Leonid Andrejev

Leonid Nikolajevitš Andrejev (21. elokuuta (J: 9. elokuuta) 1871 Orjol – 12. syyskuuta 1919 Kuokkala) oli venäläinen kirjailija. Häntä pidetään venäläisen ekspressionismin johtohahmona, mutta Andrejev nähtiin myös aikansa työläiskuvaajana, joka kurjuuden kuvauksillaan tuki vallankumousta.

Henkilöhistoria 

Andrejev syntyi Orjolin alueella vuonna 1871 virkamiesperheeseen. Hän opiskeli lakia Pietarin yliopistossa ja Moskovan yliopistossa, mutta opinnot eivät sujuneet hyvin: vastoinkäymiset saivat Andrejevin yrittämään useita kertoja itsemurhaa. Hän jättikin pian lakiuran ryhtyen toimittajaksi. Andrejev alkoi myös harrastaa valokuvausta. Hän meni naimisiin kreivitär Wielhorskan kanssa, ja myös heidän vuonna 1906 syntyneestä pojastaan tuli myöhemmin kirjailija.

Andrejevin ensimmäinen novelli julkaistiin vuonna 1902 sanomalehdessä. Seuraavana vuonna ilmestyneet kaksi novellia herättivät Venäjällä suurta kohua, sillä niissä käsiteltiin raiskausta ja sukupuolitauteja. Vuonna 1904 ilmestynyt synkkä sotakertomus Красный смех (suom. Punaista naurua) teki Andrejevista kuuluisan myös kansainvälisesti, ja kirjan 60 000 kappaleen painos myytiin heti loppuun. Kirjan kuvaamat sodan kauhut olivat ajankohtaisia Venäjän-Japanin sodan vuoksi. Andrejevin teos ilmestyi heti seuraavana vuonna Suomessa kahtena eri käännöksenä, ja vuosina 1905–1918 ilmestyi 12 muunkin teoksen suomennokset, merkittävä osa työväenliikettä lähellä olevien tahojen kustantamina. 

Andrejev oli kiihkeä vallankumouksellinen ja osallistui poliittiseen toimintaan. Vuonna 1905 hän joutui kahdeksi kuukaudeksi vankilaan asunnossaan pidetyn kokouksen vuoksi. Andrejev kärsi vankeusrangaistuksen yhdessä Maksim Gorkin kanssa. Hän oli osittain samoilla linjoilla Gorkin kanssa vaikka korosti yksilöllisyyttä enemmän kuin Gorki ja oli myös näkemyksiltään pessimistisempi. Poliittisten erimielisyyksien vuoksi heidän tiensä erosivat.

Ensimmäisen maailmansodan aikana Andrejev työskenteli hallituksen julkaisemassa sanomalehdessä. Lokakuun vallankumouksen jälkeen 1917 hän joutui pakenemaan Suomeen. Suomessa Andrejev ehti asua vajaat kaksi vuotta, kunnes hänen elämänsä päättyi sairauden vuoksi Kuokkalassa vuonna 1919. Andrejev haudattiin Pietariin.

Kirjailijan tytär Nina Andrejeva muistelee lapsuuttaan Kuokkalassa teoksessaan Дом на Черной речке (Talo Vammelsuussa, WSOY 1977).

Suomennetut teokset 
 Kertomuksia; suom. Olga Salo, Yrjö Weilin 1905
 Punanen nauru (расный смех), katkelmia; suomentanut Anton Helve. Työväen sanomalehti-osakeyhtiö 1905
 Punaista naurua (расный смех), katkelmia; suom. Eino Landgren. Otava 1905; 
 Ihmisen elämää: viisi kuvaelmaa ynnä proloogi (Жизнь человека), suomentanut Iisakki Lattu. Otava 1907
 Keväisiä lupauksia: Alikapteeni Kablukovin elämästä, Helsinki: Emil Vainio 1907 Helsingin Kaiun kertomuskokoelma, 4
 Valhe, Kaleva (Mich.): Suomalais-amerikkalainen kustannusyhtiö 1907
 Kertoelmia, Helsinki: Emil Vainio 1908. Sarja	Nykyajan venäläisten kirjailijain kertomuksia, 1. Sisältää novellit:
 Kaupunki; Ohimennen; Bargamot ja Garasjka; Sattuma; Marseljeesi; Ben-Tovit; Santarmi; Iso slammi; Omituinen mies; Kirja; Varkaisiin mennessä; Keväällä.
 Kuningas Nälkä (Царь-голод); suomentanut Hella Wuolijoki. Työväen sanomalehti OY 1908
 Pimeyttä (Тьма); suom. Sandra Laihia. Karisto 1908
 Anatema: näytelmä 7:ssä kuvaelmassa (Aнатэма), suomentanut Iisakki Lattu. Helsinki: Vihtori Kosonen 1909
 Kertomus seitsemästä hirtetystä (Рассказ о семи повешенных); suomentanut M. O. Työväen sanomalehti-osakeyhtiö 1909
 Juudas Iskariot (Iuda Iskariot), suom. V. K. Trast, Hämeenlinna: Karisto 1910
 Niin kävi (Так было) Viipuri: Wiipurin työväen sanomalehti- ja kirjapaino-osuuskunta 1912
 Seitsemän hirtetyn tarina (Razskaz o semi povešennyih), suom. Juhani Konkka, Jyväskylä: Gummerus 1957. Sarja: Kirjallinen löytöretki, 1
 Juudas Iskariot, suom. Juhani Konkka, Hämeenlinna: Karisto 1959 Sarja: Helmisarja, 11 - 2. tark. p. 1980. Sisältää novellit:
 Nauru; Hätäkello; Valhe; Maakerroksessa; Walja; Äänettömyys; Vahaenkeli; Horna.
 Valitut kertomukset; valinnut ja esitellyt Ben Hellman; suom. Martti Anhava Helsinki: WSOY 1984 ISBN 951-0-12559-8
Novellit
 Sallimus, antologiassa: Mustan väliverhon takaa: kuvia venäläisestä elämästä, valikoinut ja suom. Heikki Välisalmi. Hämeenlinna: Osakeyhtiö Hämeen Kansa 1922
 Lasarus, teoksessa: Ei vain verestä: vampyyriantologia (Blood is not enough), toim. Ellen Datlow; suom. Ulla Selkälä ja Ilkka Äärelä. Helsinki: Jalava 1990 Sarja: Jalavan kauhusarja, no. 9 ISBN 951-8954-30-5

Kirjallisuutta 
 
 Menneen maailman värikuvat : kirjailija Leonid Andrejev Vammelsuussa 1908-1919, Helsinki: Tammi 1989 ISBN 951-30-9083-3

Aiheesta muualla 

 Merriman, C. D. 2005: Leonid N. Andreyev. 

Venäläiset kirjailijat
Vuonna 1871 syntyneet
Vuonna 1919 kuolleet