Lefort

Lefort oli Venäjän keisarillisen laivaston Imperatritsa Aleksandra -luokan kolmimastoinen puinen linjalaiva, joka kaatui ja upposi syysmyrskyssä 22. syyskuuta 1857 Suomenlahdella Suursaaren ja Tytärsaaren välillä. Onnettomuudessa kuoli 826 ihmistä.

Alus oli 94-tykkinen linjalaiva, jonka köli laskettiin 1833 Pietarissa. Se laskettiin vesille 9. elokuuta 1835 keisari Nikolai I:n ollessa läsnä tilaisuudessa. Lefortin pituus oli 58,3 metriä, leveys 15,6 metriä ja syväys 6,6 metriä. Miehistöön kuului 743 merimiestä ja 13 upseeria. Laiva nimettiin Venäjän laivaston päällikkönä 1695-1696 toimineen amiraali Franz Lefortin (1656-1699) mukaan. Lefort liitettiin Venäjän Itämeren laivastoon. Krimin sodan aikana laiva avusti Kronstadtin puolustusta Itämerellä toiminutta englantilais-ranskalaista laivasto-osastoa vastaan, mutta se ei osallistunut varsinaisiin taisteluihin.

Palvelus 
Alus partioi 1836-1938, 1840-1841 ja 1843 Itämerellä. Se oli 1844 Pohjanmerellä ja jälleen 1946 Itämerellä ja uudelleen 1847 Pohjanmerellä. Schleswig-Holsteinin sodan aikana alus kuljetti 1848 apua Tanskalle. Alus oli tämän jälkeen purjehduskauden 1850-1851 telakalla modernisoitavana sekä uudelleen aseistettavana, minkä jälkeen sitä pidettiin Itämeren parhaiten aseistettuna kaksikantisena linjalaivana.

Alus partioi 1853 Itämerellä ja vuodet 1854-1855 alus oli Kronstadtissa miehistönään kaartin eliittisotilaita. Se kuljetti 1956-1857 tarvikkeita ja sotilaita Itämerellä.

Lefort oli 22. syyskuuta 1857 matkalla Tallinnasta Kronstadtiin vara-amiraali I. Nordmanin komentamassa laivasto-osastossa, johon kuuluivat myös Imperatritsa Aleksandra, Vladimir ja Pamjat Asova. Aluksella oli 756 miehistöön kuulunutta sekä miehistön perheenjäseninä 53 naista ja 17 lasta. Laivasto-osasto joutui äkilliseen myrskypuuskaan ja Lefort kallistui kahdesti ja lopulta upposi Suursaaren ja Tytärsaaren välisellä merialueella 10,2 kilometriä pohjoiskoilliseen Tytärsaaresta. Laivalla olleista pelastui vain yksi merimies joka onnistui mastonkappaleen varassa kelluen pääsemään Suursaareen. Samassa myrskyssä haaksirikkoutui noin 30 laivaa Venäjän Itämeren rannikolla.

Onnettomuuden syytä selvittänyt tutkijalautakunta arveli todennäköisemmäksi syyksi sitä, että laivan runko oli heikentynyt, kun laivan tykkikansilla oli vuonna 1856 kuljetettu kahdesti raskaita lasteja. Laivan runkoa ei ollut myöskään tiivistetty tarpeeksi hyvin ja laivalla onnettomuushetkellä ollut lasti oli ollut liian vähäinen ja väärin sijoitettu. Lisäksi otaksuttiin, että laivan tykkiportteja oli jätetty auki, jotta matkustajat olisivat saaneet raitista ilmaa, tämä oli aiheuttanut sen, että laivaan virtasi vettä sen kallistuessa myrskyssä ensimmäisen kerran.

Lefortin uppoaminen nähtiin laivasto-osaston muilta aluksilta, mutta tarkka uppoamispaikka jäi tuntemattomaksi. Hylky löytyi 4. toukokuuta 2013, kun toisessa maailmansodassa uponnutta sukellusvenettä etsinyt kansainvälinen ryhmä löysi sen. Hylky makaa pohjassa oikein päin ja sen muoto ja rakenne on säilynyt kylmässä vähähappisessa vedessä. Siinä on edelleen näkyvissä onnettomuudessa kuolleiden luurankoja ja pääkalloja.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Battleship of Imperial Russian Baltic Fleet Lefort, NP "Exploring-diving Center" and K.Bogdanov website

Venäjän keisarikunnan laivaston sotalaivat
Suomenlahden hylyt
Suursaaren historia