joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Qualcomm

Qualcomm Inc. on yhdysvaltalainen elektroniikka- ja puolijohdevalmistaja, jonka päätuotteita ovat matkapuhelinten ja langattoman tiedonsiirron komponentit, tiedonsiirtostandardien kehittäminen ja satelliittipaikannusjärjestelmät. Yritys on listattu NASDAQ-pörssissä ja sen kotipaikka on San Diego Kaliforniassa.  Yrityksen perustivat Irwin Jacobs ja Andrew Viterbi vuonna 1985. Vuoden 2008 aikana yrityksen liikevaihto oli 11,1 miljardia Yhdysvaltain dollaria ja se työllisti vuoden viimeisellä neljänneksellä 15 400 henkilöä.

Oman matkapuhelinten valmistuksen Qualcomm myi japanilaisyhtiö Kyoceralle helmikuussa 2000. Teletekniikkaan liittyvät tukiasemaliiketoiminta on myyty ruotsalaisyhtiö Ericssonille. Qualcomm myy Eudora-sähköpostijärjestelmää. Yritys kehittää Loral Space & Communicationsin kanssa Globalstar-satelliittijärjestelmää ja tekee yhteistyötä digitaalisen elokuvajärjestelmän kehittämisessä.

Qualcomm osti tammikuussa 2009 suoritinvalmistaja AMD:n mobiililiiketoiminnan. Kaupan myötä yritys aloittaa toiminnan myös Suomessa: AMD:n mobiililaitteiden grafiikkasuorittimia kehittänyt yksikkö, joka toimii pääosin Suomessa, siirtyy työntekijöineen Qualcommin palvelukseen.

27. lokakuuta 2016 julkaistiin tieto, että Qualcomm ostaa elektroniikkayhtiö NXP Semiconductorsin. NXP Semiconductors on Freescale Semiconductorin omistaja (ent. Motorola).

Marraskuussa 2017 Broadcom teki 130 miljardin dollarin ostotarjouksen Qualcommista, jonka Qualcomm lopulta hylkäsi.

Snapdragon 

Qualcomm valmistaa matkapuhelimissa ja taulutietokoneissa paljon käytettyjä Snapdragon-järjestelmäpiirejä. Piirien suoritinytimet perustuvat ARM:n arkkitehtuuriin. Niissä käytetään Qualcommin omia Adreno-grafiikkasuorittimia.

Adreno 

Adreno on Qualcommin kehittämä grafiikkasuoritinsarja, joka on usein integroituna Snapdragon järjestelmäpiirillä.

Hexagon 
Hexagon on Qualcommin DSP-sarja, joka on usein integroituna Snapdragon järjestelmäpiirillä.

Hexagon tukee Hexagon Vector eXtensions (HVX) SIMD vektorisuoritinlaajennuksia käskykantaan.

Lähteet

Aiheesta muualla  

 Virallinen sivusto 
 

NASDAQ-100-indeksi
Héctor Rebaque

Héctor Alonso Rebaque (s. 5. helmikuuta 1956 México, Meksiko) on entinen meksikolainen autourheilija ja Formula 1 -kuljettaja.

Ura
Rebaquen ura alkoi 1970-luvulla, jolloin hän ajoi urheiluauto- ja kestävyysajoja vuonna 1974 ja pienistä formulasarjoista Formula Atlanticia. Vuoden 1974 Le Mansin 24 tunnin ajot päättyivät keskeytykseen, mutta samana vuonna hän voitti IMSA-sarjan Meksikon osakilpailun. Formula 2 -sarjassa Rebaque ajoi yhden kauden vuonna 1975, jossa sijoittui parhaimmillaan neljänneksi Thruxtonin osakilpailussa.  
  
Rebaque osallistui urallaan 58 Formula 1 -osakilpailuun, joissa hän saavutti 13 MM-pistettä. Hänen uransa paras tulos tuli viimeiseksi jääneeltä kaudelta , jolloin hän keräsi Brabham-tallin autolla 11 MM-pistettä ja sijoittui kuljettajien MM-sarjassa kymmenenneksi. Rebaque oli kolmasti neljäs (Argentiinan GP:ssä mahdollisuudet palkintokorokesijaan kariutuivat auton jakajan hajoamiseen). Hän perusti myös omaa nimeään kantaneen tallin, jossa ajoi sekä Lotuksen asiakastallina että itse valmistetulla autolla.

Formula ykkösten jälkeen Rebaque siirtyi CART-sarjaan monien muiden saman aikakauden kuljettajien tapaan. Siellä hän ajoi vain kauden 1982, mutta onnistui voittamaan kauden viimeisen osakilpailun. Saman vuoden Indianapolis 500 -kilpailussa hän sijoittui kolmanneksitoista. Uransa viimeisen kilpailun Rebaque ajoi F1-sarjan ulkopuolisessa osakilpailussa Race of Champions -tapahtumassa vuonna 1983.

Formula 1-tulokset
(avain)

Muuta
Rebaque on kilpauransa jälkeen toiminut kotimaassaan arkkitehtina. Méxicon radan Autódromo Hermanos Rodríguezin yksi mutkista on nimetty hänen mukaansa.

Lähteet 

Champ Car -kuljettajat
Meksikolaiset Formula 1 -kuljettajat
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Moe!

Moe! on Raptorin vuonna 1990 julkaistu esikoisalbumi. Albumista tuli yhtyeen suurin menestys. Levyltä löytyvät muun muassa kappaleet ”Oi beibi”, ”Debi Gibson”, ”Tuhansien Sulojen maa”, ”Rane”, ”Armeija” ja ”Rattijuoppo”.

Albumin nimi tulee albumin lopussa olevasta noin kahden sekunnin pituisesta piiloraidasta. Kyseinen lausahdus on Raptorin suomennos räppäreiden ”yo!”-tervehdyksestä.

Kappale ”Esko A.” ei kerro keskustapoliitikko Esko Ahosta, vaan Kristillisen liiton kansanedustajasta ja puheenjohtajasta Esko Almgrenista. Sen sijaan vuonna 1991 julkaistulla albumilla Tulevat tänne sotkemaan meidän ajopuuteorian oleva kappale ”S.K.A.H. (Ime mun sitä)” sisältää Esko A! -huudon hieman muutettuna ja kertoo Esko Ahosta. 

Albumiin liittyen julkaistiin videojulkaisu Moe – Disvertikaalinen livevideo, joka sisältää musiikkivideoita ja livetaltiointeja yhtyeen keikoista.

Kappaleet 
 Minä ja ryhmä – 03:09
 Rane –; 02:32
 Rattijuoppo – 03:10
 Jutka ja Kunkka – 03:28
 Tuhansien Sulojen maa – 02:37
 Raptori – 02:35
 Oi beibi – 03:25
 Olviräppi – 01:22 (san. Aleksis Kivi)
 Debi Gibson – 03:57
 Esko A. – 03:07
 Armeija – 02:52
 Piiloraita: Moe! – 00:02

Aiheesta muualla 
 Juha Merimaa: Raptori – Raptori (1990). Nrgm.fi 5.8.2013.

Vuoden 1990 esikoisalbumit
Raptorin albumit
Ouu-raisakson!

Ouu-raisakson! on Raptorin vuonna 2000 julkaistu studioalbumi.

Levyn 14 kappaleesta neljä on aivan uusia ja loput remixversioita yhtyeen vanhoista kappaleista.

Albumi pysyi vuonna 2000 Suomen virallisella listalla kymmenen viikkoa, tosin se ei saavuttanut samanlaista suosiota kuin yhtyeen aiemmat albumit. Parhain sijoitus oli viikolla 25, sija 11.

Levystä löytyy perinteisten kappaleiden lisäksi noin 25 minuutin ajan piiloraitoja.

Kappaleet 
 J3H
 Kumitissit
 Hiphopmusiikkia 
 Mäkinen
 Minä ja ryhmä (Kosminen mix)
 Debi Gibson (3000-mix)
 Sukellus pumpuliin (Rakkausmix)
 Jutka ja Kunkka (Roberto Rodriguez remix)
 Rane (Roberto Rodriguez remix)
 Moe 2000 (Elektrooninen pidennys)
 Karvanoppaelvis (Mikätoionjamix)
 Suomenkielinen räp-biisi (XL-versio)
 Oi beibi edit
 Oi beibi Episode IV (Faijan Uhka)
 Piiloraidat

Lähteet 

Raptorin albumit
Vuoden 2000 albumit
Amy Hempel

Amy Hempel (s. 14. joulukuuta 1951 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on kirjailija, journalisti sekä Sarah Lawrence -collegen professori. Hän asuu New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Hempelin kirjoitustyyliä on kuvattu minimalistiseksi.
 
Kirjailija Gordon Lishin oppilaana Amy Hempel kirjoitti ensimmäiset novellinsa. Gordon Lish oli niin vaikuttunut Hempelin töistä että auttoi häntä julkaisemaan ensimmäisen novellikokoelmansa, Reasons to Live (1985).  Hempel on sittemmin julkaissut kolme muuta novellikokoelmaa, At the Gates of the Animal Kingdom  (1990), Tumble Home (1997) ja The Dog of the Marriage (2005). Amy Hempel toimitti Jim Shepardin kanssa runokokoelman Unleashed – Poems by Writers’ Dogs (1995). Hempelin kirjoittamia artikkeleita, esseitä ja novelleja on julkaistu lukuisissa lehdissä ja aikakausjulkaisuissa. Vuonna 2006 julkaistiin kirja The Collected Stories of Amy Hempel, joka sisältää hänen kaikki neljä aiemmin julkaistua novellikokoelmaansa. Raymond Carverin ja Mary Robisonin ohella Hempel on harvoja ainoastaan novelleilla maineensa luoneita kirjailijoita. Hänen tunnetuimpiin ihailijoihinsa lukeutuu kirjailija Chuck Palahniuk, joka on kirjoittanut Hempelistä esseen nimeltään Chasing Amy.

Bibliografia
Reasons to Live (1985)
At the Gates of the Animal Kingdom  (1990)
Tumble Home  (1997)
The Dog of the Marriage (2005)
The Collected Stories (2006)

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Brasilian Grand Prix 1980

Brasilian Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 27. tammikuuta 1980 Interlagosin radalla Brasiliassa. Kilpailun voitti Renault'lla ajanut René Arnoux.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Jean-Pierre Jabouille – 2.21,40
Nopein kierros: René Arnoux – 2.27,31 (kierroksella 22)
Elio de Angelisin uran ensimmäinen palkintosija
Didier Pironin ensimmäinen eturivin lähtöruutu (2.)

Lähteet 

Brasilian Grand Prix
Etelä-Afrikan Grand Prix 1980

Etelä-Afrikan Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 1. maaliskuuta 1980 Kyalamin radalla Etelä-Afrikassa. Kilpailun voitti Renault'lla ajanut René Arnoux, jolle voitto oli kauden toinen.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Jean-Pierre Jabouille – 1.10,00
Nopein kierros: René Arnoux – 1.13,15 (kierroksella 51)
Tyrrellin 150. kilpailu

Lähteet 

Etelä-Afrikan Grand Prix
Kirkniemi

Kirkniemi on Lohjan 30. kaupunginosa. Se sijaitsee Virkkalasta lounaaseen. Kaupunginosan nimi tulee alueella sijaitsevasta Kirkniemen kartanosta.

Puhekielessä Kirkniemellä tarkoitetaan usein myös suurta osaa Jönsbölen kaupunginosasta. Myös Kirkniemen paperitehdas sijaitsee Jönsbölessä.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kirkiniemen kartanon vaiheita Torsti Salosen sivuilla

Lohjan kaupunginosat
Mark Ruffalo

Mark Alan Ruffalo (s. 22. marraskuuta 1967 Kenosha, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja. Hän on saanut kolme parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkuutta elokuvista The Kids Are All Right (2010), Foxcatcher (2014) ja Spotlight (2015). Hän näyttelee myös Hulkia elokuvissa Marvel Cinematic Universen elokuvissa sekä FBI-agentti Dylan Rhodesia elokuvissa Suuri puhallus (2013) ja Suuri puhallus 2 (2016).

Nuoruus 
Ruffalo syntyi Kenoshassa, Wisconsinissa, italialaissukuisen Frankin ja italialais-Kanadanranskalaisen Marien pojaksi. Hän vietti nuoruusvuotensa Virginia Beachissa, valmistui First Colonial High Schoolista ja muutti sitten perheineen San Diegoon, Kaliforniaan. Myöhemmin hän siirtyi Los Angelesiin ja kuului Orpheus Theatre Companyn perustajiin. Useamman vuoden ajan hän kuitenkin sai pääasiallisen elantonsa toimimalla baarimestarina.

Ura 
Näyttelijän uransa alkupuolella Ruffalo esiintyi sivuosissa mm. kauhuelokuvassa Hammaslääkäri (1996) ja Yhdysvaltain sisällissodasta kertovassa draamassa Paholaisen satulassa (1999). Suurimmat menestyksensä urallaan hän on saavuttanut 2000-luvun vuosina. Ruffalon elokuvien joukkoon lukeutuvat Viimeinen linnoitus (2001) Elämäni ilman minua (2003), Tahraton mieli (2004), Jospa se vain olisi totta (2005), Zodiac (2007) ja Suljettu saari (2010). Vuonna 2008 Ruffalo oli ehdolla Satellite Award -palkinnon saajaksi rooleistaan elokuvissa What Doesn't Kill You ja The Brothers Bloom. 

Ruffalo on ohjannut elokuvan Sympathy for Delicious (2009). Elokuva voitti Special Jury Prize -palkinnon Sundancen elokuvajuhlilla vuonna 2010. Ruffalo on toiminut myös tuottajana elokuvissa We Don't Live Here Anymore ja Second Coming.

Vuonna 2014 Ruffalo näytteli HBO:n televisioelokuvassa The Normal Heart, josta hän sai Emmy-ehdokkuuden parhaasta miespääosasta.

Yksityiselämä 
Mark Ruffalo on ollut kesäkuusta 2000 lähtien naimisissa ranskalais-amerikkalaisen näyttelijän Sunrise Coigneyn kanssa. Heillä on kolme lasta (s. 2001, 2005 ja 2007).  

Ruffalo toipui vuonna 2002 hyvänlaatuisesta aivokasvaimesta. 4. lokakuuta 2006 hän puhui Democracy Now! -ohjelmassa Irakin sotaa ja Bushin hallitusta vastaan.

Filmografia

Elokuvat

Televisio

Lähteet  

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Amerikanitalialaiset
SAG-palkinnon saajat
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Tell Hamoukar

Tell Hamoukar oli muinainen kaupunki Luoteis-Syyriassa Eufratin sivuhaaran Khabur-joen altaassa, pohjoisessa Mesopotamiassa. Kaupunki on nykyisellä Jaziran alueella, Al Hasakahin kuvernöörikunnassa lähellä Irakin rajaa.

Khabur-joen allas sijaitsee sadeviljelyvyöhykkeen rajalla, mutta siellä on myös joen tulvatasankoa.

Kaupungin uskotaan kasvaneen 32 eekkerin kokoiseksi vuoteen 3700 eaa. mennessä, mutta seuraavana 200 vuotena siellä ei näkynyt saviastioissa lainkaan Urukin vaikutusta, ja vuoden 3200 eaa. jälkeen vain hiukan.  Keskustan ala oli 16 ha, jota ympäröi 280 ha asutus. Kaupunginmuurit ajoittuvat myöhäiselle kalkoliittiselle eli myöhäiskuparikaudelle.

Kaupunki lienee ollut pitkään Urukia suurempi. Tämä muuttaa perinteistä kuvaa siitä, että kaupungistunut yhteiskunta olisi syntynyt eteläisessä Mesopotamiassa. Hamoukarissa oli erikoistunutta työvoimaa, massatuotantoa, hallitus ja lait, sekä taiteilijoita. Arvellaan, että kaupunki syntynyt huomattavasti ennen kirjoituksen keksimistä, toisin kuin Sumerin kaupunkien on tähän asti uskottu syntyneen kirjoituksen keksimisen aikoihin. 

Vastaava vanha kaupunki samalla alueella oli Tell Brak. Urukin uskotaan vallanneen kaupungin 3500 eaa. päätellen sieltä löydetyistä lukuisista lingon ammuksista. Kulttuurikehityksen painopiste siirtyi etelään.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Hamoukar Project Homepage  at the Oriental Institute of the University of Chicago
 Video on Hamoukar Expedition at the University of Chicago website
 "In the Ruins: Tell Hamoukar", New York Times Science Video (16.1.2007).
 "New details of first major urban battle emerge along with clues about civilization’s origins", press release by University of Chicago News Office (16.1.2007).
 "University of Chicago-Syrian team finds first evidence of warfare in ancient Mesopotamia", press release by University of Chicago News Office (16.12.2005).
 "Ruins in Northern Syria Bear the Scars of a City’s Final Battle" by John Wilford, New York Times (16.1.2007)
 "Archaeologists Unearth a War Zone 5,500 Years Old" by John Wilford, New York Times (16.12.2005; reposted by University of Chicago News Office)
Truefacts article

Muinainen Lähi-itä
Syyrian historia
Arkeologiset kohteet Syyriassa
Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1980

Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. maaliskuuta 1980 Long Beachin katuradalla Yhdysvalloissa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut Nelson Piquet, jolle voitto oli hänen uransa ensimmäinen.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Nelson Piquet – 1.17,694
Nopein kierros: Nelson Piquet – 1.19,83 (kierroksella 38)
Mario Andrettin sadas kilpailu
Nelson Piquet	ensimmäinen voitto, paalupaikka ja johtokierros
Arrows-tallin 50. kilpailu
Brabham-tallin 120. nopein kierros
Clay Regazzoni ajoi kilpailussa ulos ja halvaantui sen seurauksena vyötäröstä alaspäin kilpailu oli Regazzonin viimeinen

Lähteet 

Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix
Petäjäjärvi (Ranua)

Petäjäjärvi on kylä Ranuan kunnassa, Peräpohjolassa Lapin maakunnassa. Kylä sijaitsee kunnan kaakkoisosassa, seututie 858:n varressa. Matkaa Ranuan keskustaan kertyy 18,6 kilometriä.

Ranuan kylät
Heitä sikaa

Heitä sikaa () on David Moffat Enterprisen vuonna 1977 julkaisema peli. Se on kahden tai useamman henkilön pelattava seurapeli, jossa tarkoituksena on kahta muovista valmistettua sikahahmoa heittämällä kerätä pisteitä. 

Pelin voittamiseksi pelaajan pitää saada vähintään 100 pistettä. Pelaajat heittävät vuorollaan sikoja. Yksi vuoro koostuu yhdestä tai useammasta heitosta. Pisteiden määrä määräytyy siitä mihin asentoon siat heitettäessä jäävät. Jos siat jäävät asentoon 'läskilortti', pelaaja ei saa enää jatkaa vuoroaan ja menettää vuorollaan saamansa pisteet. Jos tulee asento 'pelkkää pekonia', pelaaja menettää kaikki pisteensä. Jos taas pelaaja heittää 'kinkkukohokkaan', pelaaja poistetaan pelistä kokonaan. Kun pelaaja haluaa lopettaa vuoronsa, vuorolla saadut pisteet lisätään pelaajan aiemmin saamiin pisteisiin ja vuoro siirtyy seuraavalle.

Asennot ja pisteet 
Yhden sian pisteet
 Tavallinen sika = Yksi sika jää maahan jaloilleen, 5 pistettä.
 Sianselkä = Yksi sika jää maahan selälleen, 5 pistettä.
 Siansyltty = Yksi sika jää maahan etujalkojensa ja kärsänsä varassa, 10 pistettä.
 Etupotka = Yksi sika jää maahan toisen korvansa ja toisen etujalkansa varaan, 15 pistettä.

Yhdistelmät
 Jos sioilla on eri asennot (tavallinen sika, sianselkä, siansyltty tai etupotka), pisteet lasketaan yhteen. Esimerkiksi sianselkä + siansyltty = 15 pistettä.

Tuplasiat
 Läskilortti = Siat jäävät maahan eri kyljille, 0 pistettä ja pelaaja menettää vuorollaan keräämänsä pisteet.
 Silavaa = Siat jäävät maahan samalle kyljelle, 1 piste.
 Tuplatavallinen sika = Molemmat siat jäävät jaloilleen, 20 pistettä.
 Tuplasianselkä = Molemmat siat jäävät selälleen, 20 pistettä.
 Tuplasiansyltty = Molemmat siat jäävät siansylttyasentoon, 40 pistettä.
 Tuplaetupotka = Molemmat siat jäävät etupotka-asentoon, 60 pistettä.
 Pelkkää pekonia = Siat asettuvat niin, että ne koskevat toisiaan, menetät kaikki pisteesi.
 Kinkkukohokas = Alempi sika seisoo normaalisti neljällä sorkallaan ja päällimmäinen sika on samassa asennossa alemman sian päällä. Jos saat kinkkukohokkaan, sinut poistetaan pelistä.*

Huomautukset

* Kinkkukohokkaan asennosta pelaaja jää kiinni fuskaamisesta, koska tavallisella tyylillä heitettynä sikoja on mahdotonta saada Kinkkukohokkaan asentoon.

Lähteet 
 Tacticin Heitä sikaa -peli ja sen ohjeet.

Noppapelit
Rotestilaulu (albumi)

20 suosikkia – Rotestilaulu on vuonna 1998 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää 20 huumorilaulua eri esittäjien esittäminä vuosilta 1949–1978. Albumin on julkaissut CD-levynä ja C-kasettina Fazer Records.

Kappaleet
 Tenkka-tenkka-poo - 3'19 Simo Salminen, 1968
 Keltainen jäänsärkijä (Yellow Submarine) - 3'02 Simo Salminen ja Spede Pasanen, 1966
 Pornolaulu - 2'16 Simo Salminen, 1968
 Balladi villistä lännestä - 2'47 Reino Helismaa, 1949
 Pronomini-rock - 2'26 Spede Pasanen, 1966
 Arabi Ahab (Ahab The Arab) - 2'58 Ismo Kallio, 1962
 Minä olen paakari - 2'16 Simo Salminen, 1968
 Vilma (Wilma) - 1'54 Ismo Kallio, 1962
 Hanna ja Niilo - 3'11 Jukka Virtanen, 1969
 Hirvenmetsästys (Ghost Riders in the Sky) - 4'18 Pertti Metsärinteen yhtye, 1970
 Rotestilaulu - 1'48 Simo Salminen, 1966
 Suomi–Ruotsi - 3'25 Juha Vainio, 1968
 Lotto - 3'27 Reijo Tani, 1972
 Nainen, poliisi ja taksi - 2'38 Leo Jokela, 1970
 Politiikkalaulu - 2'38 Simo Salminen, 1968
 Perspirantti-Antti - 3'18 Pentti Oskari Kankaan 7 seinähullua veljestä, 1973
 Alle lujaa - 3'05 Simo Salminen, 1969
 Sukuvika – suksi ei luista - 2'30 Songilo, 1978
 Seuramatkat - 3'23 Reijo Tani ja Pertti Metsärinteen yhtye, 1967 
 G. Pula-Aho Pariisissa - 3'48 Leo Jokela ja Spede Pasanen, 1964

Katso myös
 20 suosikkia -sarjan muut levyt

Aiheesta muualla
 20 suosikkia – Rotestilaulu Suomen äänitearkiston tietokannassa

Vuoden 1998 kokoelma-albumit
Suomalaiset huumorialbumit
Itä-Yhdysvaltain Grand Prix 1980

Itä-Yhdysvaltain Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan kauden 1980 päätösosakilpailu, joka ajettiin 5. lokakuuta 1980 Watkins Glenin radalla Yhdysvalloissa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Alan Jones. Kilpailu oli myös viimeinen kerta, kun F1-osakilpailu järjestettiin Watkins Glenissä. Kilpailun ensimmäisen puolikkaan ajan johdossa oli Bruno Giacomelli ja toisen puolikkaan johdossa oli Alan Jones.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Bruno Giacomelli – 1.33,291
Bruno Giacomellin ensimmäinen ja ainoa paalupaikka.
Nopein kierros: Alan Jones – 1.34,068 (kierroksella 44)

Lähteet 

Itä-Yhdysvaltain Grand Prix
Hurja joukko (albumi)

Hurja joukko on vuonna 1989 julkaistu kokoelma-albumi Simo Salmisen, Spede Pasasen ja Vesa-Matti Loirin levyttämistä lauluista. Aluksi albumi julkaistiin vinyylilevynä ja C-kasettina vuonna 1989 ja vuonna 1992 vielä CD-levynä täydennettynä seitsemällä kappaleella. 

Albumi julkaistiin uudelleen vuonna 2002 (vain CD-levynä). Tälle uudelle julkaisulle lisättiin myös viisi Speden ja Leo Jokelan Papukaija G. Pula-aho -radiosketsiä.

Vuoden 1989 albumin kappaleet
 Tenkka-tenkka-poo - Simo Salminen, 1968
 Saiskos pluvan - Vesa-Matti Loiri, 1969
 Keltainen jäänsärkijä - Simo Salminen ja Spede Pasanen, 1966
 Pornolaulu - Simo Salminen, 1968
 Kaikessa soi blues - Vesa-Matti Loiri, 1973 (Vain CD-versiossa)
 Pronomini-rock - Spede Pasanen, 1966
 Hämeen hitain - Simo Salminen, 1970 
 Roudari-Roope ja Hengari-Hertta - Vesa-Matti Loiri, 1973
 Haaskalinnut saalistaa - Spede Pasanen, 1979 (Vain CD-versiossa)
 Rotestilaulu - Simo Salminen, 1966
 Hartikainen ja Sörsselssön - Simo Salminen ja Spede Pasanen, 1987
 Kirkonkylän tanssit - Vesa-Matti Loiri, 1973 (Vain CD-versiossa)
 Suurena miehenä - Simo Salminen, 1969
 Uuno Turhapuro - Vesa-Matti Loiri, 1973
 Paulin taikakaulin - Vesa-Matti Loiri, 1973 (Vain CD-versiossa)
 Politiikkalaulu - Simo Salminen, 1968
 Totisen pojan jenkka - Vesa-Matti Loiri, 1973 (Vain CD-versiossa)
 Minä olen paakari - Simo Salminen, 1968
 Rakkautta kaipaan oikeaa - Vesa-Matti Loiri, 1973
 Tip tip-tippuu - Simo Salminen, 1972 (Vain CD-versiossa)
 Raikulipoika - Simo Salminen, 1966
 Voiku onnistuis - Vesa-Matti Loiri, 1968 (Vain CD-versiossa)
 Alle lujaa - Simo Salminen, 1969

Vuoden 2002 albumin kappaleet
 Käki kuin käki - 7'30 Leo Jokela ja Spede Pasanen, 1962
 Keltainen jäänsärkijä - 3'02 Simo Salminen ja Spede Pasanen, 1966
 Saiskos pluvan - 2'11 Vesa-Matti Loiri, 1969
 Pornolaulu - 2'15 Simo Salminen, 1968
 Turpa kiinni - 6'48 Leo Jokela ja Spede Pasanen, 1962
 Pronomini-rock - 2'26 Spede Pasanen, 1966
 Hämeen hitain - 2'54 Simo Salminen, 1970 
 Uuno Turhapuro - 2'57 Vesa-Matti Loiri, 1973
 G. Pula-aho Pariisissa - 3'48 Leo Jokela ja Spede Pasanen, 1961
 Rotestilaulu - 1'49 Simo Salminen, 1966
 Roudari-Roope ja Hengari-Hertta - 3'02 Vesa-Matti Loiri, 1973
 Suurena miehenä - 2'43 Simo Salminen, 1969
 G. Pula-aho kanalassa - 5'29 Leo Jokela ja Spede Pasanen, 1961
 Politiikkalaulu - 2'38 Simo Salminen, 1968
 Haaskalinnut saalistaa - 2'37 Spede Pasanen', 1979
 Minä olen paakari - 2'17 Simo Salminen, 1968
 Tenkka-tenkka-poo - 3'18 Simo Salminen, 1968
 G. Pula-aho ilmavoimissa - 4'54 Leo Jokela ja Spede Pasanen, 1961
 Tip tip-tippuu - 3'28 Simo Salminen, 1972
 Raikulipoika - 1'48 Simo Salminen, 1966
 Alle lujaa - 3'05 Simo Salminen'', 1969

Aiheesta muualla
 "Hurja joukko" (vuoden 1989 julkaisu) Suomen äänitearkiston tietokannassa

Vuoden 1989 kokoelma-albumit
Suomalaiset huumorialbumit
Suomalaiset iskelmäalbumit
Eurooppatie E101

E101 eli Eurooppatie 101 on 850 kilometriä pitkä eurooppatie Moskovasta Kiovaan.

Tien reitti on:
 Moskova (Venäjä)
 Kaluga (Venäjä)
 Brjansk (Venäjä)
 Hluh’iv (Ukraina)
 Kiova (Ukraina)

Lähteet 

101
Venäjän valtatiet
Ukrainan tiet
Ristin ja raudan tie

Ristin ja raudan tie on Juha-Pekka Koskisen vuonna 2004 ilmestynyt historiallinen romaani, jonka tapahtumat sijoittuvat ristiretkien ajalle. Koskinen on kirjoittanut romaanille itsenäisen jatko-osan Seitsemäs temppeliherra, joka ilmestyi vuonna 2007.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jari Lybeck: Waltarin jalanjäljillä. Turun sanomat 14.11.2004.
 Tarmo Vilhunen: Ritarit idäntiellä. Vantaan Lauri 17.11.2004,

Keskiaikaan sijoittuvat romaanit
Suomalaiset romaanit
Vuoden 2004 kirjat
Uskontoteemainen kaunokirjallisuus
Savurenkaita

Savurenkaita: Kun patruuna Bogdanoff tehtaan perusti on Juha-Pekka Koskisen vuonna 2006 ilmestynyt historiallinen romaani Bogdanoffien kuvitteellisesta tupakkatehtailijasuvusta.

Sisältö 
Gustav Bogdanoff saapuu perintörahoineen Hämeenlinnaan kansalaissodan jälkeen, menee naimisiin lääkäri Georg Lagerstedtin Birgitta-tyttären kanssa, muuttaa Lagerstedtien kylmillään olevaan kartanoon Aulangon naapuriin ja perustaa tupakkatehtaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pertti Ehrnrooth: Tupakkapatruunan värikäs elämä . Karjalainen 19.6.2007.
 Jari Lybeck: Oudon kiehtova tarina sikaria tupruttelevasta patruunasta. Turun sanomat 5.1.2007.

Historialliset romaanit
Suomalaiset romaanit
Vuoden 2006 kirjat
Seitsemäs temppeliherra

Seitsemäs temppeliherra on Juha-Pekka Koskisen vuonna 2007 ilmestynyt historiallinen romaani. Teos on itsenäinen jatko-osa vuonna 2004 ilmestyneelle romaanille Ristin ja raudan tie. Molemmat sijoittuvat ristiretkiajalle.

Sisältö 
Vanha ritari Sir Canmore saapuu poikansa Johanneksen luo Canmerin linnaan. Sir Canmore lahjoittaa pojantyttärelleen Elviralle muistiinpanonsa ristiretkiltä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jari Lybeck: Enemmän Koskista, vähemmän Waltaria. Turun sanomat 8.12.2007.

Keskiaikaan sijoittuvat romaanit
Suomalaiset romaanit
Vuoden 2007 kirjat
Uskontoteemainen kaunokirjallisuus
Kirjailija, joka ei koskaan julkaissut mitään

Kirjailija joka ei koskaan julkaissut mitään on Juha-Pekka Koskisen vuonna 2007 ilmestynyt novellikokoelma. Teos sisältää kertomuksia vuosilta 1997–2006. Pääosa novelleista on ilmestynyt aiemmin eri julkaisuissa.

Novellit 
 Huomiseen, Erzbet! 
 Ihme 
 Kaunis Abaddon 
 Ääriviivaton – Atorox-palkintoehdokas 2006 
 Kaatomestarit 
 Kirjailija joka ei koskaan julkaissut mitään – Atorox-palkintoehdokas 2006 
 Pahe 
 Paholainen  
 Paimentamisen sietämätön keveys – Atorox-palkintoehdokas 2005 
 Sydänystävä – Atorox-ehdokas 2007 
 Lehmän paluu  
 Uneton vankilassa – Atorox-palkintoehdokas 2005

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Toni Jerrman: Kirjailija joka ei koskaan julkaissut mitään . Tähtivaeltaja 1/2007.
 Vesa Sisättö: Piru talossa pullakahvilla. Helsingin sanomat 24.2.2007.
 Jari Lybeck: Scifiä ja muuta kovaksikeitettyä. Turun sanomat 7.4.2007.

Suomalaiset novellikokoelmat
Vuoden 2007 kirjat
Amfilokhos (Amfiaraoksen poika)

Amfilokhos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Amfiaraoksen ja Erifylen poika, joka oli tunnettu tietäjä kuten isänsäkin ja isoveljensä Alkmaion. Isänsä kuoleman jälkeen hänestä tuli Argoksen kuningas.

Epigonien taistelu 
Amfilokhoksen isä Amfiaraos taisteli – joskin vastentahtoisesti nähtyään ennalta kuolevansa sotaretken aikana – veljensä Adrastoksen rinnalla sodassa Thebaa vastaan vaimonsa Eripylen velvoittamana. Siksi hän käski poikiensa tappaa äitinsä ja aloittaa sota Thebaa vastaan kun he olisivat varttuneet aikuisiksi. Amfiaraos itse kuoli omalla sotaretkellään, ja Theba jäi valloittamatta.

Kymmenen vuotta myöhemmin taistelivat kaatuneiden sotapäälliköiden pojat, epigoneiksi ja heidän joukossaan myös Amfilokhos ja Alkmaion, jälleen Thebaa vastaan. Tällä kertaa kaupunki kukistui. Alkmaion surmasi äitinsä, mutta lähteet eivät kerro, olisi myös Amfilokhoksella osuutta tekoon.

Troijan sota 
Amfilokhos oli yksi Helenan kilpakosijoista, jotka joutuivat Odysseuksen aloitteesta vannomaan puolustavansa valittavaa sulhoa tarvittaessa muita vastaan. Pariksen ryöstettyä Helenan tämän aviomies Menelaos vaati muita kosijoita tilille lupauksestaan, ja niin Amfilokhos muiden tavoin osallistui ryöstöstä alkaneeseen Troijan sotaan. Apollodoros mainitsee, että Amfilokhos saapui myöhässä Troijaan.

Matka Kilikiaan 
Tietäjä Mopsos johti Amfilokhoksen ja tämän kumppanit Kalkhaksen, Leonteuksen, Podaleirioksen ja Polypoiteen jalan Kolofoniin Apollonin temppeliin. Täällä Mopsoksen ja Kalkhaksen välille nousi kilpailu, jossa Kalkhas kärsi tappion ja kuoli. Heidän jatkaessa matkaa aluksellaan he joutuivat rajuilmaan, ja ajelehtivat Kilikiaan. Täällä hän perusti Mopsoksen kanssa Malloksen kaupungin.

Amfilokhos purjehti kuitenkin takaisin kotimaahansa Argokseen, mutta tunnettuaan tyytymättömyyttä sen asioiden tilaan, hän palasi takaisin Mallokseen vaatien joko kuninkuutta tai ylipapin asemaa. Mopsos ei kuitenkaan halunnut luovuttaa asemaansa, jolloin seuranneessa taistelussa molemmat saivat surmansa, ja heidät haudattiin Magarsa-vuoren juurelle.

Lähteet 

Kreikkalaisen mytologian sankarit
Portugalin Grand Prix 1988

Portugalin Grand Prix 1988 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 25. syyskuuta 1988 Estorilin radalla. Kilpailun voitti Alain Prost, jonka edellisestä voitosta oli kulunut jo viisi kilpailua. Voitto oli hänelle kauden viides.

Tulokset

Muuta 
Paalupaikka: Alain Prost – 1:17.411
Nopein kierros: Gerhard Berger – 1:21.961 kierroksella 31

Lähteet

Formula 1 -kausi 1988
Portugalin Grand Prix
Belgian Grand Prix 1980

Belgian Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 4. toukokuuta 1980 Zolderin radalla Belgiassa. Kilpailun voitti Ligierilla ajanut Didier Pironi, jolle voitto oli hänen uransa ensimmäinen.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Alan Jones – 1.19,12
Nopein kierros: Jacques Laffite – 1.20,88 (kierroksella 57)
Tiff Needellin ensimmäinen kilpailu
Didier Pironin ensimmäinen voitto ja kilpailun johtokierros

Lähteet 

Belgian Grand Prix
Mega Man 3 (Game Boy)

Mega Man 3 (Japanissa Rockman World 3) on Capcomin vuonna  julkaisema Game Boy-peli. Peli muistuttaa hyvin paljon Nintendo Entertainment System-konsolin Mega Man 3 ja Mega Man 4 -pelejä.

Robottimestarit

Pomot

Aiheesta muualla 
 
 Mega Man III MMHP.net-sivustolla 

3 (Game Boy)
Game Boy -pelit
Vuoden 1992 videopelit
Caleb Daniel Lit

Caleb Daniel Lit (syntyjään Jani-Petteri Oinas, s. 1979 Rovaniemi) on suomalainen laulaja-lauluntekijänä tunnettu muusikko.

Musiikki 
Lit on suomalaisten grungerockyhtyeiden Inkakain, Firealin, Bleakin ja Sons of She'olin perustaja. 

Hän on säveltänyt kappaleita Antti Tuiskulle, Sturm und Drang -yhtyeelle, Ott Leplandille ja Janne Tulkille. Litin, Ana Johnssonin ja tuottaja Tomi Malmin sävellys ”Fate” voitti parhaan pohjoismaisen kappaleen palkinnon NRJ Radio Awards -tapahtumassa vuonna 2007. Ruotsalaistuottaja Max Martin osallistui Firealin The Dark Side -albumilla olevan ”Breathe”-kappaleen säveltämiseen.

Lit on tehnyt myös elektronista musiikkia nimellä Mindram ja säveltänyt ja esittänyt lastenlauluja nimellä Jape Valkoinen. 

Hän oli vuoden 2011 Kuorosota-ohjelmassa Mr. Lordin johtaman Rovaniemen kuoron toinen avustava kuoronjohtaja ja yksi solisteista.

Muut projektit 
Vuonna 2011 Lit kertoi Huomenta Suomen haastattelussa käsikirjoittavansa muinaisiin mytologioihin perustuvaa elokuvaa Olli Saarelan kanssa. Radio Novan haastattelun mukaan hän myös kirjoitti omaa runokirjaa ja romaania, teki fantasiasarjakuvaa sekä graafista suunnittelua. 

Lit on ollut mukana luomassa Bleakin ja Firealin levyjen kansitaidetta ja suunnitellut yhtyeiden liekkilogon sekä tehnyt Mindram-aliaksellaan grafiikkaa ja pelisuunnittelua

Diskografia

Albumit
 The Dark Side (Julkaistu 27.4.2011)

Singlet
 The Imperia (2010)
 Halo (Hello Beautiful) (2010)
 Breathe (2011)
 Ariel (2011)
 The Smoke (2019)

Lähteet 

Suomalaiset rocklaulajat
Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset sanoittajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Chenin Blanc

Chenin Blanc on viinirypälelajike, josta valmistetaan voimakkaita, mausteisia ja aavistuksen makeita valkoviinejä. Lajiketta kasvatetaan pääasiassa Kaliforniassa ja Ranskassa Loiren laaksossa. Chenin Blancin voimakas hapokkuus tasapainottaa rypäleen makeutta ja saa sen vanhenemaan hyvin. Rypäleestä valmistetaan muun muassa kuuluisa ranskalainen Vouvray-kuohuviini. 

Chenin Blanc on alun perin kotoisin Ranskasta, Loiren laaksosta. Jancis Robinson luokitteli rypäleen vuoden 1986 kirjassaan Vines, Grapes, and Wines asteikolla Classic, Major, and Others noihin klassisiin rypäleisiin, monien aikalaisten yllätykseksi. 

Ranskalaisia Chenin Blancin synonyymejä ovat lisäksi Pineau de Loire, Pineau d'Anjou, Pineau de Savennières, Gros-Pineau de Vouvray, Plant de Brèze, Cup-Fort, Blanc d'Anjou, Blanc d'Aunis, Franc-Blanc, ja Gardissa Ugne Lombarde.

Chenin Blanc on hyvin voimaskas rypäle ja sitä voidaan käyttää kaikenlaisten viinien valmistukseen, kuohuviineistä jälkiruokaviineihin.

Lähteet 

Viinirypälelajikkeet
Kustannus-Mäkelä

Kustannus-Mäkelä on vuonna 1971 perustettu suomalainen kirjankustantamo. Perheyhtiönä toimivan yrityksen toimipaikka on Karkkilassa. Kustantamo julkaisee erityisesti lasten- ja nuortenkirjoja, harrastekirjoja ja kotimaisia dekkareita.

Kustantamon kautta julkaisseita kirjailijoita ovat muiden muassa Pirkko Arhippa, Maijaliisa Dieckmann, Merja Jalo, Hannu Niklander, Jyrki Maunula, Mirva Saukkola, Kari Vaijärvi, Minttu Vettenterä ja Aira Vuoristo.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kustannus-Mäkelä

Suomalaiset kirjankustantamot
Jos haluu saada... Vol. 1

Jos haluu saada... Vol 1. on suomalaisen hip hop -artisti MC Nikke T:n eli Niko Toiskallion debyyttialbumi vuodelta 1990.

Levy sisältää muun muassa 1990-luvun alun suomi-hip hopin kulttiklassikoihin kuuluvat "Jos haluu saada" ja "Ihminen ei voi elää vetämättä".

Albumia myytiin ilmestymisvuonna yli 28 500 kappaletta ja se sai kultalevyn.

Levyn kansipapereissa lukee, että sitä ei pidä kuunnella liian kovalla, jotta naapurit eivät saisi kuulla ilmaiseksi.

Kappaleet
 Intro
 Ihminen ei voi elää vetämättä
 Jos haluu saada
 Mandela/Tyson
 Puhelinvastaaja
 Alien
 Soul Paawo
 Nikke T.
 Katujen kuningas
 Bailukansa
 Rontti
 Vikaa
 Rapdrug
 Ihminen ei voi elää remixittä 
 Mä oon pihalla

Lähteet

Vuoden 1990 albumit
Vuoden 1990 esikoisalbumit
Niko Toiskallion albumit
Muistomyymälän avajaiset

Muistomyymälän avajaiset on suomalaisen hip hop -artistin Nikke T:n eli Niko Toiskallion toinen albumi vuodelta 1991. Vuonna 1990 ilmestyneessä Jos haluu saada... Vol. 1. -albumilla Toiskallio käytti artistinimenään MC Nikke T, mutta uudella albumilla hän muutti sen Nikke T:ksi.

Toinen albumi ei menestynyt samoin tavoin, kuin edellinen albumi. Albumi jäi Nikke T -artistin viimeiseksi. 2000-luvulla Toiskallio on esiintynyt Ritarikunta-yhtyeessä artistinimellä Chydenius.

Kappaleet
 Muistomyymälä (Total Recall Mix)
 Paluu
 Bailukansa kolme ja yksneljäsosa
 Ymmärtämättömyydenkäsittämättömyys
 Tuo nainen
 Aijaaha
 Jos sademetsään haluat mennä nyt
 Robottien lakko
 Kuinkas sitten kävikään
 Unelmien tyttö
 Yön syöjät
 Mööffilaki
 Muistomyymälä (Dementia 2. Mix)
 Jos sademetsään haluat mennä nyt (Accapella)

Niko Toiskallion albumit
Vuoden 1991 albumit
Julius Sundblom

August Julius Sundblom (22. kesäkuuta 1865 Jettböle, Jomala – 23. elokuuta 1945 Maarianhamina) oli ahvenanmaalainen toimittaja ja poliitikko.

Elämäkerta 

Sundblomin vanhemmat olivat kanttori Johan August Sundblom ja Juliana Lovisa Johansson. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Uudenkaarlepyyn seminaarista 1887. Toimittuaan 1887–1891 opettajana Jomalassa Sunblom perusti Tidningen Åland -lehden 1891 ja oli sen päätoimittajana 1893–1895, 1901–1903 ja 1905–1945. Vuosina 1896–1901 Sundblom oli Västra Finland -lehden päätoimittajana ja asui tuolloin Turussa.

Sundblom oli ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana 1907–1919, edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä.

Suomen itsenäistymisen jälkeen Sundblom oli yhdessä varatuomari Carl Björkmanin kanssa johtamassa paikallista kansanliikettä, joka vaati Ahvenanmaan irrottamista Suomesta ja liittämistä Ruotsiin. Hän esitti tätä Pariisin rauhankonferenssissa 1919 ja seuraavana vuonna Ruotsin kuninkaalle. Sundblom tuomittiin Björkmanin kanssa maanpetoksen valmistelusta puoleksitoista vuodeksi kuritushuoneeseen 1920, mutta presidentti K. J. Ståhlberg armahti heidät. 

Kun Ahvenanmaa sai itsehallinnon 1922, Sundblom valittiin maakuntapäivien (landstinget) ensimmäiseksi puhemieheksi ja  hän hoiti tehtävää aina vuoteen 1945 saakka. Sundblom toimi pitkään myös Maarianhaminan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana.

Sundblom oli naimisissa vuodesta 1888 Hilda Olivia Fredenbergin (1869–1940) kanssa. Kolme vuotta kuolemansa jälkeen vuonna 1948 hänelle pystytettiin taiteilija Viktor Janssonin suunnittelema patsas Maarianhaminaan.

Lähteet

Kirjallisuus
 
 
 
 Sundblomin elämäkerta. (Arkistoitu sivu.)

Viitteet

Aiheesta muualla
 

Kansanedustajat
Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot
Ahvenanmaalaiset poliitikot
Maarianhaminan kaupunginvaltuutetut
Varsinais-Suomen vaalipiiri
Suomalaiset päätoimittajat
Suomalaiset opettajat
Vuonna 1865 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet
San Marinon Grand Prix 1985

San Marinon Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 5. toukokuuta 1985 Autodromo Dino Ferrari -radalla Italian Imolassa. Kilpailun voittajaksi julistettiin Lotus-tallin Elio de Angelis. Ensimmäisenä maaliin ajanut Alain Prost hylättiin kaksi kiloa alipainoisen auton takia. Ayrton Senna johti kilpailua, kunnes polttoaine loppui neljä kierrosta ennen maalia.

Muuta 
Patrick Tambayn viimeinen palkintosija

Tulokset

Johtokierrokset

Pistetilanne kilpailun jälkeen

Aiheesta muualla 
https://www.mtv.fi/sport/f1/uutinen/artikkeli/erikoiset-f1-kisat-kun-bensa-loppui-kolmelta-karkimiehelta/6541190#gs.I_9UN0I

Lähteet 

Formula 1 -kausi 1985
San Marinon Grand Prix
Etelä-Afrikan puolustusvoimat

SADF (, ) oli Etelä-Afrikan puolustusvoimat vuosina 1957−1994. Se syntyi maan aikaisemman Union Defence Forcen uudelleennimeämisellä ja vuonna 1994 korvattiin uudella South African National Defence Forcella (SANDF). SADF osallistui Etelä-Afrikan rajasotaan ja Angolan sisällissotaan Jonas Savimbin johtaman UNITA:n puolella. Maan sisällä SADF:ia käytettiin laajasti apartheidin vastaisen toiminnan tukahduttamiseen. SADF:in toimiessa maassa oli maan valkoista väestöä koskenut pakollinen asevelvollisuus.

SADF:illa oli ydinaseita, biologisia sekä kemiallisia aseita. Sen ydinohjelma alkoi 1967. Maa sai kehitettyä kuusi ydinasetta ennen kuin ohjelma keskeytettiin 1989. Etelä-Afrikka on ainoa maa joka on luopunut valmistamistaan ydinaseista vapaaehtoisesti.

Kuvat

Aiheesta muualla 
 

Etelä-Afrikan asevoimat
Raiskio (Ranua)

Raiskio on kylä Ranuan kunnassa, Peräpohjolassa Lapin maakunnassa. Kylä sijaitsee Simon ja Ranuan välisen seututie 924 varressa. Matkaa Ranuan kirkonkylään kertyy 19 kilometriä.

Ranuan kylät
Ѯ

on käytöstä poistettu kyrillinen kirjain, jonka muoto ja ääntämys ovat peräisin kreikan kielen aakkosten kirjaimesta ksii (Ξ,ξ []). Kirkkoslaavin numerojärjestelmässä  vastasi lukua 60. 

Venäjän kielestä kirjain  poistui Pietari Suuren vuonna 1708 toimeenpanemassa kyrillisen kirjaimiston uudistuksessa.

Kyrilliset kirjaimet
Long John Baldry

John William Baldry, joka tunnetaan paremmin nimellä Long John Baldry (12. tammikuuta 1941 – 21. heinäkuuta 2005) oli brittiläinen  blueslaulaja. Hän sai lempinimensä, koska hänen pituutensa oli yli kaksi metriä. Hän aloitti uransa Briteissä 1960-luvulla mutta muutti 1970-luvun lopulla Kanadaan, jossa vietti lopun elämäänsä. Suomessa hänen tunnetuimmat levytyksensä ovat ”You've Lost That Lovin' Feelin'” ja ”Let the Heartaches Begin”. Vuonna 1968 hän levytti hitin ”Mexico”, joka oli Ison-Britannian olympiajoukkueen tunnuslaulu Meksikon olympialaisissa.

Baldryn ensimmäisissä yhtyeissä soittivat muun muassa Rod Stewart, Elton John ja Mick Jagger. Elton John otti myöhemmin taiteilijanimensä Long John Baldrylta ja saksofonisti Elton Deanilta.

1980-luvulla Baldry alkoi työskennellä myös ääninäyttelijänä. Hänen tunnetuin ääniroolinsa oli tohtori Robotnik vuonna 1993 esitetyssä piirrossarjassa Adventures of Sonic the Hedgehog.

Diskografia 
Long John's Blues (United Artists, 1964) 
Looking at Long John (United Artists, 1966) 
Let the Heartaches Begin (Pye, 1968) 
Let There Be Long John (Pye, 1968) 
Wait For Me (Pye, 1969) 
It Ain't Easy (Warner Brothers, 1971) 
Everything Stops for Tea (Warner Brothers, 1972)
Mar Y Sol: The First International Puerto Rico Pop Festival (Atco, 1972)
Good To Be Alive (GM, 1973)
Welcome To Club Casablanca (Casablanca, 1976)
Baldry's Out! (EMI, 1979)
Long John Baldry (EMI, 1980)
Rock With The Beat (EMI, 1982)
Silent Treatment (Musicline, 1986)
A Touch Of Blues (Musicline, 1989)
It Still Ain't Easy (Stony Plain, 1991)
On Stage Tonight: Baldry's Out! (Hypertension, 1993)
A Thrill's a Thrill: The Canadian Years (1995)
Right To Sing The Blues (Hypertension, 1997)
Long John Baldry Trio-Live (Hypertension, 2000)
Remembering Leadbelly (Stony Plain Records, 2002)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Long John Baldryn muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
 Kotisivu

Brittiläiset laulajat
Brittiläiset bluesmuusikot
Vuonna 1941 syntyneet
Vuonna 2005 kuolleet
Warkis

Warkis on varkautelainen jääkiekkoseura, joka pelaa kaudella 2017-2018 Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla II-divisioonassa Savo-Karjalan lohkossa. Seura on perustettu vuonna 1983. Sen kotihalli on Luode Areena. Warkkiksen kaikkien aikojen menestynein pelaaja on Jukka Hentunen,  joka urallaan pelasi NHL:ssä ja SM-liigassa.

Tunnettuja pelaajia

Kasvatit SM-liigassa

Mikko Heiskanen
Jukka Hentunen
Timo Hirvonen
Tuomas Immonen
Matti Koistinen
Mika Skyttä
Joonas Toivanen
Timo Turunen

Edustusjoukkueessa pelanneet ammattilaiskiekkoilijat
 Jukka Hentunen
 Matti Koistinen
 Antti Riekkinen
 Kai Tillanen
 Antti Tirkkonen
 Jani Väänänen

Lähteet

Aiheesta muualla
Seuran kotisivut

Jääkiekon II-divisioonaseurat
Varkautelaiset urheiluseurat
Vuonna 1983 perustetut urheiluseurat
Sydämesi tyhjä huone

20 suosikkia – Sydämesi tyhjä huone on Marjatta Leppäsen vuonna 1995 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää 20 kappaletta hänen vuosina 1965–1995 levyttämistään kappaleista. Albumin on julkaissut CD-levynä ja C-kasettina Fazer Records. Albumin kappale "Noita" on levytetty vuonna 1975, mutta julkaistiin ensimmäistä kertaa vasta tällä julkaisulla. Kappaleen "Kesäkaupunki" Leppänen esitti Uuden iloisen teatterin revyyssä vuosina 1979 ja 1994.

Kappaleet
 Syyslaulu - Erna Tauro - Tove Jansson, suom. san. Esko Elstelä, sov. Jaakko Salo - 3'40 (1975)
 Tänä vuonna on toisin - Säv. ja sov. Jaakko Salo, san. Jukka Virtanen - 2'49 (1975)
 Pikku Mirjamin jännä päivä (En spännande dag för Josephine) - Benny Borg, suom. san. Jukka Virtanen, sov. Jaakko Salo- 3'28 (1975)
 Aamu niityllä - Säv. ja sov. Jaakko Salo, san. Jukka Virtanen - 3'04 (1975)
 Vaikeuksia (Trubbel) - Olle Adolphson, suom. san. Jukka Virtanen, sov. Jaakko Salo - 3'49 (1975) 
 Sydämesi tyhjä huone (I ragazzi nell’ amore) - Guatelli-Parosandi, suom. san. Tuula Valkama, sov. Nacke Johansson - 2'52 (1965)
 Iltaisin - Säv. ja sov. Lasse Mårtenson, san. Kari Tammisaari - 3'05 Marjatta Leppänen ja Lasse Mårtenson (1965)
 Leikiten (Lady Bird) - Lee Hazlewood, suom. san. Pertti Reponen, sov. Esko Linnavalli 3'10 Marjatta Leppänen ja Lasse Mårtenson (1968)
 Maikki Rantalaisen lottovoitto (Medborgarinnan Agda Gustafssons lottvinst) - C. M. Bellman - Cornelis Vreeswijk, suom. san. Jukka Virtanen, sov. Jaakko Salo  - 4'35 Marjatta Leppänen, Jukka Virtanen ja Matti Kuusla (1971) 
 Minä en olekaan sellainen tyttö - Säv. ja sov. Jaakko Salo, san. Jukka Virtanen - 2'11 (1975)
 Onni (Lyckan) - Martin Koch, suom. san. Kyllikki Solanterä, sov. Jaakko Salo - 2'40 (1995)
 Kesän viimeinen ruusu - Trad., san. Solja Tuuli, sov. Nacke Johansson - 2'59 (1965)
 Sellainen mies (Just Like A Man) - L. Reed - B. Mason, suom. san. L. Vaajakorpi - Jukka Virtanen, sov. Esko Linnavalli - 2'48 (1968) 
 Se onko hän (It Must Be Him) - Gilbert Bécaud, suom. san. Saukki, sov. Jaakko Salo - 2'54 (1969)
 Se kuuluu eiliseen (Only Yesterday) - R. Carpenter - J. Bettis, suom. san. Pertti Reponen, sov. Veikko Samuli - 4'00 (1975)
 Uskottomien laulu (La Complainte des infidèles) - G. van Parys, suom. san. Saukki, sov. Jaakko Salo - 3'02 (1975)  
 Mies yli laidan - Säv. ja sov. Jaakko Salo, san. Jukka Virtanen - 2'47 (1975)
 Noita (Häxan) - J. Lundwall, suom. san. Jukka Virtanen, sov. Jaakko Salo - 3'00 (1975)
 Rakastatko mua vielä kun sä heräät (Älskar du mej också när du vaknar) - Robban Broberg, suom. san. Jukka Virtanen, sov. Jaakko Salo - 3'09 (1975)
 Kesäkaupunki (Kesäillan valssi)- Säv. Oskar Merikanto, san. Jukka Virtanen - Jaakko Salo, sov. Jaakko Salo - 3'19 (1995)

Aiheesta muualla
 "20 suosikkia – Sydämesi tyhjä huone" Suomen äänitearkiston tietokannassa

Vuoden 1995 kokoelma-albumit
Suomalaiset iskelmäalbumit
Timo Vuorensola

Timo Vuorensola (s. 29. marraskuuta 1979 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja muusikko. Hän on ohjannut Samuli Torssosen luoman Star Wreck -sarjan elokuvat Star Wreck V: Lost Contact ja Star Wreck: In the Pirkinning. Hän myös esittää näissä elokuvissa luutnantti Dwarfia. Vuorensola ohjasi myös vuonna 2012 valmistuneen elokuvan Iron Sky, sekä vuonna 2019 valmistuneen jatko-osan Iron Sky: The Coming Race.

Elokuvien lisäksi Vuorensola toimii industrial-metallia soittavan Älymystö-yhtyeen solistina. Hän on yksi yhtyeen perustajajäsenistä. Timo Vuorensola meni naimisiin Annika Rytkösen kanssa toukokuussa 2015.

Filmografia
 Star Wreck IV: The Kilpailu (1996)
 Star Wreck V: Lost Contact (1997)
 Star Wreck: In the Pirkinning (2005)
 Iron Sky (2012)
Iron Sky: The Coming Race (2019)
Jeepers Creepers: Reborn (2022)

Suunnitteilla olevia elokuvia 

97 Minutes
Fear Paris
The Ark: An Iron Sky Story

Lähteet

Aiheesta muualla

 
 
 
 Timo Vuorensolan haastattelu

Suomalaiset elokuvaohjaajat
Suomalaiset elokuvanäyttelijät
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Belgian Grand Prix 1985

Belgian Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. syyskuuta 1985 Spa-Francorchamps'n radalla. Kilpailun voitti Lotus-tallin Ayrton Senna. Kilpailun kärkiviisikossa kaikki olivat tai tulivat joskus olemaan maailmanmestareita. Kilpailu ajettiin epävakaisissa olosuhteissa: rata oli täysin märkä kilpailun alkaessa, mutta kuivui nopeasti ajolinjan osalta. Kilpailun puolivälissä rata kastui pienen sadekuuron jälkeen, mutta kuivui jälleen loppua kohti.

Tulokset

Muuta 
Paalupaikka: Alain Prost – 1'55.306
Nopein kierros: Alain Prost – 2'01.730 kierroksella 38
 Kilpailu piti alun perin järjestää 2. kesäkuuta, mutta kuumuudesta aiheutuneen uuden radan pinnan rikkoutumisen takia se siirrettiin syyskuulle.
 Kolmelle kuljettalle sattui onnettomuus.
 Kilpailu nähtiin Suomessa TV2:lla koosteena selostajina Matti Kyllönen ja Juha Varjosaari. Kilpailu olisi alun perin nähty 2.6.1985 TV1:llä selostajana Juha Jokinen ,mutta kilpailu peruttiin ja ajettiin vasta 15.9.1985. Siihen mennessä kanava oli vaihtunut TV2:lle.
 Helsingin Sanomat 15.9.1985

Lähteet

Belgian Grand Prix
Belgian Grand Prix
Vihreä maili

Vihreä maili (The Green Mile) on Frank Darabontin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1999. Elokuva perustuu Stephen Kingin kirjaan Kuoleman käytävä, joka kertoo kuolemaantuomittujen viimeisistä hetkistä. 

Pääosa tapahtumista sijoittuu vuoteen 1935. Elokuvan päähenkilö on Paul Edgecomb (Tom Hanks), joka työskentelee vanginvartijana Cold Mountain -nimisessä vankilassa. Eräänä päivänä selliin tuodaan teloitusta odottava John Coffey (Michael Clarke Duncan), jolla on yliluonnollisia kykyjä. 

Muissa osissa esiintyvät David Morse, Bonnie Hunt, James Cromwell sekä Sam Rockwell. 

Vihreä Maili oli ehdolla parhaan miessivuosan esittäjän (Michael Clarke Duncan), äänityksen, käsikirjoituksen, sekä parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi.

Näyttelijät

Aiheesta muualla 
 

yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Vuoden 1999 yhdysvaltalaiset elokuvat
Vankilaelokuvat
Stephen Kingin teoksiin perustuvat elokuvat
Frank Darabontin ohjaamat elokuvat
Seulonnan keskeiset artikkelit

ja:グリーンマイル#映画
Ylikiimingin seurakunta

Ylikiimingin seurakunta oli Ylikiimingin kunnan alueella toiminut seurakunta. Seurakunta perustettiin vuonna 1909, jolloin se itsenäistyi Kiimingin kirkkoherrakunnasta. Ylikiimingin seurakunta toimi itsenäisenä seurakuntana 98 vuoden ajan, ja se yhdistettiin Oulujoen seurakuntaan 1. tammikuuta 2007.

Historia
Ylikiimingin seutu kuului alun perin Iin pitäjään ja kappeliin. Ylikiiminkiin rakennettiin vuonna 1691 kookas hirsinen saarnahuone, joka sijaitse nykyisen kirkon itäpuolella. Saarnatupaan rakennettiin vuonna 1754 Heikki Väänäsen johdolla kellotapuli, jonka alaosa on edelleen olemassa hautausmaan reunalla.

Ylikiimingissä ei alun perin ollut omaa pappia, ja vuonna 1732 ylikiiminkiläiset anoivat menestyksekkäästi omaa kappalaista. Ensimmäinen pappi oli Danien Keckman.

Nykyisen Ylikiimingin kirkon rakennushanke käynnistettiin 1780-luvulla kirkkoherra Erik Siniuksen aloitteesta. Tuolloin vanha saarnahuone oli jo ränsistynyt ja huonokuntoinen. Saarnahuone purettiin ja uusi kirkko valmistui Jacob Rijfin johdolla vuonna 1786. Kirkon sisäosat ja sisustus maalattiin kuitenkin vasta 1840-luvulla.

Seurakunta itsenäistyi Kiimingin kirkkoherrakunnasta Ylikiimingin seurakunnaksi vuonna 1909. Aluksi jumalanpalveluksia järjestettiin epäsäännöllisesti. Ensimmäisen maailmansodan aikoihin seurakunnassa toimi oma sairaanhoitaja sekä diakonissa. Sodan jälkeen hengellinen elämä elpyi ja kirkonmenoja alettiin järjestää säännöllisesti.

Toisen maailmansodan jälkeen seurakuntatoiminta alkoi muodostua nykyiseen muotoonsa. Toiminta käsittää nykyisin nuoriso- ja lähetystyötä sekä kirkkomusiikkitoimintaa. Seurakuntatalo valmistui vuonna 1975.

1. tammikuuta 2009 tapahtuneen Oulun ja Ylikiimingin kuntaliitoksen varmistumisen myötä Ylikiimingin seurakunnan seurakuntatoiminnot yhdistettiin jo pari vuotta aiemmin 1. tammikuuta 2007 Oulun Oulujoen seurakunnan kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Oulujoen seurakunta: Ylikiimingin seurakunnan historiaa 

Seurakunta
Suomen entiset evankelis-luterilaiset seurakunnat‎
Monacon Grand Prix 1980

Belgian Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. toukokuuta 1980 Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Carlos Reutemann.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Didier Pironi – 1.24,813
Nopein kierros: Carlos Reutemann – 1.27,418 (kierroksella 40)
Carlos Reutemannin uran kymmenes voitto
Didier Pironin ensimmäinen paalupaikka

Lähteet 

Monacon Grand Prix