joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ellida Erling

Ellida Erling (10. joulukuuta 1869 Kurikka – 25. heinäkuuta 1952 Kurikka) oli suomalainen suomen ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Ellida Erlingin isä Wilhelm Erling muutti Himangalta ensin Jalasjärvelle ja sitten Kurikkaan. Wilhelm Erling perusti aluksi kaupan Kurikan Kankaankylään mutta osti sitten myöhemmin Yli-Kurikan talon. Ellidan perheen kotikieli oli ruotsi ja hän oppi vasta pitkien ponnistelujen jälkeen suomen kielen. Ellida aui isänsä ja myöhemmin veljensä omistamassa Yli-Kurikan talossa ja toimi muun muassa pyhäkoulunopettajana.

Ellida Erling julkaisi esikoisteoksensa vuonna 1916 ja hän kirjoitti sitten seuraavan 30 vuoden aikana useita uskonnollissävyisiä romaaneita. Hän kirjoitti myös runoja, kertomuksia ja novelleja pääasiassa uskonnollisiin aikakauslehtiin.

Teoksia 
 Tre dagar under påsklovet ; förf. Ellida Erling. Anna och Rosa, Hugo Simonsson. Dialoger / FSN , Första serien I.             Finlands Svenska Nykterhetsförbund, Helsingfors 1908
 Kalle Krigsman ; av Ellida. Hoppets Härs bibliotek I; 2.          Finlands Svenska Nykterhetsförbund, Helsingfors 1908   
 Menneitä kevätaikoja.      Suomen luth. evank.-yhdistys, Lahti 1916
 Hanna-sisko.            Suomen luth. evank.-yhdistys, Oulunkylä 1919 
 Kotipoluilla.          Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1921
 Tunturit.      Gummerus 1924
 Kätkettyjä teitä.        Gummerus 1925
 Kunnian kukkuloille : kertomus.       Gummerus 1927
 Vanhan talon aarre.       Gummerus 1927
 Työtoverit.       Gummerus 1928
 Toisen kodissa.       Gummerus 1929
 Leppämäen tytöt : perhekuvaus isoisän ajoilta.           Gummerus 1930
 Talviteillä ja kesäisillä kentillä.       Gummerus 1931
 Myötä- ja vastoinkäymisessä.      Gummerus 1932
 Maan vaeltajat.       Gummerus 1933
 Vastatuuleen.      Gummerus 1934
 Kun puuttui leipää y.m. kertomuksia lapsille.         Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1936
 Luokan etevin oppilas y.m. kertomuksia lapsille.           Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1936 
 Hyvänä ja pahana päivänä : kuvaus menneeltä vuosisadalta.           Tekijä, Helsinki 1937
 Seuraan sinua ....         Kuva ja sana, Helsinki 1946
 Sisarukset rakastuvat : romaani.         Kuva ja sana, Helsinki 1948

Lähteet 
 
 Into Järvinen : Ellida Erling (Porstua-sivusto)

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1869 syntyneet
Vuonna 1952 kuolleet
Klikkaa mua

Klikkaa mua on Johanna Vuoksenmaan ohjaama suomalainen draamasarja, jota esitettiin MTV3-kanavalla vuosina 2011–2014. Sarjan kertoo eronneiden ja yksinelävien parin etsinnästä internetin avulla.

Sarjan ensimmäinen tuotantokausi alkoi syyskuussa 2011 ja päättyi saman vuoden marraskuussa. MTV uutisoi 9. elokuuta 2012 sarjan jatkuvan toiselle tuotantokaudella. Uuden kauden kuvaukset alkoivat maaliskuussa 2013 ja kauden esittäminen alkoi televisiosta 13. maaliskuuta 2014. Sarjan molemmat kaudet on julkaistu myös DVD:llä. Toinen kausi julkaistiin DVD:llä 12. marraskuuta 2014.

SVT alkaa esittämään Ruotsissa vuonna 2020 Dejta-nimistä sarjaa, joka pohjautuu vapaasti Klikkaa mua -sarjan käsikirjoitukseen. Sarjan formaattioikeudet oli myyty ruotsalaiselle tuotantoyhtiölle jo vuonna 2014.

Juoni 

Sarjan päähenkilö on nelikymppinen Ella, jolla on yhteensä kolme lasta kahden eri miehen kanssa. Ella on työssään sisustussuunnittelijana ja juontajana Suuntana koti -televisiosarjassa niin kiireinen, ettei ehdi tutustua saati ihastua uusiin ihmisiin. Hän päättää ystävänsä kehotuksesta luoda oman nettideittailuprofiilin Click Me -palveluun ja tutustuu sitä kautta mitä erilaisimpiin miehiin.

Sarjassa seurataan myös Ellan ystävien lastentarhaopettaja Tiian ja maanmittauslaitokselle työskentelevän Inarin elämää. Toisella tuotantokaudella seurattiin paljon myös Ellan hyvän ystävän ja alivuokralaisen Eeron tutustumista Click Me-palvelun kautta erilaisiin naisiin.

Rooleissa

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ohjelman kotisivut
 
 

Suomalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Golda Apache

Golda Apache (4. kesäkuuta 1997 – 1. toukokuuta 2020) oli suomalainen shetlanninponiori. Se on Suomen kaikkien aikojen menestynein raviponi.

Golda Apachea valmensivat ja ohjastivat Juha, Liisa ja Sanni Ihamuotila. Se lopetti kilpailu-uransa lokakuussa 2011. Golda Apache on kantakirjattu siitosori, ja sillä on yli 100 varsaa.

Saavutuksia 
Godla Apache saavutti ensimmäisenä A-kategorian (säkäkorkeus alle 107 cm) ponina maailmassa alle kahden minuutin kilometriajan. Ennätysjuoksu tapahtui Oulun Äimäraution raviradalla vuonna 2007. Golda Apachen ravasi kilpailussa ajan 1.59,3 autolähetyksellä 1 100 metrin matkalla. 

Golda Apache voitti A-kategorian ponien suomenmestaruuden seitsemän kertaa sekä monté-suomenmestaruuden viidesti. Ponien kuningastittelin se saavutti Ponikuninkuusraveissa 2005, 2006, 2007 ja 2011. Lisäksi se voitti Tukholman Elitloppet-raveissa kilpaillun ponien Mini-Elitloppetin vuosina 2009 ja 2010.

Lähteet 
Golda Apachen ravikilpailutiedot Suomen Hippoksen Heppa-järjestelmässä
Sukuposti.net

Viitteet

Aiheesta muualla 
Golda Apache Aria Stablen kotisivuilla

Suomalaiset ravurit
Tukkutalo Heinonen

Tukkutalo Heinonen Oy (puhekielessä Tukkutalo, vuoteen 2007 saakka Kala ja Maatuote) on suomalainen perheyhtiö, jonka toimiala on päivittäiselintarvikkeiden toimitustukkukauppa. Yrityksen toiminta alkoi hedelmien, vihannesten ja tuoreen kalan välityksestä Seinäjoella vuonna 1959. Yhtiö on kehittynyt vuosien saatossa monipuoliseksi HoReCa-sektorin tukkuliikkeeksi, jolla on merkittävä asema maakuntien ruokatoiminnoissa. Yhtiöllä on myös oma tuotemerkki TALON sekä Hedelmäboxi, joka on palvelukonsepti toimistoja ja kokoustiloja varten sekä Takuulla Läheltä -lähiruokakonsepti. Tukkutalon tukkutoimipisteet sijaitsevat Seinäjoella ja Jyväskylässä, jossa sijaitsee myös tuotantolaitos.   

Talon Salaattiateriat (Talon) brändillä valmistetaan ja markkinoidaan Takeaway ja - eines ruokia päivittäistavarakaupoille ja Horeca-sektorille.  

Tukkutalo on valtakunnallisen Patu-Suomen Palvelutukkurit Oy:n perustajaosakas. Patu-Palvelutukkurit on suurkeittiöitä palveleva tukkukauppaketju. Palvelutukkureita pidetään yhtenä viidestä valtakunnallisesta päätukusta.

Yhtiön toiminnot on sertifioitu ISO 9001 -laatustandardilla vuonna 2011. Tukkutalo valittiin Kauppalehden vuoden 2004 Maakunnan menestyjäksi. Yhtiölle valmistui vuonna 2009 uusi HoReCa- varasto- ja logistiikkaterminaali Seinäjoelle.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yrityksen kotisivut
Tukkutalo Kauppalehdessä

Seinäjokelaiset yritykset
Tukkukaupat
Elintarvikekaupat
Indy Lights

Firestone Indy Lights on Amerikassa ajettava autourheilusarja, joka on osa IndyCar-tapahtumaa. Sarja perustettiin vuonna 1986 American Racing Series nimellä. Vuosina 1991-2001 sarjan nimi oli Dayton Indy Lights. Vuosina 2002-2009 sarja oli osa IRL-sarjaa. Vuodesta 2010 lähtien sarjan nimeksi on vakiintunut Firestone Indy Lights. Sarjassa kilpailee nykyään 12 tallia ja 35 kuljettajaa.

Mestarit

Lähteet

Formula-sarjat
Tykkivene

Tykkivene on laivastojen alustyyppi, joka on suunniteltu kuljettamaan yhtä tai useampaa tykkiä rannikkokohteiden tuhoamiseksi eikä varsinaisiin laivastojen välisiin taisteluihin tai joukkojensiirtoihin.

Historia 
Purjelaivojen aikakaudella tykkivene oli tyypillisesti pienehkö, yhdellä keulaan asennetulla tai parilla kolmella tykillä varustettu alus. Alukset olivat yleensä yksi- tai kaksimastoisia tai jopa vain airoin varustettuja. Alustyypin etuna oli pääsy mataliin vaikeakulkuisiin paikkoihin, ja toisaalta ne oli varustettu jopa 32 naulan tehokkaalla tykillä. Alukset olivat myös nopeita ja helppoja valmistaa. 

1700-luvulla Suomen vesillä käytetty, Fredrik af Chapmanin suunnittelema tykkivene (tykkipursi) oli 67 jalkaa pitkä, soudettava ja kuusitykkinen. Kaksi isompaa tykkiä oli sijoitettu keulaan ja perään, neljä pienempää puolestaan keulasta ja perästä paapuurin ja tyyrpuurin sektoreihin ampuviksi. Saman aikakauden pienemmässä tykkijollassa oli yksi eteenpäin suunnattu tykki.

Varhaisimmat höyrykoneilla varustetut tykkiveneet olivat siipirataskäyttöisiä. Ensimmäinen potkurikäyttöinen tykkivene oli Kielissä Conradin telakalla vuonna 1849 Schleswig-Holsteinin laivastolle rakennettu, uppoumaltaan 120-tonninen Von der Tann. Sitä käytettiin sodassa vuosina 1848-1851.

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

Laivatyypit
Pihlajan-katajanruoste

Pihlajan-katajanruoste eli pihlajansarviruoste eli katajanpihlajaruoste (Gymnosporangium cornutum) on ruostesieniin kuuluva itiöemää tekemätön sieni, jolla on kaksi isäntäkasvia. Lajista on käytetty myös suomenkielisiä nimiä katajanpihlajaruoste ja pihlajansarviruoste. Suomesta tunnetaan myös orapihlajaa ja omenaa väli-isäntänään pitäviä katajanruosteita. 

Laji siirtyy katajasta pihlajaan ja takaisin eri vaiheissaan. Katajassa sillä on talvi-itiöitä sekä kesäitiöitä. Pihlajassa sillä on kuromapulloja sekä helmi-itiöitä. Yleisesti ottaen isäntäkasvit selviytyvät hyvin näistä sienistä. Pihlajalle se aiheuttaa yleensä lehtiin erilaisia vaurioita, joista helmi-itiö on piikikkäänä helpohko tunnistaa. Kataja voi kellastua huomattavastikin, mutta harvoin tappaa kasvia.

Sen näkee keväällä katajanoksilla hyytelömäisinä muodostumina, josta itiöt leviävät tuulen mukana pihlajanlehdille. Niillä syntyvissä pahkasarvissa kehittyvät itiöt siirtyvät vuorostaan katajalle, jonka kuorikerrokseen ne muodostavat monivuotisen sienirihmaston.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Luopioisten kasvisto: Pihlajan-katajanruoste (Gymnosporangium cornutum)
UniProt, Taxonomy: Gymnosporangium cornutum 
Plant Parasites of Europe: Gymnosporangium cornutum 

Ruostesienet
Metsätuhot
Telesphore Placidus Toppo

Telesphore Placidus Toppo (s. 15. lokakuuta 1939) on intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihki papiksi Franz von Streng 3. toukokuuta 1969, ja hänet nimitettiin Dumkan hiippakunnan piispaksi 8. kesäkuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pius Kerketta, jota avustivat Leo Tigga ja Joseph Robert Rodericks.

Toppo sai 8. marraskuuta 1984 nimityksen Ranchin arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 7. elokuuta 1985 hänestä tuli sen arkkipiispa. Hänet valittiin kardinaaliksi 21. lokakuuta 2003, jolloin hän sai nimityksen Sacro Cuore di Gesù agonizzante a Vitinian kardinaalipapiksi. Hän osallistui vuoden 2005 konklaaviin.

Toppo suoritti opintonsa Ranchin St. Xavier's Collegessa, Rooman Paavillisessa Urbaniana-yliopistossa (teologian lisensiaatti) ja Ranchin yliopistossa (maisterinarvo historiassa).

Lähteet 

Intialaiset kardinaalit
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Anastácio Cahango

Anastácio Cahango (s. 3. kesäkuuta 1937) on angolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 3. heinäkuuta 1977 ja nimitettiin Luandan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Thignican titulaaripiispaksi 17. tammikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. toukokuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi Alexandre do Nascimento, jota avustivat Aldo Cavalli ja Pedro Luís Guido Scarpa.

Lähteet 

Angolalaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Bolšoi-areena

Bolšoi-areena () on vuonna 2012 valmistunut monikäyttöareena Sotšin Adlerissa Venäjällä. Sen pääkäyttäjänä toimii KHL-joukkue HK Sotsi. Areenalla järjestettiin vuoden 2014 talviolympialaisten jääkiekko-ottelut yhdessä Šaiba Arenan kanssa. Ennen olympiaturnausta areenalla pelattiin alle 18-vuotiaiden jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut.

Bolšoi-areenan rakentaminen maksoi noin 130 miljoonaa euroa. Sen katossa on 38 000 led-valoa, joilla areenan ulkopuolesta voi tehdä suuren värinäytön.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Esittely sochi2014.com -sivustolla 

Sotši
Talviolympialaiset 2014
Venäjän jäähallit
Neurofysiologia

Neurofysiologia on osasto neurotieteessä ja fysiologiassa, joka sisältää hermoston toiminnan. Neurofysiologinen tutkimus pyrkii selvittämään sen, miten hermosolut viestivät yhdisteiden ja synapsien kanssa.

Neurofysiologisia tutkimuksia ovat muun muassa aivosähkökäyrä, elektroneurografia, elektroneuromyografia, SSR, VEP, SEP, fMRT ja transkraniaalinen magneettistimulaatio.
62 (luku)

62 (kuusikymmentäkaksi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 61 ja seuraa luku 63.

Matematiikassa 
 62 on puolialkuluku ja siten yhdistetty luku.
 62 voidaan ilmaista kolmen neliöluvun summana kahdella tavalla: 72 + 32 + 22 tai 62 + 52 + 12.
 62 voidaan ilmaista kolmen kuutioluvun summana: 33 + 33 + 23.
 62 kuuluu lukujonoon, joka saadaan aloittamalla luvusta 1 ja laskemalla toistuvasti yhteen jonon kaikkien edeltävien jäsenten numerot kymmenjärjestelmässä: 1, 1, 2, 4, 8, 16, 23, 28, 38, 49, 62, …

Luonnontieteissä 
 62 on samariumin järjestysluku jaksollisessa järjestelmässä.
 Nikkeli-62 on nikkelin vakaa isotooppi.

Muualla 
 62 on Indonesian kansainvälinen suuntanumero.
 Kantatie 62 kulkee Mikkelin ja Imatran välillä.

Lähteet 

Luonnolliset luvut
Uskonnoton kasvatus

Uskonnoton kasvatus viittaa sekulaariin tai ateistiseen kasvatukseen.

Suomessa 

Suomessa lasten päivähoidossa annetaan uskontokasvatusta tai elämänkatsomustietokasvatusta. Kasvatuksessa on kunnioitettava lapsen huoltajien vakaumusta. Perustuslain 11 § turvaamaa oikeutta ajatuksenvapauteen käyttää esiopetusikäisten kohdalla huoltaja, joka valitsee joko uskontokasvatuksen tai elämänkatsomustietokasvatuksen. 

Suomen perustuslain 11 §:n 2 momentin perusteella ketään ei voida velvoittaa osallistumaan vakaumuksensa vastaisesti uskonnon harjoittamiseen. Tämän perusteella koulun oppilasta ei voida velvoittaa osallistumaan jumalanpalvelukseen, uskonnolliseen päivänavaukseen tai muuhun uskonnolliseen tilaisuuteen. Nykyinen käytäntö on, että oppilaan huoltaja ilmoittaa, jos oppilas ei osallistu uskonnon harjoittamiseen. Ilmoituksen voi tehdä kertaluontoisesti esimerkiksi kouluun ilmoittauduttaessa tai tapauskohtaisesti. Ilmoituksen jälkeen koulun on huolehdittava siitä, että oppilas ei osallistu kyseisiin tilaisuuksiin. Koululla on vastuu oppilaan turvallisuudesta myös silloin, kun oppilas ei osallistu koulun järjestämään uskonnolliseen tilaisuuteen. Koulu järjestää oppilaalle tilaisuuden ajaksi muuta toimintaa. Lukiossa ilmoituksen tekee oppilas itse.

Suomessa uskontokuntiin kuulumattomia koululaisia on kaikista oppilaista noin 10–15 prosenttia. Elämänkatsomustietoa opiskelevien määrä oli vuonna 2008 3 prosenttia kaikista Suomen koululaisista.

Suomessa perustettiin vuonna 1990 uskonnottomien nuorten aikuistumisleirejä järjestämään Prometheus-leirin tuki ry. Leiri käydään yleensä kahdeksannen tai yhdeksännen luokan jälkeen, 14–15-vuotiaana. Nimensä Prometheus-leiri on saanut kreikkalaisen jumaltaruston Prometheus-titaanilta, joka varasti tulen jumalilta ja antoi sen ihmisille. Leirin tavoitteena on rohkaista nuoria pohtimaan asioita, hahmottamaan ja kehittämään omaa elämänkatsomustaan, kunnioittamaan itseään ja muita sekä ottamaan vastuun itsestään ja maailmasta.

Katso myös 

 Elämänkatsomustieto
 Kirkon ja valtion ero
 Uskonnottomuus
 Uskonnoton etiikka
 Uskonnoton tapakulttuuri

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Atheistparents.org. 

Kasvatus
Uskonnottomuus
Pako helvetistä

Pako helvetistä (engl. Fools’ Parade) on vuonna 1971 kuvattu draamaelokuva, joka perustuu Davis Grubbin romaaniin. Elokuvan pääosissa nähdään James Stewart, George Kennedy, Kurt Russell, Strother Martin, Anne Baxter, ja William Windom. Elokuvan on ohjannut Andrew McLaglen.

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Vuoden 1971 yhdysvaltalaiset elokuvat
Andrew V. McLaglenin ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Artturi Niemelä

Arttur (Artturi) Antero Niemelä (23. elokuuta 1923 Kemijärvi – 11. huhtikuuta 2021 Kemijärvi) oli suomalainen asutustilallinen joka oli 1970-luvun alussa Suomen Maaseudun Puolueen ja Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puolueen kansanedustajana.

Niemelän vanhemmat olivat tilallinen Johan Viljam Niemelä ja Saima Mursu. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten metsä- ja uittotöissä vuosina 1945–1951 ja oli metsätyönjohtajana muun muassa metsähallituksen ja Kemijoen uittoyhdistyksen palveluksessa 1952–1962. Vuodesta 1963 lähtien Niemelällä on ollut asutustila Kemijärven maalaiskunnassa.

Niemelä oli kansanedustajana 1970–1975 edustaen Lapin läänin vaalipiiriä. Hän oli Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustajana 7. lokakuuta 1972 saakka. SMP:n eduskuntaryhmä hajosi 8. syyskuuta 1972, kun 12 edustajaa poistui eduskuntaryhmän kokouksesta Veikko Vennamon ilmoitettua Mauno Kurpan ja Heikki Kainulaisen erotetuksi puoluehallituksen päätöksellä eduskuntaryhmästä sekä Lauri Linnan ja Artturi Niemelän pidätetyksi ryhmän työskentelystä määräajaksi. Kun tämä menettely ei onnistunut Artturi Niemelän kohdalla, Vennamo erotti koko Lapin piirin puolueesta. Uusi eduskuntaryhmä järjestäytyi eduskunnan istuntosalissa omaksi ryhmäkseen 24. lokakuuta 1972. Syksyn aikana Vennamo erotutti nämä henkilöt puolueesta joko puoluehallituksen päätöksellä tai erottamalla sen puolueosaston, johon kyseiset henkilöt kuuluivat. 

Niemelä toimi Suomen Maaseudun Puolueen 2. varapuheenjohtajana ja Suomen Maaseudun Puolueen Lapin piirin puheenjohtajana. SMP:n hajoamisen jälkeen hän toimi Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puolueen puheenjohtajana ja sittemmin 2. puheenjohtajana. Niemelä oli Kemijärven maalaiskunnan kunnanvaltuuston ja Kemijärven kaupunginvaltuuston jäsen. Hän oli jäsenenä myös Kehitysalueiden neuvottelukunnassa ja Yleisradion hallintoneuvostossa.

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta

Kansanedustajat
Suomen maaseudun puolueen poliitikot
Suomen kansan yhtenäisyyden puolueen poliitikot
Suomalaisten puolueiden puheenjohtajat
Kemijärven kaupunginvaltuutetut
Kemijärven maalaiskunnan kunnanvaltuutetut
Lapin vaalipiiri
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Gettysburg

Gettysburg on kunta (borough Yhdysvalloissa Adamsin piirikunnassa Pennsylvaniassa, ja se on myös piirikuntansa hallintopaikka. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 7 620, joista alle 18-vuotiaita on 13 prosenttia.

Seutu on matkailijoiden suosiossa erityisesti siksi, että sen lähellä käytiin Gettysburgin taistelu. Kaupungissa on myös oppilaitos Lutheran Theological Seminary, joka on perustettu 1826, sekä Gettysburg College (alun perin Pennsylvania College), jonka toiminta alkoi 1832, ja Harrisburg Area Community College.

Lähteet

Aiheesta muualla

Gettysburgin kaupungin sivusto 

Pennsylvanian kunnat
Once in a While

”Once in a While” on yhdysvaltalainen musiikkikappale vuodelta 1937. Musiikin teki säveltäjä-viulisti Michael Edwards ja sanoituksen itävaltalaissyntyinen Bud Green, jonka aiempiin hitteihin kuului Ray Hendersonin ja B. G. DeSylvan kanssa tehty ”Alabamy Bound”. Edwardsin muista sävellyksistä yksikään ei ole saavuttanut samanlaista suosiota kuin ”Once in a While”, ja häntä onkin kutsuttu ”täydelliseksi esimerkiksi yhden hitin säveltäjästä”.

Tommy Dorseyn ja Horace Heidtin orkesterit nostivat kappaleen Yhdysvaltojen listalle sen ilmestymisvuonna. Heidtin versio nousi parhaimmillaan listakakkoseksi ja Dorseyn nauhoitus pysyi ensimmäisellä sijalla yhteensä 14 viikon ajan. Myöhemmin listoille nousivat kappaleella vielä Louis Armstrong (1938), Patti Page (1952) sekä doo-wop-yhtye The Chimes (1961). The Chimesin nauhoitus julkaistiin nimellä ”Once in Awhile”. Kappaleen ovat nauhoittaneet myös muun muassa Nat King Cole, John Coltrane ja Dizzy Gillespie.

Lähteet 

Vuoden 1937 kappaleet
Jazzstandardit
Kilden

Kilden (Lähde) on teatteri- ja konserttitalo Odderøyalla Kristiansandissa. Talon johtaja on Bentein Baardson.

Selskapet 
Kildenin rakennutti ja sen omistaa Kilden teater- og konserthus for Sørlandet IKS -yhdistys, jonka muodostavat Kristiansandin kunta (80 %) ja Länsi-Agderin lääni (20 %). Norjan valtio osallistui rakennuksen rahoitukseen ja vastaa 70 prosentista sen käyttömenoista.. Yhdistys perustettiin 2003 ja sen nimi päätettiin 2006. Talon toiminnasta vastaa Selskapet Kilden Drift AS skal.

Rakennus 
Kildenin rakennustyöt aloitettiin 2007, ja kruununprinsessa Mette-Marit laski sen peruskiven 2009. Viralliset avajaiset järjestettiin 6. tammikuuta 2012.

Kildenin arkkitehtisuunnittelusta vastasi suomalainen Arkkitehtitoimisto ALA ja sen pääurakoitsijana toimi AF Gruppen. Rakennuksen kokonaispinta-ala on 16 000 neliömetriä ja tilavuus 128 000 kuutiometriä. Sen hinta oli 139 miljoonaa euroa.

ALA Architects valittiin rakennuksen suunnittelijaksi kilpailun kautta. He voittivat suunnitelmalla, jonka nimi oli Tutu. Kun päättäjät ymmärsivät sanan merkityksen (balettitanssijan hame), rakennus sai uuden nimen Kilde (lähde). Teatterisalin istuimista tuli punaiset rakennuttajan ja käyttäjien edustajien päätöksellä.

Kilden palkittiin Suomessa vuoden 2011 teräsrakenteena, perusteluina olivat mm. eri materiaalien (teräs, puu ja kivi) innovatiivinen yhdistäminen. Kildenin runkourakoitsija oli Ruukki Construction, joka vastasi teräsrakenteiden detaljisuunnittelusta, valmistuksesta ja asennuksesta.

Salit 
Rakennuksessa on neljä salia:
Konserttisali – 1 185 istumapaikkaa; sali on kenkälaatikkomallia
Teatteri ja oopperasali – 708 istumapaikkaa, orkesterisyvennyksessä tilaa 70 muusikolle
Multisali – 234 istumapaikkaa tai 400 seisomapaikkaa; sali on musta ja tarkoitettu harrastelijoille ja koululaisille teatterin, tanssin ja musiikin tekemiseen.
Studionäyttämö – 150 istumapaikkaa

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kildenin kotisivu  

Kristiansand
Konserttitalot
Norjan rakennukset ja rakennelmat
Vuoden teräsrakenne
Roberto Amadei

Roberto Amadei (13. helmikuuta 1933 – 29. joulukuuta 2009) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bergamon hiippakuntaan 16. maaliskuuta 1957 ja nimitettiin Savona-Nolin hiippakunnan piispaksi 21. huhtikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giulio Oggioni, jota avustivat Clemente Gaddi ja Angelo Paravisi.

Amadei jäi eläkkeelle 22. tammikuuta 2009 ja kuoli alle vuotta myöhemmin.

Lähteet 

Italialaiset piispat
Katoliset piispat
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
George Dodo

George Dodo (s. 17. huhtikuuta 1956) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. kesäkuuta 1983 ja nimitettiin Zarian hiippakunnan piispaksi 5. joulukuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. maaliskuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Osvaldo Padilla, jota avustivat Peter Yariyok Jatau ja Ignatius Ayau Kaigama.

Lähteet 

Nigerialaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Downtown Flyers

Downtown Flyers on Streetwalkers-yhtyeen  Englannissa tehty esikoisalbumi vuodelta 1975. Levy on yhtyeen itsensä tuottama ja se on ilmestynyt Phonogram-yhtiön Vertigo-levymerkillä.

Albumin on äänittänyt Denis Weinreich Scorpio Sound -studiolla. Kappaleet 1, 2, 3, 5 ja 9 on miksannut uudelleen Ray Hendriksen.

Levykannen valokuvista on vastannut Campus ja suunnittelusta ja kuvasta Michael Farrell. Levykannen on valmistanut Howards Printers (Slough) Ltd., Englanti. LP-levyssä on avautuvat kannet ja sisäpuolelle on painettu kappaleiden sanat ja seitsemän yhtyekuvaa. Etukannen kuva jatkuu takapuolella. Vinyylilevyn sijoitus paikalleen tapahtuu keskitaitteen kautta eikä sivusta kuten tavallista.

Kiitoksissa on mainittu Michael Alfandary yhtiöstä Mole Valley Management, Harvey Baker ja Spot (alias the Invisible Man).

Streetwalkers-yhtyeen seuraava albumi oli nimeltään Red Card.

Kappaleet 

Kappaleet ovat Streetwalkers-yhtyeen jäsenten Roger Chapman ja Charlie Whitney tekemiä, ellei suluissa ole toisin mainittu.

 Sivu 1

 Downtown Flyers (Chapman / Tench)
 Toenail Draggin'
 Raingame
 Miller
 Crawfish (Wiseman / Wise)

 Julkaisijat: 1. United Artists Music Ltd. / M.S.; 2, 3, 4. United Artists Music Ltd.; 5. Carlin Music Corp.

 Sivu 2

 Walking on Waters
 Gypsy Moon
 Burn It Down
 Ace o' Spades

 Julkaisija: 1-4. United Artists Music Ltd.

Lainakappale "Crawfish" on kuultu aiemmin Elvis Presleyn tähdittämässä elokuvassa.

LP-levyn etiketissä avauskappaleen nimi on muodossa "Downtown Fliers".

Single 

Albumilta on julkaistu single Raingame / "Miller" (Vertigo 6059 130).

Kokoonpano 

Streetwalkers:

 Roger Chapman – laulu, lyömäsoittimet, huuliharppu
 Charlie Whitney – sähkö-, akustinen ja slide-kitara
 Bob Tench – laulu, sähkö- ja akustinen kitara
 Jonathan Plotel – basso, taustalaulu
 Nicko – rummut, lyömäsoittimet

sekä:

 Poli Palmer – syntetisaattori kappaleilla 4, 5 ja 8
 Max Middleton – kosketinsoittimet kappaleilla 6 ja 7
 Pete Wingfield – kosketinsoittimet kappaleella 8

Bob Tench on levyllä mukana A&M Records Ltd:n suosiollisella luvalla. Hän on aikaisemmin tehnyt yhteistyötä Jeff Beckin kanssa kuten myös vieraileva muusikko Max Middleton.

Roger Chapman ja Charlie Whitney ovat vaikuttaneet aikaisemmin Family-yhtyeessä ja olleet mukana albumilla nimeltä Streetwalkers, jolla ei kuitenkaan ole muuta tekemistä tässä tarkastellun yhtyeen kanssa. Myös Poli Palmer oli mukana Familyssä.

Lähteet ja viitteet 

 Streetwalkers LP-levy Downtown Flyers (Vertigo 6360 123) 1975
 
 

Vuoden 1975 albumit
Vuoden 1975 esikoisalbumit
Brittiläiset rockalbumit
Jill Abramson

Jill Ellen Abramson (s. 19. maaliskuuta 1954 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen toimittaja. 

Abramson oli New York Timesin päätoimittaja syyskuusta 2011 toukokuuhun 2014. Hänet irtisanottiin yllättäen ja hänen seuraajakseen tuli Dean Baquet. Hän oli tehtävässä ensimmäinen nainen lehden koko historian aikana.

Abramson aloitti jo opiskeluaikana Timessa (1973–1976). Sen jälkeen hän työskenteli The American Lawyerissa (1977–1986). The Wall Street Journalissa hän työskenteli vuosina 1988–1997 ja vuodesta 1997 New York Timesissa.

Abramsonin tuore kirja Merchants of Truth: The Business of News and the Fight for Facts aiheutti kohun, kun sen ennakkokappaleissa oli runsaasti muiden kirjoittajien tekstiä ilman lähdemainintaa. Ongelmat korjattiin ennen kirjan myyntiin menoa, mutta kohu ei laantunut. Nuoren polven yhdysvaltalaisjournalistit ovat pitäneet Abramsonia esikuvana, ja tapaus iskee kolhun tähän kuvaan. Valmis kirja on kuitenkin saanut myönteisen vastaanoton muun muassa Guardianissa ja Washington Postissa.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset päätoimittajat
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Jessica Tuck

Jessica Ines Tuck (s. 19. helmikuuta 1963 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Ura 
Jessica Tuck esiintyi saippuasarjassa One Life to Live vuosina 1988–1992. Hän vieraillut sarjassa myöhemminkin. Vuonna 1992 hän sai roolistaan Daytime Emmy -ehdokkuuden. Tuck on sittemmin näytellyt useissa televisiosarjoissa kuten Sunset Beach ja Päivien viemää. Hän on esiintynyt elokuvissa Batman Forever, High School Musical 2 ja Secretary.

Tuck esitti Gilliania sarjassa Amyn lailla vuosina 1999–2005. Tuck alkoi näytellä vampyyri Nania sarjassa True Blood vuonna 2008. Hänen roolinsa oli aluksi pieni, mutta kuului sarjan neljännellä tuotantokaudella sarjan päähenkilöihin. 

Tuck on Plymouth Theatre Companyn perustajajäsen. Hän toimii myös Power House Theatre -teatterissa Santa Monicassa. Hän pitää Powerhousessa Spark Rose -nimistä tarinankerrontailtaa.

Yksityiselämä 
Jessica Tuck on opiskellut Yalen yliopistossa psykologiaa. Hän on naimisissa liikemies Robbie Koseffin kanssa. Parilla on vuonna 2003 syntynyt tytär Samara Barnes Hallam Koseff.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 HBO - True Blood Cast - Jessica Tuck 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Hänen Majesteettinsa henkilökohtainen kasakkasaattue

Hänen keisarillisen majesteettinsa oma saattue (), länsimaissa usein nimellä Hänen keisarillisen majesteettinsa henkilökohtainen kasakkasaattue, oli Venäjän keisarikunnan aikainen sotilasyksikkö, joka toimi Venäjän keisarin lähimpänä siviilipuolen ratsuin liikkuvana henkivartiostona. Rykmentin vahvuinen joukko-osasto koostui kahdesta Kubanin kasakkasotniasta ja kahdesta Terekin kasakkasotniasta. Kasakkasaattueen kunniapäällikkönä toimi itse keisari. Kysymyksessä oli hallitsijan lähin, uskotuin ja luotettavin henkivartio-osasto, joka seurasi häntä kaikkialle koti- ja ulkomaille suuntautuvilla matkoilla ja jonka sotilaista muutama nukkui joka yö hänen kulloisenkin makuuhuoneensa ovien edessä.

Kasakkasaattueen sotilaat olivat kotoisin Venäjän hallitseman Pohjois-Kaukasian kasakkayhdyskunnista, jotka olivat aikaa myöten kaukasialaistuneet kulttuuriltaan ja pukeutuivat siksi kaukasialaiseen tšerkessi-tunikaan, jonka rinnustassa kulki rivi patruunakoteloita. Rivimiehillä tunika oli punainen, upseereilla sininen. Tunika oli polviin asti ulottuva ja sen kanssa pidettiin ohutta nahkavyötä, josta riippui pitkä kaukasialainen tikari. Päähineenä oli karakul-lampaan turkiksesta valmistettu korkea kaukasialainen karvahattu papaha.

Venäjän keisarillinen kaarti
Yhtenäisyyslista

Yhtenäisyyslista  () on vasemmistososialistinen punavihreä tanskalainen puolue. Yhtenäisyyslistaa pidetään vasemmistolaisimpana kansankäräjillä edustettuina olevista puolueista.

Yhtenäisyyslista perustettiin vuonna 1989, kun Tanskan kommunistinen puolue, Sosialistinen työväenpuolue ja Vasemmistososialistinen puolue päättivät yhdistyä.

Vuoden 2011 vaaleissa Yhtenäisyyslista sai silloisen historiansa parhaan vaalituloksen saaden 6,7 % äänistä ja 12 edustajaa kansankäräjille. Puolue ei kuitenkaan noussut hallitukseen, mutta sopi hallituksen muodostaneen vasemmistoblokin kanssa tukevansa sitä budjettiäänestyksissä. Yhtenäisyyslista on toiminut myös Frederiksenin hallituksen tukipuolueena vuodesta 2019. Vuoden 2022 ennenaikaisissa kansankäräjävaaleissa puolue kärsi huomattavan tappion ja menetti neljä paikkaa.

Yhtenäisyyslistaa johtaa kollektiivisesti 25-jäseninen puoluehallitus, mutta puolue on valinnut itselleen poliittisen johtajan. Ensimmäiseksi poliittiseksi johtajaksi valittiin vuonna 2009 Johanne Schmidt-Nielsen. Hänen jälkeensä poliittisena johtajana oli Pernille Skipper 2016–2021, ja vuodesta 2021 tehtävää on hoitanut Mai Villadsen.

Vaalimenestys

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhtenäisyyslista 

Tanskalaiset puolueet
Giacomo Barabino

Giacomo Barabino (4. huhtikuuta 1928 Ceranesi – 25. toukokuuta 2016 Vallecrosia) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Giuseppe Siri 29. kesäkuuta 1952. Hän sai 16. toukokuuta 1974 nimitykset Bobbio-San Colombanon hiippakunnan vihkipiispaksi ja Rebellumin titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Siri, jota avustivat Secondo Chiocca ja Giovanni Mariani.

30. syyskuuta 1986 Barabino nimitettiin Genova-Bobbion arkkihiippakunnan vihkipiispaksi. Arkkihiippakunta syntyi Bobbio-San Colombanon hiippakunnan ja Genovan arkkihiippakunnan yhdistyttyä.

7. joulukuuta 1988 Barabino sai nimityksen Ventimiglia-San Remon hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 20. maaliskuuta 2004.

Lähteet 

Italialaiset piispat
Katoliset piispat
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Kehrääjämittari

Kehrääjämittari (Colotois pennaria) on syksyllä lentävä, suhteellisen kookas yöperhonen.

Koko ja ulkonäkö 
Mittariksi kehrääjämittari on kookas ja helposti tunnistettava, kuollutta lehteä muistuttava perhonen. Etusiivet ovat teräväkärkiset, niiden pohjaväri on punaruskea ja siipien poikki kulkee kaksi ruskeaa tummavarjosteista viirua. Ulompi poikkiviiru on lähes suora; sisempi mutkittelee jonkin verran. Keskitäplä erottuu hyvin. Tunnusomaisena tuntomerkkinä siiven kärkiosassa on valkoinen, siiven keskiosan puolelta tummavarjoinen pilkku. Takasiivet ovat koiraalla hieman ja naaraalla selvästi etusiipiä vaaleammat. Koiraan tuntosarvet ovat selvästi kaksoiskampamaiset. Siipiväli on 40–49 mm.

Lajilta tunnetaan tumma värimuoto f. obscura.

Levinneisyys ja lentoaika 
Kehrääjämittaria tavataan läntisimmästä Euroopasta Aasian poikki Japaniin saakka. Se on myös levinnyt vieraslajina Pohjois-Amerikkaan. Suomessa mittaria tavataan Oulu-Lieksa-linjan eteläpuolella. Perhonen lentää syyskuun alusta lokakuun alkupuolelle lennon huipun sijoittuessa syyskuun keskivaiheille, etelämpänä Euroopassa jopa marraskuulle saakka.

Elinympäristö ja elintavat 
Kehrääjämittari on melko yleinen, joskin Suomessa eteläpainotteinen laji, joka elää lehtimetsissä, pensaikkoisilla niityillä, puistoissa ja puutarhoissa. Perhonen on aktiivinen öisin ja lepää päivisin seinillä tai puunrungoilla. Koiraita lentää kirkkaiden valojen luokse, mutta naaras ei ilmeisesti liiku mainittavissa määrin. Toukka koteloituu maahan. Muna talvehtii.

Ravintokasvi 
Toukka syö monien eri lehtipuiden lehtiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 kuva toukasta
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
 Vlindernet 

Lovimittarit
Ruskamittari

Ruskamittari (Agriopis aurantiaria) on keltainen, loppusyksyn yöperhonen. Se lukeutuu viimeisiin ennen talvea lentäviin perhoslajeihin.

Koko ja ulkonäkö 
Koiras on keltainen, jokseenkin kookas, mutta hento perhonen. Etusiipien pohjaväri on lämpimän keltainen ja ruskehtavien pisteiden kirjomat. Siipien poikki kulkee kaksi suoraa, ruskeaa, vaihtelevasti erottuvaa poikkiviirua, joista ulompi tekee siiven etureunan puolella jyrkän porrasmaisen mutkan ulospäin. Ulomman poikkiviirun ja siiven ulkoreunan välissä on rivi epämääräisiä täpliä, jotka värimuodolla f. fasciata muodostavat yhtenäisen ruskean vyön. Siiven ulkoreuna on kaareva. Takasiivet ovat kellertävän valkoiset ja niissä erottuu kahden ruskean poikkiviirun lisäksi keskitäplä. Perhonen lepää leveässä, kolmiomaisessa asennossa. Siipiväli on 33–42 mm.

Naaras on monien loppuvuoden mittarilajien tapaan hyvin lyhytsiipinen ja lentokyvytön. Naarasperhosen ruumis ja siiventyngät ovat ruskeat ja takasuumiissa on mustia täpliä. Raajat ovat pitkät, ja niiden nivelkohdat ovat valkoiset. Naaras on noin 11 mm pitkä.

Lajilta tunnetaan harvinainen, siiviltään yksivärisen violetinruskea värimuoto f. fumipennaria.

Erikoisen ulkonäkönsä ja lentoaikansa vuoksi ruskamittarin voi sekoittaa vain läheistä sukua olevaan pakkasmittariin (Erannis defoliaria).

Levinneisyys ja lentoaika 
Ruskamittari on pääasiassa eurooppalainen laji, jonka levinneisyys ulottuu läntisestä Euroopasta Lähi-itään ja Kaukasukselle. Suomessa ruskamittaria tavataan vain eteläisessä Suomessa sekä länsirannikkoa pitkin pohjoiseen suunnilleen Vaasan korkeudelle saakka. Lajille on jonkin varran vaellustaipumusta, ja siitä onkin lisäksi muutama yksittäinen havainto pohjoisempana. Lajin yleisyys vaihtelee vuosittain huomattavan paljon. Perhoset aloittavat lennon syys-lokakuun vaihteessa ja lento jatkuu marraskuulle.

Elinympäristö ja elintavat 
Kaikenlaisissa elinympäristöissä viihtyvä laji. Koiraat lentävät öisin etsimässä puiden rungoilla odottavia naaraita. Sopivalla paikalla laji voi olla varsin runsaslukuinen. Koiras lentää valolle. Täysikasvuinen toukka koteloituu maahan. Muna talvehtii.

Ravintokasvi 
Toukka syö monia eri lehtipuita ja -pensaita.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Ruskamittari (Agriopis aurantiaria)
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
 Pherobase: Semiochemicals of Agriopis aurantiaria, the Scarce umber 
 Vlindernet 

Lovimittarit
Uinti kesäolympialaisissa 2016

Uinnissa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisissa 28:tta kertaa. Kilpailut käytiin Barran alueella Olympic Aquatics Stadiumilla, jonne mahtui yleisöön 18 000 henkilöä.

Sekä miehillä että naisilla oli 16 eri ratauintitapahtumaa ja Fort Copacabanalla uitiin myös yksi avovesiuintimatka.

Mitalistit

Miehet

Naiset 

* uivat alkuerissä.

Mitalitaulukko 
      Isäntämaa

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Uinti Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisten ja -paralympialaisten virallisilla sivuilla  

Uinti kesäolympialaisissa 2016
Taitouinti kesäolympialaisissa 2016

Taitouinnissa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisissa yhdeksättä kertaa. Kilpailut käytiin 14.–19. elokuuta Maria Lenk Aquatics Centressä, jonne mahtui yleisöön 6 500 henkilöä. Tapahtumia oli kaksi, joista kumpikin oli ainoastaan naisille. Venäjän joukkue voitti kummatkin kilpailut. Kiina sijoittui toiseksi ja Japani kolmanneksi kummassakin lajissa.

Mitalistit

Mitalitaulukko

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Taitouinti Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisten virallisilla sivuilla  

Kesäolympialaiset 2016
2016
Olympialaisissa taitouinti
Roba

Roba on suomalainen poliisisarja, jonka ensimmäinen tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla syksyllä 2012. Sarjan pääosissa on nähty muun muassa Kari Hietalahti, Aarni Kivinen, Leena Pöysti, Aku Hirviniemi, Riku Nieminen, Tiina Lymi, Mimosa Willamo ja Andrei Alén, sekä jokaisessa jaksossa lukuisia tunnettuja näyttelijöitä vierailijoina.

Sarjan nimi viittaa Helsingin Pienellä Roobertinkadulla eli ”Roballa” sijainneeseen poliisiasemaan, joka suljettiin vuonna 2012.

Sarjalle kuvattiin toinen ja kolmas tuotantokausi syksyn 2014 ja kevään 2015 aikana. Toinen tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla syys–marraskuussa 2015 ja kolmas kausi loka–joulukuussa 2016. Neljäs kausi julkaistiin C More -suoratoistopalvelussa alkukesästä 2019, ja sen esittäminen MTV3-kanavalla alkoi elokuussa 2019. Helmikuussa 2020 julkistettiin, että Roba tulee jatkumaan 5. tuotantokaudelle. Jaksot ensiesitettiin C More -suoratoistopalvelussa keväällä 2021. 

Roban neljännen kauden ohjasivat Jäppi Savolainen (4 jaksoa), Antti Heikki Pesonen (3 jaksoa) sekä Inari Niemi (3 jaksoa).

Marraskuussa 2022 kerrottiin, että sarjan kuudennen tuotantokauden kuvaukset alkavat vielä saman vuoden aikana ja uudet jaksot alkavat C Moressa vuonna 2024.

Rooleissa

Päähahmot

Sivuhahmot

Muissa rooleissa

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi

Neljäs tuotantokausi

Viides tuotantokausi

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi 

|}

Toinen tuotantokausi 

|}

Kolmas tuotantokausi 

|}

Neljäs tuotantokausi 

|}

Viides tuotantokausi 

|}

Lähteet

Huomioita

Viitteet 

Suomalaiset rikossarjat
Suomalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
MTV3:n televisio-ohjelmat
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2016

Yleisurheilussa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisissa 28:tta kertaa. Kilpailut käytiin 12.–21. elokuuta. Kävelytapahtumat pidettiin Parque do Flamengossa, maratonit Sambódromossa ja loput tapahtumat Estádio Olímpico João Havelangella, jonne mahtui 58 000 katsojaa.

Lajit ja mitalistit

Miehet

Naiset

Mitalitaulukko 

      Isäntämaa

Lähteet 
 Tulokset 
 Mitalitaulukko

Viitteet

Aiheesta muualla 
Kansainvälisen Olympiakomitean tulostietokanta

Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2016
Sulkapallo kesäolympialaisissa 2016

Sulkapallossa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisissa yhdeksättä kertaa. Kilpailut käytiin 6.–14. elokuuta Riocentro Pavilhão 4:ssä, jonne mahtuu yleisöön 6 500 henkilöä.

Mitalistit

Lähteet

Aiheesta muualla
Sulkapallo Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisten ja -paralympialaisten virallisilla sivuilla 

Kesäolympialaiset 2016
2016
Leppävalkomittari

Leppävalkomittari (Cabera pusaria) on hyvin yleinen kesän yöperhonen.

Koko ja ulkonäkö 
Leppävalkomittari on pohjaväriltään puhtaanvalkoinen, hentorakenteinen perhonen. Siipien poikki kulkee kolme harmaansävyistä, reunoiltaan epäselvää poikkiviirua. Etusiiven kaikki poikkiviirut ovat suoria eivätkä ne takasiivessäkään mutkittele. Koiraan tuntosarvet ovat tuuhean sulkamaiset.

Leppävalkomittarista tunnetaan tasaisen harmaa värimuoto f. heyeraria.

Laji muistuttaa paljon pajuvalkomittaria (Cabera exanthemalis), mutta sen saattaa sekoittaa myös muutamiin lehtimittarilajeihin.

Levinneisyys ja lentoaika 
Leppävalkomittari elää Länsi-Euroopasta Japaniin ulottuvalla alueella. Suomessa sitä tavataan pitkälle Lappiin saakka. Aikuiset perhoset ovat lennossa kesäkuun alusta elokuun alkuun. Joinakin vuosina tavattava toinen sukupolvi on hyvin vähälukuinen ja lentää syyskuuhun saakka.

Elinympäristö ja elintavat 
Leppävalkomittari on jokseenkin kaikkialla esiintyvä ja huomattavan yleinen perhonen, joka on elinpaikallaan yleensä runsas ja saattaa esiintyä jopa massoittain. Perhoset lentävät pääasiassa yöllä ja käyvät kukilla. Se lentää harvoin päivällä, mutta lähtee häirittynä helposti lentoon silloinkin. Leppävalkomittareita voi houkutella sekä valolla että syötillä. Talvehtii kotalona.

Ravintokasvi 
Toukka on monilla lehtipuilla elävä polyfagi. Erityisesti se kuitenkin elää lepillä (Alnus) ja koivuilla (Betula).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 toukka

Lovimittarit
Sara Sieppi

Sara Josefina Sieppi (s. 3. kesäkuuta 1991 Tornio) on suomalainen tv-juontaja, sosiaalisen median vaikuttaja ja vuoden 2011 Miss Suomi.

Sara Sieppi sijoittui vuoden 2011 Miss Suomi -kilpailussa ensimmäiseksi perintöprinsessaksi, mutta nousi Miss Suomeksi Pia Pakarisen (Lamberg) luovuttua kruunustaan 16. syyskuuta 2011. Sieppi kruunattiin virallisesti Miss Suomeksi 26. syyskuuta juhlatilaisuudessa Helsingin Punavuoressa sijaitsevassa tanssikoulussa. Hänen ensimmäinen edustusmatkansa oli loka–marraskuussa järjestetty Miss Maailma -kilpailu. Sieppi sijoittui kilpailussa sijalle 110.

Missivuotensa jälkeen Sieppi on toiminut juontajana televisiossa ja yleisötilaisuuksissa. Hän on juontanut Nelosen ohjelmia Paratiisihotelli Suomi (syksy 2015, syksy 2017), Ummikot ulkomailla (kevät 2016) ja Kiss Bang Love Suomi (syksy 2016). Hän juonsi myös vuoden 2016 Miss Helsinki -kilpailun finaalin. Lisäksi vuodesta 2018 alkaen hän toimi TV5:n Onnenpyörä-ohjelman kirjainten kääntäjänä.

Sieppi on myös kilpaillut tosi-tv-ohjelmissa. Vuonna 2013 hän osallistui Julkkis Big Brother -ohjelmaan. Hän on ollut kilpailijana myös Martina ja hengenpelastajat-, Viidakon tähtöset- ja Selviytyjät Suomi -ohjelmissa.

Juontajana

 *Onnenpyörässä pääjuontaja on Jethro Rostedt. Sieppi on Onnenpyörä-tyttö eli kirjaimen kääntäjä.

Yksityiselämä 
Sieppi valmistui keväällä 2016 meikkitaiteilijaksi.

Sieppi seurusteli vuodesta 2015 lähtien ja asui avoliitossa vuodet 2016–2018 Roope Salmisen kanssa Helsingissä. He erosivat syyskuussa 2018. Sieppi seurustelee Suomen maajoukkueessa pelaavan jalkapalloilija Pyry Soirin kanssa.

Hän piti Jutta Larmin kanssa Boho -tyylistä sisustuskauppaa verkossa vuoden verran 2020-2021, mutta kauppa suljettiin koska heillä meni kiinnostus kyseiseen sisustustyyliin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sara Sieppi - näin missi ja instagram-tähti on muuttunut MSN.fi

Suomalaiset missit
Kuvituspyynnöt
Suomalaiset televisiojuontajat
Big Brother Suomi
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Pajuvalkomittari

Pajuvalkomittari (Cabera exanthemata) on lovimittareihin kuuluva, yleinen yöperhoslaji.

Koko ja ulkonäkö 
Pajuvalkomittari on hieman kellertävän valkoinen, keskikokoinen perhonen. Siivet ovat kauttaaltaan hyvin pienten ruskehtavien pisteiden kirjomat, ja siipien poikki kulkee kolme vaalean kellanruskeaa ja reunoiltaan sameaa poikkiviirua, jotka saattavat varsinkin naarailla erottua vain heikosti. Uloin poikkiviiru kaartuu siiven etuosassa siiven tyveä kohti, ja takasiivessä poikkiviirut muodostavat kaarevan kulman. Etusiiven etureunassa on usein myös vaaleanruskeaa sävyä. Koiraan tuntosarvet ovat selvästi kaksoiskampamaiset. Siipiväli on 26–30 mm.

Pajuvalkomittari muistuttaa ulkonäöltään paljon monia lehtimittarilajeja sekä läheistä sukua olevaa leppävalkomittaria (Cabera pusaria).

Levinneisyys ja lentoaika 
Lajia tavataan läntisestä Euroopasta Keski-Aasian poikki Japaniin, ja sen levinneisyys kattaa lisäksi laajan osan Pohjois-Amerikkaa. Suomessa lajin levinneisyys kattaa lähes koko maan ja se on runsaslukuinen. Perhonen lentää kesäkuun alusta heinäkuun lopulle. Paljon vähälukuisempi toinen sukupolvi lentää jopa syyskuulle.

Elinympäristö ja elintavat 
Laji elää erilaisilla pajuja kasvavilla paikoilla, kuten kosteissa metsissä ja metsänlaidoilla, puistoissa, puutarhoissa, soilla sekä pensaikkoisilla niityillä. Perhoset lentävät yöllä ja käyvät juomassa mettä kukista, mutta häirittynä lähtee lentoon päivälläkin. Perhosia voi saada tulemaan sekä valolle että syötille. Kotelo talvehtii.

Ravintokasvi 
Toukka elää pajuilla (Salix), mutta myös haavalla (Populus tremula).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kuva toukasta

Lovimittarit
Angelo Acerbi

Angelo Acerbi (s. 23. syyskuuta 1925) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka on luonut uran Pyhän istuimen diplomaattina. Hänet vihittiin papiksi 27. maaliskuuta 1948 ja nimitettiin Zellan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Uuteen-Seelantiin 22. kesäkuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Paavali VI, jota avustivat Giovanni Benelli ja Duraisamy Simon Lourdusamy.

14. elokuuta 1979 Acerbi sai nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Kolumbiaan, 28. maaliskuuta 1990 Unkariin, 13. tammikuuta 1994 Moldovaan ja 8. helmikuuta 1997 Alankomaihin. Hän jäi eläkkeelle 27. helmikuuta 2001.

Acerbi nimitettiin Maltan ritarikunnan prelaatiksi 21. kesäkuuta 2001. Vuonna 2008 hänet nimitettiin Italian tasavallan ansioritarikunnan suurupseeriksi.

Lähteet 

Italialaiset piispat
Katoliset arkkipiispat
Pyhän istuimen diplomaatit
Vuonna 1925 syntyneet
Elävät henkilöt
Europassi

Europassi on Euroopan komission kehittämä järjestelmä, jonka avulla opiskelijat ja työntekijät voivat osoittaa osaamisensa työmarkkinoilla ja koulutuksessa. Europassiin kuuluu kuusi asiakirjaa, jotka on kehitetty helpottamaan opiskelijoiden ja työntekijöiden liikkuvuutta Euroopassa. Europassin asiakirjat ovat käytössä samanmuotoisina kaikissa EU/ETA-maissa. Suomen Europass-keskuksena toimii Opetushallitus. Se hallinnoi ja kehittää Europassin asiakirjoja sekä tiedottaa Europassista.

Europassin asiakirjat ovat:
 ansioluettelo 
 kielipassi, kielitaidon kuvaus kuusiportaisella taitotasoasteikolla
 liikkuvuustodistus, toisessa Euroopan valtiossa oppimistarkoituksessa vietetyt jaksot
 ammatillisen tutkintotodistusten kansainväliseen käyttöön tarkoitettu liite (Certificate Supplement)
 korkeakoulututkintotodistuksen kansainväliseen käyttöön tarkoitettu liite (Diploma Supplement) 
 sähköinen portfolio (European Skills Passport).

1990-luvun alun Europassi
Ennen Suomen EU-jäsenyyttä Suomen opetusministeriön piirissä ideoitiin nuorille suunnattu Europassi-kortti. Se perustui muissa Euroopan neuvoston jäsenmaissa suosiota saaneeseen nuorisokorttiin, jonka tarkoitus oli auttaa eri maiden nuoria matkustamaan Euroopassa erilaisia alennuksia tarjoamalla. Kortin suomalaisversion kehittelyyn otettiin mukaan nuorisojärjestöjä ja pyrittiin saamaan yhteistyökumppaneiksi suomalaisyrityksiä, jotka kuitenkin suhtautuivat penseästi alennusten myöntämiseen nuorille. Kortin 150 markan hintaan sisältyi muun muassa vakuutusosakeyhtiö Eurooppalaisen myöntämä matkavakuutus. Näkyvästä mainonnasta huolimatta kortin suosio jäi vähäiseksi Suomen 1990-luvun alun lamassa. Alkukesästä 1991 lanseeratun kortin tavoitteena oli saada sen vuoden loppuun sata tuhatta käyttäjää, mutta kortin hankki vain viitisen tuhatta nuorta, valtaosa 17–19-vuotiaita uusmaalaisia. Syksyllä 1991 Europassi-kortin myynti lopetettiin ja sitä markkinoinut Suomen Nuorisokortti Oy asetettiin konkurssiin.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Europassi 

Opiskelu
Zatlersin Reformipuolue

Zatlersin Reformipuolue () on latvialainen puolue. Sen perusti Latvian silloinen presidentti Valdis Zatlers 23. heinäkuuta 2011, samana päivänä, kun Latviassa järjestettiin kansanäänestys parlamentin hajottamisesta. Puolueen ensimmäiset vaalit olivat 17. syyskuuta 2011 järjestetyt ennenaikaiset parlamenttivaalit.

Aiheesta muualla
 Zatlera Reformu partija 

Latvialaiset puolueet
Ugala

Ugala tai Viljandin draamanteatteri Ugala () on vuonna 1920 perustettu teatteri Viljandin kaupungissa Virossa. Sen nykyinen rakennus on vuodelta 1981.

Lähteet 

Viljandi
Viron teatterit
Viron rakennukset ja rakennelmat
Retkikunta 29

Retkikunta 29 () oli Kansainvälisen avaruusaseman 29. miehistö. Retkikunta alkoi 16. syyskuuta 2011 Sojuz TMA-21:n irtautuessa asemasta. Asemalle jääneet Retkikunta 28:n jäsenet jatkoivat asemalla Retkikunta 29:n miehistössä. 14. marraskuuta 2011 asemalle laukaistiin loput retkikunnasta lennolla Sojuz TMA-22. Täydennysmiehistö telakoitui avaruusasemaan 16. marraskuuta 2011. Retkikunta päättyi suunnitelmien mukaan 21. marraskuuta 2011  Sojuz TMA-02M:n irtautuessa asemasta. Fossum, Furukawa ja Volkov laskeutuivat Sojuzin kyydissä pohjoiseen Kazakstaniin.

Miehistö

Lähteet

Aiheesta muualla 

NASAn Expedition 29 Main Page 
Valokuvia Retkikunta 29:stä 
Retkikunta 29:n videoita NASAtelevisionin YouTube-kanavalla
Current ISS On-Orbit Status Report 
Kansainvälisen avaruusaseman NASAn kotisivu 
Kansainvälisen avaruusaseman miehistöt 

Kansainvälinen avaruusasema