joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jarkko Reinikka

Jarkko Reinikka (s. 25. toukokuuta 1982 Ulvila) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa espoolaista Golden Futsal Teamia. Hän toimii lisäksi GFT:n apuvalmentajana.

Reinikka aloitti futsaluransa Porin Palloilijoissa, jota hän oli nostamassa piirisarjoista SM-mitaleille asti. GFT:n riveihin hän siirtyi syyskuussa 2010 muutettuaan pääkaupunkiseudulle työnsä takia. Suomen futsalmaajoukkueen rinkiin Reinikka on kuulunut vuodesta 2006 lähtien.

Reinikka on pelannut myös jalkapalloa, jossa hän on edustanut FC Jazzia, Porin Palloilijoita, Forssan Jalkapalloklubia, Pallo-Iiroja ja Malmin Palloseuraa.

Reinikka on valmistunut insinööriksi (AMK) Satakunnan ammattikorkeakoulun tietotekniikan koulutusohjelmasta. Opinnäytetyössään hän käsitteli fi-verkkotunnusten nimipalvelinvirheitä ja niiden ennaltaehkäisyä.

Futsal-tilastot 
Päivitetty 22. kesäkuuta 2014.
 2004–2010 Porin Palloilijat, 72 ottelua, 57 maalia
 2010– Golden Futsal Team, 89 ottelua, 63 maalia
 2006–2012 Suomi, 45 ottelua, 4 maalia

Saavutukset
Futsalin SM-hopeaa 2008
Futsalin SM-pronssia 2009, 2011

Lähteet 
Golden Futsal Team, Pelaajaprofiili
Urheilusuomi
Suomen Palloliitto, futsalin maajoukkuepelaajat

Suomalaiset futsalpelaajat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Vålerenga Ishockey

Vålerenga Ishockey on jääkiekkoseura Norjan pääkaupungista Oslosta, joka pelaa maan pääsarja GET-ligaenissa. Se on suuren urheiluseuran Vålerenga IF:n jääkiekkojaosto. Seura on perustettu vuonna 1913. Seura on voittanut Norjan mestaruuden 25 kertaa vuosina 1960, 1962, 1963, 1965–1971, 1973, 1982, 1985, 1987, 1988, 1991–1993, 1998, 1999, 2001, 2003, ja 2005–2007. Lisäksi Norjassa seurataan liigamestaruuksia eli runkosarjan voittoja. Tämän tittelin Vålerenga on voittanut 26 kertaa  vuosina 1962–1971, 1980, 1982, 1985, 1988, 1991–1994, 1996, 1998–2000, 2002, 2003, 2005 ja 2007. Seuran kotihallina toimii vuoden 1952 talviolympialaisiin valmistunut Jordal Amfi, joka katsojakapasiteetti on 5500 .

Joukkue kaudella 2022-2023

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja & Urheilutoimenjohtaja: Frikk Juell 
 Apuvalmentaja: Espen Knutsen 
 Maalivahtivalmentaja: Joachim Svendsen 
 Fysiikkavalmentaja: Jon Aase 
 Joukkueenjohtaja: Erling Ween 

Lähde: EliteProspects

Vålerenga Euroopan kentillä

NHL-pelaajat

 Serge Boisvert
 Travis Brigley
 Éric Chouinard
 Patrick Coulombe
 Pierre Dagenais
 Patrick DesRochers
 Simon Gamache
 Tyrone Garner
 Scott Hartnell
 Espen Knutsen

 Jiří Látal
 Chris Mason
 Duncan Milroy
 Gavin Morgan
 Anders Myrvold
 Kent Nilsson
 Ryan O’Marra
 Serge Payer
 Shay Stephenson

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen kotisivu

Oslon urheilu
Fjordkraft-ligaenin seurat
Vuonna 1913 perustetut urheiluseurat
Villa Kivi

Kirjailijatalo Villa Kivi on kirjailijoiden käytössä oleva puuhuvila Helsingin Linnunlaulussa Töölönlahden itärannalla osoitteessa Linnunlauluntie 7. Puurakenteinen, valkoinen talo on arkkitehti Selim Lindqvistin käsialaa vuodelta 1890. Sen rakennutti Niilo Michelsson ja rakennusmestarina toimi Elia Heikel. Villa Kivi on alusta alkaen ollut kirjailijoiden tyyssija. Nimen Villa Kivi se sai Aleksis Kiven päivänä vuonna 1990, jolloin talo täytti sata vuotta. Siellä ovat aikojen saatossa vierailleet muun muassa Juhani Aho, F. E. Sillanpää ja Eino Leino. Helsingin kaupunki hankki talon sivurakennuksineen omistukseensa ja luovutti sen Kivi-talo Säätiölle vuonna 1985.

Villa Kivessä on 14 työhuonetta ammattikirjailijoille, joista Kivi-talo Säätiö vuokraa kirjailijoille 10 huonetta. Työhuoneista neljä on vuokrattu säätiön jäsenjärjestöille ja he valitsevat näihin kirjailijat omista jäsenistään.

Kirjailijatalo Villa Kiven alakerran juhlasalissa järjestetään merkittäviä kirjallisuus- ja taidetilaisuuksia myös yleisölle, muun muassa Helsinki-päivänä ja Taiteiden yönä. Tilaa vuokrataan myös yksityistilaisuuksiin.

Piharakennuksessa on saunatila sekä taiteilijaresidenssi.

Lähteet 
Villakivi.com

Viitteet

Aiheesta muualla 

Helsingin huvilat ja villat
Kallio
Selim A. Lindqvistin suunnittelemat rakennukset
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Villa Hannala

Villa Hannala on Oulun Toppilansaaressa sijaitseva, kauppaneuvos ja laivanvarustaja J. W. Snellmanin vuonna 1859 kesäasunnokseen rakennuttama pitsihuvila. Huvila lienee saanut nimensä Snellmanin tyttären Hannan mukaan. Johan Wilhelm Snellmanin kuoltua vuonna 1881 hänen poikansa Karl August Snellman peri Hannalan. 

1890-luvulla Karl August teetti rakennukseen laajennusosan, jonka katolle rakennettiin avonainen näköalatorni. Ulkoasua koristeltiin tuolloin myös vanhassa osassa runsain puuleikkauksin. Karl August testamenttasi huvilan Oulun Diakonissakodille, jonka käytössä huvila olikin vuodet 1922–1950.

Nykyään rakennuksen omistaa Oulun Aikuiskoulutuskeskus (OAKK). Aikuiskoulutuskeskus entisöi Hannalan vuosina 2004–2008. Vappuaattona vuonna 2008 Villa Hannala avasi ovensa kesäkahvilana ja tilausravintolana erilaisten kokousten ja juhlien kuten häiden, muistotilaisuuksien ja yritysjuhlien pitopaikkana. Vuodesta 2014 alkaen kahvila toimii ympärivuotisesti.

Lähteet

Aiheesta muualla

 OAKK:n kotisivut/ Café Villa Hannala 

Oulun rakennukset ja rakennelmat
Oulun nähtävyydet
Toppilansaari
Huvilat
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Ostara

Ostara voi viitata seuraaviin:

Ostara, perunalajike
Ostara, germaaninen jumalatar
Tauno Matomäki

Tauno Antero Matomäki, (s. 14. huhtikuuta 1937 Nakkila) on vuorineuvos, tekniikan tohtori h.c. ja diplomi-insinööri. Hän oli Rauma-Repola Oy:n pääjohtaja 1987–90, Repola Oyj:n pääjohtaja 1991–96 ja UPM-Kymmenen hallituksen puheenjohtaja 1999–2001.

Hänen poikansa Tommi Matomäki on toiminut muun muassa Technip Offshore Finlandin Mäntyluodon telakan toimitusjohtajana.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Suomalaiset yritysjohtajat
Vuorineuvokset
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Imperio

Imperio on vuosina 1994–1997 toiminut itävaltalainen elektronista musiikkia tekevä yhtye. Yhtyeen tunnetuimpia hittejä ovat muun muassa "Veni Vidi Vici"', "Amor infinitus" sekä "Nostra Culpa". Yhtyeen artistit olivat Manuela Ray ja Lawrence Madia.

Diskografia

Albumit
  "Veni Vidi Vici" (1995)
  "Return to Paradise" (1996)

Singlet
  "Quo Vadis" (1994)
  "Veni Vidi Vici" (1994)
  "Nostra Culpa" (1995)
  "Amor Infinitus" (1995)
  "Cyberdream" (1996)
  "Atlantis" (1996)
  "Return to Paradise" (1996)
  "Wings of Love" (1997)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Yhtyeen biografia 

Eurodanceartistit ja -yhtyeet
Itävaltalaiset yhtyeet
Blackened death metal

Blackened death metal on eräs extreme metalin alalaji, jossa on yhdistelty black- ja death metalia keskenään. Alalajista käytetään myös nimityksiä kuten black/death, death/black, black death ja death black. Yleensä ensin tuleva termi määrittelee sen, että kumpi on suurempi vaikutus.

Blackened death metalille on tavanomaista erityisen nopea ja tekninen rumputyöskentely sekä black- ja death metal -vaikutteiset kitarariffit. Laulutyöskentelyssä sovelletaan death metalista tuttua örinää, mutta joskus myös black metal -tyylistä rääkymistä. Darkthronen toinen albumi A Blaze in the Northern Sky oli ensimmäisiä blackened death metal -levyjä. Myös Beheritin tuotantoa voidaan pitää tyylisuunnan edustajana.

Yleensä black metal -vaikutteet näkyvät yhtyeiden tuotosten äänimaailmassa sekä tremolo-tekniikalla soitetuista kitaroista. Death metal -vaikutteiden osalta ilmenee selvimmin kenties soiton teknisyys, lyriikoiden osalta blackened deathia on vaikeampi kategorisoida. Sanoitukset saattavat death metal -tyylisesti korostaa väkivaltaa ja kuolemaa. Ne saattavat myös black metal -perinteiden mukaisesti olla nihilistisiä kannanottoja tai sitten molempien edellä mainittujen sekoitusta, kuten esimerkiksi Myrkskogin sanoituksista käy ilmi.

Yhtyeitä 

 Akercocke
 Angel Corpse
 Arkhon Infaustus
 Behemoth
 Belphegor
 Crionics
 Dissection
 Goatwhore
 God Dethroned
 Myrkskog
 Necrophobic
 Panzerchrist
 Zyklon

Blackened death metal
Metallimusiikin tyylilajit
Luonnonmukaisesti viljellyt perunat

Luomuperunat ovat perunoita, jotka on kasvatettu luonnonmukaisiksi hyväksytyillä viljelymenetelmillä. Suomessa luomuviljelyssä suosittuja perunalajikkeita ovat Van Gogh ja Nicola sekä Asterix. Myös Rikeaa käytetään luomuperunaviljelyssä lajikkeena.

Suomessa virallisen luomuluokituksen antaa valtio (aurinkomerkki). Toinen tapa luomuluokitella elintarvike on Luomuliiton leppäkerttumerkki, kolmas biodynaamisen yhdistyksen Demeter-merkki ja neljäs Euroopan unionin luomumerkki.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Luomuperuna on kinkkinen viljeltävä Yle.fi. 27.8.2013.

Peruna
Taulukoita Aurinkokunnan planeetoista

Taulukoita Aurinkokunnan planeetoista:

Ratatietoja 
Sideerinen kiertoaika vuosina ilmoitettu suhteessa Maan sideeriseen kiertoaikaan. Keskietäisyys kilometreinä on radan isoakselin puolikas.

Fysikaalisia tietoja 
Suurin kirkkaus on suurin niin sanottu visuaalinen magnitudi (katso magnitudi). Lisähuomautuksia:

Tietoja planeetoista, yksikkönä Maan vastaava ominaisuus 

Lähde:  NASA

Kaasukehä ja sisäinen rakenne

Lähteet 
Taulukoiden suureiden suhteen katso tarvittaessa myös: Notes on the Fact Sheets Nasa

Planeetat
Planeetat
Luettelo Formula 1 -sarjan voittoennätyksistä

Tämä on luettelo eniten Formula 1 -sarjan Grand Prix -kilpailuja voittaneista kuljettajista, kansallisuuksista, rengasmerkeistä sekä valmistajista. Yhteensä 113 kuljettajaa on voittanut vähintään yhden Grand Prix'n. Heikki Kovalaisesta tuli vuoden 2008 Unkarin GP:n jälkeen 100. osakilpailuvoittaja. Nuorin osakilpailuvoittaja on Max Verstappen, joka ajoi kaudella  voittoon Espanjan osakilpailussa (hän oli 18 vuoden ja 227 päivän ikäinen). Vanhin osakilpailuvoittaja on Luigi Fagioli, joka ajoi jaetulla autolla voittoon kaudella  Ranskan osakilpailussa (hän oli 53 vuoden ja 22 päivän ikäinen). Kaudella  Lewis Hamilton ajoi ensimmäisenä kuljettajana uransa sadannen osakilpailuvoiton. Vihreä tausta tarkoittaa nykyään mukana olevaa kuljettajaa/tallia. Tiedot on päivitetty São Paulon GP 2022 jälkeen.

Kuljettajien voitot

Eurooppalaisten voitot

Pohjoisamerikkalaisten voitot

Eteläamerikkalaisten voitot

Afrikkalaisten voitot

Oseanialaisten voitot

Kuljettajien peräkkäiset voitot

Voitot yhdellä kaudella

Voitot tulokaskaudella

Kansallisuuksien voitot

Rengasmerkkien voitot

Valmistajien voitot

Voitot samalla kaudella

Kansallisuuksien voitot

Huomioita

Lähteet 
F1-ruutu: kuljettajien osakilpailuvoitot

Viitteet 

v
Akropolis-ralli 2007

Akropolis-ralli 2007 oli MM-kauden 2007 kahdeksas ralli ja se ajettiin 31. toukokuuta – 3. kesäkuuta Kreikassa, Ateenan ympäristössä. Ralli oli soraralli ja siinä ajettiin 21 erikoiskoetta. Rallin kokonaispituus oli 1 572,33 kilometriä. Erikoiskokeiden yhteispituus oli 334,44 kilometriä ja siirtymäosuuksien pituus 1 237,89 kilometriä. 

Rallin alkuperäisessä ohjelmassa oli 23 erikoiskoetta, mutta kaksi erikoiskoetta jouduttiin perumaan, koska Holargosin kaupungissa protestoitiin rallin ympäristövaikutuksista.

Lopputulokset

Erikoiskokeet

Erikoiskoevoitot
6 kpl: Sébastien Loeb
5 kpl: Marcus Grönholm
3 kpl: Petter Solberg
2 kpl: Mikko Hirvonen, Chris Atkinson, Daniel Sordo
1 kpl: Jari-Matti Latvala

Lähteet 
 Rallin viralliset sivut
 wrc.com

Viitteet 
{{Viitteet0}

MM-rallikausi 2007
Akropolis-ralli
The Dark Ride

The Dark Ride on power metal/heavy metal -yhtye Helloweenin yhdeksäs studioalbumi, joka ilmestyi vuonna 2000. Albumilta ilmestyi kaksi singleä, "If I Could Fly" ja "Mr. Torture".

Kappalelista

Kokoonpano 
Andi Deris – laulu
Michael Weikath – kitara
Roland Grapow – kitara
Markus Grosskopf – basso
Uli Kusch – rummut

Arvostelut 
 Soundi: 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 2000 albumit
Helloweenin albumit
John Sulston

Sir John Edward Sulston (27. maaliskuuta 1942 – 6. maaliskuuta 2018) oli englantilainen lääketieteilijä ja biokemisti. Hän tutki molekyylibiologiaa ja sai Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 2002 yhdessä Sydney Brennerin ja H. Robert Horvitzin kanssa. Hän tutki erään sukkulamadon (Caenorhabditis elegans) perimää ja oli keskeisessä roolissa Human Genome Projectissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
John Sulstonin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Brittiläiset lääkärit
Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat
Vuonna 1942 syntyneet
Vuonna 2018 kuolleet
Mihail Fridman

Mihail Maratovitš Fridman (, s. 21. huhtikuuta 1964 Lviv, Ukraina, Neuvostoliitto) on venäläinen oligarkki. Hän on yksi Alfa Group -konsernin pääomistajista ja hallituksen puheenjohtaja. Yrityksen toimialoja ovat öljy, vähittäiskauppa, telekommunikaatio ja pankkitoiminta. Fridmanilla on vahvat siteet Venäjän poliittisen johtoon Kremliin, ja yksi hänen entisistä alaisistaan työskentelee presidentti Vladimir Putinin neuvonantajana.

Liike-elämän aikakauslehti Forbes listasi maaliskuussa 2007 hänet maailman 45. rikkaimmaksi henkilöksi. Fridman on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.  Fridmanilla on myös Israelin kansalaisuus.

Koulutukseltaan Fridman on tekniikan kandidaatti, joka valmistui Moskovan teräs- ja sulattamoinstituutista.

Alfa Group 
Fridman perusti Alfa Groupin vuonna 1999 yhdessä German Hanin ja Aleksei Kuzmitsovin kanssa. 

Vuonna 2003 Alfa Group sulautti öljy-yhtiö TNK:n yhteen brittiläisen BP:n kanssa. Uuden yhtiö nimeksi tuli TNK-BP. Vuonna 2007 yhtiöllä oli vaikeuksia kaasukenttälupien kanssa Siperiassa. BP voi joutua myymään osuudesta Venäjän kansallisille öljy-yhtiöille.

Alfa Group toimii aktiivisesti telekommunikaatiossa. Se osti 13 prosentin osuuden Turkin suurimmasta mobiilioperaattorista Turkcellistä. Toisena kilpailevana ostajana on ollut TeliaSonera. Alfa Group omistaa mobiilioperaattoreita Venäjällä (Beeline ja Megafon). Lisäksi omistusta löytyy Ukrainassa Kyivstar, Yhdysvalloissa Golden Telecom sekä Uzbekistanissa Buztel ja Uzmacom.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Alfa Groupin nettisivut

Venäläiset liikemiehet
Oligarkit
Venäläiset miljardöörit
Venäjän teollisuudenharjoittajien ja yrittäjien liitto
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Israelilaiset miljardöörit
Live in Deutschland 2002

Live in Deutschland 2002 on Saviour Machinen toinen virallinen live-tallenne. Se sisältää maaliskuussa 2002 Owenissa Saksassa nauhoitetun, ja DVD-muodossakin julkaistun, kahden tunnin mittaisen esiintymisen. Keikalla esitettiin vain kolmen ensimmäisen Legend-levyn kappaleita, jotka kaikki käsittelevät Ilmestyskirjan tapahtumia. Mukana on myös Ensemble Cantabile -niminen ryhmä, johon kuuluu kuoro sekä jousisoittimia.

Tupla-DVD sisältää myös aiemmin VHS-muodossa julkaistun Live in Deutschland 1995:n sekä muuta yleisesti jokaiseen musiikki-DVD:hen laitettavaa bonusmateriaalia.

Yhtyeen kokoonpano albumilla 
 Eric Clayton - laulu
 Carl Johan Grimmark - sähkö- ja akustiset kitarat
 Charles Cooper - bassokitarat
 Thomas Weinesjö - rummut, lyömäsoittimet
 Nathan van Hala - piano, syntetisaattorit

Kappaleluettelo 

CD1
 "A Prophecy"
 "The Eyes of the Storm"
 "The Birth Pangs"
 "The Night"
 "Gog (Deathmarch)"
 "The Invasion of Israel"
 "World War III"
 "The Beast"
 "Ten - The Empire"
 "The Whore of Babylon"
 "Behold a Pale Horse"
 "War in Heaven"

CD2
 "The Dead Sea"
 "Revelation 13"
 "Legend III:I"
 "The Ancient Serpent"
 "Four Trumpets"
 "The Locusts"
 "The Plague and the Darkness"
 "The End of the Age"
 "The Promise"
 "The Final Holocaust"
 "Legend I:I"
 "The Lamb"
 "American Babylon"

Vuoden 2003 konserttitallenteet
Saviour Machinen albumit
Ille-et-Vilaine

Ille-et-Vilaine [il.ɛ.vi.lɛn] on Ranskan departementti numero 35. Ille-et-Vilaine sijaitsee Länsi-Ranskassa Bretagnessa. Departementti on pinta-alaltaan 6 775 neliökilometriä ja vuonna 2018 siellä oli 1 069 228 asukasta. Ille-et-Vilainen pääkaupunki on Rennes. Ille-et-Vilaine on jaettu edelleen neljään arrondissementtiin, 27 kantoniin ja 333 kuntaan.

Ille-et-Vilaine oli yksi 83 departementista, jotka muodostettiin Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Ille-et-Vilaine muodostettiin osasta Bretagnen provinssia.

Katso myös 
 Luettelo Ille-et-Vilainen kunnista

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ille-et-Vilainen departementin kotisivut
Sirkka Salonen

Sirkka Salonen () oli suomalainen kauneuskuningatar, joka kruunattiin Miss Suomeksi vuonna 1938. Samana vuonna hän voitti myös Kööpenhaminassa pidetyn Miss Eurooppa -kilpailun.

Sirkka Salonen opiskeli Miss Suomi -kilpailun aikaan Heinolan opettajaseminaarissa. Seminaarin johtaja erotti Salosen Miss Eurooppa -voiton jälkeen, koska ei pitänyt misseyttä soveliaana tulevalle opettajalle. Opetushallitus kumosi myöhemmin päätöksen, mutta Salonen ei enää jatkanut opintojaan Heinolassa.

Salonen esitti vuonna 1940 naispääosaa, Sirkka-piikaa, Teuvo Tulion ohjaamassa elokuvassa Unelma karjamajalla.

Salosella oli kaksi lasta puolisonsa Antero Vartian kanssa. Asuttuaan jonkin aikaa Ruotsissa ja Saksassa hän otti avioeron ja palasi lapsineen Suomeen, jossa hän työskenteli Tuupovaaran keskikoulun rehtorina.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sirkka Salonen Ylen Elävässä arkistossa
 Vartia, Sirkka. Lotta Svärd -verkkomuseo.
 Edustajamme käy Heinolassa, Suomen Kuvalehti, 24.09.1938, nro 38, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Miss Suomi -kilpailun voittajat
Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 1975 kuolleet
Pyhtään kirkko

Pyhtään kirkko on Pyhtäällä sijaitseva keskiaikainen harmaakivikirkko. Kirkko on peräisin 1460-luvulta, ja se on parhaita alkuperäisessä rakennusmuodossaan säilyneitä keskiaikaisia kirkkoja Suomessa. Kirkko on omistettu Pyhälle Henrikille. Rakennus sijaitsee Kymijoen Pyhtäänhaaran ja Suuren rantatien risteyksessä.

Arkkitehtuuri ja esineistö

Pyhtään kirkko on valkoiseksi kalkittu harmaakivikirkko. Kirkkosali on kolmilaivainen, jossa on korkeat ja kapeat pylväät. Kirkossa on alkuperäisiä keskiaikaisia holvi- ja seinämaalauksia sekä puuveistotöitä. Ikkunoissa on harvinaiset tiilisauvastot. Alttaritaulun ”Kristus Emmauksessa” on maalannut Auguste Joseph Desarnod ja se on lahjoitettu kirkkoon vuonna 1848.

Kirkon asehuone muutettiin vuonna 1671 Creutz-suvun hautakappeliksi, jolloin se sai tyypillisen barokkikatteen. Se palautettiin 1700-luvun lopulla eteistilaksi. Kirkon erillinen kellotapuli on rakennettu Intendentinkonttorin piirustuksen mukaan 1820-luvulla. Kellotapulissa on korkea kivinen alaosa.

Katso myös
Luettelo Suomen keskiaikaisista kivikirkoista
Kokkolaan on rakennettu pienoiskokoinen kopio Pyhtään kirkosta. Se valmistui vuonna 2011 ja on Suomen pienin kivikirkko.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Pyhtaa.fi

Pyhtään rakennukset ja rakennelmat
Suomen keskiaikaiset kivikirkot
Kymenlaakson kirkkorakennukset
Suomen 1400-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Nännilävistys

Nännilävistys on lävistys, joka tehdään nänniin. Nännilävistys sijaitsee yleensä nännin juuressa ja voi kulkea missä tahansa kulmassa; yleisin on vaakasuora lävistys ja toiseksi yleisin pystysuora. Samaan nänniin voi olla mahdollista tehdä useampia lävistyksiä henkilön anatomiasta riippuen. Nännilävistyksessä voi käyttää joko tappia tai renkaan muotoista korua.

Nännilävistys on yksi hitaimmin parantuvista lävistyksistä: sen paranemisaika on keskimäärin noin 5–12 kuukautta, mutta paraneminen saattaa joillakin henkilöillä kestää pidempäänkin.

Lävistyksen riskit
Nännilävistyksen vakava, joskin harvinainen komplikaatio on rintatulehdus eli mastiitti. Rintatulehdus johtuu bakteereista, jotka pääsevät rintaan lävistyksen kautta. Tulehdus hoidetaan antibiooteilla, mutta se voi vaatia joskus kirurgisen avauksen ja puhdistuksen. Nännilävistys saattaa kasvaa nännistä ulos ja muodostaa arpikudosta.

Imetystä nännilävistyksen kanssa ei suositella, koska jos nännikoru irtoaa, vauvalla on riski tukehtua siihen (jos lävistystä ei tahdota poistaa imetyksen ajaksi, on rengas paljon suositeltavampi, koska siitä pallo ei irtoa, toisin kuin barbellin kierteellä kiinnitettävät pallot). Lisäksi lävistys erittää irronnutta kudosta, joka sisältää bakteereja. Jos nännilävistys otetaan pois ja haava on kunnolla parantunut, imetyksen pitäisi onnistua normaalisti. Komplikaatiot, kuten arpikasvu ja tulehdus, saattavat kuitenkin arpeuttaa rinnan maitotiehyet umpeen ja haitata myöhempää imetystä. Kiinni arpeutuneita maitotiehyitä ei pystytä luotettavasti avaamaan kirurgisella toimenpiteellä, sillä arpikudos on kovaa ja pienet maitotiehyet jopa mikroskooppisen pieniä. Riskinä on siis entistä pahempi arpeutuminen.

Lävistykset
Richard Wurmbrand

Richard Wurmbrand (24. maaliskuuta 1909 – 17. helmikuuta 2001) oli romanialainen luterilainen kristitty, kirjailija, pastori ja opettaja.

Kääntyminen kristityksi
Wurmbrand oli alkujaan menestyvä juutalainen liikemies. Vuonna 1936 hän sairastui tuberkuloosiin ja lähti vaimonsa Sabinan kanssa toipumaan pieneen vuoristokylään Romanian vuorille. Kylässä oli kristitty puuseppä, joka rukoili pariskunnan puolesta ja antoi heille Uuden Testamentin. Richard kääntyi tämän seurauksena kristinuskoon ja myöhemmin myös hänen vaimonsa Sabina.

Natsi-Saksan ja kommunistien vainoissa
Natsi-Saksan miehittäessä Romaniaa Sabinan perhe tuhottiin keskitysleirissä. Wurmbrandit pidätettiin moneen otteeseen ja he olivat usein kuolemanvaarassa. Sodan päätyttyä Wurmbrandit aloittivat salaisen lähetystyön maata miehittävien neuvostosotilaiden parissa. Vuonna 1945 he osallistuivat kommunistihallituksen järjestämään ns. ”Kulttien kongressiin”, jossa kirkonmiehet vannoivat uskollisuutta uudelle kommunistihallitukselle. Sabina käski miehensä ”pyyhkiä häpeä Jeesuksen kasvoilta”. Riskin tietäen Richard julisti kokoukselle, että "kristityn tehtävä on korottaa yksin Kristusta".

Vankilassa
Wurmbrand pidätettiin 1948 ja hän vietti kaikkiaan 14 vuotta vankilassa uskonsa vuoksi. Sabina pidätettiin 1950, ja hän oli kolme vuotta pakkotyössä Tonavan kanavatyömaalla. Heidän 9-vuotias Mihai-poikansa jäi ystävien huomaan.

Siirtyminen maanpakoon länsimaihin
Vuonna 1964 norjalaiset kristityt ostivat kommunistiviranomaisilta Wurmbrandille, hänen vaimolleen Sabinalle ja pojalleen Mihaille luvan poistua maasta 10 000 Yhdysvaltain dollarilla. Länsimaissa Wurmbrandin tarina herätti huomiota tiedotusvälineissä ja kristittyjen keskuudessa.

Kirjailijana
Richard Wurmbrand kirjoitti vankilakokemuksistaan kirjan Kidutettu Kristuksen tähden, josta hän sanoi, että se on kirjoitettu kynällä ja kyynelillä: ”Minä kirjoitin, ja vaimoni Sabina itki”. Wurmbrandin kirjoittamia kirjoja on julkaistu kymmenillä kielillä.

Marttyyrien ääni -järjestö
Wurmbrand perusti vuonna 1966 The Voice of the Martyrs -lähetysperheen, jonka tarkoituksena on tukea vainottuja kristittyjä eri puolilla maailmaa. Suomessa järjestön nimeä edustaa Marttyyrien ääni.

Lähteet

Teokset 

 
Kirkkautta kidutuskammiossa, 3. p, 1975, 1970
Kirkko kahleissa, 1975
Kristus juutalaisella tiellä, 1990
Kristus rautaesiripun takana Kuvaus maanalaisen seurakunnan toiminnasta, 1969, 9. p., 1972
Kärsimyksestä voittoon, 1996
Maanalaiseen seurakuntaan valmistautuminen, 1978, 4.p., 2002
Mihin me kristityt uskomme?, 1980
Miksi olen vallankumouksellinen, 1972
Miksi uskon?, 1978
Missä Kristus yhä kärsii?, 1987
Saatana ja Marx, 1976
Uskomme rakkauteen Puhe Helsingin Jäähallissa 1970, 1970
Voittoisa usko, 1977

Äänite
Richard Wurmbrand Helsingin messuhallissa -73 Äänite, 1991

Romanialaiset papit
Romanialaiset kirjailijat
Ihmisoikeusaktivistit
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Tammijärvi

Tammijärvi  on Uudenmaan ja Kymenlaakson maakuntien rajalla, Loviisan Ruotsinpyhtäällä, Pyhtäällä ja Kouvolan Elimäellä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 981 hehtaaria eli 9,8 neliökilometriä, se on 6,3 kilometriä pitkä ja 3,3 kilometriä leveä. Tammijärvi on eteläisen Kymenlaakson suurin järvi. Se sijaitsee Kymijoen läntisessä haarassa ollen joen järvimäinen laajentuma. Siinä on 27 saarta, joiden pinta-ala on 6,24 hehtaaria. Saarista yksi on yli hehtaarin suuruinen ja muut saaret ovat kahta lukuun ottamatta yli aarin kokoisia. Karttaan nimettyjä saaria ovat Nuottasaari ja jokiuomassa sijaitseva Pöllönsaari. Järven eteläpuolella sijaitseva 2,4 kilometrin mittainen Hevossaari ei katsota olevan Tammijärven saari.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 24,5 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0245 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,5 metriä ja suurin syvyys on 12,7 metriä. Järven rantaviivan pituus on 28,1 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 3,7 kilometriä.

Säännöstely 
Järven vedenpinnan korkeus on 14,8 metriä mpy, mutta vedenkorkeutta on nostettu voimalaistosten tarpeita ajatellen. Tammijärven alapuolisia rinnakkaisia joenuomia on padottu Puntinsaaren eri puolilla ja Ruotsinpyhtään kirkonkylällä. Puntinsaaren itäpuolella toimii Loosarinkosken voimalaitos. Tammijärvi on säännöstely siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 14,56 metriä ja 14,91 metriä mpy.

Vesistösuhteet 
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) järvi kuuluu. Sen vedenpinnan korkeus on 14,8 metriä mpy. Tammijärveen virtaa pohjoisesta Kymijoen läntinen Hirvikoskenhaara sekä Tallusjoki. Tammijärven eteläosassa Hevossaari erottaa siitä samalla vedenpinnantasolla olevan Suvijärven, jonne virtaa Riissalmi, ja Vuohijärven, jonne virtaa edellistä leveämpi Laitsalmi. Vuohijärven eteläpuolella Kymijoki haarautuu useisiin haaroihin, joista Suomenlahteen laskevat Ahvenkoskenhaara ja Pyhtäänhaara.

Historiaa  
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 on Tammijärven rantaviivassa oleelisia eroja nykyiseen rantaviivaan. Vanhasta kartasta puuttuu nykykartassa oleva Talluslahti. Nykyinen vedenpinta on siten hieman aikaisempaa korkeammalla. Samaan päätelmään johtavat kaksi muutakin havaintoa: Ristiniemi oli Kalmbergin kartassa saari ja samoin oli Pakurannassa Hannussaarena ilmoitettu niemi. Vedenkorkeutta on nostettu voimalaistosten tarpeita ajatellen. Tammijärven alapuolisia rinnakkaisia joenuomia on padottu Puntinsaaren eri puolilla ja Ruotsinpyhtään kirkonkylällä. Puntinsaaren itäpuolella toimii Loosarinkosken voimalaitos. Kalmbergin kartan aikana järven lähellä sijaitsi vain Näsbyn kylä, jonka paikka oli hajulla. Järven ympäristö oli tulvaniittyjä, mutta peltomaata oli raivattu Nutanesistä, Linalahdelta ja Näsbyn ypäriltä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
http://www.kymenlaaksonkalatalouskeskus.fi (pdf) 
http://kansalaisen.karttapaikka.fi
http://www.ymparisto.fi

Kymijoen alaosan alue
Pyhtään järvet
Loviisan järvet
Kouvolan järvet
Ruotsinpyhtää
Elimäki
George Wells Beadle

George Wells Beadle (22. lokakuuta 1903 Wahoo, Nebraska – 9. kesäkuuta 1989 Pomona, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen perinnöllisyystieteilijä, joka tutki geenien kemiallista rakennetta ja vaikutustapaa. Beadle sai puoliksi yhdessä kemisti Edward Lawrie Tatumin kanssa 1958 Nobelin lääketieteen palkinnon (toinen puoli palkinnosta meni Joshua Lederbergille). He tekivät merkittäviä löytöjä koskien geenien vaikutustapoja. 

Beadle ja Tatum käyttivät klassisen banaanikärpäsen sijasta koe-eläimenä punaista leipähometta (Neurospora crassa). He käsittelivät sitä röntgensäteillä ja saivat aikaan mutaatioita. Beadle ja Tatum huomasivat, etteivät eräät mutantit kyenneet syntetisoimaan tiettyjä entsyymejä ja siten osoittivat todeksi teorian "yksi geeni - yksi entsyymi". Tiedot geenien ja aineenvaihduntaprosessien välisestä yhteydestä vahvistuivat myöhemmissä tutkimuksissa. Tästä löydöstä he saivat Nobel-palkinnon.

Beadle sai tohtorinpaperit 1931 Cornellin yliopistosta. Hän työskenteli Kalifornian teknillisen yliopiston biologian tutkimuslaitoksen johtajana 1946–1960 ja Chicagon yliopiston rehtorina 1961–1968.

Merkittäviä teoksia 
 An Introduction to Genetics (1939; yhdessä Alfred Sturtevantin kanssa)
 Genetics and Modern Biology (1963)
 The Language of Life (1966; yhdessä Muriel M. Beadlen kanssa).

Aiheesta muualla 
 George Wells Beadlen elämäkerta Nobel-sivustolla 
Encyclopædia Britannica: George Wells Beadle 

Yhdysvaltalaiset geneetikot
Vuonna 1903 syntyneet
Vuonna 1989 kuolleet
Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat
Nicki Aycox

Nicki Lynn Aycox (s. 26. toukokuuta 1975 Hennessey, Oklahoma) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleista televisiosarjoissa Dark Angel, Ed, Over There ja Supernatural. Valkokankaalla hän on esiintynyt esimerkiksi elokuvissa Perfect Stranger – vaara verkossa ja Jeepers Creepers 2. 

Aycox syntyi Hennesseyssä, Oklahomassa, ja hänellä on alkuperäisamerikkalaisia sukujuuria. Hän puhuu myös sujuvasti saksaa.

Aiheesta muualla 
 TV.com 

Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Sea City Storm

Sea City Storm on vuonna 2002 perustettu raumalainen urheiluseura. Seuran lajeina ovat amerikkalainen jalkapallo ja cheerleading. 

Sea City Stormin edustusjoukkue pelaa kaudella 2012 miesten III-divisioonassa. Seuralla on myös joukkue B-junioreiden I-divisioonassa.

Historia
Sea City Storm joukkue pelasi kaudella 2003 amerikkalaisen jalkapallon II-divisioonassa. Joukkue sijoittui kauden päättyessä toiseksi häviten ainoastaan yhden ottelun. Seuraavana vuonna joukkue osallistui I-divisioonan, jossa menestys jatkui kohtalaisesti joukkueen voittaessa seitsemästä pelistä viisi. Vuonna 2005 edustusjoukkue on nousi Suomen korkeimmalle sarjatasolle Vaahteraliigaan. Kaudeksi 2008 miesten edustusjoukkue pudottautui jälleen II-divisioonaan.

Miehet 2003 II-divisioona 

Sea City Storm osallistui vuonna 2003 II-divisioonan joukkueella, joka oli sekoitus kokeneita pelaajia sekä nuoria pelinälkäisiä aloittelijoita. Kausi sujui yli odotusten ja joukkue menestyi hyvin.

Miehet 2004 I-divisioona

Miehet 2005 Vaahteraliiga

Miehet 2006 Vaahteraliiga

Miehet 2007 Vaahteraliiga

Lähteet 
 SAJL
 Sea City Stormin kotisivut

Raumalaiset urheiluseurat
Suomalaiset amerikkalaisen jalkapallon seurat
Vuonna 2002 perustetut urheiluseurat
Sankt Augustin

Sankt Augustin on kaupunki Rhein-Sieg-Kreisin piirikunnassa, Kölnin hallintopiirissä, Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, Saksassa. Asukkaita kaupungissa oli vuoden 2007 lopussa 55 844 ja pinta-ala on 34,22 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee noin kahdeksan kilometriä koilliseen Bonnista ja kolme kilometriä lounaaseen Siegburgista.

Sankt Augustinin ystävyyskaupungit ovat brittiläinen Grantham vuodesta 1980, israelilainen Mevasseret Zion vuodesta 2001 sekä unkarilainen Szentes vuodesta 2005.

Ilmasto

Tunnettuja asukkaita 
 Dieter Dowe (s. 1943), historioitsija
 Patricia Hanebeck (s. 1986), jalkapalloilija
 Klaus Kinkel (s. 1936), poliitikko ja entinen oikeus- ja ulkoministeri ja valtiosihteeri
 Rudolf Kowalski (s. 1948), näyttelijä
 Jiří Nečas (s. 1955), taiteilija
 Sven Plöger (s. 1967), meteorologi

Lähteet

Aiheesta muualla 

Viralliset kotisivut 

Rhein-Sieg-Kreis
Nordrhein-Westfalenin kunnat
Saksan kaupungit
Kiss Symphony

KISS Symphony on hard rock -yhtye Kissin live-dvd. Sillä Kiss soittaa Melbournen sinfoniaorkesterin kanssa Australian Melbournessa. Samasta konsertista on tehty myös albumi Kiss Symphony: Alive IV. Kissin riveissä esiintyvät Gene Simmons, Paul Stanley, Tommy Thayer ja Peter Criss. Dvd on myynyt Yhdysvalloissa multiplatinaa.

Kappalelista
Osa 1: KISS

Deuce
Strutter
Let Me Go, Rock 'N Roll
Lick It Up
Calling Dr. Love
Psycho Circus

Osa 2: KISS & The Melbourne Symphony Ensemble

Beth
Forever
Goin' Blind
Sure Know Something
Shandi

Osa 3: KISS & The Melbourne Symphony Orchestra

Detroit Rock City
King Of The Night Time World
Do You Love Me?
Shout It Out Loud
God Of Thunder
Love Gun
Great Expectations
I Was Made For Lovin' You
Black Diamond
Rock And Roll All Nite

Kissin DVD:t
Kissin konserttitallenteet

sv:KISS Symphony
Jaffakeksi

Jaffakeksi () on keksi, joka koostuu suklaakuorrutteesta, appelsiinin makuisesta marmeladista ja kakkupohjasta. Jaffakeksien valmistuksen aloitti vuonna 1927 brittiläinen McVitie and Price, mutta se ei rekisteröinyt nimeä Jaffa Cakes tavaramerkiksi, jolloin muutkin valmistajat voivat myydä niitä sillä nimellä.

Nykyään jaffakeksejä valmistetaan erimakuisina  ja myös erimuotoisina, esimerkiksi suklaapatukkana. Fazer myy Suomessa jaffakeksejä appelsiinin makuisten lisäksi tällä hetkellä myös Julia-karkin makuisena, Jim-suklaapatukan makuisena, Tutti Frutti -karkin makuisena, Vihreät kuulat -karkin makuisena, maitosuklaa-mansikan makuisena sekä omena-kanelin makuisena. Keksien makuvalikoima vaihtelee kausittain.

Jaffakeksejä valmistavat useat keksitehtaat ympäri maailman, ja niitä myydään monilla merkeillä, myös monien vähittäiskauppojen omilla merkeillä. LU myy jaffakeksejä myös nimellä Pim’s, Lidl myy niitä merkillä Sondey. Britanniassa jaffakeksejä myydään ainakin merkeillä Asda, Bahlsen Messino, Marks & Spencer, McVitie’s, Aldi Belmont, Tesco, Morrisons, Sainsbury’s ja Cadbury.

McVitie’s joutui Britanniassa 1990-luvulla oikeustaisteluun siitä, ovatko Jaffa Cakes -nimiset tuotteet keksejä (biscuit) vai alempaan arvonlisäverokantaan lukeutuvia kakkuja (cake). Yritykselle edullisempi kakku-tulkinta voitti.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Keksit
Boreal Kasvinjalostus

Boreal Kasvinjalostus Oy on kasvinjalostusta harjoittava yhtiö. Se perustuu Hankkijan kasvinjalostuksen ja valtion Maatalouden tutkimuskeskuksen kasvinjalostuslaitoksen toiminnan yhdistämiseen. Toiminta alkoi jälkimmäisen tiloissa vuonna 1994 Jokioisilla. Sen ja edeltäjiensä kehittämistä perunalajikkeista Satu kaupallistettiin vuonna 1995 sekä Sini ja Suvi vuonna 1997. Boreal Suomen Kasvinjalostus Oy muuttui vuonna 2000 Boreal Kasvinjalostus Oy:ksi.

Boreal Kasvinjalostuksen perunalajikkeita ovat Hankkijan Timo (1975 Hankkijan kasvinjalostus), Hankkijan Tanu, Hankkijan Tomppa, Satu (1995 Boreal Suomen Kasvinjalostus), Sini (1997 Boreal Suomen Kasvinjalostus) ja Suvi (1997 Boreal Suomen Kasvinjalostus).

Maatalouskauppa
Perunantuotanto
Kasvinjalostus
Suomalaiset valtionyhtiöt
Orahytykkä

Orahytykkä (Pseudohydnum gelatinosum, joskus Tremellodon gelatinosus) on hyytelösienten lahkoon luettu. Se on kuusien ja muilla havupuiden kuollutta orgaanista, lahoavaa ainetta käyttävä marraseliö. Sientä tavataan pohjoisen pallonpuoliskon havumetsissä, myös Pohjois-Amerikassa. 

Sienen malto on kuin sitkeätä hyytelöä. Sen alapinnan itiölava on piikkinen, mistä johtuu vanha nimi hytyorakas. Väri saattaa olla vaalea, mutta tummempia muotojakin tavataan.

Sientä voi käyttää ravinnoksi esimerkiksi viipaleina sokerin kera, nykyään ei kuitenkaan suositella minkään sienen syömistä kypsentämättä.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla  
Pseudohydnum gelatinosum, orahytykkä @ Natural Fungi in Finland

Avokantaiset
Suomalaiset ruokasienet
Mirror of Madness

Mirror of Madness on metalliyhtye Northerin vuonna 2003 julkaistu toinen albumi.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 11.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Petri Lindroos – kitara, laulu
 Kristian Ranta – kitara
 Tuomas Planman – kosketinsoittimet
 Jukka Koskinen – basso
 Toni Hallio – rummut

Tuotanto 
 Anssi Kippo – äänittäjä, tuottaja
 Mikko Karmila – miksaaja
 Mika Jussila – masteroija

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2003 albumit
Northerin albumit
Dreams of Endless War


Dreams of Endless War on metalliyhtye Northerin vuonna 2002 julkaistu debyyttialbumi. Levy jakoi ilmestyessään mielipiteet erittäin vahvasti ja jotkut syyttivät Northeria Children of Bodomin kopioimisesta musiikin samankaltaisuuden vuoksi, mutta albumin musiikkia ja soittoa kuitenkin kehuttiin.

Albumi nousi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 17.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Petri Lindroos – laulu, kitara
 Kristian Ranta – kitara
 Tuomas Planman – kosketinsoittimet
 Jukka Koskinen – basso
 Toni Hallio – rummut

+

 Tuomo Valtonen – äänittäjä

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2002 esikoisalbumit
Northerin albumit
Mario & Luigi: Partners in Time

Mario & Luigi: Partners in Time (Japanissa myös nimellä Mario & Luigi RPG 2) on AlphaDreamin kehittämä ja Nintendon julkaisema Mario-roolipeli Nintendo DS-konsolille. Se on jatko-osa Mario & Luigi: Superstar Sagalle ja on viides Mario-roolipeli.

Tarina 

Professori Elvin Gadd keksii aikakoneen, jota prinsessa Peach haluaa innoissaan kokeilla. Kun aikakone tulee, siellä ei ollut prinsessaa, vaan muukalainen, Junior Shrooboid. Mario taistelee tätä vastaan ja huomaavat, että linnan pihalle on ilmestynyt aikakolo. Mario ja Luigi lähtevät matkaan pelastaakseen prinsessan ja keräämään Kobolttitähden sirpaleet.

Yleisimmät hahmot 
 Professori Elvin Gadd
 Shroobit
 Prinsessa Peach
 Baby Peach
 Luigi
 Mario
 Baby Luigi
 Baby Mario
 Baby Bowser
 Bowser
 Toadit

Pelialueet 
Aloituspaikkana pelissä on Prinsessa Peachin linna, jonne pelissä palataan aina välillä. Linnassa on myös kauppa, josta voi ostaa varusteita pelihahmoille. Linnasta päästään aikakolojen kautta muihin Sienivaltakunnan paikkoihin. Aikakolot ilmestyvät tietyssä järjestyksessä  ympäri linnaa.

Muut pelialueet, joihin pelissä voi mennä:

 Bowserin linna
 Tähtikukkula
 Toadmetsä
 Yoshin saari
 Toadkylä
 Sienivaltakunnan menneisyys
 Koopaseum
 Hollijolli-kylä
 Gritzy-aavikko
 Thwomp-tulivuori

Pelialueilla kerätään Kobolttitähden palasia mm. voittamalla vihollisia ja selvittämällä labyrintteja. Melkein kaikkien alueiden lopussa on loppupomo, joka pitää voittaa.

Aiheesta muualla 
 

Mario-roolipelit
Nintendo DS -pelit
Nintendon julkaisemat videopelit
Vuoden 2005 videopelit
Scifipelit
Gommi ja Pommi

Gommi ja Pommi on M. A. Nummisen ja Pedro Hietasen muodostama lauluduo, joka on tullut tunnetuksi esittämistään lapsille suunnatuista lauluista. Kaksikossa Numminen esittää Gommi-jänistä ja Hietanen Pommi-kissaa. Kaksikko esiintyi Yleisradion lastenohjelmissa 1980- ja 1990-luvun taitteissa sekä vuoden 1995 Joulukalenteri-ohjelmassa. Joulukalenteri julkaistiin DVD:nä vuonna 2011. Jokaisesta ohjelmassa esitetystä laulusta tehtiin äänitejulkaisu, joista tunnetuiksi tulivat muun muassa laulut "Kookospähkinä", "On sika kunnossa" ja "Kamelilaulu". Gommi ja Pommi esiintyivät myös yhdessä Kummeli-televisiosarjan sekä Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Taneli Mäkelän tähdittämän Team Ahman jaksossa. Gommi ja Pommi ovat olleet näkyvästi esillä myös Viestintäviraston televisiomaksu-kampanjoiden keulakuvina muun muassa lehti-ilmoituksissa, verkossa ja radiossa.

Julkaisut
 Kamelilaulu (1988)
 Ollaan eläimiä (1991)
 Gommin ja Pommin metsäkarnevaali (1995)
 Valtava Jänis – Gommin ja Pommin kaikki seikkailut (2002) (kahden CD:n kokoelma, joka sisältää albumit Kamelilaulu, Ollaan eläimiä ja Gommin ja Pommin metsäkarnevaali, vuonna 1985 julkaistun M. A. Nummisen albumin Suosituimmat lastenlaulut sekä ennenjulkaisematonta materiaalia)
 Joulukalenteri Gommi ja Pommi -DVD (2011)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Gommi ja Pommi Ylen Elävässä arkistossa
 Gommin ja Pommin tv-maksu-shop 

M. A. Numminen
Kuvitteelliset eläimet
Suomalaiset duot
Suomalaiset lastenmusiikkiyhtyeet
Isojen poikien leikit

Isojen poikien leikit () on yhdysvaltalainen televisiosarja, joka seuraa Cory Matthewsin elämää ja hänen jokapäiväisiä kommelluksiaan ja niihin liittyviä opetuksia Coryn aikuisuuteen ja avioliittoon asti. Sarjaa tehtiin yhteensä 158 jaksoa 7 tuotantokauden verran. 

Suomessa sarjaa esitti 1990- ja 2000-luvulla MTV3 ja myöhemmin myös Disney Channel.

Vuonna 2014, neljätoista vuotta Isojen poikien leikkien päättymisen jälkeen, alettiin esittää spin-offia Girl Meets World, jonka päähahmona on alkuperäisen sarjan pääparin tytär.

Juoni

Sarja keskittyy Cory Matthewsin elämään, ja muut hahmot yleensä auttavat tai vaikeuttavat hänen eloaan lapsesta lähtien. Hänen paras kaverinsa on usein kapinallinen Shawn Hunter, jonka vanhemmat eivät kykene elättämään poikaansa, mutta hänellä on paljon tyttöystäviä, mitä Cory usein kadehtii. Coryn isä ja äiti ovat työtätekeviä vanhempia, jotka yrittävät ansaita kohtuullisen elannon elättääkseen kolmea lasta, sarjan lopussa jo neljää. Lapsista vanhin on Eric. Hän on hauska, komea ja usein ei kovin älykäs, ja hän yrittää kaikin keinoin pysyä erossa pikkuveljestään Corystä. Kolmikon nuorin on Morgan, joka joskus käyttää asemaansa saadakseen, mitä haluaa, ja pitää veljiään tyhminä ja toivottomina.

Itsepäisyytensä ja laiskuutensa takia Cory kohtaa usein vaikeuksia koulussa, ja hänen opettajansa ja naapurinsa George Feeny ohjaa häntä niin arkena kuin vapaa-ajallakin. Cory yrittää kovasti selviytyä koulunkäynnistä, ja lopulta hän saavuttaa tavoitteensa. Sarjan aikana Cory tapaa Topanga Lawrencen, joka on hänen ensirakkautensa ja lopulta vaimo. Coryn ja Topangan suhde nousee sarjan edetessä yhä keskeisemmäksi, kunnes viimeisellä tuotantokaudella he menevät naimisiin ja heidän lisäkseen Shawn ja Eric muuttavat Philadelphiasta New Yorkiin.

Hahmot

Matthewsin perhe

Sivuhenkilöt

Katsojaluvut
Kausikohtaiset katsojaluvut perustuvat ABC:llä esitettyihin jaksoihin.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset komediasarjat
Tilannekomediat
Lastenohjelmat
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Toinen internationaali

Toinen internationaali oli vuosina 1889-1916 toiminut sosialidemokraattisten puolueiden kansainvälinen yhteistyöjärjestö. Toinen internationaali katsoi jatkavansa Ensimmäisen internationaalin perinnettä. Internationaalin korkein elin oli Kansainvälinen sosialistitoimisto (1900-1916)

Toisen internationaalin perua on niin vapunpäivän työväenjuhlaluonne kuin kansainvälinen naistenpäiväkin. Käytännössä internationaali tuotti paljon julkilausumia, mutta vain vähän käytännön toimintaa. Tämä näkyi erityisen selvästi tapahtumissa, jotka johtivat sen purkautumiseen Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä elokuussa 1914. Tuolloin enemmistö sen jäsenpuolueista antoi tukensa maittensa sotaponnistuksille, vaikka internationaali oli ohjelmassaan korostanut nimenomaan nationalismin- ja sodanvastaisuuttaan. 

Virallisesti Toinen internationaali purkautui vuonna 1916. Sodan jälkeen sen perintöä elvytettiin vuonna 1920. Osa puolueista perusti ns. 2½ internationaalin, toiset liittyivät Kominterniin. 

Nykyisin toimivista järjestöistä Sosialistinen internationaali, johon kuuluu enemmistö maailman sosiaalidemokraattisista puolueista, katsoo jatkavansa Toisen internationaalin perinteitä. 

Kansainväliset vasemmistolaiset järjestöt
Sosiaalidemokraattiset puolueet
Hylätyt talot, autiot pihat

Hylätyt talot, autiot pihat on Lauri Törhösen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 2000. Se perustuu Laila Hietamiehen Kannas-sarjan romaaniin Hylätyt talot, autiot pihat vuodelta 1982. Elokuvan kohtauksia on kuvattu muun muassa Viipurissa.

Rooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla
 MTV3.fi: Hylätyt talot, autiot pihat (arvostelu) (Archive.org)
 Film-o-holic.com: Hylätyt talot, autio pihat (arvostelu)

Vuoden 2000 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset historialliset draamaelokuvat
Suomalaiset sotadraamat
Lauri Törhösen ohjaamat elokuvat
Laila Hirvisaaren teoksiin pohjautuvat elokuvat
Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Ängelmät

Ängelmät eli sutiängelmät (Thalictrum) on leinikkikasvien suku, johon kuuluu 120–200 lajia. Sen lajeja on vaikea erottaa toisistaan.

Ängelmät ovat melko suurikokoisia lehdoissa ja rannoilla kasvavia ruohovartisia kasveja. Vaikka ängelmät ovat myrkyllisiä, niitä on käytetty rohdoskasveina ja niinpä jotkin lajit ovat levinneet Suomeen muinaistulokkaina. Lehtoängelmää kasvatetaan puutarhakasvina. Suomessa yleisin ängelmälaji on keltaängelmä (Thalictrum flavum).

Ängelmät ovat monien perhosten suosimia ravintokasveja.

Lajeja 
 Amurinängelmä (Thalictrum contortum)
 Hoikkaängelmä (Thalictrum simplex), jonka alalajeja:
 Etelänhoikkaängelmä (Thalictrum simplex ssp. simplex)
 Pohjanhoikkaängelmä (Thalictrum simplex ssp. boreale)
 Sirohoikkaängelmä (Thalictrum simplex ssp. tenuifolium)
 Jaloängelmä (Thalictrum delavayi)
 Kanadanängelmä (Thalictrum venulosum)
 Kaukasianängelmä (Thalictrum triternatum)
 Keijuängelmä (Thalictrum rochebruneanum, joskus rochebrunianum)
 Keltaängelmä (Thalictrum flavum)
 Kevätängelmä (Thalictrum dioicum)
 Kiiltoängelmä eli kaitaängelmä (Thalictrum lucidum)
 Kääpiöängelmä (Thalictrum kiusianum)
 Lehtoängelmä (Thalictrum aquilegiifolium)
 Pikkuängelmä (Thalictrum minus), jonka alalajeja:
 Hietapikkuängelmä (Thalictrum minus ssp. arenarium)
 Keminpikkuängelmä eli keminängelmä (Thalictrum minus ssp. kemense)
 Niittypikkuängelmä (Thalictrum minus ssp. minus)
 Nystypikkuängelmä (Thalictrum minus ssp. pubescens)
 Suonipikkuängelmä (Thalictrum minus ssp. olympicum)
 Unkarinpikkuängelmä (Thalictrum minus ssp. pseudominus)
 Piisaminängelmä (Thalictrum pubescens)
 Saniaisängelmä (Thalictrum foetidum)
 Siniängelmä (Thalictrum speciosissimum)
 Tuiskuängelmä (Thalictrum rhynchocarpum)
 Tunturiängelmä (Thalictrum alpinum)
 Valkoängelmä (Thalictrum uncinatum)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Ängelmät (sutiängelmät) – Thalictrum
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ängelmät (Thalictrum)
 Den virtuella floran: Thalictrum
Viidensadan neuvosto

Viidensadan neuvosto (Conseil des Cinq-Cents) oli Ranskan kaksikamarisen parlamentin alahuone vuosina 1795–1799, vuoden III perustuslain ja direktorion aikana. Ylähuoneen nimitys oli vanhojen neuvosto (Conseil des Anciens).

Viidensadan neuvostoon kuului 500 edustajaa, joiden oli oltava vähintään 25-vuotiaita (raja nostettiin 30 vuoteen vuonna 1799). Lait vaativat parlamentin molempien kamarien hyväksynnän, mutta vain viidensadan neuvostolla oli aloiteoikeus. Lainsäädännön lisäksi viidensadan neuvoston tuli laatia kymmenen nimen ehdokaslista, jolta vanhojen neuvosto valitsi direktoriohallituksen viisi jäsentä. Molempien kamarien edustajista valittiin vaaleissa aina kolmasosa kerrallaan vuoden välein. Ensimmäiset vaalit olivat 12. lokakuuta 1795. Kaksi kolmasosaa ensimmäisistä edustajista tuli toimintansa lopettaneesta kansalliskonventista. Viidensadan neuvosto kokoontui Pariisin Tuileries'n palatsissa.

Viidensadan neuvoston toiminta päättyi brumairekuun 18. päivän vallankaappaukseen. Parlamentin molemmat kamarit kutsuttiin 10. marraskuuta 1799 istuntoon Pariisin ulkopuolelle Saint-Cloud’n palatsiin, missä niiden piti hyväksyä direktorion ja samalla itsensä lakkauttaminen sekä vallan luovuttaminen kolmihenkiselle konsulaatille, jonka ensimmäisenä konsulina oli kaappausta johtanut kenraali Napoléon Bonaparte. Viidensadan neuvosto kieltäytyi hyväksymästä päätöstä, jolloin sotilaat hajottivat sen, minkä jälkeen vanhojen neuvosto siunasi vaaditut päätökset.

Lähteet 

Historialliset lainsäädäntöelimet
Ranskan historia
The Mighty Boosh

The Mighty Boosh on brittiläinen kulttikomedia. Sen käsikirjoittajat ja pääosan esittäjät ovat Julian Barratt ja Noel Fielding. Sarja kertoo kaveruksista, jotka joutuvat taianomaisiin seikkailuihin. Mighty Boosh sai alkunsa lavashow'na, jonka jälkeen BBC esitti sen radioversion ja myöhemmin tv-sarjan.

Ensimmäinen tv-jakso esitettiin Britanniassa 18. toukokuuta 2004. Ensimmäisen tuotantokauden keskusnäyttämönä toimii eläintarha, jossa Howard (Barratt) ja Vince (Fielding) ovat töissä. Toinen kausi sijoittuu lontoolaiseen asuntoon, josta seikkailut alkavat. Kolmannella tuotantokaudella Howard ja Vince työskentelevät Naboon (Michael Fielding) omistamassa Nabootique-kaupassa.

Mighty Boosh -ryhmä on tehnyt myös sarjan lavaesiintymisiä, joista ilmestyi Brixtonissa kuvattu DVD, The Mighty Boosh Live, vuonna 2006. Toisesta Britannian kiertueesta julkaistiin DVD, Boosh Live: Future Sailors Tour, loppuvuodesta 2009.

Lisäksi ryhmä on julkaissut kirjan, The Mighty Book of Boosh (2008, ISBN 978-1847673220) (ilmestyi myöhemmin pehmeäkantisena nimellä The Pocket Book of Boosh [2009, ISBN 978-1847674142]).

Suomessa Mighty Booshin kaksi ensimmäistä tuotantokautta on nähty kahdesti YLE Extra -kanavalla vuonna 2007.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen kotisivu
 Virallinen fanisivusto
 Boosh-fanisivusto
 Mighty Boosh wiki
 The Mighty Boosh BBC:n sivuilla
 Top Ten Mighty Boosh Clips , kokoelma videoleikkeitä
 Kokoelma The Mighty Boosh -haastatteluja ja muuta materiaalia

Brittikomediat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
BBC:n televisio-ohjelmat
Belgian Grand Prix 2002

Belgian Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan kauden 14. osakilpailu, joka ajettiin Belgian Spa-Francorchampsilla 1. syyskuuta 2002. Kimi Räikkönen otti aika-ajoissa uransa ensimmäisen eturivin paikan oltuaan toinen Michael Schumacherin jälkeen. Schumacher ajoi paalupaikalta voittoon, joka oli hänelle jo kauden kymmenes ja samalla hän teki uuden yhden kauden voittoennätyksen. Entistä ennätystä (9 voittoa) olivat pitäneet hallussaan Schumacher itse sekä Nigel Mansell. Kisa oli harvinaisen kaksijakoinen kahdeksan kierrosta ennen maalia kisassa oli mukana vielä 17 autoa mutta maaliin selvisi vain 11 autoa.

Tulokset

Muuta 
 Kimi Räikkösen 1. eturivi.
 Michael Schumacherin 50. nopein kierros.

Lähteet 
Belgian GP 2002 - F1-ruutu

Viitteet

Belgian Grand Prix