joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tuntokarva

Tuntokarvat ovat monilla nisäkkäillä kuonossa, muualla naamassa tai muualla kehossa olevia karvoja, joilla eläin saa tietoa ympäristöstään. Naaman tuntokarvoja eli naamakarvoja tai viiksiä kutsutaan biologiassa sierainkarvoiksi (vibrissa).

Tuntokarvat ovat yleensä melko jäykkiä orvaskeden sarveismuodostumia. Niiden juurta ympäröivän karvatupen yhteydessä on hermosoluja, jotka reagoivat vähäiseenkin liikkeeseen. Kun karvaa kosketetaan, hermosolut välittävät siitä tiedon keskushermostoon.

Tuntokarvojensa avulla eläin voi esimerkiksi määrittää pintojen ominaisuuksia, hahmottaa tilaa ja liikkua vedessä. Joskus tuntokarva korvaa eläimen näköaistin puutteita. Hämärässä ja pimeässä liikkuvat lajit aistivat tuntokarvoillaan kuljettavan reitin, sen ulottuvuudet ja mahdolliset esteet. Vedessä elävät nisäkkäät kuten hylkeet käyttävät viiksiään myös kalaparvien paikantamisessa. Kissat käyttävät naamakarvojaan ilmeisesti ainakin mittaamaan kulkuaukkojen kokoja. Ne pystyvät viiksillään myös aistmaan saaliseläimen liikkeestä lähtevät ilmavirtaukset. Viikset toimivat myös osana kissan elekieltä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Nisäkkäiden anatomia
San Agustín (1769)

San Agustín oli Espanjan laivaston vuonna 1769 vesille laskettu 74-tykkinen San Juan Nepomuceno-luokan kaksikantinen linjalaiva.

Valmistus 

Jorge Juanin suunnittelema alus tilattiin kuninkaalliselta telakalta Guarnizosta. Alus laskettiin vesille 1769.

Palvelus 
Ennen vuotta 1800 alus lähinnä saattoi saattueita Kuuban, Länsi-Intian sekä Etelä-Amerikan ja Espanjan välillä sekä toisinaan Välimerellä. Alus osallistui ensimmäiseen varsinaiseen sotatoimeensa kesäkuussa 1800, kun se liitettiin Ferrolissa amiraali Mazzaredon laivastoon. Kontra-amiraali Sir John Borlase Warrenin komentaman Britannian kuninkaallisen laivaston osasto hyökkäsi Ferroliin kenraaliluutnantti Sir James Pulteneyn johtamien maajoukkojen tukemana elokuun lopulla, mutta kaupungin valtaus ja Mazzaradon laivaston tuhoaminen epäonnistuivat.

Aluksen päälliköksi tuli Don R. Topete ja se osallistui 12. heinäkuuta 1801 kontra-amiraali Sir James Saumarezin laivaston hyökkäyksen torjuntaan Algerissa. Taistelussa yhdistetyn laivaston espanjalaisia komensi vara-amiraali Moreno ja ranskalaisia kontra-amiraali Linois.

Lähteet

Viitteet 

San Juan Nepomuceno -luokan linjalaivat
Trafalgarin taistelu
Franjo Krežma

Franjo Krežma (2. syyskuuta 1862 Osijek, Itävallan keisarikunta – 15. kesäkuuta 1881 Frankfurt am Main, Saksan keisarikunta), joka tunnetaan saksankielisissä maissa myös nimellä Franz Krezma, oli kroatialainen viulisti ja säveltäjä.

Lapsuus ja nuoruus 
Krežma syntyi Osijekissa, Itävallan keisarikunnassa (nykyään osa Kroatiaa) vuonna 1862. Hän osoitti suurta kiinnostusta musiikkia kohtaan jo varhaisessa lapsuudessaan. Hänen lahjakkuutensa viulunsoitossa oli selvää ja nuori Krežma keräsikin mainetta viuluvirtuoosina kotikaupungissaan. Muutettuaan Zagrebiin häntä alkoi opettaa viulisti, säveltäjä ja kapellimestari Đuro Eisenhuth. Kahdeksanvuotiaana Krežma esiintyi ensimmäisen kerran julkisessa konsertissa pianistisiskonsa Ankan kanssa 10. elokuuta 1870 Sisakissa. Itävaltalainen säveltäjä Leopold A. Zellner huomasi hänen kykynsä ja Krežma pääsi kaikkien aikojen nuorimpana oppilaana sisään Wienin konservatorioon Itävaltaan. Pian tämän jälkeen Krežma alkoi jo säveltää ja valmistui konservatoriosta 12-vuotiaana kesällä 1875.

Ura 
Valmistuttuaan Krežma alkoi uransa Euroopassa, edelleen sisarensa tukemana. Hän oli jo 16-vuotiaana tunnettu ja erittäin ihailtu useissa kaupungissa eri puolilla Eurooppaa, muun muassa Roomassa, Prahassa, Genovassa, Pariisissa ja Venetsiassa. Vuonna 1879, niin ikään 16-vuotiaana, hänestä tuli konserttimestari Benjamin Bilsen orkesterissa Bilse' sche Kapelle, josta muodostui seuraavina vuosina Berliinin filharmonikot.

Kuolema ja perintö 
Konserttinsa jälkeen Frankfurtissa, Saksassa 6. kesäkuuta 1881, Krežmalla todettiin sisäkorvan tulehdus, joka kehittyi seuraavina päivinä aivokalvontulehdukseksi. Myöhästyneen leikkauksen jälkeen hän ei koskaan palannut tajuihinsa ja kuoli 15. kesäkuuta vain 18-vuotiaana.

Franjo Krežma oli hyvin arvostettu monien kuuluisten muusikkojen, kuten Giuseppe Verdin, Henry Vieuxtempsin ja Franz Lisztin, toimesta. Krežman kotitalossa syttyi tulipalo joitakin vuosia hänen kuolemansa jälkeen, joka tuhosi osan hänen sävellyksistään, sekä hänen arvokkaan viulunsa. Hänen tulipalon jälkeen jäljelle jäänet työnsä sisältävät yhden sinfonian, kolme alkusoittoa, useita marsseja, orkesterille sävellettyjä tansseja, muutamia teoksia jousikvartetille ja joitakin kappaleita viululle.

Nykyään hänen mukaansa on nimetty peruskoulu ja nuorille jousisoittajille tarkoitettu festivaali kotikaupungissaan Osijekissa. Krežman muistomerkki, jonka on veistänyt Vanja Radauš, sijaitsee kaupungin keskustassa.

Merkittäviä teoksia 
Rêverie viululle ja orkesterille As-duurissa (1880)

Lähteet 

Vuonna 1862 syntyneet
Vuonna 1881 kuolleet
Kroatialaiset muusikot
Laura Suhonen

Laura Suhonen (s. 1982) on suomalainen käsikirjoittaja. Hän on kirjoittanut muun muassa tv-sarjoja Mustat lesket ja Koukussa. Hänen käsikirjoittama esikoiselokuva, Sisko tahtoisin jäädä, valmistui vuonna 2010. Elokuvan käsikirjoitus oli osa hänen lopputyötään Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun elokuva- ja lavastustaiteen laitokselle.

Lähteet  

Suomalaiset käsikirjoittajat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Tuomo Kattilakoski

Tuomas (Tuomo) Aapo Antero Kattilakoski (s. 31. tammikuuta 1933 Kannus) on suomalainen äänisuunnittelija ja elokuvamiksaaja. 

Kattilakoski aloitti uransa 1950-luvun alussa Fenno-Filmin palveluksessa. Hän oli apulaisäänittäjänä, pää-äänittäjänä ja miksaajana mukana kaikkiaan 184 pitkässä elokuvassa sekä tuhansissa lyhytelokuvissa ja mainosfilmeissä. Hän suunnitteli ja valvoi kolmen äänitysstudion (Finnvox, Sektio-Äänen studio, Suomen Elokuvasäätiön äänittämö) rakentamista ja työskenteli niissä. Kattilakoski jäi eläkkeelle vuonna 1998.

Elokuvia joissa Kattilakoski oli äänittäjänä tai miksaajana 
 Tuntematon sotilas 1985
 Talvisota 1989
 Kivenpyörittäjän kylä 1995
 Kuningasjätkä 1998

Lähteet 

Suomalaiset elokuvaäänittäjät
Suomalaiset äänisuunnittelijat
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Kulipari – sammakkoarmeija

Kulipari – sammakkoarmeija () on yhdysvaltalainen Netflixissä julkaistu piirrossarja. Sarjan ensimmäinen kausi julkaistiin Netflixissä 2. syyskuuta 2016.

Netflix-alkuperäissarjat
Lastenohjelmat
Yhdysvaltalaiset animaatiosarjat
Reidar Suomenrinne

Reidar Suomenrinne (16. syyskuuta 1931 Nuorgam – 24. kesäkuuta 1974 Bodø) oli saamelaisvaltuuskunnan ensimmäinen puheenjohtaja. Hän oli ammatiltaan opettaja.

Suomenrinne oli matkalla Trondheimiin neljän muun saamelaisvaltuuskunnan jäsenen kanssa, kun heitä kuljettanut pienkone katosi Norjassa Bodøn lähellä. Heidän lisäkseen koneessa oli pilotti. Koneen hylkyä ei ole löydetty.

Suomenrinne toimi kuollessaan Utsjoen kunnan esimiehenä ja saamelaisvaltuuskunnan ensimmäisenä puheenjohtajana.

Katso myös 
Bodön lento-onnettomuus 1974

Lähteet 

Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 1974 kuolleet
Saamelaiset henkilöt
Belarus 1 (televisio)

Belarus 1 on Valko-Venäjän valtion radio- ja televisioyhtiö Belteleradyjokampanijan ensimmäinen televisiokanava. 

Belteleradyjokampanija
1-kanal (radio)

1-kanal on Valko-Venäjän valtion radio- ja televisioyhtiön, Belteleradyjokampanijan, ensimmäinen radiokanava, joka kuuluu valtakunnallisesti. Aivan ensimmäistä kertaa virallisesti avajaislähetyksenä  yleisradiolähetys lähetettiin Valko-Venäjän sosialistisesta neuvostotasavallasta 11. marraskuuta 1925 Minskistä kello 18:30. Lähetyksen kantama oli noin kolmesataa kilometriä eikä lähetyksiä ollut aluksi kuin puoli tuntia päivässä. Neuvostoliitossa ulkomaankauppa oli valtion monopoli eikä Neuvostoliiton omaa radiotuotantoa oltu vielä järjestetty kuluttajakäyttöön. Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan yleisradiolähetysverkkoon kuuluivat aluksi Neuvostoliiton yleisradiolähettimien RA18- ja RA39-kutsumerkkiset radiolähettimet, joiden lähetysten aallonpituudet olivat 860 metriä ja 925 metriä. Edellinen lähettimistä oli Minskissä ja jälkimmäinen Homelissa. Lähetinten kutsumerkit liittyivät uudenvuoden 1929 suureen kansainväliseen radiouudistukseen. Kuitenkin jo 1930 uusittiin kutsumerkit RV-10:ksi ja RV-40:ksi. Minskin asema säilytti kutsumerkkinsä 1940-1941 -uudistuksessa, mutta Homelin asema ei.

Kansainvälinen toiminta
11. toukokuuta 1962 aloitettiin ulkomaille suunnatut lähetykset eri kielillä.

Taajuudet

Lähteet 

Belteleradyjokampanija
Harold Thomas

Harold Joseph Thomas (Bundoo) (s. 1947 Alice Springs, Australia) on Australian aluperäiskansoihin kuuluva taiteilija ja aktivisti, joka on myös suunnitellut Australian aboriginalien lipun. Hänen äitinsä kuului Luritja -kansaan ja isänsä Wombai -kansaan.

Kun hän oli seitsemän vuotta vanha hänet vietiin anglikaaniseen aboriginalipojille tarkoitettuun kouluun. Hänen ollessaan yksitoista vuotta hänet siirrettiin papin perheeseen kasvattilapseksi Willungaan, Etelä-Adelaideen, Etelä-Australiassa. Hän oli ainoa aboriginalilapsi koulussa, mutta sai ystäviä ja hänestä tehtiin jalkapallojoukkueen kapteeni. Ollessaan seitsemäntoista hän alkoi opiskella stipendin turvin South Australia School of Artissa, ja hänestä tuli ensimmäinen aboriginali joka on valmistunut tästä instituutista. Hän opiskeli myös myöhemmin sosiaaliantropologiaa Adelaidessa. Opiskelunsa aikana hän alkoi osallistua kasalaisoikeusliikkeen toimintaan. Hänestä tuli myös kunniatohtori Adelaiden yliopistoon. 

Thomas meni vuonna 1970 naimisiin vaimonsa Shirley kanssa, ja alkoi työskentelemään tutkivana taiteilijana Etelä-Australian museossa. Siellä ollessaan hän suunnitteli aboriginalien lipun joka liehui ensimmäisen kerran Viktorianaukiolla Adelaidessa Kansallisena Aboriginalien päivänä 12. heinäkuuta 1971. Vuonna 1994 Cathy Freeman aiheutti kohun juoksemalla kunniakierroksen Kansainyhteisön kisoissa heiluttaen aboriginalien lippua Australian lipun kanssa, hän teki saman tempun vuonna 2000 Sydneyn olympialaisissa.

Vuonna 2016 Harold Thomas voitti 33. Telstra National Aboriginal and Torres Strait Islander Art Awards (NATSIAAs) maalauksellaan Tribal Abduction, palkinnon summa oli 50 000 dollaria.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Central Art - Aboriginal Art Store: Harold Thomas Aboriginal Artist from Darwin, Northern Territory region of Australia

Australian alkuperäisasukkaat
Australialaiset taidemaalarit
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Lauri Inna

Lauri Inna (s. 1979 Vammala) on suomalainen kuntajohtaja ja Porin kaupunginjohtaja.  Hän toimi  Salon kaupunginjohtajana vuosina 2017–2020.  Aiemmin Inna toimi Hattulan ja  Punkalaitumen kunnanjohtajana.  Lisäksi hän on toiminut Maavoimien tiedotuspäällikkönä ja Teollisuuden voiman viestintäpäällikkönä. Koulutukseltaan Inna on valtiotieteiden maisteri. 15. kesäkuuta 2020 Inna aloitti Keskon Lounais-Suomen aluejohtajana. Vuoden 2022 marraskuussa hänet valittiin Porin kaupunginjohtajaksi.

Lähteet 

Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Hattulan kunnanjohtajat
Punkalaitumen kunnanjohtajat
Salon kaupunginjohtajat
Porin pormestarit ja kaupunginjohtajat
Les Baxter

Leslie Thompson ”Les” Baxter (14. maaliskuuta 1922 – 15. tammikuuta 1996) oli yhdysvaltalainen muusikko ja säveltäjä. Tullessaan ensin tunnetuksi swingyhtyeiden sovittajana sekä säveltäjänä 1940-luvulla, hän loi oman maailmanmusiikin inspiroiman viihdemusiikkityylilajinsa, exotican, 1950- ja 1960-luvuilla.

Baxter opiskeli pianonsoittajaksi Detroit Convervatoryssa sekä Pepperdine Collegessa Los Angelesissa. Koulusta valmistuttuaan hän keskeytti pianonsoiton ja ryhtyi laulajaksi. 23-vuotiaana Baxter liittyi Mel Tormén Mel-Tones-yhtyeeseen. Yhtye lauloi Artie Shaw’n levytyksillä, muun muassa hittikappaleella ”What Is This Thing Called Love”.

Vuonna 1950 Baxter ryhtyi Capitol Recordsin sovittajaksi sekä orkesterinjohtajaksi ja työskenteli Nat King Colen hittikappaleilla, muun muassa kappalella ”Mona Lisa”. Samoihin aikoihin Baxter myös itse alkoi levyttämään albumeita. Vuonna 1948 hän julkaisi Music out of the Moon -albumin. Neljä vuotta myöhemmin hän aloitti exotica-albumeiden levyttämisen albumillaan Le Sacre du Sauvage.

Baxter sävelsi yli sata elokuvan ääniraitaa, keskittyen kauhuelokuviin, teinimusikaaleihin sekä komediaelokuviin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Les Baxterin viralliset kotisivut 

Hollywood Walk of Fame
Yhdysvaltalaiset elokuvasäveltäjät
Yhdysvaltalaiset jazzmuusikot
Yhdysvaltalaiset liikemiehet
Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat
Yhdysvaltalaiset sovittajat
Yhdysvaltalaiset säveltäjät
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 1996 kuolleet
Maastohiihto talviolympialaisissa 1976

Maastohiihdossa oli vuoden 1976 talviolympialaisissa ohjelmassa seitsemän kilpailutapahtumaa, joista neljä miesten ja kolme naisten tapahtumaa. Menestynein maastohiihtomaa oli Neuvostoliitto. Muutoksena aiempiin olympialaisiin oli, että naisten viesti hiihdettiin nyt 4x5 kilometrin viestinä, aiemman 3x5 sijasta.

Mitalit

Lähteet
Jari Gustafsson

Jari Gustafsson (s. 21. marraskuuta 1958) on suomalainen virkamies. Hän toimii Suomen Kreikan ja Albanian suurlähettiläänä 1. syyskuuta 2020 alkaen. Aiemmin hän työskenteli työ- ja elinkeinoministeriön kansliapäällikkönä keväästä 2015 lähtien.

Ennen nimitystään kansliapäälliköksi Gustafsson oli Suomen Kiinan ja Mongolian suurlähettiläs (2013–2015) ja sitä ennen suurlähettiläänä Tokiossa (2009–2013). Gustafsson oli Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki EBRD:n johtokunnan jäsen 2007–2009 ja työskenteli apulaisosastopäällikkönä ulkoministeriössä 2003–2006 sekä ryhmäpäällikkönä kauppa- ja teollisuusministeriössä 1998–2003. Hän on työskennellyt myös Suomen OECD:n edustustossa Ranskassa teollisuusneuvoksena 1995–1998 ja kauppa- ja teollisuusministeriössä kaupallisena neuvoksena, ylitarkastajana ja kaupallisena sihteerinä 1987–1995.

1980-luvun alussa Gustafsson oli Kokoomuksen Nuorten Liitossa kouluasiainsihteerinä ja toimi myös kunnallispolitiikassa Porvoossa. Lyhyen aikaa hän oli jääkiekkoseura Jokerien palkkalistoilla.

Gustafsson on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän on UPM:n hallituksen jäsen vuodesta 2021.

Gustafssonilla on neljä lasta.

Lähteet

Suomalaiset kansliapäälliköt
Suomen suurlähettiläät
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Alberto Machado

Alberto Machado (s. 9. syyskuuta 1990) on puertoricolainen ylemmän höyhensarjan nyrkkeilijä ja hallitseva WBA-liiton maailmanmestari painoluokassaan.

Amatööriura 
Machado aloitti amatöörinyrkkeilyn vasenkätisenä ja on otellut kyseisessä asennossa uransa alusta lähtien. Machado edusti maataan vuoden 2008 nyrkkeilyn nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa häviten puolivälierissä Timacoy Williamsille. Machado osallistui myös vuoden 2012 olympiakarsintoihin mutta hävisi toisessa ottelussaan Alberto Meliánille.

Ammattiura 
Machado aloitti ammattinyrkkeilyuransa vuonna 2012. Vuonna 2017 Machado pääsi ottelemaan Carlos Moralesia vastaan NABO- ja NABA-liittojen mestaruudesta. Machao käytti Moralesia ensimmäisessä erässä kanveesissa voittaen ottelun yksimielisesti. Vuonna 2017 Machao kohosi myös väliaikaiseksi ylemmän höyhensarjan WBA-liiton mestariksi voittamalla Jezreel Corralesin tyrmäten tämän kahdeksannessa erässä. Mestaruudesta tuli väliaikainen Machaon ollessa liian painava painoluokkaan. Ottelussa Machao kävi kanveesissa viidennessä erässä. Seitsemännessä erässä Corrales yritti tyrmätä Machaon mutta Machao nyrkkeili puolustusvoittoisesti ja sitoi selviten erän. Kahdeksannessa erässä Machao löi voimakkaan iskun joka pudotti Corralesin kanveesiin. Corrales pääsi ylös mutta oli niin sekava että tuomari keskeytti ottelun.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 boxrec.com

Puertoricolaiset nyrkkeilijät
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Henrik Vuornos

Henrik Vuornos (s. 27. kesäkuuta 1993) on espoolainen poliitikko. Hän on ollut Espoon kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2012 alkaen ja vuonna 2021 hänet valittiin Espoon kaupunginhallituksen puheenjohtajaksi. Vuosina 2017-2021 hän toimi Espoon Kokoomuksen valtuustoryhmän puheenjohtajana. Vuornos on toiminut Espoon kaupunginhallituksessa, Uudenmaan maakuntavaltuustossa sekä Espoon modernin taiteen museo EMMA:n hallituksessa.

Hän toimi Kokoomusnuorten puheenjohtajana tammikuusta 2018 kesäkuuhun 2019. Aiemmin Vuornos on toiminut kokoomuksen puoluejohdon erityisavustajana, ministerien Sanni Grahn-Laasosen ja Kai Mykkäsen erityisavustajana sekä työskennellyt kokoomuksen eduskuntaryhmän kansliassa.

Vaalimenestys 
Vuornos oli Kokoomuksen ehdokas vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Espoossa. Hän sai 466 ääntä ja tuli 19-vuotiaana valituksi Espoon kaupunginvaltuustoon . 

Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Vuornos sai 1482 ääntä, eikä tullut valituksi. 

Vuoden 2017 kunnallisvaaleissa Vuornos sai 1165 ääntä ja tuli valituksi.  

Vuornos oli kokoomuksen ehdokas myös vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiirissä. Hän sai 2860 ääntä, ja jäi kolmanneksi varakansanedustajaksi. 

Vuornos sai  vuoden 2021 kuntavaaleissa 1971 ääntä ja tuli valituksi kolmannelle kaudelle Espoon kaupunginvaltuustoon.

Vuoden 2022 aluevaaleissa Vuornos sai 2047 ääntä ja tuli valituksi Länsi-Uudenmaan ensimmäiseen aluevaltuustoon.

Poliittiset näkemykset 
Vuornos on markkina- ja arvoliberaali. Hän kannattaa vastuullista taloudenpitoa, kunnianhimoista kaupunkipolitiikkaa, kansainvälisyyttä ja ympäristöarvoja. 

Vuornos kertoo tärkeimmiksi arvoikseen vapauden, kannustavuuden, sivistyksen, suvaitsevaisuuden ja mahdollisuuksien tasa-arvon.

Yksityiselämä 
Vuornos asuu Espoon Tapiolassa puolisonsa kanssa. 

Hänen sotilasarvo on aliluutnantti. Varusmiespalveluksen Vuornos suoritti  Uudenmaan prikaatissa Dragsvikissa.

Vuornos harrastaa suunnistusta, golfia, lukemista ja partiota.

Lähteet

Espoon kaupunginvaltuutetut
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Kokoomusnuorten puheenjohtajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Alan Rusbridger

Alan Charles Rusbridger (s. 29. joulukuuta 1953) on brittiläinen journalisti, Lady Margaret Hallin rehtori Oxfordissa sekä sanomalehti The Guardianin aikaisempi päätoimittaja. Hän astui virkaan päätoimittajana, kun hänellä oli talon sisällä kokemusta toimittajana ja kolumnistina. Toukokuussa 2015 Rusbridger astui sivuun. Hänen seuraajansa oli Katharine Viner. Rusbridger on nykyään Reuters Institute for the Study of Journalismin puheenjohtaja.

Lähteet 

Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Brittiläiset toimittajat
Dead Cities, Red Seas & Lost Ghosts



Dead Cities, Red Seas & Lost Ghosts on ranskalaisen elektronista musiikkia tuottavan duo M83n toinen studioalbumi, jonka julkaisi Gooom Disques 14. huhtikuuta 2003. Taiteilija Justine Kurland maalasi albumin kansikuvan ja albumi ottaa vaikutteita shoegazesta. 

Kappaletta Gone käytettiin vuonna 2015 ilmestyneen Mr. Robot -televisiosarjan soundtrackissa.

Kappaleet 

 (hidden track)
 (hidden track)

Arvostelut 
 Metacritic: 86/100 
 Pitchfork: 9.2/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Dead Cities, Red Seas & Lost Ghosts Discogsissa

Ranskalaiset elektronisen musiikin albumit
Vuoden 2003 albumit
Adab

Adab (nykyinen Bismāyah) oli muinainen sumerilainen kaupunki. Se sijaitsi etelään Nippurista. Edgar James Banksin johtamissa arkeologisissa kaivauksissa vuosina 1903–1904 löydettiin rakennuksia esihistorialliselta ajalta, Ur-Nammun hallintokaudelta (vallassa noin 2112–2095 eaa.). Adab oli tärkeä keskus kuitenkin vain noin vuoteen 2000 eaa. asti. Sumerin kuninkaiden luettelossa kaupunkiin liitetään yksi varhaisimmista dynastioista, johon kuuluu vain yksi kuningas, Lugal-anne-mundu, jonka kerrotaan hallinneen 90 vuotta. Kuningasluettelon mukaan hän olisi ollut kuninkaana noin vuonna 2400 eaa. Adabin suojelusjumalatar oli Ninhursag.

Lähteet 

Arkeologiset kohteet Irakissa
Sumerin kaupungit
Pohjanrölli

Pohjanrölli (Agrostis mertensii) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja röllien (Agrostis) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja yleisesti ottaen pienikokoinen heinälaji. Pohjanrölli muistuttaa muita röllilajeja, mutta on erotettavissa niistä vihneellisten tähkylöittensä perusteella.

Pohjanrölli on kasvutavaltaan mätästävä ja se ei muodosta rönsyjä. Pohjanröllin varret ovat pystyjä sekä hentoja ja voivat kasvaa 10–30 cm korkeiksi. Lehdet ovat kapeita sekä tasaisia, ja kieleke on 1–2 mm pitkä. Pohjanröllin kukinto on harsu ja siirottavahaarainen röyhy, jonka haarat siirottavat vielä kukinnan jälkeenkin. Röyhyn tähkylät ovat yksikukkaisia. Tähkylöiden kaleet ovat punertavia, ulkohelpeissä on yksi, selkeä vihne ja sisähelpeet ovat pieniä tai puuttuvat kokonaan. Pohjanrölli kukkii heinä–elokuussa.

Pohjanrölli voi risteytyä ainakin rönsyröllin (Agrostis stolonifera) kanssa.

Pohjanrölli kasvaa etupäässä tunturinummilla ja -niityillä, mutta se voi kasvaa myös tunturien alapuolella olevilla metsämailla. Suomessa pohjanrölliä tavataan yleisesti Lapissa sekä jonkin verran Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun pohjoisosissa. Kaikkein yleisin se on Utsojen, Inarin, Enontekiön ja Kuusamon kuntien alueilla. Tornio–Suomussalmi-linjan eteläpuolella pohjanrölliä ei Suomessa tavata juuri lainkaan.

Pohjanröllin tieteellisen nimen lajinimi (mertensii) viittaa 1800-luvun alkupuolella eläneeseen saksalaiseen kasvitieteilijään Karl Heinrich Mertensiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Pohjanrölli (Agrostis mertensii)
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Agrostis mertensii 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Agrostis mertensii 
 United States Department of Agriculture (USDA): Agrostis mertensii 

Röllit
Häntänadat

Häntänadat (Vulpia) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 26 lajia. Häntänadat muistuttavat jonkin verran natoja (Festuca).

Häntänadat ovat yksivuotisia, matalakasvuisia ja hentoja heiniä, jotka ovat kasvutavaltaan löyhästi mätästäviä. Varret ovat pystyjä sekä pyöreitä ja lehdet kapeita. Häntänatojen kukinnot ovat yhteenkasvaneita, kapeita ja yksipuoleisia röyhyjä. Tähkylöissä on neljästä seitsemään kukkaa. Tähkylöiden kaleet ovat keskenään erikokoiset ja alimmat niistä ovat yksisuonisia. Ulkohelpeet ovat pyöreäselkäisiä ja niissä kussakin on pitkä vihne.

Suvun lajeista Suomessa kasvaa hiirenhäntänataa (Vulpia myuros), jonka lisäksi myös muita suvun lajeja on tavattu satunnaisesti.

Lajeja 
 Vulpia alopecuros – ketunhäntänata
 Vulpia australis
 Vulpia bromoides – oravanhäntänata
 Vulpia ciliata – ripsihäntänata
 Vulpia geniculata – polvihäntänata eli polvitähkänata
 Vulpia membranacea – dyynihäntänata
 Vulpia microstachys
 Vulpia muralis – sirohäntänata
 Vulpia myuros – hiirenhäntänata
 Vulpia sicula
 Vulpia unilateralis

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ITIS: Vulpia 
 United States Department of Agriculture (USDA): Vulpia 
 Flora of China: Vulpia
101 tapaa olla vapaa

101 tapaa olla vapaa on Maj Karman 10. studioalbumi, joka julkaistiin 4. toukokuuta 2018 levymerkillä Sakara Records.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Kaaoszine: 6/10
 Rumba: 4,6/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2018 albumit
Maj Karman albumit
Andrej Kudrna

Andrej Kudrna (s. 11. toukokuuta 1991 Nové Zámky, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Tšekin Extraligan HC Sparta Prahassa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Ura

Seuraura
Kudrna pelasi suurimman osan junioriurastaan HC Slovan Bratislavassa. WHL-joukkue Vancouver Giants varasi hänet 58. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2008. Kudrna siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2008–2009. Kesken kauden 2009–2010, syyskuussa 2009 Giants kauppasi hänet Red Deer Rebelsiin vaihdossa Cass Mappiniin. Kudrna oli joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 30+24=54. Spartak Moskova varasi hänet 91. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2010. Kaudella 2010–2011 Kudrna oli Rebelsin toiseksi paras pistemies Ryan Nugent-Hopkinsin jälkeen tehoilla 29+53=82.

Kaudeksi 2011–2012 Kudrna palasi kotimaahansa ja kasvattajaseuraansa HC Slovan Bratislavaan, jonka Extraliga-joukkueeseen hän siirtyi. Kudrnan tulokaskausi toi siellä 37 runkosarjaottelussa tehot 5+6=11, seitsemässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen ja seitsemässä European Trophyn ottelussa tehot 1+1=2. Hän voitti kauden päätteeksi Slovakian-mestaruuden. Kudrna vahvisti myös seuran A-nuoria, joiden varakapteenina hän toimi.

Kaudeksi 2012–2013 Slovan siirtyi pelaamaan Extraligasta KHL:ään. Kudrna pelasi siellä kauden aikana 13 runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin Extraligaa lainalla HK 36 Skalican vahvuudessa. Kudrna oli 16 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä Tibor Kutálekin ja Marcel Holovicin kanssa. Hän pelasi siellä kauden loppuun. Kaudella 2013–2014 Kudrna pelasi yhden KHL-ottelun, mutta hänen loppukautensa eteni taas Skalicassa. Kaudella 2014–2015 Kudrna pelasi Slovanissa 21 KHL-ottelua tehopistein 1+2=3. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan lainalla Extraligan HC Banská Bystricassa, jonka paras pistemies Kudrna oli pudotuspeleissä Petr Kafkan kanssa tehoilla 6+7=13. Hän eteni Banská Bystrican kanssa liigan finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin HC Košice otteluvoitoin 4–2.

Kudrna siirtyi kaudeksi 2015–2016 Tšekin Extraligan HC Sparta Prahaan. Hän voitti kauden päätteeksi Tšekin-mestaruuden. Kaudella 2016–2017 Kudrna eteni Spartan kanssa Mestarien liigan finaaliin, mutta mestaruuden vei kuitenkin kotonaan ruotsalainen Frölunda HC jatkoajalla lukemin 4–3.

Maajoukkueura
Kudrna edusti Slovakiaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2017. Yhteensä Kudrna on pelannut 38 A-maaottelua tehopistein 13+4=17.

Kudrna pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011. Hänet valittiin Saksaa vastaan pelatun avausottelun päätteeksi Slovakian ottelun parhaaksi pelaajaksi. Kudrna pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2008. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2011.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Slovakialaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Anna-Liisa Alanko

Anna-Liisa Alanko (o.s. Jääskeläinen; 26. tammikuuta 1935 Hankasalmi – 31. tammikuuta 2018 Joensuu) oli suomalainen kirjailija, lausuntataiteilija ja kulttuurivaikuttaja, joka teki työuransa taideaineiden lehtorina ja Joensuun yliopiston äidinkielen yliassistenttina. Hänelle myönnettiin opetusneuvoksen arvo. Eläkkeelle siirtymisensä jälkeen Alanko julkaisi kymmenen teosta, joihin sisältyy muun muassa runokokoelmia. Väitöskirjansa Alanko teki Immi Hellénin runoista vuonna 1997.

Alangon puoliso oli agrologi, pankinjohtaja Voitto Akilles Alanko. Heidän lapsiaan ovat muusikot Ismo Alanko, Ilkka Alanko, Petri Alanko ja Satu Alanko-Rautamaa.

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla
 Anna-Liisa Alangon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Suomalaiset lausujat
Suomalaiset runoilijat
Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1935 syntyneet
Vuonna 2018 kuolleet
Siniset Nuoret

Siniset Nuoret on Sinisen tulevaisuuden poliittinen nuorisojärjestö, joka perustettiin 11. joulukuuta 2017, jolloin järjestön puheenjohtajaksi valittiin Tiina Ahva. Maaliskuussa 2018 järjestön varapuheenjohtajana toimi Alfred Leppänen, joka työskenteli tuolloin puolueen eduskuntaryhmän avustajana.

Puheenjohtajat
Tiina Ahva 2017–

Lähteet

Aiheesta muualla
Sinisten Nuorten kotisivut

Suomalaisten puolueiden nuorisojärjestöt
Korjausliike
Delirium (Lacuna Coilin albumi)


Delirium on italialaisen goottimetalli-yhtye Lacuna Coilin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 27. toukokuuta 2016.

Kappaleet

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Imperiumi.net: 
 Kaaoszine: 6/10
 Kerrang!: 
 Metal Hammer
 Metalliluola: 9/10
 MetalSucks
 Outburn: 
 Revolver:
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2016 albumit
Peter Egge

Peter Andreas Egge (1. huhtikuuta 1869 Trondheim, Sør-Trøndelag, Norja – 15. heinäkuuta 1959 Oslo, Norja) oli norjalainen näytelmäkirjailija, prosaisti ja toimittaja.

Nuoruus ja avioliitto
Egge oli toiseksi vanhin perheen yhdeksästä lapsesta. Vanhemmat olivat kotoisin Nord-Trøndelagista. Kesät hän vietti usein maaseudulla. Myöhemmin hänen kirjailijatyönsä aiheet liikkuivat usein Trondheimissa, ja teoksissaan hän käsitteli perinteisiä maaseudun tapoja Innherredissa, jossa hän asui lapsena ja myöhemmin aikuisena.

Egge avioitui 1897 Anna Marie Svensenin kanssa, ja he asettuivat asumaan Kristianiaan, nykyiseen Osloon. Hänen poikansa oli norjalainen poliitikko ja vastarinnan jäsen Ørnulf Egge.

Ura
Egge valmistui Trondheimin katedraalikoulusta 1887. Hänen esikoisteoksensa Almue ilmestyi 1891. Myöhemmin hän työskenteli toimittajana Trondheimissa Dagspostenissa Sen jälkeen hänen aikansa jakautui toimittajan ja kirjailijan työhön. Hän kirjoitti suosittuja komedioita, joista ensimmäinen oli Faddergaven (1897), mutta kirjoitti myös vakavia näytelmiä. Kjærlighed og venskap (1905) on hyvä esimerkki vakavia aiheita käsittelevistä näytelmistä. Koko uransa hän kirjoitti sekä komedioita että vakavia näytelmiä. Hänen parhaita teoksiaan ovat Jomfru Nelly Maartens (1897), Gammelholm (1899) ja avioliittoromaani Sydän (1907).

1920-luvun alussa Egge alkoi irtautua komedian ja romanttisten tarinoiden kirjoittajan kuvasta. Den hellige sjø (1922) merkitsi siirtymistä romanttisista aiheista uusrealismiin. Tyyli muuttui kuvailevaksi. Tyylin muutos johti vähitellen teoksen Savun halki (1925) syntyyn, ja sitä pidetään hänen parhaana teoksenaan.

Egge oli tuottelias kirjailija. Häneltä ilmestyi teos melkein vuosittain, viimeinen vuonna 1955. Hän kirjoitti neliosaiset muistelmat Minner 1948–1955.

Egge oli Norjan kirjailijaliiton (Den Norske Forfatterforening) puheenjohtaja 1913–1916 ja uudestaan 1935 ja toimi kirjallisen neuvoston puheenjohtajana 1920 ja 1929.

Elokuva Rakkautta vaiko ystävyyttä (1941) perustuu Eggen teokseen Kjærlighed og venskap.

Suomennetut teokset 
 Sydän: kertomus (Hjertet, 1907), suom. Katri Kalmari-Lehtonen. Porvoo: WSOY, 1910.
 Savun halki: romaani (Hansine Solstad, 1925), suom. Eino Tikkanen. Helsinki: Schildt, 1926

Palkinnot ja tunnustukset 
 Gyldendals legat 1935

Lähteet

Norjalaiset kirjailijat
Vuonna 1869 syntyneet
 Vuonna 1959 kuolleet
Rantanurmikka

Rantanurmikka (Poa palustris) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, nurmikoiden (Poa) sukuun kuuluva kasvilaji. Rantanurmikka muistuttaa hieman lehtonurmikkaa (Poa nemoralis), mutta on yleensä sitä selvästi suurempikokoinen. Lisäksi lajit ovat erotettavissa toisistaan kielekkeiden ulkonäön perusteella.

Rantanurmikka on melko korkeakasvuinen ja lyhytjuurakkoinen heinälaji, joka kasvaa löyhinä mättäinä. Rantanurmikan varret voivat kasvaa metrinkorkuisiksi asti ja niissä on viidestä seitsemään nivelväliä. Pinnaltaan varret ovat sileitä. Lehdet ovat noin viisi millimetriä leveitä ja melko rentoja. Kieleke on niin ikään viiden millimetrin mittainen. Rantanurmikan kukinto on suurikokoinen ja runsashaarainen röyhy, joka on usein supussa. Tähkylät ovat keltaisen–violetinkirjavia ja harvakukkaisia; kussakin tähyklässä on kahdesta viiteen kukkaa. Rantanurmikka kukkii heinä–elokuussa.

Rantanurmikka kasvaa ravinteikkailla ja kosteilla kasvupaikoilla, kuten joenvarsilla tai lampien ja meren rannoilla, mutta voi esiintyä myös kuivemmilla paikoilla. Suomessa rantanurmikka on yleinen suuressa osassa maata. Eniten sitä tavataan Suomessa Tornio–Ilomantsi-linjan eteläpuolella, mutta myös monin paikoin pohjoisempanakin. Vähiten rantanurmikkaa tavataan Suomessa Kainuun itäosissa sekä Pohjois-Lapissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Rantanurmikka (Poa palustris)
 ITIS: Poa palustris 
 United States Department of Agriculture (USDA): Poa palustris 
 Flora of China: Poa palustris 

Nurmikat
Matalaröllinurmikka

Matalaröllinurmikka (Eragrostis minor) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, röllinurmikoiden (Eragrostis) sukuun kuuluva kasvilaji. Matalaröllinurmikka on yksivuotinen ja usein matalakasvuinen kasvilaji, joka on sekoitettavissa lähinnä vain muihin röllinurmikkalajeihin.

Matalaröllinurmikka kasvaa löyhinä mättäinä, ja sen varret ovat kasvutavaltaan maanmyötäisiä tai kohenevia. Lehtitupet ovat pitkäkarvaisia, ja lehdet ovat melko kapeita sekä tasapintaisia. Kielekkeen paikalla on karvarivi. Matalaröllinurmikan kukinto on pitkulainen ja melko tiivis röyhy. Röyhyn tähkylät ovat pitkulaisia, vain 1–2 mm leveitä, tummia, vihneettömiä ja monikukkaisia. Kussakin tähkylässä on usein yli kymmenen kukkaa. Tähkylöiden kaleet ovat lyhyet sekä keskenään hieman erikokoiset, ja niissä on yhdestä kolmeen suonta. Ulkohelpeet ovat köliselkäisiä, vihneettömiä ja kolmisuonisia. Matalaröllinurmikka kukkii elo–syyskuussa.

Matalaröllinurmikka kasvaa avoimilla ja hiekkaisilla kasvupaikoilla ihmisvaikutteisessa ympäristössä. Suomessa matalaröllinurmikasta on tehty vain pari havaintoa Helsingin ja Turun seuduilta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Matalaröllinurmikka (Eragrostis minor)
 ITIS: Eragrostis minor 
 United States Department of Agriculture (USDA): Eragrostis minor 
 Flora of China: Eragrostis minor 

Röllinurmikat
Strontiumperoksidi

Strontiumperoksidi (SrO2) on strontium- ja peroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste.  Yhdistettä voidaan käyttää pyrotekniikassa ja antiseptisenä aineena.

Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa strontiumperoksidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste reagoi veden ja happojen kanssa muodostaen vetyperoksidia ja happea. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen oktahydraatti (SrO2·8H2O). Kidevesi poistuu rakenteesta kuumennettaessa. Strontiumperoksidi on muiden peroksidien tavoin vahva hapetin.

Valmistus ja käyttö
Strontiumperoksidia voidaan valmistaa kuumentamalla strontiumoksidia happi-ilmakehässä. Muita tapoja ovat strontiumoksidin ja vetyperoksidin välinen reaktio ja vetyperoksidin lisääminen strontiumsuolojen vesiliuoksiin, jolloin strontiumperoksidi saostuu. Strontiumperoksidia voidaan käyttää punaisen värin lähteenä pyrotekniikassa ja merkkiammuksissa. Sitä voidaan myös käyttää antiseptisenä aineena.

Lähteet

Strontiumyhdisteet
Resident

Resident on yhdysvaltalainen Amy Holden Jonesin, Hayley Schoren ja Roshan Sethin luoma sairaaladraamasarja. Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa Fox televisiokanavalla 21. tammikuuta 2018. Suomessa sarjan esittäminen alkoi 2. helmikuuta 2018 Nelonen Median Ruutu-suoratoistopalvelussa ja sarjan ensimmäinen jakso esitettiin myös ilmaiseksi televisiokanava Nelosella.

Sarjasta on tähän mennessä tehty viisi tuotantokautta. Kaikki kaudet ovat Suomessa katsottavissa Disney+ -suoratoistopalvelussa.

Päähenkilöt 

 Conrad Hawkins, erikoislääkäri
 Nicolette "Nic" Nevin, kliininen sairaanhoitaja. (Poistui sarjasta 5.kaudella)
 Devon Pravesh, ensiapuosaston lääkäri
 Mina Okafor, poikkeuksellisen lahjakas nuori harjoitteleva kirurgi. (Poistui sarjasta 4.kaudella)
 Randolph Bell, sairaalan keulakuva, eläkeikää lähestyvä huippukirurgi.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Resident FOX sivustolla 
 
 Resident TV Guiden sivustolla 

2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset sairaalasarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Foxin televisio-ohjelmat
Albert Margai

Sir Albert Michael Margai (10. lokakuuta 1910 – 18. joulukuuta 1980) oli Sierra Leonen toinen pääministeri ja Sierra Leonen ensimmäisen pääministerin Milton Margain puoliveli. Hän on myös sierraleonelaisen poliitikon Charles Margain isä.

Lähteet

Sierra Leonen pääministerit
Sierraleonelaiset poliitikot
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 1980 kuolleet
Gualtiero Galmanini

Gualtiero Galmanini  (28. marraskuuta 1909 Monza, Italia – 29. kesäkuuta 1979 Venezia) oli arkkitehti ja teollinen muotoilija, joka osallistui sodanjälkeisen muotoilun elvyttämiseen. Hän oli yksi 1900-luvun merkittävimmistä italialaisista alallaan.

Palatsit, rakennukset ja asunnot 
 1953–1956 Rakennukset Este-palatsi, 'Palazzo d'Este' ', sijaitsee osoitteessa Viale Beatrice d'Este, nro. 23, Milà
 1950 Estudi kunnostamiseen Piispa (Italian ympäristörahasto), Vescogna, Calco
 1950 Estudi restaurointiin Villa Calchi (Italian ympäristörahasto)
 1955–1958 Palazzo degli Arredi, Lissone ETH-Bibliothek, Bibliothèque de Zurich, Suisse
 1939–1941 Habitat, Bibliothèque de la grotte pour une pièce de bois, amb Bruno Sirtori, Sondrio

Lähteet

Kirjallisuutta
 Piero Portaluppi, Luca Molinari, Piero Portaluppi: linea errante nell'architettura del Novecento, Fondazione La Triennale di Milano, Edizioni Skira, 2003, ISBN 888491678X
 Giulio Castelli, Paola Antonelli, Francesca Picchi, La fabbrica del design: conversazioni con i protagonisti del design, 2007 
 Dario Marchesoni, Luisa Giussani, La Triennale di Milano e il Palazzo dell'arte, 1985  
 Mário Sério, L'Archivio centrale dello Stato: 1953-1993, Ministero per i beni culturali e ambientali, Ufficio centrale per i beni archivistici, 1933 
 Roberto Aloi, Esempi di arredamento moderno di tutto il mondo, Hoeply, 1950
 Bauen und Wohnen, Volume 14, 1960
 Modernità dell'architettura nel territorio mantovano, Ordine Architetti P.P.C.della Provincia di Mantova, Mantova 2003, p. 19
 Bonoldi V., Conte M., Conservare la modernità: ipotesi di un restauro a Mantova ex stazione di rifornimento carburante Piazzale Gramsci, 17. Tesi di laurea, Politecnico di Milano, relatore: Grimoldi A., Milano 2005
 Palladio, Edizioni 41-42, Istituto poligrafico e Zecca dello Stato (Italy), Libreria dello Stato (Italy), De Luca Editore, 2008
 Graziella Leyla Ciagà, Graziella Tonon, Le case nella Triennale: dal Parco al QT8, La Triennale, 2005, ISBN 883703802X
 Giulio Castelli, Paola Antonelli, Francesca Picchi, La fabbrica del design: conversazioni con i protagonisti del design italiano, Skira, 2007, ISBN 8861301444
 Ezio Manzini, François Jégou, Quotidiano sostenibile: scenari di vita urbana, Edizioni Ambiente, 2003
 Fulvio Irace, Casa per tutti: abitare la città globale, Milano, 2008, ISBN 8837060858

Aiheesta muualla
 Fondazione Portaluppi, Suunnittelu Banco Ambrosiano of Portaluppi&Galmanini
 Lombardia Beni Culturali Huoltoasema (ent.) Mantova (MN), 1958, Arkkitehtuuri Lombardiassa vuodesta 1958 tähän päivään asti, kääntäjä: Premoli, Fulvia (2014); Maria Beatrice (2014), vastuualueena tieteelliset tekstit: Maurizio Boriani
 Triennale di Milano  1947, VIII Triennale di Milano

Italialaiset arkkitehdit
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 1976 kuolleet
George Miller (laulaja)

George Miller (s. 18. syyskuuta 1992 Osaka, Japani) on japanilais-australialainen muusikko, laulaja, lauluntekijä, kirjailija ja entinen YouTubettaja joka tunnetaan paremmin nimillä Joji tai Filthy Frank. Joji aloitti YouTube-videoiden tekemisen kanavalla DizastaMusic, mutta hän vaihtoi kanavansa nykyiseen TVFilthyFrank -kanavaan, jolla on tällä hetkellä 7,2 miljoonaa tilaajaa. Hänellä oli myös toinen aktiivinen kanava TooDamnFilthy, jonne hän julkaisi videopätkiä pääkanavalta ja muita sekalaisia videoita.

George ei kerro paljon julkisesti omasta elämästään, mutta poistetussa videossa "Filthy Frank Exposes Himself??" hän mainitsi olevansa opiskelija Brooklynissä ja kärsivän sairauskohtauksista.

George julkaisi YouTube-kanavillaan mustaa huumoria sisältäviä musiikkivideoita ja sketsipätkiä, joissa esiintyy erilaisia hahmoja, kuten Pink Guy tai Salamander Man. Hän julkaisi Pink Guy -nimellä mixtapen, Pink Guy vuonna 2013 ja kaksi albumia: Pink Season, Pink Season: The Prophecy.

Vuonna 2013 George loi DizastaMusic-kanavallaan videon Do the Harlem Shake (Original), josta syntyi Harlem Shake -trendi.

Hän aloitti vuonna 2014 sivuprojektin, jossa hän julkaisi totisempia kappaleita nimellä Joji. Hän piti sivuprojektin salassa vuoteen 2016, jolloin hän paljasti tiedotteen Soundcloud-käyttäjästään ja Chloe Burbank: Volume 1 -albumista. Vuonna 2017 Joji liittyi aasialaiseen 88rising -levy-yhtiöön, jonka kautta hän julkaisi kappaleita. Joji julkaisi In Tongues ep:n 3. marraskuuta 2017, joka on tyyliltään paljon melankolisempi kuin Pink Guy -nimellä julkaistut kappaleet.

Hän lopetti YouTube-kanavansa vuonna 2017 ja julkaisi tiedotteen 29. joulukuuta 2017, koska hän halusi keskittyä pelkästään musiikkiuraansa.

Diskografia

Pink Guy 

Albumit
 Pink Season (2017)
 Pink Season: The Prophecy (2017)

Mixtapet
 Pink Guy (2014)

Joji 

Albumit
 Ballads 1 (2018)
 Nectar (2020)

EP:t
 In Tongues (2017)

Singlet
 Will He (2017)
 18 (2018)
 Run (2020)

Lähteet 

Japanilaiset muusikot
Tubettajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Kasuuni

Kasuuni () on eräänlainen keinotekoinen saari.

Ne rakennettiin satamissa laivateräksestä ja hinattiin halutulle paikalle johon ne upotettiin; paikallaan pysyminen varmistettiin täyttämällä kasuunin ontto sisus jollain sopivalla aineella, alun perin betonilla, myöhemmin hiekalla ja viimeksi rautamalmin rikastusjätteellä; tätä teollisuusjätettä käytettiin esimerkiksi Kemi I -majakan kasuunin täyttämiseen.

Kasuuneja rakennetaan etupäässä majakoiden sijoittamista varten. Ensimmäinen lajissaan oli saksalainen Weser-joen suistossa yhä oleva Roter Sand, joka valmistui vuonna 1885. Se oli miehitetty aina vuoteen 1964, jolloin se muutettiin öljypoltolta automaattiseksi kaasumajakaksi; nykyisin siinä on aurinkopaneelein toimiva vilkku veneilijöille. Majakkana sen korvasi ulommas sijoitettu ja vuonna 1972 automatisoitu Alte Weser.

Kasuuneja alettiin rakentaa, kun kehittynyt majakkatekniikka mahdollisti majakoiden täyden automatisoinnin, koska majakkalaivojen pitäminen tuli aikaa myöten kovin kalliiksi.  

Suomen ensimmäinen kasuunimajakka on Kihdillä sijaitseva Gustaf Dalénin majakka, joka valmistui vuonna 1947.

Myöhemmin kehitettiin uusia menetelmiä kuten pohjaan upotettavat tukirakenteet joiden päälle majakat nykyisin rakennetaan ja vanha kasuunijärjestelmä alkoi vähin erin väistyä; eräs viimeisiä perinteistä kasuuneista on vuonna -75 valmistunut Kemi I.

Lähteet 
  Seppo Laurell: MAJAKAT, Luotsiliitto 1989 ISBN 952.90048-1-8

Aiheesta muualla 

Majakat
Majakkalaivat
Verihirssit

Verihirssit (Digitaria) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 260 lajia.

Verihirssien sukuun kuuluvaa foniota (Digitaria exilis) viljellään viljana Afrikassa.

Suvun lajeista Suomessa on tavattu ripsiverihirssiä eli riisiverihirssiä (Digitaria ciliaris), nauhaverihirssiä (Digitaria ischaemum) ja rikkaverihirssiä (Digitaria sanguinalis). Näistä kahta ensimmäistä on tavattu vain muutaman kerran, mutta rikkaverihirssiä hieman enemmän.

Lajeja ja alalajeja 
 ripsiverihirssi eli riisiverihirssi (Digitaria ciliaris)
 fonio (Digitaria exilis)
 nauhaverihirssi (Digitaria ischaemum)
 sipuliverihirssi (Digitaria nodosa)
 varrasverihirssi (Digitaria milanjiana)
 haroverihirssi (Digitaria pearsonii)
 rikkaverihirssi (Digitaria sanguinalis)
 kamparikkaverihirssi (Digitaria sanguinalis subsp. pectiniformis)
 silorikkaverihirssi (Digitaria sanguinalis subsp. sanguinalis)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Verihirssit (Digitaria)
 Den virtuella floran: Digitaria 
 ITIS: Digitaria 
 United States Department of Agriculture (USDA): Digitaria 
 Flora of China: Digitaria 

Heinäkasvit
Girlboss

Girlboss on yhdysvaltalainen komediasarja, jonka on luonut Kay Cannon. Sarja julkaistiin Netflixissä 21. huhtikuuta 2017. Sarja lopetettiin yhden tuotantokauden jälkeen.

Päähenkilöt

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset komediasarjat
Netflix-alkuperäissarjat
2010-luvun televisiosarjat
Ondřej Vitásek

Ondřej Vitásek (s. 4. syyskuuta 1990 Prostějov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa KHL-joukkue Amur Habarovskia.

Ura

Seuraura
Vitásek on HC Prostějovin kasvatti. Hän pelasi juniorina myös HC Přerovissa. Kaudeksi 2007–2008 Vitásek siirtyi HC Slezan Opavan A-nuoriin. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa Tšekin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. česká hokejová ligassa kaudella 2008–2009. Kaudella 2009–2010 Vitásek oli Slezanin A-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 7+19=26. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Bohumil Hermanin kanssa lukemalla +7. Vitásek pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla Extraliga-joukkue HC Vítkovicessä. Kauden 2010–2011 hän vietti Slezanin organisaatiossa.

Kaudeksi 2011–2012 Vitásek siirtyi HC Libereciin. Hän pelasi siellä kolme Extraliga-ottelua, mutta suurin osa Vitásekin kaudesta eteni kuitenkin sarjatasoa alempana 1. česká hokejová ligan HC Benátky nad Jizeroussa. Hän pelasi siellä myös yli puolet kaudesta 2012–2013. Otteluita Extraligassa Vitásekille kertyi 13. Kaudella 2013–2014 hän pelasi siellä 31 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua tehden viisi syöttöpistettä. Vitásek voitti Liberecin sisäisen tehotilaston lukemalla +9. Kauden 2015–2016 päätteeksi hän voitti Tšekin-mestaruuden. Kausi 2016–2017 päättyi hopeaan.

Huhtikuussa 2017 Vitásek teki kaksivuotisen sopimuksen Ruotsin SHL-liigassa pelaavan Örebro HK:n kanssa. Hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin yhteisymmärryksessä kauden 2017–2018 kynnysellä syyskuussa 2017, kun joukkueen valmennusjohto ei löytänyt Vitásekille sopivaa roolia. Noin viisi päivää myöhemmin hän siirtyi loppukauden sopimuksella KHL-joukkue Jugra Hanty-Mansijskiin. Kaudeksi 2018–2019 Vitášek siirtyi jatkamaan KHL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella kiinalaisjoukkue Kunlun Red Starin riveihin.

Maajoukkueura
Vitásek edusti Tšekkiä Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2014. Yhteensä Vitásek on pelannut 37 A-maaottelua tehopistein 2+2=4. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 10. huhtikuuta 2014 Děčínissä Tanskaa vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Vitásek teki kolmannessa ottelussaan 16. huhtikuuta 2014 Havlíčkův Brodissa ylivoimalla Norjaa vastaan.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Tšekkiläiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Riku Sihvonen

Riku Sihvonen (s. 3. heinäkuuta 1998 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligan VHK Vsetínissä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Sihvonen laukoo oikealta.

Ura

Seuraura 
Sihvonen on JYPin kasvatti. Hän oli kaudella 2013–2014 C-nuorten SM-sarjan pudotuspeleissä joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+7=8. Sihvonen voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2014–2015 hän oli seuran B-nuorten paras syöttäjä 28 syöttöpisteellään. Kauden 2015–2016 päätteeksi Sihvonen voitti B-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2016–2017 hän debytoi miesten peleissä noustuaan JYP-Akatemian Mestis-joukkueeseen, jossa Sihvosen tulokaskausi toi 43 runkosarja- ja neljässä karsintasarjan ottelussa tehot 5+5=10. Akatemia menetti karsintojen päätteeksi lopulta sarjapaikkansa ja lopetti myös koko toimintansa.

Kaudeksi 2017–2018 Sihvonen palasi JYPin A-nuoriin. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Justus Mikkosen jälkeen tehoilla 20+26=46. Sihvonen pelasi syyskaudella myös yhden Mestis-ottelun lainalla Heinolan Peliitoissa marraskuussa 2017. Hän teki JYPissä SM-liigadebyyttinsä 2. helmikuuta 2018 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Sihvonen merkittiin JYPin kakkosketjun oikeaan laitaan Jussi Nättisen ja Robert Rooban viereen. JYP lähti otteluun poikkeuksellisella kokoonpanolla, sillä joukkue pelasi viiden päivän sisään neljä ottelua ja halusi antaa levon valtaosalle runkopelaajistaan myös neljä päivää myöhemmin pelattavaa CHL:n finaalia ajatellen. JYPin kokoonpanossa esiintyi kaikkiaan peräti seitsemän liigadebytanttia sekä useita pääasiassa Mestiksen puolella pelanneita sopimus- ja lainapelaajia. Sihvonen sai ottelussa jääaikaa 14 minuuttia. Ottelu jäi hänelle kauden ainoaksi SM-liigassa.

Sihvonen siirtyi kaudeksi 2018–2019 Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Lokakuussa hän vaihtoi sieltä loppukauden sopimuksella sarjan nousijajoukkue KOOVEE:n riveihin. Kaudeksi 2019–2020 Sihvonen siirtyi jatkamaan Mestis-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Kokkolan Hermekseen. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Eetu Paasovaaran jälkeen tehoilla 15+19=34.

Lokakuussa 2020 Sihvonen siirtyi loppukauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella Puolan Polska Hokej Ligan STS Sanokiin. Hän oli tehoilla 11+21=32 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä. Pudotuspeleissä Sihvonen oli kolmella syöttöpisteellään Sanokin paras syöttäjä maanmiehensä Jesperi Viikilän kanssa. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tšekin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1. česká hokejová ligan HC Litoměřiceen.

Maajoukkueura 
Sihvonen edusti Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2015, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Sihvonen on pelannut 14 nuorten ja 25 poikien maaottelua.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Konstaapeli Intiassa

Konstaapeli Intiassa on kanadalainen komedia-draamasarja vuodelta 2017. Elokuva kertoo Doug D'Mellosta (Rusesel Peters), poliisista, joka lentää isänsä luokse Mumbaihin ja sotkeutuu murhatutkimukseen.

Ensimmäisessä tuotantokaudessa oli vain neljä jaksoa, mutta viimeinen jakso päättyi niin jännittävästi, että se voisi vihjailla toista tuotantokautta.

Näyttelijät ja hahmot

Aiheesta muualla  
 

Netflix-alkuperäissarjat
2010-luvun televisiosarjat