joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Dani Carvajal

Daniel "Dani" Carvajal Ramos (s. 11. tammikuuta 1992 Leganés, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Madridia.

Seurajoukkueura

Real Madrid B
Carvajal on syntynyt Leganésissa, joka on yksi Madridin lähiöistä. Hän siirtyi Real Madridin junioriakatemiaan ollessaan 10-vuotias, jossa hän onnistui nousemaan aina seuran reservijoukkueeseen asti, mikä tapahtui vuonna 2010.

Hän onnistui heti ensimmäisellä kaudellaan vakiinnuttamaan pelipaikkansa avauskokoonpanossa, sekä nousi myös joukkueen kapteeniksi. Seuraavalla kaudella 2011–2012 hän pelasi 38 ottelua ja teki niissä kaksi maalia, kun joukkue palasi viiden vuoden tauon jälkeen Segunda Divisióniin.

Bayer Leverkusen
11. heinäkuuta 2012 Carvajal teki viisivuotisen sopimuksen saksalaisseura Bayer Leverkusenin kanssa. Siirtokorvauksena hänestä maksettiin 5 miljoonaa euroa. Siirtoon sisältyi kolmen ensimmäisen sopimusvuoden aikana takaisinostopykälä, joista ensimmäisen vuoden jälkeen hinta olisi 6,5 miljoonaa euroa, toisen 7 miljoonaa euroa ja kolmannen noin 8,5 miljoonaa euroa.

Carvajal pelasi ensimmäisen ottelunsa Bundesliigassa 1. syyskuuta 2012 kotikentällä SC Freiburgia vastaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa 25. marraskuuta 2012 ottelussa TSG 1899 Hoffenheimia vastaan.

Real Madrid
3. kesäkuuta 2013 Real Madrid käytti siirtoon liittyneen takaisinosto-option ja maksoi Carvajalista 6,5 miljoonaa euroa. Näin hänestä tuli joukkueen kauden 2013–2014 ensimmäinen hankinta.

Saavutukset 
Real Madrid:
Espanjan pääsarjamestaruus: 2016–2017, 2019–2020, 2021–2022
Espanjan cup: 2013–2014
Mestarien liiga: 2013–2014, 2015–2016, 2016–2017, 2017–2018
Euroopan supercup: 2014, 2016, 2017
Espanjan supercup: 2017, 2019–2020, 2021–2022
Seurajoukkueiden maailmanmestaruus: 2014, 2016, 2017, 2018

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Daniel Carvajalin tilastot BDFutbol-sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Howard Arman

Howard Arman (s. 1954) on brittiläinen kapellimestari. Hänelle myönnettiin kansainvälinen Händel-palkinto vuonna 1998.

Lontoossa syntynyt Arman opiskeli Trinity College of Musicissa. Hän on toiminut muun muassa Wienin Musikvereinin johtajana, Keski-Saksan radiokuoron taiteellisena johtajana sekä vuosina 1983–2000 Salzburgin Bach-kuoron taiteellisena johtajana. Hän on toiminut professorina Wienin musiikkiyliopistossa.

Händel-palkinnon lisäksi Arman on saanut muun muassa Saksan kriitikoiden Echo-palkinnon Sergei Rahmaninovin Vesperes- ja Carl Heinrich Graunin Der Tod Jesu -levytyksistään.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kotisivut

Brittiläiset kapellimestarit
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Sivistyksen käsikirja

Sivistyksen käsikirja: Kaikki, mikä tulee tietää () on Dietrich Schwanitzin vuonna 1999 ilmestynyt kirja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jan Blomstedt: Sivistyksen peruspaketti vaikka EU-kampaajille. Helsingin sanomat 1.5.2003.
 Laura-Kristiina Moilanen: Länsimaisen sivistyksen ylistys. Agricola 2.9.2003. 

Kirjat historiasta
Kirjat kirjallisuudesta
Kirjat yhteiskunnasta
Saksalaiset tietokirjat
Vuoden 1999 kirjat
Henry Apaloryamam Ssentongo

Henry Apaloryamam Ssentongo (30. marraskuuta 1936 – 11. joulukuuta 2019) oli ugandalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Masakan hiippakuntaan 21. joulukuuta 1963 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Pupianan titulaaripiispaksi 15. joulukuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. maaliskuuta 1989. Pääkonsekraattorina toimi Adrian Kivumbi Ddungu, jota avustivat Emmanuel Wamala ja Paul Lokiru Kalanda.

30. maaliskuuta 1992 Ssentongo sai nimityksen Moroton hiippakunnan piispaksi.

Lähteet 

Ugandalaiset katoliset piispat
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet
Albert Edward Baharagate

Albert Edward Baharagate (s. 25. helmikuuta 1930 Masindi) on ugandalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 7. joulukuuta 1958 ja nimitettiin Hoiman hiippakunnan piispaksi 7. heinäkuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Paavali VI, jota avustivat Sergio Pignedoli ja Emmanuel Kiwanuka Nsubuga.

Baharagate erosi tehtävistään piispana 9. maaliskuuta 1991.

Lähteet 

Ugandalaiset katoliset piispat
Vuonna 1930 syntyneet
Elävät henkilöt
Kotelopalkkisilta

Kotelopalkkisilta on palkkisiltatyyppi, jossa kantavana vaakarakenteena ovat pituussuuntaiset palkit  (puuta, teräsbetonia, terästä) ja näiden päällä varsinainen pintarakenne. Lyhyen sillan palkit voivat olla umpinaisia, mutta pitkiin siltoihin käytetään kotelopalkkeja. Palkit kannatetaan päistään päätymuureilla ja mahdollisesti väliltä pilareilla tai silta-arkuilla. 

Lapinlahden silta Helsingissä ja Kiiminkijoen silta Haukiputaalla ovat esimerkkejä kotelopalkkisillasta. Bendorfer Brücke, Reinin ylittävä silta Saksassa oli valmistuessaan lajiltaan maailman pisin, nykyäänkin maansa pisin.

Lähteet

Sillat
Olavi Runolinna

Erkki Olavi Runolinna (23. tammikuuta 1906 Halikko – 1. maaliskuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen ekonomi ja Lapuan liikkeen kannattaja, joka murhasi Minna Craucherin ampumalla hänet tämän kotona Helsingissä 8. maaliskuuta 1932.

Olavi Runolinnan vanhemmat olivat Kaarlo Waldemar Runolinna (aik. Rosenborg, 1877–1927) ja Olga Maria Isaksson (1877–1954). Hänen veljiään olivat Lapuan liikkeessä toiminut Aarne Runolinna ja tekniikan tohtori ja professori Urmas Runolinna. 

Veljensä Aarnen yrityksessä työskennellyt Olavi Runolinna oli äkkijyrkkä lapualainen, jota vaivasivat fyysiset ja ilmeisesti myös mielenterveydelliset ongelmat. Mäntsälän kapinan aikaan hän oli ”seikkaillut” pistoolin kanssa Hämeenlinnassa ja Riihimäellä, muttei osallistunut itse kapinaan. Hän alkoi talvella 1931–1932 eräiden muiden tavoin epäillä Minna Craucherin lojaaliutta Lapuan liikkeelle. Helmikuussa Craucher oli uhannut hänelle ”vaihtavansa puolta” ja vuoti Mäntsälän kapinan aikana lehdistölle (suurelta osin keksimiään) paljastustietoja liikkeen organisaatiosta ja kapinan valmistelusta. Runolinna päätti murhata Craucherin, jotta tämä ei aiheuttaisi enempää vahinkoa liikkeelle. Hän sopi tapaamisen Craucherin kanssa 8. maaliskuuta tämän omassa asunnossa, jossa keskustelun jälkeen ampui uhriaan kahdesti niskaan. Runolinna tuomittiin marraskuussa 1932 täyttä ymmärrystä vaille ollen tehdystä murhasta seitsemäksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Poliisin murhatutkimuksessa epäiltynä oli myös K. M. Wallenius.

Lapuan liikkeen kulissien takana liikkui monenlaisia henkilöitä, jotka halusivat käyttää liikettä omiin tarkoitusperiinsä. Helsingissä toimi Runolinnan johtama radikaali ryhmä, joka uneksi fasistisesta yhteiskunnasta. Ryhmää johti direktorio, johon kuuluivat lisäksi kenraali Hannes Ignatius ja majuri Ragnar Gröning. Ryhmä oli varsin pieni eikä sillä ollut mitään menestymisen mahdollisuuksia. Hankkeen paljastuttua viranomaiset eivät edes syyttäneet Runolinnaa vallankaappauksen suunnittelusta, vaan ainoastaan murhasta.

Olavi Runolinna oli 1950-luvun lopulla Göteborgin ja Boråsin suomalaisten helluntaiseurakuntien johtajana. Smyrnan Suomalaisen Helluntairyhmän johtajaksi hänet valittiin 23. helmikuuta 1957. Jouduttuaan hoitamaan kahden seurakunnan asioita, hän jätti tehtävän 13. joulukuuta 1958.

Lähteet
Kari Selén: Madame: Minna Craucherin levoton elämä. WSOY, Helsinki 1991.

Viitteet

Suomalaiset murhaajat
Lapuan liikkeessä vaikuttaneet henkilöt
Vuonna 1906 syntyneet
Vuonna 1971 kuolleet
Survivor (Barry Mannin albumi)

Survivor on laulaja-lauluntekijä ja pianisti Barry Mannin ensimmäinen sooloalbumi vuodelta 1975. Mann oli 1960-luvun tunnetuimpia lauluntekijöitä, ja tällä albumilla on mukana myös hänen työparinsa, sanoittaja Cynthia Weil. Levy-yhtiö on New Yorkissa toiminut RCA Records ja levymerkki Victor.

The Beach Boys -yhtyeestä tuttu Bruce Johnston ja Barry Mann ovat tuottaneet useimmat albumin kappaleista. Kappaleen "Nobody But You" tuottajat ovat kuitenkin Bruce, Terry ja Barry ja kappaleen "Nothing Good Comes Easy" Bruce ja Terry.

Levyn on äänittänyt Kent Tunks apunaan Artie Torgersen ja Steve Francisco. Masteroinnin on tehnyt Richard Simpson. Äänitys on tehty Kalifornian Hollywoodissa RCA:n Music Center of the Worldissä.

Kansikuvan valokuvan on ottanut Gene Brownell ja kannen suunnittelija on Frank Mulvey. Studojärjestelyissä on ollut mukana Doris Hughes. Takakannen valokuvan Barry Mannista pianoa soittamassa on ottanut Jim Seiter.

Albumin julkaisua on edeltänyt Barry Mannin single ”I'm a Survivor”.

Kappaleet 

Kappaleiden tekijät ovat Barry Mann ja Cynthia Weil.
 
 A-puoli

  
 
  
  
  

 B-puoli

  
  
 
 
  
 

Kappaleiden sanat on painettu LP-levyn levypussiin. Julkaisijat ovat Screen Gems-Columbia Music, Inc. & Summerhill Songs, Inc. Kappale "Nobody But You" on vuodelta 1974 ja muut vuodelta 1975.

Kokoonpano 

 Barry Mann – laulu, piano

The Roadhouse Band:
 Bill House – kitara
 Stan House – rummut
 John Hobbs – kosketinsoittimet
 Curtis Stone – basso
 Jim Seiter – lyömäsoittimet
 Kenny Hinkle – kitara

Kuoro:
 Barry Mann
 Cynthia Weil
 Bruce Johnston
 Terry Melcher
 Bill House
 Kenny Hinkle
 Gloria Grinel
 Trish Turner
 Lilliae Nelson
 John Hobbs
 Curtis Stone
 Spanky McFarlane
 John Seiter
 Jerry Yester

Taustalaulajat kappaleen "I'll Always Love You" toisessa säkeistössä ovat Bruce Johnston, Daryl Dragon (The Captain) ja Toni Tennille.

"Sweetening":
 Hall Blaine – tamburiini
 Earl Palmer – rummut
 Mike Kowalski – timbalit
 Edward Carter – akustinen kitara
 Blondie Chaplin – kitara
 Larry Knechtel – sähköpiano
 Ray Pohlman – basso
 Lyle Ritz – kontrabasso
 Daryl Dragon – Moog, arp

Puhallinsoittimet:
 Steve Douglas – tenorisaksofoni, alttosaksofoni, huilu, nokkahuilu
 Joel Peskin – tenorisaksofoni
 Jay Migliori – baritonisaksofoni
 Dick Hyde – pasuuna (valve trombone)
 Joe Romano – trumpetti

Jousisoittimet:
 Igor Horoshevsky – sello
 Jon Joyce – sello
 Joseph Reilich – alttoviulu
 Leonard Selic – alttoviulu
 Spiro Stamos – viulu
 Joseph Stepansky – viulu
 Marshall Sosson – viulu

Sovittajat:
 Barry Mann ja The Roadhouse Band
 Taustalaulut: Bruce Johnston
 Jouset:
 "Taking the Long Way Home", John Hobbs
 "I'll Always Love You", Bruce Johnston
 Puhaltimet: "My Rock and My Rollin' Friends", John Hobbs

The Roadhouse Bandin jäsenet, Bruce Johnston ja Terry Melcher ovat levyllä mukana Equinox Recordsin sekä Daryl Dragon ja Toni Tennille A&M Recordsin suosiollisella luvalla.

Lähteet 

 Barry Mann LP Survivor (RCA Victor APL1-0860) 1975

Aiheesta muualla 
 Survivor discogs.com -sivustolla
 

Vuoden 1975 esikoisalbumit
Yhdysvaltalaiset popalbumit
Morley

Morley voi tarkoittaa muun muassa:

Henkilöt

Sukunimi 
 Bob Morley (s. 1984), australialainen näyttelijä
 Edward Morley (1838–1923), yhdysvaltalainen fyysikko, toinen Michelsonin–Morleyn kokeen keksijöistä
 Frank Morley (1860–1937), brittiläis-yhdysvaltalainen matemaatikko, Morleyn lauseen keksijä
 John Morley (1838–1923), brittiläinen poliitikko ja kirjailija
 Malcolm Morley (1931–2018), brittiläis-yhdysvaltalainen taidemaalari
 Samuel Morley (1809–1886), brittiläinen poliitikko ja liikemies
 Sylvanus Morley (1883–1948), yhdysvaltalainen arkeologi ja epigrafi, mayakulttuurin tutkija
 Thomas Morley (1557/1558–1602), brittiläinen säveltäjä, urkuri ja musiikkiteoreetikko
 Tyler Morley (s. 1991), kanadalainen jääkiekkoilija

Etunimi 
 Morley Safer (1931–2016), kanadalainen reportteri ja kirjeenvaihtaja

Paikannimi
Morley, Englannin Derbyshire
Morley, Englannin Norfolk
Morley, Englannin West Yorkshire
Morley, Kanadan Alberta
Morley, Kanadan Ontario
Morley, Ranska
Morley, Yhdysvaltojen Iowa
Morley, Yhdysvaltojen Michigan
Morley, Yhdysvaltojen Missouri

Muu
 Morley, useassa elokuvassa ja televisiosarjassa käytetty kuvitteellinen savukemerkki

Sukunimet
Pylkkänen

Pylkkänen on suomalainen sukunimi, joka on tai on ollut muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Arvo A. Pylkkänen (1898–1960), kustantaja ja kirjailija
 Eetu Pylkkänen (s. 1998), jääkiekkoilija
 Elina Pylkkänen, taloustieteilijä ja Palkansaajien tutkimuslaitoksen johtaja
 Helena Pylkkänen (s. 1945), kuvanveistäjä
 Hilma Pylkkänen (1865–1947), kirjailija
 Hilma Rantanen-Pylkkänen (1875–1943), näyttelijä ja teatterinjohtaja
 Juhani Pylkkänen (s. 1947), tekniikantutkija, professori
 Jussi Pylkkänen (s. 1963), suomalais-brittiläinen arvotaidemeklari
 Kaisa Pylkkänen (s. 1974), käsikirjoittaja, ohjaaja ja stand up -koomikko
 Kosti Pylkkänen (1892–1974), jääkärieversti
 Leena Pylkkänen (s. 1956), pituushyppääjä ja pikajuoksija
 Linda Pylkkänen (1881–1950), opettaja ja suomentaja
 Matti Pylkkänen (1924–2017), insinööri ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
 Matti Pylkkänen (s. 1929), koripalloilija
 Milla-Mari Pylkkänen (s. 1993), näyttelijä ja muusikko
 Paavo Pylkkänen (s. 1959), filosofi
 Riitta Pylkkänen (1910–1982), taidehistorioitsija
 Tauno Pylkkänen (1918–1980), säveltäjä ja musiikkiarvostelija

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Konsta Pylkkänen, filosofi Veikko Huovisen romaanissa Havukka-ahon ajattelija
Finlayson (kaupunginosa)

Finlayson (aikaisemmin Näsi) on Tampereen I kaupunginosa. Se koostuu vanhasta Finlaysonin tehdasalueesta, Näsinpuistosta, Mustanlahden satama-alueesta sekä Hämeenpuiston ja Satakunnankadun rajaamista asuinkortteleista. Idässä alue rajoittuu Tammerkoskeen. Alueella sijaitsevat muun muassa Tallipiha ja Finlaysonin kirkko. Kaupunginosassa on myös kolme palatsirakennusta: Finlaysonin palatsi, Näsilinna ja Pikkupalatsi. Alueelta alkavat Nalkalaan saakka ulottuvat Näsilinnankatu ja Kuninkaankatu sekä Hämeenpuiston poikki ulottuvat Puuvillatehtaankatu ja Näsijärvenkatu. Naapurikaupunginosia ovat etelässä Tammerkoski (II kaupunginosa) ja lännessä Amuri (IV ja V kaupunginosat).

Alkujaan Finlaysonin alue puuvillatehtaan länsipuolella oli tehtaan työläisten ja toimihenkilöiden asuinalue; tosin työväen ja toimihenkilöiden asuttamat tontit olivat ulkonäöltään aivan erilaiset.

Lähteet

Aiheesta muualla
Lindstedt

Lindstedt on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Arvid Fabian Lindstedt (1843–1935), suomalainen kauppias, talousneuvos ja lahjoittaja
 Erkka Lindstedt (s. 1996), suomalainen auto-urheilija
 Johan K. Lindstedt (1864–1929), suomalainen antikvaarinen kirjakauppias ja monilajiurheilija
 Jouko Lindstedt (s. 1955), slaavilaisten kielten professori
 Jukka Lindstedt (s. 1958), suomalainen juristi, presidentin oikeudellinen neuvonantaja
 Laura Lindstedt (s. 1976), suomalainen kirjailija
 Robert Lindstedt (s. 1977), ruotsalainen tennispelaaja
 Rosa Lindstedt (s. 1988), suomalainen jääkiekkoilija
 Wilhelm Lindstedt (1838–1915), suomalainen pappi ja opettaja
Timo Räihä

Timo Johannes Räihä (s. 18. joulukuuta 1953 Parikkala) on suomalainen painija, joka ylsi SM-mitaleille 1970-luvulla.

Räihän painiura sai alkunsa 1970-luvulla. Hän voitti juniorien SM-pronssia 1971 sarjassa 81 kg Kankaanpäässä. Ensimmäisen aikuisten SM-mitalinsa hän saavutti ottelemalla yli 90 kg sarjassa pronssille vuonna 1976. Hän saavutti tässä painoluokassa SM-hopeaa kahdesti, vuonna 1978 kreikkalais-roomalaisessa painissa ja 1979 vapaapainissa..

Painiuransa jälkeen Räihä on juossut 26 täyttä maratonia, ja hiihtänyt yli 20 pitkänmatkan Finlandiahiihtoa.

Räihä on istunut kristillisdemokraattien jäsenenä kaksi kautta Lahden kaupunginvaltuustossa. Hän on ollut eduskuntavaaliehdokkaana vuosien 2011 ja 2015 vaaleissa tulematta kuitenkaan valituksi.

Lähteet 
 http://www.mahdollisuus.fi/stoorit/painijasta-evankelistaksi
 http://timojohannes.blogspot.com

Viitteet 

Suomalaiset painijat
Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot
Lahden kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Sisters of Mercy (sääntökunta)

Sisters of Mercy on katolinen naisten sääntökunta. Sen perusti irlantilainen Catherine McAuley vuonna 1831.

Kymmenen vuoden aikana McAuley perusti neljätoista seurakuntaa Englantiin ja Irlantiin. Pian hänen kuolemansa jälkeen järjestö levisi Pohjois-Amerikkaan, Uuteen-Seelantiin ja Argentiinaan.  Nykyisin sääntökunnalla on noin kymmenentuhatta jäsentä.

Lähteet 

Katolisen kirkon sääntökunnat
Taekwondo kesäolympialaisissa 2016

Taekwondossa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisissa seitsemättä kertaa. Kilpailut käytiin 17.–20. elokuuta Centro Olímpico de Treinamenton toisessa hallissa, jonne mahtuu yleisöön 10 000 henkilöä. Painoluokkia oli neljä kummallekin sukupuolelle. Parhaiten menestyi Etelä-Korea, joka saavutti kaksi kultaa ja kolme pronssia.

Mitalistit

Miehet

Naiset

Mitalitaulukko

Lähteet

Aiheesta muualla

Taekwondo Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisten ja -paralympialaisten virallisilla sivuilla  

Kesäolympialaiset 2016
2016
63 (luku)

63 (kuusikymmentäkolme) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 62 ja seuraa luku 64.

Matematiikassa 
 63 on yhdistetty luku.
 63 on Woodallin luku.
 63 on Harshad-luku kymmenjärjestelmässä.
 63 on palindromi binäärijärjestelmässä (1111112) ja nelijärjestelmässä (3334).
 63 voidaan ilmaista kuutio- ja neliöluvun summana: .
 Sekä  että  ovat alkulukuja.

Luonnontieteissä 
 Jaksollisessa järjestelmässä 63 on europiumin järjestysluku.
 Kupari-63 on kuparin vakaa isotooppi.
 Typen sulamispiste on noin 63 kelviniä.

Muualla 
 63 on Filippiinien kansainvälinen suuntanumero.
 Kantatie 63 kulkee Kauhavan ja Ylivieskan välillä.

Lähteet 

Luonnolliset luvut
Arthur Lewis

Sir William Arthur Lewis (23. tammikuuta 1915 – 15. kesäkuuta 1991) oli Saint Lucialla syntynyt taloustieteilijä. Hän sai vuonna 1932 stipendin siirtomaan emämaahan Englantiin. Lewis opiskeli taloustiedettä ja lakia London School of Economicsissa. Vuonna 1948 hänestä tuli professori Manchesterin yliopistoon.  Hänet palkittiin vuonna 1979 taloustieteen Nobelilla tutkimuksesta yhdessä Theodore Schultzin kanssa taloudellisen kehityksen alalta, erityisesti kehitysmaiden ongelmien osalta.

Merkittäviä teoksia 
Lewis, W. Arthur (2003). The Theory of Economic Growth. London: Taylor and Francis, 453 sivua. Julkaistu ensimmäisen kerran vuonna 1955. ISBN 0-415-31301-5.

Lewis, W. Arthur (1954). "Economic development with unlimited supplies of labour". The Manchester School 22, no. 2: 139-191.

Lähteet 

Saintlucialaiset henkilöt
Nobelin taloustieteen palkinnon saajat
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 1991 kuolleet
HMS Unbeaten

HMS Unbeaten oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut U-luokan sukellusveneiden toiseen ryhmään kuulunut alus.

Valmistus 

Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista ja sen köli laskettiin 22. marraskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 9. heinäkuuta 1940 ja se otettiin palveluskäyttöön vielä saman vuoden lopulla 10. marraskuuta.

Palvelus 
HMS Unbeaten palveli pääosan ajastaan Välimerellä, jossa se upotti italialaisen purjealus V51/Alfan, Vichyn Ranskan kauppalaivaston PLM 20:n, Regia Marinan sukellusveneen Guglielmottin sekä Kriegsmarinen sukellusveneen U-374:n. Aluksen ilmoitettiin upottaneen näiden lisäksi kaksi purjealusta kansitykillä.

Alus lähti 23. lokakuuta Holy Lochista erikoistehtävään laskemaan agentin maihin Vigoon Espanjan rannikolle. Suoritettuaan tehtävän aluksen piti partioida Biskajanlahdella. Alus sai määräyksen jättää partioalueensa 8. marraskuuta pimeän laskeuduttua. Alus joutui 11. marraskuuta Kuninkaallisten ilmavoimien Rannikkoilmavoimien 172. laivueen Wellingtonin maaliksi pommituskieltoalueella. Alus vei mukanaan koko miehistön.

Aluksen päälliköt 
Edward Arthur Woodward 14. syyskuuta 1940 – 31. elokuuta 1942
Donald Eric Ogilvy Watson, DSC 31. elokuuta – 11. marraskuuta 1942

Lähteet

Viitteet 

Kuninkaallisen laivaston U-luokan sukellusveneet
Vickersin valmistamat alukset
Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan sukellusveneet
Luettelo Suomen kasvitieteellisistä puutarhoista

Luettelo Suomen kasvitieteellisistä puutarhoista. 

             
 Arboretum Mustila, Kouvola
 Botania, Joensuu
 Gardenia-Helsinki, Viikki, Helsinki
 Helsingin yliopiston kasvitieteellinen puutarha, Kaisaniemi ja Kumpula, Helsinki
 Jyväskylän yliopiston kasvitieteellinen puutarha, Jyväskylä
 Oulun yliopiston kasvitieteellinen puutarha, Oulu
 Pietarsaaren Koulupuisto, Pietarsaari
 Rauman opettajankoulutuslaitoksen puutarha, Rauma
 Turun yliopiston kasvitieteellinen puutarha, Turku

Lähteet 
 Suomen kasvitieteelliset puutarhat 

kasvitieteellisistä puutarhoista
The Lost Children

The Lost Children on Disturbedin albumien B-puolten kappaleita sisältävä kokoelma-albumi, joka julkaistiin 8. marraskuuta 2011. David Draiman ilmoitti albumin julkaisusta elokuussa 2011 Twitter-tilinsä kautta ja vastasi samalla useisiin kysymyksiin albumiin liittyen. Ainoa kappale levyllä, jota ei ole muilla levyillä on Mine. Albumin kuvitus paljastettiin 22. syyskuuta 2011.

Kappaleet 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  (Faith No More Cover)
  (Judas Priest Cover)

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Artistdirect: 
 Revolver:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 The Lost Children discogs.com -sivustolla

Disturbedin albumit
Vuoden 2011 kokoelma-albumit
Louhi (romaani)

Louhi on Timo Parvelan 2009 kirjoittama romaani. Teoksen on julkaissut Tammi. Kirja on kolmas ja viimeinen Sammon vartijat- kirja.

Lähteet 
 Kirjavinkit.fi: Louhi Viitattu 21.9.2011
 Goodreads.com: Louhi Viitattu 21.9.2011

Viitteet 

 
Suomalaiset nuorten fantasiaromaanit
Timo Parvelan teokset
Vuoden 2009 kirjat
James Byrd (nuorempi)

James Byrd, Jr (2. toukokuuta 1949 – 7. kesäkuuta 1998) oli afroamerikkalainen mies, jonka murhasi kolme valkoisen ylivallan kannattajaa Jasperin kaupungissa Texasissa, vuonna 1998. Shawn Berry, Lawrence Brewer ja John King sitoivat Byrdin nilkoistaan ketjulla kiinni lava-autoon ja vetivät häntä noin 4 kilometriä auton perässä. Berry tuomittiin elinkautisvankeuteen ja Brewer sekä King kuolemaan. Berry voi hakea ehdonalaista vapautta vuonna 2038. Brewer teloitettiin 21. syyskuuta 2011 ja King 24. huhtikuuta 2019. Molemmat teloitukset suoritettiin myrkkyruiskeella Huntsville Unit -vankilassa. 

Byrdin kuolema johti liittovaltiotason Matthew Shepard and James Byrd Jr. Hate Crimes Prevention Act -viharikoslakiin, joka sai nimensä Byrdiltä ja Matthew Shepardilta. Murhan myötä myös Texas uudisti viharikoslakejaan.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset henkirikosten uhrit
Afroamerikkalaiset
Rasismi
Vuonna 1949 syntyneet
Vuonna 1998 kuolleet
Tokion metropolin hallintorakennus

Tokion metropolin hallintorakennus () tai Tochō () on pilvenpiirtäjä Shinjukun alueella Tokion kaupungissa Japanissa. Kompleksin rakennustyöt alkoivat vuonna 1988 ja se valmistui vuonna 1991. Sen suunnitteli japanilainen arkkitehti Kenzō Tange.

Metropolin hallintorakennus koostuu kolmesta rakennuksesta: kahdesta pilvenpiirtäjästä ja metropolivaltuuston kokoustiloista. Korkeampi pilvenpiirtäjä on 243 metriä korkea ja siinä on 48 maanpäällistä sekä 3 maanalaista kerrosta, matalamman pilvenpiirtäjän korkeus on 163 metriä ja kerroksia siinä on 34+3. Valtuuston rakennus on seitsemänkerroksinen (+ yksi maanalainen kerros).

Rakennus maksoi valmistuessaan noin 157 miljardia Japanin jeniä (noin 1,5 miljardia euroa). Se on Japanin seitsemänneksi korkein rakennus; se oli Japanin korkein rakennus vuosina 1991–1993 ja Tokion korkein rakennus vuosina 1991–2007, kunnes Midtown Tower ohitti sen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Japanin pilvenpiirtäjät
Tokion rakennukset ja rakennelmat
Japanin hallintorakennukset
Tennis kesäolympialaisissa 2016

Vuoden 2016 kesäolympialaisten tenniskilpailut järjestettiin 6.–14. elokuuta Centro Olímpico de Tênisessä, jonne mahtui yleisöön 250 – 10 000 henkilöä tenniskentästä riippuen. Tennikseen osallistui urheilijoita ennätyksellisesti 56 eri maasta 197 osanottajaa. Tenniskilpailut käsittivät viisi eri kilpailua: kaksin- ja nelinpelit sekä miehille että naisille ja lisäksi vielä sekanelinpelin.

Kilpailu

Pelimuoto
Olympialaisten tenniskilpailu käytiin pudotuspeliturnauksena, jossa aina ottelun hävinnyt pelaaja putosi jatkosta, lukuun ottamatta välieriä, joista hävinneet pelaajat pääsivät pronssiotteluun. Ottelut pelattiin paras kolmesta erästä -järjestelmällä, lukuun ottamatta miesten kaksinpelin loppuottelua, joka pelattiin paras viidestä erästä -järjestelmällä. Ratkaisevassa erässä ei pelata tie-breakia. Kaksinpelissä pelaajia oli 64, mikä tarkoitti sitä, että turnauksessa oli yhteensä kuusi kierrosta. Nelinpelissä kierroksia oli viisi, koska joukkueita oli 32. Sekanelinpelissä kierroksia oli puolestaan neljä, kun joukkueita oli 16. Sekanelinpelin kolmas erä pelattiin match tie-breakina.

Aikataulu
Turnauksen alkuperäinen aikataulu.

Tulokset

Mitalitaulukko

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Tennis Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisten virallisilla sivuilla  

Tennis kesäolympialaisissa 2016
Lentopallo kesäolympialaisissa 2016

Lentopallossa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisissa 6.–21. elokuuta. Normaalin lentopalloturnauksen lisäksi  kilpailua käytiin myös rantalentopallossa, joka pelattiin 7–19. elokuuta. Lentopallopelit pelattiin Ginásio Maracanãzinhossa ja rantalentopallopelit Estádio de copacabanassa.

Mitalitaulukko

Tulosyhteenveto

Lähteet

Aiheesta muualla

Lentopallo ja rantalentopallo Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisten ja -paralympialaisten virallisilla sivuilla. 

Lentopallo kesäolympialaisissa 2016
Paini kesäolympialaisissa 2016

Painissa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisissa 27:ttä kertaa. Kilpailut käytiin Cento Olímpico de Treinamenton kolmannessa hallissa, jonne mahtuu 10 000 katsojaa. Kilpailujen ohjelmassa oli kuusi painoluokkaa kreikkalais-roomalaisessa painissa, vapaapainissa ja naispainissa.

Mitalistit
Lähde: Rio2016

Kreikkalais-roomalainen paini

Vapaapaini

Naispaini

Lähteet

Aiheesta muualla
Paini Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisten ja -paralympialaisten virallisilla sivuilla. 

Kesäolympialaiset 2016
2016
Miss You

Miss You on brittiläisen The Rolling Stones -yhtyeen vuonna 1978 julkaistu kappale, joka julkaistiin samana vuonna heidän albumillaan Some Girls. Diskotyylinen kappale nosti yhtyeen takaisin popmaailman huipulle, sillä siitä muodostui yhtyeen ensimmäinen Yhdysvaltain listaykköseksi noussut single viiteen vuoteen. Järjestyksessään se oli yhtyeen kahdeksas Yhdysvaltain listaykkönen.

Kappaleen synty ja rakenne 

”Miss Youn” sävellys alkoi hahmottua, kun Rolling Stonesin solisti Mick Jagger soitti kappaletta El Mocambo -klubilla yhdessä muun muassa yhteistyöstään The Beatlesin kanssa tunnetun kosketinsoittaja Billy Prestonin kanssa. Tärkeään rooliin kappaleessa on nostettu myös Bill Wyman ja hänen soittama, mestarilliseksi kehuttu bassokuvionsa. Myös Charlie Wattsin rumpujensoitto on tärkeässä osassa. Ulkopuolisina muusikkoina kappaleessa ovat mukana huuliharppua soittava Sugar Blue sekä saksofonisti Mel Collins.

New Yorkiin sijoittuvassa sanoituksessa kertojaminä yrittää päästä yli epäonnistuneesta ihmissuhteesta. Teemoina ovat rakkaus, seksi, puertoricolaiset tytöt ja yksinäisyys. Säe ”I’ve been sleeping in the hall” lienee viittaus Jaggerin silloiseen tyttöystävään, supermalli Jerry Halliin.

Julkaisu ja vastaanotto 

Kappale julkaistiin singlenä 26. toukokuuta 1978 B-puolenaan ”Far Away Eyes”. Se palautti yhtyeen popmaailman huipulle. Yhtyeen kotimaassa Britanniassa kappale nousi listalle 3. kesäkuuta ja saavutti parhaan listasijoituksensa, kolmas, kesäkuun 17. päivänä. Listaviikkoja kertyi kaikkiaan kolmetoista. Yhdysvalloissa kappale nousi listaykköseksi ollen siellä yhtyeen kahdeksas ykkössingle. Edellinen oli ollut ”Angie” vuonna 1973.

Rolling Stone -musiikkilehti valitsi ”Miss Youn” kaikkien aikojen 498:nneksi parhaaksi kappaleeksi.

Lähteet 

The Rolling Stonesin kappaleet
Vuoden 1978 kappaleet
Webbie

Webster Gradney, Jr. (s. 6. syyskuuta 1985 Baton Rouge, Louisiana, Yhdysvallat), taiteilijanimeltään Webbie,  on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän alkoi kirjoittaa riimejä jo viisivuotiaana. Webbien äiti kuoli kun hän oli yhdeksänvuotias, joten hänen isoäitinsä ja isänsä kasvattivat hänet.

Diskografia

Albumit 
 2003: Ghetto Stories (Lil Boosien kanssa)
 2005: Gangsta Musik (Lil Boosien kanssa)
 2005: Savage Life
 2007: Trill Entertainment Presents: Survival of the Fittest (Foxxin, Lil Boosien ja Trill Famin kanssa)
 2008: Savage Life 2
 2010: Trill Entertainment Presents: All or Nothing (Foxxin, Lil Boosien ja Trill Famin kanssa)
 2011: Savage Life 3

Singlet 
 "Give Me That" (mukana Bun B) (2005)
 "Bad Bitch" (mukana Trina) (2005)
 "Independent" (mukana Lil Phat & Lil Boosie) (2007)
 "I Miss You" (2008)
 "My People" (2010)

Viralliset mixtapet 
 2006: Gangsta Grillz #14 (DJ Draman kanssa)
 2010: New King Of BR (DJ Rellin kanssa)
 2010: Trill 4 Life (DJ Chillin & Lil Phatin kanssa)
 2011: Savage Stories (DJ E-Dubin &Dj Killan kanssa)

Filmografia 
 Ghetto Stories (2010)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 http://twitter.com/#!/OfficialWebbie
 
 www.webbiemuzik.com

Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
STS-48

STS-48 oli Nasan 43. avaruussukkulalento ja avaruussukkula Discoveryn 13. lento. Discovery kuljetti lennolla yläilmakehää tutkivan UARS-tutkimussatelliitin Maata kiertävälle radalle pääasiallisena hyötykuormanaan.

Lento laukaistiin 12. syyskuuta 1991 Kennedyn avaruuskeskuksesta Floridasta. Discoveryn miehistö saattoi UARS:n Maata kiertävälle radalle kolmantena lentopäivänään 563 kilometrin korkeudessa, suoritti tieteellisiä kokeita ja laukaisi myös muita satelliitteja. Sukkula laskeutui Maahan 18. syyskuuta 1991. Sään vuoksi laskeuduttiin Edwardsin lentotukikohtaan.

Lennolla testattiin ensimmäistä kertaa digitaalista still-kameraa avaruudessa (modifioitu Nikon F4).

UARS:n tehtävänä oli tutkia ihmisen vaikutusta ilmakehään ja otsonikerrokseen. UARS oli ensimmäinen merkittävä osa Nasan monivuotista maailmanlaajuista Mission to Planet Earth -tutkimusohjelmaa, mikä käytti maanpäällisiä, lentokoneisiin sekä avaruuteen sijoitettuja mittalaitteita tutkiakseen Maata kokonaisena ekologisena järjestelmänä. UARS:n alkuperäistä 18 kuukautta kestävää tutkimusohjelmaa jatkettiin toistuvasti. UARS lopetti toimintansa 14 vuoden käytön jälkeen. UARS tuhoutui Maan ilmakehässä 24. syyskuuta 2011.

Miehistö

Media

Lähteet

Aiheesta muualla

 Yhteenveto lennosta  
STS-48 Fact Sheet 
Astronautix.com: STS-48 
STS-48 Video Highlits 
Nikon NASA F4:lla (ESC, Electronic Still Camera) otettuja kuvia lennolta

STS-048
Vuoden 1991 avaruustoiminta
Edvin Ingberg

Edvin Viktor Ingberg (12. toukokuuta 1884 Helsinki – 25. toukokuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli teatterinäyttelijänä erityisesti Svenska Teaternissa Helsingissä, ja hänellä oli lisäksi useita elokuvarooleja.

Ingberg aloitti uransa vuonna 1902 Folkteaternissa, näytteli vuosina 1905–1913 Turun ruotsalaisessa teatterissa ja vuodesta 1913 alkaen Helsingin Svenska teaternissa.

Ingbergille myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1954.


Elokuvaroolit
 Kun onni pettää (Konrad Tallroth, 1913), Paul
 Venusta etsimässä eli erään nuoren miehen ihmeelliset seikkailut (Konrad Tallroth, 1919), pankkiiri
 Herrat ovat herkkäuskoisia (Helmer Adler, 1939), yliopiston lähetystön puheenjohtaja
 Biljett till äventyret / Botte i farten (Gösta Rodin, 1945), poliisikomisario
 Viikon tyttö (Valentin Vaala, 1946), valokuvaaja Jysä

Lähteet

Kirjallisuus

Svensk Filmdatabas
 Hirn, Sven: Operett i Finland 1860–1918. Helsingfors: Svenska Litteratursallskapet i Finland 1992. ISBN 951-9018-82-4

Viitteet

Aiheesta muualla

Edvin Ingberg vid Svenska Teatern i Helsingfors.

Suomalaiset näyttelijät
Pro Finlandia -palkitut
Vuonna 1884 syntyneet
Vuonna 1961 kuolleet
Mikayla Mendez

Mikayla Mendez (s. 29. elokuuta 1980 Burbank, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän aloitti aikuisviihdealalla 23 vuoden iässä vuonna 2003 ja on siitä asti esiintynyt yli 120 elokuvassa. Hänessä on meksikolaista sukujuurta.

Mendez tunnettiin alalla yksinkertaisesti nimellä Mikayla, kunnes vuonna 2008 hän solmi sopimuksen Wicked Picturesin kanssa ollen yhtiön ensimmäinen latinalaisesiintyjä.

Hän lähti pornoalalta vuonna 2009 henkilökohtaisiin syihin vedoten. Hän on toiminut myös Penthousen mallina.

Palkinnot 
2010 AVN Award – Paras ryhmäseksikohtaus – 2040

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut
 
 Mikayla Mendez Internet Adult Film Databasessa 
 Mikayla Mendez Adult Film Databasessa 

Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät
Amerikanmeksikolaiset
MILF

MILF on akronyymi, joka voi tarkoittaa:

 MILF, Moro Islamic Liberation Front, Front Pembebasan Islam Moro, Filippiineillä toimiva islamistinen kapinallisryhmä
 akronyymi sanoille "Mother/Mom I'd Like to Fuck" (Äiti, jota haluaisin nussia)
 MILF (pornografia), pornografian tyylilaji
 Milf, vuoden 2010 elokuva

Seulonnan keskeiset artikkelit
Via Flaminia

Via Flaminia oli antiikin ajan roomalainen tie, joka kulki Roomasta yli Apenniinien vuoriston Ariminumiin (Rimini) Adrianmeren rannalle. Vuoriston vaikeakulkuisuuden vuoksi se oli tärkein reitti, jota roomalaiset käyttivät liikkuessaan Etrurian, Latiumin ja Campanian sekä Pojoen laakson väliä. 

Nykyisin sama reitti, josta melkein koko matkalta käytetään samaa nimeä, kulkee rinnakkain tai päällekkäin tien Strada Statale (SS) 3 kanssa. Tiestä käytetään Latiumissa ja Umbriassa myös nimeä Strada Regionale (SR) 3 ja Marchessa nimeä Strada Provinciale (SP) 3. 

Tie alkaa Roomasta, menee Val Tevereen ("Tiberin laakso"), kohtaa vuoriston Castello delle Formischen kohdalla, nousee Gualdo Tadinoon, kulkee läpi Scheggian solan (575 m) Cagliin. Sieltä se laskeutuu Toscanan-Emilian Apenniinien ja Umbrian Apenniinien välisen itäisen rinteen jokiuomia rannikolle kohti Fanoa ja kääntyy valtatie A1:n suuntaisena luoteeseen kohti Riminia.

Tien on historiallisten lähteiden perusteella rakentanut vuoden 220 eaa. tienoilla Gaius Flaminius, joskin rakentamisajankohta on yhä kiistanalainen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Roomalaiset tiet
Italian tiet
Arkeologiset kohteet Italiassa
Piltti

Piltti on suomalainen etunimi. Sitä on käytetty myös sekä tyttöjen että poikien nimenä. Piltti on ollut käytössä nimenä jo ennen 1900-lukua, ja sen käyttö on jatkunut 2000-luvulle saakka. Nimi oli yleisimmillään aikavälillä 1940–1959, jolloin se annettiin yhdeksälle tytölle ja alle viidelle pojalle.

Yleisnimenä sana piltti tarkoittaa pientä lasta. Sanaa on käytetty melkein yksinomaan kirjakielessä, lähinnä uskonnollisessa ja runokielessä. Sana esiintyy Raamatussa ja Kalevalassa.

Piltti on myös lastenruokamerkki. Alun perin Piltti oli vuonna 1958 lanseerattu lasten ihovoide, josta merkki siirrettiin Jalostajan lastenruokiin 1961.

Tunnettuja Pilttejä 
 Piltti Heiskanen, suomalaissyntyinen yhdysvaltalainen diplomaatti

Lähteet 

Etunimet
35 East Wacker

35 East Wacker tai Jewelers' Building on 159,41 metriä korkea art deco -tyyliin rakennettu pilvenpiirtäjä Chicagon kaupungissa Illinoisin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennuksen aikaisempia nimiä ovat olleet muun muassa Pure Oil Building ja North American Life Building. Rakennusta alettiin rakentaa vuonna 1925 ja se valmistui vuonna 1927. Rakennuksen arkkitehtina toimi yhdysvaltalainen arkkitehti Frederick P. Dinkelberg. Rakennuksessa on 40 kerrosta. 

Chicagon pilvenpiirtäjät
Pihlajakehrääjä

Pihlajakehrääjä (Trichiura crataegi) on loppukesän ja alkusyksyn vaatimaton, mutta usein yleinen yöperhoslaji. Vanhemmassa kirjallisuudessa se tunnetaan orapihlajakehrääjänä.

Koko ja ulkonäkö 
Pihlajakehrääjä kuuluu yleensä kookkaiden karvakehrääjien heimon pienikokoisempiin edustajiin, sillä perhosen siipiväli on 28–35 mm. Ulkonäöltään se on vaatimattoman harmaa, karvainen perhonen ja värin sävy vaihtelee yksilöittäin. Lisäksi lajilla on useita sekä ulkonäöltään että elintavoiltaan poikkeavaa muotoa. Siivet vaikuttavat perhosen tukevaan ruumiiseen nähden pieniltä. Etusiivet ovat tasaisen harmaat ilman mainittavaa kuviointia. Ainoastaan siiven keskisarka erottuu leveänä, muuta siipeä tummempana poikkivyönä. Keskisaran reunat ovat usein hieman tummemmat ja siiven kärkiosassa on heikosti erottuva, tummempi poikkiviiru. Takasiivet ovat tasaväriset ilman kuviointia. Naaraat ovat koiraita vaaleampia ja yksivärisempiä. Perhosen ruumis on tuuheakarvainen ja koiraan tuntosarvet ovat näyttävästi kaksoiskampamaiset.

Levinneisyys ja lentoaika 
Pihlajakehrääjän levinneisyysalue kattaa jokseenkin koko Euroopan ja jatkuu idässä Venäjän poikki Venäjän kaukoitään saakka. Suomessa sitä tavataan yleisenä koko maassa, mutta yksilömäärässä on hyvin suuria vuosittaisia vaihteluja. Keski-Suomessa se on muuta maata harvinaisempi. Perhonen lentää elokuun alusta pitkälle syyskuuhun, pohjoisessa lento alkaa jo kesäkuun loppupuolelta

Elinympäristö ja elintavat 
Varsinkin lehti- ja sekametsissä ja niiden pensaikkoisilla lähistöillä elävä perhoslaji. Sitä tavataan kuitenkin jopa tunturipaljakoilla, kunhan siellä kasvaa toukan ravinnoksi kelpaavia kasveja. Perhoset lepäävät päivät ja lähtevät lentoon illan hämärryttyä. Lento kestää illan ja päätyy puolen yön jälkeen. Perhoset lentävät valolle, mutta naaraat ovat valolle tulleissa yksilöissä yleensä selvänä vähemmistönä.

Naaras munii 90–150 munaa parinkymmenen munan ryhminä melko korkealle oksistoon ja kuhunkin munaryhmään jää teräviä karvoja naaraan takaruumiista. Naaras kuolee heti saatuaan kaikki munat laskettua. Toukkia voi tavata toukokuusta kesäkuun lopulle. Toukat ovat aktiivisia enimmäkseen päivisin. Ne eivät piilottele vaan luottavat karvaisuutensa tuomaan suojaan saalistajia vastaan.
Toukka koteloiotuu tiiviin, harmaanruskean kotelokopan sisään.

Muna on yleensä talvehtiva elämänvaihe. Pohjoisilla alueilla kehitys on kuitenkin monivuotinen, jolloin laji talvehtii ensin pienenä toukkana ja toisen kerran kotelona.

Ravintokasvi 
Toukka elää monilla lehtipuilla, erityisesti kuitenkin ruusukasveilla kuten pihlajilla (Sorbus) ja kirsikoilla (Prunus). Varvuista kelpaavat ainakin vaivaiskoivu (Betula nana) sekä mustikka (Vaccinium myrtillus) ja juolukka (Vaccinium uliginosum)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 toukka

Karvakehrääjämäiset
Michał Kościuszko

Michał Kościuszko (s. 20. huhtikuuta 1985 Krakova) on puolalainen ralliautoilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa 15-vuotiaana. Hän vaihtoi rallin pariin 17-vuotiaana. Vuonna 2006 Kościuszko kilpaili JWRC-sarjassa Suzukilla. Hän debytoi myös WRC-sarjassa Ruotsin rallissa jossa sijoitus oli vaatimaton 37. Seuraavana vuonna hän kilpaili Renault Cliolla. Vuonna 2008 Kościuszko ajoi jälleen Suzukilla voittaen Sardinian kilpailun sijoittuen yhteispisteissä viidenneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui sarjan toiseksi voittaen Argentiinan ja Portugalin kilpailut. Vuonna 2010 Kościuszko kilpaili SWRC-sarjassa Ford Fiestalla ja Skoda Fabialla. Hän saavutti muutamia palkintosijoja sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2011 Kościuszko kilpailee PWRC-sarjassa Mitsubishi Lancerilla. Hän saavutti ensimmäiset WRC-pisteensä Australian rallissa, jossa hän ajoi seitsemänneksi saavuttaen kuusi pistettä.

Puolalaiset ralliautoilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Françafrique

Françafrique on termi, jolla viitataan Ranskan ja sen entisten afrikkalaisten siirtomaiden suhteisiin. Termin sävy oli alkuun myönteinen, mutta nykyisin sillä kuvataan ahneuden ja kähminnän verkostoa, joka koostuu Ranskan ja näiden maiden eliitistä. Tämän verkoston perustajiin luetaan Charles de Gaulle, joka maiden itsenäistyessä halusi pitää siellä kiinni Ranskan vahvasta poliittisesta ja taloudellisesta asemasta. Hänen jälkeensä Ranskan poliittinen johto on pysynyt samalla linjalla. Suhteista on ollut hyötyä muun muassa YK:n äänestyksissä, joissa entisiltä siirtomailta on tullut tukea.

Katso myös
Ranskan yhteisö

Lähteet

Afrikan historia
Ranskan siirtomaahistoria
Ranskan ulkopolitiikka
Ranskankieliset sanat ja sanonnat
Kehitysmaayhdistys Pääskyt

Kehitysmaayhdistys Pääskyt ry on Suomen vanhimpia sitoutumattomia kehitysyhteistyöjärjestöjä. Pääskyt on vuodesta 1964 lähtien tukenut ja tehnyt kehitysyhteistyötä Etelän kansalaisjärjestöjen kanssa sekä tiedottanut kansainvälisistä solidaarisuuskysymyksistä sekä  edistänyt sosiaalisesti ja ekologisesti kestävää kehitystä Suomessa. 

Pääskyt on Emmaus Suomen ja Emmaus Euroopan jäsenjärjestö. Se on myös yksi ympäristöalan kehitysyhteistyöhankkeita rahoittavan Siemenpuu-säätiön perustajajärjestöistä Pääskyt on Kepan jäsenjärjestönä mukana Kepan organisoimassa Etelän vapaaehtoisohjelma Etvossa.

Pääskyjen tärkeimmät yhteistyökumppanit ovat Perussa ja Intiassa.

Peru ja Cuna Nazareth
Pääskyjen toiminta on suuntautunut alusta lähtien Peruun. Limaan lähetettiin vapaaehtoisia työskentelemään Perun Emmaukseen kuuluvan Cuna Nazarethin säätiön päiväkoteihin. Yhteistyösuhde on jatkunut vuodesta 1964.

Intia
Työ Intiassa alkoi 1967. Vuodesta 1983 kumppanina on ollut kyläkehitysjärjestö VCDS Tamil Nadun osavaltiossa. Vuosina 1987–1999 Pääskyt myös tuki Biharissa Intian alkuperäisväestön adivasialueella sijaitsevaa kyläkehitys- ja koulutuskeskus Jagriti Viharaa. Vuonna 2010 alkoi Gujaratin ja Rajasthanin osavaltioissa yhteistyö SEWA-järjestön kanssa. Intiassa työtä tehdään muun muassa kastittomien eli dalit-työläisten ja naisten organisoimisessa, kastittomien lasten epävirallisten koulujen perustamisessa ja maanviljelyn kehittämisessä.

Palkinnot 
Vuonna 2005 Pääskyt ja intialainen kyläkehitysjärjestö VCDS saivat presidentti Tarja Halosen myöntämän Kumppanuus-palkinnon, joka on Kepan myöntämä palkinto parhaalle järjestöjen kehitysyhteistyöhankkeelle.

Lähteet

Aiheesta muualla
Pääskyt ry

Kehitysyhteistyö
Suomalaiset kehitysmaajärjestöt
Vapaaehtoistyö
Sampo Haapamäki

Sampo Haapamäki (s. 3. helmikuuta 1979) on suomalainen säveltäjä. 

Sampo Haapamäki opiskeli sävellystä Tristan Murailin johdolla New Yorkin kaupungissa Columbian yliopistossa, josta Haapamäki valmistui musiikin tohtoriksi vuonna 2012. Hän opiskeli sävellystä myös Sibelius-Akatemiassa Helsingissä Tapio Nevanlinnan ja Veli-Matti Puumalan johdolla valmistuen musiikin maisteriksi vuonna 2005. Lisäksi Haapamäki on opiskellut Leipzigissa Hochschüle für Musik und Theaterissa sävellysopettajanaan Claus-Steffen Mahnkopf.

Teoksia

Sinfoniaorkesterille
 Motto (2015)

Kamariorkesterille
 Signature (2003)
 Fresh (2004, 2007)
 Design (2005)

Konsertot
 Kirjo (2006) bassoklarinetille
 Velinikka (2008) neljäsosasävelaskelharmonikalle
 Kaksoiskonsertto Conception neljäsosasävelaskelkitaralle, neljäsosasävelaskelharmonikalle ja orkesterille (2012)
 Neljäsosasävelaskelpianokonsertto (2017)

Ensembleteoksia
 Heritage (2016) Harry Partch -instrumenteista koostetulle ensemblelle 
 24/7 (2019) neljäsosasävelaskelhuilulle, neljäsosasävelaskelklarinetille, neljäsosasävelaskelkitaralle, neljäsosasävelaskelpianolle, neljäsosasävelaskelharmonikalle, viululle ja sellolle

Ensembleteokset/Sooloteokset elektroniikan kanssa
 Logo (2013) viululle ja 9-kanavaiselle elektroniikalle
 IDEA (2018) 11 muusikon ensemblelle ja 8-kanavaiselle elektroniikalle

Puhallinorkesterille
 Sight (2001)

Big Bandille
 Style (2001)

Kamarimusiikkia
 Sonata (2000) klarinetille, marimballe, pianolle ja harmonikalle
 Avenue (2000) alttosaksofonilla ja pianolle
 Wide (2001) klarinetille, pianolle, viululle, alttoviululle ja sellolle
 Highway (2002) huilulle ja pianolle
 Connection (2007) kahdelle viululle, alttoviululle ja sellolle

Soolosoittimille
 Emfa (2000) tuuballe
 Tri (2000) pasuunalle
 Power (2001) harmonikalle

Vokaalimusiikki
 Haljennut (2004) kontratenori-baritonille, viululle, alttoviululle ja sellolle
 Maailmamaa (2010) sekakuorolle ja nauhalle

Lähteet

 Helsingin Sanomat, Vesa Sirén: Suomalaiskaksikko suunnitteli aivan uudenlaisen pianon: Cus siunatkoon, kuuntele tätä soitinta!

Aiheesta muualla
Sampo Haapamäki Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksen sivuilla
Säveltäjän oma sivusto
Teosluettelo aikajärjestyksessä Ressources.ircam  

Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Henrik II Äpärä

Henrik II Äpärä oli Kastilian kuningas vuosina 1369–1379 syrjäytettyään ja surmattuaan velipuolensa Pietari I Julman.

Henrik nosti kapinan velipuoltaan Pietaria vastaan, mutta joutui tappiolle. Tällöin Henrik pakeni Ranskaan, josta hän pyysi ja sai tukea. Samanaikaisesti Pietari liittoutui Mustan prinssin kanssa, jonka avustuksella Pietari löi Henrikin Nájeran taistelussa vuonna 1367. Kun Pietari ei halunnut maksaa luvattua summaa Mustalle prinssille, palasi prinssi Ranskan puolelle ja Pietari I jäi lopulta tappiolle.

Kuninkaana Henrik II joutui kohtaamaan surmatun velipuolensa kannattajat ja ulkoisia vihollisia. Näitä vastaan taistellessaan hän joutui turvautumaan Bertrand du Guesclinin apuun. Hän onnistui lyömään Granadan joukot ja tekemään vuonna 1371 rauhan Portugalin kanssa. Seuraavaksi hän ryhtyi kukinstamaan viimeistä merkittävää vastustajaansa Martín López de Córdobaa. Lupauksista huolimatta López de Córdoba teloitettiin antautumisen jälkeen.

Lähteet

Viitteet
 

 Kastilian kuninkaalliset
Martín López de Córdoba

Martín López de Córdoba oli viimeinen Kastilian  kuninkaan Pietari I Julman tukija, joka partisaanien avulla kykeni vastustamaan Henrik II Äpärää. Martín López de Córdoba piti hallussaan Sevillan lähellä Carmonan linnaa, missä oli Pietarin aarteet sekä kaksi kuolleen kuninkaan aviotonta poikaa. Vuonna 1371 Henrik  II oli vallannut koko maan ja tajuttuaan tilanteensa epätoivoisuuden Martín López de Córdoba suostui antautumaan. Antautumisen ehtona oli hänen ja Pietari I Julman poikien vapaa pääsy ulkomaille. Sopimusta kuitenkin rikottiin räikeästi ja ranskalaisia joukkoja komentanut Bertrand du Guesclin vangitsi miehet ja teloitutti heidät. Bertrand, joka itse oli petollisin lupauksin houkutellut Pietari I Julman kuolemaan sanoi López de Córdoballe: "Enkö minä varoittanut sinua, että vastarintasi johtaa tähän", mihin vanki vastasi:"Parempi kuolla laillani uskollisena, kuin elää petturina niin kuin sinä".

Lähteet

Viitteet
 
 Espanjan historia
Buddha Air

Buddha Air on nepalilainen lentoyhtiö, joka lentää pääosin kotimaan lentoja. Yhtiön kotikenttä on Tribhuvanin kansainväliseltä lentoasema Kathmandussa.

Lentoyhtiön pienkone Beechcraft 1900D syöksyi maahan 25. syyskuuta 2011. Onnettomuudessa kuolivat koneessa olleet 19 ihmistä, joista 16 oli matkustajia.

Lähteet

Aiheesta muualla

Yrityksen verkkosivu

Nepalilaiset lentoyhtiöt
Pietari IV (Aragonia)

Pietari IV lisänimeltään Julma oli Aragonian kuningas vuosina 1336–1387 isänsä Alfonso IV:n jälkeen. Pietarin äiti Teresa de Entenza oli kuollut lapsivuoteeseen, ja Alfonso IV:n toinen vaimo Kastilian Leonor vaati pojalleen Ferranille osuutta perinnöstä. Vuonna 1332 Alfonso IV antoikin Ferranille ensin Tortosan ja sitten Valencian. Kun sitten Alfonso IV kuoli ja Pietari nousi 16-vuotiaana valtaan, hän yritti vangita äitipuolensa Leonorin, joka kuitenkin onnistui pakenemaan Kastiliaan.

Pietari IV taisteli Mallorcan herruudesta sekä kohtasi kapinoita vuonna 1354 Sardiniassa ja vuonna 1355 Sisiliassa. Pitkä taistelu Kastiliaa vastaan vuosina 1356–1366 leimasi kuitenkin Pietarin hallituskautta. Hän asettui tukemaan Pietari I Julman velipuolen Henrik Trastámaralaisen kruununvaatimuksia saatuaan sitä ennen lupauksen laajoista Kastilian alueista. Sota kuitenkin osoittautui tuhoisaksi Aragonialle, ja valtakunnan pelasti ainoastaan ranskalaisen Bertrand du Guesclinin joukot. Henrik Äpärä ei kyennyt maksamaan Pietari IV:lle lupaamiaan maksuja ja lopulta Aragonia irrottautui Satavuotisesta sodasta ja pysytteli puolueettomana.

Kuninkaana Pietarin kuoleman jälkeen seurasi hänen poikansa Juhana I.

Lähteet

Viitteet

 Aragonian kuninkaalliset
Juhana I (Aragonia)

Juhana I oli Aragonian kuningas vuosina 1387–1395 isänsä Pietari IV:n jälkeen. Kuninkaana hän keskittyi metsästykseen, musiikkiin ja kirjallisuuteen ja jätti hallinnon hoidon vaimolleen ja suosikeilleen. Juhana kuoli pudottuaan hevosen selästä, jolloin hänen nuorempi veljensä Sisilian käskynhaltija Martin I tunnustettiin kuninkaaksi.  Tämän kuoleman jälkeen Juhanan sisarenpoika Kastilian Ferdinand I nousi vuonna 1412 Aragonian kuninkaaksi.

Lähteet

Viitteet
 
 Aragonian kuninkaalliset
Ái Vân

Ái Vân, (s. 1954, Hanoi, Vietnam) on vietnamilainen iskelmälaulaja, joka tunnettiin parhaiten kultakaudellaan, 1970–80-luvuilla. Ái Vân opiskeli musiikkia Hanoin konservatoriossa vuosina 1969–1978. Vuonna 1990 hän alkoi esiintyä Saksassa ja Yhdysvalloissa. Vasta vuonna 2002 hän palasi takaisin Vietnamiin. Vuonna 2016 hän julkaisi kolmesataasivuisen omaelämäkertansa.

Lähteet

Elämäkerta

Viitteet

Vietnamilaiset muusikot
Elävät henkilöt
Vuonna 1954 syntyneet
Iskelmälaulajat