joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Iisalmen terveyskeskus

Iisalmen terveyskeskus on  Ylä-Savon sote-kuntayhtymän Iisalmen kaupungissa Pohjois-Savossa ylläpitämä julkisen palvelun terveyskeskus. 

Perusterveydenhoidon päivystys ja kiireellinen hoito tarjotaan terveyskeskuksen lähellä sijaitsevassa Iisalmen sairaalassa (Riistakatu 23, Iisalmi). Iisalmen terveyskeskus ja sairaala muodostavat yhdessä Iisalmen terveyskampukseksi kutsutun kokonaisuuden. Terveyskampuksen päivystystoiminnoille rakennetaan uudisrakennus, jonka on suunniteltu valmistuvan vuonna 2021.

Vuonna 1980 valmistuneen, kaksikerroksisen, punatiilisen terveyskeskusrakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Into Pyykkö Ky.

Lähteet

Aiheesta muualla
Sairaanhoitajan/terveyskeskuslääkärin vastaanotto (ylasavonsote.fi)

Iisalmen rakennukset ja rakennelmat
Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Pohjois-Savon sairaanhoitopiiri
Ruosteotsatimali

Ruosteotsatimali (Actinodura egertoni) on pyrstötimaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta.

Koko ja ulkonäkö 
Ruosteotsatimali voi kasvaa noin 23 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruosteotsatimalin pää on väriltään harmaa, mutta päälaki ja otsa ovat punaruskeat. Lajin vatsa, selkä ja siivet ovat harmahtavan ruskeat ja siivissä on mustia raitoja. Pyrstö on pitkä, punaruskea ja mustaraidallinen. Ruosteotsatimalin nokka on väriltään vaalea.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Ruosteotsatimalia tavataan Intiasta ja Nepalista Myanmariin ulottuvalta alueelta. Lajin elinympäristöä ovat kosteat troopiset metsät ja niiden tiheiköt. Se liikkuu useimmiten metsien alakerroksissa, mutta joskus myös latvuskerroksessa. Ruosteotsatimali syö selkärangattomia eläimiä. Lintu rakentaa pesänsä puuhun tai pensaaseen.

Lähteet 

Pyrstötimalit
Spektin diskografia

Rap-artisti Spektin diskografia.

Soolo

Albumit 
 Diktaattorimies (2013), Platinalevy
 Macho Fantastico (2014), Platinalevy
 Rakas Spektistan (2019), 2 X Platinalevy

Singlet 
Sijoitukset Suomen viralliselta singlelistalta.
 Mogausmehuu (mukana Tasis, 2010)
 Teen mitä haluun (mukana Setä Tamu, 2013), 2 X Platinalevy
 Juomalaulu (mukana Tasis, 2013) #7, 6 X Platinalevy
 Vinkkii DJ:lle (2013), Kultalevy
 Macho Fantastico (mukana Tasis, 2014) #1, 3 X Platinalevy
 Scatman (mukana Tasis, 2015), Kultalevy
 Se ei mee niin (mukana Emmi, 2015)
 Flipperi (mukana Miro, 2016), Kultalevy
 Himmee bossi (mukana Vilma Alina, 2016), Kultalevy
 Huomisen huolia (mukana Tasis, 2016), Platinalevy
 Vaikka väkisin (mukana Niila, 2017)
 Juna (mukana Tasis, 2017) #2, 3 X Platinalevy
 Hei me lennetään (mukana Tasis, 2018) #20, Platinalevy
 Forza Italia (2018) #16, Platinalevy
 Rakas Spektistan (mukana Tasis, 2018), Kultalevy
 Pitkä perjantai (2019) #14, Kultalevy
 Ennen ku mä delaan (2019) #10, Platinalevy
 La Vida Lokakuu (mukana Timo Pieni Huijaus, 2019)
 Vain yksi sinä (mukana Titta, 2020), Kultalevy 
 Villi kortti (2020)
 Don Quijote (mukana Nelli, 2021)
 Ay Makarena (Lidl Suomi mukana Spekti, 2021)
 Juo (mukana Tasis, 2021)
Porto (2021)

Musiikkivideot 
 Teen mitä haluun (mukana Setä Tamu, 2013)
 Juomalaulu (mukana Tasis, 2013)
 Vinkkii DJ:lle (2013)
 Macho Fantastico (mukana Tasis, 2014)
 Scatman (mukana Tasis, 2015)
 Se ei mee niin (mukana Emmi, 2015)
 Juna (mukana Tasis, 2017)
 Hei me lennetään (mukana Tasis, 2018)
 Rakas Spektistan (mukana Tasis, 2018)
 Myrkkyä (mukana Ares, Elastinen, Brädi, Uniikki & Timo Pieni Huijaus, 2019)

Trilogia

Albumit 
 Työvoitto (2004)
 Hakattu kivestä 2007 (2014)

Singlet 
Sijoitukset Suomen viralliselta singlelistalta.
 Tämmöst tänään (2003) #7
 Hei! (2004) #5
 Routamaa (2006)
 Saari vai karikko (promo, 2007)

Videot 
 Hei! (2004)

Vierailijana

Diskografiat
Portion Boysin diskografia



EP:t 
 Suomalainen joulu -EP (2021)

Singlet

Vierailut 
 Pasi ja Anssi – Kakkuu Järvellä (2017)
 DJ Oku Luukkainen Feat. Pasi ja Anssi – YsäriBoi (2018)
 DJ Oku Luukkainen Feat. Pasi ja Anssi – Kesälahti (2020)

Lähteet 

Diskografiat
Keski-Savon Jätehuolto

Keski-Savon Jätehuolto liikelaitoskuntayhtymä on viiden keskisavolaisen kunnan yhdessä omistama kunnallinen liikelaitos, joka järjestää jätehuoltopalveluja jäsenkunnissaan. Jäsenkunnat ovat Heinävesi, Joroinen, Juva, Leppävirta ja Varkaus. Liikelaitoskuntayhtymän kotipaikka on Varkaus. Kuntayhtymä huolehti jätelaissa kunnalle säädettyjen jätehuollon tehtävien järjestämisestä jäsenkuntiensa puolesta. 

Keski-Savon Jätehuolto on esimerkiksi järjestänyt kiinteistökohtaisen jätteenkeräyspalvelun, sillä on sekajätteiden aluekeräyspisteverkosto ja kotitalouksien vaarallisten jätteiden vastaanottopisteverkosto. Lisäksi Keski-Savon Jätehuolto esimerkiksi ylläpitää kierrätyskeskus Ekotoria Varkaudessa ja Riikinnevan jätekeskusta Leppävirralla.

Lähteet

Kunnalliset liikelaitokset
Kuntayhtymät
Jätehuoltoyhtiöt
Jätehuolto Suomessa
Varkaus
Joona Kettunen

Joona Kettunen (s. 15. huhtikuuta 2000) on suomalainen pesäpalloilija. Kettunen pelaa Superpesistä JymyJusseissa joiden kanssa hänellä on sopimus kauden 2020 loppuun saakka. Kettusen kasvattajaseura on Seinäjoen Maila-Jussit.

Kettunen pelasi ensimmäisen ottelunsa Superpesiksessä kaudella 2018. 11. heinäkuuta 2020 mennessä Kettunen on pelannut urallaan 19 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja yhden tavallisen juoksun, tuonut kaksi juoksua ja kerännyt 23 kärkilyöntiä. Kettunen on pelannut urallaan kolme Superpesiksen pudotuspeliottelua. Näissä hän on kerännyt kaksi kärkilyöntiä.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Nuclear Regulatory Commission

Nuclear Regulatory Commission (NRC) on viranomainen, joka valvoo ydinvoiman ja radioaktiivisten aineiden siviilikäyttöä Yhdysvalloissa. NRC perustettiin vuonna 1974, kun Yhdysvaltain atomienergiakomissio (AEC) jaettiin kahteen osaan. Toisesta osasta tuli Department of Energy (DOE). NRC aloitti toimintansa 19. tammikuuta 1975.

NRC valvoo ydinreaktoreita, radioaktiivisten materiaalien käyttöä terveydenhuollossa, teollisuudessa ja tutkimuksessa, sekä ydinjätehuoltoa. NRC laatii turvallisuusmääräykset, joita näiden alojen täytyy noudattaa, sekä myöntää niille toimintaluvat. NRC:n toimialaan eivät kuulu ydinaseet eivätkä sotilaskäytössä olevat ydinreaktorit. Se ei myöskään valvo röntgensäteilyn käyttöä.

NRC:tä johtaa viisi komissaaria, jotka Yhdysvaltain presidentti nimittää viideksi vuodeksi kerrallaan. Komissaarien toimikaudet on porrastettu niin, että yksi komissaari vaihtuu joka vuosi. Enintään kolme komissaaria voi kuulua samaan poliittiseen puolueeseen. Presidentti nimittää yhden komissaareista puheenjohtajaksi.

NRC:llä on noin 3 000 työntekijää. Sen pääkonttori sijaitsee Marylandissa. Lisäksi NRC:llä on neljä aluetoimistoa Pennsylvaniassa, Georgiassa, Illinoisissa ja Texasissa sekä vähintään kaksi tarkastajaa jokaisella ydinvoimalaitoksella.

Vuonna 2020 NRC:n budjetti oli 856 miljoonaa dollaria. Tästä summasta 728 miljoonaa dollaria se laskutti luvanhaltijoilta eli ydinvoimaa ja radioaktiivisia materiaaleja käyttäviltä yrityksiltä. 128 miljoonaa dollaria NRC sai Yhdysvaltain liittovaltion budjetista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltain valtion virastot
Ydinvoima
Turvallisuus
Väiski Syväoja

Väiski Syväoja on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti saippuasarjan Salatut elämät Tuuliranta-spin-offista, jossa hän oli mukana molemmilla kausilla.

Suomalaiset näyttelijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Pieksämäen sosiaali- ja terveyspalvelukeskus

Pieksämäen sosiaali- ja terveyspalvelukeskus (eli Pieksämäen terveyskeskus ja Pieksämäen sairaala) on Pieksämäen kantakaupungissa, Pieksäjärven etelärannalla sijaitseva ja toimiva sosiaali- ja terveyskeskus, jonka palvelut tuottaa Pieksämäen kaupungin perusturva.

Terveyskeskuksen kiirevastaanotto palvelee päivittäin kello 8-21.30 (Sairaalantie 14, Pieksämäki). Muina aikoina päivystyspalveluita tarjoaa Mikkelin keskussairaalan yhteispäivystys (Porrassalmenkatu 35, Mikkeli). Se on osa usean kunnan yhteisen Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Essoten palveluja. Pieksämäki kuuluu erikoissairaanhoidossa Essoten piiriin. 

Terveyskeskuksen laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB), jonka osaomistaja Essote on.

Lähteet

Aiheesta muualla
Essote - sairaaloiden ja hyvinvointikeskusten osoitteet ja kartat (essote.fi)

Pieksämäen rakennukset ja rakennelmat
Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä
Yuriko Koike

Yuriko Koike (, s. 15. heinäkuuta 1952) on japanilainen oikeistopoliitikko, joka on toiminut Tokion kuvernöörinä vuodesta 2016.

Koike on opiskellut sosiologiaa ja arabiaa Egyptissä Kairon amerikkalaisessa yliopistossa ja Kairon yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1976. Hän tuli tunnetuksi työskennellessään vuodesta 1979 Nippon TV -televisiokanavan uutisankkurina. Koike valittiin Japanin ylähuoneeseen Uusi Japani -puolueen edustajana 1992 ja alahuoneeseen seuraavana vuonna. Hän vaihtoi puoluetta useita kertoja ennen liittymistään liberaalidemokraattiseen puolueeseen (LDP). Koike toimi vuosina 2003–2006 Jun’ichirō Koizumin hallituksen ympäristöministerinä ja vuonna 2007 Shinzō Aben hallituksen puolustusministerinä. Hän erosi hallituksesta ottaen vastuun laivaston tietovuodosta. Hän pyrki vuonna 2008 LDP:n puheenjohtajaksi, mutta hävisi Tarō Asōlle.

Koike valittiin vuonna 2016 ensimmäisenä naisena Tokion kuvernööriksi. Hän kävi vaaleihin ilman puolueensa tukea, voittaen LDP:n virallisen ehdokkaan Hiroya Masudan. Kuvernööriksi tultuaan Koike aikoi perustaa oman puolueen haastaakseen pääministeri Aben, mutta hanke kariutui. Koiken oli tarkoitus emännöidä vuoden 2020 kesäolympialaisia Tokiossa, mutta ne on jouduttu siirtämään vuodelle 2021 maailmanlaajuisen koronaviruspandemian vuoksi. Koike on saanut Japanissa paljon myönteistä julkisuutta koronaviruspandemian onnistuneesta hallitsemisesta, ja hänet valittiin heinäkuussa 2020 toiselle kuvernöörikaudelle ylivoimaisella kannatuksella. Hän sai 60 prosenttia äänistä seuraavaksi suosituimman ehdokkaan saadessa 14 prosenttia.

Lähteet

Aiheesta muualla

Japanin ministerit
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Pohjois-Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä

Pohjois-Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä (Siun sote) on 13 kunnan yhteisesti omistama kuntayhtymä, joka vastaa julkisten sosiaali- ja terveydenhuollon palvelujen järjestämisestä jäsenkuntiensa alueella.  

Kunta-yhtymän päätoimialoja ovat ikäihmisten palvelut, terveys- ja sairaanhoitopalvelut sekä perhe- ja sosiaalipalvelut. Siun sote -konserniin kuuluvat myös Pohjois-Karjalan ympäristöterveys sekä Pohjois-Karjalan pelastuslaitos. 

Konsernin kotipaikka on Joensuu. Vuoden 2017 alussa toimintansa aloittaneen kuntayhtymän palveluksessa on noin 7 800 työntekijää. Jäsenkuntien alueella asuu noin 166 400 ihmistä. 

Toimitusjohtajana toimii Ilkka Pirskanen. Hallintojohtaja on Ilkka Naukkarinen, henkilöstöjohtaja on Johanna Bjerregård Madsen ja talousjohtaja on Ismo Rouvinen.  Hallintoylilääkärinä toimii Petri Kivinen.

Jäsenkunnat

Sairaalat

Terveyskeskukset ja -asemat

Kussakin Siun soten jäsenkunnassa on yksi tai useampi terveysasema. Usean terveysaseman yhteydessä toimii terveyskeskussairaalaksi tai hoitosoluksi kutsuttu osa (aiemmalta nimeltään vuodeosasto), jossa tutkitaan, hoidetaan ja kuntoutetaan pitempää seurantaa tai toipumista vaativia potilaita. Niissä hoidetaan myös parantumattomasti sairaita ihmisiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Siun sote:n verkkosivut
Mazda MX-30

Mazda MX-30 on Mazdan vuodesta 2020 lähtien valmistama crossover-tyyppinen sähköautomalli. Se esiteltiin Tokion autonäyttelyssä lokakuussa 2019.

Vuoden 2020 Euro NCAP -kolaritestistä MX-30 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

MX-30 pohjautuu samaan perusrakenteeseen kuin polttomoottorimalli CX-30, mutta siihen on tehty sähköautokäyttöön tarvittavia rakennemuutoksia. Auton erikoisuutena on lyhyet takaovet, jotka on saranoitu takareunastaan. Takaoven voi avata vasta, kun etuovi on avattu. Ratkaisu on samanlainen kuin Mazda RX-8 -urheiluautomallissa. Sähköisen voimalinjan muodostavat 35,5 kilowattitunnin akku ja 105 kilowatin tehoinen sähkömoottori. Suurin toimintamatka on 200 kilometriä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

MX-30
Sähköautot
J-segmentin autot
2020-luvun autot
Lux Æterna

Lux Æterna on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Gaspar Noé. Se on metafiktiivinen draama, jossa Charlotte Gainsbourg ja Béatrice Dalle esiintyvät omina itseinään tekemässä elokuvaa noidista.

Lux Æterna sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 2019.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2019 ranskalaiset elokuvat
Ranskalaiset draamaelokuvat
Carl Henrik Rosenius

Carl Henrik Rosenius (24. elokuuta 1794 Viipuri – 6. tammikuuta 1855 Viipuri) oli suomalainen kauppaneuvos ja viipurilaisen kauppahuone Rosenius & Sesemannin perustaja ja johtaja. Rosenius & Sesemann oli 1800-luvulla yksi kolmesta merkittävästä viipurilaisesta kauppahuoneesta Hackman & Co:n ja Paul Wahl & Co:n ohella.

Roseniuksen vanhemmat olivat kauppias Johan Henrik Rosenius ja Agatha Johanna Giös. Hän toimi kauppakirjanpitäjänä ja oli 1820-luvulta alkaen Tanskan konsulina Viipurissa toimineen Johan Ignatiuksen (1749–1831) luottomiehenä. Rosenius vannoi porvarisvalan vuonna 1828 ja samana vuonna hän perusti Rosenius & Sesemannin kauppahuoneen yhdessä Carl Sesemannin (1797–1865) kanssa. Kauppahuone harjoitti vähittäis- jA tukkukauppaa erikoistuen erityisesti vilja-, suola- ja sahatavarakauppaan. Vuonna 1840 kauppahuone omisti yhden fregatin ja yhden parkin. Vilja ostettiin Pietarista ja sitä myytiin sekä yksityisille että valtiolle.

Kauppahuone omisti Karttulan Savikosken sahan, Joroisten Liunan sahan, Mikkelin Läsäkosken sahan, Juvan Siikakosken sahan sekä Heinävedellä Kerman sahan ja Kytöojan sahan. Rosenius & Sesemann oli 1830- ja 1840-luvulta alkaen Hackman & Co:n rinnalla merkittävä sahatavaran viejä viennin kohdistuessa etupäässä Englantiin ja Ranskaan. 1850-luvulla Paul Wahl & Co nousi sahatavaran viejänä näiden kauppahuoneiden rinnalle. 

Rosenius sai kauppaneuvoksen arvon 1837 ja hänestä tuli Tanskan konsuli Viipurissa vuonna 1831 Johan Ignatiuksen kuoltua. Hän oli Viipurin kaupunginvanhimpien jäsenenä ja oli 1840-luvulla jäsenenä Saimaan kanavan rakennuskomiteassa ja talouskomiteassa. Krimin sodan aikana kauppahuoneet Rosenius & Sesemann ja  Hackman & Co luovuttivat 1854 yhteisesti omistamansa höyryalus Viborgin laivaston käyttöön vuokraa vastaan, vuokratulot ohjattiin sodassa invalidisoituneiden matruusien tukemiseen. Carl Roseniuksen vanhemman  kuoltua 1855 kauppahuoneen johtoon tuli hänen poikansa Carl Rosenius. Kauppahuone toimi aina vuonna 1885 tapahtuneeseen konkurssiin saakka.

Carl Henrik Rosenius oli naimisissa vuodesta 1828 Anna Schröderin kanssa.

Lähteet 

Suomalaiset kauppiaat
Suomalaiset laivanvarustajat
Kauppaneuvokset
Vuonna 1794 syntyneet
Vuonna 1855 kuolleet
Rafał Trzaskowski

Rafał Kazimierz Trzaskowski (s. 17. tammikuuta 1972 Varsova) on puolalainen poliitikko ja Varsovan nykyinen pormestari.

Hän toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2009-2013, hallinto- ja digitointiministerinä vuosina 2013-2014 sekä varaulkoministerinä vuosina 2014-2015. Hänet valittiin kansanedustajaksi Sejmiin vuonna 2015. Vuoden 2018 Puolan paikallisvaaleissa Trzaskowski valittiin Kansalaisfoorumin ehdokkaana Varsovan pormestariksi.

Trzaskowski asettui Kansalaisfoorumin ehdokkaaksi vuoden 2020 presidentinvaaleihin ja sai ensimmäisellä kierroksella toiseksi eniten ääniä. Täten hän eteni toiselle kierrokselle istuvan presidentin Andrzej Dudan vastaehdokkaaksi, mutta hävisi saaden noin 48,8 prosenttia äänistä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Puolalaiset poliitikot
Pormestarit
Liperin terveysasema

Liperin terveysasema on pohjoiskarjalaisessa Liperin kunnassa toimiva julkisen palvelun terveysasema. Palvelujen tuottamisesta vastaa Pohjois-Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä (Siun sote). 

Liperin aiempi yksikerroksinen, tasakattoinen, punatiiliverhoiltu betonirunkoinen terveysasemarakennus oli vuodelta 1978. Vuonna 2012 se todettiin korjauskelvottomaksi, muun muassa rakenteet synnyttivät sisäilmaongelmia henkilöstölle. Tilalle rakennettiin vuonna 2015 valmistunut uusi terveysasemarakennus.

Terveysasema on avoinna arkisin kello 8-16. Muulloin Liperistä voi hakeutua kiireellistä hoitoa tarvitessaan Pohjois-Karjalan keskussairaalan yhteispäivystykseen Joensuussa (Tikkamäentie 16, J2-talon katutaso).

Lähteet

Aiheesta muualla
Liperin terveysasema (suomi.fi)

Liperin rakennukset ja rakennelmat
Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Pohjois-Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä
Karl Adolf Hellén

Karl Adolf Hellén, vuodesta 1881 aateloituna af Hellén (1. marraskuuta 1823 Sahalahti – 27. lokakuuta 1881 Pietari) oli suomalainen juristi, Suomen passitoimiston päällikkö Pietarissa ja todellinen valtioneuvos.

Hellénin vanhemmat olivat Ulvilan kirkkoherra, teologian tohtori, valtiopäivämies Herman Hellén (1797–1871) ja Margareta Sofia Sacklén. Hän kävi Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1843. Hellén suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1851 ja suuremman kameraalitutkinnon 1852. Hän sai matkastipendin Venäjälle 1847–1850.

Hellén oli kenraalikuvernöörinkanslian ylimääräisenä virkamiehenä vuodesta 1850, Suomen senaatin ylimääräisenä kopistina 1852, kenraalikuvernöörinkanslian kopistina vuodesta 1852 ja Suomen kansalaisten oikeudenkäyntiavustajana Pietarissa vuodesta 1853. Hän toimi keisarin kanslian ja Suomen valtiosihteerinviraston kirjaajana vuodesta 1855, apulaistoimitussihteerinä vuodesta 1857 sekä toisena toimitussihteerinä vuodesta 1862. Hänestä tuli Suomen passitoimiston päällikkö 1866. Hellén toimi myös yliopiston vt. kanslerinsihteerinä 1856–1857 ja 1868–1880. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1870 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1874. Hellén aateloitiin 1881. Hän kuoli Pietarissa 1881 ja hänet haudattiin Anjalaan.

Karl Adolf Hellén oli naimisissa vuodesta 1855 Katarina Emilia Grönfeldtin (k. 1906) kanssa. Heidän poikansa Harald August af Hellén (1863–1916) oli Suomen senaatin oikeusosaston esittelijäsihteeri ja valtiopäivämies. Tytär Hedvig Elisabeth Antell oli kirjallisuuden ruotsintaja.

Lähteet 

Suomalaiset juristit
Suomalaiset virkamiehet
Suomalaiset aateliset
Pietarinsuomalaiset
Vuonna 1823 syntyneet
Vuonna 1881 kuolleet
Mustafa Al-Kadhimi

Mustafa Al-Kadhimi (arab. مصطفى الكاظمي) (s. 1967 Bagdad) on irakilainen poliitikko ja virkamies, joka on toiminut Irakin pääministerinä 7. toukokuuta 2020 alkaen. Hänet tunnetaan sovittelevasta ja neutraalisuuteen pyrkivästä ulkopolitiikastaan, joka pyrkii hyviin väleihin Yhdysvaltain että Iranin kanssa. Hän on luvannut kitkeä korruptiota, taata että kaikki maassa olevat aseet pysyvät valtiolla ja saattaa vastuuseen ne, jotka antoivat käskyn tappaa mielenosoittajia vuoden 2019 mielenosoituksissa. Lisäksi Al-Kadhimi on luvannut järjestää ennenaikaiset parlamenttivaalit ja saattaa läpi budjettilain, joka antaisi apua maan taloudelle.

Elämä 
Al-Kadhimi syntyi vuonna 1967 Irakin pääkaupungissa Bagdadissa. Hänen syntymänimensä oli Mustafa Abdellatif Mshatat. Al-Kadhimi opiskeli yliopistossa lakia ja suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon. Opiskeluvuosiensa jälkeen Al-Kadhimi työskenteli journalistina, jolloin hän myös muutti sukunimensä Al-Kadhimiksi. Al-Kadhimi vastusti äänekkäästi Saddam Husseinia ja asui sen vuoksi vuodet 1985–2003 ulkomailla ensin Iranissa ja myöhemmin Ranskassa ja Isossa-Britanniassa. Palatessaan Irakiin vuonna 2003 Al-Kadhimi perusti Iraqi Media Network -nimisen uutistoimiston ja Iraq Memory Foundation -organisaation, joka tutki Husseinin hallinnon rikoksia ja ihmisoikeusrikkomuksia. Hän on lisäksi toiminut Irakin Newsweek-lehden päätoimittajana 2010–2013 ja kirjoittanut mielipidekirjoituksia yhdysvaltalaiselle Al-Monitor-lehdelle. Vuonna 2016 Al-Kadhimi nimitettiin Irakin kansallisen tiedustelupalvelun johtajaksi. Hänen vuoteen 2020 asti kestäneellä johtokaudellaan Irak ja muut maat onnistuivat saavuttamaan merkittäviä voittoja Isisiä vastaan.

Lähteet 

Irakilaiset poliitikot
Irakin pääministerit
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Irakilaiset henkilöt
Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri

Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri eli virallisesti Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä (lyhennys Eksote) on yhdeksän eteläkarjalaisen kunnan yhteisesti omistama kuntayhtymä, joka vastaa julkisten sosiaali- ja terveydenhuollon palvelujen järjestämisestä jäsenkuntiensa alueella. Kuntayhtymän alueella asuu noin 129 000 ihmistä.

Kuntayhtymän kotipaikka on Lappeenranta.  Vuoden 2019 lopussa kuntayhtymän palveluksessa oli yhteensä 5 179 henkilöä, joista määräaikaisia oli 1 074 henkilöä. Vakituisten työntekijöiden osuus oli 79 prosenttia. Eksotessa tehtiin vuonna 2019 yhteensä 4 917 henkilötyövuotta. Eksoten toimintakulut olivat 524 miljoonaa euroa ja tilikauden alijäämä 1,2 miljoonaa euroa (2019).

Jäsenkunnat

Hallinto 
Eksotessa ylintä päätösvaltaa käyttää valtuusto, joka vastaa Eksoten strategisesta johtamisesta. Jäsenkuntien kunnanvaltuustot valitsevat jäsenet myös Eksoten valtuustoon toimikautensa ajaksi.

Eksoten valtuusto valitsee toimitusjohtajan, joka vastaa sen operatiivisesta johtamisesta. Eksoten toimitusjohtaja on Timo Saksela.

Sairaalat

Terveysasemat
Kussakin Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiirin jäsenkunnassa on yksi tai useampi terveysasema. Usean terveysaseman yhteydessä toimii vuodeosasto, jossa tutkitaan, hoidetaan ja kuntoutetaan lyhytaikaishoidossa seurantaa tai toipumista vaativia potilaita.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Eksoten verkkosivut
 Sairaanhoitopiirien yhteystiedot (kuntaliitto.fi)
Carl Emil Carlström

Carl Emil Carlström, sukunimi alkuaan Procopé (14. maaliskuuta 1818 Hämeenlinna – 19. lokakuuta 1889 Kristiinankaupunki) oli suomalainen Kristiinankaupungissa vaikuttanut kauppias, laivanvarustaja ja kauppaneuvos.

Carlströmin äiti oli taloudenhoitaja Maria Eleonora Procopé. Carl Emil tuli Kristiinankaupunkiin kauppa-apulaiseksi ja kirjanpitäjäksi vuonna 1836 ja aloitti itsenäisenä kauppiaana kaupungissa 1840-luvun alussa. Hän hankki pieniä omistusosuuksia useista purjealuksista, oli mukana 1850 Turussa perustetun Suomen Merivakuutusyhdistyksen toiminnassa ja toimi useiden venäläisten ja ruotsalaisten meri- ja palovakuutusyhtiöiden asiamiehenä.

Carlström rakennutti yhdessä Otto Wendelinin ja Erik Töttermanin kanssa Krimin sodan jälkeen 1850- ja 1860-luvulla useita suuria puisia purjelaivoja. Vuonna 1875 valmistui Kristiinankaupungissa Carlströmin ja Töttermanin rakennuttama 413 lästin puinen parkkilaiva Alma.  1880-luvun lopulla Carlström omisti kolmanneksen Kristiinankaupungin laivatonnistosta. Hän oli mukana perustamassa Österbottniska Ångfartygs Ab -varustamoa joka liikennöi höyrylaivoilla Pohjanlahden satamien, Turun, Helsingin ja Pietarin välillä 1850-luvun lopulta aina 1870-luvun lopulle. Vuonna 1873 hän oli mukana perustamassa Wasa–Nordsjö Ångbåts Ab-varustamoa, joka liikennöi Itämeren eteläosien satamien ja Pohjanmeren välillä.

Carlström oli osakkaana 1872 perustetussa Kristiinankaupungin paloviinanpolttimossa ja hän perusti 1872 Erik Töttermanin kanssa Kristiinankaupunkiin höyrysahan. Carlström osti sitten vielä Myllykosken vesisahan Karvialta ja vuonna 1876 hänestä tuli Vaasan Höyrymylly Oy:n suurin yksittäinen omistaja. Hän ylläpiti tiiviitä liikesuhteita Tukholmaan ja Pietariin sekä Saksaan.

Carlström sai kauppaneuvoksen arvon 1877 ja hänet nimitettiin ensin Lyypekin ja myöhemmin Saksan konsuliksi Kristiinankaupunkiin. Hän tuki taloudellisesti muun muassa Vaasan lukiota, Kristiinankaupungin ja läheisen maaseudun kansakouluja, Kristiinankaupungin yksityistä ruotsinkielistä tyttökoulua, Kristiinankaupungin vapaapalokuntaa sekä ruotsinkielisten kansakoulunopettajien ja vanhenevien naispalvelijoiden eläkekassoja. Katovuosina hän jakoi myös viljaa köyhille ja avusti Punaista Ristia vuosien 1877–1878 Venäjän-Turkin sodan aikana. 1880-luvulla hän ilmoitti tukevansa myös rautatien rakentamista Pohjanmaan radalta Kristiinankaupunkiin, tämä hanke ei kuitenkaan toteutunut hänen elinaikanaan.

Carl Emil Carlström oli naimisissa 1843–1887 Maria Carolina Hällin kanssa. Heidän poikansa oli isänsä liikettä jatkanut kauppaneuvos, laivanvarustaja, kauppias ja valtiopäivämies Carl Alfred Carlström.

Lähteet 

Suomalaiset kauppiaat
Suomalaiset laivanvarustajat
Kauppaneuvokset
Vuonna 1818 syntyneet
Vuonna 1889 kuolleet
Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä

Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä eli Kainuun sote on seitsemän kainuulaisen kunnan yhteisesti omistama kuntayhtymä, joka tuottaa kaikki julkiset sosiaali- ja terveyspalvelut jäsenkuntiensa alueella. Lisäksi yksi kunta (*) on kuntayhtymän osajäsen.  

Kuntayhtymän kotipaikka on Kajaanin kaupunki. Kainuun soten palveluksessa on yhteensä noin 3 700 henkilöä, ja kuntayhtymä on Kainuun maakunnan suurin työnantaja.

Jäsenkunnat

Sairaalat

Terveyskeskukset ja -asemat

Kussakin Kainuun sosiaali- ja terveyspiirin jäsenkunnassa on yksi tai useampi terveysasema. Usean terveysaseman yhteydessä toimii terveyskeskussairaala (vuodeosasto), jossa tutkitaan, hoidetaan ja kuntoutetaan lyhytaikaishoidossa seurantaa tai toipumista vaativia potilaita. Vuonna 2021 Kajaanin, Sotkamon, Kuhmon ja Suomussalmen terveyskeskussairaaloissa oli yhteensä noin 100 sairaspaikkaa.
Kajaanissa osa pääterveysasemaa muutti jo syksyllä 2020 keskussairaalan uudisrakennukseen perustettuun  Kajaanin yleislääketieteen poliklinikalle.
(taulukointi kesken, mm. koordinaatteja tuonnempana)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kainuun soten verkkosivut
 Sairaanhoitopiirien yhteystiedot (kuntaliitto.fi)
Puumalan hyvinvointiasema

Puumalan hyvinvointiasema on Puumalan kirkonkylällä toimiva kunnallinen sosiaali- ja terveysasema. Vuoden 2017 alusta Puumalan terveys- ja sosiaalipalveluiden toteuttamisesta on vastannut usean kunnan yhteisen Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Essote. Heti vuonna 2017 Essote vähensi terveysaseman palveluja, esimerkiksi supistamalla lääkärin vastaanottoaikoja Puumalassa. 

Puumalan osin kaksikerroksinen, tiilirunkoinen terveysasemarakennus on alkujaan vuodelta 1974. Terveysasemaa kunnostettu esimerkiksi peruskorjauksella 2010-luvun alkupuolella.

Terveysaseman laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB), jonka osaomistaja Essote on.

Etelä-Savossa terveysaseman sijaan vuodesta 2017 käytetty hyvinvointiasema-nimitys on herättänyt keskustelua. Esimerkiksi kielen ymmärrettävyyden kannalta ilmaisua on pidetty harhaanjohtavana ja jopa hallintolain vastaisena. Kielellisesti selkeämpää on kutsua toimipistettä edelleen Puumalan sosiaali- ja terveysasemaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla
Essote - sairaaloiden ja hyvinvointikeskusten osoitteet ja kartat (essote.fi)

Puumalan rakennukset ja rakennelmat
Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä
Felix Petyrek

Felix Petyrek (14. toukokuuta 1892 Brno – 1. joulukuuta 1951) oli itävaltalainen säveltäjä.

Petyrek varttui Wienissä ja sai varhaista musiikkikasvatusta August-isältään, joka oli urkuri. Petyrek opiskeli sittemmin Wienin musiikkiakatemiassa pianonsoittoa Leopold Godowskyn ja Emil von Sauerin sekä sävellystä Franz Schrekerin johdolla. Hän suoritti opintoja myös Wienin yliopiston filosofian laitoksella opettajanaan Guido Adler. Vuosina 1915–18 Petyrek suoritti asepalvelusta, jonka aikana toimi sotavankien vartijana ja keräili samalla kansanlauluja Itä-Euroopan eri traditioiden piiristä. Näitä julkaisi Universal Edition. Petyrek valmistui opinnoistaan kunniamaininnoin vuonna 1919 ja pääsi tämän jälkeen Mozarteumin opettajaksi Salzburgiin.

Vuonna 1921 Petyrek muutti Berliiniin. Myöhemmin hän asui myös Arlesheimissa (Sveitsi) ja Abbaziassa (nykyinen Opatija, Kroatia). Abbaziassa ja Salzburgissa Petyrek alkoi järjestää pianon ja sävellyksen kesäkursseja. Näiden merkeissä Petyrek tapasi Loris Margaritiksen, jonka kanssa ystävystyi. Vuoteen 1926 saakka Petyrek järjesti myös monia konsertteja Saksassa, jossa hänet yhdistettiin avantgardeliikkeeseen. Kesällä 1926 Petyrek sai kutsun opettamaan pianoa ja sävellystä Ateenan konservatorioon. Seuraavien vuosien aikana hän järjesti Dimitri Mitropouloksen kanssa lukuisia konsertteja Ateenassa ja Salzburgissa. Kreikasta palattuaan Petyrek opetti vuosina 1930–1950 Stuttgartissa, Leipzigissä ja Wienissä. Vuonna 1950 hänelle myönnettiin Itävallan musiikin valtionpalkinto.

Petyrekin tuotantoon kuuluu esimerkiksi pianoteoksia sekä kamari-, vokaali- ja näyttämömusiikkia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 IMSLP: nuotteja

Itävaltalaiset säveltäjät
Vuonna 1892 syntyneet
Vuonna 1951 kuolleet
Axel Lundegård

Axel Wilhelm Lundegård (1861–1930) oli ruotsalainen kirjailija. Läheinen ystävyysliitto ja kirjallinen yhteistyö Viktoria Benedictssonin kanssa oli tärkeä tekijä hänen kirjallisessa kehityksessään. Benedictssonin kuoleman jälkeen Lundegård julkaisi hänen elämäkertansa Viktoria Benedictsson (1890) sekä myöhemmin romantisoidun kuvauksen hänen elämästään (Elsa Finne, 1902).

Lundegårdin runsaasta tuotannosta muita esimerkkejä ovat romaanit Röde prinsen (1889), La mouche, kuvaus kuolevasta Heinestä (1891), Titania (I–II, 1892), Stormfågeln (1893), Tannhäuser (I–II, 1895), Asra (1898). Myöhemmin hän liikkui etupäässä historiallisen romaanin alalla ja kirjoitti useita värikkäitä ja eloisia kuvauksia, kuten Struensee (I–III, 1898–1900). Drottning Margareta (I–II, 1905–1906), Drottning Filippa (1907) sekä Drottning Cilla (1910).

Tuotteliaisuutensa runsauden vuoksi Lundegård usein toistaa itseään; hänen henkilökuvauksensa on sattuvaa. mutta harvoin syvällistä, hänen sanontansa huoliteltua, mutta jossain määrin sovinnaista.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1861 syntyneet
Vuonna 1930 kuolleet
Roger Stone

Roger Jason Stone (s. 27. elokuuta 1952 Norwalk, Connecticut) on yhdysvaltalainen poliittinen vaikuttaja ja presidentti Donald Trumpin entinen neuvonantaja. Helmikuussa 2020 hän sai kolmen vuoden ja neljän kuukauden pituisen vankeusrangaistuksen valehtelusta Yhdysvaltain edustajainhuoneen komitealle, joka selvitti Venäjän sekaantumista Yhdysvaltain presidentinvaaleihin vuonna 2016. Trump lievensi Stonen tuomiota heinäkuussa 2020, eikä Stone joutunut vankilaan. Joulukuussa Trump armahti Stonen.

Stone on aiemmin toiminut avustajana Richard Nixonin, Ronald Reaganin, Bob Dolen sekä Jack Kempin kampanjoissa. 1990-luvulla hän toimi Trumpin omistamien kasinoiden lobbarina Washingtonissa ja ehdotti Trumpille presidenttiehdokkuutta vuonna 1998. Stonesta kertova dokumenttielokuva Get Me Roger Stone on katsottavissa Netflix-tilausvideopalvelussa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset henkilöt
Yhteiskunnalliset vaikuttajat
Salaliittoteoreetikot
Watergate-skandaali
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Muuruveden kotiseutumuseo

Muuruveden kotiseutumuseo on Kuopion Muuruveden pitäjän kirkonkylällä, Muuruveden kirkon naapurustossa sijaitseva kotiseutumuseo. Museota ylläpitää Muuruveden kotiseutuyhdistys. Museo esittelee Muuruveden historiaa esinein ja valokuvin. Nähtävillä on lisäksi muun muassa talonpoikaisesineistöä, suutarin työkaluja, tuohiesineitä ja maatalouden koneita ja käsityökaluja. 
 
Muuruveden kirkon pysäköintialueen (Kustilankuja 2) länsipuolella sijaitsevan museorakennuksen etupihalla on muutamia muistokiviä ja -laattoja pitäjän merkkihenkilöistä. Esimerkkinä mainittakoon runonlaulaja Lauri Väänäsen ja kansanrunoilija, valtiopäivämies Pietari Väänäsen yhteismuistomerkki.

Lähteet 

Kuopion museot
Muuruvesi
Suomen kotiseutumuseot
Pierre Hébert

Pierre Hébert (1804 Villabé - 1869 Pariisi) oli ranskalainen kuvanveistäjä. Hänen pojastaan Pierre-Eugène-Emile Héberistä  tuli myös kuvanveistäjä ja hänen tyttärestään Hélène Bertaux ´sta tuli kuvanveistäjä sekä naisten oikeuksien puolustaja.

Lisää aiheesta 
 https://catalogue.bnf.fr/ark:/12148/cb16561744w
 https://agorha.inha.fr/inhaprod/ark:/54721/002133585

 Ranskalaiset kuvanveistäjät
 Vuonna 1804 syntyneet
 Vuonna 1869 kuolleet
Naima

Naima on Vanhasta testamentista peräisin oleva naisen etunimi, joka tarkoittaa heprean kielessä ’onnellista’, ’herttaista’ ja ’suloista’. Nimen rinnakkaismuotoja ovat Naimi, Naema ja Naemi. Nykyisessä raamatunkäännöksessä käytetään nimiasua Noomi.
  
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Naima on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa etunimenä 1 421 henkilöllä. Naimi-nimisiä naisia on tilastoitu alle 840, Naema-nimisiä alle 259 ja Naemi-nimisiä alle 247.

Nimipäivät
Naima, Naimi ja Naema ovat aikoinaan olleet mukana suomalaisessa almanakassa. Naima esiintyi kalenterissa vuosina 1867–1870 ja 1890–1928, Naema vuosina 1871–1889 ja Naimi vuosina 1929–1949. Kaikkien nimipäivää vietettiin 9. helmikuuta.

Ruotsin almanakassa Naima ja Naemi viettävät nimipäivää 17. marraskuuta. Virossa Naiman ja Naimin nimipäivä on 24. tammikuuta.

Tunnettuja Naimoja, Naimeja, Naemoja ja Naemeja
Naima Akef (1929–1966), egyptiläinen vatsatanssija ja elokuvanäyttelijä
Naema Helsingius (1860–1933), suomalainen opettaja
Naima Jakobson (1866–1923), suomalainen opettaja ja kirjailija
Naemi ”Naimi” Kari (1878–1968), suomalainen elokuvanäyttelijä
Naemi Levas (1890–1977), suomalainen opettaja ja kirjailija
Naima Mora (s. 1984), yhdysvaltalainen malli
Naemi Maria Stenroth, Marja Salmela (1875–1924), suomalainen kirjailija

Lähteet

Aiheesta muualla
 Etunimien taivutus: Naima ja Naimi (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)

Etunimet
Kuutäpläpirkko

Kuutäpläpirkko (Chilocorus renipustulatus) on leppäkerttujen heimoon kuuluva hyönteislaji. Se on kooltaan noin 4–5 mm. Kuutäpläpirkko on väriltään musta ja sen peitinsiivissä on kaksi punaista pistettä. Laji on Suomessa yleinen suunnilleen Oulun korkeudelle saakka ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. Lajia esiintyy pääasiassa Euroopassa ja sen lähialueilla.

Kuutäpläpirkkoja ja sen koteloja voi löytää puiden ja pensaiden rungoilta ja oksilta. Kuutäpläpirkon aikuiset ilmestyvät keväällä ja toukkia näkee keskikesällä. Syksyllä aikuiset ruutupirkot hakeutuvat talvehtimispaikkoihin.

Kuutäpläpirkko on peto ja se saalistaa monia hyönteisiä, erityisesti kilpikirvoja (Coccidae) ja punkkeja (Acari).

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Kuutäpläpirkko (Chilocorus renipustulatus)
Ötökkätieto: Kuutäpläpirkko (Chilocorus renipustulatus)
 iNaturalist: Kuutäpläpirkko (Chilocorus renipustulatus)
UniProt: Taxonomy - Chilocorus renipustulatus (kidney-spot ladybird beetle) 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Chilocorus renipustulatus 
Pherobase: Semiochemicals of Chilocorus renipustulatus, the Kidney-spot ladybird 

Leppäkertut
Malden (Massachusetts)

Malden on kaupunki Middlesexin piirikunnassa Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui 59 450 asukasta vuonna 2010, mutta uudemman arvion mukaan vuodelta 2017 siellä asuu 61 246 ihmistä. 59% Maldenin asuintaloista on vuokrattu.

Väestö 
Maldenissa asui 59 450 asukasta vuonna 2010. Näistä aasialaisia on lähes neljäsosa. Maldenin mediaani-ikä on 35,3 vuotta. Naisilla se on 36,3 ja miehillä 34,6. Keskimääräisessä maldenilaisessa perheessä on 3,31 ihmistä ja keskimäärin yhdessä talossa asuu 2,64 ihmistä. Kaupungin asukkaista lähes puolet puhuu vain englantia.

Maantiede 
Maldenin rajanaapurit ovat Melrose pohjoisessa, Stoneham luoteessa, Medford lännessä, Everett etelässä, Revere idässä ja Saugus koillisessa.

Maldenin pinta-ala on 13 neliökilometriä, josta 0,1 neliökilometriä on vettä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Massachusettsin kaupungit
Middlesexin piirikunta (Massachusetts)
Kiuruveden kotiseutumuseo

Kiuruveden kotiseutumuseo on pohjoissavolaisessa Kiururuveden kaupungissa sijaitseva kotiseutumuseo. Museota ylläpitää Kiuruveden kaupunki. Museo esittelee muun muassa savolaisen pihapiirin esineistöineen. Nykyinen museorakennus on entinen lainajyvästö eli pitäjänmakasiini, jossa säilytettiin siemenviljaa katovuosien varalle. Ennen museokäyttöä rakennus toimi Kiuruveden luterilaisen seurakunnan siunauskappelina.

Entinen savupirttiteemainen museo paloi 14. huhtikuuta 1973, jolloin tuhoutui noin 4500 esinettä.
 Tuhoutuneiden tilalle kerättiin esineitä mm. Museoralliksi kutsutussa keräyskampanjassa.

Ensimmäinen kotiseutumuseo Männistönmäen kalliolla
Kiuruveden ensimmäinen kotiseutumuseo perustettiin mm. Kotiseutuyhdistyksen aloitteesta Museonmäki-nimen saaneelle alueelle, jonne siirrettiin vuonna 1860 rakennettu savupirtti Sulkavan kylästä vuonna 1944. Savupirtin ohella alueella oli luhtiaitta ja tuulimylly.

Keskeinen hahmo kotiseutumuseon toiminnassa oli Museo-Paavona tunnettu kotiseutuvaikuttaja Paavo Ruotsalainen (1892-1977), jonka keräämä ja lahjoittama esineistö kuului ensimmäisen museon kokoelmiin. Ruotsalainen myös hoiti museota.

Vanhan museon palon jälkeen museotoiminta siirtyi yhdistyspohjalta kunnalliseksi. Nykyinen museorakennus saatiin lahjoituksena seurakunnalta ja museon perustamisesta päätettiin kotiseutu- ja kulttuurilautakunnassa vuonna 1975.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
Kiuruveden kotiseutumuseo (pohjois-savonmuisti.fi)

Kiuruveden rakennukset ja rakennelmat
Suomen kotiseutumuseot
Pitäjänmakasiinit
Lännetär (loitsuhahmo)

Lännetär esiintyy Loitsurunojen julkaisussa (s. 320, 2:9). Sen toisinnossa mainitaan Lemmetär, joka on kansanomainen. "Lännen tyttäret" kuitenkin tavataan "Pohjoisen poikien" kertosanana, samoin "Lännen vaimo" "Pohjolan emännän" mainesanana. Toisinaan on "Lännen neito" joutunut "Idän tytön" ja "Etelättären" eli "Suvettaren" yhteyteen, jotka ovat Neitsyt Marian nimityksiä. Kirouksen käsitettiin tulevan Pohjoisesta ja Jumalan avun idästä. Etelä on aina hyvällä puolella, kun taas länsi näkyy kallistuvan kahtaanne.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Elias Lönnrot (toim.), Suomen kansan muinaisia loitsurunoja. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1880. – Näköispainos: Salakirjat 2008, 2. p. 2015 ISBN 978-952-5774-85-6

Kansanrunous
Kulttuuriantropologia
Go Go Squid!

Go Go Squid! () on televisioyhtiöt Dragon TV ja Zhejiang TV:n esittämä kiinalainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Yang Zi ja Li Xian.

Suomessa sarja alkoi samanaikaisesti Netflixissä.

Aiheesta muualla 
 IMDb

Kiinalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Draamasarjat
Komediasarjat
Betty en NY

Betty en NY  on televisioyhtiö Telemundon esittämä yhdysvaltalainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat Elyfer Torres ja Erick Elías.

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Yhdysvaltalaiset komediasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Telemundon telenovelat
Lantmannapartiet

Lantmannapartiet ('Maamiespuolue') oli ruotsalainen poliittinen puolue, joka syntyi vuoden 1865 eduskuntauudistuksen jälkeen ja käsitti etupäässä Ruotsin maataomistavan keskisäädyn. Puolueen tavoitteena oli maanomistajia painavien rasitusten lieventäminen (esim. ruotujakolaitoksen poistaminen ja maaverojen helpottaminen), mutta se oli samalla maltillinen kannattaessaan vapaakauppaa ja vaalioikeuden laajentamista.

Puolue hajaantui 1888 vanhaan maalaispuolueeseen ja uuteen maalaispuolueeseen, joka vaati suojelustulleja ja oli vanhoillinen. Kun suojelustullijärjestelmä oli saatettu voimaan, ryhmät  yhtyivät uudelleen entisellä nimellään. Tämä Lantmannapartiet vastusti äänioikeuden laajennusta, ja siitä tuli toisen kamarin voimakkain vanhoillinen ryhmä.

Puolue lakkautettiin 1912 yhdistämällä se Nationella framstegspartietin kanssa. Yhdistyneen puolueen nimeksi tuli Lantmanna- och borgarepartiet.

Lähteet 

Ruotsalaiset puolueet
Institut fondamental d’Afrique noire

Institut fondamental d’Afrique noire Cheikh Anta Diop (IFAN Cheikh Anta Diop) on Senegalin Dakarissa toimiva tieteellinen tutkimuslaitos. Sen edeltäjä oli vuonna 1936 perustettu Institut français d’Afrique noire (IFAN).

Ranskan mustan Afrikan instituutti IFAN oli yksi Länsi-Afrikan ensimmäisistä tieteellisistä tutkimuslaitoksista. Sen tehtävänä oli siirtomaiden historian, kielten ja yhteiskunnan tutkimus. Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernööri perusti IFAN:in vuonna 1936 ja se aloitti toimintansa vuonna 1938. Dakarissa toimineella instituutilla oli toisen maailmansodan jälkeen perustetut tutkimuskeskeskukset Saint-Louisissa, Abidjanissa, Bamakossa, Cotonoussa, Niameyssa ja Ouagadougoussa. Sen yhteydessä toimivat myös Doualan ja Lomén tutkimuskeskukset. IFAN:illa oli tutkimusasemat Atarissa, Diafarabéssa ja Mont-Nimbassa. Henkilöstö koostui aluksi etupäässä valkoisista Ranskan kansalaisista, mutta heidän joukossaan oli myös ensimmäisiä afrikkalaisia kuten kansatieteilijä Amadou Hampâté Bâ.

Siirtomaiden itsenäistyessä IFAN:ista tuli osa Dakarin yliopistoa vuonna 1960 ja sen tutkimuskeskukset saivat autonomisen aseman. Vuonna 1966 laitoksesta tuli Mustan Afrikan perustutkimusinstituutti IFAN, joka nimettiin sen entisen tutkijan Cheikh Anta Diopin mukaan vuonna 1986.

IFAN:in tehtäviä ovat mustaa Afrikkaa ja erityisesti Länsi-Afrikkaa koskeva tieteellinen tutkimustyö ja sen tulosten julkaisu, laitoksen museoiden, arkiston ja kirjaston ylläpito sekä yhteiskunnallinen ja kansainvälinen toiminta. Se koostuu humanistisesta, kielten ja kulttuurien, eläintieteellisestä sekä kasvitieteen ja geologian osastoista. Tietopalvelun lisäksi instituutin yhteydessä toimivat Théodore Monodin afrikkalaisen taiteen museo, Goréen historiallinen museo ja merimuseo.

Laitoksen johtajina ovat toimineet:
 luonnontieteilijä Théodore Monod (1938–1965)
 islamintutkija Vincent Monteil (1965–1968)
 filosofi Pierre Fougeyrollas (1968–1971)
 islamintutkija Amar Samb (1971–1986)
 sosiologi Abdoulaye Bara Diop (1986–1995)
 filosofianhistorioitsija Djibril Samb (1995–2005)
 biologi Papa Ndiaye (2005–2011)
 arkeologi Hamady Bocoum (2011–2016)
 historioitsija Abdoulaye Touré (2017–).

Lähteet

Aiheesta muualla
 IFAN:in sivusto 

Dakar
Ranskan Länsi-Afrikka
Senegal
Tutkimuslaitokset
Västäräkki (rakennus)

Västäräkki on Riihimäellä sijaitseva kivinen asuin- ja liikerakennus. Se on Riihimäen toiseksi vanhin kivitalo. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Eino Forsman ja se on valmistunut 1926.

Rakennuksen ylimmät kerrokset ovat asuinkäytössä, kun taas pohjakerroksessa on liiketiloja. Västäräkissä toimii pubi Pub Irlannin setteri.

Lähteet 
Riihimäen rakennukset ja rakennelmat
Liikerakennukset
Hermann Grassmann

Hermann Günther Grassmann (, 15. huhtikuuta 1809 Szczecin, Preussi – 26. syyskuuta 1877, Szczecin) oli saksalainen yleisnero, joka tunnettiin elinaikanaan lähinnä kielitieteilijänä mutta nykyisin ennemminkin matemaatikkona. Hänen matemaattisia tuloksiaan ei huomioitu laajalti ennen kuin elinaikansa loppupuolella, jolloin Grassmann oli jo luopunut matematiikan tutkimuksesta ja keskittynyt lähinnä Sanskritin tutkimiseen. Hän oli eräs vektorianalyysin kehittäjä. Hän tutki myös fysiikkaa – josta lähinnä akustiikkaa, optiikkaa ja värioppia – kasvitiedettä ja mineralogiaa sekä toimi julkaisijana.

Hän keksi Grassmannin luvut, jotka ovat ei-kommutatiivisia. Hänen mukaansa on nimetty Grassmannin monisto, joka on eräs topologinen avaruus.

Lähteet 

Saksalaiset fyysikot
Saksalaiset kielitieteilijät
Saksalaiset matemaatikot
Vuonna 1809 syntyneet
Vuonna 1877 kuolleet
Palojärv (Kanepi)

Palojärv (myös Kanepi Palojärv, Kanepi Palujärv, Kooraste Palujärv) on Virossa Kanepin kunnassa sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järvi on 670 metriä pitkä, 165 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 8,2 hehtaaria. Se sijaitsee Hinon kylän länsipuolella, metsäisessä loivassa painaumassa koillis-lounas-suuntisena järvenä, joka on lähes tasalevyinen. Painauma muodostaa saman suuntaisen "laakson", jossa tulo- ja laskuojat virtaavat. Järven lounaispäässä on järven rannat soistuneet. Järvi on saareton ja asumaton. Sen pohjoisrantaan tulee pohjoisesta tie.

Luontoarvoja 
Vuoden 1977 Viron järviä käsittelevässä julkaisussa ilmoitettiin järvessä kasvavan 14 vesikasvilajia, mutta sen kalasto oli luokiteltu heikoksi. Järvessä eli sen mukaan ruutana ja suutari.

Vesistösuhteita 
Palojärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa järven kaksikilometrinen lasku-uoma Tirgutaja kraav on Kokõ ojan sivuhaara ja joka laskee Mudsina järveen. Järveen tulee vain lyhyt suo-oja koillisesta, jossa on pieni lampimainen kosteikko. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Huomautuksia

Lähteet 

Kanepi
Põlvamaan järvet
Kokõn ojan valuma-alue
Kurvitsa järv

Kurvitsa järv (myös Kurvitsa veskijärv) on Virossa Kanepin kunnassa sijaitseva padottu järviallas. Virolainen sana veski tai vesiveski tarkoittaa myllyä tai vesimyllyä.

Maantietoa 
Järvi on 480 metriä pitkä, 60 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Se on muodostunut padon taakse Kokõ ojan laaksoon ja toimii käyttöveden lähteenä kolmelle talolle. Järven ympäristö on peltomaata, mutta sen vesi on kokonaan peräisin Kokõ ojasta. Padon ylitse kulkee myös kylätie.

Vesistösuhteita 
Kurvitsa järv kuuluu Kokõ ojan valuma-alueeseen, sillä se on muodostunut ojan alajuoksulle sen patoamisesta. Tästä johtuen ojan ja järven valuma-alue on pinta-alaltaan sama 23,3 neliökilometriä . Kokõ oja on Võhandu jõen sivujoki. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Huomautuksia

Lähteet 

Kanepi
Põlvamaan järvet
Kokõn ojan valuma-alue
Viron tekojärvet