joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Serie A (naiset)

Serie A on Italian korkein naisten sarjataso jalkapallossa. Sarja perustettiin 1968, jolloin Italiaan syntyi naisten jalkapalloliitto (FICF, ). Italian jalkapalloliiton alaisuuteen sarja siirtyi vasta 2018. Serie A on UEFA:n rankingissa Euroopan 8. paras sarja.

Naisten Serie A:n menestynein joukkue on ASD Torres Calcio seitsemällä mestaruudella.

Joukkueet kaudella 2020–2021 
 Empoli Ladies, Empoli
 CF Florentia, Firenze
 ACF Fiorentina, Firenze
 Juventus FC, Torino
 AC Milan, Milano
 Inter Milan, Milano
 Napoli, Napoli
 Pink Bari, Bari
 AS Roma, Rooma
 Sassuolo, Sassuolo
 San Marino Academy, San Marino
 Verona Calcio, Verona

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Liigan viralliset sivut

Italian jalkapallosarjat
FC Internazionale Milano (naiset)

Football Club Internazionale Milano, tunnettu myös nimellä Inter tai Inter Milano, on italialainen jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Milano. Naisten joukkue, joka käyttää myös nimeä Inter Women, on yksi FC Internazionale Milanon jaostoista. Inter Women pelaa naisten Serie A:ssa.

Naisten edustusjoukkue perustettiin lokakuussa 2018, kun FC Internazionale Milano osti nimi- ja pelaajaoikeudet Serie B:ssä pelanneelta ASD Femminile Inter Milanolta. Inter nousi pääsarjatasolle heti ensimmäisen kautensa päätteeksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 

Italialaiset jalkapalloseurat
Milanon urheilu
Nils Ušakovs

Nils Ušakovs (s. 8. kesäkuuta 1976) on latvianvenäläinen poliitikko, Harmoniapuolueen puheenjohtaja vuodesta 2014, Riian pormestari 2009–2019 ja europarlamentaarikko vuodesta 2019. Ennen poliittista uraansa hän toimi venäjänkielisen tv-kanava Perviy Baltiyskiy Kanalin toimittajana.

Ušakovs aloitti vuonna 2009 Riian ensimmäisenä venäläistaustaisena pormestarina, kunnes vuonna 2019 hänet irtisanottiin virastaan taloudellisten epäselvyyksien vuoksi. Ušakovs on kritisoinut Euroopan unionin Venäjän vastaisia pakotteita ja kannattanut venäjänkielelle virallista asemaa Latviassa. Tämän lisäksi Ušakovs ei pitänyt Krimin miehitystä Venäjän aggressiona vastoin Latvian virallista kantaa. Saatuaan potkut pormestarin virasta Ušakovs lähti ehdolle europarlamenttivaaleissa.

Puolueen puheenjohtajana Ušakovs on toiminut oppositiojohtajana vuosia, koska latvialaiset puolueet eivät tee yhteistyötä Harmonian kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Nils Ušakovs europarlamentin sivuilla

Latvialaiset europarlamentaarikot
Pormestarit
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Sydämen mekaniikka (elokuva)

Sydämen mekaniikka (Jack et la mécanique du cœur) on ranskalainen animaatioelokuva, joka perustuu Mathias Malzieun romaaniin Sydämen mekaniikka sekä Dionysos-yhtyeen konseptialbumiin La Mécanique du Cœur. Elokuvan ensiesitys oli vuonna 2013.

Juoni 

Jack syntyy maailman kylmimpänä yönä Edinburghissa vuonna 1874. Kätilönä toimii noitatohtori Madeleine, joka huomaa pian että vauvan sydän on umpijäässä. Madeleine poistaa jäätyneen sydämen ja asentaa tilalle käkikellon. Jackin äiti päättää, että lapsen on parempi jäädä Madeleinen luokse ja katoaa yöhön lapsen nukkuessa. Madeleine huolehtii pojasta kuin omastaan ja on huolissaan, miten Jackin heikko käkikellosydän kestää. Jackin on muistettava kolme kultaista sääntöä: kellon viisareihin ei saa koskea, ei saa vihastua eikä varsinkaan rakastua.

Jack on viettänyt lapsuutensa visusti kotona, mutta 10-vuotispäivänään hän pääsee ensimmäisen kerran kaupunkiin. Siellä hän kohtaa sattumalta nuoren tytön, neiti Acacian, joka esiintyy kadulla posetiivin kanssa. Tapaaminen on lyhyt, mutta Jack rakastuu Acaciaan ja haluaa löytää tämän uudelleen. Jack menee kouluun, mutta tyttöä ei löydy mistään. Sen sijaan Jack törmää Joe-nimiseen poikaan, joka on myös hullaantunut Acaciaan. Joe kiusaa Jackia koulussa vuosien ajan. Eräänä päivänä, kun Joe on jälleen Jackin kimpussa, Jack suuttuu ja hänen kellonsa käki tökkää vahingossa Joen silmään. Jack luulee tappaneensa Joen. Jack juoksee kotiin, ja Madeleine auttaa hänet pakoon. 

Jack on saanut selville, että neiti Acacia on muuttanut Andalusiaan ja lähtee etsimään tätä sieltä. Jack matkustaa ensin junalla Pariisiin, missä hän kohtaa Georges Mélièsin. Mekaniikasta kiinnostunut, filmikameraa rakenteleva mies osaa korjata myös Jackin sydäntä. He lähtevät yhdessä jatkamaan matkaa kohti Andalusiaa. Parivaljakko löytää lopulta sirkuksen, jossa Acacia esiintyy. Lähes sokea Acacia ei ensin tunnista Jackia. Kun Jack saa lopulta ilmaistua, kuka hän on ja paljastaa tunteensa Acaciaa kohtaan, he päättävät paeta sirkuksesta. Ennen kuin he ehtivät lähteä, paikalle ilmaantuu Jackin vanha vihamies Joe.

Ääninäyttelijät 

Fantasiaelokuvat
Kirjoihin perustuvat elokuvat
Ranskalaiset animaatioelokuvat
Vuoden 2013 ranskalaiset elokuvat
Toronto Defiant

Toronto Defiant on kanadalainen elektronisen urheilun Overwatch-ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Atlantin divisioonassa. Seura perustettiin syyskuussa 2018 ja se on kotoisin Torontosta. Se on toinen kahdesta OWL:n kanadalaisjoukkueesta Vancouver Titansin ohella. Toronto Defiant pelasi ensimmäisen OWL-kautensa vuonna 2019. Seuran omistaa OverActive Media Group ja sitä hallinnoi e-urheiluorganisaatio Splyce.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto 

Overwatch League -joukkueet
Washington Justice

Washington Justice on yhdysvaltalainen elektronisen urheilun Overwatch-ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Atlantin divisioonassa. Seura perustettiin syyskuussa 2018 ja se on kotoisin Washington, D.C.:stä. Se pelasi ensimmäisen OWL-kautensa vuonna 2019. Seuran omistaa Washington Esports Venturesin toimitusjohtaja Mark Ein.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto 

Overwatch League -joukkueet
War Games

War Games on saksalaisen Heavy Metal-yhtye Grave Diggerin kolmas albumi, joka julkaistiin 1. helmikuuta 1986.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Chris Boltendahl - laulu
 Peter Masson - kitarat
 C.F. Frank - basso
 Albert Eckardt - rummut
 Michael Flechig - taustalaulu

Aiheesta muualla 
 War Games discogs.com -sivustolla

Vuoden 1986 albumit
Grave Diggerin albumit
Radiodiffusion Télévision Ivoirienne

Radiodiffusion Télévision Ivoirienne (RTI) on Norsunluurannikon kansallinen yleisradioyhtiö.

Kokeelliset yleisradiolähetykset alkoivat Norsunluurannikolla vuonna 1949. Vuonna 1951 perustettiin Radio Abidjan, joka sai nimen Radio Côte d’Ivoire vuonna 1961. Radiodiffusion Télévision Ivoirienne on perustettu vuonna 1962. Televisiolähetykset alkoivat vuonna 1963 ja väritelevisiolähetykset vuonna 1973. Vuonna 1965 perustettiin alueellinen radioasema Bouakéen ja myöhemmin siellä oli myös sisällissodassa tuhoutunut televisiostudio.

RTI:llä on kaksi kansallista radiokanavaa, yleiskanava Radio Côte d’Ivoire ja vuonna 1991 perustettu viihteellisempi Fréquence 2, joka on suunnattu etenkin nuorisolle. Ne lähettävät ohjelmia ULA-alueella 24 tuntia vuorokaudessa. Vuodesta 1998 lähtien maassa toimii myös noin viisikymmentä kaupallista, yksityistä ja yhteisöradiota.

Yhtiön kahdella televisiokanavalla ei ole maassa kilpailijoita. RTI 1 on koko maahan lähettävä yleiskanava, joka toimii hallituksen äänitorvena. RTI 2 on nuorekkaampi viihdekanava. Siirtyminen digilähetyksiin on vasta suunnitteilla.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Radiodiffusion Télévision Ivoirienne 

Julkisen palvelun mediayhtiöt
Norsunluurannikon kulttuuri
Televisioyhtiöt
Radioasemat
Chengdu Hunters

Chengdu Hunters (; pinyin: Chéngdū Lièrén) on kiinalainen elektronisen urheilun Overwatch-ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Tyynenmeren divisioonassa. Seura perustettiin syyskuussa 2018 ja se on kotoisin Chengdusta. Se pelasi ensimmäisen OWL-kautensa vuonna 2019. Seuran omistaa kiinalainen striimausalusta Huya.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto 

Overwatch League -joukkueet
Guangzhou Charge

Guangzhou Charge (; pinyin: Guǎngzhōu Chōngfēng) on kiinalainen elektronisen urheilun Overwatch-ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Tyynenmeren divisioonassa. Seura perustettiin elokuussa 2018 ja se on kotoisin Kantonista. Se pelasi ensimmäisen OWL-kautensa vuonna 2019. Seuran omistaa kiinalainen miljardööri Zhong Naixiong.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto 

Overwatch League -joukkueet
Hangzhou Spark

Hangzhou Spark (; pinyin: Hángzhōu Shǎndiàn) on kiinalainen elektronisen urheilun Overwatch-ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Tyynenmeren divisioonassa. Seura perustettiin syyskuussa 2018 ja se on kotoisin Hangzhousta. Se pelasi ensimmäisen OWL-kautensa vuonna 2019. Seuran omistaa kiinalainen videopalvelu Bilibili.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto  

Overwatch League -joukkueet
Los Angeles Gladiators

Los Angeles Gladiators on yhdysvaltalainen elektronisen urheilun Overwatch-ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Tyynenmeren divisioonassa. Seura perustettiin elokuussa 2017 ja se on toinen Los Angelesista, Kaliforniasta oleva OWL-joukkue. Se on yksi kahdestatoista OWL:n perustajajoukkueista ja pelasi ensimmäisen kautensa sarjan avajaiskaudella 2018. Seuran omistavat yhdysvaltalainen miljardööri Stan Kroenke ja hänen poikansa Josh.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto 

Overwatch League -joukkueet
Los Angeles Valiant

Los Angeles Valiant on yhdysvaltalainen elektronisen urheilun Overwatch-ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Tyynenmeren divisioonassa. Seura perustettiin heinäkuussa 2017 ja se on toinen Los Angelesista, Kaliforniasta oleva OWL-joukkue. Se on yksi kahdestatoista OWL:n perustajajoukkueista ja pelasi ensimmäisen kautensa sarjan avajaiskaudella 2018. Seuran omistaa e-urheiluorganisaatio Immortals ja sen toimitusjohtaja Noah Whinston.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto 

Overwatch League -joukkueet
San Francisco Shock

San Francisco Shock on yhdysvaltalainen elektronisen urheilun Overwatch-ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Tyynenmeren divisioonassa. Seura perustettiin heinäkuussa 2017 ja se on kotoisin San Franciscosta, Kaliforniasta. Se on yksi kahdestatoista OWL:n perustajajoukkueista ja pelasi ensimmäisen kautensa sarjan avajaiskaudella 2018. Seuran omistaa yhdysvaltalainen yrittäjä Andy Miller.

San Francisco voitti OWL:n mestaruuden kaudella 2019 voitettuaan loppuottelussa Vancouver Titansin 4–0. Pokaali palasi San Fransiscoon jo seuraavana vuonna Shockin voittaessa kauden 2020 loppuottelussa Seoul Dynastyn 4-2.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto 

Overwatch League -joukkueet
Seoul Dynasty

Seoul Dynasty on eteläkorealainen elektronisen urheilun Overwatch-ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Tyynenmeren divisioonassa. Seura perustettiin heinäkuussa 2017 ja se on kotoisin Soulista. Se on yksi kahdestatoista OWL:n perustajajoukkueista ja pelasi ensimmäisen kautensa sarjan avajaiskaudella 2018. Seuran omistaa videopeliyhtiö Kabamin toimitusjohtaja Kevin Chou.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto 

Overwatch League -joukkueet
Shanghai Dragons

Shanghai Dragons (; pinyin: Shànghǎi Lóngzhīduì) on kiinalainen elektronisen urheilun Overwatch-ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Tyynenmeren divisioonassa. Seura perustettiin heinäkuussa 2017 ja se on kotoisin Shanghaista. Se on yksi kahdestatoista OWL:n perustajajoukkueista ja pelasi ensimmäisen kautensa sarjan avajaiskaudella 2018. Seuran omistaa kiinalainen teknologiayhtiö NetEase.

Shanghai Dragons pitää hallussaan ammattilaisurheilujoukkueen pisintä tappioputken ennätystä 42 perättäisellä tappiolla.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto  

Overwatch League -joukkueet
Vancouver Titans

Vancouver Titans on kanadalainen elektronisen urheilun Overwatch-ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Tyynenmeren divisioonassa. Seura perustettiin syyskuussa 2018 ja se on kotoisin Vancouverista. Se on toinen kahdesta OWL:n kanadalaisjoukkueesta Toronto Defiantin ohella. Vancouver Titans pelasi ensimmäisen OWL-kautensa vuonna 2019. Seuran omistaa jääkiekkoseura Vancouver Canucksin toimitusjohtaja Francesco Aquilini.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto 

Overwatch League -joukkueet
Unkarinsinililja

Unkarinsinililja eli dalmatiansinililja (Scilla litardierei) on parsakasvien heimoon kuuluvan sinililjojen suvun (Scilla) monivuotinen sipulikasvi.

Kuvaus

Sipuli, varret ja lehdet 
Unkarinsinililjan sipuli on halkaisijaltaan noin 6 senttimetriä. Sen korkeus on 10–25 senttimetriä. Lehdet ovat tasaleveät ja melko pystyssä.

Kukinnot 
Unkarinsinililjan kukinto on terttu. Sen kukat siirottavat tertusta joka on kartion muotoinen. Kukkien väri on violetinsininen. Sen kukintojen vuoksi sitä kasvatetaan koristekasvina.

Kasvupaikat ja levinneisyys 
Unkarinsinililja ei ole kovinkaan vaativa maaperän happamuuden suhteen mutta vaatii vettä läpäisevän kasvualustan. Kesällä se vaatii kuivan kauden. Kerran istutettuna se lisääntyy itsestään tekemällä joka vuosi uusia sivusipuleita ja kasvaa suuriksi ryhmiksi.

Unkarinsinililja on nimestään huolimatta kotoisin Kroatiasta jossa se on kotoperäinen laji. Luonnollisilla kasvupaikoillaan se on luokiteltu silmälläpidettäviin lajeihin. Kroatiassa se kasvaa Dinaaristen alppien aluella olevilla karstikentillä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Dalmatiansinililja – Nectaroscilla litardierei
 
 

Sinililjat
Silmälläpidettävät kasvit
Gan

Gan, GAN tai GaN voi tarkoittaa seuraavia:

 GAN, Generic Access Network eli Unlicenced Mobile Access, pääsyn GSM- ja GPRS-verkkoihin mahdollistava tekniikka
 gan-kiina, eteläkiinalainen kieli
 Gan, Jangtsen sivujoki Kiinassa
 Gan, kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Ranskassa
 Tour Gan, Tour Nobel, pilvenpiirtäjä Défensen alueella lähellä Pariisia

 GaN, galliumnitridi, puolijohdemateriaali
 Gan-nimisiä henkilöitä:
 Heidi Gan (s. 1988), malesialainen uimari
 Gan Ying (1. vuosisadalla), kiinalainen sotilaslähettiläs ja tutkimusmatkailija
 kuvitteellisia henkilöitä:
 Gan Fall, sivuhahmo manga- ja animesarjassa One Piece
Sierra Leone Broadcasting Corporation

Sierra Leone Broadcasting Corporation (SLBC) on Sierra Leonen kansallinen yleisradioyhtiö.

Sierra Leonen yleisradiotoiminta sai alkunsa Freetowniin vuonna 1934 perustetusta lankaradioverkosta. Langaton lähetystoiminta alkoi vuonna 1956. Vuonna 1957 perustettiin tiedotus- ja yleisradioministeriön alainen Sierra Leone Broadcasting Service (SLBS). Se lähetti ohjelmaa englanniksi ja paikallisilla kielillä lyhyillä (SW) ja keskiaalloilla (MW).

Sierra Leone Television aloitti mustavalkolähetykset Freetownissa vuonna 1963. Väritelevisioon siirryttiin vuonna 1978. Myöhemmin toiminta rappeutui, ja maa oli välillä kokonaan vailla televisiolähetyksiä.

Sierra Leonen sisällissodan aikana maahan perustettiin yksityisiä ULA-asemia. SLBS menetti kalustoaan ja sen lähetykset kattoivat vain neljäsosan maasta. Vuonna 2005 sillä oli ULA-asema Freetownissa ja viisi paikallisradiota. YK:n rauhanturvajoukot perustivat julkisen palvelun aseman Radio UNMASIL:in vuonna 1999.

Sierra Leone Broadcasting Corporation muodostettiin vuonna 2010 yhdistämällä SLBS ja YK:n Radio UNMASIL. Se on muodollisesti itsenäinen valtionyhtiö, joka toimii tiedotus- ja viestintäministeriön alaisuudessa.

SLBC:llä on radioasema Freetownissa sekä paikallisradiot Bossa, Kailahunissa, Kenemassa, Koidussa, Magburakassa ja Makenissa. Radiolähetykset tapahtuvat kokonaan ULA-alueella. Tärkein lähetysasema on maan länsiosan kattava Leicester Peak.

Yhtiöllä on kaksi televisiokanavaa, joista ensimmäistä välitetään Freetownista satelliitilla Bon, Keneman ja Makenin releasemille. Toinen kanava esittää elokuvia ja viihdettä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Sierra Leone Broadcasting Corporation 

Julkisen palvelun mediayhtiöt
Sierraleonelaiset viestimet
Televisioyhtiöt
Radioasemat
Liberia Broadcasting System

Liberia Broadcasting System (LBS) on Liberian kansallinen yleisradioyhtiö.

Liberian yleisradiotoiminta sai alkunsa yhdysvaltalaisen lääkärin John B. Westin vuoden 1947 tienoilla perustamasta ELBC-radioasemasta. West palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1955, mutta seuraavana vuonna paikalliset radioamatöörit perustivat uuden aseman ELRS:n. Sitä ennen vuonna 1954 toimintansa oli aloittanut myös kristillinen radioasema ELWA.

Maan hallitus perusti vuonna 1959 brittiläisen Rediffusion-yhtiön kanssa Liberian Broadcasting Corporationin, joka aloitti lähetykset vanhalla ELBC-tunnuksella seuraavan vuoden alussa. Aseman omistus siirtyi vuonna 1963 valtiolle, joka otti sen toiminnan vastuulleen vuonna 1968. Televisioasema ELTV perustettiin vuonna 1964. Vuonna 1979 siirryttiin värilähetyksiin ja samalla otettiin käyttöön japanilaisrahoituksella rakennettu radio- ja tv-talo.

Vuoden 1980 vallankaappauksen jälkeen ELBC ja ELTV yhdistettiin Liberian Broadcasting System -nimiseksi julkisen palvelun yhtiöksi. 1980-luvun puolivälissä LBS:llä oli kansallinen radioasema keski- (MW) ja lyhytaalloilla (SW), ULA-asema (FM) sekä televisioasema alilähettimineen. Yhdysvaltojen tuella rakennettiin kolmen maaseuturadion verkko Liberian Rural Communications Network.

LBS:n kalusto tuhoutui vuonna 2003 päättyneessä Liberian sisällissodassa. Vuonna 2007 sillä oli vain yksi ULA-asema eikä televisio ollut toiminut yli kymmeneen vuoteen. Toimintaa on käynnistetty uudelleen Kiinan tuella.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Liberia Broadcasting System 

Julkisen palvelun mediayhtiöt
Liberialainen kulttuuri
Televisioyhtiöt
Radioasemat
Karjan kirkko

Karjan kirkko on keskiaikainen kirkko Linnakan kylässä Viron Saarenmaan saarella. Kirkko on valmistunut 1200- tai 1300-luvuilla ja se on Saarenmaan kirkoista pienin. Kirkko tunnetaan etenkin goottilaisista kiviveistoksistaan.

Historia

Karjan keskiaikaisen kirkon rakennuttamisen tarkkaa ajankohtaa ei tunneta. Rakennustyöt aloitettiin 1200-luvun aikana ja mahdollisesti ne kestivät 1300-luvun puolelle. Kirkko omistettiin Katariina Aleksandrialaiselle ja Pyhälle Nikolaokselle ja se oli etappi Skandinavian ja Gotlannin kautta Vanhalle-Liivinmaalle saapuville pyhiinvaeltajille. Kirkko kärsi huomattavia vahinkoja Viron Yrjönyön kapinassa vuonna 1343, jossa osa sen rakenteista tuhoutui. Helge Kjellin johti kirkon kunnostustöitä vuosina 1923–1925.

Rakennus

Karjan kirkko on kooltaan Saarenmaan kirkoista pienin. Kirkkorakennus on yksilaivainen ja siltä puuttuu kellotorni. Kirkon holvit ovat sen seiniä kaksi kertaa korkeammat. 

Kirkko tunnetaan etenkin suuresta määrästä kiviveistoksiaan. Monia kiviveistoksista on pidetty goottilaisen kivenveiston huippusaavutuksina. Saarenmaalta saatiin dolomiittia, jonka työstäminen veistäen oli helppoa. Kirkon ornamentiikka esittää esimerkiksi kasviaheita ja kristillisä aiheita. Kirkon eteläportaalia korsitaa Golgata-reliefi, joka kuvaa Jeesusta ristiinnaulittuna Marian ja Johanneksen ympäröimänä. Jeesuksen kanssa ristiinnaulittuna ovat myös kaksi ryöväriä. Reliefissä tekojaan katuneen ryövälin sielun vastaan ottaa enkeli, kun taas Jeesukselle nauraneen perii paholainen. Kirkon alttarin yllä on säilynyt joitakin rakennuksen rakennusvaiheen aikaisia pakanallisia ja maagisia aiheita esittäviä kattomaalauksia.

Lähteet

Viron kirkot
Saarenmaan kunta
Ruututupsukas

Ruututupsukas (Starksia ocellata) on tupsukkaiden (Labrisomidae) heimoon kuuluva kalalaji.
Sen suurin tavattu pituus on 6,0 senttimetriä.
Ruututupsukas elää trooppisissa olosuhteissa.
Lajin elinympäristöjä ovat kivi- ja koralliriutat. Sitä tavataan läntisellä Atlantin valtamerellä.

Lähteet 

Luikerokalat
Valjalan kirkko

Valjalan kirkko on keskiaikainen kirkko Valjalan kylässä Saarenmaan saarella Virossa. Kirkko on tiettävästi vanhin Viron kivikirkoista ja se palveli aikanaan paitsi kirkkona, mutta myös linnoituksena.

Historia

Valjalan kirkko rakennettiin Valjalan maalinnan valloituksen jälkeen vuonna 1227. Valjalan valloitus merkitsi viimeisen vapaan Viron muinasimaakunnan kukistumista ristiretkeläisille. Valjalan kirkko on tiettävästi vanhin Viron kivikirkoista. Kirkon vanhin säilynyt osa on sen kuoriosa, johon rakennettiin vielä myöhemmin myös kirkkosali. Kirkko rakennettiin linnoitusrakenteeksi vuoden 1343 Yrjönyön kapinan aikaan. Rakennus ryöstettiin vuonna 1710 suuren Pohjan sodan aikana. Sittemmin 1900-luvun aikana kirkkoa on kunnostettu useampaan otteeseen.

Rakennus

Valjalan kirkko toimi paitsi kirkkorakennuksena, mutta myös linnoituksena. Kirkon länsifasadilla on sisterssiläisille tyypilliset kaksi suippokaarista ja yksi pyöreä ikkuna. Ikkunat ovat korkealla, jotta vihollinen ei pääsisi niistä sisään. Ikkunoiden yläpuolen suuri kaari rakennettiin ilmeisesti toteuttamattomana osana suunnitelmia laajentaa kirkkoa länteen. Kirkon pyöräkaarinen portaali edustaa romaanista tyyliä. Kirkolla on myös torni, joka on rakennettu mahdollisesti 1600-luvulla. Tornimuurissa on vanhojen hautalaattojen kappaleita. Kirkon kuoriosassa on kuusi apostolihahmoja esittävää seinämaalausta.

Lähteet

Viron kirkot
Saarenmaan kunta
Ross Lambert

Ross Lambert (s. 19. tammikuuta 1962 Kindersley, Kanada) on entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen poikansa Brad Lambert pelaa myös jääkiekkoa ja edustaa SM-liigajoukkue Lahden Pelicansia.

Lähteet

Elävät henkilöt
Vuonna 1962 syntyneet
Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Edustajainhuone (Alankomaat)

Edustajainhuone () on Alankomaiden kaksikamarisen parlamentin, Staten-Generaalin, alahuone. Parlamentin molempien kamarien istuntosali sijaitsee Haagissa.

Historia 
Kaksikamarinen parlamentti otettiin Alankomaissa käyttöön vuonna 1815, jolloin perustettiin 110-jäseninen edustajainhuone ja 40–60:stä jäsenestä koostuva senaatti. Provinssien valtuustot valitsivat jäsenet edustajainhuoneeseen, kun taas senaattorit nimitti kuningas.

Vuoden 1848 perustuslain myötä edustajainhuoneessa tuli olla yksi edustaja 45 000 asukasta kohti ja edustajien valinta siirtyi niille asukkaille, jotka olivat maksaneet tietyn määrän veroja. Senaattorien valinta puolestaan siirtyi provinssien valtuustoille. Vuonna 1887 edustajainhuoneen koko kasvoi 100-jäseniseksi.

Miesten yleinen äänioikeus otettiin käyttöön Alankomaissa vuonna 1917. Naisten ja miesten yleinen äänioikeus lisättiin perustuslakiin vuonna 1922. Toisen maailmansodan aikana 1940–1945 parlamentti ei kokoontunut. Sodan jälkeen perustettu väliaikainen parlamentti toimi 4. kesäkuuta 1946 asti.

Vuodesta 1956 lähtien edustajainhuoneessa on ollut 150 jäsentä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Edustajainhuoneen sivusto 

Alahuoneet
Alankomaiden politiikka
Tetonin piirikunta (Wyoming)

Tetonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Wyomingin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 23 081 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 10 606 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Jackson on myös sen suurin kaupunki.

Asukkaat 
Piirikunnan asukkaista 81,5 prosenttia on valkoisia ja 15 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 2,2 aasialaisia. 16,3 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 91,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 39 vuotta.

Kuvia piirikunnasta

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Wyomingin piirikunnat
EuroFloorball Cup 2019

EuroFloorball Cup 2019 on järjestyksessään 8. Euroopan 5. ja huonommin sijoittuneiden maiden seurajoukkueiden salibandyturnaus. Vuonna 2018 ei poikkeuksellisesti järjestetty EuroFloorball Cupia, sillä turnaukselle ei löydetty järjestäjää. Myöskään vuoden 2019 turnauksen järjestäminen oli epävarmaa. EuroFloorball Cup 2019 pelataan Slovakian Malackyssä.

Joukkueet 

Miehet
  Leipzig
  Greåker
  AS Trenčín
  Tsunami
  Phoenix
  Komarom

Naiset
  Kysucké NM
  Gdańsk
  Weissenfels
  Nauka-SAFU
  Leganes
  CDE El Valle

Lähteet 
 https://floorball.sport/event/eurofloorball-cup-2019/
 https://floorball.sport/eurofloorball-cup-2019/

Slovakian urheilu
Vuoden 2019 salibandy
EuroFloorball Cup
Bratislavan alue
Aspegrenin puutarha

Aspegrenin puutarha on puutarha Pietarsaaressa, jonka perusti Rovasti Gabriel Aspegren Rosenlundin alueella 1700-luvun keskivaiheella. Puutarha oli jaettu symmetrisesti kortteleihin, joissa viljeltiin muun muassa hyötykasveja ja hedelmäpuita. Puutarha jälleenrakennettiin 2001–2003. Aluetta hallinnoi Aspegrenin puutarhasäätiö ja alue on yleisölle avoinna. Alue on noin 5 hehtaarin suuruinen.

Lähteet 

Pietarsaaren nähtävyydet
Puutarhat
Pietarsaaren rakennukset ja rakennelmat
Aira Niemi-Pynttäri

Aira Niemi-Pynttäri (1924 Alajärvi – 2011) oli suomalainen taidemaalari.

Alajärven Pynttäristä kotoisin ollut Aira Niemi-Pynttäri opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1946–1949 ja sen jälkeen Suomen Taideakatemian koulussa 1950–1951.  Hän osallistui 1950-luvun alussa Suomen taiteilijaseuran opintomatkoihin Venetsian biennaaliin ja Milanon triennaaliin ja opiskeli vielä Pariisissa Académie de la Grande Chaumiéressa vuonna 1958. 

Niemi-Pynttäri teki 1950-luvulla isoja Lappi-aiheisia maalauksia. 1960-luvulla hän matkusteli ulkomailla muun muassa Siperiassa ja Kaukasuksella Neuvostolliton alueella, Italiassa ja Egyptissä. Tällä kaudella syntyi maalaussarja Seitsemän retkeä itään. 1970-luvulla Niemi-Pynttäri keskittyi kuvaamaan Suomen maaseudulla käynnissä ollutta murrosta ja maaltapaon vaikutuksia Tuhoutunut maailmankuva-aiheisissa maalauksissa. 1980-luvulla hän hankki ateljeekodikseen Ruovedeltä Pajuskylän lakkautetun kyläkoulun ja teki pitkään heinäaiheisia maalauksia. Viimeksi hän haki maalauksiinsa aiheet Suomen historiasta sekä vanhojen kirjeiden ja kirjojen kautta omasta lapsuudestaan ja juuristaan.  

Niemi-Pynttärin teoksia on yksityiskokoelmissa ja museoiden kokoelmissa sekä muun muassa Alajärven, Alavuden, Joensuun, Kokkolan, Seinäjoen ja Tampereen kaupunkien kokoelmissa. Hän osallistui yhteisnäyttelyihin vuodesta 1957 alkaen ja piti yksityisnäyttelyitä vuodesta 1962 alkaen. Ulkomailla hän osallistui vierasnäyttelyihin Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Iso-Britanniassa.

Maalauksia 
 Suopolulla. 1979

Kirjallisuutta 
 Leena Passi : Aira Niemi-Pynttäri, vahva tiensä kulkija. Nelimarkka-museon julkaisuja 2. Alajärvi 1994 ISBN 9519706402
 Leena Passi : Aira Niemi-Pynttäri: veteen kirjoitettu. Nelimarkka-museon julkaisuja 8. Alajärvi 2004 ISBN 9519706461

Lähteet 

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet
Formula 2 -kausi 2019

Formula 2 -kausi 2019 oli FIA Formula 2 Championship -sarjan kolmas kausi.

Tallit ja kuljettajat

Mestaruuspisteet 
Pisteet jaettiin lauantain pitkän kilpailun kymmenen parhaan joukkoon sijoittuneille kuljettajille ja kahdeksalle parhaalle sunnuntain sprinttikisassa. Lauantain pitkään kilpailuun paalupaikalle ajanut kuljettaja palkittiin neljällä pisteellä. Nopeimman kierroksen ajanut kuljettaja sai kaksi pistettä, mikäli hän on ajanut 90 % kisakierroksista ja sijoittunut kymmenen parhaan joukkoon lopputuloksissa. Sprinttikisaan paalupaikan ottanut kuljettaja ei saanut ylimääräisiä pisteitä.

Kilpailukalenteri

Televisiointi 
Suomessa F2-kilpailut esitti kaudella 2019 maksutelevisiokanava C More Max.

 Selostajat
 Niki Juusela
 Ville Lepistö
 Asiantuntijat
 Aaro Vainio
 Niko Kari
 Ossi Oikarinen
 Tommi Pärmäkoski
Jennifer Koh

Jennifer Koh (s. 8. lokakuuta 1976 Glen Ellyn, Illinois) on yhdysvaltalainen viulisti. Hän syntyi Chicagossa korealaisille vanhemmille ja sai instrumentikseen viulun sattuman kaupalla, sillä Suzuki-metodia käyttäneessä opetusohjelmassa oli jäljellä paikka ainoastaan viuluoppilaalle. Koh debytoi Chicagon sinfoniaorkesterin kanssa 11-vuotiaana. Hän on esittänyt lukuisia uusia teoksia; hänen kantaesittämiään teoksia ovat säveltäneet muiden muassa Kaija Saariaho, Esa-Pekka Salonen, Lera Auerbach ja John Zorn. Kohin ohjelmistoon kuuluu myös monien vanhempien säveltäjien, kuten Johann Sebastian Bachin teoksia.

Koh sai kandidaatin arvon englanninkielisessä kirjallisuudessa Oberlin Collegesta ja suoritti Oberlin Conservatory of Musicissa musiikkiopintoja, joita jatkoi Curtis Institute of Musicissa, jossa työskenteli muiden muassa Jaime Laredon ja Felix Galimirin kanssa. Vuonna 1994 hän sai jaetun hopeamitalin kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa; kultamitalia ei tuolloin myönnetty. Samana vuonna Koh voitti Concert Artists Guildin kilpailun, ja vuonna 1995 hän sai Avery Fisher -urastipendin.

Koh teki Carnegie Hall -debyyttinsä marraskuussa 1995; ohjelmistoon kuului teoksia Bachilta, Wolfgang Amadeus Mozartilta, Eugène Ysaÿelta ja César Franckilta.

Koh on soittanut solistina Yhdysvalloissa muiden muassa New Yorkin, Clevelandin, Baltimoren, Los Angelesin ja St. Louisin suurten orkesterien kanssa sekä ulkomailla Tšekin filharmonikkojen ja Moskovan valtion sinfoniaorkesterin kanssa. Clevelandin orkesterin kanssa hän debytoi Gian-Carlo Menottin viulukonserton esityksellä vuonna 2003. Muihin merkittävää kansainvälistä arvostusta tuottaneisiin esiintymisiin on lukeutunut Carl Nielsenin viulukonserton tulkinta Singaporen sinfoniaorkesterin kanssa helmikuussa 2005.

Kamarimusiikissa Kohin yhteistyökumppaneita ovat olleet hänen miehensä, pianisti Benjamin Hochman sekä viulisti Jaime Laredo, sellisti Christian Poltéra ja pianisti Reiko Uchida.

Kesällä 2019 Koh oli Porvoon Suvisoitto -tapahtuman tähtenä. Suomalainen taidemusiikki on hänelle tuttua muidenkin kuin nykysäveltäjien osalta, sillä hän on esimerkiksi levyttänyt Uuno Klamin viulukonserton. Hän on tehnyt muitakin levytyksiä useille suurille levy-yhtiöille, joihin ovat kuuluneet Cedille, Telarc ja BIS. Säveltäjiä, joiden tuotantoa Koh on levyttänyt, ovat olleet myös muiden muassa Bach, Max Reger, Robert Schumann, Richard Barth ja Saariaho.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut 

Yhdysvaltalaiset viulistit
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Andrei Karejev

Andrei Karejev (s. 19. marraskuuta 1994 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa SM-liigajoukkue Turun Palloseurassa.

Pelaajaura 
Karejev on pelannut KHL:ää Metallurg Novokuznetskin paidassa vuosina 2014–2016. Loppukauden 2016–2017 Karejev pelasi Neftehimik Niznekamskin paidassa.

Kaudeksi 2017–2018 Karejev siirtyi KHL-joukkue Salavat Julajev Ufan riveihin. Kaudella 2018–2019 Karejev pelasi seurassa 17 ottelua torjuntaprosentilla 92,6 ja päästettyjen maalien keskiarvolla 2,33. Karejev on valittu KHL:n viikon maalivahdiksi kahdesti urallaan.

Toukokuussa 2020 Karejev solmi yksivuotisen sopimuksen SM-liigajoukkue Turun Palloseuran kanssa.

Lähteet 

Venäläiset jääkiekkoilijat
Turun Palloseuran pelaajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Nikolai Vekšin

Nikolai Vekšin (23. toukokuuta 1887 Haapsalu – 15. tammikuuta 1951 Norilsk) on virolainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti. Vekšin saavutti pronssia Amsterdamin olympialaisissa 1928 6 mR-luokassa. Vekšin vietiin vuonna 1949 vankileirille hänen taisteltua kommunistista hallintoa vastustavassa liikkeessä. Hän kuoli vankileirillä tammikuussa 1951.

Lähteet

Virolaiset kilpapurjehtijat
Virolaiset olympiamitalistit
Vuonna 1887 syntyneet
Vuonna 1951 kuolleet
Konsta Alatupa

Konsta Timo Iisakki Alatupa (s. 25. kesäkuuta 1999) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Vuosina 2016–2020 hän edusti Kokkolan Työväen Urheilijoita.

Alatupa voitti Kalevan kisoissa 2019 Lappeenrannassa kultaa 100 metrin juoksussa ennätysajallaan 10,53. Kesäkuussa 2019 hän oli juossut Jämsässa aiemman ennätyksensä 10,58. Samoissa Kalevan kisoissa hän saavutti lisäksi pronssia 200 metrillä, jossa hänen ennätyksensä on Jyväskylässä kesäkuussa 2021 juostu 21,29. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa 4 × 200 metrin viestissä 2021 ja saanut hopeaa 400 metrillä 2022. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on 4 × 100 metrin viestijuoksussa saavuttanut hopeaa vuonna 2021 ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa samoin hopeaa vuosina 2021 ja 2022.

Alatupa on edustanut Suomea 4 × 100 metrin viestijuoksussa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 sekä alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2019 ja  2021, joissa kaikissa Suomi karsiutui alkuerissä.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat

Sisäradat 

Lähde

Lähteet 

Suomalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Old School RuneScape

Old School RuneScape (lyh. OSRS) on Jagexin kehittämä ja julkaisema massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli. Peli julkaistiin 22. helmikuuta 2013. Kun Old School RuneScape julkaistiin, se oli vuoden 2007 versio RuneScapesta, mutta myöhemmin pelimoottoria on paranneltu ja peliin on lisätty uutta sisältöä. Vaikka Old School RuneScapella on pienempi joukko kehittäjiä ja vähemmän päivityksiä, sillä on suurempi määrä pelaajia kuin RuneScapella. Pelistä julkaistiin mobiiliversio Androidille ja iOSille lokakuussa 2018. Pelin suositusikäraja on 16 vuotta.

Runescape 3:n suosio on laskenut, ja Old School Runescapen suosio on säilynyt. Jagex-peliyhtiön kahdesta Runescape-versiosta se on suositumpi. Yksi sen suosion syistä saattaa olla vanhan pelin laitevaatimusten kohtuullisuus, mikä teki siitä hyvin soveltuvan mobiililaitteille ja Old School Runescapen suosittu mobiiliversio julkaistiin iOS- ja Android-laitteille lokakuussa 2018. Maaliskuussa 2020 mobiilisovelluksen lataukset ylitti viiden miljoonan rajapyykin. MMO-population.comin mukaan Old School Runescape on maailman 4. suosituin massiivinen verkkoroolipeli ja se arvioi sillä olevan noin 35,3 miljoonaa pelaajaa ja 1,34 miljoonaa päivittäistä pelaajaa. 1. marraskuuta 2020 peliin oli kirjautuneena 170 000 samanaikaista pelaajaa.

Lähteet

Android-pelit
iOS-pelit
Linux-pelit
MacOS-pelit
MMORPG-pelit
Yksittäiset MUD-pelit
Vuoden 2013 videopelit
Shea Whigham

Franklin Shea Whigham Jr. (s. 5. tammikuuta 1969 Tallahassee, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Eli Thompsonina rikosdraamasarjassa Boardwalk Empire (2010–2014).

Hän on myös esiintynyt True Detectiven ensimmäisellä kaudella ja Fargon kolmannella kaudella, sekä lukuisissa elokuvissa, joihin lukeutuvat Paha poliisi – määräsatama New Orleans (2009), Machete (2010), Take Shelter (2011), The Lincoln Lawyer – Oikeuden palvelija (2011), Unelmien pelikirja (2012), American Hustle (2013), The Wolf of Wall Street (2013), Knight of Cups (2015), Kong: Pääkallosaari (2017), Sicario 2: Soldado (2018), Ensimmäisenä kuussa (2018), Vice – vallan oikeat kasvot (2018) ja Joker (2019). Hän on myös näytellyt agentti Michael Stasiakia elokuvissa Fast & Furious (2009), Fast & Furious 6 (2013) ja Fast & Furious 9 (2021).

Whighamilla on neljä lasta yhdessä vaimonsa, Christine Whighamin, kanssa.

Aiheesta muualla 
 

 Vuonna 1969 syntyneet
 Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Elävät henkilöt
Atenololi

Atenololi (kauppanimellä Tenoblock) on  β1-selektiivisten beetasalpaajien ryhmään kuuluva lääkeaine, jota käytetään pääasiallisesti rytmihäiriöiden hoidossa sekä angina pectoriksen ehkäisyyn. Lisäksi sitä käytetään muun muassa migreenien ehkäisyssä, pidentyneen QT-ajan ja alkoholin vieroitusoireiden hoidossa. Muiden β1-selektiivisten salpaajien tapaan vaikutus keskittyy sydämen toimintaan keuhkojen sijaan. Atenololi laskee verenpainetta, tasaa sydämen lyöntirytmiä ja harventaa lyöntien tiheyttä. Lääkkeen toi markkinoille alun perin AstraZeneca vuonna 1976 ja patentin vanhennuttua markkinoille on tullut halvempia rinnakkaisvalmisteita.

Lähteet

Aiheesta muualla

KEGG 
ChemBlink 

Beetasalpaajat
Zygophyllum coccineum

Zygophyllum coccineum on mehikorvakasvien heimoon kuuluvan mehikorvien suvun pensas. Se on kuivakkokasvi, joka kasvaa kuivilla aavikoilla.

Kuvaus

Oksat ja lehdet 
Z. coccineum kasvaa noin 75 senttimetriä korkeaksi ja metrin levyiseksi. Sillä on paljon haarautuvat alhaalta puutuneet kohenevat oksat joiden päällä on aluksi ohutta harmaata karvaa, myöhemmin ne muuttuvat paljaiksi. Lehdet ovat meheviä, sylinterimäisiä ja vastakkaisia.

Kukat ja hedelmä 
Z. coccineum kukkii helmikuusta huhtikuuhun. Kukat ovat yksikotisia. Sillä on viisi vihreänkellertävää, tylppää pyöreäkärkistä verholehteä, joiden pituus on noin 4–6 millimetriä ja leveys 2–3 millimetriä. Terälehdet ovat vaaleankellertävät, hennon karvaiset, jotka ovat pituudeltaan noin 5–7 millimetriä ja 2–2,5 millimetriä leveitä. Heteitä on 10. Emilehtiä on viisi ja emissä on viisi lokeroa.

Hedelmä on lohkohedelmä. Sen palko on lieriömäinen ja siemenet soikeita.

Kasvupaikat ja levinneisyys 
Z. coccineum kasvaa Pohjois-Afrikassa, Siinain niemimaalla, Arabian niemimaalla, Etelä-Palestiinassa, Etelä-Jordaniassa ja Etelä-Irakissa kuivilla aavikkoalueilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 
 

c
Kanariansaarien kasvit
Boccia kesäparalympialaisissa 2020

Bocciassa kilpaillaan Tokion paralympialaisissa 2020 10. kertaa. Bocciakilpailut pidetään Ariake Gymnastics Centressä. Kilpailut käydään 29. elokuuta – 5. syyskuuta 2020. Bocciassa kilpaillaan seitsemässä eri lajissa, jotka kaikki on sekakilpailuja. Yhteensä urheilijoita bocciaan osallistuu 116.

Karsinnat
Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi pari tai joukkue pari- ja joukkuekilpailuihin. Yksilökilpailuissa ei ole samanlaista rajoitusta. Joukkue- ja parikilpailuihin on muutama karsintatapa: isäntämaa Japanille annetaan yksi paikka jokaiseen kilpailuun. Näiden lisäksi kolme alueellisesti (Eurooppa, Aasia/Osenia, Amerikka/Aasia) parasta joukkuetta tai paria pääsee suoraan paralympialaisiin. Kuusi paria tai joukkuetta valitaan rankingin perusteella. Joukkue- ja parikilpailuihin osallistuu 10 paria tai joukkuetta. Yksilökilpailuihin osallistuu 20 tai 24 urheilijaa. Alueellisista kilpailuista pääsee kolme urheilijaa, kolme valitaan yksilörankingin peruteella (vain sellaiset urheilijat, jotka edustavat maata, jotka eivät kilpaile pari- tai joukkuekilpailuissa), 3 tai 7 urheilijaa valitaan pari/joukkuerankingin perusteella ja yksi nainen rankingin perusteella maista, jotka eivät osallistu joukkuekilpailuun. Jokaisesta joukkuekilpailuun osallistuvasta maasta yksi urheilija saa osallistua yksikökilpailuun.

Aikataulu

Mitaliyhteenveto

Mitalit

Lähteet

Kesäparalympialaiset 2020
Jessica Kähärä

Jessica Ida Olivia Kähärä (s. 1. elokuuta 2001 Mikkeli) on suomalainen yleisurheilija, joka on menestynyt eri hyppylajeissa ja 100 metrin aitajuoksussa. Hän edustaa Mikkelin Kilpa-Veikkoja.

Kähärä voitti korkeushypyssä kultaa sisäratojen SM-kilpailuissa 2019 ennätystuloksellaan 190 cm. Kalevan kisoissa 2018 hän saavutti pronssia sekä korkeus- että pituushypyssä. Kalevan kisoissa 2019 hän saavutti pronssia korkeushypyssä ja sijoittui neljänneksi kolmiloikassa. Turun Kalevan kisoissa 2020 Kähärä oli myös korkeushypyssä pronssilla. Joensuussa 2022 hän saavutti hopeaa 100 metrin aitajuoksussa ja pituushypyssä.

Kähärä saavutti alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2018 Unkarin Győrissä hopeaa korkeushypyssä silloisella ennätystuloksellaan 183 cm ja pronssia kolmiloikassa ennätystuloksellaan 13,29 m. Hän sijoittui alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2019 seitsemänneksi kolmiloikassa ja kahdeksanneksi korkeushypyssä.

Kähärän ennätyksiä ovat 100 metrin aitajuoksussa 13,50, korkeushypyssä 190 cm hallissa ja 187 cm ulkoradoilla, pituushypyssä 632 cm hallissa ja 629 cm ulkoradoilla sekä kolmiloikassa 13,26 m hallissa ja 13,29 m ulkoradoilla.

Jessica Kähärän isosisko Jasmin Kähärä kilpailee maastohiihdossa. Sisarusten äiti Catharina Svenlin valittiin 1980-luvulla kolmena vuonna Suomen parhaaksi naislentopalloilijaksi.

Lähteet 

Suomalaiset pika-aitajuoksijat
Suomalaiset korkeushyppääjät
Suomalaiset pituushyppääjät
Suomalaiset kolmiloikkaajat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Miesten Salibandyliigan kausi 2019–2020

Miesten Salibandyliigan kausi 2019–2020 on järjestyksessään 34. Miesten Salibandyliigan kausi. Liigan runkosarja alkaa 21. syyskuuta ja päättyy 29. helmikuuta. Kauteen hallitsevana mestarina lähtee neljä viimeistä mestaruutta voittanut Classic. Edellisen Divari-kauden mestari Tikkurilan Tiikerit, sekä toinen ÅIF nousevat liigaan kaudeksi 2019–2020. Koovee ja FBT Karhut putosivat Divariin edellisen kauden päätteeksi. Kausi keskeytettiin 20. maaliskuuta 2020 koronaviruksen leviämisen hillitsemiseksi,minkä takia pudotuspelit jäivät pelaamatta. Suomen mestaruutta ei jaettu ensimmäistä kertaa Salibandyliigan historiassa.

Joukkueet

Runkosarja 

V = voitto, Vja = jatkoaikavoitto , Vrl = rankkari voitto , Hrl = rankari häviö,  Hja = jatkoaikatappio, H = tappio

Pudotuspelit

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto

Salibandyliigan kaudet
Salibandysarjojen kausi 2019–2020
Vilma Paakkala

Vilma Sini Pauliina Paakkala (s. 11. toukokuuta 1996 Espoo) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on kiekonheitto. Hän edustaa Espoon Tapioita.

Paakkala saavutti Kalevan kisoissa 2019 kiekonheitossa pronssia. Aiemmin hän on sijoittunut Kalevan kisoissa kymmenenneksi vuonna 2015, viidenneksi vuonna 2016 ja kahdeksanneksi vuonna 2017. Kiekonheiton hallimestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia 2019 ja 2020.

Paakkala sijoittui kiekonheitossa kymmenenneksi sekä alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 että alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015. Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2017 hän jäi karsintaan.

Paakkalan ennätykset kiekonheitossa ovat hallissa 53,83 m helmikuulta 2020 ja ulkoradoilla 52,94 m heinäkuulta 2020.

Lähteet 

Suomalaiset kiekonheittäjät
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Jousiammunta kesäparalympialaisissa 2020

Jousiammunnassa kilpaillaan Tokion paralympialaisissa 2020 16. kertaa. Jousiammuntakilpailut pidetään Yumenoshima Park Archery Fieldillä. Kilpailut käydään 28. elokuuta – 5. syyskuuta 2020. Jousiammunnassa kilpaillaan 9 eri lajissa, joista kolme on varattu vain miehille, kolme vain naisille ja loput kolme on sekalajeja. Sekalajit ovat joukkuekilpailuja, sukupuolten omat kilpailut ovat yksilökilpailuja. Yhteensä urheilijoita jousiammuntaan osallistuu 140.

Karsinnat
Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa yksilökilpailuun ja yksi joukkue joukkuekilpailuihin. Karsintatapahtumia on useita: vuoden 2019 MM-kilpailut, kolme alueellista karsintaa (Aasia, Amerikka, Eurooppa) sekä erillinen karsintaturnaus. Näiden lisäksi isäntämaa Japani saa yhden urheilijan tai joukkueen kiintiön jokaiseen kilpailuun. Näiden lisäksi paralympialaisiin kutsutaan yhteensä 12 urheilijaa.

Aikataulu

Mitaliyhteenveto

Miehet

Naiset

Seka

Lähteet

Kesäparalympialaiset 2020
Jatta-Mari Jääskeläinen

Jatta-Mari Jääskeläinen (s. 27. helmikuuta 1994 Lieto) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa.

Kalevan kisoissa Jääskeläinen saavutti keihäänheitossa hopeaa vuonna 2020 tuloksella 56,50m ja Joensuussa 2022 tuloksella 55,28 sekä pronssia vuonna 2019. Aiemmin hän on sijoittunut Kalevan kisoissa viidenneksi vuonna 2017 ja kuudenneksi vuonna 2018. Ennätyksensä 57,47 m hän heitti kesäkuussa 2019 Pihtiputaalla.

Jääskeläinen kilpaili aikuisten maaottelussa ensimmäisen kerran vuonna 2019. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kolmanneksi Suomi−Ruotsi-maaottelussa 2020 ja 2022.

Lähteet 

Suomalaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Lentopallo kesäparalympialaisissa 2020

Lentopallossa kilpailtiin Tokion paralympialaisissa 2020 12. kertaa. Lentopallo-ottelut pelattiin Makuhari Messe Hall A:ssa. Ottelut pelattiin 27. elokuuta – 5. syyskuuta 2021. Sekä miehille että naisille oli omat turnaukset. Kumpaankin turnaukseen osallistui kahdeksan joukkuetta eli 92 urheilijaa. Miesten turnauksen voitti Iran ja naisten Yhdysvallat.

Karsinnat
Yksi maa sai lähettää korkeintaan yhden joukkueen paralympialaisiin kumpaankin turnaukseen. Isäntämaa Japani sai suoran paikan kumpaankin turnaukseen. Kaksi joukkuetta valittiin vuoden 2018 MM-kilpailuissa. Neljä joukkuetta valittiin alueellisissa karsintaturnauksissa (Amerikka, Aasia/Oseania, Eurooppa, Afrikka) ja yksi joukkue pääsi erillisen karsintaturnauksen kautta paralympialaisiin.

Mitaliyhteenveto

Turnaukset

Lähteet

Kesäparalympialaiset 2020
Kaijanlampi (järvi Jyväskylässä)

Kaijanlampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Keljonkankaan kylän lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 61 200 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys on 4,3 metriä. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 140,7 metriä mpy.

Lähteet 

Ristiselän–Murtoselän alue
Botin luomat artikkelit
Jyväskylän järvet
Tekolampi (Jyväskylä)

Tekolampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Keljonkankaan kylän lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 173 metriä mpy.

Lähteet 

Ristiselän–Murtoselän alue
Botin luomat artikkelit
Jyväskylän järvet
Huhtalampi (Jyväskylä)

Huhtalampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Keljonkankaan kylän lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 170,9 metriä mpy.

Lähteet 

Ristiselän–Murtoselän alue
Botin luomat artikkelit
Jyväskylän järvet
Haapalampi (Jyväskylä)

Haapalampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Jyskän kylän lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 114 metriä mpy.

Lähteet 

Ristiselän–Murtoselän alue
Botin luomat artikkelit
Jyväskylän järvet
Asmalampi (järvi Jyväskylässä)

Asmalampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Jyskän kylän lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 104 200 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,8 metriä ja suurin syvyys on 7,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 128,7 metriä mpy.

Lähteet 

Ristiselän–Murtoselän alue
Botin luomat artikkelit
Jyväskylän järvet
Haapalahden lampi

Haapalahden lampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Vaajakosken lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 78,3 metriä mpy.

Lähteet 

Ristiselän–Murtoselän alue
Botin luomat artikkelit
Jyväskylän järvet
Mustalammi (Jyväskylä, Myllyjärvi)

Mustalammi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Ylä-Myllyjärven kylän lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Köhniönjärven valuma-alueeseen (14.232) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 176,8 metriä mpy.

Lähteet 

Köhniönjärven valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Jyväskylän järvet