joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Severi Kurkinen

Severi Kurkinen (sukunimi aik. Hietalin; 3. kesäkuuta 1879 Luopioinen – 24. maaliskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen sosialidemokraattien kansanedustajana toiminut osuuskaupan johtaja ja työläistarkastaja.

Kurkisen äiti oli itsellinen Iida Loviisa Hietalin. Hän työskenteli rautatierakennustyömailla vuoteen 1906 saakka ja oli Kuopion läänin itäisen vaalipiirin sos.dem. piirisihteerinä ja puhujana 1901–1910 sekä Suomen tie- ja vesirakennustyöläisten liiton luottamusmiehenä ja sihteerinä 1906–1909. Kurkinen oli Osuusliike Oma-Avun myymälähoitajana Pielisensuussa 1910–1918, Haukivuoren osuuskaupan johtajana 1918, Keski-Karjalan osuusliikkeen myymälähoitajana Kaukolassa ja Kurkijoella 1918–1921, Osuusliike Tarmolan myymälänhoitajana Turussa 1921, Kyläsaaren osuuskaupan johtajana Porissa 1921–1924 sekä Kiikan osuuskaupan johtajana 1924–1929. Hän oli jonkin aikaa vangittuna poliittisista syistä Suomen sisällissodan jälkeen 1918. Viimeksi Kurkinen toimi Valtion tapaturmalautakunnan ja myöhemmin tapaturmatoimiston Helsingin piirin työläistarkastajana 1929–1945.

Kurkinen oli SDP:n kansanedustajana 1910–1917 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Hän sai 10. marraskuuta 1917 vapautuksen edustajantoimesta sairauden takia ja hänen seuraajakseen tuli SDP:n Santeri Louhelainen. Kurkinen kuului SDP:n puolueneuvostoon ja hän oli Kuopion läänin itäisen vaalipiirin sos.dem. piirin puheenjohtajana.

Severi Kurkinen oli naimisissa vuodesta 1909 Ada Maria Nousiaisen kanssa.

Lähteet 
 

Kansanedustajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Pohjois-Karjalan vaalipiiri
Vuonna 1879 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet
Odo (Akvitania)

Odo (myös Eudes tai Eudo; k. 735) oli noin vuodesta 700 lähtien Akvitanian herttua. Hän hallitsi Gallian kaakkoisosaa ja piti pääkaupunkinaan Toulousea.

Odo liittoutui vuonna 718 Neustrian kuninkaan Kilperik II:n ja tämän major domuksen Ragenfridin kanssa Austrasian major domus Kaarle Martelia vastaan. Kilperikin hävittyä Kaarlelle Soissonsissa samana vuonna Odo teki rauhan Kaarlen kanssa.

Odon hallituskausi oli sotaisaa aikaa, ja hän joutui taistelemaan sekä Umaijadeja että frankkeja vastaan. Vuonna 735 Odon syrjäytti hänen poikansa Hunald, ja pian tämän jälkeen Odo kuoli.

Keskiajan henkilöt
Ranskalaiset herttuat
Vuonna 735 kuolleet
Alex Soler-Roig

Alex Soler-Roig (s. 29. lokakuuta 1932) on entinen espanjalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kymmeneen F1-osakilpailuun kausina 1970–1972. Hän karsiutui neljästi ja keskeytti kuudesti eikä saavuttanut pisteitä.Aika-ajoissa hän oli parhaimmillaan 17:s (Hollannin Grand Prix 1971). Hän osallistui myös useisiin MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin.

Espanjalaiset Formula 1 -kuljettajat
Vuonna 1932 syntyneet
Elävät henkilöt
Rome Kanda

Rome Kanda on japanilainen juontaja ja koomikko. Hän asuu Yhdysvalloissa. Hän juontaa ohjelmaa Banzuke, jossa hän esiintyy nimellä Kei Kato. Kanda on juontajana myös ohjelmassa Jenkit kisaavat Japanissa.

Aiheesta muualla
 Official website
 Rome Kanda Fan Site

Japanilaiset näyttelijät
Plateaux

Plateaux on yksi Togon viidestä alueesta. Plateaux´n asukasluku on arviolta noin 1 222 000 (2006) ja pinta-ala 16 974 km². Alueen pääkaupunki on Atakpamé.

Plateaux´n alue rajoittuu idässä Beniniin, lännessä Ghanaan, pohjoisessa Centralen alueeseen ja etelässä Maritimen alueeseen.

Prefektuurit
Maritimen alue jakaantuu yhdeksään prefektuuriin:
Agou
Amou
Danyi
Est-Mono
Haho
Kloto
Moyen-Mono
Ogou
Wawa

Lähteet
statoids.com 

Togon alueet
Argentina Menis

Argentina Menis (s. 19. heinäkuuta 1948 Cernele, Dolj, Romania) on entinen romanialainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti.

Menis sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 kiekonheitossa neljänneksi tuloksella 59,04 m. Münchenin 1972 olympialaisissa hän saavutti hopeaa tuloksella 65,06 m. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän saavutti hopeaa tuloksella 64,62 m. Montréalin 1976 olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 65,38 m. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän oli vielä yhdeksäs tuloksella 58,36 m.

Menis heitti Constanțassa 23. syyskuuta 1972 eli muutama viikko olympialaisten jälkeen kiekonheiton maailmanennätyksen 67,32 m. Toukokuussa 1973 olympiavoittaja Faina Melnik vei ennätyksen takaisin nimiinsä.

Lähteet

 
 
 
 

Romanialaiset kiekonheittäjät
Romanialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo diplomaattisista edustustoista Suomessa

Tämä on luettelo diplomaattisista edustustoista Suomessa. Kunniakonsulaatit eivät ole luettelossa.

Suurlähetystöt 
Helsingissä sijaitsevat kaikki Suomessa olevat 62 suurlähetystöä.

Valokuvia suurlähetystöistä ja residensseista

Suurlähetystöt

Residensit

Muualta akkreditoidut suurlähettiläät 
99 valtiota on akkreditoinut suurlähettiläänsä Suomeen muusta suurlähetystöstä (ns. sivuakkreditointi).

Tukholma

Lontoo

Berliini

Bryssel

Kööpenhamina

Moskova

Oslo

Pariisi

Muut 
 (Andorra la Vella)
 (Geneve)
 (Dublin)
 (Valletta)
 (Podgorica)
 (San Marino)
 (Haag)
 (Singapore)
 (Minsk)
 (Riika)

Konsulaatit

Maarianhamina 
 (pääkonsulaatti)
 (konsulaatti)

Turku 
 (pääkonsulaatti)

Valokuvia konsulaateista

Muut edustustot 
Helsingissä sijaitsevat seuraavat muut diplomaattiset edustustot:

 Palestiina (lähetystö)
 (Taipein kaupallinen edustusto)

Kansainväliset järjestöt 

Suomessa sijaitsee seuraavat kansainvälisten järjestöjen edustustot. Kyseessä on järjestön päämaja tai pääkonttori, ellei muuta ole mainittu.
Euroopan metsäinstituutti, Joensuu 

Euroopan kemikaalivirasto, Helsinki
Euroopan komissio (edustusto), Helsinki
Euroopan investointipankki (toimisto), Helsinki
Euroopan parlamentti (tiedotustoimisto), Helsinki
Itämeren merellisen ympäristön suojelukomissio, Helsinki
Kansainvälinen siirtolaisuusjärjestö (toimisto), Helsinki
Pohjoismaiden investointipankki, Helsinki
Pohjoismainen kehitysrahasto, Helsinki
Pohjoismaiden ympäristörahoitusyhtiö (NEFCO), Helsinki

Yhdistyneiden Kansakuntien yliopiston kehitystaloustieteen tutkimuslaitos, Helsinki

Katso myös 
 Luettelo Suomen diplomaattisista edustustoista

Lähteet 

Diplomaattiset edustustot
Aggtelek

Aggtelek () on kylä Borsod-Abaúj-Zemplénin maakunnassa Unkarissa. Kylä on tunnettu laajoista tippukiviluolista, jotka sijaitsevat sen lähellä, Baradla-Domican luolastossa. Tämä on osa Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvia Aggtelekin ja Slovakian karstimaan luolia. Luolasto on nykyisin Aggtelekin kansallispuisto.

Sijainti
Aggtelek sijaitsee lähellä Slovakian rajaa, 50 kilometrin päässä luoteeseen maakunnan pääkaupungista Miskolcista.

Historia
Ensimmäinen tunnettu maininta Aggtelekistä on vuodelta 1295. Tuolloin se tunnettiin nimellä Ogogteluk. Mongolien miehitettyä Unkarin 1200-luvulla kylä raunioitui vuosikausiksi.

Vuonna 1858 Aggtelek tuhoutui tulipalossa. Toisen maailmansodan itärintama oli hyvin lähellä kylää, mikä aiheutti lisää tuhoa.

Lähteet
The Nuttall Encyclopædia: Being a Concise and Comprehensive Dictionary of General Knowledge

Aiheesta muualla

 Unescon maailmanperintökohdelista 
 Aggtelekin kansallispuiston virallinen sivusto  

Unkarin kylät
GP3

GP3-sarja eli GP3 oli autourheiluluokka, joka käynnistyi vuonna 2010 ja ajettiin viimeisen kerran 2018, jonka jälkeen sen korvasi uusi FIA Formula 3 Championship -luokka. GP3:n tarkoitus oli olla ”kakkosluokka” GP2-sarjalle ja myös eräänlainen harjoittelusarja GP2-sarjaan. GP3-sarjassa ajettiin niin ikään GP2:sten tapaan F1 -kilpailujen yhteydessä. Sarjassa kilpaili yhdeksän tallia, joista kukin talli ajatti kolmea autoa. Kaudesta 2012 alkaen GP3-tallien ei ole ollut pakko ajattaa kolmatta autoa. Tallien oli ajatettava vähintään kahta autoa, kolmannen olleessa vapaaehtoinen. GP3- ja GP2-sarjan promoottorina toimi Bruno Michel.

Sarjan ensimmäisen kauden mestaruuden voitti meksikolainen Esteban Gutiérrez. Suomalaisille sarja tuli tunnetuksi, kun Valtteri Bottas voitti GP3-sarjan mestaruuden seuraavalla kaudella.

Auto

GP3-auton rungon on suunnitellut ja rakentanut Dallara, kuten GP2:ssakin. Dallara GP3/10 -autossa oli Renault’n 280-hevosvoimainen turbomoottori. Vaihdelaatikkona on 6-vaihteinen Hewland-vaihteisto. Autoihin renkaat toimittaa italialainen rengasvalmistaja Pirelli. Jarrut ovat Brembon valmistamat.

Kaudella 2013 GP3-auton kalusto vaihtui Dallaran GP3/13 runkoon. Samalla moottori vaihtui 400-hevosvoimaiseen vapaasti hengittävään V6-moottoriin. Uusi moottori on AER:n suunnittelema ja valmistama. Auton ulkonäkö muuttui samanaikaisesti muun muassa uudella etunokalla ja sivuponttooneilla. Kaudella 2016 GP3-autot vaihtuvat kolmannen sukupolven GP3/16 -autoihin.

Kilpailuviikonloppu
Kilpailuviikonloppuun kuuluu 30 minuutin vapaa harjoitus perjantaina ja 30 minuutin aika-ajo lauantaiaamuna sekä puolituntiset kisat lauantaina ja sunnuntaina. Lauantain kilpailuun lähdetään aika-ajon tulosten mukaisessa järjestyksessä ja sunnuntain kilpailuun lauantain tulosten mukaan niin, että kahdeksan parasta lähtevät käännetyssä järjestyksessä. Pakollisia varikkokäyntejä ei kilpailuissa ole.

Pistelasku 

Nopeimman kierroksen ajanut kuljettaja sai kaksi pistettä, mikäli hän on ajanut 90 % kisakierroksista ja sijoittunut kymmenen parhaan joukkoon lopputuloksissa.

Suomalaiset GP3:ssa

Mestarit

F1:een nousseita

GP2:een/Formula 2:een nousseita

Katso myös 
GP2
Formula 3
Luettelo GP3-ennätyksistä
Luettelo GP3-kilpailuista
Luettelo GP3-kuljettajista
Luettelo GP3-sarjaa johtaneista kuljettajista
Luettelo naispuolisista GP3-kuljettajista
Luettelo GP3-sarjan voittoennätyksistä
Luettelo GP3-talleista
Luettelo suomalaisten voittamista GP3-osakilpailuista

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen GP3-sarjan kotisivu
Maljakorallit

Maljakorallit (Caryophylliidae) on kivikorallien heimo, johon kuuluu 296 lajia, jotka jaetaan 88 sukuun. Näistä 51 suvun lajeja on edelleen elossa, muut tunnetaan fossiileista.  Joukossa on sekä sellaisia lajeja, joilla on symbioottisia zooxanthellae-leviä, että sellaisia, joilla näitä leviä ei ole.

Maljakoralleja tavataan kaikilla valtamerillä Etelämantereen rannikolta pohjoiselle napapiirille asti.  Monet niistä suvuista, joilla on symbioottisia leviä, osallistuvat koralliriuttojen rakentamiseen. Toisia tavataan syvältäkin merestä. 
Heimon lajien tieteellistä luokittelua  uudella tavalla harkitaan, sillä se lienee polyfyleettinen.

Esimerkkejä suvuista 
 Euphyllia, jossa on monia akvaarioissa pidettyjä lajeja
 Lophelia, jota elää Norjan ja Britannian rannikoilla
 Catalaphyllia

Lähteet 
 

Korallieläimet
Euphyllia

Euphyllia on kivikorallien suku, johon kuuluu ainakin 15 lajia. Niitä ei voi erottaa toisistaan kalkkirungon perusteella vaan pitkistä ja lihaksikkaista tentakkeleistaan.

  
Euphyllia-lajeja tavataan indopasifisella merialueella Mosambikista Punaisellemerelle, Etelä-Japaniin. Pohjois-Australiaan ja Fidži-saarille asti.  Monia lajeja pidetään meriakvaarioissa, missä ne kuuluvat suosituimpiin pitkäpolyyppisiin eli LPS-kivikoralleihin. Muotonsa perusteella niitä kutsutaan soihtukoralliksi (torch coral, E. glabrescens), vasarakoralliksi (hammerhead coral, E. ancora ) ja sammakonkutukoralliksi (frogspawn, E. divisa)  Niissä on yhteyttäviä symbioottisia leviä, minkä takia ne tarvitsevat paljon tai kohtalaisesti valoa.

Vuokkokalat saattavat pitää Euphyllia-korallia kotipaikkanaan, jos varsinaista merivuokkoa ei ole saatavana.

Euphyllia-lajien kauppaa säädellään CITES-sopimuksella. Vuonna 2006 Indonesialle oli asetettu vientikiintiöt neljälle Euphyllia-lajille: E. ancora, E. cristata, E. divisa ja E. glabrescens

Lajeja 
 E. ancora  
 E. cristata
 E. divisa 
 E. fimbriata
 E. glabrescens 
 E. paradivisa
 E. paraencora
 E. paraglabrescens
 E. yaeyamaensis

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Catalogue of Life

Korallieläimet
Accel Partners

Accel Partners on yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö, joka toimii venture capital- ja kasvurahoittajana. Yhtiön päämaja on Palo Altossa, Kaliforniassa. Sillä on toimistot myös muun muassa Bangaloressa, Lontoossa, Pekingissä ja Shanghaissa.

Accel Partners perusti alkuvaiheen yrityksiin kohdennettujen venture capital -sijoitusrahastojensa rinnalle joulukuussa 2008 myös kasvurahaston. Tähän se keräsi 480 miljoonan dollarin pääoman. Kasvurahasto sijoittaa varsin monelle toimialalle, kuten ICT, digitaalinen media, mobiilipalvelut, ohjelmistot ja verkot.

Accel Partnersin tunnetuimpia sijoituksia ovat muun muassa BitTorrent, Etsy, Facebook, JBoss, Kayak.com, Macromedia, RealNetworks ja Spreadshirt. Suomalaisista sijoituksista merkittävimmät ovat Rovio ja Supercell. 

Soneran entinen toimitusjohtaja Kaj-Erik Relander on ollut vuodesta 2001 Accel Partnersin osakas. Hänen asemapaikkansa on Lontoo.

Accel-KKR

Accel Partners ja eräs Yhdysvaltain vanhimmista ja suurimmista velkavetoisiin yritysostoihin (LBO) keskittyneistä pääomasijoitusyhtiöistä, Kohlberg Kravis Roberts perustivat yhdessä vuonna 2000 Accel-KKR:n, jonka kohteena on keskisuuret yritykset. Miljardin dollarin sijoitusomaisuutta hoitava yritys hankkii määräysvaltaan oikeuttavia omistusosuuksia vakiintuneista teknologiayrityksistä, tai ostaa esimerkiksi perheomistajat ulos.

Lähteet

Aiheesta muualla
Accel Partners  
Accel-KKR 

Venture capital -yhtiöt
Yhdysvaltalaiset finanssipalveluyhtiöt

en:Accel-KKR
Laivakello-palkinto

Laivakello-palkinto (myös Pertsa ja Kilu -palkinto) on suomalainen nuortenkirjallisuudelle myönnettävä palkinto, jonka perustivat Väinö Riikkilä -seura ja Pekkas-Akatemia vuonna 1996. Palkinto oli alun perin nimetty Väinö Riikkilän Pertsa ja Kilu -nuortenkirjasarjan mukaan. Palkintona on messinkinen laivakello, joka jaetaan vuosittain Pertsa ja Kilu -päivillä. Sen jakavat vuorovuosin Pekkas-Akatemia ja Väinö Riikkilä -seura tai Pertsa ja Kilu -päivien järjestäjän valitsema toimikunta. Palkinto voidaan myöntää joko yksittäisestä teoksesta tai ansiokkaasta urasta.

Palkinnon saajat

Lähde:

Lähteet

Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnot
Kujaku Ryū Goshinjutsu

Kujaku Ryū Goshinjutsu on belgialaisen Shihan Paul Pauwelsin, 10. dan (VJJF), kehittämä tyylisuunta. Tyylisuunta pohjautuu moderniin eurooppalaiseen jujutsuun ja on ennen kaikkea itsepuolustuslaji eikä siinä ole kilpailutoimintaa. 

Tekniikoita löytyy seuraavilta osa-alueilta: 
 Kaatumistekniikoita (ukemiwaza) 
 Heittoja (nagewaza) 
 Potkuja sekä lyöntejä (atemiwaza) 
 Lukkoja (kansetsuwaza) 
 Hallintaotteita (katamewaza) 
 Kuristuksia (shimewaza)
 Asetekniikoita 
 Hermopistepainallustekniikoita.

Kujaku Ryū Suomessa 
Lajin on tuonut Suomeen Jussi "Luffe" Taskinen (3. dan). Taskisella oli kontakti Pauwelsiin ja alkuvaiheessa Pauwels kävi Suomessa Taskisen kutsumana pitämässä leirejä. Leirien yhteydessä virisi keskustelu kiinnostuneiden harrastajien joukossa Kujaku Ryū -tyylisuunnan seuraamisesta. Ensimmäisenä tyylisuuntaan Suomessa liittyikin vuonna 2005 Tora ry Porvoosta. Heti seuraavana vuonna tyylisuuntaan liittyi Jujutsuseura Naattijat Kuopiosta. Nykyisin Suomen pääkouluttajana toimii Veijo Hätinen 5. dan ja apulaiskouluttajana Wille Markkanen 5. dan.

Lajia harrastetaan tällä hetkellä viidellä paikkakunnalla, koska vuodesta 2008 alkaen Suonenjoella on toiminut Naattijoiden alajaosto ja vuodesta 2009 saakka Iisalmessa tyylisuuntaa on harjoiteltu Jujutsuseura Viäntäjissä. Viimeisinpänä tyylisuuntaan liittyi vuoden 2012 alkupuolella Tornion jujutsuseura ry.

Aiheesta muualla 
Jujutsuseura Naattijat ry (Kuopio & Suonenjoki)
Tora ry (Porvoo) 
Iisalmen kamppailuseura Vientäjät (Iisalmi)
Tornion jujutsuseura ry
Suomen Jujutsuliitto

Taistelulajit
Pierrot

Pierrot voi tarkoittaa seuraavia asioita:

 venäläinen Pierrot, Aleksandr Vertinskin kuuluisa tulkinta Pierrot-hahmosta, yksi commedia dell'arten perushahmoista
 Pierrot, japanilainen yhtye
 Studio Pierrot, tokiolainen animaatiostudio
 Pierrot, Ferdinand Griffon, päähenkilö elokuvassa Hullu Pierrot
Edinburghin herttua


Edinburghin herttua on periytyvä päärinarvo, joka on perustettu kolmasti vuodesta 1726 lähtien Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ison-Britannian kuningaskunnan kuninkaallisen perheen jäsenelle. Arvonimen neljäs haltija oli prinssi Philip, jonka kuoltua huhtikuussa 2021 arvonimi periytyi hänen vanhimmalle pojalleen prinssi Charlesille. Kun Charlesista tuli kuningas  syyskuussa 2022, arvonimi sulautui kruunuun. Arvonimi on nimetty skotlantilaisen Edinburghin kaupungin mukaan.

Arvonimen haltijat

Ensimmäinen perustaminen 1726 
 prinssi Fredrik (1707–1751)
 prinssi Yrjö (1738–1820)

Herttuanarvo periytyi Fredrikiltä hänen pojalleen prinssi Yrjölle, mutta sulautui kruunuun, kun prinssistä tuli kuningas Yrjö III vuonna 1760.

Toinen perustaminen 1866 
 prinssi Alfred (1844–1900)

Arvonimen saaja oli kuningatar Viktorian toiseksi vanhin poika, myöhemmin Saksi-Coburgin ja Gothan herttua. Prinssi Alfredin jälkeen arvonimi lakkasi olemasta, koska hänen ainoa poikansa prinssi Alfred (1874–1899) kuoli ennen isäänsä.

Kolmas perustaminen 1947 
 prinssi Philip (1921–2021) – Prinssi Philipin kuoltua 9. huhtikuuta 2021 arvonimi periytyi hänen vanhimmalle pojalleen prinssi Charlesille.
 prinssi Charles (1948–). – Kun Charlesista tuli kuningas 8. syyskuuta 2022, arvonimi sulautui kruunuun.

Lähteet 

Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalliset arvonimet
Edinburghin historia
Lena Headey

Lena Headey (s. 3. lokakuuta 1973 Bermuda) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Cersei Lannisterina televisiosarjassa Game of Thrones (2011–2019), josta hän on saanut neljä Primetime Emmy -ehdokkuutta.

Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa Pitkän päivän ilta (1993), Rakkauden riivaamat (2002), Grimmin veljekset (2005), 300 (2007) ja Amor yllättää (2005). 

Headey syntyi Bermudalla, mutta kasvoi Pohjois-Englannin Huddersfieldissä. 17-vuotiaana hän oli mukana koulunsa järjestämässä näytelmässä Lontoon Royal National Theatre -teatterissa. Hänen roolisuorituksensa huomioitiin, ja hän sai roolin ensimmäisestä elokuvastaan, vuoden 1992 Waterlandista. Headey teki läpimurtonsa vuoden 2007 elokuvassa 300, jossa hän näytteli muinaisen Spartan kuningatarta Gorgoa. Vuosina 2008–2009 hän näytteli Sarah Connoria tieteissarjassa Terminator: Sarah Connorin aikakirjat yhteensä kahden tuotantokauden verran. 

Headey näytteli Cersei Lannisteria George R. R. Martinin Tulen ja jään laulu -fantasiakirjasarjaan perustuvassa HBO:n televisiosarjassa Game of Thrones (2011–2019). Headey on saanut Cersei Lannisterin roolistaan neljä Emmy-ehdokkuutta parhaasta naissivuosasta draamasarjassa. Vuonna 2017 Headey ansaitsi sarjasta 1,1 miljoonaa dollaria jaksolta ja hänestä tuli yksi television parhaiten palkatuista näyttelijöistä. Sarjan kahdeksas ja viimeinen tuotantokausi esitettiin vuonna 2019.

Filmografia

Televisiosarjat

Lähteet

Aiheesta muualla 

Englantilaiset näyttelijät
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Jalkapallon alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut

Jalkapallon alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut (FIFA U-17 World Cup) on Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn järjestämä jalkapalloturnaus alle 17-vuotiaille. Turnaus järjestetään kahden vuoden välein, eli useammin kuin aikuisten maailmanmestaruuskilpailut. FIFA järjesti alun perin alle 16-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut, mutta vuodesta 1991 lähtien turnaus on pelattu alle 17-vuotiaiden kisoina.

Turnauksen on tähän mennessä voittanut yhdeksän eri maata. Nigeria on voittanut eniten mestaruuksia, viisi. Brasilialla on neljä mestaruutta, Ghanalla ja Meksikolla on kaksi mestaruutta sekä Neuvostoliitolla, Saudi-Arabialla, Ranskalla, Sveitsillä ja Englannilla yksi.

Karsinnat 

Turnauksen kuusi karsintasarjaa:

Turnaukset

Menestys maittain

Palkinnot 

Turnauksessa jaettavat kolme palkintoa:

 Kultainen kenkä (engl. Golden Boot) on palkinto, joka myönnetään turnauksessa eniten maaleja tehneelle pelaajalle. Jos enemmän kuin yksi pelaaja on samassa maalimäärässä, heistä palkinnon saa eniten syöttöjä turnauksen aikana tehnyt pelaaja.
 Kultainen pallo (engl. Golden Ball) on palkinto, joka myönnetään silmäänpistävintä jalkapalloa pelanneelle pelaajalle. Palkinnon saajan valitsee median mielipidemittaus.
 Kultainen hansikas (engl. Golden Glove) on palkinto, joka myönnetään turnauksen parhaalle maalivahdille. Palkinto on jaettu vuodesta 2009.
 Reilun pelin palkinto (engl. FIFA Fair Play Award) myönnetään joukkueelle, joka on pelannut läpi turnauksen puhdasta peliä. Kriteerit asettaa FIFA Fair Play Committee.

Lähteet

Aiheesta muualla 
FIFAn sivut 

FIFA
Kristina Norman

Kristina Norman (s. 1979) on virolainen taiteilija, taustaltaan puoliksi venäläinen, puoliksi virolainen.

Norman on opiskellut Viron taideakatemiassa ja työskennellyt taideopettajana. Hän on osallistunut näyttelyihin ja festivaaleille ulkomailla vuodesta 2006. Tuolloin hän oli mukana Modern Art Oxford -galleriassa näyttelyssä Arrivals – Art from the New Europe. Seuraavana vuonna hän osallistui Tallinnan Nuorten taiteilijoiden biennaaliin kokeellisella dokumenttifilmillä Monolith sekä Berliinin biennaaliin pseudodokumentilla The Field of Genius. Vuonna 2009 Norman edusti Viroa Venetsian biennaalissa.  

Venetsian biennaalissa esillä ollut teos After-War ("Kultasoturi") on herättänyt närkästystä Virossa. Teoksen pääosassa on kullattu kopio Pronssisoturi-patsaasta (tunnetaan myös nimellä Aljosha), jonka Viron hallitus siirrätti pois Tallinnan keskustasta vuonna 2007. Norman sijoitti oman patsaansa Aljoshan entiselle paikalle. Poliisi poisti Normanin teoksen, ja Norman pidätettiin kuulusteluja varten. Viron kulttuuriministeriö halusi teoksesta asiantuntijalausuntoja ennen sen lähettämistä Venetsian biennaaliin.

Virolaistaiteilija Jüri Arrak on ollut niiden taiteilijoiden joukossa, jotka ovat paheksuneet Normanin teosta ja pitäneet sitä provokaationa. Norman itse kiistää provokaatiosyytteet. Teosta ovat paheksuneet myös Taideakatemian rehtori Signe Kivi, sisäministeri Jüri Pihl, puolustusministeri Jaak Aaviksoo.

Nyt kullatusta kipsiveistoksesta sekä dokumentaarisista valokuvista ja videoista koostuva teos kuuluu Kiasman kokoelmiin. Se oli esillä Kiasmassa talvella 2010–2011.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kristina Normanin sivusto

Virolaiset taiteilijat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Liev Schreiber

Liev Schreiber (s. 4. lokakuuta 1967 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän nousi laajempaan julkisuuteen 1990-luvun lopulla esiinnyttyään useissa indie-elokuvissa, kuten Scream-trilogiassa, sekä myöhemmin myös Hollywood-elokuvissa. Schreiber on myös arvostettu teatterinäyttelijä ja on esiintynyt useissa Broadway-esityksissä. Vuonna 2005 Schreiber voitti Tony-palkinnon suorituksestaan Glengarry Glen Ross -näytelmässä. Samana vuonna Schreiber myös toimi ensimmäisen kerran elokuvaohjaajana ja käsikirjoittajana Kaikki valaistuu -elokuvassa, joka perustuu samannimiseen romaaniin.

Vuodesta 2013 Schreiber on näytellyt draamasarjassa Ray Donovan, josta hän on saanut kaksi parhaan miespääosan Primetime Emmy -ehdokkuutta sekä kolme Golden Globe -ehdokkuutta.

Schreiber oli parisuhteessa näyttelijä Naomi Wattsin kanssa vuosina 2005–2016. Heillä on kaksi lasta, vuosina 2007 ja 2008 syntyneet pojat.

Osittainen filmografia 
Näyttelijänä
 The Sunshine Boys (1995) – Ricky Gregg
 Denise soittaa (Denise Calls Up, 1995) – Jerry
 Puhumalla paras (Walking and Talking, 1996)
 Scream (1996) – Cotton Weary
 Scream 2 (1997) – Cotton Weary
 Suuri luokkakokous (Since You’ve Been Gone, 1998)
 Aaveet (Phantoms, 1998)
 Muutosten kesä (A Walk on the Moon, 1999) – Marty Kantrowitz
 RKO 281 – tapaus ”Citizen Kane” (RKO 281, 1999) – Orson Welles
 Jakob – Valehtelija (Jakob the Liar, 1999)
 Hurricane (The Hurricane, 1999) – Sam
 Hamlet (2000)
 Scream 3 (2000) – Cotton Weary
 Kate & Leopold (2001) – Stuart Besser
 Peloista pahin (The Sum of All Fears, 2002) – John Clark
 Hitler: Pahan nousu (Hitler: The Rise of Evil, 2003)
 Mantsurian kandidaatti (The Manchurian Candidate, 2004) – Raymond Shaw
 Kirjava huntu (The Painted Veil, 2006) – Charlie Townsend
 The Omen (2006) – Robert Thorn
 Uhma (Defiance, 2008) – Zus Bielski
 X-Men Origins: Wolverine (2009) – Victor Creed / Sabretooth
 Taking Woodstock (2009) – Vilma
 Repo Men – noutajat (Repo Men, 2010) – Frank
 Salt (2010) – Ted Winter
 Ray Donovan (televisiosarja, 2013–) – Ray Donovan
 Spotlight (2015)
 5. Aalto (2016) – Vosch
 Spider-Man: Kohti hämähäkkiversumia (2018, äänirooli) – Wilson Fisk / Kingpin

Ohjaajana
 Kaikki valaistuu (Everything Is Illuminated, 2005)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Tony-palkinnon saajat
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Montipora

Montipora on kivikorallien suku, johon kuuluu ainakin 75 lajia. Niitä tavataan indopasifisella merialueella ja Punaisellamerellä, missä ne muodostavat koralliriuttoja. 
Monia lajeja pidetään riutta-akvaarioissa. Virtaus- ja valaistusolojen mukaan ne voivat kasvaa joko levyinä tai puumaisina rakenteina. Montipora-korallit elävät symbioosissa zooksantellilevien kanssa. Niillä on myös pienet polttiaislonkerot, joilla ne pyydystävät planktonia ravinnokseen.

Tietyt lajit, kuten Montipora crassituberculata on listattu IUCN:n punaisella listalla vaarantuneiksi, koska ne ovat erityisen herkkiä vaalenemista aiheuttaville tekijöille.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Genus Montipora Easy Reefer

Korallieläimet
X-Men Origins: Wolverine (videopeli)

X-Men Origins: Wolverine on vuonna 2009 julkaistu videopeli, joka perustuu samannimiseen elokuvaan. Peli julkaistiin samaan aikaan elokuvan kanssa 1. toukokuuta 2009 PlayStation 3, Xbox 360, Wii, PlayStation 2, Nintendo DS ja PlayStation Portable -konsoleille sekä tietokoneelle. Pelin kehittäjänä toimi pääasiassa Raven Software, joka käyttää pelissä Unreal Engine 3 pelimoottoria. Wiin ja PS2:n versiot ovat kuitenkin Amaze Entertainment kehittämiä ja käsikonsolien versioista vastuussa oli Griptonite Games.

Pelissä pelaaja ohjaa Wolverinea pelin läpi ja pääsee selvittämään hahmon alkuperää.

Äänirooleissa

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 

Vuoden 2009 videopelit
PlayStation 2 -pelit
PlayStation 3 -pelit
PlayStation Portable -pelit
Wii-pelit
Nintendo DS -pelit
Xbox 360 -pelit
Windows-pelit
Ryhmä-X-videopelit
Sala IBK

Sala IBK on ruotsalainen 21. syyskuuta 1979 perustettu salibandyn erikoisseura ja samalla maailman ensimmäinen salibandyseura. Seuraa oli perustamassa Crister Gustafsson, josta myöhemmin tuli Kansainvälisen Salibandyliiton ensimmäinen puheenjohtaja. Seura yhdessä Gustafssonin kanssa oli ensimmäisiä, jotka pyrkivät viemään lajia kilpaurheilun suuntaan.

Lähteet 

Salan kunta
Ruotsalaiset salibandyseurat
Hybridipolkupyörä

Hybridipolkupyörä on polkupyörä, jossa yhdistyvät maantiepolkupyörän ja maastopolkupyörän ominaisuudet . Yleensä hybrideissä on 622 mm (28") vanteet maastopyörissä yleisesti käytettävien 559 mm (26") vanteiden sijasta. Muu tekniikka on samankaltaista maastopyörien kanssa, joskin pelkästään hybrideihin tarkoitettuja osiakin on olemassa. Rungon mitoitus hybrideissä vaihtelee melko paljon, jotkut mallit ovat pitkähköjä, maantieretkiin sopivia, jotkut taas hyvinkin pystyssä ajettavia parhaiten lyhyille matkoille ja kaupunkiin sopivia. Pyörätyyppi on varsin suosittu, koska se soveltuu monenlaiseen ajoon.

Lähteet 

Polkupyörät
Raelene Boyle

Raelene Ann Boyle (s. 24. kesäkuuta 1951 Coburg, Victoria, Australia) on entinen australialainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.

Raelene Boyle saavutti 17-vuotiaana olympiahopeaa 200 metrin juoksussa Méxicon 1968 olympialaisissa ajalla 22,7 s. Samoissa kisoissa hän sijoittui 100 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 11,1 s sekä 4 × 100 metrin viestijuoksussa viidenneksi ajalla 43,4 s. Münchenin 1972 olympialaisissa hän saavutti hopeaa sekä 100 metrillä (aika 11,23 s) että 200 metrillä (22,45 s). Molemmissa loppukilpailuissa hän hävisi Itä-Saksan Renate Stecherille. Viestijuoksussa Australian joukkue sijoittui kuudenneksi ajalla 43,61 s. Montréalin 1976 olympialaisissa Boyle sijoittui 100 metrillä neljänneksi ajalla 11,23 s ja 200 metrin välierässä hänet hylättiin kahden vilppilähdön vuoksi. Viestissä tuloksena oli viides sija ajalla 43,18 s. Moskovan 1980 olympialaisiinkin hänet valittiin mutta hän jäi vapaaehtoisesti kisoista pois.

Kansainyhteisön kisoissa Boyle voitti kultaa 100:lla, 200:lla ja 4 × 100 metrillä sekä Edinburghissa 1970 että Christchurchissa 1974. Lisäksi hän voitti kultaa 400 metrin juoksussa Brisbanessa 1982.

Boyle sairastui 1990-luvulla rintasyöpään ja myi olympiamitaleitaan rahoittaakseen hoitoaan.

Lähteet

 
 
 

Australialaiset pikajuoksijat
Australialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Sydsvenskan

Sydsvenskan (SDS), myös Sydsvenska Dagbladet tai Sydsvenska Dagbladet Snällposten, on Malmössä päivittäin ilmestyvä sanomalehti, joka on perustettu 1848. Lehteä julkaisee SDS-koncernen, joka kuuluu Bonnier-konserniin.

Lehti määrittelee itsensä "riippumattoman liberaaliksi". Lehden päätoimittaja ja vastaava julkaisija oli Peter Melin äkilliseen 13. helmikuuta 2008 tapahtuneeseen kuolemaansa asti. Uudeksi päätoimittajaksi valittiin elokuusta 2008 alkaen Daniel Sandström. Lokakuusta 2005 on politiikan toimituksen päätoimittaja ollut Heidi Avellan.

Lehden levikki on keskimäärin 146 200 (helmikuu 2009).

Lehden pääasiallista levikkialuetta ovat Malmö, Lund, Kävlinge, Lomma, Burlöv, Staffanstorp, Svedala, Vellinge ja Trelleborg. Sillä alueella se on hallitsevassa asemassa, etenkin sen jälkeen kun sen merkittävin kilpailija Arbetet lakkautettiin 2000.

Lähteet

Ruotsalaiset sanomalehdet
Malmön kunta
Boom Boom Pow

Boom Boom Pow on Black Eyed Peasin albumin The E.N.D. ensimmäinen single. Suomessa single julkaistiin digitaalisesti promona 17. maaliskuuta 2009 ja myöhemmin virallisena singlenä maaliskuun 30. 2009

Musiikkivideo
Singlen musiikkivideo julkaistiin 18. huhtikuuta 2009.

Listasijoitukset

Lähteet 

Vuoden 2008 kappaleet
The Black Eyed Peasin kappaleet
Guadalupen neitsyt

Guadalupen neitsyt on nimi, joka viittaa Neitsyt Mariaan, jonka uskotaan ilmestyneen vuonna 1531 Guadalupessa Meksikossa. Tarinan mukaan Neitsyt Maria ilmestyi intiaanimiehelle Méxicon lähistöllä ja puhutteli tätä nahuatlin kielellä. Guadalupen neitsyen merkitys oli kristityille intiaaneille suuri ja hänestä tuli Meksikon tärkein pyhimys. Nykyään Guadelupen neitsyt Guadalupen basilikassa on Rooman jälkeen eniten vierailtu kristittyjen pyhiinvaelluskohde. On arvioitu, että vuosittain siellä vierailee noin 20 miljoonaa pyhiinvaeltajaa.

Katso myös 
 Marian ilmestys
 Apokalyptinen madonna
 Conceptio immaculata

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Emil Anton: Guadalupen ihme ja Meksikon kääntymys - Hyviä uutisia

Pyhimykset
Neitsyt Marian kuvatyypit
Katoliset pyhiinvaelluskohteet
Lier

Lier voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

paikkoja
Lier, kunta Norjassa
Lier, kunta Belgiassa
De Lier, kylä Westlandin kunnassa Alankomaissa

henkilöitä
Julia Lier (s. 1991), saksalainen soutaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari
Norm Van Lier (1947–2009), yhdysvaltalainen koripalloilija
Pim Lier (1918–2015), alankomaalainen juristi
Rudie van Lier (1914–1987), surinamelainen sosiologi, historioitsija, runoilija ja kirjailija
Wolfried Lier (1917–1993), saksalainen näyttelijä.
Lyriel

Lyriel on folk rockia soittava saksalainen yhtye, joka perustettiin vuonna 2003 Gummersbachissa.
Perinteisten rock- ja metallimusiikissa käytettävien instrumenttien lisäksi yhtye käyttää viulua ja selloa, jotka tuovat ilmaisuun kansanmusiikin sävyjä. Huomattava seikka on myös se, että nämä instrumentit eivät tule keikoilla taustanauhoilta, vaan ne oikeasti soitetaan.

Yhtye julkaisi kaksi ensimmäistä levyään Prisonworld ja Autumntales omakustannelevyinä, mutta 11. helmikuuta 2009 yhtye ilmoitti sivuillaan julkaisemassaan tiedotteessa, että se oli tehnyt levytyssopimuksen Femme Metal Recordsin kanssa.

Jäsenet 
 Jessica Thierjung (laulu)
 Linda (sello)
 Oliver (kitara)
 Joon (viulu)
 Marcus Fidorra (rummut)
 Martin (koskettimet)
 Sven (basso)

Entiset jäsenet 
Daniel de Beer (rummut)

Diskografia

Studioalbumit 
 Prisonworld (2005)
 Autumntales (2006)
 Paranoid Circus (2010)
 Leverage (2012)
 Skin and Bones (2014)

Kokoelmat 
 The First Chapters (2009)

EP:t 
 10 (2015)

DVD:t 
 Live auf Burg Greifenstein [Live on Greifenstein Castle] (2005)

Lähteet 
http://www.lyriel.net/

Aiheesta muualla 
Yhtyeen virallinen sivusto  ja 

Saksalaiset folk rock -yhtyeet
Saksalaiset sinfoniset metalliyhtyeet
Saksalaiset folk metal -yhtyeet
Saksalaiset goottimetalliyhtyeet
Tommi Nakari

Tommi Taneli Nakari (s. 1967) on suomalainen väkivaltarikollinen, joka on syyllistynyt vuosien saatossa kolmeen henkirikokseen. Näissä tapoissa surmansa ovat saaneet Nakarin avovaimo, äiti ja tyttöystävä. Myös Nakarin veljet ovat rikoksista tuomittuja.

Ensimmäinen henkirikos 
Vuonna 1992 Nakari syyllistyi ensimmäiseen henkirikokseensa. Hän puukotti avovaimoaan useaan otteeseen ja viilsi tämän kurkun auki nautittuaan reilusti alkoholia ja lääkkeitä. Virottuaan Nakari ei muistanut tekoaan, ja löydettyään avovaimon kuolleena hän yritti itsemurhaa. Hän asui jonkin aikaa ruumiin kanssa ja jatkoi samalla päihteiden käyttöä. Lopulta poliisi saapui ja Nakari jäi kiinni.

Kävi ilmi, että Nakari oli iskenyt avovaimoaan puukolla ainakin 21 kertaa. Hän oli uhkaillut naista kuolemalla jo aiemmin. Avoliittoa oli kestänyt viisi kuukautta.

Vaikeasta persoonallisuushäiriöstä kärsinyt Nakari sai 12 vuoden ja 4 kuukauden tuomion murhasta täyttä ymmärrystä vailla. Hovioikeudessa tuomio muuttui ja rangaistus lieveni, koska Nakarin katsottiin syyllistyneen murhan sijasta tappoon.

Toinen henkirikos 
Nakari vapautui vuonna 1998 ja surmasi seuraavana uhrinaan 56-vuotiaan äitinsä nyrkein ja teräasein. Nakari ei taaskaan muistanut teostaan mitään. Hän sai 10 vuotta ja 8 kuukautta vankeutta taposta ja pahoinpitelystä.

Kolmas henkirikos 
Vapauduttuaan ehdonalaiseen Nakari alkoi seurustella Anna-Emilia Simniceanun kanssa. 26-vuotias Simniceanu katosi tammikuussa 2008 ja löytyi pian kuolleena mökin rannasta. Poliisi tavoitti Nakarin Kuopiosta. Myöhemmin 41-vuotias mies tuomittiin teräaseella ja tukehduttamalla tehdystä taposta 14,5 vuoden vankeuteen. Ehdonalaiseen hän ei enää pääse, vaan rangaistus on kärsittävä kokonaan. Simniceanun tappamisesta langetettu pitkä tuomio pysyi Itä-Suomen hovioikeudessa.

Lähteet 

 Alibin artikkeli

Nakari, Tommi
Nakari, Tommi
Nakari, Tommi
Puolan ralli

Puolan ralli on maailman toiseksi vanhin ralli Monte Carlo -rallin jälkeen. Puolassa ajettiin ensimmäinen ralli jo vuonna 1921 ja vuonna 1973 siitä tuli yksi MM-kalenteriin kuuluvista kilpailuista. MM-arvoisena Puolassa on ajettu myös vuosina 2009 ja 2014–2017.

Ensimmäinen Puolan ralli, jonka voitti Tadeusz Heyne Dodgellaan, ajettiin Varsovasta Białowieżaan ja takaisin. Sittemmin kisa siirtyi Krakovan lähelle, jossa kisaa ajettiin asfaltilla. Vuonna 2005 kisa siirrettiin Masurian järvialueelle ja nykyään se on soraralli.

Vaikka kilpailu onkin kuulunut lähinnä Euroopan mestaruussarjaan, reitillä on nähty myös tuttuja nimiä Timo Mäkisestä Jean Todtiin. Toistaiseksi kilpailun ovat kuitenkin voittaneet suomalaisista ainoastaan Rauno Aaltonen, joka ajoi voittoon vuonna 1965 BMC Mini Cooper S:llä, Mikko Hirvonen vuonna 2009 Ford Focus RS WRC 09:llä sekä Esapekka Lappi vuonna 2012 Škoda Fabia S2000:lla.

Vuoden 1973 Puolan rallissa 65 osallistujasta maaliin selvisi ainoastaan kolme autokuntaa, joka on edelleen pienin määrä MM-sarjan historiassa.

Voittajat vuodesta 1960 
Lähde:

Lähteet
Horizon-luokan fregatti

Horizon-luokka (tai Horizon Common New Generation Frigate, CNGF) on italialais-ranskalaisen yhteishankkeen kehittämien uuden sukupolven ilmatorjuntafregattien muodostama alusluokka. Alun perin hankkeeseen osallistui myös Yhdistynyt kuningaskunta, mutta se vetäytyi 1999 siitä alustyypille asettamiensa teknisten vaatimusten poikettua muiden osallistujien asettamista vaatimuksista. Italiassa alusluokka on saanut nimen Orizzonte, ranskaksi ja englanniksi se on Horizon ().

Tausta 
Hanke käynnistyi vuonna 1992, sen jälkeen kun aiempi yritys luoda Naton yhteinen monikansallinen fregatti NFR-90 oli päättynyt epäonnistumiseen 1990-luvun alussa. Uuden hankkeen tuloksena syntyi fregatin ohella uusi ilmatorjuntaohjusjärjestelmä PAAMS (). Uutta hanketta varjostavia ongelmia ilmeni lähes heti. Ranska tarvitsi ilmatorjunta-aluksen sen lentotukialusten suojaksi, mutta varustettuna ainoastaan keskimatkan ohjuksin, sillä lentotukialus lentokoneineen kykeni suojaamaan itseään etäältä. Myös Italian laivasto tarvitsee operoidessaan Välimeren vain rajoitettua kantamaa, sillä se kykenee suojaamaan aluksia mantereelle tukeutuvilla omilla hävittäjäkoneillaan. Britannia sitä vastoin edellytti hankittavalta alustyypiltä, että se kykenisi muodostamaan itsensä ja suojaamansa laivasto-osaston ylle vahvan suojavyöhykkeen pitkän kantaman ohjuksin.

Erimielisyyksiä aiheutti myös ilmatorjuntaohjusten laukaisuun käytettävän järjestelmän valinta, Ranska ja Italia suosivat ohjukset pystysuoraan laukaisevaa SYLVER (SYstème de Lancement VERtical) -järjestelmää, Britannia sen sijaan halusi yhdysvaltalaisen Mk 41:n, jolla kyetään laukaisemaan myös Tomahawk -risteilyohjuksia. Asia ratkesi, kun PAAMS:in kehittäjät valitsivat järjestelmäksi SYLVER:in. Brittien irtaannuttua hankkeesta vuonna 1999, se valitsi PAAMS:in kehittämäänsä tyypin 45 hävittäjään, hyödyntäen Horizon-hankkeessa saatua kokemusta.

Alukset 
Hanke jatkui italialais-ranskalaisena yhteistyönä. Ensimmäinen alus, Ranskan laivaston Forbin laskettiin vesille maaliskuussa 2005 ja Chevalier Paul laskettiin vesille heinäkuussa 2006. Kaksi muutakin alusta oli suunnitteilla, mutta niiden sijasta hankitaan FREMM-monitoimifregatteja. Italian laivasto tilasi kaksi alusta, jotka nimettiin Andrea Doriaksi ja Caio Duilioksi. Myös Italia kaavaili kahta muuta alusta, mutta sekin on siirtänyt lisätilaukset FREMM-luokkaan.

Lähteet

Viitteet
Karttapaikka

Karttapaikka, jonka alkuperäinen nimi on ollut Kansalaisen karttapaikka, on Maanmittauslaitoksen kuluttajille suuntaama, verkossa toimiva maksuton karttapalvelu. Karttapaikalla voi katsella Maanmittauslaitoksen kartta-aineistoja, ilmakuvia sekä kiinteistöjen sijaintitietoja.

Karttapaikassa voi hakea karttoja koko Suomesta muun muassa paikannimillä ja koordinaateilla. Tarkemmissa mittakaavoissa kartoille saa näkyviin myös kiinteistöjaotuksen (kiinteistörajat ja kiinteistötunnukset). Karttatasoja voi katsella päällekkäin ja tasojen läpinäkyvyyttä säätämällä luoda mieleisensä karttanäkymän.

Karttapaikassa voi luoda karttaan oman merkinnän ja jakaa sen linkkinä esimerkiksi sähköpostitse tai sosiaalisessa mediassa. Suomalaisessa Wikipediassa toimii viittausmalline, jolla voi viitata haluamaansa kohtaa kartassa. Palvelussa voi kohdistaa haun useassa koordinaattijärjestelmässä sekä muuntaa koordinaatteja näiden välillä. Tuetut koordinaattijärjestelmät ovat KKJ1–5, YKJ, ETRS-TM35FIN, ETRS-TM34, ETRS-TM36, ETRS-GK19–31, ja EUREF-FIN (2D).

Palvelu on kaikille avoin ja maksuton, eikä sen käyttö vaadi rekisteröitymistä. Palvelusta voi myös ostaa painettuja karttoja sekä räätälöityjä karttatulosteita.

Katso myös 
 :Malline:Karttapaikka

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Karttapaikka

Karttapalvelut
Maanmittauslaitos
Suomen turkkilaiset

Suomen turkkilaiset ovat Suomessa asuvia turkkilaisia tai heidän lapsiaan. Vuonna 2016 Suomessa asui 7 403 turkkia äidinkielenään puhuvaa henkilöä.

Lähteet
Martha Norelius

Märta Maria (Martha) Norelius-Wright () oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Norelius syntyi Ruotsissa ruotsalaisille vanhemmille, mutta perhe muutti myöhemmin Yhdysvaltoihin. Norelius voitti uintiurallaan kolme olympiakultaa. Ensimmäinen niistä tuli Pariisin kesäolympialaisista 1924 400 metrin vapaauinnissa.

Neljä vuotta myöhemmin Amsterdamissa Norelius voitti jälleen saman matkan, ja nyt myös lisäksi 4 × 100 metrin vapaauintiviestin. Norelius oli ensimmäinen nainen (ja myös tähän päivään mennessä ainoa), joka on voittanut 400 metrin vapaauinnin kaksissa peräkkäisissä olympialaisissa.

Norelius edusti uintiurallaan Women's Swimming Associationia. Hän meni naimisiin 15. toukokuuta 1930 Kanadan tunnetuimman soutajan, Joseph Wright Jr.:n kanssa. Wright Jr. oli myös olympiamitalisti samoista Amsterdamin olympialaisista, miesten kaksikoista. Wrightin isä Joseph Wright Sr. oli myös kaksinkertainen olympiamitalisti soudusta. Myös Noreliuksen isä Bror oli olympiakävijä; hän edusti Ruotsia miesten uinnissa vuonna 1906. 

Norelius kuoli 47-vuotiaana vuonna 1955.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset uimarit
Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1955 kuolleet
Väkevä maa, harmaa taivas

Väkevä maa, harmaa taivas on Heikki Luoman kirjoittama Paavo Ruotsalaisen aikaan sijoittuva musiikkidraama joka kertoo maallisten ja hengellisten intressien yhteentörmäyksestä Valkealan hovissa.

Lähteet 
 Suomen näytelmäkirjailijaliitto

Suomalaiset näytelmät

en:Väkevä maa, harmaa taivas
Bundesverdienstkreuz

Bundesverdienstkreuz (virallisesti Verdienstorden der Bundesrepublik Deutschland) on ainoa yleinen Saksan valtion jakama kunniamerkki. Sitä on jaettu vuodesta 1951 ja joka vuosi 3 000–5 200 henkilö saa kunniamerkin.

Kunniamerkin myöntää yleensä ministeri, aluejohtaja tai pormestari. Liittopresidentti myöntää mitalin harvoissa tapauksissa joko Saksan yhtenäisyyden tai Kansainvälisenä vapaaehtoistoiminnan päivänä. Mitalin voi myöntää sekä saksalaiselle että ulkomaalaiselle henkilölle, ja sitä on jaettu tähän mennessä noin 240 000 kappaletta. Kunnimerkki on tunnustus mm. sosiaalisista, poliittisista tai taloudellisista ansioista Saksan tai ihmiskunnan hyväksi.

Kunniamerkkiä jaetaan yhdeksässä luokassa:

  Suurristin erikoisluokka
  Suurristin 1. luokan erikoismerkki
  Suurristin 1. luokka
  Suurristi
  Ritarikomentaja
  Komentaja
  Upseeri
  Ritari 
  Mitali

Lähteet

Aiheesta muualla 

Saksan kunniamerkit
Turku-Pesis

Turku-Pesis on turkulainen pesäpalloseura, joka pelaa miesten sekä naisten suomensarjaa.

Seura on perustettu vuonna 1949 ja se on voittanut naisten SM-kultaa vuonna 1982 ja pronssia kaudella 1981. Turku-Pesiksen alkuperäinen nimi oli Lännen Pallo. Nimenvaihdos tehtiin vuonna 1990.

Historia

Lännen Pallon perustaminen 

Seura perustettiin nimellä Lännen Pallo vuonna 1949. Pesäpallotoiminta alkoi seuran osalta kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla vuonna 1950. Miesjoukkueet pelasivat sarjaa vaihtelevasti vuoteen 1964 asti. Vuonna 1965 LäPa:n naisjoukkue nousi Suomen Mestaruussarjaan. 

Naisjoukkue pelasikin SM-sarjassa yhtäjaksoisesti aina vuoteen 1986 asti. Tuona aikana joukkue saavutti SM-kultaa vuonna 1982 ja SM-pronssia 1981. Mestaruusjoukkueessa pelasivat Sirpa Helin, Marjo Hellström, Minna Hämäläinen (nyk.Lamppu), Ritva Laine (nyk. Rekola), Jaana Lindqvist, Merja Raikko (nyk. Keskinen), Teija Räsänen (nyk. Penger), Kirsti Sinisalo (nyk. Juhala), Riitta Tuomi (nyk. Valtamäki), Seija Uusitalo (nyk. Korkeamäki), Minna Varjonen, Tuula Raittila (nyk. Puikkonen), pelinjohtaja ja valmentaja Simo Lehtonen, joukkueenjohtaja Matti Vaininen. Kaudeksi 1987 Lännen Pallo putosi toiseksi korkeimmalle sarjatasolle.

Tunnukset

Logo

Palkinnot ja huomionosoitukset

Palkitut 

Vuoden tulokas:
 Iina Lehkonen (2008)

Naisten Itä-Länsi-valinnat 
 Johanna Nieminen (1994)
 Iina Lehkonen (2011)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Turku-Pesiksen tilastoja (UrheiluSuomi.com)

Pesäpalloseurat
Turkulaiset urheiluseurat
Vuonna 1949 perustetut urheiluseurat
Kellokosken sairaala

Kellokosken sairaala on Kellokosken taajamassa toimiva HUS:in Hyvinkään sairaanhoitoalueen psykiatrinen sairaala, jossa on erikoissairaanhoitoa sairaalassa ja avohoitoyksiköissä. Toiminnan painopiste oli aiemmin Tuusulan puolella Kellokosken sairaala-alueella, mutta 2020-luvulle tultaessa toimintoja on keskitetty samassa taajamassa Mäntsälän Hyökännummen puolelle (Ohkolan sairaalaan).

Sairaalan tehtäviin kuuluu psyykkisistä häiriöistä kärsivien potilaiden tilanteen kohentaminen ja sairauteen liittyvän kärsimyksen ja haitan vähentäminen. Siellä on oikeuspsykiatristen ja vaikeahoitoisten potilaiden hoitoa, skitsofrenian kuntoutusta ja vaikeasti oireilevien lasten ja nuorten hoitoa.

Sairaalassa tehdään myös tutkimustoimintaa.

HUS on ollut lakkauttamassa Tuusulan puoleisia Kellokosken sairaalan toimintoja. Tämän estämiseksi perustettiin kansanliike. HUS:in hallitus päätti kuitenkin marraskuussa 2015 aloittaa valmistelut sairaalan tiloista luopumiseksi. Aiemmin esillä olleesta vuoden 2019 aikarajasta luovuttiin. Päätöstä perusteltiin koko maata koskevalla linjauksella, jossa laitospaikkoja puretaan ja avohoitoa kehitetään.

Kellokosken sairaalan alueella on Kellokosken sairaalamuseo, joka on avoinna kesäaikaan.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kellokosken sairaalamuseon sivut 
Kellokosken sairaalan juhlakirja  (pdf)

Suomen psykiatriset sairaalat
Tuusulan rakennukset ja rakennelmat
HUS
Mäntsälän rakennukset ja rakennelmat
Luettelo jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen lopputurnauksen hattutempuista

Tämä on luettelo jalkapallon maailmanmestaruuskisojen lopputurnauksessa hattutempun tehneistä pelaajista. Luettelo käsittää pelaajat, jotka ovat tehneet hattutempun eli vähintään kolme maalia yhdessä maailmanmestaruuskilpailujen lopputurnauksessa, eli karsinnoissa tapahtuneita hattutemppuja ei lasketa luetteloon. Hattutemppuun on ylletty kaikkiaan 48 kertaa 18 turnauksessa, joissa on pelattu yhteensä yli 700 ottelua. Ainoa turnaus, jossa ei tehty yhtäkään hattutemppua, on Saksan MM-kisat 2006. Eniten hattutemppuja tehtiin Sveitsin MM-kisoissa 1954, jolloin niitä tehtiin peräti kahdeksasti. Ainoan hattutempun loppuottelussa on tehnyt englantilainen Geoff Hurst Englannin MM-kisoissa 1966. Neljä pelaajaa on tehnyt hattutempun kahdesti: Sándor Kocsis (1954), Just Fontaine (1958), Gerd Müller (1970) ja Gabriel Batistuta (1994 ja 1998). Venäläinen Oleg Salenko on ainoa viisi maalia yhdessä ottelussa tehnyt pelaaja.

Hattutempun tehneet pelaajat

Maajoukkueittain

Huomiot

Lähteet 

maailmanmestaruuskilpailujen lopputurnauksen hattutempuista
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut
Inventure

Inventure on yksi pohjoismaiden kokeneimmista aikaisen vaiheen teknologiayrityksiin sijoittavista pääomasijoitusyhtiöistä. Yritys hallinnoi kolmessa venture capital -rahastossaan (Inventure Fund Ky, Inventure Fund II Ky ja Inventure Fund III Ky) 230 miljoonan euron sijoituspääomaa. Inventure tekee yleisimmin 1-5 miljoonan euron suuruisia sijoituksia, mutta myös aikaisen seed -vaiheen 500-1000 tuhannen euron sijoituksia. Inventure toimii aktiivisena sijoittajana rakentaen kohdeyhtiöidensä kasvustrategiaa ja arvonnousua tiiviin hallitustyöskentelyn ja laajan yhteistyökumppaniverkoston avulla, keskittyen erityisesti kohdeyritysten henkilöstön kehittämiseen sekä uusille markkinoille laajentumiseen. Inventure tekee tyypillisesti sijoituksia ohjelmistoteollisuuteen, terveysteknologiaan, elektroniikkaan, syväteknologiaan.

Inventuren toimitusjohtaja on Sami Lampinen. Yrityksen omistaa sen toimiva johto.

Sijoitukset
Inventure Fund Ky (2005-)
Beiz
Beneq
Canatu
Conmio
Fastrax
Freespee
Froont
FRWD
Iptune
Merus Power
Miradore
MySQL
Navicore
Protie
Rightware
Scannano
Silex Microsystems
Thinglink
Upstream Engineering
Valon Lasers
Web of Trust
Whitevector

Inventure Fund II Ky (2014-)

Series A:
 Aimotive
 Beddit
 Bitbar
 Blueprint Genetics
 Detectify
 Mekitec
Seed:
 Boomlagoon
 Cyberlightning
 Eliademy
 Glimr
 Irofit
 Klevu
 KNL Networks (Kyynel)
 Lingvist
 Mindfield Games
 Spectral Engines
 Wolt
 Yoogaia

Inventure Fund III Ky (2017-)

 12traits
 Abzu
 Commsignia
 Insurello
 Leetify
 Material Exchange
 Mojo
 Noquo Foods
 Omocom
 Platypus
 Qvin
 Swappie
 Whatagraph
 Zaver

Lähteet

Aiheesta muualla
Inventure 
EVCA 
FVCA  

Venture capital -yhtiöt
Suomen finanssipalveluyhtiöt
Rescue Me

Rescue Me voi tarkoittaa seuraavia asioita:

 "Rescue Me", Buckcherryn musiikkikappale ja single albumilta Black Butterfly (2008)
 "Rescue Me", Fontella Bassin musiikkikappale ja single albumilta The New Look (1966)
 "Rescue Me", Freak of Naturen musiikkikappale ja single albumilta Freak of Nature (1993)
 "Rescue Me", Hawthorne Heightsin musiikkikappale ja single albumilta Fragile Future (2008)
 "Rescue Me", Madonnan musiikkikappale ja single albumilta The Immaculate Collection (1990)
 "Rescue Me", Hanna Pakarisen musiikkikappale ja single albumilta Love in a Million Shades (2009)
 "Rescue Me", Y&T:n musiikkikappale ja single albumilta Earthshaker (1981)
 "Rescue Me", Zebraheadin musiikkikappale ja single albumilta MFZB (2003)
 Asema 62 (Rescue Me), yhdysvaltalainen televisiosarja
 Teinibaretti (Rescue Me), yhdysvaltalainen seikkailuelokuva vuodelta 1992
 Rescue Me Tom Jonesin albumi