Vasemmistoliitto

Vasemmistoliitto (, lyhenne Vas.) on suomalainen poliittiseen vasemmistoon kuuluva puolue. Se sai vuoden 2019 eduskuntavaaleissa 16 kansanedustajaa ja se on siten Suomen kuudenneksi suurin puolue. Puolueen puheenjohtajana toimii Li Andersson.

Puolue on vaalikaudella 2019–2023 hallituksessa, jossa sillä on kaksi ministerinsalkkua: opetusministeri ja sosiaali- ja terveysministeri. Nykyinen opetusministeri on Li Andersson, sosiaali- ja terveysministeri Hanna Sarkkinen.

Tavoiteohjelmassaan vasemmistoliitto pyrkii parantamaan yhteiskunnan hyvinvointia, ympäristön ja talouden kestävyyttä, ihmisten välistä tasa-arvoa, vapautta ja mahdollisuutta työhön ja toimeentuloon. Vasemmistoliiton talouspoliittisena suuntauksena on elvytyksen eli julkisten investointien tukeminen.

Historia

Tausta ja perustaminen 

Puolue luotiin vuonna 1990 Suomen Kansan Demokraattisen Liiton ja Suomen Kommunistisen Puolueen pohjalle. Saman vuoden lopulla myös Demokraattisen Vaihtoehdon kansanedustajat liittyivät puolueeseen.

Vasemmistoliitto perustettiin 28.–29. huhtikuuta 1990 Helsingin Kulttuuritalolla ja jäähallissa pidetyssä avoimessa kokouksessa, johon otti osaa 3 500 kannattajaa.

Uuden puolueen takana olivat Suomen Kansan Demokraattinen Liitto ja Suomen Kommunistinen Puolue (SKP) sekä naisjärjestö Suomen Naisten Demokraattinen Liitto. Mukaan tulivat myös (SKP:n toiminnasta 1980-luvun puolivälissä suljetut) Demokraattisen Vaihtoehdon kannattajat.

Idea uudesta puolueesta syntyi 1980-luvun lopussa, kun kansandemokraatit alkoivat pohtia, miten voisivat päästä eroon SKP/SKDL-kaksoisorganisaatiosta ja SKP:n sisäisistä riidoista. Vuoden 1988 presidentinvaaleja varten perustettu Liike 88 oli keskeinen välivaihe ajatuksen edistymisessä. Vasemmistoliiton ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin kansanedustaja Claes Andersson.

Yksi vasemmistoliiton suunnittelijoista, Reijo Käkelä, siirtyi SDP:hen jo ennen puolueen perustamista, kun SKP:n vähemmistöläiset otettiin mukaan. Uudelleen perustetun SKP:n jäsenet poistuivat vasemmistoliitosta 1990-luvun puolivälissä.

Claes Anderssonin kausi (1990-1998) 
Vasemmistoliitto osallistui sekä Paavo Lipposen ensimmäiseen (1995–1999) että toiseen (1999–2003) hallitukseen pitäen hallussaan kahta ministerinsalkkua. Puoluekokouksessa 1995 vain 17 viidestäsadasta edustajasta äänesti hallitukseen osallistumista vastaan. 

Kansanedustajat Esko-Juhani Tennilä, Mikko Kuoppa ja Veijo Puhjo erotettiin eduskuntaryhmästä heti kauden alussa 1995 näiden äänestettyä hallitusta vastaan. Nämä perustivat sitten oman eduskuntaryhmänsä, Vasemmistoryhmän (Va-r). Ennen seuraavia eduskuntavaaleja kapinalliset kuitenkin hyväksyttiin takaisin ja asetettiin ehdokkaiksi.

Kulttuuriministerinä toiminut Andersson joutui väistymään hallituksesta syyskuussa Suvi-Anne Siimeksen tultua valituksi puoluejohtajaksi.

Siimeksen kausi (1998–2006) 
Eduskuntavaalien 2003 jälkeen vasemmistoliitto ei päässyt hallitukseen, vaikka haluja olisikin ollut, sillä Anneli Jäätteenmäen hallituksesta tehtiin edeltäjiä kapeapohjaisempi punamultahallitus.

Maaliskuussa 2006 vasemmistoliittoa vuodesta 1998 johtanut Siimes ilmoitti yllättäen eroavansa tehtävästään. Erimielisyyksiin puolueensa kanssa ajautunut puheenjohtaja osoitti erotessaan syyttävän sormensa vasemmistoliiton ”entisiin taistolaisiin”, jotka hänen mielestään jarruttivat välttämättömiä uudistuksia.

Siimes oli kritisoinut tovereitaan julkisuudessa usein jo aiemmin, mutta kulminaatiopisteeksi muodostui puolueen eduskuntaryhmän ottama kanta kriisinhallintalain käsittelyssä. Ryhmän enemmistö vaati, että EU:n taistelujoukkojen käyttöön tulisi olla suomalaisten osalta Yhdistyneiden kansakuntien tai Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön valtuutus.

Suvi-Anne Siimes antoi virallisen eroilmoituksensa puoluehallituksen kokoukselle 2. maaliskuuta 2006. Eron myöntänyt hallitus päätti esittää huhtikuussa kokoontuvalle puoluevaltuustolle ylimääräistä puoluekokousta toukokuuksi.

Viialaisen yhdistämishanke 
Vasemmistoliiton entinen puoluesihteeri (1990–1995) ja SAK:n apulaisjohtaja Matti Viialainen perusti 2005 Vasemmisto yhteen -yhdistyksen, jonka tarkoituksena on edistää kahden suuren vasemmistopuolueen yhtymistä. Viialainen oli esittänyt vastaavaa usein aikaisemminkin. Ennen yhdistyksen perustamista kiersi vasemmistopiireissä aihetta käsitellyt Viialaisen ja Timo Roppolan kirjoittama muistio. Keskustellessaan muistiosta puoluehallitus katsoi, ettei yhdistämiselle ollut asiallisia perusteita tai kannatusta. Viialainen erosi vasemmistoliitosta viimein keväällä 2006 katsottuaan ”maltillisten voimien joutuneen puolueessa tappiolle”.

Korhosen kausi (2006-2009) 
Vasemmistoliiton uudeksi puheenjohtajaksi valittiin 13. toukokuuta 2006 Tampereella pidetyssä ylimääräisessä puoluekokouksessa kansanedustaja ja entinen kuntaministeri Martti Korhonen. Äänestyksessä toiseksi sijoittui 29-vuotias helsinkiläinen eduskunta-avustaja Paavo Arhinmäki. Toisella kierroksella Korhonen sai 273 ja Arhinmäki 150 ääntä. Ensimmäisellä kierroksella mukana olivat lisäksi Markus Mustajärvi (69 ääntä), Katja Syvärinen (55 ääntä) ja Erkki Virtanen (21 ääntä).

Varsinaisessa puoluekokouksessa kesällä 2007 Helsingin kulttuuritalolla Korhonen valittiin jatkokaudelle yksimielisesti ilman vastaehdokasta. Sen sijaan varapuheenjohtajista äänestettiin: ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi valittiin helsinkiläinen kansanedustaja Paavo Arhinmäki ja toiseksi varapuheenjohtajaksi riihimäkeläinen lähihoitaja ja kaupunginvaltuutettu Aino-Kaisa Pekonen. Puoluesihteeriksi valittiin Sirpa Puhakka ja puoluevaltuuston puheenjohtajaksi Katja Syvärinen.

Heikosti menneiden Eurovaalien jälkeen puheenjohtaja Martti Korhonen ilmoitti 10. kesäkuuta 2009 eroavansa välittömästi puolueen puheenjohtajan paikalta. Vetovastuun otti ensimmäinen varapuheenjohtaja Paavo Arhinmäki.

Arhinmäen kausi (2009-2016) 
Uusi puheenjohtaja valittiin 27. kesäkuuta järjestetyssä puoluevaltuuston ylimääräisessä kokouksessa, jossa Arhinmäki voitti Merja Kyllösen äänin 34–20.

Eduskuntavaalin 2011 jälkeen Vasemmistoliitto liittyi Kataisen hallitukseen, jossa se sai kaksi ministerinpaikkaa. Puheenjohtaja Arhinmäestä tuli kulttuuriministeri. Vasemmistoliiton listoilta valitut kansanedustajat Markus Mustajärvi ja Jyrki Yrttiaho äänestivät Kataisen hallitukselle epäluottamusta, ja heidät erotettiin eduskuntaryhmästä. He muodostivat tällöin Vasenryhmän, mutta eivät ole pyrkineet uuden puolueen perustamiseen. Kevään 2014 kehysriihen ratkaisut johtivat siihen, että puolue ei katsonut voivansa jatkaa hallituksessa. Arhinmäki perusteli eroamista sillä, että hallitus heikentää pienituloisimpien asemaa samalla kun korottaa veroja vähemmän kuin tekee leikkauksia.

Juha Sipilän hallituskaudella eduskuntavaalien 2015 jälkeen puolue toimi oppositiossa, ja vastusti erityisesti pienituloisiin kohdistuvia leikkauksia ja hallituksen yksityisten toimijoiden roolia kasvattavaa sote- ja maakuntauudistusta, joka lopulta myös kaatui hallitus mukanaan joitakin viikkoja ennen vuoden 2019 eduskuntavaaleja.

Li Anderssonin kausi (2016→) 
Vaalikauden aikana kesällä 2016 Li Andersson valittiin neuvoa-antavan jäsenäänestyksen perusteella puolueen puheenjohtajaksi, ja uusi puheenjohtaja onnistui luotsaamaan ensimmäistä kertaa pitkään aikaan puolueen kasvattamaan kannatustaan edellisiin vaaleihin nähden sekä vuoden 2017 kuntavaaleissa että vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.

Eduskuntavaaleissa 2019 vasemmistoliiton kärkiteemoina olivat eriarvoistumisen pysäyttäminen, oikeudenmukainen ilmastonmuutoksen torjunta ja uusi työ. Puolue tarjosi vaaliohjelmassaan myös keinoja vanhustenhoidon kriisiytyneen tilanteen ratkaisemiseksi: vasemmistoliitto parantaisi palvelutalojen ja kotihoidon hoitajamitoitusta sekä perustaisi vanhusasiainvaltuutetun viran varmistamaan ikäihmisten palveluiden toteutumista.

Puolue aloitti 6.6.2019 Rinteen hallituksessa neljän muun puolueen, sosialidemokraattien, keskustan, vihreiden ja RKP:n kanssa. Hallitukseen osallistumisesta järjestettiin neuvoa-antava jäsenäänestys, jossa 97 % äänestäneistä puolueen jäsenistä kannatti puolueen johdon tapaan hallitukseen osallistumista. Neuvoteltu hallitusohjelma oli julkaistu kokonaisuudessaan ennen äänestystä. Jäsenäänestystä ja hallituksen aloittamista edeltäneissä hallitusneuvotteluissa kaikkien puolueen asettamien kynnyskysymysten nähtiin täyttyneen uuden hallituksen panostaessa esimerkiksi terveydenhuoltoon, koulutukseen ja ilmastonmuutoksen torjuntaan leikkausten sijaan. Puolue sai hallituksesta opetusministerin sekä sosiaali- ja terveysministerin salkut, joista ensimmäiseksi valittiin puolueen puheenjohtaja Li Andersson ja jälkimmäinen jaettiin kahdeksi kahden vuoden kaudeksi niin, että Aino-Kaisa Pekonen toimii soteministerinä kaksi ensimmäistä vuotta ja Hanna Sarkkinen kaksi jälkimmäistä vuotta. 

Puolueen ministerit säilyivät samoina, hallituspohjan ja hallitusohjelman tapaan, pääministeri Antti Rinteen vaihtuessa Sanna Mariniin ja hallituksen Marinin hallitukseksi.

Puolueen puheenjohtaja ja opetusministeri Li Anderssonin jäädessä lapsen saamisen johdosta äitiysvapaalle joulukuussa 2020 hänen tilalleen sijaiseksi kesään 2021 asti nousi puolueen ensimmäinen varapuheenjohtaja Jussi Saramo. Haastattelussa sijaisuuden alkaessa Saramo korosti olevansa poliittisiltä näkemyksiltään Anderssonin kanssa samoilla linjoilla todeten: "Ei meillä poliittisia näkemyseroja ole."

Nimi ja tunnukset

Rakenne ja organisaatio

Puolueen toimielimet 
Vasemmistoliiton korkein päättävä elin on joka kolmas vuosi kokoontuva puoluekokous, jonka tehtävänä on valita puolueelle puheenjohtaja, kaksi varapuheenjohtajaa, puoluesihteeri, puoluehallitus ja puoluevaltuusto. Kokouksissa hyväksytään puolueen ohjelmat ja asiakirjat. 

Puoluekokousten välillä ylintä päätäntävaltaa käyttää kaksi kertaa vuodessa kokoontuva puoluevaltuusto ja kuukausittain kokoontuva puoluehallitus.

Jäsendemokratia 
Vuonna 2017 Li Andersson valittiin jäsenäänestyksen perusteella puolueen puheenjohtajaksi. Syksyllä 2018 puolue linjasi puheenjohtaja Li Anderssonin aloitteesta, että eduskuntavaalien 2019 jälkeisestä mahdollisesta hallitukseen osallistumisesta järjestetään neuvoa-antava jäsenäänestys.

Eduskuntaryhmä 

Vasemmistoliittoa eduskunnassa edustaa vasemmistoliiton eduskuntaryhmä. Eduskuntaryhmä toimii vasemmistoliiton kansanedustajien yhteistyöelimenä. Eduskuntaryhmän merkitys eduskuntatyössä on keskeinen: kokouksissa keskustellaan ajankohtaisista poliittisista kysymyksistä ja muodostetaan kantoja eduskunnan käsittelyssä olevaan asiaan. Vasemmistoliiton eduskuntaryhmän valtiopäiväkaudella 2019–2023 muodostaa 16 kansanedustajaa. Ryhmän puheenjohtajana toimii kansanedustaja Jussi Saramo.

Piirijärjestöt 
Puolueen järjestörakenne koostuu paikallis-, piiri- ja keskustasosta. Vasemmistoliitolla on 13 piirijärjestöä.

Helsingin Vasemmistoliitto
Hämeen Vasemmistoliitto
Kainuun Vasemmisto
Keski-Suomen Vasemmisto
Kaakkois-Suomen Vasemmistoliitto
Vasemmistoliiton Lapin piiri
Pirkanmaan Vasemmistoliitto

Pohjanmaan Vasemmisto
Pohjois-Pohjanmaan Vasemmisto
Satakunnan Vasemmistoliitto
Savo-Karjalan Vasemmisto
Vasemmistoliiton Uudenmaan piirijärjestö
Varsinais-Suomen Vasemmistoliitto

Lähiyhteisöt 
Vasemmistoliiton naisjärjestö on Vasemmistonaiset. Nuorisotyötä tekee puolueesta riippumaton, itsenäinen Vasemmistonuoret ja varhaisnuorisotyötä Suomen Demokratian Pioneerien Liitto. 

Vasemmistoliiton sivistysjärjestö on Kansan Sivistystyön Liitto. Vasemmistoliiton samoin kuin sen edeltäjien päätearkistona toimii Kansan Arkisto, joka on kaikille avoin yksityinen keskusarkisto.

Muita vasemmistoliiton oheisjärjestöjä ovat Yrjö Sirolan Säätiö, Kansantalojen Liitto, Eläkeläiset ry ja Kansan Radioliitto. Lisäksi puoluetta lähellä ovat Kulttuurityön Keskus, Hebe-säätiö, Nuorisolomat ja Lasten Toiminnan Tukisäätiö.

Media 
Puolueen pää-äänenkannattaja on kerran viikossa paperilla ja päivittäin verkossa ilmestyvä Kansan Uutiset (KU). Vuonna 1957 ilmestymisensä aloittaneesta lehdestä tehtiin puolueen äänenkannattaja elokuussa 2000, mutta käytännössä lehti oli vastaavassa roolissa myös 1990-luvun. Vasemmistoliittoa lähellä olevia aluelehtiä ovat Porissa ilmestyvä Satakunnan Työ ja oululainen Kansan Tahto. Ruotsinkielistä vasemmistoa palvelee Ny Tid. 

Pirkanmaan vasemmisto julkaisee verkkolehteä Vasen Kaista, jota tehdään täysin vapaaehtoisvoimin.  

Vasemmistoliitto julkaisi aiemmin verkkolehteä Verstas (2004–2009) ja puolueen eduskuntaryhmä tiedotuslehteä Vau!.

Kansainväliset jäsenyydet 
Vasemmistoliitto liittyi Euroopan vasemmistopuolueeseen vuonna 2009. Euroopan parlamentissa puolue kuuluu Euroopan yhtyneen vasemmiston/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston (GUE/NGL) ryhmään. Pohjoismaiden neuvostossa vasemmistoliitto toimii Vasemmistososialistisessa vihreässä ryhmässä (VSG).

1. helmikuuta 2004 vasemmistoliitto oli perustamassa Pohjoismaiden vihreän vasemmiston liittoa (NGLA) Reykjavíkissa yhdessä Islannin, Norjan, Ruotsin ja Tanskan veljespuolueiden kanssa.

Vasemmistoliitto kuuluu vuonna 1991 perustettuun Uuteen eurooppalaiseen vasemmistofoorumiin (NELF), jonka kahdesti vuodessa järjestettäviä kokouksia on pidetty myös Suomessa.

Rahoitus 
Vasemmistoliitto on vastaanottanut puoluerahoitusta yksityishenkilöiltä, järjestöiltä, säätiöiltä ja yrityksiltä. Tuen antajia ovat olleet mm. Ammattiliitto Pro, Avantisäätiö, JHL:n Punarinnat ja Vasemmistoryhmä, Kuljetustyön tuki ry, Metallityöväen Liitto, Osuuskunta Tradeka, Palvelualojen ammattiliitto Pam, Paperin Vasemmistoliittoryhmä, Pohjolan Yhteisö ry, Pohjolan yhtiöt, Punajuuri ry, Puutyöväenliitto, Rakennusliitto, Rautatieläisten Liitto, Suomen Elintarviketyöläisten Liitto, Teollisuusalojen ammattiliitto sekä Vuokatin Demokraattinen yhdistys ry.

Poliittiset linjaukset ja tavoitteet

Kuntavaaliohjelma 2021 
Vasemmistoliiton 2. helmikuuta 2021 julkaistu kuntavaaliohjelma koostui viidestä kärjestä.

Ensimmäinen koulutukseen ja sivistykseen keskittynyt "Pienten puolella!" -kärki keskittyi neljän asian takaamiseen kunnissa koulutukseen ja sivistykseen panostamalla: varhaiskasvatusta kaikille, kohtuulliset ryhmäkoot terveissä kouluissa, tasa-arvoinen koulutie jokaiselle ja yhdenvertainen toinen aste.

Toinen osio, "Reilu siirtymä!", nosti kunnat keskiöön ilmastonmuutoksen ratkaisijoina. Puolueen mielestä liikkumisesta tulisi tehdän vaivatonta ja ilmastoystävällistä, rakentamisessa ja korjaamisessa tulisi hyödyntää energiaviisaita ratkaisuja, kaavoituksen tulisi olla ilmastoviisasta ja kohtuuhintaisia asuntoja takaavaa, kuntien tulisi siirtyä pois kivihiilen ja turpeen käytöstä vuoteen 2025 mennessä sekä kunnioittaa luontoa. 

Kolmas, terveyteen ja hyvinvointiin keskittynyt "Tukea, hoitoa ja hoivaa kaikille, ei harvoille!" -osio, toteaa oikeuden terveyteen ja hyvinvointiin kuuluvan jokaiselle. Tämän osion mukaan mm. sosiaali- ja terveyspalveluiden asiakasmaksuja tulisi pienentää, lääkärille pääsy taata korkeintaan viikossa maksutta, ihmisten terapiaan pääsyn mahdollisuus taata, ikäihmiselle tarjota hyvää hoivaa kotona ja palvelutaloissa, kohdistaa lisää resursseja päihteisiin liittyviä ongelmia ratkoviin palveluihin, tukea omaishoitajia, vahvistaa vammaisten palveluita ja itsemääräämisoikeutta sekä parantaa kuntien esteettömyyttä ja saavutettavuutta. Kotipalveluita, lastensuojelua, nuorisotyötä kehittämällä ja tukemalla voidaan puolueen mukaan ennaltaehkäistä ongelmia. Hyvinvointipalveluiden tuottamisessa ulkoistamisia pitäisi välttää ja palvelut tuottaa julkisesti demokraattisen päätäntävallan alaisuudessa.

Neljäs, "Kestävää elinvoimaa!" -osuus, kritisoi lomautuksia lyhytnäköisinä, todellisuudessa kustannuksia aiheuttavina säästöinä ja korostaa työhyvinvoinnin ja työpaikkaosallisuuden tärkeyttä, sekä edellyttää kunnan hankinnoissa hinnan lisäksi huomioitavan ympäristökysymykset, yhteiskuntavastuun ja työehdot. Kunnan on oltava reilu kaikille, hyödyntää osallistavaa budjetointia, olla tarkka kuntouttavan työtoiminnan oikeudenmukaisuudessa ja edistää kestävää elinvoimaisuuden kasvua.

Viides ja viimeinen kuntavaaliohjelman osuus, "Kaikkien kunta!", näkee kunnallisen hyvinvoinnin edistäjänä taiteen, liikunnan ja sivistyksen. Kirjastojen resurssit on taattava sekä lasten ja nuorten lukutaitokasvatusta tuettava. Kunnan on tarjottava kohtuuhintaisia tiloja ja palveluita taiteen ja kulttuurin vapaan kentän toimijoille, taidelaitoisten resurssit taattava ja kohtuullisen lippuhinnoittelun keinoin helpotettava saavutettavuutta sekä tukea ja avustaa kulttuuritoimijoita. Rakennushankkeiden budjeteista tulee "prosenttiperiaatteen" mukaisesti käyttää yksi prosentti taiteeseen laadukkaan ympäristön ja taiteen saavutettavuuden takaamiseksi. Nuorille tulee puolueen mukaan tarjota maksuttomia liikuntavuoroja sekä taata kaikenikäisten kuntalaisten mahdollisuus liikkua ja kokea kulttuuria. Kaupunkitilaa tulee kehittää ei-kaupalliseen suuntaan ihmisten ehdoilla: tulee lisätä julkisten paikkojen taidetta ja omaehtoisen toiminnan mahdollistavia tiloja. Vapaaseen sivistystyöhön sekä kaikenikäisten digi- ja kielitaitojen kehittämismahdollisuuksiin tulee satsata.

Reilun siirtymän ohjelma 2020 
Vasemmistoliitto julkaisi 1. kesäkuuta 2020 "reilun siirtymän ohjelman" – eräänlaisen vastineen Green New Dealille. Ohjelman päämäärä on tuoda esiin puolueen askelmerkit siirtymässä kohti ilmastoystävällistä hyvinvointivaltiota. Se sisältää tavoitteita ja konkreettisia toimenpide-ehdotuksia, joita puolue ajaa politiikassa. Puolueen puheenjohtaja Li Andersson tiivistää sisältöä ohjelman esipuheessa:

Eduskuntavaaliohjelma 2019 
Eduskuntavaaleissa 2019 vasemmistoliiton kärkiteemoina olivat eriarvoistumisen pysäyttäminen, oikeudenmukainen ilmastonmuutoksen torjunta ja uusi työ. Vasemmistoliitto toivoi, että seuraava hallitus peruisi aktiivimallin, palauttaisi subjektiivisen päivähoito-oikeuden eikä leikkaisi pienituloisimpien sosiaaliturvaa.

Eriarvoistumisen pysäyttäminen 

Vasemmistoliiton mukaan kun sosiaali- ja terveydenhuoltoa uudistetaan 2019 alkavalla vaalikaudella, lähtökohdaksi täytyisi ottaa että jokaiselle taataan vähimmäistasona mahdollisuus päästä lääkäriin viikossa maksutta.

Vasemmistoliitto halusi ohjelmassaan hillitä vuokrien nousua kasvukeskuksissa.

Puolue tarjosi vaaliohjelmassaan myös keinoja vanhustenhoidon kriisiytyneen tilanteen ratkaisemiseksi: vasemmistoliitto parantaisi palvelutalojen ja kotihoidon hoitajamitoitusta sekä perustaisi vanhusasiainvaltuutetun viran varmistamaan ikäihmisten palveluiden toteutumista.

Oikeudenmukainen ilmastonmuutoksen torjunta 

Ilmastonmuutoksen torjunnasta ei vasemmistoliiton mukaan tule tehdä Suomea eriarvoistavaa kysymystä, vaan kaikki on otettava mukaan ilmastotalkoisiin. Puolueen puheenjohtaja Li Anderssonin mukaan monella suomalaisella on pelko, että ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi tehtävät toimet kasvattavat eriarvoisuutta. Vasemmistoliiton tavoitteena on ratkaista ilmastokriisi niin, että lopputuloksena on aiempaa tasa-arvoisempi ja paremmin voiva yhteiskunta.

Vaaliohjelmassaan Vasemmistoliitto nosti yhdeksi ratkaisuksi ilmastonmuutoksen investoinnit raiteisiin ja muuhun päästöttömään liikenteeseen. Anderssonin mukaan kaikilla suomalaisilla ei ole varaa hankkia sähköautoa ja varallisuus ei saa muodostua esteeksi ilmastotalkoisiin osallistumiselle, vaan kaikilla on oltava mahdollisuus osallistua ilmastonmuutoksen hillintään.

Uusi työ 

Vasemmistoliitto loisi Suomeen uutta työtä nostamalla tutkimus-, kehitys- ja innovaatiotoiminnan rahoitusta tukemalla itsensätyöllistäjiä ja pienyrittäjiä sekä parantamalla jokaisen suomalaisen mahdollisuutta päivittää osaamistaan työuransa aikana. Puolue parantaisi koulutuksen tasa-arvoa myös maksuttomalla toisen asteen koulutuksella ja 18 ikävuoteen asti jatkuvalla oppivelvollisuudella.

Perusturva 

Vasemmistoliitto peruisi perusturvaan viime vuosina tehdyt leikkaukset ja yhdistäisi sitten eri etuudet yhdeksi perusturvaksi, jonka taso korotettaisiin 800 euroon kuukaudessa. Puolue muuttaisi perusturvan lopulta kaikille vastikkeettomaksi perustuloksi, mutta ei vielä alkavalla vaalikaudella.

Tavoitteiden rahoitus 

Puolueen vaatimat korotukset sosiaalietuuksiin maksaisivat Vasemmistoliiton vaihtoehtobudjetin laskelmien mukaan noin miljardi euroa vuodessa.

Vasemmistoliitto kiristäisi ansio- ja pääomatuloverotuksen progressiota sekä ottaisi käyttöön varallisuusveron. Suurituloisten tuloverotuksen lisäksi Vasemmistoliitto kiristäisi muun muassa listaamattomien yhtiöiden osinkoverotusta sekä perintö- ja lahjaveroa, ottaisi käyttöön kaivos- ja lentoverot, poistaisi yrittäjävähennyksen ja leikkaisi ympäristölle haitallisia tukia puolella miljardilla eurolla.

Puolue on julkaissut 2019 "Tästä rahat!" -asiakirjan, jossa käydään yksityiskohtaisesti puolueen keinot rahoittaa ajamansa muutokset.

Tavoiteohjelma 2016–2019 

Tavoiteohjelmassaan vasemmistoliitto pyrkii parantamaan yhteiskunnan hyvinvointia, ympäristön ja talouden kestävyyttä, ihmisten välistä tasa-arvoa, vapautta ja mahdollisuutta työhön ja toimeentuloon. Vasemmistoliiton talouspoliittisena suuntauksena on elvytys, eli julkisten investointien tukeminen.

Kuntavaaliohjelma 2017 

Puolue lähti vuoden 2017 kuntavaaleihin tunnuslauseella Turvallinen tulevaisuus tehdään nyt. Vaaleissa ja niitä seuraavalla valtuustokaudella tavoitteina vasemmistoliitolla ovat maailman paras koulu ja maksuton varhaiskasvatus kaikille, kohtuuhintainen asuminen ja hyvä ympäristö, ja hyvät sosiaali- ja terveyspalvelut kaikille.

Vasemmistoliitto vaatii esimerkiksi kohtuullisia ryhmäkokoja, huolenpitoa henkilökunnan ja oppilaiden jaksamisesta, laatua rakentamiseen, taidetta ja viheralueita katukuvaan, kuntien energiaviisautta, joukkoliikenteen, kävelyn ja pyöräilyn edistämistä, lyhyempiä jonoja palveluihin, tasaisemmin jakautuvaa hyvinvointia, turvallista ja arvokasta ikääntymistä riittävällä hoitajamitoituksella, ennaltaehkäisevään lastensuojeluun ja perhetyöhön kunnon resurssien varaamista, ihmisten kuuntelemista heitä koskevissa asioissa, terveyskeskusmaksujen poistamista, palveluiden tuottamista julkisesti yhteisesti ja demokraattisesti valittujen aluepäättäjien valtaa.

Periaateohjelma 2007 

Vuoden 2007 kesäkuussa hyväksytty periaateohjelma määrittelee vasemmistoliiton perusarvoiksi tasa-arvon, vapauden ja kestävän kehityksen sekä sijoittaa puolueen "kolmanteen vasemmistoon".

Vuoden 2007 periaateohjelma jatkaa vuoden 1998 puoluekokouksen punavihreää ja yleisvasemmistolaista ohjelmaa. Tätä ennen puolueella ei ollut virallista periaateohjelmaa. Puolueen periaateohjelman mukaan kolmea perusarvoa voi edistää ainoastaan demokratiassa, jota on vahvistettava.

Kolmatta vasemmistoa vasemmistoliiton periaateohjelma kuvaa seuraavasti: ”Kolmas vasemmisto on ajatus suurten eurooppalaisten poliittisten aatteiden liberalismin ja sosialismin historiallisesta liitosta paremman maailman rakentamiseksi. Feministinen ajattelu ja ympäristötietoisuus ovat keskeisessä asemassa kolmannen vasemmiston aatemaailmassa.”

Periaateohjelmassa puolue haluaa haastaa globaalin kapitalismin esittämällä sille solidaarisen ja kestävän vaihtoehdon. Tämä edellyttää oikeudenmukaista maailmantaloutta ja demokratian lisäämistä. Puolue on huolissaan myös eriarvoisuuden lisääntymisestä Suomessa. Kehittääkseen hyvinvointivaltiota ja sopimusyhteiskuntaa puolue ilmoittaa haluavansa rajoittaa kapitalismin ylivaltaa. Ohjelman mukaan pätkä-, osa-aika- ja vuokratöillä keinottelulle ja työelämän ehtojen huonontamiselle tarvitaan vahva vastavoima ammattiyhdistysliikkeestä.

Vasemmistoliitto haluaa edistää myös ihmisten välistä tasa-arvoa ja tasavertaisuutta perheessä, työelämässä ja yleensä yhteiskunnassa niin, että oikeudet, mahdollisuudet ja velvollisuudet eivät riipu sukupuolesta tai seksuaalisesta suuntautumisesta. Vasemmistoliitto toivottaa periaateohjelmassa maahanmuuttajat tervetulleiksi Suomeen täysivaltaisiksi kansalaisiksi. Puolue korostaa oikeutta työhön ja toimeentuloon kaikille.

Periaateohjelman mukaan vasemmistoliitolle ei riitä pelkkä mahdollisuuksien tasa-arvo, vaan se tavoittelee arkipäivässä toteutuvaa tasa-arvoa. Uskontoihin puolue suhtautuu neutraalisti, ketään ei saa puolueen mukaan syrjiä uskonnollisen vakaumuksen vuoksi.

Yrittäjyyskannat 

Vasemmistoliiton puheenjohtaja Paavo Arhinmäki otti vuonna 2011 kantaa myös pienyrittäjien aseman parantamiseksi. Vanhan ajatusmallin mukainen työväestön edun ajaminen ei ole enää ainoa tavoite, johon vasemmistoliitto pyrkii. Puolue vaati nykyistä vahvempaa lainsäädäntöä, jotta omalla työllään elävät yrittäjät voisivat toimia tasavertaisina suhteessa suurten pääomien hallitsemiin yrityksiin.

Arhinmäki esitti myös kansainvälisiä sopimuksia, jotka estävät hyvinvointivaltioiden rahoituspohjaa kalvavat veroparatiisit, joita suuryritykset ja suuri pääoma käyttävät hänen mukaansa siekailematta hyväkseen. Lisäksi Arhinmäen mukaan tarvitaan käytännön parannuksia yrittäjien jokapäiväiseen arkeen. Keskeisimpänä hän piti yrittäjien sosiaaliturvan parantamista muun muassa työttömyysturvan piirin pääsyä helpottamalla.

Turkistarhauskanta 

Vasemmistoliitto kannattaa turkistarhauksen lopettamista Suomessa.

Euroopan unioni 
Vasemmistoliitto on kampanjoinut sosiaalisen Euroopan puolesta tarkoittaen tällä sitä, että Euroopan unionin integraatiossa olisi huomioitava myös sosiaaliset kysymykset eikä yhdentymistä pitäisi tehdä vain talouden ehdoilla. 

Eurovaaliohjelmassa 2014 Vasemmistoliitolla oli viisi kärkiteemaa Euroopan unionin muuttamiseksi: demokratian ja läpinäkyvyyden lisääminen, talouspolitiikan oikeudenmukaistaminen, hyvä työ ja sosiaaliturva, ihmisoikeuksien ja rauhan turvaaminen sekä unionin roolin asettaminen ympäristönsuojelussa maailman eturintamaan.

Eurovaaleissa 2019 vasemmistoliitto ajaa hiilineutraalia EU:ta vuoteen 2040 mennessä, ja keinona tähän Green New Deal -tyyppistä ratkaisua jonka puolue nimeää ekologiseksi jälleenrakennukseksi. Puolueen mielestä Euroopan keskuspankin rahoitusmarkkinoiden elvytyksen sijaan tulisi elvyttää taloutta ekologisten investointien kautta, ja näin luoda myös työpaikkoja.

Energiapolitiikka 
Vasemmistoliiton tavoitteena on hiilineutraali Suomi 2030-luvun alussa. Puolue kannattaa uusiutuviin energiamuotoihin siirtymistä ja energiatehokkuuden lisäämistä. Kivihiilen käytöstä on puolueen mukaan luovuttava 2025, turpeen käytöstä 2030-luvun alkupuolella, polttoöljyn energiakäytöstä 2030-luvulla ja maakaasusta viimeistään 2040-luvun alussa.

Ydinvoimasta puolue linjaa lokakuussa 2018 julkaistussa ilmasto-ohjelmassaan seuraavasti: "Ydinvoima on ongelmallinen energiantuotantomuoto turvallisuuden, ydinpolttoaineen hankinnan ja jätteen sekä geopolitiikan kannalta. Uusi ydinvoima on myös kallista. Ongelmistaan huolimatta ydinvoima on kuitenkin kasvihuonekaasujen osalta päästötön energiantuotantomuoto, joten sitä voidaan pitää hyväksyttävänä osana energiantuotantopalettia ainakin vielä lähivuosikymmeninä. Kuitenkin tulevaisuudessa älykkäät sähköverkot ja hajautettu sähköntuotanto vähentävät tasaisen perusvoiman tarvetta. Suomessa ei ole tarvetta jo päätettyjen lisäksi uusille ydinvoimaloille."

Asuntojen lämmöntuotannossa puolue näkee maalämmön keskeisenä ratkaisuna. Vasemmistoliiton mukaan yksityishenkilöiden energiaremontteihin tarvitaan tukea, joka kohdentuu pienituloisille ja niille alueille, jossa investoinnin hintaa ei välttämättä saa asuntomarkkinoiden taantumisen vuoksi takaisin. Puolueen mukaan "sinänsä energiatehokkuutta parantavat investoinnit maksavat itsensä takaisin, mutta pienituloisia helpottaisivat esimerkiksi palvelut, jossa investoinnin esimerkiksi öljykattilasta lämpöpumppuun siirtymisestä voisi maksaa takaisin kuukausimaksulla".

Kannattajakunta

Poliittinen nelikenttä 
Poliittisen nelikentän vasemmisto-oikeisto-ulottuvuudella vasemmistoliiton kannattajat olivat selkeästi arvoliberaaleja. Kannattajista arvoliberaaleiksi tunnistautui 55 prosenttia vuonna 2015 tehdyssä Kunnallisalan kehittämissäätiön tutkimuksessa. Suhteessa muihin puolueisiin, vasemmistoliiton kannattajat ovat selkeimmin vasemmalla. Puolueiden kannattajat olivat vuonna 2008 ideologisesti kauimpana kokoomuksesta.

Rakenne 
Vasemmistoliiton kannattajista ja jäsenistä yhtä suuri osa on korkeasti koulutettuja. Vuoden 2017 tutkimuksen mukaan vasemmistoliiton kannattajista reilu neljännes oli eläkeläisiä ja viidennes opiskelijoita. Työttömien äänestäjien osuus oli noin seitsemän prosenttia.

Vasemmistoliitto on ollut poliisien keskuudessa erityisen epäsuosittu puolue, joilta se keräsi 0,8 prosentin kannatuksen vuonna 2016. Anna Kontulan vuonna 2004 valmistuneen kyselytutkimuksen mukaan entiset taistolaiset äänestivät usein vasemmistoliittoa (32 % vastaajista). Ainoastaan vihreät oli entisten taistolaisten keskuudessa suositumpi valinta kuin Vasemmistoliitto.

Jäsenet 
Vasemmistoliitossa oli vuonna 2017 noin 11 000 jäsentä. Jäsenistä yli puolet oli liittynyt puolueeseen vuoden 2011 jälkeen, ja jäsenmäärä on kasvanut viime vuosina. 1998 puolue ilmoitti jäsenmääräkseen 14 000. Alhaisimmillaan puolueen jäsenyys oli 2011 (9 100 jäsentä), josta jäsenmäärä on kasvanut vuoteen 2018 tultaessa 11 400 jäseneen. Vasemmistoliiton jäsenet muodostavat yhdessä vihreiden ja sosialidemokraattien jäsenten kanssa selkeän ryhmittymän eli ns. "punavihreän kuplan".

Vasemmistoliiton jäsenistö on muiden puolueiden tavoin suhteellisen vanha. Vuonna 2017 vasemmistoliiton jäsenten keski-ikä oli 55,9 vuotta ja lähes puolet puolueen jäsenistä on eläkkeellä. Vasemmistoliiton jäsenistä enemmistö on eläkeläisiä. Työssäkäyvien osuus puolueen jäsenistöstä on noin 40 prosenttia. Reilulla 35 prosentilla vasemmistoliiton jäsenistä on korkeakoulututkinto. Vasemmistoliitolla oli tutkimuksen mukaan toiseksi eniten työttömiä jäseniä perussuomalaisten jälkeen. Opiskelijoiden osuus vasemmistoliiton jäsenistä oli kuusi prosenttia. Kannattajiin nähden vasemmistoliiton jäsenet ovat noin 10 vuotta vanhempia.  Vasemmistoliiton jäsenistön kotitalouksien mediaanitulot olivat 2 700 euroa kuukaudessa, mikä on selkeästi alhaisin kaikista puolueista. 

Vasemmistoliiton sukupuolijakauma on suhteellisen tasainen. Kolmannes puolueen jäsenistä asui vuonna 2017 Uudellamaalla. Jäsenten osuus Helsingin-Uudenmaan alueella on suhteellisesti huomattavasti suurempi kuin muualla Suomessa. Vasemmistoliiton jäsenistä 39 prosenttia on jossain työuran vaiheessa toiminut palkansaajajärjestöjen luottamustehtävissä. Kokemus työnantajajärjestöistä on vastaavasti kolme prosenttia. Tutkimuksen mukaan vasemmistoliitto näytti olevan osittain sidoksissa perinteisiin työmarkkinajärjestöihin sekä ylioppilas- ja opiskelijaverkostoihin.

Eduskuntavaaleissa 2019 puolueen kaksi eniten, eli yli 10 000 ääntä saanutta ehdokasta olivat 30- ja 31-vuotiaita. Yli 5000 ääntä saaneista ehdokkaista kolme oli 30–39 -vuotiaita, viisi 40–49 -vuotiaita ja yksi 50–59 -vuotias.

Kannattajien mielipiteitä 
Vuonna 2013 Elinkeinoelämän valtuuskunnan tutkimuksessa vasemmistoliiton kannattajat erosivat suomalaisten enemmistöstä siten, että he eivät allekirjoittaneet väitettä, että ihminen olisi oman onnensa seppä. Heidän mielestään yhteiskunta ja olosuhteet ratkaisevat omaa tahtoa enemmän. Puolustusministeriön vuoden 2012 tutkimuksen mukaan suuri osa vasemmistoliiton kannattajista suhtautui kielteisesti Nato-jäsenyyteen. 85 prosenttia kannattajista puolsi sotilaallista liittoutumattomuutta. 23 prosenttia kannatti puolustusmäärärahojen pienentämistä.

61 prosenttia vasemmistoliiton kannattajista haluaisi ruotsin kielestä vapaavalintaisen kouluaineen.

Vasemmistoliiton äänestäjistä 83 prosenttia koki vuonna 2017 läheisimmiksi puolueiksi Vihreän liiton ja Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen. Vasemmistoliitossa ja vihreissä uskonnolliset yhteiskunnat ja seurakunnat koetaan läheisiksi huomattavasti muita puolueita harvemmin.

Merkittäviä poliitikkoja

Puheenjohtajat 
 Claes Andersson (1990–1998)
 Suvi-Anne Siimes (1998–2006)
 Martti Korhonen (2006–2009)
 Paavo Arhinmäki (2009–2016)
 Li Andersson (2016→)

Varapuheenjohtajat 
1. varapuheenjohtaja
 Salme Kandolin (1990–?)
 Kari Uotila (1990–1993)
 Katja Syvärinen (1992–1995)
 Suvi-Anne Siimes (1995–1998)
 Jorma Vokkolainen (1998–2001)
 Matti Huutola (2001–2004)
 Risto Kalliorinne (2004–2007)
 Paavo Arhinmäki (2007–2009)
 Risto Kalliorinne (2009–2013)
 Aino-Kaisa Pekonen (2013–2016)
 Hanna Sarkkinen (2016–2019)
 Jussi Saramo (2019–2022)
 Veronika Honkasalo (2022→)

2. varapuheenjohtaja
 Martti Korhonen (1995–1998)
 Esko Seppänen (1998–2001)
 Minna Sirnö (2001–2007)
 Aino-Kaisa Pekonen (2007–2013)
 Sari Moisanen (2013–2016)
 Juho Kautto (2016–2019)
 Minna Minkkinen (2019–2022)
 Jouni Jussinniemi (2022→)

3. varapuheenjohtaja
 Kalle Hyötynen (2013–2016)
 Veronika Honkasalo (2016–2019)
 Jouni Jussinniemi (2019–2022)
 Minna Minkkinen (2022→)

Puoluesihteerit 
 Matti Viialainen (1990–1995)
 Ralf Sund (1995–2001)
 Aulis Ruuth (2001–2007)
 Sirpa Puhakka (2007–2013)
 Marko Varajärvi (2013–2016)
 Joonas Leppänen (2016–2019)
 Mikko Koikkalainen (2019→)

Eduskuntaryhmän puheenjohtajat 
 Esko Helle (1990–1997)
 Martti Korhonen (1997–1999, 2004–2006)
 Outi Ojala (1999–2004)
 Annika Lapintie (2006–2015)
 Aino-Kaisa Pekonen (2015–2019)
 Paavo Arhinmäki (2019–2021)
 Jussi Saramo (2021→)

Europarlamentaarikot 
Inna Ilivitzky (1999)
Esko Seppänen (1996–2009)
Marjatta Stenius-Kaukonen (1995–1996)
Outi Ojala (1996–1999)
Merja Kyllönen (2014–2019)
Silvia Modig (2019→)

Nykyiset kansanedustajat 
Katso myös: Luettelo kansanedustajista
Li Andersson
Veronika Honkasalo
Katja Hänninen 
Juho Kautto
Mai Kivelä
Anna Kontula
Merja Kyllönen
Pia Lohikoski
Markus Mustajärvi
Jari Myllykoski
Aino-Kaisa Pekonen
Suldaan Said Ahmed 
Jussi Saramo
Hanna Sarkkinen
Matti Semi
Johannes Yrttiaho

Vaalihistoria 

Vasemmistoliitto osallistuu omilla listoillaan eduskunta-, europarlamentti- ja kuntavaaleihin. Presidentinvaalissa puolue on viimeksi asettanut oman ehdokkaansa vuonna 2018, mitä ennen edeltäneet omat ehdokkaat olivat vuosilta 2012 ja 1994. Vasemmistoliitto osallistuu myös ammattiliittojen ja osuuskuntien vaaleihin.

Eduskuntavaalit 
Vasemmistoliiton kannatus oli eduskuntavaaleissa 2019 vahvinta Lapissa, Oulun vaalipiirissä, Varsinais-Suomessa, Helsingissä ja Satakunnassa. Puolueella on kansanedustajia kaikissa vaalipiireissä Kaakkois-Suomea, Vaasaa ja Ahvenanmaata lukuun ottamatta.

Kuntavaalit 
Vasemmistoliitolla on valtuutettuja yli kahdessa sadassa Suomen kunnanvaltuustossa. Vasemmistoliitto on suurin puolue Kemin (34,6 % äänistä 2008) ja Karkkilan (32,8 %) kaupungeissa. Vuoden 2008 vaaleissa vasemmistoliiton kannatus ylitti 30 prosenttia kuudessa ja 20 prosenttia 21:ssä kunnassa.

Europarlamenttivaalit 
Vasemmistoliitto sai edustajia europarlamenttiin vuosien 1996, 1999 ja 2004 vaaleissa, mutta vuonna 2009 puolue jäi niukasti ilman paikkaa. Vuosina 1996–2009 vasemmistoliittoa parlamentissa edustanut ja suuria äänimääriä kerännyt Esko Seppänen ei ollut enää ehdolla.

Vaaleissa 2014 puolue palasi parlamenttiin, kun Merja Kyllönen valittiin mepiksi. Seuraavissa, vuoden 2019 EU-vaaleissa noin kuukautta aiemmin eduskunnasta pudonnut Silvia Modig valittiin puolueen europarlamenttiedustajaksi.

Presidentinvaalit 
Vuoden 1994 presidentinvaalissa vasemmistoliitto asetti ehdokkaakseen puheenjohtajansa Claes Anderssonin. Hän sai 3,8 prosenttia äänistä ja sijoittui kuudenneksi yhdentoista ehdokkaan joukossa. Vuosina 2000 ja 2006 vasemmistoliitto tuki vaalit voittanutta SDP:n Tarja Halosta. Vaalien 2000 tukea koskeneessa puoluehallituksen päätöksessä ehdokasta ei mainittu nimeltä. Kuusi vuotta myöhemmin vasemmistoliitto ilmoitti tukevansa Halosen uudenlleenvalintaa. Vuonna 2012 ehdokkaana oli puheenjohtaja Paavo Arhinmäki, joka sijoittui 5,5 prosentin ääniosuudella kuudenneksi kahdeksan ehdokkaan joukossa. Vuonna 2018 vasemmistoliiton ehdokkaana oli rauha-teemalla kampanjoinut Merja Kyllönen.

Maakuntavaalit 
Kainuun maakuntavaaleissa 2004 ja 2008 vasemmistoliitto oli toiseksi suurin puolue keskustan jälkeen. Puolue sai maakuntavaltuustoon 9 edustajaa (21,4 % äänistä) vuonna 2004 ja 12 (18,9 %) vuonna 2008.

Liittojen vaalit 
Vasemmistoliitolla on suurin ryhmä Rakennusliiton (165 edustajaa / 77,6 % äänistä vuonna 2007) ja Suomen Elintarviketyöläisten Liiton (66 % v. 1997) edustajistoissa. Puolue on kerännyt yli 40 prosentin kannatusta myös muun muassa Metalliliitossa ja Kemianliitossa.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 Vasemmistoliitto
 Vasemmistoliiton eduskuntaryhmä  
 Vasemmistoliiton ohjelmat (Pohtiva)
 Suomalaiset puolueet: Vasemmistoliitto (Yle Areena 2011)

Seulonnan keskeiset artikkelit