Iris Chang

Iris Shun-Ru Chang (28. maaliskuuta 1968 Princeton, New Jersey, Yhdysvallat – 9. marraskuuta 2004 Los Gatos, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen toimittaja. Hän nousi maailmanmaineeseen historiallisella teoksellaan Nankingin verilöyly (1997). Hän teki 36-vuotiaana itsemurhan jättäen jälkeensä aviomiehen ja kaksivuotiaan pojan.

Lapsuus ja opiskelu 
Chang syntyi Princetonissa New Jerseyssä. Hänen isänsä oli fyysikko ja äiti mikrobiologi. Hän vietti lapsuutensa Champaign-Urbanassa Illinoisissa jossa hänen isänsä ja äitinsä olivat opettajina yliopistossa. Chang suoritti Bachelor-tutkinnon journalismista Illinoisissa vuonna 1989 jonka jälkeen työskenteli lyhyen aikaa Associated Pressin ja The Chicago Tribunen toimittajana. Vuonna 1991 Chang suoritti Master-tutkinnon kirjallisuudesta Johns Hopkinsin yliopistossa.

Kirjallinen ura 
Chang julkaisi ensimmäisen kirjansa Thread of the Silkworm vuonna 1995. Se kertoo kiinalaissyntyisestä tiedemiehestä Qian Xuesen (tunnetaan myös nimellä Hsue-Shen Tsien) joka oli perustasmassa sekä Yhdysvaltain että Kiinan kansantasavallan ohjus- ja avaruusohjelmia. Hän joutui McCarthyn aikakaudella vainon kohteeksi ja ilmoitti palaavansa Kiinaan. Häntä kuitenkin estettiin lähtemästä ja hän oli viisi vuotta kotiarestissa. Kiinaan palattuaan hänellä oli ratkaiseva rooli Kiinan mannertenvälisten ohjusten ja avaruusohjelman kehityksessä.

Chang kirjoitti kirjan The Rape of Nanking: The Forgotten Holocaust of World War II (julkaistu suomeksi nimellä Nankingin verilöyly vuonna 2006,) joka julkaistiin vuonna 1997 joukkomurhan 60-vuotispäivänä. Se oli julkaisunsa jälkeen 10 viikkoa New York Timesin bestseller-listalla ja sitä myytiin miltei puoli miljoonaa kappaletta. Changin kirja oli ensimmäinen tietokirja tästä joukkomurhasta. Kun japanilaiset joulukuussa 1937 saapuivat Nankingiin se oli siihen asti ollut Kiinan tasavallan pääkaupunki. He aloittivat joukkomurhan jonka aikana alle kahdessa kuukaudessa murhattiin 300 000 kiinalaista ja raiskattiin yli 80 000 naista.

Changin isovanhemmat olivat kotoisin Nankingista josta he olivat paenneet juuri ennen miehitystä ja muuttaneet Yhdysvaltoihin jossa olivat asettuneet asumaan Keskilänteen. Hän kuuli lapsuudessaan paljon tarinoita joukkomurhasta mutta ei aikuisena löytänyt siitä juuri mitään tietoa kirjallisena. Kiinassa, Japanissa ja lännessä tieto siitä oli miltei painunut unohduksiin. Chang matkusti Kiinaan missä hän pystyi sujuvan mandariinikiinan taitonsa avulla tutkimaan arkistoja ja haastattelemaan vahuksia jotka olivat olleet silminnäkijöinä tapahtumissa. Hän oli Nankingissa kuukauden ajan ja kuuli siellä ollessaan sodan aikana asuneesta saksalaisesta joka oli perustanut Nankingiin ulkomaalaisten hallitseman vapaan alueen minne tuhannet kiinalaiset olivat paenneet turvaan. Changin onnistui jäljittää saksalaisen miehen tyttärentytär Saksasta ja hänellä oli hänen isoisänsä kirjoittama pitkä ja yksityiskohtainen päiväkirja silloisista tapahtumista. Päiväkirjasta tuli tärkeä lähde Changin kirjalle.

Japanilaisten raiskaukset, kidutukset ja murhat olivat niin sanoin kuvaamattomia että kirja herätti laajaa kansainvälistä huomiota ilmestyessään. Vuonna 1998 Iris Chang tapasi Japanin suurlähettilään Kunihiko Saiton yhdysvaltalaisessa televisio-ohjelmassa ja vaati tältä anteeksipyyntöä mutta sitä ei tullut. Japanin äärikonservatiivit julistivat että kirja on epätarkka ja Changin probagandaa ja mustamaalausta. Japanissa vuodeksi 1999 suunniteltu kirjan julkaisu peruttiin kohun vuoksi.

Vuotta ennen Changin kuolemaa vuonna 2003 jukistettiin hänen kirjansa The Chinese in America: Narrative History. Kirjassa käydään läpi kiinalaisten maahanmuuttajien historiaa alkaen 150 vuotta sitten nykypäivään. Kirjassa kertoo amerikankiinalaisten poliittisen-, sosiaalisen-, taloudellisen- ja kulttuurisen historian sekä myös kertomuksia yksilöiden kohtaloista. 

Ennen kuolemaansa Chang tutki tulevaa kirjaansa varten Bataanin niemimaalla Filippiineillä panssarivaunuyksiköissä palvelleita Yhdysvaltojen sotilaita joista moni jäi kiinni ja vangiksi Bataanin taistelun yhteydessä. Tutkimustensa aikana hän masentui vakavasti ja joutui sairalaan hoitoon sen vuoksi. Hänet löydettiin 9. marraskuuta 2004 autostaan Los Gatosin eteläpuolen maaseudulta ja hän oli ilmeisesti ampunut itseään. Hän oli jättänyt kotiinsa itsemurhaviestin.

Suomeksi julkaistu

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Itsemurhan tehneet
Vuonna 1968 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet