joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Venäjän Grand Prix 2014

Venäjän Grand Prix 2014 (virallisesti 2014 Formula 1 Russian Grand Prix, ) oli Formula 1 -kauden 2014 16. osakilpailu. Kilpailu ajettiin 12. lokakuuta Hermann Tilken suunnittelemalla Sotšin katuradalla. Kyseessä oli ensimmäinen Venäjällä ajettu osakilpailu.

Viikonlopun aikataulu ja sää

Aika-ajot

Tulokset 

 Kevin Magnussenin, Nico Hülkenbergin ja Max Chiltonin sijoitusta pudotettiin viidellä lähtöruudulla vaihdelaatikon vaihtamisen takia.
 Pastor Maldonadon sijoitusta pudotettiin viidellä lähtöruudulla voimayksikön osan vaihtamisesta sekä viidellä lähtöruudulla vaihdelaatikon vaihtamisen takia.

Kilpailu

Tulokset 

 Romain Grosjean sai viiden sekunnin aikarangaistuksen kilpailun aikana kolaroinnista Adrian Sutilin kanssa.

Johtokierrokset

Muuta 
 Japanin GP:ssä vakavasti loukkaantunut Marussia-tallin kuljettaja Jules Bianchi ei osallistunut kilpailuun. FIA:n virallisen osallistumislistan mukaan Alexander Rossi tulee korvaamaan Bianchin. Marussia kuitenkin vahvisti että he ajattavat vain Max Chiltonia koko viikonlopun.
 Mercedes varmisti historian ensimmäisen valmistajien maailmanmestaruutensa.
 Max Chiltonin uran viimeinen kilpailu.
 Valtteri Bottaksen 1. nopein kierros.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Venäjän GP 2014 - F1-ruutu

2014
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2014
Buddhalainen temppeli

Buddhalainen temppeli on buddhalaisuuden pyhä paikka.

Temppeleiden rakenteissa on suuria alueellisia eroja.

Intiassa on monenmuotoisia temppeleitä, osa on puoliksi maan alla ja niiden oviaukko on koristeltu kaiverruksin, mutta temppeli voi siellä olla myös yksittäinen kaiverrettu torni tai patsas. Kiinan buddhalaiset rakentavat yleensä yksikerroksisia rakennuksia, joiden runsaasti koristellut puurakenteet reunustavat rukouspaikkana käytettyä atriumia. Japanilaiset noudattavat samaa mallia. Toisinaan temppeliksi rakennetaan pagoda monikerroksine kattoineen. 

Nykyisinkin buddhalaisia temppeleitä rakennetaan perinteiseen tyyliin. Suuret temppelit Yhdysvalloissa ja Australiassa jäljittelevät vanhaa kiinalaista rakennustapaa.

Luolatemppelit ovat oma buddhalaisten temppeleiden lajinsa. Niitä rakennettiin 400-luvulta 1400-luvulle. Luolat on kaiverrettu kallionkylkeen, ja niiden siällä on taidokkaita patsaita ja maalauksia.

Lähteet

Aiheesta muualla
Velily

Velily () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Marjovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Runajoen varrella 20 kilometriä Marjovosta lounaaseen. Kylässä on 76 ja kunnassa 532 asukasta (vuonna 2009).

Maantiede ja asutus
Velilyn kunnan pinta-ala on 395,07 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa ja koillisessa Marjovon piirin Moisejevon kuntaan, kaakossa Tverin alueeseen sekä lounaassa Novgorodin alueen Holmin ja luoteessa Poddorjen piireihin. Pinta-alasta 87,0 % on metsää ja 12,0 % maatalousmaata.

Seutu kuuluu Valdain ylänköön. Suurimmat joet ovat Pola ja Runa. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora ja turve. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat Velilyn karpalosuo ja Krasnenki Borin metsäalue.

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Pogorelušan asutus ja 28 kylää: Andrejevštšina, Bolšaja Osjanka, Bor, Durnevo, Fjodorovštšina, Gajovo, Goršok, Grigornoje, Jam, Jastrebovštšina, Kloptsy, Koškino, Krasnoje, Lisitšino, Lunjovo, Lutški, Mankino, Nevzorovo, Osinovik, Ovsjanikovo, Pogoreluša, Runitsy, Sedlovštšina, Skagorodje, Staritsa, Vjoški, Zaretšje ja Želonka. Suurin asutuskeskus on noin 250 asukkaan Sedlovštšina. Kahdessatoista kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.

Historia
Velily mainitaan 1400-luvulla yhtenä Novgorodinmaan etelärajan kaupungeista. Myöhemmin se oli Novgorodin Derevan viidennekseen kuuluneen volostin keskus. Sen kautta kulki kauppareitti Polajoelta Väinäjoelle ja Volgalle. Vuodesta 1824 lähtien Velilyn volosti oli osa Novgorodin läänin Demjanskin kihlakuntaa. Neuvostoaikana se kuului aluksi Molvotitsyn ja myöhemmin Marjovon piiriin. Toisen maailmansodan aikana seutu oli saksalaisten miehittämä.

Liikenne, talous ja palvelut
Velilyn kautta kulkee Demjanskin, Marjovon ja Holmin välinen maantie.

Seudun pääelinkeino on Neuvostoliiton] hajoamisen jälkeen kriisiytynyt maa- ja metsätalous. Kunnassa toimii karjatalouteen erikoistunut maatalousyritys Runa sekä Marjovon metsätalouden Velilyn metsänhoitoalue.

Keskuskylän palveluihin kuuluvat lääkintäasema ja kaksi kauppaa. Sedlovštšinassa on lastentarha, peruskoulu, kerhotalo ja kirjasto.

Nähtävyydet
Seudulta on löydetty useita muinaisia hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkejä ovat Velilyn kirkko ja kylän kartanoiden puistoalueet. Historialliset kohteet liittyvät toiseen maailmansotaan.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Velilyn kunnan sivusto 

Marjovon piirin kunnat
Novgorodin alueen kylät
Šintolainen pyhäkkö

Šintolainen pyhäkkö on japanilainen rakennus, jossa palvotaan yhtä tai useampaa šintolaista kamia. Pyhät esineet, jotka kuvastavat kamia, pidetään pyhätön sisimmässä osassa jossa niitä ei näe. Pyhäkössä käydään osoittamassa kamille kunnioitusta tai rukoilemassa hyvää onnea.

Pyhäkön portti, torii merkitsee rajaa maallisen ja pyhän alueen välillä. Pyhäkön sisin on maja nimeltä honden tai shinden. Niitä on erityyppisiä Japanin eri alueilla. Pyhäkön alueella on muitakin rakennuksia, mutta niitä ei ole järjestetty minkään yleisen mallin mukaan. Näihin kuuluvat haiden, jossa järjetetään seremonioita ja joissa voi käydä  muutenkin rukoilemassa, ja uhrihalli eli heiden.

Jokaisessa japanilaisessa kylässä on šintopyhäkkö. Se on kylän oma, itsenäinen organisaatio, josta kyläläiset itse huolehtivat. Pyhäköstä ja sen jumalasta huolehtii kyläyhteisö eli seurakunta, ujiko tai miyaza. Tällainen pienen pyhäkön jumala kuuluu vain paikallisyhteisölleen, ja pyhäkön suojelukseen kuuluva alue on tarkasti tiedossa. Jotkin suurten kaupunkien suuret pyhäköt katsotaan kuitenkin kuuluvaksi koko Japanille. Pyhäkköšintolaisuuden organisaatiot ovat vuoden 1945 jälkeen olleet kokonaan kylien valvonnan alaisia: sitä ennen ne olivat vielä valtion laitoksia. Pyhäkköšintolaisuuden keskusjärjestö Jinja Honcho perustettiin 1946, ja siihen kuuluvat useimmat pyhäköt, yhteensä noin 80 000. Myös alueellisia pyhäkköjen yhteenliittymiä on olemassa.

Šintolaispyhäköt on yleensä pystytetty puilla ja pensailla reunustettuihin lehtoihin vuorten tai mäkien rinteille. Niissä on oveton portti torii, joka erottaa kamin asunnon profaanista maailmasta. Toriin muodostavat kaksi pystypaalua ja kaksi poikkipaalua. Vuodesta 1884 toriita ovat käyttäneet vain valtion šintolaispyhäköt sekä kaksi lahkoa. Šintolaispyhäköihin johtavat pitkät ja lyhdyin koristellut kujat. Pyhäkköjä vartioivat riisinolkiköydet (shimenawa), jotka pitävät pahat voimat ja epäpuhtaat asiat loitolla.

Pyhäkkö on puinen ja rakennettu pylväiden varaan. Se on pelkistetty ja muistuttaa asuintaloa. Uudet pyhäköt maalataan nykyisin punaisiksi. Pyhäkössä on kaksi osaa: sisempi, jossa jumalan ajatellaan oleskelevan, sekä rukoushuone, jossa suoritetaan riitit ja uhraamiset. Varhaisimmat pyhäköt rakennettiin luultavasti 500-luvulla. Pyhäköt on tapana koota uudelleen joka kahdeskymmenes vuosi, jotta ne säilyttäisivät puhtautensa ja kulumattoman muotonsa. Nykyisin šintolaispyhäkköjä on Japanissa noin 100 000.

Joitain šintolaisia pyhäkköjä
 Ise Daijingū
 Dazaifu Tenman-gū
 Itsukushima-jinja
 Izumo-taisha
 Kamigamo-jinja
 Ōsaka Tenman-gū
 Shimogamo-jinja
 Sumiyoshi-taisha
 Ujigami-jinja
 Yasukuni-jinja

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
Putous (5. tuotantokausi)

Putouksen viides tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla 11. tammikuuta – 8. maaliskuuta 2014. Kausi koostui kahdeksasta pääjaksosta sekä kauden päätteeksi esitetystä "Putous-UNICEF" -lähetyksestä.

Edellisellä kaudella mukana ollut Jaakko Saariluoma jatkoi juontajana myös viidennellä tuotantokaudella. Kaudella jatkoivat kaikki edelliskauden näyttelijät. Uutuutena oli Putous Idiots -osio, jossa näyttelijät imitoivat tunnettuja suomalaisia artisteja ennalta nauhoitetuissa sketseissä.

Kesken kauden sarjan alusta asti mukana olleet Jaakko Saariluoma ja Aku Hirviniemi sekä kolmannella kaudella mukaan tullut Armi Toivanen kertoivat, etteivät he jatka sarjassa enää kauden jälkeen. Vuoden sketsihahmo -kilpailun finaalin jälkeisellä viikolla myös Krista Kosonen kertoi jättävänsä ohjelman. Myöskään ohjelmaa kaikilla aiemmilla kausilla tuottanut Tuomas Summanen ei jatka ohjelmassa. Huhtikuussa 2014 kanava ilmoitti, että koko näyttelijäkaarti vaihdetaan uuteen seuraavalle tuotantokaudelle.

Vuoden sketsihahmo -kilpailun voitti Jussi Vatasen esittämä imatralainen kotirouva Antsku.

Kausi julkaistiin DVD:llä 7. toukokuuta 2014.

Tulikoe ja Näytön paikka 
Armi Toivanen ei joutunut kaudella kertaakaan näytön paikkaan. Viimeisessä jaksossa Jaakko Saariluoma esitti näyttelijöille jäähyväisrapin "Kuka muu muka", sillä kausi oli hänen viimeisensä sarjassa. 

 Idiots-parodiahahmot: Kaula Poimuniemi, Pelle Herman, Kutri Hölinä, Keekki, Krista Sickfreak, Kukko-Poika, Anne Jooren
 Vanhat hahmot: Yosefina "Yossu" Samantha Näätä, Mr. Mallorca, Usko Eevertti Luttinen, Leena Hefner o.s. Herppeenluoma, Pilvi Pouta, Jani-Petteri, Munamies

 Pikahahmot: Ruijanpallas, Eskon passi eli kompassi, Saija Kemppainen sijaiskohtu, Läski-Mooses, Meidän perheen ainoa lapsi, Karoliina ja Arja Laine
 Pikaidiotshahmot Tapio Hanska, Pave Isopenaali-Lindstruus, Henni Varttinainen, Shemuli Putroskoi, "Matti Nykänen", "Tommi Läntinen", Semi Sebotage.

Vuoden sketsihahmo -kilpailu

Katsojaluvut ja yllätystehtävät 
Viides tuotantokausi keräsi jaksoa kohden keskimäärin 1,83 miljoonaa katsojaa, mikä teki kaudesta ohjelman kaikkien aikojen katsotuimman. Kauden loppua kohden katsojia oli hieman alkukautta vähemmän, johon osasyynä saattoi olla samaan aikaan kisatut Sotšin talviolympialaiset.

 Pikahahmot: Ruijanpallas, Eskon passi eli kompassi, Saija Kemppainen sijaiskohtu, Läski-Mooses, Meidän perheen ainoa lapsi, Karoliina ja Arja Laine
 Joukkueet: Pojat: Jukka Rasila, Jussi Vatanen, Aku Hirviniemi / Tytöt: Riku Nieminen, Armi Toivanen, Iina Kuustonen

Lähteet 

Tuotantokaudet
Päivät kuin unta (elokuva)

Päivät kuin unta on Elias Koskimiehen ohjaama ja käsikirjoittama televisioelokuva vuodelta 2010. Sen ensiesitys oli Yle TV1:ssa 29. maaliskuuta 2010 ja uusinta esitettiin 2. huhtikuuta 2010. Elokuva näytettiin uudestaan Yle TV2:ssa 18. joulukuuta 2013. Elokuva palkittiin 
Tampereen lyhytelokuvajuhlilla vuonna 2011.

Juoni
Drag queenit Miss Tampax (Jani Toivola), Marion Monroe (Jarkko Tamminen) ja Moonis Melon (Aku Hirviniemi) kaappaavat homofobisia lausuntoja jakelevan poliitikko  	
Markku Wenningin (Juha Varis) raskaana olevan vaimon Kitty Wenningin (Sanna Stellan).

Rooleissa

Lähteet

http://www.imdb.com/title/tt1863358/
http://www.elonet.fi/fi/elokuva/1500052
http://tv1.yle.fi/juttuarkisto/kotimainen-draama/kotikatsomo-paivat-kuin-unta

Suomalaiset televisioelokuvat
Suomalaiset lyhytelokuvat
Vuoden 2010 suomalaiset elokuvat
Dukezong

Dukezong on tiibetiläinen kaupunki Kiinassa Yunnanin maakunnan Dêqênin prefektuurin Shangri-Lan piirikuntatason kaupungissa. Käytännössä Dukezong on nykyisin Shangri-Lan kaupungin eteläinen kaupunginosa, siihen kiinni kasvanut, 2000-luvulle tultaessa turistinähtävyydeksi muutettu historiallinen kylä.

Historia

Kaupunki on yli 1300 vuotta vanha. Siellä syttyi tammikuussa 2014 kymmenen tuntia kestänyt tulipalo, joka tuhosi lähes koko kaupungin. Tiedossa ei ole loukkaantumisia eikä kuolemantapauksia, mutta kaupungista jouduttiin evakuoimaan yli 2 600 asukasta. Rakennuksia tuhoutui runsaasti ja myös 1600-luvulta peräisin oleva patsas.

Silkkitien varrelle rakennetusta suositusta matkailukohteesta tuhoutui tammikuussa 2014 lähes 300 arvokasta puurakennusta, noin viidennes Dukezongin suojellusta rakennuskannasta, toisen lähteen mukaan kaksi kolmasosaa kaupungin rakennuksista vaurioitui. Rakennuksia ryhdyttiin korjaamaan keväällä 2014. Uudelleenrakentamisen ja restaurointityön on suunniteltu valmistuvan vuonna 2016. Korjaushankkeen on arvioitu maksavan lähes 200 miljoonaa dollaria.

Suosittu matkailukohde kylästä tuli, kun James Hilton kirjoitti vuonna 1933 romaanin Sininen kuu tarunhohteisesta Shangri-lasta. Lähinnä tiibetiläisten asuttama Zhongdianin piirikunta uudelleennimettiin vuonna 2001 Shangri-La matkailijoiden määrän lisäämiseksi. Kirjassa kuvattu Shangri-la on kuitenkin mielikuvituskaupunki.

Lähteet

Aiheesta muualla
Turistien suosima ikivanha tiibetiläskylä tuhoutui pahoin tulipalossa, Yle.fi, video

Yunnan
Sydän rakastaa – Kootut levytykset 1976–1980


Sydän rakastaa – Kootut levytykset 1976–1980 on Anita Hirvosen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 17. tammikuuta 2014. Kokoelma sisältää esittäjän Satsanga- ja JP-Musiikki -yhtiöille tekemiä levytyksiä.

Kappaleet

CD 1 
Tänään
Jo kauan sitten
Tule luoksein
Eilinen
Surujen kitara
Hunajaisin huulin
Chiri biri bim
Lady Bump
Vielä vaan
Niin se käy
Mamma mia
Nyt huolet pois
On nuoruus haihtuva
Jos et tuu
Pieni on mun maailmain
Pepe
Tuolta saapuu Charlie Brown
Näinkö aina meille täällä käy
Kylähäät
Kun mä olin kuusi
Maria lapsi auringon
Älä tule myöhään

CD 2 
Villitsee mun
Sydän rakastaa
Välimeren välimailla
Hupimies
Elän elämääni huoleti niin
Olen valmis aikoihin parempiin
Lady Soleil
Jäi Korfuun sielu sydänkin
Kuin unta
Sen kulta sulta mä sain
Ken tuo nainen oikein on
Milloin saavut
Kulkee kovaa
Vieraat huoneet
Itke vaan jos helpottaa
Pieni mies
Kundi viitostieltä
Mä lähden stadiin
Tukholma
Nyt nostan kytkimen
Onnenpoika
Sisään vaan (Anita & Eemeli)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Rocket Recordsin albumisivu 

Vuoden 2014 kokoelma-albumit
Anita Hirvosen albumit
Rocket Recordsin albumit
Umeda Sky Building

Umeda Sky Building () on vuonna 1988 rakennettu 173 metriä korkea pilvenpiirtäjä Kitan alueella Osakassa. Se käsittää kaksi korkeaa tornia ja niitä yhdistävän ”leijuvan puutarhaobservatorion”. Sen suunnitteli arkkitehti Hiroshi Hara. Rakennuksen ensimmäisessä kellarikerroksessa on ravintolakeskus, joka on rakennettu kopioksi Shōwa-kauden japanilaisesta kadusta. Muissa kerroksissa on pääasiassa toimistoja.

Umeda Sky Buildingin rakensi alun perin Toshiba, mutta vuonna 2008 enemmistöosuus rakennuksen omistusoikeudesta myytiin Nomura Holdingille.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Osakan rakennukset ja rakennelmat
Japanin pilvenpiirtäjät
Ilkka Saraviita

Ilkka Juhani Saraviita (13. elokuuta 1940 Helsinki – 25. joulukuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä. Hän oli Tampereen yliopiston julkisoikeuden apulaisprofessori vuosina 1974–1976, Helsingin yliopiston valtiosääntöoikeuden apulaisprofessori 1977–1981 ja dosentti vuodesta 1981 samalla, kun hän oli Lapin yliopiston julkisoikeuden professori, kunnes jäi eläkkeelle 1.9.2008.

Saraviita suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1964 ja oikeustieteen tohtorin tutkinnon vuonna 1972.

Lähteet

Aiheesta muualla
Illka Saraviidan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Tampereen yliopiston professorit
Helsingin yliopiston professorit
Lapin yliopiston professorit
Vuonna 1940 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Suomalaiset professorit
Victor Forselius

Carl Victor Gustaf Forselius (29. tammikuuta 1838 Huittinen – 6. huhtikuuta 1905 Turku) oli suomalainen kauppaneuvos ja maanviljelyskoneiden kaupan uranuurtajia Suomessa.

Elämä 
Forseliuksen vanhemmat olivat lukkari Gustaf Forselius ja Maria Laurell. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1864, toimi Turun kauppakoulun johtajana 1866–1873 ja Pohjoismaiden Osakepankin Turun konttorin johtajana 1873–1903. Forselius perusti 1868 Turkuun Suomen ensimmäisen maanviljelystarvike- ja konekaupan, josta tuli osakeyhtiö 1903. Hän kokeili itse Huittisissa omistamallaan Laurilan tilalla myymiään aineita, tarvikkeita ja laitteita ja kehitti erityisesti siipikarjan tuotantoa. Forselius osallistui Turun kunnalliselämään ja toimi edustajana neljillä eri valtiopäivillä, 1891, 1894, 1897 ja1899. Hän edusti vapaamielisiä aatteita ja teki muun muassa siirtolaisuutta koskevia aloitteita. Forselius julkaisi 1871–1903 teosta Finlands handelskalender ja 1868 kirjasen Svensk-finsk köpmannaterminologi. Julkisuuteen hän toimitti myös laajan levikin saaneen suomennosmukaelman humoristisesta kuvateoksesta Herra Koipelinin matkat. Maanviljelyskaupan kannalta huomattavia olivat Forseliuksen julkaisemat yhteensä yli 300 painettua tavaraluetteloa. Kauppaneuvoksen arvon Forselius sai 1897.

Forseliuksen perustama Aktiebolaget Victor Forselius Osakeyhtiö harjoitti maataloustyövälineiden, maatalous-, teollisuus- ja meijerikoneiden, imukaasumoottoreiden, lokomobiilien, höyrykoneiden- ja höyrykattiloiden, vene- ja tuulimoottorien, lannoitteiden ja siementen kauppaa sekä autojen maahantuontia. Turun pääkonttori oli Linnankatu 5:ssä ja sivuliikkeet sijaitsivat Tampereella, Viipurissa, Oulussa, Kuopiossa, Vaasassa, Mikkelissä, Lahdessa, Porissa ja Jyväskylässä. Vuonna 1932 lamakauden takia vaikeuksiin joutunut yhtiö siirrettiin Suomen Maanviljelijän Kauppa Oy:n haltuun. Myyntivarastojen realisointia varten perustettiin SMK:n tytäryhtiö Kauppa Oy Victor Forselius joka toimi vuoteen 1942 saakka.

Forselius kuoli naimattomana. Huomattavan omaisuutensa hän testamenttasi Turun kauppaopistolle ja Turun Kauppaseuralle, jonka puheenjohtajana hän toimi 1876–1901, sekä hyväntekeväisyyteen. Forselius on haudattu Huittisten Pyhän Katariinan kirkon hautausmaalle.

Muuta 
Turun seudun mobilistit perustivat 30-vuotisjuhlansa kunniaksi Forseliuksen nimeä kantavan rahaston, koska tämä oli mahdollisesti Suomen ensimmäinen autonomistaja tai ainakin ensimmäisiä. Hänen käytettynä hankkimansa Benz Velo Comfortable saapui maahan Lyypekistä Per Brahe -höyrylaivalla 2. toukokuuta 1900.

Katso myös
 Autot Suomessa

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
  Viitattu 12.1.2014.
  Viitattu 12.1.2014
 
 Victor Forselius -rahasto (Viitattu 12.1.2014)
 

Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet
Kauppaneuvokset
Vuonna 1838 syntyneet
Vuonna 1905 kuolleet
Chen Guangbiao

Chen Guangbiao on kiinalainen yrittäjä, eräs Kiinan rikkaimmista ihmisistä. 

Vuoden 2014 alussa, kun Chen Guangbiao oli 45-vuotias, hänen omaisuutensa arvoksi arvioitiin 0,8–1,5 miljardia Yhdysvaltojen dollaria. Hän on alkujaan köyhistä oloista Jiangsun provinssista. Hän opiskeli lääkäriksi ja perusti sitten kierrätysalan yhtiön, jonka avulla rikastui. Hän on lahjoittanut miljoonia ympäristönsuojeluun ja katastrofien uhreille.

Lähteet 

Kiinalaiset liikemiehet
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Storm Sanders

Storm Sanders (s. 11. elokuuta 1994 Rockhampton) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 165 huhtikuussa 2021 ja nelinpelissä sijalla 62 syyskuussa 2020. Hän on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta nelinpelissä.

Sanders teki WTA-turnausdebyyttinsä Hobartin turnauksessa tammikuussa 2014. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 39 olleen Peng Shuain. Hän osallistui ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjaan Australian avoimissa 2014, jossa hän hävisi kuitenkin avauskierroksen ottelunsa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Australialaiset tennispelaajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Ewan Stewart

Ewan Stewart (s. 8. heinäkuuta 1957 Glasgow, Skotlanti) on skotlantilainen näyttelijä.

Stewart syntyi Glasgow’ssa, Skotlannissa. Hänen isänsä on muusikko Andy Stewart. Stewart muutti Lontooseen vuonna 1975 ja alkoi työskennellä teatterissa. Hän näytteli televisiossa 1979, minkä jälkeen hän siirtyi elokuvien näyttelijäksi. Tunnetuin elokuva, jossa hän on näytellyt, on vuoden 1997 kassamenestys Titanic. Hän on ollut myös kuvaajana vuonna 1989.

Filmografia 
That Summer (1979)
Rain on the Roof (1980)
Remembrance (1982)
Iskuryhmä S.A.S. (1982)
Fluchpunkt Berlin (1983)
Not Quite Paradise (1985)
Kokki, varas, vaimo ja rakastaja (1988)
Kafka (1991)
Down Among the Big Boys (1993)
Nervous Energy (1993)
Rob Roy (1994)
Stella Does Tricks (1996)
Titanic (1997)
The Big Brass Ring (1999)
The Closer You Get (2000)
Little Bird (2000)
Lopullinen ratkaisu (2001)
The Last Great Wilderness (2002)
Young Adam (2003)
One Last Chance (2004)
Dirty War (2004)
Alpha Male (2006)
Straightheads (2007)
Valhalla Rising (2009)

Aiheesta muualla 

Skotlantilaiset näyttelijät
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Mattolaituri (kahvila)

Mattolaituri on 19.4.2011 avattu, Helsingin Kaivopuistossa sijaitseva merenrantakahvila. Mattolaiturin ovat perustaneet ja omistavat kansanedustaja ja näyttelijä Antero Vartia ja hänen isänsä Esko Vartia. Kahvila sijaitsee Uunisaaren ja Harakan välisen salmen kohdalla. Kahvila on auki vain kesäkaudella.

Helsingin Kaupungin rakennusvalvontavirasto myönsi Mattolaiturin rakennustöistä kunniamaininnan Antero Vartialle ja runkourakoitsija Markku Sieppalalle Mattolaiturin talvibetonointitöistä. Erityisesti betonirakenne on rakennusvalvontaviraston mukaan onnistunut erinomaisesti ja viraston mukaan se luo vaikutelman, että kiinteistö on aina ollut kyseisellä paikalla.

Kahvila sijaitsee suunnilleen samalla kohdalla kuin Kaivopuiston mattolaituri.

Lähteet

Kahvilat
Kaivopuisto
Kanizsai László

Kanizsai László () oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuonna 1460, Unkarin kuninkaan Matias Corvinusen nimittämänä.

Katso myös 
 Luettelo Transilvanian ruhtinaista

Lähteet

Viitteet 

Transilvanian voivodit
Dhoom

Dhoom on Sanjay Gadhvin ohjaama intialainen hindinkielinen toimintaelokuva vuodelta 2004. Pääosia näyttelevät Abhishek Bachchan, Uday Chopra, John Abraham, Esha Deol ja Rimi Sen. Dhoom kuului vuoden menestyneimpiin hindielokuviin.

Näyttelijät

Soundtrack

Jatko-osat 
Dhoomista muodostui suosittu elokuvasarja. Dhoom 2 sai ensi-iltansa 24. marraskuuta 2006 ja Dhoom 3 20. joulukuuta 2013.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 2004 intialaiset elokuvat
Intialaiset toimintatrillerit
Hindinkieliset elokuvat
Ivan Kuzmenko

Ivan Kuzmenko (15. syyskuuta 1912 – 1943) oli ukrainalainen jalkapalloilija.

Kuzmenko oli Kiovan Dynamon pelaaja, joka pelasi myös toisen maailmansodan aikaan Startin joukkueessa joka ei hävinnyt otteluakaan. Hän pelasi myös kuuluisassa Kuolemanottelussa ja teloitettiin saksalaisten vankileirillä seuraavana vuonna.

Lähteet 

Ukrainalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1912 syntyneet
Vuonna 1943 kuolleet
Muurasjärvi (järvi)

Muurasjärvi on Keski-Suomessa Pihtiputaalla Muurasjärvi lähellä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Muurasjärvi on 12,6 kilometriä pitkä, 3,7 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 2 105 hehtaaria eli 21 neliökilometriä. Siinä on 25 saarta, joiden pinta-ala on 60,31 hehtaaria eli noin noin 3 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista 9 on alle neliökilometrin ja yli hehtaarin suuruisia ja loput 16 saarta ovat yli aarin kokoisia. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 189,01 miljoonaa kuutiometriä eli 0,18901 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 9 metriä ja suurin syvyys on 35,7 metriä. Järven rantaviivan pituus on 65,7 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 12,7 kilometriä.

Vesistösuhteet 
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Alvajärven valuma-alueella (14.48), jonka Muurasjärven alueeseen (14.482) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,2 metriä mpy. Se laskee Autiojokea pitkin Alvajärveen

Lähteet 

Viitasaaren reitti
Pihtiputaan järvet
Alvajärven valuma-alue
Klaukkalan Kiri

Klaukkalan Kiri on vuonna 1945 perustettu urheiluseura, joka toimii Nurmijärven Klaukkalassa. Tällä hetkellä mukana ovat seuraavat urheilulajit: lentopallo naisille ja tytöille, salibandy, sulkapallo, naisten voimistelu, kuntonyrkkeily ja futsal. Lajeissa urheillaan sekä harrastuspohjalta että kilpaillaan piirisarjatasolla. 

Suomalaiset urheilun yleisseurat
Nurmijärveläiset urheiluseurat
Vuonna 1945 perustetut urheiluseurat
Sasu

Sasu on suomalainen miehen etunimi, alun perin Sakari-nimen kansan­omainen puhuttelu­muoto. 

Vuoden 2019 loppuun mennessä nimen Sasu on saanut noin 950 henkilöä. Sasun nimipäivä on 14. tammikuuta, joka on myös Sakarin nimipäivä. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 2015.

Tunnettuja Sasuja 

 Sasu Haapanen (1905–1986), elokuvanäyttelijä 
 Sasu Hovi (s. 1982), jääkiekkomaalivahti 
 Sasu Iivarinen (s. 1990), pesäpalloilija 
 Sasu Kaasinen (s. 1990), kreikkalais-roomalaisen tyylin painija 
 Sasu Moilanen (s. 1966), ääninäyttelijä ja muusikko 
 Sasu Ripatti, Vladislav Delay (s. 1976), elekronisen musiikin artisti
 Sasu Salin (s. 1991), koripalloilija 
 Sasu Toikka (s. 1990), pesäpalloilija

Sasu nimimerkkinä 

 Sasu Punanen, toimittaja ja poliitikko Yrjö Räisäsen (1888–1948) pakinoitsijanimimerkki

Lähteet 

Etunimet
Punatöpöpeippo

Punatöpöpeippo (Plaudipasser locustella) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

Levinneisyys
Punatöpöpeippoa tavataan Angolassa, Botswanassa, Kamerunissa, Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Gabonissa, Malawissa, Mosambikissa, Tansaniassa, Sambia, Zimbabwessa, Keniassa ja Nigeriassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

Lähteet

Loistopeipot
Yrjö (Cambridgen herttua)

George (Yrjö) William Frederick Charles, Cambridgen 2. herttua (26. maaliskuuta 1819 Hannover – 17. maaliskuuta 1904 Lontoo) oli Yhdistyneen kuningaskunnan kuningasperheen jäsen ja Britannian armeijan ylipäällikkö vuosina 1856–1895.

Elämäkerta 

Yrjö oli Cambridgen herttua Adolfin ainoa poika ja hän peri isänsä herttuan arvon vuonna 1850. Hänen isoisänsä oli Englannin kuningas Yrjö III ja hän oli kuningatar Viktorian serkku. Herttua Yrjö aloitti sotilasuransa Hannoverin kuningaskunnan armeijassa ja siirtyi Britannian armeijaan 1837 everstinä. Krimin sodassa 1854–1856 hän toimi aluksi ensimmäisen divisioonan komentajana ja osallistui kaikkiin merkittäviin taisteluihin, joskaan ei ollut erityisen taitava sotapäällikkö. Hänet ylennettiin 1856 kenraaliksi ja 1862 sotamarsalkaksi. Hallitsijaperheeseen kuuluva Yrjö sai ylipäällikkönä melko suuret toimintavapaudet. Hän oli konservatiivinen ja jakoi ylennyksiä enemmän alaistensa sosiaalisen aseman ja palvelusiän kuin taitojen perusteella. Hän myös vastusteli pitkään armeijan uudistamista, vaikka Krimin sota oli osoittanut heikkouksia sen toimintakyvyssä. William Gladstonen tultua vuonna 1868 pääministeriksi Yrjö joutui kuitenkin hyväksymään joukon muutoksia: ylipäälliköstä tehtiin sotaministerin alainen, upseerinvirkojen ostaminen kiellettiin ja palvelusaikaa lyhennettiin. Lisää herttuan vastustamia uudistuksia toteutettiin vuonna 1881. Jätettyään ylipäällikön tehtävät vuonna 1895 Yrjö nimettiin kuningattaren henkilökohtaiseksi adjutantiksi ja armeijan kunniaeverstiksi.

Herttua Yrjön puoliso oli Louisa Farebrother. Avioliitto oli morganaattinen ja lasten sukunimeksi tuli Fitzgeorge.

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalliset
Brittiläiset marsalkat
Brittiläiset herttuat
Vuonna 1819 syntyneet
Vuonna 1904 kuolleet
Fredrik (Yorkin ja Albanyn herttua)

Frederick (Fredrik) Augustus, Yorkin ja Albanyn herttua (16. elokuuta 1763 Lontoo – 5. tammikuuta 1827 Lontoo) oli Ison-Britannian kuningas Yrjö III:n toinen poika ja sotamarsalkka. Hän toimi komentajana Ranskan vallankumoussotien aikana ja Ison-Britannian armeijan ylipäällikkönä Napoleonin sotien aikana 1798–1809 sekä 1811–1827.

Elämäkerta 

Isänsä vaikutuksen ansiosta Fredrik valittiin vuonna 1764 vain yksivuotiaana Osnabrückin ruhtinaspiispaksi, minkä aseman hän säilytti vuoteen 1803. Hän sai Yorkin ja Albanyn herttuan arvon vuonna 1784. Fredrik muutti Saksasta Englantiin vuonna 1787. Hänen isänsä suosi häntä vanhemman veljen, kruununprinssi Yrjön kustannuksella. Vuonna 1793 Fredrik nimitettiin Hollannissa sotineen englantilais-hannoverilaisen armeijan komentajaksi. Yhdessä itävaltalaisten kanssa hän sai aluksi joitain voittoja Ranskan armeijasta Flanderissa, mutta kärsi tappion Hondschootessa syyskuussa 1793 sekä Tournaissa toukokuussa 1794 ja joutui sen seurauksena perääntymään Belgian halki. Palattuaan Englantiin vuonna 1795 hänet kuitenkin ylennettiin sotamarsalkaksi ja nimitettiin kolme vuotta myöhemmin armeijan ylipäälliköksi.

Vuonna 1799 Fredrik johti uutta hyökkäystä Hollantiin, tällä kertaa venäläisten tuella. Hän kuitenkin kärsi jälleen tappion ranskalaisille Bergenin taistelussa 19. syyskuuta ja Castricumin taistelussa 6. lokakuuta, ja joutui 18. lokakuuta allekirjoittamaan Aalkmarin sopimuksen, jossa sitoutui vetämään joukkonsa pois Hollannista. Myöhemmin Fredrik kuitenkin sai ylipäällikkönä myös hyödyllistä aikaan tukiessaan David Dundasin ajamia armeijan uudistuksia ja vastustaessaan suosikkijärjestelmää upseeriylennyksissä. Hän myös perusti Lontoon Chelseaan Duke of York’s School -sotilasakatemian. Fredrik joutui eroamaan ylipäällikön tehtävistä vuonna 1809, kun paljastui, että hänen rakastajattarensa Mary Anne Clarke oli myynyt rahasta upseereille lupauksia ylennyksistä. Alahuone vapautti herttuan syytteistä ja hän sai palata virkaansa vuonna 1811.

Veljentyttärensä Charlotten kuoltua vuonna 1817 Fredrikistä tuli ensimmäinen kruununperimysjärjestyksessä. Hän sai taakseen jyrkkien konservatiivien tuen esiintyessään katolisten emansipaation johtavana vastustajana.

Esivanhemmat

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalliset
Brittiläiset marsalkat
Brittiläiset herttuat
Ranskan suuren vallankumouksen henkilöt
Vuonna 1763 syntyneet
Vuonna 1827 kuolleet
Hetehorsma

Hetehorsma (Epilobium alsinifolium) on horsmien sukuun kuuluva, lähinnä Euroopassa, vuoristoissa ja pohjoisissa havumetsissä tavattava ruohokasvi. Se on 10–30 cm korkea ja monivuotinen.

Ulkonäkö ja koko 

Monivuotinen hetehorsma kasvaa 10–30 cm korkeaksi. Kasvin tyvellä on pitkiä, vahvoja ja valkoisia maarönsyjä. Varsi on haaraton tai pensasmaisesti haarova, paksu ja lyhytynivelvälinen. Alaosastaan varsi on kalju, ylempää viiruttaisesti kaarikarvainen tai joskus myös nystykarvainen. Vastakkain olevat lehdet ovat lähes ruodittomia, puikeita, leveätyvisiä, kapeakärkisiä, terävähampaisia, paksuhkoja, usein hieman kouruisia ja väriltään tummanvihreitä. Kukinto on lehdekäs ja sen ranka on viiruttaisesti kaarikarvainen tai toisinaan myös nystykarvainen. Kukinnon tukilehdet ovat muiden lehtien kaltaisia. Kukkaperä on vaihtelevassa määrin kaari- ja nystykarvainen. Kukassa on neljä verho- ja terälehteä. Kukan teriö on tumman purppuranpunainen. Sikiäin on tumma ja lähes kalju, emin luotti on nuijamainen. Suomessa hetehorsma kukkii heinä-elokuussa. Kasvin hedelmänä on 4–7 cm pitkä roteva, yläviisto kota, joka on kalju ja väriltään punertavanruskea. Haivenelliset siemenet ovat 1,3–1,8 mm pitkiä, kapean vastapuikeita, kaulallisia, sileitä ja väriltään tummanruskeita.

Hetehorsma voi risteytyä pohjanhorsman (E. hornemannii) ja suohorsman (E. palustre) kanssa. Risteymä pohjanhorsman kanssa on marto, suohorsman kanssa lähes marto.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Hetehorsmaa tavataan lähes pelkästään Euroopassa, jossa se on lähinnä vuoristoseutujen ja pohjoisten havumetsien laji. Sitä kasvaa muun muassa Islannissa, Norjan ja Ruotsin keski- ja pohjoisosissa, Suomen pohjoisosissa, Kuolan niemimaalla, Skotlannissa, Alppien alueella, Keski-Italiassa, Karpaateilla, Balkanin vuoristoseuduilla sekä paikoin Espanjassa ja Kreikassa. Euroopan ulkopuolella hetehorsma on tavattu ainoastaan Grönlannin länsirannikolla. Suomessa hetehorsma on alkuperäinen laji. Sitä tavataan Oulun–Kajaanin korkeudelta Lapin pohjoisosiin. Runsaimmillaan hetehorsma on Keski-Lapissa. Lajia on tavattu myös Etelä-Karjalasta kaukana muista Suomen esiintymistä.

Hetehorsma vaatii kostean kasvuympäristön. Tyypillisesti sitä tavataan havumetsissä pehmessä sammalikossa lähteiden ja hetepurojen liepeillä. Laji on kalkinsuosija.

Lähteet 
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

Viitteet

Aiheesta muualla 
Kasviatlas 2016: Hetehorsman levinneisyys Suomessa
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Hetehorsma (Epilobium alsinifolium)
ITIS: Epilobium alsinifolium 

58.4 Putkilokasvit
Horsmat
Kyy (EP)

Kyy on suomalaisen black metal -yhtye Azaghalin järjestyksessään kolmas EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Aftermath Music.

EP:stä julkaistiin 1000:n kappaleen painos, ja nimikkokappaleesta kuvattiin musiikkivideo.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet sanoittanut Narqath, ellei toisin mainittu.

Kokoonpano 
 Varjoherra – laulu
 Narqath – kitara, bassokitara, kosketinsoitin, tuottaja, miksaaja
 JL Nokturnal – kitara

Vierailevat muusikot 
 Unhuman Warmachine – rummut
 Gabriel Wolf – puhe (kappale 3)

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2003 EP:t
Azaghalin albumit
Mikko Kilpeläinen

Mikko Kilpeläinen (s. 1940) on suomalainen tekniikan tutkija. Hän oli Oulun yliopiston talonrakennustekniikan professori vuodesta 1983. Hän on tutkinut kantavien rakenteiden lujuusominaisuuksia ja mitoittamista sekä rakenteideristämistä rakennusmateriaalien yleisiä teknisiä ominaisuuksia.

Lähteet 

Suomalaiset insinöörit
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Oulun yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Risto Leppänen (taidemaalari)

Risto Leppänen (13. helmikuuta 1926 Kuopio – 17. helmikuuta 2001 Lahti) oli suomalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan lahtelaisia 1950-luvun kaupunkimaisemia kuvaavista tauluistaan.
 
Leppänen kuului lahtelaiseen niin kutsuttuun Pentti Melasen koulukuntaan, jonka taiteilijoiden tyyliä Ulla Aartomaa kuvaa Marraskuun ryhmän ja cézannelaisen jälkikubismin yhdistelmäksi. Muita Melasen koulukuntaan kuuluvia lahtelaisia taidemaalareita olivat esimerkiksi Kosti Ahonen, Paavo Sarelli ja Kaija Ikävalko.

Uudenvuoden taulut
 
Leppäsellä oli tapana kilpailla muiden lahtelaisten taidemaalarien kanssa siitä, kuka maalaa vuoden ensimmäisen taulun. Joka uudenvuoden yö Leppänen lähti Terttu-vaimonsa kanssa ateljeehen maalaamaan teosta, jonka tuli sääntöjen mukaan tulla kerralla valmiiksi. Näiden maalausten maalaamiseen kului yleensä noin 4–5 tuntia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Leppäsen maalauksia Lahden taiteilijaseuran sivuilla
 Lahen uutisia: Tarmo Virtasen kirjoitus Leppäsen näyttelystä Galleria Aila Seppälässä

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1968

Jalkapallon Suomensarjan kausi 1968 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin neljänä lohkona kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat pääsivät nousukarsintaan, jonka kaksi parasta nousi Mestaruussarjaan kaudeksi 1969.

Etelälohko

Yleisömäärät

Itälohko

Yleisömäärät

Länsilohko

   
  
   
  
  
   
    
   
   
   

Uusinta: TPV - ÅIFK 2–0, pelattiin Hämeenlinnassa, yleisöä 355.

Yleisömäärät

Pohjoislohko

  
   
   
   
   
    
    
    
    
   

Uusinta: Sisu - Tarmo 2–1 (pelattiin Kokkolassa), yleisöä 706.

Yleisömäärät

Karsinta SM-sarjaan

Aiheesta muualla
Suomen jalkapallon sarjataulukoita

Lähteet
 Palloliiton toimintakertomus 1968, sivut 115-120 (Pdf 15-18/50)

Viitteet

1968
Jalkapallosarjojen kausi 1967–1968/1968
Viherlehtisammakko

Viherlehtisammakko (Hyla cinerea) on Hyla-sukuun kuuluva lehtisammakkolaji. Joskus sitä kutsutaan sadesammakoksi. Se liikkuu enimmäkseen
öisin.

Ulkonäkö ja koko 

Eläimen pituus on 3–6 cm. Viherlehtisammakko pystyy vaihtamaan väriään. Yleensä se on kirkkaan vihreä, mutta pariteluaikana siitä tulee keltainen ja kylmässä vedessä se muuttuu harmaaksi. Sen vatsapuoli on vaaleampi kuin selkäpuoli. Sillä on kyljessään vaalea juova. Silmien väri on kullankeltainen.

Levinneisyys ja elinympäristö 

Viherlehtisammakkoa tavataan Yhdysvaltojen kaakkoisosassa. Sitä esiintyy metsissä.

Lisääntyminen 

Muninta tapahtuu keväällä veteen.

Ravinto 

Laji pyydystää hyönteisiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 http://www.sammakkolampi.net/lehtisammakot/cinerea.html
 http://www.faunatar.fi/viherlehtisammakko 
 http://www.herppi.net/topic/3800-viherlehtisammakko-hyla-cinerea 

Lehtisammakot
Lemmikkieläimet
Victor Carbone

Victor Carbone (s. 13. syyskuuta 1992 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen moottoriurheilija.

Ura 
Hän kilpaili karting-sarjoissa vuodet 2002-2007. Vuonna 2008 Carbone siirtyi Skip Barber Western Regional Series -sarjaan, jossa hän sijoittui sarjan kahdeksanneksi. Vuonna 2009 Carbone kilpaili Formula 2000 -sarjassa sijoittuen sarjan kymmennenksi. Vuonna 2010 hän voitti sarjan mestaruuden. Vuonna 2011 Carbone siirtyi Indy Lights -sarjaan, jossa hän voitti yhden kilpailun ja sijoittui sarjan kuudenneksi. Vuonna 2012 hän sijoittui jälleen kuudenneksi. Vuonna 2013 Carbone ajoi Kanadan Porsche GT3 Cup Challenge -sarjassa sijoittuen sarjan kymmenneksi. Samana vuonna hän ajoi yhden kilpailun Indy Lights -sarjassa. Vuonna 2014 Carbone siirtyi GP3-sarjaan Trident -tallin kuljettajaksi, jossa ajoi vain kahdeksan kilpailua saavuttamatta pisteitä.

GP3-tulokset

Lähteet

Brasilialaiset autourheilijat
Vuonna 1992 syntyneet
GP3-kuljettajat
Elävät henkilöt
Muurutvirta

Muurutvirta eli Muuruekoski on perattu virta Kuopion Juankoskella Akonveden ja Muuruveden välissä. Se sijaitsee Vuoksen päävesistössä.

Virta sijaitsee hiukan itään Muuruveden kirkolta. Kuten muutkin Kuopion-Karjalankosken väylän matalat virrat ja pikkusalmet, Muurutvirtakin on ruopattu ja siitä tehtiin laivakulkukelpoinen vuosina 1896-1900. Väylän syvyys oli silloin Muurutvirrassa matalan veden aikaan 2,08 metriä ja pohjan leveys 12 metriä.

Lähteet 

Suomen kosket
Kuopion luonto
Muuruvesi
Nilsiän reitin valuma-alue
Omega (albumi)


Omega on suomalaisen black metal -yhtye Azaghalin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Moribund Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Narqath ‎– kitara, basso, laulu
 Chernobog ‎– rummut
 JL Nokturnal ‎– kitara, syntetisaattori, rummut
 Varjoherra ‎– laulu

Tuotanto 
 Tehomot Drakon ‎– kansikuva, grafiikka
 Eelco Duppen ‎– grafiikka (kansilehti)
 Naas Alcameth ‎– grafiikka, design
 Timo Hanhirova ‎– logo

Arvostelut 
 The Metal Observer: 
 Sea of Tranquility:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2008 albumit
Azaghalin albumit
Teraphim

Teraphim on suomalaisen black metal -yhtye Azaghalin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Moribund Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Narqath ‎– kitara, bassokitara, laulu
 Varjoherra ‎– laulu
 JL Nokturnal ‎– kitara, rummut

Vierailevat muusikot 
 Chernobog ‎– rummut (kappale 10)
 Niflungr ‎– laulu (kappaleet "Pimeyden kutsu" ja "XI Omega", bassokitara

Muut tekijät 
 Eelco Duppen ‎– grafiikka
 Narqath ‎– layout
 Coornelus ‎– valokuvat

Arvostelut 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2009 albumit
Azaghalin albumit
Zalaegerszeg

Zalaegerszeg (, , ) on kaupunki Unkarin länsiosassa, Zalan läänissä. Kaupungin asukasluku on 59 618 ja sen pinta-ala 102,41 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee Zalajoen varrella ja on lääninsä pääkaupunki.

Historia
Ensimmäinen kirjallinen maininta Zalaegerszegista on vuodelta 1247. Nykyisen kaupungin alueella on sijainnut yhteensä 17 kylää, jotka ovat sittemmin kasvaneet yhteen. Keskiajalla Zalaegerszeg oli keskikokoinen kaupunki, josta tuli Dunántúlin pääkaupunki vuonna 1600 kun Osmanit valloittivat Kanizsan ja tämä asema virallistettiin 1732. Zalaegerszeg kehittyi ja teollistui hitaasti syrjäisen sijaintinsa vuoksi, ja rautatie tuli kaupunkiin vasta 1800-luvun lopulla.

1900-luvun alussa kaupungissa oli noin kymmenen tuhatta asukasta, ja asukasluku kasvoi hitaasti sillä kaupungissa ollut sähköä, juoksevaa vettä tai viemärijärjestelmää. Kaupungissa ei taisteltu toisessa maailmansodassa, mutta sen vaikutus asukaslukuun oli merkittävä. Ensimmäinen suurteollisuus perustettiin Zalaegerszegiin vasta 1950-luvulla ja 1980-luvun lopulla Zalaegerszeg oli kolme kertaa suurempi moderni kaupunki, jossa oli oma korkeakoulu, teatteri, kirjastoja ja museoita. Kansantasavallan kaaduttua Zalaegerszegin talous romahti, mutta 1995 lähtien se alkoi vähitellen elpyä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Zalaegerszegin sivusto

Unkarin kaupungit
Radiopassiivista jätettä EP

Radiopassiivista jätettä on hip hop -yhtye Grannies Smoking Pipesin EP, joka julkaistiin syksyllä 2013 omakustanteena.  EP:n avausraita Grannies vs. food sai jonkin verran radiosoittoa YleX:llä ja yhtye valittiin viikon kellaribändiksi.  Kappaleesta ”Isän, pojan ja mammonan nim€€n” on julkaistu musiikkivideo.

Kappaleet

Aiheesta muualla 
 "Isän, pojan ja mammonan nim€€n" -musiikkivideo YouTubessa

Lähteet 

Suomalaiset hip hop -EP:t
Vuoden 2013 EP:t
Mustanaamio (täsmennyssivu)

Mustanaamio voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
 Mustanaamio, Lee Falkin luoma sarjakuvahahmo
 Mustanaamio (lehti)
 Mustanaamio (elokuva)
 Mustanaamio (Blackshirt), Bruce Graemen luoma hahmo
On Rituals and Correspondence in Constructed Realities

On Rituals and Correspondence in Constructed Realities on suomalaisen metalliyhtye Cantata Sanguin esikoisalbumi, joka julkaistiin 26. tammikuuta 2009.

Kappaleet

Kokoonpano 

Yhtye
 Anna Pienimäki – laulu
 Mika A.A. Hyytinen – bassokitara, laulu
 Tuomas Tunturituuli – bassokitara, laulu
 Black Bolton – rummut
 Hanna Sirola – kosketinsoitin, laulu

Tuotanto 
 Ola Sonmark – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, syntetisaattori, äänisuunnittelija
 Santeri Pienimäki – avustava äänittäjä
 Michael H. Berberian – masteroija
 Stefan Schneider – äänisuunnittelija
 Sarah Queen – kansikuva, valokuvat
 Goncalo A. Oliveira – valokuvat

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Maelstromzine: 
 Metal.de: 
 The Metal Crypt: 4.25/5 
 Metalreviews.com: 65/100 
 Metal Temple:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 On Rituals and Correspondence in Constructed Realities discogs.com -sivustolla

Vuoden 2009 esikoisalbumit
Suomalaiset black metal -albumit
Suomalaiset doom metal -albumit
Suomalaiset goottimetallin albumit
Ruununmyllyn koulu

Ruununmyllyn koulu on Hämeenlinnan Ruununmyllyn kaupunginosassa, kantakaupungista itään kohti Lahtea johtavan Tuuloksentien pohjoispuolella toimiva 1.-6. luokkien alakoulu. Vuonna 2017 koulua kävi 333 oppilasta. 

Koulun rehtorina toimii Kristiina Hannula.

Koulupihalla sijaitsee yli satavuotias puukoulu. Sen vieressä on uudempi koulurakennus ("Pääkoulu"). Pihan keskellä on vuonna 2016 koulukäyttöön siirtynyt "Runskila", jossa alakoululuokkien ohella toimii neuvola ja esikouluopetus.

Lähteet

Hämeenlinnan peruskoulut
Ruununmylly
Mickey Leigh

Mitchel Lee Hyman eli Mickey Leigh (s. 15. heinäkuuta 1954 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko. Leigh on  Jeffrey Hymanin eli Ramonesissa laulaneen Joey Ramonen pikkuveli. Mickey on soittanut yhtyeissä Birdland, The Rattlers, Sibbling Rivalry ja Stop. Mickey Leigh toimi myös joitakin vuosia veljensä yhtyeen Ramonesin roudarina ja lauloi joidenkin kappaleiden taustalauluja. Mickeyn mukaan hän olisi myös sanoittanut Ramonesin kappaleita, mutta ei saanut ikinä nimeään kansipapereihin  

Vuonna 2009 Mickey Leigh julkaisi veljestään muistelmateoksen Slept with Joey Ramone: A Family Memoir. Teos julkaistiin vuonna 2011 suomenkielellä nimellä Veljeni Joey Ramone kääntäjänä Ilkka Salmenpohja.

Yksityiselämä 
Mitchel Lee Hyman vanhemmat olivat Noel Hyman ja Charlotte Mandell, jotka molemmat ovat kuolleet. Mickeyn veli Joey Ramone menehtyi imusolmukesyöpään vuonna 2001. Mickey meni tyttöystävänsä Arlenen kanssa naimisiin vuonna 1982.

Diskografia 
 Sibling Rivalry

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 http://mickeyleigh.com/

Ramones
Yhdysvaltalaiset kitaristit
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Glutationireduktaasi

Glutationireduktaasi on entsyymi, jolla on tärkeä rooli eliöiden tuottamien peroksidien ja eliöiden vierasaineiden metaboliassa. Glutationireduktaasi pelkistää hapettuneessa muodossa olevan glutationin sisältämän disulfidisidoksen vapaiksi tioliryhmiksi. Glutationireduktaasin EC-numero on EC 1.8.1.7.

Ominaisuudet ja toiminta
Rakenteeltaan glutationireduktaasi on kahdesta samanlaisesta alayksiköstä koostuva homodimeeri. Ihmisellä kumpikin alayksikkö on molekyylimassaltaan 50 kDa. Molemmissa alayksiköissä on sitoutumiskohdat prosteettisena ryhmänä toimivalle FAD-molekyylille, pelkistimenä toimivalle NADP-molekyylille ja glutationille. Eräät syanobakteerit käyttävät pelkistimenä NADP:n sijasta NAD:tä. Glutationireduktaasi sisältää kahden kysteiiniaminohapon välisen rikkisillan. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa NADP luovuttaa elektronit glutationireduktaasiin sitoutuneelle FAD:lle, joka pelkistää entsyymin rikkisillan. Tämän jälkeen hapettuneessa muodossa oleva glutationidisulfidi muodostaa entsyymin pelkistyneiden kysteiiniaminohappojen tioliryhmien kanssa välituotteen, jossa glutationi muodostaa entsyymin toisen kysteiinin kanssa rikkisillan. Tämän jälkeen toinen glutationireduktaasin aktiivisen kohdan kysteiinin tioliryhmästä reagoi välituotteen kanssa vapauttaen glutationin ja muodostaen alkuperäisen entsyymin.

Glutationireduktaasin inhibiittoreita ovat eräät metallit kuten sinkki-ionit ja eräät syöpien hoitoon käytettävät lääkeaineet kuten karmustiini. Glutationireduktaasia estäviä yhdisteitä voidaan käyttää malarialääkkeinä ja tähän tarkoitukseen käytetään muun muassa metyleenisinistä. Glutationi tarvitsee toimiakseen FAD-molekyyiln, jota elimistö valmistaa riboflaviinista, joten riboflaviinin puutos voi aiheuttaa alentunutta glutationireduktaasin aktiivisuutta.

Lähteet

Oksidoreduktaasit
Eleutherodactylus

Eleutherodactylus on heimoon Eleutherodactylidae kuuluva sammakkosuku, jossa on 198 lajia. Ne ovat enimmäkseen yöeläimiä.

Ulkonäkö ja koko 
Lajit Eleutherodactylus iberia ja kuubansammakko (E. limbatus) kuuluvat maailman pienimpiin sammakoihin. Ne elävät Kuubassa ja kasvavat vain 8,5 millimetriä pitkiksi. Suurimpien Eleutherodactylus-suvun sammakoiden pituus on kymmenen senttiä. Väriltään lajit ovat ruskeita, vihreitä tai oransseja. Joillakin lajeilla on tumma juova, joka yltää kuonosta silmän taakse. Useimmilla lajeilla on lehtisammakoiden tapaan tarttumalevyiksi laajentuneet sormien ja varpaiden kärjet.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Lajeja tavataan eteläisestä Teksasista ja läntisestä Meksikosta Belizeen ja Guatemalaan ulottuvalla alueella sekä Karibian saaristossa. Niitä esiintyy sade- ja lehtimetsissä, joitakin lajeja myös pensaissa. Lajeja esiintyy myös puutarhoissa, pelloilla ja puistoissa.

Lisääntyminen 
Muniminen tapahtuu maalla ja yksilö kehittyy kokonaan munan sisällä. Munia on yli 20. Munista pidetään huolta. Useimmiten naaras vartioi niitä, mutta joillakin lajeilla koiras on vartioimassa munia.

Ravinto 
Lajit pyydystävät pieniä selkärangattomia eläimiä.

Lajeja 
Joitakin sukuun kuuluvia lajeja:
 Kuubankasvihuonesammakko (Eleutherodactylus planirostris)
 Eleutherodactylus altae
 Eleutherodactylus antillensis
 Eleutherodactylus buniformis
 Kokii (Eleutherodactylus coqui)
 Eleutherodactylus gaigae
 Eleutherodactylus gulosus
 Eleutherodactylus jasperi
 Eleutherodactylus johnstonei
 Kuubansammakko (Eleutherodactylus limbatus)
 Karibianviheltäjäsammakko (Eleutherodactylus martinicensis)
 Eleutherodactylus megacephalus

Lähteet 
 

Sammakkoeläimet
Process Flow Solution

Process Flow Solution Ltd Oy on simulointipalveluita tarjoava yritys. Yrityksen toimialaan kuuluu numeerinen virtausdynamiikka (CFD), numeerinen lujuuslaskenta (FEA) ja matemaattinen mallinnus.

Historia 
Process Flow aloitti tarjoamalla teollisuudelle numeerisia virtauslaskentapalveluita 4.5.1992. Täten se on Suomen ensimmäinen virtauslaskentapalveluita tarjoava yritys.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Process Flow:n viralliset sivut

Suomalaiset yritykset
Konsultointiyhtiöt