joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Cabindan tasavalta

Cabindan tasavalta on Cabindan itsenäisyysliikkeen ajama tasavalta, jota muut valtiot eivät ole tunnustaneet. Se on Edustamattomien valtioiden ja kansojen yhteisön jäsen. Muiden valtioiden mielestä Cabinda on Angolan maakunta. Tasavalta hallitsi Cabindan aluetta vuosina 1975-1976.

Historia 
Cabindan tasavalta perustaa itsehallintovaatimuksensa Cabindan asemaan Portugalin siirtomaaimperiumin protektoraattina, Portugalin Kongona. Kyseisellä protektoraatilla oli oma historiansa ja erillinen hallinnollinen asema suhteessa Portugalin Länsi-Afrikkaan, josta kehkeytyi nykyinen Angola. Portugalin Kongon asema vahvistettiin kahdenvälisessä Simulambucon sopimuksessa 1883 ja siirtomaavaltojen välisessä Berliinin konferenssissa 1885. Vielä aikaisempia Cabindan edeltäjiä ovat Ngojon ja Kakongon ruhtinaskunnat, jotka olivat Kongon kuningaskunnan enemmän tai vähemmän itsenäisiä vasallimaita.

Ajan saatossa Cabindan asema suhteessa Angolaan vaihteli, mutta vielä niinkin myöhään kuin 1933 Cabinda ja Angola katsottiin olevan Portugalin imperiumin erillisiä osia. Maantieteellisesti Cabinda ja Angola olivat erillään, kuten myös läheinen saarivaltio São Tomé ja Príncipe.

Afrikan maiden itsenäisyysliikkeen vahvistuessa 1960-luvulla Cabindan tilanne monimutkaistui. Afrikan yhtenäisyysjärjestö listasi siirtomaavallasta vapautettavien alueiden listalla Angolan sijalle 35 ja Cabindan sijalle 39, mikä osaltaan kertoo siitä, että nämä alueet nähtiin erillisinä.

Cabindan itsenäisyysrintama FLEC perusti maanpaossa hallituksen Kinshasaan, ja julisti Cabindan itsenäiseksi 1. elokuuta 1975. Mitkään tahot eivät tunnustaneet Cabindan itsenäisyyttä, koska Portugali kamppaili vielä tuolloin alusmaidensa itsenäisyyspyrkimyksiä vastaan. Pohjois-Angolassa kongojen johtama Angolan vapautusrintama FNLA pyrki luomaan yhtenäisen kongojen valtion vanhan Kongon kuningaskunnan jatkajaksi. Cabinda olisi kuulunut luonnollisena osana tähän valtioon. Mbundujen johtama MPLA kuitenkin valtasi öljyrikkaan Cabindan Pointe-Noiren kautta 11. marraskuuta 1975 ja kukisti 1970-luvun loppuun mennessä sotilaallisesti myös FNLA:n, jonka rippeet jatkoivat vastarintaa UNITA:n osana.

FLEC on jatkanut sotilaallista vastarintaa Cabindassa aina näihin päivään saakka. Kapinalliset käyvät sissisotaa Angolan armeijaa vastaan erityisesti alueen pohjoisosassa, mutta heidän sotilaallinen vahvuutensa ei ole koskaan muodostanut todellista uhkaa Angolan armeijalle.

Katso myös 
Pakolaishallitus

Aiheesta muualla 
Cabindan viralliset sivut 
Cabinda EVKY:n sivuilla 

Pakolaishallitukset
Angolan historia
Yhdistyneisiin kansakuntiin kuulumattomat valtiot
One Way

One Way oli Stockmannin nuorisomuotiin keskittyvä myymäläketju, joka toimi :Stockmann-tavaratalojen yhteydessä. One Way myi vaatteita, asusteita ja jalkineita. One Wayn omien merkkien Zoey M. (tyttöjen vaatteet) ja STC DNM (poikien vaatteet) lisäksi One Way myi myös muita merkkejä, kuten :WESC, Volcom, :Fred Perry, :Carhartt, :Zoo York, :Converse, :Vans, :Paul Frank, :Only, Svea ja :Pepe Jeans. Osana Stockmannia myymälöissä hyväksyttiin :Stockmannin ja :Seppälän lahjakortit.

Ajan myötä Stockmann integroi myymälät tavarataloihinsa, ja One Way -myymälät hävisivät katukuvasta, viimeisenä Espoossa keväällä 2017 uuden tavaratalon avautumisen myötä. Vuonna 2018 One Way palasi pop-up-liikkeenä kuukauden ajaksi Stockmannin Helsingin keskustan tavarataloon.

Lähteet 																				
 

Stockmannin tavarataloryhmä
Vaateliikkeet
Aleksis Kiven katu (Helsinki)

Aleksis Kiven katu () on itä-länsi-suuntainen katu Helsingin kantakaupungissa. Se muodostaa rajan Alppiharjun ja Vallilan välillä. Aleksis Kiven katu alkaa idässä Hämeentieltä ja päättyy lännessä Savonkatuun Pasilan rajalle. Raitiovaunulinja 9 kulkee Aleksis Kiven katua Fleminginkadun ja Traverssikujan välisellä osuudella.

Katu on nimetty Suomen kansalliskirjailija Aleksis Kiven mukaan. Nykyinen nimi vahvistettiin vuonna 1928. Aikaisemmin, vuodesta 1901, kadun nimi oli Fredriksbergsgatan, jonka suomalaiseksi vastineeksi tuli vuonna 1909 Fredriksperinkatu. Fredriksberg oli tuolloin nykyisen Pasilan nimi. Kadun ruotsinkielisenä nimenä oli vuosina 1928–1954 Aleksis Kivi gatan.

Jo vuonna 1906 vahvistettiin nimi Aleksis Kivi gatan – Aleksis Kiven katu eräälle kadulle 14. kaupunginosaan (Taka-Töölö), mutta tämä katu poistettiin asemakaavasta vuonna 1917, jolloin nimi siirrettiin nykyiseltä Rajasaarentieltä pohjoiseen lähteväksi suunnitellulle tielle. Myös tämä rakentamatta jäänyt katu poistettiin asemakaavasta vuonna 1930. Kadunnimi oli täten kahden vuoden ajan virallinen sekä 12. että 14. kaupunginosissa (Alppiharju ja Taka-Töölö). Helsingin kadunnimien tarkistusehdotuksessa vuonna 1927 esitettiin Kolmannen linjan nimen muuttamista Aleksis Kiven kaduksi.

Aleksis Kiven kadun eteläpuoli on vanhaa asuntoaluetta, mutta sen pohjoispuolella oleva alue Sörnäisten satamaradan molemmin puolin on viime aikoihin saakka ollut teollisuusaluetta. Suurin kadun varrella sijainnut teollisuuslaitos on ollut Pasilan konepaja. Se kuitenkin lopetti toimintansa vuonna 2001, minkä jälkeen sen entinen alue on muutettu asuntoalueeksi. 

Aleksis Kiven katu tunnettiin 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa prostituutiosta. Sittemmin ilmiö on vähentynyt, joskin kadulla on yhä useita hieronta- ja striptease-paikkoja. 

Aleksis Kiven kadun varrella on kolme puistoa. Sen itäpäässä sijaitsevat Kinaporinpuisto, kadun eteläpuolella ja Dallapénpuisto kadun pohjoispuolella, sekä Saimaanpuistikko kadun länsipäässä, sen eteläpuolella. Dallapénpuistossa sijaitsee Harjun nuorisotalo (1986–), entinen Harjun ruumishuone (1922–1978), osoitteessa Aleksis Kiven katu 1–3.

Poikkikadut idästä länteen

Harjukatu 
Kustaankatu
Fleminginkatu
Sturenkatu
Kajaaninkatu
Kotkankatu
Siuntionkatu (etelään), Traverssikuja (pohjoiseen)
Rullalaakerikuja
Inkoonkatu
Karjalankatu (etelään), Venttiilikuja (pohjoiseen)
Sipoonkatu (etelään), Liukulaakerikuja (pohjoiseen)
Sahamäenkuja
Saimaankatu

Lähteet

Aiheesta muualla 

Helsingin kadut
Vallila
Alppiharju
Aleksis Kivi
Zacks Nkosi

Zacks Nkosi oli eteläafrikkalainen jazz-saksofonisti ja säveltäjä, joka oli yksi 1950–1960-lukujen afrikkalaisen jazzin kultakauden keskeisimpiä vaikuttajia. Etelä-Afrikan poliittisen historian vuoksi hän on länsimaissa varsin vähän tunnettu. Nkosin poika Jabu on kosketinsoittaja ja  myös tunnettu jazz-muusikko Etelä-Afrikassa.

Lähteet
 
 

Eteläafrikkalaiset jazzmuusikot
Jazzsaksofonistit
Juha Hämäläinen (basisti)

Juha ”Jesu” Hämäläinen on suomalainen basisti. Hän soitti bassoa vuonna 1979 Hanoi Rocksin varhaiskokoonpanossa, Pelle Miljoona Oy -yhtyeen neljännessä kokoonpanossa 1982–1983 sekä Yö-yhtyeessä vuosina 1990–1999. Muita bändejä ovat olleet Twiggy Oliver, Stressi, Musta Paraati, Lunta, The Voice Of Mengele ja Suspenders.  

Hämäläinen on filosofian lisensiaatti Helsingin yliopistosta pääaineenaan yleinen historia. Hän on tutkinut erityisesti suomalaista 60- ja 70-lukujen vastakulttuuria. Hämäläinen työskentelee peruskoulun yläasteen ja lukion historian ja yhteiskuntaopin lehtorina Helsingin yhteislyseossa.

Suomalaiset basistit
Suomalaiset rockmuusikot
Hanoi Rocksin jäsenet
Yön jäsenet
Suomalaiset säveltäjät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Wienin yleissopimus

Wienin yleissopimus tarkoittaa seuraavia kansainvälisiä sopimuksia:

 Wienin yleissopimus, Wienin kongressin (1814–1815) tuloksena syntyneet sopimukset, jotka määrittivät Euroopan rajat ja kansainvälisen kanssakäymisen säännöt Napoleonin sotien jälkeen
 Diplomaattisia suhteita koskeva Wienin yleissopimus (18. huhtikuuta 1961), kansainvälinen sopimus komennuksella olevien diplomaattien välisestä kanssakäymisestä sekä heidän etuoikeuksistaan ja koskemattomuudestaan
 Wienin yleissopimus korvausvastuusta ydinvahinkojen alalla (21. toukokuuta 1963), kansainvälinen sopimus ydinonnettomuuksien aiheuttamien vahinkojen korvaamisesta
 Konsulisuhteita koskeva Wienin yleissopimus (1963), kansainvälinen sopimus konsulisuhteiden perustamisesta ja toimintatavoista 
 Tieliikennettä koskeva Wienin yleissopimus (1968), kansainvälinen sopimus yhteisistä liikennesäännöistä rajat ylittävän tieliikenteen helpottamiseksi ja tieturvallisuuden parantamiseksi
 Valtiosopimusoikeutta koskeva Wienin yleissopimus (1969), kansainvälinen sopimus valtioiden välisistä kirjallisista sopimuksista
 Otsonikerroksen suojelua koskeva Wienin yleissopimus (1985), kansainvälinen ympäristönsuojelusopimus
 Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan (1988)

Kansainväliset sopimukset
The Chordettes

The Chordettes oli suosittu yhdysvaltalainen naisyhtye, joka tavallisesti lauloi soitinsäestyksetöntä pop-musiikkia. The Chordettes -yhtyeen suosituin ja menestyneimmät kappaleet olivat vuonna 1958 ilmestynyt "Lollipop" ja 1954 ilmestynyt "Mr. Sandman". Samana vuonna tuli tunnetuksi heidän esittämänsä tunnussävelmä televisiosarjaan Zorro. Kvartetti aloitti toimintansa vuonna 1947 ja esiintyi säännöllisesti radiossa ja televisiossa. Kun lauluyhtyeet siirtyivät pois muodista kvartetin jäsenet lopettivat aktiivisen musiikkiuransa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
NAMM.Org: Chordettes-alkuperäisjäsen Carol Buschmannin haastattelu

Yhdysvaltalaiset popyhtyeet
1950-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Yhdysvaltalaiset tyttöbändit
Ruumiinlämpö

Ruumiinlämpö on tasalämpöisen eläimen elimistön lämpötila. Elimistön ydinlämpö eli kehon sisäosien syvä ruumiinlämpö pysyy korkeana ja tasaisena ympäristön lämpötilasta riippumatta. Raajojen lämpötila on huomattavasti alhaisempi, ja ihmisellä alhaisin lämpötila on sormenpäissä ja varpaissa.

Eläimet jakautuvat tasalämpöisiin ja vaihtolämpöisiin sen mukaan, onko niiden ruumiinlämpö vakio vai vaihteleeko se voimakkaasti ympäristön lämpötilan mukaan. Nisäkkäät ja linnut ovat tasalämpöisiä. Niiden ruumiinlämpö pyrkii pysymään samana, mutta esimerkiksi sairastuminen tai liian pitkään kylmässä oleskelu ilman sopivaa suojaa voi nostaa tai laskea sitä. Vaihtolämpöiset eläimet, kuten matelijat, eivät tule toimeen kovin kylmässä vaan joutuvat lämmittelemään pitkiä aikoja tai vaipuvat horrokseen.

Ihmisen normaalilämpötilana on pidetty keskimäärin 37 °C, mutta se voi vaihdella 35,8–37,8 asteen välillä. Uusimpien tutkimusten mukaan se on kuitenkin laskenut mittaushistorian 160 vuoden aikana ja on nykyään 36,6, astetta suusta mitattuna. Naisilla ruumiinlämpö vaihtelee noin 0,5 °C kuukautiskierron mukaan; korkeimmillaan lämpö on kuukautiskierron keskivaiheella, kun munasolu irtoaa. Vilkkaamman aineenvaihdunnan takia lasten ruumiinlämpö on korkeampi kuin aikuisten, ja aikuisilla ruumiinlämpö on naisilla keskimäärin 0,3 astetta korkeampi kuin miehillä. Kuume nostaa lämmön tavallista korkeammalle. 

Hypotermia eli liian alhainen ruumiinlämpö liittyy tilanteeseen, jossa ihminen on ollut pitkään kylmässä, ja sen vuoksi ruumiinlämpö laskee. Vastaavasti lämpöhalvauksen aiheuttaa ulkoinen tekijä, joka nostaa ruumiinlämpöä. Se ei kuitenkaan tarkoita kuumetta, joka taas aiheutuu siitä, että elimistön oma lämmönsäätely on poikkeava esimerkiksi viruksen tai bakteerin aiheuttaman tulehduksen vuoksi.

Normaalioloissa esiintyvää alilämpöä ei lääketiede tunne lainkaan. Jos lämpö on tavallista matalampi, yleensä syynä ovat mittausolosuhteet. Kainalolämpö on 0,6 °C alhaisempi kuin tarkempi peräsuolesta tai suusta mitattu lämpötila.

Lähteet

Fysiologia
Lämpötila
Seulonnan keskeiset artikkelit
Smoljan

Smoljan (bulg. Смолян, turk. Paşmaklı tai Ahiçelebi)
on kaupunki Etelä-Bulgariassa Smoljanin alueella. Se sijaitsee hyvin lähellä Kreikan rajaa. Kaupungin asukasluku on 41 452 (2011).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Smoljanin kotisivut 

Bulgarian kaupungit
Kotinummen ala-aste

Kotinummen ala-aste oli Kotinummentien varrella sijaitseva peruskoulun ala-asteen koulu Tapanilassa Helsingissä. Vuonna 2016 Kotinummen ala-aste yhdistyi Ylä-Malmin peruskoulun kanssa Malmin peruskouluksi ja Kotinummen ala-asteesta tuli Malmin peruskoulun yksi sivukoulu.

Ennen yhdistymistä Kotinummella opiskeli noin 180 oppilasta.

Sen yhteydessä on myös Kotinummen päiväkoti ja vieressä Kotinummen puisto. Kun Hiidenkiven peruskoulu perustettiin, Kotinummen oppilasmäärä väheni.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Malmin peruskoulun kotisivut

Helsingin peruskoulut
Tapaninkylä
Lea Thompson

Lea Katherine Thompson (s. 31. toukokuuta 1961 Minnesota) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Marshallin yliopistossa Minneapoliksessa.

Nuorempana hän tanssi ja harrasti balettia koulussa. 20-vuotiaana hän muutti New Yorkiin, jossa hän toimi pitkään Burger Kingin mainostajana Elisabeth Shuen kanssa.

Lea Thompson on näytellyt muun muassa elokuvissa Kovaa peliä, Punainen vaara, Paluu tulevaisuuteen -trilogia ja Ville Vallaton.

Yksityiselämä 

Lea Thompson on naimisissa Howard Deutchin kanssa. Heillä on kaksi tytärtä: Madeline ja Zoey.

Aiheesta muualla 
 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
American III: Solitary Man


American III: Solitary Man on Johnny Cashin studioalbumi ja American-albumisarjan kolmas osa, joka julkaistiin 17. lokakuuta 2000. Se debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 88.

Kappaleet

Muusikot 
 Norman Blake – kitara
 Mike Campbell – kitara
 June Carter Cash – laulu kappaleessa (Field of Diamonds)
 Laura Cash – viulu
 Sheryl Crow – laulu (Field of Diamonds), hanuri (Wayfaring Stranger ja Mary Of The Wild Moor)
 Merle Haggard – laulu (I'm Leavin' Now), kitara
 Will Oldham – laulu (I See A Darkness)
 Larry Perkins – kitara
 Tom Petty – laulu (I Won't Back Down ja Solitary Man), urut (I Won't Back Down)
 Randy Scruggs – kitara
 Marty Stuart – kitara
 Benmont Tench – piano, urut, urkuharmoni

+

 Rick Rubin – tuottaja

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Rolling Stone:

Lähteet 
 CD-levy 51011 2794-2 (American Recordings, LLC., 2000)

Viitteet

Aiheesta muualla 
 American III: Solitary Man discogs.com -sivustolla

Johnny Cashin albumit
Vuoden 2000 albumit
Rick Rubinin tuottamat albumit
”Them”

”Them” on King Diamondin kolmas albumi. Alkuperäinen albumi on äänitetty ja miksattu M.M.C.-studiossa Kööpenhaminassa Tanskassa vuonna 1988. Uudelleenmasteroitu versio vuodelta 1997 sisältää kolme lisäkappaletta.

Kappaleet 

Vuoden 1988 CD-bonus

Vuoden 1997 uusintapainoksen bonuskappaleet

The Invisible Guests (Rehearsal)
Bye, Bye Missy (Rehearsal)

Kokoonpano 

 King Diamond – laulu
 Andy La Rocque – kitara
 Pete Blakk – kitara
 Timi Hansen – basso
 Mikkey Dee – rummut
 Roberto Falcao – kosketinsoittimet

Aiheesta muualla 

 Albumi yhtyeen sivustolla 

Vuoden 1988 albumit
King Diamondin albumit
Kirkonkylän koulu

Kirkonkylän koulu voi tarkoittaa seuraavia oppilaitoksia:
 Kirkonkylän koulu, Alastaro
 Kirkonkylän koulu, Enonkoski
 Kirkonkylän koulu, Hauho
 Kirkonkylän koulu, Heinola
 Kirkonkylän koulu, Jalasjärvi
 Kirkonkylän koulu, Juva
 Kirkonkylän koulu, Kaavi
 Kirkonkylän koulu, Kempele
 Kirkonkylän koulu, Kestilä
 Kirkonkylän koulu, Kihniö
 Kirkonkylän koulu, Kirkkonummi
 Kirkonkylän koulu, Kontiolahti
 Kirkonkylän koulu, Kälviä
 Kirkonkylän koulu, Kärkölä
 Kirkonkylän koulu, Laihia
 Kirkonkylän koulu, Lappajärvi
 Kirkonkylän koulu, Lohtaja
 Kirkonkylän koulu, Luopioinen
 Kirkonkylän koulu, Marttila
 Kirkonkylän koulu, Muhos
 Kirkonkylän koulu, Myrskylä
 Kirkonkylän koulu, Mäntsälä
 Kirkonkylän koulu, Nastola
 Kirkonkylän koulu, Nurmo
 Kirkonkylän koulu, Oulun Oulunsalo
 Kirkonkylän koulu, Pirkkala
 Kirkonkylän koulu, Polvijärvi
 Kirkonkylän koulu, Pukkila
 Kirkonkylän koulu, Ranua
 Kirkonkylän koulu, Ristiina
 Kirkonkylän koulu, Ruokolahti
 Kirkonkylän koulu, Rusko
 Kirkonkylän koulu, Salla
 Kirkonkylän koulu, Taipalsaari
 Kirkonkylän koulu, Tuusula
 Kirkonkylän koulu, Urjala
 Kirkonkylän koulu, Valkeala (Kouvola) 
 Kirkonkylän koulu, Vesilahti
 Kirkonkylän koulu, Vieremä 
 Kirkonkylän koulu, Ylihärmä

Katso myös
 Kirkonkylän ala-aste (täsmennyssivu)
JWRC

Junior World Rally Championship (lyh. JWRC, myös Junior WRC) on vuonna 2002 perustettu nuorten rallin maailmanmestaruussarja. Sarja suunniteltiin ponnahduslaudaksi nuorille kuljettajille ja sarjan kalusto pohjautui 1600-kuutioisiin ralliautoihin, jotka ajoivat oman sarjansa vuonna 2001. Kalusto oli tarkoitus pitää halpana, mutta pian kaluston hinnat karkasivat käsistä.

Historia 
Vuonna 2001 sarjan voitti Sébastien Loeb, mutta sarjan ensimmäinen virallinen maailmanmestari oli espanjalainen Daniel Sola vuodelta 2002. Junioreiden maailmanmestaruudesta ajettiin aina kauden 2006 loppuun, jonka jälkeen sarja menetti MM-arvonsa. Arvon menetystä on helppo perustella sillä, että sarjan kisat ajettiin pääosin Euroopassa ja vain muutama kilpailija ajoi kisoja Euroopan ulkopuolella. Tämän mahdollisti sääntö, jonka mukaan kilpailija sai valita etukäteen kisat, joihin osallistui. Euroopan ulkopuolella ajetuissa kisoissa oli mahdollista ajaa "halpoja" pisteitä, sillä joskus osallistujia oli vähemmän kuin pisteillä palkittavia sijoituksia. 

Vuonna 2007 sarjan nimeksi vaihtui FIA Juniors sarja ja sen MM-arvo poistui.

MM-arvo palautui vuonna 2008 ja sarjan mestariksi ajoi ranskalainen Sébastien Ogier ja seuraavana vuonna Martin Prokop. Vuonna 2010 mestariksi ajoi saksalainen Aaron Burkart. Samana vuonna ilmoitettiin myös, että JWRC sarja painuu historiaan ja tilalle tulee WRC Akatemia nimeä kantava luokka, joka perehtyy aiempaa enemmän nuorten kuljettajien koulutukseen.

JWRC-sarjasta rallin MM-sarjan huipulle ovat nousseet Sébastien Loeb, vuoden 2005 mestari, espanjalainen Daniel Sordo ja vuoden 2008 mestari Sebastien Ogier.

Vuodesta 2022 alkaen FIA:n rallipyramidin mukaan WRC3-sarjassa on avoin ja juniorisarja.

Mestarit

Lähteet 

Rallin MM-sarja
Petitmoni

Petitmoni tai Pucchimoni () oli japanilaisen popmusiikki-tyttöyhtyeen Morning Musumen toinen alaryhmä.

Historiaa 

Ryhmä perustettiin marraskuussa 1999. Ryhmän perustajajäsenet olivat Kei Yasuda, Sayaka Ichii ja Maki Gotō. Heidän ensimmäinen singlensä, Chokotto Love, myi yli miljoona kappaletta. 

21. toukokuuta 2000 Sayaka Ichii valmistui Morning Musumesta ja Petitmonista, jolloin Tsunku korvasi hänet Hitomi Yoshizawalla muodostaen näin ryhmän toisen sukupolvi. Ryhmä julkaisi kolme singleä ja kokonaisen albumin tuona aikana.

2002 Maki Gotō valmistui Morning Musumesta ja Petitmonista, ja häntä seurasi 2003 Kei Yasuda, jolloin ryhmään jäi vain Hitomi Yoshizawa. Tämän jälkeen muodostettiin Petitmonin kolmas sukupolvi. Uusina jäseninä liittyivät Ayaka Kimura (Coconuts Musumesta) ja Makoto Ogawa (Morning Musumen 5. sukupolven jäsen). Tämä kokoonpano ei koskaan julkaissut yhtään singleä. He tekivät tosin yhden kappaleen nimeltään WOW WOW WOW ja 2003 vuoden version kappaleesta Chokotto Love. Nämä julkaistiin myöhemmin Petit Best -albumeilla.

Vuodesta 2003 ryhmä on ollut tauolla, mutta palasi taas muiden alaryhmien kanssa toimintaan vuonna 2009, uudella nimellään Pucchimoni V/Petitmoni V. Uudet jäsenet ovat Erina Mano, Saki Nakajima ja Mai Hagiwara.

Jäsenet

Ensimmäinen sukupolvi
Kei Yasuda
Sayaka Ichii
Maki Gotō

Toinen sukupolvi
Kei Yasuda (Johtaja-jäsen)
Maki Gotō
Hitomi Yoshizawa

Kolmas sukupolvi
Hitomi Yoshizawa (Johtajajäsen)
Makoto Ogawa
Ayaka Kimura (Coconuts Musumesta)

Aiheesta muualla

Virallinen Hello! Project -profiili 
Petitmonin kuvallinen diskografia 

Hello! Project
Morning Musume
Mielialahäiriö

Mielialahäiriöt ovat psyykkisiä sairauksia, joille ominaista on pitempiaikainen muutos potilaan mielialassa. Tyypillisimpiä esimerkkejä ovat masennus ja kaksisuuntainen mielialahäiriö. Masennukseen kuuluu ainoastaan depressiojaksoja, kaksisuuntaiseen sekä depressiivisiä että maanisia vaiheita. Myös mania luetaan mielialahäiriöihin.

Tyypit 

Mielialahäiriöiden kaksi päätyyppiä ovat masennus (tai unipolaarinen masennus) ja kaksisuuntainen mielialahäiriö.

 Masennus (tai unipolaarinen masennus), sisältää seuraavat alatyypit:
 Vakava masennus
 Vakava masennus (toistuva)
 Vakava masennus psykoottisilla oireilla (psykoottinen masennus)
 Dystymia
 Synnytysmasennus
 Kaksisuuntainen mielialahäiriö, sisältää seuraavat alatyypit:
 Tyyppi I
 Tyyppi II
 Syklotymia

Lisäksi on olemassa vuodenajoittain vaihteleva mielialahäiriö (SAD) (ks. lisää oireista ja hoidosta). Manian lievähköstä muodosta käytetään nimitystä hypomania.

Myös psykoottisiin sairauksiin voi kuulua mielialahäiriön oireita, esimerkiksi skitsoaffektiivisessa häiriössä.

Oireet ja hoito 

Mielialahäiriöt altistavat erilaiselle itsetuhokäyttäytymiselle, ja huomattava osa itsemurhista liittyy niihin. 

Usein mielialahäiriön taudinkuvaan kuuluu liikaunisuutta, mutta toisaalta masennus aiheuttaa myös unettomuutta.

SAD:stä kärsivällä ihmisellä esiintyy yleensä syys- ja talviaikaan tyypillisiä masennusoireita, mutta valoisina vuodenaikoina oireet ovat lieviä tai niitä ei ole. Varsinkin nuoruusikäiset AS-ihmiset ovat kasvaneessa riskissä sairastua  mielialahäiriöihin.

Mielialahäiriöitä hoidetaan mm. sopivalla lääkityksellä ja psykoterapialla.

Yleisyys 

Masennus on länsimaissa tavallisempi mielialahäiriön muoto kuin kaksisuuntainen häiriö. Nuorena sairastettu masennus lisää potilaan riskiä sairastua myöhemmällä iällä kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön.

Mielialahäiriöt oireilevat joskus eri tavoin lapsilla, nuorilla ja aikuisilla. Lapsuus- ja nuoruusiän masennus saattaakin jäädä kokonaan toteamatta. Joillakin potilailla on mielialahäiriöihin perinnöllistä taipumusta.

Katso myös 
 Luettelo tunnetuista mielialahäiriöisistä

Lähteet 
  

Seulonnan keskeiset artikkelit
Kadmos

Kadmos () oli kreikkalaisessa mytologiassa foinikialaisten kuninkaan poika ja Europan veli. Hänen isänsä oli joko Agenor tai Foiniks, Agenorin poika. Kadmos perusti Theban kaupungin, ja sen akropolis oli alun perin nimetty Kadmeiaksi hänen mukaansa. Helleenit pitävät Kadmosta foinikialaisten aakkosten isänä. Kreikkalaisen myytin mukaan Kadmoksen jälkeläiset vuoroin johtivat Thebaa ja olivat poissa sen johdosta useiden sukupolvien ajan mukaan lukien Troijan sodan.

Kun Zeus oli kantanut selässään pois Kadmoksen sisaren Europan, Kadmos lähti etsimään tätä. Hän saapui Delfoihin, missä hän meni kysymään neuvoa oraakkelilta. Hänen käskettiin jättämään etsintänsä sikseen ja seuraamaan erityistä lehmää, jolla oli puolikuun muotoinen merkki kyljessään, ja perustamaan kaupungin sinne, mihin lehmä kävisi makaamaan väsyneenä.

Lehmän antoi Kadmokselle Pelagon, Fokiin kuningas, ja se ohjasi hänet Boiotiaan, minne Kadmos perusti Theban kaupungin. Robert Graves ehdotti, että lehmä olisi itse asiassa päästetty vapaaksi hyvin rajatulle alueelle, ja paikkaan, johon se asettui makuulle, olisi perustettu kuun jumalatar Selenen temppeli.

Koska Kadmos aikoi uhrata lehmän Athenelle, hän lähetti osan miehistään läheiselle lähteelle hakemaan vettä. Heidät kuitenkin surmasi lähdettä vartioinut vesi-lohikäärme (vertaa Hydra), jonka puolestaan Kadmos tappoi miekallaan.

Athenen ohjeiden mukaisesti Kadmos kylvi lohikäärmeen hampaat maahan, ja siitä nousi joukko hurjasti aseistautuneita spartteja (’kylvetyt’). Heittämällä kiven heidän keskelleen Kadmos sai heidät taistelemaan keskenään, kunnes ainoastaan viisi jäi jäljelle. Nämä auttoivat häntä perustamaan kaupungin, ja heistä tuli kaupungin jalosukuisimpien sukujen perustajia.

Kadmoksen täytyi kuitenkin rangaistukseksi Areelle pyhitetyn lohikäärmeen tappamisesta harjoittaa katumusta kahdeksan vuoden ajan. Tämän jakson päätyttyä jumalat antoivat hänelle vaimoksi Harmonian, Areen ja Afroditen tyttären. He saivat pojan, jonka he nimesivät Polydorokseksi, ja neljä tytärtä: Ino, Autonoe, Agaue ja Semele.

Häissä kaikki jumalat olivat läsnä; Harmonia sai häälahjaksi Athenen kutoman peploksen ja Hefaistoksen tekemän kaulakorun. Huolimatta sekä avioliittonsa että valtakuntansa jumalaisesta luonteesta Kadmos sai katua katkerasti kumpaakin. Hänen perheensä kohtasi vakavia vastoinkäymisiä ja hänen kaupunkinsa yhteiskunnallisia levottomuuksia. Lopulta Kadmos luopui kruunustaan tyttärenpoikansa Pentheuksen eduksi ja vetäytyi Harmonian kanssa Illyriaan, jonka asukkaat huusivat hänet kuninkaakseen.

Kadmosta vainosi epäonni, joka oli langetettu hänen päällensä pyhän lohikäärmeen tappamisesta, ja kerran hän totesikin, että jos jumalat ovat noin kiintyneet yhden käärmeen elämään, hän voisi hyvinkin toivoa sellaista elämää itselleen. Välittömästi häneen alkoi kasvaa suomuja ja hänen muotonsa muuttua. Huomatessaan muodonmuutoksen Harmonia pyysi jumalilta että saisi saman kohtalon kuin miehensä, ja niin kohta tapahtuikin.

Lähteet 

 Kreikkalainen mytologia
Matti Järviharju

Matti Valentin Järviharju (s. 24. tammikuuta 1944 Kauhajoki) on suomalainen poliitikko, yrittäjä ja merikapteeni. Hän on toiminut Suomen Isänmaallinen kansanliike rp:n puheenjohtajana, sitoutumattomana kuntapoliitikkona perussuomalaisissa ja kokoomuksessa, uuden IKL:n ja Sinivalkoinen puolue ry:n puheenjohtajana sekä Perustuslaillisen oikeistopuolueen varapuheenjohtajana. Europarlamenttivaaleissa 2004 hän oli Suomen Kansan Sinivalkoisten ehdokkaana ja europarlamenttivaaleissa 2014 hän oli Muutos 2011 -puolueen ehdokkaana. Järviharju on myös kansallismielisen Suomen Sisun jäsen.

Elämä

Vuosina 1960–1976 Järviharju oli merimies ja suoritti merikapteenin tutkinnon. Kyproksen kriisissä hän oli mukana rauhanturvaajana 1963–1964. Viron uudelleenitsenäistymisen aikaan hän keräsi varoja ja autoja Viron poliisin käyttöön ja toimi Suomi–Viro-seuran puheenjohtajana.

14. tammikuuta 2000 54-vuotias kauhajokinen mies räjäytti suuren määrän räjähteitä Koskenkylässä, Kauhajoen rannassa, Harikko oy:n kohdalla. Harikko oy on Järviharjun omistuksessa. Räjähdyksen seurauksena lähialueen talot vavahtelivat ja ikkunoita rikkoutui. Räjähdys oli Järviharjun mukaan suunnattu häntä vastaan. Vuoden 1999 lopussa Järviharjun Aikalajärven rannassa sijainnut loma-asunto joutui pommi-iskun kohteeksi.

Järviharjulla oli 2000-luvun alussa yhteinen puoluehanke turkulaisen kaupunginvaltuutetun, silloisen Kansallinen Rintama ry:n (sittemmin Suomen Kansan Sinivalkoiset rp) puheenjohtajan Olavi Mäenpään ja Isänmaallinen Oikeisto ry:n (sittemmin Suomi – Isänmaa rp) puheenjohtajan, lahtelaisen Väinö Kuisman kanssa, mutta nimellä Sinivalkoinen puolue toiminut yhdistys kaatui kiistoihin puheenjohtajuudesta.

Järviharju osallistui vuoden 2011 eduskuntavaaleihin Vapauspuolue (VP) – Suomen tulevaisuus rp:n ehdokkaana. Saman vuoden lokakuussa hänet valittiin Vapauspuolueen puoluehallitukseen. Olavi Mäenpää kuitenkin nosti kokouksen päätösvallattomuudesta kanteen, jonka seurauksena hallituksesta tuli laiton. Oikeuskulujen takia Vapauspuolue jätti toukokuussa 2012 konkurssihakemuksen, joka pian peruttiin. Puolue erotti tuon kokouksen puheenjohtajana toimineen Järviharjun puolueesta ja nosti häntä vastaan kanteen Pirkanmaan käräjäoikeudessa.

Ilmajoen kunnanvaltuuston varavaltuutettuna Järviharju on muun muassa vaatinut muiden valtuutettujen eroa rattijuopumustuomion ja kulttuurialan koulutuksen kunnasta pois siirron kannattamisen vuoksi. Järviharju on ollut kunnanvaltuutettu sekä Ilmajoella että Kauhajoella.

Lähteet

Aiheesta muualla
Matti Järviharjun blogi

Suomalaisten puolueiden puheenjohtajat
Suomalaiset merikapteenit
Perussuomalaiset poliitikot
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Ilmajoen kunnanvaltuutetut
Kauhajoen kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Dolmen

Dolmen on nuoremmalta kivikaudelta peräisin oleva suurista kivistä rakennettu rakennelma, jossa suuret pystykivet kannattelevat yleensä laattamaista vaakakiveä. Dolmenit kuuluvat megaliittiperinteeseen. Ne lienevät kaikki olleet aikoinaan maakumpujen ympäröimiä. Dolmenit olivat hautoja, ja hyvinsäilyneistä dolmeneista voi aavistella niiden käyttöä hautoina. Monet dolmenit ovat osin maan tai pienempien kivien peitossa.
Dolmeneita on mm. Ranskan Bretagnessa, Espanjassa, Portugalissa,  Isossa-Britanniassa, Saksassa ja Alankomaissa, Israelissa sekä Venäjällä.

Dolmeneista käytetään eri paikoissa eri nimityksiä: Alankomaissa dolmenit ovat hunebedden, Saksassa Hünengräber tai Hünenbetten, Portugalissa antas tai mamoas, Walesissa cromlechs, Cornwallissa quoits.

Useimmat Britteinsaarten dolmenit ajoitetaan varhaisneoliittiseen kauteen 4000–3000 eaa.

Aiheesta muualla 

 Megaliitit
Luettelo AC Oulussa pelanneista jalkapalloilijoista

AC Oulua on edustanut sarjaotteluissa yhteensä 212 pelaajaa.

Päivitetty kauden 2021 jälkeen.

Lähteet 
 Jalkapallokirjat 2004–2021

AC Oulussa pelanneista jalkapalloilijoista
Pilvenmäen ravirata

Pilvenmäen ravirata on Forssassa sijaitseva ravirata. Se otettiin käyttöön vuonna 1949 ja Pilvenmäki on yksi Suomen pisimpään samalla paikalla toimineita raviratoja.

Hallinto
Pilvenmäen raviradan omistaa ja sitä hallinnoi vuonna 1898 perustettu Forssan Seudun Hippos ry. Yhdistyksellä on yhdeksänhenkinen johtokunta, jonka puheenjohtajana toimii Matti Uutela. Johtokunta valitsee ja nimittää toiminnanjohtajan. Tammikuusta 2014 toukokuuhun 2015 toiminnanjohtajana oli Jari Isometsä ja häntä ennen Turun Hippos ry:n toimitusjohtaja Roger Johansson.

Ravitoiminta
Pilvenmäen ravirata on järjestänyt Kuninkuusravit kolmesti vuosina 1968, 1988 ja 2006. Seuraavan kerran Pilvenmäki isännöi kuninkuusraveja vuonna 2022. Vuoden 1968 kilpailua varten Pilvenmälle rakennettiin lasitettu istumakatsomo, joka otettiin käyttöön 1966. Toinen katsomorakennus valmistui vuonna 1975.  Merkittävimmät Pilvenmäellä nykyään järjestettävät ravitapahtumat ovat Tammavaltikka ja Pilvenmäki Special. 1960–1990-luvuilla järjestettiin molemmille roduille tarkoitetut Tuoppi-ajot, jotka olivat aikansa legendaarisimpia ravikilpailuja Suomessa. 

Pilvenmäen ravirata on yksi Suomen merkittävimpiä valmennuskeskuksia. Ratatalleilla toimii 20 valmentajaa, joilla on valmennettavinaan noin 300 hevosta. Raviradan yhteydessä toimii myös hevosklinikka.

Muu käyttö
Raviurheilun lisäksi rataa on käytetty moottoripyöräilyn maarata-ajojen kilpailuihin. Vuonna 2010 rata isännöi ensimmäistä kertaa maarata-ajojen MM-karsintakilpailuja. Vuotta myöhemmin Pilvenmäellä ajettiin ensimmäisen kerran maaradan GP-osakilpailu. Moottoripyöräkilpailujen järjestämisestä vastaa Forssan moottoriseura. Moottoripyörien maaratakilpailu muistuttaa speedwaytä, mutta rata on pidempi. Vuosittain elokuun alkupuolella Pilvenmäellä järjestetään Suomen suurin yksipäiväinen harrasteautojen kokoontuminen, Pick-Nick.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Pilvenmäen raviradan kotisivut .

Suomen raviradat
Forssan rakennukset ja rakennelmat
Forssan urheilu
Tuija Pulkkinen

Tuija Kaarina Pulkkinen (s. 30. heinäkuuta 1956 Pihlajavesi) on suomalainen valtiotieteilijä, filosofi ja feministi. Hän väitteli Helsingin yliopistossa vuonna 1996 postmodernista politiikan filosofiasta ja toimijuudesta. Pulkkinen on nimitetty akatemiaprofessoriksi viisivuotiskaudeksi 2011–2015.

Pulkkinen oli 1990-luvun alkupuolella vierailevana tutkijana Kalifornian yliopistossa Santa Cruzissa. Hän myös toi tuolloin Yhdysvalloista Suomeen ranskalaista nykyfilosofiaa sekä yhdysvaltalaisen filosofin Judith Butlerin performatiivista sukupuolikäsitystä ja siitä nousevaa queer-tutkimusta. Vastaavasti hän on arvostellut Suomessa feministisessä filosofiassa hallitsevassa asemassa olevaa fenomenologista perinnettä ja Luce Irigarayn käsitystä radikaalista sukupuolierosta. Pulkkinen on myös Hegelin filosofian tutkija.

Pulkkinen on hoitanut sukupuolentutkimuksen professuuria ensin Jyväskylän yliopistossa ja myöhemmin Helsingin yliopiston Kristiina-instituutissa.

Teoksia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tuija Pulkkisen Jyväskylän yliopiston kotisivut
 Tuija Pulkkinen 375 humanistia -sivustolla 13.2.2015, Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta

Akatemiaprofessorit
Suomalaiset filosofit
Suomalaiset feministit
Suomalaiset politiikan tutkijat
Helsingin yliopiston professorit
Jyväskylän yliopiston professorit
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Curta

Curta on maailman pienin, käteen sopiva mekaaninen laskukone (laskin), jolla voidaan suorittaa kymmenjärjestelmässä yhteen- ja vähennyslaskuja, kerto- ja jakolaskuja sekä muita funktioita, jotka voidaan muuntaa tai likiarvoistaa (estimoida) edellä mainituiksi laskutehtäviksi.
Laskukone perustuu sylinterimuotoiseksi rakennettuun yhteen/vähennys-rumpulaskuriin.

Curtan suunnitteli Curt Herzstark ollessaan vankina Buchenwaldin keskitysleirissä. Herzstarkin perhe toimi laskukoneiden ja muiden toimistotarvikkeiden valmistuksessa ja myynnissä ennen toista maailmansotaa ja yleinen toive oli jotain pienempää, mutta tarkempaa kuin laskutikku. Herzstark aloitti suunnittelun käteen mahtuvalle laitteelle ja suunnitteli käyttötavan ennen itse sen mekanismia. Sodan sytyttyä Herzstark pidätettiin ja laitettiin aluksi tehdastöihin, mutta sai jatkaa laskukoneen suunnittelua.

Curta-koneita valmisti liechtensteinilainen Contina AG Mauren -yhtiö. Curta -laskukoneiden valmistuksen päättyessä marraskuussa 1970 niitä oli valmistettu arviolta 140 000 kappaletta; 80 000 Type I ja 60 000 Type II mallia. Curta ei siis ole ollenkaan harvinainen, mutta muista laskimista poiketen kiinnostaa myös tavallisia ihmisiä. Tästä syystä Curtan myyntihinta on sen mekaniikkaan nähden korkea. Erityisesti alemmissa kuntoluokissa hinnat ovat tosin alkaneet laskea 2010-luvulle tultaessa.

Curtaa käyttivät Suomessakin monet kannettavaa laskinta tarvitsevat kuten rallikuskien kartanlukijat, metsäarvioijat ja vakuutustarkastajat.

Tyypit ja mallit 
Curtalaskimet voidaan jakaa kahteen päätyyppiin niiden laskentakapasiteetin mukaan. Tyyppi-I:n lukurekisteri (kerrottava) on 8 numeroa, kierroslaskuri (kertoja) 6 numeroa ja tuloslaskuri 11 numeroa, kun tyyppi-II:ssa vastaavat ovat 11, 8 ja 15 numeroa. Molemmat tyypit jakautuvat vielä erilaisiin malleihin värin ja materiaalin mukaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Käyttöohjeita
 Curtan simulaattori
 http://www.vcalc.net/cu.htm
 Type & Age of your Curta

Laskimet
Konya

Konya on kaupunki Turkissa. Se on samannimisen maakunnan pääkaupunki, ja siellä oli n. 2 206 000 asukasta vuoden 2020 lopussa. Konya sijaitsee noin 200 kilometriä Ankarasta etelään ja noin 300 kilometriä Antalyasta koilliseen. Konyan ja Antalyan välillä sijaitsee hyvin paljon vuoria, mikä hidastaa sekä pidentää matkaa. Osittain Konyan alueella sijaitseva Tuz gölu on suosittu turistikohde.

Historia

Antiikki 

Antiikin aikana nykyisen Konyan paikalla sijaitsi Ikonionin kaupunki (lat. Iconium). Se oli Vähän-Aasian merkittäviä kaupunkeja, ja mainitaan usein Uudessa testamentissa. Nykyisen kaupungin nimi on muuntunut antiikin aikaisesta.

Myöhempi historia 

Konya oli 1200-luvulla seldžukkien Rumin sulttaanikunnan pääkaupunki. Seldžukit jättivät huomattavan jäljen alueen arkkitehtuuriin. Tyylisuunta muistuttaa telttaa kahdeksan- tai kymmenkulmaisine rakenteineen. Puukaiverruksiin perustuvassa koristelussa päästiin korkealle tasolle ja samaa tyyliä sovellettiin stukko- ja kivityössä. Sisäosissa käytettiin sinisävyisiä fajanssikaakeleita, josta myöhemmin kehittyi turkkilainen kaakelikoristelu. Moskeijoissa käyettiin kaakeliin maalattuja tai marmoriin kaiverrettuja Koraanin lauseita. Konyasta on lähtöisin myös derviššien tanssikulttuuri. Kaupunkiin on haudattu runoilija Rumi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Turkin kaupungit
Tomi Markkola

Tomi Markkola (oik. Tomi Teuho-Markkola) (s. 7. tammikuuta 1976 Nokia)  on suomalainen iskelmälaulaja.

Koko ikänsä Nokialla asunut Tomi Markkola aloitti harmonikan soiton 13-vuotiaana. Sittemmin hän kouluttautui puutarhuriksi, mutta lopulta musiikista tuli hänelle ammatti. Hän osallistui Seinäjoen Tangomarkkinoille ensimmäisen kerran vuonna 1995, mutta sillä kerralla tie nousi pystyyn Raisiossa pidetyssä semifinaalissa.

Markkola nousi koko Suomen kansan kuuluisuuteen vuonna 1996, kun hänet kruunattiin tangokuninkaaksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla. Samana vuonna tangokuningattareksi kruunattiin Saija Varjus.

Markkola on lunastanut asemansa suomalaisen iskelmän huipulla upean äänensä ansiosta. Hänen harrastuksiinsa kuuluu muun muassa golf. Hänen vaimonsa, Virve Parkkosen, veli on Idols-tähti Pete Parkkonen.

Tomi Markkolan ensimmäinen levytys oli Reino Markkulan säveltämä ja Juha Vainion sanoittama tango Kerro, jos luoksesi tulla mä saan, jonka oli ensimmäisenä levyttänyt Eino Grön vuonna 1966. Vuonna 1997 ilmestyi hänen ensimmäinen albuminsa, jota myytiin parin vuoden aikana kultalevyyn oikeuttava määrä. Markkolan ainoaksi levytykseksi vuonna 1999 jäi singlenä julkaistu humoristinen ralli Ei mennä Turkuun.

Yhtye 
Tangokuninkuuden myötä Tomi lähti kiertämään Suomea Sylvia-orkesterin kanssa. Elokuussa 1997 Sylvia vaihtui Boleroon. Boleron kanssa Tomi keikkaili vuoden 2000 lokakuulle asti, jonka jälkeen Suomea lähdettiin kiertämään Fernetin kanssa.

Fernetin kokoonpano

Pekka Kauppinen basso & laulu
Pertti Kauppinen rummut & laulu
Jussi Halonen koskettimet & laulu
Juha Muukkonen kitara & laulu

Diskografia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut 

Suomalaiset iskelmälaulajat
Tangokuninkaat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Conspiracy

Conspiracy on King Diamondin neljäs albumi vuodelta 1989. King Diamond itse ei hyväksynyt tätä kansikuvaa.
Korealaisessa albumissa taas ei ole muuta kuin iso punainen King Diamond-logo. Levy on äänitetty ja miksattu M.M.C. Studiossa, Kööpenhaminassa, Tanskassa. Conspiracy on jatkoa albumin "Them" tarinalle.

Kappaleet 
At The Graves (8:56)
Sleepless Nights (5:01)
Lies (4:19)
A Visit From The Dead (6:11)
The Wedding Dream (6:11)
"Amon" Belongs to "Them"(3:49)
Something Weird (2:03)
Victimized (5:19)
Let It Be Done (1:11)
Cremation (4:09)
At The Graves - (toinen miksaus - bonus -97)
Cremation (live - bonus -97)

Kokoonpano 
King Diamond: laulu
Andy La Rocque: kitara
Pete Blakk: kitara
Hal Patino: basso
Mikkey Dee: rummut
Roberto Falcao: kosketinsoitin

Aiheesta muualla 
 Kotisivut 

Vuoden 1989 albumit
King Diamondin albumit
Adolf Aminoff (1856–1938)

Adolf Petter Johannes Aminoff (9. tammikuuta 1856 Viipuri – 20. syyskuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri. 

Aminoff valmistui kadetiksi Haminan kadettikoulusta vuonna 1870. Hänet korotettiin vänrikiksi Venäjän keisarikunnan armeijan rakuunarykmentissä vuonna 1878, luutnantiksi vuonna 1881 ja kapteeniksi vuonna 1892. Aminoff toimi myös Pietarin upseerien ratsuväkikoulun upseerina 1893–1895. Myöhemmin hän oli ensimmäisen ratsuväkilaivueen komentajana 1895–1897 Pietarissa. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi vuonna 1897.

Aminoff palveli Suomen Rakuunarykmentissä Lappeenrannassa vuoteen 1901 saakka, jolloin joukko-osasto lakkautettiin. Hän siirtyi siviiliin ja oli Viipurissa maistraatin kunnallisneuvosmiehenä vuoteen 1903 saakka, jolloin kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov karkotti hänet Suomesta. Aminoff oleskeli kaksi vuotta Tukholmassa, kunnes pääsi palaamaan Suomeen 1905. Hän toimi sitten Viipurin liikennekonttorin kamreerina vuoteen 1927 saakka, jolloin hän muutti Helsinkiin.

Aminoff oli Suomen Rakuunarykmentin eskadroonankomentaja 1890–1897, kansalaissodassa Mikkelin suojeluskuntapiirin vt. piiripäällikkönä ja sodan jälkeen Viipurin suojeluskunnan pataljoonankomentajana 1918–1926. Sisällissodan alkuvaiheessa tammikuussa 1918 Aminoff oli Viipurista Venäjänsaarelle vetäytyneiden suojeluskuntalaisten johdossa ja johti heidät Säiniön kautta punaisten linjojen läpi valkoisten puolelle Antrean rintamalle. Aminoff ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 1933. 

Aminoff avioitui Anna Maximiliana Adlercreutzin kanssa vuonna 1883 ja sai hänen kanssaan kolme lasta: Hedvig (1885–1941), Berndt Herman (1886–1972) ja Harry Adolf (1887–1925).

Viitteet

Katso myös
 Aminoff

Suomalaiset aateliset
Suomalaiset kenraalit
Suomen sisällissodan valkoiset
Vuonna 1856 syntyneet
Vuonna 1938 kuolleet
Pietarinsuomalaiset
The Eye (King Diamondin albumi)

The Eye on King Diamondin viides albumi. Alkuperäinen albumi on julkaistu vuonna 1990 ja uudelleen julkaistu re-masteroituna vuonna 1997. Kappaleiden tarinan pääasia on totta ja liittyy Ranskan historiaan, vuosille 1450–1670. Tämä albumi on ensimmäinen, jossa King Diamondin alkuperäinen rumpali Mikkey Dee ei soita, vaan rumpalina toimii Snowy Shaw. Vastoin yleistä harhaluuloa rumpukonetta ei käytetty, vaan Shaw käytti sähkörumpuja. Kosketinsoittajana toimi Robert Falcao, joka osallistui myös kappaleen "Two Little Girls" säveltämiseen, mutta häntä ei kreditoitu.

Konsepti 

Toisin kuin aikaisemmilla albumeillaan, joissa tarina kerrottiin päähenkilön kautta, tällä albumilla on kaikkitietävä kertoja.  Teemoina ovat kristinuskon kritiikki ja uskontoon liittyneet hirmuteot. Muun muassa noitavainoja ja nunnien seksuaalista hyväksikäyttöä käsitellään. Tarina on lähes kokonaan historiallisesti tarkka, mukaan lukien oikeiden historiallisten hahmojen nimet. Ainoastaan The Eye –kaulakorua käsittelevä osuus on sepitetty. 

Tarina alkaa, kun nimettömäksi jätetty hahmo löytää kaulakorun nimeltään ”The Eye”, jonka avulla hän pystyy näkemään tapahtumia, joita kaulakoru on kokenut menneisyydessä. Kaulakorun kautta päähenkilö näkee Jeanne Dibasson, joka tuomitaan noitana kidutettavaksi ja poltettavaksi roviolla. Tämän jälkeen kaksi pikkutyttöä löytävät kaulakorun rovion tuhkista ja toinen heistä kuolee šokkiin nähtyään kaulakorusta Dibasson kokemat kauheudet. Lopuksi kerrotaan Madeleine Bavent nimisestä nunnasta, joka toimii Louviers’n luostarissa. Hän löytää kaulakorun ja päättää pukea sen ylleen. Jouduttuaan isä David –nimisen munkin raiskaamaksi Madeleine käyttää kaulakorua isä Davidin tappamiseen pakottamalla hänet katsomaan kaulakoruun. Pian tämän jälkeen uusi kappalainen, isä Picard, saapuu ja kutsuu kaikki ehtoolliselle. Picard on huumannut viinin ja käyttää sitä nunnien kontrollointiin. Picard käyttää nunnia Madeleine mukaan lukien lasten rituaalimurhiin ja kiduttamiseen. Vuonna 1642 kaikki pidätetään ja vangitaan.

Juonen pääkohdat ovat totta ja tapahtuivat Ranskan inkvisition aikaan vuosina 1450-1670. Kaikki seuraavat hahmot ovat todellisia ja eläneet noihin aikoihin:

 Nicolas de la Reynie (muodossa "Nicholas de La Reymie" sanoituksissa): Kerettiläisoikeuden parlamentin (ranskaksi "Chambre ardente") pääkuulustelija Pariisissa.
 Jeanne Dibasson: Noidaksi epäilty ja tuomittu.
Madeleine Bavent: 18-vuotiaana Louviers’n luostariin värväytynyt ranskalainen nunna, joka oli joutunut papin viettelemäksi ja suostuttelemaksi. Kuoli vuonna 1647 vankilassa saatuaan elinkautisen vankeusrangaistuksen sodomiasta ja noituudesta.
Isä Pierre David: Louviers’n luostarin kappalainen kuolemaansa saakka vuonna 1628.
Isä Mathurin Picard: Louviers’n luostarin kappalainen vuosina 1628-1642. Sai kuolemantuomion noituudesta ja sodomiasta ja poltettiin roviolla vuonna 1642.

Kappaleet

Kokoonpano 
King Diamond: laulu, kosketinsoitin
Andy La Rocque: kitara
Pete Blakk: kitara
Hal Patino: basso
Snowy Shaw: (sähkö)rummut
Roberto Falcao: kosketinsoitin

Aiheesta muualla 
Kotisivut 

Vuoden 1990 albumit
King Diamondin albumit
Flanderin ympäriajo

Flanderin ympäriajo (myös Flanderin kierros, ) on Flanderissa Belgiassa ajettava pyöräilykilpailu. Kilpailu ajetaan viikkoa ennen Pariisi–Roubaix-kilpailua ja se kuuluu UCI World Touriin. Aiemmin se kuului maailmancupiin ja UCI ProTouriin. Kilpailua pidetään yhtenä eurooppalaisen maantiepyöräilyn monumenteista.

Historia
Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1913, jolloin järjestäjänä toimi entinen pyöräilijä Karel Van Wijnendaele. Kilpailu ei ollut heti alkuvuosistaan lähtien suuri menestys, sillä kilpailua ei järjestetty ensimmäisen maailmansodan aikana, mutta heti vuonna 1919 kilpailu oli ohjelmassa jälleen. 1920- ja 1930-luvuilla kilpailun suosio kasvoi ja nykyään sitä pidetään merkittävimpänä alueella järjestettävistä pyöräilykilpailuista Flanderissa, jossa maantiepyöräily on hyvin suosittua. Yksi kilpailun lempinimistä on Vlaanderens mooiste, joka tarkoittaa Flanderin kaunein. Kilpailun reitille sijoittuvassa Oudenaarden kaupungissa on Flanderin ympäriajolle omistettu museo Centrum Ronde van Vlaanderen. Vuodesta 2004 lähtien on järjestetty myös naisten kilpailu.

Reitti
Kilpailun reitillä on monia jyrkkiä mukulakivipäällysteisiä nousuja. Kilpailua verrataan usein toiseen pyöräilyklassikkoon Pariisi–Roubaix'hin, joka on tunnettu mukulakiviosuuksistaan. Flanderin ympäriajo kuitenkin poikkeaa Pariisi–Roubaix'sta reitin mäkisyydessä. Kilpailun tarkka reitti vaihteli pitkään vain vähän, esimerkiksi 2003 mukaan otettiin nousu Koppenberg-mäelle. Vuonna 2012 reitti muuttui merkittävästi, kun maalipaikka vaihtui Meerbekestä Oudenaardeen. Muun muassa kuuluisa Muur van Geraardsbergenin nousu jäi tällöin reitiltä pois. Sen sijaan Oude Kwaremontin ja Paterbergin nousut ajetaan uudistuksen jälkeen useamman kerran kilpailun loppupuolella. Vuonna 2017 kilpailun lähtöpaikka siirtyi Antwerpeniin ja Muur van Geraardsbergenin nousu palasi kilpailureitille.

Miesten voittajat

Naisten voittajat

Lähteet
Kisan historia
Tulokset Memoire du cyclisme -tietokannassa  
Miesten tulokset Pro Cycling Stats -sivustolla 
Naisten tulokset Pro Cycling Stats -sivustolla

Viitteet

Aiheesta muualla

Kilpailun viralliset kotisivut 
Flanderin ympäriajon museo
Plutokratia

Plutokratia (kreikaksi ”rahavalta”) on poliittinen järjestelmä, jossa kansalaisten yhteiskunnallisen vaikutusvallan pohjana on omaisuus eikä esimerkiksi syntyperä. Tällaisessa valtiomuodossa valta jakautuu omaisuuden määrän ja yleisen kunnioituksen perusteella. Tuloerot ovat yleensä suuria tulonsiirtojen jäädessä pieniksi. Sana plutokratia on johdettu muinaiskreikan sanoista πλουτος (plutos) ja κρατείν (kratein), jotka tarkoittavat ’rikkautta’ ja ’hallita’.

Solonin yhteiskunnallinen uudistus Ateenassa 500-luvun alussa eaa. ja kansalaisten jakaminen neljään varallisuusluokkaan on hyvä esimerkki tästä järjestelmästä. Myös eräiden Sisilian kreikkalaisten siirtokuntien ja Rooman tasavallan hallintojärjestelmissä oli plutokratian piirteitä. Noam Chomsky on kutsunut Yhdysvaltoja ”plutokratiaksi, joka on vain naamioitunut demokratiaksi”.

Katso myös 
Oligarkia
Taloudellinen epätasa-arvo

Lähteet 
 Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.castren

Viitteet

Politiikan käsitteet
Poliittiset järjestelmät
Seulonnan keskeiset artikkelit
Det Tapte Liv

Det Tapte Liv on norjalaisen black metal -yhtye Antestorin EP-levy, joka julkaistiin vuonna 2004.

Yleiskatsaus
Ep sisältää ylijääneitä kappaleita vuonna 2005 julkaistun The Forsaken -albumin levytyssessioista. Levyllä on kaksi varsinaista kappaletta (Rites of Death ja Med Hevede Sverd) sekä kolme rauhallista piano- ja kosketinsoitininstrumentaalia. Ep:n kappalerakenteet ovat progressiivisia ja sisältävät paljon tempovaihteluja. Imperiumi.net-sivuston Pekka Ryhänen antoi levylle 9 pistettä 10:stä ja kuvailee tyyliä "moderniksi, taiteelliseksi ja nopeaksi dark metaliksi".

Det Tapte Livia painettiin ensin 1000 kappaleen erikoispainos mustassa heavy printer -boksissa, jonne myös tulevan albumin digipakversio mahtuisi. Myöhemmin EP:stä julkaistiin varsinainen painos eri ulkoasulla ja Necrolordin (Kristian Wåhlin) kansitaiteen kera.

Ep:n virallisen painoksen kannessa on kuvattu Borgundin sauvakirkko. Ep:n ja The Forsaken -albumin kannet muodostavat yhdessä yhtenevän maiseman.

Yhtyeen kokoonpano EP:llä 
 Vrede (Ronny Hansen) – laulu
 Sygmoon (Morten Sigmund Mageroy) – koskettimet
 Vemod (Lars Stokstad) – kitara
 Gard (Vegard Undal) – basso

Muut muusikot
 Hellhammer (Jan Axel Blomberg) – sessiorumpali

Kappalelista

"Rites of Death" (3:46)
"Grief" (3:32)
"Last Season" (3:45)
"Med Hevede Sverd" (4:50)
"Det Tapte Liv" (2:46)

Lähteet

Aiheesta muualla
EP:n arvostelu Imperiumi.Netin sivulla
EP The Whipping Post -sivulla 
EP Guitar6-sivulla 
EP Music Vault -sivulla  
EP No Life Til Metal -sivulla 

Vuoden 2004 albumit
Antestorin albumit
Toimalaiset

Toimalaiset () olivat suomalais-ugrilainen kansa ja kieliryhmä, joka asui Arkangelin alueella Vienanjoen vesistöalueen eteläosassa. Toimalaiset mainitaan venäläisissä kronikoissa.  Heidän mukaansa ovat saaneet nimensä Ylinen ja Alinen Toimajoki, jotka laskevat Vienajokeen. Toimalaisiin kuuluvat venäläisten kronikoiden taipaleentakaiset tšuudit sekä Aleksandr Matvejevin mainitsemat pohjoiset itämerensuomalaiset kansat (, ).

Lähteet
Eugene Helimski: The "Northwestern" Group of Finno-Ugric Languages and its Heritage in the Place Names and Substratum Vocabulary of the Russian North, ISBN 952-10-2852-1, ; ISBN 952-10-2928-5 (PDF) (alkuperäinen teksti kommentoitu)

Muinaiset kansat
Suomalais-ugrilaiset kansat