joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ted Allan

Ted Allan (alk. Alan Herman; 25. tammikuuta 1916 Montreal, Kanada – 29. kesäkuuta 1995 Toronto, Kanada) oli kanadalainen kirjailija ja käsikirjoittaja. Hän kirjoitti uransa aikana useita näytelmiä, novelleja, romaaneja sekä elokuva-, radio ja televisiokäsikirjoituksia. Hänet palkittiin Kanadassa sekä kirjoistaan että televisiourastaan. Lisäksi Allan oli Oscar-ehdokkaana käsikirjoituksestaan elokuvaan Isäni valheet.

Elämä 
Ted Allan syntyi Montrealissa, ja hänen alkuperäinen nimensä oli Alan Herman. Hän kiinnostui jo nuorena kommunismista ja kirjoitti kommunistisille sanomalehdille The Workerille ja Daily Clarionille. Allan tapasi 18-vuotiaana lääkärin ja tunnollisen kommunistin Norman Bethunen, jonka apulaisena hän toimi Espanjan sisällissodassa. Sitten Allan oli Kiinassa lehdistöupseerina Bethunen yksikössä, joka taisteli Mao Zedongin puolella Tšiang Kai-šekia vastaan.

Bethunen kuoltua vuonna 1939 Allan palasi Pohjois-Amerikkaan haaveenaan työstää Bethunen elämää valkokankaalle. Sydney Gordonin kanssa Allan kirjoitti Bethunen ensimmäisen elämäkerran The Scalpel, The Sword: The Story of Dr. Norman Bethune. Vuonna 1952 julkaistu teos käännettiin 19 kielelle ja sitä myytiin yli kaksi miljoonaa kappaletta. Kanadassa Allan käsikirjoitti yli sata radionäytelmää CBC:lle. Kanadan ratsupoliisi alkoi tutkia 1950-luvulla Allanin yhteyksiä kommunismiin, ja Allan päätti lähteä vuonna 1954 Britanniaan. Hän kirjoitti Britanniassa useita näytelmiä ja käsikirjoitti ohjelmia televisioon.

Allan käsikirjoitti oman novellinsa pohjalta Ján Kadárin ohjaaman vuoden 1975 elokuvan Isäni valheet, josta Allan sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Allan muutti 1970-luvulla Los Angelesiin, jossa hän ystävystyi John Cassavetesin kanssa. Allan käsikirjoitti Cassavetesin kanssa vuoden 1984 elokuvan Tunteiden virrat, joka sai Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun.

Allanin melkein 50 vuotta kestänyt haave Bethunesta kertovasta elokuvasta tuli lopulta toteen vuoden 1990 elokuvassa Bethune – sankarin synty. Elokuva kärsi kuitenkin tuotantovaikeuksista, ja sen tuotanto kesti viisi vuotta. Elokuvan budjetti paisui, ja lisäksi Allan ja pääosanesittäjä Donald Sutherland joutuivat ilmiriitoihin siitä, miten Bethunea pitäisi esittää. Monien lehdistössäkin huomattujen ongelmien jälkeen elokuva menestyi todella huonosti. Elokuvan Chester Rice -niminen hahmo, jota esitti Colm Feore, perustui Allaniin itseensä.
 
Allan kärsi viimeisten vuosiensa aikana sydänongelmista, ja hän kuoli 79-vuotiaana hengitysvajaukseen. Hän kirjoitti elokuvien ja näytelmien lisäksi novelleja The New Yorkeriin ja Harper’siin ja lastenkirjan Ville Hiirava pankkiirina. Hän sai uransa aikana kanadalaisen Stephen Leacock -kirjallisuuspalkinnon ja Gemini-palkinnon pitkästä urastaan Kanadan televisiossa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kanadalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Radiokäsikirjoittajat
Kanadalaiset televisiokäsikirjoittajat
Kanadalaiset kirjailijat
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Aralehdet

Aralehdet (Eleutherococcus) on araliakasvien heimoon kuuluva suku, joka käsittää lähes neljäkymmentä Itä-Aasiassa ja Himalajalla kasvavaa, kaksineuvoista tai andromonoeekkistä lajia. Suvun tunnetuin edustaja lienee rohtokasvina käytetty venäjänjuuri, joka kasvaa alkuperäisenä Pohjois-Kiinassa, Koreassa, Venäjän Kaukoidässä ja Japanissa.

Kuvaus 
Aralehdet ovat pystyjä tai tukea vasten kiipeäviä, piikkisiä pensaita, harvemmin pienikokoisia puita. Lehdet ovat sormilehdykkäiset tai kolmilehdykkäiset; korvakkeet puuttuvat kokonaan tai ovat hyvin pienet. Kukinto on varren päähän kasvava sarja tai kerrannaissarja. Pääsarjan kukat ovat kaksineuvoisia, myöhemmin puhkeavissa pikkusarjoissa voi olla myös hedekukkia. Verhiö on ehytlaitainen tai matalasti viisihampainen. Terälehtiä on viisi ja ne ovat vierilaitaiset. Heteitä on viisi ja sikiäin on 2–5-vartaloinen. Hedelmä on litteähkö luumarja.

Lajeja 
 Eleutherococcus divaricatus – hokkaidonaralehti
 Eleutherococcus henryi – syysaralehti
 Eleutherococcus nodiflorus – rohtoaralehti
 Eleutherococcus senticosus – venäjänaralehti eli venäjänjuuri
 Eleutherococcus sessiliflorus – kiinanaralehti
 Eleutherococcus sieboldianus – japaninaralehti

Lähteet

Aiheesta muualla 
 UniProt, Taxonomy: Eleutherococcus 

Araliakasvit
Foxtet

Foxtet on suomalainen yhtye joka teki yhden omakustanteen ja sen jälkeen kaksi pitkäsoittoa Selecta-levymerkille.

Kokoonpano
 Petri Jokila – laulu, bassokitara
 Jouko Hannukainen – lyömäsoittimet, trumpetti
 Arto Lammila – harmonikka, kosketinsoittimet
 Ismo Vastamäki – kitara, laulu
 Pertti Reunanen – saksofoni, laulu

Diskografia

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset yhtyeet
Kaj Harju

Kaj Peter Harju on suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja, joka on tehnyt yhden pitkäsoitton Selecta-levymerkille vuonna 1997.

Diskografia

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 
 

Suomalaiset laulajat
Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset sanoittajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
John R. Wooden Award

John R. Wooden Award on vuodesta 1976 lähtien yliopistokoripallossa jaettu palkinto, joka annetaan yliopistosarjojen parhaille mies- ja naispelaajille.

Valinnan suorittaa vuosittain yli tuhat äänestäjää ja viisi eniten ääntä saanutta pelaajaa valitaan lisäksi tähdistöjoukkueeseen. Valinnan suorittavat urheilitoimittajat sekä media, joiden lukumäärä määräytyy osavaltioiden asukasmäärän mukaan. Palkinnon myöntää Los Angeles Athletic Club.

Valinnat

Miehet 

1977: Marques Johnson
1978: Phil Ford
1979: Larry Bird
1980: Darrell Griffith
1981: Danny Ainge
1982: Ralph Sampson
1983: Ralph Sampson
1984: Michael Jordan
1985: Chris Mullin
1986: Walter Berry
1987: David Robinson
1988: Danny Manning
1989: Sean Elliott
1990: Lionel Simmons
1991: Larry Johnson
1992: Christian Laettner

1993: Calbert Cheaney
1994: Glenn Robinson
1995: Ed O'Bannon
1996: Marcus Camby
1997: Tim Duncan
1998: Antawn Jamison
1999: Elton Brand
2000: Kenyon Martin
2001: Shane Battier
2002: Jay Williams
2003: T.J. Ford
2004: Jameer Nelson
2005: Andrew Bogut
2006: J.J. Redick
2007: Kevin Durant
2008: Tyler Hansbrough

2009: Blake Griffin
2010: Evan Turner
2011: Jimmer Fredette
2012: Anthony Davis
2013: Trey Burke
2014: Doug McDermott
2015: Frank Kaminsky
2016: Buddy Hield
2017: Frank Mason III
2018: Jalen Brunson
2019: Zion Williamson
 2020: Obi Toppin
 2021: Luka Garza
 2022: Oscar Tshiebwe

Naiset 
2004: Alana Beard
2005: Seimone Augustus
2006: Seimone Augustus
2007: Candace Parker
2008: Candace Parker
2009: Maya Moore
2010: Tina Charles
2011: Maya Moore
2012: Brittney Griner
2013: Brittney Griner
2014: Chiney Ogwumike
2015: Breanna Stewart
2016: Breanna Stewart
2017: Kelsey Plum
2018: A'ja Wilson
2019: Sabrina Ionescu
 2020: Sabrina Ionescu
 2021: Paige Bueckers
 2022: Aliyah Boston

Legends of Coaching Award 

1999: Dean Smith
2000: Mike Krzyzewski
2001: Lute Olson
2002: Denny Crum
2003: Roy Williams
2004: Mike Montgomery
2005: Jim Calhoun
2006: Jim Boeheim
2007: Gene Keady
2008: Pat Summitt

2009: Rick Barnes
2010: Billy Donovan
2011: Tom Izzo
2012: Geno Auriemma
2013: Bill Self
2014: Tara VanDerveer
2015: Steve Fisher
2016: Tubby Smith
2017: Muffet McGraw
2018: Jay Wright

2019: Lon Kruger
2020: C. Vivian Stringer
 2021: Dave Yanai
 2022: Rick Byrd
 2023: Dawn Staley

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivu 

Koripallopalkinnot
Riki & André

Riki & André on suomalainen duo, joka teki yhden pitkäsoitton Scandia-levymerkille vuonna 1971.

Diskografia

Lähteet

Suomalaiset duot
Alfred Cavén

Carl Alfred Cavén, sukunimi esiintyy myös muodossa Caween (29. huhtikuuta 1836 Tyrväntö – 12. elokuuta 1912 Hämeenlinna) oli suomalainen arkkitehti. Cavén suunnitteli useita rakennuksia Hämeenlinnaan ja lisäksi hän laati asemakaavoja muun muassa Hämeenlinnaan (1887) ja Lahteen.

Cavénin vanhemmat olivat lipunkantaja, maanviljelijä Karl Fredrik Cavén ja Juliana Gustava Burgman. Cavén kävi Hämeenlinnan yläalkeiskoulun ja pääsi ylioppilaaksi 1856. Hän opiskeli arkkitehdiksi intendenttikonttorissa 1855 ja valmistui Tukholman taideakatemiasta vuonna 1866. Opiskelun ohella Cavén toimi kiertävänä valokuvaajana ja arkkitehtien piirtäjänä. Hän teki 1874 ja 1875 opintomatkoja Keski-Eurooppaan ja oleskeli vuoden ajan Pariisissa.

Cavén toimi Hämeen läänin virkaatekevänä lääninkonduktorina vuosina 1860–1862 ja yleisten rakennusten ylihallituksen ylimääräisenä arkkitehtina vuodesta 1867 sekä oli Mikkelin läänin lääninrakennuskonttorin virkaatekevänä esimiehenä vuosina 1867–1869. Cavén toimi sitten Hämeen läänin apulaisarkkitehtina vuosina 1869–1873 ja sen jälkeen hän oli yleisten rakennusten ylihallituksen toisena arkkitehtina ja Hämeen lääninrakennuskonttorin johtajana 1876–1907.

Carl Alfred Cavén oli naimisissa vuodesta 1898 Adèle Lovisa Walhemin kanssa.

Rakennuksia 

 Hämeenlinnan lääninvankila 1860-luvulla
 Kenkäveronniemen pappila, Mikkeli 1869
 Hämeenlinnan Myllymäen kasarmirakennukset 1880-luvulla
 Hämeenlinnan vanha koulu, Saaristenkatu 1881, 1884
 Uuraisten kirkon kellotapuli 1882
 Kuhmoisten kirkon korjaus 1884–1885
 Korpilahden kirkon kellotapuli 1885
 Hämeenlinnan raatihuone 1887
 Hämeenlinnan vanha palokuntatalo 1891
 Rengon Pyhän Jaakon kirkon korjaus 1895
 Oluttehtailija J. F. Schmausserin talo, Hämeenlinna 1903, yhdessä Henrik R. Helinin kanssa
 Hämeenlinnan Puhelinyhdistyksen talo, purettu
 Kauppias Nybergin talo, Hämeenlinna, purettu
 Cavénin oma asuintalo, Arvi Kariston katu 6, Hämeenlinna, purettu 1963

Lähteet 
 
 Häme-Wiki : Alfred Cavén
 Kuka, Mitä, Lahti : Cavén, Carl Alfred (1836-1912)

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Cavénin laatima Hämeenlinnan asemakaava vuodelta 1887 (Hämeenlinnan Lydia)

Suomalaiset arkkitehdit
Vuonna 1836 syntyneet
Vuonna 1912 kuolleet
Ready to drink

Ready to drink (lyh. RTD), puhekielessä usein limuviina, on alkoholipitoinen juomasekoitus, joka myydään juomavalmiina. RTD-juomat koostuvat erilaisista raaka-aineista, mutta yleisin valmistustapa on sekoittaa alkoholia ja virvoitusjuomaa. Myös aidot suomalaiset ginipohjaiset lonkerot voidaan laskea RTD-juomiksi.

Ensimmäinen alkoholipitoinen RTD-juoma, Bacardi Breezer, rantautui Suomeen vuonna 2001. Vuoteen 2018 asti myös alle 4,7 tilavuusprosenttia alkoholia sisältäviä RTD-juomia sai Suomessa myydä vain Alkossa ja ravintoloissa, koska ne sisältävät yleensä tislattua alkoholia. Tämän takia limuviinojen osuus Suomen alkoholimarkkinoista on ollut pitkään aliedustettuna. Vuoden 2018 alussa sallittiin tislattua alkoholia korkeintaan 5,5 prosenttia sisältävien RTD-juomien myynti Suomen ruokakaupoissa, mikä lisäsi huomattavasti limuviinojen ja valmisdrinkkien valikoimaa.

Tunnettuja RTD-juomia

Bacardi Breezer 

Bacardi Breezer on makea, mieto ja rommipohjainen alkoholijuoma. Sen alkoholipitoisuus on Euroopassa neljä, mutta joillakin alueilla viisi tilavuusprosenttia. Juomasta on saatavilla useita eri makuja.

WKD

WKD on englantilainen votkasta ja virvoitusjuomasta sekoitettu juoma, jossa on 5,5 % alkoholia. WKD:tä on useita eri värejä ja makuja.

Smirnoff Ice

Smirnoff Ice on votkapohjainen, sitrusarominen ja väriltään harmaa alkoholijuoma. Juoman alkoholipitoisuus vaihtelee neljän ja kuuden prosentin välillä.

MG Spirit

MG Spirit on espanjalainen juomaperhe, joka valmistaa useita erilaisia valmisdrinkkejä. Juomien alkoholipitoisuus on Suomessa 5,5 prosenttia.

Jack & Cola
Jack & Cola on Jack Daniel’sin valmistamaa valmista viskikolaa.

Lähteet 

Alkoholijuomat
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Viskiä, viskiä!

Viskiä, viskiä! tai Whiskyä, whiskyä! (Whisky Galore!) on brittiläinen komediaelokuva vuodelta 1949. Elokuva oli Alexander Mackendrickin ensimmäinen ohjaus Ealing-studioille.

Elokuva perustuu kirjailija Compton Mackenzien samannimiseen teokseen, joka puolestaan perustuu kauppalaiva SS Politicianin haaksirikkoon Hebrideihin kuuluvan Eriskayn saaren rannikolla helmikuussa 1942. Laivassa oli lastina mm. 260 000 pulloa viskiä, jonka paikalliset pelastivat.

Juoni
Toisen maailmansodan aikaan Skotlannin rannikon Ulko-Hebridien saaren asukkaat tyytyvät kohtaloonsa ja sodanaikaiseen niukkuuteen, paitsi kun viski alkaa olla lopussa. Samoihin aikoihin saaren rantaan haaksirikkoutuu laiva, jonka lastina on 50 000 pulloa viskiä. Elokuva kertoo saarelaisten yrityksistä haalia lastista mahdollisimman suuri osa itselleen, vaikka viranomaiset yrittävät tietenkin laittaa kapuloita rattaisiin.

Vastaanotto
Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä Viskiä, viskiä! äänestettiin kaikkien aikojen 24. parhaaksi britti­elokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisio­ammattilaista.The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

Helsingin Sanomien televisiosivulla vuonna 1979 Markku Luoto sanoo elokuvaa brittikomedian parhaiden vuosien edustajaksi, joka pitää katsojaa yhä vauhdikkaassa otteessaan. Hän kehuu etenkin taitavien näyttelijöiden tekemää riemastuttavaa henkilögalleriaa.

Lähteet

Brittiläiset komediaelokuvat
Skotlantilainen kulttuuri
Vuoden 1949 brittiläiset elokuvat
Yannick Jadot

Yannick Jadot (s. 27. heinäkuuta 1967) on ranskalainen vihreä Europe Écologie -puolueen poliitikko. Hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 2009. Hän kuuluu Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmään.

Vuosina 2002–2008 Jadot työskenteli Ranskan Greenpeacessa. Hänet valittiin ensimmäisen kerran Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa ja hän uusi paikkansa vuoden 2014 vaaleissa.

Europarlamentissa Jadot on ollut kansainvälisen kaupan valiokunnan (INTA) varapuheenjohtaja vuodesta 2009. Hänen muita valiokuntapaikkojaan ovat varajäsenyys teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa (ITRE) vuodesta 2009 ja  kalatalousvaliokunnassa (PECH) vuodesta 2014.

Valtuuskunnista Jadot vaikuttaa Kaakkois-Aasian ja ASEAN:in suhteista vastaavan valtuuskunnan jäsenenä vuodesta 2014. Hän on Etelä-Aasia -suhteiden valtuuskunnan varajäsen. Vuosina 2009–2011 Jadot oli AKT-maiden (Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maat) ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen valtuuskunnan jäsen. Lisäksi hän oli Afganistanin suhteista vastaavan valtuuskunnan varajäsen vuosina 2011–2014.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Yannick Jadot'n verkkosivut 
 www.europarl.europa.eu/YANNICK_JADOT_home 

Ranskalaiset europarlamentaarikot
Ranskalaiset vihreät poliitikot
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Alexander Nyström

Alexander Rogatus Nyström (24. toukokuuta 1869 Helsinki – 24. helmikuuta 1926 Turku) oli suomalainen arkkitehti. Hän suunnitteli useita jugend-tyylisiä rakennuksia Turkuun.

Nyströmin vanhemmat olivat poliisikonstaapeli Gustaf Nyström ja Fredrika Grönroos. Hän pääsi ylioppilaaksi Ruotsalaisesta normaalilyseosta 1888 ja valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1892.

Nyström toimi Turun teollisuuskoulun opettajana 1899–1917 ja Turun piirustuskoulun opettajana 1905–1917. Hän oli lääninrakennuskonttorin apulaisarkkitehtina 1906–1923 ja Åbo Akademin rakennustekniikan opettajana 1921–1926. Viimeksi hän toimi lääninrakennuskonttorin esimiehenä vuonna 1926. Nyström oli myös Turun kaupunginvaltuuston jäsen 1902–1926.

Alexander Nyström oli naimisissa vuodesta 1898 Emilia Johanna Lindforsin kanssa. Arkkitehti Gustaf Nyström oli Alexander Nyströmin isoveli.

Rakennuksia 

 Panttilainalaitos, Turku, purettu
 Ypäjän kirkko, 1902, yhdessä Henrik Reinhold Helinin kanssa
 Betanian kirkko, Itäinen Pitkäkatu, Turku, 1909, purettu pommitusvaurioiden takia
 Asuintalo, Kaskenkatu 15, Turku
 Biologinen museo, Neitsytpolku, Turku, 1907
 Yliopiston vierastalo Villa Hortus, Turun Yliopistonmäellä
 Rakennus- ja kiviosuuskunta Alku Sotalaistenkatu, Turku
 Volter Kilven talo, Vartiovuorenkatu, Turku
 Park hotelli, Puolalanpuisto, Turku
 Asunto Oy Päivölä, Puolalanpuisto, Turku, 1913
 Villa Rainer, Kirjala, Parainen, 1913
 Huvila Satavan Kettunokka, Turku, 1923
 Asunto Oy Vilkkilä, Tervahovinkatu, Turku, 1925

Lähteet 
 
 Uppslagsverket Finland : Alexander Nyström
 Turun kulttuuriympäristöyhdistys Puu ja Talo ry : Arkkitehti Alexander Nyström (1869–1926)

Suomalaiset arkkitehdit
Vuonna 1869 syntyneet
Vuonna 1926 kuolleet
Oriol Junqueras

Oriol Junqueras i Vies (s. 11. huhtikuuta 1969) on katalonialainen poliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa ja hän kuului siellä Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmään. Junqueras valittiin Euroopan parlamenttiin jälleen toukokuussa 2019, Espanjan korkein oikeus esti vangittuna olevaa Junqueras ottamasta parlamenttipaikkaa vastaan, eikä hän niin ollen ole enää parlamentin jäsen.

Junqueras on Katalonian tasavaltalainen vasemmisto -puolueen puheenjohtaja vuodesta 2011. Vuonna 2012 hänet valittiin Katalonian parlamenttiin.

Lähteet

Aiheesta muualla
Oriol Junqueras

Espanjalaiset poliitikot
Espanjalaisten puolueiden puheenjohtajat
Espanjalaiset europarlamentaarikot
Katalonialaiset poliitikot
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Kanamara Matsuri

Kanamara Matsuri (かなまら祭り?, 'Teräksisen falloksen festivaali') on joka kevät järjestettävä festivaali Kawasakissa, Japanissa. Juhlan pääpäivänä pidetään yleensä huhtikuun ensimmäistä sunnuntaita. Miehen penis on juhlien teema ja sitä kuvataan niin kuvissa, karkeissa, veistetyissä vihanneksissa kuin šintolaisissa alttareissa.

Juhla on alun perin šintolainen. Kanamara Matsurin keskiössä on penistä kunnioittava alttari, joka oli suosittu prostituoitujen keskuudessa. He rukoilivat suojaa sukupuolitaudeilta. Siltä on pyydetty apua myös muun muassa helppoon synnytykseen ja harmoniseen avioliittoon.

Aiheesta muualla
A day at the Kanamara Matsuri in Yamasaki
The shrine's festival webpage (japaniksi)
A report of the event (illustrated)
Another report (unillustrated) 
A picture of the object of veneration
Kanamara Matsuri Video
Explanation of the history of the festival with a detailed schedule of the festivities.

Japanilainen kulttuuri
Šintolaisuus
Foxes

Louisa Rose Allen, taiteilijanimeltään Foxes (s. 29. huhtikuuta 1989 Southampton, Hampshire), on brittiläinen laulaja ja lauluntekijä. Hän laulaa helmikuussa 2013 julkaistulla saksalaisen tuottaja Zeddin kanssa tehdyllä ”Clarity”-singlellä, joka voitti Grammy-palkinnon vuonna 2013 kategoriassa ”Best Dance Recording”.

Diskografia

Studioalbumit 
Glorious (2014)

EP:t 
Warrior (2012)

Singlet 
"Youth" (2013)
"Let Go for Tonight" (2014)
"Holding Onto Heaven" (2014)
"Glorious" (2014)

Vierailevana artistina 
"Clarity" Zeddin kanssa (2012)
"Right Here" Rudimentalin kanssa (2013)

Cover-versiot 
 "Don't Stop Me Now" (2014, alun perin BBC:n televisiosarja Doctor Whon jaksossa "Muumio Idän pikajunassa" (Mummy on the Orient Express)).

Lähteet

Aiheesta muualla 
Viralliset kotisivut

Brittiläiset laulajat
Grammy-palkinnon saajat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Níkos Chrysógelos

Níkos Chrysógelos (, s. 13. toukokuuta 1959) on kreikkalainen vihreä poliitikko ja Vihreät – Solidaarisuus -puolueen puheenjohtaja. Hän nousi Euroopan parlamenttiin vuonna 2012 ja hän kuuluu siellä Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmään. Hän on Aluekehitysvaliokunnan varapuheenjohtaja.

Chrysógelos nousi europaramentaarikoksi kesken kauden Michális Tremópoulosin tilalle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Nikos Chrysogelos. European Green Party.

Elävät henkilöt
Kreikkalaiset europarlamentaarikot
Vuonna 1959 syntyneet
Algot

Algot tai Algoth on pääasiassa pohjoismaissa esiintyvä miehen etunimi.

Monien muiden germaanisten nimien tavoin myös Algot on vanha yhdyssana.
Nimen alkuosa Al viittaa mahdollisesti aatelia tarkoittavaan sanaan, tai se saattaa olla lyhentymä
taruolentoa, keijukaista tarkoittavasta sanasta alf'.
Nimen loppuosa Got taas viittaa gootteihin.

Suomessa nimi Algot on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 775 ja Algoth alle 50 henkilölle. Nimeä ei ole suomenkielisessä kalenterissa, mutta suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Algotin nimipäivä on 13. helmikuuta.

 Tunnettuja Algoteja ja Algotheja 

 Algot Bagge (1875–1971), ruotsalainen juristi ja hovioikeudenneuvos
 Algot Böstman (1935–2020), suomalainen näyttelijä  
 Algot Haquinius (1886–1966), ruotsalainen säveltäjä, pianisti ja pianopedagogi
 Algot Jansson (1876–1936), suomenruotsalainen kirjailija
 Algot Johansson (1898–1986), ahvenanmaalainen laivanvarustaja
 Algot Lange (1850–1904), ruotsalainen oopperalaulaja ja laulupedagogi 
 Algoth Niska (1888–1954), suomalainen jalkapalloilija ja pirtun salakuljettaja
 Algoth Scarin (1684–1771), ruotsalainen historioitsija ja professori
 Algot Strömsholm (1905–1988), suomalainen sosiaalityöntekijä ja kirjailija
 Algot Untola, Maiju Lassila'' (1868–1918), suomalainen kirjailija

Lähteet 

Etunimet
Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmä

Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmä (, ECR) on Euroopan parlamentissa toimiva ryhmä. Se perustettiin vuoden 2009 vaalien jälkeen. Ryhmään liittyi perustamisvaiheessa 26 edustajaa Britanniasta, 15 Puolasta, yhdeksän Tšekistä sekä Alankomaista, Latviasta, Unkarista, Belgiasta ja Suomesta yksi kustakin.  Suomalainen jäsen oli keskustapuolueen Hannu Takkula, joka siirtyi sinne liberaaliryhmästä. mutta palasi kuitenkin liberaaliryhmään.

Ryhmä nousi vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa parlamentin kolmanneksi suurimmaksi ryhmäksi saatuaan 70 edustajaa. Suomesta Perussuomalaiset oli ryhmän jäsen 2014–2019.

Heinäkuussa 2018 Ruotsidemokraatit ilmoitti siirtyvänsä eurokriittisestä EFDD-ryhmästä ECR:ään.

Ryhmän puheenjohtaja oli aiemmin Syed Kamall Britannian konservatiivipuolueesta.

Katso myös 
 Euroopan konservatiivien ja reformistien allianssi (puolue)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ECR

Europarlamenttiryhmät
MacMillan

MacMillan tai Macmillan on sukunimi, joka voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin ja asioihin:

Henkilöitä
Billy MacMillan (s. 1943), kanadalainen jääkiekkoilija
Bob MacMillan (s. 1952), kanadalainen jääkiekkoilija
David MacMillan (s. 1968), skotlantilainen kemisti, Nobelin kemianpalkinnon saaja
Ernest MacMillan (1893–1973), kanadalainen kapellimestari ja säveltäjä
Harold Macmillan (1894–1986), Britannian pääministeri
James MacMillan (s. 1959), skotlantilainen säveltäjä
Kenneth MacMillan (1929–1992), brittiläinen balettitanssija ja koreografi
Kirkpatrick MacMillan (1812–1878), skotlantilainen keksijä, eräs polkupyörän kehittäjistä
Margaret MacMillan (s. 1943), kanadalainen historioitsija
Pauline MacMillan Keinath (s. 1934), yhdysvaltalainen miljardööriperijätär
Sarah MacMillan (s. 1954), yhdysvaltalainen miljardööriperijätär

Kuvitteellisia henkilöitä 

Ernie Macmillan, Puuskupuhin valvojaoppilas J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjasarjassa

Muita
Macmillan Publishers, brittiläistaustainen kansainvälinen kustannusyhtiö
Palgrave Macmillan, Macmillanin tytäryhtiö, julkaisee akateemista kirjallisuutta
Macmillan Education, Macmillanin tytäryhtiö, julkaisee oppikirjoja
Pan Macmillan, Macmillanin tytäryhtiö, julkaisee kaunokirjallisuutta
MacMillan, kraatteri Kuussa
MacMillan, skotlantilainen klaani
Macmillan River, Pelly-joen sivujoki Kanadan Yukonissa

Katso myös
McMillan
Kesäpikkusydän

Kesäpikkusydän (Dicentra formosa) on unikkokasveihin (Papaveraceae) kuuluva monivuotinen kasvi. Se on hyötykäytössä monivuotisena koristekasvina.

Se kasvaa luonnonvaraisena läntisen Pohjois-Amerikan kosteissa havumetsissä.

Kesäpikkusydän on 20–45 senttimetriä korkea ruoho, jolla on harmaanvihreät, pehmeät ja hienoliuskaiset lehdet juurakosta kasvavana ruusukkeena. Vaaleanpunaiset tai valkoiset, sydämenmuotoiset, nuokkuvat kukat sijaitsevat kukintoperän kaarevassa latvassa toispuolisena terttuna.

Kesäpikkusydämen tunnistaminen:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 LuontoPortti: Kesäpikkusydän (Dicentra formosa)
 Suomen Lajitietokeskus: Kesäpikkusydän (Dicentra formosa)
 Luopioisten kasvisto: Kesäpikkusydän (Dicentra formosa)
 Puutarha.net: Kesäpikkusydän (Dicentra formosa)
 ITIS: Dicentra formosa 
 United States Department of Agriculture (USDA): Dicentra formosa 

Pikkusydämet
Vector Sigma

Vector Sigma on fiktiivinen tietokone Transformers-universumissa.

The Transformers
Vector Sigman on sanottu olevan megatietokone, joka antoi elämän kaikille transformereille luomalla näille mielet ja persoonallisuudet heidän laserytimiinsä. Myöhemmissä jatkumoissa laserytimien aseman transformereiden sydäminä korvasivat "kipinät".

Animaatiosarja
Kun Megatron ja hänen Decepticoninsa rakensivat uusiksi sotilaikseen Stunticonit, he tarvitsivat Vector Sigmaa luodakseen niille persoonallisuudet ja he varastivat avaimen sen aktivointiin Alpha Trionilta. Stunticonien lyömiseksi Autobotit rakensivat Aerialbotit ja heidänkin persoonallisuuksiensa luomiseen tarvittiin Vector Sigmaa. Mutta koska avain sen aktivointiin oli Decepticonien hallussa, Alpha Trion päätti uhrata itsensä. Decepticonit havaitsivat, että avaimella oli kyky muuntaa orgaanista materiaaliksi metalliksi. He yrittivät käyttää sitä Maan cybermuuntamiseen, kunnes Silverbolt tuhosi avaimen.

Kaksi vuosikymmentä myöhemmin, kun Galvatron (Megatronin uusi muoto) alkoi havitella Plasmaenergiakammion avainta, Optimus päätti ottaa asiasta tarkemmin selvää kommunikoimalla Alpha Trionin kanssa Vector Sigman välityksellä. Tällä kertaa Vector Sigman aktivointiin käytettiin Johtajuuden Matrixia.

Vector Sigman äänenä sarjassa on Corey Burton.

Beast Machines
300 vuotta Cybertronin sisällissodan päättymisen jälkeen Vector Sigmaa pidettiin enää pelkkänä taruna, kunnes Optimus Primal ja Maximalit löysivät hänet paetessaan Megatronia ja Predaconeja. Vector Sigma tunnettiin myös nimellä "Oraakkeli".

Tässä sarjassa Vector Sigman äänenä on Carol Savenkoff.

Aligned-jatkumo
Vector Sigma on tietokone, joka rakennettiin pian sen jälkeen kun 13 alkuperäistä Primea kukistivat Unicronin. Siihen ei tallennettu pelkästään tietoa, vaan myös mystisiä voimia jopa itse Johtajuuden Matrixista (suomennettiin Transformers: Primessa "Matriisiksi").

Transformers: Prime
Animaatiosarjassa Transformers: Prime Optimus Prime oli joutunut luovuttamaan Matriisin voiman kukistaakseen Maan ytimeksi muodostuneen ja miljardien vuosien unesta heränneen Unicronin. Hän menetti muistinsa ja luuli olevansa edelleen pelkkä arkistovirkailija nimeltä Orion Pax. Sitä ennen hän oli luovuttanut avainkortin Vector Sigman aktivointiin Jack Darbylle. Ratchetin mukaan Primejen kollektiivinen viisaus voitiin ladata Matriisiin uudelleen vain Vector Sigman kautta ja vain Jack kykeni tekemään sen, koska oli saanut avaimen Optimukselta. Vector Sigma sijaitsi Decepticonien pääkaupungin, Kaonin, alla, eikä Megatron koskaan tiennyt tätä. Jack onnistui lataamaan Matriisin tiedot avainkorttiin huolimatta Insecticonista tai Scrapleteistä.

Lähteet  

Transformers-käsitteet
Artoisinbassetti

Artoisinbassetti on sukupuuttoon kuollut ranskalainen koirarotu. Se oli aiemmin FCI:n hyväksymä.

Ulkomuoto 
Artoisinbassetti oli pieni, matalaraajainen, vankkarakenteinen ja rungoltaan pitkänomainen bassetti. Sen tiiviisti ihonmyötäinen, hieman karhea karvapeite oli väritykseltään joko kaksi- tai kolmivärinen (tricolour). Ensiksi mainitussa pohjavärin tuli olla valkoinen, ja siinä olleiden merkkien väri saattoi olla mm. ruskeaharmaa, mäyränharmaa tai oranssi. Säkäkorkeus oli 28–32 cm..

Luonne ja käyttäytyminen 
Artoisinbassetti oli erittäin riistaviettinen ja innokas metsästäjä.

Alkuperä 
Rotua käytettiin Artois'n alueella luolametsästykseen, ja sen pääasiallista riistaa olivat mäyrät ja ketut. Sitä alettiin kuitenkin risteyttää normandianbassetin kanssa, ja nämä risteytykset alkoivat olla puhdasrotuisia suositumpia. Tämän vuoksi 1800-luvun lopulla artoisinbassetti päätettiin yhdistää kokonaan normandianbassetin kanssa uudeksi roduksi nimeltä basset artésien normand.

Lähteet

Viitteet 

Ajokoirat
Ranskalaiset koirarodut
Sukupuuttoon kuolleet koirarodut
Nikari

Nikari Oy on hienopuuseppä Kari Virtasen vuonna 1967 Seinäjoella perustama yritys, joka valmistaa kokopuisia designhuonekaluja julkisiin kohteisiin ja muihin laatua korostaviin käyttökohteisiin. Yrityksen ensimmäisinä vuosina toiminta keskittyi Alvar Aallon arkkitehtitoimiston projekteihin Seinäjoella, ja sen jälkeen erilaisiin kehitystöihin muotoilija Kaj Franckin kanssa. Vuonna 1993 yritys muutti Fiskarsiin, Suomen vanhimman konepajan tiloihin, jossa se toimii edelleen.

Nikari toimi pitkään Kari Virtasen yhden miehen puusepänverstaana, kunnes vuonna 1996 Virtanen aloitti yhteistyön toisen Suomessa toimivan hienopuusepän Rudi Merzin kanssa ja yritys muutettiin osakeyhtiöksi (1997). 1990-luvulla yrityksen toiminta alkoi keskittyä erityisesti designhuonekaluihin, joita valmistettiin mm. Helsingin modernin taiteen museon, Kiasman tiloja varten. Vuonna 2010 Kari Virtanen ja Rudi Merz myivät Nikari Oy:n sukupolvenvaihdoksen merkeissä yrityksen nykyiselle toimitusjohtajalle Johanna Vuoriolle sekä luovana johtajana toimivalle Jenni Roiniselle.  Yritys aloitti kansainvälistymisen vuonna 2012, ja toimii nykyisin yli 30 maassa. Yrityksen liikevaihdosta noin 50% menee vientiin (2021).

Kestävä kehitys ja ympäristö ovat olleet alusta alkaen yrityksen mielenkiinnon kohteena. Nikari Oy käyttää sertifioitua puuta kaikissa tuotteissaan ja pyrkii valmistamaan sekä muotoilullisesti että teknisesti korkealaatuisia ja ajattomia huonekaluja. Pintakäsittelynä kalusteissa käytetään mahdollisimman luonnonmukaisia vaihtoehtoja kuten erilaisia öljyjä ja vahoja. Tuotteiden myynnistä osa lahjoitetaan maailman metsien monimuotoisuuden suojeluun, ja yritys sijoittaa rauhoitettuihin ikimetsiin sekä hiilinieluina toimiviin metsäpuistoihin. 

Nikarin huonekalujen suunnittelu nojautuu pelkistettyyn pohjoismaiseen muotoilutraditioon, ja tuotteiden estetiikassa voi nähdä taidokkaan suomalaisen käsityöperinteen yhdistettynä moderniin muotoiluun. Tuotteita on käytetty lukuisissa museoissa, yliopistoissa, toimistotiloissa, arvokiinteistöissä ja ravintoloissa, esimerkiksi Espoon luontokeskus Haltian toteutuksessa, Victoria & Albert Museumissa Dundeessa, Ravintola Nomassa Kööpenhaminassa sekä Helsingin keskustakirjasto Oodissa.

Nikari toimii yhteistyössä useiden kansainvälisten suunnittelijoiden kanssa. Kari Virtasen, Rudi Merzin ja Jenni Roinisen lisäksi heitä ovat mm. Alvar Aalto, Louise Campbell, Alfredo Häberli, Jasper Morrison, Claesson Koivisto Rune, Company, Antrei Hartikainen, Kaksikko, Harri Koskinen, Yrjö Kukkapuro, Wataru Kumano, Cecilie Manz, Samuli Naamanka, John Pawson, Thomas Sandell ja Nao Tamura. 

Vuonna 2020 Nikari ja suomalainen lifestyle-alan designyritys Woodnotes yhdistivät voimansa jatkaen yhä erillisinä brändeinä ja osakeyhtiöinä, mutta organisaatiota ja toimintoja osittain yhteen liittäen .

Lähteet

Aiheesta muualla
Nikari Oy:n huonekaluja Architonic-tietokannassa
Dezeenin uutuustuote-esittely John Pawsonin suunnittelemasta Frame-pöydästä Nikarille
Jenni Roininen: Vuoden Muotoilija 2021
Nikari ja Woodnotes yhdistävät voimansa 2020

Muotoilualan yritykset
Suomalaiset teollisuusyritykset
Sisustusalan tuotemerkit
Pere (Pirkkala)

Pere on Pirkkalan 14. kaupunginosa  ja kylä. Sen raja-asuinalueita ovat Härmälä, Partola, Pakkankulma sekä Nuoliala, johon kuuluu nykyisin Loukonlahti.

Pereen on rakennettu uutta rakennuskantaa 2000-luvulla. Vuoden 2020 taajamakaavassa Pereen saareen on suunniteltu uusi venesatama, puistoaluetta ja mahdollisesti viljelypalstoja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Vanhoja valokuvia  Pirkkala-seura.

Pirkkalan kunnanosat
Pirkkalan kylät
Vijay (näyttelijä)

Joseph Vijay Chandrasekhar (s. 22. kesäkuuta 1974 Madras, Tamil Nadu), tunnetaan pelkästään nimellä Vijay, on intialainen näyttelijä, playback-laulaja ja tuottaja, joka työskentelee tamilinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän on elokuvantekijä S. A. Chandrasekharin ja laulaja Shoban poika.

Filmografia

Diskografia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Intialaiset näyttelijät
Intialaiset laulajat
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Frankin Parantola

Frankin Parantola on suomenkielinen rockyhtye. Frankin Parantola julkaisi yhtyeen nimeä kantavan ensimmäisen albumin 31.1.2014.

Jäsenet: 
 Markus Välimaa, laulu, kitara
 Sami Jormanainen, basso
 Jarkko Salo, koskettimet, taustalaulu
 Janne Käpylä, rummut, taustalaulu

Julkaisut: 
Albumit:
 Frankin Parantola (Secret Entertainment, 2014)

Onko tämä se päivä / Toivomuslähde / Heitin ankkurin / Valokuva / Maailma loppuu tänään /
Tielle jälleen / Laskuvarjo / Siivet lyö tyhjää / Vihollinen / Määränpää

Singlet:
 Onko tämä se päivä (Secret Entertainment, 2016)

Videot:
 Onko tämä se päivä (04.05.2016)
 Valokuva (21.05.2014)
 Tielle jälleen (01.12.2013)

Aiheesta muualla: 
 Yhtyeen kotisivut

Suomalaiset rockyhtyeet
Diao Yinan

Diao Yinan, 刁|亦|男, Diāo Yì'nán, (s. 1969 Xi'an, Shaanxi) on kiinalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja ajoittain myös näyttelijä. Hänen elokuvansa Bai Ri Yan Huo ('Musta hiili, ohut jää') sai vuonna 2014 Berliinin elokuvajuhlien Kultainen karhu -palkinnon

Elämäkerta
Diao valmistui 1992 Teatterin keskusakatemiasta ja on työskennellyt käsikirjoittajana ohjaajien Shi Runjiu ja Zhang Yang kanssa. Diao on ohjannut kaksi omaa elokuvaa, vuonna 2003 valmistuneen Uniform ja vuonna 2007 valmistuneen Night Train, jonka ensi-ilta oli Un Certain Regard -kilpailussa vuonna 2007 Cannesin elokuvajuhlilla.

Filmografia

Käsikirjoittajana

Ohjaajana

Näyttelijänä

Lähteet

Aiheesta muualla

Diao Yinan at the Chinese Movie Database
Short biography from the Global Film Initiative

Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Kiinalaiset elokuvaohjaajat
Elokuvakäsikirjoittajat
Kiinalaiset näyttelijät
Kultakeskus

Kultakeskus Oy on Suomen suurin jalometallialan yritys.

Historia
Kultakeskus perustettiin vuonna 1897, jolloin kultaseppä Nestor Westerback perusti Helsinkiin kultasepänliikkeen. Hopeatuotteiden valmistus alkoi Hämeenlinnassa vuonna 1918. Kultakeskus Oy:n uudet tuotantotilat valmistuivat Hämeenlinnaan vuonna 1975. Nykyisin Kultakeskuksens koko toiminta on keskitetty Hämeenlinnan tehtaalle.  Kultakeskus osti vuonna 1989 Auran  Kultaseppä Oy:n Turusta, vuonna 2000 Jucka´s design Oy:n Imatralta, vuonna 2008 Kultateollisuus Oy:n liiketoiminnan Turusta ja vuonna 2010 Suomen Rahapaja Oy:n palkitsemisliiketoiminnan Vantaalta. Myös kaikkien näiden tuotanto on siirtynyt Hämeenlinnaan.

Toiminta ja tuotanto
Suomen hopeatuotteiden valmistuksesta Kultakeskuksen osuus on noin 85 %  Kultakeskuksella on vähittäisliikeasiakkaita Suomessa yli 500, Ruotsissa 80 ja Norjassa 30. Lisäksi yritys vie tuotteita mm. Venäjälle ja Viroon.
 
Kultakeskuksen tuotevalikoimiin kuuluu timantti-, kulta- ja hopeakoruja, ruoka- ja kahvipöydän hopeita, tina-, pronssi- ja kristalliesineitä, mitaleja, pokaaleja sekä teollisuudessa tarvittavia platinatuotteita. Kultakeskus valmistaa tai välittää useita kellomerkkejä. Suuri osa valmistuksessa käytettävistä jalometalliraaka-aineista saadaan Suomesta.

Kultakeskus Oy työllistää noin 85 työntekijää. Yritys työllistää myös 15 alihankkijayrittäjää Suomessa.

Kultakeskuksen valmistamia tunnettuja tuotteita

  Helsingin olympiakisojen mitalit ja soihdut 1952.
  Tapio Wirkkalan suunnittelema hopeinen ETYK- malja (1975). Vastaavat pienemmät maljat valmistettiin valtion lahjana osallistujamaiden edustajille.
  Timo Sarpanevan suunnittelemat Mäntyniemen juhlakattauksen hopeaesineet.
  Lahjaesineet valtiovierailijoille.
  Suomen suurlähetystöjen hopeiset aterimet ja kahvipöydän esineet.
  Vuoden 2012 jääkiekon MM-kisojen palkinto- ja muistomitalit.

Suunnittelijoita 
Kultakeskus on valmistanut monien kansainvälisesti tunnettujen suomalaisten suunnittelijoiden tuotteita.
 Tapio Wirkkala
 Timo Sarpaneva
 Ristomatti Ratia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kultakeskus Oy yhtiönä Pörssitieto

Suomalaiset yritykset
Alppivarjohiippa

Alppivarjohiippa (Epimedium alpinum) on varjohiippojen sukuun kuuluva laji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvi. Lehtilapa on kaksinkertaisesti kolmisorminen ja lehdyköiden muoto on herttamainen. Kukinto on harsumainen terttu. Kukkien reunat ovat punertavia ja keskemmältä olevat kukan mesilehdet ovat keltaisia. Hedelmä on muodoltaan kota. Alppivarjohiippa viihtyy varjossa ja kostealla paikalla. Se on lähtöisin Euroopan kaakkoisosista ja sitä käytetään Suomessakin koristekasvina. Se kukkii toukokuulta kesäkuulle. Lisäys jakamalla tai juuripistokkaista.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Puutarha.net: Alppivarjohiippa (Epimedium alpinum)
 Den virtuella floran: Alpsockblomma (Epimedium alpinum) 
 UniProt, Taxonomy: Epimedium alpinum 

Happomarjakasvit
Viialan lasitehdas

Viialan lasitehdas (tunnetaan myös nimellä Wiialan lasitehdas) oli Viialassa vuosina 1890–1938 toiminut lasitehdas.  Viialan lasitehdas oli jonkin aikaa Suomen kolmanneksi suurin lasitehdas. Tehtaan päätuotteena oli koko toiminta-ajan pakkauslasi, lisäksi tehdas valmisti myös talouslasia ja tehtaan yhteydessä oli talouslasihiomo. Ainoaksi jäänyt talouslasikuvasto ilmestyi vuonna 1911.

Viialan lasitehtaan 70 metriä pitkä ja 36 leveä lautarakenteinen hyttirakennus paloi 12. marraskuuta 1921 koneineen ja sulatusuuneineen. Tehtaan konttorirakennus ja varasto- ja raaka-ainemakasiinit saatiin suojeltua. Hyttirakennus oli palannut aiemmin joulukuussa 1916 mutta se oli rakennettu uudelleen.

Lähteet

Suomen lasitehtaat
Suomen teollisuushistoria
Viiala
Akaan historia
Lukukeskus

Lukukeskus – Läscentrum ry (aiemmin Kirjailijakeskus) on kirjailijajärjestöjen ja liittojen vuonna 1972 perustama lukemista edistävä järjestö ja kirjailijavierailujen välittäjä. Valtakunnallisesti toimiva Lukukeskus välittää vuosittain yli tuhat kirjailijaesiintymistä. Lisäksi se järjestää lukukampanjoita ja toimii lukemisen ja lukutaidon asiantuntijajärjestönä. Järjestö julkaisee verkossa nuorille suunnattua Lukufiilis-lehteä sekä kirjallisuuskritiikin Kiiltomato.net-verkkolehteä. Aiemmin se julkaisi myös lasten Vinski-kirjallisuuslehteä.

Lukukeskuksella on erityinen asema erityisesti lasten ja nuorten lukemisen edistämisessä. Opettajat ja kirjastoalan ammattilaiset eri puolilta Suomea käyttävät Lukukeskuksen palveluja työssään. Asiantuntijuuden kysyntä lukemiseen ja lukutaitoon liittyvissä kysymyksissä on kasvanut merkittävästi. Lukukeskus toimii yhteistyössä kirjailijoiden, kääntäjien, kustantajien, kirjastojen, koulujen sekä kulttuurijärjestöjen kanssa. Keväällä 2012 avatussa kirjailijatietokannassa on lähes 400 kauno-, tieto- ja näytelmäkirjailijaa, kääntäjää ja kirjallisuuden ammattilaista. Lukukeskus on toteuttanut myös vuodesta 2019 Lukulahja lapselle -kampanjaa, jossa vauvaperheille jaetaan neuvolakäynnin yhteydessä maksuton kirjakassi.

Järjestön toimintaa rahoittavat Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö sekä suomalaiset säätiöt. Vuonna 2019 keskusta tukivat ministeriön lisäksi Suomen Kulttuurirahasto, Svenska kulturfonden, Taiteen edistämiskeskus, Konstsamfundet, Otavan Kirjasäätiö, Elinkeinoelämän keskusliitto ja Lauri Jäntin säätiö.

Lukukeskuksen toiminnanjohtaja on tammikuusta 2015 Ilmi Villacís. Hallituksen puheenjohtajana toimii vuodesta 2018 kirjailija Juha Itkonen.

Jäsenjärjestöt
Lukukeskuksella on kymmenen kirjallisuuden alan jäsenjärjestöä: 
 Finlands Svenska Författareförening
 Kansanvalistusseura
 Suomen arvostelijain liitto
 Suomen Kirjailijaliitto
 Suomen kirjastoseura
 Suomen kääntäjien ja tulkkien liitto
 Suomen Nuorisokirjailijat
 Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat
 Suomen tietokirjailijat
 Äidinkielen opettajain liitto

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lukukeskuksen verkkosivut

Suomalaiset kulttuurijärjestöt
Leeliat

Leeliat (Laelia) on suku, joka kuuluu heimoon kämmekkäkasvit (Orchidaceae). Sen lajeja käytetään koristekasveina, huonekasvina ja leikkokukkana.

Leelioihin kuuluu noin 50 lajia ikivihreitä, epifyyttisiä tai maassa kasvavia orkideoita. Niitä esiintyy luonnossa Amerikan mantereella, Meksikosta, Brasiliaan ja Argentiinaan. Kasvavat usein tammimetsissä, rannikoilta 2600 metrin korkeuteen. 

Viljellyt leeliat viihtyvät viileässä. Niitä kasvatetaan epifyyttiorkideojen ruukkuseoksessa tai pieninä kaarnalevyn päällä. Leelioita on risteytetty suvun katleijat (Cattleya) lajien kanssa.

Lajeja 
 Laelia jongheana – rusoleelia
 Laelia lobata – rusettileelia
 Laelia rubescens – kirjoleelia

Lähteet

Aiheesta muualla 
ITIS: Laelia 
UniProt, Taxonomy: Laelia 

Kämmekkäkasvit
Pullman

Pullman voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Pullman Palace Car Company, yhdysvaltalainen rautatievaunujen valmistaja
Pullman-vaunu, erilaisista junien makuu- ja ravintolavaunuista käytetty nimitys
Pullman, Mercedes-Benz- ja Maybach-loistoautojen pidempikorinen limusiinimalli
Pullman, entinen tehdaskaupunki, nykyinen Chicagon kaupunginosa
Pullman, kaupunki Washingtonin osavaltiossa Yhdysvalloissa
Pullmanin lakko, suuri rautatietyöläisten lakko Yhdysvalloissa vuonna 1894
Ryhmä Pullman, brittiläinen television poliisisarja
Pullman Hotels, yksi ranskalaisen AccorHotelsin hotelliketjuista

Henkilöitä
Bill Pullman (s. 1953), yhdysvaltalainen näyttelijä
George M. Pullman (1831–1897), yhdysvaltalainen liikemies, Pullman-vaunun kehittäjä ja Pullman Companyn perustaja
Philip Pullman (s. 1946), brittiläinen kirjailija
Nystykämmekät

Nystykämmekät (Oncidium) on suku, joka kuuluu heimoon kämmekkäkasvit (Orchidaceae). Sen lajeja on hyötykäytössä koristekasveina, huonekasvina.

Nystykämmeköihin kuuluu yli 450 lajia ikivihreitä orkideoita, jotka ovat epifyyttisiä, litofyyttisiä tai maassa kasvavia. Niitä esiintyy luonnossa Meksikossa, Keski-Amerikassa, Etelä-Amerikassa ja Länsi-Intiassa. Kasvavat vaihtelevissa ympäristöissä merenpinnasta 3000 metrin korkeudelle. Jotkin nystykämmekät ovat tiiviskasvuisia ja pienilehtisiä. Muilla lajeilla varsimukulasta kasvaa yksi suuri tai kaksi pienempää lehteä. Kukat ovat tavallisesti keltaisia ja niiden huuli on huomattavan suuri.

Viljellyt nystykämmekät viihtyvät viileässä tai keskilämpimässä ilmassa. Niitä kasvatetaan epifyyttien ruukkuseoskasvualustassa tai kaarnan pinnalla tai korissa.

Lajeja 
 Oncidium ornithorhynchum – tuoksunystykämmekkä Etelä-Meksiko, Guatemala, El Salvador, Costa Rica.

Lähteet

Aiheesta muualla 
ITIS: Oncidium 
UniProt, Taxonomy: Oncidium 

Kämmekkäkasvit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Anders Hellant

Anders Hellant (30. marraskuuta 1717 Pello – 23. marraskuuta 1789 Tornio) oli liike-elämän vaikuttaja, tähtitieteilijä ja fyysikko.

Hellantin vanhemmat olivat Pohjois-Lapin vouti Anders Hellant vanhempi ja Brita Kempe. Hän opiskeli Uppsalassa muun muassa tähtitieteilijä Anders Celsiuksen johdolla ja pääsi tämän avulla mukaan ranskalaisen Maupertuis’n 1736-1737 johtamaan astemittausretkikuntaan Tornionjoelle. Hellant puolusti Uppsalassa 1738 tutkimustaan Et nyt sät at fiska i the norländska elfvar, mutta palasi sitten tehtailijaksi Tornioon. 1742 hänet nimitettiin Lapin varatuomariksi ja 1756-1762 hän oli Lapin taloustirehtööri. Hän jatkoi silti ilmatieteellisten havaintojen sekä magneettisten ja tähtitieteellisten mittausten tekemistä. 1744-1748 hän julkaisi almanakan Tornion horisontin mukaan ja 1748-1749 hän oli tähtitieteilijänä mukana Ruotsin ja Norjan rajankäynnissä. Ruotsin tiedeakatemian jäseneksi Hellant kutsuttiin 1750. Akatemian julkaisuihin hän kirjoitti parikymmentä tutkielmaa, muun muassa Om vattnets värme i norden (1753), Om klimatets hälsösamhet i Kuusamo och Sodankylä (1769) sekä Beskrifning om staden Torneå (1774). Celsiuksen ohella hän oli ensimmäisiä, joka kiinnitti huomiota maankohoamiseen Suomessa ja Ruotsissa.

Hellant kuoli naimattomana.

Lähteet 

  Sivu 287.

Aiheesta muualla
 Hellant Tornion kaupungin sivuilla (Viitattu 16.2.2014)
 Promemoria om Anders Hellant (1717-1789), ruotsiksi (Viitattu 16.2.2014)
 Boström, H. J. 1918. Anders Hellant: kaksisatavuotis muisto 1717 30/11 1917.  P.L.K:n julkaisuja, nide 3. Perä-Pohjolan ja Lapin kotiseutuyhdistys, 1918. 82 s.
 Tobé, Erik 1991. Anders Hellant. En krönika om sjuttonhundratalets märkligaste tornedaling. Tornedalica. 224 s.

Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
 Suomalaiset fyysikot
 Suomalaiset tähtitieteilijät
Vuonna 1717 syntyneet
Vuonna 1789 kuolleet
Sahrajärvi (järvi)

Sahrajärvi on melko pieni järvi Multian itäosassa, ja sen rannalla on Sahrajärven kylä. Kapea salmi erottaa järvestä länsiosan, jota nimitetään Pienvedeksi. Sahrajärven nimi on perimätiedon mukaan tullut vesistön järvimalmiesiintymästä. Nostetusta malmista on valmistettu maataloustyökoneita, kuten sahroja.

Järvi sijaitsee vedenjakajaseudulla, jossa läntisemmät järvet kuuluvat Keuruun reittiin ja laskevat Kokemäenjokeen. Sahrajärvi taas laskee lähes pohjoiseen, Saarijärven reittiin kuuluvaan Mahlujärveen. Tämä jokireitti oli 1800-luvun lopulta alkaen tärkeä uittoväylä. Järvessä oleva Kuoliosaari kertoo, että alueella on ollut asutusta jo nelisensataa vuotta sitten, jolloin tällaisia hautasaaria käytettiin.

Sahrajärveen on istutettu kuhaa, taimenta ja rapua. Suovesien takia Pieniveden ja Sahrajärven vesi on humuspitoista ja hapanta.

Lähteet

Multian järvet
Saarijärven reitti
Mahlunjärven alue
Colourstrings

Colourstrings on soitinopetusmetodi, jonka ovat luoneet Géza Szilvay ja hänen veljensä Csaba Szilvay.

Colourstrings on kasvattanut useita sukupolvia musiikin ammattilaisiksi tai aktiivisiksi harrastajiksi. Szilvayn veljekset aloittivat opetustyön Suomessa vuonna 1971. Helsingin Juniorijouset -orkesterin kansainväliset konsertit ja levytykset tekivät Colourstrings-metodin tunnetuksi yhdessä Viuluviikarit musiikkimaassa -televisio-ohjelman ohella.

Soitinopetus on musiikkileikkikoulun luonnollinen jatke. Värien ja visuaalisen hahmottamisen avulla omaksutaan kaikki perusopetuksessa tarvittavat taidot ja tiedot. Colourstringsin käyttämä relatiivinen solmisaatio edistää intonaatiota, helpottaa transponointia ja edesauttaa sormien itsenäistä ja vapaata liikkumista soittimen kaikissa rekistereissä.

Colourstrings-opetusmateriaaleja on kehitelty viulun, alttoviulun, sellon ja kontrabasson opetukseen. Myös Colour Flute ja Colour Keys -opetusmetodit perustuvat Colourstings-menetelmään.

Lähteet 
 Koppinen, Mari: Yhä vain matkalla musiikkimaassa (Helsingin Sanomat 13.9.2013)
 Heikkilä, Sanna: Itä-Helsingin musiikkiopisto soi Colourstrings-väreissä (Rondo 3/2013)
 Tuomisto, Matti: Uuden polven viuluviikarit (Rondo 5/2013)
 Kettle, David: Distance vision (The Strad, September 2012)
 Hollmann, Christina: Mit Colourstrings die Welt der Musik erobern (Neue Musikzeitung, July-August 2011)
 Salmela, Henna: Colourstring continues to inspire (Highlights newsletter No. 18/2005)

Aiheesta muualla 
 Fennica Gehrmanin Colourstrings-sivu
 Colourstrings-yhdistys 

Musiikkikoulutus
Merimaskun koulu

Merimaskun koulu on Naantalissa, entisessä Merimaskun kunnassa sijaitseva vuonna 1949 valmistunut alakoulu. Koulun koulunjohtajana toimii Jarmo Rasi. Koulussa on 134 oppilasta, seitsemässä perusopetusryhmässä. Näin ollen yhdellä luokalla on keskinmäärin 19 oppilasta.

Lähteet

Naantalin oppilaitokset
Suomen peruskoulut
Kyynämöinen (järvi)

Kyynämöinen eli Kyynämöisjärvi on melko pieni järvi Uuraisten länsiosassa, ja sen rannalla on Kyynämöisten kylä.

Kyynämöisjärven eliöstöön kuuluvat ahven, hauki, jokirapu, kuore ja muikku. Vesistöön on istutettu kuhaa, järvitaimenta ja siikaa. Järven vesi on erittäin ruskea. Alueen Kuoliosaarten nimi kertoo vainajien väliaikaisesta hautaamisesta hautasaariin 1500–1600-luvuilla.

Järveen pistävällä niemellä on harjumuodostumasta syntynyt Hietasaari. Se tarjoaa hyvät mahdollisuudet luonnonläheisen loman viettoon. Hietasaaren hiekkarantoja on kutsuttu Keski-Suomen Rivieraksi. Hietasaari on karavaanariyhdistys SF-Caravan Keski-Suomi ry:n käytössä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kyynämöisten seudun kotiseutuyhdistys

Uuraisten järvet
Saarijärven reitti
Lanneveden valuma-alue
Kyllikki Leisti

Anna Kyllikki Leisti, o. s. Tarvainen (s. 24. helmikuuta 1924 Kuusamo) on suomalainen kirjailija.

Leistille myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun I luokan mitali sotaveteraanina 27.4.2019.

Teoksia 
 Elian vaunu : kuunnelma. 1973
 Kulttuurin vartijat : kuunnelma. 1971

Lähteet 
 
 Kirjasampo.fi : Kyllikki Leisti

Viitteet 

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1924 syntyneet
Elävät henkilöt
Palava sydän

Palava sydän on Pave Maijasen vuonna 1985 levyttämä ja julkaisema kolmas sooloalbumi.

Kappaleet 
Pave Maijanen on säveltänyt ja sanoittanut kaikki kappaleet salanimellä M. Paavonen. Sovitukset on merkitty Maijasen omiin nimiin. Päätöskappaleen "Yhtenä yönä" on sanoittanut Jukka Vieno.

A-puoli

B-puoli

Kokoonpano 
 Jukka Hakoköngäs – syntetisaattori
 Peter Lerche – kitarat
 Masa Maijanen – basso
 Pave Maijanen – laulu, kitarat, piano (B5)
 Miri Miettinen – rummut
 Jone Takamäki – saksofoni

Tuotantotiedot 
 Pave Maijanen – tuottaja
 T. T. Oksala – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Mika Jussila – masteroija
 Kari Riipinen – kannen suunnittelu

Lähteet 

Pave Maijasen albumit
Vuoden 1985 albumit
Pave Maijasen tuottamat albumit
T. T. Oksalan tuottamat albumit