joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
It's My Life (Cezarin kappale)

It's My Life () on Cezarin esittämä kappale, jolla hän edusti Romaniaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Malmössä. 

Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui viidenneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 26. maan joukosta 13. sijalle.

Lähteet 

Romanian euroviisuedustuskappaleet
Vuoden 2013 euroviisuedustuskappaleet
Pomo piilossa Suomi

Pomo piilossa Suomi on 7. syyskuuta 2016 Nelonen-kanavalla alkanut samannimiseen brittiläisformattiin perustuva suomalainen tositelevisiosarja. Ohjelman jokaisessa jaksossa yksi suomalaisen yrityksen johtaja tulee työpaikkaansa aivan tavallisena työntekijänä selvittääkseen ja korjatakseen työpaikan ongelmia. Juontajana toimii Jenni Alexandrova.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset tositelevisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Aimo Hakanen

Aimo Kalevi Hakanen (s. 1. marraskuuta 1935 Punkalaidun) on suomalainen kielentutkija. Hän on ollut Turun yliopiston suomen kielen professori 1984. Hän tutki adjektiivien vastakohtasuhteita, konstrastiivista lauseoppia ja tekstilingvistiikkaa.

Aimo Hakanen kirjoitti ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta Vammalasta vuonna 1955, valmistui Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1963 ja lisensiaatiksi vuonna 1969 sekä väitteli tohtoriksi vuonna 1973. Lisäksi hän on tehnyt opintomatkoja Pohjoismaihin, Saksaan, Puolaan, Unkariin ja Neuvostoliittoon. Hän toimi suomen kielen assistenttina Turun yliopistossa vuosina 1962–1964, suomen kielen ja suomalaisen kirjallisuuden lehtorina Oslon yliopistossa vuosina 1964–1969, suomen kielen lehtorina Turun yliopistossa vuosina 1970–1974, apulaisprofessorina vuosina 1974–1980, virkaatekevänä professorina vuosina 1980–1984 sekä professorina vuosina 1984–1999. Lisäksi Hakanen on toiminut Turun yliopiston humanistisen tiedekunnan varadekaanina vuosina 1977–1978 ja dekaanina vuosina 1985–1986 sekä Turun yliopiston suomalaisen ja yleisen kielitieteen laitoksen johtajana vuosina 1983–1984 ja 1989–1993. Hänet kutsuttiin Suomalaisen tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1994.

Lähteet 

Suomalaiset kielitieteilijät
Valtionlaitosten johtajat‎
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1935 syntyneet
Elävät henkilöt
Anne Neville

Anne Neville (11. kesäkuuta 1456 – 16. maaliskuuta 1485) oli Englannin kuningatar ja kuningas Rikhard III:n puoliso.

Hän oli Richard Nevillen, 16. Warwickin jaarlin nuorin tytär. Hänellä oli vanhempi sisar Isabel Neville, joka oli naimisissa Clarencen herttua Georgen kanssa.

Anne Neville oli lyhyen aikaa naimisissa kuningas Henrik VI:n pojan Edvard Westminsteriläisen kanssa ja hänestä tuli Walesin prinsessa avioliiton seurauksena. Edvard kuoli kuitenkin Tewkesburyn taistelussa vuonna 1471 vain 17-vuotiaana. Seuraavana vuonna Anne meni naimisiin kuningas Edvardin nuoremman veljen Gloucesterin herttua Richardin kanssa 12. heinäkuuta 1472. Richardista tuli myöhemmin kuningas Rikhard III.

Anne Neville kuoli auringonpimennyksen aikaan 16. maaliskuuta 1485 Westminsterin palatsissa ja hänet on haudattu Westminster Abbeyn kirkkoon.

Anne Neville populaarikulttuurissa 

Anne Neville esiintyy hahmona William Shakespearen näytelmän Rikhard III kolmessa kohtauksessa.

Teatteri ja elokuva
Claire Bloom elokuvassa Richard III (1955)
Kristin Scott Thomas elokuvassa Richard III (1995)
Winona Ryder dokumenttielokuvassa Looking for Richard (1996)
Faye Marsay televisiosarjassa Valkoinen kuningatar (2013)
Phoebe Fox televisioelokuvassa Ontto kruunu: Rikhard III (2016)

Kirjallisuus
Philippa Gregory: The Kingmaker’s Daughter (2012)
Frances Irwin The White Pawn (1972), The White Queen (1974)
Jean Plaidy: The Reluctant Queen: The Story of Anne of York (1990)
Eleanor Mennim: Anne Neville, Queen of England (1999)
Jan Westcott: Set Her On A Throne (1972)

Lähteet 

Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalliset
York-suku
Vuonna 1456 syntyneet
Vuonna 1485 kuolleet
Taatala

Taatala on Tampereen kaupunginosa, joka sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä keskustasta. Taatala rajautuu lännessä Rautaharkkoon, idässä Koivistonkylään, etelässä Nirvaan ja pohjoisessa Vihiojaan. Taatalassa oli 31. joulukuuta 2014 1 000 asukasta.

Taatalan kaupunginosa on nimetty alueella sijainneen Taatalan tilan mukaan. Taatala oli entinen Messukylän henkikirjakylään kuulunut torppa. Alue siirtyi Tampereen kaupunkiin vuoden 1947 alussa osana Messukylän kuntaa ja sen asemakaava vahvistettiin 1950-luvulla. Taatalan tilan rakennukset sijaitsivat nykyisen Taatalantien itäpäässä.

Lähteet

Tampereen tilastoalueet
Koivisto (suunnittelualue)
Tampereen kaupunginosat
Neljätoista sanaa

Neljätoista sanaa () on viittaus tunnettuun valkoisen ylivallan ja valkoisten nationalistien englanninkieliseen sloganiin ”We must secure the existence of our people and a future for white children.” Suomeksi slogan kuuluu ”Meidän pitää turvata kansamme olemassaolo sekä tulevaisuus valkoisille lapsille”, ja on suomeksi yhdeksän sanan pituinen. Sitä voidaan myös käyttää viittaamaan toiseen 14-sanaiseen lauseeseen: ”Because the beauty of the White Aryan woman must not perish from the earth”, joka on suomeksi ”Koska arjalaisen naisen kauneus ei saa kadota maailmasta”, ja on suomeksi kahdeksan sanan pituinen.

Alkuperä 
Kummatkin lauseet ovat peräisin David Lanelta, valkoisen ylivallan terroristijärjestön The Orderin jäseneltä.

Lähteet 

Uusnatsismi
Vilho Alhojärvi

Kaarlo Vilho Alhojärvi (7. huhtikuuta 1874 – 12. toukokuuta 1918) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja painivalmentaja.

Alhojärvi toimi Kotkan Riennon painijaoston ohjaajana, jossa hänen valmennettaviinsa kuuluivat muun muassa vuoden 1912 olympiavoittaja Kaarlo Koskelo sekä myöhemmin 1924 olympiahopeaa paininut Anselm Ahlfors. SVUL:n Kymenlaakson piirin varapuheenjohtaja Alhojärvi oli vuodet 1914–1917.

Alhojärvi työskenteli 1910-luvulla myös Kotkan koulutoimenjohtajana. Vuoden 1918 sisällissodan aikana hän oli punaisten kannattajia, mutta ei kuitenkaan kuulunut punakaartiin. Valkoiset vangitsivat Alhojärven 4. toukokuuta tapahtuneen Kotkan valtauksen jälkeen ja teloittivat viikkoa myöhemmin.

Lähteet 

Suomalaiset opettajat
Suomalaiset painivalmentajat
Suomen sisällissodan punaiset
Suomalaiset teloitetut
Vuonna 1874 syntyneet
Vuonna 1918 kuolleet
Aatami & Eeva

Aatami & Eeva on vuonna 2011 Nelonen-kanavalla esitetty viihdeohjelma, jossa 24 julkkisparia kilpailivat, siitä kuinka hyvin he oikeasti tuntevat toisensa. Ohjelmaa juonsivat Ella Kanninen ja Janne Kataja.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
Viihdeohjelmat
For Real

For Real () on Athenan esittämä kappale, joka edusti Turkkia vuoden 2004 Eurovision laulukilpailussa Turkin Istanbulissa. 

Turkki pääsi edellisvuoden voittonsa ansiosta suoraan finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 24. maan joukosta 4. sijalle.

Lähteet 

Turkin euroviisuedustuskappaleet
Vuoden 2004 euroviisuedustuskappaleet
Webdriver Torso

Webdriver Torso on Googlen luoma YouTube-käyttäjätunnus, jonka kanavalla julkaistaan yksinkertaisia ääniä ja kuvia sisältäviä videoita YouTuben suorituskyvyn testaamiseksi. Tunnus rekisteröitiin 7. maaliskuuta 2013. Tunnusomaisesti videoissa on sinisiä ja punaisia suorakulmioita sekä taustalla piippaavia elektronisia ääniä. Tunnus herätti huomiota ja spekulointia mediassa alkuvuodesta 2014, kunnes Google tunnusti sen olevan yrityksen oma testikanava.

Kanavan sisältö 

Kanava latasi ensimmäiset videonsa Youtubeen 23. syyskuuta 2013. Videoita alkoi ilmestyä paljon lyhyillä aikaväleillä, ja niitä on kertynyt kanavalle satoja tuhansia. Videoilla näytetään sinisiä ja punaisia suorakulmioita valkoisella taustalla, jotka vaihtavat sijaintiaan sekunnin välein. Vasemmassa alalaidassa on teksti "aqua.flv – slide 000x", (x:n kohdalla on numero joka kertoo sekunteina kuinka paljon aikaa on kulunut videon alkamisesta). Videoiden ääniraita sisältää korkeita, sekunnin välein vaihtuvia ääniä.

Pääsiäismuna 

Kanavan todellisen tarkoituksen paljastuttua se poiki niin kutsuttuja "pääsiäismunia". Mikäli Googleen tai YouTubeen kirjoittaa "Webdriver Torso", sivu muuttuu Webdriver Torson videomateriaalin kaltaiseksi.

Lähteet 

YouTube-kanavat
Niko Salomaa

Niko Salomaa (s. 23. kesäkuuta 1988) on suomalainen purjehtija ja vammaisurheilija. Hän edustaa Turun pursiseuraa. Hän kilpailee 2.4mR-luokassa. Salomaa on osallistunut sekä Lontoon paralympialaisiin että Rio de Janeiron paralympialaisiin. Lontoossa hän sijoittui sijalle 12.

Lähteet

Vuonna 1988 syntyneet
Suomalaiset purjehtijat
Suomalaiset vammaisurheilijat
Elävät henkilöt
Suomen surkein nikkari

Suomen surkein nikkari on syys–marraskuussa 2016 MTV3-kanavalla esitetty suomalainen tositelevisiosarja, jossa viisi kilpailijaa alkoivat remontoimaan huonokuntoista kurssikeskusta erilaisia kädentaitoja vaativissa tehtävissä. Jokaisessa jaksotaan valittiin jakson paras ja surkein nikkari, mutta ohjelmasta ei kuitenkaan pudoteta sen edetessä ketään pois. Ohjelman juonsi Juuso Mäkilähde ja tuomareina toimivat Jenni Tuominen ja Sebastian Sandelin.

Ohjelman ensimmäiselle kaudelle haettiin kilpailijoita keväällä 2015 ja se kuvattiin saman vuoden kesänä.

Kilpailijat

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ohjelman kotisivut 
 Ohjelman traileri MTV:n YouTube-kanavalla

Suomalaiset tositelevisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Nieminen & Lahtinen Show

Nieminen & Lahtinen Show on syys–marraskuussa 2016 Nelosella esitetty suomalainen viihdeohjelma, jonka pääosissa olivat Riku Nieminen ja Niina Lahtinen.

Ohjelmassa oli viikoittain vaihtuvat musiikki- ja komediavieraat. Ohjelmassa nähtiin myös muun muassa Niemisen ja Lahtisen esittämiä sketsejä sekä uusia versioita suomalaisista musiikkikappaleista.

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ohjelman kotisivut
 

Viihdeohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
Liisa Lilja

Liisa Lilja (s. 26. elokuuta 1992 Pori) on suomalainen triathlonisti ja vammaisurheilija. Hän edustaa Helsinki Triathlonia. Hänen valmentajansa on Tommi Martikainen.

Lilja on saavuttanut EM-hopeaa vuosina 2014 ja 2015. MM-kilpailuissa 2015 Lilja sijoittui neljänneksi. Hän sijoittui neljänneksi Rio de Janeiron paralympialaisissa 2016 luokan PT2 kilpailussa. Vuonna 2017 Rotterdamissa hän voitti paratriathlonin PTS2-luokan maailmanmestaruuden.

Liljalla on vammaisuinnin luokan S9 naisten Suomen ennätys 50 metrin altaassa 200 metrin vapaauinnissa.

Lilja menetti toisen jalkansa 8-vuotiaana luusyövän seurauksena.

Lähteet

Suomalaiset triathlonistit
Suomalaiset vammaisurheilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Juhani Kokko (voimanostaja)

Juhani Kokko (s. 30. kesäkuuta 1986) on suomalainen voimanostaja ja vammaisurheilija. Hän on edustanut Suomea kaksissa paralympialaisissa Pekingissä 2008, jolloin hän sijoittui sijalle 11 ja Rio de Janeirossa 2016, jolloin hän sijoittui kuudenneksi.

Kokko kilpailee alle 59 kilogramman sarjassa ja hänen ennätyksensä on 150 kg. Hänellä on kaksi EM-pronssia vuosilta 2013 ja 2018.

Lähteet

Vuonna 1986 syntyneet
Suomalaiset voimanostajat
Suomalaiset vammaisurheilijat
Elävät henkilöt
Ronja Pahaoja

Ronja Pahaoja aikaisemmin Oja (s. 31. heinäkuuta 1992) on suomalainen saavutettavuusasiantuntija ja entinen yleisurheilija ja vammaisurheilija. Pahaoja edusti Suomea Rio de Janeiron paralympialaisissa 2016. Pahaoja voitti vuoden 2018 EM-kisoissa pituushypyssä pronssia tuloksella 426 ja kultaa 100 metrin juoksussa ajalla 13,68. Hänen ennätyksensä 100 metrin juoksussa on 13,57 ja pituushypyssä 430 cm.  Pahaoja edustaa Helsingin Kisaveikkoja. Pahaoja osallistui vuonna 2018 Linnan juhliin.

Ronja Pahaoja on näkövammainen. Hän opiskelee tietojenkäsittelytiedettä Helsingin yliopistossa ja on työskennellyt tietotekniikka- ja saavutettavuusprojekteissa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ronja Pahaojan blogi

Vuonna 1992 syntyneet
Suomalaiset pikajuoksijat
Suomalaiset pituushyppääjät
Suomalaiset vammaisurheilijat
Suomalaiset sokeat henkilöt
Elävät henkilöt
Suomalaiset tietojenkäsittelytieteilijät
Jagged Alliance 2

Jagged Alliance 2 on Sir-Techin vuonna  julkaisema taktinen roolipeli. Peli sijoittuu fiktiiviseen Arulcon saarivaltioon, jota johtaa diktaattorimaisin ottein kuningatar Deidranna. Pelaaja johtaa palkkasoturijoukkoa, jonka entinen hallitsija palkkasi suorittamaan vallankumousta. Arvosteluissa peli menestyi erinomaisesti.

Vastaanotto 

Arvosteluissa pelin vahvuuksina pidettiin hyvää pelattavuutta ja hauskan persoonallisia palkkasotureita. Huonona puolena mainittiin kuinka hahmot kestävät epärealistisen monta pääosumaa toimintakuntoisina ja kaatuneilta vihollisilta saa vain harvoin näiden käyttämiä aseita.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Linux-pelit
Windows-pelit
Vuoropohjaiset strategiapelit
Vuoden 1999 videopelit
Ihan kuin ihmiset

Ihan kuin ihmiset on Nelonen-kanavalla alkanut Anni Hautalan juontama viihdeohjelma. Ohjelman jokaisessa jaksossa nähdään kaksi joukkuetta, jotka koostuvat suomalaisista julkisuuden henkilöistä. Joukkueiden kapteeneina toimivat Paula Noronen ja Riku Nieminen. Ohjelmassa nähdään BBC-videopalvelussa olevia eläinaiheisia videoita, joihin liittyen joukkueet joutuvat kysymysten äärellä vastaamaan.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
Viihdeohjelmat
Gilles Bourdos

Gilles Bourdos (s. 28. marraskuuta 1963 Nizza, Ranska) on ranskalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän tekee tunnelmallisia elokuvia, joissa hän käyttää hankalia aiheita vahvasti esteettisen kuvaston vastapainona. Hän on ollut perustamassa ranskalaista tuotantoyhtiötä Persona Filmsiä, joka on tuottanut useimmat hänen ensimmäisistä elokuvistaan. Bourdos tekee usein yhteistyötä elokuvantekijä Michel Spinosan, kuvaaja Mark Lee Ping Binin ja muusikko Alexandre Desplatin kanssa.

Elämä ja ura
Cannesin elokuvajuhlilla 1998 esitettiin Bourdosin ensimmäinen pitkä elokuva Disparus (1998), joka on poliittinen trilleri ja kolmiodraama surrealistien ajan Pariisissa 1938. Hänen toinen, kriitikkojen kiittämä, pitkä elokuvansa Inquietudes (2003) perustuu Ruth Rendellin romaaniin A Sight for Sore Eyes, jossa pääosia näyttelevät Gregoire Colin ja Julie Ordon. Hänen ensimmäinen englanninkielinen elokuvansa oli Afterwards (2008), ja siinä näyttelevät Evangeline Lilly, John Malkovich ja Romain Duris, ja se perustuu ranskalaiseen Guillaume Musson bestselleriin Et Après....

Laajalti kiitosta saanut elokuva Renoir (2012) kilpaili sarjassa Un Certain Regard vuoden Cannesin elokuvajuhlilla 2012. Elokuva kertoo Andree Heuschlingista eli Catherine Hesslingistä, joka oli impressionistitaiteilija Pierre-Auguste Renoirin viimeinen malli ja hänen poikansa, elokuvaohjaaja Jean Renoirin elokuvien ensimmäinen näyttelijä. Tarinan tapahtumapakka on Etelä-Ranska ensimmäisen maailmansodan aikana. Pääosissa näyttelevät Michel Bouquet, Christa Theret ja Vincent Rottiers. Renoir oli Ranskan ehdokas Parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi Oscar-gaalassa 2014 mutta ei valittu varsinaiseksi ehdokkaaksi.

Filmografia

Ohjaaja  
 Disparus 1998
 Inquiétudes 2003
 Et après (Afterwards) 2008
 Renoir 2012
 Espèces menacées 2016

Käsikirjoittaja  
 Emmène-moi, ohjaus Michel Spinosa 1995
 Disparus 1998
 Inquiétudes 2003
 Et après (Afterwards) 2008
 Espèces menacées 2016

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 The Rendez-vouz with French cinema series, New York Times
 Renoir-elokuvan arvostelu
 Hollywood Reporter
 Cannes Film Festival Cannesin elokuvajuhlat

Ranskalaiset elokuvaohjaajat
Elävät henkilöt
Ranskalaiset käsikirjoittajat
Vuonna 1963 syntyneet
Ranskalaiset elokuvatuottajat
Hyvät naiset ja herrat

Hyvät naiset ja herrat on vuonna 2008 MTV3-kanavalla esitetty humoristinen keskusteluohjelma, jossa ideana oli tarkoitus keskustella miesten ja naisten välisistä eroista. Juontajana toimi Miika Nousiainen ja panelisteina Ilari Johansson, Jaakko Saariluoma, Mari Perankoski ja Minna Koskela.

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
Keskusteluohjelmat
Viihdeohjelmat
Headhunters (televisiosarja)

Headhunters on suomalainen vuonna 2004 Nelonen-kanavalla esitetty 10-osainen draamakomedia.

Rooleissa

Pääroleissa

Muissa rooleissa

Jaksot 

Suomalaiset televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Akseli Hemminki

Akseli Hemminki (s. 27. heinäkuuta 1973 Helsinki) on suomalainen syöpätautien ja sädehoidon erikoislääkäri, professori ja bioalan yrittäjä.

Koulutus 

Akseli Hemminki valmistui 17-vuotiaana kuuden laudaturin ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta. Reserviupseerikoulun pioneerilinjan käytyään hän valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi vuonna 1994 ja lisensiaatiksi 1999. Opiskelun ohessa tehty väitöskirja hyväksyttiin kunniamaininnalla jo vuotta aiemmin ja se valittiin tiedekunnan parhaaksi. Syöpäbiologian dosentiksi Hemminki nimitettiin 2002 ja 2007 hän valmistui syöpätautien ja sädehoidon erikoislääkäriksi.

Tutkimus ja ura 

Akseli Hemminki vietti vuodet 2000–2002 University of Alabama at Birminghamissa ensin post doc -tutkijana ja sitten apulaisprofessorina erityisaiheenaan translationaalinen eli kliinisiin sovelluksiin tähtäävä syövän geeniterapia. Palattuaan Helsinkiin hän perusti Cancer Gene Therapy Group tutkimusryhmän ja vuodet 2007–2013 hän toimi K. Albin Johansson tutkimusprofessorina. Hemminki nimitettiin Jane ja Aatos Erkon säätiön rahoittamaan viisivuotiseen syöpätautien professorin tehtävään 1. helmikuuta 2015 alkaen. Heinäkuusta 2017 Hemminki on toiminut Helsingin Yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan syöpätautien professorina.

Tutkimustyönsä ohella Hemminki on toiminut yleislääkärinä 1998–1999, sairaalalääkärinä 2003–2007 ja erikoislääkärinä tai osastonylilääkärinä 2007 alkaen HUS:ssa ja Docrates-sairaalassa. 

Hemmingin tutkimus on keskittynyt syövän immunoterapiaan ja erityisesti onkolyyttisiin viruksiin, joita tutkimusryhmä on muokannut tavoitteenaan kehittää niistä uusi lääke syöpätauteihin joihin ei tällä hetkellä ole tarjolla parantavaa hoitoa. Ryhmän keskeinen havainto liittyi virusten kykyyn herättää immuunivaste kasvainta kohtaan, ja sittemmin viruksia on muokattu tavoitteena syövän T-soluterapian mahdollistaminen yleisten kiinteiden kasvaimien hoidossa. 
Kliinisten tutkimusten pystyttämiseksi Hemminki on perustanut kaksi bioalan yritystä: 2008 Oncos Therapeutics (nykyään Targovax ASA) ja 2013 TILT Biotherapeutics. Oncos teki Pohjois-Euroopan ensimmäisen kliinisen tutkimuksen onkolyyttisellä viruksella. Kumpikin yritys on selvittänyt start up -vaiheen ja stabiloitunut nuoreksi kasvuyritykseksi. Hemmingin suunnittelemilla syöpälääkkeillä on hoidettu yli 300 syöpäpotilasta.

Lähteet 

Suomalaiset lääkärit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
AIDA Cruises

AIDA Cruises on saksalais-yhdysvaltalainen laivanvarustamo, joka harjoittaa risteilyliikennettä Euroopassa, Karibialla, Kanariansaarilla ja Lähi-idässä. Yhtiö aloitti toimintansa vuonna 1960 nimellä Deutsche Seereederei. AIDA Cruises liikennöi vuonna 2016 yhdellätoista aluksella, ja kolme alusta on tilauksessa. Kaikki alukset on rekisteröity Italian lipun alle. Varustamon kotipaikka on Rostockissa, ja se on osa Carnival Corporation -konsernia.

Laivasto

Nykyiset alukset 
 M/S AIDAcara (1996)
 M/S AIDAmira (1999)
 M/S AIDAvita (2002)
 M/S AIDAaura (2003)
 M/S AIDAdiva (2007)
 M/S AIDAbella (2008)
 M/S AIDAluna (2009)
 M/S AIDAblu (2010)
 M/S AIDAsol (2011)
 M/S AIDAmar (2012)
 M/S AIDAstella (2013)
 M/S AIDAprima (2016)
 M/S AIDAperla (2017)
  M/S AIDAnova (2018)

Entiset alukset 
 Völkerfreundschaft (1948, nykyisin Astoria)
 M/S AIDAblu (1991, nykyisin Pacific Jewel)

Tulevat alukset 

 M/S AIDAcosma'' (2021)
 ei vielä nimeä (2023, suunniteltu)

Lähteet

Aiheesta muualla
Mylopótamos (joki)

Mylopótamos (Μυλοπόταμος, ”Myllyjoki”) eli Geropótamos (, ”Pyhä joki”), antiikin Oaksis (), on joki, joka virtaa Réthymnon alueyksikön alueella Kreetan saaren pohjoisosassa Kreikassa. Sen pituus on 32 kilometriä. Joki saa alkunsa Ída- eli Psiloreítis-vuoristosta läheltä Anógeian kaupunkia ja virtaa sieltä kohti luoteista. Se laskee Egeanmereen kuuluvaan Kreetanmereen saaren pohjoisrannikolla lähellä Lávriksen kylää Mylopótamoksen kunnassa. 

Mylopótamos on Réthymnon alueyksikön merkittävin joki. Joen varrella sijaitsee muun muassa Péraman kylä. Mylopótamoksen kunta sekä sen osa Geropótamoksen kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on nimetty joen mukaan. Kreetanmeren rannalla joen suussa on Geropótamoksen ranta, joka myös on saanut nimensä joesta.

Jokea ei tule sekoittaa Kreetan etelärannikon Geropótamos-jokeen.

Lähteet 

Kreetan joet
Kreikan vesistöt
Réthymno (alueyksikkö)
Välimereen laskevat vesistöt
Iina Vuorivirta

Iina Vuorivirta (s. 31. maaliskuuta 1988) on suomalainen muotoilija. Vuorivirta sai vuonna 2013 Design Forum Finlandin Vuoden nuori muotoilija -palkinnon. Hän on toiminut Ikean palveluksessa vuodesta 2015 lähtien ensimmäisenä suomalaisena yhtiön 14-henkisessä ydinsuunnittelijatiimissä.

Vuorivirta on opiskellut vuosina 2007–2010 Lahden muotoiluinsituutissa, 2010–2011 Tukholman Beckmans-muotoilukoulussa ja 2012–2014 Tukholman Konstfackissa.

Vuorivirran tunnetuimpiin tuotteisiin kuuluu pyöreä Vino-peili, jonka puolikkaat heijastavat valoa hieman eri kulmissa. Vino-peili oli mukana Artekin “Work in Progress” myyntinäyttelyssä vuonna 2015.

Lähteet 

Vuonna 1988 syntyneet
Suomalaiset muotoilijat
Elävät henkilöt
Urpo Kivikari

Urpo Kalevi Kivikari (s. 1. lokakuuta 1939 Turku) on suomalainen taloustieteen professori, joka on erikoistunut idänkaupan tutkimukseen. Hän opetti Turun kauppakorkeakoulussa ja Turun yliopistossa vuosina 1964–2003 ja luennoi yhä ajoittain. Vuosina 1988–2003 hän toimi Turun kauppakorkeakoulun kansainvälisen talouden professorina.

Kivikari väitteli valtiotieteen tohtoriksi Turun yliopistosta vuonna 1972. 

Kivikari tunnetaan hyvistä yhteyksistään Unkariin. Hän toimi Suomi–Unkari-seuran varapuheenjohtajana 1989–1995 ja nimitettiin vuonna 1989 Unkarin kunniakonsuliksi. Vuonna 2009 hän sai István Ráczin mukaan nimetyn palkinnon maiden välisten kulttuurisuhteiden edistämisestä, ja vuonna 2012 hänet nimitettiin Szegedin yliopiston kunniatohtoriksi.

Julkaisuja
1972: Kuluttajatalouksien varallisuuskäyttäytyminen. Turun yliopisto.
1973: Talouden uusi mekanismi : Unkarin vuoden 1968 talousuudistuksen syyt, sisältö ja vaikutukset. Turun yliopisto.
1978: SEV markkina-alueena. Yhdessä Reino Kanervan kanssa. Ekonomia-sarja, Weilin + Göös. ISBN 951-35-1674-1.
1983: Itä-länsikauppa : erityisesti Suomen ja Itävallan tapausten avulla tutkittuna. Turun yliopisto. ISBN 951-642-311-6.
1989: East-West Joint Ventures. Yhdessä S. O. Hansénin kanssa. Institute for East-West Trade.
1991: The current Situation and the Possible Developments in the Baltic Republics and the St. Petersburg Region. Institute for East-West Trade.
1999: Suomenlahden kasvukolmio : Suomen, Viron ja Pietarin alueen integraation väline. Yhdessä Maarit Lindströmin kanssa. Turun kauppakorkeakoulu. ISBN 951-738-809-8.

Lähteet

 Suomalaiset taloustieteilijät
 Vuonna 1939 syntyneet
 Elävät henkilöt
Komatsu (yritys)

Komatsu Ltd. () tai Komatsu () on japanilainen monikansallinen yritys.

Yritys valmistaa rakennus-, kaivos- ja sotilaslaitteita sekä teollisuuden laitteita. 
Yhtiön pääkonttori on Tokiossa Japanissa. Yhtiö on nimetty Komatsun kaupungin mukaan, jossa yhtiö perustettiin.

Yhtiön perusti Takeuchi Mining Industry vuonna 1917 nimellä Komatsu Iron Works ja se eriytettiin omaksi yhtiökseen Komatsu Ltd vuonna 1921. Yhtiöstä tuli metsäkoneiden valmistaja sen ostettua Partek Forest Oy:n Koneelta vuonna 2003.

Lähteet 

Moottorityökoneet
Japanilaiset teollisuusyritykset
Mertaranta ja legendat

Mertaranta ja legendat on 10. helmikuuta 2016 TV5-kanavalla alkanut TV-ohjelma, jota isännöi Antero Mertaranta. Ohjelmassa Mertaranta kutsuu kahdeksan menestynyttä uransa lopettanutta suomalaisurheilijaa Vierumäelle muistelemaan kunkin uraa ja merkittävimpiä hetkiä.

Ohjelman jokaisessa jaksossa käsitellään aina yhden urheilijan uraa ja kyseinen urheilija järjestää muille jotakin tekemistä. Ohjelmaan ensimmäisellä kaudella esiintyvät maastohiihtäjät Marja-Liisa Kirvesniemi ja Jari Isometsä, mäkihyppääjä Toni Nieminen, pituushyppääjä Tommi Evilä, uimarit Hanna-Maria Seppälä ja Jani Sievinen, suunnistaja Minna Kauppi ja jääkiekkoilija Timo Jutila.

Sarjan toinen kausi alkoi 24. tammikuuta 2017.

Jaksot

1. kausi

2. kausi

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
Kolombangara

Kolombangara on Salomonin saarten Uuden Georgian saariryhmään kuuluva saari lounaisella Tyynellämerellä. Saari on lähes pyöreä, ja sen halkaisija on noin kolmekymmentä kilometriä. Saaren muodostaneen tulivuoren  huippu kohoaa noin 1 800 metriin. Tulivuoren kalderan reunassa on neljä huippua. Saaren eteläpuolella on kuumia lähteitä.

Kolombangaran tulivuori on ollut viimeksi aktiivinen noin 10 000 vuotta sitten.

Lähteet 

Salomonsaaret
Iiro O. Hartimo

Iiro Olavi Hartimo (s. 1946) on suomalainen tekniikantutkija. Hän on ollut Teknillisen korkeakoulun tietotekniikan professori vuodesta 1988. Hänen tutkimuskohteensa on ollut mikroprosessoritekniikka ja signaalien digitaalinen käsittely.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Iiro O. Hartimon sivusto

Suomalaiset insinöörit
Suomalaiset professorit
Teknillisen korkeakoulun professorit
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Aóos

Aóos () eli Vjosë (, myös Vjosa) on joki, joka virtaa Epeiroksessa Luoteis-Kreikassa sekä Albaniassa. Sen kokonaispituus on noin 260 kilometriä ja pituus Kreikan puolella noin 80 kilometriä. Joki saa alkunsa Kreikan puolelta Lýgkos- eli Avgó-vuorelta pohjoisessa Píndos-vuoristossa ja se laskee Adrianmereen Albaniassa.

Kreikan puolella Aóos virtaa Ioánninan alueyksikön alueella. Sen alue kuuluu suojeltuun Víkoksen–Aóoksen kansallismetsään, joka on osa Pohjoisen Píndoksen kansallispuistoa. Joki ylittää Kreikan ja Albanian rajan lähellä Çarshovëa ja ohittaa kaupungit tai kylät Përmet, Këlcyrë, Tepelenë, Memaliaj, Selenicë ja Novoselë. Se laskee mereen Vlorën luoteispuolella.

Joen valuma-alue on yhteensä noin 6 519 neliökilometriä, mistä noin 4 365 neliökilometriä on Albanian puolella ja 2 154 neliökilometriä Kreikan puolella, ja sen virtaus on vuodenajasta riippuen 8–130 kuutiometriä sekunnissa. Joessa sijaitsee patoamalla muodostettu Aóoksen tekojärvi. Aóoksen sivujokia ovat Drino, Shushicë, Sarantáporos ja Voïdomátis.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Albanian maantiede
Ioánnina (alueyksikkö)
Kreikan joet
Loúros (joki)

Loúros () on joki, joka virtaa Epeiroksessa Luoteis-Kreikassa. Sen pituus on 80 kilometriä. Joki saa alkunsa Tómaros-vuorelta ja se laskee Joonianmereen kuuluvaan Amvrakikóslahteen.

Tómaros-vuorelta Loúros virtaa etelään Thesprotikón ja Xerovoúnin vuorten halki sekä läpi Filippiádan tasangon. Laskiessaan Amvrakikóslahteen joki muodostaa yhdessä Árachthos-joen suiston kanssa laajan suisto- ja kosteikkoalueen, jonka koko on noin 450 neliökilometriä, ja se on merkittävä osa alueen ekosysteemiä. Loúroksen kylä sekä Prévezan kunnan Loúroksen kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, ovat saaneet nimensä joesta.

Antiikin aikana joelta johti noin 50 kilometriä pitkä akvedukti eli vesijohto länsirannikolle Nikopolikseen. Nykyisin joki on padottu muun muassa Kerasónaksen kylässä. Néa Kerasoúntassa joen varrella on Rogoin linna bysanttilaiselta ajalta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Epeiros
Kreikan joet
Kreikan vesistöt
Välimereen laskevat vesistöt
Vardar

Vardar (, ) eli Axiós () on joki, joka virtaa Pohjois-Makedoniassa sekä Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen pituus on 388 kilometriä. Joki saa alkunsa Šar-vuorilta Makedonian tasavallan puolelta ja se laskee Thermaïkóslahteen Egeanmeren pohjoisosassa.

Vardar-joen pituus Pohjois-Makedonian puolella on noin 301 kilometriä, mikä tekee siitä maan pisimmän joen, ja Kreikan puolella Axiós-jokena lähteestä riippuen noin 76–87 kilometriä. Pohjois-Makedonian puolella joen varrella ovat muun muassa kaupungit Gostivar, Tetovo, pääkaupunki Skopje, Veles ja Gevgelija. Joki ylittää Pohjois-Makedonian ja Kreikan rajan Eidoménin ja Évzonoin kylien välillä. Kreikan puolella joen varrella sijaitsevat muun muassa Axioúpoli ja Polýkastro. Axiós-joki laskee mereen noin 18 kilometriä länteen Thessalonikin kaupungista. Se muodostaa yhdessä Aliákmonas-, Loudías- ja Gallikós-jokien suistojen kanssa laajan suistoalueen eli deltan, jonka pinta-ala on noin 90 neliökilometriä. Se on suojeltu Axióksen suiston kansallispuistona.

Vardar-joen valuma-alueen koko on 23 747 neliökilometriä. Pohjois-Makedonian puolella tästä on 206 535 neliökilometriä, mikä kattaa noin 87 % maan pinta-alasta. Kreikan puolella valuma-alueesta on noin 3 212 neliökilometriä. Joki virtaa keskimäärin 790 metrin korkeudella merenpinnasta. Joen leveys vaihtelee 50 ja 300 metrin välillä ja sen syvyys on suurimmillaan 4 metriä. Vardarin sivujokia ovat muun muassa Treska, Pchinja, Bregalnica, Crna, Lepenec ja Babuna. Déltan kunta on saanut nimensä joen suistosta ja sen osa Axióksen kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, itse joesta.

Antiikin aikana joki tunnettiin nimillä Aksios ja Bardarios (Βαρδάριος).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kreikan joet
Kreikan vesistöt
Pohjois-Makedonian maantiede
Välimereen laskevat vesistöt
Markku Heikkilä (teologi)

Markku Kaarlo Juhani Heikkilä (s. 9. kesäkuuta 1945 Noormarkku) on suomalainen teologi. Hän on ollut Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian professori vuodesta 1986 ja tutkinut kirkollista yhdistystoimintaa ja uskontososiaalisia muutoksia. Hän on ollut teologisen tiedekunnan varadekaani vuosina 1990–1998 ja dekaani vuosina 1998–2003 sekä Katariina-instituutin johtaja vuosina 2002–2006. Heikkilä oli myös Helsingin yliopiston kirjaston johtokunnan puheenjohtaja vuosina 1992–1998. Vuodesta 1995 hän on ollut Teologisen aikakauskirjan päätoimittaja.

Lähteet 

Suomalaiset teologit
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Käytännöllinen teologia
Naisen suusta – Piitu Uski

Naisen suusta – Piitu Uski on vuonna 2010 Liv-kanavalla esitetty keskusteluohjelma, jonka emäntänä toimi näyttelijä Piitu Uski.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
Keskusteluohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
Livin televisio-ohjelmat
Iivana Julman kuvakronikka

Iivana Julman kuvakronikka (, Litsevoi letopisnyi svod) on suurin kokoelma historiallisia tekstejä, joita keskiajan Venäjän aikana on koottu. Ajallisesti siinä kuvataan historiallisia tapahtumia aina kristinuskon opetuksen mukaisen luomakunnan alun kuvaelmasta vuoteen 1567. Epävirallisesti se tunnetaan myös nimellä Tsaari-kirja (Царь-книга).

Käsikirjoitusten kirjoittaminen ja kokoaminen tehtiin Venäjän ensimmäisen tsaarin, Iivana IV Julman toimeksiannosta hänen kirjastonsa kehittämiseksi ja lastensa kouluttamiseksi. Kirjaimellisesti käännettynä teoksen nimi tarkoittaisi "Kasvojen kronikkaa", jolla viitataan teoksen sisältämiin miniatyyrikuviin, joita on noin 16 000 kappaletta. Teos sisältää noin 10 000 sivua ja se on jaettu kymmeneen osaan. Se on painettu lumppupaperille.

Käsikirjoitus tehtiin luultavasti vuosien 1568 ja 1576 välisenä aikana, joskin mahdollisesti työ aloitettiin jo 1540-luvun lopulla. Tsaarin luottomies Aleksei Adašev oli mukana teoksen luomisessa. Noin kymmenen munkin ja 15 kuvittajan uskotaan osallistuneen käsikirjoituksen tekemiseen.

Galleria

Lähteet

Aiheesta muualla
 Teoksen verkkoversio 

Kronikat
Venäjän historia
Venäjän kirjallisuus
Venäläiset maalaukset
Henryn vakio

Henryn vakio eli Henryn lain vakio kH on vakio, joka kuvaa liuokseen liuenneen aineen (tyypillisimmin kaasun) osapaineen riippuvuutta kaasun mooliosuudesta liuottimessa. Henryn vakio esiintyy Henryn laissa, jota voidaan käyttää määrittämään kaasun liukoisuutta liuokseen, mitä pienempi Henryn vakion arvo on, sitä suurempi on liukoisuus liuottimeen. Henryn vakion yksikkönä käytetään usein joko torria tai baaria.

Henryn vakio riippuu sekä liukenevasta aineesta että liuottimesta. Vakio voidaan määrittää kokeellisesti mittaamalla liuenneen aineen osapainetta liuoksista, joissa liuenneen aineen pitoisuus on tunnettu. Tämän lisäksi vakio riippuu lämpötilasta. Henryn vakion riippuvuus lämpötilasta aineelle i voidaan esittää niin kutsutulla Krichevsky-Kasarnovsky-yhtälöllä:
, tässä  on ideaalisen kaasun i entalpia normaalitilassa,  on kaasun i entalpia äärimmäisen laimeassa liuoksissa,  on lämpötila,  on kaasuvakio ja  on i:n moolitilavuus äärimmäisen laimeassa liuoksessa.

Eräiden kaasujen Henryn vakioita vesiliuoksessa 25 °C:n lämpötilassa.

Lähteet

Fysikaalinen kemia
Vakiot
GNP Energy

GNP Energy Finland Oy (aikaisemmat nimet Finkraft ja Market Energia) on vuonna 2010 perustettu suomalainen sähkön myyntiyhtiö, joka myy sähköä sekä yrityksille että kuluttajille. GNP Energy Finland Oy on osa pohjoismaista konsernia, jossa konsernin tytäryhtiöt toimivat saman GNP Energy -brändin alla Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa. Konsernin pääkonttori sijaitsee Norjan Sandefjordissa. GNP Energy oli vuonna 2019 Pohjoismaiden neljänneksi suurin sähköntoimittaja. Konserni työllistää reilu 40 henkilöä.

Yleistä 
GNP Energy Finland Oy on yksityinen sähköntoimittaja. Yhtiö on osana GN Power Holding AS konsernia ja toimittaa sähköä kaikissa Pohjoismaissa. GNP Energy on listattu pörssiin Euronext Growth Oslo:ssa 8. joulukuuta 2020.

Valitukset ja markkinaoikeus 

Vuonna 2011 kuluttaja-asiamies haastoi Market Energia Sähkönmyynti Oy:n oikeuteen sähkön puhelinmarkkinoinnista. Yrityksestä oli tehty satoja valituksia Kuluttajavirastoon.  Yritykselle maksettujen ennakkomaksujen takaisinmaksussa sopimuksen irtisanomistilanteissa oli toistuvia viivästyksiä.

Markkinaoikeus katsoi yhtiön toimineen sopimattomasti muun muassa puhelinmarkkinoinnissaan, sopimuskäytännöissään ja ennakkolaskun suuruutta määrittäessään, mutta ei pitänyt ennakkolaskutusta sinänsä kuluttajansuojalain vastaisena. Tuolloin sille asetettiin 75 000 euron uhkasakko koskemaan määrättyjä kieltoja kokonaisuutena.

Syyskuussa 2016 Kuluttaja-asiamies vei Finkraft Oy:n markkinaoikeuteen sähkönmyyntisopimusten hinnankorotuksista. Lisäksi kilpailu- ja kuluttajavirasto raportoi vuoden 2016 vuosikertomuksessaan yhtiön systemaattisesta useiden satojen kuluttajien tuplalaskuttamisista. Finkraftin mukaan syyksi kerrottiin atk-järjestelmän käsittelyvirhe, joskin tämän virheen korjaamiseen kului lopulta yhteensä lähes kaksi vuotta.

Vuonna 2018 kilpailu- ja kuluttajavirasto on ratkaisussaan todennut yhtiön markkinoineen puhelimessa 80–90-vuotiaille vanhuksille sähkösopimuksia kertomatta kaikkia lain vaatimia tietoja sekä käyttäen arviolaskutuksessaan aivan liian suuria kulutusarvioita. Ratkaisun esimerkkitapauksessa oli arvioitu kuluttajan käyttämä kesäajan kuukausittainen energiamäärä yli 100 kWh:ksi, kun päättyneen kuukauden kulutus oli ollut runsaat 60 kWh. Kesäaikana sähkönkulutus on yleisesti ottaen vähäisempää. Tämän lisäksi puhelinmyynnissä sopimusvahvistuksia on lähetetty niin myöhään, että lain mukainen 14 vuorokauden määräaika sopimuksen peruuttamiseen on vahvistuksen saapuessa jo täyttynyt.

Lähteet

Suomalaiset energiayhtiöt
Lauri Lemberg

Lauri Lemberg (9. kesäkuuta 1887 Kangasala, Suomen suuriruhtinaskunta – 24. syyskuuta 1965 Duluth, Minnesota, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen näytelmäkirjailija sekä teatterin ja kuoronjohtaja.

Lemberg kävi kansakoulun ja käsityökoulun, työskenteli kauppa-alalla ja kiinnostui jo nuorena näyttämötoiminnasta. Hän muutti vuonna 1903 Yhdysvaltoihin, jossa hän toimi useiden näytelmäseurojen ja sekakuorojen johtajana, työskenteli Toverin kirjapainossa, Sosialistin toimittajana ja vuosina 1920–1921 Industrialistin liikkeenhoitajana. Myöhemmin Lemberg työskenteli Päivälehden kirjapainossa sekä vuodesta 1940 lähtien Siirtokansan Kalenterin julkaisijana ja toimittajana.

Lemberg oli Felix Hyrskeen ohella yksi tunnetuimmista amerikansuomalaisista näytelmäkirjailijoista. Hän aloitti vasemmistolaisilla poliittisilla teemoilla, mutta siirtyi 1920-luvun lopulla etupäässä romanttisiin komedioihin ja musiikkinäytelmiin. Lemberg myös suomensi lukuisia näytelmiä ja toimi vuosina 1929–1945 Suomen Näytelmäkirjailijaliiton edustajana Yhdysvalloissa ja Kanadassa.

Lemberg oli 1900-luvun alussa vähän aikaa naimisissa ensimmäisen Suomen kansalaisuuden saaneen afrikkalaisen Rosa Emilia Clayn kanssa. Pariskunnalle syntyi kaksi lasta.

Painettu teos
 St. Croix Avenue. Translated by Miriam Leino Eldridge. Superior, WI: Työmies Society, 1992.

Lähteet

Amerikansuomalaiset henkilöt
Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Yhdysvaltalaiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1887 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet
Ládonas

Ládonas (, ) on joki, joka virtaa Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen pituus on 70 kilometriä. Joki saa alkunsa Aroánia-vuorilta ja se laskee Alfeiós-jokeen, joka virtaa edelleen Joonianmeressä sijaitsevaan Kyparissiakóslahteen.

Ládonas virtaa Akhaian ja Arkadian alueella. Joki on padottu 420 metrin korkeudella merenpinnasta 104 metriä pitkällä padolla, joka valmistui vuonna 1954. Ládonas ja Alfeiós yhtyvät Gortynían kunnassa lähellä Chanián ja Palaiochórin kyliä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Akhaia
Arkadia
Kreikan joet
Alfeióksen vesistö
Vouraïkós

Vouraïkós () on joki, joka virtaa Akhaiassa Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen pituus on noin 40 kilometriä. Joki saa alkunsa Aroánia- eli Chelmósvuorilta Priólithoksen kylän läheltä ja laskee Korintinlahteen lähellä Diakoptón kaupunkia.

Vouraïkós-joki virtaa Aroánia-vuoren länsipuolelta ja Erýmanthos-vuoren itäpuolelta. Kulkiessaan vuoriston läpi joki muodostaa Vouraïkóksen rotkon. Se sijaitsee Áno ja Káto Zachloroún sekä Kalávrytan välillä. Rotko kuuluu Chelmóksen–Vouraïkóksen kansallispuistoon.

Kreikkalaisessa mytologiassa joki on saanut nimensä Bura (Boura) -nimisestä neidosta, joka asui meren rannalla. Herakles rakastui tähän ja raivasi rotkon päästäkseen rannikolle.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Akhaia
Kreikan joet
Kreikan vesistöt
Välimereen laskevat vesistöt
Toyota Hiace (1967)

Ensimmäisen sukupolven Toyota Hiacea on valmistettiin vuosina 1967–1977.

Toyota Hiace 1. sukupolvi (1967–1977) 

Vuonna 1972 alkoi japanilaisten voimakas tulo Euroopan pakettiautomarkkinoille: tuolloin esiteltiin ensimmäinen HiAce. Japanilainen pakettiauto oli ulkomitoiltaan tiivis ja Hi-Ace olikin kätevä kaupunkiliikenteessä, vaikka ohjaus olikin muiden pakettiautojen tavoin hidas ja raskas. Ensimmäisen sukupolven Hi-Acen ainoa moottorivaihtoehto oli bensiinikäyttöinen 1,6-litrainen, joka tosin oli tehokkaampi kuin sen ajan pakettiautoissa yleensä. Matkustusmukavuuteen ei ollut kiinnitetty suurta huomiota.

Toyotan maahantuoja Korpivaara Oy aloitti Hi-Acen tuonnin Suomeen vuonna 1973. Suomen markkinoilla tämä autouutuus oli moniin kilpailijoihin verrattuna ketterä, helposti kuormattava, suorituskykyinen ja hankintahinnaltaan edullinen. Täydellinen se ei kuitenkaan ollut. Tekniikan Maailma -lehti koeajoi Hi-Acen kesällä 1976 ja lehden testiryhmä piti auton ohjaamoa ahtaana ja keskimmäisen istuimen alle sijoitetun moottorin vuoksi meluisana. Vaikka ohjaamosta oli hyvä näkyvyys, koeajajat kuvailivat kuljettajan istuinta surkeaksi ja ajoasentoa ikäväksi ja puuduttavaksi nököttämiseksi. Myös bensiinin kulutusta pidettiin suurena niin kaupunki- kuin maantieajossakin.

Lähteet 
 

Hiace (1967)
Pakettiautot
1960-luvun autot
1970-luvun autot
Toyota Hiace (1982)

Kolmannen sukupolven Toyota Hiacea on valmistettiin vuosina 1982–1989.

Toyota Hiace 3. sukupolvi (1982–1989) 

Kolmannen sukupolven Hiace oli erittäin suosittu, vaikkei se ollut mukavuudeltaan merkittävästi edellisiä parempi. Alkuperäinen dieselmoottori oli 2,2-litrainen, mutta muutettiin sittemmin 2,4-litraiseksi. Kolmannen sukupolven Hiacessa on kahdenlaisia ajovaloja: vanhemmassa ne olivat pyöreät (1982-1985) ja uudemmassa suorakaiteen muotoiset (1985-1989). Lisäksi tässä mallisukupolvessa Hiace oli ensimmäistä kertaa saatavilla myös nelivetoisena. Tämä oli verrattain suosittu mallivaihtoehto. Nelivetoisessa vaihteenvalitsin oli takavetoisista poiketen lattiassa.

Suomessa kolmannen sukupolven Hiace – ylivoimaisesti eniten dieselmoottorilla varustettuna – saavutti hyvän maineen kestävänä, luotettavana ja pieniruokaisena työjuhtana ja oli koko elinkaarensa ajan Suomen eniten myyty pakettiauto. Auton mainoslauseena olikin "Toyotalla Suomi kuljettaa". Myös pikkubussina se oli yleinen. 1980-luvun loppupuolella markkinoille tullut nelivetoinen versio tuli suosituksi vaikeakulkuisilla työmailla.

Lähteet 

Hiace (1982)
Pakettiautot
1980-luvun autot
Kosketuksessa

Kosketuksessa on 17. syyskuuta 2007 Yle Teema-kanavalla alkanut konserttisarja, jossa suomalaiset artisit esittävät sadan hengen liveyleisölle kosketusetäisyydeltä heille uransa tärkeimmät kappaleet. Ohjelman jokaisessa jaksossa esiintyy yksi artisti. Ohjelmat ovat kaksiosaisia ensimmäisessä osassa näin se tehtiin käsitellään kyseisen levyn syntyä ja sen jälkeen heti tulevassa kosketuksessa levy soitetaan läpi studioyleisön edessä. Jaksot on kuvattu Akun Tehtaalla, Ylöjärvellä.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailujen C-sarja 2016

Baseballin C-sarjan EM-karsinnat pelattiin 25.-30. heinäkuuta 2016 Ljubljanassa, Sloveniassa ja Miejska Gorkassa, Puolassa. Ryhmien voittajat Serbia ja Puola nousivat karsintojen B-sarjaan kesäksi 2017.

Slovenian lohko 

A-lohko:

Loppuottelu: Slovenia - Serbia 2–6

Puolan lohko 

Loppuottelu: Puola - Romania 7–1

Lähteet

 Slovenian lohkon ottelut
 Puolan lohkon ottelut
 Suomen Baseball ja Softball liiton uutinen Suomen päätöspelistä

Vuoden 2016 baseball
C-2016
Iskelmä-Suomi

Iskelmä-Suomi on vuonna 2013 Yle Teema-kanavalla esitetty 10-osainen dokumenttisarja, joka kertoo suomalaisesta iskelmämusiikista ja sen historiasta. Sarjan käsikirjoittaja Pekka Laine toimii myös sarjan kertojana ja haastattelijana. Haastateltavina on kymmeniä suomalaisartisteja, säveltäjiä, sanoittajia, tuottajia ja muita alan vaikuttajia.

Iskelmä-Suomen ohjaaja Antti Leino palkittiin Kultainen Venla -gaalassa 2013 parhaan ohjaajan palkinnolla ja Pekka Laine vuoden 2013 Muusikkojen liiton tunnustuspalkinnolla. Ohjelmasarja palkittiin Tv-maailma-lehden Vuoden valopilkku -palkinnolla ja työryhmä Musiikintekijöiden Prix Elvis -kunniamaininnalla. Iskelmä-Suomi sai kunniamaininnan myös Musiikki & Median Industry Awards -gaalassa.

Dokumenttisarjan pohjalta on tehty myös laaja kirja- ja levypaketti, jonka ovat koonneet Ylen musiikkitoimittajat Pekka Laine ja Jukka Haarma. Siihen kuuluu kirja ja 14 cd-levyä, joille on koottu noin 300 iskelmää eri aikakausilta. Hanke herätti keskustelua sopimus- ja tekijänoikeuskysymyksistä, sillä tv-sarjassa esiintyneet artistit eivät tienneet kirja- ja levyprojektista.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
Plessisville

Plessisville on Centre-du-Québecin (Bois-Francsin) hallinnollisella alueella keskisessä Quebecissä, Kanadassa sijaitseva, samannimisen kirkkopitäjän maantieteellisesti kokonaan ympäröimä kaupunki. Se on l’Érablen aluekunnan hallinnollinen keskus. Kaupungissa asui vuonna 2016 yhteenä 6 551 henkeä.

Kaupunki sijaitsee Quebec Route 116 ja 165 ‑teiden varrella, 185 kilometrin päässä Montrealista ja 95 kilometrin päässä Quebecistä. Plessisville tunnetaan lempinimellä ”Maailman vaahterapääkaupunki”; se on isännöinyt vuosittain huhtikuussa järjestettävää Maple Festival (”Vaahterafestivaali”) ‑tapahtumaa vuodesta 1958. 

Se on Québecin vaahterasiirapin tuottajien osuuskunnan kotipaikka ja Institut québécois de l’érable (Quebecin vaahterainstituutti) ‑järjestöllä on siellä päämajansa.Vaahterasiirapin ja muiden vaahteratuotteiden valmistus on kaupungissa ja sen ympäristössä merkittävä teollisuudenala; jopa l’Érablen aluekunta on saanut siitä nimensä (ranskan kielen sana ”érable” on merkitykseltään ’vaahtera’). Plessisvillen motto on Meliora paramus (”Me järjestämme asiat paremmin”).

Historia
Seudun ensimmäinen vakinainen asukas oli sinne vuonna 1835 muuttanut Jean-Baptiste Lafond. Aluksi asutus tunnettiin nimellä Somerset; vuonna 1855 kylän viralliseksi nimeksi vahvistettiin Plessisville tuolloin Quebecin 11. piispana toimineen Monseigneur Joseph-Octave Plessis’n kunniaksi.

Tunnettuja plessisvilleläisiä
 Denis Blondin, antropologi
 Pierre Bourque, saksofonisti
 William Deslauriers, laulaja
 Claude Forand, kirjailija
 Pierre-Andre Fournier, katolisen kirkon arkkipiispa
 Normand Rousseau, kirjailija
 François-Théodore Savoie, liberaalipuolueen kansanedustaja ja ylähuoneen jäsen

Lähteet

 Kaupungin virallinen sivusto 
 Quebecin vaahterainstituutti 
 Vaahterafestivaali 

Québecin kaupungit
Black Mirror

Black Mirror on brittiläinen draamasarja, jonka on luonut Charlie Brooker. Sarjaa tuotti Endemoliin kuuluva Zeppotron vuosina 2011–14, jonka jälkeen tuotannosta on vastannut Endemolin alainen House of Tomorrow.

Sarjan kaksi ensimmäistä tuotantokautta esitettiin Britanniassa Channel 4 -kanavalla vuosina 2011 ja 2013. Yle Areena esitti ensimmäiset kaudet Suomessa vuonna 2014. Netflix osti sarjan oikeudet vuonna 2015 ja julkaisi kolmannen tuotantokauden lokakuussa 2016. Neljäs tuotantokausi julkaistiin joulukuussa 2017.
Viides tuotantokausi julkaistiin kesäkuussa 2019.

Black Mirrorin tyylilajina on spekulatiivinen fiktio. Lisäksi siinä on satiirisia elementtejä. Sarjan jaksot ovat juonellisesti toisistaan erillisiä, lähes kaikilla jaksoilla on eri ohjaaja, ja joka jaksossa on eri näyttelijät. Yhdistävänä teemana on uusien teknologioiden ja niiden yhteiskunnallisten vaikutusten tarkastelu. Sarjan tunnelmaa on verrattu vanhaan scifi-fantasiasarjaan Hämärän rajamailla.

Vuonna 2012 Black Mirror voitti Kansainvälisen Emmy-palkinnon kategoriassa TV-elokuva/minisarja. Vuonna 2014 Black Mirror voitti Peabody-palkinnon. Kirjailija Stephen King on kertonut olevansa sarjan fani.

Joulukuussa 2018 Netflix julkaisi alkuperäisen sarjan tyyliin pohjautuvan interaktiivisen elokuvan Black Mirror: Bandersnatch, jossa katsoja päättää tarinan kulusta annettujen vaihtoehtojen perusteella.

Tuotantokaudet

Palkinnot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Black Mirror Netflix.comissa
 

Brittiläiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Brittiläiset scifi-sarjat
Channel 4:n televisio-ohjelmat
Netflix-alkuperäissarjat
Antologiasarjat
Pelimies (televisiosarja)

Pelimies oli 17. syyskuuta 2016 – 23. joulukuuta 2017 MTV3-kanavalla esitetty suomalainen komediasarja, jossa Joonas Nordman imitoi tunnettuja suomalaisia poliitikkoja. Sarjan päähahmona oli Pelimies, jonka esikuvana voidaan pitää Hjallis Harkimoa. Pelimies oli tyyliltään ajankohtainen poliittinen satiiri. Sarjan molemmat kaudet olivat ehdolla vuoden komedia- ja sketsiohjelmaksi Kultainen Venla -gaalassa.

Tuotantokaudet

1. tuotantokausi

2. tuotantokausi 
MTV tiedotti toukokuussa 2017 ohjelman jatkuvan toiselle tuotantokaudelle. Toisella kaudella julkaistiin myös joka viikko yksi Pelimies Extra -jakso.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ohjelman kotisivut

Suomalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Suomen ihanimmat häät

Suomen ihanimmat häät on 15. maaliskuuta 2016 AVA-kanavalla alkanut tositelevisiosarja, jossa seurataan naimisiin menevien pariskuntien häävalmisteluja ja -juhlia. Jokaisessa jaksossa kuullaan myös pariskuntien rakkaustarina. Ohjelmaa juontaa Tuija Pehkonen.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset tositelevisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat