joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Vuotamittari

Vuotamittari (Rhodostrophia vibicaria) on keltaisen ja vaaleanpunaisen kirjava mittariperhoslaji.

Koko ja ulkonäkö 
Etusiivet ovat muodoltaan melko terävät ja sekä ne että takasiivet ovat pohjaväriltään vaaleankeltaiset. Etusiipien poikki kulkee kolme ja takasiipien kaksi tumman ruusunpunaista poikkiviirua, minkä lisäksi kahden uloimman viirun välinen alue on sisältä ulospäin leveälti punertava. Siivissä on ruusunpunainen, viirumainen keskipilkku. Myös siipiripset ovat ruusunpunaiset. Siipiväli 25–29 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 
Vuotamittarin levinneisyys ulottuu Etelä- ja Keski-Euroopasta Skandinaviaan ja Keski-Aasiaan. Suomessa se on eteläinen ja erittäin paikoittainen laji, jonka havainnot painottuvat lounaissaaristoon ja Ahvenanmaalle. Idempää etelärannikolta havaintoja on vähemmän, sisämaasta hyvin vähän. Perhoset ovat lennossa kesäkuun loppupuoliskolta heinäkuun lopulle.

Elinympäristö ja elintavat 
Vuotamittari elää kuivilla ja lämpimillä mäntykankailla, kallioilla, rantojen hiekkadyyneillä ja jopa kuivilla rämeillä. Perhoset lähtevät häirittyinä helposti lentoon päivällä, mutta muutoin lento tapahtuu illan hämärryttyä ja etenkin koiraat tulevat valolle. Talvehtii keskenkasvuisena toukkana.

Ravintokasvi 
Toukka elää erilaisilla kasveilla, Suomessa lähinnä kanervalla (Calluna vulgaris).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 toukka
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
 Vlindernet 

Lehtimittarit
Madeira (joki)

Madeira on Amazonin pisin sivujoki. Se virtaa koilliseen Amazonasin osavaltion läpi ja yhtyy Amazoniin Manausin kaupungissa.

Uomaverkosto 
Madeiran valuma-alue käsittää neljänneksen Brasilian Amazonin alueesta. Valuma-alueen latva-alueet ulottuvat kaakossa Perun puolelle Andeille ja etelässä Bolivian puolelle. Täältä laskeutuu alas useita jokia, joka yhtyvät ensin toisiinsa. Niistä suurimpia ovat idästä länteen lueteltuina Guaporé, San Martin, Blanco, San Miguel, Mamoré, Beni ja Madre de Dios. Näistä muodostuu kaksi suurta sivujokea Madre de Dios ja Guaporé, jotka yhtyvät toisiinsa ja siitä alkaa Madeiran nimellä kulkeva pääuoma. Se virtaa 1 450 kilometriä koko ajan koilliseen, missä se yhtyy Amazonin pääuomaan oikealta puolelta. Tässä yhtymäkohdassa sijaitsee Amazonin valuma-alueen suurin kaupunki Manaus.

Joen pituudesta on kaksi arvoa. Lyhyempi tarkoittaa alla kuvattua tapaa mitata vain Madeiran nimellä merkittyä uomaa. Pitempi arvo 3 250 km saadaan, kun Madeiraa jatketaan Mamorén, Granden, Cainen ja Rochan sivujokien uomilla. Näin tulkittuna Madeiran latvat ulottuvat Andeille asti.

Ilmasto joen latva-alueilla on aluksi vuoristoinen, mutta sivujoet laskevat pian alangolle, jossa on humidi ilmasto metsävyöhyke lännessä ja subtrooppinen tasankoalue idässä. Latvajoen virtaavat alavalle alueelle, missä Madeira muodostaa hetken Brasilian ja Bolivian välisen valtionrajan. Brasilian puolella Rondôniassa joki alkaa Porto Velhon rajalta alkaen laskea nopeammin muodostaen koskia ja virtauksia sisältävän osuuden, joka ei ole purjehduskelpoinen. Tämä osuus on vuonna 2012 peittynyt Santo Antônion padon nostaman patoaltaan alle. Toinen pato, joka kuuluu Jiraun voimalalle, sijaitsee joella 100 kilometriä yläjuoksulle päin ja se valmistui vuonna 2016. Alajuoksulla sijaitsee pieni kaupunki Novo Aripuanã.

Eläimistö 
Joessa elää muun muassa amazonindelfiinejä ja joelle vaeltaa vuosittain kutemaan noin 750 kalalajia.

Käyttö 
Joella harjoitetaan yhä kullanhuuhdontaa.

Huomautuksia

Lähteet

Brasilian joet

Seulonnan keskeiset artikkelit
Alfa Centauri Bb

Alfa Centauri Bb on mahdollinen eksoplaneetta, joka kiertää Auringon naapuritähteä Alfa Centauri B noin 4,36 valovuoden päässä Maasta, Kentaurin tähdistön suunnalla. Jos planeetan olemassaolo varmistettaisiin, löytö olisi erityisen merkittävänä, sillä se olisi Maata toiseksi lähin löydetty eksoplaneetta ja pienimassaisin auringonkaltaista tähteä kiertävä planeetta.

Havainto planeetasta tehtiin La Sillan observatorion 3,6-metrisellä HARPS-teleskoopilla, ja Euroopan eteläinen observatorio ilmoitti siitä julkisesti 16. lokakuuta 2012. Havainto sai osakseen myös skeptisyyttä, ja 10. heinäkuuta 2013 julkaistun tutkimuksen mukaan sen olemassaoloa ei ehkä voi päätellä kerätyn tiedon perusteella. Kysymys on edelleen avoin.

Ominaisuudet 
Alfa Centauri B on K-tyypin pääsarjan tähti eli Aurinkoa hieman viileämpi ja himmeämpi oranssi kääpiö. Alfa Centauri Bb ei ole tähden elinkelpoisella vyöhykkeellä: se kiertää emotähteään noin 0,04 AU:n päässä, ja sen kiertoaika tähden ympäri on vain 3,2357 vrk. Se on todennäköisesti kuuma laavaplaneetta. Planeetan massa on hyvin lähellä Maan massaa (1,13 ± 0,09 ME).

Planeetan pintalämpötilaksi on arvioitu 1 200 °C (1 473 K), joka on korkeampi lämpötila kuin yhdelläkään aurinkokunnan planeetoista. Planeetta on mahdollisesti vuorovesilukkiutunut, jolloin sen sama puolisko olisi aina kääntyneenä kohti tähteä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Alpha Centauri Bb: An Interstellar Target? Discovery News. 

Alfa Centauri
Kentaurin tähdistö
Eksoplaneetat
Maankaltaiset planeetat
Lasse Peltonen (jalkapalloilija)

Lasse Herman Peltonen (s. 3. joulukuuta 1970 Lahti) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli oikea laitahyökkääjä.

Peltonen oli FC Kuusysin kasvatti. Ensimmäiset miesten ottelunsa hän pelasi III divisioonassa seuran reservijoukkue Palloseiskoissa. Peltonen oli mukana Kuusysin liigajoukkueessa jo kaudella 1991, mutta ei esiintynyt yhdessäkään ottelussa. Hän siirtyi kaudeksi 1992 Kakkosessa pelanneen yhteistyöseura Lahden Työväen Palloilijoiden riveihin. Onnistuneen kauden päätteeksi hän palasi Kuusysin liigaryhmään, mutta vietti ensimmäisen kautensa vielä enimmäkseen LTP:n mukana. Peltonen oli myös lyhyellä lainapestillä toisessa liigaseurassa, FF Jarossa.

Kolmannella liigakaudellaan Peltonen oli noussut Kuusysin vakiokokoonpanoon ja hän aloitti jokaisen liigakaudella 1995 pelaamistaan 23 ottelusta. Seura kuitenkin putosi Veikkausliigasta ja Peltonen siirtyi ulkomaille alkuvuodesta 1996 Irlannin pääsarjassa pelanneeseen University College Dublin AFC:n joukkueeseen, jossa pelasi yhden ottelun verran. Suomeen palattuaan hän siirtyi Kuusysin paikalliskilpailijaan Lahden Reippaaseen. Kaudeksi 1997 lahtelaisseurat yhdistyivät FC Lahdeksi, jota Peltonen edusti neljän kauden ajan, ollen seuran luottopelaajia nousussa pääsarjaan ja myös sen ensimmäisillä liigakausilla.

Vuonna 2001 Peltonen siirtyi sarjatasoa alemmas FC Hämeenlinnaan. Kausi päättyi onnistumiseen seuran noustessa liigaan ja Peltosen tehdessä yhteensä 14 maalia, joista neljä loppusarjassa. Hän pelasi vielä yhden pääsarjakauden Hämeenlinnassa, kunnes ammattilaisura päättyi nilkkavammaan vuoden 2002 lopussa. Hän pelasi Veikkausliigassa yhteensä 103 ottelua, joissa teki 8 maalia. Pelaajauransa jälkeen Peltonen on toiminut FC Lahden liigajoukkueen joukkueenjohtajana vuosina 2011–2013. Hän on myös suorittanut B-valmentajatutkinnon.

Koulutukseltaan Peltonen valmistui Tampereen yliopistosta yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi sekä kasvatustieteen maisteriksi. Hän on ammattiltaan luokanopettaja. Peltonen on toiminut myös vuodesta 2012 Hollolan kunnanvaltuutettuna sekä Päijät-Hämeen maakuntavaltuutettuna.

Peltonen valittiin Muonion kunnanjohtajaksi 6.3.2017.

Lähteet

Aiheesta muualla
 http://www.lassepeltonen.fi

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Boa

Boa tai BoA voi viitata muun muassa seuraaviin:

 boat, jättiläiskäärmeiden alaheimo
 BoA, eteläkorealainen laulaja
 Bank of America (BoA), amerikkalainen pankki
 Boliviana de Aviación (BoA), bolivialainen lentoyhtiö
 Boa, saari Pohjois-Irlannissa
Janhunen

Janhunen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Arvid Janhunen (1900–1941), ainoa punakaartilainen, josta myöhemmin tuli Mannerheim-ristin ritari
 Juha Janhunen (s. 1952), Itä-Aasian kielten ja kulttuurien professori
 Lauri Janhunen (s. 1949), rikollinen, pakkolaitosvanki ja muistelmakirjailija 
 Matti Janhunen (1902–1963), kommunistipoliitikko ja ministeri
 Paavo Janhunen (1941–1985), ilmavoimien koelentäjä
 Pekka Janhunen, Ilmatieteen laitoksen tutkimuspäällikkö ja sähköpurjeen keksijä
Jaakko Haataja

Jaakko Haataja (23. heinäkuuta 1846 Oulu – 6. elokuuta 1918 Oulu) oli suomalainen Oulussa asunut perämies, runoilija ja merimieslaulujen kerääjä.

Haataja kävi Oulun ala-alkeiskoulun 1856–1857 ja Oulun merikoulun 1871–1872. Hän suoritti laivurin tutkinnon 1872 ja perämiehen tutkinnon 1883.  Haataja oli merillä vuosien 1858–1888 välillä. Tämän jälkeen hän jäi maihin ja työskenteli sitten oululaisessa  Åströmin nahkatehtaassa. 

Haataja keräsi muistiin merimieslauluja ja -runoja sekä kirjoitti myös itsekin niitä. Hän kirjoitti todennäköisesti myös sanat "Toivon laulu" (Laiva Toivo, Oulu)-nimiseen tunnettuun merimieslauluun, jota fregatti Toivon miehet esittivät Oulussa ensi kerran 1877. Haataja oli itse toiminut Toivo-laivan aliperämiehenä 1874–1875. Haatajan keräämät kokoelmat ovat nykyisin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kansanrunousarkistossa jonne hänen poikansa Kyösti Haataja lahjoitti niitä 1905 ja 1915.

Lähteet 
 Kirjasampo.fi: Jaakko Haataja
  "Otaheitin nuoret neitit uivat usein laivaan säihkysilmin hajahapsin alastoinna aivan" Merkittävä merikirja fregatti Toivosta, Helsingin Sanomat 19.11.1998

Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1846 syntyneet
Vuonna 1918 kuolleet
Antti Viskari

Antti Viskari (1. toukokuuta 1928 – 4. kesäkuuta 2007) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hän voitti Bostonin maratonin vuonna 1956. Hän saavutti SM-hopeaa maratonilla vuonna 1961 sekä SM-pronssia 10 000 metrillä vuosina 1952 ja 1953 sekä maratonilla vuonna 1960.

Lähteet 
 

Suomalaiset kestävyysjuoksijat
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 2007 kuolleet
Bloch MB.174

Bloch MB.174 oli sarjan MB.170-178 ranskalaisvalmisteinen tuotantoon päässyt kaksimoottorinen ja kolmipaikkainen monikäyttöinen lentokone. Tyyppiä käytettiin pääasiassa kevyenä pommituskoneena ja lentotiedusteluun. MB.174:ää seurasi vielä eräänä merkittävästi mainittavana MB.175, jota käytettiin lähinnä torpedopommittajana toisen maailmansodan jälkeen Ranskassa. MB.175 oli aktiivipalveluskäytössä vuoteen 1950 asti.

Prototyyppiversio MB.170 ei päässyt tuotantoon. Päätyyppiä, MB.174 A3:a valmistettiin arviolta 50 koneyksilöä. Salamasodan syttyessä Saksan hyökätessä Ranskaan kone oli juuri saapunut rintamakäyttöön. Joitain koneyksilöitä päätyi Saksalle.

MB.170-sarjan lentokoneet oli tarkoitettu rynnäköintiin, pommituksiin, hävittäjätehtäviin ja tiedustelutoimintaan. Humble kuvaa tyyppiä maataistelukoneena, mutta se ei ole koneen moninaisia ja toisistaan poikkeavia käyttötarkoituksia riittävästi kuvaava ilmaus. Chantin tietojen mukaan vain 56 lentokonetta valmistui koko sarjasta. Tyypillä lensi ranskalainen kirjailija, Pikku prinssin tekijä Antoine de Saint-Exupéry.

Useat verkkoviitteet (ks. listaa alla) mainitsevat konetyypin lento-ominaisuuksien olleen mainioita. Lakikorkeus oli aikalaisekseen suhteellisen harvinaiset 11 000 metriä. Gnome-Rhônen tähtimoottorit antoivat parhaimmissa eli viimeisimmissä kehitysversioissa tehoa 1 100 hevosvoimaa. MB.174 A3:n huippunopeus oli 530 km/h.

Aseistus muodostui pääasiassa eteen, taakse alas sekä ylös ampuvista MAC 1934 -tyypin 7,5 mm kaliiperin konekivääreistä. Niitä oli yhteensä seitsemän. Pommeja varhaisempi muunnos kykeni kuljettamaan 400 kg verran, mutta myöhäisempi 600 kg.

Lähteet
Chant, Chris: II Maailmansodan lentokoneet, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo) Alkuteos: Amber Books, 1999 ISBN 978-951-23-5025-4 (s. 49)
Humble, Richard: Toisen Maailmansodan lentokoneet, WSOY, 1976, Porvoo (suom. Helge Seppälä) Alkuteos: Salamander Books, 1975, Lontoo ISBN 951-0-07838-7 (s. 8)

Viitteet

Aiheesta muualla
http://www.dassault-aviation.com/en/passion/aircraft/military-bloch-aircraft/mb-170-178.html?L=1 
http://warbirdsforum.com/showthread.php?t=1271 
http://www.wwiivehicles.com/france/aircraft/bomber/bloch-mb-175.asp
http://www.aviastar.org/air/france/bloch-175.php
http://www.century-of-flight.net/Aviation%20history/photo_albums/timeline/ww2/Bloch%20M.B.174.htm 
http://ww2drawings.jexiste.fr/Files/2-Airplanes/Allies/4-France/05-Reconnaissance/BlochMB-174/BlochMB-174.htm  
http://www.avionslegendaires.net/bloch-mb-174-175.php 
http://www.airwar.ru/enc/bww2/mb174.html 

MB.174
Ranskalaiset pommikoneet
1930-luvun pommikoneet
Luca Pedersoli

Luca Pedersoli (s. 16. maaliskuuta 1971) on italialainen ralliautoilija. Hän on voittanut italian Trofeo Rally Asfalto sarjan mestaruuden vuosina 2010 ja 2011. Pedersoli on osallistunut kuuteen WRC-kilpailuun ajaen pisteille Sardinian rallissa vuonna 2012.

Rallin MM-sarjan tulokset 
(Tulosselitteet)

Aiheesta muualla
Profilo del pilota sivulla Rallybase.nl

Italialaiset ralliautoilijat
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Kolmivyömittari

Kolmivyömittari (Cyclophora linearia) on vyömittareihin kuuluva perhoslaji. Suomessa se on äärimmäisen harvinainen.

Koko ja ulkonäkö 
Etusiipien pohjaväri vaihtelee tasaisen kellanruskeasta punertavan ruskeaan ja takasiivet ovat sävyltään aavistuksen vaaleammat. Siivissä ei juurikaan ole yksittäisten tummien suomujen aiheuttamaa pisteytystä. Sekä etu että takasiivissä sisempi ja ulompi poikkiviiru muodostuvat tiheästä rivistä erillisiä mustia pisteitä, joiden välissä on ohut tummanruskea viiru. Siiven keskivarjo on selkeä, punaruskea poikkijuova. Siiven keskipilkku näkyy valkeana ja takasiivessä sitä ympäröi tummanruskea rengas. Laji on verraten kookas ja sen siipiväli on 22–29 mm.

Erityisen samannäköinen laji on tammivyömittari (Cyclophora punctaria).

Levinneisyys ja lentoaika 
Lajin levinneisyys ulottuu Länsi-Euroopasta Kaukasukselle ja pohjoisessa Baltiaan sekä Skandinavian eteläosiin. Suomessa se on harvinainen harhailija, joka on tavattu ensimmäisen kerran Dragsfjärdin Öröstä vuonna 1998. Sittemmin lajin yksilöitä on tavattu Suomesta vain muutamia. Keski-Euroopassa perhoset lentävät kahtena sukupolvena toukokuusta syyskuulle, mutta toinen sukupolvi tavataan yleensä vain lämpiminä kesinä.

Elinympäristö ja elintavat 
Keski-Euroopassa kolmivyömittarin tyypillinen elinympäristö on vanha pyökkimetsä, mutta sitä tavataan myös pensaikkoisilla alueilla. Perhoset lepäävät päivät kasvillisuuden seassa ja tulevat illan hämärryttyä valolle. Ne myös lähtevät häirittyinä helposti lentoon päivällä. Kotelo talvehtii oksaan kiinnittyneenä.

Ravintokasvi 
Toukan ravintokasveja ovat pyökit (Fagus) sekä vähemmissä määrin tammet (Quercus).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Perhoswiki
 kuva toukasta
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 

Lehtimittarit
Anni Klein

Anni Klein (s. 1982) on suomalainen teatteriohjaaja ja teatterin tekijä. Klein (ent. Ojanen) valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2009 ja on työskennellyt mm. Kansallisteatterissa, Teatteri Viiruksessa, sekä Tallinnassa Von Krahl -teatterissa.

Anni Klein on Laura Jäntin, Eero Ojasen ja Armin Kleinin tytär.

Lähteet 
Anni Kleinin esitys Heidi Klein Baltic Circle festivaalilla

Viitteet 

Suomalaiset teatteriohjaajat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Varjokulmumittari

Varjokulmumittari (Idaea dimidiata) on pienehkö, vaalea mittariperhoslaji.

Koko ja ulkonäkö 
Siipien pohjaväri on kellertävän vaaleanharmaa ja etusiivet ovat muodoltaan verrattain pyöreäkärkiset. Sekä etu- että takasiivissä on selvät mustat keskipilkut sekä rivi mustia pisteitä siiven ulkoreunassa, siipiripsien tyvellä. Ulompi poikkiviiru näkyy harmaana juovana, jossa on mustat pisteet siipisuonten kohdalla sekä musta täplä siiven etureunassa. Keskivarjo erottuu himmeämpänä harmaana vyönä ja sisempi poikkiviiru vain heikosti. Ulomman poikkiviirun ulkopuolella, lähellä etusiiven takareunaa on voimakas ruskeanharmaa varjostuma, joka hajoaa useammaksi laikuksi. Siipiväli 17–19 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 
Varjokulmumittarin levinneisyys on holarktinen eli se ulottuu Euroopasta Aasian pohjoisosien poikki Pohjois-Amerikkaan. Suomessa sitä tavataan ainakin Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun korkeudelle saakka. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun loppupuoliskolta elokuun loppupuolelle.

Elinympäristö ja elintavat 
Varjokulmumittarin ominta elinympäristöä ovat reheväkasvuiset, pensaikkoiset niityt, metsänreunat sekä valoisat metsät. Sitä tavataan myös kulttuuriympäristöissä, kuten puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset lentävät iltahämärässä ja tulevat valolle, mutta lähtevät häirittyinä lentoon päivälläkin. Perhosia voi tavata myös kukilla imemässä mettä. Keskenkasvuinen toukka talvehtii.

Ravintokasvi 
Toukka elää matalien kasvien kuihtuneilla lehdillä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 kuva toukasta
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
 Vlindernet 

Lehtimittarit
Movember

Movember (tunnetaan myös nimellä No-Shave November) on kansainvälinen hyväntekeväisyyskampanja, johon osallistuvat miehet kasvattavat itselleen viikset marraskuun ajaksi. Vuonna 2003 Australiassa perustetun kampanjan tarkoituksena on kerätä varoja ja lisätä tietoisuutta miesten terveysongelmista, kuten eturauhassyövästä. Movember on kontaminaatio sanoista moustache () ja november (). Kampanjan perustajan Tom Bettsin mukaan se sai alkunsa pubissa lyödyn vedon seurauksena.

Vuonna 2013 virallisia Movember-kampanjoita järjestettiin 21 maassa: Alankomaissa, Australiassa, Belgiassa, Britanniassa, Espanjassa, Etelä-Afrikassa, Hongkongissa, Irlannissa, Itävallassa, Kanadassa, Norjassa, Saksassa, Singaporessa, Suomessa, Ranskassa, Ruotsissa, Tanskassa, Tšekissä, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa.

Suomessa Movemberin pääyhteistyökumppani on Syöpäsäätiö. Movemberin tuotot ohjataan Syöpäsäätiölle, joka tukee varoilla eturauhas- ja kivessyöpätutkimusta.

Arvostelua 
Movember on saanut osakseen myös kritiikkiä. Nykyään Movember ei ole hyväntekeväisyysjärjestö, vaan tavaramerkki, jonka omistaa australialainen yritys nimeltä Forideas Pty Ltd. Yhtiömuoto Pty Ltd, jolle ei löydy suomenkielistä vastinetta, oikeuttaa useiden keskeisten taloustietojen salaisina pitämisen.

Australialaisen Channel 7 -kanavan ajankohtaisohjelma Today Tonight teki kriittisen raportin yrityksen rahankäytöstä, jossa se kysyi: "Would you do a donation to a charity if you knew only 17 cents in a dollar would be passed on?" (suom. "Lahjoittaisitko hyväntekeväisyyteen, jos tietäisit että vain 17 senttiä dollarista annettaisiin eteenpäin?"). Video löytyi aiemmin myös YouTubesta, mutta Movember Foundation poisti sen.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Suomen virallinen Movember-sivusto
 Syöpäsäätiön verkkosivusto
 What is Movember? 

Hyväntekeväisyystapahtumat
Marraskuu
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kasvojen karvoitus
Jäntti

Jäntti on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Abel Jäntti  (1829–1906), maakauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies
 Ahti Jäntti (s. 1942), kielitieteilijä, professori
 Eino Jäntti  (1909–1966), urheilu- ja elokuvatoimittaja
 Harri Jäntti, Rane Raitsikka (s. 1965), kitaristi ja basisti
 Hannu Jäntti (s. 1963), jalkapalloilija
 Heikki Jäntti (s. 1940), huuliharpisti
 Ilkka Jäntti (s. 1977), jalkapallovalmentaja
 Inka Jäntti (s. 1991), käsipalloilija
 Jalmari Jäntti (1876–1960), WSOY:n toimitusjohtaja
 Jonna Nygrén-Jäntti (s. 1979), juontaja
 Laura Jäntti (s. 1950), teatteriohjaaja
 Lauri Jäntti (1909–2006), ekonomi, kustantaja ja kanslianeuvos
 Mariam Jäntti, Manna (s. 1977), laulaja, säveltäjä, sanoittaja ja näyttelijä
 Markus Jäntti (s. 1966), taloustieteilijä
 Olavi Jäntti (1911–2017), kemisti ja professori
 Petri Jäntti (s. 1964), jalkapalloilija
 Pontus Jäntti (s. 1968), sulkapalloilija
 Sara Jäntti (s. 1987), käsipalloilija
 Toivo Jäntti (1900–1975), arkkitehti
 Tommi Jäntti (s. 2000), jalkapalloilija
 Yrjö A. Jäntti (1905–1985), filosofian maisteri ja WSOY:n toimitusjohtaja.
Talvivinokas

Talvivinokas (Panellus serotinus) on kohtalaisen yleinen Suomessakin kasvava helttasieni. Se on huomattavan epäkeskeinen, jalka saattaa puuttua tai on lyhyt. Sitä esiintyy lahopuilla, erityisesti koivuilla ja lepillä. Heltat ovat varsin tiheässä, vanhemmiten kellertyvät tai oranssit eivätkä johdu jalkaan. Lakin pinta on sangen limainen, halkaistuna hyytelömäinen.

Sienen haju on heikko, maku ei järin voimakas, mutta pitkään karvaanlainen. Suomessa talvivinokasta ei pidetä ruokasienenä, joskaan myrkkysieni se ei ole. Japanissa sientä kutsutaan nimellä Mukitake ja sitä pidetään yhtenä herkullisimmista syötävistä sienistä. Talvivinokkaan viljely on myös mahdollista.

Lähteet 

Mycenaceae
Vinokkaat
Kourosh Khani

Kourosh Khani (s. 3. heinäkuuta 1989) on iranilainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2007 Khani kilpaili Britannian Formula Ford Scholarship -luokassa. Seuraavana vuonna hän kilpaili Formula Renault UK BARC -talvisarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2009 Khani ajoi Ginetta G50 Cup -sarjassa muutaman kilpailun. Vuosina 2009 ja 2011 Khani kilpaili Formula Renault BARC -sarjassa sijoittuen jälkimmäisellä kerralla sarjan neljänneksi. Vuonna 2012 Khani kilpaili F2-luokassa saavuttaen kaksi pistettä.

Lähteet

Iranilaiset autourheilijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Andres Ambühl

Andres Ambühl (s. 14. syyskuuta 1983 Davos) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Kaudesta 2013–2014 lähtien hän on pelannut Sveitsin pääsarjassa HC Davosissa. Sveitsin mestaruuden hän on voittanut kuusi kertaa. Ambühlilla on ennätys pelattujen MM-kilpailuiden määrässä. Vuoden 2022 kisat olivat hänelle 17:nnet MM-kilpailut Sveitsin maajoukkueessa.

Tilastot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Andres Ambühl eurohockey.net -sivustolla
 Andres Ambühl hockeydb.com -sivustolla

Sveitsiläiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Florø

Florø on Floran kunnassa, Sognin ja Fjordanen läänissä, Norjassa, sijaitseva kylä. Se toimii kunnan hallinnollisena keskuksena. Florø on satamakaupunki. Siellä sijaitsee STX Europen laivanrakennustelakka. Florøssä ilmestyy päivittäin sanomalehti Firdaposten. Florøn lentoasema avattiin vuonna 1971. Asukkaita Florøssä oli vuonna 2008 8 355.

Lähteet 

Norjan kylät
Flora
Norjan taajamat
Haataja

Haataja on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Anna Haataja (s. 1996), suunnistaja
 Antti Haataja (s. 1977), valokuvaaja ja tietokirjailija
 Arttu Haataja (s. 2001), futsalpelaaja
 Hans Haataja (1932–2012), mainoselokuvien ohjaaja
 Iida Haataja (s. 1994), kestävyysjuoksija
 Jaakko Haataja (1846–1918), perämies, runoilija ja merimieslaulujen kerääjä
 Johannes Haataja (1928–1991), hammaslääketieteen professori
 Juha-Pekka Haataja (s. 1982), jääkiekkoilija
 Kaisa Broner-Bauer, o.s. Haataja (s. 1942), arkkitehti
 Katherine Haataja (s. 1969), ruotsalais-suomalainen oopperalaulaja ja yrittäjä
 Kristina Haataja (s. 1953), kääntäjä ja toimittaja
 Kyösti Haataja (1881–1956), professori, kansanedustaja ja Maanmittaushallituksen pääjohtaja
 Lauri Haataja (1947–2012), historiantutkija, tietokirjailija ja kirjallisuuskriitikko
 Paul-Erik Haataja (s. 1944), kirjailija
 Samuli Haataja (s. 1976), The Crash -yhtyeen perustajajäsen, basisti ja taustalaulaja
 Sini Haataja (s. 1998), pesäpalloilija
 Sirkka Oikarinen, o.s. Haataja (s. 1959), kilpakävelijä
 Teemu Haataja (s. 1974), pesäpalloilija.
Pekka Soila

Anssi Pekka Soila (5. lokakuuta 1923 Hämeenlinna – 28. heinäkuuta 1995 Turku) oli suomalainen lääketieteen ja kirurgian tohtori, joka toimi Helsingin yliopiston röntgendiagnostiikan professorina.

Soilan vanhemmat olivat kapteeni Paavo Juho Soila (1894–1971) ja Hilja Heleena Salo (1901–1976). Soila oli naimisissa vuodesta 1948 hammaslääkäri Orvokki Vahalan (1918–2005) kanssa. Soila pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1941. Hän valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1947, lisensiaatiksi 1951 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1958.

Toisen maailmansodan aikana Soila palveli suomalaisessa SS-vapaaehtoispataljoonassa ja hänelle myönnettiin rautaristi. Hän oli vuonna 1955 perustetun Veljesapu ry:n puheenjohtajana 1956–1958.

Soila toimi Helsingin yleisen sairaalan apulaislääkärinä 1954–1957, Porin kaupunginsairaalan röntgenlääkäärinä 1959–1960 ja Kivelän sairaalan lääkärinä 1960–1963. Hän oli Turun yliopiston dosentti 1960-1965 ja toimi Helsingin yliopiston röntgendiagnostiikan (vuodesta 1974 diagnostinen radiologia) professorina 1964–1985 sekä HYKSin röntgendiagnostiikan laitoksen ylilääkärinä vuodesta 1964. Soila oli myös vierailevana professorina Harvardin yliopistossa 1968–1969 ja Tromssan yliopistossa 1973.

Soila oli yhtenä omistajana Rosenkreutz-nimisessä taloyhtiössä, jolle kuului Naantalin keskustassa sijainnut Krappulan puutalokiinteistö. Talossa asui tunnettu uusnatsi Pekka Siitoin, ja siellä oli myös Siitoimen puolueen  Kansallis-Demokraattisen Puolueen päämaja.

Lähteet

Kirjallisuus
 Kuka kukin on 1978, s. 922. Projekt Runeberg.
 Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesluettelo 1918–2000 / Lääketieteellinen tiedekunta / Radiologia.

Viitteet 

Suomalaiset lääkärit
Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Suomalaiset SS-sotilaat
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Vuori (täsmennyssivu)

Vuori tarkoittaa seuraavia:

 vuori, maanpinnan muoto
 vuori, vaatteen, laukun, kotelon tms. sisäpintaa verhoava materiaali

Sukunimi
Vuori tai Wuori
Antti Vuori (1935–2014), kuvataiteilija
Ari Vuori (s. 1962), jääkiekkoilija
Eero A. Wuori (1900–1966), journalisti ja poliitikko
Eero-Tapio Vuori, teatteriohjaaja
Eeva Vuori (s. 1945), Korkeimman oikeuden entinen jäsen
Einari Vuori (1921–2010), palomies ja kirjailija
Eino Vuori (1890–1954), filosofian maisteri, agronomi ja opettaja
Hannu Vuori (s. 1941), lääkäri, professori
Harri Vuori (s. 1957), säveltäjä
Heli Vuori-Soini (1920–2005), koru- ja tekstiilitaiteilija
Ilkka Vuori (1937–2022), lääkäri ja kansanterveystieteen professori
Ilkka Vuori (s. 1986), koripalloilija
Ilmari Vuori (aik. Malmberg, 1898–1975), taidemaalari
Jaana Vuori (s. 1960), sosiologi ja sukupuolitutkimuksen professori
Juha Vuori (s. 1975), jääkiekkovalmentaja
Juhani Vuori (s. 1940), aitajuoksija
Juho Vuori (1889–1918), akaalainen räätäli ja Toijalan punakaartin komppanianpäällikkö
Julia Vuori (s. 1968), kuvittaja ja sarjakuvapiirtäjä
Jussi 69 oik. Jussi Heikki Tapio Vuori (s. 1972), The 69 Eyes -rockyhtyeen rumpali
Jussi Vuori (s. 1982), arkkitehti
Kaarlo Vuori (1863–1914), taidemaalari, kuvittaja ja piirtäjä
Katariina Vuori (s. 1971), kirjailija, taidepedagogi ja kirjallisuusterapiaohjaaja
Kristiina Vuori (s. 1967), kirjailija
Lauri Heisalo, Arvo Lauri Vuori, kirjailijanimi Lauri Heisalo (1884–1957), kirjailija.
Martti Wuori Martin (Martti) Alexius Bergh-Wuori, kirjailijanimeltään Martti Wuori, (1858–1934), maaherra ja kirjailija
Matti Wuori (1945–2005), asianajaja
Mikael Vuori, YouTube-videoiden tekijä
Olli Vuori (1921–2000), taloustieteilijä, professori
Paul Wuori (1933–2015), tekniikantutkija, professori
Pekka Vuori (s. 1935), graafikko, kuvittaja ja lehtipiirtäjä
Tilda Vuori (1869–1922), näyttelijä ja teatteriohjaaja
Tuire Santamäki-Vuori (s. 1952), ammattiyhdistysjohtaja
Viljo Vuori (1886–1918), porilainen sekatyömies ja Porin punaisten johtajia Suomen sisällissodassa
Väinö Vuori (1896–1940), jääkärieversti ja Suomen ilmavoimien komentaja

Lähteet

Sukunimet
Pöyhönen

Pöyhönen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Aimo Pöyhönen (1933–1984), lavastaja ja art director
 Ilkka Pöyhönen (s. 1948), puutekniikan professori, Lappeenrannan teknillisen yliopiston ent. rehtori
 Janne Pöyhönen, Raappana, reggae- ja dancehall-artisti
 Jere Pöyhönen, Käärijä (s. 1993), rap-artisti
 Jorma Pöyhönen (s. 1927), fysiikan professori, pääjohtaja
 Jussu Pöyhönen (s. 1965), laulaja, lauluntekijä ja laulunopettaja
 Kauko Pöyhönen (1918–1970), kenraaliluutnantti
 Lauri Pöyhönen (1922–1989), juristi, yritysjohtaja ja varatuomari
 Maiju Pöyhönen (1879–1930), kasvitarhakoulun opettaja ja tietokirjailija
 Markus Pöyhönen (s. 1978), pikajuoksija
 Marko Pöyhönen (s. 1987), jääkiekkoilija
 Martti Pöyhönen (1926–2001), opettaja ja kirjailija
 Merja Pöyhönen (s. 1980), nukketeatteriohjaaja ja näyttelijä
 Mikko Pöyhönen, rumpali
 Nora Pöyhönen (1849–1938), puutarhakoulun perustaja
 Pentti Pöyhönen (1925–2000), taloustieteilijä
 Taavi Pöyhönen (1882–1961), poliitikko (SDP)
 Tapio Pöyhönen (1927–2011), koripalloilija sekä Työväen Urheiluliiton osastopäällikkö
 Valtteri Laurell Pöyhönen (s. 1978), jazzmuusikko
 Yrjö August Pöyhönen (1897–1971), eversti ja rykmentin komentaja.

 Pöyhönen oli suomalaisen oikeustieteen professorin Juha Karhun aiempi sukunimi.
 Pöyhönen oli suomalaisen näytemäkirjailijan ja dramaturgin E. L. Karhun aiempi sukunimi.
Leiosporoceros dussii

Leiosporoceros dussii on sarvisammallaji, joka on Leiosporocerotopsida-kasviluokan ainoa tunnettu laji. Sillä on monia kaikista muista sarvisammalista poikkeavia, piirteitä, joten sitä pidetään kokonaan omana kehityshaaranaan. Nostoc-syanobakteeri elää Leiosporoceros dussiin sekovarren keskellä haaraisina säikeinä kun muilla sarvisammalilla Nostoc muodostaa pallon muotoisia ryhmiä.

Lähteet 
 Angiosperm Phylogeny Website. Hornworts.
 The Plant List: Leiosporoceros dussii

Sarvisammalet
Sippola (täsmennyssivu)

Sippola tarkoittaa seuraavia:

Sippola, entinen Suomen kunta 
Sippola, entisen Sippolan kunnan kirkonkylä
Sippola, Kouvolan kaupunginosa ja tilastoalue, johon kuuluu Sippolan kirkonkylä lähialueineen
Sippolan kartano, entinen rälssisäteri Sippolassa

Sukunimi
Ahto Sippola (1885–1941), suomalainen rakennusmestari ja itsenäisyysaktivisti
Edvin Sippola (1893–1939), suomalainen jääkärikapteeni
Helmi Sippola, suomalainen korkeushyppääjä
Jani Sippola (s. 1990), suomalainen lentopalloilija
Jorma Sippola (1951–2022), suomalainen kestävyysjuoksija
Kullervo Sippola (1914–1944), Mannerheim-ristin ritari 
Laura Sippola (s. 1974), suomalainen pianisti
Maininki Sippola-Wilska (1917–2008), suomalainen laulaja
Matti Sippola (1848–1908), Suomen ensimmäisen nuorisoseuran ja ensimmäisen rekisteröidyn työväenyhdistyksen perustaja
Miira Sippola (s. 1973), suomalainen ohjaaja, käsikirjoittaja, runoilija ja lausuja
Oskar Sippola (1896–1970), suomalainen jääkärieversti
Oskari Sippola (1874–1920), suomalainen punaupseeri ja Helsingin punakaartin sihteeri
Sakari Sippola (1925–2018), KHO:n hallintoneuvos
Siro Aarne Sippola (1896–1919), suomalainen jääkärivänrikki
Urho Sippola (1899–1918 ), suomalainen jääkärivänrikki
Veikko Kalervo Sippola (1909–1987), suomalainen kommunistipoliitikko
Veikko Sippola (1887–1955), sisällissodan aikana suojeluskuntapäällikkö
Vilkas Sippola (1889–1937), suomalainen jääkärikapteeni
Vilma Sippola (s. 1999), suomalainen näyttelijä

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Hahl

Hahl on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Anton Hahl (1865–1931), suomalainen kauppaneuvos ja Tampereen Rakennuskonttori Oy:n toimitusjohtaja
 Birger Hahl (1901–1975), suomalainen sisustusarkkitehti
 Bruno Hahl (1874–1953), suomalainen taidemaalari
 Carl Hahl (1872–1956), suomalainen professorin arvonimen saanut lääkäri
 Eero Hahl (1872–1945), suomalainen Maalaisliiton kansanedustaja ja ministeri
 Frans Arvid Havola, vuoteen 1912 Hahl (1874–1946), suomalainen agronomi ja maamieskoulun johtaja
 Gösta Hahl (1861–1920), suomalainen hammaslääkäri ja tutkija, joka sai professorin arvon Saksassa
 Jalmari Hahl (1869–1929), kirjailija, opettaja ja suomentaja
 Johannes Hahl (1854–1886), suomalainen oopperalaulaja
 Karl Johan Hahl (1843–1890), suomalainen juristi, maanviljelijä ja valtiopäivämies
 Moses Hahl (1879–1928), amerikansuomalainen sosialisti, toimittaja ja kirjailija
 Nils-Gustav Hahl (1904–1941), suomalainen taidehistorioitsija ja kriitikko, Carl Hahlin poika
 Riku Hahl (s. 1980), suomalainen jääkiekkoilija
 Taavi Hahl (1847–1880), suomalainen maisteri, kuoronjohtaja, laulunopettaja ja tenorilaulaja
 Therèse Hahl, o. s. Decker (1842–1911), suomalainen laulajatar, Taavi Hahlin puoliso
 Tom Hahl (s. 1965), suomalainen huippukeilaaja
 Teuvo Hahl-Marjokorpi (1930–2000), suomalainen opettaja ja kirjailija
Sutinen

Sutinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Arto Sutinen (s. 1954), ampumahiihtäjä
 Aulis Sutinen (1905–2001), maanviljelijä, opettaja ja koulunjohtaja, maanviljelysneuvos
 Eero Ilmari Sutinen (1892–1947), arkkitehti
 Esete Sutinen, tanssitaiteilija
 Lea Sutinen (ent. Sulku, 1922–2008), terveyssisar, poliitikko, Aulis Sutisen puoliso
 Matti Sutinen (s. 1930), seiväshyppääjä
 Oiva Sutinen (1933–1990), pesäpalloilija
 Timo Sutinen (s. 1949), jääkiekkoilija
 Ville-Juhani Sutinen (s. 1980), runoilija, kääntäjä ja kirjallisuusarvostelija
 Väinö Sutinen (1893–1918), jääkärivänrikki
Martikainen

Martikainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Aino Martikainen (s. 2000), jalkapalloilija
 Arvo Martikainen (1905–1947), balettitanssija
 Eeva Martikainen (1949–2010), teologian professori
 Eeva Martikainen, jalkapalloilija
 Esko Martikainen (s. 1953), dekkarikirjailija
 Frans Martikainen (1889–1930), jääkäriluutnantti
 Ilmari Martikainen (1941–2019), kauppapuutarhuri
 Ilpo Martikainen (1947–2017), diplomi-insinööri, äänentoistotekniikan kehittäjä ja liikemies, Genelec Oy:n perustaja
 Jafet Martikainen (1872–1916), asianajaja ja Oulun pormestari
 Janne Martikainen (1878–1934), rakennusmestari ja yksi ensimmäisistä kansanedustajista
 Jarkko Martikainen (s. 1970), suomalainen muusikko, YUP-yhtyeen laulaja
 Jouko N. Martikainen (s, 1936), suomalainen professori, teologi
 Jouni Martikainen, Askolan kunnanjohtaja
 Kaari Martikainen-Whale (1959–2008), suomalainen taidemaalari
 Kari Martikainen (s. 1968), valmennuspäällikkö ja jääkiekkopuolustaja
 Martta Martikainen-Ypyä (1904–1992), arkkitehti
 Matti Martikainen (s. 1935), geodeetti, professori
 Ninni Martikainen (s. 1970), iskelmälaulaja
 Olavi Martikainen (1941–2022), poliitikko, kansanedustaja, ministeri (Keskusta) ja Kuopion läänin maaherra 1993–1997
 Olavi (Olli) Martikainen (1920–1979), taidemaalari
 Ossi Martikainen (s. 1982), jalkapalloilija
 Ossi Martikainen (s. 1970), poliitikko
 Otto Martikainen (s. 1985), rikollinen
 Outi Martikainen (s. 1962), tekstiilitaiteilija
 Petteri Martikainen (s. 1992), painija
 Saku Martikainen, jääkiekkovalmentaja
 Tarmo Martikainen (s. 1966), hyvinvointialueen johtaja
 Teppo Martikainen (1965–2000), liiketaloustieteen professori
 Tiina Martikainen (s. 1963), kirjailija
 Tommi Martikainen (s. 1982), maantiekilpapyöräilijä
 Tuomas Martikainen (s. 1971), uskontotieteen tutkija ja uskontotieteen dosentti 
 Tuomo Martikainen (1939–2018), valtiotieteen professori 
 Tyyne Martikainen (s. 1931), tietokirjailija
 Unto Martikainen (s. 1950), kirjailija
 Urpo Martikainen (s. 1947), uutisankkuri
 Veijo Martikainen (1925–2018), arkkitehti ja professori.
Tanskanen

Tanskanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Aarne Tanskanen (1888–1932), jääkärikapteeni
 Anne Tanskanen (s. 1978), laulaja ja viihdetaiteilija
 Antti Tanskanen (s. 1946), elinkeinoelämän vaikuttaja
 Elina Tanskanen (s. 1977), toimittaja, kääntäjä, seksologi ja tietokirjailija
 Sanna-Kaisa Tanskanen (s. 1965), kielitieteilijä ja professori
 Henna Tanskanen (s. 1983), näyttelijä
 Jani Tanskanen (s. 1975), telinevoimistelija
 Johan Tanskanen (1851–1919), pappi, toimittaja ja suomentaja
 Juha Tanskanen, pesäpallon pelinjohtaja
 Kaija Tanskanen (1926–2012), musiikinopettaja, lausuja ja runoilija
 Lauri Tanskanen, näyttelijä
 Pekka Tanskanen (1866–1946), Maalaisliiton kansanedustaja
 Pirkko Tanskanen (s. 1941), pikaluistelija ja liikuntatieteen tohtori
 Riina Tanskanen (s. 1998), kuvataiteilija
 Seppo Tanskanen (s. 1941), kenraalimajuri
 Unto Tanskanen (1931–2021), suurlähettiläs
 Vilma Tanskanen (s. 1995), jääkiekkoilija.
Mäkipää

Mäkipää on suomalainen sukunimi. Mäkipää-nimisiä henkilöitä:

 Irmeli Mäkipää (s. 1951), keihäänheittäjä
 Jari Mäkipää (s. 1978), kirjailija ja tv-työläinen
 Juha Mäkipää (s. 1946), prikaatinkenraali
 Lea Mäkipää (s. 1947), poliitikko (SMP, Perussuomalaiset, Sininen tulevaisuus)
 Pertti Mäkipää (1941–2019), jalkapalloilija
 Tea Mäkipää (s. 1973), kuvanveistäjä ja installaatiotaiteilija
 Tomi Mäkipää (s. 1930), jääkiekkoilija
 Vesa Mäkipää (s. 1965), hiihtosuunnistaja
Santala

Santala on suomalainen paikannimi ja sukunimi:

Santala, ruots. Sandö, kylä Hangossa
Santala, ruots. Sandö, rautatieseisake Hangossa

Sukunimi

Esko Santala (1945–2021), Sumiaisten kunnanjohtaja 1975–2007
Jimi Santala (s. 1988), suomalainen jääkiekkoilija
Jukka Santala (s. 1985), suomalainen jalkapalloilija 
Heikki Santala (s. 1934), suomalainen tietoliikenteen uranuurtaja
Maija Perho (e. Perho-Santala, s. 1948), suomalainen poliitikko
Risto Santala (1929–2012), rovasti, teologian kunniatohtori ja kirjailija
Timo Santala (s. 1981), We Love Helsingin toiminnanjohtaja ja Ravintolapäivän perustajia
Tommi Santala (s. 1979), suomalainen jääkiekkoilija
Vilho Santala, suomalainen urheiluvaikuttaja.

Sukunimet
Koivistoinen

Koivistoinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Aila Koivistoinen (1952–1980), juoksija
Anja Koivistoinen (s. 1945), poliitikko, senioripuolue
Eero Koivistoinen (s. 1946), jazzmuusikko
Eetu Koivistoinen (s. 1995), jääkiekkoilija
Eino Koivistoinen (1907–1987), merikapteeni ja kirjailija
Harri Koivistoinen, koripalloilija
Juho Koivistoinen (1872–1956), kirjailija
Juho Koivistoinen (1867–1918), leipuri ja ammattiyhdistysjohtaja
Kaarina Koivistoinen (s. 1943), poliitikko, liberaali
Martti Koivistoinen (1909–1943), kommunisti
Olli Koivistoinen (1877–1953), tarinoiden hahmo
Pekka Koivistoinen (1932–2017), elintarviketieteen professori 
Teemu Koivistoinen (s. 1986), taiteilija 
Tommi Koivistoinen (s. 1970), jalkapalloilija.
Romppainen

Romppainen on suomalainen sukunimi. Romppainen-nimisiä henkilöitä:

 Katariina Romppainen, lasten- ja nuortenkirjailija
 Keijo Romppainen, näyttelijä
 Päivi Romppainen, kirjailija

Kuvitteellisia Romppaisia 

 Ville Romppainen, vänrikki Armas J. Pullan sotilasseikkailusarjassa Ryhmy ja Romppainen

Katso myös 
 Romppanen

Sukunimet
Romppanen

Romppanen on suomalainen sukunimi, joka on syntynyt lyhentymällä nimestä Romppainen. Tunnettuja Romppanen-nimisiä henkilöitä ovat:

 Ari Romppanen (s. 1974), säveltäjä
 Eino Romppanen (1940–2018), amerikansuomalainen kuvanveistäjä
 Joonas Romppanen (s. 1968), päätoimittaja
 Juhani Romppanen (s. 1963), urkutaiteilija
 Kyösti Romppanen (1938–2018), valokuvaaja ja kajakkimelonnan harrastaja
 Martti Romppanen (1927–1975), näyttelijä
 Niilo Romppanen (s. 2002), jääkiekkoilija
 Otra Romppanen (s. 1960), kitaristi ja kosketinsoittaja
 Tuomo Romppanen (s. 1956), sosiaalityöntekijä.

Fiktiossa 
 Topi Romppanen, Retriika Romppanen (o.s. Juntunen) ja heidän lapsensa romaanissa Punainen viiva.
 Romppanen (engl. Slartibartfast), planeettojen ja erityisesti rantaviivojen suunnittelija planeettoja tilauksesta tuottavalla Margrathea-planeetalla kuunnelma- ja romaanisarjassa Linnunradan käsikirja liftareille.

Katso myös 
 Romppainen
Kakko (sukunimi)

Kakko on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Elina Kakko (s. 1997), korkeushyppääjä
 Erik Kakko (s. 1971), jääkiekkoilija
 Jorma Kakko (1930–1963), keskimatkojen juoksija
 Kaapo Kakko (s. 2001), jääkiekkoilija
 Kari-Petteri Kakko (s. 1976), kuvanveistäjä ja taidemaalari
 Laura Kakko (1959–2011), suurlähettiläs
 Mara Kakko (1940–2014), elokuvaaja
 Minea Blomqvist-Kakko (s. 1985), golfaaja
 Roope Kakko (s. 1982), golfaaja
 Tapio Kakko (s. 1961), muusikko
 Tony Kakko (s. 1975), muusikko
 Ville Kakko (s. 1971), lentopallovalmentaja
 Ville Kakko (1894–1946), jääkärivääpeli
 Mari Sainio (o.s. Kakko, s. 1973), juontaja
Hovi (sukunimi)

Hovi on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Hannu Hovi (1935–1982), iskelmälaulaja
Janne Hovi (s. 1989), arkkitehti
Jarmo Hovi (s. 1959), muusikko
Jorma Hovi (1949–2017), laulaja
Kalervo Hovi (1942–2021), filosofian tohtori ja Turun yliopiston yleisen historian professori
Kimmo Hovi (s. 1994), jalkapalloilija
Marko Hovi (s. 1974), suomalainen pesäpalloilija ja pesäpallon pelinjohtaja
Martti Hovi (1915–2009), Kemira Oy:n pääjohtaja
Mikko Hovi (1879–1962), kuvanveistäjä
Oiva Hovi (1926–2005), lavastaja
Olavi Hovi (s. 1939), opettaja ja kirjailija
Sasu Hovi (s. 1982), jääkiekkoilija
Seppo Hovi (s. 1946), pianisti, viihdyttäjä
Tommi Hovi (s. 1980), keräilykorttipeli MTG:n moninkertainen mestari
Tuula Hovi (s. 1939), suunnistaja
Venla Hovi (s. 1987), jääkiekkoilija
Väinö Hovi (1913–1982), fyysikko.

Entinen nimi
Raila Kerkelä o.s. Hovi (s. 1941), suomalainen suunnistaja 
Asta Ovaska o.s. Hovi, (s. 1963), suomalainen kuulantyöntäjä
Puolanne

Puolanne on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Eero Puolanne (s. 1947), lihateknologian professori
Elsa Puolanne (1906–1996), tanssitaiteilija ja voimistelunopettaja
Ulla Puolanne (1931–2015), ekonomi, valtiovarainministeri
Sari Savikko

Sari Savikko (s. 6. heinäkuuta 1976 Valkeakoski) on suomalainen tietokirjailija. Savikko on julkaissut kymmenkunta teosta ja on kuulunut useiden suurteosten toimituskuntaan. Savikko asuu Somerolla ja työskentelee kustannustoimittajana.

Teokset
 Sata tarinaa Salosta (Salon kaupunki 2002), yhdessä Tiina Aallon kanssa
 Kesäpäivä Kultarannassa (Helmi 2004)
 Onko lintu kotona. Sata siivekästä (Teos 2004), yhdessä Kai Linnilän kanssa
 Kohtalona kauneus. Kaunotarten tarinoita (Helmi 2005)
 Isoäidin puutarhavuosi. Neuvoja joka kuukaudelle (Helmi 2006) 
 Puutarhurin kirja. Iloa ja oivalluksia (Kolibri 2007)
 Koulujen taide (Tammi 2007), päätoimittaja 
 Muistojen koulutaulut (Tammi 2008)
 Laps' Suomen (Tammi 2009), päätoimittaja
 Pienten pukimet (Tammi 2009), toimittaja
 Tuhanten rantain Suomi (2010), päätoimittaja
 Joulukirja (Amanita 2010)
 Lapin taide (Amanita 2011), toimittaja
 Kasvien taide (Amanita 2012)
 Jääkärien perintö (Amanita 2013), toimittaja
 Suomenhevonen. Arjen sankari (Amanita 2014), yhdessä Terttu Peltosen, Päivi Laineen, Roger Johanssonin ja Kyösti Saranpään kanssa
 Hyvä paimen. Uskonnolliset opetustaulut (Amanita 2016), yhdessä Jussi Härmeen kanssa
 Suomenhevonen isänmaata rakentamassa ja puolustamassa (Amanita 2017)
 Suomen naisten sota (Amanita 2021), yhdessä Kaari Utrion ja Hanna Pukkila-Toivosen kanssa
 artikkeleita useissa teoksissa, mm. Kaari Utrio: Bella Donna. Kaunis nainen kautta aikojen (Tammi 2001) ja Evakkotaival - Karjalan siirtoväen tarina (Amanita 2019).

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Asko Künnap

Asko Künnap (s. 1971) on virolainen runoilija, muusikko, kuvittaja, graafinen suunnittelija ja kustantaja.

Künnap kävi Tartossa Miina Härman lukiota (Miina Härma Gümnaasium) ja opiskeli Viron taideakatemiassa tuotesuunnittelua sekä Oslon taideakatemiassa sisustusarkkitehtuuria. 

Künnap on tallinnalaisen Rakett-mainostoimiston osakas ja taiteellinen johtaja. Hän on saanut markkinointipalkintoja (Efffie) ja design-palkintoja (Kuldmuna), lisäksi hänet on palkittu kirjankuvituksista, kun on kisattu Viron ja Baltian kauneimmista kirjoista. Künnap on piirtänyt myös sarjakuvia ja hänen graafisista töistään on pidetty näyttelyjä Virossa, Ruotsissa ja Latviassa.

Künnap on suunnitellut kirjankansia useille suomalaisille kustantajille.

Asko Künnap on Viron kirjailijaliiton ja Viron PEN-klubin jäsen. Hän on julkaissut neljä omaa runokokoelmaa sekä osallistunut runoilijana ja kuvittajana useihin yhteisteoksiin, joista mainittakoon korttipakan muodossa julkaistut Kaardipakk-kokoelmat sekä yhdessä Karl Martin Sinijärven ja Jürgen Roosten kanssa luotu Eesti haiku (2009), maailman ensimmäinen kokoelma vironhaikuja. Künnap on saanut kirjoistaan Viron kulttuurirahaston vuosipalkinnon ja Kansankulttuurin rahaston palkinnon.

Künnap johtaa tallinnalaista kustantamoa Näo Kirik ja on Revaler-lautapelikustantamon osakas ja taiteellinen johtaja. Künnap on itse suunnitellut ja kuvittanut kymmenkunta lautapeliä, joista hän on saanut Vuoden peli -ehdokkuuksia Suomessa ja Ruotsissa. Andrus Kivirähkin  romaaniin vapaasti perustuva Ussisõnad (Käärmeensanat) on noussut eniten myydyksi lautapeliksi Virossa.

Asko Künnap on esiintynyt useissa kirjallisuustapahtumissa eri puolilla Europpaa sekä Pohjois-Amerikassa.  Yhdessä Heikki Kallen kanssa hän on luonut sana-, musiikki- ja videoesityksen Säälpool Jõge. Virossa ja Suomessa Künnap on osallistunut esityksiin, joita ovat järjestäneet muiden muassa Olematu Teater, Cabaret Interruptus sekä jazzkollektiivi Eepiline Eesti Orkester.

Runokokoelmat
 Kokkusattumuste kaitseks, Näo Kirik 2000
 Ja Sisalikud vastasid, Näo Kirik 2003
 Kõige ilusam sõda, Näo Kirik 2008
 Su ööd on loetud. Näo Kirik 2008
 Mardikate määraja. Mälestused, Näo Kirik 2011
 Kerävalk koputab tulles, Näo Kirik, 2019

Suomennetut kokoelmat
 Yösi ovat luetut, Savukeidas 2015
 Pallosalama koputtaa tullessaan, Enostone kustannus 2020, suoment. Hannu Oittinen

Lähteet

Aiheesta muualla
Asko Künnapin kotisivu

Virolaiset runoilijat
Graafiset suunnittelijat
Kustantajat
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Potez 630

Potez 630 oli ranskalainen, 1930-luvun lopulla kehitetty sarja kaksimoottorisia hävittäjälentokoneita. Tähtimoottoreilla varustettujen koneiden käyttötarkoitus oli toimia yöhävittäjänä ja raskaana pitkänmatkan torjuntahävittäjänä.

Potez 631 oli kahdella Gnome-Rhône -tähtimoottorilla varustettu raskas hävittäjälentokone, jossa oli kahdesta kolmeen henkilön miehistö. 14M 6/7 -tyypin tähtimoottorien teho oli 660 hevosvoimaa. Sen aseistus oli kaksi 20 mm Hispano-Suiza-tykkiä ja kahdeksan 7,5 mm MAC 1934 -konekivääriä. Jotkin muunnokset, kuten maataisteluun tarkoitetut, kykenivät kuljettamaan lisäksi 300 kg pommeja. Huippunopeus 4 000 metrin korkeudessa oli 445 km/h.

Versiota 63.11 käytettiin armeijan yhteystoimintaan, tiedusteluun ja maataistelukoneena. Niitä käytettiin sekä Lähi-idässä että Pohjois-Afrikassa ja myöhemmin Vapaan Ranskan joukoissa. Jotkut lähteet tuntevat myös tyyppinimenä Potez 63.

Katso myös
Messerschmitt Me 110
Bristol Blenheim
Petljakov Pe-2

Lähteet
Humble, Richard: Toisen Maailmansodan lentokoneet, WSOY, 1976, Porvoo (suom. Helge Seppälä) Alkuteos: Salamander Books, 1975, Lontoo ISBN 951-0-07838-7 (s. 8)
Chant, Chris: II Maailmansodan lentokoneet, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo) Alkuteos: Amber Books, 1999 ISBN 978-951-23-5025-4 (s. 277)

Viitteet

Aiheesta muualla
http://www.aviastar.org/air/france/potez-630.php
http://www.historyofwar.org/articles/weapons_potez_630.html
http://www.wwiivehicles.com/france/aircraft/fighter/potez-63.asp
http://www.39-45strategie.com/articles-historiques/armes-unites/armes-et-unites/france/potez-63-series/ 
 Potez 630/631, http://www.avionslegendaires.net/potez-630-631.php 
http://www.picsearch.com/pictures/Vehicles/Aircrafts/Aircrafts%20Polikarpov%20UT%20-%20Price%20P/Potez%20630.html

Ranskalaiset hävittäjälentokoneet
1930-luvun hävittäjälentokoneet
Ranskalaiset pommikoneet
1930-luvun pommikoneet
Constantin Cantemir

Constantin Cantemir (1627 – 21. elokuuta 1693 Iași, Moldova (nyk. Romania)) oli Moldovan ruhtinas kesäkuusta 1685 maaliskuuhun 1693.  Hän jäi viimeiseksi pajarineuvoston valitsemaksi Moldovan ruhtinaaksi. 

Constantin oli alkujaan maatyöläistaustainen palkkasoturi, joka 17 vuoden palveluksen jälkeen yleni valakialaisruhtinas Grigore I Ghican ylimmäksi adjutantiksi. Suuren Turkin sodan aikana hän ansioitui monissa taisteluissa osmanien puolella ja pääsi näin sulttaanin suosioon. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Grigore Ghican tytär Anastasia. 1670 hän meni naimisiin jalosukuisen Ana Bantăşin kanssa ja nousi Moldovan voivodiksi, ruhtinaaksi 71-vuotiaana 1685. Kouluja käymätön Constantin ei itse osannut lukea, mutta huolehti molempien poikiensa Antiohin ja Dimitrien koulutuksesta. Molemmista pojista tuli aikanaan moldovalaisruhtinaita ja hänen tyttärensä Elisaveta avioitui ruhtinas Mihai Ion Racovitan kanssa. Myös toisen tyttären Ruxandran aviomies Lupu Costachi oli moldovalaisylimys. Constantin ehti avioitua vielä kolmannen kerran, Ruxandra Harasin kanssa.  Hän kuoli luonnollisesti Iașissa 1693.   

Constantin oli rohkea, mutta oppimaton. Politiikassa hän oli opportunisti, joka totteli osmanivaltaa, mutta kertoi turkkilaisten liikkeistä näiden vastustajille Habsburgien Itävallalle ja Puola-Liettualle. 1691 hän mestautti merkittävän historioitsijan ja oppineen Miron Costinin ja hänen veljensä hetman Velicico Costinin vallankaappausjuonitteluista syytettynä. Jälkikäteen paljastui, että veljekset olivat joutuneet salaliiton uhreiksi. Constantin ehti katua päätöstään useita kertoja.

Lähteet

Cantemir, Constantin