joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Alexander Jakob von Wendt

Alexander Jakob von Wendt (vuoteen 1847 Wendt; 21. marraskuuta 1800 Sortavala – 17. tammikuuta 1874 Somerniemi) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraaliluutnantti ja von Wendt -aatelissuvun kantaisä. Hän oli Suomen kaartin komentaja vuosina 1838–1850.

Wendtin isä oli Lyypekissä Saksassa syntynyt Venäjän keisarikunnan armeijan sotilaslääkäri ja hovineuvos Johan Jakob Adolf Wendt, joka oli päätynyt piirilääkäriksi Sortavalaan. Äiti Anna Katarina Sundius oli syntyperäinen sortavalalainen. Perheen kotikielenä oli saksa. Wendt aloitti sotilasuransa vuonna 1816 aliupseerikorpraalina  3. Suomen jääkärirykmentissä. Hänet ylennettiin vääpeliksi 1819 sekä vänrikiksi ja aliluutnantiksi 1821. Hän palveli Sortavalan komppaniassa vuoteen 1821, Käkisalmen komppaniassa 1821–1825, Iisalmen komppaniassa 1825–1826 ja sen jälkeen pataljoonan esikunnassa Viipurissa. Vuonna 1827 Wendt siirtyi Helsinkiin Suomen Opetustarkk’ampujapataljoonan (myöh. Suomen kaarti) esikuntaan ja oli vuodesta 1829 alkaen sen komppanianpäällikkönä. Hän osallistui opetuspataljoonan mukana Puolan kapinan kukistamiseen 1831–1832. Hänet ylennettiin kapteeniksi 1832, everstiluutnantiksi 1834 ja everstiksi 1838.

Vuodesta 1838 Wendt oli Suomen kaartin komentajana. Hänet aateloitiin vuonna 1847 nimellä von Wendt, vaikka everstien aateloiminen oli harvinaista. Sukutarinan mukaan syynä oli se, että Krasnoje Selossa vuonna 1846 pidetyllä Henkikaartin harjoitusleirillä voimakasääninen Wendt pyydettiin huutamaan komentoja koko armeijakunnalle, mikä teki vaikutuksen keisari Nikolai I:een. Von Wendt ylennettiin vuonna 1849 kenraalimajuriksi ja hänet siirrettiin seuraavana vuonna prikaatinkomentajaksi Helsinkiin sijoitettuun Venäjän 22. jalkaväkidivisioonaan. Krimin sodan aikana hänelle annettiin vastuu Pohjanmaan rannikoiden puolustuksesta komentopaikkanaan Vaasa. Käytössään von Wendtillä oli neljä pataljoonaa, kasakkasotnia ja kaksi kenttätykistöpatteria. Hän johti henkilökohtaisesti Kokkolan puolustustoimia kesäkuun 1854 Halkokarin kahakan yhteydessä. Vuonna 1855 hänestä tuli 22. jalkaväkidivisioonan vt. komentaja ja 1857 vakinainen komentaja, jolloin hän sai myös ylennyksen kenraaliluutnantiksi. Von Wendt vetäytyi vuonna 1862 palveluksesta. Hän edusti aatelissukuaan valtiopäivillä 1863–1864.

Von Wendt omisti vuosina 1843–1852 Linnan kartanon Helsingin pitäjässä ja vuodesta 1852 Palikaisten kartanon Somerniemellä. Hän kuoli Palikaisissa. Omistaessaan Linnan kartanon hän rakennutti vuonna 1848 Helsingin pitäjän kirkkomaalle yhä käytössä olevan von Wendt -suvun hautakappelin. Von Wendtin ensimmäinen puoliso oli vuonna 1849 kuollut Anna Natalia Merlin, toinen puoliso oli vuonna 1866 kuollut arkkipiispa Erik Gabriel Melartinin tytär Sofia Elisabet. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitosta neljä ja toisesta kaksi aikuisiksi elänyttä lasta. Eversti, valtiopäivämies Fredrik Willehad von Wendt ja kapteeni, valtiopäivämies Alexander Edvard von Wendt olivat Alexander Jakob von Wendtin poikia ensimmäisestä avioliitosta.

Lähteet

Suomalaiset kenraalit
Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1800 syntyneet
Vuonna 1874 kuolleet
Koripallo kesäolympialaisissa 2020 – miesten turnaus

Miesten koripalloturnaus Tokion olympialaisissa 2020 käydään Saitama Super Arenassa, Saitamassa.  Turnaukseen osallistuu 12 joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähtee Yhdysvallat.

Karsinnat
Lopputurnaukseen pääsee 12 joukkuetta. Isäntämaa Japani pääsee ilman karsintoja suoraan turnaukseen. Koriapllon MM–kilpailuista 2019 turnaukseen pääsee yksi maa Afrikasta, Aasiasta ja Oseanista. Euroopasta ja Amerikasta MM–kilpailuista pääsee kaksi maata mukaan. Loput neljä paikkaa ratkaistaan erillisissä karsintaturnauksissa, joihin pääsee MM–kilpailuissa 16 parhaiten sijoittunutta maata, jotka eivät päässeet olympiaturnaukseen sekä kaksi joukkuetta jokaiselta viideltä alueelta.

Olympiaturnaukseen päässeet joukkueet

Turnaus
Kaikki kellonajat paikallista aikaa UTC+9.

Otteluohjelma
Turnauksen 12 joukkuetta jaetaan kolmeen lohkoon A, B ja C. Jokainen pelaa yhden ottelun muita alkulohkonsa joukkueita vastaan. Alkulohkojen jälkeen joukkueet jaetaan kahteen arvontakoriin siten, että korissa D on alkulohkojen voittajat sekä lohkossaan toiseksi sijoittuneista paras joukkue. Koriin E sijoitetaan loput lohkossaan toiseksi sijoittuneet sekä kaksi parasta lohkossaan kolmanneksi sijoittunutta. Tämän jälkeen arvotaan puolivälierävastustajat siten, että toinen joukkue on korista D ja toinen korista E. Arvonta suoritetaan siten, että puolivälierissä ei voi kohdata saman alkulohkon joukkueet.

Alkulohkot

Lohko A

Lohko B

Lohko C

Arvontakorit

Pudotuspelit

Puolivälierät

Välierät

Pronssiottelu

Loppuottelu

Sijoitukset

Lähteet

Koripallo kesäolympialaisissa 2020
Kivijärven–Vuosjärven alue

Kivijärven–Vuosjärven alue (vesistöaluetunnus 14.44) on Viitasaaren reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 1 567,41 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 15,27 %. Vesistön alueen alarajana on Huopanankoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 2 185,94 neliökilometriä ja sen järvisyys on 13,06 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Keiteleen pohjoisosan alueeseen (14.43).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Vuosjärven alue (14.441)
 Pudasjärven alue (14.442)
 Kivijärven alue (14.443)
 Lakojoen valuma-alue (14.444)
 Viivajoen valuma-alue (14.445)
 Heitjärven valuma-alue (14.446)
 Veitjoen valuma-alue (14.447)
 Leukunjoen valuma-alue (14.448)
 Urpilanjoen valuma-alue (14.449)

Lähteet

Viitteet
Puumalan yhtenäiskoulu

Puumalan yhtenäiskoulu on suomenkielinen luokka-asteiden 0–9 yhtenäiskoulu  Puumalan kunnassa Etelä-Savossa. Se on Puumalan ainoa peruskoulu. Vuonna 2019 koulua kävi 114 peruskoululaista, ja lisäksi kymmenkunta esiopetuksen oppilasta opiskelee koulun alaisuudessa. Yhtenäiskoulun rehtori on Anni Riikka Marila. 

Esiopetus ja perusopetuksen 1. luokka toimivat päiväkotirakennuksen koulusiivessä (Sininen koulu, Kappalaisenkuja 5). Ylemmät luokat eli luokat 2–9 opiskelevat niin sanotussa "isossa koulussa" (Kirkkotie 3 B).

Lähteet

Aiheesta muualla
Puumalan yhtenäiskoulu (suomi.fi)

Suomen peruskoulut
Puumalan rakennukset ja rakennelmat
Isojoen–Jääjoen valuma-alue

Isojoen–Jääjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.45) on Viitasaaren reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 405,06 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 4,98 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kivijärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Kivijärven–Vuosjärven alueelle (14.44).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta :
 Isojoen alue (14.451)
 Ylä-Jäpän alue (14.452)
 Matkusjoen alue (14.453)
 Alajoen valuma-alue (14.454)
 Nurkkapuron valuma-alue (14.455)
 Koirajoen valuma-alue (14.456)
 Jääjoen valuma-alue (14.457)

Lähteet

Viitteet
Enonjärven valuma-alue

Enonjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.46) on Viitasaaren reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 213,47 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 12,16 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kannonkoski, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Kivijärven–Vuosjärven alueelle (14.44).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta :
 Kannonselän alue (14.461)
 Enonjärven alue (14.462)
 Kannonjoen valuma-alue (14.463)
 Petääpuron valuma-alue (14.464)
 Tyräjärven valuma-alue (14.465)
 Enonjoen valuma-alue (14.466)

Lähteet

Viitteet
Koliman alue

Koliman alue (vesistöaluetunnus 14.47) on Viitasaaren reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 662,87 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 18,76 %. Vesistön alueen alarajana on Kymönkoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1 624,52 neliökilometriä ja sen järvisyys on 14,01 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Keiteleen keskiosan alueeseen (14.42).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
 Kymöjärven–Kärnänjärven alue (14.471)
 Koliman lähialue (14.472)
 Kärväsjoen valuma-alue (14.473)
 Liesojoen valuma-alue (14.474)
 Kolkunjoen valuma-alue (14.475)
 Mustanpuron valuma-alue (14.476)
 Suvannonjoen valuma-alue (14.477)
 Toulatjoen valuma-alue (14.478)

Lähteet

Viitteet
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2020

Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2020 pelataan huhtikuussa 2020. Isäntämaat julkaistaan myöhemmin.

Joukkueet

A-Lohko

Lohko B

Lähteet 

Vuoden 2020 jääkiekko
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut
Jämsänjoen alue

Jämsänjoen alue (vesistöaluetunnus 14.51) on Jämsän reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 375,35 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 6,78 %. Vesistön alueen alarajana on Päijänne, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1 471,03 neliökilometriä ja sen järvisyys on 7,32 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Päijänteen alueeseen (14.22).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen :
 Jämsänjoen suualue (14.511)
 Nielevän valuma-alue (14.519)
 Märäsojan valuma-alue (14.513)
 Kirkko-ojan valuma-alue (14.518)
 Lavaojan valuma-alue (14.517)
 Kankarisveden–Pirttijärven alue (14.512)
 Lahnajoen valuma-alue (14.514)
 Valkeajärven valuma-alue (14.515)
 Sovijärven valuma-alue (14.516)

Lähteet

Viitteet
Iso Rautaveden alue

Iso Rautaveden alue (vesistöaluetunnus 14.52) on Jämsän reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 421,31 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 10,00 %. Vesistön alueen alarajana on Uuttanan luusua, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1 095,68 neliökilometriä ja sen järvisyys on 7,51 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Jämsänjoen alueeseen (14.51).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen :
 Uuttanan alue (14.521)
 Hanhiojan valuma-alue (14.525)
 Vataanjoen valuma-alue (14.526)
 Iso Rautaveden–Kalmaveden alue (14.522)
 Köllinojan valuma-alue (14.529)
 Salosveden–Pettämän alue (14.523)
 Vuojanjoen valuma-alue (14.528)
 Suoliveden alue (14.524)
 Vuojanjoen valuma-alue (14.528)
 Pirttijoen valuma-alue (14.527)

Lähteet

Viitteet
Petäjäveden alue

Petäjäveden alue (vesistöaluetunnus 14.53) on Jämsän reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 110,15 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 10,03 %. Vesistön alueen alarajana on Petäjäveden luusua, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 674,37 neliökilometriä ja sen järvisyys on 5,96 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Iso Rautaveden alueeseen (14.52).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen :
 Petäjäveden lähialue (14.531)
 Hortelinjoen valuma-alue (14.536)
 Levänpuron valuma-alue (14.535)
 Lammasjoen valuma-alue (14.534)
 Tervapuron valuma-alue (14.532)
 Haapapuron valuma-alue (14.533)

Lähteet

Viitteet
Pengerjoen valuma-alue

Pengerjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.54) on Jämsän reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 410,37 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,68 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Jämsänvesi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Petäjäveden alueelle (14.53).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen :
 Pengerjoen alaosan alue (14.541)
 Merovenjoen valuma-alue (14.549)
 Ohrajoen valuma-alue (14.548)
 Pengerjoen keskiosan alue (14.542)
 Kuhanjoen valuma-alue (14.544)
 Vekurinjoen valuma-alue (14.545)
 Haarapuron valuma-alue (14.547)
 Pengerjoen yläosan alue (14.543)
 Rajajoen valuma-alue (14.546)

Lähteet

Viitteet
Ala-Kintauksen valuma-alue

Ala-Kintauksen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.55) on Jämsän reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 153,85 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 11,8 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Karikkoselkä, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Petäjäveden alueelle (14.53).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen :
 Huhtian alue (14.551)
 Saarijärven valuma-alue (14.555)
 Koisjärvenjoen valuma-alue (14.558)
 Salmijärven valuma-alue (14.556)
 Ala-Kintauksen alue (14.552)
 Iso Pyränteen valuma-alue (14.557)
 Ylä-Kintauksen alue (14.553)
 Pohjoisjoen valuma-alue (14.554)

Lähteet

Viitteet
Antti Palmujoki

Antti Palmujoki (s. 31. tammikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen asianajaja. Palmujoella on pitkä ja monipuolinen kokemus sekä asianajotyöstä että akateemisesta työstä. Palmujoen erityisosaamista ovat yhtiöoikeus, sopimusoikeus, kansainvälinen kauppaoikeus, työsuhteiden juridiikka, kilpailuoikeus sekä oikeudenkäynnit ja välimiesmenettelyt. 

Palmujoki on tullut tunnetuksi muun muassa raakapuumarkkinoiden kartellin oikeudenkäynnistä, jossa UPM tunnusti Suomen kilpailuviranomaisille tehneensä kahden muun metsäjätin Stora Enson ja Metsäliiton kanssa raakapuun ostoissa kiellettyä yhteistyötä.

BLF Asianajotoimisto Oy:ssä työskentelevä Palmujoki on noteerattu useana vuonna kansainvälisessä asianajoalaa arvioivassa Legal 500 -hakemistossa. Palmujoki toimii myös välimiehenä sekä osa-aikaisena sopimus- ja yhtiöoikeuden professorina (Professor of Practice) Aalto-yliopistossa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
BLF Asianajotoimisto Oy
Suomalaiset asianajajat
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Saarijärven alue (Saarijärvi)

Saarijärven alue (Saarijärvi) (vesistöaluetunnus 14.61) on Saarijärven reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 377,28 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 14,14 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Naarajärven luusua, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Vatianjärven alueelle (14.33).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Naarajärven alue (14.611)
 Kiimasjärven alue (14.612)
 Summasjärven alue (14.613)
 Saarijärven–Lumperoisten alue (14.614)
 Pukkipuron valuma-alue (14.615)
 Murronjoen alue (14.616)
 Satosuon kanavan valuma-alue (14.617)
 Katajapuron valuma-alue (14.618)
 Peukalopuron valuma-alue (14.619)

Lähteet

Viitteet
Mahlunjärven alue

Mahlunjärven alue (vesistöaluetunnus 14.62) on Saarijärven reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 510,21 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 6,4 %. Vesistön alueen alarajana on Mahlunjärven luusua, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 2 132,64 neliökilometriä ja sen järvisyys on 6,63 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Saarijärven alue (Saarijärvi)eseen (14.61).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Mahlunjärven lähialue (14.621)
 Vartejärven–Horonalasen alue (14.622)
 Kalmarinselän alue (14.623)
 Kotajoen alue (14.624)
 Konttijoen valuma-alue (14.625)
 Sydänmaanpuron valuma-alue (14.626)
 Humalalammen valuma-alue (14.627)
 Saukonpuron valuma-alue (14.628)
 Iso-Löytänän valuma-alue (14.629)

Lähteet

Viitteet
Pääjärven alue

Pääjärven alue (vesistöaluetunnus 14.63) on Saarijärven reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 295,15 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 13,73 %. Vesistön alueen alarajana on Kouheroisenkoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1 213,88 neliökilometriä ja sen järvisyys on 7,09 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Mahlunjärven alueeseen (14.62).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kolme aluetta tai valuma-aluetta :
 Pääjärven lähialue (14.631)
 Puukonjoen valuma-alue (14.632)
 Päällinjärven valuma-alue (14.633)

Lähteet

Viitteet
Kyyjärven valuma-alue

Kyyjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.64) on Saarijärven reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 519,84 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 4,17 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Pääjärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Pääjärven alueelle (14.63).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta :
 Kiminginjoen alue (14.641)
 Kiminginjärven–Oikarinjoen alue (14.642)
 Kyyjärven alue (14.643)
 Ähtyrinpuron valuma-alue (14.644)
 Napolanjoen valuma-alue (14.645)
 Kortejoen valuma-alue (14.646)
 Pekkasenjoen valuma-alue (14.647)

Lähteet

Viitteet
Lanneveden valuma-alue

Lanneveden valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.65) on Saarijärven reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 290,62 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 9 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Summasjärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Saarijärven alueelle (14.61).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Lanneveden alue (14.651)
 Isojoen alue (14.652)
 Kyynämöisen–Sääkspään alue (14.653)
 Iso-Kuukan valuma-alue (14.654)
 Iso-Uuraisen valuma-alue (14.655)
 Muikkujoen valuma-alue (14.656)
 Kylkijoen valuma-alue (14.657)
 Saunajoen valuma-alue (14.658)
 Palsanpuron valuma-alue (14.659)

Lähteet

Viitteet
Karankajärven valuma-alue

Karankajärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.66) on Saarijärven reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 408,55 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 5,55 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Karankajärven luusua, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Mahlunjärven alueelle (14.62).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat viisi aluetta tai valuma-aluetta :
 Karankajärvien alue (14.661)
 Selänpäänjoen valuma-alue (14.662)
 Rautapuron valuma-alue (14.663)
 Vihanninjoen valuma-alue (14.664)
 Luksanjoen valuma-alue (14.665)

Lähteet

Viitteet
Pyhäjärven valuma-alue (Saarijärvi)

Pyhäjärven valuma-alue (Saarijärvi) (vesistöaluetunnus 14.68) on Saarijärven reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 319,02 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 21,07 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kiimasjärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Saarijärven alueelle (14.61).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
 Pyhäjärven lähialue (14.681)
 Vuosjoen valuma-alue (14.682)
 Harjupuron valuma-alue (14.683)
 Pohjapuron valuma-alue (14.684)
 Pöykynjoen valuma-alue (14.685)
 Haukiojan valuma-alue (14.686)
 Iso Suojärven valuma-alue (14.687)
 Harinkaanpuron valuma-alue (14.688)

Lähteet

Viitteet
Vahankajoen valuma-alue

Vahankajoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.67) on Saarijärven reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 398,89 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 5,99 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Pääjärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Pääjärven alueelle (14.63).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat neljä aluetta tai valuma-aluetta :
 Vahankajoen alue (14.671)
 Vahangan alue (14.672)
 Valkkunan valuma-alue (14.673)
 Mustapuron valuma-alue (14.674)

Lähteet

Viitteet
Konneveden alue

Konneveden alue (vesistöaluetunnus 14.71) on Rautalamminreitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 12 112,38 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 24,38 %. Vesistön alueen alarajana on Konneveden luusua, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 5 767,79 neliökilometriä ja sen järvisyys on 20,83 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Liesveden alueeseen (14.36).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Konneveden lähialue (14.711)
 Hankaveden alue (14.712)
 Koskeloveden alue (14.713)
 Silmutjoen valuma-alue (14.714)
 Lääminginjoen valuma-alue (14.715)
 Ahvenisojan valuma-alue (14.716)
 Korpipuron valuma-alue (14.717)
 Myhinjärven valuma-alue (14.718)
 Lummukan valuma-alue (14.719)

Lähteet

Viitteet
Virmasveden alue

Virmasveden alue (vesistöaluetunnus 14.72) on Rautalamminreitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 1 046,75 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 26,44 %. Vesistön alueen alarajana on Nokisenkoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 4 205,11 neliökilometriä ja sen järvisyys on 20,5 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Konneveden alueeseen (14.71).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Niiniveden alue (14.721)
 Iisveden–Virmasveden alue (14.722)
 Kukertaisjoen valuma-alue (14.723)
 Kuttajärven alue (14.724)
 Keihäsjoen valuma-alue (14.725)
 Inganjoen valuma-alue (14.726)
 Kivijoen valuma-alue (14.727)
 Petäjäjoen valuma-alue (14.728)
 Tervajoen valuma-alue (14.729)

Lähteet

Viitteet
Nilakan alue

Nilakan alue (vesistöaluetunnus 14.73) on Rautalamminreitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 1 027,88 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 19,72 %. Vesistön alueen alarajana on Äyskoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 2 156,52 neliökilometriä ja sen järvisyys on 17,91 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Virmasveden alueeseen (14.72).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Nilakan lähialue (14.731)
 Koutajoen valuma-alue (14.732)
 Kangasjoen valuma-alue (14.733)
 Sulkavanjoen valuma-alue (14.734)
 Aittojoen valuma-alue (14.735)
 Jupitinpuron–Saikaankanavan valuma-alue (14.736)
 Heinikanpuron valuma-alue (14.737)
 Pitkäjoen valuma-alue (14.738)
 Sorojoen valuma-alue (14.739)

Lähteet

Viitteet
Pielaveden alue

Pielaveden alue (vesistöaluetunnus 14.74) on Rautalamminreitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 898,56 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 17,19 %. Vesistön alueen alarajana on Pielaveden luusua, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1 128,64 neliökilometriä ja sen järvisyys on 16,26 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Nilakan alueeseen (14.73).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Pielaveden lähialue (14.741)
 Kaatiojoen valuma-alue (14.742)
 Savijärven valuma-alue (14.743)
 Hirvijoen valuma-alue (14.744)
 Alajoen–Yijäkönjärven valuma-alue (14.745)
 Lampaanjoen alue (14.746)
 Lampaanjärven valuma-alue (14.747)
 Petäjäjoen valuma-alue (14.748)
 Tyyperinlammen valuma-alue (14.749)

Lähteet

Viitteet
Koivujärven valuma-alue

Koivujärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.75) on Rautalamminreitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 230,08 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 12,63 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Pielavesi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Pielaveden alueelle (14.74).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Koivujoen alaosan alue (14.751)
 Koivujoen alue (14.752)
 Koivujärven–Kolunjärven alue (14.753)
 Karjalaispuron valuma-alue (14.754)
 Vehmaanpuron valuma-alue (14.755)
 Kokonpuron valuma-alue (14.756)
 Tikkasenjoen valuma-alue (14.757)
 Haahkarinjoen valuma-alue (14.758)
 Lehmipuron valuma-alue (14.759)

Lähteet

Viitteet
Kerkonjoen valuma-alue

Kerkonjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.76) on Rautalamminreitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 245,73 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 19,36 %. Vesistön valuma-alueen alarajana ovat Kerkonkosken kanava ja Kiesimän kanava, joissa reitin vedet tulevat seuraavaksi Konneveden alueelle (14.71).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat viisi aluetta tai valuma-aluetta :
 Kiesimän alue (14.761)
 Sonkarin alue (14.762)
 Vesantojärven alue (14.763)
 Vesantojoen valuma-alue (14.764)
 Asinjoen valuma-alue (14.765)

Lähteet

Viitteet
Tallusjärven valuma-alue

Tallusjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.77) on Rautalamminreitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 419,37 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 18,78 %. Vesistön valuma-alueen alarajana ovat Rasvanki ja Pieni-Virmas, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Virmasveden alueelle (14.72).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat neljä aluetta tai valuma-aluetta :
 Ahvenisen–Hirvijärven alue (14.771)
 Tallusjärven alue (14.772)
 Liesjärven valuma-alue (14.773)
 Saittajoen valuma-alue (14.774)

Lähteet

Viitteet
Suonenjoen valuma-alue

Suonenjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.78) on Rautalamminreitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 336,74 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 21,65 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Iisvesi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Virmasveden alueelle (14.72).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta :
 Suonenjoen alue (14.781)
 Suontienselän–Paasveden alue (14.782)
 Maijootjoen–Kivilammen valuma-alue (14.783)
 Hiukkasen valuma-alue (14.784)
 Tuomiojärven valuma-alue (14.785)
 Jauhopuron valuma-alue (14.786)

Lähteet

Viitteet
Pieksäjärven valuma-alue

Pieksäjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.79) on Rautalamminreitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 350,3 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 12,46 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Koskelovesi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Konneveden alueelle (14.71).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Leväjärven–Kutujoen alue (14.791)
 Haapajoen alue (14.792)
 Pieksäjärven alue (14.793)
 Salvosen valuma-alue (14.794)
 Vangasjärven valuma-alue (14.795)
 Surnuinjoen valuma-alue (14.796)
 Vuorisen valuma-alue (14.797)
 Viipperonjoen valuma-alue (14.798)
 Kourujoen valuma-alue (14.799)

Lähteet

Viitteet
Hina Sugita

Hina Sugita (s. 31. tammikuuta 1997) on japanilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa seuratasolla INAC Kobe Leonessaa.

Sugita voitti alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2014 ja saavutti alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia vuonna 2016. Hänet valittiin molempien turnausten arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän pelasi Japanin naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2018. Hän on pelannut 20 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Sugita pelasi MM-kilpailuissa 2019 Japanin kaikki neljä ottelua alusta loppuun.

Lähteet 

Japanilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Offset (tietotekniikka)

Offset tarkoittaa tietotekniikassa tietoelementin sijaintia tai siirtymää kokonaislukuna ilmaistuna.

Esimerkiksi merkkijonossa abcdef neljäs kirjain d on offsetillä kolme lähtien kirjaimesta a.

Ohjelmointikielissä kuten assemblyssä offsetillä kerrotaan osoitepaikkoja perusosoitteesta, jonka mukaan saadaan absoluuttinen osoite. Tässä tarkoituksessa osoiteyksikkö on yleensä 8-bitin tavu ja offsetistä käytetään termiä suhteellinen osoite. Laskentakaava on muotoa:
 absoluuttinen osoite = perusosoite + offset;

Kirjallisuutta 
 Harris, David Money & Harris, Sarah L.: Digital Design and Computer Architecture, Morgan Kaufmann, 2013, 

Tietotekniikka
Tietojenkäsittelytiede
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Valkealatalo

Valkealatalo on Valkealan kirkonkylällä, Kouvolassa sijaitseva monitoimitalo, johon kuuluu uimahalli, liikuntahalli, painisali, kuntosali, kahvio ja nuorisotila. Valkealatalo on rakennettu vuonna 1991.
Talvisin uimahallista pääsee Likolammen rantaan avantoon ja rantasaunaan.

Uimahallissa on 25 metrin 5-ratainen iso allas ja pieni lasten allas. Altaiden syvyydet on syvissä päissä 1,8 ja 0,9 metriä sekä matalissa päissä 1,2 ja 0,4 metriä. Ison altaan yhteydessä on myös porealue painesuihkuineen, ja pesutiloissa on miehille ja naisille yhteinen höyrysauna.

Liikuntasalin korkeus on 11 metriä, ja sen seinien mitat on 36 ja 22 metriä. Salin voi jakaa kolmeen osaan. Salissa pidetään kaikki Kirkonkylän koulun, Valkealan yläkoulun ja Valkealan lukion liikuntatunnit, sillä kouluissa ei ole omia liikuntasaleja.

Lähteet
 

Valkeala
Kouvolan rakennukset ja rakennelmat
Vuohijärven alue

Vuohijärven alue (vesistöaluetunnus 14.91) on Mäntyharjun reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 863,48 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 23,61 %. Vesistön alueen alarajana on Pyhäjärvi, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 5 833,26 neliökilometriä ja sen järvisyys on 20,06 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Pyhäjärven alueeseen (14.12).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Verlan alue (14.911)
 Vuohijärven lähialue (14.912)
 Juolasveden–Lahnaveden alue (14.913)
 Tuusjärven alue (14.914)
 Nurmaanjärven valuma-alue (14.915)
 Volanjoen alue (14.916)
 Pieniveden valuma-alue (14.917)
 Tervajärven valuma-alue (14.918)
 Pitkäjärven valuma-alue (14.919)

Lähteet

Viitteet
Puulaveden alue

Puulaveden alue (vesistöaluetunnus 14.92) on Mäntyharjun reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 1 795,74 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 27,7 %. Vesistön alueen alarajana on Ripatinkoski ja Suontee, joiden yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 3 510,07 neliökilometriä ja sen järvisyys on 21,57 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Vuohijärven alueeseen (14.91).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Vahvajärven alue (14.921)
 Liekuneen–Ryökäsveden alue (14.922)
 Puulan lähialue (14.923)
 Hirvijärven valuma-alue (14.924)
 Haapajärven valuma-alue (14.925)
 Synsiäjärven valuma-alue (14.926)
 Malloksen valuma-alue (14.927)
 Santaranjärven valuma-alue (14.928)
 Korpijoen valuma-alue (14.929)

Lähteet

Viitteet
Kyyveden alue

Kyyveden alue (vesistöaluetunnus 14.93) on Mäntyharjun reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 1 287,07 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 17,75 %. Vesistön alueen alarajana on Läsäkoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1 504,91 neliökilometriä ja sen järvisyys on 16,7 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Puulaveden alueeseen (14.92).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Rauhajärven alue (14.931)
 Kyyveden lähialue (14.932)
 Luusjoen valuma-alue (14.933)
 Nykälänjoen–Naarajoen alue (14.934)
 Naarajärven valuma-alue (14.935)
 Niskakoskenjoen valuma-alue (14.936)
 Iso-Naakkiman valuma-alue (14.937)
 Itäjoen valuma-alue (14.938)
 Harjujärven valuma-alue (14.939)

Lähteet

Viitteet
Moeka Minami

Moeka Minami (s. 7. joulukuuta 1998) on japanilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa seuratasolla Urawa Red Diamondsia.

Minami voitti alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2014 ja alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2018. Jälkimmäisessä turnauksessa hänet palkittiin pronssipallolla turnauksen kolmanneksi parhaana pelaajana. Hänet valittiin Japanin naisten maajoukkueeseen ensimmäisen kerran marraskuussa 2018. Hän on pelannut kuusi maaottelua. Minami kuului Japanin joukkueeseen MM-kilpailuissa 2019 ja pelasi yhden alkulohko-ottelun kokonaan.

Lähteet 

Japanilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Jun Endō

Jun Endō (, s. 24. toukokuuta 2000) on japanilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän edustaa seuratasolla Nippon TV Belezaa.

Endō saavutti hopeaa alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016 ja voitti kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018. Vuoden 2016 turnauksessa hän teki kolme maalia ja vuoden 2018 turnauksessa kaksi. Hän on pelannut Japanin naisten maajoukkueessa kahdeksan ottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa kahdessa allkulohko-ottelussa ja tuli vaihdosta kentälle yhdessä.

Lähteet 

Japanilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Motoral

Motoral Oy on suomalainen tekninen tukkukauppa, jonka tuotteita ovat autojen varaosat, tarvikkeet ja lisävarusteet, automaalit ja maalaustarvikkeet sekä juoma-automaatit. Einar Strömin vuonna 1958 perustama perheyritysryhmä työllistää parisataa ihmistä, ja sen liikevaihto vuonna 2020 oli 68 miljoonaa euroa.

Historiaa
Motoralin perustaja Einar Ström oli innokas autourheilun harrastaja, joka osallistui muun muassa Monte Carlon ralliin. Hän oli vuodesta 1948 omistanut Voimaöljy-nimisen voiteluöljyjä maahantuovan yrityksen. Motoralin perustamisen myötä Voimaöljyn liiketila Lönnrotinkadulla muutettiin autourheiluhenkiseksi Motoral-tarvikemyymäläksi, ja Einar Ström alkoi pian keskittyä päätoimisesti tähän liiketoimintaan. Motoralilla oli markkinointisyistä myymälä myös vuonna 1966 avatun Keimolan moottoriradan varikolla.

Vuonna 1978 Motoralin tytäryhtiöksi perustettiin rotaatiovalun avulla muovituotteita tekevä Motoplast. 1980-luvun keskivaiheilla Motoral osti Hankkijalta Oy Tarvikeyhtymä Ab:n ja pian Ilmajoen Koskenkorvalla toiminnen P. Siivonen Oy:n, joka oli laajentunut autojen istuinpäällisistä autotarvikekauppaan. Konsernin työnjaossa Tarvikeyhtymä palveli huoltoasemia ja P. Siivonen autotarvikekauppoja. Vuonna 2011 Tarvikeyhtymä osti Carlake-tuotteistaan tunnetun M. Järvi Oy:n, ja seuraavana vuonna Tarvikeyhtymä sulautettiin Motoral-yhtiöön hallinnon helpottamiseksi.

Tuote-edustuksia
2010-luvun keskivaiheilla Motoralista tuli Valvoline-voiteluaineiden ja Tectyl-ruostesuojausaineiden maahantuoja. Autotarvikkeissa ja -varaosissa Motoral edusti 2010-luvun lopulla muun muassa Alcoscan-alkometrejä, Bosch-autotuotteita, Autogauge- ja Trisco-mittareita, Knott-perävaunutarvikkeita, Nexen-sisärenkaita, NGK-sytytystulppia, Osram- ja Philips-autolamppuja, SilverTop-ajoneuvopeitteitä, Trico-pyyhkimensulkia ja Wunderbaum-ilmanraikastimia. Autokemikaalien edustuksia ovat muun muassa Carlake, CRC, Korrek ja Simoniz.  Pintakäsittelyn tuotemerkkeinä ovat saksalaiset Mipa-ammattimaalaustuotteet ja ruotsalaisen Trion Tensid -yhtiön AGS-töhrynpoistoaineet.

Lähteet

Kirjallisuutta
Hägg, Niina (toim.), 2018: Monipuolisempi Motoral. Perheyhtiön historiaa vuodesta 1958. Motoral Oy.

Suomalaiset yritykset
Tukkukaupat
Sipoon herttua

Sipoon herttua on suomalainen komediasarja, jonka pääosissa näyttelevät Kari Hietalahti, Pirjo Heikkilä, Riku Nieminen, Pekka Strang ja Mari Perankoski. Sarjan ovat ohjanneet Teppo Airaksinen (1. kausi) sekä Antti Heikki Pesonen (2. kausi) ja sen ovat käsikirjoittaneet Atte Järvinen (kaudet 1–2) ja John Lundsten (kausi 1). Sarjaa on julkaistu Elisa Viihde -suoratoistopalvelussa kahden tuotantokauden verran vuosina 2018–2019.

Sarja kertoo kauppaneuvoksen titteliä havittelevasta sipoolaisesta bisnesmiehestä Pasi Kovalaisesta (es. Kari Hietalahti). Kovalainen on ehtinyt tekemään kunnassa useita vilppejä, näkemättä niissä itse mitään väärää. Tekoihin ovat sotkeutuneet myös kunnanjohtaja Pirkko Haavisto (es. Miitta Sorvali) ja kunnanvaltuuston puheenjohtaja Tapani Maskula (es. Ville Myllyrinne). Poliisi yrittää saada Kovalaisen vankilaan ja lehdistö kaivelee Kovalaisesta paljastuksia lööppeihinsä. Toisella tuotantokaudella Kovalainen on laajentanut toimiaan hyväntekeväisyyteen ja Sipoossa on meneillään uuden kunnanjohtajan valinta.

Rooleissa

Keskeisissä rooleissa

Sivurooleissa

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sarjan jaksot Elisa Viihde -palvelussa
 Ensimmäisen kauden traileri YouTubessa
 Toisen kauden traileri YouTubessa
 

2010-luvun televisiosarjat
Suomalaiset komediasarjat
Elisa Viihde -alkuperäissarjat
Nikolai Aleksandrovitš

Nikolai Aleksandrovitš (; 20. syyskuuta (J: 8. syyskuuta) 1843 – 24. huhtikuuta (J: 12. huhtikuuta) 1865 Nizza, Ranska) oli venäläinen suuriruhtinas, keisari Aleksanteri II:n vanhin poika ja Venäjän keisarikunnan perintöruhtinas vuodesta 1855 aina ennenaikaiseen kuolemaansa saakka. Hänen kuoltuaan kruununperijäksi tuli hänen nuorempi veljensä Aleksandr Aleksandrovitš, josta myöhemmin tuli keisari Aleksanteri III.

Nikolai Aleksandrovitš oli vanhin keisari Aleksanteri II:n ja tämän ensimmäinen puolison, keisarinna Maria Aleksandrovnan kuudesta pojasta. Häntä kasvatettiin tulevaksi hallitsijaksi huolellisella koulutuksella ja matkoilla valtakunnan eri osiin. Hänen opettajinaan toimivat muun muassa Jakov Grot, Konstantin Pobedonostsev, Sergei Solovjov, Boris Tšitšerin ja Nikolai Bunge. Isänsä noustua valtaistuimelle vuonna 1855 Nikolai Aleksandrovitš nimitettiin 12-vuotiaana tämän tilalle Helsingin yliopiston kansleriksi, missä tehtävässä hän nimellisesti oli kuolemaansa asti. Hänet nimettiin myös kasakkajoukkojen atamaaniksi.

Nikolai Aleksandrovitš kärsi 18-vuotiaasta alkaen kivuliaasta ja riuduttavasta sairaudesta, jota lääkärit eivät tunnistaneet. Hänet lähetettiin marraskuussa 1863 tervehtymään Välimeren ilmastoon Ranskan Nizzaan, jossa sairaus lopulta tunnistettiin tuberkuloosiksi. Nikolai Aleksandrovitš kihlattiin lokakuussa 1864 Tanskan prinsessa Dagmarin kanssa, mutta he eivät ehtineet solmia avioliittoa. Koko keisariperhe saapui Nizzaan suuriruhtinaan kuolinvuoteelle 22. huhtikuuta 1865. Hän kuoli kaksi päivää myöhemmin vain 21-vuotiaana. Nikolain morsian prinsessa Dagmar nai hänen veljensä Aleksandr Aleksandrovitšin, josta tuli uusi perintöruhtinas.

Lähteet

Aiheesta muualla

Romanov-suku
Kruununperijät
Vuonna 1843 syntyneet
Vuonna 1865 kuolleet
Saka Finland

Saka Finland Oy eli Saka (ent. Suomen Autokauppa Oy) on oululainen ajoneuvokaupan alalla toimiva yritys. Yritys aloitti vuonna 2015 avaamalla kolme toimipistettä. Vuonna 2017 yrityksen liikevaihto oli 91,1 miljoonaa euroa ja vuonna 2018 159,7 miljoonaa euroa. Vuonna 2019 Suomen Autokauppa avasi autojen maahantuontia Suomeen helpottavan toimipisteen Tukholmaan. Yrityksen toimitusjohtajana toimii Eero Poukkula.

Suomen Autokaupalle on jaettu vuonna 2018 Oulun kaupungin yrittäjäpalkinto.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Suomen Autokaupan kotisivut

Suomalaiset autoliikkeet
Scandinavian Logistic Path

Scandinavian Logistic Path Oy on helsinkiläinen yritys, joka toimii rautateiden tavaraliikenteen alalla. Vuonna 2018 yrityksen liikevaihto oli 29,9 miljoonaa euroa.

Lähteet

Aiheesta muualla
https://www.slp.fi 

Suomalaiset yritykset
Smartly.io Solutions

Smartly.io Solutions on helsinkiläinen ohjelmistokehityksen alalla toimiva yritys. Vuonna 2018 sen liikevaihto oli 46,0 miljoonaa euroa.

Lähteet

Aiheesta muualla
https://www.smartly.io/

Suomalaiset yritykset
Lentopallo kesäolympialaisissa 2020 – miesten turnaus

Miesten lentopalloturnaus Tokion olympialaisissa 2020 käydään Ariake Arenalla, Tokiossa. Alkulohko-ottelut pelataan 24. heinäkuuta – 1. elokuuta. Pudotuspelit alkavat 3. elokuuta ja päättyvät loppuotteluun 7. elokuuta. Turnaukseen osallistuu 12 joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähtee Brasilia.

Karsinnat
Olympiaturnaukseen pääsee 12 maata. Isäntämaa Japani pääsee turnaukseen ilman karsintoja. Kuusi maata valitaan kuuden erillisen kansainvälisen karsintaturnauksen kautta. Nämä pelataan 9. – 11. elokuuta 2019. Jokaiseen turnaukseen osallistuu neljä maata. Kansainvälisiin karsintaturnauksiin valitaan 24 FIVB:n rankingin parasta maata, jotka eivät ole jo saaneet paikkaa olympiaturnauksessa. Viisi viimeistä paikkaa jaetaan viidessä alueellisessa karsintaturnauksessa. Alueet ovat Aasia, Afrikka, Eurooppa, Etelä-Amerikka ja Pohjois- ja Keski-Amerikka. Alueelliset turnaukset pidetään 6. – 12. tammikuuta 2020.

Olympiaturnaukseen päässeet joukkueet

Turnaus

Alkulohkot

Lohko A

Lohko B

Pudotuspelit

Ottelut

Puolivälierät

Välierät

Pronssiottelu

Loppuottelu

Sijoitukset

Mitalistijoukkueiden pelaajat

Lähteet

Lentopallo kesäolympialaisissa 2020
Scott Sidney

Scott Sidney (27. huhtikuuta 1874 - 20. heinäkuuta 1928) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän kuoli sydänkohtaukseen Lontoossa 1928.

Lähteet 

Vuonna 1874 syntyneet
Vuonna 1928 kuolleet
Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Annika Rönni-Sällinen

Annika Nina Elise Rönni-Sällinen (s. 25. heinäkuuta 1976 Mänttä) on suomalainen ammattijärjestöjohtaja. Hänet valittiin kesäkuussa 2019 Palvelualojen ammattiliiton (PAM) puheenjohtajaksi.

Rönni-Sällinen on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti (2002 Helsingin yliopisto). Hän on  toiminut ay-liikkeessä eri tehtävissä 1990-luvulta lähtien, ennen puheenjohtajavalintaa vuodesta 2015 SAK:ssa, viimeksi työehdot-osaston johtajana. Sitä ennen hän työskenteli pääasiassa PAMissa, muun muassa neuvottelupäällikkönä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Päivitetty ansioluettelo Palvelualojen ammattiliiton verkkosivulla 

Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Marina (vuoden 2006 televisiosarja)

Marina on televisioyhtiö Telemundon esittämä meksikolais-yhdysvaltalainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat Sandra Echeverría, Mauricio Ochmann, Manolo Cardona, Aylín Mújica ja Humberto Zurita.

Näyttelijät

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Meksikolaiset draamasarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Telemundon telenovelat
Big Bang Echo

Big Bang Echo on suomalaisen Markus Copperin suunnittelema veistos, joka sijaitsee Turun yliopiston kampusalueella, fysiikan laitosrakennuksen edustalla. Sen tilasi Valtion taideteostoimikunta vuonna 1998, ja se paljastettiin vuonna 2000.

Valtion taideteostoimikunta päätti vuonna 1997 järjestää kuuden taiteilijan kutsukilpailun fysiikan laitosrakennuksen edustalle sijoitettavasta veistoksesta. Kilpailun voittanessa Big Bang Echossa veistokseen liitetty lautasantenni vastaanottaa sähkömagneettista säteilyä, joka on teorioiden mukaan peräisin alkuräjähdyksestä, ja muuttaa sen ääneksi. Alkuräjähdyksestä peräisin olevaa säteilyä tutkivat ensi kertaa yhdysvaltalaiset John C. Mather ja George Smoot, jotka saivat tutkimuksestaan Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 2006.

Teos on valmistettu spektroliitista ja sen kaiuttimet ruostumattomasta teräksestä. Se kuuluu Valtion taidekokoelmaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Turun patsaat ja veistokset
Bechdelin testi

Bechdelin testi on yhdysvaltalaisen sarjakuvapiirtäjän Alison Bechdelin kehittämä kolmen kohdan testi, jota vasten voi tutkia sukupuolten tasa-arvoista esittämistä näytelmäelokuvissa. Elokuva läpäisee Bechdelin testin, jos sen tarinassa
 esiintyy vähintään kaksi naishahmoa
 jotka keskustelevat keskenään
 jostakin muustakin kuin miehistä.

Kysymyssarja esiintyi ensi kerran Bechdelin vuonna 1985 julkaisemassa Lepakkoelämää (Dykes To Watch Out For) -lesbosarjakuvan stripissä. Bechdel kertoo keksineensä sen yhdessä silloisen karateharjoittelukumppaninsa Liz Wallacen kanssa, ja pitääkin parempana kutsua testiä ”Bechdelin–Wallacen testiksi”. 

Testiä läpäisemättömät elokuvat eivät välttämättä ole seksistisiä, vaan usein vain niin sanottuja ”miesten tarinoita”, joissa naiset ovat sivuosassa. Helsingin Sanomat haastatteli vuonna 2013 muun muassa suomalaista elokuvaohjaajaa Aleksi Mäkelää, joka piti selvänä ettei hänen ohjaamissaan tarinoissa ole keskenään eri asioista keskustelevia naishahmoja. Testin ulkopuolelle jäävät myös muun muassa Harry Potter- ja Pirates of the Caribbean -elokuvasarjojen jokainen osa, samoin kuin valtaosa Tähtien sota -elokuvista. Vuoden 2013 yhdeksästä katsotuimmasta suomalaiselokuvasta kuusi läpäisi testin.

Loppuvuodesta 2013 testi otettiin käyttöön neljässä ruotsalaisessa elokuvateatterissa, jotka alkoivat merkitä esittämänsä elokuvan markkinointimateriaaliin kirjaimen A jos elokuva täyttää Bechdelin testin vaatimukset.

Lähteet 

Elokuvaan liittyvät käsitteet
Sukupuolten tasa-arvo
Narratologia
Kreikansorva

Kreikansorva (Scardinius graecus) on särkien (Cyprinidae) heimoon kuuluva kalalaji. Alexander I. Stephanis kuvasi lajin tieteelle vuonna 1937.

Ulkonäkö ja koko 
Kreikansorvalla on keltaiset silmät, jotka ovat läpimitaltaan noin yhden senttimetrin. Laji muistuttaa muodoltaan sorvaa, paitsi että ruumis on solakampi ja sen korkein kohta on lähempänä kiduksia. Laji on myös sorvaa pidempi; tavallisesti 25–35 senttimetrin mittainen.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Lajia tavataan nykyisin ainoastaan Ylíki-järvessä Pohjois-Kreikassa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteleekin sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.

Ravinto ja elintavat 
Kreikansorva käyttää ravinnokseen kasvillisuutta.

Lähteet 

Särjet (alaheimo)
Pikkusuomunokkasärki

Pikkusuomunnokkasärki (Chondrostoma phoxinus) on särkien (Cyprinidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sen tunnistaa erikoisen pienistä suomuista, joita sillä on kylkiviivalla kokonaiset 88-90 kappaletta. Pikkusuomunokkasärjet elävät parvissa vuolaissa virroissa.

Lähteet 

Särjet (alaheimo)
Uhanalaiset kalat
Saksan ja Espanjan sopimus (1899)

Saksan ja Espanjan sopimus vuodelta 1899, (esp. Tratado germano-español de 1899; ) allekirjoitettiin Saksan keisarikunnan ja Espanjan kuningaskunnan välillä jonka perustella Espanja myi valtaosan jäljellä olevista Tyynenmeren saaristaan Saksalle 25 miljoonalle pesetalla (mikä vastaa 17 miljoonaa kultamarkkaa).

1800-luvulla Espanjan imperiumi menetti suurimman osan siirtomaistaan itsenäisyysliikkeille, minkä kehityksen lopputuloksena Espanjan ja Yhdysvaltain sodan aikana vuonna 1898, Espanja menetti suurimman osan jäljellä olevista siirtomaista. Kuubasta tuli itsenäinen, kun taas Yhdysvallat otti Puerto Ricon haltuunsa yhdessä Filippiinien ja Guamin kanssa Espanjan Itä-Intiasta (Espanjan Tyynenmeren siirtomaat). Tämä jätti Espanjalle vain Pohjois-Afrikan siirtomaan ja noin 6 000 pientä, harvaan asuttua ja ei kovinkaan tuottavaa Tyynenmeren saarta. Viimeksi mainitut olivat hallinnoimattomia Manilan hallintokeskuksen häviämisen jälkeen, ja ne olivat mahdottomia ylläpitää, kun Espanjan ja Yhdysvaltain sodan aikana kaksi Espanjan laivastoa hävitettiin. Espanjan hallitus päätti myydä loput saaret. Saksa lobbasi Espanjan hallitusta helpottamaan saarten myyntiä Saksalle.

Espanjan pääministeri Francisco Silvela allekirjoitti sopimuksen 12. helmikuuta 1899. Se siirsi Karoliinisaaret ja Pohjois-Mariaanit Saksalle, jotka sitten sijoitettiin Saksan Uuden Guinean lainkäyttövallan alaisuuteen. Palau, myös Karoliinit miehitettiin  ja seuraavien vuosien aikana saksalaiset aloittivat siellä kaivostoiminnan .

Lokakuussa 1914 ensimmäisen maailmansodan aikana Japani hyökkäsi ja valloitti monta Saksalle kuuluvia pikkusaaria. Sodan jälkeen niistä tuli vuonna 1919 Kansanliiton Eteläisen Tyynenmeren mandaattialue Japanin valtakunnan valvonnassa. Toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen Yhdysvallat otti entiset Espanjan ja Saksan saaristot Tyynenmeren alueella haltuunsa.

Lähteet

Espanjan kolonialismin historia
Saksan historia
Oseanian historia
Alueiden myynnit
Pohjois-Mariaanit
Oseanian saaret
1899
1800-luvun kansainväliset sopimukset
Pekka Timonen

Pekka Timonen (s. 1966) on Lahden kaupunginjohtaja, koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän aloitti kaupunginjohtajana elokuussa 2018.

Lähteet

Lahden kaupunginjohtajat
Elävät henkilöt
Vuonna 1966 syntyneet
Läntinen hautausmaa

Läntinen hautausmaa on Lahden kolmas hautausmaa Vanhan hautausmaan ja Uuden hautausmaan eli Mustakallion hautausmaan jälkeen. Se perustettiin vuonna 1921 ja sen pinta-ala on 11,7 hehtaaria, josta 7,7 hehtaaria on käytössä. Hautausmaa sijaitsee Kärpäsessä Kärpäsenmäellä.

Lähteet 

Lahden hautausmaat