Bengt Laurikainen

Bengt ”Pentti” Petterson Laurikainen (3. helmikuuta 1748 Seppola , Mikkelin maalaiskunta – 20. toukokuuta 1816 Asila, Mikkelin maalaiskunta) oli suomalainen talollinen, lautamies, kaksinkertainen valtiopäivämies Ruotsin säätyvaltiopäivillä ja vuoden 1808 Suomen lähetyskunnan talonpoikaisedustaja silloisesta Kymenkartanon läänistä.

Perhetausta
Laurikaiset ovat Etelä-Savolaista varakasta talollista säätysukua Mikkelin Laurikkalasta , suvusta varhaisimpia merkintöjä on kirkonkirjoista jo 1500-luvulta, Laurikaiset ovat palvelleet Ruotsin kuningaskunnan armeijan ruotusotilaina ja upseereina .

Pentti Laurikainen vaikutti Mikkelin pitäjässä. Hän oli yhden manttaalin tilallinen ja asui Mikkelin Hiirolassa Matiskalan kantatilalla , sekä Asilassa sijaitsevalla Laaskan maatilalla puolisonsa, Hintsalassa syntyneen (Elin) Helena Mårtendotterin (o.s. Martin, Martinen, s. 1752) kanssa . Lapsia perheeseen syntyi kuusi: Petter (1771), Maria (1774), Anders (1776), Catharina (1779), Bengt (1781)  ja Henric (1793). Pentti Laurikaisen perhe oli Mikkelin maalaiskunnassa Seppolan kylän kartanolla  vaikuttanut torppariperhe, Petter Laurikainen, s. 1704 , ja Maria Laurikainen o.s. Pulkin, s. 1722 .

Ruotutalollinen 
Laurikainen oli maakirjatalollisena värvätty pitämään Asilassa, Laaskanmaatilalla sotilastorppaa (ruotu no.52), velvoite oli majoittaa rakuunasotilasta tilallaan. Velvoite päättyi lopullisesti vuonna 1809 Suomen siirtyessä osaksi Venäjän keisarikuntaa.

Luottamustoimet
Laurikainen toimi lautamiehenä Mikkelin kihlakunnan käräjäoikeudessa. Ruotsintaitoisena hän toimi talonpoikaissäädyn edustajana Ruotsissa järjestetyillä säätyvaltiopäivillä vuosina 1792 ja 1800. Hän oli mukana myös vuonna 1808 Pietariin matkanneessa suomalaisessa lähetyskunnassa neuvottelemassa Suomen autonomisen aseman itsehallinnollisista kysymyksistä sekä Suomen liittämisestä keisarillisen Venäjän alaiseksi suuriruhtinaskunnaksi .

Valtiopäivämiehenä 

Laurikainen osallistui Ruotsin säätyvaltiopäiville 1792 ja 1800 Kymenkartanon läänin Mikkelin kihlakunnan talonpoikaissäädyn edustajana . Matka tehtiin talviaikaan maitse retkikuntana hevosrekiä käyttäen.

Gälvessä 
Vuoden 1792 valtiopäivät olivat Gävlessä 23.1.–24.2.1792 . Säätynsä jäsenet valikoituivat lääniensä tehtävistä vastaaviin valiokuntiin. Valtiopäiväedustajat kävivät kumartamassa alamaisuuttaan  Kustaa III:lle. Talonpojat sekä papisto kokoontuivat pitämään kokouksiaan Gävlen lukiossa.

Norrköpingissä 
Laurikaisesta tuli toistamiseen talonpoikaissäädyn valtiopäiväedustaja 10. maaliskuuta 1800 järjestetyillä Norrköpingin valtiopäivillä . Tuolloin säädyt kävivät kumartamassa Kustaa IV Aadolfia .

Suomen lähetyskunnan matka 

Laurikainen sai Kymenkartanon läänin maaherra Johan Herman Lodelta kutsun osallistua suomalaiseen lähetyskuntaan lokakuussa 26. heinäkuuta 1808.  Laurikainen oli todennäköinen ehdokas, koska hän oli osallistunut jo aikaisemmin kaksi kertaa Ruotsissa pidettäville valtiopäiville, hänen taitonsa ja kykynsä olivat hyväksi ja täyttivät silloisen hovikelpoisuuden kriteerit talonpoikaissäädyn lähettiläänä. Lähetyskunta sai audienssin keisari Aleksanteri I:ltä, ja suomalaiset vakuuttivat näin uskollisuutta uudelle hallitsijalle. Lähetyskunta kieltäytyi esiintymästä valtiopäivien valtuuksin, mutta se laati 17 kohdan esityslistan , johon keisari merkitsi myönteisen päätöksensä. Lähetyskunnan jäsenet palasivat Suomeen tammikuun loppuun mennessä 1809 .

Tunnustukset 
 Mikkelin käräjäkunnan myöntämä herastuomarin arvonimi 
 Venäjän keisari Aleksanteri I:n myöntämä lähetyskuntamitali, Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunnan nauhalla varustettu kunniamerkki .

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Mikko Laurikaisten sukuseura, vaakunaselitys (nro.1858). Viitattu 17.10.2022
 Suomen heraldisen seuran vaakunarekisteri, laurikaisten sukuseura (nro.1858). viitattu 8.7.2019

Ruotsin talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet
Suomalaiset maanviljelijät
Vuonna 1748 syntyneet
Vuonna 1816 kuolleet
Suomen lähetyskunta 1808