joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pauli Toivonen

Pauli Toivonen (22. elokuuta 1929 Hämeenlinna – 14. helmikuuta 2005 Espoo) oli suomalainen ralliajaja. Autourheilijoiden keskuudessa hänet tunnettiin lempinimillä "Pali" ja "Tiikeri".

Pauli Toivosen ura autourheilijana käynnistyi vuonna 1953, jolloin Jyväskylän Suurajojen perustajajäsen ja Toivosen etäinen sukulainen, toimitusjohtaja Pentti Barck houkutteli hänet osallistumaan kilpailuun. Ajokkinaan hänellä oli Volkswagen Kupla, jolla hän sijoittui luokkansa kolmanneksi ja kokonaiskisan 43. tilalle. Ensimmäisen tehdassopimuksensa Toivonen solmi Simcan kanssa vuonna 1959, mutta siirtyi pian Citroënin tehdaskuljettajaksi. Kotimaan ralleissa Toivonen sen sijaan kilpaili enimmäkseen Volkswagenilla. Vuodesta 1963 lähtien Toivonen veti suomalaista Volkswagen-kilpatallia Antti Aarnio-Wihurin kanssa. Vuosina 1967–1969 Toivonen kuului Porschen tehdastallin kuljettajiin.

Toivonen voitti Monte Carlo -rallin vuonna 1966. Voiton arvoa himmensi se, että hän nousi voittajaksi tuomariston hylättyä neljä nopeinta kuljettajaa sääntöjen vastaisten ajovalojen vuoksi. Hylätyt kuljettajat ajoivat englantilaisilla autoilla, ja voittajaksi saatiin ranskalaista Citroënia ajanut Toivonen. Toivonen itse koki tilanteen niin kiusalliseksi, että hän kieltäytyi vastaanottamasta palkintoaan.

Toivonen voitti ralliautoilun Euroopan mestaruuden vuonna 1968. Kotimaansa merkittävimmän rallikilpailun, Jyväskylän Suurajot hän voitti vuonna 1962. Samana vuonna hän saavutti myös ralliautoilun Suomen mestaruuden. Toivonen lopetti uransa kansainvälisellä tasolla vuonna 1969, mutta kotimaassa hän kilpaili vuoteen 1979 saakka. Urheilu-uransa ohella Toivonen toimi omistamansa autoliikkeen toimitusjohtajana. Eläkevuosinaan Toivonen siirtyi harrastamaan golfia ja vietti kesät Suomessa ja talvet Espanjassa.

Pauli Toivosen poika Henri Toivonen voitti Monte Carlo -rallin vuonna 1986, päivälleen 20 vuotta isänsä jälkeen, ja toinen poika Harri Toivonen on kilpaillut pitkään rallissa ja rata-autoilussa. Harri Toivosen tytär on vuoden 2014 Miss Suomeksi valittu Bea Toivonen.


Merkittäviä tuloksia

Tulokset ratakilpailuissa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pauli Toivosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
 Suomen Moottoriurheilumuseo – Pauli Toivonen.

Suomalaiset ralliautoilijat
Rallin Suomen-mestarit
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 2005 kuolleet
Balalaikka (albumi)

20 suosikkia – Balalaikka on vuonna 1998 julkaistu seuraavien laulajien Hazamir - Carola - Marion - Riki & André - Elis Sella kokoelmalevy.

Kappaleet 
 Hazamir-Kuoro – 
 Hazamir-Kuoro – 
 Carola Standertskjöld – 
 Carola Standertskjöld – 
 Hazamir-Kuoro – 
 Hazamir-Kuoro – 
 Marion Rung – 
 Marion Rung ja Antti Hyvärinen – 
 Hazamir-Kuoro – 
 Hazamir-Kuoro – 
 Carola Standertskjöld – 
 Carola Standertskjöld – 
 Hazamir-Kuoro – 
 Hazamir-Kuoro – 
 Riki ja André – 
 Riki ja André – 
 Elis Sella – 
 Elis Sella – 
 Hazamir-Kuoro – 
 Hazamir-Kuoro –

Katso myös
 20 suosikkia -sarjan muut levyt

Vuoden 1998 kokoelma-albumit
Suomalaiset albumit
Galați (piirikunta)

Galați on piirikunta Romanian Moldaviassa. Piirikunnan pääkaupunki on Galați. Sen pinta-ala on 4 466 km² ja siellä on noin 527 979 asukasta (vuonna 2014).

Maantiede 
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 4 466 km². Alueella virtaavat Prut- ja Siretjoet, jotka yhdistyvät Tonavaan Tulcean piirikunnan rajalla.

Galațin piirikunta rajautuu idässä Moldovan tasavallan Cahulin piiriin, lännessä Vrancean piirikuntaan, pohjoisessa Vasluin piirikuntaan sekä etelässä Brăilan ja Tulcean piirikuntiin.

Kaupungit ja kunnat

Kaupungit 
 Galați
 Tecuci
 Târgu Bujor
 Berești

Kunnat

Väestö 
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 507 402 asukasta ja sen väestötiheys oli 139 asukasta neliökilometrillä.

Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 98 %, venäläisiä, ukrainalaisia ja romaneja 2 %.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Piirikunnan viralliset internetsivut 

Romanian piirikunnat
Fédération Internationale de Motocyclisme

Fédération Internationale de Motocyclisme (FIM) on kansainvälinen moottoripyöräilyliitto, jonka päämäja on Geneven lähellä Miesissä, Sveitsissä. Liitto on perustettu vuonna 1904. FIM hallinnoi kansainvälisiä moottoripyöräurheilukilpailuja.

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut

Kansainväliset urheilujärjestöt
Moottoripyöräurheilu
Elijah Muhammad

Elijah Muhammad (oik. Elijah Poole 7. lokakuuta 1897, Sandersville, Yhdysvallat - 25. helmikuuta 1975) oli Nation of Islam -järjestön johtaja vuodesta 1934 aina kuolemaansa vuoteen 1975 asti.

Elämä 
Elijah Muhammad, syntymänimeltään Elijah Poole, syntyi Georgian osavaltiossa 13 lapsen vuokraviljelijäperheeseen. Hänen isänsä oli Willie Poole, Sr. (1868–1942) ja hänen äitinsä Mariah Hall (1873–1958). 16-vuotiaana hän jätti kodin ja lähti matkustamaan ympäri Yhdysvaltoja. Vuonna 1917 hän meni naimisiin Clara Evansin (myöhemmin Äiti Clara Muhammed) kanssa. Vuonna 1923 hän asettui asumaan Detroitiin, missä hän työskenteli autotehtaassa.

Muhammad tutustui 1930-luvun alussa  Wallace Fard Muhammadiin. Fard Muhammad oli tuolloin jo perustanut Temple of Islam -järjestön Detroitissa.

Muhammad määrättiin lähtemään Detroitista 26. toukokuuta 1931. Hän lähti kaupungista ja katosi vuonna 1934. Hän ryhtyi käyttämään Fardilta saamaansa nimeä Elijah Muhammad ja nousi Nation of Islam -järjestön johtajaksi. Vuonna 1942 Muhammad pidätettiin Washingtonissa, muun muassa siksi, että hän oli kehottanut NOI:n jäseniä välttämään asepalvelusta sodan aikana. Muhammad joutui vankilaan neljäksi vuodeksi.

Hänet on haudattu Illinoisin Thorntoniin. Elijah Muhammadin kuoleman jälkeen hänen poikansa Warith Deen Muhammed nousi Nation of Islam -järjestön johtajaksi.

1990-luvun alussa Elijah Muhammadin mukaan nimettiin katu Elijah Muhammad Blvd. Detroitissa.

Perhe 
Muhammadin poika Jabir Herbert Muhammad toimi nyrkkeilijä Muhammad Alin managerina vuosina 1965–1991 ja Muhammadin lapsenlapsi, Ozier Muhammed, on The New York Times -lehden valokuvaaja ja Pulitzer-palkinnon saaja.

Lähteet

Afroamerikkalaiset
Yhdysvaltalaiset uskonnolliset johtajat
Nation of Islam
Vuonna 1897 syntyneet
Vuonna 1975 kuolleet
Raumanmeren koulusurmat

Raumanmeren koulusurmat tapahtuivat Raumanmeren yläasteella Raumalla 25. tammikuuta 1989. Kyseessä on Suomen historian ensimmäinen kouluammuskelu. Tekijä oli 14-vuotias koulupoika, joka ampui kahta koulutoveriaan aseella kesken aamun oppitunnin. Molemmat uhrit olivat poikia ja kuolivat vammoihinsa myöhemmin samana päivänä. Toinen uhreista oli 15-vuotias ja toinen 14-vuotias.

Tapahtumat
Surma tapahtui kesken päivänavauksen, noin kello 8. Luokkatoveriensa mukaan koulupoika kaivoi repustaan pistoolin ja ampui omasta pulpetistaan ensimmäistä uhriansa. Toinen uhriksi joutunut kaatui maahan ja yritti suojata itseään repullaan, jolloin tekijä ampui häntä repun läpi. Ampuja yritti surmata myös kolmannen oppilaan, mutta tämä väisti luodin kaatuessaan. Molemmat uhrit kuljetettiin sairaalaan, mutta heidän pelastamisekseen ei ollut tehtävissä mitään.

Ampuja oli ottanut aseen mukaansa kotoa kouluun vanhempiensa tietämättä.

Ampuja pakeni paikalta mutta jäi kiinni Eurajoella samana päivänä noin kello 17. Poliisin mukaan tekijä oli varustautunut pakomatkaansa varten makuupussilla ja kahdella polkupyörällä, mutta ei ollut suunnitellut pakoreittiä eikä pitkäaikaista piileskelyä. Ampujan etsintää vaikeutti se, että koulun muut oppilaat oli päästetty koteihinsa ennen hänen kiinnijäämistään ja epäillyn tuntomerkkeihin sopivia koululaisia liikkui eri puolilla kaupunkia.

Oikeuskäsittely
Ampujan alaikäisyyden vuoksi juttu käsiteltiin oikeudessa suljetuin ovin. Koska tekijä oli alle 15-vuotias, hän ei joutunut rikosoikeudelliseen vastuuseen teoistaan. Hänet tuomittiin kuitenkin maksamaan yli 100 000 markkaa vahingonkorvauksia uhrien perheille ja kahdelle ampumisesta selvinneelle oppilaalle sekä 20 000 markkaa oikeudenkäyntikuluja. Mielentilatutkimuksen mukaan ampuja oli toiminut ”psyykkisessä häiriötilassa”. Ampuma-ase kuului tekijän ammuntaa harrastavalle isälle. Syyksi tekoihin ampuja kertoi ala-asteelta asti jatkuneen koulukiusaamisen. Tilanteessa mukana olleiden mukaan tapauksen henkinen jälkihoito epäonnistui täysin. Tapausta seuranneessa julkisessa keskustelussa koulukiusaamisesta syytettiin yleisesti television väkivaltaohjelmia. Koulun rehtori kiisti väitteet, joiden mukaan ampujan kokemaan kiusaamiseen ei ollut puututtu. Hänen mukaansa mitään sellaiseen viittaavaa ei ollut tullut koulun henkilökunnan tietoon.

Iltalehden tietojen mukaan kouluampuja on sittemmin muuttanut asumaan ulkomaille.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Koulusurmat
Vuoden 1989 rikokset
1980-luvun rikokset Suomessa
Koulusurmat Suomessa
The Italian Job

The Italian Job on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut elokuva. Elokuva on uusintaversio vuonna 1969 ilmestyneestä Riehakas ryöstö -elokuvasta. Elokuvasta on valmistunut myös videopeli The Italian Job.

Roolit

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto

Vuoden 2003 yhdysvaltalaiset elokuvat
Vuoden 2003 ranskalaiset elokuvat
Vuoden 2003 brittiläiset elokuvat
F. Gary Grayn ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset uudelleenfilmatisoinnit
Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat
Ranskalaiset toimintaelokuvat
Brittiläiset toimintaelokuvat
Ranskalaiset uudelleenfilmatisoinnit
Hood Surgeon

Curtis Young (s. joulukuu 1981) on yhdysvaltalainen hip hop-artisti. Hänet tunnetaan lavanimellä Hood Surgeon. Young on Dr. Dren poika. Young on työskennellyt myös Eazy-E:n pojan Lil Eazy-E:n kanssa. Hänen ensimmäinen albuminsa oli Son of a Doctor.

Diskografia

Albumit
 Son of a Doctor

Mixtapet
 The Autopsy of Curtis Young
 Prognosis (2007)
 Family Tree (2007)

Aiheesta muualla
 Hood Surgeon MySpace
 Hood Surgeon Last.fm:sivustolla

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit
Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat
Crips
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Juhani Niemelä

Juhani Niemelä (s. 17. kesäkuuta 1941 Iitti) on suomalainen näyttelijä.

Niemelä oli kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatteriin vuodesta 1973 siihen asti, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2008. Teatteriuran lisäksi hän on näytellyt merkittäviä sivuosarooleja useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Muistettavimpia näistä ovat ehkä lomamatkalla itsensä toimitusjohtajaksi esittelevän vahtimestarin rooli Risto Jarvan komediassa Loma (1976) sekä Niemisen rooli Aki Kaurismäen elokuvassa Mies vailla menneisyyttä (2002). Hän näytteli myös vuonna 1991 tehdyssä draamasarjassa Autovaras, jossa hänen roolinsa oli Laasonen. Niemelä näytteli myös vuonna 2009 Timo Koivusalon ohjaamassa elokuvassa Täällä Pohjantähden alla. Vuonna 2011 Niemelä näytteli Kemijärvelle sijoittuvassa televisiosarjan Taivaan tulet toisella kaudella Kunnari-nimistä "kylän viimeistä" kommunistia. Sarjan toinen kausi kuvattiin vuosina 2008–2009. Vuodesta 2016 lähtien hän näytteli yhtä päärooleista TV1:n draamasarjassa Korpelan kujanjuoksu. Vuonna 2018 Niemelä näytteli lahkon johtaja Paavali Puseniuksen roolissa rikossarjassa Karppi. Niemelä näytteli Inkerin nuoruudenrakastettua Einoa Pamela Tolan ohjaamassa elokuvassa Teräsleidit (2020).

Niemelän tähänastisen elokuvauran ainoa päärooli on ollut Veikko Aaltosen westernmäisessä, mutta nykyaikaan sijoittuvassa trillerissä Tilinteko (1987). Siinä Niemelä näytteli vähäeleistä kostajaa, joka saapuu pieneen kaupunkiin vaatimaan petollista toveriaan (Esko Nikkari) tilille.

Teatterissa Niemelä on esiintynyt muun muassa näytelmissä Tuntematon Väinö Linna (1995), Runar ja Kyllikki (2006) ja Patukkaooppera (2007).

Lähteet 

Suomalaiset näyttelijät
Jussi-palkinnon saajat
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Koorumi

Koorumi () on Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa pappeuden haltijoiden muodostama yksikkö. Koorumi kokoaa kunkin pappeuden haltijat yksiköksi, joka toteuttaa pappeuden kutsumustaan ja valtuutustaan yhteisvastuullisesti. Koorumissa organisoidaan kunkin pappeuden asteen tai toimintamuodon toimintaa sekä opiskellaan kulloiseenkin pappeuden asteeseen liittyviä perusperiaatteita. Koorumi on siis sekä hengellinen että toiminnallinen yksikkö.

Koorumien toiminta on alueellista, ja ne tähtäävät oman alueensa kehittämiseen. Koorumeita johtaa kunkin koorumin johtokunta, jotka koostuvat johtajasta, sekä tämän ensimmäisestä ja toisesta neuvonantajasta. Useissa koorumeissa on myös sihteeri johtokunnan apuna.
Kaikki MAP kirkon johtoelimet käyttävät tätä samaa johtamisen kolmiyhteistä kaavaa kaikilla tasoillaan (Vaarna: mormonismi).

Mormonismi
Anatoli Tymoštšuk

Anatoli Oleksandrovytš Tymoštšuk (, s. 30. maaliskuuta 1979 Lutsk, Neuvostoliitto) on ukrainalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja.

Tymoštšuk aloitti ammattilaisuransa Volyn Lutskin riveissä vuonna 1995 ja siirtyi sieltä kaksi vuotta myöhemmin Šah’tar Donetskiin. Hän saavutti Šah’tarin riveissä kolme liigamestaruutta ja kolme cup-mestaruutta. Venäjälle ja Zenitiin Tymoštšuk siirtyi vuonna 2007. Hän saavutti seurassa heti ensimmäisellä kaudellaan liigamestaruuden. Vuosina 2009-2013 hän pelasi FC Bayern Münchenissä.

Heinäkuussa 2013 hän siirtyi Zenitin. Heinäkuussa 2015 hän siirtyi Kazakstanin FK Kairat Almatyyn jossa myös lopetti pelaajauransa yhden kauden jälkeen.

Ukrainan maajoukkueessa Tymoštšuk debytoi vuonna 2000. Hän kuului Ukrainan joukkueeseen vuoden 2006 MM-kisoissa.

Ukrainan jalkapalloliitto langetti Tymoštšukille elinikäisen kilpailu- ja toimitsijakiellon maaliskuussa 2022 johtuen Tymoštšukin toiminnasta Venäjällä Venäjän hyökättyä Ukrainaan. Tymoštšuk ei ollut tuominnut hyökkäystä, minkä lisäksi hän oli pysynyt FK Zenit Pietarin apulaisvalmentajana. Myös hänen Ukrainassa aiemmin saavuttamansa tittelit ja palkinnot mitätöitiin.

Saavutukset
 Venäjän-mestaruus: 2007
 Venäjän supercupin voitto: 2008
 UEFA Cupin voitto: 2008
 UEFA Super Cupin voitto: 2008

Ukrainan jalkapalloliitto mitätöi seuraavat Tymoštšukin aiemmin hallussaan pitämät saavutukset osana maaliskuussa 2022 langettamaansa elinikäistä kilpailu- ja toimitsijakieltoa:
 Ukrainan vuoden jalkapalloilija 2002, 2006, 2008
 Ukrainan-mestaruus: 2002, 2005, 2006
 Ukrainan cupin voitto: 2001, 2002, 2004

Lähteet

Aiheesta muualla

Profiili Zenit Pietarin sivuilla 
Profiili Venäjän jalkapalloliigan sivuilla 
Profiili Ukrainan jalkapalloliiton sivuilla 
Profiili FootballDatabase-tietokannassa 

Ukrainalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Sabre (varausjärjestelmä)

Sabre () on maailman ensimmäinen tietokoneavusteinen lentolippujen paikanvarausjärjestelmä ja yleensä maailman ensimmäinen reaaliaikainen kaupallinen tietojärjestelmä. Se otettiin käyttöön American Airlinesilla IBM:n toteuttamana vuonna 1960.

Historia 
Vuonna 1953 American Airlines -yhtiön pääjohtaja C. R. Smith ja IBM:n myyntiedustaja R. Blair Smith tapasivat sattumalta lennolla Los Angelesista New Yorkiin. Syntynyt keskustelu johti ajatukseen reaaliaikaisesta ja tietokoneavusteisesta lentojen paikanvarausjärjestelmästä. Kuuden vuoden kehitystyön jälkeen järjestelmä otettiin käyttöön, korvaten American Airlinesin manuaalisen paikanvarausjärjestelmän. Se oli myös yleisesti ottaen ensimmäinen reaaliaikainen kaupallinen tietojärjestelmä. Vuonna 1964 järjestelmän asennustyöt toimijaverkostossa oli saatu päätökseen ja se oli edelleen maailman suurin yksityinen reaaliaikainen tietojärjestelmä, häviten koossa ainoastaan Yhdysvaltojen valtion järjestelmille. American Airlines laski saavuttaneensa järjestelmän avulla 30 % säästöt yksinomaan henkilöstökuluissa. Järjestelmän kehittäminen oli maksanut noin 150 miljoonaa dollaria

Ensimmäinen matkatoimisto Yhdysvalloissa otti Sabre-terminaalin käyttöön 1976, jolloin järjestelmän piirissä oli noin miljoona eri hintatietoa. 1983 järjestelmä levisi kanadalaisiin ja 1986 brittiläisiin matkatoimistoihin, laajentuen sen jälkeen nopeasti eri maihin. 1985 järjestelmä laajeni kattamaan myös hotelli- ja autonvuokrausvarauksia. 1980-luvun lopulla järjestelmän kehittämisestä vastaava yhtiö Sabre Airline Solutions alkoi tarjota ohjelmistokehityspalveluja myös muille lentoyhtiöille ja järjestelmän piirissä oli 36 miljoonaa hintatietoa, joiden pohjalta se kykeni tarjoamaan noin miljardi erilaista reitti- ja hintavaihtoehtoa. Järjestelmän toiminnallisuutta on kehitetty aktiivisesti 1980-luvulta lähtien edelleen ja lukuisten yritysostojen jälkeen Sabre-järjestelmään (tai järjestelmiin) liittyvä liiketoiminta oli kesällä 2007 Silver Lake ja TPG -yhtiöiden omistuksessa.

Vuonna 1999 järjestelmän piirissä oli noin 30 000 matkatoimistoa ja kolme miljoonaa rekisteröitynyttä on-line -käyttäjää. Järjestelmän kautta saattoi varata paikkoja 400 lentoyhtiön lennoille, minkä lisäksi yhteistyökumppaneina oli 50 autonvuokraamoa, 35 000 hotellia, rautatieyhtiöitä, matkajärjestäjiä, ja lautta- ja risteily-yhtiöitä. Sabre on kokenut eri lentoyhtiöallianssien perustamien myöhempien varausjärjestelmien taholta myös kilpailua ja vuonna 2000 Amadeus-niminen varausjärjestelmä ohitti Sabren myytyjen varauksien määrässä.

Markkinatilanne 
Vuonna 2006 Sabren tärkeimmät kilpailijat olivat Amadeus- ja Galileo/Travelport-järjestelmät, joista Amadeus oli suurin. Sabren kautta tehtiin noin 357 miljoonaa varausta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Sabre Holdings -yhtiön sivusto
Virtually There -sivusto Sabren kautta tehtyjen varausten tarkistamiseen

Lentoyhtiöallianssit
Tietojärjestelmät
Verkkokaupat
Ranskan kolmas tasavalta

Ranskan kolmas tasavalta, usein vain kolmas tasavalta (, joskus La IIIe République) oli Ranskassa vuosien 1870–1940 välinen ajanjakso. Se alkoi Ranskan toisen keisarikunnan kaaduttua ja Pariisin kommuunin kukistuttua ja päättyi Saksan hyökkäykseen vuonna 1940 ja Vichyn hallituksen aikaan.

Vuonna 1875 hyväksyttiin uusi perustuslaki, joka vakiinnutti Ranskan hallitusjärjestelmäksi parlamentarismin. Kolmannen tasavallan aikana hallitukset olivat lyhytikäisiä, mutta yhteiskunnalliset olot olivat melko vakaat, lukuun ottamatta Dreyfusin tapausta. Aikakautta leimasivat teollistuminen sekä ammattimaisen virkamieskunnan ja hallinnon perustaminen. Kolmannen tasavallan aikana Ranskan maailmanvalta laajeni nopeasti, mikä aiheutti ristiriitoja Britannian kanssa. Sota kuitenkin vältettiin ja lähestymisen seurauksena oli entente cordiale. Kun ensimmäinen maailmansota puhkesi, Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta olivat näin ollen samalla puolella.

Aikakauden merkittävimpiä tapahtumia oli Dreyfusin tapaus, joka jakoi maan vuosikymmeneksi ja jätti syvät haavat. Tähän tapaukseen liittyy myös historiallisesti tärkeä uudistus kirkon ja valtion erottamisesta vuonna 1905.

Kolmannen tasavallan presidentit
Adolphe Thiers, 1871–1873 
Patrice Mac-Mahon, 1873–1879
Jules Grévy, 1879–1887
Marie François Sadi Carnot, 1887–1894
Jean Casimir-Perier, 1894–1895
Félix Faure, 1895–1899
Émile Loubet, 1899–1906
Armand Fallières, 1906–1913
Raymond Poincaré, 1913–1920
Paul Deschanel, 1920–1920
Alexandre Millerand, 1920–1924
Gaston Doumergue, 1924–1931
Paul Doumer, 1931–1932
Albert Lebrun, 1932–1940

Lähteet

Aiheesta muualla
Kolmas tasavalta

Kolmas tasavalta voi tarkoittaa jotain ajanjaksoa useiden valtioiden historiassa. Se voi viitata ainakin seuraaviin:

Ranskan kolmas tasavalta (1870–1940)
Tšekkoslovakian kolmas tasavalta (1945–1948)
Filippiinien kolmas tasavalta (1946–1972)
Korean kolmas tasavalta (1963–1972)
Kreikan kolmas tasavalta (vuodesta 1974)
Portugalin kolmas tasavalta (vuodesta 1974)
Ghanan kolmas tasavalta (1979–1993)
Brasilian kolmas tasavalta (vuodesta 1985)
Unkarin kolmas tasavalta (vuodesta 1989)
Puolan kolmas tasavalta (vuodesta 1989)
Armenian kolmas tasavalta (vuodesta 1993)
Madagaskarin kolmas tasavalta (1993–2009)

Katso myös
Toinen tasavalta
Ensimmäinen tasavalta
Neljäs tasavalta
Viides tasavalta
Rebekka Räsänen

Rebekka Räsänen (10. marraskuuta 1908 Kanneljärvi – 7. huhtikuuta 1983 Viitasaari) oli suomalainen kirjailija ja kirjastonhoitaja.

Räsäsen vanhemmat olivat maanviljelijä Iisakki Määttänen ja Loviisa Turtiainen. Hän suoritti 1957 sivutoimisen kirjastonhoitajan kurssin ja työskenteli pitkään Viitasaaren kunnankirjastossa. Hän työskenteli myös opettajana ja toimittajana. Räsäsen kirjallinen tuotanto koostui pääasiassa nuorten- ja lastenkirjoista. Rebekka Räsänen oli naimisissa 1947–1955 Heikki Olavi Räsäsen kanssa. Liitto päättyi eroon. Räsänen kirjoitti muutaman teoksensa käyttäen miehensä nimeä (Heikki Räsänen) nimimerkkinä.

Teoksia 
Marja, puotityttö, romaani. Karisto 1951.
Anneli Juoniemen kartanossa, nuorisoromaani. Gummerus 1952.
HTY, kuvitus Maija Karma. Tammi 1952, Tammen Tyttöjen sarja 7.
Näkemiin, Soliseva!, seikkailukertomus, kuvitus Kylli Koski. Otava 1952, Poikien seikkailukirjasto, nimimerkillä Heikki Räsänen.
Ahvenanmaan neito, historiallinen romaani. Tammi 1953.
Juoniemeä ei voi unohtaa, nuorisoromaani. Gummerus 1953.
Helmikampa, romaani. Tammi 1954.
Toimekkaat karkurit. Kuva ja sana 1954, nimimerkillä Heikki Räsänen.
Jälleen Juoniemessä, nuorisoromaani. Gummerus 1955.
Saarisen musta lammas, nuorisoromaani. Gummerus 1958, Gummeruksen nuorten kirjasto 38.
Johannan lasitorni. WSOY 1959, Nuorten toivekirjasto 118.
Saarisen musta lammas, radiokuunnelma 1960.
Musta lammas lyö päänsä seinään, romaani tytöille. Gummerus 1961.
Kesäkeittoa, romaani.  Gummerus 1964.

Lähteet

Internet
 Suomen kirjailijat -tietokanta. 
 Kuopion kirjaston sivu Räsäsestä

Viitteet

Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Suomalaiset kirjastonhoitajat
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1983 kuolleet
Penna Paunu

Juho Benjamin (Penna) Paunu (vuoteen 1906 Bastman, 5. lokakuuta 1868 Messukylä − 24. elokuuta 1920 Messukylä) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1909, 1911–1917 ja 1919–1920. Paunu oli myös yksi suomalaisen osuustoimintaliikkeen varhaisista vaikuttajista, joka kuului muun muassa Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan SOK:n perustajajäseniin.

Elämä 
Penna Paunun vanhemmat olivat Hauhosta kotoisin olleet mylläri Benjamin Bastman (1837-1883) ja Vilhelmina Jakobintytär Mattila (1831-1898). Paunu kasvoi Tammerkosken rannalla nykyisen Keskiputouksen voimalaitoksen paikalla sijainneen Tampereen myllyn ympäristössä, joka tuolloin kuului Messukylän pitäjään. Vuoteen 1906 hän käytti nimeä Juho Bastman.

Paunu kävi Tampereen pellavatehtaan ylläpitämän tehtaankoulun ja työskenteli isänsä kuoltua 15-vuotiaasta lähtien renkinä, tiilenkantajana, muurarina, puuvillatehtaan työmiehenä ja myllärinä. Vuodesta 1907 Paunu oli Messukylän Osuuskaupan hoitajana, josta hän siirtyi 1910 SOK:n Tampereen konttorin myyntiedustajaksi ja kiertäväksi neuvojaksi. Vuosina 1917-1918 Paunu toimi SOK:n Keski-Suomen konttorin johtajana Jyväskylässä. Osuustoimintaliikkeen jakaannuttua Paunu työskenteli uuden edistysmielisen osuustukkuliikkeen OTK:n Tampereen konttorin johtajana vuodesta 1919 kuolemaansa saakka.

Paunu liittyi Tampereen työväenyhdistyksen muurarien ammattiosastoon vuonna 1895. Hän oli perustamassa Messukylän työväenyhdistystä ja Messukylän Osuuskauppaa. Paunu lukeutui myös SOK:n perustajajäseniin ja toimi hallintoneuvoston varapuheenjohtajana. Lisäksi hän oli Suomen Maanvuokraajain Liiton ensimmäinen puheenjohtaja.

Paunu valittiin kansanedustajaksi vuonna 1907 Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Hän oli kansanedustajana vuoteen 1917 saakka lukuunottamatta vaalikausia 1909 ja 1910. Sisällissodan jälkeen Paunu valittiin jälleen eduskuntaan Keski-Suomen käsittäneestä Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä. Paunu kuoli kotonaan 51-vuotiaana elokuussa 1920 saatuaan edellisenä iltana sydänkohtauksen. Hänet on haudattu Messukylän hautausmaalle. Paunun tilalle eduskuntaan nousi Matti Lassila.

Perhe 
Paunun puoliso oli tamperelainen Maria Sofia Kruhming (1866-1900). Pariskunnalla oli neljä lasta.

Lähteet

Kansanedustajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Pirkanmaan vaalipiiri
Vaasan läänin itäinen vaalipiiri
Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat
Vuonna 1868 syntyneet
Vuonna 1920 kuolleet
Mikko Samulinen

Mikko Samulinen (18. syyskuuta 1933 Kuhmo – 18. tammikuuta 1983 Vantaa) oli suomalainen kirjailija, jonka tuotanto koostui pääasiassa nuorten- ja lastenkirjoista.

Samulisen tunnetuin teos on sotaromaani Majakka vaikenee''' joka kuvaa jatkosodan alussa heinäkuussa 1941 Hangon rintamalla käytyä Bengtskärin majakan taistelua.

 Teoksia 
 Novelleja.  WSOY 1963
 Ilmasilta.  Tammi 1969
 Hiljaisen joen aave.  Tammi 1971
 Majakka vaikenee, romaani.  Tammi 1971, 2. p. 1978, 3. p. 2007
 Kissa joka osasi tehdä takavoltin, kuvitus ja kansikuva: Malla Villanen.  Tammi 1972
 Tulikavio.  Tammi 1973
 "Savumerkki".  Tammi 1974
 Keltainen varis, novelleja.  Tammi 1978
 Tunari.  Sanoma 1978
 Vahvero Kehveli, kuvitus Masa Pulkkinen.  Sanoma, Lasten oma kirjakerho 1981
 Elämänviiva. Kolmio-kirja, Oulu 1982
 Raja itkee lapsiaan.  Kirjapaja 1982
 Ranskalaista konjakkia'', novelleja.  Tammi 1983

Palkinnot 
 Valtion nuorisokirjailijapalkinto 1972, 1979
 Topelius-palkinto 1974

Lähteet 
 Suomen kirjailijat tietokanta 
 Etuvartioaseman yksinäinen yö, Länsi-Suomi 1.9.2008

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 1983 kuolleet
Itävallan Grand Prix 2002

Itävallan Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 12. toukokuuta 2002 A1-Ringilla Itävallassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Michael Schumacher, jolle voitto oli viides. Kilpailu ratkesi loppusuoralla, kun kilpailua johtanut Rubens Barrichello jarrutti voimakkaasti ja päästi Schumacherin ohitseen. Tapaus sai FIA:n kieltämään F1-sarjan tallimääräykset, kun se katsoi Barrichellon saaneen tallilta käskyn päästää Schumacher ohitseen.

Tulokset

Muuta 

Ferrarin 150:s kilpailun nopein kierros
Mercedes-Benzin 150:s Grand Prix

Lähteet 

2002
Syria (provinssi)

Syria () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Syyriassa nykyisten Syyrian, Turkin ja Libanonin alueilla.

Maantiede 

Syrian provinssi sijaitsi sille nimen antaneella historiallisen Syyrian alueella. Siihen kuuluivat nykyisen Syyrian valtion pääalueet, koko nykyisen Libanonin alue sekä nykyisen Turkin kaakkoisosa Välimeren rannikolla ja Orontes-joen ympäristössä. Provinssin luoteispuolella sijaitsi Cilician provinssi, pohjoispuolella Cappadocian provinssi, itäpuolella Rooman ollessa laajimmillaan Mesopotamian provinssi ja eteläpuolella Judaean ja Arabian provinssit. 

Provinssin alue oli hellenistisellä kaudella kreikkalaistunutta aluetta, jossa oli useita hellenistisiä kaupunkeja. Provinssin hallinnollinen keskus oli Antiokia (lat. Antiochia), joka sijaitsi nykyisen Turkin alueella.

Kaupunkeja 

Syrian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Antiokia (Antiochia)
 Arados (Aradus)
 Beroia (Beroea)
 Berytos (Berytus)
 Kanatha (Canatha)
 Karrhai (Carrhae)
 Damaskos (Damascus)
 Dion (Dium)
 Emesa
 Epifaneia (Epiphania)
 Gerasa
 Heliopolis
 Hierapolis
 Laodikeia (Laodicea ad Libanum)
 Laodikeia (Laodicea ad Mare)
 Palmyra
 Ptolemais
 Samosata
 Seleukeia Pieria (Seleucia Pieria)
 Sidon
 Tripolis
 Tyros (Tyrus)
 Zeugma

Historia 

Syrian provinssin alue liitettiin Rooman valtakuntaan provinssina sen jälkeen kun Pompeius valtasi sen seleukideilta vuonna 64 eaa. Augustuksen ajan provinssien jaossa se luettiin keisarin provinsseihin. Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan.

Syyrian pysyi osana Roomaa ja myöhemmin Bysantin valtakuntaa aina vuoteen 637 asti, jolloin muslimit valtasivat sen. Seudun provinsseissa tapahtui kuitenkin ajan kuluessa paljon muutoksia. Varsinainen Syrian provinssi lakkautettiin, kun Septimius Severus jakoi sen kahteen osaan vuonna 193. Jakaminen johtui siitä, että Syriaa hallinnut Pescennius Niger oli ryhtynyt usurpaattoriksi, jonka vuoksi keisari halusi vähentää Syrian hallitsijan valtaa. Uusien provinssien nimet olivat Syria Coele ja Syria Phoenice.

300-luvulla Theodosius I jakoi Syria Coelen kolmeen osaan, jotka olivat Syria Prima, Syria Secunda (Syria Salutaris) ja Euphratensis, ja Syria Phoenicen kahteen osaan, jotka olivat Phoenice Prima ja Phoenice Secunda (Phoenice Libanensis, Augusta Libanensis).

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

Rooman provinssit
Syyria (alue)
Reynolds American

Reynolds American, Inc. () on yhdysvaltalainen holding-yhtiö, jonka tytäryrityksiin kuuluvat tupakkavalmistajat  R.J. Reynolds Tobacco Company, Santa Fe Natural Tobacco Company, Forsyth Tobacco, Lane Limited, Conwood Company (aiemmin American Snuff Company) ja  R.J. Reynolds Global Products, Inc. 

Konsernin päämaja sijaitsee Winston-Salemissa Pohjois-Carolinan osavaltiossa. Konsernin liikevaihto vuoden 2006 lopussa päättyneellä tilikaudella oli 8,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Tilikauden liikevoitto oli 1,2 miljardia dollaria. Vuoden 2006 lopussa yrityksen taseen loppusumma oli 18,2 miljardia dollaria.  

Reynolds American on Yhdysvaltain toiseksi suurin tupakkateollisuusyritys Altria Groupin jälkeen. Vuonna 2003 noin kolmannes kaikista Yhdysvalloista myydyistä savukkeista oli Reynolds Americanin valmistamia.

Lähteet

Aiheesta muualla
Yrityksen verkkosivut 

Yhdysvaltalaiset tupakkayhtiöt
Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt
Holdingyhtiöt
Unkarin Grand Prix 2002

Unkarin Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. elokuuta 2002 Hungaroringilla Unkarissa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Rubens Barrichello, jolle voitto oli kauden toinen.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Rubens Barrichello – 1.13,333
Nopein kierros: Michael Schumacher – 1.16,207 (kierroksella 72)
Mika Salo sai 25 sekunnin aikasakon kiilattuaan Pedro de la Rosan eteen varikolla.
Ferrari varmisti 12. valmistajien mestaruutensa ja saavutti 500. palkintosijan
Anthony Davidsonin ensimmäinen Grand Prix.
BMW saavutti 400 MM-pisteen rajan
Arrows ajautui taloudellisiin vaikeuksiin kesken kauden eikä osallistunut osakilpailuun. 
Minardi teki sponsorisopimuksen venäläisen energiayhtiö Gazpromin kanssa.

Lähteet 

Unkarin Grand Prix
Yhdysvaltain Grand Prix 2002

Yhdysvaltain Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 29. syyskuuta 2002 Indianapolisin moottoriradalla Yhdysvalloissa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Rubens Barrichello, jolle voitto oli kauden neljäs. Kilpailu muistetaan erityisesti viimeisestä kierroksesta, kun kilpailua johtanut Michael Schumacher halusi näyttävämmän lopputuloksen tallin kaksoisvoitolle hidastamalla vauhtiaan pääsuoralla, jolloin toisena ajanut Rubens Barrichello ohitti hänet ennen maaliviivaa.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Michael Schumacher – 1.10,790
Nopein kierros: Rubens Barrichello – 1.12,738 (kierroksella 27)
Jenson Buttonin 50:s Grand Prix
Jaguarin sadas Grand Prix
Heinz-Harald Frentzen ajoi Felipe Massan tilalla Sauber-tallissa.

Lähteet 

Yhdysvaltain Grand Prix
Dr. Robotnik’s Mean Bean Machine

Dr. Robotnik’s Mean Bean Machine on Segan japanilaisesta, tetris-tyylisestä Puyo Puyo -pelistä muunneltu versio, joka on julkaistu vuonna . Peli kuuluu Sonic the Hedgehog-pelisarjaan, mutta perustuu miljööltään ja hahmoiltaan Adventures of Sonic the Hedgehog-piirrossarjaan. Sonic itse ei esiinny pelissä.

Juoni 
Tri. Robotnik aikoo muuttaa kaikki Beansvillen papuolennot aivottomiksi robottiorjikseen omiin pahoihin tarkoituksiinsa. Hän on rakentanut 12 robottia saadakseen käsiinsä kaikki Beansvillen pavut, jotta saisi robotisoitua koko Beansvillen. Suunnitelma näyttää onnistuvan enemmän kuin hyvin, kunnes Beansvilleen saapuu muukalainen.

Pelin kulku 
Pelissä on tarkoitus muodostaa vähintään 4 "pavun", puyon, rykelmiä. Kun 4 samanväristä papua koskettaa toisiaan, ne katoavat, ja vastustajan puolelle putoaa "pakolaispapu", musta puyo. Pelissä on tarkoitus aiheuttaa mahdollisimman monta ketjureaktiomaisesti katoavaa papurykelmää. Tällöin vastustajalle putoaa suuri määrä pakolaispapuja jopa parin vuoron ajan. Peli loppuu, kun joko pelaajan tai tietokoneen (tai vastapelaajan) "vankila" täyttyy niin, ettei sinne mahdu enempää.
Vastustajien nopeus ja vaikeustaso nousee kenttä kentältä, kunnes lopulta kohdataan tri. Robotnik itse.

Peli on julkaistu Segan eri alustoille, kuten Sega Mega Drivelle ja Sega Game Gearille. Pelissä ovat robotit Arms, Frankly, Humpty, Coconuts, Davy Sprocket, Skweel, Dynamight, Grounder, Spike, Sir Fuzzy-Logik, Dragon Breath ja Scratch. Roboteista Scratch, Grounder ja Coconuts ovat pääosassa Adventures of Sonic the Hedgehog -animaatiossa, mutta myös muu joukko näkyy muutamassa jaksossa.

Aiheesta muualla 
 

Sega Mega Drive -pelit
Sega Master System -pelit
Sega Game Gear -pelit
Sonic the Hedgehog -pelit
Vuoden 1993 videopelit
Pulmapelit
Ispartan maakunta

Ispartan maakunta on maakunta Turkissa. Sen  pinta-ala 8,993 km². Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 421 766.

Maakunta sijaitsee Välimeren alueella. Maakunta on jaettu 13 piirikuntaan; Aksu, Atabey, Eğirdir, Gelendost, Gönen, Isparta, Keçiborlu, Şarkikaraağaç, Senirkent, Sütçüler, Uluborlu, Yalvaç ja Yenişarbademli.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Turkin maakunnat
Kiinan tasavalta olympialaisissa

Vuosina 1912-1949 olemassa ollut Kiinan tasavalta osallistui olympialaisiin kolme kertaa, vuosina 1932,  1936 ja 1948. Kiinan sisällissodan jälkeen suurin osa maan olympiakomitean jäsenistä asui Taiwanilla, jossa toimiva olympiakomitea hyväksyttiin KOK:n jäseneksi vuonna 1951. Seuraavana vuonna myös Kiinan kansantasavaltaa edustanut urheiluliitto hyväksyttiin KOK:n jäseneksi.

Lähteet
Christoph Gottfried Andreas Giebel

Christoph Gottfried Andreas Giebel, myös Christian Gottfried Andreas Giebel, (13. syyskuuta 1820 Quedlinburg Sachsen – 14. marraskuuta 1881 Halle) oli saksalainen eläintieteilijä ja paleontologi.

Hän opiskeli Hallen yliopistossa matematiikkaa ja luonnonhistoriaa ja väitteli filosofian tohtoriksi 1845. 1848 hän sai eläintieteen ja paleontologian dosentin viran Hallesta. 1858 hänestä tuli Hallen yliopiston eläintieteen professori ja 1861 Hallen geologisen museon johtaja.

Teoksessaan Thesaurus ornithologiae hän nimesi muun muassa saotomenpöllösen (Otus hartlaubi).

Teoksia
 Palaeozoologie (1846)
 Fauna der Vorwelt (1847–1856)
 Deutschlands Petrefacten (1852)
 Odontographie (1855)
 Lehrbuch der Zoologie (1857)
 Thesaurus ornithologiae (1872–1877).

Lähteet

Giebel
Giebel
Giebel
Jean-Charles de Borda

Jean-Charles de Borda (4. toukokuuta 1733 Dax – 19. helmikuuta 1799 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko, fyysikko, politiikan tutkija ja laivaston upseeri. Hänen kehittämänsä äänestyssääntö tunnetaan nimellä Bordan menetelmä. Hän oli Ranskan tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1764.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Politiikan tutkijat
Ranskalaiset matemaatikot
Ranskalaiset fyysikot
Ranskan tiedeakatemian jäsenet
Vuonna 1733 syntyneet
Vuonna 1799 kuolleet
Saksan Grand Prix 2005

Saksan Grand Prix 2005 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 24. heinäkuuta 2005 Hockenheimringilla Saksassa. Kilpailun voitti Renault'lla ajanut Fernando Alonso, jolle voitto oli kauden kuudes.

Tulokset

Muuta 

Juan Pablo Montoya lähti kilpailuun ruudusta 20 moottorivaihdon takia.
Robert Doornbosin ensimmäinen Grand Prix
Mercedesin 60:s kilpailun nopein kierros

Lähteet 

Saksan Grand Prix
Eduard Artemjev

Eduard Nikolajevitš Artemjev (; s. 30. marraskuuta 1937 Novosibirsk) on venäläinen elektronisen musiikin ja elokuvamusiikin säveltäjä. Hän opiskeli Moskovan konservatoriossa. 

Artemevin tunnetuimpia töitä ovat musiikit Andrei Tarkovskin elokuviin Solaris (1972) ja Stalker (1979).

Venäläiset säveltäjät
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Jarmo Koskinen (jääkiekko)

Jarmo Koskinen (s. 8. maaliskuuta 1959 Lahti) on suomalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekon SM-liigan yhteysjohtaja.

Pelaajaura 

Koskinen edusti urallaan SM-liigassa Jokereita sekä Reipas Lahtea vuosina 1980–1987. Hän teki 195 pelaamassaan SM-liigaottelussa 25 pistettä ja hänen uransa paras saavutus oli SM-hopea Jokereiden paidassa kaudella 1982–1983. Hän on toiminut myös Jokereiden kapteenina vuosina 1987–1989, jolloin Jokerit pelasi I-divisioonassa. Pelaajauransa Koskinen lopetti kauden 1988–1989 jälkeen. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.

Pelaajauran jälkeen 

Ennen nykyistä virkaansa SM-liigan yhteysjohtajana, Koskinen toimi Finnair Stadiumin toimitusjohtajana. Koskisen edeltäjä Kai Tervonen siirtyi yhteysjohtajan virasta HPK:n toimitusjohtajaksi.

Koulutukseltaan Jarmo Koskinen on diplomi-insinööri.

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomalaiset jääkiekkovaikuttajat
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Jehovan Siionin vanhimpien seurakunta

Jehovan vanhimpien seurakunta (engl. Congregation of Jehovah's Presbytery in Zion) oli Charles Blancher Thompsonin (27. tammikuuta 1814–27 helmikuuta 1895) perustama myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut yhteisö. 

New Yorkin osavaltiossa syntynyt Thompson kuului kveekariperheeseen, mutta hän liittyi myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen. Profeetta Joseph Smithin kuoleman jälkeen Thompson liittyi James J. Strangin kannattajiin pitäen tätä Smithin laillisena seuraajana. Tammikuussa 1848 Thompson kuitenkin kertoi vastaanottaneensa ilmoituksen, jonka mukaan hän itse oli Smithin seuraaja. Ilmoituksen mukaan Smithin perustama kirkko oli hävinnyt maan päältä tämän kuoleman jälkeen ja Thompson oli kutsuttu ennallistamaan se uudelleen. Thompson selitti olevansa jälleensyntynyt Raamatun Efraim sekä Oppi ja liitot 105:27 mainittu "Baneemi". 

Thompson kokosi ympärilleen 50-60 kannattajasta koostuneen joukon ja järjesti sen "Jehovan vanhimpien seurakunnaksi". Asemansa turvin Thompson alkoi ohjata yhteisöä haluamaansa suuntaan ja antoi sille esimerkiksi tarkat pukeutumis- ja käyttäytymissäännöt. Syyskuussa 1853 Thompson seuraajineen muutti Mononan piirikuntaan Iowassa ja perusti sinne kommuunin nimeltä "Preparation" ("Valmistuminen"). 

Lokakuussa 1858 Thompsonin kannattajat ajoivat tämän pois kommuunista ja hänen perustamansa yhteisö hajosi. Kommuunin omaisuudesta käytiin jäsenten kesken katkeraa oikeustaistelua, joka ratkesi Iowan korkeimmassa oikeudessa vasta vuonna 1867.  

Mormonismi
Työmies (savuke)

Työmies oli helsinkiläisen Tupakkatehdas Fennian valmistama savuke, jota tuotettiin vuosina 1902–1984.

Työmies oli holkkisavuke, eli siinä ei ollut suodatinta, vaan se oli kovitettu ontto paperikartio, joka oli päästä avoin. Jotta tupakanpuruja ei kulkeutuisi suuhun, savukkeeseen tuli liittää lyhyt puinen holkki, joka tuli pakkauksen mukana. Mikäli holkki katosi, kartion saattoi litistää tai tukkia pumpulilla tai vastaavalla. Kansan suussa Työmiestä ja muita holkkisavukkeita kutsuttiin ”pöllitupakeiksi”.

Historiaa
Kreikkalainen liikemies Achilles K. Christides perusti Tupakkatehdas Fennian vuonna 1899 ja aloitti Työmies-savukkeen valmistuksen 1902. Merkki muodostui niin suosituksi, että Fennia keskittyi pian yksinomaan sen valmistukseen. Tehdas muutti Valter Jungin ja Emil Fabritiuksen suunnittelemaan ja Koskikaran korttelissa Ruoholahdenkadun ja Köydenpunojankadun kulmassa Helsingissä sijaitsevaan rakennukseen 1913.

”Kansan savukkeena” tunnettua Työmiestä markkinoitiin muun muassa taloudellisena: Polttaessanne Työmies-savukkeita olette taloudellinen, sillä tupakanpaljouteen nähden vastaa kotelo Työmies-savukkeita hyvinkin 2–3 koteloa savukkeita paperi-imukkeella. (Suomen sosialidemokraatti, toukokuu 1932)

Syksyllä 1945, jolloin ylellisyystarvikkeet olivat kortilla, saattoi 4 pinokuutiometriä halkoja hakannut metsätyömies ostaa ”metsätyömaiden tehopakkauksen”, joka sisälsi kahvia, sokeria ja Työmies-tupakkaa. 

Varsinkin Helsingin olympialaisten myötä Suomeen saapui ulkomaisia suodatinsavukkeita ja kotimainen tuotanto kääntyi hiljalleen laskuun. Työmies-tupakkaa valmistettiin vuosikymmenten ajan aina vuoteen 1984 saakka, jolloin lääkintöhallitus kielsi sen valmistamisen sellaisenaan korkeiden terva- ja nikotiinipitoisuuksien vuoksi.

Mainoksessa vuodelta 1960 Työmies-savuketta kuvataan näin: ”Miehisten miesten jämerä savuke. Työmies on aina täyttä tupakkaa. Palaa vain silloin kuin itse haluatte.”

Lähteet 

Savukemerkit
Tupakan historia
Unic

Unic Oy oli osuuspankkiryhmään 1967 perustettu ATK-palvelutalo. Unic oli aikansa merkittävimpiä palkkahallinnon ja taloushallinnon ohjelmistojen tuottajia. Muita 1960–1980-luvun merkittäviä toimijoita atk-palvelualalla olivat muun muassa Nokian laskentakeskus, Tietotehdas Oy, Nixdorff Oy, Systek Oy.
Unic noteerattiin pörssin OTC-listalla 26.9.1988–20.12.1995.

Tietotehdas Oy, (josta myöhemmin tuli ensin TietoEnator Oy ja sittemmin Tieto Oyj), osti Unicin 1990-luvun puolivälissä. Sen jälkeen Unic toimi nimellä TT-Unic Oy (perustettu 28. joulukuuta 1995) ja myöhemmin nimellä TietoEnator Applications Oy ja Personec Oy. TietoEnator myi vuonna 2006 Personec Oy:n Nordic Capital -sijoitusyhtiölle. Yhtiön nimi on nykyään Aditro Oy.

Ohjelmistojen historia 
Unic Oy:n toimintaan yhdistyi Tietotehtaan yhteydessä Valtion tietokonekeskuksen (VTKK) palkkaohjelmistot kuten HEPLA. Tietotehtaan puolelta tuli mm. Meritt -ohjelmistot ja HHP -palkkasovellus. 
Tietotehdas oli ostanut myös Tietovoima Oy:ltä Syslat palkkasovelluksen joka liittyi myös uuteen Unic Oy:n.

Yhtiön merkittävimpiä palkkahallinnon tuotteita ovat Master, Intime Open, Wintime, Fortime, Tikon ja Regime -nimiset palkka- ja taloushallinnon ohjelmistot. Nykyään ne tunnetaan nimillä Personec W , Personec F (ent. Fortime) ja Personec R (ent. Regime), Personec tikon (ent. Tikon).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Aditro Oy:n sivut

Tietotekniikkayhtiöt
Laskentatoimi
Kanavaproteiini

Kanavaproteiinit ovat solukalvon integraalisia kuljetusproteiineja, joiden läpi tietyt molekyylit pääsevät siirtymään solukalvon puolelta toiselle. Kanavaproteiinien kanavaa reunustavat hydrofiiliset aminohapot, jotka auttavat ionien tunnistamista ja kulkua. Ionien kulkeutuminen on passiivista perustuen diffuusioon. Kuljetus ei vaadi energiaa

Kuljetusproteiinit jakautuvat kahteen pääluokkaan: kantajaproteiinit ja kanavaproteiinit. 
Kanavaproteiinit eivät ole niin stereospesifisiä kuin kantajaproteiinit, vaikka myös ne päästävät lävitseen vain tietynlaisia molekyylejä. Kanavaproteiinit eivät ole saturoituvia. Ne pystyvät huomattavasti nopeampaan kuljetukseen kuin kantajaproteiinit.

Säätely 
Kanavaproteiineja on kahden tyyppisiä, ionikanavia ja akvaporiineja. Ionikanavia ovat ligandin säätelemät kanavat (esimerkiksi asetyliinikoliinireseptori-ionikanava) ja jännitteen säätelemät kanavat (esimerkiksi natriumkanavat hermosoluissa). Mekaanisesti säädellyt kanavaproteiinit tarvitsevat toimiakseen mekaanisen stimulaation (esimerkiksi korvan karvasolujen kanavaproteiinit). Akvaporiinit ovat erikoistuneet veden nopeaan kuljetukseen solukalvon läpi.

Tehtävät 
Solun tilavuuden, imeytymisen sekä erityksen säätely yhdessä pumppujen ja kantajaproteiinien kanssa.
Sähköisen potentiaalin säätely solun sisä- ja ulko-osan välillä.
Osa kanavaproteiineista päästää Ca²+-ioneja lävitseen solun ulkopuolelta tai solulimakalvoston sisältä, mikä saattaa aiheuttaa monenlaisia soluvasteita.

Katso myös 
 Akvaporiini
 Ionikanava
 Kalvoproteiini
 Kantajaproteiini

Lähteet 

Biokemia
Solubiologia
PortAventura World

PortAventura World on lomakeskus 85 kilometriä Barcelonasta länteen Saloun kaupungissa. Lomakeskus on Euroopan suurin. Alueella on 2 elämyspuistoa, 1 vesipuistoa, 6 hotellia, 1 kongressikeskus ja 3 golfkenttää. Lomakeskus sijaitsee Renfe R16.

PortAventura World koostuu useammasta teema-alueesta: PortAventura Parkissa on 38 laitetta, PortAventura Worldiin kuuluu myös Ferrari Land sekä PortAventura Caribe Aquatic Park -vesipuisto, jossa on erilaisia altaita, vesiliukumäkiä ja tekorantoja.

Aiheesta muualla 

 Portaventuraworld.com sivusto 

Espanjan huvipuistot
Katalonian rakennukset ja rakennelmat
Tarragonan maakunta
Maltodekstriini

Maltodekstriini on hyvin nopeasti imeytyvää tärkkelystä, joka valmistetaan tärkkelyspitoisista kasveista, esimerkiksi perunasta, maissista tai vehnästä suolahappokäsittelyssä hydrolyysin avulla. Sitä käytetään hiilihydraattien lähteenä etenkin urheilijoiden suosimissa ns. palautusjuomissa. Maltodekstriini sisältää pitkäketjuisia hiilihydraatteja; lähinnä glukoosin polymeerejä, mutta myös monomeerejä, dimeerejä ja oligomeerejä. Vaikka maltodekstriini sisältää pitkäketjuisia hiilihydraatteja on sen glykeeminen indeksi erittäin korkea (106-137). Tämä tarkoittaa sitä, että maltodekstriini nostaa verensokerin erittäin nopeasti. Se on maultaan neutraalia.

Maltodekstriinia käytetään elintarvikkeissa yleisesti lisäaineen tapaan, esimerkiksi luonnollisen rasvan korvikkeena, mutta se luokitellaan kuitenkin raaka-aineeksi. Sitä valmistetaan tärkkelyksestä, yleisimmin maissitärkkelyksestä, kuumakäsittelyllä, eli tärkkelys pilkotaan lyhyemmiksi sokeriketjuiksi, jolloin se imeytyy nopeasti. Vaikka se valmistettaisiin vehnästä tai ohrasta, lopputuote on gluteeniton. Maltodekstriinia myydään apteekeissa (esim. Resource-energiajauhe tai Fantomalt) ja elintarvikeliikkeiden urheiluosastoilla. 1 dl maltodekstriiniä painaa noin 50 g, ja sen energiamäärä vastaa kahta lasillista täysmehua tai 2–3 voileipää.

Maltodekstriinin CAS-numero on 9050-36-6. Nimi maltodekstriini tulee maltoosista ja dekstroosista.

Dekstriinit ovat tärkkelystä lyhyempiä sokeriketjuja. Dekstriinejä lyhyempiä sokeriketjuja taas ovat sakkaroosi, laktoosi ja maltoosi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Farmit: Satu Yrjänen, Maltodekstriini tehostaa elektrolyyttien ja nesteen imeytymistä, Hiven Oy
PubChem: Maltodextrin 
KEGG: Maltodextrin 
ChemBlink: Maltodextrin 

Hiilihydraatit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Helle Thorning-Schmidt

Helle Thorning-Schmidt (s. 14. joulukuuta 1966 Rødovre) on tanskalainen poliitikko ja sosiaalidemokraattien entinen puoluejohtaja. Thorning-Schmidt toimi Tanskan pääministerinä 2011–2015 ja Euroopan parlamentin jäsenenä 1999–2004.

Tausta 
Helle Thorning-Schmidt syntyi Rødovren kaupungissa 14. joulukuuta 1966. Hänen isänsä Holger Thorning-Schmidt toimi matematiikan ja kansantaloustieteen lehtorina Kööpenhaminan yliopistossa. Hänen vanhempansa olivat molemmat poliittisesti konservatiiveja. Hän kasvoi Ishøjn lähiössä Kööpenhaminassa ja valmistui Ishøjn lukiosta vuonna 1985. Thorning-Schmidtin vanhemmat erosivat hänen ollessaan 10-vuotias.

Thorning-Schmidt valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Kööpenhaminan yliopistosta vuonna 1994. Hänellä on myös maisterintutkinto Bruggen College of Europesta. Hän toimi avustajana Euroopan parlamentissa vuosina 1994–1997. Vuosina 1997–1999 hän oli Tanskan ammattiliittojen keskusjärjestön (LO) neuvonantajana.

Helle Thorning Schmidt avioitui brittiläisen Stephen Kinnockin kanssa vuonna 1996. Parilla on kaksi lasta. Kinnockin isä on entinen Britannian Työväenpuolueen puheenjohtaja Neil Kinnock.

Poliittinen ura 
Thorning-Schmidt valittiin Euroopan parlamenttiin Tanskan sosiaalidemokraateista kolmantena eli viimeisenä vain 38 äänen erolla ja 22 890 äänellä. Parlamentissa hän toimi jäsenenä työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa sekä EU:n ja Latvian välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan varapuheenjohtajana.

Tanskan kansankäräjille (Folketinget) hänet valittiin vuonna 2005. Huhtikuussa 2005 hänestä tuli puolueensa puheenjohtaja jäsenäänestyksessä. Hän on ensimmäinen nainen puolueensa johdossa. Hänen poliittista linjaansa on arvosteltu muun muassa siitä, että se on liian lähellä liberaalipuolue Venstren linjaa, ja pukeutumistyylinsä takia hän on jopa saanut lempinimekseen Gucci-Helle.

Marraskuun 2007 parlamenttivaaleissa Helle Thorning-Schmidt haastoi hallitsevan oikeistohallituksen, jota johti Anders Fogh Rasmussen. Sosiaalidemokraatit kärsivät vaalitappion. Suurin voittaja oli puolueen liittolainen Sosialistinen kansanpuolue, mutta Rasmussenin oikeistohallitus säilytti enemmistönsä.

Syyskuun 2011 vaaleissa neljän vasemmistopuolueen, sosiaalidemokraattien, Radikale Venstren, Sosialistisen kansanpuolueen ja Yhtenäisyyslistan muodostama punainen liittouma sai niukan enemmistön kansankäräjille. Hallituspuolue Venstreä edustanut pääministeri Lars Løkke Rasmussen jätti eronpyyntönsä 16. syyskuuta 2011 vasemmiston aloittaessa hallitusneuvottelut Helle Thorning-Schmidtin johdolla. Thorning-Schmidtin johtamille sosiaalidemokraateille vaalien tulos oli kuitenkin kaikkien aikojen huonoin. Puolue sai 44 paikkaa 179 paikkaiselle kansankäräjille Venstren ollessa suurin puolue 47 paikalla. Thorning-Schmidt nousi kuitenkin Tanskan ensimmäiseksi naispääministeriksi.

Vuoden 2015 vaaleissa hallituspuolueet hävisivät niukasti, ja Thorning-Schmidt jätti pääministerin paikan taas Løkke Rasmussenille.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Sosiaalidemokraattiset poliitikot
Tanskalaiset europarlamentaarikot
Tanskan pääministerit
Tanskalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt