joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
José Carreras

José Carreras (syntyjään Josep Maria Carreras i Coll, s. 5. joulukuuta 1946 Barcelona) on katalonialainen oopperatenori. 

Carreras syntyi Barcelonassa. Hän esiintyi Espanjan radiossa 8-vuotiaana ja poikasopraanona Liceussa 11-vuotiaana. Hän opiskeli Conservatori Superior de Música del Liceussa. Carreras aloitti pian myös kansainvälisen uransa. Vuonna 1971 hän esiintyi Lontoossa ja vuonna 1972 Yhdysvalloissa.

Vuonna 1991 José Carreras vieraili Turussa, Typhoon-Arenassa, yhdessä Montserrat Caballén kanssa. Heitä säesti Stockholm Sinfonietta johtajana Elio Boncompagni. Konsertin taltioi televisiolle Yleisradion TV1. Ohjelma Huippukonsertti: José Carreras ja Montserrat Caballé Turussa esitettiin TV1:ssä ensi kerran 9.11.1991. Vuonna 1993 hän konsertoi Typhoon-Arenassa sopraano Ilona Tokodyn kanssa itsenäisyyspäivän gaalassa, säestäjänä oli Turun kaupunginorkesteri, jota johti Vjekoslav Sutej.

Carrerasilla todettiin 1980-luvun lopulla leukemia, ja vuonna 1988 hän perusti José Carrerasin kansainvälisen leukemiasäätiön. Carreras on pitänyt myöhemmällä urallaan yhteiskonsertteja Luciano Pavarottin ja Plácido Domingon kanssa ”Kolme tenoria” -nimellä. Oopperan lisäksi Carreras on laulanut zarzuelaa.

Lähteet 

Katalonialaiset oopperalaulajat
Grammy-palkinnon saajat
Tenorit
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Phil Mills

Philip Mills (s. 30. syyskuuta 1963) on walesiläinen ralliautoilun kartanlukija. Mills aloitti kilpailemisen vuonna 1990 RAC-rallissa. Tuolloin Millsin kuljettajana toimi Graham Middleton. Mills on toiminut pääasiassa Petter Solbergin kartturina, jonka kartturiksi siirtyi vuonna 1999. Pari voitti rallin maailmanmestaruuden Subaru-tallissa vuonna 2003. Mestaruuden jälkeen Mills toimi Solbergin kartturina tämän ajaessa Subarulla vuoteen 2008 ja siirtyi seuraavana vuonna Solbergin yksityistalliin jatkaen kartturina aina vuoteen 2010. Kyseisen vuoden kesäkuussa Mills ilmoitti lopettavansa uransa ja keskittyvänsä elämässä muihin asioihin. Viimeiset vuodet Solbergin yksityistallissa Mills toimi kartturina lähes palkatta, kun oli aiemmin Subaru-vuosinaan ansainnut noin puoli miljoonaa euroa kaudessa. Kaikkiaan Solberg ja Mills ajoivat yhdessä 152 rallia ja ottivat maailmanmestaruuden lisäksi 13 voittoa MM-ralleissa.

Mills teki palasi kartanlukijan tehtäviin Elfyn Evansin rinnalla vuoden 2018 Korsikan rallissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tietoa Millsin urasta

Rallin maailmanmestarit
Brittiläiset kartanlukijat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Maastoajo

Maastoajo eli Off road on maastoautoilla harrastettavaa moottoriurheilua, jossa autokunnat yrittävät selvittää erilaisia ratoja maastoissa mahdollisimman vähillä virhepisteillä. Voittaja on se, jolla on kilpailun päättyessä vähiten virhepisteitä. Autokuntaan kuuluu kuljettaja ja apukuljettaja, ja molempien on oltava ajoneuvon sisällä sen liikkuessa erikoiskokeella.

Off-road-ajossa on myös useampia alalajeja. Näistä yleisimpiä ovat yllä kuvattu Trial, sekä Offroad- suunnistus, Formula-offroad ja Offroad-crossi. 

Suunnistuksessa ajetaan yleensä rajatulla alueella etsien maastoon merkittyjä rasteja. Rastit voidaan todentaa saavutetuiksi esimerkiksi stanssaamalla autoon kiinnitettyyn pellinpalaan tai ottamalla valokuva kilpailukutsussa määritettyjen sääntöjen mukaan. Rastien sijainti on esitetty yleensä joko digitaalisina karttapisteinä tai perinteisellä kartalla. Rastien keräämiseen käytetty aika on rajattu, esimerkiksi 10, 12 tai 24 tuntia.

Formula-offroad-kilpailuissa ajetaan yleensä hiekkaisia rinteitä merkittyä rataa pitkin. Autot ovat usein putkirunkoisia ja yli 1000 hevosvoiman moottoreilla varustettuja. Tämä laji onkin varsin näyttävää ja yleisöystävällistä koettavaa, koska hypyt ovat näyttäviä ja katsomo on yleensä mahdollista sijoittaa niin, että katsojilla on hyvä näkyvyys itse kilpailusuoritukseen. 

Offroad-crossissa puolestaan ajetaan merkittyä rataa samaan tapaan kuin motocrossissa. Yleensä joko aika on rajattu ja lasketaan ajettujen kierrosten lukumäärä tai vaihtoehtoisesti ajetaan tietty määrä kierroksia ja mitataan aika, jossa vaadittu kierrosmäärä on saavutettu. 

Lisäksi Offroad-autoilussa moni harrastaa niin sanottua "safarointia", jossa yleensä muutaman auton lekassa kuljetaan reittiä, joka saattaa olla ennalta suunniteltu ura tai vapaasti jollakin tietyllä alueella. Tämä ei ole varsinaisesti kilpailu, vaan tavoitteena on tutustua oman kulkuneuvon kykyihin ja opetella maastossa ajamisen ja selviytymisen taitoja. Tavanomaista on hyvä ryhmähenki ja toisen auttaminen, jotta vastaan tullut haaste saadaan ohitettua. Kokeneemmat opastavat nuorempia harrastajia. Tämä onkin usein hyvä tapa tutustua Offroad-autoilun maailmaan ja reitti voidaan valita kulloisillekin ajoneuvoille sopivaksi.

Offroad-ajoksi kutsutaan myös usein moottoripyörillä tapahtuvaa Enduro-ajoa.

Aiheesta muualla 

 AKK:n sivu aiheesta 
 Off road -aiheinen keskustelupalsta

Autourheilu lajeittain
Tandja Mamadou

Tandja Mamadou (1938 – 24. marraskuuta 2020) oli nigeriläinen poliitikko ja maan  presidentti vuodet 1999–2010. Hän on sotilasarvoltaan everstiluutnantti.

Mamadou toimi MNSD:n (National Movement of the Development Society) puheenjohtajana 1991–1999 ja osallistui puolueen ehdokkaana presidentinvaaleihin 1993 ja 1996 tulematta valituksi. Presidentin toimensa ohella Mamadou on myös toiminut länsi-Afrikan talousjärjestön ECOWASin puheenjohtajana 2005–2007. Vuoden 2004 vaaleissa hänet valittiin toiselle, ja lain mukaan viimeiselle kaudelleen.

Tandja Mamadou on etniseltä taustaltaan fulani ja kanuri ja on Nigerin historian ensimmäinen hausojen ja zarmojen ulkopuolelta tullut presidentti.

1999 vaalit 
Ibrahim Baré Maïnassara oli tullut valtaan vuoden 1996 vaaleissa syrjäytettyään ensin sotilasvallankaappauksessa presidentti Mahamane Ousmanen. Huhtikuussa 1999 Baré murhattiin, ja valtaan astui Daouda Malam Wanké. Wankén johtama sotilasjuntta piti lupauksensa mukaisesti vapaat vaalit. Näissä Mamadou tuli valituksi ja astui virkaansa 22. joulukuuta 1999. Mamadou voitti entisen pääministerin Mahamadou Issoufoun saaden ensimmäisellä kierroksella 32 % ja toisella kierroksella 60 % äänistä.

2004 vaalit 
Vuoden 2004 presidentinvaaleissa Mamadou sai ensimmäisellä kierroksella 40,7 % äänistä ja toisella kierroksella - jälleen vastaehdokkaanaan Mahamadou Issoufou - 65,5 %.

2009 vaalit 
Mamadou hajotti kansalliskokouksen toukokuussa 2009, koska perustuslakia säätävä kokous oli tuominnut Mamadoun kaavaileman kansanäänestyksen kolmannesta kaudestaan laittomaksi
Kesäkuussa 2009 Mamadou ilmoitti ottavansa hätätilavaltuudet ja hallitsevansa presidentinasetuksilla.

Elokuussa 2009 järjestettiin kansanäänestys, jonka mukaan Mamadou sai olla vallassa vielä kolme vuotta, kun hänen virallinen kautensa päättyi joulukuussa. Perustuslakituomioistuin tuomitsi äänestyksen lainvastaiseksi.

18. helmikuuta 2010 armeija aloitti vallankaappauksen Tandjia vastaan. Diplomaattilähteiden mukaan hänet pidätettiin.

Lähteet 

Nigerin presidentit
Vuonna 1938 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Luettelo rikollisjärjestöistä

Luettelo rikollisjärjestöistä sisältää katujengit, yritykset, mafiat ja muut järjestöt, jotka harjoittavat järjestäytynyttä rikollisuutta. Myös salaseurat, liivijengit, terroristijärjestöt, aktivismijärjestöt ja antimilitarismijärjestöt, jotka ovat sekaantuneet jollain tavoin järjestäytyneeseen rikollisuuteen kuuluvat luetteloon. Kuitenkin on huomioitava, että järjestyneeseen rikollisuuteen sekaantuneet järjestöt, joiden tavoite on usein ideologinen, eroavat suuresti mafian kaltaisista järjestöistä, joiden tavoite on lähinnä liiketoiminnallinen.

Aasian järjestynyt rikollisuus 
 Kiina ja Hongkong
 Triadit
 Hei Sou Dan

 Japani
 Yakuza

Euroopan järjestynyt rikollisuus 
 Italia
 Cosa Nostra
 Ndrangheta
 Sacra Corona Unita
 Camorra
 La Stidda

 Suomi
Musta Käsi
 United Brotherhood (seuraavien yhteenliittymä)
Natural Born Killers (NBK)
Rogues Gallery
M.O.R.E (Me Olemme Rikollisten Eliittiä)

 Venäjä
 Permin mafia

Pohjois-Amerikan järjestynyt rikollisuus 
 Yhdysvallat
 New Yorkin mafiaperheet
 Bonanno
 Colombo
 Gambino
 Genovese
 Lucchese

Katujengit 

 Bloods
 Crips
 MS-13
 18th Street Gang
 Florencia 13
 Murder, Inc.
 Latin Kings
 Norreños
 Sureños

Moottoripyöräjengit 

 Bandidos
 Helvetin Enkelit
 Cannonball
 AK-81
 Outlaws
 Mongols
 Pagans
 Satudarah
 Black Rhinos

Lähteet 

Rikollisjärjestöt
Superyhtye

Superyhtye on musiikkiyhtye, jonka jäsenet ovat jo aiemmin saavuttaneet arvostusta tai menestystä muissa yhtyeissä tai yksittäisinä artisteina. Suomessa ilmiö ei ole koskaan ollut kovinkaan yleinen, mutta maailmalla superkokoonpanoja esiintyy paljon, useimmiten progressiivisen rockin piirissä.

Termi sai nimensä vuoden 1968 albumin Super Session mukaan. Sillä soittivat Al Kooper, Mike Bloomfield ja Stephen Stills.  Kokoonpano Crosby, Stills and Nash (myöhemmin Crosby, Stills, Nash and Young) oli yksi varhainen esimerkki superyhtyeestä, jäsenet olivat kaikki saavuttaneet suosiota aiemmissa yhtyeissään (The Byrds, Buffalo Springfield ja The Hollies). 

Superyhtye-nimitystä ei yleensä käytetä yhtyeistä, jonka yksittäiset jäsenet ovat saavuttaneet kuuluisuutta yhtyeen perustamisen jälkeen.

Superyhtyeet ovat usein lyhytikäisiä, monesti niiden ura kestää vain albumin tai kaksi. Usein superyhtyeet ovat myös sivuprojekteja, joiden ei ole tarkoituskaan olla pysyviä.

Superyhtyeitä

Suomalaisia

Lähde 

Yhtyeet
Promenadikeskus

Promenadikeskus on Porin kaupungin keskustassa, pää- ja kävelykatu Yrjönkadun varrella sijaitseva kulttuuri- ja tapahtumakeskus. Se on valmistunut vuonna 1999 arkkitehtitoimisto Küttner Ky:n suunnittelemana. Rakennus sisältää muun muassa konsertti- ja kokouskäyttöön soveltuvan monitoimisalin, joka on mitoitettu noin 700 hengelle, sekä viisi elokuvateatterisalia. Sen katutasossa sijaitsee myös kahvila, baari/ravintola ja Porin kaupungin yhteispalvelupiste Hööveli.

Finnkinon hallinnoimat  elokuvateatterisalia vetävät yhteensä noin 670 henkeä. Suurin yksittäinen sali on Promenadi 1, jossa on  sekä  suuruinen laajakangas. Kaikki salit on varustettu Dolby Digital- ja digitaalisella SDDS-tekniikalla.

Euroopan unioni tuki keskuksen rakentamista 11,5 miljoonalla Suomen markalla. Porin kaupungin nettokustannuksiksi tämän jälkeen jäi 15 miljoonaa markkaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Promenadikeskus Maisa -sivustolla

Porin rakennukset ja rakennelmat
Suomen elokuvateatterit
Suomen konserttitalot
Karhunpää
Northrop Frye

Herman Northrop Frye, CC, (14. heinäkuuta 1912 Sherbrooke – 23. tammikuuta 1991 Toronto) oli kanadalainen kirjallisuuskriitikko ja -teoreetikko. Hän oli alallaan yksi 1900-luvun merkittävimpiä hahmoja.

Frye syntyi Sherbrookessa Quebecissä, mutta varttui Monctonissa New Brunswickissa. Hän aloitti opintonsa Toronton yliopiston Victoria Collegessa ja siirtyi myöhemmin lukemaan teologiaa Emmanuel Collegeen, minkä jälkeen hänet vihittiin Kanadan kirkon papiksi. Pappisvihkimyksen jälkeen hän opiskeli vielä Englannissa Oxfordin yliopiston Merton Collegessa ja palasi sitten Victoria Collegeen.

Kansainvälistä kuuluisuutta Frye ansaitsi vuonna 1947 julkaistulla ensiteoksellaan Fearful Symmetry, jossa hän selvitti William Blaken väärinymmärrettyä runoutta ja löysi metaforisia viittauksia John Miltonin Kadotettuun paratiisiin ja Raamattuun. Hänen maineensa perustuu kuitenkin paljolti teokseen Anatomy of Criticism (1957), joka on yksi tärkeimpiä 1900-luvulla julkaistuja kirjallisuusteoriaa koskevia teoksia.

Northrop Frye vaikutti muun muassa Harold Bloomin ajatteluun.

Lähteet

Kanadalaiset filosofit
Kirjallisuuskriitikot
Vuonna 1912 syntyneet
Vuonna 1991 kuolleet
Joseph Campbell

Joseph Campbell (26. maaliskuuta 1904 – 30. lokakuuta 1987) oli yhdysvaltalainen professori ja kirjailija, joka tunnetaan parhaiten työstään mytologian ja vertailevan uskontotieteen alueilla.

Campbellin tunnetuin kirja Sankarin tuhannet kasvot (The Hero With a Thousand Faces, 1949, suomennettu 1990) käsittelee eri kulttuureissa toistuvaa sankarin matkan teemaa, ns. monomyyttiä. Hänen neliosainen teossarjansa The Masks of God käsittelee mytologiaa eri puolilla maailmaa. Campbell työskenteli Bill Moyersin kanssa tehdessään PBS:n sarjaa The Power of Myth. He myös julkaisivat sarjaan pohjautuneen samannimisen kirjan. 

Campbellin mielestä uskonnolliset symbolit tulisi tulkita mytologisiksi kuviksi eikä historiallisiksi faktoiksi, jolloin symboleissa voidaan nähdä syvempiä merkityksiä. Campbellin mukaan "monomyytti" on myyttinen peruskertomus, joka toistuu eri kulttuureissa erilaisina variaatioina, mutta kuitenkin perustaltaan samana. Ajatus monomyytistä muistuttaa jonkin verran Jungin teoriaa arkkityypeistä.

Campbellillä on ollut suuri vaikutus tieteiskirjallisuuteen, fantasiakirjallisuuteen ja tieteiselokuviin. George Lucas on kertonut, että Tähtien sodan perusideat perustuivat Campbellin teosten esittämiin ajatuksiin. Käsikirjoittaja Christopher Vogler on kirjoittanut Campbellin teorioita soveltavan teoksen The Writer's Journey: Mythic Structure For Writers, joka puolestaan on vaikuttanut useiden elokuvien käsikirjoituksiin, mm. Leijonakuninkaaseen ja Matrix-elokuvasarjaan.

Campbellin kriitikoihin kuuluvat mm. Robert Segal, joka on kirjoittanut esseen "The Romantic Appeal of Joseph Campbell", sekä kulttuurikriitikko Camille Paglia, joka syyttää Campbellia "imelyydestä ja huonosta tutkimustyöstä" ja harhaanjohtavasta vaikutuksesta yhdysvaltalaiseen feminismiin.

Suomennettu tuotanto 

Campbell, Joseph: Sankarin tuhannet kasvot. (The Hero with a Thousand Faces, 1949). Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-10789-5.

Katso myös 
 Sir James George Frazer

Lähteet 

Uskontotieteilijät
Yhdysvaltalaiset professorit
Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1987 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Jaakko I (Skotlanti)

Jaakko I (10. joulukuuta 1394 – 21. helmikuuta 1437) oli Skotlannin kuningas 4. huhtikuuta 1406 lähtien halliten kuolemaansa saakka. Vuosina 1406–1424 hänen kuninkuutensa oli kuitenkin vain nimellistä.

Elämäkerta 

Jaakko oli Robert III:n ja Anabella Drummondin poika. Vuonna 1402 Jaakon isoveli David nääntyi hengiltä vankeudessa Falklandissa. Ennen Robert III:n kuolemaa vuonna 1406 Jaakko lähetettiin Ranskaan turvaan.

Matkalla Ranskaan englantilaiset kaappasivat nuoren prinssin ja luovuttivat tämän Henrik IV:lle, joka vangitsi Jaakon ja vaati lunnaita vapauttamista vastaan. Rikhard III:n väitetään kuolleen suruun poikansa vangitsemisen takia. Jaakon setä, Albanyn herttua Robert Stuart, nousi sijaishallitsijaksi eikä pitänyt kiirettä Jaakon vapauttamisessa, vaikka turvasi oman poikansa Murdoch Stuartin vapautuksen. Seuraavat 18 vuotta Jaakkoa pidettiin vankina Englannissa. Henrik IV piti Jaakkoa vangittuna Windsorin linnassa, mutta tarjosi tälle myös koulutusta.

Jaakon sedän kuoltua vuonna 1420 skotit maksoivat viimeinkin 40 000 punnan lunnaat ja Jaakko palasi Skotlantiin vuonna 1424. Mukanaan hänellä oli Joan Beaufort, Henrik VI:n serkku, johon hän oli tutustunut vankeutensa aikana. Pari avioitui Lontoossa 2. helmikuuta 1423. Heille syntyi kahdeksan lasta, mukaan lukien tuleva kuningas Jaakko II sekä tytär Margareta, josta tuli Ranskan kuninkaan Ludvig XI:n puoliso.

Virallisesti Jaakko kruunattiin toukokuussa 1424 Sconen linnassa, Perthshiressa. Välittömästi kruunauksen jälkeen hän otti vallan ohjat tiukasti käsiinsä. Hän teloitti Albanyn perheen, joka oli aikaisemmin evännyt hänen valtaannousunsa. Albanyn herttua Murdoch ja kaksi tämän poikaa teloitettiin 24. toukokuuta 1425 Stirlingissä.

Jaakko saavutti hallituskautenaan useita talouteen ja lainsäädäntöön liittyviä uudistuksia. Hän muun muassa teki Skotlannin rahasta vaihdettavan vain Skotlannin omilla rajoilla ja pystyi näin hallitsemaan maansa rahaliikennettä. Hän yritti myös uudistaa Skotlannin parlamenttia englantilaisemman mallin mukaisesti. Ulkopolitiikassa hän uudisti sopimuksen (Auld Alliance) Ranskan kanssa vuonna 1428, pitäen näin Englannin edelleen yhteisenä vastustajana.

Jotkut uudistuksista kuitenkaan eivät miellyttäneen kaikkia ja Jaakon hallituskauden loppupuolella alettiin jo kritisoida hänen oikeuttaan kruunuun. Perusteena tälle oli se, että Jaakon isoisä Robert II oli ollut naimisissa kahdesti ja molemmista liitoista oli jälkeläisiä. Ensimmäisen avioliiton laillisuudesta kiisteltiin, ja Jaakko oli syntynyt juuri tästä liitosta. Ensimmäisen ja toisen liiton jälkeläiset kävivät kiivasta kamppailua siitä, kenelle kruunu todellisuudessa kuuluu. Konkreettisesti toimiin ryhdyttiin, kun Robert Graham johtama ryhmä skotteja salamurhasi Jaakon 21. helmikuuta 1437 Perthin dominikaaniluostarissa. Maaliskuussa seurasi joukko salamurhaan osallistuneiden teloituksia. Surmansa saivat ainakin Jaakon setä  Walter Stuart ja tämän pojanpoika Robert, jotka molemmat periytyivät Robert II:n toisesta avioliitosta.

Lähteet 

Skotlannin hallitsijat
Vuonna 1394 syntyneet
Vuonna 1437 kuolleet
Kaanan häät

Kaanan kylässä vietetyt häät oli Johanneksen evankeliumissa mainittu tilanne, jossa Jeesus teki ensimmäisen ihmetekonsa, muutti veden viiniksi, kun sulhasen tilaisuuteen tuoma viini oli päässyt loppumaan.

Kaanan sijainti

700-luvulta peräisin oleva perinnetieto yhdistää Kaanan kylän nykyiseen Kefr' Kennan kylään 7 kilometriä Nasaretista, Jeesuksen kotipaikasta, pohjoiseen. Uudempi tutkimus ehdottaa myös raunioitunutta Kenet-al-Jalilin kylää edellisestä 9 kilometriä pohjoiseen, tai vielä lähempänä Nasaretia sijaitsevaa Ain Kanaa, paikoiksi, jotka on saatettu Raamatussa mainita. Libanonilainen Qanan kylä on nykytutkimuksen valossa epätodennäköinen ihmeen tekopaikka, mutta monet libanonilaiset kristityt uskovat ihmeen tapahtuneen juuri siellä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Uusi testamentti
Häät
Kvassi

Kvassi () on perinteinen, läheisesti kotikaljaa muistuttava juoma. Sen tekemiseen käytetään viljaa, yleensä ruista, mutta myös vehnää tai ohraa ja ruisleipää. Sen alkoholipitoisuus on melko matala, yleensä 0,05–1,44 prosenttia, minkä vuoksi kvassia ei Venäjällä luokitella alkoholijuomaksi. Nykyään panimot saattavat tehdä sitä perinteisellä reseptillä mutta käyttää sen jopa 5 prosenttiseksi. Suomessa kvassia myydään nykyisin A. Le Coq -tuotemerkillä.

Kvassin levinneisyys 
Kvassia juodaan erityisesti Venäjällä, Baltian maissa, Valko-Venäjällä, Ukrainassa ja Puolassa sekä monissa muissa entisissä ns. Itäblokin maissa, joiden kaupungeissa on varsinkin kesäisin kadulla kvassin myyjiä. Suomessa kvassia myydään nykyisin A. Le Coq -tuotemerkillä.

Valmistus 
Kvassin valmistus alkaa paahtamalla leipäviipaleet uunissa, minkä jälkeen leivät laitetaan astiaan ja niiden pinta peitetään vedellä. Sen jälkeen siihen laitetaan hiivaa ja sitä käytetään noin vuorokauden ajan, jonka jälkeen se pullotetaan. Sitä saatetaan myös maustaa rusinoilla, yrteillä ja mausteilla, kuten mintulla. Resepteissä, samoin kuin alkoholipitoisuudessakin, on paljon vaihtelua. Nykyään panimot saattavat tehdä sitä perinteisellä reseptillä, mutta käyttää sen viisiprosenttiseksi.

Historia 
Kvassia on valmistettu yli tuhat vuotta. Se mainitaan ensimmäisen kerran kronikoissa vuonna 989. Vastaavaa juomaa on tehty jo muinaisessa Egyptissä, Kreikassa ja Babyloniassa. Saman kaltaisia perinnejuomia on tehty muuallakin maailmassa esimerkiksi chicha (Etelä-Amerikasta), ibwatu (Zambia) ja pulque (Meksiko). Tarun mukaan sen olisi keksinyt viljelijä jonka vilja kastui ja se alkoi orastaa. Hän yritti jauhamalla pelastaa sen, mutta se ei kuitenkaan soveltunut leivän tekemiseen ja hän kaatoi sen päälle vettä ja käytti siitä ensimmäisen kvassin. Samalla hän tuli keksineeksi maltaat.

Venäläiset ovat uskoneet jo muinoin että kvassilla on parantavia ja terveyttä edistäviä ominaisuuksia. Vuonna 1913 venäläiset tutkijat osoittivat että pilkkukuumetta aiheuttavat bakteerit kuolevat kvassissa. Käymisprosessi laskee veden pH:ta niin paljon että haitalliset bakteerit eivät kykene elämään siinä ja siten juomakelvottomastakin vedestä on saatu juotavaa.

Kun Pietari Suuri alkoi länsimaistamaan Venäjää 1700-luvun alkupuolella kiinnostus kvassiin väheni. Se koki nousun kun Neuvostoliiton aikana sitä ryhdyttiin tuottamaan suuremmassa mittakaavassa ja kaduilla alkoi kiertämään autoja joista myytiin kvassia.

Venäjällä on kvassista tehty perinteisesti kesäisin kaljakeittoa eli okroškaa, joka syödään kylmänä. Siihen on laitettu vihannesten lisäksi lihaa, makkaraa tai kalaa. Reseptejä on lukuisia. Venäjällä myydään nykyisin valmiiksi pilkottuja vihanneksia ja kvassia, jotka ovat tarkoitettuja okroškaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Virvoitusjuomat
Latvialainen keittiö
Liettualainen keittiö
Puolalainen keittiö
Ukrainalainen keittiö
Venäläiset juomat
Malesian Grand Prix 2006

Malesian Grand Prix 2006 (virallisesti 2006 Formula 1 Petronas Malaysian Grand Prix) oli Formula 1 -kauden  toinen osakilpailu, joka ajettiin 17.–19. maaliskuuta Sepangin moottoriradalla Malesiassa.

Viikonlopun aikataulu ja sää

Tulokset

Aika-ajot 

 Michael Schumacherin, Felipe Massan, Rubens Barrichellon ja David Coulthardin sijoitusta pudotettiin kymmenellä lähtöruudulla moottorinvaihdon takia.
 Ralf Schumacherin sijoitus pudotettiin muiden taakse aika-ajon jälkeen vaihdetun moottorin takia.

Kilpailu

Muuta 
 Nick Heidfeldin 100. kilpailu.
 Michelinin 200. kilpailu.
 Giancarlo Fisichellan viimeinen voitto.
 Renaultin ensimmäinen kaksoisvoitto sitten Ranskan GP:n 1982.
 BMW Sauberin ensimmäiset MM-pisteet.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Malesian GP 2006 - F1-ruutu

Formula 1 -kausi 2006
Malesian Grand Prix
Wayne Bridge

Wayne Michael Bridge (s. 5. elokuuta 1980 Southampton) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelasi Englannin valioliigassa muun muassa Southamptonin, Chelsean ja Manchester Cityn joukkueissa. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitapuolustaja.

Bridge aloitti uransa Southamptonissa, jossa hänestä tuli nopeasti fanien suosikki. Hänet valittiin kaudella 2000–2001 Southamptonin parhaaksi pelaajaksi. Vuonna 2003 Chelsea maksoi nuoresta lupauksesta 7 miljoonaa puntaa ja antoi puolustaja Graeme Le Sauxin vaihtokaupassa Southamptoniin.

Bridge jatkoi menestystään Chelseassa ja yksi hänen varmasti hienoimpia hetkiään on liigaottelu Arsenalia vastaan, jossa hän teki upean voittomaalin 88 peliminuutilla ja päätti Arsenalin 18 pelin tappiottoman pelin putken. Maali äänestettiin myöhemmin kauden hienoimmaksi.

Kaudella 2005–2006 Chelsea hankki espanjalaisen vasemman laitapakin Asier del Hornon. Hankinnan ja loukkaantumisen jälkeen Bridgellä oli vaikeuksia mahtua avauskokoonpanoon. 19. tammikuuta 2006 Bridge meni lainalle Fulham FC:hen. Hän debytoi Fulhamissa West Ham Unitedia vastaan, jonka Fulham hävisi 2–1. Lyhyen Fulham ajan aikana joukkueen fanit antoivat Waynelle lempinimen Putney, joka tulee lähellä Fulhamia sijaitsevasta Putneyn sillasta.

Tammikuussa 2009 Bridge siirtyi Manchester Cityyn Chelseasta. Tammikuussa 2011 hän siirtyi lainasopimuksella West Hamiin.

Englannin maajoukkueessa Bridge debytoi helmikuussa 2002. Hän pelasi 36 maaottelua ja teki niissä yhden maalin. Jalkapallon MM-kisoissa 2002 Bridge tuli kentälle kahdesti vaihdosta. Hän oli Englannin joukkueessa EM-kisoissa 2004 ja MM-kisoissa 2006.

Lähteet

Aiheesta muualla 
FootballDatabase Wayne Bridgen pelaajaprofiili ja statistiikka
BBC profile
Statistics at soccerbase.com

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Hocico

Hocico on meksikolainen industrial-yhtye, jonka Erik Garcia a.k.a. Erk Aicrag (yhtyeen säveltäjä ja laulaja) ja Oscar Mayorga a.k.a. Racso Agroyam (kosketinsoittimet) perustivat vuonna 1993. Serkukset olivat kokeilleet elektronista musiikkia, sekoittaen industrialia ja EBM:ää jo viisitoistavuotiaasta asti. Yhtyeen musiikkia voi kuvailla ankeaksi ja aggressiiviseksi electronicaksi, tarkemmin sanottuna terrori EBM:ksi. Kappaleiden sanoitukset ovat espanjaa tai englantia. Espanjankielinen sana hocico tarkoittaa kuonoa ja on halveksiva termi, joka viittaa rumuuteen (esimerkiksi: ruma kuin koiran kuono), ja sitä käytetään lauseissa kuten callate el pinche hocico, joka vapaasti käännettynä tarkoittaa turpa umpeen.

Racso Agroyamilla on sivuprojekti nimeltä Dulce Liquido ja Erk Aicragilla on sivuprojekti nimeltä Rabia Sorda.

Diskografia 
 Ofensor (2015)
 Los dias caminando en el fuego (2013)
 El Ultimo Minuto (2012)
 Tiempos de Furia (2010)
 Memorias Atras (2008)
 The Shape Of Things To Come MCD (2007) Rajoitettu 1000 levyn painos.
 About A Dead MCD (2007)
 A Través de Mundos que arden (Live) DVD (2005)
 Scars Ltd. MCD (2006)
 Blasphemies in the Holy Land (Live in Israel) CD (2005) Rajoitettu 2000 levyn painos.
 Wrack and Ruin 2LP (2004) Rajoitettu 1000 levyn painos.
 Wrack and Ruin Ltd. 2CD (2004)
 Wrack and Ruin CD (2004)
 Born to be (Hated) 12" (2004) Rajoitettu 500 levyn painos.
 Born to be (Hated) MCD (2004)
 Hate Never Dies: The Celebration 4CD (2003) Rajoitettu 2500 levyn painos.
 Hate Never Dies: The Remix Celebration (2003)
 Disidencia Inquebrantable MCD (2003)
 Signos de Aberracion (2002)
 Untold Blasphemies MCD (2001)
 Aquí y Ahora en el Silencio (2000)
 Sangre Hirviente (1999)
 Los Hijos del Infierno (1998) Rajoitettu 500 levyn painos.
 Cursed Land MCD (1998)
 El Dia de la Ira (1998)
 Odio Bajo el Alma (1997)
 Triste Desprecio Demonauha (1996)
 Autoagresión Persistente Demonauha (1994)
 Misuse, Abuse and Accident Demonauha (1993)

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto
 Kansainvälinen sivusto

Meksikolaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Industrial-yhtyeet
Mäntsälän jäähalli

Mäntsälän jäähalli on Mäntsälässä sijaitseva jäähalli. Mäntsälän Jää-Tiikerit harjoittelevat ja pelaavat kotiottelunsa Tokmanni Areenalla.

Hallin peruskivi muurattiin vuonna 2003 ja se valmistui samana vuonna. Vuonna 2021 jäähallin laajennus valmistui, jonka myötä sen tiloihin lisättiin keilahalli.

Lähteet

Aiheesta muualla
Mäntsälän jäähallin kotisivut

Jäähalli
Jäähalli
Suomen jäähallit
LG Display

LG Display (, ) on korealaisen LG:n ja Philipsin (nykyään vähemmistöosakas) yhteistyöyritys, joka valmistaa nestekidenäyttöjä. LG Display on maailman toiseksi suurin nestekidenäyttöjen valmistaja. Se hallitsi vuonna 2009 Samsung Electronicsin kanssa jopa 50 prosenttia alan markkinoista.

Keväällä 2008 yrityksen osakkeenomistajat päättivät vaihtaa yrityksen nimen LG.Philips LCD muotoon LG Display, koska Philips omistaa enää noin 13,2 % yrityksestä myytyään sen osakkeita. LG on 37,9 prosentin osuudella enemmistöomistaja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen sivusto
Tietoa yhtiöstä

Eteläkorealaiset elektroniikkayhtiöt
Helena Bergström

Helena Bergström (s. 5. helmikuuta 1964, Kortedala, Göteborg) on ruotsalainen näyttelijä. 

Bergström on teatterisuvusta: hänen isänsä on ohjaaja Hans Bergström, äitinsä näyttelijä Kerstin Widgren ja isoisänsä näyttelijä Olof Widgren.  Helena Bergströmin tytär on näyttelijä Molly Nutley. 

Näyttelijä Einar Widgren on hänen serkkunsa. Helena Bergström on naimisissa englantilaissyntyisen mutta Ruotsissa vaikuttavan ohjaajan Colin Nutleyn kanssa. Bergström on esittänyt naispääosaa useissa Nutleyn elokuvissa.

Äiti ja tytär ovat esittäneen äitiä ja tytärtä MTV3:lla esitetyssä minisarjassa Saknad.

Elokuvia 
 Pitkä matka kotiin (TV, 1989)
 Enkelten talo (1992)
 Viimeinen tanssi (1993)
 Enkelten talo - toinen kesä (1994)
 Sellaista on elämä (1996)
 Uutispommi (2001)
 Paratiisi (2003)
 Heartbreak Hotel (2006)
 Selma (2008)
 Änglagård - Tredje gången gillt (2010)

Aiheesta muualla 
 

Ruotsalaiset näyttelijät
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon saajat
Litteris et Artibus -palkitut
Kíssamos

Kíssamos (, myös Kísamos, Κίσαμος) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Κισσάμου, Dímos Kissámou), joka sijaitsee Chanián alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 334,2 neliökilometriä ja väkiluku 10 790. Varsinaisen Kíssamoksen kaupungin, myös Kastél(l)i Kis(s)ámou (Καστέλ(λ)ι Κισ(σ)άμου) eli Kastél(l)i (Καστέλ(λ)ι), väkiluku on 4 236 (vuonna 2011).

Maantiede 

Kíssamoksen kaupunki sijaitsee Kreetan luoteisosassa saaren pohjoisrannikolla Kreetanmereen kuuluvan Kíssamoksenlahden pohjukassa, noin 42 kilometriä länteen Chaniásta. Kíssamoksen kunta käsittää Kreetan länsipään. Kuntaan kuuluvat saaret Ágria Gramvoúsa, Elafonísi, Ímeri Gramvoúsa ja Pontikonísi.

Kíssamoksesta saa alkunsa saaren päätie eli EO90-kansallistie, joka on Kíssamoksesta Chaniáan saakka osa Eurooppatietä 65. Kíssamoksen satamasta on lauttayhteys Antikytheran ja Kytheran saarten kautta Gýtheioon Manner-Kreikan Peloponnesokselle.

Historia

Antiikki 

Varhaisimmat löydöt Kíssamoksen seudulla ovat peräisin neoliittiselta kaudelta noin ajalta 3000–2900 eaa. Sieltä on tehty myös joitakin vähäisiä löytöjä minolaiselta kaudelta.

Antiikin aikana nykyisen kaupungin paikalla sijaitsi Kisamoksen kaupunki. Se oli sisämaan vuoristossa sijainneen Polyrrhenian poliksen eli kaupunkivaltion satama. Kaupunki kukoisti erityisesti roomalaisella kaudella, saavuttaen itsenäisyyden viimeistään 200-luvulla jaa., ja varhaisella bysanttilaisella kaudella. Seudun antiikin aikaisia löytöjä esittelee Kíssamoksen arkeologinen museo.

Nykyinen kaupunki 

Venetsialaiset rakensivat kaupungin uudelleen 1200-luvulla. Sinne rakennettiin myös Kastéllin linnoitus, josta kaupunki on saanut toisen nimensä, sekä katedraalikirkko. Kaupungin vanhassa osassa on venetsialaiselta kaudelta peräisin olevia kartanoita.

Osmanit piirittivät Kíssamosta vuonna 1646, ja lopulta se antautui. Osmanit kunnostivat Kastéllin linnoitusta omaan käyttöönsä. Myöhemmin kreetalaiset käyttivät linnoitusta vapaustaistelun aikana turkkilaisia vastaan, ja se oli kreetalaisten hallussa muun muassa vuosina 1823 ja 1897. Kaupunki kärsi suuria tuhoja saksalaisten pommituksissa toisen maailmansodan aikana vuonna 1941. Muun muassa venetsialaisaikainen katedraali tuhoutui tuolloin. Saksalaiset tuhosivat myös kaupungin sataman miehityksen päättyessä.

Nykyinen Kíssamoksen kunta muodostui, kun Kíssamos, Inachóri ja Mýthimna yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

Kunnan osat 

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Kíssamoksen kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Κισσάμου. Kíssamoksen kunnan verkkosivut.
Kastelli

Kastelli voi viitata seuraaviin:

 linnoitus
 Kastélli eli Kíssamos (Kastélli Kissámou), kaupunki ja kunta Kreetan saarella Kreikassa.
 Kastélli (Kastélli Pediádas Irakleíou), kylä ja Minóa Pediádan kunnan kunnallisyksikkö Kreetan saarella Kreikassa.
 Kastelli, osa-alue Oulunsuun kaupunginosassa Oulussa.
 Pattijoen Kastelli, muinaisjäännösalue Raahen Pattijoella
 Kastelli-talot, yritys
 Kastelli, sukunimenä:
 Kerttu Kastelli (1923–2011), suomalainen kirjastonhoitaja ja runoilija
Priscilla Presley

Priscilla Presley (o.s. Priscilla Beaulieu, syntyjään Priscilla Ann Wagner, s. 24. toukokuuta 1945 Brooklyn, New York City) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä sekä Elvis Presleyn entinen vaimo.

Elämäkerta
Priscilla Ann Wagner syntyi 24. toukokuuta 1945 Brooklynissa, New Yorkissa. Hänen isänsä oli merivoimien pilotti, joka kuoli lento-onnettomuudessa muutama kuukausi Priscillan syntymän jälkeen. Äiti meni uudelleen naimisiin ilmavoimien upseerin kanssa, ja Priscilla sai isäpuolensa sukunimen Beaulieu.

Beaulieut asuivat Saksassa kun 14-vuotias Priscilla tapasi vuonna 1959 siellä asepalvelustaan suorittaneen laulajatähti Elvis Presleyn. He seurustelivat siihen asti, kunnes Elvis palasi Yhdysvaltoihin. Priscilla muutti myöhemmin itsekin takaisin Yhdysvaltoihin, ja he jatkoivat seurustelua siellä. He menivät naimisiin 1967 ja saivat seuraavana vuonna tyttären nimeltä Lisa Marie. Pariskunta erosi 1973, mutta he kasvattivat tytärtään yhdessä.

Priscillasta tuli Elviksen omaisuudenhoitaja Elviksen kuoleman 1977 jälkeen. Hän on johtanut Elvis Presley Enterprises -yhtiötä. Hän julkaisi vuonna 1985 menestyskirjan Elvis ja minä, jossa hän kertoi elämästään Elviksen kanssa.

Presley asui italialaisen käsikirjoittaja Marco Garibaldin kanssa vuosina 1984–2006. He saivat pojan vuonna 1987.

Presley perusti 1990-luvulla oman parfyymimerkin, vaatemerkin ja ihonhoitotuotesarjan.

Priscilla Presley aloitti näyttelijänuransa vuonna 1983 televisiosarjassa Dallas, jossa hän esitti Jenna Wadea vuoteen 1988 asti (Elvis Presley oli esittänyt Jess Wadea elokuvassa Charro!). Hän esitti naispääosaa elokuvissa Mies ja alaston ase (1988), Mies ja alaston ase 2½ (1991) ja Mies ja alaston ase 33 1/3 (1994). Hän esiintyi Renny Harlinin toimintakomediassa Ford Fairlane (1990). Hän on ollut myös pienissä sivurooleissa joissakin sarjoissa, kuten Melrose Placessa.

Priscilla Presley (Beaulie, Lou Lou) on myös ollut radioamatööri tunnuksilla KC6IWA ja N6YOS, Beverly Hills, CA.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Priscilla Presleyn virallinen verkkosivu

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Yhdysvaltalaiset mallit
Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Skientologit
Elvis Presley
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Every Breath You Take

"Every Breath You Take" on rockyhtye The Policen vuonna 1983 julkaisema single. Se sisältyi saman vuoden kesäkuussa julkaistulle Synchronicity-albumille. Laulun kirjoitti Sting ja se julkaistiin A&M Records -levymerkillä. Kappale on myöhemmin julkaistu esimerkiksi kokoelmalevyllä Every Breath You Take: The Classics (1986) ja livelevyllä Live! (1995).

Ilmestyessään Every Breath You Take nousi Yhdysvalloissa Billboardin singlelistojen kärkeen kahdeksaksi viikoksi. Se pääsi ykköseksi myös Yhdistyneen kuningaskunnan listoilla. Sting voitti kappaleella Grammyn vuoden parhaasta laulusta 1983. Koko yhtye sai esityksestä Grammyn vuonna 1984. Ensimmäisellä sooloalbumillaan The Dream of the Blue Turtles (1985) Sting lainasi kappaleen tekstiä kappaleen "Love Is the Sevent Wave" loppuhäivytyksessä: "every breath you take with me / every breath you take / every cake you bake / every leg you break". 1980-luvun lopulla Sting esitti kappaleesta Sylkiäiset-televisioshowta varten version "Every Bomb You Make". Laulu esitettiin myös Lontoon Live 8 -konsertissa 2. heinäkuuta 2005 hieman muunnelluin sanoituksin. Myöhemmin kappaletta on käytetty muun muassa Sopranos-televisiosarjassa. 

"Every Breath You Taken" yhteydessä julkaistiin myös musiikkivideo. Sekä MTV vuonna 1999 että VH1 vuonna 2002 sijoittivat sen kaikkien aikojen sadan parhaan musiikkivideon joukkoon. Laulu on ollut pohjana monille uudemmille kappaleille, kuten The Notorious B.I.G.:lle omistetussa muistelmassa "I'll Be Missing You" (laulajina Puff Daddy, Faith Evans sekä 112). Sting sävelsi kappaleen aikana, jolloin hänen avioliittonsa pohjoisirlantilaisen näyttelijän Frances Tomeltyn kanssa oli päättymässä eroon. Kappaletta pidetään usein rakkauslauluna, vaikka se kertoo yksipuolisesta pakkomielteestä menetettyyn rakkauteen. Sting itse sanoi kappaleen olevan hyvin uhkaava ja ruma, mutta ihmiset ovat väärinymmärtäneet sen olevan hellä rakkauslaulu. Kappale ylitti miljardin kuuntelun rajan Spotifyssa vuonna 2021. Kappaleen musiikkivideo rikkoi miljardin katselukerran rajan youtubessa vuonna 2022.

Kappaleet

7": A&M / AM 117  
 "Every Breath You Take" - 4:13
 "Murder By Numbers" - 4:31

2x7": A&M / AM 117  
 "Every Breath You Take" - 4:13
 "Murder By Numbers" - 4:31

 "Man In A Suitcase" (live) - 2:18
 "Truth Hits Everyone" (Remix)

Lähteet

The Policen kappaleet
Vuoden 1983 kappaleet
Grammy-palkitut kappaleet
MultiMediaCard

MultiMediaCard (lyhenne MMC) on Flash-muistikorttityyppi. Noin postimerkin kokoisia MMC-muistikortteja käytetään esimerkiksi monissa matkapuhelimissa, digitaalikameroissa ja mp3-soittimissa. Nykyisin suurikapasiteettisin MMC-muistikortti on kooltaan kahdeksan gigatavua. 

MMC-muistikortit ovat yhteensopivia SD-muistikorttipaikkojen kanssa, joten niitä voi käyttää laitteissa, jotka tukevat SD-kortteja, mutta SD-kortteja ei voi käyttää ainoastaan MMC-kortteja tukevissa laitteissa. Niiden fyysisessä koossa on erittäin pieni ero. Useimmiten monet laitteet tukevat sekä SD- että MMC-muistikortteja.

MMC-muistikortteja valmistetaan myös monina pienempikokoisina versioina:

RS-MMC (Reduced-Size MultiMediaCard) on MMC:stä pienempikokoisempi versio, sen fyysiset mitat ovat 24 × 18 × 1,5 mm. RS-MMC kortteja voidaan käyttää adapterin avulla MMC-muistikortinlukijassa tai laitteen MMC-paikassa. Dual-Voltage Reduced-Size MMC (lyhenne DV RS-MMC tai MMCmobile) on kaksoisjännitteinen RS-MMC-kortti. Se toimii 1,8 tai 3 V jännitteellä ja on takaisinpäin yhteensopiva RS-MMC-korttien kanssa. Kaksoisjännitteisiä RS-MMC-kortteja käytetään esimerkiksi Nokian uusissa matkapuhelimissa, pienempi jännite kuluttaa vähemmän akkua. RS-MMC-korttien koot voivat olla nykyisin enimmillään kaksi gigatavua.
MMCmicro on pienin MMC-korteista, sen fyysinen koko on 14 × 12 × 1,1 mm.

Aiheesta muualla

MultiMediaCard Association

Tallennusvälineet
Onttolan rautatieasema

Onttolan rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkolla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee Joensuussa noin seitsemän kilometrin päässä Joensuun rautatieasemalta.  Vaikka asema sijaitsee Joensuun puolella, Onttolan alue on varsinaisesti Kontiolahden kunnan puolella.

Historia
Alkuperäinen hirsirunkoinen Onttolan asemarakennus on rakennettu rautatiehallituksen arkkitehti Thure Hellströmin tyyppipiirustusten mukaan 1920-luvulla. Vastaavia pysäkkirakennuksia rakennettiin kaikkiaan yhdeksälletoista paikkakunnalle rataosille Joensuu–Varkaus sekä Oulu–Kontiomäki. 

Onttolan asemalla oli aikanaan vilkas tavara- ja henkilöliikenne läheisen rajavartioston kasarmialueen vuoksi. Onttolan asema muutettiin miehittämättömäksi toukokuussa 1976. Nykyisin Onttolan liikennepaikan vakituinen käyttäjä on Teboilin öljy- ja kaasuvarastot.

Alkuperäinen asemarakennus purettiin kesällä 1999 ja sen hirsirunko siirrettiin Nurmekseen, jossa se kunnostettiin lomakylä LomaSirmakan vastaanoton toimitilaksi. Asema vihittiin uuteen käyttöönsä kesäkuussa 2005.

Aiheesta muualla
 Kuva asemasta LomaSirmakan käytössä

Joensuun rautatieliikennepaikat
Thure Hellström

Thure Adolf Hellström (30. toukokuuta 1880 Koiviston maalaiskunta – 23. joulukuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka tunnetaan suunnittelemistaan rautatieasemista. Hellström valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1905, ja työskenteli vuodesta 1906 lähtien tie- ja vesirakennushallituksen palveluksessa. Vuonna 1927 hän siirtyi arkkitehdiksi rautatiehallitukseen, jossa Hellström työskenteli vuoteen 1940 saakka.

Vuonna 1906 Hellström voitti rakenteilla olevien ratojen asemista järjestetyn arkkitehtikilpailun, jonka jälkeen kymmeniä rautatieasemia toteutettiin hänen suunnitelmiensa mukaisesti rataosilla Kemi–Rovaniemi, Joensuu–Nurmes, Seinäjoki–Kaskinen, Perälä–Kristiinankaupunki, Pieksämäki–Savonlinna ja Jyväskylä–Pieksämäki. Hellströmin varhaiskauden asemarakennukset edustivat jugend-tyylisuuntausta. 

Hellström on todennäköisesti suunnitellut myös 1920-luvulla valmistuneiden rataosien uusklassistiset asemarakennukset. Lisäksi hän on tehnyt tyyppipiirustukset, joita on käytetty rakennettaessa pysäkkirakennuksia rataosille Oulu–Kontiomäki, Joensuu–Varkaus sekä Pori–Haapamäki Myöhemmin 1930-luvulla Hellström suunnitteli suurempia asemarakennuksia, kuten Hämeenlinnan, Malmin, Kuopion, Riihimäen, Porin ja Lahden rautatieasemat.

Hellströmin suunnittelemia rautatieasemia
Uimaharjun rautatieasema, 1908
Koivun rautatieasema, 1908
Kauhajoen rautatieasema, 1911
Kristiinankaupungin rautatieasema, 1913
Merstolan rautatieasema, 1918
Hämeenlinnan rautatieasema, 1921
Kuopion rautatieasema, 1934
Malmin rautatieasema, 1934
Riihimäen rautatieasema, 1935
Lahden rautatieasema, 1935
Porin rautatieasema, 1937
Valkeakosken rautatieasema, 1938
Niemisjärven rautatieasema, 1918

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset arkkitehdit
Vuonna 1880 syntyneet
Vuonna 1946 kuolleet
Yrjö Parjanne

Yrjö Parjanne (ent. Palmgren, 17. lokakuuta 1929 Valkeala – 30. toukokuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.

Parjanne tunnetaan erityisesti ministerinrooleistaan 1980-luvun Uuno Turhapuro -elokuvissa. Liikenneministeri Reino Reenpäätä hän näytteli elokuvissa Uuno Epsanjassa (1985) ja Uuno Turhapuro muuttaa maalle (1986) sekä ministeri Hujasta elokuvassa Uuno Turhapuro – kaksoisagentti (1987). Tämän lisäksi hän näytteli eversti Kaarnaa elokuvassa Uuno Turhapuro armeijan leivissä (1984).

Auktoriteettisen katseen ja sotilaallisen ryhdin omannut Parjanne sai näytellä useita muitakin korkean upseerin rooleja eri elokuvissa, kuten Sujut (1974), Manillaköysi (1976), Pedon merkki (1981) ja Tuntematon sotilas (1985). 

Hei kliffaa hei! (1985) oli Parjanteen ainoa Spede Pasasen tuottamista elokuvista, joka ei ollut Uuno-elokuva. Siinä hän näytteli Kari Franckin esittämän tyhmän perijäpojan Wilhelm von Stefanskjöldin isää iskulauseenaan useaan otteeseen Idioottipoikani. 

Parjanne teki varsinaisen elämäntyönsä eri teattereissa, muun muassa Kouvolan Teatterissa, Suomen Kansallisteatterissa ja Samppalinnan kesäteatterissa, missä hän esitti Kalevalan Väinämöistä. Parjanne esiintyi myös lukuisissa televisiosarjoissa. Hän tuli tunnetuksi myös Knalli ja sateenvarjo -radio-ohjelmasta.

Yksityiselämä 
Parjanteen puoliso oli Tyyne Elina Parjanne (o.s. Nora, 1927–2011)

Parjanne joutui Herttoniemen sairaalan vuodeosastolle sairauskohtauksen vuoksi joulukuussa 2012. Hän menehtyi sairauteen toukokuussa 2013.

Parjanne harrasti radioamatööritoimintaa. Hänen kutsumerkkinsä oli OH5PY.

Elokuva- ja televisioura 

Sujut (1974) (TV)
Oi kallis kaupunki (1975) (TV)
Kaksi ruplan rahaa (1976) (TV)
Manillaköysi (1976) (TV)
Tykkimies Kauppalan viimeiset vaiheet (1977)
Sodan ja rauhan miehet (1978) (TV-sarja)
Natalia (1979)
Sherlokit (1981) (TV-sarja)
Pedon merkki (1981)
Uuno Turhapuro armeijan leivissä (1984)
Hei kliffaa hei (1985)
Uuno Epsanjassa (1985)
Tuntematon sotilas (1985)
Akallinen mies (1986)
Maailman paras (1986) (TV)
Uuno Turhapuro muuttaa maalle (1986)
Uuno Turhapuro – kaksoisagentti (1987)
Painajainen (1989) (TV-sarja)
Ruusun aika (1991) (TV-sarja)
Konstan pylkkerö (1994) (TV-sarja)
Kotikatu (1995)
Samppanjaa ja vaahtokarkkeja (1995) (TV)
Pastoraali (1995)
Team Ahma (1998) (TV-sarja)
Loppu hyvin (1998) (TV)
Lähiöterroristi (1998)
Tuliportaat (1998)
Kaverille ei jätetä (1999) (TV-sarja)
Korkeajännitystä – eli sähköä kotiin kuljetettuna (2001) (TV-sarja)
Epäilyksen varjo (2001)
Benner & Benner (2001) (TV-sarja)
Venny (2003) (TV-sarja)
Tikkurila-trilogia (2006) (TV-sarja)
Katso ihmistä (2008) (TV-sarja)
Kohtaamisia (2010)
Maailma on valmis (2012) (TV-sarja)

Kirjallisuutta
 Purhonen, Hannu: Yrjö Parjanteen kanssa - Kuultua ja kerrottua (2009)

Lähteet 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Liikennesuunnittelu

Liikennesuunnittelu on laaja poikkitieteellinen ala, joka käsittelee mm. ajoneuvoliikenteen verkkojen, tieverkon, kaupunkien katujen, joukkoliikenteen, raideliikenteen, kävely- ja pyöräilyverkon sekä kuljetusten suunnittelua. Se liittyy myös maankäytön suunnitteluun, jota tehdään yleis- ja asemakaavoituksen ja maakuntakaavan yhteydessä. Fyysisen liikenneverkon lisäksi liikennesuunnittelussa tarkastellaan ihmisten ja kulkuvälineiden liikkumista eli liikennevirtoja. Oppiaineena liikennesuunnittelu sisältyy mm. Aalto-yliopiston insinööritieteiden korkeakoulun, Tampereen yliopiston ja Hämeen ammattikorkeakoulun (HAMK) opetusohjelmiin.

Liikennesuunnittelun osa-alueita
 kaavoitukseen liittyvä yleissuunnittelu, jossa päätetään maanteiden ja katujen yleisistä linjauksista, kävely- ja pyöräilyverkoista sekä joukkoliikenteen ratkaisuista 
 asemakaavoitettavien alueiden tarkempi liikennesuunnittelu, niiden tarvitsemat yhteydet ja tilavaraukset
 katujen liikennejärjestelyt, kuten liikennemerkit ja opasteviitat
 liikennevalot
 liikenneturvallisuus
 pysäköinti
 joukkoliikenteen parantaminen
 liikenne-ennusteet eli tulevaisuuden liikennemäärien arviointi
 liikennetutkimukset esimerkiksi liikenneverkon kuormituksesta, liikennemääristä, liikenteen koostumuksesta, ajonopeuksista ja pysäköinnistä
 liikennetelematiikka, kuten esimerkiksi vaihtuvat liikennemerkit ja muuttuvat tiedotetaulut

Eri kaupungeissa ja kunnissa asiat on saatettu jakaa organisaatiossa eri tavalla tai painottaa muuten vain eri osa-alueita.

Liikennesuunnittelussa pitää ottaa huomioon kaikki käyttäjäryhmät:
 joukkoliikenne
 ajoneuvoliikenne 
 polkupyöräilijät
 kävelijät
 erityisryhmät

Katso myös 
 Liikennepolitiikka
Esteettömyys
 Pyöräliikenne
 Liikenne
 Liikenne Suomessa

Lähteet 
 Espoon kaupunki 
 Helsingin kaupunkisuunnitteluvirasto 
 Tampereen kaupunki
 Turun kaupunki 
 Vantaan kaupunki 
 HAMK liikenneala
Tomáš Enge

Tomáš Enge (s. 11. syyskuuta 1976, Liberec, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen autourheilija.

Enge aloitti kilpa-ajan uransa kartingissa, josta hän siirtyi vuonna 1992 Tšekin Ford Fiesta Cup'iin. Vuonna 1995 hän vaihtoi Saksan Formula 3 ja Formula Ford -sarjoihin. Isompiin kilpasarjoihin hän sai tuntumaa vuonna 1998, kun hän alkoi ajaa Formula 3000:issa ja keräsi vuosien 1998-2002 sekä 2004 aikana kuusi voittoa. Hän oli sarjassa kolmas vuosina 2001-02 huolimatta siitä, ettei ajanut viimeistä kilpailua vuonna 2001 F1-pestin takia. Hän osallistui kolmeen F1-kilpailuun kaudella 2001 tuuraten onnettomuudessa loukkaantunutta Luciano Burtia Prostilla. Hän parhaaksi tulokseksi jäi kahdestoista sija debyyttikilpailusta Italian GP:stä. Enge on Tšekin ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa F1-kuljettaja. Kaudeksi 2003 häntä ei hyväksytty positiivisen marihuanatestin takia, joka tuli ilmi Formula 3000:sten kauden aikana. Hän voitti Le Mansin 24 tunnin ajon GTS-luokan yhdessä Jamie Daviesin ja Peter Koxin kanssa Ferrarin autolla vuonna 2003. Vuonna 2004 hän palasi varsinaisesti radalle Indy Racing Leagueen. Samasta vuodesta lähtien Enge on ajanut erilaisissa kilpa-autosarjoissa, kuten A1 Grand Prix -sarjassa Tšekin tiimissä, American Le Mans Seriesiä sekä erilaisia GT-sarjoja. Hän voitti Le Mans Series -mestaruuden vuonna 2009.

Lähteet

Tšekkiläiset Formula 1 -kuljettajat
American Le Mans Series -kuljettajat
Grand-Am-kuljettajat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Marie Myriam

Marie Myriam eli Myriam Lopès (s. 8. toukokuuta 1957, Braga) on portugalilaissyntyinen ranskalainen laulaja. 

Myriam voitti vuoden 1977 Eurovision laulukilpailun Ranskan edustajana kappaleella L'oiseau et l'enfant, jonka oli säveltänyt Jean-Paul Cara ja sanoittanut Joe Gracy. Laulusta on tullut suosittu Ranskassa. Suomeksi sen levytti Katri Helena nimellä Lintu ja lapsi. 

Vuonna 2005 Myriam esiintyi Eurovision laulukilpailun 50-vuotiskonsertissa Congratulations Kööpenhaminassa. Hän on myös ilmoittanut useina vuosina Ranskan pisteet Euroviisuissa.

Aiheesta muualla 

Euroviisuvoittajat
Ranskalaiset laulajat
Ranskan euroviisuedustajat
Vuoden 1977 euroviisuedustajat
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Burning Man

Burning Man on viikon mittainen festivaali, joka pidetään Yhdysvalloissa Nevadan Black Rockin aavikolla elo-syyskuun vaihteessa. Festivaali huipentuu päätöspäivän iltana, jolloin poltetaan  puinen nukke, jonka korkeus on nykyisin yli 10 metriä. Festivaali syntyi vuonna 1986, jolloin San Franciscossa järjestettiin kesäpäivänseisaukseen liittyvät juhlat. Vuonna 1990 festivaali siirtyi Nevadan autiomaahan. Polttamistapahtuma juontaa juurensa kelttiläisestä perinteestä. Festivaalissa pyritään olemaan jättämättä luontoon jälkiä, mutta koska festivaaliin osallistuu nykyisin yli 75 000 henkeä, ongelmia on syntynyt.

Järjestelyt ja olosuhteet
Festivaalin osallistumismaksu on 425–1400 Yhdysvaltain dollaria riippuen lippujen ostamisen ajankohdasta, tätä vastaan osallistuja saa tulla paikan päälle. Alueen ainoat palvelut ovat maksuttomat käymälät ja maksullinen kahvin ja jään myynti, joiden tulot lahjoitetaan hyväntekeväisyyteen. Tilaisuudessa ei sallita muuta kaupankäyntiä. Osallistujien on tuotava mukanaan tarvitsemansa ruoka, vesi (niin juotavaksi kuin peseytymiseen) ja leirintävarusteet. Osallistujien on myös vietävä jätteensä, likavetensä mukaan lukien, mukanaan. Päivällä lämpötilat kohoavat usein yli 30 asteen ja yöllä voivat vajota jopa lähelle nollaa, mikä tekee leiriytymisestä vaativaa. Voimakkaat tuulet ja pölyn aiheuttama näkyvyyden laskeminen muutamaan metriin ovat myös yleisiä. Sateen sattuessa tilaisuuden alustana oleva kuivunut järvenpohja muuttuu mutavelliksi.

Radikaali itseilmaisu
Festivaalin pääteema on vapaa itseilmaisu ja osallistujia kannustetaan tähän. Suurten taide-installaatioiden lisäksi ihmiset koristautuvat pukeutumalla halunsa mukaan (tai jättävät pukeutumatta), koristelevat tai muokkaavat polkupyöriään ja luovat leirilleen teeman.

Aiheesta muualla

Tapahtuman verkkosivut

Nevada
Kulttuuritapahtumat
Yhdysvaltain tapahtumat