joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kirjallisuusvuosi 1848

Kirjallisuusvuosi 1848 käsittelee vuoden 1848 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Euroopan hullu vuosi, jolloin liberalismin, sosialismin ja nationalismin aatteet tulivat esille ja kansat kapinoivat eri puolilla Eurooppaa.
 J. L. Runebergin runo Vårt land esitettiin Fredrik Paciuksen säveltämänä ylioppilaiden floranpäivän juhlissa vuonna 1848. Runon suomennos ilmestyi vuonna 1867.
 Suomen Painoasiain ylihallituksessa käsiteltiin J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoita, jonka eräistä runoista tuli sensuuriviranomaisille päänvaivaa.  Runeberg ei suostunut muuttamaan runon Döbeln vid Jutas (Döbeln Juuttaalla) loppusäkeitä isänmaan epävarmasta tulevaisuudesta. Hänen taipumattomuutensa katsotaan pelastaneen runon. Samoin haluttiin muuttaa ensi osan Konungen -runon kuvaus Viaporin petoksellisesta antautumisesta, mutta Runeberg ei siihen suostunut. Teoksen toinen osa joutui 12 vuotta myöhemmin samoihin vaikeuksiin. Tällöin Runeberg myöntyi muutoksiin, jotka koskivat Viaporin antautumista runossa Bröderne (Veljekset).
 Britanniassa syntyi prerafaeliitittien koulukunta. Sen esikuvana oli 1400-luvun italialainen ja flaamilainen taide, varhaisrenessanssi ja sen yltäkylläiset yksityiskohdat. Ryhmän johtajia olivat taidemaalarit John Everett Millais, Dante Gabriel Rossetti ja William Holman Hunt, joista Rossetti oli myös runoilija.

Julkaisuja 
 Anne Brontë – Wildfell Hallin asukas
 Alexandre Dumas – Kamelianainen
 Elias Lönnrot – Kalevala (laajennettu painos)
 Johan Ludvig Runeberg – Vänrikki Stoolin tarinat, ensimmäinen osa
 William Makepeace Thackeray – Vanity fair: A novel without a hero (kaksiosaisen teoksen alkuosa; suom. Turhuuden turuilla, 1955–1956)
 William Makepeace Thackeray – The Book of Snobs

Palkintoja

Lähteet 

1848
Luettelo Alavieskan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Alavieskan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Alavieskan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.

Lähteet

Alavieska
Alavieska
Kiinan Taipein jääkiekkomaajoukkue

Kiinan Taipein jääkiekkomaajoukkue edustaa Taiwania kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue on kuulunut Kansainväliseen jääkiekkoliitto IIHF:ään vuodesta 1983 alkaen. Vuonna 2021 maassa oli reilut 150 miesjääkiekkoilijaa ja kolme jäähallia.

Vuonna 2017 joukkue oli ensimmäistä kertaa sijoitettuna Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa, 48. sijalla.

Sijoitukset

Maailmanmestaruuskisoissa 
 1987 – D-sarja; 5.
 1988–2016 ei osallistunut
 2017 – 3. div.; 3.
 2018 – 3. div.; 4.
 2019 – 3. div.; 5.
 2020 – 3. divisioonan A-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
 2021 – 3. divisioonan A-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
 2022 – 3. div. A-lohko; Joukkue vetäytyi kisoista koronaviruspandemian vuoksi.

Maailmanranking 

 2017 – 48.
 2018, helmikuu – 48.

 2018, toukokuu – 46.

 2019 – 45.

 2020 – 44.

 2021 – 45.
 2022, helmikuu – 40.

Lähteet 

Jääkiekkomaajoukkue
Jääkiekkomaajoukkueet
Luettelo Haapaveden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Haapaveden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää  Haapaveden kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. 



Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

Lähteet

Haapavesi
Haapavesi
Luettelo Kalajoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Kalajoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kalajoen kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Kalajokeen on liitetty Raution ja Himangan kunnat.



Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

Lähteet

}}

Kalajoki
Kalajoki
Timo Kokkonen

Timo Kokkonen (s. 1963 Brisbane, Australia) on suomalainen balettitanssija ja balettipedagogi. Hän työskenteli Suomen Kansallisbaletissa vuodet 1982–2007 ja The Australian Ballet’n ensitanssijana vuosina 1991–1993. Kokkosen näyttämöuraan kuuluu monien klassisten balettien pää- ja solistitehtäviä. Tanssijan uransa jälkeen hän on opettanut Suomen Kansallisoopperan balettioppilaitoksessa.

Kokkonen syntyi vuonna 1963 Australian Brisbanessa, jossa hänen isänsä Urpo Kokkonen toimi viimeisenä suomalaisena merimiespappina. Nelivuotiaana hän muutti perheensä kanssa Suomeen ja aloitti Kansallisoopperan balettikoulussa kymmenvuotiaana vuonna 1973. Valmistuttuaan vuonna 1982 Kokkonen sai kiinnityksen Kansallisbalettiin, mutta otti virkavapautta ja hakeutui 1990-luvun alussa pariksi vuodeksi Australian balettiin.

Timo Kokkoselle on myönnetty Philip Morris -palkinto vuonna 1987. Suomen Kulttuurirahaston Edvard Fazer -palkinnon hän sai vuonna 2006. 

Myös Timo Kokkosen poika Aapo Kokkonen ja sisar Tiiu Kokkonen ovat balettitanssijoita.

Lähteet

Suomalaiset balettitanssijat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset balettipedagogit
Erja Tulikanto

Erja Maritta Tulikanto (s. 26. toukokuuta 1959 Varkaus) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti Varkauden Kenttä-Veikkoja ja hänen valmentajanaan toimi Unto Karvinen.

Kalevan kisoista Tulikanto saavutti kuulantyönnön hopeaa vuonna 1978 ja pronssia 1979. Sisäratojen SM-kilpailuista hän voitti viisi hopeaa vuosina 1976-1980.

Ennätyksekseen Tulikanto työnsi tuloksen 14,91 metriä vuonna 1980. Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1983 jälkeen.

Lähteet 

Suomalaiset kuulantyöntäjät
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Einar Sundström (painonnostaja)

Einar Alexander Sundström (9. syyskuuta 1919 Helsinki – 13. toukokuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen painonnoston olympiaedustaja ja EM-mitalisti. Seuratasolla hän edusti Helsingin Paini-Miehiä sekä Heraklesta, jonka perustajajäseniin  hän kuului.

Sundström sijoittui Lontoon kesäolympialaisissa 1948 alle 56 kilogramman sarjassa 14:nneksi yhteistuloksella 267,5 kg. Vuonna 1947 hän sijoittui EM-kilpailuissa seitsemänneksi alle 60 kilogramman sarjassa. Vuonna 1949 hän saavutti alle 60 kilogramman sarjassa EM-pronssia ja sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi. Vuonna 1947 hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden. Suomen mestaruuden Sundström voitti Antwerpenin 3-ottelussa 1945 ja 1948 sekä kahden käden nostoissa 1947–1950.

Sundströmin henkilökohtaiset ennätykset olivat punnerruksessa 90 kg, tempauksessa 105 kg, työnnössä 125 kg sekä yhteistuloksessa 310 kg.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset painonnostajat
Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 2003 kuolleet
Anneli Haaranen

Asta Anneli Haaranen (myöh. Klemetti, 18. joulukuuta 1934 Helsinki – 12. joulukuuta 2020 Espoo) oli suomalainen uinnin olympiaedustaja.

Haaranen kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, joissa hän karsiutui 100 metrin selkäuinnin ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestin alkuerissä. Hän saavutti Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hopeaa 100 metrin selkäuinnissa 1951 ja 1953 sekä pronssia 1955. Viestissä hän saavutti kolme PM-pronssia. Suomen mestaruuden hän voitti 100 metrin selkäuinnissa vuosina 1950–1954 ja 400 metrin vapaauinnissa vuonna 1955 sekä lisäksi viestimestaruuksia. Suomen-ennätyksiä hän ui selkäuintien lisäksi 200 metrin vapaauinnissa. Seuratasolla hän edusti Helsingfors Simsällskapia. Hänet tunnettiin lempinimellä ”Ankka”.

Urheilu-uransa jälkeen Haaranen väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi.

Henkilökohtaiset ennätykset (lyhyt rata) 
 200 metrin vapaauinti 2.40,5
 100 metrin selkäuinti 1.19,0
 200 metrin selkäuinti 2.52,3

Lähteet

Viitteet

Suomalaiset uimarit
Vuonna 1934 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Jaakko Rintanen

Jaakko Eliel Rintanen (18. lokakuuta 1900 Ylistaro – 14. heinäkuuta 1971 Vaasa) oli suomalainen ampuja. Hän osallistui pistooliammunnassa kaksiin olympialaisiin ja voitti kaksi maailmanmestaruutta joukkuekilpailuissa. Seuratasolla hän edusti Vaasan Ampujia.

Rintanen sijoittui Berliinin olympialaisissa 1936 kuvioammunnassa 13:nneksi ja vapaapistooliammunnassa 15:nneksi. Lontoon olympialaisissa 1948 hän oli olympiapistoolikilpailussa 29:s. Vuoden 1937 MM-kilpailuissa hän voitti kultaa kaksintaisteluammunnan joukkuekilpailussa ja saavutti hopeaa vapaapistoolin joukkuekilpailussa. Vuoden 1947 MM-kilpailuissa hän voitti maailmanmestaruuden isopistoolin joukkuekilpailussa.

Rintanen toimi Suomen Ampujainliiton johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1950–1971. Hän oli Vaasan Ampujien puheenjohtaja vuosina 1939–1970. Hän oli Vaasan Palloseuran perustajajäsen sekä vuosina 1945–1948 puheenjohtaja. Hänen poikansa Mauno Rintanen oli maajoukkuejalkapalloilija ja Suomen Squashliiton puheenjohtaja.

Rintanen sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1967. Hän toimi Oy Rahkola Ab:n toimitusjohtajana vuodesta 1929 ja sen johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1945 sekä V. A. Hietikko Oy:n toimitusjohtajana ja johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1945. Rintanen oli Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1948–1960 ja kaupunginhallituksessa hän oli vuosina 1948–1957.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset ampujat
Vaasan kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1900 syntyneet
Vuonna 1971 kuolleet
Zen Garden Records

Zen Garden Records oli suomalainen levy-yhtiö, jonka Kari Hynninen perusti vuonna 1993. Yhtiön toimipiste sijaitsi Helsingin Sörnäisissä.

Yhtiö lakkautettiin vuonna 2002, jolloin se myi liiketoimintansa BMG Finlandille.

Yhtyeitä 
 Apocalyptica
 Egotrippi
 Itä-Saksa
 Jimsonweed
 Kyyria
 Pronssinen Pokaali
 Russian Love
 Suburban Tribe
 Takiainen
 Ville Pusa
 Von Hertzen Brothers

Lähteet 

Suomalaiset levy-yhtiöt
Kylänpää

Kylänpää voi tarkoittaa seuraavia:

Maantieteellisiä nimiä
 Kylänpää, kylä Nurmijärvellä
 Kylänpää eli Topparla, kylä Seinäjoen Ylistarossa
 Kylänpää, kadunpätkä Alkutien länsipäässä Helsingin Länsi-Pakilassa
 Kylänpää eli Byända, entinen ratsutila Askolassa Kylänpäänjärven rannalla.

Sukunimenä
Hannele Kylänpää (s. 1948), suomalainen kuvanveistäjä
Kustaa Kylänpää (1881–1961), suomalainen rovasti ja poliitikko
Riitta Kylänpää (s. 1957), suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Pirkko Nieminen

Pirkko Tellervo Nieminen (myöh. Metsämäki, s. 23. maaliskuuta 1939 Tampere) on suomalainen telinevoimistelun olympiaedustaja.

Nieminen sijoittui Rooman 1960 kesäolympialaisten telinevoimistelun joukkuekilpailussa 13:nneksi ja 8-ottelussa parhaana suomalaisena 63:nneksi. Yksittäisistä telineistä hän sijoittui nojapuilla 31:nneksi, puomilla ja permannolla 61:nneksi sekä hypyssä 74:nneksi. Hän osallistui MM-kilpailuihin vuosina 1958 ja 1962 sekä EM-kilpailuihin vuonna 1961. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa vuonna 1961.

Seuratasolla "Pike" Nieminen edusti Tampereen Kilpa-Veljiä ja helsinkiläistä Ylioppilasvoimistelijoita. Hän voitti Suomen-mestaruuden moniottelussa vuonna 1960 ja nojapuilla vuonna 1957.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset telinevoimistelijat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Slim Mill

Milad Dehghan (s. 1991) eli Slim Mill on iranilaistaustainen rap-artisti sekä poliitikko, joka tunnetaan parhaiten humoristisista hip hop -kappaleistaan. Hänen suosituin kappaleensa ”Kebab” on kerännyt lähes neljä miljoonaa näyttökertaa YouTubessa. Slim Millin YouTube-kanavalla on yli 60 000 tilaajaa ja yli 20 miljoonaa katselukertaa.

Elämä

Slim Mill julkaisee musiikkia omakustanteena. Mikael Gabriel tarjosi hänelle levytyssopimusta, mutta Slim Mill kieltäytyi. Slim Mill on yksi päähenkilöistä YLE:n vuonna 2018 tuottamassa dokumenttisarjassa RäpID.

Slim Mill toimii juontajana suomenkielisessä podcast-ohjelmassa LEVELI.

Slim Mill valittiin Vantaan kaupunginvaltuustoon perussuomalaisten ehdokkaana vuoden 2021 kuntavaaleissa. Hänet erotettiin puolueesta melko pian vaalien jälkeen. Slim Millin mukaan puoluesihteeri Arto Luukkanen perusteli erottamista LEVELI-podcastin lähetysten sisällöllä ja elokuun puoluekokouksen tapahtumilla.

Yksityiselämä

Slim Millin isä on suomalainen painija ja painivalmentaja Rasoul Dehghan.

Diskografia

Singlet 

 ”Kokaiini” (2016)
 ”Best Shaco” (2016)
 ”Pienii Sienii” (2016)
 ”Tokyo” (2016)
 ”Kiinamies ☯” (2016)
 ”Suomen laihin” (2016)
 ”Yön ritari” (ft. Pale Tone) (2016)
 ”Yakuza” (2016)
 ”USB” (2016)
 ”Limu ja Naiset” (2016)
 ”Legendaarinen” (2016)
 ”Leanscape” (2016)
 ”CS_ITALY” (2016)
 ”Goblin” (2016)
 ”Basedhoven” (2016)
 ”Kesäflow” (2016)
 ”Sitmä” (2016)
 ”Kananuudeli” (ft. Le Sage, JustSeAbu ja MVD J€¥$ON) (2016)
 ”Rölli” (2016)
 ”Tuplapotti” (2016)
 ”Kaunis Ja Rohkea” (2016)
 ”xDlsd” (ft. Mahku ja Le Sage) (2016)
 ”Hiroshima” (ft. Yung Hilly ja MVD J€¥$ON) (2016)
 ”Pullopantti” (ft. LännenLiinein, Kielijuhani, Alis, MVD J€¥$ON, A$AP Vergi ja VaahteranmäenNege) (2016)
 ”Bill Gates” (ft. Versace, Henrik, Rusu) (2017)
 ”Gorilla” (ft. Mahku, 69 Savage ja Le Sage) (2017)
 ”Vitamiini” (ft. Fatboy L ja Young Manager) (2017)
"XDLSD Juna" (ft. Jedidi) (2017)
 ”Dondo” (ft. Mahku ja Fatboy L) (2017)
 ”Nacci” (2017)
 ”Ajax” (ft. Mahku) (2017) 
 ”Shokki” (ft. Fatboy L ja Nuori OG) (2017)
 ”Jumissa hississä” (ft. Mahku) (2017)
 ”Pikapokeri” (ft. Fatboy L) (2017)
 ”Takaperin” (ft. Mahku) (2017)
 ”Kebab” (ft. Fatboy L ja A$AP) Vergi (2017)
 ”Jodel” (ft. Mahku) (2017)
 ”Poro” (ft. Mahku) (2017)
 ”Maski” (ft. Fatboy L) (2017)
 ”Redbull Remix” (ft. 69 Savage, Jedidi ja A$AP Vergi) (2018)
 ”ADHD” (ft. Fatboy L, OG Ulla-Maija) (2018)
 ”Pakettimatka” (Yksi Totuus, HesaÄijä, Seksikäs-Suklaa) (2018)
 ”Tesla” (2018)
 ”Muijat” (2018)
 ”Eeddspeaks” (2019)

Lähteet 

Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Suomalaiset hip hop -artistit
Perussuomalaiset poliitikot
Vantaan kaupunginvaltuutetut
Podcast-juontajat
Luettelo Kangasniemen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Kangasniemen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kangasniemen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. 



Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

Lähteet

Katso myös

Kangasniemi
Kangasniemi
Groom

GROOM Parturit on suomalainen miesten parturiliikeketju. Yritys on perustettu vuonna 2005, ja ensimmäinen liike avattiin saman vuoden toukokuussa Helsinkiin Kalevankadulle.

Kesäkuussa 2022 GROOMilla on 24 liikettä. Liikkeet sijaitsevat Helsingissä, Espoossa, Hämeenlinnassa, Tampereella, Vantaalla, Lohjalla, Järvenpäässä ja Turussa.

Historia 
Sami Heino perusti ensimmäisen GROOM-liikkeen Helsingin Kalevankadulle vuonna 2005 vappuna. Yrityksen liikeidea oli tarjota miehille perinteisiä parturipalveluita helposti ja nopeasti ilman jonottelua. Parturiin pääsi nettiajanvarauksella, varaamalla ajan puhelimitse tai kävelemällä sisään ilman ajanvarausta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kotisivut

Suomalaiset yritykset
Rauman kylpylä

Rauman kylpylä oli vuonna 1821 Rauman terveyslähteelle perustettu kylpylä. Kylpylän perusti arkkiatri Gabriel von Bonsdorff. Paikalla sijaitsi jo edellisellä vuosisadalla tunnettu terveyslähde. Kylpylässä annettiin perinteisiä vesihoitoja.

Kylpylää varten perustettiin Raumo Badinrättnings Bolag -niminen osakeyhtiö. Se oli Suomen ensimmäisiä osakeyhtiöitä. Yhtiön osakkeenomistajiksi ei hyväksytty alhaista tai vähemmän valistunutta väkeä (”inga ringare och mindre upplyste Personer”).

Raumasta tuli suosittu terveyskylpylä aina Turun paloon 1827 asti. Sen jälkeen kylpyläyhtiön tilanne heikkeni. Jo vuoden 1842 yhtiökokouksessa ehdotettiin, että laitos myytäisiin. Myynnistä päätettiin kuitenkin vasta vuonna 1854, kun rakennukset olivat jo hyvin rapistuneet eivätkä enää tuottaneet lainkaan voittoa osakkaille, vaan yhtiö oli joutunut vaatimaan heiltä vuosittaisia lisämaksuja. Kylpylän rakennukset purettiin 1857.

Kaivopuistoksi nimetty alue oli pitkään suosittu ulkoilualue, ja terveyslähde mainittiin 1890 paikallisessa lehdessä.

Katso myös 
 Luettelo Suomen ensimmäisistä osakeyhtiöistä

Lähteet 

Entiset suomalaiset yritykset
Rauma
Marvel Entertainment

Marvel Entertainment LLC (aiemmin Marvel Enterprises ja Toy Biz, ja tyyliteltynä MARVEL) on kesäkuussa 1998 perustettu amerikkalainen viihdeyhtiö Marvel Entertainment Groupin ja ToyBizin yhdistämisen tuloksena. Yhtiö on Walt Disney Companyn kokonaan omistama tytäryhtiö ja siihen kuuluu pääasiassa sarjakuvatuotantoyksikkö Marvel Comics. 

Vuonna 2009 Walt Disney Company osti Marvel Entertainmentin 4 miljardilla dollarilla, jolloin Marvel Entertainmentistä tuli osakeyhtiö (LLC). Taloudellisissa raporteissa Marvel-brändi mainitaan ensisijaisesti osana Disneyn Consumer Products -segmenttiä. Vuonna 2015 elokuvayksikkö Marvel Studios uudelleenorganisoitiin The Walt Disney Studiosin tytäryhtiöksi, jossa se kehittää ja tuottaa yhteistä maailmankaikkeutta. Lokakuussa 2019 myös televisioyksikkö Marvel Television ja sen tytäryhtiö Marvel Animation uudelleenorganisoitiin The Walt Disney Studiosin tytäryhtiöiksi.

Vuosien varrella Marvel Entertainment on tullut useisiin kumppanuuksiin ja neuvotteluihin muiden yritysten kanssa useissa yrityksissä. Marvelilla on elokuvien lisenssisopimuksia Sony Picturesin (joka omistaa Hämähäkkimiehen elokuvaoikeudet) kanssa ja Universal Picturesin (jolla on etuosto-oikeus Hulkin elokuvaoikeuksiin) kanssa. Lisäksi Universalin  tehdyistä sopimuksista huolimatta Walt Disney Parks ja Resortsissa on esiintynyt myös Marvelin hahmoja ja ominaisuuksia.

Lähteet

The Walt Disney Companyn tytäryhtiöt
Kylkirauta (lehti)

Kylkirauta on Kadettikunnan jäsenlehti ja maanpuolustuksen ja johtamisen erikoislehti. Lehden levikki on noin 7000 kappaletta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kylkirauta-lehden verkkosivut
Suomalaiset aikakauslehdet
Suomalaiset sotilaslehdet
Mikä minusta tulee isona?

Mikä minusta tulee isona? on suomalaisen Hevisauruksen seitsemän studioalbumi, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2017. Yhtye esitti syys–lokakuussa 2017 samannimistä musikaalia Linnanmäen Peacock-teatterissa. Sen käsikirjoittivat Kiti Kokkonen ja Olavi Tikka.

Albumi sijoittui Suomen virallisella listalla sijalle 29, ja fyysisten albumien joukossa parhaimmillaan sijalle 7.

Kappaleet 
Mikä minusta tulee isona? – 3.47
Maailmanpelastajat – 3.39
Hevikopteri – 3.54
Pöllönsilmä – 3.22
Ihmepähkinä – 4.14
Metsänkeiju – 3.41
Popkornipulla – 3.00
Kyläluuta – 4.16
Avaruuden autokorjaamo – 3.59
Aarrejahti – 3.27
Räyh! – 4.11

Vierailijat 

Mika Tyyskä - soolokitara kappaleessa "Pöllönsilmä"
Teemu Mäntysaari - 1. kitarasoolo kappaleessa "Maailmanpelastajat"
Kiko Loureiro - soolokitara kappaleessa "Mikä minusta tulee isona?"
Joona Björkroth - 2. kitarasoolo kappaleessa "Maailmanpelastajat"
Pekka Olkkonen - soolokitara kappaleessa "Ihmepähkinä"

Arvostelut 
 Keskisuomalainen:

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit
Hevisauruksen albumit
Lempäälän sankarihautausmaan muistokivi

Lempäälän sankarihautausmaan muistokivi on Lempäälän hautausmaan sankarihautausmaalla sijaitseva muistokivi, joka on pystytetty itsenäisyyspäivänä vuonna 2007. Sen on suunnitellut arkkitehti Pekka Mäenpää ja toteuttanut Pertti Hokkasen kiviliike.

Kivi on  punaista graniittia ja sen korkeus 1,1 metri ja leveys 3,2 metri. Kiven kaarevan jalustan polttopisteessä on varsinainen sankarihaudan risti. Kiveen on messinkisiin laattoihin kaiverrettu  185 Lempäälän haudatut ja kirjoilla olleet sankarivainajat. Siinä lukee kaatuneen nimi, elinaika sekä sotilasarvo ja kaatumis- tai haavoittumispaikka. Laatat ovat saaneet mallin sodanaikaisista tunnistuslevyistä.

Lähteet

Muistomerkit
Lempäälän rakennukset ja rakennelmat
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1955

Vuoden 1955 nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin  27. toukokuuta – 5. kesäkuuta 1955 Länsi-Berliiniissä.

Mitalistit

Mitalitaulukko

Suomen joukkue

Lähteet 
 
 Boxe amateur championnat d'Europe, Hommes, Resultats 1955

Aiheesta muualla 
 Vuoden 1955 EM-kisat Berliinissä: Tulokset

Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut
Berliinin urheilu
Euroopan-mestaruuskilpailut 1955
Vuoden 1955 urheilu
The Flash (Proben videopeli)

The Flash on  Proben kehittämä toimintapeli, joka perustuu televisiosarjaan Flash. Pelin on julkaissut Sega vuonna  Sega Master Systemille. Pelissä pelataan DC Comicsin hahmolla Salamalla.

Lähteet 
 

Vuoden 1993 videopelit
DC Comics -universumiin perustuvat videopelit
Toimintapelit
Sega Master System -pelit
Kasperi (suuralue)

Kasperi on Seinäjoen suuralue. Se sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä kaupungin keskustasta kaakkoon. Suuralueeseen kuuluu kolme pientilastoaluetta: Kivistö itäinen (028), Kasperi, (029) ja Hallilanvuori (030). Joulukuussa 2016 suuralueen asukasluku oli 5 108, josta yli puolet sijaitsi Kasperin pientilastoalueella.

Kuvia

Lähteet
Cristóbal Colón (F105)

Cristóbal Colón (runkonumero F105) on Espanjan laivaston vuonna 2010 vesillelaskettu Álvaro de Bazán -luokan fregatti.

Valmistus 

Alus tilattiin 20. toukokuuta 2005 Navantialta Ferrolista, missä köli laskettiin 29. kesäkuuta 2007. Alus laskettiin vesille 4. marraskuuta 2010 kumminaan kuningatar Margarita ja otettiin palvelukseen 23. lokakuuta 2012.

Palvelus 
Alus lähti 9. helmikuuta 2013 Ferrolista Rotaan, minne se saapui 11. helmikuuta. Rotassa aloitettiin aluksen katselmointi, tarkastukset ja koulutus, mikä päättyi 15. helmikuuta. Sikorsky SH-3 teki ensimmäisen lasketumisen aluksen lentokannelle 14. helmikuuta.

Alus lähti 24. helmikuuta 2014 Ferrolista liittyäkseen Intian valtamerellä käynnissä olevaan Atalanta operaatioon. Alus vapautti Djiboutissa sisaraluksensa Álvaro de Bazánin palaamaan kotimaahan. Aluksen ollessa edelleen Djiboutissa aluksen tykki laukesi 16. maaliskuuta, mutta kranaatit suuntautuivat merelle yli hotellin ja moskeijan. Alus suojasi Välimerellä USS Vella Gulfia 26.-27. kesäkuuta samalla kuin aluksen tutkajärjestelmää säädettiin torjumaan ballistiaohjuksia. Alus palasi kotisatamaansa 11. heinäkuuta.

Heinäkuun puolivälissä 2016 alus oli Norfolkissa Yhdysvalloissa, missä aluksen Aegis-järjestelmään perustuva taistelunjohtojärjestelmä varmennettiin.

Lähteet 

Álvaro de Bazán -luokan fregatit
Kylän linnut

Kylän linnut on luontovalokuvaaja Mauri Leivon lintukirja maalaismaisemissa elävistä linnuista. Kirjan on julkaissut Docendo vuonna 2017. 

Porvoossa asuva Leivo on biologi ja työskentelee valokuvaajana ja kirjoittajana. Hän on tehnyt aiemmin kahdeksan valokuvateosta. 

Sisäkannen alkusanoissa Leivo kirjoittaa, että mukana on vain sellaisia lintulajeja, jotka pesimä- ja ruokailupaikkoinaan hyödyntävät nimenomaan peltoaukeita. Mukana ei siten ole pihojen eikä metsien ja taajamien lintuja. Hän kuitenkin huomauttaa, että rajanveto on epämääräinen. Näin esimerkiksi mukana on merikotka, joita on määrällisesti vähän, mutta ne ovat kuitenkin hyvin näkyvä osa syksyisiä hanhipeltoja. Takasisäkannessa Leivo antaa vinkkejä, miten esimerkiksi maanviljelijä voi auttaa lintuja.

Lintuvalikoima kuvastaa Leivon oman retkeilyalueen Itä-Uudenmaan lajistoa. Leivo tarkentaa kylä-sanalle antamaansa merkitystä siten, että se on synonyymi maalais- ja peltomaisemille, ja sanapari kylän linnut viittaa pelloilla pesiviin ja niillä ruokaileviin ja levähtäviin lintuihin.

Arviot 
Suomen Luonto -lehdessä Jorma Laurila arvioi kirjaa myönteisesti. Hän mainitsee Leivon perehtyneisyyden kotiseutuunsa Itä-Uuteenmaahan ja lahjakkuuden niin visuaalisesti kuin teknisestikin. Kuvissa on mukana lintujen elinympäristö, ja itse lintu saattaa olla pieni, mutta mukana on myös lähikuvia. Tekstissään Leivo kertoo kuvausretkistään, mitä Laurila pitää kiinnostavana. Kirjan taitto on Leivon omaa käsialaa, ja sekin saa Laurilalta kiitoksen: taitto on ilmavaa ja kuvien ja tekstien rytmitys onnistunutta.

Jan Södersved muistuttaa Linnut-lehdessä, että tehomaatalous on vähentänyt lintulajeja, kuten Leivo kertoo, eikä voittajia juuri ole. Södersved kiittää taiton ohella tekstin nautinnollisuutta.

Uusimaa-lehdessä Tanja Kuisma arvioi kirjan ”huikeaksi ajankuvaksi suomalaisesta maalaismaisemasta ja sen lintuasukkaista”. Kamera-lehden Minna Jerrman kiittää aiherajausta mielenkiintoiseksi: ”idylliset lintukuvat tavoittavat raukean kiireettömyyden”, mutta on sitä mieltä, että jotkut yhdistelmäkuvat rikkovat luomutunnelmaa ja ne olisi voinut jättää pois.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Teos Mauri Leivon kotisivulla 
 Heli Virtanen, Luontokuvaaja Mauri Leivo hankki talon lintupeltojen keskeltä, Maaseudun Tulevaisuus 17.12.2017

Kirjat linnuista
Vuoden 2017 kirjat
Suomalaiset biologian tietokirjat
Hallilanvuori

Hallilanvuori on asuinalue ja pientilastoalue samannimisen vuoren kupeessa Seinäjoella. Alue osa Kasperin kaupunginosaa, joskin se erottuu muusta Kasperista omalla sijainnillaan Vuoritien eteläpuolella ja uudemmalla rakennuskannallaan. Alue sijaitsee noin viiden kilometrin etäisyydellä kaupungin keskustasta kaakkoon. Hallilanvuoren väkiluku oli vuoden 2016 joulukuussa 1 010. Alueen rakennuskanta koostuu pääosin omakoti- ja rivitaloista, mutta alueella on myös luhtitaloja. Hallilanvuoressa sijaitsee Kasperin pallokenttä ja koirapuisto sekä Hallilanvuoren kuntoilurata.

Lähteet 

Kasperi (suuralue)
Hevi reissu

Hevi reissu on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka ovat ohjanneet esikoistyönään Jukka Vidgren ja Juuso Laatio. Komedia kertoo pikkukylän metalliyhtyeen matkasta kohti unelmien keikkaa Norjassa. Elokuva on ensimmäinen suomalainen komedia, joka on päässyt South by Southwest -festivaalien ohjelmistoon Texasin Austinissa.

Elokuvan päärooleissa ovat muun muassa Johannes Holopainen, Minka Kuustonen, Max Ovaska, Ville Tiihonen, Antti Tuomas Heikkinen ja Samuli Jaskio. Sivurooleissa ovat muun muassa Martti Syrjä, Kai Lehtinen, Pirjo Lonka, Pertti Sveholm ja Rune Temte.

Elokuvassa esiintyvän Impaled Rektum -yhtyeen alkuperäiskappaleet ovat Mors Subitan kitaristin Mika Lammassaaren säveltämiä. Kappaleissa laulaa Mors Subitan Eemeli Bodde. Elokuvan muusta sävellyksestä vastasi Lauri Porra.

Näyttelijät

Tuotanto 
Hevi reissu (engl. Heavy Trip Movie) on suomalais-belgialais-norjalainen yhteistuotanto. Elokuvan on tuottanut Making Movies Oy yhteistyössä Mutant Koala Picturesin ja Umedian kanssa.

Vastaanotto 

Hevi reissu on saanut Rotten Tomatoes -sivustolla elokuvakriitikoilta 93 prosentin Fresh-pisteet.

Palkinnot 
Lähde:

 Audience Award, FANTASY FILMFEST (2018)
 Audience Award, MISKOLC INTERNATIONAL FILM FESTIVAL (2018)
 Best Film in Taste of Europe’ Competition, FILMFESTIVAL OSTEND (2018)
 Audience Award, WARSAW INTERNATIONAL FILM FESTIVAL (2018)
 Audience Award, NOORDELIJK FILM FESTIVAL (2018)
 Audience Award, BELFAST FILM FESTIVAL (2019)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen Facebook-sivusto
 

Vuoden 2018 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset komediaelokuvat
Sievi FS

Sievi FS (Jokilaaksojen Futsalin Tuki ry) on vuonna 2016 perustettu ylivieskalainen futsalseura. Miesten edustusjoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Futsal-Liigassa. Seura on voittanut kolme Suomen mestaruutta  (2015, 2016 ja 2017).  Sievi FS:n organisaatioon kuuluu yhteensä neljä joukkuetta: miehissä, pojissa yksi ja naisissa yksi. 

Sievi FS pelaa kotiottelunsa Sievin monitoimihallissa, koska Ylivieskassa ei ole riittävän kokoista palloiluhallia futsaliin. 

Vuonna 2016 Jokilaaksojen Futsalin Tuki ry osti F.C. YPA ry:ltä Futsal-Liigalisenssin ja oikeudet futsaliin. Sievin voittamista Suomen mestaruuksista viimeisin on tullut nykymuotoisen seuran nimissä. Aiemmat mestaruudet ovat tulleet F.C. YPA ry:n alaisuudessa toimineen Sievi Futsalin nimissä, joka toimi vuosina 2004-2016.

Sievi FS kaudella 2019-2020 
Kauden 2018-2019 päätyttyä Sievi FS:n kokoonpanossa on tapahtunut merkittäviä muutoksia. Voidaan sanoa, että Sievi menetti enemmän kuin kentällisen futsal-liigan parhaimmistoon kuuluvia pelaajia. Sievin mestaruusvuosien (2015, 2016 ja 2017) tärkeimpiin runkopelaajiin kuuluneet Jarmo Junno, Nikola Erceg, Radik Akhmetanov, Jaakko Alasuutari ja maalivahti Miika Toivola kaikki jättivät seura kesän aikana. Kokeneen kaartin ohella merkittävä menetys on myös edellisellä kaudella läpimurtonsa tehnyt, futsal-liigan vuoden tulokkaaksi valittu Aleksi Kylmälä.

Sievi FS pelaa futsal-liigassa kaudella 2019-2020 seuraavalla joukkueella: 

Taustahenkilöt

 Päävalmentaja  Kaj Ollikainen
Valmentaja  Niko Aihio
 Joukkueenjohtaja  Justus Perttu
Joukkueenjohtaja  Jami Ruhkala
 Huoltaja  Pauliina Ollikainen
Manageri  Kai Perttu

Saavutukset 
 Suomen mestari (3): 2015*, 2016*, 2017
 SM-pronssi: 2014*
 Futsal Cupin hopeaa: 2015*
 Super Cupin voittaja: 2015*
Futsal Final Four hopeaa: 2018

* (Saavutukset ennen kautta 2016-2017 ovat tulleet Sievi FS:n edeltäjän Sievi Futsalin nimissä)

Sievi FS UEFA Futsal Cupissa
Suomen ensimmäinen futsalista kertova dokumentti Sievi Futsal Euroopassa kuvattiin vuonna 2015, ja se kertoo Sievi Futsalin matkasta UEFA Futsal Cupin esikarsintakierroksesta Gibraltarilla.

Huomionarvoisia entisiä pelaajia

Päävalmentajat 

  Vladimir Jovanovic (2017-)
  Jani Paananen (2016)
  Kimmo Mattila (2016)
  Radik Akhmetkhanov (2015) **
  Petteri Pulkkinen (2014-2015)
  Jani Sarajärvi (2013-2014)
  Juuso Mattila (2013)
  Jani Paananen (2010-2012) *
  Mikko Heikkinen (2009-2010)
  Kimmo Mattila (2003-2009)

(**) Kaudella 2015-2016 alkukauden päävalmentajana toimi Radik Akhmetkhanov ja vuoden vaihteen jälkeen Kimmo Mattila.

(*) Tammikuussa 2013 Jani Paananen erotettiin päävalmentajan paikalta ja Juuso Mattila veti kauden loppuun vuoden vaihteen jälkeen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Seuran kotisivut
 Sievi FS palloliiton sivuilla
 Sievi FS ottelut voi katsoa Futsal-liiga.tv  palvelusta

Suomalaiset futsalseurat
Ylivieskalaiset urheiluseurat
Rich Sommer

Rich Sommer (s. 2. helmikuuta 1978 Toledo, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Harold Cranena draamasarjassa Mad Men.

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Bess (laulaja)

Bess (tyyliteltynä BESS, oikealta nimeltään Essi Launimo) on suomalainen laulaja. Hän yhdistelee musiikissaan poppia, elektroa ja housea. Bess tekee musiikkia yhdessä tuottajansa Nopsajalan kanssa.

Bess on suorittanut kaksoistutkintona parturi-kampaajan opinnot. Lisäksi hän on opiskellut ammattimuusikoksi Pop & Jazz -konservatoriossa. 

Bessin ensisinglet julkaistiin vuonna 2017, joista etenkin kappale ”Tempo” menestyi. Se oli parhaimmillaan Suomen virallisen latauslistan kolmantena ja singlelistan sijalla 13. Sitä on kuunneltu yli 10 miljoonaa kertaa, joka oikeuttaa tuplaplatinalevyyn. Yhteensä Bessin musiikkia on kuunneltu jo yli 40 miljoonaa kertaa.

Bessin esikoisalbumi Bess julkaistiin marraskuussa 2019. Se ylitti kultalevyyn oikeuttavan kuuntelumäärän jo ennen julkaisuaan. Bess osallistui vuoden 2022 Uuden Musiikin Kilpailuun kappaleella ”Ram pam pam”, joka sijoittui kilpailussa kolmanneksi.

Yksityiselämä 
Bess on seurustellut kesästä 2020 lähtien tanskalaisen näyttelijän Danny Bærtelsenin kanssa. Bærtelsen on näytellyt muun muassa yhdysvaltalaiselokuvassa Happy Endings Sleepover.

Diskografia

Albumit

Singlet

Vierailevana artistina 
 ”Pimeyteen” (Mikael Gabriel, 2017)
 ”100%” (Keko Salata, 2020)
 ”Seittemän” (Raappana, 2020)
 ”Grindr Mayhem”  (Antti Tuisku, 2022)

Lähteet 

Suomalaiset laulajat
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Anne Flinkkilä

Anne Flinkkilä on suomalainen toimittaja ja tuottaja, joka juonsi Ylen Inhimillinen tekijä -keskusteluohjelmaa vuosina 1997–2017. Flinkkilä on toiminut juontajana myös Ajankohtainen kakkonen- ja Viimeiset sanani -ohjelmissa. Inhimillisen tekijän loppumisen jälkeen vuonna 2018 Yle TV1:llä alkoi hänen ja Maarit Tastulan yhteinen keskusteluohjelma Flinkkilä & Tastula, joka on pääpiirteiltään samanlainen kuin Inhimillinen tekijä oli.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset televisiotuottajat
Suomalaiset televisiojuontajat
Elävät henkilöt
Daniel Esposito

Daniel Esposito (s. 25. marraskuuta 1963) on australialainen nykyaikainen viisiottelija. Hän kilpaili vuoden 1984 olympialaisissa sekä yksilökilpailussa että joukkuekilpailussa. Yksilökilpailussa hän sijoittui sijalle 50 yhteispistemäärällä 3 953. Paras lajisijoitus hänellä oli uinnin kuudes tila. Joukkuekilpailussa hän edusti Australiaa, joka sijoittui sijalle 14.

Hänen lapsistaan Chloe Esposito ja Max Esposito ovat myös nykyaikaisia viisiottelijoita.

Lähteet

Australialaiset nykyaikaiset viisiottelijat
Elävät henkilöt
Vuonna 1963 syntyneet
Yrjö Kaarne

Yrjö Antti Kaarne (vuoteen 1906 Karlsson, 7. helmikuuta 1899 Tampere – 28. toukokuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen toimittaja joka käytti nimimerkkejä Vasara, Yx, Y. Kne ja Antti Mäntymäki.

Elämä 
Kaarneen vanhemmat olivat kansanedustaja Antti Johannes Kaarne ja Fanny Johanna Lind. Hän opiskeli 1922–1923 Berliinissä Saksassa muun muassa Deutsche Hochschule für Politikissa sekä 1931 Genèvessä kansainliittokursseilla. Kaarne oli toimittajana Työväenjärjestöjen Tiedonantajassa 1924–1927, Työväen Sanomalehtien Tietotoimistossa (TST) 1928–1933 ja ulkomaantoimittajana Suomen Sosialidemokraatissa 1934–1950. Hän oli samalla myös Sosialistisen Aikakauslehden päätoimittajana 1946–1950. Kaarne oli sitten ylimääräisenä sanomalehtiavustajana Tukholmassa vuodesta 1950 ja ulkoaiainministeriön palveluksessa vuodesta 1953. 

Kaarne oli Sosialidemokraattisen Sanomalehtimiesliiton jäsenenä vuodesta 1928, liittotoimikunnan jäsenenä vuodesta 1946 sekä liiton puheenjohtajana 1948–1950. Helsingin Sanomalehtimiesyhdistyksen hallituksen jäsenenä hän oli vuodesta 1937, puheenjohtajana 1948–1950 sekä Helsingin sos.-dem. lehtimieskerhon johtokunnan jäsenenä vuodesta 1944. Kaarne oli Suomen Sanomalehtimiesten liiton toinen varapuheenjohtaja 1948–1950 ja Suomalais-amerikkalaisen yhdistyksen varapuheenjohtaja 1947–1950. 

Syksyllä 1971 valtioneuvos K. A. Fagerholm, konsuli Yrjö A. Kaarne, ay-johtaja Emil Skog ja päätoimittaja Atte Pohjanmaa perustivat Vanhat Toverit – Aatteen Miehet –nimisen keskustelukerhon eläkkeellä oleville pääkaupunkiseudun sosialidemokraattisilla järjestöaktiiveille.

Yrjö Kaarne oli naimisissa vuodesta 1925 Lyyli Kerttu Paasijoen kanssa.

Lähteet

Suomalaiset päätoimittajat
Vuonna 1899 syntyneet
Vuonna 1973 kuolleet
Munakas (Hämeenlinna)

Munakas on Hämeenlinnan 23. kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin lounaisosassa Iso-Munakas-nimisen järven länsirannalla, josta se on myös saanut nimensä. Kaupunginosaa rajaavat  Hattelmala, Loimalahti, naapurikunta Janakkala sekä vuonna 2009 Hämeenlinnaan liitetty Rengon entinen kunta. Kaupunginosan pohjoisosan läpi kulkee valtatie 10. Alueella ei ole juurikaan asutusta, ja  kaupunginosa koostuukin pääosin metsistä ja soista.  

Munakkaalla Iso-Munalkkaan länsipuolella sijaitsee pieni Kaakkolampi. Tätä suurempi, länsiosiltaan kaupunginosaan kuuluva järvi on Pikku-Munakas, jonka kautta Iso-Munakas ja siihen laskeva Alajärvi laskevat vetensä Janakkalan Kernaalanjärveen. Hämeenlinnan luonnonsuojelualueista kaupunginosan etelänurkassa sijaitsee Heinisuo, joka on osa laajempaa Natura-aluetta.

Lähteet 

Hämeenlinnan kaupunginosat
Jereem Richards

Jereem Richards (s. 13. tammikuuta 1994) on trinidadtobagolainen pikajuoksija.

Richars karsiutui 2011 Lillen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 200 metrin välierissä. Hän juoksi Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 kolmannen osuuden Trinidad ja Tobagon pronssijoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Hän saavutti samana vuonna alle 20-vuotiaiden Keski-Amerikan ja Karibian -mestaruuskilpailuissa hopeaa 200 metrillä ja pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 hän karsiutui 200 metrin välierissä ja sai 4 × 400 metrin viestissä pronssia.

Richards saavutti Keski-Amerikan ja Karibian -mestaruuskilpailuissa pronssia  4 × 100 metrin viestissä 2013. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän karsiutui 200 metrin alkuerissä. Hän voitti Trinidad ja Tobagon -mestaruuden 200 metrillä 2017. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia 200 metrillä ajalla 20,11. Hän juoksi samoissa kisoissa toisen osuuden Trinidad ja Tobagon joukkueessa, joka voitti 4 × 400 metrin viestin maailmanmestaruuden maansa ennätysajalla 2.58,12. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän voitti kultaa 200 metrillä ajalla 20,12.

Richards saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa 2019 kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Saman vuoden Pan-Amerikan kisoissa Limassa hän saavutti hopeaa 200 metrillä ajalla 20,38 ja pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Dohan MM-kilpailuissa hän karsiutui 200 metrin välierissä ja oli viides pitkässä viestissä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi sekä 200 metrillä että 4 × 400 metrin viestissä.<
ref name="tp"/>  

Richards voitti 400 metrin sisäratojen maailmanmestaruuden Belgradissa 2022 Trinidad ja Tobagon ennätysajalla 45,00. Kesällä 2022 hän voitti 200 metrin Trinidad ja Tobagon -mestaruuden, oli Eugenen MM-kilpailuissa samalla matkalla kuudes ja voitti kultaa Birminghamin Kansainyhteisöjen kisoissa ennätyksellään 19,80.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat

Sisäradat 

NR = maan ennätys

Lähteet 

Trinidadtobagolaiset pikajuoksijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Timothy Cheruiyot

Timothy Cheruiyot (s. 20. marraskuuta 1995) on kenialainen keskimatkojen juoksija, 1 500 metrin maailmanmestari ja olympiamitalisti.

Cheruiyot kuului Kenian joukkueeseen, joka saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa 2015 hopeaa DMR-viestissä, jossa juostaan 400, 800, 1 200 ja 1 600 metrin osuudet. Saman vuoden Pekingin MM-kilpailuissa hän sijoittui 1 500 metrillä seitsemänneksi. Hän saavutti Afrikan-mestaruuskilpailuissa Durbanissa 2016 hopeaa 1 500 metrillä ajalla 3.39,71.

Cheruiyot voitti Kenian-mestaruuden 1 500 metrillä 2017. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti samalla matkalla hopeaa ajalla 3.33,99. Hän sijoittui 1 500 metrillä toiseksi myös Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 ajalla 3.35,17. Hän voitti samana vuonna Kenian-mestaruuden 1 500 metrillä sekä sai samalla matkalla hopeaa Afrikan-mestaruuskilpailuissa ajalla 3.35,93. Hän voitti maansa mestaruuden 800 metrillä 2019. 

Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän voitti 1 500 metrillä kultaa ajalla 3.29,26. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 hän sai hopeaa ajalla 3.29,01. Seuraavana vuonna hän sijoittui 1 500 metrillä kuudenneksi Eugenen MM-kilpailuissa ja saavutti hopeaa Kansainyhtesön kisoissa Birminghamissa ajalla 3.30,21.

Cheruiyot on voittanut 21 Timanttiliigan kilpailua.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat

Lähteet 

Kenialaiset keskimatkojen juoksijat
Kenialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1957

Vuoden 1957 nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin  25. toukokuuta – 2. kesäkuuta 1957 Prahassa.

Mitalistit

Mitalitaulukko

Suomen joukkue

Lähteet 
 
 Vuoden 1957 EM-kisat Prahassa: Tulokset

Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut
Prahan urheilutapahtumat
Vuoden 1957 urheilu
Feodor Novgorodilainen

Pyhä autuas Feodor Novgorodilainen (, , s. ? – 19. tammikuuta 1392) oli Venäjällä Veliki Novgorodissa 1300-luvulla vaikuttanut niin sanottu Jumalan hullu eli Kristuksen tähden houkka.

Feodor syntyi hurskaiden ja varakkaiden vanhempien perheeseen. Jo nuorena hän tutki Raamattua, jonka kerrotaan valaisseen hänen mielensä ja antaneen ylevän suunnan hänen kaikille pyrkimyksilleen. Täysi-ikäisenä Feodor omistautui kokonaan Jumalan palvelemiseen. Harjoitettuaan itseään paastossa ja hyveissä Feodor alkoi kilvoitella Veliki Novgorodin kauppiaiden kaupunginosassa. Hän jakoi omaisuutensa köyhille ja eli lopun elämäänsä äärimmäisessä köyhyydessä vailla kodin suojaa ja ilman lämpimiä vaatteita talvipakkasilla. Solvaajiaan ja loukkaajiaan hän siunasi.

Samaan aikaan Olhavanjoen toisella puolella kilvoitteli toinen houkka, Nikolai Kaalinpää (Kotšanov), joka tunnetaan myös nimellä autuas Nikolai Novgorodilainen (k. 1392). Nämä kaksi houkkaa olivat olevinaan koko ajan vihoissa keskenään ja kävivät heti toistensa kimppuun, jos toinen erehtyi tulemaan "väärälle" puolelle jokea. Nikolai Kaalinpää sai lisänimensä siitä, että hän kerran heitti Feodoria kaalinkerällä. Hulluttelullaan houkat parodioivat kaupungin eri väestönosien välistä järjetöntä vihanpitoa ja keskinäistä kahinointia.

Feodor oli saanut Jumalalta selvänäkemisen lahjan. Hän ennusti muun muassa erään tulipalon ja nälänhädän. Saatuaan enkeliltä tiedon lähestyvästä kuolemastaan Feodor sanoi kaikille tapaamilleen ihmisille: "Jääkää hyvästi, olen lähdössä kauas."

Feodor Novgorodilainen nukkui kuolonuneen 19. tammikuuta 1392. Siksi ortodoksinen kirkko viettää hänen muistopäiväänsä 19. tammikuuta. Hänen pyhäinjäännöstensä päälle Veliki Novgorodiin on rakennettu tsasouna. Hänet kanonisoitiin pyhäksi kirkonlaajuisesti vuonna 1981.

Seinäjoella toimi ortodoksinen maallikkoyhdistys nimeltä Pyhän autuaan Feodor Novgorodilaisen seura ry.

Kirjallisuutta 
 Synaksarion. Tammikuu (toim. munkki Serafim) Ortodoksisen kirjallisuuden julkaisuneuvosto, 2006

Lähteet  
 

Pyhimykset
Syntymävuosi tuntematon
Vuonna 1392 kuolleet
Nakajima E8N

Nakajima E8N (Liittoutuneiden raportointinimi Dave) on japanilainen kaksitasoinen vesilentokone, jota käytettiin Keisarillisen Japanin laivaston lyhyen kantaman (alle 1 000 km) lentotiedusteluun. Konetyyppi ensilensi vuonna 1934, ja oli tuotannossa vuosina 1935 - 1940, jolloin sitä valmistettiin 755 koneyksilön verran.

Koneen miehistön määrä oli kaksi henkeä. Aseistuksena siinä olivat 2×7,7 mm konekiväärit sekä 2×30 kg:n pommit. Kantama oli 900 kilometriä. Huippunopeus oli 300 km/h, matkanopeus 185 km/h ja voimalaite yksirivinen Nakajima Kotobuki Kai-2 -tähtimoottori, teholtaan 630 hv (470 kW). Nousuaika 3 000 m 6 min. 30 sek. ja lakikorkeus 7 250 m.

E8N käytettiin lähinnä kevyillä lentotukialuksilla sekä raskailla risteilijöillä ja taistelulaivoilla: kuten Nagato, Haguro ja Haruna. Konetyypin korvasivat myöhemmin Aichi E13A sekä Mitsubishi F1M.

Lähteet
http://www.combinedfleet.com/ijna/e8n.htm
http://www.oldtokyo.com/nakajima-e8n-c-1935-45/
http://www.daveswarbirds.com/Nippon/aircraft/Dave.htm
http://www.oldtokyo.com/nakajima-e8n-c-1935-45/

Viitteet

E8N
Japanilaiset tiedustelukoneet
1930-luvun tiedustelukoneet
Luettelo Halsuan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Halsuan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Halsuan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Aapo Hietalahti: Halsuan muistomerkit; 2015

Halsua
Halsua
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1959

Vuoden 1959 nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin  24.–31. toukokuuta 1959 Luzernissa, Sveitsissä.

Mitalistit

Mitalitaulukko

Suomen joukkue

Lähteet 
 
 Vuoden 1959 EM-kisat Luzernissa: Tulokset

Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut
Luzernin urheilu
Vuoden 1959 urheilu
Bristol Rovers FC

Bristol Rovers Football Club on jalkapalloseura Bristolin kaupungista Englannista. Kaudella 2021–2022 se pelaa Englannin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla, Kakkosliigassa. Seura perustettiin vuonna 1883 nimellä The Black Arabs.

Historia 
Seura perustettiin vuonna 1883 nimellä The Black Arabs. Vuonna 1897 siitä tuli ammattilaisseura Eastvillessa ja samalla nimeksi vaihdettiin Eastville Rovers. Lopulta vuonna 1899 nimi vaihtui lopulliseen muotoonsa Bristol Roversiksi. Samana vuonna seura liittyi Southern Leagueen ja voitti sen mestaruuden. Vuonna 1920 Bristol Rovers nousi English Football Leagueen. Vuonna 1953 se nousi Englannin 2. divisioonaan, mutta putosi takaisin Englannin 3. divisioonaan 1962. Takaisin 2. divisioonaan se nousi 1974, mutta putosi jälleen 3. divisioonaan 1981.

Vuonna 1986 seura siirtyi Eastville Stadiumilta toiselle stadionille Twerton Parkiin, Bathiin. Vuonna 1990 Rovers nousi 2. divisioonaan, mutta putosi takaisin 3. divisioonaan 1993. Kotikenttä vaihtui jälleen vuonna 1996, jolloin uudeksi stadioniksi tuli nykyinen Memorial Stadium. Kaksi vuotta myöhemmin Roversista tuli stadionin omistaja. Vuonna 2001 seura putosi uuteen 3. divisioonaan, ja seuraavana vuonna Rovers sijoittui siinä sijalle 23, mikä oli seuran historian huonoin sijoitus. Nykyisessä Ykkösliigassa Rovers on pelannut kaudesta 2016–2017.

Vuosina 1951 ja 1958 Rovers ylsi FA Cupin välieriin ja vuosina 1971 ja 1972 Liigacupin välieriin.

Stadion 
Seuran kotikenttä on Memorial Stadium, jonka kapasiteetti on 11 000 katsojaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Virallinen sivusto 

Englantilaiset jalkapalloseurat
Bristol
Alkuteos


Alkuteos on CMX:n 16. studioalbumi, joka julkaistiin 9. helmikuuta 2018. Albumin kappaleiden teemat keskittyvät länsimaisen kulttuurin alkukuvastoon sekä äärimmäisiin tietoisuudentiloihin. Albumin julkaisemisen myötä yhtye lähtee 24. helmikuuta 2018 maaliskuun loppuun ulottuvalle ”Kolmen vuosikymmenen lauluja” -kiertueelle.

Ennen lopullisen nimen muodostumista albumi kulki työnimellä ”TROGOAUTOEGOCRAT, HEPTAPARAPARSHINOKH, TRIAMATZIKAMNO!”, jonka termit perustuvat George Gurdjieffin psykologiaan.

Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.

Vastaanotto

Kappaleet 
Kaikki kappaleet kirjoittanut A. W. Yrjänä, ellei toisin mainita. Sovitukset CMX ja Erno Laitinen.

Kokoonpano 
A. W. Yrjänä – laulu, basso, ohjelmointi
Janne Halmkrona – kitara
Timo Rasio – kitara
Olli-Matti Wahlström – rummut, perkussiot

Vierailevat muusikot 
Erno Laitinen – koskettimet, ohjelmointi

Tuotanto 
Erno Laitinen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
A. W. Yrjänä – tuottaja
Janne Halmkrona – tuottaja
Gabi Hakanen – vastaava tuottaja
Pauli Saastamoinen – masteroija (Finnvox)
Jussi Karjalainen – kansitaide

Lähteet 

Vuoden 2018 albumit
CMX:n albumit
Pekka Puustinen (diplomaatti)

Pekka Puustinen (s. 19. huhtikuuta 1963) on suomalainen diplomaatti. Hänet valittiin Pariisin pysyvän OECD- ja Unesco-edustuston päälliköksi 1. syyskuuta 2016 alkaen. Hän siirtyi tehtävään ulkoasiainministeriön kehityspoliittisen osaston osastopäällikön virasta ja on sitä ennen ollut eri tehtävissä kehityspoliittisella osastolla, muun muassa toimialapolitiikan yksikön päällikkönä. Vuonna 2019 Puustinen palasi Suomeen ulkoministeriön palveluista vastaavaksi alivaltiosihteeriksi.

Puustinen tuli ulkoministeriön palvelukseen vuonna 1991. Hän on työskennellyt valtiosihteerien virkamiessihteerinä, henkilöstöhallintotehtävissä sekä Amerikan ja Aasian osaston apulaisosastopäällikkönä. Hän on työskennellyt 1997–2000 suurlähetystöissä Bonnissa ja Berliinissä sekä Suomen EU-edustustossa Brysselissä. Ennen ulkoministeriöuraansa hän oli Keskisuomalaisen vapaana toimittajana Latinalaisessa Amerikassa sekä YK:n kehitysohjelman UNDP:n palveluksessa Keski-Amerikassa.

Puustinen valittiin ulkoasiainhallinnon Vuoden esimieheksi 2005.

Lähteet

Suomen suurlähettiläät
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Nettopalkka

Nettopalkka eli käteen jäävä palkka tarkoittaa palkansaajalle palkkapäivänä maksettavaa rahasummaa. Nettopalkka saadaan vähentämällä bruttopalkasta pidätettävät verot ja muut maksut. Vähennettäviä summia ovat ennakonpidätys ja eräät palkasta pidätettävät maksut, kuten työeläkemaksu.

Nettopalkan suuruuteen vaikuttavat bruttopalkan suuruuden lisäksi eri maksujen pidätysprosentit.

Katso myös 
 Bruttopalkka
 Palkka

Lähteet 

Työ
Taloustieteen käsitteet
Verotus
Bruttopalkka

Bruttopalkka tarkoittaa palkan määrää ennen palkasta pidätettäviä veroja ja muita maksuja. Bruttopalkka on yleensä suurempi kuin palkansaajalle palkkapäivänä maksettava nettopalkka.

Bruttopalkkaan voi kuulua rahapalkan lisäksi luontoisetuja. 

Työsopimuksissa, lehtiartikkeleissa ja tilastoissa esiintyvät palkat ovat tavallisesti bruttopalkkoja. On yleistä, että bruttopalkalla tarkoitetaan kuukausipalkkaa, mutta sillä voidaan tarkoittaa muutakin palkkaa, esimerkiksi tuntipalkkaa.

Lähteet 
 Vero.fi: Kun kotitalous palkkaa työntekijän Miten nettopalkka lasketaan?
 Palkkaus.fi: Palkka – Mitä jokaisen työntekijän tulee tietää? 
 SAK: Palkka
Työ
Taloustieteen käsitteet
Verotus
Nina Ortlieb

Nina Ortlieb (s. 2. huhtikuuta 1996) on itävaltalainen alppihiihtäjä.

Ortlieb saavutti nuorten MM-kultaa suurpujottelussa Hafjellissä 2015 sekä supersuurpujottelussa Sotšissa 2016. Alppihiihdon maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Altenmarkt-Zauchenseen superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Sankt Moritzin supersuurpujottelussa maaliskuussa 2016 oltuaan 11:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan neljäs Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2019. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Crans-Montanan syöksylaskussa helmikuussa 2020. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti La Thulen supersuurpujottelussa karkauspäivänä 2020.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Nina Ortliebin kotisivut

Itävaltalaiset alppihiihtäjät
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt