joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Totonaakit

Totonaakit ovat intiaanikansa, jonka keskukset olivat ennen espanjalaisten tuloa Mesoamerikassa Meksikon itärannikolla Veracruzin seuduilla. Totonaakit tunnetaan muun muassa rituaalistaan, jossa ”lentäjät” lentävät köysien varassa paalun ympäri.

Totonaakkeja pidetään nyt jo raunioituneen El Tajínin muinaisen kaupungin rakentajana, ja heitä on epäilty jopa suuren Meksikon ylängöllä olleen Teotihuacánin rakentajiksi.
 
Nykyään heitä asuu Veracruzin, Pueblan ja Hidalgon osavaltioissa. Totonaakit olivat espanjalaisen valloittajan Hernán Cortésin puolella kukistamassa asteekkien valtakuntaa.

Historia
Totonaakkien alue ulottui pohjoisesta Papantlasta eteläiseen Cempoalaan. Totonaakit viljelivät muun muassa maissia, kurpitsaa, papuja ja chilipippuria intiaaneille ominaiseen tapaan. Erityisesti he tuottivat nestemäistä meripihkaa ja puuvillaa. Ilmasto on totonaakkien kotiseudulla kuuma ja kostea. El Tajín, joka kukoisti jälkiklassisella kaudella noin 800–1200, oli mitä luultavimmin totonaakkien rakentama. 

Totonaakit rakensivat kaupunkeja Veracruzissa. Keskuksia olivat Zempoala ja Quiahuiztlan. Totonaakit olivat melko epäyhtenäinen ryhmä, klassisen kauden (noin 300–900) keskuksia olivat El Zapotal ja Las Higueras. Totonaakkien asuinseutu oli viljavaa jopa vuosina 1450–1454 Keski-Meksikon nälänhädän aikana. Papantlassa tuotetaan edelleen runsaasti vaniljaa. Cempoalan totonaakit auttoivat espanjalaisia asteekkien kukistamisessa ja säästyivät siksi suurelta väkivallalta, mutta epidemiat verottivat heidänkin väkilukuaan.

Rituaaliset pallokentät ja ”lentäjät” 

Mesoamerikkalaisella pallopelillä, joka usein johti hävinneen joukkueen uhraamiseen, vaikuttaa olleen tärkeä sija totonaakkien kulttuurissa. El Tajínissa on pallopelikenttä, jonka reunavallin reliefissä on kuvattuna hävinneen pelaajan uhraaminen kiviveitsellä.

El Tajín ja Papantla ovat kuuluisia ”voladoreistaan”, eli niin sanotuista lentäjistään. Voladorien lentäminen tapahtuu korkean paalun ympäri kierretyn köyden ja sen kierteiden purkautumisen avulla. Paalun huipussa on pieni neliömäinen kehikko, jonka kulmista neljä köyttä lähtee kiertymään paalun ympäri. Pää alaspäin lentäviä miehiä on neljä. Viides mies tanssii paalun huipussa. Kaikilla on hyvin koristeelliset puvut. Myös naisten lentäjäviisikoita on olemassa. Paalun huipulla oleva neliön muotoinen kehikko edustaa neljää ilmansuuntaa tavalla, josta Popol Vuh kertoo.

Jalapan arkeologisessa museossa on runsaasti totonaakkien esineitä, seremoniallisia, luokin muotoisia ikeitä ja kivikirveitä, joita tuskin on voitu käyttää varsinaisina kirveinä, ja suuri määrä tytönkasvoisia keramiikka-esineitä, joilla kaikilla on nauravainen ilme.

Totonaakkien keskuksia 
Papantla 60 000 asukasta vuonna 1519
Xalapa 12 0000 as.
Cempoala 80 000 as.

Totonaakkikielet
Totonaakki
Papantlan totonaakki
Pohjoiskeskitotonaakki
Eteläkeskitotonaakki
Misantlan totonaakki
Tepehua
Tlachichilcon Tepehua
Huehuetlan Tepehua
Pisa Floresin Tepehua

Katso myös
Mesoamerikan intiaanikulttuurit

Aiheesta muualla

 Catholic encyclopedia entry
 Totonac art

Muinaiset kansat
Keski-Amerikan alkuperäiskansat
Formikaatio

Formikaatio (latinan sanasta formica ’muurahainen’) on tuntemus, jossa tuntuu siltä kuin hyönteinen (kuten muurahainen) kävelisi iholla tai sen alla. Tunnetaan myös nimillä akarofobia ja parasitofobia. Tuntemuksen saattaa aiheuttaa joidenkin huumausaineiden kuten kokaiinin tai amfetamiinin käyttö tai delirium tremens (juoppohulluus). Se saattaa aiheuttaa potilaalle pelkotiloja, paniikkia ja tarvetta raapia ihoa. Se saattaa myös  johtua MS-taudista, depressiosta, skitsofreniasta ja kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä, sekä joskus myös dementia sattaa aiheuttaa sitä.

Itsehoitona on käytetty alkoholipitoista desinfektiohuuhdetta. Sen sisältämä alkoholi haihtuu pois 20–30 sekunnissa ja kutina helpottuu kun iho viilenee. Huuhteessa oleva glyseroli jää ihoon ja se sitoo itseensä vettä, ja mahdollisesta ihon kuivuudesta aiheutuva kutina vähenee.

Liiallisen raapimisen takia iho voi tulehtua ja se saattaa johtaa jopa amputaatioon.

Lähteet  

Oireet
Päihderiippuvuus
Alkoholismi
Pyhimys

Pyhimys on monissa uskonnoissa pyhänä pidetty henkilö. 
Pyhimysten elämästä ja ihmeteoista kerrottiin  kansan parissa tarinoita eli pyhimyslegendoja.

Monet pyhimyslegendat pohjautuvat antiikin mytologiaan. Pyhimystarinat ja -kuvat ovat välittäneet kirkon sanomaa kristillisestä uskosta ja hyveistä. Niissä on ollut mukana myös kansanuskoa ja animismia. Pyhimyskertomusten vaikutus näkyy muun muassa nykyajan nimissä.

Katolinen kirkko
Katolinen kirkko kanonisoi eli julistaa pyhimyksiksi ihmisiä, jotka ovat osoittaneet sankarillista hyveellisyyttä elämässään ja vain, kun tämä on todistettu yleisellä maineella ja todennetuilla perusteluilla. Kirkon näkemyksen mukaan pyhimykset ovat Jumalan palvelijoita ja ystäviä, joiden elämä on tehnyt heidät hänen erityisen rakkautensa arvoisiksi. Kirkko katsoo, että pyhimyksiä tulee arvostaa ja kunnioittaa (kreik. douleía) ja heiltä voidaan pyytää esirukouksia.

Katolinen kirkko voi julistaa pyhimykseksi henkilön, jonka kuolemasta on kulunut vähintään viisi vuotta. Tätä edeltää autuaaksi julistaminen. Paavi Johannes Paavali II ehti julistaa virkansa aikana pyhimykseksi 1 100 henkilöä, mikä on tähän asti suurin määrä.

Merkittävimmillä pyhimyksillä on katolisessa kirkossa jokavuotinen muistopäivä, tavallisimmin hänen kuolinpäivänsä. Katolisissa maissa muutamien huomattavimpien pyhimysten muistopäivät ovat samalla pyhäpäiviä. Lisäksi joidenkin pyhimysten muistopäivät saattavat olla pyhäpäiviä niissä maissa tai niillä paikkakunnilla, joiden suojeluspyhimyksenä kyseistä pyhimystä pidetään. Esimerkiksi Irlannissa kansallispyhimyksen Pyhän Patrikin päivä 17. maaliskuuta on pyhäpäivä ja samalla Irlannin kansallispäivä.

Ortodoksinen kirkko
Ortodoksisessa kirkossa käytetään pyhimyksestä sanaa pyhä. Ortodoksisessa kirkossa paikalliskirkon tai patriarkaatin Pyhä Synodi kanonisoi eli julistaa virallisesti pyhäksi.

Protestanttiset kirkot
Uskonpuhdistus hylkäsi pyhimyskultin, vaikka korostikin pyhimysten merkitystä. Useissa protestanttisissakin maissa pyhäpäivinä ovat kuitenkin säilyneet Pyhän Stefanoksen päivä eli tapaninpäivä sekä Johannes Kastajan päivä, juhannus. Suomessa olivat ennen vuotta 1774 myös apostolien muistopäivät pyhäpäiviä. Lisäksi nimipäivien vietto on saanut alkunsa katolisista pyhimysten muistopäivistä.

Katso myös 
 Luettelo pyhimyksistä
 Pyhimyskalenteri
Hagiografiset saagat

Lähteet 
 Tieteen kuvalehti 15/1999

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 Pyhä. Ortodoksi.net.
 Ortodoksinen pyhien luettelo. Ortodoksi.net.
 Forsius, Arno: Pyhimykset parantajina.

Pyhimykset
Pyhät
Ortodoksinen teologia
Katolinen teologia
Seulonnan keskeiset artikkelit
Cannaen taistelu

Cannaen taistelu oli tärkeä taistelu toisen puunilaissodan aikana. Taistelussa, joka käytiin 2. elokuuta 216 eaa., karthagolaisen kenraalin Hannibalin armeija saartoi ja murskasi täydellisesti roomalaisten paljon suuremman armeijan, jota johtivat konsulit Lucius Aemilius Paullus ja Gaius Terentius Varro.

Taustaa 

Hannibal halusi kostaa ensimmäisessä puunilaissodassa (264–241 eaa.) Karthagon kärsimän tappion, joten hän kokosi Hispaniassa armeijan ja marssitti sen Alppien yli Italiaan.
Hannibal toivoi, että Italian kansat nousisivat kapinaan Roomaa vastaan ja liittyisivät Hannibalin armeijaan. Toive oli realistinen, sillä Italian kansat oli kukistettu ja monet kaupungit olivat ärtyneitä jouduttuaan Rooman valtaan ja Pohjois-Italian gallit olivat sekä valloittamattomia että vihamielisiä.

Taistelu 
Taistelun alussa Hannibalin kuuluisa raskas ratsuväki teki rynnäkön Paulluksen johtamaa Rooman jalkaväkeä vastaan, jolloin Paullus hylkäsi lyödyt joukkonsa ja liittyi pääjoukkoon, joka rynnisti päin karthagolaisten päälinjaa vastaan antaen hitaasti periksi.

Kreikkalainen historioitsija Polybios kertoo näin:

Samaan aikaan Varro johdatti ratsuväkensä Maharbalin numidialaisia vastaan, mutta se elpyi pian heikon roomalaisen ratsuväen takaa-ajosta ja hyökkäsi rintamalinjan takaa Varron ratsuväen kimppuun, jolloin Rooman ratsuväki joutui hyökkäyksen kohteeksi kahdelta puolelta. Roomalaiset ratsumiehet pakenivat jättäen Rooman jalkaväen taakse tuhansia karthagolaisia ratsumiehiä kenenkään vartioimatta.

Hannibalin komentama karthagolainen jalkaväki oli samaan aikaan pettämässä jolloin taistelulinja taipui U-kirjaimen muotoiseksi. Gallit ja espanjalaiset vetivät viimeisiä henkäyksiään, kun voimakas libyalainen jalkaväki iski molemmilta puolilta roomalaisten kimppuun. Samalla hetkellä karthagolaisten ratsuväki hyökkäsi Rooman taistelulinjaan takaapäin. Roomalaiset olivat nyt piiritettyjä joka puolelta yhteen suureen massaan, joka ei pystynyt liikkumaan normaalisti. Kokeneet roomalaiset sotilaat olisivat ehkä murtautuneet ulos motista, mutta suurin osa sotilaista oli uusia alokkaita. Taistelun jälkeen Cannaen tasangolla lojui 60 000 kuollutta roomalaista heidän joukossaan Aemilius Paullus, karthagolaisten tappioiden ollessa "vain" n. 6 000–8 000 miestä.

Lopputulos 
Taistelun jälkeen suurin osa Etelä-Italian kaupungeista siirtyi Karthagon puolelle. Rooma ei kuitenkaan kukistunut vieläkään.

Lähteet 

200-luku eaa.
Karthago
Rooman taistelut
Spinefarm Records

Spinefarm Records on Universal Musicin omistama suomalainen metallimusiikkiin keskittynyt levymerkki ja aiemmin itsenäinen levy-yhtiö. Sen tunnetuimpia artisteja ovat muun muassa Nightwish ja Children of Bodom.

Levymerkillä on toimistot Helsingissä, Lontoossa ja New Yorkissa.

Spinefarm Recordsin alamerkkejä ovat Spikefarm Records, Ranka Recordings, Odor, Ranch, Freeride ja Hawaii Sounds.

Historiaa 
Spinefarm Recordsin perusti Riku Pääkkönen vuonna 1990. Pääkkönen pyöritti alun perin levyjen jakelijana toiminutta postimyyntiyritystä, kunnes aloitti oman julkaisutoiminnan. Spinefarm Recordsin ensimmäinen julkaisu oli Rytmihäiriön Ihmisiä kuolee! -minialbumi.

Spinefarm Recordsin taustayhtiön Spin-Farm Oy:n osake-enemmistö myytiin kansainväliselle Universal Musicille keväällä 2002. Universal Music osti yhtiön kokonaan vuonna 2005, ja se sulautettiin Universal Music Oy:hyn vuoden 2014 lopussa. Pääkkönen jätti Spinefarm Recordsin tammikuussa 2011. Hän on sittemmin jatkanut levy-yhtiötoimintaa Ranka Kustannuksen kanssa, joka toimi alun perin Spinefarm Recordsin kustantamona. Spinefarm Recordsia ovat hänen jälkeensä johtaneet label manager Teemu Suominen ja Universal Musicin Jarkko Nordlund. Vuonna 2013 levymerkin Britannian- ja Yhdysvaltain-toimintojen johtoon palkattiin aiemmin Roadrunner Recordsia johtanut Jonas Nachsin.

Yhtyeet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Spinefarm Recordsin sivusto

Suomalaiset metallimusiikin levy-yhtiöt
Musiikkikustantamot
Universal Music Group
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kurdi

Kurdi on iranilaisiin kieliin kuuluva indoeurooppalainen kieli. Sitä puhuu arviolta 30–40 miljoonaa ihmistä etupäässä Kurdistanissa (Turkissa, Irakissa, Iranissa ja Syyriassa). Se on sukua Iranin viralliselle kielelle, persialle (farsi). Suomessa on Tilastokeskuksen mukaan vuoden 2016 lopussa 12 226 henkilöä, joiden äidinkieleksi on rekisteröity kurdi.

Kurdin kieli on vahvin eri uskontoja ja lahkoja kannattavia, eri maissa asuvia kurdeja yhdistävä tekijä.

Kurdin kielessä on lukuisia murteita, joista suurimmat ovat kurmancî (kurmandži) ja soranî. Molemmilla on kehittynyt kirjallinen muoto. Kumpaakin on kirjoitettu sekä arabialaisin että latinalaisin aakkosin, kurmancîa nykyisin kuitenkin lähinnä vain latinalaisin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Wîkîpediya. Serûpel Kurdinkielinen Wikipedia

Iranilaiset kielet
Kurdistan
Seulonnan keskeiset artikkelit
Torjunta-aine

Torjunta-aineilla tarkoitetaan yleensä aineita, joita käytetään kasvitautien, rikkakasvien ja tuhohyönteisten torjunnassa. Torjunta-aineen toiminta perustuu yleensä myrkyllisyyteen. Suomessa valvotaan torjunta-aineiden käyttöä ja tutkitaan torjunta-aineita elintarvikkeista. Tulli valvoo maahan tuotavia torjunta-aineita. Suomen laissa torjunta-aineita käsitellään säädöksessä 159/1984, 4§.

Suomessa astui vuonna 2018 voimaan myyntikielto tuotteille, jotka sisältävät glyfosaatin lisäksi polyetoksyloitua talialkyyliamiinia.

Viitteet

Katso myös
 Akarisidit punkkien torjunta-aineet
 Fungisidit sienten torjunta-aineet
 Herbisidit rikkakasvien torjunta-aineet
Hyönteismyrkyt hyönteisten torjunta-aineet
 Larvisidit toukkien torjunta-aineet
 Molluskisidit nilviäisten torjunta-aineet
 Rodentisidit jyrsijöiden torjunta-aineet

Aiheesta muualla

Torjunta-aineet  Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL)
YK-raportti ja tutkimus yhtä mieltä: Torjunta-aineiden vähentäminen jopa kasvattaisi peltojen satoa Yle, 2017

Ympäristötoksikologia
Ympäristömyrkyt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Joutseno (sanomalehti)

Joutseno on Länsi-Savo-konserniin kuuluvan ESV-Paikallismedioiden julkaisema Joutsenossa kerran viikossa ilmestyvä paikallislehti. Sen levikki vuonna 2006 oli 3 630, ja 95 % sen tilaajista on joutsenolaisia. Joutseno-lehdellä oli 2006 kolme työntekijää, joista kaksi toimittajia. Lehdellä on myös toimiva toimitusneuvosto.

Historia 
Ensimmäinen Joutseno-lehti ilmestyi vuonna 1966 Etelä-Saimaan kustantamana. Paikallinen Lions Club oli kuitenkin virinnyt jo pari vuotta aikaisemmin ajatellut paikallislehden perustamisesta. Lehden levikki alkoi kasvaa voimakkaasti, ja jo ensimmäisen julkaisuvuotensa aikana lehden tilauskanta oli 3 000 kappaletta. Parhaimmillaan lehden levikki oli 1990-luvun lopussa, jolloin lehteä tilasi noin 4 000 ihmistä. Vuoteen 2000 asti Joutseno-lehteä kustansi Etelä-Saimaan kustannus, kunnes lehti myytiin Kymen Lehtimedialle, joka myöhemmin muutti nimensä Sanoma Lehtimediaksi. Vuonna 2010 Sanoma myi paikallislehtensä Länsi-Savo-konsernille.

Lehden päätoimittajina ovat toimineet Heimo Hänninen (1966), Jorma Räsänen (1966–1974), Anja Okkonen (1974–1985), Heikki Räty (1985–2004) ja Mirja Pekkanen (2004-2016). Vuoden 2016 lokakuusta lehden päätoimittaja on ollut Liisa Hupli-Oinonen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Joutseno-lehden kotisivu

Joutseno
Suomalaiset paikallislehdet
Luettelo suomalaisista musiikkitapahtumista

Tämä on luettelo suomalaisista musiikkitapahtumista:

 Ankkarock
 April Jazz
 Baltic Jazz
 Big band-orkesterien Suomen mestaruuskilpailut
 Down By The Laituri
 Elojazz- & Blues
 Faces
 Flow Festival
 Folklandia
 Haapavesi Folk
 Ilosaarirock
 Iitin musiikkijuhlat
 Karmarock
 Kaustisen kansanmusiikkifestivaali
 Kihaus
 Koria-Roll
 Kuhmon kamarimusiikki
 Kuopiorock
 Mäntän Musiikkijuhlat
 Norpas Festivaali

 Nummirock
 Oulunsalon Musiikkijuhlat
 Pellavarock
 Pori Jazz
 Provinssirock
 Puistoblues
 Qstock
 Rauma Blues
 Raumanmeren juhannus
 Riihimäen Kesäkonsertit
 Ruisrock
 Sauna Open Air Metal Festival
 Savonlinnan Oopperajuhlat
 Seinäjoen Tangomarkkinat
 Simerock
 Suven Sävel
 Tuska Open Air Metal Festival
 Tsukicon
 Valtarock
 Vihreät Niityt
 Weekend Festival

Katso myös 

 Luettelo suomalaisista kansanmusiikkitapahtumista

Musiikkitapahtumista
Musiikkitapahtumista
Tapani Tölli

Tapani Olavi Tölli (s. 13. kesäkuuta 1951 Sievi) on suomalainen keskustaa edustava poliitikko. Hän oli kansanedustaja vuosina 2003–2019. Vuosina 2010–2011 Tölli toimi hallinto- ja kuntaministerinä Kiviniemen hallituksessa. 

Ennen valintaansa eduskuntaan Tölli työskenteli Tyrnävän kunnanjohtajana vuodesta 1991.

Ura
Tölli valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 1977, minkä jälkeen hän työskenteli aktuaarina tullihallituksen ulkomaankauppaosastolla (1977–1984), erikoissuunnittelijana valtiokonttorin henkilöstöhallinto-osastolla (1984–1985) ja STK:n asiamiehenä (1985–1991). Tölli oli Tyrnävän kunnanjohtaja vuosina 1991–2013, mutta oli kansanedustajana ollessaan virkavapaalla.

Kansanedustajaksi Tölli valittiin ensimmäisen kerran vuoden 2003 eduskuntavaaleissa, joissa hän sai 6 476 ääntä Oulun vaalipiirissä. Vuoden 2007 vaaleissa hänet valittiin jatkokaudelle 8 458 äänellä. Vuoden 2011 vaaleissa Tölli oli vaalipiirinsä ääniharava 9 777 äänellä.

Vaalikaudella 2015–2019 Tölli toimii perustuslakivaliokunnan varapuheenjohtajana. Tölli toimi sivistysvaliokunnan puheenjohtajana toukokuussa 2015 ennen hallituksen muodostamista ja valiokuntien lopullisen kokoonpanon vahvistumista.  

Edellisillä vaalikausilla Tölli oli jäsenenä perustuslakivaliokunnassa (2007–2010, 2011–2015), valtiovarainvaliokunnan hallinto- ja turvallisuusjaostossa (puheenjohtaja 2011–2013, jäsen 2013–2015) sekä kunta- ja terveysjaostossa (2011–2015), hallintovaliokunnassa (jäsen 2003–2010, puheenjohtaja 2007–2010) sekä sosiaali- ja terveysvaliokunnassa (2003–2007).

Elokuussa 2018 Tölli ilmoitti, ettei asetu enää ehdolle seuraavissa eduskuntavaaleissa.

Yksityiselämä
Tölli on naimisissa ja hänellä on kuusi lasta. Sotilasarvoltaan Tölli on majuri.

Vakaumukseltaan Tölli on vanhoillislestadiolainen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Töllin kotisivu 
 

Kansanedustajat
Oulun vaalipiiri
Suomen Keskustan poliitikot
Suomen ministerit
Tyrnävän kunnanjohtajat
Vanhoillislestadiolaiset henkilöt
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Olavi Ala-Nissilä

Olavi Oskari Ala-Nissilä (s. 2. elokuuta 1949 Loimaan maalaiskunta) on suomalainen keskustaa edustava poliitikko. Hän on ollut kansanedustaja vuosina 1991–2006 ja 2015–2019. Ala-Nissilä oli Euroopan tilintarkastustuomioistuimen jäsen vuosina 2006–2012.

Ala-Nissilä valmistui merkantiksi vuonna 1967, merkonomiksi 1969 ja ekonomiksi vuonna 1974. Hän suoritti kauppatieteen maisterin tutkinnon Turun yliopistossa vuonna 1977. Vuonna 1980 Ala-Nissilä suoritti HTM-tilintarkastajan tutkinnon ja vuonna 1982 KHT-tilintarkastajatutkinnon. Ennen ensimmäistä valintaansa eduskuntaan Ala-Nissilä toimi Loimaan kauppaoppilaitoksen laskentatoimen ja oikeusopin lehtorina vuodesta 1974 sekä Turun kauppakorkeakoulun laskentatoimen vt. lehtorina 1989–1990.

Ala-Nissilä toimi Varsinais-Suomen vaalipiirin kansanedustajana yhtäjaksoisesti vuodet 1991–2006. Hän on ollut jäsen muun muassa eduskunnan valtiovarainvaliokunnassa vuosina 1995–2006 (vuodet 2003–2006 puheenjohtajana) ja eduskunnan pankkivaltuustossa 1993–2006 ja uudelleen vuodesta 2015 (vuodet 2003–2006 puheenjohtajana). Vuonna 2006 Ala-Nissilä siirtyi Euroopan tilintarkastustuomioistuimen jäseneksi kuusivuotiskaudelle ja hänen tilalleen eduskuntaan nousi Mauri Salo.

Vuodesta 2012 Ala-Nissilä on toiminut kansainvälisen tilintarkastusyhteisö BDO:n senior advisorina. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa hänet valittiin uudelleen kansanedustajaksi. Ala-Nissilä on tarkastusvaliokunnan varapuheenjohtaja. Ala-Nissilä putosi eduskunnasta vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.

Vuosina 2001–2013 Ala-Nissilä oli lentopallon SM-liigan puheenjohtaja ja vuonna 2014 hänestä tuli kunniapuheenjohtaja. Vuodesta 2012 hän on ollut Euroopan Lentopalloliitto CEV:n sisäinen tarkastaja.

Tuotanto

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Olavi Ala-Nissilän kotisivut 

Kansanedustajat
Varsinais-Suomen vaalipiiri
Suomen Keskustan poliitikot
Loimaan kaupunginvaltuutetut
Loimaan kunnan kunnanvaltuutetut
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Kirahvi (tähdistö)

Kirahvi (latinaksi Camelopardalis, genetiivi Camelopardalis) on pohjoisen taivaan heikkovaloinen tähdistö lähellä Pohjantähteä. 

Harrastajan kaukoputkella tähdistön alueella on nähtävillä muun muassa galaksi NGC 2403 sekä heikko planetaarinen sumu NGC 1501. Avoin tähtijoukko NGC 1502 on 6800 valovuoden etäisyydellä ja kirkkaus 6,0 magnitudia. Z Camelopardalis on kataklysminen, purkautuva  , joka purkautuu muutaman viikon välein kirkastuen 13 magnitudista 9—10 magnitudiin.

Lähteet 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Korppi (tähdistö)

Korppi (lat. Corvus, gen. Corvi) pieni tähdistö Neitsyen alla. Suomessa se näkyy huonosti, lähinnä keväisin eteläisen horisontin tuntumassa.

Tähtikuviossa näkyy rengasgalaksi (myös antenni- tai rotanhäntägalaksi): NGC 4038 ja NGC 4039 muodostavat heikon +11 magnitudin galaksiparin, jotka vuorovaikuttavat tai törmäävät. Galaksipari on yksi kirkkaimpia lajissaan.

Seulonnan keskeiset artikkelit
Oinas (tähdistö)

Oinas (latinaksi Aries, genetiivi Arietis) on pienehkö pohjoistaivaan tähdistö Kolmion alla ja Härän länsipuolella. Oinas on eläinradan ensimmäinen tähdistö, jossa aurinko sijaitsi kevätpäiväntasauksen aikaan yli 2000 vuotta sitten. Maan prekession takia kevättasauspiste on siirtynyt Kalojen tähdistöön.

Gamma (γ) Arietis on kaksoistähti, jonka Robert Hooke löysi vuonna 1664 yhtenä ensimmäisistä kaukoputkella löydetyistä kaksoistähdistä. Sen komponenttien väli on 8 kaarisekuntia.

Oinas tarkoittaa kuohittua uroslammasta eli pässiä.

Suomessa Oinas näkyy hyvin elokuusta helmikuuhun.

Lähteet

Aiheesta muualla
Peräkeula

Peräkeula (latinaksi Puppis, genetiivi Puppis) on Siriuksen itäpuolella oleva etelätaivaan tähdistö, josta pieni pohjoisosa näkyy Suomessa. Linnunrata kulkee tähdistön läpi. Peräkeula on suurin kolmesta tähdistöstä, joihin alun perin Argo-laivana tunnettu suuri tähdistö jaettiin. Bayerin tähdille antamat designaatiot pysyivät kuitenkin samoina, mistä johtuen Peräkeulan kirkkain tähti on zeeta (ζ Puppis).

Messierin kohteista Peräkeulassa sijaitsevat avoimet tähtijoukot M46, M47 ja M93.

Naos (ζ Puppis), joka on Linnunradan suurimpia ja kuumimpia sinisiä jättiläistähtiä, on noin 2000 valovuoden päässä. Sen absoluuttinen magnitudi on peräti −7,3.

Tunnettu, melko kirkas on myös Ksii Puppis eli Azmidiske.

Seulonnan keskeiset artikkelit
Sekstantti (tähdistö)

Sekstantti (latinaksi Sextans, genetiivi Sextantis) on vaatimaton tähdistö Leijonan alla. Nimityksen antoi Johannes Hevelius tulipalon tuhottua hänen laitteensa vuonna 1679, joiden joukossa oli sekstantti. Tähdistöä on vaikea havaita, koska yksikään tähdistä ei ole +4,5 magnitudia kirkkaampi.

Tähdistö sijaitsee Eläinradan tähdistön Leijonan ja Vesikäärmeen välissä ja on Suomessa nähtävissä Tammi- Toukokuussa. Sen etsinnässä α Leonis l. Regulus sekä α Hydrae l. Alphard ovat hyvä apu.

Tähdistön suunnassa on kaukoputkella näkyvä galaksi NGC 3115 jonka kirkkaus on +10 magnitudia ja joka näkyy suoraan sivulta linssin muotoisena.

Lähde

Seulonnan keskeiset artikkelit
Kansantauti

Kansantauti on sairaus, jolla on suuri merkitys kansanterveydelle. Kansantaudit ovat väestössä yleisiä, ja ne aiheuttavat useita kuolemia. Ne vaikuttavat myös työkykyyn ja lisäävät terveydenhuollon palveluita. Tätä kautta kansantaudit vaikuttavat suuresti kansantalouteen.

Kansantaudille ei ole tarkkaa määritelmää. Suomessa kroonisiksi kansantaudeiksi katsotaan nykyisin yleisesti sydän- ja verisuonitaudit, diabetes, astma ja allergia, krooniset keuhkosairaudet, syöpäsairaudet, muistisairaudet, tuki- ja liikuntaelimistön sairaudet ja mielenterveyden ongelmat.

Entisaikoina eniten kuolemia aiheuttivat tartuntataudit. Niiden vähennyttyä suurimmaksi kuolleisuuden aiheuttajiksi nousivat pysyvät ja pitkäaikaiset sairaudet. Niidenkin aiheuttama kuolleisuus on viime vuosikymmeninä Suomessa vähentynyt, minkä seurauksena keskimääräinen elinikä on pidentynyt. Tämän myötä uudeksi kansantaudiksi ovat nousseet muistisairaudet.

Kansantautien yleisimpiä riskitekijöitä ovat epäterveellinen ruokavalio, vähäinen liikunta, tupakointi, runsas alkoholinkäyttö ja lihavuus. Sairastumista ehkäistään riskitekijöiden poistamisella omista elintavoista ja tarvittaessa ehkäisevällä lääkehoidolla.

Lähteet

Sairaudet
Maxx

Maxx on saksalainen eurodance duo, joka perustettiin vuonna 1993 via musiikkituottaja Juergen Wind (George Torpey) ja musiikin ohjaaja David Brunner (The Hitman).

Maxx  in pääosassa oli taiteilijan rap-taiteilija Gary Bokoe ja laulaja Linda Meek. Duo nousi soittolistan kärkeen singlillä "Get Away" ja "No More (I Can't Stand It)" vuonna 1994.

Ryhmä julkaisi yhden levyn, jonka otsikko oli "To The Maxximum" vuonna 1994. Levy esitteli singlelle "You Can Get It".

Vuonna 1995, Maxx julkaistiin singleä "I Can Make You Feel Like" ja "Move Your Body". Tuntemattomista syistä Maxx hajosi vuoden 1995 lopussa.

Vuonna 2017, Maxx palasi alkuperäiseen laulajaan Linda Meek ja uusi rapper.

Diskografia

Singlet 
 1994 Get Away
 1994 No More (I Can’t Stand It)
 1994 You Can Get It
 1995 I Can Make You Feel Like
 1995 Move Your Body

Albumit 
 1994 To The Maxximum

Lähteet 

Saksalaiset eurodanceartistit ja -yhtyeet
Yksisarvinen (tähdistö)

Yksisarvinen (latinaksi Monoceros, genetiivi Monocerotis) on ekvaattorin molemmin puolin sijaitseva heikko tähdistö Orionin itäpuolella. Linnunrata kulkee Yksisarvisen läpi.

Messierin kohteista Yksisarvisessa on avoin tähtijoukko M50. Tämän lisäksi tähdistön alueelta löytyy Kartiosumu ja Joulukuusijoukko (yhdessä NGC 2264) sekä Rosette-sumu (NGC 2237), johon sisältyy avoin tähtijoukko NGC 2244.

Seulonnan keskeiset artikkelit
Ydinreaktio

Ydinreaktio on prosessi, jossa atomiydin muuntuu toiseksi törmätessään yhteen toisen ytimen tai alkeishiukkasen kanssa (vrt. kemiallinen reaktio). Mikäli törmäyksessä ei tapahdu muutoksia ytimessä, ei kyseessä ole ydinreaktio vaan elastinen sironta. Jos taas ydin hajoaa spontaanisti ilman törmäystä, on kyseessä radioaktiivinen hajoaminen. Tunnetuimpia esimerkkejä ydinreaktioista ovat fissio ja fuusio. Muunlaisia ydinreaktioita hyödynnetään ydinfysiikan tutkimuksessa, ja niitä tapahtuu myös luonnossa, esimerkiksi kosmisten säteiden osuessa ilmakehään.

Erilaisia ydinreaktioita
Fissiossa ydin hajoaa kahdeksi tai useammaksi kevyemmäksi ytimeksi joko spontaanisti tai absorboituaan törmäävän hiukkasen, esimerkiksi neutronin. Käytössä olevien ydinvoimaloiden energiantuotanto perustuu hallittuna ketjureaktiona etenevään fissioon. Hallitsematonta fissioketjureaktiota käytetään ydinaseissa.

Fuusiossa kaksi ydintä yhdistyy yhdeksi raskaammaksi vapauttaen energiaa ja pienempiä hiukkasia. Fuusioreaktorista on kaavailtu tulevaisuuden energiaratkaisua, mutta laboratorio-oloissa ei ole pystytty toteuttamaan pitkää, hallittua fuusioreaktiota. Tähtien säteily on peräisin fuusioreaktioista, jotka muuttavat vetyä heliumiksi ja tähden elinkaaren myöhemmissä vaiheissa myös raskaammiksi alkuaineiksi (ks. tähden nukleosynteesi). Vetypommin toiminta perustuu fissiopommilla käynnistettävään fuusioreaktioon.

Spallaatio on ydinreaktio, jossa ytimeen osuva suurienergiainen hiukkanen pirstoo ytimestä ulos useita pienempiä palasia tai hajottaa koko ytimen pienemmiksi palasiksi.

Siirtoreaktioissa kahden törmäävän ytimen välillä tapahtuu nukleonien vaihtoa. Ensimmäinen tarkoituksellisesti aikaansaatu ydinten transmutaatio vuonna 1919 on esimerkki tällaisesta reaktiosta.

Epäelastisessa sironnassa ytimeen törmäävä hiukkanen luovuttaa ytimelle energiaa ja virittää sen siten jollekin viritystilalleen. Tarkastelemalla esimerkiksi protonien, elektronien tai alfahiukkasten siroamista ytimistä saadaan tietoa esimerkiksi ytimen muodosta, koosta ja viritystiloista.

Katso myös 
 Radioaktiivisuus
 Ydinenergia

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ydinfysiikka
Braggin laki

Braggin laki kuvaa kuinka sähkömagneettinen säteily siroaa kiteestä. Klassisessa kuvassa kiteen eri kerroksista heijastunut sähkömagneettinen säteily interferoi konstruktiivisesti vain, jos säteiden kulkemat matkat eroavat toisistaan aallonpituuden monikerralla:

,

missä
 on heijastustasojen välimatka,
 on säteen tulokulma pintaan verrattuna eli kiiltokulma,
ja  on tulevan säteilyn aallonpituus.

Kvanttimekaanisesti kyse on kuitenkin todennäköisyyksistä, joten myös yksi ainut säde voi diffraktoitua, eikä kahden säteen tarvitse yhtäaikaisesti tulla kiteeseen. Siispä säteilyn ei tarvitse olla koherenttia, jotta diffraktio tapahtuisi.

Braggin lakia käytetään muun muassa röntgen-, neutroni- ja elektronidiffraktiomenetelmissä aineen rakenteen tutkimuksessa. Braggin lailla voidaan laskea sirottavien tasojen välinen välimatka ja yleisemmin kiderakenne, kun tunnetaan säteilyn aallonpituus ja diffraktiomaksimien paikat (eli säteen tulokulma).

Katso myös
 Diffraktio
 Interferenssi
 Röntgendiffraktio

Lähteet

Aiheesta muualla 

Diffraktio
Ihmisluonto

Ihmisluonto tarkoittaa oletettua inhimillistä olemusta tai luontoa, joka on yhteinen kaikille ihmisille. Ihmisluonnon oletetaan synnyttävän kaikille ihmisille tiettyjä ominaisuuksia, kuten sen, että kaikki ihmiset ovat joko hyviä tai pahoja.

Jaottelu
Tarkemmin määriteltynä ihmisluonnon voi jakaa synnynnäiseksi, universaaliksi ja ainutlaatuiseksi ihmisluonnoksi.

Synnynnäinen ihmisluonto tuottaa pääosin perinnöllisesti syntyviä ominaisuuksia, kuten halu jatkaa sukua, puhua jotain kieltä tai luoda yhteistä kulttuuria. Joskus jokin kulttuurinen tekijä tai muu ympäristötekijä voi estää synnynnäisen piirteen toteutumisen.

Universaali ihmisluonto tarkoittaa oletettuja kaikille yksilöille tai kulttuureille yhteisiä ominaisuuksia. Tällaisiksi on ehdotettu esimerkiksi musiikkia, tanssia, taidetta, yhteiskunnallista työnjakoa ja uskontoa.

Ainutlaatuinen tai erityinen ihmisluonto tarkoittaa sellaisia ominaisuuksia, jotka ovat tyypillisiä ja ainutlaatuisia vain ihmislajille. Filosofit ja teologit ovat ehdottaneet tällaisiksi järkevää ajattelua, symbolista kieltä, moraalia, uskontoa ja taidetta.

Keskustelu ihmisluonnon olemassaolosta
Ihmisluonnon olemassaolo ja sen merkitys perustuu siihen, kuinka paljon ihmisen käyttäytymistä selittää ihmisen evoluutiohistoria tai lajityypillinen psykologia. Pelkästään ympäristön ja kulttuurin muokkaama käyttäytyminen ei edellytä synnynnäisen ihmisluonnon olemassaoloa.

Sosiobiologit ovat puolustaneet ihmisluonnon käsitettä sillä perusteella, että heidän mielestään biologia ja evoluutiohistoria säätelevät ihmisessä sellaisia asioita kuten yhteiselämä, psykologia, seksuaalisuus, moraali, parinvalinta ja sukupuoliroolit.

Evoluutiopsykologien mukaan biologia säätelee kyllä ihmisen psykologisia mekanismeja mutta ei suoraan käyttäytymistä. Tämän näkemyksen mukaan ihmisaivot pyörittävät useita luonnonvalinnan tuottamia ja toisistaan riippmattomia ”ohjelmia”, ”moduuleja” tai ”työkaluja”, kuten tietokone, ja kaikilla näillä työkaluilla on oma ja tarkasti rajattu tehtävänsä. Tämän näkemyksen arvostelijoiden mukaan ihmismielessä on todellisuudessa vain yksi ”työkalu”, joka on kyky joustavaan oppimiseen.

Myös kristillinen ihmiskäsitys on perinteisesti sisältänyt vahvan käsityksen ihmisluonnosta. Esimerkiksi Tuomas Akvinolaisen mukaan ihmisellä on ainutlaatuinen kyky järkevään ajatteluun ja sosiaaliseen elämään, ja että synnynnäinen ihmisluonto asettaa luonnollisia päämääriä ja tavoittelee onnellisuutta. Monet nykyteologit ovat kyseenalaistaneet tämän perinteisen päämäärähakuisen ja ainutlaatuisen käsityksen ihmisluonnosta.

Katso myös 
 Filosofinen antropologia
 Tyhjä taulu

Lähteet

Kirjallisuutta 
 

Antropologia
Evoluutiopsykologia
Filosofian termit
Ihminen
Seulonnan keskeiset artikkelit
Proton

Proton () on venäläinen kantoraketti, joka kehitettiin Neuvostoliitossa 1960-luvun alussa. Sen ensimmäinen laukaisu kantorakettina tapahtui 16. heinäkuuta 1965. Protonin pohjalta on tehty uusia versioita: Proton-K, jonka ensilento oli 10. maaliskuuta 1967 ja Proton-M, jonka ensilento oli 7. huhtikuuta 2001.

Kehityshistoria ja kaupallinen käyttö
Helmikuussa 1962 käydyssä Neuvostoliiton rakettitekniikan hallinnon johdon kokouksessa Vladimir Tšelomei esitteli raketin ylisuurena mannertenvälisenä ydinohjuksena nimikkeellä UR-500. Tämän esikehitys oli tehty suunnittelutoimistossa ilman puolustusministeriön valtuutusta. Sen jatkokehitys tapahtui Hrutševin pojan painostuksesta Dimitri Ustinovin tahtoa vastaan.

Vuosien 1965 ja 1970 välillä käyttöön otettu Vladimir Tšelomein kehittämä raskas kantoraketti Proton oli hyvin epäluotettava. Raketin kehitys liittyi Neuvostoliiton kuuohjelmaan ja aikaan, jolloin eri rakettitehtaiden välinen kilpailu markkinaosuuksista Neuvostoliitossa oli kovaa myös poliittisena pelinä. Kehityksensä aikana se kilpaili N1-kantoraketin kanssa Neuvostoliiton suunnitteleman miehitetyn kuulennon kantoraketista 1970-luvun alkuun asti.

1970-luvulta lähtien Proton on ollut yksi kaikkein luotettavimmista kantoraketeista. 1960-luvun puolivälin jälkeen sillä on tehty 355 laukaisua, joista yli 96 % on onnistunut. 

Proton laukaisi Neuvostoliiton kuualukset. Saljut-avaruusasemat laukaistiin (tyhjänä) Protonilla, kuten myös Mir-avaruusaseman ydin. Sillä on laukaistu luotaimia kohti Kuuta, Marsia ja Venusta. 

Sen pääkäyttö on Venäjän GEO-kiertoradan satelliittien laukaisu. Sillä on viety mm. ISS-avaruusaseman ensimmäiset Zarya- ja Zvezda-moduulit. 

Venäläisen Hrunitševin, joka valmistaa raketit, ja amerikkalaisen Lockheed Martinin yhteisyritys International Launch Services (ILS) markkinoi Protonia Yhdysvalloissa. Näitä lännen kaupallisia laukaisuja on tehty vajaat 60.

Proton 8K82K-version tekniikkaa
Kantoraketti pystyy laukaisemaan LEO-radalle noin 20 000 kg hyötykuorman. 

Protonin ajoaine on epäsymmetrinen dimetyylihydratsiini (UDMH) ja typpitetraoksidi. Neuvostoliittolainen rakettisuunnittelija Sergei Koroljov kutsui tätä ajoainetta "saatanalliseksi myrkyksi", koska ne ovat hyvin myrkyllisiä, syövyttäviä ja karsinogeenisia. Nämä ajoaineet kuitenkin palavat kosketuksessaan toisiinsa ilman sytytintä, joka yksinkertaistaa rakettimoottoria. Ne voidaan varastoida pitkiä aikoja normaalissa lämpötilassa toisin kuin esimerkiksi nestemäinen vety. Ajoaineita kutsutaankin "varastoitaviksi" (storable).

Laukaisut
Proton laukaisuja on tehty 355 kappaletta, ohessa engl. Wikipediasta käännetty puutteellinen taulukko.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Krunishevin oma sivusto (venäjä, englanti)
 ILS:n Proton sivusto 
 epävirallinen Proton-sivusto 

Kantoraketit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Ah

Ah tarkoittaa seuraavia:

 
 alempi hallintotutkinto, AH, yliopistotutkinto
 
 
 asuntohallitus, AH, valtion asuntotuotantoa suunnitteleva, asuntopolitiikkaa johtava keskusvirasto
 Authenticating Headers, AH, tiedonsiirtoprotokolla.
 asuinhuone, AH, tila asunnossa
Amiga 2000

Commodore Amiga 2000 (A2000) -tietokone oli Amiga-malliston lippulaiva julkaisuhetkellään vuonna 1987. Se julkistettiin samaan aikaan kuin kuluttajamalliksi suunnattu Amiga 500.

Mallin suunnittelusta oli vastuussa Dave Haynie.

Amiga 2000 on teknisiltä ominaisuuksiltaan hyvin samankaltainen A500:n kanssa. Suurimpana erona on A2000:n viisi Zorro-laajennusporttia, 2 16-bittistä ISA-liitäntää, 2 8-bittistä ISA-liitäntää, keskussuorittimen päivityskorttipaikka, patterivarmistettu kello sekä 9 megatavuun asti laajennettavissa oleva RAM-muisti. RAM-muistia oli A2000:ssa valmiina yksi megatavu, Amiga 500:ssa 512 kilotavua. Amiga 2000:ssa on PC-koneiden tapaan työpöytäkotelo ja erillinen näppäimistö toisin kuin kuluttajamallin Amigoissa, joissa tietokone ja näppäimistö ovat samassa kotelossa. Muutoin kone on arkkitehtuuriltaan samanlainen kuin Amiga 500.

Commodore UK myi A1500-nimellä mallia, joka oli muuten samanlainen kuin A2000, mutta siinä oli kaksi levykeasemaa. A1500:ssa RAM-muistia ei ollut jaettu erikseen chip-RAMiin ja lisämuistiin, vaan koko megatavu oli chip-muistia (jumppereita vaihdettu).

Amiga 2500 oli Amiga 2000:sta laajennettu malli, joka säilyi Video Toaster -käytössä uudempien mallien julkaisun jälkeenkin.

Malleja
Eri malliversiota:
 A2000 – Kickstart 1.2 (Valmistettu Saksassa)
 B2000 – Kickstart 1.3
 C2000 – Kickstart 1.3
 D2000 – Kickstart 2.05 (ECS)

Tekniset yksityiskohdat 
Tekniset ominaisuudet:
 Suoritin: Motorola 68000
 RAM-muisti: 512 KB / 1 MB

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tietokonesivut NT Rautanen. Commodore Amiga 2000

Amiga-mallit
Vuoden 1987 tietokoneet
Amiga 3000

Amiga 3000 (A3000) oli Commodoren vakavampi yritys tarjota ammattilaiskäyttöön suunnattua tietokonetta kuin aikaisempi Amiga 2000. Se julkistettiin vuonna 1990.

Amiga 3000 tuli pöytäkotelossa erillisellä näppäimistöllä varustettuna.

Teknisiä yksityiskohtia

Suoritin: Motorola 68030 tai Motorola 68040 (A3000T/40) -suoritin
 68881 (A3000/16) tai 68882 -matematiikkasuoritin
Keskusmuisti: 2 megatavua Chip-muistia
 ECS-piirisarja (Enhanced chip set)
 SCSI-väylä
 Sisäänrakennettu lomituksenpoisto, joka mahdollisti VGA-monitorin käytön.
 Kickstart 2.04 / 2.05 (optiona 3.1)
 Käyttöjärjestelmä: AmigaOS 2.0

Koneen Fast-muistia pystyttiin laajentamaan lisäämällä ZIP DRAM -piirejä.

Laajennettua versiota AGA-piirisarjalla ja AT&T:n DSP-piirillä tuotettiin prototyyppiasteelle saakka, muttei sitä koskaan julkaistu. Sen sijaan Commodore korvasi A3000:n Amiga 4000:lla.

Koneesta oli kahta eri mallia: 
Amiga 3000/16 – Suoritin ja matematiikkasuoritin @ 16 MHz
Amiga 3000/25 – Suoritin ja matematiikkasuoritin (68882) @ 25 MHz

Amiga 3000UX

Amiga 3000UX on Amiga-tietokoneperheen malli, jossa oli Commodore Amiga Unix asennettuna käyttöjärjestelmäksi AmigaOS:n sijasta. Mukana tuli myös Commodore 3070 -nauha-asema ja A2410 grafiikkakortti.

Amiga Unix ei ollut tyypillinen Unix-klooni, vaan täysi porttaus AT&T:n Unix System V Release 4:stä. Eräässä vaiheessa Sun Microsystems lähestyi Commodorea valmistaakseen A3000UX:n lisenssillä, halvemmaksi vaihtoehdoksi Sunin omille ammattilaistason työasemille.

Kaikkien odotusten vastaisesti tarjous hylättiin ja muun muassa tämä onkin johtanut arveluihin, että Amiga olisi menestynyt ensimmäisiä mallejaan pidemmälle ilman Commodoren johtoa.

Amiga 3000T

Amiga 3000T on torniversio Commodore Amiga 3000:sta. Vaikkakin teknisesti täysin samankaltainen, se tuli suurehkossa metallisessa tornikotelossa, jossa oli suuresti laajennusvaraa. Prototyyppivaiheessa malli tunnettiin nimellä Amiga 3500.

Määrällisesti tätä mallia ei valmistettu kovin monta, sillä 3000T-koneet olivat perin kalliita valmistaa.

Tästä variantista valmistettiin myös kahta eri mallia:
Amiga 3000T
Amiga 3000T/40 – suorittimena Motorolan 68040 @ 25 MHz

Lähteet

Aiheesta muualla 

http://www.ntrautanen.fi/computers/commodore/a3000.htm 

Amiga-mallit
Vuoden 1990 tietokoneet
Amiga 4000

Amiga 4000 (A4000) oli Commodoren ammattilaiskoneiden, Amiga 2000:n ja Amiga 3000:n, seuraaja.

Toisin kuin aikaisemmissa Amiga-koneissa, varhaisissa A4000-koneissa suoritin kytkettiin emolevyyn erillisellä tytärkortilla, jolla sijaitsi suoritinkanta. Emolevyllä ei ollut suoritinta lainkaan. Myöhemmissä koneissa juotettiin suorittimet säästösyistä suoraan emolevylle.

A4000 tuli alun perin valkoisessa pöytäkotelossa, erillisellä näppäimistöllä varustettuna. Koneesta valmistettiin myös pieniä määriä tornikoteloversiota. Amiga 4000 käytti Motorolan 68040- tai 63030-suoritinta sekä AGA-grafiikkapiiriä.

Teknisiä yksityiskohtia
Teknisiä ominaisuuksia:
 Suoritin: Motorola 68040 tai Motorola 68030 (A4000/030)
 Keskusmuisti: 4 megatavua (68030) tai 6 megatavua (68040)
 4kpl 72 pinnin SIMM-paikkoja
 Käyttöjärjestelmä: AmigaOS 3.0 / 3.1
 Kickstart 3.0 tai 3.1
 AGA-piirisarja (Advanced Graphics Architecture)
 IDE-ohjain
 SCSI-ohjain (A4000T)
 120 megatavun IDE-kiintolevy (030 ja 040-mallit)
 HD-levykeasema

Mallit
 A4000/030 (1993) – Motorola 68EC030 -suoritin
 A4000/040 – Motorola 68040 -suoritin
 A4000T – muutoin sama kuin A4000/040, mutta tornikotelossa
 Escom A4000T (1998) – Motorola 68060 -suoritin @ 50 MHz

Amiga 4000T

Amiga 4000:n torniversio oli ainoa Amiga, joka sisälsi sekä SCSI- että IDE-väylät sisäänrakennettuna. Molempien ajureiden sisällyttäminen ROMiin vaati osan käyttöjärjestelmän siirtämistä ja siten A4000T onkin ainoa kone, jolla on workbench.library-tiedosto varastoituina levyllä. Se on myös Amigoista ainoa, joka käytti PC -yhteensopivien tyylistä emolevymuotoilua ja ensimmäinen (ja ainut) joka käytti litium-ioni-varmennusparistoa nikkeli-kadmiumin sijasta. Varmennusparisto on myös samalla yksi yleisimmistä ongelmista ikääntyvien A4000-koneiden parissa: sillä on tapana ajan myötä vuotaa. Vuotava aines on jossain määrin syövyttävää ja voi mahdollisesti vahingoittaa emolevyä.

Tämä oli Commodoren viimeisin isossa kotelossa myytävä kone. Vain muutamia satoja kappaleita 4000T-mallia valmistettiin ennen kuin Commodore ajautui konkurssiin. 4000T-mallin tuotanto aloitettiin uudelleen, kun Escom osti Commodoren rippeet. Escomin valmistamissa koneissa oli pieniä eroja vanhempaan malliin verrattuna, muun muassa HD-levykeaseman korvaaminen DD-mallilla.

Tornikoteloversion ominaisuuksia
 4 kpl 3½ tuuman levypaikkaa
 1 kpl sisäinen 5¼ tuuman levypaikka
 210 megatavun kiintolevy
 5 kpl Zorro II/III-laajennuspaikkoja
 2 kpl 24-bittistä näytönohjainpaikkaa
 8 megatavua Fast RAM -muistia

Lähteet

Aiheesta muualla

www.ntrautanen.fi/computers/commodore/a4000.htm 

Amiga-mallit
Vuoden 1992 tietokoneet
Tux

Tux on Linux-käyttöjärjestelmän maskotti. Ajatus pingviinistä Linuxin maskottina tuli Linus Torvaldsilta. Tuxin loi Larry Ewing Linuxin logokilpailuun GIMP-kuvankäsittelyohjelmaa käyttäen vuonna 1996. Tux on nykyään erittäin laajalti tunnistettu maskotti, ja myynnissä on useita erilaisia Tuxin sisältäviä tuotteita, kuten esimerkiksi kahvikuppeja, t-paitoja ja pehmoleluja. Myös monet pelit, etenkin Linuxille tehdyt, käyttävät Tuxia tai muita pingviinejä pelihahmona.

Erään oletuksen mukaan Tuxin nimi tulee sanoista Torvalds UniX. Toinen selitys on, että pingviinit näyttävät siltä kuin olisivat pukeutuneet smokkiin (englanniksi tuxedo).

Tux-aiheisia pelejä 

 Tux Racer
 TuxKart
 SuperTuxKart
 SuperTux
 Pingus
 IceBreaker
 TuxPuck

Tuxin eri versioita

Katso myös 
 BSD-demoni - FreeBSD-käyttöjärjestelmän maskotti
 Puffy - OpenBSD-käyttöjärjestelmän maskotti

Aiheesta muualla 

 Linux 2.0 Pingviinit (Larry Ewing)
 Koko Tuxin historia
 LWN Pingviini Galleria
 Tuxin tarina
 Tux Galleria 
 Ohjeet oman paperisen Tuxin askarteluun 
 Tux Flash E-Cards

Linux
Maskotit
Piirroshahmot
Kuvitteelliset linnut
Cotopaxi

Cotopaxi on Ecuadorin toiseksi korkein tulivuori (korkein on Chimborazo) ja yksi maailman korkeimmista aktiivisista tulivuorista – Ojos del Salado ja Llullaillaco ovat vielä korkeampia. Cotopaxi sijaitsee noin 50 kilometriä pääkaupungista Quitosta etelään. Cotopaxi on yli 3 000 metriä korkeampi kuin sitä ympäröivä maasto. Vuori on juureltaan noin 23 kilometriä leveä. Sen kraatterin suuaukko on 700 metriä pitkä ja 500  metriä leveä, ja kraatterin syvyys on 366 metriä.

Purkaukset 
Vuoden 1738 jälkeen Cotopaxi on purkautunut yli 50 kertaa. Useat vuorta ympäröivät laaksot ovat syntyneet voimakkaiden mutavyöryjen seurauksena. Mutavyöryt muodostavat vakavan uhan paikallisille asukkaille. Latacungan kaupunki onkin tuhoutunut täydellisesti ainakin kahdesti historiansa aikana. Rajuimmat tunnetut purkaukset tapahtuivat vuosina 1744, 1768 ja 1877. Vuoden 1877 purkauksessa pyroklastiset pilvet laskeutuivat joka puolelta vuorta ja mutavyöryt matkasivat yli sadan kilometrin matkan Tyyneenmereen. 

Vuori purkautui myös vuosina 1903–1904 (Vei-indeksi 3). Sen jälkeen ennen vuotta 2015 siinä havaittiin vähäistä aktiivisuutta kymmenen kertaan (VEI 1-2). Havainto vuodelta 1942 (VEI 3) on epävarma.

Viimeksi Cotopaxi purkautui 14. elokuuta 2015, jolloin siitä alkoi nousta savupilviä ja tuhkaa kahdeksan kilometrin korkeuteen. Purkauksen vuoksi Ecuadoriin julistettiin poikkeustila.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin vuoret
Ecuadorin tulivuoret
Kerrostulivuoret
Tambora

Tambora (Tomboro) on tulivuori Indonesiaan kuuluvalla Sumbawan saarella. Se muodostaa 60 kilometrin levyisen Sanggarin niemimaan. Tamboran purkausta vuonna 1815 pidetään modernin ajan rajuimpana tulivuorenpurkauksena.

Tulivuori oli neljän kilometrin korkuinen ennen kalderan muodostumista yli 43 000 vuotta sitten. Myöhäispleistoseenin aikana laavavirrat täyttivät varhaisen kalderan ja varhaisholoseenin aikana tapahtui räjähtäviä purkauksia. Vuoden 1815 purkaus sai aikaan kuusi kilometriä leveän ja 1 250 metriä syvän kalderan.

Vuoden 1815 purkaus

Tamboran purkaus alkoi huhtikuussa 1815 ja jatkui heinäkuun puoleenväliin asti. Se tuhosi viljelymaita, tappoi arviolta 60 000 ihmistä ja aiheutti maailmanlaajuisia ilmastovaikutuksia. Toisen lähteen mukaan kuolleita oli 117 000.

Purkauksen aikana 100 km³ magmaa ja murentunutta kiveä sekä 400 miljoonaa tonnia rikkipitoista kaasua nousi 44 kilometrin korkeuteen ilmakehässä. Kaasut aiheuttivat maailmanlaajuista viilenemistä eli niin sanotun kesättömän vuoden 1816. Se puolestaan aiheutti tautiepidemioita ja sadonmenetysten takia maailmanlaajuisen ruokapulan. Uudessa-Englannissa kasvukausi lyheni sadalla päivällä, jolloin paljon maanviljelijöitä muutti länteen päin.

Rhode Islandin yliopiston tutkimusryhmä on löytänyt tuhkakerroksen alta jäänteitä Tamboran kuningaskunnasta. Tutkimusryhmään kuuluva professori Harald Sigursson sanoi, että kyseessä saattaa olla vastaava tapaus kuin Pompeijin tuho Vesuviuksen purkauksen yhteydessä.

Katso myös
Tulivuorten vaikutukset ilmastoon

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Wolcano World – Tambora  
 A big Volcano that erupted in the 19th century 
 National Geographic: "Lost Kingdom" Discovered on Volcanic Island in Indonesia 

Supertulivuoret
Indonesian tulivuoret
Indonesian vuoret
Päärynä

Päärynä (Pyrus communis) on hedelmäpuuna viljelty ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva puu, joka on läheistä sukua omenapuille (Malus). Päärynäpuu eroaa omenapuista suippokärkisten lehtien, huiskilokukinnon, valkoisten kukkien, kokonaan erillisten vartaloiden ja latvapuoleltaan tyvipuolta turpeamman hedelmän kautta.

Päärynän kotimaa ja lajin kantamuodot ovat epävarmoja. Luultavasti se on risteytystulos muun muassa lajeista Pyrus achras (Keski-Aasia) ja Pyrus persica (Syyria ja Iran) sekä itämaisista lajeista Pyrus cordata ja Pyrus elaeagnifolia. Yhdysvalloissa viljellään Pyrus japonica -lajista kehitettyjä lajikkeita. Päärynä kasvaa villinä toisinaan jo Etelä-Ruotsissa, mutta etelämpänä useinkin, joten on ollut mahdoton selvittää, onko laji alkuperäinen Euroopassa.

Hedelmänviljelyn alkuaikoina on Suomeen tuotu myös päärynäpuiden taimia. Monet pakkastalvet ovat olleet kuitenkin tuhoisia omenapuuta aremmalle päärynäpuulle. Viljelys on levinnyt kaikkiin lauhkean ilmaston maihin; Suomessakin sitä kasvatetaan kotipuutarhoissa lähinnä Etelä-Suomessa, mutta kotipuutarhurit ovat saaneet kestävimmillä lajikkeilla hyviä tuloksia pohjoisempanakin. Päärynää viljellään ja lisätään kuten omenapuuta. Tärkeimmät loiset ja tuholaiset ovat hedelmärupi, päärynäpunkki ja kirsikkapistiäinen. Päärynän kasvupaikan tulee olla aurinkoinen, lämmin ja suojattu kylmiltä tuulilta. Parhaiten päärynä viihtyy syvämultaisessa, hiekkapitoisessa ja lämminpohjaisessa maassa. Se ei viihdy savimaassa. Varmimmin päärynän kasvatus onnistuu säleikköpuuna lämpimällä seinustalla.

Päärynän hedelmä on syötävä. Hedelmä on kypsänä ruskeanvihreä, mehukas ja maultaan makea.

Ravintona

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Päärynäpuu (satopäärynäpuu) – Pyrus communis
 Kasvikset.fi: Päärynä
 Fineli: Päärynän ravintosisältö
 Den virtuella floran: Päärynäpuu (Pyrus communis) 
 United States Department of Agriculture (USDA): Pyrus communis 
 Food Component Database (FooDB): Pear (Pyrus communis) 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Pyrus communis 
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Pyrus communis (European pear) 
 Pherobase: Floral volatiles of Pyrus communis 

Päärynäpuut
Viljeltävät ravintokasvit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Nirvana

Nirvana (sanskr, nirvāṇa; paali: nibbāna, ’sammuksiin puhallettu’) tarkoittaa buddhalaisen harjoituksen päämäärää eli valaistumista. Buddhalaisessa traditiossa nirvana nähdään yleensä seurauksena siitä, kun sammutetaan mielen ”kolmen tulta” tai ”kolmen myrkkyä”; takertuminen (raga), viha (dvesha) ja tietämättömyys (avidyā). Niiden lakkauttaminen johtaa vapautumiseen uudelleensyntymisestä.

Buddhalaisessa traditiossa nirvana jaetaan kahteen eri osaan, elämän aikana saavutettavaan ja kuoleman jälkeiseen. Tässä elämässä saavutettavassa nirvanassa fyysinen olemassaolo jatkuu, mutta mieli on vapaa kaikista negatiivisista tiloista, rauhallinen ja onnellinen. Kuolemanjälkeinen nirvana, paranirvana, viittaa fyysisen elämän katoamiseen ilman, että uudelleensyntyminen luo uuden kehon.

Theravadassa nirvana on kaikkein korkein saavutus. Mahajanassa taas korkein saavutus on keskeyttää oma valaistumiseen siirtyminen ja asettaa muiden valaistuminen omaa valaistumista tärkeämmäksi, eli auttaa kaikki muut olennot valaistumiseen ja vasta sen jälkeen siirtyä sinne itse..

Buddhalaisuuden keskeinen päälähtökohta on, että jokaisella olennolla on oma buddhaluonto eli potentiaali saavuttaa valaistuminen ja tulla Buddhaksi oikean harjoituksen myötä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Encyclopedia of Spiritual Knowledge: Nirvana 

Buddhalaisen filosofian termit
Kuolemanjälkeinen elämä
Seulonnan keskeiset artikkelit