joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Edvard VIII

Edvard VIII (Edward Albert Christian George Andrew Patrick David) (23. kesäkuuta 1894 – 28. toukokuuta 1972) oli Yhdistyneen kuningaskunnan kuningas ja sen siirtomaiden valtionpäämies 20. tammikuuta 1936 alkaen, kunnes hän luopui kruunustaan omasta tahdostaan 11. joulukuuta 1936. Hän oli edellisen kuninkaan Yrjö V:n vanhin poika ja toinen Windsor-sukuinen hallitsija.

Edvard VIII luopui kruunusta avioituakseen yhdysvaltalaisen näyttelijättären Wallis Simpsonin kanssa. Simpson oli eronnut kahdesti ja eronnut äskettäin toisesta miehestään. Avioituminen hänen kaltaisensa henkilön kanssa oli 1930-luvun Britanniassa kuninkaalle mahdoton, ja esimerkiksi pääministeri Stanley Baldwin vastusti sitä voimakkaasti. Kuningas oli koko kansainyhteisöä yhdistävä henkilö, ja arveltiin, että avioliitto synnyttäisi levottomuutta merentakaisissa maissa. Edvard VIII:n kruunusta luopumista helpotti se, ettei hänen kruunajaisiaan ollut vielä pidetty. Häntä pidetään ainoana Yhdistyneen kuningaskunnan tai Englannin monarkkina, joka on luopunut kruunusta vapaaehtoisesti.

Toiminta kruunusta luopumisen jälkeen 
Kruunusta luopumisen jälkeen Edvard lähti ulkomaille, ja kesäkuussa 1937 hän meni naimisiin Wallis Simpsonin kanssa. Pariskunta sai arvonimet Windsorin herttua ja herttuatar. He asuivat seuraavat kaksi vuotta Ranskassa. Toisen maailmansodan ajan Edvard oli Bahaman kuvernööri, ja sieltä herttuapari palasi Ranskaan. Vuonna 1937 he vierailivat Saksassa. Vierailun taka-ajatuksena oli saksalaisten toive, että Edvard toimisi saksalaisten hyväksi tulevassa sodassa. Tiedetään, että hän tunsi paljon sympatiaa natseja kohtaan ja ajatteli heidän olevan karkeita mutta rehtejä. Edvardilla tiedetään olleen natsikytköksiä yhdessä vaimonsa Wallis Simpsonin kanssa. Pariskunnan vierailu 1937 kansallissosialistisessa Saksassa ja Hitlerin tapaaminen herättivät epäilyksiä. 

Liberty Magazine -lehdelle sodan aikana maaliskuussa 1941 antamassaan haastattelussa hän ehdotti Britannian ja Saksan välisiä rauhanneuvotteluja. Natsijohtaja Joseph Goebbels kirjoitti asiasta päiväkirjaansa: “Windsorin herttua on antanut amerikkalaiselle lehdelle haastattelun, jossa hän suorin sanoin kieltää Britannian mahdollisuudet sodan voittamiseen.”

Hän kirjoitti elämästään prinssinä ja kuninkaana kirjan nimeltä Windsorin herttuan muistelmat.

Windsorin herttua kuoli vuonna 1972 kurkkusyöpään.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Edward VIII | The king who gave up the throne for the woman he loved kokoelma radiopuheita. BBC 

Bahaman kenraalikuvernöörit
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsijat
Intian keisarit
Vuonna 1894 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Yrjö V

Yrjö V (George Frederick Ernest Albert; 3. heinäkuuta 1865 – 20. tammikuuta 1936) oli Ison-Britannian ja Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kuningas, Intian keisari ja Britannian siirtomaiden valtionpäämies vuosina 1910–1936. Hän oli edellisen kuninkaan Edvard VII:n poika ja Saksi-Coburg-Gotha-suvun viimeinen brittiläinen monarkki: hän vaihtoi ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1917 saksalaisperäisen suvun nimen brittiläisemmäksi Windsoriksi. Hän oli naimisissa vuodesta 1893 Mary Teckin kanssa, ja he saivat kuusi lasta. Yrjö V aloitti vuonna 1932 nykyaikaan jatkuneen monarkin pitämän joulupäivän radiopuheen perinteen.

Yrjö V muistutti ulkonäöltään läheisesti serkkuaan Venäjän keisari Nikolai II:ta.

Yrjö V:n kuudes lapsi prinssi John oli kehitysvammainen, ilmeisesti autistinen ja hän sai toistuvia epileptisiä kohtauksia, joista yhteen hän myös kuoli vain 13-vuotiaana.

Jälkeläiset

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsijat
Intian keisarit
Britanniantanskalaiset
Britanniansaksalaiset
Vuonna 1865 syntyneet
Vuonna 1936 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Imata Kabua

Imata Kabua (s. 20. toukokuuta 1943) oli Marshallinsaarten toinen presidentti. Hän on kotoisin Kwajaleinin atollilta.

Kabua valittiin presidentiksi 14. tammikuuta 1997. Hänen edeltäjänsä oli ollut hänen serkkunsa Amata Kabua, joka kuoli kesken presidenttikautensa. Vuonna 2000 Imata Kabuaa seurasi presidentin virassa Kessai Note.

Lähteet 

Marshallinsaarten presidentit
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Kolmiloikka

Kolmiloikka on yleisurheilulaji, jossa urheilija vauhdinoton jälkeen suorittaa hyppylaudalta peräjälkeen kolme loikkaa päätyen pituushypyn tavoin hiekkakasaan. Lankun edessä on vahaa, johon jää jälki, mikäli hyppääjä astuu yli laudan. Myös määrätyn ajan, yleensä yhden minuutin, ylittäminen hyppyyn valmistautumisessa aiheuttaa suorituksen hylkäämisen.

Nykyaikaisissa olympialaisissa kolmiloikka on ollut miesten ohjelmassa ensimmäisistä, vuoden 1896 kisoista lähtien. Ensimmäinen nykyaikaisten olympialaisten kultamitalisti oli kolmiloikkaaja James Connolly. Naisten kolmiloikka, jossa oli kilpailtu ajoittain samoista ajoista lähtien, lisättiin myös lopulta olympialaisten ohjelmaan vuoden 1996 Atlantan kisoihin.

Antiikin olympialaiset
Nykymuotoinen kolmiloikka ei ollut lajina antiikin olympialaisissa. Ainoastaan viisiottelussa oli yhtenä lajina pituushyppy, mutta sen säännöistä ei ole tarkkaa tietoa. Komediakirjailija Aristofaneksen mukaan urheilija nimeltä Phayllos hyppäsi yli 16 metrisen hypyn, joka ylitti silloisen 15 metrisen hyppyradan. Tämä sai monet historioitsijat arvelemaan, että kyseessä olisi usean hypyn suoritus. Antiikin pituushyppääjät pitivät käsissään halteres-käsipainoja, jotka todennäköisesti auttoivat tasajalkaan suoritetuissa hypyissä.

Kolmiloikka arvokilpailuissa 

Kolmiloikka on yksi nykyaikaisten olympialaisten yleisurheilun alkuperäisiä kilpailutapahtumia. Se on ollut lajivalikoimassa vuodesta 1896. Naisten kolmiloikka tuli kisaohjelmaan vuonna 1996. Olympiahistorian alkuvuosina kilpailutapahtumia oli kaksi, kun olympiamitalit ratkaistiin myös vauhdittomassa kolmiloikassa. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa kolmiloikka on ollut ensimmäisistä MM-kilpailuista alkaen, vuodesta 1983.

Ennätykset
Miesten maailmanennätys 18,29 m on brittiläisen Jonathan Edwardsin hallussa. Hän teki ennätyksen 7. elokuuta 1995 Göteborgin MM-kisoissa. Naisten maailmanennätys 15,74 m on venezuelalaisen Yulimar Rojasin hallussa. Hän hyppäsi ennätyksen MM-hallikilpailuissa 20. maaliskuuta 2022. Rojasin ensimmäinen ME vuodelta 2021 rikkoi pitkäikäisen Inessa Kravetsin vuonna 1995 Göteborgin MM-kisoissa hyppäämän ennätyksen 15,50 m.

Suomen miesten ennätystä piti lähes 50 vuotta hallussaan Pertti Pousi, joka ponnisti Kuortaneella 23. kesäkuuta 1968 17,00 metriä. Tuolloinen maailmanennätys oli 17,03. Suomen ennätyksen rikkoi vasta Simo Lipsanen, joka hyppäsi alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Bydgoszczissa 16. heinäkuuta 2017 17,14 metriä. Naisten Suomen ennätys on Senni Salmisen nimissä, joka hyppäsi 14,63 metriä 19.6.2021 Cluj-Napocassa.

Miesten ennätykset maanosittain
Lähde: WA

Naisten ennätykset maanosittain
Lähde: WA

Kaikkien aikojen pisimmät hypyt ulkoradoilla
Yksi tulos urheilijaa kohden. Päivitetty 8. syyskuuta 2022.

Maailma

Suomi

Lähteet
Itsepuolustuslaji

Itsepuolustuslaji, kamppailulaji tai taistelulaji -termit kuvaavat lajeja, joiden tarkoituksena on opettaa taitoja joita henkilö käyttää joko itsepuolustukseen eli puolustautumiseen fyysiseltä hyökkäykseltä, suorittaakseen hyökkäyksen tai kilpaillakseen lajissa.

Termit ovat epämääräisiä, kiistanalaisia ja osin rinnakkaisia; jäljempänä karkea jako termien eroista. Useat lajit sisältävät piirteitä kaikista tai joistakin termien määritteistä. Jokainen laji itse yleensä määrittelee tarkemmin lajin tarkoituksen ja ideologian, mihin laji pohjautuu.

Taistelulaji
Taistelulajien perimmäinen tarkoitus on vastustajan vahingoittaminen, usein jopa tappaminen. Taistelulajit kuuluvat oleellisesti sodankäynnin historiaan, ja taistelulajien tekniikoissa on paljon jäljellä muun muassa miekka- ja keihästekniikoita. Useiden maiden asevoimissa opetetaan edelleen jotakin taistelulajia.

Useimpien nykyisten lajien perusta on jossakin taistelulajissa, joka on vanhin lajityypeistä.

Tyypillisiä taistelulajeja
Jujutsu
Ninjutsu
Gongfu (kungfu)
Karate
Silat
Tang Soo Do
Pekiti Tirsia Kali

Itsepuolustuslaji
Itsepuolustuslaji on ”lievennetty” taistelulaji, jossa pääasiallinen tarkoitus on vain oman (tai toisen henkilön) fyysisen koskemattomuuden suojaaminen. Lajeissa on suuria eroja tekniikoiden kovuudessa, niiden ollessa lievimmillään vain torjuntoja ja kovimmillaan hyökkääjää vakavasti vaurioittavia.

Tyypillisiä itsepuolustuslajeja
 Aikido
 Krav maga
 Scandinavian Defendo
 Systema
 Senshido
 P.F.D.S.
 Hokutoryu ju-jutsu
 Hapkido
 Kapap
 Jeet Kune Do

Kamppailulaji
Kamppailulaji on ensisijaisesti kilpailemiseen tarkoitettu laji. Sen säännöt, tekniikat ja luonne on luotu siten, että lajissa on mielekästä ja turvallista kilpailla. Niitä voi kuitenkin ylemmillä arvoilla soveltaa itsepuolustuksena.

Kamppailulajeista taekwondosta sekä judosta on tullut olympialajeja.

Tyypillisiä kamppailulajeja
 Taekwondo
 Thainyrkkeily (Muay Thai)
 Wushu
 Taido
 Vapaaottelu (MMA)
 Potkunyrkkeily
 Judo
 Sambo
 Brasilialainen jujutsu
 Lukkopaini
 Savate
 ju-jutsu

Vaikeasti määriteltäviä lajeja
Jotkut lajeista eivät oman määritelmänsä mukaisesti sovi oikein mihinkään kolmesta luokasta, vaan muodostavat omaan filosofiaansa pohjautuvan lajin.
Eri japanilaisista kamppailu- ja itsepuolustuslajeista ja muista taistelulajeista johdetut taidot puolestaan muodostavat yhdessä oman kiinteän filosofisen näkemyksen jakavan kokonaisuutensa: budōlajit.

Muita lajeja

Capoeira
Eskrima
Kendo
Iaido
Han moo do

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 tietoa Suomessa harrastettavista kamppailu-, itsepuolustus- ja taistelulajeista
 Suomalainen virtuaaliyhteisö kamppailulajiharrastajille

Seulonnan keskeiset artikkelit
10 (luku)

10 (kymmenen) on luonnollinen luku, jota edeltää luku yhdeksän ja seuraa luku 11. Sana kymmenen on omaperäinen suomensukuisissa kielissä. Aikaisemmin on käytetty perusmuotona sanaa kymmen.

Matematiikassa
 Kymmenjärjestelmä on maailman käytetyin lukujärjestelmä luonnollisissa kielissä.
 Jokaisessa kantalukujärjestelmässä kantaluku merkitään numeroilla 10.
 10 on kymmenkantaisen eli Briggsin logaritmifunktion kantaluku.
 10 on puolialkuluku ja siten yhdistetty luku.
 10 on kolmioluku (kuva alla), koska se on neljän ensimmäisen positiivisen kokonaisluvun summa: .
 10 on keskitetty kolmioluku (kuva alla).
 10 on tetraedriluku, koska se on kolmen ensimmäisen kolmioluvun summa: .
 10 on onnellinen luku.
 10 on kolmen ensimmäisen alkuluvun summa: .
 10 voidaan ilmaista kahden neliöluvun summana: .
 10 on erään Pythagoraan kolmikon hypotenuusa: .
 10 on Harshad-luku binäärijärjestelmässä (10102) ja kymmenjärjestelmässä.
 10 on palindromi kolmijärjestelmässä (1013).

10 pistettä kolmiolukuna (vasemmalla) ja keskitettynä kolmiolukuna (oikealla):
      *                   *

    *   *                 *
                       *     *
  *   *   *               *
                       *     *
*   *   *   *       *     *     *

Taulukko peruslaskutoimituksista

Luonnontieteissä 
 Neonin järjestysluku jaksollisessa järjestelmässä on 10.
 Boori-10 on boorin vakaa isotooppi.
 Happi-18, fluori-19 ja neon-20 ovat vakaita isotooppeja, joiden ytimissä on 10 neutronia.
 Dekaanissa on kymmenen hiiliatomia.
 Butaanissa on kymmenen vetyatomia.
 Messier 10 on pallomainen tähtijoukko Käärmeenkantajan tähdistössä.
 Ihmisellä on useimmiten 10 sormea ja 10 varvasta.

Muualla 
 Määränä tikkuri tarkoittaa kymmentä. Sitä on käytetty oravannahkojen mittayksikkönä. Tikkuri on antanut nimensä Tikkurilalle, joka on ollut turkisten kauppapaikka.
 Suomalaisessa kouluarviointijärjestelmässä 10 on paras mahdollinen arvosana.
 Raamatussa on 10 käskyä.
 Valtatie 10 kulkee Turun ja Hämeenlinnan välillä.
 Suomalaisen sotavuosien iskulauseen mukaan yksi suomalainen vastaa kymmentä ryssää (so. venäläistä).

Katso myös 
 Tetraktys

Lähteet 

Luonnolliset luvut
BK-46

BK-46 (Bollklubben-46) on vuonna 1946 perustettu karjaalainen palloiluseura. Seuran lajeina ovat käsipallo ja jalkapallo, ja sillä on laaja junioritoiminta molemmissa lajeissa. Käsipallossa BK-46 on voittanut miesten SM-sarjan 20 kertaa ja naisten SM-sarjan kerran. Jalkapallossa seuran edustusjoukkue pelaa Nelosessa kaudella 2021.

Historia 
BK-46 perustettiin 1946 ja lajeja olivat alusta alkaen käsipallo ja jalkapallo. Vuonna 1974 seuran toiminta lopetettiin kokonaan, muun muassa heikon taloustilanteen takia. Pian sen jälkeen toiminta käynnistettiin taas, mutta kahdella itsenäisellä jaostolla.

Jalkapallo 
BK-46:n miesten jalkapallojoukkue pelaa Nelosessa, jonne se putosi kauden 2020 päätteeksi. Seura pelasi yhden kauden (2020) verran Kolmosta, sitä ennen se pelasi Kakkosessa, jonne se oli noussut kaudeksi 2010. Aikaisemmin BK-46 on pelannut myös nykyistä Ykköstä vastaavalla sarjatasolla neljä kautta vuosina 1957, 1961 ja 1968–1969. BK pelaa kotiottelunsa Karjaalla, Karjaan keskuskentällä.

Käsipallo 
Käsipallossa BK-46:n miehet ovat voittaneet SM-sarjan 20 kertaa, saaneet kuudesti hopeaa ja viidesti pronssia. Seuran tunnetuimpia pelaajia ovat Mikael Källman ja Jan Rönnberg. Naisissa joukkue on yltänyt Suomen cupissa mestaruuteen vuonna 2006. Naisten SM-sarjassa se on saavuttanut kahdesti hopeaa ja neljä kertaa pronssia. BK-46:n miesten käsipallojoukkueella on myös Suomen peräkkäisten voittojen miesten ennätys kaikki Suomen palloilulajit huomioiden. Se voitti vuosina 1984-87 yhteensä 63 peräkkäistä pääsarjaottelua ja yhteensä 70 virallista kotimaista (pääsarja ja cup) ottelua, mitkä ovat molemmat miesten Suomen ennätyksiä.

Saavutukset  

 ... = ei tietoa
 – = ei osallistunut

Lähteet

Aiheesta muualla 
 BK-46 Handboll rf / BK-46 Käsipallo ry
 BK-46 jalkapallojaosto

Suomalaiset käsipalloseurat
Suomalaiset jalkapalloseurat
Karjaa
Raaseporin urheilu
Vuonna 1946 perustetut urheiluseurat
Atomikello

Atomikello on kello, joka käyttää atomien resonanssitaajuuksia ajan mittaamiseen. Ne ovat kaikkein tarkimpia kelloja. Maailman tarkin atomikello edistää tai jätättää sekunnin vain kerran 300 miljoonassa vuodessa. Ensimmäiset atomikellot olivat masereihin kytkettyjä laitteita. Nykyiset atomikellot perustuvat modernimpaan fysiikkaan kuten kylmiin atomeihin ja atomiryppäisiin. Atomikellojen aikavirhe on noin sekunnin miljardisosa vuorokaudessa. Atomikellot eivät ole radioaktiivisia.

Cesiumatomikello altistaa cesiumatomit mikroaalloille, kunnes ne resonoivat resonanssitaajuudellaan, ja sitten se laskee vastaavat värähtelyt kellojaksoina.

Atomikelloihin voivat vaikuttaa ympäristötekijät, ja yksinkertaisimpien kellojen käyttämät menetelmät ovat hyvin riippuvaisia ympäristöstä. Parhaat kellot ovat metrologisia primäärinormaaleja, joita on kaikkiaan alle kaksikymmentä koko maailmassa ja joihin vaikuttavat ainoastaan lämpösäteily ja magneettikentät. Suhteellinen epävarmuus on pienin eli sekunti sadassa miljoonassa vuodessa radiotaajuuksisissa cesiumkelloissa. 

Kelloihin – kuten itse ajan kulumiseen – vaikuttavat suhteellisuusteorian mukaisesti kellon nopeus ja painovoima. Kellojen vertailun mahdollistamiseksi sekunti määritellään keskimerenpinnan tasossa.  Suhteellisuusteorian mukaiset korjaukset on otettava huomioon GPS-satelliittien atomikellojen toiminnassa.

Katso myös 
 UTC

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Suomen virallinen aika.

Ajanlasku
Kellotekniikka
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kakuminaali

Kakuminaali (käytetään myös nimitystä serebraali tai retrofleksi)  on konsonantti, jota äännettäessä kielen kärki koskettaa kovaa kitalakea (latinaksi palatum). Kakuminaalin tyylinen kirjain on esimerkiksi L, jota äännettäessä kielen kärki koskettaa kitalakea.

Lähteet 

Konsonantit
Cabo Delgado

Cabo Delgado on Mosambikin pohjoisin maakunta.

Maantiede ja hallinto
Cabo Delgado sijaitsee Mosambikin pohjoisosassa ja sen pinta-ala on 82 625 neliökilometriä. Koko maan pinta-alasta se kattaa 10,34 prosenttia. Maakunta rajautuu pohjoisessa Tansanian vastaiseen rajaan. Rajalla kulkee Rovumajoki. Idässä on Intian valtameri ja rannikon pituus on 430 kilometriä. Lännessä sijaitsee Niassan maakunta ja etelässä Nampula.

Maakunta jakautuu seitsemääntoista piirikuntaan, jotka ovat Ancuabe, Balama, Chiúre, Ibo, Macomia, Mecúfi, Meluco, Metuge, Mocímboa da Praia, Montepuez, Mueda, Muidumbe, Namuno, Nangade, Palma, Pemba ja Quissanga.

Historia
Alueen rannikolla vaikuttivat aikanaan etenkin swahili- ja arabikauppiaat. Portugalilaiset alkoivat vaikuttaa Vasco da Gaman saavuttua Intian valtamerelle. Varsinainen siirtomaakehitys alkoi kuitenkin vasta 1800-luvulla. Mosambik itseäistyi vuonna 1975. Itsenäisyyssodan aikana alue tunnettiin Frelimon tukialueena. Myöhemmin alueella ovat vaikuttaneet islamistiset ääriliikkeet, kuten Ansar al-Sunna.

Talous
Paikallisten tärkein elinkeino on omavarainen maatalous. Maataloutta harjoitetaan pääasiassa perinteisin menetelmin. Alueella kasvatetaan esimerkiksi durraa, maissia, bataattia, kassavaa, hirssiä ja riisiä. Rannikolla harjoitetaan myös kalastusta.

Vuonna 2012 uutisoitiin alueelta uutisoitiin löytyneen suuria maakaasuesiintymiä. Esiintymien arvon on arvioitu eri tahoilta olevan arvoltaan keskipitkällä aikavälillä noin 53 miljardia euroa (60 mrd. dollaria). Esiintymien hyödyntämiseen ovat sijoittaneet esimerkiksi ranskalainen Total, amerikkalainen Anadarko Petroleum ja italialainen Eni. Hallinnon mukaan esiintymien hyödyntämisen on tarkoitus alkaa vuonna 2023, mutta hanketta on varjostanut alueen levottomuudet. 

Alueelta kaivetaan myös esimerkiksi rubiineja, topaaseja, nikkeliä ja marmoria. Laiton kaivostoiminta on huomattavan yleistä.

Väestö
Mozambikin neljäs väestönlaskenta (2017) antoi maakunnan väkiluvuksi 2,288 miljoonaa. Mosambikin tilastokeskuksen tuoreempi arvio maakunnan väkiluvuksi oli 2,597 miljoonaa (2021).

Suurin etninen ryhmä ovat makondet. Uskonnoltaan paikalliset ovat muslimeja ja katolisia.

Väestö piirikunnittain

Aluehallintoa varten maakunta jakautuu 17 piiriin, joista yksi on Pemban kaupunki. Nämä on lueteltu väkilukuineen (VL2017) ja pinta-aloineen oheisessa taulukossa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Tobajärvi

Tobajärvi on supertulivuoren kalderaan muodostunut järvi Indonesialle kuuluvan Pohjois-Sumatran provinssin keskiosissa Medanin kaupungin lähellä. Se on maailman suurin vulkaaninen järvi.


Järvi

Järvi on noin 90 kilometriä pitkä ja sijaitsee suunnilleen 900 metriä merenpinnan yläpuolella. Sen maksimisyvyys on 505 metriä. Järveen laskee 202 jokea ja pienempää virtaa, joista vain 70 on ympärivuotisia. Veden virtaus sinne on vuosien kuluessa vähentynyt. Järvi toimii tärkeänä makean veden lähteenä alueen asukkaille. Ravinteikkuudeltaan se on oligotrofinen.

Tulivuori ja sen purkaukset
Kaldera muotoutui pleistoseenikaudella neljän suuremman tulivuorenpurkauksen jälkeen, jotka alkoivat 1,2 miljoonaa vuotta sitten ja joista viimeisin oli suunnilleen 74 000 vuotta sitten. Kaldera on 35 kilometriä leveä ja 100 kilometriä pitkä. Purkauksissa muodostui ignimbriittiä. Pölyä ja muuta vulkaanista materiaalia kulkeutui Sri Lankaan ja Bengalinlahdelle asti. Paikoitellen järven ympäriltä voi löytää jopa 600 metrin paksuisia tuffikerroksia.

Toban viimeisin purkaus oli tiettävästi suurin maapallolla tapahtunut tulivuorenpurkaus. Historialliselta ajalta ei tunneta yhtään Toban purkausta. Kalderan reunalla sijaitsee pari pienempää tulivuorta, jotka ovat sitä nuorempia. Myöhemmät purkaukset ovat synnyttäneet myös ainakin Samosirin saaren keskelle järveä noin 30 000 vuotta sitten. Alueella on tapahtunut myös useita maanjäristyksiä.

Toban viimeisimmän purkauksen 74 000 vuotta sitten uskotaan vaikuttaneen merkittävästi myös ihmislajin evoluutioon, kun nykyisen käsityksen mukaan koko nykyihmisen (Homo sapiens) populaatio maapallolla olisi purkauksen aiheuttaman äkillisen ilmaston kylmenemisen seurauksena tuolloin kutistunut vain muutamaan tuhanteen yksilöön, joiden jälkeläisiä kaikki nykyään elävät ihmiset ovat.

Lähteet

Aiheesta muualla

 USGS: Supersized eruptions are all the rage!

Supertulivuoret
Indonesian tulivuoret
Indonesian järvet
Kraatterijärvet
Sumatra
Simeonin kiitosvirsi

Simeonin kiitosvirsi () (nyk. Simeonin kiitoslaulu) on Luukkaan evankeliumissa oleva Pyhän Simeonin lausuma rukous. Evankeliumi kertoo, kuinka Simeon näkee Jeesus-lapsen temppelissä ja tunnistaa tämän Messiaaksi. Simeonin kiitoslaulu esiintyy myös Pseudo-Matteuksen evankeliumissa, jonka mukaan Simeon on tapahtuman aikaan 112-vuotias.

Herra, nyt sinä annat palvelijasi rauhassa lähteä, 
niin kuin olet luvannut. 
Minun silmäni ovat nähneet sinun pelastuksesi, 
jonka olet kaikille kansoille valmistanut: 
valon, joka koittaa pakanakansoille, 
kirkkauden, joka loistaa kansallesi Israelille.

Rukous luetaan tai lauletaan ortodoksisessa jumalanpalvelusperinteessä ehtoopalveluksessa sekä katolisessa ja luterilaisessa jumalanpalvelusperinteessä kompletoriossa, rukoushetkessä päivän päättyessä. Sen ovat säveltäneet useat kuuluisat säveltäjät.

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on kynttilänpäivän virsi 49, "Nyt Herra, rauhaan mennä saan", joka on Hemminki Maskulaisen kirjoittama ja Armas Maasalon säveltämä mukaelma Simeonin kiitoslaulusta. Virsikirjan Jumalanpalveluslaulujen osastossa on Sakariaan kiitosvirsi perinteisellä psalmisävelmällä, virsi 804. Ruotsin kirkon virsikirjassa se on virsi 677, a- sävelmämä III psalmisävelmä ja b-sävelmämä Trond Kvernon 1979 säveltämä melodia.

Lähteet 

Jumalanpalvelustekstit
Kristilliset rukoukset
Taidemusiikin teokset
Uusi testamentti

Aiheesta muualla 

 Virsi 104. Laske nyt Herra sinun Vanha Virsikirja 1701
 Virsi 105. Päästä nyt, Herra, palvelias Vanha Virsikirja 1701

Virret
Pertti Haaparanta

Pertti Juhani Haaparanta (s. 17. marraskuuta 1954 Lahti) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on erikoistunut kansainväliseen talouteen ja toiminut Helsingin kauppakorkeakoulun kansainvälisen talouden professorina, nykyään Aalto-yliopiston taloustieteen professorina. Haaparanta on Helsingin yliopiston taloustieteen dosentti. Hän kirjoittaa vakituisesti Akateemiseen talousblogiin. Haaparanta väitteli tohtoriksi Yalen yliopiston taloustieteen laitokselta vuonna 1986 kansainvälisen kaupan ja makrotaloustieteen alaan kuuluvalla väitöskirjalla "External disturbances, exports, and wage indexation".

Haaparanta on tutkinut paljon globalisaation vaikutuksia sekä kehitys- ja ympäristökysymyksiä. Hän on myös ottanut osaa julkiseen keskusteluun. Hän suhtautuu globalisaatioon myönteisesti ja katsoo globalisaation ongelmien johtuvan muun muassa köyhiä maita haittaavista tulleista ja muista kaupan esteistä. Näiden osasyynä hän pitää sitä, että köyhillä mailla ei ole voimavaroja osallistua täysipainoisesti kansainväliseen päätöksentekoon näissä asioissa. Hän pitää vapaakauppaa erittäin hyvänä, mutta suhtautuu varauksellisesti pääoman vapaaseen liikkuvuuteen.

Haaparanta valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1999.

Haaparannan puoliso on professori Leila Haaparanta.

Kannanottoja 
Haaparanta on arvostellut Euroopan talous- ja rahaliittoa (EMU), jonka vaikutusta taloudelle hän ei pidä erityisen hyvänä. Euron kriisin aikana Haaparanta kannattaa sitoutumista liittovaltiosuuntaiseen kehitykseen, koska eri maiden taloudet kehittyvät eri tavoin. Samoin hän kannattaa aikaista puuttumista velkaantumiseen inflaation keinoin. Hän on aiemmin kritisoinut poliitikkoja, jotka kannattavat luottolaitosten korkealle arvioimien ns. AAA-maiden vaikutusvallan lisäämistä, koska tämä johtaa markkinavoimien vallan kasvattamiseen.  

Haaparanta on lisäksi arvostellut Reilun kaupan järjestelmää: Hänen tutkimusryhmänsä mukaan Reilu kauppa saattaa jopa laskea kahvin tuottajahintaa.

Ohi on! -kampanjan tukijanlausunnossaan vuonna 2013 Haaparanta kirjoitti: "Yleisestä asevelvollisuudesta ei ole kuin suoraa taloudellista haittaa. Sillä ei ole myöskään ole taloudellisesti tai yhteiskunnallisesti mitään hyödyllisiä sivuvaikutuksia, jotka sen oikeuttaisivat. Sen väitetään yhdistävän eri sosiaaliryhmistä lähtöisin olevia ihmisiä, mutta saman ajaa vaikkapa yhteinen peruskoulu, jos sen ei anneta rapautua. Ja jos tämä armeijan kansaa yhdistävä vaikutus olisi tärkeä ja suuri, niin miksi eri sosiaaliryhmistä peräisin olevia naisille ei tarjota samaa kokemusta? On myös tärkeää muistaa, että yleisesti sotavoimilla - perustukoon ne yleiselle asevelvollisuudelle tai ammattisotilaille - ei ole hyödyllisiä sivuvaikutuksia. Niiden olemassaolo ei esimerkiksi nopeuta teknistä kehitystä siitä, mitä se olisi, jos armeijoihin satsatut varat olisi käytetty muuten." Haaparanta oli totaalikieltäytyjä.

Lähteet

Suomalaiset taloustieteilijät
Suomalaiset professorit
Helsingin kauppakorkeakoulun professorit
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Akatistos

Akatistos () on ortodoksisessa jumalanpalveluksessa käytettävä runoelma.

Alkuperäisen akatistoksen Jumalansynnyttäjälle uskotaan olevan pyhän Romanos Melodoksen käsialaa ja kirjoitettu Konstantinopolissa vuonna 556. Akatistosruno koostuu 24 kontakista ja iikossista, jotka vuorottelevat. Kontakit päättyvät sanaan hallelujaa ja iikossit lauseeseen Iloitse morsian, aviota tuntematon.

Myöhemmin akatistoksen muotoon on kirjoitettu uusia akatistoshymnejä, muun muassa akatistos Kristuksen kärsimyksille, suloisimmalle Jeesukselle ja metropoliitta Tiihonin Stalinin vankileirillä kirjoittama akatistos luomakunnalle, joka tunnetaan John Tavenerin sävellyksenä.

Lähteet 
 Akatistoksen teksti englanniksi 
 Akatistos / Ortodoksi.net
 
Liturgiset tekstit (ortodoksit)
Ortodoksinen kirkkomusiikki
Fosgeeni

Fosgeeni (karbonyylikloridi, COCl2) on hyvin myrkyllinen kaasu tai jäähdytetty neste. Se on väritön ja sillä on homeista heinää muistuttava ominaishaju. Fosgeenia valmistetaan teollisesti, mutta sitä esiintyy myös pienissä määrin luonnossa klooriyhdisteiden hajoamistuotteena. Fosgeenia voi myös syntyä orgaanisten klooriyhdisteiden palamistuotteena.

Käyttö

Fosgeenin suurin käyttötarkoitus on nykyään polykarbonaattimuovien valmistus, mutta sitä käytetään myös isosyanaattien valmistuksessa polyuretaanimuovien ja muiden karbamaattien (esim. torjunta-aineet) valmistukseen. Fosgeenia valmistetaan hapettamalla hiilimonoksidia kloorikaasulla.

Fosgeenia käytettiin taistelukaasuna ensimmäisessä maailmansodassa, ja sen käyttöä valvotaan kemiallisten aseiden kieltosopimuksen mukaan.

Myrkyllisyys

Fosgeeni on salakavala myrkky, sillä sille altistuminen johtaa oireisiin vasta 24–72 tunnin kuluessa. Fosgeeni on voimakas alkylointiaine (tarkemmin karboksylointiaine) ja solumyrkky, ja se reagoi keuhkojen seinämän proteiinien kanssa. Fosgeenialtistus johtaa nesteen kerääntymiseen keuhkoihin, ja kuolema seuraa yleensä verenhukan, šokin ja hengityselinten pettämisen seurauksena. Toisin kuin hermokaasut, fosgeeni tappaa ainoastaan hengitettynä, ei siis ihon läpi imeytyneenä.

Katso myös 
Difosgeeni C2Cl4O2, CAS 503-38-8
Trifosgeeni C3Cl6O3, CAS 32315-10-9

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kemian työsuojeluneuvottelukunta (KETSU): Fosgeeni  (pdf)
PubChem: Phosgene 
U.S. Environmental Protection Agency: Toxicological Review of Phosgene (CAS No. 75-44-5) 

Myrkylliset kemikaalit
Kloridit
Kemialliset aseet
UCI ProTour

UCI ProTour oli kansainvälisen pyöräilyliiton Union Cycliste Internationalen vuosina 2005–2010 järjestämä, huipputason maantiepyöräilylle räätälöity kilpailujärjestelmä, joka velvoitti (ja oikeutti) tietyt huippujoukkueet osallistumaan tiettyihin vuosittaisiin kilpailuihin. 2005 oli ProTourin ensimmäinen kausi ja se pitkälti korvasi entisen maailmancupin, joka lopetettiin vuoteen 2004.

Vuosina 2005–2007 ProTouriin sisältyivät kaikki kolme suurta ympäriajoa, Giro d'Italia, Tour de France ja Vuelta a España sekä suuri osa maailmancupissakin mukana olleista ns.klassikoista, kuten  Pariisi-Roubaix, Flanderin ympäriajo ja Liège-Bastogne-Liège. Vuodesta 2008 alkaen eivät suuret ympäriajot eivätkä monet muutkaan merkittävät kilpailut, kuten Pariisi–Nizza, Pariisi-Roubaix ja Liège-Bastogne-Liége enää kuulu sarjaan. ProTouriin hyväksytään 20 joukkuetta, joiden sponsorit sitoutuvat joukkueisiin neljän vuoden jaksoksi. Kaudella 2008 sarjaan tuli mukaan ensimmäinen Euroopan ulkopuolella ajettava kilpailu, Australiassa ajettava Tour Down Under.

Vuosina 2009 ja 2010 sarjan rankingsijoituksista käytettiin nimitystä UCI World Ranking. Kauden 2011 alussa UCI ProTour ja World Ranking yhdistettiin UCI World Touriksi. Kaikki ProTouriin osallistuneet joukkueet säilyttivät osallistumisoikeuden Word Tour -sarjaan. 

Sarjaan osallistui kaudella 2011 yhteensä kaksi suomalaista: Kjell Carlström (Team Sky) ja Jussi Veikkanen (Omega Pharma-Lotto). Vuosina 2005 ja 2006 myös Jukka Vastaranta osallistui ProTouriin Rabobank-tallissa.

Syitä ProTourin lanseeraamiselle

 Suuret ympäriajot eivät olleet UCI:n Maailmancupissa mukana.
 Eri ajajat ja joukkueet tähtäsivät erityyppisiin kilpailuihin, vaikeuttaen vertailua.
 Sponsorisopimukset olivat lyhytaikaisia, vain muutamia vuosia.
 Monilla joukkueilla oli vaikeuksia maksaa palkkoja ajajilleen ja henkilökunnalleen.
 Useita joukkueita oli sotkeutunut dopingiin.

Nykyiset ProTour-joukkueet

Klassikkojen voittajat vuosittain

Tulokset kausittain 

Kaudesta 2009 alkaen koko kauden pituisen ranking-kilpailun korvasi UCI World Ranking.

Aiheesta muualla 
UCI ProTourin virallinen verkkosivusto 
Official Union Cycliste Internationale
Italian ympäriajo

Italian ympäriajo eli Giro d'Italia, tifosoille eli kannattajille usein pelkkä Giro, on yksi kolmesta suuresta ympäriajosta yhdessä Ranskan (Tour de France) ja Espanjan ympäriajon (Vuelta a España) kanssa ja yksi maailman tärkeimmistä pyöräkilpailuista. Ensimmäinen Giro d'Italia käynnistyi 13. toukokuuta 1909 ja siitä lähtien tämä kolme viikkoa kestävä urheilujuhla on ajettu vuosittain toukokuussa, poikkeuksina ainoastaan vuodet 1915–1918 ja 1941–1945. Reitti muuttuu vuosittain ja poikkeaa aika ajoin naapurivaltioidenkin alueelle.

Kokonaiskilpailun johtaja pitää yllään maglia rosaa, vaaleanpunaista paitaa. Väri juontaa kilpailun organisoineen urheilulehden, Gazzetta dello Sportin paperin väristä. Vuorten valtias eli paras ylämäkiajaja pitää vuorostaan yllään sinistä paitaa, maglia azzurraa. Pistekilpailun johtajan, joka usein on kirimies, paita on purppura maglia ciclamino.

Italian ympäriajon ovat useimmin voittaneet Alfredo Binda, Fausto Coppi ja Eddy Merckx, kukin viisi kertaa.

Suomalaisista kilpailuun ovat ottaneet osaa Kari Myyryläinen vuonna 1988, Joona Laukka vuonna 1996, Jussi Veikkanen vuosina 2006, 2007, 2008, 2011, 2012, 2014 ja 2015, Kjell Carlström vuosina 2008, 2009 ja 2011 sekä Jaakko Hänninen 2020.

Giron ennätyksiä 

 Nuorin voittaja: Fausto Coppi (Italia) oli vuonna 1940 20 v, 8 kk ja 25 pv vanha.
 Vanhin voittaja: Fiorenzo Magni (Italia) oli vuonna 1955 35 vuotta.
 Eniten etappivoittoja yhdessä Girossa: Alfredo Binda (Italia) 12 etappivoittoa vuonna 1927.
 Useimmin palkintokorokkeella: Felice Gimondi, 9 kertaa - 3 voittoa, 2 kertaa toisena, 4 kertaa kolmantena.
 Nopein Giro: 1983, voittaja Giuseppe Saronnin keskinopeus 38,937 km/h.
 Nopein etappi: 17. toukokuuta 1997, voittaja Mario Cipollinin keskinopeus 48,521 km/h.
 Eniten lähtijöitä: 298 ajajaa vuonna 1928.
 Vähiten lähtijöitä: 56 ajajaa vuonna 1912.
 Eniten maaliin päässeitä: 150 ajajaa vuonna 2006.
 Vähiten maaliin päässeitä: 8 ajajaa vuonna 1914.
 Pisin Giro: Vuonna 1954 4 337 kilometriä.
 Lyhyin Giro: Vuonna 1909 2 448 kilometriä.
 Pisin etappi: Vuonna 1914 Lucca-Rooma 430 kilometriä (voittaja Costante Girardengo)

Eniten etappivoittoja 
 Mario Cipollini (Italia) 42
 Alfredo Binda (Italia) 41
 Learco Guerra (Italia) 31

Giron viime vuosien voittajia

Katso myös 
Ranskan ympäriajo
Espanjan ympäriajo
UCI ProTour

Aiheesta muualla 
Italian ympäriajon viralliset sivut
Jumalansynnyttäjä

Jumalansynnyttäjä () on kristillisissä kirkoissa käytetty nimitys Neitsyt Marialle.

Nimitys jumalansynnyttäjä virallistettiin Efesoksen 3. ekumeenisessa kirkolliskokouksessa vuonna 431. Termillä haluttiin korostaa, että Kristus oli yhtä aikaa Jumala ja ihminen ja että nämä Kristuksen kaksi luontoa kuuluivat yhdessä Pyhään Kolminaisuuteen. Nimityksen hyväksyvät useimmat kristilliset kirkkokunnat, mutta erityisen yleisesti käytössä se on ortodoksisessa kirkossa.

Katso myös 
Uspenie eli Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkuminen
Mariologia

Aiheesta muualla 
Jumalansynnyttäjä / Ortodoksi.net
Jumalansynnyttäjän ikonit / Ortodoksi.net

Ortodoksinen teologia
Katolinen teologia
Luterilainen teologia
Neitsyt Maria
Jeesus
Roope

Roope on suomalainen miehen etunimi. Se vastaa kansainvälistä nimeä Robert, sekä siitä johdettua englantilaista nimeä Rupert (englanninkielisissä maissa Rupert lyhennetään usein muotoon Roop tai Roope, jotka molemmat lausutaan 'ruup', vrt. 'ruupert').

Suomessa nimi Roope on annettu lokakuuhun 2022 mennessä 7183 miehelle ja ainakin yhdelle naiselle.

Roopen nimipäivä on 7. kesäkuuta.

Tunnettuja Roopeja 

 Roope Ahonen, koripalloilija
 Roope Elimäki, jääkiekkoilija
 Roope (Johan) Fisk, jääkiekkoilija
 Roope Gröndahl, pianisti
 Roope Heilala, jalkapalloilija
 Roope Hintz, jääkiekkoilija
 Roope Hormi, insinööri ja toimitusjohtaja
 Roope Huhtala, jalkapalloilija
 Roope Hämäläinen, jääkiekkoilija
 Roope Jussila, diplomaatti ja lähetystöneuvos
 Roope Kakko, golfpelaaja
 Roope Karisto, näyttelijä
 Roope Kinnunen (RoopeK, RPK, Koksukoo), rap-artisti ja -tuottaja
 Roope Kolehmainen, yrittäjä, yritysjohtaja ja teollisuusneuvos
 Roope Korhonen, pesäpalloilija
 Roope Koskelainen, pesäpalloilija
 Roope Kostiainen, jalkapalloilija
 Roope Laavainen, jääkiekkoilija
 Roope Latvala, kitaristi
 Roope Lehtinen, tuottaja
 Roope Lipasti, kirjailija
 Roope Matsi, jalkapalloilija
 Roope Mokka, tulevaisuudentutkija
 Roope Mäkelä, koripalloilija
 Roope Mäkitalo, jääkiekkoilija
 Roope Nikkilä, jääkiekkoilija
 Roope Noronen, Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liiton puheenjohtaja
 Roope Olenius, elokuvaaja ja näyttelijä
 Roope Pelo, laulaja
 Roope Puhakka, näyttelijä ja tanssija
 Roope Raisamo, tietojenkäsittelyopin professori
 Roope Ranta, jääkiekkoilija
 Roope Rautiainen, jalkapalloilija
 Roope Reini, jääkiekkoilija
 Roope Riski, jalkapalloilija
 Roope Räisänen, pesäpalloilija
 Roope Saarinen, pikajuoksija
 Roope Salminen, näyttelijä
 Roope Sirén, Suburban Triben soolokitaristi
 Roope Suomalainen, purjehtija
 Roope Suonio, koripalloilija
 Roope Talaja, jääkiekkoilija
 Roope Taponen, jääkiekkomaalivahti
 Roope Tonteri, lumilautailija
 Roope Turunen, jääkiekkoilija
 Roope Tähkä, koripalloilija ja valmentaja
 Roope Uusitalo, taloustieteilijä

Kuvitteellisia Roopeja 
 Roope Ankka, sarjakuvahahmo, Aku Ankan upporikas setä ()
 Roope Johannes Kangasharju, tv-sarjassa Kotikatu
 Rosvo-Roope, laulun hahmo ja samanniminen elokuva vuodelta 1949
 Roope, televisiosarja Ruusun aika henkilön Roosa-Maria Ruususen lempinimi. 
 Roope (), sivuhahmo Prätkähiiristä
 Roope-karhu (), sarjakuvahahmo
 Retki-Roope, Ranger Rob, samannimisen animaatiosarjan päähenkilö

Muita 
 Roska-Roope, saariston jätehuoltojärjestelmä. Roska-Roope -merkki on käyttömaksu Pidä Saaristo Siistinä ry:n veneilyjätehuolto- ja retkisatamapalveluista.

Lähteet 

Etunimet
Kalliosinisiipi

Kalliosinisiipi (Scolitantides orion) on sinisiipisten heimoon kuuluva päiväperhonen, joka on sen harvinaisuuden vuoksi luokiteltu Suomessa vaarantuneeksi (VU)). Se on yksi Suomen neljästä rauhoitetusta sinisiivestä ja kuuluu kansainvälisiin vastuulajeihin.

Koko ja ulkonäkö 
Kalliosinisiiven sukupuolet muistuttavat toisiaan, mutta naaraat ovat yleisvaikutelmaltaan tummempia. Siipien yläpinnat ovat violetinsiniset, niiden ulkoreunassa on leveähkö musta reunajuova ja sekä etu- että takasiivissä on suuret mustat reunatäplät, joiden siivenpuoleisessa reunassa on vaaleansinisiä kuutäpliä. Siiven keskellä on tumma keskitäplä, joka erottuu etusiivissä hyvin, mutta on takasiivissä selvästi himmeämpi. Pohjoismainen alalaji S. o. wahlgreni on yläpinnoiltaan sinisempi kuin eteläisemmät muodot. Siipiripset ovat valkoiset, siipisuonten kohdilta tummat. Siipien alapinnat ovat hyvin vaaleanharmaat ja niissä on runsaasti laajoja, melko nelikulmaisia mustia täpliä ilman valkoista reunusta. Takasiipien alapinnalla, kohtalaisen kaukana siiven reunasta, on rivi oransseja täpliä, jotka ovat sulautuneet yhteen ja muodostavat yhtenäisen, oranssin juovan. Siipiväli 27–32 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 
Eniten kalliosinisiipeä on tavattu Euroopassa Itävallan, Sveitsin ja Pohjois-Italian vuoristoisilla alueilla. Sitä on tavattu myös Romaniassa, Saksassa ja Espanjassa. Lajin pohjoisimmat havainnot on tehty Etelä- ja Itä-Suomessa sekä Ohotanmeren rannalla sijaitsevan Magadanin kaupungin lähistöllä. Pohjoismaissa esiintymiä on Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa ja ne kaikki sijoittuvat kapeahkolle itä-länsisuuntaiselle linjalle Venäjän Karjalasta Oslon tienoolle. Suomessa laji on ollut aina harvinainen ja esiintyy nykyisin vain muutamilla erillisillä alueilla. Selvästi merkittävin esiintymä on Lohjan ympäristössä. Paikoitellen perhonen voi esiintyä varsin runsaslukuisena. Kalliosinisiiven lentoaika kestää toukokuun loppupuolelta heinäkuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat 
Kalliosinisiipi elää usein vesistöjen läheisyydessä ja suosii avoimia ja aurinkoisia kallioita, joilla kasvaa toukan ravintokasvina toimivia maksaruohoja. Emäksinen maaperä on perhosille suotuisa, mutta suoranaista kalkkimaata se näyttää välttelevän. Laji on taantunut laajalla alueella, mikä johtuu muiden muassa elinympäristöjen umpeenkasvusta ja rakentamisesta.

Naaras munii ravintokasvien lehdille ja toukat kuoriutuvat 2–3 viikkoa myöhemmin. Toukka syö lehtiä alapinnoilta aiheuttaen niihin ikkunamaisia ohentumia. Se on myrmekofiili ja täysin riippuvainen muurahaisten tarjoamasta hoivasta. Tokkavaihe kestää noin kuukauden. Laji talvehtii kotelona, mutta Keski- ja Etelä-Euroopassa sukupolvia voi olla kesän aikana kaksi.

Kalliosinisiipi on ollut Suomessa rauhoitettu vuodesta 1989 alkaen Yksittäisen perhosen korvaushinta on 420 euroa.

Ravintokasvi 
Toukan ravintokasveja ovat maksaruohot, erityisesti isomaksaruoho (Sedum telephium) ja valkomaksaruoho (Sedum album).

Lähteet

Aiheesta muualla
Luontoportti
Suomen Perhoset: Kalliosinisiipi
UniProt, Taxonomy: Scolitantides orion 
 Bestimmungshilfe des Lepiforums  
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 

Sinisiivet
Notre Dame

Notre Dame tai Notre-Dame (suom. meidän rouvamme) on ranskankielinen termi, jolla katolisen kirkon yhteydessä viitataan Neitsyt Mariaan. Yleensä termillä tarkoitetaan kuitenkin Neitsyt Marian kunniaksi nimettyä rakennusta, esimerkiksi jotakin seuraavista:

 Notre-Damen katedraali, kirkko Pariisissa, Ranskassa
 Notre-Damen katedraali, kirkko Amiensissa, Ranskassa
 Notre-Damen katedraali, kirkko Bayeuxissa, Ranskassa
 Notre Damen katedraali, kirkko Banguissa, Keski-Afrikassa
 Notre-Damen kappeli, kappeli Jerusalemissa, Israelissa
 Notre-Damen katedraali, kirkko Luxemburgissa
 Notre-Dame de la Garde, kirkko Marseillessa, Ranskassa
 Notre-Dame de Montréal, kirkko Montrealissa, Kanadassa
 Notre-Damen katedraali, kirkko Ottawassa, Kanadassa
 Notre-Damen katedraali, kirkko Reimsissä, Ranskassa
 Notre Dame du Haut, kappeli Ronchampissa, Ranskassa
 Notre-Damen katedraali eli Chartresin katedraali, kirkko Chartresissa, Ranskassa
 Notre-Damen katedraali eli Strasbourgin katedraali, kirkko Strasbourgissa, Ranskassa.

Muita merkityksiä 
 Notre Dame, paikkakunta Indianassa, Yhdysvalloissa
 Notre Damen yliopisto, yliopisto Notre Damessa, Indianassa
 Notre Damen College (Dhaka), Bangladeshin college

Katso myös
 Notre Damen koulukunta, joukko ranskalaisia säveltäjiä
 Pariisin Notre-Dame, Victor Hugon romaani 
 Notre Damen kellonsoittaja, usean Victor Hugon edellä mainittuun romaaniin perustuvan filmatisoinnin nimi
 Pont Notre-Dame, silta Pariisissa
 Vårfrukyrkan, useiden ruotsalaisten Neitsyt Marialle pyhitettyjen kirkkojen nimi.
Henna (nimi)

Henna on suomalainen naisen etunimi.

Nimen alkuperä
Nimisisarusten esikoinen Henriikka on Henrikin naispuolinen vastine, siis kansallispyhimyksemme piispa Henrikin muistonimiä sekin. Nimen merkitys on epäselvä, alkuperältään se tiedetään kuitenkin muinaissaksalaiseksi. Mukaelmat Henna ja Henni ovat eläneet kansan suussa kauan ennen almanakkaan pääsyä. Toisin sanoen Henna on vanha suomalainen asu Henrika- ja Henrietta-nimistä, jotka ovat Henrikin sisarnimiä.

Ennen vuoden 2010 almanakkauudistusta Hennan nimipäivä oli 20. tammikuuta.

Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut kirjoilla 11 898 Henna-nimistä henkilöä. Yli puolet heistä on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla.

Tunnettuja Hennoja 

 Henna-Maija Alitalo, näyttelijä
 Henna Blomroos, frisbeegolfaaja
 Henna-Riikka Haikonen, suunnistaja
 Henna Hakulinen, pesäpalloilija
 Henna Haverinen, näyttelijä
 Henna Heikkinen, Idols-finalisti 2005
 Henna Helmi Heinonen, kirjailija ja kolumnisti
 Henna Helander, arkkitehti
 Henna Ikola, lumilautailija
 Henna Johansson, ruotsalainen vapaapainija
 Henna Juka, pesäpalloilija
 Henna Lindholm, jäätanssija
 Henna Meriläinen, Miss Suomi 1994
 Henna Mäki, kolttasaamalainen leuʹdd-laulaja
 Henna Niemistö, taiteen keräilijä, toinen Henna ja Pertti Niemistön kuvataidesäätiön perustajista
 Henna Nurmi, pesäpalloilija
 Henna Palosaari, seitsenottelija
 Henna Peltokangas, pesäpalloilija
 Henna Pohjola, kuvataiteilija 
 Henna Raita, alppihiihtäjä
 Henna Salmela, pesäpalloilija
 Henna Sandvik, koripalloilija
 Henna Sarriola, laulunsanoittaja
 Henna Savikuja, jääkiekkoilija
 Henna Suominen, pesäpalloilija
 Henna Tanskanen (o.s. Vänninen), näyttelijä
 Henna-Maija Turunen, jääkiekkoilija
 Henna Tyynismaa, perinnöllisyystieteen professori
 Henna Uljua, salibandyn pelaaja
 Henna Vaarala, Stalingrad Cowgirls -yhtyeen laulaja ja basisti
 Henna-Maija Vannemaa (o.s. Kuki), harmonikansoittaja
 Henna Viitanen, Virtain kaupunginjohtaja
 Henna Virkkunen, kokoomuslainen poliitikko, ministeri ja europarlamentaarikko

Kuvitteellisia Hennoja 

 Henna Leppänen, Preeti Leppäsen vaimo Väinö Linnan teoksessa Täällä Pohjantähden alla
 Henna Päivinen, Kiinnisidottu-televisiosarjan päähenkilö

Lähteet

Etunimet
Tarawa

Tarawa on atolli Kiribatissa, Tyynellä valtamerellä. Se koostuu ainakin 24 saaresta. Niistä ainakin noin kolmasosa ovat asutettuja. Suurimpiin saariin kuuluvat Bairiki, Betio ja Bonriki. Tarawan eteläisimmät saaret muodostavat yhdessä Kiribatin pääkaupungin, South Tarawan.

Ensimmäinen Tarawan löytänyt eurooppalainen oli kapteeni Thomas Gilbert, joka löysi sen vuonna 1788.
Japani miehitti Tarawan toisen maailmansodan aikana. 20.–23. marraskuuta 1943 alueella käytiin niin sanottu Tarawan taistelu. Tarawan asukasluku oli noin 63 000 vuonna 2015. Suurin osa asukkaista on mikronesialaisia.

Lähteet

Katso myös 
 Bonrikin kansainvälinen lentoasema

 

Kiribatin saaret
Minerva

Minerva, aiemmin Menerva oli roomalaisessa mytologiassa viisauden ja käsityötaidon jumalatar. Minervan nimi saattaa liittyä latinankieliseen sanaan mens, ajatus. Minerva kuului roomalaisten vanhimpiin jumaliin, ja samaistettiin kreikkalaisen mytologian Atheneen. Minerva muodosti yhdessä Juppiterin ja Junon kanssa Capitoliumin triadin, jota kunnioitettiin kaikissa roomalaiskaupungeissa.

Roomalaiset omaksuivat Minervan luultavasti etruskeilta, joilla oli jumalatar Menrva, joskin Varron mukaan Minerva oli sabiinilaista perua. Minerva oli käsityöläisten ja opettajien suojelusjumala, ja hänen pääjuhlaansa Quinquatrusta juhlivat pääasiassa taiteilijat ja käsityöläiset. Minerva Medican ominaisuudessa Minerva oli myös lääkärien jumalatar, jolla oli temppeli Esquilinus-kukkulalla. Rooman suojelusjumalattarena Minervalla oli päätemppeli Aventinus-kukkulalla.

Katso myös 

 Minervan pöllö

Lähteet 
 Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
 Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut. WSOY 1996. ISBN 951-0-17102-6
 Manfred Lurker: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9

Viitteet 

Antiikin Rooman jumalattaret
Viisauden jumalat
Riippuliidin

Riippuliidin on purjesiipinen jäykkärunkoinen painopisteohjattu lentolaite, jossa lentäjä tyypillisesti riippuu valjaiden avulla ja ohjaa trapetsiputkesta painopistettään liikuttelemalla liitimen kulkua. Riippuliitimessä riiputaan lennon aikana vaaka-asennossa valjaissa ja jalat laitetaan vetoketjulla suljettavaan pussiin suojaan ilmavirralta.

Liidin on tavallisimmin laattojen avulla jäykistettyä tekstiiliä ja runko usein alumiiniputkea tai aerodynaamisesti muotoiltua profiilia. Myös hiilikuitua käytetään joidenkin osien materiaalina. Kankaana käytetään samoja kankaita kuin purjeveneiden purjeissa.

Lähtö ja laskeutuminen tapahtuvat vastatuuleen yleensä jaloin. Riippuliidintä voidaan hinata korkealle eri tavoin tai lähtö voi tapahtua korkealta paikalta juosten. Suomessa yleisin hinaustapa on kääntöpyörähinaus. Siinä 300–1 000 metriä pitkä naru kulkee kääntöpyörän kautta. Toisessa päässä on auto, moottorikelkka tai mönkijä. Toinen pää kiinnitetään riippuliitovaljaisiin. Riippuliidin vedetään narun pituudesta riippuen satojen metrien korkeuteen.

Taitava riippuliitäjä voi pysytellä ilmassa jopa useita tunteja hyödyntäen nousevia ilmavirtauksia. Riippuliidon vapaan matkan ennätys Suomessa on 309 kilometriä.

Riippuliitovälineet ja -menetelmät ovat kehittyneet vuosikymmenien aikana huimasti. Odottamattomien onnettomuuksien varalta valjaissa on mukana myös pelastusvarjo. Lentojen vaarallisuus riippuu siitä, milloin ja kuinka lentää. 

Riippuliitokoulutus on Suomessa korkeatasoista. Kursseja järjestetään ympäri Suomen sekä kesällä että talvella. Kurssin hinta on noin tuhat euroa. Kurssin suoritettuaan saa pilotin kelpoisuuden ja voi lentää ilman opettajan valvontaa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Oulun Icaros Team
Ultra-Team Lahti
Jämin riippuliitäjät
Tampereen Kevytilmailukerho
Etelä-Pohjanmaan liitäjät
Imatran ilmailukerho
Etelän liitäjät
Ilmailuliitto
Turun Seudun Riippuliitäjät
Ennätykset
Riippuliito.net

Ilma-alukset
Extremeurheilu
Polysynteettinen kieli

Polysynteettiset kielet inkorporoivat lekseemejä kompositionaalisiksi yhdyssanoiksi. Se tarkoittaa, että yksi tällainen sana sisällöltään vastaa muiden kielten kokonaista lausetta. Erilaiset lekseemit ja morfeemit, sanat ja sanankaltaiset liitteet, yhdistetään eli inkorporoidaan yhdeksi yhdyssanaksi, jonka osat voivat olla jopa eri sanaluokista. Polysynteettisiä kieliä ovat esimerkiksi inuktitut, grönlanti ja ketšua.

Ainakin jossain määrin polysynteettisiä kieliä 

Afrikka
Bantukielet

Siperia ja Pohjois-Amerikka

Eskimo-Aleuttikielet
Athabaskakielet
Algonkinikielet
Siouankielet
Salishankielet

Keski-Amerikka:

Mayakielet
Totonaakkikielet
Uto-Asteekkikielet
Mixe-Zoque-kielet

Etelä-Amerikka

Ketšua
Aimara
Tupi-Guaraníkielet
Monet Amazonin kielet
Mapudungun
 
Kaukasus

Luoteiskaukasialaiset kielet 
Koilliskaukasialaiset kielet 

Tyynenmeren seutu
 Monet papuakielet
 Australian kielet: Tiwikielet ja Gunwinyguan-kielet

Kielitypologia