joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Riihimäen Kisko

Riihimäen Kisko on riihimäkeläinen urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1913. Seura panostaa vahvasti junioriurheiluun ja sen 400 jäsenestä yli puolet onkin alle 20-vuotiaita. Sen lajivalikoimaan kuuluvat tällä hetkellä alppihiihto, yleisurheilu, painonnosto, ampumahiihto, hiihto, voimanosto sekä veteraaniurheilu.

Seuraa ovat edustaneet muun muassa arvokisaedustajat Heikki Hirvonen (sotilaspartiohiihto), Irja Sarnama (yleisurheilu), Mauno Tarkiainen (yleisurheilu), Yrjö Tamminen (yleisurheilu), Simo Halonen (ampumahiihto) ja Tuija Toivonen (yleisurheilu).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivut

Suomalaiset urheilun yleisseurat
Riihimäkeläiset urheiluseurat
Luigi Stucchi

Luigi Stucchi (s. 17. elokuuta 1941) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Milanon arkkihiippakuntaan 28. kesäkuuta 1966 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Horrean titulaaripiispaksi 8. huhtikuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Dionigi Tettamanzi, jota avustivat Attilio Nicora ja Francesco Coccopalmerio.

Lähteet 

Italialaiset piispat
Katoliset piispat
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Kazimierz Lewandowski

Kazimierz Lewandowski (s. 28. maaliskuuta 1951 Gdańsk) on puolalainen entinen soutaja. Hän edusti seuratasolla uransa aikana AZS Gdańskia, Zawisza Bydgoszczia ja Posnanii Poznańia.

Lewandowski kilpaili Münchenin olympialaisissa 1972 pariairokaksikossa Roman Kowalewskin kanssa ja pari sijoittui kahdenneksitoista. Lewandowski voitti uransa aikana neljä Puolan-mestaruutta ja hänen poikansa Przemysław oli myös soutaja.

Lähteet 

Puolalaiset soutajat
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Radioankkuri

Radioankkuri oli syksyyn 2002 asti toiminut merilappilainen paikallisradio, jonka omisti Kaimax Media Oy (entinen  Radio Meri-Lappi Oy) . Kanava perustettiin vuonna 1990. Kanavan toimitus sijaitsi Kemin Sairaalakatu 2:n toisessa kerroksessa Pohjolan Sanomien toimirakennuksessa. Kanava toimi taajuudella 98,8 MHz, ja sen kuuluvuusalue kattoi kaikki Meri-Lapin kunnat.

Syksyllä vuonna 2002 asema liittyi SBS:n Iskelmä-ketjuun, jolloin asema muuttui Iskelmä Ankkuriksi.

Lähteet

 Paikallisradiot
Derby-kenkä

Derby-kenkä on miesten kenkämalli. Derby-kenkä, josta voidaan käyttää myös nimitystä blucher, eroaa oxford-kengästä siten, että derbyssä varsikappaleet on ommeltu etupäällisen päälle. Derby-kenkä ei ole yhtä juhlallinen kuin oxford, mutta se mukautuu oxfordia paremmin käyttäjänsä jalkapöydän korkeuteen. Derby-kengissä voidaan myös käyttää koristeellista brogue-rei’itystä.

Katso myös

Solkikenkä
Louferi

Lähteet 
http://www.keikari.com/blogi/derby/

Kengät
Gabrovon alue

Gabrovon alue  () on yksi Bulgarian alueista, joka sijaitsee maan keskiosassa. Balkanvuoret halkovat aluetta. Alue on nimetty alueen pääkaupungin Gabrovon. Gabrovon alue on jaettu neljään kuntaan.

Kunnat
Djarnovo
Gabrovo
Sevlievo
Trjavna

Lähteet

Aiheesta muualla 

Bulgarian alueet
Haskovon alue

Haskovon alue  () on Bulgarian alue, joka sijaitsee maan eteläosassa. Sillä on yhteistä rajaa Kreikan ja Turkin kanssa. Alueen halki virtaa joki Maritsa, joka laskee Aigeianmereen Turkin puolella. Alue on nimetty pääkaupunkinsa Haskovon mukaan. Haskovon alue on jaettu yhteentoista kuntaan.

Kunnat

Dimitrovgrad
Harmanli
Haskovo
Ivajlovgrad
Ljubimetš
Madžarovo

Mineralni Bani
Simeonovgrad
Stambolovo
Svilengrad
Topolovgrad

Lähteet

Aiheesta muualla 

Bulgarian alueet
Kărdžalin alue

Kărdžalin alue () on yksi Bulgarian alueista, joka sijaitsee maan eteläosassa. Sillä on yhteistä rajaa Kreikan kanssa. Alue on nimetty pääkaupunkinsa Kărdžalin mukaan. Kărdžalin alue on jaettu seitsemään kuntaan.

Kărdžalin alue kuului aikaisemmin Traakian maakuntaan, joka oli osa Osmanien valtakuntaa. Bulgarialaiset valtasivat alueen vuonna 1912 ensimmäisen Balkanin sodan aikana. Vuonna 1913 alue liitettiin Momtšilgradin alueeseen. Momtšilgradin alue liitettiin Stara Zagoran alueeseen 1934. Vuonna 1950 alue liitettiin juuri perustettuun Haskovon alueeseen. Vuonna 1959 alueesta muodostettiin oma alue, ja alue nimettiin Kărdžalin kaupungin mukaan. Vuonna 1989 alue liitettiin jälleen Haskovon alueeseen. Vuonna 1999 Bulgarian alue muutoksessa Kărdžalin alue muodostettiin uudelleen, mutta alueen rajat poikkeavat hieman vuonna 1959 perustetusta alueesta.

Kunnat
Ardino
Tšernootšene
Džebel
Kărdžali
Kirkovo
Krumovgrad
Momtšilgrad

Lähteet

Aiheesta muualla 

Bulgarian alueet
Jambolin alue

Jambolin alue  () on Bulgarian alue maan eteläosassa, ja sillä on yhteistä rajaa Turkin kanssa. Alue on nimetty pääkaupunkinsa Jambolin mukaan. Jambolin alue on jaettu viiteen kuntaan.

Jambolin alueen vanhimmat arkeologiset löydöt ovat 6000 eaa. tienoilta. Roomalaiset valtasivat alueen traakialaisilta ja alueelle perustettiin alueen ensimmäinen kaupunki Diospolis, Rooman keisarin Diocletianuksen kunniaksi.

Kunnat 
Boljarovo
Elhovo
Jambol
Straldža
Tundža

Lähteet 

Bulgarian alueet
Lapinlahden Veto

Lapinlahden Veto on Lapinlahdella toimiva urheiluseura. Se on perustettu vuonna 1931 ja yhdistysrekisteriin se hyväksyttiin vuonna 1933. Seuran lajivalikoimaan kuuluvat hiihto, yleisurheilu, lentopallo sekä kuntourheilu.

Lapinlahden Vedon kotikenttänä toimii Lapinlahden Valio Areena.

Seuran jalkapalloilua on harjoittanut vuodesta 1995 Lapinlahden Veto -95.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivut 

Suomalaiset urheilun yleisseurat
Lapinlahti
Vuonna 1931 perustetut urheiluseurat
Hydrodynaaminen säde

Hydrodynaaminen säde () on makromolekyylin tai kolloidihiukkasen suure. Jotkut oppikirjat käyttävät sitä synonyyminä Stokesin säteelle.

Toiset oppikirjat määrittelevät teoreettisen hydrodynaamisen säteen . Ne mallintavat makromolekyylit tai kolloidihiukkaset osaksi suurempaa  kappaleen osajoukkoa. Tämä mallinnus tehdän usein kun puhutaan polymeereistä: alijoukko on tässä tapauksessa polymeerin yksiköt. 

 määritellään:

,

jossa  on etäisyys yksiköiden  ja  välillä, hakasulkeet () kuvaavat joukon otoskeskiarvoa ().

Teoreettisen hydrodynaamisen säteen käsittettä käytti ensimmäisenä John Gamble Kirkwood polymeerin Stokesin säteen estimaattina.

Teoreettinen hydrodynaaminen säde  kuvaa liuottimessa liikkuvan polymeerin dynaamisia ominaisuuksia. Se on usein samaa magnitudia kuin sen hitaussäde.

Lähteet

Aiheesta muualla
Grosberg AY and Khokhlov AR. (1994) Statistical Physics of Macromolecules (translated by Atanov YA), AIP Press. ISBN 1-56396-071-0

Suureet
Polymeerit
Boboševo

Boboševo () on kaupunki Kjustendilin alueella Bulgarian länsiosassa. Vuoden 2017arvion mukaan siellä asui 1 100 asukasta.

Lähteet 

Bulgarian kaupungit
Eskopuu

Eskopuu on rakennusteollisuudelle tarkoitetuista tuotteistaan tunnettu suomalainen ikkuna- ja ovibrändi. Alkujaan Eskopuu Oy oli Keski-Pohjanmaalla Kannuksen kaupungissa Eskolan kylässä sijaitseva ikkunoita ja ovia valmistava yritys, joka työllisti 140 henkeä. Vuonna 2018 Inwido Finland ilmoitti yhdistävänsä Eskopuu-brändin kuluttajien keskuudessa paremmin tunnettuun Pihla-ikkunabrändiin. 

Sen pääasiallisia asiakkaita ovat Suomessa toimivat rakennusliikkeet. Vuodesta 2006 alkaen Eskopuu on ollut osa Inwido-konsernia.  Eskopuu oli Suomen suurin rakennusteollisuuteen keskittynyt ikkuna- ja ovibrändi.

Eskopuun ikkunoita on käytetty mm. Arkkitehtuurin Finlandia -palkinnon 2015 voittaneessa Puukuokka-kerrostalossa.

Historia 
Eskopuun taustalla on vuonna 1939 perustettu Keski-Pohjanmaan Sementtivalimo. Sen perustivat kauppias Martti Rautila, rakennusmestari Päiviö Pöyhtäri ja betonimies Jalmari Kolppanen. Aluksi yritys valmisti erilaisia sementtituotteita, kuten seinä- ja kattotiiliä. Sotien jälkeisen raaka-aine- ja konepulan vuoksi tehdastyö alkoi omien koneiden rakentamisesta.

Sodan jälkeinen jälleenrakennus toi yritykselle asiakkaita Pohjois-Suomesta, ja valimon rinnalle perustettiin puusepänyritys. Yrityksen uudeksi nimeksi tuli Eskolan Sementti ja Puu Oy.  1950-luvulla yritys laajensi tuotevalikoimaansa, ja se toimitti muun muassa tammi-ikkunat junanvaunuihin, jotka valmistettiin vuoden 1952 olympialaisia varten.

1970-luvulla yritys laajeni ja keskittyi puualaan, ikkunoihin, sahaan ja höyläämöön. 1980-luvulla tehtaassa valmistettiin puuikkunoita ja -ovia, ja 1990-luvulla otettiin käyttöön ensimmäinen tietokoneohjattu ikkunantyöstölinja sekä pintakäsittelylinja. 2000-luvun alussa Eskopuu ryhtyi valmistamaan puu-alumiini-ikkunoita.

Vuoden 2015 alussa Inwido sulautti Eskopuu Oy:n emoyhtiöön, mutta tuotanto ikkuna- ja ovitehtaalla Kannuksessa jatkui. Vuoden 2018 helmikuussa Inwido lakkautti Eskopuu-brändin ja tuotteiden nimeksi tuli PihlaPRO.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Eskopuu

Suomalaiset yritykset
Kannus
Mansikkapaikka (televisio-ohjelma)

Mansikkapaikka oli suomalainen Yle TV2:lla lähetetty keskusteluohjelma, jonka vetäjänä toimi Mikko Kuustonen (2007–2010) ja Jussi-Pekka Rantanen (2011). Neljän ja puolen esittämisvuotensa aikana ohjelmassa vieraili suomalaisen kulttuuri- ja yhteiskuntaelämän tunnettuja henkilöitä, joista merkittävimmät vieraat lienevät olleen silloinen tasavallan presidentti Tarja Halonen, presidentti Martti Ahtisaari, valtioneuvos Harri Holkeri ja europarlamentaarikko Anneli Jäätteenmäki. Yle TV2 lopetti ohjelman vuodenvaihteessa 2011–2012, koska katsoi sen olevan vanhemman väestön nostalgia-ohjelma. 

Ensimmäinen jakso esitettiin 13. syyskuuta 2007, jolloin vieraana oli Alpo Suhonen. Viimeinen jakso esitettiin 15. joulukuuta 2011, jolloin vieraana oli Matti Ijäs. Vanhat jaksot esitettiin uusintana TV2:lla kevään 2012 aikana.

Jaksot

2007

2008

2009

2010

2011

Lähteet 

Suomalaiset keskusteluohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Schreck

Schreck voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Sukunimenä:
Anna Schreck (1864–1955), suomalainen urheiluopiston perustaja, kansakoulunopettaja ja voimistelija
Georg Schreck (1859–1925), suomalainen arkkitehti
Gerald Schreck (1939–2022), yhdysvaltalainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja
Harry W. Schreck (1904–1995), suomalainen arkkitehti
Inez Schreck (1870–1947), suomalainen kielenopettaja, kielenkääntäjä ja sanakirjojen tekijä
Julius Schreck (1898–1936), saksalainen SS:n ensimmäinen komentaja
Jyri Schreck (1927–1982), suomalainen runoilija ja ohjaaja, Matti Schreckin poika
Karl Hjalmar Schreck (1857–1921), suomalainen hovioikeudeneuvos, kihlakunnantuomari ja Tampereen kunnallispormestari, Georg Schreckin veli
Matti Schreck (1895–1946), suomalainen elokuvatuottaja, Georg Schreckin poika
Max Schreck (1879–1936), saksalainen näyttelijä
Tuulikki Schreck (1929–2020), suomalainen lapsinäyttelijä, Matti Schreckin tytär

Entisenä sukunimenä:
Merete Mazzarella, o.s. Schreck (s. 1945), suomalainen kirjallisuudentutkija
Mikko Hurtta, vuoteen 1936 Schreck (1896–1989), suomalainen kansanedustaja

Muita:
Schreckin talo, rakennus Tampereen keskustassa.
Jussi Onnismaa

Jussi Onnismaa on suomalainen ohjauksen dosentti, työnohjaaja ja työnohjaajien kouluttaja, organisaatiokonsultti sekä johtoryhmien valmentaja Werka kehitys Oy:ssa. Hän on ollut asiantuntijana ja ideoijana useissa työelämää ja koulutusta lähentävissä kehittämishankkeissa ja hän on toiminut mm. Suomen työnohjaajat ry:n ammattieettisessä neuvottelukunnassa sekä Työelämän tutkimusyhdistyksen ja Organisaatiodynamiikka Finod ry:n hallituksessa. Onnismaa on tietokirjailija, joka on julkaissut kirjoja ja artikkeleita ohjauksesta, dialogisuudesta, ammattietiikasta, työhyvinvoinnista, sosiaalisesta muistista ja organisaatioista.

Teoksia
Organisaation aika, muisti ja etiikka. 2021. Jussi Onnismaa. Basam books.
Ohjaus- ja neuvontatyö: aikaa, huomiota ja kunnioitusta. 2021. Jussi Onnismaa. Gaudeamus, 3. tarkistettu painos.
Koko elämä töihin. Koulutus tietokykykapitalismissa. 2015. Toim. Kristiina Brunila, Jussi Onnismaa ja Heikki Pasanen. Vastapaino. 
Ammattien laaja-alaistuminen ja sen työpoliittinen merkitys. TEM. Arja Haapakorpi ja Jussi Onnismaa.
Opettajien työhyvinvointi: Katsaus opettajien työhyvinvointitutkimuksiin 2004–2009. 2010  Jussi Onnismaa. Opetushallitus. 
Hiljainen tieto: tietämistä, toimimista, taitavuutta, 2008. Toim. Auli Toom, Jussi Onnismaa ja Anneli Kajanto  Kansanvalistusseura ja Aikuiskasvatuksen tutkimusseura.
 Ammatillisuus ja ammatillinen kasvu. 2008. Toim. Anneli Eteläpelto ja Jussi Onnismaa. Kansanvalistusseura ja Aikuiskasvatuksen tutkimusseura. 2. p  
Ohjaus ammattina ja tieteenalana, osat 1-3. Toim. Jussi Onnismaa, Heikki Pasanen, Timo Spangar. 2000/2004. PS-kustannus.
Epävarmuuden paluu: ohjauksen ja ohjausasiantuntijuuden muutos, Väitöskirja, UEF 2003. Jussi Onnismaa  
Guidance and Counselling in Finland. Best Practices and Current Policy Issues. Jussi Onnismaa and Heidi Viljamaa (Ed.). 1999. National Board of Education. 
Aikuisten ohjaus auttamiskäytäntönä. 1998. Jussi Onnismaa. Opetushallitus.
Ohjaavan koulutuksen arviointia: Rajankäyntiä aikuisopetuksen, sosiaalityön, lyhytterapian ja kuntoutuksen kesken.1994. Jussi Onnismaa ja Leena Taskinen. Opetushallitus. 
Keynote-esityksiä
 Innovation, Motivation, Practice. Nordic counselling seminar, keynote. 12.9.2014 Salmia, Jyväskylä     
 Activity Theory and Practice Learning Conference, keynote. Milton Keynes, UK, 2.6.2009
 Työnohjaus- ja konsultaatioalan kotimaiset konferenssit, keynote 26.8.2005 ja 26.8.2011

Lähteet 

Suomalaiset tietokirjailijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Dead Island

Dead Island on Techlandin kehittämä ja Deep Silverin julkaisema toimintaroolipeli. 
Peli julkaistiin syyskuussa  Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Pelille julkaistiin paranneltu versio 31. toukokuuta 2016, jossa on paremmat grafiikat ja valaistus.

Peliin tehty laajennus Dead Island: Riptide julkaistiin itsenäisenä pelinä.

Pelaaminen 
Peli sijoittuu zombien valtaamalle paratiisisaarelle. Pelaaja valitsee yhden neljästä hahmosta. Peliä voi pelata yksin tai neljän hengen ryhmänä.

Peli sijoittuu avoimeen pelimaailmaan jossa pelaajalla on tehtäviä, aseiden rakentelua sekä hahmokehitystä.

Vastaanotto 
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanan 7/10.

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanan 8.0/10.

Myynti 
Peli on myynyt yli viisi miljoonaa kappaletta.

Ääninäyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 
 Virallinen sivusto

Vuoden 2011 videopelit
PlayStation 3 -pelit
Xbox 360 -pelit
Windows-pelit
Selviytymiskauhupelit
Toimintaroolipelit
Avoin pelimaailma -pelit
Jääpallon SM-kilpailu 1921

Jääpallon Suomen-mestaruus 1921 ratkaistiin cup-kilpailussa. Kilpailuun osallistui 9 joukkuetta. Helsingistä KIF, IFK, HJK ja HPS, Viipurista VBJS (Sudet), Reipas ja IFK sekä Turusta IFK, ja SLU. Helsingin Jalkapalloklubi voitti ensimmäisen jääpallomestaruutensa voitettuaan Viipurissa kuusi vuotta tappioitta pelanneen VBJS:n.

Alkuerät

Välierät

Loppuottelu

Lopulliset sijoitukset

Suomen mestarit 
HJK:n joukkue Armas Saarinen (mv), Felix Siimes, Pauli Pylvänen, Yrjö Tuhkunen, Niilo Tammisalo, Aarne Nissinen, Aarne Tolonen, Akseli Pietiläinen, Esko Pekonen, Lauri Backman,  Aatto Helsingius, Verner Eklöf ja Hjalmar Kelin.

HJK pelasi talven aikana 9 ottelua joista voitti 6, pelasi kerran tasan ja hävisi kaksi. VBJS pelasi niin ikään 9 ottelua, joista voitti 8 ja hävisi ainoastaan SM-loppuottelun.

Lähteet 

Jääpallon Suomen-mestaruuskilpailut
Vuoden 1921 jääpallo
Helsingin Kiri -60

Helsingin Kiri -60 on helsinkiläinen lentopalloseura. Se aloitti toimintansa vuonna 1960 ohjelmassaan koripallo ja yleisurheilu. Lentopallo tuli mukaan muutamaa vuotta myöhemmin ja vuodesta 1993 lähtien lentopallo on ollut seuran ainoa laji. 

Nykyisin Kirin toiminta muodostuu:

 4-5 naisjoukkueen, 1 miesjoukkueen ja 1-2 sekajoukkueen valmennus- ja kilpailutoiminnasta
 2-3 ryhmän kuntolentopallotoiminnasta
 beach volleyn harjoittelu- ja kilpailutoiminnasta. 

Seura käyttää Nimenhuuto-palvelua ja uudet harrastajat voivat ilmoittautua kuntolentopallo ryhmään halutessaan sitä kautta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seuran kotisivut

Suomalaiset lentopalloseurat
Helsinkiläiset urheiluseurat
Vuonna 1960 perustetut urheiluseurat
Järvensivun Kisa

Järvensivun Kisa on tamperelainen urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1920. Nykyisen se panostaa lajeista suunnistukseen ja hiihtosuunnistukseen, mutta vuosien saatossa mukana lajivalikoimassa ovat olleet myös lentopallo, yleisurheilu, voimistelu ja hiihto. Parhaimmillaan Kisa ylsi kolmeen Suomen mestaruuteen lentopallossa 1950- ja 1960-lukujen taitteessa (1958, 1959 ja 1961).

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seuran kotisivut

Suomalaiset suunnistusseurat
Entiset suomalaiset lentopalloseurat
Tamperelaiset urheiluseurat
Vuonna 1920 perustetut urheiluseurat
Solkikenkä

Solkikenkä on miesten kenkämalli. Solkikengästä käytetään myös nimitystä munkkikenkä, sillä sen solkikiinnitys tuo mieleen munkkien sandaalit.

Solkikenkiä on yksi- ja kaksisolkisia. Solkikengät ovat vähemmän muodollisia kuin oxford-kengät ja samalla niitä ja muita nauhakenkiä käytännöllisempiä, sillä ne on solkikiinnityksensä ansiosta helppo pukea jalkaan ja riisua.

Katso myös 

 Derby-kenkä
 Louferi

Lähteet 

Kengät
Jääpallon SM-kilpailu 1914

Jääpallon Suomen mestaruus 1914 ratkaistiin cup-kilpailussa, johon osallistui neljä joukkuetta, kaksi Helsingistä ja kaksi Viipurista. Loppuotteluun selvisivät edelliskauden tapaan Helsingin IFK ja VBJS, myöhempi Viipurin Sudet. Ottelu pelattiin Helsingissä. Vasta toista talveaan pelannut VBJS voitti ottelun 4-6, ja saavutti näin historiansa ensimmäisen jääpallon Suomen mestaruuden. Kerta  oli ensimmäinen kun mestaruus meni Helsingin ulkopuolelle.

Välierät 

1. uusintaottelu

2.uusintaottelu

HIFK:n ja KIF:n ensimmäinen uusintaottelu mitätöitiin, koska ratkaisemattoman kamppailun ja uusinnan välissä ei ollut sääntöjen määräämää viikon väliaikaa.

Loppuottelu 
Pelattiin 15. maaliskuuta Helsingissä

Lopulliset sijoitukset

Lähteet 

Jääpallon Suomen-mestaruuskilpailut
Vuoden 1914 jääpallo
Irena Szydłowska

Irena Szydłowska (28. tammikuuta 1928 Lviv – 14. elokuuta 1983 Varsova) oli puolalainen jousiampuja. Hän kilpaili vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenssä ja sai siellä hopeaa yksilökilpailussa. Hän osallistui myös vuoden 1976 kesäolympialaisiin Montrealissa ja jäi siellä yksilökilpailussa 20. sijalle.

Lähteet 

Puolalaiset jousiampujat
Puolalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 1983 kuolleet
Lee Rocker

Lee Rocker (oikealta nimeltään Leon Drucker, 3. elokuuta 1961, Massapequa, New York) on yhdysvaltalainen rockabilly-basisti.

Lee Rocker tuli tunnetuksi Stray Cats -yhtyeestä, joka niitti mainetta erityisesti 1980-luvun alkupuolella, ensin Englannissa, mutta myöhemmin maailmanlaajuisesti. Yhtyeessä soittivat Rockerin lisäksi Brian Setzer (kitara, laulu) ja Slim Jim Phantom (rummut), oikealta nimeltään James McDonnell.

Rocker keräsi huomiota villillä soittotyylillä, jossa hän kieppui, seisoi, makasi ja teki milloin mitäkin läskibassonsa kanssa.

Vuonna 1985 Lee Rocker, Slim Jim Phantom ja Earl Slick perustivat yhtyeen nimeltä Phantom, Rocker & Slick. Yhtye teki kaksi levyä.
Lee Rocker ja Slim Jim Phantom perustivat 1990-luvulla myös yhtyeen Swing Cats.

Lee Rocker soitti myös Freddie Mercuryn muistokonsertissa ainoana Stray Catsin jäsenenä.

Stray Cats on esiintynyt 2000-luvulla alkuperäisessä kokoonpanossaan. Stray Cats esiintyi vuonna 2004 Helsingin jäähallissa kiertueella, jonka jokainen keikka nauhoitettiin ja julkaistiin CD:nä. Vuonna 2008 Stray Cats oli alkuperäisessä kokoonpanossaan uudestaan Helsingissä.

Nykyisin Lee Rocker esiintyy omalla nimellään, mutta myös aiempien yhtyeidensä kanssa. Rocker on julkaissut useita soololevyjä, joista uusin on vuoden 2012 alussa julkaistu Night Train to Memphis.

Yhdysvaltalaiset basistit
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Jääpallon SM-kilpailu 1922

Jääpallon SM-kilpailuun vuonna 1922 osallistui 12 joukkuetta, mikä oli pohjalaisjoukkueiden mukaan tulon ansiosta suurin määrä siihen mennessä. Mukana oli kolme vaasalaisjoukkuetta, Vasa IS, Vasama, ja Vaasan IFK, lisäksi Pohjanmaalta oli mukana Pietarsaarelainen IF Drott. Ensikertalainen kilpailuissa oli myös Turun Urheiluliitto. Viipurista mukana olivat VBJS eli Sudet, Viipurin IFK ja Reipas,  Helsingistä kilpailuun osallistuivat HJK, HIFK, HPS ja Kronohagens IF. Turkulainen Åbo IFK oli suljettu kilpailuista viime kauden luovutuksen takia.

Ottelukaavio laadittiin matkakustannusten säästämiseksi siten että etelän, idän ja pohjoisen joukkueet kohtasivat toisensa vasta mahdollisimman myöhäisessä vaiheessa. Helsinkiläisjoukkueista välieriin selvisivät HPS, joka pudotti jatkosta pelaajamenetyksistä kärsineen HIFK:n, sekä HJK:n pudottanut Kiffen. Idästä pisimmälle selvisi Sudet, joka jätti taakseen paikalliskilpailijansa IFK:n ja Reippaan. Pohjanmaalaisista joukkueista selvisi pisimmälle Vasa IS. Tasoero kauemmin kilpailuihin osallistuneisiin oli kuitenkin vielä suuri, Kiffen voitti vaasalaiset välierässä 13-0. Toisessa välierässä Sudet voitti HPS:n myös selvin lukemin 9-1. Helsingissä pelatussa loppuottelussa kohtasivat Sudet ja Kiffen. Sudet voitti ottelun maalein 3-1.

Alkuerät 
1.kierros

2.kierros

Välierät

Loppuottelu 
26. helmikuuta Helsingissä

Lopulliset sijoitukset

Suomen mestarit 

Armas Ahnger, Lassi Mäkinen. Toivo Pirhonen, Aarne Lavonen Kristian Poutiainen, Eetu Kostamo, Heikki Lund, Ilmari Laine, Niilo Joutsenlahti, Jussi Pelli, Lauri Hirvonen (mv). 

Talven aikana VBJS pelasi 9 ottelua, joista hävisi yhden (HJK:lle 6-7). Voitot tulivat Viipurin Reippaasta ja Viipurin IFK:sta (2), Uppsalan Siriuksesta, Yhdistetystä Helsingin joukkueesta, Kiffenistä (2) ja HPS:stä. Maaliero joukkueella oli 66–19.

Lähteet 

Jääpallon Suomen-mestaruuskilpailut
Vuoden 1922 jääpallo
Vuoden kultaseppä

Vuoden kultaseppä on Suomen Kultaseppien Liiton vuodesta 1987 myöntämä nimitys. Nimetyksi tulee henkilö, joka tunnetaan etevänä kulta- tai hopeaseppänä. Vuoden kultaseppä on työskennellyt alalla vähintään viisi vuotta tai hänellä on muita erityisiä ansioita kultasepän alalla.

Vuoden kultasepät 

 1987: Matti Hyvärinen
 1988: Karl Laine
 1989: Berndt Lindholm
 1990: Raimo Nieminen
 1991: Markku Mäki
 1992: Markku Laulaja
 1993: Morris Lindblom
 1994: Jukka Ailio
 1995: Juha Janger
 1996: Alpo Tammi
 1997: Pekka Kiviluoto
 1998: Toivo Valkama
 1999: Kirsti Doukas
 2000: Arvi Kämäri
 2001: ei valittu
 2002: Pekka Piekäinen
 2003: Juha Koskela
 2004: Jouni Salo

 2005: Kristian Saarikorpi
 2006: Esko Lindroos
 2007: Tiina Arkko
 2008: Rauno Tynkkynen
 2009: Tony Granholm
 2010: Ari-Pekka Rantanen
 2011: Pekka Kulmala
 2012: Carina Blomqvist
 2013: Essi Pullinen
 2014: 
 2015: Heikki Hartikainen
 2016: Petri Pulliainen
 2017: Jukka Räsänen
 2018: Mika Tarkkanen
 2019: Eero Hintsanen
 2020: Petri Eklöf
 2021: Olli Johan Lindroos
 2022: Chao-Hsien Kuo

Lähteet

Aiheesta muualla
 Vuoden kultasepät, Suomen kultaseppien liitto
Kultasepät
Kunniamaininnat
Frankfurtin keittiö

Frankfurtin keittiöksi kutsutaan itävaltalaisen arkkitehti Margarete Schütte-Lihotzkyn (1897–2000) vuonna 1926 suunnittelemaa kiintokalustein varustettua funktionalistista keittiötä, jota pidetään nykyaikaisen keittiö- ja keittiökalustesuunnittelun lähtökohtana.

Schütte-Lihotzky suunnitteli keittiön arkkitehti Ernst Mayn, Frankfurt am Mainin asuntoviraston johtajan aloitteesta. Frankfurtin keittiö, jonka jatkajia länsimaiset keittiövalmistajat poikkeuksetta ovat, suunniteltiin alun perin työssäkäyvälle perheen äidille, joka laittaa ruokaa joka päivä. Ruoanvalmistamisella oli yksi funktionaalinen tarve: ravinnon tehokas valmistaminen ja jakelu perheelle.

Keittiö pyrittiin taylorismin hengessä suunnittelemaan yhtä tehokkaaksi kuin teollisuustyöntekijän työpiste, jossa kaikki tarvittava oli helposti ulottuvilla niin, että työ olisi mahdollisimman nopeaa ja sujuvaa. 
Schütte-Lihotzky katsoi, ettei työväenluokan keittiössä tarvita perheenemännän lisäksi tilaa palvelijalle, joten Frankfurtin keittiö mitoitettiin kompaktiksi yhden hengen työtilaksi.
 Samalla keittiö soveltui hyvin yhä tehokkaammaksi muuttuneeseen asuntotuotantoon. Keittiökaapiston osat valmistettiin ensi kertaa valtaosin tehtaalla standardoidun moduulin mukaisesti.

Pienin Frankfurtin keittiön tyypeistä oli pinta-alaltaan vain 190×340 cm. Toisella lyhyellä sivulla oli ovi, toisella ikkuna ja sen ääressä istumatyöpiste. 
Toiselle pitkälle seinälle sijoitettiin tiskialtaat, työtaso ja korkea kaapisto, ja kiinteä astiankuivausteline sijoitettiin pesualtaan yläpuolella. 
Toisella seinällä oli liesi ja alas taittuva silityslauta. 

Keittiökaapistot maalattiin tumman sinivihreiksi, koska väri tutkimusten mukaan karkotti kärpäsiä. Työtaso oli päällystetty linoleumilla, ja siinä oli vapaa reuna senaikaisten käsikäyttöisten keittiökoneiden, kuten lihamyllyn, kiinnittämiseen. 
Työtason alla oli iso alumiininen lokerolaatikosto jauhojen, sokerin ja muiden kuivatavaroiden säilytykseen. Liedeksi Schütte-Lihotzky kaavaili ensin sähköliettä, mutta sähkön kalleuden vuoksi vaihtoehtona oli sähkö- ja puulämmitteinen yhdistelmäliesi.

Vuosien 1926 ja 1932 välillä Frankfurtin alueen uudisasuntoihin asennettiin noin 10 000 Frankfurtin keittiön eri versiota. Frankfurtin keittiöön perustunut ajatus uudesta modernista keittiöstä levisi koko Eurooppaan ja tuli toisen maailmansodan jälkeen myös Suomeen, jossa se soveltui hyvin jälleenrakennuskauden teolliseen asuntotuotantoon.

Lähteet

Arkkitehtuurin suuntaukset
Huonekalut
Sisustusarkkitehtuuri
Saksalainen kulttuuri
Keittiökalusteet
Frankfurt am Main
Viinin dekantointi

Viinin dekantointi on toimenpide, jossa viinin säilytysastiasta eli viinipullosta kaadetaan viini toiseen astiaan, vaikkapa karahviin, siten että pullon pohjalle kertynyt sakka ja viinikivi eli kiteytyneet omena- ja viinihappo jäävät pulloon. Samalla viini saadaan reagoimaan ilman kanssa. Viinin dekantoinnissa ilman happi vaikuttaa oleellisesti viinin makuun, tuoksuun ja luonteeseen. Tällä ”ilmastoinnilla” voidaan kypsyttää viinejä varsinkin, jos ne ovat vielä kovin tuoreita ja kypsymättömiä. Viini dekantoidaan tarjoiluastiaansa, joka on usein koristeellinen lasikarahvi.

Viinin dekantoinnin suoritus 

Viinin dekantointi aloitetaan sijoittamalla viinipullo pullokoriin, jossa se saa levätä lappeellaan, jotta sakka asettuu. Tai jos viini on varastoitu, pullokorin tehtävä on pitää pullo varastotelineen asennossa. Pullokoria ei käytetä viinin annosteluun pöydässä. Korkki avataan pullon maatessa pullokorissa, mielellään korkin ulos vetävällä korkkiruuvilla, häiritsemättä viiniä. Lyijykapseli ja korkin purut on poistettava pullon suulta. Pullo otetaan pullokorista ja viini kaadetaan varovasti karahviin sen reunaa myöten. Kynttilän liekki (tai joku muu valolähde) helpottaa sakan näkemistä ja sakkarajan erottamista viinistä.

Dekantoinnin hyödyt 
Dekantoinnista hyötyvät nuoret viinit. Tavallinen dekantointiaika on noin 1–2 tuntia, mutta jopa 24 tuntia voi sopia joillekin viineille. Beaujolais Nouveau -viinin dekantointi saattaa muuttaa puolessa tunnissa ”kuolleen tuntuisen” viinin kukoistukseen.

Lähteet

Viitteet 

Viini
Perniön Sisu

Perniön Sisu on nykyisin Salossa, entisen Perniön kunnan alueella toimiva urheiluseura. Se perustettiin vuonna 1952, kun muutaman aktiivin joukko halusi irrottautua Perniön Nousevan alaosastosta omaksi seurakseen. Aluksi seuran lajeina olivat yleisurheilu ja hiihto sekä hieman myöhemmin mukaan tulleet lentopallo, pöytätennis ja painonnosto. Nykyisin lajivalikoimassa ovat omina jaostoinaan lentopallo ja vuodesta 2002 lähtien mukana ollut sulkapallo. Lisäksi yhteisen jaoston muodostavat yleisurheilu, hiihto ja kuntoliikunta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seuran kotisivut 

Suomalaiset urheilun yleisseurat
Perniö
Salolaiset urheiluseurat
RIM-2 Terrier

RIM-2 Terrier oli Yhdysvaltain merivoimien käyttämä ilmatorjuntaohjus. Ohjustyypin valmistaja oli Convair. Testaukset aloitettiin vuonna 1951. Vuosien 1954–1960 välillä asejärjestelmää käytti myös Yhdysvaltain merijalkaväki, joskaan ei kovin laajasti. Maavoimat eivät RIM-2 Terrieriä käyttöönsä hyväksyneet. 

Vuoteen 1966 mennessä ohjusta oli valmistettu kahdeksan kehitysversiota ja noin 8 000 kappaletta. Kehitystyö paransi aseen toimintakorkeutta, joka oli ensimmäisellä käyttöön hyväksytyllä tyypillä 12 km, myöhemmin 20 km. Myös ulottuvuus parani, joka kohosi 24 km:stä 75:een. Kehitystyön ohella, ohjuksen lentonopeus kohosi 1,8 Machista 3.0:aan. Versio D käytti taistelulatauksenaan 1 kT vahvuista W-45 ydinkärkeä.

Ohjustyypin ohjausjärjestelmä perustui säteenseurantaan (), joka ei soveltunut maavoimien käyttötarpeisiin yhtä hyvin kuin merivoimien. RIM-2 Terrierin yhdestä kehitysversiosta syntyi lyhyen kantaman ilmatorjuntaohjus laivastolle: RIM-24 Tartar.

Lähteet

Ilmatorjuntaohjukset
Yhdysvaltalaiset ohjukset
Georg Kandlinger

Georg Kandlinger (s. 30. maaliskuuta 1949 Rottach-Egern) on saksalainen entinen hiihtäjä. Hän edusti seuratasolla SC Rottach-Egerniä. Kandlinger kilpaili Innsbruckin olympialaisissa 1976, joissa hän oli 15 kilometrin kisassa 31. ja hiihti maansa yhdeksänneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa, mutta joutui keskeyttämään 50 kilometrillä.

Lähteet 

 Kandlingerin profiili sports-reference.com -sivustolla   

Saksalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Eräjärven kirkko

Eräjärven kirkko on Orivedellä, entisen Eräjärven kunnan alueella sijaitseva puukirkko. Nykyinen kirkko on Eräjärven kolmas puukirkko ja sen on rakentanut paikkakuntalainen Mats Åkergren. Käyttöön se vihittiin vuonna 1821. 1800-luvulla vaikuttaneita tyylisuuntauksia mukaillen Eräjärven kirkko länsitornillinen, tasavartinen ristikirkko.

Kirkon tornissa on vuodesta 1974 lähtien toiminut kirkkomuseo, jossa on esineistöä sekä seurakunnasta että kiertokoulusta vuosien varrelta.  Nykyisin kirkko normaalissa käytössä kesäisin, mutta talvien ajaksi jumalanpalvelukset ja muu toiminta siirretään pidettäväksi Eräjärven seurakuntakodilla.

Lähteet 

Pirkanmaan kirkkorakennukset
Oriveden nähtävyydet
Oriveden rakennukset ja rakennelmat
Kirkko
Suomen puiset sisäviisteiset ristikirkot
Suomen 1820-luvulla rakennetut kirkot
Louis Bernot

Louis Bernot (1892–?) oli ranskalainen painonnostaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja sai siellä raskaan sarjan pronssia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ranskalaiset painonnostajat
Ranskalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1892 syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Arnold Schwarzeneggerin patsas

Arnold Schwarzeneggerin patsas on patsas Arnold Schwarzeneggerin kunniaksi. Patsas sijaitsee Arnold Schwarzeneggerin museon edessä Thalin kylässä Itävallassa. Patsas on valmistettu pronssista. Arnold Schwarzenegger paljasti patsaan 7. lokakuuta 2011. Patsas esittää Arnoldia kehonrakentajana.

Lähteet

Itävallan taide
Veistokset
Auran Vannas

Auran Vannas, lyhenne AuVa, on Aurassa toimiva urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1928. Tällä hetkellä seurassa toimii aktiivisesti neljä jaostoa: yleisurheilu, suunnistus, lentopallo ja sulkapallo. Lentopallossa seura sai miesten edustusjoukkueen kokoon kuuden vuoden tauon jälkeen kaudeksi 2011-2012 ja se pelaakin 2-sarjassa. Naisten joukkue pelaa Lounaisessa aluemestaruussarjassa (entinen 3-sarja) ja ikämiesten joukkue harrastemielessä Auranmaa-sarjaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seuran kotisivut

Suomalaiset urheilun yleisseurat
Aura
Ville Suokkaan viimeinen reissu

Ville Suokkaan viimeinen reissu on Kai Lehtisen ohjaama, tuotantovaiheessa oleva elokuva.

Elokuva kertoo Mannerheim-ristin ritari, kaukopartiomies ja vääpeli Viljo ”Ville” Suokkaan viimeisestä tiedusteluretkestä vihollisen linjojen taakse.

Elokuvasäätiö myösi elokuvalle 15 000 euroa kehittämistukea. Kuvaukset on tarkoitus aloittaa vuoden 2014 keväällä.

Lähteet 

Tulevat elokuvat
Suomalaiset sotaelokuvat
Antonio Arcari

Antonio Arcari (s. 8. toukokuuta 1953) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja katolisen kirkon diplomaatti. Hänet vihki papiksi Luigi Morstabilini 11. kesäkuuta 1977. Hänet nimitettiin Caecirin titulaariarkkipiispaksi ja apostoliseksi nuntiukseksi Hondurasiin 18. heinäkuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Sodano, jota avustivat Giulio Sanguineti ja Bruno Foresti.

Arcari sai 12. joulukuuta 2008 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Mosambikiin.

Lähteet 

Italialaiset piispat
Katoliset arkkipiispat
Pyhän istuimen diplomaatit
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
David Louis Walker

David Louis Walker (s. 13. marraskuuta 1938) on australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Sydneyn arkkihiippakuntaan Norman Thomas Gilroy 21. heinäkuuta 1962. Hänet nimitettiin Broken Bayn hiippakunnan piispaksi 9. heinäkuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edward Bede Clancy, jota avustivat Patrick Laurence Murphy ja Kevin Michael Manning.

Lähteet 

Australialaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Charles Massé

Charles Massé (21. elokuuta 1877 – 8. toukokuuta 1969) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 11. huhtikuuta 1903 ja nimitettiin Luçonin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Phaenan titulaaripiispaksi 27. heinäkuuta 1938. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gustave-Lazare Garnier, jota avustivat René-Pierre Mignen ja André-Marie-Elie Jarosseau.

Massé erosi tehtävistään vihkipiispana 30. tammikuuta 1940.

Lähteet 

Ranskalaiset piispat
Katoliset piispat
Vuonna 1877 syntyneet
Vuonna 1969 kuolleet
Ğäliäsgär Qamal

Ğäliäsgär Ğäliäkbär ulı Qamaletdinov (ven. Галиасга́р Галиакба́рович Камалетди́нов / Камал, Галиасгар;  6. tammikuuta 1879 Kazan, Venäjän keisarikunta – 8. kesäkuuta 1933) oli tataarilainen kirjailija, toimittaja ja yhteiskunnallinen vaikuttaja. Häntä pidetään yhtenä tataarinkielisen lehdistön ja teatterin perustanlaskijoista. Qamalin mukaan on nimetty teatteri Kazanissa. Myös suomentataarit ovat esittäneet Qamalin näytelmiä.

Biografia 
Ğäliäsgär Qamal syntyi käsityöläisperheeseen. Hän opiskeli Kazanin madrasoissa ja kävi kolmiluokkaisen venäläisen koulun. Mullahin uran asemasta hän päätti omistautua kansanvalistuksen asialle.

Vuonna 1901 Qamal perusti Mäğarif qotebxanäse (”Valistuskirjasto”) -nimisen kirjakustantamon. Vuonna 1905 hän työskenteli Qazan möxbire -sanomalehdessä. Vuonna 1906 hän toimi vallankumouksellisten Azat (”Vapaus”) ja Azat xalıq (”Vapaa kansa”) -lehtien toimittajana. Vuosina 1908–1909 Qamal julkaisi pilalehteä Jäşen (”Salama”) ja vuoteen 1917 saakka hän työskenteli sanomalehti Joldızin (”Tähti”) toimittajana. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Qamal työskenteli Eş (”Työ”), Eşçe (”Työläinen”) ja Qızıl Armija (”Puna-armeija”) -lehdissä.

Kirjailija laati ensimmäiset näytelmänsä vuonna 1900. Hänen varhaisteoksensa edustavat patriarkaalisia perhesuhteita arvostelevaa valistushenkistä realismia. Myöhemmin Qamal alkoi kirjoittaa komedioita. Niistä tunnetuimpia ovat Berençe teatr (”Ensiesitys”, 1908), Buläk öçen (”Lahjan vuoksi”, 1909), Bankrot (”Vararikontekijä”, 1911) ja Bezneŋ şähärneŋ serläre (”Meidän kaupunkimme salaisuuksia”, 1911). Teoksissaan hän kuvaa 1900-luvun alun tataariyhteiskuntaa, sukupolvien välistä kuilua, perhe- ja aviosuhteita sekä vanhakantaisen kauppiaskunnan tapoja. Niiden pääajatuksena on vanhojen ja uusien aatteiden välinen kamppailu. Qamalin komedioille on ominaista toiminnallisuus, voimakkaat ristiriidat sekä päähenkilöiden sisäisen maailman ja kansantapojen tarkka kuvaus. Niiden kieli on täynnä kansanomaista huumoria.

Qamalin runous, lehtikirjoittelu ja kertomukset heijastavat vuosien 1905–1907 vallankumoustapahtumien tataariyhteiskunnassa herättämiä kansallisuus-, vapaus- ja valistusaatteita. Hän kirjoitti paljon myös kirjallisuus- ja teatterikritiikkiä. Neuvostoaikaiset teokset ovat taiteellisesti varhaistuotantoa heikompia. Myöhäisnäytelmät kuten Xafizäläm irkäm (”Rakas Xafiza”, 1922) ja Öç tormış (”Kolme elämää”, 1930) kuvaavat sosialistisen yhteiskunnan rakentamista ja arvostelevat muutosten vastustajia. Kirjailijantyönsä ohella Qamal toimi venäläisten ja ulkomaisten näytelmien kääntäjänä sekä kuvataiteilijana.

Vuonna 1924 Qamalille myönnettiin työn sankarin ja vuonna 1926 Tatarstanin ASNT:n kansandramaturgin arvonimet. Kazanin Akateeminen tataariteatteri nimettiin kirjailijan mukaan vuonna 1939.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ğaliasğar Qamal Tatarstanin kansalliskirjaston sivustolla 
 Галиәсгар Камал - youtube, tataarin kielellä

Neuvostoliittolaiset kirjailijat
Näytelmäkirjailijat
Tataarinkieliset kirjailijat
Vuonna 1879 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet
Albano Bortoletto Cavallin

Albano Bortoletto Cavallin (25. huhtikuuta 1930 – 1. helmikuuta 2017) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Curitiban arkkihiippakuntaan 6. joulukuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Aquae Novae in Numidian titulaaripiispaksi 14. kesäkuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pedro Antônio Marchetti Fedalto, jota avustivat Geraldo Fernandes Bijos ja Jerônimo Mazzarotto.

Bortoletto Cavallin sai 24. lokakuuta 1986 nimityksen Guarapuavan hiippakunnan piispaksi ja 11. maaliskuuta 1992 Londrinan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 10. toukokuuta 2006.

Lähteet 
 

Brasilialaiset papit
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Afrikanviitapöllö

Afrikanviitapöllö (Phodilus prigoginei) on tornipöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Kongon demokraattisessa tasavallassa. Se on tavattu myös Burundissa ja Ruandassa, mutta alkuperä on tuntematon.

Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat vuoristometsät ja subtrooppiset ja trooppiset aroylängöt.

Sen pituus on 23–29 cm. Se on hyvin kaunis pähkinänruskea pöllö. Vain naaras on kuvattu. Se on punaruskea päältä, alta vaaleampi, vivahtaa oranssiin. Sen naamakiehkura on soikea, silmät tummat. Sen ääni saattaa olla pitkää, valittavaa vihellystä, mutta vaatii vielä vahvistusta.

Sen tyyppinäyte on peräisin vuodelta 1951 Muusista Itombwevuorilta Kongon demokraattisesta tasavallasta, eikä sitä ollut sen jälkeen nähty uudestaan ennen kuin vuonna 1996 jäi naaras verkkoon. Populaation suuruudeksi arvioidaan 9 360 yksilöä.

Afrikanviitapöllö sijoitetaan toisinaan sukuun Tyto, tornipöllöt.

Lähteet

Viitapöllöt
Uhanalaiset linnut
Pro Mazda Championship

Pro Mazda Championship (aiemmin tunnettu nimellä Star Mazda Championship) on yhdysvalloissa ajettava formulasarja. Sarja perustettiin vuonna 1991. Sarjassa ajetaan Formula Mazda-luokan autoilla ja Mazdan moottoreilla. Renkaat toimittaa Goodyear. Sarjassa jaetaan pisteitä 35 parhaalle järjestyksessä 44, 40, 37, 34, 32, 30 ... 1. 

Sarja toimii nykyään yhteistyössä IndyCar-sarjan kanssa.

Mestarit 

Autourheilusarjat
Scuol

Scuol (, ) on kunta Itä-Sveitsissä, Graubündenin kantonissa. Scuol on Unterengadinin taloudellinen keskus ja Innin hallintoalueen keskuspaikka. Scuolissa on noin 2 400 asukasta.

Maantiede 
Scuol sijaitsee Tonavan alkujoen Innin varrella, Engadinin laaksossa. Kunnan virallinen kieli on ollut retoromaani vuodesta 1970, jota ennen kunta oli kaksikielinen (retoromaani/saksa).  Vuonna 2000 Scuolin asukkaista oli retoromaaninkielisiä 53 % ja saksankielisiä 42 %.

Historia 
Scuolissa on ollut pysyvää asutusta ainakin 1 500 vuotta. Varhaisimmat rakennuslöydöt ovat peräisin prossiajalta 1400–1200 eaa. 

Scuolin seudulla on kuumia lähteitä, joiden ansiosta alue on ollut matkailukohde 1860-luvulta alkaen. Talviurheilukeskus Scuol on ollut 1950-luvulta lähtien.

Liikenne 
Innjoen vartta kulkeva päätie 27 () kulkee kunnan läpi. Rhätische Bahnin rataverkon itäisin asema on Scuolissa. Aseman nimi on Scuol-Tarasp, kuntanaapurusten nimien perusteella. Scuol-Taraspista on suora junayhteys Churiin sekä Oberengadiniin, Samedaniin ja Pontresinaan. Scuol on paikallisen postiautoliikenteen solmupaikka.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Graubündenin kunnat
Sveitsin talviurheilukeskukset
Engadin
Raahen Lentopallo

Raahen Lentopallo, lyhenne RaLepa, on raahelainen lentopalloseura, joka on perustettu vuonna 1989. Seuran miesten edustusjoukkue pelasi vielä kaudella 2010-2011 2-sarjaa, jonka jälkeen edustustoiminnasta luovuttiin ja nykyisin miesten joukkue kilpailee Raahen seutukunnan alueella pelattavassa harrastesarjassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seuran kotisivut

Suomalaiset lentopalloseurat
Raahelaiset urheiluseurat
Nørreportin asema

Nørreport on Kööpenhaminan metron, kaukojunaliikenteen ja S-tog-lähijunien asema Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Asema koostuu kuudesta laituriraiteesta, joista kauko- ja lähijunaliikenteelle sekä metrolle on kullekin varattu yksi raidepari. Asema on kokonaan maanalainen.

Nørreportin asema on noin 250 000 päivittäisellä matkustajallaan koko Tanskan vilkkain. Kaukoliikenteen rautatieasema on otettu käyttöön vuonna 1918. S-tog-asema avattiin vuonna 1932 ja metro otettiin käyttöön vuonna 2002. 

Asemaa kättävät S-tog-lähijunaverkoston linjat A, B, Bx, C, E ja H. Kaukojunia kulkee Helsingørin ja Esbjergin suuntiin sekä Ruotsin puolelle Malmöhön ja Göteborgiin. Asema on molempien käytössä olevien metrolinjojen (M1 ja M2) varrella. Metrojunia kulkee Vanløseen ja Vestamageriin sekä Kööpenhaminan lentoaseman suuntaan.

Lähteet

Kööpenhaminan metroasemat
Tanskan rautatieliikennepaikat
John Gosling

John Gosling (6. helmikuuta 1948 Paignton, Devon, Englanti) on brittiläinen kosketinsoittaja. Hän oli mukana The Kinks -yhtyeessä, jossa hän soitti kosketinsoittimia. Hänen ensiesiintymisensä yhtyeessä oli vuonna 1970 albumilla Lola versus Powerman and the Moneygoround, Part One.

Brittiläiset kosketinsoittajat
The Kinksin jäsenet
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Jean-Luc Mélenchon

Jean-Luc Mélenchon (19. elokuuta 1951 Tanger, Marokko) on ranskalainen europarlamentaarikko. Hän on ollut ministerinä Lionel Jospinin hallituksessa sekä senaattorina.

Mélenchon oli alkuun trotskilainen, siirtyi sitten 30 vuodeksi sosialisteihin, joista erosi 2008 ja perusti Vasemmistopuolueen (Parti de gauche). Vuonna 2009 hänet valittiin Euroopan parlamenttiin.

Mélenchon oli presidenttiehdokas vuoden 2012 vaalissa. Maaliskuun lopulla 2012 tehdyn kyselyn perusteella Mélenchon nostettiin François Hollanden ohella Nicolas Sarkozyn toiseksi haastajaksi Ranskan presidentinvaaleissa. Mélenchonin kannatus oli 10–15 prosenttia. Hän jäi lopulta vaalien ensimmäisen kierroksen neljänneksi Hollanden, Sarkozyn ja Marine Le Penin jälkeen. Mélenchon on La France insoumise -liikkeen ehdokas vuoden 2017 presidentinvaalissa.  Vuoden 2022 presidentinvaalien ensimmäisellä kierroksella hän sai noin 22 % äänistä sijoittuen kolmanneksi, vain runsaan prosenttiyksikön toiseksi tulleelle Marine Le Penille hävinneenä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ranskalaiset europarlamentaarikot‎
Ranskan ministerit
Opetusministerit
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Kjustendilin alue

Kjustendilin alue () on yksi Bulgarian alueista, joka sijaitsee maan itäosassa. Sillä on yhteistä rajaa Pohjois-Makedonian ja Serbian kanssa. Kjustendilin alue on jaettu yhdeksään kuntaan.

Kunnat

Boboševo
Bobovdol
Dubnitsa
Kjustendil
Kotšerinovo

Nevestino
Rila
Sapareva Banja
Trekljano

Lähteet

Aiheesta muualla 

Bulgarian alueet
Lovetšin alue

Lovetšin alue () on Bulgarian alue maan keskiosassa. Se on jaettu kahdeksaan kuntaan.

Kunnat

Apriltsi
Jablanitsa
Letnitsa
Lovetš

Lukovit
Teteven
Trojan
Ugărtšin

Lähteet

Aiheesta muualla 

Bulgarian alueet
Pori Lentis

Pori Lentis on porilainen lentopalloseura. Se perustettiin vuonna 1985 ja yhdistysrekisteriin se hyväksyttiin vuotta myöhemmin. Seuran perustaminen tapahtui fuusiona, jossa Porin Pyrinnön lentopallojaosto ja Porin Palloseura yhdistivät toimintansa lentopallotoiminnan tehostamiseksi. Seuralla on miesten edustusjoukkue, joka pelaa 3-sarjassa. Miesten toinen joukkue pelaa Karhulentis-sarjaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivut

Suomalaiset lentopalloseuratPorilaiset urheiluseurat
Montanan alue

Montanan alue () on Bulgarian alue maan luoteisosassa. Sillä on yhteistä rajaa Serbian ja Romanian kanssa. Montanan alue on jaettu yhteentoista kuntaan. Montanan aluetta halkovat Tonavan joki sekä Balkanvuoret.

Kunnat

Berkovitsa
Bojtšinovtsi
Brusartsi
Tšiprovtsi
Georgi Damjanovo
Jakimovo

Lom
Medkovets
Montana
Văltšedrăm
Varšets

Lähteet

Aiheesta muualla 

Bulgarian alueet
Keimolan Kaiku

Keimolan Kaiku on vantaalainen urheiluseura. Se on perustettu vuonna 1954 ja sen riveissä voi harrastaa hiihtoa, suunnistusta, jalkapalloa, lentopalloa ja salibandya. Lentopallossa seuralla on juniorijoukkueiden lisäksi kaksi joukkuetta miehissä ja yksi naisissa. Miesten 1-joukkue pelaa 3-sarjassa ja 2-joukkue 4-sarjassa. Naisten edustusjoukkue pelaa 3-sarjassa. Salibandyssa seuran miesten edustusjoukkue pelaa V-divisioonassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seuran kotisivut

Seuran lentopallojaoston sivut

Seuran salibandyjaoston sivut

Keimola
Suomalaiset urheilun yleisseurat
Vantaalaiset urheiluseurat
Pazardžikin alue

Pazardžikin alue () on Bulgarian alue maan eteläosassa. Pazardžikin alue on jaettu yhteentoista kuntaan.

Historia

Pazardžikin alueen historia ulottuu aina kivikauteen ja pronssikauteen saakka, sillä alueelta on tehty yli 50 näiden aikakausien löytöä. Alue kuului myös muinaisen Traakian valtakuntaan. Traakialaisen kaupungin Besaparan rauniot sijaitsevat lähellä alueen pääkaupunkia Pazardžikia. Ensimmäisellä vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua roomalaiset valloittivat alueen traakialaisilta, ja alue kuului Rooman valtakunnan hajottua Bysantin valtakuntaan. 

Byzantin valtakunnan jälkeen alue kuului osittain ensimmäiseen Bulgarian valtakuntaan. Alue kuului kokonaisuudessaan toiseen Bulgarian valtakuntaan, kunnes 1300-luvulla osmanit valtasivat alueen. Alueella sijaitsevat keskiaikaiset Tsepinan ja Krasen linnoitukset.

Huhtikuun vallankumouksessa 1876 bulgarialaiset hyökkäsivät laajalti osmanihallintoa vastaan, ja Pazardžikin alueella sijaitsevasta Panagjurišten kaupungista tuli bulgaarivallankumouksellisten keskus. Kahakat loppuivat 1878 Berliinin rauhansopimukseen, jossa päätettiin perustaa Itä-Rumelian autonominen provinssi, johon myös Pazardžikin alue liitettiin. Itä-Rumelia liittyi 6. syyskuuta 1885 Bulgarian Ruhtinaskuntaan.

Kunnat

Batak
Belovo
Bratsigovo
Lesitšovo
Panagjurište
Pazardžik

Peštera
Rakitovo
Septemvri
Streltša
Velingrad

Lähteet

Aiheesta muualla 

Bulgarian alueet
Bernard Morel

Bernard Marie Georges Morel (s. 30. maaliskuuta 1925 Lyon) on ranskalainen entinen miekkailija. Hän oli mukana saamassa pronssia säilän joukkuekilpailussa vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä. Hän osallistui myös kesäolympialaisiin 1956 Melbournessa ja sijoittui siellä joukkueineen säilässä neljänneksi.

Lähteet 

Ranskalaiset miekkailijat
Ranskalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1925 syntyneet
Elävät henkilöt
Ruha Wolley

Ruha Wolley ry on lapualainen lentopalloseura. Se perustettiin vuonna 1986 ja se toimi aluksi nimellä Ruhan Lentopalloilijat kunnes sen nimi myöhemmin muutettiin paremmin nykyaikaan sopivaksi. Alussa seura ei ollut virallisesti rekisteröitynyt. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa 3-sarjassa E-P.n alueella. Ruha Wolley on voittanut kyseisessä sarjassa useita mitalleja, sekä voittanut ep.n alueen aluemestaruuden kahdesti. Junioreiden paras sijoitus on Power cup pronssi Loimaalta. Ala-aste ikäisten lentopallokoulu on myös toiminut useana vuotena. Naiset aloittivat virallisen sarjatoiminnan 2017 nousten keväällä 2018 kolmossarjaan. RuWo pelaa kotiottelunsa Ruhan ala-asteella.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seuran kotisivut

Suomalaiset lentopalloseurat
Lapualaiset urheiluseurat
Vaasan Isku Power

Vaasan Isku Power on vaasalainen lentopalloseura. Se perustettiin vuonna 1994, kun Vaasan Myyntimiehet ja ABB Power yhdistivät harrastemielisen lentopallotoiminnan pelaajien puutteen vuoksi saman seuran yhteyteen. Yhteinen toiminta oli alkanut kuitenkin jo muutamaa vuotta aiemmin, kun seurat hankkivat toistensa riveistä pelaajia saadakseen täyden ringin pelaajia harjoituksiinsa. Tällä hetkellä seura pelaa 4-sarjassa. Isku Power myös järjestää kesäisin Tropiclandia Beach -kesäsarjaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seuran kotisivut  

Tropiclandia Beach-kesäsarjan kotisivut

Suomalaiset lentopalloseuratVaasalaiset urheiluseurat
Harri Räty

Harri Räty on suomalainen elokuvaaja. Hän on toiminut kuvaajana noin 50:ssä elokuvassa ja televisiosarjassa. Muista töistä mainittakoon tuottajana oleminen elokuvissa Riisuttu mies (2006), Erakkorapu (1998) ja Pidetty hiljainen mies (1994).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset elokuvaajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt