joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Riley Barber

Riley Barber (s. 7. helmikuuta 1994 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Detroit Red Wingsin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä ja laukoo oikealta. Washington Capitals varasi hänet kuudennella kierroksella 167. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2012.

Ura

Seuraura
Kauden 2010–2011 Barber pelasi USHL-joukkue Dubuque Fighting Saintsin riveissä, joka varasi hänet koko USHL:n varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana vuonna 2010. Hän voitti joukkueessa Clark Cupin keväällä 2011. Hän pelasi Yhdysvaltain kehitysmaajoukkueissa koko kauden 2011–2011, mm. USHL-liigaa. NHL-joukkue Washington Capitals varasi hänet kuudennella kierroksella 167. pelaajana kesällä 2012.

Kaudeksi 2012–2013 Barber siirtyi Miamin yliopistojoukkueeseen. Hän teki ensimmäisellä kaudellaan NCAA:N CCHA-konferenssissa 39 pistetetä 40 ottelussa. Miami voitti CCHA:n runkosarjan, ja Barber valittiin sarjan vuoden tulokkaaksi, ykköstähdistökentälliseen ja tulokkaiden tähdistökentällisen. Miami siirtyi seuraavaksi kaudeksi pelaamaan NCHC-konferenssiin. 44 pistettä 38 ottelussa tehnyt Barber valittiin NCHC:n kakkostähdöstökentälliseen. Kolmannella kaudellaan Miamissa Barber oli voittamassa NCHC:n mestaruutta.

Barbet teki huhtikuussa 2015 Washington Capitalsin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Barber teki ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan Capitalsin farmijoukkueessa Hershey Bearsissa AHL-liigassa 55 pistettä 74 ottelussa. Hän oli helmikuun AHL:n kuukauden tulokas. Barber pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa kaudella 2016–2017, kun hänet kututtiin Capitalsiin kolmen ottelun ajaksi.

Barber edusti Capitalsia lopulta neljän kauden ajan, mutta ei pelannut kuin kolme NHL-ottelua. Pääosa ajasta meni farmijoukkue Hershey Bearsissa, jonka paras pistemies hän oli kaudella 2018–2019. Kauden aikana hän teki pisteet 31+29. Barber solmi kesällä 2019 sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa. Barber ehti pelata Canadiensissa 9 ottelua ja 39 AHL-seura Laval Rocketsissa, kun Pittsburgh Penguins hankki hänet helmikuussa 2020. Penguins sai kaupassa myös Phil Varone ja antoi vaihdossa Joseph Blandisin ja Jake Lucchinin. Barber edusti loppukauden Pittsburghin farmiseuraa Wilkes-Barre/Scranton Penguins ja teki seuraavaksi kaksivuotisen sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa.

Maajoukkueura

Barber oli voittamassa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 2012 ja alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 2013.

Muuta
Barber on toisen polven jääkiekkoilija, sillä hänen isänsä Don pelasi urallaan 115 NHL-ottelua.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Detroit Red Wingsin pelaajat
Washington Capitalsin varaamat pelaajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Cool Japan

Cool Japan () on käsite, liike tai politiikka, jonka mukaan Japani on maailmanlaajuinen viihteen, teknologian, taiteen, muodin, musiikin ja nykykulttuurin muotisuuntausten luoja.

Toimittaja Douglas McGray kirjoitti Foreign Policy -lehdessä vuonna 2002, että Japanin todellinen valta tuli sen populaarikulttuurin, kuten mangan, animen ja pelien, vetovoimasta. Kirjoitus käännettiin japaniksi seuraavana vuonna ja se sai monet japanilaiset suhtautumaan maansa populaarikulttuuriin vakavasti. Cool Japanista tuli suosittu puheenaihe poliitikkojen, muun muassa Tarō Asōn, parissa. Japanin vientijärjestö JETRO ilmoitti, että vuosina 1992–2004 Japanin ulkomaanvienti oli kasvanut keskimäärin 20 prosenttia, mutta animen, mangan, muodin ja elokuvien vienti oli kasvanut 300 prosenttia.

Henkien kätkemä voitti parhaan animaatioelokuvan Oscar-palkinnon vuonna 2003 ja Japanin hallitus alkoi pian tukea otaku-kulttuuria. Ulkoministeriön vuoden 2004 julkaisussa viitattiin Cool Japaniin ja ehdotettiin, että maan taloutta, yhteiskuntaa ja kulttuuria voisi piristää vahvistamalla Japanin brändiä, erityisesti levittämällä maan ”niin sanottua alakulttuuria, kuten animaatiota, elokuvia, sarjakuvia (mangaa) ja japanilaista keittiötä”. Asō nimitettiin Japanin pääministeriksi syyskuussa 2008. Hän sanoi julkisesti, että aikoi käyttää Cool Japanin pehmeää valtaa parantaakseen talous- ja kansainvälisiä suhteita. Julkinen keskustelu Cool Japanin mahdollisuuksista keskittyi Akihabaraan, jota on pidetty Japanin populaarikulttuurin keskuksena. Tämän vuoksi Akihabaraan on panostettu ja sitä on siistitty.

Japanilainen filosofi Hiroki Azuma on huomauttanut, että Douglas McGray ei ole Japanin eikä populaarikulttuurin asiantuntija ja sanonut, että hallituksen ei tulisi ottaa hänen neuvojaan vakavasti.

Katso myös 
 Cool Britannia
 Japanin kulttuuri

Lähteet 
 

Japanilainen populaarikulttuuri‎
Japanin talous
Tunnuslauseet
Seventh Son

Seventh Son on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut  brittiläinen fantasiaelokuva, jonka ohjasi Sergei Bodrov.

Elokuvan tarina perustuu Joseph Delaneyn The Wardstone Chronicles -fantasiakirjasarjan ensimmäiseen osaan The Spook’s Apprentice. Jeff Bridges esittää pahoja henkiä manaavaa ja häijyjä noitia nalkittavaa velhoa. Noidan roolissa nähdään Julianne Moore. Velhon nuorta oppipoikaa esittää Ben Barnes.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat
Vuoden 2015 brittiläiset elokuvat
Vuoden 2015 yhdysvaltalaiset elokuvat
Universal Picturesin elokuvat
Legendary Picturesin elokuvat
Oulunsalo (täsmennyssivu)

Oulunsalo voi tarkoittaa seuraavia:

 Oulunsalo, entinen Suomen kunta
 Oulunsalo, kaupunginosa Oulun kaupungissa
 Oulunsalo, suuralue Oulun kaupungissa
 Oulunsalo Soi, vuosittain järjestettävä musiikkitapahtuma
 Oulunsalon kirkko, kirkko Oulussa Oulunsalon kaupunginosassa
 Oulunsalon kunnantalo, rakennus Oulussa Oulunsalon kaupunginosassa, entisen Oulunsalon kunnan keskustaajamassa
 Oulunsalon lukio, lukio Oulussa Oulunsalon kaupunginosassa
 Oulunsalon vaakuna, entisen Oulunsalon kunnan vaakuna, nykyisin kotiseutuvaakuna.
 Oulunsalon yläaste, peruskoulu Oulussa Oulunsalon kaupunginosassa
Bakaye Traoré

Bakaye Traoré (s. 6. maaliskuuta 1985 Bondy, Ranska) on malilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikentän keskellä. Traoré edustaa italialaista AC Milania. Hän on pelannut Malin maajoukkueessa vuodesta 2009 lähtien.

Seurat 
 2003–2009  Amiens SC
 2009–2012  AS Nancy-Lorraine
 2012–  AC Milan

Malilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Jaana Aalto

Jaana Aalto (o.s. Matilainen, s. 1959) on vesantolaissyntyinen, nykyisin Hämeenlinnassa asuva kuvataiteilija. Aalto tunnetaan erityisesti kirjakuvituksistaan, joista suuren osan hän on tehnyt yhteistyössä kirjailija Marjut Hjeltin kanssa. Aalto käyttää työssään retussiruiskua ja guassimaalausta, ja hänen töitään yhdistävät utuisuus ja luontoaiheet, jotka kumpuavat Aallon lapsuudenmaisemista Vesannolta. 

Aalto on suunnitellut taiteilijauransa aikana noin 2000 postikorttiaihetta. Aalto on suunnitellut myös vuonna 2016 ilmestyneen postimerkkiarkin Ajatusten siivin. Aallon postikorttien keräilijät ovat perustaneet Jaana Aallon Postikorttien Ystävät ry:n.

Henkilöhistoria

Aalto aloitti kuvataiteen opintonsa Limingan taidekoulussa 1976–1977 ja jatkoi niitä Kankaanpään taidekoulussa 1977–1978. Vuosina 1978–1983 hän suoritti Taideteollisessa korkeakoulussa graafisen linjan. Vuosina 1984–1993 Aalto työskenteli Paletti Oy:lle, minkä jälkeen hän on toiminut freelancer-graafikkona. 

Jaana Aalto asuu Hämeenlinnassa. Hän on naimisissa valokuvaaja Terho Aallon kanssa ja heillä on kaksi lasta, arkeologi Ilari Aalto ja tekstiilimuotoilija Noora Aalto.

Palkinnot ja ehdokkuudet
Hämeenlinna-seura ja Wanaja-seura valitsivat Jaana Aallon vuonna 1995 vuoden hämeenlinnalaiseksi. Aallon kuvittama Keijukaiset-kirja (SKS 1995) oli vuonna 2011 ehdolla Kirjapöllö-palkinnon saajaksi.

Tuotanto
Jaana Aalto on kuvittanut yli 2000 postikorttiaihetta. Niiden lisäksi hän on tehnyt lukuisia kirjakuvituksia ja kuvittanut Pikkukakkosen pala-animaatiot Eetu ja Reetu (1988), Sohvi ja Samettinalle (1990), Panu pingviini (1992), Tonttu (2000) ja Noitatyttö Nunneli (2002).

Aalto on osallistunut useisiin yksityis- ja yhteisnäyttelyihin kotimaassa ja ulkomailla, muun muassa Natura-näyttelyyn Tverissä Venäjällä, Bratislavan kuvitusbiennaaliin Slovakiassa ja kuvitusbiennaalin kiertonäyttelyyn Japanissa.

Kuvitettuja teoksia

Lähteet

Aiheesta muualla
Jaana Aallon kotisivut
Jaana Aalto -artikkeli HämeWikissä

Suomalaiset kuvittajat
Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Nokia 6020

Nokia 6020 on Nokian vuonna 2004 julkaistu matkapuhelin.

Ominaisuudet 
ennakoiva tekstinsyöttö
äänimuistiinpanot
äänikomennot
pelit: Pinball, Backgammon II, Beach Rallye, Space Park, Bowling, Puzzle, mahdollisuus ladata lisää internetistä
värit: graffiti

Nokia 6021

Nokia 6021 on Nokian vuonna 2005 julkaistu matkapuhelin.

Katso myös
Luettelo Nokian tuotteista

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Nokia 6020 - Tuki
 Käyttöohjeet 

6020
Vuoden 2004 matkapuhelimet
Nokia 6030

Nokia 6030 on Nokian vuonna 2005 julkaistu matkapuhelin.

Ominaisuudet 
ennakoiva tekstinsyöttö
laskin
chat-toiminto
profiilit
valuuttamuunnin
värit: musta, kuohuviini

Katso myös
Luettelo Nokian tuotteista

Lähteet
 Nokia 6030 - GSMArena

Aiheesta muualla 
 Nokia 6030 - Tuki
 Käyttöohjeet 

6030
Vuoden 2005 matkapuhelimet
Nokia 6070

Nokia 6070 on Nokian vuonna 2006 julkaistu matkapuhelin.

Ominaisuudet 
ennakoiva tekstinsyöttö
äänikomennot
äänimuistiinpanot
videosoitin
värit: hopea

Katso myös
Luettelo Nokian tuotteista

Lähteet
 Nokia 6070 - GSMArena

Aiheesta muualla 
 Nokia 6070 - Tuki
 Käyttöohjeet

6070
Vuoden 2006 matkapuhelimet
Nokia 6100

Nokia 6100 on Nokian vuonna 2002 julkaistu matkapuhelin. Sen muotoilusta vastasi Nokian silloinen muotoilujohtaja Frank Nuovo.

Ominaisuudet 
ennakoiva tekstinsyöttö
vaihdettavat värikuoret
profiilit
värit: tummansininen, vaaleansininen, kellertävä beige

Katso myös
Luettelo Nokian tuotteista

Lähteet
 Nokia 6100 - GSMArena

Aiheesta muualla 
 Nokia 6100 - Tuki
 Käyttöohjeet 

6100
Vuoden 2002 matkapuhelimet
Luettelo maailman suurimmista lentoyhtiöistä

Maailman suurimmista lentoyhtiöistä on useampi luettelo, koska on olemassa useita eri tapoja mitata maailman suurin lentoyhtiö.

Matkustajamäärän mukaan

Lisätietoa
 Perustuu Kansainvälisen ilmakuljetusliiton ja yksittäisten yhdiöiden julkaisemiin lukuihin

Matkustajaliikenteen kilometrimäärän mukaan

Lisätietoa
 Perustuu Kansainvälisen ilmankuljetusliiton ja yksittäisten yhdiöiden julkaisemiin lukuihin

Kuljetetun rahdin mukaan

Laivaston koon mukaan

Matkustajalentoyhtiöt

Rahtilentoyhtiöt

Lähteet

Maailman suurimmat lentoyhtiöt
Nokia 6108

Nokia 6108 on Nokian vuonna 2003 julkaistu matkapuhelin.

Ominaisuudet 
ennakoiva tekstinsyöttö
vaihdettavat värikuoret
kiinan kielen sanakirja
profiilit
värit: hopea-sininen, hopea-keltainen, hopea-ruusu

Katso myös
Luettelo Nokian tuotteista

Lähteet
 Nokia 6108 - GSMArena

Aiheesta muualla 
 Käyttöohjeet  

6108
Vuoden 2003 matkapuhelimet
Ilmajoen museo

Ilmajoen museo sijaitsee Kyrönjoen länsirannalla Ilmajoella, Etelä-Pohjanmaalla. Museo on perustettu 1914 valmistuneeseen museorakennukseen, jonka suunnittelivat arkkitehti Aarne Savela ja rakennusmestari Valle Antila Ilmajoen vanhan kirkon (järjestyksessään toinen, 1600-luvulta) piirustusten pohjalta (tornin malli peräisin Naantalin kirkosta) ja kirkon alkuperäiselle sijaintipaikalle. Pihapiiriin on vuosien saatossa myös siirretty rakennuksia, kuten kirkkomuseona toimiva entinen siunauskappeli, tuulimylly, markkina- ja vilja-aitat sekä Aallon patteriston perinnetalo. Museon viereisellä kentällä sijaitsee Ilkan patsas.

Aiheesta muualla 
 Ilmajoen museo 

Suomen kotiseutumuseot
Ilmajoen museot
Nokia 6125

Nokia 6125 on Nokian vuonna 2006 julkaistu matkapuhelin.

Ominaisuudet 
ennakoiva tekstinsyöttö
äänimuistiinpanot
värit: musta

Katso myös
Luettelo Nokian tuotteista

Lähteet
 Nokia 6125 - GSMArena

Aiheesta muualla 
 Nokia 6125 - Tuki
 Käyttöohjeet 

6125
Vuoden 2006 matkapuhelimet
Hark! The Herald Angels Sing

Hark! The Herald Angels Sing on joululauluna tunnettu englantilainen virsi.

Tekstin on kirjoittanut Charles Wesley ja se ilmestyi hänen veljensä John Wesleyn julkaisemassa kokoelmassa Hymns and Sacred Poems vuonna 1739 nimellä ”Hark! How All The Welkin Rings”. Charles Wesley muokkasi kappaletta vuonna 1743 ja  George Whitefield sekä Martin Madan tekivät sanoihin muutoksia vuosina 1753 ja 1760, minkä jälkeen ne saivat pääosin nykyisen asunsa. Melodia on peräisin saksalaisen Felix Mendelssohnin vuonna 1840 säveltämästä kuoroteoksesta Festgesang, joka oli omistettu kirjapainotaidon keksimisen 400-vuotisjuhlalle. William H. Cummings sovitti Mendelssohnin teoksen toiseen osan sisältyvän ”Vaterland, in deinen Gauen” -laulun sävelen tähän kappaleeseen vuonna 1855.

Kappaleen on suomentanut Erkki Ainamo nimellä ”Enkellaulu kajahtaa” ja Martti Haapakoski nimellä ”Kaikuu laulu enkelkuoron”. 

Laulu on myös Ruotsin kirkon virsikirjassa numero 123 ”Enkellaulu kaikuu nyt”. Tekstin suomennos on Niilo Rauhalan vuodelta 1994. Sama käännös on myös laulukirjoissa Siionin laulut, Seurakunta laulaa ja Cantemus. Se on myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ruotsinkieliseen virsikirjaan virtenä numero 26 nimellä ”Lyssna värld till ängelns ord”.

Lähteet

Virret
Joululaulut
Felix Mendelssohnin teokset
Nokia 6150

Nokia 6150 on Nokian vuonna 1998 julkaistu puhelin.

Katso myös
Luettelo Nokian tuotteista

Lähteet
 Nokia 6150 - GSMArena

Aiheesta muualla 
 Käyttöohjeet  

6150
Vuoden 1998 matkapuhelimet
Nils Grotenfelt (maanviljelysneuvos)

Nils Gustaf Maximilian Grotenfelt (10. tammikuuta 1846 Joroinen – 9. helmikuuta 1902 Helsinki) oli suomalainen maanviljelyshallituksen ensimmäinen ylijohtaja, valtiopäivämies ja maanviljelysneuvos. 

Grotenfelt oli viraston johdossa 1892–1902 ja oli Suomen uudenaikaisen meijeritalouden luoja ja maatiaiskarjan jalostuksen alkuunpanija. Hän oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900. Grotenfelt julkaisi myös alansa oppikirjoja. 

Grotenfeltin puoliso vuodesta 1868 oli Maria von Wright, pankinjohtaja ja valtiopäivämies  Tor Nils Adolf Grotenfelt oli heidän poikansa. Nils Grotenfeltin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Nils Karl Elias Grotenfelt ja Johanna Ottiliana Crusell. Lehtori Ossian Grotenfelt, professori Gösta Grotenfelt ja kamarineuvos Nils Bernt Grotenfelt olivat hänen veljiään.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
 

Maanviljelysneuvokset
Suomalaiset aateliset
Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Suomalaiset tietokirjailijat
Valtionlaitosten johtajat‎
Vuonna 1846 syntyneet
Vuonna 1902 kuolleet
The Voice of Finland (2. tuotantokausi)

The Voice of Finlandin toinen tuotantokausi alkoi Nelosella 4. tammikuuta 2013. Ohjelmaa juonsivat Axl Smith ja backstage-toimittajana suorissa lähetyksissä toiminut Tea Khalifa. Neljä tähtivalmentajaa olivat Elastinen, Lauri Tähkä, Paula Koivuniemi ja Michael Monroe.

Kaikki jaksot

Ääni ratkaisee

Jakso 1 (4.1.2013)

|}

Jakso 2 (11.1.2013)

|}

Jakso 3 (18.1.2013)

|}

Jakso 4 (25.1.2013)

|}

Jakso 5 (1.2.2013)

|}

Jakso 6 (8.2.2013)

|}

Villi kortti
Villin kortin avulla täydennetään Elastisen, Laurin, Paulan ja Michaelin joukkueet. Kilpailijat valitaan Radio Aalto -radiokanavalla viikon 7/2013 aikana.

|}

Kaksintaistelut

Jakso 1 (15.2.2013)

|}

Jakso 2 (22.2.2013)

|}

Jakso 3 (1.3.2013)

|}

Jakso 4 (8.3.2013)

|}

Suorat lähetykset

Suora lähetys 1 (15.3.2013)

Suora lähetys 2 (22.3.2013)

Suora lähetys 3 (29.3.2013)

Suora lähetys 4 (5.4.2013)

Suora lähetys 5 (12.4.2013)

Semifinaali (19.4.2013)

Finaali (26.4.2013)

Superfinaali

Lähteet

Aiheesta muualla
Ohjelman kotisivu Nelonen.fi:ssä

The Voice of Finland
Tuotantokaudet
Rautakoura

Rautakoura on  bluegrassia soittava yhtye  Helsingistä. Yhtye perustettiin vuonna 2004. Bändissä ovat alusta asti soittaneet Juho Häme (basso), Lauri Häme (banjo), Matti Mikkelä (mandoliini ja kitara) ja Pekka Pyysalo (kitara).

Rautakoura osallistui vuoden 2013 Uuden Musiikin Kilpailuun, ja pääsi kymmenen parhaan joukkoon, karsiutuen semifinaalissa.

Levyt
Rautakoura on julkaissut kuusi levyä: Kaikki Peliin (2005), Rautakoura (2006), Maailman ympäri (2007), Kadulta (2008), Neljä vuodenaikaa (2010) ja Tien päällä taas (2013).

Kaikki Peliin
 Calvin Klein lumisateessa
 Rotsi auki
 Viimeinen sivu
 Kaksoisvirtain maa
 Pitkä päivä Apollovuorella
 Arvonnan aika
 Väliaika
 Tähdet valkokankaalla
 Työn iloa (Työmiehen avautuminen)
 Yhteiskunnan muuli
 Faaraon taika
 Kaikki peliin

Rautakoura
 Köydet irti
 Matkalla etelään
 Ruutitynnyri
 Mies yli laidan
 Aamuun asti
 Aallon pohjalla
 Hylätty majakka
 Jäämerelle
 Rahat tai henki!
 Uutiset uudestaan
 Paluu horisonttiin

Maailman ympäri
 Varaslähtö
 Kun pitää mennä
 Maailman ympäri
 Matkakuume
 Maapallon ulkopuolella
 Kevät
 Perjantai
 Lännen-Pekka
 Kukaan ei tullut vastaan
 Aurinko nousee idästä
 Tarinoita matkalta

Kadulta
 Kesän paras päivä
 Hummeri
 Seitsemän veljestä
 Savimäki
 Parola Iittala Toijala Viiala Lempäälä
 Rankkasade
 Viikonloppu
 Kantola
 Karkuri
 Kulmilla
 WBC
 Iltatuli

Neljä vuodenaikaa
 I
 II
 III
 IV

Tien päällä taas
 - 2. Aikamatkalla
 Sateeseen
 Tie vie
 Tien päällä taas
 Junamatkalla
 Muukalainen
 Vantaa
 Pois pois
 Vieras
 Ilmalaivalla
 Kesä

Halifax 

 Kotiinpaluu
 Halifax
 Matkalla etelään
 Lautturin valssi
 Saari
 Maailman ympäri
 Kaulaa myöten vedessä
 Vapaapäivä
 Myrskyn silmään
 Kaksi kulkijaa
 Aamuun asti
 Vieras II

Huipulla 

 Huipulla
 Syksy2
 Robinhood
 Ruosteinen
 Höyrykoneita
 Peltinen

Lähteet

Aiheesta muualla
 Rautakoura Facebookissa
 Rautakouran viralliset sivut
 Levytalo
 Suomen bluegrass-musiikin yhdistys

Suomalaiset folkyhtyeet
Sovajärvi

Sovajärvi on entinen Sallan kylä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla Sallan alueella. Sotien ja alueluovutusten jälkeen kotinsa menettäneet Sovajärven kylän asukkaat asutettiin Suomen puolelle jääneeseen Sallan Hautajärven ympäristöön, Oulankaan ja Isoviitaan. Kylä on nykyisin asumaton. Sovajärvi sijaitsi samannimisen järven rannalla.

Lähteet

Kirjallisuutta 
Hautala, Paavo: Tuntsan kojamot : kylähistoriallinen kyhäelmä rajantakaisen Kuolajärven (Sallan) pitäjän Kurtin kylästä , sen synnystä ja vaiheista. Sallan kunta, 1982. ISBN 951-99416-2-2.

Sallan luovutetut kylät
Yläkurtti

Yläkurtti, myös Ylikurtti ( kyrill. Иликуртти), on entinen Sallan kylä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla Sallan alueella Tuntsajoen varsilla. Kylä kuten koko joki oli lohenkalastajien suosiossa Suomen-aikana. Paikka on ollut kiinnostava myös liikenneyhteyksien suunnittelussa: Itään virtaavan Tuntsajoen ja vedenjakajan pohjoispuolella olevan Kemijoen vesistöön kuuluvan Tenniöjoen yhdistämistä Eskolan metsäradan tapaisella noin kahdeksan kilometrin rautatiellä suunniteltiin. Metsänhoitaja, kirjailija ja taidemaalari A. E. Järvinen liikkui paljon alueella tutkien ja suunnitellen. Paikka ilmeisen lähellä Alakurtin sotilastukikohtaa kiinnostaa Yhdysvaltojen sotilastiedustelua.

Lähteet 

Sallan luovutetut kylät
Rebel Rouser (Duane Eddyn kappale)

Rebel Rouser (tai Rebel-A'Rouser) on yhdysvaltalaisen kitaristi ja säveltäjä Duane Eddyn ensimmäinen Top 10 -hitti. Se nousi Yhdysvalloissa listalle heinäkuussa 1958 ja oli parhaimmillaan sijaluvulla kuusi (6). Levy-yhtiö oli Jamie Records.

Monien muiden singlejensä tavoin Eddy teki kappaleen tuottaja Lee Hazlewoodin kanssa. Kappale on instrumentaali ja siinä on kuultu vaikutteita kappaleesta "When the Saints Go Marching in".

Eddyn lisäksi levytyskokoonpanossa ovat mukana mm. saksofonisti Gil Bernal sekä Thurston Harrisin taustalaulajat The Sharps (myöhempi The Rivingtons), joiden osalle tulivat levyllä kuultavat kapinahuudot ja kättentaputukset.

Eddy oli usein nähty vieras Dick Clarkin suositussa televisio-ohjelmassa ja mukana myös hänen Caravan of Stars -kiertueellaan, joten "Rebel Rouser" on itseoikeutetusti mukana Clarkin 20-vuotisjuhlalevyllä Dick Clark – 20 Years of Rock n' Roll (Buddah Records, 1973). Sen mukaan kappaleen kesto on 2:22.

Eddyn seuraava Top 10 -hitti oli Henry Mancinin televisiosarjaan säveltämä Peter Gunn Theme, joka nousi London American -merkin julkaisemana brittilistalle kesäkuussa 1959 ja oli sekin parhaimmillaan sijalla kuusi (6). Single julkaistiin Yhdysvalloissa vasta vuoden 1960 puolella, koska siellä Ray Anthony oli ehtinyt ensimmäisenä saada kappaleella hitin.

1960-luvulla toiminut brittiyhtye Cliff Bennett & The Rebel Rousers on saanut kappaleesta nimensä.

Lähteet 

 

Vuoden 1958 kappaleet
Page

Page voi viitata johonkin seuraavista:

Paikannimi
 Page, pieni kaupunki Arizonassa
 Pagen piirikunta, piirikunta Virginiassa

Sukunimi
 Anita Page (1910–2008), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Bettie Page (1923–2008), yhdysvaltalainen malli
 Diamond Dallas Page, oik. Page Joseph Falkinburg (s. 1956), yhdysvaltalainen näyttelijä ja showpainija
 Don Page (s. 1948), kanadalainen fyysikko
 Earle Page (1880–1961), australialainen kirurgi, poliitikko ja lyhytaikainen pääministeri 1939
 Edgar Page (1884–1956), brittiläinen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja
 Elliot Page, aik. Ellen Page (s. 1987), kanadalainen näyttelijä
 Emiliano García-Page (s. 1968), espanjalainen poliitikko
 Frederick Handley Page (1885–1962), englantilainen lentokoneteollisuuden kehittäjä, Handley Page -yhtiön perustaja
 Geneviève Page (s. 1927), ranskalainen näyttelijä
 Geraldine Page (1924–1987), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Greg Page (1958–2009), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
 Harrison Page (s. 1941), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Jimmy Page (s. 1944), englantilainen rock-kitaristi
 Joy Page (1924–2008), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Ken Page (s. 1954), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Larry Page (s. 1973), yhdysvaltalainen liikemies
 Larry Page, oik. Leonard Davies (s. 1938), brittiläinen poplaulaja ja äänitetuottaja
 Malcolm Page (s. 1972), australialainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja
 Martin Page (s. 1975), ranskalainen kirjailija
 Merlene Ottey-Page (s. 1960), jamaikalainen pikajuoksija
 Oran Thaddeus Page, Hot Lips Page (1908–1954), yhdysvaltalainen swing-trumpetisti ja blueslaulaja
 P. K. Page (1916–2010), englantilainen kirjailija
 Patti Page, oik. Clara Ann Fowler (1927–2013), yhdysvaltalainen laulaja
 Regé-Jean Page (s. 1988), englantilainen näyttelijä
 Samuel Page (s. 1976), yhdysvaltalainen näyttelijä

Muita
 Page, ruotsalainen synthpopyhtye
Ashley

Ashley on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Aiden Ashley (s. 1990), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
 Anne Louise Ashley-Greenstreet (s. 1835), englantilainen kirjailija ja runoilija
 Brent Ashley (s. 1984), yhdysvaltalainen basisti
 Elizabeth Ashley (s. 1939), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Ian Ashley (s. 1947), brittiläinen Formula 1 -kuljettaja
 John Ashley (s. 1930), kanadalainen jääkiekkoerotuomari
 Karan Ashley (s. 1975), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Robert Ashley (1930–2014), yhdysvaltalainen säveltäjä
 Tom Ashley (s. 1984), uusiseelantilainen kilpapurjehtija 
 Uriah Ashley (1944–2020), panamalainen roomalaiskatolinen piispa
Shaw

Shaw on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Adrian Shaw (s. 1947), brittiläinen basisti
 Andrew Shaw (s. 1991), kanadalainen jääkiekkoilija
 Anna Howard Shaw (1847–1919), yhdysvaltalainen pappi ja naisasianajaja
 Artie Shaw (1910–2004), yhdysvaltalainen jazzmuusikko ja kirjailija
 Bernie Shaw (s. 1956), kanadalainen laulaja
 Bob Shaw (1931–1996), brittiläinen tieteiskirjailija
 Carol Shaw (s. 1955), yhdysvaltalainen ohjelmoija ja videopelikehittäjä
 Charles Thurstan Shaw (1914–2013), englantilainen arkeologi
 Doc Shaw (s. 1992), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Fiona Shaw (s. 1958), irlantilainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä
 George Shaw (1751–1813), englantilainen kasvi- ja eläintieteilijä
 George Bernard Shaw (1856–1950), irlantilais-englantilainen näytelmäkirjailija, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja
 Irwin Shaw (1913–1984), yhdysvaltalainen kirjailija, näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja
 Jayson Shaw (s. 1988), skotlantilainen poolin pelaaja
 Khadija Shaw (s. 1997), jamaikalainen jalkapalloilija
 Kiran Mazumdar-Shaw (s. 1953), intialainen yrittäjä ja yritysjohtaja
 Larry Shaw, yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja
 Lindsey Shaw (s. 1989), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Logan Shaw (s. 1992), kanadalainen jääkiekkoilija
 Luke Shaw (s. 1995), englantilainen jalkapalloilija
 Marlena Shaw (s. 1942), yhdysvaltalainen laulaja
 Martin Shaw (s. 1945), brittiläinen näyttelijä
 Michael Shaw (1920–2021), brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko ja europarlamentaarikko
 Reta Shaw (1912–1982), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Robert Shaw (1927–1978), englantilainen näyttelijä ja kirjailija
 Run Run Shaw (1907–2014), hongkongilainen liikemies
 Sandie Shaw (s. 1947), englantilainen laulaja
 Sebastian Shaw (1905–1994), englantilainen näyttelijä, ohjaaja, kirjailija ja runoilija
 Stanford Shaw (1930–2006), yhdysvaltalainen historioitsija
 Woody Shaw (1944–1989), yhdysvaltalainen jazztrumpetisti ja säveltäjä
Unkarin–Turkin sota (1437–1438)

Unkarin–Turkin sota käytiin vuosina 1437–1438 Unkarin ja osmanien valtakunnan välillä. Sodassa unkarilaiset torjuivat osmanien etenemisen syvemmälle Eurooppaan.

Edetessään Eurooppaan päin osmanit eivät yrittäneet vallata Belgradia, koska se oli linnoitettu vahvasti osmanien hyökkäyksen varalta. Sen sijaan he etenivät Tonavaa etelään ja alkoivat piirittää Smederevon linnoitusta. János Hunyadin johtamat unkarilaiset joukot vapauttivat linnoituksen piirityksestä ja karkottivat osmanit 1437. Tämän johdosta kuningas Albrekt II nimitti Hunyadin Valakian Severinin alueen sotilasjohtajaksi (ban). Hunyadi otti uudestaan yhteen osmanien kanssa vuosina 1441–1444.

Lähteet
 

Osmanien valtakunnan sodat
Unkarin keskiaika
1400-luvun sodat
1430-luku
Villem Grünthal

Villem Grünthal, kirjailijanimeltään Villem Ridala, (30. toukokuuta 1885  Kuivastu, Muhu, Viro – 16. tammikuuta 1942 Helsinki) oli virolainen kirjailija ja kielen- ja kirjallisuudentutkija. Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi 1941 ja oli Helsingin yliopiston viron kielen lehtori 1923–1942. Väitöskirjassaan vuodelta 1941 hän käsitteli aihetta Itämerensuomalaisten kielten yksikön nominatiivi objektin edustajana aktiivin yhteydessä. Gustav Suitsin ohella hän oli virolaisen nykylyriikan tienraivaajia. Hän käänsi viroksi Kalevalaa sekä Eino Leinon, Juhani Ahon ja Larin-Kyöstin teoksia.

Ridala kuvaa romaaneissaan kotisaaria ja meren tunnelmia, ja vanhahtavaa kieltä viljelevissä runoelmissa on esillä muinaisaika.

Suomennettuja runoja
Lähde
Antologioissa
 Aino Kallas, Merentakaisia lauluja: valikoima runokäännöksiä ja katsaus virolaiseen laulurunouteen, Helsinki: Otava 1911
 Eestin runotar: virolaisen lyriikan antologia, toim. Elsa Haavio,  Helsinki: WSOY 1940
 Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa, toim. Aale Tynni, Helsinki: WSOY 1974 ISBN 951-0-06216-2, 2004 ISBN 951-0-29121-8
Runot
 Ajatus (Mõte), suom. Aino Kallas, teoksessa: Merentakaisia lauluja
 Hietasärkällä (Luitel), suom. Aino Kallas, teoksissa: Eestin runotar ja Merentakaisia lauluja
 Hopealaiva, suom. Otto Manninen, teoksessa: Eestin runotar
 Joutsenet (Luiged), suom. Otto Manninen, teoksessa: Eestin runotar
 Joutsenet (Luiged),, suom. Aale Tynni, teoksessa: Tuhat laulujen vuotta, 1974, 2004
 Kaksi pihlajaa, suom. Otto Manninen, teoksessa: Eestin runotar
 Kallioilla (Kaljudel), suom. Aino Kallas, teoksessa: Merentakaisia lauluja
 Katajanummella, suom. Otto Manninen, teoksessa: Eestin runotar
 Kevät (Kevade), suom. Otto Manninen, teoksessa: Eestin runotar
 Kevät 10 (Kevade 10), suom. Aale Tynni, teoksessa: Tuhat laulujen vuotta
 Kevättunnelma (Kevadetunne), suom. Aino Kallas, teoksessa: Merentakaisia lauluja
 Linnamäellä, suom. Matti Kuusi, teoksessa: Eestin runotar
 Näky, suom. Otto Manninen, teoksessa: Eestin runotar
 Oode ehtoolle (Õhtu ood), suom. Aino Kallas, teoksessa: Merentakaisia lauluja
 Sairaana (Haiguse aegu), suom. Aino Kallas, teoksessa: Merentakaisia lauluja
 Sininen karja, suom. Aino Kallas, teoksessa: Eestin runotar
 Sydäntalven yö (Südatalve-öö), suom. Aino Kallas, teoksessa: Merentakaisia lauluja
 Syystalven ilta (Sügistalve õhtu) suom. Aino Kallas, teoksessa: Merentakaisia lauluja
 Talvi-ilta (Talvine õhtul), suom. Aino Kallas, teoksessa: Merentakaisia lauluja
 Varhainen aamu, suom. Matti Kuusi, teoksessa:Eestin runotar

Lähteet

Virolaiset kirjailijat
Virolaiset kielitieteilijät
Suomen virolaiset
Kirjallisuushistorioitsijat
Vuonna 1885 syntyneet
Vuonna 1942 kuolleet
Jake McCabe

Jake McCabe (s. 12. lokakuuta 1993 Eau Claire, Wisconsin) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa NHL-seura Chicago Blackhawksin organisaatiossa, jota ennen hän pelasi NCAA-yliopistokiekkoa Wisconsinin yliopiston joukkueessa sekä Buffalo Sabresissa. Sabres varasi McCaben toisella kierroksella 44. pelaajana vuoden 2012 varaustilaisuudessa.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Chicago Blackhawksin pelaajat
Buffalo Sabresin varaamat pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Ryan Hartman

Ryan Hartman (s. 20. syyskuuta 1994 Hilton Head Island, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Minnesota Wildissa. Hartman on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.

Chicago Blackhawks varasi Hartmanin vuoden 2013 NHL:n varaustilaisuuden 30:ntenä pelaajana.

Huhtikuussa 2021 Hartman teki Wildin kanssa kolmivuotisen ja yhteensä 5,1 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Minnesota Wildin pelaajat
Chicago Blackhawksin varaamat pelaajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Nokia 6230

Nokia 6230 on Nokian vuonna 2003 julkaistu matkapuhelin.

Sitä myytiin noin 50 miljoonaa kappaletta, millä määrällä se sijoittui kuudenneksitoista The Telegraph -lehden katsauksessa kaikkien aikojen myydyimmistä matkapuhelimista.

Ominaisuudet 
ennakoiva tekstinsyöttö
äänikomennot
värit: grafiitti, helmenvalkoinen
kalenteri

Katso myös
Luettelo Nokian tuotteista

Lähteet
 Nokia 6230 - GSMArena 
 Nokia 6230i - GSMArena

Aiheesta muualla 

 Nokia 6230/6230i - Tuki
 Nokia 6230 - Käyttöohjeet 
 Nokia 6230i - Käyttöohjeet 

6230
Vuoden 2003 matkapuhelimet
Nokia 6250

Nokia 6250 on Nokian vuonna 2000 julkaistu puhelin.

Ominaisuudet 
ennakoiva tekstinsyöttö
äänentunnistus
sekuntikello
pelit: Snake II, Opposite, Pairs II
värit: musta

Katso myös
Luettelo Nokian tuotteista

Lähteet
 Nokia 6250 - GSMArena 

6250
Vuoden 2000 matkapuhelimet
Berndt Grönblom

Berndt Gustaf Grönblom (20. joulukuuta 1885 Turku – 4. lokakuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen teollisuusjohtaja, koulutukseltaan diplomi-insinööri. Vuorineuvoksen arvon hän sai 1918. Hän oli vuonna 1926 perustamansa Oy Vuoksenniska Ab:n toimitusjohtaja. Hän sai Åbo Akademin kunniatohtorin arvon 1948. Hän oli useiden suomalaisten metalliyritysten johtaja ja aikansa merkittävimpiä teollisuusmiehiä. Vuorineuvoksenkatu Imatran Teppanalassa on nimetty vuorineuvos Berndt Grönblomin mukaan.

Berndt Grönblomin veli oli kauppaneuvos ja kauppatieteiden kunniatohtori (1953) Edgar Grönblom (1883–1960). Hän perusti 1901 koneliike Oy Grönblom Ab:n ja oli sen toimitusjohtaja 1919–1953. Hän oli Ruotsalaisen kauppakorkeakoulun valtuuskunnan puheenjohtaja.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset insinöörit
Vuorineuvokset
Vuonna 1885 syntyneet
Vuonna 1970 kuolleet
Putous (3. tuotantokausi)

Putouksen kolmas tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla lauantai-iltaisin 7. tammikuuta 2012 alkaen. Kauden viimeinen lähetys, "Putous-UNICEF", esitettiin televisiossa 3. maaliskuuta 2012. 

Kolmannella kaudella jatkoivat kaikki edellisen kauden näyttelijät lukuun ottamatta Ville Myllyrinnettä ja Joanna Haarttia. Heidän tilalleen tulivat Elena Leeve ja Armi Toivanen. Kaudella juontajat vaihtuivat viikoittain seuraavaan näytön paikkaan asti. Jaakko Saariluoma juonsi kuitenkin viikoittain vuoden sketsihahmokilpailun.

Vuoden sketsihahmo -kilpailun voitti Armi Toivasen esittämä Leena Hefner o.s. Herppeenluoma, floridalainen hyväntekeväisyystekijä.

Tuotantokauden pohjalta julkaistiin kokoelmalevy Putous 3.

Tulikoe ja Näytön paikka 
Näytön paikkaan joutunut toimi kolmannella kaudella juontajana aina seuraavaan Näytön paikkaan asti, lukuun ottamatta Putous-UNICEF-jaksoa. Jaakko Saariluoma juonsi kolmannen kauden ensimmäisen jakson ennen Riku Niemisen Näytön paikkaa.

Joukkueet:
 Tytöt: Krista Kosonen, Iina Kuustonen, Elena Leeve ja Armi Toivanen
 Pojat: Aku Hirviniemi, Riku Nieminen, Jukka Rasila ja Jussi Vatanen
 Lippisjoukkue: Riku Nieminen, Krista Kosonen, Jussi Vatanen ja Elena Leeve
 Pipojoukkue: Aku Hirviniemi, Jaakko Saariluoma, Jukka Rasila ja Armi Toivanen

Vuoden sketsihahmo -kilpailu

Katsojaluvut ja yllätystehtävät 
Kolmannella tuotantokaudella jokaista suoraa lähetystä seurasi yli miljoona katsojaa. Finaalilähetys keräsi keskimäärin 1 347 000 katsojaa, mikä oli sarjan uusi katsojaennätys.

Lähteet 

Tuotantokaudet
Suomen alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue

Suomen alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue (U17-maajoukkue) edustaa Suomea kansainvälisissä jalkapallon alle 17-vuotiaiden maajoukkuekilpailuissa. Se toimii Suomen Palloliiton alaisuudessa.

EM-kilpailut
Suomi on osallistunut vuodesta 1982 lähtien järjestettyjen alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuiden lopputurnaukseen yhdeksän kertaa. Edellisen kerran Suomi oli mukana vuonna 2002. Ikäraja muuttui vuonna 2002, jota ennen turnaus oli tarkoitettu alle 16-vuotiaille.

1982 – neljäs sija
1984 – 1987 – ei selviytynyt karsinnoista
1988 – ensimmäinen kierros
1989 – 1990 – ei selviytynyt karsinnoista
1991 – ensimmäinen kierros
1992 – ensimmäinen kierros
1993 – 1997 – ei selviytynyt karsinnoista
1998 – ensimmäinen kierros
1999 – ensimmäinen kierros
2000 – ensimmäinen kierros
2001 – ensimmäinen kierros
2002 – ensimmäinen kierros
2003 – 2018 – ei selviytynyt karsinnoista

MM-kilpailut
Alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuja on järjestetty vuodesta 1985 lähtien. Euroopan karsintaturnauksena toimivat alle 17-vuotiaiden EM-kilpailut. 

Suomi ei ole EM-lopputurnauksen perusteella selviytynyt kertaakaan MM-kilpailuihin, mutta oli isäntämaana mukana vuoden 2003 turnauksessa.

Lähteet

Aiheesta muualla
U17-maajoukkue Suomen Palloliiton sivuilla

Suomen jalkapallomaajoukkueet
Puerto Ricon jalkapallomaajoukkue

Puerto Ricon jalkapallomaajoukkue edustaa Yhdysvaltoihin kuuluvaa itsehallinnollista Puerto Ricon saarialuetta miesten jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Joukkuetta hallinnoi Puerto Ricon jalkapalloliitto, joka on Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Karibian jalkapalloliiton CONCACAF:n ja kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n jäsen. Joukkueen paras sijoitus FIFA-rankingissa on 97. maaliskuulta 1994.

Ensimmäisessä maaottelussaan vuonna 1940 Puerto Rico pelasi 1–1-tasapelin Kuubaa vastaan, ja ensimmäisen voittonsa joukkue saavutti vuonna 1970 maalein 3–0 ottelussa Bahamaa vastaan. Puerto Rico ei ole koskaan selviytynyt maailmanmestaruuskilpailuihin tai CONCACAF:n mestaruuskilpailuihin Gold Cupiin. Karibian-mestaruuskilpailuihin, joka toimii myös karsintana Gold Cupiin, maa on osallistunut ensimmäisestä turnauksesta eli vuodesta 1978 lähtien ja sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi vuonna 1981. Useimmiten maa on jäänyt turnauksessa alkukierroksille.

Puertoricolaistaustaisten pelaajien lisäksi joukkueessa on pelannut useita manner-Yhdysvalloissa syntyneitä pelaajia, joilla ei ole puertoricolaisia juuria. Näin oli muun muassa vuonna 2010 joukkueessa debytoineiden Cristian Arrietan ja John Krausen tapauksessa, jotka saivat oikeuden edustaa maajoukkuetta asuttuaan saarella vähintään kahden vuoden ajan pelatessaan paikallisessa seurajoukkueessa Puerto Rico Islandersissa. Kenties tunnetuin puertoricolainen jalkapalloilija on Chris Armas, joka pelasi joukkueessa viisi ottelua vuosina 1993–1994. CONCACAF luokitteli tuolloin kyseiset ottelut ystävyysotteluiksi, minkä myötä Armasin oli myöhemmin mahdollista vaihtaa Yhdysvaltain joukkueeseen, jossa hän pelasi 66 ottelua vuosina 1998–2005.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Puerto Ricon jalkapalloliiton sivusto 
 Puerto Rico FIFA:n sivustolla  
 Puerto Rico CONCACAF:n sivustolla 

Jalkapallomaajoukkueet
Maajoukkue
Yuna (laulaja)

Yuna eli Yunalis Mat Zara'ai (14. marraskuuta 1986 Alor Setar, Malesia) on malesialainen laulaja-lauluntekijä.

Tausta
Yuna aloitti omien laulujensa kirjoittamisen 14-vuotiaana ja esitti niitä ensimmäisen kerran yleisölle 19-vuotiaana, jolloin hän oppi soittamaan kitaraa. Hän on esiintynyt lukuisissa akustisissa show’ssa ja tapahtumissa ympäri Malesiaa vuodesta 2006 lähtien.
Amerikkalainen indie-rockia tuottava levy-yhtiö löysi Yunan ja lensi hänen kotimaahansa vakuuttamaan naisen yhteistyöhön heidän kanssaan. He onnistuivat saamaan sopimuksen newyorkilaisen Fader Label levy-yhtiölle helmikuussa 2011. Yuna julkaisi Amerikan debyyttialbuminsa Decorate Yhdysvalloissa saman vuoden maaliskuussa.

Yksityiselämä
Aktiivisen musiikkiuran aikana Yuna oli myös lakiopiskelijana Universiti Teknologi MARA:ssa Shah Alamissa Malesiassa. Hän valmistui 2009 lakiopintojen kandidaatiksi.
Hän toimii myös liikekumppanina naistenvaatefirmassa nimeltä IAMJETFUEL http://shop.iamjetfuel.com/ sivuprojektina.

Musiikki

Malesialaiset muusikot
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Malesian merirosvot

Malesian merirosvot (, , ) on vuonna 1964 valmistunut italialais-espanjalais-ranskalainen seikkailuelokuva. Emilio Salgarin samannimiseen romaaniin perustuvan filmin on ohjannut Umberto Lenzi. Sen päähenkilöä Sandokania esittää yhdysvaltalainen kehonrakentaja Steve Reeves.

Juoni
Sarawakin miehittäneiden brittien komentaja lordi Brook on kaapannut sulttaani Hassinin ja yrittää saada tämän luopumaan vallastaan. Myöhemmin vangiksi joutuu myös sulttaanin tytär, prinsessa Hada. Sandokanin johtamat kapinalliset tekevät siirtomaaherrojen suunnitelmat tyhjiksi.

Näyttelijät

Tuotanto
Malesian merirosvot on värikäs ja viihdyttävä seikkailuelokuva ja Steve Reeves vakuuttava toimintasankari. Osa ulkokuvista on tehty Singaporessa. Lopun linnoitusvuori on James Bond -elokuvasta Erittäin salainen tuttu Meteoran luostari. 

Edellisenä vuonna samoilta tekijöiltä ilmestyi toinenkin Sandokan-filmi, Sandokan, la tigre di Mompracem. Jatkossa roolin otti Ray Danton elokuvissa Sandokan alla riscossa ja Sandokan contro il leopardo di Sarawak (molemmat 1964).

DVD-julkaisut 
Elokuva on saatavilla ranskalaisen René Chateaun hyvälaatuisena DVD-julkaisuna, joka ei sisällä muita ääniraitoja tai tekstityksiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 1964 espanjalaiset elokuvat
Vuoden 1964 italialaiset elokuvat
Vuoden 1964 ranskalaiset elokuvat
Italialaiset historialliset seikkailuelokuvat
Ranskalaiset historialliset seikkailuelokuvat
Reissumiehen taival II (1982)

Reissumiehen taival II on suomalaisen Tapio Rautavaaran tupla-albumi vuodelta 1982.

Kappaleet
A-puoli   (1. levy)
 Lentäjän valssi
 Ruusuja lurjukselta 
 Laivat puuta, miehet rautaa
 Unohtunut kitaravalssi
 Väliaikainen
 Kulkurin valssi
 Jätkän lauantai
 Menninkäisten maa
B-puoli
 Metsäkukkia
 Ensimmäisenä iltana
 Mustalainen
 Kulkurin kaiho
 Kulkuriveljeni Jan
 Vanha riimu
 Kohti Alaskaa 
 Ringo
A-puoli  (2. levy)
 Hopeahapset
 Emma
 Tytön huivi
 Rosvo-Roope
 Muistoissain muuttumaton
 Inarinjärvi
 Kiven sisällä
 Laulu Dnjeprille
B-puoli
 En päivääkään vaihtaisi pois
 Kapakan pikkuinen Liisi
 Joensuun Elli
 Unohtumaton ilta
 Äidin syntymäpäivä
 Topparoikka tulee
 Elämäni vuodet
 Vihellän vaan

Vuoden 1982 kokoelma-albumit
Tapio Rautavaaran albumit
Syötäväksi kasvatetut

Syötäväksi kasvatetut – miten ruokasi eli elämänsä on Elina Lappalaisen kirjoittama tietokirja suomalaisesta kotieläintuotannosta. Kirja voitti vuoden 2012 Tieto-Finlandia- ja Kanava-palkinnot.

Tieto-Finlandian saajan valinnut toimittaja Janne Virkkunen kutsui kirjaa tasapainoiseksi ja puolueettomaksi raportoinniksi tuotanto-oloista, joissa eläimet elävät.

Sisältö
Kirjassa käsitellään omissa osioissaan kanojen, broilereiden, sikojen ja lehmien tuotanto-olosuhteita. Alussa Lappalainen perustelee, miksi tuotantoeläinten hyvinvoinnista pitäisi välittää. Lopussa on kappaleet, joissa käsitellään suomalaista maatilaa sekä suojelua, valvontaa ja yritysvastuuta.

Kirja sisältää myös kuvamateriaalia tuotannosta. Lappalainen ei kuitenkaan päässyt kaikkialle kameran kanssa: esimerkiksi Atria suostui vain yhtiön valitsemaan kuvaajaan broilerikasvattamossa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kirjan verkkosivusto 

Suomalaiset tietokirjat
Vuoden 2012 kirjat
Gyllenhielm

Gyllenhielm (Gyldenhielm) on eräiden Vaasa-sukuisten Ruotsin kuninkaiden aviottomien jälkeläisten nimi, kuten Juhana III:n ja Kaarina Hannuntyttären lasten.

Juhana III:n ja Kaarina Hannuntyttären lapset
Julius Gyllenhielm
Sofia Johansdotter Gyllenhielm
Lucretia Johansdotter Gyllenhielm

Magnus Vaasa
Magnus Vaasan (1542–1595) lapset
Valborg Eriksdotterin kanssa 
 Lucretia Magnusdotter Gyllenhielm 1560–1624, puoliso Christoffer von Wernstedt
 Virginia (äiti tuntematon tai Valborg Eriksdotter) 
Anna von Haubitzin kanssa 
 Helena Magnusdotter Gyllenhielm 1572–1630

Kaarle-herttuan (Kaarle IX) lapsi Karin Nilsdotterin kanssa
Karin Nilsdotterin isä oli kirkkoherra Nicolaus Andreae Husabysta Itä-Göötanmaalta
 Carl Carlsson Gyllenhielm (1574–1650)

Karl Filipin ja Elisabet Ribbingin lapsi
Kaarle Filip (1601–1622) oli Kaarle IX:n ja Holstein-Gottorpin Kristiinan poika (Kristina oli ollut kihloissa Kaarlen veljenpojan Sigismundin kanssa). Karl Filip avioitui salaisesti Elisabet Ribbingin kanssa, jonka sisar oli Carl Carlsson Gyllenhielmin puoliso Kristina.
 Elisabet Carlsdotter (Gyllenhielm) (1622–1685)

Lähteet

Suvut
Rakkaudesta jouluun

Rakkaudesta jouluun on Arja Korisevan 16. studioalbumi, joka julkaistiin 16. marraskuuta 2011.

Albumi sisältää kahdeksan uutta joululaulua, joita ovat säveltäneet muun muassa Olli Leppänen, Antti Kleemola ja Pertti Jalonen sekä sanoittaneet muun muassa Kikka Laitinen, Sana Mustonen, Hanna Ekola ja Lasse Wikman. Levyn nimikkokappaleen 'Rakkaudesta jouluun' on säveltänyt Jonne Liimatainen ja sanoittanut Vexi Salmi.

Albumin kappaleita on julkaistu 2012 ilmestyneillä AXR Music:n joulukokoelmalevyillä. Tuhat kynttilää -kappale löytyy levyiltä Joulun taikaa ja Joululevy 1. Albumeilla Joulun tarina ja Joululevy 2 on kappale Ensimmäinen joulu ja albumi Hauskaa joulua! sisältää Kulkuset.

Kappaleet

Aiheesta muualla 
 AXR Music: Arja Koriseva - Rakkaudesta jouluun
 Keskisuomalainen: Rakkaudesta jouluun levyarvostelu

Vuoden 2011 joulualbumit
Arja Korisevan albumit
Suomalaiset joulualbumit
Ilkka Vainion tuottamat albumit
Vitträskin kalliomaalaus

Vitträskin kalliomaalaus () sijaitsee Båstadsbergetissä Kirkkonummella, noin 20 km Helsingistä länteen, Vitträsk-järven kaakkoisrannalla. Kalliolla on leveä terassi, josta kalliojyrkänteelle on voitu maalata. Kuviot sijaitsevatkin 0,8–1,8 metrin korkeudella terassin pinnasta 5 metrin matkalla. Vitträskin kalliomaalaus on ensimmäinen Suomesta löydetty kalliomaalaus.

Maalauskuviot  
Kuvioita on löydetty viisi. Tunnetuimmat kuviot sijaitsevat maalauskentän vasemmalla puolella kuvakentän pohjoispäässä. Ne ovat verkkokuvioita. Vasen verkkokuvio on kooltaan 52×40 senttimetriä ja se on säilynyt parhaiten. Oikeanpuoleinen verkkokuvio on säilynyt osittain, sillä vasen yläreuna puuttuu ja samoin vastakkainen alakulma. Digitaalivalokuvia ottamalla ja niiden punaväriä vahvistamalla saadaan kuviot kokonaan näkyviin.

Näiden oikealla puolella on vielä kolme muuta kuviota, jotka ovat haalistuneita ja tunnistamattomia. Niistä erottuu yhdensuuntaisia linjoja ja ristikkäisiä fragmentteja. Voi olla, että ne ovat esittäneet samanlaisia verkkokuvioita kuin kaksi selkeämpää kuviota (katso piirros). Vitträskissä onkin todennäköisesti 5 verkkokuviota.

Vuonna 2006 huomattiin punaväriä 4,8 metriä vasemmalle kuvakentän parhaasta kuviosta.

Vertailua 
Samantapainen verkkokuvio kuin Vitträskistä löytyy Norjan Altasta kuvakentästä Ole Pedersen XI.  Siinä rakenteeltaan samanlainen verkkokuvio on kytketty hirveen tai peuraan. Ole Pedersenin kuvio kuuluu ajallisesti vaiheeseen 2 (Phase II), joka ajoitetaan 3300–1800 eaa.
 
Myös saamelaisrumpujen kalvoille on maalattu verkkomaisia kuvioita. Rumpujen kuviot ovat 1600–1800-luvuilta, joten vastaavuuksien etsiminen jäänee pitkän säilyneen perinteen varaan.

Löytyminen ja tutkimus
Maalaukset ilmoitti Jean Sibelius kirjeitse tammikuussa 1911, jossa hän ilmoitti maalauksesta (kelle). Kesti vielä kuusi vuotta, ennen kuin arkeologian professori Aarne Europaeus dokumentoi löydön. Hän kutsui Gustaf Hallströmin vierailulle tutkimaan maalausta, joka toteutui vuonna 1939 ja hän julkaisi tuloksensa vuonna 1952.

Vuonna 1963 Veikko Lehtosalo tutki kuviot ja otti maalista näytteen. Vuonna 1992 Jussi-Pekka Taavitsainen puhdisti kuvat jäkälästä, ja 2006 tekivät Satu Hietala ja Kari Kinnunen tarkastuskäynnin.

Muinainen ympäristö
Koska Vitträskin pinta on noin 21 metriä merenpinnan yläpuolella ja maalaus 16 metriä järvenpinnan yläpuolella, sijaitsee maalaus noin 37 metriä merenpinnan yläpuolella. Seudun hitaan maankohoamisen vuoksi, paikka on ollut järven rannalla kuvioita maalattaessa. Ympäristössä on useita kiinteitä muinaisjäännöksiä, mutta niiden kytkentä maalauksiin on epävarmaa maalauksen ajoituksen puuttumisen takia.

Katso myös 
 Hvitträsk – Eliel Saarinen et. villa

Lähteet
 
 
 Muinaistaideyhdistys: Vitträsk 
 Luukkonen, Ismo: Vitträsk

Viitteet

Aiheesta muualla
 
 Larsson, Åsa: Hvitträsk, 2007
 
 Luukkonen, Ismo: Suomen kalliomaalauksia, valokuvia
 Luukkonen, Ismo: Suomen kalliomaalaukset, paikat
 Suomen Kalliotaideyhdistys: Verkkosivut 
 
 Kivikäs, Pekka: Suomen kalliomaalaukset, Kulttuurin Keski-Suomi 
 Grönhagen, Juhani: Suomen kalliomaalaukset 

Kirkkonummen historia
Suomen kalliomaalaukset
CD Hielo Bipolo

CD Hielo Bipolo on espanjalainen jääkiekkoseura. Se tulee Vitoria-Gasteizin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 2008 ja se pelaa maan pääsarjatasolla Superligassa.

Aiheesta muualla 
Seuran kotisivut 

Espanjalaiset jääkiekkoseurat
Álava
Vuonna 2008 perustetut urheiluseurat
Marxin Pääoma

Marxin Pääoma () on Francis Wheenin vuonna 2006 julkaisema lyhyt kirja Karl Marxin Pääoma-teoksen historiasta. Teoksen julkaisi vuonna 2007 suomeksi Ajatus-kirjat ja käänsi Kimmo Paukku.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 R. J. Halliday: Book Reviews: Marx's Das Kapital. Australian Journal of Politics and History. 
 Hanna Rajalahti: Innovaatio vailla vertaa. Talouselämä 13.4.2007.
 Juha Drufva: Marxin Pääoma sai alkunsa polttopuuvarkauksista. Kansan Uutiset 27.12.2012. 
 Jyrki Räikkä: Maailman mahtavin veijaritarina. Helsingin Sanomat 13.4.2007.

Kirjat taloustieteestä
Brittiläiset tietokirjat
Vuoden 2006 kirjat
Saint John Sea Dogs

Saint John Sea Dogs on kanadalainen juniorijääkiekkojoukkue. Se pelaa Ligue de hockey junior majeur du Québecissa eli LHJMQ:ssa. Joukkueen kotipaikka on Saint Johnin kaupunki, joka sijaitsee New Brunswickin provinssissa.

Vuonna 2005 perustettu seura on voittanut historiansa aikana Memorial Cupin kerran, vuonna 2011.

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Gordie Dwyer 
 Apuvalmentaja: Stefan Legein 
 Maalivahti- & Videovalmentaja: Brian Fleming 
 Fysiikkavalmentaja: Terry Blizzard 
 Huoltopäällikkö: Tyler Jay 
 Toimitusjohtaja: Trevor Georgie 
 Apulaistoimitusjohtaja: Anthony Stella 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Saint John Sea Dogsin verkkosivut 

Kanadalaiset jääkiekkoseurat
New Brunswick
Halifax Mooseheads

Halifax Mooseheads on kanadalainen juniorijääkiekkojoukkue, joka pelaa Ligue de hockey junior majeur du Québecissa eli QMJHL:ssa. Joukkueen kotipaikka on Halifaxin kaupunki, joka sijaitsee Nova Scotian provinssissa.

Vuonna 1994 perustettu Mooseheads oli LHJMQ:n ensimmäinen Quebecin provinssin ulkopuolelta tullut seura.

Joukkue

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Sylvain Favreau 
 Apuvalmentaja: Liam Heelis 
 Apuvalmentaja: Brad MacKenzie 
 Maalivahti- & Videovalmentaja: Joey Perricone 
 Fysiikkavalmentaja: Chris Pierce 
 Huoltopäällikkö: Alex Ryan 
 Toimitusjohtaja: Cam Russell 
 Apulaistoimitusjohtaja: Allie MacDonald 
 Kykyjenetsinnänjohtaja: Robert LeBlanc 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Halifax Mooseheadsin verkkosivut 

Kanadalaiset jääkiekkoseurat
Nova Scotia
Vuonna 1994 perustetut urheiluseurat