joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Burlington

Burlington voi tarkoittaa seuraavia:

Paikkoja

Englanti 
 Bridlington (tunnettu ennen nimellä Burlington), kaupunki Englanissa

Kanada 
 Burlington, kaupunki Kanadassa
 Burlington, kunta Kanadassa

Yhdysvallat 
 Burlington, kunta Coloradossa
 Burlington, kunta Connecticutissa
 Burlington, kylä Illinois’ssa
 Burlington, kunta Indianassa
 Burlington, kaupunki Iowassa
 Burlingotn, kaupunki Kansasissa
 Burlington, CDP Kentuckyssä
 Burlington, CDP Länsi-Virginiassa
 Burlington, kunta Mainessa
 Burlington, kunta Massachusettsissa
 Burlington, kylä Michiganissa
 Burlington, kaupunki New Jerseyssä
 Burlington, kunta New Yorkissa
 Burlington, CDP Ohiossa
 Burlington, kunnallishallinnoton alue Ohiossa
 Burlington, kunta Oklahomassa
 Burlington, kunnallishallinnoton alue Oregonissa
 Burlington, kunta Pennsylvaniassa
 Burlington, kaupunki Pohjois-Carolinassa
 Burlington, kaupunki Pohjois-Dakotassa
 Burlington, CDP Texasissa
 Burlington, kaupunki Vermontissa
 Burlington, kaupunki Washingtonissa
 Burlington, kaupunki Wisconsinissa
 Burlington, kunta Wisconsinissa
 Burlington, kunta Wyomingissä
 Burlington Flats, CDP New Yorkissa
 South Burlington, kaupunki Vermontissa
Mihail Pogodin

Mihail Pogodin (, 22. marraskuuta 1800 Moskova, Venäjän keisarikunta – 20. joulukuuta 1875 Moskova, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen historioitsija, filologi ja journalisti. Hän oli Venäjän tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsen vuodesta 1841.

Pogodin valmistui Moskovan yliopistosta 1823 ja opetti siellä 1826–1844. Hän kannatti normanniteoriaa ja vastusti Mihail Katšenovskin teoriaa Kiovan Rusin hazara-alkuperästä. Pogodin julkaisi nationalistisia aikakauskirjoja Moskovski vestnik (1827–1830) ja Moskvitjanin (1841–1856). Nikolai I:n valtakaudella hän kehitti ja puolusti vanhoillista teoriaa virallisesta nationalismista. Pogodin oli tsaristisen panslavismin ideologi ja Galitsian russofiilien (kuten Denys Zubrytskyin) henkinen mentori. Hän kävi Lvivissä 1835 ja 1842, ja sen jälkeen sinne perustettiin ”Pogodinin kolonia”. Hän työskenteli vuodesta 1844 opetusministeriössä.

Pogodin teki uraauurtavaa tutkimusta Nestorin kronikasta. Hän kirjoitti kirjoja Nestorista ja Nestorin kronikan alkuperästä (väitöskirja 1839), Venäjän historian normannikaudesta (1859) sekä mongoleja edeltävän Kiovan Rusin historiasta, josta hän teki myös tutkimuksia, muistiinpanoja ja luentoja (1846–1857).

Näkemys
Pogodin esitti Kiovan Rusin kielestä kolmessa artikkelissaan 1856–1857 teorian, että ennen mongolien hyökkäystä Dneprin jokilaaksossa asui venäläisiä, eikä ukrainalaisia (Ala-Karpatiasta muuttaneita) asunut tyhjentyneillä alueilla ennen 1500-lukua. Teorian mukaan kasakat olivat erillinen slaavilais-turkkilainen heimo. Hänen näkemyksensä, joita myöhemmin puolusti kielitieteilijä Aleksei Sobolevski, herättivät tieteellisen kiistan. Huomattavat historioitsijat (Myh’ailo Maksymovytš, Volodymyr Antonovytš, Mihail Vladimirski-Budanov, Mykola Daškevytš, Myh’ailo Hruševskyi) ja kielitieteilijät (Oleksandr Kotljarevskyi, Pavlo Žytetskyi, Vatroslav Jagić, Ahatanhel Krymskyi) osoittivat Pogodinin teorian perusteettomaksi ja epätieteelliseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Venäläiset historioitsijat
Venäläiset kielitieteilijät
Vuonna 1800 syntyneet
Vuonna 1875 kuolleet
Lani Pallister

Lani Pallister on australialainen uimari. Hän on menestynyt parhaiten pitkillä vapaauintimatkoilla. Hän on voittanut kolme nuorten maailmanmestaruutta ja yltänyt mitaleille myös aikuisten MM-kilpailuissa.

Pallister menestyi nuorten Tyynenmeren kisoissa vuonna 2018: hän voitti kultaa 400 metrin, 800 metrin ja 1 500 metrin vapaauinnissa sekä saavutti hopeaa 200 metrin vapaauinnissa, 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Vuonna 2019 hän ylsi nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa täsmälleen samaan kolmen kullan ja kolmen hopean saavutukseen täsmälleen samoissa lajeissa. Vuonna 2022 hän kilpaili ensi kertaa aikuisten MM-kilpailuissa Budapestissa. Hän saavutti hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, vaikkakin ui vain alkuerissä, ja pronssia 1 500 metrin vapaauinnissa edellään yhdysvaltalaiset Katie Ledecky ja Katie Grimes. Saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa hän sai pronssia 800 metrin vapaauinnissa.

Lani Pallisterin äiti Janelle Pallister (o.s. Elford) on toiminut pitkään tyttärensä valmentajana ja kilpaili uimarina vuoden 1988 olympialaisissa sekä voitti kultaa Kansainyhteisön kisoissa 1990.

Lähteet 

Australialaiset uimarit
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Caprie

Caprie () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 2 061 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Niels Helveg Petersen

Niels Lolk Helveg Petersen (17. tammikuuta 1939 Odense – 3. kesäkuuta 2017 Tullebølle) oli tanskalainen Radikaalin Venstren poliitikko. Hän toimi puolueensa poliittisena johtajana vuosina 1978–1990, istui kansankäräjillä vuosina 1966–1974, 1977–1993 sekä 1994–2011 ja toimi Tanskan talousministerinä vuosina 1988–1990 sekä ulkoministerinä 1993–2000.

Yksityiselämä
Niels Helveg Petersenin isä Kristen Helveg Petersen (1909–1997) toimi 1960-luvulla opetusministerinä ja kulttuuriministerinä ja äiti Lily Helveg Petersen oli pormestari. Nielsin pojat Rasmus Helveg Petersen ja Morten Helveg Petersen ovat myös poliitikkoja.

Niels Helveg Petersen kuoli ruokatorven syöpään vuonna 2017.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Niels Helveg Petersen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla 

Tanskan ulkoministerit
Tanskalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1939 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Quran.com

Quran.com on internetsivusto, joka perustettiin vuonna 1995 tavoitteena saattaa Koraani kaikkien ulottuville lukemista, opiskelua ja oppimista varten. Koraani on sivustolla luettavissa arabian lisäksi useilla muilla kielillä. Sen resitointia arabiaksi voidaan samoin kuunnella useiden lukijoiden esityksinä. Koraanin käännökset ovat verkosta löytyviä ilmaisversioita, jotka ovat muslimien hyväksymiä. Suomenkielinen versio on vuoden 1942 Zinetullah Ahsen Bören nimissä julkaistu käännös.

Aiheesta muualla

Lähteet 

Islam
Verkkosivustot
Cantacuzino

Cantacuzino on kreikkalaista alkuperää oleva romanialainen bojaarisuku, joka pitää Bysantin keisari Johannes VI:ttä kantaisänään. Valakian ruhtinaina olivat Serban Cantacuzino (1678-88) ja Stefan Cantacuzino (1714-15), Moldovassa taas Dumitru Cantacuzino (1673-75 ja 1684-85). Suvun myöhemmistä jäsenistä ovat huomattavia mm: 

 Gheorghe Cantacuzino (1845-98), valtiomies, liberaalisen puolueen jäsen
 Gheorghe Grigore Cantacuzino (1837-1913), valtiomies, konservatiivisen puolueen johtaja

Lähteet

Romanialaiset suvut
Ruotsalaiset suvut
Hallitsijasuvut
Baani

Baani (unk. bán) on arvonimi, jota on menneisyydessä käytetty useiden Unkarin kuningaskunnan eteläisten rajamaiden ylimmistä päälliköistä ja sittemmin vain Kroatian ja Slavonian käskynhaltiasta. Sana on mongolilais-turkkilaista alkuperää: bajan tarkoittaa rikasta tai mahtavaa.

Katso myös
Rajakreivi
Baanaatti
Kroatian Banovina
Vardarin banovina

Lähteet

Arvonimet
Unkarin historia
Kroatian historia
Nathanael Heidenstrauch

Nathanael Heidenstrauch (2. joulukuuta 1738 Turku – 7. huhtikuuta 1823 Helsinki) oli suomalainen kauppias ja yrittäjä, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Heidenstrauchin vanhemmat olivat tullinhoitaja Claes Heidenstrauch ja Christina Margareta Ekerodde ja puoliso 1786–1790 Sofia Margareta Wendelia. Heidenstrauch oli kauppias Zacharias Goviniuksen palveluksessa Helsingissä vuodesta 1753, toimien kauppa-apulaisena vuodesta 1759 ja kirjanpitäjänä 1761–1763. Kauppias Johan Sederholmin kirjanpitäjä hän oli 1763–1774. Saatuaan porvarinoikeudet Helsingissä 1774 Heidenstrauch toimi siellä kauppiaaana ja teollisuudenharjoittajana, omistaen osakkuuksia eri yrityksissä. Hän oli Helsingin kaupungin edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä Gävlessä 1792, ja siellä pankkivaliokunnan jäsen. Helsingin kaupunginvanhin Heidenstrauch oli vuodesta 1784 ja Helsingin uudelleenrakennuskomitean jäsen 1812–1821. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1816, muutamaa vuotta ennen veljenpoikaansa Johan Henrik Heidenstrauchia. Varakas Heidenstrauch toimi kauppiasuransa jälkeen yksityisenä lainanantajana, pankkitoiminnan ollessa Suomessa vielä kehittymätöntä.

Lähteet

Suomalaiset kauppiaat
Suomalaiset yrittäjät
Kauppaneuvokset
Vuonna 1738 syntyneet
Vuonna 1823 kuolleet
Ben Proud

Benjamin Ross "Ben" Proud (s. 21. syyskuuta 1994 Lontoo, Englanti) on brittiläinen uinnin maailman- ja Euroopan-mestari. Hän on erikoistunut 50 metrin vapaa- ja perhosuinteihin. Hän edustaa Plymouth Leander -seuraa, ja on pituudeltaan 185 cm.

Proud saavutti nuorten EM-kilpailuissa hopeaa 50 metrin perhosuinnissa 2012. Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 hän selviytyi samassa lajissa välieriin. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän voitti kultaa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21,92 ja 50 metrin perhosuinnissa ajalla 22,93. Saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja pronssia 50 metrin perhosuinnissa sekä oli neljäs 50 metrin vapaauinnissa. Kazanin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kahdeksanneksi 50 metrin vapaa- ja perhosuinneissa.

Proud saavutti Lontoon EM-kilpailuissa 2016 pronssia 50 metrin vapaa- ja perhosuinneissa. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui 50 metrin vapaauinnissa neljänneksi. Budapestin MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti kultaa 50 metrin perhosuinnissa ajalla 22,75 ja pronssia 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21,43. Saman vuoden Kööpenhaminan lyhyen radan EM-kilpailuissa hän oli toinen 50 metrin vapaauinnissa ja kolmas 50 metrin perhosuinnissa.

Proud saavutti Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 kultaa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21,35 sekä hopeaa 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Saman vuoden Glasgow'n EM-kilpailuissa hän sai kultaa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21,34 ja hopeaa 50 metrin perhosuinnissa. Hangzhoun lyhyen radan MM-kilpailuissa 2018 hänet hylättiin 50 metrin vapaauinnin loppukilpailussa. Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 50 metrin vapaauinnisa viidenneksi ja 50 metrin perhosuinnissa seitsemänneksi.

Proud saavutti Budapestin EM-kilpailuissa 2021 hopeaa 50 metrin vapaauinnissa. Samana vuonna käydyissä Tokion olympialaisissa hän oli 50 metrin vapaauinnissa viides. Hän voitti saman matkan lyhyen radan maailmanmestaruuden Abu Dhabissa 2021 ajalla 20,45. Budapestin MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti kultaa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21,32 ja sijoittui seitsemänneksi 50 metrin perhosuinnissa. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21,36 ja 50 metrin perhosuinnissa kisaennätyksellä 22,81 sekä Rooman EM-kilpailuissa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21,58.

Henkilökohtaiset ennätykset

50 metrin rata

25 metrin rata 

Huom!
vu = vapaauinti
pu = perhosuinti
sku = sekauinti
NR = maan (Britannian) ennätys

Lähteet 

Brittiläiset uimarit
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Leitha

Leitha (unk. Lajta tai Lajtha) on joki eteläisessä Keski-Euroopassa. Se on Tonavan sivujoki ja pituudeltaan 121 kilometriä (168,5 km jos mukaan lasketaan sen lähdejoki Schwarza). Sen valuma-alue on 2138 km2.

Maantiede
Leitha saa alkunsa Ala-Itävallassa Lanzenkirchenin kaupungin luona, missä pohjoisilta Kalkki-Alpeilta virtaavat purot ja pikkujoet, tärkeimpinä Schwarza ja Pitten, yhtyvät. Se on osan matkaa Ala-Itävallan ja Burgenlandin rajajokena. Joenvarren kaupungeista tärkeimpiä ovat Wiener Neustadt, Bruck an der Leitha ja Mosonmagyaróvár.

Suuri osa Leithan vedestä ohjataan Wiener Neustadtin kanavaan, Wienin juomavedenottamoihin ja lukuisiin pienempiin kastelukanaviin ja vesivoimaloihin. Tämän takia pitkät osuudet Leithan uomasta ovat kuivia tai lähes kuivia, paitsi milloin virtaama yläjuoksulla on poikkeuksellisen suuri.

Historia
Ensimmäinen maininta Leithasta on Lithahan nimellä Itä-Frankian hallitsijan Ludvig Saksalaisen vuonna 833 antamassa lainhuudossa. Muinaisyläsaksalainen nimi lît tarkoittaa luultavasti "mutaa".

Unkarilaisten valloitettua Karpaattien altaan 800-luvun lopulla, he jatkoivat hyökkäilyä frankkien maille, kunnes Otto Suuri kukisti heidät Lechfeldin taistelussa. Leithasta tuli Itävallan markin ja unkarilaisten asuttaman Pannonian rajajoki, ja se jäi lähes tuhanneksi vuodeksi Unkarin ja Itävallan rajaksi. Itävalta-Unkarin kompromississa 1867, joka korvasi Habsburgien keisarikunnan Itävalta-Unkarilla, valtakunta jaettiin epävirallisesti Cisleithaniaan ("Leithan tämänpuoliset maat") ja Transleithaniaan ("Leithan takaiset maat"). Leitha ei kuitenkaan muodostanut koko rajaa Itävallan ja Unkarin välillä.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Trianonin rauha v. 1920 määräsi Lajtabánságin (Leithan baanaati) alueen Itävallalle, jolloin siitä muodostettiin Burgenlandin osavaltio, ja joesta tuli Itävallan sisäinen osavaltioraja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Itävallan joet
Unkarin joet
Tonavan vesistö
Länsi-Porin koulu

Länsi-Porin koulu on Porin Vähäraumalla sijaitseva noin 500 oppilaan yläkoulu. Se aloitti toimintansa vuonna 1965.

Historia 
Koulu aloitti toimintansa "Vähärauman yhteislyseo" -nimisenä vuonna 1965. Koulu oli oppikoulu ja sen ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat vuonna 1973. Peruskoulu-uudistuksessa vuonna 1974 koulu jakautui Länsi-Porin yläasteeksi ja Länsi-Porin lukioksi. Lukio kuitenkin lakkautettiin vuonna 2016, ja se liitettiin Porin suomalaiseen yhteislyseoon.

Itse koulurakennus valmistui vasta vuonna 1973 ja sen lukion lakkautuksen myötä tehty saneeraus valmistui vuonna 2018.

Vuosina 2018-2022 koulun tiloissa toimi osia Vähärauman koulusta.

Nykyinen toiminta 
Länsi-Porin koulussa toimii 23 perusopetuksen luokkaa, sekä pienryhmiä ja joustavan perusopetuksen ryhmä. Koulussa on myös liikunta-, kuvataide- ja luonnontiedepainotteiset luokat.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Länsi-Porin koulun kotisivut

Porin oppilaitokset
Suomen peruskoulut
Christian Bruun

Christian Bruun (1. marraskuuta 1789 Hamina – 28. tammikuuta 1864 Hamina) oli suomalainen kauppias ja yrittäjä, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Bruunin vanhemmat olivat kauppias Carl Bruun ja Elisabeth Fabritia ja puolisot 1812–1816 Maria Elisabet Pasko ja vuodesta 1816 Anna Sophia von Daehn. Jean Bruun oli Christian Bruunin poika toisesta aviolittosta. Bruunin veli oli puolestaan kauppaneuvos Anthon Bruun. Christian Bruun toimi kauppiaana Haminassa, mutta oli myös laivanvarustaja ja tilanomistaja ja omisti useita sahoja Kaakkois-Suomessa. Hän oli Haminan kaupunginvanhimpien puheenjohtaja vuodesta 1824 ja samasta vuodesta Alankomaiden konsuli.  Kauppaneuvoksen arvonimen Bruun sai 1819, 30-vuotiaana.

Lähteet

Suomalaiset kauppiaat
Suomalaiset yrittäjät
Kauppaneuvokset
Vuonna 1789 syntyneet
Vuonna 1864 kuolleet
Survival of the Sickest

Survival of the Sickest on ruotsalaisen death metal -yhtye  Bloodbathin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 9. syyskuuta 2022. Albumin ensimmäinen single on "Zombie Inferno".

Kappaleet

Kokoonpano 
 Nick Holmes - laulu
 Anders Nyström - kitara
 Tomas Åkvik - kitara
 Jonas Renkse - basso
 Martin "Axe" Axenrot - rummut

Arvostelut 
 Inferno: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2022 albumit
Bloodbathin albumit
Never Too Loud

Never Too Loud on Danko Jonesin studioalbumi, joka julkaistiin 18. huhtikuuta 2008.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Danko Jones - kitara, laulu
 John Calabrese - basso
 Dan Cornelius - rummut

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2008 albumit
Danko Jonesin albumit
Nicolò Martinenghi

Nicolò Martinenghi (s. 1. elokuuta 1999 Varese) on italialainen uimari. Hän on voittanut kolme maailmanmestaruutta ja saavuttanut kaksi olympiamitalia. Hän on erikoistunut rintauintiin.

Martinenghi voitti seitsemän nuorten Euroopan-mestaruutta vuosina 2016–2017 ja kaksi nuorten maailmanmestaruutta vuonna 2017. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa, hopeaa, hän saavutti 4 × 50 metrin sekauintiviestissä lyhyen radan EM-kilpailuissa 2017. Vuonna 2021 hän ylsi mitaleille neljissä arvokilpailuissa. Toukokuussa pitkän radan EM-kilpailuissa hän saavutti kolme pronssia, joista yksi tuli henkilökohtaisesta 50 metrin rintauinnista. Heinä-elokuussa Tokion olympialaisissa hän saavutti pronssia 100 metrin rintauinnissa ja miesten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä sijoittui neljänneksi sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Marraskuussa lyhyen radan EM-kilpailuissa Martinenghi voitti kaksi kultaa, joista toisen 100 metrin rintauinnissa ja toisen miesten sekauintiviestissä, sekä saavutti yhden hopean ja yhden pronssin. Joulukuussa lyhyen radan MM-kilpailuissa hän voitti yhden viestikultamitalin sekä saavutti kaksi henkilökohtaista hopeaa ja kaksi viestipronssia.

Pitkän radan MM-kilpailuissa 2022 Martinenghi voitti kultaa 100 metrin rintauinnissa ja miesten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä saavutti hopeaa 50 metrin rintauinnissa 0,03 sekuntia yhdysvaltalaiselle Nic Finkille hävinneenä. Saman vuoden Rooman EM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 50 ja 100 metrin rintauinneissa ja miesten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä hopeaa sekajoukkueiden sekauintiviestissä.

Lähteet 

Italialaiset uimarit
Italialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Ljudmyla Denisova

Ljudmyla Leontijivna Denisova (; s. 6. heinäkuuta 1960 Arkangeli, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on Ukrainan entinen ihmisoikeusvaltuutettu. Hänet irtisanottiin toukokuussa 2022, kun hän ei voinut osoittaa todeksi väitteitään venäläisten tekemistä ukrainalaisten raiskauksista. Ukrainalainen verkkolehti Ukrainska Pravda on tutkinut väitettyjä tapauksia. Verkkolehti tutki myös Denisovan tyttären Oleksandra Kvitkon toimia. Kvitko toimi hätäapupuhelinlinjan psykologina, ja tietoja raiskauksista Denisovalle tuli häneltä. Puhelinlinjan toiminnassa oli epäselvyyksiä, ja se on lakkautettu.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ukrainalaiset poliitikot
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Mervi Kantokorpi

Mervi Kantokorpi (s. 1958) on suomalainen kirjallisuuskriitikko, vapaa kirjoittaja ja opettaja.

Kantokorpi on kirjoittanut kritiikkejä 1980-luvulta alkaen ja toimi pitkään kirjallisuudentutkijana. 2000-luvun alusta alkaen hän on kirjoittanut Helsingin Sanomiin. Vuosina 1998–2009 hän oli Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon raadissa. Kantokorpi on toiminut myös taidehallinnossa kirjallisuustoimikunnassa vaikuttaen uudistuksiin kirjallisuusapurahojen kohdentumisessa. Kantokorpi on ollut myös Kalevi Jäntin palkintoraadin jäsen. Hän valitsi vuonna 2003 kaunokirjallisuuden Finlandia-palkinnon saajan. Kantokorpi on ollut myös Runeberg-palkintoraadissa. Vuonna 2010 Helsingin Sanomien toimittaja Esa Mäkisen tekemän verkostoanalyysin perusteella Kantokorpi oli kirja-alan merkittävin vaikuttaja.

Kantokorvelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2020.

Julkaisuja

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kantokorven kritiikit Helsingin Sanomien verkkosivuilla

Suomalaiset kirjallisuuskriitikot
Suomalaiset kirjallisuustieteilijät
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Jääkiekon 4. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2023

Jääkiekon 4. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2023 pelataan viidellä joukkueella.

Joukkueet

Lähteet 

Jääkiekon 4. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut
Vuoden 2023 jääkiekko
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2023

Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2023 pelataan 24.–29. huhtikuuta 2023. A-lohko pelataan Espanjassa, Madridissa ja B-lohko Turkissa, Istanbulissa.

Joukkueet 

Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut
Vuoden 2023 jääkiekko
Espanjan jääkiekko
Turkin jääkiekko
Madridin urheilu
Istanbulin urheilutapahtumat
Mezeninlahti

Mezeninlahti  () on Vienanmeren lahti Venäjän Arkangelin alueen koillisosassa ja Nenetsian länsiosassa, Kaninin niemimaan tyven lounaispuolella. Lahti on 105 kilometriä pitkä ja 97 kilometriä leveä, syvyydeltään 5-25 metriä. Mezen- ja Kuloijoet laskevat lahden eteläosaan. Lahden länsiosassa sijaitsee Moržovets-saari ().

Vuorovesi vaihtelee puolen vuorokauden rytmissä; vaihtelu on suurta - jopa 10 metrin luokkaa (Mezenjoella 7-12 m). Lahti jäätyy talvisin, mutta usein vuorovesi rikkoo jääpeitettä.

Lahdesta kalastetaan muun muassa turskaa ja silliä; lisäksi on hylkeenpyyntiä. Alkuperäiskansojen oikeuksiin on kuulunut myös valaanpyynti omaan tarpeeseen. 

Hallinnollisesti Mezeninlahden etelä- ja länsiosa kuuluu  Arkangelin alueen Mezenin piiriin. Itäosa on puolestaan Nenetsien autonominen piirikunnan Zapoljarnyin piiriä. Lahden eteläosan Mezenin piiriin kuuluvia rantakyliä ovat Koida, Niža, Dolgoštšelje ja Okulovski. Mezeninlahden itärannalla sijaitsevat puolestaan Zapoljarnyin piirin kylät (Verhnjaja) Mgla, Nes ja Tšiža. Mezenin kaupunkiin johtaa laivareitti lahden kautta Arkangelista ja Murmanskista.

Lähteet

Vienanmeri
Venäjän lahdet
Pohjoisen jäämeren lahdet
Arkangelin alue
Vermontin yleiskokous

Vermontin yleiskokous () on Vermontin osavaltion kaksikamarinen lainsäädäntöelin. Se muodostuu edustajainhuoneesta ja senaatista. Edustajainhuoneessa on 150 edustajaa ja senaatissa 30 senaattoria. Edustajainhuoneen edustajien ja senaattorien toimikauden pituus on kaksi vuotta kerrallaan. Toimikausien määrää ei ole rajoitettu.

Yleiskokous kokoontuu Vermont State Housessa, Montpelierissä. Yhdysvaltain demokraattisella puolueella on määräenemmistö sen molemmissa kamareissa.

Lähteet 

Yleiskokous
Yhdysvaltain osavaltioparlamentit
Tuuli Anikari

Tuuli Hannele Anikari (s. 3. lokakuuta 1973, Helsinki) on suomalainen näyttelijä (FIA), ääninäyttelijä ja laulaja. Hän on työskennellyt kiinnityksellä Mikkelin teatterissa vuodesta 2007 lähtien. Vuosina 2000-2006 hän toimi freelancerina monissa eri teatteriproduktioissa. Koulutukseltaan Anikari on teatteri-ilmaisun ohjaaja. Lisäksi hänellä on Media-assistentin ammattitutkinto.

Teatteri 
Tärkeimpiä teatterirooleja:

 Kraanat auki! -musikaali (Elina) 2020
 Rakastunut Ryti (Gerda Ryti) 2019 Rakastunut Ryti traileri-Mikkelin Teatteri
 Charlie ja minä -draamallinen konsertti Charles Chaplinin musiikista (Charlie) 2018 
 Kolmen kimppa (Sofia) 2018
 Jos helmiä kyyneleet ois (Helena Eeva) 2014 Ylen artikkeli esityksestä  Helena Eeva
 Myöhästynyt hääyö (Kaija) 2012
 Myrskyluodon Maija (Maija) 2007

Kesäteatteri:

 Sellaista elämä on -musiikkinäytelmä (useita rooleja) 2021
 Elämä janottaa -musiikkikomedia (Aino) 2019
 506 ikkunaa -musiikkikomedia (Meli, U2MEE2, 4MEE6JEE) 2018
 Metsolat - Urjanlinna (Helena Meriläinen) 2017
 Tähti ja meripoika (Marja) 2015

Muissa teatteriproduktioissa:

 Yöihmisiä -musikaali (Sanna) 2006, Helsinki Rock Ooppera/kiertue:  Kulttuurikeskus Stoa, Lappeenrannan Kaupunginteatteri, Haminan Teatteri
 Dream Big Dreams -musikaali (useita laulurooleja) 2006, Helsinki Rock Ooppera/kiertue: Scandic Hotels tilausesitykset Helsingissä ja Tampereella
 Love on Broadway -musikaali (useita laulurooleja) 2005-2006, Eastway/kiertue: Studio51 Helsinki sekä Turku, Savonlinna, Joensuu
 Dracula The Rock Opera (Mina) 2005, Helsinki Rock Ooppera/kiertue: Savoy-teatteri, Lappeenrannan Kaupunginteatteri, Hamina Bastioni
 Kulkien kaiken kokea saa - Naisen Tarina (Helmi, Meeri) 2000, Vaasan Kaupunginteatteri vierailu

Filmografia 

 Saranakoira (Short 1992) The Bent Dog (Short 1992) - IMDb 
 Joku kaltaiseni (Toimittaja) 2007
 Jungle of Dreams (Haastattelija) 2008 Jungle of Dreams (2008) - IMDb 
 Elsan tarina (Elsan äiti) 2020 Sodan ja rauhan keskus Muisti

Suomalaiset näyttelijät
Elävät henkilöt
Vuonna 1973 syntyneet
Bakans

Bakans on Latviassa Madonan kunnassa lähellä Dzelzavan ja Janunbakanin kyliä sijaitseva järvi.

Lähteet

Latvian järvet
Menetelmällinen kirjallisuus

Menetelmällinen kirjallisuus eli proseduraalinen kirjallisuus on kirjallisuutta, jonka tuottamisessa noudatetaan ennalta asetettua proseduuria eli toiminnan tapaa, ohjetta tai menetelmää.

Kirjoitusprosessin kannalta proseduraalisuus jakaantuu menetelmiin, jotka koskevat tekijän ja tekstin suhdetta (lähdetekstien kokoaminen ja käsittely; uuden tekstin kirjoittaminen), menetelmiin, jotka koskevat tekstin toimintaperiaatteita ja mediaalisuutta, ja menetelmiin, jotka koskevat tekstin ja lukijan suhdetta. OuLiPo, "Potentiaalisen kirjallisuuden työpaja", on kansainvälinen kirjoittajien ja tutkijoiden ryhmä, joka on koonnut tietoa kirjoittamisen proseduureista ja kehittänyt niitä vuodesta 1960.

Menetelmällistä kirjallisuutta on esimerkiksi Laura Lindstedin ja Sinikka Vuolan teos 101 tapaa tappaa aviomies (Siltala, 2022).

Alalaji on menetelmällinen runous eli proseduraalinen runous, joka on runouden laji, jossa runon luomisen lähtökohtana on jokin menetelmä. Menetelmää noudattamalla pyritään ohjaamaan runon muotoa, sisältöä tai muita piirteitä.

Menetelmällisen runouden lähtökohtana on esimerkiksi OuLiPon parissa kehiteltyjä periaatteita, joissa runoa edeltää aina jokin pakote tai rajoite, ehto tai ehtojen joukko, jonka noudattaminen kirjoitusprosessin aikana ohjaa runon piirteitä. Menetelmällisessä runoudessa lopputulos painottuu enemmän kuin käsitteellisessä runoudessa. Menetelmät vaihtelevat ankarasti noudatettavista vapaammin sovellettavissa oleviin, monimutkaisista yksinkertaisiin. Menetelmiä voidaan hyödyntää kokoelman laajuisesti, runokohtaisesti tai runojen sisällä olevina yksittäisinä kohtina.

Kirjallisuutta
 Juri Joensuu, Menetelmät, kokeet, koneet (2012) väitöskirja
 Menetelmällisen kirjallisuuden antologia, toim. Teemu Ikonen (2018).

Lähteet

Kirjalliset suuntaukset
Herľany

Herľany (, ) on Slovakiassa Košicen alueella sijaitseva kunta ja kunnan keskustaajamana toimiva kylä. Kylä on tunnettu Herľanyn geysiriksi kutsutusta kylmän veden geysiristä, joka on alueen keskeinen nähtävyys.

Herľanyn geysir on ainoa Slovakiassa sijaitseva kylmän veden luonnonsuihkulähde. Se purkautuu jaksottain 24-32 tunnin välein. Purkaus kestää noin 25 minuuttia kerrallaan. Korkeimmillaan vesi nousee 10-15 metrin korkeuteen.

Lähteet 

Slovakian kunnat
Slovakian kylät
Lähteet
Geysirit
Palmutjärvi

Palmutjärvi on 19 hehtaarin kokoinen järvi Varsinais-Suomen maakunnassa Salon kaupungin Kiikalassa. Järvi sijaitsee Omenojärven pohjoispuolella Peltolan kylässä.

Palmutjärvi on linnustollisesti ja maisemallisesti arvokas järvi. Sen rannat ovat pusikoituneet ja ruovittuneet ja järven luoteisranta on miltei umpeenkasvanut puustoinen tulva-alue. Palmutjärven ympärille on jätetty suojavyöhyke, jota ei viljellä, jottei ravinteet rehevöittäisi järveä.

Lähteet

Kiikalan järvet
Hirsijärven valuma-alue
Trident Wolf Eclipse


Trident Wolf Eclipse on Watainin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 5. tammikuuta 2018.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 8½/10
 Kaaoszine: 8-/10
 Metalliluola: 8+/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2022 albumit
Ruotsalaiset black metal -albumit
Vaasan kaupunkiseurakunta

Vaasan kaupunkiseurakunta oli vuosina 1867–1927 toiminut Vaasan evankelis-luterilainen seurakunta. Alkujaan seurakunta oli osa Mustasaaren seurakuntaa, jonka kirkkoherra oli myös Vaasan kaupunkiseurakunnan kirkkoherra. Kaupunkiseurakunta jaettiin vuonna 1927 kielellisin perustein suomalaiseen ja ruotsalaiseen seurakuntaan.

Historia 
Vaasan kaupunki muodostettiin Mustasaaren seurakunnan alueelle vuonna 1606. Kaupunki sekä emäseurakunta muodostivat yhden kirkkoherrakunnan, jota kutsuttiin Vaasa ja Mustasaari-nimellä. Vuonna 1651 Vaasaan yhdistettiin useita maatiloja sekä Mustasaaren että Isonkyrön ja Vähänkyrön seurakunnista.

Vaasa päätettin siirtää nykyiselle paikalleen vuonna 1855 ja emäseurakunta siitä tuli vuonna 1867. Kaupunkiseurakunta toimi aina vuoteen 1927 asti, jolloin se päätettiin jakaa kielellisellä perusteella suomalaiseen ja ruotsalaiseen seurakuntaan. Seurakunnat säilyttivät kuitenkin yhteiset kirkot, taloudenhoidon sekä arkiston.

Papisto

Vaasan ja Mustasaaren seurakunta 
Seuraavat henkilöt toimivat Vaasan ja Mustasaaren yhteisen seurakunnan kirkkoherroina:
 1606–1616: kirkkoherra Henricus Martini Brennerus
 1629–?: kirkkoherra Nils Nilsson Holmius
 1634–1648: kirkkoherra Tomas Tomasson Florinus
 1648–1662: kirkkoherra Paulus Marci Bohm
 1664–1693: kirkkoherra Olof Bratt
 1694–1708: kirkkoherra Jöran Arvidi Biugg
 1711–1712: kirkkoherra Johannus Sarcovius
 1712: kirkkoherra Petrus Johanni Brenner
 1713–1719: vt. kirkkoherra Gabriel Tomasson Arenius
 1719–1721: vt. kirkkoherra Berthold Vhael
 1720–1765: kirkkoherra Claudius Hedman
 1766–1797: kirkkoherra Petter Hedman
 1799–1809: kirkkoherra Jakob Chydenius
 1811–1821: kirkkoherra Johan Tengström
 1822–1835: kirkkoherra Henrik Snellman
 1838–1856: kirkkoherra Benjamin Frosterus
 1858–1871: kirkkoherra Otto Vilhelm Ehrström

Vaasan kaupunkiseurakunta 
Seuraavat henkilöt toimivat Vaasan kaupunkiseurakunnan kirkkoherroina:
 1874–1876: kirkkoherra Karl Vilhelm Vegelius
 1879–1894: kirkkoherra Abel Nyholm
 1895–1918: kirkkoherra Joel August Heikel
 1920–1927: kirkkoherra Lauri Johannes Roschier

Lähteet

Viitteet 

Vaasan seurakunnat
Suomen entiset evankelis-luterilaiset seurakunnat
Chubut (joki)

Chubut (, ) on eteläisessä Argentiinassa Patagoniassa, harvaan asutussa Chubutin maakunnassa lännestä Andeilta itään Etelä-Atlanttiin virtaava noin 800 kilometrin mittainen joki. Sen merkittävän sivujoki on eteläinen Chico. Joki on matala ja käytännössä purjehduskelvoton. Asutuksesta on kiintoisaa, että Andien vähäisen asutuksen lisäksi sen varrella on etenkin merenrannikolla muutamia walesilaisten siirtolaisten jo 1800-luvulla asuttamia taajamia kuten Trelew ja Rawson. Noin 120 kilometriä Trelewistä länteen jokeen on valmistunut Ameghinon vesivoimala vuonna 1963.

Lähteet 

Argentiinan joet
Sokushinbutsu

Sokushinbutsu on eräänlainen tyyppi Buddhalaisesta muumiosta. Japanissa tällä viitataan askeettista elämäntapaa harjoittaviin buddhalaismunkkeihin, jotka harjoittavat askeettisuuttaan kuolemaan asti niin, että munkin keho alkaa muumioitua vielä tämän ollessa elävä.

Lähteet 

Buddhalaisuus
Meditaatio
Munkit
Muumiot
Ismo Turunen

Martti Ismo Kalevi Turunen (s. 8. maaliskuuta 1953, Hausjärvi) on suomalainen pappi ja rovasti. Turunen toimi Siuntion seurakunnan kirkkoherrana vuosina 1985-1999. Kaksikielinen Siuntion seurakunta jaettiin vuonna 2000 Siuntion suomalaiseen seurakuntaan ja Sjundeå svenska församlingiin. Turunen jatkoi suomalaisen seurakunnan kirkkoherrana kesäkuuhun 2018 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle.

Turunen valmistui teologian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1979. Ennen Siuntion seurakunnan kirkkoherrana oloa hän toimi virallisena apulaisena Siuntion ja Inkoon seurakunnissa 1979-1982. Turusella ja hänen puolisollaan Siv Turusella on neljä lasta. Turunen on aina kannattanut lämpimästi naispappeutta ja hyväksyy samaa sukupuolta olevien ihmisten vihkimisen kirkossa.

Turunen valittiin vuonna 2012 Siuntion kunnanvaltuustoon. Hän oli SDP:n listoilla ja sai 148 ääntä. Turunen oli myös perustamassa ensimmäistä Lux Musicae festivaalia Siuntiossa vuonna 1999.

Lähteet 

Suomalaiset papit
Vuonna 1953 syntyneet
Siuntio
David Lee (käsikirjoittaja)

David Clark Lee (s. 1950) on amerikkalainen televisiotuottaja, -ohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimpiaan teoksia ovat Cheers ja Frasier.
Retta Group

Retta Group Oy on suomalainen isännöinti- ja kiinteistönvälityspalveluja tarjoava yritysryhmä. Se kertoo olevansa alallaan Pohjoismaiden suurin. Kevääseen 2022 saakka konserni tunnettiin nimellä Realia Group Oy. 

Konserniin kuuluvat  Huoneistokeskus Oy, toimitila- ja asuntovuokraukseen erikoistunut Retta Management Oy, isännöintiyritys Retta Services Oy (aik. Realia Services Oy) ja Ruotsissa toimiva Retta Sverige (oik. Hestia Fastighetsförvaltning AB). Konsernin yrityksissä työskentelee noin 1 600 ihmistä, ja niiden yhteinen liikevaihto on noin 130 miljoonaa euroa. Rettan omistaa pohjoismainen pääomasijoitusrahasto Altor Fund IV.

Realia Group nousi otsikoihin helmikuussa 2021 julkistetussa kartelliepäilyssä, jossa Kilpailu- ja kuluttajavirasto (KKV) vaatii markkinaoikeutta määräämään kuudelle isännöintiyhtiölle ja Suomen Isännöintiliitolle yhteensä 22 miljoonan euron seuraamusmaksun selville saamistaan keskinäisistä hinnoittelusopimuksista vuosina 2014–2017. Retta-konserniin kuuluvien yritysten yhteisosuus tuosta yhtiöiden liikevaihtoihin perustuvasta summasta olisi yli 18 miljoonaa euroa. Asian käsittely on vielä markkinaoikeudessa kesken.

Historiaa
Realia Group syntyi Huoneistokeskuksen ja alun perin Säästöpankkien Kiinteistönvälitykseksi vuonna 1964 perustetun SKV:n fuusiona vuonna 2006. Sen pääomistajana oli aluksi pääomasijoitusyhtiö Sponsor Capital ja muina osakkaina Nordea-pankki, työeläkeyhtiö Varma, Suomen Teollisuussijoitus Oy ja Realia Group Oy:n toimiva johto.

Pian Realia Group laajeni Itä- ja Keski-Euroopan suurimmaksi isännöintialan yritykseksi ostamalla Baltian maissa, Puolassa ja Unkarissa toimineen Ober-Haus Real Estate Advisors -yhtiön, joka jatkoi noissa maissa entisellä nimellään.

Vuonna 2016 Realia Groupin omistus siirtyi ruotsalaiselle Altor Fund IV -pääomasijoitusrahastolle.

Suomessa Realia yhdisti SKV Kiinteistönvälitys -brändinsä Huoneistokeskus-brändiin 2020 ja  Huom!-brändinsä 2021. Isännöintipuolella Realia Group osti heinäkuussa 2018 Colliers Isännöinti Oy:n (ent. Ovenia) ja muutti sen Arenna Oy:ksi Suomen isännöintialan historian suurimpiin kuuluneessa yrityskaupassa.

Vuonna 2020 Realia Group luopui Keski-Euroopan markkinoista ja myi Ober-Haus-isännöintiyrityksen suomalaiselle kilpailijalleen Kiinteistömaailmalle.

Lähteet

Suomalaiset yritykset
Kiinteistöpalveluyritykset
Suomalaiset kiinteistönvälitysyritykset
Megan Carter-Davies

Megan Carter-Davies (s. 1996) on brittiläinen suunnistaja. 

Vuoden 2022 maailmanmestaruuskilpailuissa Tanskassa hän voitti sprintin, tuli toiseksi pudotussprintissä ja oli mukana Iso-Britannian toiseksi tulleessa sprinttiviestijoukkueessa.

Megan Carter-Davies on suurviesteissä edustanut suomalaista Rajamäen Rykmenttiä vuodesta 2015.

Lähteet 

Brittiläiset suunnistajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Erkki Ahlström

Erkki Harry Juhani Ahlström (11. joulukuuta 1904 Noormarkku – 24. syyskuuta 1938 Noormarkku) oli suomalainen yritysjohtaja ja kilpapurjehtija.

Erkki Ahlströmin vanhemmat olivat vuorineuvos Walter Ahlström ja Lilli Nevander. Hän kävi Helsingin suomalaista yhteiskoulua ja myöhemmin Porin ruotsalaista yhteiskoulua. Erkki Ahlström oli sitten Ahlström Oy:n palveluksessa ja toimi yhtiön Varkauden tehtaiden johtajana. Hän oli myös yhtiön hallituksen jäsenenä.

Erkki Ahlström oli tunnettu myös purjehduksen harrastajana. Hän voitti useita palkintoja huomattavissa kansainvälisissä purjehduskilpailuissa sekä tuki kilpapurjehdusta lahjoituksilla. Vuonna 1937 Ahlström edusti Suomea amerikkalaisissa Bermuda-purjehduksissa ja samana vuonna hän voitti Turun purjehdusviikolla ensimmäiset palkinnot Zaké Westinin rakentamalla kansainvälisen kuutosluokan veneellä Marga. Ahlström harrasti myös musiikkia ja teki omia sävellyksiä.

Erkki Ahlström kuoli syyskuussa 1938 muutamia kuukausia kestäneen sairauden seurauksena.

Taidemesenaatti Maire Gullichsen oli Erkki Ahlströmin sisar.

Lähteet 

Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset kilpapurjehtijat
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1938 kuolleet
Mille Gejl

Mille Gejl (s. 23. syyskuuta 1999) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 19 maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa tammikuussa 2019 ystävyysottelussa Suomea vastaan ja teki tuon ottelun ainoan maalin.

Gejl on edustanut seuratasolla kotimaassaan KoldingQ:ta ja Brøndby IF:ää sekä heinäkuusta 2021 alkaen Ruotsissa BK Häckeniä.

Maalit Tanskan maajoukkueessa 
Tanskan maalit mainittu ensin.

Lähteet 

Tanskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Fredrik Napoleon Ottelin

Fredrik Napoleon Ottelin (1817–1892) oli luterilainen pappi ja rovasti, joka toimi pappina ja kirkkoherrana useissa seurakunnissa. Ottelin sai rovastin arvonimen vuonna 1879.

Varhainen elämä ja koulutus 
Ottelin jäi isästään orvoksi jo lapsena. Ottelin suoritti Oulussa alkeiskoulun, minkä jälkeen hän työskenteli jonkin aikaa kotiopettajana sekä kirjoitustöitä tehden. Ottelin valmistui Turun lukiosta ylioppilaaksi vuonna 1838 ja papiksi 1840.

Ura pappina 
Ottelin toimi ensin ylimääräisenä pappina Paimiossa, Mietoisissa, Ikaalisissa, Kankaanpäässä ja Pälkänellä. Vuonna 1864 Ottelinista tuli Kauhavan kappalainen ja vuonna 1870 hänestä tuli seurakunnan ensimmäinen kirkkoherra ja toimi tehtävässä aina kuolemaansa saakka. Ottelin toimi yhdessä nimismies Adolf Hägglundin kanssa muun muassa kansakoulun saamiseksi Kauhavalle. Vuonna 1879 hän sai rovastin arvonimen.

Yksityiselämä 
Ottelinin vanhemmat olivat henkikirjuri Fredrik Ottelin sekä Maria Katarina Rydman. Ottelin avioitui ensimmäisen vaimonsa, Maria Sofia Eleonoora Lizeliuksen, kanssa vuonna 1845 ja he olivat naimisissa tämän kuolemaan vuonna 1863. Ottelinin toinen puolso oli vuodesta 1864 lähtien Amalia Josefina Henriette Limon. Agronomi ja tietokirjailijia F. A. Ottelin on Ottelinin ja Lizeliuksen poika. Karl Ottelin on poika toisesta liitosta.

Lähteet

Viitteet 

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Vuonna 1817 syntyneet
Vuonna 1892 kuolleet
Ilja Medvedev

Ilja Medvedev (s. 1995 tai 1996 ) on venäläinen liikemies ja nuorisopoliitikko. Hän on entisen presidentin ja pääministerin Dmitri Medvedevin poika, joka esiintyi vain vähän julkisuudessa ennen kuin kesällä 2022  liittyi näyttävästi Yhtenäinen Venäjä -puolueeseen. Hän sai samalla isänsä johtamassa puolueessa luottamustehtäviä tuonninkorvausohjelman kehittämisessä, lasten urheilun ja harrastusurheilun edistämisessä, terveydenhuollon ja yritystoiminnan tukemisessa sekä Venäjän tietoteknisessä uudistamisessa. Medvedevin näkyvän roolin yhtenä tarkoituksena on houkutella puolueelle nuorisojäseniä.

Medvedev opiskeli kansainvälistä oikeutta moskovalaisessa Mgimo-yliopistossa ja valmistui vuonna 2016. Vuonna 2020 Medvedevin isä kertoi poikansa työskentelevän yksityisillä työnantajilla liike-elämässä digitaalisen liiketoiminnan parissa. Venäjän nykyhallintoa kritisoivan The Insider -verkkolehden mukaan hän on valmistumisensa jälkeen tehnyt töitä isänsä oligarkkiystävien yrityksissä.

Lähteet 

1990-luvulla syntyneet
Victoria Aveyard

Victoria Aveyard (s. 27. heinäkuuta 1990 East Longmeadow, Massachusetts on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija, joka tunnetaan parhaiten debyyttisarjastaan Punainen Kuningatar. Aveyard kirjoitti romaanin vuosi sen jälkeen kun valmistui Etelä-Kalifornian yliopiston käsikirjoitusohjelmasta vuonna 2012. Sony Pictures teki yhteistyötä hänen kanssaan kirjoittaakseen erikoiskäsikirjoituksen Eternal.

Yksityiselämä
Aveyard syntyi Massachusettsissa, mutta muutti Kaliforniaan 18-vuotiaana, kun hänet hyväksyttiin USC:hen, jossa hän opiskeli käsikirjoitusta. Hän on skotlantilaista ja italialaista syntyperää ja asuu Santa Monicassa, kumppaninsa ja koiransa kanssa.

Ura
Aveyard viimeisteli ensimmäisen romaaninsa, Punainen Kuningatar, valmistuttuaan korkeakoulusta. Hän sanoi saaneensa inspiraationsa kirjoittaa kirja, valmistuttuaan korkeakoulusta suurella opintolainavelalla, eikä nähnyt mitään keinoa päästä siitä eroon. Hän käytti sitä ja kasvoi 9/11-jälkeisessä maailmassa kirjoittaakseen Punaisen kuningattaren. Victoria ei perinteisesti kysellyt, hän teki sopimuksen Suzie Townsendin kanssa kuultuaan työstään, kun hän oli USC:n kirjoitusohjelmassa. Punainen Kuningatar julkaistiin vuonna 2015, ja se sai positiivisia arvosteluja, kiitosta sen tarinasta ja monimuotoisuudesta hahmojen sisällä ja juonenkäänteissä. Sen jälkeen ilmestyi kolme jatko-osaa ja yksi esiosa. Aveyard ty myös kirjoitti myös toisen kirjasarjan nimeltä Maailmojen Murtaja, joka on noussut ykköseksi New York Timesin myydyimpien kirjojen listalla. Alun perin Punaisesta Kuningattarestaää suunniteltiin elokuva, jonka ohjasi Universal ja Elizabeth Banks.  Vuonna 2021 ilmoitettiin, että projekti on televisiosarja Peacocin kanssa, jossa Banks ohjaa ja esiintyy toistuvassa roolissa. Ennen tuotannon aloittamista Aveyard ilmoitti Instagramissa, että sarja uusittiin toiseksi tuotantokaudeksi. Aveyard kirjoitti myös pilottikäsikirjoituksen Punaiselle kuningattarelle.

Kirjat

Punainen Kuningatar
 Punainen Kuningatar (2015)
 Lasinen Miekka (2016)
 Kuninkaan Kahleet (2017)
 Sodan Myrskyt (2018)

Novellit
 Kruunun Kirous (2016, Sisältää novellit Kuningattaren Laulu ja Teräs Arvet)
 Kuningattaren Laulu (2015)
 Teräs Arvet (2016)
 Broken Throne (2019) (Ei suomennettu)

Maailmojen Murtaja

 Maailmojen Murtaja (2021)
 Miekan Murtaja'' (2022)
 TBA

Elävät henkilöt
Vuonna 1990 syntyneet
Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat
Punainen Kuningatar

Punainen Kuningatar on nuorten aikuisten fantasiaromaani, jonka on kirjoittanut amerikkalainen kirjailija Victoria Aveyard.  Helmikuussa 2015 julkaistu ensimmäinen osa oli hänen ensimmäinen romaaninsa ja ensimmäinen sarjansa.  Aveyard kirjoitti myös kolme jatko-osaa: Lasinen Miekka, Kuninkaan Kahleet ja Sodan Myrskyt. Punainen Kuningatar voitti 2015 Goodreads Choice Award -palkinnon debyytti-Goodreads-kirjailijalle ja oli ehdolla vuoden 2015 Goodreads Choice Award -palkinnon saajaksi nuorten aikuisten fantasiasta ja tieteiskirjallisuudesta.

Punainen Kuningatar sijoittuu kuvitteelliseen tulevaisuuteen Yhdysvaltoihin. Sarjan päähenkilö on Mare Barrow, varas joka on punaverinen. Kun yhtäkkiä Maren voimat heräävät, koko valtakunnan kohtalo on vaarassa. Miten tavallisilla ihmisillä voi olla voimia? Maresta tulee vallankumouksen symboli samalla, kun hän opettelee hallitsemaan voimiaan.

Romaanit 
 
 
 
 

Yhdysvaltalaiset nuorten fantasiaromaanit
Vostok (ainejärjestö)

Vostok ry on Tampreen yliopiston journalistiikan, kuvajournalismin ja visuaalisen journalismin opiskelijoiden ainejärjestö. Vostok on lyhenne sanoista Voimakkaasti sitoutumaton toimittajakoulu. 

Yhdistyksen tarkoituksena on toimia Tampereen yliopistossa alaa opiskelevien etujärjestönä ja "ylläpitää heissä jatkuvaa kiinnostusta tiedotusvälineitä ja yhteiskuntaa kohtaan". 

Vostok on Tampereen ylioppilaskunta Treyn piirissä toimiva järjestö.

Historia 
Järjestön historia johtaa 1920-luvulle, kun Kansalaiskorkeakoulu (Yhteiskuntatieteellinen korkeakoulu 1930 – 1966)) perustettiin vuonna 1925, jolloin sai alkunsa Sanomalehtimiestutkinto. Muutamaa vuotta myöhemmin perustettiin alan opiskeljoiden ainejärjestö. Sanomalehtimiestutkinto siirtyi Yhtieskuntatieteellisen korkeakoulun mukana Tampereelle vuonna 1960, mikä tekee Vostokista yhden Tampereen yliopiston alkuperäisistä ja vanhimmista ainejärjestöistä. 

Yhdistys on rekisteröity 12.11.1984, jolloin ainejärjestön nimi oli Akti, Vostok ry on perustettu 2.2.1993.

Toiminta 
1990-luvulla sai alkunsa monet Vostokin perinteet. Vuonna 1992 järjestettiin ensimmäinen Aimo Rykämö Open, Vostokin yksi suosituimmista ja tunnetuimmista tapahtumista.  Vuoden 1993 lopulla nimettiin Vostokin urheilujoukkue Dynamoksi. Vostok järjesti 1990-luvun puolivälissä myös Tampere Tutuksi -turneeta, jonka järjestämisvastuun Tamy otti muutamaa vuotta myöhemmin.  Tapahtuma tunnettiin myöhemmin nimellä Kaupunkisuunnistus ja nykyään nimellä Fuksisuunnistus . 

Ainejärjestölehden nimeksi tuli Gonzo, joka oli myös ehdolla järjestön nimeksi. Gonzo nimenä juontaa juurensa Gonzo-journalismista. Gonzo-journalismin tavoin lehti sisältää paljon kirjoittajien havaintoja ja reportaaseja sekä "monille Gonzo on ainoa mahdollisuus elää todeksi romanttiset kuvitelmat toimittajan työstä. Lehden jutuissa pääosassa ovat usein juuri kirjoittajan omat seikkailut". Gonzo ilmestyy neljä kertaa vuodessa painettuna. Gonzon päätoimittajat valitaan vuodeksi kerrallaan yhdistyksen syyskokouksessa, päätoimittajia valitaan normaalisti kaksi. 

Vostok on tehnyt yhteistyötä Suomen Journalistiliiton kanssa jo yhdistyksen alkuajoista lähtien. Nykyään Journalistiliiton valtuustossa ja hallituksen alaisessa valiokunnassa Opiskelijayhteistyöryhmässä on molemmissa yksi edustaja Vostokista.  Lisäksi Pirkanmaan journalistien hallituksessa on kaksi opiskelijaedustajaa.

Katso myös 
Tampereen yliopisto

Tampereen ylioppilaskunta

Lisää aiheesta 
Vostokin kotisivut

Vostokin Instagram-tili

Vostokin Facebook

Lähteet 

Tampereen yliopisto
Suomalaiset ainejärjestöt ja killat
Tamperelaiset järjestöt
Journalismi Suomessa
Kaisa Korhonen (lauluntekijä)

Kaisa Korhonen (s. 1987 tai 1988) on suomalainen lauluntekijä ja luokanopettaja. Tunnetuimpia hänen tekemiään kappaleita ovat muun muassa ”Epäröimättä hetkeekään” (esit. Elastinen & Jenni Vartiainen), yhdessä muun muassa Janne Rintalan kanssa tehty ”Syntisten pöytä” (esit. Erika Vikman) ja Maija Vilkkumaan kanssa tehty ”Viimeinen elämä” (esit. Vilkkumaa). Hänen tekemiään kappaleita ovat levyttäneet myös ainakin Bess, Paula Koivuniemi, Nelli Matula, Laura Närhi, Teflon Brothers, Antti Tuisku, Stig ja Arttu Wiskari. Korhonen nimeää päämetodikseen co-writingin eli tiimityön, jossa useampi tekijä yhdessä kirjoittaa kappaleen. 

Ensimmäinen Korhosen levytetyksi päätynyt kappale oli KIDSing-laulukilpailun voittaneen Jenni Jaakkolan esikoislevyllä ollut ”Sinä ja vaahteranlehdet” (2013). Kustannussopimuksen Korhonen solmi vuonna 2018 Elements Musicin kanssa.

Korhosella on Pilven piirtäjät -niminen duo yhdessä Axel Ehnströmin kanssa.

Teini-ikäisenä Korhosella oli seurakuntanuorissa perustettu McKurmot-räppibändi, joka voitti Helsingin kaupungin järjestämän räppikilpailun.

Palkinnot 
 Suomen musiikkikustantajat ry palkitsi Korhosen syyskuussa 2020 Vuoden läpimurto -palkinnolla.
 Suomen musiikkikustantajat ry valitsi syyskuussa 2021 Korhosen yhdessä Maija Vilkkumaan kanssa tekemän ”Viimeinen elämä” -kappaleen Vuoden biisiksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kaisa Korhosen tekemiä kappaleita Fono.fi-äänitetietokannassa
 Kaisa Korhosen profiili Elements Musicin sivuilla
 Kaisa Korhonen kertoo työstään sanoittajana | Sanojen takana | Yle Areena

Suomalaiset lauluntekijät
1980-luvulla syntyneet
Elävät henkilöt
David Popovici

David Popovici (s. 15. syyskuuta 2004 Bukarest) on romanialainen vapaauinnin kaksinkertainen maailmanmestari. Hän edustaa CSA Steaua Bucurestia.

Popovici saavutti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2019 kultaa 100 metrin vapaauinnissa sekä hopeaa 50 ja 200 metrin vapaauinneissa. Hän sijoittui 2021 Budapestin EM-kilpailuissa 100 metrin vapaauinnissa kuudenneksi. Saman kesän nuorten EM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 50, 100 ja 200 metrin vapaauinneissa sekä hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Tokion olympialaisissa hän sijoittui 200 metrin vapaauinnissa neljänneksi ja 100 metrin vapaauinnissa seitsemänneksi. Hän voitti 200 metrin vapaauinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuden Kazanissa 2021 ajalla 1.42,12.

Popovici voitti Budapestissa 2022 maailmanmestaruuden 100 metrin vapaauinnissa ajalla 47,58. Välierissä hän oli  uinut nuorten maailmanennätyksen 47,13. Hän voitti kultaa myös 200 metrin vapaauinnissa nuorten maailmanennätysajalla 1.43,21. Kaksi viikkoa myöhemmin hän saavutti kotimaassaan järjestetyissä nuorten EM-kilpailuissa kultaa 50, 100 ja 200 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä hopeaa sekajoukkueiden 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Saman kesän Rooman EM-kilpailuissa hän ui 100 metrin vapaauinnin välierissä Euroopan ennätyksen 46,98. Loppukilpailussa hän voitti kultaa maailmanennätysajalla 46,86. Hän voitti Euroopan-mestaruuden myös 200 metrin vapaauinnissa ajalla 1.42,97 ja sijoittui neljänneksi 400 metrin vapaauinnissa.

Lähteet 

Romanialaiset uimarit
Vuonna 2004 syntyneet
Elävät henkilöt
Pehmeä tieteiskirjallisuus

Pehmeä tieteiskirjallisuus (pehmeä scifi) on tieteiskirjallisuuden tyyppi, jota pidetään vastakohtana kovalle tieteiskirjallisuudelle. Termit eivät ole kovin selkeitä ja kontrasti on joskus epälooginen. "Pehmeällä" viitataan pehmeisiin tieteisiin kuten antropologia, ekonomia, lingvistiikka, psykologia ja sosiologia, joissa ei tarvita juurikaan laitteita. 
Tieteiskirjallisuuden uuden aallon kokeellisuudesta katosi kaikkein avantgardeimmat osat 1970-luvun loppuun mennessä, mutta siihen mennessä pehmeän tieteiskirjallisuuden alalaji oli laajentunut merkittävästi.

Lähteet 

Tieteiskirjallisuus