joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Käpy selän alla

Käpy selän alla () on Mikko Niskasen vuonna 1966 ohjaama suomalainen elokuva. Elokuva kertoo neljän kaupunkilaisnuoren telttaretkestä metsässä. Käpy selän alla on nykyään kulttielokuvan maineessa, koska sen katsottiin kuvastavan 1960-luvun nuorison asenteita erittäin terävästi. Elokuva ajoittuu seksuaalisen vallankumouksen kynnykselle.

Elokuva kuvattiin kuukauden aikana kesällä 1966 Puulavedellä. Suurin osa elokuvan dialogia ja osa kohtauksia on näyttelijöiden itsensä improvisoimaa. Tanssilavakohtauksessa esiintyi suomalainen The Creatures -yhtye, jonka rumpalina toimi Remu Aaltonen ja solistina Kirka.

Elokuva sai vuoden 1967 gaalassa kuusi Jussi-patsasta ja lisäksi ohjaaja Mikko Niskanen ja leikkaaja Juho Gartz saivat valtion elokuvataiteilijapalkinnot.

Elokuvasta on valmistettu myös HD-versio, joka sai ensiesityksensä televisiossa vuonna 2016.

Tarina 

Neljä nuorta helsinkiläistä, Santtu ja Riitta sekä Timppa ja Leena, lähtevät telttailemaan metsään. Santtu ja Riitta kuhertelevat avoimesti, mutta Leena on hyvin pidättyväinen Timppaa kohtaan. Santtu ja Leena alkavat käydä syvällisiä keskusteluja elämästä. Santtu huomaa Leenan kokemattomuuden ja toteaa, että Leena pitää "vapauttaa".

Kun nuoret ovat käymässä läheisessä maalaistalossa, talon pikkutyttö saa kyyn pureman ja lääketiedettä opiskeleva Timppa alkaa hoitaa tyttöä. Tällä välin Santtu ja Leena livahtavat läheiseen metsään ja rakastelevat. Kun he palaavat leiripaikkaan Riitan ja Timpan luo, Riitta aavistaa että jotain on tapahtunut. Illalla he lähtevät nelistään lavatansseihin ja juovat itsensä humalaan. Leiriin palattuaan Riitta alkaa avautua humalassa Santulle. Seuraavana päivänä Leena pakkaa matkalaukkunsa ja lähtee yksin takaisin kaupunkiin.

Rooleissa

Palkinnot 
 Jussi-palkinto Paras näyttelijä Jukka Sipilä
 Jussi-palkinto Paras ohjaus Mikko Niskanen
 Jussi-palkinto Paras musiikki Kaj Chydenius
 Jussi-palkinto Paras kuvaus Esko Nevalainen
 Jussi-palkinto Paras käsikirjoitus Marja-Leena Mikkola
 Jussi-palkinto Paras tuottaja FJ-Filmi Oy

Lähteet 
 Suomalaisen elokuvan festivaali : Käpy selän alla

Viitteet

Aiheesta muualla
 Ylen Elävä arkisto: Käpy selän alla -elokuvan tähdet haastattelussa

Jussi-palkitut elokuvat
Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Vuoden 1966 suomalaiset elokuvat
Mikko Niskasen ohjaamat elokuvat
Suomalaiset nuortenelokuvat
Bingölin maakunta

Bingölin maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunta tunnettiin nimellä Çapakçur vuoteen 1950 asti. Sen naapurimaakuntia ovat Tunceli, Erzurum, Muş, Diyarbakır, Erzincan ja Elazığ. Maakunnan pinta-ala on 8 125 km². Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 267 184. Maakunnassa puhutaan pääasiassa zazan kieltä, turkin kieltä ja kurdia.

Piirikunnat 
Adaklı 
Bingöl
Genç 
Karlıova
Kiğı 
Solhan
Yayladere
Yedisu

Lähteet 

Turkin maakunnat
Geórgios Papadópoulos

Geórgios Papadópoulos (, 5. toukokuuta 1919 – 27. kesäkuuta 1999) oli Kreikan sotilasvallankaappauksen johtaja vuonna 1967 ja kaappausta seuranneen Kreikan sotilasjuntan johdossa vuosina 1967–1974.

Papadópoulos oli osallisena jo vuoden 1956 epäonnistuneessa vallankaappausyrityksessä. Vuonna 1964 hän nousi otsikoihin pidätettyään alaisiaan ja siviileitä syytettyinä armeijan ajoneuvoihin kohdistuneesta sabotaasista. Sabotaasi-isku todettiin Papadópouloksen itsensä teettämäksi, ja sen tarkoitus oli osoittaa, että silloisen hallituksen vallassa ollessa kommunistit saivat vaarantaa kansakunnan turvallisuuden.

Vuonna 1967 Papadópoulos yhdessä muiden oikeistolaisten upseerien kanssa käytti tilannetta hyväkseen, kun kuninkaalla ja pääministerillä oli erimielisyyksiä, ja Kreikan sotilasjuntta kaappasi vallan. Lähes ensi töikseen juntta vangitutti viisituhatta kommunistia. Kuningas Konstantin II:n yritettyä vastavallankumousta juntta luopui siviilien nukkehallituksen johtajanaan Konstantínos Kóllias tukemisesta, eversti Geórgios Zoitákis nimitettiin valtionpäämieheksi ja Papadópoulos pääministeriksi. Hän yhdisti pääministerin toimeen myös ulkoasiainhallinnon, puolustuksen, koulutuspolitiikan ja hallituspolitiikan. Vallan keskittäminen jatkui kesäkuussa 1973, kun Papadópoulos seurasi Zoitákista presidentin virassa. Hän pysyi vallassa aina marraskuuhun 1973, jolloin Dimítrios Ioannídis syrjäytti hänet seuraavassa vallankaappauksessa. Vuonna 1974 järjestettiin vaalit, ja niiden jälkeen Papadópoulos vangittiin ja tuomittiin kuolemaan. Rangaistus muutettiin elinkautiseksi vankeudeksi. Vankilassa ollessaan Papadópoulos kieltäytyi armahduksesta, koska hänen olisi se saadakseen ollut kaduttava tekojaan. Hän kuoli vankilassa 80-vuotiaana syöpään vuonna 1999.

Lähteet 

Diktaattorit
Kreikan pääministerit
Kreikkalaiset sotilaat
Sijaishallitsijat
Kreikan valtionhoitajat
Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 1999 kuolleet
Muşin maakunta

Muşin maakunta on maakunta Turkissa. Sen pinta-ala on 8,196 km².  Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 409 000. Sen pääkaupunki on Muş.

Piirikunnat 
Bulanık
Hasköy
Korkut
Malazgirt
Muş
Varto

Lähteet

Aiheesta muualla 
Sää Muşissa  

Turkin maakunnat
Vantaan kaupunginmuseo

Vantaan kaupunginmuseo on Vantaan kaupungin ylläpitämä museo, joka toimii vuonna 1862 rakennetussa Tikkurilan vanhassa asemarakennuksessa Tikkurilan kaupunginosassa.

Kulkuyhteydet nykyisen Tikkurilan rautatieaseman välittömässä läheisyydessä, entisessä asemarakennuksessa sijaitsevaan museoon ovat hyvät.

Museon vaihtuvat näyttelyt ja muut tapahtumat 

Museo on avoinna ti-pe klo 11–18,  la-su klo 11–16.  Museoon on vapaa pääsy. Vantaan kaupunginmuseon vaihtuvissa näyttelyissä esitellään Vantaan, entisen Helsingin maalaiskunnan ja Helsingin pitäjän monipuolista historiaa. Kuva-arkisto ja muut tietopalvelut palvelevat kaikkia historiannälkäisiä. Museo sijaitsee loistavien kulkuyhteyksien varrella Tikkurilan asema-alueella, vanhalla rautatieasemalla.

Tutkimustyötä ja julkaisuja
Vantaan kaupunginmuseo tekee monipuolista tutkimus- ja kartoitustyötä yhteystyössä muiden tahojen kanssa esimerkiksi kaupunkialueen arkeologiaan, kulttuurihistoriaan ja perinteeseen liittyen. Museo myös julkaisee sekä omia tutkimuksiaan ja selvityksiään että muita Vantaan kaupungin historiaan liittyviä teoksia. ...

Katso myös
Rock’n Vantaa

Lähteet 

Vantaan museot
Tikkurila
Vantaan historia
Liikenneympyräkoira

Liikenneympyräkoirat () ovat alun perin Ruotsissa alkunsa saaneita ja siellä suurta suosiota keränneitä koiraa esittäviä veistoksia, joita on sijoitettu liikenneympyröiden sisään. Koiria esittäviä teoksia alettiin sijoittaa liikenneympyröihin joka puolella Ruotsia syksyllä 2006.

Historia
Vuonna 2006 Linköpingin liikenneympyröihin alkoi ilmaantua koiria esittäviä teoksia, kun erääseen liikenneympyrään sijoitettu kuvanveistäjä Stina Opitzin betonista tekemä koirapatsas joutui vandalismin kohteeksi ja jouduttiin poistamaan paikoiltaan. Patsaan ollessa korjattavana paikallinen taiteilijaryhmä Akademi Vreta Kloster sijoitti liikenneympyrään sekarotuista koiraa esittävän puusta valmistetun patsaan. Median kerrottua tapauksesta koirapatsaita alkoi ilmestyä myös kaikkialle muualle Ruotsiin.

Syksyllä 2007 Ruotsissa nousi kohu, kun taiteilija Lars Vilks piirsi islamin profeetta Muhammedin liikenneympyräkoirana.

Lähteet
Verkkolehti Uutiskynnys: Ruotsalaistaiteilija maan alla , 20.9.2007 

Ruotsin patsaat ja veistokset
Osroes I

Osroes I oli Parthian kuningas noin vuosina 109–129. Hän seurasi valtaistuimella veljeään Pakoros II:a. Osroeksen aikana usurpaattori Vologases III hallitsi Parthian itäisiä maakuntia. Rooman keisari Trajanus valtasi Mesopotamian Osroeksen hallituskauden aikana.

Osroes syrjäytti Armenian kuninkaan Exedareen ja nimitti tämän veljen Parthamasiriin kuninkaaksi. Exedares ja Parthamasiris olivat Osroeen veljen Pakoroksen poikia. Armenia sijaitsi Rooman ja Parthian välissä ja mailla oli sopimus siitä, että Parthia sai nimittää Armenian hallitsijan, mutta Rooman piti hyväksyä ja kruunata uusi kuningas. Trajanus ei hyväksynyt Parthamasirista kuninkaaksi ja aloitti sodan Parthiaa vastaan. Aluksi hän valtasi Armenian ja liitti sen Rooman valtakuntaan. Tämän jälkeen hän jatkoi valtaamalla Mesopotamian ja nimittämällä erään Parthamaspateen Parthian kuninkaaksi. Osroeksen veli Mithridates IV ja tämän poika Sanatrukes II julistautuivat tämän jälkeen kuninkaiksi ja aloittivat taistelun roomalaisia vastaan.

Trajanuksen lähdettyä Mesopotamiasta Osroes palasi ja kukisti Parthamaspateen. Trajanuksen seuraaja Hadrianus luopui edeltäjänsä valloituksista. Osroeksen kuoltua hänen veljensä Mithridates IV seurasi häntä kuninkaana.

Parthian kuninkaat
Ensimmäisellä vuosisadalla syntyneet
Vuonna 129 kuolleet
Dogs of War


Dogs of War on Saxonin kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Albumilla Saxon teki paluun raskaampaan heavy metal -soundiin, josta se alkuaikoinaan tunnettiin. Levy oli menestys Saksassa.

Albumi on yhtyeen viimeinen kitaristi Graham Oliverin kanssa, joka jätti yhtyeen nauhoitusten päätyttyä. Oliverin viimeinen keikka Saxonin kanssa tapahtui 31. joulukuuta 1994.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt Saxon sekä sanoittaneet Biff Byford ja Nigel Glockler.

Kokoonpano

Yhtye 
 Biff Byford – laulu, tuottaja
 Graham Oliver – kitara
 Paul Quinn – kitara
 Nibbs Carter – basso
 Nigel Glockler – rummut

Tuotanto 
 Rainer Hänsel – tuottaja
 Kalle Trapp – äänittäjä
 John McLane – äänittäjä
 Paul Gregory – kansikuva

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Dogs of War discogs.com -sivustolla 

Vuoden 1995 albumit
Saxonin albumit
Best of Saxon

Best of Saxon on Saxon nimisen heavy metal -yhtyeen kokoelmalevy, joka julkaistiin 1991.

Kappaleet

Tuotanto
Tuottaja: Saxon
Suunnittelu: Sandy Kormalis

Lähteet

Vuoden 1991 kokoelma-albumit
Saxonin albumit
Unleash the Beast


Unleash the Beast on Saxonin kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 14. lokakuuta 1997. Se on ensimmäinen kitaristi Doug Scarratin kanssa. Albumilla vallitsee erittäin synkkä ja vakava tunnelma, ja albumi onkin yhtyeen raskaimpia. Nimikkokappale on aikojen kuluessa noussut yhtyeen suosituimpien kappaleiden joukkoon.

Kappale ”Absent Friends” on akustinen balladi ja omistettu edellisenä vuonna kuolleelle kiertuemanagerille.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Biff Byford – laulu, miksaaja
 Doug Scarrat – kitara
 Paul Quinn – kitara
 Nibbs Carter – basso
 Nigel Glockler – rummut

+

 Kalle Trapp – tuottaja, miksaaja

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Vuoden 1997 albumit
Saxonin albumit
Metalhead (albumi)


Metalhead on Saxonin neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin 9. marraskuuta 1999. Albumilla kuullaan entistä ja raskaampaa ja synkempää heavy metalia. Kappaleessa Conquistador kuullaan jopa power metal -vaikutteita.

Rumpali Nigel Glockler jätti yhtyeen Unleash The Beast -kiertueen jälkeen ja tilalle otettiin pikaisesti saksalainen Fritz Randow.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Biff Byford – laulu, tuottaja
 Paul Quinn – kitara
 Doug Scarrat – kitara
 Nibbs Carter – basso
 Fritz Randow – rummut
 Charlie Bauerfeind – tuottaja, äänittäjä, miksaaja

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Vuoden 1999 albumit
Saxonin albumit
Killing Ground


Killing Ground on Saxonin viidestoista studioalbumi, joka julkaistiin 25. syyskuuta 2001. Levy jäi yhtyeen viimeiseksi Fritz Randowin kanssa ja on yleisilmeeltään kahta edeltäjäänsä pirteämpi ja rokkaavampi. Levy ei menestynyt aikoinaan kovin hyvin.

Albumista julkaistiin myös bonuslevyllä varustettu versio. Bonuslevyllä on 8 Saxonin klassista kappaletta, jotka äänitettiin uudestaan. Nämä kappaleet ovat Heavy Metal Thunder kokoelmalevyllä.

Kappaleet

Digipakin bonuslevy

Kokoonpano

Yhtye 
 Biff Byford – laulu
 Paul Quinn – kitara
 Doug Scarrat – kitara
 Nibbs Carter – basso
 Fritz Randow – rummut

Tuotanto 
 Rainer Hänsel – vastaava tuottaja, miksaaja
 Nikolo Kotzev – äänittäjä
 Charlie Bauerfeind – äänittäjä
 Herman Frank – miksaaja
 Paul Gregory – kansikuva (Studio 54)

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Vuoden 2001 albumit
Saxonin albumit
Heavy Metal Thunder


Heavy Metal Thunder on Saxonin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2002. Se sisältää Killing Ground -albumin bonusjulkaisun kahdeksan uudelleennauhoitettua kappaletta sekä viisi muuta kappaletta.

Kokoelma-albumista on myös julkaistu rajoitettu erä bonuslevyllä varustettua versiota, jossa on viisi live-kappaletta vuoden 2002 San Antonion konsertista ja ”Killing Ground” -kappaleen musiikkivideo.

Kappaleet

CD 1

CD 2 
 
 
 
 
 
 Killing Ground (Musiikkivideo)

Kokoonpano

Yhtye 
 Biff Byford – laulu
 Paul Quinn – kitara
 Doug Scarrat – kitara
 Nibbs Carter – basso
 Fritz Randow – rummut

Tuotanto 
 Rainer Hansel – vastaava tuottaja, miksaaja
 Nikolo Kotzev – äänittäjä
 Charlie Bauerfeind – äänittäjä
 Herman Frank – miksaaja
 Rainer Holst – masteroija (Staccato Studio, Hannover)
 Paul R. Gregory – kansikuva

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Heavy Metal Thunder discogs.com -sivustolla 

Vuoden 2002 kokoelma-albumit
Saxonin albumit
Lionheart (Saxonin albumi)


Lionheart on Saxon kuudestoista studioalbumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 2004.

Albumin teema on inspiroitu Rikhard I Leijonamielestä (Lionheart), Englannin kuninkaasta. "Beyond The Grave" kappale julkaistiin myös singlenä ja videona. Lisäksi aloituskappaleesta, speedmetal -tyylisestä Witchfinder Generalista on musiikkivideo. Lionheart palautti tasollaan uskon yhtyeeseen vuosien jälkeen ja nuorempien fanien keskuudessa albumi on jopa yhtyeen suosituimpia.

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Biff Byford – laulu
 Paul Quinn – kitara
 Doug Scarrat – kitara
 Nibbs Carter – basso, kosketinsoittimet
 Jörg Michael – rummut

+

 Chris Stubley – kosketinsoitin

Tuotanto 
 Charlie Bauerfeind – tuottaja
 Biff Byford – vastaava tuottaja
 Paul R. Gregory – kansikuva
 Sandra Hiltmann – kannen suunnittelu (SPV graphics)

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Vuoden 2004 albumit
Saxonin albumit
Euskirchen

Euskirchen on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Reininmaalla Erft-joen varrella, noin 25 kilometriä länteen Bonnista ja noin 30 kilometriä lounaiseen Kölnistä. Kaupunki on Euskirchenin piirikunnan hallintokaupunki, ja se kuuluu Kölnin hallintopiiriin. Kaupungin asukasluku oli 55 414 vuonna 2011. Sen pinta-ala on 139,63 neliökilometriä.

Monschau-Falkenbergin Walram VIII (1277–1302) myönsi Euskirchenille kaupunginoikeudet 1. elokuuta vuonna 1302. Keskiajalla kaupungin ympärille rakennettiin noin 1,4 kilometrin pituinen kaupunginmuuri, josta on yhä jäljellä osa. Vuonna 1827 kaupungista tuli Euskirchenin piirikunnan hallintokaupunki.

Kaupungin elinkeinoelämä on vilkasta, ja se tarjoaa työpaikkoja kymmenille tuhansilla työntekijöille. Sodanjälkeisenä aikana nimekkäimpiä Euskirchenissä toimineita yrityksiä ovat Procter & Gamble, Deutsche Telekom ja Miele. Alueen yrityspuisto PrimeSite Rhine Region on houkutellut alueelle useita suuryrityksiä. Myös maatalous on vahva elinkeino Euskirchenissä.

Alueen tekstiiliteollisuuden perinteitä esitellään museossa Tuchfabrik Müller. Se kuuluu Euroopan teollisen perinteen reittiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kaupungin verkkosivusto

Nordrhein-Westfalenin kunnat
Saksan kaupungit
Euroopan teollisen perinteen reitti
Layer Cake – diilerin käsikirja

Layer Cake – diilerin käsikirja (joskus kirjoitettu myös L4YER CAKE) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Matthew Vaughnin ohjaama brittiläinen gangsterijännityselokuva. Elokuva perustuu J. J. Connollyn samannimiseen romaaniin. Elokuvassa näyttelee pääosassa Daniel Craig.

Näyttelijät

Vuoden 2004 brittiläiset elokuvat
Brittiläiset rikosdraamaelokuvat
Brittiläiset jännityselokuvat
Matthew Vaughnin ohjaamat elokuvat
Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Leiji Matsumoto

Leiji Matsumoto (, s. 25. tammikuuta 1938) on japanilainen mangaka ja animaattori, joka tunnetaan parhaiten romanttisista avaruussarjoistaan. Hänen sarjakuvillaan on ollut lähtemätön vaikutus scifi- ja fantasiamangaan. 

Matsumoto aloitti uransa 1953 16-vuotiaana oikealla nimellään Akira Matsumoto. Ensimmäinen menestyssarja Otoko oidon 1971–1973 kertoi köyhän opiskelijapojan elämästä. Huumorimangaansa Matsumoto sijoitti runsaasti omakohtaisia kokemuksia ajanjaksosta, jolloin hän piirsi henkensä pitimiksi shōjomangaa. Uran käännekohta oli vuonna 1974 televisiossa alkanut scifi- ja avaruusanime Uchū Senkan Yamato, johon Matsumoto osallistui käsikirjoittajana ja animaattorina. Ennen Yamatoa animea oli pidetty lasten ohjelmistona. Yamaton jälkeen animea alettiin sijoittaa illan parhaaseen esitysaikaan.  

Matsumoton elämänsä aikana luomaa fantasiauniversumia kutsutaan "Leijiversumiksi". Pysyvää suunnitelmallisuutta eri sarjojen ja niissä esiintyvien hahmojen kesken on kuitenkin turha hakea. Samat henkilöt seikkailevat ristiin rastiin eri sarjoissa ja voivat toimia täysin ristiriitaisestikin vanhojen taustatarinoiden kanssa. Vakiohahmoja ovat mm. häpeämättömän sentimentaalisesti kuvattu avaruusmerirosvo kapteeni Harlock, eteerinen ja mystinen ajan ja avaruuden ääret nähnyt Maetel, ja nuorimies Tetsuro Hoshino, jonka matkat avaruuspikajuna Galaxy Express 999:n kyydissä ovat vertauskuvallisia retkiä ihmisen sielun syvyyksiin. 

Vuonna 2003 Matsumoto teki yhteistyössä ranskalaisen elektromusiikkiryhmän Daft Punkin kanssa pitkän musikaalipiirretyn Interstella 5555. Tässä elokuvassa yhdistyvät Matsumoton klassiset puolet: perinteiset hahmot, nyt jo trendikäs mutta samalla niin liikuttavan vanhanaikainen scifi-design, sekä plus koskettavan naiivi tarina, joka käy suoraan katsojan sydämeen. 

Matsumoton vaikutus scifikirjallisuuteen on ollut huomattava. Hän on toiminut myös Japanin avaruusjärjestö NASDA:n konsulttina ja sen nuorisojärjestön puheenjohtajana.

Mangateoksia  

 Otoko Oidon, 1971-73
 Senjo/The Cockpit, 1974 (Kokooma 1990)
 Sexaroid, 1974
 Uchū Senkan Yamato, 1975
 Ginga Tetsudo 999 (engl. Galaxy Express 999), 1977-1981 
 Uchuu Kaizoku Captain Harlock (engl. Captain Herlock), 1977-1979 
 Queen Emeraldas, 1978
 Niebelungen no Yubiwa 1: Rhine no Ogon 1989
 Kasei Ryodan Danasaighto 999.9, (engl. Fire Force DNAsights 999.9, DNA Sights 999.9) 1996-

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Leiji Matsumoto Official Home Page  (en)
 The World of Leiji Matsumoto (unofficial site) (en)
 Albator SSX - French website on Leiji Matsumoto (unofficial site) (en)
 Leiji Matsumoto Encyclopedia (unofficial site) (ja)

 
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Kristiina Mäki (laulaja)

Kristiina Mäki (oik. Kristiina Rantanen, s. 13. maaliskuuta 1957 Turku) on suomalainen laulaja, joka voitti iskelmälaulukilpailut Turussa vuonna 1976. Vuonna 1984 alkoi levytysura singlellä "Mää kottiis ny". Vuonna 1993 Mäki levytti laulun "Oo la laa", joka pysyi Tätä suomi tanssii -listalla yli kymmenen kuukautta. Eräs Kristiinan tunnetuimmista levytyksistä lienee kirjailija Kalle Päätalon kotiseudusta kertova Jokijärven valssi.

Diskografia
 Mää kottiis ny 1984
 Kristiina Mäki 1992
 Villityttö 1995
 Pikkujutut 1996
 Kyynel 1998
 Oo La Laa 2003

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset laulajat
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Live Apocalypse

Live Apocalypse on ruotsalaisen Arch Enemy -yhtyeen vuonna 2006 ilmestynyt ensimmäinen DVD-julkaisu. Se sisältää kaksi levyä, joista ensimmäisellä on yhtyeen kokonainen esiintyminen vuodelta 2004 ja toisella haastatteluja, musiikkivideoita ja muuta lisämateriaalia. Ensimmäisellä levyllä on myös kolme kappaletta vuodelta 2005, jolloin yhtyeen toisena kitaristina toimi Fredrik Åkesson Christopher Amottin sijaan. DVD:n julkaisi Century Media. __notoc__

Sisältö

Kokoonpano 
 Christopher Amott – kitara (Lontoon-konsertissa)
 Michael Amott – kitara
 Sharlee D'Angelo – basso
 Daniel Erlandsson – rummut
 Angela Gossow – laulu
 Fredrik Åkesson – kitara (Manchesterin-konsertissa)

Aiheesta muualla 
 Traileri 
 E-kortti  

Vuoden 2006 konserttitallenteet
Musiikki-DVD:t
Uskorenije

Uskorenije (ускорение) oli Mihail Gorbatšovin vuonna 1985 Neuvostoliitossa käyttöön ottama termi. Se tarkoittaa ”nopeuttamista”. Käytännössä vuonna 1987 alkanut uskorenije tuotti rahaa raskaaseen teollisuuteen, joka lopulta epävakautti talouden. Vauhdittaminen epäonnistui pahoin ja jäi sen takia pian pois käytöstä termin perestroika rinnalta. Uskorenijeen liittyi muun muassa työpaikkojen kurin tiukentaminen ja parempi puoluevirkailijoiden valvonta. Kesäkuussa 1987 uskorenijen todettiin epäonnistuneen ja se korvautui kunnianhimoisemmalla perestroikalla.

Neuvostoliiton historia
Venäjänkieliset sanat ja sanonnat
Keleti pályaudvar

Keleti pályaudvar () on Unkarin pääkaupungin Budapestin suurin rautatieasema. Se sijaitsee Józsefvárosissa Budapestin VIII osa-alueella. Rautatieasema on rakennettu vuosina 1881–1884 uusrenessanssityyliin arkkitehti Gyula Rochlitzin suunnitelmien pohjalta. Se restauroitiin vuonna 1998.

Rautatieasema toimii myös Budapestin metron M2-linjan ja M4-linjan metroasemana. Linjan 2 yhteys avattiin vuonna 1970 ja linjan 4 vuonna 2014.

Lähteet 

Budapestin rakennukset ja rakennelmat
Unkarin rautatieliikennepaikat
Budapestin liikenne
Kurjat kuppilat

Kurjat kuppilat (alkuperäiseltä nimeltä Kitchen Nightmares) on yhdysvaltalainen ruoanlaittoon keskittyvä tositelevisio-ohjelma, jonka pääosassa on Gordon Ramsay. Sarja perustuu alkuperäiseen brittiversioon Ramsay's Kitchen Nightmares.

Ohjelmassa huonosti menestyvät ravintolat pyytävät Ramsayn apuun korjaamaan erilaisia ravintolan ongelmia kuten yhteistyön puutetta tai ruoan heikkoa tasoa. Sarjaan kuuluu vahvasti dramatiikka. Sarjan avausjakso esitettiin amerikkalaisella Fox-kanavalla 19. syyskuuta 2007. Sarjaa on tehty seitsemän tuotantokautta, ja vaikka Ramsay ilmoitti lopettavansa ohjelman tekemisen kesäkuussa 2014, hän on silti vihjannut sarjan saattavan saada jatkoa myöhemmin.

Jaksoluettelo

Vastaanotto
New York Times -sanomalehden kriitikko Ginia Bellafante kuvaili arvostelussaan Ramsayn opetusmenetelmiä ja korkeita laatuvaatimuksia "kiistatta mukaansatempaaviksi" ja kommentoi lisäksi, että "on kokemus itsessään nähdä Ramsayn työskentelevän ongelmatilanteen rauhallisesti ottavan ylimielisen ravintolan omistajan kanssa". Chicago Tribune -sanomalehden kriitikko Maureen Ryan puolestaan kohdisti kritiikkinsä ohjelman lähettänyttä FOX-kanavaa kohtaan seuraavasti: "Jätä tehtävä Foxille hoidettavaksi, jonka brittiläiset osasivat melko hyvin, niin he pilaavat sen ... Hällä väliä ruoanlaitosta, koska tämä ohjelmaversio näyttää keskittyvän ravintolan omistajien perhedraamoilla leikkimiseen Ramsayn vierailun aikana".

Oikeuskäsittely
Dillon's -ravintolan entinen päätoimitusjohtaja Martin Hyde asetti Gordon Ramsaya kohtaan syytteen ravintolan olosuhteiden lavastamisesta sekä palkattujen näyttelijöiden käytöstä katsojien huijaamiseksi. Oikeuskäsittely meni lopulta välimiesoikeuteen.

Lähteet

Aiheesta muualla
Sarjan kotisivut 
 

Yhdysvaltalaiset tositelevisiosarjat
Ruokaohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Foxin televisio-ohjelmat
Vladimir Monomah

Vladimir Monomah (tai Vladimir II) (ven. Владимир Мономах ) (1053 – 19. toukokuuta 1125) oli Kiovan Rusin suuriruhtinas vuosina 1113–1125.

Taustaa
Vladimir oli isänsä Vsevolodin eläessä Smolenskin ja Tšernigovin ruhtinas ja pysyi Svjatopolk Isjaslavitšin tultua suuriruhtinaaksi tälle alamaisena ja uskollisena. Hänet valittiin Kiovan suurruhtinaaksi vasta Svjatopolk II:n kuoltua vuonna 1113.

Kiovan suurruhtinas
Vladimirin hallintokausi oli Kiovan Rusin kukoistusaikaa. Hänen poikansa taistelivat menestyksellä virolaisia, bulgaareja ja polovtseja vastaan, ja uppiniskaiset alaruhtinaat pakotettiin tottelevaisuuteen. Suzdaliin hän perusti Vladimirin kaupungin. Russkaja pravdaan tehtiin muutoksia ja lisäyksiä, kirkkoja ja luostareita perustettiin ja apotti Sylvester kokoonpani Nestorin nimellä tunnetun kronikan. Vladimir kirjoitti itsekin "Neuvoja lapsilleni", jossa hän kehottaa heitä lempeyteen ja kunnollisuuteen.

Vladimirin valtakausi päättyi vuoteen 1125, jolloin hän kuoli.

Perhesuhteet
Vladimir oli Vsevolod I:n ja Bysantin Anastasian (k. 1067) poika (avioituivat 1046). Anastasian isäksi väitetään keisari Konstantinos IX Monomakhosta, mutta luotettava lähde puuttuu. 

 Isä: Vsevolod I
 Äiti: Anastasia, Bysantin prinsessa
 Äidin isä: Konstantinos IX Monomakhos

Puolisot ja lapset:

Gytha of Wessex, Englannin kuninkaan Harold Godwininpojan tytär. Lapset:

 Mstislav I, Kiovan suuriruhtinas
 Isjaslav Vladimirovitš, Kurskin ruhtinas (n. 1077 – 6. syyskuuta 1096).
 Svjatoslav Vladimirovitš, Smolenskin ja Perejaslavin ruhtinas (n. 1080 – 16. maaliskuuta 1114).
 Jaropolk II, Kiovan suuriruhtinas (1082 – 18. helmikuuta 1139).
 Vjatšeslav I, Kiovan suuriruhtinas (1083 – 2. helmikuuta 1154).
 Marina Vladimirovna (k. 1146). Puoliso Leon Diogenes.

N.N.

 Roman, Volhynian ruhtinas (k. 6. tammikuuta 1119).
 Eufemia (k. 4. kesäkuuta 1139). Puoliso Koloman, Unkarin prinssi.
 Eupraxia (k. 1109).
 Agafia. Puoliso: Vsevolod Davidovitš, Gorodnon ruhtinas (k. 1113).
 Juri Dolgoruki (k. 15. huhtikuuta 1157 ).
 Andrei, Volhynian ruhtinas (11. kesäkuuta 1102 – 1141).

Muuta
Vladimir Monomahin kerrotaan olleen juomari, joka suositteli runsaan päivällisen jälkeen kunnon siestaa.

Lähteet

Kiovan ruhtinaat
Vuonna 1053 syntyneet
Vuonna 1125 kuolleet
Mstislav

Mstislav I Suuri (ven. Мстислав Владимирович Великий ) (1. kesäkuuta 1076–14. huhtikuuta 1132 Kiova) oli Kiovan Venäjän ruhtinas seitsemän vuoden ajan vuosina 1125–1132. Hän oli edellisen ruhtinaan Vladimir Monomahin vanhin poika. Norjan saagoissa Mstislavista kerrotaan nimellä Harald, mikä viitannee hänen äidinisäänsä Englannin kuningas Harald II:een.

Ennen nousuaan Kiovan ruhtinaaksi kruununperillinen Mstislav hallitsi Novgorodia 1088–1093 ja 1095–1117. Sen jälkeen hän oli Monomahin kanssahallitsija Dnieprin Belgorodissa ja peri Kiovan kruunun isänsä kuoltua 1125. Hän rakennutti Novgorodiin lukuisia kirkkoja; näistä Pyhän Nikolain katedraali (1113) ja Pyhän Antoniuksen luostarin kirkko (1117) ovat säilyneet nykypäivään. Hän rakennutti kirkkoja myös Kiovaan ja sen ympäristöön.

Mstislavin elämä oli jatkuvaa sodankäyntiä. Hän taisteli kumaaneja (1093, 1107, 1111, 1129), virolaisia (1111, 1113, 1116, 1130), liettualaisia (1131) ja Polotskin ruhtinaskuntaa vastaan (1127, 1129). Vuonna 1096 Mstislav löi setänsä Oleg Tšernigovin Kolokša-joella, mistä alkoi vuosisatojen vihanpito  sukuhaarojen välillä. Mstislav oli viimeinen yhtenäisen Kiovan Rusin hallitsija, sillä hänen kuolemansa jälkeen valtakunta hajaantui.

Vuonna 1095 Mstislav nai Ruotsin prinsessa Kristiinan, kuningas Inge I:n tyttären. Heidän 10 lapsestaan monet nousivat merkittäviin asemiin. Kristiinan kuoltua 1122 Mstislav nai uudelleen ja sai vielä kaksi jälkeläistä.
  

Kiovan ruhtinaat
Vuonna 1076 syntyneet
Vuonna 1132 kuolleet
Vjatšeslav I

Vjatšeslav I (1083–1155) oli Kiovan Venäjän ruhtinas vuosina 1139 ja 1151–1154. Hän sai isältään Vladimir Monomahilta Turovin ruhtinaskunnan. Ensi kerran hän nousi valtaan vuonna 1139 veljensä Jaropolk II:n kuoltua, mutta menetti pian valtansa Vsevolod II:lle. Seuraavan kerran Vjatšeslav nousi valtaan veljenpoikansa Izjaslav II:n kanssahallitsijaksi 1151 ja hallitsi kuolemaansa asti 1154.

Kiovan ruhtinaat
Věra Chytilová

Věra Chytilová (2. helmikuuta 1929 Ostrava – 12. maaliskuuta 2014 Praha) oli tšekkiläinen elokuvaohjaaja, joka tunnetaan 1960-luvun tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon kokeellisimpana ohjaajana. 

Chytilován 1960-luvun elokuvat ovat täynnä mustaa huumoria, absurdeja tapahtumia ja feminististä kulutuskulttuurin kritiikkiä. Chytilová on Tšekin elokuvahistorian selvästi tunnetuin naiselokuvaohjaaja.

Elämä ja ura 
Chytilová oli alun perin koulutukseltaan arkkitehti. Monen uuden aallon kärkinimen tavoin hän opiskeli Prahan elokuvakoulussa FAMUssa Otakar Vávran oppilaana. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa oli Jostakin muusta vuonna 1963. Perlicky na dne () (1965) oli episodielokuva, johon Chytilová ohjasi sen kokeellisimman jakson. 

Chytilován seuraava elokuva Tuhatkaunokit (1966) on hänen tunnetuin ohjauksensa. Elokuvassa kaksi teinityttöä tekee sarjan leikillisiä, riemukkaita ja pilkallisia kokeita todellisuudella. Elokuva oli liikaa kommunistisen puolueen viranomaisille. Se kiellettiin teattereissa vuodeksi, eikä sitä saanut viedä ulkomaille. Aatamin ja Eevan tarinan uudelleen kertova Ovoce stromu rajských jíme () (1969) oli Chytilován viimeinen elokuva, joka lasketaan tšekkoslovakialaisen elokuvan uuteen aaltoon.  

Kun Neuvostoliiton miehitys 1968 lopetti lyhyen vapauden aikakauden monet uuden aallon kärkinimistä jättivät maan. Chytilová jäi kotimaahansa, kieltäytyi tekemästä kompromisseja ja kärsi vuosia työtilaisuuksien puutteesta. Hänen myöhemmät elokuvansa ovat selvästi varhaisia elokuvia realistisempia. Elokuvien sisältö oli silti yhtä kokeellista kuin aiemmin.

Perintö ja arvostus 
Chytilová on tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon ja koko maailman elokuvahistorian radikaaleimpia kokeilijoita. Hän on myös Tšekin elokuvahistorian selvästi tunnetuin naiselokuvaohjaaja. Vaikka Chytilován elokuvat eivät ole muodollisen ja sisällöllisen kokeellisuutensa vuoksi uuden aallon tunnetuimpia teoksia tai oman aikansa yleisömenestyksiä, niitä on tutkittu ja niistä on kirjoitettu paljon, erityisesti feministisestä näkökulmasta.  Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi Tuhatkaunokit  kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.

Valikoitu filmografia 
Jostakin muusta () (1963)
Perlicky na dne () (1965)
Tuhatkaunokit () (1966)
Ovoce stromu rajských jíme () (1970)
Omenaleikki () (1976)

Lähteet 
Kirjallisuus

Verkossa

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Jasmina Blaževič: Cesta (Journey). Dokumentaarinen henkilökuva vuodelta 2004 ohjaaja Věra Chytilovásta. (Dokumenttielokuva sisältyy lisämateriaalina Second Run DVD -julkaisuun Daises (Sedmikrásky), 2009).

Tšekkiläiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Antwerpenin kaupungintalo

Antwerpenin kaupungintalo () on belgialaisen Antwerpenin kaupungin kaupungintalo Grote Markt -aukion laidalla. Kaupungintalo rakennettiin vuosien 1561 ja 1565 välillä renessanssiseen tyyliin arkkitehti Cornelis Floris de Vriendtin suunnitelmien pohjalta. Espanjalaiset polttivat rakennuksen vuonna 1576, ja se jälleenrakennettiin vuonna 1579. Sen sisätiloja uudistettiin 1800-luvun lopulla. Kaupungintaloa käytetään edelleen hallinnollisiin tarkoituksiin.

Aiheesta muualla 

 Tietoa kaupungintalosta 

Antwerpenin rakennukset ja rakennelmat
Kaupungintalot
Battle Metal


Battle Metal on Turisaksen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 26. heinäkuuta 2004. Yhtye tuli tuolloin omien sanojensa mukaan luoneeksi tyystin uuden metallin alalajin, battle metalin, jota kolme vuotta myöhemmin julkaistu The Varangian Way jalosti entisestään.

Levyn ehkä tunnetuin kappale on "Battle Metal", joka on myös useilla kokoelmalevyillä. Myös "Rexi Regi Rebellis" ja "One More" kuuluvat keikkojen vakiokappaleisiin.

Kappaleet 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Japanin bonusraidat
 
 
 Midnight Sunrise (Live)

Kokoonpano 
 Mathias "Warlord" Nygård – laulu
 Jussi Wickström – kitara, basso
 Georg Laakso – kitara
 Antti Ventola – kosketinsoittimet
 Tuomas "Tude" Lehtonen – rummut

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Battle Metal Discogsissa 
  

Vuoden 2004 esikoisalbumit
Turisaksen albumit
Ari Väntänen

Ari Väntänen (s. 23. helmikuuta 1974 Kemijärvi) on suomalainen toimittaja, kirjailija,  kääntäjä  ja muusikko. Ennen ryhtymistään vapaaksi kirjoittajaksi Väntänen toimi painosmäärältään Suomen suurimman musiikkilehden Suen toimituspäällikkönä vuosina 2006–2014.

Suen lisäksi Väntänen on kirjoittanut lukuisiin muihinkin julkaisuihin, kuten Turun Sanomiin, Turun ylioppilaslehteen, Rytmiin, Soundiin, Rumbaan ja Infernoon. Hän on kirjoittanut useita kirjoja ja myös suomentanut kirjallisuutta.

Väntänen on soittanut kitaraa muun muassa yhtyeissä Telenovelas, Hundred Million Martians, Arched Fire ja The Phantom Tones.

Koulutukseltaan Väntänen on valtiotieteiden maisteri.

Julkaisuja  
 
 
 
 
 
 (Kirjoittanut Väntänen, Ari & Jaakola, Marissa)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Väntäsen verkkosivusto

Suomalaiset kitaristit
Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset musiikkikriitikot
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Jagged Little Pill

Jagged Little Pill on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten ensimmäinen kansainvälisesti julkaistu albumi. Vuonna 1995 julkaistu teos oli suuri menestys, joka oli mm. Yhdysvaltojen Billboard 200-listan kärjessä 12 viikkoa. Suomessakin Jagged Little Pill myi tuplaplatinaa. Samalla se nosti Alanis Morissetten suureksi tähdeksi ja se onkin hänen kenties arvostetuin albumi niin monien fanien kuin kriitikoidenkin mielestä.

Albumi sisältää monia hiteiksi/klassikoiksi muodostuneita kappaleita kuten Hand in My Pocket, Head over Feet, Ironic, All I Really Want, You Learn sekä You Oughta Know'', joista jälkimmäisessä kitaraa soittaa Jane's Addictionista tuttu Dave Navarro ja Red Hot Chili Peppersistä tuttu Flea bassoa. Albumilla soittaa myösTom Pettyn yhtyeessä soittanut kosketinsoittaja Benmont Tench.

10 vuotta albumin julkaisun jälkeen Morissette äänitti albumin kappaleet uudelleen akustisina versioina. Akustinen albumi Jagged Little Pill Acoustic julkaistiin vuonna 2005.

Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Alanis Morissette, kaikki kappaleet säveltänyt Alanis Morissette ja Glen Ballard.

Your House (piiloraita kappaleen 13 yhteydessä)

Tekijät

Yhtye 
Alanis Morissette – huuliharppu, laulu
Glen Ballard – kitara, koskettimet, ohjelmointi, tuottaja, tekniikka, miksaus
Dave Navarro – kitara (kappaleessa "You Oughta Know")
Basil Fung – kitara
Michael Landau – kitara
Joel Shearer – kitara
Lance Morrison – basso
Flea – basso (kappaleessa "You Oughta Know")
Michael Thompson – urut
Benmont Tench – urut
Rob Ladd – rummut, lyömäsoittimet
Matt Laug – rummut
Gota Yashiki – rytmi

Muut 
Ted Blaisdell – tekniikka
David Schiffman – tekniikka
Victor McCoy – tekniikka
Rich Weingart – tekniikka
Chris Fogel – tekniikka, miksaus
Francis Buckley – miksaus
Jolie Levine – tuotantokoordinaattori
Chris Bellman – masterointi
Tom Recchion – design
John Patrick Salisbury – valokuvaus

Listasijoitukset

Albumi

Singlet

Sertifikaatiot

Vuoden 1995 albumit
Alanis Morissetten albumit
Grammy-palkitut albumit
Gene Simmonsin sukukalleudet

Gene Simmonsin sukukalleudet (Gene Simmons Family Jewels) on yhdysvaltalainen televisiosarja, jossa seurataan muusikko Gene Simmonsin perheen elämää. Suomessa sarjaa esitti JIM-kanava.

Aiheesta muualla 
 Virallinen kotisivu  
 
 JIM: Gene Simmonsin sukukalleudet 

Yhdysvaltalaiset tositelevisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
A&E:n televisio-ohjelmat
Houghton

Houghton on nimenä mm. seuraavilla:

Henkilöitä 
 Amo Houghton (1926–2020), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
 Bobby Houghton (s. 1947), englantilainen jalkapallovalmentaja
 Daniel Houghton (n. 1740–1791), brittiläinen tutkimusmatkailija
 David Houghton (s. 1957), zimbawelainen kriketinpelaaja
 Douglass Houghton (1809–1845), yhdysvaltalainen geologi
 James Houghton (s. 1948), yhdysvaltalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja
 Michael Houghton (s. 1949), brittiläinen virologi, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
 Ray Houghton (s. 1962), irlantilainen jalkapalloilija
 Stephanie Houghton (s. 1988), englantilainen jalkapalloilija

Paikkoja 
 Houghton, kaupunki Michiganissa
 Houghtonin piirikunta, piirikunta Michiganissa
 Houghton, paikka New Yorkissa
 Houghton, paikka Cambridgeshiressä
 Houghton-le-Spring, paikkakunta Britanniassa

Muuta 

 Houghton Mifflin -kustantamo
 Houghton College.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
The Division Bell

The Division Bell on Pink Floydin toiseksi viimeisin studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1994 (30. maaliskuuta Britanniassa ja 5. huhtikuuta Yhdysvalloissa), ja on Pink Floydin toinen albumi ilman Roger Watersia. Sitä nauhoitettiin useissa studioissa, kuten laulaja-kitaristi David Gilmourin Astoria-nimisen asuntoveneen studiossa. Vuoden 1994 huhtikuussa The Division Bell meni listaykköseksi Isossa-Britanniassa ja Yhdysvaltojen Billboard-listalla viettäen sen huipulla 4 viikkoa. Pink Floydin edellinen albumi A Momentary Lapse of Reason saavutti vain 3. listasijan. The Division Bell myi kultaa, platinaa ja tuplaplatinaa Yhdysvalloissa kesäkuussa 1994 ja triplaplatinaa vuoden 1999 tammikuussa. Albumin julkaisua seurasi menestyksekäs kiertue joka julkaistiin P-U-L-S-E-livealbumilla seuraavana vuonna.

Nightwish on tehnyt kappaleesta "High Hopes" kaksi erillistä liveversiota, toinen kokoelmaalbumissa Highest Hopes, toinen live-DVD:llä End of an Era.

Kappaleet 

Kaikissa päälaulajana David Gilmour, ellei toisin mainita.

 "Cluster One" (David Gilmour, Richard Wright) - 5:58
Instrumentaali
 "What Do You Want from Me" (Gilmour, Wright, Polly Samson) - 4:21
 "Poles Apart" (Gilmour, Wright, Samson, Nick Laird-Clowes) - 7:04
 "Marooned" (Gilmour, Wright) - 5:29
Instrumentaali
 "A Great Day for Freedom" (Gilmour, Samson) - 4:17
 "Wearing the Inside Out" (Wright, Antony Moore) - 6:49
Päävokaalit: Richard Wright
 "Take It Back" (Gilmour, Samson, Laird-Clowes, Bob Ezrin) – 6:12
 "Coming Back to Life" (Gilmour) 6:19
 "Keep Talking" (Gilmour, Wright, Samson) - 6:11
Päävokaalit: David Gilmour ja Carol Kenyon
 "Lost for Words" (Gilmour, Samson) - 5:14
 "High Hopes" (Gilmour, Samson) - 8:32

Levyn vinyyliversiolla julkaistiin muokatut versiot kappaleista "Poles Apart", "Marooned", "Coming Back To Life", "'A Great Day for Freedom", "Wearing the Inside Out" ja "High Hopes".

Singlet 

"Take It Back" / "Astronomy Domine (live)" / "Take It Back" (edit); julkaistu 31. toukokuuta 1994
"High Hopes (radio edit)" / "Keep Talking (radio edit)" / "One of These Days (live)"; julkaistu 10. lokakuuta 1994

Tekijät 

David Gilmour – kitara, laulu, bassokitara, koskettimet
Richard Wright – koskettimet, piano, laulu
Nick Mason – rummut, lyömäsoittimet
Jon Carin – koskettimet
Guy Pratt – bassokitara
Gary Wallis – lyömäsoittimet
Tim Renwick – kitara
Dick Parry – saksofoni ja trumpetti
Carol Kenyon – laulu, taustalaulu kappaleessa "Keep Talking"
Sam Brown – taustalaulu
Bob Ezrin – rummut, tuotanto ja sävellys kappaleessa "Take It Back"
Anthony Moore – sanoitukset kappaleessa "Wearing The Inside Out"
Michael Kamen – orkesterisovitukset
 Professori Stephen Hawking – digitaalinen puhe kappaleessa "Keep Talking"
Chris Thomas – miksaus

Pink Floydin albumit
Vuoden 1994 albumit
Bob Ezrinin tuottamat albumit
Heinolan Flutingtehdas

Heinolan flutingtehdas on Heinolan kaupungissa Rautsalossa sijaitseva, Stora Enso -konserniin kuuluva flutingia eli aaltopahvin aallotuskartonkia valmistava tehdas. Tehdas on eräs nykyaikaisemmista fluting-tehtaista maailmassa. Tehtaan kapasiteetti on noin 300 000 tonnia aallotuskartonkia vuodessa. Vuonna 2006 tehtaan liikevaihto oli 103,4 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 273 henkilöä. Työntekijämäärä tehtaalla nykyisin 200. Aiemmin tehdas kuului Tampellan metsäteollisuuteen ja sen jälkeen Enso-Gutzeit -yhtiöön. Tehtaan johtajana toimii Katja Metsäranta.

Tehtaaseen kuuluvat puunkäsittelytoiminnot, puolisellu- ja kartonkitehdas, jätevesilaitos, teollisuuskaatopaikka ja voimalaitos, joka tuottaa energiaa tehtaan prosessien tarpeisiin sekä Heinolan kantakaupungille kaukolämpöä. Tehtaan kilpailijoita Skandinaviassa ovat Powerfluten Savon Sellu sekä Billerudin Skärblackan kartonkitehdas Ruotsissa. Heinäkuusta 2012 alkaen sellua vietiin satunnaisesti Corenson Porin hylsykartonkitehtaalle, jonka oma puolisellutehdas on suljettu. Vienti lopetettiin vuonna 2013.

Tehtaan kartonkikone

Voimaosasto
Voimalaitos tuottaa energian tehtaan prosesseihin ja kaukolämpöä Heinolan kantakaupungille. Savupiiput ovat 55 m ja 70 m.

Sähköä tuotetaan kahdella vastapaineturbiinilla, osa 110 kV verkosta.

Merkittäviä vuosilukuja

1961 Oy Tampella Ab aloittaa toimintansa
1984 Uusi leijukerroskattila
1989 Tehtaan suurmodernisointi
1990 Uusi soodakattila
1993 Tehdas siirtyy Enso-Gutzeit Oy:n omistukseen
1996 Aktiivilietelaitos jätevesien puhdistuksen tehostamiseksi
1998 Tehtaasta tulee fuusion myötä osa Stora Enso Oyj:tä
2001 MBP-laitos jätevesien biologista esikäsittelyä varten
2002 CLC-lisämassalinja
2002 Flotaatiolaitos jätevesien puhdistuksen tehostamiseksi
2006 Rakennetaan uusi turbiini
2007 Ympäristöprojekti HEVI 2008 valmistuu
2018 Puristinosan uudistus

Tehtaan rautatiekalusto
Tehtaalla oli ennen oma veturi vaihtotyötä varten.
 Move51h (kuva)
 Kisko-Kalle (ainut Tampellan itselleen toimittama veturi)

Katso myös
 Suomen paperiteollisuus

Lähteet
 Stora Enso Oyj, Heinolan flutingtehdas

Aiheesta muualla 

Heinolan rakennukset ja rakennelmat
Suomen selluloosatehtaat
Heinola
Nariño (departementti)

Nariño on yksi Kolumbian 32 departementista. Se on nimetty kolumbialaisen poliitikon Antonio Nariñon mukaan. Se sijaitsee Ecuadorin rajalla Tyynenmeren rannikolla. Departementin pääkaupunki on Pasto. Departementin pinta-ala on 33 268 km², ja asukkaita siellä on 1 531 777.

Kunnat 
Nariñon departementti on jaettu 63 kuntaan.

 Albán
 Aldana
 Ancuya
 Arboleda
 Barbacoas
 Belén
 Buesaco
 Chachagüí
 Colón
 Consaca
 Contadero
 Córdoba
 Cuaspud
 Cumbal
 Cumbitara
 El Charco

 El Rosario
 El Tablón
 El Tambo
 Francisco Pizarro
 Funes
 Guachucal
 Guaitarilla
 Gualmatán
 Iles
 Imues
 Ipiales
 La Cruz
 La Florida
 La Llanada
 La Tola
 La Unión

 Leiva
 Linares
 Los Andes
 Magui
 Mallama
 Mosquera
 Nariño
 Olaya Herrera
 Ospina
 Pasto
 Policarpa
 Potosí
 Providencia
 Puerres
 Pupiales
 Ricaurte

 Roberto Payán
 Samaniego
 San Bernando
 Sandona
 San Lorenzo
 San Pablo
 San Pedro de Cartago
 Santa Barbara
 Santacruz
 Sapuyes
 Taminango
 Tangua
 Tumaco
 Tuquerres
 Yacuanquer

Kolumbian departementit
Ben-Gurionin yliopisto

Ben-Gurionin yliopisto () perustettiin 1964 Beershebaan, Israeliin. Yliopistossa on 17 400 opiskelijaa. Yliopisto on nimetty Israelin ensimmäisen pääministerin David Ben-Gurionin mukaan. Sillä on kolme kampusaluetta: Beershebassa, sen eteläpuolella (Sede Boqer) ja Eilatissa.

Ben Gurionin yliopistossa on kuusi tiedekuntaa:
 Humanistiset ja yhteiskuntatieteet
 Luonnontieteet
 Teknilliset tieteet
 Terveystieteet
 Johtaminen (Management)
 Aavikkotutkimus

Lisäksi on useita englanninkielisiä opinto-ohjelmia, kuten Master of Arts -tutkinto Lähi-idän tutkimuksessa.

Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Ben-Gurionin yliopisto sai vuonna 2014 sijaluvun 401–500.

Lähteet

Aiheesta muualla

Virallinen sivu

Israelin yliopistot
Porin kartonkitehdas

Porin kartonkitehdas (Corex Finland Oy) sĳaitsee Porissa Aittaluodon kaupunginosassa Kokemäenjoen etelärannalla lähellä Porin keskustaa. Tehdas valmistaa hylsykartonkia. Tehtaalla työskentelee 85 henkilöä, joista Paperiliittoon kuuluvia on noin 65. Tehtaan liikevaihto on noin 38 milj. euroa. Tehdas toimii osana belgialaista VPK Packaging Groupia. Kartonkitehdas aloitti toimintansa vuonna 1991 nimellä Yhtyneet Paperitehtaat Oy Porin Paperi, ja se toimi lakkautetun Porin Paperitehtaan tiloissa. Porin neljästä aikaisemmasta paperikoneesta kolme lakkautettiin, ja yksi koneista muutettiin valmistamaan hylsykartonkia. Vuonna 1992 Stora Enso Oy liittyi tehtaan omistajaksi ja yhdessä Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n kanssa perustettiin Corenso United Oy Ltd. Stora Enso Oy omisti siitä 71 % ja Yhtyneet Paperitehtaat Oy 29 %. Vuonna 2005 UPM-Kymmene Oyj myi omistusosuutensa Corensosta Stora Enso Oy:lle.

Yhdysvaltalaiseen sijoitusyhtiöön Madison Dearborn Partnersiin kuulunut yhtiö Nordic Packaging and Container Holdings Ltd omisti Corenson ennen yhtiön myyntiä VPK Packaging Groupille. VPK yhdisti Corenson jo aiemmin omistamaansa hylsyvalmistaja Corexiin ja näin syntynyt yhtiö toimii brändinimellä Corex.

Tuotanto
Porin tehtaan tuotantoprosessi käsittää yhden kartonkikoneen ja kierrätyskuituosaston. Aiemmin toiminnassa oli puolisellutehdas jonka toiminta lopetettiin kesällä 2012.

Tehtaan paperi- ja kartonkikoneet
Tehtaalla oli parhaimmillaan (Oy W. Rosenlew Ab:n aikana) neljä paperikonetta. Uusin paperikone muutettiin kartonkikoneeksi vuonna 1992 ja muut paperikoneet on poistettu.

Historia

W. Rosenlew & Co. Ab käynnisti paperitehtaan toiminnan kolmella koneella vuonna 1920 Porin Aittaluodossa. Aittaluodon alue on ollut teollisuuskäytössä jo 1700-luvulta asti, jolloin alueella on toiminut mm. purjekangastehdas ja kruunutila sekä tuulimylly. Myöhemmin 1800-luvulla Aittaluodon teollisuusalueella ja sen lähistöillä on toiminut tulitikkutehdas, höyrysahoja ja konepaja. 

Vuonna 1930 hankittiin neljäs kone käytettynä Frenckellin paperitehtaalta Tampereelta. Vuonna 1958 neljäs paperikone korvattiin uudella, Voithin rakentamalla. Vuonna 1986 pysäytettiin yksi paperikone ja vuonna 1987 toinen. Kolmas kone pysäytettiin 1990-luvun alussa, jolloin neljäs kone muutettiin valmistamaan hylsykartonkia.

Tehtaan omistajat:
 Rosenlew 1920–1987
 Rauma-Repola 1987–1992
 Yhtyneet Paperitehtaat 1992–1992
 Corenso (Yhtyneet Paperitehtaat ja Enso Gutzeit) 1992–2005
 Corenso (Stora Enso) vuodesta 2005-2014, tehdaskiinteistön omistaa UPM-Kymmene
 Corenso osana Powerflute-yhtiötä 2014-2019
Corenso/Corex (VPK Packaging Group) 2019-

Katso myös
 Suomen paperiteollisuus

Lähteet
 Corenso United Oy
 Stora Enso Oyj
 Rosenlew-museo
 Ilmakuva Porin kartonkitehtaasta
 Tuuri, Antti. (1999) UPM-Kymmene, Metsän jättiläisen synty. Otava. Helsinki. 493 s.
 71 vuotta porilaista voimapaperia : 1920-1991, Yhtyneet paperitehtaat, Porin paperi, 1991

Porin rakennukset ja rakennelmat
Suomalaiset paperinvalmistajat
Suomen selluloosatehtaat
Aittaluoto
Melissa (nimi)

Melissa on naisen etunimi, joka tarkoittaa kreikaksi mehiläistä. Kreikkalaisessa mytologiassa Melissa () oli Kreetan kuninkaan Melisseuksen tytär, nymfi, joka ruokki Zeus-ylijumalaa hunajalla tämän varhaisvuosina, kun taas hänen sisarensa Amaltheia ruokki Zeusta vuohenmaidolla. Nimeä Melissa käytettiin myös Artemiista kuun jumalattarena.

Suomessa nimi Melissa on alkanut yleistyä vasta 1900-luvun lopulla. Vuoden 2019 loppuun mennessä se on annettu noin 2 420 henkilölle. Vuodesta 2015 lähtien Melissan nimipäivä on 5. toukokuuta.

Tunnettuja Melissoja 

 Melissa Sue Anderson, yhdysvaltalainen näyttelijä
 Melissa Auf der Maur, kanadalainen rockmuusikko
 Melissa Belote, yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja
 Melissa Benoist, yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä
 Melissa Bishop, kanadalainen keskimatkojen juoksija
 Melissa Bowerman, yhdysvaltalainen kielitieteilijä ja psykologi
 Melissa Caballero, espanjalainen uimari
 Melissa Courtney-Bryant, brittiläinen keskimatkojen juoksija
 Melissa Dell, yhdysvaltalainen ekonomisti
 Melissa Disney, yhdysvaltalainen ääninäyttelijä
 Melissa Etheridge, yhdysvaltalainen rockmuusikko 
 Melissa Ferrick, yhdysvaltalainen folkrockmuusikko
 Melissa ”Missy” Franklin, yhdysvaltalainen uimari
 Melissa George, australialainen näyttelijä
 Melissa Gilbert, yhdysvaltalainen näyttelijä
 Melissa Joan Hart, yhdysvaltalainen näyttelijä
 Melissa Marie Hutchison, Phoenix Marie, yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
 Melissa Lawley, englantilainen jalkapalloilija
 Melissa Leo, yhdysvaltalainen näyttelijä
 Melissa Manchester, yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
 Melissa Marr, yhdysvaltalainen elokuvatuottaja
 Melissa Marr, yhdysvaltalainen kirjailija
 Melissa McBride, yhdysvaltalainen näyttelijä
 Melissa McCarthy, yhdysvaltalainen näyttelijä
 Melissa McGhee, yhdysvaltalainen laulaja
 Melissa Morrison-Howard, yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija
 Melissa O’Neil, kanadalainen laulaja ja näyttelijä
 Melissa Rauch, yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko
 Melissa Reese, yhdysvaltalainen malli ja muusikko
 Melissa Reid, englantilainen golfaaja
 Melissa Rivers, yhdysvaltalainen näyttelijä
 Melissa Rosenberg, yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja
 Melissa Ryan, yhdysvaltalainen soutaja
 Melissa van der Schyff, yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja lauluntekijä
 Melissa Suffield, englantilainen näyttelijä
 Melissa Tancredi, kanadalainen jalkapalloilija
 Mélissa Theuriau, ranskalainen televisiotoimittaja 
 Melissa Tkautz, australialainen näyttelijä ja laulaja

Kuvitteellisia Melissoja 
 Melissa, hahmo piirrossarjassa Montana.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet