Pellava

Peltopellava eli pellava (Linum usitatissimum) on yksivuotinen alle metrin korkuinen kuitu- ja öljykasvi. Pellava kuuluu Linaceae-heimoon, johon kuuluu noin 300 lajia ympäri maailmaa. Pellava on maailman vanhimpia viljelykasveja. Sen oletetaan olevan peräisin Kaukasukselta ja sitä tiedetään viljellyn jo kivikaudella. Myös antiikin kreikkalaiset ja muinaiset arabialaiset tunsivat kasvin lääkitsevät ominaisuudet. Suomessa ensimmäiset merkit pellavan viljelystä juontavat ainakin pronssikaudelle, eli noin vuosille 1 500–500 eaa. Pellavan viljely oli Suomessa suurimmillaan 1700-luvulla, mutta tekokuitujen ilmestymisen myötä viljely loppui miltei kokonaan. Pellavan viljely on kuitenkin vähitellen alkanut saada uudelleen suosiota, vaikka onkin vielä verrattain vähäistä. Vuonna 2017 pellavan viljelyspinta-ala Suomessa oli arviolta 1 200 hehtaaria, joka käsittää noin 0,5 promillea kokonaisviljelyalasta.

Pellava kasvaa noin 120 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat kapeat ja vaaleanvihreät, kukat vaaleansiniset tai valkeat. Kotahedelmissä, perinteiseltä nimeltään sylkyissä, on yleensä korkeintaan kymmenen kiiltävän tummanruskeaa siementä. Pellavasta on jalostettu erillisiä lajikkeita siementen ja kuitujen tuotantoa varten.

Pellavatekstiilit 

Pellavan (lyhenne LI) ominaisuuksiin kuuluu hengittävyys, kaunis kiilto ja lujuus, mutta heikko taivutuksen kesto ja rypistyvyys. Pellavaa käytetään pyyheliinoihin ja kylpytakkeihin hyvän kosteudenimukyvyn vuoksi, pöytäliinoihin kiillon ja lianhylkivyyden takia, kirjontakankaisiin, loimilankoihin matoissa lujuuden takia, sekä erilaisiin sisustus- ja vaatetekstiileihin. Pellavan varsista valmistetaan erittäin kestävää tekstiilikuitua ja , minkä vuoksi siitä valmistetaan myös sairaalatekstiilejä.

Suurimmat pellavantuottajamaat ovat Kiina, Belgia, Ranska ja Venäjä.

Pellavaa hoidetaan vaatetekstiilinä pesten väljässä vedessä 60 tai 40 asteessa erillään muista, sillä se rypistyy helposti ja siitä voi irrota nöyhtää ja pintaväriä. Kylmämankelointi antaa kauniin kiillon. Mankeliliinat ovat yleisesti pellavaa.  Silitys tapahtuu nurjalta puolelta kostean liinan läpi enintään 200 asteessa.

Pellavatekstiilejä käytetään myös rakentamisessa, ääneneristysmattona parketin alla ja lattiamattojen runkokerroksena.

Pellavaeristeet 

Pellavasta valmistetaan myös rakennuseristeitä lämmön- ja ääneneristykseen sekä tiivistämiseen. Eristeenä pellavaa käytetään lähinnä hengittävissä rakenteissa, joissa voidaan hyödyntää luonnonkuidun kosteusteknisiä ominaisuuksia. Pellavapohjaisia tiivisteitä kuten pellavarivettä käytetään usein esimerkiksi hirsitalojen hirsikertojen välissä nauhatiivisteenä, ja ovien sekä ikkunoiden karmitiivisteenä. Putkitöissä on perinteisesti käytetty pellavakuitua kierretiivisteenä.

Pellavaöljy 
Pellavan ravinteikkaista siemenistä puristetaan pellavaöljyä, jossa on terveellisiä rasvahappoja, muun muassa linolihappoa (omega 6 -rasvahappo) ja omega 3 -rasvahappoja. Öljyä käytetään myös erilaisten puulle tarkoitettujen pintakäsittelyaineiden, sekä linoleumi-lattianpäällysteiden myrkyttömänä raaka-aineena. Puun pintakäsittelyyn öljy soveltuu myös sellaisenaan.

Pellavan elintarvikekäyttö 

Pellavalla on luontainen ominaisuus kerätä siemeniinsä maaperän raskasmetalleja. Suomalaisessa pellavansiemenessä on esimerkiksi niin paljon kadmiumia, että sitä ei saisi myydä Saksassa lainkaan. Pellavansiemenissä on myös runsaasti vetysyanidia, joka on keskushermostomyrkky. Ruokaviraston mukaan aikuisten tulisi käyttää päivässä enintään 2 rkl (n. 15 g) pellavan- tai muiden öljykasvien siemeniä, tuotteita vaihdellen. Lasten annos voi olla noin puolet aikuisten annoksesta (1 rkl, 6–8 g). Pellavansiemeniä sellaisenaan, rouheena tai liuotettuna ei suositella lainkaan imeväisikäisille, eikä raskaana oleville tai imettäville.

Pellavansiemenet sisältävät runsaasti kuitua ja lignaaneja. Muiden siementen tavoin ne ovat tiivis paketti myös öljyä, proteiinia, kivennäisaineita ja vitamiineja. Pellavansiemenöljyn erikoisuus on sen alfalinoleenihappopitoisuus, joka on kasviöljyistä korkein, noin 59 prosenttia. Alfalinoleenihappo on ihmiselle välttämätön monityydyttymätön rasvahappo, joka kuuluu omega-3-rasvahappoihin.

Pellavansiemenet, pellavarouhe ja pellavansiemenöljy sopivat jogurtin, viilin, puuron tai salaatin kera nautittaviksi sekä leivontaan ja ruoanlaittoon. Öljyä ja rouhetta saa myös ravintolisinä. Pellavansiemeniä ja rouhetta on valmiina monissa leivissä. Pellavansiemenöljyä käytetään alfalinoleenihapon lähteenä muun muassa margariinissa, kananrehussa ja pastassa.

Katso myös 
Pellavan korjuu ja muokkaus
Pellavansiemenlima

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Peltopellava (Linum usitatissimum)
 
 Pellavansiementen ja -rouheen turvallisen käytön ohjeet 
 Eliaksen yrittitarha (Internet Archive)
 Fineli - Pellavansiementen ravintoarvot
 Öljypellavayhdistys
 Pellavan elintarvikekäytöstä kertova sivusto
Den virtuella floran: Peltopellava (Linum usitatissimum) 
United States Department of Agriculture (USDA): Linum usitatissimum 
Flora of China: Linum usitatissimum 
Pellava vaatekankaana, Keikari-blogi
Food Component Database (FooDB): Flaxseed (Linum usitatissimum) 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Linum usitatissimum 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Linum usitatissimum (flax) 

Pellavat
Kuitukasvit
Viljeltävät ravintokasvit
Öljykasvit
Rakennusmateriaalit
Seulonnan keskeiset artikkelit