joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Veikko Savela

Erkki Veikko Savela (28. kesäkuuta 1919 Lappajärvi – 16. heinäkuuta 2015 Seinäjoki) oli suomalainen Keskustapuolueen poliitikko. Savela oli kansanedustaja vuosina 1958–1970 ja kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri Ahti Karjalaisen I hallituksessa 13. huhtikuuta 1962 – 18. joulukuuta 1963. Savela oli siviiliammatiltaan maanviljelijä ja agronomi, ja hänelle myönnettiin 1983 maanviljelysneuvoksen arvonimi. 

Savela oli Maalaisliittolaiset ylioppilaat -yhdistyksen puheenjohtaja vuosina 1947–1948 ja Suomi–DDR-Seuran puheenjohtaja 1968–1988.

Vaalimenestys

Eduskuntavaalit 
 1958: 3 717 ääntä (Vaasan läänin itäinen vaalipiiri, valittiin) 
 1962: 5 195 ääntä (Vaasan vaalipiiri, valittiin) 
 1966: 5 030 ääntä (Vaasan vaalipiiri, valittiin) 
 1970: 3 628 ääntä (Vaasan vaalipiiri, ei valittu)

Kunnallisvaalit 
 1953: (Lappajärvi, valittiin) 
 1956: (Lappajärvi, valittiin) 
 1960: (Lappajärvi, valittiin) 
 1964: (Lappajärvi, valittiin) 
 1968: 94 ääntä (Lappajärvi, valittiin) 
 1972: 107 ääntä (Lappajärvi, valittiin) 
 1976: 66 ääntä (Lappajärvi, valittiin) 
 1980: 61 ääntä (Lappajärvi, valittiin)

Lähteet

Viitteet 

 

Kansanedustajat
Suomen Keskustan poliitikot
Suomen ministerit
Lappajärven kunnanvaltuutetut
Vaasan vaalipiiri
Vaasan läänin itäinen vaalipiiri
Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 2009

30. yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Italian Torinossa 6.–8. maaliskuuta 2009. Kilpailupaikkana toimi Oval Lingotto -areena, johon kisahetkellä mahtui 6 600 katsojaa. Italia isännöi kisoja neljännen kerran.

Mitalistit

Miehet

Naiset

Mitalitaulukko 
      Isäntämaa

Katso myös 
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2009

Lähteet 
Tulokset EAA

Aiheesta muualla 

Virallinen kisasivusto 

2009
Vuoden 2009 yleisurheilu
Italian yleisurheilu
Torinon urheilu
Oeiras Parque

Oeiras Parque on kauppakeskus Portugalin Oeirasissa. Keskus avattiin huhtikuussa 1998. Sen omistaa ostoskeskusyhtiö Mundicenter, jonka pääomistaja on portugalilainen monialayhtymä Alves Ribeiro.

Oeiras Parquen kerrospinta-ala on 47 500 neliömetriä. Kauppakeskuksessa on noin 160 liikettä, kuten Continente-ketjun hypermarket, ravintolamaailma ja elokuvateatteri. Kauppakeskuksessa käy vuosittain noin 10 miljoonaa ihmistä.

Kauppakeskuksessa on 2 800 ilmaista pysäköintipaikkaa ja sinne pääsee myös julkisilla liikennevälineillä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Oeiras Parque -kotisivut 

Portugalin kauppakeskukset
Valter Vuoksi (jääkäri)

Valter Henrik Rafael Vuoksi () oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä muun muassa Vöyrin sotakoulussa.

Perhetausta
Hänen vanhempansa olivat puuseppä Henrik Oskar Vuoksi ja Johanna Aleksandra Lindberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Ester Irene Rindellin kanssa.

Opinnot
Vuoksi kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta vuonna 1908 ja liittyi Varsinaissuomalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisellä osastolla vuosina 1908 - 1915.

Jääkärikausi

Vuoksi liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 2. joulukuuta 1915. Hänet komennettiin 19. maaliskuuta 1916 erikoistehtäviin Suomeen. Suomeen hän hiihti huhtikuussa Uumajasta Suomen puolelle ja matkusti sen jälkeen Helsinkiin, missä santarmit pidättivät hänet 13. toukokuuta 1916 Helsingin rautatieasemalla. Hänet passitettiin vielä saman kuun aikana Pietariin Spalernajan vankilaan. Spalernajasta hän vapautui Venäjän vallankumouksen puhjettua 12. maaliskuuta 1917. Suomeen palattuaan hän toimi kesän 1917 Jalasjärven elintarvelautakunnan palveluksessa ja perusti ja koulutti  syksyllä vuonna 1917 suojeluskuntia Varsinais-Suomessa.

Suomen sisällissota
Vuoksi oleskeli sisällissodan puhjetessa Turussa, josta hän siirtyi 1. helmikuuta 1918 Huittisten Lauttakylään, missä hän koulutti suojeluskuntajoukkoja. Hän matkusti 14. helmikuuta 1918 Vöyriin, missä hän asettui Vöyrin sotakouluun. Sotakoulussa hänet määrättiin aluksi vääpeliksi 3:een ja maaliskuun alussa alkaen 8. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Vaskivedellä, Kurussa ja Messukylässä sekä Tampereella.

Sisällissodan jälkeinen aika
Vuoksi palveli sisällissodan jälkeen edelleen Vöyrin sotakoulussa, josta hänet siirrettiin 28. kesäkuuta 1918 alkaen 2. Divisioonaan. Armeijasta hän erosi sairauden takia loppukesästä vuonna 1918. Hän liittyi saman vuoden joulukuun alussa Suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Oriveden suojeluskuntaan. Orivedeltä hänet määrättiin 1. huhtikuuta 1919 alkaen Etelä-Hämeen suojeluskuntapiirin sotilasohjaajaksi. Suojeluskunnista hän erosi 31. heinäkuuta 1919, jonka jälkeen hän siirtyi 15. lokakuuta 1919 alkaen etsivän keskuspoliisin Maarianhaminan alaosaston palvelukseen, mistä hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1922 etsivän keskuspoliisin Viipurin alaosaston päälliköksi.  Viipurin etsivän keskuspoliisin osastonpäälliköksi hänet nimitettiin 1. lokakuuta 1929. Hän kuoli sydäntautiin 8. heinäkuuta 1932.

Lähteet
 Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

Viitteet

Jääkärit
Kalterijääkärit
Vuonna 1889 syntyneet
Vuonna 1932 kuolleet
Cattle Decapitation

Cattle Decapitation (suom. Karjan mestaus) on vuonna 1996 perustettu sandiegolainen deathgrind-yhtye. Yhtye kritisoi niin sanoituksillaan kuin kansitaiteellaankin lihateollisuutta ja muuta eläinten sekä luonnon hyväksikäyttöä. Yhtyeen kaikki alkuperäisjäsenet olivatkin kasvissyöjiä.

Yhtyeen vuoden 2004 julkaisun Humanure (vrt. Human "ihminen" + manure "lannoite") levyn kansikuvaa jouduttiin muuttamaan, koska monet jälleenmyyjät kieltäytyivät myymästä levyä sen groteskin kansitaiteen takia. Alkuperäisessä kansikuvassa lehmä ulostaa ihmisen ruumiinosia ja sisälmyksiä joutomaalla. Muutetussa kansikuvassa lehmä ja ihmisjätteet on poistettu maisemasta.

Diskografia
 1996: Ten Torments of the Damned (EP) (omakustanne)
 1999: Human Jerky (Three One G)
 2000: Homovore (Three One G)
 2000: ¡Decapitacion! (Accident Prone)
 2002: To Serve Man (Metal Blade Records)
 2004: Humanure (Metal Blade Records)
 2005: Cattle Decapitation/Caninus (Split 7") (War Torn Records)
 2006: Karma.Bloody.Karma (Metal Blade Records)
 2009: The Harvest Floor (Metal Blade Records)
 2012: Monolith of Inhumanity (Metal Blade Records)
 2015: The Anthropocene Extinction (Metal Blade Records)
 2019: Death Atlas

Jäsenet

Nykyiset
 Travis Ryan (laulu)
 Josh Elmore (kitarat)
 Dave McGraw (rummut)

Entiset
 Scott Miller (kitarat ja laulu)
 Gabe Serbian (kitarat)
 Derek Engemann (basso)
 Dave Astor (rummut)
 Kevin Talley (kiertuerumpali)
 Michael Laughlin (rummut)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Yhtyeen virallinen kotisivu
 Yhtyeen MySpace-sivusto

Yhdysvaltalaiset death metal -yhtyeet
Deathgrind-yhtyeet
Summan kartano

Summan kartano on Haminan Summassa sijaitseva kartano. Sen päärakennus on 1700-luvulta, ja sitä on laajannettu 1800-luvulta. Sisäosat ovat säilyneet suurelta osin alkuperäisinä.

Historia

Kiinteistön ensimmäisiä omistajia on ollut pommerilaisperäinen aatelismies Niklis Poitz, joka sai maaomistuksia Vehkalahdelta 1400-luvun loppupuolella ja perusti säterikartanonsa kylään jonka nimeksi sitten muodostui Poitsila. Valtionhoitaja Eerik Akselinpoika myönsi rälssioikeudet herra Niklisille vuonna 1463 (lähde: Vähäkangas, T, Uusmaalainen rälssisukusikermä, Genos 1999).
Maaomaisuuskokonaisuuteen kuulunut Summan kylässä ollut tila siirtyi perintöosuutena Poitz-suvun tyttären Aune Niilontyttären (synt n 1470) avioliitolla Reitkallin kartanon Junkar-Husgavel-suvulle perinnönjaossa, joka 1520-luvulla toimitettiin Niklis Poizin pesän jakamiseksi (lähde: Hausen, R, Bidrag till Finlands historia V). Summan kartanonkin omistajana oli viimeistään vuodesta 1546 Reitkallin Näkin säterin herra Petteri Niilonpoika, Junkar-sukua (joka kuoli 1590-luvulla).

1660-luvulle tultaessa Reitkallin kartanonherra, Henrikki Junkar, oli velkaantunut niin että hän rahaa saadakseen myi Summan kartanon vapaaherra Lauritsa Creutz vanhemmalle. Tämä puolestaan joidenkin vuosien kuluttua myi Summan vaimonsa veljelle, maaherra Kustaa Duwallille.

1700-luvun puolivälissä, pikkuvihan jälkeen, venäläisten hallitsemaan maakuntaan jääneen Summan kartanon osti kihlakunnantuomari Arvid Renner, joka johti suomalaista "autonomiataistelua" - hän ensin oli mukana huolehtimassa että Ruotsi menetti alueen, ja sen jälkeen balttilaisen maaherran von Campenhausenin tuella huolehti, että myöskään venäläiset eivät saaneet sanottavaa otetta alueen rutiininomaisesta vallankäytöstä. Merkittävin asema alueella jäikin sinne asetetuille virkamiehille, jotka olivat osaksi baltteja, osaksi ruotsalaisia ja monet suomalaisia.

Poitsilan kartanon omistajaperheen poika, virkamies Taavetti Bruun osti Summan kartanon Rennerin perillisiltä. Sittemmin hänen perikuntansa myi kartanon hänen sisarentyttärensä (Jaakoppiina 'Bine' Stevenin) aviomiehelle, kauppaneuvos Antton Bruunille, joka itsekin oli Taavetti Bruunin serkun poika.

Anttonin ja Binen poika, ministerivaltiosihteeri Theodor Bruun peri Summan kartanon ja korotettiin vapaaherran arvoon. Tämän pojanpojan tytär, paronitar Christina Bruun kuoli 2010 ilman jälkeläisiä.

Katso myös 
 Bruun, omistajasuku vuoteen 2010
 kauppaneuvos Anttoni Bruun ja jälkeläisiään, Genealogics-tietokannassa

Lähteet 

 Sjöström (2011), "Medieval landed inheritances of the Junkar and Vilken lineages of Vehkalahti, Finland", Journal of the Foundation for Medieval Genealogy vol 3 issue 5 (2011 January), pp 425-461

Haminan kartanot
Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Mahler (täsmennyssivu)

Mahler voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Alma Mahler, itävaltalainen säveltäjä ja taiteilija
Gustav Mahler, itävaltalainen säveltäjä ja kapellimestari
Horst Mahler, saksalainen poliitikko
Margaret Mahler, unkarilainen lapsipsykologi

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Horace Darwin

Sir Horace Darwin (13. toukokuuta 1851–29. syyskuuta 1928) oli englantilainen rakennusinsinööri. Hän oli Charles Darwinin yhdeksäs lapsi ja viides poika. Vuonna 1885 hän perusti Cambridge Scientific Instrument Companyn, joka valmisti tieteellisiä välineitä. Vuosina 1896-–1897 hän toimi Cambridgen pormestarina. Vuonna 1903 hänestä tuli Royal Societyn jäsen, ja vuonna 1918 hänet aateloitiin. Hänellä oli kolme lasta, josta yksi kuoli Ypresin toisessa taistelussa vuonna 1915.

Charles Darwin
Brittiläiset insinöörit
Vuonna 1851 syntyneet
Vuonna 1928 kuolleet
Luke Schenn

Lucas Schenn (s. 2. marraskuuta 1989 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-seura Vancouver Canucksissa. Schenn on isokokoinen rightin puolustava puolustaja. Tarvittaessa hän pystyy myös tappelemaan.

Ura
Schenn pelasi kolme kautta WHL:n Kelowna Rocketsissa, joilla hän teki yhteensä 68 (12+56) tehopistettä ja sai 325 jäähyminuuttia. Schenn edusti Kanadaa vuonna 2008 jääkiekon alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa ja voitti kultaa. Vuotta aiemmin hän pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa, mutta Kanada ei voittanut mitalia. Hän oli Toronton ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta 2008 ja oli koko varaustilaisuuden viides varaus. Schenn on Toronto Maple Leafsin korkein varaus kahteenkymmeneen vuoteen. Schenn sai ensimmäisellä kaudellaan NHL:ssä eniten jääaikaa Torontossa tähtipuolustaja Tomáš Kaberlen jälkeen. Kaudella 2008–2009 Schenn oli taklaustilaston kolmantena 25. helmikuuta 2009 mennessä. Hänellä oli tilillään 155 taklausta. Kauden päätteeksi Schenn valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen.
 
Schenn on edustanut Kanadaa miesten MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2011. Hän voitti vuonna 2009 hopeaa.

Tammikuussa 2016 Schenn ja Vincent Lecavalier kaupattiin Los Angeles Kingsin. Vaihdossa Flyers sai hyökkääjä Jordan Wealin sekä kolmannen kierroksen varausvuoron kesän 2016 varaustilaisuuteen.
 Schennin sopimus päättyi tuohon kauteen ja hän teki kaksivuotisen sopimuksen Arizona Coyotesin kanssa.

Kaudeksi  Schenn teki sopimuksen Anaheim Ducksin kanssa. Hän pelasi kahdeksan ottelua Anaheimissa, minkä jälkeen hänet siirrettiin seuran farmijoukkueeseen San Diego Gullsiin. Lopulta Anaheim kauppasi hänet Vancouver Canucksiin vaihdossa Michael Del Zottoon.

Kesäkuussa 2019 Schenn teki yksivuotisen sopimuksen Tampa Bay Lightningin kanssa.

Lokakuussa 2020 Schenn teki Lightningin kanssa yksivuotisen ja 800 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Heinäkuussa 2021 Schenn solmi kaksivuotisen ja arvoltaan 1,7 miljoonan dollarin sopimuksen Canucksin kanssa.

Muuta
Schennin lempinimi The Human Eraser keksittiin hänen juniorivuosinaan. Lempinimen antoi analyytikko Pierre McGuire. Lempinimi kertoo puolustajasta, joka pimentää vastustajan tähtihyökkääjät. Aikoinaan samaa lempinimeä kantoi koripalloilija Marvin Webster.

Luken pikkuveli Brayden Schenn on Los Angeles Kingsin ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta 2009. Myös Brayden varattiin NHL:ään numerolla 5.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
Artikkeli Toronton toivo jatkoaika.comissa
Pelaajan oma kotisivu 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Vancouver Canucksin pelaajat
Toronto Maple Leafsin varaamat pelaajat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Vaara (täsmennyssivu)

Vaara voi tarkoittaa seuraavia:

 vaara, uhka tai riski, etenkin ihmisen henkeä tai terveyttä uhkaava asia tai tilanne
 vaara, Itä- ja Pohjois-Suomen korkeista mäistä käytetty nimitys
 Vaara, Oulun kaupunginosa
 Veljekset Vaara Oy, tervolalainen puunjalostusyritys
 Vaara (myös Waara), suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimen kantajia ovat:
 Arvo Vaara (s. 1891), Kanadassa ja Neuvostoliitossa työskennellyt suomalaissyntyinen toimittaja
 Eero Vaara (s. 1968), liiketaloustieteilijä
 Elina Vaara (1903–1980), runoilija, kirjailija
 Ilo Waara (1874–1942), kirjailija
 Maria Vaara (1931–1992), kirjailija
 Merja Vaara (1962 tai 1963-1980), kadonnut henkilö
 Roi Vaara (s. 1953), performanssitaiteilija
 Salomon Waara (1855–1926), nahkatehtailija 
 Tero Vaara (s. 1965), Mamba-yhtyeen laulusolisti
 Topi Vaara (1913–1989), sotakirjailija
 Väinö Vaara (1874–1957), opettaja, historioitsija ja sähköyhtiön johtaja.
Lohikäärmeen merkki

Lohikäärmeen merkki () on Rick Ungarin luoma yhdysvaltalainen piirrossarja. Sarjaa esitettiin ensi kerran Isossa-Britanniassa heinäkuussa 2005 ja myöhemmin Yhdysdysvalloissa lokakuussa 2006 Jetixillä. Sarjasta oli tuotettu alun perin 26 jaksoa, jonka jälkeen sitä tilattiin vielä 13 jaksoa lisää. Toistaiseksi australialainen Toasted TV -kanava on esittänyt uusia jaksoja vuoden 2008 aikana.

Suomessa sarjaa esitettiin Nelosella vuosien 2005–2006 aikana suomeksi tekstitettynä. Sarjan uusintakierrosta esitettiin vuoden 2007 huhtikuusta marraskuuhun. Lohikäärmeen merkin 26. jaksoa on myös julkaistu Suomessa DVD:lle vuoden 2006 aikana.

Tarina
Lohikäärmeen merkki kertoo lohikäärmeen vuonna syntyneistä 15-vuotiaista kaksosista Ang ja Ling Leungista, joilla on erityinen kohtalo. Kultaisen Lohikäärmeen kuoltua Mestari Chin valitsee kaksosista Angin uudeksi Kultaiseksi Lohikäärmeeksi ja antaa tälle haltuun kultaisen voimarenkaan. Ling pettyy suuresti Angin valinnasta, sillä hän oli Mestari Chinin dojon paras kamppailija. Ling kokee suurta nöyryytystä ja vannoo kostoa häntä kohtaan pettäneille, aloittaen veljestään ja mestaristaan. Ling siirtyy pimeälle puolelle Woo Yinin alias Eläinradan herran palvelukseen, jonka myötä hänestä tulee Varjolohikäärme. Eläinradan herra puolestaan pyrkii saamaan haltuunsa vähintään neljä kahdestatoista muinaisesta kiinalaista eläinradanmerkin voimarenkaasta, jonka myötä hän voisi elvyttää heikentyneen mestarinsa, Pimeimmän Jinin herran. Angin tehtävänä on pysäyttää kaksikko ja suojella kultaista rannekettaan, jonka avulla hän voi muuntautua Kultaiseksi Lohikäärmeeksi.

Äänirooleissa
Sarjan alkuperäiset äänet.

Videopelit
Sarjan pohjalta on kehitetty Legend of the Dragon, joka julkaistiin vuonna 2007 PlayStation 2:lle, Wiille ja PlayStation Portablelle.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Lohikäärmeen merkki TV.comissa  

2000-vuosikymmenen piirrossarjat
Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Marko Portin

Marko Juhani Portin (s. 1970 ) on suomalainen klarinetisti ja säveltäjä. Portin tuli tunnetuksi Ultra Bra -yhtyeen saksofonistina. Lisäksi Portin on esiintynyt useiden suomalaisten sinfoniaorkestereiden kanssa (muun muassa Radion sinfoniaorkesteri, Helsingin kaupunginorkesteri) ja on Uusinta-kamariyhtyeen sekä Albero-kvartetin jäsen. Portinin oma sävellystuotanto käsittää muun muassa kamarimusiikkiteoksia.

Lähteet 

Suomalaiset klarinetistit
Ultra Bran jäsenet
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Andrei Sinjavski

Andrei Donatovitš Sinjavski, salanimi Abram Terts (; 8. lokakuuta 1925 Moskova – 25. helmikuuta 1997 Pariisi) oli neuvostoliittolainen kirjailija ja toisinajattelija. Hänet tuomittiin työleirille gulagiin Juli Danielin kanssa ”neuvostovastaisesta toiminnasta” 14. helmikuuta 1966.

Sinjavski oli julkaissut salanimellä Abram Terts satiirisia proosakirjoituksia, joissa arvosteltiin neuvostojärjestelmää. Kirjoitukset oli julkaistu ulkomailla. Kun KGB sai tietää, että Sinjavski oli salanimen takana, hänet pidätettiin ja tuomittiin näytösoikeudenkäynnissä vuonna 1966 seitsemäksi vuodeksi pakkotyöhön. Hänet vapautettiin kuitenkin jo 8. kesäkuuta 1971.

Ryhmä merkittäviä ulkomaalaisia ja neuvostoliittolaisia allekirjoittajia lähetti Leonid Brežneville kirjeen, jossa he vetosivat, että hän ei palaisi stalinismin aikaan. Allekirjoittajien joukossa oli akateemikkoja, muun muassa Andrei Saharov, Igor Tamm ja Maja Plisetskaja. Kirjettä pidetään neuvostoliittolaisen toisinajattelijaliikkeen alkuna.

Kärsittyään rangaistuksen Sinjavski sai vuonna 1973 luvan muuttaa perheineen Ranskaan, ja hänestä tuli Sorbonnen yliopiston dosentti oppiaineenaan venäläinen kirjallisuus. Sinjavski kirjoitti aktiivisesti Radio Free Europeen. Hänen vankeusajan kirjeenvaihtonsa vaimonsa kanssa julkaistiin Lontoossa kirjana (1973, Golos iz khora, "A Voice from the Choir"), ja se julkaistiin myöhemmin useissa länsimaissa. Hänen vuosina 1975 ja 1976 julkaistut teoksensa Progulki's Pushkinym ("Walking with Pushkin", 1975) ja V Teni Gogolja ("In the Shadow of Gogol", 1976) saivat kuitenkin ristiriitaisen, jopa vihamielisen, vastaanoton Venäjän ulkopuolella asuvilta venäläisiltä lukijoilta.

Sinjavski palasi hetkeksi Moskovaan perestroikan vallitessa vuonna 1988, kun hänen ystävänsä Juli Daniel kuoli. Hän kuoli itse syöpään 71-vuotiaana vuonna 1997.

Suomennettu tuotanto
 salanimellä Abram Terts: Oikeudenkäynti alkaa (Sud idët), venäjänkielisestä käsikirjoituksesta suom. Juhani Konkka, Helsinki: WSOY 1960

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Neuvostoliittolaiset kirjailijat
Neuvostoliittolaiset toisinajattelijat
Vuonna 1925 syntyneet
Vuonna 1997 kuolleet
Laila

Laila on monissa maissa esiintyvä arabialaisperäinen naisen etunimi. Alkuperältään se on muunnelma arabiankielisestä sanasta, joka merkitsee yötä. Samaa alkuperää on myös nimi Leila. Pohjoismainen Laila on kuitenkin peräisin saamelaisesta Láilá-nimestä, joka puolestaan on pyhää merkitsevän Helga-nimen muunnos.

Suomessa Lailan nimipäivä on 5. maaliskuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi on annettu 8643 naiselle ja muutamalle miehelle.

Tunnettuja Lailoja 
 Laila Ali, yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
 Laila Andersson, suomalainen aitajuoksija
 Laila Björkstam, suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja
 Laila Brenden, norjalainen kirjailija
 Laila Dalseth, norjalainen jazzlaulaja
 Laila Finska-Bezerra, suomalainen soutaja
 Laila Freivalds, ruotsalainen poliitikko
 Laila Halme, suomalainen muusikko
 Laila Heinonen, kanslisti ja saarnaaja, toinen heinoslaisuuden perustajista
 Laila Hirvisaari (aik. Laila Hietamies), suomalainen kirjailija
 Laila Jokimo, suomalainen näyttelijä ja balettitanssija
 Laila Järvinen, suomentaja ja kuvataiteilija
 Laila Kantola, suomalainen kirjailija
 Laila Karttunen, suomalainen tekstiilitaiteilija
 Laila Kinnunen, suomalainen iskelmälaulaja
 Laila Kohonen, suomalainen lastenkirjailija
 Laila Koskela, suomalainen kansanedustaja
 Laila Niemioja, suomalainen arkkitehti
 Laila Pullinen, suomalainen kuvanveistäjä
 Laila Rihte (Richter), suomalainen elokuvanäyttelijä
 Laila Räikkä, suomalainen näyttelijä
 Laila Schou Nilsen, norjalainen urheilija
 Laila Siikanen, suomalainen kirjailija
 Laila Snellman, Paparazzi Oy:n toimitusjohtaja
 Láilá Susanne Vars, norjansaamelainen oikeustieteilijä, poliitikko ja Saamelaisen korkeakoulun rehtori

Kuvitteellisia Lailoja 
 Laila Kajander, televisiosarjassa Salatut elämät

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet

cs:Layla
fa:لیلا (نام)
it:Layla
pl:Layla (imię)
Soul Destroyers


Soul Destroyers on suomalaisen black metal -yhtye Urnin albumi, joka julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Dynamic Arts Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Sulphur – laulu, kitarat, basso
 Blackvenom – kitarat
 Hellwind Inferion – rummut

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Meteli.net:

Lähteet 

Vuoden 2008 albumit
Urnin albumit
Aleksandria (täsmennyssivu)

Aleksandria () voi viitata seuraaviin:

Kaupunkeja, jotka Aleksanteri Suuri perusti 
 Aleksandria, Egyptissä
Antiikin Aleksandria (antiikin kaupunki Egyptissä)
 Aleksandria, Troaksessa, nykyisessä Turkissa
 Aleksandria, Kaariassa, nykyisessä Turkissa
 Aleksandria, Issoksen lähellä, nykyinen İskenderun Turkissa
 Aleksandria Asiana
 Aleksandria, Ariassa, nykyisessä Afghanistanissa
 Aleksandria, Kaukasuksessa, nykyisessä Afghanistanissa
 Aleksandria, Oksos-joen varrella, nykyisessä Afghanistanissa
 Aleksandria, Arakhosiassa, nykyinen Kandahar
 Aleksandria, Induksen varrella, nykyisessä Pakistanissa
 Aleksandria Eskhate, "Kaukaisin", nykyisessä Tadžikistanissa
 Aleksandria, Hyfasis-joen varrella, Itäisin Aleksanterin perustamista kaupungeista
 Aleksandria, Karmaniassa
 Aleksandria, Susianassa

Muita kaupunkeja 
 Alexándreia, Keski-Makedoniassa, Kreikassa
 Alexandria, kaupunki Teleormanin piirikunnassa Romaniassa
 Alexandria, Minnesotassa, Yhdysvalloissa
 Alexandria, Virginiassa, Yhdysvalloissa

Muita merkityksiä 

 Alexandria Pankkiiriliike
 USS Alexandria (SSN-757), Yhdysvaltain laivaston ydinsukellusvene
Britannian kuninkaallinen laivasto
 HMS Alexandria (1801), 38-tykkinen viidennen luokan alus
 HMS Alexandre (1806), proomu
 HMS Alexandria (1806), Thames-luokan 32-tykkinen viidennen luokan alus (fregatti)

Katso myös 

 Aleksandrian kirjasto
Sydney Earle Chaplin

Sydney Earle Chaplin (31. maaliskuuta 1926 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat – 3. maaliskuuta 2009 Rancho Mirage, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja teatterinäyttelijä. Hän oli Charles Chaplinin toinen lapsi tämän toisesta avioliitosta teini-ikäiseen Lita Greyn kanssa. Hänellä oli myös vanhempi veli Charles nuorempi (1925–1968) sekä kahdeksan nuorempaa sisarpuolta isänsä neljännestä avioliitosta Oona O'Neillin kanssa. Vanhemmat erosivat vuonna 1927, jolloin Greylle myönnettiin lasten huoltajuus. Chaplin nimettiin setänsä Sydney Chaplinin mukaan, mutta eron jälkeen äiti kutsui häntä aina Tommyksi. Äidin nuoruuden ja kiertävän laulajan uran takia äidinäiti Lillian Spicer McMurray huolehti lapsista näiden ollessa pieniä. Isäänsä he alkoivat tavata viikonloppuisin 1930-luvulla. 

Chaplin taisteli toisessa maailmansodassa George S. Pattonin Yhdysvaltain maavoimien 3. armeijassa, ja palattuaan Kaliforniaan perusti vuonna 1946 ystäviensä kanssa pienen The Circle-teatterin, jonka näytelmissä hän alkoi myös näytellä. Teatteri on edelleen toiminnassa El Centro-nimellä. 

Chaplin näytteli ensimmäisen kerran elokuvissa isänsä elokuvassa Parrasvalot (1952), jossa sai yhden tärkeimmistä sivurooleista. Hän näytteli myöhemmin sivuosassa myös isänsä viimeisessä elokuvassa Hongkongin kreivitär (1967), mutta muuten sai lähinnä vaatimattomia rooleja B-luokan elokuvissa. Sen sijaan hän oli tunnettu näyttelijä Broadwaylla, esiintyen muun muassa musikaaleissa Bells Are Ringing, mistä voitti parhaan musikaalissa esiintyneen miessivuosanäyttelijän Tony-palkinnon vuonna 1957, ja Funny Girl, mistä oli ehdolla saman palkinnon voittajaksi vuonna 1964. 

Chaplin vetäytyi näyttelemisestä 1970-luvulla. Hänellä oli 1980-luvulla Chaplin's-ravintola Palm Springsissä. 

Chaplin oli elämänsä aikana kahdesti naimisissa, 1960-luvulla ranskalaisen balettitanssija Noëlle Adamin kanssa ja vuodesta 1998 kuolemaansa asti pitkäaikaisen naisystävänsä Margaret Beeben kanssa. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitosta poika Stephan Chaplin.

Chaplin kuoli 82-vuotiaana aivoverenkiertohäiriöön kotonaan Rancho Miragessa.

Broadway-musikaalit
 Bells Are Ringing (1956–1959) 
 Goodbye, Charlie (1959–1960)
 Subways Are for Sleeping (1961–1962)
 In the Counting House (1962)
 Funny Girl (1964–1967)

Valikoitu filmografia 
 Parrasvalot (Limelight; 1952)
 Kuningaskuntani naisesta (Abdulla the Great; 1955)
 Faaraoitten maa (Land of the Pharaohs; 1955)
 Sinetöity tunnustus (Confession; 1955)
 Punaisen taivaan alla (Pillars of the Sky; 1956)
 4 tyttöä tulee kaupunkiin (Four Girls in Town; 1957)
 Taistelu aavekaupungissa (Quantez; 1957)
 Hongkongin kreivitär (A Countess from Hong Kong; 1967)
 A doppia faccia (1969)

Lähteet

Viitteet

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät
Amerikanenglantilaiset
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Tony-palkinnon saajat
Dermatologia

Dermatologia eli ihotautioppi on lääketieteen osa-alue, joka tutkii ja hoitaa ihon sairauksia.  Sen piirissä käytetään sekä lääkinnällisiä että kirurgisia hoitoja. Dermatologiassa käsitellään sairauksia ja syöpiä, jotka esiintyvät iholla, päänahassa, hiuksissa ja kynsissä.

Dermatologia kehittyi 1700-luvun aikana sisätautien osa-alueena. Se pystyi kehittymään helposti itsenäiseksi tutkimusalueeksi, sillä ihon tutkiminen on helppoa. Alkujaan dermatologinen tutkimus oli yhteydessä seksitauteihin, sillä ihottumien yleisenä diagnoosina oli kuppa. Dermatologian tieteellisen perustan asetti 1800-luvun puolivälissä itävaltalainen Ferdinand von Hebra, joka painotti iholeesioden mikroskopista tutkimista ihotautien selvittämisessä. Tämän jälkeen dermatologinen tutkimus keskittyi erityisesti ihotautien määrittelemiseen ja luokitteluun. Stephen Rothmanin 1930-luvulla aloittama biokemiallinen ja fysiologinen suuntaus johti vuosisadan puolivälin jälkeen uudenlaisien ja tehokkaampien hoitokeinojen kehittämiseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Ari Myllyselkä

Ari Myllyselkä (s. 24. kesäkuuta 1965 Köping, Ruotsi) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on esiintynyt pääsääntöisesti teatterinäytelmissä, musikaaleissa ja televisiosarjoissa. Myllyselkä on myös toiminut ääninäyttelijänä sekä opettajana/kouluttajana eri näyttelijäntyökursseilla.

TV- ja elokuvatöitä 
Rikas mies, MTV3
Taivaan tulet, Yle TV2
Lehmän vuosi, TV2
Levottomat, MTV3
Kummeli Kultakuume
Hiljaista on, TV2
Ampiaispaini (lyhytelokuva)
Aamua viisaampi (lyhytelokuva)
Minä en ole kone (lyhytelokuva)
Tehdas, TV2Salatut elämät, MTV3Pintaa syvemmältä, TV2Korpelan kujanjuoksu, Yle TV1 

 Joitain näytelmiä ja musikaaleja 

 Näytelmiä (Tampereen Komediateatteri) 

 Se parhaiten nauraa...! 
 Vaahteramäen Eemeli  
 Jäniksen vuosi 
 Ladies' Night 
 Korpelan Kujanjuoksu 
 Levätkää rauhassa, komisario Palmu 

 Musikaaleja 

 She Loves Me - Jyväskylän Kaupunginteatteri 

 Forever Plaid -  Tampereen Komediateatteri 

 Camelot -  Jyväskylän Kaupunginteatteri 

 Sound of Music - Jyväskylän Kaupunginteatteri 

 Valkoinen Hevonen - Tampereen Komediateatteri 

 Victoria ja hänen husaarinsa - Jyväskylän Kaupunginteatteri 

 Myrskyluodon Maija - Varkauden Konserttisali 

 Piparkakku-Ukko -'' Varkauden Teatteri

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Ari Myllyselkä - Tampereen Freelance-näyttelijät ry

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset juontajat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
George Darwin

Sir George Howard Darwin (9. heinäkuuta 1845 – 7. joulukuuta 1912) oli englantilainen astronomi ja matemaatikko. 

George Darwin oli Charles ja Emma Darwinin toinen poika ja viides lapsi. Hän opiskeli Cambridgen Trinity Collegessa. Vuonna 1883 hänestä tuli astronomian ja kokeellisen filosofian professori Cambridgen yliopistoon. Hän tutki Auringon, Kuun ja Maan vuorovesivoimia ja kehitti teorian, jonka mukaan Kuu on irtautunut Maasta ja jättänyt jälkeensä reiän, josta on myöhemmin tullut Tyynimeri. Hän sai vuonna 1892 Royal Astronomical Societyn kultamitalin, ja hän toimi myöhemmin kyseisen järjestön puheenjohtajana.

Aiheesta muualla
George Darwinin teoksia Internet Archivessa

Englantilaiset matemaatikot
Vuonna 1845 syntyneet
Vuonna 1912 kuolleet
Tero Määttä

Tero Tuomas Määttä (s. 2. tammikuuta 1982 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edusti kaudella 2010–11 jääkiekon SM-liigassa pelaavaa Porin Ässiä. Määttä on Keravan Shakersien kasvatti, joka siirtyi Bluesin A-junioreihin NHL-varauksensa jälkeen.
Määttä on San Jose Sharksin 2. kierroksen varaus vuodelta 2000. Nykyään Tero Määttä on valmentajana Jokereiden A-Junioreissa kaudella 2018–2019. Aikaisemmin hän on ollut Porvoon Huntersin päävalmentajana kaudesta 2014–2015 kauteen 2017–2018 asti.

Tilastot

Lähteet 

SM-liigan pistepörssi 2009–10

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
San Jose Sharksin varaamat pelaajat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Francis Darwin

Sir Francis "Frank" Darwin (16. elokuuta 1848 – 19. syyskuuta 1925) oli Charles Darwinin poika ja englantilainen kasvitieteilijä. Hän opiskeli Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa aluksi matematiikkaa, mutta vaihtoi myöhemmin luonnontieteisiin. Hän valmistui 1870. Hän opiskeli myös lääketiedettä St George's Medical Schoolissa, josta valmistui 1875. Hän meni kolmesti naimisiin ja jäi kahdesti leskeksi. Isänsä kanssa Francis Darwin teki tutkimuksia kasvien liikkeistä, erityisesti fototropismista. He julkaisivat yhdessä aihetta käsittelevän teoksen The Power of Movement in Plants. Darwin valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1882. Hän myös editoi isänsä omaelämäkerran ja julkaisi hänen kirjeitään.

Lähteet 

Brittiläiset kasvitieteilijät
Vuonna 1848 syntyneet
Vuonna 1925 kuolleet
I’m Down

I'm Down on suomalaismuusikko Kari Peitsamon studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1994. Risto on äänittänyt oman versionsa kappaleesta ”Rakkaus” levylleen Aurinko aurinko plaa plaa plaa, joka julkaistiin vuonna 2006.

Kappaleet 

 I've been down so goddamn long that it looks like up to me
 Saippuakuplia saippuakuplia
 Kuu valaisee hullujen rahakätköt
 Vankilassa
 Itsemurhalentäjä
 Päättämättömyyden laakso
 Narri
 Huolestunut/huoleton
 Sinivuokot
 Vuonna 2000
 Kaikki muuttuu
 Ai niin!
 Rakkaus
 Aika valuu hiekkaan
 Shit & hell department
 Kukaan ei osaa rakastaa
 Nutopia
 Röntgen rock 	
 Kuoleman kasvojen edessä
 Herra Edgar Allan Poe

Muusikot albumilla 

 Kari Peitsamo: kitara, laulu

Kari Peitsamon albumit
Vuoden 1998 albumit
Katri Mattsson

Katri Mattsson (o.s. Nokso-Koivisto, s. 22. marraskuuta 1982) on suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi sata maaottelua Suomen naisten maajoukkueessa. Viimeisen pelikautensa 2015 hän pelasi Tampereen Ilveksessä. Hän on Suomen Palloliiton varapuheenjohtaja.

Mattsson on urallaan aiemmin pelannut GBK:ssa, Kokkolan Palloseurassa ja FC Unitedissa, jossa hän voitti Suomen mestaruuden 2002 ja 2004 sekä Suomen cupin 2001, 2004 ja 2005. Mattsson on pelannut myös Yhdysvalloissa yliopistojoukkueissa, ruotsalaisissa Bälingessä ja Jitexissä, saksalaisessa VfL Wolfsburgissa sekä norjalaisessa Lillestrøm SK:ssa, josta hän palasi kaudeksi 2014 Suomeen. Hän pelasi vuonna 2014 PK-35 Vantaassa ja vuonna 2015 kotikaupunkinsa Tampereen Naisten Liigan sarjanousijassa Tampereen Ilveksessä.  

Maajoukkueeseen Mattsson nousi ensi kerran vuonna 1999. Hän pelasi vuonna 2015 päättyneellä maajoukkueurallaan 100 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Vuoden 2009 EM-kilpailuissa hän pelasi 54 minuuttia merkityksettömässä alkulohko-ottelussa Ukrainaa vastaan ja vuoden 2013 EM-kilpailuissa täyden ajan ratkaisevassa alkulohko-ottelussa Tanskaa vastaan. Sadannen maaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Espanjaa vastaan lokakuussa 2015.

Mattsson meni vuonna 2015 naimisiin ja otti sukunimekseen Mattssonin. Pariskunnalla on yksi lapsi.

Tammikuussa 2016 Mattson ilmoitti lopettavansa pelaajauransa. Hän kuuluu Tampereen Ilveksen johtokuntaan, ja hänet valittiin tammikuussa 2018 Suomen Palloliiton varapuheenjohtajaksi. 

Mattsson on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän työskentelee Nokian Renkaat Oyj:ssä.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen mestarit
Jalkapallon Suomen Cupin mestarit
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Ronald Fisher

Sir Ronald Aylmer Fisher (17. helmikuuta 1890 East Finchley, Lontoo – 29. heinäkuuta 1962) oli englantilainen tilastotieteilijä, evoluutiobiologi ja geneetikko. Heikon näkönsä vuoksi hänelle opetettiin matematiikkaa ilman kynää ja paperia, mikä kehitti hänen visuaalista ratkaisukykyään. Hän oli eugeniikan kannattaja ja vaikutti muun muassa Leonard Darwiniin. Hänen mielestään eri ihmisrodut ovat älyllisesti eritasoisia.

Anders Hald on kutsunut Fisheriä ”neroksi, joka lähes yksinään loi nykyaikaisen tilastotieteen perustan”. Richard Dawkins on kertonut pitävänsä Fisheriä Charles Darwinin merkittävimpänä seuraajana evoluutiobiologian alalla.

Lähteet 

Brittiläiset tilastotieteilijät
Brittiläiset geneetikot
Evoluutiobiologit
Englantilaiset eugeenikot
Copley-mitalin saajat
Vuonna 1890 syntyneet
Vuonna 1962 kuolleet
Kirsi-Kaisa Sinisalo

Kirsi-Kaisa Sinisalo (s. 1970) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1996, minkä jälkeen hän on toiminut näyttelijänä ja ohjaajana monissa eri teattereissa. Sinisalo on suorittanut myös johtamisen erikoisammattitutkinnon 2016, valmistunut merkonomiksi 2019 ja ratkaisukeskeiseksi valmentajaksi 2020. Vuonna 2121 hän opiskelee kulttuurituottaja YAMK-tutkintoa HUMAKissa. Vuodesta 2007 vuoteen 2010 hän toimi Kajaanin Runoviikon taiteellisena johtajana. Elokuusta 2010 lokakuun 2013 loppuun hän on toimi Rauman Kaupunginteatterin johtajana. 1.11.2013 lähtien Sinisalo toimii Hämeenlinnan kaupunginteatterin toimitusjohtaja-teatterinjohtajana vuoden 2019 loppuun saakka. Hän on myös Veikko Sinisalon stipendirahaston varapuheenjohtaja

Sinisalolle on myönnetty Räikän fröökynä -arvonimi 2005. Titteli annetaan vuosittain ylöjärveläiselle kulttuuripersoonalle.

Sinisalo palkittiin Oulun läänin taidepalkinnolla 2008, Kajaanin Runoviikon kehitystyöstä.

Sinisalo oli Valtion Näyttämötaidetoimikunnan jäsen 2013–2014.

Sinisalo palkittiin merkittävästä teatterityöstä Aku-patsaalla vuonna 2017. Palkinto myönnettiin Ernest Thompsonin Kultalampi-näytelmän ohjaamisesta Verstas-näyttämölle.

Vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa Sinisalo oli SDP:n eurovaaliehdokkaana ja sai noin 2300 ääntä. Vuoden 2021 kuntavaaleissa Sinisalo on SDP:n ehdokkaana Tampereella.

Perhe 

Kirsi-Kaisa Sinisalon isä oli näyttelijä Veikko Sinisalo. Vuosina 1995–2017 hänen puolisonsa oli muusikko Mikko ”Pantse” Syrjä, jonka kanssa hän sai Juho-nimisen pojan vuosituhannen vaihteessa. Erottuaan vuonna 2017 Syrjästä Sinisalo on puhunut paljon yhteisöllisyyden merkityksestä.

Monologit 
Kuun kuva meissä -monologi Kirsi Kunnaksen runoista. Ensi-ilta Tampereen Teatterissa 1998. 

Sinisalon Pentinkulman naiset -monologi sai ensi-iltansa Urjalan Pentinkulman päivillä elokuussa 2002. Esityskertoja ympäri maata kertyi pitkälti toista sataa. Esitys on kiertänyt Saksassa, Sveitsissä ja Ruotsissa ja se on nähty TV2:lla. Sinisalo on lopettanutkin Pentinkulman naisten esittämisen kahdesti. Monologia on kuitenkin jatkuvasti  pyydetty keikalle. Suomi 100 -juhlavuoden kunniaksi se nostettiin uudelleen ohjelmistoon ja nähtiin Tampereen Työväen Teatterissa ja Hämeenlinnan kaupungin teatterissa. 

Likka elämä ja teot -monologi. Ensi-ilta Aleksanterin Teatterissa 2005. 

Vasten kivistä sydäntä -monologi – Ensi-ilta Kajaanin Runoviikot 2009.

Dialogit 
Rakkauden epätoivon tähden -dialogin ensi-ilta oli Urjalan Pentinkulman päivillä 2005. Dialogi perustuu Märta Tikkasen syksyllä 2004 julkaistuun Kaksi-romaaniin. Näytelmän ohjasi Maarit Pyökäri, ja sen koreografina ja tanssijana oli Ari Numminen.

Pesä pienoinen -dialogin ensi-ilta oli Kajaanin kaupungin teatterissa ja Tampereen teatterissa vuonna 2009. Käsikirjoituksen siihen kirjoitti Kirsi-Kaisa Sinisalo, ja sen ohjasi ja miehen roolissa näytteli Taisto Reimaluoto.

Lähteet 

Suomalaiset lausujat
Suomalaiset teatterinäyttelijät
Suomalaiset teatterinjohtajat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Fisher

Fisher on yleinen englanninkielinen sukunimi, joka tarkoittaa ’kalastajaa’.

Tunnettuja Fisher-nimisiä henkilöitä 

 Andrew Fisher (1862–1928), australialainen poliitikko, Australian pääministeri 1908–1909, 1910–1913 ja 1914–1915
 Anna Lee Fisher (s. 1949), yhdysvaltalainen astronautti
 Bud Fisher (1885–1954), yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä ja pilapiirtäjä
 Carrie Fisher (1956–2016), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Derek Fisher (s. 1974), yhdysvaltalainen koripalloilija
 Eddie Fisher (1928–2010), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
 Eric Fisher (s. 1991), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
 Erik Fisher (s. 1985), yhdysvaltalainen alppihiihtäjä
 Frances Fisher (s. 1952), brittiläis-yhdysvaltalainen näyttelijä
 Fred Fisher (1875–1942), yhdysvaltalainen populaarimusiikin säveltäjä
 Gavin Fisher (s. 1964), brittiläinen Formula 1 -tallin pääsuunnittelija
 Geoffrey Fisher (1887–1972), Canterburyn arkkipiispa 1945-1961
 George Fisher (s. 1969), yhdysvaltalainen Death Metal -muusikko
 Gregor Fisher (s. 1953), brittiläinen näyttelijä
 Isla Fisher (s. 1976), australialainen näyttelijä
 Irving Fisher (1867–1947), yhdysvaltalainen kansantaloustieteilijä, jonka mukaan ovat saaneet nimensä Fisherin yhtälö ja eräs hintaindeksien laskukaava, Fisherin indeksi
 Jeff Fisher (s. 1958), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja valmentaja
 J. Richard Fisher (s. 1943), yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, toinen Tullyn-Fisherin relaation keksijöistä
 Lee Fisher (s. 1951), yhdysvaltalainen poliitikko
 M. F. K. Fisher (1908–1992), yhdysvaltalainen kirjailija
 Mark Fisher, k-punk (1968–2017), brittiläinen kirjailija ja kapitalistisen realismin teoreetikko
 Mika’ela Fisher, saksalainen näyttelijä ja malli
 Mike Fisher (s. 1943), yhdysvaltalainen Formula 1 -kuljettaja
 Mike Fisher (s. 1980), kanadalainen jääkiekkoilija
 Noel Fisher (s. 1984), kanadalainen näyttelijä
 Ray Fisher (s. 1988), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Rob Fisher (1956–1999), brittiläinen kosketinsoittaja, Naked Eyes -duon ja myöhemmin Climie Fisher -duon jäsen
 Robert William Fisher (s. 1961), yhdysvaltalainen rikollinen
 Ronald Fisher (1890–1962), englantilainen biologi ja tilastotieteilijä
 Terence Fisher (1904–1980), brittiläinen elokuvaohjaaja

Kuvitteellisia Fishereitä 

 Betty Fisher, kirjailijahahmo Claude Millerin samannimisessä elokuvassa
 Claire Fisher, päähenkilö televisiosarjassa Mullan alla 
 David Fisher, päähenkilö televisiosarjassa Mullan alla
 Lisa Kimmel Fisher, sivuhahmo televisiosarjassa Mullan alla
 Maya Fisher, sivuhahmo televisiosarjassa Mullan alla
 Nathaniel ”Nate” Fisher, Jr., päähenkilö televisiosarjassa Mullan alla
 Nathaniel Fisher, Sr., sivuhahmo televisiosarjassa Mullan alla 
 Ruth O'Connor Fisher, päähenkilö televisiosarjassa Mullan alla
 Phryne Fisher, yksityisetsivä televisiosarjassa Neiti Fisherin etsivätoimisto
 Sam Fisher, hahmo Splinter Cell -peleissä

Katso myös 

 Fischer
Linda Sällström

Linda Charlotta Sällström (s. 13. heinäkuuta 1988) on suomalainen jalkapalloilija. Hän pelaa hyökkääjänä ruotsalaisseura Vittsjö GIK:ssa ja Suomen maajoukkueessa.

Hyökkääjänä pelaava Sällström on aiemmin edustanut Korson Palloseuraa, Tikkurilan Palloseuraa, Djurgårdens IF:ää, Linköpings FC:tä, Vittsjö GIK:ta Ruotsissa, Paris FC:tä Ranskassa ja kaudella 2021 HJK:ta. Hänet on valittu vuoden naisjalkapalloilijaksi kolmesti vuosina 2008, 2011 ja 2019 sekä lupaavaksi tyttöpelaajaksi 2006.

Naisten maajoukkueeseen Sällström nousi ensi kerran vuonna 2007 ja hän on pelannut heinäkuun 13. päivään 2022 mennessä 119 maaottelua ja tehnyt niissä 51 maalia. Vuoden 2009 EM-kilpailuissa hän pelasi Suomen kaikissa neljässä ottelussa ja teki puolivälierässä Englantia vastaan maalin. Vuoden 2013 EM-kilpailuihin hän ei päässyt maaliskuussa tulleen polvivamman vuoksi mutta syyskuun 2013 lopulla hän teki paluun maajoukkueeseen MM-karsintaottelussa Itävaltaa vastaan. Lokakuun 2013 jälkeen loukkaantumiset pitivät hänet edelleen poissa maajoukkueesta, jossa hän pelasi seuraavan kerran toukokuussa 2015. Sällström pelasi myös Suomen nuorten joukkueessa alle 19-vuotiaiden EM-kisoissa 2005 Suomen päästessä välieriin sekä alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2006.

Sällström harrasti aiemmin myös yleisurheilua vantaalaisessa Kenttäurheilijat-58:ssa ja helsinkiläisessä HKV:ssä. Hän sijoittui 11:nneksi seiväshypyssä Kalevan kisoissa 2005. Hänen ennätyksensä seiväshypyssä on 353 cm vuodelta 2005. Sällström nimeää tähtihetkekseen seiväshyppääjänä 15-vuotiaiden sarjassa voittamansa SM-kullan.

Sällström seurustelee laulaja Sini Yaseminin kanssa.

Maajoukkuemaalit 
Tuloksissa Suomen maalit mainittu aina ensin.

Lähteet 
 
 
 Levola, Jaakko: Peli-ilo löytyi nauhalta. Aamulehti 29.8.2009, s. 26.

Viitteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Lihoslavlin piiri

Lihoslavlin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen keskiosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1 781 neliökilometriä ja asukkaita on 27 400 henkeä (vuonna 2009).

Piirin hallinnollinen keskus on Lihoslavlin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu Kalašnikovon taajama ja 10 maalaiskuntaa:
 Baranovka (ven. Барановка, karjalaksi Boruaniha)
 Iljinskoje (ven. Ильинское)
 Kava (ven. Кава, karjalaksi Kavi)
 Krjutškovo (ven. Крючково)
 Mikšino (ven. Микшино, karjalaksi Miikšinä)
 Pervitino (ven. Первитино)
 Sosnovitsy (ven. Сосновицы, karjalaksi Sosnovičča)
 Stan (ven. Стан, karjalaksi Stuanu)
 Tolmatši (ven. Толмачи, karjalaksi Tolmačču)
 Vjoski (ven. Вёски)

Alue on suureksi osaksi vanhaa tverinkarjalaisten asuinseutua. Vuosina 1937–1939 Lihoslavlin piiri kuului Kalininin alueen Karjalaiseen piirikuntaan. Vuonna 1989 karjalaisia oli 20 % piirin asukkaista.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Lihoslavlin piirin sivusto 
 Lihoslavlin piiri Tverin alue -tietosanakirjassa
Baranovka

Baranovka (, karjalaksi Boruaniha) on kylä ja maalaiskunta Tverin alueen Lihoslavlin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 10 kilometriä Lihoslavlista luoteeseen Moskovan ja Pietarin välisen pääradan varrella. Asukkaita kunnassa on noin 1 000.

Kylän nimi perustuu venäläiseen henkilönimeen Baran < appelatiivi baran ”pässi”. Karjalainen muoto juontuu rinnakkaisnimestä Baraniha. Kunta on vanhaa tverinkarjalaisten asuinseutua. Nähtävyyksiä ovat arkkienkeli Mikaelin kirkko (1873) Lokotsyssa ja Kazanin jumalanäidin ikonin kirkko (1884–1886) Bolšoje Ploskojen kylässä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Baranovkan kunnan sivusto 

Lihoslavlin piiri
Iljinskoje

Iljinskoje () on kylä ja maalaiskunta Tverin alueen Lihoslavlin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 9 kilometriä Lihoslavlista lounaaseen. Asukkaita kunnassa on reilut 800 henkeä.

Kylän nimi perustuu siellä sijainneeseen pyhän Eliaan tsasounaan. Kunnan alueen kautta kulkee Tverin ja Toržokin välinen rautatie, jolla on paikallisliikennettä. Asutus on vanhastaan venäläistä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Iljinskojen kunnan sivusto 

Lihoslavlin piiri
Krjutškovo

Кrjutškovo () on taajama ja maalaiskunta Tverin alueen Lihoslavlin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 15 kilometriä Lihoslavlista kaakkoon. 

Taajaman nimi juontuu ”koukkua, koukkuselkäistä tai kieroa ihmistä” tarkoittavasta venäläisestä henkilönimestä Krjutšok < appelatiivi krjuk. Kunnan läpi kulkee Moskovan ja Pietarin välinen päärata. Krjutškovon asemalta on paikallisjunayhteys Tveriin, Bologojeen ja Toržokiin. Asutus on vanhastaan venäläistä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Кrjutškovon kunnan sivusto 

Lihoslavlin piiri
Mikšino

Mikšino (, karjalaksi Miikšinä) on kylä ja maalaiskunta Tverin alueen Lihoslavlin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 22 kilometriä Lihoslavlista koilliseen. 

Kylän nimi perustuu ristimänimen Mihail kansanomaiseen muotoon Mikša. Seutu on vanhaa tverinkarjalaisten asuinaluetta. Vuonna 1651 Mikšinosta mainittiin 12 karjalaisperhettä, joista kaksi oli lähtöisin Ilomantsista, yksi Tuupovaarasta, neljä Kiteeltä, yksi Pälkjärveltä, kaksi Parikkalasta ja kaksi Jaakkimasta. Vuonna 1873 kylässä oli 512 asukasta, joista vain 27 oli venäläisiä.

Mikšinossa on säilynyt vuonna 1845 rakennettu Kolminaisuuden kirkko ja vuonna 1871 rakennettu Herran temppeliin tuomisen kirkko. Lähikylissä on myös muita remontointia kaipaavia kirkkoja. Mikšinosta on linja-autoyhteys Lihoslavliin.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Mikšinon kunnan sivusto 

Lihoslavlin piiri
Sosnovitsy

Sosnovitsy (, karjalaksi Sosnovičča) on kylä ja maalaiskunta Tverin alueen Lihoslavlin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 12 kilometriä Lihoslavlista pohjoiseen. Asukkaita kunnassa on 960 henkeä. 

Kylän nimi juontuu venäjän ”mäntyä” tarkoittavasta sanasta sosna. Seutu on vanhaa tverinkarjalaisten asuinaluetta. Nähtävyyksiä ovat entisessä kartanossa toimiva Sosnovitsyn koulu ja sen kotiseutumuseo, jonka näyttely esittelee karjalaista perinnekulttuuria. Mihailova Goran kylässä on remontointia kaipaava 1600-luvun kirkko. Antsifarovosta, Mihailova Gorasta ja Sosnovitsysta on linja-autoyhteys Lihoslavliin.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Sosnovitsyn kunnan sivusto 

Lihoslavlin piiri
Tinja-Riikka Korpela

Tinja-Riikka Korpela (s. 5. toukokuuta 1986 Oulu) on  FA WSL -sarjan Tottenham Hotspurissa pelaava suomalainen jalkapalloilija, joka on pelannut 107 maaottelua Suomen maajoukkueessa. Hän voitti Saksan mestaruuden Bayern Münchenin joukkueessa vuosina 2015 ja 2016.

Maalivahtina pelaava Korpela on aiemmin urallaan edustanut Oulun Luistinseuraa, SC Raisiota, FC Honkaa sekä norjalaisia Kolbotn IL:ää ja Lillestrøm SK:ta sekä ruotsalaista Tyresö FF:ää. Korpela on voittanut Hongassa Suomen mestaruuden kolmesti vuosina 2006–2008 sekä Liigacupin 2007 ja 2008. Vuonna 2012 hän voitti Norjan mestaruuden.

Toukokuussa 2014 Korpela pääsi Tyresön mukana naisten UCL-finaaliin saksalaisseura Wolfsburgia vastaan. Ennakkokaavailuista poiketen Korpela kuitenkin oli joukkueensa varamaalivahtina kyseisessä ottelussa. Kesällä 2014 Korpela siirtyi saksalaiseen FC Bayern Müncheniin. Vuosina 2015 ja 2016 seura voitti Saksan mestaruuden Korpelan pelatessa ykkösmaalivahtina. Syksyllä 2017 Korpela putosi kakkosmaalivahdiksi ja vuoden lopulla hän jätti seuran. Helmikuussa 2018 hän teki sopimuksen norjalaisen Vålerenga IF:n kanssa.

Korpela edusti kausina 2019–2021 FA WSL:n Evertonia.

Naisten maajoukkueeseen Korpela nousi ensi kerran vuonna 2007 ja on pelannut kesäkuun 2022 loppuun mennessä kaikkiaan 107 A-maaottelua. Hän oli Suomen nuorten ykkösmaalivahti alle 19-vuotiaiden EM-kisoissa 2005 Suomen selviytyessä välieriin sekä alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2006. Hän pelasi kolme ottelua Suomessa järjestetyissä naisten EM-kisoissa 2009 ja kaksi ottelua Ruotsissa pelatuissa EM-kisoissa 2013. Vuoden 2013 EM-kisoissa hän oli Suomen joukkueen kapteeni.

Syyskuussa 2013 pelatussa maaottelussa Itävaltaa vastaan Korpelan nilkan nivelsiteet repesivät, mikä aiheutti hänelle usean kuukauden pelitauon.

Saavutukset 
 Saksan Bundesliigan mestari 2015, 2016 (Bayern München)
Vuoden naisjalkapalloilija Suomessa 2013, 2014, 2015
FIFPro listannut maailman viidenneksi parhaaksi maalivahdiksi 2017

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jalkapallomaalivahdit
Jalkapallon Suomen mestarit
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Stan

Stan (, karjalaksi Stuanu) on kylä ja maalaiskunta Tverin alueen Lihoslavlin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 45 kilometriä Lihoslavlista pohjoiseen. Asukkaita kunnassa on 1 100 henkeä.

Kylän nimi juontuu venäjän ”leiriä, pysähdyspaikkaa” tarkoittavasta sanasta. Siellä on toimiva vuonna 1777 rakennettu puinen Pokrovan kirkko. Seutu on vanhaa tverinkarjalaisten asuinaluetta. Asukkaiden pääelinkeino on maatalous. Stanista on linja-autoyhteys Lihoslavliin.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Stanin kunnan sivusto 

Lihoslavlin piiri