joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Abdalaati Iguider

Abdalaati Iguider (s. 25. maaliskuuta 1987 Errachidia) on marokkolainen juoksija, joka on erikoistunut 1 500 metrin juoksuun. Hän on sisäratojen maailmanmestari ja vuoden 2012 kesäolympialaisten ja 2015 MM-kisojen pronssimitalisti.

Iguider saavutti alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen 1 500 metrillä kultaa Grossetossa 2004 ja hopeaa Pekingissä 2006. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän karsiutui saman matkan alkuerissä. Hän sijoittui viidenneksi Pekingin olympialaisissa, kolmanneksi Pescaran Välimeren kilpailuissa 2009 ja 11:nneksi Berliinin MM-kilpailuissa.

Iguider sai Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hopeaa 1 500 metrillä ajalla 3.41,96. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui viidenneksi. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Istanbulissa 2012 ajalla 3.45,21. Lontoon olympialaisissa hän sai pronssia 1 500 metrillä ajalla 3.35,13 ja sijoittui kuudenneksi 5 000 metrillä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui 1 500 metrillä välierissä. 

Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 Iguider saavutti pronssia 1 500 metrillä ajalla 3.38,21. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän saavutti pronssia 1 500 metrillä ajalla 3.34,67. Hän sijoittui 2016 Portlandin MM-hallikilpailuissa 3 000 metrillä neljänneksi ja Rio de Janeiron olympialaisissa 1 500 metrillä viidenneksi. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 1 500 metrillä välierissä. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 hän sai 1 500 metrillä pronssia ajalla 3.58,43.

Henkilökohtaiset ennätykset 
Lähde: IAAF
 800 metriä: 1.46,67 minuuttia (2015)
 1 000 metriä: 2.19,14 minuuttia (2007)
 1 500 metriä: 3.28,79 minuuttia (2015)
 Maili: 3.49,09 (2014)
 3 000 metriä: 7.30,09 (2016)
 5 000 metriä: 12.59,25 (2015)

Lähteet 

Marokkolaiset kestävyysjuoksijat
Marokkolaiset olympiamitalistit
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Kari Tapion muistomerkki

Kari Tapion muistomerkki on noin 1,7 metriä korkea muistomerkki, joka sijaitsee Kari Tapion syntymäpaikalla Suonenjoen torin vieressä. Muistomerkin paikalla sijaitsi aiemmin sairaalaparakki. Muistomerkin on valmistanut Kaavin Kivi Oy ja se paljastettiin kesällä 2011.

Muistomerkkiin kaiverrettuun sanoitukseen oli alun perin päässyt virhe (taas auringon käyvän hehkumaan, oikea versio: auringon taas käyvän hehkumaan), joka korjattiin jälkikäteen.

Lähteet

Kari Tapio
Suonenjoki
Suomen patsaat ja veistokset
DXF

AutoCAD DXF (Drawing Interchange Format, Drawing Exchange Format) on CAD-tiedostomuoto, jonka kehitti Autodesk. DXF mahdollistaa tietojen siirtoa eri CAD-ohjelmien välillä. 

DXF otettiin alun perin käyttöön joulukuussa 1982 osana AutoCAD 1.0:stä.

DXF:ää tukevat ohjelmat 
DXF-tiedostomuotoa tukevat monet ohjelmat kuten:

Windows:
 Autodesk AutoCAD
 IMSI TurboCAD
 SolidWorks eDrawings Viewer
 DWG2Image Converter
 OpenOffice.org Draw
 ZCAD

Mac OS:
 IMSI TurboCAD
 SolidWorks eDrawings Viewer
 OpenOffice.org Draw
 PowerCADD PowerDWG translator
 Microspot DWG Viewer
 NeoOffice Draw
 DataViz MacLink Plus

Linux:
 OpenOffice.org Draw
 ZCAD
 LibreCad

DXF:ää tukevat ohjelmointikirjastot 
DXF-tiedostomuotoa tukevat monet ohjelmointikirjastot esim.:
 FPVectorial -kirjasto tukee myös DXF-tiedostomuotoa. FPVectorial on käytettävissä mm:
 Lazarus-ohjelmointikehitysympäristössä
 FreePascal-kääntäjässä

Lähteet 

Vektorigrafiikkatiedostomuodot
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1939

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut käytiin vuonna 1939 Kirvussa samaan aikaan Zakopanen maailmanmestaruushiihtojen kanssa.

Tulokset

Miehet 18 kilometriä

Miehet 50 kilometriä

Miehet 3 × 10 kilometriä
Viestikilpailun voitti Vehkalahden Veikot joukkueella Martti Sipilä, Martti Rikka ja Valter Forsell.

Naiset 5 kilometriä

Lähteet

Viitteet

 Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut
 Vuoden 1939 urheilu
Kirvu
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1941

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut käytiin vuonna 1941 Kuopiossa. Ensimmäistä kertaa SM-hiihdoissa kilpailivat myös Työväen Urheiluliiton urheilijat.

Tulokset

Miehet 18 kilometriä

Miehet 50 kilometriä

Miehet 3 × 10 kilometriä
Viestikilpailun voitti Iisalmen Visa joukkueella Veikko Turunen, Veikko Ruotsalainen ja Klaes Karppinen.

Naiset 5 kilometriä

Lähteet

Viitteet

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut
Vuoden 1941 urheilu
Kuopion urheilutapahtumat
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1943

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut käytiin vuonna 1943 Lahdessa ja Nokialla. Lahdessa hiihdettiin henkilökohtaiset matkat ja Nokialla kilpailtiin viestihiihdossa.

Tulokset

Miehet 18 kilometriä

Miehet 50 kilometriä

Miehet 3 × 10 kilometriä, viesti

Naiset 5 kilometriä

Lähteet

Viitteet

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut
Vuoden 1943 urheilu
Lahden urheilutapahtumat
Nokian urheilu
Slaavilainen kantakieli

Slaavilainen kantakieli on kantakieli, josta slaavilaiset kielet ovat kehittyneet. Slaavilaisesta kantakielestä ei ole säilynyt kirjoitettua tekstiä, joten kieli on rekonstruoitu vertaamalla slaavilaisia ​​ja muita indoeurooppalaisia kieliä. Slaavilainen kantakieli ei ollut samanlainen koko ajan, vaan se muuttui ajan myötä ja sen muoto voidaan rekonstruoida eri tavoin, riippuen kronologisesta ajankohdasta.

Slaavilainen kantakieli pohjautuu indoeurooppalaisesta kantakielestä. Oletetaan, että kantabaltit ja kantaslaavit pohjautuvat samasta ryhmästä, ja on rekonstruoitu baltoslaavilainen kantakieli, joka jakautui slaavilaiseksi kantakieleksi ja kantabaltiksi.

Nimityksen alkuperä 
Termi "kantaslaavilainen" muodostettiin lisäämällä -kanta sanaan "slaavilainen». Slaavi nimen alkuperästä ei edelleenkään ole yhtä tarkkaa näkemystä (yksikkö * slověninъ , monikko * slověne). On olemassa muutama hypoteesi:
 Muodostettu substantiivista slovo «sana" tai verbistä sluti (ensimmäisessä persoonassa. yksikkö * slovǫ) «puhua selkeästi";
 Hypoteettisesta hydronymista Slovo, Slova tai Slovje (K. Moshinskin mielestä se tarkoitti Dnepriä ), joka polveutuu indoeurooppalaisessa kantakielessä * ḱleṷ-/ * ḱloṷ «olla puhdas, läpinäkyvä";
 Sanasta indoeurooppalaisessa kantakielessä * slau̯os «kansa,ihmiset."
 Latinalaisesta sclavus, sclava -sanoista, mikä tarkoittaa "orja, palvelija". Tämä on tabu, mutta selitys pohjautuu Euroopassa olleeseen orjatyövoimaan, jonka on sanottu olleen n 30% väestöstä. Kansainvaellusaikoihin ja Rooman hajottua, orjat pääsivät vapaiksi ja muodostivat erilaisia liittoumia ja yhteisöjä ja valtiomuodostelmia. Kieli kehittyi rahvaan kyökkimurteista Bysantin kirkon vaikutuksesta kirkkoslaavin käyttöönoton kanssa, yhtenäisiksi kansankieliksi.

Ensimmäiset maininnat nimityksestä "slaavit" löytyvät 600 eaa. e. Procopius ja Jordanin teoksista. O. N. Trubatšov kuitenkin uskoo, että Claudius Ptolemaiosen mainitsema heimon nimi Σταυανοί viittaa slaavien omaan nimitykseen (indoiranilaisissa kielissä. Stavana- tarkoittaa "ylistetty"), joka todistaa että ensimmäinen maininta nimityksestä löytyy ennen 200 eaa.

Transkriptio 
Slaavilaisella kantakielellä ei ollut kirjoitettua kieltä. Tutkijat käyttävät kyseistä transkriptiota kirjoittaessaan kieltä:

Tutkimuksen historia 
Vaikka slavistiikka syntyi jo 1800-luvun alussa (slavistiikan isänä pidetään Josef Dobrovskýa), slaavilaisen kantakielen rekonstruointi aloitettiin paljon myöhemmin. Ensimmäinen kuvaus slaavilaisesta kantakielestä ilmestyi vuonna 1858 A. Schleicherin artikkelissa, "Slaavilaisen kielten lyhyt historia» saksaksi: "Kurzer Abriss der Geschichte der slavischen Sprache".

Katso myös 
 baltoslaavilainen kantakieli
 slaavilaiset kielet

Slaavilaiset kielet
Kantakielet
Kielihistoria
Grooming

Grooming on aikuisen suorittama manipulatiivinen prosessi, jossa hän valmistelee lapsen seksuaalista hyväksikäyttöä luomalla lapseen kiintymys- ja luottamussuhteen. Erityisen yleisiä grooming-prosessin alkamistapoja ovat lapsen kehuminen ja lapsen kuvan kommentointi. Suoraan seksiin viittaavat yhteydenotot ovat harvinaisia. Prosessin osana voi olla esimerkiksi ystävällisyyttä, hellyyttä ja lahjojen antamista, ja lapsi on yleensä vapaaehtoisesti luomassa suhdetta. Myöhemmin kuvaan voi astua mukaan esimerkiksi kiristys. Lapsen houkutteleminen seksuaalisiin tarkoituksiin on Suomen rikoslain 20. luvun 8 b §:n mukaan rikos, josta voidaan tuomita sakkoon tai vankeuteen enintään yhdeksi vuodeksi.

Katso myös 
 Oulun seksuaalirikokset 2018
 Rotherhamin lasten hyväksikäyttöskandaali

Lähteet  

Seksuaalirikokset
Seksuaalisuhteet
Lastensuojelu
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Hazardous Mutation


Hazardous Mutation on yhdysvaltalaisen crossover thrash -yhtye Municipal Wasten toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Earache Records.

Kappaleet

Kokoonpano 

 Tony Foresta – laulu
 Land Phil – bassokitara, taustalaulu
 Ryan Waste – kitara, taustalaulu
 Dave Witte – rummut

Tuotanto 
 Cory Smoot – tuottaja
 Alan Douches – masteroija
 Ed Repka – kansikuva
 Brien White – graafinen suunnittelu

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Blabbermouth:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Hazardous Mutation discogs.com -sivustolla 

Vuoden 2005 albumit
Municipal Wasten albumit
Max Décugis

}

Maxime Omer Mathieu ”Max” Décugis (24. syyskuuta 1882 Pariisi – 6. syyskuuta 1978 Biot) oli ranskalainen tennispelaaja.

Décugis voitti urallaan kolme olympiamitalia, joista yhden kultaisen. Pariisin olympialaisissa 1900 hän selvisi Basil Spalding de Garmendian kanssa nelinpelin loppuotteluun, jonka he hävisivät brittiläisille Reginald ja Lawrence Dohertylle. Ateenan välikisoissa 1906 hän voitti kolme kultaa: kaksinpelissä, nelinpelissä Maurice Germotin kanssa sekä sekanelinpelissä Marie Décugisin kanssa.  Vuonna 1911 Décugis voitti Wimbledonin nelinpelin André Gobertin kanssa.

Décugis voitti Antwerpenin olympialaisissa 1920 nelipelin olympiapronssia Pierre Albarranin kanssa. Lisäksi hän voitti sekanelinpelin olympiakultaa yhdessä Suzanne Lenglenin kanssa. Pari voitti loppuottelussa Kitty McKanen ja Max Woosnamin erälukemin 6–4, 6–2.

Tennispelaaja Marie Décugis oli hänen vaimonsa.

Lähteet 

Ranskalaiset tennispelaajat
Ranskalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1882 syntyneet
Vuonna 1978 kuolleet
Agglutinaatio (kielitiede)

Agglutinaatio on kielitieteellinen ilmiö, jossa sanoja muunnetaan säännönmukaisesti lisäämällä sanavartaloon affikseja tai jossa kaksi aiemmin itsenäistä sanaa sulautuvat yhdeksi. Suomen kieli on tässä merkityksessä agglutinatiivinen kieli, koska se luottaa sananmuodostuksessaan ja ääntämyksessäänkin perussanavarastoon, jonka sanoista muodostetaan uusia yhdistämällä niihin kieliopillisia morfeemeja. Puhtaasta agglutinaatiosta on kyse, kun morfeja voidaan asettaa peräkkäin ilman yksittäisten morfien merkityksien hämärtymistä. 

Agglutinaatiossa sanavartalo pysyy ennallaan, kun päätteitä tai etuliitteitä lisätään. On täysin kielen säännöistä riippuvaista, mihin affiksi lisätään. Se voi  käyttää pelkästään etuliitteitä, etuliitteitä sekä jälkiliitteitä tai joskus jopa sisäliitteitä. Lisäksi kaikilla tunnetuilla agglutinoivilla kielillä on myös joitakin fuusioituvien eli flekteeraavien kielten kuten latinan piirteitä, niin ettei erilaisten liitteiden liittämistapa ole täysin säännöllinen edes yleistasolla. Agglutinaatiota on myös sanojen yhdistyminen. Agglutinoituneita sanoja ovat muun muassa "sellainen" sanoista sen lainen ja ranskan "encore" latinan sanoista hanc horam.

Suomi on varsin tyypillinen agglutinoiva kieli siinä mielessä, että se kasaa liitteensä sanavartalon jälkeen varsin säännöllisesti. (Vrt. "koti", josta voidaan johtaa jopa muoto "kotoutumistaminen".)  Historiallisesti tunnetuin esimerkki kielestä, joka käyttää yhtaikaa kaikkia näitä keinoja, lienee navajo, jota on tuon ominaisuutensa tähden käytetty puhuttuna salakirjoitusjärjestelmänä  toisen maailmansodan aikana.

Kielihistoria 

Agglutinaatio ei itsessään ole merkki kielten välisistä sukulaisuussuhteista.

Maailman kielten joukossa agglutinoivat kielet ovat melko yleisiä, ja niitä esiintyy varsin monissa kielikunnissa. Kielihistoriallinen kehitys niin agglutinoivaa kieltä kohti kuin eroon siitä tuntuu olevan säännöllistä sekä riippumatonta kielikuntien sisällä.

Tavallinen kielen kehityskulku tuntuu joka tapauksessa johtavan agglutinaatiosta isoloivaan kielenkäyttöön kuten kiinassa ja englannissa, säilyttäviin kieliin kuten itämerensuomeen, koreaan sekä japaniin, kuten myös erittäin monimutkaisiin kieliin kuten Amerikan alkuperäiskansojen puhumat ketšualaiset ja uto-asteekkilaiset kielet sekä inuittikielet. Tämä tekee jossain määrin kielihistoriasta varsinkin agglutinoivien kielten kohdalla vaikeaa tulkita.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 UCLA:n kielitieteen laitoksen näyte navajosta

Kielitiede
Tamara Aladin

Tamara Aladin (14. elokuuta 1932 Hamina – 9. maaliskuuta 2019 Hamina) oli suomalainen muotoilija ja lasitaiteilija, joka tunnetaan erityisesta Riihimäen lasille suunnittelemistaan esineistä.

Aladin valmistui Taideteollisen oppilaitoksen keramiikkalinjalta 1950-luvun puolivälissä ja työskenteli Riihimäen Lasi Oy:n palveluksessa vuosina 1959–1976. Hän suunnitteli yhtiölle talouslasia sekä vientimalleja, joita myytiin erityisesti Saksaan. Yli puolet tehtaan 1960-luvulla valmistamista maljakoista oli Aladinin suunnittelemia. Tunnetuimpia olivat vuosina 1968–1976 valmistettu Kehrä-maljakko sekä 1970-luvulla tuotannossa ollut Koralli-sarja. Hän suunnitteli yhtiölle omalla nimellään yli 150 erilaista esinettä, mutta todellisuudessa määrä on suurempi, koska osan Aladin teki anonyymisti. Riihimäen lasin lisäksi Aladin suunnitteli muun muassa lasipulloja Marlille.

Aladin jätti lasimuotoilun vuonna 1976, kun Riihimäen lasi lopetti puhalletun lasin valmistuksen. Hän asui ja työskenteli Haminassa.

Tamara Aladin työskenteli myös lentoemäntänä Aeron Moskovan-reitillä pari vuotta toimien muun muassa ohjaamossa radiopuhelimen venäjänkieltä taitavana hoitajana, jolloin hänen tehtävänään oli tulkata keskustelut lentäjien ja lennonjohdon välillä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset lasitaiteilijat
Suomalaiset muotoilijat
Suomen venäläiset
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet
Tamara

Tamara on erityisesti slaavilaisia kieliä puhuvissa maissa yleinen naisen etunimi. Nimi on muunnelma heprealaisesta, Raamatussakin esiintyvästä nimestä Tamar tai Taamar, joka merkitsee palmupuuta. Suomessa Tamara-nimisiä henkilöitä on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut vuoden 2019 loppuun mennessä kaikkiaan 1422.

Tunnettuja Tamara-nimisiä 
Tamara (n. 1160–1213), Georgian kuningatar
Tamara Abalde (s. 1989), espanjalainen koripalloilija
Tamara Aladin (1932–2019), suomalainen lasitaiteilija
Tamara Bunke (1937–1967), argentiinalais-itäsaksalainen kommunisti
Tamara Bykova (s. 1958), venäläinen yleisurheilija
Tamara Csipes (s. 1989), unkarilainen ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari
Tamara Danilova (s. 1939), venäläinen yleisurheilija
Tamāra Dauniene (s. 1951), latvialainen koripalloilija
Tamara Davydenko (s. 1975), valkovenäläinen soutaja
Tamara Dernjatin (1926–2003), suomalainen laulaja
Tamara Ecclestone (s. 1984), brittiläinen malli
Tamara Gustavson (s. 1961), yhdysvaltalainen yritysjohtaja, perijätär ja miljardööri
Tamara Horacek (s. 1995), ranskalainen käsipalloilija
Tamara E. Jernigan (s. 1959), yhdysvaltalainen astronautti
Tamara Karsavina (1885–1978), venäläinen balettitanssija
Tamara Korpatsch (s. 1995), saksalainen tennispelaaja
Tamara Lazakovitš (1954–1992), venäläinen voimistelija
Tamara de Lempicka (1898–1980), puolalaissyntyinen taidemaalari
Tamara Lund (1941–2005), suomalainen laulaja
Tamara Natalie Madde (1975–2017), jamaikalais-yhdysvaltalainen taidemaalari
Tamara Manina (s. 1934), venäläinen voimistelija
Tamara Maunonen (1921–1994), suomalainen selvänäkijä, unien tulkitsija ja kaukoparantaja
Tamara McKinley (s. 1948), australialais-brittiläinen kirjailija
Tamara McKinney (s. 1962), yhdysvaltalainen alppihiihtäjä
Tamara Nyman (s 1939), suomalainen valokuvamalli
Tamara Popova-Veltcheva, suomalainen balettitanssija ja baletin opettaja
Tamara Press (1937–2021), venäläinen yleisurheilija
Tamara Rojo (s. 1974), espanjalainen balettitanssija
Tamara Rylova (1931–2021), neuvostoliittolais-venäläinen pikaluistelija ja olympiamitalisti
Tamara Samsonova (s. 1947), venäläinen sarjamurhaaja
Tamara Smirnova (1935–2001), venäläinen tähtitieteilijä
Tamara Sosnova (1949–2011), venäläinen uimari
Tamara Taylor (s. 1970), kanadalainen näyttelijä
Tamara Tihonova (s. 1964), venäläinen hiihtäjä
Tamara Tippler (s. 1991), itävaltalainen alppihiihtäjä
Tamara Todevska (s. 1985), makedonialainen poplaulaja
Tamara Tunie (s. 1959), yhdysvaltalainen näyttelijä
Tamara Tyškevitš (1931–1997), venäläinen yleisurheilija
Tamara Zamotailova, o.s. Ljuhina (s. 1939), venäläinen telinevoimistelija ja olympiavoittaja
Tamara Zidanšek (s. 1997), slovenialainen tennispelaaja.

Muita Tamara-nimisiä 
Tamara (s. 1958), presidentti Urho Kekkosen omistama ravihevonen
Tamara Drewe, brittiläinen sarjakuva
Tamara Drewe, vuoden 2010 brittiläinen elokuva
Tamara Press, suomalainen kustannusyhtiö
Tamara Press, suomalainen teatteriryhmä
Tamara XI, saksalainen Raahen edustalle uponnut parkki

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet
Lovemilla

#lovemilla on suomalainen Teemu Nikin ohjaama ja tuottama Yle Areenassa ja Yle TV2:lla (ensimmäinen kausi osana Summeri-ohjelmaa) esitetty nuortensarja. Se kertoo 17-vuotiaasta Millasta, joka on kesätöissä paikallisessa lounasravintolassa. 

Sarja koostuu noin viiden minuutin mittaisista jaksoista sekä sarjassa esiintyvien hahmojen Millan Instagram-blogista, Gootti-Gittan Possukani-animaatioista sekä Aimon ja Ämpärin kuvablogista. Sarjan nimi tulee Millan tavasta päättää blogikirjoituksensa ”#Love, Milla”. Sarjan kaksi ensimmäistä kautta sijoittuivat kuvitteellisen Cafe Robotin tiloihin ja kolmas yhden päähenkilöistä, Aimon, perustamalle grillille.

Sarjan kolme ensimmäistä tuotantokautta julkaistiin DVD:llä 16. tammikuuta 2015.

Esittäminen 
Sarjan ensimmäisen tuotantokauden viisi ensimmäistä osaa tulivat ennakkokatseluun Areenaan 31. toukokuuta 2013. Ensimmäisen kauden viimeinen osa julkaistiin Areenassa 1. heinäkuuta. 

Toisen kauden ensimmäinen jakso julkaistiin Areenassa sunnuntaina 8. joulukuuta 2013 ja televisiossa se esitettiin seuraavana päivänä. Jatkossa jaksot julkaistiin Areenassa päivittäin ja niitä esitettiin televisiossa arkipäivisin kaksi jaksoa päivässä. Toisen kauden viimeinen jakso julkaistiin 31. joulukuuta 2013. 

Kolmas tuotantokausi julkaistiin Yle Areenassa 13. lokakuuta 2014. Samalla viikolla kauden jaksot esitettiin televisiossa kolmena puolituntisena kosteena.

Tausta 
Sarja oli menestynyt ja saavutti kohderyhmänsä: ensimmäisen kauden jaksoja katsottiin Areenassa yli miljoona kertaa, Facebookiin ladattuja jaksoja noin 2,5 miljoonaa kertaa ja YouTubessa olleita jaksoja noin 300 000 kertaa.

Sarjassa on kuvattu myös hankalina pidettyjä aiheita: itsetyydytystä, seksuaalista ahdistelua, krapulaa, ja kuukautisia.

Sarja oli ehdolla lokakuun lopulla 2013 jaettavan Prix Europan online-kategoriassa. Tammikuussa 2014 järjestetyssä Kultainen Venla -gaalassa sarja voitti vuoden 2013 parhaan lasten- ja nuortenohjelman palkinnon. Syyskuussa 2014 sarja palkittiin EBU:n järjestämässä Eurovision Creative Days -tapahtumassa parhaana draamaformaattina. Tammikuussa 2014 sarja voitti toistamiseen parhaan lasten- ja nuortenohjelman Kultaisen Venlan.

Elokuva 

#lovemillan pohjalta on tehty myös Teemu Nikin ohjaama elokuva, joka sai Suomen elokuvasäätiöltä 30 000 euroa kehittämistukea. Elokuvan kokonaisbudjetti oli 760 000 euroa, josta elokuvasäätiön tukea oli 380 000 euroa.

Elokuvan kuvaukset aloitettiin loppukesästä 2014 ja sen ensi-ilta oli 6. helmikuuta 2015. Elokuva sai kuitenkin vain 2421 katsojaa.

Näyttelijät

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi

Lähteet

Aiheesta muualla
 Sarjan jaksot Yle Areenassa
 Sarjan Facebook-sivut.

Nuortensarjat
Suomalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Neutropenia

Neutropenia on häiriötila veren koostumuksessa. Neutropenialla tarkoitetaan veren neutrofiilisien granulosyyttisolujen määrän vähenemistä alle ikää vastaavan viitearvon, jota aikuisella on useimmiten pidetty arvoa . Neutropenian syyt voivat olla moninaiset kuten, neutrofiilien vähentynyt tuotanto luuytimessä esimerkiksi aplastisen anemian tai solunsalpaajahoidon vuoksi, neutrofiilien lisääntynyt kulutus tai epänormaali kertyminen kudokseen esimerkiksi infektion aikana. Jokseenkin kaikki solunsalpaajat aiheuttavat annoksesta riippuen neutropeniaa. Autoimmuunisairauksien hoidossa käytetyt solunsalpaajat, kuten metotreksaatti ja atsatiopriini, voivat aiheuttaa vaikeita neutropenioita. Neutropenia voi liittyä myös bakteeri- ja virusinfektioihin.

Leukopenian taustalla on useimmiten neutropenia.

Lähteet 

http://therapiafennica.fi/wiki/index.php?title=Leukosyyttien_h%C3%A4iri%C3%B6t 
http://www.terveyskirjasto.fi/terveyskirjasto/tk.koti?p_artikkeli=ltt02305
Tapio Nousiainen: Leukopenian selvittely, Neutropenia, Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim, 1998;114(12):1195

Veren oireet
Renée Estevez

Renée Pilar Estevez (s. 2. huhtikuuta 1967 New York) on näyttelijäsukuun kuuluva yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka veljet ja isä ovat myös kuuluisia näyttelijöitä. Estevez aloitti näyttelemisen vuonna 1986.

Yksityiselämä  

Estevez syntyi New Yorkissa. Hänen äitinsä oli Janet Estevez (o.s. Templeton) ja isä Martin Sheen, joka on espanjalaista ja irlantilaista alkuperää. Estevezin kaksi veljeä, Emilio Estevez ja Charlie Sheen ovat myös näyttelijöitä. 

Estevez on naimisissa entisen ammattilaisgolfari Jason Thomas Federicon kanssa. Nykyisin Federico toimii keittiömestarina New Yorkissa. Estevez ja Federico tapasivat California Culinary Academyssä ja avioituivat 11. lokakuuta 1997.

Ura 

Estevez aloitti näyttelemisen vuonna 1986 CBS:n sarjassa Babies Having Babies. Hän on esiintynyt elokuvissa uransa alusta lähtien. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli cameorooli vuonna 1986 julkaistussa elokuvassa Shattered Spirits. Hän on myös vieraillut MacGyver- ja JAG-televisiosarjoissa. Parhaiten hänet ehkä kuitenkin tunnetaan vierailuroolistaan sarjassa The West Wing, jossa hän esitti presidentti Josiah Bartlettin assistenttia. Estevez on tehnyt cameo-rooleja veljiensä ja isänsä elokuvissa. Hän esitti Molly Naglea elokuvassa Sleepaway Camp II: Unhappy Campers. Nykyisin Estevez toimii Anger Management sarjan käsikirjoittajana.

Filmografia

Elokuvat
Shattered Spirits (1986) (TV) (cameorooli)
Tappava ase (1987) (director's cut)
For Keeps? (1988)
Sleepaway Camp II: Unhappy Campers (1988)
Marked for Murder (1989) (V)
Forbidden Sun (1989)
Intruder (1989)
Heathers (1989)
Touch and Die (1991)
Dead Silence (1991) (TV)
Guilty Until Proven Innocent (1991) (TV)
Villi ja vapaa (1992)
Nuori naimaton nainen (1992)
Deadfall (1993) (featured)
Paper Hearts (1993)
Good Girls Don't (1993)
A Matter of Justice (1993) (TV)
Endangered (1994)
Red Shoe Diaries 5: Weekend Pass (1995) (V)
Loose Women (1996) (cameo)
The War at Home (1996)
Entertaining Angels: The Dorothy Day Story (1996)
Shadow Conspiracy (1997) (cameo)
Stranger in the Kingdom (1998)
Scar City (1998) (cameo)
Addams Family – Sukukokous (Addams Family Reunion) (1998) (V)
No Code of Conduct (1998) (uncredited cameo)
A Murder of Crows (1999) (cameo)
Storm (1999)
Good Advice (2001) (cameo)
Out of These Rooms (2002)
Going Down (2003/I)
Milost mora (2003)
Astrothrill (2005) (V)
The Way (2010)

Televisiosarjat 
 Hallmark Hall of Fame (saison 36:The Room Upstairs) (1987) (1 jakso)
 MacGyver (1 jakso)
 CBS Schoolbreak Special (1 jakso)
 ABC Afterschool Special (1 jakso)
 Growing Pains (1 jakso)
 Kunnian miehet (2 jaksoa)
 The West Wing
 The Division (1 jakso)

Teatteri 
 Macbeth
 Murderers Anonymous

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Niko Korhonen

Niko Korhonen (s. 5. marraskuuta 1992 Sotkamo) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa tällä hetkellä Superpesiksessä pelaavaa Sotkamon Jymyä. Hänen roolinsa on sisäpelissä vaihtaja/etenijä ja ulkopelissä kolmospolttaja. Korhosella on Sotkamon Jymyn kansa sopimus voimassa kauden 2023 loppuun saakka.

Korhonen on pelannut Superpesiksen runkosarjassa 338 ottelua, joissa hän on lyönyt 16+55=71 juoksua ja tuonut 533 juoksua. Kärkilyöntejä hän on kerännyt 1671 kappaletta. Ylemmissä pudotuspeleissä Korhonen on pelannut 121 ottelua, joissa hän on lyönyt 8+15=23 juoksua ja tuonut 179 juoksua. Kärkilyöntejä hän on kerännyt 585 kappaletta. Tilastot päivitetty 15.9.2022

Korhonen on pääsarjatasolla voittanut Suomenmestaruuden kuusi kertaa (2011, 2012, 2013, 2014, 2015 ja 2020).

Saavutukset

Pelaajana 
 6 SM-kultaa: 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2020
 3 SM-hopeaa: 2016, 2017, 2019
 1 SM-pronssi: 2010
 5 Itä-Länsi-ottelua: 2013, 2014, 2017, 2021: 2022 
 Nuorten Superpesiksen vuoden pelaaja: 2013 
 Superpesiksen pudotuspelien arvokkain pelaaja: 2020
 Vuoden pesäpalloilija: 2020
 Superpesiksen kärkilyöntikuningas: 2021

Tilastot 
Lähde: Pesiksen Maailma

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Sotkamon Jymyn pelaajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Ilja Kulik

Ilja Aleksandrovitš Kulik (, s. 23. toukokuuta 1977) on venäläinen taitoluistelija. Kulik on voittanut olympiamestaruuden 1998, Euroopan-mestaruuden 1995, Grand Prix Final -mestaruuden 1997–1998 ja junioreiden maailmanmestaruuden 1995.

Kulik on naimisissa taitoluistelija Jekaterina Gordejevan kanssa ja heillä on tytär Elizaveta. He perustivat vuonna 2012 Etelä-Kaliforniaan vain taitoluistelijoille tarkoitetun jäähallin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ilja Kulik IMDB:ssa

Venäläiset taitoluistelijat
Venäläiset olympiavoittajat
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Roman Kostomarov

Roman Sergejevitš Kostomarov (, s. 8. helmikuuta 1977 Moskova) on venäläinen jäätanssija. Partnerinsa Tatjana Navkan kanssa he ovat voittaneet olympiamestaruuden 2006, kaksi kertaa maailmanmestaruuden (2004–05), kolme kertaa Grand Prix Final -mestaruuden (2003–05) ja kolme kertaa Euroopan-mestaruuden (2004–06).

Kostomarov oli naimisissa itävaltalaisen taitoluistelijan Julia Lautowan kanssa. Vuonna 2010 hän meni naimisiin venäläisen taitoluistelijan Oksana Domninan kanssa.

Mitalitaulukko

Lähteet

Aiheesta muualla 

Venäläiset taitoluistelijat
Jäätanssijat
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Humallahti

Humallahti () on merenlahti Mäntyniemen itäpuolella Helsingissä. Rajasaari ja sinne johtava Rajasaarenpenger rajaavat  lahtea etelästä.

Lahden itärannalla on Humallahdenpuisto ja Kesäranta, joka toimii pääministerin virka-asuntona. 

Rantakalliolla Humal­lahden­puistossa, aivan lähellä Paciuksen­kadun ja Seura­saaren­tien risteystä, on yli 3000 vuotta vanha pronssi­kautinen röykkiöhauta, josta on löydetty poltettuja ihmisen luita.

Humallahti toimi helsinkiläisten uimalana vuodesta 1898 alkaen. Paikalla toimi vuosina 1919–1959 Humallahden uimala, jossa oli hyppytorni ja uimaradat Vuonna 1928 sen läheisyyteen rakennettiin myös Missisippi -niminen kahvila, joka tuhoutui vuonna 1975 tuho­poltossa.

Nimen alkuperä 

Lahden suomenkielinen nimi Humallahti on tullut käyttöön 1800-luvun lopulla. Se on mukaelma ruotsin­kielisestä nimestä, joka on esiintynyt kartoissa muodossa Hummelvik jo 1700-luvulla. Nimi johtuu mahdollisesti lahden rannalla villinä kasvaneesta humalakasvista. Eräässä vuonna 1696 laaditussa kartassa nimi kirjoitettiin kuitenkin Kumbeljwiken. Tämän vuoksi on myös mahdollista, että nimi johtuisikin edellä mainitusta muinais­haudasta, josta on voitu käyttää kivi­röykkiötä tarkoittavaa ruotsin kielen sanaa kummel.

Lähteet 

Helsingin luonto
Suomen lahdet
Taka-Töölö
Meilahti
Arkkitehtitoimisto ALA

Arkkitehtitoimisto ALA (ALA Architects) on helsinkiläinen vuonna 2005 perustettu arkkitehtitoimisto, joka keskittyy julkisten rakennusten, peruskorjauskohteiden ja asemarakennusten suunnitteluun sekä kaavoitukseen. Toimiston mittavin toteutettu hanke on Norjan Kristiansandiin vuonna 2011 valmistunut, palkittu Teatteri- ja konserttitalo Kilden. ALA:n ensimmäiset merkittävät, Suomessa sijaitsevat valmistuneet hankkeet ovat Kuopion kaupunginteatterin peruskorjaus ja laajennus ja Lappeenrannan uusi kaupunginteatteri. 

ALA on saanut yli 20 palkintosijaa kotimaisissa ja kansainvälisissä suunnittelukilpailuissa. Toimiston osakkaat saivat vuonna 2012 Rakennustaiteen valtionpalkinnon.

Toimiston osakkaita ovat arkkitehdit Juho Grönholm, Antti Nousjoki ja Samuli Woolston.

Suunnittelutöitä 

Helsingin keskustakirjasto Oodi (kilpailuvoitto 2013), valmistui 2018
Teatteri- ja konserttitalo Kilden, Kristiansand, Norja (kilpailuvoitto 2005), valmistui 2011
Kuopion kaupunginteatterin peruskorjaus ja laajennus, valmistui 2014
Lappeenrannan uusi kaupunginteatteri, valmistui 2015
Aalto-yliopiston metroasema, Espoo, avattiin 2017
Keilaniemen metroasema, Espoo, avattiin 2017
Suomen Intian suurlähetystön peruskorjaus, New Delhi, valmistuu 2018
Dipolin peruskorjaus, Espoo, valmistui 2017
Helsinki-Vantaan lentokentän lähtö- ja tuloaularakennus (kilpailuvoitto 2017)
Hotelli Marriott, Tampere, valmistui 2020

Tunnustuksia
Helsingin keskustakirjasto Oodi palkittiin vuonna 2018 Vuoden teräsrakenne -palkinnolla. Rakennuksen arkkitehtisuunnittelun teki Arkkitehtitoimisto ALA ja rakennussuunnittelun Ramboll Finland.

Lähteet

Aiheesta muualla
Arkkitehtitoimisto ALA

Suomalaiset arkkitehtitoimistot
Super Mario 3D World

Super Mario 3D World (japaniksi:スーパー マリオ 3D ワールド), Sūpā Mario Surī Dī Wārudo) on Nintendo EAD Tokyon kehittämä ja Nintendon julkaisema tasohyppelypeli. Peli julkistettiin E3 2013 -pelimessuilla ja julkaistiin Wii U:lle marraskuussa 2013.

Peli tuodaan myös Nintendo Switch konsolille 12. helmikuuta 2021, joka sisältää alkuperäisen pelin lisäksi co-op tilan ja Bowser's Fury lisäpelin.

Pelaaminen 
Peli on Super Mario 3D Landin seuraaja, ja pelit muistuttavat toisiaan huomattavasti. Super Mario 3D Worldissa yhdistyvät vapaa 3D-ohjaus ja eteenpäin vierivä 2D-tyyli. Pelihahmoksi voi valita Marion, Luigin, Prinsessa Peachin tai Toadin. Kaikilla hahmoilla on oma erikoiskykynsä: Mario on perushyvä kaikessa, Luigi hyppää korkealle, Prinsessa Peach voi leijua ilmassa vähän matkaa ja Toad juoksee kovaa. Pelissä on yksinpelitila, jossa peliä voi pelata joko televisiosta tai GamePad-peliohjaimesta. Pelissä on myös moninpelitila, joka muistuttaa paljon New Super Mario Bros. Wiin moninpeliä. Korkeintaan neljä pelaajaa voi pelata yhtä aikaa, ja he voivat kantaa sekä heitellä toisiaan. Kun ottaa laatikosta lisävoiman, niitä tulee niin monta kuin pelaajia on. Kaikilla on yhteiset lisäelämät. Aina kun yksi pelaaja kuolee, hän ilmestyy uudelleen kuplan sisällä. Jos kaikki pelaajat kuolevat yhtä aikaa, palataan karttavalikkoon.

Super Mario 3D Worldissa on pelattavana myös viides hahmo, Rosalina, joka on tuttu Super Mario Galaxy ja Super Mario Galaxy 2 -peleistä. Rosalina hyppää yhtä korkealle kuin Luigi ja voi kayttää ”spin attack” -voimaa.

Super Mario 3D Worldissa on uusia lisävoimia. Ensimmäinen uusi lisävoima on kissankello, jonka otettuaan pelaaja muuttuu kissaksi ja voi raapia vihollisia ja kiipeillä seinillä. Toinen uutuus on tuplakirsikka, jonka avulla pelaaja voi monistaa itseään ja aiheuttaa moninkertaista vahinkoa. Muita uusia lisävoimia on tykkilaatikko, jolla voi ammuskella vihollisia ja valolaatikko, jolla voi tuhota kummitusvihollisia.

Peli hyödyntää Wii U:n GamePad-ohjamen kosketusnäyttöä ja mikrofonia. Pelaaja pystyy näyttöä koskettelemalla pitämään vihollisia paikoillaan ja löytämään salaisuuksia sekä puhaltamaan erilaisia objekteja. Super Mario 3D World sisältää myös salaisen pelin, Luigi Bros.in, jota pääsee pelaamaan, jos on New Super Luigi U-pelistä tallennus Wii U:lla.

Juoni 
Mario, Luigi, Prinsessa Peach ja Toad kävelevät ulkona, kunnes he huomaavat mysteerisen putken. Sieltä tulee ulos keiju, Sprixie Princess, joka selittää, että Bowser on kaapannut hänen ystävänsä. Yhtäkkiä Bowser tulee putkesta ja kidnappaa hänet. Mario, Luigi, Peach ja Toad lähtevät perään.

Vastaanotto 

Super Mario 3D World sai myönteisen vastaanoton. IGN antoi pelille 9.6/10, Eurogamer 10/10, Edge 9/10. ja GameSpot myös 9/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
Pelin viralliset kotisivut

Mario-tasohyppelyt
Vuoden 2013 videopelit
Wii U -pelit
Nintendon julkaisemat videopelit
Mizuna

Mizuna (Brassica rapa var. japonica/nipposinica) on nauriin lajikeryhmä, jonka lehtiä käytetään salaatteihin ja muhennoksiin. Sen lehti on liuskoittunut, koristeellinen. Mizunaa on ryhdytty kasvattamaan myös Suomessa.Mizunaa on kasvatettu joitakin vuosia Yhdysvalloissa ja aiemmin Kaukoidässä.

Lähteet 

Vihannekset
Pantterietana

Pantterietana eli vanhemmalta nimeltään jättietana (Limax maximus), on isokokoinen Suomessakin harvinaisena esiintyvä harjaetanoihin kuuluva etanalaji. Se sekoitetaan usein sille läheistä sukua olevaan, huomattavasti yleisempään ja harmittomaan ukkoetanaan (Limax cinereoniger) tai haitalliseen puutarhatuholaiseen espanjansiruetanaan (Arion vulgaris). Harmiton pantterietana ei aiheuta tuhoja puutarhassa vaan elää lahonneella kasviravinnolla. Se voi kyllä myös ruokailla raadoilla.

Koko ja ulkonäkö 
Pantterietana voi kasvaa noin 10–20 cm:n pituiseksi. Se on pohjaväriltään vaaleanruskeasta -harmaaseen selän ja kylkien ollessa ”leopardikuvioiset” eli selvärajaisten, muodoltaan epäsäännöllisten mustien laikkujen kirjomat. Joskus laikut voivat muodostaa juovia tai puuttua lähes täysin. Myös miltei yksivärisen tummia yksilöitä on olemassa. Muodoltaan pantterietana on ehkä sukulaistaan ukkoetanaa hoikempi. Kilpi on aina laikullinen, ei koskaan juovikas, takareunastaan teräväkärkinen ja siinä on sormenjälkeä muistuttava uurrekuvio. Hengitysaukko on eläimen oikealla kyljellä kilven takaosassa. Selkäpuolen harjanne ulottuu peräpään kärjestä selän takimmaisen kolmanneksen verran eteenpäin. Antura on yksivärisen vaalea ja eläimen tuottama lima sitkeää ja kirkasta.

Levinneisyys 
Pantterietanan levinneisyys ulottuu Pohjois-Afrikasta Euroopan poikki Lähi-itään. Vieraslajina se on levinnyt myös Pohjois- ja Etelä-Amerikkaan, Havaijille, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Suomeen se on levinnyt 1800-luvulla, ja nykyisin esiintymiä on ainakin Ahvenanmaalla ja Turun saaristossa sekä Turun, Tampereen, Helsingin, Rauman ja Uudenkaupungin seuduilla.

Elinympäristö ja elintavat 
Toisin kuin sukulaisensa ukkoetana, pantterietana on kulttuuriympäristöjen asukki, jonka tyypillisiä elinpaikkoja ovat esimerkiksi puistot, puutarhat ja hautausmaat. Laji on aktiivinen lähinnä iltahämärissä ja yöllä ja piilottelee päivisin oksien tai muun suojan alla. Pilvisellä säällä etanat saattavat innostua liikkumaan myös päivällä. Ravinnokseen ne syövät lahoavaa kasvimateriaalia, mutta eläinperäisellä ravinnolla, kuten muilla etanoilla ja raadoilla, saattaa olla oletettua suurempi merkitys.

Pantterietanalla on mahdollisesti hajuaistiin perustuva kyky löytää suoraa reittiä pitkin takaisin suojapaikkaansa.

Parittelu tapahtuu loppukesällä tai syksyllä. Parittelussa pantterietanat roikkuvat oksasta limasäikeen varassa. Usein toinen etana laskeutuu ensin ja toinen ensimmäisen tuottamaa limasäiettä pitkin. Yksi etana tuottaa elämänsä aikana 650–850 munaa, jotka se munii 50–130 kerrallaan. Munat kuoriutuvat kuukauden kuluessa ja poikaset ovat täysikasvuisia vuotta myöhemmin. Pantterietana voi elää 2–3 vuotta.

Pantterietanan saalistajia luonnossa ovat ainakin maakiitäjäiset (Carabidae), siili (Erinaceus europaeus) ja Scaphinotus striatopunctatus.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Pantterietana (Limax maximus)
Ötökkätieto: Pantterietana (Limax maximus)
UniProt: Taxonomy - Limax maximus 
ITIS: Limax maximus 

Maakeuhkokotilot
Titanic II (alus)

Titanic II on suunniteltu RMS Titaniciin perustuva valtamerialus. Ulkoa, vesirajan yläpuolelta tarkasteltuna laivan on tarkoitus näyttää mahdollisimman identtiseltä esikuvansa kanssa. Hitsatun rungon lisäksi suurimmat erot löytyvät vesirajan ja kannen alta: Neljä metriä leveämpi ja uudelleen muotoiltu runko tarjoavat paremman energiatehokkuuden lisäksi ylimääräistä vakautta – keulapotkurit parempaa ohjattavuutta. Voimanlähteeksi on suunniteltu neljää Wärtsilän dieselmoottoria, joista kaksi 12-sylinteristä 12V46F-moottoria tuottaisi kumpikin 14 400 kW:n (19 300 hevosvoiman) ja kaksi 8-sylinteristä 8L46F-moottoria kumpikin 9 600 KW:n (12 900 hevosvoiman) tehot. Uuden aluksen bruttovetoisuudeksi on suunniteltu 56 000 bruttorekisteritonnia, kun se alkuperäisessä oli 46 000 brt.

Alus tullaan myös varustamaan uusimmilla navigointi- ja turvallisuusjärjestelmillä. Alukseen rakennettaisiin alkuperäisestä poiketen C- ja D-kansien väliin ylimääräinen "turvallisuuskansi", johon sijoitettaisiin 18 pelastusvenettä. Alkuperäisen Titanicin mukaan alukseen tulisi kolme matkustajaluokkaa.

Alus on tarkoitus rakentaa CSC Jinlingin telakalla Kiinassa. Neitsytmatkan oli alun perin määrä tapahtua vuonna 2018 Kiinan Jiangsusta Arabiemiraattien Dubaihin.
Hankkeen puuhamiehenä toimii australialainen miljonääri Clive Palmer omistamansa Blue Star Line -varustamon kautta. Titanic II:n oli määrä valmistua vuoteen 2018 mennessä, mutta rakennustyöt keskeytettiin vuonna 2015. Viimeisimpien tietojen mukaan Titanicin on määrä valmistua vuonna 2022 ja neitsytmatkan on tarkoitus olla sama Southampton–New York kuin esikuvallaan.

Titanic II:n suunnittelusta vastaa suomalainen Deltamarin.

Tammikuussa 2021 ei projektin statuksesta ole tarkempia tietoja julkisuuteen kerrottu.

Katso myös
 Toinenkin Titanic-kopio Romandisea Titanic on myös rakenteilla.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Titanic II kotisivu
 Blue Star Line

Titanic
Tulevat laivat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Willy Burmester

Carl Adolph Wilhelm ”Willy” Burmester (16. maaliskuuta 1869 Hampuri – 16. tammikuuta 1933 Hampuri) oli saksalainen viulutaiteilija. Hän pidettiin aikanaan opettajansa Joseph Joachimin jälkeen merkittävimpänä saksalaisena viulutaiteilijana. Vuosina 1892–1895 hän työskenteli Helsingissä Robert Kajanuksen orkesterin konserttimestarina.

Jean Sibelius omisti viulukonserttonsa alun pitäen Burmesterille. Aikataulut eivät kuitenkin sopineet niin että Burmester olisi soittanut ensiesityksessä, joten konserton esitti Helsingin konservatorion viulunsoitonopettaja Viktor Nováček. Sibelius korjasi sävellystä ja tarjosi sitä uudestaan Burmesterin soitettavaksi. Kun esitysajankohta ei taaskaan sopinut, solistiksi astui Berliinin filharmonikkojen Karel Halíř. Burmester loukkaantui syvästi ja ilmoitti, ettei tule koskaan soittamaan sävellystä. Niinpä Sibelius omisti sen unkarilaiselle viulistille, silloiselle ihmelapselle Ferenc Vecseylle.

Burmesterin puoliso vuodesta 1894 oli Konrad ja Edvard Fazerin sisar pianisti Naëma Fazer.

Burmester kirjoitti omaelämäkerran Fünfzig Jahre Künstlerleben (1926).

Lähteet 

Saksalaiset viulistit
Vuonna 1869 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet
Guy Bäckman

Guy Mikael Bäckman (6. huhtikuuta 1940 Nauvo – 20. helmikuuta 2021 Turku) oli suomalainen yhteiskuntatieteilijä. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi vuonna 1969 Helsingin yliopistossa ja työskenteli 1960-luvulla sosiaaliministeriössä, Tilastollisessa keskustoimistossa sekä 1970-luvun alussa yliopettajana Svenska social- och kommunalhögskolanissa. Vuodesta 1976 hän oli Åbo Akademin sosiaalipolitiikan professori ja vuosina 1990–1993 taloudellis-valtiotieteellisen tiedekunnan dekaani. Hän tutki eritysesti sairaalapalvelusten käyttöä.

Julkaisuja
 1969 – Työikäiset miehet sairaalapalvelusten kuluttajina 
 1984 – Psychosocial environment and health 
 1987 – Yksilö, lähiympäristö ja terveys 
 1999 – The enigma of health: The case of Japan

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät
Åbo Akademin professorit
Vuonna 1940 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Suomalaiset professorit
Kevin Poulin

Kevin Bureau-Poulin (s. 12. huhtikuuta 1990 Montreal, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti.

Ura

Seurajoukkueura 
Ennen ammattilaisuraansa Poulin pelasi juniorikiekkoa QMJHL-junioriliigan Victoriaville Tigresissä. Hän on Islandersin viidennen kierroksen varaus vuodelta 2008.

Poulin aloitti NHL-uransa 2008 New York Islandersin riveissä päästen pelaamaan 10 NHL-ottelussa. 26. syyskuuta 2015 Tampa Bay Lightning poimi Poulinin waiver-listalta mutta myi hänet eteenpäin 12. marraskuuta Calgary Flamesille myöhemmin määriteltävää korvausta vastaan. Kummassakaan organisaatiossa Poulin ei päässyt pelaamaan NHL-otteluita. Ylipäätään koko kauden 2015–2016 saldoksi jäi 29 pelattua AHL-ottelua Stockton Heatin paidassa. Seuraavaksi kaudeksi 2016–17 Poulin suuntasi Kazakstaniin, KHL-joukkue Barys Astanan maalivahdiksi. Hän edusti kaudella 2017–18 EBEL- liigan Medvescak Zagrebia ennen siirtoaan Kloteniin tammikuussa 2018 .

Maajoukkueueura 
Poulin kuului pronssia saavuttaneeseen Kanadan olympiajoukkueeseen Pyeongchangissa 2018.

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit
New York Islandersin varaamat pelaajat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Anime Expo

Anime Expo eli AX on Los Angelesissa, Kaliforniassa vuosittain järjestettävä animeaiheinen tapahtuma. Sitä järjestää aatteellinen Society for the Promotion of Japanese Animation (SPJA). Harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta tapahtuma on alkanut 4. heinäkuuta ja se on kestänyt neljä päivää. Vaikka tapahtumaa isännöi tällä hetkellä Los Angeles Convention Center, aikaisemmin Anime Expo on järjestetty eri paikoissa, kuten Anaheimissa, San Joséssa, New Yorkissa ja Tokiossa. Anime Expo on merkittävä Yhdysvaltojen suurimpana animekokoontumisena.

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhdysvaltain tapahtumat
Anime
Los Angelesin kulttuuri
Gomelsteklo

Gomelsteklo (, ) on Valko-Venäjän kaakkoisosassa Homelin eli Gomelin kaupunkipiirin pohjoisosan Kastsjukoukassa toimiva lasiteollisuusyritys. Tehdasalue sijaitsee Homelista pohjoiseen johtavan maantien ja rautatien väliellä alueella. Yritysmuodoltaan Gomelsteklo on avoin osakeyhtiö (OAO). Yhtiön palveluksessa oli vuonna 2012 lähes 3 100 työntekijää.

Gomelsteklo myy lasituotantoaan yli 20 maahan ja myös EU-maihin kuten Suomeen käyttäen nimeä Gomelglass. Yhtiö valmistaa ikkunalaseja, lasiin pohjautuvia eristyslevyjä ja lasilevyjä kalusteisiin. Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2012 yhteensä 8 217 miljardia ja nettotulos 9,4 miljardia Valko-Venäjän ruplaa. Euroiksi muunnettuna liikevaihto oli 72,5 miljoonaa ja nettotulos 0,8 miljoonaa (valuuttamuunnos Valko-Venäjän virallisin vuoden 2012 lopun kurssein).

Lähteet

Aiheesta muualla
Construction Materials: Company Overview of JSC Gomelglass  (businessweek.com)
Kastsjukoukan taajaman kartta, tehdasalue tien oikealla puolella 
Enterprise description - Gomelglass  (export.by)

Valkovenäläiset yritykset
Rakennustuotevalmistajat
Homel
Vernon Cottle

Vernon Walter Cottle (14. huhtikuuta 1926 – 6. syyskuuta 1964 Imatra) oli englantilainen moottoripyöräilijä, joka sai surmansa kolmannen Imatranajon harjoituksissa 29. elokuuta 1964 sattuneen onnettomuuden seurauksena. Hän oli ensimmäinen kolmesta Imatranajossa kaikkiaan kuolleesta henkilöstä.
Cottle ajoi onnettomuuden tapahtuessa 350-kuutrioisten luokassa AJS-merkkisellä moottoripyörällä. Hän oli ajamassa Imatran MM-osakilvan harjoituksissa Savikannan nopeaa kaarretta kun hän ohjausvirheen takia kaatui pahasti. Siviiliammatiltaan sähköteknikkona toiminutta Cottlea hoidettiin sairaalassa, mutta hän menehtyi vammoihinsa 6. syyskuuta.

Cottlen muistolle pystytettiin muistomerkki, joka paljastettiin 25. elokuuta 1965. Se sijaitsee Vuoksentien varrella, entisen radan lähtösuoran alkupäässä olevassa metsikössä.

Katso myös 
 John Taylor

Lähteet 

Brittiläiset ratamoottoripyöräilijät
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 1964 kuolleet
Miguel Mykycej

Miguel Mykycej FDP (17. lokakuuta 1934 Horoh’olyna – 20. toukokuuta 2017 Buenos Aires) oli Argentiinassa toiminut ukrainalainen Ukrainan kreikkalaiskatolisen kirkon piispa. Hänet vihki papiksi 21. huhtikuuta 1963 Josyf Ivanovycè Slipyj. Hänet nimitettiin Santa María del Patrocinio en Buenos Airesin eparkian vihkipiispaksi sekä Nazianzuksen titulaaripiispaksi 23. kesäkuuta 1990, ja piispaksi vihkiminen seurasi 14. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andrés Sapelak, jota avustivat Efraím Basílio Krevey ja Abelardo Francisco Silva.

Mykycej sai 20. tammikuuta 1998 nimityksen Santa María del Patrocinio en Buenos Airesin apostoliseksi hallitsijaksi ja 24. huhtikuuta 1999 piispaksi. Hänet asetettiin eparkian piispan virkaan 25. heinäkuuta 1999. Hän jäi eläkkeelle 10. huhtikuuta 2010.

Lähteet 

Ukrainalaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1934 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Rosvokotka

Rosvokotka (Ictinaetus malayensis) on haukkojen heimon sukuun Ictinaetus kuuluva kookas lintu. Sitä tavataan hyvin laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa Bangladeshissa, Bhutanissa, Bruneissa, Kambodžassa, Kiinassa, Intiassa, Indonesiassa, Laosissa, Malesiassa, Myanmarissa, Nepalissa, Pakistanissa, Sri Lankassa, Taiwanissa, Thaimaassa ja Vietnamissa.

Sen koko populaation määräksi arvioidaan noin 10 000 yksilöä, mutta määrä on vähenemässä metsien hakkuun vuoksi.

Elinalue
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat ja vuoristometsät 300–2 700 metrin korkeudessa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Internet Bird Collection
 Jaavan lintulajeista
 Ääni

Haukat
Ammattiopisto Live

Ammattiopisto Live (entiseltä nimeltään Keskuspuiston ammattiopisto) on Live-säätiön ylläpitämä ammatillinen erityisoppilaitos ja erityisopetuksen kehittämiskeskus. Päätoimipaikka sijaitsee Espoon Leppävaarassa, ja lisäksi opistolla on 14 muuta toimipaikkaa pääkaupunkiseudulla ja muualla Uudellamaalla.

Oppilaitos tarjoaa erilaisia opetus-, kehittämis- ja asiantuntijapalveluja opiskelijoille, toisille oppilaitoksille sekä muille yhteistyötahoille. Oppilaitos tarjoaa valmentavaa ja kuntouttavaa opetusta ja ohjausta, ammatillista peruskoulutusta sekä ammatillista aikuiskoulutusta. Koulutukset on tarkoitettu ensisijaisesti niille, jotka ovat erityisopetuksen, yksilöllisen tuen tai oppimista tukevien oppimisympäristöjen tarpeessa. Toisen asteen koulutuksessa ja ammatillisessa aikuiskoulutuksessa opiskelee vuosittain noin 1 200 opiskelijaa. Henkilöstömäärä on noin 500.

Ammattiopisto Live tunnetaan invalidien opetuksen kehittäjänä. Sotainvalideja kuntoutettiin ja koulutettiin uusiin sopiviin ammatteihin. Tämä ammatillisen koulutuksen kehittämistyö jatkuu edelleenkin.

Historia 
Invalidisäätiö perustettiin 26. kesäkuuta 1940. Ammatillinen koulutus on ollut alusta asti tärkeä osa Invalidisäätiön kuntoutustoimintaa. Kurssimuotoinen opetustoiminta alkoi heti Invalidisäätiön perustamisen jälkeen vuonna 1940 loppupuolella. Koulutus laajeni vuosi vuodelta siten, että vuonna 1942 koulutettiin jo yli 200 oppilasta. Varsinainen koulumuotoinen ammattiopetus Invalidisäätiön laitosrakennuksessa Ruskeasuolla alkoi joulukuussa 1942 jalkinetyön, huonekalujen verhoilun, puusepäntyön ja metallityön koulutusaloilla. Westendin toimipisteessä koulutustoiminta alkoi jo syyskuussa 1942. Koulutuksen alkuvuosina oppilaat olivat sotainvalideja, sotaleskiä ja sotaorpoja. Nuorten invalidien vakinainen ammattiopetus alkoi syksyllä 1947, ja sotainvalidien opetus puolestaan päättyi vuonna 1953. Nykymuotoinen ammatillinen koulutus alkoi vuonna 1949. Arlainstituutti yhdistyi Keskuspuiston ammattiopistoon, nykyiseen Ammattiopisto Liveen vuoden 2009 alussa.

Katso myös
 Ammattiopisto Live, Leppävaaran toimipaikka

Aiheesta muualla 
 Ammattiopisto Liven verkkosivut
 AMEO -sivusto

Suomen ammattioppilaitokset
Helsingin ammattioppilaitokset
Ruskeasuo
Espoon oppilaitokset
Lohjan oppilaitokset
Porvoon oppilaitokset
Vantaan oppilaitokset
Näkövammaisuus
Ammatillinen erityisopetus
Hamlet (täsmennyssivu)

Hamlet (englannin kielessä kylä) voi tarkoittaa seuraavia asioita:
 Hamlet, William Shakespearen näytelmä
 Hamlet, elokuva vuodelta 1948, pääosassa Laurence Olivier
 Hamlet, elokuva vuodelta 1990, pääosassa Mel Gibson
 Hamlet, elokuva vuodelta 1996, pääosassa Kenneth Branagh
 M/S Hamlet, Ruotsin ja Tanskan välillä liikennöivä rahtilaiva
Hamlet, suomalainen 1970-luvulla toiminut yhtye
 Hamlet, Kehro-yhtyeen albumi vuodelta 2022.