Parsakasvit

Parsakasvit (Asparagaceae) on yksisirkkaisheimo Asparagales-lahkossa. Se on varsin epäyhtenäinen ryhmä ulkonäöltään erilaisia kasveja, jotka kuitenkin ovat selvästi toistensa sukulaisia ja muodostavat molekyylitutkimusten perusteella kladin. Heimo on levinneisyydeltään yleismaailmallinen, ja niitä kasvaa kaikkialla arktisia alueita lukuun ottamatta.

Heimon arvellaan olevan noin 91 miljoonaa vuotta vanha, joten se on syntynyt jo liitukaudella. Heimon sisäinen erilaistuminen lienee alkanut noin 89 miljoonaa vuotta sitten. Parsakasvien heimolla ei ole mitään ilmeisiä kehittyneitä ominaisuuksia (ns. apomorfioita), jotka erottaisivat ne edeltäjistään. Siemenen endospermin eräät piirteet (mm. kehittymistapa) voisivat ehkä käydä koko heimon apomorfiasta.

Parsakasvien kehityslinja on melko selvästi erottuva kokonaisuus. Suvun Aphyllanthes fylogeneettinen asema on epäselvä. Alaheimot Brodiaeoideae ja Scilloideae ovat ilmeisesti toisilleen sukua ja muodostavat yhteisen kladin.

Heimo lienee kaikkein epätyydyttävin koko koppisiemenisten järjestelmässä, koska se on niin moninainen, eikä sillä ole mitään yhteistä ominaisuutta. Lisäksi jotkin alaheimot ovat vaikeasti tunnistettavissa. Kukat ovat niissä tyypillistä yksisirkkaisille ominaista tyyppiä, kun taas toisissa alaheimoissa ne ovat hyvin erikoistuneita. Eräät alaheimot (erityisesti Nolinoideae ja Agavoideae) ovat hyvin heterogeenisiä, ja aikaisemmissa kasvijärjestelmissä onkin niiden tiimoilta erotettu useita eri heimoja.

Alaheimot 
Parsakasvien heimossa on kaikkiaan 153 sukua ja 2 480 lajia sekä seitsemän alaheimoa, joissa vielä useita tribuksia. Seuraavassa alaheimojen ja tribusten tärkeimpiä ominaisuuksia.

Alaheimo Aphyllanthoideae 
Tässä alaheimossa on vain yksi laji: vihvilälilja (Aphyllanthes monspeliensis). Se kasvaa läntisissä Välimeren maissa sekä Euroopan että Afrikan puolella. Kasvin maanpinnan yläpuoliset osat koostuvat mättäästä vanallisia kukintoja. Vanat ovat yhteyttäviä, sillä lehdet ovat surkastuneet. Kukinnossa on muutama kukka, ja harittavat, tavallisesti siniset kehälehdet ovat kooltaan vaatimattomia. Kasvi muistuttaa silmiöitä eli kuovinkukkia (Sisyrinchium), jotka kuuluvat kurjenmiekkakasveihin (Iridaceae).

Alaheimo Brodiaeoideae 
Tämä alaheimo on ennen tunnettu heimona Themidaceae. Siihen kuuluu noin 12 sukua ja 62 lajia, jotka esiintyvät Amerikassa Brittiläisestä Kolumbiasta Guatemalaan ulottuvalla alueella. Kasvit muistuttavat laukkakasveja (alaheimo Allioideae narsissikasvien heimossa Amaryllidaceae) vanallisten, sarjamaisten kukintojen, melko pienten kukkien, enemmän tai vähemmän yhteenkasvaneiden kehälehtien ja kehänpäällisen sikiäimen puolesta. Erona laukkakasveihin on kuituinen pystyjuurakko sipulin sijaan, laukoille tyypillisen tuoksun puuttuminen ja tavallisesti ainakin neljä kukinnon ylälehteä, jotka eivät peitä kukintoa laukkojen noin kolmen ylälehden tapaan. 
Alaheimoon kuuluvat suvut Androstephium, Bessera, Bloomeria, Brodiaea, Dandya, Dichelostemma, Milla, Petronymphe, Triteleia ja Triteleiopsis.

Alaheimo Scilloideae 
Tämä alaheimo tunnettiin aiemmin hyasinttikasvien heimona Hyacinthaceae. Siihen kuuluu 41–70 sukua ja 770–1 000 lajia, jotka kasvavat etupäässä Vanhassa maailmassa välimerenilmastoisilla alueilla, Keski-Aasiassa ja Japanissa; Etelä-Amerikassa on vain muutama laji. Hyasinttikasvit ovat sipulikasveja, joilla on melko mehevät ja limapitoiset lehdet, jotka sijaitsevat tyviruusukkeena. Vanallisessa terttumaisessa kukinnossa on melko huomaamattomia kukkia, joissa on enemmän tai vähemmän yhteen kasvanut kehä. Hedelmä on kota. Alaheimossa on neljä tribusta.

Tribus Oziroëae 
Tässä tribuksessa on vain yksi suku Oziroë ja viisi lajia, jotka kasvavat Etelä-Amerikan länsiosissa.

Tribus Ornithogaleae 
Tässä tribuksessa on neljä sukua ja 312 lajia Euroopassa, Länsi-Aasiassa ja Afrikassa. Suvussa Ornithogalum on 160 ja suvussa Albuca 110–140 lajia.

Tribus Urgineeae 
Tässä tribuksessa on kaksi tai ehkä kolme sukua ja 105 lajia enimmäkseen Afrikassa, Madagaskarilla ja Välimeren maista Intiaan.

Tribus Hyacintheae 
Tässä tribuksessa on 32 sukua ja noin 500 lajia Euraasiassa, Afrikassa, Madagaskarilla ja Etelä-Intiassa. Suurimpia sukuja ovat Lachenalia (110 lajia), Ledebouria (70 lajia), Muscari ja Bellevalia (50 lajia kummassakin) sekä Scilla (30 lajia).

Alaheimo Agavoideae 
Tässä alaheimossa on 23 sukua ja 637 lajia, jotka kasvavat lähes kaikkialla maapallolla kylmiä alueita lukuun ottamatta, erityisesti Pohjois-Amerikan lounaisosissa. Kasvit ovat vaakajuurakkoisia ja lehtiruusukkeellisia. Suurimpia sukuja ovat Agave (210 lajia), Chlorophytum (150 lajia), Anthericum (65 lajia), Echeandia (60 lajia) ja Yucca (50 lajia).

Alaheimo Lomandroideae 
Tässä alaheimossa on 14–15 sukua ja 178 lajia Madagaskarilla, Intiassa, Kaakkois-Aasiassa, Tyynenmeren saarilla, Etelä-Amerikassa ja etenkin Australiassa. Suurimmat suvut ovat Lomandra ja Thysanotus, joissa kummassakin on 50 lajia. Ryhmään kuuluu myös koristekasveina tunnetut liljapuut (Cordyline).

Alaheimo Asparagoideae 
Tässä alaheimossa on kaksi sukua ja 165–295 lajia, jotka melkein kaikki ovat parsoja (Asparagus) Toinen suku on viisilajinen Hemiphylacus. Alaheimon lajeja kasvaa Vanhassa maailmassa ja Meksikossa. Kasvit ovat juurakollisia, saponiineja sisältäviä, ja lehdet ovat kierteisasentoisia. Kukat sijaitsevat ryhmissä tai röyhymäisissä kukinnoissa. Kehäputki on lyhyt ja hetiö kiinnittyy sen tyveen. Hedelmä voi olla esimerkiksi marja.

Alaheimo Nolinoideae 
Tässä alaheimossa on 26 sukua ja 475 lajia eri puolilla maapalloa. Suurimmat suvut ovat Dracaena (100), Eriospermum (100), Aspidistra (90), Polygonatum (60) ja Ophiopogon (55).

Sukuja 
Parsakasveihin luokitellaan noin 120 sukua. Alla luetellaan suomeksi nimettyjä parsakasvisukuja:
 Agave – agaavet
 Albuca – lyhdykit
 Anthericum – hietaliljat
 Aphyllanthes – vihviläliljat
 Asparagus – parsat
 Aspidistra – tuonenkielot
 Barnardia – tähtihännät
 Beaucarnea (muun muassa huiskupullojukka Beaucarnea recurvata)
 Bellevalia – kyynelhyasintit eli bellevaliat
 Bowiea – mukelot
 Brimeura – juhannushyasintit
 Brodiaea (muun muassa brodia Brodiaea californica)
 Calibanus – mukulajukat
 Camassia – tähtihyasintit
 Chlorogalum – saippuajuuret
 Chlorophytum – rönsyliljat
 Convallaria – kielot eli kellokielot
 Cordyline – liljapuut
 Danaë – daneet
 Dasylirion – jupit
 Dichelostemma – tiukukukat
 Dipcadi – kuurnaliljat
 Dracaena – traakkipuut eli lohikäärmepuut
 Drimia – merisipulit
 Drimiopsis – täpliöt
 Eucomis – töyhtövanat
 Eustrephus – vompatinmarjat
 Furcraea – mauritiuksenhamput
 Honorius – kellotähdikit
 Hosta – kuunliljat
 Hyacinthella – kääpiöhyasintit
 Hyacinthoides – kellosinililjat
 Hyacinthus – hyasintit
 Lachenalia – pisarat
 Ledebouria – täplikit
 Leopoldia – harjahelmililjat
 Liriope – liriopet
 Lomandra – rautapiiskiot
 Maianthemum – oravanmarjat
 Muscari – helmililjat eli ruukkuhelmililjat
 Nectaroscilla – mesisinililjat
 Nolina – pullojukat
 Ophiopogon – käärmeenparrat
 Ornithogalum – valkotähdikit eli tähdikit
 Othocallis – sinililjat eli kevätsinililjat
 Paradisea – paratiisililjat
 Polianthes – tuberosat
 Polygonatum – torvikielot eli kalliokielot
 Prospero – lumotähdet
 Puschkinia – posliinihyasintit
 Rohdea – mikonkielot
 Ruscus – ruskukset eli rautamyrtit
 Sansevieria – anopinkielet
 Scilla – kevättähdet, aiemmin myös sinililjat, mutta monet sinililjoiksi kutsutut lajit siirretään mahdollisesti muihin sukuihin.
 Semele – prinsessanliaanit
 Smilacina – rotkokielot (yhdistetään oravanmarjoihin)
 Triteleia – triteleiat
 Veltheimia – heimikit
 Yucca – jukat eli miekkajukat, palmuliljat

Lähteet 

Kasviheimot