joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Oikeus ja kohtuus

Oikeus ja kohtuus (The Practice) on yhdysvaltalainen ABC:n draamasarja, jota tuotettiin kaikkiaan kahdeksan tuotantokautta. Yhdysvalloissa sitä esitettiin 4. maaliskuuta 1997 alkaen 16. toukokuuta 2004 saakka. Se sai parhaan draamasarjan Emmy-palkinnon vuosina 1997 ja 1998. Sarjan tuotti David E. Kelley. Sen tapahtumat keskittyvät bostonilaiseen lakiasiantoimistoon. Sarjasta tuotettiin myös spin-off-sarja Boston Legal, joka esitettiin vuosina 2004–2008.

Suomessa sarjaa näytettiin MTV3-kanavalla 2000-luvun vaihteessa.

Päänäyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla
 

1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
ABC:n televisio-ohjelmat
Ionipumppu

Ionipumput ovat solukalvossa olevia ioneja kuljettavia proteiineista koostuvia rakenteita. Ionit eivät varauksensa vuoksi pääse liikkumaan vapaasti solukalvon läpi, ja siksi niille tarvitaan erityisiä tunneleita kalvon läpi. Ionipumput pumppaavat ioneja kohden suurempaa pitoisuutta, joten pumppujen toimintaan tarvitaan energiaa. Energian vuoksi ionipumppujen toiminta on aktiivista kuljetusta. Energia saadaan yleensä ATP:n hydrolyysistä. Aktiivinen kuljetus jaetaan primaariseen ja sekundaariseen kuljetukseen, joista ionipumppujen kuljetustapa kuuluu primaariseen kuljetukseen.

Ionit voivat kulkeutua kalvon läpi myös passiivisesti ionikanavaa pitkin.

Esimerkkejä ionipumpuista

Hermosolujen yleisin ionipumpputyyppi on natrium-kaliumpumppu (Na+-K+-ATPaasi). Hermosolun ulkopuolella on enemmän natriumioneja kuin sen sisäpuolella, ja vastaavasti sen sisäpuolella on enemmän kaliumioneja kuin sen ulkopuolella. Ionipumput ylläpitävät pitoisuuseroa. Natrium-kaliumpumput kuljettavat kaksi kaliumionia soluun samalla kun ne siirtävät kolme natriumionia solun ulkopuolelle. Ionien pumppauksella saavutettu kalvojännite on välttämätön hermosolujen toiminnalle. Noin neljännes ihmisen käyttämästä energiasta kuluu natrium-kaliumpumppujen työhön.

Kasvisolun solukalvon H+-ATPaasit pumppaavat H+-ioneja solun sisältä solukalvon ulkopuolelle ja vakuoliin. Tällöin kasvisolun solulimasta saadaan ympäristöään negatiivisempi, millä on vaikutusta solun toimintaan.

Kasvisolun Ca2+-ATPaasi pumppaa kalsiumioneja pois solulimasta. Näin kalsiumia saadaan soluseinän lähelle. Kalsiumia tarvitaan soluseinän muodostumisessa.

Katso myös
Ioni
Aktiivinen kuljetus
Ionikanava

Lähteet

Solubiologia
Cynthia Nixon

Cynthia Ellen Nixon (s. 9. huhtikuuta 1966 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on saanut urallaan Emmyn parhaiten tunnetusta roolistaan asianajaja Miranda Hobbesina sarjassa Sinkkuelämää (1998–2004). Hän on myös vieraillut sarjassa House.

Nixon on syntynyt ja kasvanut New Yorkissa. Toisin kuin roolihahmonsa Miranda, hän on todellisuudessa vaaleatukkainen eikä punapää. Hän on näytellyt 13-vuotiaasta asti useissa eri näytelmissä Broadwayllä.

Maaliskuussa 2018 Nixon ilmoitti pyrkivänsä New Yorkin kuvernööriksi syksyn vaaleissa.

Yksityiselämä 
Nixon oli vuosina 1988–2003 naimisissa englannin professorin Danny Mozesin kanssa. Heille syntyi kaksi lasta, tytär vuonna 1996 ja poika vuonna 2002.

Vuonna 2004 Nixon alkoi seurustella Christine Marinonin kanssa, ja he menivät naimisiin 2012. Marinoni synnytti pariskunnalle pojan vuonna 2011.

Nixonilla todettiin vuonna 2006 rintasyöpä, josta hän selvisi.

Valikoitu filmografia 

Amadeus (1984)
Tanner '88 (1988, televisiosarja)
Antaa palaa! (1989)
Pelikaanimuistio (1993)
Addams Family II (1993)
Vauva vapaalla (1994)
Sinkkuelämää (1998–2004, televisiosarja)
Advice From a Caterpillar (2001) 
Uuteen elämään (2000)
Warm Springs (2005)
Sex and the City – Sinkkuelämää (2008)
The Babysitters (2007)
Sex and the City – Sinkkuelämää 2 (2010)
Viimeistä päivää (2010, televisiosarja)
Maailma vailla loppua (2012, minisarja)
Hannibal (2014, televisiosarja)
Ratched (2020, televisiosarja)
And Just Like That..., (2021, televisiosarja)

Palkinnot

Emmy-palkinto
2004: Paras naissivuosa komediasarjassa − Sinkkuelämää
2008: Paras vieraileva naisnäyttelijä draamasarjassa − Kova laki: Erikoisyksikkö

Screen Actors Guild -palkinto
2001: Paras näyttelijäkokoonpano komediasarjassa − Sinkkuelämää
2004: Paras näyttelijäkokoonpano komediasarjassa − Sinkkuelämää

Tony-palkinto
2006: Paras naispääosa näytelmässä − Rabbit Hole

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Tony-palkinnon saajat
Sinkkuelämää
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kristin Davis

Kristin Landen Davis (s. 24. helmikuuta 1965) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka kuuluisin rooli on Charlotte Yorkin rooli HBO:n komediasarjassa Sinkkuelämää. Davis nähtiin samassa roolissa myös sarjaa seuranneissa kahdessa elokuvassa sekä vuonna 2021 alkaneessa And Just Like That... -sarjassa.

Lapsuus ja nuoruus 
Davis syntyi Boulderissa, Coloradossa. Hän on ainoa lapsi, ja hänen vanhempansa erosivat hänen ollessaan vauva. Hänen isäpuolensa, silloinen Colorado Boulderin yliopiston professori Keith Davis, adoptoi hänet sen jälkeen, kun hän meni naimisiin hänen äitinsä kanssa vuonna 1968. Hänellä on kolme sisarpuolta isänsä ensimmäisestä avioliitosta. Varhaislapsuudessaan hän ja hänen vanhempansa muuttivat Columbiaan, Etelä-Carolinaan, missä hänen isänsä työskenteli Etelä-Carolinan yliopiston rehtorina ja opetti psykologiaa.

Davis halusi näyttelijäksi 9-vuotiaasta lähtien, kun hänet näytteli Workshop Theatre -tuotannossa Lumikki ja seitsemän kääpiötä. Davis asui Etelä-Carolinassa, kunnes hän valmistui A.C. Flora High Schoolista vuonna 1983. Sitten hän muutti New Jerseyyn, missä hän haki Rutgersin yliopistoon. Davis valmistui näyttelijän BFA-tutkinnolla Rutgersin yliopiston Mason Gross School of the Artsista vuonna 1987.

Ura 
Ennen Sinkkuelämää Davis näytteli draamasarjassa Melrose Place, mutta koska yleisö inhosi syvästi hänen kieroa hahmoaan, hahmo kirjoitettiin sarjasta pois jo yhden kauden jälkeen. Davis on myös vieraillut televisiosarjoissa Frendit, Teho-osasto ja Seinfeld ja hän on juontanut ohjelmaa 200 Greatest Pop Culture Icons. Sinkkuelämää loppui keväällä 2004, minkä jälkeen hän on näytellyt mm. Walt Disney Picturesin elokuvassa The Shaggy Dog ja Lomaterapiaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Riika-areena

Riika-areena () on jäähalli Latvian Riiassa. Sitä käytetään enimmäkseen jääkiekko- ja koripallo-otteluiden, sekä konserttien järjestämiseen. Riika-areenaan mahtuu 12 500 ihmistä ja se valmistui vuonna 2006. Se oli yksi vuoden 2006 jääkiekon MM-kilpailuiden kilpailupaikoista toisen ollessa Skonto-areena. Vuoden 2016 miesten salibandyn MM-kilpailut järjestettiin Riika-areenalla. 

Artisteja, jotka ovat esiintyneet areenalla: Depeche Mode, Chris Rea, Korn, Queen+Paul Rodgers, Sigur Rós, Sex Pistols, KISS, Ozzy Osbourne, Placebo, Elton John, Lou Reed, R.E.M., Rihanna, Adam Tensta, P!nk, Kylie Minogue, Backstreet Boys, Björk, Seal, Avril Lavigne, Lenny Kravitz, Linkin Park, Muse, Sting, Patricia Kaas, Deep Purple, Scorpions, James Brown, Nazareth, Rammstein & Metallica.

Liikenne 
Riika-areenalle pääsee keskustasta johdinautoilla numero 3, 5 ja 25. Tavallisista busseista hallille kulkevat numerot 9, 11 ja 33. Keskustasta tultaessa lähimmän pysäkin nimi on A.Briana iela. Hallille voi myös saapua omalla autolla, parkkilippu ottelun ajaksi maksaa vajaa 6 euroa.

Lähteet 
 http://www.arenariga.com/en/par_arenu/fakti.html

Viitteet

Aiheesta muualla 
Viralliset sivut   

Latvian jäähallit
Latvian urheiluhallit
Riian urheilu
Riian rakennukset ja rakennelmat
Sela (psalmit)

Sela () on Psalmien kirjassa usein esiintyvä sana, jonka merkitys on epäselvä. Se esiintyy usein kohdissa, joissa on jonkinlainen sisällöllinen taite tai tauko. Sitä ei saa sekoittaa heprean sanaan sela‘ ( joka tarkoittaa "kallio".)

Psalmeissa sela on todennäköisesti alun perin esitysohjeeksi tarkoitettu musiikkitermi. Sen on arveltu merkitsevän taukoa, välisoittoa, kuoron responsoriota, laulajaryhmän vaihtoa. tai kulttihuutoa.

Esimerkkejä 
"Vaviskaa siis, älkää syntiä tehkö! Miettikää tätä vielä, kun menette levolle, olkaa ääneti Herran edessä. (sela). (Ps. 4:5)

Esiintyvyydestä 
"Sela" esiintyy 71 kertaa 39 psalmissa ja 3 kertaa Habakukin kirjan kolmannessa luvussa (joissakin käännöksissä "sela" on käännetty välisoitoksi tai jätetty pois kokonaan).

Muita merkityksiä 
 seemiläinen heittoase; keihäs

Lähteet 

Vanha testamentti
Akin Euba

Olatunji Akin Euba (28. huhtikuuta 1935 Lagos – 14. huhtikuuta 2020) oli nigerialainen säveltäjä, musiikintutkija ja pianisti. Hän on etniseltä taustaltaan joruba.

Euba opiskeli sävellystä Arnold Cooken johdolla Trinity College of Musicissa, Lontoossa ja Roy Travisin johdolla Kalifornian yliopistossa, Los Angelesissa.

Monissa Euban teoksissa on vaikutteita afrikkalaisesta musiikista. Hän on säveltänyt muiden muassa oopperan Chaka (1970).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Akin Euba 

Nigerialaiset säveltäjät
Pianistit
Vuonna 1935 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Thoma Simaku

Thoma Simaku (s. 1958) on albanialainen säveltäjä. Hän opiskeli vuosina 1978–1982 Tiranan konservatoriossa Tonin Harapin johdolla. Vuonna 1991 hän muutti Englantiin, jossa hän jatkoi opintojaan Yorkin yliopistossa. 

Simakun teoksia on esitetty kaikkialla Euroopassa, Pohjois-Amerikassa, Australiassa ja Kaukoidässä.

Aiheesta muualla 
 Thoma Simaku 

Albanialaiset säveltäjät
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Abstrahointi

Abstrahointi tarkoittaa yleiskäsitteen muodostamista pelkistämällä. 

Alun perin abstrahointi tarkoitti aristoteelisessa ajatteluperinteessä mielen toimintaa sen muodostaessa yleiskäsitteen. Aistien havaitessa jonkin olion ja mielen muodostaessa siitä yleiskäsitteen mielen ikään kuin ajateltiin erottavan aineesta siihen aristotelisen ajattelutavan mukaan sisältyneen muodon eli forman. 

1300-luvun myötä abstrahoinnin käsitteelle vakiintui myös käyttötapa, jossa tarkoitettiin käsitteen erottamista läsnä- tai olemassaolosta. Tällöin käsitteellisen tiedon vastakohta oli välitön havainto eli intuitio ja intuitiivinen tieto. 

Kuvataiteessa abstrahointi tarkoittaa pelkistämistä, yleistämistä tai pyrkimystä abstraktiin ilmaisuun.

Katso myös 
Abstrakti

Filosofian termit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Sovitin

Sovitin eli sovite tai adapteri, on tekniikassa yleistys, sovituslaite joka mahdollistaa kahden tai useamman erityyppisen komponentin, liittimen tai eri tekniikkaa käyttävän laitteen liittämisen toisiinsa tai johonkin alustaan. 

Yksinkertaisimmillaan sovitin muuttaa ainoastaan liittimen ulkomuotoa, kokoa tai pinnijärjestystä, mutta esimerkiksi jossain elektronisessa laitteessa käytettävä sovitin voi sisältää vaikkapa jännitettä muuttavia kytkentöjä, sähköisen signaalin optiseksi muuttavia komponentteja ja mikroprosessorin.

Elektroniikka
Sähköliittimet

tr:Adaptör
Anarchy in the U.K.

"Anarchy in the U.K." on englantilaisen punk rock-yhtyeen Sex Pistolsin ensimmäinen singlejulkaisu ja hittikappale. Se julkaistiin marraskuussa 1976, ja se herätti heti suurta kohua nostaen yhtyeen suurmaineeseen ja samalla punk rockin suuren yleisön tietoisuuteen. Kappale julkaistiin myös yhtyeen ainoalla studioalbumilla Never Mind the Bollocks, Here's the Sex Pistols vuonna 1977, ja se on albumin ainut raita, jossa Glen Matlock on mukana. Siitä julkaistiin uusi versio videopeliin Guitar Hero III: Legends of Rock vuonna 2007. Rolling Stone -lehden The 500 Greatest Songs of All Time -listalla kappale on sijalla 56.

Monet yhtyeet, muun muassa Megadeth ja Mötley Crue, ovat tehneet kappaleesta cover-versioita.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Johnny Rotten – laulu
 Steve Jones – kitara, taustalaulu
 Glen Matlock – basso
 Paul Cook – rummut, taustalaulu

Megadethin cover 

Vuonna 1988 thrash metal -yhtye Megadeth julkaisi kappaleesta singlen.

Kappaleet 
A-puoli
 

B-puoli

Kokoonpano 
 Dave Mustaine – laulu, kitara
 Jeff Young – kitara
 David Ellefson – basso, taustalaulu
 Chuck Behler – rummut

Lähteet 

Vuoden 1976 kappaleet
Sex Pistolsin kappaleet
Protestilaulut
3GPP

3rd Generation Partnership Project on usean standardointijärjestön yhteistyöorganisaatio, joka pyrkii luomaan kolmannen sukupolven matkapuhelinjärjestelmille eli 3G-järjestelmille maailmanlaajuisia teknisiä määrittelyjä.

Mukana olevia järjestöjä ovat ARIB, CCSA, ETSI, ATIS, TTA, TSDSI ja TTC. 

Organisaation nimi tulee sen alkuperäisestä tarkoituksesta, joka oli luoda kolmannen sukupolven matkapuhelinjärjestelmille eli 3G-järjestelmille teknisiä määrittelyjä. Sen toimintalaajuutta on kuitenkin useaan kertaan laajennettu, ja tällä hetkellä pääfokus onkin jo 5G-verkoissa. 

3GPP:n spesifikaatiodokumenteista löytyvät mm. GSM-, UMTS, EDGE, W-CDMA- ja LTE-määritykset.

Aiheesta muualla 
 3GPP

Lähteet

Standardit
Varsinaissuomalaiset

Varsinaissuomalaiset ovat Lounais-Suomessa sijaitsevan Varsinais-Suomen maakunnan  asukkaita. Maakunnan asutus on ollut runsasta ja katkeamatonta kivikaudelta lähtien. Varsinais-Suomessa puhutut suomen kielen murteet kuuluvat laajempaan lounaismurteiden ryhmään, johon lukeutuvat myös Länsi-Satakunnassa puhutut murteet. Varsinais-Suomessa on ollut myös ruotsinkielistä asutusta keskiajalta lähtien.  

Varsinaissuomalaisuuteen ovat vuosisatojen ajan vaikuttaneet Suomen oloihin nähden tiheä asutus ja varhainen kaupungistuminen sekä meren ja saariston läheisyys. Ulkoiset yhteydet ovat vuosisatojen kuluessa johtaneet siihen, että Varsinais-Suomessa puhutuissa murteissa on viron kielen kanssa useampia yhteisiä piirteitä kuin muissa suomen murteissa. Varhain muodostuneet yhteydet Ruotsin suuntaan jättivät lounaismurteisiin myös ruotsalaisperäisiä lainasanoja, ja Varsinais-Suomen paikannimistöön tuli sitä kautta myös germaanisia aineksia.

Varsinaissuomalaisiin  liittyviä stereotypioita 
Varsinaissuomalaisuuteen kaavamaisesti yhdistettyjä piirteitä ovat jurous, uteliaisuus, vähäpuheisuus ja voimakas paikallispatriotismi.

Kaarlo Hännisen Kansakoulun maantieto ja kotiseutuoppi yksiopettajaisia kouluja varten vuodelta 1929 sanoo varsinaissuomalaisista seuraavaa: 

Laitilan murteella kirjoittava runoilija Heli Laaksonen on 2000-luvulla tuonut varsinaissuomalaisuudelle uutta julkisuutta. Varsinaisesti Laaksosen teoksissaan käyttämä murre ei kuitenkaan ole puhdasta Laitilan murretta, vaan Kalannin seudun murretta.

Kuuluisia varsinaissuomalaisia
 Ville Itälä, europarlamentaarikko
 Ilkka Kanerva, ulkoministeri
 Mauno Koivisto, presidentti
 Mikko Koivu, jääkiekkoilija
 Saku Koivu, jääkiekkoilija
 Heli Laaksonen, murrerunoilija
 Karita Mattila, oopperalaulaja
 Sauli Niinistö, presidentti
 Rafael Paasio, SDP:n pitkäaikainen puheenjohtaja
 Matti Salminen, oopperalaulaja

Lähteet 

Varsinais-Suomi
Suomalaiset heimot
Suomen historia
Perverted-Justice.com

Perverted-Justice.com eli PeeJ on Yhdysvalloissa toimiva järjestö, joka pyrkii tunnistamaan aikuisia miehiä, jotka chat-huoneissa keskustelemalla pyrkivät seksuaaliseen kanssakäymiseen alaikäisten kanssa. Järjestön vapaaehtoiset menevät chattiin esittäen pikkutyttöjä tai -poikia, ja yrittävät urkkia heille seksuaalista kanssakäymistä ehdottelevien miesten yhteystietoja ja valokuvia. Yhteystiedot ja valokuvat julkaistaan järjestön verkkosivulla. Joissain tapauksissa järjestö on ottanut myös yhteyttä poliisiin, ja 87 miestä on jo saatu tuomittua. Järjestö suunnittelee toiminnan laajentamista Kanadaan. 

Järjestöä on arvosteltu useista tapauksista, joissa julkinen lasten hyväksikäyttäjän leima on lyöty vääriin henkilöihin. Joku on esimerkiksi voinut esittää lapsista kiinnostunutta, ja luovuttaa sitten kostomielessä jonkun toisen henkilön yhteystiedot. Järjestöä vastaan on perustettu järjestö Corrupted-Justice.com.

Aiheesta muualla 
 Perverted-Justice.com
 Corrupted-Justice.com Perverted-Justice.com:in kritiikkiä

Yhdysvaltalaiset järjestöt
Seksuaalirikokset
Kriminaalipolitiikka
Korçë

Korçë on kaupunki kaakkoisessa Albaniassa, lähellä Kreikan rajaa. Vuonna 2011 siellä asui 51 152 asukasta. Korçë sijaitsee ylätasangolla 850 metriä merenpinnan yläpuolella Moravavuorten ympäröimänä. 

Korçëssa perustettiin vuonna 1891 Albanian ensimmäinen tyttökoulu. Kreikka miehitti kaupungin vuonna 1912 väittäen sitä osaksi Pohjois-Epirusta. Ensimmäisen maailmansodan aikana kaupungin miehittivät Itävalta-Unkari ja Ranska. 

Korçë on Korçën maakunnan suurin kaupunki ja pääkaupunki.

Lähteet

Aiheesta muualla

Albanian kunnat
Antiikin Kreikan siirtokunnat
Albanian kaupungit
Tor Högnäs

Tor Harald Rafael Högnäs (21. maaliskuuta 1922 Alaveteli – 29. maaliskuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja toimittaja. Koulutukseltaan hän oli sosionomi. Högnäs työskenteli Vasabladetin kirjeenvaihtajana Helsingissä sekä avusti ruotsalaista Dagens Nyheteriä ja norjalaista Dagbladetia. 

Högnäs tuli tunnetuksi Zavidovo-vuodon yhteydessä 1970-luvun alussa. Tällöin hän kirjoitti Vasabladetiin artikkelin presidentti Urho Kekkosen ja Neuvostoliiton johdon käymistä keskusteluista, joissa käsiteltiin valmisteilla ollutta Suomen ja Euroopan talousyhteisön (EEC) välistä vapaakauppasopimusta. Artikkeli julkaistiin myös Dagens Nyheterissä ja Dagbladetissa. Vuodon tapahduttua Kekkonen katsoi menettäneensä Neuvostoliiton luottamuksen ja ilmoitti eroavansa virastaan seuraavassa presidentinvaalissa, kunnes hänen virkakauttaan jatkettiin vuoden 1973 alussa säädetyllä poikkeuslailla. Högnäs ei ankarasta painostuksestakaan huolimatta koskaan paljastanut, miten hän oli saanut haltuunsa Kekkosen laatiman ja vain erittäin suppealle piirille tarkoitetun salaisen neuvottelumuistion, jota hän oli laajasti − monin paikoin sanatarkasti − siteerannut kirjoittamassaan artikkelissa.

Högnäsin romaani Ristiretkeläiset (Korsfararna) käsittelee jatkosotaa. Se on omaelämäkerrallinen kertomus asemasodasta Syvärin lähellä ja Karjalankannaksen suurhyökkäyksestä 1944. Vain yksi teoksen henkilöistä esiintyy oikealla nimellään: Jalkaväkirykmentti 61:n komentaja Alpo Marttinen.

Kirjoja 
 Tapaus Zavidovo (1973) yhdessä Kauko Holopaisen ja Heikki Jokelan kanssa)
 Bromarf: Vårt bästa arv (1991), toimite
 Att söka sin väg  (1985)  
 Farväl Zavidovo (1986) 
 Korsfararna: En berättelse om fred och krig (1984)
 Ristiretkeläiset: Kertomus rauhasta ja sodasta (suomentanut Risto Mäenpää) (1985)

Aiheesta muualla
 Högnäs, Tor hakuteoksessa Biografiskt lexikon för Finland (2014).
 

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 1997 kuolleet
Lataussäädin

Lataussäädin on säädin, jonka tarkoituksena on estää sähkögeneraattoria tai laturia lataamasta akkua liian täyteen tai vastaavasti akkua energialähteenään käyttäviä sähkölaitteita purkamasta akkua liian tyhjäksi.

Lataussäätimiä käytetään mm. autoissa, aurinkopaneeleiden, pientuulivoimaloiden virralla varattavien akkujen kanssa.

Aiheesta muualla

Lähteitä
Aurinkopaneelin lataussäädin, Jari-Pekka Korhonen,  
SunWatt-aurinkopanelin lataussäätimen asennus,

Valmistajia ja maahantuojia
Max Power-lataussäädin, Naps Systems  

Gadget Computer, www.tuulivoimala.com 

Akut
Samurize

Serious Samurize (tai Samurize) on Microsoft Windows -käyttöjärjestelmille kehitetty ilmainen ohjelma, jolla voidaan hyvin vapain käsin kehittää mitä erilaisimpia "mittaristoja", jotka näyttävät tietokoneen tietoja sekä ohjelmisto- että laitteistopuolella. Samurizen pääohjelmalla (client.exe) voidaan reaaliajassa esittää työpöydällä tietokoneen toimintaan liittyviä tietoja kuten prosessorin ja emolevyn antureiden tuottamia lämpötilatietoja, lukemattomia sähköpostiviestejä, eri massamuistien (kiintolevy, ram...) tietoja (esimerkiksi vapaa oleva tila ja lämpötila), prosessorin ja muistien käyttöastetta, verkkoympäristön tietoja, jne. Samurize mahdollistaa skriptien (vbs, js, pls, py, rb) ja lisäosien (pluginien) hyödyntämisen (dll), jotka tekevät sen käyttömahdollisuuksista loputtomat. Pluginit ja erilaiset skriptit mahdollistavat muun muassa reaaliaikaisen sään ja uutisten seuraamisen, musiikin soittamisen, kuvien selailun ja paljon muuta.

Samurizen muokkaamistyökalulla (config.exe) suunnitellaan kyseiset "mittaristot". Suunnittelu on helppoa eikä vaadi koodaamista tai pahemmin kokemusta, sillä kayttöliittyma on täysin graafinen. Mittaristot (Configs) tallennetaan ini-tiedostoiksi (kansioon C:\Program Files\Samurize\Configs), jolloin ne voidaan ottaa käyttöön client.exessä. Config-tiedostot voidaan jakaa käyttäjien kesken ImportExportToolin avulla (ImportExportTool.exe).

Historia
Samurizen kehittäminen alkoi vuonna 2000, jolloin julkaistiin versio 0.36c. Vuonna 2002 Samurizestä julkaistiin ensimmäinen lopullinen versio (1.0). Tämän jälkeen Samurizeä kehitettiin nopeasti. Lähes joka kuukausi Gustaf Lundh (Cure) ja Oscar Lundh (Sim) julkaisivat parannetun version. Samurizen nykyinen versio (1.64) julkaistiin toukokuussa 2006.

Aiheesta muualla 
 Samurize kotisivut 
 MySamurize   

Windows-ohjelmat
Pikmin

Pikmin on Nintendon kehittämä videopeli, joka julkaistiin Nintendo GameCubelle vuonna 2001. Peli oli ensimmäinen Player's Choice -peli GameCubelle Pohjois-Amerikassa. Japanissa pelin kampanjoinnissa käytettiin kappaletta "Ai No Uta" (Rakkauden laulu), joka myös julkaistiin erillisenä singlenä. 

Pikminissä pelaajan on tarkoitus kerätä hajonneen avaruusaluksen osat takaisin 30 päivän kuluessa. Apuna pelastusoperaatiossa ovat planeetalta löytyneet pienet oliot, pikminit, joilla jokaisella on jokin erikoiskyky värin mukaan: punaiset sietävät tulta, siniset vettä ja keltaiset voivat kantaa räjähtäviä kiviä. Pelin päähenkilö kapteeni Olimar käskyttää pikminejä kantamaan osia sekä taistelemaan vihollisia vastaan. 30 päivän operaatio on tiukasti rajattu aikarajaansa, ja peli loppuu sen tullessa vastaan.

Haastattelussa pelin suunnittelija Shigeru Miyamoto on sanonut pelissä nähtävien pienten olioiden, pikminien nimen tulleen hänen koiransa Pikin mukaan. Pelille on ilmestynyt myös jatko-osat Pikmin 2 (2004) GameCubelle, Pikmin 3 (2013) Wii U:lle ja Hey! Pikmin (2017) 3DS:lle. Pikmin julkaistiin uudelleen Wiille osana New Play Control! -sarjaa, ja myöhemmin vuonna 2016 tämä uudelleenjulkaisu julkaistiin Wii U:lle Nintendo eShopin kautta. Vuonna 2020 Pikmin 3:sta julkaistiin paranneltu käännös Nintendo Switchille. Syyskuussa 2022 esitetyssä Nintendo Direct -esityksessä julkistettiin Pikmin 4, joka julkaistaan vuonna 2023.

Kapteeni Olimar on pelattava hahmo myös Super Smash Bros. Brawlissa ja sitä seuranneissa Super Smash Bros. -sarjan peleissä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Pikmin-sivusto 

Nintendo GameCube -pelit
Reaaliaikaiset strategiapelit
Vuoden 2001 videopelit

de:Pikmin
Astia

Astia on esine, jolta voidaan syödä ruokaa, jossa valmistetaan sitä tai jota käytetään lähinnä ruoan ja ruokatarpeiden säilyttämiseen. Ruokailuastioita valmistetaan muun muassa fajanssista, posliinista, kivitavarasta, lasista, savesta, puusta, muovista ja pahvista, josta valmistetaan kertakäyttöastioita. Monesti keraamiset astiat on tapana koristella värityksillä ja lasittaa pinnaltaan, jotta ne kestävät paremmin käyttöä. Ruoan valmistuksessa käytettäviä astioita valmistetaan, paitsi keramiikasta, myös muun muassa metalleista, kuten pinnoitetusta alumiinista, ruostumattomasta teräksestä, valuraudasta, pinnoitetusta kuparista sekä emalista, joka on lasin ja metallin seos. Juhlallisempia tarjoiluastioita voidaan valmistaa myös jalometalleista, käytännössä lähinnä hopeasta. Muusta materiaalista valmistettu astia voidaan myös päällystää lehtikullalla.

Astioita

Ruokailu 

 Lautanen; syvä ja matala ruokailulautanen, alkuruokalautanen, leipä- eli pullalautanen, tassi eli (kupin) aluslautanen
 Kuppi; kahvikuppi, teekuppi, espressokuppi
 Muki, haarikka, kuksa
 Juomalasi; maitolasi, viinilasi, samppanjalasi, konjakkilasi, olutlasi ja tuoppi, krogilasi, punssilasi, snapsilasi, glögilasi, whiskylasi
 Malja; jälkiruokamalja
 Kulho; soppakulho eli pilkkumi, liemikulho eli puljonki, murokulho
 Munakuppi

Tarjoilu 

 Kannu; kannu eli maitokannu eli kaadin, liemikaadin, kahvikannu, teekannu
 Keittokulho; liemikulho eli terriini
 Kermakko, sokerikko
 Vuoka; tarjoiluvuoka
 Kulho; hedelmäkulho
 Malja; hedelmämalja
 Tarjoilulautanen, (tarjoilu)vati; pullavati, hedelmävati
 Tarjotin
 Boolimalja
 Karahvi

Valmistus 

 Kattila, kasari
 Pata
 Vuoka; piirakkavuoka, uunivuoka
 Vati; paistosvati
 Paistinpannu
 Kahvipannu, teepannu
 Kulho; taikinakulho
 Kirnu
 Leikkuulauta, talouslevy

Muu 

 Kanisteri
 Maljakko
 Purnukka; hillopurkki
 Rasia; voirasia, juustokupu, salkkari
 Ruukku
 Saavi
 Tuhkakuppi
 Tynnyri
 Ämpäri

Katso myös 

Muotoilu
 Pullo
 Ruokailuaterimet haarukka, veitsi, lusikka
 Savoy-maljakko
 Vaasi, astia erityisesti antiikin keramiikan tutkimuksessa

Lähteet

Aiheesta muualla
Adelaiden sinfoniaorkesteri

Adelaiden sinfoniaorkesteri (, ASO) on Adelaidessa, Australiassa toimiva sinfoniaorkesteri. Se perustettiin vuonna 1936. Vuosina 1949-1975 orkesteri toimi nimellä Etelä-Australian sinfoniaorkesteri. Tällä hetkellä orkesterissa on 74 vakituista jäsentä. 

Adelaiden sinfoniaorkesteri on esiintynyt muiden muassa Plácido Domingon, Luciano Pavarotin, Split Enzin, Shirley Basseyn, Tony Bennettin, James Morrisonin, Dionne Warwickin, Andrea Bocellin, Lalo Schifrinin ja k.d. Langin kanssa.

Orkesterin tämänhetkinen pääkapellimestari on Arvo Volmer ja konserttimestari Terence Tam.

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut 

Adelaide
Australialaiset sinfoniaorkesterit
Reggio nell’Emilia

Reggio nell’Emilia on kaupunki Pohjois-Italiassa, Emilia-Romagnan alueella. Siellä asuu runsaat 170 000 asukasta (2015), ja se on Reggio Emilian maakunnan keskuspaikka. Kaupunkia kutsutaan myös nimellä Reggio Emilia. Kaupunkilaiset itse kutsuvat kaupunkia yksinkertaisesti Reggioksi. Joissakin muinaisissa kartoissa kaupunki esiintyy myös nimellä Reggio di Lombardia. Vanhakaupunki on muodoltaan kuusikulmainen, mikä johtuu muinaisista muureista. Päärakennukset ovat peräisin 1500–1700-luvuilta. Yhteisön maaperä on täysin tasainen. Crostolojoki kulkee alueen halki.

Kaupunki tunnetaan myös reggiolaisen pedagogiikan syntykaupunkina.

Reggio Emilia -pedagogiikka 

Reggio Emilia -pedagogiikan filosofia pohjautuu yhteisön arvoihin, joita ovat lasten ja aikuisten oikeus olla oman elämänsä tärkeitä toimijoita, moninaisuuden kunnioitus, demokratia ja osallisuus, oppiminen, leikki, ilo ja tunteet. Reggiolaista pedagogiikkaa kutsutaankin usein sadan kielen pedagogiikaksi. 

Reggio Emilia -pedagogiikan tärkein työväline on pedagoginen dokumentointi ja tutkiminen. Lapsilähtöiset projekti- ja pienryhmätoiminnat ovat yleisiä tapoja toteuttaa reggiolaista pedagogiikkaa. Sen avulla päiväkotien ja koulujen lasten toiminta tehdään kaikille näkyväksi ja kaikkien reflektion ja suunnittelun pohjaksi. Lisäksi lapset voivat syventää kiinnostuksensa kohteita ja seurata oman kasvamisensa polkuja. Päivähoidon ja koulun työntekijät taas voivat dokumentoimisen ja tutkimisen avulla reflektoida omaa työskentelyään sekä luoda uutta. Vanhemmat ovat mukana lastensa kasvamisessa. Ympäröivä yhteiskunta ja kaikki vierailijat pääsevät lähemmäksi tämän päivän lapsuutta ja sen avulla he voivat reflektoida omaa työtään ja toimintaansa.

Lähteet

Aiheesta muualla

http://zerosei.comune.re.it/
http://www.reggioemilia.ws

Emilia-Romagnan kaupungit
Reggio Emilian maakunnan kunnat
Petteri Jussila

Tero Petteri Jussila (26. tammikuuta 1970 – 27. heinäkuuta 2004 Ylöjärvi) oli suomalainen liikemies. Hän tuli tunnetuksi suoramarkkinointivalmentajana ja ternimaitoyrittäjänä.

Ura

Jussila tuli kansallisesti tunnetuksi työskentelemällä ternimaitokapseleiden verkostomarkkinoinnissa. Hän oli naimisissa entisen poliisin Jutta Jussilan (nyk. Larm) kanssa, joka oli tullut tunnetuksi Miss Galaxyna ja varsinkin Suuri seikkailu -tositelevisiosarjan kilpailijana. Pariskunta esiintyi säännöllisesti keltaisen lehdistön sivuilla ja oli tunnettu näyttävästä elämäntyylistään. Petteri Jussila harrasti kehonrakennusta. Jussila tuomittiin 25-vuotiaana törkeästä veropetoksesta ja kirjanpitorikoksesta ehdolliseen vankeuteen. Petteri Jussilan entinen puoliso oli Sari Peltonen.

Jussila aloitti GNLD:n jälleenmyyjänä, toimi muun muassa Matti Nykäsen managerina ja työskenteli keskeisessä osassa ternimaitovalmisteiden verkostomarkkinoinnissa. Tuotteen myynninedistäjinä olivat urheilijat kuten Mika Myllylä. Jussila oli myös mukana yrityksessä kehittää ternimaitokapseleiden myyntiä Pietarissa, mutta yritys ei menestynyt.

Petteri Jussila esiintyi 17. toukokuuta 2004 Yle TV1:n Päivärinta-ohjelmassa "Ternimaitovalmisteet testissä" puolustamassa tuotteitaan. Susanne Päivärinta uteli Jussilalta selvitystä tämän veroveloista ja ternimaitokapseleita markkinoivan yrityksensä omistusjärjestelyistä, miksi Jussilalla ei ollut verotettavaa tuloa ja miksi Petteri Jussila ilmoitti asuvansa ulkomailla. Jussila ei vastannut kysymyksiin ja jätti 31. toukokuuta rikosilmoituksen ohjelmasta. Jussila puolisoineen katsoi Päivärinnan syyllistyneen kunnianloukkaukseen. Petteri Jussilan hukkumisen jälkeen Jutta Jussila kuitenkin peruutti tekemänsä rikosilmoituksen.

Jussilan oli tarkoitus osallistua julkisuuden henkilöiden tositelevisiosarjaan V.I.P. Seikkailu MTV3:lla . Jussila hukkui kotinsa edustalla Näsijärvellä yrittäessään pelastaa veden varaan joutuneen poikansa 27. heinäkuuta 2004. Petteri Jussila siunattiin hautaan Kalevan kirkossa Tampereella.

Yle TV2 esitti ensimmäisen kerran 7. marraskuuta 2006 Petteri Jussilasta kertovan dokumentin Kansalainen Jussila.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Petteri Jussila – puhetta ternimaidosta
K.P. Ourama: Petteri Jussila in memoriam 1970–2004 (27.7.), Body 13.8.2004
archive.org - petterijussila.com

Suomalaiset liikemiehet
Vuonna 1970 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet
Sähköpostilista

Sähköpostilista on erityinen tapa käyttää sähköpostia viestien jakeluun monille Internetin käyttäjille. Lista toteutetaan yleensä postituslistapalvelimella, jolla olevaan postituslistan osoitteeseen lähetetty viesti välitetään edelleen listalla olevien osoitteisiin. Postituslistapalvelimia on saatavilla runsaasti, ja postituslistapalvelimen voi myös hankkia palveluna.

Osa listoista on avoimia kaikille aiheesta kiinnostuneille, mutta postituslistoja käytetään myös ryhmien sisäisessä tiedotuksessa. Listoilla voi olla keskustelua, jolloin jokainen listalla olija voi lähettää viestin jaettavaksi kaikille muille. Lista voi olla moderoitu siten, että vain valikoidut viestit lähetetään eteenpäin koko ryhmälle, tai vain tietyt henkilöt saavat lähettää koko ryhmälle.

Postituslistalla voidaan tarkoittaa myös kirjepostissa, lehtikustantamisessa, tiedottamisessa ja suoramarkkinoinnissa käytettyä termiä.

Katso myös 
 Linux Kernel -postituslista
 Keskustelupalsta
 Uutisryhmät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ilmaisia palvelinohjelmia
 http://mailman.sourceforge.net/
 http://www.ecartis.org/ 
 Procmail Homepage, with SmartList the mailing list software
 ezmlm
 LISTSERV Free Edition LISTSERV-postituslistaohjelman ilmaisversio
 Postituslistojen ja keskustelualueiden yhdistämiseen tarkoitettuja ohjelmia
 http://m2f.sourceforge.net/
 http://drupal.org/project/listhandler
 Kaupallisia palvelinohjelmia
 LISTSERV postituslistaohjelma 
 Lyris Listmanager
 Mailing List Deluxe
 Topica

 Vinkkejä
 Benefits and uses of an e-mail newsletter
 Suggestions for the contents of effective newsletters
 Building mailing list
 Mailing List Marketing Fundamentals
 CataList-luettelo LISTSERV-sähköpostilistojen hakuluettelo

 Tarkempia artikkeleita
 GNU Mailman's mailing list explanation inside Mailman's documentation

Sähköposti
Kähkönen

Kähkönen on suomalainen sukunimi. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi on nykyisenä nimenä 3 306 henkilöllä ja entisenä 1 333:lla.

Tunnettuja Kähkösiä:

 Aulis Kähkönen (1930–2016), liikkeenharjoittaja ja uimari
 Esko Kähkönen (1927–2020), urheilutoimittaja
 Heikki Kähkönen (1891–1962), painija
 Jonne Kähkönen (s. 1973), valmentaja
 Juho Kähkönen (1873–1918), Tikkurilan punakaartin päällikkö
 Jyrki Kähkönen (s. 1967), aitajuoksija
 Kaapo Kähkönen (s. 1996), jääkiekkomaalivahti
 Lauri Kähkönen (1947–2016), SDP:n kansanedustaja, kaupunkineuvos
 Marko Kähkönen (s. 1971), pesäpalloilija
 Matti Kähkönen (s. 1956), yritysjohtaja
 Pekka Kähkönen (1956–2015), oopperalaulaja
 Pentti Kähkönen (s. 1932), kirjailija, suomentaja
 Petrus Kähkönen (s. 1987), näyttelijä ja laulaja
 Pyry Kähkönen (s. 1995), näyttelijä
 Satu Kähkönen (s. 1996), ultrajuoksija
 Severi Kähkönen (s. 2000), jalkapalloilija
 Sirpa Kähkönen (s. 1964), kirjailija ja suomentaja
 Timo Kähkönen (s. 1970), sarjakuvapiirtäjä
 Toni Kähkönen (s. 1986), jääkiekkoilija
 Urho Kähkönen (s. 1967), kuvataiteilija
 Ville Kähkönen (s. 1984), yhdistetyn kilpailija.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kähkösten sukuseuran verkkosivusto
 Kauko Kuusela: Kähkönen - Keckman
Bubbi Morthens

Bubbi Morthens, oikealta nimeltään Ásbjörn Kristinsson Morthens (s. 6. kesäkuuta 1956 Reykjavík, Islanti) on laulaja, joka on ollut tunnettu islantilaisessa musiikkielämässä 1980-luvulta lähtien. Hän on uransa aikana myynyt Islannissa enemmän levyjä kuin kukaan muusikko, sen koommin islantilainen kuin ulkomaalainenkaan. Bubbi on ensi sijassa trubaduuri, joka kiertää maata yksin kitaransa kanssa. Hän on myös ollut jäsenenä eri bändeissä, joista tunnetuimmat ovat Utangarðsmenn ja Egó.

Julkaistut levyt 

 Ísbjarnarblús, 1980
 Plágan, 1981
 Fingraför, 1983
 Línudans, 1983
 Ný spor, 1984
 Kona, 1985
 Blús fyrir Rikka, 1986
 Frelsi til sölu, 1987
 Dögun, 1988
 Bubbi 56, 1988
 Moon in the Gutter, 1988
 Serbian Flower, 1988
 Hver er næstur, 1989
 Nóttin langa, 1989
 Sögur af landi, 1990
 Ég er, 1991
 Von, 1992
 Lífið er ljúft, 1993
 3 heimar, 1994
 Í skugga Morthens, 1995
 Allar áttir, 1996
 Hvíta hliðin á svörtu, 1996
 Trúir þú á engla, 1997
 Arfur, 1998
 Sögur 1980-1990, 1999
 Mér líkar það, 1999
 Bellman, 2000
 Sögur II 1990-2000, 2000
 Nýbúinn, 2001
 Sól að morgni, 2002
 1000 kossa nótt, 2003
 Tvíburinn, 2004
 Ást, 2005
 Í 6 skrefa fjarlægð frá paradís, 2005

Aiheesta muualla 
Bubbin kotisivu
Kuva Bubbista

Islantilaiset laulajat
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Saudi-Arabian jalkapallomaajoukkue

Saudi-Arabian jalkapallomaajoukkue on Saudi-Arabian jalkapalloliiton hallinnoima Saudi-Arabiaa kansainvälisissä otteluissa edustava joukkue. Joukkue on selviytynyt MM-kilpailuihin viidesti ja sen paras saavutus on Yhdysvaltojen kisoissa 1994 selviytyminen toiselle kierrokselle. Saudi-Arabia on voittanut Aasian mestaruuden kolmesti vuosina 1984, 1988 ja 1996.

Maailmanmestaruuskilpailut

1994 – Toinen kierros
1998 – Ensimmäinen kierros
2002 – Ensimmäinen kierros
2006 – Ensimmäinen kierros
2010 – Ei selviytynyt
2014 – Ei selviytynyt
2018 – Alkulohkot

Aasian mestaruuskilpailut

1984 – Mestari
1988 – Mestari
1992 – Toinen
1996 – Mestari
2000 – Toinen
2004 – Ensimmäinen kierros
2007 – Toinen
2011 – Ensimmäinen kierros
2015 – Ensimmäinen kierros

Entisiä valmentajia

 2015–2017  Bert van Marwijk
 2013–2014  Juan Ramón López Caro
 2011–2013  Frank Rijkaard

Lähteet 

Jalkapallomaajoukkueet
Saudi-Arabian jalkapallo
Ahonkylän flikat

Ahonkylän Flikat on suomalainen viiden naisen muodostama lauluyhtye Ilmajoelta. Yhtye syntyi keväällä 1972. Vakavammin he alkoivat suhtautua lauluharrastukseensa seuraavana vuonna, kun maankuulu ilmajokinen musiikkimies Lasse Lintala otti heidät ohjaukseensa. Lintala ohjasi yhtyettä parikymmentä vuotta.

Nykyiset jäsenet
Johanna Saranpää
Maarit Järvinen-Leiwo
Päivikki Pakkastie
Päivi Saranpää

Entisiä jäseniä
Riitta Varpuluoma, nykyisin Riitta Korpela 
Reetta Hautala
Marja Varpuluoma

Diskografia
 Ahonkylän flikat (1975)
 Tule tule kultani (1978)

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset lauluyhtyeet
Ilmajoen musiikki
1970-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Alan Miehet

Alan Miehet oli yhtye, jossa esiintyivät Vesa Nuotio, Petri Hohenthal ja Hannu Karlsson. Se teki kaksi albumia, joista ensimmäinen, Yhtä soittoa, ilmestyi vuonna 1980. Yhtyeen tyyli oli lähinnä irlantilaisesta ja suomalaisesta kansanmusiikista vaikutteita saanutta folkia.

Alan miehet syntyi, kun Finntrio, jossa Nuotio ja Karlsson olivat jäseninä, hajosi erimielisyyksiin huhtikuussa 1979. Nuotio ja Karlsson pyysivät mukaan sillä hetkellä Cumulus-yhtyeessä vaikuttaneen ja Finntriossakin sijaisena toimineen Petri Hohenthalin. Alan Miesten tunnetuimmaksi levytykseksi muodostui vuonna 1980 tehty Niin gimis on stadi.

Alan Miehet lopetti toimintansa alkuperäisessä kokoonpanossaan 1983.  Siihen mennessä yhtye oli esiintynyt noin 230 kertaa, mukaan lukien radio- ja tv-esiintymiset, joista mainittakoon El Canto De Kämäräinen (1980) ja Alan Miehet – Vetonaula (1981), sekä vuonna 1982 esitetty vappuohjelma Vaputtelua.

Alkuperäisen kokoonpanon hajottua Hohenthal ja Nuotio jatkoivat esiintymisiä Alan Miehet -nimellä ja julkaisivat LP:n Murheet pois. Televisioon he tekivät kahdestaan vappuohjelman Kuplia. Yhtye ei koskaan varsinaisesti lopettanut esiintymisiä, vaikkakin toiminta oli huomattavasti satunnaisempaa kuin alkuperäisellä kokoonpanolla.

Yhtye kookoontui jälleen kuudentoista vuoden tauon jälkeen alkuperäisessä kokoonpanossaan vuonna 1998, jolloin myös Hannu Karlsson palasi yhtyeeseen. Uuteen kokoonpanoon liittyi myös Petri Hohenthalin poika Jan Hohenthal, joka toimi satunnaisesti yhtyeen basistina. Hannu Karlsson menehtyi vuonna 2000 ja Alan Miehet jatkoivat esiintymisiä vakituiseksi jäseneksi tulleen Ari Talkamon kanssa. Lopullisesti yhtyeen ura päättyi Petri Hohenthalin kuoltua 23. helmikuuta 2005.

Kokoonpano 
 Hannu Karlsson – laulu, banjo, kitara, mandoliini (1979–2000)
 Petri Hohenthal – laulu, kitara, banjo, viulu, mandoliini (1979–2005)
 Vesa Nuotio – laulu, kitara, banjo, huuliharppu (1979–2005)

Myöhemmät jäsenet 
 Jan Hohenthal – laulu, basso (1998–2005)
 Ari Talkamo – laulu, kitara (2000–2005)

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset lauluyhtyeet
Maaottelumarssi 1941

Maaottelumarssi 1941 oli kävelykilpailu, joka käytiin Suomen ja Ruotsin välillä 4.–25. toukokuuta 1941. Maaottelumarssin sääntöjen mukaan voittaja olisi maa, jossa kirjattaisiin enemmän suorituksia. Suoritukset painotettaisiin maiden väkilukujen suhteessa siten, että yhden suomalaisen suoritus vastasi kahden ruotsalaisen suoritusta. Marssijoiksi kelpuutettiin kaikki vuonna 1931 ja sitä ennen syntyneet kansalaiset. Naisten ja 1928–1931 syntyneiden lasten piti kävellä 10 km alle tunnin ja 40 minuutin ja miesten 15 km alle kahden tunnin 20 minuutin ajassa. Juosta ei saanut, ja sama henkilö sai marssia vain kerran.

Maaottelumarssin järjestelyihin osallistui järjestöjä hyvin laajasti. Mukana olivat muun muassa Suomen Urheiluliitto, Työväen Urheiluliitto, Suomen Latu, Puolustusvoimat, suojeluskuntajärjestö ja Lotta Svärd -järjestö. Järjestelytoimikunnan puheenjohtajana toimi Urho Kekkonen, silloinen Suomen Urheiluliiton puheenjohtaja.

Marssin nimekkäitä suorittajia olivat muun muassa Tahko Pihkala, Tauno Palo, A. I. Virtanen ja Paavo Nurmi. Myös presidentti Risto Ryti marssi tummassa puvussaan. Dallapé-orkesteri marssi viihdesäveliä soittaen. Naisia marssijoista oli yli puolet, ja Inarin kunnassa marssi peräti 65 prosenttia asukkaista. 

Marssiin osallistuva sai muistoksi suorituksestaan marssikortin, johon merkittiin henkilötietojen lisäksi suorituspäivä ja tulos. Osanottajan täyttämistä kahdesta kortista toinen jäi toimitsijoille. Korttiin merkittiin myös marssimerkin lunastaminen. Merkki oli pronssinen rintamerkki. Se maksoi viisi markkaa, ja sen oli suunnitellut Tapio Wirkkala. Rintamerkki oli hänen ensimmäisiä töitään.

Kilpailun tulosten laskenta kesti lähes kuukauden. Tulos julkistettiin 20. kesäkuuta. Suomessa suorituksia kirjattiin 1 507 111 ja Ruotsissa 943 952, joten Suomi voitti tuon kamppailun ylivoimaisesti ilman väestöpainotuksiakin. Suomi sai Ruotsin kuninkaan Kustaa V:n lahjoittaman voittopalkinnon.

Lähteet 

Suomi 1939–1945
1941
Urheilukilpailut
Välirauha
Ruotsin urheilu
Suomen urheilu

sv:Riksmarschen
Olavi Haakoninpoika

Olavi Haakoninpoika (tanskaksi Oluf II, norjaksi Olav IV Håkonsson, 1370 – 3. elokuuta 1387) oli Tanskan kuningas 1376–1387 ja Norjan kuningas 1380–1387. Olavi oli myös Ruotsin vastakuningas 1385–1387, kilpaillen kruunusta Albrekt Mecklenburgilaisen kanssa.

Olavi oli Haakon VI Maununpojan ja kuningatar Margareetan poika. Olavi valittiin Tanskan kuninkaaksi hänen ollessaan vasta viisivuotias. Norjan kruunun hän sai isänsä kuoltua vuonna 1380. Todellinen valta oli kuitenkin hänen äidillään, kuningatar Margareetalla. Olavin hallituskausi jäi lyhyeksi, ja hän kuoli ennen kuin ehti täyttää 17 vuotta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tanskan kuninkaat
Norjan kuninkaat
Ruotsin kuninkaat
Keskiajan henkilöt
Vuonna 1370 syntyneet
Vuonna 1387 kuolleet
Harold Perrineau Jr.

Harold Perrineau Jr. (s. 7. elokuuta 1963 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tunnettu rooleistaan Michael Dawsonina televisiosarjassa Lost, Linkinä Matrix-elokuvissa ja peleissä, Augustus Hillinä amerikkalaisessa televisiosarjassa Kylmä rinki (hänen hahmonsa on myös sarjan kertoja) sekä Mercutiona Baz Luhrmannin elokuvassa Romeo + Juliet.

Biografia

Yksityiselämä
Harold syntyi Brooklynissä, New Yorkissa Harold Williamsin pojaksi. Hänen vanhempansa muuttivat Haroldin nimen Williamsiksi tämän ollessa seitsemänvuotias. Myöhemmin Harold muutti nimensä takaisin alkuperäiseksi huomattuaan, että oli jo näyttelijä nimeltä Harold Williams. Hänen ranskalainen sukunimensä on hänen äitinsä tyttönimi. Harold opiskeli Shenandoah-yliopistossa musiikkia ja teatteria, muttei kuitenkaan valmistunut koskaan. Harold on opiskellut myös Alvin Aileyn tanssikoulussa. Haroldilla ja hänen vaimollaan Brittanyllä on tytär Aurora Robinson Perrineau (s. 1995). Heidän toinen tyttärensä Wynter Aria syntyi 7. toukokuuta 2008.

Näyttelijän ura
Vuonna 1989 Harold valittiin näyttelemään alkuperäistä Tyrone Jacksonia maailman ensimmäiseen näytelmä versioon vuoden 1980 hittielokuvasta Fame (joka tunnetaan nykyisin nimellä Fame: The Musical), joka esitettiin Walnut Street Theatressa.

Harold otti vastaan Linkin roolin Matrix-elokuvissa, sen jälkeen kuin alkuperäinen operaattori, Tank kirjoitettiin ulos sarjasta Marcus Chongin potkujen jälkeen. Haroldin näyttelijäystävä Adewale Akinnuoye-Agbaje näytteli Haroldin kanssa HBO:n sarjassa Kylmä rinki.

Harold näytteli Michael Dawsonia Lostissa. Hänet kirjoitettiin väliaikaisesti ulos sarjasta kun hänen hahmonsa jätti saaren poikansa kanssa toisen kauden lopussa, eikä ilmestynyt koko kolmantena kautena; hänen paluunsa neljännelle kaudelle julkaistiin heinäkuussa 2007. Hahmo kuitenkin tapettiin neljännen kauden viimeisessä jaksossa. Lostista lähdön jälkeen uutisoitiin, että Harold valittiin näyttelemään tulossa olevaan ABC:n sarjan The Unusuals pilottijaksoon.

Filmografia

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Gose (olut)

Gose on vanha perinteinen saksalainen oluttyyli Goslarin kaupungista. Tässä suodattamattomassa pintahiivaoluessa on 50-60 % mallastettua vehnää (loput ohraa). Maultaan se on sitrusmaisen hapan, humalaa käytetään vähän, sen sijaan gosea on voitu maustaa esimerkiksi korianterilla. Gosen tunnusomainen suolainen maku tulee joko paikallisesta vedestä tai siihen lisätystä suolasta. Sen maku muistuttaa hieman Berliner Weisse -vehnäolutta. Alkoholipitoisuus on 4–5 tilavuusprosenttia. 

Gosea on valmistettu 1700-luvulta lähtien Leipzigissä, mutta DDR:n aikana sen teko loppui. 1990-luvun puolivälistä lähtien Gosen panemisen perinnettä on elvytetty.

Aiheesta muualla 

 http://beeradvocate.com/beer/style/16/

Oluttyypit
Pintahiivaoluet
Saksalaiset juomat
Venäläisten alkuperä

Ennen Kiovan Venäjän syntyä lukuisat suomalais-ugrilaiset heimot olivat levittäytyneet ympäri Itä-Eurooppaa, alueelle joka kattoi aro- ja metsäalueita Itämereltä Uralvuorille. Esihistoriassa myös 
balttilaisten kielten puhuma-alue oli huomattavasti nykyistä laajempi ulottuessaan muun muassa Valko-Venäjän alueelle. Etelässä, aroseuduilla, liikkui paimentolaiskansoja, jotka puhuivat indoeurooppalaisia kieliä (esimerkiksi skyytit, sarmaatit) ja varhaiskeskiajalta lähtien yhä yleisemmin turkinsukuisia kieliä (esimerkiksi hunnit, kiptšakit).

Slaavien muuttoa Mustanmeren alueilta pohjoiseen on väitetty tapahtuneen jopa noin 2000 eaa. alkaen, mutta yksimielisyyttä asiasta ei ole. Slaavien alkukodista on useita eri teorioita. Nykyisen Ukrainan alueella oli 200- ja 300-luvuilla jaa. myös germaaneja (gootteja). 

300-luvun lopulla jaa. nykyisen Venäjän alueelle saapui hunnien ratsastajakansa, joka aiheutti Euroopan kansainvaellukset. 500-luvulla voimistui slaavien ekspansio, joka noin 500 jaa. ulottui ehkä jo nykyisen Novgorodin korkeudelle. 

800-luvulla  viikingit (varjagit) ottivat valtaansa itämerensuomalaisten alueella Vanhan Laatokan (Staraja Ladoga) kauppapaikan Olhavan joensuussa. Varjagit eli russit, kuten muinaiset slaavit ja suomalais-ugrilaiset heitä kutsuivat, olivat slaavilaisalueella eläneitä ruotsalaisten viikinkien jälkeläisiä, joiden määrä oli suhteellisen vähäinen. Ruhtinaina ja kauppiaina heidän vaikutuksensa oli kuitenkin merkittävä. 1000-luvulle tultaessa varjagit slaavilaistuivat. Myös lukuisat suomalais-ugrilaiset kansat omaksuivat keskiajan kuluessa ja myöhemmin slaavilaisen kielen. Venäjän alueen suomensukuisten väestöjen sulautuminen slaaveihin on tapahtunut kokonaan tai osittain viimeisen tuhannen vuoden aikana.

Katso myös 
 Venäläiset
 Venäjän esihistoria

Lähteet  

Venäjän historia
Jaroslavl

Jaroslavl () on kaupunki Venäjällä 250 kilometriä Moskovasta koilliseen. Kaupungin keskusta, joka on Unescon maailmanperintökohde, sijaitsee Volga- ja Kotorosljokien yhtymäkohdassa. Vuonna 2012 Jaroslavlin asukasluku oli 597 161. Jaroslavlin kaupunki on ollut Jaroslavlin alueen hallinnollinen keskus vuodesta 1936.

Jaroslavl on teollisuuskeskus, jonka merkittävimmät elinkeinot ovat kemian-, koneenrakennus-, öljynjalostus- ja tekstiiliteollisuus. Jaroslavl on myös tärkeä taloudellinen ja kulttuurinen keskus. Kaupungin rautatieasemista merkittävin on Jaroslavlin päärautatieasema.

Historia
Jaroslavl on Venäjän vanhimpia kaupunkeja. Ensimmäiset kirjalliset maininnat siitä ovat vuodelta 1071. Kaupungin perustajana pidetään Kiovan ruhtinas Jaroslav I Viisasta. Vuonna 1010 kaupunki syntyi Volgan rannalle kohtaan, jossa joki yhtyy Kotorosl-jokeen. Jaroslav Viisas nimesi kaupungin itsensä mukaan. Tarkoituksena oli taata Koillis-Venäjän suurimman kaupungin Rostov Velikin turvallisuus uuden linnoitetun kaupungin avulla.

Jaroslavl oli itsenäisen ruhtinaskunnan pääkaupunki 1218–1471, kunnes se joutui Moskovan alaisuuteen. Kaupungin valloittivat vuonna 1238 tataarit, vuonna 1332 Iivana I Kalita ja vuonna 1371 Novgorod. Näistä hyökkäyksistä Jaroslavl toipui kuitenkin nopeasti. Kaupan avautuminen länteen 1500-luvulla toi Volgan ja Moskova-Arkangel kauppareitin risteyskohdassa sijaitsevaan kaupunkiin vaurautta. Jaroslavlin vuonna 1722 perustettu manufaktuuri oli varhaisimpia ja suurimpia tekstiilitehtaita Venäjällä ja 1700-luvun loppuun mennessä kaupungista oli tullut tärkeä teollisuuskeskus.

Jaroslavl on ollut jo kauan arvostettu kulttuurikeskus. Kaupunkia pidetään hyvänä esimerkkinä Katariina Suuren aikana toimeenpannusta Venäjän keisarikunnan kaupunkisuunnittelun muutoksesta. Jaroslavlin historiallinen osa monine 1600–1700-luvun kirkkoineen on liitetty Unescon maailmanperintökohteisiin. 1700-luvulla perustettiin Spaso-Preobraženski-luostarissa Koillis-Venäjän ensimmäinen oppilaitos, jossa oli kattava kreikankielisten ja muinaisvenäläisten kirjojen kokoelma. Jaroslavliin perustettiin Venäjän ensimmäinen ammattiteatteri vuonna 1750 ja vuonna 1786 siellä alettiin julkaista maan ensimmäistä maaseutusanomalehteä.

Kulttuuri ja urheilu 
Jaroslavl on yksi Venäjän kultaisen renkaan matkailukaupunkeja.

Jaroslavlilaisen jääkiekkoseuran Lokomotiv Jaroslavl lähes koko joukkue kuoli vuoden 2011 lento-onnettomuudessa. Jaroslavlissa on toinenkin jalkapalloseura FK Šinnik Jaroslavl.

Ystävyyskaupungit 
Jaroslavlin ystävyyskaupunkeja ovat:

  Burlington, Vermont, Yhdysvallat
  Coimbra, Portugali
  Exeter, Britannia
  Hanau, Hessen, Saksa
  Kassel, Hessen, Saksa
  Jyväskylä, Suomi
  Poitiers, Ranska

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla

Rossija g. Jaroslavl 2000 g.  Kuvagalleria. photostranger.com

Unescon maailmanperintökohteet Venäjällä