joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Samsung Galaxy Note 4

Samsung Galaxy Note 4 on Samsung Electronicsin syyskuussa 2014 esittelemä ja lokakuussa julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 4.4 "KitKat" -käyttöjärjestelmä.

Tekniset tiedot

Muotoilu
Samsung Galaxy Note 4 -älypuhelimessa on 5,7-tuumainen näyttö 2K-resoluutiolla. Näyttö on suojattu Corning Gorilla Glass 4 -lasilla.

Fyysiset osat
Laitteesta löytyy Samsungin oma Exynos 7 Octa 5433-prosessori. Laitteessa on 3 Gigatavua RAM-muistia ja 32 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 Gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia
Laitteessa on 16 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 3,7 Megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto 
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 4.4 "KitKat".

Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 6.0 "Marshmallow" -versioon.

Lähteet 
https://www.phonearena.com/phones/Samsung-Galaxy-Note-4_id8577

Aiheesta muualla 

Galaxy Note 4
Android-pohjaiset laitteet
Vuoden 2014 matkapuhelimet
Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Timo Kööpikkä

Timo Kööpikkä (s. 10. toukokuuta 1994 Laihia) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edustaa Seinäjoen Seudun Urheilijoita, ja häntä valmentaa hänen veljensä Teijo Kööpikkä. Vuoteen 2017 saakka hän edusti Laihian Lujaa.

Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 Kööpikkä oli seitsemäs. Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui loppukilpailusta.

Jyväskylän Kalevan kisoissa 2018 Kööpikkä voitti Suomen-mestaruuden ennätyksellään 19,13 m. Oulun Kalevan kisoissa 2016 ja Joensuussa 2022 hän saavutti hopeaa sekä Porin Kalevan kisoissa 2015 ja Seinäjoen Kalevan kisoissa 2017 pronssia. Sisäradoilla Kööpikkä sai SM-hopeaa Tampereella 2016, Jyväskylässä 2017, Helsingissä 2018 ja Kuopiossa 2019 sekä pronssia Tampereella 2015.

Kööpikän ennätys ulkona on 19,13 m ja sisäradoilla 19,02 m. Hänen kiekonheiton ennätys, 47,98 m, syntyi 7. syyskuuta 2016 hänen kotipaikkakunnallaan Laihialla.

Lähteet 

Suomalaiset kuulantyöntäjät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Hannu Granberg

Hannu Antero Granberg (s. 2. helmikuuta 1990 Lahti) on suomalainen yleisurheilija, joka kilpailee estejuoksussa, keskimatkojen juoksussa ja maastojuoksussa. Hän edustaa Lahden Ahkeraa, ja häntä valmentaa Tommy Ekblom.

Granberg on saavuttanut 3 000 metrin estejuoksussa Suomen-mestaruuden 2016 ja 2020, SM-hopeaa 2017, 2018, 2021 ja 2022 sekä SM-pronssia 2015. 5 000 metrillä hän sai SM-pronssia 2021. Puolimaratonin SM-kisoissa hän voitti kultaa vuonna 2019. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 4 × 800 metrillä kultaa 2014 ja 2016, hopeaa 2017 sekä pronssia 2019. 4 × 1 500 metrillä hän on saavuttanut kultaa 2014, 2016 ja 2019, hopeaa 2018 sekä pronssia 2011 ja 2017, 4 × 1 500 metrin sekaviestissä kultaa 2021 ja pronssia 2020 sekä 4 000 metrin viestissä pronssia 2021.

Maastojuoksussa Granberg on saavuttanut lyhyen matkan kultaa 2020, pronssia 2019 ja 2021 sekä lyhyen matkan joukkuekilpailussa SM-kultaa vuosina 2011, 2014–2017, 2019–2020 ja 2022 sekä hopeaa 2012.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat

Sisäradat

Lähteet 

Suomalaiset estejuoksijat
Suomalaiset keskimatkojen juoksijat
Suomalaiset kestävyysjuoksijat
Suomalaiset maastojuoksijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Korven Radio

Korven Radio oli suomalainen jatkosodan aikana Rukajärven rintamalla toiminut radioasema. 

Radio aloitti lähetyksensä 24. huhtikuuta 1942 ja sen viimeinen päivittäinen lähetys oli 16. syyskuuta 1944. Kaikkiaan lähetyksiä tehtiin 1410. Radio toimi Rukajärven kylässä. Sen toiminnan suunnittelussa olivat mukana muun muassa Martti Jukola, Matti Viherjuuri ja Verneri Veistäjä, radion päällikkönä toimi Kauko Kokkonen. Radiolla oli studiorakennuksen ja lähetysaseman lisäksi kahdeksanmiehinen orkesteri Kolina boys ja lisäksi omaa teatteri- ja radiokuunnelmatuotantoa.

Muita vastaavia rintamaradioita olivat Maaselän rintamalla toiminut Maaselän Radio, Uhtualla toiminut Vienan Radio, Aunuksessa toiminut Aunuksen Radio ja Karjalan kannaksella Valkjärvellä toiminut Kannaksen Radio.

Lähteet 

Jatkosota
Suomalaiset radioasemat
Maaselän Radio

Maaselän Radio oli suomalainen jatkosodan aikana Maaselän rintamalla toiminut radioasema joka oli toiminnassa 1942–1944. Radio toimi Karhumäen kaupungissa ja toimittajina ja selostajina olivat muun muassa Tapio Rautavaara ja Aarne Lasanen.

Muita vastaavia rintamaradioita olivat Rukajärven rintamalla toiminut Korven Radio, Uhtualla toiminut Vienan Radio, Aunuksessa toiminut Aunuksen Radio ja Karjalan kannaksella Valkjärvellä toiminut Kannaksen Radio.

Lähteet 

Jatkosota
Suomalaiset radioasemat
Komiža

Komiža on kylä Visin saarella Kroatiassa.

Historia
Keskiajalla Komižassa oli Pyhän Nicolauksen luostari, joka on nykyäänkin paikallaan. Kylän ympärille oli rakennettu linnoitus vuonna 1585. Vuosisatojen aikana Komižaan on rakennettu monia kirkkoja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kroatian kylät
Kroatia kesäolympialaisissa 2008

Kroatia osallistui Kiinan Pekingissä pidettyihin vuoden 2008 kesäolympialaisiin 99-henkisellä joukkueella, joista 80 oli miehiä ja 19 naisia. Kroatia saavutti kisoista kaksi hopeamitalia ja kolme pronssimitalia eli yhteensä viisi mitalia, mikä sivusi maan ennätystä edellisistä, vuoden 2004 kesäolympialaisista Ateenasta.

Yleistä 
Kroatian lipunkantajana avajaisissa toimi vuoden 2004 olympiavoittaja, käsipalloilija Ivano Balić. Päättäjäisissä maan lippua kantoi puolestaan pöytätennispelaaja Tamara Boroš. Kroatian kisojen nuorin urheilija oli vapaauinnissa kilpaillut 16-vuotias Monika Babok ja vanhin urheilija vuoden 1988 olympiahopeamitalisti, pöytätennispelaaja Zoran Primorac. Kroatia sijoittui kisojen mitalitaulukossa sijalle 56.

Mitalistit

Hopeaa 
 Filip Ude, miesten telinevoimistelu (hevonen)
 Blanka Vlasić, naisten korkeushyppy

Pronssia 
 Snježana Pejčić, naisten 10 metrin ilmakivääri
 Sandra Šarić, naisten taekwondo (67 kg)
 Martina Zubčić, naisten taekwondo (57 kg)

Lähteet 

kesäolympialaiset 2008
Valtiot kesäolympialaisissa 2008
Mario Pašalić

Mario Pašalić (s. 9. helmikuuta 1995 Mainz, Saksa) on saksalaissyntyinen kroatialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Atalantaa. Pelipaikaltaan molempijalkainen Pašalić on keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Kroatian jalkapallomaajoukkueeseen.

Ura

Seurajoukkueura 
Saksassa kroatialaisille vanhemmille syntynyt Pašalić muutti nuorena Kroatiaan ja aloitti siellä jalkapallon. Hänen kasvattajaseuransa on Hajduk Split, jonka edustusjoukkueessa 1. HNL:ssä hän pelasi vuosina 2012–2014. Otteluita kertyi 32 ja maaleja 11. Heinäkuussa 2014 Englannin valioliigan Chelsea FC osti Pašalićin mutta lähetti tämän samalla kauden mittaiselle lainalle Espanjan Primera Divisiónin Elche CF:ään. Pašalić pelasi Elchessä 31 ottelua onnistuen maalinteossa kolme kertaa.

Heinäkuussa 2015 takaisin Chelseaan palannut Pašalić lähetettiin lainalle Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaan Monacoon. Sittemmin hän on ollut lainalla italialaisseura AC Milanissa, venäläisessä Spartak Moskovassa ja kesästä 2018 alkaen Atalantassa, joka lunasti hänet itselleen kesällä 2020.

Maajoukkueura 
Pašalić olisi voinut edustaa Kroatian lisäksi myös Saksaa, mutta hän valitsi vanhempiensa kotimaan. Hän on edustanut Kroatiaa monissa eri nuorten maajoukkueissa. Kroatian jalkapallomaajoukkueessa Pašalić debytoi syyskuussa 2014 ystävyysottelussa Kyprosta vastaan. Hän kuului päävalmentaja Niko Kovačin alustavaan ryhmään vuoden 2014 MM-kilpailuihin, mutta putosi pois lopullisesta joukkueesta. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pääsi vaihdosta muutamaksi minuutiksi kentälle alkulohko-ottelussa Englantia vastaan ja teki vaihdosta kentälle tulleena neljännesvälierässä Espanjaa vastaan Kroatian 3–3-tasoitusmaalin pelastaen joukkueensa jatkoajalle, jossa se kuitenkin lopulta hävisi.

Lähteet 

Kroatialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Ruuben

Robert Laukkanen, (s. 1992) tunnettu paremmin taiteilijanimellään Ruuben, on suomalainen musiikkituottaja. Hän on kotoisin Jyväskylästä, mutta opiskelee Berliinissä.

Ura 
Ruuben tuotti Gettomasan Vaatekaappi EP -omakustannejulkaisun, joka julkaistiin lokakuussa vuonna 2012. Hänen ensimmäinen virallinen tuotanto tapahtui vuoden 2012 marraskuussa julkaistulla Stepan ja Aren yhteisalbumilla ...ja naksuvat luupit. Hän tuotti albumille yhteensä 6 taustaa. 

Ruuben tuotti jyväskyläläisen rap-artisti Joosu J:n vuonna 2013 julkaistun omakustannealbumin HelmetHillaPenska. Vuonna 2014 Ruuben ja Gettomasa julkaisivat Vellamo LP -nimisen yhteisalbumin. Albumi julkaistiin KPC Recordsin kautta.

Ruuben tuotti suurimman osan Gettomasan vuonna 2016 julkaistusta sooloalbumista Chosen One. Samana vuonna julkaistiin Aren Tupla P ja Dopermannit -EP, jonka tuottajana Ruuben toimi. Vuoden 2016 joulukuussa julkaistiin Joosu J:n albumi 1993, jossa Ruuben oli mukana tuottamassa.

Vuonna 2017 Gettomasa julkaisi EP-levyn 17 EP, jonka kuudesta kappaleesta Ruuben tuotti viisi.

Lähteet

Suomalaiset hip hop -tuottajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Härmäsienet

Härmäsienet (Erysiphales) on kotelosieniin kuuluva mikrosienten lahko. Sen ainoa heimo Erysiphaceae sisältää 19 sukua ja 769 lajia. Ne ovat loisia, jotka kasvattavat isäntäkasvin pinnalle vaaleaa, härmämäistä kalvoa. Alkukesästä lähtien mikrokannattimiin muodostuu mikroskooppisen pieniä kuroumia, joiden avulla sieni leviää, ja loppukesällä alkaa muodostua pieniä, tummina pisteinä kasvin pinnalla havaittavia kotelorakkoja, jotka on tarkoitettu talvehtimiselimiksi ja joissa muodostuvat koteloitiöt. Härmäsienet aiheuttavat moniin viljelyskasveihin härmäksi kutsuttuja kasvitauteja, joiden torjunta on vaikeata.

Suvut 
Arthrocladiella
Heinänhärmät (Blumeria)
Härmät (Erysiphe)
Euoidium
Fibroidium
Kolohärmät (Golovinomyces)
Leveillula
Microsphaera
Myöhähärmät (Neoërysiphe)
Isohärmät (Phyllactinia)
Haituhärmät (Podosphaera)
Pseudoidium
Vaahteranhärmät (Sawadaea) 
Sphaerotheca
Uncinula

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Härmäsienet (Erysiphales)
Laji.fi: Erysiphaceae
Ville Heiskanen: Härmäsienet (Erysiphales) Kumpulan kasvitieteellisen puutarhan kokoelmakasveilla, Maisteritutkielma, Helsingin yliopisto, Maatalous-metsätieteellinen tiedekunta, heinäkuu 2017 (pdf)
UniProt, taxonomy: Erysiphales 

Kotelosienet
Senni Salminen

Senni Marjaana Salminen (s. 29. tammikuuta 1996 Helsinki) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on kolmiloikka. Hän edustaa Imatran Urheilijoita, ja häntä valmentaa Matti Mononen. Salmisen ennätys kolmiloikassa on ulkoradoilla 14,63 metriä (2021) ja sisäradoilla 14,22 m (2021). Pituudessa hän on hypännyt ulkona 656 cm (2020) ja hallissa 649 cm (2021).

Ura 
Helsingissä syntynyt Salminen muutti perheineen kahdeksanvuotiaana Simpeleelle, jossa hän pian lähti mukaan Simpeleen Urheilijoiden yleisurheiluharjoituksiin. Imatralle muuton jälkeen Salminen liittyi Imatran Urheilijoihin ja hänen päälajeikseen tulivat pituushyppy ja kolmiloikka. 

Salminen on saavuttanut kolmiloikassa Kalevan Kisoissa SM-hopeaa vuonna 2022 sekä SM-pronssia  vuosina 2015, 2017 ja 2019. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut kultaa 2020, 2021 ja 2022 sekä pronssia 2015. Salminen voitti kolmiloikkakilpailun ensimmäisessä aikuisten Suomi–Ruotsi-maaottelussaan 2019. Pituudessa Salminen on voittanut Suomen-mestaruuden vuonna 2020 ja sisäratojen Suomen-mestaruuden vuonna 2021.

Salminen oli viides alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa Eskilstunassa 2015. Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 11:nneksi. Hän sijoittui seitsemänneksi Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021. Karsinnassa hän hyppäsi ennätyksensä 14,22 m.

Kesäkuussa 2021 Salminen hyppäsi kolmiloikassa uuden Suomen ennätyksen 14,51 Turussa pidetyssä Paavo Nurmi Gamesissa. Edellinen Suomen ennätys oli Heli Koivula-Krugerilla (14,39 m).

Hän paransi Suomen ennätystä myöhemmin samassa kuussa Romaniassa lukemiin 14,63 m. 

Salminen edusti Suomea Tokion olympiakisoissa vuonna 2021. Hän karsiutui loppukilpailusta sentin erolla hypättyään 14,20. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän jäi karsintaan tuloksella 14,21, joka oli kuusi senttimetriä heikompi kuin viimeinen loppukilpailuun riittänyt tulos. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 14,13.

Yksityiselämä 
Salminen on julkisesti kertonut olevansa homoseksuaali ja hän on ollut parisuhteessa naisen kanssa vuodesta 2017 lähtien. Hän on kertonut julkisesti myös sairastanuneensa masennukseen vuonna 2019 ja käyvänsä säännöllisesti psykoterapiassa. Pituushyppääjä Kalle Salminen on hänen kaksoisveljensä.

Lähteet 

Suomalaiset kolmiloikkaajat
Suomalaiset pituushyppääjät
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
1. HNLŽ

Kroatian naisten ykkösliiga eli Prva hrvatska nogometna liga za žene on Kroatian naisten jalkapallon korkein sarjataso. Sarja on perustettu vuonna 1992 Jugoslavian hajottua. Sarjan hallitseva mestari on ŽNK Split, mutta sarjan ylivoimaisesti menestynein seura on ŽNK Osijek, joka on voittanut yhteensä 22 mestaruutta.

Joukkueet kaudella 2019–2020

ŽNK Agram
ŽNK Dinamo Zagreb
ŽNK Katarina Zrinski
ŽNK Lepoglava
ŽNK Neretva
ŽNK Osijek
ŽNK Split
ŽNK Viktorija

Mestarit

 1992 Dinamo-Maksimir
 1993 ŽNK Zagreb
 1994 Osijek
 1995 Osijek
 1996 Osijek
 1997 Osijek
 1998 Osijek
 1999 Osijek
 2000 Osijek
 2001 Osijek
 2002 Osijek
 2003 Osijek

 2004 Dinamo-Maksimir
 2005 Dinamo-Maksimir
 2006 Dinamo-Maksimir
 2007 Osijek
 2008 Osijek
 2009 Osijek
 2010 Osijek
 2011 Osijek
 2012 Osijek
 2013 Osijek
 2014 Osijek
 2015 Osijek

 2016 Osijek
 2017 Osijek
 2018 Osijek
 2019 Split

Lähteet

Kroatian jalkapallosarjat
ŽNK Osijek

Ženski nogometni klub Osijek on jalkapalloseura Osijekin kaupungista Itä-Kroatiasta. Seura pelaa Kroatian naisten korkeimmalla sarjatasolla 1. HNLŽ:ssä. Seura on voittanut Kroatian mestaruuden 19 kertaa.

Lähteet

Kroatialaiset jalkapalloseurat
Vuonna 1990 perustetut urheiluseurat
Salla Sipponen

Salla Maaria Sipponen (s. 13. maaliskuuta 1995 Keuruu) on suomalainen kiekonheittäjä. Hän edustaa Keuruun Kisailijoita, ja häntä valmentaa Anssi Mäkinen. Vuoteen 2018 asti häntä valmensi Jukka Vilkkilä ja vuosina 2018–2021 Jorma Haaranen ja Tanja Komulainen.

Sipponen sijoittui kymmenenneksi Oregonin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014 ja viidenneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017. Hän karsiutui loppukilpailusta Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013, Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015, Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016, Berliinin EM-kilpailuissa 2018, kesäuniversiadeissa 2019, Eugenen MM-kilpailuissa 2022 sekä Münchenin EM-kilpailuissa 2022.

Sipponen on voittanut Kalevan kisoissa Suomen-mestaruuden vuosina 2016, 2017, 2019, 2020, 2021 ja 2022. SM-hopeaa hän saavutti 2015. Kiekonheiton talvimestaruuskilpailuissa hän voitti SM-kultaa 2018 ja 2019 ja hopeaa 2020. Hän on voittanut Suomi–Ruotsi-maaottelun kiekkokilpailun 2016, 2017, 2019, 2020, 2021 ja 2022. Hänen ennätyksensä on ulkona 60,58 (Kööpenhaminassa 16. kesäkuuta 2022) ja hallissa 59,70 (Tampereella 24. helmikuuta 2021).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset kiekonheittäjät
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Ivica Marić

Ivica Marić (s. 16. huhtikuuta 1967 Zenica, Bosnia ja Hertsegovinan ST, Jugoslavia) on kroatialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Kroatian itsenäistyttyä Marić saavutti sen maajoukkueessa EM-pronssia Kreikasta 1995.

Lähteet 
 Profiili Archive.fiba.com 
 Profiili Euroleague.net

Viitteet 

Kroatialaiset koripalloilijat
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Kivioja

Kivioja on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi (suomalaisia, ellei toisin mainita):
 
 Hannu Kivioja (s. 1963), näyttelijä
 Harald Kivioja (1908–1978), virolainen urheiluampuja
 Henri Kivioja (s. 1986), jääkiekkoilija
 Jarno Kivioja (s. 1982), seiväshyppääjä
 Jenni Kivioja (s. 1987), seitsenottelija
 Kreeta-Maria Kivioja (s. 1986), toimittaja ja uutisankkuri
 Liisi Kivioja (1859–1925), kansakoulunopettaja, pankinjohtaja ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja 
 Mauno Kivioja (1941–2018), kuvanveistäjä ja mitalien suunnittelija
 Olli Kivioja (1925–2018), kirurgi ja lääkintöneuvos
 Pasi Kivioja (s. 1974), toimittaja, viestintäyrittäjä ja vapaa kirjoittaja
 Vilho Kivioja (1896–1977), pappi ja Maalaisliiton kansanedustaja
 Ville Kivioja (s. 1990), kiekonheittäjä.
entinen nimi
 Helena Takalo, o.s. Kivioja (s. 1947), kilpahiihtäjä.

kuvitteellisia henkilöitä
 Lauri Kivioja, Väinö Linnan kirjasarjassa Täällä Pohjantähden alla
 Vihtori Kivioja, Väinö Linnan kirjasarjassa Täällä Pohjantähden alla
Elbasanin maakunta

Elbasanin maakunta () on yksi Albanian 12:sta maakunnasta. Se sijaitsee maan keskiosassa ja rajautuu idässä Pohjois-Makedoniaan. Maakunnan pinta-ala on 3 199 neliökilometriä ja asukasluku arviolta 295 827 (vuonna 2011).

Vuoden 2015 kuntauudistuksesta lähtien Elbasan on jaettu seitsemään kuntaan: Belsh, Cërrik, Elbasan, Gramsh, Librazhd, Peqin ja Prrenjas.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Qarku Elbasan 

Albanian maakunnat
Fierin maakunta

Fierin maakunta () on yksi Albanian 12:sta maakunnasta. Se sijaitsee maan keskiosassa ja rajautuu lännessä Adrianmereen. Maakunnan pinta-ala on 1 890 neliökilometriä ja asukasluku arviolta 310 331 (vuonna 2011).

Vuoden 2015 kuntauudistuksesta lähtien Fier on jaettu kuuteen kuntaan: Divjakë, Fier, Lushnjë, Mallakastër, Patos ja Roskovec.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Qarku Fier  

Albanian maakunnat
Gjirokastërin maakunta

Gjirokastërin maakunta () on yksi Albanian 12:sta maakunnasta. Se sijaitsee maan eteläosassa ja rajautuu kaakossa Kreikkaan. Maakunnan pinta-ala on 2 884 neliökilometriä ja asukasluku arviolta 72 176 (vuonna 2011).

Vuoden 2015 kuntauudistuksesta lähtien Gjirokastër on jaettu seitsemään kuntaan: Dropull, Gjirokastër, Këlcyrë, Libohovë, Memaliaj, Përmet ja Tepelenë.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Albanian maakunnat
Korçën maakunta

Korçën maakunta () on yksi Albanian 12:sta maakunnasta. Se sijaitsee maan kaakkoisosassa ja rajautuu koillisessa Pohjois-Makedoniaan ja kaakossa Kreikkaan. Maakunnan pinta-ala on 3 711 neliökilometriä ja asukasluku arviolta 220 357 (vuonna 2011).

Vuoden 2015 kuntauudistuksesta lähtien Korçë on jaettu kuuteen kuntaan: Devoll, Kolonjë, Korçë, Maliq, Pogradec ja Pustec.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Albanian maakunnat
Kukësin maakunta

Kukësin maakunta () on yksi Albanian 12:sta maakunnasta. Se sijaitsee maan koillisosassa ja rajautuu idässä Pohjois-Makedoniaan ja Kosovoon sekä pohjoisessa Montenegroon. Maakunnan pinta-ala on 2 374 neliökilometriä ja asukasluku arviolta 85 292 (vuonna 2011).

Vuoden 2015 kuntauudistuksesta lähtien Kukës on jaettu kolmeen kuntaan: Has, Kukës ja Tropojë.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Qarku Kukës 

Albanian maakunnat
Lezhën maakunta

Lezhën maakunta () on yksi Albanian 12:sta maakunnasta. Se sijaitsee maan pohjoisosassa ja rajautuu lännessä Adrianmereen. Maakunnan pinta-ala on 1 620 neliökilometriä ja asukasluku arviolta 134 027 (vuonna 2011).

Vuoden 2015 kuntauudistuksesta lähtien Lezhë on jaettu kolmeen kuntaan: Kurbin, Lezhë ja Mirditë.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Albanian maakunnat
Shkodërin maakunta

Shkodërin maakunta () on yksi Albanian 12:sta maakunnasta. Se sijaitsee maan pohjoisosassa ja rajautuu Montenegroon sekä etelässä Adrianmereen. Maakunnan pinta-ala on 3 562 neliökilometriä ja asukasluku arviolta 215 347 (vuonna 2011).

Vuoden 2015 kuntauudistuksesta lähtien Shkodër on jaettu viiteen kuntaan: Fushë-Arrëz, Malësi e Madhe, Pukë, Shkodër ja Vau i Dejës.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Qarku Shkodër 

Albanian maakunnat
Tiranan maakunta

Tiranan maakunta () on yksi Albanian 12:sta maakunnasta. Se sijaitsee Albanian keskiosassa maan pääkaupungin Tiranan ympärillä ja rajautuu lännessä Adrianmereen. Maakunnan pinta-ala on 1 652 neliökilometriä ja asukasluku arviolta 749 365 (vuonna 2011).

Vuoden 2015 kuntauudistuksesta lähtien Tirana on jaettu viiteen kuntaan: Kamëz, Kavajë, Rrogozhinë, Tirana ja Vorë.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Prefekti i Qarkut Tiranë 

Albanian maakunnat
Vlorën maakunta

Vlorën maakunta () on yksi Albanian 12:sta maakunnasta. Se sijaitsee Albanian eteläosassa ja rajautuu lännessä Otrantonsalmeen ja Joonianmereen sekä etelässä Kreikkaan. Maakunnan pinta-ala on 2 706 neliökilometriä ja asukasluku arviolta 175 640 (vuonna 2011).

Vuoden 2015 kuntauudistuksesta lähtien Vlorë on jaettu seitsemään kuntaan: Delvinë, Finiq, Himarë, Konispol, Sarandë, Selenicë ja Vlorë.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Qarku Vlorë 

Albanian maakunnat
Artvinin maakunta

Artvinin maakunta (, ) on Turkin maakunta, joka sijaitsee maan koillisosassa Mustanmeren rannikolla Georgian rajalla. Maakunnan hallinnollinen keskus on Artvin.

Maakunnan pinta-ala on 7 393 neliökilometriä ja väkiluku 169 674 (2014).

Artvinin maakunta kuuluu Turkin teentuotantoalueisiin.

Piirikunnat

Artvinin maakunta on jaettu kahdeksaan piirikuntaan (hallintokeskus lihavoituna):
 Ardanuç
 Arhavi
 Artvin
 Borçka
 Hopa
 Murgul
 Şavşat
 Yusufeli

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Ydinkranaatti

Ydinkranaatti on eräs tykistöase, kranaatti joka käyttää ydinräjähteeseen perustuvaa latausta. Ase on niin kutsuttu ydinfissioon pohjautuva ammustyyppi. Se ammutaan raskaalla maavoimien tykillä. Kranaatin kantama on vaihdellut, arviolta välillä 10-40 kilometriä.

Ensimmäinen tämän tyyppiseen aseeseen liittyvä ydinkoe tehtiin Yhdysvalloissa 25. toukokuuta 1953. Operaatio Upshot-Knotholessa ammuttiin Grable-nimisessä testissä U-235 -ydinkranaatti Atomic Annie -nimisestä järeästä tykistä. Testi toteutettiin Nevadan koealueella ja sen arvioitu voimakkuus oli ollut 15 kilotonnia. Kranaatti ammuttiin 280 mm (11 tuuman) tykistä ja se lensi noin 10 km ennen räjähtämistään.

Ainakin kaliipereja 155 mm ja 203 mm (8 tuumaa) on käytetty Yhdysvaltain tykistössä myöhempänä. Kylmän sodan päättymisen myötä, tämä asetyyppi on kuitenkin poistettu vuoteen 1992 mennessä Yhdysvaltain asevoimien kalustovalikoimasta. Tämän ydinaseen käyttö oli sikäli ongelmallista, että sen aiheuttama ydinlaskeuma saattoi aiheuttaa suoranaista vaaraa omille joukoille, kuten esimerkiksi epäedullisten tuulten vallitessa.

Katso myös 
2S3 Akatsija
2S5 Giatsint-S
2A65 Msta B
M109 (panssarihaupitsi)
M110 (telahaupitsi)

Lähteet

Ydinaseet
Jokivarren Kunkku

Jokivarren Kunkku (s. 30. kesäkuuta 2008) on suomalainen ravihevonen. Ori on vuoden 2015 ravikuningas, ja se saavutti tittelin elokuussa Joensuussa järjestetyissä kuninkuusraveissa. Jokivarren Kunkku on myös kaikkien aikojen toiseksi nopein suomenhevonen, sillä se juoksi toukokuussa 2016 Solvallan raviradalla Elitkampenissa ennätyksensä 18,6 ja hävisi vain Vitterille.
Jokivarren Kunkku piti vuonna 2015 hallussaan 2 100 metrin volttilähetyksen maailmanennätystä 20,3. Vuoden 2017 Kuninkuusraveissa Jokivarren Kunkulle sattui onnettomuus, kun Välähdyksen kärryt osuivat Kunkun jalalle ja se otti pari laukka-askelta, mutta juoksi loppumatkan maaliin. Kunkku käytettiin eläinlääkärillä, mutta onneksi ei ollut mitään vakavaa.

Ura 
Jokivarren Kunkku aloitti kilpailemisen Rovaniemellä elokuussa 2011. Kolmivuotiskauden kaksi kilpailua tuottivat voiton ja kakkossijan. Nelivuotiaana ori nousi heti ikäluokkansa parhaimmistoon, voittamalla muun muassa Pikkupelimanni-ajon Kaustisella. Seuraavana vuonna Jokivarren Kunkku oli paras Kuopion kuninkuusravien yhteydessä juostussa Pikkuprinssissä ja voitti myös ikäluokkansa merkittävimmän suurkilpailun Suomenhevosten Derbyn. Kylmäverihevosten Suur-Hollola-ajon ori voittanut vuosina 2014 ja 2015. Jälkimmäisessä kilpailussa Jokivarren Kunkku teki myös kylmäveristen 2 100 metrin volttilähetyksen maailmanennätyksen 20,3.

Hevosta valmentaa Antti Ojanperä, ja sen ohjastuksesta ovat hänen lisäkseen vastanneet muun muassa Ari Moilanen ja Jorma Kontio.

Suurkilpailuvoitot 
Pikkupelimanni 2012
Pikkuprinssi 2013
Suomenhevosten Derby 2013
Kylmäverihevosten Suur-Hollola-ajo 2014, 2015
Savo-ajo 2015
Suurmestaruusajo 2015
Ravikuninkuus 2015

Lähteet

Aiheesta muualla 
Jokivarren Kunkun kotisivut 

Ravikuninkaalliset
Jean Tatlock

Jean Frances Tatlock (21. helmikuuta, 1914, Michigan – 1944, Kalifornia, USA) oli yhdysvaltalainen, lääkärin koulutuksen saanut nainen. Hän kärsi kuitenkin 1940-luvulla pahoin ja toistuvasti mielenterveyteen liittyvistä ongelmista, hyvin ilmeisesti depressiosta, hän oli myös niiden vaikeuksien johdosta hoidossa hoitolaitoksissa.

Jean Tatlock oli Yhdysvaltain kommunistisen puolueen jäsen. Siitä johtui että Tatlock oli aktiivisti FBI:n seuraama henkilö. Jean Tatlock tuli lähinnä tunnetuksi Robert Oppenheimerin rakastettuna, tämä rakkaussuhde oli vuosina 1936-1939. Tatlock teki sittemmin vain 29-vuotiaana itsemurhan. Tatlock opiskeli Vassarin tyttölyseossa, sekä Berkeleyn ja Stanfordin yliopistossa.

Tatlockin rakkaussuhdetta J. Robert Oppenheimeriin käytettiin myöhempänä vahvana painostuskeinona tätä vastaan vielä 1950-luvulla. Syynä oli Tatlockin jäsenyys kommunistipuolueessa. Sen myötä Oppenheimer syrjäytettiin ja hän menetti turvaluokituksensa.
Maailman ensimmäisen ydinkokeen nimeämistä Trinityksi, suom. Kolminaisuus on mainittu Jean Tatlockin muistoa varten tehdyksi. Tämä viittaus on erästä John Donnen keskiaikaista runoa koskeva.

Lähteet

WGBH:n TV-dokumenttiohjelma: Robert Oppenheimer - Tuhottu sankari (esitetty myös Suomessa ja YLE:n kanavilla)

Aiheesta muualla
http://www.ancestry.com/1940-census/usa/California/Jean-F-Tatlock_2dkj4w
https://www.evi.com/q/facts_about__jean_tatlock
http://www.findagrave.com/cgi-bin/fg.cgi?page=gr&GRid=133652819

Itsemurhan tehneet
Yhdysvaltalaiset lääkärit
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 1944 kuolleet
Mihovil Nakić

Mihovil Nakić-Vojnović (s. 31. heinäkuuta 1955 Drniš, Kroatian ST, Jugoslavia) on kroatialainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt, Jugoslaviaa edustanut koripalloilija.

Maajoukkue 

Nakić kuului Jugoslavian maajoukkueeseen, joka voitti olympiakultaa Moskovassa 1980, olympiapronssia Los Angelesissa 1984 ja EM-pronssia Italiassa 1979. Hän edusti Jugoslaviaa myös vuoden 1985 EM-kilpailuissa.

Lähteet 

 Mihovil Nakić-Vojnović Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
 Profiili archive.fiba.com 
 Profiili archive.fiba.com 
 Profiili euroleague.net

Viitteet 

Jugoslavialaiset koripalloilijat
Jugoslavialaiset olympiavoittajat
Kroatialaiset koripallovalmentajat
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Andro Knego

Andrija ”Andro” Knego (s. 21. lokakuuta 1956 Dubrovnik, Kroatian ST, Jugoslavia) on kroatialainen kilpaurallaan Jugoslaviaa edustanut koripalloilija.

Knego kuului Jugoslavian maajoukkueeseen, joka voitti olympiakisoista kultaa Moskovassa 1980, hopeaa Montréalissa 1976 ja pronssia Los Angelesissa 1984. MM-kilpailuista Knegon edustama Jugoslavia voitti maailmanmestaruuden Filippiineiltä 1978 ja MM-pronssia Kolumbiasta 1982. Lisäksi Knego saavutti EM-hopeaa Tšekkoslovakiasta 1981. Hän jatkoi pelaajauraansa vielä Kroatian itsenäistymisen jälkeen mutta ei enää edustanut maata arvoturnauksissa.

Lähteet 

 Andro Knego Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
 Profiili archive.fiba.com 
 Profiili  acb.com

Viitteet 

Jugoslavialaiset koripalloilijat
Jugoslavialaiset olympiavoittajat
Kroatialaiset koripalloilijat
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Ivan Sunara

Ivan Sunara (s. 27. maaliskuuta 1959 Drniš, Kroatian ST, Jugoslavia) on kroatialainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt, Jugoslaviaa edustanut koripalloilija.

Sunara kuului Jugoslavian maajoukkueeseen, joka voitti olympiapronssia Los Angelesissa 1984. Hän edusti Jugoslaviaa myös vuosien 1983 ja 1985 EM-kilpailuissa.

Pelaajauransa jälkeen Sunara on toiminut koripallovalmentajana useissa seuroissa ja eri ikäluokkien maajoukkueissa voittaen muun muassa Slovenian mestaruuden. Hän on kuulunut myös Kroatian maajoukkueen valmennusryhmään.

Lähteet 
 Ivan Sunara Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
 Profiili archive.fiba.com

Viitteet 

Jugoslavialaiset koripalloilijat
Jugoslavialaiset olympiamitalistit
Kroatialaiset koripalloilijat
Kroatialaiset koripallovalmentajat
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Metal Rendez-Vous

Metal Rendez-Vous on sveitsiläisen hard rock- ja heavy metal-yhtye Krokusin 30. kesäkuuta 1980 julkaisema levy, jonka kappale Heatstrokes nosti yhtyeen ulkomailla tunnetuksi, ja avasi tien kansainvälisille markkinoille.

Kappaleet 
1-puoli
 "Heatstrokes" - 4:00
 "Bedside Radio" - 3:22
 "Come On" - 4:29
 "Streamer" - 6:44
 "Shy Kid" - 2:33

2-puoli
"Tokyo Nights" - 5:54
 "Lady Double Dealer" - 3:13
 "Fire" - 6:07
 "No Way" - 4:02
 "Back-Seat Rock 'n' Roll" - 3:15

 Vuoden 1980 albumit
Callum Wilson

Callum Eddie Graham Wilson (s. 27. helmikuuta 1992 Coventry) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa Newcastle Unitedia. Molempijalkainen Wilson on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Ura

Seurajoukkueura 
Wilson aloitti uransa kotikaupunkinsa Coventry Cityssä. Hän pelasi seuran ykkösjoukkueessa 55 ottelua vuosina 2009–2014 tehden 23 maalia toiseksi ja kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla sekä cupeissa. Vuosina 2010–2011 hän oli lainalla Kettering Townissa ja vuonna 2011 Tamworth FC:ssä.

Heinäkuussa 2014 Wilson siirtyi Mestaruussarjan AFC Bournemouthiin. Wilson teki kauden 2014–2015 aikana 45 pelissä 20 maalia ja oli mukana voittamassa mestaruutta ja nousemassa Valioliigaan. Hän teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2015 Aston Villaa vastaan. Kolmannessa valioliigaottelussaan West Ham Unitedia vastaan Wilson viimeisteli hattutempun. Hän pelasi Valioliigassa Bournemouthin joukkueessa viisi kautta. Parhaiten hän onnistui maalinteossa kaudella 2018–2019, jolloin hän teki 30 liigaottelussa 14 maalia ja oli joukkueensa paras maalintekijä. Bournemouthin pudottua Valioliigasta Wilson siirtyi syyskuussa 2020 Newcastle Unitediin.

Maajoukkueura 
Wilson pelasi Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa yhden ottelun vuonna 2014. Hän pelasi ensimmäisen kerran Englannin A-maajoukkueessa marraskuussa 2018 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan ja teki ottelussa maalin. Vuonna 2019 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle kolmessa maaottelussa.

Saavutukset 
AFC Bournemouth
 Englannin mestaruussarjan mestaruus 2014-2015

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Agkístri

Agkístri (; transl. myös Angístri) on Kreikan saari, joka kuuluu Saronisten saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 14 neliökilometriä ja asukasluku 1 142 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Agkístri kuuluu Agkístrin kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Saaren pääkylä on Megalochóri.

Maantiede 

Agkístri sijaitsee Välimereen kuuluvalla Egeanmerellä Attikan ja Peloponnesoksen niemimaan välissä sijaitsevalla Saroninlahdella. Sen lähin suurempi saari on Aígina, joka sijaitsee noin 6 kilometriä itään. Etäisyys Peloponnesoksesta erkanevalle Méthanan niemelle on noin 4,5 kilometriä.

Saaren korkein kohta on saaren eteläosassa sijaitseva Kontári (294 metriä).

Hallinto ja kylät 

Agkístri kuuluu hallinnollisesti Agkístrin kuntaan.

Saaren suurimmat asutukset ovat Megalochóri eli Mýlos (566 asukasta), joka sijaitsee saaren pohjoisrannikolla, sekä Skála (448 asukasta), joka sijaitsee saaren itärannikolla. (Katso myös: Luettelo Agkístrin kunnan kylistä.)

Liikenne ja turismi 

Agkístrilla on kaksi satamaa, joihin on yhteys Pireuksesta. Nopeat alukset kulkevat pääkylä Megalochóriin ja autolautat Skálan kylään. Agkístri on suosittu päivämatkakohde Aíginalta ja Ateenasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
The Ooze

The Ooze on Segan kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna  Sega Mega Drivelle.

Juoni 
Tohtori Daniel Caine on tekemässä töitä, kunnes roistot saapuvat ja myrkyttävät hänet vihreäksi mutantiksi.

Aiheesta muualla 
 
 The Ooze Sega Retro -sivustolla 

Toimintapelit 
Sega Mega Drive -pelit 
Vuoden 1995 videopelit
Kehra

Kehra on Anijan kuntaan kuuluva epäitsenäinen kaupunki ja entinen kaupunki Pohjois-Virossa, Harjumaan maakunnassa, noin 40 kilometriä Tallinnasta itään. Se on Anijan kunnan hallinnollinen keskus.  

Asukkaita Kehrassa on noin 2 754, ja asukastiheys on 712 asukasta neliökilometrillä (1.1.2015). Sen pinta-ala 3,87 neliökilometriä.

Historia
Kehra (Kether) on mainittu ensimmäisen kerran asiakirjoissa vuonna 1241. Kehran () kartano on rakennettu 1600-luvun alussa. Paikan kehitykseen on vaikuttanut sijainti Jägala jõen sekä Tallinna–Pietari-rautatien varrella. 

Kaupunkioikeudet Kehra sai vuonna 1993, mutta vuonna 2002 se menetti itsenäisen asemansa tultuaan liitetyksi Anijan kuntaan.

Väestö
Vuonna 2011 Kehran epäitsenäisessä kaupungissa oli 2 889 asukasta, joista 1 533 (53,1 %) oli virolaisia, 1 005 (34,8 %) venäläisiä ja 345 (11,9 %) muita kansallisuuksia.

Teollisuus 
Kehrassa on ollut selluloosa- ja paperitehdas vuodesta 1938. Tehdasyhtiön nimeltään Horizon Pulp & Paper Ltd (Horizon Tselluloosi ja Paberi AS) on omistanut vuodesta 1995 singaporelainen Tolaram Group. Tehdas tuottaa säkkipaperia kolmella koneella.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Anija
Viron epäitsenäiset kaupungit
Kéa

Kéa (; myös Tzia, ), antiikin Keos (, ) on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 131,693 neliökilometriä ja asukasluku 2 446 (vuonna 2001). Hallinnollisesti Kéa kuuluu Kéan kuntaan, Kéa-Kýthnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Ioulída.

Maantiede 

Kéa sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä Itä-Attikan rannikosta ja Soúnion niemestä kaakkoon. Se on Kykladien saariryhmän luoteisin saari. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Kýthnos kaakkoispuolella, Makrónisos länsipuolella Attikan rannikon edustalla, Euboia pohjoispuolella ja Gyáros itäpuolella.

Saaren korkein kohta on Profítis Ilías (568 metriä).

Hallinto, kaupungit ja kylät 

Kéa kuuluu hallinnollisesti Kéan kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.

Saaren suurimmat asutukset ovat satamakylä Korissía (711 asukasta), joka sijaitsee saaren luoteisrannikolla; pääkylä Ioulída eli Chóra (633 asukasta), joka sijaitsee saaren pohjoisissa sisäosissa; sekä Písses (157) ja Vourkári (121). (Katso myös: Luettelo Kéan kunnan kylistä ja saarista.)

Historia 

Antiikin Keos tunnettiin myös nimellä Hydrussa (Hydroussa). Kreikkalaisessa mytologiassa saarella kerrotaan asuneen nymfejä, jotka jumalat ajoivat pois kateellisina saaren kauneudesta. Saaren Agía Eirínistä (Ágia Iríni) on löydetty merkittävä kykladisen kulttuurin aikainen asutus.

Keoksella oli antiikin aikana neljä kaupunkivaltiota (polis), jotka muodostivat tetrapoliin eli neljän kaupungin liiton. Kaupungit olivat Iulis, Karthaia, Koressia ja Poieessa. Persialaissodissa kaupungit taistelivat Ateenan puolella persialaisia vastaan, päin vastoin kuin suurin osa Kykladien saarista. Sodan jälkeen saari liittyi Deloksen meriliittoon. Saari oli venetsialaisvallan alla vuosina 1207–1537 ja turkkilaisvallan alla vuosina 1537–1821. 1800-luvulla se osallistui ensimmäisten joukossa Kreikan vapaustaisteluun. Kéasta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1821. 1900-luvulla suuri osa saaren asukkaista on muuttanut pois saarelta.

HMHS Britannic upposi Kéan luoteispuolelle ensimmäisen maailmansodan aikana 21. marraskuuta 1916 toimiessaan sairaalalaivana. RMS Titanicin sisaralus oli aikansa suurin laiva. Hyvin säilynyt hylky makaa noin 110 metrin syvyydessä.

Nähtävyydet 

Kéan nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Agía Eirínin esihistoriallisen ajan muinaisjäänteet, Ioulídan venetsialaisaikainen linna ja arkeologinen museo, 500-luvulla eaa. tehty suurikokoinen Iuliin leijonapatsas Ioulídan lähellä, Apollonin ja Athenen temppelien rauniot Karthaian arkeologisella alueella, hellenistisen ajan tornin jäänteet Agía Marínassa sekä Kastrianín luostari (Moní Kastrianís). HMHS Britannicin hylky on suosittu sukelluskohde.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kýthnos

Kýthnos (; myös Kíthnos) on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 99,432 neliökilometriä ja asukasluku 1 310 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kýthnos kuuluu Kýthnoksen kuntaan, Kéa-Kýthnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Kýthnoksen kylä.

Maantiede 

Kýthnos sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä. Se kuuluu Kykladien luoteisimpiin saariin. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Kéa pohjoispuolella ja Sérifos eteläpuolella.

Saaren korkein kohta on Profítis Ilías (336 metriä).

Hallinto ja kylät 

Kýthnos kuuluu hallinnollisesti Kýthnoksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.

Saaren suurimmat asutukset ovat pääkylä Kýthnoksen kylä eli Chóra (561 asukasta), pääsatama Mérichas (369), Dryopída (325) ja Loutrá (81). (Katso myös: Luettelo Kýthnoksen kunnan kylistä.)

Historia

Antiikki 

Antiikin ajan Kythnoksen poliksen eli kaupunkivaltion kaupunkikeskus sijaitsi saaren länsirannikolla lähellä nykyistä Mérichasta. Sen akropoliilla on muun muassa julkisten rakennusten ja pyhäköiden sekä muurien jäänteitä. Saari ei ollut historiassa kovin suuressa osassa. Sen tiedetään lähettäneen laivoja Salamiin meritaisteluun vuonna 480 eaa. kreikkalaisten puolella sekä olleen tämän jälkeen mukana Ateenan johtamassa Deloksen meriliitossa.

Myöhempi historia 

Myöhempi historia seuraa lähisaarten kuten Kéan vaiheita. Venetsialaiset valtasivat saaren vuonna 1207 ja osmanit vuonna 1537. Saaresta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1821. Vielä 1800-luvulla saari tunnettiin nimellä Thermia saaren koillisosassa olevien kuumien lähteiden mukaan.

Nähtävyydet 

Saaren nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Katafýkin luola Dryopídassa, venetsialaisaikainen linna (Kástro) saaren pohjoisosassa, saaren antiikin aikaisen kaupungin arkeologinen alue Vryókastro lähellä Mérichasta, sekä Chóran kylässä olevat antiikin aikaiset jäänteet.

Lähteet

Aiheesta muualla
Oinoússes

Oinoússes (; myös Inoússes) eli Oinoússa (Οινούσσα; myös Inoússa) on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 14,382 neliökilometriä ja asukasluku 826 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Oinoússes kuuluu Oinoússeen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Oinoússeen kylä.

Maantiede 

Oinoússes sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren itäosassa Chíoksen koillisrannikon ja Turkin Karaburunin niemimaan välissä. Saaren erottaa Chíoksesta noin kaksi kilometriä leveä salmi. Etäisyys Turkin rannikosta on noin 9 kilometriä. Saaren itäpuolella sijaitsee pienempi Pásaksen saari.

Saaren korkein kohta on Voútyro (182 metriä).

Hallinto ja kylät 

Oinoússes kuuluu hallinnollisesti Oinoússeen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.

Saaren asutukset ovat pääkylä Oinoússeen kylä (792 asukasta), Kástro (29) ja Aspalathrókampos (5). (Katso myös: Luettelo Oinoússeen kunnan kylistä ja saarista.)

Historia 

Antiikin aikana Oinoússes tunnettiin rypäleistään ja viineistään, ja saari on saanut tästä myös viiniin (oinos) viittaavan nimensä. Saari on tunnettu myös nimellä Egnoússa.

Saaren historia on yleensä seurannut sen suuremman naapurin Chíoksen vaiheita. Kreikan vapaustaistelun aikaan vuonna 1821 monet saarelaiset pakenivat saarelta muualle Kreikkaan taistelemaan turkkilaisia vastaan. Asukkaat palasivat saarelle vuonna 1827. Saaresta tuli Chíoksen tavoin osa Kreikkaa vuonna 1912.

Merenkulku ja laivanvarustustoiminta ovat olleet merkittävä osa Oinoússeen historiaa ja monet varakkaat laivanvarustajat ovat kotoisin saarelta.

Nähtävyydet 

Oinoússeen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Oinoússeen kylässä sijaitseva merimuseo sekä saaren länsiosassa sijaitseva Neitsyt Marian ilmestyksen luostari (Moní Evangelismoú tis Theotókou). Luostari tunnetaan muun muassa erään laivanvarustajan tyttärelleen rakennuttamasta mausoleumista. Tytär kuoli pian ryhdyttyään nunnaksi, ja hänen ruumiinsa muumioitui tavalla, jota pidettiin ihmeenä.

Lähteet

Aiheesta muualla
Paxós

Paxós (), usein Paxoí (Παξοί, myös Paxí), on Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Paxoín saariin. Saaren pinta-ala on 25,3 neliökilometriä ja asukasluku 2 280 (2011). Hallinnollisesti Paxós kuuluu Paxoín kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.

Paxós on Paxoín saarten pääsaari ja usein siihen viitataan yksinkertaisesti nimellä Paxoí. Siitä noin 1,6 meripeninkulmaa (noin 3 kilometriä) kaakkoon sijaitsee pienempi Antípaxoksen saari. Saaret sijaitsevat Korfun kaakkoispuolella noin 8,6 meripeninkulmaa (noin 16 kilometriä) Epeiroksen rannikosta länteen. Saarista kauempana kaakossa sijaitsee Lefkas.

Saaren pääkylä on Paxoín kuntakeskus Gáios (498 asukasta), joka sijaitsee saaren itärannikolla. Saaren muut suurimmat asutukset ovat Oziás (196 asukasta), Makrátika (149), Lákka (147), Bogdanátika (135) ja Apergátika (105). (Katso myös: Luettelo Paxoín kunnan kylistä ja saarista.)

Saaren historia seurailee muiden Jooniansaarten vaiheita. Vuosina 1815–1864 saari oli osa Jooniansaarten yhdysvaltoja, joka oli Britannian protektoraatti. Saaresta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1864.

Saaren nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Gáioksen museo, sekä saaren rannikon meriluolat ja Orthólithos-nimellä tunnettu kalliomuodostelma, joille pääsee turistiveneillä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Jooniansaaret
Paxoí
Salamis (saari)

Salamis (; ) on Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisten saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 95 neliökilometriä ja asukasluku 39 283 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Salamis kuuluu Salamiin kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Saaren pääkaupunki on Salamiin kaupunki.

Maantiede 

Salamis sijaitsee Saroninlahdessa Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä aivan Attikan rannikon tuntumassa Ateenan metropolialueen ja Pireuksen sataman edustalla. Ainoastaan kapea salmi erottaa sen sekä Attikasta että Megariksesta. Salamiin ja Pireuksen välissä sijaitsee pieni Psyttáleian saari. Kauempana saaren eteläpuolella sijaitsee Aíginan saari.

Salamis on sekä pinta-alaltaan että asukasluvultaan suurin Saronisista saarista. Saari on jotakuinkin länteen päin aukeavan puolikuun muotoinen. Saaren korkein kohta on Óros Mavrovoúni (375 metriä). Salamiin saarelle on lyhyt matka Ateenasta, mutta se ei kuulu Kreikan turistisaariin. Saaren pääsatama on Paloúkia.

Hallinto, kaupungit ja kylät 

Salamis kuuluu hallinnollisesti Salamiin kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Vuoteen 2011 saakka saari jakautui kahteen kuntaan.

Saaren suurimmat asutukset ovat Salamiin kaupunki (25 370 asukasta), Aiánteio (4 860), Ampelákia (4 710), Selínia (2 509), Batsí (235) ja Pérani (226). (Katso myös: Luettelo Salamiin kunnan kaupungeista ja kylistä.)

Historia 

Antiikin aikana Salamis tunnettiin myös nimillä Pityussa (Ῥιτυοῦσσα), Skiras (Σκιράς) ja Kykhreia (Κυχρεία). Alun perin saari oli aiginalaisten siirtokunta. Sittemmin se oli Ateenan ja Megaran kiistakapulana. Lopulta Ateena valtasi sen itselleen ja siitä tuli osa Attikaa.

Saari tunnetaan ennen kaikkea sen itäpuolella vuonna 480 eaa. käydystä Salamiin meritaistelusta, joka oli yksi persialaissotien merkittävimmistä taisteluista. Siinä Ateenan ja sen liittolaisten laivasto voitti Persian ja sen liittolaisten laivaston.

Alkuperäinen antiikin Salamiin kaupunki sijaitsi saaren etelärannikolla. Kun saaresta tuli Ateenan demos, uusi Salamiin kaupunki rakennettiin saaren itärannikolle eli Ateenan puolelle. Tästä antiikin Salamiin kaupungista on säilynyt jäänteitä Ampelákian lähellä. Nykyinen saaren länsirannikolla sijaitseva Salamiin kaupunki on näin kolmas samanniminen historian aikana.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Salamina.gr. Saaren verkkosivut.
Condition Hüman



Condition Hüman on yhdysvaltalaisen Queensrÿche-yhtyeen studioalbumi, joka ilmestyi Century Media -levymerkillä 2. lokakuuta 2015. Albumi on yhtyeen toinen laulaja Todd La Torren kanssa. Condition Hüman sijoittui  Billboardin albumilistalla 27:nneksi.

Yhtye tiedotti toukokuussa 2014 säveltävänsä seuraajaa vuoden 2013 Queensrÿche-albumille. Joulukuussa 2014 yhtye aloitti PledgeMusic-palvelussa kampanjan, jonka kautta albumi oli ennakkotilattavissa erilaisten lisäkkeiden ohella. Albumi äänitettiin alkuvuodesta 2015 Uberbeatz-studiolla Washingtonissa tuottaja Chris ”Zeuss” Harrisin kanssa.

20. heinäkuuta 2015 julkaistiin albumin avauskappale ”Arrow of Time” SoundCloud-suoratoistopalvelussa, ja samalla paljastettiin myös albumin nimi ja julkaisupäivä. Yhtye soitti kappaletta myös heinä–elokuun 2015 Euroopan-kiertueellaan, muun muassa Wacken Open Airissa.

Kappaleet

Deluxe edition bonuskappaleet

Kokoonpano 

 Eddie Jackson – bassokitara
 Todd La Torre – laulu
 Parker Lundgren – kitara
 Scott Rockenfield – rummut
 Michael Wilton – kitara

Arvostelut 
 About.com: 
 Allmusic: 
 Loudwire: positiivinen
 Imperiumi: 8-/10
 Kaaoszine: 7/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ”Arrow of Time” SoundCloud-sivustolla 

Queensrÿchen albumit
Vuoden 2015 albumit
World cinema

World cinema on lähinnä englanninkielisissä maissa käytetty termi, jolla tarkoitetaan ei-englanninkielisten maiden elokuvia ja elokuva-alaa. Sitä käytetään siten usein termin foreign film rinnalla. Sekä world cinema että foreign film voivat kuitenkin äidinkielestä riippumatta viitata kaikkiin muihin maihin kuin omaan kotimaahan.

Lähteet

Elokuva
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Venturi VM200-FE-01

Venturi VM200-FE-01 on Formula E -sarjaan suunniteltu sähköauto kaudeksi 2015–16. Auto on ranskalaistalli Venturin käsialaa ja Venturin lisäksi yhdysvaltalaistalli Dragon Racing käyttää autoa kaudella 2015–2016.

Lähteet 

Formula E -autot
Zombiepidemia

Zombiepidemia on populaarikulttuurissa esiintyvä kuvitteellinen ilmiö, jossa suurin osa maailman ihmisistä muuttuu zombeiksi ja pieni ryhmä ihmisiä yrittää selviytyä henkensä uhalla. Teema esiintyi ensimmäistä kertaa Night of the Living Dead -elokuvassa. Tunnettuja zombiepidemiaa kuvaavia fiktioita ovat esimerkiksi The Walking Dead ja Resident Evil.

Alkuperä

Saastunut elinehto 
Saastunut elinehto on yksi yleisimmistä alkuperistä. Yleensä vesi tai ilmasto on saastunut, kuten The Crazies -elokuvassa bioase oli saastuttanut kaupungin vedet. Kun ihminen hengittää tai juo tätä, on vaikutuksena, että hän muuttuu nopeasti verenhimoiseksi zombiksi. Yleistä on, että pieni ryhmä selviytyjiä yrittää päästä pois kaupungista, jonka armeija yrittää palauttaa kaupunkiin, joka laitetaan pian karanteeniin.

Eläimen kantama virus 
Eläimen kantama virus -alkuperä esiintyy joissakin elokuvissa. Eliö, kuten hyttynen tartuttaa ihmisiä siirtämällä viruksen veren kautta ja hänestä tulee pian zombi. Tämän takia on vaikea pitää tautia karanteenissa, etenkin jos tautia kantava eläin on lentokykyinen.

Geneettisesti muunneltu virus 
Geneettisesti muunneltu virus esiintyy etenkin Resident Evil -elokuvasarjassa. Virusta on tarkoituksellisesti valmistettu nopea leviämiskeino raha-ahneisiin tarkoitusperiin. Yleensä viruksen mielipuolisen muuntelun takia ei tiedetä tarkasti, miten virus leviää tai mitä se tekee. Kun virusta on kehitetty tarpeeksi, se pääsee vapaaksi vahingossa tai tarkoituksella. Mutta virusta ei pystytä pitämään aisoissa vaan se leviää maailmanlaajuiseksi epidemiaksi ja kohta koko sivilisaatio on tuhoutunut zombeista.

Tartunta
Zombiepidemian tarkka tartuntamekanismi vaihtelee fiktioittain. Yleensä tartunnan saa, jos zombi onnistuu puremaan tai raapimaan uhria. 28 päivää myöhemmin elokuvassa tartunnan voi saada myös jos zombin veri joutuu suuhun tai silmään. Taudin leviämistä voidaan estää amputoimalla nopeasti purema-alueen ruumiinosa kuten käsi tai jalka.

Lajityypin elokuvia 
Night of the Living Dead (1968)

28 päivää myöhemmin (2002)

28 viikkoa myöhemmin (2007)

Resident Evil (2002)

Resident Evil: Apocalypse (2004)

Resident Evil: Tuho (2007)

Resident Evil: Afterlife (2010)

Resident Evil: Retribution (2012)

Zombieland (2009)

Elävät kuolleet

en:Zombie#Zombie apocalypse