joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Valomainos

Valomainos on ulkomainonnan muoto, jossa yrityksen tai tuotteen nimi, logo tai muu viesti on toteutettu valoa tuottavista materiaaleista tai varustettu valaisimin niin, että mainoksen viesti on nähtävissä erityisen hyvin pimeänä vuorokaudenaikana. Valomainokset sijoitetaan näkyville paikoille, kuten rakennusten katoille tai seiniin tai liikkeen ikkunaan tai sen yläpuolelle.

Polttimot ja neonputket
Ensimmäiset valomainokset oli toteutettu polttimoilla, jotka muodostivat nimen tai sanan. Myöhemmin ne toteutettiin värillisistä, taivutetuista, matalapaineisella neonilla tai muulla kaasulla täytetyistä putkista tehdyillä kirjaimilla tai kuvilla. Sellaisia kutsutaan yleisesti neonputkiksi ja niillä aikaansaatuja valoja neonvaloiksi, vaikka neonin ohella niissä käytetään muitakin jalokaasuja, erityisesti argonia. Valon väri riippuu käytetystä kaasusta tai kaasuseoksesta. Neonputken toimintaperiaatteen patentoi Georges Claude 19. tammikuuta 1915 (U.S. Patent 1,125,476).
Nykyään valomainoksissa käytetään paljon LED-tekniikkaa, joka kuluttaa huomattavasti vähemmän sähköä kuin neonvalo.

Valolaatikot
Vastaava idea saatiin toteutettua myös edullisemmin valon sisältävällä kirjaimen muotoisella tai neliömäisellä laatikolla. Läpikuultava, värillinen mainos painetaan tai teipataan läpikuultavalle pohjamateriaalille. 2000-luvulla JCDecaux toi katukuvaan valolaatikot, joissa mainos vaihtuu rullaamalla kelalta toiselle.

Näytöt
Uusin valomainoksen muoto on isokokoinen litteä näyttö, jossa mainoksen sanoma vaihtuu sähköisesti.

Valomainoksia

Eri jalokaasuilla saatuja erivärisiä valoja

Lähteet
Neonputkimainoksen historiaa

Mainonta
Valaistus
Suomalaisen jalkapallon kunniagalleria

Suomalaisen jalkapallon kunniagalleria (joskus  Hall of Fame) on vuonna 1993 perustettu kunniagalleria, joka sijaitsee Suomen Jalkapallomuseossa Valkeakoskella. Siihen voidaan valita suomalaisen jalkapalloilun kehittämisessä ansioitunut pelaaja, valmentaja, erotuomari tai järjestötoiminnassa vaikuttanut henkilö.

Kunniagalleriaan valittavat henkilöt päättää Suomen Palloliiton, Suomen Urheilumuseon, Jalkapallomuseon ja jalkapallotoimittajien yhdistyksen Pallo-Koplan edustajista koostuva toimikunta. Pelaaja voidaan valita Suomalaisen jalkapallon kunniagalleriaan, kun hänen pelaajauransa päättymisestä on kulunut kolme vuotta.

Jäsenet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Hall of Fame Jalkapallomuseon sivustolla

Suomen jalkapallo
Urheilun kunniagalleriat
Tehtaanmyymälä

Tehtaanmyymälä tai outlet-myymälä (englanniksi factory outlet) tarkoitti alun perin kulutustavaroiden valmistajan ylläpitämää, usein tehtaan välittömässä läheisyydessä sijaitsevaa myymälää, jossa myydään valmistajan priimatavaran ohella myös kakkoslaatua ja mallikappaleita. Nykyisin termi outlet-myymälä tarkoittaa yhä useammin vähittäiskauppa- tai maahantuojayrityksen perustamaa, myymättä jääneiden jäännöserien poistomyymälää eli viimeistä myyntipaikkaa, jossa tuotteet myydään huomattavalla alennuksella. Sanaa tehtaanmyymälä käytetään usein markkinointimielessä herättämään mielikuvia suoramyynnistä ja edullisista hinnoista. Outlet-myymälän voi valmistajan, vähittäiskaupan tai maahantuojan sijasta omistaa myös itsenäinen yrittäjä, joka ostaa poistoeriä yhdeltä tai useammalta taholta. Jotkut tehtaanmyymälät ovat matkamuistomyymälän kaltaisia, ja alennukset tuotteiden hinnoista ovat nimellisiä. Outlet-myyntiä harjoitetaan nykyisin myös verkkokauppana. Suosituimmat outlet-myynnin tuoteryhmät ovat vaatteet, asusteet ja jalkineet, joista usein muodostuu jäännöseriä sään ja muodin vaihteluiden sekä väärien sisäänosto- ja hinnoittelupäätösten takia.

Outlet-kylät ja -keskukset
Kävijämääriensä maksimoimiseksi merkkitavaroiden jäännöseriä myyvät outlet-myymälät hakeutuvat usein toistensa läheisyyteen edullisen vuokratason mutta hyvät liikenneyhteydet ja paikoitusmahdollisuudet tarjoaviin sijaintipaikkoihin, kuten entisiin teollisuushalleihin tai tyhjentyneisiin liikekeskuksiin kaupunkien liepeillä ja valtateiden varsilla. Outlet-myymälöiden kasvava suosio mahdollistaa myös uudisrakentamisen, joista suosittu muoto on kylämäisen pienimittakaavaiseksi, monista erillisistä rakennuksistä muodostuvaksi kehitetty outlet-kylä. Tällaisia on ympäri maailmaa satoja. Suomen ensimmäinen outlet-kylähanke piti olla Liminkaan suunniteltu Nordlett, mutta hanke peruttiin. Ensimmäinen toteutunut outlet-kylä, Vaalimaan Zsar, avattiin marraskuussa 2018 mutta joutui sulkemaan ovensa tilapäisesti koronakeväänä 2020 ja asetettiin selvitystilaan saman vuoden elokuussa. Marraskuussa 2019 avattiin Vantaan Porttipuistoon Helsinki Outlet.

Jatkuva tai kausittainen myynti
Yksi outlet-myynnin muoto on kausittainen myyntitoiminta. Tätä mallia edustaa Orimattilassa toimiva Megamyynti Areena, joka vuonna 2012 oli avoinna seitsemän erillistä myyntikautta, yhteensä 155 kauppapäivää. Helsingin Messukeskuksessa on vuodesta 2011 järjestetty kaksi kertaa vuodessa Outlet Expo -myyntinäyttely yhtä aikaa muiden kuluttajille suunnattujen messutapahtumien kanssa.

Outlet-myymälöitä ja niistä muodostuvia kyliä tai muita keskuksia on hankkeilla myös Suomen itärajalle Luumäelle, Virolahdelle ja Vaalimaalle.

Lähteet

Aiheesta muualla

Forbes.com: World’s Best Outlet Stores

Vähittäiskauppa
Nokilakki

Nokilakki (Myxomphalia maura) on kupera, navallinen mustanruskea sienilaji. Sen heltat ovat aluksi vaaleat ja vanhemmilla sienillä ruskeatäpläiset. Jalka on musta tai harmaanruskea. Sieni kasvaa palopaikoilla ja paljaalla maalla puutarhoissa ja tienvarsilla. Se on Suomessa melko yleinen.

Lähteet 

Tricholomataceae
Ketonapalakki

Ketonapalakki (Arrhenia griseopallida vanh. Omphalina griseopallida) on kupera tai laakealakkinen tumman harmaanruskea sienilaji. Sen jalka on lakin värinen. Heltat ovat myös lakin väriset. Sieni ei ole syötävä. Se kasvaa melko harvinaisena avoimilla paikoilla lyhyissä ruohikoissa.

Lähteet 

Tricholomataceae
Poimunapalakki

Poimunapalakki (Lichenomphalia umbellifera, syn. Omphalina ericetorum) on kupera tai laakealakkinen ruskeankeltainen tai valkea sienilaji. Sen heltat ovat vaaleat tai kermanväriset. Sienen jalka on ruskeanvioletti ja alhaalta vaalea. Sieni kasvaa yleisenä koko maassa humuksella, turpeessa ja lahonneissa lahopuissa Botrydina vulgaris -jäkälän seuralaisena.

Lähteet 

Tricholomataceae
Palolakki

Palolakki, aiemmin palonapalakki (Loreleia postii, syn. Gerronema postii) on kupera tai laakealakkinen kirkkaanoranssi sienilaji. Sen jalka on vaalean kellanoranssi. Malto on lakin värinen. Heltat ovat sienessä kellertävät. Sieni kasvaa kosteissa paikoissa ja turpeessa. Se ei ole ruokasieni. Laji on Suomessa harvinainen.

Lähteet 

Varsinaiset avokantaiset
Paul Kondas

Paul Kondas (1900–1985) oli virolainen naivisti. Ammatiltaan hän oli opettaja. Monipuolisesti lahjakkana Kondas toimi muun muassa koulun orkesterin johtajana, soitti useita eri instumentteja sekä ohjasi näytelmiä, kirjoitti runoja jne.

Varsinaisesti maalaamisen hän aloitti vasta eläkeiässä, ilmeisesti tekemisen puutteessa. Heti alkuunsa hänen omaperäiset teoksensa saivat osakseen huomiota.
Siviilisäädyltään Kondas oli naimaton.

Virossa Viljandin kaupungissa on hänen nimeänsä kantava museo, Kondase Keskus

Virolaiset taidemaalarit
Naivistit
Vuonna 1900 syntyneet
Vuonna 1985 kuolleet
Lukas Jenni

Lukas Jenni (s. 6. kesäkuuta 1955 Basel) on sveitsiläinen lintutieteilijä.

Lukas opiskeli biologiaa, geologiaa ja kemiaa Baselin yliopistossa. Opiskeluaikanaan hän aloitti vapaaehtoisena työskentelyn sveitsiläisellä Col de Bretolet’n lintuasemalla, missä hän tutustui Raffael Winkleriin. Hänen gradunsa käsitteli käpy- ja tammitikan morfologiaa ja ekologiaa. Vuonna 1984 hän väitteli tohtoriksi järripeippoa käsittelevällä tutkimuksellaan Die Bedeutung der Masseneinflüge und Massenschlafplätze in der Winterökologie des Bergfinken: Fringilla montifringilla.

Vuonna 1979 Jennistä tuli Sveitsin ornitologisen instituutin alaisen rengastustoimiston johtaja. Hänen päätutkimusaiheensa ovat lintujen ekologia ja muuton fysiologia sekä sulkasadon biologia. Vuonna 1995 hän vastaanotti Saksan lintutieteellisen yhdistyksen kunniamerkin Stresemann-Preisin. Vuonna 1996 hän julkaisi tutkimuksen Ecophysiology of energy storage and energy utilization in birds during migration Zürichin yliopistossa, jonka yksityisdosenttina hän on toiminut vuodesta 1997 alkaen. Jenni on Kansainvälisen lintutieteellisen komitean jäsen.

Jenni asuu Sempachissa. Hän on naimisissa ornitologi Susanne Jenni-Eiermannin kanssa ja heillä on kaksi lasta.

Lähteet 
 Sempach
 Lukas, Jenni (toim.); Raffael, Winkler (toim.): Moult and Ageing of European Passerines. Poyser, 1994. ISBN 0-12-384150-X.

Sveitsiläiset ornitologit
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
D46

D46 on Lapuan 1930-luvulla kehittämä kartioperäinen kokovaippaluoti. D46-luodilla on ammuttu ennätyksiä 1930-luvulta asti.

Luodit
Lock Base

Lock Base on Lapuan patentoima kartioperäinen kokovaippaluoti, jonka rakenne mahdollistaa korkeapaineisten latausten käytön ja tavanomaisia luoteja suuremman lähtönopeuden luodin perää vahingoittamatta. Muotoilunsa ansiosta sillä on alhainen ilmanvastus ja suora lentorata. Lock Base-luoti on suunniteltu pitkille etäisyyksille.

Lock Base-luodin kaliiperit 
 .308 Win. (7,62×51)
 .338 Lapua Mag. (8,6×70)

Luodit
Naturalis

Naturalis on Lapuan kehittämä metsästysluoti. Naturalis-luoti on 99% kuparia. Sen erikoisuus on painetta säätelevä venttiili, joka kontrolloi luodin laajentumista. Luoti sienettyy osumassa välittömästi vähintään kaksinkertaiseksi. Naturalis toimii täydellisesti 500-1 000 m/s lähtönopeuksissa ja sen jäämäpaino on jopa 100%. Naturaliksen energiavaikutus on voimakas, haavat ovat puhtaita ja lihahävikki minimaalinen.

Naturalis-luodin kaliiperit 
 .243 Win. (6.16 × 51)
 6.5 × 55 SE
 .308 Win. (7.62 × 51)
 .30-06 Spring.
 .300 Win. Mag.
 .338 Lapua Mag. (8.6 × 70)
 9.3 × 62
 9.3 × 74R

Luodit
Metsästysvälineet
Mega (Lapua)

Mega on Lapuan kehittelemä pehmeäkärkinen osavaippaluoti, jonka kuparivaippa ja lyijy-ydin ovat mekaanisesti toisiinsa lukittuja. Luoti pysyy suunnassaan ja ehjänä peitteisessäkin maastossa ja sienettyy osumassa kaksinkertaiseksi, joka takaa erinomaisen shokkivaikutuksen. Se myös pysyy yhtenä kappaleena, joten jäämäpaino on jopa 97 %. Mega sopii hyvin suurriistan metsästykseen.

Mega-luodin kaliiperit 
 6.5x55 SE
 .308 Win. (7.62x51)
 7.62x53R/54R
 .30-06 Spring.
 .300 Win. Mag.
 9.3x62
 9.3x74R

Lähteet
Lapua, Mega-luoti suurelle riistalle 

Patruunat
Yöliitohaukka

Yöliitohaukka (Elanus scriptus) on australialainen haukkalaji, jonka kannan kooksi arvioidaan 1 000–10 000 yksilöä. Se on uhanalaisuudeltaan silmälläpidettävä laji. Se munii kerralla yleensä 2–7 munaa ja niiden hautominen kestää noin kuukauden ajan.

Lähteet 

Haukat
Oikeistopopulismi


Oikeistopopulismi on poliittinen suuntaus, joka yhdistää nationalismia ja populistista retoriikkaa. Ulkomaalais- ja maahanmuuttokysymys on ollut keskeinen tekijä nykyisen oikeistopopulismin nousussa.

Oikeistopopulismia edustavat muun muassa Donald Trump, Sveitsin kansanpuolue, Hollannin vapauspuolue, Itävallan vapauspuolue ja perussuomalaiset.

Kirjoituksessaan Helsingin Sanomissa dosentti Arttu Saarinen ja tutkimusavustaja Anna Kuusela analysoivat oikeistopopulistien mediasuhdetta. Oikeistopopulisteilla yleensä ja siten myös perussuomalaisilla on kriittinen suhtautuminen mediaan, johon ne ei eivät luota kovin vankasti. Se on näille liikkeille keskeinen voimavara, joka näyttäytyy kertomuksena median epätasapuolisuudesta suhtautumisessa populistisiin liikkeisiin. Tutkimusten perusteella perussuomalaisten jäsenet ja kannattajat toimivat aktiivisesti sosiaalisessa mediassa ja käyttävät hyväkseen perinteisen median analyysejä vahvistaakseen omaa eliittikriittistä tarinaansa ja leimatakseen median eliitin äänitorveksi, jonka perussuomalaisia käsittelevä aineisto on epäluotettavaa. Saarisen ja Kuuselan mukaan kuitenkin juuri sosiaalisen median informaation laatu on kirjavaa, ja ellei sen rinnalla ole muuta informaatiota, syntyy kuplaantuminen, samanmielisten kertyminen vahvistamaan omia näkökulmia.

Katso myös 
 Oikeisto
 Radikaali oikeisto
 Vasemmistopopulismi
 Äärioikeisto

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Seppo Hentilä: Globalisaatio antaa vauhtia ääriliikkeille. Tiede 8/2002.
 Marika Honkatukia: Voiko julkisista kirjoituksistaan sanoutua irti? Yle uutiset 19.9.2011.
 Liikkeitä laidasta laitaan – Populismin nousu Euroopassa, raportti poliittisesta populismista Euroopassa. ajatuspaja e2, Magma ajatuspaja & Vihreä sivistysliitto 2011. (PDF) (Archive.org)
 Vesa Vares & Erkka Railo: Oikeistopopulismin monet kasvot. Suomen toivo -ajatuspaja. (PDF)
Cutting Edge

Cutting Edge on Lapuan patentoima luoti, jonka vaipan terävä reunus leikkaa maalitauluun siistin reiän. Cutting Edge -luoti on tarkoitettu harjoittelu- ja kilpa-ammuntaan. Luotia valmistetaan reikäpää- ja kokovaippaluotina.

Cutting Edge-luodin kaliiperit 
 6.5 mm (.243), kokovaippaluoti
 7.62 mm (.30), reikäpääluoti

Luodit
Uusoikeisto

Uusoikeisto on epämääräinen käsite kuvaamaan niitä ajattelijoita, jotka 1970- ja 1980-luvulla hyökkäsivät Itä-Euroopan sosialismia ja Länsi-Euroopan sosiaalidemokratiaa vastaan. Uusoikeistolaisuus pyrkii yhdistämään traditionaaliset konservatismin ja uudet libertarianismin ideat holhousvaltion purkamiseksi.

Katso myös 
 Alain de Benoist
 Uusvasemmisto

Lähteet 

Poliittiset käsitteet
Oikeisto
Konservatismi
de:Neue Rechte
Twila Paris

Twila Inez Paris Wright (s. 28. joulukuuta 1958 Fort Worth, Teksas) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja pianisti. Hän on paitsi levyttänyt useita gospelhittejä, myös julkaissut kirjoja.

Paris syntyi uskonnolliseen perheeseen Teksasissa, mutta varttui Arkansasissa. Hän on ollut kosketuksessa musiikkiin pienestä lapsesta pitäen. Ensimmäinen albumi, Knowin' Your Around, ilmestyi vuonna 1981. Kymmenet hitit ovat nousseet gospellistojen kärkeen. Palkintoja laulaja on saanut useita, niiden joukossa GMA:n Dove-palkintoja.

Paris suuntaa musiikkinsa kaikille kristityille kirkkokuntaan katsomatta. Hän on miehensä Jack Wrightin kanssa työskennellyt mm. Youth With a Missionin ja World Visionin parissa. Hän asuu Arkansasin Fayettevillessä.

Palkinnot

Dove-palkinto

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut 
 Twila Paris Allmusic.comissa 
 Encyclopedia of Arkansas: Twila Paris 

Hengellisen musiikin esittäjät
Yhdysvaltalaiset laulajat
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Viherkultakolibri

Viherkultakolibri (Polytmus theresiae) on eteläamerikkalainen kolibri.

Koko ja ulkonäkö 
Viherkultakolibrin höyhenpuku on pääosin vihreä. Nokka on pitkä, punertava ja kaartuu hieman alaspäin.

Esiintyminen 
Viherkultakolibria esiintyy laajalla noin 1,9 miljoonan neliökilometrin alueella Etelä-Amerikan pohjoisosassa. Lajin kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö 
Viherkultakolibrit elävät trooppisissa metsissä ja tulvaniityillä.

Ravinto 
Viherkultakolibrien ravintona on kukkien mesi.

Lähteet 
 Kuva

Viitteet

Kolibrit
Juan Lembeye

Juan Lembeye (1816 Ferrol, Galicia – 1889 Culleredo, Galicia) oli espanjalainen luonnontieteilijä.

Lembeyen vanhemmat olivat tulleet Ranskasta. Hän asui Kuubassa 1830-luvulta alkaen ja palasi Culleredoon 1863. Kuubassa hän kiinnostui linnuista. Hän julkaisi teoksen Aves de la Isla de Cuba vuonna 1850. Teoksessa olleet 38 piirrosta oli kopioitu John James Audubonin teoksesta. Tässä teoksessa hän ensi kertaa esitteli ja nimesi kimalaiskolibrin (Mellisuga helenae), maailman pienimmän linnun.

Lembey nimesi myös kuubanrastulin (Myadestes elisabeth) ja kuubankerttulin (Teretistris fernandinae). Hänen kunniakseen on nimetty kuubansääskikerttu (Polioptila lembeyei).

Ornitologit
Espanjalaiset tieteilijät
Vuonna 1816 syntyneet
Vuonna 1889 kuolleet
Pablo de La Llave

Pablo de La Llave (1773 Córdoba, Uusi-Espanja – heinäkuu 1833 Córdoba, Meksiko) oli meksikolainen poliitikko, luonnontieteilijä ja katolinen pappi.

Llave syntyi varakkaaseen perheeseen Córdobassa, missä hän myös varttui aikuiseksi. Loisteliaan yliopistouran jälkeen hän meni opettajaksi Colegio Nacional de San Juan Lateranoon. Hän väitteli teologian tohtoriksi Meksikon yliopistossa.

Llave oli kuuluisa saarnamies ja käänsi myös tekstejä hepreasta. Joksikin aikaa hän muutti asumaan Pariisiin, kunnes hän sai apulaisjohtajan viran Madridin luonnonhistoriallisessa museosta. Vuosien 1811 ja 1812 aikana Llave ja José Mariano Mociño tutkivat ja järjestivät Uuden-Espanjan tutkimusmatkan aineistoa. Vuosina 1820–1821 Llave edusti Veracruzin osavaltiota Espanjan parlamentissä liberaalipuolueen edustajana.

Llave palasi Meksikoon sen annettua itsenäisyysjulistuksen. Vuonna 1823 hän toimi oikeusministerinä ja kirkollisasioiden hoitajana Agustín de Iturbiden hallinnossa. Vuonna 1824 Meksikon ensimmäinen presidentti Guadalupe Victoria nimitti Llaven kabinettiinsa. Hän toimi myös Veracruzin senaattorina. Poliittisesti Llavea on pidetty liberaalina, republikaanisen papin ja poliitikon Miguel Ramos Arizpen seuraajana.

Llave ja Juan José Martínez de Lejarza tutkivat ensimmäisinä Meksikon orkideoita. Vuonna 1824 he julkaisivat teoksen, jossa he kuvailivat noin 50 lajia.

Vuonna 1831 Llave sai johdettavakseen Meksikon luonnonhistoriallisen museon (Museo Nacional de Historia Natural de México). Vuosina 1832 ja 1833 hän julkaisi lintutieteellisiä kirjoituksia lyhyen aikaa ilmestyneessä meksikolaisessa aikakauslehdessä. Llave kuvaili ja nimesi kirjoituksissaan useita lintulajeja, joista ruostepyrstökolibri (Amazilia tzacatl) ja mayaketsaali (Pharomachrus mocinno) olivat tieteelle uusia.

Hänen nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä La Llave.

Lähteet 

Meksikolaiset tieteilijät
Ornitologit
Kasvitieteilijät
Meksikolaiset poliitikot
Vuonna 1773 syntyneet
Vuonna 1833 kuolleet
Waiting in the Wings

Waiting in the Wings on progressiivista metallia soittavan Seventh Wonderin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 24. elokuuta 2006.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Seventh Wonder.

Kokoonpano 
 Andreas Blomqvist – basso
 Tommy Karevik – laulu
 Johan Liefvendahl – kitara
 Johnny Sandin – rummut
 Andreas Söderin – kosketinsoittimet

Arvostelut 
 Metal Crypt: 
 Rock Reviews:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Seventh Wonderin albumit
Vuoden 2006 albumit
Piennartie

Piennartie eli penkka- tai luomatie on suolle ja metsään tehty maastoajoneuvolla, traktorilla, mönkijällä tai metsätyökoneella ajettava ura.

Rakentaminen
Piennartiet eli penkkatiet on tunnettu pitkään. Nimi luomatie tullee erityisesti suo-ojan kaivamisesta. Lapiolla kaivettu eli luotu ojamaa siirrettiin ojan penkalle, jota tasaamalla syntyi kulkukelpoinen ura. Vierekkäisistä ojista luodut maat muodostivat leveän tiemäisen väylän. Piennarteitä tehtiin juuri suometsiin tai ylipäänsä tahoille, joissa soita ei voitu kiertää. Myös pellonraivauksen yhteydessä syntyi pientareille luonnostaan peltoteitä. Nykyään piennartie tehdään kaivinkoneella. Ensin ladotaan tieuralta kaadettujen puiden kannot ja muut hakkuutähteet tai maastosta löytyvät tarpeet tien pohjalle. Niiden päälle nostetaan ojamaat, jotka tasoitetaan kaivinkoneen kauhalla ja telastolla.

Käyttö
Piennartietä käytetään kuten metsäautotietä eli puunkorjuussa, metsänhoidossa sekä kulkureittinä muuten vaikeapääsyisiin kohteisiin. Varsinaisesta metsäautotiestä sen erottaa tavallisesti, että se ei kestä raskaita ajoneuvoja varsinkaan kesäisin, koska se kulkee soiden yli eikä sen perustaa ole vahvistettu. Se muistuttaa siis paljon talvitietä. Talvisin piennartietä tampataankin ja siltä poistetaan lumi, että tien pohja pääsisi jäätymään eli kovettumaan.

Merkitys
Aikaisemmin piennarteillä oli merkitystä myös syrjäseutujen ihmisen liikkumisessa, kuten talviteilläkin. Nykyään piennarteiden tarpeellisuus liittyy ennen muuta suometsien hakkuisiin. Suomessa on paljon 1960-luvulla ja 1970-luvulla ojituksen takia syntyneitä suometsiä, joihin tarvitaan piennarteitä puunkorjuun alkaessa. Metsätyökoneet eivät juuri voi kulkea turvepohjaisilla alueilla sulan maan aikana. Koska suometsien pinta-alat ovat usein suuria, puiden korjuu ilman ennalta valmisteltuja kulkuyhteyksiä voi olla hyvin vaivalloista. Korkeat kuljetuskustannukset taas alentavat puun kantohintaa.  Piennartien rakentamiskustannukset ovat pieni osa varsinaisen metsäautotien kustannuksista –  vuonna 2005 vain noin euro metriltä, ottaen huomioon että ojarumpukustannukset lisäävät hintaa. 

Piennarteillä voi soilla ja varsinkin rämeillä olla merkitystä myös hirven pyynnin ampumalinjoina.

Lähteet 
 Härkonen, A. 2005. Suometsät kuntoon yhteispelillä. Karjalan Maa, torstai 17.3.2005 N:o 31. ( PDF-tiedosto)

Tiet
Kynofobia

Kynofobia on sairaalloinen pelko koiria kohtaan. Suurin osa kynofobiasta kärsivistä pelkää suuria, ilkeän näköisiä koiria. Joissain tapauksissa kynofobiasta kärsivä pelkää myös pienempiä koiria ja koiranpentuja. Tavallisesti kynofobia kehittyy 10-13-vuotiaille lapsille. Tavallinen tapa hoitaa kynofobiaa on desensibilisaatio eli siedätyshoito.

Lähteet

Fobiat
Koira
Robert Jarni

Robert Jarni (s. 26. lokakuuta 1968 Čakovec, Jugoslavia) on kroatialainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi tavallisesti vasempana laiturina tai hyökkäävässä roolissa laitapuolustajana. Hän piti pitkään hallussaan Kroatian maajoukkueessa pelattujen otteluitten ennätystä.

Pelaajaura
Jarni alotiti uransa kotikaupunkinsa MTČ-seurassa (nyk. NK Čakovec). Vuonna 1985 seura pelasi cup-ottelua suurseura Hajduk Splitiä vastaan ja Jarni teki ottelussa vaikutuksen ja siirtyi Hajdukin riveihin seuraavan vuoden helmikuussa. Hän pelasi joukkueessa vuoteen 1991 saakka, jolloin hän siirtyi Italiaan Barin jouukkueeseen. Vietettyään kaksi kautta Barissa Jarni siirtyi aluksi Torinoon ja yhden kauden jälkeen toiseen torinolaisseuraan Juventukseen. Myös Juventus-pesti jäi yhden kauden mittaiseksi Jarnin siirryttyä Espanjaan Real Betisiin vuonna 1995. 

Betisistä Jarni siirtyi vuonna 1998 aluksi Coventryyn Englantiin, missä ei kuitenkaan ehtinyt pelata otteluaan ennen kuin espanjalainen suurseura Real Madrid kaappasi hänet. Kausi Madridissa jäi kuitenkin torsoksi. Jarni pelasi Espanjassa vielä kaksi kautta Las Palmasissa ennen kuin siirtyi kreikkalaiseen Panathinaikokseen, joka jäi hänen viimeiseksi ammattilaisseurakseen hänen lopetettuaan uransa 2002 MM-kisoihin, joissa Kroatia jäi alkulohkoon. 

Maajoukkueurallaan Jarni voitti Jugoslavian joukkueessa juniorien MM-kultaa vuonna 1987. Vanhassa Jugoslavian A-maajoukkueessa hän ehti pelata kaikkiaan seitsemän ottelua. Hän oli mukana joukkueessa myös 1990 Italian MM-kisoissa. Joulukuussa 1990 hän pelasi ensimmäisen ottelunsa itsenäistyneen Kroatian maajoukkueessa. Hänen maajoukkueuransa kesti kaikkiaan 12 vuotta, jona aikana hän pelasi kaikkiaan 81 ottelua, mikä oli ennätys aina vuoteen 2006 saakka. Maajoukkueurallaan hän kykeni maalintekoon yhden kerran. Hän edusti maataan MM-kisoissa 1998 Ranskassa (pronssia) ja 2002 Japanissa ja Etelä-Koreassa, sekä EM-kisoissa 1996 Englannissa.

Saavutukset pelaajana
 Nuorten maailmanmestaruus 1987 (Jugoslavia)
 MM-pronssia 1998 (Kroatia)
 Italian mestaruus 1995 (Juventus)
 Italian Cupin voitto 1995 (Juventus)
 Jugoslavian Cupin voitto 1987 ja 1991 (Hajduk)

Uran jälkeen
Lopetettuaan jalkapallouransa Jarni pelasi jonkin aikaa futsalia kroatialaisessa MNK Splitin joukkueessa. Yhteistyössä urheiluvälinevalmistaja Astrean kanssa hän lanseerasi omaa nimeään kantaneen urheiluvälinetuotemerkin. 

Elokuussa 2007 Jarni nimitettiin Hajduk Splitin apuvalmentajaksi, mutta pari kuukautta myöhemmin päävelmentaja Sergije Krešić lähti seurasta ja Jarni otti vetovastuun. Hän kuitenkin sai potkut kauden päätteeksi. Sittemmin hän on toiminut televisiokommentaattorina kotimaassaan maaottelulähetyksissä.

Lähteet
 Jarnin henkilökuva ja tilastot Serbian maajoukkueen sivuilla 
 Jarnin tilastot Weltfussball-sivustolla
 Maajoukkuetilastot FIFA:n sivuilla 
 Maajoukkuetilastot RSSSF:n sivuilla
 Saavutukset ja tilastot footballplayers.ru-tietokannassa

Jarni, Robert
Jarni, Robert
Jarni, Robert
Jarni, Robert
Jarni, Robert
Melkisedek

Melkisedek (hepr. מלכי־צדק, ”Kuninkaani on oikeamielinen”) on Raamatun Vanhan Testamentin henkilö, josta kerrotaan Ensimmäisessä Mooseksen kirjassa. Hän oli pappi ja Saalemin kuningas, jonka Aabraham kohtasi palatessaan vapauttamasta veljenpoikaansa Lootia paikallisten asukkaiden kynsistä. Melkisedek siunasi Aabrahamin ja antoi hänelle leipää ja viiniä. Melkisedekiin viitataan myös Uudessa Testamentissa; esimerkiksi Heprealaiskirjeessä Melkisedekiä kutsutaan ”Korkeimman Jumalan papiksi”. Häntä pidetään Jeesuksen Kristuksen vanhatestamentillisena esikuvana Raamatussa. Saalemin uskotaan sijainneen nykyisen Jerusalemin paikalla.

Aiheesta muualla 
 Melkisedek suomenkielisessä Raamatussa

Vanhan testamentin henkilöt
Bruce Morrow

Bruce Morrow (s. 13. lokakuuta 1937, New York, New York) on yhdysvaltalainen DJ, joka tunnetaan esiintyjänimellä Cousin Brucie.

Bruce Morrow on saanut useita kunnianosoituksia työstään. Hänet on muun muassa nimetty Radio Hall of Fameen ja NAB Hall of Fameen. Vuonna 1994 New Yorkin pormestari Rudolph Giuliani nimesi West 52nd Streetin uudelleen Cousin Brucie Wayksi.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 The Villager: Listen to your Cousin  
 The New York Sun: Building a Family of Fans 
 

Radio Hall of Fame
Yhdysvaltalaiset DJ:t
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Black Lagoon

Black Lagoon () on japanilainen mangasarja, jota on kirjoittanut ja piirtänyt Rei Hiroe vuodesta 2002 lähtien. Mangaan pohjautuen on tehty animesarja, joka ilmestyi Japanissa vuoden 2006 keväällä. Toinen kausi nimeltään "The Second Barrage" näytettiin saman vuoden lopussa. Kolmannesta kaudesta ilmoitettiin ensimmäisessä tarinan pohjalta tehdyn kirjan kannessa. Viisiosainen kolmas kausi on nimeltään "Roberta's Blood Trail".

Future Film julkaisi Suomessa neljä ensimmäistä jaksoa sisältävän DVD:n 17. lokakuuta 2007. Jaksot 5-8 sisältävä DVD julkaistiin 22. huhtikuuta 2009. 2. joulukuuta 2009 julkaistiin Black Lagoon The Collection –DVD kokoelma myös Future Filmin julkaisuna. Punainen jättiläinen on julkaissut Black Lagoon -mangaa 15. lokakuuta 2009 alkaen suomeksi.

Juoni 

Sarja seuraa Lagoon Company -nimisen palkkasoturiryhmän salakuljetustoimintaa Kaakkois-Aasian merillä 1990-luvulla. Tarina sijoittuu pääosin kuvitteelliseen Roanapur-nimiseen kaupunkiin Thaimaassa. Merillä ryhmä käyttää torpedovenettä nimeltään Black Lagoon. Vapaa-aikanaan ryhmä viettää aikaa The Yellow Flag -nimisessä baarissa. Sarjassa nähdään muun muassa tulitaisteluita, nyrkkitappeluja ja meritaisteluja.

Hahmot 
Monet sarjan hahmot liittyvät rikolliseen alakulttuuriin Roanapurissa ja sen ympärillä.

Lagoon Company 
 Rock on japanilainen "salaryman", joka sarjan alussa joutuu Lagoon Companyn kidnappaamaksi ja myöhemmin liittyy ryhmään. Hän on taitava neuvottelija ja tulkki, mutta hän ei taistele.

 Revy on Lagoon Companyn taistelija. Hän on syntyjään kiinalainen, mutta on kasvanut New Yorkissa. Revy on taidokas aseiden käyttäjä taistelussa, mutta ei ole erityisen ihmisläheinen. Hän nauttii taistelusta eikä pysähdy neuvottelemaan. Hän on saanut lempinimen "Two-Hands" kahden käden ampumistaitojensa takia. Revyn oikea nimi on Rebecca.

 Dutch johtaa ryhmää ja on Black Lagoonin kapteeni. Hän oli sotilaana Vietnamin sodassa.

 Benny on opiskellut Floridan yliopistossa. Hän toimii ryhmän tekniikka-asiantuntijana.

Hotel Moscow 
Hotel Moscow on Venäjän mafian Thaimaan osasto. Sitä johtaa Balalaika, entinen puna-armeijan laskuvarjojoukkojen upseeri. Hotel Moscow koostuu miehistä, jotka palvelivat Balalaikan alaisuudessa Afganistanin sodassa, ja he ovat omistautuneita johtajalleen.

Hong Kong Triad 
Kiinalainen Triadien Hongkongin osasto. Johtajana Mr. Chang.

Muita ryhmittymiä 
The Colombian Manisarela Cartel, The Church of Violence ja monia palkkionmetsästäjiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 
 Funimationin sivusto 
 Sunday GX:n Black Lagoon -sivusto  
 Manga Anime News Networkissa 
 Anime Anime News Networkissa 
 Veli Holopainen: Black Lagoon. Futoi yatsu, Kaleva.fi 16.10.2009.
 Sippo Mentunen: Verta, luoteja ja bensaa laineilla. Kvaak.fi 13.11.2009.
 Petri Hannini: Black Lagoon . Savon sanomat 18.12.2009.
 Pinja Kuusio: Black Lagoon. Anime-lehti.
 Internet Movie Firearms Database - Black Lagoon 

2000-luvun anime ja manga
Seinen
Toiminta-anime ja -manga
Seikkailuanime ja -manga
Animesarjat
Mangasarjat
Syvänoja

Syvänoja voi tarkoittaa seuraavia:

Paikkoja
 Syvänoja, kylä Hausjärvellä
 Syvänoja, kylä Pukkilassa
 Syvänoja, kylä Somerolla
 Syvänoja, kylä Vanajassa

Henkilöitä
 Eero Syvänoja (1926–2022), suomalainen graafinen suunnittelija
 Janna Syvänoja (s. 1960), suomalainen kuvataiteilija ja muotoilija.
Kommentaari

Kommentaari tarkoittaa filologiassa kohta-kohdalta tai jopa sana-sanalta tehtyä tekstin selitystä, joka on liitetty joko suoraan tekstilaitoksen yhteyteen (alaviitteinä, rinnakkaistekstinä) tai julkaistu erillisenä. Kommentaattori tarkoittaa kommentaarien kirjoittajaa.

Usein kommentaarin pääasiallisena tarkoituksena on selventää tekstin ja siinä käytetyn kielen merkityksiä myöhemmille lukijoille. Kommentaari voi hyödyntää erilaisia menetelmiä, kuten lähilukua, tekstikritiikkiä, syntaksin ja semantiikan analyysiä, retorista analyysiä tai kirjallisen tyylin analyysiä. Näin kommentaari pyrkii poistamaan kielellisiä esteitä tekstin ymmärtämisen tieltä tai ainakin tuomaan ongelmat esille.

Jos teksti on historiallinen tai tuotettu lukijoiden kannalta vieraassa kulttuurissa, kommentaari saattaa valaista myös sitä kulttuuritaustaa, jossa teksti on syntynyt. Esimerkkeinä ovat elämäkerralliset tiedot kirjoittajasta, historialliset tapahtumat, maantieteellinen asetelma, tavat ja lait, arkipäiväistä elämää koskevat yksityiskohdat, kulttuuriset sanonnat, uskonnolliset uskomukset, filosofiset näkemykset, kirjalliset viittaukset sekä viittaukset saman teoksen muihin kohtiin, saman kirjailijan muihin teoksiin tai kirjailijan käyttämiin lähteisiin.

Monet klassisen antiikin ajalta tai keskiajalta (skolia) peräisin olevat kommentaarit ovat merkittäviä lähteitä muuten kadonneisiin teoksiin, koska ne sisältävät joko viittauksia tällaisiin teksteihin tai jopa katkelmia niistä. Renessanssihumanismin aikana kommentaarien kirjoittaminen lisääntyi edelleen, kun antiikin ajan tekstejä pyrittiin ennallistamaan.

Nykyään kommentaari eroaa opiskelijoille ja tavallisille lukijoille tarkoitetuista selityksin varustetuista teoksista siinä, että se pyrkii käsittelemään laajemmin sellaisia kysymyksiä, jotka ovat usein mielenkiintoisia lähinnä tutkijoiden kannalta.

Kommentaaritraditioita 

 Aristoteles-kommentaarit
 Platon-kommentaarit

Filologia
Tekstuaalitieteet
Aaro A. Nuutinen

Aaro August Nuutinen (22. heinäkuuta 1886 Kuopio – 16. helmikuuta 1949) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä Aukusti ja Aaro A. Arola.

Nuutisen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Aukusti Nuutinen ja Edla Katariina Miettinen. Hän suoritti 5-luokkaa yhteiskoulua 1905 ja kävi kansanopiston 1907. Nuutinen oli toimitussihterinä Savotar (Savon Jääkäri) lehdessä 1916–1938, Karjala-lehdessä vuoteen 1920 ja Etelä-Suomi-lehdessä 1921–1928. Hän oli Salmettaren päätoimittajana 1928–1929, Vaasa-lehden maaseutuosaston toimittajana 1929–1931, Heinolan Sanomien vastaavana toimittajana 1933–1938 sekä Lapin Kansan toimitussihteerinä vuodesta 1939. Aaro A. Nuutinen kirjoitti 1930-luvulla viisi laajaa matkakuvausta eri puolilta Suomea ja teki suosituilla teoksillaan etenkin Kuusamoa ja Lappia tunnetuksi matkailukohteena.

Teoksia 
 Kahvikulta. 1-näytöksinen savolaispila, Seuranäytelmiä n:o 159.  Karisto 1913 (nimimerkillä Aaro A. Arola)
 Saloilta ja vesiltä, luonnonkertomuksia.  WSOY 1921
 Suomen Sveitsissä : kesäkuvaus Kuusamosta, valokuvat P. Ingervo.  WSOY 1932 
 Lapin lumoissa, valokuvat P. Ingervo.  WSOY 1933
 Suvista Savoa : kesäretki Savon mailla ja vesillä.  WSOY 1935
 Saimaa : kesäkierros Euroopan ihanimmalla järvellä.  WSOY 1936
 Terveisiä Päijänteeltä!  WSOY 1938, 2. näköispainos WSOY 2000

Lähteet 
 Suomen kirjailijat-tietokanta 
 Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
 Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia - Aaro A. Nuutinen

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Vapaasti ladattavia Aaro A. Nuutisen e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta.
 Luettelo Aaro A. Nuutisen kirjoittamista lehtiartikkeleista

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset toimittajat
Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1949 kuolleet
Kirsti Ellilä

Kirsti Ellilä (s. 5. syyskuuta 1958 Pori) on suomalainen kirjailija. Hän on julkaissut romaaneja, nuortenkirjoja, novelleja ja näytelmiä, sekä sarjakuvamuotoon tehtyjä tietokirjoja.

Koulutukseltaan Ellilä on filosofian maisteri Turun yliopistosta pääaineenaan uskontotiede.

Ellilän esikoisteos Isäni koti (1994) on nuoren naisen kasvutarina, jossa Pelastusarmeijan la on tärkeä rooli. Ellilän kirjoissa päähenkilöinä ovat usein eri-ikäiset tytöt ja naiset. Hänen kirjoitusotteensa on tyypillisesti humoristinen ja kevyen feministinen. Lasten- ja nuortenkirjojen tytöt ovat aikaansaavia, reippaita ja moderneja.

Ellilä voitti vuonna 2013 Arvid Lydecken -palkinnon teoksellaan Majavakevät.
Reetta ja linna vangit sai Kirjava kettu palkinnon v. 2012.

Teokset

Aikuisten romaanit 
 Isäni koti, Karisto 1994
 Miestenvaihtoviikot, Karisto 1996
 Usko, toivo ja kuolema, Tammi 1998
 Nainen joka kirjoitti rakkausromaanin, Karisto 2005
 
 
 
 
 
 
Arpapeliä 2016, Karisto

Pohjakosketus2018, Karisto

Lepra 2019 Arktinen banaani

Lasten- ja nuortenkirjat  
 Kesä Kummitustalossa, Karisto 1995
 Emma ja naapurin Romeo, Karisto 2001
 Emma ja sisäinen sankari, Karisto 2002
 Emma ja kesäblues, Karisto 2002
 Emma ja Amorin huolet, Karisto 2003
 Emma ja tähtipoika, Karisto 2003
 Emma ja kapteeni nemo, Karisto 2004
 Sisu Tähtinen ja kohtalokas samba, WSOY 2004
 Sisu Tähtinen ja turvesukkahousubisnes, WSOY 2005 
 Maanantaisyndrooma, Karisto 2005
 Iiris, Karisto 2006
 Reetta ja linnan vangit, Karisto 2010
 Eksyneet näkevät unia, Karisto 2011
 Majavakevät, Karisto 2012

Novellikokoelma

Näytelmiä 
 Agnes ja Malina, 1995
 Kivisen pellon lapset, 1996
 Sydän, risti ja ankkuri, 1998 
Vielä hirmuisempi vankila ( yhdessä Salme Kotivuoren kanssa)
 Multarannan miljonäärit 2013, (Yhdessä Salme Kotivuoren kanssa, ensiesitys Vuokonjärven kesäteatterissa Juuassa 2013)

Sarjakuvakirjoja
Pyhän Birgitan perilliset 2014 
Kustantaja: Birgittalaissisarten ystävät
Niilon joulukoulu 2018 Raakku
Elisabeth! 2018 Birgittalaissisarten ystävät

Kaikki tiet vievät Roomaan17 suomalaisen matka katoliseen kirkkoon (yhdessä Tiina Wagnerin kanssa)

Mukana antologioissa 
Viides testamentti, Turbator 2008
Asentoja, Turbator 2009
Kuun pimeä puoli, Jalava 2013

Tunnustukset

Palkinnot 
 Olga ja Vilho Linnamon säätiön tunnuspalkinto (2006)
 Kirjava kettu -palkinto (2012)
 Arvid Lydecken -palkinto (2013)
 taiteilijaeläke (2022)

Ehdokkuudet
 Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokkuus 2011 (Reetta ja linnan vangit), 2013 (Majavakevät), 2014 (Johannes ja Jura)
 Arvid Lydecken -palkintoehdokkuus (2012)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kirsti Ellilän blogi: Kirjailijan häiriöklinikka
 Kirsti Ellilä Kariston sivuilla 
 Jari Olavi Hiltunen: Kirsti Ellilä - kirjallisuuden moniottelija. Vetus Et Nova 31.8.2012.

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Zweibrüder Optoelectronics

Zweibrüder Optoelectronics on saksalainen yritys, joka tunnetaan Led Lenser -merkkisistä LED-valaisimista. Yhtiöllä on yli 200 valaisimiin liittyvää patenttia. Yhtiön perustivat vuonna 1994 veljekset Rainer ja Harald Opolka. Yritys aloitti toimintansa autotallissa 1000 Saksan markan pääomalla. 

Tällä hetkellä yritys työllistää yli 1000 työntekijää kolmessa eri tuotantolaitoksessa.

Led Lenser -valaisimet 

Led Lenser -valaisimet ovat led-tekniikkaa hyödyntäviä valaisimia. 

Valaisinmalliston tuotteet ovat saavuttaneet erilaisia design- ja muotoilupalkintoja, kuten Chicago Design Award. Yksi valaisimista on hyväksytty Frankfurtin ja Lontoon modernin taiteen museoiden kokoelmiin yhtenä harvoista näytteille asetetuista teknisistä laitteista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Valmistajan kotisivu
Led Lenser -sivut

Saksalaiset yritykset
Valaisimet
Kuolema (yhtye)

Kuolema on alun perin Kemissä vuonna 1982 perustettu hardcore punk- ja grindcoreyhtye. Kuolema hajosi vuonna 1985, mutta yhtye kasattiin uudelleen kokoon Helsingin Kalliossa vuonna 2001.

Kokoonpano 
Ile – laulu
Pete – basso
Mika – kitara
DB – rummut

Diskografia

Kokoelma-albumit

EP:t

Kokoelmilla

Split-albumit

Aiheesta muuta 
Yhtyeen kotisivut

Suomalaiset hardcore punk -yhtyeet
Suomalaiset grindcoreyhtyeet
Megakeskus

Megakeskus on Seinäjoen keskustassa sijaitseva kauppakeskus. Kauppakeskuksen pinta-ala on noin 6 500 neliömetriä. Kauppakeskuksessa toimivat muun muassa Halonen, Alko ja S-market.

Lähteet

Aiheesta muualla
 www.megakeskus.fi

Seinäjoen kauppakeskukset
Seinäjoen keskusta
Kasimov

Kasimov (, ) on kaupunki Rjazanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okajoen rannalla 156 kilometriä Rjazanista koilliseen. Kaupunki on Kasimovin piirin keskus, mutta ei itse kuulu siihen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaita on 34 500 henkeä (vuonna 2006).

Kaupungin on perustanut ruhtinas Juri Dolgoruki vuonna 1152. Aluksi sen nimenä oli Gorodets Meštšorski. Vuonna 1263 se mainitaan ruhtinas Aleksanteri Nevalaisen kuolinpaikkana. 1400-luvun puolivälissä Moskovan suuriruhtinas Vasili II lahjoitti alueen Kultaisen ordan kaanin pojalle Qasimille, joka oli siirtynyt Moskovan palvelukseen. Vuoteen 1681 saakka Kasimov oli tataarien Okajoella hallitseman Qasimin kaanikunnan pääkaupunki. Seudulla asuvaa tataariryhmää kutsutaan Kasimovin tataareiksi.

Vuonna 1773 Kasimovista tuli Rjazanin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvulla seudulle syntyi teollisuutta. Nykyään kaupungissa on metalli-, metsä-, rakennustarvike-, tekstiili ja elintarviketeollisuutta.

Tataariajan nähtävyyksiä on kaupungin itäosassa sijaitseva 1400-luvun perustuksille 1700-luvulla rakennettu moskeija, jonka suuri sylinterin muotoinen minareetti on vuodelta 1470. Sen vieressä on minareetilla varustettu kaani Şahğälin mausoleumi (1505). Kaupungin kaakkoispuolella Staryi Posadin esikaupungissa sijaitsee sulttaani Äfğan Möxämmädin mausoleumi (1647). Kasimovin keskustassa on lukuisia 1700–1800-luvulla rakennettuja ortodoksikirkkoja. Muita nähtävyyksiä ovat 1830-luvulla rakennettu kauppahalli, tulliportti (1786), 1700-luvun lopun ja 1800-luvun alun kauppiastalot. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kasimovin kaupungin sivusto  
 Kasimovin kaupungista ja piiristä kertova sivusto 

Rjazanin alueen kaupungit
Qasimin kaanikunta

Qasimin kaanikunta (nimi myös muodossa Kasimovin kaanikunta) oli feodaaliruhtinaskunta, jonka Moskovan suuriruhtinaat loivat palvelukseensa siirtyneitä tataarikaaneja varten. Se käsitti meštšeran, mordvalaisten ja tataarien asuttaman alueen Okajoen varrella nykyisen Rjazanin alueen koillisosassa. Kaanikunnan keskus oli Gorodetsin kaupunki.

Moskovan suuriruhtinas Vasili II lahjoitti alueen noin vuosina 1450–1456 Kultaisen ordan kaanin pojalle Qasimille. Läänitysalueen keskus Gorodets-Meštšorski sai hänen mukaansa nimen Kasimov. Eräillä alueen hallitsijoista oli suuri merkitys Moskovan Kazanin kaanikuntaa vastaan käymässä taistelussa. Kazanin valloituksen (1552) jälkeen Qasimin kaanikunnan merkitys väheni, ja sen hallitsijat muuttuivat vähitellen tavallisiksi läänitystilallisiksi. Kaanikunta lakkasi muodollisestikin olemasta viimeisen hallitsijan Fatima Soltanin kuoltua vuonna 1681. Hallitsijaperhe kääntyi 1600-luvulla kristinuskoon.

Seudulla asuvaa tataariryhmää sanotaan Kasimovin tataareiksi.

Lähteet

Venäjän entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Nammon Vihtavuoren tehdas

Nammo Vihtavuori Oy eli Nammon Vihtavuoren tehdas kuuluu Nammo Lapua Oy:n osana suureen pohjoismaiseen Nammo-konserniin. Vihtavuoren tehdas valmistaa keski- ja suurkaliiperisia tuotteita. Tehdas on ollut toiminnassa vuodesta 1922.

Tehdas sijaitsee Keski-Suomessa Laukaan Vihtavuoressa ja työllistää vuonna 2022 n. 120 henkilöä.

Tuotteet 
 Tykistön panokset
 Irtopanokset
 Palavahylsy panos
 Kartussipanokset

 Kranaatinheitinpanokset
 Peruspanokset
 Lisäpanokset
 Kangassukkapanokset
 Kotelopanokset

 Käsikranaatit
 Sirpalekäsikranaatit
 Painekäsikranaatit
 Harjoituskäsikranaatit

 Keskikaliiperien laukaukset
 Kranaatinheittimen ja tykistön sytyttimet
 Perävirtausyksiköt

 Jälleenlatausruudit, joiden myynti on lisääntynyt 2020-luvulla erityisesti Yhdysvalloissa

Lähteet

Patria
Suomalaiset aseteollisuusyritykset
Laukaan rakennukset ja rakennelmat
SK Sturm Graz

Sportklub Puntigamer Sturm Graz on jalkapalloseura Grazin kaupungista Itävallasta. Joukkue pelaa maan pääsarjassa Bundesliigassa.

Historia 
Sturm perustettiin vuonna 1909 työväen seuraksi vastavoimaksi toiselle grazilaisjoukkueelle GAK:lle. Suurempaa menestystä joukkue saavutti ensi kerran vasta 1980-luvulla Otto Baricin valmennuksessa. Kaudella 1982–1983 Sturm sijoittui liigassa kakkoseksi ja pääsi eurokentille. Joukkue raivasi tiensä UEFA Cupissa aina puolivälieriin saakka, missä se putosi Nottingham Forestille vasta jatkoajan jälkeen.

Sturmin suurinta menestyskautta oli 1990-luku, jolloin joukkue oli vahva tekijä Euroopan kentillä. 1992 uudeksi puheenjohtajaksi tuli Hannes Karting ja valmentajaksi Heinz Schilcher. Aiemmin Sturm oli toiminut pienellä budjetilla ja kärsinyt talousvaikeuksista, mutta uusi voimakaksikko toi joukkueeseen useita kovan luokan pelaajia ja kehittivät omaa junioritoimintaa. Joukkue raivasi tiensä uuteen Zehnerligaan (1. Bundesliiga). 1993 valmentajaksi tuli Milan Djuricić ja seura pysyi pääsarjassa.

1994 valmentajaksi tuli bosniahertsegovinalainen Ivica Osim. Sturmin pelaajisto koostui pääasiassa omista kasvateista. Kauden päätteeksi Sturm sijoittui liigassa kakkoseksi. Vuotta myöhemmin se voitti ensimmäistä kertaa historiansa aikana Itävallan Cupin ja oli toistamiseen liigassa toinen. Ensimmäisen liigamestaruutensa Sturm voitti vuonna 1998. Mestaruus tuli todella ylivoimaiseen tapaan ja varmistui jo seitsemän kierrosta ennen kauden päätöstä. Ero kakkoseksi sijoittuneeseen Austria Wieniin oli 19 pistettä  Tuolloin joukkueen rungon muodosti kolmikko Mario Haas, Hannes Reinmayr ja Ivica Vastić. Seuraavalla kaudella Sturm uusi mestaruutensa ja voitti lisäksi cupin sekä liigacupin. 

Kaudella 1999–2000 Sturm pääsi myös ensimmäistä kertaa Mestarien liigan lohkovaiheeseen pudottuaan vuotta aikaisemmin karsinnoissa. Alkulohkossa sijoitus oli kolmas ja Sturm pääsi jatkamaan UEFA Cupissa, missä se kuitenkin putosi saman tien Parmalle. Bundesliigassa sijoitus oli neljäs. Seuraavaksi kaudeksi Sturmin joukkue oli heikentynyt huomattavasti monien avainpelaajien lähdettyä, mutta silti se kykeni sijoittumaan liigassa kakkoseksi. Valmentaja Osim sai lähteä.

Eurocup-menestyksestä saatuja rahoja ei suunnattu junioritoiminnan kehittämiseen. Sittemmin seura on vajonnut Itävallan Bundesliigan keskikastiin ja kärsinyt huomattavista taloudellisista vaikeuksista. Vuonna 2008 seura oli yksi kolmesta Intertoto Cupin voittajasta selviydyttyään UEFA Cupin toiselle karsintakierrokselle, missä se putosi sveitsiläiselle FC Zürichille.

Saavutuksia 
Itävallan mestaruus (3): 1998, 1999, 2011
Itävallan Cupin voitto (4): 1996, 1997, 1999, 2010
Itävallan supercupin voitto (3): 1996, 1998, 1999

Entisiä valmentajia 

  Otto Barić
  Franco Foda
  Gilbert Gress
  Peter Hyballa 
  Ivica Osim

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivu

Sturm Graz
Grazin urheilu
Vuonna 1909 perustetut urheiluseurat
Glossa

Glossa (lat. glossa = kieli) tarkoittaa filologiassa lyhyttä yksittäisen tekstikohdan tai sanan selitystä. Usein sillä tarkoitetaan kirjan tai käsikirjoituksen marginaaliin tai rivien väliin lisättyä huomautusta, joka selittää alkuperäisen tekstin jonkun sanan tai osan merkitystä.

Glossat saattoivat vaihdella yksinkertaisista marginaaliin lisätyistä huomautuksista tai sanan käännöksistä alkuperäisen tekstin rinnalla kulkevaan laajempaan käännökseen. Ne saattoivat myös sisältää viittauksia samanlaisiin tekstikohtiin muualla teoksessa. Kokoelma glossia muodostaa glossaarion, selittävän sanaluettelon. Glossien kokoaminen glossaarioiksi synnytti leksikografian, ja tällä tavoin kootut glossaariot olivat itse asiassa ensimmäisiä sanakirjoja. Nykyenglannissa termi glossary tarkoittaa sanastoa.

Keskiajalla glossa-menetelmää käytettiin skolioiden eli tietynlaisten kommenttien kirjoittamiseen. Glossat olivat keskiaikaisen teologian keskeinen väline. Usein tietyt raamatunkohdat yhdistettiin tiettyihin tunnettuihin glossiin, joita monet teologit pitivät lähes yhtä auktoritatiivisina kuin raamatunkohtaa itseään. Glossia käytettiin myös keskiajan oikeustieteessä: roomalaisen lain ja kanonisen lain glossat kehittyivät monissa kysymyksissä yleisesti hyväksytyiksi lähtökohdiksi (sedes materiae) lain tulkinnalle.

Aiheesta muualla 

 

Filologia
Tekstuaalitieteet
Become

Become on progressiivista metallia soittavan Seventh Wonderin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Andreas Blomqvist – basso
 Andi Kravljaca – laulu
 Johan Liefvendahl – kitara
 Johnny Sandin – rummut
 Andreas Söderin – kosketinsoittimet

Arvostelut 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Seventh Wonderin albumit
Vuoden 2005 esikoisalbumit
Rachael MacFarlane

Rachael MacFarlane (s. 21. maaliskuuta 1976 Kent, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan animaatiosarjoista The Grim Adventures of Billy & Mandy, Family Guy ja American Dad!. Hän aloitti uransa animaatioiden parissa Johnny Bravo -sarjassa, jossa hän teki muutamia naissivuääniä. 

MacFarlane meni naimisiin Spencer Laudieron kanssa 2008. Parilla on yhdessä kaksi lasta, vuosina 2009 ja 2015 syntyneet tyttäret. MacFarlanen veli on käsikirjoittaja ja animaattori Seth MacFarlane.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Rachael MacFarlane Voice Chasersissa 

Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät
Videopelien ääninäyttelijät
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
The Yngwie Malmsteen Collection

The Yngwie Malmsteen Collection on ruotsalaisen kitaristin Yngwie Malmsteenin vuonna 1991 Polydorin kautta julkaisema kokoelma-albumi. Levy sisältää 14 hänen aikaisemmin julkaisemaansa kappaletta sekä kansilehtisen, joka kertaa Malmsteenin musiikillista historiaa.

Kappaleet

Vuoden 1991 kokoelma-albumit
Yngwie Malmsteenin albumit
Pallotuoli

Pallotuoli on Eero Aarnion vuonna 1963 suunnittelema tuoli, joka tunnetaan futuristisesta pallomaisesta muotoilustaan. Sen kuori on lasikuitua ja sisus kankaalla verhoiltua vaahtomuovia. Se on suunniteltu hotelleihin, lentoasemille, parvekkeille tai vaikka valtamerilaivan kannelle eli paikkoihin, missä se suojaa tuulelta ja ympäristön hälyltä.

Tuoli oli ensimmäistä kertaa näytteillä Kölnin huonekalumessuilla Askon osastolla vuonna 1966, ja se sai suuren suosion. Pallotuolista tuli yksi 1960-luvun kansainvälisistä muoti-ikoneista. Aarnio osti tuolin hallintaoikeudet takaisin Askolta 1990-luvun alussa. Vuonna 2005 tuoleja valmisti saksalainen yritys ja kappalehinta oli 4 500 euroa. Vientiä oli etenkin Japaniin ja Yhdysvaltoihin. 

Vuoden 2016 joulukuusta alkaen Pallotuolia valmistaa ja myy Eero Aarnio Originals. Marraskuussa 2018 yritys valmisti pallotuolista Mikki Hiiri -version yhteistyössä Disneyn kanssa.

Pallotuoli kuuluu mm. Victoria and Albert Museumin kokoelmiin

Katso myös 
 Kuplatuoli

Lähteet

Aiheesta muualla 

Istuimet
Taideteokset (soveltavat taiteet)
Matthias Freihof

Matthias Freihof (25. marraskuuta 1961, Plauen, Itä-Saksa) on saksalainen, Berliinissä vaikuttava näyttelijä ja laulaja. Kansainvälisesti hänet tunnetaan parhaiten roolistaan rikossarjassa Siska, jossa hän esitti rikoskomisario Lorenz Wiegandia vuosina 1998-2002. Hän on näytellyt myös sarjoissa Marienhof ja Kettu. Freihof on saanut näyttelijänoppinsa  Berliinin Hochschule für Schauspielkunst Ernst Bushissa.

Yksityiselämä 
Freihof harrastaa laskettelua ja uintia. Hän osaa soittaa kitaraa. Freihof puhuu englantia, saksaa, ranskaa, venäjää ja kreikkaa.

Aiheesta muualla 
Matthias Freihof IMDb:ssä
Matthias Freihofin kotisivut
Matthias Freihof Agentur Ute Nicolain sivuilla

Freihof, Matthias
Freihof, Matthias
Freihof, Matthias