Andrei Belyi

Andrei Belyi (, oikealta nimeltään Boris Nikolajevitš Bugajev, ; 26. lokakuuta (J: 14. lokakuuta) 1880 Moskova, Venäjä – 1. elokuuta 1934 Moskova) oli venäläinen kirjailija, runoilija, teoreetikko ja kirjallisuusarvostelija. Vladimir Nabokov piti hänen romaaniaan Peterburg yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä romaaneista.

Elämäkerta 
Boris Bugajev syntyi älymystöperheeseen. Hänen isänsä Nikolai Bugajev oli johtava matemaatikko, jota pidetään matematiikan Moskovan koulukunnan perustajana. Nuori Boris oli oppinut mies, jonka kiinnostuksen kohteita olivat matematiikka, musiikki, filosofia ja kirjallisuus. Belyi valmistui 1899 arvostetusta yksityisestä L. I. Polivanovin lukiosta. Hän opiskeli Moskovan yliopistossa ja suoritti 1903 tutkinnon luonnontieteissä. 1904 hän kirjoittautui yliopiston historiallis-kielitieteelliseen tiedekuntaan mutta keskeytti pian opintonsa, ja 1906 hän omistautui kokonaan kirjoittamiselle. Kirjailijan ura alkoi 1902, jolloin ilmestyi teos 'Toinen sinfonia, dramaattinen'.

Belyi oli perustamassa sekä symbolismia että venäläistä uuskantilaista koulukuntaa. Hän vaikutti hyvin voimakkaasti Vsevolod Meyerholdin teatteriin.

Nikolai Bugajev tunnettiin filosofisista esseistään, joissa hän arvosteli geometriaa ja todennäköisyyslaskentaa ja ylisti ankaran analyysin erinomaisuutta. Huolimatta isänsä matemaattisista mieltymyksistä – tai niiden vuoksi – Boris Bugajev kiinnostui todennäköisyyslaskennasta ja etenkin entropiasta, johon hän usein viittaa teoksissaan, esimerkiksi Kotik Letajevissa.

Belyin luova työ vaikutti moniin kirjallisiin koulukuntiin, etenkin symbolismiin, ja sai itse niistä vaikutteita. Niissä ilmenee mystiikkaa ja eräänlaista synkkää musikaalisuutta. Hänen kirjallisen äänensä kauaskantoista vaikutusta venäläisiin kirjailijoihin ja myös muusikoihin on usein verrattu James Joyceen vaikutukseen englanninkielisessä maailmassa.

Belyin symbolistista romaania Peterburg (1916; 1922) pidetään yleisesti hänen mestariteoksenaan. Kirja käyttää proosan keinoa, jossa äänet usein synnyttävät värejä. Romaanin ympäristö on jokseenkin hysteerinen vuosisadan vaihteen Pietarin ja Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen ilmapiiri. Kirjan juonen voi tiivistää tarinaksi huono-onnisesta Nikolai Apollonovitšista, yläluokan toimettomasta kasvatista, joka joutuu mukaan vallankumouspolitiikkaan ja palkataan murhaamaan eräs virkamies, oma isänsä. Nikolaita ajavat takaa halki Pietarin läpitunkemattomien utujen Pietari Suuren kuuluisan pronssipatsaan kaikuvat kavionkopseet.

Belyin ansioksi on luettu, että hän ennusti tässä romaanissa, jota jotkut ovat sanoneet puolielämäkerralliseksi, Venäjän suuren vallankumouksen, totalitarismin nousun, poliittisen terrorin ja jopa kaaosteorian.

Belyi sai vaikutteita Rudolf Steinerin antroposofiasta. Hän oli 1910-luvulla joitakin vuosia henkilökohtaisessa yhteydessä Steinerin kanssa, kunnes hylkäsi antroposofian.

Suomennetut teokset
Peterburg, suom. Esa Adrian, WSOY, 1968
 "Rudolf Steiner Andrei Belyin kokemana", julkaisussa Takoja 33(2005): 1 (Otteita Andrei Belyin teoksesta Elämän muuttaminen.)

Teokset (valikoima)
Lähde:

Simfoniya, 2-ya, dramaticheskaya, 1902 
Severnaya simfoniya, 1904
Zoloto v lazuri, 1904
Vozvrat, 3-ya simfoniya, 1905
Kubok meteley, 4-ya simfoniya, 1908
Pepel, 1909
Urna, 1909
Serebryany golub, 1909
Lug zelenyi, 1910
Simvolizm, 1910
Arabeski, 1911
Tragediia tvorchestva: Dostoevskii i Tolstoi, 1911
Peterburg, 1916
Chetyre simfonii, 1917
Rudol'f Shteiner i Gete v mirovozzrenii sovremennosti, 1917
Revoliutsiia i kul'tura, 1917
Kotik Letaev, 1917–1918
Kristos voskres, 1918
Na perevale, 1918–1920
Sirin uchenogo varvarstva, 1918
Korolevna i rytsari, 1919
Pervoe svidanie, 1921
Kreshchennyi kitaets, 1921
Posle razluki, 1922
Zapiski chudaka, 1922
Zvezda, 1922
Glossalaliaa: poema o zvuke, 1922
O smusle poznaniia, 1922
Poeziia slova, 1922
Stikhotvoreniia, 1923
Vospominaiya ob A.A.Bloke, 1922 (2 osaa)
Odna iz obitelei tsarstva tenei, 1924
Moskva, 1926 (2 osaa)
Moskivskii chudak, 1926
Moskva pod udarom, 1926
Kreshchyony kitaets, 1927
Ritm kak dialektika i "mednyi vsadnik", 1929
Na rubezhe dvukh stoletiy, 1930
Maski, 1932
Nachalo veka, 1933
Mezhdu dvukh revolyutsiy, 1934
Masterstvo Gogolya, 1934
Stikhotvoreniia, 1940
A. Blok i A. Belyi: perepiska, 1940
Stikhotvoreniia i poemy, 1966
Complete Short Stories, 1979
Rasskazy, 1979 (toim. Ronald E. Peterson)
Kak i stal simvolistom, 1982
Vospominaniia o Shteinere, 1982
Stikhotvoreniia, 1982–1984 (3 osaa, toim. John E. Malmstad)
Selected Essays of Andrey Bely, 1985
Gibel' senatora (Peterburg). Istoricheskaia drama, 1986
Stikhotvoreniia, 1990 (2 osaa)
Simfonii, 1991
Simvolizm kak miroponimanie, 1994
Kritika. Estetika. Teoriia simvolizma, 1994 (2 osaa)
Sobranie sochinenii: stikhotvoreniia i poemy, 1994
Stikhotvoreniia, 1994–1995 (4 osaa)
Serebrianyi golub'. Rasskazy, 1995
Moskva. Drama v piati deistviaakh, 1997

Lähteet

Kirjallisuutta
 Pekka Pesonen: Vallankumouksen henki hengen vallankumouksessa: tutkielma Andrei Belyin romaanista Peterburg ja sen aatetaustasta, Helsingin yliopisto, 1987 Slavica Helsingiensia. Supplementum 2 ISSN 0780-3281 Väitöskirja

Aiheesta muualla

Venäläiset kirjailijat
Venäläiset runoilijat
Kriitikot
Venäjän ja Neuvostoliiton avantgarde
Vuonna 1880 syntyneet
Vuonna 1934 kuolleet