joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kalevipoeg

Kalevipoeg (suoraan suomennettuna Kalevin poika) on Viron kansalliseepos, jonka Friedrich Reinhold Kreutzwald on kirjoittanut virolaisen kansanrunouden pohjalta. Sen päähenkilö on Kalevin ja Lindan poika Kalevipoeg, joka suorittaa erilaisia sankaritekoja.

Kalevipoeg sai alkunsa kun Suomessa tyttärensä luona vieraileva Viron-ystävä Georg Julius von Schultz esitteli Kalevalan ensimmäisen painoksen Viron oppineiden seuran eli Gelehrte Estnische Gesellschaftin kokouksessa, jossa siitä innostuttiin ja ryhdyttiin suunnittelemaan Kalevipoegia. Kokoamisen aloitti  Friedrich Robert Faehlmann, mutta työ jäi häneltä kesken. Hänen kuolemansa jälkeen sitä jatkoi Kreutzwald, joka kokosi lisää aineistoa ja tutustui muun muassa Kalevalan saksankieliseen käännökseen. 

Kalevipoegin ensimmäistä versiota vuodelta 1853 ei saatu julkaista sensuurin takia. Toinen, uudistettu ja pidempi painos julkaistiin osina vuosina 1857–1861. Painoksen mukana oli vironkielisen lisäksi saksankielinen versio. Kolmas versio julkaistiin kirjana ja painettiin Kuopiossa vuonna 1862. Painos oli pieni ja teoksen leviäminen aluksi vaatimatonta.

Kalevipoeg on käännetty kokonaisuudessaan saksaksi, venäjäksi, unkariksi, latviaksi, suomeksi, tšekiksi, liettuaksi, romaniaksi, ukrainaksi, englanniksi, ruotsiksi, ranskaksi ja võroksi. Kalevipoegin on suomentanut Helmer Winter lyhennelmänä, ja Kyösti Kettunen kokonaisuudessaan.

Katso myös 
 Kalevala
 Kalevanpojat 
 Virolainen mytologia ja muinaisusko
 Lāčplēsis
 Lennuk

Kirjallisuutta 
 Hasselblatt, Cornelius: Kalevipoeg Studies. The Creation and Reception of an Epic. Helsinki: Finnish Literature Society – SKS 2016. (Studia Fennica Folkloristica 21)

Lähteet

Aiheesta muualla
Kourallinen dollareita

Kourallinen dollareita (Per un pugno di dollari) on italialainen lännenelokuva, spagettiwestern, vuodelta 1964 ja Sergio Leonen ohjaaman dollaritrilogian ensimmäinen elokuva. Se nosti ohjaajan lisäksi pääosan esittäjän Clint Eastwoodin ja elokuvaan musiikin säveltäneen Ennio Morriconen maailmanmaineeseen.

Juoni

Tuntematon mies saapuu ratsain San Miguel-nimiseen meksikolaiskaupunkiin, joka sijaitsee lähellä Yhdysvaltojen rajaa. Kaupunkia riivavat kaksi vallasta kilpailevaa sukua, seriffi Baxterin perhe ja Rojon veljekset. Mies päättää hyötyä tilanteesta ja käynnistää vaarallisen pelin, jonka avulla hän pyrkii hävittämään molemmat osapuolet ajamalla nämä keskinäiseen sotaan.

Uudentyyppinen lännenelokuva

Elokuva loi lännenelokuvaan uudenlaisen päähenkilötyypin, antisankarin, joka poikkesi täysin perinteisestä amerikkalaisen lännenelokuvan ihanteellisesta sankarityypistä.  Leone halusi luoda uudenlaisen lännenelokuvan ja palkkasi sen pääosaan Clint Eastwoodin, joka oli aiemmin esittänyt cowboyta televisiosarjassa Lännen tie. Eastwood sai melko vapaat kädet luoda roolihahmonsa, joka tunnetaan "Miehenä ilman nimeä". Eastwood kuvasi hahmoaan seuraavasti: 

Elokuvan ulkokohtaukset on kuvattu Madridin ja Almerían kaupunkien alueilla Espanjassa. Sisäkohtaukset kuvattiin Cinecittàn studioilla Italiassa.

Oikeusjuttu

Kourallinen dollareita seuraa juoneltaan Akira Kurosawan ja Ryuzo Kikushiman käsikirjoittamaa samurai-elokuvaa Yojimbo – onnensoturi, jonka ensi-ilta oli vuonna 1961. Ohjaaja Sergio Corbucci kertoi Leonen käsikirjoittaneen elokuvansa katsoen samalla Onnensoturia Moviola-leikkauslaitteesta ja tehneen muutoksia vain tapahtumapaikkojen ja dialogin suhteen, mutta elokuvan ei mainittu perustuvan Onnensoturiin. Myös Kurosawa näki elokuvan ja piti siitä kovasti, mutta huomasi tarinan samankaltaisuudet. Hän kirjoitti Leonelle kirjeen, jossa nimitti Kourallista dollareita "omaksi elokuvakseen" ja kertoi olevansa mielestään oikeutettu korvaukseen. Tuottajat eivät kuitenkaan suostuneet maksamaan korvausta suoraan, vaan asiasta nousi pitkällinen oikeusjuttu, jota puitiin samaan aikaan kun Kurosawa kuvasi elokuvaansa Punaparta (1965). Oikeusistuin ratkaisi jutun lopulta kantajan hyväksi, ja Kurosawa ja hänen studionsa saivat prosenttiosuuden elokuvan tuotosta. Ohjaajat eivät koskaan tavanneet toisiaan kasvokkain, mutta Kurosawa tapasi Eastwoodin Cannesin elokuvajuhlilla 1990, missä he keskustelivat huvittuneeseen sävyyn tapauksen aikanaan nostamasta mediakohusta.

Myös Walter Hillin ohjaama Last Man Standing (1996) perustuu samaan Kurosawan ja Kikushiman alkuperäiskäsikirjoitukseen.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Arvosteluja elokuvasta
 Guardian: A Fistful of Dollars review – punk-rock western as fabulous as ever

Italialaiset lännenelokuvat
Vuoden 1964 italialaiset elokuvat
Sergio Leonen ohjaamat elokuvat
Uudelleenfilmatisoinnit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Hitsaaja

Hitsaaja (joskus myös hitsari) hitsaa yleensä esivalmistellut, työstetyt osat - työkappaleet yhteen. Työkappaleista käytetään hitsauksen yhteydessä myös käsitettä perusaine.

Hitsaaja voi suorittaa pätevyyskokeen teräksille standardin SFS-EN 9606-1 mukaan ja pätevöityä näin hitsaajana. Pätevyyskokeen suorittaneesta hitsaajasta käytetään nimitystä pätevöitetty hitsaaja. Tämä on korvannut kokonaan aikaisemman menettelyn ja nimikkeen luokkahitsaaja. Hitsaajan pätevyyskokeella pyritään varmistamaan riittävä osaaminen ja samalla hitsatuissa rakenteissa laatutaso. Kokeen hyväksytyn suorittamisen jälkeen hitsaajan pätevyys on voimassa enintään kaksi vuotta, edellyttäen kuuden kuukauden väleiden allekirjoituksin vahvistettuja tarkistuksia. Eri perusaineille ja hitsaustavoille on omat pätevyyskokeensa.

Hitsaajat työskentelevät muun muassa konepajoissa, telakoilla ja rakennustyömailla.

Hitsatuissa rakenteissa hitseille asetetaan laatuvaatimuksia, jotta saavutetaan esimerkiksi riittävä lujuus ja korroosionkestävyys. Käytettävissä on yhdenmukaistetut hitsien laatuvaatimukset, jotka on porrastettu kolmeen hitsiluokkaan; B, C ja D (vaativin on B). Luokat määritellään SFS-standardeissa "SFS-EN 30042 : Alumiinin kaarihitsaus. Hitsiluokat 1994-09-19. 1. painos" sekä "SFS-EN 25817 : Terästen kaarihitsaus. Hitsiluokat 1993-01-04. 1. painos". Hitsaajan pätevyyskokeessa koekappaleen hitseille hyväksymiskriteerinä on hitsiluokka B muutamin poikkeuksin.

Hitsaaja voi suorittaa International Welder- (IW) eli kansainvälisen hitsaajan- tutkinnon (aikaisemmin European Welder (EW) eli eurooppalainen hitsaaja) kolmella eri tasolla; piena-, levy- ja putkitaso, eri hitsausprosesseilla; puikko (111), MIG/MAG (131, 135, 136), TIG (141) ja eri perusaineilla. Yhtenäisten koulutusjärjestelyjen ja tutkintokäytäntöjen tarkoituksena on edistää vapaata työn ja tuotteiden liikkuvuutta. Kyseisen järjestelmän mukaista koulutusta ja tutkintoja on tarjolla ammatillisissa oppilaitoksissa.

Katso myös 
 Hitsauskoordinaattori

Metallialan ammatit
Toisen asteen tutkinnot
Tekniikan ja liikenteen alan tutkinnot
Seulonnan keskeiset artikkelit
Pertti Voutilainen

Pertti Voutilainen (s. 22. kesäkuuta 1940 Outokumpu) on vuorineuvos ja suomalainen elinkeinoelämän vaikuttaja, koulutukseltaan diplomi-insinööri ja kauppatieteiden kandidaatti. 

Pisimmän päivätyönsä Pertti Voutilainen on tehnyt Outokumpu Oyj:n palveluksessa. Ura alkoi 1964 Kotalahden kaivoksella, josta hän siirtyi Outokummun pääkonttoriin 1966 ja toimi kaivosteknillisessä ryhmässä vuoteen 1970. Vuodesta 1971 Voutilainen toimi pääkonttorissa tuotanto- ja yrityssuunnittelun tehtävissä. Vuonna 1977 hän sai nimityksen kaivos- ja kehitystoimen johtajaksi ja 1978 Outokummun johtokunnan jäseneksi. Outokummun pääjohtaja 1980–1991 ja sen jälkeen Kansallis-Osake-Pankin viimeinen pääjohtaja ja Merita Pankin ensimmäinen toimitusjohtaja 30. kesäkuuta 2000 asti. Hänen seuraajanaan Merita Pankin toimitusjohtajana toimi Kari Jordan. Vuonna 2002 Merita fuusioitui ruotsalaisen Nordbankenin kanssa, jonka jälkeen pankin nimeksi tuli Nordea.

Voutilainen on toiminut kanadalaisen kaivosyhtiö Agnico Eagle Minesin hallituksessa vuodesta 2005. Hän on myös Metson ja it-yritys Upponetin hallituksissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Suomalaiset pankinjohtajat
Vuorineuvokset
Suomalaiset insinöörit
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Mare Tranquillitatis

Mare Tranquillitatis eli Rauhallisuuden meri on eräs Kuun "meristä" (lat. mare). Rauhallisuuden mereen laskeutui ensimmäinen miehitetty kuulento Apollo 11. Lennolla olivat astronautit Neil Armstrong, Edwin Aldrin ja Michael Collins, joista Collins ei laskeutunut Kuuhun. Astronauttien mukaan on nimetty kolme pientä kraatteria Apollo 11 laskeutumispaikan lähellä. 

Tranquillitatis
Aari

Aari ( ’pinta-ala’, tunnus a) on pinta-alan yksikkö ja kooltaan sata neliömetriä. Neliön muotoinen aari on siis 10 metriä × 10 metriä. Sata aaria on hehtaari. Aaria on käytetty pienistä pellon tai metsän aloista puhuttaessa.

1 a = 100 m²
1 a = 0,01 ha
1 a = 0,0001 km²

Lähteet
WSOY Facta - Aari

Viitteet 

Pinta-alayksiköt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Antarktis

Antarktis on maapallon eteläosassa sijaitseva alue, johon sisältyy Etelämanner ja sitä ympäröiviä saaria Eteläisessä jäämeressä. Aluetta rajaa luonnollinen raja nimeltä antarktinen konvergenssi, jonka kohdalla eteläiset kylmät merivirrat virtaavat pohjoisempien lämpimämpien vesien alle.

Antarktiksen saaria ovat muun muassa Eteläiset Orkneysaaret, Eteläiset Shetlandsaaret, Ballenysaaret, Pietari I:n saari, Aleksanterinsaari ja Grahaminmaata reunustavat saaret. Laajemmassa mielessä Antarktikseen voidaan lukea myös joukko kauempana navasta sijaitsevia subantarktisia saaria: brittiläiset Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret ja Norjalle kuuluva Bouvet’nsaari eteläisellä Atlantilla, Ranskalle kuuluvat Crozetsaaret ja Kerguelen eteläisellä Intian valtamerellä sekä Australialle kuuluva Macquariensaari.

Etelämantereen pinta-ala on noin 14 000 000 neliökilometriä. Sitä ympäröivien, Antarktikseen kuuluvien saarien pinta-ala on noin 89 000 neliökilometriä.

Katso myös 
Arktis

Lähteet

Aiheesta muualla 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Eve Bunting

Eve Bunting (s. 19. joulukuuta 1928) on yhdysvaltalainen, Magherassa, Pohjois-Irlannissa syntynyt kirjailija. Hän on kirjoittanut ainakin 250 kirjaa, enimmäkseen nuorille lukijoille.

Bunting muutti Yhdysvaltoihin Kaliforniaan vuonna 1958. Hän aloitti kirjoittamisen siellä otettuaan osaa luovan kirjoittamisen kurssille.

Lähteet 

Irlantilaiset kirjailijat
Vuonna 1928 syntyneet
Elävät henkilöt
Scribus

Scribus on taitto- ja julkaisuohjelma (DTP) Linux-, Mac OS X-, Unix- ja Windows-työpöytäkäyttäjille. Scribuksen avulla on mahdollista tuottaa uutislehtiä, sanomalehtiä ja animoituja interaktiivisia PDF-lomakkeita. Muita käyttökohteita voivat olla yrityksen tarvitseman paperitavaran yksilöiminen, esitteet, julisteet ja kaikenlaiset asiakirjat, jotka vaativat joustavaa kuvien ja tekstin asettelua sekä ammattimaista värienhallintaa.

Scribusta vastaavia kaupallisia tuotteita ovat esimerkiksi Adobe PageMaker, QuarkXPress ja Adobe InDesign. Näistä poiketen Scribus on avoimen lähdekoodin projekti, joka on julkaistu GNU GPL -lisenssillä.

Scribus tukee monia bittikartta- ja vektorigrafiikkamuotoja. Se pystyy tuomaan ja tallentamaan SVG-kuvia. Tekstiä Scribukseen voi tuoda muun muassa OpenOffice.org Writer-, OpenDocument-, PostScript- ja Encapsulated PostScript-tiedostoista.

Asiakirjan tallennus onnistuu myös PDF-tiedostona, jossa on mahdollista käyttää läpinäkyvyyttä, salausta ja suurta joukkoa muita PDF 1.3-1.5:n ominaisuuksia mukaan lukien interaktiiviset PDF-lomakkeen kentät, kirjanmerkit ja huomautukset.

Scribuksen käyttämä asiakirjan tallennusmuoto perustuu XML:ään ja on kokonaisuudessaan dokumentoitu.

Tulostus on mahdollista käyttäen ohjelman omaa PostScript-ajuria (tasot 1–3), joka tukee upotettuja fontteja sekä näiden osajoukkoja. Kirjaintyypeistä käytettävissä ovat TrueType, Type 1 ja OpenType.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Scribuksen kotisivu 
Scribuksen Windows-versio 
Suomenkielisiä ohjeita Scribuksen käyttöön
Scribus-opas  
FLOSS Manualsin suomenkielinen Scribus-opas

Julkaisuohjelmat
Linux-ohjelmat
Vapaat ohjelmistot
Paluu tulevaisuuteen -trilogia

Paluu tulevaisuuteen -trilogia (Back to the Future) on elokuvien Paluu tulevaisuuteen, Paluu tulevaisuuteen II ja Paluu tulevaisuuteen III muodostama sarja. Trilogia kertoo nuoren Marty McFlyn (Michael J. Fox) harharetkistä, jotka aiheuttaa tiedemies ’Doc’ Emmett Brownin (Christopher Lloyd) aikakone. Trilogian ensimmäinen osa on 1980-luvun menestynein nuortenelokuva.

Trilogian juoni on elokuvien välillä jatkuva ja jokainen elokuva alkaa täsmälleen siitä, mihin edellinen osa päättyi näyttäen uudelleen viimeisen minuutin tapahtumat. Toinen ja kolmas osa kuvattiin samanaikaisesti. Tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Hill Valleyn kaupunkiin Kaliforniaan.

Sarjan ensimmäinen elokuva voitti yhden Oscarin äänitehosteistaan ja sai kolme muuta ehdokkuutta. Toinen elokuva sai yhden ehdokkuuden.

Japanilaiset Ichiro Omiya sekä Zerogo Iwamoto ovat päättäneet tehdä elokuvasta manga-sovituksen.

Juoni

Ensimmäisessä elokuvassa Marty joutuu vahingossa 1950-luvulle ja joutuu isänsä sijasta onnettomuuteen. Hän päätyy oman äitinsä lapsuudenkotiin hoivattavaksi. Siellä hänen nuori äitinsä ihastuu Martyyn hänen isänsä sijaan. Sen lisäksi, että aikakoneeseen on mahdollista saada 1,21 gigawattia tehoa vain salamaniskusta Martyn palaamiseksi aikaansa, on hänen varmistettava oma syntymänsä saamalla vanhempansa rakastumaan toisiinsa.

Toisessa elokuvassa Marty ja Doc matkustavat tulevaisuuteen, vuoteen 2015, korjaamaan Martyn lasten elämässä ilmenneitä ongelmia. Elokuvan paha vanha Biff kaappaa aikakoneen huomaamatta, ja antaa vuoden 1955 nuoremmalle itselleen tulevien 50 vuoden urheilutulostilastot vedonlyöntihuijausta varten, tehden Biffistä vuodessa 1985 todella rikkaan. Tämä aiheuttaa poikkeaman aika-avaruusjatkumoon ja Martyn kotikaupunki Hill Valley muuttuu painajaismaiseksi paikaksi, jota rikollisuus ja rötökset hallitsevat. Marty ja Doc palaavat jälleen kerran ajassa taaksepäin korjatakseen asiat. Elokuvan lopussa salamanisku vie aikakoneen ja Doc:n 1880-luvulle ja Marty joutuu selvittelemään heidän paluutaan nykyaikaan takaisin.  

Kolmannessa elokuvassa Marty on 1880-luvun Villissä lännessä jälleen epäkuntoisen aikakoneen kanssa. Tällä kertaa DeLoreanin polttoaineletku rikkoutuu. Doc on kaupungin seppä ja Biffin esi-isä öykkäröivä lännenmies. Ongelmia syntyy, mutta lopulta tulevaisuuteen palataan asentamalla aikakoneeseen junan pyörät ja työntämällä sitä veturilla. Doc jää 1880-luvulle naisen vuoksi.  Elokuva loppuu sanoihin "The End", siinä missä edelliset päättyivät "To be Continued" ja "To be Concluded". Tekstejä tosin ei ollut varsinaisissa elokuvateatteriversioissa, koska jatko-osista ei kunkin elokuvan tuotantohetkellä ollut varmuutta. Ne lisättiin vasta elokuvien myytäviin tallenteisiin koko trilogian ollessa jo valmis.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla

 
 
 

Robert Zemeckisin ohjaamat elokuvat
Paluu tulevaisuuteen -elokuvat
Pedro I

Pedro I (suomeksi myös Pietari I; Pedro de Alcântara Francisco António João Carlos Xavier de Paula Gonzaga Pascoal Cipriano Serafim de Bragança e Bourbon, 12. lokakuuta 1798 Lissabon – 24. syyskuuta 1834) oli itsenäisen Brasilian ensimmäinen keisari. Hän oli Portugalin kuninkaan Juhana VI:n (João VI) poika ja Portugalin kuningas Pietari IV.

Portugalin kuningas Juhana VI pakeni vuonna 1807 Napoleonin valloituksia Brasiliaan, jolloin Rio de Janeirosta tuli tosiasiallisesti Portugalin imperiumin pääkaupunki. Kuninkaan palattua 1820-luvulla Portugaliin maa menetti monet etuoikeuksistaan, mikä raivostutti kansallismieliset. Kruununperijä Pedro, joka oli jäänyt maahan, asettui kansallismielisten puolelle ja tuki jopa 1820 puhjennutta kapinaa Portossa. Kieltäydyttyään palaamasta Portugaliin hän menetti asemansa kruununperillisenä, ja hänet alennettiin hovin edustajaksi Brasiliassa. Pedron saatua uutisen hän julisti ”Itsenäisyys tai kuolema!” ja hänet julistettiin Brasilian keisariksi 12. lokakuuta 1822 ja kruunattiin keisari Pedro I:ksi 1. joulukuuta 1826.

Isänsä kuollessa Pedro I sai myös Portugalin kuninkaan kruunun Pedro IV:nä 10. maaliskuuta 1826. Hän asetti voimaan Portugalin uuden perustuslain, mutta hänet pakotettiin eroamaan 28. toukokuuta tyttärensä Maria II:n hyväksi. Koska Maria oli vain seitsenvuotias, Pedro IV asetti veljensä Miguelin valtakunnanhoitajaksi ja lupasi hänen naivan Marian.

Poliittisen kriisin jälkeen Pedro I erotettiin Brasilian keisarin asemasta viisivuotiaan poikansa Pedro II:n hyväksi 7. huhtikuuta 1831. Pedro I miehitti Azorit ja hyökkäsi veljeään Miguelia vastaan, joka oli ottanut haltuunsa Portugalin kuninkaan kruunun ja kumonnut Pedro I:n perustuslain. Kolmivuotisen sisällissodan jälkeen Miguel pakotettiin luopumaan vallasta 1834 ja ajettiin maanpakoon ja Maria II palautettiin valtaistuimelle.

Pedro I kuoli Queluzissa synnyinpalatsissaan 35 vuoden ikäisenä. Hänen jäänteensä sydäntä lukuun ottamatta palautettiin Brasiliaan vuonna 1972 maan 150-vuotisjuhlallisuuksien yhteydessä. Pedro I:n toiveiden mukaisesti hänen sydämensä on säilötty kirkkoon Portossa Portugalissa. Vuonna 2022 sydän kuljetettiin muutamaksi viikoksi Brasiliaan osana maan 200-vuotisjuhlia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Brasilialaiset orjuuden vastustajat
Brasilian keisarit
Portugalin kuninkaat
Vuonna 1798 syntyneet
Vuonna 1834 kuolleet
Edith Cavell

Edith Cavell (4. joulukuuta 1865 – 12. lokakuuta 1915) oli englantilainen sairaanhoitaja.

Edith Cavell syntyi Norfolkissa, Englannissa ja opiskeli sairaanhoitajaksi Lontoon kuninkaallisessa sairaalassa. 1907 hän siirtyi Brysseliin, Belgiaan. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa Punainen Risti otti sairaalan käyttöönsä. Cavellin kerrotaan auttaneen yli 200 sotilasta pakenemaan saksalaisten miehittämästä Belgiasta puolueettomiin Alankomaihin.

Vuonna 1915 Cavell saatiin kiinni ja tuomittiin sotaoikeudessa kuolemaan. Cavell ei puolustanut itseään ja hänet teloitettiin ampumalla. Cavellin ruumis tuotiin sodan jälkeen vuonna 1919 sotilassaattueessa takaisin Britanniaan ja Cavellille pidettiin muistotilaisuus Westminster Abbeyssa.

Edith Cavellin tapaus sai suurta huomiota ensimmäisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen. Hän sai erityisesti Britanniassa sankarin maineen ja hänen tarinaansa hyödynnettiin runsaasti brittiläisessä sotapropagandassa. Propagandatarkoitusten vuoksi useat Cavellia ja hänen kohtaloaan kuvaavat varhaiset kuvaukset eivät ole historiallisesti tarkkoja.

Vuonna 1933 valmistui yhdysvaltalainen Nurse Edith Cavell -niminen elokuva, joka kertoo tosipohjaisen melodraaman sairaanhoitajasta Belgiassa ensimmäisen maailmansodan aikana.

Lähteet 

Ensimmäisen maailmansodan henkilöt
Sairaanhoitajat
Englantilaiset teloitetut
Vuonna 1865 syntyneet
Vuonna 1915 kuolleet
JDAM

JDAM (engl. Joint Direct Attack Munition) on amerikkalainen GPS-pohjainen täsmäase. JDAM-asejärjestelmän keskeiset osat ovat tavanomainen (noin  250, 500 tai 1000 kg) tai tunkeutumiskykyinen 1000 kg:n pommi, ohjauksesta vastaava pyrstöosa ja paikannusta suorittava GPS-vastaanotin ja edelliset yhteen liittävä fyysinen runkokehys ja tietokoneohjaus.

JDAM:n keskeisiä ominaisuuksia ovat:

 riippumattomuus säästä (yleinen GPS:n ominaisuus)
 toiminnallinen yksinkertaisuus (ei jatkuvaa maalin valaisua (laser) tai aseen ohjausta (TV) maaliin, pelkät maalin koordinaatit riittävät)
 edellisestä seuraava kyky täsmäshokkivaikutukseen ("shock and awe"), kykyyn iskeä yhtä aikaa monella aseella suppealle alueelle.

Katso myös

 GPS
 Galileo

Lähteet

Aiheesta muualla 

 FAS:n sivu JDAM:sta

Lentopommit
Askisto

Askisto () on noin 1 800 asukkaan pientalovaltainen kaupunginosa Vantaan länsiosassa. Se sijaitsee Kehä III:n pohjoispuolella ja Vihdintien länsipuolella ja rajautuu lännessä Espooseen. Askisto kuuluu Hämeenkylän maarekisterikylään ja Myyrmäen suuralueeseen.

Nimen alkuperä 
Kaupunginosan ruotsalainen nimi johtuu Hämeenkylän Övre Labbaksen torpan nimestä Askis. Askiksen tilan palstoitus alkoi vuonna 1952. Alueen suomalainen nimi on ollut 1960-luvulla Askela, mutta se sekaantui postissa (aikaa ennen postinumeroita) Askolaan ja piti muuttaa. Askiston kadunnimien aihepiiri liittyy tukkitöihin ja rakentamiseen. Tämä taas johtuu Nedre Labbaksen torpan nimestä Timmermalm (1824 Timmermans torp). (Kallaluoto 2011.)

Palvelut 
Askistossa asuu paljon lapsiperheitä. Askistossa on muun muassa päiväkoti ja ala-asteen koulu. Alue tarjoaa töitä noin 200 hengelle (2013).

 Päiväkoti (Kimara)
 Askiston koulu (ala-aste)
 M-Market (Postin ja Matkahuollon pakettiautomaatit)
 Pizzeria "Askiston Taverna"
 Länsi-Vantaan Vapaaseurakunta 
 Kampaamoja
 Autismisäätiö

Lähteet
 Kallaluoto, Timo: Vantaan kaupunginosat, 2011.

Viitteet

Aiheesta muualla

 Päiväkodit
Perth (Länsi-Australia)

Perth on Länsi-Australian osavaltion pääkaupunki Australian länsirannikolla. Kaupungissa asuu noin 1,94 miljoonaa ihmistä, eli lähes kolme neljäsosaa osavaltion väestöstä. Se on Australian neljänneksi suurin kaupunki Sydneyn, Melbournen ja Brisbanen jälkeen. Perthiä on sanottu maailman eristyneimmäksi pääkaupungiksi; sieltä on pitkä matka sekä Australian muihin suurkaupunkeihin että muiden maiden keskuksiin.

Maantiede 
Perthin sijainti maapallon koordinaatistossa on 31° 58′ eteläistä leveyttä ja 115° 49′ itäistä pituutta. Perth sijaitsee Intian valtamereen laskevan Swan River -joen rannalla. Kaupungin keskustaa hallitsevat korkeat pilvenpiirtäjät, ja laajat esikaupungit levittäytyvät pitkälle pohjoiseen, itään ja etelään.

Ilmasto 
Perthin ilmasto on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan kuumakesäinen välimerenilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 19 °C ja keskimääräinen sademäärä 810 millimetriä. Suurimman osan vuodesta lämpötilat ovat tasaisia, mutta tammi- ja helmikuut ovat kuumia ja kesä- sekä heinäkuut viileitä. Helmikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 25 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 14 °C. Sateisin kuukausi on kesäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 175 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 7 millimetriä. Aurinko paistaa kaupungissa keskimäärin 8,8 tuntia päivässä.

Historia 
Perth oli ensimmäinen täysimittainen eurooppalaisten perustama asutus Australiassa. Kaupungin sijainti valittiin vuonna 1827, ja se perustettiin vuonna 1829. Perth nimettiin Skotlannissa sijaitsevan samannimisen kaupungin mukaan. Virallisesti Perth tuli kaupungiksi vuonna 1856.

Talous 
Perthin teollisuus on laajaa sekä monimuotoista, ja siellä tuotetaan esimerkiksi peltejä, maaleja, terästä ja alumiinia. Myös elintarvikkeiden tuotanto ja öljynjalostus ovat osa kaupungin teollisuudenaloja. Turismin merkitys kaupungin taloudelle on kasvanut erityisesti 1980-luvun jälkeen.

Liikenne 
Perthiin kulkee useita valtateitä sekä rautatie. Kaupungissa sijaitsee myös Perthin lentoasema sekä satama.

Koulutus 
Perthissä toimii viisi yliopistoa, joista maineikkain on vuonna 1911 perustettu University of Western Australia. Muut yliopistot ovat Curtin University of Technology, Murdoch University, Edith Cowan University ja University of Notre Dame Australia.

Tunnettuja asukkaita 
Maailmankuulu edesmennyt näyttelijä Heath Ledger ja supermalli Gemma Ward ovat kotoisin Perthistä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kaupungin virallinen kotisivu

Seulonnan keskeiset artikkelit
Sääminginsalo

Sääminginsalo (myös Kerimäensaari) Saimaan vesistössä on Suomen toiseksi suurin saari, jos kaivetun kanavan mantereesta erottama maa-alue hyväksytään saareksi. Samalla ehdolla Sääminginsalo on Suomen suurin saari, jos lisäksi vedenpinnan edellytetään olevan samalla tasolla joka puolella saarta. Saareksi voidaan määritellä myös sitä rajaavien jokien koskiosuuksien vuoksi vedenpinnaltaan eritasoisten vesistöjen erottama maa-alue, jolloin Sääminginsalo on Suomen toiseksi suurin saari Soisalon jälkeen.

Sääminginsalon pinta-ala on 1 069 km², ja sitä ympäröivät joka puolella noin 76 metrin korkeudella merenpinnasta olevat järvet Haukivesi, Pihlajavesi, Puruvesi, Paasivesi ja Enonvesi. Sen alueella ovat Savonlinnan keskustaajaman itäosat sekä Enonkosken ja Kerimäen kirkonkylät.

Järvien lisäksi Sääminginsaloa erottaa mantereesta kaivettu kolmiosainen Raikuun kanava. Luoteessa Sääminginsaloa rajaa Haponlahden kanava. Ennen sen ja Oravin kanavan rakentamista Sääminginsaloon kuului myös laaja niemimaa, jolla sijaitsee Ahvensalmen kylä.

Toisaalta myös Sääminginsalon asema saarena voidaan asettaa kyseenalaiseksi, koska se on saari vain Raikuun kanavan ansiosta, jonka paikalla mahdollisesti aiemmin olleesta luonnonkanavasta on erilaisia tietoja. Maanmittari Lars Röösin Raikuun kylän kartassa vuodelta 1644 ei näy kanavaa vaan kannas. Geologi Aimo Kejosen (2010) mukaan paikalla taas on tiettävästi ollut veneellä kuljettava vesitie. Asiasta on käyty keskustelua Tilastokeskuksen ja Suomen ympäristökeskuksen välillä, ja sen lopputuloksena vuonna 2001 Sääminginsalo tunnustettiin saareksi.

Sääminginsalo lisättiin Suomen suurimpien saarten listalle vuonna 2001.

Katso myös
 Sääminki
 Luettelo Suomen sisävesien suurimmista saarista

Lähteet

Aiheesta muualla
Anttolanseutu Kerimäensaari
 Facta-tietopalvelu: saari

Saimaan saaret
Pihlajavesi (Saimaa)
Enonkoski
Kerimäki
Savonlinnan luonto
Pohjolanmaa

”Pohjolanmaa” () on ruotsalainen laulu, joka on vähitellen vakiintunut Ruotsin kansallislauluksi, vaikkei sitä virallisesti ole sellaiseksi julistettu. Laulun kaksi ensimmäistä säkeistöä on sanoittanut Richard Dybeck, ja tavallisesti vain niitä pidetään varsinaisena kansallislauluna. Kaksi viimeistä säkeistöä on kirjoittanut Louise Ahlén. Sävel on ruotsalainen kansansävel. Suomalaiset sanat on tehnyt Alpo Noponen.

Sanat

Ruotsiksi 
Du gamla, du fria

1.
Du gamla, Du fria, Du fjällhöga nord 
Du tysta, Du glädjerika sköna! 
Jag hälsar Dig, vänaste land uppå jord, 
Din sol, Din himmel, Dina ängder gröna.
Din sol, Din himmel, Dina ängder gröna.

2. 
Du tronar på minnen från fornstora dar, 
då ärat Ditt namn flög över jorden. 
Jag vet att Du är och Du blir vad du var. 
Ja, jag vill leva jag vill dö i Norden.
Ja, jag vill leva jag vill dö i Norden.

3. 
Jag städs vill dig tjäna mitt älskade land, 
din trohet till döden vill jag svära. 
Din rätt, skall jag värna, med håg och med hand, 
din fana, högt den bragderika bära.
Din fana, högt den bragderika bära. 

4. 
Med Gud skall jag kämpa, för hem och för härd, 
för Sverige, den kära fosterjorden. 
Jag byter Dig ej, mot allt i en värld 
Nej, jag vill leva jag vill dö i Norden.
Nej, jag vill leva jag vill dö i Norden.

Suomeksi 
Pohjolanmaa

1.
Sä jylhä ja ponteva Pohjolanmaa,
sä hiljainen riemun kehto parhain,
sa armahin seutu, min kohdata saa.
|: Maa kukkanurmein, koskein, tähtitarhain. :|

2.
Sun muistosi suuret, sun uljahat työs
ei hukkua saata ajanvuolla.
mit ennen voit olla, voit vastakin myös.
|: Ma Pohjolassa tahdon elää, kuolla. :|

Aiheesta muualla

Kuuntele Ruotsin kansallislaulun melodia
Laulu laulettuna unkarilaisella sivustolla

Kansallislaulut
Ruotsalaiset musiikkikappaleet
Ruotsin kansallissymbolit
Sanguo yanyi

Sanguo yanyi (, "Kolmen kuningaskunnan kertomus") on Kiinan kirjallisuuden tunnetuimpia teoksia, yksi neljästä huomattavasta romaanista. Sen kirjoittajaksi nimetään Luo Guanzhong, joka eli noin 1300-luvulla. Ensimmäiset säilyneet merkit kirjasta ovat noin vuodelta 1500, joten kirjoittajasta ei ole täyttä varmuutta. Nykyiseen versioon on joka tapauksessa vaikuttanut paljon Mao Zhonggangin muokkaustyö 1700-luvulla.

Kolme kuningaskuntaa kertoo Han-dynastian hajoamisesta vuosina 168–280 ja kolmen kuningaskunnan muodostumisesta. Se perustuu tuhat vuotta vanhempaan Kolmen kuningaskunnan kronikkaan.  Kirja on yksi kiinalaisen sotataidon tärkeistä teoksista. Muita ovat Sodankäynnin taito ja Yijing.

Kiinassa kirjasta on tuotettu 84-osainen televisiosarja. Tarina on tunnettu Kiinan lisäksi muualla Itä-Aasiassa, ja monet katsovat teoksesta liike- ja kauppastrategioita. Teoksesta on tehty myös useita siihen pohjautuvia videopelejä ja sarjakuvia. Teosta ei ole julkaistu suomeksi.

Katso myös 
 Xiyouji
 Honglou meng
 Jinpingmei
 Shui hu zhuan

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kirja selityksineen. 
 Näytteitä kirjasta. 
 Selityksiä televisiosarjan tapahtumista . 

Kiinalaiset klassikot
Kiinalaiset romaanit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Eepokset
Abu Dhabi

Abu Dhabi (, 'Abū ẓabī, ) on Yhdistyneiden arabiemiirikuntien pääkaupunki, joka sijaitsee samannimisessä emiirikunnassa.  Vuonna 2013 Abu Dhabin kaupungin alueella asui arviolta 714 592 ihmistä. Asukkaista vain 20,2 prosenttia on Arabiemiirikuntien kansalaisia. Väestöstä valtaosan muodostavat ulkomailta tulleet vierastyöläiset, jotka ovat enimmäkseen miehiä, mistä johtuen miesten osuus emiraatin väestöstä on 71 prosenttia. Vuosina 2005–2012 Abu Dhabin väkiluku kasvoi 7,9 prosentin vuosikeskiarvolla.

Kaupungin päivittäisen hallinnon pyörittämisestä vastaa käytännössä emiraatin hallitsijan, šeikki Khalifa ibn Zayid Al Nahyanin, veli kruununprinssi Mohammed.

Kaupungissa sijaitsee Abu Dhabin kansainvälinen lentoasema (AUH). Vuonna 2008 sen kautta kulki  yli yhdeksän miljoonaa matkustajaa. Abu Dhabin kansallinen lentoyhtiö, Etihad Airways, pyrkii osaltaan houkuttelemaan kaupunkiin samantyylistä matkailijoiden virtaa kuin Dubaihin. Samaan aikaan Abu Dhabi on kuitenkin koettanut säilyttää perinteisemmän arabi-imagon kuin länsimaalaistunut Dubai.

Abu Dhabi sai myös Formula 1 -kaudeksi 2009 oman Grand Prix’n. Vuodesta 2009 rakennettu Louvre Abu Dhabi avattiin vuonna 2017.

Ilmasto 
Abu Dhabissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen aavikkoilmasto. Kesäisin on kuumaa ja erittäin kuivaa, talvisin on lämmintä ja melko kuivaa. Vuoden keskilämpötila on noin 27 °C ja keskimääräinen sademäärä 80 millimetriä. Elokuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 34 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 18 °C. Sateisin kuukausi on helmikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 30 millimetriä. Kesällä ja syksyllä on puolestaan kuivinta. Silloin keskimääräinen sadanta on 0 millimetriä.

Matkailu 
Matkailijoita saattavat Abu Dhabissa kiinnostaa sen kulttuurimonumentit ja jyrkkiä megarakenteita sisältävä arkkitehtuuri. Muita matkailijoiden ehkä suosimia kohteita ovat Sheikh Zayedin suurmoskeija, huvipuisto, Emirates Palace -hotelli, markkinat, museot, rannat ja kaupungin ulkopuolella sijaitsevat vanhat aavikkokaupungit.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Nassau

Nassau on Bahaman pääkaupunki. Nassau sijaitsee Bahamasaarten New Providence -pääsaarella. Se on maan suurin kaupunki ja talouselämän ja kulttuurin keskus. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungin väkiluku oli 246 329.

Historia 
Britit perustivat Nassaun 1600-luvun puolessavälissä nimellä Charles Towne, ja se nimettiin uudelleen vuonna 1695 Vilhelm III Oranialaisen mukaan (). 1700-luvulla kaupunki oli suosittu merirosvojen, erityisesti Mustaparran piilopaikka. 1700-luvun lopulla espanjalaiset yrittivät valloittaa kaupungin useasti, ja vuonna 1776 se oli lyhyen aikaa yhdysvaltalaisten vallankumouksellisten hallussa.

Ilmasto 
Nassaussa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan trooppinen ilmasto. Vuoden keskilämpötila on 24,6 °C. Lämpimin kuukausi on elokuu, jolloin keskimääräinen lämpötila on 28,0 °C. Kylmintä on tammikuussa, jolloin keskimääräinen lämpötila on 21,0 °C. Sadekausi kestää toukokuusta lokakuuhun. Sateisinta on kesäkuussa, jolloin sataa keskimäärin noin 220 millimetriä. Kuivin kuukausi on maaliskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 30 millimetriä. Vuosittainen sadanta on noin 1 240 millimetriä.

Sisarkaupungit 
Nassaulla on kolme sisarkaupunkia Yhdysvalloissa.
  Albany, New York
  Detroit, Michigan
  Winston-Salem, Pohjois-Carolina

Lähteet

Aiheesta muualla 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Mir

Mir (, voi tarkoittaa sekä maailmaa että rauhaa) oli neuvostoliittolainen (myöhemmin venäläinen) avaruusasema. Se rakennettiin kiertoradalla moduuleista, jotka kaikki laukaistiin erikseen alkaen 19. helmikuuta 1986 vuoteen 1996 asti. Mir perustui Neuvostoliiton laukaisemaan Saljut-avaruusasemasarjaan. Se oli myös maailman ensimmäinen jatkuvasti miehitettynä ollut avaruusasema, ja Maan suurin keinotekoinen kiertolainen ennen seuraajansa Kansainvälisen avaruusaseman rakentamista.

Mir poistui käytöstä, kun 23. maaliskuuta 2001 se ohjattiin ilmakehään lähellä Fidžin Nadia, josta se pudotettiin eteläiseen Tyyneenmereen. Ennen Mirin tuhoamista oli esillä mielenkiintoa Mirin ostamisesta ja sen käyttämisestä kaupalliseen käyttöön, mutta asema koettiin liian epävakaaksi, jotta se olisi voinut enää palvella tarpeeksi turvallisesti. Lisäksi valmisteilla oli uusi kansainvälinen avaruusasema, ISS, joten Mirin rahoittamiseen ei ollut lopulta mielenkiintoa.

Käyttötarkoitus 

Mir-sukkulaohjelman aikaan Mir yhdisti voimansa Yhdysvaltojen avaruussukkuloiden kanssa. Maata kiertävä Mir tarjosi suuret ja elinkelpoiset mahdollisuudet tieteellisille tutkimuksille avaruudessa. Mirillä vierailleet avaruussukkulat tarjosivat kuljetuksia ja tarvikkeita sekä väliaikaisia laajennuksia elin- ja työskentelytiloja muodostaen näin historian suurimman avaruusaluksen yhteismassaltaan 250 tonnia. Vierailevat yhdysvaltalaiset sukkulat käyttivät muokattua välineistöä kyetäkseen telakoitumaan avaruusasemalle, joka oli suunniteltu ensisijaisesti neuvostoliittolaista Buran-sukkulaa varten.

Mirillä toimi kansainvälisiä tiedemiehiä ja yhdysvaltalaisia astronautteja.

Sisältä Mir näytti ahtaalta labyrintilta täynnä kaapeleita, letkuja ja tieteellistä välineistöä. Mukana oli myös arkipäiväisiä tavaroita kuten kitara, valokuvia, lasten piirustuksia sekä kirjoja. Yleensä Mir majoitti kolmea miehistön jäsentä, mutta joskus siellä majaili jopa kuusi henkeä kuukaudessa, mukaan luettuna ensimmäinen afganistanilainen kosmonautti Abdul Ahad Mohmand. Lukuun ottamatta kahta lyhyttä jaksoa Mir oli jatkuvasti miehitettynä elokuuhun 1999 asti.

Rakenne 
Mir rakennettiin moduuleista, jotka laukaistiin yksittäin Proton-kantoraketilla lukuun ottamatta telakointimoduulia, joka kuljetettiin asemalle Yhdysvaltain NASAn avaruussukkulalla.

Katso myös 
 Kansainvälinen avaruusasema
 Miehitetyt avaruuslennot
 Mir-avaruusaseman retkikuntien miehistöt

Lähteet

Aiheesta muualla

 
 
 
 
 
  
 
 

Avaruusasemat
Miehitetyt avaruuslennot
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kansainvälinen ilmakuljetusliitto

Kansainvälinen ilmakuljetusliitto () on maailmanlaajuinen lentoyhtiöiden etu- ja yhteistyöjärjestö. 

IATA voidaan nähdä Haagissa vuonna 1919 perustetun International Air Traffic Association -ilmailujärjestön seuraajana. IATA perustettiin huhtikuussa 1945 Kuuban Havannassa. Perustamisvaiheessa järjestöön liittyi 57 jäsentä 31 valtiosta; edustettuina olivat lähinnä Euroopasta ja Pohjois-Amerikasta tulleet lentoyhtiöt. Kesällä 2019 Kansainväliseen ilmakuljetusliittoon kuului jäsenenä 290 lentoyhtiötä (120 maasta), ja ne edustivat noin 82 prosenttia maailmanlaajuisesta lentoliikenteestä. Järjestön päämaja sijaitsee Montréalissa, Kanadassa.

IATA määrittelee lentoasemille kolmikirjaimiset lentoasemakoodit ja lentoyhtiöille kaksikirjaimiset lentoyhtiökoodit.

Lentoasemakoodeja 

Kolmikirjaimisia lentoasemakoodeja voi hakea esimerkiksi IATA:n haun avulla. Esimerkkejä:

Suomi:

 ENF – Enontekiön lentoasema
 HEL – Helsinki-Vantaan lentoasema
 IVL – Ivalon lentoasema
 JOE – Joensuun lentoasema
 JYV – Jyväskylän lentoasema
 KAJ – Kajaanin lentoasema
 KEM – Kemi-Tornion lentoasema
 KTT – Kittilän lentoasema
 KOK – Kokkola-Pietarsaaren lentoasema
 KUO – Kuopion lentoasema

 KAO – Kuusamon lentoasema
 LPP – Lappeenrannan lentoasema
 MHQ – Maarianhaminan lentoasema
 OUL – Oulun lentoasema
 POR – Porin lentoasema
 RVN – Rovaniemen lentoasema
 SVL – Savonlinnan lentoasema
 TMP – Tampere-Pirkkalan lentoasema
 TKU – Turun lentoasema
 VAA – Vaasan lentoasema

Ulkomailta:

AGP – Málagan lentoasema, Málaga, Espanja
ARN – Arlandan lentoasema, Sigtuna, Ruotsi
CDG – Charles de Gaullen kansainvälinen lentoasema, Roissy-en-France, Ranska
CHQ – Chanián kansainvälinen lentoasema, Kreeta, Kreikka
DEL – Indira Gandhin kansainvälinen lentoasema, Delhi, Intia
LHR – Heathrow'n lentoasema, Lontoo, Iso-Britannia
MAD – Madrid-Barajasin lentoasema, Madrid, Espanja
SVO – Šeremetjevon kansainvälinen lentoasema, Moskova, Venäjä
SYD – Sydneyn lentoasema, Sydney, Australia
TLL – Tallinnan Lennart Meri -lentoasema, Tallinna, Viro
VKO – Vnukovon lentoasema, Moskova, Venäjä

Lentoyhtiökoodeja

Katso myös 
Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö (ICAO)

Lähteet

Aiheesta muualla 

History: The Founding of IATA  (iata.org)

Ilmailujärjestöt
Kansainväliset talousjärjestöt
Montréal
Seulonnan keskeiset artikkelit
Väli-Amerikka

Väli-Amerikka on Yhdysvaltain eteläpuolinen osa Pohjois-Amerikkaa. Se käsittää Meksikon, Keski-Amerikan sekä Karibian. Rajaus perustuu erityisesti Pohjois-Amerikan merkittävimpään kieli- ja kulttuurieroon: Väli-Amerikka kuuluu Latinalaiseen Amerikkaan, kun taas muu Pohjois-Amerikka Grönlantia lukuun ottamatta muodostaa Anglo-Amerikan.

Valtiot 
Väli-Amerikka jakautuu maantieteellisesti Meksikon ja Keski-Amerikan muodostamaan manneralueeseen sekä Karibiaan. Keski-Amerikkaan kuuluvat Meksikon ja Kolumbian välissä olevat Amerikan mannermaan valtiot Belize, Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua ja Panama. Karibiaan kuuluvat kaikki saarivaltiot ja joukko epäitsenäisiä saaria ja saariryhmiä. Saarivaltiot ovat Antigua ja Barbuda, Bahama, Barbados, Dominica, Dominikaaninen tasavalta, Grenada, Haiti, Jamaika, Kuuba, Saint Kitts ja Nevis, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit sekä Trinidad ja Tobago. Epäitsenäisiä saaristoalueita ovat Alankomaiden Antillit, Anguilla, Aruba, Brittiläiset Neitsytsaaret, Caymansaaret, Guadeloupe, Martinique, Montserrat, Navassa, Puerto Rico, Turks- ja Caicossaaret sekä Yhdysvaltain Neitsytsaaret.

Luonto ja ilmasto
Väli-Amerikan pinnanmuodoille tyypillisiä ovat terävähuippuiset vuoret ja tulivuoret. Myös monet saarista ovat tuliperäisiä. Ilmasto vaihtelee maanpinnan korkeuden mukaan trooppisesta lähes lauhkeaan. Väli-Amerikan pohjoisimmassa osassa, Meksikossa, esiintyy aavikkoa ja puoliaavikkoa, etelämpänä Keski-Amerikassa trooppista sademetsää. Väli-Amerikkaa koettelevat usein hurrikaanit ja El Niño -ilmiö.

Väestö
Mantereella asuu yhteensä noin 130 miljoonaa asukasta ja saarilla lähes 37 miljoonaa (luvut vuodelta 1998). Mantereella elinajanodote miehillä on 68,8 vuotta ja naisilla 74,6 vuotta, saarilla miehillä 67 vuotta ja naisilla 71,4 vuotta. Väli-Amerikassa sijaitsee myös maailman yksi väkirikkaimmista kaupungeista, Ciudad de México.

Talous
Väli-Amerikan maiden talous rakentuu pitkälti maatalouden varaan, suurimpana asiakkaana on Yhdysvallat. Tärkeimpiä viljakasveja ovat maissi, vehnä, riisi. Plantaaseilla tuotetaan sokeriruokoa, kahvia, kaakaota ja banaaneja. Alueella on paljon naudanlihan tuotantoa, ja lisäksi kalateollisuus on runsasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Bridgetown

Bridgetown on Barbadoksen pääkaupunki. Sen asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennassa 91 665; vuoden 2010 arvio on noin 94 000 asukasta. Kaupunki on suosittu matkailukohde Länsi-Intian saaristossa.

Bridgetownin perustivat britit vuonna 1628. Siitä tuli merkittävä kauppasatama, jonka kautta kulki sekä orjia että tavaraa. Sillä on merkittävä rooli myös brittiläisen imperiumin leviämisessä alueella.

Bridgetownissa on nykyaikainen ja toimiva infrastruktuuri: langattomia internetpalveluita, internetkahviloita ja muutenkin tehokas tietoliikenne, maakaasuverkko, juomakelpoinen vesijohtovesi. Kaupungin laidalla on suuri Sherbournen kokouskeskus, jossa järjestettiin 1994 YK:n kansainvälinen konferenssi kestävästä kehityksestä pienissä saarivaltioissa.

Bridgetownin krikettistadion on yksi Karibian alueen hienoimmista. Paikallinen kerho on perustettu vuonna 1882. Stadion uusittiin vuoden 2007 maailmancupia varten. Vuonna 2007 kriketin maailmancupin loppuottelu pelattiin Bridgetownissa.

Historiallinen Bridgetown ja sen varuskunta, Garrison Historic Area, on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2011.

Ilmasto 
Bridgetownissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan trooppinen savanni-ilmasto. Vuoden ympäri on kuumaa, syksyllä on sateista ja keväällä kuivaa. Vuoden keskilämpötila on noin 26 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 330 millimetriä. Kesäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 27 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 25 °C. Sateisin kuukausi on lokakuu, jolloin sataa keskimäärin noin 180 millimetriä. Maaliskuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 40 millimetriä.

Lähteet

Aiheesta muualla
Porto-Novo

Porto-Novo on Beninin pääkaupunki ja satama Porto-Novon laguunissa. Porto-Novon asukasluku vuonna 2010 oli 289 880. Kaupunki on maan toiseksi suurin Cotonoun jälkeen. Porto-Novo on vähemmän merkittävä kaupallisesti ja teollisesti kuin Cotonou. 

Kaupunki on maanviljelyalueen keskus. Sen tärkein tuote on palmuöljy. Siellä tuotetaan myös puuvillaa ja kapokkia. Kaupungissa on paljon afro-brasilialaista väestöä, jota alkoi saapua maahan Brasilian lakkautettua orjuuden. Kaupungissa on brasilialaistyyppistä arkkitehtuuria ja ruokakulttuuria.

Porto-Novon perustivat gunit luultavasti 1500-luvulla. Nimi on portugalia tarkoittaen ”uutta satamaa”. Portugalilaiset perustivat sinne kauppapaikan 1600-luvulla ja laivasivat sieltä orjia Amerikkoihin. Porto-Novon kuningaskunta hyväksyi ranskalaisten ”suojelun” vuonna 1863 pitääkseen britit poissa alueelta. Naapurivaltio Aborneyn kuningaskunta kuitenkin närkästyi ranskalaisten läsnäolosta ja syntyi sota näiden kahden välille. Vuonna 1883 Ranskan laivasto nousi maihin Porto-Novossa sekä Cotonoussa ja Porto-Novo yhdistettiin Ranskan Dahomeyn siirtokuntaan. Vuonna 1900 Porto-Novosta tehtiin Dahomeyn pääkaupunki.

Nähtävyyksiä  
 Porto-Novon etnografinen museo, jossa on paljon jorubakansan taidetta.
 Da Silva- museo: museo esittelee Beninin historiaa ja afro-brasilialaista kulttuuria.
 Kuningas Toffan palatsi: UNESCOn maailmanperintökohde esittelee afrikkalaista hovia ennen kolonialismia.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Cotonou

Cotonou on kaupunki eteläisessä Beninissä, Guineanlahteen kuuluvan Benininlahden rannalla. Sen asukasmäärä oli vuonna 2013 679 000, mikä tekee siitä maan suurimman kaupungin. Beninin hallitus istuu Cotonoussa, mutta Porto-Novo on maan virallinen pääkaupunki.

Cotonoun nimi tarkoittaa fonin kielellä 'kuoleman virran suuta'. Nimi viittaa Dahomeyn rooliin orjakaupassa.

Maantiede ja ilmasto 
Cotonou sijaitsee Guineanlahden ja Nokoué-järven  välisellä maakaistaleella. Ouémé-joki laskee mereen Cotonoussa.

Vuoden kuuminta aikaa on helmikuussa huhtikuuhun, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on yli 31 astetta.  Heinä-elo-syyskuussa on pari astetta viileämpää. Eniten sataa kesäkuussa, lähes 200 mm. Vuonna 2010 kaupunkia koettelivat pahat tulvat.

Historia 
Dahomeyn kuningaskunta hallitsi Cotonouta 1700-luvulta. Vuonna 1851 Ranska teki Dahomeyn kuninkaan Gezon kanssa rauhansopimuksen, jonka perusteella Ranska saattoi perustaa kauppapaikan Cotonouhon. Vuonna 1883 Ranskan laivasto miehitti kaupungin estääkseen brittien vaikutuksen alueella.

Kaupungin kasvu on hidastunut 2000-luvulla. Kalliit asunnot, melu ja saasteet ovat saaneet väestön hakeutumaan naapurikuntiin (Abomey-Calavi, Ouidah ja Sèmè-Kpodji), joista on tullut Cotonoun lähiöitä.

Talous ja liikenne 

Cotonoun syväsatama palvelee sekä Beniniä että naapurimaa Togoa. Sieltä lähtee sisämaahan 439 km pitkä rautatie, joka päättyy Beninin keskiosaan Parakouhun.

Kaupungin länsilaidalla on Cadjehounin lentokenttä.

Cotonoun naapurikaupungissa on Abomey-Calavin yliopisto. Sillä on kampuksia myös muilla paikkakunnilla.

Lähteet

Aiheesta muualla
Thimphu

Thimphu (ཐིམ་ཕུ་) on Bhutanin pääkaupunki ja suurin asutuskeskus, ja myös nimi kaupunkia ympäröivälle laaksolle ja piirikunnalle. Vuoden 2005 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukasluku oli 79 000. Kaupunki sijaitsee Wang Chun (Chu-joen) varrella. Se on kuninkaallisen perheen asuinpaikka ja monien kansainvälisten järjestöjen tukikohta alueella. Thimphu oli vain kesällä Bhutanin pääkaupunki vuoteen 1955, ja talvella hallintokaupunkina toimi Punakha.

Tashichoedzong, 1200-luvulla rakennettu linnoitettu luostari on ollut Bhutanin hallituksen kokoontumispaikkana vuodesta 1952. Tangon ja Cherin luostarit sijaitsevat lähellä kaupunkia ja Dechenchoelingin palatsi, joka on kuninkaan virallinen asunto, kaupungin pohjoispuolella. Kaupunki on laajentunut huomattavasti maaseudulta muuttaneen väestön vuoksi. Äskettäin perusparannettu pääkatu Norzim Lam on kauppojen, ravintoloiden ja julkisten rakennusten reunustama. Kaupungin kaikkien talojen vaaditaan olevan koristeltu perinteisillä buddhalaisilla maalauksilla ja kaupungin hallinto säätelee rakentamista tarkasti. Suurin osa kaupungin vähäisestä teollisuudesta sijaitsee Wang Chun sillan eteläpuolella ja eloisat viikonloppumarkkinat pidetään joen lähellä. Kesän lopussa Tashichoedzongissa on värikäs turistien suosima naamiotanssifestivaali (tsechhu).

Liikenne 
Thimphussa ei ole omaa lentokenttää, mutta lähin lentoasema on Parossa noin 60 kilometrin (kahden tunnin ajomatkan) päässä.

Thimphu on maailman ainoa pääkaupunki, jossa ei ole liikennevaloja. Kun muutamia vuosia sitten paikalliset viranomaiset asensivat yhdet, kaupungin asukkaat valittivat niitä liian persoonattomiksi ja ne jouduttiin poistamaan.

Lähteet

Aiheesta muualla
Sucre

Sucre on Bolivian nimellinen pääkaupunki, hallinnollinen pääkaupunki on La Paz. Sen asukasluku vuoden 2001 väestönlaskennassa oli 193 876. Arvio vuonna 2010 oli 284 000. Historiallisesti kaupunki on tunnettu myös nimillä Charcas, La Plata ja Chuquisaca. 

Sucre sijaitsee Cachimayo-joen hedelmällisessä laaksossa noin 2 800 metriä merenpinnan yläpuolella.

Sucre oli hyvin espanjalainen kaupunki siirtomaa-aikana. Keskustan kapeat ruudukkoon järjestetyt kadut heijastavat andalusialaista kulttuuria, joka ilmenee myös kaupungin taloissa ja useissa luostareissa sekä kirkoissa. Sucre on edelleen Bolivian katolisuuden keskus.

1800-luvulla käytössä ollut La Plata nimitys tuli alueen vauraudesta (plata tarkoittaa hopeaa tai vaurautta yleensä). Nykyinen kaupungin nimi tulee vallankumousjohtaja Antonio José de Sucren mukaan.

Sucressa toimii kaksi yliopistoa, joissa on yhteensä noin 30 000 opiskelijaa. 

Sucrea palvelee vuonna 2016 valmistunut Alcantarin lentoasema noin 30 km kaupungista etelään.

Historia
Pedro de Anzures perusti Sucren 30. marraskuuta 1538 nimellä Ciudad de la Plata de la Nueva Toledo. Fransiskaanit perustivat kaupunkiin Recoletan luostarin vuonna 1601 ja 1608 Sucre sai arkkipiispanistuimen. 

Vuonna 1839 kaupungista tuli Bolivian pääkaupunki ja sen nimi muutettiin Sucreksi. Vuonna 1898 Bolivian pääkaupunki siirrettiin kuitenkin La Paziin alueen köyhdyttyä Potosín hopeakaivosten tuoton heikkenemisen takia.

Siirtäminen aiheutti levottomuuksia jotka johtivat sisällissotaan, ja kiista ratkaistiin kompromissilla: Sucre on nimellinen ja perustuslaillinen pääkaupunki, ja maan korkein oikeus istuu siellä, kun taas La Paz sai muut virastot ja hallinnollisen pääkaupungin aseman.

Sucresta tuli vuonna 1991 UNESCOn maailmanperintökohde.

Lähteet

Aiheesta muualla

Sucre 
Bolivia Web 

Unescon maailmanperintökohteet Boliviassa
Seulonnan keskeiset artikkelit