joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jere Härkälä

Jere Härkälä (s. 10. tammikuuta 1985 Pori) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen puolustaja. Hän toimii Porin Ässien apuvalmentajana. Härkälä pelasi pelaajaurallaan Ässissä yhden ottelun puolustajana kaudella 2004–2005.

Ura
Härkälä on Ässien oma kasvatti, joka pelasi puolustajana myös yhden SM-liigaottelun kaudella 2004–2005. Kaudella 2005–2006 hän toimi Ässien A-nuorten kapteenina. Härkälä lopetti pelaajauransa kevääseen 2006 ja aloitti sittemmin valmentamaan Ässien E-junioreita, joista hän nousi ikäluokittain ylöspäin.

Kauden 2010–2011 päätteeksi Härkälä valmensi Ässien C-nuoret SM-pronssiin. Kaudella 2011–2012 hän toimi joukkueen A-nuorten apuvalmentajana ja kaudella 2012–2013 B-nuorten vastuuvalmentajana sekä luistelukoulun rehtorina. Kaudeksi 2013–2014 Härkälä liittyi vuoden mittaisella sopimuksella Pekka Virran johtaman Ässien SM-liigajoukkueen valmennustiimiin.

Härkälä toimi kaudet 2016–2017 ja 2017–2018 sekä alkukauden 2018–2019 Ässien A-nuorten vastuuvalmentajana, kunnes hänet nostettiin Ässien edustusjoukkueen apuvalmentajaksi Petteri Niittysen tilalle loppukaudeksi. Härkälä palasi kaudeksi 2019–2020 A-nuorten päävalmentajaksi.

Kaudesta 2020–2021 alkaen helmikuuhun 2022 asti hän valmensi Kokkolan Hermestä.

Muuta
Härkälän isä Jari on toiminut Kalevan Pallon, Espoo Bluesin ja Ässien päävalmentajana SM-liigassa.

Tilastot

Lähteet

Eliteprospects.com – Jere Härkälä

Viitteet

Suomalaiset jääkiekkovalmentajat
Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Nils Edelman

Nils Holger Edelman (1918–2005) oli suomalainen geologi ja geologian ja mineralogian professori Åbo Akademissa. 

Väitöskirjan ohella hänen tärkeimmät työnsä kohdistuvat Suoman lounaissaariston geologiaan. Vuonna 1994 häneltä ilmestyi teos Filosofer, forskare och filurer ur geologins historia.

Hän sai nimityksen professoriksi vuonna 1964.

Lähteet
Abo akademi

Viitteet

Aiheesta muualla
Myten om kontinentaldriftens historia
Recension av Filosofer, forskare och filurer ur geologins historia

Suomalaiset geologit
Suomalaiset mineralogit
Åbo Akademin professorit
Vuonna 1918 syntyneet
Vuonna 2005 kuolleet
Suomalaiset professorit
Pekka M. Sinisalo

Pekka Markus Sinisalo (s. 24. maaliskuuta 1969 Helsinki) on suomalainen kunnallispoliitikko ja Uudenmaan Perussuomalaisten piirin entinen puheenjohtaja, joka siirtyi sinisiin. Sinisalo on Sinisten Uudenmaan piirin puheenjohtaja ja puoluehallituksen jäsen. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri.

Taustaa
Sinisalo asuu perheineen Kirkkonummen Veikkolassa ja on ollut virkavapaalla Euroopan yhteisöjen tuomioistuimesta Luxemburgissa. Hän on myös työskennellyt Euroopan parlamentissa MEP Sampo Terhon kotimaan avustajana. Sinisalo toimi Perussuomalaisten EU-vaalipäällikkönä vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa.

Sinisalo on toiminut lukuisissa erilaisissa kunnallisissa luottamustehtävissä. Hän on ollut Kirkkonummella kunnanvaltuutettu, Perussuomalaisten valtuustoryhmän pj ja kunnanhallituksen toinen varapuheenjohtaja. Työkokemusta Sinisalolla on erityisesti opettajana, sekä kotimaasta että ulkomailta. Hän on myös Suomalaisuuden liiton toiminnanjohtaja.

Vaalimenestys
Sinisalo oli ehdokkaana vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Kirkonummella, sai 281 ääntä tullen valituksi valtuustoon. Vuoden 2012 kuntavaaleissa Sinisalo sai Kirkkonummelta 399 ääntä, neljänneksi eniten koko kunnasta.

Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa hän sai Uudeltamaalta 1 375 ääntä, joista 755 tuli kotikunnastaan Kirkkonummelta. Hän ei tullut valituksi eduskuntaan. 
Sinisalo valittiin Perussuomalaisten Uudenmaan piirin eduskuntavaaliehdokkaaksi vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Vaaleissa Sinisalo sai 1 244 ääntä eikä tullut valituksi eduskuntaan. Äänistä Kirkkonummelta tuli 569 ja muualta Uudeltamaalta loput 675.

Lähteet 

Perussuomalaiset poliitikot
Korjausliikkeen poliitikot
Kirkkonummen kunnanvaltuutetut
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Transmar

Transmar Ab on vuonna 1961 perustettu suomalainen Maarianhaminassa pääkonttoria pitävä logistiikka-, kuljetus- ja huolintayritys. Yritys tekee tieliikenteen tavarakuljetuksia Suomessa ja Ruotsissa, sekä niiden välissä sijaitsevalla Ahvenanmaalla jossa se on suurin alallaan.

Suurin osa yrityksen toimittamasta kappaletavaraliikenteestä kulkee Maarianhaminassa sijaitsevan Vikingagrändin terminaalin kautta. Toinen terminaalin sijaitsee Naantalissa ja kummassakin terminaalissa on myös elintarvikkeiden kylmä- ja pakastetilat. Rahti kulkee M/S Fjärdvägenillä Ahvenanmaan Långnäsista Manner-Suomen Naantalin satamaan. Laivaan lastataan pääsääntöisesti vain kontit ja perävaunut, joten kummassakin päässä on siten eri kuljettajat.

Ahvenanmaan ja Manner-Suomen välisessä liikenteessä noin 80 % kuljetuksista suuntautuu Lounais-Suomeen tai sieltä Ahvenanmaalle. Yrityksellä on päivittäiset tavaraliikennelinjat Naantalista Turkuun, Helsinkiin, Lahteen ja Tampereelle. Pohjanmaalle tavaralinjaliikenne ajetaan kahdesti viikossa.

Ahvenanmaan pääsaaren lisäksi Transmar liikennöi päivittäinen pääsaaren, Vårdön ja Föglön välillä.

Ulkomaanliikenteestä suurin osa suuntautuu Ruotsiin, jonne on päivittäinen tavaralinjaliikenne Ahvenanmaalta Tukholmaan.

Tytäryritykset 

Transmarilla on neljä tytäryritystä. Ahvenanmaalla sijaitsee osakkuusyritys Ålands Budbilsservice Ab, joka tekee paketti- ja kuriiripalveluita Ahvenanmaalla sekä Ahvenanmaalle ja Ahvenanmaalta.

 Fintermos Oy, Naantalissa sijaitseva kylmä- ja pakastetuotteiden käsittelyä ja varastointia harjoittava yritys. Transmarin toinen toimipiste sijaitsee samassa paikassa. 
 Ålands Renhållnings Ab, Ahvenanmaalla toimiva jätehuoltoyritys.
 Scandic Cargo Oy, tekee Oy Scandic Trans Ab:n toimeksiannosta termokuljetuksia Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa.
 Teknikpartner Åland Ab, huoltaa ja korjaa konsernin kalustoa.

Lähteet 

Logistiikkayhtiöt
Suomalaiset liikenneyhtiöt
Ahvenanmaalaiset yritykset
Adam Joseph Exner

Adam Joseph Exner OMI (s. 24. joulukuuta 1928 Killaly) on kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 7. heinäkuuta 1957 ja nimitettiin Kamloopsin hiippakunnan johtoon 16. tammikuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Henri Légaré, jota avustivat James Francis Carney ja Charles Aimé Halpin. Exner asetettiin virkaansa 28. maaliskuuta.

Exner sai 31. maaliskuuta 1982 nimityksen Winnipegin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 23. kesäkuuta. Hänet nimitettiin 25. toukokuuta 1991 Vancouverin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 10. tammikuuta 2004.

Lähteet 

Kanadalaiset papit
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1928 syntyneet
Elävät henkilöt
Daniel Joseph Bohan

Daniel Joseph Bohan (8. marraskuuta 1941 Yarmouth – 15. tammikuuta 2016 Regina) oli kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Monctonin arkkihiippakuntaan 13. toukokuuta 1967 ja nimitettiin Toronton arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Migirpan titulaaripiispaksi 14. toukokuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Aloysius Matthew Ambrozic, jota avustivat André Richard ja James Martin Hayes.

Bohan sai 30. maaliskuuta 2005 nimityksen Reginan arkkipiispaksi.

Lähteet 

Kanadalaiset papit
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1941 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Marcelo Daniel Colombo

Marcelo Daniel Colombo (s. 27. maaliskuuta 1961 Buenos Aires) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Quilmesin hiippakuntaan 16. joulukuuta 1988 ja nimitettiin Oránin hiippakunnan johtoon 8. toukokuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luis Teodorico Stöckler, jota avustivat Mario Antonio Cargnello ja Jorge Rubén Lugones. Colombo asetettiin virkaansa 22. elokuuta.

Lähteet 

Argentiinalaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Fakultatiivisesti anaerobinen organismi

Fakultatiivisesti anaerobinen organismi voi käyttää sekä happea ja nitraattia akseptorina   aineenvaihdunnassa. Kun nitraattia käytetään - hapen puutteen vuoksi - saadaan noin 60 % energiaa verrattuna siihen jos happea käytettäisiin.

Katso myös 

Soluhengitys
Anaerobinen eliö

Lähteet

Aiheesta muualla 

Mikrobiologia
Héctor Eduardo Vargas Bastidas

Héctor Eduardo Vargas Bastidas (s. 29. joulukuuta 1951 Valdivia) on chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi salesiaaneihin vuonna 1978 ja sai pappisvihkimyksensä saman vuoden heinäkuun 15. päivänä. Hänet nimitettiin Arican hiippakunnan johtoon 25. marraskuuta 2003, ja piispaksi vihkiminen seurasi 4. tammikuuta 2004. Pääkonsekraattorina toimi Francisco Javier Errázuriz Ossa, jota avustivat Patricio Infante Alfonso ja Ricardo Ezzati Andrello.

Vargas Bastidas sai 14. toukokuuta 2013 nimityksen Temucon piispaksi.

Lähteet 

Chileläiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Sixto José Parzinger Foidl

Sixto José Parzinger Foidl (s. 21. joulukuuta 1931 St. Johann in Tirol) on Chilessä toiminut itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 29. kesäkuuta 1960 ja nimitettiin Araucanían apostoliseksi vikaariksi sekä Gaguarin titulaaripiispaksi 17. joulukuuta 1977. Hänet asetettiin apostolisen vikaarin virkaan 5. helmikuuta 1978, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 5. maaliskuuta Agnelo Rossi, jota avustivat Sergio Otoniel Contreras Navia ja Francisco Maximiano Valdés Subercaseaux.

19. marraskuuta 2001 Araucanían apostolisesta vikariaatista tuli Villarrican hiippakunta, ja Parzinger Foidl sai nimityksen sen piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 7. helmikuuta 2009.

Lähteet 

Itävaltalaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1931 syntyneet
Elävät henkilöt
Rita Atria

Rita Atria (4. syyskuuta 1974 Partanna, Sisilia, Italia – 26. heinäkuuta 1992 Rooma, Italia) oli todistaja suuressa mafiatutkimuksessa Sisiliassa. Hän teki itsemurhan vuonna 1992, viikko sen jälkeen kun mafia oli murhannut Paolo Borsellinon, jonka kanssa hän oli työskennellyt. Elokuvaohjaaja Marco Amenta on tehnyt tapauksesta dokumenttielokuvan Diario di una siciliana ribelle (2002) ja draamaelokuvan Sisilialainen tyttö (La siciliana ribelle, 2008).

Lähteet 

Mafia
Italialaiset henkilöt
Itsemurhan tehneet
Vuonna 1974 syntyneet
Vuonna 1992 kuolleet
Opus Eponymous

Opus Eponymous on ruotsalaisen metalliyhtye Ghostin debyyttialbumi, joka julkaistiin 18. lokakuuta 2010. Se julkaistiin Pohjois-Amerikassa 18. tammikuuta 2011 ja Japanissa 6. huhtikuuta 2011.

Albumin kappaleet kirjoitettiin jo vuosina 2007–2008. Tuohon aikaan yhtyeestä tuli myös teatterillisen saatanallinen.

Kappaleet

Arviot 
 Allmusic: 
 PopMatters: 
 Imperiumi.net:

Lähteet 

Vuoden 2010 esikoisalbumit
Ghostin albumit
Antti Ekholm

Anders (Antti) Kaarle Ekholm (3. lokakuuta 1918 – 29. marraskuuta 1996) oli suomalainen hammaslääkäri ja professori. Ekholm oli Turun yliopiston hammaskirurgian professori 1962–1971 ja Helsingin yliopiston hammas- ja suurkirurgian dosentti 1974–1983.

Lähteet 

Suomalaiset hammaslääkärit
Turun yliopiston professorit
Vuonna 1918 syntyneet
Vuonna 1996 kuolleet
Suomalaiset professorit
Oliver Kohlenberg

Oliver Kohlenberg (s. 24. tammikuuta 1957 Aachen) on Suomessa asuva saksalaissyntyinen säveltäjä.

Kohlenberg opiskeli pianonsoittoa Wallydore Eschenbachin johdolla, musiikin teoriaa Kölnissä Hermann Schröderin johdolla, sävellystä Hampurissa 1975–1977 opettajinaan Diether de la Motte ja György Ligeti sekä Helsingissä 1977–1978 ja 1980–1981 Einojuhani Rautavaaran johdolla. Vuosina 1978–1980 Kohlenberg opiskeli sävellystä Freiburgissa ja Baselissa Klaus Huberin johdolla. Kohlenberg on opettanut vuodesta 1981 Kainuun musiikkiopistossa ja sittemmin myös Oulun konservatoriossa, kunnes vuonna 2002 siirtyi asumaan Lahteen ja opettamaan Pirkanmaan ja Lahden ammattikorkeakouluissa.

Kohlenbergille myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021.

Musiikki
Kohlenbergin sävellystuotanto sisältää neljä sinfoniaa, useita oopperoita, konserttoja, runsaasti kamari- ja soolosoitinteoksia sekä vokaalimusiikkia. Hänen tyylinsä rakentuu ekspressiivisille ratkaisuille ja paksuille sointikentille ja vaatii usein laajaa esittäjistöä. Hänen musiikkinsa etenee vapaapulsatiivisesti tai muuten improvisatorisesti, mutta myös perinteisin keinoin.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kohlenbergin esittely Lahden kaupunginkirjaston sivustolla 
Pohjoista musiikkia: Oliver Kohlenberg Oulun kaupunginkirjaston sivuilla

Einojuhani Rautavaaran sävellysoppilaat
Suomalaiset musiikkipedagogit
Saksalaiset säveltäjät
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Almedalenin politiikkaviikko

Almedalenin politiikkaviikko on vuosittain Ruotsissa Visbyn kaupungissa järjestettävä poliittinen ja yhteiskunnallinen keskustelutapahtuma. Sen perinteinen ajankohta on ollut heinäkuun alku. Vuodesta 2009 lähtien tapahtuma on pidetty viikolla 27. Se on toiminut esikuvana Porissa vuonna 2006 ensimmäistä kertaa järjestetylle Suomi-areenalle.

Tapahtuma sai alkunsa vuonna 1968 silloisen opetusministerin Olof Palmen Visbyssä sijaitsevassa Almedalin puistossa pitämästä puheesta. Muiden puolueiden puheenjohtajat osallistuivat alun perin sosiaalidemokraattien järjestämään keskustelutapahtumaan ensimmäistä kertaa 1981. Vuosien kuluessa tapahtumasta on kasvanut viikon mittainen keskustelufoorumi, jossa on keskustelijoiden lisäksi tuhansia vierailijoita sekä useita satoja median edustajia. Suurimpien puolueiden puheenjohtajat saavat kukin pitää tapahtumassa yhden puheen. Eri päivinä pidettävissä puheissä kuullaan usein merkittäviä poliittisia linjauksia. Poliitikkojen lisäksi tapahtumaan osallistuu runsaasti eri kansalaisjärjestöjen edustajia sekä eri alojen lobbareita. Vuonna 2012 tapahtuma käsitti lähes 1 500 keskustelutilaisuutta, joihin osallistui yli 17 000 politiikan sekä muiden yhteiskunnallisten alojen aktiivia.

Lähteet 
Almedalenin politiikkaviikon kotisivut

Ruotsin tapahtumat
Ruotsin politiikka
Visby
Poliittiset keskustelutapahtumat
Edward Joseph Adams

Edward Joseph Adams (s. 24. elokuuta 1944 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihki papiksi Philadelphian arkkihiippakuntaan John Joseph Krol 16. toukokuuta 1970. Hänet nimitettiin Scalan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Bangladeshiin 24. elokuuta 1996, ja piispaksi vihkiminen seurasi 23. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Sodano, jota avustivat Anthony Joseph Bevilacqua ja John Patrick Foley. 

Adams sai 22. elokuuta 2002 nimityksen nuntiukseksi Zimbabween, 3. syyskuuta 2007 Filippiineille ja 22. helmikuuta 2011 Kreikkaan.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Katoliset arkkipiispat
Pyhän istuimen diplomaatit
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Kupolen

Kupolen on kupolinmuotoinen kauppakeskus Borlängessa Ruotsissa. Se avattiin vuonna 1990, ja se oli valmistuessaan Taalainmaan läänin suurin kauppakeskus. Kauppakeskuksessa on 80 myymälää, ravintoloita ja kahviloita. Siellä käy vuosittain 4,2 miljoonaa ihmistä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kupolenin kotisivut

Ruotsin kauppakeskukset‎
Borlängen kunta
Arvi Liimatainen

Arvi Liimatainen (31. elokuuta 1949 Jyväskylä – 19. toukokuuta 2018 Vancouver) oli kanadansuomalainen, myös Amerikassa työskennellyt tv- ja elokuva-tuottaja. Hän on tuottanut mm. elokuvan Bye Bye Blues vuonna 1989.

Lähteet
http://tv2.yle.fi/juttuarkisto/kakkonen-kertoo/kanadan-arvi

Viitteet

Aiheesta muualla
http://www.imdb.com/name/nm0510113/

Kanadansuomalaiset henkilöt
Kanadalaiset elokuvatuottajat
Kanadalaiset televisiotuottajat
Vuonna 1949 syntyneet
Vuonna 2018 kuolleet
Roberto Lago

Roberto Lago Soto (s. 30. elokuuta 1985 Vigo, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Getafea ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

Seurajoukkueura 
Lago on kotikaupunkinsa jalkapalloseura Celta de Vigon kasvatti. Seuran edustusjoukkueeseen hän nousi kaudella 2007–2008, jonka aikana hän pelasi lopulta yhteensä 33 sarjaottelua.

Kesällä 2013 Lago siirtyi madridilaisseura Getafeen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Roberto Lagon tilastot BDFutbol-sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Emerson

Emerson tarkoittaa seuraavia asioita:

 Emerson (Emerson Moisés Costa, s. 1972), brasilialainen jalkapalloilija
 Emerson (Emerson Ferreira da Rosa, s. 1976), brasilialainen jalkapalloilija
 Emerson, Lake & Palmer, brittiläinen yhtye
 Emerson, Lake & Palmer, yhtyeen ensimmäinen albumi
 Emerson, Lake & Powell, brittiläinen yhtye, jossa oli Palmerin tilalla uusi rumpali Powell

Sukunimi
Ernest Emerson (s. 1955), yhdysvaltalainen insinööri, kamppailulajien taitaja ja teräaseiden asiantuntija
Hope Emerson (1897–1960), yhdysvaltalainen näyttelijä
Hunt Emerson (s. 1952), englantilainen sarjakuvataiteilija
Jacqueline Emerson (s. 1994), yhdysvaltalainen näyttelijä
Keith Emerson (1944–2016), kosketinsoittaja
Michael Emerson (s. 1954), yhdysvaltalainen näyttelijä
Nelson Emerson (s. 1968), kanadalainen jääkiekkoilija
Peter Henry Emerson (1856–1936), brittiläinen valokuvaaja
Ralph Waldo Emerson (1803–1882), yhdysvaltalainen filosofi
Roy Emerson (s. 1936), australialainen tennispelaaja

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Wendy Lawson

Tohtori Wendy Lawson (s. 1952) on australialainen autismiin erikoistunut psykologi, tietokirjailija ja luennoitsija. 

Lawson on itse lievästi autistinen, mutta sai oikean diagnoosin vasta 42-vuotiaana. Kun Lawson oli lapsi, lääkärit diagnosoivat hänet kehitysvammaiseksi. Lawson oppi puhumaan vasta neljävuotiaana, mutta suoritti oppivelvollisuuden normaalisti ja meni sen jälkeen lukioon. Seuraava virhediagnoosi annettiin Lawsonin ollessa 17-vuotias, jolloin hänelle annettiin skitsofreniadiagnoosi, vietiin pakkohoitoon ja määrättiin loppuiäksi antipsykoottinen lääkitys. Antipsykootit syvensivät kuitenkin Lawsonin autistisia piirteitä ja aiheuttivat lisäksi muun muassa väsymystä, näköhäiriöitä ja pakkoliikkeitä. Lawson sai oikean diagnoosin vasta vuonna 1996, minkä jälkeen psykoosilääkitys purettiin, mutta se oli ehtinyt jo vaurioittaa hänen hermostoaan niin pahoin, että satunnaiset pakkoliikkeet jäivät pysyvästi muistuttamaan häntä väärästä hoidosta.

Lawson oli jo viisissäkymmenissä, kun hän aloitti kirjailijanuransa. Lawsonilta on julkaistu tähän mennessä yksitoista autismia käsittelevää teosta.

Yksityiselämä 

Lawson solmi 20-vuotiaana avioliiton ja sai neljä lasta. Hän huomasi kuitenkin keski-iässä olevansa kiinnostunut naisista, erosi miehestään ja on elänyt sen jälkeen yli neljännesvuosisadan avovaimonsa kanssa. Lawson joutui jättämään 1980-luvulla paikkansa kirkkoneuvostossa seksuaalisen suuntautumisensa vuoksi.

Lawsonin teoksia 
 Sex, Sexuality and the Autism Spectrum (2000)
 Life Behind Glass: A Personal Account of Autism Spectrum Disorder (2000)
 Understanding and Working with the Spectrum of Autism: An Insider's View (2001)
 Build Your Own Life: A Self-Help Guide For Individuals With Asperger Syndrome (2003)
 ASPoetry: Illustrated Poems from an Aspie Life (2006)
 Concepts of Normality: The Autistic and Typical Spectrum (2008)
 The Passionate Mind: How People With Autism Learn (2010)
 To tell or not to tell (2012)

Katso myös 
 HFA
 Autismi
 Aspergerin oireyhtymä
 Autismin kirjo

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Wendy Lawsonin kotisivut. http://www.mugsy.org/wendy/

Psykologit
Australialaiset tietokirjailijat
Autismin kirjon henkilöt
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Jussi Peltomaa

Jussi Peltomaa (s. 24. kesäkuuta 1987 Pori) on entinen Porin Ässien jääkiekkoilija. Peltomaa tuli mukaan Ässien C-junioreiden joukkueeseen kaudelle 2002 ja oli siitä lähtien ikäkausijoukkueiden runkopelaajia. Ässien ohella Peltomaa pelasi myös Suomen U17 ja U18 maajoukkueissa. Ensimmäiset miesten pelinsä Peltomaa pelasi kaudella 2005–06. Kolmen kauden aikana Peltomaa oli miesten joukkueen kokoonpanossa 36 ottelussa, mutta lopullinen läpimurto jäi kuitenkin tekemättä. Viimeiset pelinsä Peltomaa pelasi keväällä 2009 HC Luvian joukkueessa joukkueen pelatassa noususta II divisioonaan.

Lähteet
Jussi Peltomaa Eliteprospectsissa

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Sulo Mäkelä

Sulo Mäkelä (21. joulukuuta 1896 Vehkalahti – 6. toukokuuta 1978) oli suomalainen kuvanveistäjä.

Julkisia teoksia
 Godbyn taistelun muistomerkki Ahvenanmaa, 1938
 Kolmen kannaksen koukkaajat -muistomerkki Hamina, 1960
 Torpparien muistomerkki (Anjalan taksvärkin muistomerkki, Taksvärkkäripatsas), Anjala, 1961
 Menneiden sukupolvien muistolaatta, Hamina, 1964.

Sankaripatsaita
 Jurva, 1948 Jurvan kirkolla
 Myrskylä, paljastettu 24.9.1950 Myrskylän kirkolla
 Vehkalahti, 1951
 Virolahti, 1952
 Miehikkälä, 1953

Kuvia julkisiosta teoksista

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kuvataiteilijamatrikkeli www-sivu
 Tammenlehvän perinneliitto, sotamuistomerkit 1939 - 1945 

Suomalaiset kuvanveistäjät
Vuonna 1896 syntyneet
Vuonna 1978 kuolleet
Nervo

Nervo on australialainen elektronista tanssimusiikkia tekevä duo, johon kuuluvat kaksoset, Olivia ja Miriam Nervo. He myös sanoittavat kappaleita, ja heidän sanoittamansa kappale ”When Love Takes Over” on voittanut Grammyn.

Nervo aikoo julkaista ensimmäisen albuminsa vuoden 2013 aikana.

Diskografia

Albumit 
Collateral (2015)

Singlet 
"This Kind Of Love" (2010)
"Irresistible" (mukana Ollie James) (2010)
"The Way We See the World" (Tomorrowland Anthem) (mukana Afrojack ja Dimitri Vegas & Like Mike) (2011)
"We're All No One" (mukana Afrojack ja Steve Aoki) (2011)
"You're Gonna Love Again" (2012)
"Reason" (mukana Hook N Sling) (2012)
"Like Home" (mukana Nicky Romero) (2012)
"Army" (mukana Sultan + Ned Shepard feat. Omarion) (2013)
"Hold On" (2013)
"Not Taking This No More" (mukana Beverley Knight) (2013)
"Revolution" (mukana R3hab ja Ummet Ozcan) (2014)
"Ready for the Weekend" (mukana R3hab ja Ayah Marar) (2014)
"Rise Early Morning" (2014) (mukana Au Revoir Simone) (2014)
"It Feels" (2015)
"Haute Mess" (2015)
"Hey Ricky"(mukana Kreayshawn, Dev & Alisa Ueno) (2015)
"The Other Boys" (mukana Kylie Minogue, Jake Shears & Nile Rodgers) (2015)
"Bulletproof" (mukana Harrison Miya) (2016)
"Habit" (2019)

Remixit 
2010
 Alex Sayz feat. Evi Goffin – Hate To Love (Nervo Remix)
 Delerium feat. Kreesha Turner – Dust In Gravity (Nervo Remix)
 Sérgio Mendes – Mas que Nada (Nervo Remix)
 Daniella – You & I (NERVO Remix)
 Cobra Starship – Hot Mess (NERVO Remix)

2011
 Katy Perry – California Gurls (NERVO Remix)
 Kylie Minogue – Put Your Hands Up (If You Feel Love) (NERVO Hands Up Extended Club Mix)

2013
 Beyonce - "Grown Woman" (Nervo remix)

2014
 Cyndi Lauper - "Time After Time" (NERVO Back In Time Remix)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Yhtyeen kotisivut

Australialaiset duot
Australialaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Australialaiset musiikkituottajat
Reginald Joseph Orsmond

Reginald Joseph Orsmond (18. tammikuuta 1931 Johannesburg – 19. toukokuuta 2002) oli eteläafrikkalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Johannesburgin hiippakuntaan 8. joulukuuta 1954 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Assuraksen titulaaripiispaksi 27. tammikuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi George Francis Daniel, jota avustivat Stephen Naidoo ja Dominic Joseph Chwane Khumalo. 

Orsmond sai 2. heinäkuuta 1984 nimityksen Johannesburgin piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 71-vuotiaana virassa.

Lähteet 

Eteläafrikkalaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2002 kuolleet
Kosovare Asllani

Kosovare Asllani (s. 29. heinäkuuta 1989 Kristianstad) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on syyskuun 2022 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 167 maaottelua ja tehnyt niissä 44 maalia.

Asllani esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin maajoukkueessa syyskuussa 2008. Hän pelasi vuoden 2012 olympialaisissa neljässä ottelussa, vuoden 2013 EM-kilpailuissa Ruotsin kaikissa viidessä ottelussa, vuoden 2015 MM-kilpailuissa kolmessa ottelussa sekä vuoden 2017 EM-kilpailuissa Ruotsin kaikissa neljässä ottelussa. Hän saavutti olympiahopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa Ruotsin kaikissa seitsemässä ottelussa ja oli joukkueen paras maalintekijä tehtyään kolme maalia, joista yhden voitokkaassa pronssiottelussa. EM-kilpailuissa 2022 Ruotsi ylsi välieriin ja Asllani pelasi joukkueen kaikki viisi ottelua. Hän teki maalin rangaistuspotkusta alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan.

Asllani edustaa seuratasolla espanjalaista Real Madridia. Hän siirtyi seuraan kesällä 2019 sen aloittaessa viimeistä kauttaan nimellä CD Tacón. Hänen kasvattajaseuransa on Vimmerby IF, ja hän on pelannut Linköpings FC:ssä 2007–2009, 2010–2011 ja 2017–2019, yhdysvaltalaisessa Chicago Red Starsissa 2010, Kristianstads DFF:ssä 2012, ranskalaisessa Paris Saint-Germainissa 2012–2016 sekä englantilaisessa Manchester Cityssä 2016–2017.

Asllani palkittiin Diamantbollen-palkinnolla vuoden 2017 parhaana ruotsalaisena naisjalkapalloilijana.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Ruotsalaiset jalkapalloilijat
Ruotsalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Jukka Kola

Jukka Tuomo Sakari Kola (s. 13. tammikuuta 1960 Lappee) on suomalainen maatalouspolitiikan professori. Hän on toiminut Turun yliopiston rehtorina 1.8.2019 alkaen. Tätä ennen hän on toiminut Helsingin yliopiston rehtorina vuosina 2013-2018 ja vararehtorina 2010-2013.

Jukka Kola suoritti ylioppilastutkinnon Kesämäen lukiossa Lappeenrannassa 1979 ja valmistui Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisestä tiedekunnasta maisteriksi 1987, lisensiaatiksi 1989 ja maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi 1991.

Kola toimi Maatalouden taloudellisen tutkimuslaitoksen tutkijana 1986–1992. Vuodesta 1992 lähtien hän on hoitanut Helsingin yliopiston maatalouspolitiikan professorin tehtävää, vuoteen 1999 asti viransijaisena ja siitä lähtien vakinaisena. Kola toimi maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan dekaanina 2004–2009 ja yliopiston vararehtorina 2010–2013.

Lähteet 

Suomalaiset maataloustieteilijät
Helsingin yliopiston professorit
Helsingin yliopiston rehtorit
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Turun yliopiston rehtorit
HK Celje

HK Celje on slovenialainen jääkiekkojoukkue Celjen kaupungista. Joukkue pelaa Inter-National-Leaguessa, johon se liittyi kaudeksi 2013-2014.

Joukkue kaudella 2016–2017

Aiheesta muualla
 http://www.hk-celje.si/

Slovenialaiset jääkiekkoseurat
Yasmine Yamajako

Yasmine Laurel Alizée Yamajako (Porvoo) [Jasmin Jamadzako]) on suomalainen laulaja ja näyttelijä. Hän on isänsä puolelta beniniläistä ja ranskalaista syntyperää.

Ura 

Yamajako on opiskellut laulamista Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa. Lisäksi hän on soittanut nuorena kuusi vuotta kontrabassoa.

Hän esitti kesällä 2008 Helsingin kaupunginteatterissa High School Musicalin Gabriellaa. Hänet on nähty myös Yle Areenassa ja TV2:n Summerissa esitetyssä sarjassa lovemilla. Yamajako vieraili keväällä 2012 rap-artisti Cheekin kappaleella ”Syypää sun hymyyn”. Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan toiselle ja latauslistan ensimmäiselle sijalle. Yasmine vieraili myös Cheekin kappaleella ”Jos sä haluut”.

Yasmine Yamajako on tehnyt debyyttialbumia, jonka piti ilmestyä vuonna 2015.

Yksityiselämä 

Laulaja Laura Voutilainen on Yamajakon täti.

Filmografia

Ääninäyttelijänä

Lähteet 

Suomalaiset laulajat
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
The Internship

The Internship on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuvan on ohjannut Shawn Levy sekä käsikirjoittanut Vince Vaughn ja Jared Stern. Elokuva kuvattiin Georgia Tech -yliopistossa Atlantassa, Georgiassa.

Juoni 
Elokuva kertoo kahdesta keski-ikäsestä miehestä, jotka jäävät työttömäksi. He hakevat Googlelle töihin, mutta heillä ei ole oikeastaan ollenkaan taitoja nykyteknologiasta. He pääsevät työharjoittelijoiksi yhtiöön, mutta saadaakseen vakituiset työpaikat heidän on voitettava kilpailu muita työharjoittelijoita vastaan.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Elokuvan virallinen sivusto
 The Intership Facebookissa
 The Internship Twitterissä
 
 The Internship Rotten Tomatoessa
 The Intership Box Office Mojossa

Vuoden 2013 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
20th Century Foxin elokuvat
Google
Siulasirvikäs

Siulasirvikäs (Semblis atrata) on harvinainen, jopa Suomessa uhanalaiseksi (VU) luokiteltu vesiperhonen. Se muistuttaa sukulaistaan jatulisirvikästä (Semblis phalaenoides). Sitä on tavattu harvakseltaan ympäri maata, esimerkiksi Sipoonkorven Natura-2000-alueelta. Toisaalta se on löydetty myös Kajaanin Pohjajoelta lehtikuuselta 2013.

Lähteet 

Vesiperhoset
Pernille Harder

Pernille Harder (s. 15. marraskuuta 1992) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 134 maaottelua ja tehnyt niissä 68 maalia. Seuratasolla Harder edustaa Chelseaa, jonne hän siirtyi syyskuussa 2020 naisten ennätyssiirtosummalla.

Seurajoukkueura 
Uransa alussa Harder pelasi tanskalaisissa Team Viborgissa 2007–2010 ja IK Skovbakkenissa 2010–2012. Vuonna 2012 Harder siirtyi ruotsalaiseen Linköpings FC:hen, jossa hän voitti Ruotsin cupin kahdesti ja mestaruuden 2016. Harder oli mestaruuskaudella myös sarjan paras maalintekijä ja kauden jälkeen siirtyi saksalaiseen VfL Wolfsburgiin. Wolfsburgissa Harder oli Bundesliigan paras maalintekijä kahdesti ja seura voitti neljästi perätysten sekä mestaruuden että Saksan cupin. Wolfsburg eteni Harderin pelatessa myös kahdesti Mestarien liigan loppuotteluun, jotka se kuitenkin hävisi.

Syksyllä 2020 Harder siirtyi Wolfsburgista Chelseaan naisten ennätyssiirtosummalla, jonka arvioidaan olleen noin 340 tuhatta euroa. Hän on voittanut Englannin liigamestaruuden ja FA Cupin kahdesti.

Maajoukkueura 
Harder edusti Tanskaa alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa 2008. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi lokakuussa 2009. Vuoden 2013 EM-kisoissa hän pelasi viisi ottelua. EM-kisoissa 2017 Harder toimi Tanskan kapteenina ja johti joukkueensa finaaliin. Hän teki turnauksen ainoan maalinsa finaalissa, jonka Tanska hävisi Alankomaille 4–2.

Saavutukset 
Pernille Harder valittiin kauden 2017–2018 parhaaksi eurooppalaiseksi naispelaajaksi. Hänet valittiin Tanskan parhaaksi naispelaajaksi vuosina 2012, 2015, 2016, 2017, 2018 ja 2019. Damallsvenskan-vuosinaan Harder valittiin sarjan vuoden hyökkääjäksi ja vuoden pelaajaksi.

Yksityiselämä 
Harder on parisuhteessa joukkuekaverinsa ruotsalaisen Magdalena Erikssonin kanssa.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Tanskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
O’Reilly

O’Reilly on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Bernard O’Reilly (1903–1975), australialainen kirjailija ja luonnontutkija.
 Bill O’Reilly (s. 1949), yhdysvaltalainen toimittaja, juontaja, poliittinen kommentaattori ja kolumnisti
 Brian O’Reilly, Bry (s. 1989), irlantilainen laulaja ja lauluntekijä
 Cal O’Reilly (s. 1986), kanadalainen jääkiekkoilija
 Colm O’Reilly (s. 1935), irlantilainen katolinen piispa
 Ryan O’Reilly (s. 1991), kanadalainen jääkiekkoilija 
 Terry O’Reilly (s. 1951), kanadalainen jääkiekkoilija
 Tim O’Reilly, kirjojen kustantaja, yrittäjä

Muita merkityksiä
 O’Reilly Media, amerikkalainen kustantamo
Pietarin pediatrinen lääketieteellinen valtionyliopisto

Pietarin pediatrinen lääketieteellinen valtionyliopisto () on pediatriaan (lastentautioppi) suuntautunut Pietarissa toimiva julkinen lääketieteellinen yliopisto. 

Pietarin pediatrisessa lääketieteellisessä yliopistossa toimii viisi tiedekuntaa.

Pietarissa lääketieteelistä yliopistokoulutusta antavat tämän lisäksi muun muassa Pietarin lääketieteellinen valtionyliopisto, Luoteinen lääketieteellinen valtionyliopisto ja S.M Kirovin sotilaslääketieteellinen akatemia sekä Pietarin valtionyliopiston Lääketieteellinen tiedekunta.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Ranking web of Universities: Saint Petersburg State Pediatric Medical Academy  (webometrics.info)
 Lutššije meditsinskije vuzy Rossii (2/2013)  (akademica.ru)
 SPbGPMA (yhteenveto)   (spb.academica.ru)
 Ria Novosti: Katšestvo prijema v gozudarstvennyje vuzy RF po profilju - 2012. (Valitsemalla kohdan Meditsinskije Vuzy, saa lääketieteellisten korkeakoulujen rankkauksen sisäänpäässeiden JeGE:n (Jednyi gosudarstvennyi ekzamen, ЕГЭ) mukaan, huom. Tässä ei yleisyliopistojen lääketieteellisiä tiedekuntia)  (ria.ru)

Pietarin yliopistot ja korkeakoulut
Antti Tuomenoksa

Antti Tuomenoksa (s. 16. maaliskuuta 1967 Lappeenranta) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja, joka toimii nykyään SM-liigajoukkue Saimaan Pallon urheilujohtajana. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 477 runkosarjaottelua tehopistein 35+138=173 ja keräten 430 jäähyminuuttia sekä 24 playoff-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä ja keräten 35 jäähyminuuttia. Tuomenoksa myös toimi Kalevan Pallon ja SaiPan kapteenina. Hän pelasi urallaan myös Ruotsissa ja Slovakiassa.

Pelaajaura

Seuraura
Tuomenoksa oli SaiPan oma kasvatti. Hän teki joukkueessa SM-liigadebyyttinsä kaudella 1985–1986, jolloin Tuomenoksa pelasi 31 runkosarjaottelua tehopistein 1+5=6. SaiPa putosi kauden päätteeksi I-divisioonaan, mutta Tuomenoksa kuitenkin jatkoi kaudella 1986–1987 liigapelejään Rauman Lukossa. Hän voitti joukkueessa SM-hopeaa keväällä 1988.

Kaudeksi 1989–1990 Tuomenoksa siirtyi Tapparaan, jossa ensimmäinen kausi päättyi SM-pronssiin. Kaudella 1990–1991 hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 4+20=24. Kaudella 1991–1992 Tuomenoksan ura jatkoi Kalevan Pallon riveissä. Kauden 1992–1993 hän toimi joukkueen kapteenina. Neljän KalPassa pelatun kauden jälkeen Tuomenoksa siirtyi kaudeksi 1995–1996 Ruotsin I-divisioonan IF Sundsvall Hockeyn joukkueeseen. Hän ei jatkanut kuitenkaan uraansa joukkueessa enää kauden jälkeen lähinnä Sundsvallin talousvaikeuksien takia.

Tuomenoksa palasi kaudeksi 1996–1997 kasvattajaseuraansa SaiPaan, joka oli noussut edellisenä keväänä SM-liigaan. Hänestä tuli joukkueen kapteeni. Kaudella 1997–1998 Tuomenoksa kävi hakemassa haasteita vielä Slovakian Extraligassa pelaavasta HKm Zvolenista. Myös Zvolen ajautui myös talousvaikeuksiin ja Tuomenoksa jätti joukkueen yhdeksän pelaamansa ottelun jälkeen ja palasi loppukaudeksi SaiPaan. Hän lopetti pelaajauransa kevääseen 1998.

Maajoukkueura

Tuomenoksa edusti Suomea alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1986 ja 1987, joista jälkimmäinen turnaus päättyi Suomen ensimmäiseen nuorten maailmanmestaruuteen. Yhteensä pelasi 19 A-, 21 B-, 19 nuorten ja kolme poikien maaottelua.

Pelaajauran jälkeen
Tuomenoksa on toiminut pelaajauransa jälkeen mm. TeliaSoneran yritysmyynnissä ja SaiPan juniorivalmennuksessa. Kaudeksi 2012–2013 SaiPa pestasi hänet urheilujohtajaksi. Tuomenoksan toimenkuviin kuuluu pelaajien kartoittaminen sekä edustusjoukkueen ja A-nuorten valmennuksen tukeminen.

Muuta
Tuomenoksalla on vaimo sekä vuosina 1994 ja 1996 syntyneet lapset.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Mark Carney

Mark Carney (s. 16. maaliskuuta 1965) on Englannin pankin pääjohtaja heinäkuusta 2013 alkaen.

Maineikkaaksi Carney tuli Kanadan keskuspankin johtajana 2008 - 2013, kun hän ohjasi maansa lähes vahingoittumattomana läpi globaalin talouskriisin (HS/Reuters).

Heti siirryttyään Englannin pankin pääjohtajaksi Carney ilmoitti jatkavansa rahapoliittista elvytystä, mikä nosti pörssikursseja.

Finanssikriisi
Carneyn toiminnan Kanadan pankin pääjohtajana kerrotaan lievittäneen ratkaisevasti vuosien 2007-2009 finanssikriisin vaikutuksia Kanadaan. 

Dramaattisin tapahtuma oli hänen päätöksensä pudottaa yliyönkorkoa 0,5 % maaliskuussa 2008 oltuaan vain kuukauden virassa. Kun EKP nosti korkoa heinäkuussa 2008, Carney pelkäsi lainakriisin voivan levitä globaalisti. Kun Carneyn rahapolitiikka laski korot efektiivisesti nollaan, hän otti huhtikuussa 2009 käyttöön  epätavanomaiset keinot ilmoittamalla pitävänsä rahapolitiikan löysänä ainakin vuoden eteenpäin vahvistaakseen kysyntää ja markkinoiden luottamusta. Tuotanto ja työllisyys alkoivat kasvaa vuoden 2009 puolivälistä alkaen osittain rahaelvytyksen ansiosta. Kanadan talous pärjäsi parhaiten G7-maista ja Kanada oli ensimmäinen G7-valtio, jonka BKT ja työllisyys nousivat kriisiä edeltävälle tasolle.

Keskuspankin päätös lisätä likviditeettiä huomattavasti ja sen epätavanomainen ilmoitus näyttävät vaikuttaneen keskeisesti Kanadan selviämiseen kriisistä.

Carney on saanut huomattavasti kunniaa toiminnastaan kriisin aikana. Financial Times nimesi hänet "Fifty who will frame the way forward" -joukkoon, ja Time-lehti "2010 Time 100" -luetteloon. Reader's Digest -lehti antoi hänelle tittelin "päätoimittajan valinta kaikkein luotetuimmaksi kanadalaiseksi".

Lokakuussa 2012 Euromoney-lehti nimesi Carneyn "Vuoden keskuspankkijohtajaksi". Pian Britannia valitsi hänet Englannin pankin pääjohtajaksi.

Lähteet

Pankinjohtajat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Vitsebskin lääketieteellinen valtionyliopisto

Vitsebskin lääketieteellinen valtionyliopisto (, ) on lääketieteellinen yliopisto Valko-Venäjän koillisosassa Vitsebskin alueen Vitsebskissa (Vitebsk). 
Vitsebskin lääketieteellinen valtionyliopisto on yksi Valko-Venäjän kaikkiaan neljästä lääketieteellisestä yliopistosta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ranking web of universities: Vitebsk State Medical University / Витебский государственный медицинский университет  (webometrics.info)

Vitsebsk
Valko-Venäjän yliopistot ja korkeakoulut
Victoria Carl

Victoria Carl (s. 31. heinäkuuta 1995) on saksalainen maastohiihtäjä ja olympiavoittaja, joka edustaa SCM Zella-Mehlistä.

Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2013 Carl voitti kultaa 7,5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sekä vapaan hiihtotavan sprintissä. Viestissä ja 5 kilometrin perinteisen hiihdossa hän saavutti hopeaa. Nuorten MM-kilpailuissa Carl voitti kultaa 5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Liberecissä 2013. Perinteisen sprintissä hän saavutti hopeaa ja viestissä pronssia. Vuoden 2015 nuorten MM-kilpailuissa Almatyssa Carl saavutti kultaa sekä perinteisen sprintissä että 5 kilometrin vapaan kilpailussa. Yhdistelmäkilpailussa hän oli toinen ja Saksan viestijoukkueen mukana kolmas.

Falunin MM-kilpailuissa 2015 Carl sijoittui 30 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailussa ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 29:nneksi. Perinteisen sprintissä hän oli 38:s ja viestissä kuudes. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli yhdistelmäkilpailussa 15:s, 10 kilometrin perinteisellä 21:s, sprintissä 23:s ja 30 kilometrin vapaan yhteislähtökilpailussa 37:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 19:nneksi, yhdistelmäkilpailussa 20:nneksi, 30 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailussa 25:nneksi ja viestissä kuudenneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Carl sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä viidenneksi, 30 kilometrin vapaan yhteislähtökilpailussa yhdeksänneksi, viestissä neljänneksi ja perinteisen parisprintissä kuudenneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa neljästoista, viestissä viides ja vapaan hiihtotavan parisprintissä yhdeksäs. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti perinteisen parisprintissä kultaa yhdessä Katharina Hennigin kanssa. Lisäksi hän saavutti 4 × 5 kilometrin viestissä kolmannen osuuden hiihtäjänä hopeaa sekä sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä kymmenenneksi ja vapaan 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa 12:nneksi.

Hiihdon maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Oberhofissa joulukuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Carl saavutti Otepään perinteisen sprintissä tammikuussa 2015 oltuaan 25:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Lahden 10 kilometrin perinteisen kilpailussa maaliskuussa 2015 oltuaan seitsemäs. Toistamiseen hän saavutti saman sijoituksen Rukan 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa marraskuussa 2016. Parhaimmillaan hän on ollut kuudes Cognen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa helmikuussa 2019.

Saksan mestaruuskilpailuissa Carl saavutti vuonna 2012 hopeaa 5 kilometrin perinteisen kilpailussa. Hän voitti Saksan-mestaruuden vapaan hiihtotavan sprintissä ja 15 kilometrin yhteislähtökilpailussa 2016.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Saksalaiset maastohiihtäjät
Saksalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Ilpo Murtojärvi

Ilpo Murtojärvi (s. 1954 Huittinen) on suomalainen kitaristi, säveltäjä, sovittaja ja musiikkituottaja.

Murtojärvi soitti 1970-luvun lopussa yhtyeessä Kaamos ja 1980-luvun alussa yhtyeessä Pasi & Mysiini. Tämän jälkeen alkoi yhteistyö Jukka Alihangan ja Tuula Amberlan kanssa. Murtojärvi on lisäksi tehnyt yhteistyötä mm. Anna Hanskin, Anneli Saariston ja Joel Hallikaisen kanssa. Yle TV2:n musiikkiohjelmien kitaristina hän toimi Tuttu juttu- ja Laulava sydän -ohjelmissa.  

Murtojärvi toimii teatteri- ja studiomuusikkona sekä Turun konservatorion pop- ja jazzkitaransoiton lehtorina.

Vuonna 2011 Murtojärvi sai Varsinais-Suomen taidetoimikunnan taidepalkinnon. Vuonna 2015 Turku Jazz ry. nimitti Murtojärven Vuoden artistiksi tunnustuksena monipuolisesta työskentelystä jazz-musiikin säveltäjänä, sovittajana ja soitonopettajana.

Lähteet

Aiheesta muualla
Ilpo Murtojärvi Fono-tietokannassa
Talo-Oksala, Eija: Ilpo Murtojärvi, Vuoden 2015 Turku Jazz artisti. Jazz-rytmit 8.8.2015.
 

Suomalaiset kitaristit
Suomalaiset musiikkituottajat
Suomalaiset musiikkipedagogit
Suomalaiset sovittajat
Elävät henkilöt
Vuonna 1954 syntyneet
Batis crypta

Batis crypta on afrikansieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.

Levinneisyys
Batis cryptaa tavataan Malawissa ja Tansaniassa. Sen on kuvattu olevan runsaslukuinen ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

Lähteet

Afrikansiepot
Martins

Martins on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Alfred Adewale Martins (s. 1959), nigerialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa
 André Filipe Saraiva Martins (s. 1987), portugalilainen jalkapalloilija
 André Filipe Franco Martins (s. 1989), portugalilainen jalkapallomaalivahti
 André Renato Soares Martins (s. 1990), portugalilainen jalkapalloilija
 Bé Martins, oik. Bernardo Barral Martins Santos (s. 1989), brasilialais-portugalilainen beachfutispelaaja
 Carlos Martins (s. 1982), portugalilainen jalkapalloilija
 Diego Martins (s. 1987), brasilialainen jalkapalloilija
 Éder Citadin Martins (s. 1986), brasilialais-italialainen jalkapalloilija
 Fernando Lucas Martins (s. 1992), brasilialainen jalkapalloilija
 Gelson Martins (s. 1995), portugalilainen jalkapalloilija
 Graciela Martins (s. 1987), guineabissaulainen pikajuoksija
 João Evangelista Martins Terra (1925–2022), brasilialainen roomalaiskatolinen piispa
 José Augusto Martins Fernandes Pedreira (1935–2020), portugalilainen roomalaiskatolinen piispa
 Joubert Araújo Martins (s. 1975), brasilialainen jalkapalloilija
 Léo Martins (s. 1989), brasilialais-portugalilainen beachfutispelaaja
 Luciano Martins (s. 1963), brasilialainen jalkapalloilija ja valmentaja
 Manuel da Silva Martins (1927–2017), portugalilainen roomalaiskatolinen piispa
 Marcelo Martins Moreno (s. 1987), bolivialainen jalkapalloilija
 Obafemi Martins (s. 1984), nigerialainen jalkapalloilija
 Sara Martins (s. 1977), ranskalainen näyttelijä
 Zeferino Zeca Martins (s. 1966), angolalainen roomalaiskatolinen piispa.
Lawson

Lawson on brittiläinen pop rock -yhtye, johon kuuluvat Adam Pitts, Andy Brown, Joel Peat ja Ryan Fletcher. Yhtyeen alkuperäinen nimi oli the Grove, mutta yhtye vaihtoi sen Lawsoniksi Brownilta aivokasvaimen leikanneen kirurgin kunniaksi. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa lokakuussa 2012.

Diskografia

Studioalbumit

EP:t 
iTunes Festival: London 2013 (2013)
Lawson (2015)

Singlet

Lähteet

Aiheesta muualla 
Lawsonin kotisivut 

Brittiläiset pop rock -yhtyeet
Walter Lantz Productions

Walter Lantz Productions oli amerikkalaisen Walter Lantzin vuonna 1929 perustama animaatiostudio. Studio tuotti animaatioita lähinnä Universal Studiosille vuoteen 1949 ja uudelleen vuosina 1951–1972, jolloin se sulautettiin edellä mainittuun.

WLP:n luomia Hahmoja
 Anselmi Panda (Andy Panda)
 Korppikotka Pusse (Buzz Buzzard)
 Ville Viluinen (Chilly Willy)
 Tarkastaja Willoughby (Inspector Willoughby)
 Nakke Nakuttaja (Woody Woodpecker)
 Osku Kani (Oswald the Lucky Rabbit)
 Space Mouse
 Valttu Mursu (Wally Walrus)

Yhdysvaltalaiset elokuvayhtiöt
Operaatio Inmate

Operaatio Inmate oli toisen maailmansodan loppupuolella liittoutuneiden suunnitelma pommittaa Karoliineilla ja Trukin saarella sijaitsevia japanilaisten tukikohtia. Operaatio toteutettiin onnistuneesti 12. - 16. kesäkuuta 1945 välisenä aikana. Pommituksiin ottivat osaa mm HMS Implacable ja Task Unit 2, 5 ja 13 aluksia.

Lähteet
http://wow.naval-history.net/xGM-Chrono-10DD-57T-Terpischore.htm

Mikronesian liittovaltion historia
Inmate
Filip II (Orléans)

Filip II, Orléansin herttua (2. elokuuta 1674 Saint-Cloud – 2. joulukuuta 1723 Versailles) oli Orléansin suvun päämies ja Ranskan sijaishallitsija kuningas Ludvig XV:n alaikäisyyden aikana vuosina 1715–1723. Ranskan historiassa kyseinen kausi tunnetaan nimellä La Régence ja Filipiin viitataan usein nimityksellä regentti.

Filip II:n vanhemmat olivat kuningas Ludvig XIV:n nuorempi veli Orléansin herttua Filip I ja Pfalz-sukuinen Elisabeth Charlotte. Hänet tunnettiin aluksi nimellä Chartresin herttua, kunnes hän peri isänsä arvon tämän kuoltua vuonna 1701. Filip sai nuorena huonon maineen sopimattoman käytöksensä seurauksena ja hänen katsottiin laiminlyövän vaimoaan Françoise Marie de Bourbonia, joka oli kuninkaan tytär. Hän palveli Ranskan armeijassa ja osallistui yhdeksänvuotiseen sotaan (1689–1697), mutta kuningas Ludvig XIV jätti hänet tuolloin armeijan korkeimman johdon ulkopuolelle. Espanjan perimyssodassa hän sitä vastoin pääsi komentamaan Ranskan joukkoja Italiassa vuonna 1706 ja Espanjassa 1707–1708.

”Ensimmäisenä veriprinssinä” Filip nimitettiin sijaishallitsijaksi Ludvig XIV:n kuoltua 1. syyskuuta 1715, jolloin uusi hallitsija Ludvig XV oli vasta viisivuotias. Ludvig XIV oli kuitenkin testamentissaan varmistanut, että suuri osa vallasta jäi kahden hänen tunnustamansa aviottoman pojan käsiin. Mikäli Ludvig XV kuolisi, heidän oli määrä tunnustaa Ranskan kruunun perijäksi Orléansin herttuan sijasta Ludvigin toinen pojanpoika, Espanjan kuningas Filip V. Niinpä Filip Orléans aloittikin sijaishallitsijakautensa järjestämällä Ludvig XIV:n testamentin kumotuksi Pariisin parlamentissa 12. syyskuuta 1715. Hän otti myöhemmin Ranskassa käyttöön polysynodiana (la polysynodie) tunnetun kokeellisen hallintojärjestelmän, jossa ministerit korvattiin neuvostoilla. Järjestelyn tarkoituksena oli lisätä ylhäisaatelin valtaa, mutta se osoittautui tehottomaksi ja siitä luovuttiin syyskuussa 1718. Auttaakseen valtiontaloutta toipumaan Ludvig XIV:n ajan sotien rasituksista Filip asetti vuonna 1717 skotlantilaisen pankkiirin John Law’n johtamaan talousuudistuksia. Seurauksena oli kolme vuotta myöhemmin tapahtunut taloudellinen romahdus.

Filipin ulkopolitiikan perustana oli pyrkimys varmistaa hänen oma mahdollisuutensa päästä tulevaksi kuninkaaksi. Vuonna 1716 Filipin johtava ministeri Guillaume Dubois allekirjoitti Englannin kanssa liittosopimuksen, jossa Englanti sitoutui tukemaan häntä Ranskan kruununperijäksi Espanjan Filip V:n sijaan. Ranska ja Englanti julistivat vuonna 1719 sodan Espanjalle ja seuraavana vuonna Espanjan Filip V joutui luopumaan vaateistaan Ranskan kruunuun.

Orléansin herttuan sijaishallitsijuus päättyi helmikuussa 1723, jolloin Ludvig XV julistettiin täysi-ikäiseksi. Elokuussa samana vuonna kuningas nimitti hänet johtavaksi ministerikseen, mutta hän kuoli vain neljä kuukautta myöhemmin.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskan kuninkaalliset
Sijaishallitsijat
Ranskan pääministerit
Ranskalaiset herttuat
Vuonna 1674 syntyneet
Vuonna 1723 kuolleet
Starless and Bible Black

Starless and Bible Black on brittiläisen King Crimson -yhtyeen albumi vuodelta 1974.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Robert Fripp – kitara, mellotron
 John Wetton – bassokitara, laulu
 Bill Bruford – lyömäsoittimet
 David Cross – viulu, alttoviulu, kosketinsoittimet

Lähteet 

King Crimsonin albumit
Vuoden 1974 albumit
Discipline

Discipline on King Crimsonin levy vuodelta 1981. Edellinen oli Red (1974), seuraava Beat (1981). Disciplinellä jäsenet ovat Frippiä ja Brufordia lukuun ottamatta vaihtuneet.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Adrian Belew – kitara, laulu (kappaleet 1-5)
 Robert Fripp – kitara, laitteet (Frippertronics)
 Tony Levin – Chapman stick (kappaleet 1, 2 & 7), bassokitara (kappaleet 3-6), taustalaulu (kappaleet 2, 5)
 Bill Bruford – rummut (kappaleet 1-5, 7), lyömäsoittimet (kappaleet 6, 7)

Arviot 
 Allmusic: 
 Robert Christgau: B
 Rolling Stone:

Aiheesta muualla 
 Discipline discogs.com -sivustolla

Lähteet 

King Crimsonin albumit
Vuoden 1981 albumit