joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
O. E. Tudeer

Oskar Emil Tudeer (30. elokuuta 1850 Mikkeli – 24. syyskuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen professori ja suomentaja.

Henkilöhistoria
Tudeerin vanhemmat olivat hovioikeuden asessori Oskar Viktor Tudeer ja Laura Maria Kuhlström. Hän kävi Viipurin yläalkeisopiston ja valmistui ylioppilaaksi 1867, filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1873 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1876. Tudeer teki opintomatkoja Saksaan 1876–1878 ja 1886 sekä 1881–1882 Lontooseen, Berliiniin, Italiaan ja Kreikkaan. Tudeer toimi Helsingin yliopiston kreikan kielen ja kirjallisuuden dosenttina 1879–1885 sekä kreikan kielen ja kirjallisuuden ylimääräisenä professorina 1885–1910. Hän oli Viipurilaisen osakunnan kuraattorina 1876–1887 ja inspehtorina 1892–1907. Tudeer oli Kansallisteatterin, Pellervo-seuran ja kustannusliike Otavan johtokunnan jäsen. Hän oli aikakauslehti Valvojan toimituksen jäsen 1880–1897 ja lehden päätoimittaja 1892–1896.

Tudeer oli naimisissa vuodesta 1882 Ellen Mathilda Wilhelmina Wijkanderin kanssa. Heillä oli kuusi lasta, muun muassa Helsingin yliopiston ylikirjastonhoitaja Lauri Tudeer (1884–1955), Suomen Pankin taloustieteellisen tutkimuslaitoksen johtaja Alf Tudeer (1885–1968) ja naistentauteihin ja synnytyksiin erikoistunut lääkäri Oskar August (Ossi) Tudeer (1886–1969).

Kirjallinen tuotanto

Teokset 
 De infinitivi sermonis Homerici ratione syntactica, tohtorinväitöskirja.  1876
 De dialectorum Graecarum digammo testimonia inscriptionum, dosentinväitöskirja.  1879
 Kreikan kansa persialaissotien aikana. Otava 1906
 Piirteitä epävirallisen Viipurilaisen osakunnan elämästä 1864–1869. Porvoo 1912
 Homeros: Ilias, suomentanut Otto Manninen, selitykset kirjoittanut O. E. Tudeer. WSOY 1919
 Homeros: Odysseia, suomentanut Otto Manninen, selitykset kirjoittanut O. E. Tudeer. WSOY 1924
 Iliaan ja Odysseian selityksiä, toimittaneet O. E. Tudeer ja Lauri O. Th. Tudeer. WSOY 1948

Suomennoksia 
 Viktor Rydberg: Viimeinen ateenalainen, suomentanut Auk. Dahlberg; suomenn. korjannut O. E. Tudeer; runot suom. Kaarlo Forsman. Otava 1891, 2. painos 1905
 Heinrich Herkner: Työväenkysymys, suomentanut Erkki Reijonen; suomennoksen tark. ja toimitustyöstä pitänyt huolta O. E. Tudeer. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1902
 Korkeasta tyylistä, suomentanut sekä selityksillä varust. O. E. Tudeer. Otava 1918, näköispainos Kirja kerrallaan, Helsinki 2003 (kreikankielinen alkuteos Peri hypsus)
 Platon: Valtio, suomentanut ja selityksillä varustanut O. E. Tudeer; johdannon laatinut L. O. Th. Tudeer. Otava 1933, 2. painos 1972

Lähteet 
 
 Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1640-1917, osa P–Ö

Viitteet

Katso myös 
Tuderus (suku)

Aiheesta muualla
 Kuka kukin oli, Wikiaineisto

Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
 Suomalaiset tietokirjailijat
Suomentajat
Vuonna 1850 syntyneet
Vuonna 1930 kuolleet
Unkarinsinivuokko

Unkarinsinivuokko (Hepatica transsilvanica, syn. Anemone transsilvanica) on Itä-Euroopasta kotoisin oleva sinivuokkoa (Hepatica nobilis) läheisesti muistuttava leinikkikasvilaji.

Ulkonäkö 
Unkarinsinivuokko on tavallisen sinivuokon tavoin matala ja nahkealehtinen lehtokasvi. Sillä on pitkä ja suikertava maavarsi. Unkarinsinivuokon lehdet ovat kolmiliuskaiset eli kolmeen osaan jakautuneet ja sinivuokosta poiketen liuskojen kärjet ovat hampaalliset. Kukat kasvavat yksittäin lyhyiden kukkavarsien päissä. Ne ovat halkaisijaltaan 2,5–4 senttimetriä ja kehälehtiä (vastaavat terälehtiä) on 8–9, enemmän kuin sinivuokolla. Väriltään kukat ovat siniset tai valkoiset.

Levinneisyys 
Unkarinsinivuokkoa viljellään usein koristekasvina. Se kasvaa alkuperäisenä Romaniassa.

Lähteet 
 
 Uotila, P. 2001. Hepatica transsilvanica Fuss., s. 311. Teoksessa: Bengt Jonsell (ed.), Flora Nordica, volume 2 (Chenopodiaceae to Fumariaceae). The Bergius Foundation, The Royal Swedish Academy of Sciences. Stockholm.

Viitteet 

Leinikkikasvit
Poliisi & Oikeus

Poliisi & Oikeus (P&O) on Suomen Poliisijärjestöjen Liiton (SPJL) julkaisema jäsenlehti, joka ilmestyy 4 kertaa vuodessa. Lehden päätoimittaja on viestintäpäällikkö Sari Haukka. 

Lehden ensimmäinen numero julkaistiin tammikuussa 1930. Tuolloin lehden nimi oli Poliisimies. Uudeksi nimeksi otettiin Poliisi & Oikeus vuonna 1995, kun Suomen Poliisien Liitto, Suomen Rikospoliisien Liitto ja Poliisikunnan Keskusliitto yhdistyivät Suomen Poliisijärjestöjen Liitoksi.

Aiheesta muualla
Lehti SPJL:n sivuilla

Suomalaiset ammattilehdet
Linnakreivi

Linnakreivi () oli keskiajalla Saksassa kuninkaan tai piispan linnan tai linnoitetun kaupungin päällikkö, joka käytti tuomiovaltaa ja hoiti sotilaallisia tehtäviä. Linnakreivinä toimivat aatelin jäsenet ja arvo oli toisinaan perinnöllinen.

Lähteet

Arvonimet
Saksalaiset aateliset
Aateli
Johann Christian Daniel von Schreber

Johann Christian Daniel von Schreber (17. tammikuuta 1739 Weißensee, Thüringen – 10. joulukuuta 1810 Erlangen) oli saksalainen luonnontieteilijä. Hänen tärkein teoksensa oli nisäkkäitä käsittelevä, 1774 julkaistu Die Säugetiere in Abbildungen nach der Natur mit Beschreibungen. Hänet valittiin elinaikanaan muun muassa Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäseneksi.

Von Schreberin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä Schreb.. Hän kuvasi tieteelle uusina lajeina erityisesti nisäkkäitä. Sen lisäksi hän kuvasi myös kasvi- ja hyönteislajeja. Joitain nisäkäslajeja, joiden auktori von Schreber on: minkki, norppa, haisunäätä, metsämyyrä, gepardi ja villikissa.

Von Schreberin kunniaksi on nimetty ainakin seinäsammal (Pleurozium schreberi).

Lähteet 

Saksalaiset eläintieteilijät
Saksalaiset kasvitieteilijät
Vuonna 1739 syntyneet
Vuonna 1810 kuolleet
Charlotte-Douglasin kansainvälinen lentoasema

Charlotte/Douglasin kansainvälinen lentoasema on julkinen lentoasema Charlottessa Pohjois-Carolinassa. Lentoasema on nimetty entisen Charlotten pormestarin Ben Elbert Douglasin mukaan. Vuonna 2015 sitä käytti 44 876 627 matkustajaa.

Lentoyhtiöt 
 Air Canada Jazz  
 AirTran Airways
 Continental Airlines
 Delta Airlines
 JetBlue Airways
 United Airlines
 US Airways

Lähteet

Aiheesta muualla

 Charlotte Douglas International Airport  
 

Pohjois-Carolinan lentoasemat
Charlotte
15760 Albion

15760 Albion, ennen nimeämistään (15760) 1992 QB1, on ensimmäinen kääpiöplaneetta 134340 Pluton jälkeen löydetty transneptuninen kohde. Sen löysivät David Jewitt ja Jane Luu vuonna 1992. Pluto oli löydetty yli 60 vuotta Albionia aikaisemmin eli vuonna 1930. 

Albionin löydyttyä rupesi löytymään nopeasti yhä lisää transneptunisia kohteita. Tämä johti Pluton poistamiseen planeettojen joukosta vuonna 2006, kun sen tajuttiin olevan vain yksi transneptunisista kohteista (Ensimmäisinä löydettyjen asteroidien 1 Cereksen, 2 Pallaksen, 3 Junon ja 4 Vestan kohtalo 1850-luvulla oli hyvin samanlainen). Vaikka Albion ei ole ominaisuuksiltaan kovin merkittävä Kuiperin vyöhykkeen kohde, sen asema ensimmäisenä löydettynä transneptunisena kohteena moneen vuosikymmeneen tekee siitä huomattavan.

Nimi
Klassisia Kuiperin vyöhykkeen kohteita sanotaan cubewanoiksi Albionin väliaikaisen tunnuksen 1992 QB1 mukaan (engl. "cu be wan" "qu be one" = quu bee yksi), sillä se oli ensimmäinen löydetty tällaisella kiertoradalla oleva kohde. Tämä on sikäli outoa, koska sitä ei ollut tuolloin edes vielä nimetty. 

Jewitt ja Luu halusivat aluksi antaa kohteelle nimen "Smiley", mutta sen niminen pikkuplaneetta oli jo nimetty, eivätkä he täten voineet antaa löydölleen kyseistä nimeä, ja se jäi pitkään nimeämättömäksi. Albionin virallistettu nimi liittyy cubewanoille tyypilliseen tapaan luomismyytteihin, se on kuitenkin englantilaisen kirjailijan, William Blaken keksimästä mytologiasta, jossa Albion oli alkuperäinen ihminen.

Katso myös
1995 DA2
2001 QS322

Lähteet
JPL Small-Body Database Browser: 15760 Albion (1992 QB1) 
IAUC 5611: 1992 QB1 
Types of Trans-Neptunian Objects 

List of Known Trans-Neptunian Objects 
 Hubble Images of Asteroids Help Astronomers Prepare for Spacecraft Visit 
What Lurks in the Outer Solar System?  
When did the asteroids become minor planets?  
JPL Small-Body Database Browser: 1613 Smiley (1950 SD)  
Trans-Neptunian Objects 
Numbered minor planets 

Kuiperin vyöhyke
Transneptuniset kohteet
Ben Granfelt Band

Ben Granfelt Band (BGB) on suomalainen blues-rock-yhtye, joka perustettiin Helsingissä 1993. Kitaristi-laulaja Ben Granfeltin nimeä kantava yhtye on julkaissut kymmenen albumia ja kiertänyt klubeja ja festivaaleja Suomessa, Isossa-Britanniassa, Saksassa, Yhdysvalloissa, Itävallassa, Sveitsissä sekä Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa, jossa he ovat esiintyneet Abu Dhabi- ja Dubai Jazz -festivaaleilla. BGB:n viimeisin albumi Kaleidoscope ilmestyi Suomessa 4. helmikuuta 2009 ja muualla Euroopassa myöhemmin samana keväänä. Yhtye työstää tällä hetkellä 11. albumiaan, joka julkaistaan syyskuussa 2010. 

Kitaristi-laulaja Ben Granfelt on parhaiten tunnettu kuusikielisen taitajana Leningrad Cowboys-, Wishbone Ash-, Gringos Locos-, Guitar Slingers-yhtyeissä.

Rumpali Miri Miettinen on ollut yhtyeessä sen perustamisesta lähtien. Hän on soittanut rumpuja yli 300 albumilla sekä lukuisissa kokoonpanoissa, joista nimekkäimpiä ovat 80-luvun rock-yhtyeet Broadcast ja Gringos Locos.

Basisti John Vihervä oli perustamassa menestyksekästä power metal -yhtye Stratovariusta vuonna 1982. "Groovemaster" Vihervä on soittanut myös Five Fifteen-, Monsterbore-, Käsityöläiset-, Boycott- ja Tommi Läntinen -yhtyeiden riveissä.

Robert Engstrand on BGB:n uusin jäsen ja soittaa koskettimia. Hän on aiemmin soittanut mm. ruotsalaisen progressivista rockia soittavassa The Flower Kingsissä, metallisolisti Timo Kotipellon yhtyeessä, battlemetalyhtye Turisaksen kanssa ja legendaarisessa suomalaisessa Dingo-rockyhtyeessä.

Jäsenet 
 Ben Granfelt – kitara ,laulu
 Miri Miettinen – rummut, laulu
 John Vihervä – basso, laulu
 Robert Engstrand – koskettimet, laulu

Entiset jäsenet 
 Kasper Mårtenson – koskettimet
 Kari Leppälä – basso
 Ako Kiiski – basso, laulu
 Lauri Porra – basso, laulu
 Anssi Växby – basso, laulu
 Harri Rantanen – basso, laulu

Sessiomuusikot 
 Tero Pennanen – koskettimet
 Pekka Gröhn – koskettimet
 Abdissa ”Mamba” Assefa – koskettimet
 Petri Korpela – perkussiot

Diskografia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ben Granfelt Bandin virallinen sivusto
 Ben Granfelt Bandin Myspace-sivusto
 Ben Granfelt Bandin Facebook-profiili

Suomalaiset bluesyhtyeet
Suomalaiset rockyhtyeet
Suomalaiset progressiivisen rockin yhtyeet
Derek Hahn

Derek Hahn (s. 27. joulukuuta 1977 Elmira, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja pelasi kaudella 2015–2016 Itävallan EBEL-liigan HC Innsbruckissa.

Hahn pelasi vuosina 1998–2001 Rochester Institute of Technology -yliopiston jääkiekkojoukkueessa, minkä jälkeen hän siirtyi ammattilaiseksi. Kaudeksi 2002–2003 Hahn siirtyi CHL:n Amarillo Gorllasiin, jossa pelasi vuoteen 2007 asti. CHL:ssä hänet valittiin vuonna 2003 kauden parhaaksi tulokkaaksi. Kaudella 2005–2006 hän teki sarjassa eniten tehopisteitä ja hänet valittiin sarjan parhaaksi pelaajaksi ja tähdistökentälliseen.

Hahn pelasi kaudella 2006–2007 Amarillon lisäksi Tanskan pääsarjan Rødovre IK:ssa. Hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 Saksan DEL-liigan Frankfurt Lionsiin, jossa hän pelasi kolme kautta. Kauden 2010–2011 Hanh pelasi Straubing Tigersissa. Seuraavat neljä kautta Hahn edusti ERC Ingolstadtia. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi itävaltalaiseen HC Innsbruckiin.

Tilastot

Lähteet
 
 
 centralhockeyleague.com: CHL Award Winners 
 DEL.org: Statistiken – Nr. 39 Derek Hahn

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Janne Kinnunen (yleisurheilija)

Janne Kristian Kinnunen (s. 18. elokuuta 1970 Viitasaari) on suomalainen kuntajohtaja ja vuosina 1990–1997 kansallisella tasolla kilpaillut yleisurheilija. Vuodesta 2014 hän on synnyinpaikkakuntansa Viitasaaren kaupunginjohtaja toimittuaan sitä ennen kaupunginjohtajana Saarijärvellä ja kunnanjohtajana Taivalkoskella.

Urheilu-ura

Saavutuksia
Urheilijana Kinnusen päälajina oli kolmiloikka. Hän edusti Viitasaaren Viestiä ja Lahden Ahkeraa ja häntä valmensivat Jorma Kemppainen ja Tuomas Sallinen.

Kinnunen saavutti SM-hopeaa kolmiloikassa Lapualla 1995 tuloksella 16,16 m. Sisäratojen SM-kisoissa hän saavutti kultaa vuonna 1996 tuloksella 15,96 m. Hän sijoittui kahdeksanneksi 100 metrin juoksussa Tampereella 1996.

Kinnunen edusti Suomea yhdessä ulkoratojen (1995) ja yhdessä sisäratojen maaottelussa (1996). Hänen ennätyksiään ovat 16,21 m kolmiloikassa vuodelta 1996 (16,31 m myötätuulessa samana vuonna), 729 cm pituushypyssä vuodelta 1992 sekä 10,66 s 100 metrillä vuodelta 1995.

Vuosittainen kehitys kolmiloikassa 

w = myötätuulitulos
i = hallitulos

Opinnot ja työura
Kinnunen on koulutukseltaan kasvatustieteiden maisteri. Vuodesta 2014 hän on Viitasaaren kaupunginjohtaja. Kinnunen toimi Saarijärven kaupunginjohtajana vuosina 2008–2013, oltuaan sitä ennen kunnanjohtajana Taivalkoskella.

Perhe
Kinnunen meni naimisiin juoksija Monika Kinnusen (o.s. Rönnholm) kanssa 5. lokakuuta 1996. Heillä on kolme lasta.

Lähteet 

Suomalaiset kolmiloikkaajat
Viitasaaren kunnan- ja kaupunginjohtajat
Saarijärven kunnan- ja kaupunginjohtajat
Taivalkosken kunnanjohtajat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Sami Hilvo

Sami Hilvo (s. 14. maaliskuuta 1967 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja kääntäjä.

Hilvon esikoisteos Viinakortti otettiin myönteisesti vastaan, ja sitä on luonnehdittu hienoksi romaaniksi. Viinakortti oli myös Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkaana ilmestymisvuotenaan 2010. Viinakortin saksannos Die Schnapskarte ilmestyi vuonna 2012. Romaanista dramatisoitu näytelmä Viinakortti sai ensi-iltansa 19. marraskuuta 2013. 

Vuonna 2012 ilmestyi Hilvon toinen romaani Rouva S., joka vie tuhannen vuoden takaiseen Kiotoon ja 2000-luvun Tokioon. Rouva S. oli ehdokkaana vuonna 2012 perustetun Tulenkantaja-kirjallisuuspalkinnon saajaksi.

Elokuussa 2016 ilmestyi Hilvon kolmas romaani Pyhä peto ja se sai Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon samana vuonna.

Syyskuussa 2020 ilmestyi Hilvon neljäs romaani Lajityypillistä käyttäytymistä, joka on runsas romaani poikkeuksellisesta perheestä ja siitä, miten hienovaraisesti ja väkivaltaisesti sukupuolta määritellään ja korostetaan.

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sami Hilvo Tammen sivustolla
 Sami Hilvon blogi
 Pyhä peto, lukunäyte kustantajan sivuilla
 Lajityypillistä käyttäytymistä, lukunäyte kustantajan sivuilla
 Sami Hilvo: Viinakortti Yleisradion Elävässä arkistossa.

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Oulun aikuislukio

Oulun aikuislukio on nuorten ja aikuisten luokaton oppilaitos, jossa opiskelu tähtää perusasteen ja lukion suorittamiseen tai erillisten aineiden oppimäärien suorittamiseen. Lukio sijaitsee Kastellin monitoimitalon yhteydessä.

Aiheesta muualla 

 Oulun aikuislukion kotisivut

Oulun lukiot
Sahara (albumi)

Sahara on Anna Puun toinen studialbumi, joka julkaistiin 26. toukokuuta 2010. Albumia on myyty tuplaplatinalevyn verran, yli 40 000 kappaletta.

Albumin ensimmäinen single "Riko minut" sai ensisoittonsa 16. huhtikuuta 2010 YleX:n aamussa. Kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo. Toinen single "Onnen viipaleet" julkaistiin kesäkuussa 2010. Albumilta julkaistiin vielä kolmas single, "Sinä olet minä".

Kappaleet 
Riko minut - 2.54
 Anna ja merikarhu - 3.40
 Nopeimmat junat - 3.58
 Ennustaja - 2.55
 Vuoroin vieraissa - 4.01
 Ruusunen - 3.59
 Onnen viipaleet - 2.53
 Sahara - 4.26
 Sinä olet minä - 3.45
 Uskomaton juttu - 3.25

Arvostelut 
 Dome.fi: 
 Me Naiset: 
 Nyt.fi: 
 Rumba:

Lähteet 

Vuoden 2010 albumit
Anna Puun albumit
Lasse Kurjen tuottamat albumit
Knipin tuottamat albumit
Jukka Immosen tuottamat albumit
Kateryna Bondarenko

Kateryna Bondarenko (s. 8. elokuuta 1986 Kryvyi Rih, Neuvostoliitto) on ukrainalainen tennispelaaja. Myös hänen siskonsa Alona Bondarenko on tennisammattilainen. Katerynaa valmentaa hänen äitinsä Natalja Bondarenko.

Tennis-ura 
Australian avoin tennisturnaus 2008 päättyi naisten nelinpelin osalta Alonan ja hänen siskonsa Kateryna Bondarenkon voittoon. He voittivat finaalissa Shahar Pe'erin ja Viktoryja Azarenkan 2–6, 6–2, 6–4. Heistä tuli toinen sisaruspari, joka on voittanut Grand Slamin. Ensimmäinen oli Williamsin sisarukset.

Pariisin Gaz de France -turnauksessa Bondarenko pääsi puolivälierään asti, voittaen Nadja Petrovan ja Juliana Fedakin ennen häviämistään Jelena Dementjevalle. Nelinpelissä hän voitti siskonsa kanssa turnauksen.

Pekingin olympialaisissa 2008 Bondarenko hävisi Dementjevalle 6–1, 6–4. Nelinpelissä hän tuli siskonsa kanssa neljänneksi. Australian avoimissa 2009 Bondarenko pudotti 9:nneksi sijoitetun Agnieszka Radwańskan, mutta hävisi kolmannella kierroksella Zheng Jielle. Ranskan avoimissa 2009 hän pääsi kolmannelle kierrokselle ja Wimbledonissa toiselle kierrokselle.

Yhdysvaltain avoimissa 2009 Bondarenko voitti ensimmäisellä kierroksella Ana Ivanovicin 2–6, 6–3, 7–6(7). Seuraavilla kierroksilla hän voitti Shenay Perryn ja Anastasija Rodionovan. Neljännellä kierroksella tuli voitto Gisela Dulkosta murskaavasti 6–0, 6–0. Puolivälierässä tuli tappio Yanina Wickmayerille 5–7, 4–6. Bondarenkosta tuli ensimmäinen ukrainalainen naistennispelaaja, joka on päässyt puolivälieriin asti Grand Slam -turnauksessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kateryna Bondarenkon kotisivut 
 Bondarenkojen yhteiset sivut
 

Ukrainalaiset tennispelaajat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Leppävaaran urheilupuisto

Leppävaaran urheilupuisto on liikuntapaikka Espoon Leppävaarassa. Se on Espoon seitsemästä urheilupuistosta suurin. 
Urheilupuistossa voi harrastaa kesäisin yleisurheilua, jalkapalloa, baseballia, pesäpalloa, salibandyä, katukoripalloa, aerobiciä, ultimatea, suunnistusta ja tennistä sekä talvisin luistelua, hiihtoa, jääkiekkoa ja kaukalopalloa.

Urheilupuiston stadionilla on 2 800 katettua istumapaikkaa. Stadionilla on järjestetty muun muassa liikunta- ja näkövammaisten yleisurheilun EM-kilpailut vuonna 2005 ja Kalevan kisat vuonna 2009. Urheilupuiston liikuntapaikat toimivat FC Espoon ja Espoo Exposin kotikenttinä.

Stadionin katsomorakennuksessa on kuntosali ja juoksusuora. Urheilupuiston alueella on myös urheiluhalli (893 neliömetriä, 484 istumapaikkaa) ja uimahalli sekä nurmi-, hiekka-, sähly- ja koripallokenttiä. Alueella on myös vuonna 2009 valmistunut jäähalli. Viereisessä maastossa on neljän kilometrin pururata.

Katso myös 

 Leppävaaran urheiluhalli
 Leppävaaran uimahalli

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Leppävaaran urheilupuiston esittely Espoon kaupungin sivustolla 

Espoon rakennukset ja rakennelmat
Espoon urheilu
Urheilupuisto
Suomen urheilukeskukset
Suomen jalkapallostadionit
Koiralohi

Koiralohi (Oncorhynchus keta) on yksi tyynenmerenlohien suvun kalalajeista.

Ulkonäkö 

Meressä koiralohen väritys on hopeanhohtoisen sinivihreä. Kutuajan lähestyessä se saa purppuranvärisiä laikukkaita raitoja pyrstöevän tuntumaan. Kuteville koiraille kasvaa tyypillisesti suuri koukkuleuka ja ulostyöntyvät hampaat. Koiralohi voi elää 6–7-vuotiaaksi. Alaskan koiralohet saavuttavat sukukypsyyden viiden vuoden iässä. Aikuinen koiralohi painaa tyypillisesti 4,5–10 kiloa ja on keskipituudeltaan noin 60 cm. Suurin kiinni saatu koiralohi pyydystettiin Brittiläisestä Kolumbiasta ja se painoi 16 kiloa ja oli 102 cm pitkä.

Lisääntyminen
Suurin osa koiralohista kutee pienissä puroissa jokien alajuoksuilla. Osa koiralohista kuitenkin vaeltaa kutemaan 3200 kilometrin matkan Yukonjoessa. Koiralohen poikaset vaeltavat mereen maaliskuun ja heinäkuun välisenä aikana lähes heti kun kykenevät uimaan, toisin kuin muut tyynenmerenlohet. Ne viettävät meressä yhdestä kolmeen vuotta taivaltaen pitkiä matkoja. Koiralohi kutee tyynenmerenlohista viimeisenä marraskuusta tammikuuhun. Kuteneet kalat eivät palaa mereen vaan kuolevat noin kaksi viikkoa jokeen nousun jälkeen. Koiralohet rakentavat kudun aikana pesän, jonne naaras laskee mätimunansa. Tämän jälkeen pesäkuoppa peitetään soralla. Naaras voi laskea jopa 4000 mätimunaa.

Levinneisyys
Koiralohi esiintyy luontaisesti Tyynenmeren pohjoisosissa Koreassa, Japanissa, Ohotanmeressä, Beringinmeressä, Kamtšatkalla, Tšuktšien niemimaalla, Kuriileilla, Sahalinilla, Habarovskin ja Primorjen aluepiirien vesissä, Kanadassa Brittiläisessä Kolumbiassa sekä Yhdysvaltain alueella länsirannikolla Alaskasta Oregoniin.

Neuvostoliitossa koiralohta istutettiin myös Euroopan vesiin Itämereen ja Barentsinmeren Muurmannin rannikolle 1950-1960-luvuilla. Itämeren istutukset eivät menestyneet, mutta laji kotiutui Barentsinmeren vesistöihin. Sieltä peräisin olevia koiralohia on noussut viime vuosinakin Suomenkin puolelle Tenojokeen ja Näätämöjokeen ja ilmeisesti myös kutenut siellä. Ei kuitenkaan ole selvää ovatko kyseessä omat pysyvät lohikannat.

Kalataloudellinen arvo 
Koiralohta ei taloudellisesti arvosteta yhtä paljon kuin muita tyynenmerenlohien lajeja. Vähäisen markkina-arvon takia lajia ei Alaskassa juuri kalasteta, sen runsaudesta huolimatta. Koiralohta on perinteisesti käytetty kuivakalana. Japanissa koiralohi tunnetaan nimellä sake (サケ) tai shake (シャケ), sitä voi nähdä onigiri-riisipalloissa, ja Hokkaidōn saarella kuivatettua koiralohen lihaa on kutsuttu Ainun kielellä nimellä toba (ja:鮭とば).

Lähteet
Chum Salmon (Oncorhynchus keta) NOAA National Marine Fisheries Service 
Chum Salmon Alaska Department of Fish and Game

Viitteet

Aiheesta muualla 

 
 Luontoportti: Koiralohi (Oncorhynchus keta)
 ITIS: Oncorhynchus keta 
  Oncorhynchus keta FAO Fisheries and Aquaculture Department. 
 Uhanalaisuusarvioinnit USA:n länsirannikolla  National Marine Fisheries Service 

Lohikalat
Kaktuspöllö

Kaktuspöllö (Micrathene whitneyi)  on pöllöihin kuuluva lintu, joka pesii Yhdysvaltojen lounaisosissa ja Meksikossa. Se on maailman pienin pöllö, jonka jälkeen toiseksi pienin on varpuspöllö. Sen pituus on 12–30 cm, ja siipienväli on noin 40 cm, pyrstö on lyhyt. Sen jalat ovat melko pitkät, ja usein se näyttää länkisääriseltä. Linnun paino on 30–40 g. Niiden ääntelyä kuuluu hämärissä tai auringonlaskun aikaa, kun ne huutelevat toisilleen. Ääni on korkea yninää tai hykerrystä. Uros ja naaras syöksähtelevät puiden seassa ja huutelevat toisilleen.

Lisääntyminen
Kaktuspöllö valitsee pesimispaikaksi yleensä hylättyjä pohjoisen suuntaan olevia tikankoloja saguarokaktuksessa, plataanissa, virginianpoppeliissa ja muissa kovissa puulajeissa. Naaras munii kolme pyöreää valkoista munaa. Munia haudotaan kolme viikkoa, minkä jälkeen poikaset kuoriutuvat. Ne ovat lentokykyisiä kymmenviikkoisina. Poikaset kuoriutuvat yleensä kesäkuun puolivälissä tai heinäkuun alussa. Heinäkuun lopulla ne ovat yleensä lentokykyisiä ja lähtevät pesästä.

Käyttäytyminen
Niitä näkee usein chapparal-alueella, ja pesimäaikaan niitä löytyy helposti. Kohdatessaan saalistajia, se tekeytyy kuolleeksi.

Muutto
Kaktuspöllö muuttaa keväällä ja kesällä Arizonaan ja New Mexicoon, ja talvella niiden asuinaluetta ovat Keski- ja Etelä-Meksiko. Muuttavat kaktuspöllöt palaavat pohjoiseen huhtikuun puolivälissä tai toukokuussa.

Ravinto
Kaktuspöllö syö pääasiassa hyönteisiä, ja se valitsee asuinalueensa sen mukaan, että niitä esiintyy siellä. Agavet ja ocotillot ovat hyviä ruokapaikkoja, sillä yöperhoset ja monet muut hyönteiset nukkuvat niiden kukissa. Kaktuspöllöt syövät skorpioneja ja onnistuvat jotenkin poistamaan niiden piikin. Usein niiden näkee saalistavan lentäviä hyönteisiä, jolloin ne lentävät samaan tapaan kuin tyrannit hämärän laskeuduttua.

Alalajit
M. w. Idonea, on Teksasin eteläisimmistä osista Meksikoon ulottuvalla alueella asustava alalaji, samoin M. w. sanfordi Baja Californiassa ja M. w. graysoni Socorron saarella Baja Californian eteläkärjessä. Se laji on todennäköisesti hävinnyt 1900-luvulla, ehkä noin 1970.

Alalajit:
 Micrathene whitneyi graysoni Ridgway, 1886
 Micrathene whitneyi idonea (Ridgway, 1914)
 Micrathene whitneyi sanfordi (Ridgway, 1914)
 Micrathene whitneyi whitneyi (J. G. Cooper, 1861)

Lähteet
 National Geographic, Field Guide to the Birds of North, America ISBN 0-7922-6877-6
 Handbook of the Birds of the World Vol 5, toim. Josep del Hoyo, ISBN 84-87334-25-3
 National Audubon Society, The Sibley Guide to Birds, David Allen Sibley, ISBN 0-679-45122-6

Viitteet

Aiheesta muualla

Elf Owl photo-High Res, & Article Fireflyforest.net
Elf Owl photo gallery VIREO
Elf Owl Photographs  South Dakota Birds and Birding

Pöllöt
Eliel

Eliel on heprealaisperäinen miehen etunimi, joka voidaan tulkita kahdella eri tavalla. Hepreaksi El tarkoittaa Jumalaa ja Eli Jumalani. Eliel voidaan siis tulkita joko "Jumalani on Jumala" tai "Jumalani Jumala".  Vanhassa testamentissa mainitaan kahdeksan Eliel-nimistä henkilöä.

Suomessa nimi Eliel on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 3 610 henkilölle. Elielin nimipäivä on ollut vuodesta 2000 lähtien suomen­ruotsalaisen ja on vuodesta 2020 lähtien myös suomen­kielisen kalenterin mukaan 9. huhtikuuta, joka on myös Eliaksen nimipäivä.

Tunnettuja Elielejä 

 Eliel Aspelin-Haapkylä, suomalainen professori, valtioneuvos ja kulttuurintutkija
 Eliel Lagercrantz, suomalainen kielitieteilijä
 Eliel Levón, suomalainen lyseon rehtori
 Eliel Lähteenkorva, suomalainen teknillisen fysiikan professori
 Eliel Mickelsson, suomalainen kansanedustaja (SDP) ja merikapteeni
 Eliel Muoniovaara, suomalainen arkkitehti
 Eliel Saarinen, suomalainen arkkitehti
 Eliel Sjöström, suomenruotsalainen kirjailija 
 Eliel Soisalon-Soininen, suomalainen valtioneuvos, Suomen suuriruhtinaskunnan prokuraattori 1901-1905
 Eliel Sundström, suomalainen karjanjalostaja ja hedelmäpuutarhan viljelijä
 Eliel Vest, suomalainen tietokirjailija
 Eliel Jonathan Warén, suomalainen lääkäri ja lintutieteilijä
 Eliel Wartiainen, suomalainen eräkirjailija
 Eliel Ilmari Wuorinen, suomalainen lääninsihteeri ja kuvernööri

Lähteet

Viitteet

Etunimet
Diablada

Diablada tai ”Danza de Diablos”  () on Andeilla syntynyt perinteinen eteläamerikkalainen tanssi, jolle on ominaista maskeihin ja paholaistyyppisiin asuihin pukeutuneet tanssijat. Diabladassa yhdistyvät espanjalaisen teatteritaiteen ja andikansojen uskonnollisten menojen piirteet kuten Uru-jumala Tiwin (kaivoksissa, järvissä ja joissa oleskeleva suojelusjumala) kunniaksi luotu Llama llama-tanssi sekä aimaralaisten kaivostyöläisten kehittämä rituaali Anchanchu-paholaiselle, jonka henki on läsnä luolissa ja muissa samankaltaisissa paikoissa.

Boliviassa, Chilessä ja Perussa, joissa Diablada on merkittävässä osassa tärkeiden festivaalien yhteydessä omaten näin vahvaa isänmaallista tuntua, tanssin alkuperä on väittelynaihe niin historioitsijoiden kuin vallanpitäjienkin keskuudessa.

Myös muualla, kuten Argentiinassa, Yhdysvalloissa ja Itävallassa on löydettävissä Diabladaksi kutsuttuja tansseja. Esimerkiksi Ecuadorissa toteutetaan Diablada pillareñaksi kutsuttua tanssia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Eteläamerikkalainen tanssi
Vesa Laaksonen

Vesa Laaksonen (1947 – 18. tammikuuta 2013) oli suomalainen toimittaja. Laaksonen oli koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri.

Hän aloitti toimittajan uransa vuonna 1967 Yleisradion Nuorten Radiossa. Vuoden 1971 alusta alkaen hän toimitti viiden vuoden ajan ohjelmia näkövammaisille. Vuonna 1975 hän oli mukana käynnistämässä Yleisradion ensimmäisen paikallisradion (nykyisin maakuntaradion) Ylen aikaisen toimintaa. Laaksonen työskenteli Ylen Aikuisopetustoimituksessa, TV-uutistoimituksessa, Kotimaan Katsauksessa sekä teki useita tv-dokumentteja eri aiheista.

Laaksonen oli työryhmässä, jonka tehtävänä oli pohtia kansalaisjournalismin toteuttamista Yleisradiossa. Tämän työryhmän työn perusteella käynnistyi Kansalaisradio ja Laaksonen toimi useita vuosia sen tuottajana. Vuodesta 1995 lähtien hän toimi Ylen Turun Radiossa maakuntaradion päällikkönä. Hän oli jäsenenä työryhmässä, joka toteutti alueellisen tv-uutiskokeilun aloittamisen.

Hän toimi radio- ja tv-työn opettajana Laajasalon opistossa. Tämän lisäksi hän on veti Yleisradiossa kymmeniä ohjelmantekoon valmistavia kursseja. Laaksonen oli toimittajana erikoistunut lääketieteeseen ja toimi Lääketieteen toimittajien yhdistyksen hallituksen jäsenenä ja puheenjohtajana. Hän oli myös Suomen Tiedetoimittajien Liiton jäsen. Turussa hän toimi Varsinais-Suomen alueellista kehittämistä pohtivan toimikunnan jäsenenä.

Laaksonen oli kahdeksan vuotta Kirkon Tiedotuskeskuksen toimikunnan jäsen. Laaksonen oli monta vuotta Kirkon tiedonvälityspalkintotoimikunnan jäsen ja puheenjohtaja. Laaksonen toimi myös Raision seurakunnan tiedotustoimikunnan jäsenenä.

Lähteet

Suomalaiset toimittajat
Vuonna 1947 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Sahlberg

Sahlberg on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

Asko Sahlberg (s. 1964), kirjailija
Eero Sahlberg (s. 1990), koripalloilija
Elsa Sahlberg, kirjailijanimi Elsa Sarro (1898–1967), kirjailija
Carl Reinhold Sahlberg (1779–1860), luonnontieteilijä
Irja Sahlberg (1904–1972), kansanelämän tutkija ja museovirkamies
Johan Frans Sahlberg (1828–1891), suomalainen pappi ja valtiopäivämies
Johan (John) Reinhold Sahlberg (1845–1920), hyönteistieteilijä
Karl Johan Sahlberg (1865–1941), agronomi ja rakennusmestari
Olavi Sahlberg (1909–2010), arkkitehti
Pasi Sahlberg (s. 1959), suomalaisen koulutuksen asiantuntija ja kirjailija
Pertti Sahlberg, aerobikkaaja
Reinhold Ferdinand Sahlberg (1811–1874), luonnontutkija, museomies, lääkäri ja tilanomistaja
Uunio Saalas, ent. Sahlberg (1882–1969), hyönteistutkija
Konstantin Batjuškov

Konstantin Nikolajevitš Batjuškov (; 29. toukokuuta (J: 18. toukokuuta) 1787 Vologda – 19. heinäkuuta (J: 7. heinäkuuta) 1855 Vologda) oli venäläinen runoilija.

Elämä 
Konstantin Batjuškov kuului vanhaan aatelissukuun. Hän sai koulutuksensa ranskalaisessa ja italialaisessa sisäoppilaitoksessa Pietarissa. Batjuškov työskenteli aluksi kansanvalistusministeriön kanslianhoitajana, mutta vuonna 1807 siirtyi armeijan palvelukseen. Hän oli mukana Suomen sodassa, mutta ei juurikaan joutunut taisteluihin, vaan vietti talven 1808–1809 Vaasassa ja Naantalissa. Myöhemmin Batjuškov osallistui Napoleonin vastaiseen sotaretkeen ja työskenteli vuodesta 1818 lähtien diplomaattina.

Batjuškov alkoi kirjoittaa runoja vuonna 1802. Hänen maailmankuvaansa vaikuttivat 1700-luvun ranskalaiset valistusajattelijat. Batjuškov osallistui Arzamas-kirjallisuuskerhon toimintaan ja tuli tunnetuksi ”kevyen runouden” johtohahmona, joka korosti muodon puhtautta, sujuvuutta ja joustavuutta. Hän ylisti maallisen elämän iloja, ystävyyttä ja rakkautta sekä painotti runoilijan vapautta yhteiskunnan kahleista. Napoleonin sota ja Moskovan hävitys aiheuttivat pettymyksen ja suuntautumisen uskonnollisiin aiheisiin. Tummat sävyt lisääntyivät runoilijan loppuvaiheen tuotannossa. Vuonna 1822 Batjuškov sairastui henkisesti ja vietti elämänsä viimeiset kaksi vuosikymmentä Vologdassa. Sairaus on jälkikäteen arvioitu oireiden perusteella skitsofreniaksi. Batjuškovin aikana sitä ei vielä ollut diagnoosina olemassa.

Batjuškov ja Suomi
Teoksessaan ”Katkelma venäläisen upseerin kirjeestä Suomesta” (1809) Batjuškov kuvaa Suomea ossianimaisen alkukantaisena ja salaperäisenä maana. Eräässä aikaisemmassa runossaan Batjuškov piirtää kuvan ”köyhästä, onnettomasta suomalaisesta”, joka ”heittää reppunsa väsyneiltä olkapäiltään, istuutuu nurkkaan ja pyyhkien kyyneleet rikkinäisellä hihallaan, nakertaa pettuleivän kannikkaa... Voi sitä onnetonta kylmän maan poikaa! Hän tuntee kyllä nälän, sodan ja venäläiset!” 

Batjuškovilla on ollut huomattava vaikutus venäläisen sivistyneistön Suomi-kuvaan. Valentin Kiparskyn mukaan Aleksandr Puškin sai häneltä aiheen runoelman Ruslan ja Ljudmila suomalaisiin tietäjähahmoihin. Kiparsky pitää todennäköisenä, että myös toinen Puškinin tunnettu suomalaisen epiteetti, ”luonnon surullinen poikapuoli” on syntynyt Batjuškovin vaikutuksesta.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Entsiklopedija ”Krugosvet”: Konstantin Batjuškov 
 Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Konstantin Batjuškov 
 Konstantin Batjuškovin teoksia Lib.ru-sivustolla 

Venäläiset runoilijat
Vuonna 1787 syntyneet
Vuonna 1855 kuolleet
Liigacup (naiset)

Liigacup on suomalainen Kansallisen Liigan joukkueille tarkoitettu jalkapallokilpailu, joka pelataan kevättalvella ennen sarjakauden alkua.

Pelijärjestelmä 

Joukkueet jaetaan kahteen lohkoon, joissa pelataan yksinkertainen sarja. Molempien lohkojen kaksi parasta pääsee välieriin, jossa lohkon A voittaja kohtaa lohkon B toiseksi sijoittuneen ja lohkon B voittaja lohkon A toiseksi sijoittuneen. Välierät pelataan yksiosaisena lohkovoittajan kotikentällä. Loppuottelu pelataan samana päivänä miesten liigacupin loppuottelun kanssa.

Loppuottelut

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Liigacup Naisten Liigan sivustolla

Suomen jalkapallocupit
Naisten jalkapallo
Command & Conquer: Tiberian Sun: Firestorm

Command & Conquer: Tiberian Sun: Firestorm on vuonna 2000 julkaistu lisäosa pelille Command & Conquer: Tiberian Sun. Peli jatkaa tarinaa siitä, mihin jäätiin Toisen Tiberiumsodan jälkeen.

Nodin kampanja
Hävittyään Toisen Tiberiumsodan Nodin Veljeskunta oli jakaantunut useisiin osastoihin, jotka kinastelivat siitä, kuka on veljeskunnan johtaja Kanen kuoleman jälkeen. Antonin Slavik päättää aktivoida tekoäly CABALin uudelleen yhdistääkseen veljeskunnan yhdeksi. Pelaajan onnistuttua saamaan CABALin osat GDI:n hallusta, Slavik käynnisti CABALin. CABAL määräsi pelaajan käyttämään Toxin sotilaita ohjaamaan ihmisten avulla Tiberiumolennot GDI:n kimppuun. Tämän jälkeen CABAL määräsi pelaajan surmaamaan mutanttijohtaja Tratoksen ja hakemaan Tacituksen mutanttien käsistä. Sisäpiiri vakuuttuu että CABAL on muuttunut vaaralliseksi ja yrittävät deaktivoida CABALin, mutta CABAL surmaa sisäpiirin johtajat Slavikia lukuun ottamatta. Slavik määrää pelaajan evakuoimaan joukkonsa CABALin lähettyviltä. Tämän jälkeen Slavik määrää pelaajan nappaamaan GDI:n päätietokoneen EVA:n. Slavik muodostaa liiton GDI:n kanssa CABALia vastaan. Nodin joukot tuhoavat ensin CABALin valtavat harvesterarmeijat. Pitkän taistelun jälkeen Nodin ja GDI:n joukot tuhoavat CABALin keskusytimen. Slavikin juhlistaessa voittoa joukkojensa kanssa paljastuu, että CABAL on pitänyt Kanen ruumista elossa kyrogeenisessä kapselilla. CABAL sulauttaa itsensä Kanen mieleen sanoen viimeiset sanansa: "Direktiivimme täytyy asettaa uudelleen".

GDI:n kampanja
Mutanttijohtaja Tratos ilmoittaa tri. Trudeaulle Tacituksen löytymisestä Kanen pyramidista. Matkalla kuitenkin ionimyrsky pudottaa sitä kuljettaneen Kodiak aluksen alas. Pelaaja noutaa Tacituksen Kodiakin hylystä. Tämän jälkeen pelaaja joutuu puolustamaan GDI:n joukkoja tiberiumolennoilta (Visceroid, Tiberian Fiend ja Tiberium Floater). Tämän jälkeen Pelaaja kukistaa neljä siviilikapinajohtajaa rauhoittaakseen mellakoita. Tratoksen kuoleman jälkeen Trudeau ehdottaa kenraali Cortezille CABALin nappaamista Tacituksen tutkimiseksi. CABALin kakkosydin napataan GDI:n haltuun. CABAL lähettää pelaajan hakemaan Tacituksen puuttuvaa osaa. Pelaaja kohtaa kultinlahkon jäseniä ja pappeja ja taistelee heidän kanssaan. Saatuaan Tacituksen kaikki osat, CABAL julistaa sodan GDI:lle. Pelaaja evakuoi Dr Trudeaun ja tuhoaa CABALin kakkosytimen. Tämän jälkeen pelaaja tuhoaa CABALin kyborgikompleksit estääkseen CABALia muuttamasta siviilejä kyborgeiksi. GDI solmii väliaikaisen liiton Nodin kanssa CABALin tuhoamiseksi. Pelaaja onnistuu voittamaan CABALin puolustuksen, mutta CABALilla on vielä salainen ase: valtava Core Defender robotti. Pitkän taistelun jälkeen robotti tuhotaan ja GDI:n joukot tuhoavat CABALin keskusytimen. Trudeau ilmoittaa Cortezille tiedosta, joka koskee Tacitusta. Tietojen perusteella kehitetään laite, jolla Tiberiumin leviämistä voidaan hallita.

Command & Conquer
Westwood Studiosin videopelit
Vuoden 2000 videopelit
Windows-pelit
Sinivuokko-käenkaalityyppi

Sinivuokko-käenkaalityyppi (Hepatica-Oxalis-tyyppi, HeOT) on Suomen metsätyyppiopin mukainen lehtotyyppi. Se on Etelä-Suomen hemiboreaalisella ja eteläboreaalisella vyöhykkeellä tuoreen runsasravinteisen lehdon päätyyppi. Eteläisen Suomen jalopuulehdot ovat usein tätä lehtotyyppiä. 

Sinivuokko-käenkaalityypin lehdon kenttäkerroksen kasvillisuuden tyypillisiä lajeja ovat nimilajien, käenkaalin (Oxalis acetosella) ja sinivuokon (Hepatica nobilis), lisäksi valkovuokko (Anemone nemorosa), keltavuokko (Anemone ranunculoides), mustakonnanmarja (Actaea spicata), kaiheorvokki (Viola selkirkii), lehtokorte (Equisetum pratense), sudenmarja (Paris quadrifolia), lehtoimikkä (Pulmonaria obscura), pysty- ja hentokiurunkannus (Corydalis solida, C. intermedia ), lehtoleinikki (Ranunculus fallax coll.), lehtoarho (Moehringia trinervia), lehto-orvokki (Viola mirabilis), lehtopähkämö (Stachys sylvatica), jänönsalaatti (Mycelis muralis), aitovirna (Vicia sepium), vuohenputki (Aegopodium podagraria), tesma (Milium effusum) ja tammivyöhykkeellä lehtosinijuuri (Mercurialis perennis). Tosin sinivuokko saattaa joskus puuttuakin.

Lähteet 
 Metsäntutkimuslaitos: Metsätyypit, opas kasvupaikkojen luokitteluun
 

Lehto
Dactyl

Dactyl on päävyöhykkeen asteroideihin kuuluvan pikkuplaneetta 243 Idan kuu. Se tunnetaan myös nimellä (243) Ida I. Kuu sai nimensä kreikkalaisen mytologian Dactylien mukaan, jotka olivat Idavuorella asuvia myyttisiä olentoja. Ennen kuin kuu sai nimensä se tunnettiin tunnuksella S/1993 (243) 1. Kuu löytyi Galileo-luotaimen 28. elokuuta 1993 suorittaman Idan ohilennon aikana otetuista kuvista 17. helmikuuta 1994. Dactylin mitat ovat vain 1,6 x 1,4 x 1,2 kilometriä ja sen keskietäisyys Idasta on noin 108 km. Dactyl oli ensimmäinen löydetty asteroidin kuu, muttei ensimmäisenä löydetty kaikista pikkuplaneettojen kuista. Transneptunisen kohteen 134340 Pluto kuu Kharon oli nimittäin löydetty jo vuonna 1978, mutta Plutoa pidettiin planeettana vielä Dactylin löytymisen aikoihin.

Katso myös
Petit-Prince
S/2004 (45) 1
Linus (kuu)
Cleoselene
Romulus (kuu)
Aegis (kuu)

Lähteet 
Satellites and Companions of Minor Planets 
(243) Ida and Dactyl 
Views of the Solar System: Ida and Dactyl 
The satellite of Pluto 
JPL Small-Body Database Browser: 243 Ida  

Päävyöhykkeen asteroidit
Pikkuplaneettojen kuut

en:243 Ida#Moon
Moottoripyöräilyn Espanjan Grand Prix 2010

Espanjan Grand Prix oli kauden 2010 toinen kilpailu. Se ajettiin Circuito Permanente de Jerez'ssä 1.-2. toukokuuta. Kilpailun oli alun perin tarkoitus olla kauden kolmas kisa, mutta edeltävä Japanin Grand Prix siirrettiin lokakuulle Islannin tulivuoren purkauksen takia, joka sekoitti lentoliikenteen.

Tulokset

MotoGP

Pistetilanne

Moto2

Pistetilanne

125c

Lähteet
MotoGP.com

MotoGP-kausi 2010
2010
Vaarala (Rovaniemi)

Vaarala on kylä ja rautatieliikennepaikka Rovaniemellä. Vaarala sijaitsee Kemijoen varrella noin 7 kilometrin päässä kaupungista Kuusamon suuntaan. Toisella puolella Kemijokea sijaitsee Koskenkylä ja Vaaralasta noin 10 kilometriä eteenpäin sijaitsee Oikarainen.

Rovaniemen rautatieliikennepaikat
Moottoripyöräilyn Yhdysvaltain Grand Prix 2010

Yhdysvaltain Grand Prix on kauden yhdeksäs osakilpailu. Se ajettiin Laguna Secassa 24.-25. heinäkuuta.

MotoGP-kausi 2010
Moottoripyöräilyn Australian Grand Prix 2010

Australian Grand Prix oli kauden 2010 16. osakilpailu. Se ajettiin Phillip Island Grand Prix Circuitilla 16.-17. lokakuuta.

MotoGP-kausi 2010
Black Sabbathin diskografia

Tämä on Black Sabbathin diskografia.

Studioalbumit 

The End EP (2016)

Livealbumit

 (Heaven and Hell-nimellä)
 (Heaven and Hell-nimellä)

Kokoelmat

Viralliset kokoelmat

 (kokoelma 1970–1983)

Virallisissa kokoelmissa yhtye ja sen jäsenet / managerit / sen hetkinen levy-yhtiö ovat olleet mukana kokoelman työstämisessä

Tunnetuimpia epävirallisia kokoelmia

 (tuplakokoelma 1970–1975)
 (tuplakokoelma 1970–1987)

 (4 CD:n kokoelma)
 (tuplakokoelma 1970–1983)

Epävirallisissa kokoelmissa mukana tunnetuimmat ja yleisesti Euroopassa tai Pohjois-Amerikassa julkaistut kokoelmat

Singlet

Tribuuttialbumit
 (mukana myös Black Sabbathin jäseniä)
 (mukana myös Black Sabbathin jäseniä)
 (latinankielinen)
 (suomenkielinen)
 (suomenkielinen)
 (suomenkielinen)

VHS- ja DVD-julkaisut

Viralliset julkaisut

 (yhdessä Blue Öyster Cultin kanssa)

 (Heaven and Hell-nimellä)
 (Heaven and Hell-nimellä)

joitain alun perin virallisesti julkaistuja taltiointeja (esim. Never Say Die: Live in 1978 ja Cross Purposes Live) on julkaistu myöhemmin useina epävirallisina bootleg-dvd:inä.

Epävirallisia julkaisuja

Lähteet

Black Sabbath
Diskografiat
Helsingin Allianssi

Helsingin Allianssi oli vuosina 1956–1965 toiminut helsinkiläisten jalkapalloseurojen yhteenliittymä. Seurayhtymässä oli aluksi mukana Helsingin Jalkapalloklubi, Helsingin Palloseura ja Kiffen. HIFK korvasi HPS:n 1959.

Historia 
Seurayhtymä syntyi Aulis Rytkösen ja Kalevi Lehtovirran lomaillessa Suomessa kesällä 1956. Tuolloin ammattilaiset eivät pelanneet maajoukkueessa ja päätettiin järjestää näytösottelu Suomessa vierailulla ollutta IFK Västeråsia vastaan. Ammattilaispelaajien rinnalle koottiin joukkue Helsingin Jalkapalloklubin, Helsingin Palloseuran ja Kiffenin pelaajista. 12–2-voiton ja hyvän taloudellisen menestyksen johdosta seurat päättivät perustaa Helsingin Allianssin. Vuonna 1959 HPS:n tilalle tuli HIFK, sillä HPS rikkoi seurojen välillä ollutta värväyskieltoa. 

Allianssi järjesti lukuisia huippuotteluita olemassaolonsa aikana. Joukkue muodostettiin taustalla olleiden seurojen parhaista pelaajista ja seurat jakoivat taloudellisen riskin. Allianssista muodostui merkittävä tulonlähde yhtymän seuroille. Allianssin vieraana kävivät muun muassa brasilialaiset Fluminense, Canto do Rio, Flamengo ja Vasco da Gama, saksalainen Kaiserslautern sekä englantilaiset Stoke City ja Rotherham. Lisäksi se pelasi useita ruotsalaisia seuroja vastaan ja kohtasi kerran maajoukkueen. 

Toiminta hiipui 1960-luvun alussa ja loppui 1965, kun mielenkiintoisia vastustajia ei enää löytynyt ja HIFK:n sekä Kiffenin joukkueet eivät enää olleet yhtä hyviä kuin ennen.

Kaikkiaan Allianssi pelasi 29 ottelua, joista suurimman osan Helsingissä. Kotiotteluita kävi seuraamassa noin 125 000 katsojaa ja useat otteluista myös televisioitiin.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ylen Elävä arkisto: Brassitaiturit olivat Stadionin vuotuinen nähtävyys

Suomalaiset jalkapalloseurat
Helsinkiläiset urheiluseurat
Vuonna 1956 perustetut urheiluseurat
Spirulina

Spirulina on sinilevien Cyanophyta-kaareen ja sinivihreiden levien Oscillatoriaceae-heimoon kuuluva suku. Siniviherlevät ovat pieniä mikroleviä, jotka viihtyvät alkaalisessa ympäristössä. Spirulina kasvaa luonnonvaraisena subtrooppisissa merissä sekä suolajärvissä kuten Tšadjärvessä ja muinaisessa Texcocojärvessä. Sitä käytetään elintarvikkeena sen ravinteikkuuden ja oletettujen terveysvaikutusten vuoksi.

Käyttö 
Spirulina maxima- ja Spirulina platensis -lajit ovat elintarvikkeeksi kasvatettavia mikroleviä. Spirulinaa myydään kuivattuna ja pakastekuivattuna pillerin, jauheen tai hiutaleiden muodossa. Spirulinaa markkinoidaan superruokana ja terveystuotteena, joka auttaa moniin vaivoihin. Se onkin hyvin ravinteikasta, mutta sen tehosta sairauksien hoidossa ei ole merkittävästi tieteellistä näyttöä. Spirulinaa tulisi myös syödä suuria määriä, jotta siitä saisi riittävät määrät ravinteita.

Kasvissyöjät ja varsinkin vegaanit käyttävät spirulinaa sen rikkaiden ravintoarvojen, erityisesti sen runsaan proteiinimäärän lähteenä tasapainoisessa ruokavaliossa.

Ravintosisältö 
Spirulina on hyvä proteiinin lähde, koska kuivattu spirulina sisältää 60–70 % proteiinia. Spirulina sisältää lisäksi hiilihydraatteja 16–20 % ja rasvoja 2–3 %.

Spirulinassa on runsaasti B-vitamiineja, beetakaroteenia, E-vitamiinia ja gammalinoleenihappoa, joka on välttämätön rasvahappo. Siinä on myös runsaasti mineraaleja kuten mangaania, sinkkiä, kuparia, rautaa ja seleeniä.

Turvallisuus
Spirulinassa voi olla myrkyllisiä mikrokystiinejä tai ympäristömyrkkyjä, joita siihen on tullut vedestä. Ravintolisänä spirulina on kuitenkin länsimaissa turvallinen tuote, koska se kasvatetaan puhtaissa vesialtaissa muun muassa Aasiassa ennen kuin se päättyy myytäväksi tuotteeksi.

Sukuun kuuluvia lajeja 
 Spirulina corakiana
 Spirulina crispum
 Spirulina labyrinthiformis
 Spirulina laxa
 Spirulina laxissima
 Spirulina major
 Spirulina meneghiniana
 Spirulina nordstedtii
 Spirulina princeps
 Spirulina subsalsa
 Spirulina subtilissima
 Spirulina tenerrima
 Spirulina weissii

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Spirulina
Makeanveden levä, spirulina, kuivattu : Ravintoarvot / 100 g , Fineli
ITIS: Spirulina 
AlgaeBase.org: Spirulina 
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Spirulina, taxonomy 

Syanobakteerit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Year of the Black Rainbow

Year of the Black Rainbow on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Coheed and Cambrian viides studioalbumi. Se julkaistiin 13. huhtikuuta 2010.

Historia 

Yhtye aloitti albumin äänitykset kesällä 2009 ja viimeisteli sitä marraskuussa 2009. Claudio Sanchez kertoi, että albumi tulee olemaan todella melodinen.

2. helmikuuta 2010 yhtye ilmoitti, että albumin julkaisupäivä on 13. huhtikuuta 2010. Albumin julkaisee Columbia Records sekä normaalina että deluxe-versiona, joka sisältää 352-sivuisen Year of the Black Rainbow -novellin, jonka on kirjoittanut yhtyeen laulaja Claudio Sanchez ja New York Timesin Peter David. Euroopassa albumin julkaisee Roadrunner Records.

Albumin ovat tuottaneet Atticus Ross (Nine Inch Nails, Jane's Addiction) ja Joe Barresi (Queens of the Stone Age, Tool). Uusi albumi on rumpali Chris Pennien studiodebyytti yhtyeessä, joka on soittanut yhdessä Sanchezin, kitaristi Travis Steverin ja basisti Michael Toddin kanssa vuodesta 2007.

Ensimmäinen kappale joka albumilta julkaistiin on "The Broken", joka esitettiin 9. helmikuuta 2010. 10. maaliskuuta 2010 musiikkivideo kappaleesta "The Broken" julkaistiin MySpacessa.

Ensimmäinen virallinen single albumilta on "Here We Are Juggernaut", joka lisättiin yhtyeen MySpace-sivustolle 4. maaliskuuta 2010 ja myyntiin single tuli 9. maaliskuuta 2010.

Kappaleet

Arviot 
 Allmusic: 
 Sputnikmusic: 
 Rolling Stone:

Aiheesta muualla 
 Year of the Black Rainbow discogs.com -sivustolla

Lähteet 

Vuoden 2010 albumit
Coheed and Cambrian albumit
Joe Barresin tuottamat albumit
Rauhantuomari

Rauhantuomari on eräissä maissa käytetty nimitys maallikkoalituomarista, ei välttämättä lainoppineesta henkilöstä, joka voi arvostettuna kansalaisena yhteisössä nauttimansa luottamuksen ansiosta toimia välittäjänä vähäisempien lainopillisten kiistojen yhteydessä.

Rauhantuomarit valitaan Yhdysvalloissa normaaleilla avoimilla vaaleilla; rauhantuomarin vakanssi on monelle aloittelevalle poliitikolle ponnahduslauta ylemmäs; muissa maissa käytäntö vaihtelee nimittämisestä vaaleihin.

Esimerkiksi Skotlannissa rauhantuomari käsittelee asioita piirioikeudessa yksin tai kolmen tuomarin kanssa yhdessä tuomioistuimen lainoppineen virkamiehen tai oikeudellisen neuvonantajan kanssa.

Yhdysvalloissa joissakin osavaltioissa, kuten Kaliforniassa, rauhantuomari voi toimittaa siviiliavioliittoon vihkimisiä.

Lähteet 

Oikeuslaitos
Oikeusalan ammatit

lb:Friddensgeriicht (Lëtzebuerg)