joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jere Saukko

Jere Saukko (s. 22. huhtikuuta 1993 Alajärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Saukko on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2009 lähtien. Kausina 2012–2017 hän on pelannut 145 Superpesiksen runkosarjaottelua Alajärven Ankkureiden ja Vimpelin Vedon joukkueissa.

Kaudesta 2016 lähtien Saukko on edustanut Vimpelin Vetoa. .

Saavutukset

Pelaajana 
 3 SM-kultaa: 2016, 2017, 2022
 3 SM-pronssia: 2018, 2020, 2021

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Alajärven Ankkureiden pelaajat
Vimpelin Vedon pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Antti Korhonen (pesäpalloilija)

Antti Korhonen (s. 24. maaliskuuta 1993 Oulu) on suomalainen pesäpalloilija. Korhonen on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2009 lähtien. Kausina 2013–2017 hän on pelannut 142 Superpesiksen runkosarjaottelua Pattijoen Urheilijoiden ja Oulun Lipon joukkueissa. Korhosen kasvattajaseura on Oulun Lippo Juniorit.

Kaudella 2018 Korhonen edustaa Sotkamon Jymyä. Hänen sopimuksensa Jymyn kanssa on voimassa kauden 2020 loppuun saakka. Lokakuussa 2020 Jymy ilmoitti ettei Korhonen enää jatka joukkueessa.

Saavutukset

Pelaajana 
 1 SM-kulta: 2020
 1 SM-hopea: 2019
 2 Itä-Länsi-ottelua: 2019, 2022
 Vuoden tulokas: 2013

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Oulun Lipon pelaajat
Sotkamon Jymyn pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Lauri Rönkkö

Lauri Rönkkö (s. 8. maaliskuuta 1994 Kajaani) on suomalainen pesäpalloilija. Pelipaikaltaan Rönkkö on kotiuttajajokeri. Rönkkö edustaa Superpesiksessä Sotkamon Jymyä, johon hänellä on sopimus voimassa kauden 2023 loppuun saakka. Rönkkö on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2011 lähtien. Hänen Superpesis uransa alkoi vuonna 2013 Sotkamon Jymyn joukkueessa. Kaudet 2013 ja 2014 kuluivat kuitenkin pääosin Ykköspesiksen puolella Sotkamon Jymyn kakkosjoukkueessa, sekä farmijoukkue Haapajärven Pesä-Kiiloissa. Kaudeksi 2015 Rönkkö siirtyi Ykköspesiksessä pelaavan Imatran Pallo-Veikkojen riveihin. Imatran Pallo-Veikoissa Rönkkö pelasi kaksi kautta Ykköspesistä ja yhden kauden Superpesistä, Imatran noustessa korkeimmalle sarjatasolle kaudeksi 2017. Kolmen Imatralla vietetyn kauden jälkeen Rönkkö siirtyi Sotkamon Jymyyn, jossa hän on pelannut kaudesta 2018 lähiten.

Superpesis urallaan Rönkkö on pelannut kauden 2022 loppuun mennessä 155 runkosarjan ottelua, joissa hän on lyönyt 15+323 juoksua, tuonut 37 juoksua ja kerännyt 479 kärkilyöntiä. Ylemmissä pudostupeleissä Rönkkö on pelannut 40 ottelua, joissa hän on lyönyt 56 juoksua ja kerännyt 72 kärkilyöntiä. Ykköspesiksessä Rönkkö on pelannut 86 runkosarjan ottelua, joissa hän on lyönyt 6+172 juoksua, tuonut 13 juoksua ja kerännyt 244 kärkilyöntiä. Ykköspesiksen ylemmissä pudotuspeleissä hän on pelannut neljä ottelua, joissa hän on lyönyt viisi juoksua ja kerännyt yhdeksän kärkilyöntiä. Alemmissa pudotuspeleissä otteluita on kertynyt neljä, joissa hän on lyönyt kaksi juoksua ja kerännyt kaksi kärkilyöntiä. Tilastot päivitetty 15.9.2022.

Saavutukset

Pelaajana 
 3 SM-kultaa: 2013, 2014, 2020
 1 SM-hopea: 2019
 2 Itä–Länsi-ottelua: 2017, 2021 
 Ykköspesiksen lyöjäkuningas: 2016

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Sotkamon Jymyn pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Atte Kontio

Atte Kontio (s. 17. maaliskuuta 1996 Pattijoki) on suomalainen pesäpalloilija. Kontio on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2012 lähtien. Kausina 2016–2017 hän on pelannut 41 Superpesiksen runkosarjaottelua Seinäjoen JymyJussien joukkueessa. Kontion kasvattajaseura on Seinäjoen Maila-Jussit.

Kaudella 2018 Kontio edustaa JymyJusseja. Hänen sopimuksensa JymyJussien kanssa on voimassa kauden 2019 loppuun saakka.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Seinäjoen JymyJussien pelaajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Juuso Myllyniemi

Juuso Myllyniemi (s. 11. kesäkuuta 1991 Alajärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Myllyniemi on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2009 lähtien. Kausina 2010–2017 hän on pelannut 198 Superpesiksen runkosarjaottelua Ulvilan Pesä-Veikkojen, Nurmon Jymyn, Koskenkorvan Urheilijoiden ja Seinäjoen JymyJussien joukkueessa. Myllyniemen kasvattajaseura on Seinäjoen Maila-Jussit.

Kausilla 2018 ja 2019 Myllyniemi edusti JymyJusseja. Kaudeksi 2020 Myllyniemi siirtyi Manse PP:hen, jossa hän on pelannut myös kausilla 2021 ja 2022.

Saavutukset

Pelaajana 
 1 SM-kulta: 2021
 1 SM-hopea: 2022
 4 Itä–Länsi-ottelua: 2016, 2017, 2021, 2022

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Seinäjoen JymyJussien pelaajat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Elmeri Lieto

Elmeri Lieto (s. 14. tammikuuta 2000 Nurmo) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Lieto pelaa ulkokentällä kakkospolttajana ja hänet tunnetaan erityisesti kovakätisenä ulkopelaajana. Sisäpelissä Lieto pelaa yleensä vaihtajana numerolla 3.

Liedon pääsarjaura alkoi vuonna 2016 hänen ollessa vasta 16-vuotias. Debyyttikaudellaan Lieto pelasi 24 ottelua Seinäjoen JymyJusseissa. Seuraavien kausien aikana hän kuului joukkueen vakiokokoonpanoon ja pelasi lähes jokaisen ottelun. Itä–Länsi-otteluun Lieto valittiin Seinäjoella pelatessaan kaksi kertaa (2019, 2021). Syksyllä 2021 Lieto siirtyi Joensuun Mailaan, jonka kanssa hänen nykyinen sopimuksensa on voimassa kauteen 2023 saakka sisältäen yhden optiovuoden. Ensimmäisellä kaudellaan Joensuussa Lieto voitti SM-pronssimitalin.

Lieto on pelannut 193 Superpesiksen runkosarjaottelua. Hän on lyönyt 8+76 juoksua, tuonut 109 juoksua ja kerännyt 597 kärkilyöntipistettä, joista suurin osa kolmospesälle.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Joensuun Mailan pelaajat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Isosilkkikukka

Isosilkkikukka (Clarkia amoena) on horsmakasvien (Onagraceae) heimoon, silkkikukkien (Clarkia) sukuun kuuluva kasvilaji, jota käytetään koristekasvina. Isosilkkikukasta voidaan erottaa kolme eri alalajia: Clarkia amoena ssp. amoena, Clarkia amoena ssp. huntiana ja Clarkia amoena ssp. whitneyi. Luonnossa isosilkkikukka kasvaa metsissä sekä pensastomailla ja menestyy lähes merenpinnan tasosta aina 1000 metrin korkeudelle saakka. Isosilkkikukka kukkii kesä–elokuussa ja sillä on vaaleanpunaiset kukat. Vuoriapollo (Parnassius phoebus) hakee luonnossa mettä isosilkkikukan kukista.

Lähteet 
 Califlora: Clarkia amoena

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Isosilkkikukka (Clarkia amoena)
 Puutarha.net: Isosilkkikukka (Clarkia amoena)
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Clarkia amoena 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Clarkia amoena 

Horsmakasvit
Sirokesäkynttilä

Sirokesäkynttilä eli herrasväenkaura (Gaura lindheimeri) on horsmakasvien (Onagraceae) heimoon ja kesäkynttilöiden (Gaura) sukuun kuuluva kasvilaji, jota käytetään koristekasvina. Sitä kasvaa luonnossa ainakin Yhdysvaltojen eteläosissa.

Sirokesäkynttilä on mätästävä ja kasvaa noin 90–150 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat muodoltaan suikeita tai lusikkamaisia. Sirokesäkynttilän kukat sijaitsevat pitkänä terttuna varren latvassa ja kukat ovat väriltään aluksi valkoisia, mutta muuttuvat ajan myötä vaaleanpunertaviksi.

Sirokesäkynttilä kasvaa parhaiten hiekkaisella ja hyvin vettä läpäisevällä kasvualustalla täydessä auringon valossa.

Sirokesäkynttilän tieteellisen nimen lajinimi (lindheimeri) viittaa 1800-luvulla eläneeseen teksasilaiseen kasvien keräilijään Ferdinand Jacob Lindheimeriin.

Lähteet 
 Missouri Botanical Garden: Gaura lindheimeri

Aiheesta muualla 
 Kekkilä: Sirokesäkynttilä eli herrasväenkaura (Gaura lindheimeri)
 ITIS: Oenothera lindheimeri
 United States Department of Agriculture (USDA): Gaura lindheimeri 

Horsmakasvit
Anne Nurmela

Anne Nurmela (s. 28. marraskuuta 1968) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1981, 1986–1998 Nurmela pelasi naisten SM-sarjassa ja Superpesiksessä 267 runkosarjaottelua  Kauhajoen Karhun, Vähänkyrön Viestin, Ikaalisten Tarmon, Vihdin Pallon, Manse PP:n ja Porin Pesäkarhujen joukkueissa. 

Kaudella 1981 Nurmela pelasi yhden ottelun SM-sarjassa Kauhajoen joukkueessa ja tämän jälkeen neljän kauden ajan suomensarjaa ennen liittymistään Vähäkyrön joukkueeseen kaudelle 1986. Kolmen siellä pelatun kauden jälkeen Nurmela liittyi Ikaalisten Tarmon joukkueeseen, jossa juhli SM-kultaa 1991. Neljän Tarmossa pelatun kauden jälkeen hän siirtyi Vihtiin ja sieltä kolmen kauden jälkeen Tampereelle Manse PP:n joukkueesene. Nurmela päätti uransa kauteen 1998 Porin Pesäkarhujen riveissä.

Pelaamissaan 267 ottelussa Nurmela löi 407 ja toi 353 juoksua. Kärkilyöntejä kertyi 1672,

Ulkopelissä Nurmelan pelipaikka oli kakkospolttajana. Nurmela valittiin 11 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja 4 kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.

Saavutukset

Pelaajana 
 1 SM-kulta: 1991
 4 SM-pronssia: 1987, 1989, 1990, 1994
 11 Itä–Länsi-ottelua: 1986–1995, 1998
 4 Liitto–Lehdistö-ottelua: 1987–1990
 Superpesiksen kärkilyöntikuningatar: 1992

Katso myös 
 Luettelo vähintään 10 Itä–Länsi-ottelua pelanneista pesäpalloilijoista

Lähteet 

Vuonna 1968 syntyneet
Suomalaiset pesäpalloilijat
Elävät henkilöt
Kirsi Lakaniemi

Kirsi Lakaniemi (s. 1. kesäkuuta 1967) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1986–1997 Lakaniemi pelasi naisten SM-sarjassa ja Superpesiksessä 247 runkosarjaottelua Vähänkyrön Viestin, Helsingin Roihun ja Jyväskylän Kirin joukkueissa. Ulkopelissä Lakaniemen pelipaikka oli lukkarina. Lakaniemi valittiin 10 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja 6 kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.

Saavutukset

Pelaajana 
 2 SM-kulta: 1996, 1997
 2 SM-pronssia: 1987, 1995
 1 Suomen Cupin voitto: 1987
 10 Itä–Länsi-ottelua: 1986–1993, 1995, 1996
 4 Liitto–Lehdistö-ottelua: 1986–1991
 Vuoden lukkari: 1988

Katso myös 
 Luettelo vähintään 10 Itä–Länsi-ottelua pelanneista pesäpalloilijoista

Lähteet 

Vuonna 1967 syntyneet
Suomalaiset pesäpalloilijat
Elävät henkilöt
Soinniton palataalinen klusiili

Soinniton palataalinen klusiili on useassa kielessä esiintyvä konsonanttiäänne. Sen merkki Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa on [c]. Se esiintyy muun muassa albaniassa, bulgariassa, unkarissa, islannissa, latviassa ja slovakissa. Huolimatta siitä, että äänteestä käytetään kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa c-kirjainta, sitä merkitään harvan kielen kirjoitusjärjestelmässä kyseisellä kirjaimella.

Äänteen ominaisuuksia ovat
 Artikulaatiopaikka on palataalinen eli kielen keski- tai takaosa koskettaa kovaa suulakea
 Fonaatiotapa on soinniton eli äänihuulet eivät värähtele äännettäessä
 Artikulaatiotapa on klusiili eli ilmavirta pysäytetään ääntöväylässä ja sen annetaan purkautua äkillisesti.

Katso myös

Konsonanttiäänteet kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa

Lähteet 

Konsonantit
Real Madridin kausi 2018–2019

Kausi 2018–2019 on Real Madridin 115. kausi ja seuran 88. perättäinen kausi Espanjan jalkapalloilun pääsarjassa. Artikkeli kattaa ajan 1. heinäkuuta 2018 – 30. kesäkuuta 2019.

Kokoonpano 

Päivitetty 23. heinäkuuta 2018Lähde: Realmadrid.com

Siirrot

Tulleet

Menot yhteensä:  €146,25M

Lähteneet

Tulot yhteensä:  €115,5M

Nettotulot yhteensä:  €8,75M

Harjoituskausi ja ystävyysottelut

Kilpailut

La Liga

Tulosten yhteenveto

Ottelukierrokset

Copa del Rey

4. kierros

Neljännesvälierät

Puolivälierät

Välierät

Mestarien liiga

Lohkovaihe

Pudotuspelit

Neljännesvälierät

UEFA Super Cup

FIFA Club World Cup

Real Madrid liittyy suoraan kilpailun välierävaiheeseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 

Real Madrid
Jalkapallosarjojen kausi 2018–2019/2019
Kim Seol-hyun

Kim Seol-hyun (, s. , lyhyesti nimellä Seolhyun) on eteläkorealainen laulaja, näyttelijä ja malli. Hän on tullut tunnetuksi AOA-yhtyeen jäsenenä sekä draamasarjoista Ugly Alert ja Orange Marmalade.

Hänet on valittu vuosiksi 2016–2018 Korean turismin lähettilääksi.

Näyttelijänä

Elokuvissa

Televisiosarjoissa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Kim Seol-hyun Melon-palvelussa 

Eteläkorealaiset laulajat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
KDM Søløven (P563)

KDM Søløven (runkonumero P563) on Tanskan laivaston Flyvefisken-luokan vartiolaiva.

Valmistus 

Alus tilattiin Aalborgin telakalta. Alus laskettiin vesille 1995 ja valmistui 28. toukokuuta 1996.

Palvelus

Lähteet

Viitteet 

Flyvefisken-luokan partioalukset
KDM Havkatten (P552)

KDM Havkatten (runkonumero P552) oli Tanskan laivaston Flyvefisken-luokan vartiolaiva.

Valmistus 

Alus tilattiin Aalborgin telakalta, missä köli laskettiin elokuussa 1988. Alus laskettiin vesille 13. tammikuuta 1990 ja valmistui 1. marraskuuta 1990.

Palvelus

Lähteet

Viitteet 

Flyvefisken-luokan partioalukset
KDM Laxen (P553)

KDM Laxen (runkonumero P553) oli Tanskan laivaston Flyvefisken-luokan vartiolaiva.

Valmistus 

Alus tilattiin Aalborgin telakalta. Alus laskettiin vesille 20. toukokuuta 1990 ja valmistui 22. maaliskuuta 1991.

Palvelus

Lähteet

Viitteet 

Flyvefisken-luokan partioalukset
KDM Makrelen (P554)

KDM Makrelen (runkonumero P554) oli Tanskan laivaston Flyvefisken-luokan vartiolaiva.

Valmistus 

Alus tilattiin Aalborgin telakalta. Alus laskettiin vesille 1990 ja valmistui 4. lokakuuta 1991.

Palvelus

Lähteet

Viitteet 

Flyvefisken-luokan partioalukset
KDM Støren (P555)

KDM Støren (runkonumero P555) oli Tanskan laivaston Flyvefisken-luokan vartiolaiva.

Valmistus 

Alus tilattiin Aalborgin telakalta. Alus laskettiin vesille 1. syyskuuta 1990 ja valmistui 24. huhtikuuta 1992.

Palvelus

Lähteet

Viitteet 

Flyvefisken-luokan partioalukset
Magnesiumkelataasi

Magnesiumkelataasi on ligaaseihin kuuluva entsyymi, joka katalysoi magnesiumionien kelatoitumista porfyriinirenkaan sisältävään protoporfyriini IX:än. Entsyymiä tavataan kasveissa ja yhteyttävissä bakteereissa ja se on keskeinen osa klorofyllin biosynteesiä. Magnesiumkelataasin EC-numero on EC 6.6.1.1.

Rakenne ja toiminta
Magnesiumkelataasi koostuu kolmesta proteiinista, joita kutsutaan alayksiköiksi I, D ja H. Alayksiköt voidaan erottaa toisistaan esimerkiksi kromatografisin menetelmin. Sekä kasvien että bakteerien magnesiumkelataasit sisältävät nämä alayksiköt. Alayksikkö I on molekyylimassaltaan noin 40 kDa, alayksikkö D on kooltaan noin 70 kDa ja alayksikkö H on kooltaan noin 140 kDa. Magnesiumkelataasin alayksiköt I ja D sisältävät ATP:n sitoutumiskohdan ja ATPaasiyksikön ja osallistuvat myös magnesiumionin sitomiseen. Molemmat ovat muodoltaan rengasmaisia ja koostuvat kuudesta alayksiköstä. Alayksikkö H sisältää protoporfyriini IX:n sitoutumiseen. Magnesiumkelataasi vaatii toimiakseen ATP:tä ja sen hydrolyysistä saadaan energiaa reaktion suorittamiseen.

Magnesiumkelataasin alayksiköt I ja D sitoutuvat ATP:hen ja keskenään muodostaen proteiinikompleksin, joka sitoutuu alayksikköön H. ATP-molekyyli hydrolysoituu aDP-molekyyliksi ja magnesiumioni insertoituu protoporfyriini IX:n renkaaseen. Magnesiumionin sitoutumisen tarkkaa mekanismia ei tunneta. Magnesiumkelataasin katalysoiman reaktion tuotteet ADP ja magnesium-protoporfyriini IX-kompleksi inhiboivat suurina konsentraatioina entsyymin toimintaa ja ovat tärkein säätelytekijä.

Lähteet

Ligaasit
CD Santa Clara

Clube Desportivo Santa Clara on jalkapalloseura Ponta Delgadan kaupungista. Kaudella 2018–2019 Santa Clara pelaa Portugalin korkeimmalla sarjatasolla Primeira Ligassa. Seura pelaa kotiottelunsa Estádio de São Miguelilla. Santa Clara on perustettu vuonna 1921.

Lähteet 

Portugalilaiset jalkapalloseurat
Friðþjófr Uljaan saaga

Friðþjófr Uljaan saaga [fri:dthjoufr] (isl. Friðþjófs saga ins frækna) on  keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se sijoittuu aikaan ennen Islannin asuttamista ja luetaan siksi muinaissaagoihin. Saaga kertoo Friðþjófr Þorsteinninpojasta, sognevuonolaisen talonpojan pojasta, joka ansaitsee lisänimensä rohkeudellaan, ja rakastuu Sognin kuninkaaksi kutsutun Belin tyttäreen Ingibjörgiin. Tämä on kuitenkin luvattu Sveanmaan (isl. Svíþjóð) kuningas Hringrille, ja alhaissyntyinen Friðþjófr saa siksi Ingibjörgin puolisokseen vasta lukuisten eri käänteiden jälkeen. Friðþjófr Uljaan saagasta on säilynyt kaksi versiota. Näistä lyhyempi on laadittu Islannissa 1200-luvun loppupuolella tai 1300-luvun alussa, mutta sen varhaisimmat säilyneet käsikirjoitukset ovat 1400-luvun lopulta (AM 510 4to). Saagan pitempi versio on todennäköisesti 1400-luvulta, ja se on säilynyt vain paperikopioina (AM 173 fol ; Stock. Papp. fol. no. 56 ). Kaiken kaikkiaan saagasta on säilynyt useita kymmeniä käsikirjoituksia, mikä kertoo Friðþjófr Uljaan saagan olleen hyvin suosittu. Saagan lisäksi on säilynyt myös Friðþjófrin tarinaan liittyvää rímur-runoutta, josta saadut vaikutteet näkyvät saagan nuoremmassa versiossa.  Friðþjófr Uljaan saagaa ei ole suomennettu.

Katso myös
Saaga
Muinaissaagat
Ritarisaagat
Kotoperäiset ritarisaagat

Lähteet
Evans, Jonathan D. M. 1993. Friðþjófs saga ins frækna. Teoksessa Medieval Scandinavia. An Encyclopedia, toim. Phillip Pulsiano. New York and London: Garland Publishing 1993, 221.
 Simek, Rudolf & Hermann Pálsson. 2007. Lexikon der altnordischen Literatur. Kröners Taschenausgabe 490. Stuttgart: Kröner.

Viitteet

Käännökset ja editiot
Friðþjófs saga ins frækna teoksessa Rafn, C. C. (toim.) 1829–1830. Fornaldar sögur Nordrlanda, 2. Copenhagen: Popp, 63–100 (pitempi versio).
Fridthjofs saga hins Froekna teoksessa Eiríkr Magnússon & William Morris (käänt.). 1875. Three Northern Love Stories and Other Tales. London: Ellis & White, 69-121. 
Larsson, Ludvig (toim.). 1893. Sagan och rimorna om Friðþiófr hin frækni. Samfund til udgivelse af gammel nordisk litteratur, 22. Copenhagen: Malmström.
Larsson, Ludvig (toim.). 1901. Friðþjófs saga ins frækna. Altnordische Saga-Bibliothek, 9. Halle: Niemeyer. 
Friðþjófs saga ins frækna teoksessa Guðni Jónsson (toim.). 1954.  Fornaldar sögur Norðurlanda, 3. Akureyri: Íslendingasagnaútgáfan, 75–104.

Aiheesta muualla
 Friðþjófs saga ins frækna muinaisislanniksi Heimskringla.no -sivustolla (lyhyempi versio)
 Friðþjófs saga ins frækna muinaisislanniksi Snerpa.is -sivustolla (lyhyempi versio)
 Friðþjófs saga ins frækna -bibliografia Stories for All Time: The Icelandic Fornaldarsögur  -sivustolla

Muinaissaagat
Operaatio Wigwam

Operaatio Wigwam oli yhden ydinkokeen mittainen merellinen sotilasoperaatio. Tämän tehnee erityislaatuiseksi se, että toteuttaja oli Yhdysvaltain laivasto, sekä myös se: että ydinlaukaisu suoritettiin avomerellä ja pintaa paljon syvemmällä. Siihen osallistui 30 Yhdysvaltain laivaston alusta sekä 6 800 henkilöä. Ydinkoelataus räjäytettiin merialueella n. 800 km eli 500 mailia San Diegosta lounaiseen. 14. toukokuuta vuonna 1955 räjäytettiin Mark 90  W7-tyypin, Betty-nimen saanut ydinräjähde.

Aseen tyyppi oli syvyyspommi. Sen tuhovoima oli 30 kT, aseen kehittäjä on Los Alamosin ydinlaboratorio LANL ja se mahdollisesti käytti kiihdytettyä fissiota. Tämä on perusteltavissa pommin klassista fissiopommia kevyemmällä kokoonpanolla eli konstruktiolla. Esimerkiksi raskas laivastohävittäjäkone F7F-3 Tigercat kykeni  kantamaan, tämän arviolta 1 100 kg omamassaltaan olevan ydinsyvyyspommin.

Koelataus hinattiin laukaisukohteeseensa proomulla Tyynellämerellä. Pommiin oli vedetty yli 6 mailin eli lähes 10 km mittaiset kaapelit. Räjäytys toteutettiin 680 m eli 2 000 jalan/ft. syvyydessä. Räjäytyksen nimi oli sama kuin operaation eli Wigwam.

Itse testattu asetyyppi Mark 90 Betty oli käytössä vain varsin lyhyen ajan, sillä sen palvelusura käsitti vuodet 1955 - 1960. Kehittely tapahtui vuonna 1952.  Aktiivissa käytössä olleiden syvyyspommien ydinkärjen tuhovoima oli 5 - 10 kT. W7 -asetyyppiä eli ydinkärkeä käytettiin myös muissa sovellutuksissa, kuten taktisiin lyhyen kantaman ohjuksiin asennettuna sekä ilmatorjuntaohjuksissa.

Muuta erikoista oli se, että USS Mount McKinley oli toistamiseen johtoaluksena eli lippulaivana yhdysvaltalaisten suorittamassa ydinkokeessa. Operaatio Sandstone oli tämä edellinen (ko. alusta tarkoittaen) mainittu, mikä toteutettiin vuonna 1948.

Lähteet
 https://declassification.blogs.archives.gov/2016/09/22/new-formerly-restricted-data-declassification-determination/
 https://www.revolvy.com/main/index.php?s=Mark+90+nuclear+bomb
 https://www.globalsecurity.org/wmd/systems/mk7.htm

Aiheesta muualla
http://www.dtic.mil/dtic/tr/fulltext/u2/a995001.pdf (pdf-tiedosto)
http://www.dtra.mil/Portals/61/Documents/NTPR/1-Fact_Sheets/WIGWAM%20-%202017.pdf?ver=2017-02-07-081700-960 
https://www.youtube.com/watch?v=ku7R1TSBfjI

Viitteet

Yhdysvaltain ydinkokeet
Kalifornian historia
1955
Dwight D. Eisenhowerin presidenttikausi
Ella Junnila

Ella Juulia Junnila (s. 6. joulukuuta 1998) on suomalainen korkeushypyn sisäratojen EM-mitalisti. Hän edustaa Tampereen Pyrintöä. Hänen valmentajanaan on kesäkuusta 2021 lähtien toiminut Tuomas Sallinen. Aikaisemmin häntä on valmentanut Jouko Kilpi ja Mikko Rummukainen.

Ella Junnila aloitti urheilu-uransa viisivuotiaana silloisella asuinpaikkakunnallaan Äetsässä ja edusti Kiikan Rientoa ja Vammalan seudun Voimaa. Junnila edusti Janakkalan Janaa vuosina 2014–2018. Vuodesta 2019 Junnila on edustanut Tampereen Pyrintöä.

Junnilan päälaji on korkeushyppy, jossa hänen ennätyksensä 196 cm on myös Suomen ennätys. Hän hyppäsi ennätyksensä Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 7. maaliskuuta 2021. Ulkoratojen Suomen ennätyksen 195 cm hän hyppäsi 3. heinäkuuta 2019 Tampereen GP-kisoissa. Hän paransi Suomen ennätystä ensimmäisen kerran kesäkuussa 2019 hypättyään Turussa 194 cm. Helmikuussa 2021 hän paransi sisäratojen Suomen ennätystä hypättyään ensin Ruotsin Sätrassa 192 cm ja viikkoa myöhemmin Tampereella 194 cm.

Junnila karsiutui loppukilpailusta Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017, Berliinin EM-kilpailuissa 2018 tuloksella 186 ja Glasgow’n EM-hallikilpailuissa 2019 tuloksella 185. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia tuloksella 192. Dohan MM-kisoissa 2019 Junnila karsiutui loppukilpailusta tuloksella 180 cm. Sisäratojen Toruńin EM-kilpailuissa 2021 Junnila saavutti pronssia Suomen ennätystuloksella 196, jonka hän ylitti ensimmäisellä yrityksellä. Hän karsiutui loppukilpailusta vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa, kuten myös Eugenen MM-kilpailuissa 2022. ja Münchenin EM-kilpailuissa 2022.

Kalevan kisoissa Junnila on voittanut kultaa vuosina 2019 ja 2021 sekä saavuttanut hopeaa vuonna 2018 ja pronssia 2022. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut kultaa 2021 ja pronssia 2022.

Junnila on urheilijoiden oikeuksia ajavan yhdistyksen Yleisurheilijat ry:n puheenjohtaja.

Yksityiselämä 
Junnilan äiti Ringa Ropo kilpaili myös pituus- ja korkeushypyssä. Junnila valmistui ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta syksyllä 2018 ja aloitti politiikan tutkimuksen opinnot Tampereen yliopistossa elokuussa 2020. Junnila on naimisissa Mikko Rummukaisen kanssa, joka myös valmentaa häntä. Junnila opiskelee Tampereen yliopistossa pääaineenaan valtio-oppi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset korkeushyppääjät
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
André Jobin

André Jobin (s. 20. tammikuuta 1933 Québec City) on kanadalainen tenori. Hän vietti kymmenen vuotta New Yorkissa ja asettui sitten Pariisiin. Hän opiskeli siellä draamaa Pierre Bertinin ja Suzanne Nivetten johdolla. Hän esiintyi näyttelijänä jo ennen debytoimistaan laulajana vuonna 1958 Pascal Bastian ja Sidney Bechetin musiikkikomediassa Nouvelle-Orléans. Sitten hän esiintyi Joseph Kosman teoksessa Bilitis et l'amour ja Georges Van Parysin teoksessa Le jeu des dames (1960). 

Oopperaan Jobin siirtyi vuonna 1963. Hän tuli tunnetuksi erityisesti Pelléasin roolista Pelléas et Mélisande -oopperassa, jossa hän esiintyi useissa eri oopperataloissa eri maissa. 

Jobinin isä oli Raoul Jobin.

Lähteet 

Kanadalaiset oopperalaulajat
Tenorit
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Sarekat Islam

Sarekat Islam on vuonna 1912 perustettu indonesialainen poliittinen puolue. Se on maan ensimmäinen puolue, joka sai laajaa kannatusta. Puolue perustettiin muslimikauppiaiden järjestöksi, jotka halusivat edistää taloudellisia etujaan Jaavalla, suhteessa kiinalaisiin, mutta järjestö kehittyi poliittiseksi puolueeksi. Se sai nopeasti suuren suosion ja se alkoi työskennellä Hollannin Itä-Intian hallinnossa. Sen suosion kasvua auttoi järjestön uskonnollinen vakaumus. Puolue suuntautui yhä enemmän vallankumoukselliseen toimintaan vuosikymmenen lopulla. Vuonna 1921 puolue jakautui ja sen kommunistisiipi liittyi Indonesian kommunistiseen puolueeseen.

Lähteet 

Indonesian historia
Indonesialaiset puolueet
Indonesian kommunistinen puolue

Indonesian kommunistinen puolue (, PKI) on vuonna 1914 perustettu indonesialainen poliittinen puolue.

PKI ryhtyi kamppailuun Alankomaiden Itä-Intiassa hollantilaisvaltaa vastaan. Vuonna 1926 se organisoi laajan kansannousun, joka vaikutti erityisesti Bantenin alueella Jaavan länsiosassa.

Hollantilaiset kukistivat kommunismimieliset mellakat ja PKI:n toiminta elpyi vasta toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1965 sen toiminta kiellettiin vallankumouksellisen syyskuun 30. päivän liikkeen jälkeen.

Lähteet

Viitteet 

Indonesian historia
Indonesialaiset puolueet
NRP Péro Escobar (F335)

NRP Péro Escobar (runkonumero F335) oli Portugalin laivaston vuonna 1955 vesillelaskettu fregatti.

Valmistus 
Alus tilattiin nimellä DE 1032 Castellammare di Stabialta Italiasta, missä köli laskettiin 7. tammikuuta 1955. Alus laskettiin vesille 25. syyskuuta 1955 ja valmistui 1. heinäkuuta 1957.

Aluksen aseistuksena oli kaksi yksiputkista 76 millimetrin 62 pituuskaliiperin SMP-3-tykkiä, joista toinen oli keula- ja toinen peräkannella. Ilmatorjunta-aseistuksena oli kaksiputkinen Boforsin 40 millimetrin 70 pituuskaliiperin ilmatorjuntakanuuna ja kaksi kaksiputkista Oerlikonin 20 millimetrin 70 pituuskaliiperin ilmatorjuntatykkiä. Sukellusveneidentorjuntaan aluksella oli kaksi kolmiputkista Squid-heitintä, kaksi syvyyspommikiskoa ja yksi kolmiputkinen 533 millimetrin torpedoputki.

Aluksella oli AN/SQS-29 ja tyypin 147F -kaikuluotaimet. Tutkajärjestelmään kuuluivat valvontatutkana MLA-18 ja tulenjohtoon MLT-3A. Propulsiojärjestelmänä oli kaksi Foster Wheeler -kattilaa ja kaksi Navalmeccanican turbiinia, jotka pyörittivät kahta akselia. Kokonaistehona oli 24 500 hevosvoimaa, millä saavutettiin 32 solmun huippunopeus. Alus kykeni 16 solmun nopeudella 2 800 merimailin toimintamatkaan.

Palvelus 
Aluksen rauhan ajan normaalin partioinnin ja koulutuksen katkaisivat pari episodia. Alus osallistui 1961 kaapatun risteilyalus Santa Marian takaa-ajoon. Samana vuonna alus lähetettiin Angolan itsenäistymissotaan mukanaan joukkoja. Operaatio kuitenkin peruutettiin Yhdysvaltain painostettua osapuolia.

Vuonna 1962 hajosi aluksen propulsiojärjestelmä, jonka korjaamisen aloittaminen venyi Afrikan konfliktien aiheuttamien talousvaikeuksien vuoksi aina vuoteen 1967. Alus palautettiin 1971 palvelukseen. Telakalla ollut alus modernisoitiin, jolloin sen aseistukseksi asennettiin kaksi 76 millimetrin 50 pituuskaliiperin Mark 33 -tykkiä. Ilmatorjunta-aseina olleet Boforsit ja Oerlikonit poistettiin ja 533 millimetrin torpedoputket korvattiin kahdella kolmiputkisella 324 millimetrin Mk 32 -putkilla. Tulenjohtotutkaksi oli vaihdettu SPG-34, joka oli kytketty suoraan tykkeihin. Valvontatutka ja kaikuluotaimet säilyivät ennallaan.

Siirtomaasotien päätyttyä ja Portugalin demokratisaation seurauksena asevoimia supistettiin voimakkaasti. Alus siirrettiin reserviin 6. marraskuuta 1975 ja se poistettiin alusluettelosta 1. syyskuuta 1976. Se romutettiin pian tämän jälkeen.

Lähteet 

Portugalin laivaston fregatit
Regio Cantiere di Castellammare di Stabia‎
HMS Bigbury Bay

HMS Bigbury Bay (viirinumero K606) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Bay-luokan fregatti. Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin 1959 Portugalille, joka nimesi aluksen NRP Pacheco Pereira.

Valmistus 

Alus tilattiin 19. tammikuuta 1943 Loch-luokan sukellusveneentorjuntafregattina työnumerolla J11825 Hall, Russell and Companyltä Aberdeenistä, mutta tilaus muutettiin Bay-luokan alukseksi vuonna 1944 ennen kölin laskua 30. maaliskuuta. Alus laskettiin vesille 16. marraskuuta 1944 ja valmistui 12. heinäkuuta 1945.

Palvelus 
Koeajojen jälkeen aluksen miehistö oli koulutettavana Tobermoryssä, mistä alus siirtyi Portsmouthiin valmistautumaan palvelukseen Brittiläisessä Tyynenmeren laivastossa. Alus lähti 10. lokakuuta yhdessä fregatti HMS Whitesand Bayn kanssa Colomboon, mistä se jatkoi yksin uuteen kotisatamaansa Hong Kongiin. Alus saapui määränpäähänsä 19. joulukuuta.

Alus teki partiomatkoja Kiinan rannikolla. Alus oli 1946 huollettavana Sydneyssä, minkä jälkeen se osallistui Japanin aluevesillä järjestettyyn sotaharjoitukseen Yhdysvaltain laivaston kanssa.

Helmikuussa 1947 alus siirrettiin Välimeren laivastoon 5. fregattilaivueeseen kotisatamanaan Haifa. Alus partioi Lähi-idän vesillä estääkseen laittomat juutalaisten kuljetukset Palestiinaan. Alus lähti maaliskuussa 1948 Välimereltä Länsi-Intiaan, missä se viipyi seuraavat yhdeksän vuotta. Alus teki kuitenkin säännöllisesti matkoja Portsmouthiin huoltojen vuoksi ja kolme eri kertaa se oli Falklandien alueella vartiolaivana.

NRP Pacheco Pereira 
Portugali osti aluksen 12. toukokuuta 1959 ja liitti sen laivastoonsa nimellä NRP Pacheco Pereira. Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin romutettavaksi 6. heinäkuuta 1970.

Lähteet

Viitteet 

Bay-luokan fregatit
Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan fregatit
Brasilian Grand Prix 2018

Brasilian Grand Prix 2018 (virallisesti Formula 1 Grande Prêmio Heineken do Brasil 2018) oli Formula 1 -kauden  20. osakilpailu, joka ajettiin 11. marraskuuta Interlagosin moottoriradalla São Paulossa Brasiliassa.

Viikonlopun aikataulu ja sää

Tulokset

Aika-ajot

Kilpailu 

Huom
 Stoffel Vandoorne ja Fernando Alonso saivat kummatkin 5 sekunnin aikarangaistuksen sinisten lippujen huomiotta jättämisestä.

Sijoitukset kilpailun jälkeen 

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.

Muuta 
 Ensimmäistä kertaa Brasilian GP:n historiassa lähtöruudukossa ei ollut ainuttakaan brasilialaiskuljettajaa.
 Kimi Räikkösen 150. kilpailu Ferrarilla.
 Mercedeksen 100. paalupaikka.
 Mercedes varmisti viidennen valmistajien maailmanmestaruudensa.

Lähteet 

Brasilian Grand Prix
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2018
Abu Dhabin Grand Prix 2018

Abu Dhabin Grand Prix 2018 (virallisesti Formula 1 2018 Etihad Airways Abu Dhabi Grand Prix) oli Formula 1 -kauden  21. ja samalla viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 25. marraskuuta Yas Marinan moottoriradalla Abu Dhabissa.

Viikonlopun aikataulu ja sää

Tulokset

Aika-ajot

Kilpailu 

Huom
 Fernando Alonso sai kolme 5 sekunnin aikarangaistusta rataviivojen noudattamatta jättämisestä.
 Esteban Ocon sai 5 sekunnin aikarangaistuksen rataviivojen noudattamatta jättämisestä.

Lopulliset sijoitukset MM-sarjoissa 

Huom!: Vain kymmenen parhaan sijoitukset sisällytetty.

Muuta 
Marcus Ericssonin, Stoffel Vandoornen, Brendon Hartleyn ja Sergei Sirotkinin uran viimeinen kilpailu.
 Kimi Räikkösen viimeinen kilpailu Ferrarilla.
 Daniel Ricciardon viimeinen kilpailu Red Bullilla.
 Carlos Sainzin viimeinen kilpailu Renault’lla.
 Esteban Oconin viimeinen kilpailu Force Indialla.
 Lance Strollin viimeinen kilpailu Williamsilla.
 Charles Leclercin viimeinen kilpailu Sauberilla.
 Red Bullin viimeinen kilpailu Renault’n moottoreilla.

Katso myös 
 Formula 2 Abu Dhabin Grand Prix 2018
 GP3 Abu Dhabin Grand Prix 2018

Lähteet 

Abu Dhabin Grand Prix
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2018
Rhodesian pääministeri

Rhodesian pääministeri (vuoteen 1964 Etelä-Rhodesian pääministeri) oli Rhodesian hallituksen johtaja. Brittiläiseen imperiumiin kuuluneella Etelä-Rhodesialla oli ollut itsehallinto vuodesta 1923 lähtien. Siirtomaa julistautui yksipuolisesti itsenäiseksi 11. marraskuuta 1965 ja vaihtoi nimensä Rhodesiaksi. Uusi valtio ei saanut tunnustusta muilta mailta, mutta Etelä-Afrikka ja Portugali tukivat sitä. Valta palautettiin Iso-Britannialle vuonna 1980, joka antoi maalle itsenäisyyden nimellä Zimbabwe. 

Rhodesian poliittinen järjestelmä mukaili Westminster-järjestelmää, ja pääministerin rooli oli samankaltainen kuin esimerkiksi Kanadan ja Australian.

Luettelo pääministereistä
Anаtoli Myškin

Anatoli Dmitrijevitš Myškin (, s. 14. elokuuta 1954 Sylva, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla Neuvostoliittoa.

Miesten maajoukkuekilpailuissa Myškin edusti Neuvostoliittoa, jonka pelaajana hän voitti olympiapronssia Montréalissa 1976 ja Moskovassa 1980, maailmanmestaruuden Kolumbiassa 1982, MM-hopeaa vuonna 1978, kaksi Euroopan mestaruutta ja kolme muuta EM-mitalia. Pelaajauransa jälkeen on toiminut valmentajana. Hän on valmentanut muun muassa TsSKA Moskovan naisten joukkuetta ja Venäjän naisten maajoukkuetta.

Lähteet 
 Anatoly Myshkin Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Profiili FIBA Archive 
 Profiili FIBA Archive 
 Profiili FIBA Archive 

Neuvostoliittolaiset koripalloilijat
Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit
Venäläiset koripallovalmentajat
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Luumäen kunnankirjasto

Luumäen kunnankirjasto on Luumäellä Etelä-Karjalassa toimiva yleinen kirjasto. Sillä on kaksi toimipistettä, Luumäen pääkirjasto Taavetissa ja Kangasvarren kirjasto Jurvalassa.

Luumäen pääkirjasto muutti 2013 saneerattuihin tiloihin keskustaan. Remontti maksoi 1,5 miljoonaa euroa. Pääkirjasto on kaksikerroksinen, ja siellä on esimerkiksi asiakastietokoneita, lehtisali ja tutkijahuone. Jurvalan kirjasto on noin 100 neliön tiloissa monitoimitalon alakerrassa. Sielläkin on asiointikone. 

Luumäen kunnankirjasto on osa Heili-kirjastokimppaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kirjasto Luumäen kunnan sivustolla
 Heili-verkkokirjasto

Kirjasto
Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot
Heili-kirjastot
Akhisar Belediyespor

Akhisar Belediye Gençlik ve Spor Kulübü eli Akhisar Belediyespor on urheiluseura Akhisarin kaupungista. Akhisarilla on toimintaa jalkapallossa ja koripallossa.

Jalkapallo
Seuran jalkapallojaosto pelaa kaudella 2018–2019 Turkin korkeimmalla sarjatasolla Turkin Superliigassa. Se on perustettu vuonna 1970. Kotiottelunsa Spor Toto Akhisar Belediye Stadılla. Se voitti kaudella 2017–2018 Turkin Cupin, mikä takasi paikan seuraavan kauden Eurooppa-liigan lohkovaiheeseen.

Koripallo
Seuran koripallojaosto pelaa Turkin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Türkiye Basketbol 1. Ligissä.

Lähteet

Turkkilaiset jalkapalloseurat
Turkkilaiset koripalloseurat
Vuonna 1970 perustetut urheiluseurat
Kulttuurihistorian museo (Oslo)

Kulttuurihistorian museo (KHM, ) on Oslon yliopiston alainen museo-organisaatio, joka muodostettiin vuonna 1999. Se oli aluksi nimeltään Universitetets kulturhistoriske museum ja se muodostettiin yhdistämällä Universitetets Oldsaksamling, Vikingskipshuset på Bygdøy, Myntkabinettet ja Etnografisk samling. Vuonna 2004 sen nimi yksinkertaistettiin muotoon Kulturhistorisk museum.

Museon kokoelmat ja esittelytilat sijaitsevat neljässä rakennuksessa, jotka ovat Oslon keskustassa. Niiden katuosoitteet ovat: Historical Museum Frederiks gate 2 ja Frederiks gate 3, museon hallinto St. Olavs gate 29 ja Vikingskipshuset sijaitsee Bygdøyn niemellä.

Kulttuurihistorian museo on eräs Norjan suurimmista kulttuurin museoista. Se säilyttää maan suurinta esihistoriallista ja keskiaikaista esinekokoelmaa, joka sisältää vielä esimerkiksi viikinkilaivoja, keskiaikaisia kirkkoesineitä, kattavan riimuarkiston, etnografinen kokoelma kaikilta mantereilta ja rahahuoneessa on suurin norjalainen rahakokoelma.

Gallery

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Museon kotisivut
 Thor News 

Norjan museot
Etnografiset museot
Oslon yliopisto
Kulttuurihistorialliset museot
Arkeologiset museot
Historialliset museot
Numismatiikka
Viikinkiaika
Viljo Korpela (akrobaatti)

Viljo Korpela (8. tammikuuta 1925 Lappeenranta – 20. heinäkuuta 2005 Nummela) oli suomalainen akrobaatti ja keksijä. Hänen esiintyjänuransa alkoi jo ennen sotia 1930-luvun lopulla ja jatkui vuoden 1988 lopulle asti, yhteensä noin 50 vuotta.

Lappeenrannassa syntynyt ja varttunut Korpela kiinnostui akrobatiasta jo 1930-luvulla ja toimi läpi sotavuosien 1939–1945 huvitilaisuuksien ja sotarintaman viihdytysjoukkojen esiintyjänä. Vuonna 1949 hänet kiinnitettiin kiertävässä Punainen Mylly -revyyteatterissa esiintyneeseen 3 Amigos -akrobaattiryhmään. Sen jälkeen Korpela alkoi esiintyä Iloiset Nokipojat- ja Nokipojat-akrobaattiryhmien jäsenenä, ensin mainitussa yhdessä Matti Kaksosen ja Allan Raskin kanssa, jälkimmäisessä Matti Kaksosen kanssa. Vuonna 1955 Korpela ja Kaksonen esiintyivät Pariisin Moulin Rouge -varieteessa. Vuonna 1957 Korpela perusti poikansa Timon kanssa akrobatiaryhmän nimeltä Nokipoika & Poika. 

Viljo Korpela toimi vuosina 1966–1983 Esiintyvät taiteilijat ry:n puheenjohtajana. än oli mukana perustamassa Sirkus- ja varieteetaiteen ystävät CiVa ry:tä ja toimi 1984–1996 sen sirkusneuvostossa.

Vuonna 1991 WSOY julkaisi Korpelan laatiman historiateoksen Niin se on poijaat : viihdetaiteilijat sodissamme 1939–1945.

Keksijänä Viljo Korpela sai nimiinsä useita patentteja. Vuonna 1986 hänen kehittämänsä liikuntavammaisten nosto- ja siirtotuoli palkittiin Brysselin Eureka 86 -keksijämessuilla kultamitalilla.

Korpelalle myönnettiin valtion taiteilijaeläke. Hän oli kuollessaan 80-vuotias.

Lähteet

Vuonna 1925 syntyneet
Vuonna 2005 kuolleet
Suomalaiset sirkustaiteilijat
Suomalaiset keksijät
Ulkoasiain- ja kansainyhteisön ministeri

Ulkoasiain- ja kansainyhteisön ministeri (), yleensä vain ulkoministeri, on Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen korkea-arvoinen jäsen. Hän on myös kabinetin jäsen. Ulkoministeri raportoi suoraan Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerille.

Ulkoministerin tehtäviin kuuluu suhteitten ylläpitäminen muihin maihin, kansainyhteisöön ja merentakaisiin alueisiin liittyvien asioitten hoito, sekä Iso-Britannian intressien edistäminen. Hän on vastuussa MI6:n ja GCHQ:n toiminnasta. Ulkoministerin toimisto sijaitsee Whitehall -kadulla, Lontoossa. Virka-asuntoina toimii 1 Carlton Gardens, Lontoossa ja Chevning, Kentissä. Margaret Beckett on ainoa virassa ollut nainen. 

Nykyinen ulkoministeri James Cleverly astui virkaan 6. syyskuuta 2022.

Viitteet
Joakim Latonen

Joakim Latonen (s. 24. helmikuuta 1998 Kaarina) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan oikean laidan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Latosen kasvattajaseura on Kaarinan Pojat, ja hän on pelannut lainalla TPS:stä myös Salon Palloilijoissa. Latonen on pituudeltaan 173-senttimetrinen.

Latonen pelasi kaudella 2018 TPS:n joukkueessa Veikkausliigassa 11 ottelua, joista kuusi avauskokoonpanossa. Kauden 2019 TPS pelasi Ykkösessä ja Latoselle kertyi 23 sarjaottelua, joissa hän teki kolme maalia, sekä kaksi liigakarsintaottelua. Kaudella 2020 hän pelasi 18 veikkausliigaottelua, joista puolet avauskokoonpanossa, ja teki maalin marraskuussa viimeisen sarjakierroksen ottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan. Hän pelasi avauskokoonpanossa myös kauden päättäneissä kahdessa liigakarsintaottelussa, joiden myötä TPS putosi takaisin Ykköseen.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Anna-Liisa Bezrodny

Anna-Liisa Bezrodny (s. 10. syyskuuta 1981 Moskova) on viulisti, jonka vanhemmat ovat Mari Tampere-Bezrodny ja venäläinen viulisti Igor Bezrodny. Vanhempien opastuksella hän aloitti musiikkiopinnot, ja hän opiskeli musiikkia Ivi Tivikin oppilaana Tallinna Muusikakeskkoolissa. Hän jatkoi opintoja vuonna 1991 nuoriso-osastolla Sibelius-Akatemiassa, jonne hänen vanhempansa olivat tulleet työskentelemään. Vuonna 1999 hän siirtyi solistiselle osastolle vanhempiensa oppilaaksi. Vuosina 2000–2004 hän opiskeli London Guildhall School of Music and Dramassa, jossa hän suoritti maisterintutkinnon.

Soolodebyyttinsä Bezrodny teki vuonna 2003 Tallinnan raatihuonella. Hän on tehnyt yhteistyötä monien orkestereiden kanssa, suomalaisista Turun filharmonisen orkesterin ja Vaasan kaupunginorkesterin.

Bezrodny on menestynyt kilpailuissa ja saanut London Symphony Orchestran PROMIS Awardin ja Pro Musica -säätiön palkinnon.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kotisivu

Suomalaiset viulistit
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Emoji-elokuva

Emoji-elokuva (The Emoji Movie) on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka kertoo älypuhelimen sisältä löytyvästä suurkaupungista nimeltään Textopolis, jossa emojit asuvat. 

Elokuvan suomeksi puhutussa versiossa ääninäyttelijöinä ovat muun muassa Aksu Palmén, Yasmine Yamajako, Antti L. J. Pääkkönen, Jorma Uotinen ja Krista Kosonen.

Lähteet 

Vuoden 2017 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
Kekäle (kauppaketju)

Kekäle on suomalainen perheyritys ja kauppaketju, joka myy vaatteita naisille, miehille ja lapsille. Yritys on perustettu Joensuussa vuonna 1957, ja sillä  on nykyään myymälä 11 paikkakunnalla: Joensuun lisäksi Helsingissä, Jyväskylässä, Kiteellä, Lahdessa, Lappeenrannassa, Mikkelissä, Oulussa, Raisiossa, Tampereella ja Vantaalla. Kekäleellä on myös verkkokauppa.

Yritys työllistää parisataa ihmistä. Toimitusjohtaja on vuodesta 2015 lähtien ollut Joonas Kekäle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kekäleen verkkosivut

Suomalaiset kauppaketjut
Suomalaiset vaatetusalan yritykset
Suomalaiset perheyritykset
Suomalaiset verkkokaupat
Vaateliikkeet
Tham Luangin luolan pelastusoperaatio

Tham Luangin luolan pelastusoperaatio oli kesä- ja heinäkuussa 2018 toteutettu operaatio kahdentoista 11–16-vuotiaan pojan ja heidän jalkapallovalmentajansa pelastamiseksi Tham Luangin luolasta Pohjois-Thaimaassa lähellä Myanmarin rajaa. Pojat ja valmentaja menivät tutkimaan luolastoa 23. kesäkuuta 2018. Rankkasade sulki ulospääsyreitit luolasta, jolloin ryhmä jäi veden saartamaksi luolan sisällä olevalle kielekkeelle. Kaksi brittiläistä sukeltajaa sai heihin yhteyden 2. heinäkuuta, jonka jälkeen heille vietiin ruokaa ja heidän luonaan kävi lääkäri. Luolan suulta oli matkaa ryhmän luokse noin neljä kilometriä. Reitin varrella oli ahtaita ja kapeita kohtia, veden virtaus oli paikoitellen voimakasta ja vesi sameaa, joten näkyvyys oli heikko tai olematon. Luolaan vedettiin operaation aikana putkia, joiden kautta hapen määrää lisättiin. Vettä pumpattiin pois parhaimmillaan satoja litroja sekunnissa.

Heinäkuun 6. päivänä Tham Luangin operaatiossa kuoli thaimaalainen entinen Navy SEAL -joukkojen aliupseeri, joka oli palaamassa luolasta toimitettuaan sinne happilaitteita. Hänen oma ilmasäiliönsä tyhjeni ennen kuin hän ehti pintaan.

Heinäkuun 8. päivän aamulla Chiang Rain kuvernööri ilmoitti, että poikia aletaan hakea saman päivän aikana. Noin kello kymmeneltä aamupäivällä paikallista aikaa luolaan lähetettiin kahdeksantoista sukeltajaa.

Iltapäivällä Suomen aikaa kahden ensimmäisen pojan kerrottiin päässeen luolasta pois. Heidän pelastamisensa sujui siis yli kolme tuntia nopeammin kuin aamulla ilmoitettu optimistinen arvio operaation kestosta oli.

Pelastusreitin varrelle perustetussa leirissä odotti lisää poikia, jotka pääsivät maan pinnalle melko pian kahden ensimmäisen jälkeen. Eri uutislähteissä tiedot pelastettujen määrästä vaihtelivat. 10–20 tunnin tauon jälkeen pelastettiin seuraavat neljä, jotka kuljetettiin helikoptereilla sairaalaan. Heidät pidettiin eristyksessä perheestään mahdollisten tarttuvien tautien takia. 

Heinäkuun 10. päivä Thaimaan laivasto ilmoitti saaneensa kaikki luolan pojat ja heidän valmentajansa pelastettua. 

Operaation aikana luolan läheisyyteen perustettiin mediakeskus, jossa työskennelleet toimittajat raportoivat tapahtumia kaikkialle maailmaan. Itse pelastustöihin osallistui Suomesta sukeltaja Mikko Paasi. Hän toimi operaation ratkaisuvaiheessa 8.–10. heinäkuuta luolaston toiseksi viimeisessä kammiossa parin sadan metrin päässä pelastettavien sijaintipaikasta.

Thaimaan laivasto tiedotti 27. joulukuuta 2019, että aliupseeri Beirut Pakbara oli kuollut pelastusoperaatiossa saamaansa infektioon. Kyseessä oli toinen operaatioon osallistuneen pelastajan kuolema.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Thaimaan historia
2018
Vasaramäen koulu

Vasaramäen koulu, kutsumanimeltään ”Vasku”, on noin 670 oppilaan yhtenäiskoulu Turun Vasaramäessä. Koulu toimii kahdessa yksikössä, nimeltään Lehmus (Lehmustie 7, vuosiluokat 1–6) ja Puistokoulu (Puolukkatie 11, vuosiluokat 7–9 sekä valmistavan opetuksen ryhmä maahanmuuttajille). Liikuntapainotteisessa koulussa on alakoulun liikuntalinja ja yläkoulun urheiluluokka.

Historiaa 

Vasaramäen lapset kulkivat 1940-luvulla opintiellään joko Martin tai Kerttulin kansakouluun, ja koulumatkoihin saattoi kulua jopa useita tunteja. Vasaramäen asukkaat kiirehtivät kouluasiaa esittämällä kaupungin päättäjille tilastoja alueen lapsimääristä, ja Vasaramäkeen saatiin alkaa kaavailla suurehkoa kansakoulua 1950-luvun alussa. Vuonna 1953 valmistui 16 luokkahuonetta, ruokailusalin ja monia erikoistiloja sisältävä rakennus, jonka on suunnitellut Veijo Kahra Turun kaupungin rakennusosastolla. Sitä pidettiin 1950-luvulla esimerkkinä hyvin suunnitellusta ja maisemaansa sopivasta koulutalosta. Alun perin aulassa oli suihkulähde, ja kouluun kaavailtiin myös uima-allasta, mutta siitä jouduttiin luopumaan.

Koulu täyttyi heti oppilaista, joita oli enimmillään 1 100, ja koulua käytiin kahdessa vuorossa. Ikäluokkien pienennyttyä Vasaramäkeen otettiin oppilaita eteläpuolen kasvavista lähiöistä Lausteelta, Koivulasta ja Haritusta. Vuonna 1996 koulussa oli oppilaita enää 260.

Vuonna 2009 puoli kilometriä pohjoisempana sijaitseva Kupittaan koulu yhdistettiin Vasaramäen kouluun. Koulu toimi runsaan kymmenen vuoden ajan näissä kahdessa paikassa, alakoulu Lehmustiellä ja yläkoulu Syreenikujalla. Entinen Kupittaan koulu, alun perin Kupittaan yhteiskoulu, on Aarne Ehojoen ja Veijo Kahran suunnittelema, vuonna 1957 valmistunut ja vuonna 1962 laajennettu rakennus.

Lähteet 

Turun peruskoulut
Indonesian demokraattinen puolue

Indonesian demokraattinen puolue (, PDI) oli vuonna 1973 perustettu indonesialainen poliittinen puolue. Se toimi Suharton uusi järjestys- politiikan aikana Suhartoa vastustaneessa oppositiossa. 1990-luvulla Megawati Sukarnoputrin johtama siipi perusti uuden, PDI:stä irtautuneen puolueen Indonesian demokraattinen kamppailun puolue (PDI-P).

Lähteet 

Indonesialaiset puolueet
Irakin parlamentti

Irakin parlamentti on Irakin yksikamarinen parlamentti eli valtion johtava päätöksiä tekevä elin. Parlamentissä on 329 kansanedustajaa. Heistä 320 valitaan suoralla vaalitavalla ja 9 paikkaa on varattava vähemmistöille: 5 paikkaa kristityille (Bagdadin, Dahukin, Erbilin, Kirkukin ja Niniven vaalipiireissä), 1 feileille Wasitin vaalipiirissä,1 saabalaisille Bagdadin vaalipiirissä, 1 šabakeille Niniven vaalipiirissä ja 1 jesideille Niniven vaalipiirissä. Kansanedustajien toimikausi on 4 vuotta kerrallaan.

Viimeisimmät parlamenttivaalit pidettiin 12. toukokuuta 2018.

Ehdolle asettuminen ja äänestäminen 
Kansanedustajaksi hakevan on oltava vähintään 30-vuotias ja hänellä on oltava Irakin kansalaisuus ja korkeakoulututkinto. Hajotetun baath-puolueen korkea-arvoisissa viroissa toimineet eivät Vastuu- ja oikeudenmukaisuuslain mukaan saa asettua ehdolle. Edustajaksi pyrkiminen on kielletty myös "kunniaa loukkaavista" rikoksista tuomituilta henkilöiltä ja henkilöiltä, jotka ovat rikastuneet laittomin keinoin "kotimaan ja julkisen talouden kustannuksella". Ehdolleasettumisaikana armeijan jäseninä olevat eivät saa hakea kansanedustajiksi. Jokaisen puolueen on asetettava ehdolle vähintään yksi nainen kolmea asettamaansa miesehdokasta kohden.

Äänestäjällä on oltava Irakin kansalaisuus ja hänen on oltava vähintään 18-vuotias. Hänen on rekisteröidyttävä äänestäjäksi pystyäkseen äänestämään.

Historia 
Parlamentti on kokoontunut vuodesta 1947. Se ei kokoontunut vuosina 1963–1980 ja 2003–2008.

Kevään 2014 vaaleissa parlamenttiin valittiin 328 edustajaa, joista miehiä oli 245 (eli 75 %) ja naisia 83 eli (25 %).

Lähteet 

Parlamentit
Irakin politiikka
Teräsrautelan koulu

Teräsrautelan koulu on turkulainen peruskoulun alakoulu, joka toimii kahdessa paikassa, Teräsrautelassa (Korkkisvuorenkatu 14) ja Suikkilassa (Talinkorventie 16). Molemmissa yksiköissä annetaan vuosiluokkien 1–6 opetusta, yhteensä lähes 300 oppilaalle.

Koulun rehtori Johanna Erkkilä äänestettiin keväällä 2018 Turun Seutusanomien lukijaäänestyksessä Länsi-Turun positiivisimmaksi henkilöksi.

Historiaa 

Teräsrautelan koulun Teräsrautelan yksikkö toimii vuonna 1956 valmistuneessa koulurakennuksessa, jonka on suunnitellut Heikki Sarainmaa Turun kaupungin rakennusosastolla. Alun perin Teräsrautelan kansakouluksi rakennetussa kiinteistössä on toiminut myös kirjasto, ja siinä on aiemmin ollut talonmiehen asunto.

Teräsrautelan kansakoulun ensimmäisiä opettajia oli myöhemmin Akavan puheenjohtajana tunnettu Voitto Ranne. 

Suikkilan ala-aste, nykyisin Teräsrautelan koulun Suikkilan yksikkö, on perustettu vuonna 1972 ja laajennettu lisärakennuksella 1990-luvulla. Alun perin sen suunnitteli koko Suikkilan lähiön arkkitehtina toiminut Pekka Pitkänen.

Lähteet 

Turun peruskoulut
Turun rakennukset ja rakennelmat