Novi Sadin kaupungintalo

Novi Sadin kaupungintalo ( tai ) tai alun perin Kaupungintalo eli magistraatti- tai hallintoneuvosto () on unkarilaisen arkkitehdin György (Georg tai Đerđe) Molnárin suunnittelema ja vuosina 1892–1894 rakennettu varhaisrenessanssia ja uusbarokkia eklektistisesti yhdistelevä monumentaalinen kivirakennus vastapäätä katolista Marian nimen kirkkoa Novi Sadin vanhassa keskustassa, Vojvodinan provinssissa, Pohjois-Serbiassa.

Keskiaikaishenkistä arkkitehtonista historismia edustavaa kaupungintaloa pidetään yhtenä Novi Sadin kauneimpana rakennuksena, jossa nykyisin toimii sekä kaupunginjohtajan virasto että kaupungin toimeenpaneva elin ja muita asiaankuuluvia julkisen palvelun osastoja. Kaupungintalo sijaitsee Vapauden aukiolla 1 (). Vuodesta 1895 lähtien rakennus on ollut pormestarin toimisto, joka tunnetaan raatihuoneen eli  tai "Gradska Kuћa" () nimellä.

Vaikka Novi Sadin hallinto- ja henkikirjoitusvirasto perustettiin 1. helmikuuta 1748, jolloin kaupunki sai vapaan kuninkaallisen kaupungin aseman, kaupunginviranomaiset saivat ensimmäisen pysyvän rakennuksen vasta useiden muutosten jälkeen 1800-luvun viimeisellä vuosikymmenellä. Joidenkin lähteiden mukaan ensin hallinnoija eli magistraatti majoitettiin vuokralle lihakauppiaan-teurastajan ja kaupungin senaattorin Peter Ferenćin taloon ns. "Ferenćijaniin", joka sijaitsi nykyisen kaupungintalon paikalla pääaukiolla. Tämän jälkeen vuoteen 1895 asti hallintoneuvosto muutti rakennuksesta toiseen ympäri kaupunkia. Vuonna 1855 julistettiin ensimmäinen tulevan raatihuoneen arkkitehtuurikilpailu, johon kaikki Habsburgin valtakunnan rakentajat saivat osallistua. Vuonna 1869 perustettiin uuden kaupungintalon tai raatihuoneen rakentamista hoitava komitea. Joidenkin lähteiden mukaan silloisen kaupungininsinöörin Lazar Uroševićin 28. heinäkuuta tekemää kaupungintalon rakentamissuunnitelmaa on säilytetty Budapestin valtionarkistossa. Ja vaikka vuosina 1873–1874 järjestettiin pienempi sisäinen kilpailu, virallinen päätös tehtiin vasta syksyllä 1885, kun ilmoitettiin, että "kaupunginhallitus antoi suunnitelmien valmistelun ja rakentamisen valvonnan paikalliselle arkkitehdille Đerđe Molnarille”.

Huomattavien poliittisten erimielisyyksien puhjetessa siitä, mihin pormestarin uusi rakennus rakennettaisiin, viivästytti viimeisiä valmisteluja rakentamisen aloittamiseen. Taistelu kaupunkitalon tulevasta sijaintipaikasta johtui siitä, että sen piti tulla alun perin eri paikkaan. Vuonna 1893, kun päätös virastotalon rakentamisesta tehtiin, Svetozar Miletić ja hänen kannattajat ehdottivat Serbian kansallisteatterin rakentamista Ferenćin puretun talon paikalle ja että kaupungintalo rakennettaisiin Novi Sadin perinteiseen serbialaiseen kaupunkiosaan, paikalle, jossa nykyään on Matica Srpskan rakennus. Kaupungin katolisen yhteisön vaatimuksena oli rakennuksen pystyttäminen pääaukiolle heidän kirkkoaan vastapäätä, jonka toteuttamisen suhteen lopuksi onnistuttiin.

Kaupungintalon varsinaista rakentamisen alkua odotettiin vuoteen 1893, kunnes tarvittavat varat kerättiin. Nykyinen kaupungintalo rakennettiin vuosina, jolloin pormestarina oli tunnettu asianajaja Stevan Popović - Pecia. Tämän monikerroksisen rakennuksen suunnittelussa on käytössä kaikki silloisen Keski-Euroopan arkkitehtuurin tyylilait. Tästä syystä siinä on samankaltaisuutta 1800-luvun jälkipuoliskolla rakennettujen Itävalta-Unkarin kuningaskunnan kaupunkien hallintorakennusten mm. Grazin raatihuoneen kanssa.  Molnárin eklektisellä lähestymistavalla ratkaistussa etujulkisivussa on ulkoneva risaliitti vahvoilla pylväillä ja arkadi pohjakerroksessa. Palatsin kaikissa neljässä kulmassa on kupolit ja risaliitin yläpuolella on tasainen mansardikatto. Rakennusta hallitsee korkea torni parvekkeineen, johon palomiehet asettivat vuonna 1907 kansan keskuudessa "Matilda"-nimellä tunnetun kellon, joka ilmoitti tulipaloista kaupungissa. Myöhemmin kello sulatettiin.

Tämän vaikuttavan rakennuksen rakentamiseen osallistuivat Molnárin lisäksi tunnetut mestarimuurarit Karl Lehrer ja Jožef Cocek, jota työstään ylistettiin. Palatsin julkisivussa on kuvanveistäjän Julija Anikan kuusitoista veistosta kuvaamassa allegorisia kreikkalaisia jumalatarhahmoja. Myös kuvanveistäjä-rappaaja Johan Kistner osallistui rakentamiseen ja talon arvokkain huone on ensimmäisen kerroksen juhlasali, jonka barokkityyliset stukkokoristeet ja maalatut freskot ovat taidemaalarin Pavle Ružičkan kätten työtä vuodelta 1907 ja 1911. Niin 3. tammikuuta 1895 pidetty ensimmäinen kokoontumisistunto uudessa palatsissa kuin myös kuuluisat Novi Sadin tanssiaiset olivat tässä salissa.  
 
Tärkeimpiin Novi Sadin kaupungintalon vieraisiin kuuluvat Habsburg-suvun arkkiherttua ja Unkarin palatiini Joseph vuonna 1911 ja  Aleksanteri I valtionhoitajana vuonna 1919 ja Jugoslavian kuninkaana vuonna 1933. Kaupungintalon julkisivun pronssilaattaan on merkitty Novi Sadin ystävyyskaupunkeja, joiden kanssa tehdään taloudellista ja kulttuurista yhteistyötä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vojvodina
Serbian rakennukset ja rakennelmat