joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Torin kirkko

Torin kirkko eli  Viron sotilaiden muistokirkko on Viron Torissa, Pärnun maakunnassa sijaitseva alun perin  vuosina 1852-1854 rakennettu evankelis-luterilainen kirkko. Tänä päivänä kirkko on EELK:n Pärnun seurakunnan kirkko ja vuodesta 2011 Viron Sotilaiden Muistokirkko.

Historia

Alun perin kirkko rakennettiin Viron evankelis-luterilaisen kirkon käyttöön vuonna 1854. Kirkko tuhoutui Toisen maailmansodan loppuvaiheessa syksyllä 1944 saksalaisten perääntyessä puna-armeijan painostamana Virosta etelään. Tällöin saksalaisjoukot polttivat kirkon maan tasalle.

Kirkko oli neuvostovallan ajan raunioina puiden kasvaessa kirkkosalin paikalla. Neuvostovalta ei vallassaollessaan hyväksynyt kirkon jälleenrakentamista. Kirkon rauniot toimivan tällöin mm. ampumarata-alueena. 

Tilanteessa tuli muutos Viron uuden itsenäistymisen aikana 1980-luvun lopulla. Alueelle perustettiin paikallinen Muinamuistoyhdistys, joka otti tehtäväkseen raunioituneen kirkon jälleenrakennuksen. Kirkko sai näin korjatut seinät, katon ja lattian vuoteen 1994 mennessä. Kirkon alttari koostuu kolmesta, eri puolilta Viroa tuodusta myllynkivestä. Leipäviljaa jauhaneet kivet symbolisoivat virolaisten kohtaloa ja kärsimyksiä, kulkua historian rattaiden, kuten myllynkivien, välistä. 

Kirkon välittömään läheisyyteen pystytettiin Pyhän Yrjön ratsastajapatsas vuonna 2003 symboloimaan Viron vapaussodan voittoja ja vuoden 1991 uudelleenitsenäistymistä. 

Kirkko on ollut paikallisen Torin Pyhän Yrjön seurakunnan käytössä vuodesta 1994. Vuonna 2011 kirkko vihittiin virolaisten sotilaiden muistomerkiksi, jota kirkossa symboloivat Viron itsenäisyyden taistelijoiden muistolaatat. Huhtikuussa 2009 paljastettiin kirkossa Viron vapaussodassa kaatuneiden suomalaisten muistolaatta, jossa on teksti suomeksi ja viroksi "Viro kiittää ja muistaa vapaussodan sankareita 1918–1920", sekä 163 surmansa saaneen nimet.

Torin kirkko on nykyään Virossa monen kansallisen juhlatapahtuman keskeisenä osana. Sieltä lähtee vuosittain matkaan elävä tuli kaikkialle Viroon Yrjön päivänä ja kesäkuisena Voitonpyhänä. Viron poliisit ja upseerit vannovat kirkossa valmistuessaan ammattivalansa.

Lähteet 

Viron kirkot
Torin kunta
Michael Amadio

Michael Amadio (s. 13. toukokuuta 1996 Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Vegas Golden Knightsia. Los Angeles Kings varasi keskushyökkääjänä pelaavan Amadion vuoden 2014 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella numerolla 90. Hän on kätisyydeltään right. Hän pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa kaudella 2017-2018. 27. maaliskuuta 2020 mennessä Amadio on pelannut 148 NHL-runkosarjaottelua, joissa on tehnyt 16 maalia ja 21 syöttöä eli 37 tehopistettä. Yhdessä pelaamassaan pudotuspeliottelussa hän on tehnyt yhden syöttöpisteen

Heinäkuussa 2021 Amadio solmi yksivuotisen ja arvoltaan 750,000 dollarin sopimuksen Maple Leafsin kanssa.

Lokakuussa 2021 Maple Leafs asetti Amadion waiwers-listalle, josta Vegas Golden Knights poimi hänet joukkueeseensa.

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Vegas Golden Knightsin pelaajat
Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Deinon

Deinon () tai Dinon () voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:

 Deinon Kolofonlainen (toimi n. 360-340 eaa.), historioitsija
 Deinon Rhodoslainen (100-luku eaa.), merkkihenkilö Rhodoksen kaupungissa kolmannen makedonialaissodan 171–168 eaa. aikaan
 Deinon (400-luku eaa.), kuvanveistäjä, Polykleitoksen oppilas

Lähteet
Colin Blackwell

Colin Blackwell (s. 28. maaliskuuta 1993 Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa NHL-seura Chicago Blackhawksia. San Jose Sharks varasi Blackwellin  vuoden 2011 varaustilaisuuden seitsemännellä kierroksella, mutta hän teki vapaana agenttina kaksivuotisen sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa heinäkuussa 2018. Blackwell on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja kätisyydeltään right. Blackwell pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa kaudella 2018–2019. Blackwell on pelannut 28. maaliskuuta 2020 mennessä 33 NHL-runkosarjaottelua, joissa on tehnyt kolme maalia ja seitsemän syöttöä eli kymmenen tehopistettä. Kaudella 2020–2021 hän edusti New York Rangersia.

Lähteet 

 https://www.nhl.com/predators/news/nashville-predators-sign-forward-colin-blackwell-to-two-year-contract/c-299395396

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Chicago Blackhawksin pelaajat
San Jose Sharksin varaamat pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Otto Anders af Meinander

Otto Anders af Meinander (24. kesäkuuta 1798 Haukivuori – 29. lokakuuta 1865 Pietari) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti.

Meinanderin vanhemmat olivat majuri Johan Wilhelm Meinander ja Anna Lovisa Tigerstedt ja puolisot vuodesta 1826 Anna Renata Calonius (k. 1827), vuodesta 1829 Sofia Wilhelmina Charlotta Fredenskjöld (k. 1829) ja vuodesta 1837 kreivitär Julia Constantia Teofila Belzig von Kreutz. Meinander opiskeli 1812–1817 Haapaniemen sotakoulussa. Hänet ylennettiin koulun jälkeen vuonna 1817 vänrikiksi ja määrättiin palvelukseen H.M. Itävallan Keisari Franz I:n krenatöörirykmenttiin. Aliluutnantiksi hän yleni 1819 ja luutnantiksi 1820. Hänet siirrettiin Henkivartioväen Semenovskojen rykmenttiin 1821 ja komennettiin luokantarkastajan apulaiseksi Henkivartioväen junkkarikouluun Pietariin 1824. Alikapteeniksi Meinander ylennettiin 1826, kapteeniksi 1829 ja everstiluutnantiksi 1830.

Meinander osallistui marraskuun kansannousun kukistamiseen 1831–1832 ja sai ansioistaan perintötilan Varsovan kuvernementissa. Everstiksi hänet ylennettiin 1832 ja määrättiin 20. jääkärirykmentin komentajaksi. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin Nižni Novgorodin jalkaväkirykmentin komentajaksi. Vuonna 1840 Meinander ylennettiin kenraalimajuriksi ja vuonna 1841 hänet määrättiin sotilaspiirien yhteisen 2. opetusprikaatin komentajaksi. Hänet nimitettiin Paavalin kadettikoulun johtajaksi Pietariin vuonna 1851 ja ylennettiin vuoden lopulla kenraaliluutnantiksi. Vuonna 1861 hänestä tuli Venäjän sotilasopetuslaitosten konseljin jäsen. Meinanderille oli myönnetty aatelisarvo maaliskuussa 1854, mutta vasta hänen poikansa Nikolai haki introduktiota Suomen ritarihuoneeseen, jonne af Meinander -suku merkittiin helmikuussa 1881 aatelissukuna numero 255.

Lähteet

Suomalaiset kenraalit
Vuonna 1798 syntyneet
Vuonna 1865 kuolleet
Haahtela

Haahtela on seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Joel Haahtela (s. 1972), suomalainen kirjailija ja lääketieteen lisensiaatti
 Kauko Haahtela (vuoteen 1926 Hansson, 1906–1969), suomalainen opettaja ja opetushallinnon virkamies
 Sampo Haahtela (vuoteen 1926 Hansson, 1908–1993), suomalainen kirjailija ja opettaja 
 Tari Haahtela, lääkäri, allergiatutkija, tietokirjailija

Katso myös
 Hansson
Musta joulu (vuoden 1974 elokuva)

Musta joulu () on ohjaaja Bob Clarkin vuonna 1974 Kanadassa ohjaama kauhuelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa Kanadassa 11. lokakuuta 1974.  Nykyisin elokuva mielletään ns. slasher-elokuvan alalajityyppiin, vaikka usein ko. lajityypin katsotaan varsinaisesti käynnistyneen vasta myöhemmin. Elokuva ei ole saanut Suomessa valkokangasensi-iltaa.

Juoni 
Jouluaattona opiskelija-asuntolassa jouluksi sinne jääneet muutamat nuoret naiset valmistautuvat viettämään pitkää, kylmää joulukautta asuntolan johtajattaren kanssa. Heidän munatotin kyllästämät juhlallisuudet ja rento vapaa-ajan vietto pysähtyvät kuin seinään, kun asuntolan puhelimeen soittaa pelottavalla, muunnellulla äänellä puhuva mies ja saa naiset pelkäämään. Myöhemmin samana iltana eräs opiskelijoista, Clare (Lynne Griffin) joutuu murhan uhriksi murhaajan piilottaessa ruumiin asuntolan ullakolle. Asuntolan muut asukkaat havaitsevat vain seuralaisensa kadonneeksi.

Claren isä yrittää seuraavana päivänä saada apua kadonneen tyttäreensä tilanteen selvittämiseen ja kutsuvat apuun tapausta selvittämään poliisin (John Saxon), sillä isä, naiset ja näiden poikaystävät pelkäävät katoamisen ja pelottavien puheluiden liittyvän aluetta aiemmin piinanneeseen naisiin kohdistuvaan häirintään ja toiseen nuoren naisen katoamiseen juuri samana päivänä. Poliisit laittavat puhelimen kuunteluun. Kuorolasten saapuessa laulamaan joululauluja asuntolan edustalle, murhaaja käyttää tilannetta hyväkseen ja murhaa Barbin (Margot Kidder) lasten lauluäänien peittäessä avunhuudot. Samassa yhteydessä murhaaja murhaa myös Phylin. Soitot jatkuvat ja poliisi saa kuin saakin selville, mistä puhelut tulevat ... ne tulevat talon sisältä! Asuntolan naisia kehotetaan pakenemaan talosta, mutta Jess (Olivia Hussey) haluaa saada selville ystäviensä Barbin ja Phylin kohtalosta enemmän, löytää näiden ruumiit ja joutuu kohtaamaan murhaajan. Murhaaja ajaa Jessin rakennuksen kellariin, jonne hän linnoittautuu murhaajalta suojaan. Jessin poikaystävä Peter (Keir Dullea) murtautuu kellariin ja Jess, vakuuttuneena siitä, että Peter on murhaaja, tappaa Peterin. Poliisin myöhemmin saapuessa paikalle myös näiden käsitykseksi muodostuu sama: Peter oli murhaaja. ... Kunnes puhelin soi uudelleen...

Näyttelijöitä

Lähteet 

Vuoden 1974 kanadalaiset elokuvat
Kanadalaiset kauhuelokuvat
Slasher-elokuvat
Joonas Nordman Show

Joonas Nordman Show on MTV3-kanavalla maaliskuussa 2020 alkanut suomalainen talk show, jota juontaa koomikko Joonas Nordman. Ohjelman esikuvana on yhdysvaltalainen late night show -formaatti, jossa keskustellaan vieraiden kanssa viihteellisesti sekä käsitellään ajankohtaisia puheenaiheita huumorin keinoin. Ohjelman kukin jakso nauhoitetaan sen lähetysviikolla. 

JNS:n ensimmäinen lähetys oli MTV3-kanavan vuoden 2020 8. katsotuin ohjelma (814 000 katsojaa).  Ohjelman toinen kausi alkoi 27. maaliskuuta 2021.  Ensimmäinen ja toinen kausi tehtiin kokonaan ilman studioyleisöä koronaviruspandemian vuoksi.  Kolmas kausi alkoi 17. syyskuuta 2022.

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Grillikausi

Kolmas tuotantokausi

Lähteet 

Suomalaiset keskusteluohjelmat
MTV3:n televisio-ohjelmat
Matvei Šiškin

Matvei Dmitrijevitš Šiškin (, huhtikuu 1886 Moskovan kuvernementin Zvenigorodin kihlakunnan Vjazemyn kylä – 12. tammikuuta 1962 Vallentuna tai Tukholma) oli venäläinen poliitikko.

Matvei Šiškin syntyi talonpoikaisperheeseen. Asiakirjatietojen mukaan hän oli kansallisuudeltaan karjalainen. Šiškin opiskeli pappisseminaarissa ja valmistui Moskovan yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta.

Šiškin liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1907. Hän kuului menševikkien internationalistiryhmään. Šiškin osallistui osuustoimintaliikkeeseen, työskenteli Moskovan taiteellisessa teatterissa ja ohjasi harrastajateattereita Moskovassa ja Tulassa.

Ensimmäisen maailmansodan alettua Šiškin pidätettiin ja karkotettiin Aunuksen kuvernementtiin Repolaan ja Porajärvelle. Helmikuun vallankumouksen jälkeen hänet valittiin Venäjän talonpoikaisedustajien neuvostoon, Venäjän työläisosuuskuntien neuvostoon, valtion kansanvalistuskomiteaan ja Aunuksen kuvernementin talonpoikaisedustajien neuvostoon. Joulukuussa 1917 Šiškin valittiin Aunuksen kuvernementin edustajaksi Venäjän perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen. Sen hajoittamisen jälkeen hän työskenteli Tverin kuvernementissä ja edusti tverinkarjalaisia ensimmäisessä yleiskarjalaisessa neuvostojen edustajainkokouksessa helmikuussa 1921.

Bolševikkejä arvostellut Šiškin pidätettiin vuonna 1921 ja karkotettiin Vologdaan. Syksyllä 1922 hänet karkotettiin Saksaan. Vuodesta 1924 lähtien Šiškin asui Tukholmassa. Hän osallistui kansainväliseen osuustoimintaliikkeeseen ja oli Ruotsin sosiaalidemokraattisen puolueen jäsen.

Lähteet

Karjalaiset henkilöt
Menševikit
Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1962 kuolleet
Mika Yrjölä

Mika Yrjölä (1. lokakuuta 1971 Singapore) on suomalainen helluntailainen pastori, puhuja, evankelista, kirjailija ja seurakuntavaikuttaja. Yrjölä toimii tällä hetkellä Yhdysvalloissa Washington DC:n alueella olevan Living Word International Christian Church -seurakunnan johtajana. 

Mika Yrjölä toimi vuosina 2012-2022 Helsingin Saalem-seurakunnan johtajana. Yrjölä toimi vuodet 2017-2020 myös Suomen helluntaikirkon kirkkokunnanjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana.

Yrjölän isoisä on Toimi Yrjölä, joka toimi Helsingin Saalem-seurakunnan ensimmäisenä lähetystyöntekijänä.

Toiminta 
Asepalveluksen jälkeen Mika Yrjölä lähti raamattukouluun, New Yorkin osavaltioon Yhdysvaltoihin, tavaten matkalla myös tulevan vaimonsa. Raamattukoulun jälkeen Yrjölä muutti vaimonsa kanssa Suomeen ja toimi viiden vuoden ajan Helsingin Saalem-seurakunnan nuorisopastorina. Tämän jälkeen Yrjölä on toiminut pastorina Lappeenrannan helluntaiseurakunnassa, Kanadan Torontossa sekä seurakunnan johtajana Australian Canberrassa.

Vuonna 2004 tapahtuneen tsunamin jälkeen Yrjölä toimi lähetystyössä Indonesiassa, jossa hän auttoi sikäläisissä raamattukouluissa ja seurakunnissa. Tästä ajasta Yrjölä on kirjoittanut vuonna 2011 ilmestyneen Tsunamia päin-kirjan.

Yrjölä on toiminut vuodesta 2017 myös Suomen helluntaikirkon puheenjohtajana.

Teoksia 
 Tsunamia päin. Helsinki 2011.

Lähteet 

Vuonna 1971 syntyneet
Suomalaiset evankelistat
Suomalaiset helluntailaiset pastorit
Suomen helluntaiherätyksen lähetystyöntekijät
Elävät henkilöt
Suomen Helluntaikirkko
Luettelo Suomen julkisen terveydenhoidon tehohoitopaikoista

Luettelo Suomen julkisen terveydenhoidon tehohoitopaikoista antaa yleiskuvan Suomen julkisen terveydenhoidon sairaaloissa olevien tehohoitopaikkojen sijainnista ja määrästä. 

Suomessa tehohoitoa annetaan lähinnä yliopistosairaaloissa ja keskussairaaloissa, joista vastaavat likimain maakunnan laajuiset sairaanhoitopiirit. Ne ovat alueen kuntien muodostamia kuntayhtymiä. Sairaanhoitopiirit on ryhmitetty edelleen laajemmiksi erityisvastuualueiksi, jotka voivat tarjota vaativamman erityistason sairaanhoitoa alueellaan. Erityisvastuualueita on Suomessa viisi, ja kullakin alueella toimii lääkärikoulutusta antava yliopisto ja tähän kytkeytyvä yliopistollinen sairaala. 

Huomaa, että oheinen taulukkomuotoinen lista perustuu hoitopaikkojen määrien osalta vain yhteen uutiseen ja sen pohjana olleeseen yhdistyslähteeseen (maaliskuulta 2020), joka ei ole hoitopaikoista vastaavien sairaaloiden tai niiden taustalla olevien sairaanhoitopiirien antama virallinen tai muuten viranomaisilta saatu tieto. Tästä syystä etenkin lukuarvoihin tulee suhtautua varovaisuudella. Lisäksi joitain tehohoitopaikkoja saattaa olla joissain yksityisissä, vaativaa leikkaushoitoa toteuttavissa sairaaloissa. 

Alkuvuodesta 2020 alkaneen koronaviruspandemian aiheuttamien, sairaalahoitoa vaativien COVID-19 -tautiin sairastuneiden potilaiden nopean määrällisen kasvun vuoksi huoli hengityskoneella varustettujen sairaanhoitopaikkojen samoin kuin tehohoitoa tuntevan henkilökunnan riittävyydestä on Suomessakin nostettu esille. Alkuvuodesta 2020 Suomen julkisen terveydenhoidon sairaaloissa oli runsas 400 tehohoito- ja tehovalvontapaikkaa.

Tehohoitopaikat ovat maaliskuussa 2020 loppuneet useassa koronakriisin koettelemassa maassa kesken ainakin alueittain. Siksi tehohoitopaikkojen ja hengityskoneiden määrää Suomessa pyritään lisäämään huomattavasti pikaisella aikataululla. Hyvin harkittu tehohoitoympäristö lisää toiminnan tehokkuutta, vähentää virheitä ja pienentää infektioriskiä sekä parantaa potilaiden toipumisennustetta.  Osa olemassaolevista tehohoitopaikoista tarvitaan sairaaloiden normaalin toiminnan ylläpitämiseksi, esimerkiksi akuutista sydänsairaudesta tai suuresta leikkauksesta toipuvien tai ennenaikaisesti syntyneiden elämän turvaamiseen.

Lähteet
Pohjois-Savon sairaanhoitopiiri

Pohjois-Savon sairaanhoitopiiri (lyh. PSSHP) on 18 pohjoissavolaisen kunnan yhdessä omistama kuntayhtymä, joka koordinoi Kuopion yliopistollisen sairaalan (KYS) toimintaa. KYS vastaa 247 000 pohjoissavolaisen julkisesta erikoissairaanhoidosta sekä erityistason erikoissairaanhoidosta liki miljoonalle itä- ja keskisuomalaiselle. Erityissairaanhoidon järjestämisvastuu KYSillä on Pohjois-Savon sairaanhoitopiirin ohella Itä-Savon ja Keski-Suomen sairaanhoitopiirien sekä Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymän (Essote) ja Pohjois-Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymän (Siun sote) asukkaille.

Sairaanhoitopiirin jäsenkunnat
Sairaanhoitopiirin muodostavat seuraavat 18 kuntaa:

Lähteet

Aiheesta muualla
Pohjois-Savon sairaanhoitopiiri (psshp.fi)
Hidasta elämää

Hidasta elämää on suomalainen hyvinvointiaiheinen verkkojulkaisu ja blogiyhteisö, jonka kirjoittajina toimii bloggareita ja hyvinvoinnin eri osa-alueiden asiantuntijoita. Se aloitti toimintansa Facebookissa vuonna 2007.  Hidasta elämää on Suomen seuratuin yhteisö ja seuratuin elämäntyyliaiheinen julkaisija sosiaalisessa mediassa. Sivustolla vierailee keskimäärin 150 000 eri käyttäjää viikossa.

Sivuston omistavat Pequ Nieminen ja Sanna Wikström. Se sai alkunsa Niemisen vuonna 2007 perustamasta Facebook-ryhmästä, jossa käytiin keskustelua hyvinvoinnista ja oman elämänrytmin hidastamisesta. Myöhemmin Nieminen perusti ryhmän yhteyteen verkkosivuston, johon hänen ex-puolisonsa Wikström tuli kirjoittamaan artikkeleita. Julkaisun suosio kasvoi nopeasti, ja pian he alkoivat saada yhteydenottoja muilta samasta aihepiiristä kiinnostuneista kirjoittajilta.

Otavan kustantamassa Hidasta elämää -kirjasarjassa julkaistaan sivuston sisällöntuottajien tekemiä kirjoja. Henkiseen kasvuun ja hyvinvointiin suuntautuneita kirjoja on julkaistu vuoden 2021 syksyyn mennessä 52 kirjaa. Kirjasarjan menestynein kirja on vuonna 2017 julkaistu Unelmakarttakirja (Sanna Wikström, Otava), jota on myyty 22 000 kpl. Kirjasarjan kirjamyynti ylitti neljännesmiljoonan tammikuussa 2021. Hidasta elämää tekee yhteistyötä myös äänikirjapalvelu Storytelin kanssa, jossa julkaistaan sivuston suosituimpia artikkeleita ja blogikirjoituksia äänimuodossa sekä ohjattuja meditaatioita.

Hidastaelamaa.fi -sivusto täytti 10 vuotta 1.10.2020.

Lähteet

Aiheesta muualla
Hidasta elämää

Verkkojulkaisut
Suomalaiset verkkosivustot
Kirjasarjat
Elämäntaito
Andreas Johann Freedericksz

Andreas (Andrei) Johan Freederciksz, myös Freederiks, (1759–1843) oli venäläinen paroni, joka on tunnettu rettelöistään talonpoikien kanssa lahjoitusmaatilallaan Pyhäjärven Taupilassa. Laittomilla päivätöillä ja veroilla rasitettujen talonpoikain valituksiin (1785) tuli vastaukseksi ukaasi (1798), jonka mukaan alioikeudet saivat vallan määrätä verot ja päivätyöt ilman talonpoikien suostumusta, ellei sovintoa saataisi aikaan. Ukaasiin turvaten Freederciksz hankki itselleen erinomaisen edulliset ehdot (”Taupilan kontrahti”), jotka hallitseva senaatti 1801 vahvisti. Sopimus ja sen perusteella muilla lahjoitustiloilla toimeenpannut verojärjestelyt peruutettiin vasta vähän ennen Viipurin läänin Suomeen liittämistä 1811.

Lähteet 

Venäläiset sotilaat
Vuonna 1759 syntyneet
Vuonna 1843 kuolleet
Venera Tšernyšova

Venera Mihailovna Tšernyšova (, s. 5. maaliskuuta 1954, Molotov) on venäläinen uransa lopettanut Neuvostoliittoa edustanut ampumahiihtäjä. Hän saavutti urallaan seitsemän ampumahiihdon maailmanmestaruutta vuosina 1984–1988 eli aikana, jolloin naisten ampumahiihdon kansainvälinen toiminta käynnistyi..

Venera Tšernyšova aloitti urheilu-uransa maastohiihtäjänä. Vuonna 1981 hän oli Neuvostoliiton maastohiihdon mestaruuskisoissa voittamassa viestin yhdessä Galina Kulakovan, Tatjana Rybakovan ja Julia Zavalinan kanssa. Vuoden 1980 Lake Placidin olympialaisissa Permin seudulta kotoisin ollut Vladimir Alikin oli kultaa voittaneessa ampumahiihdon viestijoukkueessa. Tämä sai Permin seudulla, jossa Venera Tšernyšovakin asui, ampumahiihtoinnostuksen lisääntymään. Näin Tšernyšovakin siirtyi ampumahiihdon harrastajaksi, vaikka laji otti vielä naisten puolella ensi askeleitaan.

Tšernyšhova kuului hallitsevaan Neuvostoliiton ampumahiihtoryhmään 1980-luvulla. Ensimmäisissä viidessä naisten maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1984-1988 Tšernyšhova voitti viisi kultamitalia Neuvostoliiton viestin kanssa. Ensimmäiset naisten MM-kisat Chamonixissa 1984 olivat Tšernyšovan menestystä, sillä hän voitti viestikullan lisäksi molemmat henkilökohtaiset matkat eli 5 ja 10 km. Sen jälkeen hän saavutti Lahdessa 1987 pikamatkat hopeaa, Egg am Etzlissa 1985 pikamatkan pronssia ja Chamonixissa 1988 normaalimatkan pronssia. Maailmancup-menestys jäi MM-kisojen rinnalla Neuvostoliiton edustajilla vaatimattomaksi, koska he eivät juurikaan osallistuneet silloin vielä vähän kilpailtuihin maailmancup-tapahtumiin.

Uransa päätyttyä vuonna 1990 Venera Tšernyšova sai neuvostoliittolaisurheilijalle annettavan korkeimman tunnustuksen "Neuvostoliiton kunnioitettu urheilumestari" -arvon.

Urheilu-uran jälkeinen aika 
Tšernyšova valmistui vuonna 1988 Kiovan valtion fyysisen kulttuurin ja urheilun instituutista. Hänen erikoistumisalansa oli murtomaahiihto.

Lähteet 

Neuvostoliittolaiset ampumahiihtäjät
Neuvostoliittolaiset maastohiihtäjät
Anthony Nunn

Anthony Stuart Nunn (s. 24. toukokuuta 1927) on brittiläinen kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.

Nunn kuului Ison-Britannian olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952. Hän pelasi olympiaturnauksessa kolmessa ottelussa.

Lähteet 
 Anthony Nunn Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Brittiläiset maahockeypelaajat
Brittiläiset olympiamitalistit
Vuonna 1927 syntyneet
Mahdollisesti elävät henkilöt
Baskakit

Baskakit ( tai darughachi) olivat mongolien valloittamilla alueilla toimineita esimerkiksi järjestyksestä, veronkannosta ja nostoväen keruusta vastanneita virkailijoita. 

Nimi baskakit on johdettu muinasturkin sanasta baskak. Mongoliksi termi tunnetaan nimillä darugha tai darughachi. Järjestelmä on mahdollisesti peräisin Turkestanissa vaikuttaneilta karakitaaneilta, jotka lähettivät kitaanivirkamiehiä alaistensa hallitsijoiden hoveihin näitä valvomaan.

Mongolivaltakunnassa baskakit mainitaan historiallisissa lähteistä ensimmäisen kerran vuonna 1214. Mongoleilla oli jo tässä vaiheessa aiemmin valloituksia ja heidän alaisiaan hallitsijoita. Etenkin Tšingis-kaani suosi aluksi alaistensa hallitsijoiden johtamista solmimalla naimasiteitä näiden kanssa. Baskakeja alettiin nimittämään, kun Jin-dynastia Pohjois-Kiinassa oli rikkonut mongolien kanssa solmimansa tribuuttisuhteen. Baskakjea lähetettiin myös sittemmin Khorasmialta valloitettuun Transoksaniaan. Ögödei-kaanin kaudella baskakeja alettiin nimittää myös vapaaehtoisesti mongoleille alistuneiden hallitsijoiden hoveihin. Hovien ohella baskakeja saatettiin lähettää valvomaan myös yksittäisiä kaupunkeja tai ylimystöperheitä. Baskakeja asetettiin myös ulkomaalaisista sotilaista koottuihin tyksitön yksiköihin. Taustaltaan baskakit kuuluivat lähes aina mongolivaltakuntaan hyvin varhaisessa vaiheessa liittyneisiin heimoihin, kuten kitaaneihin, naimaaneihin, onguutteihin ja uiguureihin. 

Mongolivaltakunnan hajottua myös sen seuraajavaltiot käyttivät baskakijärjestelmää. Mongolien Kiinaa hallinneessa Yuan-dynastiassa baskakeista tuli eräänlaisia paikallishallinnon virkamiehiä, jotka johtivat esimerkiksi piirikuntien kiinalaisten virkamiesten toimintaa. Il-kaanien valtakunnassa baskakit (persiaksi šahna) palvelivat persialaisten kuvernöörien rinnalla. Kultaisessa ordassa baskakit hallinnoivat usein valtakunnan vakinaisesti asutettuja alueita, kuten kaupunkeja Krimin niemimaalla ja Venäjän ruhtinaskuntia. Venäläisten ruhtinaiden autonomian kasvaessa 1300-luvulla baskakien merkitys väheni oleellisesti ja heidät korvattiin satunnaisemmin toimineilla lähettiläillä.

Lähteet

Mongolivaltakunta
Boeing 777X

Boeing 777X on yhdysvaltalainen Boeingin uusin pitkän kantaman kaksimoottoristen laajarunkoinen liikennelentokonemallisto. Mallisarja on kehitetty Boeing 777-koneperheen aiempien mallien pohjalta, ja siinä on uuden sukupolven GE9X-moottorit sekä komposiittisiivet, joissa on taipuvat siivenkärjet, sekä suurempi matkustaja- ja rahtikapasiteetti. Olennaisesti Boeing 787:n teknologiaan pohjaava 777X esiteltiin alkujaan marraskuussa 2013, jolloin julkistettiin kaksi mallia: 777-8, johon mahtuu 384 matkustajaa 16 170 km:n toimintasäteellä, ja 777-9, johon mahtuu 426 matkustajaa vähintään 13 500 km:n toimintasäteellä. Lisäksi mallista on esitelty kaksi liikelentokoneversiota (777-8 ja -9 BBJ), sekä mahdollisesti toteutuvat rahtiversio ja edelleen pidennetty 777-10.

777-9:n ensilento tapahtui 25. tammikuuta 2020,ja toimitusten on tarkoitus alkaa vuonna 2025. Toimitusten aloitusaikataulua on jouduttu myöhentämään useaan kertaan mm. koronaviruspandemian seurauksena.

Tekniikka 
777X on suunniteltu erityisesti kilpailemaan Airbus A350 XWB:n kanssa. Sekä 777-8 että 777-9 ovat pidempiä kuin niitä lähinnä vastaavat 777-200ER ja 777-300ER.  747-8:n ja 787:n GenX-moottorin pohjalta kehitetty GE9X-moottori kehittää 777-8:ssa 450 ja 777-9:ssä 470 kN työntövoiman moottoria kohden. Taipuvat siivenkärjet mahdollistavat nykyisten seisontapaikkojen käytön huolimatta siivenkärkivälin kasvamisesta jopa 71.1 metriin varustelusta riippuen. Matkustamon leveyttä on kasvatettu aiempien 777-mallien 587 cm:stä 597 cm:ään ja painekorkeus laskettu 6000 jalkaan eli 1800 metriin. Koneen ohjaamo ja avioniikka perustuvat Boeing 787:aan (jonka itsensä ohjaamo perustuu alkuperäiseen Boeing 777:ään), mutta uutuutena ohjaamoon on tuotu kosketusnäytöt. Käytetyt kosketuspinnat ovat resistiivisiä monikosketusnäyttöjä, ja niillä voidaan selata esimerkiksi koneen sähköisiä tarkastuslistoja (Electronic Checklist, ECL). Ohjaamon päänäytöt ovat samalta valmistajalta kuin 737 MAXissa ja 787:ssa, ja myös niiden informaationesitystapa on samantyyppinen. Ensiasiakkaat ovat Emirates ja Lufthansa. Koneella on yhteinen tyyppikelpuutus aiempien 777-mallien kanssa, mutta siinä on myös uutta avioniikkaa, kuten Airbus A350:n ja A380:n vastaavan kaltainen älykäs automaattijarrutusjärjestelmä (brake-to-exit)

Tekniset tiedot

Tilaukset ja toimitukset

Lähteet

Aiheesta muualla 

777X
Yhdysvaltalaiset matkustajalentokoneet
2020-luvun matkustajalentokoneet
Koreanonnenpensas

Koreanonnenpensas (Forsythia ovata) on oliivikasvien heimoon ja onnenpensaiden sukuun kuuluva kasvilaji, jolla on kirkkaankeltaiset kukat. Lajin luontainen levinneisyysalue on Korean niemimaalla, mutta sitä käytetään yleisesti koristekasvina.

Ulkonäkö ja koko 
Koreanonnenpensas on pyöreä ja tiivis pensas, joka saavuttaa tavallisesti 1–2 metrin korkeuden. Oksat ovat pyöreitä, aluksi harmaankeltaisia ja myöhemmin ruskeita. Versot ovat onttoja. Lehdet jakautuvat 8–12 millimetrin pituiseen lehtikantaan ja yksinkertaiseen, ohueen lehtilapaan. Lehtilapa on 5–7 senttimetriä pitkä, soikea ja äkillisesti kaventuva. Lehden tyvi on herttamainen ja lehtilaita vaihtelee hammaslaitaisesta ehyeen.

Koreanonnenpensas kukkii maalis-huhtikuussa ennen lehtien puhkeamista. Vaaleankeltaiset kukat kasvavat yksittäin; verhiö on soikea. Teriö on leveä-pitkähkö ja verhiötä pidempi. Vartalo on lyhyt.

Koreanonnenpensaan kromosomiluku on 2n = 28.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Koreanonnenpensaan luontainen levinneisyysalue on lauhkeaan vyöhykkeeseen kuuluvalla Korean niemimaalla. Laji kasvaa aroilla ja kuivissa metsissä kuivahkossa-tuoreessa, lievästi happamassa-emäksisessä, hiekkaisessa-savisessa ja ravinteikkaassa maaperässä aurinkoisilla ja valoisilla kasvupaikoilla. Laji pitää lämmöstä, mutta kestää myös pakkasta.

Luokittelu 
Koreanonnenpensas (Forsythia ovata) kuuluu onnenpensaiden (Forsythia) sukuun, Forsythieae-tribukseen ja oliivikasvien (Oleaceae) heimoon. Lajin kuvasi ensimmäisenä Nakai Takenoshin vuonna 1917. Suvun tieteellinen nimi Forsythia on annettu englantilaisen kasvitieteilijän William Forsythin kunniaksi, lajiepiteetti ovata puolestaan tulee latinasta ja viittaa kasvin soikeisiin lehtiin.

Käyttö 
Koreanonnenpensasta käytetään usein koristekasvina kukkiensa vuoksi. Hartsilla hierottua suoraa, 65 senttimetrin mittaista oksanpätkää käytetään korealaisessa ajaeng-soittimessa.

Kasvista on olemassa useita lajikkeita ja risteymiä, kuten:
 'Dresdner Vorfrühling': Leveä, pysty kasvu ja tiheästi haarautuneet oksat. Kukat ovat kirkkaankeltaisia ja 3–4 senttimetriä leveitä, oksat nelikulmaisia ja onttoja.
 'Maluch': Koreanonnenpensaan ja komeaonnenpensaan pienikasvuinen risteytys (Forsythia ovata × Forsythia intermedia), jonka kasvukorkeus on 1,5 metriä. Lukuisat keltaiset kukat kasvavat neljän ryhmissä.
 'Northern Gold': Koreanonnenpensaan ja euroopanonnenpensaan pystykasvuinen risteytys (Forsythia ovata × Forsythia europaea), jonka kasvukorkeus on 2,5 metriä. Kullankeltaiset kukat kasvavat yksittäin tai ryhmissä. Lajiketta pidetään erityisen pakkasenkestävänä.
 'Tetragold': Tuuhea, pysty- ja tanakkakasvuinen lajike, jonka syvänkeltaiset kukat ovat kolme senttimetriä leveitä.

Lähteet 

Onnenpensaat
Uhanalaiset kasvit
Märkäjärvenmaa

Märkäjärvenmaa on Sastamalan Suodenniemellä Märkäjärven itäpuolella sijainnut vanha eräpalsta. Sen pinta-ala on lähes 16 neliökilometriä.

Märkäjärvenmaan sijainti 

1700-luvun isojakokartassa Märkäjärvenmaan rajoina ovat pohjoisessa Toijasjoki ja lännessä Märkäjärvi ja Makkosen kylän raja. Etelässä alueen rajalinja kulkee suorana viivana Makkosen itäisenä rajapisteeltä Jylhänkiveltä Ruskeenjärven pohjoisrannassa olevan ojan suuhun. Rajalinja ylittää järven ja kääntyy sen eteläpäästä jälleen viivasuorana Rajakalliolla olevalle Hämeenkyrön ja Sastamalan rajalle, joka rajaa aluetta idässä Toijasjoelle saakka.

Nykyisin Märkäjärvenmaan alue muodostaa Lahdenperän kylän eteläosan. Alueen kaakkoisosa on Mouhijärven pitäjän alueella.

Märkäjärvenmaan syntyvaiheet 

Eräpalsta sijaitsi Rautavedeltä Pohjanlahdelle Suodenniemen pitäjän halki johtaneen vanhan eräreitin varrella. Erävaltauksen muodostumisen ajankohta tai alkuperäinen koko eivät ole tiedossa, mutta ensimmäinen sitä koskeva asiakirjamaininta on noin vuodelta 1450, kun Märkäjärvenmaa mainitaan Turun tuomiokirkon Mustaankirjaan sisältyvässä Satakunnan erämaiden luettelossa kuuden miehenmetsän kokoisena eräpalstana. Eräs Suomen keskiajan asiakirjojen varhaisista tutkijoista, Reinhold Hausen, tulkitsi asiakirjassa mainitun Mergaiárffán virheellisesti Mengajærffæksi. Virhe kertautui Väinö Voionmaan vuonna 1947 julkaistussa Hämäläinen eräkausi -teoksessa, jossa hän arveli Hausenin tulkinnan perusteella merkinnän tarkoittavan Pohjanmaalla Alajärven pitäjässä sijaitsevaa Menkijärveä.

Märkäjärvenmaa kuului Mouhijärven Hyynilän kylän Toijasen ja Murron kylän Saksan taloille niin, että Toijanen omisti siitä 2/3 ja Saksa 1/3.

Asutuksen leviäminen Märkäjärvenmaahan 

Märkäjärvenmaa erotettiin Toijasen ja Saksan maista liikamaana isonjaon yhteydessä 1700-luvun lopulla. Alueen kooksi laskettiin tuolloin 2630 tynnyrinalaa ja sinne oli jo perusteilla uudisasutusta. Hujulahden uudistila perustettiin Saksan omistamalle alueelle vuonna 1787. Isommalle Toijasen omistamalle maalle perustettiin puolestaan neljä tilaa: Sillanpää, Marjamäki, Pirttijärvi ja Rantala.

Märkäjärvenmaan myöhemmät vaiheet 

Märkäjärvenmaa jakautui Suodenniemen ja Mouhijärven kuntien kesken niin, että valtaosa alueesta jäi Suodenniemen puolelle rajaa. Alueella on tosin edelleen sekä Hyynilän että Murron kyliin kuuluvia vanhoja ulkopalstoja.

Nykyisin Märkäjärvenmaa on kokonaan Sastamalan kaupungin alueella. Alue on laajasti asutettu, se on valtaosin maa- ja metsätalouden käytössä ja sitä halkoo tiheä tieverkko. Alueella on edelleen merkkejä sen vanhasta erämaavaiheesta: Väinö Voionmaan tulkinnan mukaan alueen keskellä sijaitsevan Pirttijärven nimi olisi muistuma vanhasta eränkävijöiden pirtistä, jollainen olisi siis järven rannalla aikanaan sijainnut.

Lähteet
Iranin kansallinen terveyden tutkimuslaitos

Iranin kansallinen terveyden tutkimuslaitos (, , NIHR) on Iranin pääkaupungissa Teheranissa sijaitseva, kansanterveyden tutkimuslaitos. Se toimii Teheranin lääketieteellisen yliopiston (, TUMS, tums.ac.ir) yhteydessä, ja sillä on yhteys myös Iranin terveyden ja lääketieteellisen koulutuksen ministeriöön. Teheranin lääketieteellinen yliopisto arvostetaan kansainvälisesti Iranin korkeatasoisimpien joukkoon, sillä esimerkiksi Shanghain yliopistorankingissa (2019) Teheranin lääketieteellinen yliopisto sijoittui maassaan sijalle 2-3 ollen kansainvälisesti sijoilla 401–500.

NIHR on maansa edustaja kansainvälisessä kansanterveyslaitosten järjestössä (IANPHI). Laitoksen johdossa on tohtori Akbar Fotouhi.

Laitoksen historia kytkeytyy Teheranin lääketieteellisen yliopiston syntyvaiheesiin. Vuonna 1934 Teheranin yliopistoon perustettiin lääketieteellinen tiedekunta. Vuonna 1951 perustettiin malarian tutkimusta varten Malarialogian laitos, joka sai tukea maan terveysministeriöltä ja Maailman terveysjärjestöltä. Laitos muutti useasti nimeään. Vuonna 1965 luotiin kansanterveystieteen oppituoli, joka liitettiin Parasitologian ja trooppisen terveyden laitoksena tällöin tunnettuun laitokseen. Teheranin yliopistoon muodostettiin Kansanterveystieteen tiedekunta. Vuonna 1966 yliopistosta eriytettiin lääketieteen korkeakoulu, ja tämä oli sittemmin Teheranin lääketieteellisen yliopiston alkuna. Tässä vaiheessa nimellä yliopistollinen opetus- ja tutkimusinstituutti nimettiin Kansanterveyden tutkimuslaitokseksi. Tämä nimi oli käytössä vuosina 1966-2013, jolloin Teheranin lääketieteelliseen yliopistoon perustettiin Kansanterveystieteen korkeakoulu (tai tiedekunta; School of Public Health).

Katso myös
Iranin Pasteur-instituutti (IPI)
Pakistanin terveysvirasto (NIH)

Lähteet

Aiheesta muualla
 National Institute of Health Research  (nihr.tums.ac.ir)
 School of Public Health, Tehran University of Medical Sciences   (tums.ac.ir)

Kansanterveyslaitokset
Tutkimuslaitokset
Teheran
Vanuatun parlamentti

Vanuatun parlamentti (, , ) on Vanuatun lakia säätävä elin. Sen muodostavat 52 jäsentää, jotka valitaan neljän vuoden välein pidettävissä vaaleissa. 

Parlamentti muistuttaa paljon Ison-Britannian mallia (ns. Westminsterin malli), vaikkakin siinä on jonkin verran vaikutteita myös ranskalaisesta mallista. Tämä johtuu siitä, että siirtomaaisännät Iso-Britannia ja Ranska eivät koskaan luoneet siirtokuntaan paikallista hallintoa..

Parlamentin jäsenet 
Lain mukaan parlamentin edustajina voi toimia vähintään 25-vuotias Vanuatun kansalainen, joka ymmärtää, miten maan poliittinen järjestelmä toimii. 

Lainsäädäntötyötä tehdään kahdeksassa valiokunnassa.

Viimeisimmät vaalit 
Viimeisimmät vaalit oli alun perin tarkoitus pitää 19. maaliskuuta 2020, mutta äänestysaikaa jouduttiin pidentämään Ambaen, Maewon, Banksin ja Torresin vaalipiireissä, koska äänestyspaikoille ei voitu huonon sään vuoksi toimittaa vaaliuurnia.

Lähteet 

Vanuatun politiikka
Parlamentit
Lapin keskussairaala

Lapin keskussairaala on 15 kunnan muodostamaan Lapin sairaanhoitopiiriin kuuluva keskussairaala Rovaniemellä. Se palvelee noin 117 360 alueen asukasta.

Lapin keskussairaala valmistui vuonna 1988. Sairaalan pääsuunnittelija oli arkkitehti Reino Koivula.

Katso myös 

 Luettelo Suomen sairaaloista

Lähteet

Aiheesta muualla
 YIT laajentaa Lapin keskussairaalaa Rovaniemellä (27.12.2018) (yitgroup.com)

Rovaniemen rakennukset ja rakennelmat
Suomen sairaalat
Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Hidetaka Miyazaki

Hidetaka Miyazaki (s. Shizuoka, Japani) on japanilainen videopelien ohjaaja, suunnittelija, käsikirjoittaja sekä From Software -yrityksen pääjohtaja. Hänet tunnetaan maailmanlaajuisesti Dark Souls -videopelisarjan ohjauksesta. Muita huomattavia Miyazakin ohjaamia pelejä ovat Bloodborne ja Sekiro: Shadows Die Twice.

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla
 Profiili MobyGamesissä 
 

From Software
Japanilaiset taiteilijat
Japanilaiset videopelisuunnittelijat
Japanilaiset yritysjohtajat
Elävät henkilöt
Godfleshin diskografia

Godflesh on brittiläinen metalliyhtye. Sen perusti aiemmin Napalm Deathista tunnettu Justin Broadrick. Yhtye on tullut tunnetuksi industrial metalin ja post-metalin pioneerina.

Studioalbumit

EP:t

Remixalbumit

Kokoelma-albumit

Livealbumit

Singlet 
 ”Pulp” / ”Christbait Rising” (1989)
 ”Slateman” (1991)
 ”Straight to Your Heart” (1991)
 ”Mothra” (1992)
 ”Xnoybis” (1995)
 ”Crush My Soul” (1995)
 ”F.O:D. (Fuck of Death)” (2013)
 ”Ringer” (2014)
 ”New Dark Ages” (2014)
 ”Imperator” (2014)
 ”Post Self” (2017)
 ”Be God” (2017)

Diskografiat
Maa ja oikeus (puolue)

Maa ja oikeus (bislamaksi: Graon mo Jastis Pati, lyh. GJP) on vanuatualainen puolue. Puolueen perustaja ja puheenjohtaja Ralph Regenvanu on aiemmin toiminut itsenäisenä edustajana. 

Puolue on pyrkinyt vetoamaan erityisesti kaupungeissa asuviin työttömiin nuoriin. Ideologiassaan se nojaa omien sanojensa mukaan neljään yhteiskunnan tukipilariin: naisiin, nuoriin, kirkkoon ja päällikköihin.

Lähteet 

Vanuatulaiset puolueet
Jaakko Sahimaa (psykologi)

Jaakko Sahimaa (s. 1992) on suomalainen psykologi, yrittäjä, tutkija ja tietokirjailija (PsM ja DI). Hän on työssään keskittynyt erityisesti työ- ja organisaatiopsykologian aihealueisiin sekä positiivisen psykologian alueelle. Hän on perehtynyt työssään ja tutkimuksessaan mm. työelämän merkityksellisyys -teemaan. Hän on kirjoittanut kollegoidensa kanssa aiheesta kirjan Johda Merkitystä (2020),  joka valittiin Ekonomiliiton Bisneskirja-kilpailussa top3-kirjojen joukkoon.

Sahimaa työskentelee organisaatiopsykologina työelämän kehittämisen parissa. Hän on myös Meaningful Work Finland ry:n toiminnanjohtaja sekä Työ- ja organisaatiopsykologit ry:n varapuheenjohtaja. Sahimaan omien kotisivujen mukaan hän haluaa "tehdä suomalaisesta työelämästä entistä mielekkäämpää ja merkityksellisempää sekä auttaa yksilöitä merkityksellisyyden löytämisessä niin työssä, parisuhteessa kuin elämässä ylipäänsä".

Vuonna 2021 Sahimaa toteutti akateemisen tutkimuksen ohessa käytännön tutkimusta suomalaisesta työelämästä #Koeaika-projektin puitteissa. Projektin kautta hän tutustui 12 erilaiseen työhön 12 eri toimialalla. Projekti palkittiin vuoden sisältömarkkinointikampanjana digitaalisen markkinoinnin Grand One Gaalassa.

Julkaisut

Aiheesta muualla 
 Jaakko Sahimaan kotisivut
#Koeaika-projekti
Simonen, Marko: Psykologi meni töihin kehitysvammaisten hoitajaksi – työ meni heti ihon alle Iltalehti 05.5.2021
 
Akimo, Minna: Onko puhe työ­elä­män mer­ki­tyk­sel­li­syy­des­tä eli­tis­tis­tä hai­hat­te­lua? Hämeen Sanomat 31.1.2021
 

Suomalaiset psykologit
Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Vector

Vector on Lontoolaisen progressiivisen metalliyhtyeen Hakenin viides studioalbumi. Levyn julkaisi Inside Out Music 26. lokakuuta 2018.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Ross Jennings – laulu
 Richard Henshall – kitara
 Charlie Griffiths – kita
 Diego Tejeida – kosketinsoitin
 Conner Green – basso
 Raymond Hearne – rummut

Vierailevat muusikot 
 Miguel Gorodi – trumpetti kappaleessa "The Good Doctor", flyygelitorvi kappaleessa "Host"
 Pete Jones – rumpu ohjelmointi kappaleessa "Puzzle Box"
 Pete Rinaldi – kitara ("Veil" and "Host").

Arvostelut 
 Imperiumi: 7+/10
 Inferno: 
 Kaaoszine: 8/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2018 albumit
Hakenin albumit
Vanuatun parlamenttivaalit 2020

Vanuatun vuoden 2020 parlamenttivaalit pidettiin 19. maaliskuuta. Niissä valittiin 52 edustajaa maan parlamenttiin seuraavaksi nelivuotiskaudeksi.

Kaikkiaan vaaliessa oli ehdokkaana 17 naista. Muiden Ennen vaaleja parlamentissa ei ollut ainuttakaan naisedustajaa..

Huonon sään vuoksi neljän vaalipiirin, Ambaen, Maewon, Banksin ja Torresin, äänestyspaikoille ei saatu toimitettua paikalle ajoissa, joten äänestysaikaa pidennettiin näiden vaalipiirien osalta seuraavaan päivään. 

Vaalien jälkeen suurimmaksi puolueeksi nousi Maa ja oikeus -puolue. Virallisia tuloksia ei ole vielä julkaistu..

Lähteet 

Vanuatun politiikka
Vuoden 2020 vaalit
Vanuatun liberaaliliike

Vanuatun liberaaliliike (, lyh. VLM) on Vanuatussa toimiva liberaali puolue.

Puolue on perustettu vuonna 2018. Ensimmäisillä puoluepäivillään vuonna 2019 puolue ilmoitti asettavansa ehdokkaita tuleviin parlamenttivaaleihin sekä Luganvillen kunnallisvaaleihin. Luganvillen valtuustoon puolue voitti yhden paikan.

Ensimmäisen edustajansa maan parlamenttiin puolue sai vuoden 2020 vaaleissa, kun puolueen puheenjohtaja ja perustaja Gaetan Pikioune tuli valituksi. 

VLM on nostanut esille mm. kavan myyntiin liittyvän epäreilun kilpailutilanteen Kiinan markkinoilla puolustaen paikallisten vanuatualaisten tuottajien oikeutta reiluun hintaan ja markkinaympäristöön oman kansallisjuomansa kohdalla.    

Puolue ilmoitti järjestävänsä toiset puoluekokouksensa vuonna 2021 Efatessa, Melen kylässä.

Lähteet 

Vanuatulaiset puolueet
Dryden Hunt

Dryden Hunt (s. 24. marraskuuta 1995 Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa NHL-seura New York Rangersia. Hunt on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä ja kätisyydeltään. Kaudella 2017-2018 alkaneella NHL-urallaan Hunt on 31. maaliskuuta 2020 mennessä pelannut 63 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia ja 12 syöttöä eli 15 tehopistettä.

Lähteet

 https://www.nhl.com/panthers/news/florida-panthers-sign-dryden-hunt-to-entry-level-contract/c-871740

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
New York Rangersin pelaajat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
76 (luku)

76 (seitsemänkymmentäkuusi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 75 ja seuraa luku 77.

Matematiikassa 
 76 on yhdistetty luku.
 76 on automorfinen luku.
 76 kuuluu Lucasin lukujonoon.
 76 on keskitetty viisikulmioluku.
 76 on kahden peräkkäisen alkuluvun (73 ja 79) keskiarvo.
 76 voidaan muodostaa kolmen neliöluvun summana: ?
 76 voidaan muodostaa kuutio- ja neliöluvun summana: ?

Luonnontieteissä 
 76 on osmiumin järjestysluku jaksollisessa järjestelmässä.
 Seleeni-76 on seleenin vakaa isotooppi.
 76 on pikkuplaneetta Freian numero.
 Eräs linssimäinen galaksi on nimeltään NGC 76.

Muissa yhteyksissä 
 76 on kirjaimen L ASCII-koodi.
 Kantatie 76 kulkee Sotkamossa ja Kuhmossa.

Lähteet 

Luonnolliset luvut
Jukolan viesti 2021

Jukolan viesti 2021 eli Napapiiri-Jukola oli 72. Jukolan viesti -tapahtuma. Se käytiin 21.–22. elokuuta 2021 Rovaniemen Mäntyvaaran alueella. Kilpailukeskus sijaitsi Mäntyvaaran raviradalla. Järjestävä seura oli Ounasvaaran Hiihtoseura. Rovaniemellä on järjestetty Jukolan viesti kerran aiemmin. Se järjestettiin Ounasvaaralla vuonna 1980.

Tapahtuman siirtämiset 
Alun perin kilpailut oli tarkoitus käydä 13.–14. kesäkuuta 2020, mutta ne päätettiin 31. maaliskuuta 2020 siirtää vuodella eteenpäin koronaviruspandemian vuoksi. Uudet kilpailupäivät olisivat olleet 19.–20. kesäkuuta 2021. Myös kilpailujen siirtämisestä loppukesälle keskusteltiin, mutta sitä pidettiin liian epävarmana. Lisäksi kilpailun luonteelle tärkeänä pidetty yötön yö olisi ollut jo päättynyt. Myös seuraavien kolmen vuoden Jukolan viestit siirrettiin vuodella eteenpäin. Kaikki ilmoittautumiset pidettiin voimassa. Myös reitit pysyivät samoina, koska kilpailukartat oli jo painettu. Siirrosta aiheutui Suomen Suunnistusliitolle noin 300 000 euron tappiot. Ruotsalaisseura IFK Göteborg olisi ollut kiinnostunut järjestämään vuoden 2020 Jukolan viestin Ruotsissa, mutta kilpailun taustaorganisaatio Kaukametsäläiset ei myöntänyt sille tähän oikeutta. Sen sijaan useille vanhoissa Jukolan viestin maastoissa tapahtuneille muistotapahtumille myönnettiin oikeus käyttää Jukolan viestin tunnusta. Muistokilpailuja käytiin vanhoilla kartoilla ainakin vuoden 1995 Kerava-Sipoo-Jukolan, vuoden 2001 Nikkari-Jukolan ja 2013 Jämsä-Jukolan maastoissa.

Kilpailujen siirtopäivään 31. maaliskuuta 2020 mennessä kilpailuihin oli ilmoittautunut 2 885 joukkuetta 21 maasta ja 16 334 suunnistajaa. Joukkueista 1 287 oli ilmoittautunut Venlojen viestiin ja 1 598 Jukolan viestiin.

Kilpailut siirrettiin toistamiseen 15. huhtikuuta 2021, nyt kahdella kuukaudella eteenpäin.

Lähteet 

Jukolan viesti
Rovaniemen urheilu
Vuoden 2021 suunnistus
Vanquish

Vanquish on Platinum Gamesin kehittämä ja Segan vuonna 2010 julkaisema kolmannen persoonan ammuntapeli. Pelissä Yhdysvallat ja Venäjä käyvät sotaa, joka johtuu venäläisten kääntämän kiertoradalla pyörivän laserin kiertämisestä kohti San Franciscoa. Merijalkaväen sotilaat ja DARPA tulevat apuun. Heidän tehtävänsä on häätää venäläiset pois avaruusasemalta. Pelissä pelaaja pystyy liikkumaan myös rakettikenkien avulla ja liikutaan ajoittain junan avulla.

Lähteet 
 https://muropaketti.com/pelit/peliarvostelut/arvostelu-vanquish-alyttoman-hauska-tuhobaletti-mutta-pelina-liian-lyhyt/

PlayStation 3 -pelit
Vuoden 2010 videopelit
Kolmannen persoonan ammuntapelit
Xbox 360 -pelit
Windows-pelit
PlayStation 4 -pelit
Xbox One -pelit
PlayStation 4 Pro -tehostetut pelit
Platinum Games
Kupusieni

Kupusienet on noin 700 lajia käsittävä kantasienten (Basidiomycota) ryhmä, joka luokiteltiin aiemmin omaan luokkaansa Gasteromycetes. Alan kirjallisuudessa niitä on pidetty keinotekoisena ryhmänä 1970-luvulta lähtien, ja tutkimusten perusteella niillä onkin, ollakseen oma taksoninsa, liikaa yhtäläisyyksiä helttasieniin. Niillä itiölava sijaitsee umpinaisessa itiöemässä, joka on usein pallon tai munan muotoinen. Agaricales-sienistä ja kääväkkäistä eroten ne eivät itse pakota itiöitään ulos vaan leviävät muilla tavoin.

Lähteet 

Kantasienet
Vihreä konfederaatio (Vanuatu)

Vihreä konfederaatio (eng. Green Confederation, ran. Confédération des Verts Vanuatu, bislama Vanuatu Grin Konfederesen) on Vanuatulla toimiva poliittinen puolue.  

Vihreiden perustivat Père Gerard Leymang, Vincent Boulekone ja Paul Telukluk vuonna 2000. Boulekone ja Telukluk vaikuttivat alkujaan UMP-puoluessaa. 

Huolimatta siitä, että Moana Carcasses Kalosil jätti puolueen puheenjohtajuuden, hän on voimakas taustavaikuttaja ja puolueen kasvot. Hän toimii puolueensa kunniapuheenjohtaja.

Vuoden 2020 vaaleissa puolue menetti kannatustaan ja sai parlamenttiin vain yhden edustajan.

Lähteet 

Vihreät puolueet
Vanuatulaiset puolueet
Nabi Salih

Nabi Salih ( ) on pieni palestiinalainen kylä Länsirannalla, 20 kilometriä luoteeseen Ramallahista. Sen väkiluku vuonna 2016 oli 600 asukasta. 

Kylä tuli tunnetuksi vuosien 2010 ja 2016 välillä käydyistä mielenosoituksista, joissa protestoitiin Israelin miehitystä vastaan. Tuona aikana 350 kyläläisen arvioitiin loukkaantuneen yhteenotoissa israelilaisten sotilaiden kanssa.

Merkittäviä asukkaita 

 Janna Tamimi, journalisti ja aktivisti. 
 Bassem Tamimi, palestiinalaisaktivisti  
 Ahed Tamimi, nuori aktivisti joka pidätettiin joulukuussa 2017 israelilaisen sotilaan lyömisestä

Lähteet 

Palestiinan maantiede
Kylät
Jouko Suurhasko

Jouko Suurhasko (, 4. maaliskuuta 1929 Leningrad – 15. maaliskuuta 2002 Petroskoi) oli suomalaissyntyinen neuvostoliittolainen kansatieteilijä.

Jouko Suurhasko syntyi Suomen sisällissodan jälkeen Pietariin paenneen Julius Suurhaskon ja kivennapalaisen Aino Lattusen perheeseen. Pojan synnyttyä perhe muutti Kontupohjaan, jossa isä työskenteli mekaanikkona. Lapsena koetun sairauden seurauksena Joukolla oli kiero selkäranka. Isä katosi Stalinin vainoissa vuonna 1938. Äiti ja lapset olivat evakossa Kirovin alueella ja päätyivät sodan jälkeen Dnon asemalle, jossa Jouko suoritti keskikoulun. Vuonna 1949 he muuttivat Petroskoihin.

Suurhasko valmistui vuonna 1955 Petroskoin yliopiston suomalais-ugrilaisesta osastosta ja työskenteli sen jälkeen muun muassa Karjalan kotiseutumuseossa. Vuonna 1964 hänestä tuli Neuvostoliiton tiedeakatemian kansatieteen instituutin jatko-opiskelija ja vuodesta 1966 hän työskenteli tiedeakatemian Karjalan filiaalin kielen, kirjallisuuden ja historian instituutissa. Suurhaskon tutkimusten pääkohteena olivat karjalaisten tapakulttuuri ja uskomukset. Hänen kandidaatinväitöskirjansa Karelskaja svadebnaja obrjadnost (”Karjalaisten häätavat”) julkaistiin vuonna 1977. Toinen monografia Semeinyje obrjady i verovanija karel (”Karjalaisten perhetavat ja uskomukset”) ilmestyi vuonna 1985. Tieteellisen työnsä ohella Suurhasko toimi kääntäjänä. Hänelle myönnettiin Karjalan ASNT:n ansioituneen kulttuurityöntekijän arvonimi vuonna 1990.

Lähteet

Kansatieteilijät
Neuvostoliittolaiset tieteilijät
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 2002 kuolleet