joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kinnarin Pesis 2006

Kinnarin Pesis 2006 (KiPe06) on järvenpääläinen pesäpalloseura.

Seura perustettiin vuonna 2006 kun Kinnarin Pesis ajautui konkurssiin Ykköspesis-kauden 2005 päätteeksi. Kinnarin Pesis pelasi pääsarjatasolla Superpesiksessä kausilla 2002–2004 ja saavutti SM-hopeaa kaudella 2003.

Historia
Pesäpallolla on Järvenpäässä pitkät perinteet. Kinnarin kenttä oli Järvenpään Palon omistuksessa joka myytiin Järvenpään Kaupungille 1970-luvulla,  on harrastettu lajia jo 1920-luvulta lähtien. Aiemmin pesäpallo oli järjestäytynyt urheilun yleisseuran Järvenpään Palon pesäpallojaoston kautta. Palon muututtua suunnistus seuraksi. Kinnarin Pesis aloitti toimintansa Suomensarjasta, perittyään sarjapaikan Järvenpään Pesikseltä joka perustettiin Palon lopetettua pesäpallotoiminnan. Nykyään pesäpalloa pelataan Järvenpäässä Lepolan pesäpallokentällä.

Kinnarin Pesis nousi kaudeksi 2000 Ykköspesikseen jossa voitti runkosarjan. Superpesiksen karsintasarjassa joukkue hävisi pisteellä sarjapaikkansa säilyttäneelle Haminalle.

Seuraavalla kaudella Järvenpää sijoittui runkosarjassa toiseksi, mutta nousi kauden päätteeksi Superpesikseen.

Ensimmäisellä pääsarjakaudella Järvenpää sijoittui runkosarjassa seitsemänneksi ja hävisi puolivälierissä Pattijoen Urheilijoille otteluvoitoin 3–0.

Kaudella 2003 Järvenpää hävisi runkosarjan voiton vain pisteellä Sotkamon Jymylle. Puolivälierissä joukkue voitti Seinäjoen Maila-Jussit suoraan voitoin 4–0. Välierissä kaatui Koskenkorvan Urheilijat voitoin 4–2. Finaaleissa Sotkamon Jymy voitti ensin Järvenpäässä jaksoin 0–2 (2–3, 3–8) ja Sotkamossa kotiutuslyöntikilpailun jälkeen 2–1 (3–1, 1–2, 1–1, 3–1).

Seuraavalla kaudella Järvenpää sijoittui runkosarjassa viimeiseksi ja putosi kauden päätteeksi Ykköspesikseen.

Kaudella 2005 Järvenpää sijoittui Ykköspesiksessä toiseksi viimeiseksi ja luopui kauden päätteeksi sarjapaikastaan konkurssin takia.

Vuonna 2006 perustettiin uusi seura, joka sai nimekseen Kinnarin Pesis 2006. Joukkue aloitti alimmalta sarjatasolta, nousi Maakuntasarjaan kaudeksi 2007 ja Suomensarjaan kaudeksi 2008.

Tehokkaimmat pelaajat Superpesiksessä 
(Pelaaja, ottelut, kunnarit, lyödyt, tuodut, yhteensä)

Simo Eerikäinen    83  6+128/24=156
Timo Rantatorikka  54  6+90/33=129
Antti Vihtkari     53  5+11/86=102
Pasi Kokkonen      80  2+7/87=96
Riku Rantanen      53  0+43/13=56
Sami Partanen      26  2+22/12=36

Palkinnot ja huomionosoitukset

Palkitut 

Vuoden lukkari:
 Riku Rantanen (2003)

Vuoden pelinjohtaja:
 Pasi Virtanen (2003)

Miesten Itä–Länsi-valinnat 
 Markus Meriläinen (2002, 2003)
 Sami Partanen (2003)
 Riku Rantanen (2003)
 Timo Rantatorikka (2003)

Lähteet

Aiheesta muualla
Seuran kotisivut

Pesäpalloseurat
Järvenpääläiset urheiluseurat
Korsikannakkeli

Korsikannakkeli (Sitta whiteheadi) on harvinainen Korsikan kotoperäinen varpuslintulaji. Laji on nimetty englantilaisen lintujenkeräilijän John Whiteheadin kunniaksi, joka keräsi ensimmäisen yksilön vuonna 1883.

Koko ja ulkonäkö 
Linnun pituus on 12 cm, siipien kärkiväli 21–22 cm ja paino noin 12–14 g. Korsikannakkeli muistuttaa suuresti punarintanakkelia, johon eroina ovat hyvin lyhyt pyrstö ja punaisen värin puuttuminen. Sukupuolet ovat lähes samannäköisiä, naaraan päälaella ei ole juurikaan mustaa. Nuori lintu on kauttaaltaan vanhaa himmeämpi ja selkäpuolen harmaiden höyhenten kärjet ja reunat ovat ruskehtavat.

Esiintyminen 
Korskikannakkeli elää Korsikan keskiosan vuoristossa mustamännyn korsikalaisen alalajin Pinus nigra laricion kasvualueella noin 210 neliökilometrin alalla. Pieni populaatio on Castagnicciassa ja mahdollisesti myös Cagnassa. Lajin kokonaisparimäärä on noin 2 000 ja yksilömäärä 3 000–9 000. Laji on paikkalintu, tosin osa pesimättömästä kannasta siirtyy talveksi alemmas vuorenrinteille. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö 
Korsikannakkelit asuvat lähes yksinomaan vuortenrinteiden vanhoissa käsittelemättömissä männiköissä 1–1,5 kilometrin korkeudella. Puiden ikä on noin 300 vuotta tai enemmän.

Lisääntyminen 
Korsikannakkelin pesä on mustamännyssä, joko vanhassa käpytikan kolossa tai nakkeliparin itsensä lahoon puuhun kovertamassa kolossa. Pesä on usein korkealla, keskimäärin 10 metrin korkeudessa, joskus jopa 30 metrin korkeudella. Naaras munii tavallisesti viisi tai kuusi munaa, joita se hautoo yksin. Poikasia ruokkivat sekä naaras että koiras. Poikaset lähtevät pesästä 22–24 päivän ikäisinä. Laji pesii toisinaan kahdesti kesän aikana.

Ravinto 
Kesäaikaan nakkelit syövät pääasiassa pieniä selkärangattomia. Syksyllä ja talvella nakkelit syövät enimmäkseen mustamännyn siemeniä. Poikasia ruokitaan eläinravinnolla.

Lähteet 
 Perrins, C. M. (toim.) 1993: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. VII, Flycatchers to Shrikes. - Oxford University Press. Hongkong. ISBN 0-19-857510-6
ITIS: Sitta whiteheadi

Viitteet 

Nakkelit
Uhanalaiset linnut
International Hockey League (2007–2010)

International Hockey League oli jääkiekon ammattilaisliiga, joka toimi Yhdysvalloissa. IHL yhdistyi CHL:n kanssa vuonna 2010.

IHL perustettiin vuonna 1991 nimellä Colonial Hockey League. Liiga nimettiin uudelleen vuonna 1997 United Hockey Leagueksi. Vuonna 2007 sarjan nimeksi tuli IHL. Se toimi AAHAn alaisuudessa.

Mestarit
Turner Cup oli palkinto, joka jaettiin IHL:n playoffien voittajalle. Nimi Turner Cup otettiin käyttöön 24. syyskuuta 2007 alkuperäisen IHL:n kunniaksi. Aikaisemmin palkintoa kutsuttiin nimellä Colonial Cup. Palkinnon voittivat seuraavat joukkueet:

1992 – Thunder Bay Thunder Hawks
1993 – Brantford Smoke
1994 – Thunder Bay Senators
1995 – Thunder Bay Senators
1996 – Flint Generals
1997 – Quad City Mallards
1998 – Quad City Mallards
1999 – Muskegon Fury
2000 – Flint Generals
2001 – Quad City Mallards
2002 – Muskegon Fury
2003 – Fort Wayne Komets
2004 – Muskegon Fury
2005 – Muskegon Fury
2006 – Kalamazoo Wings
2007 – Rockford IceHogs – Viimeinen Colonial Cupin voittaja.
2008 – Fort Wayne Komets – Ensimmäinen Turner Cupin voittaja.
2009 – Fort Wayne Komets
2010 – Fort Wayne Komets

Joukkueet

Katso myös 
 Luettelo jääkiekkoliigoista

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Official IHL website 
 UHL Yearly Standings 

Entiset jääkiekkosarjat
Yhdysvaltain jääkiekkosarjat
Alpenliga

Alpenliga oli kansainvälinen jääkiekkoliiga vuosina 1991–1999. Liigaan osallistui joukkueita Itävallasta, Italiasta ja Sloveniasta.

Vuoden 1999 jälkeen Alpenliga korvattiin Interligalla, joka pelattiin vuonna 1999–2000. Siihen osallistui kahdeksan joukkuetta Itävallasta, Unkarista ja Sloveniasta mukaan lukien HC Alba Volan, HK Acroni Jesenice, Dunaferr SE, VEU Feldkirch, EC Klagenfurter, HK Olimpija, VSV Villach ja WEV Wiener, jotka pelasivat ensimmäisellä kaudella. Liigan voittaja oli VSV Villach ja pudotuspelien mestari oli EC Klagenfurter.

Yhden kauden jälkeen joitain joukkueita siirtyi Österreichische Eishockey-Ligaan.

Alpenliga -mestarit 
 1991–92 HC Devils Milano
 1992–93 HC Alleghe
 1993–94 HC Bolzano
 1994–95 HC Bolzano ¹
 1995–96 VEU Feldkirch
 1996–97 VEU Feldkirch
 1997–98 VEU Feldkirch
 1998–99 VEU Feldkirch

¹ 6 maan turnaus

Lähteet 
 Alpenliga (www.azhockey.com) 
 International Ice Hockey League (www.azhockey.com) 

Entiset jääkiekkosarjat
Bulgarian jääkiekkoliiga

Bulgarian jääkiekkoliiga () on jääkiekon korkein sarjataso Bulgariassa. Liigassa pelaa 8 joukkuetta, jotka on jaettu kahteen lohkoon. Ryhmä A on ammattilaisjoukkueiden sarja ja Ryhmä B on amatöörisarja.

Joukkueet

Aiheesta muualla
www.kunki.org (Bulgarian)

Jääkiekkosarjat
Bulgarian jääkiekko
Kazakstanin mestaruussarja

Kazakstanin mestaruussarja () on jääkiekon korkein sarjataso Kazakstanissa. Sarja perustettiin vuonna 1992 Neuvostoliiton kaaduttua.

Suomalaispelaajista Kazakstanin pääsarjassa ovat viime vuosina pelanneet muun muassa Toni Dahlman, Pauli Levokari, Joni Puurula sekä Mikko Pukka.

Joukkueet 2022–2023 
Lähde: EliteProspects

Mestarit 

 1992–1993: Torpedo Ust-Kamenogorsk
 1993–1994: Torpedo Ust-Kamenogorsk
 1994–1995: Torpedo Ust-Kamenogorsk
 1995–1996: Torpedo Ust-Kamenogorsk
 1996–1997: Torpedo Ust-Kamenogorsk
 1997–1998: Torpedo Ust-Kamenogorsk
 1998–1999: Bulat Temirtau
 1999–2000: Torpedo Ust-Kamenogorsk
 2000–2001: Torpedo Ust-Kamenogorsk
 2001–2002: HK Kaztšink-Torpedo
 2002–2003: HK Kaztšink-Torpedo
 2003–2004: HK Kaztšink-Torpedo
 2004–2005: HK Kaztšink-Torpedo
 2005–2006: Kazakmys Karaganda
 2006–2007: HK Kaztšink-Torpedo
 2007–2008: Barys Astana
 2008–2009: Barys Astana
 2009–2010: HK Saryarka Karaganda
 2010–2011: Beibarys Atıraw
 2011–2012: Beibarys Atıraw
 2012–2013: Irtyš Pavlodar
 2013–2014: Irtyš Pavlodar
 2014–2015: Irtyš Pavlodar
 2015–2016: Beibarys Atıraw
 2016–2017: Nomad Astana
 2017–2018: Arlan Kokshetau
 2018–2019: Beibarys Atıraw

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kazakstanin mestaruussarjan kotisivut 
 Keskustelufoorumi Kazakstanin mestaruussarjasta. 

Jääkiekkosarjat
Kazakstanin jääkiekko
Lönnströmin taidemuseo

Lönnströmin taidemuseo on taidemuseo Raumalla. Lönnströmin taidemuseo on toteuttanut vuodesta 2016 alkaen nykytaiteen projekteja tiiviissä yhteistyössä kuvataiteilijoiden kanssa. Kuvataiteilijat voivat lähettää vuosittain avoimen haun kautta projektiehdotuksiaan museolle. Lönnströmin taidemuseo oli ehdolla Vuoden museoksi 2019.

Lönnströmin taidemuseo toimi vuosina 1993-2014 kaupungin keskustassa Valtakadulla. Teresia ja Rafael Lönnströmin Säätiö luopui Valtakadun kiinteistöstä vuonna 2015. Nykyisin Lönnströmin taidemuseo toimii ns. seinättömänä museona ja toteuttaa nykytaiteen projekteja yhteistyössä kuvataiteilijoiden kanssa.

Lönnströmin taidemuseon ensimmäisessä projektihaussa vuonna 2015 valittiin toteutettavaksi taiteilijaryhmä IC-98:n projekti Khronoksen talo. Toisessa projektihaussa 2016 valittiin kuvataiteilija Jani Ruscican projekti Flatlands ja kolmannessa haussa 2017 Tellervo Kalleisen ja Oliver Kochta-Kalleisen projekti Keskustelupuisto. Neljännessä projektihaussa 2018 toteutettavaksi projektiksi valittiin kuvataiteilija ja kuvanveistäjä Raimo Saarisen Kelluva saari. Viidenneksi toteutettavaksi projektiksi valittiin 2020 kuvataiteilija Nastja Säde Rönkön projekti Survival Guide for a Post-Apocalyptic Child eli Selviytymisopas maailmanlopun lapselle.Kuudenneksi Lönnström-projektiksi valittiin 2021 mediataiteilija Milja Viidan kokeellinen elokuva Fata Morgana.  

Teresia Lönnströmin testamentissaan 1987 perustama säätiö toimi aikaisemmin nimellä Teresia ja Rafael Lönnströmin säätiö. Vuodesta 2020 säätiön nimi on ollut Lönnströmin taidemuseo sr. Säätiö ylläpitää Lönnströmin taidemuseota sekä Teresia ja Rafael Lönnströmin kotimuseota.

Teresia ja Rafael Lönnströmin kotimuseo esittelee säätiön perustajien Teresia ja Rafael Lönnströmin kodin ja taidekokoelman. Kotimuseo sijaitsee Syväraumanlahden rannalla osoitteessa Syväraumankatu 41.

Katso myös 
 Wikiprojekti:Lönnströmin taidemuseo

Lähteet

Aiheesta muualla 
 www.lonnstromintaidemuseo.fi

Suomen taidemuseot
Rauman nähtävyydet
Mindcrime at the Moore


Mindcrime at the Moore on Queensrÿche-yhtyeen konserttitallenne, joka ilmestyi CD- ja DVD-muodossa 3. heinäkuuta 2007.

Mindcrime at the Moore taltioitiin Operation: Mindcrime II -albumin (2006) kiertueelta yhtyeen kolmi-iltaisesta esiintymisestä Seattlen The Moore -teatterissa lokakuussa 2006. Yhtye esitti kiertueella kokonaisuudessaan kyseisen albumin ja sen ensimmäisen osan Operation: Mindcrimen (1988).

RIAA palkitsi yhtyeen kultalevyllä DVD:n ylitettyä 50 000 kappaleen myynnin maaliskuussa 2008.

Sisältö

CD 1: Operation: Mindcrime 
 I Remember Now
 Anarchy-X
 Revolution Calling
 Operation: Mindcrime
 Speak
 Spreading the Disease
 The Mission
 Suite Sister Mary
 The Needle Lies
 Electric Requiem
 Breaking the Silence
 I Don’t Believe in Love
 Waiting for 22
 My Empty Room
 Eyes of a Stranger

CD 2: Operation: Mindcrime II 
 Freiheit Ouvertüre
 Convict
 I’m American
 One Foot in Hell
 Hostage
 The Hands
 Speed of Light
 Signs Say Go
 Re-Arrange You
 The Chase
 Murderer?
 Circles
 If I Could Change It All
 An Intentional Confrontation
 A Junkie’s Blues
 Fear City Slide
 All the Promises

Encore 
Walk in the Shadows
Jet City Woman

DVD-lisämateriaali 
 Kiertuedokumentti
 ”The Chase” livenä Los Angelesissa Ronnie James Dion kanssa
 Rock & Ride -hyväntekeväisyyskampanja
 Kuvagalleria

Kokoonpano 
 Eddie Jackson – basso
 Scott Rockenfield – rummut
 Mike Stone – kitara
 Geoff Tate – laulu
 Michael Wilton – kitara

Vierailijat 
 Ronnie James Dio – laulu (tohtori X)
 Pamela Moore – laulu (sisar-Mary)

Arvostelut 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Mindcrime at the Moore Queensrÿchen sivustolla 

Vuoden 2007 konserttitallenteet
Queensrÿchen albumit
Psametik I

Psametik I oli faarao, joka hallitsi Egyptiä vuosina 664–610 eaa. ja aloitti Egyptin 26. dynastian.

Kreikkalainen historioitsija Herodotos kertoo, että Psametik valitsi kansan keskuudesta kaksi vastasyntynyttä poikaa, antoi ne eräälle paimenelle ja määräsi, että lapset piti kasvattaa täydessä eristyksessä, eikä kukaan saanut puhua heidän läsnä ollessaan. Psametik halusi selvittää, mitä kieltä lapset puhuisivat, jos kukaan ei puhuisi heidän lähellään, koska hän uskoi sen olevan maailman alkukieli.

Herodotos kertoo, että lasten ollessa kaksivuotiaita paimen kuuli heidän toistavan sanaa bekos. Sana samaistettiin Anatoliassa (nyk. Turkki) asuvien fryygialaisten leipää tarkoittavaan sanaan. Testin perusteella Psametik uskoi, että fryygialaisten kieli oli ensimmäinen puhuttu kieli. Nykypäivinä ei kukaan kuitenkaan usko Psametiksen ajatukseen.

Lähteet 
 Tiedon jännittävä maailma s. 174

Egyptin faaraot
Ennen ajanlaskumme alkua syntyneet
Ennen ajanlaskumme alkua kuolleet
Take Cover

Take Cover on Queensrÿche-yhtyeen cover-albumi vuodelta 2007.

Queensrÿche tunnetaan yhtyeenä, joka soittaa covereita vain harvoin livenä. Laulaja Geoff Tate kertoi idean cover-albumin äänittämisestä syntyneen vuoden 2006 kiertueella, jolla yhtye esitti kaksiosaista Operation: Mindcrime -konseptialbumiaan. Yhtyeellä oli tapana soittaa soundcheckissä suosikkikappaleitaan muilta yhtyeiltä, mikä tarjosi mahdollisuuden rentoutua ja vaihtelua muutoin joka ilta toistuvaan kappalelistaan.

Albumi ylsi The Billboard 200 -listalla sijalle 173.

Kappaleet 

 Welcome to the Machine (Pink Floyd) – 4:54
 Heaven on Their Minds (Andrew Lloyd Webber ja Tim Rice) – 4:54
 Almost Cut My Hair (Crosby, Stills, Nash & Young) – 4:18
 For What It’s Worth (Buffalo Springfield) – 2:33
 For the Love of Money (The O’Jays) – 4:58
 Innuendo (Queen) – 6:11
 Neon Knights (Black Sabbath) – 3:42
 Synchronicity II (The Police) – 4:55
 Red Rain (Peter Gabriel) – 4:39
 Odissea (Carlo Marrale ja Cheope) – 3:53
 Bullet the Blue Sky (live, U2) – 10:26

Kokoonpano 
 Eddie Jackson – basso
 Scott Rockenfield – rummut
 Mike Stone – kitara
 Geoff Tate – laulu
 Michael Wilton – kitara

Vierailevat muusikot 
 Kelly Gray – kitara (kappaleessa 11)
 Leopoldo Larsen – kosketinsoitin

Arvostelut 
 About.com: 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Take Cover Queensrÿchen sivustolla 

Queensrÿchen albumit
Vuoden 2007 albumit
Cover-albumit
Smiljan

Smiljan on noin 500 asukkaan kylä vuoristoisella seudulla läntisessä Kroatiassa, seitsemän kilometriä Gospićin kaupungista länteen. Kylä tunnetaan serbialais-amerikkalaisen keksijän Nikola Teslan synnyinpaikkana. Smiljaniin on rakennettu Teslan elämäntyötä esittelevä museo, jonka yhteydessä on myös kokoustiloja.

Aiheesta muualla 
Tesla-teemapuiston kotisivut (kroatiaksi)

Kroatian maantiede
Torino Esposizioni

Torino Esposizioni on Torinossa sijaitseva messukesus, joka valmistui vuonna 2001. Messukeskukseen tehtiin väliaikainen jääkiekkokaukalo 2006 talviolympialaisia varten. Silloin katsomaan mahtui 4 320 katsojaa. Kisojen toinen areena oli Torino Palasport Olimpico. Olympialaisten jälkeen kaukalo purettiin ja messukeskus palautettiin alkuperäiseen asuunsa.

Italian jäähallit
Torinon urheilu
Torinon rakennukset ja rakennelmat
Sign of the Times: The Best of Queensrÿche


Sign of the Times: The Best of Queensrÿche on Queensrÿche-yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 2007. Se julkaistiin yhtyeen alkuperäisen levy-yhtiön EMIn Capitol Records -levymerkillä ja sisältää kappaleita yhtyeen kaikilta vuoteen 2006 mennessä julkaistuilta studioalbumeilta lukuun ottamatta Sanctuaryn julkaisemaa Tribea (2003).

Albumista julkaistiin myös erikoispainos, jonka toisella levyllä on harvinaisuuksia, erikoisversioita ja yhtyeestä vuonna 1997 eronneen alkuperäiskitaristi Chris DeGarmon säveltämä ennenjulkaisematon kappale ”Justified”.

”Sign of the Times” on myös yhtyeen Hear in the Now Frontier -albumin (1997) avauskappale.

Kappaleet

CD 1 
 Queen of the Reich
 Warning
 Walk in the Shadows
 Take Hold of the Flame
 The Lady Wore Black
 I Don’t Believe in Love
 Eyes of a Stranger
 Silent Lucidity
 Bridge
 Jet City Woman
 Another Rainy Night (Without You)
 Sign of the Times
 I Am I
 Real World
 Some People Fly
 Until There Was You
 All the Promises

CD 2 
 Take Hold of the Flame (Original Demo Version)
 Walk in the Shadows (Original Demo Version)
 Before the Storm (Original Demo Version)
 Waiting for the Kill
 No Sanctuary
 Prophecy
 I Dream in Infrared (1991 Acoustic Remix)
 Dirty Lil Secret
 Last Time in Paris
 Scarborough Fair
 Della Brown (live at MTV Unplugged, New York, NY 4/27/92)
 Someone Else? (with full band)
 Silent Lucidity (live at The Astoria Theatre, London 10/20/94)
 Chasing Blue Sky
 Justified

Kokoonpano 
 Chris DeGarmo – kitara
 Kelly Gray – kitara
 Eddie Jackson – basso
 Pamela Moore – laulu (kappaleessa ”All the Promises”)
 Scott Rockenfield – rummut
 Mike Stone – kitara
 Geoff Tate – laulu
 Michael Wilton – kitara

Arvostelut 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sign of the Times: The Best of Queensrÿche Queensrÿchen sivustolla

Vuoden 2007 kokoelma-albumit
Queensrÿchen albumit
Classic Masters (Queensrÿche)

Classic Masters on Queensrÿche-yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 2003. Se sisältää kappaleita Queensrÿche-EP:stä (1983) Hear in the Now Frontier -albumiin (1997) uudelleenmasteroituina versioina.

Kappaleet 

 Queen of the Reich
 Warning
 The Killing Words
 Speak
 I Don’t Believe in Love
 Anybody Listening?
 Another Rainy Night (Without You)
 Silent Lucidity
 I Am I
 Bridge
 The Voice Inside
 Sign of the Times

Yhtye 

 Chris DeGarmo – kitara
 Eddie Jackson – basso
 Scott Rockenfield – rummut
 Geoff Tate – laulu
 Michael Wilton – kitara

Aiheesta muualla 

 Classic Masters Queensrÿchen sivustolla 

Vuoden 2003 kokoelma-albumit
Queensrÿchen albumit
Lainkohta

Lainkohta (vanha nimitys lainpaikka) on lakitekniikassa käytettävä vakiintuneen järjestelmän mukainen ilmaus, jonka avulla säädöksen osat yksilöidään. Teknistä nimitystä lainkohta ei pidä sekoittaa nimitykseen oikeussäännös, joka tarkoittaa säädökseen sisältyvää oikeusnormia. Lainkohtaan voi sisältyä useita säännöksiä ja säännös voi muodostua useasta lainkohdasta.

Suomalaiset säädökset

Suomalaiset säädökset jakaantuvat arabialaisin numeroin numeroituihin pykäliin. Usean pykälän ryhmä voidaan nimetä luvuksi ja luvut voidaan yhdistää osiksi. Säädöksessä, jota ei ole jaettu lukuihin, voidaan pykäliä ryhmitellä väliotsikoiden avulla.

Pykälät jakaantuvat momentteihin, joita ei yleensä numeroida, mutta jotka voidaan joskus varustaa pisteellä muusta tekstistä erotetuilla arabialaisilla numeroilla. Vain yhden momentin sisältäviin pykäliin viitattaessa käytetään ainoastaan ilmaisua pykälä, ja jos halutaan viitata pykälän mahdollisiin kohtiin, käytetään ilmaisua pykälän kohta.

Oikeustieteellisissä yhteyksissä pykälän merkintänä käytetään pykälämerkkiä § ja pykälän arabialaisen numeron perässä ei käytetä pistettä. Lukuihin jakaantuvien säädösten pykälät numeroidaan joko juoksevasti lain alusta sen loppuun saakka tai juoksevasti luvun alusta luvun loppuun saakka. Jos pykälät on numeroitu luvuttain, on pykäliin viitattaessa ilmoitettava myös luku, johon pykälä sisältyy. Säädösteksteissä luku ilmaistaan kirjoittamalla sana luku. Oikeustieteellisissä kirjoituksissa sanan luku tilalla käytetään kaksoispistettä. Esimerkiksi rikoslain 24 luvun 1 § lyhennetään RL 24:1.

Momentti jakaantuu toisinaan johdantokappaleeseen ja sitä seuraaviin kohtiin, jotka voivat jakaantua alakohtiin. Kohdat numeroidaan arabialaisin numeroin, jotka erotetaan muusta tekstistä oikealla kaarisulkeella ")". Alakohdat yksilöidään alussa olevan pienaakkosen avulla. Kohtiin jaetussa momentissa kohtia edeltää johdantokappale, jonka perässä on kaksoispiste. Säädösteksteissä sanaa momentti ei lyhennetä. Sen sijaan muissa teksteissä se usein lyhennetään "mom.".

Muut säädökset

Euroopan unionin säädöksissä pykäliä vastaavat artiklat, jotka jakaantuvat yhdestä tai useammasta tekstikappaleesta muodostuviin numeroituihin kohtiin. Kohdat jakaantuvat alakohtiin.

Suomalaisissa valtiosopimuksissa ja sopimusten suomennoksissa käytetään pykälän sijasta sanaa artikla ja momentin sijasta sanaa kappale.

Lähteet
 Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1997, osa V palstat 538–539 ja 866–867

Säädökset
Pekka Huokuna

Jari Pekka Huokuna (s. 19. marraskuuta 1960 Pori) on suomalainen evankelis-luterilaisen kirkon pappi. Hän on toiminut Evankelis-luterilaisen kirkon kirkkohallituksen kansliapäällikkönä 1. tammikuuta 2019 lähtien.

Aikaisemmin Huokuna toimi kirkkoneuvoksena (2009-2018) ja Kirkkohallituksen toiminnallisen osaston johtajana. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui teologian maisteriksi vuonna 1985. Hän sai pappisvihkimyksensä Helsingissä samana vuonna. Hänestä tuli vuonna 2006 Mikkelin maaseurakunnan kirkkoherra ja Mikkelin tuomiorovastikunnan lääninrovasti. Aiempaan uraan kuuluu myös 16 vuoden jakso kirkkoherrana Hirvensalmella sekä viiden vuoden jakso seurakuntapappina Helsingin Vartiokylässä.

Huokuna valittiin Vuoden papiksi vuonna 2008. Hän on ollut Mikkelin hiippakunnan pappisedustajana
kirkolliskokouksessa 2000–2004 ja 2008–2009 sekä Kirkkohallituksen pappisjäsenenä 2008–2009. Hän on myös sanoittanut lauluja.

Lähteet 

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajat
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Maan suolaantuminen

Maan suolaantuminen on joillakin kuivilla alueilla yleinen ilmiö, jossa tyypillisesti runsas haihtuminen aiheuttaa suolan rikastumista maan pintakerrokseen. Suolaantuminen voi tapahtua sekä luonnollisten prosessien että ihmisen toiminnan kautta.

Suolaantumisessa natriumin, kalsiumin ja magnesiumin suoloja kerääntyy maan pintakerrokseen ja juuristovyöhykkeeseen, niin että kasvit eivät pysty enää hankkimaan vettä ja ravinteita entiseen tapaan. Suolaantuminen pahenee yleensä vaiheittain, jolloin maanviljelijät joutuvat asteittain siirtymään entistä paremmin suolaa kestäviin kasvilajeihin tai -lajikkeisiin. Lopulta tuottavuus muodostuu niin alhaiseksi, ettei viljely enää kannata. Joidenkin korkeakulttuurien taantumisen merkittävänä osasyynä pidetään suolaantumisesta aiheutunutta ruoantuotannon laskua.

Suolaantumista tapahtuu erityisesti keinokastelluilla alueilla, jossa sademäärä on vähäinen mutta haihtuminen suurta. Tällöin suola kerääntyy hiljalleen maan pintakerrokseen eikä pysty huuhtoutumaan alemmaksi. Merkittävimpiä ihmisen aiheuttamia syitä suolaantumiselle ovatkin maankäyttö, viljelymenetelmät ja maan hoito. Sopimattomat kastelutavat, kuten liian suolainen kasteluvesi, ja riittämätön kuivatus ovat suolaantumista aiheuttavia tekijöitä. Rannikkoseuduilla suolaantumiseen liittyy usein pohjaveden liikakäyttöön, jolloin vedenpinta laskee ja merivesi voi päästä pohjavesiin. Jotkin luonnollisetkin tekijät aiheuttavat myös suolaantumista. Tällaisia tekijöitä voivat esimerkiksi olla geologiset tapahtumat, jotka voivat lisätä suolojen määrää pohjavedessä, tai tekijät, joiden seurauksena suolainen pohjavesi nousee maan pintakerrokseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Salt-Affected Soils and their Management Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö (FAO)

Maaperätiede
Ympäristöongelmat
Pykälä

Pykälä, vanhentunut nimi paragrafi, on jonkin kirjoituksen osa, jonka avulla kirjoituksen sisältö jakaantuu jäsennystä selventäviin alaosastoihin. Pykäliä käytetään järjestelmällisissä esityksissä, kuten laeissa, asetuksissa, säännöissä, pöytäkirjoissa ja muissa vastaavissa kirjoituksissa.

Merkintä 

Uuden pykälän alkamisen merkiksi kirjoitetaan lyhenteenomainen pykälämerkki §, jonka yhteyteen liitetään arabialainen numero. Pykälämerkki voi tilanteen mukaan olla numeron edellä tai sen perässä: § 10 (’pykälä kymmenen’) tai 10. § (’kymmenes pykälä’). Säädösteksteissä ja oikeustieteellisissä yhteyksissä järjestysluvun piste kuitenkin jää pois: 10 § (yleiskielen periaatteiden mukaan ’kymmenen pykälää’, mutta lakikielessä ’kymmenes pykälä’).

Lyhyissä laeissa on usein pelkkä pykäläjako, kun taas laajemmat lait jakaantuvat lukuihin ja luvut pykäliin. Pykälät voivat jakaantua momentteihin, ne taas kohtiin ja kohdat alakohtiin.

Jos laki jakaantuu lukuihin, pykälien numerointi voi olla koko laissa juokseva (esimerkiksi tieliikennelaissa) tai alkaa kussakin luvussa uudestaan 1:stä (esimerkiksi rikoslaissa). Jälkimmäisessä tapauksessa on pykälään viitattaessa aina mainittava, minkä luvun pykälää tarkoitetaan.

Katso myös
 Lainkohta

Lähteet
 Otavan iso tietosanakirja, Otava 1963
 Iso tietosanakirja, Otava 1936
 Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1997, ISBN 951-855-135-9, osa V palsta 538

Säädökset
Seulonnan keskeiset artikkelit

en:Paragraphos
Theodore Ts’o

Theodore Y. ”Ted” Ts'o (s. 1968 Palo Alto) on yhdysvaltalainen ohjelmistokehittäjä, joka tunnetaan hänen työstään Linux-ytimen parissa.

Ts'o sai vuonna 1990 tietotekniikan korkeakoulututkintonsa valmiiksi MIT:ssä. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli Information Systems & Technology -laitoksella (IS&T) MIT:ssä aina vuoteen 1999 asti. Hän oli mm. projektipäällikkönä Kerberos V5 -ryhmässä. IS&T:n jälkeen Ts'o siirtyi kahdeksi vuodeksi töihin VA Linux Systemsiin. Joulukuusta 2002 lukien hän oli töissä IBM:llä parantamassa Linux-ytimen tehokkuutta ja skaalautuvuutta. Joulukuussa 2007 Ts'o siirtyi töihin Linux Foundationiin. Hän on suunnitellut palaavansa takaisin IBM:ään joulukuussa 2009. Vuonna 2010 hän aloitti työt Googlella.

Hän aloitti työskentelyn Linux-ytimen parissa heinäkuussa 1991, ytimen alkuaikoina. Linus Torvaldsin mukaan hän oli ensimmäinen Linux-ytimen kehittäjä Pohjois-Amerikasta.

Ts'o on e2fsprogs-ohjelmistopaketin pääkehittäjä ja ylläpitäjä. e2fsprogs sisältää työkaluja ext2- ja ext3-tiedostojärjestelmiä varten. Hän myös ylläpitää useita muita Debian-levityspaketin paketteja.

Hän oli IETF:n turvallisuusalan johtokunnan sekä IPsec-työryhmän jäsen. Ts'o oli yksi Free Standards Group -organisaation perustajajäsenistä ja tällä hetkellä sen puheenjohtaja.

Ts'olle myönnettiin FSF:n Advancement of Free Software -palkinto vuonna 2006.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Henkilökohtainen kotisivu 

Yhdysvaltalaiset ohjelmoijat
IBM:n henkilöstö
Googlen henkilöstö
Linux-kehittäjät
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Taasianjoki

Taasianjoki eli Tesjoki () on Suomenlahteen laskeva joki Suomessa. Taasianjoen vesistöalueen eteläosat sijaitsevat Uudenmaan maakunnan alueella ja pohjoisosat Kymenlaakson maakunnan ja pieneltä osin Päijät-Hämeen maakunnan alueella. Taasianjoen valuma-alueen järvisyys on ainoastaan 0,46 prosenttia.

Taasianjoen vesistö saa alkunsa ensimmäisen Salpausselän eteläpuolelta Iitin Kausalan ja Kouvolan Korian väliseltä alueelta. Alajuoksun varrella Loviisassa on Tesjoen kylä. Joki laskee Loviisassa entisen Ruotsinpyhtään kunnan alueella Ahvenkoskenlahden länsipuolella olevaan Kullanlahteen. 

Taasianjoen ja sen sivujokien varrella Iitissä ovat Suomen ainoat paikat, jossa kasvaa luonnonvaraisena rauhoitettua taponlehteä (Asarum europaeum).

Lähteet
http://www.ymparisto.fi
http://www.ahven.net (pdf)
 Ryttäri, Terhi: Taponlehti. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 76.

Viitteet 

Loviisan joet
Lapinjärven joet
Iitin luonto
Kouvolan joet
Ruotsinpyhtää
Heimerzheim

Heimerzheim on kylä Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Rhein-Sieg-Kreisin piirikunnassa Swisttalin kunnassa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä asui 5 840 asukasta. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1074.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Saksan kylät
Nordrhein-Westfalenin maantiede
Pekka Perttu

Pekka Perttu (ven. Пётр Алексеевич Пертту, Pjotr Alekseevitš Perttu; 14. lokakuuta 1917 – 10. elokuuta 1992) oli Neuvostoliitossa asunut suomeksi kirjoittanut vienankarjalainen kirjailija.

Perttusten runonlaulajasukuun kuulunut Pekka Perttu syntyi Köynäsjärven kylässä Vienan Karjalassa. Hän valmistui Uhtuan keskikoulusta 1937 ja lähti sitten Petroskoihin opiskelemaan opettajaksi. Talvisodan aikana Perttu oli asepalveluksessa työskennellen rintamalehdessä. Jatkosodan vuosina hän palveli hävittäjäpataljoonassa sekä sissiosastossa. Perttu haavoittui 1944 ja siirtyi sen jälkeen siviiliin Totuus-lehden osastonjohtajaksi. Perttu opiskeli 1950–1955 Moskovan Gorki-kirjallisuusinstituutissa ja palattuaan Moskovasta Karjalaan hän oli toimittajana Punalippu-lehdessä vuoteen 1968 saakka ja toimi Karjalan kirjailijaliiton konsulttina.

Pertun ensimmäinen kertomuskokoelma Ruuhka ilmestyi 1955, ja sen jälkeen hän kirjoitti useita novelleja, esseitä ja kertomuksia. Pertun teosten aiheet tulivat Karjalan luonnosta, Kalevalasta sekä karjalaisesta kansanperinteestä. Hän kirjoitti myös pakinoita vienankarjalan murteella ja niitä julkaistiin kokoelmassa Vesiperän paikinoita.

Pekka Perttu oli naimisissa inkerinsuomalaisen kansanrunouden tutkijan Unelma Konkan kanssa. Heidän poikansa on kirjailija Arvi Perttu, joka on asunut vuodesta 2001 Suomessa.

Teokset 
 Ruuhka. 1955
 Kesäöitä. 1955
 Poutaa. 1959
 Mäntyjen tarina. 1961
 Kalevalan tulia. 1963
 Aarre. 1970
 Riiko Marttinen. 1970
 Maiseman silmä. 1973
 Viehkatie. 1977
 Vuosien saatossa, toimittajana. 1978
 Väinämöisen venehen jälki. 1978
 Vesiperän pakinoita. 1980
 Aikojen viestiä. 1984
 Kotirannat. 1989
 Valhekellot. 1993
 Etsin kultaista kuurnaa. 1996

Lähteet 
 Karjalan suomenkieliset kirjailijat: Pekka Perttu (1917–1992)
 Arvi Pertun haastattelu Kansan Uutisten Viikkolehdessä

Karjalankieliset kirjailijat
Venäjän suomenkieliset kirjailijat
Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 1992 kuolleet
Vienankarjalaiset
Topias Huttari

Topias (Tobias) Huttari, kirjailijanimiä Lea Helo, L. Helo (29. tammikuuta 1907 Muja, Inkerinmaa – joulukuu 1953) oli inkeriläinen Neuvostoliitossa asunut opettaja ja runoilija.

Huttari opetti suomen kieltä ja kirjallisuutta Petroskoin kouluissa 1926–1928, ja samoihin aikoihin 1927 julkaistiin hänen ensimmäiset runonsa Soihtu- ja Punainen Karjala-lehdissä. Huttari oli Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäsen vuodesta 1934.

Huttari suomensi useita venäläisten klassikkojen ja neuvostokirjailijoiden teoksia.

Teoksia 
 Nuoret mielet, runokokoelma. 1930
 Astun yli, runokokoelma. 1931
 Karjalan metsissä kasvaa paperia, runovihko lapsille.
 Punainen armeija – vartija valpas, runovihko lapsille. 1933
 Jokea voittamassa, kertomus Syvärin voimalaitoksen rakentamisesta. 1933
 Runoja. 1936
 Laulu keväälle. 1940
 Minun maani. 1947
 Valitut runot. 1956
 Kertomuksia ja kuvauksia. 1962
 Jumalat remontissa. 1992

Lähteet 
 

Venäjän suomenkieliset kirjailijat
Inkeriläiset henkilöt
Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 1953 kuolleet
Ulamin spiraali

Ulamin spiraali (toisinaan alkulukuspiraali) on matemaattinen kuvio, jonka löysi puolalaismatemaatikko Stanisław Marcin Ulam vuonna 1963. Ulamin spiraali kiertyy neliön ympärille alkulukujen muodostaessa vinoviivoja ja niiden taipumuksesta pakkautua tietyille viivoille. Tarpeeksi kaukana keskustasta myös vaaka- ja pystyviivat ovat näkyvissä. Ulamin spiraalista on tehty erilaisia variaatioita, kuten Sacksin spiraali.

Spiraalin kehitys 

Spiraalin keskustassa on luku 1, jonka ympärille positiiviset luonnolliset luvut kiertyvät järjestyksessä:

Kun spiraalin alkuluvut jätetään paikalleen ja poistetaan muut luvut, huomataan että alkuluvut muodostavat vinoja suoria:

Alkuluvut ovat numeroa 2 lukuun ottamatta parittomia, joten alkulukujen muodostamat suorat eivät ole yllätys, vuorottelevathan jaolliset ja jaottomat luvut Ulamin spiraalissa. Yllättävää sen sijaan on alkulukujen taipumus pakkautua joillekin suorille enemmän kuin toisille.

On huomattu, että alkuluvut muodostavat vinoviivoja silloinkin, kun keskustassa oleva luku ei ole 1. Tämä viittaa siihen, että kokonaislukujen vakioita a ja b on suuri määrä. Yhtälö

antaakin odottamattoman paljon alkulukuja sitä mukaa, kun n kasvaa.

Sacksin spiraali 

Insinööri Robert Sacks teki Ulamin spiraalista variaation, joka eroaa Ulamin spiraalista kolmella tapaa:
 Spiraalin keskustassa on 1:n sijaan nolla,
 Sacksin kuvio perustuu Arkhimedeen spiraaliin, ei neliöön, ja 
 Täydelliset neliöjuuret (= luvun x neliö on positiivinen kokonaisluku, siis 1, 4, 9, 16, 25 jne.) muodostavat spiraalin oikealle puolelle suoran rivin.

Mikäli spiraalia jatkaa pidemmälle (esimerkiksi kymmeniin tuhansiin) ja merkitsee alkuluvut muita lukuja tummemmalla, kaukaa katsottua huomaa, että alkuluvuilla on taipumus kasautua muodostaen kaaret, joiden päät jatkavat spiraalin ulkopuolelle ylä- ja alavasemmalle, kuten viereisessä kuvassa. Esimerkiksi yksi näistä kaarista sisältää alkuluvut polynomista 
x2 + n + 41, Leonhard Eulerin kehittämä kuuluisa, alkulukurikas polynomi.

Ulamin spiraali ja Arthur C. Clarke 

Seitsemän vuotta ennen Ulamin löytöä, brittiläinen kirjailija Arthur C. Clarke hahmotteli alkulukuihin perustuvan kuvion romaanissaan Kadonnut menneisyys (The City and the Stars, 1956). Tämä kuvio tuli myöhemmin kantamaan nimeä Ulamin spiraali, sillä Clarke itse ei koskaan kokeillut ajatustaan käytännössä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ulamin spiraalin epävirallinen kotisivu 
 Ulamin spiraali MathWorldissa  
 Robert Sacks - Ulamin spiraalin variaatio 
 Richard Buckminster Fuller - Ulamin spiraalin variaationa kolmio 
 Ulamin spiraalin kehitys YouTube-animaationa

Spiraalit
Ratkaisemattomat matemaattiset ongelmat
Swift-roottori

Swift-roottori on vaaka-akselinen  tuuliturbiini (), jonka on kehittänyt skotlantilainen Renewable Devices Swift Turbines Ltd. -yhtiö vuonna 2004. Roottori on kehitetty pienvoimaloihin, ja se voidaan asentaa myös rakennuksen katolle.

Roottorin ääni ja värähtely on pyritty saamaan minimiinsä, jotta asennus kiinni rakennuksiin ei aiheuttaisi ongelmia. Ruiskuvalutekniikalla toteutetun roottorin rakenne on poikkeuksellinen: viiden erikoismuotoillun siipilavan kärjet yhdistää pyöreä kehälapa. Ratkaisu vähentää lapojen kärjissä syntyviä pyörteitä ja vähentää näin resonansseja ja melua. Samaten resonansseja vähentää laparakenteen parantunut jäykkyys. Voimansiirto on suoravälitteinen ilman vaihteistoa, mikä vähentää syntyvää ääntä. Roottorin aiheuttama melu on alle 35 dB kaikilla tuulennopeuksilla.

Swift-turbiineja valmistetaan vain yhdessä koossa, kehäsiiven läpimitaltaan noin 2,2 metristä mallia. Roottorista saatava teho on 14 m/s tuulella 1,5 kW.

Katso myös
Luettelo tuuliturbiinien valmistajista

Lähteet
 Peek, Rihard: Wind Turbines Take a Technial Spin at Generating Electricity. From Concept to Reality, Spring/Summer 2008. Altair, 2009, (luettu 20.1.2009) 
 Swift Wind Turbine , roottorin markkinointisivusto. Cascade Engineering, Inc. 2009, (luettu 20.1.2009)
 Renewable Devices, valmistajan www-sivusto. Renewable Devices Ltd, 2019, (luettu 2.3.2020)

Viitteet

Tuulivoima
Turbiinit
Nikolaj Mexmontan


Nikolaj Mexmontan (16. kesäkuuta 1860 Nuolijoki, Venäjän keisarikunta – 15. marraskuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri, joka toimi ylitarkastusosaston päällikkönä Suomen sisällissodan aikana. Hän oli Suomen kaartin viimeinen komentaja vuosina 1903–1905.

Nikolaj Mexmontanin isä oli jalkaväenkenraali Fridolf Maexmontan. Mexmontan oli aktivisti ja hän laati suunnitelman tulevaa Suomen itsenäistymiseen tähtäävää kansannousua varten Tukholmassa vuonna 1917. Hän oli yhteydessä Saksaan, jonka mukaantuloa Mexmontan piti välttämättömänä, sillä Suomessa oli venäläisiä joukkoja. Mexmontan olisi itse mielellään siirtynyt kansannousuarmeijan päälliköksi, mutta Mannerheimia tukenut Hannes Ignatius vapautti Mexmontanin lopuista suunnittelutöistä. Hänen tilalleen tuli Wilhelm Aleksander Thesleff. 

Suomen sisällissota puhkesi tammikuussa 1918. Kun Mexmontan palasi Ruotsista hänelle annettiin tehtäväksi toimia joukkojen tarkastuksesta vastaavan ylitarkastusosaston päällikkönä valkoisten päämajassa. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 18. helmikuuta 1918. Hän toimi ylitarkastusosaston päällikkönä kunnes sota päättyi jääden eläkkeelle 30. toukokuuta 1918. Hän oli ensimmäinen itsenäistymisen jälkeen kenraalikuntaan ylennetty upseeri Suomen armeijassa.

Yksityiselämä
Nikolaj Mexmontan oli naimisissa kenraali Georg Edvard Ramsayn tyttären Johanna Eleonooran kanssa. Ramsay oli myös Suomen kaartin komentajia.

Katso myös 
 Sotilaskomitea

Lähteet 
 Kronlund, Jarl: Suomen puolustuslaitos 1918–1939. WSOY, 1988. ISBN 951-0-14799-0.

Viitteet 

Suomalaiset kenraalit
Suomen sisällissodan valkoiset
Jääkäriaktivismi
Vuonna 1860 syntyneet
Vuonna 1932 kuolleet
Niskanen

Niskanen on suomalainen sukunimi, ja se on muun muassa seuraavien henkilöillä:

 Aino Niskanen (s. 1950), arkkitehti
 Anja Niskanen (s. 1968), iskelmälaulaja
 Antti Niskanen (s. 1986), koripalloilija
 Aune Niskanen (1916–2011), pakinoitsija ja runoilija
 Erkki Niskanen (1911–1982), geofyysikko, tekniikan tutkija ja professori
 Erkki Niskanen (1919–1999), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
 Erkki Niskanen (s. 1931), kasvatustieteilijä ja professori
 Esko Niskanen (1928–2013), Valtiontalouden tarkastusviraston pääjohtaja, kansanedustaja ja ministeri (sdp)
 Hannu Niskanen (s. 1952), Puolustusvoimien kenttäpiispa
 Heikki Niskanen (1896–1962), maanviljelijä ja kansanedustaja (Maalaisliitto)
 Helvi Niskanen (1938–2017), poliitikko (skdl)
 Henrik Niskanen (1873–1951), maanviljelijä ja kansanedustaja (Maalaisliitto)
 Hugo Niskanen (1920–2014), kestävyysjuoksija
 Iivo Niskanen (s. 1992), maastohiihtäjä ja olympiavoittaja
 Ilmari Niskanen (s. 1997), jalkapalloilija
 Inka Niskanen (s. 1974), sotilaslentäjä ja everstiluutnantti
 Jouko Niskanen (s. 1943), keskimatkojen juoksija
 Jyrki Niskanen (1955–2019), laskentatoimen ja rahoituksen professori
 Jyrki Niskanen (s. 1956), oopperalaulaja
 Karoliina Niskanen (s. 1987), freelance-näyttelijä ja rap–artisti
 Katri Niskanen (s. 1986), muotisuunnittelija
 Kerttu Niskanen (s. 1988), maastohiihtäjä ja olympiamitalisti
 Mari Niskanen (s. 1970), kestävyysjuoksija
 Matt Niskanen (s. 1986), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
 Mervi Niskanen (s. 1963), rahoituksen professori
 Mika Niskanen (s. 1973), jääkiekkoilija
 Mikko Niskanen (1929–1990), elokuvaohjaaja, näyttelijä ja professori
 Onni Niskanen (1910–1984), ruotsalainen urheiluvalmentaja
 Paavo Niskanen (1836–1916), maanviljelijä, valtiopäivämies ja herastuomari, Vilhelm Niskasen poika
 Pekka Niskanen (1889–1952), näyttelijä, tanssija ja teatterinjohtaja
 Pekka Niskanen (1935–2020), psykiatri, professori
 Pekka Niskanen (s. 1961), kuva- ja mediataiteilija
 Sad Niskanen (s. 1988), koripalloilija
 Samuli Niskanen (s. 1967), jääpalloilija
 Sirkka Kuula-Niskanen (s. 1956), viulisti ja viulupedagogi
 Tanja Niskanen (s. 1992), jääkiekkoilija ja olympiamitalisti
 Toivo Niskanen (1887–1961), tanssitaiteilija ja koreografi
 Tomi Niskanen (s. 1984), pesäpallon pelinjohtaja
 Tommi Niskanen (s. 1999), jääkiekkoilija
 Tuija-Maija Niskanen (1943–2019), elokuvaohjaaja
 Tuure Niskanen (1899–1978), mestaripelimanni
 Vilhelm Niskanen (1796–1860), herännäisjohtaja
 Ville Niskanen (1887–1970), diplomaatti
 Vuokko Niskanen (1933–2018), kirjailija
 William A. Niskanen (1933–2011), yhdysvaltalainen taloustieteilijä
 Viljo Niskanen (1910–1986), maanmittaushallituksen pääjohtaja
 Yrjö Niskanen (1932–2007), Pohjolan toimitusjohtaja ja pääjohtaja.
Video: Mindcrime

Video: Mindcrime on Queensrÿche-yhtyeen VHS-videotallenne vuodelta 1989. Se sisältää musiikkivideoita yhtyeen edellisenä vuonna ilmestyneeltä Operation: Mindcrime -konseptialbumilta. EMI julkaisi videon uudelleen DVD:llä osana Operation: Mindcrime -erikoispainosta vuonna 2006. DVD:lle on lisätty albumin making of -dokumentti ja televisiomainos.

RIAA palkitsi yhtyeen platinalevyllä videon ylitettyä 100 000 kappaleen myynnin marraskuussa 1989. 

Sisältö 

 I Remember Now
 Anarchy-X
 Revolution Calling
 Operation: Mindcrime
 Speak
 Breaking the Silence
 I Don’t Believe in Love
 Waiting for 22
 Eyes of a Stranger
 The Making of Operation: Mindcrime (vuoden 2006 DVD-julkaisulla)
 Operation: Mindcrime -televisiomainos (vuoden 2006 DVD-julkaisulla)

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Video: Mindcrime Queensrÿchen sivustolla 
 
 

Queensrÿchen albumit
Vuoden 1989 albumit
Musiikki-VHS:t
Building Empires

Building Empires on Queensrÿche-yhtyeen VHS-videotallenne vuodelta 1992. Se sisältää haastatteluja, musiikkivideoita ja livemateriaalia yhtyeen samannimiseltä kiertueelta. EMI julkaisi videon uudelleen DVD:llä vuonna 2002. VHS- ja DVD-versiot ovat sisällöltään identtisiä.

RIAA palkitsi yhtyeen kultalevyllä videon ylitettyä 50 000 kappaleen myynnin huhtikuussa 1993. 

Sisältö 

Queensrÿche / The Warning

 Nightrider
 Prophecy (Live in Tokyo)

Rage for Order / Operation: Mindcrime

Gonna Get Close to You
Eyes of a Stranger (Alt. Version)

Empire

Empire
Best I Can
Silent Lucidity
Another Rainy Night (Without You) (Alt. Version)
Another Rainy Night (Without You)
Anybody Listening?

Live

Resistance
Walk in the Shadows
The Thin Line
Take Hold of the Flame
The Lady Wore Black
Silent Lucidity
I Will Remember (MTV Unplugged)
Della Brown (MTV Unplugged)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Building Empires Queensrÿchen sivustolla 
 
 

Queensrÿchen albumit
Vuoden 1992 albumit
Prešovin yliopisto

Prešovin yliopisto on yliopisto Slovakiassa Prešovin kaupungissa. Yliopistossa toimii kahdeksan eri tiedekuntaa.

Tiedekunnat
 Taide (Faculty of Arts)
 Kreikkalais-katolinen teologia (Faculty of Greek-Catholic Theology)
 Ihmis- ja luonnontieteet (Faculty of Humanities and Natural Sciences)
 Johtaminen (Faculty of Management)
 Kasvatustiede (Faculty of Education)
 Ortodoksinen teologia (Faculty of Orthodox Theology)
 Liikunta (Faculty of Sports)
 Terveyden hoito (Faculty of Health Care)

Aiheesta muualla
 http://www.unipo.sk/

Slovakian yliopistot ja korkeakoulut
A-Lex


A-Lex on Sepulturan yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 23. tammikuuta 2009. Albumi on viides, jossa laulaja-kitaristi Max Cavalera ei ole mukana. Se on myös ensimmäinen albumi, jossa on mukana uusi rumpali Jean Dolabella. Dollabella korvasi Sepulturan vuonna 2006 jättäneen Igor Cavaleran.

Levy on teemalevy, joka perustuu Anthony Burgessin romaaniin Kellopeliappelsiini vuodelta 1968. Stanley Kubrick ohjasi romaanista samannimisen elokuvan vuonna 1971.

Levyn kaikki kappaleet ovat yhtyeen itse säveltämiä ja sanoittamia lukuun ottamatta kappaletta ”Ludwig Van”, jonka pohjana on Ludwig van Beethovenin  Sinfonia nro 9. Lisäksi kappaleen ”Paradox” sävellystyöhön osallistui itse yhtyeen lisäksi myös Lucas Kater.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Derrick Green – laulu
 Andreas Kisser – kitara
 Paulo Jr. – bassokitara
 Jean Dolabella – rummut

Arvostelut 
 About.com: 
 AllMusic: 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 
 Record Collector: 
 Rumba: negatiivinen
 Soundi: 
 Sputnikmusic:

Lähteet 

Sepulturan albumit
Vuoden 2009 albumit
Jackyl

Jackyl on yhdysvaltalainen rockia soittava yhtye. Heidän musiikkiaan kuvaillaan hard rockin, heavy metalin ja Southern rockin yhdistelmäksi.

Yhtye tunnetaan todennäköisesti parhaiten kappaleista "Down On Me", ja "The Lumberjack," jossa kuullaan yhtyeen keulahahmon Jesse James Dupreen moottorisahasoolo. Dupree revittelee sahan moottoria tai käyttää jarrua pysyäkseen rytmissä. Sahaa Dupree käyttää myös lavaesiintymisessään esimerkiksi sahaamalla puisen tuolin ja heittämällä sen palaset yleisön joukkoon

Historia 

Vuonna 1992, Jackylin samanniminen debyyttialbumi valmistui Geffen Recordsin alaisuudessa ja se myi lopulta platinaa. Albumilla on myös kappale "She Loves My Cock," joka poistettiin editoidusta versiosta. Kun Kmart kieltäytyi myymästä albumia Georgiassa, järjesti yhtye protestiksi improvisoidun konsertin myymälän edessä. Tapahtumasta kuvatusta videosta tehtiin musiikkivideo kappaleelle "I Stand Alone."

Vuonna 1994 ilmestyi albumi "Push Comes To Shove".

Vuonna 1997 ilmestyi albumi Cut The Crap. AC/DCn laulajana tunnettu Brian Johnson lauloi yhdessä Jesse James Dupreen kanssa kappaleen "Locked and Loaded".

Alle kuukauden syyskuun 11. 2001 tapahtumien jälkeen Jackyl julkaisi "Open Invitation"-albumin, joka sai paljon soittoaikaa. Albumin nimikkokappaleella esiintyy lauseet "I hate you bin Laden" ja "You’ve got an open invitation to kiss our ass." Kappaleessa esiintyy myös George C. Scottin esittämä George S. Patton antamassa puhetta sotilailleen elokuvassa Patton ja Presidentti George W. Bush lukemassa Raamatusta "Herra On Minun Paimeneni".

Vuonna 2002 Jackyl julkaisi Relentless-albumin, jota tehtiin jälleen yhteistyössä Brian Johnsonin kanssa. Bändi otti osaa myös Rock Never Stops-kiertueeseen. Seuraavana vuonna toinen greatest hits-kokoelma julkaistiin nimellä 20th Century Masters - The Millennium Collection: The Best of Jackyl.

Diskografia 
 Jackyl (1992)
 Push Comes to Shove (1994)
 Night of the Living Dead (live) (1996)
 Cut the Crap (1997)
 Choice Cuts [kokoelma] (1998)
 Stayin' Alive (1998)
 Relentless (2002)
 20th Century Masters - The Millennium Collection: The Best of Jackyl (2003)
 Live at the Full Throttle Saloon [live DVD] (2004)
 Best In Show (2012)
 10 Live! (2014)
 Rowyco (2016)

Aiheesta muualla
Jackyl Official Website

Yhdysvaltalaiset metalliyhtyeet
Antero Saksala

Antero Saksala (s. 12. tammikuuta 1948 Padasjoki) on suomalainen kokoomuslainen poliitikko. Hänet valittiin tammikuussa 2009 Pirkkalan ensimmäiseksi ja Tampereen Timo P. Niemisen jälkeen Suomen toiseksi pormestariksi. Hänet erotettiin tehtävästä maaliskuussa 2010.

Elämä

Rehtori
Antero Saksala oli Pirkkalan yläasteen rehtorina vuodesta 1989 vuoteen 2009. Saksala kertoi ennen vaalia päättäneensä luopua rehtorin virasta luopumisesta kävi pormestarivaalissa sitten miten tahansa.

Poliitikko 
Saksala on ollut Pirkkalan kunnanvaltuustossa ja -hallituksessa vuodesta 1993. Vuodesta 1995 hän toimi hallituksen puheenjohtajana. 19. tammikuuta 2009 hänet valittiin Pirkkalan pormestariksi. Saksala päihitti vastaehdokkaansa Helena Rissasen (sd) äänin 24–19. Saksala aloitti pormestarina 2. helmikuuta 2009. Hänen pormestariutensa päättyi, kun Pirkkalan kunnanvaltuusto päätti 29. maaliskuuta 2010 järjestetyssä kokouksessaan erottaa hänet tehtävästä. Päätös syntyi äänin 23–11.

Saksala on aiemmin toiminut myös Kokoomuksen puoluehallituksen jäsenenä, Kokoomuksen Pirkanmaan piirin puheenjohtana, Tampereen kaupunkiseudun seutuhallituksen jäsenenä, Pirkanmaan Sairaanhoitopiirin hallituksessa jäsenenä (1997–2004) ja liittovaltuuston varapuheenjohtajana.

Vuonna 2008 hänet valittiin Pirkanmaan maakuntahallituksen puheenjohtajaksi.

Saksala pyrki myös eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa, muttei tullut valituksi.

Yksityiselämä
Saksalalla on vaimo Irma ja kaksi aikuista lasta. Sotilasarvoltaan Saksala on reservin kapteeni.

Aiheesta muualla
Kotisivut

Lähteet 
 Antti Jokinen: Oppilas odottaa oikeudenmukaisuutta. Pirkkalainen 2/08, 9.1.2008. S. 4.
 Pirkkalainen 42/08 15.10.2008. Pdf.
 Pirkkalainen 3/09 14.1.2009. Pdf.
 Pirkkalainen 4/09. 21.1.2009. Pdf.

Viitteet 

Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Pirkkalan kunnanjohtajat ja pormestarit
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt