joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Talvirengas

Talvirengas on talvikäyttöön suunniteltu ajoneuvon rengas. Renkaan kuviointi voi vaikuttaa kitkaan maaston ja renkaan välissä.

Talvirenkaiden käytön tarve on ilmeisempää alueilla, joilla keliolosuhteet vaativat kahdenlaisia renkaita.

Talvi- ja nastarengas ovat suomalaiskeksintöjä
Maailman ensimmäinen talvirengas oli Suomen Gummitehdas Oy:n valmistama Kelirengas, joka kehitettiin vuonna 1934 kuorma-autoille. Myös renkaiden nastoitus on suomalainen keksintö 1930-luvulta, mutta yleisempään käyttöön nastarenkaat tulivat vasta 1960-luvulla. Ensimmäisiä nastanvalmistajia olivat suomalaiset Kometa ja Tikkakoskella yhä toimiva nastatehdas, nykyiseltä nimeltään Tikka Spikes. Ensimmäisiä nastoitettavaksi kehitettyjä talvirenkaita oli Nokia Hakkapeliitta. Nastarenkaita kehitti 1960-luvulla myös kilpa-autoilijana tunnettu vihtiläinen S. P. J. Keinänen.

Nykyisin maailman suurin rengasnastojen valmistaja on turkulainen Turvanasta Oy.

Talvirengasmääräykset
Suomen laki velvoittaa eräin poikkeuksin muun muassa henkilö- ja pakettiautot käyttämään talvirenkaita marraskuusta maaliskuuhun sään tai kelin niin edellyttäessä. Talvirenkaiden kulutuspinnan pääurien syvyys on vähintään 3,0 mm. Talvirenkaat voivat olla joko nastarenkaat tai nastattomat kitkarenkaat. Nastarenkaita saa käyttää marraskuun 1. päivästä maaliskuun 31. päivään saakka. Nastarenkaita saa käyttää myös muuna aikana, jos sää tai keli sitä edellyttää.

Nastarenkaat 

Esimerkiksi Venäjällä vaaditaan nastarenkaita käyttävään autoon varoitusmerkki, joka varoittaa takana tulijaa nastarenkailla ajavan nopeammasta pysähtymisestä jarrutustilanteessa. Kolmion muotoisen merkin sisällä on venäläinen kirjain Ш, joka tulee sanasta Шипы = nastat.

Nastarenkaiden vaikutus päällysteiden kulumiseen ja maantiepölyyn 
Nastarenkaat kuluttavat tien päällystettä ja aiheuttavat siten maantiepölyksi kutsuttua hiukkasemissiota. Suomalaisessa nastarenkaiden vaikutus päällysteiden kulumiseen taajamanopeuksissa -tutkimuksessa todettiin mm .
 Päällysteiden kuluminen on verrannollinen nastojen massaan ja lukumäärään.
 Kaksi kevyttä nastaa kuluttaa päällystettä vähemmän kuin yksi painava nasta, joka painaa yhtä paljon kuin kaksi kevyttä. Erityisen suuri tämä ero on mahdollisesti alhaisissa nopeuksissa.
 Alhaisissa ajonopeuksissa nastan massa voi vaikuttaa kulumiseen voimakkaammin kuin nastojen lukumäärä. Nopeuden kasvaessa nastojen lukumäärän vaikutus päällysteiden kulumiseen kasvaa.
Tutkimuksen mukaan 110 kpl 1,1 g nastojen aiheuttamat hiukkaspäästöt ovat 36 % suuremmat  50 km/h tuntinopeudessa ja 77 % korkeammat 70–90 km/h tuntinopeudessa kuin nastattomien renkaiden. Sekä 2,2 gramman nastoilla vastaavat hiukkaspäästöt ovat 194 % ja 279 % suuremmat.

Katso myös
Rengas (ajoneuvo)
Kitkarengas

Lähteet

Renkaat
Talvi
Koslan

Koslan (komiksi ja venäjäksi Кослан) on kylä, maalaiskunta ja Udoran piirin hallinnollinen keskus Komin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Mezen-joen rannalla 270 kilometriä tasavallan pääkaupungista Syktyvkarista luoteeseen. Asukkaita on 2 700 henkeä (vuonna 2002).

Koslan on Mezenin jokivarren vanhimpia komien asutuksia. Se mainitaan kirkonkylänä ensimmäisen kerran vuonna 1554. Asukkaat harjoittivat maanviljelyä, karjanhoitoa, metsästystä ja kalastusta. Vuonna 1929 Koslanista tuli Udoran piirin keskus. Vuonna 1960 perustettiin Koslanin metsätyökeskus ja seudun kolhoosit yhdistettiin sovhoosiksi. Vuonna 1974 otettiin käyttöön Mikunin ja Udoran piirin välinen rautatie. Vuonna 1994 kylässä oli 4 300 asukasta, mutta sen jälkeen väkiluku on laskenut huomattavasti.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Topografiakarttoja kylästä ympäristöineen 
 Topografiakartta 1:200k kylän alueelta (1968)  

Udoran piiri
Komin tasavallan kylät ja taajamat
Sigrid Vaasa

Sigrid Vaasa (1566–1633) oli Ruotsin kuninkaan Eerik XIV:n ja hänen puolisonsa Kaarina Maununtyttären tytär.

Sigrid Vaasa asui lapsuudessaan äitinsä Kaarina Maununtyttären kanssa Liuksialan kartanossa ja jäätyään kahdesti leskeksi palasi asumaan sinne kuolemaansa asti. Vuonna 1597 hän avioitui Henrik Klaunpoika Tottin kanssa. Sen jälkeen oli Kirkniemen ja Sjundbyn kartanoiden emäntä. Heidän lapsistaan merkittävin oli Åke Tott, joka sai mainetta kuningas Kustaa II Aadolfin johtamissa sodissa. Kaarle-herttuan ja Sigismundin valtataistelun aikana Henrik Tott asettui suomalaisten aatelismiesten ja sitä kautta myös Sigismundin puolelle, minkä vuoksi hän joutui pakenemaan maasta ja kuoli ilmeisesti noin vuonna 1603 maanpaossa. Sigrid solmi uuden avioliiton vuonna 1609 Natt och Dag -sukuun kuuluvan Nils Nilsinpojan kanssa, muutti Ruotsiin mutta jäi neljän vuoden kuluttua leskeksi. Leskeksi jäätyään hän palasi Suomeen ja kuoli Liuksialassa.

Lähteet

Ruotsin kuninkaalliset
Vuonna 1566 syntyneet
Vuonna 1633 kuolleet
Vähälä (täsmennyssivu)

Vähälä tai Wähälä voi tarkoittaa seuraavia:

Vähälä, suomalainen liikenneyhtiö
Vähälä, kylä Ullavalla
Vähälä tai Wähälä, sukunimenä:
 Elina Vähälä (s. 1975), viulisti
 Juho Wähälä (1836–1904), maanviljelijä ja valtiopäivämies
 Jussi Vähälä (s. 1979), sellisti
 Kristiina Wähälä (s. 1955), orgaanisen kemian professori
 Lauri Vähälä (1914–1995), yrittäjä ja yritysjohtaja, liikenneneuvos, Vähälä-yhtiöiden perustaja
 Maria Järvenhelmi aik. Vähälä (s. 1975), näyttelijä
 Reijo Vähälä (s. 1946), korkeushyppääjä.

Sukunimet
Quảng Nam

Quảng Nam on maakunta Vietnamin Nam Trung Bộn alueella (Eteläinen keskirannikko). Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Thừa Thiên-Huến maakunta, lännessä Laos, etelässä Kon Tumin maakunta, lounaassa Quảng Ngãin maakunta, idässä Etelä-Kiinan meri luoteessa Đà Nẵngin kaupunki.

Talous 
Quảng Namissa tuotetaan kahta perinteistä tuotetta, joista toinen on runsaasti eteeristä öljyä sisältävää Trà My -kaneli (eli Saigonin-kaneli, Cinnamomum loureiroi), joka ei kuitenkaan ole oikeaa kanelia vaan lähisukuista kasvia, ja toinen Ngọc Linh -ginseng (Panax vietnamensis).

Nähtävyyksiä 
Maakunnassa on kaksi Unescon maailmanperintökohdetta, muinainen Hội Anin kaupunki ja Mỹ Sơnin temppelikokonaisuus. Se on myös maailmanperintökohteeksi luokitellun tien varrella, joka yhdistää Keski-Vietnamin maailmanperintökohteita.

Bạch Mãn kansallispuisto on osittain tämän maakunnan, osittain Thừa Thiên-Huến puolella. 

Toinen suosittu matkailukohde on Cu Lao Cham (Cham-saaret).

Liikenne
Matkailijoiden suosimia lentoasemia ovat Chu Lain lentoasema ja Quảng Namin lentoasema. Matkailukohteille pääsee vesitse. Pikavene liikennöi Hoi Anista Cham-saarelle. Rautatieyhteys on Da Nangin tai Tam Kyn rautatieaseman kautta.

Hallinto
Quảng Nam jakautuu 15 hallintopiiriin:

Bắc Trà My
Duy Xuyên
Đại Lộc
Điện Bàn
Đông Giang
Hiệp Đức
Nam Giang
Nam Trà My
Núi Thành
Phú Ninh
Phước Sơn
Quế Sơn
Tây Giang
Thăng Bình
Tiên Phước

Pääkaupunki Tam Kỳ ja Unescon maailmanperintökohde Hội Anin kaupunki ovat eri kuntia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Quang Nam People's Committee 
 Quang Nam Tourism 
 Hoi An Ancient Town 
 World Heritage Road 
 Chu Lai Open Economic Zone 

Vietnamin maakunnat
Vladimír Weiss (1989)

Vladimír Weiss (s. 30. marraskuuta 1989 Bratislava) on slovakialainen jalkapalloilija. Hän edustaa kotimaassaan Slovan Bratislavaa. Weiss on edustanut myös muun muassa Englannissa Manchester Cityä ja Bolton Wanderersiä, Skotlannissa Rangersiä, Espanjassa Espanyolia, Italiassa Pescaraa sekä Kreikassa Olympiakosta. Vuodet 2014–2020 hän pelasi Qatarissa.

Weiss pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 2009 ystävyysottelussa Islantia vastaan. Hän on kesäkuun 19. päivään 2021 mennessä pelannut 70 A-maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia.

Weiss pelasi kolme ottelua vuoden 2010 MM-kilpailuissa, joissa joukkue selviytyi neljännesvälieriin. MM-kisoissa joukkuetta valmensi Vladimír Weissin samanniminen isä. Myös Weissin isoisä oli jalkapalloilija. EM-kilpailuissa 2016 Weiss pelasi neljä ottelua ja teki maalin alkulohko-ottelussa Venäjää vastaan. Hän teki paluun maajoukkueeseen yli 2,5 vuoden tauon jälkeen kesäkuussa 2021 ja kuuluu Slovakian joukkueeseen kesän 2021 EM-kilpailuissa.

Lähteet 
 
 Profiili Soccerbasessa
 Esittely Espanyolin virallisella sivustolla
 Vladimir Weiss liittyi Olympiakokseen

Slovakialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Are (artisti)

Are (oikealta nimeltään Pyry Jaala s. 14. tammikuuta 1989) on Jyväskylästä kotoisin oleva rap-artisti. Are on osana jyväskyläläistä JKL Funk Days hip hop -kollektiivia. Are on myös tunnettu lyhyestä pituudestaan, myös Suomen Pienin MC-nimellä tunnettu Are on 163 senttimetriä pitkä. Levyjä "Maksi" soittaa tiskijukkanimellä Ilpo Varvaskorpi.

Are opiskelee luokanopettajaksi Jyväskylässä.

Ura 
Are voitti rapin Suomen mestaruuden vuonna 2007 ja tuli hopeasijalle vuonna 2006. Keväällä 2008 hän voitti toisen kerran järjestetyn Kelohonka-Battlen Rovaniemellä.  Marraskuussa 2012 Are teki vuosien tauon jälkeen paluun freestylebattlen pariin, nousten 18 kisaajan joukosta voittajaksi historian ensimmäisessä Hattutemppu Battlessa Jyväskylän Ilokivessä. 

Are levytti Skill Street Entertainmentille, ja hänen ensimmäinen studioalbuminsa Jaalan elämää julkaistiin 5. toukokuuta 2010. 

Are ja Stepa julkaisivat ...ja naksuvat luupit -nimisen yhteislevyn marraskuussa 2012. Albumi sijoittui Suomen virallisen albumilistan 49. sijalle.

Vuonna 2015 Arelta ilmestyi uusi pitkäsoitto: Raaka ja Leikkaamaton. Levy julkaistiin diginä, CD:nä ja Aren ensimmäisenä vinyyli-soolojulkaisuna.

Vuonna 2016 Are julkaisi EP-levyn Tupla P ja Dopermannit. Levyn tuottajana toimi Ruuben.

Maaliskuussa 2018 Are julkaisi Aina valveilla -EP:n, joka julkaistiin yhteisjulkaisuna Krison Promonauha -EP:n kanssa Meiän Musiikki -yhtiön kautta.

Are voitti vuonna 2019 järjestetyn Kierosawo battlen.

Diskografia

Albumit
 Jaalan elämää (2010)
 Rautpohja demot (Krison ja Rekamin kanssa) (2011)
 ...ja naksuvat luupit (Stepan kanssa, 2012)
 Raaka ja leikkaamaton (2015)

EP:t 
 Tupla P ja Dopermannit (2016)
 Aina valveilla (2018)

Vierailijana

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset hip hop -artistit
Rap SM:n voittajat
Elävät henkilöt
Vuonna 1989 syntyneet
José Zorrilla

José Zorrilla (21. helmikuuta 1817 Valladolid, Espanja - 23. tammikuuta 1893 Madrid, Espanja) oli espanjalainen näytelmäkirjailija ja runoilija. Hänen mukaansa on nimetty Real Valladolidin kotistadion Estadio José Zorrilla.

Zorrillan isä José Zorrilla oli rauhantuomari, johon Espanjan kuningas Ferdinand VII luotti erityisesti. Hänen äitinsä oli Nicomedes Moral. Zorilla opiskeli jesuiittakoulussa Real Seminario de Noblesissa Madridissa, kirjoitti runoja 12-vuotiaana, ja hänestä tuli Walter Scottin ja Chateaubriandin innokas ihailija. Hän oli koulussa esiintymässä Lope de Vegan ja Calderón de la Barcan näytelmissä.

Zorrilla lähti vuonna 1833 opiskelemaan lakia Toledon yliopistoon, mutta vuoden joutilaisuuden jälkeen hän pakeni Madridiin, missä hän kauhistutti absolutisti-isänsä ystäviä puhumalla kiihkeästi ja perustamalla lehden, jonka viranomaiset heti lakkauttivat. Hän välttyi juuri ja juuri joutumasta Filippiineille ja eli seuraavat vuodet köyhänä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Poetry From The Mid 19th Century

Espanjalaiset kirjailijat
Vuonna 1817 syntyneet
Vuonna 1893 kuolleet
Romantiikan kirjailijat
Legend of the Shadowking


Legend of the Shadowking on power metal -yhtye Freedom Callin vuonna 2010 julkaistu kuudes studioalbumi.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Chris Bay – laulu, kitara
 Lars Rettkowitz – kitara
 Armin Donderer – basso
 Dan Zimmermann – rummut

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Imperiumi: 9½/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Legend of the Shadowking discogs.com -sivustolla 

Vuoden 2010 albumit
Freedom Callin albumit
Sveitsin liittokokous

Liittokokous (, , , ) on Sveitsin parlamentti eli lakiasäätävä kansanedustuslaitos. Se on kaksikamarinen; alahuoneessa eli kansallisneuvostossa (, , , ) on 200 jäsentä, ja ylähuoneessa (, , , ) 46 jäsentä, kaksi jokaisesta kantonista ja yksi entisistä puolikantoneista. Kummankin kamarin vaalikausi on neljä vuotta.

Historiaa 
Nykymuotoisen Sveitsin liittovaltion perustuslaki on vuodelta 1848. Samana vuonna pidettiin ensimmäiset liittokokousvaalit. Niissä valittiin kansallisneuvostoon 111 edustajaa ja parlamentin ylähuoneeseen 44 edustajaa. Vaaleissa saivat äänestää yli 20-vuotiaat miespuoliset Sveitsin kansalaiset. Kansallisneuvostoon tuli valituksi 87 liberaalia, 14 konservatiivia ja 10 poliittisen keskustan edustajaa.

Kansallisneuvosto 
Kansallisneuvoston jäsenet valitaan kantoneittain väkiluvun suhteessa kuitenkin niin, että pienimmilläkin kantoneilla on vähintään yksi edustaja.

Vuoden 2019 vaaleissa edustajia tuli valituiksi 11 puolueesta tai ryhmittymästä, joista suurimmat olivat SVP (Sveitsin kansanpuolue), 53 edustajaa; SP (Sveitsin sosiaalidemokraattinen puolue), 39 edustajaa; FDP (Sveitsin liberaalipuolue), 29 edustajaa ja GPS (Vihreä puolue), 28 edustajaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Viralliset sivut

Parlamentit
Liittoko
Borja Fernández

Francisco de Borja Fernández Fernández, yleensä vain Borja (s. 14. tammikuuta 1981 Ourense, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Getafea ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Ura 
Borja liittyi Real Madridin junioriakatemiaan vuonna 1996. Menestyttyään hyvin madridilaisseuran juniorijoukkueissa hän nousi lopulta edustusjoukkueeseen vuonna 2003. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 2. syyskuuta 2003 ottelussa Villarrealia vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan 2003–2004 hän pelasi yhteensä 15 pääsarjaottelua. Toisella kaudellaan peliaika väheni ja hän pelasi vain 8 ottelussa.

Kauden 2005–2006 Borja pelasi lainalla Mallorcassa. Tämän jälkeen hän siirtyi seuraavana kesänä Segunda Divisiónissa pelanneeseen Valladolidiin. Joukkue onnistui nousemaan kaudeksi 2007–2008 maan pääsarjaan, Borjan ollessa joukkueen tärkeimpiä pelaajia kauden aikana. Hän kuului myös pääsarjassa pelatessaan joukkueensa avauskokoonpanoon ja oli yksi sen luottopelaajista. Kaudella 2009–2010 hän pelasi yhteensä 31 ottelua, joka päättyi kuitenkin lopulta pettymykseen Valladolidin pudottua pääsarjasta.

Toukokuussa 2010 hän siirtyi nelivuotisella sopimuksella Getafeen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tilastot BDFutbol-sivustolla

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Nihil

Nihil on suomalaisen black metal-yhtye Impaled Nazarenen kuudes studioalbumi, joka nauhoitettiin Anssi Kipon Astia-studiolla elokuu-syyskuu välissä vuonna 1999. Levyllä soittaa kitaraa Alexi Laiho, joka tunnetaan hyvin myös Children of Bodom -yhtyeestään. Vuonna 2007 albumi päätyi Saksassa luokitelluksi haitalliseksi nuorisolle ja yhtye joutui perumaan keikkojaan.

Kappalelista

Muusikot
 Mika Luttinen – laulu
 Jarno Anttila – kitara
 Alexi Laiho – kitara
 Reima Kellokoski – rummut
 Jani Lehtosaari – bassokitara

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 1999 albumit
Impaled Nazarenen albumit
Javier Baraja

Javier Baraja Vegas (s. 24. elokuuta 1980 Valladolid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Valladolidia ja on pelipaikaltaan puolustaja.

Hänen vanhempi veljensä Rubén on myös jalkapalloilija.

Ura 
Baraja on kotikaupunkinsa Real Valladolidin kasvatti, kuten hänen veljensä Rubénkin. Baraja pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa 26. elokuuta 2001 Deportivo La Coruñaa vastaan.

Pelattuaan Getafessa ja Málagan reservijoukkueessa, hän palasi takaisin Valladolidiin kaudeksi 2005–2006. Hän pelasi seuraavalla kaudella 28 ottelua ja sen päätteeksi joukkue nousi maan pääsarjaan.

Baraja teki ensimmäisen maalinsa Valladolidissa 13. syyskuuta 2008 rangaistuspotkusta ottelussa Atlético Madridia vastaan.

Lähteet 
 Esittely Real Valladolidin virallisella kotisivustolla
 Tilastot BDFutbol -sivustolla

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Tuomo Hutri

Tuomo Hutri (s. 1973 Hyvinkää) on suomalainen elokuvaaja. Hän kuvaa pitkiä elokuvia, dokumentteja ja mainoksia. Lisäksi hän toimii kuvauksen lehtorina elokuvataiteen osastolla.

Veli-Pekka Lehtosen mukaan Hutri tunnetaan kauniin kuvan tekijänä. Itse Hutri kuvailee itseään tarinaorientoituneeksi.

Hutri on kutsuttu jäseneksi Suomen Elokuvaajien Yhdistykseen F.S.C:hen, jossa hän on hallituksen varajäsen vuodesta 2008–..

Hän toimii suomen, englannin, saksan ja ruotsin kielillä.

Hutri on voittanut Parhaan kuvauksen Jussi-palkinnon vuonna 2010 elokuvasta Muukalainen ja vuonna 2016 elokuvasta Miekkailija.

Filmografia kuvaajana
 Aleksi Salmenperä: Lapsia ja aikuisia (2004)
 Arni Ólafur Asgeirsson: Blódbönd / Thicker Than Water (2006)
 Maria Ruotsala: Ilonen talo (2006)
 Aleksi Salmenperä: Miehen työ (2007)
 Dome Karukoski: Kielletty hedelmä (2009)
 Jukka-Pekka Valkeapää: Muukalainen (2009). Sai 31.1.2009 Kodak Nordic Vision -palkinnon, jonka vastaanotti kuvaaja Tuomo Hutri kameratyöskentelystään. Palkinto on 50 000 Ruotsin kruunulla (4 750 euron arvosta) Kodakin filmiä.
 Klaus Härö: Postia pappi Jaakobille (2009). Yhtenä 17 ehdokkaasta Plus Camerimage -kilpailun pääsarjassa vuonna 2009
 Aleksi Salmenperä: Paha perhe (2010). Tuomo Hutrin mukaan ”Jotta Pahan perheen hyvin ahdistavaa tarinaa voi seurata, siinä pitää olla tilan tuntu, happea. Valkoista valoa, tiettyä kirkkautta ja kuulautta.” ”Haettiin jotain pientä, lämpimiä sävyjä, jotka liittyvät tunkkaisuuden ja raikkauden balanssiin.”
 Klaus Härö: Miekkailija (2015)
 Selma Vilhunen: Tyttö nimeltä Varpu (2016)

Lähteet
 Veli-Pekka Lehtonen: Kuvaaja ei halua olla linssilude HS 29.1.2010 s. C1

Viitteet

Aiheesta muualla
 
 

Suomalaiset elokuvaajat
Jussi-palkinnon saajat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Phạm Thanh Nghiên

Phạm Thanh Nghiên (s. 1977) on vietnamilainen ihmisoikeusaktivisti.

Phạm Thanh Nghiên on tuomittu Vietnamin virallisen radion Vietnamin äänen mukaan neljän vuoden vankeuteen tammikuussa 2010 "Vietnamin sosialistisen tasavallan vastaisesta propagandasta." Phạm Thanh Nghiên on työskennellyt villakombinaatissa Koillis-Vietnamissa. Hän ryhtyi puolustamaan ihmisoikeuksia sen jälkeen kun Kiinan merivartiosto ampui kahta kiinalaista kalastusvenettä ja yhdeksän kalastajaa kuoli. Vietnamin valtio lupasi omaisille korvaukset, mutta rahojen epäillään ainakin osaksi menneen välikäsille. Phạm Thanh Nghiên perusti internetiin blogin, jossa hän syytti viranomaisia. Hänet pidätettiin syyskuussa 2008. Tuomion perusteena oli ulkomaisten viestimien kanssa tehdyt haastattelut.

Phạm Thanh Nghiên sai 2008 Human Rights Watchin sananvapauspalkinnon neljän muun kirjoittajan kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Front Line Defenders

Ihmisoikeudet Vietnamissa
Ihmisoikeusaktivistit
Vietnamilaiset henkilöt
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
The Longest Journey

The Longest Journey on norjalaisen Funcomin kehittämä seikkailupeli, joka julkaistiin vuonna  Windowsille. Pelin grafiikka ja tarinankerronta ovat saaneet pelikriitikoilta erittäin positiivista palautetta, ja peli on voittanut useita alan palkintoja.

Pelin jatko-osa, Dreamfall: The Longest Journey julkaistiin vuonna 2006.

Tausta 
Pelin tapahtumat sijoittuvat samanaikaisesti kahteen rinnakkaisulottuvuuteen Arcadiaan, taian maailmaan ja Starkiin, jossa vallitsee tiede ja teknologia. Pelin päähenkilö, April Ryan, on 18-vuotias Starkissa elävä, oudoista unista kärsivä taideopiskelija, joka on juuri muuttanut maaseudulta isoon kaupunkiin. Tarinan edetessä April saa tietää olevansa Shifter, jolla on kyky liikkua Arcadian ja Starkin maailmojen välillä.
April Ryanin tehtävä pelissä on pysäyttää maailmojen välillä tapahtumia sekoittava Kaaos (Chaos), ja palauttaa Tasapaino (Balance).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Windows-pelit
Seikkailupelit
Vuoden 1999 videopelit
Norjassa kehitetyt videopelit
Örebro HK

Örebro Hockeyklubb (Örebro HK) on ruotsalainen jääkiekkoseura Örebrosta. Örebro HK pelaa Ruotsin jääkiekon korkeimmalla sarjatasolla SHL:ssä, johon se nousi kaudeksi 2013–2014. Kotiottelunsa Örebro pelaa Behrn Arenalla. Örebro HK:lla on myös e-urheilujoukkue nimeltä Örebro eHockey, joka pelaa ECL- ja SCL/eSHL-liigoissa.

Pelaajat

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Niklas Eriksson  
 Apuvalmentaja: Stefan Nyman 
 Apuvalmentaja: Tobias Thermell  
 Maalivahtivalmentaja: Kristoffer Eriksson 
 Fysiikkavalmentaja: Andreas Berglund 
 Fysiikkavalmentaja: Mattias Mattsson 
 Kehitysvalmentaja: Henrik Löwdahl 
 Huoltopäällikkö: Emil Kåberg 
 Huoltopäällikkö: Daniel Sandberg 
 Puheenjohtaja: Mikael Johansson 
 Toimitusjohtaja: Stefan Bengtzén 
 Urheilutoimenjohtaja: Niklas Johansson 

Lähde: EliteProspects

Jäädytetyt pelinumerot
 3  Lars Andersson
 13  Björn Johansson

Kapteenit 2010-luvulla
  Henrik Löwdahl 2008–2016
  Viktor Ekbom 2016–2017
  Jere Sallinen 2017–2018
  Christopher Mastomäki 2019–2020
  Stefan Warg 2020–

Päävalmentajat 2000-luvulla

  Lars Andersson 2000–2001
  Hans Ljunggren 2001–2004
  Lars Andersson 2004–2005
  Per Hånberg 2005–2006
  Per-Arne Alexandersson 2006–2007
  Hans "Hasse" Hansson 2007–2009
  Lars Andersson 2000–2001

  Peter Andersson 2009–2013
  Patrik Ross 2013
  Kent Johansson 2013–2016
  Johan Tornberg 2016–2017
  Niklas Sundblad 2017–2018
  Niklas Eriksson 2018–

Aiheesta muualla 

 Officiell webbplats
 Inofficiell webbplats 
 SvenskaFans.com: ÖHK

SHL-joukkueet
Örebron kunta
Le roi l’a dit

Le roi l’a dit (suom. Kuningas on puhunut) on Léo Delibes’n koominen ooppera. Se käsittelee Ludvig XIV:n aikaa. Teos esitettiin ensimmäistä kertaa Pariisissa 24. toukokuuta 1873.

Lähteet 

Léo Delibes’n teokset
Ranskankieliset oopperat
1870-luvun musiikkiteokset
IK Oskarshamn

IK Oskarshamn on vuonna 1970 perustettu ruotsalainen jääkiekkojoukkue Oskarshamnista. Joukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla SHL:ssä. Kotiottelunsa joukkue pelaa Be-Ge Hockey Centerissä.

Joukkue kaudella 2022-2023

Joukkueenjohto
 Päävalmentaja: Martin Filander 
 Apuvalmentaja: Mikael Holmqvist 
 Apuvalmentaja: Christoffer Norgren 
 Apu- & Maalivahtivalmentaja: Mikael Sandberg 
 Fysiikkavalmentaja: Jan Hammar 
 Fysiikkavalmentaja: Philip Wärmegård 
 Huoltopäällikkö: Benny Boquist 
 Huoltopäällikkö: Bo Green 
 Huoltopäällikkö: Philip Törmänen 
 Toimitusjohtaja: Thomas Fröberg 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 

Virallinen sivusto
2013-2014 roster

Oskarshamn
Oskarshamnin kunta
IF Sundsvall Hockey

IF Sundsvall Hockey on vuonna 1976 perustettu ruotsalainen jääkiekkojoukkue Sundsvallista. Joukkue pelaa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyEttanissa. Kotiottelunsa joukkue pelaa Sundsvall Energi Arenassa.

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto
 Päävalmentaja: Jonas Lindström 
 Apuvalmentaja: Magnus Åkerlund 
 Urheilutoimenjohtaja: Alexander Steen 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
Viralliset kotisivut

Sundsvallin kunta
IF Troja-Ljungby

IF Troja/Ljungby on vuonna 1948 perustettu ruotsalainen jääkiekkojoukkue Ljungbystä. Joukkue pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa. Kotiottelunsa joukkue pelaa Sunnerbohovissa.

Joukkue kaudella 2022-2023

Joukkueenjohto
 Päävalmentaja: Roger Forsberg 
 Apuvalmentaja: Johan Benker 
 Maalivahtivalmentaja: Per Klintberg 
 Huoltopäällikkö: Terry Hägg 
 Toimitusjohtaja: Daniel Håkansson 

Lähde: EliteProspects

Maineikkaita pelaajia 

  Johan Andersson
  Peter Eriksson
  Jean-Luc Grand-Pierre
  Morten Green
  Roger Johansson
  Ron Pasco
  Chris Rogles
  Rickard Wallin
  Mattias Weinhandl
  Ryan Glenn

Lähteet

Aiheesta muualla 
IF Troja-Ljungby
Troja-support 

HockeyAllsvenskan-joukkueet
Ljungbyn kunta
Växjö Lakers HC

Växjö Lakers Hockey on vuonna 1997 perustettu, Växjöstä kotoisin oleva ruotsalainen jääkiekkoseura. Se pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa vuosina 2003–2011, kunnes nousi takaisin Elitserieniin (vuodesta 2013 lähtien SHL) kaudeksi 2011–2012. Seura voitti ensimmäisen mestaruutensa vuonna 2015, minkä jälkeen se on juhlinut Ruotsin mestaruutta myös vuosina 2018 ja 2021.

Lakersin kotiareena on VIDA Arena, jonne mahtuu 5 750 katsojaa. Seurassa pelasi sen ensimmäisellä kaudella kaksi suomalaista: puolustaja Ilkka Heikkinen ja hyökkääjä Tomi Kallio. Lakers on pelannut kahtena kesänä Vaasassa järjestettävässä harjoitusturnauksessa Vaasa Cupissa: vuonna 2009 joukkue jäi viimeiseksi voitettuaan yhden ottelun, ja vuonna 2010 hävisi loppuottelussa Rauman Lukolle.

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto
 Päävalmentaja: Jörgen Jönsson 
 Apuvalmentaja: Fredrik Hellgren 
 Apuvalmentaja: Nicklas Rahm 
 Maalivahtivalmentaja: Andreas Andersson 
 Fysiikkavalmentaja: Robert Lygdbäck 
 Huoltopäällikkö: Martin Berg 
 Huoltopäällikkö: Johannes Engdahl 
 Puheenjohtaja: Johan Markusson 
 Toimitusjohtaja: Henrik Evertsson 
 Apulaistoimitusjohtaja: Patrik Hall 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Växjö Lakers Hockey
 Lakers Lakejer

SHL-joukkueet
Växjön kunta
Minnamari Tuominen

Minnamari ”Minttu” Tuominen (s. 26. kesäkuuta 1990 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä kevään 2014 SM-finaaleihin asti, jolloin siirtyi puolustajaksi. Hän on moninkertainen olympia- ja MM-mitalisti. Hän edustaa Naisten Liigassa pelaavaa Kiekko-Espoota. 

Tuominen pelasi vuoden 2009 talviuniversiadeissa Suomen pronssia voittaneessa joukkueessa. Hänet valittiin edustamaan Suomea myös Vancouverin 2010 talviolympialaisissa. Suomen joukkue sai olympialaisista pronssia. Hän sai pronssia myös Sveitsin MM-kilpailuissa 2011, Ruotsin MM-kilpailuissa 2015 ja Yhdysvaltojen MM-kilpailuissa 2017 sekä toisen olympiapronssinsa Pyeongchangissa 2018. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän oli saavuttamassa Suomen ensimmäistä MM-hopeaa. Hän kuului Suomen pronssijoukkueisiin MM-kilpailuissa 2021 ja olympialaisissa 2022. Hän oli Suomen joukkueessa neljäs MM-kilpailuissa 2012, 2013 ja 2016 sekä viides olympialaisissa 2014. 

Tuominen on pelannut 258 naisten maaottelua ja kerännyt niissä tehopisteet 33+57=90. Olympialaisten 24 ottelussa hän on tehnyt kolme maalia ja antanut neljä maalisyöttöä. MM-kilpailuissa hän on pelannut 50 ottelua, joissa hän on tehnyt viisi ja syöttänyt yhdeksän maalia.

Tuominen voitti Bluesissa Suomen mestaruuden vuosina 2007, 2008 ja 2009. Hän pelasi Yhdysvalloissa Ohion valtionyliopiston Buckeyes-seurassa kaudet 2009–2013, jonka jälkeen palasi Bluesiin. Hän voitti Bluesissa Suomen mestaruuden jälleen 2014 ja 2015. Kauden 2016–2017 hän pelasi Svenska damhockeyliganin Linköping HC:ssä. Kaudella 2017–2018 hän palasi Bluesiin, voittaen Suomen mestaruuden vuonna 2019. Vuoden 2020 syyskuussa hän teki vuoden ammattilaissopimuksen kiinalaisen KRS Vanke Rays -seuran kanssa ja sairastui lokakuussa 2020 COVID-19-tautiin. Kaudesta 2021–2022 hän on edustanut Kiekko-Espoota. Kevään 2022 Tuominen pelasi kiinalaisessa Vanke Rays -seurassa ja oli voittamassa Venäjän-mestaruutta.

Tuominen on tehnyt SM-sarjassa/liigassa 223 runkosarjaottelussa 111 ja syöttänyt 218 maalia. Pudotuspelien 61 ottelussa hän on viimeistellyt 21 ja alustanut 46 maalia. Yhdysvaltojen yliopistosarjassa hän pelasi 124 ottelua, joissa teki 16 ja syötti 33 maalia. Ruotsin pääsarjassa hän pelasi 32 runkosarjaottelua tehopistein 17+9=26. Pudotuspelien viidessä ottelussa hän teki yhden maalin. Venäjän liigan 24 runkosarjaottelussa hän teki viisi ja syötti 13 maalia. Viidessä pudotuspeliottelussa hän jäi ilman tehopisteitä.

Tuominen on voittanut naisten liigan syöttötilaston kaudella 2018–2019, puolustajien pistepörssin 2019–2020 sekä puolustajien maalitilaston kausilla 2017–2018 ja 2019–2020. Hänet on valittu liigan All Stars -joukkueeseen kausilla 2014–2015, 2015–2016, 2017–2018, 2018–2019 ja 2019–2020. Ruotsin liigan puolustajien maalipörssin hän voitti kaudella 2016–2017.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Cornelis Dopper

Cornelis Dopper (7. helmikuuta 1870 Stadskanaal – 18. syyskuuta 1939 Amsterdam) oli alankomaalainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkipedagogi. Hän opiskeli konservatoriossa Leipzigissä muiden muassa Carl Reinecken johdolla. Hänet nimitettiin vuonna 1908 Concertgebouw-orkesterin toiseksi kapellimestariksi. Hän työskenteli orkesterissa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1931.

Dopperin teoksiin sisältyy esimerkiksi seitsemän sinfoniaa ja neljä oopperaa.

Sinfoniat 
 1. sinfonia, Diana
 2. sinfonia, Schotse (skottilainen)
 3. sinfonia, Rembrandt
 4. sinfonia, Sinfoniëtta
 5. sinfonia, Sinfonia epica 
 6. sinfonia, Amsterdam
 7. sinfonia, Zuiderzee

Oopperat 
 De blinde van Castel Cuillé
 Frithjof 
 William Ratcliff
 Het Eerekruis

Lähteet 
 

Alankomaalaiset säveltäjät
Alankomaalaiset kapellimestarit
Vuonna 1870 syntyneet
Vuonna 1939 kuolleet
Henry Ericsson

Carl August Henry Ericsson (6. helmikuuta 1898 Mikkeli – 16. lokakuuta 1933 Porvoo) oli suomalainen koristetaiteilija ja taidemaalari.


Ura
Ericsson opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1915–1918 ja 1919 sekä Roomassa Scuola Ornamentale di Belle Artissa ja Pariisissa Académie Colarossissa ja Académie de la Grande Chaumièressa 1922–1924. Hän kouluttautui taideteolliseksi muotoilijaksi ja tuli tunnetuksi 1920-luvun puolesta välistä alkaen lasilla, hopealla, lasimaalauksilla, sisustuksilla ja näyttelytiloilla.

Hänet tunnetaan laajemmin vuoden 1925 Pariisin kansainvälisen taideteollisuusnäyttelyn Suomen osastosta, johon hän suunnitteli arkkitehtuurin, valitsi näyttelyesineet ja teki kunniasalin kattomaalaukset.

Vuosina 1931–1932 Ericsson toteutti sarjan graafisia teoksia, joiden aihepiirinä olivat 1918 sisällissodan tapahtumat. Ericsson oli sodan lopulla määrätty Hennalan vankileirille vartijan tehtäviin, joten hänellä oli aiheesta omakohtaista kokemusta.

Viimeisinä elinvuosinaan Ericsson oli poikansa Christoffer H. Ericssonin mukaan suuntautumassa entistä selvemmin maalaustaiteeseen.

Ericssonin monipuolinen ura kesti vain runsaan vuosikymmenen ja katkesi syksyllä 1933 auto-onnettomuuteen. Siinä kuoli myös hänen vaimonsa Mariquita o.s. Björnberg, jonka isä oli Fredrik Geronimo Björnberg. Ericsson ja hänen vaimonsa sekä kirjallisuudentutkija, dosentti Erik Kihlman ja tämän vaimo Gunnel Kihlman saivat surmansa maanantai-iltana 16. lokakuuta 1933, kun heidän autonsa syöksyi Porvoossa Porvoonjokeen. Surmansa saaneet olivat vierailleet kirjailija Jarl Hemmerin luona Porvoon Runoilijakodissa, ja paluumatkalla heidän autonsa tuli kovalla vauhdilla alas Nikolainkatua, rikkoi risteyksessä korokkeella olleen tieviitan ja syöksyi jokeen.

Palkinnot 
 I ja III palkinto Turun tuomiokirkon lasimaalauskilpailussa 1924
 Ylimääräinen palkinto Eduskuntatalon seinämaalauskilpailussa 1930
 II palkinto Kansallisteatterin kattomaalauskilpailussa 1932

Lähteet

Kirjallisuus
 Ericsson, Christoffer H.: Min far. Litorale, Borgå, 2002. ISBN 952-5045-12-9.

Viitteet

Suomalaiset muotoilijat
Suomalaiset taidemaalarit
Liikenneonnettomuudessa kuolleet
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet
Rosa Lindstedt

Rosa Lindstedt (s. 24. tammikuuta 1988 Ylöjärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänen seurajoukkueensa on kaudesta 2020–2021 lähtien ollut Ruotsin pääsarjassa pelaava Brynäs IF, jonka kapteenina hän on toiminut kaudesta 2021–2022. SM-sarjassa hän on edustanut Ylöjärven Ilvestä 2002–2003, Tampereen Tapparaa 2003–2007, Tampereen Ilvestä  2007–2012 ja JYPiä 2012–2016 sekä Ruotsin pääsarjassa HV71-seuraa 2016–2020. Hänen kasvattajaseuransa on Ylöjärven Tappara.

Lindstedt on pelannut SM-sarjassa 314 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 81 ja syöttänyt 160 maalia, Pudotuspelien 101 ottelussa hän on viimeistellyt 23 ja alustanut 26 maalia. Ruotsin pääsarjassa hän on tehnyt 193 runkosarjaottelussa 29 maalia ja syöttänyt 37. Pudouspelien 29 ottelussa hän on viimeistellyt viisi ja syöttänyt neljä maalia.

Lindstedt edusti Suomea Vancouverin 2010, Sotšin 2014 ja Pyeongchangin  2018 talviolympialaisissa. Vancouverissa ja Pyeongchangissa Suomen joukkue voitti pronssia. Hän on pelannut kaikissa MM-turnauksissa vuodesta 2011 lähtien. Hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen Sveitsin 2011, Ruotsin 2015 ja Yhdysvaltojen 2017 MM-kilpailuissa. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti hopeaa ja Kanadassa 2021 pronssia. Hän on pelannut 22.2.2022 mennessä 266 naisten maaottelua ja kerännyt niissä tehopisteet 36+42=78. MM-kilpailujen 50 ottelussa hän on tehnyt kuusi ja syöttänyt niin ikään kuusi maalia. Olympialaisten 16 ottelussa hän on antanut kaksi maalisyöttöä

Lindstedt on 186 senttimetriä pitkä ja hän on pisin talviolympialaisissa Suomea edustanut naisurheilija. Lindstedtin äidin serkku on painin olympiamitalisti Marko Asell.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Sudenoja

Sudenoja ( (Suomessa) Развоз, Razvoz, v:sta 1948 (Venäjällä) Среднегорье, Srednegorje) on entinen Suomen kylä Karjalankannaksella Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Suomelle kuuluessaan Sudenoja kuului Kyyrölän kuntaan vuoteen 1934 asti ja tämän jälkeen Muolaan kuntaan. Nykyisin kylässä ei ole asutusta.

Kyläkuva 

Sudenoja sijaitsi Muolaan kunnan keskiosassa. Kylästä oli matkaa Kyyrölän kirkonkylään noin neljä kilometriä ja Muolaan kirkonkylään noin kahdeksan kilometriä. Sudenojan naapurikyliä olivat pohjoisessa Kangaspelto ja Ylä-Kuusaa, idässä Paakeli, etelässä Kyyrölä ja lännessä Tervola.  Sudenojan halki kulki Viipurista Kivennavalle johtanut kantatie 63, josta kylän keskustassa erkani maantie Valkjärven suuntaan. Kyläkeskustan itäpuolella virtasi Yskjoki. Vuonna 1936 Sudenojan pinta-ala oli 3,29 neliökilometriä, josta oli peltoa 108 hehtaaria, niittyä kolme hehtaaria ja metsää 218 hehtaaria.

Sudenojan väestö koostui lähes kokonaan venäläisistä, joiden esi-isät oli siirretty alueelle 1700-luvulla. Kylässä oli vain yksi suomalaistalo, sekin kyläkeskustan ulkopuolella Kyyrölään päin mentäessä. Kylä oli rakennettu perinteisen venäläisen maalaiskylän tavoin: talot sijaitsivat vierivieressä maantien molemmin puolin, päädyt tielle päin. Kylän maataloutta olivat elvyttäneet Yskjoen rehevään laaksoon raivatut uudispellot. Kangaspellon venäläiset asukkaat olivat ortodokseja ja kuuluivat Kyyrölän seurakuntaan. Kylässä oli kauppa.

Sudenojalla ei ollut omaa koulua, vaan suurin osa kylästä kuului Kangaspellon koulupiiriin ja pienempi osa Kyyrölän koulupiiriin.

Sota-aika 

Sudenojan väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennuksen lisäksi päätettiin Kyyrölän jakokunnan kylissä, joihin Sudenoja kuului, aloittaa tilusjärjestely, jonka avulla useisiin osiin ja palstoihin jakautuneet tilat saataisiin toimivimmiksi kokonaisuuksiksi. Tilusjärjestelyn yhteydessä Kangaspellon, Sudenojan ja Parkkilan kylät lakkautettiin ja liitettiin Kyyrölän kylään. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäi taas Neuvostoliiton puolelle.

Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen, Etelä-Pirkanmaalle ja Hämeenlinnan seudulle, jossa Kyyrölän alueen kylien asukkaat asutettiin Hämeenlinnan kaupunkiin, Hämeenlinnan maalaiskuntaan ja Vanajan kuntaan.

Lähteet

Viitteet 

Kyyrölän (Viipurin lääni) kylät
41.61 Venäjä
Ilmavalokuvaus

Ilmavalokuvaus on maanpinnalla olevien kohteiden valokuvausta ilmasta. Kamera ei ole tuettu maahan asti. Ilmavalokuvia voidaan ottaa esimerkiksi lentokoneesta, helikopterista, kuumailmapallosta, miehittämättömistä radio-ohjattavista lennokeista sekä leijojen tai laskuvarjojen avulla.

Maanmittauslaitoksella on noin 700 000 ilmavalokuvan tietokanta. Kuvia voi tarkastella Kansalaisen Karttapaikka -sivuston avulla.  Kuvat ovat ortoilmakuvia.  Ortoilmakuva on ilmakuva, joka kuvaa maanpinnan kohtisuoraan ilmasta katsottuna ja korjattuna tasokarttaa varten.

Suomen Ilmakuva Oy:n arkistossa on yli 2,4 miljoonaa kuvaa 1950-luvulta alkaen.  Lentokuva Vallas Oy:n arkistossa on neljältä vuosikymmeneltä yli 330 000 ilmakuvaa, joita voi selata Internetissä.

Katso myös 
Maisemavalokuvaus

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Rautavaara, Arno & Vallas, Hannu: Maailman kaunein saaristo. Tammi 2008.
 Neuvonen, Veikko & Vallas, Hannu: Suomi ilmasta. Tammi 2007.

Aiheesta muualla

Esimerkki Kansalaisen Karttapaikan ortoilmakuvasta (Oulu)
Asetus eräiden alueiden ja kohteiden ilmakuvauksesta

es:Fotografía#Aplicaciones científicas
Espanjan edustajainhuone

Espanjan edustajainhuone () on Espanjan parlamentin alahuone. Edustajainhuoneeseen valitaan joka neljäs vuosi 350 edustajaa. Edustajat valitaan D'Hondtin menetelmällä. Puheenjohtaja on Meritxell Batet.  

Perustuslain mukaan edustajainhuoneen velvollisuus on huolehtia hallituksen muodostamisesta ja vahvistaa senaatin tekemät muutosehdotukset kaikkiin ehdotettuihin lakeihin. Edustajainhuone myös valmistelee valtion budjetin..   

Viimeisimmät vaalit pidettiin marraskuussa 2019, ja niissä työväenpuolue säilytti suurimman puolueen asemansa.  

Yksi edustajainhuoneen toiminnasta raportoiva media on Canal Parlamento, jonka omistaa edustajainhuone. Sen ohjelmistoon kuuluvat muun muassa live-lähetykset edustajainhuoneen istunnoista..      

Edustajainhuoneessa toimii myös lahjapuoti.

Galleria

Lähteet

Aiheesta muualla 

Espanjan politiikka
Alahuoneet
Mjasištšev M-55

Mjasištšev M-55 (Nato-koodi Mystic) on korkealla lentävä neuvostoliittolainen tiedustelulentokone, joka kehitettiin Mjasištšev M-17-koneesta.

M-17
M-17-koneen suunnittelu alkoi vuonna 1978, jolloin Yhdysvallat edelleen – satelliittitekniikan käytöstä huolimatta – lähetti tiedustelupalloja Neuvostoliiton yli. Tarkoitus oli, että M-17-kone voisi ampua pallot alas. Koneen ensilento tapahtui 26. toukokuuta 1982. 28. maaliskuuta 1990 M-17 ohjaajanaan Vladimir Arkhipenko teki edelleen voimassa olevan 16–20-tonnisten lentokoneiden lakikorkeusennätyksen: 21 830 metriä. M-17-kone on saavuttanut 12 Fédération Aéronautique Internationalen maailmanennätystä, joita viisi on edelleen voimassa.

M-55
M-17:n rooli tiedustelupallojen metsästäjänä Neuvostoliiton ilmavoimissa päättyi vuonna 1987. Raskaampi kaksimoottorinen M-55 Geophysica sai tämän roolin, ensimmäinen M-55 lensi vuonna 1988. Vuonna 1994 tiedustelukoneen valmistus päättyi, koneita oli valmistettu vain viisi kappaletta.

21. syyskuuta 1993 M-55 ohjaajanaan Viktor Vasenkov lensi 21 360 metrin korkeuteen ja tämä on painoluokan ennätys edelleen. M-55 saavutti 15 FAI:n ennätystä, joista yhtään ei ole ylitetty.

Osa M-55 Geophysica-koneista on edelleen tutkimuskäytössä. Niillä on muun muassa tutkittu vuosina 1996–1997 Arktiksen stratosfääriä.

Irlantilaisen Qucomhaps-yhtiö  on pohtinut M-55-koneenkäyttöä tietoliikennelinkkinä Kaakkois-Aasiassa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Manufacturers Web site 
 Aviation.ru 
 Flugzeuginfo.net (M-17/M-55 Specifications)

Neuvostoliittolaiset tiedustelukoneet
Mjasištševin ilma-alukset
Kuunkuiskaajat

Kuunkuiskaajat oli vuosina 2008–2016 toiminut suomalainen folkduo, jonka muodostivat Värttinä-yhtyeen Johanna Hytti (o.s. Virtanen) ja  Susan Aho. Kuunkuiskaajat edusti Suomea vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Työlki ellää”, mutta putosi semifinaalissa ja menetti finaalipaikan kolmella pisteellä.

Susan Aho on kuulunut Värttinä-yhtyeeseen vuodesta 1997 ja Johanna Hytti vuodesta 2001. Kuunkuiskaajat perustettiin, kun Saksa–Suomi-seura etsi yksitoista tilaisuutta kestävälle Saksan-kiertueelle yhtyettä, joka esittäisi myös tangoa. Virtanen ja Aho totesivat pystyvänsä tähän ja lähtivät duona kiertueelle. Yhdistelmä toimi, ja Kuunkuiskaajat teki ensilevynsä, jonka oli tarkoitus ilmestyä elokuussa 2009. Pääsy euroviisukarsintoihin lykkäsi levyn ilmestymisen joulukuulle. Levyltä valittiin euroviisuehdokkaaksi Timo Kiiskisen kirjoittama kappale ”Työlki ellää”. Kuunkuiskaajat julkaisivat vuonna 2016 toisen albuminsa Revitty rakkaus. Sen myötä duo myös lopetti toimintansa juhannuksena 2016.

Musiikillisiksi esikuvikseen Kuunkuiskajien naiset ovat nimenneet Laila Kinnusen ja Harmony Sistersin.

Diskografia

Albumit 
 Kuunkuiskaajat (2009)
 Revitty rakkaus (2016)

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 

Suomalaiset duot
Suomalaiset folkyhtyeet
Suomalaiset tyttöbändit
Suomalaiset lauluyhtyeet
Suomen euroviisuedustajat
Vuoden 2010 euroviisuedustajat
HMS Vancouver

HMS Vancouver (viirinumerot D28 ja huhtikuusta 1918 G04 ) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin V-luokan hävittäjä ensimmäisen maailmansodan lopulla. Alus nimettiin 1. huhtikuuta 1928 HMS Vimyksi, jolloin sen viirinumeroksi tuli D33. Alus palveli HMS Vimynä toisessa maailmansodassa.

Valmistus 

Alus tilattiin 30. kesäkuuta 1916 osana 1916-1917 laivasto-ohjelmaa Beardmoren telakalta Dalmuirista Glasgowista, missä köli laskettiin 15. maaliskuuta 1917. Alus laskettiin vesille 28. joulukuuta 1917 nimellä HMS Vancouver. Aluksen nimi oli kunnianosoitus George Vancouverille (1757-1798). Se valmistui 9. maaliskuuta 1918.

Palvelus 
Alus poli ensimmäisen maailmansodan lopun Suuressa laivastossa, minkä jälkeen se oli Itämerellä tukemassa Venäjän vallankumouksellisia vastaan taistelevia joukkoja. Alus siirrettiin vuoden 1921 lopulla Atlantin laivaston 1. hävittäjälaivueeseen ja edelleen laivueen mukana Välimeren laivastoon.

HMS Vimy 
Huhtikuussa 1928 Vancouver siirrettiin reserviin, jolloin se nimettiin samalla uudelleen HMS Vimyksi. Nimen muutoksella mahdollistettiin nimen käyttäminen Kanadan laivastossa, jolle siirrettiin HMS Toreador. Aluksen uusi nimi muistutti Kanadan armeijan käymästä Vimyn harjanteen taistelusta 1917.

Vimy palautettiin 9. elokuuta 1939 palvelukseen miehitettynä reserviläisillä, jolloin se osallistui Weymouthin lahdella kuningas Yrjö VI:n pitämään reservilaivaston katselmukseen. Syyskuussa alus siirrettiin 11. hävittäjälaivueeseen kanaalinsaattueiden suojaksi sekä sukellusveneiden torjuntaan. Laivueen muut alukset olivat: laivueenjohtajan HMS Mackay, HMS Vanquisher, HMS Walker, HMS Versatile, HMS Warwick, HMS Whirlwind ja HMS Winchelsea.

Vimy ja Versatile suojasivat 7. syyskuuta Liverpoolista lähtenyttä saattuetta OB1. Suojaus erkani 10. syyskuuta saattueesta palaten Liverpooliin, jossa ne liittyivät 15. syyskuuta saattueeseen OB4. Alus erkani saattueesta seuraavana päivänä palaten Plymouthiin.

Lähteet

Viitteet 

Kuninkaallisen laivaston V- ja W-luokkien hävittäjät
Beardmoren valmistamat alukset
Calibri

Calibri on sans-serif-luokkaan kuuluva kirjaintyyppi, joka kuuluu Microsoft ClearType -fonttikokoelmaan.

Calibri korvasi Microsoft Office 2007 -ohjelmistopaketissa Times New Romanin oletusfonttina Wordissa ja Arialin oletusfonttina PowerPoint-, Excel- ja Outlook-ohjelmissa. Se on oletusfonttina myös Microsoft Office 2010 -ohjelmistopaketissa.

Calibrin suunnitteli Lucas de Groot Microsoftille hyödyntämään ClearType-renderöintitekniikkaa.

Muotoilu 

Calibri-fonttiin kuuluvat pehmeät, pyöristetyt kulmat ja käännökset, jotka erottuvat parhaiten isommilla fonttikooilla. Calibri kattaa latinalaisten aakkosten lisäksi kreikkalaisen ja kyrillisen kirjaimiston. OpenType-ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa kapiteelit, ylä- ja alaindeksit sekä ligatuurit.

Saatavuus
Fontti toimitetaan Windows Vistan, Windows 7:n, Microsoft Office 2007:n ja Microsoft Office 2008 for Macin mukana. 

Calibri, kuten myös Cambria, Candara, Consolas, Constantia ja Corbel, tulee myös ilmaisen Powerpoint 2007 Viewerin sekä Microsoft Office Compatibility -ohjelmistopaketin mukana.

Fontin kaupallista versioita myyvät Ascender Corporation sekä Monotype Imaging MicroType-formaatissa osana Vista 8 Font Set package -ohjelmistolaajennusta.

Palkinnot
Calibri voitti vuoden 2005 TDC2-palkinnon kategoriassa "Type System" (kirjoitusjärjestelmä).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kirjaintyypit
Honolulu (albumi)

Honolulu on Kai Hyttisen studioalbumi vuodelta 1973.

Kappaleet
 Honolulu 3:10  
 Buona Sera 2:59  
 Nosta lippu salkoon 3:20  
 Kaikki rakkauteni 2:17  
 Nuo päivät taakse jäivät 2:40  
 Hän on nainen 4:09  
 Lähdetään kotiin päin 3:36  
 Sinut sain 2:51  
 Vie vain 3:20  
 Hulluna mä sinuun oon 3:06  
 Vieläkin vieläkin vain 2:25  
 Onneton mies 3:15  

Vuoden 1973 albumit
Kai Hyttisen albumit
Suomen Elokuvaajien Yhdistys

Suomen Elokuvaajien Yhdistys F.S.C. r.y. (, ) on suomalainen elokuvauksen ammattilaisten yhdistys. Yhdistys kutsuu jäsenikseen sellaisia elokuvaajia, jotka ovat toimineet aktiivisesti pääkuvaajana ja osoittaneet työssään "korkealaatuista taiteellista ammattitaitoa". Yhdistys perustettiin 11. tammikuuta 1983.
 
Yhdistyksen jäsenyys edellyttää kahden jäsenen suositusta ja hallituksen yksimielistä hyväksyntää. Yhdistyksen hallitus voi myös nimittää kunniajäseniä. Jäseneksi kutsutut saavat käyttää nimensä yhteydessä lyhennettä F.S.C., joka on merkki taideyhteisön arvostuksesta ja kunnioituksesta.

Suomen Elokuvaajien Yhdistys ei ole ammattiyhdistys eikä kilta vaan kulttuuri-, jatkokoulutus- ja ammatillinen yhteenliittymä, jonka tarkoitus on toimia jäsentensä ammattitaidon kehittämiseksi. Se pyrkii parantamaan elokuvaajien ammattikunnan asemaa. Yhdistys myös takaa jäsentensä ammattitaidon. Se pyrkii edistämään jäsenten yhteistyötä ja järjestämään yhteyksiä ulkomaisiin kollegoihin.

Puheenjohtajat
 Tuomo Hutri (2006–2008)
 Harri Räty (2008–2010)
 Rauno Ronkainen (2010–2012)
 Tahvo Hirvonen (2012–2020)
 Anssi Leino (2020–2022)
 Matti Eerikäinen (2022–)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Finnish Society of Cinematographers

Suomalaiset elokuva-alan järjestöt
Minardi PS01

Minardi PS01 oli Minardi -tallin käyttämä auto Formula 1 -kaudella 2001. Nimessä esiintyvä lyhenne juontuu Minardilla alkaneesta uudesta aikakaudesta: australialainen miljonääri Paul Stoddart oli ostanut tallin vain muutamaa kuukautta aikaisemmin itselleen. Tästä syystä myös tallin käyttämät Ford Cosworth -moottorit nimettiin Stoddartin omistaman lentoyhtiö Europeanin mukaan, aivan kuten edelliskaudella samat moottorit oli nimetty silloisen osaomistaja Gabriele Rumin omistaman Fondmetalin mukaan.

Omistajanvaihdoksesta johtuen auto jouduttiin suunnittelemaan hätäisesti, joten testaaminen jäi vähäiseksi. Vanhentunut moottorikaan ei enää tuottanut kilpailijoittensa veroisesti hevosvoimia, mutta kaikesta huolimatta autolla saavutettiin silti yllättävän hyviä tuloksia, joskaan yhtään pistesijaa sillä ei saavutettu. Auton parhaimmiksi tuloksiksi jäivät Tarso Marquesin Brasilian ja Kanadan GP:issä saavuttamat yhdeksännet sijat, mutta toisaalta sama kuljettaja myös karsiutui Britannian GP:stä 107 %:n säännön takia. Vastaavasti tulokaskauttaan ajanut Fernando Alonso pystyi haastamaan vain alemman keskikastin tallit ja kuljettajat. Auton suunnittelija Gustav Brunner puolestaan lähti tallista kesken kauden suunnittelemaan Toyotan F1-projektia.

Belgian GP:hen Minardi tuotti PS01B -nimisen päivitysversion autosta, jossa oli keskitytty parantamaan vaihdelaatikkoa ja auton takapäätä. Tämä ei kuitenkaan tuottanut merkittävää muutosta suorituskykyyn, ja Marques lähtikin tallista Belgian GP:n jälkeen. Hänet korvattiin reilusti sponsorirahaa mukanaan tuoneella Alex Yoongilla, josta samalla tuli Malesian ensimmäinen Formula 1 -kuski.

Formula 1 -tulokset

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Minardi PS01 - Formula 1 DataBase 

Formula 1 -kausi 2001
Ps01
Saukki & Oravat

Saukki & Oravat on Sauvo Puhtilan ja Eino Virtasen studioalbumi vuodelta 1965.

Kappaleet

Aiheesta muualla 
 Saukki & Oravat (1965) albumi tekijätietoineen ja eri julkaisuineen verkkosivustolla Discogs.com (englanniksi)

Vuoden 1965 albumit
Suomalaiset iskelmäalbumit
Suomalaiset lastenalbumit
Đồng Bằng Sông Hồng

Đồng Bằng Sông Hồng (Punaisen joen suisto) on yksi Vietnamin kahdeksasta epävirallisesta suuralueesta. Alue muodostuu kahdeksasta maakunnasta (tinh)  ja kahdesta maakuntatason kaupungista, jotka ovat pääkaupunki Hanoi ja maan kolmanneksi suurin kaupunki Hải Phòng.  Huhtikuussa 2009 alueella oli 18 miljoonaa asukasta.  

Suistoalue on noin 120 km pitkä ja 140 km leveä. Punainen joki eli Sông Hồng tulvii säännöllisesti alueelle, jonka korkeus on tyypillisesti alle kolme metriä, moni paikoin vain noin metrin merenpinnan yläpuolelle. Tulvia on hillitty monilla kanavilla ja penkereilä.

Alue on tiheään asuttua viljavaa riisinviljelyseutua. Siellä tuotetaan puolet koko Vietnamin riisisadosta. Hallitsematon väestönkasvu,  maaperän köyhtyminen ja ajoittaiset tulvat sekä niitä pahentava metsien tuhoaminen läheisiltä kukkuloilta uhkaavat alueen ympäristöä ja elinkeinoja.

Alueella on neljä kansallispuistoa. Ba Vin kansallispuisto vuoristossa 50 km Hanoista. Cát Bàn kansallispuisto Halongin lahdella, maan vanhin suojelualue Cúc Phươngin kansallispuisto  sekä Ramsar-kohde Xuân Thủyin kansallispuisto.

Maakunnat 
 Bắc Ninh
 Hà Nam
  Hải Dương
  Hưng Yên 
  Nam Định
 Ninh Bình 
  Thái Bình
 Vĩnh Phúc

Lähteet 

Vietnamin suuralueet