joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Michael Wood

Michael Wood (s. 23. heinäkuuta 1948) on englantilainen historioitsija ja dokumentaristi. Hän on tehnyt dokumentteja mm. konkistadoreista, Intian historiasta, Aleksanteri Suuresta ja William Shakespearesta. Englannissa hänen dokumenttejaan on esittänyt BBC, Yhdysvalloissa PBS ja Suomessa Yle.

Ura lyhyesti
Wood syntyi Manchesterissa ja kävi koulunsa Manchester Grammar Schoolissa. Historiaa hän opiskeli Oriel Collegessa, Oxfordissa ja teki loppututkintonsa anglosaksisesta historiasta. 1970-luvulla hän siirtyi toimittajaksi ja töyskenteli BBC:llä ensin reportterina ja sitten avustavana tuottajana. Wood palasi historian pariin vuosina 1979-81, jolloin hän teki tv-sarjan In Search of the Dark Ages, jossa tutki keskiaikaisia johtajia, kuten esim. Vilhelm Valloittajaa. Sarjasta hän sai myös aiheen ensimmäiselle kirjalleen. Wood sai huomiota myös Yhdysvalloissa, kun PBS esitti hänen sarjojaan tiiviiseen tahtiin. Tämän jälkeen Wood on tehnyt dokumentteja ja tv-sarjoja tasaiseen tahtiin, viimeisin on vuodelta 2017.

Tunnustukset
Wood on ollut mm. Royal Historical Societyn jäsen ja vuonna 2009 Sunderlandin yliopisto myönsi Woodille kunniatohtorin arvonimen. Vuonna 2011 myös Leicterin yliopisto myönsi Woodille kunniatohtorin arvonimen.

TV-sarjat
In Search of the Dark Ages (1979–81)
Great Railway Journeys ("Zambezi Express", 1980: "Slow Train to Olympia", 1983)
Great Little Railways (episode 3) (1983)
In Search of The Trojan War (1985)
Domesday: A Search for the Roots of England (1986)
Art of the Western World (1989)
Legacy: A Search for the Origins of Civilization (1992)
In the Footsteps of Alexander the Great (1997)
Conquistadors (2000)
In Search of Shakespeare (2003)
In Search of Myths and Heroes (2005)
The Story of India (2007)
Christina: A Medieval Life (2008)
In Search of Beowulf (2009) (a.k.a. Michael Wood on Beowulf)
Michael Wood's Story of England (2010)
The Great British Story: A People's History (2012)

Dokumentit
Darshan: An Indian Journey (1989)
Traveller's Tales: The Sacred Way (1991)
Saddam's Killing Fields (1993)
Hitler's Search for the Holy Grail (1999)
Gilbert White: Nature Man (2006)
Christina: A Medieval Life (2008)
Alexander's Greatest Battle (2009)
Ovid: The Poet and the Emperor (2017)

Bibliografia
In Search of the Dark Ages (BBC Books, 1981)
In Search of the Trojan War (1985)
Domesday: A Search for the Roots of England (1988)
Legacy: A Search for the Origins of Civilization (1992)
The Smile of Murugan: A South Indian Journey (1995)
In the Footsteps of Alexander the Great (1997)
In Search of England: Journeys Into the English Past (1999)
Conquistadors (2000)
Shakespeare (2003)
In Search of Myths and Heroes (2005)
India: An Epic Journey Across the Subcontinent (2007)
The Story of England (2010)

Lähteet

Aiheesta muualla
Viralliset sivut 
MayaVision - Michael Wood 
BBC History: The Story of the Conquistadors By Michael Wood
Astrotalk UK:  Michael Wood Historian and Gagarin’s visit to Manchester

Vuonna 1948 syntyneet
Brittiläiset tietokirjailijat
Brittiläiset historioitsijat
Dokumentaristit
Elävät henkilöt
Jess and the Ancient Ones

Jess and the Ancient Ones on suomalainen psykedeelisen rockin yhtye, joka on perustettu Kuopiossa vuonna 2010. Yhtyeen kokoonpano koostuu lähinnä death metal -yhtye Deathchainin jäsenistä.

Yhtyeen Jess and the Ancient Ones -albumin musiikillisiin vaikuttajiin lukeutuivat Mercyful Fate, Roky Erickson, Iron Maiden sekä ABBA.

Jäsenet 
 Jess – laulu
 Thomas Corpse – kitara
 Fast Jake – basso
 Yussuf – rummut
 Abraham – kosketinsoittimet

Entiset jäsenet 
 Von Stroh – kitara
 Thomas Fiend – kitara ja taustalaulu (2010–2016)

Diskografia 
Studioalbumit
 
 
 

EP:t
 

Singlet
 
 
 
 

Split-albumit

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset psykedeeliset rockyhtyeet
Pakkanen (täsmennyssivu)

Pakkanen  on paitsi säätila, myös seuraavien henkilöiden sukunimi:

Ahti Pakkanen (1937–2002), fysiikan professori
Arto Pakkanen (1984–1998), henkirikoksen uhri
Atte Pakkanen (1912–1994), kansanedustaja, ministeri (Maalaisliitto)
Erkki Pakkanen (1930–1973), nyrkkeilijä
Esko Pakkanen (s. 1944), metsänhoitaja ja tietokirjailija
Jari Pakkanen (s. 1966), antiikintutkija ja klassillinen arkeologi
Jorma Pakkanen (1929–2014), kirkkoherra ja kirjailija
Juho (Ivan) Pakkanen (1907–?), inkeriläissyntyinen opettaja, puna-armeijan everstiluutnantti ja neuvostoliittolainen diplomaatti
Jukka Pakkanen (s. 1942), kirjailija
Kaija Pakkanen (1915–2003), kirjailija
Leena Pakkanen (s. 1948), Yleisradion toimittaja
Markku Pakkanen (s. 1960), kuljetusyrittäjä, kansanedustaja (Keskusta)
Mervi Pakkanen (s. 1952), kirjailija
Outi Pakkanen (s. 1946), kirjailija
Petra Pakkanen (s. 1967), antiikintutkija
Riitta Pakkanen (1936–1959), toinen Tulilahden kaksoismurhan uhreista
Santeri Pakkanen (s. 1998), jalkapallomaalivahti
Timo Pakkanen (s. 1944), joulupukki.

Kuvitteellisia hahmoja
Kapteeni Pakkanen (Captain Cold), DC Comicsin universumissa esiintyvä kuvitteellinen rikollinen

Katso myös
 pakastin, arkikielessä myös ”pakkanen”
Rivi riviltä, lyönti lyönniltä

Rivi riviltä, lyönti lyönniltä on valikoima Raymond Carverin runoja suomeksi. WSOY:n vuonna 1994 kustantaman kokoelman suomensivat Lauri Otonkoski ja Esko Virtanen.

Jälkilause: Kirjoittamisesta 

Carverin mukaan hyvällä kirjoittajalla tulee olla oma, erityinen näkemys ja taito ilmaista se täsmällisesti ja tarkasti. Tekstin tulee olla tarkkaa ja täsmällisesti laadittua, jotta sen yksityiskohdat olisivat kouriintuntuvia ja merkityksellisiä. Carver kehottaa välttämään ”kikkoja”, halpoja temppuja jotka ovat lopulta kyllästyttäviä. ”Liian usein 'kokeellisuus' antaa luvan huolimattomalle, typerälle tai jäljittelevälle kirjoittamiselle. Vielä pahempaa, antaa luvan yrittää väheksyä tai vieraannuttaa lukijaa.” Tekstin tulee kertoa jotain kirjoittajan omasta todellisuudesta, tuoda sieltä viestejä muille. Aito kokeellisuus syntyy vain omintakeisuudesta. Jonkun muun tapa tarkkailla todellisuutta ei ole muiden kirjailijoiden jäljiteltävissä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Heikki Saure: Oikein tähdätty osuu maaliin. Etelä-Suomen Sanomat 1994. 

Suomalaiset runokokoelmat
Vuoden 1994 kirjat
Pietarinen

Pietarinen tulee Petruksen suomalaisesta muodosta, Pietarista. Pietarisia asuu suurimmaksi osaksi Pohjois-Karjalassa ja Savon pitäjissä.

Pietarinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Aarne Pietarinen (1902–1975), kenraalimajuri
Allan Pietarinen (1929–2014), koripalloilija
Armas Pietarinen (s. 1921), kirjailija
Ahti-Veikko Pietarinen, filosofi ja Helsingin yliopiston semiotiikan professori
Eerik Pietarinen (s. 1993), suomalainen ralliautoilija
Henrik Pietarinen (s. 1995), suomalainen ralliautoilija
Juhani Pietarinen (1938–2018), Turun yliopiston käytännöllisen filosofian professori
Pohjolainen

Pohjolainen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

Pauno Pohjolainen (s. 1949), taidemaalari
Pihla Pohjolainen, näyttelijä
Rosa Pohjolainen (s. 2003), alppihiihtäjä
Seppo Alvari oik. Seppo Pohjolainen, muusikko
Teuvo Pohjolainen (s. 1945), julkisoikeuden professori.
Sulioottikoira

Sulioottikoira ( tai Σκύλος του Σουλίου, Skýlos tou Soulíou; Canis suillus) on sukupuuttoon kuollut kreikkalainen koirarotu. Se oli ja on yhä korkein koskaan elänyt rotu.

Ulkomuoto 
Sulioottikoira oli karskin, vaikuttavan ja kunnioitusta herättävän näköinen. Se oli valtavan kokoinen, äärimmäisen voimakas ja ketterä. Sen suu oli täyteläinen, korvat tavallisesti typistetyt ja karvapeite laadultaan jäykkää ja epähienoa. Se saavutti peräti 121 cm:n säkäkorkeuden. Se muistutti enemmän tanskandoggia kuin tyypillisiä vuoristokoiria.

Luonne ja käyttäytyminen 
Sulioottikoira tunnettiin hurjasta ja aggressiivisesta luonteestaan. Sitä käytettiin pääasiassa omaisuuden vartiointiin, ja sota-aikana myös armeijan etuvartion suojelemiseen. Muihin tehtäviin lukeutuivat laumanvartiointi, villisian metsästys ja koiratappelut.

Alkuperä 
Muinainen sulioottiheimo jalosti rodun Luoteis-Kreikassa Párgan lähistöllä sijaitsevassa vuoristossa, ja se oli yksi alkuperäisistä ja varhaisimmista molossikoirista. Se oli toisen poikkeuksellisen jättimäisen rodun, tanskandoggin kantarodun saksanvillisikakoiran, paikallismuunnos, ja se oli sukua paitsi kreikkalaisille, aasialaisille, albanialaisille ja jugoslavialaisille vuoristokoirille, näitä lyhyemmän ja jäykemmän karvapeitteensä vuoksi mahdollisesti myös ajokoirille ja muinaisille mastiffeille. Moni nykyinen eurooppalainen mastiffi polveutuu sulioottikoirasta.

Lähteet

Viitteet 

Kreikkalaiset koirarodut
Mastiffit
Sukupuuttoon kuolleet koirarodut
Poikolainen

Poikolainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Martti Poikolainen (s. 1929), taiteilija, graafinen suunnittelija, kuvittaja
Pekka Poikolainen (s. 1973), jääkiekkoilija
Petri Poikolainen (s. 1975), näyttelijä
Tomi Poikolainen (s. 1961), jousiampuja
Unto Poikolainen (s. 1946), pesäpalloilija
Martti Peltonen (kansanedustaja)

Martti Herman Peltonen (31. elokuuta 1901 Orivesi – 3. lokakuuta 1973 Vihti) oli suomalainen sosialidemokraattien kansanedustaja ja luennoitsija.

Peltosen vanhemmat olivat tilallinen Vihtori Peltonen ja Iita Matilda Siltala. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten vuoteen 1935 saakka mekaanikkona, sähköasentajana, autonkuljettajana ja lämmittäjänä Keravalla ja Helsingissä. Hän oli Lapin piirin sosialidemokraattien luennoitsijana 1935–1939, toimi asianajajana Helsingissä ja oli viimeksi jääkonemiehenä Helsingissä 1951–1966. Peltonen oli vangittuna poliittisista syistä Suomen sisällissodan jälkeen 1918.

Peltonen oli SDP:n kansanedustajana 1939–1945 edustaen Lapin läänin vaalipiiriä. Hän oli myös Keravan kauppalanvaltuuston jäsenenä ja kuului Sosialidemokraattisen työläisnuorisoliiton liittotoimikuntaan. Peltonen kuului jatkosodan aikana 1943 Kolmenkymmenenkolmen kirjelmän allekirjoittajiin.

Martti Peltonen oli naimisissa vuodesta 1925 Aili Ingrid Heleniuksen kanssa.

Lähteet 
 

Kansanedustajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Keravan kaupunginvaltuutetut
Lapin vaalipiiri
Suomalaiset asianajajat
Vuonna 1901 syntyneet
Vuonna 1973 kuolleet
Polvinen

Polvinen on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Osmo Polvinen (s. 1946), Vasemmistoliiton ent. kansanedustaja
Tuomo Polvinen (1931–2022), historiantutkija ja professori.
Suomen kunniapääkonsulaatti Göteborgissa

Suomen kunniapääkonsulaatti Göteborgissa edustaa Suomea Länsi-Ruotsissa. Kunniapääkonsulaatin toimialueeseen kuuluvat Göteborg, Malmö ja Lund.

Historia
Suomen ensimmäinen konsuli Göteborgiin nimettiin 12. marraskuuta 1919. Konsuliksi valittiin Algot Friman viiden halukkaan joukosta. Göteborgin-konsulaatin tehtävät painottuivat alussa merimiesten passiasioiden hoitamiseen, kauppaan, kulttuuriin ja Suomen tunnetuksi tekemiseen. Apunaan hänellä oli sihteerinä Elsa Lantto ja myöhemmin varakonsuli Otto Lesslie. Joulukuussa 1926 Friman erosi ja hänen tilalleen tuli Vidar Olburs. Hänen kuoltuaan syyskuussa 1931 konsuliksi tuli entinen varakonsuli Otto Lesslie, joka puolestaan kuoli kesäkuussa 1936. Lessilien seuraajana toimi laivanvarustaja William Kjellberg 4. marraskuuta 1936 alkaen.

Talvisodan aikana konsulaatin merkitys kasvoi erityisesti laiva- ja merimiesasioissa. Kjellberg erotettiin vuonna 1942. Samalla konsulaatti nostettiin pääkonsulaatiksi. Pääkonsulina toimi 1. lokakuuta 1942 alkaen P. J. Hynninen ja  hänen jälkeensä Hugo Valvanne ja Ragnar Numelin. 

Vuonna 1947 luovuttiin pääkonsulista ja siirryttiin kunniapääkonsuliin, jollaiseksi valittiin aiemmin erotettu Kjellberg. Varakonsuli oli Heikki Hannikainen. Kjellberg pyysi eroa tehtävistään helmikuussa 1949 ja häntä seurari karrieerikonsuli Lauri Hjelt. Säästösyistä vuoden 1950 lopulla luovuttiin palkastusta päänkonsulista ja siirryttiin maailmansotien väliseen malliin, jossa tehtäviä hoiti henkilö oman töidensä ohella, ensin Lars Hill-Lindquist ja sitten Gustaf Ågren. 1. marraskuuta 1959 kunniapääkonsulaattiin lähetettiin Suomesta varakonsuliksi Martti Harju, ja vuonna 1961 palkattiin toimistoapulainen työmäärän kasvamisen vuoksi. Lisätöitä aiheuttivat ennen muuta suomalaisten siirtolaisten asiat.

Vuonna 1973 konsulaatin statusta nostettiin ja siitä tuli taas pääkonsulaatti ja sinne lähetettiin Suomesta 1.3.1973 pääkonsuli Erik Hellqvist. Vuonna 2001 pääkonsulaatti muutettiin konsulaatiksi, jota johti konsuli. Viimeisin muutos tapahtui 1. elokuuta 2011, jolloin konsulaatti muutettiin taas kunniapääkonsulaatiksi ja kunniapääkonsulina toimii Heli van der Valk.

Lähteet

Suomen diplomaattiset edustustot
Suomen ja Ruotsin väliset suhteet
Göteborgin rakennukset ja rakennelmat
Suomen riistakeskus

Suomen riistakeskus on riistatalouteen keskittyvä itsenäinen julkisoikeudellinen laitos, joka toimii maa- ja metsätalousministeriön hallinnonalalla. Suomen riistakeskus on osa julkista riistakonsernia.

Suomen riistakeskuksella on julkisia hallintotehtäviä, kuten riistaeläinten pyyntilupien myöntäminen, sekä muita riistataloutta ja -politiikkaa edistäviä tehtäviä, kuten riistanhoitoyhdistysten toiminnan tukeminen ja riistanhoidon hyvien käytäntöjen vahvistaminen. Riistakeskuksen tehtävät määritellään riistahallintolaissa. Riistakeskus tarjoaa tietoa metsästyksestä muun muassa julkaisemalla  Metsästäjä-lehteä.

Suomen riistakeskus on perustettu vuonna 2011. Samalla lakkautettiin Metsästäjäin Keskusjärjestö ja riistanhoitopiirit. Riistakeskuksella on keskustoimisto Helsingin Tapanilassa sekä viisitoista aluetoimistoa eri puolilla Suomea. Riistapolitiikan strategiaa tukee valtakunnallinen riistaneuvosto ja riistakeskuksessa ylintä päätösvaltaa käyttää hallitus. 

Suomen riistakeskus ylläpitää mm. koulutusportaalia ja Oma riista -palvelua:

Lähteet 

Valtionhallinto
Metsästys
Puurunen

Puurunen on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Kalle Puurunen (1895–1965), jääkäri
Paavo Puurunen (s. 1973), ampumahiihtäjä 
Sakari Puurunen (1921–2000), teatteri- ja oopperaohjaaja
Puikkonen

Puikkonen on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Arja Puikkonen (s. 1948), kirjailija 
Emma Puikkonen (s. 1974), kirjailija
Jari Puikkonen (s. 1959), mäkihyppääjä 
Pertti Puikkonen (s. 1954), raviohjastaja ja -valmentaja
Kleemola

Kleemola on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Antti Kleemola (s. 1972), pianisti ja laulaja-lauluntekijä
 Kauno Kleemola (aik. Klemola, 1906–1965), poliitikko, kansanedustaja ja ministeri
 Olli Kleemola (s. 1987), sotahistoriakeräilijä
 Osmo Kleemola (s. 1983), jalkapalloilija
 Patrik Kleemola (s. 1981), kitaristi
 Piia Kleemola (s. 1975), kansanmuusikko

Katso myös
 Klemola
 Klemelä
Klemola

Klemola on suomalainen sukunimi, joka on tai on ollut muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Arnold R. Klemola (1931–2019), yhdysvaltalainen tähtitieteilijä
 Erkki Klemola (1910–2006), ylilääkäri ja professori
 Irja Klemola (1898–1995), lastenkirjailija ja opettaja
 J. K. Klemola (1892–1983), lääkäri ja muistelmakirjailija
 Kauno Kleemola (aik. Klemola, 1906–1965), poliitikko, kansanedustaja ja ministeri
 Kimmo Klemola (s. 1965), tekniikan tohtori, vihreä poliitikko ja energia-alan yrittäjä
 Klaus Klemola (s. 1973) , elokuvajärjestäjä, näytelmäkirjailija ja näyttelijä
 Leea Klemola (s. 1965), näyttelijä, ohjaaja ja näytelmäkirjailija
 Matti Klemola (1886–1954), päätoimittaja
 Mia Mironoff (aik. Klemola, s. 1967), suomalainen tanssitaiteilija, rehtori, näyttelijä ja kulttuurivaikuttaja
 Pertti Klemola (1939–2003), toimittaja ja kirjailija
 Risto Klemola (s. 1962), koripalloilija
 Sami Klemola (s. 1973), säveltäjä
 Timo Klemola, filosofi, tietokirjailija ja karateka.

Katso myös
 1723 Klemola
 Kleemola
 Klemelä
Klemelä

Klemelä on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Kosti Klemelä  (1920–2006), näyttelijä
 Kari Klemelä (s. 1955), suomentaja ja kustantaja
 Sanni Klemelä (s. 1990), kestävyysjuoksija.

Katso myös
 Kleemola
 Klemola
Vaibhavi Merchant

Vaibhavi Merchant (s. 21. joulukuuta 1975) on intialainen koreografi, joka työskentelee Bollywood-elokuvissa. Hän toimi tuomarina Star Plus -televisiokanavan Just Dance -tanssikilpailussa.

Palkinnot 
National Film Awards
 2000: Paras koreografia – ”Dholi Taaro Dhol Baaje” (Hum Dil De Chuke Sanam)

International Indian Film Academy Awards
 2006: Paras koreografia – ”Kajra Re” (Bunty Aur Babli)
 2008: Paras koreografia – ”Aaja Nachle” (Aaja Nachle)

Zee Cine Awards
 2006: Paras koreografia – ”Kajra Re” (Bunty Aur Babli)

Filmografia 

1999: Hum Dil De Chuke Sanam
2000: Albela
2001: Lagaan – olipa kerran Intiassa
2002: Filhaal…
2002: Na Tum Jaano Na Hum
2002: Devdas
2002: Karz
2003: Dum 
2003: Kuch Naa Kaho 
2003: Baghban 
2004: Rudraksh 
2004: Muskaan
2004: Meenaxi: A Tale of Three Cities 
2004: Lakshya
2004: Kyun! Ho Gaya Na…
2004: Fida
2004: Dhoom
2004: Rakt
2004: Tumsa Nahin Dekha 
2004: Veer-Zaara 
2004: Swades 
2004: Dil Maange More 
2005: Chehraa 
2005: Bunty Aur Babli
2005: No Entry
2005: Neal ’N’ Nikki
2005: Shikhar
2006: Humko Tumse Pyar Hai
2006: Krrish
2006: Umrao Jaan
2006: Dhoom 2
2007: Marigold
2007: Heyy Babyy
2007: Tara Rum Pum
2007: Jhoom Barabar Jhoom
2007: Aaja Nachle
2008: Tashan
2008: Bhootnath
2008: Thoda Pyaar Thoda Magic
2008: Dostana
2008: Rab Ne Bana Di Jodi
2009: Luck by Chance
2009: Kambakkht Ishq
2009: Dil Bole Hadippa!
2009: Kurbaan
2010: Band Baaja Baaraat
2011: Game
2011: Zindagi Na Milegi Dobara
2011: Ladies vs Ricky Bahl
2012: Aiyyaa
2012: Ek Tha Tiger
2012: Jab Tak Hai Jaan
2013: Bombay Talkies
2013: Bhaag Milkha Bhaag
2013: Dhoom 3
2016: Fan

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kotisivu 
 

Intialaiset koreografit
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Hervannan kirkko

Hervannan kirkko on Tampereen Eteläisen seurakunnan kirkko, joka sijaitsee Hervannan kaupunginosassa. Punatiilinen kirkkorakennus valmistui vuonna 1979, ja se on osa arkkitehtipari Raili ja Reima Pietilän suunnittelemaa seurakunta- ja vapaa-aikakeskusta. Talon toisessa päässä toimii kaupungin vapaa-aikakeskus, jossa on muun muassa liikunta- ja harrastustiloja.

Kirkko sijoittuu niin sanotulle Hervannan keskusakselille ja kuuluu näin valtakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön piiriin.

Sisätilat

Kirkkosalin pääsisäänkäynnit sijaitsevat alttarin molemmin puolin. Salin katossa on valoa jakava metallisäleikkö, ja tilan valaistus saadaan pääasiassa kattoikkunoista. Itä-länsisuuntaisen salin ympärille ryhmittyvät kahdessa kerroksessa pienemmät tilat, jotka ovat muun muassa rippikoulu- ja nuorisotyön käytössä. Tarvittaessa ne voidaan yhdistää kirkkosaliin. 

Pääsaliin mahtuu 280 henkeä. Kirkossa on myös toimituskappeli vihkimisiin ja kasteisiin (30 hengen tila) sekä rippikoulusali (70 hengen tila), jossa voi järjestää perhejuhlia ja muita tilaisuuksia.

Kirkossa ei ole varsinaista alttaritaulua, vaan sen korvaa moduulitiilistä muotoiltu risti. Lisäksi kirkkosalin sivuseinillä on Maija Lavosen ja Irja Mikkolan tekemät Palava pensas- ja Isä ja Poika -taidetekstiilit.

Kirkon 21-äänikertaiset ja 2-sormioiset mekaaniset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas. Urku- ja kuorolehterit sijaitsevat poikkeuksellisesti alttarin yläpuolella, ja kirkkosalin vastakkaisessa päässä on yleisölehteri.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla

Panoraamakuvia Hervannan kirkolta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com

Tampereen kirkkorakennukset‎
Suomen kivikirkot
Kirkko
Inder Kumar Gujral

Inder Kumar Gujral (4. joulukuuta 1919 – 30. marraskuuta 2012) oli intialainen poliitikko, joka toimi maan 12. pääministerinä huhtikuusta 1997 maaliskuuhun 1998.

11 kuukautta kestäneen pääministerikautensa aikana Gujral panosti Intian ja Pakistanin suhteiden parantamiseen. Gujralin pääministeriyttä pidetään usein sattumana, sillä hänet valittiin virkaan kongressipuolueen vedettyä tukensa pääministeri H. D. Deve Gowdan johtamalta United Front -koalitiolta.

Marraskuussa 2012 Gujral hakeutui sairaalaan, jossa hänellä todettiin keuhkotulehdus. Gujral kuoli 92-vuotiaana sairaalassa lähellä Delhiä sairastettuaan pitkään.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Intian pääministerit
Rajya Sabhan jäsenet
Lok Sabhan jäsenet
Intian kongressipuolueen poliitikot
Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Marko Piirainen

Marko Kalevi Piirainen (s. 1. marraskuuta 1975 Kuhmo) on Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:n hallinto-osaston johtaja ja keskusjärjestön johtoryhmän jäsen. Hän aloitti tehtävässään huhtikuun alussa 2021. Aiemmin hän oli Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry:n puheenjohtaja 2012–2021.

Piirainen toimi Työväen Sivistysliitto TSL ry:n hallintojohtajana vuosina 2010–2012 ja hän on hoiti samalla myös henkilöstöpäällikön, työsuojelupäällikön ja pääsihteerin sijaisen tehtäviä. AKT:ssä hän on työskennellyt vuosina 1998–2010 muun muassa talouspäällikkönä, henkilöstöpäällikkönä, työsuojelupäällikkönä, sosiaalisihteerinä, palkkasihteerinä ja aluetoimitsijana. Hän on ollut AKT:ssä myös hallituksen varajäsen, työvaliokunnan jäsen, vaalivaliokunnan puheenjohtaja, työsuojelutoimikunnan puheenjohtaja sekä Kuljetusalan Työttömyyskassan hallituksen puheenjohtaja.

Piirainen kuuluu SAK:n hallitukseen ja työvaliokuntaan sekä on Teollisuuden Palkansaajien hallituksen ja työvaliokunnan jäsen. Lisäksi hän on vakuutusyhtiö Turvan, työeläkeyhtiö Elon sekä VR-Yhtymä Oy:n hallintoneuvoston jäsen, Kuljetusalan Federationi KAF ry:n puheenjohtaja, SASK ry:n hallituksen jäsen, NTF:n hallituksen jäsen, ETF:n hallituksen jäsen, ITF:n hallituksen jäsen, Kuljetusalan Edunvalvojat ry:n puheenjohtaja, Kuljetusliitot KL ry:n varapuheenjohtaja sekä  Nuorten Kotkien Keskusliitto NKK ry:n puheenjohtaja. Piirainen on Porvoon kaupunginvaltuuston jäsen (SDP) sekä A-yhtiöt Oy:n hallituksen puheenjohtaja.

Peruskoulutukseltaan Piirainen on talonrakentaja (1993)  ja nuorempi panostaja (1996) sekä yhdyskuntateknikko (1997). Piiraisella on lisäksi talouspäällikön tutkinto (Markkinointi-instituutti), toimihenkilötutkinto (Kehittämiskeskus) sekä johtamisen erikoisammattitutkinto (JET). Sotilasarvoltaan hän on reservin ylikersantti. Suomen Valkoisen Ruusun Ritarikunnan I Luokan Ritarimerkin Tasavallan Presidentti myönsi itsenäisyyspäivänä 2017. Piirainen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

Lähteet

Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Porvoon kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Kauppakeskus Kumpare

Kauppakeskus Kumpare on Rukalla sijaitseva kauppakeskus. Se avattiin vuonna 2004 ja siellä on tällä hetkellä 12 erilaista liikettä. Kumpareen muihin palveluihin kuuluu Happy Family-lapsiparkki, touhutalo, kuntosali sekä keilahalli. Kauppakeskuksella ei ole täysin omaa paikoitusta, mutta se on yhteydessä Rukakylän yhteiseen pysäköintihalliin. Kauppakeskus Kumpare sijaitsee RukaSuitesin ja Hotelli Kumpareen kanssa saman katon alla. Ostoskeskuksessa oli myös RukaStore lokakuuhun 2010 asti, jolloin se siirtyi täysin omiin tiloihin.

Liikkeet

 K-Market
 Pentik
 Alko
 Riipisen riista- ja matkamuistomyymälä
 Kotipizza
 Subway
 LKV
 SKV
 Bene
 Sanitar

Kulkuyhteydet

Kauppakeskukseen on hyvät kulkuyhteydet, sillä se sijaitsee Rukakylän tuntumassa ja sieltä on suora yhteys myös Rukakylän yhteiseen pysäköintihalliin.

Lähteet

Suomen kauppakeskukset
Ruka
Pylkkönen

Pylkkönen on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Maila Pylkkönen (1931–1986), runoilija
Tapio Pylkkönen (1923–2005), jalkapalloilija
Pyykönen

Pyykönen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Hilippa Pyykönen (1900-1973), eräkirjailija
Juha Pyykönen (s. 1958), prikaatikenraali
Kalevi Pyykönen (1934-1994), taidemaalari
Kari Pyykönen (s. 1966), valokuvataiteilija ja kouluttaja
Lauri Pyykönen (s. 1978), maastohiihtäjä 
Pirkko Pyykönen (s. 1936), telinevoimistelija.

Katso myös
 Pyykkönen
Pöntinen

Pöntinen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Benjam Pöntinen (s. 1953), luontovalokuvaaja
Hiskias Pendin eli Peter Hiskias Pöntinen (1823–1881), kultaseppämestari
Jasmiina Pöntinen, ravitsemusterapeutti, yksi Tiedenaiset-yhteisön perustajista
Joonas Pöntinen (s. 1990), jalkapalloilija 
Kai Pöntinen (s. 1963), kunnallispoliitikko (kok.), paikallisradiotoiminnan taustavaikuttaja
Pirkko Pöntinen, toimittaja
Roland Pöntinen (s. 1963), ruotsalainen pianisti ja säveltäjä
Seija Pöntinen (1934–1998), yleisurheilija
Seppo Pöntinen (1945–2022), sosiologian professori
 Stefan Pöntinen (s. 1967), ruotsalainen säveltäjä, viulisti ja viulupedagogi
Tarja Pöntinen (s. 1959), pesäpalloilija
Tuula Vilkas, myöh. Pöntinen (s. 1950), pikaluistelija.

Muita
 Harju & Pöntinen, televisiokanava
John Refoua

John Refoua on yhdysvaltalainen elokuvaleikkaaja. Hän on tehnyt paljon yhteistyötä James Cameronin kanssa, joista tunnetuin lienee Avatar, jossa hän toimi elokuvan leikkaajana. Hänen muihin töihinsä lukeutuu muun muassa komediat Reno 911!, Miami and Balls of Fury sekä televisiosarjat CSI: Miami ja Dark Angel.

Lähteet
 Avatar Wikia

Yhdysvaltalaiset elokuvaleikkaajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Johanna Oras

Johanna Oras (s. 1970 Turku) on suomalainen taidemaalari. Hän on opiskellut muun muassa Pietarin taideakatemiassa sekä Firenzen Florence Academy of Art -taidekoulussa. Ensimmäiset yksityisnäyttelynsä Oras piti 1990-luvun alussa. Suomen lisäksi hänen töitään on ollut näytteillä monissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa ja Qatarissa.

Taiteellinen ura 
Oras asuu ja työskentelee suurimman osan vuodesta Etelä-Ranskassa Cagnes-sur-Merin kaupungissa. Suomessa hänellä on lisäksi oma ateljee Koski Tl:n kunnassa. Oras pitää myös vakituisia kesänäyttelyjä Punkaharjulla sijaitsevassa taidekartanossa, jonka hän omistaa yhdessä aviomiehensä kanssa. Oras on yrittäjä.

Oras tekee pikkutarkkoja esineasetelmia perinteiseen biedermeier-tyyliin. Esineinä voi kuitenkin olla myös nykyajan ylellisyysesineitä, kuten Louis Vuittonin laukkuja tai Burberryn ruutukuosia. Johanna Oraksen näyttelyt ovat saavuttanet yleisön keskuudessa suurta suosiota. Nykyisin Oras tekee myös maisemamaalauksia. Teoksissaan Oras on kuvannut myös kallan kukkia. Hän on tehnyt myös muotokuvia.

Palkinnot 
Oras on palkittu Ranskan taiteilijaseuran kunniapalkinnolla vuonna 2001. Vuoden 2017 joulukuussa Varsinais-Suomen liitto myönsi hänelle Aurora-mitalin tunnustuksena kulttuurin ja taiteen saralla tehdystä työstä.

Yksityiselämä 
Johanna Oraksen puoliso on taidekauppias Reijo Oras. Heidän tyttärensä on tunnettu somepersoona Olivia Oras.

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Johanna Oraksen kotisivut.

Suomalaiset taidemaalarit
Suomalaiset kuvittajat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Aurora-mitalin saajat
Kadri Lehtla

Kadri Lehtla (s. 3. toukokuuta 1985 Tallinna) on virolainen ampumahiihtäjä.

Vancouverin olympialaisissa 2010 Lehtla sijoittui normaalimatkalla 45:nneksi ja pikakilpailussa 64:nneksi. MM-kilpailuissa Lehtlan paras sijoitus on pikakilpailun 20:s sija Östersundista vuodelta 2008. Maailmancupissa Lehtla on sijoittunut parhaimmillaan 18:nneksi Kontiolahden takaa-ajokilpailussa kaudella 2011–2012.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kadri Lehtlan kotisivut

Virolaiset ampumahiihtäjät
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Reunanen

Reunanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Ari Reunanen (s. 1984), jääkiekkomaalivahti
Atte Reunanen, lapsinäyttelijä
Harry Reunanen (1923–1979), jalkapalloilija
Heikki Reunanen (s. 1968), pesäpalloilija
Markku Reunanen (1933–2016), graafinen suunnittelija 
Reino Reunanen (1902–1978), jalkaväen upseeri
Tarmo Reunanen (s. 1998), jääkiekkoilija
Tilda Reunanen (1894–1965), kartanolaisuuden johtohenkilöitä
Tuomas Reunanen (s. 1982), näyttelijä.
Ruuskanen

Ruuskanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Adiel Ruuskanen (1891–1952), jääkäri
Antti Ruuskanen (s. 1984), keihäänheittäjä 
Jaakko Ruuskanen (s. 1990), jalkapalloilija
Jali Ruuskanen (s. 1939), päätoimittaja
Joni Ruuskanen (s. 1988), jalkapalloilija
Juha-Matti Ruuskanen (s. 1984), mäkihyppääjä 
Kaarle Pietari Ruuskanen (1848–1909), tukkukauppias ja K. P. Ruuskanen Oy:n perustaja
Kaarlo Ruuskanen (1891–1953), diplomaatti, lähetystöneuvos, kalterijääkäri
Kustaa Ruuskanen (1881–1971), Edistyspuolueen kansanedustaja 1919–1922, kunnallisneuvos
Lauri Ruuskanen (1893–1974), kauppaneuvos ja K. P. Ruuskanen Oy:n toimitusjohtaja
Lauri Ruuskanen (1913–1983), metsänhoitaja, metsäneuvos
Leo Ruuskanen (s. 1946), taiteilijanimimerkki
Maija Ruuskanen (s. 1976), säveltäjä ja muusikko
Markus Ruuskanen (s. 2000), ruotsinsuomalainen jääkiekkoilija
Nanne Ruuskanen (s. 2001), jalkapalloilija
Natasa Ruuskanen (s. 1999), jalkapalloilija
Olli-Pekka Ruuskanen (s. 1966), taloustieteilijä
Pertti Ruuskanen (1953–2022), alppihiihtäjä
Pia Ruuskanen (s. 1972), nopeuslaskija 
Tero Ruuskanen (s. 1977), pesäpallotuomari
Timo Ruuskanen (s. 1968), korkeushyppääjä 
Vesa Ruuskanen (1940–2011), teoreettisen fysiikan professori
Vilho Ruuskanen (1912–1980), näyttelijä
Waltteri Ruuskanen (s. 1997), jääkiekkoilija.
Rusanen

Rusanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Johan Rusanen (1895–1977), jääkäri
Johanna Rusanen-Kartano (s. 1971), oopperalaulaja
Juha-Pekka Rusanen (s. 1990), Lapinlahden kunnanvaltuuston puheenjohtaja
Matti Rusanen (s. 1955), pikajuoksija 
Pirjo Rusanen (s. 1940), kansanedustaja ja EU-parlamentaarikko
Rosa Rusanen (s. 1992), näyttelijä
Rufus Rusanen, televisionäyttelijä
Timo Rusanen (s. 1964), Saarijärven ent. kaupunginjohtaja
Ville Rusanen (s. 1977), oopperalaulaja
Jonas Cedercreutz

Jonas Victor Axel Cedercreutz  (18. tammikuuta 1914 Helsinki – 7. maaliskuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja vapaaherra, joka kuului Cedercreutz-sukuun.

Henkilöhistoria
Jonas Cedercreutzin vanhemmat olivat varatuomari Gustaf Cedercreutz ja Gerdrud Ek. Kauppaneuvos Magnus Cedercreutz oli Jonas Cedercreutzin veli. Hänen setänsä oli puolestaan kuvanveistäjä Emil Cedercreutz. Jonas Cedercreutz oli naimisissa Rita Ignatiuksen kanssa. Heidän tyttärensä Mariana Cedercreutz on myös arkkitehti.

Valmistuttuaan 1930-luvulla Cedercreutz työskenteli jonkin aikaa Ruotsissa. Vuosina 1945–1963 Cedercreutzilla oli Helsingissä arkkitehtitoimisto yhdessä Helge Iivari Railon kanssa, jonka jälkeen hän piti omaa arkkitehtitoimistoaan.

Töitä 
Ahvenanmaan merenkulkumuseo, Maarianhamina (toteutettu 1949)
Keski-Suomen keskussairaala, Jyväskylä (1954)
Kuusisaarenpolku 7:n pientalot, Munkkiniemi (1957)
Juurikkaniemen sairaala, Keuruu (1958)
Palvelutalo Betania, Turku
Lääninhallituksen lisärakennus, Hämeenlinna (1962)
Keski-Suomen sairaanhoitaja-terveyssisarkoulu  (1963)
Emil Cedercreutzin museon lisärakennukset, Harjavalta (1963, toteutettu 1971, 1977 ja 1996)
Eräjärven sankarimuistomerkki, paljastettu 4.7.1948.

Lähteet 

Suomalaiset arkkitehdit
Suomalaiset aateliset
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 1991 kuolleet
Saarelainen

Saarelainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Aleksi Saarelainen (s. 1993), seiväshyppääjä
Elsa Tilkanen, o.s. Saarelainen (1896–2006), ennen kuolemaansa Suomen vanhin elossa oleva asukas
Hannu Saarelainen (1944–1992), painonnostaja
Ilmari Saarelainen (s. 1944), näyttelijä
Matti Saarelainen (s. 1959), suomalainen virkamies
Mika Saarelainen, musiikkipäällikkö, toimittaja ja tanssikriitikko
Miro-Pekka Saarelainen (s. 1994), jääkiekkoilija
Pekka Saarelainen (1868–1933), kansanedustaja (Suomalainen puolue, Maalaisliitto)
Pekka Saarelainen (s. 1967), curlingpelaaja
Reino Saarelainen (1934–2014), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Sari Saarelainen (s. 1981), maantiepyöräilijä
Tapio Saarelainen (s. 1966), sotahistorioitsija
Timo Saarelainen (s. 1960), koripalloilija
Veikko Saarelainen (1919–1968), Mannerheim-ristin ritari

Kalevalan henkilöitä 

Ahti Saarelainen eli Lemminkäinen, Kalevalan hahmo
Kyllikki Saarelainen, Lemminkäisen vaimo
United Nations Youth Associations Network

Kansainvälinen YK-nuorisojärjestöjen verkosto United Nations Youth Associations Network (UNYANET) perustettiin Wienissä 5.8.2011. Verkoston jäseniä ovat Itävallan, Norjan, Saksan, Suomen ja Sveitsin YK-nuorisojärjestöt sekä Espanjan, Serbian, Slovenian, Turkin ja Venäjän YK-liittojen nuoriso-osastot.

Kausina 2011-2012 ja 2012-2013 puheenjohtajuus jakautui Sveitsin Daniel Hardeggerin ja Itävallan Michael Klampflin kesken. Kaudella 2013-2014 Hardegger jättäytyi pois ja hänen tilalleen valittiin saksalainen Tjalke Weber. Verkoston johtoryhmä koostuu projektijohtajista, jotka valitaan kausittain.

UNYANETin tavoitteena on helpottaa hankesuunnittelua ja hankkeiden toteuttamista sekä tiedon, kokemusten ja resurssien jakamista. UNYANET tähtää myös yhteisen YK-nuorison identiteetin muodostamiseen verkoston jäsenten keskuudessa. Verkosto toteuttaa tavoitteitaan paitsi säännöllisillä jäsenkokouksilla myös erilaisilla hankkeilla, jotka toteutetaan kansainvälisissä työryhmissä. UNYANET edistää yhteistyötä jäsenjärjestöjensä, YK:n ja muiden kansainvälisten järjestöjen välillä tarjoamalla foorumin yhteistyöehdotuksilla ja hankeideoille. UNYANETin projekti UNYANET Advice tukee YK-nuorisojärjestön perustamista maissa, joissa sellaista ei vielä ole.

UNYANETin yhteistyökumppaneita ovat mm. Adobe, UNDPI sekä YK:n viestintäkeskukset UNIS Vienna ja UNIS Geneva.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 UNYANET 
 Suomen YK-nuoret
 Espanjan YK-liiton nuoriso-osasto
 Itävallan YK-nuorisojärjestö
 Norjan YK-nuorisojärjestö
 Saksan YK-nuorisojärjestö
 Serbian YK-liiton nuoriso-osasto
 Slovenian YK-liiton nuoriso-osasto
 Sveitsin YK-nuorisojärjestö
 Turkin YK-liiton nuoriso-osasto
 Venäjän YK-liiton Tyumenin nuoriso-osasto

Yhdistyneet kansakunnat
Kansalaisjärjestöt
Nuorisojärjestöt
Savinainen

Savinainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Juho Savinainen (s. 1880), ryöstömurhaaja
Pauli Savinainen (1922–2009), metsätyömies, autonasentaja ja kaukopartiomies
Pekka Savinainen (1895–1958), metsätyönjohtaja, upseeri, tiedustelija ja kaukopartiomies
Raimo Savinainen (s. 1945), moukarinheittäjä
Reijo Savinainen, "Meänteis" (s. 1936), erakko, legendaarinen lappilainen
Veli-Matti Savinainen (s. 1986), jääkiekkoilija.
Savonen

Savonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Arto Savonen (s. 1960), painonnostaja 
Krister Savonen (s. 1994), salibandyn pelaaja
Severi Savonen (1886–1964), tuberkuloosilääkäri
Sikanen

Sikanen on suomalainen sukunimi. Siitä on vanhoja tietoja Savosta, Laatokan Karjalasta, Pohjois-Karjalasta, Keski-Suomesta, Pohjois-Pohjanmaalta sekä Tornionjokilaaksosta, mutta tulkintoja vaikeuttaa se, että vanhoista lähteistä on usein vaikea päätellä, onko kyseessä nimi Sikanen vai Siikanen. Nimestä on luovuttu todella paljon, mm. 1970-luvulla Sikasten määrä väheni huomattavasti. Usein Sikanen-nimen tilalle on otettu Siikanen-nimi, joskus Aalto, Asikainen, Saarnio, Savelo, Sieviä, Silolahti, Siikavire, Silolahti, Sinisalo, Soinivirta, Sorjoranta tai Virtanen.

Tunnettuja nimenkantajia 
Heikki Saure ent. Sikanen (1895–1954), jääkäri 
Juho Saaristo ent. Sikanen (1877–1937), kansanedustaja (sos.dem)
Lauri Sikanen (s. 1969), vanhempi tutkija
Satu Sikanen, Etelä-Karjalan maakuntajohtaja

Lähteet 

Sukunimet
Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Rottajahti

Rottajahti eli rotanpyydystys on ilmataistelutaktiikka, jota käytettiin toisen maailmansodan loppujaksolla. Sitä käytettiin saksalaisten suihkukäyttöisiä Me 262 -hävittäjäpommittajia vastaan.

Menetelmää käyttivät lähinnä Hawker Tempestillä lentäneet liittoutuneiden pilotit. Perusajatus oli olla väijymässä laskeutuvia Me 262 -koneita, jolloin ne olivat pitkässä lentokentän lähestymisessään otollisia saaliita. Suihkukoneiden lentotukikohdat olivat ennalta tiedusteltuja.

Rajoitettua menestystä toki saavutettiinkin, mutta taistelutaktiikan vastapainoksi saksalaiset lisäsivät tukikohtien ilmatorjunta-aseistusta. Lisäksi Me 262 -koneiden palatessa taistelulennolta, lähetettiin pari nopeita, kuten Focke-Wulf Fw 190 D-9 -tyypin koneita lakisuojapartioksi palaaville suihkukoneille.

Katso myös
Hawker Tempest
Messerschmitt Me 262
Pierre Clostermann

Lähteet

Humble, Richard: Toisen Maailmansodan lentokoneet, WSOY, 1976, Porvoo (suom. Helge Seppälä) Alkuteos: Salamander Books, 1975, Lontoo ISBN 951-0-07838-7

Ilmasodankäynti
Silventoinen

Silventoinen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

Aila Silventoinen (1916–1989), näyttelijä
Pekka Silventoinen (s. 1934), maaherra
Veikko Silventoinen (1923–2002), autokoulun opettaja ja yrittäjä, liikenneneuvos

Entinen nimi
Alma Kuula, o.s. Silventoinen (1884–1941), oopperalaulajatar
Oili Siikaniemi, o.s. Silventoinen (1888–1932), laulajatar
Sipiläinen

Sipiläinen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Sipiläisiä ovat:

Anneli Sipiläinen (s. 1940), kuvanveistäjä ja professori
Hanna Sipiläinen (s. 1989), salibandyn pelaaja
Juhani Sipiläinen (1931–2021), kansanedustaja (liberaalit)
Miki Sipiläinen (s. 1986), jalkapalloilija
Olli Sipiläinen (s. 1977), jääkiekkoilija
Valter Sipiläinen (1923–1995), Mannerheim-ristin ritari
Cajan

Cajan -nimisiä henkilöitä:

 Juhana Fredrik Cajan (1815-1887), historioitsija, pappi
 Alexander Cajan (1767-1810), ornitologi, sotarovasti

Katso myös
Cajanus
Einar Candolin

Einar Fredrik Napoleon Candolin (5. tammikuuta 1869 Ullava   – 10. maaliskuuta 1957 Lohja) oli suomalainen teologi, Turun suomalaisen lyseon rehtori 1910–1920, Turun tuomiorovasti 1920–1935, Turun kaupunginvaltuuston puheenjohtaja 1918–1933 ja Lohjan kirkkoherra 1935–1950. 

Einar Candolinin vanhemmat olivat lääninrovasti Anders Adrian Candolin ja Fredrika Mathilda Ervast ja puoliso vuodesta 1903 Aino Julia Gummerus. Pappi ja nuorsuomalainen aktiivi Artur Candolin oli hänen veljensä. Einar Candolin tuli ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1888, filosofian maisteriksi hän valmistui 1890 ja teologian kandidaatiksi 1898. Candolin vihittiin papiksi 1899. Hän toimi opettajana vuodesta 1890, ennen Turkua Helsingissä ja Kuopiossa. Candolin julkaisi teologisia ja raamatunhistoriallisia tekstejä ja työskenteli vuoden ajan Turun Sanomien toimituksessa.

Vuoden 1935 arkkipiispanvaalissa Candolin oli ensimmäisellä vaalisijalla, mutta valituksi tuli toiselta sijalta Erkki Kaila.

Lähteet

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
 Suomalaiset opettajat
 Suomen oppilaitosten rehtorit
 Turun kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1869 syntyneet
Vuonna 1957 kuolleet
Marek Saganowski

Marek Mirosław Saganowski (s. 31. lokakuuta 1978 Łódź) on puolalainen jalkapalloilija, joka edustaa tällä hetkellä puolalaista KP Legia Varsovaa. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä. Saganowski on pelannut Puolan lisäksi myös Portugalissa, Hollannissa, Saksassa, Ranskassa, Englannissa, Tanskassa ja Kreikassa.

Aiheesta muualla
Marek Saganowski (90minut.pl)

Puolalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Bengt Carlson

Bengt Ivar Carlson (26. huhtikuuta 1890 Tammisaari – 21. syyskuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja kuoronjohtaja.

Henkilöhistoria
Carlsonin vanhemmat olivat Edvard Carlson ja Augusta Lundholm. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1914-1928 oli Anna Malmberg ja toinen vuodesta 1929 Saga Wilhelmina Stenius. Carlson pääsi ylioppilaaksi 1909, opiskeli Helsingin musiikkiopistossa 1900-1913 ja teki opintomatkan Pariisiin 193-1914. Hän oli Helsingin kaupunginorkesterissa alttoviulisti 1914–1923 ja toimi Helsingin musiikkiopiston opettajana vuodesta 1916. Carlson johti Akademiska Sångföreningeniä 1920–1946, Svenska Oratorieföreningeniä vuodesta 1921 ja mieskuoro Muntra Musikanteria 1923–1950. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1948. Sävellyskonsertit Carlson piti Helsingissä 1913 ja 1930.

Sävellyksiä
Carlsonin sävellystuotantoon kuuluu muun muassa kamarimusiikkia, promootiokantaatti Templet, Helsingin 400-vuotisjuhlahymni sekä kuorolauluja:
 Pianotrio, 1912
 Jousikvartetto, 1913
 Viulusonaatti es-molli, 1918
 Kantaatteja sekakuorolle: Mot sommaren (1924), Templet (1927), Mikael Agricolan kirkon vihkiäiskantaatti (1935), Porvoon ruotsalaisen talon vihkiäiskantaatti 1935
 Mieskuorolle ja orkesterille Den drömda armén (1920), Järnets lof (1921), Res dig (1923) ja Sång (1930)
 Kolme yksinlaulua, kymmenkunta sekakuoro- ja noin 15 mieskuorolaulua
 Impromptu ja Nocture viululle ja pianolle.

Lähteet

Aiheesta muualla
Uppslagsverket Finland

Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät
Suomalaiset viulistit
Suomalaiset kuoronjohtajat
 Suomalaiset musiikkipedagogit
 Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Vuonna 1890 syntyneet
Vuonna 1953 kuolleet
Oranssi Pazuzu


Oranssi Pazuzu on suomalainen psykedeelistä black metalia soittava yhtye. Se on perustettu vuonna 2007.

Yhtyeen nimessä oranssi viittaa kosmiseen energiaan sekä alkuräjähdyksen ensimmäisten valonsäteiden väriin, kun taas Pazuzu on myyttinen tuulen demoni. Yhtyeen juuret ovat Kuolleet Intiaanit -yhtyeessä.

Jäsenet 
 Jun-His – laulu, kitara
 Ikon – kitara
 Ontto – basso
 Korjak – rummut
 EviL – kosketinsoitin, lyömäsoittimet

Diskografia

Studioalbumit

EP:t

Split-albumit

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Yhtyeen kotisivut

Suomalaiset black metal -yhtyeet
Space rock -yhtyeet
Bulgaria osana Bysantin valtakuntaa

Bulgaria osana Bysantin valtakuntaa viittaa aikaan vuosina 1018–1185, jolloin Bulgarian valtakunta oli osa Bysantin valtakuntaa. Bysantti valloitti koko Bulgarian ensimmäisen valtakunnan vuonna 1018 ja se itsenäistyi jälleen toisena Bulgarian valtakuntana vuonna 1185.

Historia 

Basileios II, joka valloitti Bulgarian ensimmäisen valtakunnan, teki vain pieniä muutoksia tapaan hallita Bulgarian aluetta. Esimerkiksi Bulgarian kirkko säilyi edelleen erillisenä elimenään. Basileioksen kuoleman jälkeen asiat kuitenkin muuttuivat. Koko valtakunta ajautui kaaokseen ja hallitsijat vaihtuivat usein, kunnes valtaan noussut Aleksios I Komnenos vakiinnutti tilanteen.

Bulgarian piispat eivät sittemmin enää esimerkiksi voineet valita Bulgarian patriarkkaa itse, vaan kirkko ajautui kreikkalaiseen valtaan. Papisto vaihtui bulgarialaisista kreikkalaiseen ja myös maanomistajista tuli kreikkalaisia. Maanomistus vaihdettiin pronoia järjestelmään, jossa maanomistajuus ei periytynyt, jolloin he yrittivät elinaikaan saada maasta irti kaiken mahdollisen. Vuonna 1040 Petûr Kaloyan, Bulgarian hallitsija Samuilin jälkeläinen, toteutti epäonnistuneen kapinan vallaten ensin Skopjen ja sittemmin Traakian, Makedonian ja Epeiroksen alueet. Kapina ei kuitenkaan ollut luonteeltaan niinkään nationalistinen, kuin sosiaalipoliittinen. Kapinaan liittyi myös useita kreikkalaisia, jotka kokivat hallinnon sortavaksi. Vuonna 1041 liittolaiset pettivät Petûrin, hänet sokaistiin ja bysanttilaiset saivat hänet vangikseen. Hänen vangiksi ottajien joukoissa oli varjagikaartin päällikkö Harald Ankara, josta tuli myöhemmin Norjan prinssi ja Oslon perustaja. Romanos III:nen valtakaudella maan verotusjärjestelmä vaihdettiin ankarampaan bysanttilaiseen järjestelmään. Sittemmin kapinointia Bulgarian alueella tapahtui harvemmin ja nekin olivat luonteeltaan sosiaalisia. Bulgarialaisten sulautumisen kreikkalaisiin esti lähinnä bogolismi, joka oli suositumpaa slaavien kuin kreikkalaisten keskuudessa.

1180-luvulla Sisilian Bysantilta kaapanneet normannit hyökkäsivät Kreikkaan ja Adrianmeren alueelle. Tästä syystä verotusta korotettiin entisestään ja yhä useampia kutsuttiin asepalvelukseen. Vuonna 1185 kaksi maanomistajaa, Petût ja Asen, pyysivät helpotuksia itselleen, mutta niistä kieltäydyttiin. Bysanttilainen virkamies jopa löi toista heistä kasvoihin. Nämä tapahtumat taas johtivat uuteen kapinaan, jonka myötä suurin osa itäisestä Bulgariasta joutui kapinallisten käsiin ja lopulta toisen Bulgarian valtakunnan perustamiseen.

Lähteet

Viitteet 

Bulgarian historia
Bysantin valtakunta
Arakhne

Arakhne on kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvä hahmo, joka väitti olevansa jumalatar Athenea taitavampi kutoja. Athene suuttui tästä Arakhnelle ja muutti tämän maailman ensimmäiseksi hämähäkiksi. 

Kreikkalaisen mytologian muodonmuutokset
Muukalainen puhuu

Muukalainen puhuu on Oranssi Pazuzun esikoisalbumi, joka julkaistiin 22. huhtikuuta 2009.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jun-His – laulu, kitara
 Moit – kitara
 Ontto – basso
 Korjak – rummut
 EviL – kosketinsoitin, lyömäsoittimet

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2009 esikoisalbumit
Oranssin Pazuzun albumit
Kosmonument

Kosmonument on suomalaisen black metal -yhtyeen Oranssi Pazuzun toinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2011 levymerkillä Spinefarm Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jun-His – laulu, kitara
 Moit – kitara
 Ontto – basso, laulu
 Korjak – rummut
 Evill – kosketinsoitin, urut, laulu ja efektit
 MN – taustalaulu kappaleissa "Sienipilvi" & "Uusi olento nousee"

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 7+/10
 Kaaoszine: 1/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2011 albumit
Oranssin Pazuzun albumit
Completely Vulgar

Completely Vulgar on suomalaisen death metal -yhtyeen Abhorrencen kokoelma-albumi. Se on julkaistu vuonna 2012 levymerkillä Svart Records.

Kappaleet

Abhorrence EP (1990)

Vulgar Necrolatry Demo (1990)

Live in Turku Bootleg (1990)

Macabre Masquerade Rehearsal Demo (1990)

Vinyylipainoksen bonuskappaleet: Rehearsal (1990) 
  Pestilential Mists
 The Macabre Masquerade
 Adoration of Abcessed Cadavers
 Vulgar Necrolatry
 Caught in a Vortex

Kokoonpano 
 Jukka Kolehmainen – laulu
 Tomi Koivusaari – kitara, taustalaulu
 Kalle Mattsson – kitara
 Juice Ahlroth – basso
 Kimmo Heikkinen – rummut

Muut tekijät 
 Timo Tolkki – äänittäjä, miksaaja (kappaleet 1–5)
 Sami Jämsén – remasteroija
 Jari Nieminen – layout
 J-P Virtanen – valokuvat

Aiheesta muualla 
 
 Completely Vulgar discogs.com -sivustolla

Vuoden 2012 kokoelma-albumit
Abhorrencen albumit
Svart Recordsin albumit
Bundesnachrichtendienst

Bundesnachrichtendienst (BND) on Saksan valtiollinen ulkomaantiedusteluorganisaatio. Sen edeltäjä oli toisen maailmansodan jälkeen CIA:n kanssa yhteistyössä kehitetty Gehlen-tiedusteluorganisaatio ("Gehlorg"), jonka johtajasta kenraaliluutnantti Reinhard Gehlenistä tuli myös BND:n ensimmäinen johtaja. 

Bundesnachrichtendienst työllistää noin 6 000 henkilöä ja sillä on noin 300 toimipistettä koti- ja ulkomailla.

Historia 

BND perustettiin vuonna 1956, jolloin elettiin toisen maailmansodan jälkeistä aikaa. BND:n toimistot päätettiin perustaa Münchenin eteläpuolella sijaitsevaan  Pullachin kaupunkiin piiloon ulkopuolisilta. Laitoksen ulkopuolelle pystytettiin kyltti "virkamiesten majoitus", jolla yritettiin hämärtää sen käyttötarkoitusta. Vuonna 1996 BND:n johtaja Hansjörg Geigerin mielestä aika oli ajanut tällaisen ohi, sillä kaikki todellisuudessa tiesivät ketkä virastossa työskentelivät. Hän päätti rakennuttaa virastolle uuden päämajan Saksan pääkaupunkiin. Päätöstä tehtäessä pääkaupunki oli vielä Bonn, mutta kun pääkaupungiksi tuli vuonna 1999 Berliini, päätettiin virasto rakentaa sinne.

Uusi päämaja 

Uusi päämaja rakennettiin aivan Berliinin keskustaan, kohtaan missä ennen Berliinin muuri halkoi kaupunkia. Uuden päämajan avajaiset pidettiin helmikuussa 2019, yli 12 vuotta sen jälkeen kun rakentamisen alkoi. Noin 4 000 BND:n työtekijän toimitilat maksoivat 1,1 miljardia euroa, ja kalkkikivellä ja alumiinilla pinnoitettu kompleksi on kooltaan 10 hehtaaria. Se on yksi maailman suurimmista salaisen palvelun tukikohdista. Muutto merkitsi myös suurta symbolista muutosta Saksalle, jonka ei enää tarvitse vältellä ottamasta näkyvää roolia maailmanlaajuisesti. Uusia haasteita ovat tuoneet kansainvälinen terrorismi, globaalit järjestäytyneet rikollisjärjestöt, kyberturvallisuus sekä ydinaseiden leviäminen.

Pääjohtajat
Reinhard Gehlen 1956–1968
Gerhard Wessel 1968–1978
Klaus Kinkel 1979–1982
Eberhard Blum 1982–1985
Heribert Hellenbroich 1985
Hans-Georg Wieck 1985–1990
Konrad Porzner 1990–1996
Gerhard Güllich  1996–1996
Hansjörg Geiger 1996–1998
August Hanning 1998–2005
Ernst Uhrlau 2005–2011
Gerhard Schindler 2011–2016
Bruno Kahl 2016–virassa

Katso myös
Luettelo tiedustelupalveluista
Maailmanlaajuista joukkovalvontaa koskevat paljastukset (2013 alkaen)

Lähteet

Aiheesta muualla
www.bnd.de

Saksan tiedusteluorganisaatiot
Joukkovalvonta
Hannele Nieminen

Pirjo Hannele Nieminen (s. 10. maaliskuuta 1951 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Nieminen on työskennellyt vakinaisena näyttelijänä muun muassa Rovaniemen Teatterissa, Oulun kaupunginteatterissa ja Kajaanin kaupunginteatterissa sekä vierailijana lukuisissa muissa teattereissa. 

Nieminen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 2012.

Lähteet
Hannele Nieminen halusi pienen teatterin pieneen ja tiiviiseen yhteisöön. Yle.fi 2.10.2009
Oululaistaiteilija Reijo Hukkaselle Pro Finlandia -mitali. Kaleva 3.12.2012

Aiheesta muualla

Suomalaiset teatterinäyttelijät
Pro Finlandia -palkitut
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt