joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Odintsovo

Odintsovo () on linnuntietä 24 kilometriä Moskovan keskustan länsipuolella sijaitseva teollisuuskaupunki Venäjällä.
 Tämän Moskovan alueen kaupungin asukasluku oli 139 021 (2010).

Odintsovo on perustettu 1627. Moskova-Smolensk-rautatien rakentaminen toi kylään paljon uusia asukkaita 1870-luvulla, ja neuvostoaikana Odintsovo jatkoi kasvamistaan Moskovan vanavedessä. Kaupungiksi Odintsovo vihittiin vuonna 1957.

Kaupungin tärkeimpiä työaloja ovat rakennus- ja kemianteollisuus, sekä vaate- ja huonekaluvalmistus.

Odintsovo on yli 300 000 asukkaan Odintsovon piirin keskus ja suurin kaupunki.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kaupungin kotisivut
 http://www.odinews.ru
 http://www.odintsovo.info
 http://odinet.ru/kartful.html 

Moskovan alueen kaupungit
Odintsovon piiri
Italian Grand Prix 2002

Italian Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan kauden 15. osakilpailu. Se pidettiin Italian Autodromo Nazionale Monzassa 15. syyskuuta 2002. Kilpailun voitti Ferrarin Rubens Barrichello ennen tallikaveriaan Michael Schumacheria.

Tulokset

Muuta 
 Eddie Irvinen uran viimeinen palkinto- ja pistesijoitus
 Jaguarin viimeinen palkintosija
 Rubens Barrichellon uran puoliväli
 Felipe Massa sai kymmenen lähtöruudun rangaistuksen Yhdysvaltain osakilpailuun kolaroituaan kilpailussa Pedro de la Rosan kanssa. Hänet kuitenkin korvattiin Heinz-Harald Frentzenillä kyseisessä kilpailussa.
 Kimi Räikkösen nopein aikakierros hylättiin ja lähtöruutua pudotettiin yhdellä sijalla tuomariston toimesta, koska tämä oli kolaroinut aika-ajoissa Takuma Satōn kanssa.
 Sauber-tallin kuljettajat Nick Heidfeld ja Felipe Massa testasivat kuljettajille tarkoitettua pää- ja niskatukea, HANS-järjestelmää. 
 BMW rikkoi Formula 1 -sarjassa käyttämänsä P82-moottorinsa kehitystyössä 19 000 rpm rajan.

Lähteet 

Italian Grand Prix
Legio XII Fulminata

Legio XII Fulminata (Salamoiva) oli roomalainen legioona. Julius Caesar perusti legioonan ja Legio XI Claudian helvetialaisia vastaan käymäänsä sotaa varten vuonna 58 eaa.

Legioona otti osaa Caesarin sisällissotaan. Se taisteli muun muassa Farsaloksen taistelussa. Sisällissodan jälkeen Caesar päästi tämän jälkeen legioonalaisensa eläkkeelle, mutta legioona palasi palvelukseen Caesarin murhan jälkeen. Legio XI Claudia astui Marcus Antoniuksen palvelukseen. Se osallistui luultavasti toisen triumviraatin sotiin Caesarin murhaajia vastaan. Myöhemmin se osallistui Antoniuksen epäonnistuneeseen Armenian sotaretkeen. Augustuksen kukistettua Antoniuksen Legio XII Fulminata lähetettiin takaisin itään, aluksi Egyptiin, mutta lopulta se päätyi Syyriaan. 

Legioona otti osaa Gnaeus Domitius Corbulon Armenian sotaan. Legio XII Fulminata ja Legio IIII Scythica joutuivat kuitenkin antautumaan parthialaisille vuonna 62. Tämän häpeän lisäksi legioona menetti tunnuksensa taistelussa juutalaisia kapinallisia vastaan vuonna 66. Legioona kunnostautui kuitenkin ensimmäisen juutalaissodan aikana, ja se kannatti Vespasianusta, kun tämä julistautui keisariksi vuonna 69.

Vuonna 75 Domitianus lähetti legioonan avustamaan Albanian ja Iberian kuningaskuntia. Legioona otti luultavasti osaa Trajanuksen Armenian sotaan, joka johti Armenian liittämiseen Roomaan. Vuonna 134 alaanit hyökkäsivät Roomaan, mutta Arrianos löi heidät Legio XII Fulminatan ja Legio XV Apollinariksen avulla. Vuosina 162-166 legioona otti osaa Lucius Veruksen sotaan Parthiaa vastaan. 

Vuoden 193 sisällissodassa legioona tuki Pescennius Nigeriä. Legioona osallistui luultavasti Rooman 200-luvulla käymiin sotiin Persiaa vastaan. Legioona tuki niin sanottua Palmyran valtakuntaa, jonka Aurelianus kukisti vuonna 274. Legio XII Fulminata oli vielä 400-luvulla vartioimassa Rooman itärajaa, mutta häviää tämän jälkeen lähteistä.

Legio XII Fulminata esiintyy Rick Riordanin fantasiaromaanissa Merenjumalan poika, jonka mukaan legioona selvisi Rooman hävityksestä ja muutti San Franciscoon jumalten tullessa Amerikkaan.

Lähteet 
 Legio XII Fulminata - Livius.org 

Roomalaiset legioonat
San Marinon Grand Prix 1990

San Marinon Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 13. toukokuuta 1990 Imolan radalla Italiassa. Kyseessä oli 10. San Marinon GP. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Riccardo Patrese, jolle voitto oli kauden ensimmäinen lisäksi tämä oli hänen ensimmäinen voittonsa sitten vuoden 1983 Etelä-Afrikan GP:n.

Tulokset

Muuta 

 Ford-moottoreiden 140. nopein kierros
 Paolo Barillan paras sijoitus

Lähteet 

San Marinon Grand Prix
Unbreakable (Scorpionsin albumi)


 Unbreakable  on heavy metal -yhtye Scorpionsin 16. studioalbumi, joka julkaistiin vuonna  2004. Tällä albumilla Scorpions palasi takaisin klassiseen tyyliinsä monen konseptialbumin jälkeen.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 15.

Kappaleet

Kokoonpano 
Scorpions
 Klaus Meine - laulu
 Matthias Jabs - soolokitara, taustalaulu
 Rudolf Schenker - kitara, taustalaulu
 Paweł Mąciwoda - basso, taustalaulu
 James Kottak - rummut, taustalaulu

Muut muusikot
 Koen van Baal - koskettimet, sovitus kappaleessa "Maybe I Maybe You"
 Ralph de Jongh, Joss Mennen, Alex Jansen - taustalaulu kappaleissa "New Generation" ja "Borderline".

Arvostelut 
 Allmusic:

Lähteet 

Vuoden 2004 albumit
Scorpionsin albumit
Hollywood Records

Hollywood Records on levy-yhtiö, jonka omistaa Disney Music Group. Yhtiö tuottaa yleensä popmusiikkia, mutta myös metalcorea ja alternative metalia. Hollywood Records aloitti toimintansa vuonna 1989. Se toimi Elektra Recordsin alaisuudessa Yhdysvalloissa ja Kanadassa vuoteen 1995 asti. Tällöin yhtiö siirtyi PolyGramille, josta puolestaan tuli osa Universal Music Groupia vuonna 1998.

Hollywood-artisteja

Queen (1991-)
Hilary Duff (2001-)
Breaking Benjamin (2001-)
Jesse McCartney (2003-)
Raven-Symoné (2003-)
The Cheetah Girls (2006-2009)
Aly & AJ (2004-)
Grace Potter and the Nocturnals (2005-)
Hayden Panettiere (2006-)
Ingram Hill (2004-)
Los Lobos (2004-)
Jordan Pruitt (2005-)
Marié Digby (2005-)
Plain White T's (2006-)
Corbin Bleu (2006-)
Evans Blue (2006-)
Indigo Girls (2006-)
Miley Cyrus (2006-)
Vanessa Hudgens (2006-)
Gran Bel Fisher (2006-)
Emily Osment (2007-)
Atreyu (2007-)
Jonas Brothers (2007-2012)
Haylie Duff (2007-)
Selena Gomez (2008-)
Demi Lovato (2008-)
Nick Jonas and the Administration (2010-)
China Anne McClain (2011-)
Joe Jonas (2011-)
R5 (2012-)
 Bridgit Mendler (2012-)
Sabrina Carpenter

The Walt Disney Companyn osastot
Yhdysvaltalaiset levy-yhtiöt
Simo Heikkilä

Simo Heikkilä (s. 1943 Helsinki) on suomalainen muotoilija ja sisustusarkkitehti. Heikkilä jatkaa pohjoismaisen pelkistetyn muotoilun perinnettä. Hän aloitti uransa suunnittelemalla Marimekon myymälöitä ja näyttelyitä. Oman studionsa hän perusti vuonna 1971. Heikkilän näyttelyarkkitehtuurille on ominaista rakenteiden keveys ja huolellinen valaistuksen suunnittelu. Hänen suunnittelemilleen huonekaluille ja pienesineille on tyypillistä rakenteiden jättäminen näkyviin ja materiaalien puhtaus. Heikkilä on toiminut aloitteentekijänä useissa kulttuurihankkeissa. Hän on muun muassa ollut käynnistämässä kansainvälistä,  Alvar Aalto Design-seminaaria ja elvyttämässä saamelaisen leukupuukon perinnettä.

Heikkilä sai vuonna 1989 valtion pitkäaikaisen apurahan, mikä on mahdollistanut keskittymisen kokeelliseen työskentelyyn. Sen tuloksia hän on hyödyntänyt sarjatuotannossa olevissa tuotteissaan. Vuosina 2000-2007 Heikkilä toimi vastaperustetun Taideteollisen korkeakoulun puustudion johtajana, minkä jälkeen hän jatkoi vuoteen 2011 asti kalustemuotoilun professorina.

Simo Heikkilä on saanut töistään useita palkintoja. Vuonna 1999 hänelle myönnettiin pohjoismaisesti merkittävä Bruno Mathsson -palkinto. Vuonna 2003 hän sai Pro Finlandia -mitalin. Vuonna 2006 hänelle myönnettiin Asko-Avonius-palkinto osoituksena merkittävästä työstä suomalaisen sisustus- ja huonekalusuunnittelun alalla. Heikkilä valittiin Taideteollisen korkeakoulun kunniajäseneksi 2007  . Vuonna 2011 Heikkilälle myönnettiin Kaj Franck -muotoilupalkinto. Sen , perusteluissa mainittiin laaja-alainen työ muotoilun parissa ja erityisesti häntä kiitettiin opettajan työstä

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 Avarte – suunnittelijat – Simo Heikkilä 
 Simo Heikkilälle SIO:n palkinto 
 Simo Heikkilä: Nykymaailma on täynnä joutavia esineitä . Helsingin Sanomat 9.9.2010.

Suomalaiset muotoilijat
Pro Finlandia -palkitut
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Isaac D’Israeli

Isaac D’Israeli (11. toukokuuta 1776 – 19. tammikuuta 1848) oli brittiläinen kirjailija ja oppinut. Häntä pidetään Isaac Newtonin päähän putoavan omenan tarinan keksijänä. Teosta Curiosities of Literature pidetään hänen merkittävimpänään.

Elämä 
D’Israeli syntyi Lontoossa vuonna 1776. Hänen isänsä Benjamin D’Israeli oli saapunut Englantiin Italiasta vuonna 1746.

Ensimmäisen runonsa D'Israeli kirjoitti 14-vuotiaana. Hän sokeutui vuonna 1841, mutta tämä ei estänyt häntä jatkamasta työtään. Hän kuoli 71-vuotiaana influenssaan.

D’Israelin poika Benjamin Disraeli (syntyjään Benjamin D'Israeli, 21. joulukuuta 1804 – 19. huhtikuuta 1881) oli brittiläinen valtiomies ja kirjailija, joka toimi Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerinä vuosina 1868 ja 1874–1880. Hänen muita lapsiaan olivat Sarah (k. 1859), Ralph ja James (k. 1868).

Merkittävimmät julkaisut
Amenities Of Literature (1841)
Calamities Of Authors (1812–1813)
Curiosities Of Literature (1791–1824)
The Life and Reign of Charles I (1828)
Quarrels Of Authors (1814)
Illustrations of the Literary Character
Mejnoun and Leila

Lähteet 

Brittiläiset kirjailijat
Vuonna 1776 syntyneet
Vuonna 1848 kuolleet
Opticks

Opticks on brittiläisen matemaatikon ja fyysikon Isaac Newtonin kirjoittama ja vuonna 1704 julkaisema optiikkaa käsittelevä teos. Opticks on Newtonin optiikan töiden pääteos. Teosta pidetään yhdessä Principian kanssa yhtenä tieteenhistorian julkaisuista suurimpana saavutuksena. Teoksessaan Newton selvittää valon hiukkasluonnetta, ja että valkoinen valo koostuu eri väreistä. Newton osoitti myös, että valkoinen valo pystyttiin hajottamaan näihin väreihin ja kokoamaan uudelleen valkoiseksi valoksi prismojen avulla.

Aiheesta muualla 
Isaac Newtonin Opticks digitalisoituna versiona

Blogi Opticksista

Isaac Newton
Tieteenhistoria
Värioppi
1700-vuosikymmenen kirjat
Saxon (albumi)

Saxon on samannimisen metal-bändin debyyttialbumi vuodelta 1979.

Albumi äänitettiin ja miksattiin Livingstone Studiosissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja sen tuotti John Verity.

Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Saxon.

Vuoden 2009 remasteroitu painos 

 Kappaleet 14-19 nauhoitettu Tommy Vance's Friday Rock Showssa, joka lähetettiin 15. helmikuuta 1980.
 Kappaleet 20-22 nauhoitettu livenä Doningtonissa, 1980.

Kokoonpano 
 Biff Byford – laulu
 Graham Oliver – kitara
 Paul Quinn – kitara
 Steve Dawson – bassokitara
 Pete Gill – rummut

Vuoden 1979 esikoisalbumit
Saxonin albumit
Wheels of Steel

Wheels of Steel on hard rock/heavy metal -yhtye Saxonin 5. toukokuuta vuonna 1980 julkaistu toinen albumi. Se saavutti Britannian albumilistalla viidennen sijan.

Kappaleet

Kaikki kappaleet: Byford/Quinn/Oliver/Dawson/Gill

Kokoonpano

Biff Byford – laulu
Graham Oliver – kitara
Paul Quinn – kitara
Steve Dawson – basso
Pete Gill – rummut

Tuotanto

Tuottaja: Pete Hinton ja Saxon
Suunnittelija: Will Reid Dick 
Nauhoitettu: Ramport Studios, UK

Lähteet

Vuoden 1980 albumit
Saxonin albumit
Speak English or Die

Speak English or Die on amerikkalaisen thrash metal -yhtyeen Stormtroopers of Deathin (S.O.D.) ensimmäinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1985.

Anthraxin nauhoitettua Spreading the Disease -albuminsa studioaikaa oli vielä jäljellä, joten yhtyeen jäsenet Scott Ian ja Charlie Benante soittivat muutamalle ystävälleen, harjoittelivat ja nauhoittivat kaikki Speak English or Die -albumin kappaleet viikossa.

Kappaleet
Kaikki kappaleet S.O.D:n säveltämiä.
"March of the S.O.D." – 1:27
"Sargent D & the S.O.D." – 2:23
"Kill Yourself" – 2:11
"Milano Mosh" – 1:32
"Speak English or Die" – 2:24
"United Forces" – 1:53
"Chromatic Death" – 0:43
"Pi Alpha Nu" – 1:09
"Anti-Procrastination Song" – 0:06
"What's That Noise" – 1:00
"Freddy Krueger" – 2:32
"Milk" – 1:54
"Pre-Menstrual Princess Blues" – 1:20
"Pussy Whipped" – 2:14
"Fist Banging Mania" – 2:04
"No Turning Back" – 0:52
"Fuck the Middle East" – 0:27
"Douche Crew" – 1:35
"Hey Gordy!" – 0:07
"Ballad of Jimi Hendrix" – 0:05
"Diamonds and Rust" (Extended Version) – 0:05

Vuoden 1985 albumit
Vuoden 1985 esikoisalbumit
Yhdysvaltalaiset metallialbumit
Monacon Grand Prix 1990

Monacon Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 27. toukokuuta 1990 Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Ayrton Senna, jolle voitto oli kauden toinen. Vain kuusi autoa selviytyi maaliin.

Tulokset

Muuta 

Nelson Piquet hylättiin auton käyntiin työntämisestä kolarin jälkeen.
David Brabhamin ensimmäinen Grand Prix
Éric Bernardille ensimmäinen MM-piste
Gregor Foitekin paras sija
Alex Caffin viimeinen pistesija
Honda-moottoreille 70. voitto
 Suomessa kisa nähtiin koosteena YLE TV2:ssa klo 19.40-20.15
 Suomessa kilpailun selostivat Markku Pentikäinen ja Juha Varjosaari.
 Helsingin Sanomat 27.5.1990
 Uusi Suomi 27.5.1990

Lähteet 
Helsingin Sanomat 27.5.1990

Viitteet 

Monacon Grand Prix
The Legacy (Hurriganesin albumi)

The Legacy on vuonna 1992 julkaistu Hurriganesin 3CD:n kokoinen kokoelma-albumi.

Kappaleet 
Well, Ooh...
Keep On Knocking
Hideaway
Say Mama
My Sweet City
Indian
Hey Mr. Fancy
Hear Me Calling
Do You Wanna Dance
Red River Rock
Blue Suede Shoes
True Fine Mama
It Ain't What You Do
Hey Groupie
Tallahassee Lassie
The Phone Rang
Get On
In The Nude
I Will Stay
Mister X
Slippin' And Slidin'
Oowee - Oohla
Roadrunner
Crazy Days
Mary Jane
My Only One
Jailbait Stalemate
Chinatown
Bad To Me
Bye Bye Birdie
11th Street Boogie
Talking About You
An Awful Crime
Oh Baby Doll
Bad Baby
Find A Lady
Woo-Oo-Oo-Oo-O
Kenny At The Corner
Hot Wheels
Eight Days A Week
I Saw Her Standing There,
Keep On Movin'
Good Morning Little Schoolgirl
Baby Got Your Note
Hold Me Tight
Bob-She-Bob
Walking The Dog
Looking For The Tsugu
Honey I'm Leaving
House Party
Ya Ya
Shorai, Shorai
Made In Sweden
Rocking Belly
Bourbon Street
Oh, Rack
Let's Have Party
Indian Woman
Check'n' Bowl

Vuoden 1992 kokoelma-albumit
Hurriganesin kokoelma-albumit
Russell Banks

Russell Banks (s. 28. toukokuuta 1940 Newton, Massachusetts) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on julkaissut kansainvälisesti arvostettuja romaaneja, novelleja ja runoja; vuoden 1997 elokuva Verijäljet pohjautuu hänen teokseensa. 

Russell Banks on ollut vuodesta 1998 American Academy of Arts and Lettersin jäsen.

Tuotantoa

Romaaneja 
 Family Life (1975)
 Hamilton Stark (1978)
 The Book of Jamaica (1980)
 The Relation of My Imprisonment (1983)
 Continental Drift (1985)
 Affliction (1989)
 The Sweet Hereafter (1991)
 Rule of the Bone (1995)
 Cloudspitter (1998)
 The Darling (2004)

Novelliteoksia 
 Searching for Survivors (1975)
 The New World (1978)
 Trailerpark (1981)
 Success Stories (1986)
 The Angel on the Roof (2000)

Runoutta 
 Snow (1974)

Muuta 
 Invisible Stranger (1998)

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Eulerin–Mascheronin vakio

Eulerin–Mascheronin vakio on matemaattinen vakio, jota käytetään pääosin lukuteoriassa. Se määritellään harmonisen sarjan ja luonnollisen logaritmin erotuksen raja-arvona:

Sitä merkitään yleensä pienellä kreikkalaisella kirjaimella γ (gamma), ja sen likiarvo 20 desimaalin tarkkuudella on 0,57721566490153286061. Ei tiedetä, onko γ rationaali- vai irrationaaliluku. Vakiota kutsutaan myös joskus Eulerin vakioksi, mutta sitä ei pidä sekoittaa e:n, joka tunnetaan paremmin Neperin lukuna, kanssa.

Eulerin–Mascheronin vakio esiintyy muun muassa gammafunktion tulokaavassa, luonnollisen logaritmin Laplacen muunnoksessa, Eulerin φ-funktion epäyhtälössä ja osana Meisselin–Mertensin vakiota.

Historiaa
Eulerin–Mascheronin vakion määritteli ensimmäisenä sveitsiläinen matemaatikko Leonhard Euler paperissaan De Progressionibus harmonicis observationes vuonna 1735. Euler käytti vakiolle merkintöjä C ja O ja laski sen arvon viiden desimaalin tarkkuudella. Vuonna 1781 hän oli laskenut vakion 15 desimaalin tarkkuudella.

Vuonna 1790 italialainen matemaatikko Lorenzo Mascheroni esitti vakiolle merkinnän A ja esitti sen arvon 31 desimaalin tarkkuudella, tosin 20.–22. desimaalit osoittautuivat virheellisiksi. Mascheroni ei koskaan käyttänyt merkintää γ. Vakiolla on sittemmin ollut yhteyksiä gammafunktioon.

Joulukuussa 2006 opiskelija Alexander J. Yee laski Eulerin–Mascheronin vakion 116 580 040 desimaalin tarkkuudella.

Integraaleja

 
Hieman monimutkaisempia integraaleja:

Kaksoisintegraali gammalle on
 

Vertaa

Catalan löysi integraalin

Äärettömiä sarjoja
Euler todisti kaavan

Toinen kaava on

Vacca on todistanut kaavat

Toinen kaava on

Äärettömiä tuloja

Lähteet

Vakiot
Ratkaisemattomat matemaattiset ongelmat
Linda Pastan

Linda Pastan (s. 27. toukokuuta 1932) on taustaltaan juutalainen yhdysvaltalainen runoilija.

Pastan syntyi Bronxissa, New Yorkissa, ja valmistui Radcliffe Collegesta vuonna 1954 sekä Brandeisin yliopistosta 1957. Hän on voittanut pitkän uransa aikana lukuisia palkintoja, kuten vuoden 2003 Ruth Lillyn runouspalkinnon. Hän on ollut ehdolla myös Kansallisen kirjapalkinnon saajaksi.

Linda Pastan elää nykyisin Potomacissa, Marylandissa. Hän on naimisissa tutkijalääkäri Ira Pastanin kanssa.

Julkaisuja 
 A Perfect Circle of Sun (1971)
 Aspects of Eve (1975)
 The Five Stages of Grief (1978)
 Waiting For My Life (1981)
 PM / AM (1982)
 A Fraction of Darkness (1985)
 The Imperfect Paradise (1988)
 Heroes in Disguise (1991)
 An Early Afterlife (1995)
 Carnival Evening (1998)
 The Last Uncle (2002)
 Queen of a Rainy Country (2006)

Yhdysvaltalaiset runoilijat
Vuonna 1932 syntyneet
Elävät henkilöt
Fiona (nimi)

Fiona on kansainvälinen, alun perin skotlantilainen naisen etunimi. 
Suomessa nimi alkoi yleistyä vasta 1900-luvun lopulla. Vuoden 2019 loppuun mennessä se on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu noin 1250 henkilölle, joista yli puolet on 2010-luvulla syntyneitä. Vuodesta 2020 lähtien Fionan nimipäivä on 2. maaliskuuta.

Fiona on feminiinimuoto miehen nimestä Fionn,
joka merkitsee gaelin kielellä kaunista tai valkoista.

Tunnettuja Fiona-nimisiä
 Fiona Apple, yhdysvaltalainen laulaja–lauluntekijä
 Fiona Brown, skotlantilainen jalkapalloilija
 Fiona Button, englantilainen näyttelijä
 Fiona Dolman, skotlantilainen näyttelijä
 Fiona Ferro, ranskalainen tennispelaaja
 Fiona Flanagan, tunnettu nimellä Fiona, yhdysvaltalainen rock-laulaja
 Fiona Fullerton, brittiläinen näyttelijä ja laulaja
 Fiona Graham, australialainen antropologi ja geisha
 Fiona Kelly, englantilainen nuortenkirjailija
 Fiona May, Isoa-Britanniaa ja Italiaa edustanut pituushyppääjä
 Fiona Macleod (oik. William Sharp), skotlantilainen kirjailija
 Fiona Schwartz, saksalainen näyttelijä
 Fiona Shaw, irlantilainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä
 Fiona Timantti, oik. Heli Karhunen, suomalainen muotisuunnittelija

Kuvitteellisia Fiona-nimisiä
 prinsessa Fiona, keskeinen hahmo elokuvasarjassa Shrek
 Fiona, Marvel Comicsin sarjakuvamaailman hahmo, Ryhmä-X:n vihollinen
 Fiona, Kristin Scott Thomasin roolihahmo elokuvassa Neljät häät ja yhdet hautajaiset (1994)
 Fiona Bickerton, Sienna Millerin roolihahmo televisiosarjassa Keen Eddie
 Fiona Brewer, Toni Colletten roolihahmo elokuvassa Poika (2002)
 Fiona Cassidy, Sophie Heathcoten esittämä konstaapeli televisiosarjassa Sydneyn satamapoliisit
 Fiona Volpe, Luciana Paluzzin roolihahmo James Bond -elokuvassa Pallosalama (1965)

Lähteet

Etunimet
Lena (täsmennyssivu)

Lena voi tarkoittaa seuraavia asioita:

 Lena, joki Venäjällä
 Lena, monissa maissa käytetty muoto Leena-nimestä
 Lena, Eurovision laulukilpailut 2010 voittaneen Lena Meyer-Landrutin taiteilijanimi

Katso myös
 Lena Maate, kokkolalainen yhtye
 Lenan piiri, piiri Venäjällä
 Lenan piiri, piiri Uppsalan kunnassa Ruotsissa
Juustila

Juustila (myös Juustilanjoki, v:sta 1948 lähtien ) on kylä ja taajama Saimaan kanavan varrella Viipurin pohjoispuolella Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella Venäjällä. Osa Juustilan kylästä kuuluu Suomen vuokraamaan Saimaan kanava vyöhykkeeseen. Suomelle kuuluessaan Juustila kuului Viipurin maalaiskuntaan. Juustilan naapurikyliä olivat Jyrkilä, Kilpeenjoki–Sydänmaa, Kilpeenjoki, Ihantala, Ylivesi, Ventelä, Lavola ja Leppälä sekä Vahvialan kuntaan kuulunut Hanhijoki. Juustilan koulupiiriin kuuluivat myös Jyrkilän, Leppälän, Tikkalan ja Ventelän pikkukylät varsinaisen Juustilan ympäristöstä.

Asutus
Juustila oli asukasluvultaan yksi Viipurin maalaiskunnan suurimmista kylistä, vuonna 1937 siellä oli 922 asukasta. Lisäksi Juustilan koulupiiriin kuuluneessa Jyrkilässä oli 57, Leppälässä 20, Tikkalassa 28 ja Ventelässä 47 asukasta. Juustilan kylän keskustasta oli muodostunut taajama ja se sijaitsi Saimaan kanavassa olevan Juustilan sulun ympäristössä Juustilanjärven pohjoisrannalla. Juustilan taajaman lisäksi kylän osa-alueita olivat Korpi ja Harjula. Korpi sijaitsi Saimaan kanavan varrella Juustilan taajamasta pohjoiseen. Juustilan kautta kulki maantie Saimaan kanavaa myötäillen Nuijamaalle sekä maantiet valteille 13 ja 14. 

Juustilassa oli hotelli, terveyskylpylä, Saimaankanavan Osuusliikkeen ja Osuusliike Torkkelin myymälät sekä yksityisliikkeitä. Saimaankanavan Osuusliike oli muodostunut Juustilan ja Pällin Kauppa-Osuuskuntien yhdistyessä. Juustilassa toimi nuorisoseura, Vuonna 1937 Juustilan kylässä oli 476 ha peltoa, 44 ha niittyä ja 1 545 ha metsää.

Kansakoulu
Juustilan kansakoulu sijaitsi Juustilan taajamassa. Koulupiiriin kuuluivat myös ympäristön pikkukylät: Jyrkilä, Leppälä, Tikkala ja Ventelä. Juustilan koulussa oli neljä opettajaa ja 126 oppilasta vuonna 1939. Juustilan koulu perustettiin vuonna 1891. Koulua varten rakennettiin lisärakennus vuonna 1927.

Historia
1500-luvulla eläneen piispa Paavali Juustenin suku omisti Juustilan tilan ja otti nimensä sen mukaan.

Talvisodan taistelut eivät ulottuneet Juustilan alueelle, mutta Moskovan rauhan perusteella se kuului luovutettaviin alueisiin. Asukkaat oli evakuoitu jo sodan alussa muualle Suomeen. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja asukkaat pääsivät palaamaan koteihinsa. Alkoi vilkas jälleenrakentamisen kausi. Saimaankanavan osuusliikkeen Juustilan myymälä oli ensimmäinen kauppa, joka avattiin uudelleen maalaiskunnan takaisinvaltauksen jälkeen (4. lokakuuta 1941). Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944.

Nykytilanne
Nykyisin osittain Suomelle vuokratulla alueella sijaitsevan Juustilan taajaman alueella ei ole juurikaan asutusta. Nykyinen Juustila () sijaitsee vanhan taajaman länsipuolella. Lisäksi Juustilan kylän alueella on asutusta Korven (v:sta 1948 ) alueella. Sen sijaan muu osa kylästä ja naapurikylät Jyrkilä ja Leppälä ovat autioita. Ventelän ja Tikkalan alueilla on vähäistä asutusta.

Lähteet

Viitteet

Viipurin maalaiskunnan kylät
Loistokultasiipi

Loistokultasiipi (Lycaena virgaureae) on sinisiipisten (Lycaenidae) heimoon kuuluva pieni päiväperhonen ja yksi Suomen yleisimmistä päiväperhoslajeista.

Koko ja ulkonäkö 
Loistokultasiiven siipien kärkiväli on 23–34 mm. Koiraan siipien yläpinnan pääväri on hohtavan kullanpunainen eikä niillä ole mustanruskeaa, eteenpäin levenevää ulkoreunusta lukuun ottamatta mitään kuviointia. Naaraan etusiipien yläpinnat ovat kuparinpunaiset. Niiden keskiosassa on kaksi mustaa täplää ja ulkoreunassa rinnakkaain kaksi tummaa täpläriviä, joista ulompi on hieman epäselvä. Takasiivet ovat tummanruskeat ja niissä on oranssi reunajuova. Molempien sukupuolten siipien alapinnan pääväri on kellanharmaa ja niissä on hajallaan pieniä mustiä täpliä. Takasiivessä uloimpiin täpliin liittyy valkoinen laikku ja siipeä reunustaa oranssi reunavyö. Toukka on väriltään vihreänkellertävä.

Etelä-Euroopassa alalajeilla L. v. miegii sekä L. v. punctatus koiraan siivissä on musta keskitäplä.

Levinneisyys ja lentoaika 

Loistokultasiiven esiintymisalue ulottuu Etelä- ja Keski-Euroopasta Vähän- ja Keski-Aasian kautta Mongoliaan. Se puuttuu Euroopassa läntisimmistä osista, muun muassa Britteinsaarilta ja Alankomaista sekä kaikkein eteläisimmistä osista. Suomessa esiintymisalue ulottuu suunnilleen napapiirille. Lentoaika on kesäkuun lopulta elo-syyskuun vaihteeseen yhtenä sukupolvena. Lennon huippu sijoittuu heinäkuulle.

Elinympäristö ja elintavat 

Loistokultasiiven elinympäristöä ovat tuoreet ja kuivat niityt, tienpientareet ja kedot. Se on hyvin yleinen ja oli vuonna 2013 Suomen päiväperhoslaskennassa 11. yleisin laji. Koiraat etsivät naaraita lentelemällä ympäriinsä.

Naaras laskee munat yksitellen ravintokasvien lehdille ja laji talvehtii munana. Toukat kuoriutuvat keväällä. Ne ovat hyvin piilottelevia ja syövät lehtiin ikkunamaisia ohentumia. Toukilla on hyvin löyhä suhde muurahaisiin. Toukkakehitys kestää kuutisen viikkoa ja kotelovaihe kahdesta kolmeen viikkoa.

Ravintokasvi 
Toukan ravintokasveja ovat hierakat, etenkin niittysuolaheinä (Rumex acetosa) ja myös ahosuolaheinä (Rumex acetosella).

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
LuontoPortti: Loistokultasiipi (Lycaena virgaureae)
Suomen Perhoset: Loistokultasiipi
Keskisuomalainen: Loistokultasiipi
Iltalehti: Loistokultasiipi (Lycaena virgaureae) 
UniProt, Taxonomy: Lycaena virgaureae 
 Bestimmungshilfe des Lepiforums  
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 

Sinisiivet
Intiansitrusheinä

Intiansitrusheinä eli malabarinsitrusheinä tai sitruunaruoho (Cymbopogon citratus) on monivuotinen trooppinen heinäkasvi sitrusheinien suvussa. Sitä viljellään laajalti maustekasvina. Sitä kasvatetaan myös lauhkealla vyöhykkeellä yksivuotisena, koska se ei kestä pakkasta. Intiansitrusheinää käytetään paljon aasialaisessa ruoanlaitossa,  etenkin thaimaalaisessa keittiössä. Mausteena käytettäessä siinä on mieto sitruunan maku. Kasvi on kotoisin Malesian saaristosta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

United States Department of Agriculture (USDA): Cymbopogon citratus 
Flora of China: Cymbopogon citratus 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Cymbopogon citratus 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Cymbopogon citratus (citronella grass) 
Gernot Katzer's Spice Pages: Lemon Grass (Cymbopogon citratus) 

Maustekasvit
Heinäkasvit
Islamilainen jihad

Palestiinan Islamilainen jihad (arab. حركة الجهاد الإسلامي في فلسطين, -Harakat al-Jihād al-Islāmi fi Filastīn) on palestiinalainen ääri-islamilainen järjestö, jonka mm. Yhdysvallat, EU ja Israel luokittelevat terroristijärjestöksi.

Historia 
Islamilainen jihad perustettiin 1970-luvulla. Perustajia olivat Egyptissä opiskelleet palestiinalaiset sunnimuslimit Fathi Shikaki, Abdul Aziz Odeh ja Bashir Moussa. Kun Shikaki surmattiin Maltalla 1995, järjestön johtoon nousi Ramadan Abdullah al-Shallah. Järjestön  tavoite on Hamasin tavoin tuhota Israel. 

Järjestö on tehnyt palestiinalaisten toisen kansannousun aikana lukuisia itsemurhaiskuja Israelissa. Hamas on suostunut tulitaukoon, mutta Islamilainen jihad on tehnyt itsemurhaiskuja senkin jälkeen. Järjestö on boikotoinut vaaleja, myös vuoden 2006 parlamenttivaaleja, jotka Hamas voitti. 11. syyskuuta 2007 se teki raketti-iskun Israeliin, jossa haavoittui yli 50 israelilaissotilasta.

Lähteet 

Palestiinalaiset terroristijärjestöt
Islamilaiset terroristijärjestöt
Jihadistijärjestöt
Rishon LeZion

Rishon LeZion on kaupunki Israelissa Keski-Israelin hallintoalueella Tel Avivin eteläpuolella. Kaupungin perustivat Venäjältä saapuneet juutalaiset siirtolaiset vuonna 1882 ja se on kasvanut sittemmin huomattavasti. Vuoden 2018 lopussa Rishon LeZionin asukasluku oli 251 719.

Maantiede
Rishon LeZion sijaitsee Välimeren rannikolla Tel Avivin metropolialueen eteläpuolella. Sen hallinnolliseen suuralueeseen kuuluu 117 km² ja itse kaupunkiin 58,6 km².

Historia

Rishon LeZionin perustivat kymmenen Venäjältä saapunutta juutalaista siirtolaista vuonna 1882. Siirtokunnan nimi oli viittaus Jesajan kirjan kohtaan 41:27. Siirtolaiset ajautuivat nopeasti vaikeuksiin maatalouden käynnistämisen kanssa kulujen osoittautuessa odotettua korkeammiksi. Suuri ongelma oli esimerkiksi alueen matalat kaivot, joiden takia vettä jouduttiin tuomaan paikalle kameleilla. Lopulta apua pyrittiin saamaan Euroopan juutalaisyhteisöiltä. Uusia syvempiä kaivoja alkoikin rahoittaa Edmond de Rotchild, joka lähetti paikalle myös maatalousasiantuntijoitaan. Aiemmin viljelty vilja vaihtui viinirypäleisiin ja hedelmiin. Vuonna 1889 Rotchild perusti Rishon LeZioniin suuren viinikellarin. 1880-luvulla paikalle avautuivat myös ensimmäiset heprealainen päiväkoti ja peruskoulu. Israelin lippua liputettiin ensi kertaa vuonna 1885 paraatissa Rishon LeZionissa ja paikalliset koululaiset järjestivät myös ensiesityksen Israelin sittemmälle kansallislaululle Hatikvalle vuonna 1887. Asutuskeskus kasvoi ja vuonna 1917 sen asukasluku oli jo 2 130 ja vuonna 1948 noin 10 500. Siirtolaisia tuli Itä-Euroopasta ja Jemenistä.

Rishon LeZion on sittemmin kasvanut etenkin suurien pohjavesivarantojensa, vapaan maan ja viereisen Tel Avivin kasvun myötä. Rishon LeZionista tehtiin kaupunki vuonna 1950.

Väestö
Rishon LeZionin asukasluku vuoden 2018 lopussa oli 251 719. Noin kolme neljäsosaa paikallisista on syntynyt Israelissa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Virallinen sivu 

Israelin kaupungit
Kanadan Grand Prix 1990

Kanadan Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 10. kesäkuuta 1990 Circuit Gilles Villeneuvella Kanadassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Ayrton Senna, jolle voitto oli kauden kolmas.

Tulokset

Muuta 

 McLarenille 60. paalupaikka ja 60. kilpailun nopein kierros
 Honda-moottoreille 900 MM-pisteen raja rikki
 Berger sai minuutin aikasakon varaslähdöstä.

Lähteet 

Kanadan Grand Prix
August Vesa

August Vesa (sukunimi aikaisemmin Pasanen) (15. lokakuuta 1878 Rantasalmi – 1. toukokuuta 1918 Kotka) oli suomalainen toimittaja ja sosialidemokraattien piirisihteeri ja kansanedustaja.

Vesan vanhemmat olivat talollinen Karl Johan Pasanen ja Eva Stina Hämäläinen. Hän oli renkinä 1894–1898 ja työskenteli sen jälkeen tukkien uitossa ja metsätöissä 1898–1906. Vuodesta 1906 lähtien Vesa toimi Eteenpäin-lehden toimittajana Kotkassa. Hän oli myös Viipurin läänin läntisen vaalipiirin Kotkan alapiirin sos.dem. piirisihteeri ja toimi puolueen puhujana. Vesa oli SDP:n kansanedustajana 1908–1909 edustaen edellä mainittua vaalipiiriä.

Suomen sisällissodan loppuvaiheessa Vesa vangittiin toukokuussa 1918 Kotkassa ja hänet ammuttiin myöhemmin saman kuukauden aikana.

Lähteet 
 
 Vuosina 1914-22 sotaoloissa surmansa saaneiden nimitiedosto 

Kansanedustajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Viipurin läänin läntinen vaalipiiri
Suomen sisällissodan punaiset
Suomen sisällissodan terrorin uhrit
Suomalaiset toimittajat
Vuonna 1878 syntyneet
Vuonna 1918 kuolleet
Meksikon Grand Prix 1990

Meksikon Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 24. kesäkuuta 1990 Méxicossa Meksikossa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden toinen.

Tulokset

Muuta 

Ayrton Sennan sadas Grand Prix
Williams rikkoi 900 MM-pisteen rajan

Lähteet 

Meksikon Grand Prix
Ruanda-tuomioistuin

Ruanda-tuomioistuin (, ) on Yhdistyneiden kansakuntien vuonna 1996 asettama kansainvälinen rikostuomioistuin, joka käsittelee vuonna 1994 tapahtunutta Ruandan kansanmurhaa. Tuomioistuin sijaitsee Arushassa, Tansaniassa ja noudattaa Bosnian sodan jälkiselvittelyssä käytettyä mallia. Turvallisuusneuvosto perusti tuomioistuimen päätöslauselmillaan 955, 
977,
978, ja 1165. Tuomioistuin koostuu kuudestatoista tuomarista, jotka toimivat neljässä eri salissa. Kolmessa salissa käsitellään varsinaisia syytteitä ja yhdessä valituksia. Ruanda-tuomioistuin, kuten vastaava Jugoslavia-tuomioistuinkin noudattaa toimintaperiaatteiltaan toisen maailmansodan jälkeisiä Nürnbergin ja Tokion tuomioistuimia.

Merkittävimpiä tuomioita on ollut lokakuussa 2000 alkaneen oikeudenkäynnin päätös, jolla äärihutujen vihaa lietsovien tiedotusvälineiden vastuuhenkilöt tuomittiin elinkautisiin vankeusrangaistuksiin. Tuomion saivat muun muassa Ferdinand Nahimana ja Jean Bosco Barayagwiza, jotka johtivat Radio Télévision Libre des Mille Collinesia, sekä  Hassan Ngeze, joka toimi Kangura-lehden päätoimittajana.

Ruandalaisten suhtautuminen sotarikostuomioistuimeen on ollut varautunut, koska tuomioistuin ei langeta Ruandan lain mukaisia kuolemanrangaistuksia ja koska tuomitut saattavat suorittaa vankeusrangaistuksensa ICTR:n kanssa yhteistyössä olevien valtioiden vankiloissa Ruandan sijaan. Tuomittujen vangitseminen länsimaisiin vankiloihin saattaa suututtaa niitä ruandalaisia, jotka uskovat ulkomaisten vankiloiden olevan liian mukavia rikollisille.

Lähteet 

Sotarikostuomioistuimet
Tuomioistuin
Arusha
Kansainvälinen rikosoikeus
Ranskan Grand Prix 1990

Ranskan Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 8. heinäkuuta 1990 Paul Ricardilla Ranskassa. Kyseessä oli 40. Ranskan GP. Kilpailun voitti Ferrarilla kotiyleisönsä edessä ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden kolmas. Ferrari-tallille voitto oli sen sadas.

Tulokset

Muuta 

Satoru Nakajiman 50. Grand Prix
Leyton Housen ensimmäinen (ja myös ainoa) palkintosija (2.)

Lähteet 

Ranskan Grand Prix
Roland Mark Schoeman

Roland Mark Schoeman (s. 3. heinäkuuta 1980, Pretoria) on eteläafrikkalainen uimari, joka voitti kolme mitalia kesäolympialaisissa 2004. Hänellä on tällä hetkellä nimissään kaksi maailmanennätystä.

Schoeman aloitti uintiharjoittelun vasta 16-vuotiaana. Viiden kuukauden harjoittelun jälkeen Schoeman voitti neljä mitalia Kansainyhteisön kisoissa. Kesäolympialaisissa 2004 hän voitti kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, hopeaa 100 metrin vapaauinnissa, sekä pronssia puolta lyhyemmällä matkalla.

Montrealin maailmanmestaruuskilpailuissa 2005 Schoeman voitti kaksi kultamitalia sekä hopean, tehden uuden maailmanennätyksen 50 metrin perhosuinnissa. Kahden vuoden päästä Melbournessa Schoeman puolusti menestyksekkäästi titteliään 50 metrin perhosuinnissa.

7. syyskuuta 2008 Schoeman ui Germinstonissa järjestetyissä Etelä-Afrkan lyhyen radan mestaruuskilpailuissa 50 metrin vapaauinnin uudeksi maailmanennätykseksi ajan 20,64. Hän rikkoi edellisen, Duje Draganjan nimissä olleen ME-ajan vajaalla kahdella kymmenyksellä.

Maailmanennätykset

Pitkä rata

Lyhyt rata

Voimassa olevat ennätykset lihavoituina.

Triviaa 
 Kuuluu välinevalmistaja Arenan joukkueeseen.

Huomautukset

Lähteet 
Roland Schoemanin kotisivut 
Fina.org 

Eteläafrikkalaiset olympiavoittajat
Eteläafrikkalaiset uimarit
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Maynie Sirén

Maynie Helena Margaretha Sirén (o.s. Smolander; 27. elokuuta 1924 Viipuri – 19. joulukuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen laulaja. Hän aloitti levytysuransa vuonna 1951 ruotsin kielellä.

Ura 
Maynie Sirén kouluttautui lääkintävoimistelijaksi mutta opiskeli myös laulua Suomessa Aune Antin ja Frida Sergejeffin johdolla sekä Pariisissa Charles Panzeran johdolla. Hän aloitti 1951 uransa iskelmälaulajana mutta siirtyi vuosien mittaan yhä enemmän laulelman suuntaan. 1960-luvulla hän esiintyi omissa chanson-illoissaan Pohjoismaissa ja Neuvostoliitossa, usein säestäen itseään kitaralla.

Moskovan kansainvälisessä laulukilpailussa 1957 hän voitti ensimmäisen palkinnon kevyen musiikin sarjassa ja toisen palkinnon kansanlaulusarjassa.

Maynie Sirénin levytystuotanto sisältää noin 90 kappaletta.

Yksityiselämä 
Hän oli kaksi kertaa naimisissa, ensin Gustav Sirénin kanssa ja sitten Einar Englundin kanssa.

Diskografia
 Visor från svenska Finland (1978)

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet

Aiheesta muualla
 
 Maynie Sirén Pomus-sivustossa.
 

Suomalaiset iskelmälaulajat
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 2003 kuolleet
John Napier

John Napier (1550 – 4. huhtikuuta 1617) oli skotlantilainen matemaatikko ja teologinen kirjailija, joka keksi logaritmin. Matematiikassa Napier muistetaan erityisesti Neperin luvusta, joka on luonnontieteissä paljon käytetyn luonnollisen logaritmin kantaluku. Hänet tunnetaan myös Napierin luiden keksijänä. Napierin mukaan on nimetty muun muassa SI-järjestelmän ulkopuolinen suhteen yksikkö neper (Np) ja Kuun Neper-kraatteri.

Elämäkerta 
John Napier syntyi vuonna 1550 Napier-klaanin Merchistonin haaran kotilinnassa, joka oli ollut suvun hallussa 1430-luvulta lähtien. Hänen isänsä oli sir Archibald Napier, joka oli vaikutusvaltainen mies 1500-luvun Skotlannissa, ja äitinsä Orkneyn piispan tytär Janet Bothwell. John Napier oli Merchistonin kahdeksas laird. Nimen nykyinen kirjoitusasu ei ole alkuperäinen. Napierin omana aikana etunimi kirjoitettiin muodossa Jhone, kun taas sukunimestä käytettiin useita eri kirjoitusmuotoja, joita olivat Napeir, Nepair, Nepeir, Neper, Napare, Naper ja Naipper – ei kuitenkaan Napier. Yleisin nimimuoto lienee ollut Jhone Neper.

Napierin lapsuudesta ja nuoruudesta ei tiedetä juuri mitään. Yksi maininta on kuitenkin, että Orkneyn piispa eli hänen enonsa käski 11-vuotiaan Napierin isän lähettää pojan Ranskaan tai Flanderiin opiskelemaan, sillä kotimaassa hän ei saisi kunnon opetusta. Ei kuitenkaan tiedetä, matkustiko Napier missään vaiheessa Ranskaan tai Flanderiin, sitä vastoin hän aloitti 13-vuotiaana opinnot St Andrewsin yliopistossa. Opiskeluajaksi Napierin äiti sai järjestetyksi hänet asumaan St Salvator's Collegeen ja hankki erityiskohtelun yliopiston rehtorilta John Rutherfordilta.

Napierin nimi löytyy St Salvator's Collegeen kirjoittautuneiden luettelosta vuodelta 1563, mutta mistään ei ole löytynyt mainintaa, että Napier olisi saanut tutkinnon suoritetuksi. Ilmeisesti hän muutti opiskelemaan mannermaalle. Hänen äitinsä kuoli samoihin aikoihin kun hän kirjautui sisään yliopistoon. Napier kiinnostui St Andrewsissa teologiasta, mistä löytyy tieto myöhemmin kirjoitetusta kirjeestä. Hän siis opiskeli St Andrewsissa jonkin aikaa, vaikkei siellä valmistunutkaan. Mistään mannermaisesta yliopistosta ei ole löytynyt mainintoja Napierista, ja siksi ei ole varmaa tietoa, opiskeliko Napier siellä missään vaiheessa. Todennäköisimpänä opintopaikkana pidetään Pariisin yliopistoa, mutta hänen uskotaan viettäneen aikaa myös Italiassa ja Alankomaissa.

Napier kuoli kihtiin Edinburghissa vuonna 1617.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Brittiläiset tähtitieteilijät
Brittiläiset keksijät
Skotlantilaiset matemaatikot
Skotlantilaiset fyysikot
Skotlantilaiset teologit
Vuonna 1550 syntyneet
Vuonna 1617 kuolleet
Passi ja hammasharja

Passi ja hammasharja on suomalainen vuosina 1996–1998 MTV3-kanavalla esitetty visailuohjelma. Ohjelma perustui brittiläiseen Don't Forget Your Toothbrush -formaattiin. Ohjelmaa juonsivat Taru Valkeapää ja Tino Singh. Ohjelman kautta Singh pongahti laajempaan julkisuuteen. 

Ohjelma kuvattiin M/S Cinderella -laivalla. Ohjelmassa kilpailuun osallistuneet laivamatkustajat joutuivat tekemään erilaisia tehtäviä. Jokaisen ohjelman loppukilpailun voittaja voitti kahden hengen matkan ulkomaille, jossa hän kuvasi seuraavassa ohjelmassa esitetyt matkaterveiset. 

Ohjelma aiheutti esitysaikaan kohua, koska osa kilpailijoista esiintyi ohjelmassa alkoholin vaikutuksen alaisena. Ohjelman tuottaja kommentoi kohua, että juontajat tekivät valinnat kilpailijoista nopeasti, ja näin heillä ei ollut aikaa selvittää jokaisen kilpailijan mahdollista humalatilaa. 

Ohjelmassa vieraili myös useita yhtyeitä, ja artisteja, kuten muun muassa Ricky Martin.

Ohjelman tunnusmusiikki oli Kool & the Gang -yhtyeen Celebration-kappale Shade of Brown -housebändin säestämänä.

Lähteet

Suomalaiset televisiosarjat
Viihdeohjelmat
Visailuohjelmat
1990-luvun televisiosarjat
Herten

Herten on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Ruhrin alueen pohjoislaidalla ja kuuluu Münsterin hallintopiiriin sekä Recklinghausenin piirikuntaan. Kaupungin asukasluku vuoden 2006 lopussa oli 61 001. Sen pinta-ala on 37,31 neliökilometriä ja asukastiheys 1 725 as./km².

Herten on jaettu yhdeksään kaupunginosaan (). Niistä runsasväkisin on Westerholt noin 11 300 asukkaallaan. Vähiten asukkaita on Bertlichissä, 3 703. Suhteellisesti eniten ulkomaalaisia on Paschenbergin kaupunginosassa, 18,3 %.

Hertenillä on ystävyyskaupunkitoimintaa Ranskan Arras'n, Yhdistyneen kuningaskunnan Doncasterin ja Saksan Schneebergin kanssa.

Hertenin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa linna Wasserschloss Herten ja hyvin säilynyt vanha Westerholtin kylä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset sivut

Recklinghausenin piirikunta
Nordrhein-Westfalenin kunnat
Saksan kaupungit
Grevenbroich

Grevenbroich on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Erft-joen varrella, noin 15 kilometrin päässä Neussista ja Mönchengladbachista. Se kuuluu Düsseldorfin hallintopiiriin ja Rhein-Kreis Neussin piirikuntaan. Kaupungin asukasluku on noin 61 700. Pinta-alaltaan se on 102,6 neliökilometrin suuruinen.

Grevenbroichissa on runsaasti energiateollisuutta. Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa keskiaikainen Altes Schloss ja Landwadenin luostari. Sillä on ystävyyskaupunkitoimintaa Slovenian Celjen, Ranskan St. Chamonin ja Saksan Auerbachin kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kaupungin verkkosivusto

Nordrhein-Westfalenin kunnat
Saksan kaupungit
Nahariya

Nahariya () on kaupunki Israelissa pohjoisella hallintoalueella. Se on Israelin pohjoisin rannikkokaupunki. Vuoden 2017 lopussa kaupungin väkiluku oli 56 071.

Historia 

Nahariya perustettiin vuonna 1934 ja sen ensimmäiset asukkaat olivat juutalaisia siirtolaisia Saksasta. Joukkoa johti paikalta maata ostanut insinööri Yosef Levi. Saksassa keskiluokkaan kuuluneet siirtolaiset kohtasivat uusia vaikeuksia heidän aloittaessaan maatalouden Palestiinassa. Vuosien 1936–1939 arabikapinan aikana Nahariya oli turvaton sen eristäytyneisyyden takia. Toisaalta kaupunki alkoi näihin aikoihin myös kehittyä rantalomakohteeksi jo ennestään harjoitetun maatalouden ohella. Hieman ennen Israelin itsenäistymistä Nahariya oli monien laittomia juutalaisia siirtolaisia Palestiinaan tuoneiden laivojen rantautumispaikka. Israelin itsenäisyyssodan aikana Nahariya kärsi jälleen etäisyydestään muihin juutalaisyhteisöihin. Arabit katkaisivat maayhteydet Israelin muihin osiin, mutta Haifaan pidettiin yhteyttä moottorivenein. Maayhteys turvattiin lopulta valtaamalla arabien hallussa ollut Akko. Sodan jälkeen Nahariya on ollut osa itsenäistä Israelia.

Talous
Nahariyan talouden pääalat ovat matkailu, teollisuus, maatalous, kauppa ja palvelut. Kaupungin hotellialue kattaa alueen kaupungin rannikolla. Kaupungin liikekeskusta sijaitsee pääkadun varrella. Nahariyan rautatieaseman paikkeilla sijaitsee vanha teollisuusalue ja sittemmin on rakennettu myös uusi teollisuusalue kaupungin pohjoispuolelle.

Väestö
Vuoden 2017 lopussa Nahariyan asukasluku oli 56 071. Vuonna 1941 asukasluku oli noin 1 000, vuonna 1953 9 200, vuonna 1968 20 700 ja vuonna 2002 47 400. Monet kaupungin juutalaisista siirtolaisista ovat saapuneet Romaniasta, Pohjois-Afrikasta ja Irakista.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Virallinen sivu

Israelin kaupungit
Britannian Grand Prix 1990

Britannian Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. heinäkuuta 1990 Silverstonessa Britanniassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden neljäs ja kolmas peräkkäinen. 

Prost siirtyi voittonsa turvin MM-sarjan kärkeen ohittamalla Ayrton Sennan kahdella pisteellä.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Nigel Mansell – 1.07,428
Nopein kierros: Nigel Mansell – 1.11,291 (kierroksella 51)
Riccardo Patresen 200. Grand Prix
Aguri Suzukin ensimmäinen MM-piste
Williamsin 250. kilpailu
Ferrari ylitti 2500 MM-pisteen rajan
 Kisa nähtiin koosteena YLE TV1:ssä klo 21.15-21.45 selostajana Juha Jokinen.

Lähteet 
 3. Helsingin Sanomat 15.7.1990

Britannian Grand Prix
Luovuustekniikka

Luovuustekniikat ovat ideoinnin ja ongelmanratkaisun, esimerkiksi tuotekehitystoiminnan tueksi kehitettyjä työmenetelmiä. Kuten teknisessä lähestymistavassa yleensäkin niin luovuustekniikoiden taustalla ei ole kovin syvällistä itse luovuuskäsitteen tarkastelua vaan luovuustekniikat ovat hyvin käytännönläheisiä. Niiden yleisenä periaatteena on saada jonkin asian käsitykset pois normaaleista olettamuksista ideana, että ongelmien ratkaisu saattaa olla oletetun ratkaisujoukon ulkopuolella. Luovuustekniikat ovat menetelmiä, joiden avulla voidaan saada aikaan nokkelia oivalluksia perinteisten ratkaisujen sijaan. Luovuustekniikoita tai -menetelmiä käytetään joko yksin tai ryhmissä. Nykyisin puhutaan usein innovatiivisuudesta, kun tavoitteena on pyrkiä saattamaan ideoita käytännön tasolle. Innovatiivisuus on siis käytännön tuotteina ja ilmiöinä toteutuvaa luovuutta

Luova ongelmanratkaisu
Luovassa ongelmanratkaisussa yhdistetään tietoja ja asioita niin, että tulos on tekijälleen uusi. Se edellyttää luovia ajattelutapoja ja asenteita sekä erityisiä kykyjä ja taitoja. Luova ongelmanratkaisu on prosessi, johon kuuluu ongelman tai parannusmahdollisuuden huomaaminen, siihen liittyvien tosiasioiden, näkemysten ja tavoitteiden tunnistaminen, sekä lähestymistapojen ja ideoiden tuottaminen, ideoiden arvioiminen, valitseminen ja toteuttaminen. 

Luovan ongelmanratkaisuprosessin välttämätön ehto on kaikkien ryhmän jäsenten positiivinen asenne, asioiden ja ideoiden tasavertainen käsittely ja ongelmien näkeminen haasteina, sekä ongelmanratkaisuun sitoutuminen.

Positiivinen asenne ilmenee ideoiden myönteisenä käsittelynä. Puutteiden esittäminen on rakentavaa, esimerkiksi 3+ ja Miten -tekniikka. Myönteisyys tekee ideoinnista miellyttävää, ja osoittaa ryhmälle, mikä ideassa on hyvää ja mistä suunnasta löytyy lisää hyviä ideoita.

Luovuustekniikoiden käyttötarkoitukset
Luovuustekniikoita käytetään elinkeinoelämässä, kun halutaan kehittää organisaatiota, tuotteita tai tuotteen markkinointistrategioita.

Luovuustekniikoita ovat:
 aivoriihi (eng. Brainstorming) 
 synektiikka
 Edward de Bonon useat mallit kuten ajattelun kuusi hattua (six thinking hats), 
 Systematic Inventive Thinking eli SIT
 tuplatiimi
 rentoutus ja mietiskely
 fläppitaulutekniikka
 Appelsiini/banaani
 ongelman hahmottamisessa SWOT-analyysi, käsitekartta ja kalanruotoanalyysi

Luovuusmenetelmien menestyminen perustuu niiden tuloksellisuuteen.

Katso myös
Innovaatio

Lähteet
 http://www.edu.helsinki.fi/malu/kirjasto/lor/ Luovan ongelmanratkaisun työtavat
 http://stratox.fi sivuilla on lisää luovuustekniikoista eli ideointityökaluista

Viitteet 

Suunnittelu ja innovaatio
Ongelmanratkaisu
Laukaan seurakunta

Laukaan seurakunta kuuluu Lapuan hiippakuntaan ja Pohjoisen Keski-Suomen rovastikuntaan. Seurakuntalaisia oli vuoden 2015 lopussa 14 874, mikä on noin 79 prosenttia kunnan väkiluvusta. Laukaasta tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1593, kun se itsenäistyi Rautalammin pitäjästä. Laukaan emäseurakuntaan kuului aikanaan laaja alue nykyistä Jyväs- ja Ääneseutua. Seurakunta on jaettu alueellisesti Pohjois-Laukaan, Vihtavuori-Leppäveden ja Lievestuoreen seurakuntapiireihin. Kirkkoherrana toimii vuodesta 2015 alkaen Harri Romar.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laukaan seurakunnan verkkosivut

Laukaa
Lapuan hiippakunnan seurakunnat
Jeesus-liike

Jeesus-liike ("jeesushipit", engl. 'Jesus movement') oli suuri kristillinen liike hippivastakulttuurissa, tai toisin päin, merkittävä hippiliike kristinuskon kirkossa. Liikkeen jäsenistä on omat nimityksensä eri maissa. Englannin kielessä näistä käytetään nimityksiä "Jesus people" tai "Jesus freaks" (jeesus-friikit). Liike syntyi Yhdysvaltojen länsirannikolla 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa, ja levittäytyi pääasiassa Pohjois-Amerikkaan ja Eurooppaan ennen kuin se päättyi 1980-luvun alussa. Jeesus-liike jätti jälkeensä useita uskontokuntia ja kristillisiä yhteisöjä. Liike vaikutti nykyaikaisen kristillisen oikeiston ja kristillisen vasemmiston kehitykseen, ja Jeesus-musiikkiin, joka vaikutti kristilliseen nykymusiikkiin. Jeesus-liikkeessä pidetyt ylistystilaisuudet uursivat uraa nykyaikaisen ylistysmysiikin kehitykselle.

Historia 
1960-luvun nuorisoherätys tuli tunnetuksi New Yorkilaisen Mau Mau-jengin johtaja Nicky Cruzin uskoontulosta sekä pastori David Wilkersonin toiminnasta 1950- ja 1960-luvun New Yrokissa. Nicky Cruzin tarinaa kuvaavasta Risti ja linkkuveitsi-kirjasta tuli kansainvälinen myyntimenestys ja kirja julkaistiin myös Suomessa 1965. Cruzin tarina vaikutti ns. Jeesus-herätysten leviämiseen ja evankelioimistyöhön. Wilkersonin perustama Teen Challenge-toiminta kasvoi 1960-luvulta alkaen kansainväliseksi.

Kansainvälinen nuorisoherätyksen aalto vaikutti myös Suomen helluntaiseurakunnissa ulospäin suuntautuvan evankelioimistyön voimistumiseen ja muun muassa Kristillisen alkoholisti- ja narkomaanityö ry:n perustamiseen vuonna 1971. Erityisesti Ritu Ylipahkalan uskoontulo nousi 1970-luvun herätyksen symboliksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ylen Elävä arkisto: Jeesushipit tulivat myös Suomeen (dokumentti 1972)

Kristinusko
Hippiliike