joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tehokeskus

Tehokeskus on kauppakeskus Kouvolassa. Se sijaitsee Tykkimäki-Teholan teollisuusalueella lähellä valtateiden 6 ja 15 risteystä.

Historia 

Tehokeskuksen rakennukset olivat aikoinaan Kouvolan meijeri. Kiinteistöön kuuluu 11 hehtaarin maa-alue.

Vuonna 2007 rakennuksissa avattiin China Center, josta suunniteltiin tukkumyymälää, josta yrittäjät välittäisivät tavaraa muun muassa Venäjälle. Kouvolan kaupunki ja elinkeinoyhtiö Yritysmagneetti hankkivat viisumit lähes 900:lle kiinalaiselle vuosina 2006–2009. China Center oli osa kaupungin Kiina-strategiaa. Rajavartiolaitos, tulli ja poliisi tekivät China Centeriin laajan ratsian marraskuussa 2009. Kauppakeskuksen epäiltiin tarjoavan kulissit laittoman maahantulon järjestämiselle. Näyttöä ei löytynyt ja esitutkinta päätettiin helmikuussa 2010. Lisäksi keskuksen omistaneen Nordic Finland Investmentin kiinalaista johtoa epäiltiin törkeästä veropetoksesta ja kirjanpitorikoksesta, mutta nämäkään epäilyt eivät johtaneet syytteisiin. Kesäkuussa 2011 ulosottovirasto huutokauppasi China Centerin. Velkojana ollut Kymenlaakson Osuuspankki osti kiinteistöt 1,5 miljoonalla eurolla.

Nykyisin kauppakeskuksen nimi on Tehokeskus. Marraskuussa 2012 siellä toimi yhä neljä kiinalaisyritystä, joiden lisäksi tiloissa oli noin 40 suomalaista, muun muassa huolto- ja rakennusalan yritystä. Noin 70 prosenttia tiloista oli vuokraamatta. Noin kymmenelle yritykselle oli tarjottu puolen vuoden ilmainen vuokra. Toimitusjohtaja Kai Rauhamäki sanoi Kouvolan Sanomille lokakuussa 2012 yrittävänsä myydä tilat, koska kauppakeskus ei kuulu pankin toimintaan. Marraskuussa 2012 yritys- ja yhteisöasiakkaista vastaava pankinjohtaja Ari Pöntinen sanoi Helsingin Sanomille, että vuokrat kattoivat sillä hetkellä kulut ja että ”vaikka seinien omistaminen ei ole meidän ydinliiketoimintaamme”, pankki ensisijaisesti hakee vuokralaisia tiloihin.

Katso myös 

 Valkealan sairaala

Lähteet

Viitteet 

Kouvolan kauppakeskukset
Jorma Muurinen

Jorma Kyösti Pellervo Muurinen (29. joulukuuta 1936 Kuolemajärvi – 1. marraskuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.

Muurisen vanhemmat olivat talousneuvos Tatu Muurinen ja Alma Samuli. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1965-1978 oli Pirjo Anneli Vesanmaa ja toinen vuodesta 1984 Irene Kyllikki Paija. Muurinen tuli ylioppilaaksi 1956 ja valmistui agronomiksi 1965. Hän työskenteli toimittajana Koneviestissä 1966-1969, toimien viimeisen vuoden toimituspäällikkönä, ja oli sen jälkeen Käytännön Maamiehen päätoimittaja vuoteen 1992, jolloin hän jäi eläkkeelle. Leipätyönsä ohella Muurinen toimi luovutetun Karjalan järjestöissä, esimerkiksi Wiipurin arkistoyhdistyksen puheenjohtajana, sillä karjalaisuus oli hänen identiteettinsä perusta.

Lähteet

Suomalaiset päätoimittajat
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Pia Pesonen

Pia Pesonen (s. 1963) on suomalainen kirjailija ja roolittaja.

Pesonen on koulutukseltaan filosofian maisteri Helsingin yliopistosta, ja hän on opiskellut kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa. Hän on työskennellyt muun muassa toimittajana ja opettajana sekä tutkijana Teatterikorkeakoulun näyttelijäntyön laitoksella. Pesonen on toinen Suomen suurimman casting-toimiston, Roolituspalvelun, perustajista. Hän on roolittanut yli 120 pitkää elokuvaa, joihin lukeutuvat muun muassa Puhdistus, Paha maa, Äideistä parhain ja Napapiirin sankarit.

Vuonna 2011 Teos julkaisi Pesosen esikoisteoksen, novellikokoelman Urho Kekkonen Straße. Vuonna 2013 sai ensi-iltansa kirjaan perustuva Marja Pyykön elokuva Kekkonen tulee!. Yleisradio on tuottanut kirjan tarinasta ”Itsenäisyyspäivä” Juha Rosman ohjaaman ja dramatisoiman lyhytelokuvan.

Elokuussa 2015 ilmestyi Pesosen esikoisromaani Maatuska.

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pia Pesosen haastattelu Prosak-proosaklubilla, Kirjastokaista-video 19.3.2013.
 Pia Pesonen: Urho Kekkonen Straße Ylen Elävä arkisto. 17.3.2011.
 Mikkola, Kaisu: Kekkoslovakian Amarcord Parnasso. 22.6.2011. (Arkistoitu sivu)
 Viertola, Mari: Kyllä Kekkonen hoitaa TS.fi. 23.6.2011.

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset elokuva-alan henkilöt
Roolittajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Alfred H. Caspary

Alfred H. Caspary (1877–1955) oli yhdysvaltalainen filatelisti, hyväntekijä, keräilijä ja liikemies. Hän oli NYSE-noteeratun investointiyhtiö A.H. Caspary & Co.:n omistaja. Casparya pidetään yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä postimerkkien keräilijöistä, jonka kokoelmassa oli paljon kaikkien aikojen harvinaisimpia ja arvokkaimpia postimerkkejä.

Elinaikanaan Caspary käytti filateelisissa piireissä salanimeä ”Pacificus” ja vasta Casparyn kuoleman jälkeen paljastui hänen postimerkkikokoelmansa loistokkuus. Caspary oli mukana perustamassa Philatelic Foundationia ja toimi Lontoon Royal Philatelic Societyn komitean neuvonantajana. 

Casparyn kuoleman jälkeen hänen postimerkkikokoelmansa myytiin Harmerin huutokaupoissa vuosien 1955–1958 välillä. Hienon yhdysvaltalaisten merkkien kokoelman lisäksi Caspary keräsi harvinaisuuksia ympäri maailman. Caspary valittiin American Philatelic Societyn Hall of Fameen vuonna 1977.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Old stamp collectors - Life Magazine - kaksi valokuvaa Casparyn jäämistön huutokaupoista  

Filatelistit
Yhdysvaltalaiset hyväntekeväisyyden harjoittajat
Yhdysvaltalaiset liikemiehet
Vuonna 1877 syntyneet
Vuonna 1955 kuolleet
Pérez Prado

Dámaso Pérez Prado (11. joulukuuta 1916 Matanzas, Kuuba – 14. syyskuuta 1989 México, Meksiko) oli kuubalainen orkesterinjohtaja, muusikko ja säveltäjä. Häntä kutsutaan usein ”mambon kuninkaaksi”. Pradon tunnetuimpia sävellyksiä on Lou Began esittämänä maailmanlaajuiseksi hitiksi noussut ”Mambo No. 5 (A Little Bit Of...)”.

Häneltä on julkaistu muun muassa kokoelma-albumi Latin Dance Party Featuring Perez Prado.

Lähteet 

Kuubalaiset muusikot
Orkesterinjohtajat
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 1989 kuolleet
Aasian Formula Renault Challenge

Aasian Formula Renault Challenge on Aasiassa järjestettävä autourheilusarja. Sarja järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2002. Sarjassa ajetaan Tatuusin valmistamilla autoilla, Renaultin moottoreilla ja Kumhon renkailla. Pisteitä jaetaan 14 parhaalle järjestyksessä 30, 24, 20, 17, 15, 13, 11, 9, 7, 5, 4, 3, 2 ja 1. Lisäksi 8 parasta tallin kuljettajaa saavat pisteitä järjestyksessä 10, 8, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1.

Mestarit

Lähteet

Aiheesta muualla
http://www.frdsports.com/en/index.html

Formula-sarjat
Kinna

Kinna on Markin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Länsi-Götanmaan läänissä ja Länsi-Götanmaan historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 14 776 asukasta.

Väestönkehitys

Lähteet

Ruotsin kuntien keskustaajamat
Ruotsin kauppalat
Sveg

Sveg on Härjedalenin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Jämtlandin läänissä ja Härjedalenin historiallisessa maakunnassa Pohjois-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 2 547 asukasta.

Sveg on myös entinen kauppala.

Väestönkehitys

Lähteet

Ruotsin kuntien keskustaajamat
Ruotsin kauppalat
Pikkukääpiökoi

Pikkukääpiökoi (Stigmella nylandriella) on erittäin pieni kääpiökoiden heimoon kuuluva perhoslaji. Se muistuttaa sekä toukkana että aikuisena melko paljon hitukääpiökoita (Stigmella magdalenae) ja aitakääpiökoita (Stigmella oxyacanthella).

Koko ja ulkonäkö 
Pikkukääpiökoi on kellertävän harmaa perhonen, jonka kiiltävien etusiipien tummemmassa kärkiosassa on violettia sävyä. Siipiväli on 4,5–5,0 mm. Takasiivet ovat harmaat, mutta siipiripsissä on ruskeaa sävyä. Tuntosarvet ovat pituudeltaan puolet etusiiven pituudesta ja niiden tyvellä on valkoinen tupsu. Päälaella on kellertävän ruskea, karvamaisten suomujen tupsu.

Toukka on väriltään kirkkaanvihreä.

Levinneisyys ja lentoaika 
Pikkukääpiökoita tavataan Länsi- ja Keski-Euroopasta Skandinavian eteläosiin ja idässä Volgalle saakka. Suomessa sitä tavataan laajalti koko maassa aivan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta, mutta laji ei ole erityisen yleinen. Perhoset ovat lennossa toukokuun lopulta kesäkuun keskivaiheille saakka.

Elinympäristö ja elintavat 

Perhonen elää metsissä ja hakamailla.

Naaras munii munat yksitellen lehden alapinnalle, lähelle keskiruotia. Toukka elää heinäkuussa kovertaen käytävämiinaa ravintokasvin lehden sisälle. Miina seuraa lehden reunaa, kunnes suuntautuu keskiruotia kohti ja jatkuu vähitellen levenevänä keskiruodin vieressä. Käytävän keskellä näkyvä ulostevana hajoaa usein. Pikkukääpiökoin tekemän miinan erottaminen aitakääpiökoin miinasta tapahtuu helpoimmin ajankohdan perusteella, sillä pikkukääpiökoin toukka miinaa keskellä kesää, jälkimmäinen laji vasta syksyllä.

Lajin tieteellinen nimi on annettu suomalaisen biologin William Nylanderin mukaan.

Ravintokasvi 
Toukka elää ruusukasveilla, erityisesti kotipihlajalla (Sorbus aucuparia), ruotsinpihlajalla (Sorbus intermedia) sekä omenalla (Malus).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
 microlepidoptera.nl  

Stigmella
Example

Elliot John Gleave (s. 20. kesäkuuta 1982 Lontoo, Englanti), taiteilijanimeltään Example, on brittiläinen laulaja-lauluntekijä ja rap-artisti. Hän esiintyi Suomessa 4. huhtikuuta 2012 Helsingin Nosturissa  sekä Weekend-festivaaleilla 16. elokuuta 2013 ja Turun Ruisrockissa 2014.

Examplella on Aspergerin oireyhtymä.

Diskografia

Studioalbumit 
 What We Made (2007)
 Won't Go Quietly (2010)
 Playing in the Shadows (2011)
 The Evolution of Man (2012)
 Live Life Living (2014)

Remixalbumit 
 We Didn't Invent the Remix (2006)
 What We Almost Made (2008)
 The Credit Munch (2009)
 The Big Dog Blog Mix (2010)

Mixtapet 
 The Very Best Of Example (2003-2009) (2010)

Singlet 
 "I Don't Want To" (2007)
 "So Many Roads" (2007)
 "Me & Mandy" (2008)
 "Watch the Sun Come Up" (2009)
 "Won't Go Quietly" (2010)
 "Kickstarts" (2010)
 "Last Ones Standing" (2010)
 "Two Lives" (2010)
 "Changed the Way You Kiss Me" (2011)
 "Stay Awake" (2011)
 "Natural Disaster" (Laidback Luke vs. Example) (2011)
 "Midnight Run" (2011)
 "Say Nothing" (2012)
 "Close Enemies" (2012)
 "We'll Be Coming Back" (2012)
 "Perfect Replacement" (2013)
 "All the Wrong Places" (2014)
 "Kids Again" (2014)
 "One More Day (Stay with Me)" (2014)
 "10 Million People" (2014)
 "Whisky Story" (2015)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset sivut

Brittiläiset laulajat
Brittiläiset hip hop -artistit
Autismin kirjon henkilöt
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Hyltebruk

Hyltebruk on Hylten kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Hallandin läänissä ja Smålandin historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 3 716 asukasta.

Väestönkehitys

Lähteet

Ruotsin kuntien keskustaajamat
Víctor Pérez Alonso

Víctor Pérez Alonso (s. 12. tammikuuta 1988 Albacete, Kastilia- La Mancha, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija.

Seurajoukkueura 
Pérez pelasi kaudella 2006–2007 kasvattajaseuransa Getafen reservijoukkueessa. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi Alcorcónin reservijoukkueeseen, josta pääsi seuraavaksi kaudeksi edustusjoukkueeseen ja pelasi nousukarsinta mukaan lukien 37 Segunda División B:n ottelua tehden viisi maalia. Vuodet 2009–2011 Pérez edusti Huescaa, jossa hänelle kirjattiin kahden kauden aikana 44 Segunda Divisiónin ottelua ja kaksi maalia. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi niin ikään Segunda Divisiónissa pelanneeseen Valladolidiin, jossa pelasi sarjanousuun päättyneellä kaudella 43 ottelua tehden kuusi maalia.

Pérez debytoi Primera Divisiónissa 20. elokuuta 2012 Zaragozaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 27. elokuuta 2012 Levanten verkkoon ja onnistui samassa ottelussa vielä toisenkin kerran Valladolidin voittaessa 2–0.

Lähteet 
 
 
 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Rhett Forrester

Rhett W. Forrester (22. syyskuuta 1956 Tucker, Georgia – 22. tammikuuta 1994 Atlanta, Georgia) oli yhdysvaltalainen heavy/hard rock -laulaja. 

Forrester toimi newyorkilaisen Riot-yhtyeen laulajana vuosina 1981–1984. Hänen aikanaan yhtye oli erittäin suosittu muun muassa Japanissa ja esiintyi kiertueilla suurten nimien kuten Kissin ja Aerosmithin kanssa.

Riotin lopetettua toimintansa vuonna 1984 Forrester työskenteli useiden eri muusikoiden projekteissa. Hän lauloi muun muassa entisen Virgin Steele -kitaristin Jack Starrin albumilla Out of the Darkness ja teki kaksi sooloalbumia. Forresterin kuoleman jälkeen vuonna 1996 julkaistiin vielä yksi soololevy sekä Keel-yhtyeen Brian Jayn kanssa tehty albumi. 

Rhett Forrester kuoli ryöstöyrityksen yhteydessä tammikuussa 1994. Hän kieltäytyi luovuttamasta autoaan kahdelle ryöstäjälle ja joutui ammutuksi. Surmaajia ei ole saatu kiinni. Forrester on haudattu synnyinkaupunkiinsa Tuckeriin Georgian osavaltiossa.

Diskografia
Sooloalbumit

Riot

Jack Starr

Dogbone

Lähteet
The Cutting Edge, Rhett Forrester

Yhdysvaltalaiset metallimusiikin laulajat
Yhdysvaltalaiset henkirikosten uhrit
Vuonna 1956 syntyneet
Vuonna 1994 kuolleet
Rumspringa

Rumspringa (myös Rumschpringe tai Rumshpringa) tarkoittaa hyppimistä sinne tänne ja viittaa nuoruuden aikuistumisriittiin amissien, erään anabaptistisen kristillisen suuntauksen, jäsenten keskuudessa. Rumspringa alkaa noin 14–16 vuoden iässä ja päättyy, kun nuori päättää ottaa kasteen ja liittyä amissikirkkoon tai vaihtoehtoisesti päättää erota yhteisöstä. Valtava enemmistö valitsee kasteen ja pysyy yhteisön jäsenenä. Vain osa amissiryhmistä käyttää tätä termiä ja niissä amissien vanhimmisto katsoo sen merkitsevän aikaa nuorten väliselle seurustelulle ja aviopuolison etsimiselle.

Rituaalit
Kristinusko Yhdysvalloissa
Kristinusko Kanadassa
Anabaptismi
Nuoruus
Hakamäki

Hakamäki tarkoittaa seuraavia asioita:

Hakamäki, alue Sutelan kaupunginosassa Kotkassa
Hakamäen museoalue, ulkomuseo Savitaipaleella.

Sukunimi
Elisa Hakamäki (s. 1985), pikajuoksija ja pika-aitajuoksija
Harri Hakamäki (s. 1963), jalkapalloilija
Pertti Hakamäki (s. 1952), arkkitehti 

Sukunimet
Hakanen

Hakanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Aimo Hakanen (s. 1935), kielitieteilijä
Gabi Hakanen (s. 1962), muusikko
Jari Hakanen (s. 1961), sosiaalipsykologi, Työterveyslaitoksen tutkimusprofessori
Jarmo Hakanen (s. 1953), urheiluvaikuttaja
Lauri Hakanen (s. 1985), jalkapallovalmentaja
Leo Hakanen, kitaristi
Markku Hakanen (s. 1946), jääkiekkoilija
Matti Hakanen (s. 1950), jääkiekkoilija
Pertti Hakanen (s. 1969), keskustalainen poliitikko
Reijo Hakanen (s. 1943), jääkiekkoilija
Saara Hakanen (s. 1999), pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja
Santtu Hakanen (s. 2001), jääkiekkoilija
Tapio Hakanen, DJ Orkidea (s. 1977), dj
Tiina Hakanen (s. 1985), yleisurheilija
Timo Hakanen (s. 1942), pesäpalloilija
Timo Hakanen (s. 1977), jääkiekkoilija
Yrjö Hakanen (s. 1952), SKP:n ent. puheenjohtaja.
Hakola (täsmennyssivu)

Hakola, kylä Kauhavalla 
Hakola Huonekalu, suomalainen huonekaluyritys

Sukunimi
Hakola on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Annaleena Hakola (s. 1985), Hakola-yhtiön toimitusjohtaja
Antti Hakola (1704–1778), kirkonrakentaja
Carola Hakola (s. 2002), näyttelijä
Harri Hakola (s. 1959 tai 1960), järjestöjohtaja ja kehitysyhteistyön asiantuntija
Hilkka Hakola (s. 1934), koripalloilija
Juha Hakola 
Juha Hakola (s. 1987), jalkapalloilija
Juha Hakola (s. 1967), poliisi, kansanedustaja (kok.)
Kaapo Hakola (1753–1808), kirkonrakentaja
Kimmo Hakola (s. 1958), säveltäjä
Lauri Hakola (s. 1979), mäkihyppääjä
Marikki Hakola (s. 1960), mediataiteilija
Martti Hakola (1907–1991), yleisurheilija, pesäpalloilija ja pesäpallotuomari
Mikko Hakola (s. 1978), näyttelijä
Panu Hakola (1932–2021), psykiatri
Ragnar Hakola (1896–1975), Suomen merivoimien kommodori
Riikka Hakola (s. 1962), laulaja, sopraano
Risto Hakola (s. 1957), näytelmäkirjailija ja toimittaja
Ristomatti Hakola (s. 1991), maasto- ja ampumahiihtäjä
Saija Hakola-Tikanoja (s. 1961), maskeeraaja, juontaja ja näyttelijä
Uuno Hakola (vuoteen 1936 Skog, 1909–2002), liikennöitsijä, liikenneneuvos.

Entinen nimi
Ulla Renko, ent. Hakola (s. 19), näyttelijä ja ohjaaja
Leena Jääskeläinen, ent. Hakola (s. 1939), urheilija, liikuntakasvatuksen ylitarkastaja, rehtori, liikuntaneuvos

Katso myös
Pentti Mäki-Hakola (1929–1996), kansanedustaja (kok.)
Pertti Mäki-Hakola (s. 1951), kansanedustaja (kok.) 

Sukunimet
T/B Turso

T/B Turso on vuonna 1949 Wärtsilän Hietalahden telakalla rakennettu hinaaja sekä satamajäänmurtaja. Alus on nykyisin Alfons Håkansin omistuksessa.

Lähteet

Hinaajat
Vain elämää (televisiosarjan kokoelmalevy)

Vain elämää on samannimisen televisiosarjan pohjalta 16. marraskuuta 2012 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää ohjelmassa esitettyjä kappaleita. Kokoelma nousi heti julkaisunsa jälkeen Suomen virallisen albumilistan ensimmäiseksi, jossa se vietti seuraavat neljä viikkoa. Yhteensä kokoelma oli albumilistalla 24 viikkoa. Lisäksi Mid-price -listaviikkoja kertyi 26.

Levy myi jo ennakkoon platinalevyyn oikeuttavan määrän, yli 20 000 kappaletta. Kolmen päivän kuluttua julkaisusta levyn myyntiluvut olivat jo ylittäneet tuplaplatinarajan. Joulukuussa 2012 levy nousi 2000-luvun myydyimmäksi musiikkialbumiksi Suomessa 160 000 kappaleen myynnillä. Tällä hetkellä kokoelmaa on myyty 164 119 kappaletta.

Kokoelman saavuttaman suosion myötä loput sarjassa esitetyistä kappaleista julkaistaan uudella kokoelmalevyllä 21. joulukuuta.

Kappaleet

Kokoelman kappaleet listoilla

Lähteet

Vuoden 2012 kokoelma-albumit
Suomalaiset popalbumit
Suomalaiset rockalbumit
Suomalaiset iskelmäalbumit
Suomalaiset hip hop -albumit
Sideshow

Sideshow on esittävän taiteen muoto, jonka juuret ovat amerikkalaisessa sirkus- ja karnevaaliperinteessä. Suomen kielessä sideshown käsitteelle ei ole vastaavaa sanaa, jolloin esimerkiksi mediassa sideshowsta saatetaan puhua friikkisirkuksena.
Vapaasti suomennettuna se on väliohjelma. Sirkusväen kielenkäytössä se on voinut alkuaan olla mikä tahansa pääohjelman väliaikoina tapahtuva esitys. Nykyään se vertautuu ten-in-one -esitystyyppiin, joka sisältää usein tavallisesta esitystaiteesta poikkeavia elementtejä: tulennielemistä, piikkimatolla makaamista tai miekan nielemistä. Sideshowtaiteilijoiden esitykset ovat joskus niin vaativia, että niiden tekeminen ilman perusteellista harjoittelua voi olla hengenvaarallista.

Kautta aikojen on pidetty maksusta näytteillä erilaisia luonnon harvinaisia erikoisuuksia, joita ihmisten odotetaan tulevan katsomaan.

Usein sideshow on koottu pysyvän tai liikkuvan gallerian- tai näyttelynomaiseksi omituisuuksien esittelyksi, joita voivat olla mm. merenneidot, kääpiöt tai jättiläiset. Toisinaan näyttelykohteet ovat keinotekoisia. Asiaan liittyy yleensä myös materiaalin myyntiä.

Sideshow'ta ei pidä sekoittaa elokuviin ja teatteriin, jotka kertovat todellisista tai kuvitteellisista, joskus kummallisistakin hahmoista.

Perinteinen sideshow 
Perinteinen sideshow oli tavallinen varsinkin sirkuksissa muun ohjelman ohessa, mutta se voi olla myös esityksen yksinomainen muoto.

Perinteinen sideshow jaotellaan usein neljään eri päätyyppiin:

 Ten-in-One (vapaa suom. Kymmenen yhden hinnalla) tarjoaa yhden pääsylipun hinnalla useampia ihmiskummajaisia samassa teltassa. Ten-in-One -teltan ulkopuolella on sisäänheittäjä, joka mainostaa esityksiä ja koettaa saada uutta yleisöä paikalle.
 Single-O (engl. slangisana, vapaasti suom. yksittäinen) on sideshow-kuriositeetti, esimerkiksi auto, jossa Bonnie ja Clyde kuolivat tai yksittäinen ihminen (nk. geekshow). 
 Kummallisuuksien museot, joiden kuriositeetteihin kuuluvat esimerkiksi eksoottiset eläimet, formaldehydiin säilötyt luonnonoikut sekä joskus jopa muumioutuneet ihmiset.
 Tyttöshow't ovat esityksiä, joiden pääosassa on nainen tai naiset. Tyttöshow't saattoivat olla revyyhenkisiä iloitteluja tai kiusoittelevia striptease-esityksiä.

Sideshow-taide 
Working acts ovat sideshow-esityksiä, joissa tehdään erilaisia uskomattomia (ja usein myös hengenvaarallisia) temppuja. Tällaisia temppuja ovat esimerkiksi miekannieleminen, erilaiset fakiiritemput, joissa neuloja työnnetään kehoon, tulennieleminen ja -puhaltaminen sekä veitsenheitto. 

Sideshowbannerien maalaus on oma arvostettu lajinsa. Fred G. Johnsonia pidetään yhtenä maailman parhaimmista sideshowbannerien tekijöistä.

Moderni sideshow 
Moderni sideshow yhdistelee erilaisia elementtejä, ja esitykset sisältävät usein vanhojen "working acts" -temppujen lisäksi myös kokonaan uudenlaista erityisosaamista. Moderni sideshow voi olla myös taiteen rajoja ylittävää ja siihen yhdistellään ryhmästä riippuen tanssia, teatteria, musiikkia, mimiikkaa sekä sirkusta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Eräs ten-in-one sarjakuvasivusto. 

Teatteri
Sirkus
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Halmetoja

Halmetoja on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Merja Halmetoja (s. 1987), jääkiekkoilija
Oiva Halmetoja (1920–2007), moukarinheittäjä
Suvimarja Halmetoja, muusikko
Veikko Halmetoja (s. 1977), kuvataidekriitikko
Kamppuri

Kamppuri on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Hannu Kamppuri (s. 1957), jääkiekkoilija
Hannu Kamppuri (s. 1968), raviohjastaja
Henno Kamppuri (1909–1980), arkkitehti
Väinö Kamppuri (1891–1972), taidemaalari
Halttunen

Halttunen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Eevamaria Halttunen (s. 1969), elämäntaidon valmentaja, näyttelijä ja draamapedagogi
Elina Halttunen (s. 1952), näyttelijä, kirjailija ja käsikirjoittaja
Elina Halttunen-Salosaari (1931–2007), kirjallisuudentutkija, opettaja ja toimittaja
Hilkka Helinä oik. Hilkka Helinä Halttunen, o.s. Itkonen, (1916–1973), näyttelijä
Ilmari Halttunen (1894–1918), maastohiihtäjä
Jonne Halttunen (s. 1985), rallin kartanlukija. 
Kaarlo Halttunen (1909–1986), näyttelijä
Kasper Halttunen (s. 2006), jääkiekkoilija
Marjukka Halttunen, oik. Halttunen-Autiovuori, (s. 1942), näyttelijä
Niko Halttunen (s. 1975), jääkiekkoilija
Pentti Halttunen (1849–1923), kansanrunoilija
Päivi Heikkilä-Halttunen (s. 1966), kirjallisuuskriitikko ja tietokirjailija
Sanni Halttunen, näyttelijä ja televisiotuottaja
Satu Halttunen (s. 1974), tanssitaiteilija
Seppo Halttunen (1927–2013), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Seppo Halttunen (s. 1961), näyttelijä ja ohjaaja
Tuija Halttunen, dokumenttielokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Haverinen

Haverinen on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Aino Haverinen (1875–1943), operettitaiteilija ja näyttelijä
Anna Haverinen (1884–1959), kansanedustaja (sos.dem.)
Bertta Haverinen (1914–2001), karjakko, kirjailija ja pakinoitsija
Espe Haverinen (s. 1964), rockmuusikko
Henna Haverinen (s. 1982), näyttelijä
Jari Haverinen (s. 1972), pikajuoksija 
Joni Haverinen (s. 1987), jääkiekkoilija
Kaisa Haverinen, myöh. Liski (s. 1968), tv-ohjelmassa Kiinteistökuningatar Kaisa esiintynyt kiinteistövälittäjä
Margareta Haverinen, oik. Brita Margareta Brandt (s. 1952), oopperalaulaja
Pertti Haverinen (s. 1962), säveltäjä, sovittaja ja tuottaja
Rea Tallgren, o.s. Haverinen (s. 1986), radiotoimittaja ja -juontaja
Renne Haverinen (1863–1898), Akseli Gallen-Kallelan ja Louis Sparren oppaana maalausretkillä toiminut kruununtorppari.
Havukainen

Havukainen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

Aino Havukainen (s. 1968), kirjailija
Inka Havukainen (s. 1996), ampumaurheilija
Jaku Havukainen, oik. Jarmo-Pekka Havukainen, muusikko
Katariina Havukainen (s. 1990), näyttelijä ja televisiokäsikirjoittaja
Leena Havukainen, oik. Leena Havukainen-af Hällström (s. 1956), teatteriohjaaja 
Riitta Havukainen (s. 1955), näyttelijä
Valtteri Havukainen (s. 2001), pesäpalloilija
Aki Ollikainen

Aki Ollikainen (s. 1973 Äänekoski) on suomalainen kirjailija ja toimittaja.

Elämä ja ura 
Ollikainen opiskeli Jyväskylän yliopistossa pääaineenaan yhteiskuntapolitiikka. Vuonna 2007 hän suoritti valokuvaajan ammattitutkinnon.

Ollikaisen Suomen suurten nälkävuosien aikaan sijoittuva esikoisromaani Nälkävuosi (2012) sai Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon. Teos sai myös Kiitos kirjasta -mitalin 2013 ja oli ehdolla Finlandia-palkinnon ja Tulenkantaja-palkinnon saajaksi. Bloginpitäjien Blogistanian Finlandia -äänestyksessä 2012 teos sai eniten ääniä. Nälkävuodessa esiintyvä lause ”Ensin kaatuu lapsi.” oli Lause-Finlandia-ehdokkaana. Teoksen englanninnos White Hunger oli vuoden 2016 kansainvälisen Booker-palkinnon ehdokkaiden pitkällä listalla, jolla oli 13 teosta.

Ollikaisen toinen romaani Musta satu (2015) pohjautuu niin kutsuttuun Tattarisuon tapaukseen. Vuonna 2018 ilmestynyt kolmas romaani Pastoraali kuvaa yhden kesäisen vuorokauden tapahtumia suomalaisella maalaispaikkakunnalla eri näkökulmista. 

Ollikainen on julkaissut puolisonsa Milla Ollikaisen kanssa kirjailijanimellä A. M. Ollikainen yhteistyössä kirjoitetun dekkarin Kontti (2021). He voittivat käsikirjoituksella Rikos 2019 -kilpailun, jossa etsittiin kansainvälisen tason jännityskäsikirjoituksia. Kirjan käännösoikeudet myytiin ennen sen ilmestymistä Alankomaihin, Latviaan, Liettuaan, Norjaan, Puolaan, Saksaan, Sloveniaan, Tanskaan, Tšekkiin, Turkkiin, Unkariin ja Viroon. Kontin on tarkoitus olla poliisi Paula Pihlajasta kertovan kirjasarjan alku. Vuonna 2021 ilmestyi myös Ollikaisen ja jääkiekkoilija Siim Liivikin yhdessä kirjoittama elämäkertateos Fuck You Liivik.

Ollikaisilla on kaksi lasta. Perhe asuu Lohjalla. Aiemmin he asuivat Sammatissa Eeva Joenpellon kirjailijakodissa.

Teokset 
 
 
 
 
 
 

A. M. Ollikainen

Lähteet

Aiheesta muualla
 Aki Ollikainen Kustannusosakeyhtiö Siltalan sivuilla
 Aki Ollikainen Prosak-proosaklubilla 15.1.2013 Kirjastokaista-video.

Suomalaiset kirjailijat
Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Häyrinen

Häyrinen on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:

 Aapeli Häyrinen (1843–1895), maanviljelijä, valtiopäivämies ja lahjoittaja
 Ari Häyrinen (s. 1964), kirkkomuusikko ja kuoronjohtaja
 Ensio Häyrinen (1911–1990), kaupunginjohtaja ja pesäpalloilija
 Erkki Häyrinen (1907–1977), diplomi-insinööri ja Teknillisen korkeakoulun tekstiilitekniikan professori
 Hannes Häyrinen (alk. Johan Erik Högdahl, 1914–1991), näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja teatterinjohtaja
 Liisa Nevalainen (oik. Anna-Liisa Häyrinen, e. Högdahl, o.s. Nevalainen, 1916–1987), näyttelijä ja kirjailija
 Olavi Häyrinen (1912–1986), insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
 Raimo Häyrinen (1940–2020), urheiluselostaja
 Riikka Häyrinen, ringettepelaaja
 Taru Häyrinen (s. 1988), kestävyysjuoksija
 Tellervo Häyrinen (1908–2000), kirjailija ja lausuja
 Terhi Häyrinen (o.s. Markkanen, s. 1973), ampumahiihtäjä
 Urpo Häyrinen (1937–1992), virkamies, luonnonsuojelija, luontokuvaaja ja luontokirjailija, Erkki Häyrisen poika.

Katso myös
 Häyrynen
Aurore Jéan

Aurore Jéan (o.s. Cuinet, s. 25. kesäkuuta 1985 Besançon) on ranskalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka edusti seuratasolla Douanes Skieurs Rousselands -seuraa.

Maastohiihdon maailmancupissa Jéan kilpaili ensimmäisen kerran La Clusaz'ssa joulukuussa 2006. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa Jéan saavutti Sotšissa helmikuussa 2013 oltuaan sprintissä toinen.

Jéan osallistui ensimmäisen kerran aikuisten arvokilpailuihin Liberecin MM-kilpailuissa 2009. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli neljästoista 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja kuudes viestissä. Oslon MM-kilpailut 2011 eivät tuoneet hänelle menestystä. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa 13:nneksi ja viestissä kuudenneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui viestissä neljänneksi, 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kuudenneksi, perinteisen hiihtotavan parisprintissä 11:nneksi ja vapaan hiihtotavan henkilökohtaisessa sprintissä 12:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 Jéan osallistui vain viestiin, jossa Ranska sijoittui kahdeksanneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli vapaan hiihtotavan parisprintissä kahdeksas, viestissä kahdestoista sekä henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 22:s ja 15 kilometrin yhdistelmähiihdossa 23:s.

Jéan lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2018.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Aurore Jéanin kotisivut

Ranskalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Heikkonen

Heikkonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Erkki Heikkonen (1925–2001), poliitikko (Kokoomus), Helsingin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja
Johannes Heikkonen (1892–1938), kivityömies, Karjalan Autonomisen Sosialistisen Neuvostotasavallan sotakomissaari
Kristiina Heikkonen (s. 1956), graafikko
Olli Heikkonen (s. 1965), runoilija

Entinen sukunimi
Maunu Kurkvaara, ent. Mauno Heikkonen, (s. 1926), taidemaalari, elokuvaohjaaja
Hilkka Nieminen, o.s. Heikkonen, (1927–2015), kuurosokea kirjailija
Hentunen

Hentunen tai Hendunen on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Ernesti Hentunen (1885–1951), asianajaja, Totuuden torven julkaisija
Jukka Hentunen (s. 1974), jääkiekkoilija
Marja-Leena Hyvärinen, o.s. Hentunen (s. 1950), iskelmälaulaja
Mika Hentunen (s. 1966), Yleisradion ulkomaantoimittaja
Paul Hendunen (1824–1904), tehtaanhoitaja, maanviljelijä ja valtiopäivämies
Ballet Pathétique

Ballet Pathétique on Jorma Uotisen koreografioima nykytanssiteos. Se kantaesitettiin Helsingin Kaupungiteatterin pienellä näyttämöllä vuonna 1989, jonka jälkeen sitä on esitetty mm. Suomen kansallisoopperassa vuosina 1994, 2001 ja 2010. Ballet Pathétiquessa musiikkina käytetään Pjotr Tshaikovskin Sinfonia nro 6 op 74 "pateettinen". Ennen Ballet Pathétiqueta Uotinen oli luonut Tero Saariselle soolon Pariisin kansainvälisiin balettikilpailuihin vuonna 1988, josta Ballet Pathétique sai teemansa.

Lähteet
Tanka

Nykytanssi
Hujanen

Hujanen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

Oona Hujanen (s. 1994), aitajuoksija
Touko Hujanen (s. 1986), valokuvaaja
Hiisi (täsmennyssivu)

Hiisi voi viitata tai liittyä seuraaviin:


Yleisnimi
 hiisi, kulttipaikka tai pyhä lehto itämerensuomalaisten kansojen alkuperäisuskonnossa, myöhemmin henkiolennon nimitys
 hiidenkiuas, hautaröykkiötyyppi
 hiidenkirnu, jäätikkösyntyinen kallion pinnanmuoto
 hiidenkivi, siirtolohkare.

Paikannimi
 Hiisi, kyläkeskus ja historiallinen kylä Perttelissä Salossa
 Hiisijärvi, Oulujoen vesistöön kuuluva järvi Kainuussa
 Hiidenmaa, saari ja maakunta Virossa
 Hiidenvesi, Mustionjoen vesistöön kuuluva järvi läntisellä Uudellamaalla. 
 Hiitola, entinen Suomen kunta Laatokan Karjalassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella
 Hiidenkylä, kylä Pyhäjärvellä
 Hiisi, HAT-P-38b, eksoplaneetta
 Hiisi, Aurinkokunnan transneptunisen kohteen Lempo suurin kuu

Sukunimi
 Lauri Hiisi, ent. Helenius (1897–1989), suomalainen everstiluutnantti, Suomen sotilasasiamies Pariisissa ja Pankkiriliike L. Hiisi Oy:n perustaja

Muita 
 Hiiden alue, Lohjasta lähikuntineenä käytetty nimitys
 Hiiden opisto, kansalaisopisto Lohjalla ja lähikunnissa
 Hiisi-TV, paikallistelevisio Vihdissä Karkkilassa ja Lohjalla
 Hiisi-Golf, golfklubi Lempäälässä
 Hui hai hiisi, lastenohjelma
 Hiisi, Lordi-yhtyeen basisti
 Panimoyhtiö Hiisi, jyväskyläläinen panimo
Walton Goggins

Walton Sanders Goggins Jr. (s. 10. marraskuuta 1971 Birmingham, Alabama) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa televisiosarjoista Justified ja Shield – lain varjolla sekä elokuvista kuten Medusan verkko, Predators ja Cowboys & Aliens.

Osittainen filmografia 
Ikuisesti nuori (1992)
Karate Kid saa seuraajan (1994)
The Crow: Pelastus (2000)
Shanghai Noon (2000)
Joy Ride (2001)
Medusan verkko (2002)
Shield – lain varjolla (2002–2008)
House of 1000 Corpses (2003)
Maailman nopein intiaani (2005)
Damage (2009)
Criminal Minds – FBI-tutkijat (2009)
C.S.I. Miami (2009)
Justified (2010–2012)
Predators (2010)
Cowboys & Aliens (2011)
Olkikoirat (2011)
Lincoln (2012)
Django Unchained (2012)
G.I. Joe: Kosto (2013)
Machete Kills (2013)
The Hateful Eight (2016)
Maze Runner: The Death Cure (2018)
Tomb Raider (2018)
Ant-Man and the Wasp (2018)
Once Upon a Time in Hollywood (2019)

Aiheesta muualla 

 

Vuonna 1971 syntyneet
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Elävät henkilöt
John Trumbull

John Trumbull 6. kesäkuuta 1756 – 10. marraskuuta 1843) oli yhdysvaltalainen taidemaalari joka tunnetaan historiamaalausten tekijänä. Trumbullin maalaus Yhdysvaltojen itsenäisyysjulistuksesta oli kahden dollarin setelissä.

Trumbul oli sotilaana Yhdysvaltain vapaussodassa vuoteen 1777 asti. Vuonna 1780 hän matkusti Lontooseen, missä opiskeli Benjamin Westin johdolla. Opettajansa ehdotuksesta hän maalasi pieniä kuvia vapaussodasta ja miniatyyrimuotokuvia, joita hän teki noin 250 elämänsä aikana. Yhdysvaltain upseerina Trumbul vangittiin seitsemäksi kuukaudeksi Lontoossa.

Trumbul työskenteli 1785 Pariisissa, missä hän teki muotokuvaluonnoksia ranskalaisista upseereista Lordi Cornwallisin antautuminen Yorktownissa -maalausta varten.

Thomas Jeffersonin myötävaikutuksesta hän ryhtyi maalaamaan Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoitus -maalausta. Yhdysvaltain kongressi osti maalauksen, samoin kuin Washington Resigning his Commission -nimisen työn ja kaksi muuta maalausta, jotka kaikki on sijoitettu Capitolin rotundaan.

Teoksia

Historiamaalauksia

Muotokuvia

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset taidemaalarit
Romantiikan taiteilijat
Yhdysvaltalaiset sotilaat
Hautasaari

Hautasaaret ovat Suomen järvialueilla käytettyjä kansanomaisia hautausmaita. Nimi hautasaari, ruumissaari, kalmosaari, kuoliosaari tai kuolinsaari viittaa usein hautausmaahan. Kohteita ei kuitenkaan voi etsiä pelkästään nimen avulla, sillä nimi on voinut ajan myötä vaihtua. Lisäksi hautasaaren hauta voi tarkoittaa myös tervahautaa. 

Kansanomainen hautausmaa on syntynyt paikkaan, josta on aikoinaan ollut pitkä tai hankala matka varsinaiselle kirkkomaalle. Hautasaaret ovat yleensä varsin pieniä saaria. Niistä saattaa helpostikin havaita maan pinnalla erottuvia pitkänomaisia painanteita eli vanhojen hautakuoppien jäänteitä, joita voi olla jopa kymmeniä. Samanlaista hautausta esiintyy myös niemissä ja kuivalla maalla esimerkiksi mäkikumpareilla.

Miksi tarvittiin hautasaaria?
Kansan kertomuksissa hautasaaren käyttö liitetään yleensä isoonvihaan, nälkävuosiin tai ruttoon. Haudatuiksi voidaan nimetä seudun ulkopuolisia, venäläisiä, karjalaisia tai heimosodissa kuolleita hämäläisiä. Hautasaaria on joskus pidetty myös pitäjien vanhimpina hautausmaina ennen kirkkojen perustamista paikkakunnalle. Niitä muistetaan myös käytetyn väliaikaisina hautausmaina. Nämä ovat epäluotettavia tietoja. Arkeologiset tutkimukset viittaavat kuitenkin siihen, että haudoissa on lähiseudun tavallisia kyläläisiä. Hautasaaria tarvittiin siis sen vuoksi, että vainajia oli hankala viedä kirkolle asti.

Väliaikainen ja pysyvä hautaaminen
Kansan kertomuksissa hautasaaria pidetään usein väliaikaisina hautoina. Vainaja on myöhemmin kuljetettu kirkkomaalle, kun keli on sen sallinut. Tämä ei aina pidä paikkaansa, sillä osa haudoista on tarkoitettu pysyviksi. Tätä tukee sekin, että arkeologit löytävät hautakuopista usein ihmisluita. Vainajia on sisämaassa pysyvästi haudattu saariin keskiajalta alkaen, sillä ensimmäisiä kalmosaaria esiintyy asiakirjalähteissä jo 1560-luvulla. Tavan perimmäinen alku on kuitenkin selvittämättä. Saarihautaustavan loppuminen tiedetään alkua paremmin: Vainajia ryhdyttiin 1600-luvun lopulta lähtien rangaistuksen uhalla kuljettamaan kirkkomaille. Saariin hautaaminen muuttui tällöin väliaikaiseksi lukuun ottamatta poikkeustapauksia, kuten vuosien 1710–1711 ruttoepidemiaa. Seurakuntaverkoston tihenemisen myötä kirkollisia hautausmaita oli melko lähellä. Kuitenkin lyhyiksi ajanjaksoiksi, siis väliaikaiseen säilöön, saatettiin vainajia haudata vielä tämän jälkeen aina 1900-luvun puolelle asti.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kangasniemen hautasaaret. Ninni Närväinen. Wordpress-blogi Muistojen ja tarinoiden Kangasniemi.
 Ruohonen Juha, Kenttätutkimuksia (hautasaarista Petäjävesi, Uurainen, Heinävesi) 
 Petäjävedeltä löytyi historiallisia hautapaikkoja. Keskisuomalainen 22.7.2008
 Laitinen, Erkki (toim.) Ruumis- ja Kalmasaaret. Etäällä kirkkomaasta. Hankasalmen Kotiseutuyhdistyksen julkaisuja 3. (2001)
 Ruohonen Juha, Kuolleiden saaret. Historiallisen ajan keskisuomalaisten saarihautausmaiden luonne ja käyttö hautapaikkoina ISSN 201459-305X (2010)

Hautaus
Kansatiede
Suomen keskiaika
Arkeologia
Suomenkieliset paikannimet
Mauri Keinänen

Mauri Olavi Keinänen on suomalainen kuvataiteilija ja maisteri.

Keinänen valmistui Helsingin yliopistosta teologian maisteriksi 1981 pääaineenaan uskonnon filosofia ja etiikka. Hän toimi myös Suomen luterilaisen kirkon pappina Helsingin Malmin ja Vanhankirkon seurakunnissa, Espoon Tapiolassa sekä Sysmässä kappalaisena. 

Keinänen opiskeli myös Taideteollisessa korkeakoulussa (1976–1984), Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella (1975-1984) ja Lahden taideinstituutissa, jossa hän suoritti kuvataiteen erikoistumisopinnot (1998–2000). Lahden taideinstituutin opintojensa jälkeen Keinänen on pitänyt kolme taidenäyttelyä Pietarissa, jossa hän on myös asunut noin kolme vuotta 2000-luvun alussa.

Keinänen on osallistunut Nuorten näyttelyyn, kahteenSuomen Taiteilijaseuran vuosinäyttelyyn- ja Suomen kuvataidejärjestöjen liiton vuosinäyttelyyn. Vuodesta 1969 lähtien hän on osallistunut yhteensä 67 taidenäyttelyyn,joista omia näyttelyitä on ollut yhteensä 15, jyrytettyjä taidenäyttelyitä myös 15, yhteisnäyttelyitä 16 sekä ryhmänäyttelyitä yhteensä 21. Näistä kaikista näyttelyistä yhdeksän on ollut ulkomailla.

Keinänen on työskennellyt useissa taiteilijaresidensseissä Italiassa Grassinassa Firenzessä, Trasvederessä, Roomassa, Ateenassa Kreikassa Suomen kulttuuri-instituutissa, Berliinissä Mikkelin taidetoimikunnan taiteilijaresidenssissä ja Kymenlaakson taiteilijaresidensseissä sekä Berliinissä että Barcelonassa.

Keinänen on muun muassa Espoon kuvataiteilijoiden ja Kotkan taiteilijaseuran jäsen sekä 1996 hän oli perustamassa kuvataiteen Käki-ryhmää, jonka näyttelytoimintaan hän on aktiivisti osallistunut. Keinänen Kotkan taiteilijaseuran varapuheenjohtaja ja hallituksen jäsen vuodesta 2021 lähtien.

Lähteet

 Ilmaisussa pitää olla itselleen rehellinen, Aamuposti 14.3.2018
 
 Meri pitää taiteilijan Kotkassa, Kymen Sanomat 1.11.2008
 Ai sä oot se taiteilija, Kymen Sanomat 2.11.208

Viitteet

Aiheesta muualla
www.kotkantaoteilijaseura.net
www.espoonkuvataiteilijat.fi
От плясок смерти к прогулкам по кладбищу 
Käki-ryhmä taas vieraalla pesällä: Julkaisu Kouvolan Sanomat. Ajankohta 2.8.2016
Valokuvia ja installaatio Haminassa: Julkaisu Kymen Sanomat. Ajankohta 4.8.2018
Ilmaisussa pitää olla itselleen rehellinen: Julkaisu. Aamuposti. Ajankohta 14.3.2018
Keinäsen taide pysäyttää - Sodan varjo seuraa taiteilijaa edelleen: Julkaisu Läsiväylä. Ajankohta 4.9.2015

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Hävittäjälentolaivue 41

Hävittäjälentolaivue 41 (lyhenne HÄVLLV 41) on Suomen ilmavoimien Ilmasotakoulun Tikkakoskelle sijoitettu joukkoyksikkö, jonka kalustona on Hawk-harjoitushävittäjät. Laivue vastaa kadettikurssien ja lentoupseerien lentokoulutuksesta.

Organisaatio
Laivueen komentajan everstiluutnantti Lauri Suomisen johtamisen tukena on esikunta. Laivue on jaettu kolmeen lentueeseen. Lisäksi siihen kuuluvat simulaattoriosasto ja käyttölentue, jonka vastuulla oli lentokonekaluston käyttö-, polttoaine- ja lentovarustehuolto sekä pelastustoimi.

Historia 
Laivue oli osa Ilmasotakoulua vuoden 2004 loppuun saakka. Vuosina 2005-2014 laivue kuului Lentosotakoulun alaisuuteen Kauhavalla. Valtakunnallisen puolustusvoimauudistuksen viimeisessä vaiheessa Lentosotakoulu lakkautettiin. Sotilaslentäjien jatkokoulutus ja Hawk-suihkukonekalusto siirtyi Kauhavalta Ilmasotakouluun vuoteen 2015 mennessä. Ilmavoimien teknillisen koulun antama koulutus siirrettiin Jämsän Hallista Tikkakoskelle 2014. 

Laivueen laivuetunnuksessa (mm. hihamerkissä) esiintyy villisikasymboli.

Komentajat 
Laivueen komentajina ovat olleet:
 everstiluutnantti Lauri Suominen 1.12.2019 alkaen
 everstiluutnantti Teemu Pöysti 1.9.2016 - 30.11.2019
 majuri Pekka Kuoppala 1.1.2016 - 31.8.2016
 everstiluutnantti Timo Herranen 1.1.2014 - 31.12.2015
 everstiluutnantti Jussi-Pekka Virtanen 2010 - 31.12.2013
 everstiluutnantti Kari Partinen 2007-2010
 everstiluutnantti Pauli Rantamäki 1.1.2002 - 31.12.2006
 majuri Juha Urmas 20. joulukuuta 1996 – 2001
 majuri Veli-Matti Heinijoki 31. heinäkuuta 1989 – 20. joulukuuta 1996
 majuri Olli Parviainen 27. kesäkuuta 1986 - 31. heinäkuuta 1989
 majuri Aarno Liusvaara 1. helmikuuta 1985- 27. kesäkuuta 1986
 majuri Pentti Hietanen 30. huhtikuuta 1981 - 1. helmikuuta 1985
 majuri Esko Pihlainen 1. elokuuta 1978 - 30. huhtikuuta 1981
 mauri Matti Kepponen 1. tammikuuta 1977 - 31. heinäkuuta 1978

Muuta
Midnight Hawks -ryhmä on esiintynyt useasti Kauhavalla järjestetyssä Lentäjien Juhannus -juhannustapahtumassa, joka loppui vuonna 2012.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Hävittäjälentolaivue 41 ilmavoimien sivuilla

Suomen ilmavoimien nykyiset joukko-osastot ja yksiköt
Aleksandr Bogdanov

Aleksandr Aleksandrovitš Bogdanov (, oikea sukunimi Malinovski, Малино́вский; 22. elokuuta (J: 10. elokuuta) 1873 Grodnon läänin Sokółka – 7. huhtikuuta 1928 Moskova) oli venäläinen filosofi, luonnontieteilijä ja yhteiskunnallinen vaikuttaja.

Aleksandr Bogdanov syntyi opettajan perheeseen. Hän opiskeli vuodesta 1892 lähtien Moskovan yliopiston fysikaalis-matemaattisessa tiedekunnassa. Vuonna 1894 hänet pidätettiin ja karkotettiin opiskelijalevottomuuksiin osallistumisen takia. Aluksi Bogdanov oli narodnikki, mutta myöhemmin hän siirtyi kannattamaan sosiaalidemokraatteja.

Ura
Bogdanov valmistui Harkovan yliopistosta vuonna 1899 erikoisalanaan psykiatria. Samana vuonna hän julkaisi ensimmäisen filosofisen teoksensa. Bogdanovin filosofia perustui Karl Marxin ja Ernst Machin oppeihin, joita hän pyrki kehittämään luonnontieteen saavutusten pohjalta. Hän esittää näkemyksensä laajimmin teoksessa Tektologija: Vseobštšaja organizatsionnaja nauka (”Tektologia: yleinen organisaatiotiede”, 1913–1922). V. I. Lenin arvosteli Bogdanovin filosofisia käsityksiä teoksessaan Materialismi ja empiriokritisismi.

Bogdanov liittyi Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen bolševikkiryhmään vuonna 1903. Hän kuului puoleen keskuskomiteaan vuosina 1905–1907. Vuonna 1907 Bogdanov muutti ulkomaille toimien jonkun aikaa bolševikkipuolueen oppositioryhmien johtajana. Hänet erotettiin puolueesta vuonna 1909. Myöhemmin Bogdanov loittoni politiikasta ja palasi Venäjälle vuonna 1913. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän työskenteli rintamalla lääkärinä.

Lokakuun vallankumouksen jälkeen Bogdanov oli yksi proletkultin johtajista sekä harjoitti tieteellistä tutkimustyötä. Vuosina 1918–1926 hän toimi Kommunistisen akatemian opettajana ja vuodesta 1926 perustamansa verensiirtoinstituutin johtajana. Hän kuoli epäonnistuneen verensiirtokokeen seurauksena.

Kirjailijana
Bogdanov on kirjoittanut kaksi utopistista tieteisromaania Krasnaja Zvezda (”Punatähti”, 1908) ja Inžener Menni (”Insinööri Menni”, 1912). Niistä ensimmäinen sisältää tieteellisiä hypoteeseja atomin halkaisuun perustuvista rakettimoottoreista, automaation vaikutuksesta työntekoon, tietokoneista sekä kommunistiseen työhön perustuvasta uudenlaisesta yhteiskuntajärjestyksestä. ”Koneiden imperialismin” syntyä kuvaavaa toista romaania pidetään heikompana.

Suomennettu teos
 Tiede ja työväenluokka. S.l.: Toveri press, s.a.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Aleksandr Bogdanov revisited, toim. Vesa Oittinen, Aleksanteri Institute 2009. ISBN 978-952-10-4101-3 

Venäläiset filosofit
Venäläiset kirjailijat
Venäläiset poliitikot
Venäläiset luonnontieteilijät
Vuonna 1873 syntyneet
Vuonna 1928 kuolleet
Hukkanen

Hukkanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Aatto Hukkanen (1918–1988), taidemaalari
Ari Hukkanen (s. 1956), basisti, säveltäjä ja sanoittaja
Eija Inkeri, oik. Eija Inkeri Hukkanen (1926–2012), näyttelijä
Esa Hukkanen (s. 1963), nyrkkeilijä ja nyrkkeilyvalmentaja
Esko Hukkanen (1927−2016), näyttelijä 
Matti Hukkanen (1794–1848), herastuomari, opettaja ja kansanrunoilija
Pauliina Hukkanen (s. 1976), näyttelijä
Reijo Hukkanen (s. 1946), kuvanveistäjä 
Reino Hukkanen (1907−1988), maanviljelijä, metsä- ja uittotyömies ja kansankirjailija
Ville Hukkanen (s. 1992), nyrkkeilijä
Hurskainen

Hurskainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Arvi Hurskainen (s. 1941), kielitieteilijä, Afrikan kielten ja kulttuurien tutkija
Hanna Hurskainen (s. 1989), koripalloilija
Henri Hurskainen (s. 1986), ruotsalainen sulkapalloilija
Juho Hurskainen, tenorisaksofonisti
Jussi Hurskainen (s. 1989), pesäpalloilija
Lassi Hurskainen (s. 1987), jalkapallomaalivahti
Markus Hurskainen, kondiittori, ravintoloitsija ja ruokakirjailija
Sinikka Hurskainen (s. 1951), kansanedustaja (sos.dem.)
Topi Hurskainen (s. 1993), pesäpalloilija.
Hyyryläinen

Hyyryläinen on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Eino Hyyryläinen, suomalainen sotakirjailija 
Tapio Hyyryläinen (1925–1988), Mäntsälän kunnanjohtaja

Entinen nimi
Onni Murto ent. Hyyryläinen (s. 1895), jääkäri

Yritys
Destia Rail ent. Maansiirto Veli Hyyryläinen

Sukunimet
Heksakosioiheksekontaheksafobia

Heksakosioiheksekontaheksafobia tarkoittaa luvun 666 pelkoa. Luvun 666 (ἑξακόσιοι; heksakosioi:  kuusisataa, ἑξήκοντα; heksêkonta:  kuusikymmentä, ἕξ; heks: kuusi) alkuperä on Raamatussa Ilmestyskirjan 13:18:ssa, jossa se esiintyy pedon lukuna.

Esimerkkejä
Hyvänä esimerkkinä tästä fobiasta ovat Nancy ja Ronald Reagan, jotka vuonna 1979  muuttivat uuteen kotiinsa Los Angelesin Bel-Airiin ja muutattivat kotinsa osoitteen – 666 St. Cloud Road – osoitteeksi 668 St. Cloud Road.

Lähteet

Fobiat
Taikausko
Ikäläinen

Ikäläinen on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Joonas Ikäläinen (s. 1982), jalkapalloilija
Jukka Ikäläinen (s. 1957), jalkapalloilija
Sirkka Ikäläinen (s. 1950), keskimatkojen juoksija
Topi Ikäläinen (s. 1948), valokuvaaja
Ilmonen

Ilmonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Anneli Ilmonen (s. 1940), museonjohtaja ja museoneuvos
Kaj Ilmonen (1944–2007), sosiologi
Kari Ilmonen (s. 1956), runoilija, lauluntekijä ja muusikko
Salomon Ilmonen (1871–1940), amerikansuomalainen pappi ja suomalaissiirtolaisten historian kokooja
Toni Ilmonen (s. 1977), koripalloilija.
Ilvonen

Ilvonen on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

Aarne Ilvonen (1929–2012), kiekonheittäjä
Eero Ilvonen (1886–1972), kirjallisuudentutkija ja opettaja, Johan Henrik Ilvosen poika
Harri Ilvonen (s. 1988), jääkiekkoilija
Johan Henrik Ilvonen (1846–1918), kirkkoherra ja valtiopäivämies
Sanni Haahdenmaa

Sanni Haahdenmaa (s. 1982 Vantaa) on suomalainen näyttelijä.

Hän on näytellyt Wasa Teaterissa, Rauman kaupunginteatterissa sekä Rauman kesäteatterissa. Rauman kaupungin kulttuuripalkinnon Haahdenmaa on saanut vuonna 2009 Pudotusuhka-näytelmästä. 

Haahdenmaa on esiintynyt Elina Haaviston roolissa televisiosarjassa Uusi päivä vuosina 2010–2012, vuoden 2012 joulujaksossa sekä keväästä 2013 lähtien maaliskuuhun 2015 saakka. Uudessa päivässä hän on näytellyt  sarjan alusta lähtien, ja on jäänyt jo kahteen kertaan joksikin aikaa pois sarjasta. Keväällä 2017 hahmo palasi lyhyelle vierailulle. Samaisen kevään päätösjaksossa Elina palasi jälleen Virtaukseen.

Hän toimi laulajana vuonna 2004 perustamassaan yhtyeessä Vaarna.

Haahdenmaa asuu avoliitossa näyttelijäkollegansa Kai Vaineen kanssa Tampereella ja he saivat pojan syksyllä 2018. Sannilla on aiemmasta avioliitostaan kaksi lasta.

Lähteet 
 Tampereen Freelancer-näyttelijät ry

Viitteet 

Suomalaiset teatterinäyttelijät
Suomalaiset televisionäyttelijät
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
10 päivää ilman rakkautta

10 päivää ilman rakkautta (El Cielo abierto) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka on ohjannut Luis Miguel Albaladejo. Suomen ensi-iltansa se sai 12. heinäkuuta 2002.

Juoni 

Madridilaisen psykiatrimiehen vaimo karkaa Japaniin uuden rakkautensa kanssa. Vaimo on unohtanut kertoa, että anoppi on tulossa heille asumaan muutamaksi päiväksi lääkärikäyntiensä takia. Psykiatrin lompakon varastaa yksi hänen potilaistaan, ja tapausta selvittäessään mies tutustuu ja ihastuu varkaan sisareen.

Vastaanotto 

Helsingin Sanomien Pertti Avolan mukaan arkinen komedia on sympaattinen mutta välillä hieman laahaava.

Lähteet

Komediaelokuvat
Vuoden 2001 espanjalaiset elokuvat