joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Petra Rautiainen

Petra Rautiainen (s. 1988) on Savosta Lapinlahdelta kotoisin oleva suomalainen kirjailija. Hän on opiskellut historiaa ja valmistunut filosofian maisteriksi. Hän on työskennellyt toimittajana ja opiskellut kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa.

Lapsuus 
Rautiainen syntyi vuonna 1988 keskosena paljon ennen laskettua aikaa.

Ura 
Rautiainen oppi lukemaan jo ennen koulua, mutta koulussa hänellä todettiin olevan ongelmia lukemisen ja kirjoittamisen kanssa, mistä syystä hänellä epäiltiin olevan lukihäiriö.

Esikoisteos Tuhkaan piirretty maa sai kehuja niin kriitikoilta kuin lukijoilta.Romaanin tapahtumat sijoittuvat Suomen Lappiin sodan ajalle ja käsittelevät Suomen historiaa, muun muassa saksalaisten vankileirejä, suomalaisten natsisympatioita ja Lapin jälleenrakentamista sodan jälkeen. Kirjan käännösokeudet myytiin nopeasti yli 10 eri maahan, muun muassa Yhdysaltoihin, Hollantiin, Italiaan, Saksaan, Britanniaan ja Australiaan. Hän teki vuonna 2020 myös saamelaiskulttuuriin liittyvää väitöskirjaa. Vuonna 2022 Rautiaiselta julkaistiin teos Meren muisti. Myös tämä teos sai kriitikoilta ja lukijoilta erittäin hyvän vastaanoton. Meren muisti käsitteli öljy-yhtiöiden ilmasto-propagandaa 1980-luvulla. 

Rautiainen oli esikoisteoksellaan Tuhkaan piirretty maa ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2020, sekä Suomalaisen kirjakaupan Vuoden kirja -palkinnon saajaksi sekä Lappi kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Savonia-kirjallisuuspalkinnon.

Teokset

Lähteet 

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Borrelia burgdorferi

Borrelia burgdorferi on spirokeettoihin kuuluva bakteeri, joka aiheuttaa borrelioosi-infektiota. B. burgdorferi on pääasiallinen borrelioosin aiheuttaja Pohjois-Amerikassa, mutta Euroopassa monet muut Borrelia-suvun bakteerit ovat yleisempiä. Bakteerin luonnollisena isäntänä toimivat pienet jyrsijät, kuten hiiret, mutta sitä levittävät muihin isäntiin, myös ihmisiin, Ixodes-suvun puutiaiset. Borrelia burgdorferi elää puutiaisen keskisuolessa, mutta leviää uuteen isäntään pureman kautta puutiaisen syljen mukana. 

Bakteeri kykenee muokkaamaan sen pintaproteiineja elämänvaiheen mukaan välttääkseen isännän immuunijärjestelmää. Puutiaisessa ollessaan bakteerin pinnalla runsaimpana proteiinina on OspA, kun taas infektion aikaisessa vaiheessa se ilmentää OspC-proteiinia. OspC-proteiinilla on todettu olevan sekä anti-fagosytoottisia, että komplementtia estäviä vaikutuksia, ollen tärkeä erityisesti tartunnan aikaisissa vaiheissa. Siirtyessään nisäkäsisäntään yleisimmäksi pintaproteiiniksi vaihtuu VlsE. Tämä proteiini on tärkeä nimenomaan immuunijärjestelmän välttelyssä ja kroonisen infektion syntymisessä. Proteiinia koodaava vls-lokus luo bakteerille antigeenivariaatiota, jolloin antigeenin tunnistaminen vaikeutuu.

Borrelia-rokote 
Useita rokotteita on kehitetty borrelioosia vastaan. FDA hyväksyi ensimmäisen rokotteen, LYMErix, myyntiin 1998. Rokotteen kohteena toimi OspA-proteiini. Rokotettujen henkilöiden keskuudessa Borrelia burgdorferi -bakteerin aiheuttama borrelioosi väheni 76 %. Rokote kuitenkin vedettiin markkinoilta 2002 romahtaneen kysynnän takia. Syynä olivat useat kanteet, joissa rokote yhdistettiin lauenneisiin autoimmuunisairauksiin. Myöhempi tarkastelu on osoittanut väitteet perättömiksi, eikä yhteyttä ole löydetty . Tällä hetkellä LYMErix on ainoa ihmiskäyttöön tarkoitettu myyntiin päässyt rokote. Lemmikeille on kuitenkin saatavilla useita vaihtoehtoja.

OspA-proteiinin lisäksi myös OspC on ollut rokotekehityksen kohteena. Haasteena on ollut kuitenkin proteiinin huomattava monimuotoisuus eri B. burgdorferi -kantojen välillä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Borrelia burgdorferi
ITIS: Borrelia burgdorferi 
UniProt: Taxonomy -  Borrelia burgdorferi (Lyme disease spirochete)  (Borreliella burgdorferi) 

Gramnegatiiviset bakteerit
Simon Trieriläinen

Pyhä Simon Trieriläinen (n. 980/990 Syrakusa – 1.6.1035 Trier) oli bysanttilainen munkki, joka eli viimeiset vuotensa erakkona Trierin kaupunginportissa (Porta nigra). Hänen muistopäivänsä on 1. kesäkuuta.

Kirkkohistorian professori Tuomas Heikkilä on tarkastellut Simon Trieriläisen elämää ja kulttia väitöskirjassaan 2002.

Lähteet

Viitteet 

Trierin historia
Kristityt munkit
Erakot
Pyhimykset
Vuonna 1035 kuolleet
Inderes

Inderes Oyj on suomalainen yritys- ja toimiala-analyysejä tarjoava finanssialan yhtiö. Inderes tuottaa osaketutkimukseen perustuvia sijoitusanalyysejä pörssiin listatuista yhtiöistä. Lisäksi yhtiö tarjoaa yritysten arvonmääritystä, sijoittaviestinnän palveluita ja konsultointia. Inderesin asiakkaina on yli 150 suomalaista ja ruotsalaista pörssiyhtiötä. Yhtiön osake noteerataan Helsingin pörssin First North Growth Market -markkinapaikalla.

Inderesin tuottamilla analyyseillä on todettu olevan huomattavaa vaikutusta erityisesti pienten ja kaupankäynnin likviditeetiltään verrattain heikkojen suomalaisten pörssiyhtiöiden osakekursseihin.

Historia 
Inderesin perusti Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa opiskelleet Mikael Rautanen ja Juha Kinnunen vuonna 2009. Yhtiö perustettiin rahoituksen opintojen sivuprojektiksi ja sen tavoitteena oli tarjota yrityksille pörssiyhtiöiden taloustietoja. Toiminta laajeni merkittävästi, kun arvopaperivälitysyhtiö Nordnet halusi luopua ostamalleen eQ-pankille kuuluneesta yhtiöseurannasta ja tarjosi liiketoimintaa muutama kuukausi aiemmin perustetulle Inderesille.

Inderes osti vuonna 2019 videoviestintään ja -teknologiaan keskittyneen Flik Media Group Oy:n. Kaupan myötä Inderesillä on kaksi tytäryhtiötä, Flik Helsinki Oy ja Ruotsissa toimiva Flik Media Solutions Ab.

Omistus 
Ennen listautumistaan pörssiin Inderes oli enemmistöltään perustajiensa ja henkilöstönsä omistama. Yhtiöllä oli yli 50 yhtiön henkilöstöön kuuluvaa osakasta ja vähemmistöomistajana 10 % omistusosuudella Taaleri Oyj.

Listautuminen pörssiin 
Inderesin yhtiökokous päätti huhtikuussa 2021 muuttaa yhtiön yhtiömuodon yksityisestä julkiseksi osakeyhtiöksi. Muutos tekee mahdolliseksi yhtiön listautumisen pörssiin. Toimitusjohtaja Rautanen kertoi tuolloin pörssilistautumisen olevan yritykselle yksi vaihtoehto, josta ei ole tehty lopullista päätöstä. 

Yhtiö kertoi kesäkuussa 2021 selvittävänsä listautumista Helsingin pörssin Nasdaq First North Growth Market Finland -markkinapaikalle ja vahvisti listautumisaikeensa syyskuussa 2021. Inderes kertoi, että se ei aio järjestää lainkaan instituutioantia vaan ainoastaan yhteisöasiakkailleen suunnatun yleisöannin ja henkilöstöannin.

Inderesin listautumisanti toteutettiin lokakuussa 2021. Annin merkintäaika oli ainoastaan kahden päivän mittainen, kun merkintäaika keskeytettiin ylimerkinnän myötä ensimmäisenä mahdollisena hetkenä. Listautumisessa yleisöanti ylimerkittiin 8,3-kertaisesti ja henkilöstöanti 1,2-kertaisesti. Listautumisanti koostui noin 5,7 miljoonan euron osakeannista, jonka myötä yhtiölle tuli noin 10 tuhatta osakkeenomistajaa. Kaupankäynti yrityksen osakkeella alkoi 11.10.2021. Ensimmäisen kauppapäivän päätteeksi osakkeen kurssi oli noussut 75,8 prosenttia listautumisannin merkintähinnasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Inderes

Suomen finanssipalveluyhtiöt
Suomalaiset First North -yhtiöt
Evermore

Evermore (pienaakkosin kirjoitettuna) on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 11. joulukuuta 2020, vain viisi kuukautta edellisen albumin Folklore julkaisun jälkeen. Swift ilmoitti albumin julkaisusta vasta sen julkaisupäivänä. Evermore nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan kärkeen.

Evermore on musiikillisesti samantyylinen kuin Folklore. Swift on kutsunut sitä Folkloren ”sisaralbumiksi”. Swift on tehnyt molemmilla albumeilla yhteistyötä samojen tuottajien ja muusikoiden, esimerkiksi Aaron Dessnerin ja Justin Vernonin kanssa.

Taustaa
Swift julkaisi edellisen albuminsa, koronaviruskarateenin aikana levytetyn levyn Folklore heinäkuussa 2020. Albumi poikkesi hänen aiemmista pop- ja countrylevyistään, sillä sen tyyli on indie pop - ja folkmusiikkia. Swift teki albumilla yhteistyötä muun muassa Jack Antonoffin, The National -yhtyeen Aaron Dessnerin, Bon Iverin ja elämänkumppaninsa Joe Alwynin kanssa. 

Folkloren julkaisun jälkeen hän jatkoi yhteistyötä saman tekijätiimin kanssa. Uudet kappaleet päätyivät levylle Evermore. Albumin musiikki on samankaltaista indie pop - ja folkmusiikkia kuin Folklore-levyllä ja Swift on kuvaillut sitä Folkloren ”sisaralbumiksi”. Albumin kappaleet käsittelevät muun muassa ihmissuhteita, avioeroa, menetyksiä ja erilaisia elämäntarinoita. 

Swift kirjoitti useimmat kappaleet Aaron Dessnerin kanssa, joka toimi levyllä myös tuottajana. Joe Alwyn osallistui kolmen kappaleen kirjoittamiseen käyttäen taiteilijanimeä William Bowery. Jack Antonoff sävelsi Swiftin kanssa kappaleen ”Gold Rush”. Lisäksi levyn tekoon ovat osallistuneet muun muassa Bon Iverin Justin Vernon ja The Nationalin Bryce Dessner.

Aaron ja Bryce Dessnerin yhtye The National vierailee kappaleella ”Coney Island”. Bon Iver vierailee kappaleella ”Evermore” ja Justin Vernon laulaa taustoja kahdella muulla kappaleella. Haim-yhtye vierailee kappaleella ”No Body, No Crime”. Mumford and Sons -yhtyeen Marcus Mumford on taustalaulajana kappaleella ”Cowboy like Me”.

Julkaisu
Evermore julkaistiin 11. joulukuuta 2020. Sen julkaisusta tiedottiin vasta samana päivänä. Albumista on tulossa myös Deluxe -painos, jossa on kaksi bonusraitaa.

Albumin ensimmäisenä singlenä toimii kappale ”Willow”. Sen musiikkivideo julkaistiin samaan aikaan albumin kanssa. Kappaleet "No Body, No Crime" ja "Coney Island" on julkaistu radiosingleinä.

Myynti ja listasijoitukset
Albumi myi ilmestymisviikollaan maailmanlaajuisesti miljoona kopiota. Swiftistä tuli samalla Amazon Music -palvelussa vuoden 2020 kuunnelluin artisti.

Evermore nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan kärkeen ja pysyi siellä kolme viikkoa. Folklore oli samaan aikaan listan sijalla kolme ja Swiftistä tuli ensimmäinen naisartisti, jolla on ollut kaksi albumia kolmen kärjessä Billboardin listan perustamisen jälkeen vuonna 1963. Albumin ensimmäinen single "Willow" nousi samaan aikaan singlelistan ykköseksi. 

Albumi nousi listaykköseksi myös muun muassa Kanadassa ja Iso-Britanniassa.. Suomessa Evermore nousi albumilistan sijalle 7.

Kappaleet

Lähteet

Vuoden 2020 albumit
Taylor Swiftin albumit
Yhdysvaltalaiset indie pop -albumit
Folkalbumit
Talven ihmemaa

Talven ihmemaa (Winter Wonderland) on Richard B. Smithin sanoittama ja Felix Bernardin säveltämä joululaulu, jonka levytti ensimmäisenä Joey Nash ja New York City -orkesteri johtajanaan Richard Himber vuonna 1934. Joulukuussa samana vuonna Guy Lombardo levytti Winter Wonderlandin Royal Canadians -orkesterinsa kanssa. Levy nousi Yhdysvalloissa listojen kärkeen.

Laulun englanninkieliset sanat kertovat rakastavaisten romanttisesta kävelyretkestä lumisessa, talvisessa maisemassa. Laulu alkaa sanoilla: Sleigh bells ring; Are you listening; In the lane; Snow is glistening; A beautiful sight; We're happy tonight; Walking in a winter wonderland. Kappale on sävelletty foxtrot-musiikin tahtiin.

Laulu on muodostunut yhdeksi englanninkielisten joululaulujen klassikoista. Vaikka laulua ei alun perin tarkoitettu joululauluksi, laulun talviset maisemat ja tunnelmat ovat liittäneet sen joulunaikaan ja joululomaan (holiday). Sen ovat äänittäneet sadat muusikot ja tunnetut taiteilijat, kuten The Andrews Sisters (1946), Perry Como (1946), Frank Sinatra (1949) Paul Anka (1960), Bing Crosby (1962), Pat Boone (1966), Elvis Presley (1971) ja Amy Grant (1992).

Laulun syntyhistoria 
Richard B. Smith kirjoitti Winter Wonderland -runon vuonna 1934 ollessaan hoidettavana West Mountain tuberkuloosiparantolassa Pennsylvaniassa. Smith oli toiminut sanoittajana jo vuosia, mutta ilman menestystä. Smithin kerrotaan saaneen inspiraation runoon katsellessaan huoneensa ikkunasta juuri satanutta lunta puistossa ja lasten leikkiä lumessa. Runoonsa tyytyväisenä Smith näytti sitä ystävälleen, ammattimaiselle pianistille ja säveltäjälle Felix Bernardille. Runo kosketti Felix Bernardia ja hän kirjoitti siihen sävelmän. Richard Smith kuoli vuonna 1935 34-vuotiaana.

Laulun suomenkielinen versio Talven ihmemaa 
Sauvo Puhtila sanoitti Winter Wonderland -laulun suomenkielisen version, joka sai nimekseen Talven ihmemaa. Sen levytti ensimmäisenä Laila Kinnunen vuonna 1960. Laulu alkaa sanoilla: Untuvaan retki kulkee; siihen maan talvi sulkee; ja kaunis on tie; kun retkemme vie; kautta suuren talven ihmemaan.

Laulun suomenkielisen version ovat levyttäneet myös mm. Anna Hanski (1972), Inga Sulin (1974), Joel Hallikainen (1996), Laura Voutilainen (1997) ja Eino Grön (2000).

Liitteet 

Joululaulut
Sauvo Puhtilan sanoittamat kappaleet
Suomalaiset musiikkikappaleet
Gunnarsbyträsket

Gunnarsbyträsket on Ruotsissa Norrbottenissa Bodenin kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.

Maantietoa 
Gunnarsbyträsket on 2,6 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 138 hehtaaria eli 1,38 neliökilometriä. Se sijaitsee Gunnarsbyn taajamassa Rånejokilaaksossa, jossa joki virtaa vuolaana laakson järvien läpi. Järven yläpuolella sijaitsee Överstbyträsket, jonka vedenpinta on lähes samalla korkeudella 27 metriä mpy.,  ja alapuolella sijaitsee Degerselet (21 metriä mpy.). Ympäröivä maasto on täynnä lähekkäin sijaitsevia moreenikumpuja, jotka aiheuttavat järven rantaviivan mutkittelua niemien ja lahtien vaihtuessa toisiinsa. Myös järven saaret ovat moreenikumpuja, jotka pilkistävät esiin järven pohjasta . Niemistä pisin on Långnäset, mutta vastarannalla on lisäksi lyhyempiä Långnäsudden, Halsudden ja Norriudden. Niemien edustalla on usein niiden jatkeena suuria saaria. Niitä ovat Trollholmen, Högholmen, Storholmen, Snöholmen, Furuholmen, Töre-Nickeholmen, Börstholmen ja pieni Haraskäret. Niemet ja saaret rikkovat järven yhtenäisyyden niin, ettei järvelle muodostu kunnollista järvenselkää. Pieneen järveen jää pohjoispäähän suurempi saareton aukko. Niemien ja saarien väliin jää Storviken, joka näyttää saarien ympäröimänä isolta lahdelta. Suurin lahti on kuitenkin Långnäsetin taakse jäävä Rörviken, josta Rånejoki jatkaa Lindalsholmenin jokisaaren ohitse Degerseletiin.

Järven länsirannan pohjoisosa on taajama-alueen reunaa. Taajamasta alkaa tie, joka ylittää järvien välisen salmen kaarisiltaa pitkin. Järven koillis- ja kaakkoispuolella on parikymmenta taloa hajallaan rantojen tuntumassa. Råneån suunnalta joen kummallakin rannalla sitä seuraa tiet, jotka ylittävät jokilaakson Gunnarsbynissä ja järven eteläpuolella Lassbynissä.Seudun korkein mäki on järven itäpuolella 170 metrin korkeuteen järvestä kohoava Gunnarsbyberget. Vuori luon vaikuttavan näkymän järvelle.

Luontoarvoja 
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (49,2 %), turve (6,5 %), hiekka tai sora (1,4 %), siltti (2,8 %) ja kallio (10,0 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.

Vesistösuhteet 
Gunnarsbyträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoen pääuomaan lähialueeseen . Se on pääuomansa läpivirtausjärvi, jonka valuma-alueen pinta-ala on 3 466 km². Järven keskivirtaaman arvioidaan olevan 37 m³/s , mutta kevättulvan aikana virtaamat kasvavat suuresti. Niiden suurimpien virtaamien keskiarvo (MHQ) on 355 m³/s . Suurin osa järvestä purkautuvasta vedestä on peräisin Rånejoen yläjuoksulta. Järven omaa lähialuetta on vain 9,83 km² suuruinen alue. Siihen sisältyy kolme ojaa, jotka laskevat koillisrantaan. Lähelle Överstbyträsketin Kosundetin salmea laskee kaivettu suon kuivatusoja ja vähän matkan päähän Majavikeniin toinen kuivatusoja. Järven kaakkoispäähän laskee vuorelta tuleva Kvarnträskbäcken. Puron lähteenä on Kvarnträsket korkealla vuorella. Järven vedenpinta noin 126 metrin korkeudella Gunnarsbyträsketin pinnasta. Rånejoki laskee Selkämereen Råneåssa Luulajassa.

Lähteitä

Huomautuksia

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Fiskeområdet - Niemisel till Råneträsk

Rånejoen vesistön järvet
Bodenin järvet
Gunhild

Gunhild on skandinaavislähtöinen naisen etunimi, joka tunnetaan Pohjoismaissa ja Saksassa. Se perustuu muinaisruotsin Gunnhildr-nimeen, joka koostuu  kahdesta ’taistelua’, ’sotaa’ ja ’riitaa’ merkitsevästä sanasta (gunn ja hildr).

Suomessa Gunhild-nimi on ollut käytössä jo keskiajalla. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on vuoteen 2020 mennessä kirjattu 1 872 tämännimistä naista.

Nimipäivät
Gunhildilla on nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa 1. marraskuuta ja Ruotsin almanakassa 30. tammikuuta.

Aikoinaan Gunhild-nimi esiintyi myös suomenkielisessä Luulajan almanakassa (1901–1918). Nimipäivänä oli Ruotsin mallin mukaan 30. tammikuuta.

Tunnettuja Gunhildeja
 Gunhild Hoffmeister (s. 1944), entistä Itä-Saksaa edustanut keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti

Lähteet

Aiheesta muualla
 Etunimien taivutus: Gunhild (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)

Etunimet
Tuotantotalouden kilta Indecs

Tuotantotalouden kilta Indecs ry (lyhyesti Indecs) on Tampereen yliopiston tuotantotalouden opiskelijoiden kilta.
Indecs järjestää jäsenilleen verkostoitumista ja hauskanpitoa edistäviä palveluita. Kilta valvoo tuotantotalouden opiskelijoiden etua Tampereen yliopiston päätöksenteossa, ja edistää jäsentensä työllistymismahdollisuuksia. Indecs myös organisoi toimintaa Tampereen tuotantotalouden alumneille.

Historia 

Indecs on perustettu vuonna 1986. Alkujaan Indecs oli ammattiainekerho, ja tuotantotalouden opiskelijat kuuluivat Koneenrakentajakiltaan. Indecsistä tuli kilta vuonna 1996. Vuonna 2005 tietojohtajakilta Man@ger erkautui Indecsistä. Indecs rekisteröitiin yhdistykseksi vuonna 2017 nimellä "Tuotantotalouden kilta Indecs ry".

Toiminta 

Indecsin toiminnasta vastaavat hallitus, toimihenkilöt ja tiimit. Vastuualueita voivat olla esimerkiksi tapahtumat, viestintä, yritysyhteistyö, fuksitoiminta, kolmiobileet, kansainvälinen toiminta ja teekkaritoiminta. Lisäksi mukana on esimerkiksi alumnitoimijoita, tuutoreita ja hallopedejä. Indecs on ESTIEMin jäsenjärjestö, Tampereen Teekkarit ry:n perustajajäsen, Tampereen ylioppilaskunnan piirissä toimiva järjestö ja Johto ry:n jäsen.

Indecs järjestää vuosittain yli 100 tapahtumaa. Tunnetuimpien joukossa ovat Kolmiobileet, joita Indecs järjestää yhteistyössä Staabi ry:n ja Luuppi ry:n kanssa. Jäsenistölleen Indecs järjestää muun muassa sitsejä, ekskursioita, liikuntamahdollisuuksia, saunailtoja ja rastikierroksia. Indecsin vuosijuhlat ovat tavallisesti maaliskuussa.

Indecs julkaisee kiltalehti Infactoa ja Tutacast-nimistä podcastia. Indecsillä on jäsenistöä palveleva oleskelutila eli kiltahuone Tampereen yliopiston Hervannan kampuksen Konetalossa. Kiltahuone tarjoaa jäsenistölle esimerkiksi verkostoitumismahdollisuuksia ja virvokkeita.

Indecsin haalarit ovat valkoiset. Ensimmäisen vuosikurssin opiskelijat hankkivat itselleen haalarit killan tukemana, ja käyttävät mainosmyynnistä kertyneet rahat järjestämällä vuosikurssilleen toimintaa. Haalareiden selässä olevan logon käyrän väri vaihtelee vuosittain. Se ei kuitenkaan koskaan ole punainen, lukuun ottamatta vuotta 1991. Luettelo käyrien väreistä vuoteen 2010 saakka:

 2021 Sininen ja vihreä, "maapallo"
 2020 Violetti "kosmos"
 2019 Leopardikuvio, "Leopardikuvio"
 2018 Tummansininen, "Navy blue"
 2017 Kupari, "ruusukulta"
 2016 Heijastin
 2015 Kulta
 2014 Sininen valkoisilla pilkuilla, "polka-dot"
 2013 Neonvihreä, "lime"
 2012 Turkoosinsininen
 2011 Purppura
 2010 Pinkki

Katso myös  
 Teekkarikulttuuri
 Kilta (ainejärjestö)
 Luettelo Suomen teekkarikilloista
 Tampereen yliopisto (uusi)
 Tampereen ylioppilaskunta
 ESTIEM

Aiheesta muualla 
 Indecsin kotisivut
 Indecsin Instagram-tili
 Indecsin LinkedIn-sivu
 Indecsin Facebook-sivu
 Indecsin kuvagalleria
 Indecsin kiltalehti Infacto 
 Indecsin historiikki
 Kolmiobileiden Facebook-sivut
 Tutacast Spotifyssä

Lähteet 

Teekkarikulttuuri
Suomalaiset ainejärjestöt ja killat
Tampereen teknillinen yliopisto
Tampereen yliopisto
Jussi Jouppi

Jussi Jouppi (9. kesäkuuta 1925 Seinäjoki – 19. marraskuuta 2018 Seinäjoki) oli suomalainen kaupunkineuvos, varatuomari ja poliitikko. Työuransa Jouppi teki pankkien johtotehtävissä ja asianajajana. Jouppi sai kaupunkineuvoksen arvonimen ansioistaan vuonna 1986.

Tausta ja koulutus 
Jouppi toimi talvisodan aikaan 14-vuotiaana Seinäjoen Sotilaspiirin lähettiläänä. Suojeluskuntapoikana Jouppi harjoitteli ilmatorjuntajoukkueen toimintaa ja osallistui vuonna 1941 ilmatorjuntajaoksen sotatoimiin Seinäjoella. Kesällä 1941 Jouppi palveli jatkosodassa kenttätykistössä Kannaksella.

Sodan jälkeen Jouppi kirjoitti heinäkuussa 1945 ylioppilaaksi Seinäjoen tyttölyseossa, jossa järjestettiin sotilasylioppilaskirjoitukset rintamalla olleille. Kirjoitusten jälkeen Jouppi aloitti opinnot kadettikoulussa. Toisen kadettikurssivuoden aikana Jouppi siirtyi opiskelemaan Helsingin yliopiston oikeustieteelliseen tiedekuntaan. Ylemmän oikeustutkinnon Jouppi suoritti 1953 ja hänelle myönnettiin varatuomarin arvo vuonna 1958. Sotilasarvoltaan Jouppi oli reservin kapteeni.

Ura 
Jouppi aloitti pankkiuransa vuonna 1952 PYP Seinäjoen konttorissa. Valmistumisensa jälkeen Jouppi piti asianajotoimistoa Seinäjoella vuodet 1961–1964. Asianajajan ura vaihtui pankin johtotehtäviin, ensin PYP:ssä, sitten Seinäjoen Sp:ssä ja myöhemmin Seinäjoen AlueSP.ssä. Jouppi jäi eläkkeelle Etelä-Pohjanmaan Säästöpankin puheenjohtajan tehtävästä vuonna 1989.

Politiikka 
Jouppi toimi Seinäjoen kaupunginvaltuuston puheenjohtajana yhteensä 16 vuotta, vuosina 1969–1976 ja uudelleen 1981–1988. Politiikassa Jouppi edusti Kansallista Kokoomusta. Jouppi toimi kaupunginvaltuuston ohella laajemmin maakunnallisissa luottamustoimissa ja eri yhteisöjen hallintoelimissä. Vuosina 1975-1989 Jouppi toimi Etelä-Pohjanmaan maakuntaliiton puheenjohtajana. Yhteensä Jouppi vaikutti kunnallispolitiikassa noin 20 vuotta. Joupin aikana Seinäjoki kehittyi edelleen vahvemmaksi maakuntakeskukseksi.

Lähteet 
 

Suomalaiset asianajajat
Suomalaiset pankinjohtajat
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Seinäjoen kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1925 syntyneet
Vuonna 2018 kuolleet
Tampereen rakentajakilta

Tampereen Rakentajakilta ry (lyhyesti TARAKI) on Tampereen yliopiston rakennustekniikan opiskelijoiden kilta.
TARAKI on Tampereen Teekkarit ry:n perustajajäsen ja Tampereen ylioppilaskunnan piirissä toimiva järjestö.

Jäsenpalvelut

Tapahtumat 

Jäsenistölleen TARAKI järjestää muun muassa sitsejä, excursioita, saunailtoja ja rastikierroksia. TARAKIn vuosijuhlat ovat tavallisesti lokakuussa.

TARAKI osallistuu vuosittain Sulkavan Suursouduille sekä Suomen Rakentajateekkaripäiville. Muita vuosittain toistuvia, perinteisiä tapahtumia ovat esimerkiksi Moskan MM-kilpailut sekä Ympäristö­teekkari­killan kanssa järjestettävä Kellarihumppa.

Kiltahuone 

TARAKIlla on jäsenistöä palveleva oleskelutila eli kiltahuone Tampereen yliopiston Hervannan kampuksen Rakennustalossa. Kiltahuone tarjoaa jäsenistölle esimerkiksi ajanviettomahdollisuuksia ja virvokkeita.

Rakennusalan yritystapahtuma

TARAKI järjestää vuosittain Rakennusalan yritystapahtuman (lyhyesti RAYT). RAYT on opiskelijarekrytointitapahtuma, joka kokoaa yhteen rakennusalan yritykset ja opiskelijat.

Saunalautta

TARAKI omistaa saunalautan, jonka kotisatama on Pyhäjärvellä. TARAKIn uusin saunalautta on valmistunut vuonna 2020.

TARAKI osallistuu vuosittain Sulkavan Suursouduille soutaen sekä saunalautalla.

Historia 
TARAKI on perustettu vuonna 1967. TARAKI on Tampereen yliopiston killoista vanhin.

Tunnukset

Haalarit
TARAKIn haalarit ovat tummansiniset.

Katso myös  
 Teekkarikulttuuri
 Kilta (ainejärjestö)
 Luettelo Suomen teekkarikilloista
 Tampereen yliopisto (uusi)

Aiheesta muualla 
 TARAKIn kotisivut 
 TARAKIn Instagram-tili
 TARAKIn Facebook-sivu
 TARAKIn kuvagalleria
 TARAKIn kiltalehti

Lähteet 

Teekkarikulttuuri
Suomalaiset ainejärjestöt ja killat
Tampereen teknillinen yliopisto
Tampereen yliopisto
Hilde

Hilde on naisen etunimi. Se on tanskalais-saksalainen muoto skandinaavisperäisestä Hilda-nimestä. Toisaalta Hilde voi olla myös lyhentymä Hilde-alkuisista tai hild-loppuisista nimistä, kuten Hildegardista tai Gunhildista.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Hilde on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä 177 naisella. 1800-luvulta lähtien nimen käyttö on ollut tasaisen jatkuvaa. Etunimitilaston tietojen perusteella Hilde-nimeä on annettu lapsille erityisesti 2010-luvulla. 

Hildellä ei ole suomalaista, suomenruotsalaista eikä ortodoksista nimipäivää. Norjassa Hilden (ja Hildan) nimipäivä on 15. joulukuuta.

Tunnettuja Hildejä
Hilde Benjamin (1902–1989), saksalainen oikeustieteilijä ja poliitikko
Hilde Domin (1909–2006), saksalainen runoilija
Hildegard ”Hilde” Ephraim (1905–1940), natsivaltaa vastustanut saksalainen aktivisti
Hilde Fenne (s. 1993), norjalainen ampumahiihtäjä
Hilde Gerg (s. 1975), saksalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja
Hilde Güden (1917–1988), itävaltalainen oopperalaulaja
Hilde Konetzni (1905–1980), itävaltalainen oopperalaulaja
Hilde Kramer (s. 1960), norjalainen professori, kuvataiteilija ja lastenkirjailija
Hilde Lauer (s. 1943), romanialainen meloja ja olympiamitalisti
Hilde Levi (1909–2003), saksalais-tanskalainen fyysikko
Hilde Mangold (1898–1924), saksalainen biologi
Hilde Gjermundshaug Pedersen (s. 1964), norjalainen maastohiihtäjä ja olympiamitalisti
Hildegard ”Hilde” Schrader (1910–1966), saksalainen uimari ja olympiavoittaja
Hilde Zadek (1917–2019), saksalainen oopperalaulaja
Hilde Østbø (s. 1974), norjalainen käsipalloilija

Kuvitteellisia Hildejä
Hilde Holm, päähenkilö Veikko Itkosen elokuvassa Rakastin sinua, Hilde (1954)

Lähteet

Etunimet
Johannes Valtonen

Johannes Valtonen (28. elokuuta 1916 Kullankylä, Kosemkinan seurakunta, Jaaman kihlakunta, Pietarin kuvernementti – 19. helmikuuta 1940) oli inkeriläinen vapaaehtoinen Suomen puolella talvisodan aikana.

Hän oli pienviljelijä Viron Inkerissä, kun hän joulukuussa 1939 loikkasi Suomeen ja liittyi Suomen Puolustusvoimiin. Hänet määrättiin talvisodassa 5. sissipataljoonaan helmikuussa 1940.

Hän kaatui 19. helmikuuta Kuhmon taisteluissa ja oli ensimmäinen Viron tasavallan kansalainen, joka kaatui toisen maailmansodan taisteluissa.

Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.

Aiheesta muualla
Johannes Valtosen solitaskantakortti
Geni

Inkeriläiset henkilöt
Virolaiset henkilöt
Talvisodan vapaaehtoiset
Toisessa maailmansodassa kaatuneet
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 1940 kuolleet
Ingrid Ragnvaldsdotter

Ingrid Ragnvaldsdotter (, , k. 1170) oli Norjan kuningatar. Hän oli ruotsalaisen kuninkaanpojan Ragnvald Ingessonin tytär. Ingrid naitettiin aluksi Tanskan prinssin Henrik Skadelårin kanssa, mutta tämä kuoli jo 1134. Samana vuonna Ingrid meni naimisiin Norjan kuninkaan Harald Gillen kanssa, jonka kanssa hän sai pojan, sittemmin kuninkaaksi nousseen Inge Koukkuselän. Haraldin kuoleman jälkeen hän meni naimisiin lendmann Ottar Birtingin kanssa. Ottar murhattiin vuonna 1146, minkä jälkeen Ingrid avioitui lendmann Arne på Ståreimin kanssa.	
Arnen kanssa Ingrid sai pojan, Nikolas Arnessonin, josta tuli sittemmin Oslon piispa ja baglien puolueen johtaja.

Lähteet 

Norjan hallitsijat
Syntymävuosi tuntematon
Vuonna 1170 kuolleet
Filippiinien laivasto

Filippiinien laivasto on Filippiinien asevoimien merisodankäynnistä vastaava puolustushaara. Se vartioi ja puolustaa Filippiinien merialueita. Laivastoon kuuluu myös lento-osasto.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Filippiinien laivaston viralliset sivut 

Filippiinien asevoimat
Laivastot
Mikael Rautanen

Mikael Anton Matias Rautanen (15. marraskuuta 1985 Espoo) on suomalainen analyysipalveluyhtiö Inderesin perustaja ja toimitusjohtaja. Rautanen perusti Inderesin Juha Kinnusen kanssa vuonna 2009 ollessaan vielä rahoituksen opiskelija Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa, josta hän on valmistunut kauppatieteiden kandidaatiksi. Rautanen on yksi Inderesin omistajista 15 % osuudella. Rautanen toimii Inderesissä toimitusjohtajan tehtävien ohella teknologiayhtiöitä seuraavana analyytikkona, jonka seurannassa on nykyisin Qt. Aikaisemmin hän on vastannut muun muassa Nokian, Revenion ja Siilin seurannasta.

Yksityiselämä 
Mikael Rautasen perheeseen kuuluu vaimo ja yksi lapsi. Hänellä on sijoituksia useissa suomalaisissa pörssiyhtiöissä, kuten Remedyssä, Qt:ssa ja Reveniossa. Rautanen on Inderesin suurin osakkeenomistaja noin 14 prosentin omistusosuudella. Rautasella todettiin vuonna 2019 ihosyöpä, josta hän on kuitenkin onnistuneen leikkauksen myötä toipunut.

Lähteet 

Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Elvira Öberg

Elvira Öberg (s. 26. helmikuuta 1999 Kiiruna) on ruotsalainen ampumahiihtäjä. Hän on olympiavoittaja Hanna Öbergin nuorempi sisar.

Arvokilpailut 
Öberg saavutti alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia normaalimatkalla 2017 ja nuorten EM-kilpailuissa hopeaa takaa-ajossa 2018. Hän voitti alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuden pikakilpailussa, normaalimatkalla ja viestissä 2018. Alle 22-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän sai pronssia viestissä 2019. 

Antholzin MM-kilpailuissa 2020 Öberg sijoittui pikakilpailussa 13:nneksi ja normaalimatkalla 14:nneksi. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän oli sekä takaa-ajossa että yhteislähdössä neljästoista. Pekingin olympialaisissa 2022 Öberg saavutti viestissä kultaa sekä pikakilpailussa ja takaa-ajossa hopeaa. Lisäksi hän oli yhteislähdössä yhdeksäs ja normaalimatkalla kolmastoista.

Maailmancup  
Öberg teki debyyttinsä maailmancupissa kaudella 2019–2020 sijoittumalla 12:nneksi Östersundin pikakilpailussa. Seuraavalla kaudella hän oli ensi kertaa palkintokorokkeella Kontiolahden pikakilpailussa. Samalla kaudella hän sijoittui Hochfilzenin toisessa takaa-ajokilpailussa kolmanneksi. Kaudella 2021–2022 Öberg sijoittui Östersundin toisessa pikakilpailussa toiseksi. Hochfilzenin takaa-ajossa hän oli kolmas. Hän sijoittui kolmanneksi myös Le Grand-Bornardin pikakilpailussa. Tämän jälkeen kilpaillussa takaa-ajossa hän saavutti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa. Hän voitti Le Grand-Bornadissa myös yhteislähtökilpailun. Hän voitti Ruhpoldingin pikakilpailun ja sijoittui takaa-ajossa toiseksi. Hän voitti Otepään yhteislähdön. Hän sijottui toiseksi maailmancupin kokonaiskilpailussa, pikakilpailun, takaa-ajon ja yhteislähdön cupeissa sekä voitti alle 25-vuotiaiden maailmancupin.

Lähteet

Vuonna 1999 syntyneet
Ruotsalaiset ampumahiihtäjät
Ruotsalaiset olympiavoittajat
Elävät henkilöt
Radio Televisyen Malaysia

Radio Televisyen Malaysia (RTM) on Malesian valtion omistama kansallinen yleisradioyhtiö. Yhtiö perustettiin huhtikuussa 1946 nimellä Department of Broadcasting ja vuonna 1963 Malesian valtion muodostamisen jälkeen alettiin käyttämään nimeä Radio Malaysia. Yhtiö ylläpitää kahta päätelevisioverkkoa ja 33 radiokanavaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset verkkosivut
Round Two

Round Two on saksofonistin  Timo Lassyn toinen sooloalbumi. Mukana levyllä on yhdysvaltalainen jazzlaulaja José James.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Timo Lassy – tenori,- baritonisaksofoni
 José James – laulu
 Teppo Mäkynen – rummut
 Antti Lötjönen – basso
 Georgios Kontrafouris – piano
 Jukka Eskola – trumpetti
 Mikko Mustonen – pasuuna
 Ari Jokelainen – alttosaksofoni
 Abdissa Assefa – lyömäsoittimet

Aiheesta muualla  
 Round Two discogs.com -sivustolla

Timo Lassyn albumit
Vuoden 2009 albumit
SWIV

SWIV (sanoista Special Weapon Interdiction Vehicle) on Random Accessin ja The Sales Curven kehittämä vuonna 1991 julkaistu shoot ’em up -genren videopeli. Se on tyyliltään samankaltainen kuin Tecmon vuonna 1988 julkaistu peli Silkworm, jonka The Sales Curve oli aiemmin sovittanut Tecmon alkuperäisestä kolikkopeliversiosta. Tecmo ei kuitenkaan aloittanut pelien samankaltaisuuden vuoksi oikeusjuttua.

SWIV on tarkoitettu kahden pelaajan pelattavaksi. Pelaajista toinen ohjaa helikopteria ja toinen jeeppiä, joka muuttuu vesialueiden yli liikuttaessa veneeksi. Pelaajien tavoitteena on taistella futurististen vihollisten suuria joukkoja vastaan. Helikopteri pystyy ampumaan ainoastaan suoraan eteenpäin, kun taas jeepin ampuma-ala on laajempi. Pelissä ei ole lainkaan tallennuspisteitä tai taukoja, vaan sen pelaaminen loppuun asti on suoritettava kerralla. Yksi onnistunut pelikerta kestää noin 40 minuuttia. Pelin päättyessä pelaajalle kerrotaan, että SWIV-yksikkö hajotetaan, koska sitä ei ”pahuuden voimien” tappion vuoksi enää tarvita, ja että pelaaja on nyt työtön.

Lähteet 

Shoot 'em up -pelit
Vuoden 1991 videopelit
Atari ST -pelit
Commodore 64 -pelit
MSX-pelit
ZX Spectrum -pelit
Kojonkulma

Kojonkulma on Varsinais-Suomessa Loimaalla sijaitseva kulmakunta ja postinumeroalue (32250 Kojonkulma). Kojonjoki virtaa Kojonkulman läpi, ja sen sivuhaara Onkijoki yhtyy siihen Kojonkulmalla.

Alue 
Kojonkulma muodostuu osapuilleen Loimaan historiallisista Kuninkaisten, Euran, Köyliön, Kojon ja Hintsalan kylistä. Vanha Alastaron ja Loimaan kunnan raja kulki ennen v. 2009 kuntaliitosta Kojonkulman länsipuolella.

Maisema ja luonto 
Kojonkulma on osa laajempaa Loimijoen, Niinijoen ja Kojonjoen halkomaa peltoaluetta Alastaron ja Loimaan keskustojen välillä. Birdlife Suomi on luokitellut nämä Varsinais-Suomen maakunnallisesti tärkeäksi lintualueeksi (MAALI). Alueen pesimälajistoon kuuluvat mm. peltopyy ja peltosirkku. Kevätmuuttoaikaan pellot ovat tärkeä kerääntymispaikka laulujoutsenille, hanhille, kapustarinnoille ja töyhtöhyypille.

Historiaa 
Kojonkulman kylistä on mainintoja 1400-luvulta. Kojonjoen ja Ristiojan muodostamassa niemekkeessä on perimätiedon mukaan sijainnut varhainen saarnahuone tai seutukirkko.

Kojonjoessa mainitaan myllyt Kojon, Euran ja Kuninkaisten kylissä 1500-luvulla. Kojonkulmalla toimi 1500-luvulla kymmenkunta satulaseppää, joista ainakin osa  sivutoimisia. 1600-luvulla kulmakunnalla mainittiin kaksi rusthollia eli ratsutilaa. Kojonjokivarren tärkein silta oli 1600-luvulla Köyliön kylässä, jossa se oli tarpeen Kojonjokeen laskevan Onkijoen vuoksi.

Kylätoimintaa 
Alueella toimii Kojonkulman kyläyhdistys.

Yritystoimintaa 
 Benecars
Hunajayhtymä
Kotimuna Oy
Manninen Custom Instruments
 Punkin talli

Tunnettuja kojonkulmalaisia: 
 Väinö Kolkkala, lehtimies, kirjailija, Varsinaissuomalaisten laulun sanoittaja
 Mauri Rantasalo, jääkärikapteeni

Lähteet 

Loimaan kylät
Suomen kulmakunnat
Utahin monoliitti

Utahin monoliitti oli Yhdysvalloissa Utahissa San Juanin piirikunnan pohjoisosassa seissyt metallipylväs. Korkeudeltaan rakennelma oli 2,91 metriä ja se koostui kolmesta  metallilevystä, jotka oli pystytetty kolmioprisman muotoon. Monoliitti asetettiin paikalleen vuoden 2016 kesäkuun ja lokakuun välisenä aikana, ja ensimmäisen kerran se löydettiin 18. marraskuuta 2020 osavaltion viraomaisten paikantaessa villilampaita helikopterilla. Muutamien päivien aikana monoliitin sijainti paikannettiin käyttäen helikopterin lentotietoja. Monoliitti saavutti huomattavaa medianäkyvyttä, ja viisi tuntematonta miestä kävi poistamassa sen 27. marraskuuta. Monoliitin rakentajista tai rakentajien motiiveista ei ole tietoa.

Monoliitin löydön jälkeen vastaavanlaisia monoliitteja on havaittu ympäri maailmaa, muun muassa Britanniassa, Romaniassa ja Suomessa (Virroilla, Haminassa ja Savonlinnassa ja Nurmijärvellä).

Jäljitelmiä 

Eri puolilta maailmaa on löydetty yli 200 Utahin monoliitin jäljitelmää.

Aasia

Intia
29. joulukuuta 2020 Ahmedabadissa.

Eurooppa

Belgia
Joulukuussa 2020 Baasrodessa, Kannessa ja Maaseikissa.

Itävalta
Joulukuu 2020 - helmikuu 2021 Katschbergissä, Salzburgissa, Peuerbachissa, Naudersissa ja St. Gertraudissa.

Suomi 

12. joulukuuta 2020 Virroilla.

6. tammikuuta 2021 Nurmijärvellä.

19. tammikuu 2021 Haminassa.

10. joulukuuta 2020 Kyrönniemellä Savonlinnassa.

Lähteet 

Mysteerit
Kadonneet esineet
Utah
2020
Teokset ilman tekijännimeä
Purppuravaanija

Purppuravaanija (Epiplatys ruhkopfi) on Afrikasta kotoisin oleva Nothobranchiidae-heimon hammaskarppikala.

Purppuravaanija kasvaa 7,5 cm pitkäksi. 	

Purppuravaanijaa on tavattu vain Saint John -joen vesistön yläjuoksilla Liberian pohjoisosassa, missä se elää pienissä puroissa. Se on erittäin uhanalainen laji. Sitä uhkaavat elinympäristön muutokset kuten metsänhakkuut, maatalous ja kaivostoiminta. Sitä on myös kerätty akvaariokauppaan, missä on vaara liiallisesta kalastuksesta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Epiplatys ruhkopfi Berkenkamp & Etzel 1980 (myös valokuva) Killifish of West Africa.

Vanhanmaailmankillit
Uhanalaiset kalat
Luettelo vuonna 1926 kuolleista henkilöistä



Tammikuu 
 2. tammikuuta – Gerhard Pehr Alopaeus, suomalainen tuomari, valtiopäivämies, Mikkelin pormestari 1881–1914 ja varatuomari (s. 1849)
 2. tammikuuta – Šio Aragvispireli, georgialainen kirjailija (s. 1867)
 3. tammikuuta – Anna Forstén, suomalainen oopperalaulaja ja laulupedagogi (s. 1846)
 16. tammikuuta – Eetu Aaltio, suomalainen toimittaja ja kirjailija (s. 1873)

Helmikuu 
 14. helmikuuta – Ernst Andersin, suomalainen insinööri ja merenkulkuneuvos (s. 1856)
 22. helmikuuta – Bertha Wegmann, sveitsiläissyntyinen tanskalainen taidemaalari (s. 1847)
 25. helmikuuta – Joan Alcover, espanjalainen runoilija (s. 1854)
 28. helmikuuta – Berndt Ivar Aminoff, suomalainen Viipurin ja Vaasan läänien lääninarkkitehti ja kirkkojen suunnittelija (s. 1843)

Maaliskuu 
 10. maaliskuuta – Eetu A. Alha, suomalainen klassisten kielten maisteri ja Aamulehden päätoimittaja 1913–1926 (s. 1873)
 13. maaliskuuta – Johan Axel Tammelander, suomalainen varatuomari, pankinjohtaja ja valtiopäivämies (s. 1865)

Huhtikuu 
 1. huhtikuuta – Jacob Pavlovich Adler, ukrainalais-yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1855)
 11. huhtikuuta – Vilho Elomaa, suomalainen kielenkääntäjä, kieltenopettaja ja venäjän- ja saksankielisen kirjallisuuden suomentaja (s. 1893)
 23. huhtikuuta – Georg Wilhelm Paunonen, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1863)

Toukokuu 
 10. toukokuuta – Alton B. Parker, yhdysvaltalainen demokraattien presidenttiehdokas ja tuomari (s. 1852)
 21. toukokuuta – Ronald Firbank, englantilainen kirjailija (s. 1886)
 27. toukokuuta – Jeanna Bauck, ruotsalainen taidemaalari (s. 1840)

Kesäkuu 
 1. kesäkuuta – Curt Andstén, suomalainen kilpapurjehtija (s. 1881)

Heinäkuu 
 8. heinäkuuta – Osip Aptekman, venäläinen vallankumouksellinen narodnikki (s. 1849)
 23. heinäkuuta – Edvard Johannes Antell, amerikansuomalainen toimittaja (s. 1852)
 26. heinäkuuta – Ella Adajevskaja, venäläinen säveltäjä ja pianisti (s. 1846)

Lokakuu 
 12. lokakuuta – Edwin Abbott Abbott, brittiläinen opettaja, teologi, matemaatikko ja tieteiskirjailija (s. 1838)
 13. lokakuuta – Birger von Troil, suomalainen vapaaherra, eversti, pankinjohtaja ja Viipurin läänin kuvernööri 1907–1910 (s. 1868)
 19. lokakuuta – Valentin Annala, suomalainen ratavartija, poliitikko ja kansanedustaja (SDP) (s. 1859)
 21. lokakuuta – Edward Patrick Allen, yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1853)

Tuntematon päivämäärä 
 Robert Rannikko, suomalainen maanviljelijä, kaupunginvouti ja valtiopäivämies (s. 1850)

Katso myös 

 Wikipedia:Henkilön kuolintiedon lisääminen
 Wikiprojekti:Henkilöartikkeleiden syntymä- ja kuolinvuosiluokat
 Wikipedia:Wikidata/Äskettäin kuolleita

1926
Itäiset linnunpääkielet

Itäiset linnunpääkielet (eng. East Bird's Head Languages) on papuakieliin laskettava kieliperhe, joka sijoittuu Uuden-Guinean saarella, Doberain niemimaalla. Nimimaata kutsutaan yleisesti "linnunpääksi". Kieliperhe on osa William Foleyn vuonna 2003 tekemää jaottelua, ja siihen kuuluvilla kielillä on yhteensä noin 17 000 puhujaa.

Kieliperheeseen kuuluu kolme kieltä: 

 Meyah
 Moskona
 Sougb

Lähteet
Asko Välimaa

Asko Välimaa (s. 14. helmikuuta 1963 Orimattila) on suomalainen juristi, joka on toiminut Helsingin hovioikeuden presidenttinä marraskuusta 2020 alkaen. Tätä ennen hän työskenteli oikeusneuvoksena eli korkeimman oikeuden jäsenenä huhtikuusta 2018 lähtien. Lisäksi hän toimi Tuomioistuinviraston johtokunnan puheenjohtajana vuoden 2020 loppuun asti.

Oikeustieteen kandidaatiksi Välimaa valmistui vuonna 1987 ja lisensiaatiksi vuonna 1994. Varatuomarin arvon hän sai vuonna 1988.

Ennen korkeimpaan oikeuteen siirtymistä hän toimi oikeusministeriön kansliapäällikkönä vuosina 2016–2018. Tätä ennen hän työskenteli lähes 20 vuotta oikeusministeriössä eri tehtävissä lainsäädäntöjohtajana, osastopäällikkönä sekä lainsäädäntöneuvoksena. Hän on osallistunut lainvalmisteluun myös Euroopan unionissa ja muissa kansainvälisissä toimielimissä.

Välimaa on toiminut myös useita vuosia tutkimus- ja opetustehtävissä Helsingin yliopistossa sekä rikos- ja prosessioikeuden että yksityisoikeuden laitoksella. Hän on erikoistunut prosessioikeuteen. Lisäksi hän on toiminut lyhyen aikaa alioikeustuomarina, sivutoimisena esittelijänä korkeimmassa oikeudessa sekä lakimiehenä asianajotoimistossa.

Lähteet 

Korkeimman oikeuden jäsenet
Suomen hovioikeuksien presidentit
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo vuonna 1928 kuolleista henkilöistä



Tammikuu 
 21. tammikuuta – Nikolai Astrup, norjalainen taidemaalari (s. 1880)
 27. tammikuuta – Rudolf Hammarström, suomalainen rehtori ja luonnontutkija (s. 1863)
 28. tammikuuta – Vicente Blasco Ibáñez, espanjalainen kirjailija (s. 1867)
 31. tammikuuta – Knut Gustaf Victor Furuhjelm, suomalainen tuomari, valtiopäivämies, asianajaja, oikeusneuvos ja varatuomari (s. 1862)

Helmikuu 
 5. helmikuuta – Johan Emil Aro, suomalainen entomologi (s. 1874)
 13. helmikuuta – Edvard Grönroos, suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies ja maanviljelysneuvos (s. 1842)
 15. helmikuuta – Herbert Henry Asquith, Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri 1908–1916 (s. 1852)
 29. helmikuuta – Adolphe Appia, sveitsiläinen arkkitehti, teatteriteoreetikko, lavastustaiteen uudistaja ja kirjailija (s. 1862)

Maaliskuu 
 7. maaliskuuta – Anton Elving, suomalainen tilanomistaja, liikemies ja toimitusjohtaja (s. 1855)
 13. maaliskuuta – Valborg Aulin, ruotsalainen säveltäjä ja pianisti (s. 1860)

Huhtikuu 
 10. huhtikuuta – Stanley J. Weyman, englantilainen kirjailija (s. 1855)
 16. huhtikuuta – Pavel Akselrod, venäläinen poliitikko, narodnikki ja menševikki (s. 1850)
 18. huhtikuuta – Henryk Melcer-Szczawiński, puolalainen oopperasäveltäjä, pianisti ja kapellimestari (s. 1869)
 23. huhtikuuta – Richard Labbart, suomalainen pankinjohtaja ja liike- ja valtiopäivämies (s. 1863)

Toukokuu 
 12. toukokuuta – Alfred Hedman, suomalainen kauppias, liikemies, laivanvarustaja, valtiopäivämies ja lahjoittaja (s. 1844)
 13. toukokuuta – Carl Gustaf Avellan, suomalainen tilanomistaja (s. 1886)
 18. toukokuuta – Moritz Auffenberg von Komarów, itävaltalainen kenraali ja komentaja ensimmäisessä maailmansodassa (s. 1852)

Kesäkuu 
 1. kesäkuuta – Oskari Autere, suomalainen pankinjohtaja ja tilastotieteilijä (s. 1881)
 11. kesäkuuta – Pekka Aakula, suomalainen kansakoulunopettaja, poliitikko ja kansanedustaja (SDP) (s. 1866)
 18. kesäkuuta – Roald Amundsen, norjalainen naparetkeilijä, tutkimusmatkailija ja lentäjä (s. 1872)

Heinäkuu 
 1. heinäkuuta – Matti Ikonen, suomalainen maanviljelijä, kauppias, liikemies, valtiopäivämies ja kunnallisneuvos (s. 1852)
 6. heinäkuuta – Erik Edmundsson, suomalainen näyttelijä (s. 1902)
 8. heinäkuuta – Erich Adickes, saksalainen filosofi ja professori (s. 1866)
 9. heinäkuuta – Erik Mattlar, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1846)
 28. heinäkuuta – Édouard-Henri Avril, ranskalainen taidemaalari (s. 1849)

Elokuu 
 13. elokuuta – Bertel Ahlström, suomalainen elinkeinoelämän vaikuttaja (s. 1878)

Marraskuu 
 15. marraskuuta – Thomas Chrowder Chamberlin, yhdysvaltalainen geologi (s. 1843)

Joulukuu 
 28. joulukuuta – Uuno Aarto, suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja näyttelijä (s. 1894)
 28. joulukuuta – Domenico Alaleona, italialainen musiikkiteoreetikko ja oopperasäveltäjä (s. 1881)
 30. joulukuuta – Lutz Wahl, yhdysvaltalainen kenraali ja Yhdysvaltain armeijan kenraaliadjutantti 1927–1928 (s. 1869)

Katso myös 

 Wikipedia:Henkilön kuolintiedon lisääminen
 Wikiprojekti:Henkilöartikkeleiden syntymä- ja kuolinvuosiluokat
 Wikipedia:Wikidata/Äskettäin kuolleita

1928
Elias Malakias Rosengren

Elias Malakias Rosengren (1. huhtikuuta 1818 Hämeenkyrö – 28. joulukuuta 1897 Ilmajoki) oli suomalainen pappi ja moninkertainen valtiopäivämies.

Henkilöhistoria
Rosengrenin vanhemmat olivat rusthollari Johan Eliasson ja Helena Mattsdotter ja puoliso vuodesta 1846 Marie Louise Fredrika Karolina Björkbom (k. 1903). Rosengren tuli ylioppilaaksi 1837 ja vihittiin papiksi 1842. Varapastorin  arvon hän sai 1855 ja rovastin arvon 1865. Rosengren toimi pappina  Hattulassa, Perniössä, Viljakkalassa ja Suoniemellä. Pyhämaan kappalainen hänestä tuli 1846, astuen virkaan 1848, ja Kaarinan 1855, astuen virkaan 1857. Maskun kirkkoherraksi Rosengren tuli 1858, Euran 1874 ja Ilmajoen 1883. Hän oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863, 1867, 1872, 1877, 1882, 1885 ja 1888.

Julkaisuja
 Satser, som med tillåtelse af hans högvördighet herr erke-biskopens i Finland och högvördiga domkapitlets i Åbo för rättighet att undergå pastoral-examen, 1855

Lähteet
 

 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1818 syntyneet
Vuonna 1897 kuolleet
Contran pato

Contran pato, myös Verzascan pato, on Sveitsissä sijaitseva pato. Contra on Sveitsin neljänneksi suurin pato. Se sijaitsee Valle Verzascan yhteydessä. Padolla kuvattiin kohtaus 007 ja kultainen silmä -elokuvaan. Pato valmistui vuonna 1965. Sen korkeus on 220 metriä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Padot
Yrittäjä (elokuva)

Yrittäjä on Virpi Suutarin ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2018. Elokuva kertoo yrittäjyydestä ja yrittäjistä. Sen päähenkilöitä ovat Laineen yrittäjäperhe, joka toimii Honkajoella lihakauppiaina ja tivolinomistajina sekä yrittäjäkaksikko Maija Itkonen ja Reetta Kivelä, jotka kehittävät pääkaupunkiseudulla Nyhtökauraa.

Elokuva osallistui lukuisille kansainvälisille elokuvafestivaaleille.

Palkinnot 
 Elokuva voitti vuonna 2018 Tampereen elokuvajuhlilla yli 30-minuuttisten elokuvien erikoispalkinnon, Kirkon mediasäätiön palkinnon ja festivaalin yleisöpalkinnon.
 Elokuva voitti vuonna 2019 parhaan dokumenttielokuvan Jussin, jonka lisäksi Sanna Salmenkallio voitti Jussin parhaasta musiikista.

Lähteet 

Suomalaiset dokumenttielokuvat
Vuoden 2018 dokumenttielokuvat
Virpi Suutarin ohjaamat elokuvat
Psychiatry: An Industry of Death -museo

Psychiatry: An Industry of Death () on psykiatrian epäkohtiin keskittyvä näyttely ja museo Hollywoodissa, Los Angelesissa.

Museo on omistautunut arvostelemaan asiaa jota kuvataan "teollisuudeksi jota ohjaa ainoastaan taloudellinen voitto." On myös tehty samanniminen ja -aiheinen filmi.

Lähteet

web.archive.org/web/20160303181748/http://www.canada.com/nationalpost/news/story.html?id=6549c0e2-6caf-4daf-be90-df36919788e2&k=65604

"Museum Targets Psychiatry As An "Industry Of Death"", CCHR press release, December 21, 2005

sameritech.com/tribunearchive/3-22-07.pdf

Los Angelesin museot
Frans Arvid Snellman

Frans Arvid Snellman (31. elokuuta 1818 Turku – 17. maaliskuuta 1873 Helsinki) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 

Snellmanin vanhemmat olivat kirkkoherra, professori Henrik Snellman ja Anna Katarina Gottschick ja puoliso vuodesta 1850 Anna Lovisa Adelie af Klercker (k. 1904). Snellman tuli ylioppilaaksi 1835 ja vihittiin papiksi 1843, varapastorin arvon hän sai 1852. Snellman toimi ensin apulaispappina Helsingissä, Helsingin 2. kappalainen hänestä tuli 1856 ja Helsingin ruotsalais-suomalaisen seurakunnan kirkkoherra 1868. Hän oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863 ja 1872.

Lähteet
 

 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1818 syntyneet
Vuonna 1873 kuolleet
Karl Magnus Holm

Karl Magnus Holm (13. maaliskuuta 1819 Porvoo – 30. lokakuuta 1882 Porvoo) oli suomalainen juristi, pormestari ja valtiopäivämies.

Holmin vanhemmat olivat tilanomistaja, varatuomari Johan Holm ja Eva Amalia Krook. Holm tuli ylioppilaaksi 1834 ja suoritti tuomarintutkinnon 1844. Varatuomarin arvon hän sai 1849. Hän oli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari vuodesta 1844 ja Porvoon pormestari vuodesta 1862. Tammikuun valiokunnan jäsen Holm oli 1862 ja porvarissäädyssä Porvoon edustaja valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867, joilla hän oli useiden eri valiokuntien jäsen tai varajäsen.

Lähteet

Suomalaiset juristit
Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet
 Porvoon pormestarit ja kaupunginjohtajat
Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1819 syntyneet
Vuonna 1882 kuolleet