joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Nehuén Pérez

Patricio Nehuén Pérez (s. 24. kesäkuuta 2000 Hurlingham, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian pääsarjassa pelaavaa Udinesea 30. kesäkuuta 2022 asti lainasopimuksella Atlético Madridista. Pérez on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Seurajoukkueura 
Pérezin ensimmäinen ammattilaisjoukkue oli buenosaireslainen Argentinos Juniors, josta hän siirtyi kesällä 2018 Atlético Madridiin kuusivuotisella sopimuksella. Pérez on pelannut lainasopimuksella muissa seuroissa ensimmäisen kolmen Euroopassa vietetyn kauden aikana.

Maajoukkueura 
Pérez on edustanut Argentinaa eri ikäluokissa alle 17-vuotiaiden maajoukkueesta alkaen.

Lähteet 

Argentiinalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Umerkot

Umerkot (; dhatkiksi ; ) eli entinen Amarkot on kaupunki Pakistanin Sindhin provinsissa. Se tunnetaan esimerkiksi Suurmogulien valtakunnan hallitsija Akbarin syntymäpaikkana. Sen asukasluku oli vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 134 196.

Maantiede

Umerkot sijaitsee Pakistanin Sindhin provinsissa Umerkotin piirikunnassa.

Historia

Paikallisen kansanperinteen mukaan Umerkotin perustivat paikallisen Sumra-dynastian rajputien haaran islamiin kääntyneet jäsenet vuosina 1294–1316 hallinneen Ala al-Din Khaljin valtakaudella. Myöhemmin sen valtasivat Soda-rajputit. Kun Suurmogulien valtakunnanhallitsija Humayun joutui pakenemaan hävittyään taistelussa Šer Šah Surille hän sai turvapaikan Umerkotin Soda-hallitsijalta vuonna 1542. Humayunin poika Akbar syntyi Umerkotissa vielä samana vuonna. Akbarin syntymälinna purettiin, kun Noor Mohammad Kalhoro rakennutti Umaerkotin uudemman linnan vuonna 1746. Akbarin syntymäpaikalla hieman kaupungin luoteispuolella on kuitenkin 1800-luvun lopulta peräisin oleva muistomerkki.

Umerkot liitettiin Suurmogulien valtakuntaan Abdul Rahim Khan-i-Khananin johtaman sotareken jälkeen vuonna 1590, mutta heidät ajettiin pois vuonna 1599. Umerkotin viimeiset Soda-hallitsijat kukistuivat vasta, kun Sindhin Kalhora-dynastian hallitsija Nur Muhammad Kalhora hyökkäsi kaupunkiin vuonna 1736. Vuonna 1739 Sindhin läpi kulki puolestaan Persian hallitsija Nadir Šahin joukot, jotka alistivat samalla Nur Muhammadin. Jonkin aikaa myöhemmin Kalhora-dynastian hallitsijat myivät Umerkotin Jodhpurin hallitsijoille, joilta se päätyi vuonna 1813 edelleen Talpur-dynastialle vuonna 1813. Sindhin itsenäisyyden päättivät britit vuonna 1843.

Väestö
Umerkotin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 134 196. Vuonna 1951 vastaava lukema oli 5 142.

Lähteet

Pakistanin kaupungit
Paramount+

Paramount+ on maksullinen suoratoistopalvelu, jonka omistaa yhdysvaltalainen mediakonserni Paramount Global (aiemmin ViacomCBS). Paramount+ lanseerattiin pohjoismaissa maaliskuussa 2021.
Sen sisältö on pääosin Paramountin ja CBS:n eri yhtiöiltä.

Palvelu aloitettiin Yhdysvalloissa syksyllä 2014 nimellä CBS All Access. Se alkoi tuottaa alkuperäistuotantoa vuodesta 2016 CBS:n ohjelmien spin-offeina Big Brother: Over the Top (sarjasta Big Brother USA), The Good Fight (sarjasta Good Wife) ja uusi Star Trek -sarja Star Trek: Discovery.

Marraskuussa 2019 CBS yhdistyi takaisin Viacomiin, jolloin syntyi ViacomCBS. Palvelu brändättiin uudelle nimelle Paramount+ 4. maaliskuuta 2021.

Elokuussa 2021 Comcast ja ViacomCBS julkistivat uuden suoratoistopalvelun nimeltä SkyShowtime, joka lanseerattiin Euroopassa vuonna 2022.

Lähteet 

Internettelevision suoratoistopalvelut
Paul Givan

Paul Jonathan Givan (s. 12. lokakuuta 1981) on pohjoisirlantilainen demokraattista unionistipuoluetta edustava poliitikko, joka on toiminut Pohjois-Irlannin pääministerinä varapääministeri Michelle O’Neillin ohella kesäkuusta 2021 lähtien.

Givan valittiin Lisburnin kaupunginvaltuustoon vuonna 2005. Vuonna 2010 hänet valittin Pohjois-Irlannin kansalliskokoukseen Lagan Valleyn vaalipiiristä, ja vuosina 2016–2017 hän toimi yhteisöministerinä Pohjois-Irlannin hallituksessa. 

Kesäkuussa 2021 Arlene Fosterin erottua pääministerin virasta Givan valittiin hänen tilalleen.

Givan erosi pääministerin virasta 3. helmikuuta 2022.

Lähteet 

Pohjoisirlantilaiset poliitikot
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Vesijäljentäminen

Vesijäljentäminen on historiallinen menetelmä, jolla saatiin musteella kirjoitetusta asiakirjasta jäljennös. Jäljentyvällä musteella kirjoitetun tekstin päälle puristettiin kostutettu ohut silkkipaperi, jonka pintaan imeytynyt teksti voitiin lukea silkkipaperin vastakkaiselta puolelta, koska tekstistä tuli vaihtosyrjäinen peilikuva.

Lähteet

Tekniikan historia
Viestintätekniikka
Shikarpur

Shikarpur (; ) on kaupunki Pakistanin Sindhin provinsissa. Aikanaan kaupungilla oli huomattava asema kauppareitillä kohti Keski-Aasiaa ja Persiaa, mutta 1800-luvulla se taantui pienemmäksi paikalliskeskukseksi. Sen asukasluku oli vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 196 158.

Maantiede

Shikarpur sijaitsee Pakistanin Sindhin provinsin pohjoisosassa Shikarpurin piirikunnassa.

Historia
Shikarpurin perustivat Daudputrat vuonna 1667. Nimensä kaupunki sai alueen mukaisesti. Ennen kaupungin perustamista alue oli metsästysmaata (shikargah) jota käyttivät Maharan heimon metsästäjät (shikari). Kalhora-dynastian hallitsija Yar Muhammad Kalhoro hyökkäsi Shikarpuriin vuonna 1701 ja hänen seuraajansa Nur Muhammad Kalhoro ajoi Daudputrat alueelta. He perustivat myöhemmin uuden Bahawalpurin kaupungin toisaalle.

Persian hallitsija Nadir Šah teki sotaretken Nur Muhammad Kalhoron hallitsemaan Sindhiin vuonna 1740. Hän liitti omaan valtakuntaansa osia Kalhoro-dynastian alueista ja niiden mukana myös Shikarpurin. Samalla paikallishallitsijoiksi nostettiin jälleen Daudputrat. Kalhoro-dynastian onnistui kuitenkin jälleenvallata kaupunki vuonna 1754 heidän liittouduttuaan Ahmad Šah Dorranin kanssa. Ahmad Šah teki Kalhoro-dynastian Murad Yarista Dorrani-valtakunnan alaisen Sindhin kuvernöörin.

Dorrani-valtakunnan kaudella paštuja kannustettiin muuttamaan uusille alueille verohelpotuksin (Pattadari). Monet heistä päätyivät Shikarpurin alueelle. Yksi kaupungin tunnetuimpia kirjailijoita ja uskonnollisia henkilöitä oli Afganistanista kaupunkiin muuttanut Šah Fakir Alwi. Samalla kaupungista kehkeytyi tärkeä Persiaan, Afganistaniin ja Keski-Aasiaan suuntautuvan kaupan kauttakulkureitti. Kaupunki oli tunnettu suuresta katetusta basaaristaan. Kauppaa hallitsivat tuolloin tyypillisesti hindulaiset kauppiaat.

Shikarpur liitettiin Afganistanista riippumattoman Talpur-dynastian alaisuuteen vuonna 1825 ja heitä seurasi brittivalta vuonna 1843. Shikarpurin merkitys kaupan keskuksena alkoi huveta. Brittien levittäytyessä he avasivat uusia vaihtoehtoisia kaupungin ohittaneita kauppareittejä esimerkiksi Quettan ja Khaibarsolan kautta. Kaupunki taantui toissijaiseksi paikalliseksi keskukseksi. Pakistanin itsenäistyttyä vuonna 1947 Shikarpurista on tullut maatalouteen liittyvän teollisuuden keskus, sekä oman piirikuntansa hallinnollinen keskus.

Väestö

Shikarpurin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 196 158.

Lähteet

Pakistanin kaupungit
Hsing Yun

Hsing Yun (, s. 19. elokuuta 1927, Yangzhou, Kiina) on taiwanilainen buddhalainen munkki, joka tunnetaan parhaiten Fo Guang Shan -järjestön perustajana ja hengellisenä johtajana.

Varhaiset vaiheet ja yksityiselämä 
Hsing Yun syntyi vuonna 1927 Yangzhoussa. Hän lähti temppeliin ollessaan 12-vuotias..

Iän myötä Hsing on kärsinyt lukuisista terveysongelmista kuten esim. korkeasta verenpaineesta, diabeteksesta, sydänvaivoista ja ohimenevistä aivoverenkiertohäiriöistä. Lokakuussa 2016 joutui leikkaukseen aivoiveritulpan takia.. Hsing on myös iän myötä menettänyt näkönsä.

Toiminta munkkina 
Hsing sai täysivaltaisen luostarivihkimyksen vuonna 1941. Kahdeksan vuotta myöhemmin hän pakeni Kiinan sisällissotaa Taiwaniin.. Tämän jälkeen hän alkoi toimimaan buddhalaisuuden levittäjänä ja alkoi kirjoittaa paljon. Aluksi hän kirjoitti säännöllisesti jo olemassa oleviin lehtiin, mutta vuonna 1957 hän perusti Maailman herääminen -nimisen buddhalaisen aikakausilehden. Vuonna 2000 Hsing myös perusti The Merit Times -nimisen sanomalehden, joka on ensimmäinen buddhalainen päivittäin ilmestyvä sanomalehti..

Fo Guang Shanin perustaminen 
Vuonna 1967 Hsing osti 30-hehtaarisen maa-alueen Kaohsiungin kaupungin laitamilta. Hän perusti sinne luostarin ja otti varsin pian vastuulleen myös lähialueella sijainneen vanhainkodin..

Hsing sai vuonna 1998 vastuulleen Buddhan hampaan, jonka säilyttämiseen hän perusti museon (Fo Guang Shanin Buddha-museo), joka avasi ovensa vuonna 2011.

Vuonna 2008 Whittier College myönsi Hsingille kunniatohtorin arvon.

Kritiikkiä 
Hsing kannattaa yhden Kiinan politiikkaa. Fo Guang Shanilla on toimintaa Manner-Kiinassa, ja Hsing on tavannut nykyisen johtajan Xi Jinpingin useampaan otteeseen. Hsing on sanonut, että Taiwan ja Kiina kuuluvat samaan perheeseen. Hsingin mukaan buddhalaisten ei myöskään tule olla mukana politiikassa ja hänelle on aivan sama, kuka johtaa Kiinaa..

Vuonna 2009 Hsing sanoi Maailman buddhalaisten foorumilla, että taiwanilainen ei ole kansalaisuus ja että Taiwanin asukkaat ovat kiinalaisia.

Valikoituja teoksia 

 Being Good: Buddhist Ethics For Everday Life. Weatherhill, 1998 (kään. Tom Graham)
 Buddhism Pure and Simple. Weatherhill, 2001 (kään. Tom Graham) 
 Buddhism Core Ideas. Weatherhill, 2002 (kään. Tom Graham)
 Humanistic Buddhism: A Blueprint for Life. Buddha's Light Publishing, 2003
 The Biography of Sakyamuni Buddha. Buddhas Light Pub, 2013 (kään. Alex Wong)

Lähteet 

Taiwanilaiset henkilöt
Vuonna 1927 syntyneet
Elävät henkilöt
Buddhalaiset munkit
Middlesexin piirikunta (New Jersey)

Middlesexin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 863 162 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on New Brunswickin kaupunki ja suurin kunta on Edison. Piirikunta on perustettu 1683.

Lähteet

Aiheesta muualla 

New Jerseyn piirikunnat
Ruotsin buddhalainen yhteisö

Ruotsin buddhalainen yhteisö (, lyh. SBG) on Ruotsissa toimivien buddhalaisten järjestöjen kansalainen kattojärjestö. Järjestö perustettiin vuonna 2019 nimellä Sveriges Buddhistiska Samarbetsråd. Nykyinen nimi otettiin käyttöön tammikuussa 2020.

SBG on rekisteröity uskonnolliseksi yhdyskunnaksi. Sen nykyinen puheenjohtaja on Trudy Fredriksson.

Järjestö tekee yhteistyötä Ruotsin kirkon sairaalakirkon (Sjukhuskyrkan) kanssa ja antaa hengellistä apua sairaaloissa.

SBG koostuu 22 paikallisesta jäsenjärjestöstä, jotka edustavat kaikkia buddhalaisuuden pääsuuntauksia. Vuonna 2019 yksittäisten jäsenten määräksi ilmoitettiin 10 233, mikä tekee järjestöstä Ruotsin 21. suurimman uskonnollisen yhdyskunnan. SBG on myös Euroopan Buddhalaisen Unionin jäsenjärjestö.

Lähteet 

Buddhalaisuus Ruotsissa
Ruotsalaiset järjestöt
Bad Habits

Bad Habits on englantilaislaulaja-lauluntekijä Ed Sheeranin kappale ja ensimmäinen single hänen tulevalta viidenneltä studioalbumiltaan =. Single julkaistiin 25. kesäkuuta 2021. Kappaleen ovat kirjoittaneet ja tuottaneet Sheeran, Fred Gibson ja Johnny McDaid. Sen musiikkivideon on ohjannut Dave Meyers.

Kappale on tyyliltään elektronista tanssimusiikkia ja tanssipoppia, vaikka Sheeran on parhaiten tunnettu akustisista balladeistaan. Hän on kertonut kirjoittaneensa kappaleen tammikuussa 2021 albumin alkaessa valmistua haluttuaan luoda vielä jotain täysin erilaista ja muista albumin kappaleista poikkeavaa.

”Bad Habits” nousi listaykköseksi useiden maiden, muun muassa Britannian, Saksan ja Suomen singlelistoilla. Yhdysvalloissa single saavutti parhaimmillaan toisen sijan.

Listasijoitukset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2021 kappaleet
Ed Sheeranin kappaleet
Dance-pop-kappaleet
Suomen singlelistan ykköset
Britannian singlelistan ykköset
Jacob Kiplimo

Jacob Kiplimo (s. 4. marraskuuta 2000 Kweenin piirikunta) on ugandalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa italialaista ASD Athletic Prato -seuraa.

Kiplimo karsiutui 15-vuotiaana 5 000 metrin juoksun alkuerissä Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän saavutti samana vuonna Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia 10 000 metrillä ajalla 27.26,68. Hän voitti Kampalan maastojuoksun MM-kilpailuissa 2017 kultaa poikien sarjassa. Saman vuoden Lontoon MM-kilpailuissa hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän sijoittui 10 000 metrillä neljänneksi. Samana vuonna käydyissä Tampereen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti 10 000 metrillä hopeaa ajalla 27.40,36 ja sijoittui 5 000 metrillä kuudenneksi.

Kiplimo saavutti Ärhusin maastojuoksun MM-kilpailuissa 2019 hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa ja kultaa joukkuekilpailussa. Hän voitti puolimaratonin maailmanmestaruuden Gdyniassa 2020 Ugandan ennätysajalla 58.49. Joukkuekilpailussa Uganda sai pronssia. Hän saavutti vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa pronssia 10 000 metrillä ajalla 27.43,88 ja sijoittui 5 000 metrillä viidenneksi. Kiplimo juoksi uuden maailmanennätyksen 57.31 puolimaratonilla Portugalin Lissabonissa 21. marraskuuta 2021. Hän alitti Kenian Kibiwott Kandien edellisen ennätyksen yhdellä sekunnilla. Hän saavutti Eugenen MM-kilpailuissa 2022 pronssia 10 000 metrillä ajalla 27.27,97. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteiön kisoissa hän voitti kultaa 5 000 metrillä ajalla 13.08,08 ja 10 000 metrillä ajalla 27.09,19.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat

Sisäradat

Lähteet 

Ugandalaiset kestävyysjuoksijat
Ugandalaiset olympiamitalistit
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Vornan taistelun muistomerkki

Vornan taistelun muistomerkki on Lieksan Kelvän kylässä sijaitseva monumentti, joka on pystytetty Ruotsin ja Venäjän välisessä Suomen sodassa 8. lokakuuta 1808 käydyn taistelun muistoksi. Teos on 1,8 metriä korkea ja 0,8 metriä leveä, ja se paljastettiin sunnuntaina 7. lokakuuta 1928 silloiseen Pielisjärven kuntaan.

Maa-alueen muistomerkkiä varten luovutti maanviljelijä Veikko Kaltiainen Kelvän kylästä. Teoksen piirustukset laati viipurilainen arkkitehti Juhani Vikstedt, tekstit suunnittelin tohtori A. S. Kilpeläinen ja tarvittavan 5 000 markan rahoituksen keräsi Pielisjärven suojeluskunnan esikunta. Muistomerkin muurasivat kiillotetuista luonnonkivistä pielisjärveläiset kivityöntekijät Edvard Silvennoinen ja J. Multanen kyläläisten tuodessa talkoilla tarvittavat kivet ja hiekan. Muistomerkkityön järjestelyistä vastasi Pielisjärven suojeluskunnan esikunta insinööri Kullervo Lehtisen johdolla. Muistomerkin valurautaiset tekstilevyt valmisti Högforsin tehdas ja teoksen yläosaan on sijoitettu takorautainen miekka muistuttamaan siitä, että muistomerkki on pystytetty taistelun muistoksi.

Muistomerkissä on neljä levyä, joista ensimmäisessä lukee ”Vorna 8 / 10 1808. Tässä taisteli 100 pieliseläistä Steniuksen johdolla 500 venäläistä vastaan”. Toisessa levyssä on teksti ”Kunnostautuivat: Antti Lintunen, Martti Stenius, Samuli Lackman, Pekka Kokkonen, Juho Mustonen, Olli Huttunen”. Kolmannessa tekstissä kerrotaan ”Kunnostautuivat: Olli Nevalainen, Antti Ryynänen, Matti Laakkonen, Juho Honkanen, Iisak Vallius”. Neljännen levyn tekstinä on ”Muistomerkin pystyttivät pielisjärveläiset 8 / 10 1928”.

Lähteet

Pielisjärvi
Suomen muistomerkit
Suomen sota
Dinosauruksii

Dinosauruksii on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Ellinooran kappale, joka julkaistiin 20. marraskuuta 2020 ensimmäisenä singlenä hänen tulevalta kolmannelta studioalbumiltaan Viimeinen romantikko. Kappale on Ellinooran itsensä sanoittama ja hän on säveltänyt sen Samuli Sirviön kanssa. Kappaleen on tuottanut Sirviö.

Ellinooran mukaan kappale kertoo ”sokeasta uskosta, ihmeistä ja ulkopuolisuudesta”. Hän luonnehti sitä yltiöromanttiseksi, äärioptimistiseksi ja realistisesti pessimistiseksi. Rumbassa kuvaillaan kappaleen muistuttavan etenkin kosketinsoitinten osalta muutaman vuosikymmenen takaista popmusiikkia.

Kappale sijottui Suomen virallisella singlelistalla parhaimmillaan sijalle kuusi. Radiolistalla se nousi ensimmäiselle sijalle ja pysyi kärjessä yhteensä kahdeksan viikkoa.

Listasijoitukset

Lähteet 

Vuoden 2020 kappaleet
Suomalaiset popkappaleet
Satakunnan kauppakamari

Satakunnan kauppakamari on Satakunnan seudulla toimiva elinkeinoelämän järjestö, joka edistää maakunnan alueella yritystoiminnan toimintaedellytyksiä.

Järjestöllä on muun muassa vaikuttamis-, verkostoitumis-, koulutus-, ja neuvontatoimintaa, sekä kansainvälistymiseen liittyvä palveluja.

Vuonna 1919 perustetun kauppakamarin puheenjohtajana toimii Pekka Ekberg, ja toimitusjohtajana Minna Nore. Minna Nore aloitti tehtävässään vuonna 2017, ja on kauppakamarin ensimmäinen naispuolinen toimitusjohtaja.

Rauman seutukunnassa toimii myös Rauman kauppakamari.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Satakunnan kauppakamari
 Keskuskauppakamari

Kauppakamarit
Satakunta
Ankober

Ankober () on pikkukaupunki ja piirikunta (woreda) Etiopian Amharan osavaltiossa. Aikanaan se tunnettiin Shewan kuninkaiden keskuksena. Menelik II siirsi kuitenkin oman pääkaupunkinsa myöhemmin Addis Abebaan. Historiallinen Ankober käsittää lähinnä maaseutuasutusta ja joitakin historiallisia rakennuksia.

Maantiede

Ankober sijaitsee Amharan osavaltiossa noin 175 kilometriä Etiopian pääkaupunki Addis Abebasta koilliseen lähellä Isoa hautavajoamaa.

Historia

Ankoberila oli ollut pitkään strategista merkitystä sen sijainnin takia. Ankober hallitsi kauppareittejä kohti Punaisellamerelläsijaitsevaa Zeilan satamaa. 1200-luvulta lähtien sen omistuksesta olivat kamppailleet Etiopian ylängön ja alangon eri hallitsijat. Ankober tuli tunnetuksi myös nykyisen Etiopian alueella sijainneen Shewan kuningaskunnan viiden hallitsijan pääkaupunkina. Shewan kuningas Amha Iyasou valtasi alueen 1700-luvulla ja teki siitä pääasiallisen tukikohtansa. Huipussaan Ankoberissa asui ehkä noin 25 000 asukasta. Hämnen jälkeläisensä Menelik II siirsi kuitenkin oman pääkaupunkinsa vuonna 1886 ensin Entotoon ja lopulta Etiopian nykyiseen pääkaupunkiin Addis Abebaan. Ankoberin merkitys väheni paitsi hallinnollisen keskuksen siirtymisen takia, mutta myös kauppareittien muuttumisen takia. Ankoberia käytettiin myöhemmin vielä aseiden varastointiin, sekä poliittisten vankien pitopaikkana. Nykyisin historiallisen Ankoberin paikalla on vain maaseutuasutusta.

Paikalla on edelleen joitakin historiallisia rakennuksia, kuten Asfa Wossenin rakennuttama Maryamin kirkko, sekä Sahle Selassien rakennuttama Mikaelin kirkko. Sahle Selassien rakennuttamasta palatsista on jäljellä enää sen kivisten seinien rauniot.

Väestö
Etiopian vuoden 2007 väerstönlaskun mukaan Ankoberin woredan eli suuremman piirikunnan kokonaisasukasluku oli 66 753.

Lähteet

Etiopian kaupungit
Amhara
Masala chai

Masala chai (suomeksi ’maustettu tee’) on intialainen teejuoma, joka valmistetaan mustasta teestä, maidosta, jaggery-sokerista ja tuoreista mausteista, tavallisimmin kanelista, inkivääristä, kardemummasta, mausteneilikasta ja pippurista. Käytetyt ainekset vaihtelevat jonkin verran alueittain, esimerkiksi Kashmirissa mustan teen tilalla käytetään vihreää ruutiteetä. Maito voi olla peräisin naudasta tai vesipuhvelista, Rajasthanissa myös dromedaarista.

Masala chai nautitaan usein iltapäivällä kello neljän aikoihin pienen välipalan, kuten samosan, kera. Sitä tarjoillaan myös kodeissa otettaessa vastaan vieraita. Kaduilla ja junissa työskenteleviä teekauppaita kutsutaan nimellä chai wallah.

Masala chai sai alkunsa tuhansia vuosia sitten muinaisen kuninkaan hovissa ayurvedisenä juomana, jolla puhdistettiin ja virkistettiin kehoa. Hovin kerrotaan sijainneen vaihtelevasti joko nykyisen Intian tai Thaimaan alueella. Alkuperäinen juoma ei sisältänyt lainkaan mustaa teetä ennen kuin britit toivat teenviljelyn Intiaan 1800-luvulla. Tavallisten intialaisten keskuudessa chaista tuli suosittua vasta 1900-luvulla teen halpenemisen myötä.

Länsimaisissa kahviloissa tarjottava chai latte poikkeaa alkuperäisestä masala chaista monellakin tapaa. Tee on yleensä mustaa irtoteetä tai rooibosta eikä CTC-teetä kuten Intiassa. Maito voidaan korvata kasvivalmisteella ja raakasokeri ruokosokerilla tai hunajalla. Tuoreiden mausteiden tilalla käytetään tavallisesti kuivattuja mausteita tai makusiirappia. Jos chai latteen sekoitetaan annos espressoa, siitä käytetään nimitystä dirty chai.

Lähteet 

Tee
Intialaiset juomat
Magnus Linder (1751–1801)

Magnus Linder (3. maaliskuuta 1751 Vihti – 23. toukokuuta 1801 Mustio) oli suomalainen juristi ja ruukinpatruuna. 

Linderin vanhemmat olivat samanniminen Suomen vuorimestari, Mustion patruuna Magnus Linder (k. 1799) ja Anna Kristina Kreij ja puoliso vuodesta 1785 Fredrika Sofia Baër.  Mustion ruukinpatruuna, vuorineuvos, vapaaherra Magnus Linder (1792–1863) oli heidän poikansa. Linder oli ylioppilas Turussa 1764, suoritti tuomarintutkinnon ja oli Turun hovioikeuden auskultantti ja ylimääräinen kanslisti 1769. Mustion ruukinpatruunaksi hän tuli isänsä jälkeen.

Lähteet

Suomalaiset juristit
Suomalaiset ruukinpatruunat
Vuonna 1751 syntyneet
Vuonna 1801 kuolleet
Nahanluonti

Nahanluonti on eläimen ulkokerrosten aika ajoin tapahtuva uusiutuminen niin, että entinen peite irtaantuu ja uusi peite muodostuu sen sijalle. Ilmiö esiintyy yleensä kasvun yhteydessä siten, että uusi nahka on edellistä suurempi. Nahanluontia esiintyy usein sellaisilla eläimillä, joilla on lujatekoinen ulkoinen tukiranka. Tapahtuman ajoitusta ja samanaikaisuutta eläimen eri osissa säätelevät hormonit. Esimerkiksi hyönteisillä on nahanluontihormonina ekdysoni ja selkärankaisilla kilpirauhashormoni tyroksiini.

Niveljalkaisten ihopanssarissa tapahtuu nahan uusiutuessa useita muutoksia, esimerkiksi lähes koko  kutikulan sisäkerros hajoaa ja imeytyy kudoksiin. Niveljalkaisten ulkoisen tukirangan muodostavaa kuorta kutsutaan kitiinikutikulaksi. Äyriäisten nahanluontia kutsutaan yleensä kuorenvaihdoksi. Selkärankaisista nahanluontia esiintyy vain sammakkoeläimillä ja matelijoilla. Sammakkoeläimet irrottavat vanhan nahkansa raajoilla repien ja syövät sen yleensä välittömästi, matelijoista liskot vaihtavat nahkansa paloina ja käärmeet yhtenä kappaleena. Krokotiilien nahanluonti tapahtuu pieninä kappaleina ja kilpikonnilla vanha nahka irtoaa yksittäisinä kilpinä.

Katso myös 
 sulkasato
 karvanlähtö
 Täydellinen muodonvaihdos
 Osittainen muodonvaihdos

Lähteet

Viitteet

Nahka
Jantsu Puumalainen

Jantsu Puumalainen on suomalainen casting director (roolittaja) ja näyttelijä. Hän on Suomen suurimman casting-toimiston Helsinki Casting Oy:n toinen perustaja ja pääroolittaja.

Puumalainen on roolittanut useita tv-sarjoja ja elokuvia kuten Pahan Väri, Jälkeläiset, Kaikki synnit, Justimus esittää: Duo ja Hollywood-elokuva Dual. Hän on näytellyt rooleja sarjoissa kuten Harjunpää, Kontio & Parmas, Syke ja Salatut elämät. Hän myös juontaa Karonkkapuheita-podcastia yhdessä ystävänsä näyttelijä/kirjoittaja/somevaikuttaja Tero Tiittasen kanssa.

Puumalainen kuuluu kansainväliseen roolittajien International Casting Directors Network -yhteisöön, johon hänet valittiin ensimmäisenä suomalaisena roolittajana. 

Puumalainen on puhunut julkisesti diversiteetin edistämisestä elokuvissa ja televisiossa roolituksen kautta muun muassa Suomen elokuvasäätiön haastattelussa.

Lähteet

Suomalaiset näyttelijät
Podcast-juontajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Gianni Rodari

Gianni Rodari (1920 Omegna, Italia – 1980 Rooma, Italia) oli italialainen kirjailija. Hän oli koulutukseltaan opettaja mutta työskenteli toimittajana. Hän kirjoitti etupäässä lapsille ja nuorille. Hän sai 1970 H. C. Andersenin palkinnon.

Suomennetut teokset
 Iltasatuja puhelimessa (Favole al telefono), suom. Ulla Kujala. Helsinki: Satusiivet : Lasten parhaat kirjat 2005 ISBN 951-567-310-0 (Luettelo saduista)

Lähteet

Aiheesta muualla

Italialaiset kirjailijat
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 1980 kuolleet
William Hamilton (taidemaalari)

William Hamilton (1751−1801) oli englantilainen taidemaalari ja kuvittaja. Hänet valittiin kuninkaallisen taideakatemian kokelasjäseneksi vuonna 1784 ja täysjäseneksi vuonna 1789.  

Hamilton pääsi italialaisen Antonio Zucchin oppilaaksi. Palattuaan kotimaahansa hän alkoi kuvittaa William Shakespearen teoksia. Hänen teoksistaan otettiin paljon painokuvia joista tuli kansan parissa suosittuja.

Valikoituja teoksia

Viitteet

Lisää aiheesta 
 http://artuk.org/discover/artworks/search/actor:hamilton-william-17511801

Englantilaiset taidemaalarit
Vuonna 1751 syntyneet
Vuonna 1801 kuolleet
Chew Bahir -järvi

Chew Bahir -järvi () eli vanhalta nimeltään Stefanienjärvi on järvi Etiopian eteläosassa. Järven eteläisin kärki ulottuu myös Kenian puolelle. Chew Bahir on suolajärvi, eikä sillä ole laskujokea.

Maantiede
Chew Bahir -järvi sijaitsee Etiopian Ison hautavajoaman eteläosassa Gelana Dulei-joen tulvatasangolla. Järvestä länteen levittäytyy Eteläisten kansojen alueen osavaltio ja idässä Oromian osavaltio. Järven eteläkärki ulottuu Kenian puolelle. Järvellä ei ole lainkaan laskujokea, vaan kaikki sen vesi poistuu vain hahtumalla. Järeven vesi onkin hyvin suolaista. Järven ympäristössä on tosin makeavetisiä lähteitä. Järvi on hyvin tunnettu sen vedenpinnan korkeuden muutoksista. Suurimmillaan järven syvyys on ollut 7,5 metriä ja sen pinta-ala 2 000 km². Vedenpinnan laskiessa suuri osa alueesta muuttuu suoksi. Järveä ympäröivä alue on luonnonsuojelualuetta.

Luonto
Järven ympäristössä kasvaa etenkin suolaa hyvin sietäviä kasveja, kuten karisteheiniä (Sporobolus consimilis ja Sporobolus spicatus), sekä useita sädekaisloja. Makeamman veden alueilla ympäröivillä soilla kasvavia lajeja ovat esimerkiksi kananhirssit ja lumpeet. Alueella on myös akaasia- ja tyräkkipensaikkoja.

Järven ympäristössä esiintyy useita sammakkoeläimiä ja nisäkkäitä, kuten grevynseepraa. Alueen lintulajeja ovat esimerkiksi pikkuflamingo, afrikanrakonokka ja kurnuliejukana.

Historia ja ihminen
1800-luvulla järven alueella vieraili useita eurooppalaisia tutkimusmatkailijoita. Vuosina 1887–1888 seudulla matkaillut unkarilainen Samuel Teleki von Szek antoi järvelle nimen Stefanienjärvi Itävalta-Unkarin kruununprinssi Rudolfin Stephanien mukaan. Järvelle on myöhemmin annettu uusi etiopialaisempi nimi Chew Bahir.

Järven ympäristön kansoja ovat arboret, tsemayt ja hamerit. Kansat harjoittavat pääasiassa paimentolaisuutta, joskin he harjoittavat satunnaisemmin myös maanviljelyä. Järven lähistön lähteiden vedenkäyttö on aiheuttanut yhteisöjen välisiä kiistoja. Järven vesi on itsessään liian suolaista maatalouskäyttöön.

Lähteet

Etiopian järvet
Kenian järvet
Suolajärvet
M-1 (1933)

M-1 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.

Valmistus 

Alus tilattiin Sverdlovskista Uralmašilta, missä köli laskettiin 3. lokakuuta 1932. Alus laskettiin vesille 8. huhtikuuta 1933 ja otettiin palvelukseen 26. huhtikuuta 1934.

Palvelus 
Alus siirrettiin joulukuussa 1933 Tyynenmeren laivastoon.

Lähteet

Viitteet

M-luokan sukellusveneet (Neuvostoliitto)
Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Gabriele Bianchi

Gabriele Bianchi (27. elokuuta 1901 Verona – 8. lokakuuta 1974 Mirano) oli italialainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikin opettaja. 

Bianchi osallistui vuoden 1948 Lontoon olympialaisiin, joissa hän voitti pronssimitalin musiikissa teoksellaan "Inno Olimpionico".

Lähteet

Vuonna 1901 syntyneet
Vuonna 1974 kuolleet
Italialaiset säveltäjät
Italialaiset olympiamitalistit
William Lai

William Lai Ching-te (, s. 6. lokakuuta 1959) on taiwanilainen lääkäri ja poliitikko, joka on vuodesta 2020 lähtien toiminut maansa varapresidenttinä.

Tausta ja yksityiselämä 
Lai syntyi vuonna 1959 Wanlin kylässä. Hänen isänsä oli ammatiltaan kaivostyöläinen. Hän opiskeli lääketiedettä Kansallisessa Cheng Kung -yliopistossa, jossa hän lopulta väitteli tohtoriksi. Lisäksi hänellä on lääketieteen kandidaatin tutkinto Taiwanin kansallisessa yliopistosta sekä terveystieteiden maisterintutkinto Harvardista.

Lai on naimisissa Wu Mei-jun kanssa. Parilla on kaksi poikaa.

Poliittinen ura 
Lai valittiin Taiwanin parlamenttiin ensimmäisen kerran 1998. Hänen vaalipiirinsä on Tainan ja hänet on valittu uudelleen kolme kertaa. Citizen Congress Watch nimesi Lain parhaaksi parlamentaarikoksi.

Vuonna 2010 Lai valittiin Tainanin pormestariksi 60,4 %:n ääniosuudella. Hän erosi pormestarin virastaan vuonna 2017, kun presidentti Tsai Ing-wen nimitti hänet pääministeriksi.

Toimiessaan Taiwanin pääministerinä vuonna 2018 Lai ehdotti, että englannista pitäisi tulla kiinan rinnalla Taiwanin toinen virallinen kieli viimeistään vuonna 2019. Vuonna 2019 Lain hallitus kuitenkin kaatui DPP:n surkean kuntavaalituloksen takia.

Helmikuussa 2020 Lai osallistui Valkoisessa talossa järjestettyyn rukousaamiaiseen, mikä oli ensimmäinen kerta, kun Kiinan tasavallan varapresidentti on osallistunut vastaavaan diplomaattiseen tapahtumaan sitten Yhdysvaltojen ja Taiwanin diplomaattisten suhteiden päättymisen vuonna 1979. 

Laista on povattu DPP:n ehdokasta vuoden 2024 presidentinvaaleihin.

Lähteet 

Taiwanin pääministerit
Pormestarit
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Kiinan tasavallan varapresidentti
Taiwanilaiset lääkärit
MCM/70

MCM/70 oli Microcomputer Computer Machinesin (MCM) mikrotietokone, joka oli ensimmäisiä mikrotietokoneita sekä ensimmäisiä kannettavia tietokoneita. 
MCM-yhtiön perustaja ja yksi tietokoneen kehittäjistä oli kanadalainen Mers Kutt.
Tietokone suunniteltiin vuosien 1972 ja 1973 välillä ja on luultavasti varhaisin nimenomaan henkilökohtaiseen käyttöön suunniteltu mikrotietokone.

Virallinen ilmoitus MCM/70-tietokoneesta julkaistiin 25. syyskuuta 1973 Torontossa ja toimitukset alkoivat loppuvuodesta 1974. Varhaisempaa prototyyppiä oli esitelty toukokuussa 1973.

Tietokone suunniteltiin APL-ohjelmointiin. Tietokoneessa oli QWERTY-näppäimistö. Tietokoneessa oli yksi tai kaksi digitaalista nauha-asemaa yhdessä yksikössä, jossa oli myös punainen plasmanäyttö ja näppäimistö.

MCM/70 oli ensimmäinen mikrotietokone, jonka mukana tuli käyttöjärjestelmä. AVS-käyttöjärjestelmä hallitsi tallennustilaa käyttäjälle läpinäkyvästi ja toimi rajapintana APL:n ja laitteiston välillä.
Vuonna 1976 MCM julkaisi tehokkaamman MCM/800-mallin. MCM/700 ja MCM/800 malleissa oli mukana APL-tuki.

Tietokoneen ohjelmisto ja laitteisto oli tiukasti suunniteltu yhteen ja laitteen myynti pysyi pienenä, jolloin myös kustannukset olivat korkeita. Vuonna 1985 MCM-yhtiö lopetti toimintansa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 The Micro Computer Machines MCM/70, the Canadian Holy Grail of Computing History

Kirjallisuutta 
 

Mikrotietokoneet
Vuoden 1974 tietokoneet
Kannettavat tietokoneet
Outjo

Outjo (hereron kielellä: pienet mäet) on n. 6 000 asukkaan kaupunki Kunenen alueella Namibiassa. Se on Outjon vaalipiirin keskus. Se tunnetaan parhaiten siitä, että sen kautta pääsee Etoshan kansallispuistoon.

Yleistä
Kaupungin perustivat saksalaiset joukot eversti Theodor von Leutweinin johdolla vuonna 1897. Sinne tuli pieni sotilastukikohta, josta käsin saksalaiset kävivät tutkimassa Saksan Lounais-Afrikan pohjoisosia. Paikallisessa historiallisessa museossa, nimeltään Franke Haus Museum, kerrotaan majuri Viktor Franken retkestä Ambomaalle.

Naulila-muistomerkki on pystytetty majuri Viktor Franken Ambomaan retken muistomerkiksi. Franke teki retken vuonna 1914, kun alueelle lähetetty saksalainen retkikunta oli tapettu.

Outjon eteläpuolella on Ugab-joki, joka on merkittävimpiä ajoittaisia jokia Namibiassa. Kaupungin lähellä ovat Gamkarabin luolat, jotka ovat tunnettuja stalaktiiteistaan ja stalagmiiteistaan sekä pietersiitti-mineraalista. Luolat ovat yksityisalueella, eivätkä ne ole avoimia yleisölle.

Politiikka
Outjoa hallitsee kaupunginvaltuusto, jossa on seitsemän valtuutettua.

Namibian itsenäisyyden ajalla Outjo on ainoa Kunenen alueen kaupunki, jota SWAPO on hallinnut. Vuoden 2015 vaalitulokset olivat seuraavat:

Vuoden 2020 vaalitulokset olivat seuraavat:

Liikenneyhteydet
Ennen 1960-lukua liikenne pohjoisesta Ambomaalta etelään tapahtui Okakweyon ja Outjon kautta, mikä reitti oli paljon lyhyempi kuin Tsumebin kautta. Outjon reitti jäi syrjään vuodesta 1957 alkaen, kun soratie Ondangwasta Namutonin kautta Tsumebiin valmistui.

Nykyisin Outjo sijaitsee Namibian C38-tien varrella, noin 90 km etelään Anderson Gatesta, joka on yksi Etoshan luonnonpuiston porteista. Kaupungista pääsee Damaramaalle tie nro C39:ää pitkin, jolloin ajetaan ensin Khorixasiin ja sitten C40-tietä Kamanjabiin. Tie johtaa edelleen Kaokoveldiin. 

Outjon lentokenttä on 10 km kaupungin ulkopuolella, ja sinne voivat lentää pienkoneet. Outjo on myös Namibian rautateiden yksi pääteasema, mutta sinne ei nykyään liikennöidä.

Koulut
Outjossa on kolme alakoulua ja kaksi yläkoulua, sekä molemmat tasot omaava yksityiskoulu. Näissä kouluissa on yhteensä 2 634 oppilasta ja 96 opettajaa (vuoden 2009 tieto). Koulut ovat seuraavat.

 Jack Francis Primary School
 Maarssen Primary School 
 Outjo Primary School
 Moria Private School
 Etoshapoort Junior Secondary School
 Outjo Secondary School

Seuraavat koulut sijaitsevat kaupungin läheisyydessä:
 Otjikondo School Village & Primary School (n. 85 kilometriä kaupungista luoteeseen)
 St. Michael Roman-Catholic Primary School (n. 70 kilometriä kaupungista luoteeseen)

Nähtävyyksiä 

Outjossa on vähän nähtävää, mutta se on tärkeä kauttakulkupaikkana ja tarvikkeiden ostopaikkana. Vuonna 2006 kaupungin kautta kulki 22 000 turistia joka kuukausi.

 Franke-Haus-Museum
 Naulila-monumentti
 Outjon vesitorni, jossa oli alun perin puinen tuulimylly, jonka avulla pohjavettä saatiin maasta.

Kaupungin lähellä on Vingerklip-niminen kivimuodostelma, joka tunnetaan sen afrikaansinkielisellä nimellä

Viitteet 

Namibian kaupungit
Kunene
Rojas

Rojas on espanjankielinen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Alvaro Efrén Rincón Rojas (s. 1933), kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa
 Benjamín Rojas, argentiinalainen näyttelijä, laulaja ja malli
 Fernando de Rojas (k. 1541), espanjalainen kirjailija
 Francisco de Rojas Zorrilla (1607–1648), espanjalainen näytelmäkirjailija ja hovirunoilija
 Gonzalo Rojas (1917–1921), chileläinen runoilija
 Gustavo Rojas Pinilla (1900–1975), kolumbialainen kenraali
 Jorge Rojas (s. 1977), venezuelalainen jalkapalloilija
 José Francisco Ulloa Rojas (s. 1940), costaricalainen roomalaiskatolinen piispa
 José Joaquín Rojas (s. 1985), espanjalainen maantiepyöräilijä
 José Léon Rojas Chaparro (1917–1982), venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa
 José Rojas (s. 1983), chileläinen jalkapalloilija
 José Rojas Rojas (s. 1956), filippiiniläinen piispa
 Luis Rojas Mena (1917–2009), meksikolainen roomalaiskatolinen piispa
 Manuel Rojas (1896–1973), chileläinen kirjailija
 María José Rojas (s. 1987), chileläinen jalkapalloilija
 Octavio Antonio Beras Rojas (1906–1990), dominikaanilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa
 Roberto Rojas (s. 1957), chileläinen jalkapallomaalivahti
 Samuel Moreno Rojas (s. 1960), kolumbialainen poliitikko
 Sandra Rojas (s. 1973), meksikolainen ratameloja
 Víctor Manuel Pérez Rojas (1940–2019), venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa
 Yulimar Rojas (s. 1995), venezuelalainen yleisurheilija

Kuvitteelliset henkilöt
 Angel Rojas,  fiktiivinen poliisipäällikkö The Batman -animaatiosarjassa
Kalevi Mykkänen

Vilho Kalevi Mykkänen (12. tammikuuta 1914 Kuopio – 10. maaliskuuta 1951) oli suomalainen elokuvanäyttelijä, joka esiintyi elokuvissa mm. Elinan surma (1938) ja Isoviha (1939).

Kalevi Mykkäsen puoliso oli Salme Saara Sylvia Vesanto. Kalevi Mykkänen osallistui res. vänrikkinä talvisotaan ja jatkosotaan.

Lähteet 

Suomalaiset elokuvanäyttelijät
Suomalaiset toisen maailmansodan sotilaat
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 1951 kuolleet
Jensen Hughes

Jensen Hughes on yhdysvaltalainen maailmanlaajuisesti toimiva turvallisuussuunnitteluun erikoistunut konsultti- ja insinööripalveluita tarjoava yritys. Yrityksellä on yli 90 toimistoa eri puolilla maailmaa.

Jensen Hughes Suomessa 
Jensen Hughes laajeni Suomeen 2020 ostamalla paloturvallisuussuunnittelutoimisto L2 Paloturvallisuus Oy:n. Yritys toimii koko maassa.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset yritykset
Malta Air

Malta Air  on maltalainen halpalentoyhtiö. Se on Ryanairin ja Maltan valtion yhteisyritys. Malta Airin kotipaikka on Pietà.

Historia 
Ryanair tiedotti kesäkuussa 2019 perustavansa yhdessä Maltan valtion kanssa Maltalle uuden tytäryhtiön nimeltä Malta Air. Uudelle yhtiölle siirrettiin Ryanairin 61 reittiä Maltalle ja Maltalta. Lisäksi Maltaa tukikohtanaan käyttäneet Boeing 737-800 -koneet siirrettiin Maltan rekisteriin. Ryanair ilmoitti myös perustavansa uuden huoltokeskuksen Maltalle.

Kesäkuun 2019 loppuun mennessä Malta Airille siirrettyihin koneisiin alkoi tulla pieniä ”Operated by Malta Air” -tarroja, mutta muuten koneet pysyivät Ryanairin väreissä. Syyskuuhun 2019 mennessä Malta Airin brändäys alkoi näkyä myös esimerkiksi koneiden turvaohjeissa. Toisin kuin emoyhtiöltä siirretyt koneet, Malta Airille uutena toimitetut Boeing 737 MAX 200 -koneet maalattiin yhtiön omiin väreihin. Niistä ensimmäinen tuli yhtiön käyttöön heinäkuussa 2021.

Laivasto 
 
Malta Airin laivasto elokuussa 2021.

Lähteet 

Maltalaiset lentoyhtiöt
Halpalentoyhtiöt
Ryanair UK

Ryanair UK  on brittiläinen halpalentoyhtiö ja Ryanairin tytäryhtiö. Se aloitti lentotoiminnan maaliskuussa 2019. Sen kotipaikka on Enterprise House Stanstedin lentoasemalla.

Historia 
Ryanair UK perustettiin 30. toukokuuta 1985 nimellä Dawndell Limited. Nimi muuttui muotoon Ryan Air UK Limited 27. kesäkuuta 1995, ja nykyinen kirjoitusasu tuli käyttöön 1. marraskuuta 1995.

Ryanair tiedotti tammikuussa 2018 aikovansa hakea Ryanair UK:lle lentotoimilupaa, joka sallisi Ryanair UK:n lentää Ryanairin Yhdistyneen kuningaskunnan sisäiset lennot, mikäli brexit toteutuisi sopimuksettomana. Ensimmäinen Boeing 737-800 -kone siirrettiin emoyhtiön laivastosta Ryanair UK:lle joulukuussa 2018. Yhtiö sai lentotoimiluvan tammikuussa 2019 ja aloitti lentotoiminnan saman vuoden maaliskuussa.

Laivasto 
 
Ryanair UK:n laivasto elokuussa 2021.

Lähteet 

Brittiläiset lentoyhtiöt
Halpalentoyhtiöt
Erik Volmari

Erik Allan Volmari (18. elokuuta 1926 Viipuri – 2017 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos.

Volmarin vanhemmat olivat konemestari Juhana Volmari ja Karin Adele Blomqvist ja puoliso vuodesta 1949 Anja Marjatta Valpas. Helsingissä 1947 ylioppilaaksi tullut Volmari valmistui diplomi-insinööriksi 1952. Hän työskenteli valmistuttuaan Valtion Rikkihappo- ja Superfosfaattitehtaat -yhtiössä, Ahlström-, Oulu- ja Kajaani-yhtiöissä, Ja-Ro -yhtiön varatoimitusjohtajana ja toimitusjohtajana 1967–1977 sekä Wilh. Schauman -yhtiössä varatoimitusjohtajana ja aluejohtajana  1977–1979. Tämän jälkeen Volmarista tuli Kemi-yhtiön toimitusjohtaja. Tehtävästä Volmari jäi eläkkeelle, kun yhtiö 1989 fuusioitiin Metsä-Botniaan. Vuorineuvoksen arvonimen hän sai samana vuonna.

Lähteet

Suomalaiset insinöörit
Suomalaiset yritysjohtajat
Vuorineuvokset
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Tanhupallon oma ohjelma

Tanhupallon oma ohjelma oli syksyllä 2021 MTV3-kanavalla esitetty suomalainen viihdeohjelma, jossa Kiti Kokkosen Putous-ohjelman yhdeksännen tuotantokauden voittanut Tanhupallo-sketsihahmo käsitteli ajankohtaisia asioita. Jokaisessa jaksossa osioina olivat muun muassa uutiset ja terapianurkkaus julkisuuden vieraiden kanssa.

Jaksot

Lähteet 

2020-luvun televisiosarjat
MTV3:n televisio-ohjelmat
Viihdeohjelmat
Jack Antonoff

Jack Michael Antonoff (s.  Bergenfield, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, multi-instrumentalisti, lauluntekijä ja tuottaja. Muusikkona hänet tunnetaan Bleachers-yhtyeen laulajana ja Fun-yhtyeen kitaristina. Omien yhtyeidensä lisäksi Antonoff on tehnyt ja tuottanut musiikkia lukuisille muille artisteille, kuten Taylor Swiftille, Lana Del Reylle, Lordelle ja Diana Rossille. Vuoteen 2021 mennessä hänet on palkittu viidesti Grammy-palkinnolla muun muassa työstä Swiftin albumeilla Folklore ja 1989 sekä Funin kappaleella ”We Are Young”.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltalaiset multi-instrumentalistit
Yhdysvaltalaiset laulajat
Yhdysvaltalaiset kitaristit
Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat
Yhdysvaltalaiset lauluntekijät
Grammy-palkinnon saajat
Lincoln Futura

Lincoln Futura oli yhdysvaltalaisen Ford-yhtymän Lincoln-merkille vuonna 1955 tehty muotoilututkielma.

Lincoln Continental Mark II:n muunneltu alusta 368 kuutiotuuman Y-Block—moottorilla toimi pohjana, kun Ford-yhtymän johtavien muotoilijoiden William M. "Bill" Schmidt ja John Najjar hahmottelema, Lincoln-merkillä kulkeva Futura-koeauto toteutettiin käsityönä kolmessa kuukaudessa Carrozzeria Ghialla Torinossa. Työ tuli maksamaan yhtymälle 250 000, eli vuoden 2020 rahassa 2 400 000 dollaria. Muotoilututkielma esiteltiin lehdistölle Chicagon Congress Hotel:issa 5. tammikuuta, ja se asetettiin esille yleisölle Auto Show -näyttelyssä 8. tammikuuta 1955. Futuran liioiteltu ajovalokatteiden ja jet age -aikakaudella muodikkaiden siipien muotoilu siirtyivät hieman hillitympänä vuosien 1956-1957 Lincoln-sarjamalleihin Premiere ja Capri, mutta sen epäkäytännöllinen pleksilasi-kupolikatto ei. Muotoilututkielman alkuperäisväri oli helmiäis-valkoinen, eräs ensimmäisistä kerroista kun helmiäisväriä oli käytetty autossa värityyppi havaittiin kuvauksissa hankalaksi, ja siksi auto ylimaalattiin punaiseksi, jollaisena se esiintyi elokuvassa It Started With a Kiss, sekä Ford-yhtymän muotoiluosaston esittelyfilmissä. 

Näyttelyauto oli hyvin suosittu, ja siitä julkaistiin niin pienoismalli- kuin leikkikaluversiot. 

Tarpeettomaksi käynyt Futura-koeauto siirtyi sittemmin erikoisautojen rakentajana tunnetulle George Barrisille nimellisellä yhden taalan kauppahinnalla, sillä autoa ei koskaan oltu rekisteröity joten siihen ei voinut saada tarvittuja vakuutuksia liikennekäyttöä varten. Vuonna 1966 Barris sai toimeksi valmistaa nimihenkilölle auton Lepakkomies-televisiosarjaan, kun aiemmin toimeksiannon saanut automuotoilija Dean Jeffries ei pystynyt valmistamaan tällaista ajoneuvoa televisioyhtiön toivomassa aikataulussa. Futura muokattiin Jeffriesin ideoiden mukaan 15 päivässä ja 15 000 dollarilla, ja Barris pestasi Bill Cushenberryn tekemään tarvitut peltityöt. Batmobile-nimen saaneesta autosta Barris valmisti sittemmin kolme lasikuitukorilla varustettua kopiota Ford Galaxie-tekniikalla, ja hankki myöhemmin vielä neljännen, vuoden 1958 Ford Thunderbirdin pohjalta muokatun metallikorisen version. Alkuperäinen Futura jäi Barrisin omistukseen ja oli esillä hänen museossaan, kunnes se huutokaupattiin vuonna 2013 peräti 4,62 miljoonalla dollarilla Scottsdalessa Arizonassa. Barrisin Batmobile-lasikuitumuottien pohjalta ja suostumuksella Bob Butts valmisti 1990-luvulla Futura-asuun palautetun lasikuitu-näköiskappaleen. Alkuperäinen Futura/Batmobile on vuonna 2016 siirtynyt keräilijä, tri David Andersonille Virginiaan.

Lähteet 

Continental
Grace Gao

Grace Gao (s. 1993) on kiinalainen ihmisoikeusaktivisti, joka on Gao Zhishengin tytär ja työn jatkaja isänsä katoamisen jälkeen.

Varhainen elämä 
Garce Gaon äiti on Geng He.

Gaon kertoman mukaan hänen isänsä oli melko vaitonainen koskien aktivismiaan, joten kun tämä pidätettiin, tytär ei ymmärtänyt, mistä oli kyse. Isänsä pidätyksen takia koko perhe joutui vainon kohteeksi ja poliisit saattoivat Gracen kouluun joka päivä, tarkistivat hänen laukkunsa kiellettyjen esineiden varalta ja pahoinpitelivät tätä. Grace kertoo myös tulleensa kiusatuksi koulussa isänsä pidätyksen takia..

Pako Kiinasta 
Vuonna 2009 Gao Zhisheng pidätettiin ja hän katosi, minkä johdosta hänen vaimonsa päätti paeta maasta Gracen ja tämän nuoremman veljen kanssa. Perhe päätyi Thaimaan kautta Yhdysvaltoihin. Grace aloitti pian tämän jälkeen yliopisto-opinnot Kaliforniassa.

Vuonna 2017 Gao oli yksi Oslo Freedom Forumin puhujista.

Lähteet 

Vuonna 1993 syntyneet
Kiinalaiset ihmisoikeusaktivistit
Elävät henkilöt
ManiaCult

ManiaCult on belgialaisen death metal -yhtye Abortedin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 10. syyskuuta 2021.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 8/10
 Kaaoszine: 9-/10

Kokoonpano 
 Sven de Caluwé - laulu
 Ken Bedene - rummut
 Ian Jekelis- kitara
 Stefano Franceschini - basso

Vierailijat 
 Joe Bad
 Filip Danielsson
 Ryo Kinoshita
 Ben Duerr

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Abortedin albumit
Vuoden 2021 albumit
Max Peter Bejmer

Max Peter Bejmer (s. 3. kesäkuuta 1992) on ruotsalainen suunnistaja. Bejmer edustaa seuratasolla IFK Göteborgia. Tanskan MM-kilpailuissa 2022 Bejmer oli sprinttiviestin voittaneessa Ruotsin joukkueessa. 

Suunnistuksen EM-kilpailuissa 2022 Bejmer oli Ruotsin toiseksi tulleessa viestijoukkueessa. 

Suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa hän on parhaimmillaan saavuttanut kahdeksannen sijan keskimatkan kilpailussa vuonna 2018. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän saavutti 35. sijan vuonna 2019. Bejmer on urallaan voittanut IFK Göteborgin joukkueessa Tiomila-viestin kolme kertaa vuosina 2017, 2018 ja 2019. Jukolan Viestin Bejmer on voittanut urallaan kerran IFK Göteborgin joukkueessa vuonna 2017.

Lähteet 

Ruotsalaiset suunnistajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Luvattu maa

Luvattu maa (eng. A Promised Land) on Yhdysvaltain 44. presidentin Barack Obaman kirjoittama muistelmateos. Kirja julkaistiin marraskuussa 2020. Kirjan on suomentanut Seppo Raudaskoski, Kyösti Karvonen ja Ilkka Rekiaro. Kirjan suomenkielisen painoksen kustansi Otava. Kirjan alkuperäisen version kustansi Crown Publishing, Penguin Random Housen tytäryhtiö. Kirja on ensimmäinen kaksiosaisesta sarjasta, josta toisen osan arvioidaan julkaistavan vuonna 2023. Kirjan julkaisupäivänä se oli käännetty jo 26 kielelle ja sitä myydään ylissä 50:ssä maassa. 

Kirjaa myytiin yli 1,7 miljoonaa kappaletta sen avajaisviikollaa pelkästään Pohjois-Amerikassa. Kirja käy pääosin läpi Obaman lapsuutta, nuoren juristin uraa sekä Obaman uraa poliitikkona ja lopulta ensimmäistä presidenttikautta vuoteen 2011. Kirja päättyy suunnilleen Osama Bin Ladenin kuolemaan. Kirja on Obaman kolmas.

Lähteet 

Barack Obama
Vuoden 2020 kirjat
Kokkolan suomalainen seurakunta

Kokkolan suomalainen seurakunta on Oulun hiippakuntaan ja Kokkolan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Kokkolan suomalainen seurakunta on osa Kokkolan seurakuntayhtymää ja sen rajat noudattavat kuntaliitosta edeltänyttä vuoden 2008 kaupunginrajaa. Seurakunnan pääkirkkorakennuksena toimii Kokkolan kirkko.

Historia 
Kokkolan suomalainen seurakunta syntyi vuonna 1929, kun siihen asti kaksikielinen Kokkolan kaupunkiseurakunta jaettiin kielen perusteella kahdeksi, toinen suomenkieliseksi ja toinen ruotsinkieliseksi, seurakunnaksi. Vuonna 1993 Kokkolan suomalaiseen seurakuntaan liitettiin Kaarlelan suomenkielinen seurakunta.

Papisto

Kirkkoherrat 
 1930–1939: Elias Pentti
 1940–1970: Johannes Sillanpää
 1970–1977: Sakari Huima
 1977–1993: Heikki Vaahtoniemi
 1993–2010: Erkki Murtomäki
 2010→ Jouni Sirviö

Lähteet 

Oulun evankelis-luterilaisen hiippakunnan seurakunnat
Kokkolan seurakunnat
Niina Sillanpää

Niina Sillanpää (s. 1978) on Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta valmistunut helsinkiläinen näyttelijä (TeaK 2005). Hän on toimii Suomen teatterikentällä sekä teatteritaiteen, että soveltavan teatterin parissa. Sillanpää on erikoistunut teatteri-improvisaatioon ja hän on improvisaatioteatteri Stella Polariksen jäsen vuodesta 2011.  Sillanpää on Red Nose Companyn perustajajäsen ja ollut mukana toiminnassa vuodesta 2008. Niina Sillanpää on tehnyt monta vuotta nukketeatteria Teatteri Hevosenkengässä  2004-2019. 

Niina Sillanpää on näytellyt useissa teattereissa mm. Kotkan kaupunginteatteri,  Lappeenrannan kaupunginteatteri, Linnateatteri, Teatteri Takomo, Kouvolan Teatteri, ja Suomen Kansallisteatteri.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 
Stella Polaris Niina Sillanpää

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt