joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Heikki Kossi

Heikki Sakari Kossi (s. 6. joulukuuta 1969 Tampere) on suomalainen foley-artisti eli elokuvien jälkiäänitettävien kohtausäänien tekijä. Hän on työskennellyt kymmenissä suomalaisissa elokuvissa ja yhä enemmän myös kansainvälisissä tuotannoissa, kuten vuonna 2016 ensi-iltansa saaneessa animaatioelokuvassa Pikku prinssi. 

Kossi on tehnyt foley-äänet muun muassa parhaan äänityksen Oscar-palkinnon vuonna 2021 voittaneeseen elokuvaan Metallin soundi ja edellisvuonna samassa sarjassa ehdolla olleeseen elokuvaan Ad Astra. Foley-artisteja ei kuitenkaan ”alihankkijoina” lueta mukaan tuossa kategoriassa palkittaviin tiimeihin.

Muusikkona toiminut Kossi opiskeli äänisuunnittelua vuodesta 1997 lähtien Turun kristillisessä opistossa. Foley-tehosteiden tekoon Kossi tutustui harjoittelupaikassaan Kikeono Film Sound Oy:ssä, jossa hän avusti äänien teossa elokuvaan Lakeuden kutsu. Vuonna 2001 Kossi sai paikan Itse valtiaat -animaatiosarjan tuotantotiimissä äänisuunnittelijana ja foley-artistina. Vaimonsa työn takia Kossin perhe muutti Kokkolaan, jonne Heikki Kossi perusti nykyisin nimellä H5 Film Sound Oy toimivan foley-studionsa. Yrityksellä on toimipiste myös Helsingissä. Heikki Kossi toimii Kokkolalaisen jalkapalloseura KPV:n maalivahtivalmentajana. 

Foley-artismin ohella Kossi on toiminut elokuvissa myös äänisuunnittelijana, äänileikkaajana, ohjaajana, käsikirjoittajana, muusikkona ja kuvaajana.

Kossi sai vuonna 2017 elokuvataiteen valtionpalkinnon.

Lähteet

Aiheesta muualla
Heikki Kossin luento ”Näin syntyvät elokuvan äänet”, video 25 min, Yle Areena

Suomalaiset elokuva-alan henkilöt
Suomalaiset äänisuunnittelijat
Suomalaiset basistit
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Vieremä (Hyvinkää)

Vieremä on lähellä Hyvinkään keskustaa sijaitseva lähes 4 000 asukkaan kaupunginosa. Pientalovaltainen kaupunginosa rajoittuu etelässä Hyvinkään keskustaan, idässä Helsinki–Riihimäki-rataan, pohjoisessa Paavolan kaupunginosaan ja lännessä Sveitsin luonnonpuistoon.

Vieremän vanhimmat alueet ovat vuonna 1932 pääväyläksi tarkoitettu Asemankatu ja Harjukadun ympäristö 1910- ja 1920-luvun puutaloineen. Vieremän kaupunginosassa sijaitsevat muun muassa Härkävehmaan yläaste, Hyvinkään poliisiasema ja käräjäoikeus, ruokakauppa, Promenadigalleria sekä muun muassa Jehovan todistajien ja Rauhanyhdistyksen toimitilat. Vieremän läheisyydessä sijaitsi myös Hyvinkään Sveitsin lukio. Alueella on lisäksi useita puistoja kuten Hyvinkään ensimmäisen kaupunginjohtajan Rieti Ikosen kunniaksi nimetty Rietinpuisto sekä Vieremänpuisto. 

Vieremän kaupunginosaa palvelevat Hyvinkään Liikenteen paikallisbussilinjat 3 ja 6.

Lähteet 

Hyvinkään kaupunginosat
Aulangonlinna

Aulangonlinna on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Aulangolla sijaitseva muinaislinna. Linnan lähettyviltä tunnetaan myös rautakautinen asuinpaikka ja polttokenttäkalmisto. Aulangolle on kehittynyt monipuolinen ja kansallisesti merkittävä kulttuuriympäristö, jota täydentää vielä harjualueelle perustettu luonnonsuojelualue.

Muinaislinna 

Muinaislinna on rakennettu harjualueen korkeimmalle kohdalle Aulangonvuorelle, missä on suojaava jyrkänne ja hyvä näkyvyys pienelle Aulangonjärvelle. Jyrkkä rinne toimi muinaislinnalle luontaisesti suojaavana suuntana, mutta muissa ilmansuunnissa piti rakentaa suojavarustukset. Lännessä olevalla loivalla rinteellä löytyykin valli, joka on rakennettu maasta ja kivistä. Se on matala ja erottuu nykyään maastosta heikosti. Koska alueella on rakennettu käytäviä ja rakennuksia, osa vallista on tuhoutunut niiden tieltä. Linnapiha sijaitsi mäen laella ja se jäi vallin ja jyrkänteen väliin. Piha-alueen läpimitta oli noin 100 metriä.

Linnoituksen ikää ei varmuudella tiedetä. Linnoituksesta on maininta, että se olisi ollut olemassa ajanlaskumme alusta alkaen. Arvellaan, että linnoitus hävitettiin 1200-luvun puolivälin jälkeen samalla, kun lähelle alettiin rakentaa suurempaa Hämeen linnaa. Hävitys oli todennäköisesti seurausta ruotsalaisvalloituksesta, joka tunnetaan toisen ristiretken nimellä. Muinaislinna oli kuitenkin merkittynä Ruotsin kuninkaan karttoihin vielä vuonna 1780. Linnoitusalueen historia on edelleen hämärän peitossa, sillä laelta on löydetty vain nuotiopaikkoja ja rakennuksen pohjia. Niiden alkuperästä ja ajoituksista ei ole tietoa. Linnoitusta ei kuitenkaan olisi olemassa ilman paikallista asutusta. Linnoituksen ajoitus voidaankin epäsuorasti päätellä arkeologisesta tiedoista, jota kerätään läheisiltä asuinpaikoilta.

Tutkimuksia 
Kohdetta on tutkittu arkeologisin kaivauksin vuosina 1949 ja 1950 (Jouko Voionmaa). Sitä on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1886 (Hjalmar Appelgren), 1897 (Axel Olai Heikel), 1921 (Julius Ailio), 1935 (Jouko Voionmaa), 1939 (Esko Sarasmo), 1951 (Jorma Leppäaho), 1984 (Jyri Saukkonen), 1998 (Tuula Heikkurinen-Montell), 1999 (Sirkka-Liisa Seppälä) ja 2000 (Nina Strandberg).

Lähteet 

Hämeenlinnan rakennukset ja rakennelmat
Suomen muinaislinnat
Hämeenlinnan historia
Aulanko
Otl Aicher

Otto ”Otl” Aicher (13. toukokuuta 1922 Ulm – 1. syyskuuta 1991 Leutkirch im Allgäu) oli saksalainen graafinen suunnittelija ja typografi. Hänen tunnetuin työnsä on kokonaisvastuu Münchenin 1972 kesäolympialaisten graafisesta suunnittelusta, kuten eri urheilulajeja kuvaavista piktogrammeista muodostuvasta opastejärjestelmästä. Hänen tunnetuin kirjaintyyppinsä on Rotis. Aicher oli myös yksi Ulmin muotoilukoulun (1953–1968) perustajista.

Varhainen elämä ja ura 
Aicher syntyi Ulmissa, Saksan lounaisessa Baden-Württembergin osavaltiossa vuonna 1922. Aicher oli Werner Schollin luokkatoveri ja ystävä ja tunsi myös tämän sisaren ja veljen, Sophie ja Hans Schollin, jotka molemmat teloitettiin myöhemmin vuonna 1943 Valkoinen Ruusu -vastarintaliikkeen jäsenyydestä Natsi-Saksassa. Myös Aicher oli voimakkaasti natsivastainen. Hänet pidätettiin vuonna 1937, kun hän kieltäytyi liittymästä Hitler-Jugendiin. Hänet pakotettiin sotapalvelukseen, josta hän karkasi vuonna 1945 ja piiloutui Schollien taloon Wutachiin.

Sodan jälkeen vuonna 1946 Aicher alkoi opiskella kuvanveistoa Münchenin taideakatemiassa. Vuonna 1947 hän perusti oman studion Ulmiin. Vuonna 1952 Aicher meni naimisiin Inge Schollin kanssa, joka oli Werner, Hans ja Sophie Schollin vanhempi sisar.

Ulmin muotoilukoulu 

Vuonna 1953 Aicher perusti yhdessä Inge Schollin ja Max Billin kanssa Ulmin muotoilukoulun (), joka toimi vuoteen 1968 asti.

Aicher erikoistui työssään yritysgrafiikkaan ja suunnitteli muun muassa lentoyhtiö Lufthansan yhä käyttämän lintutunnuksen vuonna 1969. Aicher suunnitteli tunnuksia myös muun muassa Konstanzin yliopistolle ja Münchenin lentoasemalle. Vuonna 1980 Otl Aicher ryhtyi keittiökalustevalmistaja Bulthaupin graafiseksi konsultiksi, ja yhteistyön tuloksena syntyi muun muassa groteski- ja antiikvakirjainten muotoja yhdistelevä kirjainperhe Rotis.

Aicher kuoli syyskuussa 1991 liikenneonnettomuudessa. Münchenin kaupunginvaltuusto nimesi vuonna 2010 kaupungin Schwabingin alueella sijaitsevan kadun Otl-Aicher-Straßeksi.

Kirjallisia teoksia
Zeichensysteme (yhdessä Martin Krampenin kanssa), München 1980
Wilhelm von Ockham (Wilhelm Vossenkuhlin ja Gabriele Greindlin kanssa), München 1986
Griffe und Greifen (Robert Kuhnin kanssa), Köln 1987
Typographie, Lüdenscheidt 1988
Analog und Digital, Berliini 1991
Die Welt als Entwurf, Berliini 1991
Schreiben und Widersprechen, Berliini 1993.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Foster, Norman: ”Otl Aicher 1991.” Teoksessa David Jenkins (toim.): Foster ... Foster On, Prestel, 2000, s. 20; 592–595. ISBN 3-7913-2405-5.
 Konopacki, Markus: Otl Aicher. Phaidon Press, 2006. ISBN 0714843962.

Aiheesta muualla 

 Elämäkerta Linotype-yhtiön sivustolla 
 Aicher New Yorkin MoMA:n sivustolla 
 Otl Aicherin virallinen sivusto 
 Aicherin grafiikkaa vuoden 1972 olympialaisiin 

Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 1991 kuolleet
Saksalaiset muotoilijat
Saksalaiset kirjainmuotoilijat
Saksalaiset graafiset suunnittelijat
Lammelan muinaislinna

Lammelan muinaislinna on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva mahdollinen muinaislinna. Muinaislinnan alueelta on löydetty hieniosti säilyneitä rakenteita, jotka arvellaan olevan varustuksen jäänteitä. Kohdetta ei ole arkeologisesti tutkittu eikä ajoitettu.

Muinaislinna 
Kohde sijaitsee Kiikan kirkolta 5,5 kilometriä etelään ja Kaukosen talosta kilometri etelä-kaakkoon. Kun Huittisista kuljetaan Tampereelle, käännytään Kiikkaan johtavasta toisesta tienhaarasta vastakkaiseen suuntaan eli oikealle. Tietä kulketaan 3,5 kilometriä ja kohde löytyy metsästä vielä 150 metrin kävelymatkan päästä. Paikka sijaitsee Jokiniitunkallion eteläpuolella. Viereinen oja on nimeltään Pieskanoja, joka on pienen Lamminjärven laskuoja.

Muinaislinnana pidetty kohde on noin 80 metriä pitkä ja 30 metriä leveä kivillä aidattu alue. Kivivalli on paikoin melkein parimetriä korkea ja lähes yhtä leveä. Eteläpäässä on vallissa aukko ja kulmauksessa sijaitsee suuri siirtolohkare. Valli oli Salmon mukaan hyvin samantyyppinen kuin suomalaisissa muinaislinnoissa ylennsäkin. Ainoa ero on siinä, että valli on paikoitellen sortumatonta kivimuuria, mikä on muinaislinnoissa harvinaista. Parhaimmillaan saattaa muurissa nähdä 5–6 kerrosta kiviä päällekkäin. Muurin päällinenkin oli "pinnaltaan" tasainen ja vaikutelmaa lisää kivikerrosten päällä kasvava tasainen sammalpeite.

Historiaa 
Vuonna 1955 lähetti kartoittaja Paul Koskinen Turun tie- ja vesirakennuspiiristä Muinaistieteelliselle toimikunnalle vihjeen uudesta muinaisjäännöksestä Teukkulan kylässä. Helmer Salmo kävi pari kuukautta myöhemmin tutkimassa muinaisjäännöstä. Samaa muinaisjäännöstä oli ylioppilas Unto Salo kuvaillut jo vuonna 1950.

Siihen aikaan oltiin suunnittelemassa Turun ja Tampereen välistä pikatietä, joka tunnetaan nykyään nimellä valtatie 12. Silloinen tielinjaus olisi leikannut muinaislinnan noin 20 metrin matkalla kahtia, joten tienlinjausta muutettiin tämän takia.

Lähteet 

Suomen muinaislinnat
Pirkanmaan historia
Sastamalan rakennukset ja rakennelmat
Lauri Kajanoja

Lauri Kajanoja (s. 1968 Helsinki) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee Suomen Pankissa​ johtokunnan neuvonantajana vastuualueenaan kotimainen talouspolitiikka. Kajanoja on aiemmin työskennellyt muun muassa Euroopan keskuspankissa vierailevana ekonomistina vuonna 2005 ja Euroopan komissiossa vuosina 2008–2010. 

Kajanoja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2001 otsikolla ”Essays on currency crises and exchange rate expectations”.

Lauri Kajanojan isä on Jouko Kajanoja.

Lähteet 

Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Suomalaiset taloustieteilijät
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Pukinvuori

Pukinvuori eli Linnavuori tai Hartusvuori on Keski-Suomessa Jämsän taajamassa Seppolan koillispuolella sijaitseva muinaislinna.

Pukinvuori 
Pukinvuori sijaitsee Jämsän kirkosta 1,2 kilometriä kaakkoon ja 250 metriä Hartusvuoren etelärinteestä etelään. Vuoren kallioiset ja metsäiset etelärinteet ovat jyrkkiä, ja jyrkkyyttä korostavat jyrkänteet. Myös idässä sijaitsee erillinen jyrkänne. Kallioalueen pohjoispuolella mäen laella sijaitsee kivistä rakennettu valli, jonka pituus on 17 metriä. Muita rakenteita ei ole havaittu.

Tutkimuksia 
Kohdetta on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1950 (Jouko Voionmaa) ja 1988 (Jussi-Pekka Taavitsainen). Mäen viereisen polun läheltä löytyi vuonna 1985 miekanponsi (rekisteröity Kansallismuseossa tunnuksella KM 24262) sekä kuparin- ja raudankappaleet. Miekan ponsi oli suomalaisille tuntematonta tyyliä, ja lähimmät vastineet sille ovat Baltian maista 1100–1200-lukujen vaihteesta. Tämä saattaisi olla linnan ajoittava löydös. Taavitsainen suoritti paikalla koekaivauksen vuonna 1990. Linnavuoren luoteisrinteen alapuolella on lähde, jonka reunoja on tuettu hirsikehikolla.

Lähteet 

Jämsän historia
Jämsän luonto
Suomen muinaislinnat
Pierre Cressoy

Pierre Cressoy (Pierre Jules Lazare Cresson, 25. maaliskuuta 1924 Vendôme – 31. lokakuuta 1980 Gorbio) oli ranskalainen elokuvanäyttelijä.

Cressoy opiskeli näyttelemistä Conservatoire national supérieur d’art dramatiquessa Pariisissa. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Léon Mathotin La dernière chevauchée vuonna 1946, mutta tunnetuksi hän tuli Georges Pécletin Le grand cirquessa (1948). Kokeiltuaan onneaan Paramountin studiolla Hollywoodissa vuonna 1952 Cressoy ryhtyi työskentelemään Italiassa, jossa hän teki lukuisia komedioita, melodraamoja ja seikkailuelokuvia. Vuonna 1954 hän sai parhaan ulkomaisen näyttelijän palkinnon roolistaan Raffaello Matarazzon Sävelten kuninkaassa (Giuseppe Verdi, 1953).

1960-luvulla Cressoy esiintyi italialaisissa peplumelokuvissa ja spagettiwesterneissä käyttäen taiteilijanimiä Peter Cross ja Peter Cabot. Näyttelijän ura hiipui 1970-luvun alussa.

Elokuvia
 Il leone di Tebe, 1964
 Il trionfo di Ercole, 1964
 Malesian merirosvot, 1964

Lähteet

Aiheesta muualla
 Internet Movie Database: Pierre Cressoy 

Ranskalaiset näyttelijät
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 1980 kuolleet
Kurzgesagt

Kurzgesagt – In a Nutshell (aiemmin Kurzgesagt) on müncheniläislähtöinen englanninkielinen YouTube-kanava, joka tuottaa animoituja opetusvideoita. Kanavan nimi tulee saksan kielen sanasta kurz gesagt, joka tarkoittaa ”lyhyesti sanottuna” tai ”pähkinänkuoressa”. Phillipp Dettmerin vuonna 2013 perustama kanava on kerännyt syyskuuhun 2021 mennessä yli 16 miljoonaa tilaajaa. Kanavalle ladataan videoita noin kerran kuukaudessa. Ne kertovat eri poliittisista, filosofisista ja tieteellisistä aiheista, kuten alkuräjähdyksestä ja Euroopan pakolaiskriisistä. Videot myös sisältävät viittauksia pop-kulttuuriin, kuten Doctor Whohon ja Harry Potteriin. Kurzgesagt - In a Nutshell kuvailee itse sisältöä useiksi aiheiksi selitettynä animaation kautta.

Aiheesta muualla 
 YouTube-kanava 
 Virallinen sivusto

Lähteet 

YouTube-kanavat
Tieteen yleistajuistaminen
Renato Navarrini

Renato Navarrini (oikealta sukunimeltään Navarini, 18. elokuuta 1892 La Spezia – 20. tammikuuta 1972 Savona) oli italialainen näyttelijä.

Navarrini teki vuodesta 1910 lähtien pitkän uran teatterinäyttelijänä. Hän meni naimisiin näyttelijä Fanny Marchiòn kanssa vuonna 1922, mutta pari erosi muutamaa vuotta myöhemmin. 1930-luvun alusta lähtien Navarrini esitti luonnenäyttelijänä sivuosia lukuisissa elokuvissa, joista merkittävimpiä lienevät Alessandro Blasettin Rautakruunu (1941) ja Vittorio De Sican Milanon ihme (1950). Navarrini työskenteli toisinaan myös televisiossa.

Elokuvia
 I pirati della Malesia, 1941
 Marte, dio della guerra, 1962
 Simson ja orjakuningatar, 1963
 Ercole contro Roma, 1964

Lähteet

Aiheesta muualla
 Internet Movie Database: Renato Navarrini 

Italialaiset näyttelijät
Vuonna 1892 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Kirkkovuori

Kirkkovuori on Kymeenlaaksossa Virolahden Häppilässä sijaitseva todennäköinen linnavuori. Käsitys, että kohde on muinaislinna, perustuu mäeltä tehtyihin esinelöytöihin ja paikan sopivuudesta linnavuoreksi.

Kirkkovuori 
Kirkkovuori sijaitsee Klamilan kirkosta 2,6 kilometriä luoteeseen. Se on kohtalaisen matala rapakivinen kallioalue, jota kiertää jyrkänne kaikkialla paitsi etelän suunnalla. Sieltä ei kuitenkaan tunneta jäänteitä puolustusvarustuksesta, jollainen olisi esimerkiksi kivistä rakennettu valli. Kalliolle johtaa polku. kallioalueelta on löydetty putkikirves ja tappikirves kalliota peittävän turpeen alta rapautumissorasta. Esineet olivat yhdeksän metrin eteäisyydellä toisistaan ja ne lahjoittu löytäjä Seppo Kallio Museovirastolle vuonna 2008.

Tutkimukset 
Vuonna 2008 tekivät Seppo Kallio ja Ilkka Kaskinen havainnot esineistä, joita Tanja Tenhunen, Marita Kykyri ja Ilkka Kaskinen kävivät tutkimassa esineitä in situ.

Lähteet 

Virolahti
Kymenlaakson historia
Virolahden luonto
Suomen muinaislinnat
Palvaanlinna

Palvaanlinna on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Vanajan Miemalassa sijaitseva mahdollinen mäkilinna.

Mäkilinna 
Palvaanlinna sijaitsee Hämeen linnasta 6,2 kilometriä eteläkaakkoon Miemalanselän länsirannan Hattelmalanharjun eteläosan päällä ja noin 250 metriä rannasta. Linnan alueella harjun lakiosa kohoaa yli 40 metriä Miemalanselän yläpuolelle ja se yltää vielä ympäristöään 20 metriä korkeammalle. Lakialue on 150×50 metriä suuri ja se kapenee molempiin päihin. Linnoittamiseen tarkoitettua kivivallia ei näy ja ainoat kivikot vaikuttavat luontaisilta. laelta näkyy suoraan Mantereenlinna.

Opastus ja suojelu  
Linnan kautta kulkee harjun suuntainen kävelypolku. Palvaanlinnan kaakkoispäässä on autoille pysäköintialue ja kaupungin pystyttämä opastaulu, jossa esitellään Miemalanharjun ja Raimansuon luonnonsuojelualueita. Suojelualue ei yllä linnan alueelle.

Tutkimukset 
Kohdetta ei vielä tutkittu arkeologisesti, mutta pintapuoliset arviot on annettu vuosina 1935 (Jouko Voionmaa), 1939 (Esko Sarasmo), 1984 (Jyri Saukkonen) ja 1999 (Sirkka-Liisa Seppälä).

Lähteet 
 

Hämeenlinnan historia
Suomen muinaislinnat
Jutta Rantala

Jutta Rantala (s. 11. marraskuuta 1999 Köyliö) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ruotsin pääsarjassa pelaavaa Kristianstadia.

Ura

Seurajoukkueet 
Rantala on Euran Pallon kasvatti. Hän on edustanut Naisten Liigassa aiemmin porilaista NiceFutista, Turun Palloseuraa, FC Honkaa ja Helsingin Jalkapalloklubia. Hyökkääjänä pelaava Rantala teki TPS:ssä 14 liigamaalia kaudella 2017 ja Hongassa kaudella 2018 kuusi maalia. Kaudella 2019 Rantala voitti HJK:ssa mestaruuden ja hän oli sarjan paras maalintekijä 22 maalillaan. Kauden päätteeksi Rantala valittiin liigan parhaaksi pelaajaksi ja parhaaksi hyökkääjäksi. Joulukuussa 2019 Rantala siirtyi ruotsalaiseen Kristianstadiin.

Maajoukkueet 
Rantala on pelannut Suomen alle 16-, 17-, 18- ja 19-vuotiaiden maajoukkueissa. Naisten A-maajoukkueessa hän debytoi maaliskuussa 2020 Kypros Cupin ottelussa Kroatiaa vastaan.

Muuta 
Rantalan veljet Joonas (s. 1996) ja Juuso (s. 1997) ovat myös jalkapalloilijoita. He ovat pelanneet muun muassa Ykköstä Tampereen Pallo-Veikoissa ja Musan Salamassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Jutta Rantala Suomen Palloliiton sivuilla

Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen mestarit
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo televisiosarjan Z Nation jaksoista

Z Nation on yhdysvaltalainen post-apocalypse-, kauhu- ja draamasarja, jota alettiin esittää 12. syyskuuta 2014 Syfy-kanavalla. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi koostuu 13 jaksosta ja toinen tuotantokausi 15. Sarja saa kolmannen tuotantokauden syksyllä 2016.

Yleiskatsaus

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi (2014)

Toinen tuotantokausi (2015)

Lähteet 

 http://tvline.com/2014/10/20/james-denton-the-good-witch-cast-hallmark-series/
 http://www.syfy.com/znation Syfy.
 http://when-will.net/tv-series/260-when-is-z-nation-season-2-coming-out-release-date-fall-2015.html. when-will.net. 13 July 2015. Retrieved 26 August2015.
 http://deadline.com/2015/11/z-nation-renewed-season-3-syfy-1201610700/. Deadline.com. November 6, 2015. Retrieved November 7, 2015.
 Kondolojy, Amanda (September 22, 2014). http://tvbythenumbers.zap2it.com/2014/09/22/friday-cable-ratings-friday-night-smackdown-tops-night-girl-meets-world-bering-sea-gold-college-football-z-nation-more/305510/TV by the Numbers. Retrieved September 23, 2014.
 Bibel, Sara (September 29, 2014).http://tvbythenumbers.zap2it.com/2014/09/29/friday-cable-ratings-girl-meets-world-wwe-smackdown-win-night-bering-sea-gold-z-nation-jessie-more/307882/TV by the Numbers. Retrieved November 26, 2014.
 Kondolojy, Amanda (October 6, 2014).http://tvbythenumbers.zap2it.com/2014/10/06/friday-cable-ratings-mlb-division-series-tops-night-friday-night-smackdown-inside-the-mlb-star-wars-rebels-more/311012/TV by the Numbers. Retrieved October 6, 2014

Aiheesta muualla 
 List of Z Nation episodes at the Internet Movie Database

Z Nation
Juholan koulu

Juholan koulu (nykyisin Järvenpään Yhteiskoulu, Juholan yksikkö) on Järvenpäässä sijaitseva noin sadan oppilaan suomenkielinen erityiskouluna toimiva yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Koulussa on 19 opettajaa virallisessa rekisterissä ja 15 koulunkäynninohjaaja.

Vuonna 2019 Juholan koulu siirrettiin Järvenpään Yhteiskoulun alaisuuteen.

Järvenpään Yhteiskoulun, Juholan yksikön (ja Järvenpään Yhteiskoulun) rehtorina toimii Pia Pohjanpalo.

Lähteet 

Järvenpään peruskoulut
Keskus (Järvenpää)
Alpine A110

Alpine A110 (tunnetaan myös nimillä Renault Alpine, Alpine-Renault ja Berlinette) oli ranskalaisen Alpinen vuodesta 1961 vuoteen 1977 valmistama takamoottorinen urheiluauto. Sen edeltäjämalli oli Alpine A108. Autossa käytettiin kaikkien Alpine-autojen tavoin Renault’n moottoreita ja muuta tekniikkaa.

Historia 
Kun edeltävä malli A108 käytti Renault Dauphinen osia, A110 perustui puolestaan Renault 8 -malliin. Koriversioina esiteltiin aluksi umpikorinen ”Berlinetta”  ja sitten avomalli. Kori on tehty lujitemuovista teräskehikon päälle. Moottorivaihtoehtoina oli aluksi Renault 8 -mallissa käytetty 1,1 litran moottori ja 95 hevosvoimaa (SAE) tuottanut R8 Gordini -moottori. Myöhemmin autoon sai Renault 16 -malliin pohjautuvan moottorin, joka tarjosi 125 hevosvoimaa (DIN).

Menestys ralleissa
A110 saavutti mainetta 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa voitokkaana ralliautona, joka saavutti muun muassa kolmoisvoiton Ranskan Alppirallissa 1969. Kolmannelle tilalle autolla ajoivat suomalaiset Jorma Lusenius ja Seppo Halme. Vuonna 1971 auto voitti Monte Carlo -rallin kuljettajana ruotsalainen Ove Andersson. 1970-luvun alkuvuosina Renault osti Alpine-tehtaan kokonaan itselleen ja 1973 perustettiin rallin maailmanmestaruussarja WRC , jolloin Renault alkoi kilpailla siinä A110-mallilla. Tehdastallin vakiokuljettajia olivat Bernard Darniche, Jean-Pierre Nicolas ja Jean-Luc Thérier, ja heidän lisäkseen käytettiin ”vierailevia tähtiä” kuten Jean-Claude Andruet, joka voitti 1973 Monte Carlo -rallin. Ralleissa käytettiin tuolloin 1,8 litran moottoria.

Vuonna 1974 varta vasten ralliautoksi suunniteltu Lancia Stratos aloitti voittokulkunsa WRC-rallimaailmassa, ja takamoottorisen A110:n aika alkoi olla ohi huolimatta yrityksistä parantaa sen ominaisuuksia.

Muita versioita
Alpine A110 -mallia rakensi Alpinen Dieppen tehtaan lisäksi Meksikossa Diesel Nacional (DINA) -yhtiö nimellä Dinalpin sekä Bulgariassa SPC Metalhimin ja ETO Bulenin muodostama osuuskunta nimellä Bulgaralpine. Bulgaralpinea valmistettiin noin 100 kappaletta ja ne kaikki jäivät Bulgarian sisämarkkinoille.

WRC-voitot

Lähteet

Aiheesta muualla 

Alpine A110 Suomen Renault-kerhon sivustolla

A110
Ralliautot
1960-luvun autot
1970-luvun autot
Hitchball 4000

Hitchball 4000 on Pohjoismaiden suurin liftauskilpailu. Kilpailijat liftaavat pareittain viikonlopun aikana Helsingistä pois ja takaisin. Lisäksi jokaisella joukkueella on mukanaan gps-lähetin, jonka avulla liftaajien sijaintia voi seurata reaaliajassa Hitchball 4000:n verkkosivuilla. Kilpailun pääsarjan voittaa ja Hitchball 4000 -kiertopokaalin saa seuraavaksi vuodeksi pari, joka liftaa viikonlopun aikana pisimmälle ja ehtii ajoissa takaisin. Spirit of Hitchball -palkinnolla puolestaan huomioidaan tiimi, joka edisti parhaiten liftauskulttuuria asenteellaan ja viestinnällään sosiaalisessa mediassa. Hitchball 4000 järjestetään joka vuosi kesäkuun ensimmäisenä viikonloppuna. 

Kilpailun järjestäjänä toimii HitchPro ry, liftauskulttuurin levittämistä varten perustettu yhdistys. Kilpailun tavoitteena on todistaa liftauksen helppous ja turvallisuus ja laajemmin osoittaa, että pohjoismaalaiset yhteiskunnat ovat turvallisia ja että tuntemattomiin ihmisiin voi luottaa.

Ensimmäisen kerran Hitchball 4000 järjestettiin vuonna 2013. Kilpailun suosio on kasvanut vuosi vuodelta, ja vuonna 2016 osallistujia oli yli 100 henkilöä. Vuosien varrella osallistujat ovat saavuttaneet muun muassa Strykówin, Varsovan, Tukholman, Inarin ja Muonion.

Lähteet 

Suomen tapahtumat
Matkailu
Väisälä-komparaattori

Väisälän interferenssikomparaattori on etäisyyden mittauksen kalibroinnin menetelmä, jonka kehitti professori, akateemikko Yrjö Väisälä. Väisälä-komparaattorilla määritetään pituusmittauksen kalibrointiratoja eli perusviivoja. Suomessa Väisälä-komparaattorilla ylläpidetään Nummelan normaaliperusviivaa eli mittanormaalia Vihdin Nummelassa, joka on tarkkuutensa vuoksi tunnettu myös kansainvälisellä mittapuulla.

Väisälä-komparaattorin toiminta perustuu kvartsimetrin moninkertoihin. Kvartsimetrit ovat kvartsilasista valmistettuja metrin mallikappaleita, joiden pituus on absoluuttisesti kalibroitu ja jäljitettävissä SI-järjestelmän mukaiseen metrin määritelmään. Käytännössä Väisälä-komparaattori rakentuu peileistä, valonlähteestä, linsseistä ja kamerasta. Peilejä on kolme, joista kaksi ensimmäistä asetaan tarkasti kvartsimetrin mukaiselle etäisyydelle toisistaan. Lisäksi asetaan kolmas peili, jonka etäisyys ensimmäiseen peiliin on moninkerta kahden aikaisemman peilin välisestä etäisyydestä. Väisälä-komparaattoriin johdetaan valkoista valoa, joka kimpoilee peiliparien välillä saman matkan kummankin peiliparin (I–II ja I–III) välillä. Tämä saadaan aikaan säätämällä peilit oikeaan kulmaan toisiinsa nähden. Lopuksi valkoinen valo heijastetaan linssin läpi kameran kennolle, johon muodostuu interferenssikuviot, jos valon aallonpituus on samassa vaiheessa. Intererenssikuvio syntyy vain, jos valonsäteiden kulkemat matkat poikkeavat toisistaan alle 1,3 μm. Nummelan perusviiva määritettiin vuonna 2007 tällä menetelmällä, jolloin sen kokonaispituudeksi saatiin 864 122,86 mm ±0,07 mm. Suomessa Geodeettinen laitos (nykyinen Maanmittauslaitoksen Paikkatietokeskus) on kansallinen ja kansainvälinen asiantuntijalaitos geodeettisissa perusviivoissa ja vastaa Nummelan perusviivasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
MIKES and Finnish Geodetic Institute perform the most accurate geodetic baseline measurements in the world  (mikes.fi)

Geodesia
Mittaaminen
Karl Jansson

Karl Algot Jansson (30. lokakuuta 1898 Lohja – 29. kesäkuuta 1963) oli suomalainen toimittaja ja oikeistoradikaali aktivisti.

Elämä ja ura 
Jansson liittyi vuonna 1917 Lohjalle perustetun suojeluskunnan ratsastavaan osastoon ja hän oli myöhemmin sisällissodan ohella mukana myös Aunuksen retkikunnassa. 1930-luvulla Jansson osallistui Arvi Kalstan perustaman Suomen Kansan Järjestö-puolueen toimintaan ja oli Vapaussodan Rintamamiesten liiton julkaiseman Rintamamies-lehden toimittajana. Syyskuussa 1939 Jansson oli mukana Saksassa vierailleessa Vapaussodan Rintamamiesten liiton lähetystössä yhdessä pankinjohtaja P. H. Norrménin ja insinööri John Rosbergin kanssa. Lähetystöä johti Etsivän keskuspoliisin entinen johtaja Esko Riekki ja lähetystön oli tarkoitus selvittää olivatko Saksa ja Neuvostoliitto sopineet aiemmin elokuussa Suomen kuulumisesta Neuvostoliiton etupiiriin. Lähetystö pääsi tapaamaan SS-valtakunnanjohtaja Heinrich Himmleriä mutta tämä kiisti että mitään tällaista olisi sovittu. Jansson vieraili Saksassa myös syksyllä 1940 jääkäriluutnantti Gunnar Lindqvistin kanssa esittämässä SS:lle Vapaussodan Rintamamiesten liiton kutsun SS-joukkojen toipilaiden saamiseksi toipumislomille Suomeen.  

Keväällä 1942 Jansson valittiin ruotsinkielisen natsijärjestön Samfundet Folkgemenskapin puheenjohtajaksi. Syksyllä 1944 Jansson oli mukana Sonderkommando Nordin Suomen johdossa ja hän toimi yhteysmiehenä ja erikoisagenttina Kristiinankaupungin ja Närpiön seudulla. Jansson asui tällöin 1944–1945 Kristiinankaupungin kaupunginhotellissa jossa sijaitsi myös Saksaan yhteyksiä hoitanut Sonderkommando Nordin salainen radioasema jota hoiti SS-mies Timo Räihä. Sonderkommando Nordin toiminta paljastui syksyllä 1945 ja valtiollinen poliisi Valpo aloitti toiminnassa mukana olleiden pidätykset vuoden 1946 puolella. Jansson pääsi kuitenkin pakenemaan Ruotsiin jossa hän asui lopun elämäänsä. Hän oli 1950-luvun lopulla Hudiksvallin seudulla metsätyömailla työnvälittäjänä ja hän lienee kuollut 1960-luvulla syöpään. Sotilasarvoltaan Jansson oli luutnantti.

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset kansallissosialistit
Suomen sisällissodan valkoiset
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1963 kuolleet
Kätisyys

Kätisyys on se ominaisuus, että ihminen on joko oikeakätinen tai vasenkätinen. Molempikätinen saattaa käyttää kumpaakin kättä melko tasaveroisesti.

Kätisyyden on arveltu johtuvan aivojen epäsymmetriasta. Oikeakätisellä hallitseva on vasen aivopuolisko ja vasenkätisellä oikea.

Suurin osa oikeakätisistä tekee kaiken oikealla kädellään, mutta vasenkätisistä suurin osa käyttää joskus myös oikeaa kättään. Vasenkätiseksi ihminen määritellään usein kirjoituskäden mukaan. Koska oikeakätisiä on enemmän kuin vasenkätisiä, monet esineet on suunniteltu oikeakätisten ehdoilla.

Ihmisistä noin 90 prosenttia on oikeakätisiä. Kätisyys määräytyy varhaisella sikiökaudella ja vakiintuu varhaislapsuudessa. Ihmisen kätisyys on perinnöllistä ja monen geenin summa, mutta siihen vaikuttavat myös ympäristötekijät. Vasenkätisiä on vasenkätisten lapsista erään tutkimuksen mukaan 40 prosenttia, mutta oikeakätisten vanhemmista vasenkätisiä on vain 10 prosenttia. Raskauden tai synnytyksen ongelmat saattavat altistaa vasenkätisyydelle.

Myös kissoilla ja koirilla esiintyy kätisyyttä.

Lähteet

Perinnölliset ominaisuudet
Yläraajat
Evan Rodrigues

Evan Rodrigues (s. 28. heinäkuuta 1993 Etobicoke, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Colorado Avalanchen organisaatiota.

Ura

Junioriura 
Rodrigues varattiin vuoden 2009 CHL:n varaustilaisuudessa kymmenennellä kierroksella 196. pelaajana OHL-seura Ottawa 67'siin. Hän ei kuitenkaan joukkueessa ikinä pelannut.

Kaudeksi 2011–2012 Rodrigues siirtyi opiskelemaan Bostonin yliopistoon, jonka joukkueessa hän pelasi. Hän pelasi tulokaskautensa aikana 36 ottelua, joissa teki kaksi maalia sekä keräsi kymmenen syöttöpistettä. Toisella kaudellaan hän oli joukkueen sisäisen pistepörssin kolmas tehtyään 38 pelaamassaan ottelussa tehot 14+20=34. Hänet palkittiin kauden päätteeksi Hines Awardilla.

Kaudella 2013–2014 Rodrigues teki 31 ottelussa viisi maalia sekä yhdeksän syöttöpistettä. Viimeisellä yliopistokaudellaan, 2014–2015, Rodrigues oli Jack Eichelin jälkeen NCAA:n toiseksi paras pistemies tehtyään 41 ottelussa tehot 21+40=61. Boston voitti kauden päätteeksi yliopistomestaruuden. Rodrigues toimi joukkueen varakapteenina.

Ammattilaisura 
Yliopistokauden päätyttyä Rodrigues solmi huhtikuussa 2015 tulokassopimuksen Buffalo Sabresin kanssa. Hän osallistui Sabresin kautta 2015–2016 edeltäneelle harjoitusleirille, josta hänet kuitenkin lähetettiin AHL-farmiseura Rochester Americansiin. Rodrigues nostettiin kauden lopussa Sabresin NHL-kokoonpanoon. 8. huhtikuuta Rodrigues pääsi debytoimaan NHL:ssä ottelussa Columbus Blue Jacketsia vastaan. Hän sai ottelussa peliaikaa 10.10 minuuttia. Rodrigues onnistui maalinteossa toisessa NHL-ottelussaan, New York Islandersia vastaan. Rodrigues teki kahdessa ottelussa yhden maalin sekä yhden syöttöpisteen, jonka jälkeen hänet lähetettiin takaisin farmiin. Americansissa Rodrigues teki ensimmäisen ammattilaiskautensa aikana 72 pelaamassaan ottelussa tehot 9+21=30. Elokuussa 2020 Pittsburgh Penguins kauppasi Rodriguesin Toronto Maple Leafsiin yhdessä ensimmäisen kierroksen varausvuoron kanssa vaihdossa Kasperi Kapaseen, Pontus Åbergiin ja Jesper Lindgreniin

Syyskuussa 2022 Rodrigues teki vapaana agenttina Colorado Avalanchen kanssa yksivuotisen sopimuksen.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Colorado Avalanchen pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Musiikkiarkisto

Musiikkiarkisto kerää, säilyttää ja tarjoaa suomalaiseen populaarimusiikkiin liittyvää tietoa ja aineistoa, johon tutkijat ja muut aihepiiristä kiinnostuneet voivat vapaasti tutustua arkiston tiloissa. Aineistoa on yli 600 hyllymetriä. Sen runkona ovat musiikkialan toimijoilta ja musiikinharrastajilta saadut lahjoitukset kuten äänilevyt, ääninauhat, videot, valokuvat, haastattelut, nuotit, käsikirjoitukset, musiikkilehdet, musiikkikirjat, sopimukset ja kirjeet.

Kokoelma kattaa merkittävän osan suomalaista musiikki- ja kulttuuriperintöä. Joukossa on paljon julkaisematonta aineistoa. Musiikkiarkisto on tieteellinen äänitearkisto, jonka aineistoja käytetään tutkimuksessa ja opetuksessa. Musiikkiarkisto tarjoaa neuvonta- ja tiedonhakupalveluja sekä julkaisee populaarimusiikin historiaan liittyviä tutkimuksia sekä muuta aineistoa kuten äänilevyjä.

Historia 
Suomen Jazz-arkisto perustettiin Helsingissä 10.12.1990 Manu Teittisen aloitteesta. Tavoitteena oli kerätä talteen suomalaisen jazzin historiaan liittyvää aineistoa. Nimi Suomen Jazz & Pop Arkisto otettiin käyttöön vuonna 1997, jolloin arkiston toiminta laajeni kattamaan koko suomalaisen populaarimusiikin kentän. Vuonna 2015 nimeksi otettiin käyttöön Musiikkiarkisto JAPA. Vuodesta 2017 lähtien arkisto on toiminut nimellä Musiikkiarkisto.

Arkiston ensimmäisenä johtajana vuoteen 1997 saakka toimi jazzmuusikko ja -historioitsija Jukka Haavisto. Musiikintutkija Juha Henriksson on toiminut johtajana vuosina 1997-2008 ja jälleen vuodesta 2015 lähtien. Vuosina 2008–2015 arkistonjohtajana toimi populaarikulttuurin historian tutkija Janne Mäkelä.

Arkiston hallituksen puheenjohtajana toimi vuoteen 2007 saakka Timo Vähäsilta ja vuosina 2007–2015 Jaakko Harjula. Vuodesta 2015 lähtien tehtävää on hoitanut Hannu Tolvanen. Arkiston sihteerinä ja amanuenssina 1992–2008 toiminut Natta Holma sai vuonna 2009 Jazzliiton Andania-palkinnon, jonka ovat saaneet arkiston aktiiveista myös Jukka Haavisto 1995 ja Timo Vähäsilta 2004.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Musiikkiarkiston kotisivu
 Musiikkiarkiston Open Access sivut
 Janne Mäkelä: Musiikkiarkistot Suomessa

Suomen arkistot
Riuttamosaiikkirotta

Riuttamosaiikkirotta (Melomys rubicola) on sukupuuttoon kuollut jyrsijälaji, jota esiintyi ainoastaan pienellä Bramble Cayn korallisaarella Torresinsalmessa. Laji oli ainoa Ison valliriutan kotoperäinen laji. Riuttamosaiikkirotan todettiin kuolleen sukupuuttoon vuonna 2016.

Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on riuttamosaiikkirotta.

Riuttamosaiikkirotta oli noin 15–16 senttimetriä pitkä ja sillä oli suunnilleen samanpituinen häntä. Jyrsijä oli yöeläin ja se liikkui Bramble Cayn vähäisen kasvillisuuden seassa. Riuttamosaiikkirotan arveltiin syövän ravinnokseen kasveja, mutta mahdollisesti myös kilpikonnanmunia.

Yhtään lajin edustajaa ei oltu tavattu vuoden 2009 jälkeen, ja sille oli tehty jo elvytyssuunnitelma. Tutkijat palasivat Bramble Caylle vuonna 2014, mutteivät löytäneet yhtään yksilöä. Vuonna 2016 laji julistettiin kuolleeksi sukupuuttoon. Australian hallitus vahvisti sukupuuton helmikuussa 2019. Syyksi arvellaan merenpinnan kohoamista ja myrskytulvia, jotka ovat saattaneet peittää koko saaren vuonna 2014. Tutkimusryhmän mukaan Riuttamosaiikkirotta on ensimmäinen ihmisen aiheuttaman ilmastonmuutoksen takia sukupuuttoon kuollut nisäkäslaji.

Lähteet 

Sukupuuttoon kuolleet nisäkkäät
Varsinaiset rotat ja hiiret
Sanna Majuri

Sanna Majuri on suomalainen näyttelijä ja laulaja, koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Hän on ollut kiinnitettynä Helsingin kaupunginteatteriin vuodesta 2004. Hänen roolejaan on muun muassa Katri Helenasta kertovan näytelmän päärooli. Muita rooleja ovat olleet Eponine (Les Misérables), Kim (Miss Saigon) Minä (Rebecca), Wendla (Spring Awakening), Kala (Tarzan), Sisi (Oli ennen onnimanni), Ruusunen (Prinsessa Ruusunen)  Manillaköydessä hänen roolejaan olivat Elviira, sotilas, poika ja tanssija. Hän on dubannut kymmeniä animaatiosarjoja ja elokuvia, muiden muassa Sam Sam ja Barbie elokuvien ääniroolit  (Barbie) vuosina 2002-2015.


Dubbaukset

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Suomalaiset näyttelijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Irákleio

Irákleio (, , Herakleion) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

 Iraklion (Irákleio), kaupunki Kreetan saarella
 Iraklion (Irákleio), alueyksikkö Kreetan alueella
 Irákleio, kaupunki Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella
 Irákleio, Ateenan metron asema

Katso myös 

 Herakleion, antiikin kaupunkeja
 Irákleia

Lähteet
Vasilikí

Vasilikí (, ”Basilika”; myös Vassilikí) voi viitata muun muassa seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

 Vasilikí, kylä Lefkaksen saarella Jooniansaarten alueella
 Vasilikí, kylä, Kalampákan kunnan kunnallisyksikkö ja entinen kunta Tríkalan alueyksikössä Thessalian alueella

Lähteet
Gidsken Jakobsen

Gidsken Nilsine Jakobsen (1. elokuuta 1908 – 13. kesäkuuta 1990) oli norjalainen ilmailun pioneeri. Nainen, joka lensi omalla lentokoneellaan hämmästytti koko Norjaa.

Jakobsen suoritti lentolupakirjan kaikkien aikojen toisena norjalaisnaisena. Hän valmistui ilmailukurssinsa parhaana oppilaana.

Jakobsen oppi Suomessa lentämään vesitasolla, ja osti oman VL Sääski -vesitason vuonna 1929. Se maksoi 18 000 kruunua eli yhdeksän kertaa palkan, jonka Jakobsen tienasi vuodessa konttoristina isänsä tehtaalla. Koneen nimi oli "Måsen" eli "Lokki".

Vuonna 1932 hän perusti oman lentoyhtiönsä, tarkoituksenaan aloittaa posti- ja matkustajaliikenne. Se ei kuitenkaan koskaan päässyt kunnolla aloittamaan toimintaansa.

Jakobsenista tuli kuuluisa ja hän esiintyi lentonäytöksissä Norjassa, Saksassa ja Yhdysvalloissa. Erään onnettomuuden jälkeen hän osti kalatehtaan Narvikista ja vei kalajalosteita Saksaan. Tämä oli vuonna 1940 ongelmallista ja hän joutui sekä norjalaisten että saksalaisten pidättämäksi.

Sodan aikana häntä epäiltiin vakoilusta saksalaisten hyväksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Gidsken Jakobsen  
 Lentäjätär lennukkinsa anastajana. Suomalaisen Sääski-koneen ainutlaatuiset vaiheet, Helsingin Sanomat, 22.08.1931, nro 225, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Huono-onninen lentokone. Nti Jacobsen väittää saaneensa "Sääski"-yhtiöstä ala-arvoisen koneen, Helsingin Sanomat, 04.09.1931, nro 238, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Norjalaiset lentäjät
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1990 kuolleet
Halo Wars 2

Halo Wars 2 on 343 Industriesin ja Creative Assemblyn kehittämä strategiapeli. Pelin on julkaissut Microsoft Studios 21. helmikuuta 2017 Xbox Onelle ja Windows 10:lle. Se on jatkoa vuonna 2009 julkaistulle Halo Warsille. Peli sijoittuu suoraan Halo 5: Guardiansin tapahtumien jälkeiseen aikaan ja 28 vuotta alkuperäisen Halo Warsin jälkeen.

Pelaaminen
Halo Wars 2 on reaaliaikainen strategiapeli. Pelissä on kaksi eri ryhmittymää; United Space Nation Command (UNSC) ja Banished. Kampanja koostuu 13 tehtävästä ja tukee yhteistyöpeliä.

Kehitys
Halo Wars 2:n kehittäminen aloitettiin jo vuonna 2014, mutta se julkistettiin vasta vuoden 2015 Gamescom-messuilla. Yhteistyössä 343 Industriesin kanssa pelin kerrottiin kehittävän Total War -strategiapelisarjasta tunnettu Creative Assembly ja sen julkaistavan Xbox Onelle ja Windows 10 -tietokoneille. Julkaisuajankohdaksi kerrottiin tuolloin vuoden 2016 syksy, mutta Electronic Entertainment Expo 2016 -messutapahtumassa julkaisuajankohdaksi varmistui vuoden 2017 kevät. Amerikkalainen Blur Studio vastaa välianimaatioista. Sillä on myös aiempaa kokemusta Halo-sarjan peleistä, viimeisimpänä Halo 2 Anniversarysta.

Välttääkseen Halo: The Master Chief Collectionin epäonnistuneen julkaisun 343 Industriesin johtaja Bonnie Ross lupasi studion järjestävän kaikista tulevista sarjan peleistä betatestin. Konsolipelaajille avoin beta järjestettiin vuoden 2016 kesäkuun puolivälissä. Alun perin betan oli tarkoitus kestää viikon verran, mutta sitä jatkettiin aluksi kahdella päivällä ja myöhemmin vielä yhdellä päivällä.

PC- ja konsolipelaajien oli alun perin tarkoitus voida pelata keskenään, mutta ominaisuudesta luovuttiin varhaisessa vaiheessa. Kehittäjät haluavat tehdä pelistä helposti lähestyttävän vasta-alkajille. 343 Industriesin strategiapeliosaston johtaja Dan Ayoyb uusien pelimuotojen saaneen vaikutteita multiplayer online battle arena -lajityypin peleistä.

Markkinointi
Ensimmäinen traileri Halo Wars 2:sta julkaistiin vuoden 2015 Gamescom-messuilla ja toinen seuraavana vuonna E3-messuilla, jonka lisäksi vierailijoille annettiin mahdollisuus kokeilla pelin demoa. Helmikuussa 2016 343 Industries ja leluvalmistaja Mattel julkistivat yhteistyösopimuksen Halo-aiheisten lelujen tuottamisesta. Kesäkuun puolivälissä järjestetyn betan pelaajille jaettiin ilmaisia kultaisia REQ-pakkauksia Halo 5:een.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
Halo Waypoint pelisarjan virallinen sivusto 
Halopedia 

Halo-pelit
Reaaliaikaiset strategiapelit
Verkkomoninpelit
Scifipelit
Xbox One -pelit
Windows-pelit
Vuoden 2017 videopelit
Creative Assembly
Martin koulu

Martin koulu on Hyvinkään Martin kaupunginosassa  toimiva noin 420 oppilaan suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulu sijaitsee samassa osoitteessa Martinkulman koulun kanssa, joka on noin 115 oppilaan suomenkielinen erityiskoulu.

Lähteet

Hyvinkään peruskoulut
Radio Musa

Radio Musa on tamperelainen radiokanava. Kanava soittaa pääosin iskelmä- ja tanssimusiikkia aikuisikäisille Sen taajuus on tampereella 100,5 MHz. Sen lisäksi kanavaa voi kuunnella myös Internetissä. 

Ensimmäinen Radio Musa toimi Tampereella vuosina 1989–1991.

Uusi Radio Musa sai radiotoimiluvan syksyllä 2013 ja aloitti vakituisen toimintansa maaliskuussa 2014.
Kanava sai vakituisen toimiluvan vuosille 2014–2019. Siihen mennessä kanava on toiminut määräaikaisilla toimiluvilla. Radio Musalla oli myös kolmen kuukauden tilapäinen toimilupa Helsingissä taajuudella 89,7 MHz syyskuusta marraskuuhun vuonna 2014.

Radio Musan ohjelmia ovat muun muassa Päivän artisti, Tätä Suomi tanssii, Radiot Top 20 ja Rakentajaradio. Kanava lähettää STT:n radiouutisia arkisin kello 6-22 ja viikonloppuisin 8-22. Kanavalta tulee myös viihdeuutisia pitkin päivää. Kanavan omistaa Pentti Teräväinen, joka on tuttu Discopress yrityksestä.

Musan laajaa ohjelmistoa juontavat ainakin studioisäntä Pentti Teräväinen, Teuvo Laine, Arto Grönroos, Aulikki Järvinen-Nummi, Dani Branthin, Aila-Inkeri Salama, Pekka Santonen ja Martti Kuurila.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 http://www.hitit.fi/

 Suomalaiset radioasemat
Tampereen media
Arto Nieminen (journalisti)

Arto Nieminen (s. 31. joulukuuta 1957) on journalisti ja Suomen Journalistiliiton entinen puheenjohtaja. Hän toimi tehtävässä vuosina 2006–2014.

Nieminen on työskennellyt toimitussihteerinä Virkamiesten ja toimihenkilöiden yhteisjärjestön VTY:n lehdessä 1985–1988. Hän työskenteli työmarkkinatoimittajana Yleisradion Radiouutisissa 1989–2004 ja politiikan toimittajana TV2:n Ajankohtaisessa kakkosessa 2004–2006. Hänet valittiin Journalistiliiton puheenjohtajaksi vuonna 2006, ja siitä tehtävästä hän palasi Yleisradion palvelukseen vuonna 2015. Nieminen sai Journalistiliiton ansiomerkin vuonna 2015.

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Mansikkamäen koulu

Mansikkamäen koulu on Kouvolassa, Pikku-Palomäellä sijaitseva peruskoulun ala-aste. Se on harmaa puurakennus, joka valmistui vuonna 2014. Koulu rakennettiin vuonna 2014 lakkautettujen Tornionmäen, Kankaan ja nykyisen koulun vieressä sijainneen Mansikka-ahon koulun tilalle.

Koulussa opiskelee n. 550 oppilasta luokilla 1.-6. Henkilökuntaa koulussa on yhteensä 80. Mansikkamäen koulu on sekä Kouvolan suurin että uusin peruskoulu. Mansikkamäen koulu on Suomen suurin puurakenteinen koulu. 
 Vuonna 2016 koulussa oli 533 oppilasta.

Lähteet 

Kouvolan peruskoulut
Pohjoispuiston koulu

Pohjoispuiston koulu on Hyvinkään Parantolan kaupunginosassa  toimiva noin 380 oppilaan suomenkielinen yläkoulu (luokka-asteet 7–9).

Lähteet

Hyvinkään peruskoulut
Urheilijaeläke

Valtion ylimääräinen urheilijaeläke eli urheilijaeläke voidaan myöntää urheilijalle, joka asuu tai on asunut pysyvästi Suomessa, tunnustukseksi hänen olympiakisoissa saamastaan kultamitalista. Erityisestä syystä eläke voidaan myöntää myös merkittävästä kansainvälisestä urheilu-urasta. 
 
Eläkettä ei ilman erityistä syytä myönnetä 60 vuotta nuoremmalle henkilölle. Urheilijaeläke voidaan myöntää valtion talousarvioon tarkoitusta varten otetusta määrärahasta. Eläke on veronalaista tuloa ja se voidaan myöntää täytenä eläkkeenä tai osaeläkkeenä. Vuonna 2016 täysi eläke on 1 324,32 euroa ja osaeläke siitä puolet. Eläkkeen määrä vahvistetaan vuosittain joulukuussa. Eläkettä myönnettäessä otetaan huomioon hakijan varallisuus sekä hänen toimeentulomahdollisuutensa.

Eläkettä ei myönnetä hakijalle, jonka eläketulot kansaneläketuloa lukuun ottamatta ovat korkeammat kuin kaksi kertaa täysi urheilijaeläke. Enintään osaeläkettä on myönnetty hakijalle, jonka eläketulot kansaneläketuloa lukuun ottamatta ylittävät täyden urheilijaeläkkeen tason. Eläkkeen myöntää opetusministeriö hakemuksesta saatuaan asiasta Suomen Olympiakomitean lausunnon. Eläkettä koskevat hakemukset käsitellään kerran vuodessa. Eläkettä ei voi hakea toisen puolesta.

Urheilijaeläkkeen saajat 
Suomen valtio myönsi ensimmäisen kerran urheilijaeläkkeitä vuonna 2015. Täyden eläkkeen ovat saaneet vuonna 2015 hiihtäjä Siiri Rantanen, vuonna 2016 keihäänheittäjä Seppo Räty, ralliautoilija Timo Mäkinen ja paralympiahiihtäjä Jouko Grip ja vuonna 2018 Teuvo Länsivuori.

Ennen urheilijaeläkkeen käyttöönottoa saatettiin poikkeuksellisten ansioiden perusteella myöntää ylimääräinen eläke. Urheiluansioiden perusteella ylimääräisen eläkkeen saivat: Hannes Kolehmainen (vuonna 1960), Clas Thunberg (1965), Tapani Niku (1970), Ville Ritola (1972), Sten Suvio (1974), Eino Leino (1974), Aleksanteri Saarvala (1974), Armas Taipale (1974), Arvo Haavisto (1976), Edvard Westerlund (1976), Sulo Etholén (1976), Yrjö Nikkanen (1982), Elis Ask (1985), Klaus Karppinen (1987) ja Sulo Nurmela (1988). Etholén ja Ask saivat ylimääräisen eläkkeen osaksi muista kuin urheiluansioista.

Mihin urheilijaeläke perustuu?
Urheilijaeläkkeet perustuvat säädöksiin:
 Valtioneuvoston asetus ylimääräisistä urheilijaeläkkeistä 51/2015
 Laki ylimääräisistä urheilijaeläkkeistä (1419/2014 5 §)

Lähteet 

Eläkkeet
Suomen urheilu
Shanghai Disney Resort

Shanghai Disney Resort on Disneyn teemapuisto ja lomakeskus Pudongin alueella Shanghaissa, Kiinassa. Shanghai Disney Resort on Disneyn ensimmäinen teemapuiston ja lomakeskuksen yhdistelmä manner-Kiinassa. Keskus avattiin 16. kesäkuuta 2016.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Lomakeskuksen verkkosivusto 

Shanghain rakennukset ja rakennelmat
Kiinan huvipuistot
Walt Disney Parks and Resorts
Pasi Luhtaniemi

Pasi Luhtaniemi (s. 5. syyskuuta 1963) on jyväskyläläinen kirjailija ja kustantaja . Hän on valmistunut filosofian maisteriksi Joensuun yliopistosta 1991 pääaineena yleinen kirjallisuus. Luhtaniemi vastaa Kustannus Aarnin sekä kirjoittajavalmennus Hopeantakojat ry:n toiminnasta. Hän on myös Hopeantakojat ry:n puheenjohtaja ja Suomen maakuntakirjailijat ry:n varapuheenjohtaja .

Luhtaniemi on kirjoittanut kaksi romaania, sekä useita dramatisointeja ja näytelmiä.

Luhtaniemen puoliso on teatteriohjaaja Tiina Luhtaniemi.

Tuotanto

Romaanit 
 Sokea Piste (2013, Atena-kustannus) 
 Viattomat (2015, Kustannus Aarni)

Näytelmät  
 Hääpäivä (1993)
 Veljeni Sebastian (1994, dram.)
 Lasinen pyykkilauta (1997, dram.)
 Mylly (1997)
 Lumikuningatar (1999, dram.)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 http://kustannusaarni.fi
 http://hopeantakojat.fi/ 
 https://www.lukulamppu.fi/vieraskyna-kustantaja-kirjailija-pasi-luhtaniemi-uusi-kirjankustantamo-aarni-ei-ota-vastaan-kasikirjoituksia/
 http://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/http%253A%252F%252Fwww.btj.fi%252Factor_Luhtaniemi%25252C%252BPasi

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt