Kognitiivinen vinouma

Kognitiivinen vinouma, -harha, -värittymä tai -vääristymä (engl. cognitive bias) on psykologinen käsite, jolla tarkoitetaan ihmisillä esiintyviä taipumuksia hahmottaa ja painottaa havaintojaan, tulkintojaan ja informaatiota tietyillä tavoin. Kognitiiviset vinoumat voivat johtaa virhearviointeihin tiedollisten syiden takia. Kognitiivisia vinoumia tutkitaan kognitiotieteessä ja sosiaalipsykologiassa sekä käyttäytymistaloustieteessä. Erilaisia vääristymiä ovat muun muassa kaikille ihmisille yleiset virhearviot tilastojen tulkinnassa, sosiaalisessa attribuutiossa sekä muistamisessa.

Psykologit Amos Tversky ja Daniel Kahneman esittivät vuonna 1972 kognitiivisten vinoumien teorian.

Uskontotieteilijä Pascal Boyerin mukaan psykologit ovat löytäneet kokeellisilla menetelmillä lukuisia mentaalisia prosesseja, jotka johtavat ihmisten ajattelun pois selkeistä ja perustelluista uskomuksista. Kokeellista tutkimusta käsittelevä kirjallisuus tuntee hyvin monia mentaalisia prosesseja, jotka loukkaavat normatiivisen järjenkäytön prosesseja eli ovat vastoin johdonmukaista ja pätevää ajattelutapaa.

Aaron Beck aloitti jo 1950-luvulla masennukseen liittyvien ajatusvääristymien tutkimisen ja arvioi, että niiden ymmärtäminen olisi hoidon kannalta jopa tärkeämpää kuin tunteiden tai motivaation käsittely. Beckin mukaan tärkein masennuksen tunnusmerkki on ajatusten kielteisyys, joka ilmenee ajatusvääristyminä.

Esimerkkejä kognitiivisista vinoumista

Konsensusvaikutus 

Konsensusvaikutus eli konformismi on mentaalinen prosessi, jossa ihminen mukauttaa ajattelunsa siihen, mitä muut ihmiset asiasta sanovat. Jos ihmisille esimerkiksi näytetään kuvaa vihaisista kasvoista ja muut ympärillä olevat ihmiset väittävät, että kyseessä on inhon irvistys, ihmisillä on taipumus vakuuttua siitä, että kyseinen kasvojen ilme kuvastaa inhoa.

Yksimielisyysharha 

Yksimielisyysharha eli valheellinen konsensusvaikutus on ilmiö, jossa ihminen ajattelee muiden ihmisten jakavan heidän vaikutelmansa. Ilmiö on päinvastainen konsensusvaikutuksen kanssa. Ihmisellä voi esimerkiksi olla taipumus ajatella, että muilla ihmisillä herää samanlaisia tunnetiloja joutuessaan todistamaan jotakin kohtausta.

Tuottamisvaikutus 
Tuottamisvaikutukseksi kutsutaan ilmiötä, jossa itse tuotettu informaatio muistetaan paremmin kuin havaittu informaatio. Ihmiset esimerkiksi muistavat kuvitteellisista kohtauksista paremmin itse keksimänsä yksityiskohdat, kuin toisten ihmisten ehdottamat.

Valemuistot 

Valemuistoiksi sanotaan kuviteltuja muistoja. Niitä syntyy hyvin helposti. Ihminen voi olla varma, että on kuullut tai nähnyt jotakin, vaikka todellisuudessa hän on itse kuvitellut sen. Ihminen voi myös vakuuttua suorittaneensa jonkin tietyn toiminnon kuviteltuaan riittävän usein sen suorittamisen.

Lähteiden sotkeminen 
Lähteiden sotkeminen on epätietoisuutta informaation alkuperästä. Jossain vaiheessa ihminen voi esimerkiksi unohtaa, onko hän päätellyt tiedon itse vai saanut sen jostakin muualta tai onko hän nähnyt, lukenut vai kuullut asian. Tämä tekee informaation arvioinnista vaikeaa.

Vahvistamisvääristymä 

Vahvistamisvääristymä on mentaalinen prosessi, jossa ihminen panee merkille kaiken jotain oletusta tukevan ja muistaa kaiken, mikä näyttää vahvistavan sitä, mutta muistaa paljon heikommin seikat, jotka voisivat kumota oletuksen.

Kognitiivisen dissonanssin vähentäminen 
Kognitiivisen dissonanssin vähentämisessä on kyse mentaalisesta prosessista, jossa muistikuvia ja kokemuksia korjataan kokemuksien pohjalta. Jos ihminen esimerkiksi uuden informaation pohjalta muodostaa mielipiteen jostakin ihmisestä, hän voi kuvitella ajatelleensa niin alun perinkin, vaikka todellisuudessa olisi ajatellut täysin päinvastaisesti.

Cheerleader-vaikutus 
Taipumus nähdä ihmiset paremman näköisinä isoissa ryhmissä kuin erikseen.

Empatiakuilu 
Taipumus aliarvioida tunteiden vaikutuksen voimakkuutta niin muissa kuin itsessä.

Informaatiovinouma 
Taipumus etsiä tietoa jostakin, vaikkei se vaikuttaisi toimintaan.

Kasvisokeus 
Taipumus olla huomioimatta kasvillisuus ympäristössä ja vaikeus tunnistaa sekä arvostaa sen hyödyllisyyttä maapallolla.

Jonovaikutus 
Odotettaessa puheenvuoroaan ryhmätilanteessa, esimerkiksi jos vuorot siirtyvät myötäpäivään, on ihmisillä taipumus unohtaa juuri häntä edeltäneen puhujan sanomiset.

Rajausefekti 
Taipumus tehdä eri johtopäätöksiä samasta tiedosta sen perusteella, onko asia esitetty positiiviseen vai negatiiviseen sävyyn.

Ajansäästövinouma 
Taipumus luulla, että aikaa säästyisi tai vähenisi sitä mukaa mitä nopeammin tai hitaammin esimerkiksi liikkuu.

Zeigarnik-efekti 
Valmistumattomat tai keskeytetyt projektit muistetaan paremmin kuin valmiit.

Normaaliusvinouma 
Kieltäytyminen suunnittelemasta tai reagoimasta katastrofiin, jota ei ole koskaan tapahtunut aiemmin.

Strutsiefekti 
Taipumus jättää huomioimatta ilmeisen negatiivinen asia tai ilmiö.

Halkominen tai mustavalkoajattelu 
Suojamekanismi, jossa henkilöllä vaikeus yhdistää asian hyviä ja huonoja puolia järkeväksi kokonaisuudeksi, näkemättä vaihtoehtoja ääripäiden väliltä.

Instrumentin laki 
Ylenpalttinen luottamus tuttua työkalua tai toimintatapaa kohtaan, samalla aliarvioiden vaihtoehtoisia menetelmiä, jotka eivät ole tuttuja.

Huomiointivinouma 
Taipumus tehdä havaintoja sen hetkisen olotilan tai valloillaan olevien ajatusten mukaisesti, esimerkiksi jos on huonolla tuulella, niin henkilö huomioi ympäristöäänkin negatiivisemmin.

Tiedon kirous 
Tietoisten tai enemmän opiskelleiden ihmisten vaikeus asettua vähemmän tietoisten näkökulmaan ongelmanratkaisutilanteessa.

Deklinismi 
Taipumus tarkastella menneisyyttä suotuisasti ja tulevaisuutta negatiivisesti.

Nälkäinen tuomari- efekti 
Oikeudelliseen päätöksentekoon ja mielialaan voivat vaikuttaa fysiologiset tekijät, kuten se, mitä tuomarilla oli aamiaiseksi.

Katso myös 
 Ankkurointivaikutus
 Vahvistusvinouma
 Pelurin virhepäätelmä
 Yksimielisyysharha
 Haloefekti
 Forer-efekti
 Ikea-efekti
 Pareidolia
 Ylivertaisuusvinouma
 Argumentointivirhe
 Kuumien käsien harha
 Selviytymisharha
Prospektiteoria

Lähteet

Aiheesta muualla