Aalto-yliopisto

Aalto-yliopisto (lyhenne Aalto, , ) on pääosin Espoossa sijaitseva kansainvälinen yliopisto, joka toimii tekniikan, kauppatieteiden ja taiteen aloilla. Toimintansa se aloitti 1. tammikuuta 2010 kolmen aikaisemmin itsenäisen korkeakoulun Helsingin kauppakorkeakoulun, Taideteollisen korkeakoulun ja Teknillisen korkeakoulun yhdistyessä. Aalto-yliopisto on nimetty arkkitehti Alvar Aallon mukaan.

Opiskelijoita Aalto-yliopistossa on noin 17 500 ja henkilöstöä noin 4 000, joista professoreita noin 390.

Historia

Tausta 
Hanke perustuu valtakunnalliseen korkeakoulujen rakenteellisen kehittämisen toimenpideohjelmaan. Lähtötilanteessa Suomessa oli 21 yliopistoa tai korkeakoulua 11 paikkakunnalla, sekä 1990-luvulla perustetut 31 ammattikorkeakoulua 24 paikkakunnalla. Tämä nähtiin yleisesti liian suureksi määräksi, varsinkin ottaessa huomioon tuleva nuorisoikäluokkien pieneneminen ja voimakas kaupungistuminen. Hankkeella oli alkuvaiheessa useita työnimiä, kuten Innovaatioyliopisto, Huippuyliopisto ja Aalto-korkeakoulu. 

Hallitus ehdotti Aalto-yliopiston hallinnon mukaista säätiömallia muillekin yliopistoille maaliskuussa 2008. Yliopistot ovat vuodesta 2010 alkaen  olleet julkisoikeudellisia laitoksia tai yksityisoikeudellisia säätiöitä. Mallissa valtioneuvosto määrää hallituksen viisi jäsentä ja elinkeinoelämä kaksi. Yliopisto saa valtiolta 2,5 kertaa niin paljon peruspääomaa kuin se saa kerättyä yksityisiltä rahoittajilta.

Aalto-yliopiston perustamisen yhtenä tavoitteena on maailmanluokan tutkimusyliopiston muodostaminen niillä aloilla, joilla Aalto toimii.

Perustaminen 
Taideteollisen korkeakoulun rehtori Yrjö Sotamaa ehdotti Taideteollisen korkeakoulun lukuvuoden avajaisissa 2005, että Taideteollinen korkeakoulu, Teknillinen korkeakoulu ja Helsingin kauppakorkeakoulu pitäisi yhdistää kolmen kampuksen innovaatioyliopistoksi. Ehdotuksen mukaan ”pienen Suomen olisi näin mahdollisuus olla innovatiivisuuden terävimmässä kärjessä, kun muut vasta opettelevat muotoilun kytkemistä innovaatio- ja liiketoiminnan kehittämiseen”. Tuolloin Teknillisen korkeakoulun hallitus koki mainittujen kolmen alan tutkimusyhteistyön hedelmälliseksi, mutta suositteli ensi alkuun vain yhteistyön tiivistämistä. 

Uusi yliopisto syntyi alun perin opetusministeriön suunnitteluryhmän 19. helmikuuta 2007 opetusministeri Antti Kalliomäelle jättämästä esityksestä. Tavoitteena oli muodostaa maailmanluokan tutkimusyliopisto, jonka toiminnassa ensi sijalla on yliopiston tutkimus- ja opetustehtävä. Aalto-yliopiston toteuttamisesta sovittiin Vanhasen II hallituksen hallitusohjelmassa huhtikuussa 2007. Valtio sitoutui sijoittamaan Aalto-yliopiston säätiövaroihin 500 miljoonaa euroa, mikäli ulkopuolista rahaa saatiin 200 miljoonaa.

Opetusministeri Sari Sarkomaa asetti 5. heinäkuuta 2007 johtoryhmän ohjaamaan "innovaatioyliopistoprojektin" valmistelutyötä. Suomen hallitus teki innovaatioyliopiston perustamisesta periaatepäätöksen 27. marraskuuta 2007. Uusi yliopisto aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2010. Sarkomaan johtama raati valitsi yliopistolle virallisen nimen. Ehdotuksia tuli kilpailussa 1 600. Nimeksi valittiin 29.5. Aalto-korkeakoulu. Uuden yliopistolain luonnoksessa nimi muutettiin kuitenkin Aalto-yliopistoksi. Nimi on kunnianosoitus yhdelle kansainvälisesti tunnetuimmista suomalaisista, Alvar Aallolle. Aalto yhdisti muotoilun ja teollisuuden, kun hän työskenteli A. Ahlström Osakeyhtiölle.

Perustamisen kohtaama kritiikki 
Aalto-yliopistohanke nostatti kritiikkiä pienten ja keskisuurten yliopistojen keskuudessa, jotka olivat huolissaan varainkeruusta ja budjeteistaan. Lisäksi ihmetystä herätti se, että kansainvälisissä vertailussa paremmin pärjänneet suomalaiset yliopistot tulisivat saamaan vähemmän valtion tukea kuin huonommin menestynyt Aalto-yliopisto. Myös Aalto-yliopiston markkinoiminen huippuyliopistona on herättänyt huomiota; brittiläisen QS-tutkimusyhtiön mukaan yliopisto tuskin tulee sijoittumaan kansainvälisissä vertailuissa paremmin kuin Teknillinen korkeakoulu. Hanke herätti ihmetystä myös oikeusoppineiden kesken, jotka ihmettelivät yliopiston muodostamista ennen kuin sen perustamisen mahdollistava lainsäädäntö oli edes valmis.

Taideylioppilaskunnat, etenkin Taideteollisen korkeakoulun ylioppilaskunta TOKYO, vastustivat yhdistämishanketta sen esitetyssä muodossa ja huomauttivat taiteellisten sisältöjen olevan vaarassa karsiutua uudessa asetelmassa. Yliopistohanketta vastustava Pro Arte -verkosto julkisti 12. huhtikuuta 2007 hanketta vastustavan vetoomuksen, jonka allekirjoitti yli 5 000 ihmistä- Ylioppilaskunnat sekä Suomen ylioppilaskuntien liitto esittivät työryhmän ehdotukseen muutoksia, jotka koskivat muun muassa säätiöpohjaisuutta, hallintomallia, oikeushenkilöasemaa sekä rehtorin valintatapaa. Hanketta kritisoivia mielenosoituksia järjestettiin kolme. Helsingissä järjestettiin 23. toukokuuta 2008 Eduskuntatalolla mielenosoitus sivistysyliopiston puolesta. Mielenosoituksessa vaadittiin hankkeen jäädyttämistä.

Eduskunnan perustuslakivaliokunnan kanta 
Eduskunnan perustusvaliokunta näki lausunnossaan 13.5.2009 , että yliopistohallitusten ulkopuolinen enemmistö on ristiriidassa perustuslain kanssa. Lisäksi perustuslakivaliokunta näki, että "Aalto-yliopiston säädekirja on allekirjoitettu kesäkuussa 2008 ja TTY-säätiön säädekirja helmikuussa 2009. Lisäksi ainakin Aalto-yliopistolle on jo valittu myös hallitus. Hallituksen esitys uudeksi yliopistolaiksi on annettu helmikuun lopussa 2009. Valiokunta pitää erikoisena, että yksinomaan säätiölakiin turvautuen on edetty nykyiseen vaiheeseen, ennen kuin säätiöyliopistoille on luotu perustuslain 123 §:ssä edellytetty lainsäädännöllinen pohja yliopistolakia uudistamalla ja ennen kuin perustuslakivaliokunnalla on ollut tilaisuus lausua käsityksensä uuden yliopistomallin perustuslainmukaisuudesta."

Lausuntonaan uudesta yliopistolaista perustuslakivaliokunta esitti, että "lakiehdotukset voidaan käsitellä tavallisen lain säätämisjärjestyksessä, 1. lakiehdotus kuitenkin vain, jos valiokunnan sen 15 §:stä sekä sen 1 §:ssä tarkoitettuja säätiöyliopistoja koskevasta sääntelystä esittämät valtiosääntöoikeudelliset huomautukset otetaan asianmukaisesti huomioon."

Rakenne 
Aalto-yliopisto jakaantuu seuraaviin korkeakouluihin:
 Aalto-yliopiston insinööritieteiden korkeakoulu
 Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulu
 Aalto-yliopiston kemian tekniikan korkeakoulu
 Aalto-yliopiston perustieteiden korkeakoulu
 Aalto-yliopiston sähkötekniikan korkeakoulu 
 Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu

Näistä insinööritieteiden, kemian tekniikan, perustieteiden ja sähkötekniikan korkeakoulut syntyivät alkuperäisen Teknillisen korkeakoulun jakamisen tuloksena vuoden 2011 alussa.

Vuoden 2012 alusta yhdistyneet Taideteollisen korkeakoulun ja Insinööritieteiden korkeakoulun arkkitehtuurin laitos saivat yhteiseksi nimekseen Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu. Ruotsinkielisestä ja etenkin englanninkielisestä nimestä nousi häly, ja opiskelijoiden vaatimuksesta ne muutettiin muotoon Aalto-universitetets högskola för konst, design och arkitektur ja Aalto University School of Arts, Design and Architecture. Hylätyt muodot olivat Högskolan för konst och kreativitet vid Aalto-universitetet ja Aalto University School of Arts and Creativity

Hallitus 

Aalto-yliopiston vuoden 2021 hallitukseen kuuluu seitsemän jäsentä, ja sen puheenjohtaja on Mikko Kosonen. Hallituksen muut jäsenet ovat:

 Susanna Pettersson, varapuheenjohtaja
Sari Baldauf, hallituksen jäsen
Ilkka Kivimäki, hallituksen jäsen
Karel Luyben, hallituksen jäsen
Liqiu Meng, hallituksen jäsen
Andreas Mortensen, hallituksen jäsen

Hallituksen esittelijänä toimii Aalto-yliopiston rehtori Ilkka Niemelä ja sihteerinä päälakimies Kristiina Kemetter.

Kaikki hallituksen jäsenet tulevat yliopiston ulkopuolelta.
Ensimmäinen hallitus oli Helsingin kauppakorkeakoulun, Taideteollisen korkeakoulun ja Teknillisen korkeakoulun hallitusten valitsema. Nykyisin hallituksen valitsee Aalto-yliopiston akateemisten asiain komitea.

Yliopiston tavoitteita ja monitieteisiä hankkeita

Aalto-yliopiston tavoitteena on antaa uudenlaisia mahdollisuuksia monialaiseen opiskeluun ja tutkimukseen sekä tuottaa ratkaisuja yhteiskuntien haasteisiin korkeatasoisen tutkimuksen ja opetuksen kautta. Aalto-yliopistolla on myös kansallinen erityistehtävä tukea Suomen menestymistä.

Aalto-yliopisto määrittelee myös yrittäjyyden edistämisen tärkeänä tavoitteena. Yliopiston ympärille on kasvanut merkittävä innovaatiokeskittymä, joka lukeutuu yhdysvaltalaisen Massachusetts Institute of Technologyn (MIT) teettämän selvityksen mukaan maailman viiden lupaavimman yliopistopohjaisen innovaatioekosysteemin joukkoon. Yliopiston piirissä toimii muun muassa Startup Sauna -kiihdyttämö, Startup Center -kiihdyttämö ja Aaltoes-yrittäjyysyhteisö. Yrittäjyyden koulutusta yliopisto tarjoaa muun muassa Aalto Ventures Program -ohjelman kautta.

Yliopiston monitieteisiä hankkeita ovat muun muassa Design Factory ja Media Factory. Niin kutsutut osaamisen pajat ovat oppimis-, opetus- ja tutkimusympäristöjä, joissa akateemiset työryhmät ja projektit sekä yritykset tai julkiset yhteisöt tekevät yhteistyötä. Tavoitteena on edistää kansainvälisyyttä, avointa innovointia ja poikkitieteellisyyttä sekä uusia opetuksen ja oppimisen tapoja. Pajoissa syntyvää tutkimustietoa hyödynnetään opetuksessa.

Tunnus 
Aalto-yliopiston tunnus muodostuu kahdesta osasta. A-kirjainta ja sen vieressä olevaa merkkiä (?, ! tai ") kutsutaan symboliksi, kun taas tekstiosaa nimitetään logotyypiksi. Tunnuksen eri symbolit on tarkoitettu käytettäväksi satunnaisesti. Tunnusta käytetään aina joko kokonaan mustana tai valkoisena.

Arvioita yliopistosta
Aalto yltää monilla avainalueillaan maailman 200 parhaan yliopiston joukkoon alakohtaisissa rankingeissa. Myös nuorten, alle 50-vuotiaiden yliopistojen joukossa Aalto on arvioitu maailman 7. parhaaksi yliopistoksi vuonna 2017. Kokonaisrankingeissa paras suomalainen yliopisto löytyy tutkimuksesta tai rankingista riippuen noin sadan paikkeilta.  Vuonna 2015 Aalto-yliopisto oli esimerkiksi Shanghain Jiao Tong -yliopiston yliopistorankingin (ARWU) mukaan maailman 401.–500. paras yliopisto. Times Higher Educationin (THE) luokittelussa Aalto ylsi vuonna 2016 maailmanlistan luokkaan 251.–300. ja Euroopan listan sijaluokkaan 121.–130. paras yliopisto. Keväällä 2016 kolme tieteen akateemikkoa ja heidän lisäkseen seitsemän Suomen Akatemian nimeämää akatemiaprofessoria työskenteli Aalto-yliopistolla.

Tunnettuja alumneja

Kauppakorkeakoulu 
 Tung Bui, suomalainen sijaisnäyttelijä ja näyttelijä
 Jukka Härmälä, vuorineuvos, teollisuusvaikuttaja
 Jussi Pajunen, ylipormestari, Helsingin kaupunginjohtaja
 Tero Tiitu, salibandyn pelaaja
 Erkki Tuomioja, poliitikko
 Mika Vehviläinen, Finnairin toimitusjohtaja

Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu 
 Pauli Aalto-Setälä, toimitusjohtaja, ent. päätoimittaja (ei valmistunut)
 Umayya Abu-Hanna, journalisti ja poliitikko
 Aleksi Bardy, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja
 Elina Brotherus, valokuvataiteilija
 Kaj Franck, muotoilija
 Klaus Härö, elokuvaohjaaja
 Mauri Kunnas, graafikko
 Stefan Lindfors, muotoilija
 Marita Liulia, multimediataiteilija
 Kiba Lumberg, kuvataiteilija ja vasemmistoliiton poliitikko
 Susanna Majuri†, valokuvataiteilija
 Timo Sarpaneva, muotoilija
 Jaakko Selin, muotitoimittaja ja tv-juontaja
 Sikke Sumari, ravintoloitsija ja tv-juontaja
 Katja Tukiainen, sarjakuvataiteilija
 Tapio Wirkkala, muotoilija

Tekniikan alan korkeakoulut 
 Alvar Aalto†, arkkitehti
 Matti Alahuhta, yritysjohtaja
 Mika Anttonen, St1-ketjun pääomistaja
 Heikki Castrén†, arkkitehti
 Jorma Eloranta, yritysjohtaja
 Sami Inkinen, yrittäjä, Trulia Inc:n perustaja
 Jyrki Kasvi†, kansanedustaja
 Marjo Matikainen-Kallström, kansanedustaja, hiihdon olympiavoittaja
 Mårten Mickos, hallitusammattilainen, entinen MySQL:n toimitusjohtaja
 Jukka Mäkelä, kansanedustaja, kaupunginjohtaja
 Jorma Ollila, yritysjohtaja
 Raili Pietilä†, arkkitehti
 Reima Pietilä†, arkkitehti
 Viljo Revell†, arkkitehti
 Eliel Saarinen†, arkkitehti
 Risto Siilasmaa, F-Securen perustaja
 Heikki Siren†, arkkitehti
 J. S. Sirén†, arkkitehti
 Lars Sonck†, arkkitehti
 Tuomo Suntola, Millennium-teknologiapalkinnon voittaja, ALD-teknologian keksijä
 Pekka Tarjanne†, Kansainvälisen televiestintäliiton pääsihteeri
 Pekka Vennamo, poliitikko, virkamies, yritysjohtaja
 Björn Westerlund†, vuorineuvos
 Michael "Monty" Widenius (ei valmistunut), MySQL:n perustaja
 Bernhard Wuolle†, professori, ministeri, Valtion rautateiden pääjohtaja
 Tatu Ylönen, Secure Shell -salausprotokollan kehittäjä, SSH Communications Security Oyj:n perustaja

Katso myös 
 Aalto-yliopiston oppimiskeskus
 Aalto-yliopiston ylioppilaskunta
 Aalto-yliopistokiinteistöt
 Luettelo suomalaisten opiskelijahaalarien väreistä

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Aalto-yliopiston kotisivut

Seulonnan keskeiset artikkelit