joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kimmo Koskenniemi

Kimmo Matti Koskenniemi (s. 7. syyskuuta 1945 Jyväskylä) on Helsingin yliopiston kieliteknologian professori emeritus. 

Koskenniemi kirjoitti ylioppilaaksi 1964, valmistui filosofian kandidaatiksi 1967, lisensiaatiksi 1983 ja väitteli Helsingin yliopistossa tohtoriksi 1984. Hän toimi Helsingin yliopiston laskentakeskuksen matemaatikkona ja jaostopäällikkönä 1967–1981, Suomen Akatemian atk-erikoistutkijana 1981–1984 ja vanhempana tutkijana 1985–1991. Hän toimi 1991–2012 Helsingin yliopiston professorina kieliteknologian oppiaineessa, jota aiemmin kutsuttiin tietokonelingvistiikaksi. Hän toimi Kieliteknologian valtakunnallisen tutkijakoulun johtajana (2001–2009), johti Kieliteknologian opetuksen valtakunnallista verkostoa (2000–2007). 

Hänen tunnetuin työnsä on kaksitasomorfologian ja siihen liittyvien algoritmien kehittäminen, mitä on käytetty hyväksi esimerkiksi Lingsoftin Microsoftille lisensoimien tekstinkäsittelyohjelmistojen oikolukusovelluksissa.


Bibliografia 
 Koskenniemi, Kimmo 1983: Two-level morphology.
 Koskenniemi, Kimmo – Lindén, Krister – Carlson, Lauri ym. 2011: Suomen kieli digitaalisella aikakaudella – The Finnish Language in the Digital Age. Springer Verlag.
 Koskenniemi, Kimmo 2013: "An informal discovery procedure for two-level rules", Journal of Language Modelling, Vol 1, No. 1. 
 Koskenniemi, Kimmo 2013: Johdatus kieliteknologiaan, sen merkitykseen ja sovelluksiin. ISBN 978-952-10-8677-9

Lähteet

Kirjallisuus
 Kuka kukin on 2007. Otava 2006.
 Helsingin yliopiston Tutkimustietojärjestelmä  TUHAT

Viitteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset kielitieteilijät
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Jisrael Beiteinu

Jisrael Beiteinu  () on oikeistolais-sionistinen poliittinen puolue Israelissa. Puolue on perustettu vuonna 1999 ja se sai knessetissä 11 paikkaa vuoden 2006 parlamenttivaaleissa ja 15 vuoden 2009 parlamenttivaaleissa. Lokakuussa 2006 puolueesta tuli osa Kadima-johtoista koalitiohallitusta, kunnes se jätti hallituksen tammikuussa 2008 vastustaessaan rauhanneuvotteluja Palestiinalaishallinnon kanssa. Puolue on ottanut kovan linjan Israelin arabeja ja palestiinalaisia kohtaan. Yksi sen perustajista ja nykyinen puheenjohtaja, Avigdor Lieberman, oli virallisesti Likudin edustaja. Puolue otettiin mukaan 2009 perustettiin Likudin johtamaan oikeistohallitukseen, jolloin Liebermanista tuli ulkoministeri.

Vuonna 2004 Lieberman ehdotti vuoden 1949 tulitaukosopimuksen mukaan Vihreän linjan nimellä tunnettua erottamissuunnitelmaa, jossa arabien ja juutalaisten asuma-alueet erotettaisiin toisistaan. Lieberman on myös vastustanut arabien oikeutta olla Israelin kansalaisia, jos Palestiinan valtio perustetaan. Puolue on erityisesti suosittu venäjänkielisten juutalaisten keskuudessa. 

Yisrael Beitenulla on seuraavat edustajat knessetissä: Avigdor Lieberman, Anastasia Michaeli, Israel Hasson, Yosef Shagal, Esterina Tartman, Stas Misazhnikov, Sofa Landaver, Yitzhak Aharonovich, Robert Ilatov, Alex Miller, Liya Shmatov ja David Rotem.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Beytenun virallinen sivu venäjäksi ja hepreaksi 
 Beytenun englanninkielinen sivu  
 Beytenun virallinen englanninkielinen web-sivu

Israelilaiset puolueet
Nationalistiset puolueet
Olviretki Schleusingenissa

Olviretki Schleusingenissa on Aleksis Kiven näytelmä, jonka hän kirjoitti Siuntion-aikanaan kesällä ja syksyllä 1866. Alun perin näytelmä nimi oli Baijerin olutretki eli "näytelmällinen osotelma neljässä osassa". Näytelmä on komedia, jota nykyisin pidetään olennaisena Kiven tuotannon osana, mutta Kiven aikana siihen suhtauduttiin torjuvasti, ja se ilmestyi vasta 1916 Kiven kootuissa teoksissa, yli 40 vuotta hänen kuolemansa jälkeen. On arveltu myös, että sitä ei julkaistu siksi, että se olisi ollut liian suora viittaus Kiven omiin elämäntapoihin.

Ensiesitys oli Helsingissä Vapaan näyttämön lavalla 1920.

Näytelmän synnyn taustalla on uutinen Helsingfors Tidningarissa 16.7.1866. "Sotanäyttämöltä"-nimisessä artikkelissa referoidaan saksalaislehden uutista Preussin ja Itävallan sodasta. Se kertoo 8 000 miehen suuruisesta baijerilaisjoukosta, joka harrastaa hurjaa juopottelua. Tarinan pääosassa on juopottelu, mutta sitä kutoo yhteen Timoteuksen yritys luoda suhteita palvelustyttö Marianaan, mikä lopulta onnistuukin.

Veikko Kerttula ohjasi näytelmästä vuonna 1967 televisioelokuvan Olviretki Schleusingenissa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Hanna Suutela: kivenä kengässä - Olviretki kansallisen projektin kriitikkona
 
  Aleksis Kivi -korpus (SKS) Toim. Sakari Katajamäki, Ossi Kokko ja Elina Kela. FIN-CLARIN: Finnish Language Resource Infrastructure / CSC – Tieteen tekniikan keskus: Kielipankki 2013. (Suomalaisen Kirjallisuuden Seurassa laadittu korpus Aleksis Kiven kirjeistä, teoskäsikirjoituksista ja kirjailijan elinaikana julkaistuista painoksista.)
 Näytelmän kuunnelmaversio Yle Areenassa

Aleksis Kiven näytelmät

en:Olviretki Schleusingenissä
Pyraminx

Pyraminx (joskus virheellisesti myös Rubikin pyramidi tai Pyramix) on Uwe Mèffertin kehittämä, vuonna 1981 markkinoille tullut pulmapeli. Pyraminx muistuttaa hiukan Rubikin kuutiota ja siksi usein luullaan Ernő Rubikin tuotteeksi. Pyraminx on kuitenkin muodoltaan tetraedri, toisin kuin pääosin kuution ja pallon muotoiset Rubikin pulmapelit. Pyraminx on myös huomattavasti helpompi ratkaista kuin normaali Rubikin kuutio. Pyraminx on yli 90 miljoonan kappaleen myynnillään maailman toiseksi myydyin pulmapeli heti Rubikin kuution jälkeen.

Rubikin kuution tapaan myös Pyraminxin nopeusratkaisusta kilpaillaan. Pyraminxin maailmanennätys on 0,91 sekuntia, jonka teki Dominik Górny kesäkuussa 2018. Suomen ennätystä pitää hallussaan Kim Jokinen tuloksella 1,82 sekuntia.

Ratkaisu 

Pyraminxissa on Rubikin kuution tapaan tarkoituksena saada sivuja kääntelemällä jokaiselle sivulle vain yhden värisiä tarroja. Pyraminx on varsin haastava ratkaista, joskaan ei aivan yhtä vaikea kuin Rubikin kuutio. Pyraminx voi olla 933 120 eri asennossa, mutta on aina ratkaistavissa korkeintaan yhdellätoista siirrolla (kumpaankaan lukuun ei sisälly kärkipalojen kääntämistä paikoilleen, sillä niiden kääntäminen oikeaan asentoon on riippumaton muista paloista ja jokainen niistä on siis aina käännettävissä oikein korkeintaan yhdellä siirrolla). Alla olevassa taulukossa on asentojen (p) ja ratkaisuun tarvittavien siirtojen (n) määrät.

Katso myös 
Rubikin kuutio
Pyramorphix
Taskukuutio
Megaminx
Siirtosarjatehtävä

Lähteet

Aiheesta muualla 

Rubikin pulmapelit
M/S Regal Star

M/S Regal Star on virolaisen Tallink -varustamon omistama ro-ro-matkustajarahtialus. Se on rakennettu vuonna 2000 Napolissa, Italiassa. Kuollutta painoa aluksella on 7 045 tonnia. Regal Star on rekisteröity Viron lipun alle, ja sen kotisatama on Tallinna. Regal Star liikennöi vuodesta 2013 alkaen nykyisellä reitillään Paldiski–Kapellskär.

Käyttöhistoria 

Vuonna 1993 alus laskettiin vesille venäläisellä Sudostroitelnyi zavod "Severnaja verf" -telakalla, mutta työt keskeytyivät ennen sen valmistumista. Vuonna 1999 italialainen telakka osti laivan rungon ja rakensi sen loppuun. Maaliskuussa 2000 Regal Star luovutettiin MCL s.r.l:n haltuun. Uusi omistaja rekisteröi sen Italian lipun alle, ja sen kotisatamaksi tuli Napoli. Tämän jälkeen Regal Star aloitti liikennöinnin Catanian ja Savonan välillä. Syyskuussa 2000 alus aikarahdattiin eli vuokrattiin Grimaldi Ferriesin liikennöintiin reitille Salerno–Palermo–Valencia.

Joulukuussa 2003 Hansatee Shipping Oy osti laivan ja rekisteröi sen Viron lipun alle, jolloin kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Tallinna. 13. maaliskuuta 2004 Regal Star siirtyi liikennöimään Kapellskärin ja Paldiskin välille. Maaliskuussa 2006 reitiksi vaihtui Tallinna–Helsinki.

Regal Starin ollessa 12. joulukuuta 2006 lähdössä Helsingistä kohti Tallinnaa havaittiin aluksen perärampissa ongelmia. Sen vuoksi alus poistettiin liikenteestä. Tammikuussa 2007 laiva palasi takaisin Kapellskärin ja Paldiskin välille.  Laiva aloitti liikennöinnin reitillä Turku–Tukholma kesäkuun 16. päivä 2010 oltuaan ensin noin kuukauden telakalla Riiassa. Alus toi noin 1 700 metriä lisää lastikapasiteettiä reitille.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Regal Star aloittaa Turku-Tukholma reitillä

Regal Star
Regal Star
Kuusamo (albumi)

20 suosikkia – Kuusamo on Dannyn kokoelma-albumi vuodelta 1997. Levy on Dannyltä toinen osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjassa.

Albumin nimikappale ”Kuusamo” on italialaisen Salvatore Cutugnon ja Pasquale Lositon sävellys, joka julkaistiin Italiassa vuonna 1975 nimellä ”Africa”. Dannyn esittämä versio julkaistiin samana vuonna, ja se nousi listaykköseksi huhtikuussa 1976. Suomenkielisen tekstin on tehnyt Juha Vainio. Ranskankielinen versio, jonka Joe Dassin levytti vuonna 1975, on nimeltään ”L'Été indien” ().

Kappaleet

Lähteet

Vuoden 1997 kokoelma-albumit
Dannyn albumit
Tule & Kazo

Tule & kazo on tamperelaisen kristillisen metalliyhtye Terapian ensimmäinen albumi. Levy julkaistiin 27. helmikuuta 1993. Tällä albumilla Terapia esitteli kristillisen metallimusiikin Suomelle. Tule & kazo on yksi myydyimmistä kristillisistä albumeista Suomessa. Vuonna 2008 albumista julkaistiin uusintapainos.

Äänitys
Tule & kazo äänitettiin Studio JJ:ssä 16.–26. tammikuuta 1993. Studioteknikkoina toimivat Juuso Nordlund, Otto Hallamaa ja Jyrki Niemi. Nordlund miksasi albumin 1.-5. helmikuuta, ja Pauli Saastamoinen masteroi albumin Finnvox-studiolla. Yhtye oli ensimmäistä kertaa studioäänityksissä, ja kokemattomuus näkyi työskentelyssä:

Tyyliltään albumin musiikki on alternative metalia, jossa yhdistyy aineksia funkista ja metallimusiikista. Kitaristi Antti Honkkila on kertonut:

Vieraileva muusikko Jani Moberg soitti kappaleilla "Tämä kaupunki" ja "Hymy hyytyy" scratchit ja samplet, jotka ovat peräisin yhtyeiltä Public Enemy ja A-ha.  Silja Pihkala, Rauna Pihkala ja Riikka Reiman laulavat taustoja kappaleella "Jäähyväiset".

Saavutukset
Tule & kazo oli ilmestyessään uraauurtava albumi Suomen kristillisen musiikin saralla. Ennen vuotta 1993 Suomessa ei ollut julkaistu kristillistä metallimusiikkia toisin kuin muualla maailmassa, jossa suuntaus oli ollut vahvalla pohjalla jo 10 vuotta. Yhtye julkaisi albuminsa omakustanteisesti, koska levylle ei saatu julkaisijaa. Honkkila kertoo tuolloisista suuntauksen oloista Suomessa:

Kappaleet 
Hän pitää sinusta huolen .mp3
Tämä kaupunki
Hymy hyytyy
Jäähyväiset
Ystävä viaton
Ei kiinnosta elää
On se ihmeellistä
Kirkonkellot
5 viisasta & 5 tyhmää
Musta kuin yö
Kesken kaiken .mp3
Henkilökohtaista
Hei sinä
Miksi pitäisi
Tule ja katso
Enkelilaulu

Lähteet

Aiheesta muualla 
Levystä Terapian kotisivuilla 

Vuoden 1993 esikoisalbumit
Terapian albumit
Täällä taas (albumi)

Täällä taas on tamperelaisen gospel-rock -yhtye Terapian toinen albumi. Albumi julkaistiin 24. syyskuuta 1994.

Kappaleet 
Täällä taas
Helvetti takana
Rakkautta 
Yö ja päivä
Kaipuu
Hiljaisuus
Kaamos
Pieni elämä
Meistäpä kai

Aiheesta muualla 
Levystä Terapian kotisivuilla. 
Pätkä kappaleesta Rakkautta.

Vuoden 1994 albumit
Terapian albumit
Orbit Dance


Orbit Dance on suomalaisen death metal -yhtye MyGrainin ensimmäinen albumi. Albumi julkaistiin vuonna 2006.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Tommyboy – laulu
 Resistor – kitara
 Matthew – kitara
 Jonas – basso
 DJ Locomotive – rummut
 Eve – kosketinsoitin

Tuotanto 
 Janne Saksa – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Mika Jussila – masteroija
 Timo Honkanen – kansitaide

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 8–/10
 Lammaszine: suopea

Lähteet 

Vuoden 2006 esikoisalbumit
MyGrainin albumit
Janne Saksan tuottamat albumit
Uusi levy

Uusi levy on tamperelaisen gospel-rock -yhtye Terapian kolmas albumi. Se äänitettiin kesä–heinäkuussa 1995 ja julkaistiin 3. syyskuuta 1995.

Kappaleet 
Vanhat kuviot
Miljoonat vuodet
Taivas on sininen
Punainen pipo
Kerro mulle
Ei kotia
Oletko valmis
Arkki
Kirja
Yhteiskunta
Uusi levy

Aiheesta muualla 
Levystä Terapian kotisivuilla 

Vuoden 1995 albumit
Terapian albumit
Kovia ääniä ja vaikeita sanoja

Kovia ääniä ja vaikeita sanoja on tamperelaisen gospel-rock-yhtye Terapian neljäs albumi. Se äänitettiin tammikuussa 1997 ja julkaistiin 8. maaliskuuta 1997.

Kappaleet 
Vihreitä miehiä 
Viimeisenä maalissa
Liian kaukana
Turhia sanoja
Vapaa 
Älä usko
Historiaa
Tanssi
Puhu
Etsii
Uskaltaa
Himoa vai?

Lähteet 

Vuoden 1997 albumit
Terapian albumit
Kazimierz Twardowski

Kazimierz Jerzy Skrzypna-Twardowski (von Ogończyk) (20. lokakuuta 1866 Wien, Itävalta – 11. helmikuuta 1938 Lwów (Lviv), Puola) oli puolalainen filosofi ja loogikko.

Elämä 

Twardowski opiskeli filosofiaa Wienissä Franz Brentanon ja Robert Zimmermannin oppilaana. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1892 väitöskirjallaan Idee und Perzeption, ja vuonna 1894 hän esitti habilitaatioväitöksensä Zur Lehre vom Inhalt und Gegenstand der Vorstellungen. Kummatkin käsittelivät havaitsemisen kohdetta ja sisältöä. Twardowskilla oli myös monia metafilosofisia ajatuksia.

Twardowski luennoi Wienissä vuosina 1894–95. Sen jälkeen hänet nimitettiin Lvivin yliopiston professoriksi (tuolloin Lemberg, myöhemmin Lwów ja nykyisin Lviv Ukrainassa). Siellä Twardowski perusti Lvivin-Varsovan logiikan koulukunnan, ja hänestä tuli ”puolalaisen logiikan isä” ja monella tavalla myös puolalaisen tieteellisen filosofian alullepanija.

Twardowskin oppilaina olivat muun muassa loogikot ,  ja , filosofianhistorioitsija , psykologi , sekä fenomenologi ja esteetikko Roman Ingarden. Oppilaisiin kuului myös Wienin piiriä lähellä olleita filosofeja, kuten  ja .

Teoksia 

 Idee und Perzeption (1892, väitöskirja)
 Wyobrażenie i pojęcie (1898)
 O tzw. prawdach względnych (1900)
 O psychologii, jej przedmiocie, zadaniach, metodzie, stosunku do innych nauk i jej rozwoju (1913)
 Rozprawy i artykuły filozoficzne (1927)
 Wybrane pisma filozoficzne (1965)
 Wybór pism psychologicznych i pedagogicznych (1992)
 Dzienniki (1997)

Aiheesta muualla 

 Coniglione, F. (toim.): Kazimierz Twardowski  Polish Philosophy Page 
 Corazzon, Raul: Kazimierz Twardowski on the Content and Object of Presentations Theory and History of Ontology 
 

Loogikot
Puolalaiset filosofit
Vuonna 1866 syntyneet
Vuonna 1938 kuolleet
Schoolyard Heroes

Schoolyard Heroes oli vuonna 2000 perustettu seattlelainen horror/punk rock-yhtye. Sillä on neljä jäsentä, joista vokalisti on nainen. Bändi tunnetaan Yhdysvalloissa kauhuelokuvamaisista lyriikoistaan ja oopperavaikutteisesta musiikistaan. Se nousi mm. purevolume-nettiyhteisön suureen suosioon singlellään Dude, Where's My Skin? Bändi on saanut vaikutteita esimerkiksi Misfits-yhtyeeltä.

Yhtye hajosi vuonna 2009.

Jäsenet
 Ryann Donnelly – laulu
 Jonah Bergman – basso, laulu
 Steve Bonnell – kitara
 Brian Turner – rummut

Diskografia

Aiheesta muualla
Viralliset sivut

Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Horror punk
Yhdysvaltalaiset goottirockyhtyeet
Danny Saucedo

Daniel Gabriel Alessandro Saucedo Grzechowski (s. 25. helmikuuta 1986 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä, joka tunnetaan myös taiteilijanimellä Danny. Hän on äitinsä puolelta bolivialainen ja isänsä puolelta puolalainen.

Hänen ensimmäinen singlensä oli Tokyo, joka on hänen esikoisalbumillaan Heart Beats. Heart Beats nousi Ruotsissa albumilistan ykköseksi. Albumin toinen single on Play It For The Girls ja kolmas If Only You, jonka hän laulaa Theresen kanssa. Saucedo osallistui Ruotsin Idol-kilpailun vuonna 2006 ja sijoittui kuudenneksi. Kappaleet Tokio ja Öppna din dörr ovat nousseet Ruotsin sinkkulistalle.

Danny aloitti laulamisen jo kolmivuotiaana, ja musiikki on aina ollut tärkeä osa hänen elämäänsä. Hän on saanut klassisen koulutuksen. Hän opiskeli Adolf Fredrikin musiikkiluokalla, Lilla Akademissa sekä Södrä Latinin lukiossa. Hän lauloi jo lapsena Katariinan kirkon kuorossa ja esitti vuonna 2005 pääosaa musikaalissa Just Job, joka esitettiin Katariinan kirkon 250-vuotisjuhlan yhteydessä.
Vuonna 2006 hänet äänestettiin Ruotsin seitsemän seksikkäimmän miehen joukkoon. Äänestyksen järjesti Plaza Kvinna -niminen lehti.
9. joulukuuta 2006 hän esiintyi Globenin joulushow'ssa.

Danny on mukana myös E.M.D -nimisessä yhtyeessä yhdessä Ruotsin Idolista tuttujen Erik Segerstedtin ja Mattias Andreassonin kanssa. E.M.D julkaisi esikkoissinglensä All For Love 19. joulukuuta 2007. Kappale on levyltä State Of Mind. Toinen single levyltä on nimeltään Jennie Let Me Love You, ja se valittiin vuoden kappaleeksi Grammisgalanissa 2009. Uusi levy julkaistiin 9.11. Albumi on nimeltään "Välkommen hem". E.M.D osallistui myös Ruotsiin euroviisukarsintaan, Melodifestivaleniin, kappaleella Baby Goodbye.

Danny osallistui Melodifestivaleniin sooloartistina vuonna 2011 kappaleella In The Club sijoittuen kilpailun finaalissa toiseksi. Hän osallistui kilpailuun myös vuonna 2012 kappaleella Amazing. Kyseinen kappale sijoittui myös toiseksi. Vuonna 2013 Danny juonsi Melodifestivalenin yhdessä Gina Dirawin kanssa.

Albumit

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto

Ruotsalaiset laulajat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Douglas TBD Devastator

Douglas TBD Devastator oli yhdysvaltalainen toisen maailmansodan aikainen lentotukialuksilta toimiva torpedopommittaja, joka palveli Tyynellämerellä. Se oli ensilentonsa aikaan uudenaikainen, mutta japanilaisten hyökätessä Pearl Harboriin vuonna 1941 ja Yhdysvaltojen liittyessä toiseen maailmansotaan miltei kuolemanloukku, se oli liian hidas ja siinä oli heikko puolustusaseistus. Lisäksi Devastatorien pääase, Bliss-Leavitt Mk.XIII -torpedo, oli erittäin epäluotettava.

Midwayn taistelussa Yhdysvaltain tukialukset menettivät 41 Devastatoristaan 35, jokaisessa kolme miestä, saamatta yhtään torpedo-osumaa japanilaisiin tukialuksiin. Tästä konetyyppi sai lisänimen ”lentävä ruumisarkku”. Ainoastaan voimakas hävittäjäsuoja olisi antanut Devastatorille menestystä, mutta sitä se sai harvoin. Sen korvasi selvästi parempi ja taistelua kestävämpi Grumman TBF Avenger, sekä hyvin vähäiseltä osin Voughtin suunnittelema TBY Sea Wolf. Yksikään kokonainen Devastator ei ole säilynyt.

Tekniset tiedot

Lähteet
 Humble, Richard: Toisen Maailmansodan lentokoneet, WSOY, 1976, Porvoo (suom. Helge Seppälä) Alkuteos: Salamander Books, 1975, Lontoo, Englanti ISBN 951-0-07838-7

Viitteet

Aiheesta muualla 

TBD Devastator
Yhdysvaltalaiset pommikoneet
1930-luvun pommikoneet
20 suosikkia – Yhtenä iltana

20 suosikkia – Yhtenä iltana on Hectorin kokoelma-albumi vuodelta 1997. Levy on Hectorilta toinen ja viimeinen osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjassa.

Kappaleet 

 Jokamiehen fjonga
 Lola
 Juodaan viinaa
 Ota yhteyttä apinaan
 Seisovaa ilmaa (- Walk On The Wild Side -)
 Missä on Lady Jane?
 Jos sä tahdot niin
 Yhtenä iltana
 Olen nielaissut kuun
 Mustasukkainen
 Mulla ei oo rahaa
 Suurenmoinen tyttö
 Sota on kaunis
 Älä tee sitä
 Niin sua rakastan
 Kesäyö
 Kerro vaan!
 Omassa kotona
 Kaikki tahtoo rakastaa
 Kanssasi on niin hyvä olla (Hector & Susanna Haavisto)

Lähteet 

Vuoden 1997 kokoelma-albumit
Hectorin albumit
Hilse (lehti)

Hilse oli vuosina 1977–1980 ilmestynyt Kimmo Miettisen päätoimittama aikakauslehti. Alun perin Miettinen suunnitteli lehden painottumista kirjallisuuteen ja rockiin, mutta painotus kohdistui vahvasti musiikin puolelle ja julkaisusta muodostui uuden aallon äänenkannattaja sekä ensimmäinen merkittävä suomalainen punk-lehti. Hilse-lehdellä, kuten muillakin tuon ajan punk-lehdillä oli monia avustajia. Hilsettä avustivat esimerkiksi Jyrki Siukonen, Leena Lehtinen, Zeus Mattila, Kari Nokkonen, Jari Lehessaari, Jukka Antero Mikkola, Se-yhtyeen Yari, Jyrki Lehtola ja Rami Kuusinen. Jari Lehessaaren kanssa Miettinen oli jo ennen Hilsettä tehnyt lehteä nimeltä Ylermi.

Hilseen levikki nousi parhaimmillaan 5 000 kappaleen tietämille ja tilaajamääräkin yli tuhanteen. Painosmäärän nousu näkyi myös lehden yleisilmeessä. Siinä missä ensimmäiset Hilseet oli kopioitu A4-arkeille ja nidottu sivujen reunoista, tuli lehdestä pian vihkosidottu mustavalkojulkaisu ja vuosikymmenen vaihtuessa se sai vielä värikannet. Kansien ohella ammattimaistuminen näkyi myös muun muassa siinä, että lehden levityskanavat laajenivat R-kioskien lehtipisteisiin saakka. Sisäsivujen suhteen muutokset olivat vähäisempiä ja lehden koko historian ajan sille tunnusomaista olikin se, että sisäsivut koostuivat pitkälti käsin kirjoitettujen arkkien kopioista.

Hilseen toiminta laajeni myös levyjulkaisupuolelle ja Miettinen harkitsi jopa lehden myymistä suuremmalle kustantajalle. Aikeet kuitenkin hautautuivat, Hilse-lehden ilmestyminen lopetettiin ja rinnalle syntyneen Hilse-levyt-merkin katalogi myytiin Poko Rekordsille.

Kirjallisuutta
 

Suomalaiset musiikkilehdet
Juha Dahllund

Juha Kalevi Dahllund (s. 20. maaliskuuta 1954 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija.

Keskikenttäpelaaja "Dalla" Dahllund edusti Suomea 22 A-maaottelussa. Hän pelasi Suomen toistaiseksi viimeisessä olympiakisoihin osallistuneessa jalkapallojoukkueessa Moskovan 1980 kisoissa.

Dahllund voitti Helsingin Jalkapalloklubin joukkueessa Suomen mestaruuden vuosina 1973, 1978, 1981 ja 1985 sekä Suomen Cupin vuosina 1981 ja 1984. Kaikkiaan hän pelasi HJK:n ja Kiffenin joukkueissa 259 SM-sarjaottelua vuosina 1972–1985 ja teki niissä 22 maalia. Urheilutoimittajain liitto valitsi hänet vuoden suomalaisjalkapalloilijaksi 1981.

Lähteet

Viitteet

Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen mestarit
Jalkapallon Suomen Cupin mestarit
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Golden Greats (Peer Günt)

Golden Greats on suomalaisen Peer Günt -yhtyeen toinen kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1997.

Albumin  kuvat on ottanut Juha Metso.

Kappaleet 
 Woman On the Radio
 I Don't Wanna Be a Rock'n'Roll Star
 Street 69
 Fuck the Jazz
 Losin' My Mind
 Backseat
 Bad Boys Are Here
 Liquer and Drugs
 Midnight Train
 Bartender
 Years on the Road
 Fat Girls
 Wake Me Up
 T-Bone Steak and a Bottle of Beer
 You Let a Good Man Go
 Let the Fools Do the Running
 Redhead
 Shotgun Wedding
 Smalltown Maniacs
 E4

Vuoden 1997 kokoelma-albumit
Peer Güntin albumit
Sophie Cottin

Sophie Cottin o.s. Ristaud, (1773 Pariisi, Ranska – 25. elokuuta 1807 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija. Hän julkaisi viisi varhaisromanttista tyyliä edustavaa romaania.

Elämä 
Sophie Ristaud avioitui 17-vuotiaana varakkaan pankkiirin Jean Paul Marie Cottinin kanssa. Jäätyään leskeksi 20-vuotiaana hän muutti Pariisiin, jossa vietti lopun elämänsä. 

Ranskan suuren vallankumouksen hirmuhallinnon aikana Cottin lahjoitti osan omaisuudestaan vallankumoustribunaalin puhemiehenä toimineelle Fouquier-Tinvillelle koettaessaan turhaan pelastaa kaksi perheensä jäsentä mestauslavalta.

Lokakuussa 1795 hän vastaanotti kotiinsa Vaublancin kreivin, pitkäaikaisen poliitikon, joka oli joutunut maanpakoon ja tuomittu poissaolevana kuolemaan osallistuttuaan kuningasmielisten kapinaan 13. vendémiaire-kuuta vallankumouksen vuonna IV. Pakopaikan järjesti kirjailijan ystävättären puoliso, pitkäaikainen poliitikko Jean-Baptiste-Marie-François Bresson.

Kirjallisuus ja kirjoittaminen olivat aluksi Cottinille pelkkä harrastus ilman julkaisutarkoitusta, mutta lopulta hän julkaisi viisi romaania: Claire d'Albe, Malvina, Amélie de Mansfield, Mathilde ja Elisabeth ou les Exilés de Sibérie, jotka Alexandre Petitot kokosi vuonna 1817 viisiosaiseksi teokseksi. 

Romaaneissaan Cottin loi oman tyylinsä. Hän ei harrastanut ylitsevuotavia kuvailuja eikä teeskentelevää sievistelyä muttei myöskään miesmäistä tyyliä, kuten kuuluisa aikalaisensa Mme de Staël. Cottinin teoksia leimaa romanttinen melankolia. Henkilöiden tunne-elämää kuvataan vahvoin vedoin, mutta vaikka he elävät pikemmin mielikuvitusmaailmassa kuin todellista elämää, juonikäänteet jaksavat kiinnostaa.  

Teoksista tuli suosittuja. Eräiden tietojen mukaan Cottin lahjoitti kirjoista saamiaan tuloja köyhille, toisten mukaan tulot tarvittiin hän omassa taloudessaan.

Teokset
 Claire d’Albe
 Mathilde
 Malvina
 Amélie Mansfield Tome I (Osa 1), Tome II (Osa 2), Tome III (Osa 3), Paris, Ménard et Desenne, fils, 1824.
 Les Exilés de Sibérie

Lähteet
Artikkeli "Sophie Cottin", teoksessa Marie-Nicolas Bouillet ja Alexis Chassang, Dictionnaire universel d'histoire et de géographie, 1878.

Viitteet

Aiheesta muualla

 Artikkeli Sophie Cottinista Rouenin yliopiston sivuilla  Sisältää tiivistelmiä teoksista. 
 "Sophie Cottin l'Oubliée, une Romancière à l'orée du Romantisme." Väitöskirja aiheena Sophie Cottin ja hänen teoksensa.  

Ranskalaiset kirjailijat
Vuonna 1773 syntyneet
Vuonna 1807 kuolleet
Bill Maher

William ”Bill” Maher, Jr. [mɑːr] (s. 20. tammikuuta 1956) on yhdysvaltalainen koomikko, televisiojuontaja ja poliittinen kommentoija. Hänellä oli vuosina 1993–2002 oma TV-show Politically Incorrect, ja nykyisin hän juontaa ohjelmaa nimeltä Real Time with Bill Maher.

Lapsuus

Maher syntyi New Yorkissa katoliseen perheeseen ja kasvoi New Jerseyssä. Hän valmistui itärannikon eliittiyliopistoihin kuuluvasta Cornellin yliopistosta vuonna 1978 pääaineenaan englannin kieli.

Ura

Valmistuttuaan yliopistosta Maher aloitti koomikon uransa kiertämällä stand up -koomikkona Yhdysvalloissa, etenkin New Yorkissa ja Los Angelesissa. 1980-luvulla hän esiintyi useissa pikkurooleissa televisiossa ja teki stand up -esiintymisiä television keskusteluohjelmissa. Vuonna 1990 hän juonsi CBS:n keskusteluohjelmaa Midnight Hour.

Vuonna 1993 Maher teki läpimurtonsa Comedy Central -kanavan yhteiskunnallisen keskusteluohjelman Politically Incorrect with Bill Maher juontajana. Ohjelma siirtyi kolmen vuoden jälkeen ABC-kanavalle kilpailemaan suurimpien keskusteluohjelmien kanssa. Ohjelma lopetettiin vuonna 2002 osittain Maherin vuoden 2001 terroristihyökkäystä koskevien kommenttien nostattaman kohun vuoksi. Vuonna 2003 Maher jatkoi uraansa HBO:lla keskusteluohjelmassaan Real Time with Bill Maher ja esiintyi komediaohjelmissa kuten Bill Maher: I'm Swiss (2005) ja Bill Maher: The Decider (2007).

2000-luvulla Maher on nähty useasti oman ohjelmansa ulkopuolellakin keskustelemassa politiikasta ja yhteiskunnallisista asioista. Maher on aiemmin määritellyt itsensä libertaariksi ja edistykselliseksi, mutta nykyään hän on demokraattien kannattaja presidentinvaaleissa. Maher lahjoitti presidentti Obaman uudelleenvalintakampanjaan miljoona dollaria. Maher on myös kritisoinut uskontoja ja tehnyt ääriuskovaisuutta kritisoineen elokuvan Religulous. Hän kutsuu itseään apateistiksi.

Real Time with Bill Maher joutui vuonna 2005 edustajainhuoneen jäsenen Spencer Bachusin avoimen kritiikin kohteeksi. Bachusin mielestä Maherin kommentti Yhdysvaltain armeijan epäonnistuneesta tavoitteesta hankkia uusia alokkaita oli ”lähellä maanpetosta”.

Maher on ollut vuoteen 2013 mennessä 32 kertaa Emmy-ehdokkaana voittamatta kertaakaan, mikä on kaikkien aikojen ennätys.

Yksityiselämä
Maher on naimaton ja on epäillyt koskaan menevänsäkään naimisiin. Hän kuuluu eläinoikeusjärjestö PETA:n johtokuntaan.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset koomikot
Yhdysvaltalaiset juontajat
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Howard W. Hunter

Howard William Hunter (14. marraskuuta 1907 – 3. maaliskuuta 1995) oli Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon 14. profeetta ja presidentti. Hän seurasi virassaan Ezra Taft Bensonia. Hunterin yhdeksän kuukauden kausi MAP-kirkon johdossa on kirkon lyhyin presidenttikausi. Howard W. Hunter oli ensimmäinen kirkon presidentti, joka oli syntynyt 1900-luvulla.

Elämäkerta 

Hunter syntyi Boisessa Idahossa, Yhdysvalloissa. Hänen isänsä ei ollut MAP-kirkon jäsen (hän tosin liittyi kirkkoon Hunterin aikuisiällä), joten hän ei sallinut poikansa ottaa vastaan kastetta ja liittyä kirkon jäseneksi ennen tämän 12. ikävuotta. Nuoruudessaan Howard W. Hunter oli innokas partiolainen. Hän piti musiikista ja opetteli soittamaan pianoa, viulua, saksofonia, rumpuja, klarinettia ja trumpettia. 

Hunterin ensimmäinen vaimo oli nimeltään Clara May Jeffs. Hänen kuoltuaan Hunter meni naimisiin Inis Stantonin kanssa ollessaan jo kahdentoista apostolin koorumin jäsen. 

Hunter kutsuttiin kirkon apostoliksi 51 vuoden iässä. Hän palveli kirkon yleisauktoriteettina yli 35 vuoden ajan. Tuona aikana hän muodosti kirkon 2000. vaarnan. Hän myös hankki kirkon omistukseen maa-alueen Jerusalemista. Tälle alueelle rakennettiin sittemmin Brigham Youngin yliopiston Jerusalem-keskus, jonka Hunter myös vihki käyttöön. Hunter oli myös mukana muotoilemassa vuoden 1995 perhejulistusta. 

Vuonna 1985 Hunter nimitettiin kahdentoista apostolin koorumin virkaatekeväksi presidentiksi, koska vanhuudenheikkous esti koorumin presidenttiä Marion G. Romneytä suorittamasta tehtäviään. Romneyn kuoltua 1988 Hunter nimitettiin kahdentoista apostolin koorumin presidentiksi. 

Hunter sairastui toimiessaan kahdentoista apostolin koorumin presidenttinä. Hän kärsi sydäninfarkteista ja munuaisten vajaatoiminnasta. Hänelle tehtiin myös ohitusleikkaus. 

Kirkon presidenttinä toimiessaan Hunter kehotti myöhempien aikojen pyhien Kristuksen kaltaiseen elämään. Samalla hän korosti myös temppelityön merkitystä. Presidenttinä ollessaan Hunter vihki temppelit Orlandossa Floridassa ja Bountifulissa Utahissa. 

Hunteria seurasi MAP-kirkon presidenttinä Gordon B. Hinckley.

Yhdysvaltalaiset uskonnolliset johtajat
Mormonismi
Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Gunnar Ekelöf

Gunnar Ekelöf (15. syyskuuta 1907 Tukholma, Ruotsi  – 16. maaliskuuta 1968 Sigtuna, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, runoilija ja kääntäjä. Hän oli Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1958. Hänet on yhdistetty ranskalaiseen surrealismiiin ja symbolismiin.

Ekelöf julkaisi esikoiskokoelmansa Sent på jorden 1932 opiskellessaan Pariisissa, ja se päätti hänen suunnitelmansa muusikonurasta. Läpimurtoteos oli 1941 ilmestynyt Förjesång.

Ekelöfin vuonna 1941 ilmestynyt runokokoelma Färjesång oli läpimurtoteos, ja se ja saman vuoden aikana ilmestynyt lyhytproosakokoelma Promenader osoittautuivat välittömiksi arvostelumenestyksiksi. Tekijä on itse nimittänyt esikoiskokoelmaa itsemurhakirjaksi, joka syntyi henkisessä kriisitilanteessa. Alusta alkaen mukana on kosketuskohtia itämaiseen runouteen, surrealismiin ja ajan taidemusiikkiin.

Ekelöfin kestävintä tuotantoa ovat hänen elinaikanaan viimeisiksi julkaistuiksi jääneet kolmiosaisen uskonnollis-mystillisen kokonaisuuden muodostavat runokokoelmat Dīwān över Fursten av Emgión (1965), Sagan om Fatumeh (1966), ja Vägvisare till underjorden (1966), jotka Caj Westerberg on suomentanut vuonna 1994 yhteisniteenä nimellä Trilogia. Niiden keskushahmona on sotavankeudessa sokaistu bysanttilainen ruhtinas ja hänen kamppailunsa sisäisen vapauteen.

Ekelöf sai Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon 1966 ja 
De Nion suuren palkinnon 1951.

Tuotanto

Ruotsiksi
 sent på jorden (1932)
 Fransk surrealism (1933) (käännöksiä)
 Dedikation (1934)
 Hundra år modern fransk dikt (1934) (käännöksiä) 
 Sorgen och stjärnan (1936)
 Köp den blindes sång (1938)
 Färjesång (1941)
 Promenader (1941)
 Non serviam (1945)
 Utflykter (1947)
 Om hösten (1951)
 Strountes (1955)
 Blandade kort (1957)
 Opus incertum (1959)
 En Mölna-elegi (1960)
 Valfrändskaper (1960) (käännöksiä)
 En natt i Otočac (1961)
 Livet i ett svunnet Stockholm (yhdessä Gunnar Reiniuksen kanssa) (1963)  
 Dīwān över Fursten av Emgión (1965)
 Sagan om Fatumeh (1966)
 Vägvisare till underjorden (1967)
 Partitur (1969)
 Lägga patience (1969)
 En självbiografi (1971)
 En röst (1973)
 Grotesker (1981)
 Variationer (1986)
 Drömmen om Indien (1989)

Suomennoksia 
 Runoja. Valikoineet ja suomentaneet Väinö Kirstinä ja Tarmo Manelius. Karisto, Hämeenlinna 1968.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla

 Luettelo Gunnar Ekelöfin runojen suomennoksista, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. 
 Gunnar Ekelöf-sällskapet. 
 Gunnar Ekelöf Runeberg-projektissa. 
 Gunnar Ekelöfin biografia. 
 Tero Liukkonen: Jumalattoman maailman mystikko. Helsingin Sanomat 1.9.1994.

Ruotsalaiset kirjailijat
Ruotsalaiset runoilijat
Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajat
Ruotsin akatemian jäsenet
Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 1968 kuolleet
Fonovox

Fonovox oli vuosina 1970–1978 toiminut suomalainen levy-yhtiö, jota johti Henry Haapalainen. Levy-yhtiö harjoitti julkaisutoimintaa myös Titan- ja Hitvox-merkeillä. Levy-yhtiön artisteja olivat mm. Tapio Heinonen, Salomon, Paajanen, Reijo Taipale, Markku Suominen, Eero Aven, Rock Cadillac sekä toisinaan myös Haapalainen itse.

Levymerkin pääpaino oli suomalaisen iskelmämusiikin julkaisemisessa, mutta tuotantoon mahtui myös rock-musiikkia. Uuden musiikin ohella Fonovox julkaisi myös mm. Olavi Virran, Erkki Junkkarisen ja Henry Theelin kokoelmia artistien tuotannon siltä osin kuin tuottajan suoja-aika oli päättynyt (suoja-aika tuolloin 25 vuotta, nykyisin 50 vuotta).

Levy-yhtiön toiminta päättyi vuonna 1978 konkurssiin.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla  
Fonovox Discography
Fonovox äänitearkistossa

Suomalaiset levy-yhtiöt
Avo Heyskanen

Avo Heyskanen oli vuosina 1989–1990 levyttänyt suomalainen rockyhtye. Yhtyeessä musisoivat Juha Lampikari (rummut, koskettimet, laulu), Jari Räsänen (laulu, kitara), Ismo Forss (basso) ja Pekka Stirkkinen (kitara, laulu).

Yhtyeen ensijulkaisu oli v. 1989 ilmestynyt Parlophonen kustantama single Köyhää / Kybiini. Yhtyeen kenties tunnetuin kappale puolestaan kuultiin seuraavan singlen Antakaa avuttomien nauraa / Itsevarmuus a-puolella.

Yhtyeen nimeä kantanut Pedro Hietasen tuottama esikoisalbumi ilmestyi v. 1989. Jatkoa seurasi seuraavana vuonna Tekokuun toinen albumin muodossa. Levyt eivät kuitenkaan herättäneet niin suurta huomiota kuin pikkuhitti Antakaa avuttomien nauraa antoi ymmärtämään ja yhtyeen yhteistyö Parlophonen kanssa päättyikin.

Yhtyeen viimeiseksi julkaistuksi jäi v. 1990 ilmestynyt Bluelight-levymerkin julkaisema promosinkku Hei kello mä oon aikapommi / Pieni ja kaunis laulu.

Suomalaiset rockyhtyeet
Thad Luckinbill

Thad Luckinbill (s. 24. huhtikuuta 1975) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 

Luckinbill tunnetaan parhaiten televisiosarjasta Tunteita ja tuoksuja, jossa hän on esittänyt marraskuusta 1999 J. T. Hellstromia. Hänellä on ollut rooleja myös elokuvissa, kuten Just Married (2003) ja Sleepover (2004). 

Thad Luckinbill meni maaliskuussa 2007 naimisiin näyttelijä Amelia Heinlen kanssa. Heillä on marraskuussa 2007 syntynyt poikalapsi.

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Umbrella (kappale)

Umbrella on ensimmäinen single Rihannan kolmannelta studioalbumilta, Good Girl Gone Bad. Myös Jay-Z vierailee kappaleella. Kappaleessa yhdistyy pop, R&B ja  new wave. ”Umbrella” voitti MTV Video Music Awardsissa vuonna 2007 palkinnot Vuoden single ja Vuoden video. Kappaletta tarjottiin myös muun muassa Britney Spearsin levytettäväksi. ”Umbrellasta” nousi hetkessä hitti ja Britanniassa sitä on sanottu listasijoituksien perusteella koko vuosikymmenen suosituimmaksi singleksi. Kappaleesta on tehty lukuisia covereita. Suomeksi "umbrella" tarkoittaa sateenvarjoa.

Yhdysvalloissa single myi yli neljä miljoonaa kappaletta. Suomessa se myi yli kymmenentuhatta kappaletta ja sai platinalevyn vuonna 2008.

Lähteet

 Vuoden 2007 kappaleet
Rihannan kappaleet
Manasin kansallispuisto

Manasin kansallispuisto on etenkin tiikerin ja norsun suojeluun keskittynyt kansallispuisto ja Unescon maailmanperintökohde Assamin osavaltiossa, Koillis-Intiassa Bhutanin rajalla. Siellä elää harvinaisia endeemisiä eläinlajeja: kääpiösika , Kachuga sylhetensis -kilpikonna, kultalanguri (Trachypithecus geei) ja vuohikaniini (Caprolagus hispidus). Siellä eli aiemmin sarvikuonoja, joiden arveltiin kuolleen sukupuuttoon, mutta vuonna 2007 sinne on siirretty sarvikuonoja muualta.

Puisto sijaitsee Manas-joen varrella Himalajan juurella 176 kilometriä Guwahatin kaupungista. Lähin lentokenttä on  Borjhar.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Assam
Unescon maailmanperintökohteet Intiassa
Valley of Flowersin kansallispuisto

Valley of Flowersin kansallispuisto on kansallispuisto Intian Uttarakhandin osavaltiossa. Se sijaitsee Nanda Devi -vuoren ympärillä. Se muodostaa yhdessä Nanda Devin kansallispuiston kanssa UNESCOn maailmanperintökohteen. Puistot ovat myös osa Nanda Devin biosfäärialuetta. 

Puisto tunnetaan upeista kukkaniityistään, joilla kasvaa harvinaisia vuoriston kasvilajeja.
Puistossa tavataan harvinaisia nisäkkäitä kuten lumileopardi, sepelkarhu ja puolilammas. Siellä elää myös seitsemän  tälle alueelle endeemistä lintulajia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Uttarakhandin maantiede
Unescon maailmanperintökohteet Intiassa
Bobby Julich

Robert "Bobby" Julich (s. 18. marraskuuta 1971 Corpus Christi, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt maantiepyöräilijä. Hän sijoittui kolmanneksi Ranskan ympäriajossa vuonna 1998. Ateenan olympialaisissa 2004 hän voitti alun perin pronssia aika-ajossa, mutta nousi myöhemmin hopeamitalistiksi kun alkuperäinen voittaja Tyler Hamilton hylättiin. Julich voitti vuonna 2005 ensimmäisenä yhdysvaltalaisena Pariisi–Nizza-ajon. Hän päätti ammattilaisuransa kauden 2008 jälkeen.

Vuonna 2012 Julich myönsi käyttäneensä doping-aineita urallaan.

Saavutuksia
Olympialaiset:
2004: Maantieaika-ajossa hopeaa
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut
Maantieajon MM-kilpailu: 1996 11.
Aika-ajon MM-kilpailu: 2003 13., 2005 11.
UCI ProTour -sarja: 2005 yhdeksäs
Ranskan ympäriajo: 
1997 kokonaiskilpailussa 17., etapilla 18 kolmas 
1998 kokonaiskilpailussa kolmas, etapilla 20 (aika-ajo) toinen, etapeilla 7 (aika-ajo), 11 ja 16 kolmas
2001 kokonaiskilpailussa 18.
2005 kokonaiskilpailussa 17.
Espanjan ympäriajo:
1996 kokonaiskilpailussa yhdeksäs
Pariisi–Nizza-ajo:
2004 kokonaiskilpailussa kolmas
2005 kokonaiskilpailun voitto
2006 prologin voitto
Baskimaan ympäriajo:
2004 kokonaiskilpailussa neljäs, etapin 5 b (aika-ajo) voitto
2005 kokonaiskilpailussa viides
Eneco Tour:
2005 kokonaiskilpailun ja etapin 7 (aika-ajo) voitto
Critérium International:
1998 kokonaiskilpailun voitto
2005 kokonais- ja pistekilpailun sekä etapin 3 (aika-ajo) voitto
Route du Sud: 1997 etappien 2 a ja 2 b (aika-ajo) voitto
Tour de l'Ain: 1997 kokonaiskilpailun ja etapin 5 b (aika-ajo) voitto
Tour du Limousin: 1998 kokonaiskilpailussa toinen
Välimeren ajo: 2000 kokonaiskilpailussa toinen
LuK Challenge (parina Jens Voigt): 2004 voitto, 2005 voitto
GP Eddy Merckx (parina Jens Voigt): 2004 toinen
Kalifornian ympäriajo: 2006 kokonaiskilpailussa kolmas
Sachsen-Tour International: 2007 kokonaiskilpailussa toinen

Lähteet
Bobby Julich Trap–Friis-tietokannassa

Viitteet

Aiheesta muualla
Virallinen sivusto 

Yhdysvaltalaiset maantiepyöräilijät
Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Justin Fashanu

Justinus Soni ”Justin” Fashanu (19. helmikuuta 1961 – 2. toukokuuta 1998) oli brittiläinen jalkapalloilija.

Fashanu oli nigerialaisen lakimiehen poika. Vanhemmat kuitenkin erosivat, ja Justin ja hänen veljensä John adoptoitiin. Fashanun ammattiura jalkapalloilijana alkoi Norwich Cityssä vuonna 1978. Hän pelasi tulevina vuosikymmeninä lukuisissa joukkueissa, kuten Torquay Unitedissa ja Manchester Cityssä. 

Ensimmäisenä kuuluisana brittijalkapalloilijana Fashanu oli avoimesti homoseksuaali vuodesta 1990. Häntä epäiltiin vuonna 1998 Yhdysvalloissa 17-vuotiaaseen kohdistuneesta seksuaalisesta hyväksikäytöstä; poliisi keskeytti tutkinnan nopeasti todisteiden puuttuessa, mutta tapauksen aiheuttama negatiivinen julkisuus ahdisti jalkapalloilijaa siinä määrin, että hän kuoli oman käden kautta vain 37-vuotiaana. 

Urheilulehti arvioi hänet 2009 kaikkien aikojen kahdeksanneksi parhaaksi homo- tai biseksuaaliseksi urheilijaksi.

Lähteet

Englantilaiset jalkapalloilijat
Itsemurhan tehneet
Vuonna 1961 syntyneet
Vuonna 1998 kuolleet
Millennium Monsterwork 2000

Millennium Monsterwork 2000 on Fantômasin ja Melvinsin yhteinen livealbumi, jonka Ipecac Recordings julkaisi vuonna 2002. Se nauhoitettiin Slim'sissä, San Franciscossa, Kaliforniassa 31. joulukuuta vuonna 2000.

Kappaleet
 "Good Morning Slaves" ("Page 27", Patton) – 1:47
 "Night Goat" (Melvins) – 5:05
 "The Omen (Ave Satani)" (Jerry Goldsmith) – 1:58
 "Cholo Charlie" ("Page 3", Patton) – 1:03
 "White Men Are The Vermin Of The Earth" – 1:01
 "Terpulative Guns & Drugs" ("Page 28", Patton) – 2:45
 "Ol' Black Stooges" (Crover/Osborne) – 2:33
 "Ripping Chicken Meat" ("Page 1", Patton) – 1:51
 "The Bit" (Crover) – 5:55
 "Musthing With The Phunts" ("Page 29", Patton) – 1:00
 "Me And The Flamer" ("Page 14", Patton) – 4:03
 "She's A Puker" ("Page 6", Patton) – 1:08
 "The Turkey Doctor" ("Page 10", Patton) – 1:05
 "Hooch" (Melvins) – 1:12
 "Mombius Hibachi" (Melvins) – 1:30
 "Liquorton Gooksburg" ("Page 23", Patton) – 0:46
 "Skin Horse" (Osborne) – 3:35
 "Cape Fear" (Bernard Herrmann) – 1:51

Arvostelut
All Music Guide:

Tekijät

Dale Crover – rumpusetti, laulu (Melvins)
Trevor Dunn – basso (Fantômas)
King Buzzo – kitara, laulu (Fantômas ja Melvins)
Dave Lombardo – rumpusetti (Fantômas)
Mike Patton – laulu, samplet (Fantômas)
Kevin Rutmanis – basso (Melvins)
David Scott Stone – kitara (Melvins)
Vince DeFranco – tuottaja
Vinny Palese – nauhoitus
Mackie Osborne – kansi- ja välilehtitaide

Vuoden 2002 konserttitallenteet
Fantômasin albumit
Iași (piirikunta)

Iași on piirikunta Romanian Moldaviassa. Piirikunnan pääkaupunki on Iași. Sen pinta-ala on 5 476 km² ja siellä on noin 780 948 asukasta (vuonna 2014).

Maantiede 
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 5 476 km². Sen alue sijaitsee Siret- ja Prutjokien välissä.

Iașin piirikunta rajautuu idässä Moldovan tasavallan Făleștin, Unghenin, Nisporenin ja Hînceștin piireihin, lännessä Neamţin piirikuntaan, pohjoisessa Botoşanin ja Suceavan piirikuntiin sekä etelässä Vasluin piirikuntaan.

Kaupungit ja kunnat

Kaupungit 
 Iași
 Pașcani
 Târgu Frumos
 Hârlău
 Podu Iloaiei

Kunnat

Väestö 
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 723 553 asukasta ja sen väestötiheys oli 150 asukasta neliökilometrillä.

Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 98,1 %, romaneja 1,2 %, lipovaneja 0,4 % ja muita 0,3 %.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Piirikunnan viralliset internetsivut 

Romanian piirikunnat
Constanța (piirikunta)

Constanța on piirikunta Romanian Dobrudžassa. Piirikunnan pääkaupunki on Constanța. Sen pinta-ala on 7 071 km² ja siellä on noin 684 257 asukasta (vuonna 2014).

Maantiede 
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 7 071 km². Alue sijaitsee Mustanmeren rannalla ja sen läpi virtaa Tonava.

Constanțan piirikunta rajautuu lännessä Călăraşin ja Ialomiţan piirikuntiin, pohjoisessa Tulcean ja Brăilan piirikuntiin sekä etelässä Bulgarian Dobritšin ja Silistran alueisiin.

Kaupungit ja kunnat

Kaupungit 
 Constanța
 Mangalia
 Medgidia
 Basarabi
 Băneasa
 Cernavodă
 Eforie
 Hârșova
 Năvodari
 Negru Vodă
 Ovidiu
 Techirghiol

Kunnat

Väestö 
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 630 679 asukasta ja sen väestötiheys oli 101 asukasta neliökilometrillä. Alueen kaupungistuminen on Romanian keskiarvon yläpuolella.

Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 90 %, turkkilaisia 3,3 %, tataareja 3,1 % ja romaneja 1,33 %.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Piirikunnan viralliset internetsivut 

Romanian piirikunnat
Sushmita Sen

Sushmita Sen (s. 19. marraskuuta 1975 Hyderabad, Andhra Pradesh, Intia) on intialainen näyttelijä, malli ja vuoden 1994 Miss Universum. Hän teki historiaa voittamalla Miss Universum -kilpailun ensimmäisenä intialaisena.

Sen esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan Dastak vuonna 1996. Hänelle myönnettiin vuonna 2000 parhaan naissivuosan näyttelijän Filmfare Awards -palkinto roolista elokuvassa Biwi No. 1. Myöhemmistä menestyksistä tärkeimpiä on rooli elokuvassa Main Hoon Na (2004).

Sen omisti oikeudet lähettää Intian edustaja Miss Universum -kilpailuun I AM She – Miss Universe India -kilpailunsa kautta vuosina 2010–2012.

Yksityiselämä 
Sen on adoptoinut kaksi tyttöä, Reneen vuonna 2000 ja Alisahin vuonna 2010. Sen sairastaa Addisonin tautia.

Filmografia

Televisio

Palkinnot 
 Filmfare Awards
 2000: Paras naissivuosa – Biwi No. 1

 International Indian Film Academy Awards
 2000: Paras naissivuosa – Biwi No. 1

 Screen Awards
 2000: Paras naissivuosa – Biwi No. 1

 Zee Cine Awards
 2000: Paras naissivuosa – Biwi No. 1
 2003: Paras naissivuosa – Filhaal…

 Muut palkinnot
 2006: Rajiv Gandhi Award
 2013: Mother Teresa Award

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Intialaiset näyttelijät
Intialaiset mallit
Miss Universum -kilpailun voittajat
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Amerikanruotsalaiset

Amerikanruotsalaiset ovat Yhdysvaltain kansalaisia, joilla on ruotsalaiset sukujuuret. Amerikanruotsalaisia arvioitiin vuonna 2006 asuvan Yhdysvalloissa 4 417 115 henkilöä.

Historia
Ensimmäiset siirtolaiset Ruotsista muuttivat Yhdysvaltoihin tiettävästi vuosina 1638–1655 Uuteen-Ruotsiin. Tuolloisista siirtolaisista suuri osa oli tosin etnisesti suomalaisia.  Suurin osa amerikanruotsalaisista muutti Amerikkaan 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa. 1800-luvun loppuun mennessä Amerikan preeriat olivat jo asutettu joten siirtolaisuus keskittyi maaseudun sijasta kaupunkeihin. Vuonna 1896 perustettiin Vasa Order of America järjestö, jonka tehtävänä oli auttaa siirtolaisia sopeutumaan. 1900-luvun alussa Chicago oli maailman toiseksi suurin ruotsalaiskaupunki heti Tukholman jälkeen.

Kulttuuri

Kieli 
Amerikanruotsalaiset puhuvat amerikanenglantia ja ruotsia. Vuoden 2000 väestönlaskennassa 67 655 yli viisivuotiasta yhdysvaltalaista ilmoitti puhuvansa ruotsia, kielen osaamisen tasoa ei tosin kysytty. Vuonna 2005 kielen puhujien määrä oli laskenut lukuun 56 324. Suurin osa kielen puhujista on Yhdysvaltoihin hiljattain tulleita. Ruotsin kieli on vaikuttanut amerikanruotsalaisten puhumaan englannin kieleen erityisesti alueilla, joilla heidän määränsä on suuri.

Uskonto 
Amerikanruotsalaisista suurin osa on uskonnoltaan luterilaisia tai muita protestantteja. Lähes kaikki maahan tulleet amerikanruotsalaiset olivat luterilaisia, mutta monet ovat vaihtaneet kirkkoa maahan saapumisensa jälkeen. Amerikassa perustetuista kirkoista tuli ruotsalaisen yhteisön keskuksia ja niiden yhteyteen perustettiin muun muassa kouluja, orpokoteja ja sairaaloita.

Katso myös 
Ruotsalaiset

Lähteet

Aiheesta muualla
Kolmen valtakunnan rajapyykki

Kolmen valtakunnan rajapyykki (, , ) on Suomen, Ruotsin ja Norjan yhteinen betoninen rajapyykki Koltajärvessä. Se on samalla Ruotsin pohjoisin ja Manner-Suomen läntisin piste. Rajapyykkiin rajoittuvat Suomen puolelta Enontekiön, Ruotsista Kiirunan ja Norjasta Omasvuonon kunnat.

Rajapyykki on maailman pohjoisin kolmen valtion rajapiste. Suomen, Norjan ja Venäjän rajapiste Muotkavaaralla on noin 900 metriä etelämpänä.

Historia
Rajapiste on vanhalla Norjan ja Ruotsin rajalla, joka perustuu Strömstadin sopimukseen (1751). Kun Ruotsin ja Suomen raja määriteltiin Haminan rauhassa (1809) kulkevaksi ”Kilpisjärven ohi Norjaan” (), syntyi kolmen valtion rajapiste. Tornion rajanjärjestelysopimuksessa (1810) rajojen tulkittiin kohtaavan Kuokimmuodkassa rajapyykillä 294. Rajankäynnissä 1887 kuitenkin todettiin Ruotsin ja Suomen rajan kulkevan noin 150 metriä lännempänä Rajajoki-purossa.

Suomen ja Norjan rajankäynnissä vuonna 1897 määritettiin rajojen tarkka yhtymäkohta, ja todettiin sen osuvan Koltajärveen rajapyykin 294 länsipuolelle. Järveen rakennettiin kivinen tekosaari ja sille 2,5 metriä korkea rajamerkki. Ruotsin edustajaa ei ollut läsnä. Vuonna 1901 pidettyyn yhteiseen katselmukseen osallistui myös Ruotsin edustaja ja rajamerkki hyväksyttiin.

Nykyinen rajamerkki on rakennettu vuonna 1926. Se rakennettiin, koska kevätjäät olivat turmelleet alkuperäistä rajamerkkiä useaan kertaan. Uusi rajamerkki on betonista tehty katkaistu kartio, jonka päällä olevaan sydänkiveen on merkitty keskeiset vuosiluvut 1897, 1901 ja 1926. Pyykin yläosa on rajamerkkiohjeiden mukaisesti maalattu keltaiseksi.

Matkailu
Rajapyykki on kauniilla seudulla, missä lehtimetsä peittää tunturien rinteitä.

Ruotsin kruununprinsessa Victoria kävi rajapyykillä keväällä 2005 vihkimässä käyttöön nimeään kantavan moottorikelkkareitin. Rajapyykki sijaitsee Mallan luonnonpuiston alueella ja sinne pääsee veneellä Kilpisjärveä pitkin tai kävelemällä runsaan kymmenen kilometrin matkan luonnonpuiston halki. Luonnonpuistossa ei saa poiketa merkityltä reitiltä.

Rajapyykin läheisyydessä sijaitsee myös vuonna 1993 Kalottireitin avaamisen kunniaksi pystytetty muistomerkki. Siihen on kaiverrettu tilaisuudessa olleiden Suomen, Ruotsin ja Norjan valtionpäämiesten ja heidän puolisoidensa nimikirjoitukset.

Rajapyykin saa vapaasti kiertää (mikäli mukana ei ole tullattavia tavaroita), sillä kaikki kolme rajaa ovat Schengen-alueen sisärajoja. Pohjoismaiden kansalaisilla ei tarvitse olla mukana edes passia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kilpisjärvi.org: Ainutlaatuinen, suurtuntureiden ja unohtumattomien elämysten valtakunta

Enontekiön nähtävyydet
Enontekiön rakennukset ja rakennelmat
Kolmen valtion rajapisteet
Ruotsin ja Suomen raja
Norjan ja Suomen raja
Norjan ja Ruotsin raja
Seulonnan keskeiset artikkelit