joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Urkurakentamo Tuomi

Urkurakentamo Tuomi oli suomalainen urkurakentamo, joka toimi Sotkamossa. Sen perustivat veljekset Juhani ja Matti Tuomi 1960-luvun lopulla. Tehdas toimi vuoteen 1994.

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Maria Väinölä, pro gradu Sibelius-Akatemia käsittelee Urkurakentamo Tuomea

Urkujen valmistajat
Suomalaiset teollisuusyritykset
Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (501–525)

Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjojen numeroista 501–525.

2021 

|}

2022 

|}

Lähteet 
 

501–525
Särkilampi

Särkilampi voi tarkoittaa seuraavia:

 Särkilampi, lampi Heinolan Marjoniemessä
 Särkilampi, lampi Heinolan Taipaleella
 Särkilampi, lampi Hirvensalmen Kuitilassa
 Särkilampi, lampi Hirvensalmen Pöyryssä
 Särkilampi, lampi Iitissä
 Särkilampi, lampi Ikaalisissa
 Särkilampi, lampi Joutsassa
 Särkilampi, lampi Jyväskylän Kumalaperällä
 Särkilampi, lampi Jyväskylän Tikkakoskella
 Särkilampi, eteläisempi lampi Kangasniemellä lähellä Kutemajärveä
 Särkilampi, pohjoisempi lampi Kangasniemellä lähellä Kutemajärveä
 Särkilampi, lampi Kangasniemen Rytkölässä
 Särkilampi, lampi Keuruulla
 Särkilampi, lampi Kouvolan Hiilloksensalmella
 Särkilampi, lampi Lemillä
 Särkilampi, lampi Luumäellä
 Särkilampi, lampi Mikkelin Kolonkylässä
 Särkilampi, lampi Mikkelin Kuomiokoskella
 Särkilampi, lampi Mikkelin Otavassa
 Särkilampi, lampi Mikkelin Pursialassa
 Särkilampi, itäisempi lampi Mäntyharjussa lähellä Kokkosenkylää
 Särkilampi, läntisempi lampi Mäntyharjussa lähellä Kokkosenkylää
 Särkilampi, lampi Mäntyharjun Kousassa
 Särkilampi, lampi Pieksämäen Venetmäellä
 Särkilampi, lampi Savitaipaleen Riihijärvellä
 Särkilampi, lampi Toivakassa
 Särkilampi, järvi Utajärvellä
 Särkilampi, lampi Viitasaaren Ilmolahdella
 Särkilampi, lampi Viitasaaren Viitakankaalla
 Särkilampi, lampi Äänekosken Konginkankaalla
 Särkilampi, lampi Äänekosken Ronttospohjalla
 Alainen Särkilampi, lampi Ikaalisiten Sisätön Juhtimäellä
 Yläinen Särkilampi, lampi Ikaalisten Sisätön Juhtimäellä
 Pieni Särkilampi, lampi Äänekoskella.

Katso myös 
 Särkilammi
Vihtalampi

Vihtalampi voi tarkoittaa seuraavia:

 Vihtalampi, lampi Kannonkoskella
 Vihtalampi, lampi Mikkelissä
 Vihtalampi, lampi Ähtärissä.
Timo Aalto (yrittäjä)

Timo Mikael Aalto (s. 22. marraskuuta 1972) on suomalainen tapahtuma-alan yrittäjä, Pohjoismaiden suurimman tapahtumamarkkinointitoimiston Tapaus Oy:n toimitusjohtaja ja toinen sen perustajista. Hän on rullalautailun Suomen mestari (1990).

Ura 
Aalto oli vuonna 1994 perustamassa Elämystaikurit-nimistä tapahtumayritystä. Se kasvoi 2000-luvun alussa merkittäväksi suomalaiseksi yritystapahtumatoimistoksi ja vaihtoi vuonna 2007 nimekseen Louder.

Vuonna 2012 Aalto perusti Tilaisuuksien ideointi- ja toteuttamistoimisto Tapaus Oy:n yhdessä Joonas Pataman kanssa. Vuonna 2013 Aalto ja muut osakkaat myivät yrityksen sijoitusyhtiö Capmanille, jossa siitä tuli osa Bright Group -konsernia. Osakkaat ostivat yrityksen takaisin vuonna 2018 ja myivät sen MB-rahastoille vuonna 2019 ja ostivat samassa yhteydessä kuluttajatapahtumiin erikoistuneen Roof Productions Oy:n.

Tapaus Oy on Aallon johtamana kasvanut Pohjoismaiden suurimmaksi tapahtuma-alan toimijaksi. Kasvua ovat vauhdittaneet yrityskaupat: Tapauksen emoyhtiö Liwlig Group osti vuosina 2020 ja 2021 ruotsalaiset tapahtumatoimistot Eventyrin ja Nine Yardsin sekä vuonna 2022 norjalaisen 6.Sansin. Yritysryhmä työllistää yli 220 henkilöä Suomessa, Ruotsissa, Yhdysvalloissa ja Norjassa, ja sen pro forma -liikevaihto on noin 70 miljoonaa euroa vuonna 2022. Yritys pystyi kasvattamaan henkilöstömääräänsä vuosina 2020–2021, vaikka alan liikevaihto Suomessa kutistui yli viidenneksen. Aalto toimii myös Liwlig Groupin toimitusjohtajana.

Vuonna 2020 alkaneesta koronapandemiasta lähtien Tapaus Oy on Aallon johdolla panostanut perinteisten tapahtumien lisäksi virtuaalitapahtumiin.

Aalto on koulutukseltaan ylioppilas.

Yksityiselämä 
Aalto on naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta.

Lähteet  

Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset rullalautailijat
Elävät henkilöt
Vuonna 1972 syntyneet
Mackey

Mackey tai MacKey on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Bill Mackey (1927–1951), yhdysvaltalainen moottoriurheilija
 Frank MacKey (1852–1927), yhdysvaltalainen poolonpelaaja ja olympiavoittaja
 James Mackey (s. 1986), yhdysvaltalainen pokeriammattilainen
 John Mackey (1918–2014), irlantilaissyntyinen Uudessa-Seelannissa toiminut katolinen piispa
 Millie MacKey, varakas skotlantilainen

Kuvitteelliset henkilöt 
 Herra Mackey, koulukuraattori animaatiosarjassa South Park
Georg Reinhold Wilhelm Zilliacus

Georg Reinhold Wilhelm Zilliacus (9. syyskuuta 1858 Kattila, Inkeri – 9. huhtikuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja liikemies.

Zilliacuksen vanhemmat olivat kirkkoherra  Reinhold Woldemar Zilliacus (1830–1865) ja Ida Alexandra Bastman. Hän kävi Pietarin saksalaista koulua ja pääsi ylioppilaaksi 1881 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta. Zilliacus opiskeli sitten oikeustiedettä Helsingin yliopistossa.

Zilliacus opetti venäjän kieltä Raahen Porvari- ja Kauppakoulussa 1882–1883 ja oli saksan kielen opettajana Helsingin ruotsalaisessa normaalilyseossa 1887–1898 sekä työskenteli valantehneenä kielenkääntäjänä. Hän toimi sitten liikemiehenä ja oli kovasimia valmistaneen Västilä Oy:n toimitusjohtajana. Yhtiön Kuhmoisten Leppäkosken kylässä sijainnut Tampparin kosken hiomo valmisti jopa 5 000 kovasinta päivässä. Kovasimia vietiin Venäjälle mutta vuoden 1917 Venäjän vallankumous sulki nämä markkinat ja Zilliacus joutui etsimään uusia ostajia muun muassa Tshekkoslovakiasta ja Itävallasta.

Lähteet 

Suomalaiset liikemiehet
Suomalaiset opettajat
Vuonna 1858 syntyneet
Vuonna 1932 kuolleet
Joseph Calasanz

Pyhä Joseph Calasanz (11. syyskuuta 1556 Peralta, Barbastro, Aragonia, Espanja – 25. elokuuta 1648 Rooma, Italia) oli espanjalainen pappi, pyhimys ja piaristien perustaja. Hän oli Don Pedro Calasanzin ja Donna Maria Gastonian nuorin lapsi viidestä. Joseph sai hyvän koulutuksen kotona ja Petraltan koulussa. Hän sai tutkinnot kanonisessa laissa ja teologiassa ja vihittiin papiksi 17. joulukuuta 1583. Pappisvihkimyksensä jälkeen hän oli useissa eri viroissa Albarricinin hiippakunnassa Espanjassa. Hän perusti 1621 hengellisen yhteisön joka tunnettiin nimellä piaristit. Mies kuoli 1648 Roomassa luonnollisista syistä ja haudattin San Pantaleon kirkkoon. Paavi Benedictus XIV julisti hänet autuaaksi 18. elokuuta 1748 ja paavi Klemens XIII julisti hänet pyhimykseksi 16. heinäkuuta 1767. Hän eli seuraavien 13 paavien hallintokausien aikana: Paavali IV (1555-1559), Pius IV (1559-1565), pyhä Pius V (1566-1572), Gregorius XIII (1572-1585), Sixtus V (1585-1590), Gregorius XIV (1590-1591), Innocentius IX (1591), Klemens VIII (1592-1605), Leo XI (1605), Paavali V (1605-1621), Gregorius XV (/1621-1623), Urbanus VIII (1623-1644) ja Innocentius X (1644-1655). Joseph on katolisten koulujen, koululaisten, opiskelijoiden, yliopistojen ja köyhille tarkoitettujen koulujen suojeluspyhimys. Hänen muistopäiväänsä on vietetty 25. elokuuta, 27. elokuuta ja 27. marraskuuta.

Miestä on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:

Lähteet 

Pyhimykset
Vuonna 1556 syntyneet
Vuonna 1648 kuolleet
Mustasuu

Mustasuu () on entinen inkeriläinen kylä, joka kuului Tyrön luterilaiseen seurakuntaan. Nykyään se on Leningradin alueen Lomonosovin piirissä Venäjällä. 

Kylä sijaitsee Nuolijoen länsirannalla. Kylän toinen suomalainen nimi, Savota, on muunnos venäläisnimestä Zavody ("Tehtaat"). Kylän lähellä sijaitsi 1700-luvun puolivälissä Strelnan tiilittehtaat.

Vuonna 1849 kylässä asui 70 asukasta (miehiä 35 ja naisia 35), kaikki inkeriläiset (äyrämöiset). Vuonna 1926 kylässä oli 41 taloa ja 209 asukasta, niistä 184 inkeriläisiä. Neuvostoliittolainen tiedestelumies ja toimittaja Rudolf Sykiäinen oli syntynyt ja vietti lapsuudessa Mustasuussa. Muistelmiensa mukaan "suuri, runsaan viidenkymmenen ruokakunnan kylä, lähes puhtaaksi inkeriläinen, oli levittäytynyt pitkäksi talojonoksi Strelkan eli Nuolijoen vasemmalle rannalle".

Lähteet 

Inkerin kylät
Tyrön kylät
Mary Fairchild MacMonnies Low

Mary Fairchild MacMonnies Low (1858 - 1946) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, joka maalasi maisemia, alastontutkielmia ja muotokuvia. Hän maalasi paljon ulkona ja hänen töitään leimaa hieno auringonvalo.

Elämänvaiheita 
Mary Fairchildin  isä toimi lennättimen palveluksessa ja äiti harrasti miniatyyrimaalausta. Tuleva taiteiteilija työskenteli aluksi opettajana, kunnes vuoona 1884 hän ilmoittautui osa-aika opiskelijaksi St. Louisissa olevaan taidekouluun. Koulun rehtori järjesti hänelle kolmevuotisen stipendin vuosiksi 1885- 1888 ulkomailla tehtävää taideopiskelua varten.

Pariisissa Fairchild aloitti opiskelun Académie Julianissa vuonna 1885 ja piti ensimmäisen näyttelynsä jo seuraavana vuonna. Vuonna 1888 hän tuli tuolloin muodikkaan Carolus-Duranin oppilaaksi. Carolus-Duranin ateljeessa hän tapasi ensimmäisen aviomiehensä, kuvanveistäjä Frederick McMonniesin.  

Vuonna 1888 Mary Fairchild solmi avioliiton ja piti näyttelyn vuonna 1890 nimellä Miss Mary Fairchild, jotta häntä ei sekoitettaisi aviomieheensä. Kumpikin aviopuoliso oli menestyvä taiteilija ja hankkivat hienon asunnon Rue de Sèvresiltä. Kesät he viettivät 1300- luvulla rakennetussa luostarissa Givernyssä. Heidän tuttavapiiriinsä kuuluivat Isadora Duncan ja Claude Monet. 

Vuonna 1891 Fairchild McMonnies sai ateljeeseensa vieraan, joka teki merkittävän tilauksen. Bertha Palmer tilasi häneltä seinämaalauksen Primitive Woman vuonna 1893 pidettävään Chicagon maailmanmäyttelyyn. Toisen seinämaalauksen tekisi Mary Cassatt.  

Chicagon maailmannäyttelyn jälkeen perheen talous alkoi olla turvattu ja pariskunta osti luostarin omakseen vuonna 1901. Fairchild McMonnies pääsi Yhdysvaltain taiteilijaliiton jäseneksi vuonna 1896 ja Ranskan Société Nationale des Beaux-Artsìn vuonna 1898. Hän piti tuohon aikaan näyttelyitä ja hänen töissään on vaikutteita impressionismista. Pariskunnan avioliitto alkoi rakoilla aviomiehen uskottomuuden takia.  

Pariskunta otti avioeron vuonna 1908. Hän solmi uuden avioliiton taiteilija Will Hicok Low`n kanssa vuonna 1909. He olivat tavanneet jo vuonna 1901. Pariskunta päätti perustaa kotinsa pysyvästi Yhdysvaltoihin. Ennen lähtöään taiteilija päätti lahjoittaa kaksi teostaan museolle. Andelysin pormestari kiittä maalauksista säilyneessä kirjessään. Maalaukset lienevät tuhoutuneet toisessa maailmansodassa, sillä niitä ei ole sen jälkeen nähty.

MacMonnies Low jatkoi maalaamista loppuikänsä, vaikka viimeisinä vuosina sairaus vaikeutti elämää.

Viitteet 

 Yhdysvaltalaiset taidemaalarit
 Vuonna 1858 syntyneet
 Vuonna 1946 kuolleet
Mustion Betania-seurakunta

Mustion Betania-seurakunta () on vuodesta 1925 toiminut helluntaiseurakunta Mustiossa. Seurakunnan tausta on vuodessa 1922, jolloin ruotsalainen saarnaaja Joel Eriksson saapui Suomeen ja Mustioon. Aluksi Erikssonin työ kohtasi runsaasti vastustusta mutta kääntyi herätykseksi. Mustion Betania perustettiin 28. elokuuta 1925 ja perustettaessa seurakunnalla oli 34 jäsentä. Suuri osa jäsenistä oli kuulunut Karjaan baptistiseurakuntaan. Seurakunnan rukoushuone vihttiin käyttäöön vuonna 1934.

Seurakunnan johtajina ovat vuosien aikana toimineet Carl-Göst Jansson-Byrstam, E. Lundin, Ragnar Mickelsson, Stig Karlsson, Harry Holmberg, Runar Nylund, Åke Johnsson, Joel Eriksson, Oskar Eriksson, Lars Nordberg ja Gittan Granroth, Elisabeth Granberg , Petri Huovila ja Erik Rönnlund. Seurakunta on viettänyt vuosittain rakentamisjuhlaa helatorstaina.

Lähteet

Viitteet 

Karjaan maalaiskunta
Suomen entiset helluntaiseurakunnat
Solbergin Salem-seurakunta

Solbergin Salem-seurakunta oli vuosina 1927–1931 ja uudelleen vuonna 1933 toiminut sipoolainen helluntaiseurakunta. Seurakunta perustettiin raamatulliseksi seurakunnaksi Solbergiin ja johtajaksi tuli Einar Hellström. Seurakunta hajosi kuitenkin vuonna 1931 ja sulautui osaksi Helsingin Tabor-seurakuntaa. Salemin seurakunta herätettiin uudelleen vielä vuonna 1933 jolloin Edvin Segersven toimi johtajana, mutta lopetti sittemmin toimintansa.

Lähteet

Viitteet 

Sipoo
Suomen entiset helluntaiseurakunnat
Ilolan Sion-seurakunta

Ilolan Sion-seurakunta () oli vuodesta 1930 Porvoossa toiminut helluntaiseurakunta. Seurakunta perustettiin 16. tammikuuta 1930 19 henkilön toimesta ja seurakunnan jäsenmäärä kasvoi herätyksen myötä 40:een. Ilolan Sionissa palvelleita saarnaajia ovat olleet mm. Axel Forsblom, August Lindholm, Jenny Forsblom, Henry Latvanen-Lingehall, Viola Wessman, Anna Wilkman, Brita Westerlund-Hassel, Anna Bäcklund-Björksten, Astrid Skogberg, Hjördis Lindh ja Elisabeth Granberg. Seurakunnan johtajina toimivat mm. Arne Nyman ja Stig Bäcklund.

Lähteet

Viitteet 

Porvoo
Suomen entiset helluntaiseurakunnat
Jeiskin lentoasema

Jeiskin lentoasema (; IATA: EIK, ICAO: URKE; kansallinen lentopaikka-tunnus: УРКЕ ja ЬРКЕ ) on sotilas- ja siviili-ilmailun yhteisesti käyttämä lentoasema ja lentotukikohta Jeiskin kaupungin lounaispuolella Venäjän Krasnodarin aluepiirissä.

Jeiskin lentoaseman yhteydessä toimivaan lentotukikohtaan on 2013 perustettu Venäjän merivoimien lentotukialukselle laskeutumista ja sieltä nousemista varten lentotukialuksen kannen kokoinen kuivan maan NITKA-simulaattori, jossa laivaston lentäjät voivat harjoitella toimintaa lentotukialuksella. Aiemmin Neuvostoliiton lentäjät harjoittelivat Sakyn lentotukikohdassa Krimin niemimaalla. Neuvostoliiton hajottua Venäjän laivasto jatkoi tukikohdan köäyttöä Ukrainan ohella vuokrasopimuksella. Venäjän Georgian Ossetiaan kohdistamistamien sotatoimien johdosta harjoitustoiminta Ukrainan Krimin autonomisen alueella sijoittuvassa tukikohdassa katkaistiin vuonna 2008. Vaikka vuokrakäyttö jatkui taas vuoden 2010 jälkeen, perusti Venäjä laivaston lentotoiminnan harjoituskeskuksen Jelskin lentotukikohtaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Airbase Yeysk  (wikimapia.org)

Krasnodarin aluepiiri
Venäjän lentoasemat
Venäjän ilmavoimien lentokentät‎
Helsingin Tabor-seurakunta

Helsingin Tabor-seurakunta () oli vuosina 1930–1934 toiminut helsinkiläinen ruotsinkielinen helluntaiseurakunta. Tabor perustettiin 2. syyskuuta 1930 erityisesti kielellisten syiden vuoksi, sillä Helsingin Filadelfia-seurakunta oli Saalemin perustamisesta huolimatta kaksikielinen. Seurakunnan perustamisen taustalla vaikutti myös jotkin opilliset erot.

Tabor-seurakunnan kantavia voimia olivat ruotsalaiset Ivar H. Lindgren, Josef Svenhard ja Carl Forsberg. Nelivuotisen toimikautensa aikana Tabor-seurakunta aloitti mm. Herren Kommer-lehden julkaisemisen, joka laajeni nopeasti seurakuntalehdestä maanlaajuiseksi. Vuonna 1931 perustettiin kirjakustantamo Taborförlaget, joka osti lastenlehti Den Gode Herdenin perustajaltaan, norrskatalaiselta Laura Gustafssonilta. Vuonna 1934 Tabor ja Filadelfia yhdistyivät Filadelfia-seurakunnaksi. Vastaavasti kirjakustantamon nimi säilyi Taborförlagetina. Yhdistymisen hetkellä Tabor-seurakunnan jäsenmäärä oli 340. Herren Kommer-lehti lopetti julkaisun ja uudeksi liikkeen äänenkannattajaksi tuli Korsets Budskap.

Lähteet

Viitteet 

Kamppi
Helsingin seurakunnat
Suomen entiset helluntaiseurakunnat
Simsalön Sion-seurakunta

Simsalön Sion-seurakunta () on vuonna vuonna 1932 perustettu Sipoon saaristossa sijaitseva helluntaiseurakunta. Seurakunnan johtajana toimi kesään 2022 asti Allan Lindqvist. Seurakunta kokoontuu Taborin kyläkirkossa Boxin kylässä.

Ennen helluntaiseurakunnan perustamista, Simsalössä on hengellisten herätysten perinnettä jo useampaan otteeseen. Helluntaiseurakunnan perustamisen aikaan Simsalössa oli hengellisen herätyksen myötä syntynyt jo lähetysseurakunta ja lähetystalo. Sion-seurakunnan synnyn taustalla vaikutti myös kastekysymys. 1940-luvun puolivälissä Lars-Eric Bergstén avusti seurakuntaa evankeliointityössä. Vuonna 1947 seurakuntaan kastettiin 23 ihmistä ja samana vuonna vihittiin käyttöön seurakunnan oma rukoushuone, Bykyrkan.

Simsalö tuli tunnetuksi 1950- ja 1960-luvulla järjestetyistä nuorisoviikoista. Viikot järjestettiin Simsalössa siihen asti, kunnen Svartholmenin leirikeskus otettiin käyttöön. Vähitellen saariston vakituisten asukkaiden vähetessä seurakuntatoiminnan painopiste siirtyi mantereelle. Seurakunnassa on järjestetty säännöllisesti lähetyspiirejä. Vuonna 2005 Itä-Sipoon Tabor-seurakunta yhdistyi Sion-seurakuntaan ja seurakunnan omaisuus yhdistettiin Sion-seurakuntaan. Seurakunnalla oli 2010-luvulla vielä kolme rukoushuonetta, mutta Simsalön ja Träskbyn rukoushuoneet myytiin vuosina 2018–2021.

Seurakunnan johtajina ovat vuosien aikana toimineet Edvin Nyqvist, Artur Nyholm, Lars-Eric Bergstén, Gösta Bergstén, Lars Koskinen, Åke Johnsson, David Klemetz, Håkan Nitovuori ja Allan Lindqvist vuodesta 1973.

Lähteet

Viitteet 

Sipoo
Suomen helluntaiseurakunnat
Pirjo Koivula

Pirjo Koivula (o.s. Kauppinen) on suomalainen tanssiurheiluvalmentaja, valmentajakouluttaja ja kansainvälinen tuomari. Koivula on toiminut pitkään rock'n'swing-tanssien lajipäällikkönä Suomen Tanssiurheiluliitossa. Hän on valmentanut muun muassa kansainvälisesti menestyneitä boogie woogie -pareja kuten Masi Saurén / Anna Tyutyunyuk (MM-kulta 2021 ja MM-hopea 2022) ja Juho Päivinen / Mari Munne (MM-hopea 2019). 

Koivula valittiin vuoden tanssiurheiluvalmentajaksi vuonna 2021 ja hänelle on myönnetty Tanssiurheiluliiton hopeinen ansiomerkki. 

Omalla kilpailu-urallaan hän voitti parinsa Tommi Koivulan kanssa suomenmestaruuden boogie woogiessa vuosina 2000 ja 2002, EM-hopeaa vuonna 2002 sekä boogie woogien maailmanmestaruuden vuonna 2002 seniori luokassa.

Viitteet 

Suomalaiset tanssijat
Suomalaiset urheiluvalmentajat
Kirkkonummen Elim-seurakunta

Kirkkonummen Elim-seurakunta () on vuonna 1931 perustettu kirkkonummelainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan kokoontuu Karmel-rukoushuoneella, joka sijaitsee Kirkkonummen keskustassa, Vanhalla rantatiellä.

Kirkkonummen Elim-seurakunta perustettiin 19. kesäkuuta 1931 yhteensä 19 jäsenen toimesta. Seurakunnan ensimmäiseksi johtajaksi valittiin Carl-Gösta Jansson. Vuoden 1933 vuosikokouksessa seurakuntaan kuului 50 jäsentä. Friggesbyn rukoushuone vihittiin käyttöön vuonna 1934. Porkkalan vuokrauksen aika oli synkkää aikaa seurakunnan toiminnalle ja seurakunnan toiminta hajaantui. Seurakunnan uudelleen rakentaminen alkoi uudelleen vuonna 1956 ja Friggesbyn rukoushuone vihittiin uudelleen käyttöön 19. toukokuuta 1963.

Seurakunta kokoontuu muiden suomen- ja ruotsinkielisten seurakuntien tavoin Karmel-rukoushuoneella, josta tuli perustajansa Gunnar Bengströmin toiveen mukaisesti "rukoushuone kaikille kansoille".

Seurakunnan johtajina ovat vuosien varrella toimineet mm. Edvin Segersven, Erik Vesterberg, J. A. Lindqvist, Gösta Bergstén, Nils Björklund, Helge Holmberg, Karl-Gunnar Martin, Drott Edberg ja Axel Nyholm.

Lähteet

Viitteet 

Kirkkonummi
Suomen helluntaiseurakunnat
Voolahden rukoushuoneseurakunta

Voolahden rukoushuoneseurakunta () on vuonna 1932 perustettu helluntaiseurakunta Porvoon Voolahdessa. Seurakunta perustettiin 1930-luvulla Voolahden herätyksen seurauksena. Seurakunnan johtaja on Krister Lindberg ja pastori TM Ismo Valkoniemi. Seurakunta toimii neljällä kielellä: suomeksi, ruotsiksi, englanniksi ja venäjäksi.

Voolahden herätys puhkesi talvella 1932 ja kylän rukoushuone pystytettiin Arne Nymanin ja ystävien pitkäjänteisellä työllä. Voolahden seurakunta perustettiin juhannuspäivänä 1932 samalla kun seurakuntaan kastettiin 17 ihmistä. Borgåbladet kiinnitti huomiota Voolahden helluntaikasteeseen ja uutisoi tapahtumasta eloisana uskovaisten tapahtumana.

Seurakunnan saarnaajina ovat vuosien varrella toimineet mm. Alfons Andström, Arne Nyman, August Lindholm, Rainer Lindh, Sven Juth, Viktor Svarvar, Rolf Strömvall ja Gösta Bergstén.

Lähteet

Viitteet 

Porvoo
Suomen helluntaiseurakunnat
Betesda Church

Betesda Church eli Raaseporin helluntaiseurakunta () on vuonna 1932 perustettu Raaseporin Tammisaaressa sijaitseva helluntaiseurakunta. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Tammisaaressa Pitkäkadulla. Seurakunta ylläpitää myös Betesda Second Hand-liikkeitä Tammisaaressa ja Hangossa. Seurakunnan johtava pastori on Martin Fredrik.

Historia 
Betesda Church perustettiin 14. elokuuta 1932 nimellä Tammisaaren Betesda-seurakunta. Seurakunnan perustivat 19 vapaaseurakunnan jäsentä johtajanaan Harald Strömstedt. Jo seuraavassa tammikuussa seurakunnan Betesda-kirkko vihittiin käyttöön. Yksityislahjoitus kattoi puolet kirkon rakennuskustannuksista. Vuonna 1935 seurakunnan johtajaksi tuli Theodor Sundström.

Vuonna 1974 Hangon Sion-seurakunta yhdistyi Betesdaan. Vuonna 1992 Betesdan kirkko remontoitiin. Betesdan toimialue on ollut laaja ja seurakunta on ylläpitänyt rukoushuonetta myös Pohjalla. Bromarvissa ja Tenholassa on ollut myös omat saarnaajansa.

Seurakunnan muita johtajia ovat olleet mm. Alfons Andström, Edvin Nyqvist, Felix Nyqvist, Rafael Hjort, Gerhard Gustafsson, Lars Koskinen, Rainer Lindh, Ralf Dahl, Håkan Nitovuori ja Erik Rönnlund vuoteen 1994 saakka.

Lähteet

Viitteet 

Raasepori
Tammisaari
Suomen helluntaiseurakunnat
Porvoon Filadelfia-seurakunta

Porvoon Filadelfia-seurakunta () on vuonna 1932 perustettu porvoolainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan historia on vuonna 1912 perustetussa Porvoon helluntaiseurakunnassa, joka perustettiin Thomas Ball Barrattin vierailun ja kastetilaisuuksien yhteydessä. Seurakunnan pastorit ovat Kenneth Witick ja Elisabeth Witick. Seurakunnan johtaja on Stig Bäcklund.

Seurakunta lakkautettiin vuonna 1932 ja nimettiin välissä Elimiksi ja Betesdaksi mutta seurakunta perustettiin uudelleen samana vuonna ja sai nykyisen nimensä. Useiden vuosien kiertävän toiminnan jälkeen seurakunta sai oman Filadelfiakirkon vuonna 1955. Seurakunta on tehnyt läheistä yhteistyötä Samaria-lähetyksen kanssa. Seurakunnalla on myös rukoushuone Isnäsissä.

Seurakunnan saarnaajina ovat toimineet mm. Hilding Söderholm, Samuel Gustafsson, August Lindholm, Lars-Eric Bergstén, Samuel Bingmert, Edvin Nyqvist, Kuno Hällfors, Gösta Bergstén, Tage Jansson, Olof Johnsson, Thorild Karlsson, Gerhard Gustafsson, David Klemetz, Fred Nyman, Sven Juth, Karl-Gunnar Martin, Stig Bäcklund, Karl Eklund, Harry Blomberg, Harry Holmberg, Lars Bobacka, Runar Nylund ja Nils-Gustav Blom.

Lähteet

Viitteet 

Porvoo
Suomen helluntaiseurakunnat
Leopard förlag

Leopard förlag AB on ruotsalainen Henning Mankellin ja Dan Israelin vuonna 2002 perustama kustannusyhtiö. Kustantamo kustantaa muun muassa reportaaseja, kaunokirjallisuutta ja kansantajuisia tiedekirjoja. Kustantamo on julkaissut kirjoja muun muassa Henning Mankellilta, Edward Snowdenilta, Åke Edwardsonilta ja Maryse Condélta.

Lähteet 

Ruotsalaiset kirjankustantamot
Nestori Yli-Sissala

Nestori Yli-Sissala (s. 3. marraskuuta 1995 Alajärvi) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Alajärven Ankkureita. 

Yli-Sissala on pelannut urallaan 169 ottelua Superpesiksen runkosarjassa, joissa hän on lyönyt 333 kärkilyöntiä.

Saavutukset 

 Ykköspesiksen kuukauden pelaaja: Heinäkuu 2020
 A-poikien Itä-Länsi: 2016
 Ykköspesiksen vuoden pelaaja: 2022

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Alajärven Ankkureiden pelaajat
Elävät henkilöt
Juho Montola

Juho Montola (s. 22. helmikuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija joka edustaa Kutosessa pelaavaa Torre Calciota.

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Jinzhi

Jinzhi (), haamuraha tai haamusetelit tekorahaa, jota itäaasialaiset buddhalaiset saattavat polttaa vainajaa muistellessaan. Rahan on tarkoitus olla vainajalle tuonpuoleisessa käytettäväksi. Tavallisesti se poltetaan tulisijassa joko kotona tai temppelissä. Vainajan muistelun lisäksi rahalla voi ajaa pois pahanilkisiä henkiä. Haamusetelit saattavat olla koristellut esimerkiksi leimoilla, paperinpaloilla tai kuvioilla.

Tavallisesti tekoraha symboloi muutosta, lisääntymistä ja henkisten velkojen maksua. Omainen voi sillä maksaa vainajan henkiset velat, joita hänellä on ollut jo eläessään. Velkaa voi maksaa pois eläessäänkin, mutta buddhalaiset uskovat, ettei sitä voi maksaa elämän aikana kokonaan: kuoleman jälkeen omaiset maksavat sitä tekorahalla, jotta vainaja voisi jatkaa uudelleensyntymisen kierteessä. Rahaa saatetaan polttaa kerralla paljonkin. Raha saatetaan taitella tiettyyn muotoon siinä uskossa, että se tuottaa hyvää onnea, ja myös siksi, jotta tekoraha erottuisi oikeasta rahasta. Kaikki buddhalaiset eivät kuitenkaan pidä tapaa sopivana eivätkä siksi polta rahaa.

Haudoista löytyneistä kivistä, luista ja kotilonkuorista päätellen rahaa on luultavasti uhrattu vainajille jo 1000-luvulla eaa. Tekorahaa saatettiin tehdä myös savesta tai metallista, ja sitä löytyi myös varakkaiden vainajien haudoista. 2020-luvulla rahaa saatetaan myydä aasialaisissa kaupoissa ja temppelien ulkopuolella.

Perinteisesti haamusetelit on tapana polttaa, mutta ihmiset saattavat myös heittää setelit ilmaan polttamatta niitä. He saattavat uskoa, että rahan heittäminen kuuluu perinteeseen tai on sopivaa silloin, jos uhrattavaa rahaa ei osoita omalle omaiselleen. Rahan heittelyä on kritisoitu sen aiheuttaman sotkun takia. Myös rahan polttaminen on saanut osakseen kritiikkiä, koska sen epäillään lisäävän ilmansaasteita.

Lähteet 

Buddhalaisuus
Anna-Maria Sieklucka

Anna-Maria Sieklucka (s. 31. toukokuuta 1992, Lublin, Puola) on puolalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan pääroolistaan eroottisessa draamaelokuvassa 365 Days (2020).

Aiheesta muualla
 

Puolalaiset näyttelijät
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Itä-Sipoon Tabor-seurakunta

Itä-Sipoon Tabor-seurakunta () oli vuosina 1962–2005 toiminut sipoolainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan perusti vuonna 1962 35 henkilöä, joista suurin osa kuului aikaisemmin Simsalön Sion-seurakuntaan. Ensimmäisinä vuosina toiminnasta vastasivat Sven Grönroos ja Hemming Lindqvist. Vuonna 1964 vihittiin käyttöön rukoushuone. Vuonna 1966 Allan Lindqvist kutstuuttiin seurakunnan saarnaajaksi ja vuodesta 1980 eteenpäin johtajaksi. Seurakunnalla oli rukoushuoneet Träskissä ja Boxissa. Vuonna 2005 Tabor-seurakunta yhdistyi Simsalön Sion-seurakuntaan ja seurakunnan omaisuudet yhdistettiin.

Lähteet

Viitteet 

Sipoo
Suomen entiset helluntaiseurakunnat
Daniel (Romanian patriarkka)

Patriarkka Daniel (oikealta nimeltään Dan Ilie Ciobotea, s. 22. heinäkuuta 1951) on Romanian ortodoksisen kirkon nykyinen päämies, joka aloitti tehtävässään vuonna 2007 ja on järjestyksessään kuudes.

Tausta ja yksityiselämä 
Daniel syntyi vuonna 1951 Baran kylässä, Timişin maakunnassa ja sai nimekseen Dan Ilie. Hänen vanhempansa olivat Alexe ja Stela. Daniel kävi koulua Timişissa ja valmistui lukiosta vuonna 1966. Neljä vuotta myöhemmin hän aloitti teologian opinnot Sibiussa ja valmistui vuonna 1974. Teologian tohtoriksi hän väitteli Bukarestin yliopistosta vuonna 1976. Tämän jälkeen hän lähti opiskelemaan Ranskaan ja Saksaan sekä protestanttisiin että katolisiin yliopistoihin.

Toiminta pappina 
Vuonna 1987 Daniel meni luostariin, jossa hän oli kolme vuotta. Tämän jälkeen hänet vihittiin piispaksi ja hän toimi Timişoaran arkkihiippakunnan apulaispiispana. Kesäkuussa 1990 hän aloitti Moldavian ja Bukovinan metropoliittana.

Vuosina 1992–2007 Daniel toimi dogmatiikan professorina Iaşin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Hänet valittiin Romanian patriarkaksi 12. syyskuuta 2007. Virkaanastujaiset pidettiin virallisesti 30. syyskuuta.

Kunnianosoituksia 

  Romanian tähden ritarikunta (Romania, 2021)
  Tasavallan ritarikunta (Moldova, 2010)

Lähteet 

Vuonna 1951 syntyneet
Romanialaiset papit
Patriarkat
Rilan kansallispuisto

Rilan kansallispuisto on luonnonsuojelualue Bulgariassa, Rila-vuoristossa.

Rilan kansallispuisto perustettiin vuonna 1992. Puiston sisällä on neljä erityisen suojelun aluetta, jossa ihmistoimintaa rajoitetaan mahdollisimman paljon, esimerkiksi niin, että tutkijat saavat käydä alueella korkeintaan viiden henkilön ryhmissä. 

Puiston alueella on monia erilaisia elinympäristöjä; CORINE-luokittelun mukaan 60 eri tyyppiä. Vuoristopaljakan alapuolella on metsävyöhyke, jonka päälajit ovat kuninkaanpihta, kuuset ja makedonianmänty. Puistossa kasvaa kaikkiaan 1400 putkilokasvilajia, joista monet ovat uhanalaisia. Tämä vuoristo on viimeinen suojapaikka monille Euroopan vuoristojen eläinlajeille, kuten gemssi ja siiseli. Kaikkiaan puistossa on tavattu 149 selkärankaislajia. 

Puiston korkein kohta on Musala-vuori. Puiston alueella oleva Rila-vuoriston harja on vedenjakaja, jonka toisella puolella joet laskevat Tonavan kautta Mustaanmereen, toisella puolella Egeanmereen. Puistossa on myös 120 jäätikköjärveä.

Lähteet 

Bulgarian kansallispuistot
Koskenkylä-Loviisan Ebeneser-seurakunta

Koskenkylä-Loviisan Ebeneser-seurakunta () oli Koskenkylässä ja Loviisassa vuodesta 1922 toiminut helluntaiseurakunta. Seurakunnan perustivat Koskenkylälle 19 henkilöä vuonna 1922. Useimmat heistä oli kastettu vuosina 1917–1919. Huhtikuussa 1922 Koskenkylään rakennettiin oma rukoushuone.

Seurakunnan johtajina ja saarnaajina ovat vuosiena aikana toimineet mm. Alfred Lindström, Oskar Björksten, Henry Latvanen, Rafael Hjort, Lars Koskinen, Harry Holmberg, Runar Nylund, Nils-Gustav Blom ja Lars Bobacka sekä lyhyen aikaa Andreas Ericson, Gerhard Gustafsson, Gunnar Johnsson, Arne Nyman ja ja Gittan Granroth. Viimeisten vuosikymmenten aikana seurakunnan toiminta on keskittynyt Loviusaan.

Lähteet

Viitteet 

Uskonto Loviisassa
Pernaja
Suomen entiset helluntaiseurakunnat
Evijärven helluntaiseurakunta

Evijärven helluntaiseurakunta Saalem on vuonna 1937 perustettu evijärveläinen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastorina toimii Jaakko Keto. Seurakunnan tilat sijaitsevat Evijärven Kultalahdessa, minkä lisäksi seurakunta omistaa Kokkolahden leirikeskuksen Evijärven rannalla.

Seurakunnan saarnaajina ovat vuosien aikana toimineet Lauri Ylivainio, Eero Pölkki, Yrjö Norppa, Jaakko Romu, Viljo Joensuu, Raimo Ovaskainen, Viljo Pollari, Ahti Joensuu, Paavo Tynni, Jorma Lehtomäki, Ahti Hautala, Hannu Mehtonen, Matti Rentola, Kari Kielinen ja Erkki Hietanen. Markku Kovanen ja Markku Tuomaala ovat hoitaneet pastorin tehtäviä määräaikaisesti.

Historia 
Helluntaiherätys saapui Evijärvelle vuonna 1924 ylistarolaisen Viktor Lampisen toimesta, joka piti kokouksia Haapajärvenkylässä, Jokelassa ja kirkonkylästä. Lampisen toiminnan seurauksena noin 20 ihmistä tuli uskoon. Nämä ihmiset olivat myöhemmin Saalem-seurakunnan perustajia. Vuonna 1927 Evijärvelle saapuivat Sanni Hautakangas ja Martta Varpenius, joiden toiminnan myötä uskovaisten joukko lisääntyi.

Vuonna 1927 Evijärvellä järjestettiin kastetilaisuus, jossa puhujina olivat Fabian Paakkari ja William Uotinen. Vuonna 1930 Kälviältä saapuivat puhumaan Otto Koivukangas ja Antti Klapuri. Herätystä syntyi erityisesti Kerttuankylässä ja 24. lokakuuta 1937 päätettiin järjestäytyä helluntaiseurakunnaksi. Sodan jälkeen toiminta jälleen vilkastui ja seurakunta aloitti pyhäkoulu- ja lähetystyön.

Vuonna 1957 seurakunta vuokrasi huoneen Mansikka-aholta ja vuonna 1960 seurakunta osti entisen Säästöpankin talon, joka kunnostettiin rukoushuoneeksi.

Lähteet 

Evijärvi
Suomen helluntaiseurakunnat
Aulis Paski

Aulis Paski (s. 10. kesäkuuta 1947) on suomalainen pesäpallon pelinjohtaja. Kaudella 1973 Paski toimi Puna-Mustien pelinjohtajana ja Puna-Mustat saavutti SM-kultaa. Paski toimi Hyvinkään Tahkon pelinjohtajana kaudet 1975-1984, kauden 1986 ja kaudet 1994-1995. Kaudella 1978 Tahko saavutti SM-pronssin. Kaudella 1979, kaudella 1980 ja kaudella 1981 Tahko saavutti kolme SM-kultaa peräkkäin. Kaudella 1982 Tahko saavutti SM-pronssin. Kaudella 1983 Tahko saavutti SM-hopean. Kaudella 1994 Tahko saavutti SM-hopean. Paski toimi Haminan Palloilijoiden pelinjohtajana kauden 2000.

Lähteet 

Pesäpallon pelinjohtajat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
John Owen Dominis

John Own Dominis (10. maaliskuuta 1832 – 27. elokuuta 1891) oli Havaijin kuningatar Lili‘uokalanin puoliso.

Tausta 
Dominisin isä, John Dominis, oli amerikanitalialainen kauppias, joka saapui Havaijille ensimmäisen kerran vuonna 18. huhtikuuta 1837. Yhdessä vaimonsa Maryn kanssa hän sai kolme lasta. Heistä John Owen oli nuorin ja syntyi Schenectadyssa, New Yorkissa vuonna 1832.

Dominis tapasi tulevan vaimonsa, Lili‘uokalanin, koulussa ollessaan. Kahden naapurikoulun välituntipihat oli erotettu toisistaan vain aidalla.

Dominis oli vapaamuurari ja ensimmäinen havaijilainen, joka oli 33. luokan vapaamuurari.

Havaijin vallan keskiössä 
Dominis meni naimisiin Lili‘uokalanin kanssa 16. syyskuuta 1862 ja pari muutti aluksi Washington Place -taloon, jonka Dominisin isä oli rakennuttanut perheensä kodiksi. Kun Dominisin äiti kuoli, Dominis ja Lili‘uokalani perivät talon.

Dominis oli paitsi Lili‘uokalanin puoliso, myös kuningas Kamehameha V:n hyvä ystävä, minkä vuoksi hän päätyi moneen vastuulliseen tehtävään elämänsä aikana. Vuosina 1864–1886 Dominis toimi Havaijin aatelistoa edustaneen ylähuoneen edustajana. Tämän jälkeen hänet nimitettiin O‘ahun kuvernööriksi ja hän toimi siinä kuolemaansa saakka.

Tammikuussa 1891 Dominis sai prinssin arvonimen mentyään naimisiin Lili‘uokalanin kanssa. Dominis kuoli 27. elokuuta samana vuonna Washington Placessa. Hänet on haudattu Havaijin kuninkaallisten tavoin Mauna ‘Alaan. Dominisin terveys oli ollut huono jo ennen vaimonsa valtaannousua, minkä vuoksi Dominis ei muun muassa muuttanut ‘Iolanin palatsiin sen portaikosta johtuen.

Kunnianosoitukset 

  Kamehameha I:n kuninkaallinen ritarikunta (Havaiji, 1874)
  Kalākauan kuninkaallinen ritarikunta (Havaiji, 1876)
  Havaijin kruunun kuninkaallinen ritarikunta (Havaiji, 1883)
  Oseanian tähden kuninkaallinen ritarikunta (Havaiji, 1887)
  Frans Joosefin ritarikunta (Itävalta-Unkari, 1886)
  Isabella Katolilaisen ritarikunta (Espanja, 1886)
  Krysanteemiritarikunta (Japani, 1890)

Lähde:

Galleria

Lähteet 

Vuonna 1832 syntyneet
Vuonna 1891 kuolleet
Havaijin kuninkaalliset
Susie Dent

(s. 1964 Woking) on brittiläinen etymologi, leksikologi, kirjailija ja mediapersoona. Vuodesta 1992 hän on toiminut suositun brittiläisen Countdown-visailuohjelman leksikografina ja sanastoasiantuntijana. Countdownin sanakierroksilla pelaajat arpovat yhdeksän kirjainta ja yrittävät muodostaa niistä mahdollisimman pitkän sanan. Dentin tehtävä on tarkistaa, löytyvätkö vastaukset sanakirjasta, ja kertoa parhaat mahdolliset vastaukset. Dent esiintyy myös Jimmy Carrin juontamassa 8 out of 10 cats does Countdown -ohjelmassa, jossa Countdownia pelaavat koomikot Sean Lock ja Jon Richardson sekä viikottain vaihtuvat vieraat.

Dent on myös kirjoittanut useita etymologiaan keskittyviä ja sanasto-oppia yleistajuistavia kirjoja.

Lähteet

Kielitieteilijät
Sean Lock

(22. huhtikuuta 1963 - 16. elokuuta 2021) oli brittiläinen koomikko ja näyttelijä. Lock teki stand up -komiikkaa ja toimi kapteenina 8 Out of 10 Cats ja 8 Out of 10 Cats Does Countdown -paneeliohjelmissa. Lisäksi hän on vieraillut muissa paneeliohjelmissa, kuten QI ja Would I Lie to You?. Koomikkona Lock tunnettiin surrealistisesta ja absurdista tyylistään, ja häntä voidaan pitää lakonisen deadpan-tyylin edustajana.

Lähteet

Brittiläiset koomikot
Singaporen arabit

Singaporen arabit ovat Singaporessa asuvia etnisiä arabeja. Ensimmäiset arabit asettuivat Singaporeen jo kun Singaporen brittiläinen siirtokunta perustettiin vuonna 1819. He nopusivat merkittäviin asemiin Singaporen taloudellisessa ja poliittisessa elämässä. Vuonna 2015 Singaporen kansalaisista etnisiä arabeja oli noin 8 200.

Historia

Brittiläisen Singaporen perusti Stamford Raffles vuonna 1819. Tarkoitus oli alusta lähtien tehdä Singaporesta monikansallinen ja tätä varten siirtokuntaan houkuteltiin aktiivisesti siirtolaisia muualta. Raffles itse toivoi Singaporeen muuttavan etenkin suuria määriä arabeja, josita ensimmäiset saapuivatkin jo vuonna 1819. Ehkä ensimmäiset kaksi muuttajaa olivat sukulaiset Muhammad bin Harun Al-Junied ja Syed Omar bin Ali Aljunied. Aljuniedien suvusta tuli merkittävä Singaporen liike- ja poliittisen elmän vaikuttaja. Suurin osa saapuneista arabeista tuli Jemenin Hadramautin alueelta. Arabeja asettui etenkin Kampong Glamin itäpuolen maaseutualueen Arab Streetin varrelle.

Arabit saavuttivat 1800-luvun loppupuoliskon aikana johtavia asemia Singaporen muslimiväestön poliittisissa piireissä, kun aikaisemmin politiikkaa olivat hallinneet malaijit. Arabit pystyivät kilpaileemaan kaupankäynnissä esimerkiksi kiinalaisten ja intialaisten kanssa. Arabit olivat usein oppineita ja he hallitsivat myös pyhiinvallusmatkustusta Mekkaan. Monet ottivat vaimoikeseen paikallisia malaijinaisia. ja arabit saivat tätä kautta vaikutuksia myös malaijikulttturista. Yhteyksiä arabimaailmaan pidettiin esimerkiksi lähettämällä perheen poikia koulutettavaksi arabimaihin. Monet puhuivat englannin sijaan vain arabiaa. Monet omistivat esimerkiksi tee-, pippuri- ja gambiiriplantaaseja. Osalla oli suuria maaomistuksia etenkin Geylangin ja Serangoonin alueilla. Vuonna 1847 perustettiin Arab Association of Singapore.

Vuonna 2015 Singaporen kansalaisista etnisiä arabeja oli noin 8 200. Joillakin arabisuvuilla, kuten Aljunied, Alkaff ja Alsagoff, on edelleen huomattava asema Singaporen taloudellisessa ja poliittisessa elämässä.

Lähteet

Arabit, Singaporen
Darja Dugina

Darja Aleksandrovna Dugina (, esiintyi julkisuudessa myös nimellä Darja Platonova (Дарья Платонова); 15. joulukuuta 1992 – 20. elokuuta 2022) oli venäläinen toimittaja ja poliittinen aktivisti. 

Dugina oli mielipiteiltään kansallismielinen, joka muun muuassa tuki Venäjän hyökkäystä Ukrainaan ja hän oli lännen pakotelistalla disinformaation ja propagandan levittämisestä.  

Dugina oli äärikansallismielisen Aleksandr Duginin tytär. Hän kuoli autopommi-iskussa, jonka aiottuna pääkohteena uskotaan olleen hänen isänsä. 
Dugina osallistui festivaaleille Moskovan lähellä, jossa hänen isänsä piti luennon. Heidän piti ilmeisesti lähteä samalla autolla, mutta suunnitelmiin tuli muutos.
Dugin syytti tyttärensä tulleen tapetuksi "Ukrainan natsiregiimin terrori-iskussa."

Venäjän FSB on sanonut tekijän olleen ukrainalaisen naisen, joka muutti heinäkuussa nuoren tyttärensä kanssa Duginan naapuriin, mutta todellisuudessa hän oli Ukrainan salaisten palvelun palkkalistoilla. Murhan jälkeen hän pakeni maasta Viroon.
Yhdysvaltain tiedusteluviranomaiset uskovat Ukrainan hallituksen elementtien järjestäneen autopommi-iskun.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Venäläiset aktivistit
Venäläiset toimittajat
Venäläiset henkirikosten uhrit
Vuonna 1992 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Days of the Lost

Days of the Lost on death metal -yhtye The Halo Effectin debyyttialbumi, joka julkaistiin 12. elokuuta 2022.

Albumi debytoi Suomen virallisen albumilistan sijalla 6 ja fyysisten albumeiden listalla toisena. Ruotsissa se nousi suoraan listaykköseksi, ollen tiettävästi ensimmäinen ykköseksi Ruotsin listalla noussut metalliyhtyeen debyyttialbumi.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Mikael Stanne – laulu
 Niclas Engelin – soolokitara
 Jesper Strömblad – rytmikitara
 Peter Iwers – basso
 Daniel Svensson – rummut
 Matt Heafy - laulu raidalla 9

Arvostelut 
 Imperiumi: 9-/10
 Inferno: 
 Kaaoszine: 
 Soundi:

Lähteet

Vuoden 2022 esikoisalbumit
Vuoden 2022 albumit
Valmiki

Valmiki oli intialainen runoilija, joka eli 300-luvulla eaa. tai sen jälkeen. Hänet on nimetty Ramayana-runoelman kirjoittajaksi.

Valmikin kerrotaan syntyneen brahmaanien sukuun, mutta kasvaneen hänet ryöstäneiden rosvojen parissa. Hän joutui sattumalta tekemisiin viisaiden kanssa, toisti ram-mantraa ja saavutti korkeamman tietoisuuden tason. Pyhiinvaelluksellaan hän kehitti uuden runomitan nimeltä Sloka. Brahma ilmestyi hänelle ja käski laatia eeppisen runoelman Ramista sloka-mitassa sen pohjalta, mitä myyttinen viisas Narada oli kertonut Valmikille Ramin elämästä.

Lähteet 

Intialaiset runoilijat
Hindulaisuus
Rossoš

Rossoš () on kaupunki ja Rossošin piirin piirikeskus Voronežin alueen eteläosassa Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Tšornaja Kalitva -sivujoen (Чёрная Калитва) varrella kohdassa, jossa siihen liittyy Suhaja Rossoš -sivuhaara (Сухая Россошь). Rossošissa asui 62 865 ja koko Rossošin piirissä 94 694 ihmistä (vuonna 2010).

Rossošissa sijaitsee esimerkiksi Moskovan ja Donin Rostovin välisen rautatien rautatieasema ja vuonna 1864 (1876) valmistunut ortodoksinen kirkko.

Rossoš sijaitsee linnuntietä runsas 40 kilometriä Ukrainan Luhanskin alueen pohjoispuolella. Rajalle johtaa useita maantieyhteyksiä. Venäjän hyökkäyssodan (2022-) aikana venäläiset maahantunkeutujat hyökkäsivät Ukrainaan myös näitä kulku-uria hyödyntäen. Miehittäjät pitivät Ukrainan Luhanskin aluetta hallussaan vielä elokuussa 2022.

Lähteet

Aiheesta muualla

Voronežin alueen kaupungit
Varsovan gheton poika

Varsovan gheton poika on 1943 Varsovan geton kansannousun aikana otettu kuuluisa mustavalkoinen valokuva. Valokuvassa saksalaiset joukot veivät pidätettyjä juutalaisia ​​ulos rakennuksesta. Kuvassa näkyy nuori poika joka pitää käsiään ylhäällä samalla kun SS-Rottenführer Josef Blösche osoittaa häntä konepistoolilla. 

Etualalla olevasta lapsesta, jonka henkilöllisyyttä ei ole koskaan varmistettu, tuli natsien tappaman kuuden miljoonan puolustuskyvyttömän juutalaisen symboli. Valokuvan ottamisen jälkeen kaikki kuvassa olevat juutalaiset karkotettiin Majdanekin tai Treblinkan tuhoamisleirille. Tarkkaa sijaintia ja valokuvaajaa ei tiedetä, ja Blösche on ainoa valokuvassa oleva henkilö, joka voidaan tunnistaa varmasti. Kuvan pojan uskotaan olevan alle 6-vuotias, koska hänellä ei ollut juutalaisten rintamerkkiä.

Valokuvat
Tunnistamattomat henkilöt
Holokausti
Enok Raikamo

Enok Raikamo, vuoteen 1932 Renfors (23. joulukuuta 1905 Tampere – 11. huhtikuuta 1979 Kemi) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Raikamon vanhemmat olivat pastori, lääkintävoimistelija Emil Eskil Walfrid Renfors ja säveltäjä Tekla Katarina Mömmö ja puoliso vuodesta 1932 Eva Lovisa Lipponen. Raikamo kävi kuusi luokkaa Tampereen yhteiskoulua ja valmistui Tampereen kauppaoppilaitoksesta 1924. Hän oli Vuolenkoski-yhtiön metsäkasööri Iitissä 1925, Nygårdin kartanon metsätöiden valvoja Kurussa 1926, Viitasaaren Höyrysahan sahanhoitaja 1927, Vuolenkoski-yhtiön sahanhoitaja Iitissä 1928–1930, Oy Sommers, af Hällström & Waldens -yhtiön myyntipäällikkö Tampereella 1931–1932, A. Lipponen Oy:n toimitusjohtaja Kemissä 1933–1936, Pohjois-Suomen Tukkukauppa -yhtiön perustaja, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaj 1937–1968 sekä Timber Agency Enok Raikamon omistaja. Raikamo oli myös Lapin Kala -yhtiön perustaja sekä Lapin Pilke ja Lapin Kuminahka -yhtiöiden omistaja. Hän oli Kemin kaupunginvaltuuston jäsen Kansallisen Kokoomuksen edustajana 1948–1953 ja kaupunginhallituksen jäsen 1948 ja 1953 ja hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Raikamo oli reservin vääpeli. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1948.

Lähteet

Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset yritysjohtajat
Kauppaneuvokset
Kemin kaupunginvaltuutetut
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1977 kuolleet
Elína Tzéngko

Elína Tzéngko (; s. 2. syyskuuta 2002) on kreikkalainen keihäänheittäjä.

Tzéngko voitti vuonna 2021 keihäänheitossa Balkanin-mestaruuden. Samana vuonna alle 20-vuotiaiden kilpailuissa hän voitti Euroopan-mestaruuden ja saavutti maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa. Vuonna 2022 hän karsiutui aikuisten MM-kilpailuissa loppukilpailusta mutta voitti kuukausi myöhemmin Euroopan-mestaruuden tuloksella 65,81 metriä.

Tzéngko on voittanut Kreikan-mestaruuden vuosina 2020–2022.

Tzéngkon paras keihäänheittotulos on 65,81 metriä Münchenin EM-kilpailuista elokuussa 2022. Saman vuoden toukokuussa hän heitti Ostravassa aiemman ennätyksensä 65,40 metriä.

Lähteet 

Kreikkalaiset keihäänheittäjät
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Anna-Reetta Niemelä

Anna-Reetta Niemelä on suomalainen joikaaja. Hän voitti Sámi Grand Prixin vuonna 2006 Koutokeinossa joikujen kategoriassa. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa Ijahis Idja -festivaalilla.

Niemelä syntyi Näkkälässä, Enontekiöllä. Hän asettui Kaaresuvantoon ja on työskennellyt opettajana Kaaresuvannon koulussa. Myös Niemelän poika Matias Niemelä on joikaaja.

Lähteet 

Saamelaiset laulajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Pia Skrzyszowska

Pia Skrzyszowska (s. 20. huhtikuuta 2001) on puolalainen yleisurheilija. Hän on voittanut Euroopan-mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa.

Skrzyszowska saavutti 100 metrin aitajuoksussa hopeaa alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2019 ja voitti kultaa alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2021 ajalla 12,77. Aikuisten arvokilpailuissa hän sijoittui 60 metrin aitajuoksussa viidenneksi sisäratojen EM-kilpailuissa 2021. Tokion olympialaisissa 2021 Skrzyszowska karsiutui välierissä juostuaan ensin alkuerissä silloisen ennätyksensä 12,75 ja sitten välierissä ajan 12,89. Samana vuonna World Athletics Relays -viestijuoksukilpailuissa hän saavutti 4 × 100 metrin viestijuoksussa hopeaa ajalla 44,10. Vuonna 2022 hän karsiutui välierissä sekä sisäratojen MM-kilpailuissa 60 metrillä (ilman aitoja) että ulkoratojen MM-kilpailuissa 100 metrin aitajuoksussa vaikka sivusikin välierissä silloista ennätystään 12,62. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän voitti aitajuoksussa kultaa ajalla 12,53 ja saavutti 4 × 100 metrin viestijuoksussa hopeaa Puolan-ennätyksellä 42,61.

Skrzyszowska on voittanut Puolan-mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa vuosina 2021–2022 sekä 100 metrin juoksussa vuonna 2021.

Skrzyszowskan ennätys 100 metrin aitajuoksussa on Chorzówissa elokuussa 2022 juostu 12,51. Hänen paras tuloksensa 100 metrin sileällä matkalla on 11,12 toukokuulta 2022.

Lähteet 

Puolalaiset pika-aitajuoksijat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Vyasa

Vyasa (myös Krishna Dvaipayana tai  Veda Vyasa), oli intialainen runoilija, joka eli suunnilleen 1500-luvulla eaa.. Hänet on nimetty Mahabharata-runoelman kirjoittajaksi.

Legendan mukaan Vyasan isä oli askeetti ja äiti prinsessa. Hän kasvoi metsissä ja oppi vedoja erakoilta. Hän sai itse monia oppilaita eläessään Sarasvati-joen varrella. Myöhemmin hän muutti asumaan Himalajan luoliin, missä hän toimitti Vedoista neliosaisen kokoelman ja kirjoitti suuren runoelmansa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
</ref>

Intialaiset runoilijat
Hindulaisuus
Töölönlahden puisto

Töölönlahden puisto () on Helsingin keskustassa Töölönlahden etelärannalla sijaitseva puisto. Se rajoittuu lännessä Hakasalmen puistoon, idässä päärataan ja etelässä Töölönlahdenkatuun. Puisto valmistui kesällä 2016 entisen Töölön tavara­rata­pihan paikalle muutamia vuosia sen jälkeen, kun Helsingin satamarata ja VR:n makasiinit olivat purettu. 

Puisto ei ole kerännyt suurta suosiota: sen kävijämäärät ovat pienet ja sitä on kutsuttu muun muassa ”peltomaiseksi” ja ankeaksi, ja sen on sanottu vaikuttavan läpikulkualueelta. Vuonna 1997 luodun alkuperäisen suunnitelman mukaan puistoon olisi muun muassa rakennettu erilaisia teemapuistoja ja ruopattu kanava, jota olisi kutsuttu Kluuvinlahdeksi samalla paikalla 1800-luvulla sijainneen meren­lahden mukaan. Yli 60 miljoonan euron arvoista hanketta suurine ylläpitokustannuksineen pidettiin kuitenkin liian kalliina, ja vuonna 2014 puistosuunnitelma palautettiin uudelleen valmisteltavaksi. Lopulta puiston rakentamisesta maksettiin 5,8 miljoonaa euroa. Viralliselta statukseltaan Töölönlahden puisto on tilapäinen puisto. Puiston uusimista ainakaan alkuperäistä suunnitelmaa vastaavaksi ei kuitenkaan pidetä realistisena, sillä Helsingin kaupungin vuotuinen puistobudjetti on 20 miljoonaa euroa.

Miltei kymmenen hehtaarin kokoisella alueella on oleskelunurmia, kuntoilupiste ja leikkipaikka. Puistoon on varattu paljon tyhjää tilaa erilaisten tapahtumien järjestämiselle. Töölönlahdenkadun ja Kansalaistorin välissä sijaitsee Töölönlahden puistoa pienempi Makasiinipuisto.

Katso myös 
 Kaisaniemen puisto pääradan itäpuolella

Lähteet

Aiheesta muualla 

Helsingin puistot
Kluuvi
Peter Welch

Peter Francis Welch (s. 2. toukokuuta 1947 Springfield, Massachusetts) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän on edustanut Vermontin vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuodesta 2007 lähtien. Welch valittiin Yhdysvaltain senaattiin vuonna 2022 eläkkeelle jäävän Patrick Leahyn tilalle. Vastaehdokkaanaan hänellä oli republikaanien Gerald Malloy. Welch toimi senaattorina Vermontin senaatissa vuosina 1981–1989 ja myöhemmin vuosina 2001–2007.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Welchin edustajainhuonesivut 
 Welchin kampanjasivut 

Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet
Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot
Vermontilaiset poliitikot
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt