joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lance Reventlow

Lance Reventlow (syntymänimeltään Lawrence von Haugwitz-Hardenberg-Reventlow, 24. helmikuuta 1936 Lontoo – 24. heinäkuuta 1972 Aspen, Colorado) oli yhdysvaltalainen F1-kuljettaja ja Cary Grantin poikapuoli. Hän osallistui kolmeen F1-osakilpailuun kaudella 1960. Hän pääsi mukaan kilpailuun ainoastaan Belgian GP:ssä 1960, jossa hän keskeytti eikä saavuttanut pisteitä.

Reventlow oli kreivi Lance von Haugwitz-Hardenberg-Reventlowin ja Barbara Huttonin poika. Hän sai lapsuudessaan kärsiä isänsä välinpitämättömyydestä ja äitinsä huume- ja alkoholiongelmasta. Vanhempiensa avioeron jälkeen Lance ja Barbara muuttivat Yhdysvaltoihin. Barbara meni naimisiin Cary Grantin kanssa, josta tuli siis Lancen isäpuoli.

Reventlowin elämä sisälsi nopeita kilpa-autoja, erilaisia urheilulajeja, naisia sekä tarkkoja elintapoja. Hän perusti 21-22-vuotiaana Los Angelesiin liikkeen, joka valmisti kilpa-autoja Scarabin nimellä. Kilpa-autoilijana hän usein tarkkaili ruokavaliotaan, joi alkoholijuomia kohtuudella ja nukkui 11 tunnin yöunia. Merkittävimmän voittonsa hän sai 22-vuotiaana Bahaman Nassaun Governor's Cup -kilpailusta vuonna 1958 (voiton merkitystä lisäsi entuudestaan, että yhdysvaltalainen auto ja kuljettaja olivat voittaneet kansainvälisissä katukisoissa viimeksi vuonna 1924). Reventlow oli naimisissa näyttelijöiden Jill St. Johnin ja Cheryl Holdridgen kanssa, mutta molemmat liitot kärsivät Reventlowin kilpaharrastuksen vuoksi ja päättyivät avioeroon. 

Reventlow menehtyi pienkoneonnettomuudessa yhdessä pilottinsa kanssa Aspenissa vuonna 1972.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset Formula 1 -kuljettajat
Britanniantanskalaiset
Britanniansaksalaiset
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
LX-Beats

LX-Beats (oikealta nimeltään Lauri Pihlman, s. 7. lokakuuta 1986 Espoo) on suomalainen musiikkituottaja. Tuottamisen ohella Pihlman perusti myös vuoden 2009 alussa Skill Street Entertainment -nimisen pienlevy-yhtiön. Rekami-aliaksen (ajoittain muodossa Reka) lisäksi hän on myös räpännyt nimillä Lapioksidis ja D-Ugly.

Pihlman aloitti uransa vuonna 2001, jolloin hän julkaisi Asan innoittamana Oksidis EP:n 20 kappaleen CD-R-painoksena. Hän kuului myös muutamia nettialbumeita julkaisseeseen Enkkäpojat-kollektiiviin Sibben (nyk. Keemoh) kanssa.

Pihlman on asunut Espoon lisäksi Hyvinkäällä ja asuu nykyään Jyväskylässä.

Pihlmanin isoveli on jääkiekkoilija Tuomas Pihlman.

Elokuussa 2013 Pihlman herätti keskustelua ja nousi suurempaan tietoisuuteen kritisoimalla useita suomalaisia rap-artisteja kappaleellaan "Räpätäänkö välillä?". Kappaleen idea ja biitti oli suora mukaelma Big Seanin, Kendrick Lamarin ja Jay Electronican Control-kappaleesta, jossa Kendrick Lamar ivaili useille yhdysvaltalaisille artisteille.

Diskografia

Lapioksidis
 Oksidis EP (2001)
 Virhe EP (2002)
 Laavaa (2002)
 Rajalla (2002)

D-Ugly
 Halpatuotantoa (2003)

LX-Beats
 Music vol. 1 (2004)
 Unreleased & Rare vol. 1 (2009)
 Poor Man's Luxury (2009)
 Raw Bangers (2012)
AKLX (2019) (Akrobatikin kanssa)

Rekami
 Biitti, höylä ja salmiakkia (nettijulkaisu, muodossa Reka) (2005)
 Iskuja vyön alle (2010)
 Nollabudjetti (2011)
 Rautpohja Demot (Aren ja Krison kanssa) (2011)
 Suomen jyväskyläläinen (2012)
 40100 / G-Katu EP (2013)
 Lounasseteli EP (2015)
 Petin Pasin EP (2017)
 
 Karonkka (2020)
 Tekee Mun Päivän (2021)

Reka & Sibbe
 Enkkäpojat EP (2004)
 2005 EP (2005)
 Purno EP (2005)
 Collector's Edition pt. I (2010)
 Collector's Edition pt. II (2010)

Rekami & Keemoh
 Vuoden tulokas (2013)

Huge & Rekami
 Delaa Souli (2016)

Rekami & Joniveli
 Harjun takana EP (2017)
 Laastarit, Liimat, Teipit ja Siteet (2020)

LX-Beatsin tuottamat kappaleet muiden levyillä

Rekami Vierailijana

Lähteet

Aiheesta muualla 
LX-Beats Soundcloud -sivustolla

Suomalaiset hip hop -tuottajat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Viljo Heinonen

Viljo Heinonen (s. 28. lokakuuta 1911 Turku – ?) oli suomalainen jalkapalloilija.

Laitahyökkääjänä pelannut Heinonen edusti urallaan Turun Palloseuraa 1931–1932, Turun Urheiluliittoa 1933–1937 ja Valkeakosken Hakaa 1938–1945. Hänen paras saavutuksensa oli SM-pronssi kaudella 1931. Kaikkiaan Heinonen pelasi viiden kauden aikana 43 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki neljä maalia.  Maajoukkueessa Heinonen pelasi vuosina 1940–1946 yhteensä kolme maaottelua.

Turussa syntynyt Heinonen tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta. Valkeakoskelle hän muutti 1938 ja toimi siellä Yhtyneiden Paperitehtaiden osastopäällikkönä.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1911 syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
EXE (tiedostomuoto)

EXE (Executable file) on ohjelmatiedostomuoto tietokoneohjelman tallentamiseen. Käyttöjärjestelmä lataa tiedoston ja suorittaa siinä olevan ohjelmakoodin.
Muotoa tukevia alustoja ovat DOS, Windows, ReactOS ja OS/2.

Alustat

DOS 
16-bittisessä DOS:ssa käytössä oli MZ-tiedostomuoto ajettaville ohjelmille. Aiempi DOS:n tukema muoto oli 64 kilotavun COM-tiedosto.

Windows 
Windowsissa ajettavat ohjelmat käyttävät Portable Executable -muotoa, joka voi olla 32- tai 64-bittinen (PE+).

OS/2 
OS/2:ssa käytetty LX-muoto oli 16-/32-bittinen. LX-muoto oli lineaarinen 32-bittinen muoto kun taas NE-muoto oli 16-bittinen segmentoitu muoto.

OS/2:n LE-muoto tuki 16-, 32- tai 64-bittistä konekieltä.

Lähteet

Aiheesta muualla  
 Executable File Formats 

Tiedostomuodot
Finlands svenska pingstsamfund

Finlands svenska pingstsamfund (FSP) on opillisesti helluntaiherätykseen lukeutuva kirkkokunta, joka on rekisteröity uskonnolliseksi yhdyskunnaksi 24. marraskuuta 2003. Sen muodostavat siihen kuuluvat seurakunnat ja näiden henkilöjäsenet. Yhdyskunnan jäseniksi voivat liittyä Suomen ruotsinkieliset helluntaiseurakunnat. Tehtävänjako yhdyskunnan ja siihen kuuluvien seurakuntien välillä toimii siten, että varsinaisen hengellisen toiminnan hoitavat seurakunnat ja yhdyskunta edustaa seurakuntia näiden yhteisissä asioissa kotimaassa ja ulkomailla sekä toimii seurakuntien keskinäisenä yhteydenpitovälineenä. Vuonna 2012 jäseniä oli 145. Yhdyskuntaan kuuluvia ja muita ruotsinkielisiä helluntailaisia on Suomessa tiettävästi yhteensä noin 3000.

Aiheesta muualla 
 Tietoa yhdyskunnasta Uskonnot Suomessa-sivustolla

Helluntaiherätys Suomessa
Suomen kristilliset yhdyskunnat
Suomenruotsalaiset järjestöt
Manuel Schenkhuizen

Manuel "Grubby" Schenkhuizen (s. 11. toukokuuta 1986 Nieuwegein, Alankomaat) on alankomaalainen tietokonepelaamisen ammattilainen. Hän on pelannut pääasiassa Warcraft III:a ja Warcraft III: The Frozen Thronea. Örkillä pelannut Schenkhuizen on voittanut yli 38 LAN-turnausta, joista kuusi on maailmanmestaruuksia. Vuonna 2011 hän siirtyi pelaamaan Starcraft II:sta, mutta on sittemmin palannut takaisin pelaamaan Warcraft III:a, ja toimii nykyisin pelin suosittuna livestriimaajana. Hänen uransa koostuu lähinnä soolona pelaamisesta, mutta hän pelaa myös 2 vastaan 2 -otteluita muun muassa Arvid Fekkenin, Yoan Merloin sekä Olav Undheimin kanssa. Grubby kuului yhteen maailman menestyneimpään Warcraft 3 -tiimin, brittiläiseen 4Kingsiin. Sittemmin hän on kuulunut tanskalaiseen MeetYourMakersiin sekä pohjoisamerikkalaiseen Evil Geniusesiin.

Aiheesta muualla 
 Schenkhuizenin Twitch-pelikanava

Elektronisen urheilun ammattilaiset
Alankomaalaiset henkilöt
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo Suomen salibandyn sarjatasoista

Tämä on luettelo Suomen salibandyn sarjatasoista

Miehet

Aikuisten sarjat 
 Salibandyliiga
 Divari
 II-divisioona
 III-divisioona
 IV-divisioona
 V-divisioona
 VI-divisioona (vain Etelä-Suomen ja Sisä-Suomen alueilla)

 Suomen Cup

Juniorisarjat 
 A-poikien SM-sarja
 A-poikien I-divisioona
 A-poikien II-divisioona
 B-poikien SM-sarja
 B-poikien 1. divisioona
 B-poikien alueelliset sarjat
 C1-poikien SM-sarja
 C1-poikien 1. divisioona
 C1-poikien alueelliset sarjat
 C2-poikien SM-sarja
 C2-poikien alueelliset sarjat
 D1-poikien alueelliset sarjat
 D2-poikien alueelliset sarjat
 E1-poikien alueelliset sarjat
 E2-poikien alueelliset sarjat
 F1-poikien alueelliset sarjat
 F2-poikien alueelliset sarjat
 G-poikien alueelliset sarjat

Seniorisarjat 
 M35 SM-sarja
 M40 SM-sarja
 M45 SM-sarja
 M50 SM-sarja
 M55 SM-sarja
 M60 SM-sarja
 M65 SM-sarja

Naiset

Aikuisten sarjat 
 Salibandyliiga (NLA ja NLB)
 I-divisioona 
 II-divisioona
 III-divisioona (pois lukien Kaakkois-Suomen alue)
 IV-divisioona (vain Etelä-Suomen, Sisä-Suomen ja Länsirannikon alueilla.

 Suomen Cup

Juniorisarjat 
 A-tyttöjen SM-sarja
 A-tyttöjen 1. divisioona
 B-tyttöjen SM-sarja
 B-tyttöjen alueelliset sarjat
 C-tyttöjen SM-sarja
 C-tyttöjen alueelliset sarjat
 D-tyttöjen alueelliset sarjat
 E-tyttöjen alueelliset sarjat
 F-tyttöjen alueelliset sarjat

Seniorisarjat 
 N30 SM-sarja
 N35 SM-sarja
 N40 SM-sarja

Aiheesta muualla 
 Salibandyliiton järjestämät sarjat 

Suomalaiset salibandysarjat
Suomen salibandysarjat
Álex Ubago

Alejandro Martínez de Ubago Rodríguez (s. 29. tammikuuta 1981 Vitoria-Gasteiz, Espanja) on espanjalainen poplaulaja ja -lauluntekijä, joka tunnetaan nimellä Álex Ubago.

Diskografia

Aiheesta muualla 
 Álex Ubagon kotisivut 

Espanjalaiset laulajat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Alan Rees

Alan Rees (s. 12. tammikuuta 1938 Langstone, Monmoutshire) on entinen brittiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui kolmeen F1-osakilpailuun kausina 1966–1967. Hän oli parhaimmillaan 7. Saksan GP:ssä 1967. Hän ajoi kilpailussa F2-luokan autolla.

Kilpauransa jälkeen Rees liittyi March-tallin osaomistajaksi. Myöhemmin hänestä tuli Shadow-tiimin tallipäällikkö ja sen jälkeen Arrowsin osaomistaja.

Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Aaltopuisto

Aaltopuisto (), aiemmalta nimeltään Neekerikylä (), on asuinalue Vaasassa. Alvar Aalto suunnitteli vuonna 1946 alueen 30 hehtaarin ja 3 000 asukkaan lähiöksi, mutta suunnitelmasta toteutui vain osa, ja asuinalue sai alkuperäisen nimensä ­rakennusten tummasta värityksestä. Alvar Aallon suunnittelemat rivitalot osoitteessa Neekerikylä 1–5 ovat Alvar Aalto -museon rakennusperintöosaston suojelurekisterissä.

Neekerikylän nimeä on pidetty loukkaavana eivätkä kaikki alueen asukkaat ole pitäneet nimestä. Kadun nimi muutettiin virallisesti vuonna 2013.

Lähteet 

Huutoniemi
Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset
Suomen asuinalueet
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Kaarle Knuutila

Kaarle Oskar (K. O.) Knuutila (7. joulukuuta 1868 Vampula – 29. huhtikuuta 1949 Uskela) oli suomalainen maanviljelijä, liikemies ja kunnallisneuvos, joka oli myös Suomalaisen puolueen kansanedustajana.

Knuutilan vanhemmat olivat talollinen Karl Knuutila ja Mariana Lovisa Karlintytär.  Hän kävi kiertokoulun ja toimi sitten maanviljelijänä Vampulassa vuoteen 1898 saakka viljellen omistamaansa Kärväselän Knuutilan taloa. Knuutila omisti Arpalahden kartanon Perniössä 1899–1904, Spurilan kartanon Paimiossa 1905–1916, Ispoisten kartanon Kaarinassa 1919–1923 ja lopuksi Viksbergin kartanon Tammelassa. Hän perusti meijerin ja tiilitehtaan ja oli mukana perustamassa Länsi-Suomen Osake-Pankkia. Knuutila sai kunnallisneuvoksen arvon 1928.

Knuutila oli kansanedustajana 1907–1908 ja 1910–1914 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Vuonna 1918 Knuutila lahjoitti miljoona markkaa Turkuun perustettavan suomalaisen yliopiston pohjarahastoon.

Kaarle Knuutila oli naimisissa vuodesta 1886 Aleksandra Matintytär Laatin kanssa. Hän jäi leskeksi 1918.

Lähteet 
 
 Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961

Kansanedustajat
Suomalaisen puolueen poliitikot
Varsinais-Suomen vaalipiiri
Suomalaiset liikemiehet
Vuonna 1868 syntyneet
Vuonna 1949 kuolleet
Sergio Scariolo

Sergio Scariolo (s. 1. huhtikuuta 1961 Brescia) on italialainen koripallovalmentaja.

Joukkueet

Seurajoukkueet 
 1989–1991  Victoria Libertas Pesaro
 1991–1993  Pallacanestro Aurora Desio
 1993–1997  Fortitudo Bologna
 1997–1999  Saski Baskonia
 1999–2002  Real Madrid Baloncesto
 2002–2008  CB Málaga
 2008–2010  Himki BK

Maajoukkueet 
 1985 
 2009–2012, 2015–

Aiheesta muualla 

 Eurocup
 Legabasket Serie A

Italialaiset koripallovalmentajat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Scaligera Basket Verona

Scaligera Basket Verona on italialainen koripalloseura Veronasta. Seura on pelannut viimeksi kaudella 2001–2002 Serie A:ssa, jonka jälkeen se lakkautettiin. Vuoden 2009 jälkeen Basket Verona aloitti uudelleen toimintansa.

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivu 
LegaBasket 
Eurobasket 

Italialaiset koripalloseurat
Verona
Valittu kansa

Valittu kansa tarkoittaa ihmisryhmää, jonka Jumala on valinnut erityisasemaan. Vanhassa testamentissa Jumala valitsi Abrahamin jälkeläiset valituksi kansaksi, jotka saivat asua itsenäisenä kansana omassa maassaan (, ). Nykyään juutalaisen valitun kansan jäsenenä pidetään juutalaisesta äidistä syntyneitä, juutalaista uskontoa noudattavia ihmisiä. Kristinuskon piirissä valittuna kansana on pidetty kristittyjä (, ).

Ennen juutalaisuutta  sumerilaiset olivat omasta mielestään Jumalan valittu kansa.

Vanhatestamentillista näkemystä jotain tietystä ryhmästä Jumalan valittuna kansana on käytetty myöhemminkin. Transvaalin presidentti ja Nederduitsch Hervormde Kerkin perustajajäsen Paul Kruger esimerkiksi katsoi, että afrikaanerien muodostama volk oli valittu kansa, jonka Suuri vaellus oli "pako Egyptin orjuudesta": exodus Kapmaasta brittien ikeestä buuritasavaltojen luvattuun maahan.

Lähteet 

Juutalaisuus
Kristilliset käsitteet
Sumer
Stephen Hunter

Stephen Hunter (s. 25. maaliskuuta 1946 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen kirjailija ja Pulitzer-palkittu elokuvakriitikko. 

Hunter syntyi Kansas Cityssä yliopiston professori Charles Francis Hunterin ja lastenkirjailija Virginia Ricker Hunterin perheeseen, jossa oli yhteensä kymmenen lasta. Perhe kuitenkin muutti pian Evanstoniin, missä Stephen varttui aikuiseksi. Valmistuttuaan Northwestern Universitystä vuonna 1968 journalistin tutkinnon kera hän vietti kaksi vuotta Yhdysvaltain maavoimien seremoniasotilaana Washingtonissa ja kirjoitti myöhemmin sotilaslehti Pentagon Newsia.

Vuonna 1971 Hunter liittyi The Baltimore Suniin työskennellen lehden sunnuntaijulkaisun parissa vuosikymmenen ajan ja lopulta hänet valittiin lehden elokuvakriitikoksi vuonna 1982. Hän toimi tässä virassa kunnes siirtyi The Washington Postin kriitikoksi vuonna 1997. Metacriticin mukaan Hunter arvostelee elokuvia tavallisesti muita kriitikoita tiukemmin ja Baltimore Sunissa sanottiinkin, että ”mikäli Stephen Hunter ei pitänyt elokuvasta, sinä luultavasti pidät”. Hunter on myös tavallinen vieras The Tony Kornheiser Showssa arvosteluineen. Vuonna 1998 hän voitti American Society of News Editorsin arvostetun kirjoituspalkinnon kriittisten kirjoitusten kategoriassa ja vuonna 2003 hänet palkittiin Pulitzer-palkinnolla. Hunter on naimisissa Baltimore Sunin kolumnistin, Jean Marbellan, kanssa ja heillä on kaksi lasta.

Bibliografia

Romaanit
1980 The Master Sniper
1982 The Second Saladin
1985 Target (elokuvaromaani)
1985 The Spanish Gambit
1989 The Day Before Midnight
1993 Point of Impact
1994 Dirty White Boys
1996 Black Light
1998 Time to Hunt
2000 Hot Springs
2001 Pale Horse Coming
2003 Havana
2007 The 47th Samurai
2008 Night of Thunder

Muut
1995 Violent Screen: A Critic's 13 Years on the Front Lines of Movie Mayhem
2005 Now Playing at the Valencia: Pulitzer Prize-Winning Essays on Movies
2005 American Gunfight: The Plot to Kill Harry Truman and the Shoot-out that Stopped It

Aiheesta muualla
Epäviralliset sivut

Yhdysvaltalaiset elokuvakriitikot
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Journalismin Pulitzer-palkinnon saaneet
Bruno Pereirinha

Bruno Alexandre Marques Pereirinha (s. 2. maaliskuuta 1988 Sintra, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Kreikassa, Italiassa ja Brasiliassa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän kykenee pelaamaan myös oikeana laitapuolustajana, hyökkäävässä roolissa.

Ura 
Pereirinha nousi Sportingin edustukseen kaudella 2006–2007. Kauden alun hän pelasi alemmalla sarjatasolla pelanneessa Olivais Moscavidessa. Ensiesiintymisensä maan pääsarjassa hän teki 13. tammikuuta 2007 ottelussa Belenensesiä vastaan.

13. maaliskuuta 2008 UEFA Cupin neljännesvälierän toisessa osaottelussa Pereirinha teki maalin englantilaista Bolton Wanderersia vastaan, jonka avulla joukkue lopulta eteni jatkoon. Hän onnistui maalinteossa myös aikaisemmalla kierroksella Baselia vastaan.
Loukkaantumisista kärsineenä Pereirinhan aika vaihtopenkillä alkoi kasvaa ja hänet lähettiin lainalle pienempiin seuroihin kuten Vitória Guimarãesiin ja Kavalaan.

Kaudella 2012-2013 Pereirinha pudotettiin kokonaan Sporting CP kokoonpanosta ja pelaaja purki sopimuksensa tammikuussa vuonna 2013.
Tammikuussa vuonna 2013 Pereirinha teki 3,5 vuoden sopimuksen Lazion kanssa.

Aiheesta muualla 
 Esittely PortuGOAL -sivustolla 

Portugalilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Komentotie

Komentotie () on yleensä sotilaallisissa järjestöissä käytettävä termi, jolla tarkoitetaan käskyvallan kulkeutumista komentoportaassa ylimmällä olevalta henkilöltä eri johtoportaiden tai esimiesten kautta sille esimiehelle tai alaiselle, jota asia koskee tai jolle asian ratkaisu kuuluu. Toisin sanoen sotilasarvoltaan korkeampi henkilö antaa käskyn komentoportaassa hänen alapuolellaan olevalle henkilölle, joka toteuttaa käskyn tai välittää sen alaspäin ketjussa, kunnes se saavuttaa henkilön, jonka tehtävänä on toteuttaa käsky. Tyypilisesti käskyt annetaan suoraan komentoportaassa seuraavaksi alemapana olevalle, mutta tästä voidaan tarpeen tullen poiketa.

Lähteet 

Sodankäynti
Mahnovštšyna

Mahnovštšyna (Махновщина tai Mahnonia) oli Nestor Mahnon johtaman Ukrainan vallankumouksellisen kapinallisarmeijan kontrolloima alue Ukrainan itsenäisyyssodan aikana tammikuusta 1919 vuoteen 1921 Etelä-Ukrainassa.

Lähteet

Ukrainan historia
Anarkismi
Ukrainan entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Tatra 17

Tatra 17 oli Tatran valmistama henkilöauto. Auto oli eräs ylellisimmin varustelluista Tatra-malleista. Se kehitettiin seuraajaksi T10-mallille.

Teknisiä tietoja

Moottori 

Autossa oli voimanlähteenä 6-sylinterinen, nestejäähdytteinen nelitahtimoottori, joka perustui edeltäjämalleihin NW S, T ja U. Moottorissa oli erikoisuutena väliakselin ja kartiohammaspyörien välityksellä toimiva sylinterinkannen yläpuolinen nokka-akseli ja vierintälaakeroitu kampiakseli. Nokka-akseli käytti etupäästään jäähdytyspuhallinta, takapäästään virranjakajaa. Sylinterinkansi oli alumiinivalua ja moottorinlohko silumiinia. Polttoaineensyötöstä vastasi kaksi Zenith Pallas -vaakaimukaasutinta. Auton huippunopeus oli n. 110 km/h.

Voimansiirto ja alusta 

Moottorin takana oli märkä kartiokytkin ja nelinopeuksinen vaihteisto. Kardaaniakseli kulki auton kantavana rakenteena toimineen keskusputkirungon sisällä.

Etuakseli oli erillisjousitettu ja varustettu poikittaisella, puolielliptisellä lehtijousella. Takana oli heiluriakseli ja poikittainen lehtijousi, joka oli kiinnitetty keskeltä vetopyörästöön ja päistään jarrukilpiin. Joka pyörällä oli mekaanisesti toimivat rumpujarrut. Seisontajarru vaikutti takapyöriin. Jäähdytysrivoituksella varustetut jarrurummut oli valmistettu alumiinivalusta, sisäpinnat olivat valurautaa.

Kori ja varusteet 

Yleisimmät korimallit olivat neliovinen sedan ja cabriolet, mutta yksityiset korivalmistajat rakensivat myös erilaisia muunnelmia erityistarpeisiin, kuten paloautoiksi.

Kojelauta oli varustettu kierroslukumittarilla. Sähköjärjestelmä oli 12-volttinen. 70-litrainen polttoainetankki oli sijoitettu taka-akselille.

Erikoisuutena autossa oli jousitetuin teleskooppivaimentimin varustettu etupuskuri.

Muunnelmat 

Vuonna 1928 esiteltiin T17:n seuraaja T31, mutta T17:n valmistus jatkui rinnalla vuoteen 1930 asti. Loppupään malleissa käytettiin T31:n hiukan isompaa ja tehokkaampaa moottoria, ja siksi ne tunnetaankin nimellä T17/31. Moottori oli perusrakenteeltaan aikaisempaa vastaava, mutta iskutilavuutta oli lisätty kasvattamalla sylinterinhalkaisijaa 64:stä 70 millimetriin. Suurin muutos oli nokka-akselin käyttömekanismissa, jossa väliakseli oli korvattu rullaketjulla.

Vuonna 1929 Tatra suoritti testejä ilmajousituksella varustetulla T17:lla. Myös ahtimen käyttöä kokeiltiin.

T17 saavutti menestystä ralleissa sekä Tšekkoslovakiassa että ulkomailla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Teknisiä tietoja ja kuvia T17- ja T17/31-malleista  ja 
Halkileikkauskuva T17:n moottorista; huomaa nokka-akselia käyttävä väliakseli

T17
1920-luvun autot
Rahake

Rahake eli poletti on joissakin automaateissa tai mittareissa rahan sijasta käytettävä kolikkomainen kappale. Tavallisesti rahake on pyöreä, metallista tai muovista valmistettu kiekko, ja siinä voi olla keskellä reikä tai reunassa pieni viiste. Rahakkeita tehdään lisäksi paperista, jolloin sitä voidaan kutsua nimellä lipuke.

Paperista valmistetut rahakkeet ovat yleensä muodoltaan suorakulmaisia, joihinkin on lyöty leima ja joissain on myös reunoissa aukkoja. Huvipuistossa saatetaan laittaa käteen pelkkä leima tai ranteeseen ranneke merkiksi siitä, että henkilö on maksanut sisäänpääsystä tai laitteen käytöstä.

Kaasu- ja puhelinlaitoksilla on ollut käytössä ennalta maksettavia rahakkeita. Rahakkeita on käytössä myös julkisessa liikenteessä esimerkiksi Istanbulin kaupungissa ja Pietarin maanalaisessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Suomessa käytettyjä poletteja

Maksuvälineet
Venäjän Booker-palkinto

Venäjän Booker-palkinto (venäjäksi Русский Букер, aiemmin Booker-Open Russia Literary Prize) on venäläinen kirjallisuuspalkinto, joka on perustettu Booker-palkinnon mallin mukaan 1992. Se on nykyisin merkittävin venäläinen kirjallisuuspalkinto ja myönnetään vuosittain parhaalle venäjäksi kirjoitetulle kaunokirjalliselle teokselle kirjoittajan kansallisuudesta riippumatta.

Vuosina 2002–2005 palkinnon päärahoittaja oli Open Russia NGO. Ennen vuoden 2005 parhaaksi valitun julkistamista Booker-säätiö katkaisi yhteistyön, kun Open Russian puheenjohtaja Mihail Hodorkovski sai vankeustuomion.

Kilpailun tuomaristo valitsee ehdokkaista kuusi parasta, joista voittaja valitaan. Pääpalkinto on 15 000 dollaria vuodesta 2002. Muut finalistit saavat 1 000 dollaria.

Venäjän Booker-palkitut 

1992: Mark Haritonov
1993: Vladimir Makanin
1994: Bulat Okudžava
1995: Georgi Vladimov
1996: Andrei Sergejev
1997: Anatoli Azolski
1998: Aleksandr Morozov
1999: Mihail Butov
2000: Mihail Šiškin, Vzjatie Izmaila
2001: Ludmila Ulitskaja, Kazus Kukotskogo
2002: Oleg Pavlov, Karagandinskie devjatiny
2003: Rubén Gallego, Tsjornoje na belom (suom. Valkoista mustalla)
2004: Vasili Aksjonov, Volterjantsi i volterjanki
2005: Denis Gutsko, Bez puti-sleda
2006: Olga Slavnikova, 2017
2007: Aleksandr Ilitševski, Matisse
2008: Mihail Jelizarov Bibliotekar
2009: Elena Tšižova 
2010: Elena Koliadina Цветочный крест

Aiheesta muualla 
 Venäläisen Bookerin sivusto. 

Kirjallisuuspalkinnot
Venäjän kirjallisuus
MattiP

MattiP (tai Mattip, oik. Matti Pentikäinen) on suomalainen elektronisen hip hopin artisti. Hän on tunnettu Ceebrolistics-yhtyeen jäsenenä. Hän on myös soolouralla ja hänen debyyttialbuminsa Save the King julkaistiin huhtikuussa 2008. Ceebrolistics-yhtyeen ohella MattiP on kuulunut myös Salamaryhmä-yhtyeeseen.

Matti Pentikäisen puoliso on näyttelijä-laulaja Maria Ylipää ja heillä on kaksi lasta. Matti Pentikäisen veli on ammattijääkiekkoilija Atte Pentikäinen.

Diskografia

Soolo
 Kingsong10inch (2003)
 Aavaavaa (2005) (runokirja+cd)
 Save the King (2008)
 Shawty (2011)
 The King Tape (2015)

Ceebrolistics
 0. EP (2001)
 Ö EP (2005)

Vierailijana

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Matti Pentikäisen Twitter-mikroblogi 

Suomalaiset hip hop -artistit
Suomalaiset elektronisen musiikin artistit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
People No Names

People No Names on suomalaisen Kalevala-yhtyeen esikoisalbumi. Tyyliltään levy on progressiivisempaa kuin kaksi seuraajaansa, Boogie Jungle (1975) ja Abraham’s Blue Refrain (1977). Alkuperäinen levy julkaistiin 1972, levy-yhtiönään Finnlevy. Levy on julkaistu moneen kertaan yhdessä vuoden 1975 Boogie Jungle -levyn kanssa. Albumi kuuluu merkittävimpiin suomalaisiin progressiivisen rockin levyihin. 

Svart Records julkaisee 4. marraskuuta 2022 albumista uusintapainoksen 1000 kappaleen rajoitettuina vinyyli- sekä 500 CD:n painoksena. Liitevihkosta löytyy saatesanojen ja sanoitusten lisäksi laulaja Harri Saksalan haastattelu. Albumin on masteroinut Pauli Saastamoinen  Finnvox-studiolla.

Kappalelista 
Kaikki sävellykset Kurkinen, kaikki sanoitukset Saksala ja kaikki käännökset Mats Huldén.

Kokoonpano 
 Harri Saksala – laulu, haitari, huuliharppu
 Matti Kurkinen – kitara
 Juha Salonen – basso
 Markku Luukkanen – rummut

Muut
 Olli Ahvenlahti – piano
 Raimo Wallen – huilu
 Ile Kallio – akustinen kitara
 Mats Huldén – käännökset
 Jukka Hauru – tuottaja

Lähteet 

 Kalevala - People No Names (1972) verkkosivustolla ProgArchives.com 

Vuoden 1972 esikoisalbumit
Kalevalan albumit
Pasilan junaturma

Pasilan junaturma tapahtui 13. lokakuuta 1936 Helsingissä Pasilan Linnunlaulun kallioleikkauksessa kello 9.30.

Junan viisi jälkimmäistä vaunua ajatui turvalaitetöiden takia väärälle raiteelle sillä seurauksella, että yksi junan vaunuista murskautui raiteen päätepuskuriin. Onnettomuus vaati neljä kuolonuhria, ja loukkaantuneita oli 31 (toisen lähteen mukaan 14). Turmassa kuoli ylioppilas Elina Forsström Pukinmäeltä, vakuutusvirkailija Kerttu Havukoski Tikkurilasta ja rakennusmestari Gustav Nyman Särkisalosta, sekä myöhemmin sairaalassa leskirouva Svea Sandhom. Valtioneuvosto esitti valittelunsa ja osanottonsa uhrien perheille.

Elokuvatuottajat Heikki Aho ja Björn Soldan tekivät onnettomuudesta 3 minuutin pituisen "sähke-elokuvan", joka esitettiin jo seuraavana päivänä Helsingin elokuvateattereissa pitkän elokuvan alkukuvana.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tuhoisa junaonnettomuus eilen, Helsingin Sanomat, 14.10.1936, nro 278, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Tuhoisa onnettomuus Helsingin ratapihalla, Laatokka 15.10.1936, nro 117, s. 1, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot
 Lokakuun 13. päivä, Suomen Kuvalehti, 17.10.1936, nro 42, s. 9,  Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Helsingin historia
Vuoden 1936 onnettomuudet
Junaonnettomuudet Suomessa
Pasila
Helsingin liikenne
1930-luvun junaonnettomuudet
1930-luvun onnettomuudet Suomessa
Zhang Guirong

Zhang Guirong (s. 5. helmikuuta 1978) on singaporelainen yleisurheilija, joka kilpailee kuulantyönnössä, kiekonheitossa ja keihäänheitossa. Hän vaihtoi kansallisuuttaan Kiinasta syyskuussa 2003. Zhangin ennätys on 18,57 metriä, jonka hän työnsi Aasian-mestaruuskilpailuissa 2005 saadessaan hopeaa. Hän on myös sijoittunut neljänneksi sekä Kansainyhteisön kisoissa 2006 että Aasian-mestaruuskilpailuissa 2007. Zhangilla on kuulantyönnön lisäksi maansa ennätys myös kiekonheitossa ja keihäänheitossa.

Ennätykset 
 Kuulantyöntö: 18,57
 Kiekonheitto: 49,91
 Keihäänheitto: 54,34

Lähteet

Viitteet 

Singaporelaiset kuulantyöntäjät
Kiinalaiset kuulantyöntäjät
Singaporelaiset kiekonheittäjät
Singaporelaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Purkakaa tämä muuri!

”Purkakaa tämä muuri!” () on kuuluisa haaste, jonka Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan esitti Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteerille Mihail Gorbatšoville Berliinin muurilla.

Puheessaan Brandenburgin portilla Berliinin kaupungin 750-vuotisen olemassaolon juhlassa 12. kesäkuuta 1987 hän haastoi Neuvostoliiton kommunistijohtajan purkamaan muurin, joka oli symboli itäblokin maiden sulkeutuneisuudelle, eristäytyneisyydelle ja siten vapauttamaan ne kommunismista ja sosialismista.

Taustaa
Berliinin muurista, jonka rakentaminen alkoi vuonna 1961, oli tullut kommunistisen pakkovallan symboli.

Puhe

Kun Reagan saapui 12. kesäkuuta 1987 Berliiniin, hänet vietiin Valtiopäivätaloon, jossa seurue katseli muuria rakennuksen parvekkeelta. Reagan piti puheensa Brandenburgin portilla, nykyisellä Platz des 18. März -aukiolla kello 14, ja hänen edessään oli kaksi luodinkestävää lasia mahdollisten Itä-Saksan suunnasta tulevien luotien varalta. Noin 45 000 kuulijaa seurasi puhetta paikan päällä, ja heidän joukossaan olivat Länsi-Saksan presidentti Richard von Weizsäcker ja Saksan liittokansleri Helmut Kohl.

Puheen kirjoitti Peter Robinsson ja sitä pidetään nykyään hyvin merkittävänä. Presidentin hallinnossa oltiin erimielisiä puheen sävystä ja sen katsottiin ärsyttävän Neuvostoliittoa, mutta presidentti Reagan halusi puhua muurin purkamisesta.

Kokonaisuudessaan puheen kuuluisin osa, Gorbatšoville esitetty haaste, kuului:

Muistomerkki puheen 25-vuotisjuhlan kunniaksi 

Berliinin pormestari Klaus Wowereit paljasti pronssisen muistolaatan 12. kesäkuuta 2012 juhlistaen siten Reaganin muuripuheen 25-vuotisjuhlaa. Pormestari totesi muistomerkin muistuttavan berliiniläisiä ”synkästä ajasta”, joka on voitettu. 

Muistolaatta on sijoitettu lähelle alkuperäisen puheen pitopaikkaa Brandenburgin portin läheisyyteen Straße des 17. Juni -kadulle.

Muistolaattaan on kirjoitettu muuripuheen kuuluisin osa alkukielellä englanniksi ja käännöksenä saksaksi. Sen lisäksi laattaan on noilla kielillä kirjoitettu teksti, jossa viitataan sekä Reaganin puheeseen että Berliinin muurin murtumiseen kaksi vuotta myöhemmin:

Lähteet

Aiheesta muualla

Kirjallisuutta 
 Robinson, Peter. It’s My Party: A Republican’s Messy Love Affair with the GOP. (2000), hardcover, Warner Books, ISBN 0-446-52665-7
 Kornblum, John. Reagan’s Brandenburg Concerto, The American Interest, May-June 2007

Linkkejä 
 Puheen teksti ja ääni MP3-muodossa englanniksi
 Kokonainen video presidentti Reaganin puheesta, Reagan Foundation.

1987
Antikommunismi
Berliinin muuri
Puheet
Ronald Reaganin presidenttikausi
Christian Walz (albumi)

Christian Walz on Christian Walzin omaa nimeä kantava debyyttialbumi. Levy julkaistiin 1. marraskuuta 1999. Se oli Ruotsin albumilistalla kuusi viikkoa, parhaimmillaan sijalla 39.

Albumilta julkaistiin kolme singleä. Ensimmäisenä One Time, toisena Lovin’ Is Alright ja viimeisenä Sentimental.

Kappaleet
 Nothing’s Gonna Change My Mood
 Lovin’ Is All Right
 EP
 Spend The Night Together
 Midday, Friday, Payday...
 Sentimental
 Fertilize
 Dancin’ To
 More Than Flowers
 1 2 3
 One Time
 Panoum
 Records & Amore + Sacrifice

Singlet
 
 
 

Vuoden 1999 esikoisalbumit
Christian Walzin albumit
Modern Drummer

Modern Drummer on Modern Drummer Publicationsin kuukausittain julkaisema rumpuihin ja perkussioon liittyvä aikakauslehti. Ensimmäinen Modern Drummer julkaistiin vuonna 1977 ja täten se on vanhin rumpuihin liittyvä lehti. Modern Drummer sisältää rumpaleiden haastatteluita, tuote-esittelyjä ja tekniikkavinkkejä rumpujen soittamiseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Lehden kotisivut 

Musiikkilehdet
The Corner (Christian Walzin albumi)


The Corner on Christian Walzin kolmas albumi. Se julkaistiin 26. marraskuuta 2008. Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet What's Your Name? ja Atlantis.

Albumi debytoi Ruotsissa Sverigetopplistanin sijalla 31, ja se pysyi listalla yhteensä 5 viikkoa.

Kappaleet 
 Corner 
 A Beat Like Me 
 What’s Your Name? 
 Fade Away 
 Why You Wanna Save Me 
 Atlantis 
 Hello 
 What a Waste 
 Money 
 Loveshift 
 Producer 
 Hold My Hand

Arvostelut 
 Aftonbladet:

Lähteet 

Vuoden 2008 albumit
Christian Walzin albumit
Kuusamakiitäjä

Kuusamakiitäjä (Hemaris fuciformis) on keskikokoinen, päivällä lentävä kiitäjäperhoslaji.

Koko ja ulkonäkö 
Yleisvaikutelmaltaan kuusamakiitäjä muistuttaa kimalaista. Perhosen ruumis on kellertävän karvan peittämä ja takaruumissa on leveähkö punaruskea poikkiraita. Takaruumiin kärjessä on musta tupsu, joka on keskeltä keltainen. Siivet ovat laajalti läpinäkyvät, etusiivessä on punaruskea keskitäplä ja sekä etu- että takasiipien ulkoreunassa leveä punaruskea reunus. Siiven tyvestä suuntautuu siipisuoni keskitäplän keskelle. Siipiväli 37–48 mm. Sukupuolet erottaa helpoimmin tuntosarvista, jotka ovat koiraalla selvästi pitemmät ja paksummat.

Toukka on vihreä ja sen peräpäässä on sininen piikki. Myöhemmässä vaiheessa toukan sivuille ilmestyy punaiset laikut. Täysikasvuisena toukalla on pituutta 40–45 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 
Kuusamakiitäjää tavataan Pohjois-Afrikan Atlasvuorilta ja Iberian niemimaalta Etelä- ja Keski-Euroopan poikki Keski-Aasiaan ja Etelä-Siperiaa pitkin Venäjän kaukoitään. Suomessa laji on melko harvinainen ja levinneisyysalue painottuu Etelä-Suomeen ja Keski-Suomen itäosiin. Lännessä se on jonkin verran harvinaisempi. Lentoaika Suomessa ulottuu toukokuun lopulta heinäkuun alkuun selvän huipun ollessa kesäkuun alussa.

Elinympäristö ja elintavat 
Useimmista kiitäjälajeista poiketen kuusamakiitäjä on aktiivinen päivisin ja erityisesti aurinkoisina aamupäivinä. Iltapäivällä laji liikkuu harvemmin. Perhonen käy ahkerasti kukilla ja pyrkii liikkumaan metsänreunan suuntaisesti vältellen aukeita niittyjä. Lajin voi kuitenkin tavata myös puistoissa ja puutarhoissa. Kukalla käydessään se ei laskeudu vaan lentää paikoillaan ja pysyy yhdellä kukalla vain muutaman sekunnin. Häirittynä perhonen lentää salamannopeasti karkuun.

Naaras munii noin 100 munaa, jotka se asettaa lehtien alapinnoille yksitellen ja suosii pensaita, jotka kasvavat lähellä metsänreunaa tai aukkopaikkaa. Naaras välttelee sekä syvällä varjossa että suorassa paisteessa kasvavia pensaita. Toukat kuoriutuvat noin viikon kuluttua, piilottelevat enimmäkseen lehtien alapinnoilla eivätkä liiku kovin paljon. Ne ruokailevat pääasiassa öisin. Häirittynä toukka pudottautuu maahan. Toukat ovat täysikasvuisia elokuussa ja koteloituvat maahan karikkeen sekaan. Kotelo talvehtii. Aikuiset perhoset kuoriutuvat koteloistaan varhain aamulla.

Ravintokasvi 
Ravintokasveina toimivat pääasiassa erilaiset kuusamat (Lonicera) sekä lumimarja (Symphoricarpus albus).

Lähteet 

Kiitäjät
Banjolele

Banjolele, myös banjoukulele tai banjouke, on nelikielinen kielisoitin, jota soitetaan näppäilemällä. Siinä on banjon tyyppinen runko ja nauhallinen ukulelen kaltainen kaula. Soitin oli suosituimmillaan 1920- ja 1930-luvuilla. Banjolelessä yhdistyvät ukulelen soittotapa, virittäminen ja pieni koko ja toisaalta banjon rakenne ja ääni.

Banjolele populaarikulttuurissa 
Kuuluisin banjolelen soittaja on englantilainen George Formby (1904–1961), joka kehitti oman soittotyylinsä. Muita  tunnettuja banjolelen soittajia ovat Yhdysvalloissa Wendell Hall, Roy Smeck ja The Horse Flies -yhtyeen Jeff Claus sekä Britanniassa Billy Scott, Andy Eastwood ja Alan Randall. 

Queenin kitaristi Brian May on käyttänyt banjoleleä kappaleissa "Bring Back That Leroy Brown" (albumilla Sheer Heart Attack) ja "Good Company" (A Night at the Opera). George Harrison soitti banjoleleä useasti viimeisinä elinvuosinaan.

Valmistajia

Nykyisiä valmistajia 
Yhdysvalloissa
Waverly Street Ukuleles 
Bean Sprout
Gold Tone
Spanky Banjo Ukes 
Muualla
Tyler Mountain (Pohjois-Korea)
Andy's Banjos (Britannia)

Entisiä valmistajia 
Yhdysvalloissa
Dixie 
Gibson
Ludwig
Slingerland 
Britanniassa
J. G. Abbott
John Grey 
Dallas 
G.H&S.

Katso myös 
Banjo
Ukulele

 Sormintasoittimet
GoSupermodel

goSupermodel oli vuonna 2006 perustettu nuorille tytöille suunnattu peliyhteisö internetissä. Suomenkielinen sivusto avasi ovensa marraskuussa 2007. Sivusto oli ensin ilmainen, mutta sen käytön vähentyessä goSupermodelista tuli maksullinen, eli pelaajan piti ostaa Superpassi, jotta pystyi pelaamaan omalla mallillansa. Sivuston alkuperämaa oli Tanska, mutta sivut oli käännetty myös suomeksi, ruotsiksi, hollanniksi, saksaksi ja norjaksi. Peli oli käytössä myös englannin kielellä, mutta se poistettiin 24. huhtikuuta 2012. Sivusto oli watAgamen tuotantoa. Eniten käyttäjiä oli Suomessa. GoSupermodel oli tarkoitettu kaikenikäisille tytöille, mutta suunnattu etupäässä noin 10-15-vuotiaille. 

Ideana oli luoda malli, jolle sai ostaa kaupasta vaatteita, hankkia mainetta ja rahaa pelaamalla tai luomalla lehtiä. Rahaa tai timantteja sai myös vaihtamalla tai huutokauppaamalla vaatteita. Sivustolla oli suuri keskustelupalsta "Foorumi", jolla käyttäjät saivat keskustella keskenään eri palstoilla. GoSupermodelissa oli ennen myös VIP, jolla sai tiettyjä etuja, kuten lisää GoRahaa, timantteja, sekä välillä asun.  Joka päivä kirjautumisen yhteydessä sai 200 gorahaa sekä 5 timanttia.

29. huhtikuuta 2015 ilmoitettiin, että 18. toukokuuta 2015 alkaen sivusto olisi maksullinen. GoSupermodelissa voisi tästä lähtien ylläpitää malliaan kymmenen euron maksulla joka kolmas kuukausi. Maksu eli Superpassi sisältää etuja, kuten virtuaalisen rahansaannin päivittäin. VIP-toiminto poistui sivuston muuttuessa maksulliseksi.

Sivusto suljettiin tiistaina 24. toukokuuta 2016 kello 14.00.

GoSupermodel on tekemässä paluun joulukuussa 2022. Nykyinen omistaja Momio laati yleisökeräyksen, jonka täyttyessä heillä olisi varaa avata sivusto uudelleen. Tavoitesumma keräyksessä oli 35 000 euroa joka ylittyi alle vuorokaudessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
goSupermodelin suomenkielinen sivusto 
Epävirallinen suomenkielinen GoSupermodel-wiki
Selainpelisivustot
Igreja Metodista Unida

Igreja Metodista Unida on yksi suurimmista protestanttisista kirkkokunnista Mosambikissa. Se on suuntaukseltaan metodistinen. Kirkko menetti noin 40% jäsenistään vuosina 1975-1980.

Uskonto Mosambikissa
Metodismi
Lotte Lenya

Lotte Lenya (oik. Karoline Wilhelmine Charlotte Blamauer, 18. lokakuuta 1898 Wien – 27. marraskuuta 1981 New York) oli itävaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hänet muistetaan ehkä parhaiten miehensä Kurt Weillin laulujen esittäjänä. Populaarikulttuurissa hänet muistetaan myös Rosa Klebbin roolista James Bond -elokuvassa Salainen agentti 007 Istanbulissa vuonna 1963.

1914 Lenya muutti opiskelemaan Zürichiin, Sveitsiin ja otti ensimmäisessä teatterityössään itselleen nimen Lotte Lenja. Vuonna 1921 hän lähti työnhakuun Berliiniin.

Vuonna 1922 hänen tuleva miehensä, Kurt Weill, näki hänet pyrkimässä näytelmään Zaubernacht. Lenya näytteli Jennyn osan ensimmäisessä Kolmen pennin oopperan esityksessä 1928 ja siitä tuli hänen läpimurtoroolinsa. Seuraavina vuosina hän esiintyi ahkerasti elokuvissa ja näyttämöllä erikoisesti Brecht-Weill-rooleissa. Hän teki myös useita levytyksiä Weillin lauluista.

Kansallissosialismin nousun myötä Lenya muutti pois Saksasta. Maaliskuussa 1933 hän lensi Pariisiin, jossa lauloi pääroolin Brecht-Weillin Seitsemässä kuolemansynnissä. 1935 Lenya muutti USA:han.

Toisen maailmansodan aikana Lenya esiintyi runsaasti näyttämöllä, levytyksissä ja radiossa. Vuonna 1945 hän kuitenkin lopetti näyttämöesiintymiset eikä jatkanut niitä ennen kuin miehensä kuoleman jälkeen. Hän esiintyi Broadwaylla näytelmässä Barefoot in Athens ja meni naimisiin amerikkalaisen tuottajan George Davisin kanssa. Lenya esiintyi 50-luvulla maineikkaassa 'Three Penny Opera':n englanninkielisessä läpimurtonäytöksessä New Yorkissa; esitykset jatkuivat useiden vuosien ajan rikkoen kaikki siihenastiset yleisöennätykset. Lenya oli perustamassa 'The Kurt Weill Foundation for Music'-säätiötä, http://www.kwf.org/, joka on omistettu Weill:n musiikkiperinnön vaalimiseen ja järjestää vuosittain mm. 'Lenya Competition'-nimisen solistikilpailun nuorille lupauksille.

Lenya sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta sivuosasta 1961. Hänen roolinsa elokuvassa Salainen agentti 007 Istanbulissa toi hänelle lisää kuuluisuutta.

Lotte Lenya kuoli syöpään New Yorkissa 1981 83-vuotiaana. Hänet on haudattu Weillin viereen Haverstrawiin, New Yorkiin.

Aiheesta muualla

Itävaltalaiset laulajat
Itävaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1981 kuolleet
Tony-palkinnon saajat
The Question

The Question, oikealta nimeltään Charles Victor Szasz on DC Comicsin kustantama sarjakuvahahmo, jonka loi Steve Ditko. Se teki ensi esiintymisensä Charlton Comicsin kustantamassa Blue Beetle sarjakuvan numerossa 1, vuonna 1967. Sittemmin Charlton Comics lopetettua toimintansa DC Comics osti hahmon oikeudet, jonka myötä Dennis O'Neil ja Denys Cowan uudistivat The Questionia. Tämän myötä hahmo sai oman 36-osaisen nimikkosarjakuvansa vuonna 1987.

Hahmo tunnetaan Hub Cityn uutiskanavan KBEL:n tutkivana reportterina, joka käyttää toista henkilöllisyyttään Questionia saadakseen vastauksia kulissien takana tapahtuviin rikoksiin. Hän useimmiten tutkii poliittisia tapahtumia taistellakseen korruptoitunutta hallitusta vastaan. Eikä taistele kuten muut sankarit erinäisiä pikkurikollisia vastaan.

Question muissa medioissa

Animaatio

Justice League Unlimited
Questionilla oli merkittävä vierailevarooli Justice League Unlimitedissa, jossa se toimi Oikeuden Puolustajissa salaliittoteorioiden parissa. Hahmon ulkonäkö oli myös hyvin pitkälti DC Comicsin uudistetun version näköinen.

Batman – pelottomat
Question teki myös lyhyen vierasesiintymisen vuonna 2009 Batman – pelottomat sarjassa, jossa se puhui vain kysyvästi.

Videopelit
Question esiintyy vuonna 2010 DC Universe Online -pelissä, jossa se ei ole pelattavana hahmona.

Hahmoa näytelleet

Lähteet 

DC-universumin supersankarit
Oikeuden Puolustajat
Kuvitteelliset toimittajat
DC-universumin kamppailulajien harrastajat
DC-universumin sankarit ilman yli-inhimillisiä kykyjä
Mikko Kuosmanen

Mikko Kuosmanen on entinen pesäpalloilija ja nykyinen pelinjohtaja, jonka kasvattajaseura on Siilinjärven Pesis. Hänen pelaajauransa keskeisin osa on Sotkamon Jymyssä. Saman seuran miesten Superpesis-joukkueen pelinjohtajana hän toimi kaudet 2008–2013 ja 2016–2017. Hänellä on sopimus pelinjohtajan tehtävään myös kaudelle 2023. Kuosmanen valittiin Sotkamon mestaruusvuonna 2003 miesten Superpesiksen vuoden pelaajaksi.

Kuosmanen liittyi Sotkamon Jymyyn vuonna 1998. Toukokuussa 2000 hän valmistui oppisopimuskoulutuksella liikunnanohjaajaksi. Koulutukseen liittyen hän toimi Vuokatin urheiluopistossa Sotkamon pesislukion valmentajana. Valmentajana Jymyssä hän aloitti B-junioreissa.

Mikko Kuosmanen on toiminut myös Sotkamon Jymyn juniorijoukkueiden valmennusvastaavana. Pelin johtamisen lisäksi hän toimii tällä hetkellä Superjymy Oy:n toimitusjohtajana.

Saavutukset

Pelaajana 
 5 SM-kultaa: 2001, 2002, 2003, 2004, 2006
 2 SM-hopeaa: 2000, 2007
 1 SM-pronssi: 2005
 5 Itä-Länsi-ottelua: 1997, 2000, 2002-2004
 Vuoden pesäpalloilija: 2003

Pelinjohtajana 
 4 SM-kultaa: 2009, 2011, 2012, 2013
 3 SM-hopeaa: 2008, 2016, 2017
 1 SM-pronssi: 2010
 Miesten Superpesiksen vuoden pelinjohtaja (4): 2009, 2011, 2012, 2013

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Sotkamon Jymyn pelaajat
Pesäpallon pelinjohtajat
Sotkamon Jymyn pelinjohtajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
William Edward Parry

Sir William Edward Parry (19. joulukuuta 1790 – 8. tai 9. heinäkuuta 1855) oli brittiläinen kontra-amiraali, arktisten alueiden tutkimusmatkailija, evankelikaalinen kristitty ja kiihkeä laivaston moraaliarvojen kohotuskampanjan vetäjä.

Parry syntyi Bathissa Caleb Hillier Parryn ja Sarah Rigbyn perheeseen. Hän kävi King Edward's School -koulua Bathissa. Kolmetoistavuotiaana hän otti pestin amiraali Cornwallisin lippulaivalta, vuonna 1806 hänet ylennettiin upseerikokelaaksi ja vuonna 1810 luutnantiksi palvelemaan fregatti Alexanderilla seuraavat kolme vuotta. Laivan tehtäviin kuului pääasiassa Huippuvuorten valaanpyynnin turvaaminen. Palvellessaan Pohjoisella jäämerellä hän opiskeli tähtitiedettä ja teki havaintoja pohjoisilla leveysasteilla. Hän kirjoitti vuonna 1816 havainnoistaan julkaisuun Nautical Astronomy by Night.

Vuonna 1818 Parry otti pestin priki Alexanderilta, joka John Rossin komennuksessa tutki arktisia alueita. Tutkimusmatka ei tuottanut mainittavia tuloksia tai uusia löytöjä. Tästä huolimatta Parry oli innostunut arktisten alueiden tutkimuksesta ja uskoi niiden onnistumismahdollisuuksiin. Seuraavana vuonna hän onnistui saamaan komentoonsa luoteisväylää etsimään lähteneen tutkimusmatkan. Ryhmään kuului HMS Griper ja HMS Hecla laivat. Retkikunta onnistui kulkemaan luoteisväylää Grönlannista lähes puoleenväliin Beringinsalmelle tutkien ja kartoittaen eurooppalaisille tuntemattomia alueita.

Retkikunnan palattua Britanniaan Parry ylennettiin komentajakapteeniksi. Vuonna 1821 hän otti komentoonsa toisen retkikunnan, jonka tarkoituksena oli kartoittaa loput luoteisväylästä. Retkikuntaan kuuluivat laivat HMS Fury ja HMS Hecla. Retkikunta ei saavuttanut tavoitettaan ja joutui palaamaan takaisin elokuussa 1823. Palattuaan hänet nimitettiin laivaston meritieteilijäksi.

Parry teki kolmannen luoteisväylän etsintäyrityksen vuonna 1824, mutta Fury-laivan haaksirikon jälkeen joutui palaamaan takaisin seuraavana vuonna.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Englantilaiset tutkimusmatkailijat
Brittiläiset amiraalit
Royal Societyn jäsenet
Vuonna 1790 syntyneet
Vuonna 1855 kuolleet
Alankomaiden supercup

Alankomaiden supercup (Johan Cruijff Schaal) on cup kilpailu jossa kohtaavat aina edellisen kauden Eredivisien-mestari sekä Alankomaiden cupin voittaja. Kilpailun järjestää Alankomaiden kuninkaallinen jalkapalloliitto. 

Kilpailu on järjestetty vuodesta 1949. Ensimmäisen mestaruuden voitti SVV kaataessaan Quick 1888n numeroin 2-0. Kilpailun historian aikana sen on voittanut ainoastaan viisi joukkuetta. Eniten mestaruuksia on voittanut PSV Eindhoven jolla on yksitoista mestaruutta vuosilta 1992, 1996, 1997, 1998, 2000, 2001, 2003 ja 2008, 2012, 2015, 2016.

Historia
Alla oleva taulukko esittää joukkueiden vuosittaisen menestyksen Alankomaiden supercupissa.

Lähteet

Alankomaiden jalkapallocupit
Eredivisie (koripallo)

Eredivisie on Alankomaiden korkein sarjataso koripallossa. Sarjassa pelaa nykyisin kymmenen joukkuetta.

Joukkueet kaudella 2012–2013 
 BC Apollo
 Den Helder Kings
 GasTerra Flames
 EiffelTowers
 Aris Leeuwarden
 Zorg en Zekerheid Leiden
 Rotterdam Basketbal College
 Stepco BSW
 Matrixx Magixx
 Landstede Basketbal

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivu 

Alankomaiden koripallosarjat
Saimi

Saimi on suomalainen naisen etunimi, joka on syntynyt muunnelmana nimestä Saima. Nimi oli jonkin verran käytössä jo 1800-luvun lopulla.

Vuoden 2019 loppuun Saimi-nimen on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan saanut 11 342 naista ja alle kymmenen miestä. Suurin osa tämän nimisistä henkilöistä on syntynyt 1900-luvun alkupuoliskolla.

Tunnettuja Saimi-nimisiä 
 Saimi Hosia, S. K. Halme (1913–2009), kirjailija
 Saimi Hoyer (o.s. Nousiainen, s. 1974), valokuvamalli ja televisioesiintyjä
 Saimi Huhtala (s. 1938), kuulantyöntäjä
 Saimi Jutila (1893–1949), käsityönopettaja ja koulunjohtaja
 Saimi Järnefelt (1867–1944), näyttelijä ja kirjallisuuden suomentaja
 Saimi Kahri, näyttelijä
 Saimi Lindroth (1903–1977), terveyssisar ja kirjailija
 Saimi Puusniekka (1919–1998), runoilija
 Saimi Taube, oik. Saima Pohjonen (1903–1968), kirjailija ja suomentaja
 Saimi Virtanen, "Petroskoin Tiltu" (1906–1970), neuvostoliitonsuomalainen radiokuuluttaja
 Saimi Vuolle (1889–1966), puvustaja ja näyttelijä
 Saimi Ääri (1931–2010), Keskustan kansanedustaja
 Saimi Öhrlund (1889–1959), kirjailija

Lähteet

Viitteet

Etunimet
Dungeon Keeper

Dungeon Keeper on vuonna 1997 julkaistu reaaliaikainen strategiapeli. Sen kehitti Bullfrog Productions ja julkaisi Electronic Arts. Sille on ilmestynyt jatko-osa nimeltään Dungeon Keeper 2. Pelissä pelaaja hallitsee luolastoa (dungeon), jonne pelaaja luolastoaan laajentamalla houkuttelee erilaisia hirviöitä. Hirviöiden avulla pelaajan on tarkoitus päihittää ihmiset ja valloittaa yksitellen heidän alueensa, joita pelissä on 20.

Lähteet 

DOS-pelit
Reaaliaikaiset strategiapelit
Vuoden 1997 videopelit
Windows-pelit