joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Super Mario (pelisarja)

Super Mario on Nintendon kehittämä ja julkaisema tasohyppelysarja, jonka ensimmäinen osa, Super Mario Bros., ilmestyi 13. syyskuuta 1985. Sarja on osa laajempaa Mario-pelisarjaa. Super Mario on yksi kaikkien aikojen tunnetuimpia tasohyppelysarjoja ja on vaikuttanut genreensä voimakkaasti. Sarjaan sisältyy yhteensä 15 peliä, 16. on kehitteillä. Sarjan peleistä on tullut myös remakeja ja kokoelmia.

Julkaisut 

Super Mario Bros. (Nintendo Entertainment System, 1985)
Super Mario Bros. The Lost Levels (Nintendo Entertainment System, 1986)
Super Mario Bros. 2 (Nintendo Entertainment System, 1988)
Super Mario Bros. 3 (Nintendo Entertainment System, 1988)
Super Mario Land (Game Boy, 1989)
Super Mario World (Super Nintendo Entertainment System, 1990)
Super Mario Land 2: 6 Golden Coins (Game Boy, 1992)
Super Mario 64 (Nintendo 64, 1996)
Super Mario Sunshine (Nintendo GameCube, 2002)
New Super Mario Bros. (Nintendo DS, 2006)
Super Mario Galaxy (Wii, 2007)
New Super Mario Bros. Wii (Wii, 2009)
Super Mario Galaxy 2 (Wii, 2010)
Super Mario 3D Land (Nintendo 3DS, 2011)
New Super Mario Bros. 2 (Nintendo 3DS, 2012)
New Super Mario Bros. U (Wii U, 2012)
Super Mario 3D World (Wii U, 2013)
Super Mario Maker (Wii U, Nintendo 3DS, 2015)
Super Mario Run (iOS, Android, 2016)
Super Mario Odyssey (Nintendo Switch, 2017)
Super Mario Maker 2 (Nintendo Switch, 2019)

Uudelleenjulkaisut, erikoisjulkaisut ja kokoelmat

Super Mario All-Stars (Super Nintendo Entertainment System, 1993)
Super Mario All-Stars + Super Mario World (Super Nintendo Entertainment System, 1994)
Super Mario Bros. Deluxe (Game Boy, 1999)
Super Mario Advance (Game Boy Advance, 2001)
Super Mario World: Super Mario Advance 2 (Game Boy Advance, 2001)
Super Mario Advance 4: Super Mario Bros. 3 (Game Boy Advance, 2003)
Classic NES Series: Super Mario Bros. (Game Boy Advance, 2004)
Super Mario 64 DS (Nintendo DS, 2004)
Famicom Mini: Super Mario Bros. The Lost Levels (Game Boy Advance, 2005)
Super Mario All-Stars - 25th Anniversary Edition (Wii, 2010)
New Super Luigi U (Wii U, 2013)
New Super Mario Bros. U + New Super Luigi U (Wii U, 2013)
New Super Mario Bros. U Deluxe (Nintendo Switch, 2019)
Super Mario 3D All-Stars (Nintendo Switch, 2020)
Super Mario 3D World + Bowser's Fury (Nintendo Switch, 2021)

Lähteet

Mario
Eli Lilly and Company

Eli Lilly and Company on yhdysvaltalainen maailmanlaajuinen lääkeyhtiö. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Indianapoliksessa, Indianassa, Yhdysvalloissa. Sen tuotteita myydään noin 125 maassa ympäri maailmaa. Yrityksen perusti vuonna 1876 eversti Eli Lilly, joka oli kemisti ja Amerikan sisällissodan veteraani. Yrityksen tunnetuimpia lääkkeitä ovat Prozac, Zyprexa ja Cymbalta. Fortune 500 -yhtiönä Eli Lillyn liikevoitto oli vuonna 2008 20 miljardia dollaria, mikä teki siitä Yhdysvaltojen 148. suurimman ja kymmenenneksi suurimman lääkeyhtiön kansainvälisillä markkinoilla. Yhtiö on noteerattu New York Stock Exchangengessa ja S&P 500 -osakeindeksissä. Eli Lilly on European Federation of Pharmaceutical Industries and Associationsin (EFPIA) täysivaltainen jäsen.

Historia

Yrityksen perustajasta
Yrityksen perustaja oli kemisti ja Unionin armeijan sisällissodan veteraani Eli Lilly. Lilly toimi yrityksen pääjohtajana kuolemaansa 1898 asti. Tyylitelty punainen versio hänen allekirjoituksestaan on edelleen yrityksen logo. Unionin armeijasta erottuaan Lillystä tuli pian puuvillaviljelijä Mississippissä, mutta yritys epäonnistui ja hän palasi keskilänteen, missä hän toimi osakkaana Parisissa, Illinoisissa, apteekissa. Lilly alkoi suunnitella lääketukkumyyntiyrityksen perustamista Bindrodin kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Lääkevalmistajat
Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt
Yhdysvaltalaiset teollisuusyritykset
Retkipaikka

Retkipaikka on suomalainen, vuonna 2012 perustettu retkeilysivusto. Retkipaikan perusti vihtiläinen digitaalisen markkinoinnin asiantuntija Antti Huttunen. Blogin alkuperäinen idea oli esitellä perustajansa retkiä. Sivusto laajeni nopeasti luontokohteiden esittelyyn, ja samalla mukaan liittyi muita kirjoittajia. Vuoden 2015 loppuun mennessä kirjoittajaverkosto oli laajentunut valtakunnalliseksi, 55 henkilöä käsittäväksi yhteisöksi.

Vuoden 2016 elokuuhun mennessä sivusto oli julkaissut jo lähes 1 500 luontoa ja retkeilyä käsittelevää artikkelia. Tällöin artikkeleita oli luettu yli 6,5 miljoonaa kertaa, joista vuoden 2015 aikana yli 2 500 000 kertaa.

Kuntoliikunta- ja retkeilyjärjestö Suomen Latu julkaisee Retkipaikan kirjoituksia omilla sivuillaan. Suomen Ladun Latu & Polku -jäsenlehdessä julkaistaan myös retkeilyreittejä esittelevää Retkipaikka-palstaa.

Karttakeskus julkaisi toukokuussa 2015 Retkipaikka-kirjan. Touko Kauppisen ja Antti Huttusen toimittamassa kirjassa esitellään 80 kiinnostavaa luontokohdetta.

Kesällä 2016 esitettiin Yle TV1:llä Retkipaikka-blogiin perustuva tv-ohjelma Metsien kätkemä.

Lähteet 
 Retkipaikka UlkonaTV:n haastattelussa
 Retkipaikka
 Google Analytics

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Retkipaikka-sivusto
 Geologit, arkeologit ja eräoppaat paljastavat parhaat retkipaikkansa Länsiväylä

Suomalaiset verkkosivustot
Retkeily
Suomalaiset verkkolehdet
Blogit
Buffalo Bill (täsmennyssivu)

Buffalo Bill tarkoittaa seuraavia:

 Buffalo Bill, villin lännen värikkäimpiä henkilöitä
 Buffalo Bill, William A. Wellmanin ohjaama elokuva vuodelta 1944 
 Buffalo Bill, 1980-luvun komediasarja
 Buffalo Bill, suomalainen yhtye
Kupariluura

Kupariluura (Grallaria przewalskii) on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Levinneisyys
Kupariluuraa tavataan Perussa Andien vuoriston keskiosissa. Lajin uskotaan vähenevän tulevaisuudessa metsien hakkuiden seurauksena, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.

Lähteet

Luurat
Uhanalaiset linnut
Kastanjaluura

Kastanjaluura (Grallaria blakei) on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Levinneisyys
Kastanjaluuraa tavataan Perussa. Laji on harvinainen, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

Lähteet

Luurat
Yhdysvaltalaiset mittayksiköt

Yhdysvaltalaiset mittayksiköt (U.S. Customary System) ovat muun muassa Yhdysvalloissa käytössä oleva yksikköjärjestelmä, joka pohjautuu suurelta osin siirtomaa-aikaiseen brittiläiseen yksikköjärjestelmään. Eroa on nesteen tilavuuden yksiköissä sekä monien yksiköiden määritelmissä.

Mittayksiköiden yhdenmukaisuutta säätelee Yhdysvaltojen mittatoimisto, Office of Weights and Measures. Se pyrkii myös edistämään kansainvälisen SI-mittajärjestelmän käyttöönottoa, mutta kuluttajien tietämys SI-yksiköistä vaihtelee. CIA:n mukaan maailman kolme viimeistä valtiota, joissa SI-järjestelmä ei ole virallisessa käytössä ovat Yhdysvallat, Burma ja Liberia.

Pituus 
Yhdysvaltalaiset pituuden mittayksiköt ovat tuuma, jalka, jaardi ja maili.

Massa 

Yhdysvaltalaiset massan mittayksiköt ovat unssi, pauna ja tonni.

Vetomitat 
Yhdysvaltalainen nesteen vetomitan perusyksikkö on gallona. Pienemmät mittayksiköt ovat englanninkielisiltä nimiltään ja lyhenteiltään fluid ounce (fl oz), cup (c), pint (pt) ja quart (qt).

Nesteen tilavuuden määrittämiseen käytetään ns. vetomittoja. Ne ovat eri suuria brittiläisessä ja amerikkalaisessa järjestelmässä. Perustana on kummassakin maassa gallona. Yhdysvalloissa käytetään gallona on määritelty tarkalleen 231 kuutiotuumaksi. Kiinteille aineille käytetään suurelta osin saman nimisiä, mutta hieman suurempia yksiköitä, jotka on määritelty siten, että bushel on tarkalleen 2150,42 kuutiotuumaa. Näin ollen amerikkalainen gallonan nestemitta tarkalleen 3,785 411 784 litraa ja kiinteiden aineiden gallona noin 4,404 883 770 86 litraa.

Brittiläinen järjestelmä on ollut käytössä myös muun muassa Australiassa ja Etelä-Afrikassa, amerikkalainen Yhdysvaltojen lisäksi Kanadassa sekä eräissä Karibianmeren saarivaltiossa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Miksi Yhdysvallat ei ottanut metrijärjestelmää käyttöön? – Merirosvot saattoivat ratkaista pelin Yle, 2017

Yksikköjärjestelmät
Suur-Seudun Osuuskauppa SSO

Suur-Seudun Osuuskauppa SSO on yksi S-ryhmään kuuluvista alueosuuskaupoista. SSO toimii 8 kunnassa läntisen Uudenmaan ja Salon seutukunnan alueilla. 

SSO:n liiketoiminta-alueet ovat päivittäis- ja käyttötavarakauppa, liikennemyymälä- ja polttonestekauppa, erikoistavarakauppa, matkailu- ja ravitsemiskauppa, rauta-, maatalous- ja puutarhakauppa sekä autokauppa.

SSO syntyi 2004 Salon Seudun Osuuskaupan ja Lohjalla toimineen Osuuskauppa Seudun fuusion pohjalta.

Syksyllä 2016 SSO kertoi vähentävänsä yt-neuvottelujen tuloksena 89 työpaikkaa ja lopettavansa Halikon -rautakaupan, Salon Rosso-ravintolan ja Salon Mariankadun ABC-liikennemyymälän.

SSO:n edeltäjiin liitetyt paikalliset osuuskaupat
Osuuskauppa Seutuun sulautuivat:
 Karjalohjan Osuuskauppa 1917–1970
 Osuusliike Aura (Vihti) 1928–1983
 Osuuskauppa Uusi-Pohja (Karkkila) sulautui Osuusliike Auraan vuonna 1965
 Osuuskauppa Jyvä (Pusula) 1929–1965
 Nummen osuuskauppa 1905–1964
 Sammatin Osuuskauppa 1922–1965

Salon Seudun Osuuskauppaan sulautuivat:
 Hajalan Osuuskauppa (Halikko) 1903–1927
 Halikon Aseman Osuuskauppa 1906–1928
 Kiikalan Osuuskauppa 1906–1967
 Kiskon Osuuskauppa 1916–1962
 Perniön Osuuskauppa 1917–1973
 Perttelin Osuuskauppa 1908–1973
 Someron Osuuskauppa 1916–1984
 Suomusjärven Osuuskauppa 1908–1984
Handelslaget Öboden, joka oli ruotsinkielinen osuuskauppojen yhteenliittymä Turunmaan saaristossa, lopetti vuonna 1989 ja sen alueesta Dragsfjärd, Kemiö ja Västanfjärd liittyivät Salon Seudun Osuuskaupan alueeseen. Lisäksi vuonna 1989 Koski Tl:n ja Marttilan alue siirtyi keskinäisellä sopimuksella Turun Osuuskaupalta Salon Seudun Osuuskaupan haltuun.

Toimipaikkoja  

Sokos
Salo
Lohja
Prisma
Halikko
Lohja
Nummela
ABC
Kemiönsaari
Koski Tl
Lohja
Sammatti Lohja
Marttila
Masuuni Karkkila
Nummela
Perniö
Halikko Salo
Piihovi Salo
Tupuri Salo
Somero
Vihti
SSO Liikennemyymälä Tytyri Lohja
SSO Liikennemyymälä Salo

S-market
Karkkila
Kemiö
Keskusta Lohja
Lempola Lohja
Tynninharju Lohja
Perniö Salo
Plaza Salo
Tupuri Salo
Somero
Otalampi Vihti
Keskusta Vihti

Sale
Koski Tl
Taalintehdas Kemiönsaari
Karjalohja Lohja
Marttila
Nummi Lohja
Perttilä Lohja
Pusula Lohja
Sammatti Lohja
Virkkala Lohja
Hermanni Salo
Kiikala Salo
Kuusjoki Salo
Paukkula Salo
Pertteli Salo
Suomusjärvi Salo
Toija Salo
Vaskio Salo

Sokos Hotels
Original Sokos Hotel Rikala Salo

Autokaupat
Lohjan Autokeskus Lohja
PP-Auto Lohja
PP-Auto Salo
Kosmetiikkaliikkeet
Emotion Nummela

Lähteet

Aiheesta muualla
Suur-Seudun Osuuskauppa SSO 

Alueosuuskaupat
Uusimaa
Salo
Eino Tulikari

Eino Ilmari Tulikari (vuoteen 1935 Tofferi, 28. helmikuuta 1905 Halsua – 19. marraskuuta 1977 Jyväskylä) oli suomalainen kanteleensoittaja, pelimanni, opettaja ja rehtori.

Hän kuului  Halsuan tunnettuun Tofferin soittajasukuun. Hän alkoi näppäillä kannelta jo viisi-kuusivuotiaana, ja ollessaan vasta 10-vuotias hän osallistui ensimmäisiin soittokilpailuihin, joissa sijoittui toiseksi veljensä Oskari Tofferin jälkeen. Samoihin aikoihin aloitti myös viulunsoiton ja kulki pelimannina häissä ja iltamissa. 

Hän lähti opiskelemaan Sibelius-Akatemiaan, mutta siirtyi sieltä vuoden opintojen jälkeen syksyllä 1926 Jyväskylän seminaariin, jossa valmistui kansakoulunopettajaksi 1931. Tässä tehtävässä hän toimi Jyväskylässä yli 30 vuotta, josta suurimman osan rehtorina.

Jyväskylän seminaarin ilmapiiri oli omiaan vauhdittamaan hänen kanteleharrastuksiaan. Esiintymisiä tarjoutui seminaarin piirissä hänen itsensä mukaan liikaakin.

Hän esiintyi ensimmäisen kerran radiossa 1932, aluksi kymmenen vuotta A.O.Väisäsen ohjelmassa ”Puoli tuntia kansanmusiikkia” ja sen jälkeen säännöllisesti muissakin ohjelmissa. Vuonna 1937 hän osallistui Saksassa järjestettyihin kansantanhu- ja kuoropäiviin. Hän sai tilaisuuden levittää kanteleen ja kantelemusiikin tuntemusta Saksassa, jossa kanteletta ei lainkaan tunnettu. Myöhemmin 1950-luvulla hän esiintyi Kreeta Haapasalon muistomerkin paljastustilaisuudessa 1954 ja Sibelius-viikon kansanmusiikkikonsertissa 1957. Tämän jälkeen hän soitti kanteletta vain kotioloissa ja pienemmissä tilaisuuksissa.

Tulikari käytti Perhonjokilaakson tyypillistä kanteleensoittotyyliä: lyhyet kielet ovat soittajaan päin, jolloin oikea käsi on kanteleen lyhyessä päässä ja vasen käsi viritystappien puolella. Oikea käsi soittaa melodiaa ja vasen toimii säestäjänä. Tätä soittotyyliä hän on itse kehitellyt säestys- ja korukuvioin .

Lähteet
 Heikki Laitinen & Simo Westerholm (toim): Paimensoittimista kisällilauluun, Tutkielmia kansanmusiikista 1 (ss. 29-56), Kansanmusiikkii-instituutti, 1976, ISBN 951-05410-0-4

Aiheesta muualla
 http://www.kansanmusiikkiliitto.fi/nettiputiikki/lpt/tulikari-eino-kantele-5 
 http://blogit.jamk.fi/rehtori/
 http://etno.net/henkilo/eino_tulikari 
 http://www.people.iup.edu/rahkonen/kantele/diss/Prv.htm 

Suomalaiset kanteleensoittajat
Suomalaiset kansanmuusikot
Suomalaiset opettajat
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1977 kuolleet
Robert Hart

Sir Robert Hart (20. helmikuuta 1835 Portadown, Armaghin kreivikunta, Irlanti – 20. syyskuuta 1911 Fingest Grove, Buckinghamshire, Englanti) oli brittiläinen virkamies, joka toimi keisarillisen Kiinan tullilaitoksen ylitarkastajana vuosina 1863–1908.

Hartin ura Kiinassa alkoi vuonna 1854, jolloin hänet palkattiin harjoittelijaksi Ningpossa toimineeseen Britannian varakonsulaattiin. Vuonna 1858 hän toimi Kantonin miehityshallintoa johtanen ranskalais-englantilaisen komission sihteerinä. Kiinan merentakaisen kaupan tulleista vastannut meritullilaitos uudistettiin Taiping-kapinan jälkeen, ja Hart siirtyi sen palvelukseen vuonna 1859, aluksi Kantonin tullitarkastajaksi. Vuonna 1863 hänestä tuli koko Kiinan meritullilaitoksen päätarkastaja. Meritullilaitos oli ulkovaltojen kontrollissa, jotka halusivat valvoa ulkomaisista tuontituotteista perittäviä kiinalaisia tulleja. Hart laajensi tullilaitosta huomattavasti ja vuoteen 1895 mennessä vuosittain kerättyjen tullimaksujen suuruus kasvoi kahdeksasta miljoonasta taelista 27:een miljoonaan taeliin. Laitoksen vastuulla oli myös muun muassa Kiinan rannikoiden kartoittaminen ja majakkalaitoksen ylläpito. Hart ja hänen alaisensa toimivat keisarillisen hovin neuvonantajina Kiinan ja länsimaiden suhteita koskeneissa kysymyksissä. Vastaavasti hän neuvoi myös Pekingissä toimineita länsimaisia diplomaatteja, jotka pitivät häntä Kiinan asioiden asiantuntijana.

Hart pyrki edistämään länsimaista modernisaatiokehitystä Kiinassa. Vuonna 1896 hänen johtamaansa tullilaitokseen liitettiin myös Kiinan ensimmäinen nykyaikaistettu kansallinen postilaitos. Vuoden 1900 boksarikapinan aikana kapinalliset tuhosivat Hartin kotitalon Pekingissä, jolloin hänen arvokkaat päiväkirjansa katosivat. Hän osallistui kapinan aikana Pekingin lähetystökorttelin puolustukseen. Kapinan jälkeen hän sai valvoa tullilaitoksen laajentamista boksaripöytäkirjan nojalla avattuihin uusiin sopimussatamiin. Kun tullilaitos alistettiin kiinalaisten viranomaisten alaisuuteen, Hart matkusti tammikuussa 1908 takaisin Englantiin, virallisesti virkavapaalle, mutta tosiasiassa jättäen tehtävänsä.

Hart lyötiin ritariksi vuonna 1882 ja korotettiin baronetiksi 1893.

Lähteet

Aiheesta muualla

Brittiläiset virkamiehet
Tullivirkamiehet
Baronetit
Vuonna 1835 syntyneet
Vuonna 1911 kuolleet
Bo Horvat

Bo Horvat (s. 5. huhtikuuta 1995 London, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Vancouver Canucksissa. Pelipaikaltaan Horvat on keskushyökkääjä.

Canucks varasi Horvatin yhdeksäntenä pelaajana NHL:n vuoden 2013 varaustilaisuudessa. Kausina 2011–2014 Horvat pelasi OHL-joukkue London Knightsissä.

Kauden 2019–2020 ensimmäisessä kotiottelussa Canucks ilmoitti Horvatin nimeämisestä joukkueen kapteeniksi.

Tilastot

Lähteet

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Vancouver Canucksin pelaajat
Vancouver Canucksin varaamat pelaajat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Wilhelm Meisterin oppivuodet

Wilhelm Meisterin oppivuodet (alkuteos: Wilhelm Meisters Lehrjahre, 1795-96) on Johann Wolfgang von Goethen romaani, jota pidetään yleisestä ensimmäisenä kehitysromaanina.

Juoni 

Romaani kuvaa nuoren Wilhelm Meisterin kasvua aikuiseksi ja sopeutumisvaikeuksia aikakauden saksalaiseen yhteiskuntaan. Wilhelm ei viihdy kauppiaan uralla, mutta myöskään hänen yrityksensä teatterin alueella eivät tuota tulosta. Lopussa hän vihkiytyy mystiseen torniseuraan.

Vastaanotto 
Goethen teos vaikutti merkittävällä tavalla saksalaisen varhaisromantiikan kirjallisuusteoriaan. Friedrich Schlegel julkaisi Wilhelm Meisterin oppivuosista romantikkojen Athenäum-lehdessä esseen "Über Goethes Meister" (1798). Lisäksi Schlegel väitti lehden sivuilla, että tämä romaani oli yhtä merkittävä aikakauden tendenssi kuin Ranskan vallankumous ja Fichten Tiedeopin perusta (1794) -teos. Teoksen "vallankumouksellisuus" liittyi ennen kaikkea sen tapaan esittää ensimmäistä kertaa kirjan päähenkilö historiallisesti muuttuvana ja ympäröivien yhteiskuntaolosuhteiden tuottamana. Fichten idealistiseen filosofiaan sitä puolestaan yhdisti ajatus siitä, että ulkomaailma on aina voimakkaasti havainnoijan itsensä muokkaama.

Teokseen sisään on myös kirjoitettu kirjallisuusteoreettisia pohdintoja, jotka käsittelevät Shakespearen Hamlet-näytelmän tulkintaan. Myös James Joyce viittasi Goethen Shakespeare-tulkintoihin Ulysses-romaanissaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kehitysromaani ja Goethe

Saksalaiset romaanit
1790-luvun kirjat
Johann Wolfgang von Goethe
Bentinck

Bentinck on Hollannissa ja Isossa-Britanniassa vaikuttanut aatelissuku. Se on alkujaan lähtöisin Pfalzista ja siirtyi sieltä Hollantiin sekä 1300-luvulla Gelderniin. Uudella ajalla suvun edustajia siirtyi myös Englantiin ja Oldenburgiin. Englannin palvelukseen siirtyneen Hans Willem Bentinckin vanhin poika Henry Bentinck sai vuonna 1716 Portlandin herttuan arvon ja hänen veljensä Vilhelm vuonna 1732 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan valtakunnankreivin arvon. Viimeksi mainitusta polveutuu suvun saksalainen haara.

Nykyinen Englannin kuningatar Elisabet II on sukua Bentinckeille äitinsä äidin puolelta.

Sukuun kuuluneita
Hans Willem (William) Bentinck, Portlandin jaarli (1649–1709), Vilhelm III Oranialaisen neuvonantaja
William Cavendish-Bentinck, Portlandin 3. herttua (1738–1809), Ison-Britannian pääministeri, Henry Bentinckin pojanpoika
William Bentinck (1774–1839), Intian kenraalikuvernööri, William Cavendish-Bentinckin poika
George Bentinck (1802–1848), konservatiivipoliitikko, William Bentinckin veljenpoika
Cecilia Bowes-Lyon, o.s. Bentinck (1862–1938), kuningatar Elisabet II:n isoäiti

Lähteet

Aateli
Suvut
Brittiläiset suvut
Kuparikloridi

Kuparikloridi eli kupari(II)kloridi tai kuprikloridi (CuCl2) on kupari- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään kemianteollisuudessa katalyyttinä, väriaineena, päällystettäessä metalleja elektrolyyttisesti kuparilla ja eräissä muissa sovellutuksissa.

Ominaisuudet 

Huoneenlämpötilassa kuparikloridi on kidevedettömänä kellertävän ruskeaa kiteistä ainetta. Yhdiste on hygroskooppista ainetta ja muodostaa kidevedellisen dihydraatin (CuCl2·2H2O). Kupariklorididihydraatti on väriltään sinertävän vihreää. Kiinteässä olomuodossa kuparikloridi on rakenteeltaan polymeerimäinen ja jokainen kupari-ioni on sitoutunut 4 kloridi-ioniin ja jokainen kloridi-ioni on sitoutunut 2 kupari-ioniin. Kuparikloridi liukenee runsaasti veteen ja liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin, asetoniin ja pyridiiniin. Monien muiden kupariyhdisteiden tavoin kuparikloridi on Lewis-happo ja muodostaa kompleksi-ioneja muun muassa kloridi-ionien kanssa. Tällaisia ovat esimerkiksi triklorokupraatti(II)- ja tetraklorokupraatti(II)-ionit ([CuCl3]- ja [CuCl4]2-). Kuumennettaessa kuparikloridia yli sen sulamispisteen yhdiste alkaa hajota kupari(I)kloridiksi.

Valmistus 
Kuparikloridia voidaan valmistaa teollisuudessa klooraamalla kuparia kuuman kloorin vesiliuoksen avulla. Muita tapoja ovat vetykloridin reaktio emäksisen kupariyhdisteen kuten kupari(II)oksidin, kuparihydroksidin tai kuparikarbonaatin kanssa. Näin saadaan pääasiassa kuparikloridin dihydraattia, josta voidaan poistaa kidevesi kuumentamalla yhdistettä 100–150 °C:n lämpötilaan.

Kuparikloridia käytetään katalyyttinä useissa orgaanisen kemian reaktioissa, esimerkiksi valmistettaessa vinyylikloridia ja 1,2-dikloorietaania. Muita yhdisteiden käyttökohteita ovat lasin värjäys vihreäksi, apuaineena tekstiilien värjäyksessä, puun lahoamisenestoaineena, desinfiointiaineena vedenkäsittelyssä, öljynjalostuksessa raakaöljyn puhdistuksessa, metallien kuten alumiinin päällystämiseen kuparilla elektrolyyttisesti ja muiden kupariyhdisteiden kuten kuparioksikloridin valmistamiseen. Pyrotekniikassa esimerkiksi ilotulitteissa kuparikloridi saa aikaan vihreän värin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

PubChem: Cupricchloride 
DrugBank: Cupric Chloride 

Kloridit
Kupariyhdisteet
Päivänkakkara (veistos)

Päivänkakkara on Turun Forum Marinumin pihalle vuonna 2011 pystytetty veistos, joka kuvaa hyperrealistisen tarkasti valtavaa päivänkakkaran kukkaa varsineen. Jani Rättyän ja Antti Stöckellin tekemä veistos on 25 metriä pitkä ja tehty puusta, metallista ja lujitemuovista.

Veistos oli alun perin osa Turun kulttuuripääkaupunkivuoteen liittynyttä Flux Aura -tapahtumaa. Flux Aura oli Turun taiteilijaseuran koordinoima kansainvälinen ympäristötaidetapahtuma, jonka puitteissa pystytettiin Aurajoen rantamaisemiin yhteensä 12 ympäristötaideteosta eri puolille jokivartta.

Päivänkakkaran oli tarkoitus olla esillä vain kesäkuukaudet vuonna 2011, mutta suuren suosion takia sen on annettu olla paikoillaan vuosia. Teos on suunniteltu kestämään ja pysymään turvallisena noin viisi vuotta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Tekijöiden videohaastattelu teoksen rakennusvaiheesta

Turun patsaat ja veistokset
IX kaupunginosa
Mentalisti Noora Karma

Mentalisti Noora Karma on suomalainen televisio-ohjelma, jonka esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 15. maaliskuuta 2014. Ohjelmassa taikuri ja mentalisti Noora Karma tekee erilaisia temppuja.

Jaksot

Lähteet

2010-luvun televisiosarjat
Viihdeohjelmat
Suomalaiset televisiosarjat
Magnetohydrodynaaminen propulsio

Magnetohydrodynaaminen propulsio (MHD) on työntövoimaa sähköisesti magnetohydrodynaamisella periaatteella tuottava propulsiolaitteisto, jollaisesta on rakennettu toimiva prototyyppi. Työntövoima syntyy kun väliaine, neste tai kaasu saadaan sähköiseksi ja sitä voidaan sen jälkeen liikuttaa magneettikentällä. Tämä taas työntää alusta toiseen suuntaan. Magnetohydrodynaamisessa propulsiossa ei ole liikkuvia osia, joten laitteisto on hiljainen. Huolimatta monista yrityksistä rakentaa toimiva MHD-alus, se on pysynyt epäkäytännöllisenä.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

Voimansiirto
Laivatekniikka
Tähtiin kirjoitettu virhe (elokuva)

Tähtiin kirjoitettu virhe () on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Josh Boone. Se perustuu John Greenin samannimiseen romaaniin vuodelta 2012. Se kertoo 16-vuotiaasta syöpäpotilaasta Hazelista, joka rakastuu entiseen koripalloilijaan nimeltä Augustus Waters, jolla on ollut 1,5 vuotta aiemmin luusyöpä. Elokuvan pääosissa ovat Shailene Woodley ja Ansel Elgort.

Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 6. kesäkuuta 2014 ja Suomessa 11. heinäkuuta 2014.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Hannu Björkbacka: Tähtiin kirjoitettu virhe, Arvostelu Keskipohjanmaa 7.8.2014

Vuoden 2014 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset romanttiset draamakomediaelokuvat
Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat
Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Seulonnan keskeiset artikkelit
20th Century Foxin elokuvat
Charlotta

Charlotta on naisen etunimi. Nimi on alkujaan diminutiivimuoto Karl- tai Kaarle-nimien nais­puolisesta vastineesta Karla. Vastaavasti esiintyy Ranskassa ja Italiassa myös Charles-nimestä miespuolinen diminutiivi­muoto ''Charlot'. Charlotta-nimen lyhentymänä on syntynyt myös nimi Lotta.

Suomessa nimi Charlotta on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2009 loppuun mennessä 5 477 henkilölle. Charlottan nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 12. toukokuuta, joka sekä suomen- että ruotsin­kielisen kalenterin mukaan on myös Lotan nimipäivä.

Tunnettuja Charlotta-nimisiä 

 Charlotta (1759–1818), Ruotsin kuningatar, kuningas Kaarle XIII:n puoliso
 Charlotta Falkman (1795–1882), suomenruotsalainen kirjailija 
 Charlotta Fougberg (s. 1985), ruotsalainen este- ja keskimatkojen juoksija
 Charlotta Höglund (s. 2005), suomalainen pesäpalloilija
 Charlotta Jonsson (s. 1974), ruotsalainen näyttelijä
 Charlotta Lönnqvist (1815–1891), suomalainen mesenaatti 
 Charlotta Malm-Reuterholm (1768–1845), suomalainen taidemaalari
 Charlotta Säfvenberg (s. 1994), ruotsalainen alppihiihtäjä
 Charlotta Wolff (s. 1976), suomenruotsalainen historioitsija ja kääntäjä.

Lähteet 

Etunimet
Winslow House

William Herman Winslow Residence on arkkitehti Frank Lloyd Wrightin suunnittelema asuintalo River Forestissa, Yhdysvaltojen Illinoisissa. Talo rakennettiin vuonna 1893. Se oli Wrightin ensimmäinen merkittävä itsenäinen suunnittelutyö ja ensimmäinen yritys uudistaa perinteistä asuintaloa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Illinois’n rakennukset ja rakennelmat
National Register of Historic Places -kohteet Illinoisissa
Yhdysvaltain asuinrakennukset
Form (savukemerkki)

Form oli suomalaisen Amer-Tupakan valmistama ja markkinoima savukemerkki, jota tuotiin markkinoille 1970-luvun alussa ja lopetettiin 2000-luvun puolivälissä Philip Morrisin ostettua Amerin tupakkaliiketoiminnan tuotemerkkeineen. Viimeinen verkosta löytyvä Valviran haitta-aineluettelo, jossa Form-merkki esiintyy on vuodelta 2004.

Vuosien mittaan Form-savukkeita oli saatavana monena eri versiona, jotka pyrittiin erottamaan toisistaan tunnusvärein. Näihin lukeutuivat muiden muassa pehmeät ja kovat askit, Form American Full Flavor (musta rasia), Form Menthol (vihreä rasia), Form Erittäin Kevyt (punavalkoinen rasia), Form Kevyt Ykkönen (sinivalkoinen rasia), Form Kevytmenthol (vihreävalkoinen rasia) ja Form Special (oranssi rasia).

Vuonna 1978 voimaan tulleen tupakkamainonnan kiellon jälkeen Amer-Tupakka markkinoi Form-savukkeita monenlaisten Formia-merkkisten oheistuotteiden kautta, joiden logo ja väritys muistuttivat Form-savukelogoa.

Lähteet

Savukemerkit
Tupakan historia
Helsingin Työväenyhdistys

Helsingin Työväenyhdistys (lyh. HTY) on vuonna 1883 perustettu Suomen ensimmäinen työväenyhdistys. Siihen kuuluu noin 50 jäsenjärjestöä, kuten ammattiosastoja, kuoroja, orkestereita sekä urheiluseuroja. Itse HTY:n tehtävänä on nykyään lähinnä ylläpitää Hakaniemen kaupunginosassa sijaitsevan Helsingin työväentalon eli Paasitornin toimintaa.

Historia 
Helsingin Työväenyhdistyksen perustaja oli huonekalutehtailija Julius von Wright, jonka mukaan myös wrightiläinen työväenliike on saanut nimensä. Wrightiläisten perustamat työväenyhdistykset olivat myöhemmästä työväenliikkestä poiketen aluksi porvarillisia, mutta 1890-luvulle tultaessa niissä saivat valtaa sosialistiset aatteet. Vuonna 1884 Helsingin Työväenyhdistys aloitti jäsenilleen anniskelutoiminnan Kaivokadun varrella sijaitsevassa ravintolassa, jota alettiin kutsumaan Juttutuvaksi. Yhdistyksen rakennuttama työväentalo valmistui Hakaniemeen 1908. Vuonna 1893 Helsingin Työväenyhdistys järjesti ensimmäisen valtakunnallisen työväenyhdistysten kokouksen.

Muuta toimintaa 
HTY:n oma urheiluseura Helsingin Jyry perustettiin vuonna 1902. Kun se lakkautettiin niin sanottujen kommunistilakien nojalla elokuussa 1930, perustettiin seuraavana vuonna uusi seura Helsingin Tarmo. Vuonna 1929 TUL valmistautuii liittokokoukseensa ja Jyry halusi varmistaa kommunistienemmistön TUL:n liittokoukseen ja erotti koko sosiaalidemokraattisen naistoimikuntansa. Sen seurauksena Sosiaalidemokraattiset urheilijat jäivät ilman seuraa ja se johti Helsingin Tarmon perustamiseen enemmän kuin Jyryn toiminnan kieltäminen. Myös Jyry aloitti toimintansa uudelleen sodan päätyttyä. Vuonna 1920 perustettu HTY:n naiskuoro tunnetaan nykyään nimellä Helsingin Työväen Naiskuoro Elegia. 

Vuosina 1895–1918 ilmestyi HTY:n julkaisema sanomalehti Työmies, jonka seuraaja on nykyinen Demokraatti.

Naisosasto 
Helsingin Työväenyhdistyksen Naisosasto aloitti toimintansa vuonna 1898. Sen perustavan kokouksen puheenjohtajana oli myös Marttaliiton perustajana tunnettu Lucina Hagman. Naisosasto toimii nykyään yhteistyössä Vasemmistoliiton kanssa.

Lähteet 

Suomalaiset työväenyhdistykset
Helsinkiläiset järjestöt
Kyrön rautatieasema

Kyrön rautatieasema (lyh. Kö) on entinen rautatieliikennepaikka Pöytyän kunnassa.

Kyrön asema oli yksi Turku–Toijala-radan alkuperäisistä liikennepaikoista ja IV luokan rautatieasema Urjalan, Humppilan ja Liedon asemien ohella. Liikennepaikka avattiin 1876 lähelle Karinaisten kirkonkylää. Asemarakennus rakennettiin ilmeisesti Knut Nylanderin piirustusten mukaan vuonna 1876 ja se vuorattiin ja maalattiin kolme vuotta myöhemmin. Rakennusta on jossakin vaiheessa laajennettu, mutta sen alkuperäinen ulkoasu on säilynyt hyvin. Junaliikenteen alkaessa Karinaisten suurin asutuskeskittymä oli kirkonkylä, mutta pian asemanseudulle alkoi syntyä teollisuutta ja asutusta. 1960-luvulla Kyrössä asui jo 1000 asukasta ja taajama ulottui naapurikunnan Pöytyän puolelle. Naapurinsa Auran tapaan henkilöliikenteen pysähdykset Kyrössä lopetettiin 1991, mutta asema toimii edelleen kohtauspaikkana ja sahan kuormauspaikkana. Asemarakennus, tavarasuoja ja joukko alueen muita rakennuksia siirtyi Senaatti-kiinteistöille ja edelleen myyntiin vuonna 2007.

Kyrön asema-alue sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Karinaisten kunta liitettiin Pöytyän kuntaan vuoden 2005 alussa.

Lähteet 

Varsinais-Suomen lakkautetut rautatieliikennepaikat
Pöytyän liikenne
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Karinainen
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Liar Liar (Cris Cabin kappale)

Liar Liar on Island Def Jamin julkaisema, yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Cris Cabin ensimmäinen kansainvälisesti listasijoituksia saavuttanut single. Kappaleen sanoittivat Dallas Austin, Pharrell Williams, sekä Christian Cabrerizo ja tuotti Austin, sekä Williams. Pharrell vierailee kappaleella ja sen musiikkivideolla, mutta häntä ei ole kirjattu vierailevaksi artistiksi.

Listasijoitukset

Lähteet

Vuoden 2013 kappaleet
Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Freestyler

Freestyler on suomalaisen hip hop -yhtye Bomfunk MC’s:n kappale. Se julkaistiin Suomessa lokakuussa 1999 yhtyeen kolmantena singlenä heidän In Stereo -studioalbumiltaan. Kappaleen kansainvälinen julkaisu tapahtui helmikuussa 2000 ja oli maailmanlaajuinen menestys saavuttaen listojen kärkisijoituksia Ruotsissa, Saksassa, Australiassa, Norjassa, Uudessa-Seelannissa, Itävallassa, Sveitsissä, Turkissa, Belgiassa, Alankomaissa ja Italiassa. Kappale sijoittui myös toiselle sijalle Tanskassa ja Isossa-Britanniassa.

Kappaleen alkuperäinen musiikkivideo kuvattiin Hakaniemen metroasemalla Helsingissä ja siinä esiintyy Bomfunk MC’s:n jäsenten lisäksi malli Laila Snellmanin tuolloin 15-vuotias poika Marlo Snellman. 

Vuonna 2019 belgialainen teleoperaattori Telenet julkaisi musiikkivideon, joka imitoi alkuperäistä Freestyler-musiikkivideota. Lisäksi suomalainen heavy metal -ryhmä Battledragon julkaisi vuonna 2016 metal-version Freestyler-kappaleesta. Musiikkivideo on kuvattu alkuperäisessä ympäristössä Hakaniemen metroasemalla.

Kappaleet

CD maxi – Europe (2000)

Listasijoitukset

Vuosikymmenen listasijoitukset

Lähteet

Vuoden 1999 kappaleet
Bomfunk MC’sin kappaleet
Missä junat kääntyvät

Missä junat kääntyvät on Pasi Ilmari Jääskeläisen vuonna 2000 ilmestynyt novellikokoelma. Atena julkaisi kokoelmasta uudistetun laitoksen Taivaalta pudonnut eläintarha vuonna 2008. Esikoiskokoelma ilmestyi Pasi Jääskeläisen nimellä, uudemmat teokset kirjailijanimellä Pasi Ilmari Jääskeläinen.

Sisältö 

 ”Missä junat kääntyvät” (1997) – Portti-kilpailun voitto 1997, Atorox-palkinto 1998
 ”Pinnan alla Toiseus piilee” (1998)
 ”Kummitustalo, Rakettitehtaankatu 1” (1996) – Portti-kilpailun voitto 1996
 ”Laurelia etsimässä” (1995) – Portti-kilpailun voitto 1995
 ”On Murmaa kaatunut!” (1999)
 ”Olisimmepa mekin täällä” (2000) – Atorox-ehdokas 2001
 ”Taivaalta pudonnut eläintarha” (1999) – Atorox-ehdokas 2001
 ”Perheterapiaa” (1998)
 ”Oi niitä aikoja: elämäni kirjastonhoitajattaren kanssa” (1999) – Portti-kilpailun voitto 1999, Atorox-palkinto 2000

Aiheesta muualla 
 Hannu Blommila: Missä junat kääntyvät . Tähtivaeltaja 3/2000.
 Petri Hänninen: Kotimaista laatuscifiä. Kiiltomato.net 11.10.2000.
 Pasi Ilmari Jääskeläinen: Ideasta Atoroxiin. Kosmoskynä 1/2000.
 Johanna Sinisalo: Aidan väärältä puolen. Kaltio 6/2001.

Tieteisnovellikokoelmat
Suomalaiset novellikokoelmat
Vuoden 2000 kirjat
Harjukaupungin salakäytävät

Harjukaupungin salakäytävät on Pasi Ilmari Jääskeläisen vuonna 2010 ilmestynyt toinen romaani. Kirjan julkaisi Atena.

Aiheesta muualla 
 Teppo Kulmala: Harjukaupungin salakäytävät. Keskisuomalainen 15.9.2010.
 Oskari Rantala: Harjukaupungin salakäytävät. Jyväskylän Ylioppilaslehti 18.10.2010.
 Toni Jerrman: Kustantaja Suominen menee raiteiltaan. Helsingin Sanomat 30.10.2010.
 Paavo Kässi: Harjukaupungin salakäytävät. Lapin ylioppilaslehti 6/2010. (PDF, s. 19)
 Tapio Salomaa: Fantastiseksi estetisoitu todellisuus. Kiiltomato.net 1.12.2010.
 Matti Sauramo: Paljon on mielessä. Parnasso 7/2010.
 Kari Salminen: Suomisen Olli rakastuu taas. Turun Sanomat 8.12.2010.
 Irmeli Hautamäki: Myyräntyötä harjukaupungissa. Mustekala.info 27.12.2010.
 Salla Brunou: Salakäytävät tempaavat lukijan. Etelä-Saimaa 28.12.2010.

Suomalaiset romaanit
Vuoden 2010 kirjat
Elokuvavuosi 1911

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1911 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.

Uudet elokuvat 
 Anna-Liisa
 Hyökyaaltoja
 L’Inferno

Aiheesta muualla 
 

1911
Dobrynja

Dobrynja () oli Vladimir Suuren äidin veli, joka oli myös Vladimirin kasvattajana. Hänestä on venäläisissä kansantaruissa tehty voittamaton sankari.

Dobrynjan elämä ja vaikutus Vladimiriin on kyseenalainen kysymys. Varmaa näyttäisi olevan se, että hänen sisarensa Malusha oli Vladimirin äiti. Yleisesti hyväksyttynä pidetään myös sitä, että Dobrynjan suku toimi sijaishallitsijoina 
Novgorodissa. Dobrynjan seuraajia olivat hänen poikansa Konstantin Dobrynich sekä pojanpoika Ostromir.  

Novgorodin kronikan mukaan ruhtinas Svjatoslav lähetti vuonna 970 aviottoman poikansa Vladimirin Novgorodin hallitsijaksi mukanaan enonsa Dobrynja, joka toimi Vladimirin neuvonantajana. 9 vuotta myöhemmin Dobrynja auttoi Vladimiria syöksemään vallasta velipuolensa Jaropolkin. 

Vladimirin otettua Kiovan haltuunsa Dobrynja nimitettiin Novgorodiin sijaishallitsijaksi. Hän auttoi siskonpoikaansa Vladimiria vuonna 985 sotaretkellä Volgan Bulgariaa vastaan. Hän pystytti myös Perunin epäjumalankuvan  Olhavanjoen rantatöyräälle. Kiovan siirtyessä kristinuskoon hänen väitetään pakottaneen novgorodilaiset kristityiksi "tulen avulla".
Historioitsija Vasili Tatištševin mukaan piispa Joakim Korsunialainen kärsi myös väkivallasta pakanoiden noustessa kapinaan, jossa he polttivat Dobrynjan talon sekä tappoivat hänen vaimon ja muita hänen perheenjäseniään.

Lähteet

Aiheesta muualla 
В. Н. Татищев. Собрание сочинений: В 8-ми томах: Т. 1. История Российская. Часть 1: — Репринт с изд. 1963, 1964 гг.. — М.: Ладомир, 1994. — С. 500. (Vasili Tatištšev: Venäjän historia)

Kiovan Rus
Rogned

Rogned (962–1002) on slaavilainen muoto skandinaavisesta nimestä Ragnhild, jonka isä Ragnvald (slaavilaisittain: Rogvolod) tuli meren takaa (ilmeisesti Skandinaviasta) ja perusti Polatskin (nykyisen Valko-Venäjän alueelle) 900-luvun puolivälissä. 

Historioitsijat olettavat, että Rogned oli Norjan kuninkaallista Ynglinga-sukua. Noin vuonna 980 ruhtinas Vladimir Suuri vaati Polatskin ruhtinaalta Rogvolodilta tytärtä vaimokseen, mutta tytär ei suostunut, vaan halusi mennä naimisiin Vladimirin velipuolen, Kiovan ruhtinas Jaropolkin kanssa. Tästä suuttuneena Vladimir hyökkäsi Polotskiin, tappoi Rognedin vanhemmat ja pakotti Rognedin kanssaan naimisiin. 

Rogned synnytti Vladimirille useita lapsia, 4 poikaa: 
 Jaroslav Viisas, Kiovan ruhtinas 
 Isjaslav, peri äidiltään Polotskin ruhtinaskunnan
 Vsevolod, Volynian ruhtinas
 Mstislav, Tšernigovin ruhtinas

sekä 3 tytärtä: Predslava (Puolan kuningas Boleslaus I Rohkean jalkavaimo), Premislava ja Mstislava. 

Norjalaisen saagan mukaan Rogned osallistui salaliittoon Vladimiria vastaan ja pyysi vanhinta poikaansa Izjaslavia tappamaan Vladimirin. Sen epäonnistuttua heidät molemmat lähetettiin Polotskiin. Izjaslavin suku oli Polotskin ruhtinaskunnan hallitsijoina uudessa Izjaslavlin kaupungissa aina mongolien hyökkäyksiin asti 1200-luvulla.

Vladimir kääntyi kristityksi vuonna 988 ja otti bysanttilaisen prinsessa Anna Porfyrogenitan vaimokseen. Sitä ennen Vladimirin oli erottava kaikista edellisistä vaimoistaan, myös Rognedista. Tämän jälkeen Rogned meni luostariin ja otti nimen Anastasia.

Noin vuonna 1825 Kondraty Fyodorovich Ryleyev kirjoitti runon Rogneda. Tästä runosta sai aiheensa myös Alexander Serovin ooppera Rogneda, jonka ensi-ilta oli vuonna 1865.

Viikingit
Polatskin historia
Vuonna 962 syntyneet
Vuonna 1002 kuolleet
Michael Latta

Michael Latta (s. 25. toukokuuta 1991 St. Clements, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi joulukuuhun 2021 asti Tšekin Extraligan HC Litvínossa. Hän on Nashville Predatorsin kolmannen kierroksen varaus vuodelta 2009. Latta teki kesällä 2016 yhden vuoden sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. Hänet myytin kauden aikana Chicago Blackhawksiin vaihdossa Cameron Schillingiin.

Ura 
Ennen ammattilaisuraansa Latta pelasi juniorikiekkoa OHL:ssä Ottawa 67's:ssä ja Guelph Stormissa.

Nashville Predators teki 14. huhtikuuta 2010 Lattan kanssa kolmivuotisen NHL:n tulokassopimuksen. Hän pelasi sopimuksensa aikana vain Predatorsin AHL:ssä pelaavassa farmijoukkue Milwaukee Admiralsissa. 

NHL:n siirtorajalla kaudella 2012–2013 Predators kauppasi Lattan 3. huhtikuuta 2013 Martin Eratin kanssa Washington Capitalsiin vastineeksi Filip Forsbergistä.

Latta teki NHL-debyyttinsä Capitalsissa kaudella 2013–2014. Ensimmäisen maalinsa Latta teki 15. marraskuuta 2013 Detroit Red Wingsiä vastaan. Pohjois-Amerikassa vietettyjen vuosien jälkeen hän suuntasi vuonna 2018 KHL:n Kunlun Red Stariin. Hän oli kauden jälkeen kuitenkin marraskuuhun 2019 asti ilman sopimusta, jolloin hän solmi loppukauden kestävän sopimuksen SHL:n Färjestad BK:n kanssa. Hän oli taas ilman sopimusta kauden päättymisen jälkeen jopa tammikuuhun 2021 asti. Tällöin hän suuntasi Itävaltaan ja Graz 99ersiin, jonne hän ei myöskään jatkosopimusta kauden jälkeen solminut. Lokakuussa 2021 hän solmi Extraligan HC Litvínon kanssa lyhyen kaksi kuukautta kestäneen sopimuksen, jossa oli optio loppukaudesta. Optiota ei kuitenkaan käytetty, minkä vuoksi Latta on ollut joulukuusta 2021 lähtien vapaa etsimään itselleen uuden seuran.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Nashville Predatorsin varaamat pelaajat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
MMM Yeah

"MMM Yeah" on yhdysvaltalaisen pop-laulaja Austin Mahonen kappale hänen The Secret-debyyttialbumilta. Kappale sisältää kuubalais-yhdysvaltalaisräppäri Pitbullin esittämiä vokaaleja. Kappale julkaistiin Yhdysvalloissa digitaalisesti ladattavana 26. tammikuuta 2014. Kappaleen kertosäe sisältää samanlaisuuksia Lidell Townsellin kappaleesta "Nu Nu".

"MMM Yeah" debytoi Billboard Hot 100 -listan 60. sijalla viikolla 6, muodostuen Mahonen parhaimmaksi sijoitukseksi kyseisellä listalla ohittaen "What About Loven". Kappale saavutti 29. sijan Billboard Pop Songs -listalla.

Kappalelista

Digitaalinen lataus

 "Mmm Yeah" (feat. Pitbull) - 3:51

Lähteet

Vuoden 2014 kappaleet
Pitbullin kappaleet
Spinnin’ Records

Spinnin' Records on itsenäinen alankomaalainen levy-yhtiö, jonka perustivat Eelko van Kooten ja Roger de Graaf vuonna 1999. Heidän päätuotannon lisäksi Spinnin' Records ylläpitää myös kahtakymmentä muuta levy-yhtiötä, kuten Sander van Doornin Doorn Recordsia, Afrojackin Wall Recordingsia, Tieston Musical Freedomia, Sidney Samsonsin Rock the Houzea, Swanky Tunesin Showlandiä sekä Dimitri Vegas & Like Miken Smash the Housea, joista kaikki keskittyy pääosin progressiiviseen houseen ja electro houseen.

Artistit

 
33'Degree's 
4 Strings
Abel Ramos
Afrojack
Alesso
Audien
Basto!
Beatfreakz
Bingo Players
Bobby Burns
Booty Luv
Borgore
Borgeous
Blackmashers
Candyland
Cash Cash
Cédric Gervais
Curbi
Daddy's Groove
Deorro
Danny Avila
Danny Howard
Digitalism
Dimitri Vegas & Like Mike
Dirty Disco Youth
Dota Project
Dr Kucho!

DVBBS
EDX
Eddie Amador
Edward Maya
Eminence
Eric Prydz
Firebeatz
Ian Carey
Jay Hardway
Jose De Mara
Jordy Dazz
Judge Jules
Julian Jordan
Kaskade
Koen Groeneveld
KSHMR
LVNDSCAPE
Landis
Leon Bolier
Leventina
Lucky Luq
MaRLo
Marc Mysterio
Marco V
Marcus Schossow
Mark Simmons
Martin Garrix
Max Vangeli

MEM
Michael Calfan
Milk Inc.
MOTi
Nash & Lake
NERVO
Oliver Ortman
Oliver Heldens
New World Sound
Nicky Romero
Peter Gelderblom
Promise Land
Quintino
R3hab
Radion6
Ray & Anita
Richard Beynon
Richie Romano
RobTeq
Ron van den Beuken
Sikdope
Sander van Doorn 
Sandro Silva
Suyano
Sebastien Drums
Showtek

Sidney Samson
Sied van Riel
Simon Patterson
Spirit Tag
Shermanology
Starkillers
Studio Killers
Sunnery James & Ryan Marciano
Tchami
Thomas Newson
Tim Mason
Tony Junior
Tommy Trash
TV Noise
TAITO
Ummet Ozcan
UNIVZ
Vallanto
Whelan & Di Scala
Yellow Claw
Yolanda Be Cool
Yves V
VINAI
Zedd
ZIGGY

Levy-yhtiöt

 

 2Play Records
 Abzolut
 Bitte Ein Beat
 Confidence Recordings
 Couture
 Dark Beatz
 Doorn Records
 Fudge Records
 Funkalicious
 Housequake Recordings 
 Jinx Records
 Konverted

 Liquid Recordings
 Lucky Star Records
 Made In NL
 Magnetize
 MJ.RecordsUK
 MusicAllStars
 Musical Freedom 
 Nasty Tunes
 Natural Born Grooves Recordings
 Night Vision
 OXYGEN Recordings
 PonyPlay Records

 Raw Sessions Recordings
 Rebel Yard
 Reset Records
 Rock The Houze
 Rootz
 RR Recordings
 Showland
 Skink
 Smash The House
 Sneakerz MUZIK
 Spinnin' Bundles
 Spinnin' Deep

 SPRS
 Streamlined Recordings
 Sunrise Recordings
 SupersoniQ
 Tech Essentials
 Tone Diary Recordings
 Tytanium Recordings
 Wall Recordings
 We The Ministry
 With Love Music
 Work Records 
 Natch Recordings

Lähteet

Alankomaalaiset levy-yhtiöt
Hakkerietiikka ja informaatioajan henki

Hakkerietiikka ja informaatioajan henki (The Hacker Ethic and the Spirit of the Information Age) on Pekka Himasen hakkerietiikkaa käsittelevä teos vuodelta 2001. Kirjan alkusanat on kirjoittanut Linus Torvalds ja jälkisanat Manuel Castells. Tekijän suomennoksen on julkaissut WSOY vuonna 2001.

Aiheesta muualla 
 Antti Hautamäki: Hakkerietiikka ja informaatioajan henki. Tonnikala.net.
 Heikki Valkama: Tarkastamo: Hakkerietikkaa. Ylioppilaslehti 30.3.2001.
 J. P. Roos: Hakkerietiikka ja informaatioajan henki . Yhteiskuntapolitiikka 2001.
 Tero-Markus Saarimaa: Informaatioromantiikkaa . Niin & näin 2/2001.
 Juha Haataja: Hakkerietiikka ja informaatioajan henki. Tietoyhteys 2001.

Kirjat tietotekniikasta
Vuoden 2001 kirjat
James Cosmo

James Cosmo (s. 24. toukokuuta 1948 Clydebank, Skotlanti) on skotlantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa Highlander – kuolematon, Braveheart – taipumaton, Narnian tarinat: Velho ja leijona, Trainspotting, Troija sekä televisiosarjassa Game of Thrones.

Aiheesta muualla 

Skotlantilaiset näyttelijät
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Michael B. Jordan

Michael Bakari Jordan (s. 9. helmikuuta 1987 Santa Ana, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hänet tunnetaan rooleistaan televisiosarjoissa Langalla, All My Children, Unelmien kentät, Samaa sukua sekä elokuvissa Fruitvale Station ja Sinkkuna suhteessa. Hän näyttelee myös Johnny Stormia / Liekkiä elokuvassa Fantastic Four (2015), Adonis Creediä elokuvissa Creed: The Legacy of Rocky (2015), Creed II (2018) ja Creed III (2023), sekä Killmongeria Marvel Studiosin elokuvassa Black Panther (2018). Creed III tulee olemaan myös Jordanin esikoisohjaus.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Afroamerikkalaiset
Allison Williams

Allison Williams (s. 13. huhtikuuta 1988 Hartford, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja muusikko. Hänet tunnetaan muun muassa Marnie Michaelsin roolistaan televisiosarjassa Girls. Hänen isänsä on  uutisankkuri Brian Williams. Allison vierailee myös sarjassa The Mindy Project (1. tuotantokausi jakso 11) ja näyttelee Dannyn tyttöystävää.

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset koomikot
Yhdysvaltalaiset muusikot
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Scandal (televisiosarja)

Scandal on  yhdysvaltalainen poliittinen draamasarja, jonka on luonut Shonda Rhimes. Scandal alkoi ABC-kanavalla 5. huhtikuuta 2012. Suomessa sarja alkoi Liv-kanavalla 10. marraskuuta 2013. Sarjan pääosassa on Kerry Washington. Washingtonin esittämä hahmo Olivia Pope perustuu osittain George H. W. Bushin lehdistöavustajaan Judy Smithiin. 

Washington on saanut Olivia Popen roolistaan kaksi Emmy-ehdokkuutta parhaasta naispääosasta draamasarjassa vuosina 2013 ja 2014 sekä SAG- ja Golden Globe-ehdokkuudet vuonna 2014. Joe Morton palkittiin Emmyllä parhaasta miesvierailijasta draamasarjassa vuonna 2014.

Sarja päättyi kaudelle 7.

Juoni 
Washington D.C.:ssä Valkoisen talon viestintäpäällikkönä uran luonut kriisiviestinnän ammattilainen Olivia Pope on perustanut menestyksekkään kriisinhallintayrityksen nimeltä Olivia Pope & Associates. Pope yhdessä kollegojensa kanssa hoitaa varakkaiden ja tunnettujen asiakkaidensa skandaaleja pois päiväjärjestyksestä ilman lehtien otsikoita. Yrityksen menestyksestä huolimatta Pope ei voi jättää osaa menneisyydestään taaksensa.

Näyttelijät

Sivuosissa

Lähteet

Aiheesta muualla 

2010-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Primetime Emmy -palkitut ohjelmat
ABC:n televisio-ohjelmat
Brooklyn 99

Brooklyn 99 (Brooklyn Nine-Nine) on  yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jonka ovat luoneet Dan Goor ja Michael Schur. Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa Fox-kanavalla 17. syyskuuta 2013. Suomessa sitä on esitetty TV5-kanavalla 3. syyskuuta 2014 lähtien.

Näyttelijät

Vastaanotto 
Sarjan vastaanotto on ollut pääosin positiivinen. Kriitikoiden arvosteluja keräävällä Metacritic-sivustolla sarjan kriitikoilta saama keskimääräinen arvosana on 70/100.

Sarja palkittiin parhaan musikaali- tai komediasarjan ja parhaan musikaali- tai komediasarjan miespääosan Golden Globe -palkinnoilla vuonna 2014.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen sivusto 

2010-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Tilannekomediat
Golden Globe -palkitut televisiosarjat
Foxin televisio-ohjelmat
NBC:n televisio-ohjelmat