joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Iso Rastaslammi

Iso Rastaslammi , tai vain Rastaslammi , on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Rimmilän kylän lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee maaston painanteessa, joka on soistunutta metsämaata. Lammessa on yksi luotomainen saari. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä ja sen pohjoisrannan ylärinteessä sijaitsee kolme vapaa-ajan asuntoa.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 134,1 metriä mpy. Lampeen on johdettu suon läpi kaitettu Pienestä Rastaslammista kaivettu yhdysoja. Isosta Rastaslammista jatkaa Taipaleensuon läpi Takajärven Rastaslahteen laskeva Rastaslamminoja.

Lähteet 

Räikälänjoen valuma-alue
Kalvolan järvet
Botin luomat artikkelit
Emälammi

Emälammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Könnölän kylässä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 14,2 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lampi jää yhdessä muiden järvien kanssa Porttilanharjun ja Vinjalamminharjun sisältävän harjujakson eteläpuolelle. Lammessa on neljä luotomaista nimetöntä saarta. Suurin niistä on yli 20 metriä pitkä. Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,1 metriä mpy. Siihen laskee seitsemän ojaa, joista Väärälammin kautta laskee pitkä metsäpuro, harjujakson matalan kohdan ylittää Isokorven suo-ojien johto-oja ja sen eteläpäähän laskevat rantasuon kuivatusojat. Niiden kautta tulevat myös Pikkuisen ja Ison Kilpilammen vedet. Osa suosta on raivattu peltomaaksi. Emälammin laskupuro laskee viereiseen Ruokalammiin.

Historiaa 
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lammen nimi kirjoitettiin ”Könnölampi”. Vuoden 1960 peruskartassa oli jo Emälammi.

Lähteet 

Räikälänjoen valuma-alue
Kalvolan järvet
Botin luomat artikkelit
Iso Kilpilammi

Iso Kilpilammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Könnölän kylässä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lampi jää yhdessä muiden järvien kanssa Porttilanharjun ja Vinjalamminharjun sisältävän harjujakson eteläpuolella olevalle alueelle. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat suota. Lammen itäpuolella sijaitsee kuitenkin pelto, jonka pelto-ojaan lammesta kaivettu laskuoja on johdettu.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,2 metriä mpy. Lampeen laskee Pikku Kilpilammi ja siitä laskee oma laskuoja Emälammiin.

Historiaa 
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lammen kohdalle oli kirjoitettu nimeksi ”Suolampi” ja Pikku Kilpilammin kohdalle ”Kilpilampi”. Lammet kuuluivat tuolloin Könnölän talon vaikutuspiiriin. 
Vuoden 1960 peruskartassa oli lammen viereen raivattu pieni peltotilkku, joka laajeni vuoden 1979 jälkeen muihin peltopalstoihin kiinni.

Lähteet 

Räikälänjoen valuma-alue
Kalvolan järvet
Botin luomat artikkelit
Pikku Kilpilammi

Pikku Kilpilammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Könnölässä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lampi jää yhdessä muiden järvien kanssa Porttilanharjun ja Vinjalamminharjun sisältävän harjujakson eteläpuolella olevalle alueelle. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä ja sen rannat ovat suota. Lampi on autio eikä sinne mene tietä.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,8 metriä mpy. Lammesta on johdettu oja Isoon Kilpilampeen.

Historiaa 
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Ison Kilpilammen kohdalle oli kirjoitettu nimeksi ”Suolampi” ja Pikku Kilpilammin kohdalle ”Kilpilampi”. Lammet kuuluivat tuolloin Könnölän talon vaikutuspiiriin.

Lähteet 

Räikälänjoen valuma-alue
Kalvolan järvet
Botin luomat artikkelit
Löyttylammi (Hämeenlinna)

Löyttylammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Könnölän kylän lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 0,8 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä ja sen rannat ovat soistuvaa metsämaata Lampi on autio, mutta sinne tulee kärrypolku yhdystieltä 13661.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 132,3 metriä mpy. Lampeen on johdettu neljä metsäojaa, jotka tuovat siihen ojitettujen soiden kuivatusvesiä. Sen koillispäästä lähtee Sonnanoja, joka virtaa luontaisena ja laskee parin kilometrin päässä Takajärven Könnönlahteen.

Lähteet 

Räikälänjoen valuma-alue
Kalvolan järvet
Botin luomat artikkelit
Väärälammi (Hämeenlinna, Könnölä)

Väärälammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Könnölän kylän lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lampi jää yhdessä muiden järvien kanssa Metsolanharjun ja Porttilanharjun sisältävän eteläpuolelle. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat suota. Lampi on autio eikä sinne tule tietä.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella, ja siellä tarkemmin Räikälänjoen valuma-alueella ja Alajoen valuma-alueella. Lammen vedenpinnan korkeus on 125,7 metriä mpy. Siihen laskee pitkä metsäoja, jonka valuma-alueella ovat esimerkiksi Ahvenlammi ja Luokkalammi. Lammen oma laskuoja laskee 250 metrin päähän Emälammiin.

Lähteet 

Räikälänjoen valuma-alue
Kalvolan järvet
Botin luomat artikkelit
Ahvenlammi (Hämeenlinna)

Ahvenlammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Könnölän kylän lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lampi jää yhdessä muiden järvien kanssa Metsolanharjun ja Porttilanharjun sisältävän harjujakson eteläpuolelle. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja sen rannat ovat suota.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 132,7 metriä mpy. Lampeen on johdettu kuusi lyhyttä suo-ojaa. Niiden kautta Ahvenlammi on kytketty Väärälammiin johtavaan tulo-ojaan.

Luontoarvoja 
Lampi sijaitsee Metsolanharjun luoteisoien lehtojensuojelualueella. Suojeltuja ovat vain lammen rannat, mutta lampi on vapaa suojelusta.

Lähteet 

Räikälänjoen valuma-alue
Kalvolan järvet
Botin luomat artikkelit
Luokkalammi (Hämeenlinna)

Luokkalammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Könnölän kylän lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen rannat ovat puoliksi suomaata ja metsämaata. Rantaan on rakennettu yksi rakennus, johon tulee tie viereiseltä entiseltä maatilalta.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 140,5 metriä mpy. Lammen pohjoispäähän ja eteläpäähän on kaivettu kuivatusojat. Varsinainen laskuoja lähtee lammen itärannasta ja se laskee parin kilometrin päähän Väärälammiin.

Lähteet 

Räikälänjoen valuma-alue
Kalvolan järvet
Botin luomat artikkelit
Tyvilammi

Tyvilammi  on Kanta-Hämeessä Hattulassa Myllykylän kylän lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Tyvilamminnummella Heinisuon eteläpuolella. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 130,3 metriä mpy. Lammen laskuoja on Heinisuonoja.

Historiaa 
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lammen nimi kirjoitettiin ”Tyvilampi”. Sen laskuojan varret oli raivaittu niityiksi.

Lähteet 

Räikälänjoen valuma-alue
Hattulan järvet
Botin luomat artikkelit
Joshua Kiprui Cheptegei

Joshua Kiprui Cheptegei (s. 12. syyskuuta 1996) on ugandalainen kestävyysjuoksija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. 

Cheptegei saavutti Dohan MM-kilpailuissa 2019 kultaa 10 000 metrillä ajalla 26.48,36. Hän ylsi hopealle 10 000 metrillä vuoden 2017 MM-kisoissa ennätyksellään 26.49,94. Vuotta aiemmin hän sijoittui Rion olympialaisissa samalla matkalla kuudenneksi ja 5 000 metrillä kahdeksanneksi. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 10 000 metrillä yhdeksäs. Hän voitti Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 kultaa 5 000 metrillä ajalla 13.50,83 ja 10 000 metriä ajalla 27.19,62. Hän voitti alle 20-vuotiaiden sarjassa 10 000 metrin maailmanmestaruuden Eugenessa 2014 ja Afrikan-mestaruuden Addis Abebassa 2015. 

Cheptegei kuului Ugandan joukkueeseen, joka saavutti maastojuoksun MM-kilpailuissa Kampalassa 2017 pronssia joukkuekilpailussa. Tuolloin hän johti henkilökohtaista kilpailua 12 sekunnin erolla kaksi kilometriä ennen maalia ja seitsemällä sekunnilla vielä kilometri ennen maalia, mutta hyytyi sen jälkeen selvästi ja putosi lopulta sijalle 30. Maastojuoksun MM-kilpailuissa 2019 Cheptegei voitti kultaa sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa.

Joulukuussa 2019 Cheptegei rikkoi 10 kilometrin tiejuoksussa maailmanennätyksen juostuaan Valenciassa ajan 26.38. Vuonna 2020 hän rikkoi kolme maailmanennätystä. 16. helmikuuta hän juoksi Monacossa 5 kilometrin tiejuoksun maailmanennätyksen 12.51. 14. elokuuta jälleen Monacossa hän juoksi 5 000 metriä aikaan 12.35,36 ja alitti Kenenisa Bekelen 16 vuotta vanhan ennätyksen lähes kahdella sekunnilla. 7. lokakuuta Valenciassa hän juoksi 10 000 metriä aikaan 26.11,00 ja alitti Bekelen 15 vuotta vanhan ennätyksen runsaalla kuudella sekunnilla. Kymmenen päivää ME-juoksunsa jälkeen Cheptegei juoksi ensimmäisen puolimaratoninsa matkan MM-kilpailuissa, jossa sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi ajalla 59.21 ja joukkuekilpailussa kolmanneksi.

Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion 2020 olympialaisissa Cheptegei voitti kultaa 5 000 metrillä ajalla 12.58,15 ja oli 10 000 metrillä toinen ajalla 27,43,63. Cheptegei voitti kultaa 10 000 metrin juoksussa yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2022 ajalla 27.27,43. Samojen kisojen 5 000 metrillä hän oli yhdeksäs.

Henkilökohtaiset ennätykset 
Lähteet: WA
 3 000 metrin juoksu: 7.33,24 (2021)
 5 000 metrin juoksu: 12.35,36 (2020)
 10 000 metrin juoksu: 26.11,00 (2020)
 5 kilometrin tiejuoksu: 12.51 (2020)
 10 kilometrin tiejuoksu: 26.38 (2019)
 Puolimaraton: 59.21 (2020)

Lähteet

Ugandalaiset kestävyysjuoksijat
Ugandalaiset maastojuoksijat
Ugandalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Shigeaki Hinohara

Shigeaki Hinohara (4. lokakuuta 1911 Yamaguchin prefektuuri – 18. heinäkuuta 2017 Tokio) oli japanilainen lääkäri ja St. Luke's International Hospital -sairaalan johtaja. Hinohara kuului Japanin tunnetuimpiin lääkäreihin ja hänen vuonna 1954 käynnistämää lääkärintarkistusten järjestelmää on pidetty yhtenä Japanin pitkän elinajanodotteen taustatekijöistä. Hinoharan johtama St. Luke's International Hospital hoiti myös useita Tokion metron sariinikaasuiskun uhreja.

Elämäkerta
Shigeaki Hinohara syntyi 4. lokakuuta 1911 Yamaguchin prefektuurissa ja oli uskonnoltaan kristitty. Hän opiskeli lääketiedettä valmistuen Kioton keisarillisesta yliopistosta vuonna 1937 aloittaen työn lääkärinä St. Luke's International Hospital-sairaalassa Tokiossa vuonna 1941. Toisen maailmansodan aikana Hinohara hoiti Tokion pommitusten palopommien palovammauhreja. Vuonna 1970 hän oli matkustajana Japan Airlinesin lento 351:llä, joka joutui Japanin punaisen armeijakunnan kaappaamaksi. 29 panttivankia ottaneet kaappaajat vapauttivat vankinsa Fukuokassa ja Soulissa kaappaajien paetessa Pohjois-Koreaan.

Hinoharasta tuli St. Luke's International Hospital -sairaalan johtaja vuonna 1992 ja vuonna 1994 hän asennutti happiputkia ympäri sairaalaa käytäville ja auloihin maanjäristyksen varalta. Happiputket pelastivat henkiä Korkein totuus -ryhmän tehdessä Tokion metron sariinikaasuiskun vuotta myöhemmin. Sairaalaan tuotiin 640 kaasuiskun uhria ja heistä vain yksi menehtyi. Hinohara toimi lääkärinä yli 100-vuotiaaksi saakka. Hän kuoli hengityselinsairauteen Tokiossa 18. heinäkuuta 2017 sairastettuaan pitkään ikään liittyneitä sydän- ja muita sisäelinsairauksia.

Hinoharan vuonna 1954 aloittamaa vuosittaisten kattavien lääkärintarkistusten järjestelmää on pidetty yhtenä tärkeänä vaikuttajana Japanilaisten korkeassa elinajanodotteessa. Hän kannusti myös vanhuksia ottamaan aktiivisesti osaa sosiaaliseen elämään. Hänen vuonna 2001 julkaistu esseiden antalogia Ikikata Jozu myi 1,2 miljoonaa kappaletta. Kirjassa Hinohara kehottaa ruokailuun ja nukkumiseen liittyvien tiukkojen sääntöjen noudattamiseen. Hinohara esiintyi myös useaan otteeseen Japanin televisiossa.

Lähteet

Japanilaiset lääkärit
Yli satavuotiaiksi eläneet japanilaiset
Vuonna 1911 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Karsten Warholm

Karsten Warholm (s. 28. helmikuuta 1996 Ulsteinvik) on norjalainen yleisurheilija, joka kilpailee pääosin 400 metrin aitajuoksussa ja 400 metrin juoksussa. Warholm edustaa Dimna IL -seuraa. Hän on 400 metrin aitajuoksun olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari ja 400 metrin aitajuoksun maailmanennätyksen haltija.

Warholm voitti Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 kultaa kahdeksanottelussa pistein 6451. Hän sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessa 2014 kymmenottelussa kymmenenneksi. Saman vuoden Zürichin EM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin alkuerissä. Hän saavutti Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 hopeaa sekä 400 metrin juoksussa ajalla 46,50 että kymmenottelussa pistein 7764.

Warholm sijoittui 2016 Amsterdamin EM-kilpailuissa 400 metrin aitajuoksussa kuudenneksi. Hän kilpaili samalla matkalla vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa selviytyen välieriin. Hän saavutti Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 kultaa 400 metrin aitajuoksussa ajalla 48,37 ja hopeaa 400 metrin juoksussa ajalla 45,75.

Vuoden 2017 yleisurheilun MM-kilpailuissa Lontoossa Warholm voitti kultaa 400 metrin aidoissa ajalla 48,35. Hän voitti 400 metrin aitajuoksun euroopanmestaruuden Berliinissä 2018 Norjan ennätysajalla 47,64. Lisäksi hän sijoittui 400 metrillä kahdeksanneksi. Hän voitti 400 metrin sisäratojen euroopanmestaruuden Glasgow'ssa 2019 sisäratojen Euroopan ennätyksellä 45,05.

Warholm paransi kesällä 2019 kolme kertaa 400 metrin aitajuoksun Euroopan ennätystä. Hän juoksi ajan 47,33 Oslossa kesäkuussa, 47,12 Lontoossa heinäkuussa ja 46,92 Zürichissa elokuussa. Hän voitti 400 metrin aitajuoksun maailmanmestaruuden 2019 MM-kilpailuissa Dohassa ajalla 47,42. Warholm paransi 400 metrin aitajuoksun Euroopan ennätystään Tukholmassa elokuussa 2020 aikaan 46,87. Hän juoksi maailmanennätyksen 46,70 Oslon Timanttiliigan kilpailussa 1. heinäkuuta 2021. Aiempi maailmanennätys oli Kevin Youngin Barcelonan olympialaisissa 1992 juoksema 46,78. Tokion olympialaisten loppukilpailussa Warholm voitti olympiakultaa ja paransi maailmanennätystään 76 sekunnin sadasosalla juostuaan 45,94. 

Warholm loukkasi takareitensä Rabatin kilpailussa kesäkuussa 2022. Eugenen MM-kilpailuissa hän jäi seitsemänneksi, vaikka johti juoksua kahdeksannelle aidalle saakka. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 Warholm voitti EM-kultaa ajalla 47,12.

Warholm pitää hallussaan 400 metrin aitojen ulkoratojen maailmanennätyksen lisäksi Euroopan ennätystä 400 metrin sileällä sisäradalla (45,05) sekä lisäksi Norjan ennätystä 400 metrin sileällä ulkoradoilla (44,87). Lisäksi hän on juossut maailman kaikkien aikojen parhaan tuloksen 300 metrin aitajuoksussa ulkoradoilla (33,26) ja sisäradoilla (34,26).

Henkilökohtaiset ennätykset 
400 metrin aitajuoksu: 45,94 (Tokio 2021, WR)
400 metrin juoksu: 44,87 (Florø 2017, NR)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Norjalaiset 400 metrin aitajuoksijat
Norjalaiset pikajuoksijat
Norjalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Saksaulit

Saksaulit (Haloxylon) on revonhäntäkasveihin kuuluva kasvisuku. Siihen sisältyy yksitoista hyväksyttyä lajia. Niitä esiintyy Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä, Arabiassa ja halki Keski-Aasian. Erään suvun rajauksen mukaan lajit kahta lukuun ottamatta (Haloxylon ammodendron ja H. persicum) voidaan sijoittaa läheiseen sukuun Hammada.

Saksaulit ovat yhdestä yhdeksään metriä korkeaksi kasvavia pensaita tai pieniä puita. Ne ovat kuivuuden kestäviä ja kasvavat laajasti muun muassa Aasiassa hiekka-aavikoilla.

Lajeja 
 Haloxylon ammodendron
 Haloxylon gracile
 Haloxylon griffithii
 Haloxylon multiflorum
 Haloxylon negevensis
 Haloxylon persicum – valkosaksauli
 Haloxylon salicornicum
 Haloxylon schmittianum
 Haloxylon scoparium
 Haloxylon tamariscifolium
 Haloxylon thomsonii

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Haloxylon

Revonhäntäkasvit
Johanneksenleipäpuut

Johanneksenleipäpuut (Ceratonia) on hernekasveihin kuuluva suku, jossa on kaksi lajia. Niistä tunnetumpi on johanneksenleipäpuu, jota viljellään laajasti ravintokasvina varsinkin Välimeren alueella.

Lajit 
 Ceratonia oreothauma – Alkuperäisenä Jemenissä ja Omanissa.
 johanneksenleipäpuu (Ceratonia siliqua) – Alkuperäisenä Välimereltä Iraniin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ceratonia
 Suomen Lajitietokeskus: Johanneksenleipäpuut – Ceratonia
Konnanyrtit

Konnanyrtit (Chelone) on ratamokasvien (Plantaginaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi ainakin viisi lajia, joiden lisäksi monien sukuun lajeiksi kuvattujen taksonien taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.

Lajeja 
 Chelone caeruleum
 Chelone cuthbertii
 Chelone glabra – valkokonnanyrtti
 Chelone lyonii – punakonnanyrtti
 Chelone obliqua – lilakonnanyrtti

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Konnanyrtit (Chelone)
ITIS: Chelone 
United States Department of Agriculture (USDA): Chelone 

Ratamokasvit
Amatööriradiomajakkaseura

Amatööriradiomajakkaseura on Jim Weidnerin, jonka kutsumerkki on K2JXW vuonna 2000 perustama meriradioyhteyksille ja amatööriradioille majakoilla, loistoilla sekä tunnusmajakoilla omistautunut yhdistys. Yhdistys luokittelee ja kirjaa eri maiden majakoita, loistoja ja tunnusmajakoita, joilta on otettu radioyhteyksiä.

Suomalaisia majakoita

Lähteet

Radioamatööritoiminta
Majakat
Lahja Kivinen

Lahja Liisa Vellamo Kivinen (o.s. Lepola, 3. joulukuuta 1922 Korpilahti – 16. kesäkuuta 2017 Espoo) oli suomalainen sosialisti ja Sosialistisen Työväenpuolueen puheenjohtaja.

Kivinen vietti lapsuutensa köyhissä oloissa Korpilahdella. Hänen sukunsa osallistui politiikkaan. Vihtori-isä oli valtuustossa ja Eeverti-setä kunnanjohtaja. Toinen setä Kalle Lepola oli toiminut SDP:n kansanedustajana ja sittemmin SKP:ssä Neuvostoliitossa, jossa hänet ammuttiin Stalinin vankileirillä.

Lahja Kivinen liittyi perustettuun Työväen ja pienviljelijäin sosiaalidemokraattiseen liittoon (TPSL) yhdessä miehensä Sulo Kivisen kanssa. TPSL:n lakattua Lahja ja Sulo Kivinen jatkoivat perustamalla pienen ydinjoukon kanssa Sosialistisen Työväenpuolueen, jonka puheenjohtajaksi Lahja valittiin. Hän tuli tunnetuksi televisiokeskustelijana ja puhujana.

Koulutukseltaan Lahja Kivinen oli sosiologian maisteri. Pääasiallisen työuransa hän teki Kansaneläkelaitoksessa. Lahja ja Sulo Kivisellä oli kolme poikaa, joista tunnettuja ovat yhteiskuntatieteilijä ja kirjailija Markku Kivinen ja näyttelijä Mikko Kivinen.

Lähteet 
  Artikkelin verkkoversio

Viitteet

Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton poliitikot
Suomalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Robert de Boron

Robert de Boron (myös Robert de Borron) oli 1100- ja 1200-luvun vaihteessa elänyt ranskalainen runoilija, joka oli kotoisin Boronin kylästä, lähellä Delleä. Robert de Boron tunnetaan parhaiten runoelmistaan Joseph d’Arimathie, Merlin, Perceval. Trilogia kertoo Graalin maljan varhaisen historian ja linkittää sen kuningas Arthurin tarustoon. Legendat yhdistää Merlinin profeetallinen hahmo, joka tuntee menneen ja tulevan.

Lähteet 

Ranskalaiset kirjailijat
Gnocchi

Gnocchi (monikollinen, yksikössä italiaksi gnocco) on alun perin italialaiseen keittiöön kuuluva myky. Gnocchi-mykyjä voidaan valmistaa jauhoista tai perunasta tehdystä taikinasta. Mykyjen sekaan voi olla leivottuna juustoa, lihaa tai mausteita. Nimitystä gnocchi käytetään myös mykyjä kooltaan ja muodoltaan muistuttavasta kuorimaisesta pastamuodosta.

Lähteet 

Ruokalajit
Italialainen keittiö
Italiankieliset sanat ja sanonnat
On the Rocks

On the Rocks voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

 On the Rocks, Jukka Kuoppamäen albumi vuodelta 1970
 On the Rocks, David Byronin johtaman The Byron Bandin albumi vuodelta 1981
 On the Rocks, Nat Newborn Big Timen albumi vuodelta 2007
 On the Rocks, yhdysvaltalainen tilannekomediasarja vuosilta 1975–1976
On The Rocks, helsinkiläinen ravintola

 Katso myös 
 Pentti Hietanen On The Rocks'', Pentti Hietasen albumi vuodelta 2005
Bo Lundgren

Bo Axel Magnus Lundgren (s. 11. heinäkuuta 1947 Kristianstad, Skånen lääni) on ruotsalainen poliitikko. Hän istui valtiopäivillä vuosina 1976–2004, toimi apulaisvaltiovarainministerinä 1991–1994 ja johti maltillista kokoomusta 1999–2003. Vuosina 2004–2013 hän oli Ruotsin valtiokonttorin (Riksgäldskontoret) pääjohtaja.

Lundgrenin puheenjohtajakaudella maltillisen kokoomuksen kannatus laski huomattavasti. Vuoden 2002 valtiopäivävaaleissa puolueen kannatus oli 7,7 prosenttiyksikköä pienempi kuin edellisissä, vuoden 1998 vaaleissa. Puolueen sisäisen tyytymättömyyden takia Lundgren päätti olla hakematta jatkokautta puheenjohtajana vuoden 2003 puoluekokouksessa.

Yksityiselämä
Lundgren on syntynyt vuonna 1947 Kristianstadissa. Hän valmistui ekonomiksi Lundin yliopistosta vuonna 1972 ja hänen sotilasarvonsa on reservin kapteeni. Hänellä on kaksi lasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Bo Lundgren Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla 

Ruotsalaiset poliitikot
Ruotsin kansanedustajat
Maltillisen kokoomuksen poliitikot
Ruotsalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Detroit-tekno

Detroit-teknoksi kutsutaan teknomusiikkia, jonka ensimmäiset teknoa tehneet muusikot Detroitista loivat 1980-luvulla ja 1990-luvun alkupuolella. Detroitia ollaan täten pidetty teknon syntymäkaupunkina. Huomattavia Detroit-teknoa tuottavia muusikoita ovat muun muassa Juan Atkins, Eddie Fowlkes, Derrick May, Jeff Mills, Kevin Saunderson, Blake Baxter, Santonio Echols, Will Thomas sekä Mike Banks.

Lähteet

Afroamerikkalainen musiikki
Teknon tyylilajit
Solitander

Solitander on suomalainen, 1700- ja 1800-luvuilla erityisesti Porvoossa vaikuttanut kauppias- ja teollisuussuku.  Suvun jäsenet ovat liiketoiminnan lisäksi osallistuneet hallinnollisiin tehtäviin Porvoon kaupungissa ja muun muassa Porvoon valtiopäivillä vuonna 1809.

Suvun jäseniä 

 Axel Solitander (1878–1944), paperinjalostuksen asiantuntija, pääkonsuli ja ministeri
 Erik Solitander (noin 1755–1822) kauppias, varapormestari
 Gertrud Solitander (1884–1945), taidemaalari
 H. P. O. Solitander (1890–1968), insinööri ja vesirakennustekniikan professori
 Johan Solitander (1764–1838) vuorineuvos, valtiopäivämies

Lähteet 

 

Suomalaiset suvut
Porvoon historia
Eija Kankaanranta

Eija Kankaanranta on suomalainen kanteleensoittaja. Hän valmistui Sibelius-Akatemiasta musiikin maisteriksi vuonna 2000 ja musiikin tohtoriksi vuonna 2009. Konserttikanteleen lisäksi Kankaanrannan instrumentteja ovat sähkökantele, vasaradulcimer ja erilaiset pienkanteleet. Hän toimii kanteleensoiton ja kantelepedagogiikan opettajana Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa.

Kankaanranta on kantaesittänyt muun muassa Lotta Wennäkosken, Asta Hyvärisen, Juhani Nuorvalan, Osmo Tapio Räihälän ja Jukka Tiensuun teoksia. Hän on soittanut kamariorkesteri Avantin, Pori Sinfoniettan, Joensuun kaupunginorkesterin, Suomalaisen barokkiorkesterin ja Nederlands Blazers Ensemblen solistina. Kankaanranta soittaa myös bluesia ja kansanmusiikkia fuusioivassa Juurakko-yhtyeessä, suomalaista ja japanilaista nykymusiikkia esittävässä Superpluck-triossa sekä aikamme musiikkiin keskittyvässä duossa huilutaiteilija Camilla Hoitengan kanssa. 

Maaliskuussa 2016 sai Alankomaiden oopperassa kantaesityksensä Kaija Saariahon kahdesta pienoisoopperasta muodostuva Only The Sound Remains, jossa Eija Kankaanranta soitti keskeiset kanteleosuudet teosta varten rakennetuilla kuudella erikoisviritteisellä soittimella. Ooppera kiersi vuosina 2016-2018 myös Helsingissä, Pariisissa, Madridissa ja New Yorkissa. Kesäkuussa 2021 sai ensiesityksensä oopperan uusi, Aleksi Barriéren ohjaamana Tokyo Bunka Kaikan -teatterissa Japanissa.

Lähteet

Suomalaiset kanteleensoittajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Ulf Adelsohn

Ulf Adelsohn (s. 4. lokakuuta 1941) on ruotsalainen maltillisen kokoomuksen poliitikko ja puolueensa entinen puheenjohtaja (1981–1986).

Adelsohn toimi viestintäministerinä Thorbjörn Fälldinin johtamassa hallituksessa vuosina 1979–1981 ja istui valtiopäivillä vuosina 1982–1988. Vuosina 1992–2001 Adelsohn oli Tukholman läänin maaherra. 

Adelsohn on koulutukseltaan juristi.

Yksityiselämä
Adelsohnin puoliso Lena Adelsohn Liljeroth on niin ikään maltillisen kokoomuksen poliitikko. He menivät naimisiin vuonna 1981.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ulf Adelsohn Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla 

Ruotsalaiset poliitikot
Ruotsin ministerit
Ruotsin kansanedustajat
Ruotsin maaherrat
Ruotsalaiset juristit
Maltillisen kokoomuksen poliitikot
Ruotsalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Harri Mantila

Harri Eerik Mantila (s. 30. marraskuuta 1958) on suomalainen kielitieteilijä ja emeritusprofessori. Hän toimi Oulun yliopistossa suomen kielen professorina vuosina 1996–2020 . Oulun yliopiston humanistisen tiedekunnan koulutusdekaanina Mantila toimi vuosina 2014–2020. Vuosina 2000–2009 Mantila toimi Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen suomen kielen lautakunnan puheenjohtajana.

Kielentutkimuksessa Mantila on erikoistunut sosiolingvistiikkaan ja murteidentutkimukseen, ja hän jatkaa täten apulaisprofessori Matti Pääkkösen aloittamaa murteidentutkimuksen traditiota Oulun yliopiston suomen kielen oppiaineessa. Muita Mantilan kiinnostuksen kohteita ovat vähemmistökielet, kielipolitiikka, tekstintutkimus sekä suomen ja unkarin sukukieliyhteys.

Kielentutkimuksen lisäksi Mantila on julkaissut paljon suomen kielen tutkimusta popularisoivia lehtijuttuja ja artikkeleita. Vuonna 2011 julkaistiin Mantilan ja Vesa Heikkisen teos Kielemme kohtalo, jossa käsitellään suomen kieleen liittyviä uskomuksia.

Tuotanto

Omia julkaisuja
Pohjois-Parkanon murteen ikä- ja sukupuoliryhmittäinen variaatio. Analyysi kielenpiirretasolla (suomen kielen pro gradu -tutkielma, Oulun yliopisto, 1983)
Pohjois-Parkanon murteen dialektaalinen variaatio (lisensiaatintutkielma, Oulun yliopisto, 1987)
Ei tääläkhän senthän jokhaishen sanhan hootakhan panna. Jälkitavujen vokaalienvälisen h:n variaatio peräpohjalaisissa murteissa (väitöskirja, Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1992)
Suomen ja unkarin nominaalisten verbimuotojen kontrastiivista syntaksia ja semantiikkaa (Jyväskylän yliopisto, 1997)
Harri Mantila & Matti Pääkkönen: Oulun seudun murteen vokaalisto. Historia, muutos ja variaatio (Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2010)
Vesa Heikkinen & Harri Mantila: Kielemme kohtalo (Gaudeamus, 2011)

Toimituksia
Vesa Heikkinen, Harri Mantila & Markku Varis (toim.): Tuppisuinen mies. Kirjoituksia sukupuolesta, kielestä ja kulttuurista (Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1998)
Harri Mantila, Merja Karjalainen & Jari Sivonen (toim.): Merkityksen ongelmasta vähemmistökielten oikeuksiin. Juhlakirja professori Helena Sulkalan 60-vuotispäivänä (Oulun yliopisto, 2007)
Harri Mantila & Helena Sulkala (toim.): Planning a new standard language: Finnic minority languages meet the new millennium (Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2010)
Harri Mantila, Maija Saviniemi ja Niina Kunnas (toim.): Oulu kieliyhteisönä (Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2019)

Kirjallisuutta
Sisko Brunni et al. (toim.): Kuinka mahottomasti nää tekkiit. Juhlakirja Harri Mantilan 60-vuotispäivän kunniaksi (Oulun yliopiston humanistinen tiedekunta, 2018)

Lähteet

Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Fennistit
Murteentutkijat
Suomalaiset kielitieteilijät
Suomalaiset professorit
Oulun yliopiston professorit
Kotimaisten kielten keskus
Head On


Head On on brittiläisen heavy metal -yhtye Samsonin toinen musiikkialbumi, sekä ensimmäinen jolla laulaa Bruce Dickinson. Se julkaistiin vuonna 1980 levymerkillä RCA Records.

Kappaleet 
A-puoli
 
 
 
 
 

B-puoli

Kokoonpano 
 Bruce Bruce – laulu
 Paul Samson – kitara, taustalaulu
 Chris Aylmer – basso
 Thunderstick – rummut, taustalaulu

Lähteet 

Vuoden 1980 albumit
Samsonin albumit
Shock Tactics


Shock Tactics on brittiläisen heavy metal -yhtye Samsonin kolmas musiikkialbumi, sekä viimeinen jolla laulaa Bruce Dickinson. Se julkaistiin vuonna 1981 levymerkillä RCA Records.

Kappaleet 
A-puoli
 
 
 
 
 

B-puoli

Kokoonpano 
 Bruce Bruce – laulu
 Paul Samson – kitara, taustalaulu
 Chris Aylmer – basso, akustinen kitara, taustalaulu
 Thunderstick – rummut, taustalaulu

Lähteet 

Vuoden 1981 albumit
Samsonin albumit
Italian Grand Prix 2017

Italian Grand Prix 2017 (virallisesti Formula 1 Gran Premio Heineken d’Italia 2017) oli Formula 1 -kauden  13. osakilpailu, joka ajettiin 3. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa.

Lewis Hamilton rikkoi Michael Schumacherin paalupaikkaennätyksen ajamalla uransa 69. kerran paalupaikalle. Kilpailussa rikottiin Italian Grand Prix’n yleisöennätys.

Kilpailun voittoon ajoi Mercedeksen Lewis Hamilton ennen tallikaveriaan Valtteri Bottasta ja Ferrarin Sebastian Vetteliä.

Rengasseokset 

Formula 1 -sarjassa kaudella 2017 on käytössä seitsemän erilaista rengassarjaa: viidet renkaat on tarkoitettu kuivalle kelille ja väli- ja sadekelin renkaat on tarkoitettu märälle radalle. Pirelli valitsi kauden 2017 kolmanteentoista osakilpailuun kuivan kelin rengasseoksista punaraitaiset superpehmeät renkaat, keltaraitaiset pehmeät renkaat sekä valkoraitaiset keskikovat renkaat. Sääntöjen mukaan Pirelli toimittaa kilpailuviikonloppuun talleille kolme sadekelin rengassarjaa, neljä välikelin rengassarjaa ja yhden rengassarjan jokaisesta kolmesta kuivan kelin rengasseoksesta. Lisäksi tallit saavat vapaasti valita 10 rengassarjaa kolmesta Pirellin valitsemasta kuivan kelin rengasseoksesta.

Viikonlopun aikataulu ja sää

Tulokset

Aika-ajot

Kilpailu

Muuta 
 Lewis Hamilton otti uransa 69. paalupaikan samalla tullen kaikkien aikojen useimmiten paalupaikalle ajaneeksi kuljettajaksi rikkoen Michael Schumacherin ennätyksen.
 Lance Strollista tuli kaikkien aikojen nuorin eturivistä kilpailuun startannut kuljettaja.

Sijoitukset kilpailun jälkeen

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.

Katso myös 
 Formula 2 Italian Grand Prix 2017
 GP3 Italian Grand Prix 2017

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Italian GP 2017 - F1-ruutu

Italian Grand Prix
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2017
Liedenpohjan kirkko

Liedenpohjan kirkko on kirkkorakennus Virtain Liedenpohjassa. Alun perin kansakouluksi rakennettu rakennus peruskorjattiin kirkoksi vuonna 1960 Voipa Sulkavan suunnitelmien mukaan. Kirkko ja sen viereinen hautausmaa sijaitsevat Isoharjun laella Liedenpohjan kylässä, noin 20 kilometriä Virtain keskustasta Alavuden suuntaan. Kirkossa on sähkölämmitys ja istumapaikkoja sadalle henkilölle.

Aiheesta muualla 
 Virtain seurakunta: Liedenpohjan kirkko ja hautausmaa 

Virtain kirkkorakennukset
Pirkanmaan kirkkorakennukset
Suomen puiset pitkäkirkot
Virrankoski

Virrankoski on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Antti Virrankoski, eduskunnan kirjaston johtaja
Kyösti Virrankoski (s. 1944), kansanedustaja ja europarlamentaarikko (Keskusta)
Pentti Virrankoski (s. 1929), historian professori.
Mauno Kivioja

Mauno Kivioja (3. heinäkuuta 1941 Nokia – 3. joulukuuta 2018) oli suomalainen kuvanveistäjä ja mitalien suunnittelija. Kivioja veisti paljon julkisia veistoksia kotikaupunkiinsa Nokialle ja Pirkanmaan alueelle.

Kivioja opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1964–1968. Hän toimi opettajana oppikoulussa ja Tampereen teknillisessä korkeakoulussa. Hän toimi kuvanveiston lehtorina Kankaanpään taidekoulussa vuosina 1992–1993.

Julkisia teoksia 
 Aallot, Nokian uimahallin edusta, 1976
 Diagnoosi, Nokian terveyskeskuksen edusta, 1978
 Avautuminen, Kaukajärven lähikirjaston piha, Tampere, 1979	
 Kasvun kaari, Pieksämäen kaupungintalon rantapuisto, 1980
 Prisma, Tampereen teknillisen yliopiston edusta, Tampere, 1985
 Pirkkalan Tiima, Pirkkala, 1985
 Yhteiseltä pohjalta, Nokian kaupungintalo, 1987
 Muisto elää / Karjala-muistomerkki, Karjalanpuisto, Tampere, 1999
 Kestetty aika, Nokian lukion sisäänkäynti, 2003

Kuvia julkisista teoksista

Lähteet 

Suomalaiset kuvanveistäjät
Vuonna 1941 syntyneet
Vuonna 2018 kuolleet
Presidentillinen kompleksi

Presidentillinen kompleksi on Turkin presidentin virka-asunto ja työpaikka. Se sijaitsee Beştepessä, Ankaran lähellä. Kompleksi vihittiin käyttöön 29. lokakuuta 2014.

Rakennusta pommitettiin Turkin vallankaappausyrityksen aikana heinäkuussa 2016.

Galleria

Ankaran rakennukset ja rakennelmat
Virka-asunnot
Pakkasvirta

Pakkasvirta on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Jaakko Pakkasvirta (1934–2018), elokuvaohjaaja ja näyttelijä
Saara Pakkasvirta (s. 1938), näyttelijä, Jaakko Pakkasvirran puoliso 1959–1965
Rönnholm

Rönnholm on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Anton Ulrik Rönnholm (1787–1862), teologian tohtori ja lääninrovasti
Antton Rönnholm (s. 1980), SDP:n puoluesihteeri, Mikko Rönnholmin poika
Elisabeth Rönnholm (1826–1897), Suomen ensimmäinen postineiti
Emma Rönnholm (s. 1984), kuvataiteilija
Erik Rönnholm (1923–2010), keskimatkojen juoksija
Gustaf Rönnholm (1858–?), eläinlääkäri
Kari Rönnholm (1945–1988), koripalloilija
Karl Anton Rönnholm (1860–1921), ylilääkäri ja professori
Mikko Rönnholm (s. 1946), kansanedustaja ja europarlamentaarikko (SDP), diplomi-insinööri
Monika Kinnunen (o.s. Rönnholm) (s. 1970), keskimatkojen juoksija
Riku Rönnholm (s. 1970), Iitin kunnanjohtaja, Mikko Rönnholmin poika
Solveig Rönnholm (1923–2006), kirjailija ja runoilija
Ulf Rönnholm (1929–2015), yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Kulonen

Kulonen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Eino Kulonen (1921–1984), lääkäri ja lääketieteellisen kemian professori
Jouni Kulonen (s. 1981), jääkiekkoilija
Kari Kulonen (1964–1990), koripalloilija
Timo Kulonen (s. 1967), jääkiekkoilija
Ulla-Maija Forsberg (o.s. Kulonen) (s. 1960), suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professori
Yhdistynyt kuningaskunta ensimmäisessä maailmansodassa

Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta taisteli ensimmäisessä maailmansodassa 1914–1918 muiden ympärysvaltojen kanssa keskusvaltoja (Saksan keisarikunta, Itävalta-Unkari, Osmanien valtakunta ja Bulgarian kuningaskunta) vastaan. Valtion asevoimat järjesteltiin uudelleen—esimerkiksi Kuninkaalliset ilmavoimat luotiin sodan myötä—ja niitä laajennettiin tammikuussa 1916, kun asevelvollisuus otettiin käyttöön ensi kertaa maan historiassa. Sodan syttymistä on pidetty yleisesti sosiaalisesti yhdistävänä tapahtumana, tosin sittemmin tämä näkemys on haastettu. Joka tapauksessa reaktiot Britanniassa vuonna 1914 olivat samankaltaiset kuin muualla Euroopassa.

Sodan kynnyksellä maassa oli uhkaavia sisäisiä levottomuuksia (työväen- ja äänioikeusliikkeiden parissa ja etenkin Irlannissa), mutta suuri osa väestöstä asettui nopeasti hallituksen taakse. Maan vihollisten päihittämisen nimissä tehtiin merkittäviä uhrauksia ja monet heistä jotka eivät voineet taistella olivat osallisena hyväntekeväisyysjärjestöissä. Ruokapulan ja työvajeen pelossa hallitus sääti lakeja, kuten Defence of the Realm Act 1914, jotta se saisi uusia valtuuksia. Pääministeri H.H. Asquithin ”toimitaan kuten tavallista” -ajatuksesta luovuttiin ja siirryttiin kohti totaalista sotaa (täydellistä valtion väliintuloa julkiseen toimeen) David Lloyd Georgen johdolla, ensi kertaa Britannian historiassa. Sodassa todistettiin myös ensimmäisiä ilmapommituksia Britannian kaupunkeihin.

Sanomalehdillä oli tärkeä rooli pitää yllä kannatusta sodalle. Valtio tuotti suuria määriä propagandaa journalistien kuten Charles Masterman ja sanomalehtien omistajien kuten lordi Beaverbrook johdolla. Sopeutumalla työväen muuttuvaan väestöryhmään (tai ”työväen laimentumiseen” kuten sitä nimitettiin), sotaan liittyvät teollisuudenalat kasvoivat nopeasti ja tuotanto lisääntyi, kun ammattiliitoille annettiin nopeasti toimilupia. Siinä mielessä osa katsoo sodan vetäneen naisia mukaan valtavirran työhön ensimmäistä kertaa. Väittelyt sodan vaikutuksesta naisten emansipaatioon jatkuvat ottaen huomioon, että suurelle osalle naisista annettiin äänioikeus ensi kertaa vuonna 1918. Yksittäisten naisten kokemukset sodan aikana vaihtelivat; paljon riippui ympäristöstä, iästä, siviilisäädystä ja ammatista.

Siviilikuolleisuus nousi ruokapuutosten ja espanjantaudin, joka iski maahan vuonna 1918, vuoksi. Sotakuolemien arvioidaan olleen yli 850 000. Imperiumi saavutti huippunsa rauhanneuvottelujen päätyttyä. Sota kuitenkin korosti siirtomaiden uskollisuuden lisäksi myös yksittäisiä kansallisidentiteettejä alusmaissa (Kanada, Newfoundland, Australia, Uusi-Seelanti ja Etelä-Afrikka) ja Intiassa. Irlannin kansallismieliset siirtyivät Lontoon kanssa yhteistyön tekemisestä vuonna 1916 vaatimaan välitöntä itsenäisyyttä (katso pääsiäiskapina), siirto joka sai suuren sysäyksen vuoden 1918 asevelvollisuuskriisistä.

Yhdistyneen kuningaskunnan sotahistoria
Ensimmäinen maailmansota
Shape of You

Shape of You on englantilaisen laulaja-lauluntekijän Ed Sheeranin single. Kappale julkaistiin digitaalisena latauksena 6. tammikuuta 2017. ”Shape of You” sijoittui sijalle 1. muun muassa Suomen virallisella singlelistalla, Britannian singlelistalla sekä Billboard Hot 100 -listalla.

Lähteet

Ed Sheeranin kappaleet
Suomen singlelistan ykköset
Vuoden 2017 kappaleet
Reikäpilvi

Reikäpilvi () on täydentävä nimitys pilvikerroksen suurelle pyöreälle aukolle, joka voi ilmestyä erityisesti pallero- (cirrocumulus) tai hahtuvapilveen (altocumulus), joskus harvoin kumpukerrospilveen (stratocumulus). Aukon keskiosan alapuolella on tyypillisesti sadejuovia (virga)  tai kuitumaisia untuvapilvijuovia. Tavallisesti aukko laajenee ajan myötä. Mikäli aukon synnyttäjänä on (vaakasuorasti etenevä) lentokone, aukko on muodoltaan viivamaisempi. 

Aukko muodostuu ohuissa kerrosmaisisissa pilvissä, kun lähtötilanteessa pilven pilvipisarat ovat alijäähtyneessä tilassa, eli kun pilvipisaroiden veden lämpötila on alle jäätymispisteen. Pisarat eivät ole jäätyneet jäätymisytimien puutteen vuoksi. Kun jääkiteitä alkaa muodostua, syntyy Wegener–Bergeron–Findeisen -prosessista (eli kylmän pilven prosessista) johtuen ketjureaktio, joka saa jääkiteiden ympärillä olevat vesipisarat haihtumaan. Pilveen muodostuu suuri, usein pyöreä, reikä.

Tämän ilmiön uskotaan aiheutuvan siitä, että pilvikerrokseen tulee runsaasti pieniä jääkiteitä. Jääkiteet voivat muodostua ohimenevistä lentokoneista, joiden siipien tai potkurien takana ilmanpaine on huomattavasti matalampi. Tämä saa ilman jäähtymään nopeasti ja voi luoda nauhamaisen jääkidevanan jälkeensä. Jos näiden jääkiteiden ympärillä on vesipisaroita, ne kasvavat nopeasti Bergeron-prosessissa, ja pisarat haihtuvat niin, että pilveen muodostuu siveltimenvedon kaltaisia reikiä.

Westbrook ja Davies (2010) sekä Heymsfield työtovereineen (2010) selittävät prosessia tarkemmin. Tällaiset pilvipeitteen aukot eivät ole tyypillisiä millekään tietylle maantieteelliselle alueelle, vaan niitä on havaittu useissa eri paikoissa.

Koska pilvireiät ovat harvinaisia ja ulkonäöltään erikoisia, niitäkin on virheellisesti luultu ufojen aiheuttamiksi.

Katso myös 
 Pilvisyys
 Väripilvi
 Kielekepilvi
 Ceilometri

Lähteet

Aiheesta muualla

In Attention All Cloudspotters: A New Understanding of Fallstreak Holes (July 4, 2011)  (cloudappreciationsociety.org)
Jonathan Belles (25.5.2017) 7 Crazy Weather Phenomena We've Seen Recently  (weather.com)
Sarah Gibbens (24.3.2017) 11 New Cloud Types Named—First in 30 Years  (nationalgeographic.com)
Helsingin Seudun Osuuspankki

Helsingin Seudun Osuuspankki (OP Helsinki) on pääkaupunkiseudulla toimiva OP Ryhmään kuuluva osuuspankki.

Vuonna 2016 pankilla oli runsaat 300 000 asiakasta. Pankki palvelee henkilöasiakkaita sekä pk-yrityksiä.

Yhtiön aputoiminimi on Helsingin Seudun OP ja rinnakkaistoiminimet , .

Historiaa

Suur-Helsingin Osuuspankki

Pääkaupunkiseudulla toimi aikanaan useita osuuspankkeja. Yksi niistä oli vuonna 1947 perustettu Suur-Helsingin Osuuspankki (SHOP). 

Suur-Helsingin Osuuspankkiin fuusioitiin 1990-luvun pankkikriisissä ongelmiin joutuneet Osuuspankki Yhteistuki ja Talousosuuspankki. Jälkimmäiseen oli lisäksi jo 1980-luvun puolella fuusioitu tappiollinen Yrittäjäin Osuuspankki. SHOP oli pahasti tappiollinen. Merkittävä osa tappioista oli peräisin näistä kahdesta fuusioidusta pankista. SHOP sai suurta tukea Osuuspankkien Vakuusrahastosta, mutta tappiot olivat niin mittavat, ettei SHOP:llä ollut edellytyksiä jatkaa toimintaansa.

Okopankki (1996–2006)
Vuonna 1996 pankkitoiminta järjestettiin uudelleen. Pääkaupunkiseudun osuuspankit yhdistettiin siten, että SHOP ja OKO:n vähittäispankkitoiminnat yhdistettiin Okopankki Oyj:ksi.

Itse SHOP muutettiin samassa yhteydessä roskapankiksi nimellä Osuuspankki Realum. Roskapankin tarkoitus oli päästä eroon pankin kiinteistöistä ja vastuista. Roskapankin omistajaksi tuli Osuuspankkien Keskusliitto sen jälkeen, kun se oli lunastanut SHOP:n jäsenten jäsenosuudet itselleen.

Muista OP-ryhmän pankeista poiketen Okopankki Oyj oli (julkinen) osakeyhtiö, kun muut pankit toimivat osuuskuntamuodossa.

Helsingin OP (2006–2016)
Okopankista muodostui Helsingin OP Pankki Oyj vuonna 2006, kun Pohjola Pankki (silloin Osuuspankkien Keskuspankki) myi vähittäispankkiyhtiö Okopankki Oyj:n OPK:lle.

OP Helsinki (2016–) 
Helsingin OP muuttui jälleen osuuspankiksi 20 vuoden tauon jälkeen 1.4.2016. Muutoksen yhteydessä asiakkaat voivat liittyä pankin jäseniksi. Muutosta perusteltiin sillä, että asiakasomistajuus ei osakeyhtiömuodossa ollut pankin päämarkkina-alueella asiakkaille mahdollista. Pankin uudeksi nimeksi tuli Helsingin Seudun Osuuspankki (OP Helsinki).

Yhtiön kaupparekisterihistoria
Yhtiöllä on monivaiheinen kaupparekisterihistoria lukuisine nimenmuutoksineen ja yhtiömuodon vaihdoksineen.

Pankin nykyinen juridinen yhtiö on rekisteröity kaupparekisteriin 31.12.1991 nimellä Suur-Helsingin Osuuspankki. Nimi muutettiin muotoon Osuuspankki Realum vuonna 1996, kun yhtiöstä tuli roskapankki. Osuuspankkimuodosta luovuttiin 2004, kun yhtiöstä tuli hetkeksi osuuskunta nimellä Optum Osk, joka kuitenkin muuttui osakeyhtiöksi nimeltä Optum Oy jo kuukauden päästä. 

Optum muutettiin julkiseksi osakeyhtiöksi nimellä Okopankki Oyj loppuvuonna 2005. Okopankki muutti nimekseen Helsingin OP Pankki Oyj vuonna 2006. Tämä muutettiin yksityiseksi osakeyhtiöksi Helsingin OP Pankki Oy vuonna 2015. Yhtiömuoto vaihtui osuuskunnaksi ja nimeksi tuli Helsingin Seudun Osuuspankki 1.4.2016.

Lähteet

OP
Il gladiatore che sfidò l’impero

Il gladiatore che sfidò l’impero (”Gladiaattori, joka haastoi keisarikunnan”) on vuonna 1965 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Domenico Paolella. Sen pääosaa esittää yhdysvaltalainen kehonrakentaja Peter Lupus alias Rock Stevens.

Juoni 
Roomalainen senaattori Lucius Quintilius yrittää saada haltuunsa Traakian aarteet. Hänen apunaan on keisari Neroa esittävä gladiaattori Terentius. Heitä vastustamaan asettuvat konsuli Metellus sekä traakialaisten sankari Spartacus, joka selviää koetuksistaan Luciuksen tyttären Livian avulla.

Näyttelijät

Tuotanto 
Il gladiatore che sfidò l’impero on yksi 1960-luvun viimeisistä peplumelokuvista. Se on vaatimattomasti toteutettu tusinaseikkailu, jota on silti pidetty Paolellan peplumeista parhaana. Elokuvan suhde historiaan on puhtaasti viitteellinen. Lopun taistelukohtaukset on lainattu Lionello De Felicen Konstantinus Suuresta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Italialaiset seikkailuelokuvat
Vuoden 1965 italialaiset elokuvat
Zimbabwe-Rhodesia

Zimbabwe-Rhodesia oli lyhytikäinen tasavalta nykyisen Zimbabwen alueella. Valtio perustettiin 1. kesäkuuta 1979. Mikään valtio ei tunnustanut Zimbabwe-Rhodesian itsenäisyyttä ja sitä pidettiin osana Yhdistyneen kuningaskunnan Etelä-Rhodesian siirtomaata. 

Valtio syntyi, kun Rhodesissa valtaa pitänyt Ian Smithin johtama valkoinen vähemmistöhallitus yritti säilyttää valtansa rippeet tekemällä ns. sisäisen ratkaisun maltillisten mustien poliitikkojen kanssa. 

Zimbabwe-Rhodesia palautettiin siirtomaaksi 12. joulukuuta 1979 ja hetken aikaa maan nimi oli taas Etelä-Rhodesia. Maa itsenäistyi uudelleen Zimbabwena vuonna 1980.

Piispa Abel Muzorewa toimi maan pääministerinä.

Lähteet 

Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Afrikassa
Brittiläinen imperiumi
Entiset tunnustamattomat valtiot
Zimbabwe-Rhodesia
Zimbabwen historia
Leppävaaran VPK

{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {
      "marker-color": "FF6347",
      "marker-size": "medium",
      "marker-symbol": "fire-station"
},
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [
          24.806821,
          60.220903
        ]
      }
    }
  ]
}

Leppävaaran VPK on vuonna 1925 perustettu vapaaehtoinen palokunta, joka toimii Suur-Leppävaaraan alueella. VPK:n uusi paloasema valmistui syksyllä 1989 osoitteeseen Portinvartijantie 3. Leppävaaran VPK:lle tulee vuosittain hälytystehtäviä noin 70. 

Leppävaaran VPK:lla on kolme osastoa: hälytysosasto, nuoriso-osasto ja järjestöosasto. Osastojen lisäksi toimintaa tukee erillinen kannatusyhdistys.

Aseman yksiköt 
Yksiköt:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Leppävaaran VPK:n kotisivut
 Länsi-Uudenmaan pelastuslaitoksen sivut

Vapaaehtoiset palokunnat
Suur-Leppävaara
Länsi-Uudenmaan pelastuslaitos
Southampton (New York)

Southampton, virallisesti Town of Southampton, on kunta (town) Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltion kaakkoiskulmassa. Southampton sijaitsee Long Islandin saaren itäosassa Suffolkin piirikunnassa. Vuonna 2016 Southamptonin asukasluvuksi arvioitiin noin 58 000.

Pientalovaltainen Southampton on osa Long Islandin kaakkoiskulman The Hamptons -rantalomailualuetta, jossa sijaitsee historiallisia huviloita ja Yhdysvaltojen kalleimpiin kuuluvia kiinteistöjä. Southamptoniin kuuluva Sagaponack oli 2010-luvun puolessavälissä kiinteistöhinnoiltaan Yhdysvaltojen kallein postinumeroalue.

Stony Brook Universityn kahdesta kampuksesta toinen sijaitsee Southamptonissa, toinen Brookhavenissa.

Taajamat ja asuinalueet 

Southamptonissa on seitsemän village-tason osataajamaa ja 16 kunnallishallinnotonta aluetta, joita New Yorkin osavaltiossa kutsutaan nimellä hamlet.

Villaget 
 North Haven
 Quogue
 Sag Harbor
 Sagaponack
 Southampton village
 Westhampton Beach
 West Hampton Dunes

Hamletit 
 
 Bridgehampton
 Eastport
 East Quogue
 Flanders
 Hampton Bays
 Northampton
 North Sea
 Noyack tai Noyac
 Quiogue
 Remsenburg
 Riverside
 Shinnecock Hills
 Speonk
 Tuckahoe
 Water Mill
 Westhampton

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

New Yorkin kunnat
Pitäjänmäen sankarihautausmaa

Pitäjänmäen sankarihautausmaa sijaitsee Espoon Mäkkylässä Helsingin rajan välittömässä läheisyydessä, osoitteessa Sotarovastintie 7. Sankarihautausmaaksi alue tuli vuonna 1940. Hautausmaalla lepää 20 pitäjänmäkeläistä sankarivainajaa, jotka ovat kaatuneet vuosina 1940–1944. 

Hautausmaan sankarimuistomerkin on suunnitellut kuvanveistäjä Viljo Savikurki. Muistomerkki on tehty hiotusta Vehmaan punaisesta graniitista ja on kooltaan 115 x 230 cm. Muistomerkissä on teksti Pro Patria 1939–1945 ja se paljastettiin vuonna 1968.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sankarihautausmaa, Pitäjänmäki muistelee

Pitäjänmäki
Leppävaara
Helsingin hautausmaat
Espoon hautausmaat
Keljo (suuralue)

Keljo on Jyväskylän seitsemäs suuralue. Se sijaitsee eteläisessä Jyväskylässä ja siihen kuuluvat Keljon, Keljonkankaan, Sääksvuoren ja Etelä-Keljon kaupunginosat.

Keljon suuralueella on 6 213 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 19,8 neliökilometriä.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla