joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kirjallisuusvuosi 1809

Kirjallisuusvuosi 1809 käsittelee vuoden 1809 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Suomen sodasta 1808–1809 julkaistiin myöhemmin ainakin kaksi silminnäkijäkuvausta: Majuri J. F. Lagervallin teksti En karelsk jägares sorgliga minnen julkaistiin Tidskriften Suomi -sarjassa vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1866. Kirjailija Adelaide von Hauswolff kuvasi sotavankeuttaan kirjassa En svensk flickas dagbok under krigsfångenskap i Ryssland 1808-1809. 
 Suomen sodan tapahtumia myöhemmin Vänrikki Stoolin tarinoissa kuvannut J. L. Runeberg pohjasi kuvauksensa tositapahtumiin. Yksi niistä oli Wilhelm von Schwerinin toiminta 15-vuotiaana Svean tykistörykmentin aliluutnanttina ja kaksitykkisen patterin päällikkönä.

Julkaisuja 
 François-René de Chateaubriand – Les Martyrs
 Barthold Anders Ennes – Underrättelser om Finnheden 
 Ugo Foscolo – Dei Sepolcri (lyriikkaa)
 Washington Irving – A history of New York by Diedrich Knickerbocker
 Ivan Krylov – Basni (faabeleita)
 Jean-Baptiste Lamarck – Philosophie Zoologique
 William Nicholson (toimittajana) – British Encyclopedia, or Dictionary of Arts and Sciences 
 Charles Nodier – Archéologue, ou Système universel et raisonné des langues
 Shikitei Sanba – Ukiyoburo

Palkintoja

Lähteet 

1809
1809
Johan Gabriel Martin

Johan Gabriel Martin (8. heinäkuuta 1787 Hauho – 29. syyskuuta 1855) oli suomalainen virkamies, joka toimi Yleisen revisionioikeuden  ylikomissaarina.  

Martinin vanhemmat olivat notaari Fredrik Gabriel Martinius ja Anna Katarina Lundbeck. Hän opiskeli Hämeenlinnan triviaalikoulussa ja tuli ylioppilaaksi Turussa vuonna 1801. Hän oli Uudenmaan ja Hämeen läänin lääninkonttoristi vuodesta 1803, vt. lääninkamreeri vuodesta 1809, varalääninkamreeri vuodesta 1811 ja hallituskonseljin sotilastoimituskunnan kamreeri vuodesta 1812. Turun ja Porin läänin lääninkamreerina Martin toimi vuodesta  1815 ja senaatin valtiovaraintoimituskunnan kamreerina 1816–1842 sekä samalla apulaisesittelijäsihteerinä 1823–1824. Hän sai kamarineuvoksen arvon  1826 ja valtioneuvoksen arvon 1841. Yleisen revisionioikeuden ylikomissaarina Martin toimi 1842–1852. 

Martinin puoliso oli vuodesta 1815 Karolina Margareta Almqvist (k. 1866). Hänen tyttärensä Nina Lucia Martin avioitui vuonna 1842 Fredrik Paciuksen kanssa.

Lähteet

Suomalaiset virkamiehet
Valtionlaitosten johtajat
Vuonna 1787 syntyneet
Vuonna 1855 kuolleet
Jacob Meinander

Jacob (Jakob) Meinander (3. huhtikuuta 1796 Porvoo – 22. lokakuuta 1866 Pernaja) oli suomalainen virkamies, joka toimi Yleisen revisionioikeuden  ylikomissaarina.  

Meinanderin vanhemmat olivat Porvoon lukion lehtori Karl Fredrik Meinander ja Anna Maria Borgström ja puoliso vuodesta 1826 Henriette Katarina Solitander (k. 1886). Meinander oli Porvoon lukion oppilas 1808–1812 ja tuli ylioppilaaksi Turussa 1812. Hän suoritti tuomarintutkinnon joulukuussa 1813, jolloin hän toimi myös  Turun hovioikeuden auskultanttina. Senaatin ylimääräinen kamarikirjuri Meinader oli vuonna 1816, sotilastoimituskunnan kamarikirjuri vuodesta 1817, reviisori vuodesta 1820 ja apukamreeri vuodesta 1821. Yleisen revisionioikeuden revisiokonttorin revisiokomissaari hän oli vuonna 1826, revisionioikeuden asessori vuodesta 1827 ja ylikomissaari 1852–1861. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1861.

Lähteet

Suomalaiset virkamiehet
 Valtionlaitosten johtajat
Vuonna 1796 syntyneet
Vuonna 1866 kuolleet
King (kappale)

King on brittiläisen synthpop-yhtyeen Years & Yearsin musiikkikappale. Sen julkaisivat Polydor Records ja Interscope Records yhtyeen Communion-debyyttistudioalbumin neljäntenä singlenä 10. helmikuuta 2015. Kappaleen ovat sanoittaneet Michael Thomas Goldsworthy, Mark Ralph, Andrew Smith, Oliver Alexander Thornton sekä Resul Emre Turkmen ja sen tuottivat Andy Smith sekä Years & Years. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Nadia sekä koreografioi Ryan Heffington ja se julkaistiin 19. tammikuuta 2015.

"King" oli kaupallisesti kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Iso-Britanniassa ja Skotlannissa sekä kymmenen parhaan joukkoon Alankomaissa, Australiassa, Irlannissa, Itävallassa, Saksassa, Sloveniassa, Sveitsissä ja Tanskassa. Lisäksi se on myynyt Italiassa sekä Ruotsissa kaksinkertaista ja Puolassa kolminkertaista platinaa.

Lähteet

Vuoden 2015 kappaleet
Brittiläiset synthpop-kappaleet
Dance-pop-kappaleet
House-kappaleet
Carl Edvard Stjernvall

Carl (Karl) Edvard Stjernvall (30. toukokuuta 1797 Norrköping, Ruotsi  – 26. huhtikuuta 1873 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka toimi Yleisen revisionioikeuden  vt. ylikomissaarina.  

Stjernvallin vanhemmat olivat Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherra, majuri Gustaf Fredrik Stjernvall ja Fredrika Charlotta von Yhlen. Hän tuli ylioppilaaksi Turussa joulukuussa 1814 ja suoritti tuomarintutkinnon 1818, jolloin hän oli myös Turun hovioikeuden auskultantti. Varatuomarin arvon hän sai 1826 ja esittelijäsihteerin 1841. Stjernvall oli senaatin oikeusosaston ylimääräinen kopisti vuodesta 1819, Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari 1821, senaatin kansliatoimituskunnan kopisti 1822, prokuraattorintoimituskunnan kopisti 1823, kamaritoimituskunnan kanslisti vuodesta 1826, kirkollistoimituskunnan protokollasihteeri vuodesta 1834 ja kamaritoimituskunnan protokollasihteeri vuodesta 1838. Tämän toimituskunnan esittelijäsihteerinä hän toimi 1858–1867 ja Yleisen revisionioikeuden vt. ylikomissaarina 1866–1869. 

Stjernvall sai valtioneuvoksen arvon 1869. Hän oli valtiopäivämies 1867 ja 1872.

Lähteet

Suomalaiset virkamiehet
 Valtionlaitosten johtajat
 Suomalaiset aateliset
 Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1797 syntyneet
Vuonna 1873 kuolleet
Taylor Swiftin diskografia

Taylor Swift on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, joka on julkaissut kymmenen studioalbumia ja äänittänyt kaksi näistä uudelleen. Lisäksi Swiftin diskografiaan kuuluu muun muassa EP-levyjä, livealbumeita, singlejä ja musiikkivideoita. Swift on lisäksi kirjoittanut kappaleita muille artisteille kuten Kellie Picklerille, Calvin Harrisille ja Little Big Townille.

Albumit

Studioalbumit 
 Taylor Swift (2006)
 Fearless (2008)
 Speak Now (2010)
 Red (2012)
 1989 (2014)
 Reputation (2017)
 Lover (2019)
 Folklore (2020)
 Evermore (2020)
 Midnights (2022)

Uudelleen levytetyt studioalbumit
Fearless (Taylor's Version) (2021)
Red (Taylor's Version) (2021)

Livealbumit 
 Speak Now: World Tour Live (CD/DVD) (2011)
 Live from Clear Channel Stripped 2008 (vain streaming) (2020)
 Folklore: The Long Pond Studio Sessions (2020)

Kokoelma-albumit 
 Reputation Stadium Tour Surprise Song Playlist (vain streaming) (2019)

EP:t 
 Connect Set (2007)
 Sounds of the Season: The Taylor Swift Holiday Collection (joululevy) (2007)
 Rhapsody Originals (2007)
 Live from SoHo (2008)
 Beautiful Eyes (2008)
 Spotify Singles (2018)

Singlet

Singlet vierailevana artistina

Promosinglet

Videot

Videojulkaisut

Musiikkivideot

Soundtrack-kappaleet

Muut esiintymiset

Muille artisteille kirjoitetut kappaleet

Diskografiat
Taylor Swift
Ruusuetanainen

Ruusuetanainen (Endelomyia aethiops) on lehtipistiäisten heimoon kuuluva hyönteinen. Aikuinen ruusuetanainen on väriltään tumma ja sen siivet ovat savunharmaat. Etujalkojen polvet ovat vaalean kellertävät. Aikuinen ruusuetanainen on kooltaan 4–5 mm. Aikuiset ruusuetanaiset ovat lennossa lyhyen aikaa kesäkuun alussa ja munivat ruusun lehtien alapinnoille.

Ruusuetanaisen toukan pää on ruskeankeltainen ja muuten se on väriltään läpikuultavan vihreä, suolen erottuessa vartalossa tummanvihreänä. Ruusuetanaisen toukka on kooltaan noin 15 mm. Toukat kalvavat ravinnokseen ruusujen lehtien pintasolukkoa. Erityisesti pehmeälehtiset ruusut ovat toukkien ravintoa. Toukat kuoriutuvat kesäkuun puolivälissä ja pudottautuvat noin kolmen viikon kuluttua maahan koteloitumaan. Ruusuetanainen talvehtii keskenkasvuisena kotelona maassa.

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Ruusuetanainen (Endelomyia aethiops)
Ötökkätieto: Ruusuetanainen (Endelomyia aethiops)
ITIS: Endelomyia aethiops 
Iowa State University, Bug Guide: Species Endelomyia aethiops - Roseslug 
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Endelomyia aethiops, roseslug 

Lehtipistiäiset
Tinashe

Tinashe Jorgensen Kachingwe (s. 6. helmikuuta 1993 Lexington, Kentucky, Yhdysvallat, taiteilijanimeltään Tinashe) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä, tanssija, musiikkituottaja ja näyttelijä. Hänen tunnettuihin rooleihin lukeutuvat liikkeentallennusmallina toimiminen elokuvassa "Napapiirin pikajuna", Robin Wheelerin näytteleminen Cartoon Networkin televisiosarjassa "Out of Jimmy’s Head", sekä toistuva rooli CBS:n televisiosarjassa "Miehen puolikkaat".

Vuosina 2007-2011 Tinashe oli osa tyttöbändiä nimeltään The Stunners. Yhtyeen hajottua hän julkaisi positiivisen vastaanoton saaneet mixtapet In Case We Die ja Reverie vuonna 2012. Niiden menestyttyä hyvin Tinashe solmi levytyssopimuksen RCA Recordsin kanssa ja julkaisi kolmannen mixtapen nimeltään Black Water vuonna 2013. Hänen debyyttisingle "2 On" saavutti Yhdysvalloissa Billboardin Rhythmic-radiolistan kärjen sekä Billboard Hot 100-listan sijan 24. Vuonna 2014 hän julkaisi debyyttistudioalbuminsa nimeltään Aquarius, jota kriitikot pitivät yhtenä "vankimmista" naisartistin debyyteistä vuosiin. Albumi sai ehdokkuuden Soul Train ja BET Awardille. Hänen yhdessä Snakehipsin sekä Chance the Rapperin kanssa esittämä "All My Friends" voitti Ivor Novello Awardin vuonna 2016 kategoriassa "Paras nykyaikainen biisi". Tinashen toinen studioalbumi nimeltään "Nightride" julkaistiin vuonna 2016 ja se saavutti Yhdysvalloissa Billboardin Top R&B/Hip-Hop Albums-listan sijan 8. Hänen kolmas studioalbumi "Joyride" julkaistiin vuonna 2018 ja se pääsi Billboard 200-listan sijalle 58. sekä Britannian R&B albumilistan sijalle 6.

Tinashen lähdettyä RCA Recordsilta hän julkaisi oman levy-yhtiön kautta hänen neljännen studioalbumin Songs for You marraskuussa 2019. Hänen tuotantoaan hallinnoi toistaiseksi Jay-Z:n omistama Roc Nation. Tinashe on kuvaillut musiikkiaan "rytmipopiksi" joka tutkii vaihtoehto R&B:n, popin ja hip hopin lajityyppejä. Hänen mixtapet ovat puolestaan olleet vielä kokeilevampia, niiden sisältäessä elementtejä tyypillisestä R&B:sta, elektro-hopista ja dark popista.

Diskografia

Albumit

 Aquarius (7. lokakuuta 2014)
 Nightride (4. marraskuuta 2016)
 Joyride (13. huhtikuuta 2018)
 Songs for You (21. marraskuuta 2019)
 333 (6. elokuuta 2021)

Mixtapet

 In Case We Die (1. helmikuuta 2012)
 Reverie (6. syyskuuta 2012)
 Black Water (26. marraskuuta 2013)
 Amethyst (16. maaliskuuta 2015)

Lähteet

Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltalaiset poplaulajat
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Johnnie Walker

Johnnie Walker on skottilainen viskibrändi, jonka juuret yltävät vuoteen 1820. Sitä on valmistanut Skotlannin Kilmarnockissa John Walker & sons Limited, jonka puolestaan omistaa monikansallinen Diageo plc. Viskiä myydään lähes ympäri maailman arviolta 223 miljoonaa pulloa á 0,7 litraa per vuosi. (2016 tieto). Tämä tekee siitä maailman myydyimmän blended viskin.

Tuotteet
 Red Label: myydyin skottilainen viskilaatu vuodesta 1945. Red Labelille ei ole määritelty tiettyä ikää. 
 Black Label: 12 vuotta kypsytetty blended viski. Myös yksi eniten myydyistä viskilaaduista.
 Double Black Label: Black Label viskiin perustuva, 2011 lanseerattu erikoisviski. Tehdään lisäämällä tavalliseen Black Label viskiin turvemaista single malt viskiä ja kypsyttämällä sitä voimakkaasti hiiltyneissä tammitynnyreissä.
 Green Label: Vuonna 1997 nimellä Johnny Walker Pure Malt lanseerattu 15-vuotias blended-viski. Nimettiin Green Labeliksi vuonna 2004 ja poistui tilapäisesti valikoimista Taiwanin ulkopuolella vuonna 2012. Vuonna 2016 Green Label tuli uudelleen saataville kaikilla markkina-alueilla.
 Gold Label: Tyypillisesti yli 15-vuotiaasta maltaasta valmistettu blended viski, joka kehitettiin Alexander Walker II:n reseptien pohjalta juhlistamaan John Walker & Sonsin 100-vuotista taivalta. Gold Label pullotettiin alkujaan 18 vuoden iässä ja nimettiin The Centenary Blendiksi. Vuonna 2013 se uudelleen nimettiin nimelle Gold Label Reserve eikä sille ole nykyisin määritelty tiettyä ikää.
 Aged 18 Years: Alkujaan nimellä Platinium Label lanseerattu brändi, joka tarkoitettiin korvaamaan alkuperäinen Gold Label etenkin Aasian markkinoilla. Platinium Labelin nimi vaihdettiin Johnnie Walker Aged 18 Years -muotoon vuonna 2017. Etikettiä lukuun ottamatta tuote pysyi samana.
 Blue Label: Johnnie Walkerin premium-brändi. Blue Label viskillä ei ole tiettyä ikää, mutta sen reseptissä pyritään jäljittelemään mahdollisimman autenttisesti yhtiön varhaisimpia 1800-luvun viskejä. Pullot ovat sarjanumeroituja ja myydään silkkiverhoillussa laatikossa yhdessä aitoustodistuksen kanssa. Johnnie Walker Blue Label on yksi kalleimmista blended-viskeistä markkinoilla.

Aiheesta muualla 

Johnnie Walkerin kotisivut 

Skotlantilaiset viskitislaamot
Karl Immermann

Karl Leberecht Immermann (1796–1840) oli saksalainen runoilija ja näytelmäkirjailija. Immermannin ensimmäiset näytelmät olivat romanttisia. Myöhemmin hän kirjoitti historiallisia draamoja, joista esimerkkeinä Das Trauerspiel in Tirol (aiheena Andreas Hofer) (1827), Kaiser Friedrich II (1828) ja trilogia Alexis ja syvämietteinen mysteerinäytelmä Merlin. Immermannin pääteokset ovat romaani Die Epigonen (1835) ja huumoristis-idyllinen romaani Münchhausen (1839). Mainittaviin kuuluu myös koominen sankarieepos Tulifäntchen (1830). Düsseldorfissa Immermann 1835–1838 koetti toteuttaa mallinäyttämötaidetta ja saikin huomattavia aikaan. Yritys kuitenkin raukesi etupäässä taloudellisten hankaluuksien vuoksi. Immermannin teosten kokonaispainos ilmestyi 1835–1843.

Suomennettu teos
 Elävä ihannekuva (Der neue Pygmalion), suomentanut J. E. Salomaa, Hämeenlinna: Karisto 1919. Sarja: Kariston 1 mk. Romaaneja, 38.

Lähteet

Aiheesta muualla

Saksalaiset kirjailijat
Vuonna 1796 syntyneet
Vuonna 1840 kuolleet
Arthur-Léon Imbert de Saint-Amand

Arthur-Léon Imbert de Saint-Amand (1834–1900), paroni, oli ranskalainen kirjailija. Hänen teoksistaan tunnettuja ovat varsinkin hänen kuuluisista ranskalaisista naisista kirjoittamansa kuvaukset, joita on osaksi muokattu nuorisoa varten. Mainittavimmat niistä ovat Portraits de femmes françaises du XVIII et du XIX siècle (1869), Deux victimes de la commune (1871), Madame de Girardin (1874), Les femmes de Versailles (1875–1879), Portraits de grandes dames (1875), Les femmes de Tuileries (1880–1899), Marie-Amélie et la société française en 1847.

Lähteet 

Ranskalaiset kirjailijat
Ranskalaiset aateliset
Vuonna 1834 syntyneet
Vuonna 1900 kuolleet
August Wilhelm Iffland

August Wilhelm Iffland (1759–1814) oli saksalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja näytelmäkirjailija. Hän kehitti ja kohotti Berliinin näyttämötaidetta ja sai siitä 1811 kunnianimen "kuninkaallisten näytäntöjen tirehtööri". Näyttelijänä Iffland ei ollut niinkään nerokas kuin älykäs, yksityiskohtia tarkoin harkitseva taituri, joka parhaiten onnistui koomisissa ja porvarillisissa luonneosissa. Hänen näytelmiään haittaa liiallinen moralisoiva laajuus, vaikka niiden rehellistä tapainkuvausta on kannattamassa hyvä ihmis- ja näyttämötuntemus. Näkemyksiään ja kokemuksiaan näyttämötaiteen alalla Iffland on esittänyt teoksissa Fragmente über Menschendarstellung (1785) Theorie der Schauspielkunst (1815) ja Almanach fürs Theater (1806). Ifflandin lukuisista näytelmistä mainittavia ovat Die Jäger, Die Hagestolzen, Dienstpflicht, Die Mündel ja Die Reise nach der Stadt.

Iffland-sormus on Ifflandin mukaan nimetty saksalainen näyttämötaiteen korkea kunnianosoitus.

Lähteet

Aiheesta muualla

Saksalaiset näyttelijät
Saksalaiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1759 syntyneet
Vuonna 1814 kuolleet
Ludwig Hölty

Ludwig Heinrich Christoph Hölty (1748–1776) oli saksalainen lyyrikko, Göttingenin runoilijaliiton jäsen. Höltyn lauluissa, oodeissa ja elegioissa ilmenee eloisaa luonnosta nauttimista, kiintymystä maalaiselämän rauhaan, elämäniloa, mutta myös syvää surumielisyyttä ja kuolemankaihoa. Höltyn runot on julkaissut muun muassa Friedrich Voigts 1804.

Lähteet

Aiheesta muualla

Saksalaiset runoilijat
Vuonna 1748 syntyneet
Vuonna 1776 kuolleet
Ristisuoja

Ristisuoja on immuniteetti joka perustuu jonkin toisen taudin antamaan immuunivasteeseen. Rokote joka on tarkoitettettu toiselta taudita suojaamiseen voi saada aikaan ristisuojan joka voi antaa suojan toiseen tautiin tai lieventää sen aiheuttamia oireita.

Isorokkoon ensimmäisen rokotteen kehittänyt Edward Jenner käytti immuniteetin aikaan saamiseen lehmänrokkoa joka aiheutti lievemmän taudin mutta sai aikaan immuniteetin molempiin eli ristisuojan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Rokotetutkijat käyvät kahden rintaman sotaa
 ”Ovela virus osaa yllättää!” Influenssakauden alkuun on kuukausia, mutta rokotevalmistus alkoi jo Ranskassa
 Spesifinen ja ristiin reagoiva vasta-ainevaste lavantautirokotteen saaneilla henkilöillä
 Lehmärokon historiaa

Immunologia
Frederiksenin hallitus

Mette Frederiksenin hallitus on Tanskan kuningaskunnan 78. hallitus. Frederiksenin hallitus aloitti toimintansa 27. kesäkuuta 2019, kevään 2019 kansankäräjävaalien jälkeen. Frederiksenin hallitus on vähemmistöhallitus, joka koostuu ainoastaan sosiaalidemokraateista.

Luettelo ministereistä 
Hallituksen jäsenet:

Lähteet 

Tanskan hallitukset
Thespis

Thespis (; toimi n. 536 eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuoronjohtaja, jota pidetään kreikkalaisen tragedian alullepanijana, vaikkakin hänen todellisesta roolistaan tiedetään vain vähän.

Elämä ja ura 

Thespis oli kotoisin Ateenan kaupunkivaltioon kuuluneesta Attikan Ikarionin demoksesta. Hän vaikutti tyranni Peisistratoksen loppuvuosina noin vuonna 536 eaa. Thespis toimi dithyrambisten kuorojen johtajana ja kouluttajana, ja kehitti niiden esityksiä tehden niihin joitakin uudistuksia. Muutoin hänen elämästään ei tiedetä juuri mitään.

Tragedian synty 

Aiemmin kuoronjohtaja (), joka kertoi Dionysoksen seikkailuista, oli puhutellut välillä kuoroa (), joka oli puolestaan vastannut kuoronjohtajalle. Thespis asetti erillisen henkilön kuoronjohtajan kanssa käytävää dialogia varten. Koska tämän tehtävänä oli vastailla kuoronjohtajalle, hänestä käytettiin nimitystä ”vastaaja” (), mikä kehittyi myöhemmin tarkoittamaan näyttelijää.

Tämä oli eräs askel kohti näytelmien syntyä, mutta ei ole varmuutta siitä, kuinka pitkälle kehitys vielä tässä vaiheessa meni. Jos kuoronjohtaja toimi käytännössä toisena näyttelijänä, Thespistä voisi pitää jo varsinaisten näytelmien perustajana. Jos dialogi sen sijaan säilyi edelleen suhteellisen vähäisessä osassa ja koko esitys oli edelleen enimmäkseen lyyrinen, silloin Thespiksen voidaan nähdä lähinnä muuttaneen perinteistä muotoa jonkin verran, vaikkakin hedelmällisellä tavalla sen myöhemmän kehityksen kannalta. Jälkimmäistä on pidetty todennäköisempänä.

Myös antiikin ajalla näkemykset olivat jakaantuneet: jotkut pitivät Thespistä ensimmäisenä tragediarunoilijana tai tragedian isänä, toiset taas aiemman sikyonilaisen perinteen kehittäjänä. Koska hänen todellisista teoistaan tiedetään vain vähän, tragedian varsinaisena perustajana voidaan pitää myöhemmin vaikuttanutta Aiskhylosta.

Horatius on levittänyt nykyisin väärinkäsityksenä pidettyä ajatusta, jonka mukaan Thespis olisi kierrellyt eri puolilla seurueineen ja pitänyt esityksiä vaunuista. Tämä ajatus saattaa perustua kuitenkin ennemmin Eleusiin mysteereiden kulkueeseen liittyneeseen pilailuun.

Näytelmät? 

Thespiksen nimiin on laitettu seuraavat näytelmät:

 Papit ()
 Peliaan hautakisat () eli Forbas ()
 Pentheus ()
 Puolijumalat ()

Usein niitä on kuitenkin pidetty epäperäisinä ja myöhempien kirjailijoiden hänen nimiinsä laittamina. Tällaisen mainitsee jo Diogenes Laertios, joka sanoo filosofi Herakleideen sepittäneen tragedioita ja merkinneen ne Thespiksen nimiin. Thespiksen näytelmien katkelmiksi väitettyjä säkeitä on säilynyt muun muassa Plutarkhoksella, Klemens Aleksandrialaisella ja Julius Polluxilla.

Lähteet 

Antiikin kreikkalaiset tragediakirjailijat
San Marinon ritarikunta

San Marinon ritarikunta, virallisesti San Marinon siviili- ja sotilasmeriittien ritarikunta (ita. Ordine equestre per il merito civile e militare di San Marino) on San Marinon tasavallan korkein ja arvostetuin ritarikunta, joka on perustettu 1859.

Ritarikunnan jäsenet hyväksyy San Marinon suur- ja yleisneuvosto. Vuoteen 1984 asti ritarikunnan jäsenyys johti myös aatelisarvoon, mutta tästä on sittemmin luovuttu.. Perusteiksi jäsenyydelle ovat mm. poikkeuksellinen palvelus tasavallan hyväksi niin sotilas- kuin siviilihenkilöille sekä saavutukset humanistisella, taiteellisella, poliittisella ja tieteellisellä alalla.

Tunnukset 
Ritarikunnan kunnianauha on valkoinen ja siinä on neljä sinistä raitaa. Tasoja ritarikunnassa on yhteensä viisi. 

  Suurristi
  Suurupseeri
  Komentaja
  Upseeri
  Ritari

Lisäksi ritarikuntaan kuuluu kolme mitalia (pronssinen, hopeinen ja kultainen).

Ritarikunnan motto on Relinquo vos liberos ab utroque homine eli "jätän teidät vapaiksi molemmista miehistä"

Lähteet 

Ritarikunnat
San Marinon kunniamerkit
Pyhän Agathan ritarikunta

Pyhän Agathan ritarikunta () on San Marinon toiseksi korkein ja arvostetuin ritarikunta, joka on perustettu vuonna 1923. Ritarikunta on nimetty San Marinon suojelijan Pyhän Agathan mukaan.  

Ritarikunnan suurmestareita ovat San Marinon kapteenivaltionhoitajat.  

Jäsenyyden perusteeksi katsotaan hyväntekeväisyys San Marinon hyväksi. Uusista jäsenistä päättää erillinen komitea, jonka puheenjohtajia ovat ritarikunnan suurmestarit.

Tunnukset 
Kunnianauha on tummanpunainen, jota reunustaa molemmin puolin keltainen ja valkoinen raita. Ritarikunnalla on nykyään viisi erillistä tasoa: 

  Suurristi
  Suurupseeri
  Komentaja
  Upseeri
  Ritari

Ritarikunnan tasot päivitettiin viimeksi vuonna 1946.

Lähteet 

Ritarikunnat
San Marinon kunniamerkit
Heathens

Heathens on yhdysvaltalaisen duon Twenty One Pilotsin musiikkikappale. Sen julkaisi Atlantic Records elokuvan Suicide Squad soundtrack-albumin johdantosinglenä 16. kesäkuuta 2016. Kappaleen on sanoittanut Tyler Joseph, joka myös tuotti sen Mike Elizondon kanssa. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Andrew Donoho ja se julkaistiin Fueled by Ramenin YouTube-kanavalla 21. kesäkuuta 2016.

"Heathens" oli kaupallisesti kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Slovakiassa ja Tšekissä sekä viiden parhaan joukkoon Australiassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Itävallassa, Kanadassa, Norjassa, Portugalissa, Ranskassa, Skotlannissa, Sveitsissä, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa. Lisäksi se on myynyt Australiassa, Iso-Britanniassa sekä Kanadassa kaksinkertaista, Italiassa kolminkertaista ja Yhdysvalloissa jopa seitsemänkertaista platinaa. Ranskassa puolestaan kappale myi timanttia.

Lähteet

Vuoden 2016 kappaleet
Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1983

Vuoden 1983 koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Brasiliassa 24. heinäkuuta – 6. elokuuta. Kisoihin osallistui 14 maata. Mestaruuden voitti kuudennen ja viimeisen kerran Neuvostoliitto, hopeaa saavutti Yhdysvallat ja pronssia, historiansa ensimmäisen MM-mitalin, Kiina. Turnauksen korikuningatar oli Brasilian Hortência Marcari.

Sijoitukset

Mitalistit

Lähteet 
 Women Basketball World Championship 1983 Sao Paulo (BRA) todor66.com

Viitteet

Aiheesta muualla 
 1983 World Championship for Women FIBA Archive 

Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut
Vuoden 1983 koripallo
Brasilian koripallo
Joona Lehtinen

Joona Lehtinen (s. 5. helmikuuta 1999) on suomalainen pesäpalloilija. Lehtinen pelaa Superpesistä JymyJusseissa. Hän on pelannut Superpesistä myös kasvattajaseurassaan Kankaanpään Mailassa. Lehtinen on saavuttanut urallaan B-poikien SM-hopean ja pelannut B-poikien Itä-Länsi-ottelussa. Hän pelaa ulkokentällä lukkarina. Lehtinen on pelannut urallaan  ennen kauden 2020 alkua 59 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt neljä tavallista juoksua, tuonut neljä juoksua ja kerännyt 87 kärkilyöntiä.

Lähteet
 https://www.superpesis.fi/joukkueet/miehet/kankaanpaan-maila/ 
 http://www.kankaanpaanmaila.fi/miehet/uutiset?issue=688
 http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=7870&view=pelaajakortti
 https://jymyjussit.fi/joukkue/

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Nuoliaiskalat

Nuoliaiskalat (Cobitoidei) on karppikalojen lahkoon (Cypriniformes) kuuluva alalahko, johon kuuluvat seuraavat yhdeksän heimoa:

 Balitoridae – imunuoliaiset
 Barbuccidae
 Botiidae – loistonuoliaiset
 Cobitidae – piikkinuoliaiset
 Ellopostomatidae
 Gastromyzontidae – lattaevät
 Nemacheilidae – kivennuoliaiset
 Serpenticobitidae
 Vaillantellidae

Lähteet
Jelena Marttila

Jelena Oskarovna Marttila (, 6. tammikuuta 1923 Petrograd – 25. kesäkuuta 2022 Kotka) oli venäläinen taidemaalari, joka tunnettiin erityisesti Leningradin piiritystä kuvaavista piirroksistaan.

Elämä ja ura 
Marttilan isä oli Pyhtäällä syntynyt puna-armeijan majuri Oskar Marttila (1898–1938). Hän oli entinen punakaartilainen, joka pakeni Neuvosto-Venäjälle sisällissodan jälkeen vuonna 1921 ja teloitettiin myöhemmin Stalinin vainoissa. Marttilan äiti Jevdokija Vasilijevna oli tehdastyöläinen.

Marttila sai kuvataideopetusta jo viisivuotiaasta lähtien lastentarhassa, ja yksitoistavuotiaana hän aloitti opinnot Pietarin taideakatemian Repin-instituutissa, josta hän valmistui kesäkuussa 1941. Natsi-Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon Marttila osallistui sairaanhoitajakurssille, mutta terveydellisistä syistä häntä ei lähetetty rintamalle. Marttila opiskeli Tavritsheskajan taidekoulussa ja toimi lääkintäapulaisena Nadežda Krupskajan mukaan nimetyssä lastensairaalassa. Leningradin piirityksen aikana talvella 1942 hän avusti sairaalan evakuoimisessa ja päätyi lopulta Mordvan neuvostotasavaltaan keväällä 1942. Sodan jälkeen Marttila jatkoi opintojaan Tavritsheskajan taidekoulussa ja valmistui vuonna 1948.

Marttila työskenteli aluksi graafisena suunnittelijana ja myöhemmin opettajana Leningradin eri taidekouluissa vuoteen 1978 saakka. Eläkkeelle jäätyään hän keskittyi maalaustyöhönsä ja vuonna 1981 Marttila hyväksyttiin Neuvostoliiton taiteilijaliiton jäseneksi. Hänen töitään on ollut näytteillä myös ulkomailla, kuten Keski-Euroopassa, Iso-Britanniassa ja Suomessa. Vuodesta 1996 lähtien Marttila asui Kotkassa.

Marttilan tunnetuimmat työt ovat Leningradin piirityksen aikana talvella 1941–1942 tehdyt piirrokset, jotka syntyivät, kun professori Jan Šablovski kehotti Marttilaa tallentamaan piirityksen aikaista elämää. Hän teki luonnoksiaan Leningradin kaduilla ja pommisuojissa, ja viimeisteli työt kotonaan. Myöhemmin Marttila valmisti niistä litografioita ja kaiverruksia. Leningradin elämän ohella piirrokset kuvaavat lasten evakuointia jäätyneen Laatokan yli niin sanottua elämän tietä pitkin, ja joukossa on myös muun muassa Dmitri Šostakovitšin ja Olga Bergholtzin muotokuvat. Sodan jälkeen työt jäivät vuosikymmeniksi unohduksiin, koska niiden realistista kuvausta ei pidetty riittävän ”sankarillisena”. 2010-luvulla niitä on ollut esillä muun muassa Cambridgen yliopiston Darwin Collegen näyttelyssä vuonna 2017. Lisäksi piirroksia on käytetty kuvituksena brittiläisen sotahistorijoitsijan Michael K. Jonesin 2020 suomennetussa teoksessa Leningrad : piirityksen vuodet.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Jelena Oskarovna Marttilan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Neuvostoliittolaiset taidemaalarit
Pietarinsuomalaiset
Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt
Venäläiset taidegraafikot
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Heinäveden lukio

Heinäveden lukio on Heinäveden kunnassa Pohjois-Karjalassa toimiva lukio. 

Vuonna 2020 Heinäveden lukiossa oli noin 40 oppilasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Heinäveden lukio (opintopolku.fi)

Heinäveden oppilaitokset
Suomen lukiot
Ida Pappinen

Ida Emilia Pappinen-Renvik (21. maaliskuuta 1900 Pietari, Venäjä – 20. huhtikuuta 1965 Savonlinna) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän profiloitui eritoten operettitähtenä.

Elämä ja ura 
Pappisen vanhemmat olivat vaatturi Adam Pappinen ja Aune Kuisma. Viipurissa lapsuutensa viettänyt Pappinen opiskeli kauppakoulussa ja kävi Viipurin Kirkkomusiikkiopistoa neljä vuotta ja harjoitti lauluopintoja. Taiteellisen uransa Pappinen aloitti Viipurin Suomalaisessa Operetissa 1918. Seuraavalla vuosikymmenellä hän toimi vakinaisena näyttelijänä useilla työväennäyttämöillä, kuten Imatran Teatterissa ja Porin Työväen Teatterissa 1922–1923. Vuonna 1923 Pappinen avioitui Porissa näyttelijä Väinö Renvikin kanssa. 1923–1925 pariskunta vaikutti Savonlinnan Työväen Teatterissa, 1927–1928 Pietarsaaren Työväen Teatterissa, 1928–1929 helsinkiläisellä Koiton Näyttämöllä ja 1929–1930 Haminan Työväen Näyttämöllä. Vuonna 1930 Pappinen perusti oman operettiteatterin, joka järjesti kiertueita muun muassa Aarre Linnalan ja Dagmar Parmaksen kanssa. 1930-luvulla Pappinen vaikutti Kaakkois-Suomessa Sakkolassa. Pariskunta muutti toisen maailmansodan jälkeen Savonlinnaan.

Näyttelijämatrikkelissa Pappista kuvaillaan luonne- ja operettinäyttelijättäreksi. Hänen osiaan olivat muun muassa Pölhö-Kustaa (Tukkijoella), Pirkko (Anna Liisa), Liza (Pygmalion) ja Sylva (Mustalaisruhtinatar).

Pappinen konsertoi sekä Helsingissä että maaseudulla, lisäksi hän työskenteli laulun ja pianonsoiton opettajana. Hän kuoli aivohalvauksen seurauksena vuonna 1965.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset laulajat
Suomalaiset näyttelijät
Pietarinsuomalaiset
Vuonna 1900 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet
Yhdystie 1954

Yhdystie 1954 on yhdystie joka kulkee Vehmaan Rautilasta saman kunnan kirkonkylään. Tien pituus on 9 kilometriä.

Tien osoitenimenä on Rautilantie koko matkan.

Lähteet

1954
Vehmaan liikenne
Anders Reinhold Cygnaeus

Anders Reinhold Cygnaeus (6. toukokuuta 1815 Hollola  – 3. kesäkuuta 1889 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka toimi Yleisen revisionioikeuden  ylikomissaarina ja usean eri läänin vt. kuvernöörinä.  

Cygnaeuksen vanhemmat olivat piispa, teologian tohtori Zacharias Cygnaeus ja Margareta Karolina Aejmelaeus. Cygnaeus tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1832, opiskeli oikeustiedettä vuodesta 1833 ja suoritti tuomarintutkinnon 1836, jolloin hän oli myös Turun hovioikeuden auskultantti. Hän oli senaatin oikeusosaston ylimääräinen kopisti 1837, keisarin Suomen kanslian ylimääräinen kanslisti vuodesta 1838 ja senaatin väliaikaisen rahakantareformiosaston kanslisti vuonna 1840. Keisarin Suomen kanslian 1. osaston apulaistoimitussihteeri Cygnaeus oli vuodesta 1841, toinen toimitussihteeri 1851 ja Suomen kenraalikuvernöörin kanslian 1. osaston toimituspäällikkö vuodesta 1855. Hän sai kanslianeuvoksen arvon  1859, valtioneuvoksen arvon 1868 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1881.  Oulun läänin vt. kuvernöörinä Cygnaeus toimi 1857–1958, Viipurin läänin 1867 ja Uudenmaan läänin 1868–1869. Yleisen revisionioikeuden ylikomissaari hänestä tuli 1869, mitä tehtävää hän hoiti kuolemaansa asti.

Lähteet

Suomalaiset virkamiehet
 Oulun läänin maaherrat
 Viipurin läänin maaherrat
 Uudenmaan läänin maaherrat
 Valtionlaitosten johtajat
Vuonna 1815 syntyneet
Vuonna 1889 kuolleet
Yhdystie 7023

Yhdystie 7023 on yhdystie joka kulkee Isokyrön Tervajoella valtatien 18 risteyksestä Tervajoen rautatieasemalle. Tien pituus on 700 metriä. Tie on koko matkaltaan viivasuoraa ja sen varrella sijaitsee muutamia palveluja tien alkupäässä. Tien osoitenimenä on Asematie koko matkan.

Lähteet

7023
Isonkyrön liikenne
Kansainvälinen päivä toimittajiin kohdistuneiden rikosten rankaisemattomuuden lopettamiseksi

Kansainvälinen päivä toimittajiin kohdistuneiden rikosten rankaisemattomuuden lopettamiseksi on YK:n tunnustama kansainvälinen päivä, joka järjestetään vuosittain 2. marraskuuta. 

Päivä kiinnittää huomiota toimittajiin ja tiedotusvälineiden työntekijöihin kohdistuvien väkivaltaisten rikosten alhaiseen globaaliin tuomitsemiseen. Koska näillä yksilöillä on kriittinen rooli tiedottaessa ja vaikuttaessa kansalaisiin koskien tärkeitä sosiaalisia aiheita, heihin kohdistettujen hyökkäysten rankaisemattomuudella on erityisen vahingollinen vaikutus, mikä rajoittaa ihmisten tietoisuutta ja rakentavaa julkista keskustelua. 

Organisaatioita ja yksityishenkilöitä kehotetaan 2. marraskuuta puhumaan ja kirjoittamaan maissaan ratkaisematta olevista tapauksista ja vaatimaan toimintaa ja oikeudenmukaisuutta. UNESCO järjestää tiedon lisäämiskampanjoita ja julkaisee toimittajien turvallisuutta ja heihin kohdistuvien rikosten rankaisematta jättämistä koskevaa raporttia. UNESCO ja kansalaisyhteiskunnan ryhmät ympäri maailmaa käyttävät 2. marraskuuta julkaisupäivänä myös sananvapauteen kohdistuneiden rikosten rankaisemattomuuden lopettamiseksi.

Katso myös 

 Lehdistönvapaus 
 Rankaisemattomuus

Viitteet

Ulkoiset linkit 

 YK - Kansainvälinen päivä toimittajiin kohdistuneiden rikosten rankaisemattomuuden lopettamiseksi 
 UNESCO Communication and Information - The safety of journalists: Why should you care? 
 UN Plan of Action on the Safety of Journalists and the Issue of Impunity 
Yhdistyneiden kansakuntien päivät
Marraskuun juhlapäivät
Sananvapaus
Journalismi
Media
Yhdystie 7202

Yhdystie 7202 on yhdystie joka kulkee Isokyrön Laurilasta saman kunnan alueella sijaitsevaan Reinilään. Tien pituus on 1,5 kilometriä.

Tien osoitenimenä on Kyrööntie koko matkan.

Lähteet

7202
Isonkyrön liikenne
Keytar

Keytar on 1960-luvulla kehitetty syntetisaattori. Nimitys on yhdistelmä englannin kielen sanoista keyboard 'koskettimet' ja guitar 'kitara'. Keytaria kannetaan olkahihnan varassa kuten kitaraa, joten se antaa esiintyjälle mahdollisuuden liikkua soittimen kanssa lavalla, toisin kuin piano tai muut syntetisaattorit. Soitin oli suosittu erityisesti 1980-luvulla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Syntetisaattorit
1900-luvun keksinnöt
Sara Siipola

Sara Siipola (s. 24. maaliskuuta 1997) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän solmi levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa vuonna 2019 ja julkaisi ensimmäisen singlensä ”Rohkee sydän” syyskuussa 2019. Sara Siipola nousi sijalle #4 YleX:n Läpimurto 2020 -listauksessa, joka on YleX:n listaus lupaavimmista kotimaisista artisteista, joiden uskotaan tekevän läpimurto vuoden 2020 aikana. Siipola on julkaissut singlet ”Rohkee sydän”, ”Mitä mä täällä teen”, ”Sä et oo enää mulle se”, "Thelma & Louise", "Kokonaan" ja "Peto". Siipola on vierailevana artistina Asteen singlellä "Kuka suojelee sua".

Sara Siipola julkaisi debyyttialbuminsa "Kaunis kun itken" 26. maaliskuuta, 2021. Albumin teemana on "sydänsuruja ja mielenterveysongelmia". Sara Siipola yhdistelee musiikissaan soulia ja poppia ja hänen missionaan on koskettaa ihmisiä ja tuoda lisää sielukkuutta Suomen musiikkikenttään. Biisien aiheet syntyvät Saran omista kokemuksista, eletystä elämästä ja suurista tunteista.

Sara Siipola julkaisi 30.9.2022 uuden singlen ”Paha kiertämään”, joka ennakoi vuonna 2023 julkaistavaa uutta albumia. 

”Paha kiertämään esittelee alter egoni, femme fatalen. Naisellista, sensuellia, dramaattista. Sydän on särkynyt niin monta kertaa, että se on kovettanut siihen pisteeseen, missä pöydät kääntyy. Nyt mä oon satuttajan roolissa”, Siipola kiteyttää itse kappaleen sanoman.

Ura 
Sara Siipola teki vuonna 2017 artistisopimuksen M-Eazy Musicin sekä managerisopimuksen Hannu Sormusen Aspen Musicin kanssa. Vuonna 2019 Siipola solmi lisäksi levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa. Syksyllä 2019 julkaistu debyyttisingle ”Rohkee sydän” nousi suoraan Spotify-listan top100:n ja nousi YleX:n ja Radio Suomen soittolistoille. Kappale kuultiin myös osana Toisenlaiset teiniäidit -ohjelman mainoskampanjaa keväällä 2020. ”Rohkee sydän” voitti Radio Suomen Levylautakunta-äänestyksen lokakuussa 2019. 

Myös Siipolan toinen single ”Mitä mä täällä teen” nousi YleX:n soittolistalle. Kolmas single ”Sä et oo enää mulle se” nousi Spotify-listan sijalle 78 sekä Radio Suomen soittolistalle. Marraskuussa 2020 Siipola esiintyi YLE:n Nenäpäivä-konsertissa. 

Sara Siipola on mukana kilpailemassa Tähdet, tähdet -ohjelman seitsemännellä tuotantokaudella, joka tulee ulos keväällä 2023 Neloselta.

Diskografia

Singlet

Albumit

Aiheesta muualla 
 Sara Siipolan virallinen nettisivu

Lähteet 

Suomalaiset laulaja-lauluntekijät
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Putous (13. tuotantokausi)

Putouksen 13. tuotantokausi esitettiin keväällä 2021. Näyttelijöinä jatkoivat kaikki kahdennelletoista kaudella liittyneet näyttelijät lukuun ottamatta Linnea Leinoa, Malla Malmivaaraa ja juontaja Roope Salmista. Heidän tilalleen tulivat Maaria Nuoranne, Dennis Nylund ja Aija Pahkala. Christoffer Strandberg siirtyi juontajan rooliin.

Kaudella nähtiin edelliskausilta tutut ohjelmaosiot, kuten Tulikoe ja Näytön paikka, Sarjapudottaja, sekä uudistettu Sketsihahmokisa. Tuotantokauden aikana esitettiin ohjelman sadas jakso 6. helmikuuta 2021.

Kauden aikana esitettiin Putous-historian kaikkien aikojen ensimmäinen "Jokeri-kierros", missä neljä aikaisemmin kaudelta pudonnutta hahmoa näyttelijöineen saavat uuden tilaisuuden voittaa koko Sketsihahmo-kisa uusilla hahmoilla.

Vuoden Sketsihahmo -kilpailun voitti Dennis Nylundin esittämä ruotsalainen diskotanssin opettaja, Folke Rundqvist.

Tulikoe ja näytön paikka

Sarjapudottaja

Punainen joukkue:
Antti Tuomas Heikkinen
Dennis Nylund
Maaria Nuoranne
Mikko Töyssy

Keltainen joukkue:
Aija Pahkala
Heikki Ranta
Pilvi Hämäläinen

Vuoden Sketsihahmokilpailu

a Hahmo pääsi mukaan Jokeri-kierrokselta.

Jokeri-kierros

Katsojaluvut

Lähteet 

Tuotantokaudet
Nikolai Jazykov

Nikolai Mihailovitš Jazykov (1803 Simbirsk, Venäjä – 1846) oli venäläinen runoilija. Hän oli syntyisin aatelisperheestä Simbirskistä ja opiskeli Tarton yliopistossa. Hän herätti jo varhain huomiota elämännautintoa uhkuvilla runoillaan. Hän oli vuonna 1842 Nikolai Gogolin seurassa Italiassa. Slavofiilien piiriin läheisesti liittyneenä hän julkaisi 1844 zapadnikkeja vastaan tähdätyn häväistysrunon, jolla hän leimasi heidät isänmaan vihollisiksi. Jazykov oli taitava runoilija, mutta hänen oikullinen intohimoisuutensa esti hänen runolahjojansa pääsemästä oikeuksiinsa. Hänen kootut runonsa ilmestyivät 1833.

Lähteet

Aiheesta muualla

Venäläiset runoilijat
Vuonna 1803 syntyneet
Vuonna 1846 kuolleet.
Yungmiqu

Mihkku Heandarat Laiti (s. 1. elokuuta 2002 Utsjoki) taiteilijanimeltään Yungmiqu, on saamelainen rap-artisti ja tuottaja, joka räppää pohjoissaameksi ja suomeksi. Hän on joikannut ja laulanut pikkupojasta asti ja soittaa klarinettia ja rumpuja. Peruskoulun jälkeen hän alkoi opiskelemaan Saamelaisessa musiikkiakatemiassa (saam. Sámi musihkkaakademiija). Hän julkaisi ensimmäisen kappaleensa "Lihkkus It Dovdda Mu" elokuussa 2019. Vuonna 2021 Laiti osallistui Talent Suomi -kilpailuun kappaleellaan "Ruoktu" (suom. Koti).

Diskografia

Lähteet 

Saamelaiset muusikot
Suomalaiset hip hop -artistit
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Petteri Kortelainen

Petteri Kortelainen (s. 8. marraskuuta 1994) on suomalainen  Koskenkorvan Urheilijoita edustava pesäpalloilija.  Hän on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Kankaanpään Mailaa. Kortelainen pelaa lyöjäjokerina.

Kortelainen on pelannut ennen kauden 2020 alkua 138 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kuusi kunnaria ja 185 tavallista juoksua, tuonut 18 juoksua ja kerännyt 334 kärkilyöntiä. Kortelainen on pelannut kolme Superpesiksen alempaa pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt kaksi tavallista juoksua ja kerännyt kuusi kärkilyöntiä. Kortelainen on pelannut viisi Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt neljä tavallista juoksua ja kerännyt 14 kärkilyöntiä.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo tunnetuista sastamalalaisista

Tunnettuja julkisuuden henkilöitä nykyiseltä Sastamalan alueelta (Vammala, Tyrvää, Karkku, Kiikoinen, Suodenniemi, Mouhijärvi ja Äetsä) on lueteltu alle. Lueteltuja henkilöitä ovat ne, jotka ovat syntyisin Sastamalan alueelta, tai he ovat vaikuttaneet alueella merkittävästi omalla toiminnallaan.

Taide ja kirjallisuus 

 Akseli Gallen-Kallela, taiteilija, karelianismin ja Kalevala -taiteen tunnetuin edustaja
 Mauri Kunnas, lastenkirjailija
 Jonne Aaron, laulaja, lauluntekijä
 Antti Lizelius, kirjailija, suomen kirjakielen kehittäjä
 Antero Warelius, kirjailija
 Tuomas Ragvaldinpoika, runoilija
 Heikki Ojansuu, kielitieteilijä
 Rudolf Koivu, taiteilija
 Niilo Ikola, professori, kielitieteilijä
 Kaarlo Sarkia, runoilija ja esteettikko
 Lauri Ahlgrén, taiteilija, heraldikko
 Emil Danielsson, taiteilija
 Gunnar Pohjola, taidemaalari
 Pertti Virtaranta, kielitieteilijä
 Pirjo Tuominen, kirjailija
 Marjatta Leppänen, laulaja ja näyttelijä
 Untamo Utrio, kirjailija
 Jouko Hohko, basisti
 Marko Vesterbacka, kirjailija
 Kaapo Wirtanen, taidemaalari
 Lasse Heikkilä (runoilija)
 Jaakko Löytty, laulaja
 Raija Westergård, kirjailija
 Matti Suominen, kirjailija
 Saara Suvanto, laulaja
 Hanna Ekola, laulaja, kirjailija
 Theodolinda Hahnsson, kirjailija, ensimmäinen suomeksi kirjoittanut naiskirjailija
 V. A. Haila, kirjallisuustutkija
 Pekka Vuori, taidegraafikko
 Raimo Viitala, kuvataiteilija, taidemaalari, kulttuuritoimittaja, taidekriitikko
 Marje Viitala, kuvataiteilija, taidegraafikko

Urheilu 

 Kalevi Numminen, jääkiekkoilija, valmentaja
 Mikko Esko, lentopalloilija
 Mikko Oivanen, lentopalloilija
 Ismo Mäkinen, taekwondoin
 Jenniina Halkoaho, yleisurheilija
 Johanna Halkoaho, yleisurheilija
 Mika Lehto, jääkiekkomaalivahti
 Gary Sundgren, jalkapalloilija (syntynyt Vammalassa, Ruotsin kansalainen)
 Tommi Visto, jalkapalloilija
 Juho Liuksiala, jääkiekkoilija
 Kaarina Kangasmaa, yleisurheilija
 Mikko Pukka, jääkiekkoilija
 Tuomo Mäkelä, ravivalmentaja
 Ringa Ropo, yleisurheilija
 Valtteri Pihlajamäki, jääkiekkoilija

Politiikka ja yhteiskunta 

 Marjo Anttoora, valtiosihteeri, KD
 Johannes Bäck, pappi ja evankelisen liikkeen johtomies
 O. R. Bäckman, eversti, marsalkka Mannerheimin adjutantti
 K. J. Ellilä, ministeri, kansanedustaja
 Tapio Horila, filosofian tohtori
 Taave Junnila, kansanedustaja, kokoomus
 Amanda Jokinen, Tyrvään Manta, tunnettu kansanparantaja
 Taavetti Kaunisto, jääkärimajuri
 Mikko Lahtinen, politiikan tutkija
 Allan Liuhala, journalisti, Hämeen Sanomien päätoimittaja
 J. R. Merinen, kansanedustaja, SDP
 Ilmari Nurminen, kansanedustaja, SDP
 Frans Nuupala, poliitikko, Maalaistyöväen puolueen perustaja
 Niilo Pajunen, kansanedustaja, SDP
 Kari Raivio, lastenlääkäri
 Timo Roos, kansanedustaja, SDP
 Hannes Ryömä lääkäri, kansanedustaja, ministeri, SDP
 Unto Salo, arkeologi, professori
 Arto Satonen, kansanedustaja, kokoomus
 Wäinö Selander, liikemies, kansanedustaja, Maalaisliitto
 Risto Tainio (maaherra), Hämeen läänin maaherra 1979-1994
 Anders Wanochius, teologian ja filosofian professori, Turun akatemian rehtori

Luettelot suomalaisista henkilöistä
Sastamala
Kirkkorakennusten vandalismi Ranskassa

Kirkkorakennuksiin kohdistuvaa vandalismia on Ranskassa kirjattu 2010-luvulla runsaasti. Ranskassa on noin 42 000 kirkkorakennusta. Erityisesti katolisen kirkon tilat ovat joutuneet vandalismin kohteiksi.

Vuosina 2008–2019 iskut katolisia kirkkoja ja hautausmaita vastaan nelinkertaistuivat. Vuoteen 2018 mennessä tehtiin katolisen kirkon tiloihin yli tuhat iskua vuodessa.

Ranskan pääministeri Édouard Philippe tuomitsi vandaali-iskut helmikuussa 2019.

Tapauksia 
Vuonna 2016 pidätettiin kolme radikaali-islamiin kääntynyttä naista, joiden suunnitelmana oli polttaa Pariisin Notre-​Damen katedraali. Välineinä heillä oli kuusi kanisterillista bensiiniä, jotka löydettiin heidän autostaan katedraalin lähistöltä.

Helmikuun 2019 alussa Nîmes’n Notre-Dame-des-enfants-kirkkoon tunkeutuneet vandaalit piirsivät ulosteella ristin kirkon seinään ja kiinnittivät siihen ehtoollistarvikkeita.

17. maaliskuuta 2019 Pariisin toiseksi suurimman kirkon Saint-Sulpicen ovi sytytettiin palamaan. Kirkon sisätilat ja siellä olleet taideteokset kärsivät palosta aiheutuneesta tuhkasta vaurioita.

9. marraskuuta 2019 tunkeuduttiin Charente-Maritimen departementissa Tonnay-Charentessä sijaitsevaan Saint-Etiennen kirkkoon, mistä varastettiin monstranssi, minkä lisäksi tabernaakkeli rikottiin ja risti käännettiin ylösalaisin.

18. heinäkuuta 2020 Nantesin katedraalin urut tuhoituivat täysin palossa, jota epäillään tahallaan sytytetyksi.

Syyt 
Esprit-lehden päätoimittaja Jean-Louis Schlegelin mukaan kirkkojen vandalismin taustalla on todennäköisesti useissa tapauksissa ammattivarkaiden toimintaa. Varkaat tunkeutuvat kirkon tiloihin varastaakseen esimerkiksi ehtoollismaljoja, patsaita, veistoksia ja maalauksia, jotka myyvät edelleen keräilijöille. Osa tapauksista saattaa olla myös narkomaanien tekemiä huumeiden käyttöään rahoittaakseen. Tunkeutujat yrittävät mahdollisesti tiloja häpäisemällä vaikeuttaa todellisten motiiviensa paljastumista. Osassa vandalismista on luultavasti myös kyse satanistien tarkoituksellisista yrityksistä häpäistä tilat, joihin tunkeutuvat.

Juutalaisvastainen vandalismi 
Vandalismin kohteiksi ovat joutuneet enenevässä määrin myös Ranskan juutalaisten pyhät rakennukset, monumentit ja hautausmaat. Ranskalaiset piispat ovat osoittaneet solidaarisuutta maan juutalaisia kohtaan.

Katso myös 
 Normandian veitsi-isku 2016
 Pariisin Notre-Damen katedraalin tulipalo 2019

Lähteet

Aiheesta muualla
 Est-il vrai que 875 églises ont été vandalisées en France en un an ? Liberation 18.4.2020 

Kristinusko Ranskassa
Kristittyjen vainot
Savitaipaleen lukio

Savitaipaleen lukio on Etelä-Karjalan Savitaipaleen kunnassa toimiva yleissivistävä lukio. Se toimii samassa koulukeskuksessa kunnan yhtenäiskoulun (Europaeuksen koulu) kanssa. 

Lukio on tarjonnut oppilailleen runsaasti erilaisia valinnaiskursseja, esimerkiksi tennistä. Lukiolaisten käyttöön on tarjottu kannettavat tietokoneet ja heille on järjestetty ilmaiset koulukyydit. Järjestelyllä on houkuteltu opiskelijoita esimerkiksi Kouvolan Valkealan pitäjän alueelta.

Vuonna 2018 Savitaipaleen lukiossa opiskeli 93 lukiolaista. Marraskuussa 2020 uutisoitiin, että puolet lukion reilusta sadasta oppilasta oli tuolloin ulkopaikkakuntalaisia. Kotikunnan ohella lukiolaisia saapuu Savitaipaleelle Kouvolasta, Taipalsaarelta, Mikkelistä, Lemiltä ja Lappeenrannasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Savitaipaleen lukio (opintopolku.fi)
Savitaipaleen lukio 30 sekunnissa (youtube.com)

Savitaipaleen rakennukset ja rakennelmat
Suomen lukiot
Knut Alfred Stadius

Knut Alfred Stadius (23. tammikuuta 1840 Sortavala  – 10. syyskuuta 1900 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka toimi Yleisen revisionioikeuden  ylikomissaarina.  

Stadiuksen vanhemmat olivat kihlakunnan tuomari Otto Gustaf Stadius ja Johanna Helena Lovisa Tawaststjerna ja puoliso vuodesta 1866 Julia Tavaststjerna. Kirjailija, kansanopiston johtaja ja raittiusmies Uno Stadius oli heidän poikansa. Knut Alfred Stadiuksen ylioppilastodistuksen allekirjoitti Arvid Frithiof Nordqvist, tuomarintutkinnon hän suoritti 1861 ja sai varatuomarin arvon 1864. Stadius toimi senaatin esittelijäsihteerinä useissa eri toimituskunnissa 1885–1897 ja Yleisen revisionioikeuden ylijohtajana vuodesta 1897 kuolemaansa saakka. Valtioneuvoksen arvon hän sai vuonna 1896.

Lähteet

Suomalaiset virkamiehet
Valtionlaitosten johtajat
Suomalaiset tuomarit
Vuonna 1840 syntyneet
Vuonna 1900 kuolleet
Nia Chailin

Nia Chailin (s. 1984) on helsinkiläinen poplaulaja, jonka debyyttialbumi Victorious julkaistiin 17. joulukuuta 2021.

Victorious-albumi sisältää singlet Circles In The Sand, I’m Everything, The One, Victorious, Queen, Prisoner, Lights On ja Eternal. 

Nia Chailin julkaisi 17.9.2021 musiikkivideon ”Victorious”, joka kuvattiin Marrakechissa.

Vuosina 2009-2012 Chailin opiskeli laulua ja  musiikkia Pariisissa Ranskassa ja esiintyi useissa yökerhoissa. Vuonna 2014 hänet valittiin ensimmäisenä suomalaisena New York Film Academyyn opiskelemaan laulamista, esiintymistä ja tanssimista. 

Ura alkoi jo 8-vuotiaana YLE:n musiikki-animaatioproduktioissa. Nia on tiennyt siitä asti tähtäävänsä kansainväliselle musiikkiuralle.

Myöhemmin hän on keikkaillut Pikku G:n Suomen kiertueella ollessaan mukana mm. biisissä ’Kylki Kyljessä’.

Hänen esikuvia ovat Beyoncé, Shakira, Madonna, Christina Aguilera ja Britney Spears.

Lähteet

Suomalaiset laulajat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt