joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Hors d’œuvre

Käsitteellä hors d'œuvre (fr : "työn ulkopuolella") tarkoitetaan ranskalaisessa keittiössä yleensä kylmänä tarjoiltavaa alkupalaa tai pikkupurtavaa. Ranskassa ilmaisua käytetään myös laajemmin merkityksessä lisä tai ylimääräinen. Ilmaisu on taipumaton. Erikoismerkin œ puuttuessa ilmaisu voidaan kirjoittaa myös hors d'oeuvre.

Suomessa ilmaisulla hors d'œuvre voidaan tarkoittaa voileipätarjotinta, mutta myös kokonaista voileipäpöytää. Suomalaisessa keittiöperinteessä merkitys voidaan rajoittaa myös ennen ateriaa tarjottaviin kylmiin tai lämpimiin pikkuruokiin.

Ranskalaisen perinteen mukaisesti aterian yhteydessä tarjottavan hors d'œuvren tarkoituksena on saada ruokahalu kasvamaan tai sillata varsinaisen aterian tai pääruuan odotteluun kuluvaa aikaa. Tässä tarkoituksessa voidaan tarjota esimerkiksi pieni annos salaattia, kalaa, leikkeleitä, kinkkua tai juustoa sekä näiden yhdistelmiä. Tässä tarkoituksessa hors d'œuvre tarkoittaa samaa kuin entrée, suomeksi alkupala. Muissa kielissä tällaisia tarjottavia kutsutaan esimerkiksi nimillä antipasto, meze tai zakuski.

Erilaisia hors d'œuvre -annoksia voidaan tarjota myös aterian ulkopuolella tai sen sijaan tilaisuuksissa, jotka sijoittuvat varsinaisten aterioiden väliin. Tällaisia ovat esimerkiksi cocktailtilaisuudet, juhlavastaanotot tai julkistamistilaisuudet. Tarjottavat annokset ovat tällöin lähinnä suupalan kokoisia, ja ne valmistetaan syötäväksi ilman aterimia. Esimerkkeinä voisivat olla esimerkiksi eri tavoin höystetyt kananmunan puolikkaat, pienet voileivät, tuulihatut tai miniatyyrileivokset.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ranskalainen keittiö
 Italialainen keittiö
 Meze

Ranskankieliset sanat ja sanonnat
Ruokakulttuuri
Ranskalainen keittiö
Seulonnan keskeiset artikkelit

ar:مقبلات
nl:Aperitiefhapje
vi:Đồ nguội khai vị
Noble (albumi)

Noble on Versailles Philharmonic Quintetin ensimmäinen albumi, joka julkaistiin 9. heinäkuuta 2008.

Kappaleet 
Prelude
Aristocrat's Symphony 
Antique in the Future
Second Fear -Another Descendant-
Zombie
After Cloudia
Windress
The Revenant Choir
To the Chaos Inside
SUZERAIN
History of the Other Side 
Episode
PRINCE (bonuskappale)

DVD
 Aristocrat's Symphony PV

Aiheesta muualla 
 Noble discogs.com -sivustolla

Vuoden 2008 esikoisalbumit
Japanilaiset sinfoniset metallialbumit
Japanilaiset power metal -albumit
Linkomysiini



Linkomysiini on linkosamideihin luettava kemoterapeuttinen aine ja kliinisessä käytössä oleva antibiootti. Aine on ollut käytössä Suomessakin, nimillä: Cillimycin ja Lincocin, mutta sen johdannainen klindamysiini näyttää pääosin syrjäyttäneen sen tehokkaampana. Aine on kyllä edelleen käytössä maailmalla muun muassa nimellä Lincobect.

Linkomysiini on eristetty lääkekäyttöön 1962 Yhdysvalloissa. Sitä tuottaa luonnon Streptomyces lincolnensis -bakteeri. Linkomysiini keräytyi herkästi luustoon, mikä osoittautui oivalliseksi luumädän eli osteomyeliitin hoidossa.

Lääke tehoaa muun muassa Actinomyces-ryhmän bakteereihin sekä mykoplasmoihin. Jotkin Plasmodium-parasiitit ovat sille herkkiä. Sille ovat herkkiä myös pneumokokit, pneumokokit, stafylokokit, ei kuitenkaan enterokokit. Aine on jonkin verran toksinen, joten se ei ole ensisijainen antibiootti, mikäli muuta on saatavilla. Antibakteerisen spektrin vaikutus on lähinnä bakteriostaattinen, sekä suuresti erytromysiiniä muistuttava.

Linkomysiiniä voi nauttia suun kautta tai pistoksina. Lääke imeytyy yleensä hyvin ruuansulatuselimistöstä. Per os otettuna on annostus seuraava: 500 mg x 3-4. Linkomysiini poistuu maksan ja munuaisten kautta elimistöstä.

Katso myös 
Erytromysiini
Streptomysiini
Vankomysiini

Lähteet 
Tuomi-Alfering-Olli: Lääkkeet ja niiden käyttö, SHKS/WSOY, 1977, ISBN 951-0-06936-1

Viitteet

Aiheesta muualla 
Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus (Fimea): ATC-luokitus, J01FF02 Linkomysiini 
PubChem: Lincomycin 
DrugBank: Lincomycin 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Lincomycin 
ChemBlink: Lincomycin 

Antibiootit
May

May voi tarkoittaa seuraavia:

 May, naisen etunimi
 May, hahmo Pokémon-sarjassa
 May-sur-Orne, kunta Calvados'n departementissa Ranskassa

Sukunimi 

 Alan Nunn May (1911–2003), englantilainen ydinfyysikko
 Brad May (s. 1971), kanadalainen jääkiekkoilija
 Brian May (s. 1947), brittiläinen kitaristi  
 Brian True-May, englantilainen televisiotuottaja
 Derrick May (s. 1963), yhdysvaltalainen elektronisen musiikin artisti
 Elaine May (s. 1932), yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja
 Elizabeth May (s. 1954), Kanadan Vihreän puolueen puheenjohtaja
 Fiona May (s. 1969), brittiläis-italialainen pituushyppääjä
 Gisela May (1924–2016), saksalainen näyttelijä ja laulaja
 Imelda May (s. 1974), irlantilainen laulaja ja muusikko
 James May (s. 1963), brittiläinen tv-juontaja
 Joe May (1880–1954), itävaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja
 Jürgen May (s. 1942), saksalainen keskimatkojen juoksija
 Karl May (1842–1912), saksalainen kirjailija
 Michael May (s. 1934), sveitsiläinen Formula 1 -kuljettaja
 Monica May (s. 1985), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Pauliina May (s. 1967), suomalainen laulaja
 Robert May (1936–2020), australialainen ekologi ja professori
 Robert May, yhdysvaltalainen elokuvatuottaja
 Robert L. May (1905–1976), yhdysvaltalainen lastenkirjailija ja kuvittaja, Petteri Punakuonon luoja
 Rollo May (1909–1994), yhdysvaltalainen psykologi ja psykoanalyytikko
 Theresa May (s. 1956), Britannian pääministeri
 Torsten May (s. 1969), saksalainen nyrkkeilijä
 Willie May (1936–2012), yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija 

sv:Maj (olika betydelser)
Cleveland Williams

Cleveland Williams (6. kesäkuuta 1933 – 3. syyskuuta 1999) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä, jonka pitkä ura kesti vuodesta 1951 aina vuoteen 1972 asti. Ring Magazine on listannut hänet yhdeksi parhaimmista nyrkkeilijöistä, jotka eivät koskaan voittaneet maailmanmestaruutta.

Elämä ja ura 
Williamsin oli uransa aikana vaikea päästä mestaruusotteluihin asti. Vuonna 1959 hänet oli asetettu maailmanmestari Floyd Pattersonin ykköshaastajaksi, kunnes tuleva maailmanmestari Sonny Liston voitti Williamsin 15. huhtikuuta 1959 ja otti haastajan paikan itselleen. Williams pääsi nopeasti tappiosta yli ja otteli menestyksekkäästi muutamia voittoja, mutta joutui jälleen Listonin pysäyttämäksi 13. maaliskuuta 1960 järjestetyssä uusintaottelussa. Tämän jälkeen hänen nousemistaan mestaruusotteluun haittasivat tasapeli Eddie Machenia vastaan ja tappio Ernie Terrellille jaetuilla tuomariäänillä.

Williams sai ampumahaavoja käsiinsä, eikä otellut vuonna 1965. Heikossa kunnossa ollessaan hän vihdoin sai kauan odottamansa mahdollisuuden voittaa maailmanmestaruuden, kun hän otteli maailmanmestari Muhammad Alia vastaan 14. marraskuuta 1966. Ali voitti ottelun tyrmäyksellä kolmannessa erässä, ja ottelun jälkeen Williams ilmoitti lopettavansa uransa.

Williams teki paluun nyrkkeilykehiin 1970-luvulla ja jätti nyrkkeilyn lopullisesti vasta vuonna 1972 oteltuaan 92 ottelua, joista hän voitti 78. Hänet murhattiin vuonna 1999.

Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 1999 kuolleet
Tinie Tempah

Patrick Chukwuemeka Okogwu (s. 7. marraskuuta 1988 Lontoo), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Tinie Tempah, on englantilainen rap-artisti. Hänen debyyttialbuminsa Disc-Overy julkaistiin i. lokakuuta 2010. Sen hiteiksi muodostuivat singlet "Pass Out" ja "Written In The Stars". Tinie Tempah vieraili myös ruotsalaisen houseyhtyeen Swedish House Mafian "Miami 2 Ibiza" -kappaleella, josta tuli suuri hitti.

Ura 
Tinie Tempahin debyyttialbumi Disco-Overy julkaistiin 1. lokakuuta 2010. Se nousi Britannian UK Albums Chart -listan ykköspaikalle myyden 85 000 kappaletta ensimmäisellä viikolla julkaisustaan. Irlannin Irish Albums Chart -listalla sijoitus oli toinen ja Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla 27. sija. Albumi on myynyt Britanniassa myös tuplaplatinaa. Albumin ensimmäinen single "Pass Out" julkaistiin helmikuussa 2010. Se nousi Britannian UK Singles -listan ensimmäiselle sijalle.

Diskografia

Albumit
 Disco-Overy (2010)
 Demonstration (2013)

Singlet
 "Pass Out" (2010)
 "Frisky" (mukana Labrinth) (2010)
 "Written in the Stars" (mukana Eric Turner) (2010)
 "Miami 2 Ibiza" (Swedish House Mafia vs. Tinie Tempah) (2010)
 "Invincible" (mukana Kelly Rowland) (2010)
 "Wonderman" (mukana Ellie Goulding) (2011)
 "Simply Unstoppable" (2011)
 "Till I'm Gone" (mukana Wiz Khalifa) (2011)
 "Love Suicide" (mukana Ester Dean) (2011)
 "Trampoline" (mukana 2 Chainz) (2013)
 "Children of the Sun" (mukana John Martin) (2013)
 "Lover Not a Fighter" (mukana Labrinth) (2014)
 "5 Minutes" (2014)
 "Not Letting Go" (mukana Jess Glynne) (2015)

Mixtapet
 Hood Economics Room 147 (2007)
 The Micro Mixtape (2010)
 Foreign Object (2011)
 Happy Birthday (2011)

Esiintymiset Suomessa
 15. elokuuta 2011 On The Beach, Hietaniemen uimaranta
 5. heinäkuuta 2014 Summer Up, Mukkula

Lähteet

Aiheesta muualla 

Viralliset sivut

Brittiläiset hip hop -artistit
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaunissaari (Eurajoki)

Kaunissaari on Eurajoen edustalla Eurajoensalmessa lähellä Eurajoen suuta sijaitseva 33 hehtaarin laajuinen saari. Saarella on toiminut vuosina 1874−1923 A. Ahlström Osakeyhtiön omistama höyrysaha. Nykyään Kaunissaari on retkeilijöille tarkoitettu historia- ja luontokohde.

Lähteet 
 Ajan jäljet Rauman seudulla 2008

Aiheesta muualla

Eurajoen saaret
Jarkko Lahdenmäki

Jarkko Lahdenmäki (s. 16. huhtikuuta 1991 Kemijärvi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Rovaniemen Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Lahdenmäki on Kemijärven Pallon kasvatti. Hän siirtyi Rovaniemen Palloseuran junioreihin 15-vuotiaana. Lahdenmäki nousi RoPS:n edustusjoukkueeseen kaudeksi 2010 ja muodosti yhdessä Etchu Taben kanssa keskuspuolustuksen, kun aiemmat vuodet toisena topparina pelannut Stephen Kunda nostettiin keskikentälle puolustavaan rooliin. Hän pelasi Ykkösessä 19 ottelua kaudella 2010 ja viimeisteli ensimmäisen maalinsa aikuisten tasolla Tampereen Pallo-Veikkojen verkkoon 13. kesäkuuta. Loppukaudesta Lahdenmäki putosi kuitenkin vaihtopenkille.

Lähteet

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Kylmäpihlaja

Kylmäpihlaja on Selkämerellä sijaitseva saari, 9 kilometriä Rauman satamasta länteen. Se on pinta-alaltaan noin 9 hehtaaria. Saari on uloin Rauman saariston suurista saarista, ja siitä alkaa avomeri. Saarella sijaitsee Kylmäpihlajan majakka. Majakka on rakennettu 1953.

Luonto 
Vaikka saari on karu olemukseltaan, on siellä kuitenkin paljon elämää. Saarella on paljon lintuja, etenkin pesimäaikaan. Kylmäpihlajalla on havaittu yli 170 lintulajia. Myös tyrni menestyy saarella.

Lähteet 

Rauman saaret
Randy Brecker

Randal "Randy" Brecker (s. 27. marraskuuta 1945, Cheltenham, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen trumpetin ja flyygelitorven soittaja, joka hallitsee useita musiikkityylejä. Hän on soittanut ja levyttänyt muun muassa Stanley Turrentinen, Billy Cobhamin, Bruce Springsteenin, Lou Reedin, Sandip Burmanin, Charles Mingusin, Blood, Sweat & Tearsin, Horace Silverin, Frank Zappan, Parliament-Funkadelicin, Chris Parkerin, Jaco Pastoriuksen, Dire Straitsin, Todd Rundgrenin, Blue Öyster Cultin, Spyro Gyran ja monien muiden kanssa.

Diskografia

Orkesterinjohtajana
 Child Is Father to the Man – Blood Sweat & Tears (1968) Columbia 
 Score (1969) Blue Note   
 In Pursuit of the 27th Man – Horace Silver Quintet (1972) Blue Note   
 Berlin – Lou Reed (1973) RCA 
 Get Your Wings – Aerosmith (1974)
 The Brecker Brothers (1975) Arista    
 Back to Back – The Brecker Brothers (1976) Arista    
 Don't Stop the Music – The Brecker Brothers(1977) Arista    
 The Atlantic Family Live in Montreux (1977)
 Heavy Metal Bebop – The Brecker Brothers (1978) Arista   
 Invitation – Jaco Pastorius (1979)   
 Detente – The Brecker Brothers (1980) Arista    
 Straphangin''' – The Brecker Brothers (1981) Arista    
 Amanda (1985) – Passport   
 In the Idiom (1986) – Denon  
 Live at Sweet Basil (1988) –  GNP Crescendo 
 Toe to Toe (1990) – MCA   
 Return of the Brecker Brothers – The Brecker Brothers (1992) GRP   
 Out of the Loop – The Brecker Brothers (1994) GRP   
 Into the Sun (1995) – Concord Jazz   
 A Prescription for the Blues – Horace Silver Quintet (1997) Impulse! 
 Katewalk – Lew Del Gatto (1997) Naxos Jazz  
 Hangin' in the City (2001) – ESC   
 34th N Lex (2003) – ESC  
 Some Skunk Funk" (2006) – BHM Some Skunk Funk – with Michael Brecker (2005) Telarc
 Box of Photographs (2005) – Johnny Rodgers & The Johnny Rodgers Band
 Unprecedented Clarity – Pitch Pine Project with Randy Brecker (2007) Challenge Records
 Randy in Brasil (2008) – Summit Records/MAMA_Records

Soittajana
Arkadia Jazz All Starsin kanssaThank You, Joe!Carla Bleyn kanssaNight-GloDuke Pearsonin kanssaIntroducing Duke Pearson's Big Band (1967)Now Hear This'' (1968)

Katso myös
Brecker Brothers

Lähteet

Aiheesta muualla
Virallinen sivu 
Randy Brecker MySpacessa 
Randy Breckerin haastattelu 
Randy Breckerin haastettelu (äänite) 

Yhdysvaltalaiset jazztrumpetistit
Grammy-palkinnon saajat
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Augustówin kanava

Augustówin kanava (, , ) on Niemenin ja Veikselin vesistöjen välinen kanavayhteys Puolan koillisosassa ja Valko-Venäjän luoteisosassa. 101 kilometrin mittainen vesireitti yhdistää Valko-Venäjällä virtaavan Niemenin Puolan puoleiseen Biebrza-jokeen, joka on Veikseliin laskevan Narewin sivujoki. Kanava on nimetty reitin varrella sijaitsevan, noin 30 000 asukkaan puolalaisen Augustówin kaupungin mukaan. 

Kanavareitti rakennettiin 1825-1839 tsaari Aleksanteri I:n käskystä. Puola kuului tuolloin Venäjän keisarikuntaan. Koska Veikselin alajuoksu oli Preussin hallinnassa, haluttiin luoda uusi valtakunnan sisäinen vesiyhteys osaltaan kaupallis-strategisista syistä mm. Preussin perimien korkeiden jokitullien välttämiseksi. Kanavareittiä on restauroitu viime vuosina ja sitä käytetään virkistysmatkailuun. Augustówin kanavaa on ehdotettu Unescon maailmanperintöluettelon kulttuurikohteeksi.

Valko-Venäjän puolella Augustówin kanavareitistö alkaa Niemen-joelta noin 25 kilometriä Hrodnasta pohjoiseen (). Jonkin matkaa se seuraa Valko-Venäjän ja Puolan rajaa. Kesäaikaan rajalla toimii tilapäinen EU:n ja Valko-Venäjän rajanylityspiste.. Puolassa vesireitti jatkaa rajalta aluksi länteen kohti Augustówia ja muodostaa useita järviä yhdistävän veneilyväylän. Augustówin sululta () väylä suuntautuu etelään vielä 30 kilometriä. Kanavan eteläisimmän sulun () jälkeen vesireittiä jatkaa Narewin sivuhaara Biebrza.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Augustówin kanavasta UNESCO maailmanperintökohteiden ehdokaslistalla (whc.unesco.org)  
 The Augustów Canal (www.suwalszczyzna.pl) 
 Wikimapia satelliittikuva: kanavareitistön alkupiste Niemen-joella  
 Wikimapia satelliittikuva: Augustówista kanavareitti jatkaa suurin piirtein etelään
 Valkovenäläinen postimerkki kanavasta (belpost.by) 

Kanavat
Puolan rakennukset ja rakennelmat
Valko-Venäjän rakennukset ja rakennelmat
Puolan liikenne
Valko-Venäjän liikenne
Puolan ja Valko-Venäjän raja
Veikselin vesistö
Niemenin vesistö
VTS

VTS voi tarkoittaa seuraavia:

 VTS, vakuutustutkinto
 alusliikennepalvelu, engl. vessel traffic service, lyh. VTS
Võrolaiset

Võrolaiset ovat võron kieltä puhuva itämerensuomalainen kansa Viron Võrumaan, Põlvamaan ja Tartumaan maakunnissa, eli niin sanotulla Võromaan alueella. Võron instituutin arvion mukaan võroja on noin 70 000. Setukaiset puhuvat võron kielen murretta, mutta heidät luokitellaan omaksi kansakseen. Võrolaiset mieltävät itsensä yleensä virolaisiksi võrolaisuuden ohella.

Historia
Võrolaiset ja võro lähtivät kehittymään omaan suuntaansa Viroa hallitseneiden maiden tekemien hallintorajojen takia. Viro oli pitkään jaettu pohjoiseksi Vironmaaksi ja eteläiseksi Liivinmaaksi. Viron alueella kehittyi keski-ajalla kaksi kirjakieltä, joita kutsuttiin Tallinnan- ja Tarton kirjakieliksi. Molempia kirjakieliä käytettiin laajasti aina 1700-luvulle saakka, jolloin Tallinnan kirjakieli pääsi etualalle. Lopullisesti Tarton kirjakieli jäi pois käytöstä 1900-luvun alussa. 

Võron kielelle on kehitetty kirjakieli 1990-luvulla. Sitä opetetaan sekä Tarton yliopistossa että monessa Kaakkois-Viron koulussa. Võrolainen kulttuuri ja kieli koki nousukauden 1980-luvun loppupuolella ja 1990-luvulla. Silloin võrolaiset kirjailijat (Madis Kõiv , Aivo Lõhmus, Kauksi Ülle ym.) alkoivat julkaistaa võronkielisiä näytelmiä, runoja ja proosaa. Vuonna 1987 aloitettiin võrolaisten ja setukaisten yhteinen lastenkoulu, jossa lapsille opetettiin võron kieltä sekä võrolaista ja setulaista kansanperinnettä. Vuodesta 1989 on järjestetty võronkielisiä kesäseminaareja eri puolilla Võro- ja Setomaata.

Kulttuuri

Kieli
Võrolaisen kulttuurin tärkeimpiä piirteitä on võron kieli. Võron kielen ongelmana on ollut yleisesti hyväksytyn kirjakielen puute. 1980-1990-luvulla tehtiin eri kirjoitusjärjestelmäehdotuksia ja luotiin yhteinen kirjakieli, jossa on julkaistu oppimaterjaaleja ja ilmestyy sanomalehti Uma Leht. Arvostelijoiden mukaan eri murteiden puhujat eivät ymmärrä võron kirjakieltä yhtä hyvin. Võronkielisellä Uma Leht-lehdellä on 30 000 lukijaa. Ehkä tunnetuimpia võronkielisiä kirjailioita on Margus Konnula, joka on tunnettu erityisesti runoistaan.

Pukeutuminen
Perinteiset võrolaiset puvut valmistetaan villasta tai pellavakankaasta. Vaikutteita võrolaisten pukeutumiseen on tullut Venäjältä ja Latviasta. Vaikutteet eivät kuitenkaan olleet niin voimakkaita, että võrolainen pukeutuminen olisi muistuttanut merkittävästi latvialaisten tai virolaisten pukeutumista.

Lähteet  

Virolaiset
Viron etniset ryhmät
Võro
Pyroll

Pyroll Pakkaukset on suomalainen pakkausvalmistaja, joka valmistaa paperi-, kartonki-, muovi- ja alumiinipakkauksia. Konserniin kuuluu yhdeksän tehdasta Suomessa ja se työllistää noin 300 henkilöä. Liikevaihto on noin 60 miljoonaa euroa.

Tuotteet 
Yrityksen pakkaustoimialan tuotteisiin kuuluvat erilaiset pakkaukset, kuten kotelot, kääreet, takeaway-pakkaukset sekä paperi- ja muovipussit. 

Tunnetuimpia Pyrollin pakkaustuotteita ovat elintarvikkeiden, juomien ja makeisten pakkaukset, mutta yritys valmistaa myös muita käyttötavarapakkauksia.

Historia 
Pyrollin historia alkaa vuodesta 1973, jolloin Reino Uusitalo perusti Pyhtäälle Pyhtään Paperi Oy:n, joka alkoi arkittaa kaupan kääreitä.  Sisaryritys Ypäjän Paperi Oy perustettiin 1976. Pyhtään Paperi nimettiin Pyroll Oy:ksi 1982 ja Ypäjän Paperi Ypap Oy:ksi 1987. Tukkuliiketoiminta alkoi Helsingin Pahvitukku Oy:n ostolla 1988. Sen nimi muutettiin Pyrollpap Oy:ksi 1991. Pyhtäällä sijaitseva entinen Stockforsin puuhiomon teollisuusalue ostettiin 1997. 1990-luvun puolivälissä Ypap erotettiin Pyrollista omaksi konsernikseen. Ypap-konserni siirtyi kuitenkin uudelleen osaksi Pyroll-konsernia vuonna 2011. 

Pyroll Pakkaukset siirtyi MB Rahastot Oy:n omistukseen vuonna 2021 ja on keskittynyt kotimaisten pakkausten valmistukseen suomalaiselle teollisuudelle.

Pyroll Pakkaukset -konserni 

Pyrollpack Oy
Pyrollsack Oy
Pyroll Pakkaukset Oy
Polyno Oy
Kalvopakkaus Oy
KM-Yhtymä Oy
PackageMedia Oy

Lähteet 

Suomalaiset yritykset
Elysium (Stratovariuksen albumi)


Elysium on Stratovarius-yhteen albumi, joka ilmestyi 12. tammikuuta 2011. Albumia edelsi singlejulkaisu kappaleesta ”Darkest Hours”. Singlejulkaisussa oli mukana myös kappale "Infernal Maze", "Darkest Hoursin" demoversio ja kaksi livekappaletta. Albumin nimikappale "Elysium" on Stratovariuksen pisin kappale 18 minuutin kestollaan. Elysiumin digipak versiossa oli mukana demo-versio jokaisesta albumin kappaleesta.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jens Johansson – kosketinsoittimet
 Timo Kotipelto – laulu
 Matias Kupiainen – kitara
 Jörg Michael – rummut
 Lauri Porra – basso

Singlet 

 Darkest Hours
 Infernal Maze
 Darkest Hours (demo)
 Against the Wind (live)
 Black Diamond (live)

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Listasijoitukset

Lähteet 

Stratovariuksen albumit
Vuoden 2011 albumit
Pijp

Pijp () on vedenalainen tulivuori Beringinmeressä, Venäjän Kamtšatkan niemimaan edustalla, noin 335 kilometriä rannikosta itään. Vuori käsittää kolme keilaa, jotka kohoavat noin 2 500 metrin syvyydestä merenpohjasta. Näistä eteläisimmän ja pohjoisimman kraatterit ovat 500 ja 300 metrin levyiset. Huiput nousevat 353 ja 447 metrin syvyyteen. Niiden välinen satulaharjanne on 820 metrin syvyydessä.

Tulivuoren viimeinen varsinainen purkaus lienee tapahtunut noin 7 000 vuotta sitten. Nykyisin kraatterien mustista savuttajista tapahtuu voimakkaita kaasupurkauksia.

Nimensä tulivuori on saanut neuvostovulkanologi Boris Pijpin (1906–1966) mukaan.

Lähteet
Piip Volcanoes of the World. Smithsonian Institution.

Beringinmeri
Kamtšatkan tulivuoret
Scum of the Earth

Scum of the Earth on vuonna 2003 perustettu metalliyhtye. Se sai alkunsa, kun Rob Zombie siirsi musiikkiuransa hetkeksi sivuun ja keskittyi kirjoittamiseen ja elokuvien ohjaamiseen. Tällä ajalla Mike Riggs ja John Tempesta perustivat Scum of the Earthin. He ovat julkaisseet kaksi studioalbumia.

Bändin nimeen saattoi vaikuttaa Rob Zombien samanniminen kappale "Scum of the Earth", joka julkaistiin 2000-luvulla. Mitä luultavimmin siihen vaikutti kuitenkin samanniminen elokuva.

Kokoonpano
Tämänhetkinen
 Mike Riggs - laulu, kitara (2003, nykyinen)
 Dan Laudo - rummut, lyömäsoittimet (2007, nykyinen)
 Brandon Workman - basso (2007, nykyinen)
Entiset
 Mike Tempesta - kitarat (2003 - 2005)
 John Tempesta - rummut, lyömäsoittimet (2003 - 2006)
 Clay Campbell - basso (2003 - 2007)
 Skyla Talon - kitarat (2005 - 2008)
 Jesse Nunn - kitara (2009)

Diskografia

Studioalbumit
 Blah...Blah...Blah...Love Songs for the New Millennium (2004)
 Sleaze Freak (2007)
 The Devil Made Me Do It (2012)

Singlet
 Zombie Apocalypse (feat. Volkstroker) (2013)
 The Devil Made ME Do It 3 (feat. Volkstroker) (2013)
 Born Again Masochist (feat. Exageist) (2013)

Aiheesta muualla
Virallinen Sivusto
Virallinen MySpace

Yhdysvaltalaiset metalliyhtyeet
Hilda Flodin

Hilda Maria Flodin (16. maaliskuuta 1877 Helsinki – 9. maaliskuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä, taidemaalari ja -graafikko. Hän opiskeli muun muassa Helene Schjerfbeckin johdolla Suomessa, ja Pariisissa hän oli Auguste Rodin oppilaana. Hänet tunnetaan erityisesti Aleksanterinkadulla sijaitsevan Pohjolan talon vuolukivinaamioista.

Elämä 
Flodin oli lähtöisin vakavaraisesta säätyläisperheestä, sillä hänen vanhempansa olivat valtioneuvos Frithiof Flodin ja Fanny o.s. Basilier. Rasavilli Hilda ei välittänyt koulunkäynnistä, mutta aloitti 16-vuotiaana taideopinnot Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä (1893–1898), missä hän opiskeli viisi vuotta opettajinaan ensin Helene Schjerfbeck ja sitten Albert Gebhard. Vuonna 1899 hän lähti jatkamaan opintojaan Ranskaan Pariisiin, missä opiskeli Académie Colarossissa vuosina 1899 ja 1900–1902 ja pääsi lankonsa Julien Leclercqin kontaktien avulla Auguste Rodinin oppilaaksi 1906–1909 ja 1927. Flodin opiskeli myös eripituisia jaksoja Italiassa vuonna 1902, Espanjassa 1911, Ruotsissa 1914 ja Englannissa 1920. 

Varhaiskauden teokset ovat pääasiassa veistoksia ja grafiikkaa. Flodin perehtyi jo varhain taidegrafiikan eri menetelmiin, ja Pariisin näyttelyssä 1908 oli esillä seuraavat hänen grafiikan töistään: Aihe Helsingistä, Pilviä ja Kumpi voittaa?. Ensimmäisen näyttelynsä Flodin piti 1901. Flodin innostui taidegrafiikasta 1890-luvulla, ja hän on Suomen ensimmäisiä naistaidegraafikkoja. Viivan käytöltään rembrandtmaisia teoksia ovat Rukoilijat ja vanhan naisen kasvoja esittävä harjoitelma. Taiteilijan hienostuneiden töiden syövytyslevyt ovat kadonneet, ja näin monista grafiikan teoksista on tullut harvinaisuuksia.

Flodinin tunnetuimpia töitä on Helsingissä Aleksanterinkadulla sijaitsevat Pohjolan talon vuolukivinaamiot, jotka ovat valmistuneet vuonna 1902. Flodinin mukaan nimettiin Helsingissä Pikku Huopalahdessa aukio ja kuja vuonna 1989. 

Valtaosa Flodinin teoksista on henkilötutkielmia. Naiset erilaisissa askareissa olivat Flodinin lempiaiheita.

Yksityiselämä 
Flodin avioitui  Juho Rissasen kanssa, johon Flodin oli tutustunut jo opiskeluaikanaan Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Rissasen ja Flodinin liitto ei kuitenkaan kestänyt, vaan he erosivat vuonna 1915. Vuonna 1922 Flodin avioitui professori Taavetti Laitisen kanssa.

Pariisissa asuessaan Flodinilla oli suhde brittiläisen maalari Gwen Johnin kanssa.

Näyttelyt 
Flodinin teoksia on monissa museoissa ympäri Suomea. Esimerkiksi Keuruun museolla on laaja kokoelma Flodinin teoksia, joista on kasattu kiertonäyttely, jota saa lainata Keuruun museosta.

Lähteet 
 Okkonen, Onni & Puolakka, Jaakko: Suomen taidegrafiikka. WSOY, 1945.

Viitteet 

Suomalaiset kuvanveistäjät
Suomalaiset taidegraafikot
Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1877 syntyneet
Vuonna 1958 kuolleet
Common One

Common One on pohjoisirlantilaisen laulaja-lauluntekijä Van Morrisonin studioalbumi vuodelta 1980. Albumin on tuottanut Morrison itse yhdessä Henry Lewyn kanssa yhtiölle Caledonia Productions. LP-levy on ilmestynyt Mercury-levymerkillä ja eri levy-yhtiöiden ja artistien tuotantoa esittelevän Priceless-sarjan ensimmäisenä. Levyä on tehty tällöin Englannissa. Alkuperäinen valmistaja on ollut Alankomaiden Baarnissa toimiva Phonogram Int. BV.

Levy on äänitetty etelä-Ranskassa Super Bear-studioilla ja äänittäjinä ovat toimineet Henry Lewy, Dave Burgess ja Chris Martin. Lisä-äänityksiä ovat tehneet Henry Lewy ja Alex Kash Sausaliton Record Plantissa. Masteroinnin on tehnyt Bernie Grundman Hollywoodissa A&M-studioilla.
 
Levykannen idea on Van Morrisonilta, valokuvaajana on toiminut Rudy Legname ja grafiikasta on vastannut John Paul Jones.

Kiitoksissa on mainittu henkilökohtaisesti äänityskaluston kuljetuksesta ja ylläpidosta vastannut Pete Brewis ja Mick Brigden, joka on johtanut levyntekoprojektia.

Morrisonin manageritoimistona on ollut Bill Graham Management ja edustajana Stan Diamond.

Kappaleet  

Kaikki laulut ovat Van Morrisonin tekemiä ja ne on julkaissut Martin Coulter Music Ltd.

Sivu 1

 Haunts of Ancient Peace – 7:05
 Summertime in England – 15:30
 Satisfied – 6:00

Sivu 2

 Wild Honey – 5:47
 Spirit – 5:06
 When Heart Is Open – 15:03

Muusikot 

 Peter van Hooke – rummut
 David Hayes – basso
 John Allair – kosketinsoittimet
 Herbie Armstrong – akustinen ja sähkökitara (komppi)
 Mick Cox – soolokitara
 Mark Isham – trumpetti ja flyygelitorvi
 Pee Wee Ellis – saksofoni ja huilu

Lähteet 

 Van Morrison LP Common One (Mercury PRICE 1, 6302 021, 1980)

 Vuoden 1980 albumit
 Van Morrisonin albumit
Unforgiven (2006)

Unforgiven (2006) oli pay-per-view (PPV) -showpainitapahtuma, jonka tuotti World Wrestling Entertainment (WWE). Se järjestettiin 17. syyskuuta, 2006 Air Canada Centrellä Torontossa, Ontariossa. Se oli kahdeksas vuosittainen Unforgiven -tapahtuma ja siellä esiinyi painijoita RAW brändistä.

Taustaa 

Pääfeudi Unforgiveniin oli Edgen ja John Cenan välillä WWE -mestaruudesta. Edge ja Cena olivat joennen tapahtumaa otelleet kahdesti ja molemmat voittivat kerran toisensa. Cena voitti Edgen Saturday Night's Main Eventissä diskauksella ja Edge voitti Cenan SummerSlamissa ja säilytti mestaruuden. 21. elokuuta, 2006 RAW'ssa, Lita, Edgen tyttöystävä, heitti Cenan valmistaman vyön (minkä pyörivänä levynä oli WWE:n logo) Long Island Soundiin. Tämän jälkeen, Edge julisti sen olevan Cenan uran loppu. Edge julisti uuden version vyöstä, missä oli pyörivänä levynä "Rated-R Superstar" logo. Myöhemmin illalla, Edgellä oli ottelu paluuta tekevää Jeff Hardya vastaan, mutta ottelu päättyi ei-tulokseen, kun Cena sekaantui otteluun hyökkäämällä Edgen kimpuun. Ottelun jälkeen Edge ja Cena taistelivat ulkona ja Cena heitti Edgen Long Island Soundiin. 28. elokuuta, RAW'ssa, Edge vaati Shane McMahonia, joka johti tuona iltana RAW'ta, erottamaan Cenan, hänen edellis viikon teon vuoksi. Cena kuitenkin keskeytti ja kertoi Edgelle, jos hän saisi mahdollisuuden WWE -mestaruudesta ja häviäisi, hän allekirjoittaisi sopimuksen SmackDown!:in kanssa ja lähtisi Edgen elämästä. Edge suostui, mutta vaati, että hän päättä missä, milloin ja mikä ottelu tyyppi se tulisi olla. Kun Cena oli voittanut Chris Mastersin, Edge löi Cenaa tuolilla, tikapuulla ja heitti hänet pöydän läpi. Hyökkäyksen jälkeen, Edge kertoi, että ottelu tulisi olla Tables, Ladders, Chairs ottelu Unforgivenissä Torontossa, Edgen kotikaupungissa.

Toinen pääottelu tapahtumaan oli D-Generation X:n (Shawn Michaels ja Triple H) ja McMahonien (Vince ja Shane) ja The Big Show'n välillä Hell in a Cell ottelussa. SummerSlamissa, DX voitti McMahonit joukkue ottelussa. 21. elokuuta, 2006, RAW'ssa, DX vandalisoi WWE:n päämajan, Vincen yksityisen lentokoneen ja limusiinin. 28. elokuuta, RAW'ssa, 3 vs. 2 Handicap ottelun jälkeen McMahonit hyökkäsivät raa'asti DX:n kimppuun. McMahonien avuksi tuli The Big Show pieksämään DX:n. Hyökkäyksen jälkeen, Vince määräsi ottelun, missä DX kohtaisi Vince, Shanen ja Big Show’n 3 vs. 2 Handicap Hell in a Cell ottelussa Unforgivenissä.

Ottelut ja tulokset

Unforgiven kronologia 

 Edellinen: Unforgiven (2005)
 Seuraava: Unforgiven (2007)

Lähteet 
Unforgiven (2006) viralliset sivut 

Showpaini

fr:WWE Unforgiven#2006
Svetlana Ulmasova

Svetlana Ulmasova (4. helmikuuta 1953 – 6. huhtikuuta 2009) oli Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija, joka kilpaili kestävyys-, maasto- ja keskimatkojen juoksussa. Hän voitti EM-kultaa 3 000 metrillä vuosina 1978 ja 1982. Ulmasova piti hallussaan matkan maailmanennätystä vuosina 1982–1984 ajallaan 8.26,78. Hän menestyi myös maastojuoksussa, jossa hän voitti viisi mitalia MM-kisojen joukkuekilpailuista vuosina 1978–1987.

Ulmasova voitti yhteensä 13 maansa mestaruutta, joista neljä tuli ulkoradoilta, kaksi sisäradoilta, viisi maastojuoksusta ja kaksi maan talvimestaruuskisoista.

Ennätykset 

Lähde: IAAF 

 3 000 m: 8.26,78 (1982)
 5 000 m: 15.05,50 (1986)
 1 500 m: 3.58,76 (1982)

Lähteet 

Neuvostoliittolaiset kestävyysjuoksijat
Neuvostoliittolaiset maastojuoksijat
Neuvostoliittolaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1953 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Ajayi Agbebaku

Ajayi Agbebaku (s. 12. kesäkuuta 1955) on nigerialainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kolmiloikassa ja pituushypyssä. Hän voitti kolmiloikassa pronssia MM-kisoista 1983 ja kultaa saman vuoden universiadeista. Agbebaku menestyi myös Afrikan-mestaruuskilpailuissa, joissa hän voitti vuonna 1979 kultaa sekä kolmiloikasta että pituushypystä ja sai hopeaa kolmiloikasta vuonna 1984. Hän osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1984. Tuolloin hän sijoittui kolmiloikassa seitsemänneksi tuloksellaan 16,67 metriä.

Agbebaku voitti maansa mestaruuden kerran, kolmiloikassa vuonna 1986. Hän pitää hallussaan lajin Nigerian-ennätystä tuloksellaan 17,26. Agbebaku on myös kolmiloikan sisäratojen Afrikan-ennätyksen haltija. Hänen vuonna 1982 hypätty tuloksensa 17,00 on nykyisistä ennätyksistä vanhin.

Ennätykset 

 Kolmiloikka: 17,26 m (1983)
 Kolmiloikka (sisäradat): 17,00 (1982)

Lähteet 

Nigerialaiset kolmiloikkaajat
Nigerialaiset pituushyppääjät
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Anna Kuoppamäki

Anna Mirjami Kuoppamäki (s. 14. huhtikuuta 1963) on suomalainen musiikkikasvattaja, musiikkikasvatuksen tutkija, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja, joka vaikutti myös yhtyeessä Wilma. Hän toimii nykyään (2022) Länsi-Helsingin musiikkiopistolla laulun ja musiikin perusteiden opettajana.

Kuoppamäki on toiminut myös ääninäyttelijänä Disneyn Tuhkimo-elokuvissa. Hän on myös näytellyt Elämänmeno-televisiosarjassa vuodelta 1978 ja ollut Levyraati-televisio-ohjelmassa vierailijana vuonna 2002. 

Annan isä on muusikko Jukka Kuoppamäki. Anna Kuoppamäki oli naimisissa Wilma-yhtyeen kitaristin Hans Anderssonin kanssa vuoteen 2018 saakka. Heillä on yksi yhteinen lapsi.

Dubbaukset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Anna Kuoppamäen haastattelu
 
 
 
 Anna Kuoppamäki laulaa Ylen elävässä arkistossa kappaleen Sinua sinua rakastan

Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset sanoittajat
Suomalaiset sovittajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Marie-Michèle Gagnon

Marie-Michèle Gagnon (s. 25. huhtikuuta 1989) on kanadalainen alppihiihtäjä.

Kaudella 2008–2009 Gagnon pääsi ensimmäisen kerran maailmancupin pisteille oltuaan Cortina d'Ampezzon suurpujottelussa yhdeksäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Åren pujottelussa maaliskuussa 2012. Ensimmäisen maailmancupvoittonsa hän saavutti Altenmarktin superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2014. Se oli kauden ainoa järjestämään pystytty yhdistetyn kilpailu, joten hän voitti alppiyhdistetyn cupin. Helmikuussa 2016 hän oli kolmas Crans-Montanan pujottelussa ja voitti Soldeun alppiyhdistetyn. Hän sijoittui kolmanneksi Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelussa tammikuussa 2021.

Vancouverin olympialaisten suurpujottelussa Gagnon oli 21:s ja pujottelussa 31:s. Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 2011 hän oli supersuurpujottelussa 22:s ja suurpujottelussa 23:s. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui suurpujottelussa kahdeksanneksi ja pujottelussa 13:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli pujottelussa yhdeksäs. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui pujottelussa kymmenenneksi ja suurpujottelussa 23:nneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli alppiyhdistetyssä kuudes ja supersuurpujottelussa 19:s. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 14:nneksi. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli supersuurpujottelussa kuudes ja syöksylaskussa kolmastoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui syöksylaskussa kahdeksanneksi ja supersuurpujottelussa 14:nneksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Marie-Michèle Gagnonin kotisivut

Kanadalaiset alppihiihtäjät
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Bada (käyttöjärjestelmä)

Bada on korealaisen Samsungin kehittämä mobiililaitteiden käyttöjärjestelmä. Nimi ”bada” on johdettu korean kielen merta tarkoittavasta sanasta.

Samsung julkaisi Badan 10. marraskuuta 2009. Ensimmäinen Badaa käyttävä Samsungin puhelin Wave S8500 esiteltiin vuoden 2010 Mobile World Congressissa. Vuoden 2013 helmikuussa Samsung ilmoitti lopettavansa Badan kehittämisen ja keskittyä kehittämään Tizen-mobiilikäyttöjärjestelmää yhteistyössä Intelin kanssa.

Jotkin tahot epäilivät alun alkaen Badan tarpeellisuutta, koska markkinoilla oli jo useita mobiilikäyttöjärjestelmiä ja niiden keskinäinen kilpailu oli äärimmäisen kireää. Samsung itsekin oli vahvasti sitoutunut kilpailevaa Android-käyttöjärjestelmää käyttävien puhelimien valmistukseen. Sen strategiassa Bada oli käyttöjärjestelmänä edullisemmissa ns. featurephoneissa Androidin ollessa varsinaisissa älypuhelimissa.

Samsung kertoi joulukuussa 2010 olevansa saavuttamassa suunniteltua viiden miljoonan Bada-puhelimen vuosimyyntiä. Vuoden 2013 jälkeen Bada katosi myyntitilastoista. Tätä ennenkin sen markkinaosuus oli marginaalinen.

Sovelluskauppa
Samsung Waven julkaisun yhteydessä avattiin sovelluskauppa Samsung Apps. Sovelluskaupasta on mahdollista ladata sovelluksia Samsungin bada-käyttöjärjestelmälle. Sovelluskaupassa on tällä hetkellä yli 13 000 sovellusta, joita on ladattu yhteensä yli 100 miljoonaa kertaa.

Versiot
Samsungin ensimmäinen Wave S8500 puhelin sisälsi 1.0 version Bada käyttöjärjestelmästä. Pian puhelimen markkinoiden tulon jälkeen Samsung julkaisi 1.0.2 päivityksen Bada käyttöjärjestelmästä, sisältäen pieniä korjauksia eurooppalaisille käyttäjille. Bada versio 1.2 esiteltiin uuden S8530 Wave II puhelimen kera syksyllä 2010.

Nykyinen lippulaiva puhelin Samsung Wave 3 s8600 sisältää Bada 2.0 version.

Katso myös 
 Tizen

Lähteet

Mobiilikäyttöjärjestelmät
Samsung
Hapoel Haifa FC

Hapoel Haifa Football Club on israelilainen jalkapalloseura Haifasta. Se on perustettu vuonna 1924. Nykyisin seura pelaa Israelin pääsarjassa, joka on nimeltään Ligat ha'Al.

Seura on voittanut yhden Israelin-mestaruuden (1998–1999) ja 3 Israelin cupia (62–63, 65–66 ja 73–74). Joukkue tunnetaan myös lempinimellä "Hait". Kotiottelunsa seura pelaa vuonna 1956 valmistuneella Kiryat Eliezer -stadionilla, jonka katsojakapasiteetti on 14 002.

Seuran päävihollinen on paikallisvastustaja, eurokentilläkin menestynyt Maccabi Haifa, joka pelaa myös samalla stadionilla.

Katso myös 
Hapoel

Lähteet 

Israelilaiset jalkapalloseurat
Haifa
Podosinovetsin piiri

Podosinovetsin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Kirovin alueella Venäjällä. Alueen luoteisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 4264,84 neliökilometriä. Asukkaita on 18 700 henkeä (vuonna 2010).

Podosinovetsin piirin on perustettu vuonna 1924. Kirovin alueeseen se on kuulunut vuodesta 1941 lähtien. Vuonna 1963 Podosinovetsin piiri yhdistettiin Lalskin piirin kanssa Luzan piiriksi, mutta seuraavana vuonna se erotettiin jälleen omaksi hallintoalueekseen.

Piiri rajoittuu pohjoisessa Kirovin alueen Luzan ja etelässä Oparinon piiriin sekä lännessä Vologdan alueeseen. Pohjois-Venäjän selänteen muodostamalla vedenjakajalla sijaitseva seutu kuuluu taigan keskivyöhykkeeseen. Pinta-alasta 75 % on metsää. Suurimmat joet ovat Jug ja sen sivujoki Pušma. Hyötykaivannaisiin kuuluvat savi, hiekka, sora ja turve.

Piiriin kuuluvat Podosinovetsin, Demjanovon ja Pinjugin kaupunkimaiset taajamat (kaupunkikunnat) sekä kahdeksan maalaiskuntaa: Jahrenga, Lundanka, Oktjabr, Pušma, Šolga, Štšotkino, Utmanovo ja Zaretšje. Hallinnollinen keskus on Podosinovets, josta on 454 kilometriä alueen pääkaupunkiin Kiroviin. Asutuskeskuksia on yhteensä 157. Kaupunkiväestön osuus on 67,2 %.

Seudun kautta kulkee Kirovin ja Kotlasin välinen rautatie, josta haarautuu sivurata Demjanovoon. Maantieyhteys Kiroviin kiertää Vologdan ja Kostroman alueiden kautta (630 kilometriä).

Talous perustuu metsäteollisuuteen. Suurin teollisuuslaitos on Demjanovossa toimiva Polekon puunjalostuslaitos. Lisäksi on pienimuotoista elintarviketeollisuutta. Maatalous tuottaa viljaa, maitoa ja lihaa.

Piirissä toimii 7 lastentarhaa, 12 koulua ja kaksi lasten luomistyön keskusta. Kulttuurilaitoksia ovat kolme lasten musiikkikoulua, kirjastolaitos, kulttuuri- ja kerhotalot, käsityötaiteen keskus, Podosinovetsin kotiseutumuseo sekä Lodeinon kylässä sijaitseva marsalkka Ivan Konevin kotimuseo. Podosinovetsissa on keskussairaala, Demjanovossa kaupunginsairaala sekä Pinjugissa ja Utmanovossa paikallissairaalat. Paikallislehtenä ilmestyy Znamja (”Lippu”). Nähtävyyksiin kuuluvat Jahrengan ja Šolgan kylien kirkot.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Podosinovetsin piirin sivusto 
 Podosinovetsin piiri Kirovin alueen sivustolla 
 Podosinovetsin piirille omistettu sivusto
Sergei Sobjanin

Sergei Semjonovitš Sobjanin  ( s. 21. heinäkuuta 1958) on venäläinen poliitikko. Hän on toiminut Venäjän presidentinhallinnon päällikkönä vuosina 2005–2008, Venäjän varapääministerinä vuosina 2008–2010 ja Moskovan pormestarina vuodesta 2010. Hän edustaa Yhtenäinen Venäjä -puoluetta.

Tausta 
Sobjaninilla on takanaan pitkä ura muun muassa Neuvostoliiton ja Venäjän paikallishallinnossa sekä Komsomolissa. Sobjanin on etniseltä taustaltaan mansi, ja 1990-luvulta alkaen Sobjanin hän onkin toiminut muun muassa Hanti-Mansian piirikunnan korkeissa viroissa: Vuonna 1991 Sobjanin valittiin Kogalymin pormestariksi ja 1994  Hanti-Mansian autonomisen piirikunnan duuman puheenjohtajaksi. 1996 Sobjaninista tuli Venäjän federaation liittoneuvoston jäsen Moskovaan. Vuonna 2000 Sobjanin nimitettiin Uralin liittoalueen johtajan varamieheksi. Uralin liittoalue on yksi presidentti Vladimir Putinin luomista yhdeksästä hallinnollisesta suuralueesta. Sobjanin valittiin Tjumenin kuvernööriksi Surgutneftegazin johtajan Vladimir Bogdanovin tuella. Sobjaninia pidetään Bogdanovin läheisenä liittolaisena.

Vuonna 2005 Putin nosti Sobjaninin presidentinhallinnon kansliapäälliköksi Dimitri Medvedevin seuraajana. Vuonna 2007 Sobjanin nimitettiin Medvedevin vaalikampanjan johtajaksi samaan aikaan kun Kremlin silloisena pääideologina pidetty Vladislav Surkov nimitettiin hänen varamiehekseen.

Sobjaninia pidetään Putinin tai Medvedevin miehenä. Sobjanin kuului Putinin esikuntaan jo tämän pääministerikaudella. Sobjanin on naimisissa vaimonsa Irina Sobjaninan kanssa ja hänellä on kaksi lasta, Anna ja Olga.

Pormestarikauden alku 
Hallinto erotti korruptiosta epäillyn Moskovan pitkäaikaisen pormestarin Juri Lužkovin, muun muassa siksi, että tämä arvosteli presidentti Medvedeviä. Lisäksi Lužkovia arvosteltiin rikkaan vaimonsa Jelena Baturinan liiketoimien edistämisestä Moskovan rakennushankkeissa. Kremlin sisäpiiriin kuuluva 52-vuotias Sobjanin valittiin tilalle murskaavalla ääntenenemmistöllä. Presidentti Medvedev oli esittänyt Sobjaninia pormestariksi, minkä Yhtenäinen Venäjä -enemmistöinen Moskovan kaupunginduuma vahvisti äänin 32–2.

Sobjanin lupasi taistella korruptiota vastaan ja puhui tarpeesta muuttaa hallintoa avoimemmaksi ja tehokkaammaksi byrokratiaa vähentäen. Sobjanin lupasi ajaa tavallisten ihmisten etua ja pyrkiä ratkaisemaan Moskovan liikenneongelman. Venäläisissä uutisblogeissa aiemmin yleisölle näkymätöntä Sobjaninia on luonnehdittu sanoilla ”Ei kukaan ei mistään”. Sobjanin alkoi yksityistää laajalti kaupungin omistamia yrityksiä. Sobjaninin määräyksestä purettiin marraskuussa monia kioskeja. Toisten moskovalaisten mielestä grillien hävittäminen oli huono asia, toisten mielestä se siisti kaupunkia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Moskovan pormestarit
Venäläiset poliitikot
Kansliapäälliköt
Venäjän federaation kuvernöörit ja aluejohtajat
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Podosinovets

Podosinovets () on kaupunkimainen taajama, kaupunkikunta ja Podosinovetsin piirin hallinnollinen keskus Kirovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Jugiin laskevan Pušmajoen suussa 454 kilometriä Kirovista luoteeseen. Kirovin ja Kotlasin väliseltä rautatieltä haarautuvan sivuradan pääteasema Podosinovets sijaitsee 12 kilometrin päässä Demjanovon taajamassa. Asukkaita on 4 100 henkeä (vuonna 2010).

Paikkakunta on saanut nimensä lähistöllä sijainneesta Osinovetsin linnoituksesta, joka mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1486. Podosinovetsin pogosta mainitaan vuonna 1626. 1800-luvulle saakka seudulla oli tärkeä laivalaituri, jonka kautta vietiin maataloustuotteita Arkangeliin. Vuonna 1924 Podosinovetsin kylästä tuli piirikeskus ja vuonna 1965 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.

Podosinovetsissa toimii metsätila, meijeri ja leipätehdas. Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, piirin keskuskirjasto, kulttuuritalo ja sairaala. Taajamassa on kotiseutumuseo, käsityötaiteen keskus ja toimiva Jumalansynnyttäjän kirkko.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Podosinovetsin piirin sivusto 
 Podosinovetsin piirille omistettu sivusto 

Kirovin alueen kaupunkimaiset taajamat
Podosinovetsin piiri
Sateen tango

Sateen tango on Unto Monosen säveltämä tango, johon sanat on tehnyt Solja Tuuli eli Sauvo Puhtila. Tango on levytetty ensimmäisen kerran 4. helmikuuta 1965, jolloin laulusolistina oli Reijo Taipale ja hänen taustallaan Jaakko Salon yhtye. Salo oli myös sovittanut kappaleen.

Levytyksiä  

 Reijo Taipale (1965)
 Taneli Mäkelä (1988)
 Kari Piironen (1990)
 Minna Hirvijärvi (1992)
 Saturnus (1992)
 Petteri Hieta (1998)
 Sväng (2018)

Lähteet 

 YLE Radio 1, Lauantain toivotut levyt, 23. lokakuuta 2010.
 Suomen äänitearkiston tietokanta vuosilta 1901-1999.

Vuoden 1965 kappaleet
Tangot
Etelä-Bug

Etelä-Bug tai Bug (, , ) on noin 800 kilometrin pituinen joki Ukrainan lounaisosassa. Bug virtaa kohti kaakkoa ja laskee Mustaanmereen sen ja Dneprin yhteisen estuaarin kautta. Estuaari mukaan lukien joen pituus on 857 kilometriä. Etelä-Bugin ja sen oman estuaarin valuma-alue on 63 740 neliökilometriä. Se on Ukrainan kolmanneksi suurin joki Dneprin ja Dnestrin jälkeen.

Joki saa alkunsa Podoliassa Podolian ylängöltä noin 90 kilometriä Hmelnytskyin länsipuolella. Yläjuoksullaan Bug kulkee soisen maiseman halki ja leveässä mutaisessa laaksossa, mikä näkyy veden värissä. Täällä joki virtaa Vinnytsjan kaupungin läpi. Keskijuoksulla joki kulkee vuorimaisemassa, jossa uoma on kapeampi, virtaus on nopeampaa, törmät nousevat jyrkkinä jopa 90 metriin, ja joessa on monia koskipaikkoja. Alajuoksullaan Bug virtaa kalkkikivi- ja hiekkakivimaastossa Voznesenskin kaupungin ohi. Se saapuu Mustanmeren alangolle ja laskee estuaariinsa Nova Odessan lähistöllä. Estuaarin rannalla noin 20 kilometriä alempana sijaitsee Mykolajivin kaupunki paikassa, jossa Inhul-sivujoki myös purkautuu estuaariin. Tästä noin 40 kilometriä etelään Bugin estuaari yhtyy laajempaan Dneprin ja Bugin yhteiseen estuaarilaguuniin, joka aukeaa länteen Mustaanmereen.

Joki on yleensä jäässä joulukuulta maaliskuulle. Keskivirtaus joen suulla on 160 m³/s, mutta vaihtelu vuoden mittaan on suurta. Joki on alajuoksultaan merenkulkukelpoinen 160 kilometrin matkalta Voznesenskiin asti. Mykolajiv ja Vosznesensk ovat tärkeimmät satamat. Joen alajuoksulla on Južnoukrajinskissa sijaitseva Etelä-Ukrainan ydinvoimalaitos. Jokeen on padottu kaikkiaan 13 tekojärveä.

Lähteet 
 Boh river. Encyclopedia of Ukraine. 
 Joen kartta Encyclopedia of Ukraine.

Viitteet 

Ukrainan joet
Mustaanmereen laskevat vesistöt
J. R. R. Tolkienin bibliografia

Tämä on luettelo englantilaisen fantasiakirjailija J. R. R. Tolkienin kirjallisesta tuotannosta.


Suomennetut teokset 
Keski-Maa -aiheiset teokset:
  (Aiempi suomennos )
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Muut suomennetut teokset:
 
  (Sis. Saduista (On Fairy-Stories, 1937) ja Niukun lehti (Leaf by Niggle, 1945))

Suomentamattomat teokset 
 
 
 Songs for the Philologists (yhdessä E.V. Gordonin ja muiden kanssa), 1936.
  (Luento vuodelta 1936)
  Uudelleenjulkaisu muun muassa teoksessa  (Runonäytelmä)
 
  (The Homecoming of Beorhtnoth Beorhthelm's Son, Tree and Leaf, Farmer Giles of Ham ja The Adventures of Tom Bombadil)
  
 Guide to the Names in The Lord of the Rings. Teoksessa  Laajennettu laitos: Nomenclature of The Lord of the Rings. Teoksessa 
  
 Pictures by J. R. R. Tolkien (esipuhe ja huomautukset Christopher Tolkien), 1979. Korjattu laitos 1992.
  (The Adventures of Tom Bombadil, The Homecoming of Beorhtnoth Beorhthelm's Son, On Fairy-Stories, Leaf by Niggle, Farmer Giles of Ham ja Smith of Wootton Major)
 
 
 
 The History of Middle-earth 1–12. Toimittanut Christopher Tolkien.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 Oliphaunt, 1989.
 Poems by J. R. R. Tolkien 1–3, 1993.
 Poems from the Lord of the Rings, 1994.
 Poems from the The Hobbit, 1999.

Tolkien-aiheista kirjallisuutta 
 Ahlström, Mikael: J. R. R. Tolkien. Teoksessa 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Tolkien, J R R
Port Hardyn lentoasema

Port Hardyn lentoasema (, ) on lentoasema, joka sijaitsee Vancouverinsaaren pohjoisosassa, 9,6 km kaakkoon Port Hardyn keskustasta, Brittiläisessä Kolumbiassa.

Vuonna 2009 lentoasemalle suoritettiin 9 517 laskeutumista ja nousua.

Lentoyhtiöt ja kohteet

Lähteet

Aiheesta muualla 

 YZT Airport Information 
 Airport Forecast: Port Hardy Airport, British Columbia Säätila lentoasemalla. 

Brittiläisen Kolumbian lentoasemat
Anna Tuori

Anna Tuori (s. 18. maaliskuuta 1976 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija. Hänet on valittu vuoden 2011 nuoreksi taiteilijaksi.

Tuori on käynyt Helsingin kuvataidelukion ja opiskellut Kuvataideakatemiassa 1997–2003. Vuosina 1999–2000 hän opiskeli Ranskassa École Nationale Supérieure des Beaux-Arts. Hän on ollut Ars Fennica -ehdokkaana 2006 ja Carnegie Art Award -ehdokkaana 2008. Tuorin taiteessa on aineksia romantiikasta ja kauhusta. Lavastetut usein painajaismaiset maisemat kuvaavat paikkoja, joita ei ole olemassa. 

Tuori on osallistunut ryhmänäyttelyihin ja pitänyt yksityisnäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla.

Anna Tuorin puoliso on kolumnisti Jyrki Lehtola.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Suomalaiset taidemaalarit
Vuoden nuori taiteilija -palkinnon saajat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt