joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Katharina Schratt

Katharina Schratt (11. syyskuuta 1853 – 17. lokakuuta 1940) oli itävaltalainen näyttelijä. Hänet tunnettiin Itävalta-Unkarin hallitsijan Frans Joosef I:n pitkäaikaisena ystävättärenä ja luottohenkilönä.

Schratt syntyi keskiluokkaiseen perheeseen. Hän teki teatteridebyyttinsä 11-vuotiaana paikallisella näyttämöllä. Isän mielestä se oli skandaali ja hän lähetti tyttärensä luostarikouluun. Luostarikoulussa Schratt esiintyi koulukavereilleen ja koulun johtajatar kirjoitti Schrattin isälle, että ottaisi tämän pois koulusta.

Isän epäröinnin jälkeen Katharina Schratt sai luvan mennä Eduard Kirschnerin teatterikouluun Wienissä. Wienin näyttämöillä Schratt debytoi 17-vuotiaana. Vuonna 1873 hän esiintyi esimmäistä kertaa keisarille tämän valtaantulon 25-vuotisjuhlissa. Hänestä alkoi vähitellen tulla näyttämöiden suosikki ja hän teki pitkiä kierteita, joista yksi suuntautui New Yorkiin saakka. Avioliiton Schratt solmi vuonna 1879 unkarilaisen aristokraatin Miklós Kiss de Itteben kanssa. Pariskunnalle syntyi yksi poika. Vähitellen puolisot erkaantuivat toisistaan ja asuivat erillään ottamatta kuitenkaan eroa.  

Vuonna 1884 Schratt oli Burg-teatterin näyttelijä. Keisari tuli puolisonsa Elisabetin kanssa katsomaan näytöstä. Keisari oli tuolloin 53-vuotiaas ja hänellä oli huonot välit puolisonsa kanssa.  Väitetään, että Elisabet rohkaisi Frans Joosefia tutustumaan Schrattiin ja aloittamaan tämän kanssa suhteen. Löydettyään Frans Joosefille ystävättären saattoi Elisabet elää erillään omaa elämäänsä. 

Elisabetin kuoltua vuonna 1898 Frans Joosefin ja Katharina Schrattin suhde syveni. Heidän suhteensa, yksinvaltiaan ja kauppiaan tyttären, oli kaikilla aikauden mittareilla erikoinen. Keisarin kirjeet kertovat suuresta kiintymyksestä ja kunnioituksesta. Schratt auttoi vähentämään hallitsijan tuntemaa yksinäisyyttä ja toi hoviin iloa ja lämpöä. Keisari maksoi Schrattin velat, lahjoitti tälle koruja ja palatsin. Pariskunnan välille tuli erimielisyyttä ja he eivät tavanneet vuosina 1900–1901. Riitojen sopimisen jälkeen pariskunta oli yhdessä keisarin vuonna 1916 tapahtuneeseen kuolemaan saakka. Heidän pitkä suhteensa oli täysin platoninen.  

Schratt teki viimeiset roolinsa vuonna 1902. Hän tapasi Frans Joosefin viimeisen kerran 21. marraskuuta 1916, kaksi päivää ennen tämän kuolemaa. Uusi hallitsija Kaarle I kunnioitti Schrattia ja pyysi tämän vierailemaan surutalossa. 

Keisarin kuoleman jälkeen Schratt näytteli vielä yhdessä elokuvassa, Der Ochsenkrieg, vuonna 1920. Hän asui loppuelämänsä keisarilta saadussa palatsissa. 1930-luvulla journalistit kiusasivat Scrattia toistuvasti pyytäen häntä julkaisemaan muistelmiaan. Hän totsei, että hänellä ei ole mitään kerrottavaa, sillä ei ole ollut mikään Madame de Pompadour. Viimeiset vuotensa Schratt oli uskonnollinen ja vieraili joka päivä Frans Joosefin ja Elisabetin haudoilla.

Lähteet 

 Itävaltalaiset näyttelijät
 Vuonna 1853 syntyneet
 Vuonna 1940 kuolleet
Fabe

Fabe aiemmin Le Fvbelos (oikealta nimeltään Farbod Karimi, s. 20. syyskuuta 2001 Tampere) on suomalais-iranilainen muusikko. Hän nousi julkisuuteen lokakuussa 2018 julkaistuaan kappaleen Kauas, jota on kuunneltu jo yli 4.5 miljoonaa kertaa suoratoistopalvelu Spotifyssa.

Elämä ja ura 

Faben ura alkoi vuonna 2016, kun hän alkoi räppäämään kavereidensa kanssa huvin vuoksi. Fabe kertoo kuitenkin viihtyneensä jo pienenä mikrofoni kädessään, oli kyse sitten kuorossa laulamisesta tai sukulaisille esiintyminen. Fabe on ollut Sony Musicin jäsen vuodesta 2021 lähtien. Fabe tunnetaan herkistä R'n'B tulkinnoistaan. 

Fabe tunnettiin aikaisemmin Le Fvbelos taiteilijanimellä.

Diskografia

Albumit 

 ”Ongelmalapsi” (2022)

EP:t 

 ”Fabe EP” (2020)

Singlet 

 ”Hulluks” (2018)
 ”Kauas” (2018)
 ”SICKBOY” (mukana MELO, 2019)
 ”Älä Sano” (mukana SHRTY, 2019)
 ”Vapaana” (2019)
 ”Mielenrauha” (2020)
 ”Bussdown” (mukana Cavallini, 2020)
 ”Baby Girl” (mukana Cledos, 2020)
 ”Elokuu” (2021)
 ”Vainoharhainen” (2021)
 ”Tähti” (2022)
 ”WYD” (2022)
 ”Koko Yö” (mukana JVG, 2022)

Vierailijana 

 GoodJobLarry: Väärin (mukana Fabe, 2019)
 Sliki & Hamuelos: Hot Mama (mukana Fabe, 2020)
 SHRTY: System (mukana william,Fabe, 2021)
 william: IDGAF (mukana Fabe, 2021)
 Sexmane: Fiilis (mukana Fabe,YB026, 2021)
 Cledos: Mis oot ollu (mukana Fabe, 2022)
 DAVI: Kato mua nyt (mukana Cledos, Fabe, 2022)
 Infernal: From Paris to Berlin (mukana T Swoop, Fabe ja Branco, 2022)
 MD$: Vihatuin (mukana Fabe, Reino Nordin, Mikael Gabriel, 2022)
 Pihlaja: Heaven (mukana Fabe, 2022)

Lähteet 

Suomalaiset hip hop -artistit
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Naisten Ykkösen kausi 2022

Naisten Ykkösen kausi 2022 on jalkapallon Naisten Ykkösen 39. kausi.

Sarjamuoto 
Kaudella 2022 Naisten Ykkösessä pelataan 1o joukkueen kaksinkertainen runkosarja, jonka neljä parasta jatkavat kaksinkertaisessa yläloppusarjassa ja kuusi huonointa yksinkertaisessa alemmassa jatkosarjassa. Runkosarjan ottelut lasketaan mukaan jatkosarjoihin. Yläloppusarjan voittaja nousee Kansalliseen Liigaan kaudeksi 2023 ja toiseksi sijoittunut karsii liigapaikasta Kansallisen Liigan Haastajasarjan toiseksi viimeiseksi sijoittuneen kanssa. Alemman jatkosarjan viidenneksi ja kuudenneksi sijoittuneet putoavat Naisten Kakkoseen kaudeksi 2023.

Koska Rovaniemen Palloseuralle ei myönnetty lisenssiä Naisten Ykköseen kaudelle 2022, joten käynnistyi täydennysmenettely. Täydennysmenettelyn kautta EBK sai paikan Naisten Ykköseen. Alun perin EBK oli täydennysmenettelyssä toisella sijalla, mutta ensimmäisellä sijalla ollut FC Sport sai paikan jo aiemmin, kun Tikkurilan Palloseura luopui paikastaan Kansallisessa Liigassa ja Nurmijärven Jalkapalloseura sai paikan Knsalliseen Liigaan.

Joukkueet

Lähteet 

Naisten Ykkösen kaudet
Jalkapallosarjojen kausi 2021–2022/2022
Gunnar Aspelin (filosofi)

Gunnar Aspelin (23. syyskuuta 1898 Södra Mellby, Kristianstadin lääni, Ruotsi  – 29. elokuuta 1977) oli ruotsalainen filosofi.

Aspelin oli taiteilija Karl Aspelinin (1857–1932) ja Ellen Berghin poika. Vuonna 1923 hän meni naimisiin lääkäri Frithiof Schersténin ja Ida Schröderin tyttären, Dagmar Schersténin, kanssa. Gunnar Aspelin oli viiden lapsen isä. Hänen lapsiaan olivat Herbert Aspelin, vertailevan kirjallisuuden tutkija Kurt Aspelin, hovioikeuden asianajaja Erland Aspelin, opettaja Marianne Aspelin ja taiteilija Gert Aspelin.

Gunnar Aspelin väitteli Lundin yliopistossa vuonna 1925 väitöskirjallaan Hegels praktiska filosofi under åren 1800–1803 (Hegelin käytännöllinen filosofia vuosina 1800–1803), ja samana vuonna hänestä tuli käytännöllisen filosofian dosentti. Väitöskirjassaan ja myöhemmissä teoksissaan hän tukeutuu marxilaiseen historiankäsitykseen, tosin jossain määrin erilaisella metodologisella vaikutuksella. Aspelin oli samaa mieltä marxilaisuuden kanssa siitä, että historiallisten tapahtumien ymmärtämisessä on otettava huomioon yhteiskunnalliset olosuhteet, missä ne tapahtuivat. Toisaalta yleiset lainalaisuudet eivät selitä kaikkia historian tapahtumia, vaan myös toimijoiden yksilöllisyys vaikuttaa tapahtumien kulkuun.

Vuonna 1936 Aspelin nimitettiin professoriksi Göteborgin korkeakouluun, jossa hän työskenteli vuosina 1936–1949. Vuonna 1949 hänestä tuli teoreettisen filosofian professori Lundin yliopistoon, jossa hän työskenteli vuosina 1949–1964. Vuonna 1953 hän perusti Hans Larsson seuran (Hans Larsson Samfundet), ja hänestä tuli sen ensimmäinen puheenjohtaja. Hän oli Hans Larssonin hyvä ystävä ja kollega. Seuran kirjasarjassa Insikt och handling (Oivallus ja toiminta) hän julkaisi kannanottoja muun muassa Hans Larssonin kiistakirjoituksista Axel Hägerströmiä vastaan. Vuonna 1968 hän julkaisi muistelmansa Lek och allvar (Leikkiä ja vakavuutta).

Toistuvana teemana Aspelinin tutkimuksissa on yksilön ja kollektiivin välinen suhde. Filosofit, joihin hän pääasiassa keskittyi, olivat Hans Larsson, John Locke, Karl Marx, Hegel, Bertrand Russell, Ralph Cudworth ja Hugo Münsterberg. Elämänsä viimeisinä vuosina Aspelin kiinnostui yhä enemmän keskiajan aatteista ja harjoitti aatehistorian ja sosiologian tutkimusta. Vuonna 1958 hän julkaisi teoksen Tankens vägar (Ajatuksen tiet), joka on kuvaus Euroopan filosofian historiasta.

Perintö 
Ylioppilaslehti Lundagård perustettiin Aspelinin johdolla, ja hänestä tuli lehden ensimmäinen päätoimittaja.

Hänen oppilaidensa joukossa on Sven-Eric Liedman.

Suomennetut teokset

Lähteet 

Vuonna 1977 kuolleet
Vuonna 1898 syntyneet
Ruotsalaiset filosofit
Pohjolan rengastie

Pohjolan rengastie on kesällä 2021 avattu rengasreitti Pohjois-Pohjanmaalla. Sen tavoiteena on tuoda esiin Perämeren ja Pohjois-Pohjanmaan luonnon monimuotoisuutta. Reitillä on muun muassa 9 matkailualuetta, 16 suurjokea, Suomen keskipiste ja Suomen eteläisin tunturialue. Reitin pituus on noin 850 kilometriä. Reitin avajaiset pidettiin kesäkuussa 2021 Nallikarissa.

Reitti
Pohjolan rengastien reitti kulkee jokien, metsien ja tuntureiden läpi Oulusta Raahen kautta Kalajoelle ja sieltä Syötteen kautta Ouluun. Reitti on suunniteltu niin, että sen voi kulkea osissa tai kokonaan autolla, pyörällä tai patikoiden. Alueella on myös jonkin verran julkista liikennettä ja lukuisia matkailuyrityksiä.

Kohteita reitillä 

 Oulu
 Syöte
 Rokua Geopark
 Kalajoki
 Raahe
 Liminka
 Kempele
 Ii
 Hailuoto

Katso myös 

 Saariston rengastie

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Pohjolan rengastie.fi

Suomen matkailutiet
Pohjois-Pohjanmaan nähtävyydet
Jung Chan-sung

Jung Chan-sung (; s. 17. maaliskuuta 1987) on eteläkorealainen höyhensarjan vapaaottelija ja potkunyrkkeilijä. Hän otteli kahdesti UFC:n höyhensarjan mestaruudesta, ensin José Aldoa ja toisella kertaa Alexander Volkanovskia vastaan, mutta hävisi molemmilla kerroilla. Ennen UFC:tä Jung voitti muun muassa Pancrasen Korean kevytsarjan turnauksen.

Saavutukset
Pancrase
Korean kevytsarjan turnauksen mestaruus (kerran)

KoreaFC
Höyhensarjan turnauksen mestaruus (kerran)

UFC
Illan luovutus (kahdesti, vs. Leonard Garcia, Dustin Poirier)
Illan tyrmäys (kerran, vs. Mark Hominick)
Illan kamppailu (kahdesti, vs. Dustin Poirier, Yair Rodríguez)
Illan suoritus (kolmesti, vs. Dennis Bermudez, Renato Moicano, Frankie Edgar)
Ensimmäinen ottelija UFC:ssä, joka on voittanut twisterlukolla.

Muualla
Jung on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä EA Sports UFC (2014), EA Sports UFC 2 (2016), EA Sports UFC 3 (2018) ja EA Sports UFC 4 (2020).

Lähteet

Eteläkorealaiset taekwondoinit
Eteläkorealaiset vapaaottelijat
Eteläkorealaiset potkunyrkkeilijät
Brasilialaisen jujutsun harjoittajat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Xälimä Iskändärova

Xälimä Şakir qızı Iskändärova (ven. Халима Шакировна Искандерова; Halima Šakirovna Iskanderova, s. 19. toukokuuta 1940, Taškent) on tataarilainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä, palkittu kansantaiteilija. Vuodesta 1963 Iskändärova on ollut Kazanin akateemisen tataariteatterin johtavimpia näyttelijöitä.

Valikoidut roolit näyttämöllä 

 Mirkay ja Aisylu" N. Isanbet  - Magri
 "Herää ihmisten sydämet" - seurue
 M. Karimin ”I am a Mother” – sooloesitys
 "Ota pääskynen pois" A. K. Vakhitov  - Dilyara
 "Kunnioita isääsi" V. V. Lavrentiev  - Irina
 Eduardo De Filippo  - Ninuccia " Joulu Cupiello-talossa ".
 " Viimeinen uhri " A. N. Ostrovski  - Irina
 " Figaron häät " , P. Beaumarchais  - Rosina
 " Tyhmä " Lope de Vega  - Nysa
 "Palaammeko..." A. Gilyazov - Larisa
 "Naisten juorut" K. Goldoni  - Eleanor
 "Kesä kaupungissa" Anar Rzayev  - Rukhsara
 "Tuutulaulu" T. Minullin  - Aizara Akhatovna
 " Myötäinen " A. N. Ostrovski  - Harita Ignatievna Ogudalova
 "Sininen huivi" K. Tinchurin  - Vanhin vaimo
 " Loistaa, mutta ei lämmitä " A. N. Ostrovski  - Avdotya Vasilievna
 " Khuja Nasretdin " N. Isanbet - Sahil
 "Runaways" N. Isanbet  - Mayshakar
 "Guljamal" N. Isanbet  - emäntä
 " Bizchane " M. Gorky  - Akulina

Lähteet 

 Ильтани Илялова. Г. Камал театры актерлары (библиографик белешмәлек). Казан: ТКН, 1996 (рус телендә: 2005). ISBN 5-298-00708-2

Aiheesta muualla 

 IMDb
 youtube
 kamalteatr

Tataarit
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Lauttahurapuu

Lauttahurapuu (Hura crepitans) on tyräkkikasvien (Euphorbiaceae) heimoon, hurapuiden (Hura) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on osittain kausivihanta, nopeakasvuinen ja okainen puulaji, joka voi sulkeutuneessa metsässä kasvaa jopa 50 metriä korkeaksi, mutta jää avoimella paikalla pienemmäksi, yleensä 12–20 metriä korkeaksi. Suora, lieriömäinen runko on tyveltään yleensä turvonnut ja runko voi olla suora sekä oksaton 30 metrin korkeuteen asti. Rungon halkaisija voi kasvaa kaksimetriseksi, mutta tavallisimmin runko jää noin 90–150 cm paksuksi. 

Lauttahurapuu kasvaa kosteissa rannikkometsissä sekä sademetsissä. Sademetsissä lajia tavataan yleensä alueilta, joille tulvavesi nousee säännöllisesti. Luonnossa lajia tavataan Keski-Amerikassa Nicaraguasta etelään, Karibialla sekä Etelä-Amerikan pohjoisosissa aina Perun ja Bolivian leveyksille asti.

Kaikki kasvin osat sisältävät myrkyllistä maitiaisnestettä. Maitiaisneste sisältää myrkyllistä diterpeeneihin kuuluvaa huratoksiinia. Maitiaisnesteen joutuessa kosketuksiin silmien kanssa voi se aiheuttaa sokeutta. Maitiaisnestettä sekä puun kuorta, lehtiä, hedelmiä ja siemenistä saatavaa öljyä on kuitenkin käytetty perinteisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin. Lisäksi maitiaisnestettä on käytetty nuoli- sekä kalanmyrkkyjen valmistusaineena.

Lauttahurapuuta kasvatetaan toisinaan tuomaan varjoa viljelyksille, mutta sitä kasvatetaan laajalti myös koristepuuna Amerikoiden, Afrikan ja Aasian trooppisissa osissa. Koristepuuna sitä kasvatetaan tyypillisesti teiden varsilla sekä puistoissa. Kypsymättömien hedelmien puiset suojukset ovat myös olleet suosittuja koristeita sekä pieniä säilytysrasioita.

Lauttahurapuun puuaineen väri vaihtelee vaaleasta kellanruskeasta tummanruskeaan. Sydänpuu ei aina erotu pintapuusta, mutta toisinaan pintapuu erottuu selvänä, 15–25 cm paksuna, vaaleankellertävänä kerroksena. Puutavaraa käytetään yleensä paikallisesti, mutta joskus sitä myös myydään. Puutavaraa käytetään tavallisiin puusepäntöihin, sisärakentamiseen sekä puulaatikoiden ja vanerin valmistamiseen. Perinteisesti lauttahurapuiden rungoista on myös valmistettu ruuhia.

Lähteet 
 Useful Tropical Plants: Hura crepitans

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Lauttahurapuu (Hura crepitans)
 JSTOR Global Plants: Hura crepitans 
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Hura crepitans 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Hura crepitans 
 Flora of China: Hura crepitans 

Tyräkkikasvit
Myrkylliset kasvit
Puut
Eteläinen maakunta (Sambia)

Eteläinen maakunta (Southern Province) on yksi Sambian maakunnista. Sen pinta-ala on 85283 km2. Hallinnollisesti Eteläinen maakunta jakautuu 13 piiriin, jotka ovat Chikankata, Choma, Gwembe, Kalomo, Kazungula, Mazabuka, Monze, Namwala, Livingstone, Pemba, Siavonga, Sinazongwe ja Zimba.

Eteläisen maakunnan väkiluku on 2195416, josta noin puolet ovat miehiä ja puolet naisia. Maakunnan piireistä väestönkasvu on suurinta Gwemben piirissä (4,5 %), Siavongan piirissä (4,4 %) ja Kalomon piirissä (4,4 %). Eteläisen maakunnan merkittävimpiä elinkeinoja ovat karjankasvatus, maissintuotanto, turismi sekä energiantuotanto. Lisäksi alueella kasvatetaan maapähkinöitä, durraa, vehnää ja soijapapuja.

Lähteet 

Sambian maakunnat
Tavarateline

Tavarateline, tarakka, on polkupyörän, mopedin tai moottoripyörän tavarateline. Sillä voi täydentää kuljetustarpeita joita kuljettaja itse voi järjestää esimerkiksi repun avulla. 

Tavarateline voi sijaita myös ajoneuvon etuosassa.

Nykyisin sähköpolkupyörien akku voi olla sijoitettuna tarakan alle, toisin kuin runkoon tai pystysuorasti runkoon. Tarakka on perinteisesti asennettu runkoon useammastakin kohdasta mutta tavaratelineen voi asentaa myös satulaputkeen. 

Polkupyörien suurempia liikutustarpeita varten on olemassa polkupyörän peräkärry.

Polkupyörät
Družby Narodivin metroasema

Družby Narodiv () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1991.

Galleria

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kiovan metro
Ilinden

Ilinden () on kunta Pohjois-Makedoniassa, Skopjen alueella. Kunnassa asuu 17 435 asukasta, ja kunnan väkiluku oli välillä 2002-2021 puolen prosentin kasvussa. Kunnan asukkaista valtaosa on ortodokseja ja makedonialaisia. Kunta on nimetty Ilindenin–Preobraženien kansannousun mukaan.

Väestö 
Ilindenin asukkaista

 92,8% on makedonialaisia
 2,8% romaneja
 2,5% albaaneja
 1,5% serbejä
 0,4% muita.

Lähteet 

Pohjois-Makedonian kunnat
Pont d’Iéna

Pont d’Iéna on Pariisissa sijaitseva silta, joka ylittää Seinejoen Jardins du Trocadéron ja Mars-kentän kohdalla. Silta on nimetty Jenan–Auerstedtin taistelun voiton kunniaksi. Pont d’Iéna on merkitty Pariisin historiallisten muistomerkkien rekisteriin.

Sillassa on viisi holvikaarta, jotka tukeutuvat neljään pilariin. Pilarit on koristeltu keisarillisilla kotkilla. Sillalla on neljä ratsastajapatsasta, kaksi kummankin rannan puolella. Ne esittävät gallialaista, roomalaista, arabialaista ja kreikkalaista soturia. Sillan oikean rannan puolella on Auguste Préaultin veistämä Cavalier gaulois ja Louis Joseph Daumasin veistämä Cavalier romain. Vasemman rannan puolella on Jean Charles Feuchèren veistämä Cavalier arabe ja François Théodore Devaulx’n veistämä Cavalier grec.

Silta rakennettiin aluksi 19 metriä leveäksi. Vuonna 1900 se päätettiin leventää 24 metriin. Levennys kuitenkin epäonnistui ja se täytyi purkaa. Siltaa levennettiin uudelleen vuoden 1937 maailmannäyttelyä varten, ja tuolloin sillan alla olevien tukipilareiden määrä kaksinkertaistettiin. Pont d’Iénan nykyinen leveys on 35 metriä.

Historia 
Silta rakennettiin keisari Napoleonin käskystä, ja sen piti alun perin olla nimeltään Pont de l'Ecole Militaire tai Pont du Champ de Mars. Vuonna 1807 silta päätettiin kuitenkin nimetä Pont d'Ienaksi edellisenä vuonna Jenan–Auerstedtin taistelussa saavutetun voiton kunniaksi.

Ensin sillan rakennustöitä johti Jacques Dillon, mutta hänen kuoltuaan kesken rakennustöiden vastuu siirtyi arkkitehti Francois Laurent Lamandelle, joka oli suunnitellut Pont d'Austerlitz -sillan. Silta oli määrä rakentaa valuraudasta, mutta materiaaliksi vaihdettiin kivi keisarillisella asetuksella vuonna 1808, koska kivisilta katsottiin kestävämmäksi ja helpommaksi ylläpitää.

Pont d'Ienan rakennustyöt etenivät hitaasti, ja sillan betonivalut valmistuivat vasta vuonna 1814. Napoleonin hävittyä ja keisarikunnan kaaduttua vuonna 1815 silta aiottiin purkaa, mutta kuningas Ludvig XVII onnistui pelastamaan sillan. Sen uudeksi nimeksi tuli Pont des Invalides, ja keisarilliset kotkat poistettiin ja niiden tilalle tuli monogrammi L. Vuoden 1830 vallankumouksen jälkeen sillalle palautettiin sen alkuperäinen nimi. Vuonna 1852 kuvanveistäjä Antoine-Louis Barye teki pilarien yläpuolelle uudet keisarilliset kotkat alkuperäisten mallin mukaan. Seuraavana vuonna sillalle lisättiin vielä neljä ratsastajapatsasta.

Pariisin kaupunki katsoi 1800-luvun loppupuolella, että silta oli liian kapea kasvavalle liikenteelle. Lisäksi vuonna 1889 järjestettiin Pariisin maailmannäyttely, jonka vetonaulana oli sillan läheisyyteen rakennettu Eiffel-torni, joka lisäsi liikennettä entisestään. Myöhemmät maailmanäyttelyt kasvattivat painetta leventää siltaa. Uudeksi leveydeksi ehdotettiin 40 metriä, mutta lopulta sillan leveydeksi sovittiin 35 metriä ennen vuoden 1937 maailmannäyttelyä.

Kuvagalleria

Lähteet 

Pariisin sillat
Holvisillat
Kivisillat
Tieliikennesillat
Entering Heaven Alive


Entering Heaven Alive on yhdysvaltalaisen rock-laulaja Jack Whiten studioalbumi, joka julkaistiin 22. heinäkuuta 2022.

Kappaleet

Arvostelut 
 Kulttuuritoimitus: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2022 albumit
Jack Whiten albumit
Naisten Cup 1971

Naisten Cup oli vuonna 1971 jäjestetty ensimmäinen epävirallinen jalkapallon naisten SM-kilpailu. Cup-muotoisen kilpailun voitti Helsingin Jalkapalloklubi.

Tulokset

1. kierros

2. kierros

3. kierros

Puolivälierät

Välierät

Loppuottelu

Lähteet 

1971
Jalkapallosarjojen kausi 1970–1971/1971
Hedvig Sofia

Hedvig Sofia (26. kesäkuuta 1681 – 12. joulukuuta 1708) oli ruotsalainen prinsessa, josta tuli Holstein-Gottorpin herttuatar.

Hedvig Sofia oli Kaarle XI:n ja Ulriika Eleonooran tytär. Hän oli läheinen veljensä, tulevan kuningas Kaarle XII:n kanssa. Isoäitinsä leskikuningatar Hedvig Eleonooran myötävaikutuksella hänet naitettiin vastoin omaa tahtoaan serkulleen Gottorpin herttualle vuonna 1698. Avioliitto ei ollut onnellinen.

Herttuapari muutti Hollstein-Gottorpiin syksyllä 1698, ja jo vuonna 1699 Hedvig Sofia tuli vierailulle Tukholmaan. Suuri Pohjan sota pakotti hänet jäämään kaupunkiin pidemmäksi aikaa, ja hän synnytti siellä keväällä 1700 poikansa Kaarle Fredrikin. Aviomies sai surmansa taistelussa vuonna 1702. Parivuotiaasta pojasta tuli nyt uusi herttua, ja Hedvig Sofia osallistui sijaishallitsijajärjestelyihin. Hän sairastui loppuvuonna 1708 isorokkoon ja menehtyi vain pari päivää sairastettuaan. Hänet on haudattu Tukholman Riddarholmskyrkaniin.

Lähteet 

Ruotsin kuninkaalliset
Prinsessat
Vuonna 1681 syntyneet
Vuonna 1708 kuolleet
Chiesanuova (Piemonte)

Chiesanuova () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 234 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Liinu Koivisto

Liinu Koivisto (s. 14. heinäkuuta 1993 Haukipudas) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä.

Koivisto on pelannut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa kaudesta 2016–2017 alkaen oululaisessa SS Rankoissa Ankoissa. Hän on kuuden kauden aikana pelannut liigassa 113 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 93 maalia ja antanut 39 maalisyöttöä, sekä 29 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt 18 maalia ja saanut kymmenen syöttöpistettä. Hän saavutti SM-pronssia vuonna 2021.

Lähteet 

Suomalaiset salibandyn pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
South Portland

South Portland on kaupunki Mainen osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 26 498 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Cumberlandin piirikunnassa, suoraan osavaltion pääkaupungin, Portlandin, alapuolella.

Väestö 
Vuonna 2020 South Portlandin 26 498 asukkaasta valkoisia oli 88,7 %, mustia 5,1 % ja aasialaisia 2,5 %. Vuonna 2019 11,0 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 9,6 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Mainen kaupungit
Evhen Tsybulenko

Evhen Tsybulenko (, s. 21. lokakuuta 1972 Simfernopol, Ukraina) on ukrainalaissyntyinen virolainen oikeustieteilijä. Tsybulenko on oikeustieteen professori Tallinnan teknillisen yliopistossa ja hän on yliopiston oikeustieteiden laitoksen ihmisoikeusinstituutin perustaja.

Ura 
Tsybulenko suoritti oikeustieteen maisterin tutkinnon (LL.M.) Kiovan kansallisessa yliopistossa vuonna 1996 ja väitteli oikeutieteen tohtoriksi (Ph.D.) vuonna 2000. Tsybulenko on toiminut vuodesta 2005 lähtien Tallinnan teknillisen yliopiston oikeustieteen professorina keskittyen erityisesti kansainväliseen humanitääriseen oikeuteen sekä ihmisoikeuksiin.

Tsybulenko on julkaissut yli 40 tieteellistä kirjaa ja artikkelia sekä yli 200 muuta teosta ukrainaksi, englanniksi sekä vänäjäksi. Hänen artikkeleitaan ja haastattelujaan on käännetty mm. suomeksi, ranskaksi ja arabiaksi. Tsybulenko on osallistunut myös lakien valmistelutyöhön mm. Punaisen Ristin tunnusten suojelua koskevien lakiluonnosten valmisteluun Ukrainassa sekä ollut valmistelemassa aloitetta Viron parlamentille Ukrainan sodan määrittelemiseksi kansanmurhaksi.

Poliittiset näkemykset 
Tsybulenko on esittänyt vuosien varrella vahvoja poliittisia mielipiteitä. Hän mm. nimennyt kommunismin rikolliseksi ideologiaksi ja katsoo vuosina 1932-33 tapahtuneen Holodomorin olleen ukrainalaisten kansanmurha. Viron politiikassa Tsybulenko on tukenut oikeistolaista politiikkaa ja kritisoinut Viron keskustapuoluetta.

Tsybulenko on arvostellut Venäjän federaatiota kiivaasti. Hän on blogissaan mm. kehottanut kapinaan Venäjän viranomaisia vastaan. Tämä on johtanut mm. Venäjän ja Valko-Venäjän suurlähetystöjen protestiin, jossa nämä kehottivat venäjämielisiä vaatimaan Tsybulenkon kansalaisuuden pois ottamista. Venäjälle Tsybulenkolla on ollut maahantulokielto vuodesta 2018.

Yksityiselämä 
Tsybulenkon isä oli ukrainalainen kenraalimajuri Mykola Tsybulenko.

Evhen Tsybulenko on Viron kansalainen ja hän sai kansalaisuuden vuonna 2010 erityisten ansioiden johdosta.

Lähteet

Elävät henkilöt
Vuonna 1972 syntyneet
Oikeustieteilijät
Virolaiset tieteilijät
Karachin ympyrärata

Karachin ympyrärata on rautatie Pakistanin suuressa metropolissa Karachissa ja sen ympäristössä, ja sen alkuperäinen pituus oli 50 kilometriä. Sen koko osuus on ollut käytössä vaihtelevasti. Se oli täydessä toiminnassa ja käytössä vuodesta 1964 reilut kolmekymmentä vuotta päättyen taloudellisiin tappioihin vuonna 1999. Sitä on elvytetty muun muassa valtion jopa Pakistanin korkeimman oikeuden määräämin toimenpitein suuren kaupungin kuljetustarpeiden parantamiseksi.

Toiminnan määrättiin alkavan jälleen lopulta vuonna 2020, ja aluksi neljäntoista kilometrin matkalla.

Lähteet 

Karachi
Pakistanin liikenne
Joukkoliikenne
Marjorie Noël

Marjorie Noël (oik. Françoise Nivot, 25. joulukuuta 1945 – 30. huhtikuuta 2000) oli ranskalainen laulaja. Noël julkaisi ensilevytyksensä 1964. Noël edusti Monacoa Eurovision laulukilpailussa 1965 kappaleella Va dire à l'amour ja sijoittui 18 kilpailijan joukosta yhdeksänneksi.

Noël vetäytyi julkisuudesta 1967. Hän kuoli aivoverenvuotoon 54-vuotiaana vuonna 2000.

Diskografia
 1964: Tu vas partir
 1964: Si j'étais plus jolie qu'elle
 1965: Va dire à l'amour
 1965: Je te dis mon âge
 1965: Fais attention
 1966: Les portes-clefs
 1967: Au temps des princes charmants

Lähteet

Ranskalaiset laulajat
Monacon euroviisuedustajat
Vuoden 1965 euroviisuedustajat
Vuonna 1945 syntyneet
Vuonna 2000 kuolleet
Blood Magick Necromance


Blood Magick Necromance on itävaltalaisen Belphegor-yhtyeen yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 14. tammikuuta 2011.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 7/10
 Kaaoszine: 5/10

Lähteet 

Vuoden 2011 albumit
Belphegorin albumit
Jossakin on maa

Jossakin on maa on Hannu-Pekka Vitikaisen ja Khalid Laboudin ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2022.

Elokuva on henkilödokumentti kahdesta marokkolaisnuoresta, Ilyasista ja Mohamedista, jotka ovat lähteneet Marokosta Eurooppaan etsimään parempaa elämää.

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Conjuring the Dead


Conjuring the Dead on itävaltalaisen Belphegor-yhtyeen kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 8. elokuuta 2014.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 5½/10
 Kaaoszine: 7-/10

Lähteet 

Vuoden 2014 albumit
Belphegorin albumit
Totenritual


Totenritual on itävaltalaisen Belphegor-yhtyeen yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 15. syyskuuta 2017.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 7½/10
 Inferno:

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit
Belphegorin albumit
The Devils (Belphegorin albumi)


The Devils on itävaltalaisen Belphegor-yhtyeen yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 29. heinäkuuta 2022.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Helmuth - laulu, kitara
 Serpenth - basso
 David Diepold - rummut

Arvostelut 
 Imperiumi: 6+/10
 Inferno:

Lähteet 

Vuoden 2022 albumit
Belphegorin albumit
Mielensäpahoittaja Eskorttia etsimässä

Mielensäpahoittaja Eskorttia etsimässä on Mika Kaurismäen ohjaama suomalainen komediaelokuva ja road movie, joka sai ensi-iltansa 9. syyskuuta 2022. Elokuva on kolmas osa Mielensäpahoittaja-elokuvasarjaa. Sarjan aikaisemmat osat ovat Mielensäpahoittaja (2014) ja Ilosia aikoja, Mielensäpahoittaja (2018).

Elokuvassa Heikki Kinnusen esittämä Mielensäpahoittaja matkustaa Saksaan etsimään tietynlaista Ford Escortia.

Alun perin Aake Kallialan piti näytellä Mielensäpahoittajan veljeä Tarmoa, elokuvaa kuvattiinkin Kallialan kanssa. Kallialan jouduttua vakavaan onnettomuuteen kesken kuvausten, hänet vaihdettiin Kari Väänäseen.

Näyttelijät

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset komediaelokuvat
Suomalaiset road moviet
Luontokapinetti

Luontokapinetti on Pöytyän kunnassa sijaitseva  luontotietokeskus. Se avattiin vuonna 2002. Alueella on eräänlainen luontonäyttely ja kokoustiloja. Siellä voidaan järjestää muun muassa leirikouluja, TyKy-päiviä ja juhlia.

Luontokapinetti pyrkii esittämään luontotietoutta elämyksellisesti kaikenikäisille. Siellä on multimedianäyttely, jossa kerrotaan geologiasta, eliöistä, ilmakehästä ja ihmisen suhteesta luontoon.

Lähteet 

Matkailu
Pöytyä
Luontokeskukset
Rakkaani merikapteeni

Rakkaani merikapteeni on Klaus Härön ohjaama suomalainen draamaelokuva. Englanninkielinen elokuva sai ensi-iltansa 30. syyskuuta 2022.

Irlannissa kuvattu elokuva kertoo merikapteenista, joka rakastuu kodinhoitajaansa. Hänen tyttärensä ei kuitenkaan hyväksy suhdetta.

Elokuva palkittiin Chicago International Film Festivalin parhaan kansainvälisen elokuvan yleisöpalkinnolla.

Arvosteluja 

 Miia Vatka, Iltalehti:  
 Susanna Bono, Episodi:  
 Leena Virtanen, Satakunnan Kansa:

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Sisu (elokuva)

Sisu on Jalmari Helanderin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen toimintaelokuva, joka saa ensi-iltansa alkuvuonna 2023. Maailmanensi-iltansa elokuva sai Toronton elokuvajuhlien Midnight Madness -sarjassa syyskuussa 2022. 

Elokuvassa Jorma Tommilan esittämä kullankaivaja Aatami Korpi lähtee Lapin sodan aikana viemään löytämäänsä kultaa kaupunkiin ja joutuu pakenemaan natsien partiota. Elokuva kuvattiin Lapissa vuonna 2021. Budjetti on kuuden miljoonan euron kokoluokkaa.

Sony Pictures osti elokuvan maailmanlaajuiset levitysoikeudet ennen kuin ainuttakaan kohtausta oli kuvattu. Elokuvan levittää Yhdysvalloissa Lionsgate ja elokuvateatterilevitys on pohjoismaiseksi elokuvaksi poikkeuksellisen laaja. Pohjoismaissa elokuvan levittää Nordisk Film.

Vastaanotto 
Sitgesin elokuvajuhlilla se palkittiin parhaana elokuvana. Lisäksi Kjell Lagerroos palkittiin parhaasta kuvauksesta; Juri Seppä ja Tuomas Wäinölä parhaasta musiikista; ja Jorma Tommila palkittiin festivaalin parhaana miesnäyttelijänä.

Aiheesta muualla
 Sisu-elokuvan traileri Youtubessa.

Lähteet 

Suomalaiset toimintaelokuvat
Tulevat elokuvat
Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Kulkuset kulkuset

Kulkuset kulkuset on Taru Mäkelän ohjaama suomalainen komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa lokakuussa 2022.

Elokuva perustuu Helena Bergströmin ohjaamaan ruotsalaiseen elokuvaan En Underbar Jävla Jul (2015). Käsikirjoituksen on alkuperäisestä sovittanut Kristofer Gummerus. 

Elokuvassa kaksi kirjavaa uusioperhettä kohtaa ensi kertaa jouluillallisen äärellä.

Elokuvan tuottaa Aleksi Hyvärinen Don Filmsistä ja levittää Nordisk Film.

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset komediaelokuvat
Tulevat elokuvat
Suomalaiset uudelleenfilmatisoinnit
Vesantojärvi

Vesantojärvi on järvi Pohjois-Savossa, Vesannon keskustaajamasta hieman etelään päin. Se kuuluu Kymijoen vesistöön ja on osa Rautalmmin reittiä. Sen pinta-ala on 563 hehtaaria. Lähellä Sijaitsevia muita järviä ovat Sonkari ja Kiesimä, Niinivesi, Rasvanki ja Virmasvesi. Vesantojärvellä on joissakin paikoin kalastusmahdollisuus. Muutaman kymmenen kilometrin päässä sijaitsevat kalastajien ja retkeilijöiden suosimat Lohimaa Tervossa ja Nokisenkoski Rautalammilla.

Lähteet 

Rautalammin reitti
Vahvajärvi

Vahvajärvi tarkoittaa seuraavia:
 Vahvajärvi, järvi Hirvensalmella
 Vahvajärvi, järvi Venäjällä Sortavalan piirissä
 Vahvajärvi, järvi Uuraisissa

Järvien täsmennyssivut
The Star-Treader and Other Poems

The Star-Treader and Other Poems on vuonna 1912 ilmestynyt Clark Ashton Smithin esikoisrunokokoelma.

Julkaisu 

Kalifornialainen Smith oli julkaissut vuodesta 1911 alkaen muutamia runoja pienissä aikakauslehdissä. Runot saivat hyvän vastaanoton, ja 18-vuotiaan Smithin äidinkielen opettaja ehdotti, että Smith lähettäisi tekstejään esikuvalleen, runoilija George Sterlingille. Smith ihaili Sterlingin lisäksi Ambrose Bierceä ja muita Kalifornian boheemeja kirjailijoita. Smith oli tutustunut myös Charles Baudelairen tuotantoon. 

Sterling innostui Smithin runoista, joita piti tämän nuoreen ikään nähden kypsinä. Hän antoi Smithille myös korjausehdotuksia ja lukusuosituksia. Sterling alkoi mainostaa Smithin runoja haastatteluissa ja esitteli niitä Ambrose Biercelle. Smith tutustui Sterlingiin ja tämän ystäviin, joiden seurassa hän matkusti San Franciscoon. Lehdet haastattelivat Smithiä ja häntä ylistettiin ”Sierra Nevadan ihmelapseksi”. Sterlingin kustantaja A. M. Robertson ehdotti Smithille runokokoelman julkaisua. Sterlingin avustuksella Smith valitsi ja viimeisteli joukon parhaita runojaan. Sterling myös auttoi vedosten oikoluvussa ja kirjoitti teokseen saatesanat.

Vastaanotto 

The Star-Treader and Other Poems ilmestyi marraskuussa 1912 ja sai ristiriitaisen vastaanoton. Myönteisissä arvioissa Smithin tyyliä verrattiin Percy Bysshe Shelleyyn ja John Keatsiin, kielteisissä arvosteltiin hänen makaaberia tyyliään. Sekä Sterling että Bierce ryhtyivät puolustamaan Smithiä julkisesti. Kohu toi kirjalle ilmaista näkyvyyttä, ja kirjaa myytiin yli tuhat kappaletta, mikä oli esikoiskirjailijalle hyvä tulos. Kirja menestyi jopa paremmin kuin Sterlingin omat teokset, ja sen ylistäjiin lukeutui esimerkiksi englantilais-walesilainen Arthur Machen. Smithistä tuli tämän kotikaupungissa Auburnissa paikallinen suuruus, ja kaupunkilaiset ostivat hänen kirjaansa satamäärin. Tekijänpalkkiota hän sai kuitenkin vain noin 50 dollaria.

Vuoden 1912 lopulla Ambrose Bierce julkaisi avoimen kirjeen, jossa hän varoitti, että liika ja ennenaikainen kehuminen voisi vahingoittaa Smithin uraa ja aiheuttaa vastareaktion. Arvio osoittautui oikeaksi eikä Smith pystynyt toistamaan esikoiskokoelmansa menestystä.

Katso myös 

 ”The Hashish-Eater‎”

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Smith, Clark Ashton: ”Tähtivaeltaja” (The Star-Treader, 1912). Lehdessä Tuli & Savu 3/2008. Suomentanut Teemu Manninen.
 
 
 

Clark Ashton Smith
Yhdysvaltalaiset runokokoelmat
Vuoden 1912 kirjat
Doris von Schönthan

Doris von Schönthan, syntyjään Maria-Dorothea Ehemann (1905 Worms- 1961 Pariisi) tunnettu myös monella muulla nimellä kuten Maria-Dorothea von Salomon-Schönthan ja Dorinde oli saksalainen malli, journalisti ja valokuvaaja. Weimarin tasavallan aikana hän oli julkisuuden henkilö ja tunnettu 1920-luvun boheemi. Hän oli myös aktiivinen kansallissosialismin vastustaja ja toimimyös Ranskan vastarintaliikkeen jäsenenä.

Elämänvaiheita 
Maria-Dorothea Ehemann menetti vanhempansa jo varhaislapsuudessaan. Hänet adoptoitiin komedioiden kirjoittaja Franz von Schönthanin perheeseen. 

1920-luvulla von Schönthan tuli julkisuuteen. Hän työskenterli osa-aikaisesti mainostoimistosssa, toimi valokuvaajana ja toimittajana. Hänellä oli ystäviä kulttuuripiireissä ja kirjailija Grete Weil antoi hänelle nimen "kerubi". Ystäviin kuuluivat myös Erika ja Klaus Mann. Kirjailija Franz Hessel rakastui häneen ja omisti hänelle tekstejään. Elämäntyyliin kuului runsas juhliminen sekä alkoholi ja kokaiini. 

Adolf Hitler ja kansallissosialistit tulivat Saksassa valtaan vuonna 1933. Schönthan ryhtyi kirjoittamaan hallintoa vastustavia lentolehtisiä yhdessä Elisabet Hauptmannin ja Friedrich Wolfin kanssa. Hän piilotteli vainottuja henkilöitä kodissaan eikä suostunut toimittajana noudattamaan kansallissosialistista ohjeistusta. Elämä alkoi olla liian vaarallista ja Schönthan muutti Pariisiin. 

Pariisissa Schönthan tutustui Boris Salomoniin ja osallistui tämän kanssa poliittisen aktivismiin. Saksan hyökättyä Ranskaan vuonna 1940, heidät internoitiin, mutta he pääsivät osallistumaan Ranskan vastarintaliikkeeseen. Sodan jälkeen hän jäi asumaan Ranskaan. Hän tapasi vuonna 1949 Cannesissa vanhan ystävänsä Klaus Mannin, joka oli huonossa kunnossa päihdeongelmansa vuoksi. Schönthan vei hänet päihdekuntoutukseen. 

Saksaan von Schönthan palasi vuonna 1952. Elämässä oli ollut vastoinkäymisiä; aviomies oli kuollut ja elämä vastarintaliikkeessä oli ollut kovaa. Schönthal yritti itsemurhaa, joutui kahdeksi vuodeksi mielisairaalaan mistä karkasi ja hänet tavattiin rautatieasemalta sekavana. Viimeiset vuotensa hän eli Ranskassa.

Viitteet

Lisää aiheesta 
 https://eth.swisscovery.slsp.ch/discovery/fulldisplay/alma99117260793905503/41SLSP_ETH:ETH
 Natsivaltaa vastustaneet saksalaiset
 Vuonna 1905 syntyneet
 Vuonna 1961 kuolleet
Galina Romanova

Galina Fjodorovna Romanova (; 25. joulukuuta 1918 – 3. marraskuuta 1944) oli ukrainalainen lääkäri, joka toisen maailmansodan aikana pakkosiirrettiin Saksaan hoitamaan pakkotyöläisiä.

Sepän tytär Romanovna oli aluksi Komsomolin jäsen, mutta hänet erotettiin sen jäsenyydestä isän jouduttua NKVD:n pidättämäksi. Hän valmistui lääkäriksi Saksan miehittämässä Ukrainassa ja valmistumisen jälkeen hänet pakkosiirrettiin Saksaan.

Romanovna työskenteli ensin Wildaussa ja sittemmin Oranienburgin pakkotyöleirillä. Oranienburgissa hän ryhtyi perustamaan vastarintarintaryhmää. Romanova organisoi neuvostoliittolaisia vankeja ryhtymään vastarintaan ja Konstantin Šadkevitš organisoi belgialaisia ja ranskalaisia vankeja. Osa ryhmästä jäi kiinni jo syyskuussa 1943.

Jäljelle jääneen ryhmän tarkoituksena oli ottaa yhteyttä liittoutuneisiin ja he olivat juuri käynnistämässä lähetystä Ruotsiin, kun he paljastuivat. Ryhmän jäsenistä yksi kuoli kesken kuulustelun. Romanovna tuomittiin kuolemaan 27. huhtikuuta 1944 ja hänet murhattiin 3. marraskuuta 1944.

Lähteet 

Ukrainalaiset lääkärit
Vuonna 1918 syntyneet
Vuonna 1944 kuolleet
Judith Auer

Judith Auer, syntyjään  Vallentin, (19. syyskuuta 1905 Zürich- 27. lokakuuta 1944 Berliini) oli sveitsiläissyntyinen, saksalainen kansallissosialismin vastustaja. Hän jäi kiinni vastarintatoiminnastaan ja hänet surmattiin.

Judith Vallentinin isä oli vasemmistolainen kirjailija Erich Vallentin. Jäätyään orvoksi hänet otti kasvatikseen varakas juutalaisperhe. Hän opiskeli musiikkia ja haaveili pianistin urasta. Täytettyään 20- vuotta hän liittyi kommunistien nuorisojärjestöön. Hän piti kommunismia vastauksena näkemäänsä sosiaaliseen epäoikeudenmukaisuuteen.

Vuonna 1925 Vallentin ryhtyi tekemään nuorisotyötä Berliinin työläiskaupunginosassa. Ansaitakseen elantonsa hän otti työpaikan konekirjoittajana. Vuonna 1926 hän solmi avioliiton vakaumuksellisen kommunistin, Erich Auerin kanssa. Vuodet 1928-1929 pariskunta asui Moskovassa. Vaikka Neuvostoliitto oli köyhä ja Stalin kiristi otettaan, oli maa Auereiden mielestä oikealla tiellä. Pariskunnan tytär Ruth syntyi vuonna 1929.

Adolf Hitlerin johtamat kansallissosialistit tulivat valtaan vuonna 1933. He kukistivat nopeasti kaiken poliittisen toisinajattelun. Auer työskenteli kaapelitehtaan sisäänostajana, mutta jatkoi poliittista toimintaansa. Toinen maailmansota syttyi vuonna 1939 ja maanalainen toiminta hankaloitui edelleen Gestapon aktivoiduttua entisestään ja ilmiantajaverkoston johdosta. Auer suoritti paljon puolueen antamia tehtäviä ja oli Berliinin alueen kommunistiverkoston rahastonhoitaja. Hän toimi myös kommunistisolujen välisenä kuriirina. Lisäksi hän toimitti ruokaa pillotteleville henkilöille.

Auer jäi kiinni toiminnastaan heinäkuussa 1944 ja hänet tuomittiin kuolemaan pahamaineisessa kansantuomioistuimessa . Hänet surmatti Plötzenseen vankilassa, missä surmattiin kaikkiaan 1574 kansallissosialismin vastustajaa. Viimeisessä kirjessään tyttärelleen hän antaa käytännön ohjeita, kehoittaa häntä inspiroitumaan musiikista ja muistamaan, että kaikkein tärkeintä on inspiroitua rakkaudesta.

Viitteet

Lisää aiheesta 
 http://www.jewishvirtuallibrary.org/pl-ouml-tzensee-prison
 Natsivaltaa vastustaneet saksalaiset
 Vuonna 1905 syntyneet
 Vuonna 1944 kuolleet
Piscina (Piemonte)

Piscina () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 3 380 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Kamenka (Viipurin piiri)

Kamenka () on kylä Karjalankannaksella, Leningradin alueen Viipurin piirissä. Ennen toista maailmansotaa se tunnettiin Suomelle kuuluneen Uudenkirkon kunnan Kaukjärven kylänä. 

Kaukjärven alue oli vuodesta 1362 kirkollisena rälssinä. Kaukjärven Piritanniemellä oli Pyhän Birgitan kappeli, joka rakennettiin roomalaiskatolisena aikana, viimeistään 1500-luvun alussa. Uskonpuhdistuksen seurauksena Kaukjärven alue joutui kruunulle. Kaukjärven Pyhän Birgitan kappelikunta sijaitsi myöhempien Uudenkirkon ja Kuolemajärven kuntien pohjoisosissa. Jumalanpalveluksien pito kiellettiin Pyhän Birgitan kappelissa vuonna 1781,  ja kappelirakennus purettiin pian tämän jälkeen. Vaikka Kaukjärvi oli hyvin tunnettu läntisellä Karjalankannaksella , eräissä myöhemmissä virallisissa asiakirjoissa ei esiinny Kaukjärvi-nimistä kylää. Topografikunnan vuoden 1939 topografiseen kartastoon on Kaukjärvi merkitty kylän nimeksi. Kaukjärvellä oli vuoden 1939 väestökirjanpidon mukaan 159 taloa, joista 145 asuttuja. 
Kamenka on nykyisen Uudenkirkon (Poljany) maalaiskunnan alueella, Perkjärven asemakylän (Kirillovskoje) länsipuolella. Kamenkan kylän vieressä on Kamenkan sotilasalue.

Lähteet

Viitteet
De profundis

De profundis  (Syvyydestä minä huudan sinua, Herra) on Raamatun Psalmien kirjan psalmi 130 (latinankiselisen Vulgata-käännöksen numeroinnin mukaan psalmi 129).

Jumalanpalvelusteksti 
Psalmia 130, joka tunnetaan myös latinankielisellä nimellä "De profundis" alkusanojen mukaan, on käytetty kristillisen kirkon jumalanpalveluksissa, hetkipalveluksissa ja osana hautajasiin liittyviä rukouksia. Katolisen kirkon messussa vainajien puolesta se on yksi vuoropsalmeista ja se on kuulunut myös Kaikkien sielujen päivään liittyvänä psalmina sekä paastonaikaan liityvänä psalmina. Suomen evankelis-tuterilainen kirkon evankeliumikirjassa osa psalmia 130 on 4. adventtisunnuntain psalmi ja sitä voidaan käyttää psalmina hautaan siunaamisessa .  Ruotsin kirkon evankeiumikirjassa se on 2. paastonajan sunnuntain psalmiteksti ja se voidaan lukea hautausjumalanpalveluksessa yhtenä raamantuntekstinä.

Psalmi 130 on yksi ns. katumuspsalmeista, jotka ovat psalmit  6, 32, 38, 51, 102, 130 ja 143.

Psalmi 130 "De profundis" latinaksi

1 De profundis clamavi ad te, Domine; 

2 Domine, exaudi vocem meam. Fiant aures tuae intendentes in vocem deprecationis meae.

3 Si iniquitates observaveris, Domine, Domine, quis sustinebit?

4 Quia apud te propitiatio est; et propter legem tuam sustinui te, Domine. Sustinuit anima mea in verbo eius:

5 speravit anima mea in Domino.

6 A custodia matutina usque ad noctem,speret Israël in Domino.

7 Quia apud Dominum misericordia, et copiosa apud eum redemptio.

8 Et ipse redimet Israël ex omnibus iniquitatibus eius.

De profundis-sävellyksenä 
Useat säveltäjät ovat käyttäneet De profundis-psalmin tekstiä sävellyksissään joko sellaisenaan tai muokattuna.

Johann Sebastian Bach on säveltänyt kaksi kantaattia, joiden teksti pohjautuu  psalmiin 130 (BWV 38, koraalikantaatti Martin Luhterin psalmin 130 pohjalta  kirjoittaman virren "Aus tiefer Not schrei ich zu dir" mukaan) sekä (BWV 131, Aus der Tiefen rufe ich, Herr, zu dir). 

Psalmin tekstin säveltäjiä ovat muun muassa:

Marc-Antoine Charpentier (H.156, H.189, H.212, H.213-H.213 a, H. 232, H.211, H.222;

Felix Mendelssohn

Henry Purcell 

Wolfgang Amadeus Mozart (KV 93)

Michel-Richard Delalande (S23)

Arvo Pärt

Suomalaisia säveltäjiä

Bengt Johansson 1976

Kaj-Erik Gustafsson

Kari Rydman

Leevi Madetoja (1925)

Sulo Salonen (1972)

Jussi Chydenius  (2015)

Lähteet 

  Kirkkomusiikki
 Jumalanpalvelustekstit
Kainuun Musiikkijuhlat

Kainuun Musiikkijuhlat on Kajaanissa järjestettävä festivaali. Tapahtumaa on aiempina vuosina järjestetty aivan keskustassa Kruunupuodinmäellä, mutta sittemmin siirretty Kajaanihallin ympäristöön. Ensimmäisen kerran festari järjestettiin vuonna 2014. Tapahtumaa on järjestetty niin 2- kuin 3 päiväisenäkin.

Vuonna 2022 Tapahtuma uudistuu täysin ja siirtyy uuden järjestäjän Nordic Live Productions Oy:n alle. Yritys on tunnettu muun muassa Solar Sound Festivalin, Aura Festin sekä Vaasa Festivalin järjestäjänä. Vuonna 2022 tapahtuma järjestetään elokuussa 26.–27.8.2022.   

 Ensimmäisenä vuonna 2014 tapahtumassa oli esiintymässä: Cheek, Jenni Vartiainen, Haloo Helsinki, Sanni, Michael Monroe, Apulanta, Kotiteollisuus, Klamydia, SoulHealer, Yö, Happoradio, Irina, Dingo ja Janna

 Seuraavana vuonna 2015 tapahtumassa nähtiin: Haloo Helsinki, Popeda, JVG, Jari Sillanpää, Marika&Elias, Elastinen, Sleepy Sleepers, Yö, Paula Koivuniemi ja Neljä Ruusua, Robin, Jonne Aaron, Maija Vilkkumaa, Viikate sekä Spekti ja Happoradio.

 Vuoden 2016 kattaus oli: Atomirotta, Nikke Ankara, SANNI, Cheek, Antti Reini, Ile Kallio Big Rock Band, Neljänsuora, Viikate, Kaija Koo, Janne Ordén, Mäkki, Egotrippi, Von Hertzen Brothers, Michael Monroe, Juha Tapio 

 Vuonna 2017 esiintymässä nähtiin: JVG, Mikael Gabriel, Chisu, Ellinoora, Vesala, Suvi Teräsniska, Disco Ensemble, Poets Of The Fall, Klamydia, Anna Puu, Erin, Teflon Brothers, Tuure Kilpeläinen & Kaihon Karavaani ja Nikke Ankara

 Vuonna 2018 esiintymässä nähtiin: Sparzanza, Von Hertzen Brothers, Poets Of The Fall, Lauri Tähkä, Ellinoora, Arttu Wiskari, Olavi Uusivirta, Aste, Mikael Gabriel, Gasellit, Pete Parkkonen sekä Laura Voutilainen.

 Vuonna 2021 tapahtuma jouduttiin peruuttamaan Korona pandemian vuoksi.''

 Vuonna 2022 tapahtumassa nähdään: Apulanta, Arttu Wiskari, SANNI, Sonata Arctica, Ressu Redford, J. Karjalainen, Abreu, BESS, Olli Halonen, Jannika B, DJ ICE K, Haloo Helsinki, JVG, Vesala, Behm, Petri Nygård, Marco Hietala, Erin, Viivi & Ida Paul & Kalle Lindroth

Lähteet 
 Kainuun Musiikkijuhlat: Etusivu Viitattu 15.4.2022.
 Facebook: Kainuun Musiikkijuhlat 2018 - KaMu Festival Viitattu 15.4.2022.
 Tapahtumaloma.fi: Kainuun Musiikkijuhlat 2015 Viitattu 15.4.2022.
 Tiketti: Kainuun Musiikkijuhlat julkaisi loput artistikiinnityksensä - Uutiset Viitattu 15.4.2022.

Musiikkitapahtumat Suomessa
Kajaanin tapahtumat
Futsal-Liigan kausi 2022–2023

Futsal-Liigan kausi 2022–2023 on järjestyksessään 25. Futsal-liigan kausi. Runkosarja alkaa syksyllä 2022 ja päättyy keväällä 2023.

Runkosarja pelataan 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana ja kahdeksan parasta joukkuetta jatkavat pudotuspeleihin. Pudotuspelien voittaja kruunataan Suomen mestariksi huhti-toukokuussa 2023. Runkosarjan viimeiseksi sijoittunut joukkue putoaa toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, Futsal Ykköseen, ja toiseksi viimeisin joukkue kilpailee viimeisestä liigapaikasta Ykkösen toiseksi sijoittunutta joukkuetta vastaan.

Osallistuvat joukkueet 
Osallistuvien joukkueiden sijoitus tarkentuu kevään 2022 pudotuspelien jälkeen. 

Futsal Ykkösen mestari FC Kiisto pelaa debyyttikauden liigatasolla. Liigakarsinnassa kohtaavat runkosarjassa 11. sijoittunut Alastaron Urheilijat ja Ykkösen toiseksi sijoittunut raahelainen AS Moon.

Lähteet
MC Helper beKINGs

MC Helper beKINGs on Kaitsu Walfrid Rinkisen ohjaama suomalainen, sketsiryhmä Biisonimafian tekemä toiminta- ja komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa 22. huhtikuuta 2022. Elokuva oli ensi-iltaviikonloppunsa katsotuin elokuva Suomessa.

Elokuvassa Räkä ja Liima tapaavat toisensa mopomiitissä ja perustavat MC Helper -nimisen mopokerhon tarkoituksenaan kilpailla ja voittaa Harjuajot-mopokilpailussa.

Näyttelijät

Vastaanotto 
Elokuva sai varsin keskinkertaisia arvioita mm. IMDb:ssä. Sen arvio on nimittäin 5,7 kymmenestä tähdestä. Sivun käyttäjät kertoivat elokuvan sisältävän esimerkiksi "typerää maalaisjunttihuumoria" ja "tylsiä kohtauksia".

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset komediaelokuvat
Suomalaiset toimintaelokuvat
Rauni Salmi

Rauni Salmi (13. heinäkuuta 1910 – 25. lokakuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen juoksija, jonka päälajeina olivat matkat 1 500 metriä ja sitä pitemmät matkat.

Salmi kilpaili vuosina 1935-1949 Helsingin Kisa-Tovereiden (HKT) ja Helsingin Urheilijat-41:n riveissä. Hän saavutti urallaan kaikkiaan 16 TUL:n mestaruutta keskimatkoilla ja viesteissä. Merkittävimpänä saavutuksena ennen sotia oli vuoden 1937 Antwerpenin työläisolympialaisten voitto 1 500 metrillä.

Sotien jälkeen hän kilpaili SUL:n ja TUL:n yhteisissä SM-kisoissa ja saavutti vuosina 1946 ja 1947 SM-hopeaa ensimmäisellä kerralla Viljo Heinon ja toisella kerralla Helge Perälän jäljessä.  

Ammatiltaan Rauni Salmi oli kemigrafi. Rauni Salmen veljenpoika on urheiluselostaja Pentti Salmi. Hänen veljensä oli kestävyysjuoksija Valto Salmi.

Saavutuksia 
 SM-hopeaa 5 000 metrin juoksussa 1946, 1947
 2 maaotteluedustusta
 16 TUL:n yleisurheilumestaruutta keskipitkillä matkoilla ja viesteissä
 1 000 metrin mestaruus Antwerpenin työläisolympialaisissa 1937

Lähteet 

Suomalaiset keskimatkojen juoksijat
Suomalaiset kestävyysjuoksijat
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 1977 kuolleet