joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Hakima El Haite

Hakima El Haite (; s. 13. toukokuuta 1963, Fès) on marokkolainen tutkija ja poliitikko. Hän on Liberal Internationalin nykyinen puheenjohtaja ja ensimmäinen afrikkalainen tehtävään valittu henkilö. 

Vuonna 2016 Ranskan presidentti François Hollande myönsi El Haikelle Kunnialegioonan ritarin arvon.

Koulutus ja työ 
El Haite on väitellyt tohtoriksi kaksi kertaa: ensimmäisen kerran vuonna 1991 ympäristötieteistä marokkolaisessa Moulay Ismail -yliopistossa ja ympäristötekniikasta vuonna 2010 ranskalaisessa Mines Saint-Étienne -yliopistossa..

Vuosina 1992–1993 toimi johtavassa asemassa Fèsin kaupungin virastossa. Vuonna 1994 hän perusti yrityksen nimeltä EauGlobe, joka keskittyi ympäristöasioihin..  

El Haite on julkaissut useita kirjoja kestävän kehityksen saralta. Hän osaa sujuvaa arabiaa, ranskaa ja englantia.

Poliittinen ura 
El Haiten poliittinen ura alkoi vuonna 2003, kun hän aktivoitui Kansanliike-puolueessa. Sitä ennen hän oli toiminut jo vuosia vapaaehtoisena. Vuosina 2013–2017 hän toimi maansa ympäristöministerinä. Vuonna 2015 hän toimi Pariisin ilmastokokouksen varapuheenjohtajana.

Vuonna 2015 El Haite valittiin Liberal Internationalin varapuheenjohtajaksi. Järjestön puheenjohtajaksi El Haite valittiin yksimielisesti vuonna 2018 Dakarissa pidetyssä kongressissa.

Lähteet 

Vuonna 1963 syntyneet
Marokkolaiset poliitikot
Elävät henkilöt
Dear Future Husband

Dear Future Husband on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Meghan Trainorin kappale. Sen julkaisi Epic Records hänen Title-debyyttistudioalbumin kolmantena sekä samannimisen EP-levyn toisena singlenä 17. maaliskuuta 2015. Kappaleen ovat sanoittaneet Trainor sekä Kevin Kadish, joista jälkimmäinen myös tuotti sen. "Dear Future Husband" on lajityypiltään sekoitus poppia, doo-woppia ja R&B:a. Sanoiltaan kappale kertoo ritarillisuuden ja avioliiton teemoista sekä listaa laatuvaatimuksia joita Trainor vaatii romanttiselta kosijalta.

Kappale pääsi julkaisunsa jälkeen singlelistan kymmenen parhaan joukkoon muun muassa Australiassa ja Etelä-Afrikassa. Yhdysvalloissa se pääsi Billboard Hot 100-listan sijalle 14. ja Iso-Britanniassa Britannian singlelistalla sijalle 20. Kappaleelle on toteutettu myös Fatima Robinsonin ohjaama musiikkivideo. Videon ensiesitys tapahtui The Today Showssa 16. maaliskuuta 2015 ja sillä nähdään Trainor testaamassa mahdollisia kosijoita. Videolla esiintyy myös Charlie Puth cameo-roolissa. Video keräsi videopalvelu YouTubessa yhdessä vuorokaudessa yhteensä 2,2 miljoonaa näyttökertaa.

Trainor on mainostanut kappaletta lukuisissa live-esityksissä, kuten vuoden 2015 iHeartRadio Music Awardsissa sekä Yhdysvaltain The Voicessa. Kappale on ollut myös mukana Trainorin vuoden 2015 That Bass Tour ja MTrain Tour-kiertueilla sekä vuoden 2016 The Untouchable Tour-kiertueella.

Lähteet

Vuoden 2015 kappaleet
Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Like I’m Gonna Lose You

Like I’m Gonna Lose You on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Meghan Trainorin kappale, jolla vierailee myös yhdysvaltalaislaulaja John Legend. Sen julkaisi Epic Records Trainorin Title-debyyttistudioalbumin neljäntenä ja viimeisenä singlenä 23. kesäkuuta 2015. Kappaleen ovat sanoittaneet Trainor, Justin Weaver sekä Caitlyn Smith, joista ensimmäinen myös tuotti sen Chris Gelbudan kanssa. ”Like I’m Gonna Lose You” on lajityypiltään soulpainotteinen rakkauslaulu, joka välittää sanomaa olla ottamatta aikaa rakkaimpansa kanssa itsestäänselvyytenä. Trainor sai idean kappaleen sanoittamiseen painajaisesta, jossa hän näki itselleen rakkaan henkilön kuolemassa.

Kappale sai julkaisunsa jälkeen pääosin ristiriitaisen vastaanoton musiikkikriitikoilta. Vaikka jotkut kriitikot kehuivat kappaleen totutusta kaavasta poikkeavuutta ja sen sanoituksia, toiset taas pitivät sitä formulaalisena balladina. ”Like I’m Gonna Lose You” oli kaupallinen menestys sen oltua muun muassa Australiassa yhteensä neljä viikkoa ja Uudessa-Seelannissa puolestaan kolme viikkoa singlelistan kärjessä. Pohjois-Amerikassa kappale pääsi puolestaan niin Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan kuin myös Kanadan Canadian Hot 100 -listan sijalle 8, joka teki siitä Trainorin kolmannen kymmenen parhaan joukkoon päässeen kappaleen molemmissa valtioissa. ”Like I’m Gonna Lose You” myi Yhdysvalloissa nelinkertaista platinaa neljällä miljoonalla myydyllä kopiolla.

Kappaleelle toteutetun musiikkivideon ohjasi Constellation Jones ja se julkaistiin 9. heinäkuuta 2015. Videolla nähdään Trainor ja Legend esiintymässä kynttilöillä valaistussa rakennuksessa samalla, kun rakennuksen ulkopuolella sataa vettä. Videolla näkyy myös kohtauksia erityyppisistä parisuhteista. Trainor on esittänyt kappaleen livenä lukuisissa eri esityksissä, kuten vuoden 2015 Billboard Music Awardsissa, The Tonight Show Starring Jimmy Fallonissa sekä vuoden 2015 American Music Awardsissa. Kappale on ollut myös osana esityslistaa Trainorin vuonna 2015 toteuttamilla That Bass Tour ja MTrain Tour -kiertueilla sekä vuonna 2016 toteutetulla The Untouchable Tour -kiertueella. Yhdysvaltalainen tyttöbändi Fifth Harmony coveroi kappaleen vuoden 2016 Billboard Women In Music -tapahtuman seremoniassa.

Lähteet

Vuoden 2015 kappaleet
Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Friedrich Melchior von Grimm

Friedrich Melchior von Grimm, vapaaherra, (1723–1807) oli saksalaissyntyinen ranskalainen kirjailija. Grimmin maine perustuu hänen vuodesta 1753 lähettämiinsä uutiskirjeisiin Corespondance littéraire (julk. 1812), jotka Abbé Raynal oli aloittanut. Grimm lähetti joka kuukauden 1. ja 15. päivänä käsinkirjoitettuja tiedonantoja kirjallisuuden, taiteen, politiikan, muotien alalta ja skandaaleista useihin hoveihin, muun muassa Pietariin ja Tukholmaan, ja useille yksityishenkilöille. Hänestä on annettu se tunnustus, ettei hän käyttänyt väärin asemaansa panetteluun ja ilkeämieliseen arvosteluun. Hän oli oman aikansa Ranskan yhteiskuntaoloihin perehtynein henkilö, ja hänen niistä antamansa kuvaukset ovat sattuvia. Jo varhain hän lausui julki pelkonsa lähestyvästä vallankumouksesta ja sen seurauksista. Grimm  edisti merkittävällä tavalla ranskalaisen kirjallisuuden leviämistä Euroopassa. Hän luovutti 1774 kirjeenvaihdon sveitsiläisen Jacques-Henri Meisterin käsiin.

Grimm oli myös useiden hovien valtiollinen agentti ja salainen tiedonantaja. Eritoten hän oli läheisessä yhteydessä Katariina II:n kanssa (hän kävi Venäjällä 1773 ja 1776), jolta hän sai runsaita suosionosoituksia. Grimm sai 1775 tehtäväksi edustaa Gothan hovia Pariisissa, ja hänellä oli huomattava asema Pariisin seuraelämässä. Hän pakeni Pariisista 1792 menetettyään omaisuutensa. Katariina II määräsi 1795 hänet lähettilääkseen Hampuriin. Hänen kirjeenvaihtonsa on julkaistu nimellä La correspondance littéraire, philosophique et critique.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskalaiset kirjailijat
Vuonna 1723 syntyneet
Vuonna 1807 kuolleet
...Of Frost and War

...Of Frost and War on hollantilaisen death metal -yhtyeen Hail of Bulletsin esikoisalbumi. Levy nauhoitettiin Excess Studios -nimisessä studiossa helmi-maaliskuun aikana 2008. Dan Swanö hoiti levyn miksauksen ja masteroinnin. Levy julkaistiin toukokuun 13. päivä 2008 Metal Blade Recordsin toimesta. Kyseessä on konseptialbumi, joka käsittelee toisen maailmansodan itärintaman tapahtumia kronologisessa järjestyksessä alkaen Operaatio Barbarossasta ja päättyen Berliinin taisteluun.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Theo Van Eekelen – basso
 Paul Baayens – kitara
 Stephan Gebédi – kitara
 Martin van Drunen – laulu
 Ed Warby – rummut

Tuotanto  
 Dan Swanö – miksaus, masterointi 
 Ed Warby – tuotanto
 Hans Pieters – äänitys (laulu)
 Eugene Straver – valokuvaus
 Mick Koopman – kansitaide
 Chris van der Valk – äänitys (laulu)

Arvostelut 
 Sputnikmusic:  
 Blabbermouth:  
 Metal Storm:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Alankomaalaiset death metal -albumit
Vuoden 2008 esikoisalbumit
Dan Swanön tuottamat albumit
Clarence Zener

Clarence Melvin Zener (1. joulukuuta 1905 – 2. heinäkuuta 1993) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka vuonna 1943 ensimmäisenä kuvasi eristeissä tapahtuvan läpilyönnin ominaisuuksia. Näitä havaintoja hyödynnettiin myöhemmin Bellin laboratoriossa hänen mukaansa nimetyn zener-diodin kehityksessä.

Zener oli matemaattistaustainen teoreettinen fyysikko, joka teki urallaan tutkimuksia monella eri alueella, mukaan lukien suprajohtavuus, metallurgia, ferromagnetismi, elastisuus, murtumismekaniikka, diffuusio ja geometrinen ohjelmointi.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset fyysikot
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1993 kuolleet
Boris Grünstein

Boris Grünstein (14. kesäkuuta 1917 Pietari − 1. kesäkuuta 1992 Helsinki) oli suomenjuutalainen turkisalan yrittäjä ja Turkisliike Grünsteinin omistaja.

Boris Grünsteinin vanhemmat olivat helsinkiläinen liikemies Jakob Grünstein ja Pietarista kotoisin ollut Olga Sodman. Vanhemmat avasivat vuonna 1917 turkisliikkeen Pietarin pääkadun Nevski Prospektin varrella mutta perhe joutui pian pakenemaan helmikuun vallankumouksen synnyttämiä levottomuuksia Suomeen. Turkisliike avattiin uudelleen Helsingissä nimellä Turkisliike Oy Jakob Grünstein Ab ja liike harjoitti turkisnahkojen tukkukauppaa aina vuoteen 1970 saakka. Jakob Grünsteinin kuoltua 1937 liikettä hoiti hänen leskensä Olga sillä välin kun Boris Grünstein oli sotavuosina rintamalla. 

Vuonna 1970 Turkisliike Oy Jakob Grünstein Ab aloitti turkkien teollisen valmistuksen Loviisaan rakennetussa tehtaassa. Turkkien suunnittelijana oli Boris Grünsteinin puoliso Ulla Grünstein. Liike aloitti myös turkisten värjäyksen ja 1970-luvun lopulla turkkien vienti Saksaan kasvoi nopeasti. Vuonna 1984 perustettiin Helsingin Unioninkadulle Senaatti Centeriin Grünstein Boutique. 1980-luvulla kehitettiin Juwa-menetelmänä tunnettu siniketun nahkojen työstötekniikka ja alettiin valmistaa myös kevyitä, käännettäviä turkkeja. Vuonna 1986 esiteltiin Michel Grünsteinin ja Kisu Ahon suunnittelema  Gemmi-turkismallisto ja keväällä 1991 Grünstein Oy esitteli namibialaislampaasta valmistetun turkkimalliston Frankfurtin messuilla.

Boris Grünsteinin kuoltua 1992 Marimekko osti Grünstein Oy:n vuonna 2000. Liikkeen turkisvalmistus myytiin vuonna 2004 ja se jatkuu nykyisin Loviisassa Gemmi-osakeyhtiön nimellä. 

Boris Grünstein julkaisi muistelmansa Juutalaisena Suomessa : hirtehishumoristisia tarkasteluja (WSOY 1989). Kirjassa hän kuvasi hirtehishumoristiseen sävyyn millaista oli olla juutalainen ja suomenruotsalainen Suomessa ja millaista oli osallistua jatkosotaan Suomen armeijan riveissä kun aseveljenä oli kaikkien juutalaisten tuhoamiseen pyrkinyt natsi-Saksa.

Boris Grünstein rakennutti 1949−1950 Helsingin Munkkiniemeen Tiilimäki 22:een asuintalonsa jonka suunnitteli arkkitehti Ilmari Niemeläinen. 

Image-lehden perustaja Raoul Grünstein on Boris Grünsteinin poika.

Lähteet 

Suomalaiset yrittäjät
Suomen juutalaiset
Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 1992 kuolleet
Pietarinsuomalaiset
Rollock

Rollock Oy on suomalainen älylukitusratkaisuja valmistava yritys. Se kehittää, valmistaa ja myy älylukkoja sekä kulunhallintajärjestelmiä asuinrakentamiseen ja toimitiloihin. Rollockin tuotevalikoimaan kuuluu patentoitua teknologiaa sisältävät älylukot ja -ohjaimet sekä mobiilisovellus ja pilvipalvelu, joiden avulla hoidetaan lukitusratkaisujen kulunhallintaa.

Historia 
Rollock Oy on perustettu vuonna 1997. Yrityksen tarina on lähtenyt kahden veljeksen ideasta yhdistää perinteinen lukitus digitalisaation tuomiin mahdollisuuksiin. Avaimeton liikkuminen on saanut innoituksensa autoteollisuuden digitaalisesta lukituksesta. 

Rollock älylukossa on patentoitu kääntyvä telki, joka tekee lukosta tiiviin, hiljaisen ja kevyen.  Tämä on toiminut myöhemmän innovaation perustana, kun avaimetonta lukitusratkaisua on kehitetty edelleen.

Rollock on toteuttanut viime vuosina mittavan tuotekehitysprosessin. Yrityksen tuotekehitys ja tuotanto on Kajaanissa, missä on myös yrityksen kotipaikka. Lukitusratkaisun kaupallistaminen on aloitettu vuonna 2019.

Yritys julkaisi yhteistyösopimuksen olympiavoittaja Iivo Niskasen kanssa syksyllä 2019.

Tuotteet 
Rollock valmistaa älylukkoja ja älyohjaimia asumiseen, toimitiloihin ja muihin julkisiin kiinteistöihin. Niillä voidaan kattaa pientalojen ja kokonaisten kerrostalojen lukitus ja kulunhallinta.  

Tuotteelle on myönnetty Avainlippu- ja Design from Finland -merkit.

Lähteet 

Suomalaiset yritykset
Skyscraper (vuoden 1996 elokuva)

Skyscraper on vuonna 1996 suoraan videolle julkaistu toimintaelokuva, jonka pääosaa näyttelee Anna Nicole Smith. Elokuvan ohjasi Raymond Martino, sekä käsikirjoitti William Applegate Jr. ja John Larrabee.

Elokuvan ikäraja Suomessa on 18 vuotta.

Näyttelijät

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1996 yhdysvaltalaiset elokuvat
Suoraan videolle julkaistut elokuvat
Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat
Crab Rave

Crab Rave on irlantilaisen DJ-tuottaja Noisestormin kappale. Sen julkaisi Monstercat digitaalisesti ladattavana singlenä 1. huhtikuuta 2018 levy-yhtiön omalta "Monstercat Instinct Vol. 1"-albumilta. Kappale julkaistiin alun perin vain pienenä aprillipilana, mutta siitä huolimatta se alkoi keräämään pian julkaisunsa jälkeen suurta suosiota ja kehittyi internetmeemiksi sen musiikkivideon mukaansatempaavan teeman sekä sillä tanssivien rapujen takia. Noisestormin haastattelussa kertoman tiedon mukaan musiikkivideon teossa on käytetty Unreal Engineä. Lisäksi hän on kertonut että hän ei osannut lainkaan odottaa koko kappaleesta tulevan valtava internetmeemi.

Vuonna 2019 Noisestorm ilmoitti olevansa kehittämässä kappaleen suosion tiimoilta videopeliä nimeltään "Crab Champions", joka tullaan julkaisemaan Microsoft Windowsille. Vaikka "Crab Rave" ei ole onnistunut pääsemään julkaisunsa jälkeen singlelistoille, se pääsi kuitenkin Yhdysvalloissa Billboardin Hot Dance/Electronic Songs-listan sijalle 14.

Lähteet

Vuoden 2018 kappaleet
Irlantilaiset musiikkikappaleet
Elektronisen musiikin kappaleet
I’m in Love with a Monster

I’m in Love with a Monster on yhdysvaltalaisyhtye Fifth Harmonyn kappale. Sen julkaisivat Epic Records sekä Syco Music digitaalisesti ladattavana singlenä 14. elokuuta 2015. Kappale on toteutettu tietokoneanimoidulle fantasia-komediaelokuvalle Hotel Transylvania 2. Kappaleen ovat sanoittaneet Harmony Samuels, Carmen Reece, Sarah Mancuso, Edgar Etienne sekä Ericka Coulter, joista ensimmäinen myös tuotti sen. ”I’m in Love with a Monster” on popkappale, jossa on elementtejä myös R&B:sta, soulista, rockista ja hip hopista.

Sanoiltaan kappale kertoo henkilöstä, joka on rakastunut ilkikuriseen tyyppiin, josta laulu käyttää sanaa ”hirviö” (monster) hyperbolana kuvaillakseen hänen persoonallisuuttaan. Julkaisunsa jälkeen kappaleesta ei tullut myyntimenestystä sen päästyä listoille vain Belgiassa, jossa se nousi singlelistan sijalle 23. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, jonka ensiesitys tapahtui Sonyn mainostaululla New Yorkin Times Squarellä 27. elokuuta 2015. Videolla nähdään yhtyeen jäsenet tanssimassa hotellin edustalla ja sisätiloissa hirviöiksi pukeutuneiden näyttelijöiden kanssa, joilla viitataan kappaleen mukanaoloon elokuvassa. Jokainen yhtyeen jäsen esittää videolla jotakin hahmoa. Fifth Harmony on esittänyt kappaleen livenä muun muassa James Cordenin juontamassa The Late Late Show’ssa sekä radio-ohjelmassa On Air with Ryan Seacrest.

Kappalelista

Digitaalinen lataus

 I’m in Love with a Monster – 3:31

Listasijoitukset

Lähteet

Vuoden 2015 kappaleet
Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Harmony Nice

Harmony Nice (s. 19. toukokuuta 1997 Norwich, Iso-Britannia) on brittiläinen wicca, tubettaja ja kirjailija.

Harmony kiinnostui jo nuorena luonnosta ja nautti puutarhatöissä auttamisesta.  Hänen kiinnostuksensa noituuteen heräsi kun hänelle kerrottiin 14-vuoden ikäisenä Hilda-isoisoäidistään.  Nice harjoitti noituutta teini-ikäisenä, ja ryhtyi wiccaksi 17-vuotiaana.

Ura 
Nice aloitti YouTube-videoiden tekemisen vuonna 2013.   Alkujaan hän teki kauneudenhoitoon liittyviä videoita, mutta vaihtoi aihetta huomattuaan ihmisten mielenkiinnon hänen elämäntyyliä kohtaan. Harmony Nice on tehnyt lukuisia wiccaan littyviä videoita, joissa hän opettaa uskomuksiaan ja herättää laajaa keskustelua aiheesta. Harmony tekee edelleen myös muita aiheita käsitteleviä videoita, joista mainittakoon meikkitutoriaalit, paranormaalit kertomukset, vegaaninen ruokavalio, mielenterveysongelmat, hyvinvointi sekä muoti.  

Harmonyn YouTube-kanava kasvoi neljässä vuodessa, ja hänellä oli vuonna 2017 yli 560 000 seuraajaa YouTubessa ja yli 370 000 seuraajaa Instagramissa.  

Harmony Nice kirjoitti kirjan Wicca: A modern guide to witchcraft and magick (ISBN 978-140-918145-3 ), joka ilmestyi lokakuussa 2018. Kirjan kustansi Onion Spring.

Lisäksi Nice suunnitteli Shop Dixi-nimisen internetissä toimivan korukaupan kanssa korumalliston The Fern Goddess, joka sisälsi yli 70 luonnon ja wiccan inspiroimaa korua. Mallisto ilmestyi lokakuussa 2018.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Harmony Nice YouTubessa
 Harmony Nice Instagramissa
 Harmony Nice kotisivut

Brittiläiset tubettajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Alli Hannikainen

Laura Alfhild ”Alli” Kustaantytär Hannikainen (o.s. Nikander; 21. huhtikuuta 1867 Hämeenlinna – 12. kesäkuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen laulunopettaja ja kuoronjohtaja, joka toimi opettajana sekä Jyväskylässä että Helsingissä. Kuoronjohtajana hän oli muun muassa perustamassa jyväskyläläistä naiskuoroa Vaput, jota hän myös johti 11 vuoden ajan.

Nuoruus ja perhe 
Alli Nikander syntyi Hämeenlinnassa vuonna 1867. Hänen vanhempansa olivat Kustaa ja Heleena Nikander, ja hänellä oli neljä siskoa. Nikander aloitti 17-vuotiaana opinnot Jyväskylän seminaarissa. Hän opiskeli toista vuottansa, kun musiikinopettaja Pekka Hannikainen päätti perustaa pienkuoroja. Hannikainen ihastui kolmetoista vuotta itseään nuorempaan Nikanderiin. Heidän välinen suhde akoi Hannikaisen kirjelappusista, joita hän jätti oppilaansa nuottivihkoon. Heidän liitto oli kuitenkin vaikea, sillä opettajan ja oppilaan välinen suhde oli ankarasti kielletty ja Nikander asui naisten internaatissa.

Alli ja Pekka Hannikainen menivät kihloihin 21. lokakuuta 1887. Alli joutui jättämään opintonsa kesken, koska oppilaan ja opettajan ei sopinut olla kihloissa. Pariskunta meni naimisiin heinäkuussa 1888. He saivat liittonsa aikana kuusi lasta, joista Toini kuoli tulirokkoon kolmevuotiaana. Muut lapset olivat Lauri, Ilmari, Tauno, Arvo ja Väinö.

Opettaja ja kuoronjohtaja 
Vaikka Alli Hannikainen pystynyt jatkamaan koulua Jyväskylässä, hänelle annettiin kuitenkin erivapaus antaa opetusnäytteen Helsingin normaalilyseossa. Hän sai näin laulunopettajan pätevyyden. Hannikainen opetti musiikkia kaikissa Jyväskylän kouluissa ja sen lisäksi myös ruotsia ja uskontoa.

Hannikainen piti myös kotonaan yksityistä pianokoulua ja perusti useita kuoroja. Hän käytännössä johti kuoroja kaikissa harrastuskuvioissaan, ompeluseuroissa, lukupiireissä ja hyväntekeväisyysyhdistyksissä. Naiskuoro Vaput sai alkunsa Hannikaisen johtamasta Kotikuorosta. Se perustettiin vuonna 1906, mutta sen toiminta virallisettiin vuonna 1910, jolloin kuoro sai myös nimekseen Vaput. Hannikainen johti kuoroa vuoteen 1917 asti.

Alli ja Pekka Hannikainen muuttivat vuonna 1917 Helsinkiin Pekan eläköidyttyä. Alli Hannikainen toimi Helsingissäkin opettajana ja kuoronjohtajana. Hänestä tuli 50-vuotiaana Helsingin musiikkiopisto kuoronjohdon ja säveltapailun opettaja. Pekka Hannikainen sairastui ja kuoli, kun Alli oli 57-vuotias. Alli eli 82-vuotiaaksi ja kuoli vuonna 1949.

Lähteet 

Suomalaiset opettajat
Suomalaiset kuoronjohtajat
Vuonna 1867 syntyneet
Vuonna 1949 kuolleet
FAS (ohjelmointikieli)

FAS-kieli oli Valtion tietokonekeskuksen (VTKK) vuosina 1967–1969 kehittämä ohjelmointikieli. Kieli oli tarkoitettu tarkoitettu kaupallis-hallinnollisiin ohjelmointitehtäviin.

Katso myös 

 Valtion tietokonekeskus

Lähteet 

Ohjelmointikielet
Eurajoen VPK

Eurajoen Vapaaehtoinen Palokunta Ry eli lyhyesti Eurajoen VPK on perustettu vuonna 1927.  Se on yksi kolmesta vapaaehtoisvoimin toimivasta sopimuspalokunnasta Eurajoella. Palokunta toimii Eurajoen keskustaajamassa. Eurajoen VPK:lla on palokuntasopimus Satakunnan Pelastuslaitoksen kanssa ja VPK toimii Eurajoen kunnassa ensilähdön sopimuspalokuntana.

Eurajoen VPK:ssa on neljä eri osastoa. Hälytysosasto, Nuoriso-osasto, Naisosasto sekä Veteraaniosasto. Jäseniä Eurajoen VPK:ssa on n 80 hlö.

Eurajoen VPK:lla on paloasema, asema no. 22, Eurajoen keskustassa, osoitteessa Linnaintie 5. Paloasemalla sijaitsee Sammutusyksikkö RSA221, Säiliösammutusyksikkö RSA222, Ensivasteyksikkö RSA2292, Miehistönkuljetusyksikkö RSA227, Mönkijä RSA2298, Vene RSA 228. Lisäksi asemalta löytyy Öljyntorjuntaperäkärry ja siirrettävä väestönhälytinperäkärry. Lisäksi paloasemalla on koulutustila sekä hyvät huolto- ja pesutilat.

Lähteet 
Eurajoen VPK:n kotisivut

 Vapaaehtoiset palokunnat
Taimi Pitkänen

Taimi Liisa Annikki Pitkänen (myöh. Heinäaho, s. 5. syyskuuta 1935 Sortavalan maalaiskunta) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1950-luvulla korkeushypyssä yhden SM-mitalin ja edusti Suomea yhdessä maaottelussa. Kotimaassa hän edusti Saarijärven Pullistusta.

Pitkänen saavutti korkeushypyssä SM-kilpailuissa pronssia vuonna 1955. Samana vuonna hän kilpaili Valkeakoskella maaottelussa Ruotsia vastaan.

Pitkäsen ennätys korkeushypyssä on 152 cm, jonka hän teki Karstulassa heinäkuussa 1955.

Lähteet 

Suomalaiset korkeushyppääjät
Vuonna 1935 syntyneet
Elävät henkilöt
Altenburger Land

Altenburger Landin piirikunta () on piirikunta Saksan Thüringenin osavaltiossa. Piirikunta on saanut nimensä samannimisen alueen mukaan. Ainoa Thüringenin piirikunta, johon Altenburger Land rajoittuu, on Greizin piirikunta lännessä; luoteessa piirikunta rajoittuu Saksi-Anhaltin Burgenlandkreisiin sekä Saksin Leipzigin, Mittelsachsenin ja Zwickaun piirikuntiin. Paikallishallinnollisesti piirikunta kuuluu Itä-Thüringenin suunnittelualueeseen ja on osa Planungsgemeinschaft Ostthüringeniä.

Altenburger Landin pinta-ala on 569,41 neliökilometriä ja väkiluku 90 118 asukasta. Pääkaupunki on Altenburg.

Thüringenin piirikunnat
Markus Ojanperä

Markus Ojanperä on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Hän pelasi Superpesiksessä kausina 2001-2013. Ojanperän urallaan edustamia seuroja olivat Seinäjoen Maila-Jussit, Nurmon Jymy ja Seinäjoen JymyJussit. Nurmon Jymyssä pelatessaan Ojanperä saavutti SM-hopeamitalin kaudella 2005. Hän pelasi urallaan 92 Superpesiksen runkosarjaottelua, joissa löi yhden kunnarin ja kymmenen tavallista juoksua, toi 44 juoksua ja keräsi 261 kärkilyöntiä. 21 pelaamassaan Superpesiksen pudotuspeliottelussa Ojanperä löi yhden juoksun, toi kaksi juoksua ja keräsi 42 kärkilyöntiä. Neljässä pelaamassaan Superpesiksen karsintasarjan ottelussa Ojanperä toi kaksi juoksua ja keräsi 22 kärkilyöntiä.

Lähteet

 http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=1497&view=pelaajakortti
 https://www.pesis.fi/pesis-info/historia/mitalistit/

Suomalaiset pesäpalloilijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Kaksivuotinen kasvi

Kaksivuotinen kasvi on kukkakasvi, jonka normaali elinikä on kaksi vuotta.  Ensimmäisen vuoden kasvukautena kaksivuotiset kasvit kasvattavat juuret, varren ja lehdet. Yleensä varsi jää lyhyeksi ja lehdet ovat matalalla maata vasten muodostaen ruusukkeen. Sen sijaan kasvi varastoi valmistamiaan aineita juureen tai maavarteen. Talven ajaksi kasvin maanpäälliset osat useimmiten lakastuvat, mutta joidenkin kaksivuotisten kasvien lehdet säilyvät talven yli. Seuraavana keväänä tai kesänä ne käyttävät varastoimansa aineet rakennusaineeksi, kasvattavat korkean varren, kukkivat ja valmistavat lopulta siemeniä. Yksivuotisten kasvien tavoin ne kukkivat vain kerran eläessään ja sen jälkeen kuolevat. Monet kaksivuotiset kasvit kukkivat lämpimässäkin ilmastossa vain, jos ne on välillä altistettu kylmälle.  Kaksivuotisia kasveja on huomattavasti vähemmän kuin yksi- tai monivuotisia kasveja.

Kaksivuotiset viljelyskasvit 
Viljelyskasveista kaksivuotisia ovat varsinkin monet juures- ja vihanneskasvit, kuten porkkana, punajuuri, lanttu, nauris ja kaalit. Juureskasvien kuitenkin annetaan kasvaa vain ensimmäisen kesän ajan, sillä seuraavana kesänä niiden juuret menettäisivät kaikki niihin kertyneet varastoaineet. Vain kasvatettaessa niitä siementen saamiseksi ne jätetään kasvamaan toiseksikin vuodeksi.  Kylmät säät kasvukauden alussa voivat kuitenkin joskus saada aikaan, että ne kukkivat jo ensimmäisenä vuotena. Siinä tapauksessa sato tulee yleensä käyttökelvottomaksi.

Kaksivuotiset koristekasvit 

Myös monet koristekasvit ovat kaksivuotisia. Ne kylvetään alkukesästä ja vasta loppukesästä taimet istutetaan.

Esimerkkejä 
Kaksivuotisia kasveja ovat muun muassa salkoruusu, sinirasti, keltasauramo, maariankello, kultalakka, alaskankleitonia, harjaneilikka, rohtosormustinkukka, karstaohdake, hohtopiikkiputki, syyssädekukka, illakko, kesäkuuruoho, harmaakäenkukka, puistolemmikki, kruunuohdake, myskisalvia, hopeatulikukka, purppuratulikukka ja tarhaorvokki.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kasviekologia
Minna Pajulahti

Minna Pajulahti (s. 4. toukokuuta 1981) on suomalainen fitness- ja voimaurheilija sekä valmentaja. Pajulahti kilpailee Women's Physique -sarjassa ammattilaisliitto IFBB Prossa. Hän on kilpaillut myös fitness-sarjassa sekä voimanostolajeissa. Pajulahdella on myös taustaa kilpacheerleadingissa ja joukkuevoimistelussa.

Voimanostolajeissa Pajulahti on voittanut pienempien liittojen EM- ja MM-kultaa. Vuonna 2016 hän voitti Wadan ulkopuolisen WABDL-liiton maailmanmestaruuden penkkipunnerruksessa.

Pajulahti on valmentanut useita sekä kotimaisella että kansainvälisellä tasolla menestyneitä suomalaisia fitness- ja keholajien urheilijoita.

Syksyllä 2017 ruutuun palanneessa Gladiaattorit-sarjassa Pajulahti oli yksi gladiaattoreista. Hänen gladiaattorinimensä oli Barbi.

Siiviliammatiltaan Pajulahti on lentoemäntä.

Lähteet 

Suomalaiset fitness-urheilijat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Dangerous Woman (kappale)

Dangerous Woman on yhdysvaltalaisartisti Ariana Granden kappale. Sen julkaisi Republic Records hänen kolmannen, Dangerous Woman-studioalbumin johdantosinglenä 11. maaliskuuta 2016. Kappaleen ovat sanoittaneet Max Martin, Johan Carlsson ja Ross Golan, joista kaksi ensimmäistä myös tuottivat sen. "Dangerous Woman" on lajityypiltään pop ja R&B-kappale, jossa on stadionrock tyylinen kertosäe.

Kappale oli julkaisunsa jälkeen myyntimenestys Yhdysvalloissa, jossa se pääsi ensimmäisellä listaviikolla Billboard Hot 100-listan sijalle 10. Tämä teki Grandesta kyseisen listan ensimmäisen artistin, jonka kolmen peräkkäisen studioalbumin johdantosinglet ovat päässeet listan kymmenen parhaan joukkoon ensimmäisellä listaviikolla. Siitä tuli samalla Granden uran viides single joka on päässyt kymmenen parhaan joukkoon edellämainitulla listalla. Kappaleen parhain sijoitus Billboard Hot 100-listalla oli lopulta yhdennellätoista listaviikolla saavutettu sija 8. "Dangerous Woman" menestyi kohtalaisesti myös Euroopassa, jossa se pääsi singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon muun muassa Italiassa, Kreikassa, Skotlannissa, Slovakiassa ja Tšekissä.

Kappale on myynyt julkaisunsa jälkeen Kanadassa ja Yhdysvalloissa kolminkertaista platinaa, yhteenlasketun myynnin ollessa 1 330 000 kopiota.

Lähteet

Vuoden 2016 kappaleet
Ariana Granden kappaleet
Siobhan Dowd

Siobhan Dowd (4. helmikuuta 1960 – 21. elokuuta 2007) oli englantilainen lastenkirjailija.  Hän kuoli kesken parhaan luomisvaiheensa vuonna 2007. Ennen hänen kuolemaansa rintasyöpään perustettiin hyväntekeväisyysjärjestö Siobhan Dowd Trust, joka käyttää kirjailijan tekijänoikeuspalkkiot heikossa asemassa olevien lasten lukutaitojen parantamiseen.

Dowdin ensimmäinen romaani oli Swift Pure Cry (2006). Se on kertomus teini-ikäisestä Corkin kreivikunnassa Irlannissa asuvasta tytöstä nimeltä Shell. Teos voitti vuoden 2007 Branford Boase -palkinnon ja Eilís Dillon -palkinnon. London Eye Mystery oli Dowdin toinen romaani. Sen julkaisi David Fickling kesäkuussa 2007. Se voitti NASEN / TES -opetuksen erityistarpeiden lastenkirjapalkinnon, ja se oli ehdokkaana vuoden 2008 Carnegie-mitaliin. Sille myönnettiin Southwark-koulujen kirjapalkinto. Toukokuussa 2008 Dowd sai postuumisti 10 000 euron arvoisen Vuoden Bisto -kirjapalkinnon The London Eye Mystery -teoksesta. Tammikuussa 2009 se voitti Salfordin lastenkirjapalkinnon, ja tammikuussa 2010 se voitti Dolly Grayn lastenkirjallisuuspalkinnon.

Kuolemansa aikaan hän oli valmistunut kaksi muuta romaania, jotka on sittemmin julkaistu. Bog Child (helmikuu 2008) voitti Carnegie-mitalin ja pääsi Guardian Award -luettelon. Se kertoo pojasta, joka teki kauhistuttavan löytön kaivaessaan turvetta 1980-luvulla Irlannissa: nuoren tytön ruumiin, joka on saattanut murhata. Toinen postuumi teos Solace of the Road (tammikuu 2009) valittiin ehdokkaaksi sekä Guardian-palkinnon saajaksi että Costa Book Award -kilpailun loppuvaiheeseen.

Dowd oli kehittänyt vähää ennen kuolemaansa vielä yhden idean: lastenromaanin nuoresta pojasta, joka oli selvillä äitinsä terminaalista sairaudesta. Hän oli keskustellut siitä ja sopinut kirjoittavansa sen Walker Books -lehden toimittajan Denise Johnstone-Burtin kanssa, joka työskenteli myös tunnustetun Chaos Walking -trilogian kirjoittajan Patrick Nessin kanssa. Walker järjesti Nessin kirjoittamaan tarinan; myöhemmin Walker ja Ness järjestivät Jim Kayn tekemään siitä elokuva. Teos A Monster Calls  julkaistiin toukokuussa 2011. Vuonna 2012 se voitti Carnegie-mitalin (Ness) vuoden parhaana lasten ja nuorten aikuisten kirjana. Sen suomennos Hirviön kutsu on ilmestynyt vuonna 2016 (ISBN 978-951-31-8764-4). Elokuva A Monster Calls tuli ensi-iltaan vuonna 2016.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Englantilaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1960 syntyneet
Vuonna 2007 kuolleet
Cheap Thrills (kappale)

Cheap Thrills on australialaisen laulaja-lauluntekijä Sian kappale. Sen julkaisi RCA Records hänen seitsemännen, This Is Acting-studioalbumin toisena singlenä 11. helmikuuta 2016. Kappaleen ovat sanoittaneet Sia ja Greg Kurstin, joista jälkimmäinen myös tuotti sen. Kappaleesta on toteutettu myös miksattu versio, jolla vierailee jamaikalaislaulaja Sean Paul. Miksattu versio sai ehdokkuuden Grammy-palkinnolle kategoriassa "Paras pop duon esitys". "Cheap Thrills" on lajityypiltään synthpop ja dancehall kappale, joka sisältää "jatkuvan trooppisen biitin sekä elektropop-tyyliset synteettiset sävelet".

Kappale oli julkaisun jälkeen myyntimenestys, sen päästyä Yhdysvaltain Billboard Hot 100-listan kärkeen joka teki siitä Sian kaikkien aikojen ensimmäisen kyseisen listan kärjen saavuttaneen kappaleen. Paulille tämä oli puolestaan ensimmäinen kyseisen listan kärjen saavuttanut kappale sitten vuonna 2006 julkaistun kappaleen "Temperature". Kappale saavutti myös Billboardin Mainstream Top 40 ja Radio Songs-listojen kärjet. Kappale menestyi hyvin myös muualla maailmassa, sen päästyä singlelistan kärkeen Belgiassa (Vallonia), Espanjassa, Irlannissa, Israelissa, Italiassa, Kanada, Luxemburgissa, Meksikossa, Portugalissa, Ranskassa, Romaniassa, Ruotsissa, Saksassa, Skotlannissa, Slovakiassa, Sloveniassa, ranskankielisessä Sveitsissä ja Tšekissä, jonka lisäksi se sijoittui listan kymmenen parhaan joukkoon Alankomaissa, Australiassa, Belgiassa (Flanderi), Ecuadorissa, Guatemalassa, Islannissa, Isossa-Britanniassa, Kolumbiassa, Libanonissa, Norjassa, Puolassa, Suomessa, Sveitsissä, Tanskassa, Uudessa-Seelannissa ja Venäjällä. Isossa-Britanniassa kappaleen paras saavutus oli Britannian singlelistan toinen sija.

"Cheap Thrillsin" sanoittajat Sia ja Kurstin voittivat vuoden 2018 APRA Music Awardsissa palkinnon kategoriassa "Eniten ulkomailla soittoa saanut australialainen kappale". Se voitti uudelleen palkinnon samassa kategoriassa vuoden 2019 APRA Music Awardsissa.

Lähteet

Vuoden 2016 kappaleet
Sian kappaleet
Greg Kurstinin tuottamat kappaleet
Synthpop-kappaleet
Reggaekappaleet
Dancehall
Prinsessa Lalla Salma

Prinsessa Lalla Salma (arab. سلمى بناني‎) (s. 10. toukokuuta 1978) on Marokon kuninkaan Muhammad VI:n puoliso. Pari on ollut naimisissa vuodesta 2002 lähtien. Lalla on Pohjois-Afrikassa yleisesti käytetty titteli, jolla osoitetaan kunnioitusta itseään vanhempia tai aatelissukuisia naisia kohtaan.

Tausta 
Lalla Salma, synnyinnimeltään Salma Bennani, syntyi vuonna 1978 Fèsin kaupungissa. Hänen isänsä oli ammatiltaan opettaja. Äiti kuoli Salman ollessa 3-vuotias.. Salma kasvoi kuitenkin Rabatissa, Qbibatin kaupunginosassa isoäitinsä luona. 

Salma on opiskellut tietojenkäsittelytieteitä l'Ecole Nationale Supérieure d'Informatique et d'Analyse des Systèmes -yliopistossa ja valmistui luokkansa priimuksena vuonna 2000.

Prinsessana 
Salma ja prinssi Muhammad tapasivat ensimmäistä kertaa vuonna 1999. Pari meni naimisiin 21. maaliskuuta 2002.

Perinteistä poiketen Lalla Salma on ollut näkyvästi esillä. Perinteisesti Marokon kuninkaan puoliso on ollut hyvin näkymätön hahmo, jonka kuvia tai joskus jopa nimeä ei ole tuotu julkisuuteen..

Vuonna 2018 espanjalaislehdistön lähteiden mukaan Lalla Salma olisi eronnut puolisostaan. Prinsessa oli vetäytynyt julkisuudesta jo vuoden 2017 puolella, mutta Marokon hovi kiisti väitteet minkäänlaisesta erosta.

Lalla Salma on prinsessana nostanut esille mm. naisten kouluttautumismahdollisuuksia ja Afrikan HIV/AIDS-tilanteen. Lisäksi hän on perustanut syöpätutkimusta tukevan säätiön ja toiminut WHO:n hyväntahdonlähettiläänä  Prinsessa on myös hyvin maanläheinen: hän on miehensä tavoin ottanut yhteiskuvia ohikulkijoiden kanssa ja nostanut esille maan köyhien ongelmia.

Lähteet 

Vuonna 1978 syntyneet
Marokkolaiset henkilöt
Elävät henkilöt
Nisha Ayub

Nisha Ayub (s. 5. huhtikuuta 1979) on malesialainen ihmisoikeusaktivisti. Hän ryhtyi ajamaan transsukupuolisten oikeuksia jouduttuaan vankilaan sharia-lain nojalla. Hän on Malesian tunnetuin seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia puolustava aktivisti.

Elämäkerta 
Nisha pidätettiin hänen ollessa 21-vuotias. Pidätyksen syynä oli se, sharia-laki kielsi miehiä pukeutumasta naisten vaatteisiin tai esiintymästä naisena julkisesti. Vaikka Nisha on transnainen, hänet tuomittiin vankeuteen kolmeksi kuukaudeksi miesten vankilassa. Vankilassa häntä hyväksikäytettiin seksuaalisesti.

Vapauduttuaan Nisha on perustanut joukon kansalaisjärjestöjä: SEED Foundation tukee transsukupuolisia ja muita vähemmistöjä, Justice for Sisters antaa oikeudellista tukea transsukupuolisille ja pyrkii lopettamaan seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluvien syrjinnän, ja T-Home tukee iäkkäiden transnaisten asumista. Hän on muun muassa puhunut transsukupuolisten kohtaamaa väkivaltaa ja Malesian terveysministeriön seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen vastaista videokilpailua vastaan. Malesialainen ministeri määräsi Nishan ja erään toisen aktivistin kuvat poistettavaksi julkisesta kuvanäyttelystä elokuussa 2018 koska tulkitsi niiden olevan hallituksen linjan vastaista seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen proomotiota.

Nishalle myönnettiin vuonna 2015 Human Rights Watchin Alison Des Forges Award for Extraordinary Activism -palkinto. Vuonna 2016 Yhdysvaltain ulkoministeriö myönsi hänelle International Women of Courage -palkinnon. Hän on ensimmäinen transnainen, joka on saanut palkinnon. Vuonna 2019 hän oli BBC:n ”sadan vaikutusvaltaisimman ja innostavimman naisen” 100 Women -listalla. Nishan mukaan nimeäminen listalle on voitto kaikille transaktivisteilla maailmassa. San Diego kaupunki Yhdysvalloissa on julistanut Nishan syntymäpäivän 5. huhtikuuta ”Nisha Ayubin päiväksi”.

Huomautukset

Lähteet 

Malesialaiset henkilöt
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia ajaneet aktivistit
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Weil am Rhein

Weil am Rhein on kaupunki Lörrachin piirikunnassa Baden-Württembergin osavaltiossa Saksan lounaisimmassa kolkassa. Sillä on pitkä historia rautatieläisten kaupunkina. Weil am Rheinin lounainen rajapiste keskellä Reiniä sveitsiläisen Baselin ja ranskalaisen Huninguen kanssa on myös Ranskan, Saksan ja Sveitsin yhteinen rajapiste. Kaupunki kuuluu Baselin metropolialueeseen.

Maantiede 
Weil am Rhein sijaitsee Reinin yläjuoksun laaksossa. Reinin uoma kääntyy kaupungin lounaispuolella kohti pohjoista. Piirikunnan pääkaupunki Lörrach sijaitsee välittömästi Weil am Rheinin itäpuolella. Weil am Rheinin etäisyys Baselin keskustasta on noin 5 kilometriä koilliseen. Weil am Rheinin koillispuolella on laaja Schwarzwaldin vuoristoalue.

Weil am Rheinin kantakaupunki sijaitsee kaupungin eteläosassa. Haltingen oli aiemmin itsenäinen kunta Weilin pohjoispuolella, nykyisin se on Weil am Rheinin toiseksi suurin kaupunginosa. Märkt luoteessa ja Ötlingen koillisessa olivat niin ikään aiemmin itsenäisiä kuntia.

Historia 
Vanhin kirjallinen maininta Weil am Rheinista on helmikuulta 786. Nimi Weil lienee roomalaista alkuperää. Keskiaikana nimi haki muotoaan, vuonna 1344 kirjoitettiin Wil am Schlipfe ja vähitellen päädyttiin nykymuotoon Weil. Paikkakunta oli vuosisatojen ajan maalaiskylä, jonka ilmasto oli ja on edelleen erityisen suotuisa viininviljelylle. Weilin kehitys kaupungiksi alkoi 1800-luvulla, asiaa edisti paikkakunnan erinomainen liikenteellinen sijainti. Rautatieverkkoon Weil liitettiin 1855.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Weil oli kasvanut teollisuus- ja rautatieläiskaupungiksi, sinne oli asettunut muun muassa sveitsiläistä tekstiiliteollisuutta. Elokuussa 1929 Weil kohotettiin kaupungiksi ja se sai viralliseksi nimekseen Weil am Rhein. Toinen maailmansota pysäytti kaupungin kehityksen, mutta sodan jälkeen väkiluku kasvoi nopeasti. Weil am Rheiniin muutti runsaasti pakolaisia. 1970-luvulla kaupunkiin liitettiin Ötlingen, Haltingen ja Märkt.

Haltingenista on ensimmäinen maininta vuodelta 767 muodossa Haholtinga. Märkt mainitaan 1169 muodossa Matro ja Ötlingen 1064 muodossa Ottlinchoven.

Talous ja liikenne 

Rautatie- ja vesiliikenne ovat Weil am Rheinin keskeisiä elinkeinoja. Vähittäiskauppa ja matkailu ovat niin ikään tärkeitä. Julkisista palveluista mainittakoon kaupunginkirjasto Stadtbibliothek Weil am Rhein. Sveitsiläisellä huonekaluvalmistaja Vitralla on Weil am Rheinissa toimipiste Vitra Campus.

Weil am Rheinin rautatieasema sijaitsee rataosuudella Mannheim–Basel. Kaupunki kuuluu myös Baselin lähijunaliikenteen piiriin. Saksan keskiosasta alkava moottoritie BAB 5 päättyy Weil am Rheiniin, mistä tielinja jatkuu Sveitsin moottoritienä A2 ja kulkee kohti Italiaa. Länteen vie autoroute A 36. Weil am Rheinin pohjoispuolitse kulkee BAB 98.

Laudenbachista Baden-Württembergin pohjoisosasta alkava 500 kilometriä pitkä Badische Weinstraße päättyy Weil am Rheiniin.

Lähteet ja viitteet

Aiheesta muualla 
Weil am Rhein, Baden-Württemberg, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength

Baden-Württembergin kunnat
Saksan kaupungit
Juliana Hyrri

Juliana Hyrri (s. 1989 Kohtla-Järve, Viron SNT, Neuvostoliitto) on suomalainen kuva- ja sarjakuvataiteilija.

Hyrri syntyi Virossa ja muutti nelivuotiaana perheensä kanssa Suomeen. Hän valmistui vuonna 2011 Hyvinkään taidekoulusta kuva-artesaaniksi. Hyrri valmistui Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulusta kandidaatiksi 2016 ja maisteriksi 2020. Hän alkoi opiskella sarjakuvaa sivuaineena yliopistossa 2016. Aiemmin Hyrri oli keskittynyt maalaustaiteeseen ja tehnyt kandidaatintutkintonsa taidekasvatuksesta. Vuonna 2017 Hyrri voitti Oulun sarjakuvaseuran Oulun pohjoismaisen sarjakuvakilpailun ensimmäisen palkinnon. Seuraavana vuonna hän sijoittui kilpailussa toiseksi.

Hyrrin sarjakuvia ilmestyi vuosina 2017–2018 kolmessa antologiassa: Suuren Kurpitsan Rikkinäisen mielen kuvat -antologiassa oli sarjakuva ”Kai mä hengitän”, Boomknigan ja Suomen sarjakuvaseuran julkaisemassa Neighbours-antologiassa sarjakuva ”Never Come Back” ja Zum Teufelin julkaisemassa 101 sarjakuvaa Suomesta -antologiassa sarjakuva ”Pilvissä”.

Hyrrin esikoisteos oli Suuren kurpitsan julkaisema Satakieli joka ei laulanut (2019). Samana vuonna hän kuvitti Pauli Kallion käsikirjoittaman lastenkuvakirjan Kalle, pallo ja sello. Vuonna 2020 Hyrrille myönnettiin esikoisteoksestaan Suomen arvostelijain liiton jakama Kritiikin Kannukset -palkinto.

Teoksia

Julkisia teoksia
 Vuoden päivät, Hippoksen ratikkapysäkki, Tampere 2021

Lähteet

Aiheesta muualla
 Juliana Hyrrin verkkosivut
 Juliana Hyrri taiteilijamatrikkelissa

Suomalaiset sarjakuvantekijät
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset taidemaalarit
Turkka Kuusisto

Turkka Tuomas Kuusisto (s. 1979) on Posti Group Oyj:n toimitusjohtaja 6.2.2020 lähtien. Kuusisto on koulutukseltaan diplomi-insinööri.

Lähteet 

Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset insinöörit
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Joonas Rantanen

Joonas Rantanen on suomalainen jalkapallovalmentaja. Hän toimii Klubi 04:n päävalmentajana ja Helsingin Jalkapalloklubin miesten joukkueen apuvalmentajana.

Rantanen toimi HJK:n naisten joukkueen päävalmentajana kaudet 2016–2019. Joukkue voitti Naisten Liigan mestaruuden vuonna 2019 ja Suomen Cupin mestaruuden vuosina 2017 ja 2019.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Suomalaiset jalkapallovalmentajat
Syntymävuosi puuttuu
The Killer Bride

The Killer Bride on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Joshua Garcia, Janella Salvador, Geoff Eigenmann ja Maja Salvador.

Näyttelijät

Filippiiniläiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
Kauhusarjat
ABS-CBN:n draamasarjat
Voima Ventures

Voima Ventures on vuonna 2019 perustettu syväteknologiaan sijoittava riskisijoitusyhtiö, jonka ensimmäinen rahasto on 50 miljoonan euron kokoinen. Voiman perusti startup-vaikuttaja Inka Mero, ja ensimmäisen vuoden 2019 rahaston ankkurisijoittajana oli VTT (Valtion Teknologian Tutkimuskeskus).  Perustamishetkellä Voiman portfoliossa oli valmiiksi 20 VTT:stä irtautunutta spin-off -yritystä.

Lähteet 

Suomalaiset yritykset
Rusotäplärisakas

Rusotäplärisakas (Inocybe armeniaca) on myrkyllinen risakaslaji. Se muistuttaa valkorisakasta, mutta eroaa siitä terävän keskuskohouman sekä lakissa esiintyvien tiilenpunaisten laikkujen avulla.

Lähteet

Risakkaat
Plasmodesmi

Plasmodesmit ovat kasveilla viereisten solujen soluseinien välillä olevia keskilevyjen aukkoja. Plasmodesmien kautta kulkee solujen plasmayhteys, joka yhdistää kahden solun solulimat. Niitä on useimmissa kasvisoluissa, mutta ei ilmarakojen huulisolujen ja niiden apusolujen välillä. Niiden avulla vesi ja muut pienten molekyylit kulkevat vapaasti solujen välillä. Myös putkisoluista ja putkiloista ne puuttuvat. Niiden tiheys voi olla 1 miljoonaa 1 neliömillimetrin aluella.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 

Kasvianatomia
Melodrama (Lorden albumi)

Melodrama on uusiseelantilaislaulaja Lorden toinen studioalbumi, joka julkaistiin Universal Musicin kautta 16. kesäkuuta 2017. Se oli ehdolla vuoden albumiksi seuraavan vuoden Grammy-gaalassa. Vaikka popalbumi sai kriitikoilta hyviä arvosanoja ja se nostettiin kärkisijoille monilla vuoden 2017 parhaita albumeita luettelevilla listoilla, se menestyi kaupallisesti huonosti Lorden Pure Heroine -esikoisalbumiin verrattuna. 

Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Green Light” ja ”Perfect Places” sekä ”Homemade Dynamite” -kappaleen remix-versio, jolla vierailevat SZA, Khalid ja Post Malone. Lorde osallistui kaikkien albumin kappaleiden säveltämiseen ja sanoittamiseen. Hän myös tuotti albumin yhdessä Bleachers-yhtyeen Jack Antonoffin kanssa.

Arvostelut 
 AllMusic: 
 The Guardian: 
 Metacritic: 91/100
 Pitchfork: 8.8/10
 Rolling Stone:

Listasijoitukset

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säv. ja san. myös Ella Yelich-O’Connor.

Japanin bonuskappale

Spotify bonuskappale

Singlet 
 ”Green Light” (2017)
 ”Perfect Places” (2017)
 ”Homemade Dynamite” (remix, mukana SZA, Khalid ja Post Malone, 2017)

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit
Uusiseelantilaiset albumit
Popalbumit
Don’t Let Me Down (The Chainsmokersin kappale)

Don’t Let Me Down on yhdysvaltalaisen tuottajaduo The Chainsmokersin kappale, jolla vierailee myös yhdysvaltalaislaulaja Daya. Sen julkaisivat Disruptor Records ja Columbia Records digitaalisesti ladattavana singlenä The Chainsmokersin Collage EP-levyltä 5. helmikuuta 2016. Kappaleen ovat sanoittaneet Andrew Taggart, Emily Warren ja Scott Harris.

”Don’t Let Me Down” oli myyntimenestys sen päästyä Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla parhaimmillaan sijalle kolme. Tämä oli sekä The Chainsmokersin että Dayan ensimmäinen kyseisellä listalla viiden parhaan joukkoon päässyt single. Kappale pääsi singlelistan kymmenen parhaan joukkoon myös muissa lukuisissa valtioissa kuten Australiassa, Iso-Britanniassa, Itävallassa, Kanadassa, Ruotsissa, Saksassa, Suomessa ja Uudessa-Seelannissa. Kappaleelle julkaistiin miksattuja versioita 15. huhtikuuta 2016. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin 29. huhtikuuta 2016. Videolla esiintyvät sekä The Chainsmokers että Daya. ”Don’t Let Me Down” voitti Grammyn kategoriassa ”Paras tanssikappale”.

Lähteet

Vuoden 2016 kappaleet
The Chainsmokersin kappaleet
Baby K

Claudia Nahum (s. 5. helmikuuta 1983 Singapore, taiteilijanimeltään Baby K) on italialainen laulaja, lauluntekijä, räppäri ja malli. Hänet tunnetaan parhaiten Tiziano Ferron kanssa nauhoittamastaan kappaleesta "Killer" ja Giusy Ferrerin kanssa esittämästään kappaleesta "Roma-Bangkok" joka oli vuoden 2015 myydyin single Italiassa. Claudia syntyi italialaisille vanhemmille ja hänet kasvatettiin Lontoossa. Nykyään hän asuu kuitenkin kotimaassaan Italiassa.

Claudia on julkaissut uransa aikana kolme EP-levyä sekä kolme studioalbumia, joista kaikki on päässyt Italian albumilistan kymmenen parhaan joukkoon. Lisäksi hänellä on viisi Italian singlelistan kymmenen parhaan joukkoon päässyttä singleä, joihin lukeutuvat muun muassa edellämainittu Roma-Bangkok, "Voglio ballare con te" ja "Da zero a cento".

Vuonna 2019 Claudian albumit ja singlet olivat myyneet Italiassa yhteensä yli miljoona kopiota, joihin lukeutuvat Roma-Bangkokin saavuttama timanttilevy. Lisäksi hän on voittanut palkinnon MTV Italian Music Awardsissa, kolme palkintoa Wind Music Awardsissa.

Diskografia

Albumit

 Una Seria (12. maaliskuuta 2013)
 Kiss Kiss Bang Bang (11. syyskuuta 2015)
 Icona (16. marraskuuta 2018)

EP-levyt

 SOS (16. lokakuuta 2008)
 Femmina Alfa (23. syyskuuta 2011)
 Lezioni di Volo (31. toukokuuta 2012)

Singlet

Pääartistina

 Femmina Alfa (2011)
 Sparami (2012)
 Killer (mukana Tiziano Ferro) (2013)
 Non cambierò mai (mukana Marracash) (2013)
 Sei sola (mukana Tiziano Ferro) (2013)
 Anna Wintour (2015)
 Roma-Bangkok (mukana Giusy Ferreri) (2015)
 Chiudo gli occhi e salto (mukana Federica Abbate) (2015)
 Venerdi (2016)
 Roma-Bangkok (uudelleenjulkaisu, mukana Lali Espósito) (2017)
 Voglio ballare con te (mukana Andrés Dvicio) (2017)
 Aspettavo solo te (2017)
 Da zero a cento (2018)
 Come no (2018)
 Playa (2019)
 Buenos Aires (2020)
 Non mi basta più (2020)
 Non dire una parola (ft. Avaro Soler) (2021)
Vierailevana artistina

 Bad Boy (Manuel Rotondo, mukana Baby K) (2014)
 Light It Up (Ora Che Non C'è Nessuno) (Major Lazer, mukana Baby K) (2016)
 Dio benedica il reggaeton (Fred De Palma, mukana Baby K) (2019)

Lähteet

Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Italialaiset poplaulajat