joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kivettynyt puu

Kivettynyt puu on kvartsiryhmään kuuluva kivilaji. Kivettynyt puu voi olla jaspista, kalsedonia tai opaalia. Väriltään kivettynyt puu on ruskeata, keltaista, sinistä, punertavaa tai harmaata. Mohsin kovuudeltaan kivettynyt puu on 7–8. Kivettynyt metsä on entinen metsäalue, jonka puut ovat kivettyneet.

Mitä kivettynyt puu on? 
Kivettynyt puu ei ole sananmukaisesti puuta, joka olisi kivettynyt. Mikään orgaaninen aine ei voi muuttua kiveksi. Sen sijaan kivettynyt puu on muodostunut siten, että puu peittyy kuoltuaan nopeasti hienorakeisiin sedimentteihin. Hienoisia aineita sisältävä vesi kuljettaa puun orgaanisen aineksen pois, ja puu korvautuu mineraaliaineksella. Tätä ilmiötä kutsutaan puun kvartsiseksi pseudomorfoosiksi. Ainoastaan puun ulkoinen rakenne ja muoto säilyvät. Koska ilmiö on erittäin hidas, puun vuosirenkaat ja joskus jopa madonreiät säilyvät alkuperäisen kaltaisina.

Tunnettuja esiintymiä  
Suurin tunnettu kivettyneen metsän alue on Lesboksen kivettynyt metsä, joka sijaitsee Lesboksen saaren länsiosassa Kreikassa. Se on syntynyt tulivuorenpurkauksen seurauksena noin 20 miljoonaa vuotta sitten. Sen pinta-ala on noin 150 neliökilometriä. Alueella on muun muassa korkein pystyssä seisova kivettyneen puun runko-osa, jonka korkeus on 7,2 metriä ja ympärysmitta 8,58 metriä. Alueen luonnonhistoriaa esittelee Lesboksen kivettyneen metsän luonnonhistoriallinen museo.

Kivettynyttä puuta esiintyy myös muun muassa Yhdysvaltain Arizonassa, Holbrookin kivettyneessä metsässä Petrified Forestin kansallispuistossa. Siellä jotkin puut ovat jopa 65 metriä pitkiä ja 3 metrin paksuisia. Holbrookin kivettynyt metsä julistettiin vuonna 1962 kansallispuistoksi. Kivettynyttä puuta esiintyy myös Egyptissä, Namibiassa, Nevadassa ja Argentiinassa. Kivettynyttä puuta käytetään taide-esineisiin, koristeiksi ja koruiksi.

Kuvia

Lähteet 

 Schumann, Walter: Jalokivet ja korukivet, Otava (1996). ISBN 951-1-10837-9.
 Dud´a, Rudolf &  Rejl, Luboš: Jalokivien maailma, WSOY (1998). ISBN 951-0-22706-4.

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Permineralized Plants and Petrified Forests 
Geology.com: What is Petrified Wood?   How Does it Form? 
Petrified Forest National Park - Geology 

Fossiilit
Paleobotaniikka
The Open Door

The Open Door on Evanescencen toinen albumi. Levy julkaistiin lokakuussa 2006. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.

Albumin kappaleista suurimman osan ovat sanoittaneet vokalisti Amy Lee ja kitaristi Terry Balsamo. Lee on sanoittanut kappaleet "Like You", "Good Enough" ja "Lithium" yksin. Albumin tunnetuin kappale on sen ensimmäinen single "Call Me When You're Sober".

Juuri ennen albumin julkaisua basisti Will Boyd jätti yhtyeen. Boyd kertoi haluavansa viettää aikaa enemmän perheensä kanssa, eikä ollut valmis uuteen pitkään maailmankiertueeseen. Will Boydin paikalle otettiin Tim McCord yhtyeestä The Revolution Smile.

Kappaleet

iTunesin bonuskappale 
 The Last Song I'm Wasting On You (bonusraita iTunesissa)

Japanin painos 
 Call Me When You're Sober (acoustic) (bonusraita japanilaisessa painoksessa)

Arvostelut 
 Metacritic: 61/100
 AllMusic: 
 Entertainment Weekly: B+
 Rolling Stone: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2006 albumit
Evanescencen albumit
Dimítrios Eleftherópoulos

Dimítrios ”Dimítris” Eleftherópoulos (; s. 7. elokuuta 1976 Pireus, Kreikka) on kreikkalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Italian korkeimmalla sarjatasolla, Serie A:ssa pelaavaa Ascolia. Eleftherópoulos on 190 senttimetriä pitkä. Hänen suurimpia vahvuuksiaan ovat yksi vastaan yksi -tilanteet, huikeat ilmatorjunnat ja rangaistuspotkujen torjuminen. Torjuntataitojensa ansiosta Eleftherópoulos on saanut lempinimen ”Kotka”.

Eleftherópoulos on Olympiakosin kasvatteja. Hän aloitti ammattilaisuransa seurassa jo kaudella 1994/95. Yhteensä hän vietti Olympiakosissa seitsemän kautta, kunnes siirtyi Italiaan kaudeksi 2004/05. Kreikassa Eleftherópoulos ehti edustaa myös toisella sarjatasolla pelaavaa Proodeftikia, jossa hän pelasi kaudella 1995/96 30 sarjaottelua. Suurin syy Kreikan kenttien jättämiseen oli se, että häntä syytettiin muutamien heikkojen otteluiden jälkeen siitä, että hän oli pilannut urheilu-uransa viettämällä vilkasta yöelämää huippumallien kanssa.

Eleftherópouloksen ensimmäinen seura synnyinmaan ulkopuolella oli sisilialainen Messina, jossa hän ei ajoittaisista hyvistä otteista huolimatta kyennyt syrjäyttämään ykkösmaalivahdin paikkaa pitänyttä Marco Storaria. Vuonna 2005 milanolainen suurseura AC Milan osti Eleftherópouloksen, mutta heikot esitykset joukkueen harjoituskiertueella Yhdysvalloissa otteluissa Chelseaa ja Chicago Firea vastaan ja joukkueessa tuolloin ollut maalivahtien ylitarjonta johtivat siihen, että seura lainasi hänet AS Romaan, ilman ainoatakaan virallista ottelua punamustien paidassa. Myöskään Romassa vastuuta ei tullut ollenkaan, joten Eleftherópoulos vaihtoi jälleen seuraa ja siirtyi Ascoliin kaudeksi 2006/07.

Vaikka Eleftherópoulosta pidetään yhtenä maansa kaikkien aikojen lahjakkaimmista maalivahdeista, hänen peliaikansa Kreikan maajoukkueessa on jäänyt todella pieneksi, koska viitisen vuotta vanhempi Antonios Nikopolidis on hoitanut torjuntatehtävät maajoukkueotteluissa jo vuosien ajan. Myöhemmin myös Panathinaikosin Kóstas Chalkiás on ajanut Eleftherópouloksen ohi maajoukkuevalinnoissa.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Kreikkalaiset jalkapallomaalivahdit
Vuonna 1976 syntyneet
Illuminatus!

Illuminatus!-trilogia on humoristinen salaliittoteorioita vilisevä kolmiosainen kirjasarja, jonka ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 1975. Sen ovat kirjoittaneet Robert Shea ja Robert A. Wilson. Suomenkielistä käännöksen on tehnyt Hannu Tervaharju, ja sen on julkaissut Like Kustannus.

Juoni on tiivistettynä se, että yhden lehden toimitus räjähti ja yksi toimittaja katoaa. Kirjassa selvitetään tapahtumien taustoja. Kirjassa vilisevät erilaiset salaliittolaiset, jotka pyrkivät saamaan maailman haltuunsa. Kirja sisältää runsaasti huumekokemuksia, ja keskeinen kirjassa on myös seksi. 

Steve Jackson Games julkaisi vuonna 1982 kirjaan perustuvan pelin, josta tuli klassikko.

Lähteet

Kirjasarjat
Virittäjä

Virittäjä on Helsingissä neljä kertaa vuodessa ilmestyvä suomenkielinen tieteellinen aikakausjulkaisu, joka noudattaa referee-menettelyä. Se on johtava suomen kieltä koskevan tutkimuksen julkaisukanava. Referoitujen artikkelien lisäksi Virittäjä julkaisee myös katsauksia, keskustelupuheenvuoroja ja kirja-arvosteluja. Vuosikerrassa on noin 650 sivua.

Virittäjää on vuodesta 1897 julkaissut Kotikielen Seura. Lehden nykyinen päätoimittaja on Laura Visapää.

Aiheesta muualla
Virittäjän kotisivu

Suomalaiset tiedelehdet
AllTunes

allTunes oli venäläinen iTunesin ja iTunes Music Storen kaltainen musiikkisoitin ja musiikkiverkkokauppa. Suurimmat erot iTunesiin olivat musiikkivalikoiman suuruus ja hinnat. Verkkokauppa lopetti toimintansa vuonna 2007.

Tilastot 9. heinäkuuta 2010:
 1 360 134 kappaletta 
 98 636 albumilla 
 30 194 artistilta

Aiheesta muualla 
 allTunes

Mediasoittimet
Windows-ohjelmat
Baleaarienmeri

Baleaarienmeri (kutsutaan myös nimellä Iberianmeri) on merialue, joka sijaitsee luoteisella Välimerellä Iberian niemimaan ja Baleaarien saariryhmän välissä. Mantereelta mereen laskevat Ebro- ja Júcar-joet.

Välimeri
Espanjan maantiede
Suhoi Su-33

Suhoi Su-33 () on lentotukialuskäyttöön suunniteltu suihkuhävittäjä. Suhoi aloitti koneen suunnittelun Neuvostoliiton laivastolle 1982 Suhoi Su-27:n pohjalta. Yhtäläisyydet ovat suuria, ja konetyypin entinen mallimerkintä oli Su-27K. Suurimmat muutokset ovat tukialuskelpoisuus ja ilmatankkausmahdollisuus.

Koneen länsimaiset vastineet ovat muun muassa USAFin F-15 Eagle ja etenkin laivastokäyttöön suunniteltu F-14 Tomcat.

Kehitystyö
Ensimmäinen Su-33 lensi toukokuussa 1985, ja konetyyppi otettiin palveluskäyttöön Venäjän laivastossa 1994. Kaikki Venäjän laivaston palveluksessa olevat 24 Su-33 konetta on sijoitettu laivaston ainoalle lentotukialukselle, Admiral Kuznetsoville.

Toisin kuten Yhdysvaltain laivaston tukialushävittäjät, Su-33 ei käytä katapulttia lähdössä. Koneet on suunniteltu alukselle, jonka kiitotien päässä on ”hyppyri”.

Venäjän koneiden käyttöikä tulee loppuun 2015, ja on spekuloitu, että uusia Su-33-koneita ei valmisteta, koska erät olisivat liian pieniä. Tällöin Venäjä siirtyisi MiG-29K-kalustoon, jota jo rakennetaan Intian laivastolle.

Kiina osti Su-33-prototyypin Ukrainasta, ja on vuodesta 2001 kehittänyt siihen perustuvaa konetta Shenyang J-15, joka teki ensilentonsa 31. elokuuta 2009 kiinalaisilla WS-10-moottoreilla varustettuna.

Kiina ja Venäjä neuvottelivat vuodesta 2006 Su-33:n myymisestä Kiinalle, mutta neuvottelut kariutuivat Kiinan vaatimuksiin kahdesta mallikappaleesta ja Kiinan valmistamiin kopioihin Su-27SK-koneista. Vuonna 2009 Kiina olisi jälleen ollut valmis ostamaan koneita, mutta Venäjä vaati vähintään 24 koneen minimierää.

Lähteet

Aiheesta muualla 

http://www.saunalahti.fi/halle/planes/rus/su-33.htm 

Su-33
Seulonnan keskeiset artikkelit
Neuvostoliittolaiset hävittäjälentokoneet
1980-luvun hävittäjälentokoneet
Robert Knepper

Robert Lyle Knepper (s. 8. heinäkuuta 1959 Fremont, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Theodore ”T-Bag” Bagwellin roolistaan televisiosarjassa Pako.

Robert Knepper syntyi Fremontissa, Ohiossa, mutta hänet kasvatettiin Maumeessa, lähellä Toledoa. Hänen isänsä Donald on eläinlääkäri (joka omistaa nykyisin praktiikkoja Toledossa ja Perrysburgissa) ja Pat-äiti työskenteli paikallisen teatterin tarpeistonhoitajana Robertin ollessa nuori – näin hän alkoi kiinnostua näyttelemisestä. Hän työskenteli usean vuoden ajan teatterin ja koulunäytelmien parissa. Hän valmistui Maumeen High Schoolista vuonna 1977 ja opiskeli näyttelemistä Northwestern Universityssä vuosina 1977–1981. Tämän jälkeen Knepper muutti New York Cityyn, jossa hän jatkoi teatterin parissa työskentelyä. Sittemmin hän on esiintynyt useissa rooleissa sekä televisiossa että elokuvissa. 

Knepper asuu vaimonsa Torin ja heidän poikansa, Benin, kanssa Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hän työskenteli neljän vuoden ajan, 2005–2009, suurta suosiota saavuttaneessa Pako-sarjassa. Vuosina 2009–2010 hän esiintyi Samuel Sullivanin roolissa Heroes-sarjassa.

Elokuvat 

 Sellaista on elämä (That’s Life!, 1986)
 Wild Thing (1987)
 Made in Heaven (1987)
 K.J.S. – kuollut jo saapuessaan (D.O.A., 1988)
 Luopiot (Renegades, 1989)
 Nuoret sankarit 2 (Young Guns II, 1990)
 Päätepysäkki New Mexico (Gas, Food Lodging, 1992)
 Minne tie vie (Where the Day Takes You, 1992)
 Numeromurhat (When the Bough Breaks, 1993)
 Under Heat (1994)
 MugShot (1995)
 Etsi ja tuhoa (Search and Destroy, 1995)
 Dead of Night (1996)
 The Undercover Kid (1996) (ääni)
 Jaded (1996)
 Kaikki sanovat I Love You (Everyone Says I Love You, 1996)
 You Are Here (1997)
 Aaveet (Phantoms, 1998)

 The Stringer (1998)
 Love & Sex (2000)
 Lady in the Box (2001)
 Swatters (2002)
 Topa Topa Bluffs (2002)
 Species III (2004)
 Panttivanki (Hostage, 2005)
 Good Night, and Good Luck. (2005)
 Hitman (2007)
 Turok: Son of Stone (2008)
 Transporter 3 (2008)
 Päivä jona maailma pysähtyi (The Day the Earth Stood Still, 2008)
 Percy Jackson: Hirviöidenmeri (Percy Jackson & the Olympians: The Sea of Monsters, äänirooli, 2013)
 Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 1 (The Hunger Games: Mockingjay – Part 1, 2014)
 Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 2 (The Hunger Games: Mockingjay – Part 2, 2015)
 Jack Reacher: Never Go Back (2016)
 Twin Peaks: The Return (2017)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 Biggeststars.com – Robert Knepper Biography 
 Robert Knepper Fans – a Robert Knepper fansite 
 The Robert Knepper Fanlisting  

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Crazy World

Crazy World on hard rock -yhtye Scorpionsin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 1990. Edellisen levyn, Savage Amusementin jälkeen yhtye oli lopettanut yhteistyönsä pitkäaikaisen tuottajansa Dieter Dierksin kanssa ja vaihtanut levy-yhtiötä Phonogramiin. Crazy Worldista tuli yksi yhtyeen menestyneimmistä albumeista. Billboardin listalla se ylsi sijalle 21. Singlevalinta "Wind of Change" nousi listojen kärkeen useassa maassa ja samoin single "Send Me an Angel" menestyi hyvin.

Kappaleet

Kokoonpano 
Klaus Meine - laulu
Rudolf Schenker - kitara
Matthias Jabs - kitara
Francis Buchholz - basso
Herman Rarebell - rummut

Muut muusikot
Koen Van Baal - koskettimet kappaleella Wind of Change
Jim Vallance - koskettimet kappaleella Send Me An Angel

Tuotanto
Tuottajat: Keith Olsen ja Scorpions
Engineering: Erwin Musper ja Keith Olsen
Miksaus: Keith Olsen, Shay Baby ja Erwin Musper
Nauhoitettu ja miksattu Goodnight L.A. -studioilla Los Angelesissa ja Wisseloord-studioilla Hilversumissa, Hollannissa
Graafinen suunnittelu: Po of Hipgnosis ja Icon
Valokuvaus: Wanelle Fitch ja Richard Evans
Yhtyekuva: Ross Halfin

Aiheesta muualla
Scorpions.com , sanoitukset ja ääninäytteitä

Vuoden 1990 albumit
Scorpionsin albumit
Patrik Sandell

Patrik Sandell (s. 21. huhtikuuta 1982) on ruotsalainen ralliautoilija. Hänen suurin saavutuksensa on Nuorten maailmanmestaruus vuonna 2006. Mestaruuteen hän ajoi Renault Clio S1600 -ralliautolla. Lisäksi hän on voittanut Ruotsin mestaruuden N 3 -ryhmässä vuonna 2005. Sandell sijoittui hopealle vuonna 2010 SWRC-luokassa. Vuonna 2013 hän siirtyi rallicrossiin ajamaan GRC-sarjaa ja voitti GRC Supercar -mestaruuden vuosina 2013 ja 2014.

Lähteet

Aiheesta muualla

Verkkosivu

Ruotsalaiset ralliautoilijat
Nuorten rallin maailmanmestarit
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Guangzhou Baiyunin kansainvälinen lentoasema

Guangzhou Baiyunin kansainvälinen lentoasema () on lentoasema, joka sijaitsee 28 kilometriä Kantonista, Guangdongin maakunnassa Kiinassa. Lentoasema on China Southern Airlinesin solmukohta. Se oli vuonna 2020 maailman vilkkain lentoasema, mutta jo seuraavana vuonna ykkössijalle palasi Atlantan kansainvälinen lentoasema Yhdysvalloissa.

Lentoaseman laajennussuunnitelma hyväksyttiin vuonna 2008. Laajennus koostuu kakkosterminaalin rakennuksista, pysäköintihallista ja -paikoista sekä liikenneinfrastruktuurista ja metroasemasta.

Kantonin metron kolmannen linjan laajennus lentoasemalle valmistui lokakuussa 2010 ennen vuoden 2010 Aasian kilpailujen alkua.

Lentoyhtiöt ja reittikohteet 
Aeroflot (Moskova-Šeremetjevo)
Air Canada (Vancouver)
Air China (Peking, Chengdu, Chongqing, Hangzhou, Tianjin)
Air France (Pariisi-Charles de Gaulle)
Air Zimbabwe (Harare)
All Nippon Airways (Tokio-Narita)
Asiana Airlines (Pusan, Soul-Incheon)
Batavia Air (Jakarta)
China Airlines (Taipei-Taiwan Taoyuan)
China Eastern Airlines (Shanghai-Pudong, Shanghai-Hongqiao, Kunming)
China Southern Airlines (Amsterdam, Bangkok, Beihai, Beijing, Changchun, Changde, Changsha, Changzhi, Changzhou, Chengdu, Cheongju, Chongqing, Daegu, Dali, Dalian, Dali City, Dandong, Datong, Diqing, Fukuoka, Fuzhou, Guilin, Guiyang, Haikou, Hangzhou, Hanoi, Harbin, Hefei, Ho Chi Minh City, Hohhot, Hongkong, Hotan, Huangshan, Jakarta, Jilin, Jinghong, Jinjiang, Korla, Katmandu, Kitakyushu, Kuala Lumpur, Kunming, Kuqa, Lanzhou, Laoag City, Lhasa, Lianyungang, Lijiang City, Liuzhou, Los Angeles, Manila, Meixien, Melbourne, Mudanjiang, Nagoya-Centrair, Nanchang, Nanchong, Nanjing, Nanning, Nantong, Nanyang, Ningbo, Osaka-Kansai, Pariisi-Charles de Gaulle, Penang, Phnom Penh, Qiemo, Qiqihar, Sanya, Soul-Incheon, Shanghai, Shantou, Shenyang, Shenzhen, Singapore, Sydney, Tachang, Taiyuan, Tianjin, Tokio-Narita, Tongren, Ürümqi, Yining, Weihai, Wenzhou, Wuhan, Wuxi, Wuyishan, Wuzhou, Xiamen, Xi'an, Xining, Xuzhou, Yancheng, Yanji, Yantai, Yinchuan, Yiwu, Zhanjiang, Zhengzhou, Zhuhai)
East Star Airlines (Wuhan)
Ethiopian Airlines (Addis Abeba, Bangkok)
EVA Air (Taipei-Taiwan Taoyuan)
Finnair (Helsinki [aloitetaan uudelleen neljä kertaa viikossa 6.5.‒29.10.2016])
Garuda Indonesia (Jakarta, Surabaya)
Hainan Airlines (Peking, Haikou, Sanya)
Japan Airlines (Nagoya-Centrair, Osaka-Kansai, Tokio-Narita)
Kenya Airways (Dubai, Nairobi)
Korean Air (Seoul-Incheon)
Lufthansa (Frankfurt, Manila)
Malaysia Airlines   (Kota Kinabalu, Kuala Lumpur, Kuching)
Shandong Airlines (Qingdao)
Shanghai Airlines (Shanghai-Hongqiao)
Shenzhen Airlines (Sanya)
Sichuan Airlines (Chengdu)
Singapore Airlines (Singapore)
Thai Airways (Bangkok)
Tiger Airways (Singapore)
Vietnam Airlines (Hanoi, Ho Chi Minh City)
Xiamen Airlines (Fuzhou, Xiamen)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Guangzhou Baiyunin kansainvälisen lentoasemat viralliset verkkosivut 

Kiinan lentoasemat
Kantonin rakennukset ja rakennelmat
Nuoriso- ja yhteisöohjaaja

Nuoriso- ja yhteisöohjaaja on lasten ja nuorten parissa toimiva toisen asteen ammattitutkinnon suorittanut nuorisotyön ammattilainen. Nuoriso- ja yhteisöohjauksen perustutkinto on 180 opintopisteen laajuinen kasvatus- ja ohjausalan perustutkinto
, ja sen voi suorittaa joko peruskoulu- tai lukiopohjaisena. Kolmivuotisen perustutkinnon suorittaneilla on yleinen jatko-opintokelpoisuus, jonka mukaan on kelpoinen pyrkimään ammattikorkeakouluihin ja yliopistoihin.

Ammattikorkeakouluissa on mahdollista suorittaa jatkokoulutuksena 210 op laajuinen yhteisöpedagogin tutkinto.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Opintopolku - yhteishaku

Toisen asteen tutkinnot
Sosiaali- ja terveysalan ammatit
Humanistisen ja kasvatusalan tutkinnot
Kokoomuksen Opiskelijaliitto Tuhatkunta

Kokoomuksen Opiskelijaliitto Tuhatkunta  (arkisesti Kokoomusopiskelijat tai Tuhatkunta, lyh. TuhKu) on suomalainen poliittinen opiskelijajärjestö. Tuhatkunta on Kansallisen Kokoomuksen jäsenliitto, johon kuuluu edelleen lukuisia pienempiä alayhdistyksiä lähes kaikista Suomen korkeakouluista. Kokoomusopiskelijat on myös konservatiivisen European Democrat Studentsin ja Nordens Konservativa Studentunionin (NKSU) jäsen.

Kokoomusopiskelijoita yhdistää keskustaoikeistolainen arvopohja ja vapaaseen markkinatalouteen. Kokoomusopiskelijat asettaa listat lähes kaikissa Suomen korkeakoulujen lakisääteisissä edustajistovaaleissa joka toinen vuosi.

Kokoomusopiskelijat on kriittinen osa kokoomusta; se esittää itsenäisesti oman poliittisen linjansa. Poliittisena ryhmittymänä kokoomusopiskelijat katsovat maailmaa myös opiskelijanäkökulmaa laajemmin.

Vuoteen 2012 asti ilmestynyt Oikein! oli kokoomusopiskelijoiden äänenkannattaja. Vuosina 1964–1982 ja 1994–2010 lehteä julkaistiin nimellä Tuhatkunta.

Politiikka

Koulutuspolitiikka 
Koulutuspolitiikka on yksi Kokoomusopiskelijoiden keskeisimpiä painopistealueita. Kokoomusopiskelijat katsoo, että jokaisella tulee olla kykyjensä mukaiset mahdollisuudet opiskella ja kehittää itseään. Investointi koulutukseen on investointi Suomen tulevaisuuden hyvinvointiin. Kokoomusopiskelijoiden toiminnan painopisteet ovat koulutuksen resurssien turvaaminen, koulutuksen laadun ja sisällön kehittäminen ja kansainvälistyminen.

Sosiaalipolitiikka 
Kokoomusopiskelijat toimii opiskelijoiden taloudellisten opiskeluedellytysten turvaamiseksi. Opiskelijoiden toimeentuloon liittyvissä kysymyksissä pyritään sellaiseen tukijärjestelmään, jossa opiskelijan ei tarvitse ottaa lainaa elääkseen. Kokoomusopiskelijat näkee opiskelijoiden toimeentulon kehittämisen osana laajempaa sosiaalipoliittista uudistusta. Sukupolvinäkökulman tuominen hyvinvointipoliittiseen keskusteluun ja päätöksentekoon on olennainen osa Kokoomusopiskelijoiden toimintaa.

Puheenjohtajat ja pääsihteerit 
Vuonna 1967 toiminnanjohtajan nimike muutettiin pääsihteeriksi.

Jäsenyhdistykset 

Kokoomusopiskelijoihin kuuluu 17 yliopistoissa ja ammattikorkeakouluissa toimivaa jäsenyhdistystä.

 Aalto-yliopiston Kokoomusopiskelijat (AlKo)
 Akateemiset Kansalliset Nuoret (AKN) (Turku)
 Ammattikorkeakoulujen Kokoomusopiskelijat (AMKY) (koko maa)
 Hämeen Kokoomusopiskelijat
 Joensuun Opiskelevat Porvarit (JoPo)
 Jyväskylän Kokoomusopiskelijat (JyKo)
 Kansalliset jatko-opiskelijat (koko maa)
 Kansalliset Ylioppilaat (KansY) (Helsinki)
 Kauppakorkeakoulun Porvarit (KaPo) (Helsinki)

 Kuopion Tuhatkunta (KuTu)
 Lakeuden Kokoomusopiskelijat (Seinäjoki)
 Lappeenrannan kokoomusteekkarit (LKokT)
 Oulun Kokoomusopiskelijat (OK)
 Rovaniemen Kokoomusopiskelijat
 Tampereen Kokoomusopiskelijat (TyKo)
 Tampereen Kokoomusteekkarit (TKokT)
 Vaasan Kampusporvarit

Talous

Rahoitus

Lähteet 

Kansallinen Kokoomus
Poliittiset opiskelijajärjestöt
Suomalaiset feministiset järjestöt
Tunneäly

Tunneäly on kykyä tunnistaa tunteiden merkitystä ja käyttää näitä tietoja hyväksi ongelmanratkaisussa. Kyvyssä on seuraavanlaisia osia:
 miten tunteet tiedostetaan itsessä ja toisissa
 miten tunteet ilmaistaan
 miten tunteita helpotetaan yhdistämällä emotionaalista ja kognitiivista tietoa toisiinsa
 tunteiden ymmärtäminen ja selittäminen järkiperäisesti
 tunteiden säätely ja hallinta

Termin tunneäly (emotional intelligence) on tuonut julkisuuteen Daniel Goleman.

Lähteet

Kirjallisuutta 
 
 

Tunteet
Älykkyys
Seulonnan keskeiset artikkelit
Japaninulpukka

Japaninulpukka (Nuphar japonica) on lummekasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Japanissa, Koreassa, Sahalinilla ja Venäjän Kaukoidän Primorjessa. Lajia viljellään suurissa akvaarioissa vesikasvina.

Ulkonäkö ja koko 
Japaninulpukka kasvaa jopa 80 cm korkeaksi. Sillä on isokokoinen juurakko, vaaleanvihreitä keihäänkärjen muotoisia aaltoilevareunaisia uposlehtiä ja laajoja pyöreitä kelluslehtiä. Japaninulpukka kukkii keltaisin pinnalle nousevin kukin.

Elinympäristö 
Japaninulpukka kasvaa lievästi happamassa tai neutraalissa (pH 5–8) vedessä, sekä pehmeä että kova vesi käy. Valon tarve on suuri ja lämpötila saa olla 10–28 astetta.

Lähteet

Ulpukat
Hirvenkello

Hirvenkello (Campanula cervicaria) on näyttävä, kaksi- tai monivuotinen Euraasiassa tavattava kellokasvi.

Ulkonäkö ja koko 
Hirvenkello kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Sen monisärmäinen varsi on jäykkä, pysty ja mehevä, 3–5 millimetriä paksu ja karheakarvainen. Lehtiruoti on tavallisesti leveästi siipipalteinen. Lehden lapa on epäsäännöllisen nyhälaitainen, vaaleanvihreä ja kankeakarvainen. Muodoltaan lehdet ovat pitkulaisen suikeita tai puikeita. Vaaleansiniset, pari senttiä pitkät, mykerömäiset kukat kasvavat pallomaiseksi kukinnoksi varren päähän. Pienempiä kukintoja on lehtihangoissa. Kasvi kukkii heinä-elokuussa.

Ulkonäöltään hirvenkello muistuttaa yleisempää peurankelloa (C. glomerata).

Hirvenkellon pölyttäjinä toimivat kimalaiset (Bombus) ja kukkakärpäset (Syrphidae). Myös itsepölytys on mahdollista, mutta silloin kasvin siementuotto on paljon heikompi. Kasvi kukkii vain kerran, jonka jälkeen se kuolee.

Levinneisyys 
Hirvenkellon levinneisyys ulottuu Keski-Suomesta, -Ruotsista ja -Norjasta Pohjois-Italiaan ja Balkanin niemimaalle. Läntisimmät kasvupaikat ovat Espanjassa, josta lajin levinneisyysalue jatkuu läpi Keski- ja Itä-Euroopan Aasian puolelle Länsi-Siperiaan asti. Suomessa hirvenkelloa esiintyy harvinaisena paikoitellen Nurmes-Iisalmi-Pori-linjan eteläpuolella. Se on Suomessa suuresti harvinaistunut ja Pohjanmaalta kokonaan hävinnyt.

Elinympäristö 
Hirvenkello kasvaa tienpientareilla, radanvarsilla, metsäaukeilla, rinneniityillä ja ahoilla. Aikaisemmin laji oli tyypillinen kaskiahojen ja kaskiviljelysten reunaosien kasvi. Laji on suuresti harvinaistunut viime vuosikymmeninä perinteisen maatalouden loputtua.

Lähteet 
 Raatikainen, Mikko: Hirvenkello. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 89.
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Hirvenkellon levinneisyys Suomessa.
 Luontoportti: Hirvenkello (Campanula cervicaria)

Kellokukat
Suomen vaarantuneet kasvit
Anneliese van der Pol

Anneliese Louise van der Pol (s. 23. syyskuuta 1984 Amsterdam) on hollantilaissyntyinen näyttelijä. Hän näyttelee musiikkiteattereissa, ja yksi hänen rooleistaan on Chelsea Daniels Disney Channelin ohjelmassa That’s So Raven. Hän on myös laulaja. 

Laulajana Anneliese van der Pol on sopraano. Eräs hänen lauluistaan oli ”Over it” Disney Channelin elokuvassa Stuck in the Suburbs. Hänen toinen soolonsa oli nimeltään ”A Day in the Sun” albumilla That's so Raven Too! Hänellä on ollut myös muita Disneyn musiikkiprojekteja, kuten ”Circle of life” Leijonakuninkaassa sekä laulu ”A Dream is a Wish Your Heart Makes” elokuvassa Tuhkimo. Hänellä on kaksi vanhempaa siskoa, Rachel ja Sarah.

Hänellä on nykyisin Yhdysvaltain kansalaisuus.

Aiheesta muualla

Van der Pol, Anneliese
Van der Pol, Anneliese
Van der Pol, Anneliese
Van der Pol, Anneliese
Van der Pol, Anneliese
Van der Pol, Anneliese
Simoniemi

Simoniemi on kylä ja taajama Simon kunnassa Lapin maakunnassa. Taajaman väkiluku vuonna 2005 oli 545 ja pinta-ala 5,4 km². Simoniemi on asukasluvultaan Simon kolmanneksi suurin. Simoniemi on myös Simon entinen koulupiiri. Koulun lakkauttamisen jälkeen Simoniemi on kuulunut Maksniemen koulupiiriin.

Simoniemi sijaitsee Perämeren rantamaisemissa samannimisellä niemellä valtatien 4 eteläpuolella, noin neljä kilometriä länteen kunnan liikekeskustasta. Kylä on kunnan kirkonkylä, siellä sijaitsee vuonna 1846 valmistunut Simon kirkko. Kylän postiosoite on 95220 Simoniemi.

Kyläalue muodostuu Perämeren merellisistä maisemista sekä vanhan maantien varrella sijaitsevista pelto- ja niittyaukeista. Kylänraitille tunnusomaisia piirteitä ovat mutkittelevan maantien varrella sijaitsevat useat vanhat maatalot. Muut läheiset kylät ovat pohjoisessa sijaitseva Viantie sekä idässä sijaitseva Simonkylä.

Simoniemen kylätoimintaa ylläpitää Simoniemi-Viantie kylätoimikunta ry.

Lähteet 

Simon kylät
Simon taajamat
Suomen kirkonkylät
Suomen niemet
Arabialainen chat-merkistö

Arabialaista chat-merkistöä käytetään pääasiassa arabiankielisten viestien lähettämiseen internetissä tai matkapuhelimen välityksellä silloin kun normaalia arabialaista merkistöä ei voida teknisistä syistä käyttää. Merkistö koostuu pääasiassa arabian aakkosten muunnoksista latinalaisten aakkosten merkeiksi. Muunnokset eivät kuitenkaan noudata translitterointistandardeja (ISO 233 ja SFS 5755).

Historia 
Erityisesti 1990-luvulla länsimaissa kehitetyt viestiteknologiat ovat tulleet suosituiksi myös arabimaailmassa. Muun muassa henkilökohtaiset tietokoneet, WWW, sähköposti, IRC, pikaviestimet ja tekstiviestit ovat kaikki länsimaisia keksintöjä. Useimmissa on voinut käyttää vain latinalaisiin aakkosiin kuuluvia merkkejä, eikä kaikissa vieläkään ole mahdollista hyödyntää arabian aakkosia. Tämän vuoksi ovat arabiankieliset käyttäjät alkaneet korvata arabian aakkosia vastaavin latinalaisin aakkosin. Kaikille kirjaimille ei ole foneettista vastinetta, ja niinpä osa merkeistä esitetään numeroilla ja muilla symboleilla. Esimerkiksi latinalaisen aakkoston numeroa 3 käytetään kuvaamaan arabian kirjainta ع (`ayn).

Muunnokselle ei ole olemassa vielä vakiintunutta nimeä, koska se on vielä varsin uusi ja sitä käytetään lähinnä epävirallisissa yhteyksissä. Jotkut käyttävät merkistöstä nimeä arabialainen chat-merkistö, koska sitä käytetään yleisimmin chat-palveluissa. Myös nimeä Aralish käytetään. Uudissanassa yhdistyvät arabian kieli (tavu ara) ja englantilainen merkistö (tavu lish, englannin sanasta english).

Käyttö 
Merkistöä käytetään pääasiassa verkkoviestinnässä, kuten IRCissä, eri keskustelufoorumeilla ja blogeissa, koska näissä ei yleensä ole mahdollista käyttää arabian kirjainmerkkejä. 

Yleisimmin merkistöä käyttävät arabimaailman nuoret erilaisissa epämuodollisissa yhteyksissä, kuten ystävien välisessä viestinnässä. Merkistöä ei käytetä virallisissa yhteyksissä eikä muutenkaan laajamuotoisessa viestinnässä. Merkistön avulla käydyt keskustelut ovat tyypillisesti enintään muutaman lauseen mittaisia.

Windows XP, Mac OS X ja monet Linux-jakelut tukevat arabian kieltä, mutta kaikilla käyttäjillä ei ole käytössään arabialaista näppäimistöä, joten he käyttävät chat-merkistöä.

Translitterointi
Pikaviestintä
Chat-merkistö
Mitsubishi Galant VR-4

Mitsubishi Galant VR-4 oli Galant-malliston huippumalli auton kuudennessa (1988-92), seitsemännessä (1992-96) ja kahdeksannessa (1997-2002) mallisukupolvessa. 

Alun perin Galant VR-4 suunniteltiin Rallin A-ryhmän säännöt täyttäväksi ralliautoksi vastaamaan mm. Lancia Delta HF Integralen ja Toyota Celica GT Fourin esittämään haasteeseen. Mitsubishi Ralliart oli 70-luvulla kilpaillut rallissa varsin hyvällä menestyksellä vanhalla takavetoisella Lancerilla sekä aavikkokilpailuissa nelivetoisilla Pajero/Shogun malleilla. Sen sijaan B-ryhmässä ajatettu Mitsubishi Starion Turbo ei kaksivetoisena pärjännyt Lancian, Peugeot'n ja Fordin nelivetoisia superautoja vastaan. Kun B-ryhmä sitten kiellettiin 1987 jälkeen, Mitsubishin oli vaihdettava taktiikkaansa ja hiljattain esitellystä kuudennen sukupolven Galantista rakennettiin nelivetoinen turboahdetulla moottorilla varustettu VR-4 malli jossa soveltuvin osin käytettiin hyväksi B-ryhmän Starionin tekniikkaa.
Mitsubishi Ralliart Europe toimi tehtaan virallisena kilpatallina rallin MM-sarjassa saavuttaen Galantilla kolme osakilpailu voittoa: 
 1989 Jyväskylän Suurajoissa ruotsalainen Mikael Ericsson
 1989 RAC-rallissa suomalainen Pentti Airikkala
 1991 Ruotsin rallissa ruotsalainen Kenneth Eriksson

MM-tasolla Mitsubishi ei kuitenkaan Galantilla onnistunut saavuttamaan kokonaiskilpailun mestaruutta. Sen sijaan Aasian-Tyynenmeren rallisarjassa Galantilla voitettiin sarjan mestaruus kolmesti.
 1988 japanilainen Kenjiro Shinozuka
 1991 ja 1992 uusiseelantilainen Ross Dunkerton

Galant kuitenkin osoittautui liian isoksi ja kilpailukyvyttömäksi, Mitsubishi kilpailijoidensa tavoin siirtyi pienempään korimallin. Galantin seuraajaksi esiteltiin vuonna 1992 uusi Lancer Evolution johon Galantissa hyväksi havaittu tekniikka siirrettiin.

Galant vr-4:n valmistus lopetettiin vuonna 2001. Viimeisessä kahdeksannen sukupolven mallissa oli 2,5 litrainen v6 tuplaturbo vuosina 97-98 260 hevosvoimaa ja vuodesta -99 alkaen facelift mallina 280 hevosvoimaa. Mallia oli saatavilla myös farmarina, joka tunnetaan nimellä Mitsubishi Legnum.

Molemmista on kaksi perustyyppiä Type-V ja Type-S, näistä V on enemmän mukavuuteen perustuva nahkapenkeillään ja S sporttisuuteen ja ajettavuuteen perustuva.

Galant VR-4
Ralliautot
Suomalaiset Aseveljet Amerikassa

Suomalaiset Aseveljet Amerikassa on Yhdysvalloissa toimiva sinne muuttaneiden tai Yhdysvalloista Suomeen sotimaan lähteneiden suomalaisten sotaveteraanien yhdistys. Yhdistys perustettiin aluksi vuoden 1918 sodan amerikansuomalaisten veteraanien tarpeita varten Suomen Vapaussodan Rintamamiesyhdistyksen New Yorkin alaosastona vuonna 1934. 

Yhdistys keräsi varoja vapaaehtoisjoukon lähettämiseksi Suomen talvisotaan. Vuonna 1940 yhdistyksen nimi muutettiin muotoon Suomalaiset Aseveljet Amerikassa. 

Yhdistys on avustanut veteraaneja Suomessa esimerkiksi tukemalla Kaunialan sotavammasairaalaa. Toisaalta yhdistyksen jäsenet tukivat Yhdysvaltoihin muuttaneita asekätkijöitä heidän asettumisessaan uuteen kotimaahan. Yhdistyksen toiminta vilkastui näiden uuden jäsenten myötä. Nyt yhdistyksen tilanne on sama kuin muillakin veteraanijärjestöillä: väki vanhenee ja vähenee. Suomalaiset Aseveljet Amerikassa päätti siirtää osan muistoistaan ja perinteistään Suomeen.

19. kesäkuuta 2006 yhdistys luovutti arkistonsa sekä lippunsa ja miekkansa Suomeen Vapaussodan perinneliitolle. Lipun ja miekan luovutti yhdistyksen puheenjohtaja Ray Heinonen ja otti vastaan Vapaussodan perinneliiton puheenjohtaja kenraali Lauri Koho.

Aiheesta muualla
 Aseveljien laatta paljastettiin suurlähetystössä (Finlandia Weekly 04.01.2006)

Suomalaisen siirtolaisuuden historia
Yhdysvaltalaiset järjestöt
János Sajnovics

János Sajnovics (12. toukokuuta 1733 Tordas, Unkari – 4. toukokuuta 1785 Buda, Unkari) oli unkarilainen jesuiitta ja oppinut, joka harrasti kielitiedettä, matematiikkaa ja tähtitiedettä. Hänen katsotaan ensimmäisenä todistaneen suomalais-ugrilaisten kielten sukulaisuuden.

Sajnovics matkusti vuonna 1769 Tanskan kuninkaan organisoiman tieteellisen retkikunnan jäsenenä tutkimaan Venuksen ylikulkua Norjan pohjoisosiin. Siellä hän teki muistiinpanoja myös saamelaiskielistä ja vakuuttui niiden yhteydestä unkarin kieleen. Vuonna 1770 hän julkaisi tutkimuksen Demonstratio. Idioma Ungarorum et Lapponum idem esse, jossa hän todisti äänteellisiä ja muoto-opillisia kriteerejä hyväksikäyttäen saamelaiskielten, suomen ja unkarin olevan yhteistä alkuperää.

Sajnovics oli mahdollisesti ensimmäinen, joka hyödynsi kielten äännerakenteen ja morfologian vertailua selittääkseen kielten historiallisia yhteyksiä. Esimerkiksi William Jonesin katsotaan todistaneen keskeisten indoeurooppalaisten kielten välisen historiallisen yhteyden vasta vuonna 1786. Sajnovicsia on siis perusteita pitää yhtenä historiallis-vertailevan kielitieteen perustajista.

Sajnovics oli jesuiitta, tähtitieteilijä ja kielentutkija, Budan tähtitieteellisen observatorion apulainen. Hän seurasi 1769 astronomi Maximilian Helliä tähtitieteelliselle tutkimusmatkalle Norjan Lappiin Vuoreijaan. Kiinnitettyään jo aiemmin huomiota kysymykseen unkarin, suomen ja saamen kielen mahdollisesta sukulaisuudesta hän Lappiin tultuaan ryhtyi opiskelemaan saamea, jolloin hän varmistui saamen ja unkarin välisestä sukulaisuudesta. Jo seuraavana vuonna 1770 hän julkaisi kuuluisan vertailevan tutkimuksensa Demonstratio. Idioma Ungarorum et Lapponum idem esse, jossa muun muassa myös Halotti beszéd ilmestyi ensi kerran kokonaisuudessaan.

Katso myös
 Sámuel Gyarmathi

Lähteet 

Jesuiitat
Unkarilaiset kielitieteilijät
Fennougristit
Vuonna 1733 syntyneet
Vuonna 1785 kuolleet
Tumahuokonen

Tumahuokonen on tumakotelon aukko, jonka kautta solulima ja tumalima ovat toisiinsa yhteydessä ja jonka kautta myös melko suuret molekyylit voivat säädellysti siirtyä tumasta solulimaan tai toisin päin.

Lähteet
 

Tuma
Soinin kirkko

Soinin kirkko on vuonna 1793 rakennettu puukirkko.

Kirkkorakennus ympäristöineen
Kirkon rakennustyöt toteutettiin Yrjö Lepistön johdolla ja nykyisen asunsa se sai vuonna 1885 suoritetussa peruskorjauksessa. Kirkon alttaritaulu on Matti Annalan maalaama Kristus ristillä. Kirkon vieressä on kellotapuli vuodelta 1795 ja niitä ympäröi vanha hautausmaa, jossa on myös 1800-luvun nälkävuosien muistomerkki sekä sankarihautoja viime sodilta. Kirkon läheisyydessä ovat vielä pappilan päärakennus ja vuonna 1979 rakennettu seurakuntatalo. Museovirasto on listannut kirkon ympäristöineen valtakunnallisesti merkittävien kulttuurihistoriallisten kohteiden luetteloon.

Vaivaisakka

Kirkon ulkopuolella on Suomen ainoa vaivaisakka, kun perinteisesti kirkkojen eteen on pystytetty vaivaisukko. Vaivaisakka seisoo kirkon kellotapulin seinällä omassa katoksessaan, jonka etuseinässä on kyltti "Joka köyhää armahtaa, hän lainaa herralle." Akalla on siniset silmät, kirkkaanpunainen suu ja pitkä selkään laskeutuva kiiltävän musta tukka.  Pukineina ovat sininen paita, musta hame ja valkoinen esiliina. Akka on puolitoista metriä korkea. Oikea käsi, josta puuttuu pala, ojentuu kohti almun antajaa, mutta vaivaisakan raha-aukko on paidan kauluksen keskellä. Soinin kirkkoraati tilasi vaivaisakan 1853 ja sen valmisti seuraavana vuonna Matti Taipale viiden hopearuplan hinnalla, mukaan lukien maalaustyö ja katos. Soinilainen Jaana Laakso kirjoitti tekstin Vaivaisakka tarinoi, josta muokattua näytelmää esitettiin 2004, 2006 ja 2014.

Soinin vaivaisakan ohella tiedetään Suomesta vain toinen, Hyvinkäällä ollut, josta on kuitenkin jäljellä pelkästään kuva Suomen Kansallismuseossa. Soinin vaivaisakka on kiertänyt näyttelyissä eri puolella Suomea ja Italiassakin, Cuneon maakunnan Saluzzossa, Roomassa ja Vatikaanissa.

Kirkon sankarihautoja vartiovat punaisesta graniitista veistetyt leijonat ovat kuvanveistäjä Helvi Hyvärisen työ vuodelta 1956.

Lähteet 
Kirkko ja vaivaisakka  (viitattu 13.11.2008)
Soinin kirkko ympäristöineen (viitattu 13.11.2008)
 Saarinen, R. 2008. Soinin kirkolla seisoo ainoa vaivaisakka. Sana, 13.11.2008, s. 15.

Viitteet

Aiheesta muualla 

Etelä-Pohjanmaan kirkkorakennukset
Suomen puiset ristikirkot
Soini
Admiral Kuznetsov

Admiral Flota Sovetskogo Sojuza Kuznetsov (; alun perin Tbilisi) eli projekti 1143.5 on Venäjän laivaston ainoa lentotukialus ja laivaston nykyinen lippulaiva. Aluksen tilasi punalaivasto, mutta alus ei ehtinyt käyttöön ennen Neuvostoliiton hajoamista. Alus on nimetty Neuvostoliiton laivastoamiraali Nikolai Gerasimovitš Kuznetsovin mukaan.

Virallisesti alus ei ole lentotukialus vaan "raskas ilma-aluksia kantava risteilijä". Tämä luokitus johtuu siitä että se kantaa ilma-alusten lisäksi P-700 Granit-meritorjuntaohjuksia.  Tämä on ensisijaisesti sen vuoksi että Bosporinsalmi on ainoa reitti Mustaltamereltä Välimerelle ja salmea hallitseva Turkki ei päästä lentotukialuksia kulkemaan sen läpi.

Valmistus 

Alus tilattiin Nikolajevin eteläiseltä telakalta Nikolajevista, missä köli laskettiin 1982. Se laskettiin vesille 1985 ja otettiin palvelukseen 1995. Eri vaiheissa aluksesta käytettiin nimiä Riga, Leonid Brežnev ja Tbilisi. Nykyisen nimensä alus sai 4. lokakuuta 1990.

Palvelus 

Joulukuussa 1991 alus siirrettiin Mustaltamereltä asemapaikalleen Pohjoisen laivaston tukikohtaan, jossa se oli pitkiä aikoja laiturissa. 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa ehdotettiin useita kertoja aluksen romuttamista. Se kuitenkin säästettiin lentotukialuslentäjien kouluttamista varten.

Vuodesta 2012 aluksella aloitettiin laajamittainen modernisointi, jossa mm. ohjusaseistus poistetaan ja ilmatorjunta-aseistus uusitaan, kuten myös elektroniikka ja taistelunjohtojärjestelmä. Samalla alukselle tulee lisää hangaaritilaa lentokoneille. Myös katapulttien asentamista on harkittu. Muutostyöt kestävät ainakin viisi vuotta, vuoteen 2017. Samalla aluksen lentokalusto joudutaan uusimaan Su-33-koneiden käyttöiän tullessa täyteen. Ehdolla ovat ainakin MiG-29K ja kehitteillä olevan Suhoi PAK FA -hävittäjän meriversio.

Joulukuussa 2019 Kuznetsovin ollessa Zvezdochkan korjaustelakalla hitsauskipinästä alkanut tulipalo aiheutti suurta tuhoa. Tulipalossa sai surmansa kaksi henkeä ja sen oletetaan siirtävän aluksen palvelukseen paluun vuoteen 2023 eli aiheuttavan vuoden viiveen.

Kuznetsov on käytössä arvioiden mukaan vuoteen 2030 asti.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Kuznetsov-luokan lentotukialukset
Seulonnan keskeiset artikkelit
Sisar

Sisar on jonkun toisen kanssa samoista vanhemmista syntynyt naispuolinen henkilö tämän toisen kannalta. Ilmaisulla tarkoitetaan usein myös sisarpuolta tai kasvattisisarta. Sisko on puhekieltä, sitä käytetään usein tuttavallisessa kielenkäytössä.

Ilmaisulla sisarpuoli tai harvinaisemmalla ilmaisulla puolisisar tarkoitetaan jonkun toisen kannalta naispuolista henkilöä, jolla on kyseisen henkilön kanssa vain toinen vanhemmista yhteinen. Sisarpuoleksi voidaan kutsua myös henkilön isä- tai äitipuolen tytärtä, joka ei ole tämän henkilön verisukulainen.

Henkilön vanhempaa sisarta kutsutaan isosiskoksi tai isosisareksi ja nuorempaa pikkusiskoksi tai pikkusisareksi. Kun on kyse esimerkiksi kaksosista,  puhutaan kaksossisaresta tai kaksossiskosta.

Sisar-nimityksellä voidaan viitata kuvaannollisesti naisten väliseen ystävyyteen tai yhteenkuuluvuuteen (vertaa veli).

Sisar on myös vanhahtava nimitys yleensä hoitotyössä olevalle naiselle, esimerkiksi terveyssisar, sisar hento valkoinen. Myös uskonnollista palvelusta tekevistä naisista kuten nunnista käytetään usein nimitystä sisar, esimerkiksi Sisar Maria.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Perhe
Sukututkimus
Seulonnan keskeiset artikkelit
Manna

Manna on leivän kaltaista ruokaa, jolla Vanhan testamentin mukaan Jumala ruokki päivittäin israelilaiset, kun nämä olivat 40 vuoden vaelluksellaan Siinain erämaassa.

Etymologia
Sanan manna etymologia on epävarma. Vanhemman käsityksen mukaan sana tulisi heprean sanavartalosta mnh, joka tarkoittaa lahjaa. Uudemman teorian mukaan sana tulisikin sanavartalosta myn, jolloin se viittaisi eritteeseen, tai se tulisi jostain toisesta kielestä kuin hepreasta. Arabian kielessä sanaa mann käytetään edelleen viittaamaan siinailaisen tamariskin ”mannaan”.

Kuvaus

Mannasta kerrotaan Toisessa Mooseksen kirjassa (16:13–35) ja Neljännessä Mooseksen kirjassa (11:6–9). Lisäksi se mainitaan uudelleen muutamassa myöhemmin kirjoitetussa raamatunkohdassa. Manna mainitaan myös kolme kertaa Koraanissa.

Mannaa kerrotaan löytyneen aamukasteen jäljiltä, ja aurinko sulatti sen. Joissain kohdissa mannan kerrotaan sataneen taivaasta.

Mannasta annetaan Raamatussa tarkkoja mutta vaihtelevia kuvauksia. Yhtäältä manna kuvataan hienoksi ja hiutalemaiseksi aineeksi. Mannaa kuvataan myös leivän, viljan tai korianterinsiemenen kaltaiseksi, valkoiseksi tai bdelliumin väriseksi, ja hunajavohvelin tai ruokaöljyn makuiseksi.

Käyttö
Jumala kehotti israelilaisia keräämään aamuisin vain niin paljon mannaa kuin mitä he yhdessä päivässä kuluttivat, sillä yli jäänyt manna pilaantuisi yön aikana. Ennen sapattia sai kuitenkin kerätä kahden päivän annoksen, sillä sapattina mannaa ei löytynyt. Tämä riitti israelilaisille, sillä kaikkina arkiaamuina maassa oli uutta mannaa.

Ruoanvalmistuksessa manna ensin jauhettiin tai vatkattiin ja sitten keitettiin tai paistettiin kakuiksi. Ruoan makua on kuvattu yhtäällä herkulliseksi, toisaalla pahanmakuiseksi.

Mannan tulo jatkui säännöllisenä aina siihen asti, kunnes israelilaiset 40 vuoden vaelluksen jälkeen saapuivat luvattuun maahan. Israelilaiset juhlistivat mannan merkitystä  pitämällä pienen määrän sitä liitonarkissa.

Mitä manna oli?

Mannaksi on ehdotettu kolmea Siinailla esiintyvää ainetta. Vanhin ehdotus on Lecanora esculenta -jäkälä, joka kasvoi aikoinaan Siinain kallioilla ja tuotti tuulen vietäväksi itiöitään. Se tuottaa kuitenkin vain pieniä määriä itiöitä ja lisäksi vain päivänvalon aikaan. Toinen ehdokas mannaksi on jonkin kukkivan puun, kuten Alhagi maurorumin tai Fraxinus ornusin pihka. Kolmas ja suosituin ehdokas mannaksi on Tamarix gallica mannifera -tamariskipuulla elävien hyönteisten tuottama hiilihydraatipitoinen erite, mesikaste, joka muodostaa puun pinnalle jähmettyneitä pisaroita. Tätä eritettä syntyy kuitenkin vain muutaman viikon ajan alkukesällä. Koska mikään ehdokas ei kelpaa yksinään mannaksi, on ehdotettu, että mannalla tarkoitettiin kaikkia näitä aineita yhdessä.

Teologinen merkitys
Teologiselta kannalta manna on selitetty usealla tavalla. Se on nähty Jumalan tapana nöyryyttää ja koetella israelilaisia, opettaa heidät riippuvaisiksi Jumalasta ja samalla luottamaan Jumalaan, tai tarkistaa, tottelisivatko he Jumalan antamia ohjeita.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Kuvitteellinen ruoka
Raamattu
Seulonnan keskeiset artikkelit
Marttisen miehet

Marttisen miehillä tarkoitetaan suomalaisten asekätkijöiden ryhmää, joka pakeni Suomesta Ruotsin kautta Yhdysvaltoihin ja liittyi aikanaan Yhdysvaltain armeijaan. Ryhmää kutsutaan "Marttisen miehiksi" johtajansa, Mannerheim-ristin ritarin sekä Suomen ja myöhemmin myös Yhdysvaltain armeijan everstin Alpo Marttisen mukaan. Viimeinen elossa ollut ryhmän jäsen Antero Aakkula kuoli 11. joulukuuta 2006.

Pako Ruotsiin
Asekätkentä eli Päämajan organisoima aseiden ja materiaalin hajavarastointi mahdollista sissisotaa varten alkoi paljastua kevään 1945 kuluessa. Keskeistä oli Oulussa tapahtunut kuljetusorganisaatioon kuuluneen miehen tekemä ilmianto valtiolliselle poliisille eli ns. Punaiselle Valpolle. 8. toukokuuta annettiin Oulun sotilaspiirin 2. ye-upseeria Aito Keravuorta koskeva etsintäkuulutus. Asekätkentäoperaation johtoon kuulunut Usko Sakari Haahti antoi Keravuorelle käskyn poistua maasta, minkä tämä 12. toukokuuta tekikin suunnaten kalastajaveneen viemänä Ruotsiin. Rantautuminen tapahtui Piitimessä. Keravuoren maasta poistumisen tarkoitus oli rajata paljastunut asekätkentä yhden sijaiskärsijän vastuulle. 

Tämä ei kuitenkaan onnistunut, pidätyksiä seurasi ja asekätkentäorganisaation avainhenkilöille annettiin eri keinoin kehotuksia poistua maasta. Osa ehdittiin pidättää ja heidän pakomatkaansa sisältyikin esimerkiksi karkaamisia vankikuljetuksista. 

Lauri "Lasse" Törni ei varsinaisesti kuulunut Marttisen miehiin, vaan liittyi USA:n merijalkaväkeen alkuperäisen kokoonpanon jälkeen, eikä hänellä ollut yhteyttä varsinaiseen asekätkentään. Hänet yleensä mainitaan kuitenkin samaan porukkaan kuuluvaksi.

Yhdysvaltain armeijassa palvelleet Marttisen miehet

Everstit
Alpo K. Marttinen
Antero Aakkula
Paavo Kairinen
Aito Keravuori
Kalle Keränen
Erkki Lahdenperä
Eino Lassila

Everstiluutantit
Olavi Alakulppi
Antero Havola
Erik Palojärvi
Arvo Vikström

Majurit
Pauli Nysten
Lauri Törni "Larry Alan Thorne, USA" "Larry Lane, Waffen-SS"

Kapteenit 
Juho Anttila
Onni Sinkko
Sulo Uitto

Kersantti
Vesa Järvinen

Korpraali
Olavi Pihala

Lähteet

Kirjallisuus
 Kairinen, Paavo 1987. Marttisen miehet: Asekätkijäveljet.

Viitteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset sotilaat
Sideerinen astrologia

Sideerinen astrologia on astrologinen suuntaus, jossa tähtikartan osat, etenkin Eläinradan merkit lasketaan vastaavien tähdistöjen ja kiintotähtien sijainnin mukaan. Tässä suhteessa se eroaa trooppisesta astrologiasta, jossa merkit on pysyvästi sidottu määräetäisyydelle kevättasauspisteestä.

Alun perin Eläinradan merkit on nimetty niiden tähdistöjen mukaan, joiden suunnalla Aurinko on eri vuodenaikoina. Myöhemmin syntynyt ero sideeristen ja trooppisten merkkien välillä johtuu maapallon prekessiosta. Sillä tarkoitetaan maan akselin hidasta siirtymistä avaruuden tasojen suhteen. Kun maapallo kiertää vuoden aikana auringon ympäri, akselin suunta pysyy lähes muuttumattomana ja osoittaa nykyisin kaikkina vuodenaikoina suunnilleen Pohjantähden suuntaan. Pidemmän ajan kuluessa akselin suunta kuitenkin muuttuu, suunnilleen yhden kaariasteen 72:n vuoden aikana, ja vasta noin 26 000 vuoden kuluttua se osoittaa jälleen samaan suuntaan.  Tämän vuoksi myöskään kevättasauspiste ei sijaitse pysyvästi samassa tähdistössä. Kaksituhatta vuotta sitten se sijaitsi lähellä Kalojen ja Oinaan tähdistöjen rajaa, mutta nykyisin Kalojen tähdistön alueella lähempänä Vesimiehen tähdistön rajaa Trooppisessa astrologiassa kevättasauspistettä pidetään kuitenkin edelleen Kalojen ja Oinaan merkkien rajana, mutta sideerisessä astrologiassa sen katsotaan olevan lähellä Vesimiehen ja Kalojen merkkien rajaa. Vastaavasti muutkin trooppiset ja sideeriset merkit poikkeavat nykyään suunnilleen kuukauden verran toisistaan.

Sideeristä astrologiaa on vanhastaan harrastettu varsinkin Intiassa, trooppista länsimaissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kenneth Bowser: Western Sidereal Astrology. 
 Lunar Planner: Sidereal Astrology. 
 Jyotish - Vedic Sidereal Astrology . 

Astrologia
Kevätesikko

Kevätesikko (Primula veris) on keväällä kukkiva esikkolaji.

Ulkonäkö ja koko 
Kevätesikon lusikanmuotoiset, noin 5–15 cm pitkät lehdet kasvavat ruusukkeena maata vasten. Niiden keskeltä nousee 5–30 cm korkeita kukkavarsia, joiden päässä on 10–20 keltaista kukkaa. Kevätesikko kukkii touko-kesäkuussa. Kevätesikon voi sekoittaa helposti lehtoesikkoon (Primula elatior).

Levinneisyys 
Kevätesikkoa tavataan Euroopan ja Länsi-Siperian lauhkealla vyöhykkeellä, lähinnä sen eteläosassa eli lehtimetsävyöhykkeellä. Etelässä se esiintyy harvinaisena välimerenilmaston alueella lähinnä vuoristoissa ja puuttuu Unkarin pustalta ja Kaakkois-Euroopan aroilta.

Suomessa kevätesikkoa esiintyy lähinnä Ahvenanmaalla ja Etelä-Suomessa, mutta suotuisilla paikoilla niitä tavataan jopa Lapissa asti. Vakiintunut alkuperäinen kasvi tai muinaistulokas se on vain Lounais-Suomessa. Pohjoisempana sen satunnaiset esiintymät lienevät peräisin koristekasvina viljellyistä esikoista.

Kevätesikko on Ahvenanmaan maakuntakasvi.

Elinympäristö 
Kevätesikkoa tavataan lehtoniityillä ja lehdoissa, sekä asutuksen läheisyydessä puutarhakarkulaisena.

Käyttö 
Kevätesikon kukkia on aikaisemmin käytetty paloviinan ja nuuskan värjäämiseen. Kukista on tehty myös viiniä ja tuoreita lehtiä syöty salaattina.

Lähteet 
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Luontoportti: Kevätesikko (Primula veris)
 Pohjolan kasvien pauloissa: Primula veris - kevätesikko
 
 Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kevätesikko (Primula veris)
 Den virtuella floran: Kevätesikon levinneisyys pohjoisella pallonpuoliskolla.
 ITIS: Primula veris 
 United States Department of Agriculture (USDA): Primula veris 

Esikot
Suomen maakuntakukat