joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Hold Your Colour

Hold Your Colour on australialaisen Drum'n'bass yhtye Pendulumin vuonna 2005 ilmestynyt esikoisalbumi. Se sai kriitikoilta erittäin hyvät arvostelut ja on yksi parhaiten myyneistä genren levyistä.

Vuonna 2007 ilmestyi uusi versio kyseisestä levystä, jossa kaksi viimeistä kappaletta, "Another Planet" ja "Still Grey" on korvattu kappaleilla "Blood Sugar" ja "Axle Grinder"

Kappaleet
"Prelude" – 0:52
"Slam" – 5:44
"Plasticworld" (feat. Fats & TC) – 6:21
"Fasten Your Seatbelt" (featuring The Freestylers) – 6:38
"Through the Loop" – 6:13
"Sounds of Life" (feat. Jasmine Yee) – 5:21
"Girl in the Fire" – 4:53
"Tarantula" (feat. Fresh, $pyda & Tenor Fly) – 5:31
"Out Here" – 6:07
"Hold Your Colour" – 5:28
"The Terminal" – 5:42
"Streamline" – 5:23
"Another Planet" – 7:38
"Still Grey" – 7:51

2007 bonuskappaleet
"Blood Sugar" – 5:17
"Axle Grinder" – 4:09

Vinyyliversio
A. "Hold Your Colour" – 5:28
B. "Girl in the Fire" – 4:53
C. "Through the Loop" – 6:13
D. "Plasticworld" (featuring Fats & TC) – 6:21
E. "The Terminal" – 5:42
F. "Sounds of Life" (feat. Jasmine Yee) – 5:21

Singlet 
 "Another Planet" / "Voyager" (23. helmikuuta 2004)
 "Back 2 You" / "Still Grey" (22. maaliskuuta 2004)
 "Tarantula" / "Fasten Your Seatbelt" (2005)
 "Slam" / "Out Here" (2005)
 "Hold Your Colour" / "Streamline" (6. maaliskuuta 2006)
 "Blood Sugar" / "Axle Grinder" (18. kesäkuuta 2007)

Vuoden 2005 esikoisalbumit
Pendulumin albumit
Life Among the Ruins

Life Among the Ruins on Virgin Steelen viides albumi. Se on julkaistu vuonna 1993. Life Among the Ruins eroaa yhtyeen muusta tuotannosta kevyemmän tyylisuunnan vuoksi. "Cry Forever" -kappale kuullaan myös edellisellä Age of Consent -albumilla.

Kappaleet

Kokoonpano 
 David DeFeis – laulu, kosketinsoitin
 Ed Pursino – kitarat, bassokitara
 Rob DeMartino – bassokitara
 Joey Ayvazian – rummut

Arvostelut 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1993 albumit
Virgin Steelen albumit
David DeFeis

David Defeis (s. 4. tammikuuta 1961) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä, kosketinsoittaja sekä Virgin Steele -yhtyeen keulahahmo. Hän on ainoana jäljellä yhtyeen vuonna 1981 perustetusta alkuperäisestä kokoonpanosta. David on tehnyt suurimman osan Virgin Steelen kappaleista, ja hänet tunnetaan monipuolisesta laulutulkinnastaan. David on valmistunut musiikkikorkeakoulusta, jossa hän tapasi myös erään Virgin Steelen basisteista Joyey O´Reillyn. David valmistui 1981. Pianotunnit hän aloitti kuusivuotiaana, ja 11-vuotiaana hän esiintyi ensimmäisen metallibändinsä Phoenixin kanssa. Virgin Steeleen hän päätyi vastattuaan lehti-ilmoitukseen. Hän soittaa Virgin Steelen levyillä useita soittimia, mutta kertoo itse että varsinaisesti osaa soittaa vain pianoa/koskettimia.

Yhdysvaltalaiset kosketinsoittajat
Yhdysvaltalaiset laulajat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Noble Savage

Noble Savage on Virgin Steelen kolmas studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 1985. Ennen Noble Savagen äänityksiä yhtyeen alkuperäinen kitaristi Jack Star erosi Virgin Steelestä ja tilalle otettiin yhtyeessä yhä vaikuttava Edward Pursino, joka tekee Davidin lisäksi yhtyeen kappaleita. Levyn sävellystyö on mahtipontisempaa ja sisältää enemmän koskettimia ja monipuolisempaa laulutulkintaa kuin aikaisemmat albumit. Noble Savagesta tuli siihenastisista Virgin Steele -albumeista suosituin, ja se sisältää kappaleet ”We Rule The Night” ja ”Noble Savage”, joita yhtye soittaa yhä konserteissaan. Noble Savage julkaistiin 1998 uudelleen ja tälle painokselle lisättiin kappaleita, jotka oli jätetty alkuperäiseltä levyltä pois.

Alkuperäiset kappaleet

Kokoonpano 
 David DeFeis – laulu, koskettimet, soitinnus
 Ed Pursino – kitara
 Joe O'Reilly – basso
 Joey Ayvazian – rummut

Vuoden 1985 albumit
Virgin Steelen albumit
Virgin Steele (albumi)

Virgin Steele on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtye Virgin Steelen ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 1982. Levyn kappale Children of the Storm herätti kiinnostusta musiikkipiireissä ja sen kautta yhtye sai levytyssopimuksen. Vuonna 2003 Virgin Steele julkaisi albumin uudelleen. Uusi painos sisältää useita bonusraitoja.

Kappaleet

Erikoispainoksen bonuskappaleet

Kokoonpano 
 David DeFeis - laulu, kosketisnsoitin
 Jack Starr - kitara
 Joe O'Reilly - basso
 Joey Ayvazian - rummut

Aiheesta muualla 
 Virgin Steele discogs.com -sivustolla

Vuoden 1982 esikoisalbumit
Virgin Steelen albumit
Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön Suomen puheenjohtajuuskausi

Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön Suomen puheenjohtajuuskausi oli 2008 ja puheenjohtajana toimivat vuorollaan Suomen ulkoasiainministerit Ilkka Kanerva ja Alexander Stubb (1.4.2008 alkaen).

Puheenjohtajuuskauden suuria haasteita olivat Venäjän ja Yhdysvaltain suhteet, jotka ovat jännittyneet ajankohtaisista kansainvälispoliittisista aiheista, kuten:

Kosovon itsenäistyminen
Maalle sijoitetun reittivaiheen ohjuspuolustuksen laajentaminen Puolaan sekä sille tarvittavan tutka-aseman perustaminen Tšekkiin.
 edelliseen liittyen Venäjän diplomaattinen vastatoimi, tavanomaisten aseiden Euroopassa rajoittavan sopimuksen toimeenpanon keskeyttäminen muodollisesti siksi, etteivät kaikki Nato-maat ole sitä ratifioineet siksi, että Venäjän federaatiolla on Transnistriassa joukkoja
Etelä-Ossetian tilanne Pohjois-Georgiassa
Demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston oikeudet edelleen itse määritellä suoritettavien vaalitarkkailuiden laajuus ja laatu

Suomen eduskunnan ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja Pertti Salolaisen mukaan Suomen puheenjohtajakauden tehtävänä on pelastaa Etyj.

Aiheesta muualla
Suomen pysyvä edustusto Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestössä 
Suomen ulkoasiainministeriö:  Madridin tulokset antoivat hyvän pohjan Suomen puheenjohtajuudelle

Suomen ulkoministeriö

Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö
Lázár Lovász

Lázár Lovász (s. 24. toukokuuta 1942) on unkarilainen entinen moukarinheittäjä ja olympiamitalisti.

Lovászin uran paras saavutus oli olympiapronssi Méxicossa 1968 tuloksella 69,78 m. Japanin Takeo Sugawara sai saman tuloksen mutta jäi neljänneksi, koska Lovászin toiseksi pisin heitto oli pidempi kuin japanilaisen vastaava. Méxicon tulos oli Lovászin uran pisin heitto. Hän sijoittui kaksi kertaa EM-kilpailuissa kuudenneksi: Budapestissä 1966 tuloksella 65,28 m ja Ateenassa 1969 tuloksella 66,90 m.

Lähteet

 
 
 

Unkarilaiset moukarinheittäjät
Unkarilaiset olympiamitalistit
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt
Japanin Grand Prix 2004

Japanin Grand Prix 2004 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 10. lokakuuta 2004 Suzukan radalla Japanissa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden kolmastoista. Toiseksi ajoi hänen pikkuveljensä Ralf Schumacher Williamsilla.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Michael Schumacher – 1.33,542.
Nopein kierros: Rubens Barrichello – 1.32,730 (kierroksella 30)
Historian 20:s Japanin Grand Prix.
Jarno Trullin ensimmäinen kilpailu Toyotalla.
Zsolt Baumgartnerin sijoitusta pudotettiin kymmenellä moottorivaihdon takia.
Fernando Alonson 50:s Grand Prix.
BAR-tallin sadas GP.
Toyotan 50:s GP.
Olivier Panisin uran viimeinen kilpailu.
Viimeinen kilpailu kun molemmat Schumacherin veljekset sijoittuivat sijoille 1. ja  2.
Aika-ajot piti siirtää sunnuntai-aamuun Ma-On-taifuunin iskettyä rata-alueelle lauantaina.

Lähteet 

Japanin Grand Prix
Brasilian Grand Prix 2004

Brasilian Grand Prix 2004 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 24. lokakuuta 2004 Interlagosin radalla Brasiliassa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Juan Pablo Montoya, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Toiseksi ajoi McLaren-kuljettaja Kimi Räikkönen.

Kilpailun jälkeen Williams ei kyennyt voittamaan kilpailua kahdeksaan vuoteen. Pastor Maldonado katkaisi putken kauden  Espanjan Grand Prix'ssa.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Rubens Barrichello – 1.10,646
Nopein kierros: Juan Pablo Montoya – 1.11,473 (kierroksella 49)
Mark Webberin 50:s Grand Prix.
Felipe Massan uran ensimmäinen kilpailun johtokierros.
BMW:n 30:s kilpailun nopein kierros.
Juan Pablo Montoyan viimeinen kilpailu Williamsilla.
Ralf Schumacherin viimeinen kilpailu Williamsilla.
David Coulthardin viimeinen kilpailu McLarenilla.
Jacques Villeneuven viimeinen kilpailu Renaultilla.
Giancarlo Fisichellan viimeinen kilpailu Sauberilla.
Mark Webberin viimeinen kilpailu Jaguarilla.
Christian Klienin viimeinen kilpailu Jaguarilla.
Nick Heidfeldin viimeinen kilpailu Jordanilla.
Timo Glockin viimeinen kilpailu Jordanilla.
Gianmaria Brunin ja Zsolt Baumgartnerin Viimeinen kilpailu.
Jaguar-tallin viimeinen kilpailu.
Viimeinen kilpailu Fordin moottoreille.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Brasilian Grand Prix
Dan Fante

Dan Fante (19. helmikuuta 1944 Los Angeles, Kalifornia – 23. marraskuuta 2015 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja runoilija. Fanten tyyliä on usein verrattu yhdysvaltalaiseen kirjailijaan Charles Bukowskiin. Hänen rankkaa kuvaustapaansa on kutsuttu ”soul fictioniksi”. Fanten romaanit ovat vahvasti omaelämäkerrallisia. Kirjoissa seikkailevat elämän runtelemat hahmot. Rankan kuvauksen vastapainona kirjoissa esiintyy paljon mustaa huumoria.  

Fante syntyi ja kasvoi Los Angelesissa. Hänen isänsä oli kirjailija John Fante. Dan Fante keskeytti koulunsa parikymppisenä ja lähti tien päälle, päätyen lopulta kahdeksitoista vuodeksi New Yorkiin. Hän kokeili ennen kirjailijanuraansa monia erilaisia pätkätöitä ja työskenteli muun muassa ikkunanpesijänä, puhelinmyyjänä, yksityisetsivänä, huonekalumyyjänä sekä monissa muissa erilaisissa pienipalkkaisissa töissä. Dan Fante asui Los Angelesissa. Hän oli naimisissa ja yhden lapsen isä.
 
Fanten kirjoja on julkaissut Suomessa kustannusyhtiö Sammakko.

Suomennettuja teoksia 
Aasin vaihteet, 2003
Pönttö, 2004
Unohda Guggenheim, 2004
Pilvien pesijä, 2005
Korkinimijä, 2007
Moottorisahasäkeitä, 2009
Aasin kaviot, 2012
Point Doom, 2013

Lähteet

Aiheesta muualla
 Dan Fanten virallinen kotisivu 

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1944 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
This Is Spinal Tap

{{Tämä artikkeli|käsittelee musiikkialbumia. Elokuvasta kertoo artikkeli Hei me rokataan!}}

This is Spinal Tap on komediaelokuvan Hei me rokataan!'' ääniraita ja heavy metal -yhtye Spinal Tapin ensimmäinen albumi. Vuonna 1984 julkaistun albumin kappaleet parodioivat metallimusiikin kliseitä, kuten muinaisaikojen mystiikkaa tavoittelevia sävelmiä sekä machohenkisiä, naisvihamielisiä sanoituksia. Lisäksi mukana on pop- ja psykedeelisiä kappaleita, jotka jäljittelevät metallimusiikkia innoittaneita 1960-luvun yhtyeitä.

Kappaleet 

Kaikkien kappaleiden säveltäjäksi ja sanoittajaksi on merkitty Christopher Guest, Harry Shearer, Michael McKean ja Rob Reiner. Kappaleen 6 on sovittanut Harlan Collins.

A-puoli
 
 
 
 
 
 

B-puoli
 
 
 
 
 

Vuoden 2000 CD-uusintapainoksen bonuskappaleet

Kokoonpano

Spinal Tap 

 David St. Hubbins (Michael McKean) – laulu ja rytmikitara, basso kappaleessa ”Big Bottom”
 Nigel Tufnel (Christopher Guest) – soolokitara, mandoliini ja laulu, basso kappaleessa ”Big Bottom”
 Derek Smalls (Harry Shearer) – bassokitara ja laulu
 Viv Savage (David Kaff) – kosketinsoittimet ja laulu
 Mick Shrimpton (Ric Parnell) – rummut ja lyömäsoittimet

Muut 
 Harlan Collins – syntetisaattori
 John Sinclair – kosketinsoittimet

Lähteet 

Spinal Tap
Vuoden 1984 albumit
Yhdysvaltalaiset metallialbumit
Kamferitipat

Kamferitipat ovat apteekeissa myytävä lääkevalmiste joka koostuu 1 osasta kamferia, 3 osasta eetteriä ja 6 osasta spriitä. Niitä on käytetty lääkkeenä heikotukseen, sydämen vajaatoimintaan ja myös ensiapuna korvasärkyyn.

Lähteet 

Lääkkeet
Anja Salokannel

Anja Salokannel (s. 1947 Kangasniemi) on suomalainen kustannustoimittaja, kirjailija ja kääntäjä. Hän on varsinaiselta koulutukseltaan äidinkielenopettaja.

Salokannel toimi Jyväskylän kaupunginteatterin tiedostussihteerinä 1973–1979 sekä Kirjailijakeskuksen vt. toiminnanjohtajana. Myöhemmin hän siirtyi vapaaksi kirjailijaksi ja on toiminut myös kääntäjänä erikoisalanaan vironkielinen kirjallisuus. Vuosina 1984–2010 Salokannel toimi Otavassa kotimaisen kaunokirjallisuuden kustannustoimittajana ja toimituspäällikkönä. Salokannel on suomentanut virosta muiden muassa Ülo Tuulikin, A. H. Tammsaaren, Jaan Kaplinskin, Ellen Niitin ja Viivi Luikin tuotantoa.

Salokannel sai L. Onervan palkinnon esikoisrunokokoelmastaan Metsän jälki (1982). Vuonna 2007 hän sai Suomen Kirjasäätiön Alvar Renqvist-palkinnon, joka jaetaan vuosittain ansioituneelle kustannustoimittajalle.

Salokannel on naimisissa kirjailija ja kääntäjä Juhani Salokanteleen kanssa.

Teoksia 
 Metsän jälki : runoja.  Otava 1982
 Kesäkuun 14. päivä: muistelmia ja dokumentteja virolaisten kyydityksestä 1941, toimittaneet Mart Laar ja Anja Salokannel.  Otava 1989
 Pieniä sanoja sinulle äiti, toimittanut Anja Salokannel.  Otava 1992
 All my loving : 60-luvun ystäväni, tekijät Outi Pakkanen ja Anja Salokannel.  Otava 2007

Lähteet 
 Mitä-Missä-Milloin vuosikirja 1984

Viitteet

Suomalaiset kirjailijat
Suomentajat‎
Suomalaiset kustannustoimittajat‎
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
…Baby One More Time (kappale)

…Baby One More Time on yhdysvaltalaisen laulaja Britney Spearsin debyyttisingle samannimiseltä esikoisalbumilta (1999). Kappaleen on kirjoittanut ruotsalainen musiikkituottaja Max Martin ja sen on tuottaneet Martin ja Rami. Popkappale kertoo eron jälkeisistä tunteista.

Jive Records julkaisi kappaleen 23. lokakuuta 1998. Singlen B-puolena on kappale ”Autumn Goodbye”. Kappale nousi singlelistan ensimmäiselle sijalle kaikissa maissa, joissa se listattiin. Single on yksi kaikkien aikojen myydyimmistä, ja sitä on myyty yli 10 miljoonaa kappaletta.

Singlen musiikkivideolla Britney herätti kohua tanssimalla niukassa katolilaista koulupukua muistuttavassa asussa.

Listasijoitukset

Lähteet 

Vuoden 1998 kappaleet
Britney Spearsin kappaleet
Vuoden 1922 konklaavi

Vuoden 1922 konklaavi eli paavin valitseva kardinaalien kokous pidettiin 2. helmikuuta – 6. helmikuuta 1922. Konklaavi valitsi uudeksi paaviksi italialaisen Pius XI:n.

Vuoden 1922 konklaavi kokoontui valitsemaan seuraajaa samana vuonna kuolleelle paavi Benedictus XV:lle. Konklaavin alkaessa vahvimmat ehdokkaat paaviksi olivat kardinaalivaltiosihteeri Pietro Gasparri ja kardinaali La Fontane, mutta kummankaan ei onnistunut kerätä taakseen tarvittavaa kahden kolmanneksen enemmistöä. Kun kumpikaan ehdokas ei näyttänyt saavan tarpeeksi kannatusta, sanoi Gasparri Rattille:

14. äänestyskerralla konklaavi päätyi kompromissiehdokkaaseen, tiedemiehenäkin mainetta keränneeseen Rattiin. Hän otti nimekseen Pius XI, vaikka jatkoikin edeltäjänsä linjalla eikä Pius X:n. Jo paavin antaessa perinteistä urbi et orbi -siunaustaan oli havaittavissa muutosta, koska paavi antoi poikkeuksellisesti siunauksensa Pietarinkirkon ulkoparvekkeelta eikä sisältä, kuten "Vatikaanin vangit" olivat tehneet. Tämä osoitti selvästi, että uusi paavi halusi ratkaista Italian ja Vatikaanin välisen riidan, Vatikaanin vankeuden.

Lähteet

Viitteet 
 

1922
Konklaavi
Control (vuoden 2007 elokuva)

Control on vuonna 2007 valmistunut brittielokuva post-punk-yhtye Joy Divisionin itsemurhaan päätyneestä laulajasta, Ian Curtisista. Se on rock-valokuvaajan ja musiikkivideo-ohjaajan Anton Corbijn ensimmäinen pitkä elokuva, joka perustuu Curtisin lesken, Deborah’n muistelmateokseen Touching From a Distance. Deborah Curtis toimi myös yhtenä elokuvan tuottajista. Pääosaa esittää Sam Riley.

Elokuvan nimi on otettu Joy Divisionin kappaleesta She's Lost Control, joka johdattelee elokuvan tärkeätä teemaa, hallintaa, jota Curtis ei koskaan elämässään saavuttanut. Kappale perustuu tosielämän epileptiseen tyttöön, jonka Curtis tunsi olevan oma kohtalotoverinsa. Tyttö myös nähdään elokuvassa.

Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla, ja Suomessa se nähtiin ensin Rakkautta ja Anarkiaa -festivaaleilla.

Elokuvan arviointeja 
Control on saanut osakseen lähes yksimielisen positiivista palautetta. Suurin osa suomalaisista nettilähteistä on antanut elokuvalle arvosanan neljä tähteä viidestä. Corbijnin ohjausta on kiitelty sen autenttisuudesta ja realistisuudesta, ja ohjaajaa on muutenkin kehuttu tavasta, jolla hän luo päähenkilöstään mielenkiintoisen henkilökuvan ilman turhaa tyylittelyä. Elokuvan visuaalinen kauneus liittyy vahvasti elokuvan kuvaukseen, jota on kuvailtu valokuvamaiseksi ja kiinnostavaksi. Elokuva kuvaa myös tarkasti Curtisin ongelmia ja epilepsiaa. Näyttelijöistä eniten arvostusta on kerännyt Sam Riley, jonka roolisuoritusta on kuvattu ilmiömäiseksi ja tarkaksi esikuvalleen. Elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle arvosanan 3,5/4 tähteä. Joy Divisionin entiset jäsenet Peter Hook ja Stephen Morris kritisoivat elokuvaa siitä, että useimmat faktat Curtisista on muunneltu elokuvasovitukselle sopivampaan muotoon.

Rooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla

Arvostelut 
 Elitisti: Control (2007)

Brittiläiset draamaelokuvat
Vuoden 2007 brittiläiset elokuvat
Elämäkertaelokuvat
Musiikkielokuvat
Anton Corbijnin ohjaamat elokuvat
Henry Silva

Henry Silva (15. syyskuuta 1926 Brooklyn, New York – 14. syyskuuta 2022 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi 1960-luvulla elokuvista Mantshurian kandidaatti ja Dollarivirta, sekä useista spagettiwestern -elokuvistaan.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Hoax

Hoax on huijausviesti, jossa vastaanottajaa pyydetään levittämään viestiä mahdollisimman laajalle. Hoax on tavallisesti sähköpostiviesti, tekstiviesti tai jonkinlainen ketjukirje, jossa valheellisesti esitetään väittämiä esimerkiksi treffihuumeista, kuolemansairaista lapsista tai jonkin ilmaisen tuotteen saamisesta. Hoax koostuu tavallisesti viestistä, jossa houkutellaan vastaanottaja tekemään kirjeestä kopioita ja lähettämään ne yhdelle tai useammalle vastaanottajalle. Hoaxit eivät itsessään ole viruksia tai haittaohjelmia, mutta ne kuormittavat turhaan sähköpostiohjelmia. Ainoa tapa estää hoaxien eli huijausviestien leviäminen on poistaa viesti, eikä lähettää sitä eteenpäin.

Kansainvälisesti yleisemmässä merkityksessä hoax tarkoittaa huijaavaa viestiä, jonka tavoite on saada vastaanottaja uskomaan todeksi asia, jonka viestin lähettäjä tietää olevan valhetta.

Sokal Hoax 

Sokal Hoax -nimellä kutsutaan tekijänsä mukaan fyysikko Alan Sokalin Social Text -tiedelehteen lähettämää ja lehden vuonna 1996 julkaisemaa artikkelia ”Transgressing the Boundaries: Towards a Transformative Hermeneutics of Quantum Gravity”, jonka tekijä julkaisemisen jälkeen itse paljasti olevan luonnontieteellisten käsitteiden asiantuntematonta lainailua demonstroiva huijaus.

Esimerkkejä hoaxeista 

 Mars hoax
 Progesterex
 Instuction and advice for the young bride 
 Salminen, Pauliina: 13 seksivinkkiä 1800-luvulta: ”Puhu kotitöistä kun mies puuskuttaa menemään”.

Katso myös  
 Internethuijaus
 Kaupunkitarina
 Ketjukirje

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

Tietoturvayhtiö F-Securen listaus Hoaxeista 
Hoaxin määritelmä 
Panda Software tiedote Hoaxeista

Viestintä
Huijaukset
Sähköposti
Internet-kulttuuri
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Dunkerquen neljän päivän ajo

Dunkerquen neljän päivän ajo () on maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka ajetaan toukokuun alkupuolella Hauts-de-Francen seudulla Pohjois-Ranskassa. Kilpailu on nimestään huolimatta kestänyt viisi tai kuusi päivää vuodesta 1963 lähtien, jolloin henkilökohtainen aika-ajo tuli mukaan kilpailun ohjelmaan. Vuodesta 2005 kilpailu on kuulunut UCI Europe Touriin. Kilpailun kategorialuokitus on 2.HC, eli sen yläpuolella ovat vain suuret ympäriajot sekä UCI World Tour -sarjan kilpailut.

Voittajat

Lähteet 
Tulokset Memoire du Cyclisme 
Tulokset Cycling Archives

Aiheesta muualla
Virallinen sivusto 

Hauts-de-France
Pyöräilykilpailut Ranskassa
Zagros Manuchar

Zagros Manuchar (s. 27. maaliskuuta 1990 Suleimania, Irak) on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja taiteilija. Hänen elokuviaan on palkittu ja niitä on esitetty lukuisilla elokuvafestivaaleilla.

Elämäkerta 
Manuchar saapui Kurdistanista Suomeen 1994 ollessaan 4-vuotias ja kiinnostui aluksi runoudesta ja teatterista, myöhemmin hän kiinnostui elokuvien tekemisestä ja elokuvan mahdollisuuksista ylittää kielelliset ja kulttuuriset rajat 13-vuotiaana. Hän on näytellyt tv- ja draamaelokuvissa kuten Veljet, Pikkuveli ja Elokuu. 

Manucharin ensimmäinen 60-minuuttinen lyhytelokuva Vastavirtaan valmistui keväällä 2006. Seuraavat lyhytelokuvat Näkökulma ja Vielä tämän hetken ovat julkaistuja, palkittuja ja niitä on esitetty lukuisilla elokuvafestivaaleilla. Manucharin esikoispitkä elokuva Salpa esitettiin Rakkautta ja Anarkiaa -festivaalilla, elokuvan teatteriensi-ilta oli 20. marraskuuta 2013 ja se oli ehdolla muun muassa kansainvälisessä Belfort Entrevues -festivaalin kilpailusarjassa.

Manuchar on valmistunut 2021 maisteriksi Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta.

Filmografia

Ohjaukset 
 Vastavirtaan, lyhytelokuva, (2006)
 Näkökulma, lyhytelokuva, (2007)
 Vielä tämän hetken, lyhytelokuva, (2009)
 Salpa, pitkä elokuva, (2013)
 Kyyneliä, lyhytelokuva (2021)
 Keskusteluja Minan kanssa, lyhytelokuva (2021)

Näyttelijänä 
 Graffiti meissä, Däni, (2006)
 Ganes, Remun sisarus, (2007)
 Veljet, Jani, (2008)
 Pikkuveli, Olavi, (2009)
 Elokuu, Freda, (2011)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 
 

Suomalaiset elokuvaohjaajat
Suomalaiset elokuvanäyttelijät
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
De Pannen kolmen päivän ajo

De Pannen kolmen päivän ajo (holl. Driedaagse Brugge-De Panne, aiemmin Driedaagse van De Panne-Koksijde) on nykyään yksipäiväinen maantiepyöräilykilpailu. Se käytiin vuosina 1977–2017 nimensä mukaisesti kolmipäiväisenä etappikilpailuna De Pannen ja Koksijden kuntien alueella Länsi-Flanderissa Belgiassa Pohjanmeren rannalla joko maaliskuun lopulla tai huhtikuun alussa. De Pannen kolmen päivän ajo käytiin tuolloin arkipäivinä ennen saman viikon sunnuntaina ajettavaa Flanderin ympäriajoa. 

Vuodesta 2018 kilpailu on nimestään huolimatta järjestetty yksipäiväisenä ja viikkoa aiempaa aiemmin. Samalla miesten kilpailua seuraavana päivänä alettiin järjestää UCI Women's World Touriin kuuluvaa naisten kilpailua. Miesten kilpailu on kuulunut UCI World Tour -sarjaan vuodesta 2019 lähtien.

Miesten voittajat

Miesten tulokset

Naisten voittajat

Lähteet 
 Miesten tulokset Pro Cycling Stats -sivustolla 
Naisten tulokset Pro Cycling Stats -sivustolla 
Tulokset Memoire du Cyclisme -tietokannassa

Viitteet

Aiheesta muualla 
Virallinen sivusto  

Pyöräilykilpailut Belgiassa
Ortodoksinen seurakuntaviesti

Ortodoksinen seurakuntaviesti oli Viitosten eli Ilomantsin, Joensuun, Lieksan, Nurmeksen ja Taipaleen ortodoksisten seurakuntien julkaisema aikakaus- ja tiedotuslehti, joka jaettiin ilmaiseksi kaikille seurakunnan jäsenille. Lehti ilmestyi vuosina 1971-2011 neljästä kahdeksaan kertaan vuodessa.

Vuoden 2012 alusta lehden korvasi Karjalan hiippakunnan yhteinen tiedotuslehti Aamun Koitto.

Ortodoksisen seurakuntaviestin viimeisenä päätoimittajana toimi rovasti Iivo Suvanto. Häntä ennen päätoimittaja oli rovasti Kalevi Kokkonen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ortodoksisen seurakuntaviesti-lehtien nettiarkisto

Ortodoksiset lehdet
Suomalaiset kristilliset aikakauslehdet
Baffininlahti

Baffininlahti (, ) on määritelmästä riippuen joko Pohjois-Atlantin osa tai Pohjoisen jäämeren sivumeri Grönlannin ja Kanadan arktisten saarten (Baffininsaari) välissä.

Baffininlahti on pituudeltaan noin 1 450 kilometriä. Merialueen pinta-ala on 689 000 neliökilometriä. Merialueen keskellä on 2 100-metrinen syvänne (Baffin Hollow). 

Lahti on osa Luoteisväylää. Lahti on suuren osan vuotta sumun peitossa ja myös Labradorinvirran kuljettamat jäävuoret haittaavat merenkulkua.
Baffininlahtea yhdistää Atlantin valtamereen Davisinsalmi ja Pohjoiseen jäämereen Naresinsalmi.

Historia 
Vuonna 1585 englantilainen löytöretkeilijä John Davis purjehti ensimmäisenä ihmisenä Baffininlahdelle. William Baffin (1584–1622) ja kävi seudulla 1614 Luoteisväylää etsiessään. Kaikkiaan hän teki viisi matkaa Pohjoiselle jäämerelle ja saavutti Baffininlahden vuonna 1616. Näiden matkojen aikana todistettiin, ettei Hudsoninlahti kuulu Luoteisväylän reittiin.

Merialueen rajat 
Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) määrittelee Baffininlahden rajat seuraavasti (1953):
 Pohjoisraja: Ellesmerensaaren Cape Sheridania () ja Grönlannin Bryantinniemeä (Cape Bryant eli Kap Bryant) yhdistävä linja
 Itäraja: Grönlannin länsirannikko.
 Eteläraja: leveysastetta 70 °N seuraten Grönlannista ja Baffininsaareen  
 Länsiraja: Luoteisväylien merialueen itäraja.

Baffininlahtea ympäröiviä merialueita ovat IHO:n alueluokittelun mukaan Davisinsalmi etelässä, Luoteisväylät lännessä ja Lincolninmeri pohjoisessa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Opslag nr. 8. Grønlandskort, Geologiske kort 1: 2 500 000 udsnit 8 eli Tanskan GEUSin geologinen kartta (1:2 500 000) osasta Grönlannin pohjoisrantaa, johon IHO:n määrittelemän Baffininlahden pohjoisrajan toinen nurkkapiste "Kap Bryant" on merkitty (De Nationale Geologiske Undergørelser for Danmark og Grønland -karttasarja)   (geus.dk)
Yhdysvaltalainen ilmailukartta A-5 Wikimedia Commonsissa, josta kartasta löytyy Baffininlahden toisen pohjoisen nurkkapisteen "Cape Sheridan" sijainti (ilmailutiedot 2/1990).

Kanadan lahdet

Seulonnan keskeiset artikkelit
Viveka Eriksson

Viveka Eriksson (s. 18. elokuuta 1956) on ahvenanmaalainen poliitikko. Hän toimi Ahvenanmaan maakuntahallituksen maaneuvoksena vuosina 2007–2011.

Eriksson on Ahvenanmaan liberaalien puheenjohtaja vuodesta 2003 alkaen. Hän on ollut maakuntapäivien jäsen vuosina 1995–2007, joista vuosina 2001–2005 hän oli maakuntapäivien puheenjohtaja. Eriksson kannattaa Ahvenanmaalle omaa edustajaa Euroopan parlamenttiin.

Hänen puolisonsa on Olof Erland.

Lähteet 

Ahvenanmaalaiset poliitikot
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Hand of Blood EP: Live at Brixton


Hand of Blood EP: Live at Brixton on walesilaisen metalcore-yhtye Bullet for My Valentinen 6. elokuuta vuonna 2006 ensimmäinen live-EP, mutta kolmas kaiken kaikkiaan. SonyBMG:n julkaisema EP-Levy julkaistiin vain Saksassa. Se sisältää 2 kappaletta Bullet for My Valentine (UK) ja Hand of Blood (US) EP:ltä sekä kolme kappaletta The Poison albumilta. Hand of Blood EP: Live at Brixton on ennakkoesitys heidän debyytti DVD julkaisusta The Poison: Live at Brixton, mutta ääni muodossa.

Kappaleet 
 Hand of Blood
 Suffocating Under Words of Sorrow (What Can I Do)
 Cries in Vain
 Tears Don't Fall
 All These Things I Hate (Revolve Around Me)

Kokoonpano 
 Matthew 'Matt' Tuck –  laulu, kitara
 Jason 'Jay' James – basso, taustalaulu
 Michael 'Padge'  Paget – kitara, taustalaulu
 Michael 'Moose' Thomas – rummut

Lähteet 

Vuoden 2006 EP:t
Vuoden 2006 konserttitallenteet
Bullet for My Valentinen albumit
Sotilaskivääri m/39

Sotilaskivääri m/39 (lempinimiltään Ukko-Pekka) oli Suomen puolustusvoimien käyttämä versio Mosin Nagant M/91 -pulttilukkokivääristä. Sitä "valmistettiin" vanhoista osista kokoamalla noin 100 000 kappaletta.

Yleiskuvaus
Aseen kaliiperi on 7,62x53R (muualla maailmassa suurin osa valmistetuista aseista ja patruunoista käyttää hiukan erilaisia mittoja sekä merkintää 7.62x54R). Aseessa on avotähtäimet: hahlo, jonka koroa voidaan säätää, sekä jyvä, jota voidaan säätää sivusuunnassa. Jyviä on korkeudeltaan erilaisia, jolloin piippu- ja tähtäinlinja saadaan säädettyä eri aseiden välillä identtiseksi, mikäli patruunan ominaisuudet ovat samat.

Puuosat
Tukki on nykyaseisiin verrattuna pitkä ja ”full stock” -mallia. Puu toisaalta suojaa piippua, mutta vääntyillessään ja piippua taivuttaessaan voi aiheuttaa huomattavia osumavirheitä. 1930-luvulla perustetun erillisen tukkikomitean työn lopputuloksena m39:llä on ”pistooliperämallinen” tukki. Kantohihnalle m39:ssä on neljä eri kiinnityskohtaa, joiden avulla on optimoitu aseen kuljetusta kävellen, ratsastaen, pyöräillen ja hiihtäen. Pitkää tukkia on valmistettu eri puulajeista. Suomessa tyypillistä on tukkiin tehty liimattu jatkos.

Suomalainen m/39
Vanhoja osia kierrätettiin ja alkuperäisten valmistajien tehdasmerkit, tai tilaajien vaakunat on lukkorungoista viilattu tai jyrsitty pois. Sota-ajan piiput olivat suomalaisia.

Tekniset tiedot
Ukko-Pekka M39
Kaliiperi: 7,62 mm X 53 R
Pituus: 1 187 mm
Piipun pituus: 685 mm
Paino: 4,5 kg
Lipas: kiinteä 5 patruunaa
Prototyyppi: 1939

Aiheesta muualla
 
Timo Hyytinen: Arma Fennica 1 : Suomalaiset aseet, Arma Fennica Oy, Jyväskylä 1985 ISBN 951-99681-6-4
Timo Hyytinen: Arma Fennica 2 : Sotilasaseet, Arma Fennica Oy, Jyväskylä 1987 ISBN 951-99887-0-X
Timo Hyytinen, Sako-aseet 1921-2000, Arma Fennica Oy, ISBN 876-952-5687-17-0 Jyväskylä 2012
 7.62x54r.net: Finnish M39
Suomalainen asekeräily: jalkaväenkivääri M/39
 Mosin-Nagant.net: The Model 1939 Of Finland
 The Last of Mosin-Nagants

Kiväärit
Suomen puolustusvoimien kalusto
Jatkosodan aseet
Lapin sodan aseet
In for a Penny – Raves & Faves

In for a Penny – Raves & Faves on Sladen vuonna 2007 julkaistu kokoelma-albumi.

Kappaleet
Shape of Things to Come 
C'Mon C'Mon 
Sweet Box 
In Like a Shot From My Gun 
 Wonderin' Y 
How D'You Ride 
Move Over 
Don't Blame Me 
Do We Still Do It 
When the Lights Are Out 
Them Kinda Monkeys Can't Swing 
Thanks for The Memory (Wham Bam Thank You Mam) 
In For a Penny 
Let's Call It Quits 
Burning in the Heat of Love

Kokoonpano
Noddy Holder
Jim Lea
Dave Hill
Don Powell

Vuoden 2007 kokoelma-albumit
Sladen kokoelma-albumit
Nuoret miehet

Nuoret miehet (engl. Young Men) on Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa toimiva apujärjestö, joka järjestää toimintaa 12-18-vuotiaille pojille ja nuorille miehille. Kaksitoistavuotiaina pojat voidaan vihkia Aaronin pappeuden alempaan asteeseen, diakoneiksi. Samalle he eroavat Alkeisyhdistyksestä ja liittyvät Nuoriin miehiin. Nuoret miehet mielletään lähinnä Aaronin pappeuden apujärjestöksi, jonka tehtävänä on auttaa nuoria miehiä kasvamaan pappeudessa. Järjestö perustettiin 1875 nimellä Nuorten miesten valistuskerho.

Nuoret miehet on järjestetty ryhmiin heidän pappeuden asteensa mukaan. Niinpä 12- ja 13-vuotiaat diakonit toimivat yhtenä ryhmänä, 14- ja 15-vuotiaat opettajat omanaan ja 16- ja 17-vuotiaat papit omanaan. 18-vuotiaana nuoret miehet vihitään yleensä Melkisedekin pappeuden virkaan vanhimmaksi, jolloin hänen jäsenyytensä Nuorissa miehissä päättyy. Tämä tapahtuu kuitenkin vasta, kun nuori mies on siihen itse valmis.

Nuorten miesten toiminnan tarkoitus on lisätä nuorien hengellisyyttä ja auttaa heitä kasvamaan henkisesti ja hengellisesti. Järjestön tavoitteena on auttaa nuoria miehiä toteuttamaan Aaronin pappeuden ihanteita ja kasvattaa heitä Melkisedekin pappeuteen ja temppelitoimituksiin. Sen tavoitteena on myös ohjata nuoria miehiä lähtemään lähetystyöhön. Toiminnan päämääränä on myös kasvattaa nuoria miehiä isyyteen ja aviomieheksi sekä osoittamaan kunnioitusta naisille, äideille ja tyttärille.

Nuoret miehet järjestävät vapaa-ajantoimintaa, joka usein on urheilu- tai kulttuuripainotteista. Myös seikkailutoimintaa, retkiä ja matkoja voidaan järjestää.

Nuoret miehet tekevät yhteistyötä Nuorten naisten erilaisissa vapaa-ajan aktiviteeteissa ja palveluprojekteissa. Nuorille järjestetään esimerkiksi yhteisiä retkiä, illanviettoja ja tanssiaisia. Vaarnan alueella järjestettävät nuorten yhteiset konferenssit (Suomessa yleensä nimellä Rautakaide) ovat tärkeä toimintamuoto nuorille.

Mormonismi
Kansainvälinen diakonia

Kansainvälinen diakonia on lähinnä  Pohjoismaissa käytetty termi, jolla tarkoitetaan kirkkojen tai kristillisten järjestöjen tekemää kansainvälistä avustustoimintaa. Tähän kuuluvat  kehitysyhteistyö, humanitaarinen apu,  rauhan- ja sovinnontyö sekä  ihmisoikeuksien puolustaminen.  Diakonisen periaatteen mukaisesti kansainvälinen diakonia toimii  kaikkein köyhimpien ja syrjäytettyjen ihmisten, ihmisryhmien ja kansojen parissa. Siinä ei pyritä mielipiteen tai vakaumuksen muuttamiseen. Kansainvälinen diakonia on osa kirkon kansainvälistä vastuuta. Diakonian ohella kansainväliseen vastuuseen kuuluvat myös lähetystyö  sekä ekumenia.

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon keskeiset kansainvälisen diakonian toimijat ovat Kirkon Ulkomaanapu sekä kirkon viralliset lähetysjärjestöt.

Aiheesta muualla
 Kirkon Ulkomaanapu
 Vastuuviikko 
 Lutheran World Federation Department for World Service
 Christian Aid
 Lutherhjälpen
 Kirkens Nødhjelp 

Kristinusko
M/S Irma

M/S Irma oli suomalainen moottorialus, joka upposi kivihiililastissa (antrasiittia) 25. lokakuuta 1968 Selkämerellä ollessaan matkalla Neuvostoliiton Klaipėdasta Raumalle. Onnettomuudessa kuolivat kaikki aluksella olleet 11 ihmistä. Hylky löydettiin Ahvenanmaan pohjoispuolelta toukokuussa 2019.

Suunnittelu ja rakentaminen 
Atlantille kalastusalukseksi suunnitellun aluksen pituus oli 44,64, leveys 7,55 ja syväys 3,6 metriä. Se rakennettiin 1947 Norjassa Seutelvens Mekaniska Verkstadin telakalla Fredrikstadissa.

Käyttö 
Vuosina 1956–1957 alus liikennöi Kari K -nimisenä, vuosina 1956–1961 Veslemøy-nimisenä ja vuodesta 1961 nimellä Irma. Aluksen omisti viimeksi porvoolainen Grönqvistin varustamo.

Haveri 
Irman uppoamisen syytä ei tiedetä, eikä alus ollut lähettänyt hätäkutsua. Tapahtumahetkellä vallitsi 10 boforin myrsky. Uppoamisen saattoi aiheuttaa laivan lastiluukkujen pettäminen, jolloin lasti olisi kastunut ja päässyt näin ollen siirtymään. Toinen spekuloitu vaihtoehto on ollut, että Irma olisi ajanut päin 80 metriä pitkää muoviputkea, jonka tuolloin havaittiin kelluvan merellä. Itse alus oli hyväkuntoinen, ja siinä oli kaksoispohja.

Onnettomuudessa hukkui 11 ihmistä. Miehistön jäseniä oli seitsemän, joista neljä oli varustamoperhe Grönqvistin veljestä. Laivalla oli mukana myös perheenjäseniä; kolmen Grönqvistin veljeksen vaimot ja kaksivuotias lapsi. Vain yksi hukkuneista, Irman perämies Torvald Grönqvist, löytyi viisi päivää myöhemmin ylösalaisin olleesta pelastuslautasta.

Hylkyä etsittiin Ahvenanmereltä vuosina 2018–2019, ja aluksen kohtalosta julkaistiin tietokirja ja televisiodokumentti. Toukokuussa 2019 hylky löydettiin 43 metrin syvyydestä ja 23 meripeninkulmaa (noin 40 km) Isokarista länteen, 20 meripeninkulmaa Ahvenanmaasta pohjoiseen.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Rahtilaivat
Laivaonnettomuudet Suomessa
1960-luvun onnettomuudet Suomessa
Vuoden 1968 onnettomuudet
Jouko Harjanne

Jouko Antero Harjanne (s. 21. kesäkuuta 1962 Rauma) on toiminut Radion sinfoniaorkesterin soolotrumpetistina vuodesta 1984 alkaen. Hän opiskeli Raimo Sarmaksen oppilaana Tampereen konservatoriossa ja sai trumpetinsoiton päästötodistuksen 1982. Lisäoppia hän hankki Henri Adelbrechtin ja Timofei Dokshitserin johdolla. Harjanne toimi Tampere Filharmonian trumpetin varaäänenjohtajana 1978–1984, ja Sibelius-Akatemian sivutoimisena tuntiopettajana hän toimi vuosina 1988−2014. Vuodesta 1996 hän on toiminut Lieksan vaskiviikon taiteellisena johtajana. Vuonna 2012 Harjanne nimitettiin Lieksan kaupungin Vaskilähettilääksi. Vuodesta 2012 Harjanne on toiminut Japanilaisen Senzoku Gakuen College of Musicin vierailevana trumpettiprofessorina.

Harjanne sai Prahan kevään trumpettikilpailun jaetun toisen palkinnon 1987, ja hän menestyi myös Ellsworth Smith -trumpettikilpailussa saaden ensimmäisen palkinnon 1990. Lieksan vaskiviikko valitsi Harjanteen 1989 Vuoden vaskisoittajaksi.

Jouko Harjanne on esiintynyt orkesterien solistina Euroopassa, Venäjällä, Yhdysvalloissa, Etelä-Koreassa ja Japanissa. Britanniassa hän on soittanut ja levyttänyt yhdessä Kiri Te Kanawan kanssa. Harjanne on kantaesittänyt lukuisia kotimaisia ja ulkomaisia trumpettiteoksia sekä julkaissut yli 30 soololevytystä ja useita kamarimusiikkilevytyksiä toisten kanssa.

Jouko Harjanteen poika on musikaalitähti Samuel Harjanne.

Lähteet

 Kuka kukin on 2007
 RSO:n konsertin 5.9.2007 käsiohjelma

Aiheesta muualla
Jouko Harjanteen kotisivu

Suomalaiset trumpetistit
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Walter Kaufmann (filosofi)

Walter Arnold Kaufmann (1. heinäkuuta 1921 Freiburg, Saksa – 4. syyskuuta 1980 Princeton, New Jersey, Yhdysvallat) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen filosofi, kääntäjä ja runoilija. Hän kirjoitti useista eri aiheista, kuten autenttisuudesta ja kuolemasta, etiikasta ja eksistentialismista, teismistä ja ateismista, kristinuskosta ja juutalaisuudesta, sekä kirjallisuudesta.

Elämä ja ura 

Kaufmann muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1939. Siellä hän opiskeli filosofiaa Williams Collegessa sekä uskonnonfilosofiaa Harvardin yliopistossa. Hän sai vaikutteita erityisesti Martin Buberilta, G. W. F. Hegeliltä ja Friedrich Nietzscheltä. Kaufmannin väitöskirja Harvardista oli nimeltään Nietzsche's Theory of Values.

Kaufmann opetti koko uransa, vuodet 1947–1980, filosofiaa Princetonin yliopistossa. Siellä hänen oppilaisiinsa kuuluivat muiden muassa Nietzsche-tutkijat Richard Schacht, Alexander Nehamas ja Ivan Soll. Vuonna 1960 Kaufmann sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden.

Kaufmann kirjoitti paljon eksistentialismista, erityisesti Søren Kierkegaardin ja Karl Jaspersin ajattelusta, sekä teki paljon työtä Nietzschen ja Hegelin tutkimuksen arvostuksen nostamiseksi englanninkielisessä maailmassa. Kaufmann käänsi englanniksi erityisesti Nietzschen teoksia sekä muun muassa Goethen Faustin.

Teoksia

Omia teoksia 
 Nietzsche: Philosopher, Psychologist, Antichrist (1950)
 Critique of Religion and Philosophy (1958)
 From Shakespeare to Existentialism (1959)
 The Faith of a Heretic (1961)
 Tragedy and Philosophy (1968)
 Existentialism, Religion, and Death:  Thirteen Essays (1976)
 The Future of the Humanities (1977)
 Hegel: A Reinterpretation
 Without Guilt and Justice
 Cain and Other Poems
 Religions in Four Dimensions
 Discovering the Mind, trilogia:
 Goethe, Kant, and Hegel
 Nietzsche, Heidegger, and Buber
 Freud Versus Adler and Jung
 Man's Lot: A Trilogy, trilogia:
 Life at the Limits
 Time is an Artist
 What is Man?

Antologioita ja toimitettuja teoksia 

 The Portable Nietzsche
 Basic Writings of Nietzsche, designed to complement the preceding.
 Existentialism from Dostoevsky to Sartre
 Religion from Tolstoy to Camus, a companion to the preceding.
 Philosophic Classics, in two volumes
 Hegel's Political Philosophy

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Walter Kaufmann Web Project  
 Selected works of Walter Kaufmann  
 Philosophy Manuscripts of Walter Kaufmann, Princeton University Library 

Eksistentialistit
Saksalaiset filosofit
Uskonnonfilosofit
Yhdysvaltalaiset filosofit
Vuonna 1921 syntyneet
Vuonna 1980 kuolleet
Tipi Järvinen

Timo "Tipi" Järvinen (1958 – 3. joulukuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen muusikko. Hän oli vahva vaikuttaja Helsingin rock-piireissä usean vuosikymmenen ajan. Järvinen oli vuonna 1988 perustetun Balls-yhtyeen perustajajäsen pääinstrumenttinaan kitara, myöhempinä vuosina myös rummut.

1970-luvulla Järvinen kävi MS-Audiotronin järjestämän roudarikurssin kurssikaverinaan esimerkiksi Esa Pulliainen, joka siirtyi kurssin myötä roudariksi Dave Lindholmille ja sittemmin Agentsin kitaristiksi.

Tipi Järvinen oli vahvasti r&b-henkinen, energisesti soittava kitaristi, jolle eivät muutkaan soittimet olleet vieraita. Hän oli arvostettu musiikin monitoimimies toimien oppi-isänä usealle suomalaiselle muusikolle sekä nuorten bändien ohjaajana. Järvinen oli myös mukana järjestämässä erilaisten erikoiskokoonpanojen teema- ja jamiesiintymisiä. Järvisen kädenjälki näkyykin monen bändin soitossa. 

Järvinen kuoli maanantaina 3. joulukuuta 2007 sairauskohtaukseen kotonaan Helsingin Ruoholahdessa.

Muita kokoonpanoja joissa vaikuttanut esimerkiksi

Bad Ass Brass Band, kitara  
Deep Talking Boys, basso ja laulu
Terminators 1991-92
House Breakers 1970-luvulla
Marjo Leinonen & Viranomaiset
Finnish Dylan Reunion
Jukka Tolonen & Indians of Justice, rummut

Lähteet

Suomalaiset muusikot
Vuonna 1958 syntyneet
Vuonna 2007 kuolleet
Innamo

Innamo on saari ja kylä Turunmaan saaristossa Saaristomerellä. Se on osa Paraisten kuntaa ja sijaitsee entisen Nauvon kunnan alueella linnuntietä noin kymmenen kilometrin päässä Nauvon keskustasta luoteeseen. 

Yhteysalus M/S Falkö liikennöi päivittäin Innamoon.

Historia 

Innamo on mainittu eräissä keskiaikaisissa asiakirjoissa. Saarella on mahdollisesti ollut jonkinlainen majapaikka, koska Turusta kulkeva väylä kulki Innamon ohi. Vuodelta 1540 peräisin olevassa Varsinais-Suomen maakirjassa on maininta kahdesta Korppoon läntisen verotilan verotalonpojasta. Talonpojat olivat Hans Thomason ja Frans Clemitzson. Innamo kuului Mynämäen kihlakunnan Korppoon pitäjään oikeudenkäytön kannalta ja Nauvon pitäjään kirkon kannalta.

Kylässä tehtiin vuonna 1793 isojako, jolloin kylässä oli neljä tilaa. Isojaon jälkeen vuosisadan vaihteessa tiloista kaksi halottiin.
Saaren tilat säilyivät pitkälle 1900-luvulle asti lähes ennallaan. Viime vuosikymmenten aikana saaria ja tilojen maalaistaloja on myyty ulkopuolisille. Metsien ja peltojen omistus on myös vaihtunut kylän sisällä. Kylän asemakaavassa ei ole tapahtunut oikeastaan lainkaan muutoksia ja talot ovat pääasiassa paikoilla, joissa ne alun perinkin sijaitsivat. Näiden seikkojen vuoksi Innamon kylänraitilla on vanhanajan tunnelmaa.

Seurasaarisäätiön kylätutkimuksia Innamossa 1964

Innamo oli vuonna 1964 Seurasaarisäätiön kylätutkimuksen kohteena edustamassa Läntisen Turunmaan saariston keskisuuria kyliä. Innamon valintaan tutkimuskohteeksi vaikutti muun muassa se, että vanhoille sisäsaariston kylille usein ominainen rivikylän muoto oli vielä havaittavissa. Kylän rakennetussa ympäristössä nähtiin sekä maanviljelys- että kalastajakylän piirteitä. Kallioisella ja metsäisellä Innamon saarella olevaan samannimiseen kylään kuului pääsaaren lisäksi myös eräitä sen länsi- ja koillispuolisia lähisaaria.

Kylän asutus keskittyi lämpimälle ja valoisalle etelärinteelle peltoaukeiden pohjoispuolelle, noin 300 metrin päähän kylänrannasta. Suojainen satama ja saarta ympäröivät laajat vesialueet tarjosivat hyviä mahdollisuuksia kalastukselle, ja sijainti vilkkaan väylän varrella loi puitteet merenkulkuun. Tosin kalastuksella vain täydennettiin maataloudesta saatuja tuloja. Ympäri vuoden auki pidetty laivaväylä Ruotsiin jätti saaren talvella eristyksiin.

Tutkimusaikaan kylässä asui noin 25 henkeä. Väkimäärä oli vähentynyt noin kolmasosaan verrattuna 1900-luvun alkuun. Yhtä alun perin seiskarilaisen kalastajan asuttamaa tilaa lukuun ottamatta Innamon yhteisö oli ruotsinkielistä.

Innamon nimestä 

Varhaisissa asiakirjoissa saaren nimi on kirjoitettu muodoissa Jnnimo (1540), Innama (1555) ja Innamo (1556).  Alkuperäinen suomalaismuoto on todennäköisesti Innanmaa, jonka lopussa on suurta saarta merkinnyt sana "maa". Nimen alkuosa on liitettävissä satakuntalais-hämäläisiin Inna- tai Inta-henkilönnimiin. Mahdollisena on pidetty myös sitä, että nimeen sisältyisi Kalannin kylännimi Inhamo.
1900-luvun alussa kyläläiset kutsuivat Innamoa nimellä Immo.

Lähteet 

Nauvon kylät
Paraisten saaret
Flavonolit

Flavonolit ovat luokka flavonoideja, joissa on runkona 3-hydroksiflavoni (3-hydroksi-2-fenyylikromen-4-oni (IUPAC)). Flavonolien monimuotoisuus syntyy fenolien erilaisten -OH ryhmien sijainnista, sekä niiden erilaisista mahdollisista yhdistelmistä.  

Flavonoleihin kuuluu esimerkiksi:
 Fisetiini (3,3',4',7-tetrahydroksi-2-fenyylikromen-4-oni), C15H10O6, CAS-numero 528-48-3
 Kamferoli (3,4',5,7-tetrahydroksi-2-fenyylikromen-4-oni), C15H10O6, CAS-numero 520-18-3
 Kversetiini     (3,3',4',5,7-pentahydroksi-2-fenyylikromen-4-oni), C15H10O7, CAS-numero 117-39-5
 Myrisetiini  (3,3',4',5',5,7-heksahydroksi-2-fenyylikromen-4-oni), C15H10O8, CAS-numero 529-44-2

Flavonoidit
Rif Dimašqin maakunta

Rif Dimašq () on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta ja se sijaitsee maan lounaisosassa. Se on hallintokeskustaan Damaskosta (Rif Dimašq) ympäröivä "maaseutumaakunta"; Damaskos muodostaa oman, itsenäisen maakuntatason hallintoalueensa.

Maakunnan pinta-ala on 18 032 neliökilomatriä. Asukasluku oli 2 273 074 (2004 väestönlaskenta), tai 2 836 000 (31.12.2011 arvio).

Maakunnan hallintokeskus on pääkaupunki Damaskos, joka jää Rif Dimašqin maakunnan sisälle erillisenä maakuntatason hallintoalueena. Rif Dimašqin maakunta rajautuu kaakossa Jordaniaan. Etelässä naapurina ovat As-Suwaydan ja Dar'an maakunnat, lännessä Israelin miehittämä Kuneitran maakunta, luoteessa Libanon ja pohjoisessa Homsin maakuntaan.

Aluehallinnon toisella tasolla maakunta jakautuu piirikuntiin.

Lähteet

Aiheesta muualla

Syyrian maakunnat
Emmanuelle Vaugier

Emmanuelle Vaugier (s. 23. kesäkuuta 1976 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä ja malli, joka tuli tunnetuksi televisiosarja Smallvillen myötä.

Ura
Vaugier teki high schoolin aikana mallin töitä ja hänen näyttelijän uransa alkoi 1990-luvulla elokuvan Rikkirevitty perhe myötä. Vuotta myöhemmin Vaugier esiintyi usean jakson ajan televisiosarjassa Madison. Lisäksi hän on näytellyt useamman jakson verran kanadalaisessa televisiosarjassa Lost Girl. Sittemmin hän on tehnyt useita vierailevia rooleja televisiosarjoissa, kuten Äärirajoilla, Seitsemän päivää ja Dead Man's Gun. Vaugier teki myös elokuvarooleja kuten Hysteria ja Fear II – Kuolleiden paluu.

2000-luvulla hän sai yhä enemmän rooleja ja esiintyikin useissa televisiosarjoissa, joista parhaiten Vaugier muistetaan Smallvillestä, tohtori Helen Brycen roolista. Muita sarjoja ovat muun muassa Siskoni on noita, Rokkistaran käsikirja, Veronica Mars, Tunteet pelissä, Miehenpuolikkaat, Supernatural, Tulilinjalla ja CSI: New York. Sarjojen lisäksi hän on esiintynyt elokuvissa Kaikki viisi vaimoani, Viiltäjän kirje helvetistä, 40 päivää ja 40 yötä, Dolan's Cadillac, Saw II ja Saw IV.

Vaugier teki ensimmäisen ääniroolinsa videopeliin Need for Speed: Carbon vuonna 2006.

Yksityiselämä
Hänellä on kaksi koiraa ja hän pitää patikoimisesta.

Aiheesta muualla
 CelebrityWonder.com
 AskMen.com

Kanadalaiset televisionäyttelijät
Kanadalaiset elokuvanäyttelijät
Kanadalaiset mallit
Videopelien ääninäyttelijät
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Aglykoni

Aglykoni on glykosidin runko-osa, johon sokeriosa eli glykoni kiinnittyy glykosidisidoksella.

Käyttö 
Aglykonia käytetään glykosidien jaotteluun yhdessä glykosidisidoksen tyypin kanssa. Biokemian ja farmakologian kannalta glykosidien käyttökelpoisin luokittelu tehdään aglykonin mukaan. Seuraavassa glykosideja luokiteltuna aglykonin mukaan: 

 Alkoholiglykosidit (mm. pajujen tuottama salisiini) 
 Antrakiiniglykosidit (mm. sennat ja aaloet tuottavat näitä laksatiivisia glykosideja)
 Kumariiniglykosidit (mm. väinönputki tuottaa apteriini-nimistä kumariiniglykosidia)
 Syanidiglykosidit (mm. manteleiden amygdaliini)
 Flavonoidiglykosidit (mm. hesperediini, rutiini, kversetiini; antioksidanttisia)
 Fenoliglykosidit (mm. sianpuolukan arbutiini)
 Saponiinit (Ovat luonteeltaan glykosideja. Niitä on esimerkiksi lakritsissa.) 
 Steroidiglykosidit (mm. digitalisglykosidit)
 Tioglykosidit (mm. sinappiöljyissä esiintyviä glykosideja)

Biomolekyylit