Pauli Bagge

Pauli Bagge (2. elokuuta 1938 Rantasalmi – 19. kesäkuuta 2009 Muurame) oli suomalainen professori ja biologi. Hän toimi Jyväskylän yliopistossa hydrobiologian professorina 1972–2001. Hän tutki vesistöjen pohjaeliöstöä.

Elämä ja ura
Pauli Bagge syntyi Rantasalmella. Ylioppilaaksi hän kirjoitti 1958 Imatran yhteislyseosta. Lukion jälkeen hän aloitti biologian opinnot Turun yliopistossa, josta valmistui 1966 filosofian kandidaatiksi. Bagge väitteli Turun yliopistossa tohtoriksi 1970. Hänen väitöskirjansa (Effects of pollution on estuarine ecosystems: 1. Effects of effluents from wood-processing industries on the hydrography, bottom and fauna of Saltkällefjord (w. Sweden): 2. The succession of the bottom fauna communities in polluted estuarine habitats in the Baltic-Skagerak region) käsitteli saasteiden vaikutusta murtovesialueiden ekosysteemeihin Itämerellä. Tutkimuksessa hän selvitti erityisesti puunjalostusteollisuuden päästöjen vaikutusta.

Hydrobiologina Bagge oli laaja-alaisesti kiinnostunut akvaattisista eliöistä ja niiden elinympäristöstä. Jo hänen ensimmäiset tutkimusartikkelinsa käsittelivät pohjaeliöstöä Lapin vesistöistä Itämerelle. Vuosina 1964–1966 Bagge toimi tutkimusavustajana Kristinebergin eläintieteellisellä tutkimusasemalla Ruotsissa. Hän tutki siellä Gullmarsin vuonon () pohjaeläimistöä, ja selvitti, millaisia merkkejä vesistön saastumisesta pohjaeliöstöstä tehtyjen havaintojen perusteella löytyi. Hän jatkoi samaa tutkimusta palattuaan Suomeen ja tutki, millaisia vaikutuksia Suomen ydinvoimaloiden (Loviisa ja Olkiluoto) toiminnalla on Itämeren pohjaeliöstöön ja ympäristöön. Osan merenpohjan tutkimuksesta hän suoritti tutkimusalus Arandalta.

Professorina

Pauli Bagge nimitettiin 1972 Jyväskylän yliopistoon hydrobiologian professoriksi. Hänen johdollaan biologian laitoksella (nyk. nimeltään bio- ja ympäristötieteiden laitos) toimi hydrobiologian osasto. Baggen ensimmäisinä virkavuosina osasto toimi Kuokkalan kartanon kiinteistössä. Vuonna 1979 osasto muutti entiseen Fredriksonin hattutehtaan rakennukseen. 1970-luvulla biologian laitoksen yhteydessä toimi Hydrobiologian tutkimuskeskus, mutta 1980-luvulla siitä muodostui erillislaitoksena yliopiston sisällä toiminut Ympäristöntutkimuskeskus. Osa professori Baggen työstä tapahtui tutkimuskeskuksen puitteissa. 

Professori Veikko Huhdan mukaan Bagge oli tiedemiehenä niin sanottu "perinteinen biologi". Hän teki pääasiassa tutkimusta omassa työhuoneessaan mikroskoopin avulla, eikä koonnut ympärilleen isoa ja paljon tutkimusrahoitusta saanutta tutkimusryhmää. 

Hydrobiologina Bagge tutki vesipunkkeja. Professori Huhdan mukaan Bagge oli Suomen viimeinen ja paras asiantuntija vesipunkkien tutkimuksen alalla. Vesieliöiden alalla Baggella oli laaja lajintuntemus. Niiden ohella hän oli perehtynyt lintuihin, hyönteisiin ja kasveihin. Uransa aikana Bagge julkaisi tutkimuksistaan yli 100 tieteellistä artikkelia. Hänen asiantuntemustaan vesieliöiden tutkijana käytettiin, kun hän oli asiantuntijajäsenenä Suomen luonnonvaraisten eliölajien tilaa arvioineessa komiteassa.

Pauli Bagge jäi eläkkeelle virastaan vuonna 2001. Hän jatkoi  vesipunkkitutkimustaan aina kuolemaansa asti. Viimeisinä vuosina tutkimuksessa avusti hänen tyttärensä Anna.

Pauli Bagge kuoli 19. kesäkuuta 2009 äkillisesti kotonaan Muuramessa.

Lähteet

Kirjallisuus
Eloranta, Jorma: Biologian laitos ponnisti tyhjästä (2015), s.120–123. Teoksessa Mari Heikkilä (toim.): Sattumaa, haperotatteja ja keltainen syklotroni. Aikalaistarinoita Jyväskylän yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan 50-vuotiselta taipaleelta. Jyväskylän yliopisto, 2015. ISBN 978-051-39-6303-3.
Huhta, Veikko: Pienestä laitoksesta yliopiston isoimmaksi (2015), s.124–131. Teoksessa Mari Heikkilä (toim.): ''Sattumaa, haperotatteja ja keltainen syklotroni...

Viitteet

Suomalaiset biologit
Suomalaiset professorit
 Jyväskylän yliopiston professorit
Vuonna 1938 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet