906 ja Lahdessa 1906–1910, tukkuliikkeen myyjä ja kauppaedustaja 1910–1912, kangaskaupan palveluksessa 1912–1913, kauppias Padasjoella 1913, tukkuliikkeen myyjä ja kauppaedustaja Lahdessa 1913–1914, kauppias Riihimäellä 1914–1916, tukkuliikkeen osakas Lahdessa 1916–1939, kenkätehtaan edustaja Lahdessa 1919–1921, Oy J. Monosen perustajaosakas, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1921 sekä Lahden Saapas- ja Lapikasteollisuus -yhtiön, vuodesta 1943 Mono Oy, perustajaosakas, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1926. Hiihtojalkine monon nimitys juontaa juurensa yhtiön tuotemerkistä. Mononen oli osakas ja johtamassa myös useita muita yhtiöitä. Hän oli perustamassa Suomen Kenkäkauppiaiden Liittoa ja toimi sen hallituksessa 1926–1934 ja vuodesta 1946 ja hänellä oli myös muita luottamustehtäviä. Lahjoittajana muistettu Mononen oli Sirkka ja Jussi Monosen Säätiön hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1956 ja Liikesivistysrahastoon perustettiin hänen mukaansa nimetty rahasto 1943. Kauppaneuvoksen arvonimen Mononen sai 1945.

Lähteet

Suomalaiset kauppiaat
Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset lahjoittajat
Kauppaneuvokset
Vuonna 1888 syntyneet
Vuonna 1962 kuolleet
Digimon Adventure 02: The Beginning

Digimon Adventure 02: The Beginning () on tuleva japanilainen Toei Animationin ja Yumeta Companyn Digimon -anime-elokuva, joka toimii jatko-osana elokuvalle Digimon Adventure: Last Evolution Kizuna (2020) sekä päätösosana animesarjan Digimon Zero Two tarinalle. Elokuvalla juhlitaan Zero Twon 20-vuotistaivalta.

Juoni 
Kaksi vuotta Eosmonia vastaan käydyn taistelun jälkeen, Daisuke Motomiya, Ken Ichijouji, Miyako Inoue, Iori Hida, Takeru Takaishi ja Hikari Yagami tapaavat pojan nimeltä Rui Owada, joka väittää olevansa kaikkien aikojen ensimmäinen Valittu lapsi, vaikka hänellä ei ole Digivicea tai digimonkumppania.

Äänirooleissa

Tuotanto 
Projekti julkistettiin vuoden 2021 DigiFes-tapahtumassa Digimon-päivänä, eli 1. elokuuta 2021. Tarinan paljastettiin sijoittuvan kaksi vuotta Digimon Adventure: Last Evolution Kizunan jälkeen ja juhlistavan Digimon Zero Twon 20-vuotistaivalta. Elokuvan virallinen nimi paljastettiin vuoden 2022 DigiFesissä. Samalla vahvistettiin, että Daisuke Motomiyan, Ken Ichijoujin, Miyako Inouen, Iori Hidan, Takeru Takaishin, Hikari Yagamin, V-monin, Wormmonin, Hawkmonin, Armadimonin, Patamonin ja Tailmonin ääninäyttelijät Digimon Adventure: Last Evolution Kizunasta (2020) palaavat tuttuihin rooleihinsa. Lisäksi Megumi Ogata ääninäyttelee Rui Owadaa, poikaa, joka väittää olevansa kaikkien aikojen ensimmäinen Valittu lapsi, ja Rie Kugimiya ääninäyttelee salaperäistä digimonia nimeltä Ukkomon.

Viitteet

Aiheesta muualla 
Digimon Adventure 02: The Beginning Anime News Networkin tietosanakirjassa 

Digimon
Anime-elokuvat
Sakeus

Sakeus on raamatullinen miehen etunimi. Erään tulkinnan mukaan sen hepreankielinen merkitys on ’oikeamielinen’. Se voi toisaalta olla myös muunnelma profeettanimestä Sakarja, joka pohjautuu heprean sanaan ’maksaa palkka’. Suomessa nimestä on tunnettu myös muoto Sakkeus, jota käytetään uudessa raamatunkäännöksessä.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on elokuuhun 2022 mennessä tilastoitu noin 180–190 Sakeus-nimistä ja noin 20–30 Sakkeus-nimistä miestä.

Nimipäivä 
Sakeuksella on aikoinaan ollut Suomen almanakassa nimipäivä 23. elokuuta. Muoto Sakeus esiintyi almanakassa ensimmäisen kerran vuonna 1858, mutta jo sitä ennen kalenterissa oli käytetty nimiasuja Sacheus, Sakäus, Zacaeus, Zacchäus, Zachaeus, Zacheus, Zachäus, Zakeus ja Zakäus. Sakeus-nimi oli viimeisen kerran mukana almanakassa vuonna 1907.

Tunnettuja Sakeuksia ja Sakkeuksia 
 Sakkeus, Raamatun henkilö
 Sakeus Iihuhua, namibialainen luterilainen pappi
 Sakeus Juuri-Oja (1890–1926), suomalainen teatterinjohtaja ja näytelmäkirjailija
 Sakeus Koivunen (1883–1918), suomalainen vankileirin vartija

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Etunimien taivutus: Sakeus ja Sakkeus (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)

Etunimet
Linus Andersson

Linus Andersson (s. 30. huhtikuuta 1999 Arvidsjaur, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue KooKoossa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Andersson laukoo oikealta.

Ura

Seuraura 
Andersson on MG/Arvidsjaur HC:n kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Skellefteå AIK:ssa. Kaudella 2016–2017 Andersson jakoi kymmenellä osumallaan seuran J20-joukkueen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Simon Krekulan ja Filip Engeråsin kanssa. Hän debytoi samalla kaudella myös SHL:ssä, jossa Andersson pelasi kahdeksan runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki SHL-debyyttinsä vain 17-vuotiaana 29. syyskuuta 2016 Växjö Lakers HC:tä vastaan. Andersson sai ottelussa jääaikaa 1.36 minuuttia. Kaudella 2017–2018 hän oli tehoilla 24+16=40 Skellefteån J20-joukkueen paras maalintekijä ja Andersson jakoi sisäisen pistepörssin toisen sijan Albin Erikssonin kanssa edellään Jonatan Berggren. Hän sijoittui koko J20 SuperElitin maalipörssissä kolmanneksi. Andersson pelasi SHL:ssä kauden aikana yhdeksän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.

Alkukauden 2018–2019 Andersson pelasi suurimmaksi osaksi Skellefteån J20-joukkueessa ja hän pelasi myös kaksi SHL-ottelua ilman tehopisteitä sekä viisi Mestarien liigan ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Andersson pelasi myös kaksi ottelua lainalla Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyEttan-joukkue Kalix HC:ssä, kunnes tammikuussa 2019 hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue HC Vita Hästeniin. Toukokuussa Andersson teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2019–2020 hän oli tehoilla 22+13=35 Vita Hästenin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies István Bartalisin jälkeen.

Kaudeksi 2020–2021 Andersson siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Djurgårdens IF:ään. Hän pelasi varsinaisen tulokaskautensa aikana 48 runkosarjaottelua tehopistein 10+8=18 ja kolme playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Andersson teki SHL-uransa avausmaalin 1. lokakuuta 2020 Malmö Redhawksia vastaan. Kesken kauden 2021–2022, joulukuussa 2021 hän siirtyi kuitenkin Leksands IF:ään, josta puolestaan Djurgårdenin suuntaan siirtyi Fredrik Forsberg.

Andersson siirtyi kaudeksi 2022–2023 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue KooKoohon.

Maajoukkueura 
Andersson on pelannut kolme poikien maaottelua.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Ruotsalaiset jääkiekkoilijat
KooKoon pelaajat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Banana (elektroniikkapeli)

Banana on Hongkongilaisen Vtechin Time&Fun-sarjaan vuonna 1981 julkaisema LCD-elektroniikkapeli.

Pelin tavoitteena on estää näytöllä kulkevia poikia liukastumasta neljässä eri suunnassa oleviin banaaninkuoriin

liikuttamalla talikolla varustautunutta miestä neljällä hallintanapilla. Peli päättyy viiden möhellyksen jälkeen.

-Sarjanumero 80-0173

-Hallintanapit 4

-Game A ja Game B-napit.

-Kellonappi (TIME)

-Kellossa on herätysominaisuus ja sekuntikello.

-Kuoren väri on ruskea.

Muuta:-Italialainen lelufirma Polistil valmisti tätä peliä lisenssillä nimellä Banana Sbang.

- Tästä pelistä on saatavilla simulaatio tietokoneelle osoitteessa http://www.madrigaldesign.it

Samankaltaisia pelejä: -Saman firman (Vtech) Sleep Walker on konseptiltaan sama. Ero on, että pitää 

estää unissakävelijää kompastumasta lattialla lojuvaan kamaan.

-Nintendon Game&Watch-sarjan Manhole on samanlainen. Siinä pitää estää

miestä putoamasta viemäriin.

Elektroniset pelit
Morane-Saulnier MS.760 Paris

Morane-Saulnier MS.760 Paris on ranskalaisen Morane-Saulnierin suunnittelema ja valmistama suihkumoottorein varustettu rinnakkain istuttava koulutuslentokone, jota käytettiin myös yhteistoimintakoneena eli kevyihin kuljetuksiin sekä henkilökuljetuksiin.

Ranskan ilmavoimat lopetti konetyypin käytön vuonna 1997 ja Argentiina vuonna 2007, Brasilia jo vuonna 1974, sillä 219 koneyksilön verran valmistettua konetyyppiä vietiin myös Brasiliaan. Argentiinalainen FMA oli tehnyt lisenssisopimuksen, joten se valmisti tätä tyyppiä itse.

Tausta 
Tammikuussa 1953 Morane-Saulnierin valmistama prototyyppi kaksipaikkaisesta suihkumoottorein varustetusta koulukoneesta MS.755 Fleuret lensi ensilentonsa. Suunniteltu kone kilpaili Fouga CM.170 Magisteria vastaan Ranskan ilmavoimien tilauksesta, mutta hävisi lopulta kilvan.

Valmistus 

Fleuretin pohjalta suunniteltiin uusi malli MS.760, joka oli ensisijaisesti nopeaksi yhteyskoneeksi. Prototyypillä tehtiin ensilento 29. heinäkuuta 1954, minkä jälkeen Ranskan ilmavoimat ja laivasto kiinnostuivat konemallista tilaten konetta. Ensimmäinen tuotantoversio sai nimen  MS.760A Paris, jolla tehtiin ensilento 27. helmikuuta 1958. Tehdas vastaanotti 109 tilausta sekä siviili- että sotilaskäyttöön, minkä lisäksi toimitettiin komponentit 36 koneen valmistamiseksi Argentiinan FMA:lle Cordobaan. Muun muassa Brasilia tilasi 30 konetta yhteyslentoihin, ilmakuvaukseen ja koulukoneiksi.

Koneesta valmistui 1961 paranneltu versio MS.760B Paris II, jonka voimanlähteenä oli tehokkaammat Turboméca Marboré IV -moottorit. Vuonna 1964 tuotannon päättyessä oli valmistunut kaikkiaan 164 lentokonetta kahtena eränä. Luvussa on mukana Argentiinassa valmistetut lentokoneet.

Viimeisenä versiona oli 1963 valmistettu Marboré IV -moottoreilla varustettu, mutta suuremmilla siivillä ja uudelle rungolla varustettu, MS.760C Paris III. Koneeseen mahtui istumapaikoille 5-6 matkustajaa. Ainoalla valmistuneella prototyypillä (F-WLKL) tehtiin ensilento 28. helmikuuta 1964, mutta yhtään tilausta ei tehty.

Tekniset tiedot 

MS.760 oli mahdollista aseistaa kevyin konekiväärein (2x á 7,5 mm: tyyppiä MAC 39) sekä pommein (2x á 50 kg) taikka raketein (4x á 90 mm).Konekiväärit sijaitsivat koneen keulassa, ja pudotettava aseistus koneen siipien alla.

Lähteet
 
https://simpleflying.com/morane-saulnier-ms-760-paris-story/
https://aviationsmilitaires.net/v3/kb/aircraft/show/2154/morane-saulnier-ms760-paris 
Sharpe, Michael: Attack and interceptor jets - 300 of the world's greatest aircraft. Friedman/Fairfax: Amber Books Ltd., 1999 (alkuteos). ISBN 1-58663-301-5.

Viitteet

Morane-Saulnierin ilma-alukset
Ranskalaiset koulukoneet
1950-luvun koulukoneet
Ruskosulkahautoja

Ruskosulkahautoja (Ophthalmotilapia boops) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji. Sitä pidetään akvaariokalana.

Koko ja ulkonäkö 
Ruskosulkahautoja voi kasvaa korkeintaan 15 senttimetrin mittaiseksi. Koiraat ovat naaraita kookkaampia ja värikkäämpiä. Evät, erityisesti vatsaevä, ovat myös koirailla pidempiä kuin naarailla.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Ruskosulkahautoja elää kotoperäisenä Tanganjikajärvessä, missä sitä tavataan etelärannikoilla. Laji on pohjakala ja elää noin 22–26 asteen lämpöisessä vedessä. Ravinnokseen se käyttää planktonia. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee ruskosulkahautojan elinvoimaiseksi lajiksi.

Lähteet 

Kirjoahvenet
Sinisulkahautoja

Sinisulkahautoja (Ophthalmotilapia ventralis) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji. Sitä pidetään akvaariokalana.

Koko ja ulkonäkö 
Sinisulkahautoja voi kasvaa korkeintaan 15 senttimetrin mittaiseksi. Koiraat ovat naaraita kookkaampia ja värikkäämpiä. Evät, erityisesti vatsaevä, ovat myös koirailla pidempiä kuin naarailla.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Sinisulkahautojaa tavataan kotoperäisenä Tanganjikajärvessä. Laji elää noin 2–10 metrin syvyisessä ja 23–25 asteen lämpöisessä vedessä. Ravinnokseen se käyttää planktonparvissa ajelehtivia mikro-organismeja. Naaras hautoo mätimunia suussaan. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee sinisulkahautojan elinvoimaiseksi lajiksi.

Lähteet 

Kirjoahvenet
Simeon Bekbulatovitš

Simeon Bekbulatovitš (ven. Симеон Бекбулатович, tat. Саин-Булат хан: Sain-Bulat xan / ساین بولاط; kuollut 5. tammikuuta 1616) oli tataaritaustainen venäläinen valtiomies, Tšingis-kaanin jälkeläinen, joka toimi hetkellisesti Venäjän hallitsijana.

Lähteet 

Vuonna 1616 kuolleet
Tataarit
Kaanit
Line & Willy

Line & Willy oli ranskalainen varieteeduo 1960- ja 1970-luvuilla. Duon muodostivat Line Van Menen ja Claude Boillod. Duo nousi tunnettavuuteen vuonna 1966 voitettuaan Guy Luxin palkinnon kappaleella Le Vent ja sijoituttuaan toiseksi Rose d'or d'Antibes -palkinnoissa kappaleella Pourquoi pas nous?.

Duo levytti kappaleet Près de la Fontaine (1966), Nous on s'aime et On se ressemble (1967), La vie à deux (1968), Rien n'empêche la terre de tourner (1968), Le marchand d'arc-en-ciel (1968), Les jardins italiens (1970) sekä Si un jour tu t'en vas (1972) ja julkaisi albumin vuonna 1967.

Duo edusti Monacoa Eurovision laulukilpailussa 1968 kappaleella À chacun sa chanson ja sijoittui jaetulle seitsemännelle sijalle 17 kilpailijan joukosta.

Vuosina 1974-1076 duo levytti kolme lastenmusiikkialbumia. Duon hajoamisen jälkeen Line Van Menen on tehnyt soolouraa.

Claude Boillod kuoli 84-vuotiaana 20. joulukuuta 2018.

Lähteet

Ranskalaiset duot
Monacon euroviisuedustajat
Vuoden 1968 euroviisuedustajat
Markku Tuppurainen

Markku "Kure" Tuppurainen (s. 1957) on suomalainen helluntailainen pastori ja seurakunnanjohtaja. Tuppurainen on toiminut vuodesta 2015 Seinäjoen helluntaiseurakunnan johtavana pastorina. Tuppurainen on toiminut Astu tarinaan-keskusteluohjelman juontajana sekä Kakola-televisiosarjan mentorina.

Tuppurainen tuli uskoon Sukevan vankilassa vuonna 1982. Tuppurainen oli kolme vuotta uskossa vankilassa. Vapauduttuaan Iisalmen helluntaiseurakunta kutsui Tuppuraisen Timoteus-oppilaaksi. Vuosina 1984–1986 Tuppurainen toimi Iisalmen helluntaiseurakunnan nuorisopastorina. Tämän jälkeen Tuppurainen on toiminut pastorina Kuopion helluntaiseurakunnassa sekä Helsingin Lähetysseurakunnassa.

Tuppurainen toimi vuosina 2005–2012 Seinäjoen kaupunginvaltuutettuna keskustan edustajana. Anssi Tiittanen on kirjoittanut Tuppuraisesta kirjan Kure - yksinäinen susi vuonna 2004 ja Heimo Enbuska kirjan Kure vuonna 2011.

Kirjallisuus

Lähteet 

Vuonna 1957 syntyneet
Suomalaiset televisiojuontajat
Suomalaiset helluntailaiset pastorit
Seinäjoen kaupunginvaltuutetut
Suomen Keskustan poliitikot
Elävät henkilöt
Jude Arthur

Jude Arthur (s. 8. kesäkuuta 1999) on ghanalainen jalkapalloilija. joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Hakaa lainalla SJK:sta. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Arthur aloitti uransa ghanalaisessa Liberty Professionalsissa. 2019 hän siirtyi SJK:hon jossa hänestä tuli nopeasti yksi joukkueen avainpelaajista. 2020 hän teki SJK:n kanssa 3-vuotisen jatkosopimuksen, jota pidennettiin 2021 vuoteen 2023 saakka. Kaudella 2022 hän ei kuitenkaan saanut SJK:n edustusjoukkueessa peliaikaa ja hän pelasi alkukauden Ykkösessä SJK Akatemiassa. Loppukaudesta hän siirtyi Veikkausliiga joukkue FC Hakan riveihin loppukauden mittaisella lainasopimuksella.

Lähteet 

Ghanalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Chappe

Chappe on Tammisaareen rakenteilla oleva nykytaiteen museo, joka avautuu keväällä 2023. Rakennuksen suunnittelukilpailun voitti JKMM Arkkitehtien Asmo Jaaksi, ja suunnitelma oli myös Albert ja Clara de la Chapellen suosikki.  

Chappen rakennus rakennetaan Raaseporin museon viereen. Se syntyy Albert de la Chapellen rahaston lahjoituksella, ja hanketta varten perustettiin Albert de la Chapellen taidesäätiö. Säätiö myös tukee vuosittain museon toimintaa. De la Chapelle ehti kuolla ennen hankkeen toteutumista. Albert ja Clara de la Chapellen kokoelmat ovat muodostettavan pysyvän kokoelman perusta, ja lisäksi museoon tulee vaihtuvia näyttelyitä.

Rakennustyöt aloitettiin heinäkuussa 2021, peruskivi muurattiin marraskuussa, ja tilat avataan keväällä 2023. Se maksaa noin seitsemän miljoonaa euroa. Rakennus saa tumman kuusiverhoilun. Näyttelytiloja on kolmessa kerroksessa. Alkuperäinen aikataulu oli, että museo avattaisiin syksyllä 2022, mutta viivästyksiä aiheuttavat rakennusmateriaalien ja palvelujen saanti.

Clara de la Chapelle kuoli keväällä 2020 ja Albert de la Chapelle 10. joulukuuta 2020.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Tammisaareen nousee uusi taidemuseo, jonka rakentavat huippuarkkitehdit – taustalla syöpätutkijan perustama varakas säätiö Yle.fi, uutiset 9.8.2022

Raaseporin museot
Suomen taidemuseot
Tammisaari
Bengt Magnusson (Bjälboättens lagmansgren)

Bengt Magnusson, joka kuoli noin 1294, oli ruotsalainen magnaatti, valtuutettu ja lakimies Itä-Götanmaassa . Hän oli lainlukija/tuomari Magnus Bengtssonin poika ja Bjälbo suvun jäsen joka hallitsi 1200-luvulla ja 1300 luvulla Ruotsia. Isoisä Linköpingin piispa Bengt Magnusson oli Birger Jaarlin veli. Birger Jaarlin lapsista ja lapsenlapsista tuli Ruotsin kuninkaita ja Bengt Magnussonin lapsista ja lapsenlapsista vaikutusvaltaisia tuomareita tai lainlukijoita. Tämä antoi suvulle hyvin vaikutusvaltaisen aseman. Bengt Magnussonin lapsenlapsi oli Pyhä Birgitta.

Bengt Magnusson mainitaan Itä-Götanmaan lakimiehenä ensimmäisen kerran vuonna 1269, ja 11. syyskuuta 1288 hän oli Riksrådin jäsen. Vuonna 1289 hänen kerrotaan menneen pyhiinvaellusmatkalle, jonka aikana hänen poikansa Magnus asetettiin lainvalvojaksi Itä-Götanmaan. Magnuksen on kuitenkin täytynyt erota virastaan viimeistään vuonna 1291, koska Bengt toimi jälleen Itä-Götanmaan lakimiehenä vuosina 1291–1292. Bengtin sanotaan kuolleen vuonna 1294, mikä on jossain määrin ristiriidassa sen tosiasian kanssa, että Magnus-poika ryhtyi jo lainvalvojan virkaan vuonna 1293.

Bengtin sinetti oli alun perin leijona, joka rehotti vasemmalla, myöhemmin leijona, joka rehotti suoraan kolmen palkin yli, sama kuin hänen isänsä. Ehkä Bengt seurasi isäänsä lainvalvojana heti tämän kuoltua vuonna 1263.

Avioliitto ja lapset 
Bengt Magnusson oli ensin naimisissa Margaretan kanssa (kuoli ennen vuotta 1275). Pariskunnalla oli seuraavat lapset:

 Magnus Bengtsson (kuoli ennen 1304), Itä-Götanmaan lainlukija vuodesta 1293, Ericus Olain mukaan tilapäisesti nimitetty Itä-Götanmaan lainlukijaksi 1289–1291, kun hänen isänsä lähti pyhiinvaellukselle

Bengt meni uudelleen naimisiin Sigrid Kaunista (kuoli 1289 ja haudattiin Skänningen dominikaaniluostariin). Margareta Klausdotterin osittain puhtaasti epähistoriallisen tarinan mukaan hän oli syntyperää alempana kuin miehensä Bengt. Pariskunnalla oli seuraavat lapset:

 Ingeborg Bengtsdotter, ( pyhän Birgittan äiti), naimisissa Birger Persson Finstan kanssa
 Ramborg Bengtsdotter, Margareta Klausdotterin mukaan naimisissa Erengisle Platan vanhimman kanssa .
 Katarina Bengtsdotter, puoliso Knut Jonsson (Aspenäsätten)

Kirjallisuus 

 Nordisk Familjebok, Uggleupplagan, osa 2, s. 1352, Tukholma 1904
 ÄSF 1:1 s. 39-41, Tukholma 1957
 ÄSF 1:2 s. 117, Tukholma 1965
Keskiajan henkilöt
Valtaneuvokset
Vuonna 1294 kuolleet
1200-luvulla syntyneet
Bianca Belair

Bianca Blair Crawford  (ent. Bianca Nicole Blair (s. 9. huhtikuuta 1989) on yhdysvaltalainen showpainija ja työskentelee WWE:ssä nimellä Bianca Belair. Hän on tällä hetkellä Raw brändissä ja on hallitseva WWE Raw Women’s Championship - mestari.

World Wrestling Entertainment

Bianca teki debyyttinsä WWE:n NXT brändissä 2016 nimellä "Binky Blair", mutta jo seuraavana vuonna käytti jo nykyistä "Bianca Belair" nimeään. Vuoden 2020 alussa hän siirtyi WWE:n pääohjelmaan Raw, mutta saman vuoden lokakuussa WWE Draftissa siirtyi Smackdown brändiin. Belair voitti vuoden 2021 naisten Royal Rumblen ja on  The Rockin jälkeen toinen musta painija, joka on voittanut Royal Rumblen. Bianca haastoi Sasha Banksin WWE Smackdown Women’s Championship-mestaruudesta Wrestlemania 37:ssa ja voitti Banksin ja ensimmäisen mestaruuden urallaan. Saman vuoden SummerSlamissä Belairin oli tarkoitus puolustaa mestaruuttaan uusintaottelussa Banksia vastaan, mutta WWE ilmoitti hänen olevan estynyt. Yllättäen vastustajaksi ilmestyi äitiyslomalta palaava Becky Lynch, joka voitti Belairin vain 26 sekunnissa. 

Vuoden 2021 Draftissa Belair siirtyi Raw brändiin ja seuraavan vuoden Wrestlemania 38:ssa onnistui nappaamaan itselleen WWE Raw Women’s Championship mestaruuden Becky Lynchiltä ja voitti toisen Wrestlemania ottelunsa putkeen mestaruudesta.  Belairin ja Lynchin feudi päättyi vuoden 2022 SummerSlam mestaruusotteluun, jonka Belair voitti. SummerSlamin jälkeen WWE:hen paluun tekevä Bayley otti Belairin kohteekseen. Heillä piti olla ottelu jo vuoden 2021 Money in the Bank tapahtumassa, mutta Bayley oli loukkaantunut pahasti harjoitellessaan.

Mestaruudet ja saavutukset 

 WWE
WWE Smackdown Women’s Championship (1 kerta)
WWE Raw Women’s Championship (1 kerta)
Royal Rumble voitto (2021)

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset showpainijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Odd Børre

Odd Børre Sørensen, taiteilijanimeltään Odd Børre (s. 9. elokuuta 1939, Harstad) on norjalainen laulaja. Odd Børre toimi solistina Kjell Karlsenin orkesterissa vuosina 1962–1970. Odd Børre voitti Melodi Grand Prix'n 1968 kappaleella Jeg har aldri vært så glad i no'en som deg, mutta kilpailun voittokappale hylättiin plagiointisyytteiden takia. Tämän jälkeen Odd Børre valittiin edustamaan Norjaa saman vuoden Eurovision laulukilpailuun Melodi Grand Prix'ssä toiseksi sijoittuneella kappaleella Stress, jonka hän oli myös esittänyt kilpailussa. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Odd Børre sijoittui jaetulle 13. sijalle 17 kilpailijan joukosta. Odd Børre osallistui Melodi Grand Prix'iin myös kolmena muuna vuotena.

Osallistumiset Melodi Grand Prix'iin

Diskografia

Albumit
Om Du Visste (1968)

Kjell Karlsenin orkesterin solistina
I Selskap Med: Kjell Karlsen's Orkester (1968)
I Selskap Med Kjell Karlsens Orkester. Vol II (1969)
Sammen Igjen (1976)

Lähteet

Norjalaiset laulajat
Norjan euroviisuedustajat
Vuoden 1968 euroviisuedustajat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Turkoosisulkahautoja

Turkoosisulkahautoja (Ophthalmotilapia heterodonta) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji. Sitä pidetään akvaariokalana.

Turkoosisulkahautoja voi kasvaa korkeintaan noin 14 senttimetrin mittaiseksi.

Turkoosisulkahautojaa tavataan kotoperäisenä Tanganjikajärvessä. Laji on pohjakala ja elää noin 2–10 metrin syvyisessä ja 24–26 asteen lämpöisessä vedessä. Ravinnokseen se käyttää planktonparvissa ajelehtivia mikro-organismeja. Turkoosisulkahautoja kutee noin 20–25 mätimunaa ja hautoo niitä suussaan. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee turkoosisulkahautojan elinvoimaiseksi lajiksi.

Lähteet 

Kirjoahvenet
Gustav Olhaver

Gustav Olhaver (s. 3. heinäkuuta 1997 Ängelholm, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Saimaan Pallossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Olhaver osaa pelata myös laidassa. Hän on 200 cm pitkä ja 107 kg painava. Olhaveria on luonnehdittu pelityyliltään voimahyökkääjäksi.

Ura

Seuraura 
Olhaver on Rögle BK:n kasvatti. Hän toimi kaudella 2012–2013 seuran U16-joukkueen varakapteenina. Olhaver voitti tehoilla 17+24=41 koko U16 Elitin syöttöpörssin ja hän sijoittui pistepörssissä viidenneksi. Olhaver toimi kaudella 2014–2015 Röglen J18-junioreiden varakapteenina.

Colorado Avalanche varasi Olhaverin seitsemännellä kierroksella 191. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Samana kesänä hänet varasi myös WHL-joukkue Seattle Thunderbirds 44. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Olhaver siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2015–2016. Joulukuussa 2015 seura kuitenkin asetti hänet siirtolistalle, josta Olhaverin nappasi Swift Current Broncos, jolta Thunderbirds hankki puolestaan hänen maanmiehensä Andreas Schumacherin pelaajaoikeudet.

Kaudeksi 2016–2017 Olhaver palasi Rögle BK:n organisaatioon. Hän oli tehoilla 15+23=38 joukkueen paras maalintekijä Lucas Elvenesin ja Morten Jensenin kanssa sekä toiseksi paras pistemies Elvenesin jälkeen. Olhaver jakoi myös Röglen sisäisen tehotilaston voiton Tom Johanssonin kanssa lukemalla +7. Hän debytoi kauden aikana myös seuran SHL-joukkueessa, jossa Olhaver pelasi kymmenen runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki SHL-debyyttinsä 12. marraskuuta 2016 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan. Olhaver sai ottelussa jääaikaa 3.52 minuuttia. Olhaver pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhden ottelun verran lainalla Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyEttan-joukkue Helsingborgs HC:ssä.

Olhaver siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue IK Oskarshamniin. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella samassa sarjassa pelaavan Tingsryds AIF:n riveihin. Kaudella 2019–2020 Olhaver jakoi 13 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Robin Carlssonin kanssa. Joulukuussa 2019 seura lainasi Olhaverin yhden ottelun ajaksi sarjatasoa ylemmäs hänen kasvattajaseuraansa Rögle BK:hon. 

Kaudeksi 2020–2021 Olhaver siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella MODO Hockeyn Allsvenskan-joukkueeseen. Hän teki siellä 11 ottelussa vain yhden syöttöpisteen, eikä seura lopulta pystynyt tarjoamaan hänelle kehittymiseen tarvitsemaa peliaikaa. Olhaverin sopimus purettiin joulukuussa 2020. Samana päivänä hänen vahvistettiin palaavan loppukaudeksi Tingsryds AIF:ään. Kaudeksi 2021–2022 Olhaver siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Kristianstads IK:hon.

Olhaver siirtyi kaudeksi 2022–2023 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Saimaan Palloon.

Maajoukkueura 
Olhaver pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015. Yhteensä hän on pelannut kolme nuorten ja 11 poikien maaottelua.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Ruotsalaiset jääkiekkoilijat
Saimaan Pallon pelaajat
Colorado Avalanchen varaamat pelaajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Perch Lake Township

Perch Lake Township on kunta (township) Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Sen väkiluku oli 977 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Carltonin piirikunnassa. Perch Lake Township sijaitsee Fond du Lacin intiaanireservaatin alueella.

Väestö 
Vuonna 2020 Perch Lake Townshipin 977 asukkaasta valkoisia oli 65,5 %, alkuperäisasukkaita 29,3 % ja aasialaisia 0,2 %. Asukkaista 0,3 % kuului johonkin muuhun rotuun, ja 4,7 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. Asukkaista 8,0 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,8 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

Lähteet 

Minnesotan kunnat
Pernilla Böckerman

Pernilla "Piippu" Böckerman (s. 12. maaliskuuta 2000 ) on suomalainen fitness-urheilija ja somevaikuttaja. Hän voitti juniori bikini fitnessin maailmanmestaruuden pituusluokassaan marraskuussa 2021 Espanjassa järjestetyissä MM-kisoissa.

Böckermania valmentaa Johanna Hermans. Näyttelijä Iina Kuustonen päätyi myös Hermansin valmennettavaksi Punttikomedia-elokuvan rooliaan varten, ja Böckerman toimi välikätenä.

Vuonna 2015 Böckerman voitti Vuoden tulokas -palkinnon Tubeconissa,
ja vuonna 2022 hän voitti Creator Awardsin Vuoden fitness -palkinnon.

Böckerman esiintyy myös Fitnesspäiväkirja-tositelevisiosarjassa.

Syyskuussa 2020 Yvette Suomi julkaisi Yvette x Pernilla Böckerman-vaatemalliston.

Kesäkuussa 2021 Böckerman, Roosa Björkstam ja Reetta Ylä-Rautio alkoivat julkaista 02210 -podcastia Supla-äänisisältöpalvelussa. Böckerman, Björkstam ja Ylä-Rautio viettivät lapsuutensa Espoon Olarissa, jonka postinumero on 02210.

Pernilla Böckerman on koulutukseltaan merkonomi.

Fitness-saavutukset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Pernilla Böckerman Instagram
 Pernilla Böckerman YouTube

Suomalaiset fitness-urheilijat
Suomalaiset tubettajat
Suomalaiset somevaikuttajat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Acoustic Adventures – Volume Two


Acoustic Adventures – Volume Two on power metal -yhtye Sonata Arctican kahdestoista studioalbumi. Se julkaistiin 30. syyskuuta 2022 levymerkillä Atomic Fire. Albumin miksasi sekä masteroi Mikko Tegelman ja Pasi Kauppinen.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Tony Kakko – laulu, koskettimet
 Elias Viljanen – kitara
 Pasi Kauppinen – basso
 Henrik “Henkka” Klingenberg – koskettimet
 Tommy Portimo – rummut

Arvostelut 
 Inferno:

Lähteet 

Sonata Arctican albumit
Vuoden 2022 albumit
Lotta-Maria Maine

Lotta-Maria Maine (s. 12. toukokuuta 2002 Huittinen) on suomalainen este- ja keskipitkien matkojen juoksija. Maine voitti vuonna 2022 Kalevan kisoissa SM-kultaa 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 10.32,57. Maine on Kalevan kisoissa sijoittunut 1 500 metrin juoksussa neljänneksi (2021) ja viidenneksi (2022). Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on voittanut Turun Urheiluliiton viestijoukkueessa kultaa 4 × 1 500 metrin sekaviestissä 2022 sekä saavuttanut hopeaa 4 000 metrin viestissä 2021 ja 2022. Maineen ennätys 1 500 metrillä on 4.25,08 (2022) ja 3 000 metrin esteissä 10.27,29 (2021).

Maine edustaa Turun Urheiluliittoa. Huittislaisen Maineen aiempi seura oli Lauttakylän Luja. Häntä valmentaa Janica Rauma.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset estejuoksijat
Suomalaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Michael Norman

Michael Arthur Norman Jr. (s. 3. joulukuuta 1997) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, joka aikuisten tasolla on menestynyt 400 metrin juoksijana. Norman on vuoden 2020 kesäolympialaisten 4 x 400 metrin viestin olympiavoittaja sekä vuoden 2022 maailmanmestari 400 metrin juoksussa ja 4 x 400 metrin viestijuoksussa.

Saavutukset 

Norman menestyi jo kouluikäisenä ja vakuutti erityisesti 17-vuotiaana 6. kesäkuuta 2015 kisasuorituksellaan Vista Murrieta High Schoolin oppilaana CIF Californian State Meet -kisassa. Hän aloitti päivän 4 x 100 metrin viestissä. Sen jälkeen hän juoksi voittoon 400 metrillä NFHS:n ennätystä sivuavalla ajalla 45,19. Tämän jälkeen hän voitti 200 metrin kisan ajalla 20,30. Vain tuntia myöhemmin hän juoksi 4 x 400 metrin viestissä osuusajan 44,9.

Vuoden 2016 nuorten MM-kisoissa Norman voitti 200 metrin (aika 20,17) ja 4 x 100 metrin viestin (38,93) maailmanmestaruuden. 

Vuonna 2018 Norman voitti NCAA:n mestaruuden 400 metrillä ja 4 x 400 metrin viestissä sekä sisä- että ulkoradoilla. Seuraavan vuoden MM-kisoissa hän karsiutui 400 metrillä välierissä.

Vuonna 2021 kesäolympialaissa Tokiossa hän voitti kultaa 4 x 400 metrin viestissä (2.55,70) ja oli 400 metrillä viides (44,31).

Vuoden 2022 maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa sekä 400 metrillä (44,29) että 4 x 400 metrin viestissä (2.56,17).

Yhdysvaltain mestaruuden 400 metrillä Norman on voittanut vuosina 2021 (olympiakarsinnat) ja 2022.

Norman voitti Timanttiliigan 400 metrin mestaruuden vuonna 2019.

Ennätykset 
 100m 9,86 (20. heinäkuuta 2020)
 200m 19,70 (6. kesäkuuta 2019)
 400m 43,45 (20. huhtikuuta 2019)
 400m (halli) 44,52 (10. maaliskuuta 2018), maailmanennätys

Norman juoksi hallissa Collage Stationissa Teksasissa maaliskuussa 2018 ajan 44,52, joka on sisäratojen maailmanennätys. Normanin ulkoradoilla 400 metrillä juoksema 43,45 on kaikkien aikojen neljänneksi paras aika.

Yksityiselämä 

Normanin isä on afroamerikkalainen ja äiti japanilainen.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat
Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Guillermo Vázquez

Guillermo Vázquez Colman (s. 16. maaliskuuta 1997) on paraguaylainen shakin suurmestari. Vázquezin vahvuusluku on 2573, jolla hän on Paraguayn kolmanneksi vahvin pelaaja ja maailmanlistan sijalla 309.

Ura 
Vázquez pelasi ensimmäiset Elo-kelpoiset turnauspelinsä tammikuussa 2009. Vuonna 2010 hän voitti Paraguayn mestaruuden 13-vuotiaana, kaikkien aikojen nuorimpana. Saman vuoden shakkiolympialaisissa hän pelasi Paraguayn neloslaudalla tuloksella 4/10. Vuonna 2010 Vázquezista myös tuli FIDE-mestari.

Vázquez uusi Paraguayn mestaruutensa vuosina 2011 ja 2012. Vuoden 2012 turnauksessa hän ja Manuel Latorre päätyivät kumpikin 6,5/9 pisteeseen, mutta Vázquezilla oli enemmän tiebreak-pisteitä. Vuosien 2012 ja 2014 shakkiolympialaisissa Vázquez pelasi Paraguayn neloslaudalla tuloksin 5,5/9 (2012) ja 6/9 (2014).

Vuonna 2015 Vázquez saavutti kansainvälisen mestarin arvonimen. Shakkiolympialaisissa 2018 hän nousi Paraguayn kakkoslaudalle ja pelasi 11 peliä pistein 6,5. Vuonna 2020 Vázquez voitti 381 pelaajan Floripa Chess Open -turnauksen, jossa oli mukana 10 suurmestaria.

Vázquez osallistui vuoden 2021 maailmancupiin. Hän eteni ensimmäiseltä kierrokselta jatkoon voitettuaan valkeilla nappuloilla Ņikita Meškovsin. Toisella kierroksella Vázquez karsiutui turnauksesta Jan-Krzysztof Dudan voitettua hänet valkeilla. Maaliskuussa 2022 FIDE myönsi Vázquezille suurmestarin arvonimen.

Lähteet 

Paraguaylaiset shakinpelaajat
Shakin suurmestarit
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Emil Millán de la Oliva

Emil Millán de la Oliva (aiemmin Millán Magnell, s. 24. heinäkuuta 2001) on ruotsalainen kestävyysjuoksija. Millán de la Olivan seura on Eskilstuna FI.

Saavutukset 
Millán de la Oliva voitti 10 000 metrin juoksun Ruotsin mestaruuden vuonna 2020 (aika 29.49,05), tämän matkan pronssia hän on saavuttanut vuosina 2019 ja 2022. 5 000 metrin juoksusta hänellä on Ruotsin-mestaruuspronssia vuodelta 2020. Millán de la Olivalla on mitalisijoituksia myös maastojuoksun Ruotsin-mestaruuskilpailuista. Vuonna 2020 hän oli puolimaratonin MM-kisoissa sijalla 55.

Ennätykset 

 5 000 m: 13.29,59 (29. elokuuta 2020), alle 20-vuotiaiden Ruotsin ennätys
 10 000 m: 28.23,21 (19. syyskuuta 2020), alle 20-vuotiaiden Ruotsin ennätys
 tunnin juoksu: 20128 metriä (4. syyskuuta 2020), Ruotsin ennätys
 puolimaraton: 1.02,53 (17. lokakuuta 2020)

Yksityiselämä 
Emil Millán de la Olivan pikkusisko on keskimatkojen juoksija Alice Magnell Millán. Millán de la Oliva julkaisee rap-musiikkia taitelijanimellä Young Emil.

Lähteet 

Ruotsalaiset kestävyysjuoksijat
Ruotsalaiset maastojuoksijat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Dubrovački trubaduri

Dubrovački trubaduri oli kroatialainen beat-, folk- ja popyhtye, jonka Đelo Jusić muodosti vuonna 1961. Yhtye voitti jugoslavialaisen Jugovizija-laulukilpailun vuonna 1968 kappaleella Jedan dan ja valikoitui näin Jugoslavian edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kuitenkin tuohon aikaan Eurovision laulukilpailussa sallittiin vain sooloartisteja ja duoja, joten kansainväliseen kilpailuun yhtye osallistui duona Luči Capurso & Hamo Hajdarhodžić. duo sijoittui Eurovision laulukilpailussa jaetulle seitsemännelle sijalle 17 kilpailijan joukosta. Yhtye pyrki Jugoslavian edustajaksi Eurovision laulukilpailuun myös vuonna 1976 kappaleella Zeleni se ružmarin ja sijoittui Jugoslavian karsintana toimineessa Opatija Festival -kilpailussa 13:nneksi. Yhtye jatkoi erilaisilla kokoonpanoilla 1980-luvun alkuun.

Lähteet

Jugoslavialaiset yhtyeet
Jugoslavian euroviisuedustajat
Vuoden 1968 euroviisuedustajat
Einari Ståhlberg

Einari Ståhlberg (1. huhtikuuta 1885 Hyrynsalmi – 13. marraskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen insinööri, kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Ståhlbergin vanhemmat olivat nimismies Herman Ståhlberg ja Maria Wickstrand ja puoliso vuodesta 1913 Maria Helena Tuomaala. Ståhlberg tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1905 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulusta 1911. Hän oli varamaanmittari Oulun läänissä 1911–1915, appensa perustaman tukku- ja vähittäismyyntiliikkeen prokuristi Oulussa 1915–1917 ja toimitusjohtaja 1917–1923 ja yrityksen osakas vuodesta 1918, Alfr. Wilén & Co. -kauppayhtiön toimitusjohtaja Helsingissä vuodesta 1923, Jalokoivu -yhtiön osakas ja toimitusjohtaja 1936–1948 sekä Kirjokoivu-yhtiön perustaja ja toimitusjohtaja 1948–1951. Ståhlberg oli myös maanviljelijä ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. Vaimonsa kanssa hän perusti Helsinkiin Salon Ståhlberg -nimisen muotiliikkeen. Kauppaneuvoksen arvonimen Ståhlberg sai 1946.

Lähteet

Suomalaiset insinöörit
Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet
Suomalaiset kauppiaat
Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset maanviljelijät
Kauppaneuvokset
Vuonna 1885 syntyneet
Vuonna 1977 kuolleet
Hyry

Hyry on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

 Antti Hyry (1931–2016), kirjailija
 Arttu Hyry (s. 2001), jääkiekkoilija
 Eero Hyry, (s. 1960), matemaatikko
 Pauliina Hyry (s. 1964), urkuri
 Walde Hyry (1894–1985), yrittäjä, yritysjohtaja ja kauppaneuvos
Ford Puma Rally1

Ford Puma Rally1 on M-Sportin valmistama Ford Puma -crossoveriin pohjautuva Rally1-auto, jolla M-Sport World Rally Team kilpailee rallin maailmanmestaruussarjassa kaudesta 2022 alkaen. Se oli M-Sportin ensimmäinen Rally1-sääntöjen mukainen hybridiralliauto, joka korvasi edeltäjänsä Ford Fiesta WRC:n World Rally Car -sääntöjen poistuttua käytöstä. M-Sport julkisti auton Goodwood Festival of Speedissä heinäkuussa 2021.

MM-rallivoitot

Rallin MM-sarjan tulokset 
(Tulosselitteet)

Lähde: 

 Huomioita

Lähteet 

Puma Rally1
Rally1-autot