joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
John Fante

John Fante (8. huhtikuuta 1909 Denver – 8. toukokuuta 1983 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja, joka antoi merkittäviä vaikutteita Charles Bukowskille.  

Tulevan kirjailijan vanhemmat olivat italialaistaustaisia siirtolaisia. Elämä uudessa kotimaassa ei lähtenyt käyntiin kovinkaan hyvin ja perhe eli köyhyydessä. Fante pääsi perheen varattomuudesta huolimatta opiskelemaan Coloradon yliopistoon. 

Tullakseen kirjailijaksi Fante muutti Los Angelesiin täytettyään kaksikymmentäkaksi vuotta ja ryhtyi kirjoittamaan tekstejä vuonna 1930.Elatuksensa hän hankki erilaisilla tilapäistöillä. Hän onnistui julkaisemaan novellejaan aikauslehdissä, kuten Harper´s Bazaar ja Saturday Evenig Post. Ensimmäinen romaani, Wait Until Spring, Bandini, ilmestyi vuonna 1939. Vaikka Fante ansaitsikin pääasiallisesti elatuksensa elokuvakäsikirjoittajana, hän ei tuntenut alaa täysin omakseen. Todelliset fiktion kirjoittajan kyvyt huomattiin hänen osaltaan vasta myöhemmin. 

Vuonna 1955 Fantella todettiin diabetes, ja sairauden takia hän menetti näkönsä vuonna 1977. Tämän jälkeen hän saneli teoksensa puolisolleen Joycelle. Fanten jäämistöstä löydettiin vuonna 1933 kirjoitettu romaani The Road to Los Angeles, joka näin ollen oli ensimmäinen teos useissa hänen kirjoissaan esiintyvästä Arturo Bandinista. 

John Fanten poika, kirjailija  Dan Fante, on kuvannut isäänsä seuraavasti:"John Fantea ei ollut läheisimpienkään helppo tuntea, ja vielä vaikeampi häntä oli rakastaa. Hän oli täynnä elämän paloa- tulivuori joka saattoi purkautua koska tahansa. Nuorena ja vielä nelikymppisenäkin hän oli valmis nyrkkitappeluun baarissa..."

Teoksissaan Fante käsitteli Amerikan italialaista identiteettiä, katolilaisuutta, urheilua, perhe- elämää, köyhyyttä sekä kirjoittamista. Time Out -lehti on nimennyt Fanten kuuluvan niihin yhdysvaltalaisten kirjailijoiden joukkoon, joiden "unohtaminen on ollut lähes rikollista."

Suomennettuja teoksia 

Tomu tietää, Desura 2003 (Ask the Dust, 1939)
Rypäleen veljeskunta, Sammakko 2009 (Brotherhood of the Grape, 1977)

Viitteet 

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 1983 kuolleet
Vimpelin kirkko

Vimpelin kirkko on kirkko Vimpelissä Etelä-Pohjanmaalla, ja se valmistui vuonna 1807, mutta vihittiin käyttöön vasta 1811. Kirkko on kaksitoistakulmainen, hirrestä hirsisalvostekniikalla rakennettu kirkko. Kirkko tunnetaan Pyöreänä kirkkona, sillä se ei näytä kulmikkaalta vaan pyöreältä. Tapuli rakennettiin samana vuonna kuin kirkko.

Vimpelin kirkko on harvinainen lajissaan. Sen esikuva on Rooman Pantheon-temppeli. Suunnittelija on Jacob Rijf. Pyöreittein kirkkojen rakentamisesta luovuttiin 1800-luvun alkupuolella.

Kirkkosalin sisustus on erikoinen. Alttarin molemmin puolin on kaksi pönttöä: saarnatuoli ja lukkarinpenkki esiveisaajaa varten. Alttaritaulun on maalannut hovimaalari R. W. Ekman (1872). Sen aiheena on ”Kristus ristillä”.

Urut (1944) ovat Kangasalan urkutehtaan rakentamat, pneumaattiset, 2-sormioiset ja 15-äänikertaiset, lisäksi kahdella siirtoäänikerralla varustetut urut.

Keskellä Vimpelin kirkonkylää sijaitsevan kirkon viimeinen suuri korjaustyö tehtiin vuosina 1998–1999. Kirkko kunnostettiin ja maalattiin sisältä ja ulkoa. Alttari irrotettiin etuseinästä, rakennettiin sosiaalitilat, sakasti uusittiin, rakennettiin museohuone, ja valaistus uusittiin.

Lähteet
 Vimpeli.fi − Pyöreä kirkko
 Vimpelinseurakunta.fi − Pyöreä kirkko

Aiheesta muualla 

Kirkko
Etelä-Pohjanmaan kirkkorakennukset
Suomen puukirkot
Suomen 1800-vuosikymmenellä rakennetut kirkot
Midnight Club: Los Angeles

Midnight Club: Los Angeles on vuonna 2008 julkaistu, Midnight Club -pelisarjaan kuuluva autopeli PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja PlayStation Portablelle. Midnight Club: Los Angelesista on sittemmin tehty monia uudistettuja versioita, kuten Midnight Club L.A. Remix ja Midnight Club Los Angeles Complete Edition.

Peli sisältää 43 autoa ja kolme moottoripyörää, Volkswagen R32:sta Dodge Challenger Conceptiin.

Vuoden 2008 videopelit
PlayStation 3 -pelit
PlayStation Portable -pelit
Avoin pelimaailma -pelit
Malkasaari

Malkasaari () on saari Kallahdenselällä Itä-Helsingissä. Se sijaitsee Kallahdenniemen länsipuolella ja Meri-Rastilan eteläpuolella.

Malkasaaren pinta-ala on 3,44 hehtaaria ja rantaviivan pituus 890 metriä. Alueen luonto on puistomaista kangasmetsää. Saaren korkein kohta on yli kahdeksan metriä merenpinnasta.

Malkasaaressa on keittokatos, käymälä, vesipiste ja sauna. Pohjoispuolella on rantautumislaituri veneille. Malkasaareen ei ole säännöllistä vesiliikennettä. Telttailu on sallittu. Malkasaaren omistaa Helsingin kaupunki.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
 Malkasaari Helsingin kaupungin liikuntaviraston sivuilla

Helsingin saaret
Vuosaari
Lisa Gelius

Elisabeth "Lisa" Gelius (23. heinäkuuta 1909 München – 14. tammikuuta 2006 Kreuth) oli saksalainen yleisurheilija, joka kilpaili keihäänheitossa ja pika-aitajuoksussa. Hän voitti Wienin EM-kisoissa 1938 kultaa keihäänheitosta ja hopeaa 80 metrin aitajuoksusta. Gelius juoksi vuonna 1938 80 metrin aitajuoksussa ajan 11,6 sekuntia, joka oli tuolloin jaettu maailmanennätys.

Lähteet 

Saksalaiset keihäänheittäjät
Saksalaiset pika-aitajuoksijat
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 2006 kuolleet
Filipe Albuquerque

Filipe Miguel Delgadinho Albuquerque (s. 13. kesäkuuta 1985 Coimbra) on portugalilainen moottoriurheilija. Nykyään hän kilpailee FIA World Endurance Championship -sarjassa.

Ura 

Albuquerque on kilpaillut aiemmin Espanjan Formula 3 -mestaruussarjassa ja Formula Renault -sarjoissa voittaen kaksi Formula Renault -sarjan mestaruutta vuonna 2006. Samana vuonna hän voitti Red Bull Junior of the Year -palkinnon. Vuonna 2007 Albuquerque kilpaili GP2-sarjassa Arden- ja Racing Engineering -talleissa neljä kilpailua saavuttamatta pisteitä. Alburquerque kilpaili A1 Grand Prix -sarjassa kausina 2007–08 ja 2008–09 edustaen Portugalin joukkuetta. Hän sijoittui sarjan kolmanneksi kaudella 2008–09.

Vuonna 2010 Albuquerque voitti Mestareiden kisan. Hän päihitti finaalissa yhdeksänkertaisen rallin maailman mestarin Sébastien Loebin. Vuonna 2011 Albuquerque kilpaili DTM-sarjassa Team Rosberg-tallissa saavuttaen yhden kakkossijan ja yhdeksän pistettä. Hän jatkoi sarjassa vuonna 2012 saavuttaen 26 pistettä. Vuonna 2014 Albuquerque kilpaili FIA World Endurance Championship -sarjassa, Audin LMP1-luokan autolla.

GP2-tulokset

Lähteet

Aiheesta muualla 

Formula Renault 3.5 -kuljettajat
GP2-kuljettajat
DTM-kuljettajat
Portugalilaiset autourheilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Bahaman jalkapallomaajoukkue

Bahaman jalkapallomaajoukkue edustaa Bahamaa kansainvälisissä miesten jalkapallon maajoukkueotteluissa. Sitä hallinnoi Bahaman jalkapalloliitto.

Arvokisat

Lähteet

Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Bahaman jalkapallomaajoukkue FIFA.comissa 

Jalkapallomaajoukkueet
Bahaman jalkapallo
Alejandro Alfaro

Alejandro Alfaro Ligero (s. 23. marraskuuta 1986 La Palma del Condado, Huelva, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Mallorcaa ja on pelipaikaltaan laitalinkki tai hyökkääjä.

Seurajoukkueura 
Alfaro on Sevillan kasvatti. Hän kuului joukkueensa tärkeimpiin pelaajiin, kun Sevilla Atlético nousi kaudeksi 2007–2008 maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 30. huhtikuuta 2006 ottelussa Real Sociedadia vastaan.

28. tammikuuta 2007 hän teki ensimmäisen maalinsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa ottelussa Levantea vastaan. Hän pelasi kauden aikana myös otteluita UEFA Cupissa, joka päättyi lopulta Sevillan voittoon.

Alfaron peliaika oli kuitenkin kortilla kolmen pelaamansa kauden aikana edustusjoukkueessa, ja jäi lähinnä samalla paikalla operoinneen Jesús Navasin varjoon. Lopulta hän siirtyi kaudeksi 2008–2009 lainasopimuksella Tenerifeen. Hän kuului kauden aikana joukkueen luottopelaajiin, kun se palasi seitsemän vuoden tauon jälkeen Primera Divisióniin. Hän pelasi 42 ottelua ja teki niissä 20 maalia.

Hän palasi kesällä 2009 kasvattajaseuraansa ja harjoitteli joukkueen mukana ennen kauden alkua. Hän ei kuitenkaan jäänyt joukkueeseen, vaan siirtyi jälleen lainalle Tenerifeen. Edelliskauden tapaan Alfaro oli yhdessä hyökkääjänä pelanneen Ninon kanssa joukkueensa tärkeimpiä hyökkäyspään pelaajia. Kausi päättyi kuitenkin joukkueen osalta pettymykseen, kun se jäi sarjassa sijalle 19 ja putosi takaisin Segunda Divisióniin. Otteluita kauden aikana hänelle kertyi 36 ja niissä syntyi seitsemän maalia.

Saavutukset 
Sevilla:
UEFA Cup: 2006–2007
Copa del Rey: 2006–2007

Aiheesta muualla 
 Alejandro Alfaron tilastot BDFutbol-sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Jonathan Bernier

Jonathan Bernier (s. 7. syyskuuta 1988 Laval, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka torjuu NHL-joukkue New Jersey Devilsissa.  Bernier on Los Angeles Kingsin ensimmäisen kierroksen varaus kesältä 2006, jolloin joukkue varasi hänet numerolla 11 ja koko varaustilaisuuden ensimmäisenä maalivahtina.

Ura
Bernier pelasi vuodet 2004–2008 QMJHL:n Lewiston MAINEiacsissa. Kaudella 2006–2007 hän torjui joukkueelle sarjan mestaruuden. Lisäksi hänet valittiin toiseen tähdistökentälliseen ja palkittiin QMJHL:n pudotuspelien parhaana pelaajana Guy Lafleur Trophyllä. Bernier debytoi NHL:ssä seuraavalla kaudella 2007–2008. Hän torjui Kingsin maalilla heti NHL-kauden avausottelussa 29. syyskuuta 2007 Anaheim Ducksia vastaan, Ison-Britannian Lontoossa. Bernier torjui Kingsille 4–1-voiton. Hän torjui kauden aikana yhteensä neljässä NHL-ottelussa, mutta avausottelun jälkeen Bernierin kolme muuta ottelua päättyivät tappioon ja, hänen päästettyjen maalien keskiarvo oli 4,03. Bernier palasi pelaamaan loppukaudeksi QMJHL:ään, mutta hän pelasi keväällä 2008 kolme AHL-ottelua Manchester Monarchsissa.

Kauden 2008–2009 Bernier torjui kokonaan Monarchsissa, ja kaudella 2009–2010 hän pelasi kolme NHL-ottelua. Samalla kaudella Bernier valittiin AHL:n parhaaksi maalivahdiksi ja palkittiin Baz Bastien Trophyllä. Hänestä tuli Kingsin kakkosmaalivahti harjoitusleirin 2010 jälkeen kaudeksi 2010–2011, jolloin edeltävä kakkosmaalivahti Erik Ersberg siirtyi farmiin ja myöhemmin KHL:ään. Hänet kaupattiin 23. kesäkuuta 2013 Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Ben Scrivensiin, Matt Frattiniin ja toisen kierroksen varaukseen joko vuoden 2014 tai 2015 tulokasvarauksessa.

Kesällä 2016 Maple Leafs myi Bernierin Anaheim Ducksiin vaihdossa seuraavan varaustilaisuuden varausvuoroon.

Heinäkuussa 2021 Detroit Red Wings kauppasi Bernierin pelaajaoikeudet ja kolmannen kierroksen varausvuoron Carolina Hurricanesiin vaihdossa Alex Nedeljkoviciin.

Heinäkuussa 2021 Bernier solmi kahden vuoden ja arvoltaan 8,25 miljoonan dollarin sopimuksen Devilsin kanssa.

Maajoukkue

Bernier voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2008. Hän toimi kakkosvahtina Steve Masonille ja pelasi turnauksessa kaksi ottelua. Bernier kantoi Kanadan torjuntavastuun alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.

Bernier pelasi myös miesten MM-kilpailuissa vuonna 2011.

Muuta
Bernierin isoveli on ranskalaista Diables Rouges de Briançonia edustava hyökkääjä Marc-André Bernier. Marc-André on Vancouver Canucksin varaus vuodelta 2003.

Lähteet

Viitteet

Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit
New Jersey Devilsin pelaajat
Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Toni Vilander

Toni Markus Vilander (s. 25. heinäkuuta 1980 Kankaanpää) on suomalainen moottoriurheilija. Hän on kilpaillut muun muassa Italian Formula Renault -luokassa voittaen sarjan mestaruuden vuonna 2002 ja Italian GT-mestaruussarjassa voittaen sarjan mestaruuden vuonna 2006.

Ura 

Vuonna 2005 Vilander ajoi GP2-sarjassa neljä kilpailua ollen parhaimmillaan 8. Samalla kaudella Vilander jatkoi uraansa Italian F3000-sarjassa ollen sarjan neljäs. Vuonna 2007 Vilander voitti FIA GT Championship-sarjan mestaruuden yhdessä Dirk Müllerin kanssa. Seuraavana vuonna Vilander jakoi tittelinsä entisen Formula 1 -kuljettajan Gianmaria Brunin kanssa. 

Vilander on osallistunut Le Mansin 24 tunnin ajoon vuosina 2008, 2010-2016. Vuosina 2012 ja 2014 hän on voittanut GTE Pro -luokassa yhdessä Giancarlo Fisichellan ja Gianmaria Brunin kanssa. Vuonna 2017 hän osallistuu kilpailuun Giancarlo Fisichellan ja toistaiseksi tuntemattoman kuljettajan kanssa Risi Competizione -tallissa.

Vuonna 2013 Vilander kilpaili FIA World Endurance Championship -sarjassa. Vilander jatkoi 2014 FIA WEC-sarjassa voittaen GTE Pro luokan maailmanmestaruuden yhdessä Gianmaria Brunin kanssa. FIA WEC -sarjan kaudella 2014 Vilander ja Gianmaria Bruni ajoivat AF Corse -tallissa GTE Pro -luokan mestaruuteen.

Vuonna 2016 Vilander ajoi WeatherTech SportsCar Championship -sarjassa Giancarlo Fisichellan kanssa Risi Competizione tallissa.

Vuonna 2017 Vilander voitti Bathurstin 12 tunnin ajon yhdessä Jamie Whincupin kanssa Maranello Motorsport -tallissa Ferrari 488 GT3 -autolla. Vilander ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen.

Muuta 
Kaudella  Toni Vilander liittyi MTV3:n Formula 1 -lähestysten asiantuntijaksi paikkaamaan matkustamista vähentänyttä Mika Saloa. Vilander teki kommentaattoridebyyttinsä Abu Dhabin GP:ssa. Vuonna 2022 Vilander siirtyi televisio-oikeuksien mukana Viaplayn F1-asiantuntijaksi.

Vilander omistaa Kankaanpäässä toimivan Varikko-nimisen ravintolan, jonka seiniä koristavat lukuisat autourheiluaiheiset muistoesineet, muun muassa Kimi Räikkösen viimeisen Ferrari-kisan ajohaalari.

Tulokset

Formula 3 Euroseries

GP2

FIA GT1 World Championship

FIA WEC

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kotisivut
 DriverDB.com 

Suomalaiset autourheilijat
GP2-kuljettajat
American Le Mans Series -kuljettajat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Le Mansin 24 tunnin ajon voittajat
Can Artam

Can Artam (s. 30. kesäkuuta 1981 Istanbul, Turkki) on turkkilainen autourheilija. Hän on kilpaillut muun muassa Turkin Touring Car -mestaruussarjassa vuosina 2001-02. Vuonna 2001 hän kilpaili US Barber Formula Dodge -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Hän kilpaili myös Britannian Formula 3- ja Formula Renault V6 Eurocup -luokissa. Vuonna 2004 Artam kilpaili F3000-luokassa. Seuraavana vuonna hän kilpaili GP2-sarjassa saavuttaen kaksi pistettä.

GP2-tulokset

Formula 3000 -tulokset

Lähteet

GP2-kuljettajat
Turkkilaiset autourheilijat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Col du Tourmalet

Col du Tourmalet on vuorensola Pyreneillä, Hautes-Pyrénées'n departementissa, Ranskassa. Sen huippu sijaitsee 2 115 metrin korkeudella, ja on yksi Pyreneiden korkeimmista kohdista, jonka kautta kulkee tie. 

Col du Tourmalet'lle johtaa kolme tietä. Lännestä Luz-Saint-Sauveur'n kautta nousua on 19 kilometriä ja keskijyrkkyys on 7,4 prosenttia. Idän puolella on kaksi tietä: Sainte-Marie-de-Campanin kautta tultaessa nousua on 17,1 kilometriä keskijyrkkyydeltään 7,3 prosenttia ja Campanin kautta tultaessa 23,5 kilometriä keskijyrkkyydeltään 6,4 prosenttia.

Ranskan ympäriajo 
Col du Tourmalet on kuulunut Ranskan ympäriajon reitille useammin kuin mikään toinen vuori. Ensimmäisen kerran sille noustiin 1910, jolloin huipulle saapui ensimmäisenä Octave Lapize. Kaikkiaan nousu on ollut kilpailun reitillä 80 kertaa (vuoteen 2015 mennessä). Ranskan ympäriajon etappi päättyi Tourmalet'lle ensimmäisen kerran 1974, jolloin voittaja oli Jean-Pierre Danguillaume. Toisen kerran etappi päättyi Col du Tourmalet'lle 2010. 4,5 kilometrin päässä Tourmalet'n huipulta sijaitsevaan La Mongien talviurheilukeskukseen Ranskan ympäriajon etappi on päättynyt kolme kertaa. 

Ranskan ympäriajossa ovat Col du Tourmalet'n huipulla olleet ensimmäisenä seuraavat pyöräilijät.

¤ = Etappi päättyi Tourmalet'n huipulle

Lähteet

Aiheesta muualla 

Col du Tourmalet  Velofilo – Tour de Francen tiimoilta 15.7.2015.
Pyreneiden vuoret
Ranskan ympäriajo
Ranskan solat
Hautes-Pyrénées
François Guizot

François Pierre Guillaume Guizot (4. lokakuuta 1787 Nîmes – 12. syyskuuta 1874) oli ranskalainen poliitikko ja historioitsija.

Guizot varttui porvarillisessa, protestanttisessa perheessä. 1800-luvun ensimmäisen puoliskon  aikana hän oli Ranskan merkittävimpiä poliitikkoja. Lisäksi hän oli ensimmäisiä protestantteja, joka kohosi Ranskassa merkittävään valtiolliseen asemaan.  

Heinäkuun monarkian aikana hän oli konservatiivien johtaja. Vuosina 1832-1837 hän oli opetusministeri ja kirjoitti Guizotin lain, joka takasi kaikille kansalaisille kirkosta riippumattoman peruskoulutuksen. Guizot oli lyhyesti Englannissa suurlähettiläänä, ja palasi sitten Ranskaan ulkoministeriksi Jean-de-Dieu Soultin hallituksen, jota Guizot käytännössä johti ikääntyneen Soltin rinnalla tai sijasta. Hän oli oman hallituksensa johdossa vuosina 1847–1848. 

Aikalaisten mielestä Guizot oli arvoituksellinen ja vaikeasti lähestyttävä henkilö. Hän uskoi järkeen, maltillisuuteen ja logiikkaan, joita hän pyrki noudattamaan myös politiikassaan. Hänen tyylinsä esiintyä oli kylmä ja eleetön eikä hän saanut sillä ainakaan lisää suosiota. Kuuluisaksi on tullut hänen tokaisunsa niille, jotka valittivat äänioikeuteen oikeuttaneen tulorajan olleen liian korkean: "Rikastukaa!" Toisaalta hänen älykkyyttään arvostettiin; Adolphe Thiers totesi, että Guizot pystyy mihin tahansa. Hän oli kuitenkin sokea näkemään sen, että jotkut hänet työtovereistaan olivat korruptoituneita.  

Nykyään tutkijat arvostavat hänen talouspolitiikkaansa, joka mahdollisti teollistumisen ja talouskasvun. 

Hänet valittiin vuonna 1836 Ranskan akatemiaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ranskan pääministerit
Ranskan opetusministerit
Ranskalaiset historioitsijat
Ranskan akatemian jäsenet
Vuonna 1787 syntyneet
Vuonna 1874 kuolleet
Oksipurinoli

Oksipurinoli eli alloksantiini (C5H4N4O2) on pyrimidiinijohdannainen ja kihtilääkkeenä käytettävän allopurinolin aineenvaihduntatuote. Yhdiste on allopurinolin tavoin ksantiinioksidaasientsyymin estäjä.

Biologinen rooli
Oksipurinolia muodostuu allopuriinista ksantiinioksidaasin vaikutuksesta. Oksipurinoli muodostaa kompleksiyhdisteen ksantiinioksidaasiin liittyneiden molybdeeni-ionien kanssa ja estää siten entsyymin toiminnan. Oksipurinoli metaboloituu ainoastaan munuaisissa ja sen puoliintumisaika on noin vuorokausi. Oksipurinolin erittymiseen virtsaan vaikuttavia lääkeaineita ovat esimerkiksi losartaani ja furosemidi.

Oksipurinoli voi aiheuttaa virtsakiviä erityisesti Lesch-Nyhanin oireyhtymää sairastavilla ihmisillä. Oksipurinolikivissä on usein mukana myös ksantiinia ja virtsahappoa. Kalsiumoksalaattikivissä oksipurinolia ei ole havaittu.

Käyttö kemiassa
Oksipurinolia voidaan syntetisoida virtsahaposta. Sitä voidaan käyttää valmistettaessa muita yhdisteitä synteettisesti. Yhdistettä voidaan käyttää myös analyyttisessä kemiassa heksamiinin eli heksametyleenitetramiinin pitoisuuden määrittämiseen spektrofotometrillä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Human Metabolome Database: Oxypurinol 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Oxipurinol 

Orgaaniset yhdisteet
Red Silent Tides


Red Silent Tides on Elvenkingin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 17. syyskuuta 2010.

Tuotanto 
Elvenking kertoi kotisivullaan loppuvuodesta 2009 nauhoittaneensa muutaman demoversion joistakin uusista kappaleista. Helmikuussa 2010 yhtyeen jäsenet tiedottivat tauosta keikkailussa uuden studioalbumin nauhoitusten vuoksi. Amerikkalainen Dennis Ward olisi mukana tuotannossa.

Levyä äänitettiin Saksassa maaliskuusta huhtikuulle. Yhtye julkaisi myöhemmin äänityksistä päiväkirjaa kuvien kanssa. Toukokuussa suoritettiin muutamia lisä-äänityksiä Italiassa, minkä jälkeen albumin 11 kappaletta miksattiin kesän aikana.

Kesäkuussa kuvattiin myös yhtyeen kappaleesta ”The Cabal” uusi musiikkivideo, joka julkaistiin 1. heinäkuuta äänitiedostona.

22. heinäkuuta yhtye julkaisi tarkemmat tiedot albumistaan. Levyn kannen on tehnyt Samuel Araya.

Kappaleet 
 Dawnmelting
 The Last Hour
 Silence de Mort
 The Cabal
 Runereader
 Possession
 Your Heroes Are Dead
 Those Days
 This Nightmare Will Never End
 What's Left of Me
 The Play of the Leaves

Digipak-versio 
 CD2 – To Oak Woods Bestowed (demo, 2000)
 To Oak Woods Bestowed
 White Willow
 Banquet of Bards
 Oakenshield
 Under the Tree of Us'dum

Kokoonpano 
 Damna – laulu
 Aydan – kitara
 Zender – rummut
 Gorlan – basso
 Lethien – koskettimet, viulu
 Rafahel – kitara

Vierailevat muusikot 
 Elyghen – viulu
 Simone D'Eusenio – viulu

Tuotanto 
 Dennis Ward – tuottaja, miksaus

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Vuoden 2010 albumit
Elvenkingin albumit
Suomen kantelemuseo

Suomen kantelemuseo aloitti toimintansa 2009 Palokan pelimannitalossa Jyväskylässä. Esillä on soittimia ja tietoa koko kanteleen levinneisyysalueelta, painopiste on kuitenkin Keski-Suomen kanteleperinteellä. Museon perusti soitintutkija Kari Dahlblom (1955–2017). Museo aloitti 40 kanteleen kokoelmalla ja tällä hetkellä (2021) soittimia on noin 160. 

Kantelemuseon harvinaisuuksia ovat muun muassa mestaripelimanni Arvi Pokelan kantele, jonka on rakentanut saarijärveläinen Juho Tamminen ja Tuure Peltosen rakentama  kaksoiskantele Uuraisilta sekä Haapaveden Pasi Jääskeläisen kantele.

Palokan Pelimannitalon omistaa Jyväskylän seudun Kansanmusiikkiyhdistys.

Lähteet

Aiheesta muualla
Suomen kantelemuseo Kantele.netissä

Suomen museot
Jyväskylän museot
58 (luku)

58 (viisikymmentäkahdeksan) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 57 ja seuraa luku 59.

Matematiikassa 
 58 on puolialkuluku ja siten yhdistetty luku.
 58 on seitsemän ensimmäisen alkuluvun summa: 2 + 3 + 5 + 7 + 11 + 13 + 17.
 58 on yksi Smithin luvuista.
 58 on yksi luvuista n, joilla Mertensin funktion M(n) arvoksi saadaan nolla.
 Kun lasketaan yhteen Eulerin φ-funktion arvo 13 ensimmäisellä luonnollisella luvulla, saadaan summaksi 58.
 58 voidaan muodostaa kahden neliöluvun summana: 72 + 32.
 58 on kahden peräkkäisen alkuluvun (195 103 ja 195 121) keskiarvon kuutiojuuri.

Luonnontieteissä 
 58 on lantanideihin kuuluvan ceriumin järjestysluku jaksollisessa järjestelmässä.
 Rauta-58 on raudan vakaa isotooppi.
 Nikkeli-58 on nikkelin vakaa isotooppi.

Muualla 
 58 on Venezuelan kansainvälinen suuntanumero.
 Kantatie 58 kulkee Kangasalan ja Kärsämäen välillä.

Lähteet 

Luonnolliset luvut
69 (luku)

69 (kuusikymmentäyhdeksän) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 68 ja seuraa luku 70.

Matematiikassa 
 69 on ambigrammi.
 69 on puolialkuluku ja siten yhdistetty luku.
 69 on alkulukuserkkujen 67 ja 71 keskiarvo.
 69 voidaan muodostaa luvun 4 eri kokonaislukupotenssien summana: .
 69 voidaan muodostaa kolmen neliöluvun summana kahdella tavalla:  tai .
 69 on keskitetty tetraedriluku.
 69 on onnenluku ().
 69 on kokonaislukujen 1–9 tekijöiden summa.
 69 on Harshad-luku binäärijärjestelmässä.
 Kymmenjärjestelmässä 69 on ainoa luku, jonka neliö (4 761) ja kuutio (328 509) sisältävät kaikki numerot väliltä 0–9 kerran.

Luonnontieteissä 
 Jaksollisessa järjestelmässä 69 on tuliumin järjestysluku.
 Gallium-69 on galliumin vakaa isotooppi.
 Tina-119 on tinan vakaa isotooppi, jonka ytimessä on 69 neutronia.

Muissa yhteyksissä 
 69 on eräs seksiasento.
 Eurooppatie E69 kulkee Norjassa.
 Kantatie 69 kulkee Äänekosken ja Suonenjoen välillä.

Lähteet 

Luonnolliset luvut
Eurooppalainen sairaanhoitokortti

Eurooppalainen sairaanhoitokortti (ESHK tai EHIC) mahdollistaa jokaiselle sairausvakuutetulle tai asuinpaikkaan perustuvaan sosiaaliturvaan oikeutetulle Euroopan talousalueen ja Sveitsin asukkaalle terveydenhuollon saamisen muissa jäsenvaltioissa ilmaiseksi tai alennetulla hinnalla, jos tämä hoito tulee tarpeelliseksi maassavierailuaikana (esimerkiksi sairauden tai onnettomuuden seurauksena) tai jos heillä on krooninen pitkäaikaissairaus, joka vaatii säännöllistä hoitoa, kuten maksa-analyysien ottoa.

Järjestelmän tarkoituksena on mahdollistaa ihmisille maassaolon jatkuminen ilman, että heidän pitäisi palata kotimaahansa terveydenhuollon saamiseksi, ja sen takia se ei kata maahan saapumista pelkästään terveydenhoidon saamiseksi, eikä se kata hoitoa, kuten eri tyyppisiä hammashoitoja, joita voidaan viivyttää, kunnes vierailija saapuu kotimaahansa.

Sairaanhoitokortti kattaa vain sellaisen terveydenhoidon, joka katetaan normaalisti asuinperusteisesta terveydenhuoltojärjestelmästä, joten se ei tee matkavakuutusta tarpeettomaksi.

Kortti otettiin käyttöön 1.6.2004 ja vuoden 2005 kuluessa, minkä jälkeen siitä tuli ainoa tarvittava asiapaperi 1.1.2006. Kortti käy kaikissa Ranskan departementeissa (Martinique, Guadeloupe, Réunion ja Ranskan Guayana), jotka ovat osa ETA-aluetta, mutta se ei kata ETA:an kuulumattomia erityisalueita, kuten Jersey, Man-saari, Aruba tai Ranskan Polynesia. On kuitenkin olemassa sopimuksia, jotka mahdollistavat EHIC-kortin käytön Färsaarilla ja Grönlannissa., vaikka ne eivät ole ETA-alueen jäseniä.

Kortti korvasi seuraavat lääketieteelliset lomakkeet:
 E110 - Kansainvälisille tieliikenteen kuljettajille
 E111 - Matkailijoille
 E119 - Työttömille/Työnhakijoille
 E128 - Toisen jäsenvaltion opiskelijoille ja työntekijöille.

Eurooppalaiset sairaanhoitokortit ovat ilmaisia kaikille osallistujamaiden asukkaille. Suomessa sairausvakuutetut voivat tilata kortin Kelan nettisivujen kautta verkkopankkitunnuksin.

Lähteet

Linkit
Eurooppalainen sairaanhoitokortti Kelan internet-sivuilla
Tilaa eurooppalainen sairaanhoitokortti Kelan asiointipalvelussa
UK EHIC application 
General UK EHIC information
EU site about the EHIC
Irish EHIC site - includes details of coverage in various countries

Terveydenhoito
Péter Gulácsi

Péter Gulácsi (s. 6. toukokuuta 1990 Budapest) on unkarilainen jalkapalloilija, joka on vuodesta 2015 edustanut saksalaista RB Leipzigia. Gulácsi on pelipaikaltaan maalivahti.

Seurajoukkueura 
Gulácsi siirtyi MTK Budapestin junioreista englantilaisseura Liverpooliin kesällä 2007 lainasopimuksella ja pysyvästi 2008. Hän edusti Liverpoolia kesään 2013 saakka, muttei pelannut seurassa yhtään ykkösjoukkueen ottelua. Hän pelasi lainasopimuksella Englannin ykkösliigassa 18 ottelua Herefordissa kevätkaudella 2009 ja 15 ottelua Tranmeressä vuonna 2010 sekä Englannin mestaruussarjassa 15 ottelua Hullissa kaudella 2011–2012.

Gulácsi siirtyi Red Bull Salzburgiin ilmaissiirrolla kesällä 2013. Hän pelasi kahden kauden aikana 65 Itävallan Bundesliigan ja kymmenen Itävallan Cupin ottelua seuran voittaessa kummallakin kaudella tuplamestaruuden. Eurooppa-liigassa hän pelasi 19 ottelua ja Mestarien liigan karsinnoissa kuusi peliä.

Gulácsi siirtyi Saksan toisella sarjatasolla pelanneeseen RB Leipzigiin kolmella miljoonalla eurolla kesällä 2015. Hän on ollut seuran ykkösmaalivahti helmikuusta 2016 lähtien. Nousuun päättyneellä avauskaudellaan hän pelasi 14 kakkosliigan ottelua. Seuraavina vuosina hän on pelannut kauden 2020–2021 loppuun mennessä 164 Saksan pääsarjaottelua, joissa hän on päästänyt 182 maalia ja pitänyt 56 ottelussa vastustajan maaleitta. Mestarien liigan 24 ottelussa hän on päästänyt 39 maalia ja pelannut neljä nollapeliä. Eurooppa-liigan kuudessa ottelussa hän on pitänyt kerran vastustajan maaleitta ja päästänyt kymmenen maalia.

Maajoukkueura 
Gulácsi pelasi kaikkiaan 57 ottelua Unkarin 17–21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua Unkarin edetessä välieriin alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2008. Hän oli mukana voittamassa pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa Egyptissä 2009, jossa pelasi Unkarin kaikki seitsemän ottelua. Pronssiottelun rangaistuspotkukilpailussa Gulácsi ei päästänyt ainuttakaan laukausta maaliin.

Gulácsi valittiin Unkarin jalkapallomaajoukkueeseen ensimmäisen kerran maaotteluun Kroatiaa vastaan toukokuussa 2008. Ensimmäisen kerran hän pääsi kentälle ystävyysottelussa Tanskaa vastaan toukokuussa 2014. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsinnassa Pohjois-Irlantia vastaan saman vuoden syyskuussa. Hän kuului Unkarin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2016, muttei päässyt pelaamaan.

Gulácsi on kesäkuun 10. päivään 2021 mennessä pelannut 39 maaottelua, joissa hän on päästänyt 51 maalia ja pitänyt 13 ottelussa vastustajan maaleitta. MM-karsinnoissa hän on pelannut 11 ja EM-karsinnoissa samoin 11 ottelua.

Lähteet 
 

Unkarilaiset jalkapallomaalivahdit
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Täpläsiilikäs

Täpläsiilikäs (Parasemia plantaginis) on siilikkäiden heimoon kuuluva yleinen, päiväaktiivinen perhoslaji. Se on sukunsa ainoa laji.

Koko ja ulkonäkö 
Täpläsiilikäs on keskikokoinen perhoslaji, jota ei voi sekoittaa mihinkään muuhun perhoseen. Etusiivet ovat pohjaväriltään valkoiset ja niitä kirjovat epäsäännöllisen muotoiset, tummanruskeat alueet. Takasiivet ovat pohjaväriltään keltaiset tai oranssinkeltaiset, mutta siiven tyviosasta keskelle ulottuu tumma alue ja ulko-osassa on tummanruskeita täpliä. Naaraan takasiivet ovat selvästi koiraan siipiä tummemmat. Perhosten värisävy ja kuviointi vaihtelee erittäin paljon ja esimerkiksi koiraan värimuodolla f. hospita takasiipien pohjaväri on etusiipien tapaan valkoinen. Siipiväli on 35–40 mm ja naaraat ovat koiraita kookkaampia ja rotevampia. Perhosen ruumiin karvoitus on mustaa, mutta keskiruumiin sivuilla on vaaleat raidat. Niskassa on oranssi poikkijuova, jossa on musta täplä. Takaruumis on selkäpuolen mustaa raitaa lukuun ottamatta oranssi.

Levinneisyys ja lentoaika 
Lajia tavataan Euroopasta Itä-Aasiaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Lisäksi levinneisyysalue kattaa Pohjois-Amerikan pohjois- ja luoteisosat. Suomessa täpläsiilikästä tavataan koko maassa pohjoisinta Lappia myöten. Pohjoisessa se on kuitenkin etelää harvinaisempi. Aikuiset perhoset lentävät yhtenä sukupolvena toukokuun lopulta lentoajan painottuessa kesä-heinäkuun vaihteeseen

Elinympäristö ja elintavat 
Heimolleen hieman epätyypilliseen tapaan täpläsiilikäs lentää enimmäkseen päivällä. Tämän vuoksi se ei lennä myöskään valolle. Koiras lentää nopeasti, naaras hitaammin. Lento keskittyy aurinkoisiin iltapäiviin ja muun ajan perhoset lepäävät kasvillisuuden joukossa, etenkin lehtien alapinnoilla. Aikuinen perhonen ei nauti ravintoa vaan elää toukkana syömänsä ravinnon turvin. Laji viihtyy kosteapohjaisissa metsissä ja pensaikoissa, joskus jopa soilla, mutta avoimissa ympäristöissä sitä ei tavata.

Naaras munii noin 200 munaa, jotka se sijoittaa kasvien lehtien alapinnoille. Naaras kuolee heti saatuaan muninnan päätökseen. Täpläsiilikäs talvehtii keskenkasvuisena toukkana, yleensä kuolleiden lehtien seassa. Toukat ovat täysikasvuisia touko-kesäkuun vaihteessa, jolloin toukka koteloituu sammalen tai heinien sekaan, lähelle maanpintaa.

Ravintokasvi 
Toukka on polyfagi ja elää monilla ruohovartisilla kasvilajeilla, erityisesti kuitenkin ratamoilla (Plantago).

Lähteet

Aiheesta muualla 
Butterflies and Moths of North America 
Kuva toukasta
Lindstedt et al. (2010), Characterizing the pigment composition of a variable warning signal of Parasemia plantaginis larvae. Funct. Ecol. 24, 759 

Siilikkäät
Wadah Khanfar

Wadah Khanfar (s. Palestiina) on tv-yhtiö al-Jazeeran pääjohtaja. Aiemmin hän toimi muun muassa kanavan Afganistanin ja Irakin kirjeenvaihtajana. Hänen pääjohtaja-aikanaan al-Jazeera on aloittanut englanninkielisen kanavan lähetykset vuonna 2006. Forbes valitsi hänet maailman vaikutusvaltaisimpien henkilöiden listalle sijalle 54.

Khanfar on opiskellut Jordaniassa insinööriksi. Hän on opiskellut myös filosofiaa ja kansainvälistä politiikkaa ja suorittanut jatko-opintonsa Etelä-Afrikassa. Hän aloitti toimittajana juuri perustetussa al-Jazeerassa 1996. Ennen pääjohtajaksi nousua 2006 hän työskenteli kanavan sotakirjeenvaihtajana muun muassa Irakissa ja Afganistanissa. 

Khanfar vieraili Suomessa 2010, jolloin hän osallistui ulkoministeriön paneeliin ja tutustui Nokiaan sekä kävi saaristoristeilyllä.

Lähteet 

Yritysjohtajat
Ulkomaankirjeenvaihtajat
Sotakirjeenvaihtajat
Syntymävuosi puuttuu
Oppisopimustyyppinen koulutus

Oppisopimustyyppinen koulutus on Suomessa vuonna 2009 aloitettu uusi koulutusmuoto, joka on suunnattu korkea-asteen aikuis- ja täydennyskoulutukseen. Opinnot koostuvat työstä ja koulutuksessa tapahtuvasta oppimisesta sekä niiden näyttämisestä (tieto - taito - pätevyys). Oppisopimustyyppisessä koulutuksessa tähdätään alakohtaisesti suunnattuun täydennyskoulutukseen ilman tutkintotavoitetta. Opiskelijan on mahdollista entistä paremmin yhdistää työssä käynti, työssä kehittyminen ja opinnot niin ajankäytöllisesti kuin myös oman organisaation asiantuntemuksen kasvamisen näkökulmasta.

Katso myös
 Oppisopimus

Suomen koulutus
Riverboat Shuffle

”Riverboat Shuffle” on Hoagy Carmichaelin säveltämä ja Irving Millsin, Mitchell Parishin ja Dick Voynow’n sanoittama musiikkikappale. Sen nauhoitti ensimmäisen kerran Bix Beiderbecke yhtyeensä The Wolverinesin kanssa. Kappale oli Carmichaelin ensimmäinen nauhoitettu sävellys ja siitä on tullut Dixieland-musiikin standardi. Myöhemmällä urallaan Carmichael kirjoitti useita suosittuja jazzstandardeja, mukaan lukien ”Stardust” (1929), ”Georgia on My Mind” (1930) ja ”Lazy River” (1931).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kuvaus JazzStandards.comissa

Vuoden 1924 kappaleet
Hoagy Carmichaelin säveltämät kappaleet
Mitchell Parishin sanoittamat kappaleet
Irving Millsin sanoittamat kappaleet
Jazzstandardit
Coppélia

Coppélia on kolminäytöksinen baletti, jonka musiikin sävelsi Léo Delibes. Arthur Saint-Léon teki koreografian Charles Nuitter'n kanssa kirjoittamaansa balettilibrettoon, joka pohjautuu E. T. A. Hoffmannin tarinoihin. Kantaesitys järjestettiin 25. toukokuuta 1870 Théâtre Impérial de l'Opérassa. Rooleissa nähtiin Giuseppina Bozzacchi, Eugénie Fiocre ja François-Édouard Dauty. Coppélia lienee tunnetuin koominen baletti. Marius Petipa teki siitä oman sovituksensa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 
 
  Nuotteja.

Léo Delibes’n teokset
Baletit
1870-luvun musiikkiteokset
Tarinaniskennän SM-kilpailu

Tarinaniskennän SM-kilpailu järjestetään Kärsämäellä Elämäntarinafestivaalin yhteydessä. Kilpailun tavoitteena innostaa tavallisia ihmisiä kertomaan ja kuuntelemaan tarinoita, lisätä kansallisen tarinankerrontaperinteen arvostusta, nostaa tarinan kertominen tavallisen ihmisen estraditaiteeksi sekä tarinoita median, koulutuksen ja tutkimuksen käyttöön.

Tapahtuma
Tarinaniskennän SM-kilpailu on kaikille avoin. Kilpailussa kerrotaan enintään 7 minuutin omakohtainen tarina, itse koettu tai perheessä /suvussa tapahtunut tositarina, jota ei ole aikaisemmin julkaistu tai esitetty julkisesti. Kilpailussa edellytetään perinteistä tarinankerrontaa ilman rooliasuja tai muuta rekvisiittaa. Kärsämäellä järjestettävään kisaan valikoidaan osallistujat aluekarsinnoista, joita järjestetään ympäri Suomea. Myös ruotsinsuomalaiset lähettävät kisaan oman edustajansa.

Historia
Suomen Elämäntarinayhdistys on järjestänyt Tarinaniskennän SM-kilpailuja vuodesta 2002 alkaen. Kilpailun idea syntyi yhdistyksen vuosina 1999-2001 järjestämistä Tarinakaraoke-tilaisuuksista, joissa osallistujat saivat vapaasti kertoa oman tarinansa ja jotka olivat erittäin suosittuja.

Tarinaniskennän Suomen mestarit

2011 Sirkka Huhtahaara, Jyväskylä
2010 Jari Rossi, Muonio
2009 Kari Krapu, Nivala
2008 Ahti Räisänen, Jyväskylä
2007 Aune Aho, Haaparanta
2006 Mauno Kentta, Helsinki
2005 Janne Ruha, Ristijärvi
2004 Janne Kumpulainen, Pyhäjärvi
2003 Aune Aho, Haaparanta 
2002 Aune Aho, Haaparanta

Tarinaniskennän SM-kilpailu 2010

Tarinaniskennän Suomen mestaruuden voitti muoniolainen Jari Rossi. Toiseksi kisassa tuli Sirkka Huhtahaara ja kolmanneksi Tapio Aarre-Ahtio. Yleisön suosikki kisassa oli Kari Krapu.

Lähteet
Suomen Elämäntarinayhdistyksen verkkosivut
Kärsämäen Kesän verkkosivut

Viitteet

Kirjallisuustapahtumat Suomessa
Kärsämäki
Rakkauskirjeitä Julialle

Rakkauskirjeitä Julialle (Letters to Juliet) on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka pääosissa näyttelevät Amanda Seyfried, Chris Egan, Vanessa Redgrave, Gael García Bernal ja Franco Nero. Elokuvan on ohjannut Gary Winick. Se julkaistiin Pohjois-Amerikassa ja muissa maissa 14. toukokuuta 2010. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 23. heinäkuuta 2010.

Juoni 
Nuori amerikkalainen Sophie työskentelee vapaeehtoisena Veronassa vastaamassa Shakespearen Romeon ja Julian saamiin kirjeiseiin. Hän vastaa 1950-luvulla kirjoitettuun kirjeeseen. Vastauksen saatuaan alkuperäisen kirjeen kirjoittaja Claire matkustaa Italiaan etsimään kadotettua rakastettuaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Arvostelut 
 

Yhdysvaltalaiset romanttiset draamakomediaelokuvat
Vuoden 2010 yhdysvaltalaiset elokuvat
Gary Winickin ohjaamat elokuvat
Vaahteramäen Eemeli (elokuva)

Vaahteramäen Eemeli on vuonna 1971 valmistunut Olle Hellbomin ohjaama Astrid Lindgrenin kirjoittamiin Eemeli-kirjoihin perustuva elokuva.

Rooleissa

Suomenkielinen versio 

 Dubbausstudio: Tuotantotalo Werne

Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä sanoo elokuvaa laadukkaaksi ja tasokkaaksi ruotsalaiseksi lastenkulttuuriksi parhaimmillaan. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

Lähteet

Astrid Lindgren
Vuoden 1971 ruotsalaiset elokuvat
Olle Hellbomin ohjaamat elokuvat
Eemelin uudet metkut (elokuva)

Eemelin uudet metkut (Nya hyss av Emil i Lönneberga) on vuonna 1972 ensi-iltansa saanut Olle Hellbomin ohjaama komediaelokuva, joka perustuu Astrid Lindgrenin Eemeli-kirjoihin.

Rooleissa

Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi pitää tätä toista Eemeli-elokuvaa hieman ensimmäistä hajanaisempana ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

Lähteet

Astrid Lindgren
Vuoden 1972 ruotsalaiset elokuvat
Olle Hellbomin ohjaamat elokuvat
Eemeli ja possuressu

Eemeli ja possuressu eli Vaahteramäen Eemelin metkut (Emil och griseknoen) on Olle Hellbomin ohjaama ruotsalainen lastenelokuva vuodelta 1973. Se perustuu Astrid Lindgrenin Eemeli-kirjoihin.

Rooleissa

Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 sanoo elokuvan saavan katsojan väistämättä hyvälle tuulelle ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Astrid Lindgren
Vuoden 1973 ruotsalaiset elokuvat
Olle Hellbomin ohjaamat elokuvat
Filippiinien vaakuna

Filippiinien vaakuna on Filippiinien kansallistunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella.  Vaakunan valkopäämerikotka ja leijona symboloivat Filippiinien entisiä omistajia, Yhdysvaltoja ja Espanjaa. Keskellä oleva aurinko symboloi riippumattomuutta ja sen kahdeksan sädettä symboloivat Batangasis, Bulacanin, Caviten, Manilan, Lagunan, Nueva Ecijan, Pampangan ja Tarlacin maakuntia. Kolme viisikantaista tähteä symboloivat maan kolmea maantieteellistä aluetta Mindanaoa, Visayasia ja Luzonia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Filippiinit
Valtioiden vaakunat
CP Cacereño

Club Polideportivo Cacereño on jalkapalloseura, joka tulee Cáceresin kaupungista Espanjasta. Joukkue on perustettu vuonna 1919 ja se pelaa tällä hetkellä maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Sen kotistadionina toimii 7 000-paikkainen Estadio Príncipe Felipe.

Joukkue on pelannut historiansa aikana maan kolmella eri kansallisella sarjatasolla. Se pelasi kauden 1952–1953 toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa, mutta on kuitenkin pelannut suurimman osan historiastaan alimmalla kansallisella sarjatasolla Tercera Divisiónissa.

Aiheesta muualla 
 Seuran virallinen kotisivusto 

Espanjalaiset jalkapalloseurat
Cáceres (maakunta)
Douglas Spalding

Douglas Alexander Spalding (s. noin 1840 Lontoo - 1877) oli englantilainen biologi, joka oli eläinten käyttäytymisen eli etologian pioneeri.

Spalding oli työläisperheen lapsi. Hän kävi koulua työn ohessa, ja opiskeli 1862 filosofiaa ja kirjallisuutta Aberdeenin yliopistossa Skotlannissa, jossa filosofi Alexander Bain salli hänen osallistua luennoille ilmaiseksi. Vuoden kuluttua hän palasi Lontooseen, ja valmistui myöhemmin lakimieheksi. Hän sairastui tuberkuloosiin ja matkusti Eurooppaan etsimään hoitoa. Avignonissa hän 1860-luvun lopulla tutustui John Stuart Milliin. Keskustelujen seurauksena Spalding kiinnostui biologiasta ja ryhtyi tekemään uraa uurtavaa siipikarjatutkimusta.

Spalding tutki erityisesti kananpoikasten leimautumista, mitä varten hän kiinnitti pienet huput vastakuoriutuneiden poikasten päähän, ja poisti huput eri aikoina. Eri-ikäiset poikaset reagoivat häneen eri tavalla, ja Spalding todisti ensimmäisenä niin sanotun sensitiivisen periodin eli herkän vaiheen, joka tarkoittaa, että mikäli poikanen ei leimaudu emoonsa kolmen ensimmäisen elinpäivänsä aikana, ei leimautumista sen jälkeen enää tapahdu. Kokeiden suorittamisen suhteen Spalding oli erittäin tarkka. Hän hautoi munat pussissa, joka oli ripustettu höyryävän kattilan yläpuolelle, ja avasi munat noin vuorokautta ennen poikasten kuoriutumista, jolloin niiden silmät eivät olleet vielä auenneet. Hän kiinnitti hyvin ohuen pussin kuminauhalla poikasen päähän. Pussi esti poikasta syömästä, mutta ruskuaisvarastonsa turvin se selvisi hengissä useita päiviä.

Spalding oli ensimmäinen, joka ymmärsi kokeiden suorittamisen tärkeyden opitun käyttäytymisen ja vaistonvaraisen käyttäytymisen erottamiseksi. Spaldingin ensimmäinen tutkielma (Brighton, 1872) herätti laajaa huomiota ja ylistystä tiedepiireissä. Psykologia eli ihmisen käyttäytymistutkimus oli myös uusi oppiala, ja psykologit hyökkäsivät Spaldingin tutkimuksia vastaan, koska Spalding arvosteli heidän hataria tutkimusmenetelmiään. Painostus oli niin ankaraa, että Spaldingin maine tahraantui, ja hänen tutkimustuloksensa hämärtyivät. Konrad Lorenz sittemmin sai kunnian tulla mainituksi etologian isänä, vaikka Spalding oli jo kymmeniä vuosia aikaisemmin tehnyt perustavanlaatuisia tutkimuksia.

Lähteet 
 Birkhead, Tim 2009: Lintujen viisaus. Lintutieteen kuvitettu historia. - readme.fi, Gummerus, Jyväskylä. ISBN 978-952-220-092-1

Etologit
Brittiläiset ornitologit
Huvitutti

Huvitutti oli suomalainen lastenohjelma, jossa Mukaralla-yhtye keulahahmonaan Satu Sopanen laulatti ja leikitti lapsia konserteissa eri puolilla Suomea. Ohjelmaa kuvattiin vuosina 1998–2003, ja sitä esitettiin Yle TV2 -kanavalla. 

Alkuperäiseen Mukarallan kokoonpanoon kuuluivat Satu Sopanen (laulu, leikitys, kantele), Heikki Kangasniemi (viulu, mandoliini), Timo Lehtovaara (sähkö- ja kontrabasso), Tuomo Rönkkö (harmonikka) ja Mikko Taipale (rummut ja lyömäsoittimet). Myöhemmin Timo Lehtovaaran tilalle vaihtui Pasi Kallio. Myös Aarne Himberg on soittanut rumpuja muutamassa jaksossa.

Useimmissa jaksoissa vieraili  vaeltava Tuttiritari, jota esitti Jukka Leisti (muutamassa jaksossa Esko Rissanen). Tuttiritarin osuudet käsikirjoitti Petri Merta ja myöhemmin Silja Sillanpää. Yllätysvieraina nähtiin mm. Pikku Kakkosesta tutut Silja Sillanpää, Jyrki Laaksonen ja Taikuri Luttinen sekä Hui hai hiisi -ohjelman keiju Berenike Tähtikilpi (Anu Tuomi-Nikula) ja Matti Menninkäinen (Riku Suokas).

Lähteet

Aiheesta muualla
Tuttiritari Ylen Elävässä arkistossa

Suomalaiset lastenmusiikkiyhtyeet
Musiikkiohjelmat
Pikku Kakkosen ohjelmat
Ansiokansio

Portfolio eli ansiokansio tarkoittaa suomen kielessä useimmiten uraportfoliota, johon henkilö kokoaa näytteet koulutuksestaan, työnäytteistään sekä taidoistaan. Portfoliota käytetään työnhaussa, opiskelupaikan haussa, uralla etenemisessä sekä oman ammatillisen kehittymisen seurannassa ja opitun reflektiossa. Portfoliot ovat olleet yleisiä taiteilijoiden käytössä, mutta ovat laajentuneet muiden luovan työn tekijöiden, ammattimallien sekä opiskelijoiden pariin.

ePortfolio

ePortfolio, E-portfolio tai sähköinen portfolio on internetiin laadittu portfolio, joka on yleensä julkisesti kaikkien nähtävillä. Etenkin digitaalisilla aloilla on yhä yleisempää täydentää sähköistä ansioluetteloa ePortfoliolla eli koosteella työnäytteistä. Pelkän tekstin lisäksi ePortfolio voi sisältää kuvia, videota ja muita multimediaelementtejä.

E-portfolion voi koota omille verkkosivuilleen itse, tai siihen voi käyttää jotakin soveltuvaa verkkopalvelua, kuten VisualCV tai LinkedIn.

ePortfoliolla voidaan osoittaa taitojen, ansioiden, asiantuntijuuden, laaja-alaisen osaamisen sekä oman yksilöllisen persoonallisuuden kehittymistä, opiskelun ja työelämän näkökulmista. ePortfoliota voi myös hyödyntää vertais- ja itsearvioinnissa.

Aiheesta muualla

 Tampereen yliopiston ePortfolio-ohjeet

Työ
Opiskelu
Seulonnan keskeiset artikkelit
GoldWave

GoldWave on maksullinen musiikkiohjelmisto jolla voi muokata musiikkia. Ohjelmaan on ladattavissa myös kokeiluversio. Ohjelmiston on kehittänyt GoldWave Inc.

Musiikkiohjelmistot
Valeri Tškalov

Valeri Pavlovitš Tškalov (, 2. helmikuuta 1904 – 15. joulukuuta 1938) oli neuvostoliittolainen koelentäjä. 

Tškalov syntyi Vasiljovon kylässä lähellä Nižni Novgorodia sepän pojaksi. Hänen äitinsä kuoli, kun hän oli kuusivuotias. Hän sai teknistä opetusta ja palasi isänsä apulaiseksi jokilaivojen höyrykattiloiden korjaajaksi ja rakentajaksi. Hän näki ensi kertaa lentokoneen vuonna 1919 ja päätti pyrkiä Puna-armeijaan. Hän sai lentäjän koulutuksen. Hän valmistui vuonna 1924 ja toimi sen jälkeen hävittäjälentäjänä.

Hän meni naimisiin vuonna 1927. 

Vuonna 1930 Tškalov hakeutui koelentäjäksi. Vuosina 1936 ja 1937 hän teki useita pitkiä lentoja, muun muassa 63-tuntisen lento Moskovasta Vancouveriin. Lento ylitti pohjoisnavan. Se tehtiin Tupolev ANT-25 -koneella 18.–20. kesäkuuta 1937. Hän kehitti myös useita uusia taitolentokuvioita.

Tškalov kuoli 15. joulukuuta 1938 testatessaan Polikarpov I-180 -hävittäjän prototyyppiä. Laskussa kone törmäsi moottorin sammuttua lentokentän läheiseen voimalinjan pylvääseen. Kuten aina lentokonetehdas haki syytä lentäjästä. Virallisen tutkimuksen mukaan koneen moottori sammui, koska se jäähtyi liikaa, koska siihen ei oltu asennettu jäähdytyskiduksia. Prikaatinkenraali Tškalov oli kaksinkertainen Lenin-palkinnon saaja ja Neuvostoliiton sankari. Useita teollisuuden johtajia pidätettiin (muun muassa Tomaševitš, S. Beljakin) ja Nikolai Polikarpovin ura lentokoneiden pääsuunnittelijana käytännössä päättyi tähän onnettomuuteen. 

Neuvostoliittolaiset lentäjät
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1938 kuolleet
Lento-onnettomuudessa kuolleet

vi:Chkalov, Lori
Miklós Szabó (keskimatkojen juoksija)

Miklós Szabó (6. joulukuuta 1908 – 3. joulukuuta 2000) oli unkarilainen yleisurheilija, joka kilpaili keskimatkojen juoksussa. Szabó edusti seuratasolla budapestiläistä MAC-seuraa. Hän voitti Torinon EM-kisoissa 1934 kultaa 800 metrin juoksusta ja hopeaa 1 500 metriltä. Szabó osallistui olympialaisiin kerran, Berliinissä 1936. Tuolloin hän sijoittui 1 500 metrillä seitsemänneksi ja putosi 800 metrillä alkuerissä.

Szabó juoksi urallaan kaksi maailmanennätystä. Hän pinkoi lokakuussa 1936 2 000 metrin juoksun ennätykseksi ajan 5.20,4, joka säilyi maailmanennätyksenä seuraavaan vuoteen saakka. Szabón toinen maailmanennätys syntyi 30. syyskuuta 1937 kun hän juoksi kaksi mailia aikaan 8.56,0. Kyseinen tulos säilyi maailmanennätyksenä lähes kaksi vuotta.

Ennätykset 

 800 m: 1.52,0 (1934) 
 1 500 m: 3.48,6 (1937)

Lähteet 

Szabo, Miklos
Szabo, Miklos
Szabo, Miklos
Doug Mitchell Thunderbird Sports Centre

Doug Mitchell Thunderbird Sports Centre on jäähalli Kanadassa Brittiläisessä Kolumbiassa. Hallin rakennustyöt alkoivat huhtikuussa 2006 ja halli avattiin 7. kesäkuuta 2008. Hallissa pelattiin myös Vancouverin olympiakisoissa jääkiekkoa.

Kanadan jäähallit
Talviolympialaiset 2010
Vancouverin rakennukset ja rakennelmat
Vancouverin urheilu
Patrik Tähtönen

Patrik Tähtönen () on kuvitteellinen hahmo Paavo Pesusieni -animaatiosarjassa. Hahmon on luonut yhdysvaltalainen meribiologi Stephen Hillenburg. Patrikin alkuperäinen ääninäyttelijä on Bill Fagerbakke. Patrik on vaaleanpunainen meritähti, joka asuu kiven alla merenpohjassa. Patrik on Paavo Pesusienen paras ystävä. Patrikin muita ystäviä ovat Paavon lemmikkietana Kari, Patrikin ja Paavon naapurissa asuva Jalmari Kalmari, Paavon työnantaja Einari Rapu (johtaja Rapu) sekä Sanna-niminen orava, joka asuu vedessä lasisen ilmakuvun alla. 

Patrik esiintyy myös Paavo Pesusieni -sarjakuvalehdessä ja muutamissa videopeleissä.

Lähteet

Paavo Pesusieni
Animaatiohahmot
Televisiohahmot
Elokuvahahmot

sv:Svampbob Fyrkant#Patrik Stjärna