Salaneuvos (Venäjä)

Salaneuvos oli keisarinajan Venäjällä ja myös Suomen suuriruhtinaskunnassa käytössä ollut kolmannen luokan virka-arvo.

Venäjän keisarikunta
Venäjän keisarikunnassa arvonimi salaneuvos (, tainyi sovetnik) oli käytössä 1722–1917 osana Pietari Suuren käyttöön ottamaa rankijärjestelmää, joka rinnasti hovin ja siviilihallinnon virkamiesten arvoasteikon sotilasarvoihin. Tällä asteikolla salaneuvos oli kolmanneksi ylin arvoaste, joka vastasi kenraaliluutnanttia ja merivoimien vara-amiraalia. 

Salaneuvosta ylempi arvonimi todellinen salaneuvos puolestaan vastasi kenraalia tai amiraalia. Toiseen arvoluokkaan kuulunut todellinen salaneuvos oikeutti puhutteluun "teidän korkeaylhäisyytenne", kun taas salaneuvosta puhuteltiin "teidän ylhäisyytenne". Todellisen salaneuvoksen yläpuolella oli rankijärjestelmässä arvonimi kansleri.

Suomen suuriruhtinaskunta
Salaneuvos oli virka- ja arvonimenä käytössä myös Suomessa Venäjän vallan alla. Vuonna 1897 annetussa Suomen viimeisessä Arvojärjestyksessä (29/1897) kaikki suuriruhtinaskunnan sotilas- ja siviilivirat oli jaettu neljääntoista luokkaan. Salaneuvos kuului arvojärjestyksessä kolmanteen luokkaan ja todellinen salaneuvos toiseen luokkaan. Ensimmäinen luokka oli tyhjä.

Muutamia suomalaisia ja Suomessa vaikuttaneita todellisia salaneuvoksia ja salaneuvoksia
Todellisia salaneuvoksia 
Frans David Alopaeus (1769–1831), kreivi, todellinen salaneuvos 
Magnus Alopaeus (1748–1822), ministeri, todellinen salaneuvos
Alexander Armfelt (1794–1875), kreivi, ministerivaltiosihteeri, todellinen salaneuvos 
Theodor Bruun (1821–1888), vapaaherra, ministerivaltiosihteeri, todellinen salaneuvos
Nikolai Gerard (1838-1929), kenraalikuvernööri, todellinen salaneuvos
Jakob Grot (1812–1893), Helsingin yliopiston professori, todellinen salaneuvos
Lars Gabriel von Haartman (1789–1859), senaattori, todellinen salaneuvos
Otto Wilhelm Klinckowström (1778–1850), kenraaliluutnantti, todellinen salaneuvos
Axel Gustaf Mellin (1775–1856), vapaaherra, todellinen valtioneuvos, todellinen salaneuvos 
Paul Nicolay (1777–1866), paroni, Monrepos’n kartanon omistaja, todellinen salaneuvos 
Robert Henrik Rehbinder (1777–1841), kreivi, ministerivaltiosihteeri, todellinen salaneuvos
Carl Emil Knut Stjernvall-Walleen (1806–1890), vapaaherra, ministerivaltiosihteeri, todellinen salaneuvos

Salaneuvoksia 
Johan Fredrik Aminoff (1756-1842), kreivi, salaneuvos
Samuel Henrik Antell (1810-1874), senaattori, salaneuvos
Carl Erik Mannerheim (1759–1837), kreivi, salaneuvos, ensimmäinen Suomen suuriruhtinaskunnan senaatin talousosaston varapuheenjohtaja
Oscar Norrmén (1822-1889), senaattori, salaneuvos
Karl August Ramsay (1791–1855), senaattori, valtioneuvos ja salaneuvos, Viipurin läänin maaherra
Fredrik Waldemar Schauman (1844–1911), kenraaliluutnantti, senaattori ja salaneuvos, Vaasan läänin maaherra, Eugen Schaumanin isä
Robert von Trapp (1802-1875), senaattori, salaneuvos ja Suomen pankin johtaja.
Alexander von Collan (1819–1910), keisarillisen perheen kunniahenkikirurgi, valtiopäivämies, salaneuvos
Robert Isidor Örn (1824-1885), senaatin oikeusosaston varapuheenjohtaja, valtiopäivämies, pormestari, juristi, salaneuvos

Katso myös 
 Salaneuvos
 Rankijärjestelmä

Lähteet 

Salaneuvos