Vilkku Joukahainen

Vilhelm (Vilkku) Joukahainen (aikaisempi sukunimi Seppä) (19. huhtikuuta 1879 Vehkalahti – 27. maaliskuuta 1929 Hamina) oli suomalainen opettaja, toimittaja, runoilija, Maalaisliiton kansanedustaja ja ministeri. Hän käytti kirjailijana myös salanimiä Sakari Pyysalo ja Vilho Rautseppä.

Elämä ja ura 
Joukahaisen vanhemmat olivat talollinen Kalle Kustaa Seppä (Jouhikainen) ja Helena Heikintytär Ståhlberg joka oli kotoisin Vehkalahden Reitkallin Pässilän rusthollista. Hänen äitinsä oli jäänyt alaikäisten lapsien kanssa leskeksi ensimmäisestä aviomiehestään, Vehkalahden Husulan kylän Jaakkolan kantatilalla tilanosaa viljelleestä perintötilallinen Jooseppi Heikinpoika Jouhikaisesta, ja meni parin vuoden kuluttua naimisiin uudestaan sukunimettömän renki Kalle Kustaan kanssa, joka oli kotoisin Liikkalan sepän talon palkollisväestä, ja josta näin tuli Husulan Jouhikaisen tilan puusniekka. Jälkimmäisestä avioliitosta syntyi tähän uusperheeseen poika Vilkku (Vilhelm). Koska Vilkulle ei ollut luvassa viljelystilan osuutta (maanomistuksen oli tarkoitus periytyä äidin ensimmäisen aviomiehen eloonjääneelle tyttärelle), Vilkku laitettiin opintielle hankkimaan itselleen oma ammatti ja toimeentulo. Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston ja valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista 1902. Hän toimi Keski-Savon kansanopiston vt. johtajana 1902–1903 sekä 1905 ja kansakoulunopettajana Tuusulassa 1904 ja Haminassa 1904–1919.

Kansallisromanttisessa hengessä Vilkku käänteli kotitilansa nimestä (Jouhikainen, Joukainen) itselleen kalevalaiselta kuulostavan sukunimen Joukahainen. Oikeasti hän ei ollut Virolahden Joukaisten (Jouhikaisten) biologisia jälkeläisiä.

Joukahainen oli Koitar-lehden päätoimittajana Haminassa 1904–1905, Kansakoulun lehden toimittajana 1909–1919, Maakansan toimittajana 1913–1914, Maaseutu-lehden päätoimittaja 1916–1920, Maan äänen toimittajana 1919–1920, Turunmaa-lehden päätoimittajana 1923–1924 ja Suomen talonpoika -lehden päätoimittajana 1924–1925. Joukahainen toimi myös maanviljelijänä Vehkalahdella ja oli viimeksi Suomen Maatalous-Osake-Pankin Haminan konttorin johtaja 1926–1929.

Maalaisliiton kansanedustajana Joukahainen oli vuosina 1917–1923 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli sosiaaliministerinä Rafael Erichin ja J. H. Vennolan hallituksissa 1920–1922 ja myöhemmin Antti Tulenheimon hallituksessa 1925. Sisäasiainministerinä Joukahainen toimi Kyösti Kallion hallituksessa 1922–1924.

Joukahainen kirjoitti myös runoja ja näistä tunnetuin on joululaulu On hanget korkeat, nietokset, joka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1901 Joulupukki-lehdessä.

Teoksia
 Iltapäiväpakina Paljakan tuvassa : saanut ensimmäisen palkinnon R. Y. vuorokeskustelukilpailussa v. 1902.  Raittiuden ystävät, Kuopio 1902
 Haminan raittiusyhdistys 1884–1904 / toimittanut Wilkku Joukahainen. Haminan raittiusyhdistys 1904
 Harjotelmia. Otava 1906 (salanimellä Sakari Pyysalo)
 Ihmisen poika: nykyajan lauluja. Otava 1906 (salanimellä Sakari Pyysalo)
 Harjotelmia: kaksikymmentä runoa. Alfred Lagerbom, Hamina 1907
 Tuomas Ronkainen: kaksinäytöksinen näytelmä.  Seuranäytelmiä n:o 120. Karisto 1910  (salanimellä Sakari Pyysalo)
 Elon juhla: runoja kahden vuosikymmenen varrelta.  Hamina 1918
 Kylpymatka : suvisia säeleikitelmiä ; kuvittanut Eeli Jaatinen. Otava 1928 (salanimellä Vilho Rautseppä)
 Pikkuinen Matti : Vilkku Joukahaisen tekstin mukaan ; kuvat R. Kivit. Kultainen koti 1. WSOY 1938, 14. painos 1968

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kansanedustajat
Suomen Keskustan poliitikot
Suomen sisäministerit
Suomen sosiaaliministerit
Viipurin läänin läntinen vaalipiiri
Suomalaiset päätoimittajat
Suomalaiset pankinjohtajat
Suomalaiset opettajat
Vuonna 1879 syntyneet
Vuonna 1929 kuolleet