joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Valokuvien vangit

Valokuvien vangit (Shooting the Past) on brittiläinen television minisarja, joka ensiesitettiin BBC Two -kanavalla vuonna 1999. Sarjan on käsikirjoittanut ja ohjannut Stephen Poliakoff ja sen pääosissa, sulkemisuhan alle joutuvan vanhan valokuva-arkiston työntekijöinä esiintyvät Timothy Spall ja Lindsay Duncan. Royal Television Society valitsi sen vuoden parhaaksi draamasarjaksi, ja se sai myös Prix Italia -palkinnon.

Juoni
Lontoolainen, valtavaa historiallista valokuvakokoelmaa hallinnoiva Fallon Photo Library joutuu sulkemisuhan alle, kun amerikkalainen yhtiö ostaa sen rakennuksen muuttaakseen sen bisneskouluksi. Tästä on informoitu yhtä arkiston työntekijää, Oswaldia (Spall), mutta tämä ei ole uskaltanut kertoa asiasta kollegoilleen. Amerikkalaiset saapuvat paikalle ja huomaavat, ettei rakennusta olekaan tyhjennetty sopimuksen mukaisesti. Yhtiön pääjohtaja Christopher Anderson (Cunningham) vaatii että kuvat on tuhottava ellei niitä pian saada myydyksi jonnekin. Arkiston työntekijät ovat taas sitä mieltä, että kokoelma pitäisi säilyttää kokonaisuutena. He yrittävät myydä kokoelmaa suurelle mainostoimistolle, joka kuitenkin perääntyy kuultuaan että valtaosa kuvista on mustavalkoisia. Arkiston työntekijät alkavat vakuutella Andersonille kokoelman merkitystä kertomalla hänelle tarinoita eri kuvien takana. Lopulta he löytävät kuvan Andersonin isoäidistä ja kertovat hänelle asioita, joita ei tiennyt suvustaan. Lopulta Anderson löytää amerikkalaisen kuvatoimiston, joka suostuu ostamaan koko kymmenen miljoonan valokuvan kokoelman.

Tuotanto
Sarjassa näytetyt kuvat ovat peräisin Britannian suurimmasta kuva-arkistosta, Hulton-kokoelmasta, joka pohjautuu vuosina 1938–1957 ilmestyneen Picture Post -aikakauslehden kuva-aineistoon. Sarjan tarina ennakoi todellisuutta sikäli, että vuonna 2008 Hulton-kokoelman osti maailman suurin kuvatoimisto, yhdysvaltalainen Getty Images.

Näyttelijät

Lähteet

Brittiläiset televisiosarjat
1990-luvun televisiosarjat
Minisarjat
BBC:n televisio-ohjelmat
Otto Romanowski

Otto Romanowski (s. 16. lokakuuta 1952 Heinola) on suomalainen elektroniseen musiikkiin erikoistunut säveltäjä, joka toimii apulaisprofessorina Sibelius-akatemiassa. Häntä pidetään Erkki Kurenniemen ja Henrik Otto Donnerin ohella yhtenä suomalaisen elektronisen musiikin uranuurtajista. Romanowski on myös ollut mukana Dimensio-taiteilijaryhmässä ja levyttänyt Jarmo Sermilän kanssa nimellä Duo Dimensio.

Diskografia 
 Dimensio (1988)
 Other Reflections (yhdessä Patrick Koskin ja Jarmo Sermilän kanssa, 1994)
 Images of Sound (1997)
 Survey of Sounds (1997)
 Technogourmet (Duo Dimensio, 2001)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 

Suomalaiset elektronisen musiikin artistit
Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Einojuhani Rautavaaran sävellysoppilaat
Otso Lähdeoja

Otso Lähdeoja on suomalainen säveltäjä, kitaristi ja digitaalisen taiteen tutkija. Lähdeoja on väitellyt tohtoriksi Paris 8 -yliopistossa ja tehtaillut lukuisia crossover-taidehankkeita 2000-luvun alusta lähtien. Projekteihin lukeutuvat mm. erilaiset musiikilliset kokoonpanot, multimediateokset, musiikkirunous, installaatiotaide ja tanssiteosten säveltäminen. Lähdeoja on asunut ja työskennellyt Suomessa, Kanadassa, Belgiassa sekä Ranskassa, ja kiertänyt näiden lisäksi esiintymässä ympäri Eurooppaa, Pohjois-Amerikassa, Koreassa ja Intiassa. Vuonna 2014 Lähdeoja aloitti Suomen Akatemian tutkijan virassa Sibelius-Akatemiassa, julkaisi Dendermonde-ääniteoksen jatkokertomuksena uudenlaisessa, phononovelaksi ristityssä nettiformaatissa sekä kiertää debyyttialbumin Imaginary Folklores julkaisseen IF Trio -yhtyeensä kanssa kansainvälisiä keikkalavoja.

Lähteet
Otso Lähdeoja. Concordia University, Centre for Research-Creation in Media Arts and Technologies (archive.org)
IF Trion sivusto

Aiheesta muualla 

 http://otso-dendermonde.org 
 Otso Lähdeoja Facebookissa
 www.otsola.org

Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset kitaristit
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
FS Albatros (P681)

Albatros (runkonumero P681) on Ranskan laivaston ulkovartiolaiva.

Valmistus 
Aluksen köli laskettiin 15. huhtikuuta 1966. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 12. joulukuuta nimellä Névé ja otettiin palvelukseen 1967.

Palvelus 
Alus muutettiin 1983 partioalukseksi Toulonissa, jolloin sille asennettiin etukannelle 40 millimetrin tykki ja valvontaelektroniikka. Alus kastettiin Albatrosiksi palvelukseen otettaessa 19. toukokuuta 1984. Sen moottori vaihdettiin heinäkuusta 1990 maaliskuuhun 1991 Lorientissa.

Alus on sijoitettu Réunionille Ports-des-Galetsiin, missä sen tehtävänä on valvoa Ranskan etuja alueella. Valvottavaan alueeseen kuuluvat Kerguelen, Crozetsaaret, Île Saint-Paul ja Île Amsterdam.

Lähteet 

Ranskan laivaston sotalaivat
Trumpettiköynnökset

Trumpettiköynnökset (Campsis) on bignoniakasvien heimoon kuuluva suku. Suvun lajit ovat rakenteeltaan rotevia ja puuvartisia köynnöksiä, jotka pudottavat lehtensä syksyllä maahan. Kasvi on noin 4 metriä pitkä. Kukkien värisävyjä ovat oranssin ja punaisen sävyt ja kukat ovat muodoltaan torvimaisia. Trumpettiköynnöksiä käytetään puutarhakasveina. Ne sietävät melko hyvin kuivuutta ja vaativat vähän ravinteita, mutta viihtyvät aurinkoisella seinustalla. Istutuksen jälkeen versot leikataan 15 cm pitkiksi. Sukuun kuuluvia lajeja ovat isotrumpettiköynnös (C. grandiflora), pikkutrumpettiköynnös (C. radicans) ja tarhatrumpettiköynnös (C. × tagliabuana).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 http://www.missouribotanifcalgarden.org/PlantFinder/PlantFinderDetails.aspx?kempercode=b840 
 http://www.finegardening.com/trumpet-ceeper-campsis-radigans 

Bignoniakasvit
Theodor Finnilä

Aksel Theodor Finnilä (14. marraskuuta 1868 Vaasa – 1. huhtikuuta 1920 Helsinki) oli suomalainen kapteeni, liikemies ja kielitieteen harrastaja.

Finnilän vanhemmat olivat tupakkatehtailija Karl Finnilä ja Edla Sofia Wefvar. Hän pääsi yksityisesti ylioppilaaksi 1889 Vaasan yksityislyseosta ja opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Finnilä meni armeijan palvelukseen 1891 ja suoritti upseeritutkinnon kadettikoulussa 1895. Hän palveli upseerina suomalaisissa ja venäläisissä joukko-osastoissa ja muun muassa hän johti Helsingin yliopistossa vuosina 1898–1899 suomalaisille upseereille pidettyjä voimistelunopettajakursseja. Finnilä ylennettiin luutnantiksi 1900 ja myöhemmin kapteeniksi. Hän oli viimeksi komppanianpäällikkönä Suomen kaartissa aina kaartin lakkauttamiseen 1905 saakka ja hänet siirrettiin 1906 lakkautuspalkalle armeijasta.

Finnilä osallistui vuosina 1911–1912 kielitieteelliseen kirjeenvaihtoon, jossa osapuolina olivat ruotsalainen kirjailija August Strindberg, taiteilija Sigurd Wettenhovi-Aspa, Kuurilan asemapäällikkö Elias Lönnqvist ja Finnilä. Wettenhovi-Aspa, Lönnqvist ja Finnilä saivat kimmokkeen omiin kielitieteellisiin tutkimuksiinsa Strindbergin vuonna 1908 julkaisemasta kirjasta En ny blå bok, jossa tämä väitti suomen kielen saaneen kaikki sanansa lainoina muilta kieliltä. Strindberg väitti myös hebrean kielen olevan kaikkien maailman kulttuurikielien kantakieli kun taas suomalaisten mielestä suomen kieli oli tällainen kantakieli. Strindbergin ja hänen suomalaisten kiistakumppaniensa välinen vilkas kirjeenvaihto alkoi joulukuussa 1911. Kirjeenvaihdon aikana Strindberg lähetti muun muassa Finnilälle 16 sivua omia etymologisia muistiinpanojaan, joissa hän pyrki johtamaan suomalaisia paikannimiä ja Kalevalan henkilöitä antiikin Kreikan mytologiasta ja kreikan kielestä. Kirjeenvaihto päättyi kuitenkin Strindbergin kuolemaan toukokuussa 1912.

Finnilä ei itse julkaissut mitään kielitieteellisiä kirjoituksia mutta hän esitelmöi vuonna 1912 Wettenhovi-Aspan kanssa Turussa tilaisuudessa, jonka hän oli itse kustantanut. Finnilän arveltiin myös rahoittaneen Wettenhovi-Aspan 1915 ilmestyneen Suomen kultaisen kirjan julkaisemisen.

Viimeksi Finnilä toimi liikemiehenä. Hänet on haudattu Vaasan vanhalle hautausmaalle.

Lähteet 
 
 Theodor Finnilän hautakivi Vaasan vanhalla hautausmaalla
 Åke Backström : Full cirkel; Finska Gardets befäl 1829 och 1906 (Täysi ympyrä; Suomen Kaartin päällystö 1829 ja 1906), Genos 67(1996), s. 28–38, 48
 Pekka Pitkälä : Pyramidit, pyhät raamit. Sigurd Wettenhovi-Aspan (1870–1946) näkemykset suomen kielestä ja suomalaisten historiasta. Kulttuurihistorian pro gradu -tutkielma. Historian, kulttuurin ja taiteiden tutkimuksen laitos, Turun yliopisto 2010, Finnilästä sivuilla 32, 39-42, 79 
 Harry Halén : Henrik Grenman and Olga Sederholm – Two unlucky Finnish Orientalists from the town of Vasa, teoksessa East and West, Past and Present - Indological and Other Essays in Honour of Klaus Karttunen. Studia Orientalia 110. Societas Orientalis Fennica, Helsinki 2011, alaviite 25 sivulla 281

Suomalaiset upseerit
Vuonna 1868 syntyneet
Vuonna 1920 kuolleet
La Moraleja

La Moraleja on varakas asuinalue Alcobendasin kaupungissa Madridin itsehallintoalueen pohjoisosassa Espanjassa. La Moraleja on espanjalainen versio Beverly Hillsistä, ja siellä asuu Espanjan varakkaimpia henkilöitä. La Moralejassa on suuria kartanoita, muutamia ylellisiä golfkenttiä, Espanjan kalleimpia yksityiskouluja ja urheilukerhoja.

La Moralejassa asuu rikkaita ja kuuluisia henkilöitä, kuten poliitikkoja, näyttelijöitä, liikemiehiä ja urheilijoita. La Moralejassa asuu tai on asunut José Antonio Camacho, Ava Gardner, David Beckham, Ronaldo, Belinda Peregrin ja Gonzalo Higuaín.

Kuvia

Aiheesta muualla

 La Moralejan esittelyä Expaticassa 

Madridin itsehallintoalue
Sethery

Sethery on suomalainen black metal -yhtye, joka perustettiin Rovaniemellä vuonna 1998. Yhtyeen alkuperäinen nimi oli Black Emotions, jonka alla se toimi vuosina 1998–2000. Yhtye pääsi kaikkojen aikojen ensimmäisenä webzine Imperiumin demokilpailu Eliminaattorin Hall of Fameen.

Yhtye äänitti ensimmäisen demonsa Grimland Sight helmikuussa 2000, minkä jälkeen yhtye vaihtoi kitaristia ja kosketinsoittaja Tommi Liukkonen liittyi yhtyeeseen. Yhtye julkaisi toisen demonsa uudella nimellä ja kolmas demo Bound in Hatred vuodelta 2002 poiki levytyssopimuksen Woodcut Recordsin kanssa toukokuussa 2003. Esikoisalbumi, Kholera, julkaistiin 1. maaliskuuta 2004.

Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2005.

Viimeinen tunnettu kokoonpano 
 Joni Lehto – basso, laulu
 Jani Suopajärvi – rummut
 Kalle Karinen – kitara, laulu
 Juha Henttunen – kitara, laulu
 Tommi Liukkonen – kosketinsoitin

Entiset jäsenet 
 Henri Sonkajärvi – kitara (2000–2001)
 Tomi Torvinen – basso
 Jouni Nyrhinen – kitara

Diskografia

Studioalbumit

Demot

Aiheesta muualla

Lähteet 

Suomalaiset black metal -yhtyeet
Keijo Astala

Keijo Aatu Astala (8. huhtikuuta 1908 Helsinki – 8. maaliskuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen arkistonjohtaja ja historiantutkija.

Astala toimi Mikkelissä vuodesta 1953 toimineen Savo-Karjalan maakunta-arkiston, myöhemmin Mikkelin maakunta-arkisto johtajana 1945–1972.

Astala osallistui 1960-luvun alussa kirjoituksellaan Ä-alkuisen kirjainnimibarbarismin synnystä ja levittäjistä Suomessa kiivaaseen kielikeskusteluun, joka sai alkunsa keväällä 1960, kun radiossa Suomen Tietotoimiston uutisten lukija siirtyi lukemaan ”esteeteen” (STT:n) uutisten sijasta ”ästeeteen” uutisia. 

Vuonna 1987 ilmestyneessä kirjassaan Suomi-kansan puolustus Astala pyrki muun muassa osoittamaan, että muinoin eläneet herulit olivat suomalaista sukua ja että suomalaisia oli vielä myöhäiskeskiajalla asunut nykyisen Böömin alueella. Hän ilmoittautui myös Sigurd Wettenhovi-Aspan perinteiden jatkajaksi.


Teoksia 
 Viipurilainen lähetystö Moskovassa ja Pietarissa vv. 1742 ja 1743. Helsinki 1937.
 "Kansakunnan muistin" vahvistamisvirtauksista: Arkistoteoreettista selvittelyä. Tekijä, Mikkeli 1957.
 Ä-alkuisen kirjainnimibarbarismin synnystä ja levittäjistä Suomessa. Tekijä, Mikkeli 1963.
 Ymmärtävä ja päättelevä historia. Tekijä, Mikkeli 1964
 Kun kahden valtakunnan sotalaivat ja linnoitukset halkoivat Saimaata. Porrassalmi 4/1966
 Mikkelin seudun muistomerkkien kerrontaa. Kirjoittaneet Arvi Tienheimo, Reino Niininen, Keijo Astala ja Eero Mikkonen. Suur-Savon Museoyhdistyksen julkaisuja I. Oy Vapaus, Mikkeli 1966.
 Venäläistä puolustus- ja selustatoimintaa Suomessa vv. 1808-09 sodan edellä ja aikoina. Historiallinen arkisto 61. Turku 1967
 Suomi-kansan puolustus: Arkistojen kertomaa Tacituksesta uuteen aikaan. Historiallinen löytöretki menneisyyteen. Alea-kirja, Helsinki 1987

Lähteet

Kirjallisuus
 Arkistolaitoksen vaiheet.

Viitteet 

Suomalaiset historioitsijat
Suomalaiset arkistonhoitajat
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1991 kuolleet
Gertrude Weaver

Gertrude Weaver (o.s. Gaines) (4. heinäkuuta 1898 – 6. huhtikuuta 2015) oli maailman vanhin elossa ollut ihminen. Hän syntyi Arkansasissa lähellä Texasin rajaa. Hänestä tuli Yhdysvaltain vanhin elävä henkilö Dina Manfredinin kuoltua 17. joulukuuta 2012 ja maailman vanhin japanilaisen Misao Ōkawan kuoltua 1. huhtikuuta 2015. Hän kuuluu myös maailman kymmenen vanhimmaksi eläneen henkilön joukkoon. Hän oli viimeinen elossa oleva vahvistetusti vuonna 1898 syntynyt henkilö. Weaver asui  Silver Oaks Health and Rehabilitation -nimisessä vanhainkodissa Arkansasin Camdenissa.

Weaverin kuoltua maailman vanhimmaksi eläväksi tuli yhdysvaltalainen Jeralean Talley.

Lähteet

Maailman vanhimmat henkilöt
Yli 110-vuotiaiksi eläneet afroamerikkalaiset
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Close My Eyes – rakasta minua

Close My Eyes – rakasta minua (Close My Eyes) on brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1991. Sen on käsikirjoittanut ja ohjannut Stephen Poliakoff, ja sen pääosia näyttelevät Clive Owen, Alan Rickman ja Saskia Reeves.

Juoni
1980-luvulle, Margaret Thatcherin ajan Britanniaan sijoittuva kolmiodraama tutkii insestisen suhteen ja AIDSin aiheuttamia paineita ja tuskaa. Rikkoutuneesta avioliitosta syntyneet sisarukset Richard (Clive Owen) ja Natalie (Saskia Reeves) ovat kasvaneet eri perheissä. Aikuisina he huomaavat tuntevansa kiellettyä vetoa toisiinsa. Richard on menestyvä arkkitehti, Natalie yksinäinen ja elämäänsä tyytymätön rikkaan sijoittajan (Rickman) rouva. Hän viettelee Richardin ja saa molempien elämän pois raiteiltaan.

Näyttelijät

Tuotanto
Elokuva on laajennettu versio Poliakoffin teatterinäytelmästä Hitting Town. Näytelmään verrattuna siihen on lisätty AIDS-tematiikkaa sekä tunnelmia Lontoon Docklands-alueen kaoottisesta rakentamisesta 1980-luvulla. Elokuvan läpi kulkeva visuaalinen teema on vanhan korvautuminen uudella.

Vastaanotto
Helsingin Sanomien Pertti Avolan mielestä elokuva ei ole sukurutsa-aiheestaan huolimatta sensationalistinen eikä ahdistava, vaan pääpaino on 1990-luvun taitteen tunneilmaston tarkkailussa ja tyylilajina varsinkin loppua kohden on hiljainen tapakomedia.

Vastaanotto
Close My Eyes – rakasta minua voitti Evening Standard -lehden palkinnon vuoden parhaana elokuvana.

Lähteet

Brittiläiset draamaelokuvat
Vuoden 1991 brittiläiset elokuvat
Kajastus (albumi)

Kajastus on vuonna 1979 ilmestynyt Sakari Kukon ensimmäinen sooloalbumi, jolla hänen lisäkseen soittaa kaksi muuta Piirpaukessa vaikuttanutta muusikkoa; Hasse Walli ja Antti Hytti. Levyn kansitekstit on laatinut Henrik Otto Donner, jonka mukaan albumi pyrkii kuvaamaan Suomea muun muassa erilaisten äänien ja tunnelmien kautta. Kajastuksen A-puoli käsittelee maata ja B-puoli merta. Levyllä kuullaan sen tuottajan Richard Stanleyn keräämiä ääniefektejä, joita ovat esimerkiksi erilaiset luonnon ja eläinten äänet. Merta kuvaava B-puoli on sähköisemmin toteutettu kuin akustinen A-puoli ja se sisältää muun muassa Hasse Wallin sähkökitaraa.

Albumin kannen on maalannut kuvataiteilija Riitta Nelimarkka. Vuonna 2011 Kajastus julkaistiin CD-muodossa Piirpauken Kirkastus-albumin bonuksena.

Kappaleet 
A-puoli
  (säv. Matvei Blanter)
  (inkeriläinen kansansävelmä)
  (kansansävelmä)
  (säv. Sakari Kukko)
  (säv. ja san. Nils-Aslak Valkeapää)
  (säv. Sakari Kukko)
B-puoli
  (kansansävelmä)
  (säv. Sakari Kukko)
  (karjalainen kansansävelmä)
  (säv. Sakari Kukko)
  (säv. Sakari Kukko)

Muusikot 
 Hasse Walli – kitara, lyömäsoittimet
 Antti Hytti – kontrabasso
 Sakari Kukko – huilu, saksofoni
 Arja Lehtimäki – laulu (A1)
 Merja Lehtimäki – laulu (A1)
 Nils-Aslak Valkeapää – joiku (A5)

Lähteet 
Kajastus Fono-äänitetietokanta

Viitteet 

Vuoden 1979 esikoisalbumit
Sakari Kukon albumit
Richard Stanleyn tuottamat albumit
Sergio Rico

Sergio Rico González (s. 1. syyskuuta 1993 Sevilla, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa ranskalaisseura 
Paris Saint-Germainia.

Seurajoukkueura 
Rico on kotikaupunkinsa jalkapalloseura Sevilla Fútbol Clubin junioriakatemian kasvatti. Ensiesiintymisensä seuran reservijoukkueessa hän teki vuonna 2011. 1. heinäkuuta 2013 hän solmi kaksivuotisen sopimuksen seuran kanssa.

14. syyskuuta 2014 Rico teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa ottelussa Getafea vastaan, kun joukkueen molemmat maalivahdit Beto ja Mariano Barbosa olivat loukkaantuneina. Ottelu päättyi Sevillan 2–0-voittoon. Hän pelasi kauden aikana 21 Primera Divisiónin ottelua. Eurooppa-liigassa hän pelasi 11 ottelua mukaan lukien voitokas loppuottelu FK Dniproa vastaan.

Rico pelasi Sevillassa neljän kauden aikana kaikkiaan 114 Espanjan pääsarjaottelua, joissa hän päästi 150 maalia ja piti 38 ottelussa maalinsa koskemattomana. Mestarien liigassa hän pelasi karsintoineen 24 ottelua, joissa päästi 33 maalia ja piti vastustajan maaleitta yhdeksässä ottelussa.

Rico pelasi kauden 2018–2019 lainalla Englannin Valioliigan Fulhamissa. Pelaamissaan 29 liigaottelussa hän päästi 56 maalia ja pelasi viisi nollapeliä. Kauden 2019–2020 hän oli lainalla Ligue 1:n Paris Saint-Germainissa, jossa voitti kansallisen triplamestaruuden. Hän pelasi kaksi liigaottelua sekä Ranskan cupin ja liigacupin alkukierrosten otteluita. Mestarien liigassa hän pelasi kolmessa ottelussa päästämättä maaliakaan. Näihin kuuluivat puolivälierä Atalantaa ja välierä RB Leipzigia vastaan, jossa hän tosin tuli kentälle vasta 79. minuutilla. Tappiollisessa loppuottelussa hän oli vaihdossa.

Maajoukkueura 
Rico teki debyyttinsä Espanjan maajoukkueessa 1. kesäkuuta 2016 Etelä-Koreaa vastaan. Se on joulukuussa 2020 edelleen hänen ainoa maaottelunsa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sergio Ricon tilastot BDFutbol-sivustolla 

Espanjalaiset jalkapallomaalivahdit
Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
FS Tempête (1925)

Tempête oli Ranskan laivaston 1925 vesille laskettu Bourrasque-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

Valmistus 

Alus tilattiin Nantesista Anciens Chantiers Dubigeonilta, missä köli laskettiin 3. joulukuuta 1923. Alus laskettiin vesille 21. helmikuuta 1925 ja otettiin palvelukseen 28. syyskuuta 1926.

Palvelus 
Aluksen 75 millimetrin ilmatorjuntatykki vaihdettiin 1930-luvun alussa kahteen 37 millimetrin ilmatorjuntatykkiin, jolloin tulinopeus nousi merkittävästi kantaman kustannuksella.

Alus poistettiin alusluettelosta helmikuussa 1950.

Lähteet

Viitteet 

Bourrasque-luokan hävittäjät
Ranskalaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Ranskalaiset kylmän sodan hävittäjät
Tarhatrumpettiköynnös

Tarhatrumpettiköynnös (Campsis × tagliabuana) on trumpettiköynnösten sukuun kuuluva laji. Se on isotrumpettiköynnöksen ja pikkutrumpettiköynnöksen risteytys. Jokaisen lehden sivulla on 7-11 lehdykkää. Kukkien värisävy vaihtelee oranssinpunaisen ja punaisen välillä. Kukinta-aika kestää heinäkuulta elokuulle. Kasvi menestyy aurinkoisella tai puolivarjoisella kasvupaikalla. Se kestää melko hyvin kuivuutta, mutta kastelun on hyvä olla säännöllistä. Tarhatrumpettiköynnöstä käytetään koristekasvina maisemapuutarhoissa ja talojen seinustojen lisäksi se sopii esimerkiksi aitauksiin ja puutarhamajoihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 https://www.rhs.org.uk/Plants/97959/Trumpet-creeper-Madame-Gaden/Details 
 http://davesgarden.com/guides/pf/go/57002 

Bignoniakasvit
Forgotten Horror

Forgotten Horror on suomalainen blackened death metal -yhtye, joka perustettiin Kuopiossa vuonna 2004. Yhtyeen kaikki jäsenet toimivat myös death metal -yhtye Deathchainissa.

Yhtye solmi levytyssopimuksen Woodcut Recordsin kanssa keväällä 2011, ja esikoisalbumi julkaistiin 2. syyskuuta 2011.

Jäsenet 
 Cult – laulu, kitara (2004–)
 Kassara – rummut (2006–)

Entiset jäsenet 
 Corpse – bassokitara (2007–2014)

Diskografia

Aiheesta muualla

Lähteet 

Suomalaiset black metal -yhtyeet
Suomalaiset death metal -yhtyeet
Blackened death metal -yhtyeet
Tyson Barrie

Tyson Barrie (s. 26. heinäkuuta 1991 Victoria, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Edmonton Oilersissa. Hän laukoo oikealta.

Barrie voitti WHL-sarjan mestaruuden Kelowna Rockets -joukkueessa 2009. Hän aloitti NHL-uransa Colorado Avalanchessa kaudella 2011–2012. Kolmella ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi myös AHL-seura Lake Erie Monstersissa. Kaudella 2014–2015 hän teki Coloradossa 53 tehopistettä.

Barrie saavutti alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa 2011. Hän kuului maailmanmestaruuden voittaneeseen Kanadan maajoukkueeseen Tšekissä 2015. Hän teki kisoissa yhden maalin ja antoi viisi maalisyöttöä.

Colorado kauppasi Barrien kaupattiin Alexander Kerfootin kanssa Toronto Maple Leafsiin kesällä 2019. Vaihdossa Colorado sai Nazem Kadrin ja Calle Rosenin.

Lokakuussa 2020 Barrie teki vapaana agenttina Edmonton Oilersin kanssa yksivuotisen ja 3,75 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.

Heinäkuussa 2021 Barrie solmi kolmen vuoden ja arvoltaan 13,5 miljoonan dollarin jatkosopimuksen Oilersin kanssa.

Lähteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Jääkiekon maailmanmestarit
Edmonton Oilersin pelaajat
Colorado Avalanchen varaamat pelaajat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
John Elis Zidbäck

John Elis Zidbäck (2. toukokuuta 1875 Sääksmäki – 8. heinäkuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.

Zidbäckin vanhemmat olivat varatuomari Axel Gabriel Zidbäck (1845–1879) ja Hulda Maria Aina Grahn (1846–1884). Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan normaalilyseosta 1895, suoritti rautateiden virkatutkinnon ja oli sitten vuodesta 1899 valtion rautateiden palveluksessa Hämeenlinnan ja Tampereen asemilla. Aktivistien toiminnassa mukana ollut Zidbäck osallistui Voimaliiton aseiden salakuljetukseen ja joutui syytteeseen valtiopetoksen valmistelusta. Tämän vuoksi hän joutui eroamaan 1906 rautateiden palveluksesta.

Zidbäck oli sitten Tampereen Sanomain toimittajana ja toimitussihteerinä 1905–1913, Laatokka-lehden ja Sortavalan Sanomain päätoimittajana 1913–1915 sekä Tampereen Sanomain päätoimittajana 1915–1919. Hän osallistui Viron vapaussotaan 1919 sotakirjeenvaihtajana.

Zidbäck toimi Maaseudun Sanomain päätoimittajana 1921–1922, Kotimaisen Työn Liiton apulaisjohtajana 1922–1923, Kauppalehden toimitussihteerinä 1923–1924, Suomen Tietotoimiston toimitussihteerinä 1924–1927 sekä viimeksi ennen eläkkeelle jäämistään Helsingin Sanomain toimituksessa 1927–1950. Zidbäck toimi 1920-luvulla myös Suomen Suojelusliiton keskustoimikunnan asiamiehenä.

Zidbäck toimi Helsingin Sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtajana ja Nuorsuomalaisen Sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtajana.

Zidbäck oli naimisissa vuodesta 1899 kansakoulunopettaja Matilda Koljosen (1870–1961) kanssa.

Teoksia 
 Laulu-miehet : juhlajulkaisu 1914-1924 ; kirj. John Zidbäck, Artur Siegberg ja Kalle Kulo. Laulu-miehet, Helsinki 1924
 Helsingfors grafiska klubb : 10-års festpublikation 1925-1935 ; historiken författad av J. E. Zidbäck. Helsingfors grafiska klubb, Helsingfors 1935
 Suomen kirjanpainajia ja graafikkoja - Finska boktryckare och grafiker. Helsingin graafillinen klubi, 1938
 Helsingin graafillinen klubi : juhlajulkaisu. Helsingin graafillinen klubi, Helsinki 1945

Lähteet 
 Aikalaiskirja 1934 (Projekt Runeberg)
 Aulis Zidbeck  : Zidbeck-suku, Genos 48(1977), s. 33–50

Aiheesta muualla 
 J. E. Zidbäck : Hämeenlinnan kaupunki 300 vuotta, Helsingin Sanomat, 15.01.1939, nro 13, s. 33, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 J. E. Zidbäck : Suomalaiset Viron vapaussodassa, Helsingin Sanomat, 22.01.1939, nro 20, s. 33, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset päätoimittajat
Vuonna 1875 syntyneet
Vuonna 1956 kuolleet
Sortokausien aktivistit
Suomen Suojelusliitto

Suomen Suojelusliitto (Finlands Skyddsförbund) oli suomalainen vuonna 1923 perustettu kommunismin vastainen järjestö, joka kuului vuodesta 1924 alkaen jäsenenä Genevessä perustettuun Kansainväliseen antikommunistiseen liittoon (Entente internationale contre la III:e internationale). Suomen Suojelusliitto toimi vuoteen 1944 saakka, joskin aktiivisimmillaan se oli 1920-luvulla ja 1930-luvun alussa.

Liiton perustivat senaattorit Heikki Renvall ja Kaarlo Castrén sekä professorit Bernhard Wuolle ja Onni Tarjanne. Perustamissopimuksen ensimmäiset allekirjoittajat olivat C. G. E. Mannerheim ja P. E. Svinhufvud. Liitto harjoitti kommunisminvastaista valistustoimintaa ja jakoi muun muassa lehdistötiedotteita. Liiton oman arvion mukaan vuonna 1924 Suomessa julkaistuista kommunismia käsittelevistä lehtiartikkeleista pääosa oli sen laatimia. Se teki yhteistyötä Etsivän Keskuspoliisin kanssa. Molemmat vaativat julkaistuissa artikkeleissaan koko vasemmistolaisen työväenliikkeen lakkauttamista Suomessa, mitä perusteltiin sillä, että kyse oli Moskovasta ohjatusta, yhteiskuntajärjestyksen tuhoamiseen tähtäävästä toiminnasta.

Suomen Suojelusliitto julkaisi 1929–1931 Suomen suojelusliitto ja Valkoinen vartio-nimisiä kuukausijulkaisuja.

Lähteet 
 Pieni Tietosanakirja IV. San Remo - Öölanti. Otava 1928
Rislakki, Jukka: Erittäin salainen. Vakoilu Suomessa. LOVE KIRJAT 1982. ISBN 951-835-057-4.

Suomalaiset poliittiset järjestöt
The Sessions

The Sessions on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Ben Lewinin ohjaama ja käsikirjoittama draamaelokuva. Se perustuu Mark O’Brienin artikkeliin kaulasta alaspäin halvaantuneesta runoilijamiehestä, joka palkkaa seksiterapeutin menettääkseen neitsyytensä. O’Brienia näyttelee John Hawkes ja hänen terapeuttiaan Helen Hunt.

Elokuva sai ensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla vuonna 2012. Suomessa ensi-ilta oli 4. tammikuuta 2013.

Helen Hunt sai roolisuorituksestaan parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden.

Näyttelijät

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 2012 yhdysvaltalaiset elokuvat 
Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Yhdysvaltalaiset eroottiset elokuvat
Kirjallisuuteen perustuvat elokuvat
Fox Searchlight Picturesin elokuvat
Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat
.5: The Gray Chapter

.5: The Gray Chapter on Slipknotin 21. lokakuuta 2014 julkaistu musiikkialbumi. Albumin nimi on muunnelma yhtyeen edesmenneestä basistista Paul Graysta, jonka muistoa kunnioittaen albumi on tehty.

.5: The Gray Chapter on Slipknotin ensimmäinen studioalbumi ilman perustajajäseniä basisti Paul Grayta ja rumpali Joey Jordisonia. Gray kuoli vuonna 2010 ja Jordison erotettiin yhtyeestä vuoden 2013 lopussa. Albumi on myös yhtyeen viimeinen, jolla on mukana lyömäsoittaja Chris Fehn ennen kuin hänet erotettiin bändistä rahariitojen vuoksi maaliskuussa 2019.

Sekä Grayta paikannut kiertuebasisti Donnie Steele että hänen lopullinen seuraajansa Alessandro Venturella soittavat levyllä bassoa, mutta tarkempaa tietoa kappaleista joilla he soittavat ei ole annettu. Venturellan lisäksi rumpali Jay Weinberg esiintyy levyllä ensimmäistä kertaa.

Albumin kansikuvan on toteuttanut M. Shawn Crahan. Kappaleista "The Negative One", "The Devil In I" ja "Killpop" kuvattiin musiikkivideot.

Kappaleet

Kokoonpano 
 #0 Sid Wilson – levysoittimet
 #3 Chris Fehn – perkussiot, taustalaulu
 #4 Jim Root – kitara, basso
 #5 Craig Jones – samplet, koskettimet
 #6 Shawn Crahan – perkussiot, taustalaulu, rummut kappaleissa "Goodbye" ja "If Rain Is What You Want", laulu kappaleessa "Be Prepared For Hell"
 #7 Mick Thomson – kitara, basso
 #8 Corey Taylor – laulu, basso raidalla "Goodbye"
 Alessandro Venturella – basso osassa kappaleita
 Jay Weinberg – rummut
 Donnie Steele – basso osassa kappaleita

Arviot

Lähteet 

Vuoden 2014 albumit
Slipknotin albumit
The Devil in I

The Devil in I on Slipknotin kappale yhtyeen viidenneltä albumilta .5: The Gray Chapter. Se julkaistiin singlenä 24. elokuuta 2014.

Musiikkivideon juoni 
Musiikkivideo kuvastaa paljolti itsemurhaa. Musiikkivideolla näkyvät punaisiin huntuihin pukeutuneet ihmiset kuvastavat tunnetiloja, jotka ovat niin hirveitä, että ne saavat ihmisen tappamaan itsensä. Yhtyeen DJ, Sid Wilson syö itseään, kunnes kuolee verenhukkaan. Yhtyeen kitaristi Mick Thomson repii kasvonsa irti ja kuolee myöskin verenhukkaan. Yhtyeen uudet jäsenet, rumpali Jay Weinberg ja basisti Alessandro Venturella puukotetaan verisesti kuoliaiksi.Yhtyeen laulaja Corey Taylor, sekä yhtyeen soolokitaristi James Root räjäyttävät itsensä. Yhtyeen kosketinsoittaja Craig Jones syöttää itsensä nälkäiselle koiralle ja yhtyeen toinen perkussionisti Chris Fehn ruokkii itsensä nälkäisille linnuille. Lopuksi vielä Shawn Crahan hirttää ja polttaa itsensä kuoliaaksi.

Lähteet 

Vuoden 2014 kappaleet
Slipknotin kappaleet
Vuorijumaltenkukka

Vuorijumaltenkukka (Dodecatheon meadia) on jumaltenkukkien sukuun kuuluva laji. Kasvi on noin 20-30 cm korkea. Kukkien väri on aniliininpunainen tai vaaleanpunainen, paitsi että keskusta on keltainen. Kukinta-aika kestää toukokuulta kesäkuulle. Lehdet muodostavat ruusukkeen varren tyvelle. Ne ovat muodoltaan soikeita ja väriltään sinivihreitä. Kasvi menestyy puolivarjoisella kasvupaikalla, ravinteikkaassa ja multavassa maassa, jossa on seassa hiekkaa. Kasvit on hyvä suojata talveksi havuilla. Vuorijumaltenkukkaa käytetään usein kivikkoistutuksissa. Istutettaessa taimiväli on 25-30 cm.

Lähteet 
 

Jumaltenkukat
The Serpent Creation

The Serpent Creation on suomalaisen blackened death metal -yhtye Forgotten Horrorin esikoisalbumi. Se julkaistiin 2. syyskuuta 2011 levymerkillä Woodcut Records.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Tuomas Karhunen.

Kokoonpano 
Yhtye
 Cult – laulu, kitara
 Corpse – bassokitara
 Kassara – rummut

Tuotanto
 Jari "Tupi" Tuomainen – äänittäjä, miksaaja
 Sami Jämsén – masteroija
 Ketoladog – kansikuva
 Érika M. Jansen – grafiikka
 Kalle Pyyhtinen – layout

Arvostelut 
 Global Domination: 8/10
 Kaaoszine: 
 Lammaszine: positiivinen

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 The Serpent Creation discogs.com -sivustolla

Vuoden 2011 esikoisalbumit
Forgotten Horrorin albumit
Once More ’Round the Sun

Once More ’Round the Sun on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtye Mastodonin kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin 24. kesäkuuta 2014 levymerkillä Reprise Records.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 1.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Troy Sanders – laulu, bassokitara
 Brent Hinds – laulu, kitara
 Brann Dailor – laulu, rummut
 Bill Kelliher – kitara

Muut tekijät 
 Nick Raskulinecz – tuottaja
 Ted Jensen – masteroija
 Scott Kelly – laulu kappaleessa "Diamond in the Witch House"
 Gary Lindsey (kertosäe) & The Coathangers (loppu) – muu taustalaulu kappaleessa "Aunt Lisa"
 Valient Himself – taustalaulu (kappale "Asleep in the Deep")
 Isaiah "Ikey" Owens – syntetisaattori (kappale "Asleep in the Deep")

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Imperiumi.net: 
 Kaaoszine: 9/10
 Metacritic: 78/100
 Metalliluola: 9/10
 Pitchfork: 6.3/10
 Sputnikmusic: 4.1/5
 Rumba: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Once More 'Round the Sun discogs.com -sivustolla

Vuoden 2014 albumit
Mastodonin albumit
Björn Smeds

Björn Smeds (16. marraskuuta 1915 Loviisa – 21. maaliskuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, joka vaikutti 1930-luvulla kansallissosialistisissa järjestöissä. Smeds julkaisi Ruotsissa kaksi kirjaa salanimillä Erik Grönberg ja Roland Rönneck.

Björn Smedsin vanhemmat olivat urheiluvaikuttaja, liikemies, voimistelija ja olympiamitalisti Viktor Reinhold Smeds ja Aina Maria Niska (1880–1962). Aina Niska oli salakuljettajana tunnetun Algot Niskan sisar.

Smeds oli 1930-luvulla mukana Arvi Kalstan johtamassa kansallissosialistisessa Suomen Kansan Järjestössä. SKJ:n hajottua Smeds perusti elokuussa 1936 Suomen Työrintama-puolueen yhdessä Yrjö Raikkaan ja Sven B. Oksasen kanssa. Puolue toimi vuoteen 1939 saakka. Smeds toimi Kustannus Oy Vasaran julkaiseman Siniristi-lehden päätoimittajana 1939.


Teoksia 
Salanimellä Erik Grönberg:
 Jag var Gestapos agent. Natur och Kultur, Stockholm 1944
Salanimellä Roland Rönneck:
 Gestapo i Sverige: Spionroman. Grehams förlag, Stockholm 1945

Lähteet

Kirjallisuus
 Svenskt författarlexikon 2: 1941–1950, s. 552. Projekt Runeberg.
 Geni.com: Björn (Pekka) Smeds.

Viitteet

Suomalaiset kansallissosialistit
Suomalaiset äärioikeistolaiset poliitikot
Suomalaiset toimittajat
Suomenruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 1952 kuolleet
Do You Wanna Dance (Hurriganes)

”Do You Wanna Dance” on suomalaisen Hurriganes-yhtyeen singlenä julkaistu cover-kappale vuodelta 1973. Kappaleen alkuperäinen esittäjä on Bobby Freeman, ja myös Cliff Richard on tehnyt siitä kuuluisan levytyksen.

Kappale äänitettiin Finnlevyn studioilla Helsingissä vuoden 1973 lopulla. Single ilmestyi joulukuun lopulla 1973. Se muodostui hitiksi kasvattaen yhtyeen ihailijapohjaa entisestään. Single nousi listalle tammikuussa 1974, ja oli korkeimmillaan kolmannella sijalla.

Tapio Korjus arvioi singleä helmikuun 1974 Introssa:

Singlen B-puolella on yhtyeelle tyypillisempi, rhythm and blues -tyylinen kappale ”True Fine Mama”, joka on alun perin Little Richardin tuotantoa.

Kokoonpano 
Remu Aaltonen – laulu, rummut
Cisse Häkkinen – basso
Albert Järvinen – kitara

Lähteet 

Hurriganesin kappaleet
Vuoden 1973 kappaleet
Luettelo Ontarion kunnista

Luettelo Ontarion kunnista kattaa Kanadan provinssin Ontarion kunnat. Ontariossa on kaksinkertainen kuntajärjestelmä. Ylemmällä tasolla ovat aluekunnat, jotka jakautuvat kuntiin. Lisäksi on olemassa yhden tason kuntia jotka toimittavat sekä kuntien että aluekuntien tehtävät. Ontariossa on siis kolme kuntatyyppiä. Kuntia on Ontariossa yhteensä 444.

Kunnallishallinto kattaa ainoastaan 17 % provinssin pinta-alasta. Samalla kuitenkin 99 % provinssin väestöstä asuu jossakin kunnassa. Paikallishallinto kuntien ulkopuolella on järjestetty piireittäin. Ontarion kymmenen piiriä tarjoaa välttämättömimmät aluekuntien ja kuntien palvelut pohjoisen harvaanasutuilla alueilla.

Ontariossa on aluekuntia 30, yhden tason kuntia 173 ja kuntia 241. Ontarion kuntalain mukaan aluekunnat voivat käyttää nimitystä county, regional municipality tai district municipality. Kunnat voivat käyttää nimitystä city, town, township ja village.

Aluekunnat

Yhden tason kunnat

Kunnat

Piirit

Ontarion piirit eivät ole kunnallisyksiköitä, vaikka niillä on pieniä hallinnollisia tehtäviä.

Lähteet

Aiheesta muualla
Ontario Municipalities Association of Ontario Municipalities
Ontarion kuntaliitokset Ministry of Municipal Affairs and Housing

Ontario
Liiketoimintakauppa

Liiketoimintakauppa eli substanssikauppa on yrityskauppa, jossa yhtiö myy liiketoimintansa. Liiketoimintakaupassa myyjänä on yhtiö, ei yrittäjä, ja kaupasta saatavat rahat tulevat yhtiölle. Liiketoimintakaupassa ostaja yleensä ostaa liiketoiminnan sekä sen käyttö‐ että vaihto-omaisuuden, jotka tarvitaan liiketoiminnan jatkamiseen. Liiketoimintakaupassa kauppasumma jää liiketoiminnan myyvään yhtiöön ja rahojen siirtäminen haluttaessa yksityiseen käyttöön pitää suunnitella erikseen. Saamallaan kauppasummalla yhtiö voi maksaa pois velkojaan. Liiketoimintakauppa toteutetaan realisaatiosaneerauksessa.

Katso myös
Osakekauppa
Sukupolvenvaihdos

Kauppaoikeus
Machame

Machame on Tansaniassa Kilimanjaron, Arushan ja Manyaran alueilla puhuttu bantukieli. Sitä puhuu äidinkielenään  ihmistä. Machamen läheisin sukulaiskieli on rwa.

Lähteet 

Bantukielet
Tansanian kielet
Nyamwezi

Nyamwezi on Tansaniassa puhuttu bantukieli. Se muodostaa sukuman kielen kanssa murrejatkumon, joka käsittää yhteensä yli kuusi miljoonaa puhujaa. Muita nyamwezin läheisiä sukukieliä ovat konongo, kimbu ja sumbwa.

Lähteet 

Bantukielet
Tansanian kielet
Evald

Evald on alkuperältään germaaninen miehen etunimi. Se on muodostettu germaanisista sanoista e, joka merkitsee lakia ja järjestystä, sekä wald, joka merkitsee hallitsevaa.

Nimen on tehnyt suosituksi kaksi 600-luvun lopulla elänyttä anglo­saksista lähetyssaarnaaja, ns. Valkoinen ja Musta Evald, jotka toimivat Saksassa Reinin alueella ja kärsivät siellä marttyyrikuoleman. Heidän muisto­päivänsä on 3. lokakuuta, joka on myös suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Evaldin nimipäivä.

Suomessa nimi Evald on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 2 198 ja Ewald 85 henkilölle.

Tunnettuja Evaldeja ja Ewaldeja 

 Musta ja Valkoinen Ewald (k. 692), anglosaksisia lähetyssaarnaajia
 Evald Aav (1900–1939), virolainen säveltäjä
 Ewald André Dupont (1891–1956), saksalainen elokuvaohjaaja
 Evald Flisar (s. 1945), slovenialainen kirjailija
 Ewald Hegewald, saksalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija 
 Ewald Henttu (1879–1961), suomalainen liikemies, kauppaneuvos ja lahjoittaja 
 Evald Häggblom (1905–1976), ahvenanmaalainen poliitikko (RKP) ja kansakoulunopettaja
 Evald Iljenkov (1924–1979), neuvostoliittolainen filosofi
 Evald Ferdinand Jahnsson (1844–1895), suomalainen kirjailija, opettaja ja pappi, 
 Evald Jakku (1877–1968), suomalainen näytelmäkirjailija 
 Ewald von Kleist (1881–1954), saksalainen sotamarsalkka
 Ewald-Heinrich von Kleist-Schmenzin (1922–2013), saksalainen luutnantti, heinäkuun 20. päivän salaliiton jäsen
 Ewald Jürgen Georg von Kleist (1700–1748), preussilainen fyysikko, Leidenin pullon keksijä
 Ewald Lienen (s. 1953), saksalainen jalkapalloilija ja valmentaja 
 Evald Odenwall (1873–1965), suomalainen matematiikan ja luonnontieteiden opettaja, luonnontutkija ja tutkimusmatkailija
 Evald Relander (1856–1926), suomalainen opettaja, koulun- ja pankinjohtaja ja maanviljelysneuvos
 Evald Terho (1899–1970), suomalainen näyttelijä
 Evald Vainio (1898–1965), suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos
 Evald Virtanen (1900–1990), suomalainen vaatetehtailija

Lähteet 

Etunimet
Sergej Verč

Sergej Verč (s. 1948 Trieste, Italia) on slovenialainen radiotoimittaja, teatteriohjaaja ja kirjailija. Hän asuu Slovenian Komenissa.

Verčin tuotantoon kuuluu näytelmiä ja rikosromaaneja. Romaanien päähenkilö on poliisikomisario Benjamin Perko.

Lähteet

Suomennetut teokset
Hautajaisilveily (Pogrebna maškarada), suom. Kari Klemelä, Mansarda 2012 ISBN 978-952-5664-12-6

Slovenialaiset kirjailijat
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Līga Dekmeijere

Līga Dekmeijere (s. 21. toukokuuta 1983 Riika) on latvialainen tennispelaaja. Nelinpelissä paremmin menestynyt Dekmeijere on ollut parhaimmillaan WTA-listan sijalla 54 huhtikuussa 2010. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen nelinpelissä. Dekmeijere aloitti tenniksen pelaamisen kuusivuotiaana.

Dekmeijere saavutti uransa toistaiseksi ainoan WTA-turnausvoittonsa nelinpelissä Viña del Marissa Alicja Rosolskan parina vuonna 2008.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Līga Dekmeijeren kotisivut
 
 

Latvialaiset tennispelaajat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
David Albahari

David Albahari (s. 1948 Peć, Jugoslavia) on jugoslavialaissyntyinen serbianjuutalainen kirjailija, joka kuuluu arvostetuimpiin serbiankielisiin nykykirjailijoihin.

Albahari muutti 1994 Kanadan Calgaryyn. Hän osallistui 2007 Lahden kirjailijakokoukseen.

Albaharin teoksia on käännetty monille kielille. Niistä "Syötti" on saanut NIN-palkinnon vuoden 1996 parhaana romaanina. Se on saanut myös  Balkanin maiden kustantajien Balkanika-palkinnon ja Brücke Berlin -palkinnon.

Lähteet

Suomennetut teokset
 Syötti (Mamac) suom. Kari Klemelä, Mansarda 2007 ISBN 978-952-5664-03-4

Serbialaiset kirjailijat
Jugoslavialaiset kirjailijat
Kanadalaiset kirjailijat
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1994

Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1994 pelattiin Lake Placidissa, Yhdysvalloissa. Maailmanmestaruuden voitti Kanada kaatamalla loppuottelussa isäntämaa Yhdysvallat lukemin 6–3. Pronssimitalit voitti Suomi kukistamalla pronssiottelussa Kiinan lukemin 8–1.

Alkusarja

Lohko A

Lohko B

Sijoituspelit

Sijat 5-8

Ottelu 7. sijasta

Ottelu 5. sijasta

Pudotuspelit

Välierät

Pronssiottelu

Loppuottelu

Loppusijoitukset

Lähteet 
 Whockey - WWC 1994 
 Hockeyarchives - Championnats du monde féminins 1994 
 SFRP Hockey Archive - World Women Championship Pool A 1994 

Vuoden 1994 jääkiekko
Yhdysvaltain jääkiekko
Magdalena Andersson

Eva Magdalena Andersson (s. 23. tammikuuta 1967 Uppsala) on ruotsalainen poliitikko, Ruotsin sosiaalidemokraattien puheenjohtaja. Andersson toimi Ruotsin pääministerinä vuosina 2021–2022 ja oli virassaan ensimmäinen nainen.

Koulutus ja työura 
Andersson suoritti civilekonom-tutkinnon Tukholman kauppakorkeakoulussa vuonna 1992. Hän suoritti tohtorin tutkintoon tähtääviä taloustieteen jatko-opintoja korkeakoulussa vuosina 1992–1995 mutta ei valmistunut. Andersson opiskeli kevätlukukauden 1995 Harvardin yliopistossa.

Andersson toimi vuosina 2004–2006 valtiovarainministeriön valtiosihteerinä ja marraskuussa 2009 hän aloitti työt Ruotsin veroviraston apulaispääjohtajana.

Poliittinen ura 
Verovirastosta Andersson siirtyi helmikuussa 2012 sosiaalidemokraattisen puolueen talouspoliittiseksi edustajaksi. Vuoden 2014 valtiopäivävaalien jälkeen Andersson nimitettiin Stefan Löfvenin johtaman hallituksen valtiovarainministeriksi 3. lokakuuta 2014. Hänet valittiin vaaleissa myös ensimmäistä kertaa edustajaksi valtiopäiville.

Ruotsalainen talouslehti Dagens Industri arvioi Anderssonin kotimaansa talouselämän vaikutusvaltaisimmaksi naiseksi vuonna 2021.

Pääministerinä 
Marraskuussa 2021 Andersson valittiin Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen puheenjohtajaksi, mikä teki hänestä toisen naisen puolueen johtajana. Andersson valittiin Ruotsin historian ensimmäiseksi naispääministeriksi 24. marraskuuta 2021, mutta hän erosi jo samana päivänä ehtimättä virallisesti astua tehtävään. Hänet valittiin uudelleen pääministeriksi 29. marraskuuta 2021, ja Anderssonin hallitus astui toimeen seuraavana päivänä. 

Anderssonin hallitus päätti keväällä 2022 hakea sotilasliitto Naton jäseneksi.

Syyskuun 2022 valtiopäivävaalien jälkeen Andersson jätti 15. syyskuuta valtiopäivien puhemiehelle eronpyyntönsä, ja hänen hallituksensa jatkaa toimitusministeristönä.

Yksityiselämä 
Andersson on naimisissa taloustieteen professori Richard Fribergin kanssa. Heillä on kaksi lasta.

Katso myös

 Anderssonin hallitus

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Anderssonin esittely valtiopäivien sivustolla 

Ruotsin pääministerit
Ruotsin valtiovarainministerit
Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot
Ruotsalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
KRET

KRET eli Kontsern Radioelektronnyje tehnologii () on Venäjän valtionkorporaatio Rostehin tytäryhtiö. Se on vuonna 2009 perustettu Venäjän suurin radioelektroniikan alan toimiva teollisuuskonserni. Holdingyhtiönä toimivaan konserniin kuuluu 97 tytäryritystä tai muuta organisaatiota 28 Venäjän federaatiosubjektissa. Henkilökuntaa on yli 66 000. Yhtymän kotipaikka on Moskova.

KRET valmistaa monenlaisia ilmailun ja sodankäynnin järjestelmiä (mm. avioniikka, EW, ELINT, IFF), näihin liittyvää instrumentaatiota sekä elektroniikan komponentteja. Yhtymä toimittaa järjestelmiä niin kotimaahansa (Venäjän federaatiolle) kuin yli 30 ulkomaahan, kuten IVY-maihin, Latinalaisen Amerikan maihin, Länsi-Eurooppaan, Afrikkaan, Intiaan ja Kiinaan.

KRET oli eräs niistä Venäjän valtionyrityksistä, joihin Yhdysvallat ja monet muut länsimaat kohdistivat pakotetoimenpiteitä Venäjän federaation vuonna 2014 Ukrainaan suuntautuneiden sotilaallisten toimien (Etelä-Ukrainaan kuuluvan Krimin sotilasmiehitys, osallistuminen sotaan Itä-Ukrainassa) johdosta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Russian military makes strides in electronic warfare (20.12.2013)  (rbth.com)
 KRET completed 2013 state defence order for Rtut-BM (panssaroitujen elektronisen sodankäynnin ajoneuvojen tilaus Venäjälle 2013)   (rostec.ru)
 Annual report 2012   (kret.com)
 КРЭТ получил пакеты акций 18 предприятий радиоэлектронной отрасли   (rostec.ru)
 (5.3.2013)  (kommersant.ru)
 IPO концерна КРЭТ "Ростеха" возможно в 2015 г в Лондоне или Гонконге (2013)  (1prime.ru)
 «Ростехнологии» создали крупнейший центр приборостроения (2012)  (vpk-news.ru)

Rosteh
Venäläiset aseteollisuusyritykset
Kellokurjenkanerva

Kellokurjenkanerva (Phyllodoce empetriformis) on kurjenkanervien kasvisukuun kuuluva laji. Se on peräisin Pohjois-Amerikan länsiosista. Kasvi on 10–40 cm korkea ainavihanta pensas. Lehdet ovat neulasmaisia ja sijaitsevat varressa limittäin. Kukat ovat kaksineuvoisia ja väriltään roosan ja vaaleanpunaisen sävyisiä. Hedelmä on kuiva, pyöreä kota. Kellokurjenkanerva sekoittuu helposti variksenmarjaan, jota se muistuttaa. Kasvi menestyy puolivarjoisella ja kostealla kasvupaikalla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kassu - Kasvien suomenkieliset nimet: Kellokurjenkanerva (Phyllodoce empetriformis)
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Phyllodoce empetriformis 
 United States Department of Agriculture (USDA): Phyllodoce empetriformis 
 http://linnet.geog.ubc.ca/Atlas/Atlas.aspx?sciname=Phyllodoce empetriformis 
 http://www.pnwflowers.com/flower/phyllodoce-empetriformis 

Kurjenkanervat
Pista Dankó

Pista Dankó (13. heinäkuuta 1858 Szeged – 19. maaliskuuta 1903 Budapest) oli romanitaustainen unkarilainen säveltäjä ja orkesterinjohtaja, joka onnistui etnisestä asemastaan huolimatta saavuttamaan arvostetun aseman unkarilaisten keskuudessa. Hän teki uransa aikana yli 400 sävellystä, joihin sisältyy muun muassa musiikkia runoilija Lajos Pósan teksteihin. Vuonna 1885 Dankó sävelsi Unkarin valtakunnan tuhatvuotisjuhlallisuuksia varten kirjailija Géza Gárdonyin pyynnöstä kappaleen A magyarok bejövetele (Unkarilaisten marssi). 

Ensimmäisen patsaansa Dankó sai 1920-luvulla, viulisti Jánoš Biharin jälkeen toisena Unkarin romanina. Nykyään hänen mukaansa on nimetty muun muassa lukuisia katuja eri puolilla Unkaria. Ensimmäinen elokuva Dankósta valmistui vuonna 1940. Suomessa Pista Dankón sävellyksiä on levyttänyt ainakin Piirpauke.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Unkarilaiset säveltäjät
Unkarilaiset kapellimestarit
Romanitaustaiset henkilöt
Jyväskylän vanha hautausmaa

Jyväskylän vanha hautausmaa on Jyväskylän Puistokadun varrella sijaitseva hautausmaa. Se on perustettu vuonna 1837 alun perin Laukaan maantien varteen. Alueesta muodostui kaupunginosa, kun arkkitehti Yrjö Blomstedtin asemakaava hyväksyttiin 1910. Aluksi siunaamiset tehtiin Kaupunginkirkossa, josta saattoväki siirtyi hautajaiskulkueena hautausmaalle, mutta arkkitehti Pauli Blomstedtin suunnitteleman siunauskappelin valmistuttua vuonna 1930 ei enää nähty kaupungin läpi kulkevia hautajaiskulkueita. Hautausmaata on laajennettu vuosina 1899, 1924 ja 1941. Alue kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Alueelle haudattuja ovat muiden muassa tehtailijat Johan Parviainen, Jaakko Länkelä ja Julius Johnson, taiteilija Urho Lehtinen, kirjailijat Isa Asp, Irene Mendelin ja Juhani Siljo, virsirunoilija Kreeta Haapasalo, kirjankustantaja Karl Jacob Gummerus ja mäkihyppääjä Matti Nykänen.

Alueen keskimmäisessä osassa on seppä Jaakko Högmanille pystytetty muistomerkki. Paikalla oli ennen hautausmaata sijainnut paja, jonka arveltiin kuuluneen Högmanille. Seppä Högman taas vaikutti suuresti herännäisjohtaja Paavo Ruotsalaisen elämänkulkuun, joten paikalle pystytettiin vuonna 1925 muistokivi Ruotsalaisen ja Högmanin vuonna 1799 tapahtuneen kohtaamisen muistoksi.
 
Hautausmaalla olevan Wolmar Schildtin hautakiven teksti on kirjoitettu venykekirjoituksella. Hautausmaan eteläpäässä oleva puoliympyrän muotoinen sankarihautausmaa on vuodelta 1918. Ensiksi sinne haudattiin vapaussodan kaatuneet ja sittemmin myös talvisodan ja jatkosodan sankarivainajat. Sankarivainajia on 412.  Muistopatsaaksi heille on pystytetty klassistinen kiviuurna Uhriliekki, joka on taiteilija Gunnar Finnen suunnittelema. Sankarihauta-alue uusittiin 1950-luvulla arkkitehti Aulis Blomstedtin suunnitelman mukaan.

Lähteet 

Jyväskylä
Suomen hautausmaat
Puistola (Jyväskylä)
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1997

Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1997 pelattiin Kanadassa. Maailmanmestaruuden voitti isäntämaa Kanada kaatamalla loppuottelussa Yhdysvallat lukemin 4–3. Suomi saavutti pronssia.

Alkulohkot

Lohko A

Lohko B

Sijoituspelit

Sijoitusottelu 7. sijasta

Sijoitusottelu 5. sijasta

Pudotuspelit

Välierät

Pronssiottelu

Loppuottelu

Loppusijoitukset

Lähteet 
 Whockey - WWC 1997 
 Hockeyarchives - Championnats du monde féminins 1997 
 SFRP Hockey Archive - World Women Championship Pool A 1997 
 Viralliset kisasivut (Web Archive)

Vuoden 1997 jääkiekko
Kanadan jääkiekko