Amerikanbulldoggi

Amerikanbulldoggi on isokokoinen ja harvinainen koirarotu. Se ei ole FCI:n tunnustama, mutta American Kennel Club on hyväksynyt sen Foundation Stock Service -rekisteriinsä.

Ulkonäkö 
Amerikanbulldoggi on isokokoinen, massiivinen ja isopäinen. Uroksen säkäkorkeus on 55–63,5 cm ja nartun 51–58,5 cm, mutta koiran koko vaihtelee käyttötarkoituksen mukaan. Amerikanbulldoggien jalat ovat vahvat, suorat ja paksuluiset. Silmät ovat keskikokoiset, väritykseltään ruskean eri sävyt. Amerikanbulldoggeilla on leveä kallo ja posket ovat selvästi lihaksikkaat. Bully- tai classic-tyyppisillä bulldoggeilla on selvästi nähtävissä päässä ja kuonossa ns. veriurat.

Luonne ja käyttäytyminen 
Amerikanbulldoggi on rauhallinen, urheilullinen ja toimelias. Rotu sopii kotikoiraksi yhtä hyvin kuin vahtikoiraksi. Omalle perheelleen amerikanbulldoggi on kiltti, mutta vaaran uhatessa perhettään se puolustaa sitä. Amerikanbulldoggi on helposti koulutettava, mutta koirakohtaisia eroja esiintyy erityisesti tarkasteltaessa eri linjoja. Koira-aggressiivisuutta periytyy rotuun sekoitettujen rotujen kautta – nämäkin yleisesti tiedossa olemassa olevien linjojen historian kautta. Nykyään amerikanbulldogit on kuitenkin niin pitkälle jalostettuja, että harvemmalla on ns. periytyvää aggressiivisuutta.

Rodun kasvattaminen Tanskassa on monien muiden koirarotujen ohella ollut kiellettyä vuodesta 2010.

Alkuperä 

Rotu on kotoisin Yhdysvaltojen kaakkoisosista, erityisesti Alabamasta ja Georgiasta. Joidenkin asiantuntijoiden mukaan se syntyi modernin englanninbulldoggin, amerikanpitbullterrierin ja bullmastiffin välisistä risteytyksistä. Toisen teorian mukaan sen esi-isät olivat maahan siirtomaa-aikaan tuotuja työkäyttöisiä, 1700-luvun Britannian englanninbulldoggeja. Amerikanbulldoggi on jalostettu tarkoituksella alkuperäisen, hyvät työskentelykyvyt omanneen englanninbulldoggin kaltaiseksi.

Amerikan ensimmäiset uudisasukkaat toivat 1600–1700-luvulla bulldoggeja Euroopasta suojelemaan heidän asuintilojaan pedoilta. Niitä on käytetty muun muassa villisikojen sekä puumien metsästykseen ja hyvin pian niistä tuli uudisasukkaille hyödyllinen lemmikki. Maailmansotien aikana amerikanbulldoggi kuoli lähes sukupuuttoon, mutta Yhdysvaltojen kaakkoisosien maatiloilta löytyi vielä joitain yksilöitä, joiden avulla John D. Johnson ja Alan Scott onnistuivat pelastamaan rodun.

Amerikanbulldoggia on käytetty paljon työtehtävissä, minkä ansiosta se on välttynyt muotojalostukselta. Se on pysynyt suunnilleen samannäköisenä koko historiansa ajan. Jalostuksella on  pyritty saamaan amerikanbulldoggista hyvä ja terve työkoira. Ennen amerikanbulldoggi tunnettiin nimellä amerikanpitbulldog ja se on nykyisellä nimellään tunnettu vasta 1980-luvulta lähtien. Rodun kantakoirista liikkuu paljon erilaisia versioita, mutta vahvimpana pidetään alano españolia.

Terveys 
On väitetty etteivät amerikanbulldoggit ole yhtä alttiita tarttuville taudeille, kuin muut koirarodut. Perusteluina tähän on rodun järkijalostus sekä hyvä perinnöllinen vastustuskyky. Bulldoggiroduille ominaisia ongelmia ovat erilaiset lonkka-, nivel-, silmä- ja iho-ongelmat.

Lähteet 
Suomen amerikkalaisperäisten työkoirarotujen harrastajayhdistys ry

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Rekisteröintijärjestöt
ARF - Animal Research Foundation 
ABA - American Bulldog Association
ABRA - American Bulldog Registry and Archives
ABNA - American Bulldog National Alliance
EABC - European American Bulldog Club
NKC - National Kennel Club

 Yhdistykset ja järjestöt
ABCF - American Bulldog Club Finland ry, Suomessa
SAB - Suomen American Bulldog ry, Suomessa
Amerikanbulldoggi harrastaja ry, Suomessa
HABC - American Bulldog Breed Club, Englannissa
NABC - North American Bulldogger Club

 Informatiiviset sivut
The Bulldog Owner's Guide

Bulldoggit
FCI:n ulkopuoliset rodut
Mastiffit
Yhdysvaltalaiset koirarodut
Seulonnan keskeiset artikkelit