joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pornography

Pornography on The Curen neljäs albumi vuodelta 1982. Tämä albumi on ensimmäinen osa Robert Smithin "trilogiaa", johon kuuluvat myös albumit Disintegration ja Bloodflowers. Vuonna 2002 kaikki kolme albumia soitettiin livenä kokonaisuudessaan ja julkaistiin Trilogy-DVD:nä vuonna 2003. Pornography julkaistiin uudelleen vuonna 2005 remasteroituna kahden levyn versiona. Pornographyä pidetään The Curen synkimpänä albumina ja se sisältääkin paljon tummasävytteisiä sanoituksia sekä melankolisia ja ahdistuneita melodioita. Albumin äänitysprosessin aikana Robert Smith on kertonut yhtyeen käyttäneen runsaasti LSD:tä. Mielenterveysongelmat ja sisäiset riidat johtivat The Curen tauolle jäämiseen Pornography-kiertueen jälkeen vuonna 1982 ja basisti Simon Gallupin yhtyeestä eroamiseen.

Kappaleet 
 One Hundred Years
 A Short Term Effect
 The Hanging Garden
 Siamese Twins
 The Figurehead
 A Strange Day
 Cold
 Pornography

Uusintapainoksen bonuslevy (2005) 
 Break (group home demo)
 Demise (studio demo)
 Temptation (studio demo)
 The Figurehead (studio demo)
 The Hanging Garden (studio demo)
 One Hundred Years (studio demo)
 Airlock: The Soundtrack
 Cold (live)
 A Strange Day (live)
 Pornography (live)
 All Mine (live)
 A Short Term Effect (live)
 Siamese Twins (live)
 Temptation Two (aka LGTB) (RS studio demo)

Kokoonpano 
 Robert Smith − kitara, laulu, koskettimet
 Simon Gallup − basso, koskettimet(vain levyllä)
 Laurence Tolhurst − rummut, koskettimet(vain levyllä)

Arviot 
 Allmusic: 
 Robert Christgau: C

Lähteet 

Vuoden 1982 albumit
The Curen albumit
Kirsi Salo

Kirsi Salo (s. 7. helmikuuta 1967 Helsinki) on suomalainen televisiopersoona ja hyvinvointivalmentaja. Hän luennoi ja kurssittaa hyvinvoinnin teemoista ja on tehnyt Suomen ensimmäisen tantrisen verkkokurssin pareille. Salo on tuonut Suomessa voimakkaasti esiin tantran hyötyjä emotionaalisen eheytymisen työvälineenä.

Salo on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Aiemmin hän on työskennellyt rahoitusalalla, muun muassa osakkaana GF Money Oy:ssä sekä talousvalmentajana nettivälittäjä Nordnetissä. Hän aloitti uransa MTV3-kanavan Talousuutiset-ohjelmassa ja siirtyi myöhemmin Neloselle uutistenlukijaksi. Vuonna 2002 MTV3:lla alkoi Salon juontama Heikoin lenkki -visailuohjelma, jota jatkettiin kolme vuotta. Se keräsi parhaimmillaan yli 700 000 katsojaa. Heikoimmassa lenkissä Salolla oli kärkäskielisen juontajan rooli.

Vuonna 2006 Kirsi Salo juonsi Sub-televisiokanavalla Baari-ohjelmaa. Syksyllä 2007 hän aloitti televisioruutuihin palanneen Tupla tai kuitti -ohjelman emäntänä. Salon viimeisin ohjelma on Nelosen reality-sarja Kirsi ja himoshoppaajat, jossa hän Terhi Majasalmen kanssa auttaa ihmisiä huolehtimaan taloudestaan.

Salo on ollut kihloissa rockmuusikko Sammy Aaltosen kanssa. Pariskunnalla on kaksi yhteistä poikaa.

Vuonna 2017 Kirsi Salo kertoi ostaneensa talon ja maata Kolumbiasta ja perustavansa sinne ekokylän ja hyvinvointikeskuksen. Sittemmin Kirsi Salo on luopunut Kolumbian ekokylästä ja perusti Juvalle Onnellisten kylän.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kirsi Salon verkkosivusto

Suomalaiset televisiotoimittajat
Suomalaiset tietokilpailujuontajat
Suomalaiset uutisankkurit
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Lost Wishes

Lost Wishes on The Cure -yhtyeen rajoitettu kasettijulkaisu, joka sisältää neljä instrumentaalikappaletta. Kappaleet äänitettiin Wish-albumin äänitysten yhteydessä vuonna 1991. Kasetti oli saatavilla vain faneille postitilauksella. Kaikki siitä saadut tulot lahjoitettiin hyväntekeväisyyteen.

Kappaleet
 ”The Three Sisters”
 ”Uyea Sound”
 ”Cloudberry”
 ”Off to Sleep”

Kokoonpano
Robert Smith – kitara
Simon Gallup – basso
Porl Thompson – kitara
Perry Bamonte – kitara, koskettimet
Boris Williams – rummut

Vuoden 1993 EP:t
The Curen albumit
MAC-10

Ingram MAC-10 (Military Armament Corporation Model 10) on yhdysvaltalainen konepistooli. Gordon B. Ingramin suunnittelema ase tuli markkinoille vuonna 1970. Enimmäkseen prässätystä teräslevystä valmistetun aseessa on niin kutsuttu teleskooppilukko ja  terästangosta valmistettu teleskooppiperä. Aseessa on kiinteä, 100 jaardin (91 m) etäisyyteen asetettu tähtäin. Perä poistettuna tai sisääntyönnettynä aseen pituus on vain 269 mm. MAC-10 ei menestynyt kaupallisesti hyvin, vaikka jotkut erikoisjoukot kiinnostuivatkin siitä.

Aseen suurimmat ongelmat ovat valtava tulinopeus (jopa 1380 laukausta minuutissa) sekä lyhyestä piipusta ja kiinteästä tähtäimestä johtuva epätarkkuus. Samoin sen teleskooppiperä oli aivan liian hento, että sitä olisi voinut käyttää taistelutilanteessa. Valtava tulinopeus merkitsi sitä, että jos ampuja ei ollut tarkkana sarjojen pituudesta, hän saattoi helposti ampua koko lippaallisen kerralla tyhjäksi. Aseen katsottiin olevan riittävän tarkka vain noin 50 jaardin (45 m) etäisyyteen. Aseella on myös voimakas rekyyli, joka johtaa voimakkaaseen piipun kohoamiseen sarjoja ammuttaessa. Näistä syistä USA:n poliisi valitsi MP5:n sarjatuliaseekseen.

Gordon Ingram kehitti aseesta edelleen pienempikaliiberisen version MAC-11, joka ei sekään menestynyt kaupallisesti, mutta joka on aseharrastajien suosiossa.

Tekniset tiedot 
Kaliiperi: .45 ACP, 9mm Parabellum/Luger
Pituus (perän kanssa): 548 mm
Paino: 2,84 kg
Lipas: 30, 32 patruunan tankolipas
Luodin lähtönopeus: 275 m/s

Konepistoolit
Japanese Whispers


Japanese Whispers: The Cure Singles Nov 82:Nov 83 on The Curen kokoelmalevy, joka julkaistiin 6. joulukuuta 1983. Käytännössä se on singlejen "Let's Go to Bed", "The Walk" ja "The Lovecats" kokoelma. Muut kappaleet ovat singlejen b-puolia. Yksi tällä aikakaudella tehdyistä kappaleista, "Mr. Pink Eyes", jätettiin kokoelmasta pois. Japanese Whispersiä ei tulla uudelleenjulkaisemaan muiden The Cure -levyjen tapaan, sillä sitä ei pidetä oikeana studioalbumina vaan kokoelmana.

Kappaleet 
 Let's Go to Bed
 The Dream
 Just One Kiss
 The Upstairs Room
 The Walk
 Speak My Language
 Lament
 The Lovecats

Kokoonpano 
 Robert Smith – laulu, kitara, basso ja koskettimet
 Laurence Tolhurst – koskettimet, rumpukone
 Steve Goulding – rummut (kappaleet 1 ja 3)
 Phil Thornalley – basso (kappaleet 6 ja 8)
 Andy Anderson – rummut (kappaleet 6 ja 8)

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Vuoden 1983 kokoelma-albumit
The Curen albumit
James Ewing

James Ewing (25. joulukuuta 1866 – 16. toukokuuta 1943) oli yhdysvaltalainen onkologi ja patologi, jonka mukaan on nimetty Ewingin sarkooma. 

Ewing syntyi Pittsburghissa, opiskeli Columbian yliopistossa ja toimi patologian professorina Cornellin yliopistossa. Hänestä kehittyi huomattava onkologi, ja hän oli mukana perustamassa American Association for Cancer Research -syöpäjärjestöä.

James Ewing kuvasi 1920-luvulla itsensä mukaan nimetyn luusyövän. Hän meni vuonna 1900 naimisiin Catherine Halstedin kanssa. Parilla oli vuonna 1902 syntynyt poika, mutta avioliitto päättyi vaimon kuolemaan 1903. 

Ewing julkaisi teoksen Neoplastic Diseases vuonna 1919. Hän menehtyi virtsarakon syöpään New Yorkissa 1943.

Katso myös
 William Coley

Yhdysvaltalaiset lääkärit
Patologit
Vuonna 1866 syntyneet
Vuonna 1943 kuolleet
Leon Neil Cooper

Leon Neil Cooper (s. 28. tammikuuta 1930) on yhdysvaltalainen fyysikko. Hän sai vuoden 1972 Nobelin fysiikanpalkinnon yhdessä John Bardeenin ja John Robert Schriefferin kanssa suprajohtavuuden perusteoriasta, jota kutsutaan heidän mukaansa BCS-teoriaksi.

Cooper on professorina Brownin yliopistossa Rhode Islandin Providencessä, Yhdysvalloissa. Hän on työskennellyt myös CERNissä.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset fyysikot
Nobelin fysiikanpalkinnon saajat
Vuonna 1930 syntyneet
Elävät henkilöt
Jonas Meukens

Jonas "Nas" Meukens (synt. 15. joulukuuta 1989) on belgialaisen punkrock-yhtye X!nksin laulaja ja kitaristi. Hänen esikuviaan musiikissa ovat mm. Blink 182, Janez Detz, NoFx ja Heideroosjes. Hän on yhtyeen rumpalin Niels Meukensin kaksi vuotta vanhempi veli.

Lähteet 
 Jonas Meukens X!nkin sivuilla

Belgialaiset laulajat
Belgialaiset kitaristit
Rooman ryöstö (1527)

Rooman ryöstö (ital. Sacco di Roma) tapahtui vuonna 1527 italialaissotien aikana, kun Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle V:n armeija valtasi Rooman taistellessaan Cognacin liigaa (Venetsia, Ranska ja paavi) vastaan.

Tapahtumaketju alkoi, kun Bourbonin herttua Kaarle, joka oli loikannut Ranskan puolelta keisarin palvelukseen, saapui armeijoineen Rooman muurien ulkopuolelle 5. toukokuuta 1527. Armeija oli huonosti huollettu, nälkäinen, kuriltaan huono ja palkat olivat maksamatta. Herttua päätti koettaa rynnäkköä kaupungin valtaamiseksi, sillä armeijan kunto ei ollut hyvä pitkään piiritykseen.

Puolustus murtuu
Toukokuun kuudentena, ennen aamunkoittoa, keisarillinen armeija aloitti hyökkäyksen muureja vastaan. Aamusumun suojissa espanjalaiset sotilaat löysivät huonosti teljetyn kellariluukun, josta jotkut pääsivät kaupungin muurien sisäpuolelle. Toinen ryhmä sotilaita pääsi sisään alhaalla muurissa olevan ampuma-aukon kautta. Pian Rooman puolustajat huomasivat, että kaupungissa oli vihollisia, ja sillat Tiberin yli täyttyivät nopeasti pakenijoista. Epäonnisen herttua Kaarlen surmasi päähän osunut hakapyssyn ammus. Keisarillinen armeija mursi siitä huolimatta vielä yhden kaupunginporteista ja lisää sotilaita pääsi kaupunkiin. Iltapäivällä hyökkääjät saivat haltuunsa yhden Tiberin silloista ja hallitsemattomat sotilaat alkoivat ryöstää Roomaa.

Ryöstely
Rooman ryöstö jatkui viikkoja. Ilman johtajaa olleet katoliset espanjalaiset ja luterilaiset saksalaiset landsknechtit ryöstivät ja häpäisivät palatsit, kirkot ja varastot. Kaupungin asukkaita raiskattiin, kidutettiin ja heiltä vaadittiin lunnaita. Jotkut saksalaisista kirjoittivat freskoihin lausetta "Eläköön paavi Luther!" ja ammuskelivat hakapyssyillään krusifiksejä. Läpi Euroopan levisi tarinoita prostituoiduista pukeutuneina pappien kaapuihin.

Keisarin ja paavin sopimus
Paavi Klemens VII pakeni Castel Sant'Angeloon ja jäi sinne keisarillisten vangiksi puolen vuoden ajaksi. Rooman ryöstö oli nöyryytys ja katastrofi myös keisari Kaarlelle, kun suhteet muihin maihin huononivat. Paavi Klemens ja Kaarle tekivät lopulta sopimuksen: keisarin armeija auttaisi paavia valtaamaan takaisin Firenzen, joka oli Rooman ryöstön aikana noussut kapinaan paavia vastaan. Paavi taas puolestaan osallistuisi Kaarlen kruunajaisiin ja kruunaisi hänet muodollisesti keisariksi ja näin Kaarle saisi takaisin osan arvovallastaan.

Kirjallisuudessa
Mika Waltarin historiallinen romaani Mikael Karvajalka on sijoitettu Rooman ryöstön aikaan.

Lähteet 

Rooman historia
Taistelut
1527
John Robert Schrieffer

John Robert Schrieffer (31. toukokuuta 1931 – 27. heinäkuuta 2019) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Schrieffer sai yhdessä John Bardeenin ja Leon Cooperin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1972 BCS-teorian kehittämisestä.

Schrieffer syntyi Oak Parkissa, Illinoisissa, vuonna 1931. Perhe muutti kuitenkin yhdeksän vuoden kuluttua Manhassetiin, New Yorkiin, ja vuonna 1947 edelleen Eustisiin, Floridaan. Floridassa hänen perheensä alkoi työskennellä aktiivisesti sitrushedelmien parissa. Floridassa Schrieffer innostui mm. radioamatööriharrasteesta. Tämä antoi kipinän kiinnostukseen sähkötekniikkaa kohtaan.

Schrieffer aloitti opiskelun MIT:ssä vuonna 1949, jossa hän aloitti sähkötekniikan opiskelun. Pian hän kuitenkin vaihtoi pääaineekseen fysiikan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Biografia Nobel-säätiön sivuilla 

Yhdysvaltalaiset fyysikot
Nobelin fysiikanpalkinnon saajat
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet
Show (The Cure)

Show on The Curen livealbumi/video, joka on julkaistu vuonna 1993. Se on kokoelma kappaleista, jotka esitettiin 18. ja 19. heinäkuuta 1992, Auburn Hillsissä, Yhdysvalloissa.

Albumi on julkaistu monissa erilaisissa formaateissa. Yleisimmät lienevät 2 CD:n audioversio ja Tim Popen ohjaama VHS-video.

Kappaleet
Levy 2
 Tape *
 Open (Wish)
 High (Wish)
 Pictures of You (Disintegration)
 Lullaby (Disintegration)
 Just Like Heaven (Kiss Me Kiss Me Kiss Me)
 Fascination Street (Disintegration) *
 A Night Like This (The Head on the Door)
 Trust (Wish)

Levy 2
 Doing the Unstuck (Wish)
 The Walk (Japanese Whispers) *
 Let's Go to Bed (Japanese Whispers) *
 Friday I'm in Love (Wish)
 Inbetween Days (The Head on the Door)
 From The Edge of the Deep Green Sea (Wish)
 Never Enough (Mixed Up)
 Cut (Wish)
 End (Wish)

Videon bonusbiisit

To Wish Impossible Things (Wish) **
Primary (Faith) **
Boys Don't Cry (Boys Don't Cry) **
Why Can't I Be You? (Kiss Me Kiss Me Kiss Me) **
A Forest (Seventeen Seconds) **

(*) Ei sisälly 1 CD:n versioon. (**) Ei sisälly 1 tai 2 CD:n versioon.

Vuoden 1993 konserttitallenteet
The Curen albumit
Nadja Tiller

Nadja Tiller (s. 16. maaliskuuta 1929) on itävaltalainen näyttelijä.

Tiller voitti Miss Austria -kilpailun vuosina 1949 ja 1951. Hän esitti pääosaa vuoden 1958 elokuvassa Tapaus Rosemarie (Das Mädchen Rosemarie). Tästä tuli hänen kansainvälinen läpimurtoroolinsa.

Tillerin muita elokuvia olivat muun muassa Ammattivakoilija (Spion für Deutschland, 1956), Noiduttu yö (La chambre ardente, 1962) ja Kevytmielisyyden hinta (Die Barrings, 1955). 

Nadja Tiller meni vuonna 1956 naimisiin näyttelijä Walter Gillerin kanssa. Parilla on tytär ja poika.

Itävaltalaiset näyttelijät
Missit
Vuonna 1929 syntyneet
Elävät henkilöt
Robert Lowell

Robert Traill Spence Lowell (1. maaliskuuta 1917 – 12. syyskuuta 1977) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hänen ensimmäisiin kokoelmiinsa vaikutti hänen kääntymyksensä episkopaalisesta katoliseksi. 

Myöhemmässä runoudessaan Lowell siirtyi yhteiskunnallisten ja eettisten ongelmien pohdintaan. Hänen runonsa ovat usein tilityksiksi luonnehdittavia. Häntä pidetään yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä yhdysvaltalaisista runoilijoista.

Suomennettu tuotanto
 Päivä päivältä, suom. Kimmo Räntilä, Kustannusliike Parkko 2019 ISBN 978-952-7302-02-6 (Alkusanat: Anna Hollsten. Runot valikoitu teoksista Life studies for The Union Dead, History, For Lizzie and Harriet ja Day by day.)
 Runo
 Kuolleille tasavaltalaisille, suom. Teemu Manninen, Tuli & Savu: runouslehti 2007: 1

Teokset
 Land of Unlikeness, 1944
 Lord Weary's Castle, 1946
 Life Studies, 1959
 Near the Ocean, 1967
 Day by Day, 1977.
 Collected Poems, 2003

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Robert Lowell, Poetryfoundation.org
 Biography, University of Illinois

Yhdysvaltalaiset runoilijat
Kirjallisuuden Pulitzer-palkinnon saaneet
Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 1977 kuolleet
Keltavälskäri

Keltavälskäri (Zebrasoma flavescens) on välskärikaloihin kuuluva kalalaji. Se on yksi suosituimmista meriakvaariokaloista.

Koko ja ulkonäkö 
Keltavälskäri on tasaisen kirkkaankeltainen ja litteä kala, joka kasvaa jopa 20 cm pitkäksi, yhtä korkeaksi mutta vain pari senttiä paksuksi. Sillä on suuri, tumma silmä ja ohut nokka, jolla se nyppii levää pienistäkin kivenkoloista.

Alkuperä 
Keltavälskäreitä elää 2–50 metrin syvyydessä koralliriutoilla Tyynellämerellä ja Intian valtamerellä, Havaijin länsipuolella ja Japanin itäpuolella.

Käyttäytyminen  
Keltavälskärit pysyttelevät itsekseen tai hajanaisissa ryhmissä; niiden on havaittu kutevan sekä ryhminä että koiraiden reviireillä.

Vesiolot ja ravinto 

Keltavälskäreitä pidetään 24–27-asteisessa merivedessä, yleensä riutta-akvaariossa. Ne syövät pääasiassa kasvisruokaa, etenkin akvaariossa kasvavaa levää, mutta myös kuivaruokaa. Ne ovat hyvä lisä yli 400-litraisiin riutta-akvaarioihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
The Aquarium Wiki

Meriakvaariokalat
Välskärikalat
Abel Salazar

Abel Salazar (s. 19. heinäkuuta 1889, Guimarães, k. 29. joulukuuta 1946, Lissabon) oli portugalilainen lääkäri, tutkija, professori ja taidemaalari. Hän toimi Porton yliopistossa histologian ja embryologian professorina vuodesta 1917. Salazar julkaisi yhteensä 116 tieteellistä julkaisua.

Salazarin mukaan on nimetty Porton kaupungissa sijaitseva Instituto de Ciências Biomédicas Abel Salazar (, ICBAS). Instituutti perustettiin vuonna 1975 ja se kuuluu hallinnollisesti Porton yliopiston yhteyteen.

Abel Salazar ei ole sukua Portugalin pitkäaikaiselle diktaattorille António de Oliveira Salazarille.

Aiheesta muualla
Casa Museu Abel Salazar 
Abel Salazarin elämäkerta  

Portugalilaiset lääkärit
Portugalilaiset taidemaalarit
Vuonna 1889 syntyneet
Vuonna 1946 kuolleet
José Carlos Mariátegui

José Carlos Mariátegui La Chira (14. kesäkuuta 1894 - 16. huhtikuuta 1930) oli perulainen journalisti ja poliittinen filosofi. Mariátegui oli yksi 1900-luvun merkittävimmistä sosialisteista Latinalaisessa Amerikassa. Hänen tärkein teoksensa on 1928 julkaistu Siete ensayos de interpretacion de la realidad peruana ("Seitsemän tulkitsevaa esseetä perulaisesta todellisuudesta"). Samana vuonna hän myös eroaa APRAsta johtuen erityisesti ideologisista erimielisyyksistä Haya de la Torren kanssa ja perustaa Perun sosialistisen puolueen.

Perulaiset henkilöt
Toimittajat
Vuonna 1894 syntyneet
Vuonna 1930 kuolleet
Giresunin maakunta

Giresun maakunta () on maakunta pohjoisessa-Turkissa Mustanmeren rannalla. Giresun maakunnan pääkaupunki on Giresun.

Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 426 686.

Piirikunnat 

Giresun maakunta on jaettu 16 piirikuntaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Giresun Weather Forecast Information
 Giresun Media

Turkin maakunnat
Giresun

Giresun on samannimisen maakunnan pääkaupunki Turkin pohjoisosassa. Vuoden 2015 lopussa kaupungin arvioitu väkiluku oli 105 748.

Kaupungissa toimii yliopisto, joka perustettiin vuonna 2006. Sen edeltäjä oli tyttökoulunopettajien seminaari, joka toimi jo vuodesta 1962.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Turkin kaupungit
Andrew Wood

Andrew Patrick Wood (8. tammikuuta 1966 – 19. maaliskuuta 1990) oli yhdysvaltalainen rock-laulaja. Hän oli grunge-yhtyeen "Mother Love Bonen" keulakuvana sen perustamisesta saakka, aikaisemmin Wood toimi lyhytikäisen Malfunkshun-yhtyeen laulajana. Woodilla oli pitkään ollut suuri riippuvuus heroiiniin, joka vei häneltä lopulta hengen vuoden 1990 keväällä juuri ennen Mother Love Bonen ensimmäisen pitkäsoiton julkaisua. Woodilla oli myös paljon soolomateriaalia tehtynä, mutta nämä ovat toistaiseksi jääneet julkaisematta. Hänen kunniakseen perustettiin projektiluonteinen yhtye "Temple of the Dog".

Kuoleman jälkeen 

Woodin muistoksi "Mother Love Bonen" jäsenet ja silloisen "Soundgardenin" jäsenet Chris Cornell ja Matt Cameron perustivat yhdessä muusikoiden Eddie Vedderin ja Mike McCreadyn superyhtyeen "Temple of the Dogin" ja julkaisivat samalla nimellä albumin vuonna 1991. 

Wood nousi kuolemansa jälkeen grunge genren jonkinmoiseksi legendaksi, ja hän on ollut monille genren muusikoille inspiraation lähde. Esimerkiksi "Alice in Chainsin" kitaristi Jerry Cantrell teki kappaleen Would?, joka on saanut vaikutteita Woodista. Kappale julkaistiin yhtyeen menestysalbumilla Dirt (1992).

Diskografia

Malfunkshun

Albumit 

Return to Olypmus (1995, postuumi)

Julkaisut kokoelmilla 

"With Yo' Heart (Not Yo' Hands)" ja "Stars-N-You" kokoelmalla Deep Six (1986)
"My Only Fan" ja "Shotgun Wedding" kokoelmalla Another Pyrrhic Victory: The Only Compilation Of Dead Seattle God Bands (1989)

Mother Love Bone

EP:t 

Shine (1989)

Albumit 

Apple (1990, postuumi)
Stardog Champion (1992, kokoelma)

Singlet 

 Stardog Champion (Promo) (Stardog/Mercury Records, 1990)
 This Is Shangrila (Promo) (Stardog/Mercury Records, 1990)
 Stardog Champion (Promo) (Stardog/Mercury Records, 1992)
 Capricorn Sister (Promo) (Stardog/Mercury Records, 1992)

Yhdysvaltalaiset laulajat
Vuonna 1966 syntyneet
Vuonna 1990 kuolleet
Häkämies

Häkämies on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Antti Häkämies (s. 1986), maastohiihtäjä
Erkki Häkämies (1928–1993), Kokoomuksen kansanedustaja, Kari ja Jyri Häkämiehen isä
Jyri Häkämies (s. 1961), ministeri, Kokoomuksen kansanedustaja ja Elinkeinoelämän keskusliiton toimitusjohtaja
Kari Häkämies (s. 1956), ministeri ja Kokoomuksen kansanedustaja
Tiina Häkämies (s. 1976), malli, juontaja ja näyttelijä
Osroene

Osroene ( tai Osrhoēnē) oli antiikin aikainen alue ja kuningaskunta Lähi-idässä Eufratin yläjuoksulla. Se oli osittain itsenäinen vuosina 132 eaa. – 244 jaa. Osroene tunnettiin myös sen pääkaupungin Edessan nimellä.

Abgarien hallitsijasuku perusti Osroenen kuningaskunnan noin vuonna 132 eaa. seleukidien ja parthialaisten sotien sekasorron aikana. Aluksi Osroene oli parthialaisten vasallina, myöhemmin Armenian Tigranes Suuren alaisena. Pompeiuksen sotaretkien jälkeen Osroene siirtyi Rooman valtapiiriin. Roomalaiset valtasivat Edessan Trajanuksen aikana. Vuonna 244 Osroenesta tuli Rooman Osroenen provinssi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Aasian entiset valtiot
Rooman valtakunnan alueet
Seppo Lindblom

Seppo Olavi Lindblom (s. 9. elokuuta 1935 Helsinki) on suomalainen sosiaalidemokraattinen talousmies ja poliitikko sekä entinen ministeri ja Postipankin pääjohtaja.

Lindblomin isä oli ammattiyhdistysjohtaja Olavi Lindblom. Lindblom itse liittyi SDP:hen ja Akateemiseen sos.dem. yhdistykseen 1950-luvun puolivälissä. Lindblom pääsi ylioppilaaksi 1954 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1960.

Koiviston sihteerinä
Lindblom työskenteli Suomen Työväen Säästöpankin konttorinhoitajana 1958–1960 ja Suomen Pankin tutkijana 1960–1968. Hän tuli julkisuuteen toimiessaan pääministeri Mauno Koiviston poliittisena sihteerinä 1968–1970. 1970-luvun alussa Lindblom oli Työväen Taloudellisen Tutkimuslaitoksen esimiehenä 1970–1972, valtiovarainministeriön kansantalousosaston päällikkönä 1973–1974 ja valtioneuvoston tulopoliittisena virkamiehenä 1973–1974.

Lindblom ei tuntenut Koivistoa kovin läheisesti suostuessaan tämän sihteeriksi vuonna 1968, mutta siitä alkoi näiden kahden yli neljä vuosikymmentä jatkunut poikkeuksellisen läheinen ystävyys ja yhteistyö.

Pankkimiehenä
Suomen Pankissa Lindblom oli johtajana 1974–1982 ja johtokunnan jäsenenä 1982–1987. Viimeksi Lindblom oli Postipankin pääjohtajana 1988–1995. Hän joutui lähtemään Postipankista 1995 pankin New Yorkin sivukonttorin aiheuttamien satojen miljoonien markkojen tappioiden synnyttämän arvostelun jälkeen. Tällöin entinen presidentti Koivisto puolusti häntä voimakkaasti. Lindblom itse puolustautui toteamalla, ettei osannut varautua pankin New Yorkin konttorin jättitappioihin ja pääjohtajan erottamiseen johtaneisiin ongelmiin, vaikka "koko kansantalouden taseiden kertomista uhkakuvista olin sen sijaan osannut varoittaa. Olin näköjään ollut väärään aikaan väärässä paikassa".

Ministerinä
Lindblom oli kauppa- ja teollisuusministerinä Rafael Paasion II hallituksessa 1972 ja Kalevi Sorsan IV hallituksessa 1983–1987. Ylijohtajakaudellaan Lindblom sotkeutui Zavidovo-vuotoon eli presidentin muistion julkistamiseen syksyllä 1972.

Toiminta 2000-luvulla
Lindblom toimi Kauppa- ja teollisuusministeriön alaisen Invest in Finlandin hallituksen puheenjohtajana 2000–2004. Eläkevuosinaan Lindblom väitteli sosiaalipolitiikan alalta valtiotieteen tohtoriksi 2002. Hän on myös julkaissut runsaasti talousalan kirjallisuutta.

Teokset 

 Huojuva tasavalta, Otava, 2013.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Seppo Lindblomin 70-vuotishaastattelu Demarissa
 

Suomen kauppa- ja teollisuusministerit
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Suomen Pankin johtajat
Vuonna 1935 syntyneet
Elävät henkilöt
Pertti Viinanen

Pertti Johannes Viinanen (9. huhtikuuta 1937 Ruokolahti – 31. lokakuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen sosiaalidemokraattinen ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi SAK:n puheenjohtajana 1980-luvulla.

Elämäkerta 
Käytyään kansakoulun ja sen kaksivuotisen jatkokoulun Viinanen aloitti työelämässä aluksi metsätyömiehenä. Vuonna 1955 hän pääsi töihin ensin kärrääjäksi ja sitten trukinkuljettajaksi Enso-Gutzeitin Kaukopään tehtaille.

Viinasen ammattiyhdistysura alkoi vuonna 1963, kun hänet valittiin luottamusmieheksi, ja myöhemmin hänestä tuli Paperiliiton toimitsija ja palkkasihteeri. Vuonna 1976 Viinanen valittiin SAK:n johtoon sen kolmanneksi puheenjohtajaksi, ja 1981 hänestä tuli SAK:n puheenjohtaja Pekka Oivion jäätyä eläkkeelle. Kun Viinasen puheenjohtajakausi päättyi 1990, hän joutui käymään läpi vaikean sydämen ohitusleikkauksen. Viinanen palasi leikkauksen jälkeen työelämään ja toimi Eläketiedotustoimiston toimitusjohtajana 1991–2000, minkä jälkeen hän jäi eläkkeelle.

Viinanen kuoli lokakuussa 2012 Helsingin Terhokodissa. Hän sairasti kuollessaan syöpää.

Lähteet

Internet
 Pertti Viinasen 70-vuotispäivähaastattelu Demarissa (Internet Archive).

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Pertti Viinasen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
 
 

Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat
Vuonna 1937 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Pure!

Pure! oli Extreme Duudsonit -teemainen energiajuoma. Kofeiini- ja tauriinipitoinen
Pure!-energiajuoma tuli markkinoille maaliskuussa 2007. Pure! pakattiin 0,33L kiertotölkkiin, ja sen valmisti seinäjokelainen Mallaskosken panimo. Juoman valmistus on sittemmin lopetettu.

Aiheesta muualla 

 Viralliset sivut 
 Pure! Extreme Duudsoneiden sivuilla
 Mallaskoski 

Suomalaiset energiajuomamerkit
POV-Ray

POV-Ray (Persistence of Vision Raytracer) on vapaasti levitettävä säteenseurantaohjelma. Ohjelmaa ohjataan täsmäkielellä, jossa kuvataan esineet, pintamateriaalit, valonlähteet ja niin edelleen ohjelman ymmärtämällä merkintätavalla. Muun muassa Blender-ohjelmaan on tukea POV-Raylle.

Tämän jälkeen ohjelmalla tehdään eli renderoidaan kuva. 
Yhden hyvälaatuisen ray tracing -kuvan tuottaminen kestää kauan. Hyvien asetelmien teko on myös aikaa ja taitoa vaativaa.

POV-Ray lienee suosituin perinteinen säteenseurantaohjelma.
POV-Ray kehittyi vanhemmasta DKB-Trace-ohjelmasta. POV-Rayta kehittää POV-Team ja julkaisee avoimena lähdekoodina.
POV-Ray-ohjelmaan on myös kehitetty lukuisia apuohjelmia ja lisukkeita, kuten Moray-mallinnusohjelma.
Brycen, 3D Studion, Real3D:n ja Mayan kaltaisia ohjelmia pidetään POV-Rayta helppokäyttöisempänä.

Esimerkki POV Ray-kielestä 
Tämä POV-koodi POV:lla ajettuna tuottaa keltaisen pallon syaanitaustalla.

#include "colors.inc" // Valmiit värimääritykset 

background { color Cyan } // Tausta, väri syaani

  camera { // Kamera ..
   
       location <0, 2, -3> // Kameran paikka <x, y, z> 
                           // eli sijainti pituus-, leveys- ja
                           // korkeussuunnassa
                           // Piste mistä katsotaan.

       look_at  <0, 1,  2>  // Piste mihin kamera katsoo <x,y,z>
  }

  sphere { // pallon kuvaus alkaa tästä

    <0, 1, 2>, 2 // Pallon paikka <0,1,2> 
                 // ja läpimitta 2
   
    texture { // Pallon pintarakenne alkaa tästä
            pigment { color Yellow } //pinta "pigmentti"  
                                     // on väriltään keltainen
   } // ... pintarakenteen kuvaus loppuu tähän
     // Menee kiinni aaltosululla.

  } // ... pallon kuvaus loppuu tähän

  light_source // Valonlähde
     { 
       <2, 4, -3> color White // Valonlähteen paikka  <2,4,-3> 
                              // Valon väri on valkoinen
     }

Katso myös 
Säteenseuranta

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tietokonegrafiikka
Säteenseurantaohjelmat
Renderöintijärjestelmät
Täsmäkielet
Markku Kulmala

Markku Tapio Kulmala (s. 30. lokakuuta 1958 Forssa) on akatemiaprofessori sekä Helsingin yliopiston aerosoli- ja ympäristöfysiikan professori. Hän on ilmakehän koostumusta ja ilmaston muutosta tutkivan kansallisen ja pohjoismaisen huippuyksikön johtaja. Tutkimuksella pyritään löytämään mekanismeja, jotka ovat yhteydessä ilmakehän aerosolihiukkasten syntymiseen, ja kehittämään saatujen tietojen avulla ilmastonmuutosta koskevaa ymmärrystä. 

Kulmala oli geotieteiden viitatuin tutkija 1. toukokuuta 2011 tiedemaailman viittauksia seuraavan Thomson ISI Web of Knowledge Essential Science Indicatorsin mukaan. Ylen mukaan vuonna 2020 hän oli ollut seitsemän vuoden ajan maailman siteeratuin tiedemies geotieteiden alalla. Kulmala on ollut kirjoittajana 931:ssä tieteellisissä lehdissä julkaistussa artikkelissa ja hän on mm. 74:n väitöskirjatyön ohjaaja.

Kulmala valmistui Helsingin yliopistosta maisteriksi vuonna 1983; filosofian lisensiaatiksi 1985 ja filosofian tohtoriksi fysiikan alalla vuonna 1988.

Kulmala toimi kansainvälisen ilmakehän ja globaalimuutoksen tutkimusprojektin iLEAPSin puheenjohtajana 2010–2012. Professoriliitto valitsi Kulmalan Vuoden professoriksi 2012.

Professori Kulmala on toiminut akatemiaprofessorina 2004–2009, 2011–2015 ja 2017–2021. Hänet nimitettiin tieteen akateemikoksi 10. maaliskuuta 2017. 

Professori Kulmala on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2004, Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 2006  ja Academia Europæan jäsen vuodesta 2012. Hän on myös Kiinan tiedeakatemian jäsen.

Hän on Tukholman, Tarton ja Budapestin yliopistojen kunniatohtori.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tiedeykkönen 18.4.2017: Ilmakehätiede on kehittymässä täsmätieteeksi - haastateltavana akateemikko Markku Kulmala (radio-ohjelma, 47 min) (yle.fi)
 Kulmala Helsingin yliopiston sivulla
 Savela, Sari: Vuoden professorilla jumalasuhde ykkösenä Seurakuntalainen. 20.3.2012.

Akatemiaprofessorit
Akateemikot (Suomi)
Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset fyysikot
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Viitatuimmat tutkijat Clarivaten mukaan
Karpo

Karpo voi viitata seuraaviin:

henkilöitä
Hannu Karpo (s. 1942), suomalainen radio- ja televisiotoimittaja
Liisa Karpo, o.s. Juntunen (s. 1980), elokuvatuottaja
Raita Karpo (o.s. Marila) (s. 1941), suomalainen laulaja, Hannu Karpon entinen puoliso
Sampo Karpo (s. 1976), suomalainen toimittaja ja elokuvaohjaaja, Hannu ja Raita Karpon poika

muita merkityksiä
Karpo, Ari Matikaisen ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2020
Karpolla on asiaa, televisio-ohjelma
Karpo, karakteristinen polynomi matematiikassa
Karpo, yksi kolmesta horasta kreikkalaisessa mytologiassa
Mennyt maailma (EP)


Mennyt maailma on Lyijykomppanian EP-levy, joka julkaistiin 18. huhtikuuta 2007. Se on yhtyeen ensimmäinen julkaisu, jolla on mukana basisti-laulaja Petteri Virtanen. Levyn avausraita 
”Ethän koskaan” on Lyijykomppanialle hyvin epätyypillinen iskelmävaikutteinen kappale, jossa ei kuulla ollenkaan sähkökitaroita.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet sovittanut Lyijykomppania.

Kokoonpano 
 Petteri Virtanen – basso, laulu
 Lemmy Lindström – kitara
 Esa Moilanen – lyömäsoittimet

Tuotanto 
 Tuomo Valtonen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Marko Moilanen – yhtyekuva
 Esa Moilanen – kannet
 Jarkko Rossi – kannet

Arvostelut 
 Imperiumi.net:

Lähteet 

Vuoden 2007 EP:t
Lyijykomppanian albumit
Tuomo Valtosen tuottamat albumit
Leo Esaki

Leo Esaki (, s. 12. maaliskuuta 1925) on japanilainen fyysikko. Esaki, Ivar Giaver ja Brian Josephson saivat vuonna 1973 Nobelin fysiikanpalkinnon tunneloitumisilmiötä koskevista löydöistään.

Esaki syntyi vuonna 1925 Osakassa ja opiskeli Tokion yliopistossa, josta hän valmistui filosofian tohtorina vuonna 1959. Vuosi valmistumisesta hän muutti yhdysvaltoihin ja sai työpaikan IBM:ltä, jossa hän toimi edelleen IBM Fellowina. Hän on työskennellyt myös Sonyn työntekijänä, jossa hän kehitti tunnelidiodin vuonna 1958.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Biografia Nobel-säätiön sivuilla 

Japanilaiset fyysikot
Nobelin fysiikanpalkinnon saajat
IBM:n henkilöstö
Vuonna 1925 syntyneet
Elävät henkilöt
Amish-koulusurmat

Amish-koulusurmilla viitataan maanantaiaamuna 2. lokakuuta 2006 sattuneeseen joukkomurhaan amish-uskonlahkolaisessa koulussa Nickel Minesin kylässä Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa. Murhaajaksi vahvistettiin 32-vuotias Charles Carl Roberts (s. 7. joulukuuta 1973), joka teki lopuksi itsemurhan.

Ampuja saapui koululle noin 9:51 aamulla, ennen joukkomurhaa tekijä oli jättänyt perheelleen itsemurhaviestin. Hän otti vangeikseen paikalla olleet tyttöoppilaat. Vain yksi tytöistä, 9-vuotias Emma Fisher selvisi vammoitta: hän oli jäänyt poikaoppilaiden seuraan, sillä ei ollut ymmärtänyt joukkomurhaajan käskyjä. Murhaaja määräsi tytöt riviin liitutaulun eteen ja ampui heitä vuorotellen. Luokanopettaja Emma Mae Zook pakeni ja hälytti poliisin paikalle. 13-vuotias Marian Fisher pyysi tulla ammutuksi ensimmäisenä, jotta nuoremmat oppilaat saattaisivat selvitä.

Uhrit
Kaikkiaan ammuskelutapaus vaati viisi kuolonuhria, iältään 7–13-vuotiaita tyttöjä:

 Naomi Rose Ebersol (7), kuoli 2.10.2006
 Marian Stoltzfus Fisher (13), kuoli 2.10.2006
 Anna Mae Stoltzfus (12), kuoli 2.10.2006
 Lena Zook Miller (7), kuoli sairaalassa 3.10.2006
 Mary Liz Miller (8), kuoli sairaalassa 3.10.2006

Vammautuneet
Kuolonuhrien lisäksi viisi 6–13-vuotiasta tyttöä sai vakavia vammoja:

 Rosanna King (6)
 Rachel Ann Stoltzfus (8)
 Barbara Stoltzfus "Barbie" Fisher (10)
 Sarah Ann Stoltzfus (12)
 Esther King (13)

Rachel, Esther ja Barbie pääsivät takaisin kouluun myöhemmin syksyllä ja Sarah juuri ennen joulua. Rosanna jäi koomaan.

Vuoden 2006 rikokset
Koulusurmat Yhdysvalloissa
Murhat Pennsylvaniassa
Voimasta ja kunniasta

Voimasta ja kunniasta on suomalaisen folk metal -yhtye Moonsorrowin toinen albumi. Sen julkaisi Spinefarm Records 26. marraskuuta 2001.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Ville Sorvali – basso, laulu, taputukset, kuoro
 Henri Sorvali – rytmikitara, akustinen kitara, kosketinsoittimet, haitari, munniharppu, taustalaulu, taputukset, kuoro
 Marko Tarvonen – rummut, lyömäsoittimet, 12-kielinen akustinen kitara, taustalaulu, taputukset, kuoro
 Mitja Harvilahti – soolo- ja rytmikitara, taputukset, kuoro

Vierailevat muusikot 

 Janne Perttilä – kuoro, taputukset
 Avather – taputukset
 Blastmor – taputukset

Vuoden 2001 albumit
Moonsorrow’n albumit
Kivenkantaja

Kivenkantaja on suomalaisen folk metal -yhtye Moonsorrowin 10. toukokuuta 2003 julkaistu kolmas albumi. Sen julkaisi Spinefarm Records. Levy nousi Suomessa listoille,  parhaimmillaan sijalle 16, mikä yllätti yhtyeen, sillä jäsenet olivat studioon mennessään ajatelleet tekevänsä epäkaupallisimman levynsä ikinä. 

Kappaleesta Jumalten kaupunki julkaistiin Mitja Harvilahden ohjaama, noin viiteen minuuttiin lyhennetty, musiikkivideo. Video oli mukana yhtyeen Suden uni -albumin uudelleenjulkaisun bonus-DVD:llä.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Ville Sorvali – laulu, basso, ovi, kuoro
 Henri Sorvali – kosketinsoittimet, rytmikitara, akustinen kitara, munniharppu, haitari, puhdas laulu, taustalaulu, kuoro
 Marko Tarvonen – rummut, lyömäsoittimet, 12-kielinen akustinen kitara, taustalaulu, kuoro
 Mitja Harvilahti – soolo- ja rytmikitara, taustalaulu, kuoro
 Markus Eurén – kuoro ja live-koskettimet

Lähteet 

Vuoden 2003 albumit
Moonsorrow’n albumit
Marjaana

Marjaana on suomalainen naisen etunimi. Marjaanan alkuperä on Marja, joka on yhdistetty Mariaan. Maria on Jeesuksen äiti, ja sen merkitys on 'toivottu lapsi'.

Marjaanasta on syntynyt lukuisia muunnelmia, kuten nimet Marianna ja Marjatta. Suomessa Marjaanan nimipäivää vietetään 15. elokuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä Marjaana oli annettu nimeksi 20 727 henkilölle.

Tunnettuja Marjaanoita 
 Marjaana Alaviuhkola, eläinlääkäri
 Marjaana Aumasto, kirjailija
 Marjaana Heikkinen, vammaisurheilija ja keihäänheittäjä
 Marjaana Kella, valokuvataiteilija ja professori
 Marjaana Koskinen, poliitikko (SDP)
 Marjaana Lahti-Koski, kestävyysjuoksija
 Marjaana Maijala, näyttelijä
 Marjaana Mykkänen, dokumentaristi, televisiotuottaja ja -ohjaaja ja viestinnän tutkija
 Marjaana Niemi, historian professori
 Marjaana Pitkänen, maastohiihtäjä
 Marjaana Savander, kuvataiteilija
 Marjaana Seppänen, sosiaalityön professori
 Marjaana Toiviainen, pappi ja yhteiskunta-aktivisti, turvapaikanhakijoiden pakkopalautusten vastustaja
 Marjaana Tulosmaa, sarjakuvalehtien päätoimittaja ja kustannusalan vaikuttaja
 Marjaana Virta, graafinen suunnittelija
 Marjaana Väre, vammaisurheilija

Nimen yleisyys 

Lähde

Lähteet

Etunimet
Joensuun nuorisovaltuusto

Joensuun nuorisovaltuusto on joka toinen vuosi vaaleilla valittava joensuulaisten nuorten äänitorvi. Se vaikuttaa Joensuun kunnallispolitiikassa: se toimii nuorten edunajajana ja yhteytenä päättäjiin. Nuorisovaltuusto vaikuttaa nuorten asioihin aloittein ja kannanotoin, mielenosoituksin, tekemällä kyselyitä ja mielipidetutkimuksia. Se myös järjestää tapahtumia, seminaareja ja tapaamisia. Nuorisovaltuusto on myös edustanut kaupungin nuoria eri kansainvälisissä yhteyksissä.

Valtuusto pitää kokouksia kerran kuukaudessa. Kokouksista ilmoitetaan nuorisovaltuuston internetsivuilla. Lisäksi se osallistuu kaupungin lautakuntien työskentelyyn. Valtuusto toimii itsenäisesti mutta osana Joensuun nuorisotoimen toimintaa.

Nykyisessä valtuustossa on 20 jäsentä ja 17 varajäsentä. Sen puheenjohtaja (2021–2022) on Eemeli Onatsu. 

Valtuusto on toiminut vuodesta 1999. Sen ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Antti Öystilä. Aloitteen Joensuun nuorisovaltuuston perustamisesta teki sisäministeri Krista Mikkonen.

Kauden 2021-2022 nuorisovaltuuston jäsenet 
Varsinaiset:
Akseli Ronkainen
Konsta Tyni
Tomi Puustinen
Eetu Sallinen
Eemeli Onatsu
Viivi Mäkelä
Aaron Matray
Otso Välimäki
Teemu Kaukoranta
Karolina Rublyova
Oskar Mannelin
Eerika Kuronen
Moona Piispanen
Taika Kokko
Jarkko Pulkkinen
Alisha Jaatinen
Roosa Miikkulainen
Martta Petrelius
Emma Albert

Varalla:

Ruut Telekäinen
Lotta Sillanpää
Veera Piispanen
Justus Helander
Olesia Agapova
Veikko Leppänen
Olga Malin
Heikki Törrönen
Iris Ots
Emmi Kinnunen
Oskari Kuivalainen
Samuel Jufa
Maria Eskelinen
Oona Suihko
Vinski Santaniemi
Marjaana Pulkkinen
Maija Karttunen
Ida Bäckman

Aikaisempia puheenjohtajia 

Eemeli Onatsu (2021-2022)
Taika Kokko (2021)
Iina Laakkonen (2019-2020)
Tatu Hiltunen (2017-2018)
Ville Honkanen (2015-2016)
Joakim Kärkäs (2013–2014)
Susanna Meriläinen (2011–2012)
Emmi Simonen (2009–2010)
Ilari Nevalainen (2008)
Jyri Rasinmäki (2005–2007)
Ville Alvila (2004)
Asta Asikainen (2003)
Anu Asikainen (2002)
Kari-Antti Kitunen (2001)
Antti Öystilä (1999–2000)

Aiheesta muualla 

 Joensuun nuorisovaltuusto

Joensuu
Nuorisovaltuustot
Salibandyn I-divisioonan kausi 2006–2007

Kausi 2006–2007 oli salibandyn I-divisioonan 19. kausi. Runkosarja alkoi 30. syyskuuta 2006 ja päättyi 4. maaliskuuta 2007. TPS voitti länsilohkon ja SC Blues itälohkon. Länsilohkon pistepörssin voitti Nokian KrP:n Toni Katajisto ja itälohkon Rangersin Rein Kivi.

Miesten runkosarja

I divisioonan karsinnat

Aiheesta muualla 
 Miesten I-divisioona tilastot kaudella 2006–2007 Salibandyliigan sivuilla 

Salibandyn I-divisioonan kaudet
Salibandysarjojen kausi 2006–2007
Purppurakeijuahven

Purppurakeijuahven (Cypho purpurascens) on keijuahveniin kuuluva kala.

Ulkonäkö ja koko 
Purppurakeijuahven kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Se on vartaloltaan puikkomainen, selkä. ja vatsaevät ovat melko korkeat. Koiras on kokonaan punainen selkäevän tummaa täplää lukuun otatamatta. Naaraan väri muuttuu vaiheittain päästä pyrstön violetista punaisen kautta oranssiin ja keltaiseen.

Alkuperä 
Purppurakeijuahven on kotoisin Tyynenmeren länsiosista. Sitä tavataan Suurella Valliriutalla ja Papua-Uuden Guinean ja Tongan ympäristössä.

Käyttäytyminen 
Purppurakeijuahven on melko aggresiivinen lajitovereitaan kohtaan, eikä niitä voi yleensä pitää useampia samassa altaassa. Kotiutunut purppurakeijuahven uiskentelee myös vapaassa vedessä, mutta on aina valmis sujahtamaan koloonsa. Niinpä se tarvitsee viihtyäkseen riutta-akvaarion, jossa on paljon piilopaikoiksi sopivia koloja.

Ravinto 
Purppurakeijuahven syö lihapitoista ruokaa.

Lähteet  
 

Meriakvaariokalat
Keijuahvenet
Paul Scofield

David Paul Scofield (s. 21. tammikuuta 1922 Hurstpierpoint, Sussex –  19. maaliskuuta 2008) oli englantilainen näyttelijä. Hän voitti vuonna 1966 parhaan miespääosan Oscar-palkinnon roolistaan elokuvassa Kunnian mies. Häntä on pidetty myös loistavana teatterinäyttelijänä.

Scofield meni 15. toukokuuta 1943 naimisiin Joy Parkerin kanssa, ja hänellä on kaksi lasta: Martin (s. 1944) ja Sarah (s. 1951) Hän sairasti verisyöpää.

Lähteet 
 Paul Scofield kuollut

Aiheesta muualla 
 
 

Englantilaiset näyttelijät
Englantilaiset teatterinäyttelijät
Royal Shakespeare Companyn jäsenet
Oscar-palkinnon saajat
Golden Globe -palkinnon saajat
BAFTA-palkinnon saajat
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Tony-palkinnon saajat
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 2008 kuolleet
Täpläsilli

Täpläsilli (Alosa fallax) on sillin sukulainen, mutta korkeaselkäisempi. Lisäksi sillä on kyljissään rivi tummia täpliä. Pituutta sillä on n. 40 cm. Täpläsilli muistuttaa suuresti pilkkusilliä, jonka kanssa se voi risteytyä. Molemmat lajit kuuluvat kantasilleihin.

Levinneisyys 

Täpläsillä tavattiin aina 1950-luvulle asti myös Itämerestä. Nykyisin sitä esiintyy Atlantissa Etelä-Norjasta Marokkoon, Välimeressä, Mustassameressä ja muutamissa Keski- ja Etelä-Euroopan järvissä. Lisäksi se on levinnyt laivojen mukana Pohjois-Amerikan Suuriin järviin. Täpläsilli eroaakin useimmista muista sillikaloista siinä, että se sietää makeaa vettä. Täpläsilli vaeltaa jokiin kutemaan ja jokisuistojen likaantuminen on heikentänyt täpläsillikantoja sen nykyisillä esiintymisalueilla. Suomessa täpläsilli on nykyään harvinainen satunnaisvieras.

Ravinto 

Täpläsilli syö useimpien muiden sillikalojen tavoin eläinplanktonia. Se pyrkii itse välttymään syödyksi tulemiselta liikkumalla isoissa parvissa.

Lisääntyminen 

Kutu tapahtuu yöllä joen sorapohjalle. Poikaset uivat kuoriuduttuaan mereen.

Lähteet

Aiheesta muualla

Sillit
Dunblanen verilöyly

Dunblanen verilöyly tapahtui Dunblanessa, Skotlannissa 13. maaliskuuta 1996, kun 43-vuotias työttömäksi jäänyt entinen partiojohtaja Thomas Hamilton ampui paikallisessa koulussa kuusitoista pikkulasta, opettajan ja lopulta itsensä. Hänellä oli mukanaan neljä asetta ja 743 patruunaa. Vanhimmat surmansa saaneista lapsista olivat kuusivuotiaita.

Dunblanen verilöylyssä kuoli yhteensä kahdeksantoista ihmistä. 

Joukkomurhaajan motiivit eivät ole koskaan valjenneet täysin. Hamilton oli ollut poikapartiolaisten johtajana, mutta 1974 hänen lupansa toimia tehtävässä otettiin pois, koska hänellä epäiltiin olevan ”epäilyttäviä aikeita poikien suhteen”.
Hän valitti vielä vuonna 1993, että huhut pilasivat hänen ansiomahdollisuutensa. Hän oli valittanut tilanteestaan muun muassa kuningatar Elisabetille ja parlamenttiedustaja Michael Forsythille.

Hamiltonin on Independent-lehden mukaan kerrottu kuuluneen vapaamuurareihin.

Uhrit 
Victoria Elizabeth Clydesdale
Emma Elizabeth Crozier
Melissa Helen Currie
Charlotte Louise Dunn
Kevin Allan Hasell
Ross William Irvine
David Charles Kerr
Mhairi Isabel MacBeath
Brett McKinnon
Abigail Joanne McLennan
Gwen Mayor (opettaja)
Emily Morton
Sophie Jane Lockwood North
John Petrie
Joanna Caroline Ross
Hannah Louise Scott
Megan Turner

Yksi koulun oppilaista oli myöhemmin tennistähdeksi noussut ja lajissa kultamitalin Lontoon olympialaisissa 2012 voittanut Andy Murray, joka pelastui piiloutumalla isoveljensä Jamien kanssa rehtorin pöydän alle.

Lähteet

 Cullen Report 1996, Chapter 4
 "Hansard". 14 March 1996. Retrieved 16 April 2007.
 Dunblane Massacre Resource Page, Hamilton and the Masons

Vuoden 1996 rikokset
Koulusurmat
Skotlannin historia
Upstart

Upstart on tapahtumapohjainen korvaaja Unixin init-prosessille. Se hoitaa asynkronisesti tehtävien ja palveluiden käynnistämisen, sammuttamisen sekä valvonnan. Upstart on yhteensopiva sysvinitin kanssa, ja se pystyy ajamaan sysvinitin komentosarjoja. Myöhemmin Upstartin on tarkoitus korvata cron, atd, anacron sekä mahdollisesti inetd.

Upstart korvasi sysvinitin muun muassa Ubuntussa ja Fedorassa. Helmikuussa 2014 Ubuntu päätti vaihtaa Upstartin systemd-ohjelmaan. Myös Fedora siirtyi käyttämään systemd:tä alkaen Fedora 15:stä

Katso myös 
 initng — toinen asynkroninen initin korvaaja
 launchd — Mac OS X:n vastaava initin sekä muiden käynnistys- ja ajastusskriptien korvaaja

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Upstartin kotisivu 
 Projektisivu Launchpadissa 
 Upstart Intro, Cookbook and Best Practises, Upstartin ohjekirja 

Linux
Canonical
Ascendancy

Ascendancy on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Triviumin toinen albumi. Vuonna 2005 julkaistua albumia voidaan pitää yhtyeen varsinaisena läpimurtona. Menestystä siivitti yhtyeen jättilevy-yhtiö Roadrunner Recordsille allekirjoittama sopimus. Albumia ylistettiin runsaasti ilmestymisvuonnaan ja sen jälkeenkin monissa metallilehdissä, kuten Metal Hammerissa ja Kerrang!:issa. Taustatekijöinä menestykseen oli edeltäjäalbumia Ember to Infernoa tarkemmin tehdyt kappaleet sekä yhtyeeseen samana vuonna liittynyt toinen kitaristi Corey Beaulieu. Yhtyeen laulaja-kitaristi Matt Heafy on albumin jokaisen kappaleen pääsäveltäjä ja -sanoittaja. Tuottajana albumilla toimi Jason Suecof, joka oli mukana säveltämässä albumin intro-kappaletta sekä soittaa kitarasoolon albumin kolmannessa kappaleessa, Pull Harder on the Strings of Your Martyr.

Albumilta julkaistiin musiikkivideot kappaleista Like Light to the Flies, Pull Harder on the Strings of Your Martyr, A Gunshot to the Head of Trepidation, Dying in Your Arms ja Rain.

Albumista tehtiin kaksi uudelleenjulkaisua. Ensimmäinen niistä, UK Special Edition sisältää yhden bonuskappaleen, sekä bonus-DVD:n, joka sisältää viiden kappaleen konserttitallenteen, sekä yhtyeen musiikkivideot. 9. toukokuuta 2006 julkaistu toinen uudelleenjulkaisu sisältää edellä mainittujen elementtien lisäksi kolme muuta bonuskappaletta, joista yksi on yhtyeen tulkinta Metallican kappaleesta Master of Puppets, jonka yhtye nauhoitti myös Kerrang! -lehden 20-vuotisjuhlanumeron ohessa tulleeseen Metallican Master of Puppets -albumin kunniaksi tehtyyn Remastered-albumiin.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Matt Heafy – laulu, kitarat
 Corey Beaulieu – kitarat, taustalaulu
 Paolo Gregoletto – basso, taustalaulu
 Travis Smith – rummut

Tuotanto 
 Jason Suecof - tuottaja
 Andy Sneap - miksaus

Arvostelut 
 Allmusic: 
 PopMatters: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ascendancy Discogsissa 
 

Vuoden 2005 albumit
Triviumin albumit
Hilkka Nieminen

Hilkka Helvi Nieminen, o.s. Heikkonen (23. joulukuuta 1927 – 2015) oli suomalainen kuurosokea kirjailija. Hän julkaisi ensimmäisen teoksensa, autobiografisen kirjan Tyttö kulki kujasilla vuonna 1994. 

Hilkka Nieminen syntyi Vuokselassa ja lähti evakkoon talvisodan sytyttyä vuonna 1939. Hän muutti Tampereelle vuonna 1975, ja tuli täysin kuuroksi kuuloaistin alettua heiketä jo varhaislapsuudessa kärsityn sairauden seurauksena. Hän oli vaikeasti näkövammainen ja tarvitsi omien kirjoitustensa lukemiseen suurennuslasia. 

Ennen kirjailijanuraansa Nieminen työskenteli vaneritehtaalla Hämeenlinnassa ja ravintolassa Kotkassa. Hän asui Tampereen Annalassa.

Lähteet 
 

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset kuurosokeat henkilöt
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet