joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Metropolien divisioona (NHL)

Metropolien divisioona (suomeksi myös Metropolitan-divisioona) () on yksi pohjoisamerikkalaisen jääkiekkoliiga NHL:n divisioonista, ja se kuuluu Itäiseen konferenssiin. Divisioonaan kuuluu kahdeksan joukkuetta, joiden kotikaupungit sijaitsevat pääasiassa suurten metropolikaupunkien alueella Yhdysvaltain itärannikolla.

Divisioona perustettiin vuonna 2013 seuraamaan vanhaa Atlantin divisioonaa NHL:n joukkueiden uudelleenjärjestelyssä. Se on NHL:n ainoa divisioona, jossa ei pelaa yhtään kanadalaista joukkuetta, sillä sen joukkueista viisi sijaitsee joko New Yorkin metropolialueella tai Pennsylvanian osavaltiossa, ja kolme muuta Ohiossa, Pohjois-Carolinassa ja Washington DC:ssä.

Metropolien divisioonan viimeisin mestari on Washington Capitals kaudelta 2019–2020. Capitalsilla on myös eniten divisioonan mestaruuksia, yhteensä viisi.

Kaudella 2020–2021 Metropolien divisioonaa ei käytetty, kun liiga järjestettiin tilapäisesti uudelleen COVID-19-pandemian vuoksi.

Divisioonan kokoonpano

2013–2020, 2021– 
 Carolina Hurricanes
 Columbus Blue Jackets
 New Jersey Devils
 New York Islanders
 New York Rangers
 Philadelphia Flyers
 Pittsburgh Penguins
 Washington Capitals

Muutokset kaudelta 2012–2013 
 Metropolien divisioona perustettiin NHL:n joukkueiden uudelleenjärjestelyssä
 Koillinen ja kaakkoinen divisioona lopetettiin
 Devils, Islanders, Rangers, Flyers ja Penguins liittyvät Atlantin divisioonasta
 Hurricanes ja Capitals liittyvät Kaakkoisesta divisioonasta
 Blue Jackets liittyy Keskisestä divisioonasta

2020–2021 
 Divisioonaa ei käytetä kaudella 2020–2021

Muutokset kaudelta 2019–2020 
 COVID-19 -rajoitusten vuoksi NHL järjestetään uudelleen neljään divisioonaan ilman konferensseja
 Hurricanes ja Blue Jackets siirtyvät Keskiseen divisioonaan
 Devils, Islanders, Rangers, Flyers, Penguins ja Capitals siirtyvät Itäiseen divisioonaan

Divisioonan mestarit 
 2014 – Pittsburgh Penguins (109 p.)
 2015 – New York Rangers (113 p.)
 2016 – Washington Capitals (120 p.)
 2017 – Washington Capitals (118 p.)
 2018 – Washington Capitals (105 p.)
 2019 – Washington Capitals (104 p.)
 2020 – Washington Capitals (90 p.)

Stanley Cup -voittajat divisioonasta 
 2016 – Pittsburgh Penguins
 2017 – Pittsburgh Penguins
 2018 – Washington Capitals

President’s Trophy -voittajat divisioonasta 
 2015 – New York Rangers
 2016 – Washington Capitals
 2017 – Washington Capitals

Lähteet 

NHL:n historia

NHL:n divisioonat
Kaisu Karvala

Kaisu Karvala (s. 25. elokuuta 1970) on Brysselissä asuva suomalainen teknologiavaikuttaja, joka oli ensimmäisenä naisena mobiilialan kattojärjestön GSMa Europen puheenjohtajana 2001-2009. Karvala toimi myös Soneran ja myöhemmin Telian edustajana telealan kattojärjestön ETNO:n hallituksessa vuosina 2005-2012.

Karvala toimi Rovion viestintäjohtaja ja johtoryhmän jäsenenä vuosina 2013-2018 sekä TeliaSoneran Euroopan uusien liiketoimintojen sekä yhtiön EU-edustuston johtajana 1998-2013.

Karvala siirtyi vuonna 2021 osakkaaksi Lontoolaiseen teknologiayhtiöön Access Partnershipin vastatakseen yhtiön Euroopan ja UK:n liiketoiminnoista.

Klassisena viulistina toiminut Karvala on myös singer songwriter ja hän levytti säveltämänsä ja sanoittamansa levyn Almost (Spotify Kaisu Almost) Kiinan markkinoille 2010.  

Politico on nimennyt hänet eurooppalaiseksi ”tech guru and influencer”.

Kaisu Karvala on naimisissa politiikan toimittaja, jälkiviisaissa esiintyvän Kreeta Karvala  kanssa ja heillä on kaksi lasta.

Suomalaiset henkilöt
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Lokit (yhtye)

Lokit on vuonna 2012 perustettu suomalainen pop- ja rock-musiikkia soittava yhtye. Yhtyeen jäsenet ovat soittaneet aiemmin muun muassa yhtyeissä Black Twig, Itä-Hollola Installaatio, Sur-rur ja Merries. Lokit on vuoden 2021 alkuun mennessä julkaissut neljä ep-levyä sekä yhden kokopitkän albumin.

Vuonna 2021 Lokeilta ilmestyy uusi ep-levy. Lokkien Juuso Härmä kuvaili vuonna 2019 Rumban haastattelussa yhtyeen musiikin sijoittuvan jonnekin Leevi and the Leavings-, Sur-rur- ja Woude -yhtyeiden välimaastoon.   Lokkien musiikkia ovat julkaisseet muun muassa levy-yhtiöt Combat Rock Industry, Joteskii Groteskii sekä Temmikongi.

Nykyiset jäsenet 

 Janne Vainikainen (kitara/laulu) 2012–
 Juuso Härmä (laulu/kitara) 2012–
 Timo Övermark (rummut) 2013–
 Saara Kolehmainen (basso/laulut) 2017

Entiset jäsenet 
 Ville Laurila (basso/laulu) 2012–2017
 Kimmo Pohjapelto (rummut) 2012–2013

Diskografia  

 Lokit 7" (Temmikongi 2015) 
 Lokit 7" (Fuck Records & Ehtoo levyt 2016) 
 Hevosella helsinkiin 7" (Joteskii Groteskii & Teen wolf records 2018) 
 Voima & Valta 7" (Joteskii Groteskii & Combat Rock industry 2019) 
 Lokit Lp (Joteskii Groteskii & Combat Rock Industry 2019)
 Lokit EP (Combat Rock Industry 2022)

Lähteet 

Suomalaiset indie rock -yhtyeet
Juuso Tervonen

Juuso Tervonen (s. 2. maaliskuuta 1994) on suomalainen jääpalloilija, joka pelaa Gripen/Trollhättan Bk:ssa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Elitserienissä. Suomessa Tervonen edusti Bandyliigan Mikkelin Kamppareita kaudella 2017–2020 ja Botnia-69￼: ä kausina 2012–2016

Tervonen oli mukana vuonna 2016 pelaamassa Suomen A-maajoukkueen harjoitusotteluissa Ruotsia vastaan Vetlandassa. Hän on edustanut myös Suomea nuorten maajoukkueissa.

Tervonen on palkittu Bandyliigan kuukauden pelaajaksi maaliskuussa vuonna 2016.

Saavutukset 
Seurajoukkueessa:
SM-kultaa kaudella 2016 Botniassa.
SM-hopeaa kaudella 2018 Kamppareissa.
SM-pronssia kaudella 2019 Kamppareissa.
SuperCup Mestaruus 2020 Åby/Tjuredassa.

Lähteet 

Suomalaiset jääpalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Mookie Betts

Markus Lynn ”Mookie” Betts (s. 7. lokakuuta 1992 Nashville, Tennessee) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan oikea takakenttämies, joka edustaa Major League Baseball (MLB) -sarjan Los Angeles Dodgersia. Aiemmin hän on edustanut Boston Red Soxia. Betts varattiin Red Soxiin vuonna 2011 ja hän teki MLB-debyyttinsä kaudella 2014. Helmikuussa 2020 hänet kaupattiin Dodgersiin.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Mookie Betts Baseball-Reference.comissa 

Elävät henkilöt
Vuonna 1992 syntyneet
Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat
Ariana

Ariana voi viitata seuraaviin:

 Ariana, historiallinen alue nykyisen Iranin ja Afganistanin alueella
 Ariana, kaupunki Tunisiassa
 Ariana, kuvernoraatti Tunisiassa
 Ariana Afghan Airlines, afganistanilainen lentoyhtiö
Gümüşhacıköy

Gümüşhacıköy on piirikunta ja kaupunki Turkin Amasyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Gümüşhacıköyn väkiluku oli 23 402.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Olesno (kunta Opolen voivodikunnassa)

Olesno on kaupungin sisältävä maalaiskunta Olesnon piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 17 763. Kunnan hallinnollinen keskus on Olesnon kaupunki.

Kylät Olesnon kunnassa ovat Bodzanowice, Borki Małe, Borki Wielkie, Boroszów, Broniec, Grodzisko, Kolonia Łomnicka, Kucoby, Leśna, Łomnica, Łowoszów, Sowczyce, Stare Olesno, Świercze, Wachowice, Wachów, Wojciechów sekä Wysoka. Olesnon kunnan alueen läpi kulkevat valtatie 11 ja voivodikunnan tiet 487, 494 sekä 901. Se rajautuu Ciasnan, Dobrodzieńin, Gorzów Śląskin, Kluczbork, Krzepicen, Lasowice Wielkien, Przystajńin, Radłówin ja Zębowicen kuntiin. Olesnon pinta-alasta noin 49 prosenttia on maatalousmaata ja noin 43 prosenttia metsää.

Vuoden 2019 lopussa 51,9 prosenttia Olesnon asukkaista oli naispuolisia ja 48,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,6 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 62,7 prosenttia ja eläkeikäiset 21,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,8 vuotta. Vuonna 2019 Olesnon kunnassa syntyi 169 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 19,3 prosenttia oli etnisiä saksalaisia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Gmina Miejsko-Wiejska Olesno Opolen tilastokeskus.  

Opolen voivodikunnan kunnat
Hans Johansson

Hans Elis "Hasse" Johansson (s. 23. huhtikuuta 1962 Edsbyn) on entinen ruotsalainen jääpalloilija ja jääpallovalmentaja. 

Hän aloitti pelaajauransa kotipaikkakuntansa Edsbyns IF:n joukkueessa 16-vuotiaana kaudella 1978-1979. Kuuden Edsbyn-vuoden aikana hän oli kaksi kertaa Ruotsin mestaruusloppuottelussa keväällä 1982 ja 1984, joissa Edsbyn koki tappion. Kevään 1984 jälkeen hän siirtyi Västerås SK:n riveihin ja oli voittamassa seurassa viisi Ruotsin jääpallomestaruutta kausina 1989, 1990, 1993, 1994 ja 1996. Kaikkiaan hän pelasi Västeråsin riveissä 340 pääsarjaottelua ja teki niissä 503 maalia, joista loppuotteluissa kaikkiaan 13 maalia.

Syksyllä 1997 Hasse Johansson siirtyi ensimmäisenä ruotsalaisena Venäjän pääsarjaan Krasnojarskin Jenisein riveihin. Hän oli voittamassa Jenisein riveissä Venäjän cup-mestaruuden.

Hans Johansson pelasi ensimmäisen kerran miesten maajoukkueessa joulukuussa 1981 Suomea vastaan Varkaudessa. Hän pelasi vuoteen 1989 päättyneellä urallaan 127 maaottelua ja teki niissä 99 maalia. Hän oli kuusissa MM-kisoissa ja saavutti neljä MM:ää vuosina 1983, 1987, 1993 ja 1995. MM-kisoissa  hän pelasi kaikkiaan 31 ottelua ja teki niissä 30 maalia. 

Hans Johansson on todellisesta jääpalloperheestä, sillä hänen isänsä Elias Johansson pelasi 1940-luvulta iana 1960-luvulle Ruotsin jääpallon silloisessa pääsarjassa Bollnäsin ja Edsbyn riveissä. Isoveli Ola pelasi myös Ruotsin jääpallon pääsarjassa saavuttaen 10 mestaruutta ja oli Ruotisn maajoukkueessa voittamassa kolmea maailmanmestaruutta.

Saavutukset

Pelaajana
Maajoukkueessa
 4 MM-kultaa:  1983, 1987, 1993 ja 1995
 2 MM-hopeaa: 1985 ja 1991
 1 MM-pronssi: 1989

Seurajoukkueissa
 5 Ruotsin mestaruutta: 1989, 1990, 1993, 1994 ja 1996 Västeråsin riveissä
 4 Ruotsin mestaruushopeaa: 1982 ja 1984 Edsbyn riveissä, 1991 ja 1997 Västeråsin riveissä,
 5 Jääpallon maailmancup-mestaruutta: 1979 Edsbyn riveissä sekä 1987, 1989, 1994 ja 1997 Västeråsin riveissä 
 3 Jääpallon Euroopan cup-mestaruutta: 1993, 1994 ja 1996 Västeråsin riveissä

Henkilökohtaisesti
 Ruotsin vuoden jääpalloilija 1989
 Ruotsin jääpallon Stora Grabbar #185
 Ruotsin jääpallon Hall of Fame #20

Lähteet 
International Bandy Database

Viitteet

Ruotsalaiset jääpalloilijat
Ruotsalaiset jääpallovalmentajat
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Antonio Buero Vallejo

Antonio Buero Vallejo (1916 Guadalajara, Espanja – 2000 Madrid, Espanja) oli espanjalainen näytelmäkirjailija. Suppeassa tuotannossaan hän analysoi ihmisen tilannetta eri näkökulmista. Näytelmät päättyvät tavallisesti katarsikseen.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Jose Luis Vicente Mosquete, "Antonio Buero Vallejo luottaa sanaan ja hiljaisuuteen", Julkaisussa Teatteri 44(1989) : 6, s.26–27

Aiheesta muualla

Espanjalaiset kirjailijat
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 2000 kuolleet
Hamamözü

Hamamözü on piirikunta Turkin Amasyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Hamamözün väkiluku oli 3 802.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Hawaiki

Hawaiki on polynesialaisessa mytologiassa esiintyvä polynesialaisten alkukoti. Se esiintyy myös alamaailmana maorien taruissa.

Lähteet 

Polynesia
Kaitaröyhytatar

Kaitaröyhytatar eli röyhytatar (Koenigia divaricata, syn. Aconogonon divaricatum) on monivuotinen tatarkasvilaji. Se kuuluu kurjentattarien sukuun, mutta ennen 2010-luvun loppua yleensä röyhytattariin. Lajia viljellään koristekasvina.

Ulkonäkö 
Kaitaröyhytatar kasvaa 60–120 senttimetriä korkeaksi. Se on kookas ruoho, jonka varret haarovat runsaasti. Lehdet ovat lyhytruotisia tai ruodittomia, lehtilapa on suikea–kapeansoikea, 4–10 cm pitkä, suippotyvinen, laidoilta joskus lyhytkarvainen, muuten kalju. Kukinto on harsu, runsashaarainen kerrannaisterttu, jonka haarat ovat tähkämäisiä, melko pitkiä ja hieman nuokkuvia. Kukat ovat kaksineuvoisia, 1,5–3 mm leveitä, kukan kehä on valkoinen–kellertävä. Kukat ovat tympeän hajuisia. Hedelmänä on pähkylä, pituudeltaan 5–6 mm.

Levinneisyys 
Kaitaröyhytatar esiintyy alkuperäisenä Itä-Aasiassa. Pohjoismaissa ja Suomessa se kasvaa melko usein viljelyjäänteenä tai -karkulaisena. Suomessa laji on levinnyt 2000-luvun aikana.

Lähteet 

Kurjentattaret
Itäinen divisioona (NHL)

Itäinen divisioona (), (sponsorinimeltään MassMutual East Division) oli yksi pohjoisamerikkalaisen jääkiekkoliiga NHL:n neljästä divisioonasta, jotka otettiin käyttöön kaudeksi 2020–2021. Pyrkimyksenä vähentää COVID-19-pandemian vuoksi joukkueiden välistä matkustelua, divisioonassa oli kahdeksan yhdysvaltalaista joukkuetta. Nämä joukkueet pelasivat kaikki runkosarjaottelunsa keskenään, ja kohtaavat toisensa kahdeksan kertaa.

Divisioonan nimisponsorina oli vakuutusyhtiö MassMutual.

Nimitystä Itäinen divisioona käytettiin myös vuosina 1967–1974 liigassa toimineesta divisioonasta, jossa pelasi alun perin kaikki Original Six -joukkueet.

Divisioonan kokoonpano

2020–2021 
 Boston Bruins
 Buffalo Sabres
 New Jersey Devils
 New York Islanders
 New York Rangers
 Philadelphia Flyers
 Pittsburgh Penguins
 Washington Capitals

Muutokset kaudelta 2019–2020 
 Läntinen divisioona perustetaan osana COVID-19-pandemian aiheuttamaa joukkueiden uudelleenjärjestelyä
 Bruins ja Sabres liittyvät Atlantin divisioonasta
 Devils, Islanders, Rangers, Flyers, Penguins ja Capitals liittyvät Metropolien divisioonasta

Lähteet 

NHL:n historia

NHL:n divisioonat
Ap- ja Bp-tähdet

Ap- ja Bp-tähdet ovat spektriluokkiin A ja B kuuluvia kemiallisesti poikkeavia tähtiä (engl.chemically peculiar stars, mistä tulee "p"), joiden spektristä erottuu ylimäärin eräitä metalleja, kuten strontiumia, kromia ja europiumia. Lisäksi praseodyymiä ja neodyymiä havaitaan usein huomattavan suuria määriä. Nämä tähdet pyörivät paljon hitaammin kuin tyypilliset A- ja B-tyypin tähdet.

Magneettisuus
Näillä tähdillä on poikkeuksellisen voimakas magneettikenttä. Tähden HD 215441 tapauksessa se on 33,5 kG (3,35 T) Ap-tähtien magneettikenttä on tyypillisesti muutamasta kilogaussista kymmeniin kilogausseihin. Kenttä näyttäisi olevan yksinkertainen magneettinen dipoli. Koska sen navat eivät ole pyörimisakselin suuntaisia, tähden pyöriminen aiheuttaa ajoittaista vaihtelua kentän voimakkuudessa.

Voimakkaiden magneettikenttien selitykseksi on esitetty kaksi teoriaa. Ensimmäinen on niin sanottu fossiilisen kentän hypoteesi, jonka mukaan kyse on tähtienvälisen aineen magneettikentästä, joka on jäänyt muodostuvan tähden "vangiksi". Tämä ei kuitenkaan selitä, miksi tällaisia kenttiä havaitaan vain pienellä osalla A-tyypin pääsarjan tähdistä. Toinen selityksen mukaan tähden ydin toimii dynamon tavoin, mutta tämä ei selitä tähden pyörimisakselin ja magneettikentän napojen eroa, joka aiheuttaa kentän vaihtelua.

Lähteet

Kemiallisesti poikkeavat tähdet
Max on the Rox

Max on the Rox on suomalainen, Vaasassa toimiva rock/blues yhtye, joka on toiminut vuodesta 1997.

Alkuperäisessä kokoonpanossa rumpuja soitti Kai Hahto, joka vaihdettiin Riku Airaksiseen 2019.

Diskografia
 Voodoo (2000)
 Rox II (Live) (2001)
 Rhythmic Songs from a Mysterious Red House (2005)
 Marilyn's Favorites (2015)
 Live @ WS Arena (2020)
 Rox Motel, Bar & Grill (2021)

Kokoonpano
 Max Bäckman: kitara, laulu
 Markku Keho: basso, laulu
 Riku Airaksinen: rummut

1990-luvun yhtyeet ja sooloartistit
2000-vuosikymmenen yhtyeet ja sooloartistit
2010-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Suomalaiset rockyhtyeet
Suomalaiset bluesyhtyeet
James Guthrie (pappi)

James Guthrie (n. 1612 – 1. kesäkuuta 1661) oli skotlantilainen pappi, joka johti niin sanottua protestoijien puoluetta Skotlannissa 1650-luvun taitteessa. Protestoijat vastustivat sitä, että rojalistit saivat palvella Skotlannin armeijassa.

Guthrie allekirjoitti National Covenant -asiakirjan vuonna 1638 ja osallistui Skotlannin kirkon yleiskokouksiin 1640-luvulla.

Restauraation aikana Guthrie tuomittiin maanpetoksesta ja hänet hirtettiin vuonna 1661. Hänen päänsä irrotettiin ja asetettiin Edinburghin kaupunginmuurin portille 27 vuodeksi. Osasyynä Guthrien teloitukseen oli se, että hän oli vaatinut kenraali John Middletonin erottamista kirkon yhteydestä vuonna 1650.

Teoksia
Causes of the Lord’s Wrath Against Scotland (1653)

Lähteet

Aiheesta muualla
Reverend James Guthrie's Ring BBC
Select Writings of James Guthrie True Covenanter

Brittiläiset papit
Teloitetut
Skotlantilaiset teologit
1610-luvulla syntyneet
Vuonna 1661 kuolleet
Taşova

Taşova on piirikunta Turkin Amasyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Taşovan väkiluku oli 30 635.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Akseki

Akseki on piirikunta Turkin Antalyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Aksekin väkiluku oli 11 484.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Turkin piirikunnat
Antalyan maakunta
Filotera (Palestiina)

Filotera (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki Galileassa Palestiinassa nykyisen Israelin alueella. Sen arkeologinen kohde tunnetaan nimellä Beth Yerah (; myös Beit Yerah, Tel Bet Yeraẖ), arabiaksi Khirbet al-Karak ().

Maantiede 

Filotera sijaitsi Genesaretinjärven lounaisrannalla lähellä järven eteläpäätä. Se oli rakennettu pienelle saarelle Jordanvirran ja järven yhtymäkohtaan. Joskus kaupungin mainitaan kuuluneen Koile-Syyriaan, mutta tämä ei vastaa sen sijaintia.

Filoteran lähellä sijaitsi Sennabris, jonka Josephus mainitsee Jordanin laakson pohjoisimpana kohtana; kyseessä saattoi myös olla sama paikka kuin Filotera.

Historia 

Kaupungin paikka on ollut asutettuna jo varhaisella pronssikaudella 3100–2300 eaa. Filoteran kaupungin perusti Egyptin kuningas Ptolemaios II hellenistisellä kaudella. Välissä paikka oli ollut asumattomana useita vuosisatoja. Kaupunki sai nimensä Ptolemaioksen sisaresta Filoterasta. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Filōterios (). Paikka säilyi asuttuna arabikaudelle 1100-luvulle saakka.

Rakennukset ja löydökset 

Kaupunki on ollut ympäröity muurilla, jonka pituus on ollut noin 1,6 kilometriä ja jossa oli neliskulmaisia ja pyöreitä torneja. Sen rakentamisessa hyödynnettiin varhaisemman pronssikautisen muurin rakenteita. Muurista on löydetty joitakin osia. Beth Yerahin muihin arkeologisiin löydöksiin lukeutuu muun muassa taloja, katu, roomalaisaikainen linnoitus ja kylpylä, synagoga sekä varhaiskristillinen basilikakirkko, joka rakennettiin 400-luvulla ja tuhoutui 600-luvulla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Antiikin Palestiinan kaupungit
Arkeologiset kohteet Israelissa
Kerkasoros

Kerkasoros (, myös , ; ; ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa, ja kuului Letopoliteen nomokseen. Kaupungin paikka on nykyisen Kairon metropolialueen pohjoisosaa.

Kerkasoros sijaitsi noin 15 kilometriä etelään Memfiistä kohdassa, jossa Niili jakautui lukuisiksi suuhaaroikseen. Samalla joki lakkasi kulkemasta kapeassa laaksossa, ja maisema avautui itään ja länteen suistoalueen alkaessa laskeutua pohjoiseen kohti Välimeren rannikkoa. Nykyisin Niilin päähaaran ja ainoan toisen jäljellä olevan suuhaaran eli Damiettan suuhaaran erkaantumiskohta on yli kymmenen kilometriä pohjoisempana.

Sijaintinsa ansiosta kaupunki oli Ala- ja Ylä-Egyptin solmukohta, vaikkakin Ala-Egyptin eteläisimmän ja Ylä-Egyptin pohjoisimpien nomosten raja kulkikin etelämpänä. Paikka oli merkittävä sekä kaupankäynnin että sotilaalliselta kannalta.

Lähteet 

Muinaisen Egyptin kaupungit
Amanda Gorman

Amanda Gorman (s. 1998 Los Angeles) on yhdysvaltalainen runoilija. Hän käsittelee teksteissään sorron, feminismin, rodun ja syrjäytymisen kysymyksiä sekä afrikkalaista diasporaa.

Gorman sai vuonna 2014 Los Angelesin ensimmäisen Youth Poet Laureaten arvonimen ja vuonna 2017 ensimmäisen Yhdysvaltain kansallisen Youth Poet Laureaten arvonimen. Hän julkaisi vuonna 2015 runokokoelman The One for Whom Food Is Not Enough. 20. tammikuuta 2021 Gorman lausui runonsa "The Hill We Climb" Joe Bidenin virkaanastujaisissa. Hän esiintyi myös Barack Obaman isännöimässä Valkoisessa talossa. 

Gorman on opiskellut sosiologiaa Harvardin yliopistossa.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset runoilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaskela (Vantaa)

Kaskela () on Vantaalla Hakunilan kaupunginosan läntisessä osassa sijaitseva asuinalue. Se rajautuu lännessä Lahdenväylään, etelässä Kehä III:een ja pohjoisessa Itä-Hakkilaan. Aluetta halkoo leveyssuunnassa Kyytitie, ja alueen itäreunassa kulkee Lahdentie. Vain vähän matkan päässä Itä-Hakkilan puolella on Vantaan vankila. Toukokuussa 2021 Kaskelassa asui 1 200 ihmistä.

Kaskela oli pitkään tunnettu pientaloalueena, jonka halkoo keskeltä Kyytitie, ja jonka keskellä sijaitsi suuri linja-autovarikko. Alueen pohjois- ja eteläosat säilyvät pientaloalueina, mutta keskiosaan Kyytitien molemmin puolin on kaavoitettu kerrostalokortteleita. Ensimmäiset kerrostalot Kyytitien pohjoispuolelle valmistuivat vuonna 2018.

Kehittämissuunnitelma 

Kaskelan on tarkoitus yhdistyä selkeämmin Hakunilaan, ja ”Hakunilan keskustan laajennus 2” -kaavamuutoksen mukaisesti alueelle rakentuu paljon taloja ja palveluita. Puretun bussivarikon tilalle on suunniteltu paljon asuntoja, liiketoimintatiloja, päiväkoteja ja puistoalueita. Asuntoja rakennetaan myös Lahdentien toiselle puolelle Laukkarinteen ja Liinakkokujan alueille.

Kaavamuutos tiivistää kaupunkirakennetta suunnitellun Vantaan pikaraitiotien ympäristössä. Vuodelle 2028 suunnitellun raitiotien reitti kulkee Kaskelan läpi Kyytitietä pitkin. Kaskelan laajentaminen entisen bussivarikon tontille riippuu raitiotien rakentamispäätöksestä, joka tehdään vuonna 2023.

Nykyisellään Kyytitie ylittää Lahdentie-seututien sillalla, mutta Kaskelan laajennussuunnitelmaan kuuluu Lahdentien muuttaminen kaduksi ja linjaaminen uudelleen Kyytitien tasoon.

Liikenne ja palvelut 
Alueella on runsaat joukkoliikenneyhteydet. Vantaan poikittaisliikenteen runkolinja 570 Mellunmäestä lentoasemalle kulkee Hakunilan ja Kaskelan läpi. Suoria poikittaisyhteyksiä on myös muun muassa Leppävaaraan ja Myyrmäkeen. Viereisellä Lahdentiellä kulkee busseja Kalasatamaan ja Rautatientorille sekä pohjoisen suuntaan muun muassa Nikinmäkeen, Keravalle, Nikkilään ja Pornaisiin. 

Kaskelan asuinalueella nykyisessä asussaan ei ole palveluita, mutta alueelta on matkaa Hakunilan keskukseen vain noin puoli kilometriä. Myös Porttipuiston ostospuisto Kuninkaalan puolella on noin puolen kilometrin päässä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Hakunila
Suomen asuinalueet
Jāsk

Jāsk tai Jāšk on rannikkokaupunki Iranin Hormozgānin provinsissa. Sen asukasluku oli vuonna 2016 16 860.

Maantiede
Jāsk sijaitsee Iranissa Persianlahden rannikolla historiallisen Makranin alueella. Se on osa Jāskin piirikuntaa Hormozgānin provinsissa.

Historia
Nykyinen Jāsk on joskus yhdistetty paikannimeen Badis, joka esiintyy Arrianoksen kertomuksessa Nearkhosin merimatkasta. Muita Jāskiin joskus liitettyjä historiallisia paikannimiä ovat Klaudios Ptolemaioksen Dagasira ja Periplus Maris Erythraein Omana. Myöhemmät islamilaiset maantieteilijät Yaqut ja Qazwini mainitsevat Jāsak-nimisen saaren, jolla tosin todennäköisesti vviitattiin Jāskin sijaan nykyiseen Larakin saareen.

Edward Connockin komentama englantilainen laiva James purjehti Jāskiin joulukuussa 1616 mukanaan kauppatavaraa Intian Suratista. Tästä sai alkunsa Englannin ja Persian välinen kaupankäynti. Safavidihallitsija Abbas solmi englantilaisten kanssa kauppasopimuksen heinäkuussa 1617, jonka mukaan englantilaiset siavat esimerkiksi tuoda tavaraa tullitta Persiaan Jāskin kautta. Connockin seuraaja Thomas Barker ei kuitenkaan saanut pyynnöstään huolimatta perustaa paikalle englantilaista linnoitusta. Vuonna 1620 englantilaiset laivat ottivat yhteen portugalilaisten laivojen kanssa Jāskin taistelussa. Englantilaiset menettivät komentajansa, mutta portugalilaiset voitettiin.

Vuonna 1809 Jāskista tuli Masqatin imaamin eli nykyisen Omanin alainen. Vuonna 1869 sen kautta rakennettiin lennätinlinja Euroopasta Intiaan. Vuonna 1886 Jāsk liitettiin qajarien hallitsemaan Persiaan.

Talous
Iranissa on kaavailtu Jāskin sataman kehittämistä merkittäväksi öljysatamaksi. Tarkoituksena on vähentää maan riippuvuutta Hormuzinsalmen läpi kulkevista öljytankkereista. Tarkoitusta varten vuonna 2020 rakennettiin öljyputkea Länsi-Iranista kohti Jāskia.

Väestö
väkiluku oli vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 16 860. Paikalliset ovat balucheja.

Lähteet

Iranin kaupungit
The Waterboys

The Waterboys on skotlantilainen yhtye Edinburghista Isosta-Britanniasta. Yhtyeen kokoonpano on vaihdellut. Muun muassa saksofonisti Anthony Thistlethwaite (1982–1991), viulisti Steve Wickham (1985–1990, 2000–), kosketinsoittaja Karl Wallinger (1983–1985) ja kosketinsoittaja ja huilisti Richard Naiff (1999–2008) ovat olleet mukana yhtyeessä.

Opiskeltuaan collegessa englantia ja filosofiaa Mike Scott, joka oli entinen Another Pretty Face -yhtyeen jäsen, perusti yhtyeen yhdessä multi-instrumentalisti Anthony Thistlethwaiten ja rumpali Kevin Wilkinsonin kanssa vuonna 1983.

Yhtyeen ja Mike Scottin musiikissa on ollut erilaisia suuntauksia, kuten alkuaikojen ”Big Music”, Fisherman’s Blues -albumin new folk ja kelttiläismusiikki, Dream Harder -albumin elektroninen hard rock ja Out of All This Blue -albumin country-, R&B- ja hip hop -vaikutteet.

Diskografia (valikoima)

Albumit
 The Waterboys (1983)
 A Pagan Place (1984)
 This Is the Sea (1985)
 Fisherman's Blues (1988)
 Room to Roam (1990)
 Dream Harder (1993)
 A Rock in the Weary Land (2000)
 Too Close to Heaven (2002)
 Universal Hall (2003)
 Karma to Burn (2005)
 Book of Lightning (2007)
 An Appointment with Mr. Yeats (2011)
 Modern Blues (2015)
 Out of All This Blue (2017)
 Where the Action Is (2019)
 Good Luck, Seeker (2020)

Kokoelma-albumit
 The Best of the Waterboys: 1981-1990 (1991)
 Live Adventures of the Waterboys (1998)
 The Whole of the Moon: The Music of Mike Scott & the Waterboys (1998)
 The Essential (2003)
 In a Special Place (The Piano Demos for This Is The Sea) (2011)
 This Is the Sea/Fisherman's Blues  (2011)
 Fisherman's Box: The Complete Fisherman's Blues Sessions 1986-1988 (2013)

Lähteet 
 Discogs

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Waterboysin viralliset kotisivut

Skotlantilaiset rockyhtyeet
Lārak

Lārak on saari Iranin rannikolla Hormuzinsalmessa. Vieressä sijaitsevat Hormuzin ja Qešmin saaret. Saarella sijaitsee Iranin vallankumouskaartin laivaston tukikohta.

Maantiede
Lārak sijaitsee Iranin rannikolla Hormuzinsalmessa Hormuzin saaren eteläpuolella 18 kilometriä Qešmin saaresta itään ja noin 45 kilometriä Bandar Abbasin kaupungista kaakkoon.

Historia
Lārak on joskus yhdistetty useisiin eri historiallisiin paikannimiin, joskin niidenyhteys nykyiseen saareen ei ole aina selvä. Joskus se on yhdistetty esimerkiksi antiikin aikaisene paikannimeen Organa, jota kuitenkin useimmiten pidetään nykyisenä Hormuzina Lārakin lähellä. Sen sijaan uskottavampana pidetään yhteyttä Markianos Herakleialaisen mainitsemaan paikkaan Agedana. Agedanaa kuvaillaan saareksi, jolla tuotetaan "punaista lyijyä". Tällä saatetaan viitata saarelta löytyvään hematiittiin.

Hormuzia Afonso de Albuquerquen johdolla 1500-luvun alussa piirittäneet portugalilaiset keräsivät Lārakilta juomavettä. Lārak oli yksi harvoista alueen juomakelpoisen veden lähteistä, sillä Qešmillä olleet kaivot oli pilattu mädällä kalalla. Portugalilaisissa lähteissä saari esiintyy nimillä Laraque, Larequa, Lareca ja Careca. Saari esiintyy portugalilaisessa kartoissa ensi kertaa vuonna 1510. Portugalilaiset rakennuttivat Lārakin pohjoisosaan pienen linnoituksen, joka valmistui mahdollisesti 1550-luvun lopussa. Myöhemmin joissain lähteissä linnoitukseen viitattiin virhellisesti hollantilaisena linnoituksena.

Portugalilaisella kaudella saarelle tuli siirtolaisia Omanista, joihin viitataan portugalilaisissa lähteissä nimellä niquelus. He olivat paenneet alkuperäisiltä alueiltaan Omanin sisämaasta ilmeisesti jonkin konfliktin takia. Portugalilaiset antoivat heille oikeuden aettua tuolloin asumattomalle Lārakille vastineeksi Makranin rannikon merirosvoja vastaan toimimisesta. Safavidit valtasivat Lārakin Hormuzin ja Qešmin ohella 1600-luvun alkupuolella. Tukea he saivat hollantilaisilta, jotka auttoivat jälleenvaltaamaan saaren toistamiseen vuonna 1708 intialaisilta merirosvoilta.

1800-luvun alussa brittiläiset lähteet kuvailivat Lārakin asukkaiden elävän kalastuksella ja taatelien kasvatuksella. Saarella kuvaillaan olleen myös runsaasti gaselleja. 11. tammikuuta 1897 saarelle iski useita ihmishenkiä vaatinut maanjäristys ja vuonna 1908 sen asukasluvuksi mainitaan noin 200. Persian valta saarella oli tuolloin lähinnä muodollinen ja paikalliset olivat uskollisia vain paikalliselle šeikille. Sittemmin paikalle rakennettiin öljysatama, joka tuhoutui Irakin ilmavoimien iskussa Irakin–Iranin sodan aikana toukokuussa 1987. Nykyisin saarella on Iranin vallankumouskaartin laivaston tukikohta.

Väestö
Saaren asukkaat puhuvat kumzarin kieltä. Larakin ohella kieltä puhutaan lähinnä Omanissa. Lārakilla puhuttu kumzari muodostaa oman murteensa. Kumzarin ohella useimmat saarelaiset osaavat persiaa, arabiaa tai bandaria.

Lähteet

Iranin saaret
Persianlahti
Karl Schranz (laskettelurinne)

Karl Schranz on laskettelurinne Sankt Anton am Arlbergissä Itävallassa.

Laskettelurinne on nimetty paikallisen alppihiihdon olympiamitalistin ja kolminkertaisen maailmanmestarin Karl Schranzin mukaan.

Siinä järjestettiin vuoden 2001 alppihiihdon MM-kilpailujen miesten vauhtilaji- ja suurpujottelukilpailut. Vuodesta 2007 alkaen siinä on järjestetty satunnaisesti alppihiihdon maailmancupin naisten vauhtilajiosakilpailuja. Aikojen saatossa Sankt Anton am Arlbergissä on kilpailtu myös Arlberg-Kandahar-kilpailuja, johon myös 2000-luvulla järjestetyt naisten vauhtilajikilpailut ovat kuuluneet.

Reitti 
Karl Schranz -rinteen yläasema sijaitsee 2 328 metriä merenpinnan yläpuolella Kapall-vuoren huipulla. Miesten syöksylaskun lähtö sijaitsee 2 310 metriä ja naisten syöksylaskun lähtö 2 027 metriä merenpinnan yläpuolella. Rinteen ylin osuus on Kandahar-Kapall -niminen, joka päättyy vaativaan Himmeleck-kohtaan.

Rinteen keskipaikkeilla sijaitsee koko rinteen jyrkin kohta Eisfall (Jääputous). Se on kapea jyrkänne, jossa rinteen jyrkkyys on enimmillään 78 %. Eisfallin jälkeen alkaa rinteen alaosuus Fang.

Syöksylaskun maali sijaitsee 1 350 metriä merenpinnan yläpuolella Karl-Schranz-Zielstadionilla lähellä St. Antonin keskustaa.

Lähteet
Ski Arlberg skiarlberg.at 
Lifts & Pistes stantonamarlberg.com 
Ski map – Ski Arlberg winter.intermaps.com 
Audi FIS Ski World Cup Women – Arlberg Kandahar Rennen stantonamarlberg.com 
Arlberg Kandahar Race in St. Anton worldcup-stanton.com 
Karl Schranz Racecourse worldcup-stanton.com 
World Cup Atmosphere in St. Anton am Arlberg arlberg.com 
The history of St Anton am Arlberg stantonamarlberg.com 
Results – St. Anton fis-ski.com 

Itävallan laskettelurinteet
Alppihiihdon maailmancupin rinteet
Sankt Anton am Arlberg
Vannepaju

Vannepaju (Salix × dasyclados, syn. Salix dasyclados) on pajujen (Salix) sukuun kuuluva kasvi, joka on alun perin koripajun (Salix viminalis) ja tuhkapajun (Salix cinerea) välinen risteymä. Vannepajusta on sittemmin kehitetty monia kloonaamalla lisättyjä kantoja. Alkuperäinen vannepaju on emiyksilö. Vannepaju muistuttaa paljolti lähisukuista vesipajua, ja mahdollisesti osa vannepajukannoista kuuluukin vesipajun tavoin siperialaiseen Salix burjatica -lajiin.

Käyttö 
Vannepaju on yksi Länsi-Euroopan tunnetuimmista punontatöihin käytetyistä pajuista. Vannepajua on vesipajun tavoin tutkittu myös energiakasvikäyttöön. Suomessa on kuitenkin tutkittu lähinnä vain vesipajua ja vannepajua on tutkittu vain vähän.

Lähteet 
 Pohjonen, V., 1987: Salix 'Aquatica Gigantea' and Salix x dasyclados Wimm. in biomass willow research – Vesipaju ja vannepaju energiapajututkimuksissa — Silva Fennica 21 (2):109–122: https://helda.helsinki.fi/bitstream/handle/10138/15466/21-No%202_Pohjonen.pdf?sequence=1&isAllowed=y

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Vannepaju (Salix gmelinii)
 Kasviatlas 2018: Vannepajun (Salix dasyclados) levinneisyys Suomessa

Pajut
Hyötykasvit
Elmalı

Elmalı on piirikunta Turkin Antalyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Elmalın väkiluku oli 38 972.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Antalyan maakunta
Alkaline Trion diskografia

Tämä on yhdysvaltalaisen punk rock-yhtye Alkaline Trio diskografia.

Studioalbumit

Kokoelmalevyt

Split-albumit

EP:t

Videoalbumit

Singlet
 Sundials (1997)
 Alkaline Trio / Blue Meanies (2000)
 Stupid Kid (2001)
 Private Eye (2001)
 Hell Yes (2001)
 Halloween (2002)
 We've Had Enough (2003)
 All on Black (2003)
 Time to Waste (2005)
 Mercy Me (2005)
 Burn (2006)
 Alkaline Trio / Smoking Popes (2007)
 Help Me (2008)
 Over and Out (2008)
 This Addiction (2010)
 The American Scream (2010)
 I Wanna Be A Warhol (2013)
 Blackbird (2018)

Musiikkivideot 

Diskografiat
Metsämarssi

Metsämarssi 1950 oli valtakunnallinen tapahtuma, joka järjestettiin 15. – 20.6.1950. Sen tavoitteena oli yksityismetsien puuntuotannon lisääminen metsänhoidollisin toimenpitein ja kansalaisten innostaminen ja kannustaminen metsänhoitotöihin. 
Marssi koostui erilaisista metsätöistä ja niiden toteutukseen osallistumisesta. Metsätyöksi katsottiin hakkuualan raivaus ja laikutus, istutustaimistojen vapauttaminen ja mahdollisesti muu taimiston hoito, metsäojien perkaus, karsiminen, pätevän ammattimiehen johdolla suoritettu kulotus sekä istutus ja kylvö.

Metsämarssi 1950 -tapahtuman ensimmäiseen marssipäivän metsätöihin - metsäpuiden siemenien kylvöön - osallistui Tuusulan Järvenpäässä maan korkeinta johtoa muun muassa presidentti Paasikivi, hallitus ja muita julkisuuden henkilöitä osoittaen tukensa marssin tavoitteelle. 

Metsämarssi-laatalla palkittiin voittoisa maakunta, pitäjä tai asutuskeskus, joka Metsämarssin aikana sai alueen metsälöiden kokonaismäärään verrattuna eniten henkilöitä vähintään yhden päivän ajaksi osallistumaan metsätyöhön. 

Maakuntien välisen kilpailun voitti Itä-Savon metsänhoitolautakunta. Maakuntien välisessä kilpailussa palkittiin lisäksi Pohjois-Savo, Pohjois-Häme, Kainuu, Keski-Pohjanmaa ja Lappi.

Pitäjien välisessä kilpailussa reliefilaatan kunniakirjoineen saivat Siilinjärvi, Paimio, Vesanto, Rautavaara, Suonenjoki, Tervo, Kuru, Karttula, Kuopion mlk, Rantasalmi, Jämsänkoski, Karjala Tl (Mynämäki), Metsämaa, Honkilahti, Vahto, Uukuniemi, Sauvo ja Rusko. Lisäksi Kainuussa arvottiin yksi palkinto pitäjien kesken.

Asutuskeskusten välisessä kilpailussa reliefipalkintoja jaettiin Varkaudelle, Tampereelle, Lahdelle, Äänekoskelle, Kajaanille, Raahelle, Hangolle ja Joensuulle.

Metsämarssin järjestivät Keskusmetsäseura Tapio ja metsänhoitolautakunnat. Tapahtumaan osallistui yli 480 000 henkeä, ja metsänhoitotöitä tehtiin yli 60 000 hehtaarin alalla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomi 1950-luvulla
1950
Metsätalous
Kaine (Egypti)

Kaine (; ) eli Kainepolis (; ) eli Maksimianopolis (, myös ; ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Tentyriteen nomokseen. Kaupunki sijaitsi nykyisen Qinan kaupungin paikalla.

Kaine sijaitsi Niilin itärannalla pohjoiseen Koptoksesta. Samalla kohdalla joen toisella puolella sijaitsi Tentyris. Kainen länsipuolella eli alajuoksulla päin sijaitsi Diospolis Mikra ja eteläpuolella Koptoksesta yläjuoksulle Apollonopolis Mikra sekä Theba eli Diospolis Megale.

Herodotos mainitsee kaupungin nimeltä Neapolis (), joka saattaa olla sama kaupunki; kummankin nimi tarkoittaa ”Uutta kaupunkia”. Myöhäisantiikin aikana kaupunki sai nimen Maksimianopolis.

Lähteet 

Muinaisen Egyptin kaupungit
Klysma

Klysma (; ; ) oli antiikin aikainen kaupunki Egyptissä. Se sijaitsi Punaisenmeren rannalla lähellä nykyistä Suezin kaupunkia.

Maantiede 

Klysma oli satamakaupunki, ja yksi Egyptin puolisen Punaisenmeren satamista Bereniken ja Myos Hormoksen ohella. Eusebios Kesarealainen kutsui samalla nimellä koko Heroopoliinlahtea eli nykyistä Suezinlahtea.

Historia 

Klysman tiedetään olleen olemassa roomalaiselta kaudelta keisari Trajanuksen ajasta lähtien, ja se mahdollisesti perustettiin tuolloin. Antiikin lähteet mainitsevat kaupungin vain lyhyesti. Varhaisimmat maininnat ovat Klaudios Ptolemaiokselta, joka käytti siitä nimitystä Klysma frūrion eli ”Klysman linnoitus”, sekä Lukianokselta. Tabula Peutingerianassa kaupunki esiintyy nimellä Clysmo ja Itinerarium Antonini Augustissa nimillä Clysma ja Clisma. 300-luvun lopulla kaupungin mainitsee sen kautta matkannut Egeria. Samoihin aikoihin kaupungin lähistö toimi munkkilaisuuden keskuksena.

Myöhäisellä roomalaisella kaudella kaupunki kuului Augustamnica Secundan provinssiin. Varhaisella kristillisellä kaudella kaupunki oli Leontopoliin metropoliitan alainen piispanistuin. Sen piispa Stefanos mainitaan Konstantinopolin toisen kirkolliskokouksen (553) osanottajien joukossa. Nykyisin Klysma on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin.

Kaupungin merkitys kasvoi satama- ja kauppapaikkana varhaisella bysanttilaisella kaudella 500-luvulla. Se toimi satamana Intian suuntaan, mukaan lukien eteläinen Punainenmeri ja Adeninlahti, jotka luettiin myöhäisantiikin aikana saman termin alle. Kaupunki oli myös uskonnollinen keskus, jonka kautta kulki paljon pyhiinvaeltajia. Näille esiteltiin paikkaa, jossa israelilaiset olivat ylittäneet Punaisenmeren. Monet olivat menossa Siinainvuorelle. Arabiajalla paikan nimi muuntui muotoon al-Kulzum (al-Qulzum).

Klysman arkeologiset kaivaukset tehtiin vuosina 1930–1932 Bernard Bruyèren johdolla.

Rakennukset ja löydökset 

Kirjallisten lähteiden perusteella Klysmassa tiedetään olleen 500-luvulla muun muassa basilikakirkko sekä lukuisia muita kirkkoja. Basilikassa sanotaan olleen 18 erämaaisän pyhäinjäännökset. Kaivauksissa Klysmasta ei tehty erityisiä arkeologisia löytöjä ainakaan sen satamakaupunkihistoriaan liittyen.

Lähteet 

Antiikin Kreikan kaupungit Egyptissä
Finike

Finike on piirikunta Turkin Antalyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Finiken väkiluku oli 48 534.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Antalyan maakunta
Kino Regina

Kino Regina on elokuvateatteri keskustakirjasto Oodissa Helsingin Kluuvissa. Teatteria hallinnoi KAVI eli Kansallinen audiovisuaalinen instituutti. Yksisalisessa teatterissa on 250 istumapaikkaa ja 11 metrin kokoinen valkokangas. Teatteri sijaitsee kirjaston alakerrassa, rakennuksen pohjoispäässä.

KAVIn aiempi esitystoiminta keskittyi yli kolmenkymmenen vuoden ajan Orion-nimellä Kampissa sijaitsevaan Orion-teatteriin, mutta tammikuussa 2019 paikaksi vaihtui Oodi. Orionin toiminnasta siirtyi vastaamaan Elävän kuvan keskus. Oodi-kirjastoon rakennetun uuden elokuvateatterin nimestä tuli kunnianosoitus Regina Linnanheimolle, yhdelle suomalaisen elokuvan kultakauden tunnetuimmista näyttelijöistä.

Reginan kalustoon kuuluvat kaksi 35 millimetrin filmille tarkoitettua projektoria sekä erillinen projektori 16 millin filmille. 1950-luvulla valmistetulla kombiprojektorilla voidaan esittää 70 millimetrin filmejä. Yli puolet elokuvista esitetään filmiltä. Digitaalisia elokuvia varten teatterista löytyy 4K-tasoinen digiprojektori, ja myös 3D-elokuvien esittäminen on mahdollista. Äänentoistossa käytetään Dolby Atmos -järjestelmää. Reginan salin suunnittelussa on pyritty siihen, että kaikilta paikoilta on hyvä näkyvyys valkokankaalle. Sali on myös esteetön.

Ohjelmisto 
Teatterin tarjonta kattaa elokuvan historian varhaisvaiheista nykyelokuvaan. Reginassa esitetään niin klassikoita, taide-elokuvaa kuin uudempiakin elokuvia. Ohjelmistoon kuuluu myös esimerkiksi seminaareja ja sing-along-näytöksiä. Teatteri on yksi eri elokuvafestivaalien näytöspaikoista Helsingissä.

Maanantaisin ja päiväsaikaan Oodi on auditoriokäytössä, mutta iltapäivästä iltakymmeneen saakka täysin elokuvanäytösten käytettävissä. Elokuvanäytösten aikataulu ei ole riippuvainen Oodi-kirjaston aukioloajoista.

Teatteria käytetään paljon myös elokuvakasvatuksessa, ja oppilaitoksille järjestettyjen näytösten myötä Reginassa vierailee vuosittain noin 7 000–8 000 lasta ja nuorta. Elokuvakasvatusnäytöksiin sisällytetään myös alustus ja oppimateriaalipaketti, toisinaan myös työpajoja ja esimerkiksi tekijävierailuita.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut 

Helsingin elokuvateatterit
Kluuvi
Pinaattiot

Pinaattiot (Basella) on basellakasvien (Basellaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku ja samalla myös heimonsa nimisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi viisi lajia.

Lajeja 
 Basella alba (syn. Basella cordifolia, Basella lucida, Basella rubra) – malabarinpinaattio eli malabarinpinaatti
 Basella excavata
 Basella leandriana
 Basella madagascariensis
 Basella paniculata

Lähteet 

Basellakasvit
Siuntion säästöpankki

Siuntion Säästöpankki (ruots. Sparbanken i Sjundeå tai Sjundeå Sparbank) oli vuonna 1876 perustettu itsenäinen säästöpankki, joka toimi Siuntion alueella Uudellamaalla aina vuoteen 1991 asti, jolloin se yhdistyi seitsemän muun uusmaalaisen säästöpankin kanssa muodostaen Säästöpankki Aktian. Siuntion Säästöpankilla oli konttorit Siuntion kirkonkylässä, sekä Siuntion asemalla. Pankin viimeiseksi johtajaksi jäi Frey Karlsson, joka johti pankkia vuodesta 1966.

Historiaa 
Siuntion Säästöpankin perusti Sjundbyn linnaan linnan omistaja Thomas Adlercreutz vuonna 1876. Sjundbyssä pankki toimi vuoteen 1915 asti. Linnassa on yhä edelleen olemassa pankkiholvi, jossa pankin rahoja säilytettiin. Pankki oli yhdistyessään muiden pankkien kanssa 114 vuotta vanha.

Pankin ensimmäinen lainanottaja oli kapteeni, Wilhelm von Kræmer.

Nykyään Säästöpankkisäätiö Siuntio jatkaa Siuntion Säästöpankin perinteitä ja tukee kotiseutua.

Lähteet 

Säästöpankit
Siuntio
Samsung Galaxy S21

Samsung Galaxy S21 on Samsungin 14. tammikuuta 2021 julkistama älypuhelin. Samalla julkistettiin suuremmat Samsung Galaxy S21+- ja Samsung Galaxy S21 Ultra -versiot. Puhelinten ennakkotilaus alkoi julkistuspäivänä, ja niiden toimitukset alkoivat 29. tammikuuta 2021. Samsung Galaxy S21 FE julkistettiin 3. tammikuuta 2022. Sen ennakkotilaus alkoi samana päivänä, ja toimitukset alkoivat 11. tammikuuta 2022.

Samsung Galaxy S21:ssä on kahdeksanydinprosessori ja 6,2 tuuman näyttö, joka tukee 144 hertsin virkistystaajuutta. Tallennustilaa on valittavana 128 tai 256 gigatavua ja keskusmuistia on kahdeksan gigatavua. Puhelimessa on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 12 megapikseliä, telekameran 64 megapikseliä ja ultralaajakulmakameran 12 megapikseliä. Telekamerassa on kolminkertainen hybridizoom. Etukameran tarkkuus on 10 megapikseliä. Puhelimessa on näytönalainen sormenjälkitunnistin ja 4 000 milliampeeritunnin akku, joka tukee 25 watin pikalatausta ja 15 watin langatonta latausta. Puhelin on veden- ja pölynkestävä, ja sen IP-luokitus on 68. Käyttöjärjestelmänä on Android 11 ja käyttöliittymänä One UI 3.1.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Samsung Galaxy S21 Samsungin sivuilla

Galaxy S21
Vuoden 2021 matkapuhelimet
Android-pohjaiset laitteet
Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Pullulaani

Pullulaani on polysakkaridi. Se on rakenteeltaan suoraketjuinen eli lineaarinen ja koostuu toisissaan perättäin α(1–6)-glykosidisidoksin kiinni olevista maltotriooseista. Maltotrioosit koostuvat kolmesta glukoosista, jotka ovat kiinni toisissaan perättäin α(1–4)-glykosidisidoksin.

Pullulaanin E-koodi on E1204. Sitä käytetään esimerkiksi ravintolisissä kapselikuorien ja päällystettyjen tablettien valmistuksessa sekä hengityksen raikastamiseen tarkoitettujen liukenevien kalvojen valmistuksessa. Pullulaanin vesiliukoisuuden takia sitä voidaan käyttää esimerkiksi lääkkeissä lääkeaineiden imeytymisnopeutta säätelevänä täyteaineena. Pullulaania voidaan myös muuntaa kemiallisesti, jolloin siitä saadaan tuotettua veteen liukenemattomia kalvoja.

Pullulaania tuottaa luontaisesti Aureobasidium pullulans -sieni, josta Bender ja kollegat eristivät sen vuonna 1958. He selvittivät pullulaanin rakenteen ensimmäisinä maailmassa vuonna 1959 ja nimesivät sen sienen tieteellisen nimen mukaan. Eri sienikantojen tuottamien pullulaaniketjujen massat ovat yleensä välillä 50 000–40 000 000 daltonia. Pullulaanin α(1–6)-glykosidisidoksia pystyy hajottamaan pullulanaasi-niminen entsyymi.

Pullulaani on puhtaana kuiva, mauton ja hajuton valkea jauhe. Se ei ole hygroskooppinen, myrkyllinen, mutageeninen, karsinogeeninen ja sitä voidaan syödä ilman terveyshaittoja. Se hajoaa 250–280 °C lämpötilassa.

Lähteet

Polysakkaridit
Pursuköynnökset

Pursuköynnökset (Anredera) on basellakasvien (Basellaceae) heimoon kuuluva pienehkö kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi 12 lajia.

Lajeja 
 Anredera aspera
 Anredera baselloides
 Anredera brachystachys
 Anredera cordifolia – mukulapursuköynnös eli mukulapinaatti
 Anredera densiflora
 Anredera diffusa
 Anredera floribunda
 Anredera krapovickasii
 Anredera marginata
 Anredera ramosa
 Anredera tucumanensis
 Anredera vesicaria

Lähteet 

Basellakasvit
Heikki Enko

Heikki Enko (Enqvist) (21. tammikuuta 1894 Hattula – 1974 Eurajoki?) oli suomalainen rakennusmestari. Hän valmistui Turun teknillisestä koulusta vuonna 1930. 

Enko valittiin Laitilan kunnan rakennusmestariksi 14. huhtikuuta 1923, tuolloin vielä sukunimellä Enqvist 
. Uudenkaupungin Sanomien haastattelussa hän kertoo Laitilan kunnan vilkkaasta rakennustoiminnasta 

Vuonna 1927 Enko meni Laitilassa naimisiin talollisen tytär Vilja Emilia Isotuvan kanssa.

Enko asui Laitilassa vuoteen 1954 asti, ja suunnitteli sinä aikana eri puolille pitäjää satoja rakennuksia eri käyttötarkoituksiin.

Tunnettuja suunnittelukohteita 
 Kaariaisten kansakoulu Laitila, 1925 
 Hinnerjoen osuuskaupan laajennus Hinnerjoki Eura, 1927 
 Taivassalon laululava Taivassalo, 1927 
 Mudaisten kansakoulu Laitila, 1927 
 Laitilan kunnansairaala, 1929? 
 Pyhärannan seuratalo, Pyhäranta, 1929 
 Pilppulan tilan päärakennus Laitila, 1920-luvun loppu -  1930-luvun alku
 Kirkkoherra Kallaksen Hietalinna Laitila, 1920-luvun loppu - 1930-luvun alku
 Vihtorinkatu 9 A Laitila, 1936
 Laitilan Kino Laitila Vihtorinkatu 8, 1936
 Laitilan suojeluskuntatalo Laitila, 1939

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
 Kansanfunkis – funkispientalojen kartoitusprojekti, haku: Enko
 Rakennusperinteen Ystävät Ry, Tuuma 3/2003, Jukka Vehmas: Laitilassa innostuksen kipinä

Suomalaiset rakennusmestarit
Michael Huffington

Roy Michael Huffington, Jr. (s. 3. syyskuuta 1947 Dallas, Texas, Yhdysvallat)  on yhdysvaltalainen HLBT-oikeuksien aktivisti ja republikaanisen puolueen poliitikko. Hän edusti Kalifornian 22. vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1993–1995. Hän erosi edustajanhuoneesta pyrkiessään epäonnistuneesti Kalifornian senaattoriksi marraskuun 1994 vaaleissa.

Huffington on avoimesti biseksuaali ja kuuluu ortodoksinen kirkkoon. Hän oli naimisissa The Huffington Post -uutissivuston perustaneen toimittajan Arianna Huffingtonin kanssa vuosina 1986–1997. Pariskunta sai kaksi lasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet
Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot
Kalifornialaiset poliitikot
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluvat poliitikot
MM-rallikausi 2021

MM-rallikausi 2021 oli rallin maailmanmestaruussarjan 49. kausi. Kausi alkoi tammikuussa Monte Carlo -rallilla ja päättyi Monzan ralliin marraskuussa.

Kilpailukalenteri 
Kauden 2021 kilpailukalenterissa oli 12 osakilpailua. Alkuperäisessä kalenterissa olleet Ruotsin ja Chilen rallit peruttiin koronaviruspandemian vuoksi ja Pohjois-Irlantiin siirrettäväksi suunniteltu Britannian ralli järjestäjän talousvaikeuksien vuoksi. Ruotsin ralli korvattiin Arctic Lapland Rallilla, Chilen ralli Akropolis-rallilla ja Britannian ralli Ypres-rallilla.

Tallit ja kuljettajat

Tulokset

Osakilpailut

Kuljettajat 

1 2 3 4 5 – sijoitus Power Stage -erikoiskokeella

Kartanlukijat 

1 2 3 4 5 – sijoitus Power Stage -erikoiskokeella

Valmistajat 
Kunkin valmistajan kaksi parasta sijoitusta jokaisesta rallista ja Power Stage -erikoiskokeelta lasketaan mukaan valmistajien MM-pisteisiin.

1 2 3 4 5 – sijoitus Power Stage -erikoiskokeella

Lähteet