joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tuomarinkylän ratsastuskoulu

Tuomarinkylän Ratsastuskoulu on Tuomarinkylän kartanolla Tuomarinkylässä, Pohjois-Helsingissä toimiva ratsastuskoulu, jolla on toimipiste myös Ruskeasuolla. Vuodesta 1968 toiminut Tuomarinkylän ratsastuskoulu on yksi pääkaupunkiseudun suosituimmista ratsastuskouluista. Ratsastuskoulussa on 34 hevosta ja ponia, joista suurin osa on opetuskäytössä. Koulun yhteydessä toimii ratsastusseura Tuomarinkylän Ratsastajat (TKR), joka perustettiin vuonna 1968 heti koulun perustamisen jälkeen.  Vuosina 1994-2008 toimi myös ratsastusseura Tuomarinkartanon Ratsastajat (TuKaRa), jonka jäseninä oli sekä Tuomarinkylän Ratsastuskoulun että kartanolla toimivan toisen ratsastuskoulun, Tuomarinkartanon Ratsastusopiston, oppilaita.

Tuomarinkylän Ratsastuskoulun perustivat helsinkiläiset ratsupoliisiveljekset Kauko ja Pentti Aalto perheineen yhdessä Reijo Wihurin kanssa.

Seuran jäsen Kristian Nyman voitti vuonna 1971 kenttäratsastuksen SM-kilpailut, ja sen jälkeen seuralle on kertynyt useita Suomen mestaruuksia. Seura on järjestänyt Tapiolan Ratsastajien kanssa yhteistyössä kansallisia kilpailuja ja yhdet kansainväliset rataesteratsastuskilpailut. Omia kansallisia este- ja kouluratsastuskilpailuja seura on järjestänyt vuodesta 1981. Vuosina 1986 ja 1987 seura järjesti SYP Grand prix -finaalin Laakson ratsastusstadionilla. 

Tuomarinkylän Ratsastajia ovat edustaneet muun muassa Markus Backlund, Mikael Forstén, Kristina Idman, Pekka Larsen ja Minna Meriläinen. Seuraa edustava kenttäratsastaja Katri Wäyrynen on voittanut seniorien suomenmestaruuden 1989 ja saanut kaksi hopeaa. Lisäksi hän on saavuttanut kaksi PM-hopeaa. Vuonna 1994 hän edusti Suomea MM-kilpailuissa.

Katso myös
 Tuomarinkartanon Ratsastusopisto

Lähteet

Aiheesta muualla
Tuomarinkylän Ratsastuskoulun viralliset sivut
Tuomarinkylän Ratsastajat
"Tuomarinkylän Ratsastuskoulu 40 vuotta", ''Hevoset ja Ratsastus 2008/5

Kirjallisuutta
Viitanen, Johanna (toim.): "Täyttä laukkaa - Tuomarinkylän ratsastuskoulu 1968–2008", Juhlakirja, Tuomarinkylän ratsastuskoulu Oy, Helsinki 2008

Ratsastuskoulut
Äänekosken vaakuna

Äänekosken vaakuna on Äänekosken kaupungin tunnus, ja sen on suunnitellut Olof Eriksson. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kolme lentävää hopeakurkea, keskenään järjestettyinä oikealle suunnatun kärjen tapaan”, ja se on alun perin vahvistettu  kunnanvaakunaksi Suolahden kauppalalle 12. helmikuuta 1952. Vaakuna on saanut aiheensa paikkakunnalle nimensä antaneesta soisesta lahdesta, jota kurjet käyttävät levähdyspaikkanaan. Äänekoski otti vaakunan käyttöönsä vuonna 2007 Äänekosken, Suolahden ja Sumiaisten kuntaliitoksen yhteydessä.

Alkuperäinen Äänekosken kauppalalle 14. lokakuuta 1954 vahvistettu vaakuna oli Gustaf von Numersin suunnittelema. Sen vaakunaselitys oli ”mustassa kentässä aaltokoroinen hopeapalkki, jossa kolme hirsittäistä punaista torvea hihnoineen”. Se sai aiheensa paikkakunnan nimestä ja oli siten puhuva vaakuna – aaltokoroinen palkki kuvastaa koskea ja siinä olevat torvet ääntä.

Lähteet 
 

Vaakuna
Vaakuna
Suomen kuntien vaakunat
Suomen entisten kuntien vaakunat
Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat
Karl Oppitzhauser

Karl Oppitzhauser (s. 4. lokakuuta 1941 Bruck an der Leitha) on entinen itävaltalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1976, Itävallan GP:hen. Hän kuitenkin karsiutui, eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Huonon kokemuksensa perusteella Karlia ja tiimikumppaniaan Otto Stuppacheria kiellettiin ajamasta kilpailussa. Tosin kuin Stuppacher, Karl ei enää yrittänyt F1-kilpailuihin, mutta kilpaili muissa urheiluautoluokissa.

Nykyään Oppitzhauser johtaa Chrysler, Jeep, Dodge ja Hyundain omistajuutta kotikaupungissaan Bruckissa.

Formula 1 -kuljettajat, jotka eivät koskaan osallistuneet lähtöön
Itävaltalaiset Formula 1 -kuljettajat
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Vasara (kustantamo)

Kustannus Oy Vasara oli suomalainen 1930-luvulla Helsingissä toiminut kustannusliike, joka kustansi kansallissosialistista ja juutalaisvastaista kirjallisuutta sekä julkaisi Tapparamies- ja Siniristi-nimisiä lehtiä.

Kesällä 1931 perustetun kustannusliikkeen takana olivat muun muassa Viitasaaren kunnanlääkäri, jääkärimajuri Gunnar von Hertzen, jääkärikapteeni Toivo Karanko ja apteekkari Y. W. Jalander (1874–1955). Liikkeen toimitusjohtajana oli vuodesta 1932 Thorvald Oljemark, joka perusti Arvi Kalstan kanssa 1933 kansallissosialistisen Suomen Kansan Järjestön. Kustannusliike oli nimetty luultavasti saksalaisen Hammer-Verlag-kustannusyhtiön esimerkkiä käyttäen. Kustannusyhtiön alkuvuosien suurin osakkeenomistaja Jalander omisti Helsingin Leijona-apteekin Korkeavuorenkadun ja Ratakadun kulmassa, ja hän oli perustanut Oy Merijal Ab:n teknokemian tehtaan Ouluun 1915 ja lääketehdas Leon Helsinkiin 1922.

Tapparamies-lehti ilmestyi 1931–1933 ja Siniristi-lehti vuoden 1933 lopulta vuoteen 1939. Lehtien päätoimittajia olivat Tauno E. Einiö 1931–1933, Tahvo Liljeblad loppuvuoden 1933,  Toivo T. Karanto 1934–1938, Y. W. Jalander 1938–1939 ja viimeksi Björn Smeds.

Kustannus Oy Vasara julkaisi muun muassa 1939 Martti Lutherin juutalaisvastaisen teoksen Juutalaisista ja heidän valheistaan. Muita Vasaran kustantamia teoksia olivat Luettelo Suomen vapaamuurareista (1933), Theodor Fritschin Rahavaltiaiden synnit: eräs tilinteko (1935), Adolf Hitlerin Puhe valtiopäivillä Berlinissä toukokuun 21 päivänä 1935 (1935) ja Hans Hauptmannin Saatanan muistelmat: historiallinen satiiri XIX:nneltä ja XX:nneltä vuosisadalta (1936).

Lähteet 

Suomalaiset kirjankustantamot
Kansallissosialismi
Danny Ongais

Daniel 'Danny' Ongais (21. toukokuuta 1942 Kahului, Maui, Havaiji – 26. helmikuuta 2022) oli yhdysvaltalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kuuteen F1-osakilpailuun kausilla 1977–1978 ollen parhaimmillaan seitsemäs Kanadan GP:ssä 1977.

Ongais on ainoa havaijilainen, joka on osallistunut Indianapolis 500-, moottoripyörä-, urheiluauto-, F1- ja Drag Racing -kilpailuihin. Vuosina 1963–1964 Ongais voitti American Hot Rod Assosiationin AA Gas Dragster -mestaruuden ja vuonna 1965 National Hot Rod Assosiationin AA Dragster -sarjan mestaruuden.

Radoilla Ongais sai ajotyylistään lempinimen "On the Gas". Häntä kutsuttiin myös nimillä "Lentävä Havaijilainen" sekä "Hiljainen Havaijilainen", joista jälkimmäinen juontui hänen tyylistään keskittyä ajamiseen eikä hän paljastanut paljoa yksityiselämästään edes tallipäällikölleen.

Vuonna 1996 Ongais osallistui 53-vuotiaana viimeiseen Indianapolis 500 -kilpailuunsa ollen seitsemäs. Hän joutui pahaan onnettomuuteen vuoden 1981 kilpailussa murtaen kätensä ja jalkansa. Ongais ei koskaan voittanut Indy 500 -kilpailua. Hän oli parhaimmillaan neljäs vuoden 1979 Indianapolis 500 -kilpailussa.

Ongais valittiin Amerikkalaisen Moottoriurheilun Hall of Fameen vuonna 2000. Hänet rankattiin sijalle 39 vuosien 1951–2000 Top 50 National Hot Rod Assosiation kuljettajista. Ongais voitti myös Daytonan 24 tunnin ajon urallaan.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset Formula 1 -kuljettajat
NASCAR-kuljettajat
Vuonna 1942 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Dario Cataldo

Dario Cataldo (s. 17. maaliskuuta 1985 Lanciano) on italialainen maantiepyöräilijä, joka edustaa Trek-Segafredoa. Hän voitti amatöörivuosinaan nuorten Italian ympäriajon, Baby Giron 2006. Hänen ammattilaisuransa suurimmat saavutukset ovat aika-ajon Italian-mestaruus 2012, saman vuoden Espanjan ympäriajon 16. etapin voitto sekä Italian ympäriajon 15. etapin voitto 2019. Hän voitti G.P. Beghelli -ajon 2010, oli kolmas Rund um den Henninger Turm -kilpailussa 2007 sekä voitti 2. ja 7. etapin Tour de l'Avenirissa samana vuonna. Settimana Internazionale di Coppi e Bartali -ajossa hän voitti 4. etapin 2014. Hän sijoittui 12:nneksi Italian ympäriajon kokonaiskilpailussa sekä 2011 että 2012. Italian ympäriajossa 2017 hän oli neljästoista. Hän sijoittui Italian ympäriajossa toiseksi 11. osuudella 2010 ja 14. osuudella 2014. Hän voitti Critérium du Dauphinén mäkikirikilpailun 2018

Lähteet 
Dario Cataldo cyclingarchives.com-tietokannassa

Viitteet 

Italialaiset maantiepyöräilijät
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Keuruun vaakuna

Keuruun kaupungin vaakuna on saanut aiheensa maataloudesta ja seudulla aikoinaan kirkkoveneillä tehdyistä kirkkomatkoista.

Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 30. joulukuuta 1952. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kaksi hopeavarstaa ristikkäin ja yläpuolella hopealakio, jossa musta kirkkovene”.

Lähteet 
 

Suomen kuntien vaakunat
Vaakuna
EPV Energia

EPV Energia (ent. Etelä-Pohjanmaan Voima Oy) on vuonna 1952 perustettu energiayhtiö, joka tuottaa ja hankkii noin 6 % kaikesta Suomessa käytetystä sähköstä. EPV Energia tuottaa ja hankkii sähköä ja lämpöä osakkailleen, kotimaisille energiayhtiöille. Konsernin sähkönhankinta oli vuonna 2018 yhteensä 4 915 GWh ja lämmöntoimitus 1 400 GWh.

Vuonna 2018 konsernin liikevaihto oli 362,3 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 101 .

Lähteet

Aiheesta muualla 
 EPV Energian kotisivut

Suomalaiset energiayhtiöt
Vaasalaiset yritykset
Olivia

Olivia on latinalaisperäinen naisen etunimi, Oliver-nimen naispuolinen vastine. 

Suomessa nimi Olivia on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 21 749 naiselle ja ainakin kolmelle miehelle.  Nimi on huomattavasti yleistynyt 1980-luvulta lähtien ja erityisesti vuosituhannen vaihteen jälkeen.  Olivian nimipäivä on 29. toukokuuta.

Tunnettuja Olivioita 

 Olivia d'Abo, brittiläinen laulaja ja lauluntekijä
 Olivia Ainali, suomalainen näyttelijä
 Olivia Gallay Bertrand, ranskalainen alppihiihtäjä
 Olivia Borlée, belgialainen pikajuoksija
 Olivia Brown, yhdysvaltalainen näyttelijä
 Olivia Burnette, yhdysvaltalainen näyttelijä
 Olivia Chance, uusiseelantilainen jalkapalloilija
 Olivia Colman, englantilainen näyttelijä
 Olivia Cooke, englantilainen näyttelijä
 Olivia Culpo, yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä
 Olivia Gebhard, suomalainen laulaja, näyttelijä ja teatteriohjaaja
 Olivia de Havilland, brittiläis-yhdysvaltalainen näyttelijä
 Olivia Hildén, o.s. Gonzales, Chachi Gonzales, yhdysvaltalainen tanssija, koreografi ja näyttelijä
 Olivia Holt, yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
 Oliwia Kiołbasa, puolalainen shakinpelaaja, naisten kansainvälinen mestari
 Olivia Kortelainen, suomalainen salibandyn pelaaja
 Olivia Kronqvist, suomenruotsalainen kirjailija
 Olivia Kyntzell, suomalainen opettaja, tyttökoulun johtaja ja taidemaalari
 Olivia Kåhre, suomalainen jalkapalloilija
 Olivia Lewis, maltalainen laulaja
 Olivia Loe, uusiseelantilainen soutaja
 Olivia Lufkin, japanilainen laulaja ja lauluntekijä
 Olivia Magno, australialainen kriketinpelaaja
 Olivia Manning, brittiläinen kirjailija, runoilija ja kriitikko
 Olivia B. Merilahti, suomalaissyntyinen säveltäjä ja laulaja
 Olivia Molina, espanjalainen näyttelijä
 Olivia Munn, yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko, malli, televisiopersoona ja kirjailija
 Olivia Newton-John, australialainen näyttelijä ja laulaja
 Olivia Nobs, sveitsiläinen lumilautailija
 Olivia Olson, yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
 Olivia Pietilä, suomalainen salibandyn pelaaja
 Olivia Podmore, uusiseelantilainen kilpapyöräilijä
 Olivia Rodrigo, yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
 Olivia Rogowska, australialainen tennispelaaja
 Olivia Schough, ruotsalainen jalkapalloilija
 Olivia Tennet, uusiseelantilainen näyttelijä ja tanssija
 Olivia Thirlby, yhdysvaltalainen näyttelijä
 Olivia Ulenius, suomalainen jalkapalloilija
 Olivia Waldriff, kanadalainen lapsinäyttelijä
 Olivia Wilde, amerikanirlantilainen näyttelijä
 Olivia Williams, brittiläinen näyttelijä

Kuvitteellisia Olivia-nimisiä 
 Olivia, hahmo Yleisradion mobiilipeleissä Olivia_17 ja Olivia18
 Olivia Outo,  noita J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjasarjassa
 Olivia Taylor, tv-sarjassa 24

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet

it:Oliva (nome)
Larsenin jäähylly

Larsenin jäähylly on Carl Anton Larsenin mukaan nimetty suuri jäähylly Weddellinmeren luoteisosassa Antarktiksen niemimaan itärannikolla.

Jäähylly koostuu kolmesta pienemmästä osasta pohjois-eteläsuunnassa: Larsen A (pienin), Larsen B ja Larsen C (suurin). Larsen A irtosi jäätiköstä tammikuussa 1995 ja Larsen B helmikuussa 2002. Larsen C:stä irtosi 12.7.2017 erittäin suuri jäävuori.  Antarktiksen niemimaa on lämmennyt 1940-luvulta lähtien 0,5 Celsius-asteen vuosikymmenvauhtia.

Larsen B:n hajoaminen 

Kolmesta jäähyllystä toiseksi suurimman Larsen B -jäähyllyn hajoaminen alkoi 31. tammikuuta 2002 ja kesti aina 7. maaliskuuta 2002 saakka. Jäähylly oli 3 250 neliökilometrin laajuinen, joten se on kokonsa puolesta verrattavissa esimerkiksi Ruotsin suurimman saaren Gotlannin kokoon. Larsen B oli vakaata aluetta yli 12 000 vuoden ajan. Hyvin vanhan ikänsä takia siitä tuli ilmastonlämpenemisen "kuuma piste". Lämpimät merivirrat tuhosivat sen muutamassa viikossa, mikä yllätti monet tutkijat. Sulamista kiihdytti kesäkaudella lähes vuorokauden ympäri paistavan auringon aiheuttama runsas sulamisnopeus. Sulavesi valui jäätikön koloihin, jossa se kiilan tavoin pakotti jään halkeamaan.

Larsen C:n hajoaminen 
Larsen C:stä hajosi 12.7.2017 valtava, pinta-alaltaan noin 6 000 neliökilometrin laajuinen ja yli 200 metriä paksu jäävuori. Tämä vastaa kooltaan kahta kolmasosaa koko Uudenmaan maakunnan maa-alueesta. Uusi jäävuori kuulunee mittaushistorian kymmenen suurimman jäävuoren joukkoon. Myös Larsen C:stä on irronnut tätä isompi jäävuori, sillä 1986 siitä irtosi noin 9 000 neliökilometrin suuruinen pala. Lähes kaksi kertaa laajempi oli nimellä B-15 tunnettu, vuonna 2000 Rossin jäähyllystä irronnut jäävuori.

Lähteet 

 National Snow & Ice Data Center
 Geographical Names Information System

Etelämantereen jäähyllyt
Radio Caroline

Radio Caroline on brittiläinen radioasema. Se aloitti lähetyksensä 28. maaliskuuta 1964 laivalta, joka oli ankkuroitu kansainvälisille vesille Englannin rannikon läheisyyteen Felixstowen edustalle Suffolkissa. Radio-asemalla ei ollut lähetyslupaa ja sitä kutsuttiinkin merirosvoradioksi.

Luvattomia radio-asemia oli muillakin laivoilla Englannin edustalla, mutta Radio Caroline oli ensimmäinen, joka lähetti ohjelmaa joka päivä vuorokauden ympäri englanninkielisenä. Radio Caroline jatkaa lähetystään Eurobird1-satelliitin kautta ja internetissä.

Aiheesta muualla 
Radion kotisivut
Brittiläiset radioasemat
Laittomat radioasemat
Pohjanmeren historia
Maailman muisti

Maailman muisti () on vuonna 1992 perustettu Unescon ohjelma, jonka tavoitteena on säilyttää ihmiskunnan merkittävät arkistot ja kirjastokokoelmat. Maailman muisti -rekisteriin kuuluu kohteita ympäri maailmaa. Joulukuussa 2018 ohjelmassa oli mukana 527 kohdetta.

Maailman muisti -ohjelmalla on kolme päätavoitetta. Sen tarkoituksena on mahdollistaa ihmiskunnan dokumenttiperinnön suojelu parhaimmalla mahdollisella tavalla, helpottaa dokumenttiperinnön maailmanlaajuista saavutettavuutta ja nostaa dokumenttiperinnön olemassaolon ja merkittävyyden tunnettavuutta.

Suomesta rekisteriin kuuluvat  A. E. Nordenskiöldin kokoelma,  Kolttakylän arkisto ja Radziwill-ruhtinassuvun kirjasto- ja arkistokokonaisuus.

Kansalliseen maailman muisti -rekisteriin on puolestaan koottu Suomen merkittävää asiakirjallista ja kirjallista kulttuuriperintöä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Maailman muisti -ohjelman kotisivut. 
Suomen kansallinen Maailman muisti -komitea.

Kulttuuriperintö
Unesco
Åndalsnes

Åndalsnes on noin kolmentuhannen asukkaan kaupunki Norjassa, Rauman kunnassa Raumajoen suulla ja Romsdalsfjord-vuonon rannalla. Kaupunki on houkuttanut turisteja lohenkalastuksella ja huimilla vuoristomaisemilla jo 1800-luvulta asti.

Toisen maailmansodan aikana brittijoukot nousivat maihin Åndalsnesissä huhtikuussa 1940, valmistautuessaan hyökkäämään Trondheimiin saksalaisten miehitettyä Norjan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Norjan kaupungit
Rauma (Norja)
Norjan taajamat
Mijanou Bardot

Marie-Jeanne "Mijanou" Bardot (s. 5. toukokuuta 1938 Pariisi, Ranska) on ranskalainen kirjailija ja näyttelijä.

Bardot näytteli muutamassa elokuvassa mutta ryhtyi myöhemmin kirjailijaksi.

Bardot on naimisissa näyttelijä Patrick Bauchaun kanssa, ja heillä on tytär Camille. He asuvat Los Angelesissa Yhdysvalloissa. Bardot'n sisar on Brigitte Bardot.

Filmografia
 Club de femmes, 1956
 Jusqu'au dernier, 1957
 Une balle dans le canon, 1958
 Pirata della sparviero nero, Il (Musta Haukka kostaa) 1958
 Ramuntcho, 1959
 Keräilijätär, 1967

Lähteet

Aiheesta muualla 
Filmografia

Ranskalaiset näyttelijät
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Brigitte Bardot
Kim Petras

Kim Petras (s. 27. elokuuta 1992, Köln, Saksa) on saksalainen poplaulaja. Hän julkaisi itse videoita internetissä, ja levy-yhtiö Joyce Records löysi hänet sitä kautta. Ensimmäinen kaupallisen levy-yhtiön julkaisu Fade Away ilmestyi syksyllä 2008. Vuonna 2017 Petras julkaisi Dr. Luken tuottaman kappaleen ”I Don’t Want It at All”, joka päätyi Spotifyn Viral Top 50 -listan kärkeen.

Varhainen elämä
Kim Petras syntyi vuonna 1992 Kölnissä. Hänen vanhempansa ovat Lutz ja Konni Petras, ja hänellä on kaksi vanhempaa sisarta.

Kim on transsukupuolinen, eli hänet määriteltiin syntymässä pojaksi, mutta hänen oikea sukupuolensa ilmeni jo hänen ollessaan 2-vuotias. Kimiä kiusattiin koulussa, mutta hänen perheensä oli hyvin ymmärtäväinen ja antoi lapsensa elää haluamaansa elämää. Kim aloitti sukupuolenkorjausprosessin hormonihoidoilla 12-vuotiaana, ja kävi korjausleikkauksessa poikkeuksellisen nuorena – vain 16-vuotiaana. . Tapaus teki hänestä maailmanlaajuisesti kuuluisan, ja hän onkin työskennellyt tukeakseen muita transsukupuolisia nuoria.

19-vuotiaana Petras muutti Los Angelesiin tavoittelemaan laulajanuraa.

Diskografia

Studioalbumit 
Clarity (2019)
Turn Off the Light (2019)

EP:t 
 One Piece of Tape (2011)
Turn Off The Light Vol.1 (2018)
Slut Pop (2022)

Singlet 

 Fade Away (2008)
 Last Forever (2009)
 Die for You (2009)
 Boomerang (2009)
I Don’t Want It at All (2017)
Hillside Boys (2017)
Hills (feat. Baby E) (2017)
Slow It Down (2017)
Faded (feat. Lil Aaron) (2017)
Heart to Break (2018)
Can’t Do Better (2018)
All the Time (2018)

Feeling Of Falling (feat. Cheat Codes & Steve Aoki), Steve Aoki remix (2019)
1,2,3 dayz up (feat. SOPHIE) (2019)
Broken (2019)
Got My Number (2019)
Blow It All (2019)
Another One (2019)
Reminds Me (2020)
Malibu (2020)
Jenny (Studio Killers feat. Kim Petras) (2021)
Future Starts Now (2021)
Coconuts (2021)

Lähteet 

Saksalaiset laulajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Marjut Hjelt

Marjut Hjelt (aiemmin Kivelä ja Liikkanen, s. 19. maaliskuuta 1954 Oulu) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa kansanperinnettä ja uskontotiedettä ja valmistunut filosofian maisteriksi. Kirjailijana hän on tuonut esille erityisesti suomalaista kansanperinnettä.

Hjelt sai vuoden 2014 Tietopöllö-palkinnon.

Teoksia

Toimitettuja teoksia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Marjut Hjelt Kariston sivuilla 

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Stark

Stark tai Starck voi tarkoittaa seuraavia:

 Starkin ilmiö, fysikaalinen ilmiö, jossa atomin energiaspektri jakaantuu sähkökentän vaikutuksesta
 Starkin piirikunta, piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa
 Stark, rakennuskauppa
 USS Stark (FFG-31), Yhdysvaltain laivaston Oliver Hazard Perry -luokan ohjusfregatti

Tunnettuja Stark- ja Starck-nimisiä
 Alexander Starck (1890–1925), venäläinen laivastoupseeri
 Arthur Stark (1846–1899), englantilainen lääkäri ja lintutieteilijä
 Bettina Stark-Watzinger (s. 1968), saksalainen poliitikko ja ministeri
 Daavi Starck (k. 1918), suomalainen punakaartin komppanianpäällikkö
 Ethel Stark (1916–2012), kanadalainen viulisti ja kapellimestari
 Freya Stark (1893–1993), brittiläinen tutkimusmatkailija ja matkakirjailija
 Georg Starck (s. 1876), suomalainen Venäjän laivaston kontra-amiraali
 Graham Stark (1922–2013), englantilainen koomikko, käsikirjoittaja ja näyttelijä
 Hannibal Stark, oik. Hannu Stark (s. 1976), suomalainen rap-artisti, levy-yhtiö Joku Roti Recordsin perustaja
 Harold R. Stark (1880–1972), yhdysvaltalainen amiraali
 Ingeborg Starck (1840–1913), myöh. Ingeborg von Bronsart, suomalais-saksalainen säveltäjä
 Johannes Stark (1874–1957), saksalainen fyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
 Julius Ferdinand Starck (1829–1880), suomalainen kenraalimajuri
 Jürgen Stark (s. 1948), saksalainen taloustieteilijä, Euroopan keskuspankin ent. pääekonomisti
 Koo Stark (s. 1956), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Laura Stark (s. 1966), suomalais-yhdysvaltalainen kansatieteen professori
 Lauri Stark (1890–1940), suomalainen jääkärieversti
 Naëmi Ingman-Starck (1855–1932), suomalainen laulaja
 Oskar Starck (1846–1928), suomalainen Venäjän laivaston amiraali
 Pete Stark (1931–2020), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko
 Philippe Starck (s. 1949), ranskalainen muotoilija
 Raija Stark, Miss Suomi 1973
 Sigge Stark, oik. Signe Björnberg (1896–1964), ruotsalainen kirjailija ja ravivalmentaja
 Taavi Starck (1858–1918), suomalainen punakaartilainen
 Teija Stark (1968–1992), suomalainen aitajuoksija
 Ulf Stark (1944–2017), ruotsalainen kirjailija
 Ville-Valtteri Starck (s. 1995), suomalainen jalkapalloilija
 Väinö Starck (1887–1918), suomalainen punakaartin esikuntapäällikkö
 Werner Starck (1856–1921), suomalainen piirilääkäri ja yksi Duodecim-seuran perustajista
 Wolfgang Stark (s. 1969), saksalainen jalkapalloerotuomari

Kuvitteelliset henkilöt
 Tony Stark (Rautamies), sarjakuvahahmo
 Eddard Stark, Talvivaaran lordi ja Pohjoisen läänin suojelija George R. R. Martinin kirjasarjassa Tulen ja jään laulu ja siihen perustuvassa televisiosarjassa Game of Thrones
 Catelyn Stark, Eddard Starkin puoliso
 Edellisten lapset:
 Robb Stark, esikoispoika ja Talvivaaran perijä
 Sansa Stark
 Arya Stark, 
 Bran Stark
 Rickon Stark
 Benjen Stark, Eddardin Starkin veli
Villa Carlos Paz

Villa Carlos Paz on kaupunki Córdoban maakunnan pohjoisosissa Argentiinassa. Vuonna 2001 kaupungissa asui 56 000 asukasta. Kaupunki sijaitsee Valle de Punillan laaksossa, joka kuuluu Argentiinan suosituimpiin matkailukohteisiin. Villa Carlos Paz on laakson tärkein kaupunki muun muassa siksi, että sieltä on vain 36 kilometriä maakunnan pääkaupunkiin Córdobaan. Villa Carlos Paz on perustettu vuonna 1914.

Aiheesta muualla

 Kaupungin viralliset sivut

Argentiinan kaupungit
Ivar Nordlund

Karl Ivar Nordlund () oli suomalainen pappi ja poliitikko. 

Nordlund toimi pappissäädyn edustajana Suomen suuriruhtinaskunnan viimeisillä säätyvaltiopäivillä, 1905–1906. Vaaleissa 1909, 1910 ja 1911 hänet valittiin eduskuntaan Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä ja hän toimi kansanedustajana kolmen vuoden ajan, kesäkuusta 1909 huhtikuuhun 1912. Ruotsalaista kansanpuoluetta edustanut Nordlund vaikutti eduskunnan pankkivaliokunnassa ja valtiovarainvaliokunnassa. 12. huhtikuuta 1912 hän sai sairauden vuoksi vapautuksen edustajantoimestaan ja hänen tilalleen eduskuntaan nousi George Granfelt.

Vuonna 1872 ylioppilaaksi kirjoittanut Nordlund vihittiin papiksi vuonna 1877 ja vuonna 1880 hän suoritti pastoraalitutkinnon. Pappisurallaan hän toimi ylimääräisenä pappina (1877–1881), virkaa tekevänä kirkkoherrana (1881–1884), kappalaisena (1884–1925) ja kirkkoherrana (1925–1937) Närpiössä. Hän oli myös Närpiön rovastikunnan lääninrovasti. Vuonna 1881 hän sai varapastorin ja vuonna 1920 rovastin arvonimen. Nordlund työskenteli lisäksi Klaresundin meijerikoulun tarkastajana (1898–1909) ja Närpiön kansanopiston uskonnonopettajana (1901–1912). Sisällissodan aikana Närpiön esikunnan jäsen.

Nordlund kirjoitti kolminiteisen teoksen Närpiön historiasta, joka julkaistiin vuosina 1928–1931. Teoksen nimi on Blad ur Närpes historia.

Nordlund oli kahdesti naimisissa. Hänen vuonna 1877 solmimansa avioliitto Anna Teresia Carlströmin kanssa päättyi hänen vaimonsa kuolemaan vuonna 1897. Hänen toinen puolisonsa oli Hanna Augusta Hirn, jonka kanssa hän oli naimisissa vuodesta 1912. Nordlund kuoli syyskuussa 1937, 82-vuotiaana.

Lähteet 

  

Kansanedustajat
Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot
Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet
Suomen sisällissodan valkoiset
Vuonna 1855 syntyneet
Vuonna 1937 kuolleet
Tango & Cash

Tango & Cash on yhdysvaltalainen toimintakomedia, jossa näyttelevät muun muassa Sylvester Stallone ja Kurt Russell. Muissa pääosissa näyttelevät Teri Hatcher ja Jack Palance. Elokuvan on ohjannut Neuvostoliitosta Yhdysvaltoihin vuonna 1980 muuttanut Andrei Kontšalovski.

Juoni
Kaksi Los Angelesin poliisia, Ray Tango (Sylvester Stallone) ja Gabriel Cash (Kurt Russell), luulevat kumpikin olevansa kaupungin tehokkaimmat poliisit. Heidän täytyy liittoutua selvitäkseen varakkaasta rikollispomosta, joka lähettää kaksikon pahamaineiseen vankilaan.

Rooleissa

Vastaanotto
Kurt Russell oli Razzie-ehdokkaana vuoden huonoimmasta roolityöstä ja käsikirjoittaja Randy Feldman huonoimmasta käsikirjoituksesta. 

Video-opas vuodelta 1994 antoi elokuvan VHS-versiolle yhden tähden viidestä.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset toimintakomediat
Vuoden 1989 yhdysvaltalaiset elokuvat
Andrei Kontšalovskin ohjaamat elokuvat
Warner Brosin elokuvat
The Chosen Ones

The Chosen Ones on power metal -yhtye Stratovariuksen kokoelma-albumi vuodelta 1999. Levy sisältää myös kappaleita ajalta, jolloin Timo Tolkki toimi laulajana.

Kappaleet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1999 kokoelma-albumit
Stratovariuksen albumit
Karijoen Tappara

Karijoen Tappara on Karijoen kunnassa toimiva urheilun yleisseura. Seura on perustettu vuonna 1932.

Historian aikana seuraa on edustettu useissa eri lajeissa, kuten yleisurheilussa, hiihdossa, painissa sekä pesäpallossa. Tunnettuja urheilijoita ja valmentajia ovat muun muassa Antti Rajamäki, Susanna Rajamäki, Mikko Paananen, Esa Viitasalo, Reijo Viitakoski.

Tapparan omistuksessa on Paarmanninvuoren laella hiihtomaja sekä tanssipalviljonki.

Nykypäivänä urheiluseurassa on viisi lajijaostoa, jotka ovat: ammunta, cheerleading, mäkihyppy, pesäpallo sekä yleisurheilu.

Aiheesta muualla 
 Karijoen Tapparan sivut

Suomalaiset urheilun yleisseurat
Vuonna 1932 perustetut urheiluseurat
Karijoki
Pesäpalloseurat
Kaskelotit

Kaskelotit eli pottivalaat (Physeteridae) on valasheimo johon kuuluu nykyään kaksi sukua ja kolme lajia. Kääpiökaskelotit erotetaan joskus omaksi heimokseen. Heimo on levinnyt kaikkiin valtameriin lukuun ottamatta arktista aluetta. Kaskeloteilla on hampaita vain kapeassa alaleuassa. Yläleuassa on usein kuitenkin jäljellä juurettomien hampaiden surkastumia. Hampaat ovat kartiomaiset ja painuvat suun sulkeutuessa yläleuassa oleviin syvennyksiin. Puhallusreikä sijaitsee päälaen etuosassa vasemmalla puolella ja on loivan S:n muotoinen.
Otsatyyny eli meloni on voimakkaasti korostonut. Melonissa on öljymäistä spermaseettia, josta saadaan sen jähmettyessä arvokasta vahaa. Spermaseetin avulla kaskelotit voivat kohdistaa ääniä etsiessään saalista kaikuluotauksella. Luultavasti se myös auttaa myös säätelemään kelluvuutta viilentämällä sen kiinteäksi sukellettaessa ja lämmittämällä nestemäiseksi pintaan nousua varten. Kaskelotit ovatkin hyviä sukeltajia. Vaha on kuitenkin johtanut isoimman kaskelottilajin pyyntiin, mutta pienemmät lajit eivät ole herättäneet kaupallista kiinnostusta. Nykyään kaikki kaskelotit ovat suojeltuja. Kallossa on syvänne, jotta melonille olisi tilaa. Kaskeloteilla on nenän sivuontelossa yksinkertainen järjestelmä, vasen osa on hengitystä varten ja oikea tuottamaan ääniä. Alaleuka on kapea ja yläleukaa paljon lyhyempi. Leuassa on alapurenta. Rintaevät ovat pienet. Lajit eroavat kooltaan selvästi toisistaan. Tavallinen kaskelotti voi painaa yli 50 tonnia ja kasvaa 18 metrin pituiseksi, mutta kääpiökaskelotit jäävät noin 4 metrin pituisiksi ja 320 kilon painoisiksi. 
Kaikkien heimon lajien pääravintoa ovat mustekalat.

Kaskelotit ilmaantuivat myöhäisoligoseenikeudella tai mioseenikauden alussa. Kaskelotit kuuluvat hammasvalaisiin, mutta hiljattaiset molekyylibiologiset ajoitukset ja anatomian uudelleen analysointi viittaavat sukulaisuuteen hetulavalaiden kanssa. Livyatan melvillei on Perusta löydetty sukupuuttoon kuollut kaskelotinsukuinen valas.

Lähteet
Joe Clark

Charles Joseph "Joe" Clark PC, C.C., AOE (s. 5. kesäkuuta 1939) on kanadalainen toimittaja, poliitikko, liikemies ja yliopiston professori. Hän oli Kanadan 16. pääministeri, 4. kesäkuuta 1979 – 3. maaliskuuta 1980.

Hän oli varsin kokematon politiikassa mutta tästä huolimatta vuoden 1972 vaaleissa hän tuli valituksi parlamenttiin. Hän oli Progressiivinen Konservatiivipuolueen edustaja, jonka johtajaksi hänet valittiin vuoden 1976 puoluekokouksessa. Hänen puolueensa voitti vuoden 1979 vaaleissa Pierre Trudeaun johtaman liberaalipuolueen, jonka johdosta hän nousi pääministeriksi, päättäen kuusitoista vuotta kestäneen liberaalipuolueen jakson. Hän oli vain 39-vuotias tullessaan valituksi pääministerin virkaan ja oli historian nuorin pääministeri Kanadassa. Noustessaan valtaan hänen puolueensa sai vain niukan voiton ja tämän vuoksi hänen hallituksensa kaatui pian luottamusäänestyksessä. Vuonna 1980 järjestyissä vaaleissa voitto meni jälleen Liberaalipuolueelle ja vuonna 1983 järjestetyssä puoluekokouksessa Clark menetti puoluejohtajapaikkansa.

Hän toimi Brian Mulroneyn hallituksessa ministerinä, mutta ei asettunut enää ehdolle vuoden 1993 vaaleissa. Vuonna 1998 Clark valittiin uudelleen Progressiivisen Konservatiivipuolueen johtoon, jota hän johti aina sen yhdistymiseen Canadian Alliance puolueen kanssa uudeksi Konservatiivipuolueeksi. Hän vetäytyi politiikasta vuoden 2004 jälkeen. 

Vuonna 1994 hänelle myönnettiin Order of Canadan ritarikunnan Companion jäsenyys.

Lähteet 

Kanadan pääministerit
Kanadan ulkoministerit
Companion of the Order of Canada
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Kansallispukuneuvosto

Suomen kansallispukuneuvosto oli suomalaista kansallispukukulttuuria vaaliva ja valvova elin. Neuvoston asiantuntijaelimenä toimi kansallispukuraati, joka vastaa kansallispukujen kokoamistyöstä sekä toimii asiantuntijana kansallispukuja koskevissa kysymyksissä. Neuvoston toiminta päättyi vuonna 2010 ja toiminnot siirtyivät Jyväskylässä sijaitsevan Suomen kansallispukukeskuksen hoidettaviksi.

Neuvoston tehtäviin kuului kansallispukukulttuurin tutkimus, dokumentointi, julkaisutoiminta ja koulutus. Uudet ja tarkistetut kansallispuvut olivat neuvoston toiminnan näkyvin osa.

Kansallispukuneuvostoon kuului vuonna 2008 seitsemän valtakunnallista järjestöä ja yksi yritysjäsen. Ylintä päätäntävaltaa käytti neuvoston vuosikokous.  Neuvoston puheenjohtaja vuonna 2008 oli museonjohtaja Lauri Pohjakallio ja varapuheenjohtaja kehityspäällikkö Kirsti Kesälä-Lundahl.

Jäsenet vuodesta 2007-2010
 Finlands Svenska Folkdansring
 Kalevalaisten Naisten Liitto
 Karjalan Liitto
 Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito
 Etelä-Karjalan käsi- ja taideteollisuus 
 Suomalaisen Kansantanssin Ystävät 
 Suomen Kotiseutuliitto 
 Suomen Nuorisoseurojen Liitto 
 Kalevala Koru

Katso myös 
Suomen kansallispukukeskus
Kansallispukuraati
Kansallispuku

Lähteet 

Suomalaiset kansallispuvut
Kansatiede
Suomalainen kansanperinne
Iraklis

Iraklis Thessaloniki () on kreikkalainen monilajiseura Thessalonikista. Seuran nimi pohjautuu antiikin Herakleesta. Seuran tärkeimmät urheilulajit ovat lentopallo, koripallo ja jalkapallo, mutta seurassa pelataan muitakin lajeja.

Joukkueet 
Iraklis FC
Iraklis BC
Iraklis VC

Aiheesta muualla 
Iraklis VC
Iraklis FC
Ultras ryhmän sivu
Seuran netti-tv

Kreikkalaiset monilajiset urheiluseurat
Thessalonikin urheilu
Vuonna 1908 perustetut urheiluseurat
Pyhän Patrickin tuomiokirkko (New York)

Pyhän Patrickin tuomiokirkko () on uusgoottista arkkitehtuuria edustava roomalaiskatolinen katedraali, joka sijaitsee vastapäätä Rockefeller Centeriä Viidennellä Avenuella Manhattanilla New Yorkissa. Se on New Yorkin katolisen arkkihiippakunnan tuomiokirkko. Katedraali liitettiin National Register of Historic Places -rekisteriin Historiallisena maamerkkinä vuonna 1976.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Katedraalin oma sivusto

Yhdysvaltain katedraalit
Katolinen kirkko Yhdysvalloissa
Manhattanin kirkot
National Register of Historic Places -kohteet Manhattanilla
Midtown (Manhattan)
Kivikirkot
Midheaven


Midheaven on yhdysvaltalaisen metalliyhtye The Human Abstractin toinen kokopitkä albumi. Se julkaistiin 19. elokuuta 2008.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Nathan Ells – laulu
 Andrew Tapley – kitara
 Dean Herrera – kitara ja basso kappaleissa 3. ja 5.
 Sean Hurley – basso
 Sean Leonard – koskettimet
 Brett Powell – rummut ja perkussio

Arvostelut 
 AbsolutePunk: 80%
 Alternative Press:

Lähteet 

The Human Abstractin albumit
Vuoden 2008 albumit
Nina Suomalainen

Nina Suomalainen (s. 1966 Valkeala) on suomalainen kokoomuslainen poliitikko, joka on työskennellyt kansainvälisissä kriisinhallintaan ja ihmisoikeuksiin liittyvissä asiantuntijatehtävissä. Hän on Helsingin kaupunginvaltuutettu vuodesta 2021 ja aiemmin vuodesta 2008 kevääseen 2012. Vuonna 2009 Suomalainen oli kokoomuksen europarlamenttiehdokkaana. Suomalainen valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon kaudeksi 2021–2024.

Ura 
Suomalainen valmistui vuonna 1993 valtiotieteiden maisteriksi Åbo Akademista, minkä jälkeen hän toimi erilaissa tehtävissä Euroopan unionissa, YK:ssa ja Etyjissä vuoteen 2002 saakka. Hän palasi Suomeen vuonna 2002 ja toimi vuosina 2003–2004 Elisabet Rehnin erityisavustajana Balkanin alueella ja Palestiinassa. Vuonna 2005 Suomalainen työskenteli Afrikkaan liittyvien kysymysten parissa Ruandassa ja Burundissa ja aloitti työt Kirkon Ulkomaanavussa. Vuonna 2008 hän työskenteli Haagissa Etyjin vähemmistövaltuutetun neuvonantajana. Vuodesta 2009 vuoteen 2010 hän toimi Kirkon Ulkomaanavun vanhempana kehityspolitiikan asiantuntijana. Vuosina 2007–2011 Suomalainen oli hallituksen Kehityspoliittisen toimikunnan puheenjohtaja ja vuosina 2011–2012 varapuheenjohtaja. Hän on nähnyt kehityspolitiikassa merkittävinä osa-alueina naisten aseman vahvistamisen, koulutuksen tukemisen ja terveydenhuollon parantamisen.

Suomalainen nimitettiin maaliskuussa 2012 Etyjin Bosnian ja Hertsegovinan kenttämission varapäälliköksi, jossa hän toimi 2015 asti. Kenttämission päätehtävänä oli avustaa maita Etyj-sitoumusten täytäntöönpanossa ja turvallisuuden ja vakauden edistämisessä Etyjin poliittis-sosiaalisella, talous-, ympäristö- ja inhimillisellä ulottuvuudella. Kenttämission palveluksessa oli runsaat 500 henkilöä ja sen päällikkönä toimi amerikkalainen Fletcher M Burton. Vuosina 2015–2018 Suomalainen työskenteli Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön operaation päällikkönä Skopjessa Pohjois-Makedoniassa. Vuodesta 2018 Suomalainen on toiminut toiminnanjohtajana Justice Rapid Response-järjestössä Genevessä.

Politiikkaan Suomalainen lähti vuoden 2008 kunnallisvaaleissa, joissa hänet valittiin Helsingin kaupunginvaltuutetuksi. Vuonna 2009 hänestä tuli Helsingin kaupunginhallituksen varajäsen ja kiinteistölautakunnan varapuheenjohtaja. Hän oli kokoomuksen kansanedustajaehdokas Helsingissä vuonna 2007 ja pääsi toiselle varasijalle. Vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa Suomalainen sai 7775 ääntä ja oli listansa 12., joten hän ei ollut kolmen valitun joukossa. 2021 kuntavaaleissa Suomalainen valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon, ja hänet nimitettiin myös kulttuuri- ja vapaa-ajanlautakunnan varapuheenjohtajaksi.

Julkaisut

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Nina Suomalaisen sivut

Nykyiset Helsingin kaupunginvaltuutetut
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Shade

Shade on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen rikosdraamelokuva, jonka on ohjannut Damian Nieman. Elokuvan pääosissa ovat Sylvester Stallone, Stuart Townsend, Gabriel Byrne ja Thandie Newton. Elokuva on tehty pienellä kymmenen miljoonan dollarin budjetilla.

Juoni 

Ammattihuijarit Miller (Gabriel Byrne) ja Tiffany (Thandie Newton) lyöttäytyvät yhteen Tiffanyn ex-poikaystävän Vernonin (Stuart Townsend) kanssa, ja heillä on yksi tavoite: lyödä korttilegenda Dean Stevens (Sylvester Stallone). Kaikki haluaisivat pelata tätä vastaan, mutta The Deanin pöydässä ei halvalla irtoa. Kolmikko palkkaa pokerihai Jenningsin (Jamie Foxx) haalimaan nopeaa rahaa, mutta juttu ei kuitenkaan etene suunnitelmien mukaan ja nelikko joutuu mafian tähtäimeen.

Rooleissa 

Vuoden 2003 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat
Uhkapelielokuvat
Robin Söderling

Robin Bo Carl Söderling (s. 14. elokuuta 1984 Tibro, Ruotsi) on ruotsalainen tennispelaaja. Hän voitti urallaan kymmenen ATP-turnausta kaksinpelissä ja yhden nelinpelissä. ATP:n rankinglistalla hän oli parhaimmillaan neljäs marraskuussa 2010.

Söderling selviytyi Grand Slam -turnausten kaksinpeleissä ensimmäisen kerran neljännelle kierrokselle tai pidemmälle Ranskan avoimissa 2009. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella kolmessa erässä yhdysvaltalaisen Kevin Kimin, sitten kolmessa erässä uzbekistanilaisen Denis Istominin ja kolmannella kierroksella neljässä erässä 14:nneksi sijoitetun espanjalaisen David Ferrerin. Neljännellä kierroksella hän voitti maailmanlistan ykkösen Rafael Nadalin lukemin 6–2, 6–7(2), 6–4, 7–6(2). Tämä oli Nadalin kaikkien aikojen ensimmäinen tappio Ranskan avoimissa; hän oli voittanut turnauksen neljänä edellisenä vuonna. Vielä kuukausi aiemmin Söderling oli hävinnyt Rooman turnauksessa Nadalille lukemin 1–6, 0–6. Puolivälierissä Söderling voitti kymmenenneksi sijoitetun Nikolai Davydenkon luvuin 6–1, 6–3, 6–1 ja välierissä kahdenneksitoista sijoitetun Fernando Gonzálezin 6–3, 7–5, 5–7, 4–6, 6–4. Loppuottelussa hän hävisi Roger Federerille lukemin 1–6, 6–7(1), 4–6. Söderling selviytyi toisen kerran Ranskan avointen finaaliin 2010. Hän kuitenkin hävisi Espanjan Rafael Nadalille luvuin 4–6, 2–6, 4–6

Wimbledonin turnauksessa 2009 Söderling selviytyi neljännelle kierrokselle, jossa hän hävisi Roger Federerille lukemin 4–6, 6–7(5), 6–7(5). Yhdysvaltain avoimissa 2009 hän pääsi puolivälieriin saakka. Hän voitti alkukierroksilla neljässä erässä Albert Montanesin, ensimmäisessä erässä tapahtuneella luovutuksella Marcel Granollersin ja neljässä erässä Sam Querreyn. Neljännellä kierroksella hän johti kahdeksanneksi sijoitettua Nikolai Davydenkoa vastaan lukemin 7–5, 3–6, 6–2, kunnes venäläinen luovutti. Puolivälierissä Söderlingin pudotti jatkosta jälleen Roger Federer lukemin 0–6, 3–6, 7–6(6), 6–7(6). Myös vuoden 2010 Yhdysvaltain avoimissa Söderling pääsi puolivälieriin asti, mutta hävisi sen Roger Federerille suoraan kolmessa erässä.

Söderling pääsi Grand Slam -turnauksissa kolmannelle kierrokselle Ranskan avoimissa 2008, jolloin hän hävisi Julien Benneteaulle, Wimbledonissa vuosina 2003 (tappio Tim Henmanille) ja 2007 (tappio Rafael Nadalille viidessä erässä) sekä Yhdysvaltain avoimissa 2005 (tappio Guillermo Corialle). Australian avoimissa Söderling pääsi parhaimmillaan neljännelle kierrokselle vuonna 2011.

Söderling voitti kaksinpelin ATP-turnauksen Lyonissa vuosina 2004 ja 2008, Milanossa vuonna 2005, Båstadissa vuosina 2009 ja 2011, Rotterdamissa ja Pariisissa vuonna 2010 sekä Brisbanessa, Rotterdamissa ja Marseillessa vuonna 2011. Nelinpelin ATP-turnauksen hän voitti Båstadissa vuonna 2008 parinaan Jonas Björkman.

Söderling sairastui vuonna 2011 mononukleoosiin, ja pelasi viimeisen ottelunsa heinäkuussa. Hän jatkoi harjoittelua, josta seurasi ylikunto. Hän ilmoitti uransa lopettamisesta joulukuussa 2015.

Turnausvoitot kaksinpelissä

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Robin Söderlingin kotisivut

Ruotsalaiset tennispelaajat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Alkuradikaali

Rengasteoriassa renkaan R alkuradikaali eli alempi nollaradikaali on leikkaus kaikista R:n alkuideaaleista. Alkuradikaali on renkaan pienin puolialkuideaali, ja rengas on puolialkurengas, jos ja vain jos sen alkuradikaali on nollaideaali.
Rengasteoria
Luka Bogdanović

Luka Bogdanović (s. 1. helmikuuta 1985, Belgrad) on serbialainen koripalloilija, joka on tällä hetkellä vapaa pelaaja.

Ura 
Luka Bogdanović aloitti uransa Radnički Belgraden juniorijoukkueissa, joista hän siirtyi tammikuussa 2002 Red Star Belgradiin. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta, kunnes siirtyi seuran pahimman kilpailijan, KK Partizanin, joukkueeseen. Partizanissa lupaavana pidetty Bogdanović joutui pahimmillaan istumaan penkillä pitkiä aikoja ja hänen kehityksensä melkein pysähtyi. Hän pelasi joukkueessa kolmen kauden ajan, kunnes siirtyi kaudeksi 2007–2008 Le Mansiin. Le Mansista Bogdanović siirtyi Joventut Badalonaan, jossa hän saattoi vielä jatkaa kehitystään, eikä istua penkillä. Hän edusti seuraa kahden kauden ajan ja pelasi lyhyen ajan Roannessa, jossa hän tuurasi loukkaantunutta pelaajaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Euroliigan pelaajaprofiili 
ACB:n pelaajaprofiili 

Serbialaiset koripalloilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Low (Flo Ridan kappale)

Low on yhdysvaltalaisen rap -artisti Flo Ridan kappale sekä esikoissingle hänen Mail on Sunday -debyyttialbumiltaan. Single löytyy myös Step Up 2 the Streets -soundtrackiltä. Singlellä vierailee myös R&B -laulaja T-Pain.

Listasijoitukset 
Single sijoittui ilmestyttyään, 6. marraskuuta 2007 Billboard Hot 100 -listan 91. sijalle, mutta nousi jo tammikuun viides päivä ykköspaikalle. Single on kaikkien aikojen toiseksi parhaiten myydyin (Flo Ridan Right Round -kappaleen jälkeen) digitaalisingle ensimmäisellä viikollaan. Singleä myytiin 467,000 kappaletta ensimmäisellä viikolla sen ilmestyttyä. Single syrjäytti näin ollen Black Eyed Peasin naisvokalisti Fergien toisen Fergalicious (feat. will.i.am) -soolosinglen, jota oli myyty 295,000 kappaletta ensimmäisellä viikolla. Low -single piti Billboard Hot 100 -listan kärkipaikkaa hallussaan jopa 10 viikkoa.

Listat

Musiikkivideo 
Singlestä on julkaistu myös musiikkivideo. Videolla näkyy Flo Ridan ja T-Painin lisäksi Rick Ross, DJ Khaled, Cool & Dre sekä Torch ja Gunplay Triple C's -yhtyeestä. Videolla Flo Rida ja T-Pain räppäävät yökerhossa.

Remixit 
Kappaleesta on tehty remix -versio, jolla Flo Ridan ja T-Painin lisäksi räppää Pitbull. Myös rumpali Travis Barker on tehnyt kappaleesta oman version.

Lähteet 

Vuoden 2007 kappaleet
Flo Ridan kappaleet
9 (elokuva)

9 on 9. syyskuuta 2009 ensi-iltansa saanut animoitu fantasiaelokuva, jonka on ohjannut Shane Acker ja tuottaneet Tim Burton sekä Timur Bekmambetov. Elokuva perustuu Ackerin Oscar-ehdokkaana olleeseen samannimiseen lyhytelokuvaan. Tietokoneanimoinnista huolimatta elokuvan yleiskuva muistuttaa stop motion-tyyliä. Elokuvan roolijaon suoritti Mindy Marin, tuotannon suunnittelivat Robert St. Pierre ja Fred Warter ja art directorina toimi Christophe Vacher.

Juoni 
Elokuva sijoittuu rinnakkaismaailmaan, jossa ihmiskunnan perintö on uhattuna. Joukko viisaita räsynukkeja, jotka elävät maailmanlopun jälkeistä aikaa, löytävät yhden omistaan, 9:n (Elijah Wood), joka yrittää johtaa heidät pelastukseen.

Riitaisassa mutta sitkeässä ryhmässä ovat 1 (Christopher Plummer), sotaveteraani; 2 (Martin Landau), keksijä; 5 (John C. Reilly), mekaanikko; 6 (Crispin Glover), taiteilija; ja 7 (Jennifer Connelly), soturi. Trailerissa esitellään myös 3 ja 4 identtisinä ja huppupäisinä räsynukkeina, joiden numerot ovat edessä, sekä 8 suurena soturina, jonka numero on merkitty oikeaan olkapäähän. Muilla räsynukeilla numerot ovat selässä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivu

Vuoden 2009 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
Post-apocalypse-elokuvat
Yhdysvaltalaiset fantasiaseikkailuelokuvat
Clostridium botulinum

Clostridium botulinum on grampositiivinen bakteeri, joka kasvaa hapettomassa ympäristössä ja pystyy tuottamaan itiöitä. Bakteeri on sauvanmuotoinen ja sitä esiintyy maaperässä, vesistöjen pohjissa ja kalojen suolistoissa. Clostridium botulinum ei kasva alle +3 °C:n lämpötilassa, mutta itiöt kestävät hyvin korkeita lämpötiloja.

Clostridium botulinum tuottaa ihmisille vaarallista hermomyrkkyä botuliinia. Botuliini ihmisen elimistössä voi aiheuttaa botulismi-sairauden, joka johtaa pahimmillaan kuolemaan. Elintarvikkeissa bakteerin itiöitä esiintyy hunajassa ja kaloissa. Alle yksivuotiaiden suolistofloora ei ole tarpeeksi kehittynyt estääkseen Clostridium botulinum -bakteerien kasvua, mikä lisää riskiä imeväisbotulismiin sairastumiselle. Tästä syystä Elintarvikevirasto Suomessa ei suosittele hunajaa alle yksivuotiaille.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Clostridium botulinum
 Ruokavirasto: Clostridium botulinum ja botulismin ehkäisy
 National Center for Biotechnology Information (NCBI): Clostridium botulinum, taxonomy 
 UniProt, Taxonomy: Clostridium botulinum 
 National Center for Biotechnology Information (NCBI): Clostridium Botulinum 
 WHO: Clostridium botulinum (PDF) 
 Clostridium botulinum -bakteeri selviytyy elintarvikeketjussa kohtaamistaan epäsuotuisista olosuhteista useita geneettisiä mekanismeja hyödyntäen

Grampositiiviset bakteerit
Firmicutes
Luettelo Suomen rannikon tunnusmajakoista

Luettelo Suomen rannikon valottomista tunnusmajakoista eli pookeista.

Lähteet 
 Harri Nyman: Meriväylien rakennusperintö, Museoviraston rakennushistorian osaston raportteja 21.  Museovirasto, Helsinki 2009 ISBN 978-951-616-201-3
 Harri Nyman - Pekka Väisänen: Suomen merimajakat: tekniikan ja rakennustaiteen kulttuurihistoriaa. Mitä-Missä-Milloin vuosikirja 2005
 Majakkamestarit ry. Bogskärin tunnusmajakka

Luettelot Suomen liikenteestä
rannikon tunnusmajakoista
Strömmingsbådanin majakka

Strömmingsbådanin majakka sijaitsee samannimisellä pienellä kallioluodolla Merenkurkussa Maalahden kunnan alueella. 12 metriä korkea rautarakenteinen majakka valmistui 1885, ja se on edelleen ulkoa ja sisältä 1800-luvun lopun asussa. Majakan alkuperäinen Fresnel-linssistö on myös säilynyt.

Majakan vieressä sijaitsee majakavartijoiden käytössä olleita puisia asuin- ja ulkorakennuksia, joista uusin on peräisin 1940-luvulta. Majakka automatisoitiin 1963.

Lähteet 
 Veneily.fi: Strömmingsbådan

Aiheesta muualla 

 Yle Arkivet: Material om fyren 

Suomen majakat
Maalahden rakennukset ja rakennelmat

Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
O.F.R.


O.F.R. (Out Fucking Rageous) on Nitron ensimmäinen virallinen albumi. Albumilta julkaistiin 2 singleä : Freight Train ja Long Way From Home. Kappaleista tehtiin myös musiikkivideot. Kappaleessa "Machine Gunn Eddie" on yksi pisimmistä huudoista metallin historiassa, joka kestää 32 sekuntia. Yhtye on toistuvasti väittänyt että huudon aikaansaamisessa ei käytetty efektejä.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jim Gillette – laulu
 Michael Angelo Batio – kitara
 T.J. Racer – basso
 Bobby Rock – rummut

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Vuoden 1989 esikoisalbumit
Nitron albumit
Nitro II: H.W.D.W.S.


Nitro II: H.W.D.W.S (Hot, Wet, Drippin' With Sweat) on Nitron toinen studioalbumi. Kappaleesta Cat Scratch Fever julkaistiin myös musiikkivideo. Kaikki levyn kappaleet kirjoitti Jim Gillette yhdessä Michael Angelo Bation kanssa.

Kappaleet

Kokoonpano
 Jim Gillette – laulu
 Michael Angelo Batio – kitara
 Ralph Carter – basso
 Johnny Thunder – rummut

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1991 albumit
Nitron albumit