Meilahden kartano

Meilahden kartano (ruots. Mejlans gård) on Helsingissä, Uudellamaalla sijaitseva kartano, jonka historia ulottuu 1400-luvulle. Kartanon nykyinen päärakennus on rakennettu 1800-luvun alussa ja täten Meilahden huvila-alueen vanhin. Meilahden kartano on Helsingin kaupungin omistuksessa ja listattuna Museoviraston valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen listaan. Meilahden kartanoa kutsutaan myös toisella nimellä; Villa Bredablick.

Historia 
Meilahden tila tunnetaan jo 1400-luvulta jolloin kylä, jossa kartano sijaitsi tunnettiin nimellä Hindernäs. Vuonna 1627 30-vuotisen sodan aikana Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf läänitti Meilahden, Munkkiniemen, Lauttasaaren ja Talin maat alitallimestarilleen Gerd Skyttelle. Omistussuhteet tosin muuttuivat, kun vuonna 1650 kuningatar Kristiina lahjoitti Meilahden Helsingin kaupungille "ikuiseksi omaisuudeksi". Kuitenkin jo 1680-luvulla tämä "ikuinen omaisuus" purettiin ison reduktion aikaan ja Meilahden tila liitettiin Munkkiniemen säterin aputilaksi.

Vuonna 1810 Venäjän keisari nimitti Suomen suurruhtinaskunnan kenraalikuvernööriksi kreivi Fabian Steinheilin, joka valitsi Meilahden kesähuvilakseen. Steinheil asui huvilassa aluksi luultavimmin vuokralla, kunnes hän osti tilan itselleen vuonna 1823. Steinheil kuoli Meilahdessa vuonna 1830, jonka jälkeen tilan peri hänen tyttärensä Helena Steinheil.

1840 Kreivi Vladimir Musin-Puškin ja kreivitär Emilie muuttivat Meilahteen, jossa kreivitär Emilie alkoi järjestää kartanon puutarhassa puutarhajuhla "Venetsialaista iltaa". Pietarista tuotu romaniorkesteri soitti leiriksi lavastetulla tekosaarella palmujen katveessa, ilotulitus, värilliset lyhdyt ja soihdut valaisivat koko Pikku Huopalahden tienoon, ja korkea-arvoiset vieraat juhlivat naamioituina puistossa nykyisen Seurasaaren sillan ja tilan päärakennuksen välisellä alueella. Aikalainen August Ramsay kuvasi kreivittären puutarhajuhlaa Helsingin kaikkien aikojen loistavimmaksi yksityisten järjestämäksi juhlaksi.

Vuodesta 1847 Meilahden kartanon omisti kreivi Alexandr Kušelev-Bezborodko. Hänen aikanaan kartanon pihapiiriin rakennettiin kivinen tanssisali, pihapiiri aidattiin, sekä rakennettiin laivalaituri Munkkiniemen sillan kupeeseen.

Kartano myytiin kapteeni Gustaf Magnus Leonard Jägerskiöldille vuoden 1865 lopussa 12 000 ruplalla. Jägerskiöld kohensi kartanon taloutta ja rakennuksia vuokraamalla kartanon alueelta 3 huvilapaikkaa; Toivolan, Bergvikin ja Rajasaaren pohjoisosan. Helsingin kaupunki osti Meilahden kartanon vuonna 1871 60 000 markalla kartanon omistajan kapteeni Jägerskiöldin kuoltua. Helsingin kaupunki aloitti huvilatonttien vuokraamisen Meilahden mailta, joka synnytti myöhemmän Meilahden huvila-alueen.

Meilahden kartano sai nimen Villa Bredablick, kun päärakennus lohkottiin 1800-luvun lopulla omaksi huvilatontikseen.

Päärakennus 
Meilahden kartanon nykyinen päärakennus sijaitsee rannasta kohoavan mäen laella, josta aukeaa näkymät puistoon, Seurasaarenselälle, sekä Munkkiniemen kartanolle. Rakennus on hirsirakenteinen ja yksikerroksinen. Se on rakennettu 1800-luvun alussa ja siinä on rapattu luonnonkivisokkeli. Rakennuksen katteena on mustaksi maalattu saumattu pelti, joka peittää myös savupiiput. Kartanon julkisivut ovat vuorattu laudoituksin ja listoin. Laudoitusta kehystävät leveät rustika-aiheiset nurkkapilasterit. Julkisivu on maalattu valkealla maalilla harmailla ja punertavilla yksityiskohdilla.

Meilahden kartanon päärakennuksessa on 7 huonetta, joista kaksi on suuria saleja. Rakennuksessa on 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa muuratut kaakeliuunit, jotka on suunnitellut arkkitehti Gustaf Strengell. Rakennuksen ikkunat ovat yleisesti jaettu kuuteen ruutuun. Rakennuksessa on säilynyt peiliovia, joista osa on täysranskalaisia paripeiliovia 1800-luvulta. Vanhimpia seinäpintoja edustavat muun muassa käsinpainetut tapetit. Huoneissa on säilynyt 1800-luvun ja 1900-luvun alun profiloituja, kipsillä vedettyjä kipsikattolistoja.

Varhaisimmat säilyneet piirrokset kartanosta ovat 1840-luvulta, mutta rakennuksen oletetaan olevan vanhempi. Vuonna 1847 melko vaatimattoman suorakaiteenmuotoisen rakennuksen pohjapiirrokseen on merkittynä kreivin ja kreivittären huoneet, vieraiden vastaanottohuone ja sali.

Muutostyöt 
1800-luvun lopulla yksinkertaiseen aumakattoiseen rakennukseen liitettiin kaksi koristeellista, puuleikkauksilla varustettua katettua avokuistia. 1908 kartanon päärakennusta korotettiin ja ullakolle lisättiin asuinhuoneita. Kartanon siiryttyä Helsingin kaupungin omistukseen 1967 tehtiin rakennuksesta laaja suojeluselvitys, jonka tuloksena päärakennus palautettiin 1900-luvun asuunsa. Tällöin 1900-luvun alun muutokset päärakennuksesta poistettiin ja muun muassa ullakolle rakennetut huoneet purettiin.

Kivirakennus 
Kaksikerroksinen ja rapattu kivirakennus kartanon pihapiirissä on entinen vuonna 1847 rakennettu tanssipaviljonki. Rakennus oli alun perin yksikerroksinen, mutta sitä on 1900-luvun alussa korotettu. Rakennus on maalattu keltaiseksi lukuun ottamatta valkeita sokkelista kattoon ulottuvia kapiiteleihin päättyviä pilastereita.

Kartanon omistajat

Lähteet 

Helsingin kartanot
Meilahti
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Helsingin suojellut rakennukset