joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pyörätuolikoripallo

Pyörätuolikoripallo on pallopeli, joka on sovellettu varsin vähäisin muutoksin tavallisesta koripallosta. Laji on suosittu vammaisurheilulajina. Joukkueeseen voi kuulua korkeintaan 12 pelaajaa, joista kerrallaan viisi voi olla kentällä. Pelaajat käyttävät erityisiä, tätä lajia varten suunniteltuja ja kutakin pelaajaa varten rakennettuja tavallista ketterämpiä pyörätuoleja.

Lajissa kilpaillaan kansainvälisesti MM-, EM- ja paralympiatasolla. Kansallisella tasolla Suomessa toimii SM-sarja sekä I divisioona, joihin voivat osallistua sekä miehet että naiset. Kansallisella tasolla vammattomien pelaajien osallistuminen otteluihin on täysin sallittua.
Kansainvälisiin otteluihin vammattomat pelaajat eivät voi kuitenkaan osallistua.

Pyörätuolikoripallon säännöissä on muutamia eroja tavalliseen koripalloon verrattuna. Eroavaisuudet koskevat lähinnä pallon kuljettamista ja pelituoleilla otettavia kontakteja. Kuitenkin suurin osa säännöistä, esimerkiksi korien korkeudet, kentän mitat ja hyökkäys- sekä peliajat ovat samoja. 

Kukin pelaaja saa toiminnallisen pisteytyksen välillä 1–4,5, missä arvo 4,5 tarkoittaa täysin vammatonta tai minimivamman omaavaa pelaajaa. Kentällä olevien pelaajien yhteenlaskettu pistemäärä ei saa ylittää kansainvälisissä otteluissa arvoa 14 ja kansallisissa otteluissa arvoa 14,5.

Suomalaisia pyörätuolikoripallojoukkueita toimii tällä hetkellä pääkaupunkiseudulla, Tampereella, Turussa ja Porissa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Pyörätuolikoripallon SM-sarja Suomessa
 Pyörätuolikoripallon I divisioona Suomessa
 Pyörätuolikoripallo Suomen Vammaisurheilu ja -liikunta VAU ry sivuilla
 Pyörätuolikoripallon kansainväliset säännöt 

Koripallo
Vammaisurheilu
Pirkko Mäkinen

Pirkko Anneli Mäkinen (o.s. Ilola; s. 12. lokakuuta 1952 Mänttä) on suomalainen juristi ja varatuomari, Suomen kolmas tasa-arvovaltuutettu. Tasa-arvovaltuutettuna Mäkinen aloitti kautensa samana päivänä, jolloin Suomi liittyi EU:hun eli 1. tammikuuta 1995 ja toimi virassa vuoteen 2002.  Hän palasi tasa-arvovaltuutetuksi uudelleen kevättalvella 2006. Väliajan hän toimi eduskunnan oikeusasiamiehen kanslian kansliapäällikkönä.


Yhdenvertaisuuslain syrjintäkiellon rikkomistapaus 
Tammikuussa 2010 apulaisoikeuskansleri Mikko Puumalaisen tiedotti tasa-arvovaltuutettu Pirkko Mäkisen rikkoneen yhdenvertaisuuslain syrjintäkieltoa niin sanotun Tehy-pöytäkirjan valmistelun yhteydessä 2007.

Työministeriö asetti syksyllä 2007 sovittelulautakunnan, jossa etsittiin ratkaisua Tehyn ja Kunnallisen työmarkkinalaitoksen väliseen palkkakiistaan. Pirkko Mäkinen oli jäsenenä sovittelulautakunnassa. Apulaisoikeuskanslerin mukaan työ- ja virkaehtosopimus rajattiin koskemaan vain Tehyn jäseniä, mikä on ristiriidassa syrjintäkiellon kanssa. Osallistuessaan syrjintäkieltoa rikkovan sopimuksen sisältävän sovintoehdotuksen antamiseen Mäkinen antoi sopimusta koskeneen ohjeen ja rikkoi viranomaisena yhdenvertaisuuslain syrjintäkieltoa.

Tasa-arvovaltuutettu Pirkko Mäkisen viranomaistehtäviin kuuluu syrjintäkiellon noudattamisen valvonta.

Lähteet

Internet
 http://www.tasa-arvo.fi/Resource.phx/tasa-arvo/tasa-arvovaltuutettu/hiukanhistoriaa101007.htx 
 http://www.okv.fi/suomi/tiedote/t100113.htm
 http://www.tasa-arvo.fi/tasa-arvovaltuutettu/tehtavat

Viitteet 

Suomalaiset virkamiehet
Tasa-arvovaltuutetut
Suomalaiset juristit
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Riitta-Leena Paunio

Riitta-Leena Sisko Paunio (o.s. Heiskanen; s. 10. kesäkuuta 1946 Riihimäki) on suomalainen juristi, koulutukseltaan oikeustieteen lisensiaatti. Hän oli Suomen eduskunnan seitsemästoista oikeusasiamies ja ensimmäinen nainen kyseisessä virassa. Paunio aloitti tehtävässään 1.1.2002, ja hänen toinen kautensa alkoi 1.1.2006 ja jatkui vuoden 2009 loppuun.

Paunion ura eduskunnan oikeusasiamiehen kansliassa oli pitkä. Hän tuli kansliaan nuoremmaksi oikeusasiamiehensihteeriksi vuonna 1972. Sen jälkeen hän työskenteli vanhempana oikeusasiamiehensihteerinä, esittelijäneuvoksena vuodesta 1978. alkaen sekä kansliapäällikkönä vuosina 1992–1995. Apulaisoikeusasiamiehen varamiehenä hän toimi vuosina 1992–1995. Hän oli apulaisoikeusasiamies vuodesta 1996 vuoden 2001 loppuun. Oikeusasiamieskauden päätyttyä Paunio toimi vielä avoinna olevan apulaisoikeusasiamiehen viran sijaisena maaliskuun 2010 loppuun.

Paunio on tutkinut urallaan valtiosääntöoikeutta. Hän on julkaissut myös esitelmiä ja artikkeleita perus- ja ihmisoikeuksista sekä erityisesti sosiaalisista oikeuksista.


Lähteet

Internet
 http://www.oikeusasiamies.fi/

Viitteet

Aiheesta muualla
Arkkipiispalla vieraana Riitta-Leena Paunio: Toteutuvatko perusoikeudet Suomessa? Äänite. 2007.

Suomalaiset juristit
Eduskunnan oikeusasiamiehet
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Antti Suviranta

Antti Johannes Suviranta (30. marraskuuta 1923 Helsinki – 30. maaliskuuta 2008 Helsinki) oli korkeimman hallinto-oikeuden presidenttinä vuosina 1982–1993.

Elämäkerta 
Suviranta valmistui ylioppilaaksi 1941 ja lainopin kandidaatiksi 1948, suoritti LL.M. tutkinnon Harvardin yliopistossa 1952,  väitteli oikeustieteen tohtoriksi 1963 palkkatyön käsitteestä vero-oikeudessa. Suviranta toimi Helsingin yliopiston työoikeuden professorina vuosina 1967–1982. Professuurinsa aikana Suviranta toimi työtuomioistuimen sivutoimisena ja myöhemmin päätoimisena puheenjohtaja 1970–1971 sekä sen presidenttinä 1974–1982. Suviranta oli myös Hämäläis-Osakunnan inspehtori vuosina 1969–1972. Hänet vihittiin oikeustieteen kunniatohtoriksi Tukholman yliopistossa 1984.

Antti Suviranta oli vuodesta 1973 Suomalaisen tiedeakatemian jäsen. 

Suvirannan vanhemmat olivat Helsingin kauppakorkeakoulun kansleri Bruno Kaarle Suviranta (ent. Olander) ja kansakoulunopettaja Aino Tarjanne (ent. Törnqvist). Hänen puolisonsa vuodesta 1953 oli osastopäällikkö, dosentti Annikki Suviranta (o.s. Elosuo, ent. Ekman, 1923-1999). 

Suomen Lakimiesliitto myönsi Suvirannalle K. J. Ståhlberg -mitalin.

Lähteet

Kirjallisuus
 Antti Suvirannan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.

Viitteet

Aiheesta muualla
 
 

Korkeimman hallinto-oikeuden presidentit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 2008 kuolleet
Suomalaiset professorit
Vakavesi

Vakavesiä ovat järvet, lammet ja tekoaltaat. Tarkemmin määriteltynä vakaveden muodostaa makean veden pysyvästi peittämä maanpinnan painanne tai painenneryhmä, jonka vesi täyttää kokonaan tai osittain. Vedenpinnan korkeus alueen eri osissa on sama ja aluetta voidaan pitää pinta-alansa perusteella vesialueena. Edelleen vesialueen tulovirtaaman suhde tilavuuteen on niin pieni, että valtaosa veteen sekoittuneesta maa-aineksesta saostuu altaan pohjaan. Vakavesi tarkoittaa sekä avovesialuetta että kasvukautena täysin tai osin kasvipeitteistä vesialuetta, joka täyttää aiemmat ehdot. Tuulen tai jään aiheuttamia poikkeamia vedenpinnan tasossa ei huomioida. Merialueet eivät ole vakavesiä.

Termiä käytetään lähinnä tarkennuksena kartastojen hakemistoissa ja kohdeluokkana paikkatietoaineistoissa.

Lähde  
 SLICES 

Vesistöt
Benue

Benue on yksi  Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan eteläosassa. Benuen pinta-ala on 34 059 neliökilometriä. Vuonna 2006 Benuessa oli 4 219 244 asukasta.   
Benuen  pääkaupunki on Makurdi, jossa sijaitsee myös ilmavoimien tukikohta.
 
Benue on maanviljelysaluetta, jonka tärkeimpiä tuotteita ovat perunat, kassava ja soijapavut.
Se on saanut nimensä Benuejoen mukaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Nigerian osavaltiot
Barbara Cartland

Dame Mary Barbara Hamilton Cartland (9. heinäkuuta 1901 – 21. toukokuuta 2000) oli brittiläinen kirjailija. Hän erikoistui rakkausromaanien kirjoittamiseen ja nousi myös mediapersoonallisuudeksi.

Cartlandin ensimmäinen romaani oli Jig-Saw, jonka hän kirjoitti vuonna 1920, jolloin hän oli vasta 19-vuotias. Kirjasta otettiin kuusi painosta ja se käännettiin viidelle kielelle.  Kirjasta tuli best seller jota kovakantisena myytiin 100 000 kappaletta vuonna 1925. Kirjasta julkaistiin näköispainos kymmenen vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Kaikkiaan Cartlandilta ilmestyi 723 tai 728 romaania, joista lukuisat nousivat bestseller-listoille. Cartlandia on nimitetty romantiikan kuningattareksi. Hänen kirjoittamistaan kirjoista 664 oli romanttista kaunokirjallisuutta. Kaikkiaan teoksia on myyty yli miljardi kappaletta ja kirjoja on käännetty kaikkiaan 36 kielelle. Cartland on Guinness Book of Records -kirjassa maailman parhaiten myyvänä kirjailijana.

Cartland oli myös poliitikko, sillähän istui yhdeksän vuoden ajan konservatiivina Hertfordshiren kreivikunnan valtuustossa. Cartland harrasti purjelentoa. Hän oli Louis Mountbattenin pitkäaikainen ystävä ja prinsessa Dianan äitipuoli Rainen äiti. Hän antoi haastatteluja vielä aivan viime hetkinään; hän eli 98-vuotiaaksi.

Lapset pitävät yllä Barbara Cartlandin virallisia kotisivuja. Kirjailijalta oli jäänyt julkaisemattomia käsikirjoituksia 160 kappaletta, joita on julkaistu hänen kuolemansa jälkeen sekä tavallisina kirjoina että e-kirjoina.

Teoksia
 Jig-Saw, 1925
 The Complacent Wife, 1972, suomennos Kreivin uusi onni 1980

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Barbara Cartlandin viralliset kotisivut
 Dame Barbara Cartland
 Mail Online: With 160 of her lost romances about to be published... I'm a proud feminist but Barbara Cartland still sets my heart a-flutter, by FRANCES WILSON 

Brittiläisen imperiumin ritarikunta
Brittiläiset kirjailijat
Brittiläiset poliitikot
Vuonna 1901 syntyneet
Vuonna 2000 kuolleet
ChessGames.com

ChessGames.com on suuri shakkiyhteisö Internetissä yli 90 000 jäsenellään. Sen perustivat Daniel Freeman ja Alberto Artidiello vuonna 2001. Sivusto ylläpitää suurta tietokantaa historiallisista ja uusista peleistä. Jokaista peliä voi kommentoida halutessaan.

Normaali jäsenyys sivulle on ilmainen, mutta maksullinen jäsenyys tarjoaa lisätoimintoja. Jäseniin kuuluu monia suurmestareita, kuten Nigel Short.

Lähteet

Aiheesta muualla
ChessGames.com

Shakki
Urheilu- ja vapaa-aikasivustot
Ghosts I–IV

Ghosts I–IV (tunnetaan myös nimellä Halo 26) on Nine Inch Nailsin seitsemäs studioalbumi, ja ensimmäinen levy-yhtiöiden ulkopuolella tehty julkaisu. Se julkaistiin 2. maaliskuuta 2008. Se koostuu 36:sta instrumentaalisesta kappaleesta, ja se nauhoitettiin kymmenen viikon ajanjakson aikana syksyllä 2007.

Vaikka albumia ei mainostettu lainkaan, sen myynti oli alusta alkaen suuri. Yhtye ilmoitti ensimmäisen viikon tuottaneen 1,6 miljoonaa dollaria, ja albumia oli joko ladattu tai ostettu 750 000 kertaa. Näin suureen suosioon ei oltu varauduttu, ja sivustot tukkeutuivat lataavien ja tilaavien ihmisten määrästä. Lisää palvelimia hankittiin, ja 4. maaliskuuta sivustot saatiin kunnolla toimimaan.

Albumi julkaistiin fyysisessä muodossa RED Distribution -julkaisijan kautta tupla-CD:nä ja 4 vinyylin pakkauksena 8. huhtikuuta 2008. Kaikki materiaali on silti Creative Commons Attribution Non-Commercial Share Alike -lisenssin alaista.

Ghosts I–IV julkaistiin viidessä eri muodossa:
Ghosts I (ei Halo-numeroa) - ilmainen
Sisältää ensimmäiset 9 kappaletta. Albumi on ladattavissa ilmaiseksi Nine Inch Nailsin sivuilta, ja sen mukana tuli 40 sivuinen PDF-tiedosto, taustakuvia ja webgrafiikkaa.
Digitaalinen julkaisu (Halo 26) - $5
Kaikki neljä osiota ja samat lisämateriaalit kuin ensimmäisessäkin.
Kahden CD:n julkaisu (Halo 26 CD) - $10
Sisältää kaksi CD:tä ja 16-sivuisen kirjasen. Tilauksen teon jälkeen asiakas saa ladata albumin ja lisämateriaalit ilmaiseksi.
Deluxe Edition (Halo 26 DE)- $75
Sisältää kaksi CD:tä, data DVD:n, jossa on multitrack-tiedostot musiikinmiksausohjelmia varten, Blu-ray-levyn, ja 48-sivuisen kovakantisen valokuvakirjan. Myös tämän tilauksen tehneet saavat ladata ilmaiseksi albumin lisämateriaaleineen. 
Ultra-Deluxe Limited Edition (Halo 26 LE) - $300
Sisältää samat tuotteet kuin Deluxe Edition, mutta myös neljän LP:n setin ja kaksi Giclée-printtiä. Kaikki 2500 pakettia ovat numeroituja ja Trent Reznorin signeeraamia.

Kappalelista
Trent Reznor ja Atticus Ross ovat kirjoittaneet suurimman osan kappaleista. Kappaleen perässä on lisätiedot muista mahdollisista osallistujista.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Albumin virallinen sivusto

Nine Inch Nailsin albumit
Vuoden 2008 albumit
Marco Spangenberg

Marco Spangenberg (S. 28. elokuuta 1980, Nastätten) on saksalainen pistooliampuja ja maailmanmestari.

Spangenberg voitti sekä henkilökohtaisen että joukkuemaailmanmestaruuden 25 m olympiapistoolissa vuonna 2002 Lahdessa maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän voitti myös nuorten joukkuemestaruuden Barcelonan maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1998. Spangenberg osallistui Ateeban kesäolympialaisiin 2004 olleen 25 m olympiapistoolissa kymmenes.

Lähteet

Saksalaiset ampujat
Bruce Dern

Bruce MacLeish Dern (s. 4. kesäkuuta 1936 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kahdesti Oscar-ehdokkuuden saanut näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa Vain unelmilla on siivet, Hiljainen pako, Katkera paluu, Mestaruuskausi, Julma maailma ja Monster – Aileen Wuornos. Elokuvasta Katkera paluu Dern sai ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa parhaasta miessivuosasta 1978. Vuonna 2013 hän sai parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden elokuvasta Nebraska.

Dern syntyi Chicagossa, Illinoisissa, Yhdysvalloissa tunnettuun sukuun; hänen isoisänsä oli poliitikko George Dern ja setänsä runoilija Archibald MacLeish. Hänen kummisetänsä oli Adlai Stevenson ja kummitätinsä Eleanor Roosevelt.

1960-luvulla näyttelijä Diane Laddin kanssa naimisissa ollut Dern on näyttelijä Laura Dernin isä. He kaikki saivat marraskuussa 2010 tähdet Hollywood Walk of Famelle. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun kolmelle saman perheen jäsenelle on myönnetty Hollywood  Walk of Fame -tähdet samanaikaisesti.

Dern palkittiin Berliinin elokuvajuhlien Hopeisen karhulla roolistaan elokuvassa Mestaruuskausi vuonna 1983.

Lähteet

Aiheesta muualla 
  

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1936 syntyneet
Elävät henkilöt
George Dern

George Henry Dern (8. syyskuuta 1872 – 26. elokuuta 1936) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Utah'n kuvernöörinä vuosina 1925–1933 ja liittovaltion sotaministerinä 1933–1936 kuolemaansa asti.

Dern on näyttelijä Bruce Dernin isoisä ja siten Laura Dernin isoisän isä.

Lähteet 

Utahin kuvernöörit
Vuonna 1872 syntyneet
Vuonna 1936 kuolleet
Yhdysvaltain sotaministerit
Franklin D. Rooseveltin hallituksen jäsenet
Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot
Archibald MacLeish

Archibald MacLeish (7. toukokuuta 1892 Glencoe, Illinois, Yhdysvallat – 20. huhtikuuta 1982 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen runoilija ja näytelmäkirjailija. Hän sai Pulitzern palkinnon 1933 ja 1952.

MacLeish oli paitsi kirjailija, myös poliitikko, virkamies ja professori. Hän toimi Kongressin kirjaston kirjastonhoitajana vuosina 1939–1944, oli apulaisulkoministeri 1944–1945, muissa ministeriön tehtävissä vuoteen 1949 ja Harvadin yliopistssa professorina 1949–1962. Hän sai Presidential Medal of Freedomin vuonna 1977. Hänen tyylinsä on modernistisnen. Hänen tunnettuja runojaan on muun muassa ”Ars Poetica” (1925).

Suomessa MacLeishin näytelmistä on esitetty Jobin tarinaa Turun kaupunginteatterissa 1960–1961.

Suomennettuja runoja
 Maapallolle jätettävä kirje, suom. Ville Repo, julkaisussa Ajan kirja 1950; nro 2 
 Sinä, Andrew Marvell, suom. Ville Repo, julkaisussa Parnasso 1954; nro 2

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset runoilijat
Yhdysvaltalaiset näytelmäkirjailijat
Presidential Medal of Freedom
Kirjallisuuden Pulitzer-palkinnon saaneet
Vuonna 1892 syntyneet
Vuonna 1982 kuolleet
Vuokatti Ski Team

Vuokatti Ski Team Kainuu ry on sotkamolainen hiihtoseura. Erityisesti se on menestynyt viestihiihdossa. Seurassa on hiihtänyt useita suomalaisia huipputason maastohiihtäjiä.

Historia
Vuokatti Ski Team perustettiin vuonna 1995 omaksi osastokseen Sotkamon Jymyn alaisuuteen Hannu Koivusalon aloitteesta. Tuolloin siihen liittyi muista seudun hiihtoseuroista Markku Lesonen, Esa Romppainen ja Janne Immonen. Neljän miehen muodostama viestijoukkue voitti heti ensiyrittämällään SM-kultaa miesten viestissä. Seuraavana talvena ryhdyttiin harjoittamaan naistoimintaa, kun Kajaanin Hiihtäjistä tuli reilun viestijoukkueellisen verran naisia. Vuonna 1999 Vuokatti Ski Team rekisteröityi omaksi seurakseen nimellä Vuokatti Ski Team Kainuu.

Viestisaavutuksia
 Miesten 4 × 10 km viestin SM-kultaa 1996, 2000, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2013, 2014, 2015, 2016
 Miesten 4 × 10 km viestin SM-hopeaa 1997, 1999, 2002, 2004, 2018
 Miesten 4 × 10 km viestin SM-pronssia 2012, 2019
 Naisten 3 × 5 km viestin SM-kultaa 2000 
 Naisten 3 × 5 km viestin SM-hopeaa 2001, 2017, 2018
 Naisten 3 × 5 km viestin SM-pronssia 2016, 2019, 2021
 Miesten pariviestin SM-kultaa 2005, 2007, 2008, 2009, 2010, 2012, 2014, 2016
 Miesten pariviestin SM-hopeaa 2011, 2014, 2017
 Miesten pariviestin SM-pronssia 2013, 2016, 2018
 Naisten pariviestin SM-kultaa 2020, 2021
 Naisten pariviestin SM-hopeaa 2016, 2022
Lähde

Hiihtäjät

Miehet 

 Miska Poikkimäki
 Topi Kuorelahti
 Juho Mikkonen
 Turo Sipilä
 Tino Tiilikainen
 Emil Liekari

Naiset 

 Eveliina Piippo
 Katri Lylynperä
 Sanna Martikkala
 Vilma Nissinen
 Susanna Saapunki
 Aija Söyrinki
 Venla Järvelä

Lähteet

Aiheesta muualla
 Vuokatti Ski Teamin verkkosivut

Suomalaiset hiihtoseurat
Sotkamolaiset urheiluseurat
Kiristysside

Kiristysside on pikaensiapu amputoituneelle raajalle. Sen tarkoitus on tilapäisesti ehkäistä valtimoiden toiminta menetetylle tai runsaasti verta vuotavalle alueelle. Tämä tehdään tukkimalla raajaan menevä valtimo raajaa edeltävästä taitekohdasta. Sidettä ei ole suositeltavaa käyttää yli kahta tuntia. Kiristysside tulisi asettaa aina lähimmän nivelen yläpuolelle eli jos vuoto on ranteessa, tulisi kiristysside asettaa kyynärpään yläpuolelle. Sama koskee muitakin raajoja. Jos vuoto on nilkassa, tulisi kiristysside asettaa polven yläpuolelle. Kiristyssiteeksi kelpaa oikean siteen lisäksi mikä tahansa kangas, myös naru.

Jos runsas verenvuoto jatkuu kaikista muista tyrehdyttämisyrityksistä huolimatta, voi pakkotilanteessa joutua asettamaan kiristyssiteen suoraan vuotokohdan yläpuolelle. Nivelistä tukittuna verenvuodon estäminen on tehokkaampaa, mutta suoraan yläpuolelle laittaminen vähentää verenvuotoa nopeammin. Kiristysside ei kuitenkaan tukahduta luunmurtuman yhteydessä vuotoa luun sisältä, joten raajan pitää edelleen olla kohoasennossa.

Esimerkiksi Yhdysvaltain armeijassa kiristysside kuuluu taisteluvarustukseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ensihoito

it:Laccio emostatico
Vampire Hunter D

Vampire Hunter D on Hideyuki Kikuchin luoma kaukaiseen, vuoden 12090 jaa. post-apocalyptiseen tulevaisuuteen perustuvat kauhusarja, jonka on kuvittanut  Yoshitaka Amano. Sarja on ilmestynyt vuodesta 1983. Kikuchi on yksi Japanin kuuluisimmista kauhukirjailijoista. Parinkymmenen vuoden aikana useita hänen teoksistaan on julkaistu kuunnelmana, mangana, taidekirjoina, sekä anime-elokuvina; Vampire Hunter D Demon City Shinjuku, vuonna 1985 ja Vampire Hunter D - Bloodlust, vuonna 2000.

Novellit 
Digital Manga Publishing julkaisee Hideyuki Kikuchin novelleja englanniksi käännettyinä. Novellisarjalle ei ole olemassa suomalaista käännöstä.

Anime-elokuvat

Vampire Hunter D (ハンターD Banpaia Hantā Dī) 1985 
Vampyyrilordin purema tuomitsi Doris Langin kadotukseen: joko naisesta tulisi pimeyden kreivin vaimo tai hän muuttuisi yhdeksi kauhistuttavista epäkuolleista. Ihmisverta janoten hän joutuisi elämään ikuisesti kidutettuna. Naisen aika alkoi käydä vähiin ja epätoivo nosti päätään, kun hän näki yksinäisen ratsastajan lähestyvän kylää. Tulija oli D, vampyyrinmetsästäjä.

Vampire Hunter D - Bloodlust  (ハンターD ブラッドラスト Banpaia Hantā Dī: Buraddorasuto) 2000 
Vampire Hunter D: Bloodlust seuraa mystisen vampyyrinmetsästäjän seikkailuja. Lyhyesti nimellä D tunnettu mies on itsekin puoliksi vampyyri, sillä hänen isänsä oli legendaarinen kreivi Dracula. Bloodlust sijoittuu kaukaiseen tulevaisuuteen. Vampyyrien asema pimeyden prinsseinä on vakavasti uhattuna. Armottomat vampyyrien metsästäjät, kuten D, ovat harventaneet vampyyrien yhdyskuntaa kovalla kädellä. Meier Link on yksi sitkeimmistä vampyyreistä. Hän onnistuu yllättäen kaappaamaan rikkaan miehen suloisen tyttären tämän kotoa. Isä palkkaa D:n ja Markusin veljekset hakemaan tyttärensä takaisin. Verisen taistelun puhjettua herää kuitenkin epäilys, että tytär on saattanut paeta Meier Linkin luo aivan vapaaehtoisesti.

Manga
Suomeksi vain kolmiosaiseksi mangasarjaksi jäänyttä sarjaa julkaisi Punainen Jättiläinen (sarja alkanut marraskuussa 2007). Englanniksi sarjaa julkaisee Digital Manga Publishing, DMP, tällä hetkellä osia on jo seitsemän.

Suomalaisen mangaversion ilmestymisaikataulu
 Osa 1: marraskuu 2007
 Osa 2: marraskuu 2008 (ilmestymistä siirrettiin teknisten ongelmien vuoksi, julkaisuaika piti olla toukokuu 2008)
 Osa 3: marraskuu 2009

Lähteet 
DMP'n kotisivut

Punainen jättiläinen

Animesarjat
Manga
Kauhukirjasarjat

ru:Ди, охотник на вампиров
Kastamonun maakunta

Kastamonun maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se sijaitsee pohjoisessa Turkissa Mustanmeren rannalla. Sen pinta-ala on 13 108 km². Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 372 633.

Piirikunnat

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kastamonun maakunta
Kääpiöpalmu

Kääpiöpalmu (Chamaerops humilis) on palmukasveihin kuuluva pensasmainen kasvi. Se on sukunsa Chamaerops ainoa edustaja ja pohjoisimpana luontaisesti kasvava palmulaji.

Ulkonäkö 
Kääpiöpalmu on pensasmaisesti kasvava laji, joka voi kuitenkin kasvaa jopa 4,5-metriseksi, mutta jotkut jäävät vain 1,5-metrisiksi. Kääpiöpalmun ulkonäkö vaihtelee huomattavasti. Toiset kasvattavat monia juuriversoja ja saattavat levitä tuuheina peräti 4,5 metrin levyisinä pensaina, kun taas jotkut yksilöt kasvavat korkeudeltaan ja leveydeltään vain hieman yli metriin.

Lehtilapa on viuhkamainen. Pienet kirkkaankeltaiset kukat ovat yleensä piilossa lähellä runkoa lehtien takana. Syksyllä kääpiöpalmu kasvattaa pieniä, halkaisijaltaan noin senttimetrin kokoisia luumarjoja, jotka ovat tummankeltaisia, ruskeita tai oransseja.

Levinneisyys 
Kääpiöpalmu on pohjoisin luonnonvaraisena kasvava palmulaji. Se on myös ainoa Manner-Euroopassa villinä kasvava palmulaji (Kreetan saarella kasvaa myös taatelipalmun sukuinen endeeminen laji Phoenix theofrasti). Kääpiöpalmun levinneisyysalue käsittää Välimeren alueen. Sitä kasvaa Marokon Atlasvuorilta Espanjaan, Ranskaan ja Turkkiin asti.

Elinympäristö 
Kääpiöpalmuja kasvaa vähäravinteisilla vuorenrinteillä ja kuivissa hiekka- tai kivikkomaastoissa aina tuhanteen metriin asti.

Kasvi viihtyy parhaiten auringossa, vaikka puolivarjokaan ei ole haitaksi. Kääpiöpalmut kestävät erittäin hyvin kuivuutta, eivätkä ne välitä vettyneestä maaperästä . Talvisin se kestää jopa kymmenen asteen pakkasia ja pientä lumentuloa.

Käyttö 
Nuoria kääpiöpalmun lehtisilmuja ja tuoreita versoja käytetään vihanneksena. Lehdistä saatavasta vahvasta kuidusta voidaan valmistaa köysiä ja harjoja. Lisäksi Välimeren alueella kääpiöpalmuista on tehty pensasaitoja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

58.41 Puut, pensaat
Palmukasvit
Risto Helin

Risto Leo Helin (18. heinäkuuta 1944 Helsinki – 14. joulukuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen meikkitaiteilija ja kampaaja, joka teki 1960-luvun keskivaiheilta 1980-luvun puoleenväliin ulottuneen näyttävän kansainvälisen uran. Hänen työnantajiaan olivat L’Oréal, Revlon ja Lancôme ja asiakkaitaan muiden muassa Elizabeth Taylor, Natalie Wood, Zsa Zsa Gábor ja Juliette Gréco. Alun perin Helin työskenteli balettitanssijana Suomen Kansallisoopperassa.

Elämä ja ura
Helsingin Kruununhaassa varttunut Risto Helin pääsi 12-vuotiaana oopperan balettikouluun ja sai 16-vuotiaana stipendin opintoihin Lontoon Royal Ballet Schooliin. Hän pääsi tanssijaksi Suomen Kansallisoopperan balettiin, mutta kiinnostui oopperan naamioijien Aarne Kuokkasen ja Pentti Taivaisen työskentelystä. Helin hakeutui myös oppilaaksi Terttu M. Laakson kampaamoon ja perusti oman kampaamon Helsinkiin jo ennen varusmiespalvelukseen menoaan.

Armeijan jälkeen Helin lähti ulkomaille ja työskenteli muun muassa Lontoossa Vidal Sassoonilla ja Pariisissa L’Oréalilla. Vuonna 1967 hän lähti Meksikoon, jossa hänestä tuli seurapiirien suosikkikampaaja. Kanadan Quebecissä hän johti 23 kampaamon ketjua. Helin työskenteli myös Hollywoodissa ja Japanissa.

1980-luvun keskivaiheilla Helin palasi Helsinkiin, perusti Töölön Eteläiselle Hesperiankadulle oman salonkinsa ja peri Elsa Arennolta Miss Suomi -kilpailujen vakiokampaajan työt. Helsingissä hänen asiakkaisiinsa kuuluivat Eeva Ahtisaari ja Hannele Lauri. Helin myi liikkeensä vuonna 2014 tarkoituksenaan jäädä eläkkeelle, mutta palasi pian samaan työhön toisessa töölöläiskampaamossa. Hän kuoli 74-vuotiaana joulukuussa 2018 usean aivoinfarktin seurauksena.

Helin toimi puheenjohtajana Haute Coiffure Françaisen Suomen osastossa, jonka Pariisissa vuonna 1995 järjestämästä Suomorsiamet-hiusnäytöksestä tuli suuri menestys.

Lähteet

Kirjallisuutta
Nieminen, Tuula: Saksitanssi: Risto Helinin ihmeellinen elämä. WSOY 2022. ISBN 9789520433000.

Suomalaiset kampaajat
Vuonna 1944 syntyneet
Vuonna 2018 kuolleet
The 30th Anniversary Album


The 30th Anniversary Album on suomalaismuusikko Kari Peitsamon 30-vuotista musiikkiuraa juhlistava studioalbumi. Se julkaistiin 7. helmikuuta 2007. Albumi on Peitsamon soolotuotantoa, eikä sillä esiinny muita muusikoita hänen lisäkseen. Soittimenaan hänellä on kitara.
Albumi aloitti Kari Peitsamon ja Rocket Recordsin yhteistyön, ollen samalla myös Rocket recordsin ensimmäinen julkaisu.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Kari Peitsamo.

 My Black Ibanez Guitar
 In the Name of Mr. Chuck Berry
 Karin virallinen vaalibiisi
 Welcome to My World
 Political Boogie
 The Dilemma of the Prince of Denmark
 Son of Pjongyang
 One Day a Stone Will Stop Its Rolling
 A New Kazoo
 The Beatles Saved My Life
 Oklahoma Whisper
 This Morning When I Flushed the Toilet
 The Big Mistake
 A Voodoo Doll & a Snakes’ Head
 Back from the Grave
 Sex & Liquer & Death
 God Spoke to Me
 Hello, Kottarainen
 Ballad of Bob Dylan
 Confessions of a Cat
 Big Black Spider

Vuoden 2007 albumit
Kari Peitsamon albumit
Rocket Recordsin albumit
Putoavia enkeleitä

Putoavia enkeleitä on suomalainen elokuva, joka kertoo kirjailija Lauri Viidan (Tommi Korpela) ja kirjailija Aila Meriluodon (Elina Knihtilä) värikkään rakkaustarinan ja kuvaa Viidan sairastumisen heidän kuvitteellisen tyttärensä Helenan (Elena Leeve) näkökulmasta. Se on olennaisesti nuoren naisen kasvukertomus ja samalla sodanjälkeisen suomalaisen kulttuurielämän kuvaus. Elokuvan ensi-ilta oli 5. joulukuuta 2008.

Putoavia enkeleitä perustuu Heikki Kujanpään ohjaamaan samannimiseen näytelmään, jota esitettiin Q-teatterissa 2005. Näytelmän on ohjannut elokuvaksi niin ikään Heikki Kujanpää. 

Elokuva sai kolme Jussi-palkintoa 2009: Tommi Korpela parhaasta miespääosasta, Elena Leeve parhaasta naispääosasta ja Elina Knihtilä parhaasta naissivuosasta.

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut
 Blind Spot Picturesin Putoavia enkeleitä -tietosivusto
 Suomen elokuvasäätiön Putoavia enkeleitä -tietosivu

Suomalaiset draamaelokuvat
Vuoden 2008 suomalaiset elokuvat
Jussi-palkitut elokuvat
Lauri Viita
Arabiemiirikuntien jalkapallomaajoukkue

Arabiemiirikuntien jalkapallomaajoukkue () edustaa Arabiemiirikuntia kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa ja sitä hallinnoi Arabiemiirikuntien jalkapalloliitto.

Maajoukkue on esiintynyt kertaalleen MM-kisoissa vuonna 1990. Se hävisi kaikki kolme otteluaan Kolumbiaa, Länsi-Saksaa ja Jugoslaviaa vastaan. Aasian-mestaruuskisoissa joukkue ylsi neljänneksi vuonna 1992 ja toiseksi vuonna 1996. Molemmissa kisoissa se hävisi viimeisen ottelunsa rangaistuspotkukilpailulla.

Arvokisat

Maailmanmestaruuskilpailut
1930–1974 – Ei osallistunut
1978 – Jättäytyi pois
1982 – Ei osallistunut
1986 – Ei selviytynyt karsinnoista
1990 – 1. kierros
1994–2014 – Ei selviytynyt karsinnoista

Aasian mestaruuskilpailut
 1956–1976 – Ei osallistunut
 1980 – 1. kierros
 1984 – 1. kierros
 1988 – 1. kierros
 1992 – 4. sija
 1996 – 2. sija
 2000 – Ei selviytynyt karsinnoista
 2004 – 1. kierros
 2007 – 1. kierros
 2011 – 1. kierros
 2015 – Pronssia

Entisiä valmentajia

  Dick Advocaat
  Jo Bonfrere
  Roy Hodgson
  Tomislav Ivić
  Ivan Jovanović
  Srečko Katanec
  Valeri Lobanovski
  Bruno Metsu
  Henri Michel
  Aad de Mos
  Carlos Alberto Parreira
  Antoni Piechniczek
  Carlos Queiroz
  Mario Zagallo

Lähteet

Jalkapallomaajoukkueet
Maajoukkue
M/S Peter Pan

M/S Peter Pan () on saksalaisen TT-Linen omistama autolautta. Se on rakennettu vuonna 2001 SSW Fähr und Spezialschiffbau GmbH:n telakalla Bremerhavenissa, Saksassa. Kuollutta painoa aluksella on 6 885 tonnia. Peter Pan on rekisteröity Ruotsin lipun alle ja sen kotisatama on Trelleborg. Nykyään alus liikennöi reitillä Trelleborg–Travemünde.

Peter Panin sisaralus on M/S Nils Holgersson.

Käyttöhistoria 

Alus laskettiin vesille 3. maaliskuuta 2001. 26. lokakuuta kello 12.00 alus luovutettiin TT-Linen omistukseen, joka rekisteröi aluksen Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli Nassau. Luovutuksen oli tarkoitus tapahtua jo elokuussa, mutta koneongelmat myöhästyttivät sitä. 3. marraskuuta Evelyn Jenckel kastoi aluksen Trelleborgissa, jonka jälkeen alus aloitti liikennöinnin Ruotsin Trelleborgin ja Saksan Travemünden välillä. 10. marraskuuta 2001 aluksen ollessa Trelleborgista pois johtavalla väylällä tuli aluksen koneisiin vikaa ja Peter Pan törmäsi laituriin saaden vähäisen vaurion. Sää oli huono. 10. joulukuuta alus meni Flender Werftin telakalle Lyypekkiin korjattavaksi. 14. joulukuuta alus rekisteröitiin Ruotsin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Trelleborg. Seuraavana päivänä alus lähti telakalta ja palasi liikenteeseen. 29. tammikuuta Peter Panin oikeanpuoleinen Azipod-kääntöpotkuri vaurioitui. Se korjattiin Blohm + Vossin telakalla Hampurissa. 15. helmikuuta alus palasi takaisin liikenteeseen. 13. toukokuuta vasemmanpuoleinen Azipod-kääntöpotkuri vaurioitui ja sekin korjattiin Blohm + Vossin telakalla Hampurissa. Liikenteeseen Peter Pan palasi 21. toukokuuta.

28. helmikuuta 2006 alus meni Aker Yardsin Helsingin telakalle, jossa aluksen koneistoa kunnostettiin. 23. maaliskuuta alus palasi takaisin liikenteeseen. 9.– 21. huhtikuuta alus oli Öresundsvarvetin telakalla Ruotsin Landskronassa, jossa Peter Panin Azipod-kääntöpotkurit vaihdettiin. 23. huhtikuuta alus palasi takaisin liikenteeseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Fakta om Fartyg – M/S Peter Pan 
The ferry site – M/F Peter Pan 
Nils Holgerssonista ja Peter Panista TT-Linen sivuilla  

Peter Pan
Francis T. Nicholls

Francis Redding Tillou Nicholls (20. elokuuta 1834 – 4. tammikuuta 1912) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, sisällissodan prikaatikenraali ja lakimies. 

Nicholls menetti sodassa 1860-luvun alussa eri yhteyksissä sekä vasemman jalkansa että vasemman kätensä. Invalidisoitumisestaan huolimatta hän istui Louisianan kuvernöörinä vuosina 1877–1880 ja 1888–1892. 

Louisianan Nicholls State University on nimetty kuvernööri Nichollsin mukaan.

Lähteet
Osavaltion sivulla 

Louisianan kuvernöörit
Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot
Vammaiset poliitikot
Amputoidut henkilöt
Yhdysvaltalaiset kenraalit
Vuonna 1834 syntyneet
Vuonna 1912 kuolleet
Tornion IHC

Tornion Ice Hockey Club eli TIHC on vuonna 1976 perustettu torniolainen jääkiekkoseura. Tornion IHC:n kotihalli on Hannulanmäen jäähalli. Kaudella 2009–2010 TIHC pelasi historiansa ensimmäistä kertaa Suomi-sarjassa. Sitä ennen II divisioona oli korkein sarjataso, jolla Tornion IHC oli esiintynyt. Miesten edustusjoukkueen lisäksi Tornion IHC:lla on myös naisten jääkiekkojoukkue sekä juniorijoukkueita eri ikäluokissa.

TIHC-aiheisia kappaleita ovat Jari Vesan säveltämä ja sanoittama TIHC iskee sekä Jakke Salomaan säveltämä ja sanoittama TIHC toimii. Kappaleiden sovituksista vastaa Idealside.

Historia
Tornion IHC:n perustava kokous pidettiin 26. helmikuuta 1976. Nimeksi uudelle seuralle päätettiin antaa kansainvälinen Tornio Ice Hockey Club, joka on myöhemmin muuntunut nykyiseen muotoonsa Tornion Ice Hockey Club. TIHC:n väreiksi päätettiin ottaa Tornion kaupungin värejä mukaillen sininen, punainen ja valkoinen, ja myös seuratunnus suunniteltiin kaupungin vaakunan pohjalta.

Tornion keskeinen jääkiekon harrastuspaikka oli alusta lähtien Putaan ulkokaukalo, joka toimi myös seuran kotikenttänä pitkään. Torniossa siirryttiin jäähalliaikaan 14. tammikuuta 2001, kun uusi Putaan kaupunginosassa sijaitseva Hannulanmäen jäähalli otettiin käyttöön. Tornion IHC oli siirtynyt jäähalliaikaan osittain jo aiemmin, sillä Tornion Ruotsin puoleiseen naapurikaupunkiin, Haaparannalle, jäähalli oli rakennettu jo vuonna 1990.

Kevätkausille 2007 ja 2008 Tornion IHC eteni Suomi-sarjan karsintoihin, seuran siihen astisen historian parhaimpiin saavutuksiin miesten tasolla. Kuuden joukkueen karsintalohkoista TIHC ei kuitenkaan onnistunut etenemään Suomi-sarjaan, vaan jatkoi pelejään molemmilla kerroilla II-divisioonassa. Vuoden 2008 loppupuolella TIHC:n edustusjoukkue voitti II-divisioonan 5. lohkon ja selviytyi Suomi-sarjan karsintaan kevätkaudelle 2009.

Keväällä 2009 TIHC oli jälleen mukana Suomi-sarjan karsinnoissa ja selvitti viimein tiensä Suomi-sarjaan. Joukkue pelasi syksyllä 2009 Suomi-sarjan 1. alkulohkossa sijoittuen neljänneksi, jonka jälkeen vuoden 2010 alussa TIHC siirtyi viiden joukkueen karsintalohkoon taistelemaan Suomi-sarjassa jatkamisesta. Joukkue varmisti paikkansa ja jatkaa Suomi-Sarjassa kaudella 2010-2011.

Kausi 2010-2011 ei ollut yhtä menestyksekäs joukkueelle kuin aikaisemmat kaudet. Joukkueen panos ei riittänyt Suomi-sarjan alkulohkossa eikä karsintasarjassa, joten TIHC jatkaa II-divisioonassa kaudella 2011-2012.

Kasvatit pääsarjatasolla

Antti Kauppila
Joni Myllykoski
Ville Pokka
Jesse Puljujärvi
Emilia Saarela
Tuomas Salmela
Juha Silvander

Lähteet

Aiheesta muualla 
Tornion IHC:n kotisivut

Jääkiekon II-divisioonaseurat
Torniolaiset urheiluseurat
Vuonna 1976 perustetut urheiluseurat
Peggy Whitson

Peggy Annette Whitson (s. ) on yhdysvaltalainen avaruuslentäjä ja biokemisti. Whitson on ensimmäinen Kansainvälisen avaruusaseman komentajana toiminut nainen ja hän on pisimpään avaruudessa ollut yhdysvaltalainen.

Lennot

Retkikunta 5

Whitsonin ensimmäinen avaruuslento oli 2002 Retkikunta 5 (Expedition 5) Kansainväliselle avaruusasemalle (ISS). Laukaisu tapahtui avaruussukkula Endeavourin lennolla STS-111  ja laskeutuminen Endeavourin lennolla STS-113 .

Retkikunta 16
Whitsonin toinen lento oli Retkikunta 16 (Expedition 16) Kansainväliselle avaruusasemalle, millä Whitson toimi aseman komentajana.
 Whitson lähti avaruuteen Sojuz-aluksen lennolla Sojuz TMA-11  ja palasi  samalla aluksella ja lennolla. Laskeutuminen tapahtui ennakoitua jyrkemmässä kulmassa. Whitson ja kaksi muuta lennolla ollutta avaruuslentäjää kokivat yli kymmenen kertaa Maan pinnan painovoiman suuruisia voimia laskeutumisen aikana. Laskeutumisen jälkeen avaruuslentäjien tilaa kuvattiin tyydyttäväksi.

Lähteet

Aiheesta muualla
 NASA Biography
 Spacefacts biography of Peggy Whitson
 NASA Expedition 16

Yhdysvaltalaiset avaruuslentäjät
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Für Elise (albumi)

Für Elise on suomalaismuusikko Kari Peitsamon ja Aku Ankkuli -yhtyeen yhteinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006. Levyn kappaleista puolet on uusia versioita Peitsamon aiemmin julkaistuista kappaleista.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Kari Peitsamo sekä sovittanut Aku Ankkuli.

 Kuoleman tuuli
 Nokia rock
 Karhujen talo
 Kiina tai kuolema
 Tekokuu
 Please Say No to Porno
 En rokkaamista lopettaa voi lain
 Sheriff on my Trail
 Fiiliksellä messiin
 Hippi kasvihuoneessa
 Let's Born to Rock
 Perseitä, perseitä, perseitä
 Iso P ja Timmit kissat
 The Ballad of Luigi Cravatto
 Crown of a Clown
 Elämää laineilla
 Mississippi
 Lasinen laulukirja
 Hanko talvella
 I Left My Heart in Hanko

Kokoonpano 
 Kari Peitsamo – laulu, kitara
 Tomi Rinne – kitara
 Simo Koivunen – basso
 Seppo Pohjolainen – rummut, laulu, lyömäsoittimet, huuliharppu, mandoliini

Vierailevat muusikot 
 Ilona Laitinen – kontrabasso (kappaleet 7 ja 8)
 Antti Pitkäjärvi – kosketinsoittimet (kappaleet 2, 3, 10 ja 17)

Arvostelut 
 Pop-lehti.fi: 
 Smackthejack.net:

Lähteet 

Kari Peitsamon albumit
Vuoden 2006 albumit
Aku Ankkulin albumit
No Mercy (Kari Peitsamon albumi)

No Mercy on suomalaismuusikko Kari Peitsamon akustinen studioalbumi. Se julkaistiin 7. syyskuuta 2005. Albumilla Peitsamo laulaa sekä soittaa kitaraa ja kazoota. Muita muusikoita albumilla ei ole.

Kappaleet 

 Red Car
 If It Don´t Kick Ass (It Ain´t Worth A Shit)
 Magic Pussy Song
 Kekkonen Is Back!
 Singapore
 How To Play Like ZZ Top?
 Hooger Booger Bike
 If There Is A Rock´n´Roll Heaven (There Must Be A Rock´n´Roll Hell)
 Don´t Sit On My Stetson Hat
 Jesus Gave Me A Gold Record
 The Incredible Song-writing Machine
 Peer Günt ei saa lopettaa
 Viesti varjojen mailta
 Päivä jolloin pomo teki biisin
 Raskaan sarjan rokkitähti
 Farewell Song

Kaikki sävellykset, sanoitukset ja sovitukset: Kari Peitsamo

Aiheesta muualla 

 Johanna Kustannuksen albumisivu 

Kari Peitsamon albumit
Vuoden 2005 albumit
Taistelujen tiellä

Taistelujen tiellä on suomalaismuusikko Kari Peitsamon studioalbumi. Se julkaistiin 12. toukokuuta 2004. Albumin materiaali on uutta, lukuun ottamatta Peitsamon Puisen levyn (1978) "Puinen koira" -kappaletta, josta äänitettiin uusi versio Avanto-festivaaleilla sekä "Viiala" -kappaletta, josta oli julkaistu akustinen versio Peace & Love -singlellä edellisenä vuonna.

Kappaleet 
Kaikki sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Kari Peitsamo.

 Remu Gave Me A Jacket
 I Just Wanna Play Rock´n´roll
 Joe-poika Singaporesta
 Kommunisti oon
 Viiala
 Älä heitä santaa nuotioon
 Andreas Baader Song
 Minun aikani koittaa vielä
 Jätin sydämeni kaijakkaan
 Voodoo Woman
 Lake Bodom Blues
 Elvira – Mistress Of The Dark
 Dream On
 Puinen koira 2003
 If Not Now, When?
 Kolme sointua ja totuus
 Blind Lemon Jefferson
 Sick My Duck
 Taavi Lintunen
 SKP 85 v.
 Tiedonantaja valssi
 Pesunkestävä kommunisti
 Remu Gave Me A Jacket (But Mikko Gave Me A Headache)

Kappale 1 on äänitetty livenä Rytmi-lehden 70-vuotiskonsertissa 19.3.2004. Äänittäjänä Mika Silaste.
Kappaleet 14 ja 15 on äänitetty livenä Avanto-festivaalilla 22.11.2003. Äänittäjänä Tommi Keränen.

Kokoonpano 
 Kari Peitsamo – laulu, akustinen kitara, viulu
 Antti Lehtinen – rummut
 Jukka Puurula – basso
 Mikko Karmila – sähkökitara

Vierailevat muusikot 
 Pasi Puolakka – huuliharppu
 Joanna Niittynen – laulu
 Ingrid Närhi – laulu
 Tuomas Holopainen – urut

Tuotanto 
 Mikko Karmila – äänittäjä, miksaaja

Aiheesta muualla 
 Johanna Kustannuksen albumisivu 

Kari Peitsamon albumit
Vuoden 2004 albumit
Robert Poujade

Robert Poujade (6. toukokuuta 1928 – 8. huhtikuuta 2020) oli ranskalainen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä vuosina 1967–2002 ja toimi Dijonin pormestarina 1971–2001. Hän oli lisäksi maansa ympäristö- ja luonnonsuojeluministeri vuosina 1971–1974.

Poujade oli myös Kunnialegioonan upseeri ja Ordre des Arts et des Lettresin komentaja.

Lähteet

Ranskan ministerit
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Fritz Leiber

Fritz Leiber (24. joulukuuta 1910 – 5. syyskuuta 1992) oli yhdysvaltalainen tieteis- ja fantasiakirjailija. Leiber on kirjoittanut muun muassa seikkailullisen fantasiakirjallisuuden piiriin kuuluvan romaani- ja novellisarjan, jonka keskiössä on kuvitteellinen Lankhmarin kaupunki. Hän on saanut Science Fiction and Fantasy Writers of America -yhdistyksen myöntämän tieteiskirjallisuuden Grand Masterin tunnustuksen.

Suomennetut teokset

Suomennettuja novelleja 

 ”Perintö” (1942). Teoksessa Outoja tarinoita 1, 1990.
 Julkaistu nimellä ”Aavesurmaaja” teoksessa Weird Tales, (1992)
 ”Mies joka ei nuortunut” (1947). Portti 3/1983.
 ”Tyttö jolla oli nälkäinen katse” (1949). Teoksessa Ei vain verestä, 1990.
 ”Villien Varja” (1969). Teoksessa Top Science Fiction 1, 1990.
 ”Älä myöhästy zeppeliinistä!” (1975). Portti 2/1983.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat
Yhdysvaltalaiset kauhukirjailijat
Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 1992 kuolleet
Hugo-palkinnon saajat
Rakkaani, tule takaisin

Rakkaani, tule takaisin (Lover Come Back) on vuonna 1961 ilmestynyt romanttinen komedia. Elokuvan pääosissa olivat Rock Hudson ja Doris Day, muissa osissa on muun muassa Tony Randall. Elokuva oli toinen Hudsonin ja Dayn tähdittämästä kolmesta romanttisesta komediasta. Elokuva menestyi myös kolmesta elokuvasta parhaiten lippuluukuilla.

The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

Juoni 
Elokuva kertoo kahdesta kilpailevasta mainostoimiston päälliköistä; Jerry Webster (Rock Hudson) ja Carol Templeton (Doris Day). Jerry käyttää asiakkaiden haalimisessa kyseenalaisia keinoja, jotka saavat Carolin raivoihinsa. Kun Jerry vie Carolin asiakkaan, päättää Carol kostaa...

Jerryllä on meneillään VIP-niminen mainoskampanja. Carol päättää tavata tuotteen kehittäneen tiedemiehen ja luulee keksijän luona käymässä olevaa Jerryä tiedemieheksi. Jerry päättää huijata Carolia ja nauttii täysin siemauksin Carolin mainostoimiston vieraanvaraisuudesta. Lopulta Carolille selviää Jerryn henkilöllisyys ja tämä kostoksi jättää hänet uimarannalle ilman vaatteita. 

Kostoksi Carol vie Jerryn tuomioistuimeen koska Carolille on selvinnyt että mitään VIP-tuotetta ei ole ollutkaan. Jerry tuo hätäpäissään sinne tiedemiehen juuri kehittelemiä minttukarkkeja ja kertoo sen olevan VIP. Tiedemiehen kehittelemät karkit muuttuvat kuitenkin elimistössä alkoholiksi ja niin Carol ja Jerry menevät kännissä naimisiin ja viettävät yön yhdessä. Carol mitätöi avioliiton, mutta tulee kuitenkin Jerrylle raskaaksi. Carol suostuu menemään Jerryn kanssa uudelleen naimisiin vasta synnytyslaitoksella.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 www.dorisday.net 
 

Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat
Vuoden 1961 yhdysvaltalaiset elokuvat
Punatäpläperhoset

Punatäpläperhoset (Zygaenidae) on punatäplämäisiin kuuluva perhosten heimo, johon kuuluu noin tuhat lajia, mutta toistaiseksi tuntemattomia lajeja lienee runsaasti. Se jaetaan viiteen alaheimoon, joista Suomessa tavataan lajeja punatäplistä (Zygaeninae) ja vihersiivistä (Procridinae) ja etelämpänä Euroopassa lisäksi yhtä lajia alaheimosta Chalcosiinae. Nimitystä angervokiitäjät on aiemmin käytetty sekä punatäpläperhosista että punatäplistä.

Punatäpläperhoset ovat aikuisina päiväaktiivisia. Useat lajit ovat sekä toukkina että aikuisena kirkkaan värisiä ja aikuisten perhosten siivet ovat useilla lajeilla metallinkiiltoiset. Monet lajit sisältävät sinihappoa, jonka ne tuottavat itse ruumiissaan. Tämän seurauksena ne ovat itse yleensä immuuneja syanidiyhdisteille. Joidenkin alaheimojen aikuiset perhoset voivat myös tarvittaessa erittää myrkyllistä nestettä imukärsänsä tyveltä. Siivet ovat pituuteensa nhden kapeat. Imukärsä on yleensä hyvin kehittynyt, mutta huulirihmat eivät. Pistesilmät esiintyvät vain varsinaisten punatäplien alaheimossa. Chaetosemat puuttuvat. Koiraiden etusiiven subcostaalisuonen tyvellä on takasiipeen tarttuva, koukkumainen retinaculum-rakenne. Etummaisen raajaparin säärissä ei ole kannuksia. Keskimmäsen raajaparin säärissä on 2 ja takimmaisen 2 tai 4 kannusta.

Toukat elävät ravintokasvilla vapaina ja niillä on 5 paria käsnäjalkoja. Ravintokasvit ovat yleensä ruohovartisia kaksisirkkaisia. Kotelo on kotelokopan sisällä maanpinnan yläpuolella, usein ravintokasvin varrella.

Useimmat punatäpläperhoset elävät tropiikissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kimmo Silvonen (kuvia)

Punatäplämäiset
Petr Ginz

Petr Ginz (1. helmikuuta 1928 – 9. huhtikuuta 1944) oli tšekkiläinen poika, joka joutui natsiaikana juutalaisena ensin Theresienstadtiin, sitten Auschwitzin keskitysleirille. Hän kuoli kaasukammiossa vain 16-vuotiaana

Ginz syntyi Prahassa kahden esperantistin poikana ja oppi siten itse kielen puhujaksi. Hän toimitti keskitysleirillä Vedem-lehteä. Hänen päiväkirjansa ovat säilyneet, ja ne on julkaistu useilla kielillä. 

Ginzin 14-vuotiaana piirtämä kuva maasta kuusta nähtynä otettiin Columbia-sukkulan turmalennolle, jolle osallistui ensimmäinen israelilainen astronautti Ilan Ramon. Petrin mukaan on nimetty 27. helmikuuta 2000 löydetty asteroidi 50413 Petrginz.

Lähteet

Aiheesta muualla  
 
 

Tšekkiläiset henkilöt
Holokaustissa kuolleet
Esperantistit
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 1944 kuolleet
Ricky-Tick Records

Ricky-Tick Records oli vuosina 2003–2011 jazzia julkaissut suomalainen levy-yhtiö. Se perustettiin alun perin julkaisemaan klubeilla DJ-käyttöön tarkoitettuja 10- ja 12-tuumaisia vinyylilevyjä. Yhtiön perustajat olivat Antti Eerikäinen ja Tuomas Kallio. Ensimmäinen julkaisu oli tuolloin kuvitteellisen, studio-kokeiluna alkaneen The Five Corners Quintetin single Trading Eights / Blueprint (RT001, 2003), jota myytiin Euroopassa 4 000 kappaletta . Projektista kasvoi myöhemmin oikea livebändi, joka oli yhtiön lippulaiva, ja julkaisi kaksi studio- ja yhden livealbumin.

Ensimmäinen yhtiön kokopitkä albumi oli The Five Corners Quintetin Chasin' The Jazz Gone By (RT007, 2005), joka julkaistiin LP- ja CD muodoissa ja jota myytiin 50 000 kappaletta. Yhtiö julkaisi lopulta noin 50 levyä, joista monet kuuluivat 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen kaupallisesti menestyneimpiin rytmimusiikin julkaisuihin. Omat soololevynsä julkaisivat mm. Jukka Eskola, Timo Lassy ja Teppo Mäkynen. Kotimaisten artistikiinnitysten lisäksi Ricky-Tickillä levytti kaksi ulkomaista kokoonpanoa: italialainen pianotrio LTC, sekä tanskalainen tuottaja/dj-projekti Povo.

Ricky-Tick Records lopetti toimintansa äänitemarkkinoiden siirryttyä yhä enemmän kohti suoratoistoa. Viimeiseksi julkaisuksi jäi Kerkko Koskisen Trains & Letters (RT041, 2011). Vuodesta 2016 Antti Eerikäisellä on ollut uusi, pelkästään pienipainoksisiin vinyylijulkaisuihin keskittynyt levy-yhtiö, Grotto Editions.

Ricky-Tick Big Band on saanut nimensä Ricky-Tick Recordsin mukaan. Alkujaan bändi koostui tässä levy-yhtiössä soittaneista artisteista.

Ricky-Tick Recordsin levyttäneet artistit 

 Astro Can Caravan
 Auteur Jazz 
 Dalindèo
 The Five Corners Quintet
 Johanna Försti (Jo Stance)
 Jukka Eskola
 Jussi Lampela Nonet
Kerkko Koskinen Orchestra
 LTC
 Olli Ojajärvi
 Povo
 Ricky-Tick Big Band
 Teppo Mäkynen (The Stance Brothers)
 Timo Lassy
 UMO Jazz Orchestra (Kerkko Koskisen teos Agatha, solisti Verneri Pohjola)

Palkinnot ja tunnustukset
 Radio Helsingin Hello Helsinki -palkinto, tammikuu 2008

Lähteet
Helsingin Sanomat 30.3.2008 s. C4
Diskografia

Viitteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset levy-yhtiöt
Nokia 2310

Nokia 2310 on Nokian matkapuhelin, joka julkaistiin maaliskuussa 2006. Puhelin on peruspuhelin värinäytöllä ja FM-radiolla. Puhelimessa on esiasennettuna 3 peliä, jotka ovat: Nature Park, Snake Xenzia ja Bounce. Akkutyyppi: BL-5C Sisältää yhden SIM-kortti paikan. Puhelimesta on saatavilla 3 eri värimallia: Oranssi, Sininen ja Valkoinen. Puhelimessa on integroitu (sisäänrakennettu) kaiutin.

Nokia 2310 on paranneltu versio Nokia 2300 puhelimesta.

Katso myös 

 Luettelo Nokian tuotteista

Lähteet

Aiheesta muualla
 Käyttöohjeet 
 Nokia 2310 - Tuki

Nokian matkapuhelimet
Vuoden 2006 matkapuhelimet
Kuparinen

Kuparinen on  suomenkielinen sukunimi. Digi- ja väestötietoviraston mukaan sukunimen haltijoita on ollut Suomessa 3 053 (9.5.2022).

Tunnettuja Kuparinen-nimisiä henkilöitä

 Aleksanteri Kuparinen (1883–1956), kirjailija, käytti kirjailijanimeä Aleksanteri Aava 
 Eero Kuparinen (s. 1948), historiantutkija, tietokirjailija
 Matti Kuparinen (s. 1984), jääkiekkoilija
 Mikko Kuparinen (s. 1977), jääkiekkoilija
 Mikko Kuparinen (s. 1979), elokuvaohjaaja
 Risto Kuparinen (1946–2020), jääkiekkovaikuttaja
 Susanna Kuparinen (s. 1974), teatteriohjaaja ja toimittaja
 Timo Kuparinen (1946–2016), radio- ja televisiotoimittaja
 Tuomas Kuparinen (s. 1979), jalkapalloilija

Lähteet
Karlan kraatteri

Karlan kraatteri Tatarstanissa Venäjällä syntyi asteroiditörmäyksessä. Ehkä plioseenikaudella noin viisi miljoonaa vuotta sitten tapahtunut törmäys synnytti 10 km:n läpimittaisen kraatterin.

Lähteet 

Kraatterit
Tatarstanin maantiede