joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Poisonblack

Poisonblack oli suomalainen metalliyhtye, jonka Sentenced-yhtyeen laulaja Ville Laihiala perusti oululaismuusikoiden kanssa vuonna 2000. Yhtye jäi määrittelemättömän pituiselle tauolle vuonna 2015. Laulamisen ohella vuosikausia kitaransoittoa harrastanut Laihiala halusi kokeilla siipiään myös kitaristina. Yhtye on julkaissut kuusi studioalbumia.

Historia 

Poisonblackin ensimmäisellä, vuonna 2003 Century Media -levy-yhtiön kautta julkaistulla Escapexstacy-albumilla laulusta vastasi Charon-yhtyeen Juha-Pekka Leppäluoto. Leppäluoto joutui kuitenkin pian ensimmäisen albumin julkaisun ja sitä seuranneen kiertueen jälkeen jättämään tehtävänsä keskittyääkseen pääyhtyeeseensä.

Poisonblackin toinen albumi Lust Stained Despair, jolla myös laulajan tehtävät siirtyivät Laihialan vastuulle, julkaistiin 30. elokuuta 2006 ja sijoittui parhaimmillaan toiseksi Suomen albumilistalla. Syksyllä 2006 yhtye kiersi Eurooppaa italialaisen Lacuna Coilin kanssa.

Poisonblack nauhoitti kolmannen albuminsa Soundmix Studiolla kotikaupungissaan Oulussa. A Dead Heavy Day -niminen albumi julkaistiin 27. elokuuta 2008. Loka-marraskuussa 2008 Poisonblack oli mukana Century Media Recordsin järjestämällä Where Death Is Most Alive -nimisellä Euroopan-kiertueella, jolla esiintyi myös Dark Tranquillity ja Fear My Thoughts. 

Yhtye aloitti neljännen albuminsa nauhoitukset elokuussa 2009 Hiili Hiilesmaan johdolla. Of Rust and Bones -albumi julkaistiin 17. maaliskuuta 2010. Drive-albumi ilmestyi 2011 ja Lyijy 2013. Lyijyllä kokoonpano oli Ville Laihiala (laulaja-kitaristi), Antti Remes (basisti), Tarmo Kanerva (rummut), Marco Sneck (koskettimet) ja Antti Leiviskä (kitara).

Toistaiseksi viimeisen esiintymisensä Poisonblack teki 21. elokuuta 2015 Oulun 45 Special -klubilla, minkä jälkeen yhtye jäi määrittelemättömän pituiselle tauolle.

Jäsenet 
 Ville Laihiala – laulu (2004–2015), soolokitara (2000–2015)
 Antti Remes – basso (2004–2015)
 Marco Sneck – koskettimet (2000–2015)
 Tarmo Kanerva – rummut (2000–2015)
 Juha-Pekka Leppäluoto – laulu (2001–2003)
 Janne Dahlgren – kitara (2000–2003)
 Janne Markus – kitara (2004–2010)
 Janne Kukkonen – basso (2000–2004)

Aikajana

Sessiojäsenet 
 Veli-Matti Kananen – koskettimet (2008)
 Antti Leiviskä – kitara (2010–2015)

Julkaisut

Albumit

Kokoelma-albumit

Singlet 
 Rush (2006)
 Bear the Cross (2008)
 Mercury Falling (2011)
 Home Is Where the Sty Is (2013)

Musiikkivideot 
 Love Infernal (2003)
 Rush (2006)
 Bear the Cross (2008)
 Mercury Falling (2011)
 Scars (2011)
 Home Is Where the Sty Is (2013)
 Down the Ashes Rain'' (2014)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Poisonblackin virallinen sivusto
 
 
 

Suomalaiset goottimetallin yhtyeet
Suomalaiset hard rock -yhtyeet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Baby Jane Holzer

Jane Holzer tai tunnetummin Baby Jane Holzer, o.s. Brookenfeld, (s. 23. lokakuuta 1940) on yhdysvaltalainen malli ja Andy Warholin ensimmäinen julkisuutta saanut supertähti. Hän on toiminut myös näyttelijänä ja elokuvatuottajana.

Holzerin perhe oli varakas hänen isänsä Carl Brookenfeldin kiinteistökauppojen vuoksi. Holzer kasvoi Floridassa ja New Yorkissa. Hän opiskeli Cherry Lawn School -koulussa Connecticutissa ja sen jälkeen Finch Junior Collegessa kunnes hänet erotettiin. Holzer aloitti mallinuran ja tuli tunnetuksi, kun valokuvaaja David Bailey kuvasi hänet brittiläiseen Vogueen kesällä 1963. Holzer meni naimisiin suuren kiinteistöomaisuuden perijän Leonard Holzerin kanssa. Aviopari asui New Yorkin Park Avenuella.

Holzer tapasi Andy Warholin vuonna 1963, jolloin Warhol pyysi Holzeria elokuvaansa Soap Opera. Lempinimen "Baby Jane" Holzer sai  kolumnisti Carol Bjorkmanilta. Elokuva Mitä tapahtuikaan Baby Janelle? oli juuri ilmestynyt, ja vaikka Björkman ei ollut elokuvaa nähnyt hän käytti nimeä yhteydessä Holzeriin. Holzer esiintyi myös Warholin elokuvissa Batman Dracula, Couch, Thirteen Most Beautiful Women ja Camp. Holzer jätti pian kuitenkin Warholin ja tämän studion The Factoryn, Holzerin mukaan koska ei halunnut sekaantua huumeidenkäyttöön, jota Warholin ympärillä harrastettiin yhä enemmän. Holzerin tilalle Warholin uudeksi supertähdeksi tuli perijätär Edie Sedgwick. Holzer pysyi kuitenkin kontaktissa Warholiin lähtönsä jälkeenkin.

Holzer näytteli myöhemmin myös The Factoryn ulkopuolella elokuvissa Futz! (1969), Ciao!Manhattan (1972), La Vallee Fantome (1987) ja  Horror Workout (1990). Hän esiintyi Broadwaylla näytelmässä Gotta Go Disco, jota esitettiin muutaman viikon ajan. Holzer on tuottanut kaksi elokuvaa, Spike of Bensonhurst (1988) ja Naked Tango (1990). Holzer avasi jäätelökaupan nimeltä "Sweet Baby Jane's" Floridan Palm Beachille ja on mukana kiinteistöinvestoinnissa.

Yhdysvaltalaiset mallit
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Manifestations of Plague and War

Manifestations of Plague and War on vanhan koulukunnan black metal -albumi, jonka Impious Havoc julkaisi kasettina vuonna 2006. Levy-yhtiönä toimi Wulfrune Worxxx ja kasetin painos rajattiin 300 kappaleeseen. Warfront Productions julkaisi Manifestations of Plague and War tallenteesta CD-version vuonna 2007.

Manifestations of Plague and War 
 Holy City In Flames
 Gates Have Opened
 Lifeless Eyes
 Misantropic Thoughts *
 Vivere Non Est Necesse
 Black Angels *
 Death From Above *
 Declaration *
 Emperor Of Darkness *
 Enter To The Pentagram
 Unorthodox Incantation

( * = vain kasetilla)

Aiheesta muualla 
 Warfront Productions - Impious Havoc / Gates Have Opened mp3 

Impious Havocin albumit
Vuoden 2006 albumit
Neutrik

Neutrik Group on liechtensteinilainen yritys, joka on valmistanut liittimiä vuodesta 1975. Valikoimaan kuuluu erityyppiset XLR-liittimet, plugit, jackit, Speakonit, PowerConit, Patch bayt, BNC:t ja lisäksi erilaisia erikoisliittimiä, kuten MiniCon, jne. 

Neutrikilla on tehtaita ympäri maailmaa, esimerkiksi USA:ssa, Englannissa, Sveitsissä, Ranskassa, Saksassa, Japanissa ja Kiinassa. Tuotteita myydään yli 80 maassa. Pääkonttori sijaitsee Schaanissa, Liechtensteinissa.

Aiheesta muualla
 Viralliset kotisivut

Yritykset
Sähköliittimet
Liechtenstein
Viidakkokirja 2

Viidakkokirja 2 () on Annie-palkittu jatko-osa Disneyn piirroselokuvalle Viidakkokirja (The Jungle Book). Viidakkokirja 2:n on ohjannut Steve Trenbirth ja tuottanut Christopher Chase ja Mary Thorne. Elokuvan kesto on 72 min.

Juoni

Viidakkokirja 2 kertoo Mowglista, joka asustaa nyt ihmiskylässä. Hänellä on paljon uusia ystäviä ja viihtyy heidän kanssaan, mutta sisimmissään kuitenkin ikävöi viidakkoa ja Baloo-karhua. Baloo-karhu ikävöi Mowglia myös ja päättää palauttaa hänet takaisin viidakkoon, Bagheeran kielloista huolimatta. Shere Khan on palannut ja janoaa kostoa ja Mowglin päästessä viidakkoon, lähtevät hänen ystävänsä Shanti ja Ranjan kylästä hänen peräänsä, josta alkaa hurja seikkailu...

Henkilöitä 
 Mowgli: Susien kasvattama poika. (äänenä: Haley Joel Osment)
 Shanti: Tyttö ihmiskylästä ja Mowglin hyvä ystävä. (äänenä: Mae Whitman)
 Ranjan: Pieni poika ihmiskylästä ja asuu Mowglin kanssa samassa perheessä. (äänenä: Connor Funk)
 Ranjanin isä: Mies ihmiskylästä, joka tuntee viidakon vaarat ja estää ketään menemästä sinne. (äänenä: John Rhys-Davies)
 Baloo: Laiska karhu, joka elää huoletonta elämää. (äänenä: John Goodman)
 Bagheera: Musta pantteri, joka löysi Mowglin ja on huolehtivainen hänestä. (äänenä: Bob Joles)
 Shere Khan: Vaarallinen tiikeri, joka vihaa Mowglia, eikä muutenkaan pidä ihmisistä. (äänenä: Tony Jay)
 Kaa: Hypnotisoiva Boakäärme, joka haluaisi Mowglista maukkaan päivällisen. (äänenä: Jim Cummings)
 Lykky: Hölmö korppikotka, joka elää muiden ensimmäisestä osasta tuttujen neljän korppikotkan kanssa.
 Kenraali Hathi: Hathi on elefanttien sotilasmarssin kenraali. (äänenä: Jim Cummings)

Ääninäyttelijät 

Disneyn animaatioelokuvat
Vuoden 2003 yhdysvaltalaiset elokuvat
Elokuvat eläimistä
Viidakkokirja
Lastenkirjoihin perustuvat elokuvat
Ateismin kritiikki

Ateismin kritiikkiä on esiintynyt kautta uskontojen historian. Jumalauskon kannattajat eli teistit voivat sanoa, että jumalan olemassaolo on tarpeellinen selitysperuste kaikkeudelle ja sen ilmiöille tai että jumalan olemassaolo on todistettu. Ateismia on vastustettu myös esittämällä, että jumalan olemassaolo on välttämätön oletus esimerkiksi moraalin olemassaolon kannalta.

Vastauksia arvosteluun 

Ateistifilosofi Julian Baggini on sanonut, että vaikka ei voida esittää loogista todistusta, jonka mukaan ateistit toimisivat moraalisesti, vastaavaa todistusta ei pystytä esittämään uskovaisistakaan. Bagginin mukaan ihmiset arvostavat erilaisia asioita, ottavat huomioon erilaisten tekojen seurauksia ja voivat pyrkiä olemaan johdonmukaisia.

Katso myös 

 Apologetiikka
 Ateismi 3.0
 Jumalan olemassaolo
 Teismi
 Uskonnollinen humanismi
 Uskonto ja moraali
 Uskontokritiikki

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Jyrki Alenius: Pehmoateistit käyvät tv-evankelistojen kimppuun. Helsingin Sanomat 23.5.2010.
 Marko Hamilo: Uskonto ei lähde ihmisestä – Tiede on ryhtynyt kyseenalaistamaan tieteellisen ateismin periaatteita. Suomen kuvalehti.

Ateismi
Kritiikit

ru:Атеизм#Критика атеизма
Smetlivyi (1937)

Smetlivyi () oli Neuvostoliiton laivaston Gnevnyi-luokan hävittäjä (Projekti 7). Alus palveli Itämeren laivastossa sekä talvi- että jatkosodassa.

Valmistus 

Alus tilattiin Pietarista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin 17. syyskuuta 1936. Alus laskettiin vesille 16. heinäkuuta 1937 ja otettiin palvelukseen 6. marraskuuta 1938.

Palvelus 
Smetlivyi liitettiin palvelukseen otettaessa Itämeren laivastoon. Alus osallistui talvisodan meritaisteluihin suomalaisia pattereita vastaan. Se vaurioitui sodan alussa 1. joulukuuta 1939 Russarön linnakkeen ampuman kranaatin osuttua.

Kesäkuun lopulla 1941 alus osallistui Riianlahden suun miinoittamiseen yhdessä muiden Itämeren laivaston hävittäjien kanssa. Osasto yritti myöhemmin tuloksetta estää Saksan armeijan huoltokuljetukset Riikaan. Se tuki maajoukkjen taistelua tulittamalla Tallinnaa lähestyviä saksalaisia. Alus osallistui Tallinnan evakuointiin 28.–30. elokuuta, jonka jälkeen se tuki Pietarin puolustusta tykkitulella syyskuusta lokakuuhun.

Alus liitettiin Hangon evakuointiosastoon, jolloin siihen nousi Hangosta 560 sotilasta.  Se osui miinaan 4. marraskuuta 1941 Hangon edustalla, mutta kykeni jatkamaan matkaansa omin voimin. Se osui toiseen miinaan, joka räjäytti etummaisen ammusvaraston katkaisten keulan. Ajelehtiva alus osui kolmanteen miinaan, joka pirstoi rungon. Ainoastaan 80 miehistönjäsentä ja 270 evakuoitavaa pelastui.

Lähteet

Viitteet

Gnevnyi-luokan hävittäjät
Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Zonguldak

Zonguldak on kaupunki ja satama Turkissa Zonguldakin maakunnassa Mustanmeren rannikolla. Kaupunki on kasvanut hiilikaivosten yhteyteen 1800-luvulta alkaen. Sen asukasluku oli vuonna 2020 121 157.

Maantiede

Zonguldak sijaitsee Turkin Mustanmeren rannikolla ja se on samannimisen maakunnan keskus.

Historia

Zonguldak on perustettu vasta 1800-luvun puolivälin paikkeilla. Kaupungin tarina liittyy sen hiilikaivoksiin. Osmanien valtakunnan laivasto oli siirtymässä höyrylaivojen käyttöön ja hiiltä tarvittiin polttoaineeksi. Kaivostoiminta alkoi vuonna 1848 ja sitä harjoitti aluksi uskonnollinen järjestö, jonka tuotot menivät Mekkaan ja Medinaan. Lopulta toiminta siirrettiin kuitenkin brittiläisille ja sittemmin ranskalaisille alihankkijoille. Koulutettua työvoimaa tuotiin ulkomailta.

Zonguldakin satama rakennettiin vuoden 1896 jälkeen. Satamalta rakennettiin myös rautatieyhteydet alueen eri kaivoksille. Turkin valtio osti kaivokset vuonna 1937 ja ne kansallistettiin kokonaan vuonna 1940 sodan varalta. Kaivostyöläisten toimintaan liittyi ajoittain levottomuuksia. Ensimmäiset koettiin vuonna 1908 työläisten vastustaessa työpaikkojen katoamista mekanisation ja ulkomaalaisten työntekijöiden takia. Sittemmin hyödynnettiin pakkotyöläisiä ja työvelvoitteisia. 1960-luvulla alkoi organisoidumpi työväenliitto-liike, jotka järjestivät ensimmäisen suuremman lakon vuonna 1965. Sittemmin kaivoksia ja niiden työläisiä ovat koetelleet taloudelliset vaikeudet ja yksityistäminen.

Väestö
Turkin tilastokeskuksen mukaan Zonguldakin keskuspiirikunnan väkiluku oli vuonna 2020 121 157. Vuonna 1997 vastaava lukema oli 107 176.

Lähteet

Turkin kaupungit
Turkin piirikunnat
Formula 1 -kausi 1991

Formula 1 -kausi 1991 oli historian 42. Formula 1-kausi. Se alkoi 10.3. Yhdysvalloista ja päättyi 3.11. Australiaan. Kuljettajien mestaruuden voitti Ayrton Senna ja valmistajien McLaren-Honda. Kausi 1991 oli muun muassa Mika Häkkisen ja Michael Schumacherin ensimmäinen.

Sääntömuutoksia
 Pisteet jakautuivat kaudesta 1991 eteenpäin näin:
 Kuudelle parhaalle:10-6-4-3-2-1
 Kaikki kilpailut laskettiin mukaan pisteisiin.

Tallit ja kuljettajat 
Seuraavat tallit ja kuljettajat kilpailivat Formula 1 -luokan maailmanmestaruudesta kaudella 1991

Kauden yhteenveto

Kilpailut

Valmistajien lopullinen järjestys

Kuljettajien lopullinen järjestys
{|
|- valign="top"
|

 Australian GP:n pisteet puolitettiin, koska kilpailu jouduttiin keskeyttämään rankkasateen takia 14. kierroksella.

1991
No Prayer on the Road

No Prayer on the Road oli brittiläisen heavy metal -yhtyeen Iron Maidenin konserttikiertue, jolla promotoitiin yhtyeen vuonna 1990 julkaistua No Prayer for the Dying -studioalbumia. Kiertue oli myös yhtyeen uuden kitaristin, Janick Gersin, ensimmäinen Iron Maidenin kanssa. 

No Prayer on the Road avattiin 19. lokakuuta 1990 julkisuudelta salassa pidetyllä esiintymisellä Englannissa, Milton Keynesin kaupungissa sijaitsevassa Woughton Centressä, ja kyseinen esiintyminen oli Gersin ensimmäinen julkinen konsertti Iron Maidenin kitaristina. Gers korvasi yhtyeen jättäneen kitaristin Adrian Smithin, joka tosin palasi yhtyeeseen vuonna 1999 jonka jälkeen Iron Maiden on soittanut kolmen kitaristin, eli Gersin, Smithin ja Dave Murrayn, voimin. 
Kiertue koostui kaikkiaan 106 esiintymisestä. Suomeen kiertue poikkesi 12. marraskuuta 1990, jolloin yhtye esiintyi Helsingin jäähallissa lämmittelijänään thrash metal -yhtye Anthrax.

Lämmittelijöinä esiintyneet yhtyeet 
Wolfsbane
Anthrax
King’s X

Settilista 
Intro: Theme from 633 Squadron
Tailgunner (albumilta No Prayer for the Dying)
Public Enema Number One (albumilta No Prayer for the Dying)
Wrathchild (albumilta Killers)
Die With Your Boots On (albumilta Piece of Mind)
Hallowed Be Thy Name (albumilta The Number of the Beast)
22 Acacia Avenue (albumilta The Number of the Beast)
Holy Smoke (albumilta No Prayer for the Dying)
The Assassin (albumilta No Prayer for the Dying)
No Prayer for the Dying (albumilta No Prayer for the Dying)
Hooks in You (albumilta No Prayer for the Dying)
The Clairvoyant (albumilta Seventh Son of a Seventh Son)
2 Minutes to Midnight (albumilta Powerslave)
The Trooper (albumilta Piece of Mind)
Heaven Can Wait (albumilta Somewhere in Time)
Iron Maiden (albumilta Iron Maiden)
The Number of the Beast (albumilta The Number of the Beast)
Bring Your Daughter...to the Slaughter (albumilta No Prayer for the Dying)
Run to the Hills (albumilta The Number of the Beast)
Sanctuary (albumilta Iron Maiden)
The Prisoner (albumilta The Number of the Beast)*
The Evil That Men Do (albumilta Seventh Son of a Seventh Son)*

Tähdellä (*) merkittyjä kappaleita ei soitettu säännöllisesti kiertueen jokaisessa konsertissa, vaan ne olivat konserttien settilistoissa satunnaisesti.

Lähteet 

Iron Maidenin kiertueet
Vuoden 1990 konserttikiertueet
Vuoden 1991 konserttikiertueet
Argentiinan Grand Prix 1958

Argentiinan Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 19. tammikuuta 1958 Autódromo Oscar Alfredo Gálvez -radalla. Kilpailu oli kauden avauskilpailu, ja sen voitti Stirling Moss.

Tulokset

Muuta 
 Paalupaikka: Juan Manuel Fangio - 1:42.0
 Nopein kierros: Juan Manuel Fangio - 1:41.8
 Stirling Mossin voitto oli Formula 1 -sarjan ensimmäinen, joka ajettiin taakse asennetulla moottorilla varustetulla autolla.

Lähteet

Formula 1 -kausi 1958
Argentiinan Grand Prix
Marokon Grand Prix 1958

Marokon Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 19. lokakuuta 1958 Ain-Diab -radalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Stirling Moss, jolle voitto oli kauden neljäs.

Stuart Lewis-Evans menehtyi kilpailussa sattuneessa onnettomuudessa.

Tulokset

Muuta 
Jo Bonnierin viimeinen pistesija

Lähteet

Marokon Grand Prix
Formula 1 -kausi 1958
Ӑ

Ӑ on kyrillinen kirjain. Se sisältyy tšuvassin aakkosiin ja on aakkosjärjestyksessä toinen kirjain. Se esiintyy ensi kerran Ivan Jakovlevin vuonna 1873 julkaisemassa tšuvassin aakkostossa.

Ääntäminen
Ӑ on tšuvassissa pyöreän takavokaalin merkki. Se ääntyy aina redusoituneena ja voi esiintyä painollisena vain monitavuisen sanan ensimmäisessä tavussa. Sen äännearvo vaihtelee välisestä keskivokaalista [] pyöreään puoliväljään takavokaaliin [ɔ]. Äänne on hyvin lyhyt ja usein niin redusoitunut, että jää lähes ääntymättä.
No Anaesthesia!

No Anaesthesia! on Stonen vuonna 1989 julkaistu toinen albumi. Sitä pidetään yleisesti yhtyeen läpimurtolevynä, sekä suomalaisen metallimusiikin pioneeriteoksena. Levyltä julkaistiin singlenä kappale ”Back to the Stone Age”. Albumin nimi on viittaus Metallican ensimmäisellä levyllä julkaistuun basisti Cliff Burtonin soolokappaleeseen ”Anesthesia (Pulling Teeth)”. Albumilla Stonen musiikki on paljon monimutkaisempaa ja teknisempää kuin ensimmäisellä levyllä.

Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 15, ja se pysyi listalla yhteensä 3 viikkoa.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet sovittanut Stone.

A-puoli

B-puoli

Kokoonpano 
 Janne Joutsenniemi – laulu, basso
 Jiri Jalkanen – kitara
 Roope Latvala – kitara
 Pekka Kasari – rummut

Arvostelut 
 Imperiumi

Lähteet

Stonen albumit
Vuoden 1989 albumit
Mikko Karmilan tuottamat albumit
Vantaan Kiekko

Vantaan Kiekko (VaKi) on vuonna 1974 perustettu vantaalainen jääkiekkoseura.

Parhaimmillaan VaKin edustusjoukkue pelasi I-divisioonaa. Nousu I-divisioonaan tapahtui kauden 1986-1987 päätteeksi, mutta seura kuitenkin putosi sarjasta kauden 1988 jälkeen sijoituttuaan sarjan viimeiseksi.

Vantaan Kiekon A-juniorit nousivat kauden 1989 päätteeksi A-nuorten I-divisioonaan.

Vantaan Kiekon miesjoukkue luopui 1989 II-divisioonapaikastaan ja päätti aloittaa uudelleen IV-divisioonasta. Parhaimmillaan Vantaan Kiekkon miesjoukkue karsi 90-luvulla II-divisioonaan pääsystä, mutta ei onnistunut nousussaan. 90-luvulla Vantaan Hockey Teamin kaaduttua talousvaikeuksiin ja lopetettua toimintansa alkoi VHT:n organisaatiosta tulla henkilöitä VaKiin.

Viimeisin Vantaan Kiekon edustusjoukkue (VaKi HT) pelasi kauden 2006-2007 osan kautta II-divisioonaa, kunnes erotettiin sarjasta joulutauon aikana syystä, joka vieläkin on epäselvä. Vantaan Kiekko ry ei ole entinen jääkiekkoseura, vaikka sillä ei juuri nyt ole sarjapaikkaa tai joukkuetta missään ikäluokassa. Joukkueita ei ole, koska Vantaan Kiekko ry:lle ei ole annettu Vantaalla jäävuoroja ollenkaan.

Vantaan Kiekko ry on Suomen Jääkiekkoliitto ry:n sekä TUL:n jäsenseura ja omistaa myös huomattavan määrän osakkeita Myyrmäen Urheiluhallit Oy:ssä, joka hallinnoi Myyrmäen Urheilupuistossa jää- ja muita liikuntahalleja.      

Seuran toimintaan on kuulunut jääkiekon lisäksi lentopallo.

Vantaalaiset urheiluseurat
Suomalaiset jääkiekkoseurat
Laura Innes

Laura Elizabeth Innes (s. 16. elokuuta 1957 Pontiac, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja televisio-ohjaaja. 

Hänet tunnetaan parhaiten Kerry Weaverin roolista televisiosarjasta Teho-osasto, jossa hänen hahmonsa oli mukana toisesta kaudesta lähtien. Vuonna 2007
Laura Innes jätti sarjan. Sen lisäksi hän on mm. ohjannut televisiosarjojen, kuten West Wingin, jaksoja. Television lisäksi hän on luonut uraa niin teatterissa kuin elokuvissakin.

Hän on naimisissa näyttelijä David Brisbinin kanssa ja hänellä on kaksi lasta.

Aiheesta muualla
 
 Laura Innesin bio NBC:n sivuilla

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Ә

Ә, ә on kyrillinen švaa-kirjain, joka sisältyy abhaasin, baškiirin, dungaanin, kalmukin, kazakin, kurdin ja tataarin aakkosiin. Se kuului myös azerin ja turkmeenin aakkosiin, kunnes näitä kieliä alettiin kirjoittaa latinalaisella kirjaimistolla. (Myös latinalaiseen kirjaimistoon sisältyy švaa, joka on samannäköinen kuin kyrillinen vastineensa, mutta teknisesti ne ovat Unicode-merkistössä eri kirjaimia.)

Ääntäminen 

Ә ääntyy azerissa, baškiirissa, kazakissa ja tataarissa laveana väljänä etuvokaalina . Dungaanissa se on lavea puolisuppea takavokaali  ja kalmukissa ja kurdissa välinen keskivokaali . Abhaasissa ә ei ole minkään äänteen merkki, vaan se osoittaa edeltävän konsonantin labiaalistumista, jota kansainvälisen foneettisen aakkoston mukaan merkitään yläindeksinä olevalla w-kirjaimella . Kirjain ә muodostaa siten edeltävän kirjaimen kanssa digrafin, jolla on oma paikka aakkosjärjestyksessä.
Leila Haaparanta

Leila Tuulikki Haaparanta (o.s. Taiminen, s. 20. lokakuuta 1954 Kalvola) on suomalainen filosofi ja professori. Hän toimii Helsingin yliopiston teoreettisen filosofian dosenttina, ja filosofian professorina Tampereen yliopistossa. 

Haaparanta on opiskellut Helsingin yliopistossa, jossa hän on väitellyt filosofian tohtoriksi vuonna 1985. Hänen puolisonsa on professori Pertti Haaparanta.

Haaparanta valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2002. Academia Europæa -tiedeakatemian jäsen hän on ollut vuodesta 2011.

Teoksia 
 Semi-Ramistic studies essays in honour of Raimo Tuomela (1980)
 
 
 Frege synthesized: Essays on the philosophical and foundational work of Gottlob Frege (1986)
 
 Nainen, järki ja ihmisarvo esseitä filosofian klassikoiden naiskäsityksistä (1986)
 Language, knowledge, and intentionality perspectives on the philosophy of Jaakko Hintikka (1990)
 Mind and cognition philosophical perspectives on cognitive science and artificial intelligence (1995)

Kirjallisuutta

Lähteet 
 Leila Haaparanta, Tampereen yliopisto
 Leila Haaparanta, Helsingin yliopisto

Viitteet

Aiheesta muualla

 Haaparanta, Leila: Millainen on filosofinen ongelma? (Virkaanastujaisluento, 1999). niin & näin 4/1999, 3–6.

Suomalaiset filosofit
Tampereen yliopiston professorit
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Ӕ

Ӕ (ӕ) on kyrillinen kirjain. Se sisältyy osseetin aakkosiin ja on aakkosjärjestyksessä toinen kirjain. Se on ligatuuri, jonka pohjana ovat kyrilliset kirjaimet а ja е. Vastaavalla tavalla on muodostettu latinalaisen kirjaimiston æ.

Ääntäminen
Ӕ ääntyy osseetissa laveana väljänä etuvokaalina [æ].

Ligatuurit
Alexandre Koyré

Alexandre Koyré (29. elokuuta 1892, Taganrog – 28. huhtikuuta 1964, Pariisi) oli ranskalainen venäläissyntyinen filosofi, joka kirjoitti tieteen historiasta ja  tieteen filosofiasta.

Koyré syntyi Venäjällä Taganrogin kaupungissa.

Koyré keskittyi työssään erityisesti Galileo Galileihin, Platoniin ja Isaac Newtoniin.

Hänen tunnetuin työnsä on From the Closed World to the Infinite Universe, joka muodostuu sarjasta luentoja Johns Hopkinsin yliopistossa vuodelta 1959. Se käsittelee varhaisen nykyaikaisen tieteen nousua ja muutosta tutkijoiden todellisuuskäsityksessä Nicolaus Cusanuksesta ja Giordano Brunosta alkavan Newtoniin saakka kestävän aikakauden aikana. Kirja oli pikemminkin kokoelma Koyrén näkemyksistä kuin varsinainen järjestelmällinen teos.

Koyré epäili tutkijoiden kokeisiin pohjautuvaa luonnonlakien kehittämistä. Hän väitti näiden kokeiden perustuvan mutkikkaisiin lähtöoletuksiin ja todistavan pikemminkin vain näiden lähtöoletusten ennusteet kuin mitään varsinaista totuutta.

Koyré vaikutti moniin amerikkalaisiin ja eurooppalaisiin tieteenfilosofeihin kuten Thomas Kuhniin ja Paul Feyerabendiin.

Aiheesta muualla 

 Centre Alexandre Koyré 

Tieteenhistorioitsijat
Ranskalaiset filosofit
Vuonna 1892 syntyneet
Vuonna 1964 kuolleet
Epälineaarinen

Epälineaarinen tarkoittaa matematiikassa systeemiä, jonka käyttäytyminen ei ole ilmaistavissa kuvailijoidensa summana. Erityisesti epälineaariseen systeemiin ei päde superpositioperiaate kuten lineaariseen. Karkeasti sanoen epälineaarinen systeemi ei ole yksinkertaisesti osiensa summa tai monikerta.

Epälineaarinen kehitys sisältää yllättäviä tapahtumia, joita ei voida palauttaa yksinkertaisiin syy–seuraussuhteisiin, ja joissa verraten pieni tapahtuma voi aikaansaada merkittävän tapahtumaketjun. Epälineaarisuudella viitataan tapahtumien kulussa ilmenevään ennakoimattomaan epäjatkuvuuteen. Epälineaarisuudesta johtuen systeemin kehityksessä voidaan tunnistaa perhosefekti. Toisin sanoen systeemin alkutilassa tapahtuvat pienetkin muutokset kertaantuvat ja voivat aiheuttaa suuriakin muutoksia systeemin myöhempiin tiloihin.

Katso myös 

Kompleksisuusteoria
Kompleksisuus

Kaaosteoria
Systeemiteoria
Nautsi

Nautsi () oli Suomeen vuosina 1920-1944 kuuluneen Petsamon kunnan läntisin kylä Neuvostoliitolle sodan jälkeen luovutetulla alueella. Se sijaitsi Petsamon länsiosassa Paatsjokeen laskevan Nautsijoen varrella lähellä Norjan ja Inarin rajoja. Nautsin naapurikyliä olivat Petsamon puolella pohjoisessa Höyhenjärvi ja idässä Suonikylä ja lännessä Inarin puolella Paatsjoki. Pohjoisessa Nautsi rajoittui Norjaan, sillä valtakunnan raja kulki Paatsjoessa. Valtioneuvoston vuonna 1930 vahvistaman Petsamon uuden kyläjaon mukaan Nautsi tuli kuulumaan Höyhenjärven kyläkuntaan. 

Jäämerentie kulki kylän kautta. Petsamon ensimmäisessä koulupiirijaossa vuonna 1921 Nautsi kuului Salmijärven koulupiiriin. Vuonna 1932 aloitti toimintansa Höyhenjärven koulupiiri, johon Nautsikin kuului. Nykyisin kylä on asumaton ja lähin asutuskeskus on Rajakoski, jonne erkanee tie entiseltä Jäämerentieltä suunnilleen Nautsin kohdalta. Kylän alue kuuluu nykyisin Petsamon piirin Nikelin kuntaan.

Talvisodassa Neuvostorykmentti valtasi Nautsin Petsamoa puolustaneelta osasto Pennaselta 7.3.1940. Neuvostoliiton sotatiedotuksessa mainittiin Nautsin kaupungin tulleen valloitetuksi. Todellisuudessa Nautsissa oli vain kestikievari ja muutama talo. Talvisodan viimeisenä päivänä 13. maaliskuuta 1940 neuvostoliittolainen pommikone joutui tekemään pakkolaskun Nautsiin. Lentäjä räjäytti koneen ennen kuin suomalaiset ehtivät paikalle.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Sää 

Petsamon kylät
Osasto Suoranta

Osasto Suoranta oli talvisodan Lapin Ryhmään kuulunut osasto, joka taisteli Neuvostoliiton 88. divisioonaa vastaan Sallassa Savukoskella ja Pelkosenniemellä lähellä.

Neuvostoliittolaiset pyrkivät kohti Savukoskea ja Pelkosenniemeä päästäkseen Sodankylään ja sieltä Rovaniemelle sekä lopuksi Tornioon.

Lähteet 

Talvisodan Lapin Ryhmä
Talvisodan suomalaiset erillisosastot
Jordan Staal

Jordan Staal (s. 10. syyskuuta 1988 Thunder Bay, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, jonka nykyinen seura on Carolina Hurricanes. Hän toimii joukkueensa kapteenina. Hän pelaa keskushyökkääjän paikalla.

Pittsburgh Penguins varasi Staalin vuoden 2006 varaustilaisuudessa toisella vuorolla. Hän teki sopimuksen Pittsburghin kanssa syksyllä 2006 ja teki ensimmäisen NHL-maalinsa 12. lokakuuta New York Rangersia vastaan, uransa kolmannessa ottelussa. Ennen NHL-uraansa Staal pelasi OHL-junioriliigan Peterborough Petes -joukkueessa.

Staal pelasi Pittsburghissa kuusi kautta ja oli voittamassa Stanley Cupia kolmannella kaudellaan seurassa, kaudella 2008–2009. Kesäkuussa 2012 hän siirtyi Carolina Hurricanesiin pelaajakaupassa, jossa Penguins sai vaihdossa hyökkääjä Brandon Sutterin, puolustaja Brian Dumoulinin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron NHL:n varaustilaisuudessa 2012.

Yksityiselämä 
Staal on sukutaustaltaan hollantilainen. Jordan Staalin veljet ovat myös jääkiekkoilijoita. Stanley Cupin Carolina Hurricanesissa voittanut Eric pelaa tällä hetkellä Montreal Canadiensissa, Marc pelaa Detroit Red Wingsissä, ja Phoenix Coyotes varasi pikkuveli Jaredin vuoden 2008 varaustilaisuudessa.

Tilastot

Lähteet
  Viitattu 29.7.2010
  Viitattu 29.7.2010
  Viitattu 29.7.2010

Viitteet

Aiheesta muualla 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Jääkiekon maailmanmestarit
Carolina Hurricanesin pelaajat
Pittsburgh Penguinsin varaamat pelaajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Lavajärvi (Oulu)

Lavajärvi on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva pinta-alaltaan noin 35 hehtaarin laajuinen järvi Vuoton kaupunginosassa Ylikiimingissä Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee lähellä Oulun ja Utajärven kunnanrajaa kunnan itäisimmässä kolkassa, noin 35 kilometrin päässä Ylikiimingin taajamasta. Järvi on Alavuoton kyläalueen ainoa järviallas, ja se laskee Kiiminkijokeen kapeaa Lavaojaa pitkin. Järvi on varsin kalaisa, ja se on edelleen suosittu kalastuspaikka. Pitkäniemessä sijaitsee eräkämppä saunoineen.

Nimen alkuperä
Järven ympäristössä on useita Lava-nimisiä paikkoja. Itse järven ja sen laskuojan lisäksi ympäristön paikannimistöön kuuluvat Lavajärvenkangas, kaksi Lavasuota, Iso Lavasuo sekä Lavaselkä. Lava-nimityksen alkuperä on riistanpyynti- ja säilytyslavoissa, makuulavoissa, heinäkasan alusissa tai lauttasilloissa. Alueelta on löydetty runsaasti viitteitä kaikista näistä yhteyksistä. Muistitiedon mukaan järven rannoilla on ollut useita niitty- ja kalasaunoja, joissa on ollut makuualuset eli lavat yöpymistä varten. Järvellä on tiettävästi myös kuljettu ja kalastettu lautoilta käsin.

Lähteet

Kiiminkijoen vesistö
Ylikiimingin järvet
Vuotto
Aukusti Koivisto (taidemaalari)

Aukusti Koivisto (11. lokakuuta 1886 Juva – 30. maaliskuuta 1962 Oulu) oli suomalainen taidemaalari.

Koiviston täytettyä kaksi vuotta hänen perheensä muutti Helsinkiin, missä hän kävi kansa- ja oppikoulun. Taideopinnot Koivisto aloitti Taideteollisuuskeskuskoulussa, joka on nykyisen Taideteollisen korkeakoulun edeltäjä. Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulua Koivisto kävi vuosina 1906–1908.

Aukusti Koivisto meni naimisiin Ida Maria Stoltin kanssa vuonna 1925. Heille syntyi kolme lasta: Lea vuonna 1915, Pentti 1917 ja Ritva 1924. Pentistä tuli myös taidemaalari.

Aukusti Koivisto tunnetaan erityisesti Lappi-aiheisista teoksistaan. Koivistot muuttivat Ouluun vuonna 1916 ja jo seuraavana vuonna Aukusti teki ensimmäisen matkansa Lappiin, Inariin asti. Koivisto hankki Terijoelta kaksikerroksisen hirsirakennuksen ja siirsi sen Ouluun Kansankatu 52:een. Tästä Honkalinnasta muodostui paitsi taiteilijan asunto ja ateljee myös Oulun taiteilijakeskus. Rakennus tuhoutui kokoelmineenjatkosodan pommituksissa helmikuussa 1944. Tämä menetys koski syvästi 60-vuotiasta taiteilijaa.

Julkisia teoksia 
 Kristuksen ylösnousemus, Hirvensalmen kirkko – 1916
 Jeesus siunaa lapsia, Koskenpään kirkko – 1917
 Kristuksen taivaaseen astuminen, Utsjoen kirkko – 1924
 Ristiinnaulittu, Yli-Iin kirkko – 1933
 Jeesus herättää Nainin lesken pojan, Oulujoen kirkko – 1957

Muita teoksia mm. 
 Oulun läänin kuvernöörin Hjalmar Langinkosken muotokuva, (yksityiskokoelma)- 1914

Lähteet 
 
  Kaltio numero 3, 1946 s. 60

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1962 kuolleet
Formula 1 -kausi 1990

Formula 1 -kausi 1990 oli historian 41. Formula 1 -kausi. Kausi alkoi 11.3. Yhdysvaltain ja päättyi 4.11. Australian GP:hiin 16 osakilpailun jälkeen. Kuljettajien mestaruuden voitti Ayrton Senna ja valmistajien tittelin vei McLaren-Honda.

Kauden yhteenveto 
Ayrton Sennan ja Alain Prostin välinen kamppailu jatkui edelleen, vaikka Prost siirtyi Ferrarille ja Senna jatkoi McLarenilla. Kuljettajien mestaruus ratkesi kauden toiseksi viimeisessä osakilpailussa, Japanissa, kun Senna ajoi ensimmäisessä mutkassa Prostin ulos radalta. Molemmat joutuivat keskeyttämään, mutta Senna varmisti uransa toisen kuljettajien mestaruuden.

Tallit ja kuljettajat

Kilpailukalenteri

Pisteet

Kuljettajat 

{|
|- valign="top"
|

Valmistajat
Kangasmaitikka

Kangasmaitikka (Melampyrum pratense) on puoliksi loisena elävä pieni keltakukkainen yksivuotinen ruohokasvi.

Ulkonäkö 

Kangasmaitikka on 10–40 cm korkea vaihtelevasti haarova ruohovartinen kasvi. Sen lehdet ovat kapeat ja hyvin tummanvihreät. Hento varsi on tumma, usein punertava. Huulimaiset pitkätorviset (noin 15 mm) keltavalkoiset kukat sijaitsevat pareittain, ja kukkaparien väli on pitkä. Kangasmaitikka kukkii heinä-elokuussa. Kukinnan jälkeen koko kasvi kuivuu pikimustaksi.

Levinneisyys 
Kangasmaitikkaa kasvaa kaikkialla Euroopassa ja läntisessä Siperiassa.

Elinympäristö 
Kangasmaitikka kasvaa nimensä mukaisesti kangasmetsissä mutta myös kallioilla ja joskus melko kuivillakin niityillä. Se on puoliloinen: osan ravinnosta se hankkii itse yhteyttämällä, osan juurikarvojensa avulla toisilta kasveilta, esimerkiksi männyiltä ja puolukalta.

Lähteet 
 Hämet-Ahti et al, Retkeilykasvio, Suomen luonnonsuojelun tuki, 1984.

Viitteet

Aiheesta muualla 
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kangasmaitikka (Melampyrum pratense)
Luontoportti: Kangasmaitikka (Melampyrum pratense)
Nettikasvio: Kangasmaitikka (Melampyrum pratense)
Valokki - nettikasvio: Kangasmaitikka (Melampyrum pratense)

Maitikat
Kirjopillike

Kirjopillike eli kirjava pillike (Galeopsis speciosa) on kirjavakukkainen pillikkeiden (Galeospis) sukuun ja huulikukkaiskasvien (Lamiaceae) heimoon kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Se on Suomessa muinaistulokas.

Ulkonäkö 

Kirjopillike on jäykkä, ruohovartinen 20–90 senttimetriä korkea kasvi. Lehdet kasvavat vastakkain ja ne ovat karvaisia. Varsi on haarova, kulmikas ja karvainen.

Kirjopillike on Suomessa tavattavista pillikkeistä suurikukkaisin. Sen kukat ovat huulimaiset, alahuuli on violetti ja muut osat keltaiset. Kukan pohjassa on mettä, jota juodakseen hyönteisten on kurkotettava niin syvälle kukan sisään, että ne väistämättä tahriintuvat siitepölyyn. Ihmislapset nykivät kukkia irti ja imaisevat niiden pohjassa olevan mesitipan suuhunsa. Kirjopillike kukkii loppukesällä heinäkuusta syyskuuhun.

Levinneisyys 
Kirjopillikettä tavataan Euroopassa ja Länsi-Aasiassa. Kirjopillike on yleinen koko Suomessa lukuun ottamatta Pohjois-Lappia. Se on muinaistulokas ja levinnyt Suomeen muualta Euroopasta ihmisen mukana.

Kasvupaikat 
Kirjopillike kasvaa joutomailla, metsänreunoilla, tienvarsilla ja viljelyksillä. Se suosii ravinteikkaita ja typpipitoisia kasvupaikkoja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Suomen Lajitietokeskus: Kirjopillike (Galeopsis speciosa)
Kasviatlas 2021: Kirjopillikkeen levinneisyys Suomessa.
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kirjopillike (Galeopsis speciosa)
ITIS: Galeopsis speciosa 
United States Department of Agriculture (USDA): Galeopsis speciosa 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Galeopsis speciosa 

Pillikkeet
Ekososialismi

Ekososialismi on poliittinen aate, jossa yhdistyvät marxismi, sosialismi sekä vihreä aate. Ekososialismin mukaan niin yhteiskunnalliset ongelmat kuin ympäristöongelmat johtuvat kapitalismista ja sen jatkuvasta laajentumispakosta. Ekososialistit kritisoivat monia elitistisiä tai byrokraattisia sosialismin suuntauksia, kuten stalinismia ja maolaisuutta, mutta ovat silti sosialismin kannalla.

Ekososialismissa esiintyy myös ympäristöliikkeen ja sosialismin välisiä ristiriitoja. Monet ekososialistit ovat kritisoineet vihreän liikkeen jäseniä heidän haluttomuudestaan toimia kapitalismia vastaan. Vastaavasti he kritisoivat myös sosialisteja siitä, että he asettavat usein ympäristökysymykset toissijaisiksi. Ekososialisteja on myös itse kritisoitu sosialismin ja vihreän liikkeen yhdistämisestä.

Historiaa 

Ekososialismin kehitteleminen alkoi 1970-luvulla ympäristöliikehdinnän myötä, kun Barry Commoner muotoili Kasvun rajat -raportille vastauksen vasemmiston näkökulmasta. 1980-luvulla tärkeitä tapahtumia ekososialismin kannalta olivat mm. aikakauslehti Capital, Nature, Socialism perustaminen.

Katso myös
Punavihreys

Lähteet
 

Ympäristönsuojelu
Sosialismin suuntaukset
Electric Doom Synthesis

Electric Doom Synthesis, Beheritin järjestyksessään neljäs albumi ja toinen jonka musiikki on tyyliltään Dark Ambientia. Äänitetty Holocauston (Marko Laiho) vuonna 1995 tekemistä kappaleista, julkaisijana Spinefarm Records vuonna 1996. 
Tyyliltään albumi on erityisen hypnoottista ja mustaa ambientia black metal -hengessä.

Kappaleet 
 Ambush	        	
 We Worship	        	
 Dead Inside	        	
 Beyond Vision	        	
 Deep Night 23rd		
 Drawing Down the Moon		
 Sense	                	
 Temple ov Lykos

Aiheesta muualla
 
 
 Lisätietoa albumista

Beheritin albumit
Vuoden 1996 albumit
Pyhän Birgitan ja Autuaan Hemmingin kirkko

Pyhän Birgitan ja Autuaan Hemmingin kirkko on samannimisen katolisen seurakunnan kirkko Turussa. Kirkkorakennus on valmistunut vuonna 1966. Se sijaitsee Turun keskustassa Ursininkadulla. 

80-vuotiaassa Turun katolisessa seurakunnassa on 1 194 jäsentä (2005), joista suuri osa on maahanmuuttajataustaisia. Kirkkoherrana toimii Puolasta lähtöisin oleva isä Peter Gebara SCJ (Jeesuksen Pyhän Sydämen Veljeskunta). Kirkon yhteydessä on myös Turun birgittalaisluostari.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Seurakunnan kotisivut

Turun kirkkorakennukset
Suomen kivikirkot
Suomen katoliset kirkkorakennukset
VII kaupunginosa
Joutsan Sahti

Joutsan Sahti on kaupallinen sahti, jota on valmistettu Joutsassa kaakkoisessa Keski-Suomessa. Aiemmin Joutsan Sahtia myytiin Alkoissa ympäri Suomea, sittemmin enää vain Joutsan Alkossa, josta myynti on myös loppunut. Suoraan tehtaalta Joutsan Sahtia saa alkoholittomana vierteenä, jolloin ostajan pitää käyttää sahti itse. Kaupallista Joutsan Sahtia valmistaa vuonna 1986 perustettu Joutsan Sahti Oy, jonka tuotanto alkoi vuonna 1987. Joutsan Sahti on tunnettu erityisesti Joutsan Joutopäivien yhteydestä. Sitä on saanut myös Helsingistä St. Urho's Pubin keväisillä sahtipäivillä.

Helmikuussa 2010 uutisoitiin Joutsan Sahdin tekijöiden Sirkka ja Reino Lahtisen luopuvan toiminnasta.

Lähteet 

Joutsa
Suomalaiset olutmerkit
Pušnoi (Murmanskin alue)

Pušnoi () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Murmanskin alueen Kuolan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kuolajoen sivujoen Voronjan varrella noin 50 kilometriä Kuolan kaupungista etelään. Taajamassa on 1 000 ja kunnassa 1 700 asukasta (vuonna 2011).

Maantiede ja asutus
Pušnoin kunnan pinta-ala on 2 002,6 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Kuolan piirin Ylä-Tuuloman sekä pohjoisessa Murmašin ja Kildinstroin kuntiin, idässä Lovozeron piirin Lovozeron kuntaan sekä etelässä Olenegorskiin ja Montšegorskiin. Kunnan alueella virtaa Kuolajoki.

Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Puljärven (ven. Pulozero) kylä, Mokraja Kitsan ja Pestšanyin asutukset sekä Kitsan, Loparskajan ja Taipaleen (Taibola) rautatieasemat. Loparskajassa on noin 250 ja Pestšanyissa vajaat 200 asukasta.

Liikenne ja palvelut
Kunnan läpi kulkevat Murmannin rata sekä Pietarin ja Murmanskin välinen M18-valtatie. Pušnoista on linja-autoyhteydet Kuolaan ja Murmanskiin.

Keskustaajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, lasten musiikkikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja pieni poliklinikka. Eräitä julkisia palveluja on myös Loparskajassa.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Pušnoin kunnan sivusto 
 Pušnoin kunta Kuolan piirin sivustolla 
 Pušnoin kunta Murmanskin alueen sivustolla 

Kuolan piiri
Rami Palkki

Rami Palkki () on kuvitteellinen hahmo Prätkähiiret-sarjassa, jonka loi Rick Ungar. Hänen ensiesiintymisensä oli animaatiosarjan jaksossa Seikkailu alkaa, osa 2 vuonna 2006.

Hahmo
Palkki on Chicagon kuuluisin latinotaustainen liikemies, joka on tehnyt "tuulisesta kaupungista" valtavan Palkki-teollisuuden, kun Leipäjuusto salaperäisesti katosi pois hänen tieltään. Palkki työskenteli aluksi köyhänä autokauppiaana, kunnes törmäsi Ronttiin ja hänen uudistaja laitteeseen. Huomattuaan mihin laite kykenee Palkki rakennutti itselleen valtavan omaisuuden hetkessä. Hänen rakennuttamat rakennukset rakennetaan yhdessä yössä uudistajan avulla, kuten Palkki-burgeri tai Palkki-niminen lentokenttä. Myöhemmin hänen uudistajansa kuitenkin alkoi menettää tehoaan ja Palkki halusi keinolla millä hyvänsä ylläpitää menestyksekästä liike-elämäänsä. Hän ryhtyi tekemään yhteistyötä Monttupomon kanssa. Palkki perusti Monttupomon montun ylle marketin, joka tuottaa Palkille lisää liikevoittoa, mutta myös lisää työntekijöitä Monttupomolle, kun asiakkaat salaperäisesti siepataan monttuun. Heidän tehtävänään on kaivaa tetrahiilivetyä Palkin uudistaja-laitetta varten.

Sittemmin Maahan tulleet Kissatronit olivat etsimässä Ronttia uudistajan vuoksi, jonka myötä Palkki ryhtyi tekemään myös heidän kanssaan yhteistyötä. Molemmilla oli sama tavoite saada Rontti kiinni ja rakennuttaa toinen uudistaja.

Rami Palkki on parodia Donald Trumpista.

Esiintymiset 

 Seikkailu alkaa, Osa 2
 Muutoksen aika
 Muistikatkos
 Hellä hiirenloukku
 Britannian invaasio
 Tuomionpäivä
 Desperado
 Saturnuksen surffaavat kissat (cameo)
 Prätkähiiret kaivoksessa
 Pelkääjän paikka
 Kyberhiiret Marsista
 Valvottu kosto!
 Palkin ja kovan paikan välissä
 Olipa kerran Marsissa, osat 1–3

Muissa medioissa
Palkki esiintyy yhtenä pääpahiksista Biker Mice from Mars videopelissä. Hahmo ei itse taistele fyysisesti, vaan käyttää aseistettua limusiinia.

Lähteet

Prätkähiiret-sarjan hahmot
Kuvitteelliset miljardöörit
Jamie Bamber

Jamie Bamber (s. 3. huhtikuuta 1973) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Taisteluplaneetta Galactican kapteeni Apollona.

Elämä 
Bamber syntyi Lontoon Hammersmithissä. Vuonna 2003 hän meni naimisiin Kerry Nortonin kanssa. Heillä on kolme tytärtä, Isla Elizabeth Angela Griffith, ja kaksoset Darcy and Ava.

Filmografia
Hornblower: The Even Chance(1998)
The Scarlet Pimpernel (1999)
Hornblower: The Duchess and the Devil (1999)
Hornblower: The Frogs and the Lobsters (1999)
Robert Ackroydin murha (2000)
Lady Audleyn salaisuus (2000)
The Devil's Tattoo (UK) / Ghost Rig (US) (2001)
Hornblower: Mutiny (2001)
Hornblower: Retribution (2001)
Taistelutoverit (2001)
Peak Practice (2001)
Daniel Deronda (2002)
Ultimate Force (2002)
Taisteluplaneetta Galactica -minisarja (2003)
Taisteluplaneetta Galactica -tv-sarja (2004–2009)
Kova laki: Lontoo (2009–)
Monday Mornings (vuoden 2014 televisiosarja)

Aiheesta muualla

Englantilaiset näyttelijät
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Groupama-FDJ

Groupama-FDJ (UCI-tallikoodi GFC) on ranskalainen maantiepyöräilyn ammattilaistalli. Tallin pääsponsoreina toimivat vuodesta 2018 lähtien vakuutusalan yritys Groupama ja ranskalainen lottojärjestäjä, Française des jeux, joka aloitti sponsoroinnin jo vuonna 1997. 

Joukkueen nimi oli alun perin Française des Jeux. Vuosina 2003 ja 2004 tallin nimi oli FDJeux.com, mutta tämän jälkeen nimi palautettiin alkuperäiseen asuunsa. Kaudella 2010 nimi vaihtui muotoon FDJ, 2012 FDJ-BigMat ja 2013 ensin FDJ ja kesästä alkaen FDJ.fr. Kausilla 2015–2017 nimi oli jälleen FDJ ja vuodesta 2018 Groupama-FDJ. Talli on kuulunut sekä UCI ProTour- että UCI Continental Circuits -tasoille. Vuodesta 2012 se on ollut jälleen Pro/World Tour -talli.

Tallin johtajana toimii entinen ajaja Marc Madiot, joka urallaan voitti Pariisi–Roubaix -kilpailun. Tallin ajajat ovat pääosin ranskalaisia. Talli ajaa ranskalaisella Lapierre-pyörämerkillä, jossa se käyttää Shimanon osasarjaa.

Vuoden 2003 Ranskan ympäriajossa australialainen aika-ajoon erikoistunut Bradley McGee voitti prologin ja piti muutaman päivän ajan hallussaan kilpailun johtajan keltaista paitaa. Sprintteri Baden Cooke voitti pistekilpailun.

Vuoden 2006 Ranskan ympäriajossa Benoît Vaugrenard piti kahden ensimmäisen etapin ajan hallussaan parhaalle nuorelle ajajalle jaettavaa valkoista paitaa.

Suomalainen pyöräilijä Jussi Veikkanen on ajanut tallissa vuosina 2005–2010 ja uudelleen 2012–2015. 2009 Ranskan ympäriajossa hän saavutti ensimmäisenä suomalaisena niin sanotun arvopaidan voittamalla toisen etapin kolme mäkikiriä. Tämän ansiosta hän jatkoi kilpailua "maillot à pois" eli pilkku- tai pallopaidassa.

Joukkueen kokoonpano

2022 
Lähde: UCI

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Tallin viralliset kotisivut  

Française des Jeux, La
Vuonna 1997 perustetut urheiluseurat
Niittyhumala

Niittyhumala eli ahoniittyhumala (Prunella vulgaris) on huulikukkaiskasveihin kuuluva matala sinikukkainen ruoho.

Ulkonäkö 
Niittyhumala on 5–30 cm korkea ruohovartinen kasvi, jonka varret usein matavat pitkin maata. Pitkäruotiset lehdet ovat parittain varressa. Niittyhumala kukkii heinä-elokuussa. Kukinnon runkorakenne on ruskeanvioletti, itse kukat sinivioletteja huulimaisia. Kukkien lakastuttua käpymäiset kukinnot näyttävät humalan tähkiltä, vaikka kasvit eivät ole läheistä sukua toisilleen.

Levinneisyys 
Niittyhumalaa esiintyy Suomessa Oulun korkeudelle asti yleisenä, pohjoisempana harvinaisena. Sitä kasvaa myös muualla Euroopassa, Aasiassa ja Amerikassa.

Elinympäristö 
Niittyhumala kasvaa niityillä, pihoilla ja laitumilla.

Käyttö rohtona 
Kansanlääkinnässä on käytetty niittyhumalan murskattuja lehtiä tai siitä keitettyä teetä mm. ihotulehdusten ja kurkkukivun hoitoon. Kasvi on lievästi antiseptinen.

Lähteet 
 Hämet-Ahti et al: Retkeilykasvio, 1984.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Niittyhumalan eli ahoniittyhumalan (Prunella vulgaris) levinneisyys Suomessa.
 Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Niittyhumala (Prunella vulgaris)
 Luontoportti: Niittyhumala (Prunella vulgaris)
 Valokki – nettikasvio: Ahoniittyhumala (Prunella vulgaris)
 Den virtuella floran: Brunört (Prunella vulgaris) 
 ITIS: Prunella vulgaris 
 United States Department of Agriculture (USDA): Prunella vulgaris 
 Flora of China: Prunella vulgaris 

Huulikukkaiskasvit
Rasvanahka

Rasvanahka () on kuvitteellinen päävastustaja Prätkähiiret-sarjassa. Rick Ungarin luoma hahmo teki ensiesiintymisensä vuonna 1993 animaatiosarjan jaksossa Hanat auki!.

Rasvanahka on Lalli Leipäjuuston kompelö ja tunaroiva ykkösmies, joka on valmiina johtamaan joukkojaan yrittäessään päästä eroon Prätkähiiristä. Hänen piti olla alun perin superkelmi, jonka Leipäjuusto pyysi Nuikin hankkimaan, kun he olivat Marsissa, mutta paikalle saapuessaan hän olikin vain yksi tunari. Rasvanahka ampui vahingossa singolla prätkähiiriä, jotka plutolaiset myöhemmin vangitsivat. Sittemmin Leipäjuuston jouduttua työskentelemään Maassa yhdessä Nuikin ja Mutantin kanssa, Rasvanahka on työskennellyt tietämättään ilmaiseksi Leipäjuuston käskynalaisena.

Muissa medioissa
Biker Mice from Mars -videopelissä Rasvanahka on pelattavana hahmona. Se on ajopelissä arvoltaan huonoin kilpailija yhdessä Moton kanssa. Peli julkaistiin Super Nintendolle vuonna 1994.

Prätkähiiret-sarjan hahmot
Yhdysvaltain Grand Prix 1959

Yhdysvaltain Grand Prix 1959 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 12. joulukuuta 1959 Sebring Raceway -radalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Bruce McLaren, jolle voitto oli uran ensimmäinen. 

Kilpailun viimeisellä kierroksella Jack Brabhamilta loppui bensa, mutta muut olivat niin paljon jäljessä, että hän työnsi autonsa maaliin ja varmisti mestaruutensa.

Tulokset

Lähteet

Formula 1 -kausi 1959
Yhdysvaltain Grand Prix
Floridan urheilu
Ҕ

Ҕ on kyrillinen kirjain. Se sisältyy abhaasin ja jakuutin aakkosiin. Ҕ on muodostettu kyrillisestä kirjaimesta г lisäämällä siihen keskikoukku.

Ääntäminen
Ҕ on abhaasissa aakkosten viides kirjain, ja sillä merkitään soinnillista velaarista frikatiivia [ɣ]. Jakuutissa ҕ on aakkosten kuudes kirjain, ja sillä merkitään sekä soinnillista velaarista frikatiivia [ɣ] että soinnillista uvulaarista frikatiivia [ʁ].
Zara Whites

Zara Whites (o.s. Esther Kooiman, tunnettu myös nimellä Esther Spincer, s. 8. marraskuuta 1968, Hoeksche Waard, Alankomaat) on alankomaalainen pornonäyttelijä.

Whites aloitti uransa 19-vuotiaana Italiassa toimien yläosattomana tanssijana televisiosarja Colpo Grossossa. Hänestä otettiin myös valokuvia muun muassa Playboy- ja Penthouse- lehtiin, minkä jälkeen hän päätti kokeilla pornoelokuvia. Vuosina 1990-1992 hän esiintyi yhteensä 22 pornoelokuvassa sekä Euroopassa että Yhdysvalloissa. Vuoden 1992 jälkeen hän suuntautui soft coreen ranskalaisen televisiosarjan Joyn myötä ennen eläkkeelle jääntiään. Hän on osallistunut myös eläinten oikeuksia puolustaviin tapahtumiin.

Whites on naimisissa pornonäyttelijä Roberto Malonen kanssa. Hänen omaelämäkertansa Je suis Zara Whites mais je me soigne julkaistiin vuonna 2006.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Alankomaalaiset pornonäyttelijät
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Ӗ

Ӗ on kyrillinen kirjain. Se sisältyy tšuvassin aakkosiin ja on aakkosjärjestyksessä yhdeksäs kirjain. Se esiintyy ensi kerran Ivan Jakovlevin vuonna 1873 julkaisemassa tšuvassin aakkostossa. Ӗ on muodostettu kyrillisestä kirjaimesta е lisäämällä siihen lyhyysmerkki. Kirjain on samannäköinen kuin latinalaisen kirjaimiston ě.

Ääntäminen
Ӗ on tšuvassissa vokaali, jonka äännearvo vaihtelee suuresti. Sillä merkitään laveaa suppeaa etuvokaalia [], laveaa puolisuppeaa keskivokaalia [] ja pyöreää puoliväljää keskivokaalia [].