joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
34 (luku)

34 (kolmekymmentäneljä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 33 ja seuraa luku 35.

Matematiikka 
 34 on puolialkuluku ja siten yhdistetty luku.
 34 on Fibonaccin luku.
 34 on seitsenkulmioluku.
 34 on Pythagoraan kolmikon hypotenuusa: .
 34 on 4×4-taikaneliön taikavakio.
 34 on palindromi nelijärjestelmässä: .
 34 on kahden peräkkäisen alkuluvun (31 ja 37) keskiarvo.
 34 voidaan muodostaa kahden neliöluvun summana: .
 34 voidaan muodostaa kolmen neliöluvun summana: .

Tiede 
 Alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä 34 on seleenin järjestysluku.
 Rikki-34 on rikin vakaa isotooppi.

Muualla 
 Espanjan kansainvälinen suuntanumero on 34.
 T-34 oli neuvostoliittolainen panssarivaunu.

Lähteet 

Luonnolliset luvut
36 (luku)

36 (kolmekymmentäkuusi) on luonnollinen luku, jota edeltää 35 ja seuraa 37.

Matematiikka 
 36 on yhdistetty luku.
 36 on neliöluku: .
 36 on ainoa kolmioluku, jonka neliöjuuri on myös kolmioluku.
 36 on Harshad-luku kymmenjärjestelmässä.
 36:lla on enemmän tekijöitä kuin millään pienemmällä luvulla.
 36 on jaollinen tekijöidensä määrällä.
 36 on palindromi viisijärjestelmässä: .
 36 on kolmen ensimmäisen kuutioluvun summa: .
 36 on alkulukuparin 17 ja 19 summa.
 36 voidaan muodostaa neljän peräkkäisen alkuluvun summana: .
 36 voidaan muodostaa kolmen neliöluvun summana: .
 36 voidaan muodostaa luvun 3 kahden eri potenssin summana: .
 Viisikannan kärjissä on 36 asteen kulma.

Tiede 
 Jaksollisessa järjestelmässä 36 on kryptonin järjestysluku.
 Rikki-36 on rikin vakaa isotooppi.
 Argon-36 on argonin vakaa isotooppi.

Muualla 
 36 on Unkarin kansainvälinen suuntanumero.

Lähteet 

Luonnolliset luvut
37 (luku)

37 (kolmekymmentäseitsemän) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 36 ja seuraa luku 38.

Matematiikka 
 37 on kahdestoista alkuluku ja pienin epäsäännöllinen alkuluku.
 37 on neljäs keskitetty kuusikulmioluku (kuva alla).
 37 on tähtiluku (kuva alla).
 37 on jaottoman Pythagoraan kolmikon hypotenuusa: .
 37 on 41:n alkulukuserkku.
 Taso voidaan jakaa kahdeksalla suoralla enintään 37 osaan.
  on kertoma-alkuluku.
 37 on palindromi senaarijärjestelmässä: .
 37 voidaan muodostaa kahden neliöluvun summana: .
 37 voidaan muodostaa luvun 3 eri ei-negatiivisten kokonaislukupotenssien summana: .
 37 on toinen alkuluku takaperin (73).
 111 jaettuna numeroidensa summalla (3:lla) antaa osamääräksi 37. Edelleen 37 on kaikkien 111:n monikertojen alkutekijä. Tähän perustuvat monet lukutemput.

Alla vasemmalla on sisäkkäisiä kuusikulmioita ja oikealla sisäkkäisiä kuusisakaraisia tähtiä. Kumpikin kuvio koostuu 37 pisteestä.
                      *
   * * * *           * *
  * * * * *     * * * * * * *
 * * * * * *     * * * * * *
* * * * * * *     * * * * *
 * * * * * *     * * * * * *
  * * * * *     * * * * * * *
   * * * *           * *
                      *

Tiede 
 Alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä 37 on rubidiumin järjestysluku.
 Kloori-37 on kloorin vakaa isotooppi.
 Ihmisen ruumiinlämpö on noin 37 astetta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Luonnolliset luvut
Sanford Ballard Dole

Sanford Ballard Dole (23. huhtikuuta 1844 Honolulu – 9. kesäkuuta 1926 Honolulu) oli Havaijin tasavallan presidentti, lakimies ja lintutieteilijä.

Espanjansammaleesta käytetään havaijiksi nimitystä ʻumiʻumi o Dole, joka tarkoittaa "Dolen partaa". Tämä on peräisin kasvin yhdennäköisyydestä Dolen parran kanssa.

Dole on keskeisessä roolissa vuonna 2009 ensi-iltansa saaneessa draamaelokuvassa Princess Kaiulani, joka kertoo prinsessa Ka‘iulanin elämästä. Dolea esittää Will Patton.

Tausta ja yksityiselämä 
Dole syntyi vuonna 1844 Havaijilla valkoiseen perheeseen, joka oli tullut Mainesta. Hänen serkkunsa oli ananaspohatta James Dole, joka seurasi Sanfordia Havaijille myöhemmin ja perusti yrityksen, josta tuli sittemmin Dole Food Company. Dole opiskeli Williams Collegessa Massachusettsissa kaksi vuotta ja palasi sitten Havaijille, jossa hän alkoi toimimaan lakimiehenä.

Dole oli naimisissa Anna Prentice Caten kanssa. Parilla ei ollut omia lapsia, mutta he adoptoivat havaijilaisen 13-vuotiaan tytön nimeltä Lizzie Napoleon vuonna 1879.

Dole nimesi linnuista sittemmin sukupuuttoon kuolleen havanepeipon (Ciridops anna) vuonna 1878. Lintu on nimetty Dolen vaimon Annan mukaan.

Ura 
Palattuaan Havaijille Dole alkoi rakentaa niin ammatillista kuin poliittista uraansa. Dole valittiin Havaijin parlamenttiin kaksi kertaa: ensin vuonna 1884 ja toisen kerran 1886. Vuonna 1886 Dole nimitettiin Havaijin kuningaskunnan korkeimpaan oikeuteen tuomariksi. Seuraavana vuonna Dole osallistui kapinaan kuningas Kalākauaa vastaan, minkä seurauksena kuningas pakotettiin allekirjoittamaan ns. pistinperustuslaki. Sen nojalla kuninkaan valtaa vähennettiin kun taas pääsääntöisistä amerikkalaisista plantaasinomistajista koostuvan parlamentin valtaa kasvatettiin.

Vuonna 1893 Kalākauan seuraaja, Lili'uokalani, yritti kumota pistinperustuslain, mikä aiheutti vastareaktion parlamentissa. Nämä suorittivat vallankaappauksen, jonka jälkeen Dole nousi väliaikaishallituksen johtoon. Väliaikaishallitus pyrki liittämään Havaijia osaksi Yhdysvaltoja, mutta presidentti Grover Cleveland vastusti tätä.

Clevelandin vastustuksesta johtuen väliaikaishallitus päätti julistaa Havaijin itsenäiseksi tasavallaksi. Dole valittiin Havaijin tasavallan ensimmäiseksi, ja lopulta ainoaksi, presidentiksi vuonna 1894, kun Cleveland suunnitteli Lili'uokalanin palauttamista valtaan.

Vuonna 1900 Havaiji julistettiin Yhdysvaltojen territorioksi, ja presidentti William McKinley nimitti Dolen territorion ensimmäiseksi kuvernööriksi. Hän toimi virassa vuoteen 1915 saakka, kunnes jäi eläkkeelle. Vuodesta 1916 lähtien Dole toimi vielä yksityisenä lakimiehenä kuolemaansa saakka.

Galleria

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset ornitologit
Vuonna 1844 syntyneet
Vuonna 1926 kuolleet
Havaijilaiset poliitikot
Angela ja ajan tuulet

Angela ja ajan tuulet on TV1:n vuonna 1999 ensiesitetty kausisarja. Se perustuu Jörn Donnerin romaaneihin Nyt sinun täytyy (Nu måste du; julkaistu myös nimellä Viimeinen kesä), Angela (Angelas krig; julkaistu myös nimellä Angelan sota), Jakob ja kylmä rauha (Jakob och friheten) sekä Angela ja rakkaus (Angela och kärlek).

Sarja kertoo tarinan Andersin tehtailijasuvusta. Sarjan taustalla elää Suomen historia 1930-luvun lopulta 1950-luvulle.

Pääosissa
Marika Parkkomäki – Angela
Risto Tuorila – Gabriel
Rea Mauranen – Karin
Petra Frey – Agnes
Esko Salminen – Erik
Jaani Länsiö – Jakob (nuorena)
Kristo Salminen – Jakob (aikuisena)
Kari-Pekka Toivonen – Bengt
Esa-Matti Pölhö – Thomas
Antti Aro – Professori
Milka Ahlroth – Gisela
Esa Saari – Kenraali
Sari Siikander – Raili
Aarre Karén – Goldberg
Sakari Jurkka – Wikström
Vera Kiiskinen – Sigrid
Aila Arajuuri – Vera
Kari Sorvali – Karlsson
Liisa Mustonen – Elisabeth
Kaija Pakarinen – Alma
Elina Knihtilä – Anna
Miina Turunen – Lisa

Jaksot

Suomalaiset draamasarjat
1990-luvun televisiosarjat
Frank Bainimarama

Josaia Voreqe Bainimarama, joka tunnetaan myös nimellä Frank Bainimarama (s. 27. huhtikuuta 1954), on Fidžin pääministeri. Hän on entinen amiraali ja sotilasjohtaja, joka on ottanut maassa vallan kahdesti. Ensimmäisen kerran hän toimi presidenttinä toukokuusta heinäkuuhun 2000, sitten joulukuusta 2006 tammikuuhun 2007. Myöhemmin samassa kuussa hän ryhtyi jälleen pääministeriksi.

Kiuvassa Viti Levulla syntynyt Bainimarama on kastettu metodistiksi, mutta hän kävi katolista koulua. Hänen uransa laivastossa alkoi 1975, hänestä tuli kapteeni 1994 ja asevoimien komentaja 1998.

Fidžillä on ollut neljä vallankaappausta 19 vuoden aikana, ja useimmat ovat liittyneet intialaistaustaisen väestön tyytymättömyyteen. Kun liikemies George Speight otti intialaistaustaisen pääministerin Mahendra Chaudhryn panttivangiksi vuonna 2000, Bainimarama armeijoineen syrjäytti Speightin ja asetti valtaan siviilipääministeri Laisenia Qarasen. Vuonna 2006 Bainimarama syrjäytti Qarasen hallituksen syyttäen sitä korruptiosta ja etnisestä syrjinnästä.

Sotilaspääministerinä Bainimaramasta tuli suosittu varsinkin pääministerinä. Hän määräsi koulutuksen ilmaiseksi, paransi tieverkkoa ja säädätti 2013 uuden perustuslain, joka antaa intialaistaustaiselle väestölle tasavertaiset oikeudet muiden kansalaisten kanssa. Hän perusti uuden puolueen nimeltä Fiji First.

Ennen vuoden 2014 parlamenttivaaleja Bainimarama luopui sotilasvirastaan ja osallistui vaaleihin siviilinä. Hän voitti vaalit ja vannoi virkavalan siviilipääministerinä. Vaaleissa Bainimaraman puolue FijiFirst sai 32 paikkaa, Sosiaalidemokraattinen liberaalipuolue (Sodelpa) 15 paikkaa ja National Federation Party (NFP) kolme paikkaa.

Vuoden 2018 vaalien jälkeenkin kannatustaan menettänyt FijiFirst säilyi maan suurimpana puolueena ja toiseksi suurin oli entisen pääministerin Sitiveni Rabukan johtama Sosialidemokraattinen liberaalipuolue (Social Democratic Liberal Party). Pääministerinä jatkoi Bainimarama.

Kunnianosoituksia 

  Fidžin ritarikunta (Fidži)
  Pyhän Johanneksen ritarikunta (Iso-Britannia)
  Ansiokkaan palveluksen mitali (Fidži)

Lähde:

Lähteet 

Fidžin presidentit
Fidžin pääministerit
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
38 (luku)

38 (kolmekymmentäkahdeksan) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 37 ja seuraa luku 39.

Matematiikka 
 38 on puolialkuluku ja siten yhdistetty luku.
  on kertoma-alkuluku.
 38 on kolmen ensimmäisen alkuluvun neliöiden summa: .
 38 voidaan esittää toisellakin tavalla kolmen neliöluvun summana: .
 38 on suurin parillinen luku, jota ei voida ilmaista kahden parittoman yhdistetyn luvun summana.
 38 on palindromi nelijärjestelmässä: .

Tiede 
 Alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä 38 on strontiumin järjestysluku.
 Argon-38 on argonin vakaa isotooppi.

Muut 
 Lockheed P-38 Lightning oli amerikkalainen hävittäjälentokone.
 Pohjoinen leveyspiiri 38 oli Pohjois- ja Etelä-Korean välinen raja ennen Korean sotaa.
 Eurooppatie E38 kulkee Ukrainassa, Venäjällä ja Kazakstanissa.
 Pohjoisamerikkalaisessa ruletissa on 38 numeroa.
 Viidennen Mooseksen kirjan mukaan Israelin heimojen matka kesti 38 vuotta.
 .38 on tuliaseiden kaliiperi (mm. .38 Special -patruuna).

Lähteet 

Luonnolliset luvut
39 (luku)

39 (kolmekymmentäyhdeksän) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 38 ja seuraa luku 40.

Matematiikka 
 39 on puolialkuluku ja siten yhdistetty luku.
 39 on Pythagoraan kolmikon hypotenuusa: .
 39 on alkulukuserkkujen 37 ja 41 keskiarvo.
 39 on viiden peräkkäisen alkuluvun summa: .
 39 on luvun 3 kolmen peräkkäisen potenssin summa: .

Tiede 
 Alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä 39 on yttriumin järjestysluku.
 Kalium-39 on kaliumin vakaa isotooppi.

Muualla 
 39 on Italian kansainvälinen suuntanumero.

Lähteet 

Luonnolliset luvut
Ella Adajevskaja

Elisabeta Georgijevna "Ella" Adajevskaja (; 29. tammikuuta 1846 Pietari – 26. heinäkuuta 1926 Bonn) oli venäläinen säveltäjä ja pianisti. 

Adajevskajan tunnetuimpia opettajia olivat Adolf von Henselt, Alexander Dreyschock ja Anton Rubinstein. Hän piti ensimmäisen julkisen konserttinsa Pietarissa talvella 1861/1862 ja sai pian osakseen laajaa seurantaa eri puolilla Eurooppaa.

Adajevskajan sävellystuotantoon kuuluu muun muassa kaksi oopperaa 1870-luvulta sekä 24 preludia pianolle ja laulajalle vuosilta 1903–1907. Hän eli 80-vuotiaaksi.

Venäläiset säveltäjät
Venäläiset pianistit
Vuonna 1846 syntyneet
Vuonna 1926 kuolleet
Aroup Chatterjee

Aroup Chatterjee on intialainen lääkäri. Hän kirjoittanut kirjan Mother Teresa: The Final Verdict, jossa hän pyrkii kyseenalaistamaan Äiti Teresan maineen epäitsekkään palvelutyön vertauskuvana. Chatterjee työskenteli aiemmin lääkärinä Äiti Teresan perustamassa järjestössä Rakkauden lähettiläät, ja hän on syyttänyt tätä Kalkuttan kaupungin maineen aiheettomasta mustaamisesta. Chatterjee myös väittää, että Äiti Teresa on liioitellut köyhien keskuudessa tekemäänsä työtä ja ettei tämä käyttänyt saamaansa suurta avustussummaa köyhien auttamiseen ja että ihmiselle annettu sairaanhoito oli täysin riittämätöntä. 

Chaterjeen arvostelu oli herätteenä dokumenttiohjelmalle Hell's Angel, joka nähtiin Britanniassa Channel 4 -kanavalla. Ohjelman kertojana toimi toinen tunnettu Äiti Teresan arvostelija, Christopher Hitchens, joka tuotti ohjelman yhdessä Tariq Alin kanssa. Chaterjee on arvostellut dokumenttia sensaatiohakuisuudesta mutta ei ole kommentoinut väitteiden totuudenmukaisuutta. Chaterjee ja Hitchens olivat ainoat viralliset vastustajat, kun katolinen kirkko aloitti 2003 Äiti Teresan autuaaksijulistamisprosessin.

Aiheesta muualla
 Chatterjeen kotisivu 
 Mother Teresa:The Final Verdict Kirjan johdanto ja kolme ensimmäistä lukua. 
 Bill Cooke: Taru ja todellisuus - Äiti Teresan suuri huijaus. Vapaa Ajattelija 6/2004.

Intialaiset kirjailijat
Intialaiset lääkärit
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Warren Jeffs

Warren Steed Jeffs (s. 3. joulukuuta 1955 San Francisco) on yhdysvaltalaisen moniavioisuutta harjoittavan uskonlahkon entinen johtaja. Hän johti FMAP-kirkkoa vuosina 2002–2007.

Warren Jeffsillä kerrotaan olleen 80 vaimoa, yli 250 lasta, ja noin 10 000 kannattajaa jotka katsoivat hänen olevan profeetta. Jeffs tuomittiin syksyllä 2007 vankeuteen ”kymmenestä vuodesta elinkauteen” avunannosta raiskaukseen Utah’ssa. Hän oli pakottanut 14-vuotiaan tytön avioliittoon 19-vuotiaan serkun kanssa. Häntä on syytetty vastaavista rikoksista myös Arizonassa, ja hän päätyi FBI:n kymmenen etsityimmän henkilön listalle 6. toukokuuta 2006. Hän omistaa uskonlahkon tilan, jolta on otettu viranomaisten huostaan satoja lapsia, joiden vanhemmista ja oloista on epäselvyyttä. Warren on tällä hetkellä vankilassa, ja hän saa hakea seuraavan kerran ehdonalaiseen vuonna 2038.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset rikolliset
Mormonismi
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Duodesimaalijärjestelmä

Duodesimaalijärjestelmä on lukujärjestelmä, jossa kantalukuna on 12. Kymmenjärjestelmän lukua 10 merkitään duodesimaalijärjestelmässä usein kirjaimella A ja lukua 11 kirjaimella B.

Vertailu muihin kantalukuihin 
Luvulla on 12 on kuusi jakajaa: 1, 2, 3, 4, 6 ja 12, joista 2 ja 3 ovat alkulukuja. Duodesimaalijärjestelmä on tästä syystä kätevämpi lukujärjestelmä murtolukujen laskemisessa kuin esimerkiksi kymmenjärjestelmä, vigesimaalijärjestelmä, binaarijärjestelmä tai heksadesimaalijärjestelmä. Luvulla 10 on neljä jakajaa: 1, 2, 5 ja 10, joista 2 ja 5 alkulukuja. Vigesimaalijärjestelmässä tämä jakajien joukko kasvaa luvuilla 4 ja 20, eikä saada lisää alkutekijöitä. Tällöin jakajia on yhtä monta kuin duodesimaalijärjestelmässä (6), mutta kantaluku on myös suurempi. Lisäksi alkulukutekijä 5 on vähemmän hyödyllinen kuin luku 3, koska 33,3 % luvuista on kolmella jaollisia, kun taas vain 20 % on viidellä jaollisia. Luvulla 2 on kaksi jakajaa: 1 ja 2. Luvulla 16 on viisi jakajaa: 1, 2, 4, 8 ja 16; niistä vain 2 on alkuluku.

Alkuperä 
Duodesimaalijärjestelmää käyttävät kielet ovat harvinaisia. Nigerian keskivyöhykkeen kielten kuten janjin, gbiri-niragun, pitin ja gwandaran kielen nimbia-murteen, Nepalin chepang-kielen ja Malediiveilla ja Malikun saarella puhuttavan divehin tiedetään käyttävän 12-järjestelmää.

Germaanisissa kielissä on erityiset sanat luvuille 11 ja 12, kuten englannin eleven ja twelve. Niiden uskotaan tulevan kantagermaanin ilmaisuista *ainlif ja *twalif (yksi jäljellä ja kaksi jäljellä), jotka molemmat perustuvat kymmenjärjestelmään.

Historiallisesti katsottuna monien sivilisaatioiden ajan yksiköt perustuvat 12-järjestelmään. Eläinradan merkkejä on 12, vuodessa on kaksitoista kuukautta, ja babylonialaiset jakoivat päivän kahteentoista tuntiin. Perinteiset kiinalaiset kalenterit, kellot ja kompassit perustuvat kahteentoista maalliseen oksaan. Brittiläisen yksikköjärjestelmän jalassa on 12 tuumaa, troy-paunassa on 12 troy-unssia, päivässä on 24 (12×2) tuntia, ja monia asioita lasketaan tusinoina (12 kpl) tai krosseina (122 = 144 kpl). Roomalaiset käyttivät 12:een perustuvaa murtolukujärjestelmää, ja heidän rahayksikkönsä assi jakautui 12 unssiin. Ennen vuotta 1971 Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta käyttivät rahassaan 12-20-sekajärjestelmää (12 penniä = 1 šillinki, 20 šillinkiä eli 240 penniä Englannin tai Irlannin punnassa), ja myös Kaarle Suuri perusti rahajärjestelmän, jonka kantana olivat luvut 12 ja 20.

Luvun 12 merkittävyyden on arveltu johtuvan siitä, että vuodessa on 12 kuunkiertoa, tai siitä, että ihmisillä on 12 sormiluuta (falangia) kummassakin kädessä (kolme jokaisessa neljässä sormessa). Kahteentoista voi laskea käyttämällä peukaloa osoittimena ja koskettamalla vuorotellen jokaista sormiluuta. Monin paikoin Aasiassa edelleen käytetty sormillalaskemisjärjestelmä perustuu juuri sormiluiden määrään, ja voi selittää 12:een ja 60:een perustuvat lukujärjestelmät perinteisten 10:een, 20:een ja 5:een perustuvien järjestelmien lisäksi.

Murtoluvut

Lähteet 

Lukujärjestelmät
Henry John Elwes

Henry John Elwes (16. toukokuuta 1846 Colesborne, Gloucestershire – 26. marraskuuta 1922 Colesborne, Gloucestershire) oli englantilainen kasvi- ja eläintieteilijä.

Elwesin vanhemmat olivat John Henry Elwes ja Mary Bromley. Hän opiskeli Eton Collegessa.

Elwes matkusteli laajalti ja kävi Intiassa useita kertoja. Hän matkusteli myös Nepalissa. Hän keräsi 30 000 perhosen kokoelman, jonka hän jätti Natural History Museumille.

Elwes vastaanotti Royal Horticultural Societyn Victoria Medalin 1897. Samana vuonna hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi.

Elwes nimesi ja kuvaili linnuista muun muassa tiibetinfasaanin (Crossoptilon harmani) 1881. Hän nimeämiensä eliöiden tieteellisessä nimessä käytetään sen jälkeen liittettävää auktorilyhenettä Elwes.

Teoksia ja artikkeleita
 Monograph on the Genus Lilium (1880)
 On the butterflies of Amurlan, North China, and Japan, 1881, LV–LIX: 856–916
 On the Lepidopteren of the Altai Mountains, 1899, sivut 295–367, pl. XI–XIV
 Trees of Great Britain and Ireland, yhdessä Augustine Henryn kanssa
 Memoirs of Travel, Sport, and Natural History. Postuumisti toimittanut E. G. Hawke. Benn, Lontoo 1930.

Lähteet 

Brittiläiset ornitologit
Brittiläiset entomologit
Brittiläiset kasvitieteilijät
Vuonna 1846 syntyneet
Vuonna 1922 kuolleet
Niilo Syväoja

Niilo Syväoja (s. 13. huhtikuuta 1991) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa Helmiä ja sikoja (2003), Tummien perhosten koti (2008) ja Harjunpää ja pahan pappi (2010). Tämän lisäksi hän on ääninäytellyt useissa elokuvissa. Hän on laulanut Espoon musiikkiopiston kuorossa.

Elokuvat 
 Helmiä ja sikoja (2003)
 Tummien perhosten koti (2008)
 Harjunpää ja pahan pappi (2010)
 Pussikaljaelokuva (2011)
 Australia (2011) 
 Love Records – Anna mulle Lovee (2016)

Televisiosarjat 
 Tappajan näköinen mies (2011)

Ääniroolit

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset elokuvanäyttelijät
Suomalaiset ääninäyttelijät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Nicholas Evans

Nicholas Evans (26. heinäkuuta 1950 Bromsgrove, Worcestershire, Englanti – 9. elokuuta 2022) oli englantilainen kirjailija. Hänen esikoisromaaniaan, vuonna 1995 ilmestynyttä Hevoskuiskaajaa, on myyty noin 15 miljoonaa kappaletta. Kirja on käännetty 40 kielelle, ja se nousi useiden maiden bestseller-listoille. Romaanin pohjalta tehtiin samanniminen elokuva vuonna 1998. 

Evans opiskeli oikeustiedettä Oxfordin yliopistossa ja työskenteli alkujaan journalistina newcastlelaisessa Evening Chroniclessa. Sen jälkeen hän tuotti television ajankohtaisohjelmaan Weekend World Yhdysvaltain politiikkaa ja Lähi-idän asioita käsitteleviä elokuvia ja vuodesta 1982 taidedokumentteja.

Evans tapasi vuonna 1993 Lounais-Englannissa sepän, joka kertoi hevoskuiskaajista, jotka väitetysti osasivat puhumalla parantaa traumatisoituneita hevosia. Hän kirjoitti aiheesta romaanin Hevoskuiskaaja, joka ilmestyi vuonna 1995. Sen julkaisemisesta pidettiin tarjouskilpailu, joka lopulta toi Evansille 3,15 miljoonan dollarin kustannussopimuksen. Elokuvaoikeuksista hän ansaitsi sen lisäksi kolme miljoonaa dollaria. Evans kirjoitti Hevoskuiskaajan jälkeen vielä neljä romaania, jotka kaikki nousivat bestseller-listoille.

Evans oli naimisissa skotlantilaisen laulaja-lauluntekijän Charlotte Gordon Cummingin kanssa. He saivat liittonsa aikana neljä lasta. Evans ja Gordon Cumming sairastuivat vuonna 2008 vakavasti syötyään Skotlannin ylämaalla myrkkysieniä. Kumpikin heistä tarvitsi munuaistensiirron. Evans sai uuden munuaisen tyttäreltään Laurenilta.

Teoksia 
 Hevoskuiskaaja, alkuteos The Horse Whisperer, suom. Hilkka Pekkanen, WSOY, 1995 951-0-20520-6
 Suden läheisyys (The Loop, 1998)
 Tulisielut (The Smoke Jumper, 2001)
 Kylmät vuoret (The Divide, 2005)
 The Brave, 2010

Lähteet

Aiheesta muuall a
Nicholas Evansin viralliset kotisivut

Englantilaiset kirjailijat
Vuonna 1950 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Leipzigin päärautatieasema

Leipzigin päärautatieasema () on rautatieasema saksalaisessa Leipzigin kaupungissa, Saksin osavaltiossa. Se sijaitsee Willy-Brandt-Platzin pohjoislaidalla. Asema on 83 640 neliömetrin pinta-alallaan Saksan suurimpia rautatieasemia ja sen päivittäinen kävijämäärä on noin 150 000.

Rautatieaseman rakentaminen käynnistettiin vuonna 1909 ja se avattiin 4. joulukuuta vuonna 1915. Sen suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit William Lossow (1852–1914) ja Max Hans Kühne (1874–1942). Asemarakennuksen pääjulkisisivulla on pituutta 298 metriä. Rautatieasema sai merkittäviä vaurioita toisen maailmansodan ilmapommituksissa, mutta se jälleenrakennettiin vuosina 1954–1962. Jälleenrakennustyöt maksoivat noin 40 miljoonaa Saksan markkaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Leipzig-Lexikonin artikkeli Leipzigin päärautatieasemasta
 Tietoa Leipzigin päärautatieasemasta Deutsche Bahnin sivuilla

Leipzigin rakennukset ja rakennelmat
Saksan rautatieliikennepaikat
Micheline Presle

Micheline Presle (s. 22. elokuuta 1922) on ranskalainen näyttelijä. Hän syntyi Pariisissa ja teki ensiesiintymisensä elokuvassa jo vuonna 1937. Hän voitti vuonna 1938 lupaavimman nuoren näyttelijättären Suzanne Bianchetti -palkinnon. 

Presle saavutti nopeasti suosiota Euroopassa rooleillaan sellaisissa elokuvissa kuin Paholainen ruumiissa (1946). Hän eteni Hollywoodiin ja teki uransa aikana lukuisia merkittäviä esiintymisiä sekä ranskan- että englanninkielisissä elokuvissa. Jälkimmäisistä esimerkki oli rooli elokuvassa Takaa-ajettuna (1963).

Yhdysvalloissa työskennellessään näyttelijätär on käyttänyt nimeä Prelle. Hän oli vuonna 1990 ehdolla parhaan naissivuosan César-palkinnon saajaksi ja voitti vuonna 2004 kunnia-Césarin.

Aiheesta muualla 
 

Ranskalaiset näyttelijät
Yli satavuotiaiksi eläneet ranskalaiset
Vuonna 1922 syntyneet
Elävät henkilöt
Kristiina (täsmennyssivu)

Kristiina, Kristina tai Christina voi  tarkoittaa seuraavia:

Henkilöt
Kristiina, naisen etunimi
Kristiina (1626–1689), Ruotsin kuningatar 1632–1654
Christina (s. 1943), Ruotsin prinsessa, kuningas Kaarle XVI Kustaan sisar

Muut
 Christina, suomalainen kristillinen aikakauslehti
 Kristiina, majakka Kristiinankaupungissa
 Kristiinankaupungista käytetty nimitys
 Kristiinan voimalaitokseen kuuluvat yksiköt Kristiina 1 ja Kristiina 2, Kristiinankaupungissa 
 Kuningatar Kristiina Rouben Mamoulianin elokuva vuodelta 1933
 Kristiina-instituutti, Helsingin yliopiston naistutkimuksen yksikkö
 Vuoden Kristiina -palkinto, jonka myöntää Helsingin yliopiston sukupuolentutkimuksen oppiaine
Juhani Riikonen

Juhani Riikonen (s. 1949) on suomalainen ekonomi, joka  toimi Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankki SKOP:in varatoimitusjohtajana lamaa edeltäneinä niin sanottuina kasinovuosina. Riikonen tunnettiin suomalaisessa pankkimaailmassa suorasukaisista kommenteistaan ja kovasta asiantuntemuksestaan. SKOP teki konkurssin, valtio haki Riikoselta oikeudessa korvauksia mutta Korkein oikeus hylkäsi valtion korvausvaatimukset. Vuonna 2007 hän alkoi julkaista pörssianalyysejä verkkopalvelulle.

Katso myös 
Matti Ali-Melkkilä

Lähteet 

Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Nathaniel Hawthorne

Nathaniel Hawthorne (4. heinäkuuta 1804 – 19. toukokuuta 1864) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänellä oli merkittävä rooli amerikkalaisen kirjallisuuden kehittämisessä, kun hän kirjoitti tarinoita Pohjois-Amerikan siirtomaa-ajalta. Useimmat Hawthornen teokset sijoittuvat Uuteen Englantiin ja niihin sisältyy moraalisia vertauskuvia. Tyyliltään hänen työnsä ovat lähinnä romantiikkaa.

Klassikkoteos Tulipunainen kirjain on tuotettu myös elokuvaksi useita kertoja. Tunnetuimman mykkäversion taustahahmona ja päähenkilönä oli Lillian Gish. Vuoden 1995 versiossa esiintyivät Demi Moore ja Gary Oldman.

Hawthorne eli vuonna 1841 Brook Farm -nimisessä transsendentalististen ajattelijoiden perustamassa yhteisössä, joka pohjautui muun muassa Charles Fourierin perhettä ja avioliittoa vastustaviin yhteisötaloudellisiin oppeihin. Epäonnistunut ihanneyhteiskunnan kokeilu innoitti myöhemmin Hawthornea kirjoittamaan teoksen Onnen laakso (1852).

Suomennettuja teoksia

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 P. A. Manninen: Paholainen käsikirjoituksessa. Aikakone 3/1990.

Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat
Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1804 syntyneet
Vuonna 1864 kuolleet
Romantiikan kirjailijat
Iller

Iller on Baijerissa virtaava Tonavan sivujoki. Joki saa alkunsa Alpeilla Oberstdorfin lähellä Itävallan rajaa ja yhdistyy Tonavaan 147 kilometrin päässä Ulmissa. Noin 50 kilometrin matkalla Iller muodostaa Baijerin ja Baden-Württembergin rajan. 

Saksan joet
Tonavan vesistö
Nigulisten kirkko

Nigulisten eli Pyhän Nikolaoksen kirkko () on keskiaikainen kirkkorakennus Tallinnassa. Se on pyhitetty Nikolaos Ihmeidentekijälle, kalastajien ja merimiesten suojeluspyhimykselle. Kirkko rakennettiin alun perin 1200-luvulla, mutta se tuhoutui osittain toisessa maailmansodassa Neuvostoliiton suorittamissa Tallinnan ilmapommituksissa. Kunnostustöiden jälkeen kirkko on toiminut taidemuseona ja konserttisalina. Se sijaitsee Toompeanmäen juurella.

Historia 

Tallinnan Pyhän Nikolaoksen kirkon perustivat ja rakennuttivat 1200-luvulla Gotlannista saapuneet saksalaiset kauppiaat vuosina 1230–1275. Kaupungin ollessa vielä linnoittamaton, kirkolla oli huomattavia puolustusrakennelmia. Tallinnan linnoituksen valmistuttua 1300-luvulla kirkko menetti puolustuksellisen tarkoituksensa ja siitä tuli tavallinen keskiaikainen seurakuntakirkko. Alkuperäisestä kirkkorakennuksesta on jäljellä vain muutamia säilyneitä osia.

Kirkko sai nykyisen ulkoasunsa vuosina 1405–1420, kun keskikäytävää korotettiin sivukäytäviä korkeammalle ja kirkko suunniteltiin uudelleen täysbasilikaksi. Kirkon tornia korotettiin vuonna 1515 ja siihen asennettiin myöhäisgoottilainen piikki. Myöhäisellä 1600-luvulla tornia vahvistettiin. Goottilainen piikki korvattiin barokin tyylisuuntaa edustavalla piikillä, jota myöhemmin korotettiin useita kertoja. Nykyisin tornilla on korkeutta 105 metriä.

Pyhän Nikolaoksen kirkko oli Tallinnan kirkkorakennuksista ainoa joka jäi täysin sivuun protestanttisen uskonpuhdistuksen mukana tulleesta pyhäinkuvien tuhoamisesta 1520-luvulla. 

Maaliskuun 9. päivänä vuonna 1944 kirkko kärsi merkittäviä vaurioita neuvostoliittolaispommituksissa toisessa maailmansodassa. Pommitusten aikaan saama tulipalo syöksi kirkon raunioihin ja tuhosi suurimman osan sen sisätiloista. Suurin osa taideaarteista kuitenkin säilyi, sillä ne ehdittiin evakuoida kirkosta pois ennen pommituksia. Kirkon jälleenrakennustyöt käynnistettiin vuonna 1953 ja lopullisesti kirkko valmistui vuonna 1981. Kirkon torni joutui jälleen tulipalon runtelemaksi lokakuun 12. päivänä vuonna 1982. Kunnostuksen jälkeen kirkko avattiin vuonna 1984 taidemuseona ja konserttisalina. Museoon on sijoitettu Viron taidemuseon keskiaikaisen taiteen kokoelma.

Taideteokset 

Tallinnan Pyhän Nikolaoksen kirkon huomattavin taideteos on lyypekkiläisen Bernt Notken 30-metrisen maalauksen Kuolemantanssi (Totentanz) alkuosa myöhäiseltä 1400-luvulta. Kirkon pääalttari on puolestaan rakennettu vuosina 1478–1481. Sen rakensi niin ikään lyypekkiläinen Herman Rode.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tallinnan kirkot
Kivikirkot
Malmi Vilppula

Malmi Kyllikki Vilppula (vuodesta 1941 oik. Järvenkylä; 20. helmikuuta 1911 Räisälä – 7. kesäkuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hänet tunnettiin lempinimellä Räisälän satakieli.

Vilppula opiskeli Helsingin Konservatoriossa. Hänen opettajiaan olivat siellä Väinö Lehtinen ja Oiva Soini sekä yksityisesti myös Hanna Granfelt ja Paul Hansen. Ensikonserttinsa hän piti Helsingissä 13.3.1933.

Vilppula oli kiinnitettynä Helsingin Kansanteatteriin 1935–1944 ja sen jälkeen Suomen Kansallisoopperaan vuoteen 1963. Hän ohjasi oopperaluokkaa Sibelius-Akatemiassa vuosina 1964–1967 sekä Helsingin Konservatoriossa 1972–1976.

Malmi Vilppulan puoliso oli Teknos-Tehtaat Oy:n perustaja Yrjö Järvenkylä. Heille syntyi kolme lasta: dosentti Sirkka-Liisa Valle, professori Marjatta Rautio ja tutkimusjohtaja Jyri Järvenkylä.

Viitteet

Lähteet
Vilppulan sukuseuran sivusto.

Suomalaiset sopraanot
Vuonna 1911 syntyneet
Vuonna 2000 kuolleet
I Feel for You

I Feel for You on Princen vuonna 1979 kirjoittama discoklassikko, josta tuli jättihitti Chaka Khanin cover-version myötä vuonna 1984. Chaka Khanin versiolla vierailevat räppäämassä Melle Mel ja harmonikassa Stevie Wonder. Kappale oli kansainvälinen menestys, ja sitä soitettiin discoissa kaikkialla maailmassa. Se voitti Princelle lauluntekijä-palkinnon vuoden 1984 Grammy Gaalassa. Samana vuonna Prince keräsi palkintoja myös oman Purple Rain -levynsä ja elokuvansa ansiosta.

Vuoden 1979 kappaleet
Princen kappaleet
Handley Page Victor

Handley Page Victor oli brittiläinen kylmän sodan aikainen pommikone. Sen ensilento tapahtui vuonna 1952 ja se esiteltiin huhtikuussa 1958. Koneen pääasiallinen käyttötapa olisi sodan aikana ollut kuljettaa ydinpommi syvälle vihollisen alueelle lentäen niin korkealla ja nopeasti että vihollisen hävittäjät eivät saavuttaisi sitä. Konetyyppi kuului Britannian ydinasepelotetta varten luomaan kolmen pommikonetyypin V-pommittajien sarjaan. Muut kaksi olivat Vickers Valiant sekä Avro Vulcan. Osa tämän tyypin lentokoneista käytti Rolls-Royce Conway -suihkumoottoreita.

Ohjusteknologian myöhemmin kehittyessä ydinasepelote voitiin luoda ydinkärjin varustetuin pitkänkantaman ohjuksin jolloin ydinpommia kantavan lentokoneen merkitys väheni. Toisaalta nopeastikin lentävä lentokone kyettiin jo ampumaan ilmataisteluohjuksella alas. Royal Navyn saatua käyttöönsä Polaris-ohjukset, useat jäljellä olevat pommikoneet muutettiin ilmatankkauskoneiksi. Palveluksesta viimeinen Handley Page Victor jäi pois 1993. Vuonna 2007 oli jäljellä viisi koneyksilöä eri ilmailumuseoissa Englannissa.

Tekniset tiedot (Handley-Page Victor B.1)

Lähteet 
 Andrew Langley: The Armed Forces: The Royal Air Force, Wayland Publishers Ltd., 1986 (s. 5, 7–8 & 30)

Viitteet

Aiheesta muualla 

 http://www.netti.fi/~halle/planes/eng/victor.htm 
http://www.thunder-and-lightnings.co.uk/victor/history.php 
http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=241 

Handley Pagen ilma-alukset
Brittiläiset pommikoneet
1950-luvun pommikoneet
Riipan rautatieasema

Riipan rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Kokkolan kaupungin Riipan kylässä rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee noin kymmenen kilometrin etäisyydellä Kälviän ja Kannuksen keskustaajamista. Liikennepaikka on miehittämätön junakohtauspaikka jota ohjataan kaukokäytöllä Seinäjoen rautatieasemalta käsin, eikä siellä ole kaupallista henkilö- tai tavaraliikennettä.

Riipan asemarakennus on Bruno Granholmin suunnittelema vuonna 1903 valmistunut tyypin 5 platformskjul -pysäkkirakennus. Rakennuksessa oli alun perin avoin keskiosa, joka on laudoitettu umpeen vuonna 1946. Muutostöissä rakennus on myös menettänyt Granholmin asemille tyypilliset puuleikkauksensa ja sen ulkonäköä on pelkistetty. Asemarakennus on maalattu ja sen tiilikatto on uusittu kesällä 2004. Liikennepaikan pysäkkirakennus muutettiin asetinlaitehuoneeksi 1980-luvulla.

Asemarakennuksen omistajanvaihdos
Jokioisten Museorautatieyhdistys osti asemarakennuksen ja se oli tarkoitus siirtää Jokioisten Museorautatielle lokakuussa 2018. Siirto kuitenkin peruuntui paikallisen kotiseutuyhdistyksen valituksen takia. Kotiseutuyhdistys perui kuitenkin hakemuksensa pian sen tekemisen jälkeen välttääkseen enempää riitaa. Yhdistys linjasi, että se ei ollut tietoinen myynnistä. Kokkolan kaupunki hyväksyi lopulta aseman siirron edellyttämän purkuluvan ja ely-keskus katsoi vaarantamiskiellon aiheettomaksi. Aiemmin Liikennevirasto on linjannut rakennuksen olevan liian lähellä uutta kaksoisraidetta. Asemarakennus siirrettiin lavetilla 11.-12.12.2018 Humppilaan ja seuraavana päivänä se nostettiin uudelle kivijalalleen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Vaunut.org: kuva Riipan platformskjulista

Kokkolan rautatieliikennepaikat
Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset
Lal Jayawardena

Lal Jayawardena (n. 1934–2004) oli srilankalainen taloustieteilijä ja diplomaatti. Hänellä oli useita merkittäviä toimia sekä kotimaassaan että ulkomailla. Jayawardena toimi YK:n WIDER-instituutin johtajana 1985–1993. Hän oli presidentin taloudellinen neuvonantaja, talousministeri ja suurlähettiläs useaan otteeseen.

Hän toimi myös Suomessa.

Lähteet 

Srilankalaiset poliitikot
Taloustieteilijät
Suurlähettiläät
Ministerit
1930-luvulla syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet
John Braine

John Braine (1922 Bradford, Yorkshire, Britannia – 1986 Lontoo, Britannia) oli englantilainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on vuonna 1957 ilmestynyt luokkanousua käsittelevä esikoisromaani Tilaa huipulla, joka myös filmatisointiin vuonna 1959 samalla nimellä Tilaa huipulla. 

Braine kuului Britanniassa 1950-luvun lopulla vaikuttaneeseen "Nuoret vihaiset miehet" -kirjallisuussuuntaukseen, mutta ei ollut sen keskeisiä henkilöitä.

Brainetyöskenteli sekalaisissa ammateissa ennen kuin ryhtyi 1951 Lontoossa toimittajaksi. Sairastuttuaan tuberkuloosiin hän kirjoitti sairaalassa menestysromaanin Tilaa huipulla (Room at the Top, 1957). Päähenkilö Joe ryhtyy toimiin noustakseen yhteikunnassa korkeaan asemaan ja menee naimisiin paikkakunnan rikkaimman naisen kanssa, jolloin hänen rakastettunsa tekee itsemurhan. Näkökulma tarinassa on Joen. Tarina jatkuu teoksessa Elämää huipulla (Life at the Top, 1962).

Suomennetut teokset
 Tilaa huipulla 1960 (Room at the Top, 1957)
 Elämää huipulla 1963 (Life at the Top, 1962)
 Jää luokseni aamuun saakka, 1971 (Stay with me till morning, 1970)

Lähteet

Englantilaiset kirjailijat
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
Sura

Sura (, tšuvassiksi Сăр, Săr, mariksi Шур, Šur) on Volgaan laskeva joki Keski-Venäjällä. Sura on 841 kilometriä pitkä ja se soveltuu laivaliikenteelle 394 kilometrin matkalta alajuoksultaan. Se saa alkunsa Volgan ylängöltä Uljanovskin alueelta, josta se virtaa länteen Penzan alueelle. Siellä se kääntyy virtaamaan kohti pohjoista ja virtaa Mordvan ja Tšuvassian tasavaltojen läpi ja laskee Volgaan Nižni Novgorodin alueella.

Suraan laskevia jokia ovat Alatyr, Pjana, Uza, Šukša, Algaška, Barš, Bezdna, Inza, Kumaška ja Kirja.

Suran varrella sijaitsevista kaupungeista suurin on Penzan alueen keskus Penza. Muita pienempiä kaupunkeja ovat Tšuvassian alueella olevat Ulatăr, Śömörle ja Etörne. Joen suulla Nižni Novgorodin alueella sijaitsee Vasilsurskin taajama.

  

Volgan vesistö 
Mordvan joet
Tšuvassian joet
Nižni Novgorodin alueen joet
Penzan alueen joet
Uljanovskin alueen joet
Tatum McCann

Tatum Danielle McCann (s. 19. maaliskuuta 1999) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Kalifornian Riversidessa ja aloitti uransa televisiomainoksissa. 

McCannin läpimurto oli esiintyminen 5-vuotiaan Samantha Newmanin roolissa elokuvassa Klik! (2006). Hän oli kuitenkin jo vuonna 2004 vieraillut televisiosarjassa NYPD Blue, ja vuonna 2006 hän vieraili Kovan onnen kundissa.

McCann on vanhempiensa neljästä lapsesta nuorin. Hänen sisarustensa nimet ovat Jenna, Hailey ja Riley.

Aiheesta muualla 

  

Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Mokša (joki)

Mokša (, mokšaksi Юв, Jov) on Okaan laskeva, 656 kilometriä pitkä joki Keski-Venäjällä. Joen valuma-alue kattaa 51 000 neliökilometriä. 

Joki saa alkunsa Penzan alueelta, josta se virtaa Mordvan tasavallan, Nižni Novgorodin alueen läpi ja laskee Okaan Rjazanin alueella. Mokšaan laskevia jokia ovat Sivil, Satis, Ermiš, Vad ja Tsna. Joen varrella ovat mordvalaiset Temnikovin ja Krasnoslobodskin kaupungit.

Lähteet

Volgan vesistö 
Mordvan joet
Nižni Novgorodin alueen joet
Penzan alueen joet
Rjazanin alueen joet
Kaifeng

Kaifeng (, pinyin: Kāifēng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Henanin maakunnan itä-keskellä. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 65 kilometriä maakunnan pääkaupunki Zhengzhousta itään. Kaupungin väkiluku on 4,7 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 6 247 neliökilometriä.

Nimi 
Historiallisesti kaupunki on tunnettu nimillä mm. Daliang, Bianliang, Bianzhou, Nanjing, Dongjing ja Bianjing. Merkki Bian () on ollut esiintynyt usein, joten nykyään se on kaupungin virallinen lyhennenimi.

Kevättä ja syksyä -kaudella (770 eaa.– 476 eaa.) eräs kuningas rakennutti uuden kaupungin ja antoi sille nimeksi Qifeng (， laajentaa/avata, raja). Myöhemmin sana qi muutettiin synonyymisanaksi kai erään keisarin nimen takia.

Historia 
Se on yksi muinaisen Kiinan pääkaupungeista, josta Kiinaa hallittiin Pohjoisen Song-dunastian aikana vuosina 960–1127. Kaifengin kulta-aikaa oli toisen vuosituhannen ensimmäinen vuosisata; sen arvellaan olleen maailman suurin kaupunki vuosina 1013–1127.

Maantiede 
Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Xinxiangin ja Hezen, idässä Shangqiun, lännessä Zhoukoun ja Xuchangin, sekä lännessä Zhengzhoun prefektuuritason kaupunkeihin..

Kaifeng sijaitsee Keltaisenjoen etelärannalla. Joen tulvat ovat tuhonneet kaupunkia useita kertoja vuosisatojen varrella.

Hallinnollinen jako 
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu 11 osaan (asukasluvut vuonna 2010):

Kaupunkipiirit (5)
 1. Longting (龙亭区), 127 784 as. (lisäksi lakautetussa Jingminin piirissä on 262 258 as.)
 2. Shunhen hui-kiinalaisten piiri (顺河回族区), 232 296 as.
 3. Gulou (鼓楼区), 143 175 as.
 4. Yuwangtai (禹王台区), 130 604 as.
 5. Xiangfu (祥符区), 698 799 as.
Piirikunnat (4)
 6. Qixian (杞县), 956 533 as.
 7. Tongxu (通许县), 567 495 as.
 8. Weishi (尉氏县), 879 713 as.
 9. Lankao (兰考县), 677 826 as.

Lankaon piirikunta on vuodesta 2014 alkaen maakunnan suorassa ohjauksessa ja on vain muodollisesti osaa Kaifengia.

Nähtävyyksiä 

Kaupungin vanhin maamerkki on 55 metriä korkea Rautapagodi vuodelta 1049.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kaifengin kaupungin virallinen sivusto   (ekaifeng.gov.cn)
 Kaifeng Travel Guide  (travelchinaguide.com)
 Kaifeng Overview   (chinatravel.com)

Henanin kaupungit
Henanin prefektuurit
Entiset pääkaupungit
Sääksjärvi

Sääksjärvi voi tarkoittaa seuraavia:

Paikannimi
 Sääksjärvi, järvi Hartolan ja Sysmän rajalla
 Sääksjärvi, järvi Jyväskylän ja Muuramen rajalla
 Sääksjärvi, järvi ja muinainen meteorikraatteri Kokemäellä
 Sääksjärvi, järvi Lempäälän, Pirkkalan ja Tampereen rajalla
 Sääksjärvi, lähiö Lempäälän pohjoisosassa samannimisen järven rannalla
 Sääksjärvi, rautatieliikennepaikka Lempäälässä
 Sääksjärvi, järvi Mäntsälässä
 Sääksjärvi, kylä Mäntsälässä samannimisen järven rannalla
 Sääksjärvi, järvi Nurmijärven ja Hyvinkään rajalla
 Sääksjärvi, järvi Orivedellä
 Sääksjärvi, järvi Rautalammilla
 Sääksjärvi, järvi Sysmässä
 Sääksjärvi, järvi Vimpelissä
 Sääksjärvi, kylä Vimpelissä samannimisen järven rannalla
 Iso Sääksjärvi, järvi Kuhmoisissa
 Vähä Sääksjärvi, järvi Kuhmoisissa

Sukunimi
 Markku Sääksjärvi (1942–2014), tietojärjestelmätieteen professori
 Ilari E. Sääksjärvi, eläintieteilijä

Katso myös
 Sääskjärvi

Järvien täsmennyssivut
Berani Zlín

HC Zlín on tšekkiläinen jääkiekkojoukkue. Zlín on voittanut Tšekin Extraligan kahdesti: 2004 ja 2014. Joukkue oli mukana ensimmäisessä European Champions Cupissa.

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto
 Päävalmentaja: Rostislav Vlach 
 Apuvalmentaja: Oldřich Horák 
 Apuvalmentaja: Juraj Jurík 
 Maalivahtivalmentaja: Luboš Horčička 
 Fysiikkavalmentaja: Libor Chytil 
 Huoltopäällikkö: Aleš Jordán 
 Huoltopäällikkö: Miloslav Sedlák 
 Presidentti: Radomír Zbožínek 
 Varapresidentti: Juraj Surovič 
 Urheilutoimenjohtaja: Martin Kotásek 
 Apulaisurheilutoimenjohtaja: Petr Leška 

Lähde: EliteProspects

Lähteet 

Zlín, HC
Vuonna 1928 perustetut urheiluseurat
Maxwell Atoms

Maxwell Atoms (alkuaan Adam Burton, s. tammikuu 1974) on yhdysvaltalainen animaattori, joka tuli tunnetuksi luomistaan animaatiosarjoista The Grim Adventures of Billy & Mandy ja Evil Con Carne.

Elämäkerta
Atoms aloitti piirtämisen jo kolmevuotiaana, ja innostus kasvoi edelleen kouluiässä kauhuelokuvien ja vanhojen lauantaiaamun piirrettyjen myötä. Hän päätyi animaatioalalle opiskeltuaan high schoolin jälkeen Philadelphiassa The University Of The Arts -koulussa vuosina 1992–1996.

Atomsilla on Aspergerin oireyhtymä.

Ura
Valmistumisensa jälkeen Atoms sai työharjoittelupaikan animaatiostudiosta Film Roman. Seuraavana vuonna hän sai töitä Hanna-Barberalta, jossa hän toimi käsikirjoittajana ja storyboardien piirtäjänä animaatioissa Cow & Chicken ja Olen Näätä. Atoms sai Annie-ehdokkuuden vuonna 1998 Cow & Chicken -televisiosarjan jaksosta "The Karate Chick". Sarjojen päätyttyä hän jatkoi piirrettyjen parissa luojana ja käsikirjoittajana. Vuonna 2001 Atoms loi kahdesta lyhytsarjasta koostuvan Grim & Evilin, jotka myöhemmin päätyivät omiksi sarjoikseen Hanna-Barbera-yhtiön muutettua nimekseen Cartoon Network Studios. Atoms on toiminut luomissaan sarjoissa ääninäyttelijänä muun muassa hahmoille Jeff the Spider, Piff ja Cod Commando. Hän sai vuonna 2007 Daytime Emmy -ehdokkuuden sarjasta The Grim Adventures of Billy & Mandy.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 
 Maxwellin blogi

Yhdysvaltalaiset animaattorit
Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat
Autismin kirjon henkilöt
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Patrick Ortlieb

Patrick Ortlieb (s. 17. toukokuuta 1967 Bregenz, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Hän voitti olympiakultaa syöksylaskussa vuoden 1992 talviolympialaisissa Albertvillessä.

Ortlieb aloitti alppihiihdon vasta 13-vuotiaana ja erikoistui syöksylaskuun. Hän voitti syöksylaskun maailmanmestaruuden vuonna 1996 ja lisäksi yhteensä 18 maailmancupin osakilpailua. 

Vuonna 1999 tapahtunut kaatuminen johti Ortliebin uran päättymiseen. Ortlieb oli harjoittelemassa Hahnenkammin rinteessä Kitzbühelissä mutta laski ulos ja loukkaantui. Samana vuonna hänet valittiin Itävallan kansalliskonsiiliin äärioikeistolaisen/populistisen Itävallan vapauspuolueen edustajana. Hän toimi kansanedustajana kolmen vuoden ajan. 

Itävaltalaiset olympiavoittajat
Itävaltalaiset alppihiihtäjät
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Argentiinan Grand Prix 1977

Argentiinan Grand Prix 1977 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. tammikuuta 1977 Autódromo Oscar Alfredo Gálvez'n radalla. Kilpailun voitti Jody Scheckter.

Tulokset

Lähteet 

Argentiinan Grand Prix
Risto Rosendahl

Risto Rosendahl (s. 23. marraskuuta 1979 Harjavalta) on suomalainen entinenpikaluistelija, joka edusti koko uransa ajan Harjavallan Työväen Urheilijoita. Hän edusti Suomea talviolympialaisissa 2002 Salt Lake Cityssä ja 2006 Torinossa. Lisäksi hänellä on useita edustuksia MM- ja EM-tasolla. Paras saavutus on neljäs sija 1 500 metrin matkalla Maailmanmestaruuskilpailuissa 2005.

Risto Rosendahl ilmoitti maaliskuussa 2008 lopettavansa uransa luistelijana. Hänen veljensä on pikaluistelija Vesa Rosendahl.

Kauden 2008–2009 alusta lähtien Rosendahl on toiminut Rauman Lukon kuntovalmentajana.

Henkilökohtaiset ennätykset
500 m 35,58 (22. tammikuuta 2005)
1000 m 1.08,84 (23. tammikuuta 2005)
1500 m 1.45,46 (11. maaliskuuta 2007)
3000 m 3.53,32 (16. maaliskuuta 2001)
5000 m 6.53,79 (27. lokakuuta 2000)
10000 m 14.51,39 (6. lokakuuta 2001)

Lähteet 

Suomalaiset pikaluistelijat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Röyhykaislat

Röyhykaislat eli kaislat (Scirpus) on sarakasvien heimoon kuuluva kasvisuku, jonka lajeja kasvaa kosteilla paikoilla. Niillä on mehevä maavarsi, kolmikulmainen varsi ja litteät, leveät lehdet. Sukuun kuuluu noin 20 lajia, joista suurimmat kasvavat kolmimetrisiksi, pienimmät noin 20-senttisiksi.

Sukuun luettiin ennen paljon useampia lajeja, mutta sarakasvien tutkimus on viime vuosikymmeninä jakanut niitä useampiin sukuihin.

Suomessa tavataan kahta sukuun kuuluvaa lajia: juurtokaislaa (Scirpus radicans) ja korpikaislaa (Scirpus sylvestris). Näistä kahdesta korpikaisla on selvästi yleisempi; juurtokaisla on Suomessa erittäin uhanalainen ja harvinainen laji.

Suomessa tavattavat lajit 
 juurtokaisla (Scirpus radicans)
 korpikaisla (Scirpus sylvaticus)

Katso myös 
 järvikaislat eli putkikaislat (Schoenoplectus)
 merikaislat eli mukulakaislat (Bolboschoenus)
 pallokaislat (Scirpoides)
 rassikaislat (Fimbristylis)
 ruskokaislat (Blysmopsis)
 sädekaislat (Cyperus)
 tähkäkaislat (Blysmus)

Lähteet 
 ITIS
 Kaislat (Scirpus)

Viitteet

Aiheesta muualla 
 United States Department of Agriculture (USDA): Scirpus 
 Flora of China: Scirpus 

Sarakasvit
AGS

AGS voi tarkoittaa seuraavia:

 AGS, Adventure Game Studio, pelinkehitysohjelmisto
 AGS, Atelier Goldner Schnitt, saksalainen naisten muodin postimyyntiyritys
 AGS, Automobiles Gonfaronnaises Sportives, vuosina 1986–1991 toiminut ranskalainen Formula 1 -talli
 AGS-17, venäläinen kranaattikonekivääri
SEY Suomen eläinsuojelu

SEY Suomen eläinsuojelu on joka puolella Suomea toimivien eläinsuojeluyhdistysten valtakunnallinen liitto. SEYn edeltäjä, Suomen Eläinsuojeluyhdistys ry, perustettiin v. 1901 suojelemaan hevosia ja muita eläimiä huonolta kohtelulta. Kun liittomuotoinen toiminta alkoi vuonna 2001, vanha nimi siirtyi uudelle katto-organisaatiolle. Vuonna 2007 otettiin käyttöön järjestön liittomuotoista organisaatiota kuvaava nimi SEY Suomen Eläinsuojelyhdistysten liitto ja vuonna 2019 nimi lyhennettiin nykyiseen muotoonsa.     
Liiton muodostavat 42 eri puolilla Suomea sijaitsevaa jäsenyhdistystä.  

SEYn toiminnan kohteena ovat kaikki eläinlajit: tuotantoeläimet, harraste-eläimet, lemmikit, koe-eläimet, turkiseläimet ja luonnonvaraiset eläimet. Toiminta-ajatuksena on suojella parhaalla mahdollisella tavalla eläimiä kivulta, tuskalta, kärsimykseltä, pelolta ja haitalta. Liiton tavoitteena  on taata jokaiselle eläinyksilölle mahdollisuus lajinmukaiseen elämään. Vastuulliseen eläinsuojelutyöhön kuuluu oikean ja ennaltaehkäisevän tiedon jakaminen eläimistä ja eläinten hyvinvoinnista sekä käytännön eläinsuojelutyö mm. kodittomien eläinten auttamisen muodossa. 

Paikallisesti toimivien eläinsuojeluyhdistysten eläinsuojelutyö muodostaa SEYn ruohonjuuritason toiminnan perustan. Kaikkialle Suomeen ulottuva eläinsuojeluvalvojien verkosto on toiminnan toinen kivijalka. Eläinsuojeluneuvojat ovat SEYn kouluttamia vapaaehtoisia, jotka tekevät eläinsuojeluneuvontakäyntejä paikkoihin, joissa eläimiä pidetään. Eläinsuojeluneuvojat antavat myös ohjeita eläinten hyvään kohteluun liittyen.

SEY toimii ainoastaan lain sallimin keinoin. SEY ei harjoita eikä hyväksy minkäänlaista eläinsuojelun nimissä tehtävää laitonta aktivismia. SEY edistää eläinten hyvinvointia mm. tiedottaen, kampanjoiden, kouluttaen ja yhteiskunnallisen vaikuttamisen keinoin.

Talous

Rahoitus

Luettelo puheenjohtajista
Harry Niklander 1901-1903, varatuomari
Torsten Karl Forstén 1903-1927, everstiluutnantti
Vilho Selinheimo 1927-1931, lääninsihteeri
Tor Westman 1932-1953, pastori
Eero Corell 1953-1981, hovioikeuden presidentti
Hakon Westermarck 1981-1985, professori
Anna-Kaarina Jaakkola 1985-1986, agronomi
Jukka Mikkola 1986-1991, varatuomari
Ilkka Koivisto 1991-1993, filosofian tohtori
Unto Päivinen 1993-1994, läänineläinlääkäri
Ilkka Koivisto 1994-1998, biologi, filosofian tohtori
Tapani Parviainen 1998-2004, läänineläinlääkäri
Outi Vainio 2004-2012, professori
Jyrki Haapla 2013-2014, rikoskomisario
Helinä Ylisirniö 2015- , yrittäjä

Lähteet  
 Nieminen, Hannu, Sata vuotta eläinten puolesta: Kertomus Suomen Eläinsuojeluyhdistyksen toiminnasta 1901–2001. SEY: Helsinki, 2001.

Viitteet

Aiheesta muualla
 Suomen Eläinsuojeluyhdistysten liitto ry kotisivut
 Hannu Nieminen: Sata vuotta eläinten puolesta. Kertomus Suomen Eläinsuojeluyhdistyksen toiminnasta 1901-2001 (2001)

Suomalaiset eläinsuojelujärjestöt