joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Helsingin kaupungin ympäristöpalkinto

Helsingin kaupungin ympäristöpalkinto on Helsingin kaupungin jakama tunnustus arvokkaasta työstä ympäristön hyväksi. Vuodesta 2008 lähtien jaetun palkinnon on saanut kahdeksan eri toimijaa. Palkinnolla Helsingin kaupunki kiinnittää huomiota ympäristöasioihin ja ongelmia lievittäviin esimerkkeihin.

Kilpailulla on vuosittain vaihtuva teema. Perustelut käydään läpi Helsingin kaupungin ympäristölautakunnassa. Kaupungin ympäristökeskus tekee ympäristölautakunnalle tiivistelmän palkitsemisesityksistä.

Palkinnon saajat 
Vuoden 2008 voittaja oli Työ ja Toiminta ry. Yhdistys työskenteli kierrätyksen ja sosiaalisen toiminnan parissa. Yhdistys kykeni yhdistämään toiminnassaan ympäristö- ja sosiaalisektorien hyvät vaikutukset. Työ & Toiminta ry oli erikoistunut sähkö- ja elektroniikkaromun kierrätykseen ja yhdistys edisti jätelain hengen mukaisesti laitteiden uudelleenkäyttöä. Työ & Toiminta ry:n toiminta paransi etenkin tietokoneiden elinkaareen liittyvää materiaalitehokkuutta selvästi.

Vuonna 2009 aiheena oli ilmastonmuutos, sen hidastaminen ja mahdollisuudet varautua ilmastonmuutokseen. Kilpailun voitti City Car Club, joka on vaihtoehto autojen yksityisomistukselle. Helsingin kaupungin ympäristökeskuksen palkintoperusteissa mainittiin, että yhteiskäyttökerhon seurauksena yksityisautojen määrä Helsingissä on vähentynyt. Palkitun esimerkin mukainen yhteiskäyttö vähentää luonnon kuormitusta ja tehostaa autojen hyödyntämistä.

Vuonna 2010 teemana oli Itämeri, jonka kärsii vakavasta rehevöitymisestä. Voittaja oli IHA-Lines Oy Helsinki Cruises. Yhtiö oli tehnyt vapaaehtoisia investointeja ympäristöhaittojen minimoimiseksi ja rakentanut uuden ympäristöystävällisen laivan. Uudesta laivasta ei pääse Itämereen lainkaan jätevesiä ja laivassa on oma lisäjärjestelmä harmaille vesille, jotka pumpataan maihin puhdistettavaksi. Kansainvälinen merenkulkujärjestö IMO on tehnyt esityksen täyskiellon saamiseen jätevesien Itämereen laskemiselle. Laki on tulossa voimaan 2018.

Vuonna 2011 teemana oli ruoka ja ympäristöystävällisyys. Palkinnon sai Dodo ry työstään kaupunkiviljelyn edistämisen parissa.

Vuonna 2013 palkinto myönnettiin Luonnontieteellisen keskusmuseon Kasvimuseon intendentti  Arto Kurtolle Helsingin kasvien kartoittamisen eteen tehdystä työstä.

Vuonna 2015 palkinnon sai tekniikan tohtori Juhani Pirinen, joka on työskennellyt valtakunnallisten hometalkoiden päällikkönä.

Vuonna 2017 palkinto jaettiin kahdelle taholle, ruoka-annoksia välittävälle ResQ Club Oy:lle sekä tekstiilikierrätysyritys Recci:lle. Palkinnon teema oli kiertotalous. ResQ Club pyrkii vähentämään ruokahävikkiä ja Recci kehittää tekstiilien kierrätysmenetelmiä.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
Helsingin kaupungin ympäristöpalkinto

Suomalaiset palkinnot
Helsinki
Ympäristöpalkinnot
Hans Andersin

Hans Emil Andersin (9. elokuuta 1930 Säkkijärvi – 24. lokakuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen tekniikan tohtori ja tietotekniikan uranuurtaja.

Hän tuli ylioppilaaksi Nya svenska samskolanista. Andersin oli Matematiikkakonekomitean (1954–1960) sihteeri, kun se ryhtyi rakentamaan Suomeen ensimmäistä tietokonetta ESKOa. ESKO-tietokone ei kuitenkaan valmistunut ensimmäisenä, ja Andersin siirtyi 1956 Suomen IBM:n palvelukseen. Tekniikan tohtoriksi hän väitteli vuonna 1969. Andersin ehti olla niin Suomen IBM:n tietokoneiden myyntijohtajana, Teknillisen korkeakoulun ensimmäisenä tietojenkäsittelyn professorina vuodesta 1970 kuin Valmetin automaatio-osaston johtajana vuodesta 1978. Vuodesta 1986 hän työskenteli jälleen Teknillisessä korkeakoulussa tuotannon tietotekniikan (datatekniken inom produktionen) professorina. Maailman ensimmäinen sanomalehden kokosivun taittojärjestelmä syntyi Andersinin johdolla. 2000-luvulla hän työskenteli tietotekniikan historian pohjoismaisen konferenssitoiminnan aloittamiseksi.

Andersinin muita kiinnostuksen kohteita olivat suku- ja historiantutkimus ja Viipuri sekä erityisesti kaupungin ruotsalainen ja suomalainen menneisyys. Andersin julkaisi lukuisia kirjoja ja artikkeleita. Hän oli 2000-luvulla Wiborgs Nyheter -lehden päätoimittaja ja Helsingfors Släktforskare -yhdistyksen puheenjohtaja. 

Andersinin suku hallitsi Niemenlautan kartanoa Säkkijärvellä.

Julkaisuja
 Hans Andersin, Erik Anttinen: Andersin: den östfinländska tjänstemannasläkten, 2000. (Suomeksi: Andersin: itäsuomalainen virkamiessuku, 2000.) 
 Hans Andersin, Esa Moilanen: CIMin käyttöönoton edellytyksiä: Yrityksen CIM-infrastruktuuri. Julkaisija: Suomen metalli-, kone- ja sähköteknisen teollisuuden keskusliitto, MET. 1991
 Hans E. Andersin: Dataintegrerade industriföretaget. 1992. 	 
 Hans E. Andersin, Matti Parkkinen, Reijo Sulonen: Esitutkimus suomalaisen tietojenkäsittelyteollisuuden kehittämismahdollisuuksista, 1976. 
 Mikroelektroniikalla uuteen tuotesukupolveen 27.–28.3.1984. INSKO ja Insinööriuutiset. Toimikunta: Hans Andersin ym. 1984.	 
 Hans E. Andersin, Nils E. S. Enlund, Wolfgang Millbrandt: Pagination of newspages, 1975. 	 
 Performance measurement: proceedings of the Seminar "Special Topics in CIM I", Autumn 1996, Sami Surakka, Claus von Bonsdorff, and Hans Andersin (toim.). 1997.
 Performance measurement: proceedings of the Seminar "Special Topics in CIM I", Autumn 1997, Sami Surakka, Claus von Bonsdorff, and Hans Andersin (toim.). 1998.
 Performance measurement: proceedings of the seminar 'Special Topics in CIM I', autumn 1998, Sami Surakka, Claus von Bonsdoff and Hans Andersin (toim.). 1999 	 
 Simulaton and design of quota setting procedures in sales organizations. 1969 (väitöskirja)
 Hans E. Andersin, Reijo Sulonen: Simuleringsteknik, 1972. 
 Hans Andersin, Jouko Karjalainen, Terho Laakso: Suoritusten mittaus ohjausvälineenä, 1994	 
 H. E. Andersin ym.: System for computer aided newsproduction, 1972. (moniste)

Lähteet

Kirjallisuutta
 
 

Tietotekniikan kehittäjät
Suomalaiset tietojenkäsittelytieteilijät
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet
The Unforgiven III

The Unforgiven III on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Metallican vuonna 2008 julkaisema single. Se julkaistiin albumilta Death Magnetic. Kappale on jatkoa klassiselle The Unforgiven-sarjalle.

The Unforgiven III:n edeltäjä The Unforgiven II julkaistiin albumilta ReLoad. The Unforgiven II:n edeltäjä The Unforgiven julkaistiin albumilta Metallica. The Unforgiven oli ehdokkaan Grammy-palkinnon saajaksi.

Lähteet 
 

Metallican kappaleet
Vuoden 2008 kappaleet
Black Tide

Black Tide on yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2004 Miamissa, Floridassa. Yhtye on tällä hetkellä levytyssopimuksessa Interscope Recordsin kanssa. Bändin nykyiset jäsenet ovat laulaja/kitaristi Cabriel Cargia, soolokitaristi, sekä taustalaulaja Austin Diaz Basso, (tausta)laulaja Zachary Sandler ja rumpali Steven Spence. Nykyinen kokoonpano on kiertänyt monia bändejä, kuten Avenged Sevenfoldin, All That Remainsin, Bullet for My Valentinen, Disturbedin, Slipknotin, Triviumin, Escape The Faten, Bring Me the Horizonin, Mindless Self Indulgencen ja paljon muita.

Diskografia

Studioalbumit 
 Light From Above (2008)
 Post Mortem (2011)
 Chasing Shadows (2015)

Lähteet 
http://www.blacktide.com

Yhdysvaltalaiset thrash metal -yhtyeet
Milos Raonic

Milos Raonic (s. 27. joulukuuta 1990 Titograd, Jugoslavia) on kanadalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listalla kolmantena marraskuussa 2016. Hän on Kanadan parhaiten rankattu tennispelaaja.

Raonic on voittanut urallaan kahdeksan ATP-turnausta.

Tennisura 
Vuonna 2010 karsintojen kautta Yhdysvaltain avoimiin päässyt Raonic pelasi avauskierroksella australialaista Carsten Ballia vastaan, mutta hävisi ottelun luvuin 7–6(4), 3–6, 3–6, 2–6.

Vuonna 2011 Australian avoimissa Raonic voitti ensimmäisellä kierroksella Björn Phaun ja toisella kierroksella Michaël Llodran. Llodraa vastaan pelatussa ottelussa Raonic teki turnauksen nopeimman syötön syötettyään 230 km:n tuntinopeudella. Kolmannella kierroksella hän voitti Mihail Južnyin. Neljännen kierroksen ottelunsa hän hävisi David Ferrerille. Helmikuussa Raonic otti ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa, kun hän voitti SAP Openin finaalissa Fernando Verdascon. Seuraavalla viikolla hän pääsi Memphisin turnauksessa jälleen finaaliin, mutta hävisi tällä kertaa Andy Roddickille luvuin 6–7(7), 7–6(11), 5–7. Maaliskuussa Indian Wells Masters -turnauksessa Raonic eteni villin kortin saaneena kolmannelle kierrokselle voitettuaan toisella kierroksella 13:nneksi sijoitetun Mardy Fishin. Kolmannella kierroksella hän hävisi myös villin kortin saaneelle Yhdysvaltain Ryan Harrisonille. Monte Carlo Mastersissa Raonic voitti Michaël Llodran ja Ernests Gulbisin, mutta hävisi kolmannella kierroksella David Ferrerille. Ranskan avointen ensimmäisellä kierroksella Raonic hävisi Michael Berrerille. Gerry Weber Openissa Raonic hävisi puolivälierissä Philipp Petzschnerille. Wimbledonissa Raonic voitti ensimmäisellä kierroksella Marc Gicquelin, mutta joutui luovuttamaan ensimmäisessä erässä toisen kierroksen ottelussaan Gilles Mülleriä vastaan.

Raonic aloitti vuoden 2012 voittamalla Chennai Openin. Turnauksen loppuottelussa hän voitti ykköseksi sijoitetun Janko Tipsarevićin luvuin 6–7(4), 7–6(4), 7–6(4).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Milos Raonicin kotisivut
 Milos Raonic ATP:n kotisivuilla

Kanadalaiset tennispelaajat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
PvP

PvP eli Player versus Player () on videopeleissä käytetty termi, jolla tarkoitetaan kahden tai useamman pelaajan välistä taistelua. Pelaajan vastakohta on tietokoneohjelmoitu vihollinen, joka termillisesti on PvE.

Katso myös 
 PvA

Lähteet

 Videopelikäsitteet
Vaasan vankila

Vaasan vankila on Länsi-Suomen rikosseuraamusalueeseen kuuluva 64-paikkainen suljettu vankila. Se sijaitsee Vaasan keskustassa meren rannalla Rantakadulla. Vankilassa on paikkoja sekä miehille että naisille. Vankilan rakentaminen aloitettiin vuonna 1861 ja se valmistui vuonna 1863.

Vaasan vankilaan on sijoitettu tutkintavankeja, vankeusrangaistusta suorittavia sekä sakon muuntorangaistusta suorittavia vankeja.

Lähteet 

Suomen vankilat
Vankila
Vankila
Bey

Bey (turk. بك‎ “Beik”, alb. bej, bos. beg, arab. بيه‎ “Beyeh”, per. بیگ‎ “Beyg” tai بگ “Beg”) on turkkilainen päällikön titteli, joka perinteisesti kuluu pienten heimoyhteisöjen johtajille.
Historiallisesti monia Turkin sekä turkkilaisten kansojen ja Persian johtajia on kutsuttu arvonimillä bey, beg, bek, bay, baig tai beigh. Kaikilla niillä on sama merkitys: herra. Nykyaikana sanaa käytetään samaan tapaan kuin englannin mister.

Bey Osmanien valtakunnassa

Beyn merkitys vaihteli Osmanien valtakunnan 623-vuotisen historian aikana. Valtakunta sai alkunsa yhdessä Anatolian pienistä ruhtinaskunnista, beylikeissä, jotka olivat muodostuneet sinne seldžukien vallattua alueen Bysantilta. Osmania-suvun kantaisä Osman I oli kylänsä ja heimonsa bey, ja julisti Osmanien beylikin itsenäiseksi vuoden 1300 aikoihin. Alkuun bey merkitsi hallitsijaa ja heimopäällikköä, mutta sitä ruvettiin käyttämään laajemmin ja se annettiin arvonimeksi myös korkeille siviilivirkamiehille ja sotilaille, sekä korkea-arvoisten virkamiesten kuten paššojen pojille.

Beylerbeyi (myös Beglerbegi, suora käännös "päällikköjen päällikkö") tarkoitti osmanihallinnossa alkuun armeijan ylipäällikköä, mutta muuttui ajan myötä provinssien kuvernöörien arvonimeksi. Vuoteen 1923 mennessä beylerbeyi oli enää vain arvonimi ilman virkaa ja sen merkitys oli lähinnä juhlallinen.

Lähteet 

Arvonimet
Osmanien valtakunta
Kuninkaalliset arvonimet
Sotilasarvot
Valtionpäämiehet
Dieetit vaihtoon!

Dieetit vaihtoon! () on brittiläinen tositelevisiosarja. Ohjelman ideana on ottaa kaksi henkilöä, jotka ovat painoltaan ääripäitä (erittäin ylipainoinen ja erittäin alipainoinen) ja vaihtaa näiden dieettejä keskenään. Ohjelma alkoi brittiläisellä Channel 4 -kanavalla 22. tammikuuta 2008. Suomessa ohjelman esittäminen alkoi Sub-kanavalla 22. toukokuuta 2010.

Brittiläiset tositelevisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Channel 4:n televisio-ohjelmat
Darkly, Darkly, Venus Aversa

Darkly, Darkly, Venus Aversa on Cradle of Filthin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 1. marraskuuta 2010. Se on konseptialbumi, jonka tarina sijoittuu demoni Lilithin ympärille.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Dani Filth – laulu
 Paul Allender – kitara
 James McIlroy – kitara
 Dave Pybus – basso
 Ashley Ellyllon – koskettimet
 Martin Marthus Škaroupka – rummut

Vierailijat 
 Mark Newby-Robson – orkesteri
 Andy James – kitara
 Lucy Atkins – laulu
 Dora Kemp – taustalaulu, kuoro
 Ralph Woodward – kuoro, kapellimestari
 Ruth McCabe – kuoro
 Tim Cutts – kuoro
 Craig Miller – kuoro
 Philippa Mann – kuoro
 Anna Asbach-Cullen – kuoro

Arvostelut 
 AllMusic: 
 PopMatters: 
 Record Collector:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Peaceville.com 

Cradle of Filthin albumit
Vuoden 2010 albumit
Transparency International

Transparency International (TI) on vuonna 1993 perustettu kansainvälinen kansalaisjärjestö, joka tarkkailee korruptiota ja julkaisee vuosittain korruptioindeksin (Corruption Perceptions Index). Järjestön päämaja on Berliinissä Saksassa ja sillä on paikallisyhdistyksiä yli 100 maassa. Se on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton.

Transparency International Suomi ry
Järjestön Suomen osasto perustettiin lokakuussa 2003.

Korruptioindeksi
Transparency Internationalin korruptioindeksi lasketaan keskiarvona erilaisten hallinnon luotettavuutta ja yritysilmastoa tutkivien kansainvälisten järjestöjen kyselytuloksista. Se on mittari, joka perustuu ihmisten mielipiteisiin ja käsityksiin. On havaittu, että asiantuntijat arvioivat korruption määrän selvästi korkeammaksi kuin tavalliset kansalaiset.

Korruptioindeksi mittaa pääasiassa julkisen vallan lahjottavuutta ja sitä on myös arvosteltu suppeaksi, koska korruptio voidaan nähdä laajempana kuin rahan antamisena. Esimerkiksi poliittiset virkanimitykset voivat olla ongelmallisia, koska niihin liittyy avoimuuden puutetta.

2016–2012

2011
20 parasta maata, joiden sijoittui alhaisimmin havaitut korruptiotasot, olivat (huomaa asteikolla 10-1): 

20 alhaalta mitattua maata, joilla sijoittui korkeimmat havaitut korruptiotasot, olivat seuraavat:

2010
20 parasta maata, joiden sijoittui alhaisimmin havaitut korruptiotasot, oli (huomaa asteikolla 10 alle 1): 

20 alhaalta mitattua maata, joilla sijoittui korkeimmat havaitut korruptiotasot, olivat seuraavat:

Katso myös 
 GRECO

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Transparency International
 Transparency Suomi

Kansainväliset järjestöt
Kansalaisliikkeet
Korruptio
Gulen

Gulen on kunta Sognin ja Fjordanen läänissä Norjassa. Se sijaitsee Sognevuonon etelärannalla. Gulenin kuntaan kuuluu noin 1500 saarta, joista suurin on Sandøya. Kunnassa sijaitsee 220 metrin syvyinen Dingevatnetin järvi. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 2 305 asukasta.

Gulenin kunnan keskusta on Eivindvik. Gulenissa sijaitsee noin tuhat vuotta vanhan Gulatingetin käräjäpaikan muistomerkki. Kunnan virallinen kieli on uusnorja.

Lähteet

Aiheesta muualla
Latvala

Latvala on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Anne Latvala (s. 1982), seiväshyppääjä
 Erkki Latvala (1923–1976), pesäpalloilija
 Erkki Latvala (s. 1965), ampumahiihtäjä
 Hanna-Maari Päkk, o.s. Latvala (s. 1987), pikajuoksija
 Jaakko Latvala (1866–1931), sosialidemokraattinen kansanedustaja
 Jack Latvala (s. 1951), amerikkalainen poliitikko
 Jan Latvala (s. 1972), jääkiekkoilija
 Jari-Matti Latvala (s. 1985), ralliautoilija
 Jukka Latvala (s. 1975), pesäpalloilija
 Kustaa Latvala (1890–1932), kansakoulunopettaja, toimittaja ja Lapuanliikkeen johtohahmo
 Laura Latvala (1921–1986), runoilija ja lääkäri
 Matti Latvala (1868–1964), Maalaisliiton kansanedustaja ja kirjailija
 Matti Latvala (s. 1983), pesäpalloilija
 Mikko Latvala (s. 1980), seiväshyppääjä
 Otto Latvala (s. 1999), jääkiekkoilija
 Riitta Latvala (s. 1964), kirjailija
 Roope Latvala (s. 1970), kitaristi, Latvala Bros-yhtyeen perustaja
 Salu Latvala (1870–1928), kirjallisuuden suomentaja
 Santeri Latvala (s. 1991), koripalloilija
 Sini Uunila, ent. Latvala (s. 1980), moukarinheittäjä
 Taina Latvala (s. 1982), kirjailija ja toimittaja
 Tea Latvala (s. 1977), juontaja
 Tero Latvala, viulisti
 Toni Latvala (s. 1977), seiväshyppääjä
 Veikko Latvala (s. 1933), pesäpalloilija.
 W. K. Latvala (1896–1968), mainospäällikkö ja mainostoimisto Erva-Latvalan johtaja
Keller

Keller on seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Al Keller (1920–1961), yhdysvaltalainen kilpa-autoilija
 Carlos Parteli Keller (1910–1999), uruguaylainen katolinen arkkipiispa
 Christian Keller (s. 1972), saksalainen uimari
 Clayton Keller (s. 1998), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
 Erhard Keller (s. 1944), saksalainen pikaluistelun olympiavoittaja
 Erwin Keller (1905–1971), saksalainen maahockeypelaaja
 Franz Keller (s. 1945), saksalainen yhdistetyn urheilija
 Gottfried Keller (1819–1890), sveitsiläinen kirjailija
 Helen Keller (1880–1968), yhdysvaltalainen kuurosokea kirjailija, aktivisti ja luennoitsija
 Jack Keller (1942–2003), yhdysvaltalainen pokeriammattilainen
 Jens Keller (s. 1970), saksalainen jalkapalloilija ja valmentaja
 Jessica Lee Keller (s. 1992), yhdysvaltalainen näyttelijä, koreografi ja vaatesuunnittelija
 John Keller (1928–2000), yhdysvaltalainen koripalloilija
 Joseph Keller (1923–2016), yhdysvaltalainen matemaatikko
 Kasey Keller (s. 1969), yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti
 Klete Keller (s. 1982), yhdysvaltalainen vapaauimari
 Markus Keller (s. 1982), sveitsiläinen lumilautailija
 Martin Keller (s. 1986), saksalainen pikajuoksija
 Megan Keller (s. 1996), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
 Michael Keller (1896–1961), saksalainen katolinen piispa
 Ryan Keller (s. 1984), kanadalainen jääkiekkoilija
 Ska Keller (s. 1981), saksalainen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen
 Tore Keller (1905–1988), ruotsalainen jalkapalloilija
LASK Linz

LASK Linz on itävaltalainen vuonna 1908 perustettu jalkapalloseura Linzin kaupungista Ylä-Itävallasta. Se on alueen vanhin jalkapalloseura ja miesten edustusjoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla, Bundesligassa. LASK:n naisten joukkue pelaa tällä hetkellä toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.

Historia 

LASK perustettiin elokuussa 1908 linziläisen postivirkailija Albert Siemsin johdolla. Siems kuului vuonna 1899 perustettuun urheiluseura Linzer Athletik Sportklub Siegfriediin, mutta hän halusi perustaa jalkapalloon keskittyvän seuran. Alkuperäiseksi nimeksi valittiin Linzer Athletik Sport-Klub, joka vaihdettiin vuonna 1919 nykyiseen Linzer Athletik Sport-Klubiin. Seura tunnetaan kuitenkin yleisesti nimellä LASK.

Seura pelasi historiansa ensimmäisen pääsarjakauden 1940–1941 Gauliga Ostmarkissa, mutta putosi kauden päätteeksi. Kaudella 1964–1965 seura voitti Itävallan mestaruuden ensimmäisenä ei-wieniläisenä joukkueena. Samana vuonna se juhli myös cupin mestaruutta. 1960-luku oli seuran menestyksen aikaa, sillä se oli myös cupin loppuottelussa 1963, 1967 ja 1970. 

1980-luvulla LASK pelasi usein europeleissä ja esimerkiksi kaudella 1985–1986 se onnistui voittamaan suurseura FC Internazionale Milanon kotonaan 1–0 UEFA Cupin toisella kierroksella. 

Vuonna 1997 LASK fuusioitui paikallisvastustajansa FC Linzin kanssa ja toiminta jatkui LASK-nimen alla. 

Keväällä 2012 LASK menetti taloussotkujen vuoksi liigalisenssin ja se pudotettiin maan kolmannelle sarjatasolle, Regionalligaan.

Saavutukset 

 Itävallan mestaruus: 1965
 Itävallan cup: 1965
 Hopeaa (4): 1963, 1967, 1970, 1999
 Erste Liga (4): 1958, 1979, 1994, 2007

Entisiä pelaajia 

  Milivoje Novakovič
  Vidar Riseth
  Markus Weissenberger

Entisiä valmentajia 

  Otto Barić (1972–1974)
  Dietmar Constantini (1993)
  Karl Daxbacher (2004–2006, 2012–2015)
  Hans Krankl (2009)
  Georg Zellhofer (2010–2011)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Viralliset kotisivut 
UEFA.com profiili
EUFO.de profiili
Weltfussball.de profiili 
PlayerHistory profiili
Transfermarkt.de profiili 
NationalFootballTeams data
LASK Linz at Football-Lineups.com

Itävaltalaiset jalkapalloseurat
Linz
Pekka Kijanen

Pekka Kijanen (12. toukokuuta 1866 Katariinanhovin kylä, Pietarin suomalainen seurakunta – 15. marraskuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen lehtori ja venäjän kielen sanakirjojen laatija.

Kijasen vanhemmat olivat talollinen Aleksanteri Kijanen ja Liisa Koivistoinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1887 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1891 ja maisteriksi 1894. Kijanen opiskeli Moskovassa 1892–1894.

Kijanen toimi Helsingin suomalaisessa reaalilyseossa venäjänkielen kollegana ja lehtorina 1895–1918, suomenkielen tuntiopettajana 1906–1929 sekä suomenkielen lehtorina 1929–1930. Hän oli Helsingin uuden yhteiskoulun venäjänkielen opettajana 1901–1906 sekä yksityisluokkien opettajana ja johtajana 1921–1929.

Kijanen laati useita venäjän kielen sanakirjoja ja oppikirjoja.

Kijanen oli naimisissa kaksi kertaa:
 1899–1901 Maria Nummelinin (k. 1901) kanssa
 Vuodesta 1903 Matilda Maria Fredrikssonin kanssa

Kommodori ja sotakirjailija Kalervo Kijanen oli Pekka Kijasen poika hänen toisesta avioliitostaan.

Teoksia 
 Suomalais-venäläinen sanakirja. 1902
 Venäläis-suomalainen sanakirja I-II. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1912–1913
 Venäläis-suomalainen koulusanakirja. 1913
 Suomalais-venäläinen taskusanakirja. Kirja, Helsinki 1914 (Vuonna 1914 ilmestynyt sanakirja löytyy Internet Archivesta)
 Venäläis-suomalainen taskusanakirja Kirja, Helsinki 1914, 2. korjattu ja täydennetty painos 1917
 Rysk-svensk ordbok. Kirja, Helsinki 1915
 Harjoituskirja : Venäjänkielen oppikirja; tekijät Pekka Kijanen ja H. J. Viherjuuri. WSOY 1916
 Учебник русского языка 1-2. WSOY 1916 (venäjänkielen oppikirja, tekijät Pekka Kiljanen ja H. J. Viherjuuri)
 Venäläisen lukukirjan sanasto; tekijät Pekka Kijanen ja H. J. Viherjuuri. WSOY 1918
 Venäjän kielioppi : äänne-, muoto- ja lauseoppi : kouluja ja ominpäin opiskelua varten; tekijät Pekka Kijanen ja H. J. Viherujuuri. WSOY 1920
 Elektroninen julkaisu: Venäläias-Suomalainen ja Suomalais-Venäläinen yleissanakirja Polyglossum, ETS (Moskova) 2010

Lähteet 
 
 Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
 Teoslista Fennica-tietokannasta

Suomalaiset opettajat
Pietarinsuomalaiset
Vuonna 1866 syntyneet
Vuonna 1930 kuolleet
Lea-palkinto

Lea-palkinto on Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat ry:n jakama palkinto, joka myönnetään vuosittain parhaalle näytelmätekstille. Palkinto myönnetään vain tekstin, ei esityksen perusteella. Palkinnon arvo on 5 000 euroa.

Palkinnon voittajat 

Lähde

Lähteet

Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Suomalaiset näytelmät
Metallia Perkele! Tour

Metallia Perkele! Tour on suomalainen raskaan musiikin kiertue, joka on järjestetty vuosina 2009, 2010 ja 2011. Kiertue on konsertoinnut Suomessa ja Euroopassa. Kiertueen artisteihin ovat kuuluneet muun muassa Anger Cell, Grendel, Ghoul Patrol, Status Minor, Subscribe ja Kiana. Kiertueen järjestäjänä on toiminut Jarkko Viitasaari ja Evil Eye Management Association.

Aiheesta muualla 
 Metallia Perkele! Tourin verkkosivut
 Kiertueen Facebook-sivu
  

Konserttikiertueet
Riksarkivet (Ruotsi)

Riksarkivet (RA) on Ruotsin kansallisarkisto. Sen päällikköä kutsutaan nimellä riksarkivarie.

Riksarkivet on Ruotsin vanhimpia hallintoyksiköitä, sillä sen juuret ulottuvat kuninkaan kanslian muodossa keskiaikaan ja 1500-luvulle saakka. Kustaa Vaasan aikana kuninkaan kanslia jaettiin saksalaiseen ja ruotsalaiseen osastoon, jotka huolehtivat valtion kirjeenvaihdosta. Valtakunnankansleri Axel Oxenstierna järjesti arkiston olot 18. lokakuuta 1618 säätämänsä kansliajärjestyksen kautta. Siinä hän määräsi, miten ”vanha kanslia” (det gamla kansliet), eli nykyinen Riksarkivet, piti olla organisoitu. 

Aluksi Riksarkivetin työalue oli vain kuninkaallisen kanslian hoitaminen, mutta 1800-luvun lopulla Riksarkivet sai uusia tehtäviä, muidenkin viranomaisten arkistonhoitoa. Itsenäiseksi viranomaiseksi Riksarkivet tuli kuitenkin vasta vuonna 1878.

Lähteet

Aiheesta muualla

Riksarkivetin verkkosivut  

Ruotsin arkistot
Kansallisarkistot
Walther Kranz

Walther Kranz (23. marraskuuta 1884 Georgsmarienhütte, Osnabrück -  18. syyskuuta 1960 Bonn) oli saksalainen klassillinen filologi ja filosofian historioitsija.

Kranz opiskeli klassillista filologiaa Berliinin yliopistossa vuosina 1903-07 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1910 Ulrich von Wilamowitz-Moellendorffin oppilaana. Vuosina 1928-33 hän johti Schulpfortan gymnaasia. Vuonna 1932 Kranz aloitti Hallen yliopiston vanhojen kielten professorina. Kansallissosialistien noustua valtaan Kranz joutui vaikeuksiin, sillä hänen vaimonsa oli juutalainen. Hänet siirrettiin vuonna 1935 ensin yläkouluun (Hauptschule), ja vuonna 1937 hän menetti opetusoikeutensa kokonaan.

Vuonna 1943 Kranz sai Istanbulin yliopiston filosofian historian ja klassillisen filologian oppituolin. Hän toimi virassa vuoteen 1950. Tämän jälkeen hän toimi Bonnin yliopiston vanhojen kielten ja niiden jälkivaikutuksen professorina. Kranz jatkoi teoksen Die Fragmente der Vorsokratiker toimitustyötä Hermann Alexander Dielsin jälkeen, ja julkaisi siitä viidennen uudistetun painoksen vuosina 1934–37 ja kuudennen vuosina 1951-52.

Teokset 

 Diels, Hermann & Kranz, Walther (toim.): Die Fragmente der Vorsokratiker griechisch und deutsch, 5. painos 1934–1937, 6. painos 1951–1952 
 Geschichte der griechischen Literatur, Leipzig 1940; uusintapainos 1998 ISBN 3-88059-949-1
 Die griechische Philosophie: Zugleich eine Einführung in die Philosophie überhaupt, Leipzig 1941; uusintapainos 2004 ISBN 3-938484-85-3
 Studien zur antiken Literatur und ihrem Fortwirken. Kleine Schriften, toimittanut Ernst Vogt, Heidelberg 1967

Aiheesta muualla 

 Walther Kranz Catalogus Professorum Halensis 

Filosofian historioitsijat
Saksalaiset antiikintutkijat
Saksalaiset filologit
Vuonna 1884 syntyneet
Vuonna 1960 kuolleet
Syyria ja joukkotuhoaseet

Syyrialla oli laajat kemiallisten aseiden varastot. Kansainvälinen yhteisö painosti Syyrian luovuttamaan suuren osan aseistaan vuonna 2013, sen jälkeen kun näitä aseita oli käytetty paikoin sisällissodassa. Syyria suostui luovuttamaan kaikki kemialliset aseensa, mutta Yhdysvallat ja sen liittolaiset uskovat Syyrian omistavan niitä edelleen.

Syyrian ydinohjelma 

Syyria kuuluu ydinsulkusopimuksen alaisuuteen ja sillä on ydinvoimaohjelma siviilitarkoituksiin. 5.–6. syyskuuta 2007 Israel käynnisti Operaatio Orchardisi nimetyn hyökkäyksen ja yksipuolisesti pommitti aluetta Syyriassa, jossa se uskoi olevan työmaa tarkoituksena kehittää aseita. Syyrian presidentti Bashar al-Assad sanoi, että keskusteltu työmaa oli vain "sotilastyömaa työn alla" ja että Syyrian tavoite on ydinvoimavapaa Lähi-itä. IAEN:n kenraalijohtaja ElBaradei sanoi, "että siellä oli uraania, mutta se ei tarkoita että siellä oli reaktori". Syyria on sanonut, että se tulee vapaaehtoisesti tekemään yhteistyötä IAEA:n kanssa, jos ei ole "sen sotilaspaikkojen paljastumisen hinta tai aiheuta uhkaa kansalliselle turvallisuudelle."

Kemialliset aseet

Ennen sisällissotaa 

Syyria hankki Irakin tavoin kemikaaleja 1970-luvulta lähtien.
Länsimaiset kansalaisjärjestöt toivat julki, että he uskovat Syyrialla olevan aktiivinen kemiallisten aseiden ohjelma.

Syyria on yksi seitsemästä valtioista, joka ei ole allekirjoittanut vuoden 1993 Kemiallisten aseiden kieltosopimusta. Tosin se on kieltänyt kemiallisten aseiden olemassaolon.
Syyrian epäiltiin ennen sotaa valmistavan Sariinia, Tabuunia, VX, ja sinappikaasun tyyppisiä kemiallisia aseita.

Sisällissodassa 

Syyrian armeija käytti paikoin kemiallisia aseita 
syksyllä 2011 alkaneessa sisällissodassa. Elokuussa Syyrian hallituksen joukot ampuivat hermokaasuja tykistöraketeilla moniin kapinallisten miehittämiin kaupunginosiin, niin että satoja siviilejä
kuoli. Uhrit näyttivät nukkuvan, heissä ei ollut väkivallan merkkejä. Kapinalliset ja länsivallat syyttivät Syyrian hallitusta kemiallisten aseiden käytöstä. Syyrian hallitus ja Venäjä väittivät että ei ollut todisteita hallituksen joukkojen harjoittamasta kemiallisten aseiden käytöstä. Yhdysvallat uhkasi Syyriaa ilmaiskuilla. Assad ilmoitti tämän johdosta suostuvansa luovuttamaan kemialliset aseet. 

Näin Syyria suurelta osin tekikin, mutta sille jäi yhä näitä aseita. Vuonna 2015 tehtiin ainakin yksi kaasuisku, ilman että länsi puuttui siihen. Samana vuonna kaikki kansainvälisen yhteisön käsiin saamat Syyrian taistelukemikaalit oli tuhottu. Mutta taistelukaasuja käytettiin Syyriassa yhä. Vuoden 2017 kaasuisku surmasi kymmeniä siviilejä ja johti Yhdysvaltain kostoilmaiskuun. Mutta Venäjä syytti kapinallisten varastoineen taistelukaasuja iskun kohdealueelle.

Lähteet

Aiheesta muualla  
Syria Nuclear Chronology 

Syyria
Syyrian sisällissota
Joukkotuhoaseet
Roman Červenka

Roman Červenka (s. 10. joulukuuta 1985 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa NLA-seura Rapperswilia.

Ura
Červenka aloitti uransa HC Slavia Prahan juniorijoukkueissa, pelaamalla 18-vuotiaiden joukkueessa kausilla 2000–2001 ja 2001–2002 sekä 20-vuotiaissa kausilla 2002–2003 ja 2003–2004. Hän teki jälkimmäisellä kaudella debyyttinsä Extraligassa, kun hän pelasi 15 ottelua edustusjoukkueessa.

Useiden juniori- ja 1 Liga -otteluiden jälkeen Červenka palasi Slavia Prahaan kaudeksi 2006–2007. Hän pelasi kaudella 2007–2008 41 ottelua ja voitti sarjan mestaruuden. Seuraavalla kaudella hän murtautui liigan eliittiin tekemällä 51 ottelussa tehot 28+31=59. Hän oli kaudella 2009–2010 joukkueen ja koko sarjan tähtipelaaja. Hän voitti sarjan syöttö- ja pistepörssin tehoilla 30+43=73 ja jatkoi samaa tahtia myös pudotuspeleissä.	

Toukokuussa 2010 Červenka teki kahden vuoden sopimuksen KHL-seura Avangard Omskin kanssa. Hän voitti kaudella 2010–2011 KHL:n maalipörssin ja nimettiin kaudella 2011–2012 KHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän pelasi molempina kausina KHL:n tähdistöotteluussa.

Toukokuussa 2012 Červenka siirtyi yksivuotisella sopimuksella NHL-seura Calgary Flamesiin. Hän pelasi NHL-kaudella 2012–2013 39 runkosarjaottelua tehoin 9+8=17. NHL-kauden alku viivästyi syyskuussa 2012 alkaneen työsulun vuoksi, jonka aikana Červenka pelasi Slavia Prahassa Extraligassa sekä Lev Prahassa KHL:ssä. Toukokuussa 2013 hän siirtyi kolmivuotisella sopimuksella KHL-seura SKA Pietariin.

Červenka on edustanut Tšekkiä useissa arvoturnauksissa. Hän voitti pronssia nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2005. Aikuisten MM-kilpailuissa hän pelasi ensimmäisen kerran vuonna 2009. Hänet valittiin myös vuoden 2010 Vancouverin talviolympialaisiin. Hänet valittiin samana vuonna pelattuihin MM-kilpailuihin, joista hän voitti kultaa.

Tilastot

Lähteet

Tšekkiläiset jääkiekkoilijat
Jääkiekon maailmanmestarit
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Honky Tonk Women

Honky Tonk Women on brittiläisen The Rolling Stones -yhtyeen vuonna 1969 ilmestynyt kappale ja single. Se on toistaiseksi yhtyeen viimeinen Britannian listaykköseksi noussut hitti, ja samalla yhtyeen ensimmäinen julkaistu kappale, jossa soitti uusi kitaristi Mick Taylor. Yhdysvalloissa single oli listaykkösenä neljän viikon ajan. 

Laulun sanoitus kertoo prostituoidusta, ja kappale äänitettiin toukokuussa 1969 yöaikaan viidessä tunnissa. ”Honky Tonk Women” edustaa tyyllisesti eräänlaista ”mustaa countrya” puhaltimineen, pianoriffeineen ja naispuolisine taustakuoroineen. Siinä on myös erikoista se, että itse säkeistöissä ei ole lainkaan bassokitaraa. Kappale ei kuulu yhtyeen minkään studioalbumin valikoimaan, mutta joulukuussa 1969 ilmestyneellä studioalbumilla Let It Bleed on kappale ”Country Honk”, joka on ”Honky Tonk Womenin” country-versio.  

Kappaleesta ovat tehneet cover-version muun muassa Humble Pie, Joe Cocker, Elton John sekä Ike & Tina Turner. Suomeksi kappaleen levytti ensimmäisen kerran Kirka vuonna 1975 nimellä ”Huonot naiset”. Tekstin oli tehnyt Pertti Reponen. Vuonna 1984 ilmestyi Raimo Räsäsen sanoittama Kino-Orkesterin versio ”Kampin Kaisa”. Vuonna 1989 puolestaan Freud Marx Engels & Jung julkaisi kappaleesta Pekka Myllykosken ja Mikko Saarelan suomennoksen nimellä ”Soittoruokaloiden naiset”.

Alkuperäisen singlen b-puolella oli kappaleen ”You Can't Always Get What You Want” lyhennetty versio. Kyseinen kappale julkaistiin myöhemmin samana vuonna Let It Bleed -albumilla.

Kappaleet
A-puoli

B-puoli

Lähteet
Kappaleet ja niiden kestot: Singlen tiedot hitparade.ch -sivustolla

Viitteet

The Rolling Stonesin kappaleet
Vuoden 1969 kappaleet
Bernard Occelli

Bernard Occelli (s. 19. toukokuuta 1961) on ranskalainen kartanlukija. Hän saavutti yhdessä Didier Auriolin kanssa maailmanmestaruuden rallin MM-sarjassa vuonna 1994, Toyota Celica Turbo 4WD autolla.

Lähteet
rallyebase.nl Bernard Occelli

Ranskalaiset kartanlukijat
Rallin maailmanmestarit
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Mothra vs. Godzilla

Mothra vs. Godzilla (; Mothra kohtaa Godzillan) on vuonna 1964 valmistunut japanilainen tieteiselokuva. Sen on ohjannut Ishirō Honda. Sitä ei pidä sekoittaa vuonna 1992 valmistuneeseen elokuvaan Godzilla vs. Mothra.

Juoni 
Eräänä päivänä japanilaiset huomaavat, että rannalle on ilmestynyt valtava muna josta kuoriutuu jättiläismatoja. Rannalle tulee myös Godzilla, kuten myös valtava koiperhonen Mothra ja taistelu alkaa Mothran ja Godzillan välillä.

Aiheesta muualla 
 
 

Godzilla-elokuvat
Vuoden 1964 japanilaiset elokuvat
Ishirō Hondan ohjaamat elokuvat
Mothra-elokuvat
Japanilaiset tieteiselokuvat
Wave 100

Wave 100 (työnimeltään TV100) on 21. syyskuuta 2010 toimintansa aloittanut, paikallisiin aiheisiin ja ilmiöihin keskittynyt ympärivuorokauden toimiva kaapelikanava Pirkanmaalla. Digivastaanottimissa Wave 100:n kanavapaikka oli nimensä mukaisesti 100, kunnes se muuttui kanavapaikaksi 25 Elisan kanavapaikkarakennemuutosten takia. Vuonna 2013 kanavapaikaksi vaihtui 31 Elisan kanavapaikkarakennemuutoksen takia. Vuonna 2017 kanavapaikkarakenne muuttui jälleen, jolloin kanava siirrettiin kanavapaikalle 62.

Nykyinen ohjelmisto
 Sykkeessä
 Maken musiikkinurkka
 Hyväntekijä
 Touho - Nuorten oma juttu
 TALO
 PINNALLA
 Paikallisten bändien musavideoita
 Mun Koskari
 Motivaattori
 KROMI

Näkyvyysalue
Wave 100 lähettää ohjelmaa Tampereen Tietoverkko Oy:n kaapelissa digitaalisesti. Wave 100 näkyy Tampereen, Nokian, Kangasalan, Sahalahden, Lempäälän, Pirkkalan, Oriveden, Hämeenkyrön ja Ylöjärven kunnissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Wave 100:n kotisivut 

Suomalaiset televisiokanavat
Tampereen media
Vuonna 2010 perustetut televisiokanavat
Staffan Ulfstrand

Emeritusprofessori Staffan Ulfstrand (s. 1933) on ruotsalainen ekologi ja lintutieteilijä.

Ulfstrand väitteli filosofian tohtoriksi Lundin yliopistossa 1968. Väitöksen nimi oli Benthic animal communities of river Vindelälven in Swedish Lapland : field studies with special reference to Ephemeroptera, Plecoptera, Trichoptera and Diptera Simuliidae. 1970-luvulta lähtien hän on työskennellyt Uppsalan yliopistossa, viimeksi eläinekologian professorina 1978-1998.

Ulfstrandilta on suomeksi julkaistu Lintuekologia (Weilin+Göös, 1980).

Lähteet 
Tutkijasivu (Uppsalan yliopisto) 

Ruotsalaiset ornitologit
Ekologit
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Bisnovat 5

Bisnovat 5 (Бисноват 5) oli neuvostoliittolainen ylisooniseksi kaavailtu rakettilentokone, jonka ensimmäinen liitolento tehtiin 14. heinäkuuta 1948. 

Sen suunnittelun lähtökohta oli saksalainen DFS 346, mutta toisin kuin DFS 346:n kopio Samoljet 5 perustui neuvostoliittolaiseen tekniikkaan. Suunnittelun teki Matus Bisnovat. 

Koneen piti kyetä nousemaan kuin lentokone maasta, mutta liitokokeissa se pudotettiin Petljakov Pe-8-pommikoneesta. Liitokokeet paljastivat koneen heikon stabiliteetin. 5-1-prototyyppi vaurioitui laskussa kolmannen lennon jälkeen eikä sitä korjattu. 5-2-prototyypin lennot alkoivat 29. tammikuuta 1949, jolloin lentäjä laski kiitotien viereen vaurioittaen konetta. Konetta modifioitiin ja sen lento-ominaisuudet paranivat. Lopulta Bisnovat 5-projekti päätettiin ilman yhtään moottoroitua lentoa. Liitolentoja tehtiin 16 kappaletta. 

Neuvostoliiton tiede ja tekniikka
Republic F-84F Thunderstreak

Republic F-84F Thunderstreak on yhdysvaltalainen Republic Aviation -yhtiön suunnittelema, ja yhdessä General Motorsin kanssa valmistama suihkumoottorinen taktinen hävittäjäpommittaja.

Nuolisiipinen kone perustui pääsuunnitelijansa Alexander Kartvelin aikaisempaan F-84 Thunderjetiin. Koneen modifioinnin tarkoitus oli parantaa lento-ominaisuuksia ja tehdä koneesta aiempaa mallia nopeampi. YF-84F −prototyyppi lensi ensilentonsa 3. kesäkuuta 1950. F-84F otettiin palveluskäyttöön vuonna 1954. ja poistettiin Yhdysvalloissa palveluskäytöstä vuonna 1972. Konetyyppi oli kylmän sodan aikana käytössä useassa Euroopan Nato-maassa.

Thunderstreakista kehitettiin tiedusteluversio RF-84F Thunderflash, joita Kreikka käytti vuoteen 1991. Tämä konetyyppi oli myös Norjan kuninkaallisten ilmavoimien käytössä.

Käyttäjät
Euroopan NATO-maat, Yhdysvaltain ohella
Belgia
Hollanti
Italia
Jugoslavia
Kreikka
Länsi-Saksa (Luftwaffe)
Norja
Portugali
Ranska
Tanska
Turkki

Muitten maitten ilmavoimat
Iran
Taiwan

Tekniset tiedot

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Hallen Hävittäjäsivut: http://www.saunalahti.fi/halle/planes/usa/f-84.htm 

Yhdysvaltalaiset hävittäjälentokoneet
1950-luvun hävittäjälentokoneet
F-084F Thunderstreak
Oulun Kärppien SM-liigakausi 2010–2011

SM-liigakausi 2010–2011 on Oulun Kärppien järjestyksessään 23. SM-liigakausi. Tähän mennessä Kärpät on tehnyt runkosarjassa 92 maalia ja päästänyt 107 maalia. Kärpät on runkosarjassa tällä hetkellä kymmenentenä ja pelaa seuraavan ottelun vieraskaukalossa Kalevan Palloa vastaan 8. tammikuuta 2011.

Sarjataulukko 

Taulukko on päivitetty 4. tammikuuta pelattujen otteluiden jälkeen.

Kokoonpano

(Päivitetty: 22. joulukuuta 2010)

Lähteet 

Oulun Kärppien kaudet
Mariusz Fyrstenberg

Mariusz Fyrstenberg (s. 8. heinäkuuta 1980 Varsova) on puolalainen tennispelaaja. Nykyisin vain nelinpeliä pelaava Fyrstenberg on ollut parhaimmillaan nelinpelin ATP-listalla sijalla kuusi elokuussa 2012. Hän on voittanut kolmetoista turnausta nelinpelissä.

Pekingin olympialaisissa Fyrstenberg ja Marcin Matkowski pääsivät puolivälieriin asti. Australian avoimissa 2006 pari pääsi välieriin asti.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Mariusz Fyrstenberg profiili ATP:n kotisivuilla

Puolalaiset tennispelaajat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Swiss Indoors

Swiss Indoors (myös Baselin ATP-turnaus) on lokakuussa Sveitsissä järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1970. Turnaus pelataan Baselin naapurikaupungissa Münchensteinissa sijaitsevassa St. Jakobshallessa, ja se kuuluu ATP World Tour 500 -sarjaan.

Tulokset

Kaksinpeli

Nelinpeli

Lähteet 
 Turnaus ATP World Tourin sivuilla

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset kotisivut 

Sveitsin tennisturnaukset
Baselin urheilu
ATP World Tour 500
Naringeniini

Naringeniini on flavonoidi, jota esiintyy runsaasti greipissä. Sillä voi olla eräiden lääkkeiden kanssa haitallisia yhteisvaikutuksia, joten greippiä tai sitä sisältäviä tuotteita ei pidä nauttia, jos käyttää lääkkeitä. Tunnettuja tällaisia lääkkeitä ovat ainakin verenpaine-, nukahtamis-, kolesteroli- ja reumalääkkeet. Naringeniini vaikuttaa maksan toimintaan ja sitä kautta se joko heikentää tai vahvistaa lääkkeen tehoa.

Sinänsä naringeniinilla on todettu myönteisiä vaikutuksia muun muassa viruksiin, mitä tutkitaan parhaillaan.. Sen vaikutusta on tutkittu myös hiirillä, joilta puuttuu LDL-reseptori.

Lähteet

Aiheesta muualla 
PubChem: Naringenin 
DrugBank: Naringenin 
Human Metabolome Database: Naringenin 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Naringenin 
ChemBlink: Naringenin 
Liber Herbarum II: Luettelo naringetiinia sisältävistä kasveista
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Naringenin 

Flavonoidit
Mattias Ekholm

Mattias Ekholm (s. 24. toukokuuta 1990 Borlänge, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa NHL:ssä pelaavaa Nashville Predatorsia.

Ura
Ekholm on alun perin IFK Oren kasvatti. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi Moraan, jossa hän pelasi ensimmäisen Elitserien-ottelunsa seuraavalla kaudella. Seura putosi kahdeksi seuraavaksi kaudeksi Allsvenskaniin. Nashville Predators varasi hänet 102. pelaajana vuoden 2009 NHL:n varaustilaisuudessa.

Kaudeksi 2010–2011 Ekholm siirtyi Elitserien-seura Brynäsiin. Brynäsissä hän pelasi loistavan tulokaskauden, ja hänet valittiin kauden päätteeksi Ruotsin vuoden tulokkaaksi. Hän teki kauden aikana 33 pistettä ja oli neljäs puolustajien pistepörssissä. Kauden jälkeen hän jatkoi kahdella vuodella sopimustaan Brynäsin kanssa, vaikka sitä oli vielä vuosi jäljellä. Toukokuussa Predators teki Ekholmin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen, ja hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 Pohjois-Amerikkaan. Hän pelasi uransa ensimmäiset kaksi NHL-ottelua, mutta palasi lokakuussa 2011 Brynäsiin lainasopimuksella.

Ekholm on edustanut Ruotsin nuorisomaajoukkueita. Hän oli mukana alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008. Hän oli mukana pronssia voittaneessa Ruotsin joukkueessa vuoden 2010 nuorten MM-kilpailuissa. Aikuisten arvokisoista Ekholmilla on maailmanmestaruus 2018 ja MM-pronssi 2014.

Tilastot

Lähteet

Ruotsalaiset jääkiekkoilijat
Nashville Predatorsin pelaajat
Nashville Predatorsin varaamat pelaajat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Crash Love

Crash Love on kahdeksas AFI:n julkaisema studioalbumi. Tuottajina toimivat Joe McGrath ja Jacknife Lee, ja se julkaistiin 29. Syyskuuta 2009. Julkaisijana Interscope Records

Tausta ja äänitys 
Decemberunderground-kiertueen jälkeen AFI vietti 2 vuotta kirjoittaen ja äänittäen uutta albumia, samalla jäsenet myös työstivät sivuprojektejaan. Basisti Hunter aloitti Hunter Revengen ja kokosi entisen bändinsä The Forcen. Davey Havok ja Jade Puget taasen äänittivät ja esiintyivät electropop-bändissä Blaqk Audio. Havok myös perusti muotimerkin ja Puget remixasi ja tuotti kappaleita toisille artisteille.

Julkaisu 
Albumin ensimmäinen singlen Medicate tuli ostettavaksi iTunesista 25. elokuuta ja pääsi radioon 1. syyskuuta. Se oli myös soitettava kappale Guitar Hero 5-pelissä. Deluxe-edition ja digitaaliset versiot albumista sisälsivät b-puolia ja demo-kappaleita. Albumi pääsi sijalle 12 Billboard 200-listalla ja myi 52 000 kappaletta Yhdysvalloissa ensimmäisellä viikolla.

Kappalelista

Bonus kappaleet

Lähteet 

Vuoden 2009 albumit
AFI:n albumit
Isotretinoiini

Isotretinoiini on A-vitamiinin johdannainen ja kuuluu retinoidien lääkeryhmään. Retinoideja käytetään tavallisesti iho-ongelmien hoitoon.

Isotretinoiini-valmisteella hoidetaan sellaisia vaikeita aknemuotoja, joihin eivät ole tehonneet muut hoidot, kuten suun kautta otettavat antibioottihoidot ja paikallinen hoito. Tällaisia vaikeita aknemuotoja ovat esimerkiksi nodulaarinen akne, onteloakne (acne conglobata) ja akne, johon liittyy pysyvä arpeutumisen vaara.

Lääkkeen vaikutus kohdistuu talirauhasiin, joiden ylituotantoa se hillitsee. Lisäksi se rauhoittaa ihon tulehdusta. Lääke saattaa auttaa hankaliinkin oireisiin. Haittavaikutusten vuoksi lääkettä käytetään kuitenkin vain huolella harkituissa tapauksissa, joissa sairaus on todella vaikea.

Isotretinoiinia voivat määrätä ainoastaan sellaiset ihotautilääkärit, joilla on asiantuntemusta systeemisten retinoidien käytöstä vaikean aknen hoidossa, tai heidän valvonnassaan toimivat lääkärit. Lääkärin on tunnettava perusteellisesti isotretinoiinihoidon riskit ja seurantavaatimukset.

Isotretinoiini on teratogeeninen (sikiöepämuodostumia aiheuttava), eli se voi vahingoittaa syntymätöntä lasta (esim. aiheuttaa keskushermoston poikkeavuuksia, kasvojen poikkeavuuksia ja sydämen ja verisuonten poikkeavuuksia), vaikka lääkettä otettaisiin vain lyhyt aika raskauden aikana. Myös keskenmenon vaara on suurempi.

Isotretinoiini-valmisteiden kauppanimiä Suomessa ovat muun muassa Roaccutan, Isotretinoin Ratiopharm, Isotretinoin Actavis, Isotretinoin Alternova ja Isotretinoin Orifarm.

Isotretinoiinin kemiallinen kaava on C20H28O2, moolimassa 300,435 g/mol, sulamispiste 174-177 °C ja CAS-numero 4759-48-2.

Lähteet

Aiheesta muualla 
PubChem: Isotretinoin 
DrugBank: Isotretinoin 
Human Metabolome Database: 13-cis-Retinoic acid 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Isotretinoin 
ChemBlink: Isotretinoin 

Lääkkeet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Luuk de Jong

Luuk de Jong (s. 27. elokuuta 1990 Aigle, Sveitsi) on alankomaalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa PSV:tä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Hänen isoveljensä Siem de Jong on myös jalkapalloilija.

Seurajoukkueura 
De Jong aloitti pelaajauransa amatööriseura DZC '68:sta, josta myöhemmin hän siirtyi yhdessä veljensä kanssa De Graafschapin junioriakatemiaan. Vuonna 2005 Siem siirtyi Ajaxin junioriakatemiaan, mutta Luuk halusi jäädä De Graafschapiin.

Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 7. marraskuuta 2008 ottelussa NAC Bredaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa maan pääsarjassa hän teki ottelussa Twenteä vastaan. Kauden toisen maalinsa hän teki upealla laukauksella ottelussa Heraclesia vastaan. Joukkue joutui kauden päätteeksi pudotuskarsintoihin eikä onnistunut säilyttämään pääsarjapaikkaansa.

6. huhtikuuta 2009 varmistui, että De Jong siirtyy seuraavaksi kaudeksi Twenteen kolmivuotisella sopimuksella ja sopimus astuu voimaan heinäkuusta 2009 alkaen. Hän pelasi ensimmäisen eurocup-ottelunsa, kun Twente kohtasi Eurooppa-liigassa moldovalaisen Sheriff Tiraspolin. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa joukkueessa hän pelasi Utrechtia vastaan. 

28. helmikuuta 2010 hän teki ensimmäisen pääsarjamaalinsa Twenten riveissä ottelussa NEC Nijmegeniä vastaan.

18.7.2012 tuli tieto De jongin uudesta sopimuksesta saksalaiseen Borussia Mönchengladbachiin. Sopimus oli viisivuotinen.
Luuk De Jongin siirtosumma seuraan on 15 miljoonaa euroa. De Jong pelasi Mönchengladbachissa 2 vuotta, joista viimeisen puoli vuotta hän vietti lainasopimuksella Englannin Valioliigan Newcastle Unitedissa. De Jongia ei valittu Alankomaiden jalkapallomaajoukkueen 23 miehen edustuskelpoiseen kokoonpanoon jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2014, jotka pelattiin Brasiliassa.

Heinäkuussa 2014 de Jong palasi pelaamaan Alankomaihin, kun PSV Eindhoven hankki hänet Borussia Mönchengladbachista viiden vuoden sopimuksella. Hän pelasi viiden kauden aikana Eredivisiessä 159 ottelua ja teki niissä 94 maalia.

Kesällä 2019 de Jong siirtyi espanjalaisseura Sevillaan. Hän voitti kaudella 2019–2020 Eurooppa-liigan mestaruuden. Hän teki voittomaalin lukemin 2–1 päättyneessä välieräottelussa Manchester Unitedia vastaan ja joukkueensa kaksi ensimmäistä maalia lukemin 3–2 päättyneessä loppuottelussa Inter Milanoa vastaan.

Maajoukkueura 
Luuk de Jong pelasi Alankomaiden alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Alankomaiden A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2011 ystävyysottelussa Itävaltaa vastaan. Hän kuului Alankomaiden joukkueeseen EM-kilpailuissa 2012 mutta ei saanut lopputurnauksessa peliaikaa. Kesälle 2021 siirretyissä vuoden 2020 EM-kilpailuissa hän pääsi vaihdosta muutamaksi minuutiksi kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa. Hän on 38 maaottelussaan tehnyt kahdeksan maalia, joista kolme MM-karsinta- ja kaksi EM-karsintaotteluissa.

Lähteet 
 de Jongin profiili sivustolla Transfermarkt
 de Jongin profiili sivustolla Uefa.com 
 de Jongin PSV-siirto uutisoituna PSV:n kotisivuilla 

Alankomaalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Keith Baker

Keith Baker (s. 14. huhtikuuta 1948) on brittiläinen rumpali. Hän soitti yhtyeessä nimeltä Bakerloo, mutta jätti yhtyeen sen julkaistua ainoan albuminsa. Myöhemmin Bakerista tuli hard rock -yhtye Uriah Heepin rumpali kun yhtyeen entinen rumpali Nigel Olsson oli lähtenyt yhtyeestä. Hän soittikin rumpuja albumilla Salisbury, mutta jätti yhtyeen koska ei halunnut keikailla laajasti sen kanssa. Bakerin korvasi Ian Clarke.

Aiheesta muualla 
 

Brittiläiset rumpalit
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt