joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Vuoden 1958 konklaavi

Vuoden 1958 konklaavi eli paavin valitseva kardinaalien kokous alkoi Sikstuksen kappelissa 25. lokakuuta 1958 ja loppui 28. lokakuuta samana vuonna. Konklaavi valitsi uudeksi paaviksi Angelo Giuseppe Roncallin, joka otti paavilliseksi nimekseen Johannes XXIII:n.

Konklaavin taustaa 

Vuoden 1958 konklaavi valitsi seuraajan samana vuonna kuolleelle Pius XII:lle, joka oli ollut paavina yhdeksäntoista vuotta. Konklaavin alkaessa kardinaalikollegioon kuului 51 jäsentä, joiden keski-ikä oli jo suhteellisen korkea. Paavi Pius XII oli nimittänyt uusia kardinaaleja tehtäviinsä viimeksi viisi vuotta ennen konklaavin alkua. Useat kardinaalit olivat yli seitsemänkymmentä vuotta vanhoja, esimerkiksi jo vuoden 1939 konklaavissa ehdolla ollut kardinaali Elia della Costa oli vuoden 1958 konklaavin alkaessa jo 86-vuotias.

Pääehdokkaat 

Vanhoillista linjaa edustavista kardinaaleista Gregorio Pietro Agagianian oli yksi pääehdokkaista. Hän oli armenialaissyntyinen kardinaali. Useiden 1900-luvun konklaavien tapaan muita pääehdokkaita etsittiin Pohjois-Italian suuriempien hiippakuntien johtajien joukosta. Heistä Genovan arkkipiispa Giuseppe Siri oli sangen nuori verrattuna muihin kardinaaleihin, vasta 52-vuotias, mikä huononsi hänen mahdollisuuksiaan. Konklaavi haki nyt Pius XII:n seuraajaksi ns. "välikauden paavia", jonka pontifikaatin eli paavinkauden tulisi jäädä lyhyemmäksi kuin Pius XII:n yhdeksäntoista vuotta kestänyt pontifikaatti. Pohjois-Italian hiippakuntien johtajista Firenzen Elia della Costa taas oli jo erittäin iäkäs, 86-vuotias, ja useiden kardinaalien mielestä liian vanha paavinistuimelle. Bolognan Giacomo Lercaro taas tunnettiin liian edistyksellisenä, eikä hän siten kelvannut konservatiivisen linjan kannattajille. Milanon arkkipiispa Giovanni Battista Montini olisi voinut olla vahvoilla paavinvaalissa, mutta Pius XII ei ollut koskaan nimittänyt häntä kardinaaliksi, eikä hän täten ollut kelvollinen kandidaatti uudeksi paaviksi. Venetsian patriarkka Angelo Giuseppe Roncalli taas tunnettiin konservatiivisena, mutta myös sovittelunhaluisena ja iältään sangen sopivana, sillä 76-vuotiaana hän oli sopivan ikäinen välikauden paaviksi.

Konklaavin kulku 

Vuoden 1958 konklaavin kulusta ei ole tarkkoja tietoja, koska konklaavi pidettiin sääntöjen mukaisesti suljettujen ovien takana, eikä kardinaalien ollut lupa tehdä muistiinpanoja äänestyksen kulusta. Saatavilla olevien vähäisten tietojen mukaan konklaavissa Agagianian ja Roncalli olivat kahdeksan äänestyskerran jälkeen tasoissa, jolloin kardinaalikollegion vanhin jäsen ehdotti kompromissiehdokkaaksi 79-vuotiasta Benedetto Masellaa. Masellan kohottaminen kompromissiehdokkaaksi vei Roncallilta ääniä, mutta ei saanut tarvittavaa kahden kolmasosan enemmistöä. Masellan siirryttyä tukemaan Roncallia, tämä lopulta voitti paavinvaalin kahdennellatoisella äänestyskierroksella.

Angelo Giuseppe Roncalli valittiin paaviksi ja hän otti paavilliseksi nimekseen Johannes XXIII. Hän hallitsi paavina vuoteen 1963  asti ja muistetaan ennen kaikkea Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen alullepanijana.

Lähteet 

 

1958
Konklaavi
Kuutio (algebra)

Luvun kuutio on algebrassa luku, joka saadaan, kun alkuperäinen luku korotetaan kolmanteen potenssiin.

Luvun x kuutio on  

Jos luku x on positiivinen reaaliluku, kuution, jonka sivun pituus on x, tilavuus on .

Positiivista kokonaislukua, joka on jonkin kokonaisluvun kuutio, kutsutaan kuutioluvuksi (tai joskus täydelliseksi kuutioksi). Esimerkiksi 27 on kuutioluku, koska .

Katso myös
 Kuutiojuuri
 Neliö (algebra)

Algebra
Inn i evighetens mørke

"Inn i evighetens mørke" on Dimmu Borgirin ensimmäinen EP-julkaisu ja se sisältää 3 kappaletta melodista black metallia. Suomeksi käännettynä se tarkoittaa "ikuisuuden pimeyteen menemistä". Tämä lyhyt EP myytiin loppuun muutamassa viikossa.

Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Silenoz ja Shagrath.

A-puoli
 
 

B-puoli

Jäsenet
 Shagrath - rummut, laulu
 Silenoz - kitara, laulu
 Tjodalv - kitara
 Tristan - basso
 Stian Aarstad - koskettimet

Vuoden 1994 EP:t
Dimmu Borgirin albumit
Jarmo Viinanen

Jarmo Viinanen (s. 23. helmikuuta 1959 Imatra) on suomalainen diplomaatti. Hän oli Suomen Ruotsin suurlähettiläs Tukholmassa elokuusta 2014 elokuuhun 2016.

Vuosina 2009–2014 Viinanen oli Yhdistyneiden kansakuntien Suomen pysyvän edustuston suurlähettiläs New Yorkissa ja vuosina 2005–2009 tasavallan presidentin kanslian kansliapäällikkö. Vuosina 2000–2005 Viinanen oli tasavallan presidentin ulkopoliittinen neuvonantaja. Hän on työskennellyt ulkoministeriön palveluksessa vuodesta 1988.

Viinanen valmistui valtiotieteen maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 1987. Hän oli Turun yliopiston ylioppilaskunnan pääsihteeri 1985–1987. Viinanen on yliopiston vuoden alumni 2006.

Heinäkuussa 2016 nousi kohu siitä, että Iltalehden mukaan Viinasta epäiltiin alaisiin ja lähetystön vieraisiin kohdistuvasta seksuaalisesta häirinnästä. Ulkoministeriö ilmoitti aloittaneensa sisäisen tarkastuksen Ruotsin-suurlähetystöön. Elokuussa Viinanen vedettiin pois Ruotsista nopeutetussa aikataulussa ja siirrettiin muihin tehtäviin. Lopullisesti Viinasen kohtalosta päätti tasavallan presidentti Sauli Niinistö ja hänen suurlähettilään pestinsä päättyi 19. syyskuuta 2016.  Uusi suurlähettiläs Matti Anttonen aloitti tehtävässä 2. tammikuuta 2017.

Lähteet 

Suomalaiset kansliapäälliköt
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomen suurlähettiläät
Miss Mix

Miss Mix (entinen Mix) oli nuorisolle suunnattu suomalainen aikakauslehti. Lehden sisältöön kuului nuorten muotia, julkisuuden henkilöiden haastatteluja, musiikki- ja elokuva-arvosteluja sekä julisteita. Lehti ilmestyi 12 kertaa vuodessa. Miss Mix käytti lehden sidontamenetelmänä stiftausta.

Musiikkilehti Mix perustettiin vuonna 1998. 

Vuonna 2007 se kuitenkin vaihtoi nimensä ja konseptinsa. Miss Mix jatkoi samaa linjaa kuin Mix, mutta se oli suunnattu tytöille, ja lehdessä oli entistä enemmän kauneus- ja trendivinkkejä. Myös kuvituksen laatuun panostettiin ja kansi vaihtui painavampaan paperiin.

Miss Mixin vastaava päätoimittaja oli Antti Aro. Miss Mixiä suositeltiin yli 12-vuotiaille, mutta ydinlukijaryhmä oli 14–17-vuotiaat.

Miss Mixillä oli verkkosivut, joissa voi muun muassa rekisteröidä oman profiilin, keskustella muiden käyttäjien kanssa ja luoda aiheita keskustelufoorumissa. Verkkosivut uudistuivat viimeistä kertaa syksyllä 2011.

Elokuussa 2013 Miss Mixiä kustantava Aller Media ilmoitti lopettavansa lehden. Viimeinen numero ilmestyi 27. syyskuuta 2013.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Miss Mix -lehden virallinen sivusto
 Miss Mix – Aller Julkaisut 

Suomalaiset nuortenlehdet
Luettelo halpalentoyhtiöistä

Luettelo halpalentoyhtiöistä.

Alankomaat
Transavia (1966-)

Australia
Virgin Blue (2000-)

Brasilia
Gol (2000-)

Egypti   
Air Arabia Egypt
Air Cairo

Espanja
Vueling (2004-)

Etelä-Afrikka
FlySafair
kulula.com
Mango

Irlanti
Ryanair (1985-)

Iso-Britannia
BMIbaby (2002-)
EasyJet (1995-)
flybe (2002-2020)
Monarch Airlines (1967-2017)

Italia
Volare

Itävalta
Niki (2003-)

Kanada
WestJet (1996-)

Kenia
Jambojet
Fly540

Malesia
AirAsia (1993-)

Norja
Norwegian Air Shuttle (1993-)

Marokko
Air Arabia Maroc

Mosambik
Fastjet Mozambique

Portugali
Level (lentoyhtiö) (2017-)

Romania
Blue Air (2004-)

Saksa
Air Berlin (1978-)
dba (2003-)
Germanwings
TUIfly

Turkki
Pegasus Airlines (2016-)
Onur Air (1992-)

Unkari
Wizz Air (2003-)

Yhdistyneet arabiemiirikunnat
Flydubai (2008-)
Air Arabia (2003-)

Yhdysvallat
America West Airlines (1983-)
Frontier Airlines (1994-)
JetBlue Airways (2000-)
Southwest Airlines (1971-)

Katso myös
Luettelo nykyisistä lentoyhtiöistä
Luettelo entisistä lentoyhtiöistä

Halpalentoyhtiöt
Hirschberg an der Bergstraße

Hirschberg an der Bergstraße on Saksan kunta Baden-Württembergin osavaltion Rhein-Neckar-Kreisin piirikunnassa. Se sijaitsee noin viisi kilometriä etelään Weinheimistä ja 10 kilometriä pohjoiseen Heidelbergistä, vanhan Bergstraße-tien reitin varrella. Kunnassa on arviolta 9 885 asukasta (vuonna 2018) ja sen pinta-ala on 12,3 neliökilometriä.

Nykyinen kunta muodostettiin vuonna 1975 Großsachsenin ja Leutershausen an der Bergstraßen kuntien liittyessä yhteen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kunnan internetsivut

Baden-Württembergin kunnat
Rhein-Neckar-Kreis
Skyfire

Skyfire on ruotsalainen melodista death metalia  soittava yhtye, joka on perustettu Höörin kaupungissa vuonna 1995.

Nykyiset jäsenet
Andreas Edlund - Kitara, syntetisaattori 
Martin Hanner - Basso, syntetisaattori
Joakim Karlsson - laulu 
Joakim Johnsson - rummut, kitara 
Johan Reinholdz - kitara

Entiset jäsenet
Jonas Sjögren - basso 
Tobias Björk - rummut 
Henrik Wenngren - laulu

Diskografia

Demot
Within Reach (Demo) (1997) 
The Final Story (Demo) (1998)

Albumit
 Timeless Departure (2001)
 Mind Revolution (2003)
 Spectral (2004)
 Esoteric (2009)

EP:t
 Haunted By Shadows (2003)
 Fractal (2009)
 Liberation In Death (2017)

Ruotsalaiset melodiset death metal -yhtyeet
Viktor Afanasjev

Viktor Mihailovitš Afanasjev (, s. 31. joulukuuta 1948 Brjansk) on entinen neuvostoliittolainen ja nykyinen venäläinen kosmonautti.
 
Afanasjev valmistui lentäjäksi sotilasilmailukoulusta vuonna 1970. Hän yleni everstiksi Neuvostoliiton ilmavoimissa ja on sittemmin toiminut Venäjän ilmavoimissa. Hän on toiminut mm. koelentäjänä. Hänellä on ohjaaja-aikaa 2 000 tuntia 40 eri lentokoneella. Hän lensi Sojuz TM-11-, Sojuz TM-18-, Sojuz TM-29-, Sojuz TM-33- ja Sojuz TM-32 -avaruuslennoilla ja on ollut kaikkiaan yli 545 vuorokautta avaruudessa. Hän on tehnyt yli 38 tuntia avaruuskävelyjä. Afanasjev on jäänyt eläkkeelle avaruuslentäjän tehtävästä. Hän on naimisissa Jelena Afanasjevan kanssa, ja perheessä on kaksi lasta.

Lähteet

Viitteet

Neuvostoliittolaiset avaruuslentäjät
Venäläiset avaruuslentäjät
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Livets Ord

Livets Ord on ruotsalainen kristillinen megakirkko, jonka pääkirkko sijaitsee Uppsalassa. Seurakunnan juuret ovat toisen maailmansodan jälkeisessä helluntaiherätyksessä ja seurakunnan on luonnehdittu olevan helluntaikarismaattinen. Seurakunnan perustaja Ulf Ekman kävi raamattukoulun ja perusi Livets Ord–seurakunnan Uppsalaan vuonna 1983. Vuonna 2016 seurakuntaan osallistui noin 4 000 ihmistä ja seurakunta on luokiteltu eurooppalaiseksi megakirkoksi.

Historia 
Uppsalan Livets Ord-seurakunta perustettii Ulf ja Birgitta Ekmanin sekä 20 jäsenen toimesta toukokuussa 1983. Samana syksynä seurakunnassa aloitettiin myös raamattukoulun järjestäminen. Vuonna 1985 seurakunta perusti kristillisen koulun ja kristillisen lukion vuonna 1990. Vuonna 1986 seurakunta aloitti uuden kirkon rakennustyöt ja tilat valmistuivat vuonna 1987. Vuonna 1994 seurakunta perusti Scandinavian School of Theologyn edeltäjänä toimineen teologisen seminaarin, joka kouluttaa pastoreita ja opiskelijoita teologiassa ja johtajuudessa.

Vuonna 2013 Livets Ordin johto sirtyi Ekmaneilta pastori Joakim Lundqvistille ja tämän vaimolle Marialle. Ekmanit siirtyivät roomalaiskatoliseen kirkkon. Lundqvistit toimivat seurakunnan johdossa vuoteen 2021 asti, minkä jälkeen he luovuttivat seurakunnan johtajuuden Jan Blomille.

Kansainvälinen työ 
Livets Ord toimii kansainvälisesti Word of Life International (WOLI)-verkostossa. Verkostoon kuuluu Elämän Sana-seurakuntia ympäri maailman mm. Ruotsisssa, Armeniassa, Georgiassa, Venäjällä, Vietnamissa, Azerbaidžanissa ja Intiassa. WOLI-verkostossa edistetään uskonopetusta, saarnaamista, hengellistä elämää, lähetystehtävän ja opetuksen teemoja.

Katso myös 
 Vapaakirkollisuus Ruotsissa
 Elämän Sana Suomi

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Livets ord - köp dig frälsning
 Scandinavian School of Theology

Helluntaiherätys Ruotsissa
Megakirkot
Uppsala
Vjerka Serdjutška

Andri Myh’ailovytš Danylko (; syntynyt 2. lokakuuta 1973 Pultava, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto), taiteilijanimeltään Vjerka Serdjutška (), on ukrainalainen koomikko, tanssija ja poplaulaja. Hän edusti Ukrainaa Helsingissä Eurovision laulukilpailussa 2007 kappaleella ”Dancing Lasha Tumbai”.

Esityksessään Serdjutška oli pukeutunut naiseksi ja hopeiseen folioasuun, ja hänellä oli päänsä päällä hopeinen tähti. Edustuskappaleessa laulettiin saksaksi, ukrainaksi, englanniksi, venäjäksi ja mongoliksi sanoituksia, jotka eivät tarkoita oikeastaan mitään. Serdjutška oli yksi finaalin ennakkosuosikeista ja sijoittui lopulta toiseksi 235 pisteellään. Hän hävisi voittaneelle Serbialle 33 pisteellä.

Serdjutškan laulua arvosteltiin, kun osa eurooppalaisista oli kuulevinaan laulussa laulettavan Russia goodbye (hyvästi Venäjä). Serdjutška kiisti asian ja varmuuden vuoksi muutti kappaleen nimeksi ”Dancing Lasha Tumbai”. Serdjutškan mukaan Lasha Tumbai on mongolia ja tarkoittaa kermavaahtoa. Dancing Lasha Tumbai sijoittui Britannian singlelistalla sijalle 23. Suomen singlelistalla se sijoittui peräti toiseksi.

Serdjutškan oli myös tarkoitus olla mukana Ukrainan vuoden  euroviisukarsinnassa, mutta hän joutui perumaan osallistumisensa aikatauluongelmien vuoksi.

Serdjutškalla oli lyhyt cameorooli vuoden 2015 komediaelokuvassa Spy – vakoojan asussa.

Televisio 
1990-luvun lopussa ja vuoden 2000 alussa Danylko alkoi juontaa keskusteluohjelmaa nimeltään SV-šou (ukrainan sanoista спальний вагон, spalnyi vagon ’makuuvaunu’), jota esitettiin Ukrainan eri televisiokanavilla.

Diskografia

Albumit 
 Ja roždena dlja ljubvi, 1998
 Gop-gop, 2002
 Tšita drita, 2003
 Ha-ra-šo, 2003
 Ženiha hotela, 2004
 Posle tebja, 2005
 Novyje pesni Verki Serdjutški, 2006
 Trali-Vali, 2006
 Doremi Doredo, 2008
 Sexy, 2020

Singlet
 ”Dancing Lasha Tumbai”, 2007
 ”Kiss Please”, 2007
 ”I Am Eurovision Queen”, 2008
 ”Do Re Mi”, 2008
 ”Spy Party”, 2015

Lähteet

Aiheesta muualla

 Viralliset sivut 

Ukrainalaiset laulajat
Ukrainan euroviisuedustajat
Vuoden 2007 euroviisuedustajat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Ulf Grönholm

Ulf Grönholm (8. tammikuuta 1943 Helsinki – 26. helmikuuta 1981 Kirkkonummi) oli suomalainen ralliautoilija. Ammatiltaan hän oli maanviljelijä. Rallin kaksinkertainen maailmanmestari Marcus Grönholm on Ulf Grönholmin poika.

Ralliuran alkuvuodet

Grönholm kilpaili ralliautoilun yleisessä luokassa vuodesta 1967 alkaen. Hän saavutti ensimmäiset kansallisesti merkittävät voittonsa 100-rallissa ja Teekkarirallissa vuonna 1969, Hakkapeliittarallissa vuonna 1970, 100-rallissa ja Sveitsin talvirallissa vuonna 1971 sekä 100-rallissa, Reiskan rallissa ja Ampiaisrallissa vuonna 1972. Hän ajoi Antti Aarnio-Wihurin rallitallissa ja sijoittui vuoden 1971 Tunturirallissa toiseksi edellään vain oma tallipäällikkönsä. Pohjola-rallin hän voitti ensimmäisen kerran vuonna 1973 ja uusi voittonsa vuosina 1977 ja 1980.

SM-rallit ja Jyväskylän suurajot

Rallin Suomen mestaruuden Grönholm voitti kahdesti, ja kaksi kertaa hän sijoittui SM-sarjassa toiseksi. Vuonna 1973 hän ajoi ryhmä 2:ssa Opel Asconaa ja sijoittui Timo Mäkisen takana toiseksi. Vuonna 1976 hän sijoittui ryhmä 4:ssä Tapio Rainion jälkeen toiseksi ajettuaan edelleen Opel Asconaa.

Vuonna 1977 Grönholm voitti ryhmä 4:n Suomen mestaruuden. Hänen kartanlukijanaan oli koko kauden ajan Raimo Anttonen, ja autona oli Opel Kadett. Taakse jäi tulevia maailmanmestareita: Timo Salonen sijoittui toiseksi ja Ari Vatanen kolmanneksi. Seuraavana vuonna Grönholm voitti Suomen mestaruuden ryhmä 2:ssa. Autona oli edelleen Opel Kadett. Toiseksi SM-sarjassa sijoittui Hannu Valtaharju ja kolmanneksi Henri Toivonen.

Jyväskylän suurajoissa Grönholm sijoittui kahdesti kuuden parhaan joukkoon. Vuonna 1973 hän oli kuudes kartanlukijanaan Henry Laine ja autonaan Opel Ascona. Vuonna 1979 hän sijoittui Bob Rehnströmin kanssa neljänneksi Fiat 131 Mirafiorilla.

Kuolema

Grönholm ja kartanlukija Bob Rehnström kuolivat tehdessään Hankirallia varten viimeistelyharjoituksia keskellä yötä 26. helmikuuta 1981 Kirkkonummella. Grönholm törmäsi pysähdyksissä, valot sammutettuina olleeseen aura-autoon, jonka kuljettaja nukkui hytissä pitäen pitkän työrupeaman jälkeen taukoa. Grönholmin ajama Fiat syttyi räjähdysmäisesti tuleen, ja sekä Grönholm että Rehnström kuolivat välittömästi. Tietä ei ollut suljettu harjoittelua varten muulta liikenteeltä.

Lähteet

Viitteet

Suomalaiset ralliautoilijat
Rallin Suomen-mestarit
Autourheiluonnettomuudet Suomessa
Moottoriurheilussa surmansa saaneet kuljettajat
Vuonna 1943 syntyneet
Vuonna 1981 kuolleet
Mikojan-Gurevitš MiG-1

Mikojan-Gurevitš MiG-1 () oli neuvostoliittolainen, yksimoottorinen ja yksipaikkainen, toisessa maailmansodassa käytetty hävittäjälentokone.

Kehitys 
MiG-1 suunniteltiin tammikuussa 1939 laadittuun vaatimusspesifikaatioon, jossa tavoitteena oli pommikoneiden torjunta korkealla.  Lentokone sai aluksi koodin I-200 ja sitä suunniteltiin Polikarpovin suunnittelutoimistossa. Koneen suunnittelua johti kesäkuussa 1939 Nikolai Polikarpov ja M. Tetivikin. Polikarpov ei valinnut tähtimoottoria vaan tehokkaamman Mikulin AM-37-rivimoottorin. Suunnittelun perustana oli tehdä mahdollisimman pieni lentokone suuren moottorin ympärille, jolloin massa ja vastus minimoituvat. Elokuussa 1939 Polikarpov nimesi N. Andrianovin pääsuunnittelijaksi. Polikarpov alkoi siirtyä sivuun johtavan suunnittelijan asemasta. Marraskuussa 1939 Polikarpovin vieraillessa Saksassa hänen suunnittelutoimistosta hajotettiin ja syntyi uusi toimisto, jota johtivat Artjom Mikojan ja Mihail Gurevitš. Toimisto pysyi muodollisesti Polikarpovin alaisuudessa kesäkuuhun 1940 asti.

Tekniset tiedot (Mikojan-Gurevitš MiG-1)

Lähteet

Aiheesta muualla
MiG-1 from ctrl-c.liu.se 

MiG-001
Neuvostoliittolaiset hävittäjälentokoneet
1940-luvun hävittäjälentokoneet
Aleksandr Mikulin

Aleksandr Aleksandrovitš Mikulin (, 2. helmikuuta 1895 – 13. toukokuuta 1985 Moskova) oli neuvostoliittolainen lentokoneiden voimalaitteiden suunnittelija.

Vuonna 1915 Mikulin alkoi työskennellä venäläisessä Automoottoreiden tieteellisessä instituutissa, jota johti Stetškin. Se kehitti ensimmäisen venäläisen lentokonemoottorin vuonna 1916.

Vuosina 1925–1928 Mikulin kehitti Hugo Junkersin moottoreiden pohjalta AM-13-moottorin, joka oli  V-12-moottori, joka kehitti 880 hv. Tänä aikana Saksa ja Neuvostoliitto toimivat yhteistyössä Ententen ja Yhdysvaltain pyrkiessä lakkauttamaan lentokoneteollisuuden Saksassa. 

Mikulin alkoi kehittää moottoreita Lentomoottoreiden keskusinstituutissa. Ensimmäinen oli Mikulin AM-34. Tunnetuin oli Mikulin AM-38.

1943 Mikulinista tuli Tiedeakatemian jäsen. 
 
Toisen maailmansodan jälkeen Mikulin kehitti suihkumoottoreita. 1950-luvulla hän ja Sergei Tumanski maailman tehokkaimman suihkumoottorin, Mikulin AM-3M, jonka työntövoima oli 95 000 Newtonia. Sitä käytti Tupolev Tu-104.

Mäntämoottorit
 Mikulin AM-34 Tupolev ANT-25:een
 Mikulin AM-35
 Mikulin AM-38 Iljušin Il-2:een
 Mikulin AM-39
 Mikulin AM-42

Suihkumoottorit
Mikulin AMBS-3
Mikulin AM-3 Tupolev Tu-104:ään

Aiheesta muualla 
Aleksandr Mikulin  

Neuvostoliittolaiset lentokonesuunnittelijat
Vuonna 1895 syntyneet
Vuonna 1985 kuolleet
Kenan Doğulu

Kenan Doğulu (s. 31. toukokuuta 1974) on turkkilainen popmuusikko. Hän edusti Turkkia Eurovision laulukilpailussa 2007 kappaleella Shake It Up Şekerim ja sijoittui neljänneksi.

Doğulu on soittanut pianoa ja huilua lapsesta asti ja laulanut lapsikuoron solistina. Ensimmäinen albumi Simsiki siki siki ilmestyi vuonna 1993. Musiikissa on kuultavissa vaikutteita turkkilaisesta kansanmusiikista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Turkkilaiset laulajat
Turkin euroviisuedustajat
Vuoden 2007 euroviisuedustajat
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Hätilä

Hätilä on Hämeenlinnan 15. kaupunginosa, joka sijaitsee keskustan ja Vanajaveden itäpuolella. Se sijaitsee aivan rautatieaseman tuntumassa. Hätilässä on Ortelan ja Tuomelan alakoulut ja Hämeenlinnan yhteiskoulu, jonka yhteyteen kuuluu yläkoulun lisäksi nykyään myös Tuomelan koulu. Arkkitehti Mika Ernon suunnittelema Hätilän kirkko valmistui vuonna 1956. Hätilässä sijaitsevat myös Hämeenlinnan keilahalli sekä Hämeenlinnan keskuspaloasema.

Nimestään huolimatta Puolustusvoimien Hätilän ampuma-alue, jota pääasiassa käyttää Parolannummella majaileva Panssariprikaati, ei sijaitse Hätilässä vaan Taka-Hätilän kaupunginosassa.

Historia

Hätilä on muinainen hämäläiskylä, joka kuului keskiajalla Vanajan pitäjään. 1500-luvulla kylän alueet joutuivat läheisen Hämeen linnan alaisuuteen, ja sinne perustettiin yksi linnan kolmesta latokartanosta. Hätilän kartano säilyi sotilasvirkatalon muodossa 1900-luvulle asti. 1900-luvun alkupuolella Hämeenlinnan kaupungin rajan välittömässä läheisyydessä sijainneesta kylästä muodostui Hämeenlinnan maalaiskunnan suurin ja tärkein taajama, jossa oli mm. kauppaliikkeitä sekä sahateollisuutta. Hätilä liitettiin osaksi kaupunkia vuoden 1948 kuntaliitoksessa, minkä jälkeen lähes kaikki merkit vanhasta kyläasutuksesta ja kartanosta ovat hävinneet uuden rakennuskannan tieltä.

Lähteet

Vilkuna, Anna-Maria: Vanajan historia III. Vanajan kunnan ja Hämeenlinnan maalaiskunnan historia 1860-luvulta kuntien lakkauttamisen vuosiin 1948 ja 1967. Wanaja-seura ry, Hämeenlinna, 2004. ISBN 951-95296-6-7.

Viitteet

Aiheesta muualla

Hätilä Hämeenlinnan kaupungin sivuilla 

Hämeenlinnan maalaiskunnan kylät
Marc Surer

Marc Surer (s. 18. syyskuuta 1951, Arisdorf, Sveitsi) on entinen sveitsiläinen autourheilija. Hän ajoi muun muassa Formula 1 -sarjassa, jossa hän osallistui 87 Grand Prix'hin ja saavutti niissä 17 MM-pistettä. Uran parhaiksi tuloksiksi jäivät vuoden 1981 Brasilian ja vuoden 1985 Italian osakilpailujen neljännet sijat. 

BMW tuki Sureria hänen uransa alusta asti, minkä ansiosta hän pääsi ajamaan Formula 2 -sarjaan, jonka hän voitti 1979 ajaessaan March-BMW:llä. Surerin F1-uran alku oli hankala; muita selvästi hitaammassa Ensign-tallissa ajaminen ei kaunistanut hänen tilastojaan, ja hän siirtyi ATS:lle. Kuitenkin 1980 hän mursi jalkansa Kyalamissa ja pääsi palaamaan vasta 1981 – jälleen Ensignille.

Surer siirtyi tällä kertaa Arrowsille, mutta BMW:n tahdosta hän joutui vaihtamaan ensin Brabhamille 1985 ja sitten takaisin Arrowsille seuraavaksi kaudeksi, kun Arrows hankki BMW:n moottorit.

Surer ajoi myös rallia, mutta hän loukkaantui vakavasti ja hänen kartturinsa kuoli onnettomuudessa vuoden 1986 ADAC Hessen Rallyessa Saksassa. Kartanlukija Michel Wyder kuoli välittömästi auton suistuessa tieltä puuhun liki 200 km/h tuntinopeudesta, Surerin kuitenkin selvitessä ulosajosta ja valtaisaksi yltyneestä autopalosta hengissä mutta vakavin vammoin. Surerin kolme kuukautta myöhemmin antaman lausunnon mukaan ulosajo ei johtunut ajo- tai teknisestä virheestä vaan epäpuhtauksista tienpinnalla. BMW palkkasi Surerin onnettomuuden jälkeen kuljettajien valmentajaksi ja myöhemmin moottoriurheiluosaston johtajaksi. Surer ajaa yhä historiallisten F2-autojen sarjaa ja toimii televisiossa kommentaattorina.

Formula 1 -tulokset 
(Avain)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Marc Surerin ulosajo Ford RS 200:lla (YouTube)

Sveitsiläiset Formula 1 -kuljettajat
Porsche Supercup -kuljettajat
Autourheiluonnettomuudet
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Ruusukaali

Ruusukaali eli brysselinkaali (Brassica oleracea var. gemmifera) on Belgiasta kotoisin oleva kaalin muunnos. Ruusukaali on pieni, halkaisijaltaan noin 2–4 cm ja muistuttaa pikkuruista kaalinkerää.  Ruusukaalin syötävät osat ovat päävarteen kiinnittyneitä poimuttuneita, avautumattomia lehtiä, jotka muodostavat pieniä keräsiä. Ruusukaalin varsi kasvaa pitkäksi ja siihen kiinnittyy 30–50 pientä kerästä.

Ruusukaalia pidettiin pitkään katkeran makuisena ja pahan hajuisena ruokana, mutta 1990-luvulla hollantilainen tutkija Hans van Doorn selvitti, mitkä kemialliset yhdisteet kasvissa tekivät siitä katkeran. Sen jälkeen ruusukaalin siemeniä myyvät yritykset etsivät varastoistaan ne lajikkeet, joissa pahanmakuisia yhdisteitä oli vähemmän, ja kasvinjalostuksen avulla niistä luotiin uusia lajikkeita, jotka olivat entistä maukkaampia ja satoisampia. Uusista lajikkeista tuli suosittuja erityisesti Yhdysvalloissa, mutta ei niinkään Euroopassa.

Ruusukaalin säilytyksessä kannattaa huomioida, että se on herkkä etyleenille, joten sitä ei kannata säilyttää runsaasti etyleeniä tuottavien kasvisten vieressä. Sama ohje pätee myös kaikkiin muihin kaaleihin. Ruusukaalia suositellaan säilyttämään viileässä, +2–5 °C:n lämpötilassa, mielellään muovipussissa.

Ruusukaali valmistetaan ruoaksi yleensä höyryttämällä tai keittämällä, sen voi myös paahtaa uunissa tai pannulla. Ruusukaali on perinteinen voimakkaiden liha- ja riistaruokien lisäke, ja sopii gratiineihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Brassica oleracea var. gemmifera 

Kaalit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Work Your Magic

Work Your Magic on valkovenäläisen pop-laulajan Koldunin musiikkikappale, joka oli maan Eurovision laulukilpailun edustajana vuonna 2007. Kappale sijoittui laulukilpailun finaalin kuudennelle sijalle 145 pisteellä. Laulun ovat kirjoittaneet Filipp Kirkorov ja Karen Kavalerjan. Kappaleesta on tehty myös oma musiikkivideo.

Kappale sai 12 pistettä sekä Venäjältä, Israelilta että Ukrainalta.

Katso myös 

 Valko-Venäjä Eurovision laulukilpailussa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 eurovision.tv

Vuoden 2007 euroviisuedustuskappaleet
Valko-Venäjän euroviisuedustuskappaleet
Mustajuuri

Mustajuuri eli ruokamustajuuri (Scorzonera hispanica) on 20–30 senttimetriä pitkä juures, joka on sukua voikukalle.

Käyttö 
Mustajuuresta syödään yleensä sen juuri. Juuri on kuorittuna vaalea mutta tummuu maitiaisnesteen vaikutuksesta. Tummumisen voi ehkäistä sitruunamehulla. Mustajuuri voidaan tarjoilla lisäkkeenä, keittona tai voisulan kanssa. Se muistuttaa paljon parsaa, ja sitä voidaankin käyttää parsan tavoin.

Ravintosisältö per 100 g 
 Energiaa 343,088 kJ/82 kcal
 Proteiinia 3,3 g
 Hiilihydraattia 18,6 g
 Rasvaa 0,2 g
 Ravintokuitua 3,3 g
 Natriumia 20 mg
 Kaliumia 380 mg

Kasvatus 
Mustajuuri kylvetään joko edellisenä syksynä tai aikaisin keväällä. Kasvupaikan pitää olla kuohkeamultainen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Mustajuuri (ruokamustajuuri) – Pseudopodospermum hispanicum
 
 ITIS: Scorzonera hispanica 
 United States Department of Agriculture (USDA): Scorzonera hispanica 

Sikojuuret
Juurekset
Seulonnan keskeiset artikkelit
Hernán Cortésin testamentti

Hernan Cortésin testamentti on espanjalaisen konkistadorin Hernán Cortésin (1485–1547) viimeinen tahto. Testamentin transkriptionit perustuivat viime aikoihin saakka testamentin kopioon, jonka Alexander von Humboldt löysi Meksikon Hospital de Jesusissa sijaitsevasta konkistadorin perheen arkistosta. Vuonna 1927 P. Mariano Cuevas löysi Sevillasta alkuperäisen testamentin. Señor G.N.G.Conway julkaisi omalla kustannuksellaan Sevillassa olevasta alkuperäisestä testamentista näköispainoksen, jossa on P. Cuevasin kirjoittama esipuhe.

Meksikossa vuonna 1990 ilmestynyt José Luis Martínezin Documentos cortesianos sisältää Cortésin testamentin kokonaisuudessaan, mutta sen lisäksi siinä on testamenttiin läheisesti liittyviä asioita, kuten Kaarle V:n vapauttamat orjat, ja pitkä kiista Cortésille luvatuista Hondurasin-retken ja Molukeille lähetetyn laivaston korvauksista.

Laajan testamenttinsa Meksikoon liittyvien määräysten toimeenpanijaksi Cortés oli määrännyt Saarnaajien veljeskunnan prelaatin, Meksikon dominikaanien provinsiaalin, Domingo de Betanzosin, joka ehdottomuudellaan intiaanien heikoista henkisistä kyvyistä, pystyi vaikuttamaan merkittävästi Intioiden Neuvoston kannanottoihin.  Betanzos ei kyennyt valvomaan Cortésin testamentin toimeenpanoa Meksikossa, sillä hän kuoli Espanjan Valladolidissa syyskuussa 1549, oltuaan sitä ennen vuoteeseen sidottuna. Kuolinvuoteellaan Betanzos, joka oli tullut kuuluisaksi kovista, intiaanien henkisiä kykyjä arvostelevista lausunnoistaan, perui kuolinvuoteellaan nuo lausuntonsa kirjallisesti. Näin kerrotaan tapahtuneen Bartolomé de las Casasin johtamien dominikaanien painostuksesta.

Cortésin testamentin alkuosassa on määräyksiä siitä, miten hänen oman ruumiinsa ja hänen kuolleiden lähisukulaistensa luiden kanssa on meneteltävä.

Lähteet

 Cartas y relaciónes de Cortés. Buenos Aires 1945.
 Martínez, José Luis; Documentos Cortesianos. Meksiko 1990.

Espanjan historia
Ylipäällikkö Camembert

Ylipäällikkö Camembert (High Chairman Camembert) on kuvitteellinen hahmo Prätkähiiret-sarjassa, jonka loi Rick Ungar. Hänen ensiesiintymisensä oli animaatiosarjan jaksossa Juustokuninkaan katkuinen valtakunta, osa 1 vuonna 1993.

Hahmo
Ylipäällikkö Camembert toimii plutolaisten johtajana. Hän on myös usein yhteydessä alaisiinsa, varsinkin niihin jotka eivät jostain syystä onnistu tehtävissään. Camembertilla on tapana valita vaalivastustajansa, jolle hän ei voi hävitä, esimerkiksi Lalli Leipäjuusto. Diktaattorimaisen johtamisen ansiosta plutolaisista on tullut kenties Kosmoksen rikkain planeetta, siitä huolimatta planeetan luonnonvarat ja ympäristö on todella alhaisella tasolla.

Esiintymiset 

1. tuotantokausi

 Juustokuninkaan katkuinen valtakunta, osat 1–2
 Terässormi

2. tuotantokausi
 Kivikasvo
 Ylös alas
 Talli tulilinjalla
 Minä, Rasvanahka
 Kadonnut järvi 

3. tuotantokausi
 Iso ongelma
 Kuvernööriehdokkaat kilpasilla
 Minne yksikään hiiri ei ole ennen mennyt
 Monttu auki
 Olipa kerran Marsissa, osa 1–3

4. tuotantokausi
 Maanalainen maailma (cameo)
 Olipa kerran Marsissa, osa 2

Lähteet

Prätkähiiret-sarjan hahmot
Kuvitteelliset diktaattorit
Kuvitteelliset miljardöörit
Kuvitteelliset kuninkaalliset
Kuvitteelliset avaruusolennot
Trey Azagthoth

Trey Azagthoth (oik. George Emmanuel III, s. 26. maaliskuuta 1965 Bellingham, Washington) on Floridassa Yhdysvalloissa perustetun death metal -yhtye Morbid Angelin kitaristi ja ainut yhtyeen perustajajäsenistä, joka soittaa vielä yhtyeessä. Hänen suurimmat musiikilliset esikuvansa ovat Jimi Hendrix ja Van Halen -yhtyeen Eddie Van Halen. Hänen kitaransoittotyylistään korostuukin paljon vibrakammen käyttö, kuten Eddie Van Halen tekee.

Lähteet 
Metal-rules.com:in haastattelu ennen Heretic -albumin julkaisua.
Metal-rules.com:in haastattelu enne Gateways to Annihilation -albumin julkaisua.

Yhdysvaltalaiset kitaristit
Morbid Angel
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Friskala

Friskala on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee Hirvensalon saaren kaakkoisosassa. Alueeseen kuuluu myös Iso-Vihtilän saari. 
Alueella sijaitsee Friskalan kartano. 

Friskala oli aiemmin asukasluvultaan yksi Turun pienimmistä kaupunginosista, mutta on kasvanut nopeasti. Vuonna 2007 alueen väkiluku oli 295 ja vuonna 2015 uusien pien- ja rivitaloalueiden myötä 792 asukasta.

Vuonna 2009 Friskala oli Turun toiseksi hyvätuloisin pienalue viereisen Papinsaaren jälkeen.

Historiaa
Friskalan kartano on Hirvensalon ainoa historiallinen herraskartano, jonka omistajiin – eivät välttämättä asukkaisiin – ovat kuuluneet muiden muassa Knut Posse sekä saksalaisperäinen Fresen eli Friskin suku, josta nimi Friskala tulee. Friskalan pientalovaltainen kaava sai lainvoiman vuonna 2003, ja monet uudet kadut saivat nimensä entisistä omistajista. Ennen kartanon perustamista 1400-luvulla alue tunnettiin Ravasen tai Ravaksen nimellä ja kartanon perustamisen jälkeen Friiskylänä tai Friskalana.

Lähteet

Turun kaupunginosat
Hirvensalo
Maarian kylät
Illoinen

Illoinen () on Turun kaupunginosa joka sijaitsee Hirvensalon länsirannalla. Maaseutumainen Illoinen on yksi Turun pienimpiä kaupunginosia: vuonna 2015 alueen väkiluku oli 90.

Illoisissa on Turun kaupungin siirtolapuutarha, joka rakennettiin 1980-luvulla korvaamaan Kupittaan siirtolapuutarha. Illoisten kaakkoisosassa on pieni ja matala Illoistenjärvi, jonka veden ovat aikoinaan pilanneet rannalla sijainneen Rothbergin kahvipannutehtaan myrkkypäästöt. Illoisissa on toiminut myös tiilitehdas 1800-luvulta ainakin 1940-luvulle asti.

Lähteet

Turun kaupunginosat
Hirvensalo
Maarian kylät
Ailuromantia

Ailuromantia (tunnetaan myös nimellä felidomantia) on ennustusmenetelmä, joka käyttää kissoja ennakoimaan tulevaisuuden tapauksia, varsinkin säätä.

Okkultismi
Moikoinen

Moikoinen () on kaupunginosa Turussa ja sijaitsee Hirvensalon itäosassa. Moikoinen on Kukolan ohella saaren suurimpia asutuspaikkoja ja siellä onkin useita palveluita kuten päiväkoteja, kauppoja, apteekki ja kirkko. Kun monet muut Hirvensalon kaupunginosat ovat kasvaneet nopeasti 2010-luvulla rakentamisen myötä, Moikoisten tilastoalueen asukasluku on pysynyt 1 750 asukkaan tuntumassa. Vuonna 2016 Moikoisissa oli asukkaita 1 745. Väestöstä 18,9 % on alle 15-vuotiaita ja 22,8 % yli 65 vuotiaita. Suomea puhuu äidinkielenään 87,8 % väestöstä ja ruotsia 8,4 %. Muun kielisiä on 3,8 %.

Mantereen ja Hirvensalon välisen Hirvensalonsillan toinen pää on Moikoisissa.

Lähteet

Turun kaupunginosat
Varsinais-Suomen maakunnan entiset taajamat
Hirvensalo
Maarian kylät
Santtu (Prätkähiiret)

Sarianne ”Santtu” Daavidson (Charlene "Charley" Davidson) on kuvitteellinen hahmo Prätkähiiret-sarjassa, jonka loi Rick Ungar. Hänen ensiesiintymisensä oli animaatiosarjan jaksossa Hanat auki! vuonna 1993.

Santtu on taitava mekaanikko, joka omistaa korjaamon Chicagossa. Hän oli ensimmäinen naaraspuolinen ihminen, joka ystävystyi Prätkähiirien kanssa, kun he pelastivat hänet Rasvanahan uhkailuista. Tämän myötä Santtu on pitänyt hiirien pyörät hyvässä kunnossa ja auttaa heitä taistelemaan Leipäjuustoa vastaan. Hänen korjaamonsa onkin ollut usein hyökkäysten kohteena ja Rasvanahkakin yritti tarjota Leipäjuuston sopimusta korjaamosta (uusissa jaksoissa Palkki, joka kuitenkin erittäin harvoin yrittää päästä eroon Santun korjaamosta). Luonteeltaan Santtu on itsenäinen, vahvatahtoinen ja älykäs. Hiirikolmikon Vinskistä on tullut Santun kiinnostuksen kohde pikkuhiljaa, vaikka he ovatkin yleensä napit vastakkain lähes joka asiasta. Eikä Santtu jätä yhtäkään tilaisuutta käyttämättä, jossa hän saa viisastella Vinskille.

Hahmoa näytelleet

Lähteet

Prätkähiiret-sarjan hahmot
Kuvitteelliset motoristit
Karsten Andersen

Karsten Andersen (16. helmikuuta 1920 Kristiania – 15. joulukuuta 1997     Oslo) oli norjalainen kapellimestari ja viulisti. Hän toimi Bergenin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina vuosina 1964–1985. Lisäksi Andersen toimi Norjan kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa 1964.

Andersenista tuli vuonna 1985 orkesterinjohdon professori Norjan valtion musiikkiakatemiassa.

Lähteet 

Norjalaiset kapellimestarit
Norjalaiset viulistit
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 1997 kuolleet
Aldo Ceccato

Aldo Ceccato (s. 18. helmikuuta 1934, Milano) on italialainen kapellimestari. 

Ceccato opiskeli Giuseppe Verdi -konservatoriossa, Berliinissä ja myöhemmin kapellimestari Sergiu Celibidachen johdolla. Hän on Accademia di Santa Cecilian jäsen ja Itä-Michiganin yliopiston kunniatohtori. Hänelle on myönnetty Brahms-mitali ja kunniamerkki Cavaliere di Gran Croce.

Ceccato toimi vuosina 1973–1977 Detroitin sinfoniaorkesterin, 1985–1990 Bergenin filharmonisen orkesterin, 1990–1991 Slovakian filharmonisen orkesterin, 1991–1994 Espanjan kansallisen orkesterin sekä 1995–2002 Brnon filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina.

Lähteet 

Italialaiset kapellimestarit
Vuonna 1934 syntyneet
Elävät henkilöt
Sugarcult

Sugarcult on vuonna 1998 muodostettu yhdysvaltalainen pop-punk-/voimapopyhtye Santa Barbarasta, Kaliforniasta.

Historia
Tim Pagnotta tapasi ex-rumpali Ben Davisin koulun tupakkatauolla. Kaksi alkoivat soitella yhdessä. Pagnotta tapasi Airin Olderin musiikintunnilla, jossa Tim kopioi Olderin vanhaa työtä. Heistä tuli ajallaan hyviä kavereita ja Pagnotta kutsui Olderin soittamaan bändin kanssa. Kokoonpano silloin oli Davis rummuissa, Tim lauloi ja soitti kitaraa ja Older bassoa. Marko Desantis liittyi myöhemmin bändiin tavatessaan Timin Superdrag -nimisen bändin konsertissa. Pagnotta kutsui Desantisin soittamaan kitaraa bändiin, vaikka ei ollut kuullut tämän soittavan nuottiakaan aikaisemmin. Kenny Livingston korvasi myöhemmin Davisin, joka lähti soolouralle.

Sugarcult julkaisi ensimmäisen pitkäsoittonsa Eleven -nimisen levyn vuonna 1999. Heidän toinen pitkäsoittonsa Wrap Me Up In Plastic julkaistiin vuonna 2000. Vuonna 2001 julkaistiin yhtyeen kolmas albumi Start Static, joka sisälsi hitit "Pretty Girl", "Stuck In America" ja "Bouncing Off The Walls". Toukokuussa 2002 bändi julkaisi uudestaan "Wrap Me Up In Plastic" -albumin.
Huhtikuun 13. päivä 2004 bändi julkaisi albumin Palm Trees And Powerlines. Albumi sisälsi hitit "Memory" ja "She's The Blade".
2005 bändi julkaisi live-levyn Back To The Disaster ja ainoastaan Japanissa julkaistun A Hard Day's Night EP:n. Uusin kokopitkä on nimeltään Lights Out, joka tuli ulos vuonna 2006.

Jäsenet 
 Tim Pagnotta - laulu, kitara
 Marko 72 - kitara
 Airin Older - basso, laulu
 Kenny Livingston - rummut

Entiset jäsenet
 Ben Davis - rummut

Diskografia

Albumit

Singlet

Yhdysvaltalaiset yhtyeet
Australian Grand Prix 2002

Australian Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. maaliskuuta 2002 Melbourne Grand Prix Circuitilla. Kilpailu oli kauden 2002 ensimmäinen kilpailu, ja sen voitti Michael Schumacher.

Kilpailussa F1-debyyttinsä tekivät Mark Webber, Felipe Massa, Takuma Satō ja Allan McNish.

Heti kilpailun alussa Ralf Schumacher ja Rubens Barrichello kolaroivat, ja Schumacherin auto teki korkean ilmalennon. Törmäyksestä syntyi ketjukolari, jonka seurauksena kahdeksan autoa keskeytti. Kolarin syypää oli Ralf Schumacheria estellyt Rubens Barrichello.

Mika Salo saavutti Toyotan ensimmäisen pisteen tallin ensimmäisessä kilpailussa. Mark Webber ajoi pisteille uransa ensimmäisessä kilpailussa, minkä vuoksi hänen ja tallin omistajan Paul Stoddartin annettiin juhlia sijoitusta palkintokorokkeella. Kilpailu oli Kimi Räikkösen ensimmäinen McLaren-tallissa. Hän saavutti siinä ensimmäisen palkintopallisijoituksensa ja nopeimman kierroksensa.

Tulokset

Muuta 
 Jacques Villeneuven 100. kilpailu.

 Felipe Massan 1. kilpailu.

 Allan McNishin 1. kilpailu.

 Takuma Satōn 1. kilpailu.

 Mark Webberin 1. kilpailu ja ensimmäiset pisteet.

 Kimi Räikkösen 1. palkintosija.

 Kimi Räikkösen 1. nopein kierros.

 Toyotan 1. kilpailu ja ensimmäiset MM-pisteet.

 Toyota-moottorin 1. kilpailu.

 Alex Yoongin paras sijoitus.

Lähteet

Australian Grand Prix
Leberin synnynnäinen amauroosi

Leberin synnynnäinen amauroosi on ryhmä synnynnäisen tai vauvaiässä alkavan sokeuden aiheuttavia autosomin kautta resessiivisesti periytyviä sairauksia. 

Leberin synnynnäiseen amauroosiin ei ole parantavaa hoitoa. Sairaus on harvinainen, ja sen arvioitu esiintyvyys on noin 2–3 / 100 000. Se on kuitenkin melko tärkeä synnynnäisen sokeuden aiheuttaja (noin 10–18 %).

Lähteet 
 

Perinnölliset sairaudet
Silmätaudit
Kris Boyd

Kris Boyd (s. 18. elokuuta 1983 Irvine) on skotlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Glasgow Rangersia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Boyd aloitti uransa Kilmarnockissa, jonka edustusjoukkueessa hän debytoi kaudella 2000/01. Kuusi kautta kestäneen Kilmarnock-aikansa aikana Boyd pelasi 153 liigaottelua, tehden 64 maalia. Hänet valittiin kaudella 2002/03 joukkueen vuoden parhaaksi nuoreksi pelaajaksi.

Rangersiin Boyd siirtyi 1. tammikuuta 2006, kun siirtoikkuna avautui. Debyyttinsä hän teki 7. tammikuuta 2006 Skotlannin Cupin kolmannen kierroksen ottelussa Peterheadia vastaan. Boyd teki ottelussa hattutempun. Kauden päätteeksi skotti oli toiseksi paras maalintekijä Euroopassa. Kaudella 2006/07 Boyd voitti sarjan maalikuninkuuden 20 maalilla.

Skotlannin maajoukkuetta Boyd on edustanut 7 kertaa ja tehnyt 5 maalia.

Mestaruudet 

Skotlannin Valioliiga 2008-2009 (1)

Skotlannin Liigacup 2007-2008 (1)

Skotlannin cup 2007-2008, 2008-2009 (2)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Boydin profiili soccerbase.comin sivuilla
Boydin profiili carling.comissa

Skotlantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Jasmine (laulaja)

Jasmine Tatjana Anette Valentin (taiteilijanimeltään Jasmine) (s. 1976) on suomalainen romanimuusikko.

Jasmine Valentin on kotoisin kymmenlapsisesta helsinkiläisperheestä. Monien muiden romanien tapaan Jasmine on muusikkona itseoppinut: hän taitaa niin laulujensa säveltämisen, sanoittamisen, sovittamisen kuin säestämisenkin. 

Hän edusti Suomea vuonna 1996 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Niin kaunis on taivas”. Suomen karsinnassa hänen mikrofoninsa ei toiminut, ja hänen esityksensä jouduttiin aloittamaan alusta. Puhelinäänestykseen tuli niin paljon soittoja, että linjat menivät tukkoon. Tulos julkistettiin vasta parin päivän kuluttua. Jasmine sai lähes 68 000 ääntä.

Jasmine selviytyi alkukarsinnasta viimeisenä finaaliin sijoituksen ollessa 22. yhteensä 29. karsijamaan joukossa. Vain järjestäjämaa ja edellisen vuoden voittaja Norja selviytyi suoraan finaaliin.

Kansainvälisessä loppukilpailussa Jasmine kertoi jännittäneensä paljon. Hän on haastatteluissa kertonut olleensa vielä muutama hetki ennen esiintymistään tyytymätön kampaukseensa ja pörryttäneensä sen viime hetkellä uusiksi. Finaalissa kappaleen loppupuolella Jasmine oli lähellä alkaa laulaa instrumentaaliväliosan aikana. Finaalin lopputuloksissa Suomi jäi viimeiselle sijalle. Jasmine kuitenkin sai yhdeksän pistettä (Norjasta kaksi ja Islannista seitsemän), joka oli siihen aikaan suurin pistemäärä Euroviisuissa viimeiseksi jääneelle laululle.

Eurovision laulukilpailun jälkeen median kiinnostus uutta artistia kohtaan laski ja Jasmine on keskittynyt kiertämään ulkomailla. Hän on esiintynyt muun muassa Turkissa, Espanjassa ja Kreikassa.

Vuonna 2007 Jasmine esiintyi Yleisradion TV 1:n sarjassa Romano-tv yhtenä Manne Menuetti -orkesterin jäsenenistä. Vuonna 2009 hän on esiintynyt Yleisradion TV1:n sarjassa Manne maailmalla.

Diskografia 
 Soittaja (1996)
 Kielletyt leikit (1997)

Lähteet 
 https://web.archive.org/web/20090620023512/
 http://www.romanimusic.fi/2001/esittely.htm

Viitteet

Aiheesta muualla 
Jasmine valmistautuu viisufinaaliin, Ylen elävä arkisto

Suomalaiset laulajat
Suomen euroviisuedustajat
Suomen romanit
Vuoden 1996 euroviisuedustajat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Michael Bloomberg

Michael Rubens Bloomberg (s. 14. helmikuuta 1942) on yhdysvaltalainen liikemies ja poliitikko. Hän on taloustietotoimisto Bloombergin perustaja ja pääomistaja. Hän oli New Yorkin pormestari kolme peräkkäistä toimikautta vuosina 2002–2013. Liiketoiminnan ohella Bloomberg on harjoittanut hyväntekeväisyyttä. Hän on yksi maailman rikkaimmista ihmisistä.

Bloomberg valmistui Johns Hopkinsin yliopistosta vuonna 1964. Sen jälkeen hän on lahjoittanut yliopistolle yli miljardi dollaria.

Bloomberg oli demokraattisen puolueen jäsen vuoteen 2001, mutta pyrki New Yorkin pormestariksi republikaanien ehdokkaana. Hänet valittiin ensi kertaa vuonna 2001 Rudy Giulianin seuraajaksi ja uudelleen vuonna 2005. Hän ilmoitti eroavansa republikaaneista vuonna 2007 ja ryhtyvänsä sitoutumattomaksi. Hänen nimensä oli esillä sitoutumattomana ehdokkaana vuoden 2008 presidentinvaaleissa.

Bloomberg ajoi New Yorkin lakiin muutoksen voidakseen pyrkiä vuonna 2009 vielä kolmannelle pormestarikaudelle. Hän käytti vaalikampanjointiin ennätykselliset 90 miljoonaa dollaria ja sai niukasti 51 prosenttia äänistä, kun demokraattien Bill Thompson sai 46 prosenttia.

Bloomberg oli Forbesin listalla maailman 23. varakkain henkilö vuonna 2010. Vuonna 2016 hän oli listalla kahdeksantena 44 miljardin dollarin omaisuudellaan.

Vuonna 2018 Bloomberg lahjoitti Johns Hopkinsin yliopistolle 1,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Johns Hopkinsin yliopiston kuuluisa terveystieteen osasto Bloomberg School of Public Healh on nimetty 2001 Michael Bloombergin mukaan.

Presidentinvaalit 2020

Bloomberg asettui ehdolle presidentinvaalin 2020 esivaalissa demokraattien ehdokkaaksi. Hän rekisteröityi  ehdokkaaksi Alabaman osavaltion demokraattipuolueen esivaaleihin, ja vahvisti myöhemmin ehdokkuutensa. Bloomberg ei ole ehdokkaana minkään osavaltion esivaaleissa ennen supertiistaita 3.3.2020, jolloin vaalit järjestetään useissa osavaltioissa.

Helmikuussa 2020 Bloombergin raportoitiin käyttäneen omia varojaan presidentinvaalikampanjansa mainontaan ennätykselliset 340 miljoonaa dollaria 3,5 kuukauden aikana. Summa on suurempi kuin Barack Obaman koko vuoden 2012 uudelleenvalintakampanjan mainosbudjetti. Bloomberg on ilmoittanut olevansa valmis kuluttamaan kampanjaansa yhteensä yli miljardi dollaria omia varojaan.

Bloomberg lopetti kampanjansa 4. maaliskuuta 2020 menestyttyään heikosti supertiistain esivaaleissa. Samalla hän ilmoitti tukevansa Joe Bideniä presidentiksi.

Lähteet

New Yorkin pormestarit
Yhdysvaltalaiset poliitikot
Yhdysvaltalaiset liikemiehet
Yhdysvaltalaiset miljardöörit
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt
Team Penske

Team Penske on yhdysvaltalainen kilpa-autotalli, joka on kilpaillut lukuisissa autourheiluluokissa.

Tallin on perustanut Roger Penske. Nykyään tallin toiminta on vain kasvanut ja talli osallistuu muun muassa IRL-, NASCAR- ja ALMS-sarjoihin.

Historia
Roger Penske perusti tallin 1960-luvulla ajaen ensin itse, kunnes päätti alle 30-vuotiaana lopettaa kilpailemisen ja keskittyä tallinsa johtamiseen. Alkuaan talli ajoi CanAm-sarjassa kuljettajanaan muun muassa Mark Donohue, mutta sitten Penske lähti hakemaan menestystä myös muista sarjoista. Indianapolis 500 kilpailun talli voitti ensimmäistä kertaa Mark Donohuen ajamana vuonna 1972.

Formula 1
Penske aloitti toimintansa Formula 1:issä McLarenin asiakastallina kaudella , jolloin Mark Donohue ajoi Kanadan osakilpailussa kolmanneksi.

Valmistajana talli osallistui sarjaan kesken kauden . Kyseisellä kaudella talli osallistui kahteen osakilpailuun Ford-Cosworthin moottoreilla, joilla paras tulos oli Kanadan GP:n 12. sija.

Kausi  oli myös vaisu (lukuun ottamatta Ruotsin GP:n viidettä sijaa), minkä seurauksena talli vaihtoi hetkeksi aikaa Marchin valmistamaan autoon. Kauden aikana Donohue kuoli Itävallan kilpailun harjoituksissa.

Tallin menestys muuttui paremmaksi seuraavalla kaudella, kun PC3-auto saatiin valmiiksi. John Watson ajoi viidenneksi Etelä-Afrikan GP:ssä ja jo samalla kaudella valmistui PC4-auto, jolla pystyttiin kilpailemaan kärkisijoista. John Watson voittikin 1976 Itävallan GP:n sekä taisteli James Huntin kanssa Hollannin GP:n voitosta ennen keskeytystään. Roger Penske oli kuitenkin päättänyt lopettaa toimintansa F1:ssä ja talli palasi Yhdysvaltojen kilparadoille.

Asiakastallit ajoivat vielä kaudella  Pensken autoilla, joilla parhaaksi tulokseksi jäi Jean-Pierre Jarierin kuudes sija Länsi-Yhdysvaltain GP:stä.

CART
CART-sarjassa Penske menestyi loistavasti, ja sen autoilla voitettiin kymmenesti sarjan mestaruus.

CART-sarjan ajauduttua taloudellisiin vaikeuksiin, Penske siirtyi IRL-sarjaan vuonna 2002.

Nykyään

Penske on osallistunut myös jokavuotiseen Indianapolis 500 -kilpailuun, jonka talli on voittanut valmistajana seitsemän kertaa.

Indy Car -sarjassa Penske on voittanut kuljettajien mestaruuden Dallaran valmistamilla autoilla vuosina 2006, 2014, 2016 ja 2017.

Penske on laajentanut toimialaansa myös NASCARiin ja kestävyysajoihin kuten Le Mansin ja Daytonan 24 tunnin ajoihin. Talli on ajattanut kauden 2005 viimeisestä kilpailusta kaudelle 2008 saakka American Le Mans Series -sarjassa LMP2-luokassa Porsche RS Spydereita. Vuonna 2018 talli sai koko historiansa 500. voittonsa Brad Keselowskin ajamana NASCAR Cupin Las Vegasin osakilpailusta.

Formula 1 -tulokset

Saavutukset

Tehdastallin tulokset

Asiakastallien tulokset

Huomioita

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset Formula 1 -tallit
Penske
Champ Car
Tsatsiki

Tsatsiki (, ) on itäisen Välimeren alueen keittiöille tyypillinen salaattiruoka, joka sisältää jogurttia, kurkkua ja valkosipulia. Se maustetaan yleensä neitsytoliiviöljyllä ja yrteillä, kuten tillillä, oreganolla tai mintulla.

Tsatsiki yhdistetään ruokana etenkin kreikkalaiseen keittiöön, mutta se tunnetaan Kreikan lisäksi myös koko Balkanin alueella sekä Turkissa ja Lähi-idässä. Nimi ”tsatsiki” tulee turkin kielen sanasta cacık, ja sen alkuperä lienee osmanivallan ajoissa tai kauempanakin. Muualla Balkanilla tsatsiki tunnetaan nimellä tarator ja Iranissa mast-o-khiar.

Tsatsikia tarjotaan usein kylmänä alkuruokana eli mezenä vaalean leivän tai pitaleivän kanssa. Se on yleensä myös osa kreikkalaisten pikaruokien gyroksen ja suvlakin annoksia, ja sopii hyvin yhteen myös kreikkalaisen salaatin kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kastikkeet
Kreikkalaiset ruokalajit
Salaattiruoat