Ari Koskinen (kemisti)

Ari Mauri Petri Koskinen (s. 22. syyskuuta 1956) on suomalainen kemisti ja professori. Hän on toimi Teknillisen korkeakoulun eli nykyisen Aalto-yliopiston orgaanisen kemian professorina vuosina 1999 - 2021. Aiemmin hän on toiminut 1992–1999 Oulun yliopiston kemian professorina.

Akateeminen ura 

Ari Koskinen valmistui diplomi-insinööriksi kemiantekniikan alalta 1979. Tekniikan lisensiaatin tutkinnon hän suoritti 1982. Koskinen väitteli professori Mauri Lounasmaan ohjauksessa tekniikan tohtoriksi 1983. Hänen väitöskirjansa aiheena oli indolialkaloidien synteesiin muokatun Polonovskin reaktion menetelmän kehittäminen.

Valmistumisen jälkeen Koskinen työskenteli 1983–1985 ja 1987–1988 postdoc-tutkijana professori Henry Rapoportin tutkimusryhmässä Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Välillä hän työskenteli vuosina 1985–1987 uusia lääkkeitä kehittävän projektin johtajana Orion-konserniin kuuluneessa Fermionissa. Koskisen ryhmä otti ensimmäisenä Pohjoismaissa käyttöön tietokoneavusteiset menetelmät (QSAR ja CoMFA) lääkkeiden suunnittelussa.

Vuodesta 1989 Koskinen toimi luennoitsijana Surreyn yliopistossa, Englannissa.

Professoriksi

Ari Koskinen nimitettiin 1992 kemian professuuriin Oulun yliopistoon erikoistumisalueena synteettinen orgaaninen kemia ja hän toimi virassa vuoteen 1999. Elokuussa 1999 hän aloitti orgaanisen kemian professorina (niin sanottu entinen Gustaf Komppa -oppituoli) Teknillisessä korkeakoulussa. Nykyisin professuuri sijoittuu Aalto-yliopiston kemiantekniikan korkeakouluun. Professuurin ohella hän on kemian dosentti Helsingin ja Turun yliopistoissa.

Tutkijana

Professori Koskisen tutkimustyön keskeinen osa on uusien synteettisten menetelmien kehittäminen monimutkaisten luonnonaineiden ja ei-luonnollisten yhdisteiden valmistamiseksi. Yhdisteissä on tyypillisesti useita stereogeenisiä keskuksia ja yhdisteitä on pystyttävä valmistamaan enantiopuhtaasti. Toinen osa hänen työtään on näiden tutkimusten tulosten soveltaminen, jotta rakenteita voisi käyttää muun muassa biologisina ilmaisimina.

Synteettisten menetelmien kehittäminen keskittyy pääasiassa kemiallisissa reaktioissa vaikuttavien heikkojen vuorovaikutusten toimintamekanismien ymmärtämiseen kemikaalien reaktiivisuuden kontrolloimiseksi hienovaraisten rakenteellisten vaikutusten avulla. Heikot vuorovaikutuksiin pohjautuvat sidokset luetaan kuuluvaksi niin kutsuttuun supramolekulaariseen kemiaan. Tutkimuskohteita ovat esimerkiksi epäsymmetriset syklopropanaatioreaktiot. Katalyysin alueella kiinnostuksen kohteena ovat erilaiset epäsymmetriset oksidaatiomenetelmät. Uusimpana tutkimuskohteena on enantiokontrolloitujen hiili-hiili-sidosten muodostaminen käyttämällä reagenssina kiraalista fosfonaattia tai organokatalyysiä (tai mahdollisesti organometallikatalyyttiä).

Professori Koskinen on laatinut yli 180 tieteellistä julkaisua ja hän on kirjoittanut kaksi kirjaa. Hänen nimissään on 15 patenttia.

Luottamustoimet

Ari Koskinen on osallistunut urallaan aktiivisesti kansainvälisiin tiedehankkeisiin. Hän on Eurooppalaisen kemian yhteisön (European Chemical Society) perustajajäsen ja kuuluu useisiin EU-tutkimusohjelmien johtoryhmiin.

Professori Koskinen on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2003. Vuodesta 2004 hän on kansainvälisen tieteellisen Novartis-säätiön (Novartis Foundation) neuvonantajapaneelin jäsen.

Julkaisut

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ari Koskinen Aalto-yliopiston sivulla .

Suomalaiset kemistit
Aalto-yliopiston professorit
Oulun yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset insinöörit
Teknillisen korkeakoulun professorit