joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Värikynä

Värikynä (”puuväri”) on rakenteeltaan lyijykynän kaltainen kynä. Värikynien täyte koostuu erilaisista väripigmenteistä, sideaineista ja täyteaineista.

Värikynät voidaan jakaa vesiliukoisiin ja veteen liukenemattomiin. Jälkimmäisistä käytetään usein englanninkielistä ilmaisua permanent. Vesiliukoisten kynien jälkeä voi laveerata vedellä ja siveltimellä, ja laveerauksen kuivuttua joidenkin kynien jälki ei enää liukene veteen. Veteen liukenemattomien kynien jälki liukenee liuottimiin kuten tärpättiin. Värikynien jälki ei ole täysin hankauksenkestävää, ja joissakin tapauksissa kannattaa käyttää fiksatiivia. Vesiliukoisten ja liukenemattomien välillä ei ole varsinaisia laatueroja; osa värikynissä käytettävistä pigmenteistä ei ole valonkestäviä.

Värikynien historiaa ja valmistajia

Värikyniä on ollut saatavilla 1800-luvun alusta alkaen. Kynissä oli aluksi enimmillään 15-20 värin valikoima. Täytteen pigmenttipitoisuus ei tuolloin ollut vielä kovin korkea, ja täytteessä käytettiin vahaakin vähemmän kuin nykyisin. Niitä ei myöskään markkinoitu taiteilijoille, vaan mainoskäyttöön ja merkkauskyniksi. Saksalaisen A. W. Faberin Faber-Castell Polychromos -kynien 60 värin valikoima tuli markkinoille vuonna 1908, ja vuonna 1924 sveitsiläinen Caran d’Ache alkoi valmistaa taiteilijoille tarkoitettuja värikyniä. Tehtaan perustaja oli nimennyt yrityksen pilapiirtäjä Caran d’Achen mukaan; venäläissyntyisen Ranskassa toimineen piirtäjän taiteilijanimi tuli venäjän kynää tarkoittavasta sanasta (карандаш). Seuraavana vuonna myös saksalainen Schwan-Stabilo alkoi valmistaa värikyniä. Englantilaiset Derwent-kynät tulivat markkinoille 1930-luvulla.

Laajaa värikynien tuotantoa syntyi myös Yhdysvaltoihin, jossa Berol Prismacolor esitteli värikynänsä 1938. Mainosten mukaan niissä oli samettimainen koostumus ja laaja laboratoriotestattu värivalikoima. Myöhemmin Amerikassa perustettiin myös oma yhdistys värikynäpiirtäjille, The Colored Pencil Society of America.

Merkittäviä valmistajia ovat nykyisin myös alankomaalainen Bruynzeel, itävaltalainen Cretacolor, tšekkiläinen Koh-i-noor Hardtmuth sekä saksalaiset Lyra ja Staedtler.

Värikynien valmistus ja raaka-aineet

Värikynien täytteen raaka-aineena käytetään täyteaineita, joita ovat kaoliini, kalkki ja liitu, sekä väriaineita, jotka ovat pigmenttiä tai värjäävää ainetta. Kolmas ainesosa on sideaine, jona käytetään sekä öljyjä että vahoja kuten parafiini, mehiläisvaha ja carnauba-vaha; vesiliukoisissa kynissä on sideaineena kasviskumeja (kuten arabikumi). Liuottimena käytetään valmistuksessa aromaattisia hiilivetyjä, ja muut kuin vesiliukoiset värikynät liukenevatkin tärpättiin.

Värikynät valmistetaan muuten kuten lyijykynät, paitsi että täytettä ei polteta uunissa. Kuumuus muuttaisi väripigmenttejä eivätkä sideaineet kestäisi kuumuutta. Vaha lisätään täytesekoitukseen joko ennen puuvarteen pursottamista tai sitten lyijyt kastetaan sulaan vahaan. Kuivuneet täytteet suljetaan puukuorten sisään. Alkuun värikynät oli kääritty paperiseen päällysteeseen, jota kuorittiin pois tarpeen mukaan.

Katso myös
 Pastelliliidut

Lähteet

Aiheesta muualla

Piirustustarvikkeet
Suomen kasvisto

Suomen kasvisto käsittää Suomessa kasvavat kasvit eli putkilokasvit, sammalet ja viherlevät.

Putkilokasvit 
Suomessa on vuoteen 2009 mennessä tavattu 2503 luonnonvaraista putkilokasvilajia. Lukuun sisältyvät alkuperäiset lajit, muinaistulokkaat, uustulokkaat ja satunnaistulokkaat. Alkuperäisiä lajeista on yli tuhat. Ainoastaan subfossiilisina löytöinä tunnetaan jääkauden jälkeisinä aro- ja lämpökausina kasvaneita lajeja, kuten esimerkiksi vesipähkinä (Trapa natans).

Sata yleisintä putkilokasvilajia 
Suomen sata yleisintä putkilokasvilajia ovat

Viherlevät  
Näkinpartaisten luokkaan kuuluvia viherleviä Suomessa tunnetaan 21 lajia.

Katso myös 
 Luettelo Suomen siemenkasvilajeista
 Luettelo Suomen sanikkaislajeista 
 Luettelo Suomessa uhanalaisista putkilokasveista
 Luettelo Suomessa rauhoitetuista kasvilajeista
 Luettelo Suomessa hävinneistä kasvilajeista
 Luettelo Suomessa silmälläpidettävistä putkilokasveista

Lähteet

Kirjallisuutta
Yleisohjelma (Suomen Yleisradio)

Yleisohjelma tarkoitti Yleisradion ensimmäisen kanavan radio-ohjelmaa, joka oli asiapitoista ja johon liittyi myös viranomaistiedotuksia. Nimitys erotti asiaohjelmakanavan toisen kanavan viihteellisestä sisällöstä, joka radioitiin rinnakkaisohjelman nimellä. Suomen Yleisradion kolmanneksi ohjelmakanavaksi muodostui Suomen Yleisradion ruotsinkielinen ohjelma. Yleisohjelman ohjelmisto oli samankaltainen nykyisen Yle Radio 1:n kanssa.

Vaikka kanavien eli varsinaisten lähetysverkkojen nimet olivat yleisohjelma ja rinnakkaisohjelma, vuosina 1975–1984 hallinnollisesti ja toiminnallisesti toimi kaksi ohjelmayksikköä: Radio 1, johon kuului puheohjelmien osasto, musiikkiosasto (ns. vakava musiikki), viihdeosasto (ns. dialogiviihde) ja Radion sinfoniaorkesteri, sekä Radio 2, johon kuului puheohjelmien osasto, teatteriosasto ja viihdeosasto (ns. musiikkiviihde). Radio 1:n puheohjelmien osasto koostui yhteiskunnallisten ohjelmien, lastenohjelmien ja perheasiain toimituksesta sekä urheilutoimituksesta. Radio 2:n puheohjelmien osasto koostui yhteiskunnallisten, kulttuuri- ja poliittisten ohjelmien toimituksesta. Ennen vuotta 1975 ja vuosina 1985–1990 Yleisradiossa toimi vain yksi suomenkielinen radion ohjelmayksikkö. Vuonna 1985 yleisohjelman nimeksi muutettiin 1-verkko ja rinnakkaisohjelman nimeksi 2-verkko.

Sekä 1-verkko että 2-verkko lakkautettiin vuoden 1990 radiouudistuksessa, ja niiden tilalle tulivat Radio Ylen Ykkönen, Radio Suomi ja Radiomafia.

Lähteet 

Ylen radiokanavat
Sakramenttikaappi

Sakramenttikaappi eli monstranssikaappi eli hostiarum eli tabernaakkeli on katolisissa kirkoissa kaappi, jossa säilytetään siunattua ehtoollisleipää eli hostiaa. Ehtoollisleipä säilyetään usein monstrassissa (lat. monstrare, näyttää) erityisessä säilytysastiassa, ciborium.

Hostiaa kuljetettiin Kristuksen Pyhän Ruumiin juhlan yhteydessä, ja kuljetusta varten oli astiaː montstranssi. Pohjoismaissa keskiajalta säilyneet monstrassikaapit olivat harvinaisia, mutta niitä on ollut kaikissa kirkoissa. Vain yksi tällainen kaappi on säilynyt Suomessa Naantalin kirkossa.

Ruotsin kirkossa on monissa kirkoissa otettu vanha, keskiaikainen sakramenttikaappi uudelleen käyttöön, tai sellainen on hankittu uudempiin kirkkoihin.

Lähteet

Kirjallisuutta

Sakraaliesineet
Katolinen kirkko
Hopeakynä

Hopeakynä on kynä, jonka varteen on kiinnitetty hopeinen kärki.

Hopeakynä oli suosituimmillaan renessanssin taiteessa Italiassa, Saksassa ja Hollannissa, vaikka se, samoin kuin sen lyijykärkinen muunnos, tunnettiin jo antiikin aikana. Antiikin Kreikan ohella muinaisessa Egyptissä ja Roomassa käytettiin pieniä lyijykiekkoja piirtämiseen ja kirjoittamiseen. Euroopassa käytettiin myös 1300-luvulta alkaen hopean ohella lyijystä tai sinkistä tehtyjä kärkiä hopeakynissä.

Hopeakynällä voi piirtää vain liidulla tai luujauholla pohjustetulle alustalle. Kynän aluksi harmaa jälki muuttuu rusehtavaksi ajan myötä, samoin kuin huonosti kiinnitetyt hopeayhdisteet valokuvassa.

Lähteet

Kirjallisuutta

 Antoine, Beth.  "Metalpoint Drawing: the History and Care of a Forgotten Art". Final paper published at http://bethantoine.com/research/Metalpoint_Final.pdf, November 2007.
 Meder, Joseph. Das Buchleim von Silbersteft: Ein Trachtatlein fur Moler. Vienna: Gerlach and Wielding, 1909.
 Streetman, John & O'Hern, John. "The Luster of Silver". Exhibition catalogue. Evansville Museum of Arts, Science and History, Evansville, IN. 2009
 Watrous, James. The craft of Old Master drawings. Madison: The University of Wisconsin Press, 1957.
 White, Susan Dorothea. Draw Like Da Vinci. London: Cassell Illustrated, 2006.

Aiheesta muualla 

Piirustustarvikkeet
Kirjoitusvälineet
Frottage

Frottage (ransk.) eli frottaasi on  surrealistien kehittämä piirustustekniikka. Frottaasi tehtdään laittamalla paperi epätasaisen ja karhean pinnan tai litteän esineen päälle. Paperia hangataan liidulla tai pehmeällä lyijykynällä niin, että koholla olevat osat saavat väriä. Surrealistit sovelsivat frottaasia myös öljymaalauksissa.

Frottagen kehitti Max Ernst vuonna 1925. Hän käytti paperin alla muun muassa kasvien lehtiä, maalausimpastoja ja säkkikangasta. Surrealistit suosivat muutenkin erilaisia automaattisia ja sattumanvaraisia tekniikkoja, joiden avulla he etsivät tietä alitajuntaan.

Frottaasia vastaavaa tekniikkaa käytetään myös arkeologiassa kalliopiirrosten, riimukivien ja vastaavien dokumentointiin.

Kiveen hakattujen kirjoitusten ja kuvioiden kopiomenetelmä, joka tunnetaan myös nimellä hierrevedos tunnettiin Kiinassa jo Han-dynastian aikana. Tämä puupiirrosten edelläkävijä tehdään asettamalla paperi reliefin pintaan ja hierretään paperia värityynyllä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Piirustus
Surrealismi
Taidehistorian käsitteet
Ranskankieliset sanat ja sanonnat
Rakvere Lihakombinaat

Rakvere Lihakombinaat AS on virolainen lihateollisuusyhtiö, liikevaihdoltaan Baltian suurin, toimii Virossa, Latviassa ja Liettussa.

Yhtiön keskus on Rakveren kaupunkiin vuonna 1990 valmistunut lihanjalostustehdas. Se on Baltian suurin ja suunniteltu alun perin tuottamaan elintarvikkeita Viron markkinoille ja Leningradin talousalueelle. Tehdas on suomalaisen Tuottajain Lihakeskuskunnan suunnittelema ja suomalaisten rakentajien rakentama. Viron uudelleenitsenäistymisen seurauksena Rakvere Lihakombinaat yksityistettiin 1995. Yhtiö laajensi toimintaansa sittemmin Latviaan 1997 ostettuaan sikäläisen A/s Rigas Miesnieksin.

Elokuussa 1998 Rakvere Lihakombinaat siirtyi suomalaiseen omistukseen, kun pörssiyhtiö HKScan Oyj osti siitä osake-enemmistön.

Historiaa

Rakvere Lihakombinaat laskee toimintansa alkaneen 1890, jolloin Rakveressä avattiin kaupungin ensimmäinen teurastamo. Vuonna 1944 kaupunginteurastamoon liitettiin paikalliset Baumannin ja Schenkelin lihanjalostustehtaat ja näistä yhdessä muodostettiin neuvostotalouden mukainen kombinaatti. Vuonna 1963 Rakveren kombinaattiin liitettiin sen naapurit Kohtla-Järven ja Narvan lihakombinaatit. Tällöin siitä tuli Viron suurin liha-alan yritys.

Lähteet
Rakvere Lihakombinaat AS
HKScan Oyj

Virolaiset yritykset
Elintarvikeyhtiöt
Rakveren kunta
Usolka

Usolka () on Jenisein vesistöön kuuluvan Tasejevan sivujoki Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 356 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 10 800 neliökilometriä.

Joki virtaa Keski-Siperian ylängön lounaisreunalla. Se jäätyy loka-marraskuun vaihteessa ja vapautuu jäistä huhti-toukokuussa. Keskimääräinen virtaama 69 kilometrin päässä joen suusta on 21,7 kuutiometriä sekunnissa. Kesällä on usein sateiden aiheuttamia tulvia. 

Usolkan alajuoksulla on suolaesiintymiä, joista se on saanut nimensä. Joen varrella sijaitsevat Dzeržinskojen ja Tasejevon piirikeskukset.

Lähteet

Jenisein vesistö
Krasnojarskin aluepiirin joet
Kvelertak


Kvelertak on vuonna 2007 perustettu norjalainen  metallimusiikkia soittava yhtye, joka julkaisi yhtyeen nimeä kantavan esikoisalbumin 21. kesäkuuta 2010. Yhtyeen musiikillinen tyyli on sekoitus metallimusiikin alalajeja ja punkia. Yhtye kirjoittaa sanoituksensa äidinkielellään norjaksi, ja kappaleiden teemat käsittelevät pääasiassa  skandinaavista mytologiaa ja viikinkitaruja.

Heinäkuussa 2018 laulaja Erlend Hjelvik ilmoitti jättävänsä yhtyeen kesken kiertueen. Samaan aikaan yhtye ilmoitti saattavansa kiertueen loppuun korvaavan laulajan kanssa sekä valmistelevansa kappalemateriaalia vuonna 2019 julkaistavaa neljättä studioalbumia varten.

Jäsenet 
Vidar Landa – kitara (2007–)
Bjarte Lund Rolland – kitara (2007–)
Marvin Nygaard – basso (2007–)
Håvard Takle Ohr - rummut (2019-)
Maciek Ofstad – kitara, laulu (2009–)
Ivar Nikolaisen – laulu (2018–)

Entiset jäsenet 

Erlend Hjelvik – laulu (2007–2018)
Anders Mosness – kitara (2007–2009), rummut (2007–2008)
Kjetil Gjermundrød – rummut (2008–2019)

Muut

Steve Moore - rummut (sessiojäsen) (2019)

Diskografia

Albumit

Singlet 
 ”Mjød” (2010)
 ”Blodtørst” (2010)
 ”Bruane Brenn” (2013)
 ”Kvelertak” (2013)
 ”1985” (2016)
 ”Berserkr” (2016)
 ”Bråtebrann” (2019)
 ”Crack of Doom” (feat. Troy Sanders) (2020)

EP:t

Demot

Lähteet

Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Virallinen MySpace-sivu

Norjalaiset hard rock -yhtyeet
Norjalaiset hardcore punk -yhtyeet
Norjalaiset black metal -yhtyeet
Pokara

Pokara (myös pokura (, багор), keksi (ruots. käxe), lastauspiikki, uittohaka) on metsätöissä, puun korjuussa käytettävä työväline. Pokaran avulla nostetaan ja vedetään puita esimerkiksi niitä pinottaessa tai lastattaessa. Pokarassa on lyhyt varsi, jonka toisessa päässä on piikkimäinen terä ja toinen pää on muotoiltu kahvaksi. Kahvan päässä voi olla mutka. Nykyään metsänkorjuun koneellistuminen on vähentänyt pokaran käyttöä. Käsityövälineistä perinteisen pokaran on korvannut nostokoukku, jossa kädensijana on varren sijasta soikea lenkkimäinen kahva.

Tukkeja uitossa käsiteltäessä käytetään pitkävartista keksiä, jonka teräosa voi olla samantapainen kuin pokarassa, mutta käyttötapa on erilainen ja varsi pitkä. Keksi lyödään puuhun kiinni kahden käden otteella tai sillä vedetään tai työnnetään puuta lyömättä keksiä puuhun kiinni, pokaran käyttöote puolestaan on samantapainen kuin pientä veistokirvestä käytettäessä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kantapuu-museotietokanta: haku 'pokara'
 Kantapuu-museotietokanta: haku 'uittokeksi'

Metsätyökalut
Ilmestysmaja

Ilmestysmaja eli tabernaakkeli (hepreaksi Mishkan, Ohel) oli siirrettävä pyhäkköteltta, jonka Mooses rakennutti Toisessa Mooseksen kirjassa kuvattujen ohjeiden mukaan. Maja oli juutalaisen uskonnon keskeisin palvontapaikka sinä aikana, kun juutalaiset pakenivat Egyptistä Luvattuun maahan, siihen saakka kun sen osat siirrettiin osaksi Salomon temppeliä, joka korvasi majan.

Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan Jumala antoi Israelin kansalle käskyn rakentaa ilmestysmaja, jotta hän voisi asua kansansa keskuudessa (2 Moos. 25:8). Ilmestysmajasta käytettiin myös nimitystä "lain asumus" ja "lain maja", koska laintaulut oli laitettu liitonarkkiin. Kun Israelin kansa vaelsi erämaassa seuraten päivällä pilvenpatsasta ja yöaikaan tulipatsasta, he kuljettivat ilmestysmajaa mukanaan. Leeviläisten tehtävä oli kantaa ilmestysmajaa ja sen kaikkea kalustoa.

Aiheesta muualla 

Juutalaisuus
Vanha testamentti
Quinton Jackson

Quinton Ramone Jackson (s. 20. kesäkuuta 1978), joka tunnetaan myös nimellä Rampage Jackson, on yhdysvaltalainen vapaaottelija. Hänellä on ollut vuodesta 2013 sopimus Bellator MMA:n kanssa ja hän on myös entinen UFC:n kevyen raskaansarjan mestari.

Vapaaottelu-ura
Jackson oli UFC:n mestari toukokuusta 2007, jolloin voitti pitkäaikaisen mestarin Chuck Liddellin teknisellä tyrmäyksellä, heinäkuuhun 2008, jolloin hävisi Forrest Griffinille tuomariston päätöksellä. Hän puolusti mestaruuttaan menestyksellä kerran, syyskuussa 2007, jolloin voitti PRIDE Fighting Championshipsin mestarin Dan Hendersonin tuomariston päätöksellä. Ennen siirtymistään UFC:hen vuonna 2007 myös Jackson otteli pitkään PRIDEssa, vuodesta 2001.

Näyttelijänä
Vapaaottelun lisäksi Jackson on esiintynyt useissa elokuvissa ja televisio-ohjelmissa, kuten Confessions of a Pit Fighter, Miss March, The Midnight Meat Train, Kellarin kunkku, Jackass sekä Pimp My Ride. Hänen suurin roolinsa oli toimintaelokuvassa The A-Team, jossa hän esitti Mr. T:n 1980-luvulla tunnetuksi tekemää hahmoa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Jacksonin virallinen kotisivu
 Jackson Sherdogissa
 Jackson IMDB:ssa

Yhdysvaltalaiset vapaaottelijat
Afroamerikkalaiset
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Tadeusz Bór-Komorowski

Tadeusz Komorowski (1. kesäkuuta 1895 – 24. elokuuta 1966) oli puolalainen kenraali, joka tunnetaan paremmin nimellä Bor-Komorowski.

Komorowski syntyi Lwówissa, Itävalta-Unkarissa (nykyisin Ukrainassa). Ensimmäisessä maailmansodassa hän palveli upseerina Itävalta-Unkarin armeijassa, ja sodan jälkeen hänestä tuli Puolan armeijan upseeri ja Grudziądzin Ratsuväkikoulun komentaja.

Kansannousun johtajana 
Komorowski osallistui Saksaa vastaan käytyihin taisteluihin toisen maailmansodan alussa vuonna 1939. Hän auttoi koodinimellä Bór järjestämään vastarintaliikkeen toimintaa Krakovan alueella. Heinäkuussa 1941 hänestä tuli Kotiarmeijan eli AK:n apulaiskomentaja, ja hänet nimitettiin maaliskuussa 1943 prikaatikenraaliksi.

Vuonna 1944, kun Neuvostoliiton joukot etenivät Puolaan, Puolan pakolaishallitus Lontoossa kehotti Bor-Komorowskia valmistautumaan aseelliseen kapinaan Varsovassa. Pakolaishallitus halusi palata pääkaupunkiin vapauttamaan puolalaiset ja estämään kommunistien valtaantulo Puolassa, mitä Stalin oli selkeästi käynnistämässä.

Varsovan kansannousu alkoi Komorowskin käskystä 1. elokuuta 1944, ja kapinalliset ja Kotiarmeija valtasivat suurimman osan Keski-Varsovasta. Neuvostoliiton armeija oli vain parinkymmenen kilometrin päässä Varsovasta. Stalinin määräyksestä kansannousulle ei annettu mitään apua. Stalin kuvasi kansannousua rikolliseksi seikkailuksi. Britannia onnistui pudottamaan kapinallisille tarvikkeita lentoteitse, mutta ne päätyivät enimmäkseen saksalaisille. Saksalaisten käytettävissä oli suuria joukkoja Waffen-SS:sta ja lisäksi Neuvostoliiton armeijan karkureita, jotka toimivat erityisen brutaalisti, Erich von dem Bachin komentamina.

Syyskuussa 1944 Bor-Komorowski ylennettiin Puolan armeijan ylipäälliköksi.

Kansannousun jälkeen 
Kaksi kuukautta taistelujen jälkeen Bor-Komorowski antautui saksalaisille sillä ehdolla, että Saksa pitää AK:n taistelijoita sotilaina. Bor-Komorowski joutui internointileirille Saksassa. Huolimatta saksalaisten painostuksesta hän kieltäytyi antamasta antautumismääräystä Puolan Kotiarmeijalle, joka taisteli edelleen Saksan määräysvallan alla olevassa Puolassa. Vapauduttuaan sodan lopussa hän vietti loppuelämänsä Lontoossa, jossa hän toimi aktiivisesti Puolan emigranttipiireissä. Vuosina 1947–1949 hän toimi pääministerinä Puolan pakolaishallituksessa, jota ei tosin enää pidetty Puolan hallituksena Länsi-Euroopan maiden taholta. Lontoossa hän kirjoitti elämäkerran Maanalainen armeija (1951). Hän kuoli Lontoossa 71-vuotiaana..

Katso myös 
 Varsovan kansannousu

Lähteet 

Puolalaiset kenraalit
Toisen maailmansodan vastarintaliikkeiden henkilöt
Vuonna 1895 syntyneet
Vuonna 1966 kuolleet
Prozak

Prozak (oik. Steven T. Shippy, s. 8. marraskuuta 1971 Saginaw, Michigan) on yhdysvaltalainen rap-muusikko ja elokuvaohjaaja. Hänen nimensä on muunnelma tunnetusta mielialalääkkeestä Prozacista, joka tunnetaan yleismaailmallisesti paremmin fluoksetiinin kauppanimenä. Prozak on taustaltaan egyptiläinen.

Albumit 
 2001: Aftabirth
 2008: Tales From The Sick
 2010: The Hitchcock of Hip-Hop

Bedlam 
 1999: Chemical Imbalancez Volume One
 2000: Chemical Imbalancez Volume Two
 2003: Chemical Anthology - Rerelease of Vol-1 and 2
 2002: Shock Treatment
 2003: Bedlamitez Rize
 2003: The Wicked Stock Show
 2006: Hellridez-The Best Of Bedlam
 TBD: Unholy Resurrection

Project Deadman 
 2004: Self Inflicted
 TBA: Horrifik Thoughts

Yhdysvaltalaiset muusikot
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Asevoimien keskusmuseo

Asevoimien keskusmuseo (Центральный Музей Вооруженных сил) on Moskovassa sijaitseva sotamuseo, joka tunnetaan edelleen myös Neuvostoarmeijan museona. 

Vladimir Lenin avasi museon ensimmäisen näyttelyn 25. toukokuuta 1919.  23. joulukuuta 1919 hyväksyttiin laki pysyvästä museosta. Museo sijaitsi vuosikymmenien aikana useissa eri paikoissa, kunnes se siirrettiin vuonna 1965 nykyiseen paikkaansa.

Aiheesta muualla

 Museon sivusto  

Moskovan museot
Sotatieteelliset museot ja näyttelyt
Tyynysota

Tyynysota on yleinen leikki lasten keskuudessa, mutta sitä voivat harrastaa myös nuoret ja aikuiset. Leikissä käytetään tyynyjä taisteluvälineinä kamppailussa toisia vastaan.

Kansainvälistä tyynysotapäivää vietetään vuosittain huhtikuussa. Sen on ideoinut julkisten tilojen käyttöön kannustava Urban Playground -liike ja se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2008. Suomessa tapahtumaa on vietetty pienimuotoisesti ainakin Oulussa, jossa se järjestettiin vuonna 2014 neljättä kertaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Leikit
Petšatnikin metroasema

Petšatniki (ven. Печатники) on Moskovan metrojärjestelmään kuuluva metroasema Petšatnikin kaupunginosassa, Moskovan kaakkoisosassa. Se kuuluu vaaleanvihreään Ljublinsko-Dmitrovskaja-metrolinjaan. Sisäänkäynti asemalle on Šosseinaja-, Polbina- ja Gurjanova-kaduilta. Asema avattiin 28. joulukuuta 1995 osana metrolinjan ensimmäistä vaihetta. Sen ovat suunnitelleet arkkitehdit A.Ju. Orlov ja A.N. Nekrasov. Sen pilarit ovat vaaleanpunaista marmoria ja lattia punaista sekä harmaata graniittia. Aulassa on suuri taideteos, jonka on suunnitellut taiteilija V. A. Bubnov.

Lähteet
Печатники  Aseman sivu Moskovan metron sivustossa.

Aiheesta muualla
Sijaintikuva kartametro.info

Moskovan metroasemat
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailujen B-sarja 1984

1984 Baseballin Euroopan mestaruuskilpailujen B-sarja pelattiin Hullissa, Englannissa. Mukana oli myös Suomen maajoukkue, joka pystyi yhteen voittoon jääden silti turnauksen jumbosijalle.

Ottelut ja sarjataulukko

Lähteet

 http://www.baseball.fi/fin/mj_turnaukset.php
 http://www.projectcobb.org.uk/national_team/esb1984.pdf
 http://stats.baseball-softball.de/nm/bb/?file=tournament15.inc

B-1984
Vuoden 1984 baseball
Antti Kuosmanen (muusikko)

Antti Kuosmanen on lahtelainen laulaja, lauluntekijä ja muusikko. Hänen instrumenttejaan laulamisen lisäksi ovat rummut, kosketinsoittimet ja lyömäsoittimet, kuten vibrafoni ja patarummut. Hänellä on soolotuotantonsa ohella myös yhtye Kromatut kuninkaat. Hän syntyi Lahdessa ja aloitti 12-vuotiaana musiikinopintonsa Lahden konservatoriossa.

14-vuotiaana Kuosmanen soitti rumpuja isänsä keikkailevassa yhtyeessä, jonka nimi oli Taito Lahti ja Metropoli. 

Kuosmanen muutti Helsinkiin vuonna 1993. Helsingissä musiikkiopinnot jatkuivat Oulunkylän Pop & Jazz opistossa. Samaan aikaan hänellä oli omia yhtyeitä. Hän vastasi useimmiten  kokoonpanojensa sävellys- ja sanoituspuolesta. 
Syksyllä 2007  Kuosmanen solmi levytyssopimuksen Ensio Musicin kanssa, jonka kautta on julkaistu kaksi singleä: "Ujojen ja hiljaisten poikien vuoro" (2007) ja "Pelastus/ Tunnelin päässä" (2009). Hän tekee omaa musiikkia ja on soolouransa ohella laulajana yhtyeessä Kromatut Kuninkaat.

Kuosmanen säveltää ja sanoittaa omat kappaleensa pääosin itse, mutta tekstityksiä hänen kappaleisiinsa ovat tehneet myös  Kaarina Kuosmanen,  Hannele Laurila, Juho Rintarunsala ja Samuli Koivulahti. Yhteisiä sävellyksiä Kuosmanen on tehnyt Jouni Jussilan ja Markku Salon kanssa. Lisäksi Hän on kirjoittanut lauluja myös muille artisteille, kuten Valentinille, Taito Lahdelle ja Jyrki Härköselle. Audiosaari-levy-yhtiö on julkaissut tämän jälkeen Kuosmasen soolomateriaalia ja Kromatut Kuninkaat -yhtyeen tuotantoa. Kuosmanen on lauluntekijöiden ammattijärjestön Suomen Musiikintekijät jäsen.

Antti Kuosmanen ja Kromatut Kuninkaat 10-vuotisjuhlakokoelma julkaistiin 2019. Samalla Kromatut Kuninkaat yhtye jäi tauolle. Sama kokoonpano jatkaa kuitenkin toimintaansa Antti Kuosmanen nimikkeen alla tästä eteenpäin.

Albumit
Lähde
 Timantteja (2022)
 Käännöksiä (2021)
 Musta Yö ja Tähtien Tanssi (2021)
 Ole Hellä (2020)
 Kymmenen Kromattua Vuotta (10-vuotis juhlakokoelma 2019)
 Alaston Lounas (2018)
 On Meillä Kaikki Maailman Aika (2017)
 Täydellinen pakkaus (2016)
 Rakkauden perhonen (2014)
 Surunparantaja (2014)
 Hukkuneet pellot (2013)
 Kajalkyyneleitä (2011)
 Musta Sade (2010)
 Lumikuningatar (2004)
 Rutiini murtuu (2002)
 Auringon ja kuun poika (2000)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Antti Kuosmasen virallinen kotisivu

Suomalaiset laulajat
Suomalaiset lauluntekijät
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 2014

Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 2014 pelattiin Espanjassa 30. elokuuta – 14. syyskuuta 2014. Ne olivat järjestyksessään 17. maailmanmestaruuskilpailut. Espanja oli järjestyksessään kolmas maa, joka järjesti maailmanmestaruuskilpailun toistamiseen. Ensimmäisen kerran maa järjesti kilpailun vuonna 1986. Kisojen mestaruuden voitti Yhdysvallat. Arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Yhdysvaltojen Kyrie Irving. Suomen Petteri Koponen voitti turnauksen syöttökuninkuuden.

Kilpailuihin osallistui yhteensä 24 joukkuetta. Ensimmäistä kertaa mukana olivat Suomi ja Ukraina.

Kisakaupungit 

Kisakaupunkeina toimivat Madrid, Barcelona, Barakaldo, Sevilla, Granada ja Las Palmas de Gran Canaria.

Karsinnat läpäisseet joukkueet

Lohkoarvonta
Joukkueet jaettiin kuuteen koriin: ensimmäiseen koriin sijoitettiin neljä FIBA-rankingin parasta joukkuetta. Muut korit täytettiin maantieteellisin ja urheilullisin perustein. Lohkoarvonta suoritettiin Palau de la Música Catalanassa Barcelonassa 3. helmikuuta 2014.

Lohkoarvonta sisälsi seuraavat lisäsäännöt:
 FIBA-rankingin kaksi parasta Yhdysvallat ja Espanja sijoitettiin pelijärjestelmän eri puolille. Tämän johdosta Yhdysvallat pelaa lohkossa A ja Espanja lohkossa C.
 Arvontakoriin 2 sijoitettu Suomi ei voinut maantieteellisten periaatteiden tasapainottamiseksi päätyä samaan lohkoon, jossa oli ensimmäisen arvontakorin jälkeen jo yksi eurooppalainen joukkue. Tämän vuoksi Suomen oli päädyttävä joko Yhdysvaltojen tai Argentiinan kanssa samaan lohkoon.
 Arvontakoriin 6 sijoitettu Australia ei voinut maantieteellisten periaatteiden tasapainottamiseksi päätyä samaan alkulohkoon Uuden-Seelannin kanssa.

Tulokset

Alkulohkot

A-lohko

B-lohko

C-lohko

D-lohko

Pudotuspelit

Mitalistit

Palkitut pelaajat 
Lähde:
Arvokkain pelaaja:  Kyrie Irving
Tähdistöviisikko
  Kyrie Irving
  Miloš Teodosić
  Nicolas Batum
  Kenneth Faried
  Pau Gasol

Lähteet

Aiheesta muualla 
FIBA 

Koripallon maailmanmestaruuskilpailut
Vuoden 2014 koripallo
Espanjan koripallo
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kultasiilikaktus

Kultasiilikaktus (Echinocactus grusonii) on huonekasvina käytetty kaktuslaji, joka tunnetaan myös nimellä anopinjakkara. Kultasiilikaktus on pienenä pyöreä ja vanhetessaan saa enemmän pylväsmäistä muotoa. Pystyjen harjujen päällä on tiheästi kullankeltaisia hieman kaarevia piikkejä. Pieni kasvi ei kuki, mutta suuri ja vanha yksilö voi kukkia keltaisin tai ruusunpunaisin kukin.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Kultasiilikaktus – Echinocactus grusonii

Kaktuskasvit
Uhanalaiset kasvit
Tanskan vastarintaliike

Tanskan vastarintaliike () on yhteisnimitys niille tanskalaisille ryhmille, jotka muun muassa sabotaasi-iskuilla ja salamurhilla taistelivat natsi-Saksan miehitystä vastaan toisen maailmansodan aikana. Taistelutoimintaan osallistui vain pieni osa tanskalaisista. Kaksi suurinta järjestöä olivat Holger Danske ja BOPA (Borgerlige Partisaner, "kansalaispartisaanit"). Holger Danskissa oli noin 350 jäsentä, joista 64 surmattiin. BOPAssa oli korkeimmillaan noin 400 jäsentä (sodan loppuvaiheessa 175), joista 38 surmattiin.  

Liikkeet tekivät itsekin surmatöitä, joiden uhreina oli erityisesti ilmiantajina pidettyjä tanskalaisia. Holger Dansk teki yli sata sabotaasi-iskua ja tappoi noin 200 natsien kanssa yhteistyötä tehnyttä tanskalaista. BOPA, joka oli alun perin kommunistinen järjestö, teki noin tuhat iskua. BOPAn perustajat olivat tanskalaisia Espanjan sisällissodan veteraaneja.  BOPA teki kesäkuun 1944 loppupuolella Riffelsyndikatet-asetehtaaseen niin voimakkaan pommi-iskun, että tehtaan toiminta pysähtyi lopullisesti.

Merkittävä toimija oli 16. syyskuuta 1943 perustettu Danska frihetsråd. Järjestö toimi eri ryhmien toiminnan koordinaattorina, jakoi niille liittoutuneiden Tanskaan toimittamia aseita ja piti yllä maanalaista tiedotusverkostoa julkaisemalla lehtiä ja lentolehtisiä. 

Lokakuussa 1943 Saksan poliisivoimat alkoivat pidättää Tanskan juutalaisia, mutta vastarintaliike auttoi 7 000 juutalaista turvaan Ruotsiin. Myös jotkut Tanskan miehityshallinnossa toimineet saksalaiset avustivat juutalaisten joukkopakoa Ruotsiin. Kuitenkin 485 juutalaista saatiin pidätettyä ja lähetettiin keskitysleirille Theresienstadtiin, Tsekkoslovakiaan.

Saksalaisten tappio ja heidän vetäytymisensä Tanskasta keväällä 1945 ei aiheuttanut niin suurta kaaosta ja koston kierrettä kuin monissa muissa miehitetyissä maissa. Joitakin tanskalaisten keskinäisiä yhteenottoja kyllä oli.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vastarintaliikkeet toisen maailmansodan aikana
Tanskan historia
Heikki Paakkanen

Heikki Paakkanen (s. joulukuu 1948) on suomalainen animaatio- ja sarjakuvataiteilija, pilapiirtäjä ja kuvittaja.

Paakkanen on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa sarjakuva-albumeita ja pilapiirroskokoelmia, ja hän on ohjannut seitsemän animaatioelokuvaa. Paakkasen pilapiirroksia on julkaistu muun muassa Ilta-Sanomissa ja Somero-lehdessä. Ilta-Sanomissa hänen kuviaan on ilmestynyt 1990-luvun alusta lähtien joka maanantaina ja Somerossa kahdesti viikossa.

Vuodesta 1976 2000-luvulle Paakkanen asui Someron Hirsjärvellä. Vuodesta 2008 hän on asunut ja työskennellyt Helsingin Vallilassa.

Paakkanen käyttää pilapiirtäjänä perinteisiä menetelmiä ja piirtää käsin. Hänen Sivari-albumiensa päähenkilö seikkailee albumeissa useissa maissa. Muut albumit on julkaistu kohdemaiden kielillä paitsi Amerikka, josta tosin Lola Rogersin englanninnos on valmiina odottamassa julkaisijaa. Albumien ilmestymisen rinnalla Paakkanen pitää usein näyttelyn. Pariisin näyttelyssä oli esillä Jean Cocteaun kokoama julkkisten ulostekokoelma, eikä sen aitoutta tullut kukaan epäilleeksi, kuten ei myöskään Tukholmassa esillä olleen mongolinpaljastajan. Paakkasella on tekeillä Japani-aiheinen albumi.

Paakkanen on aiemmin esiintynyt ammattimaisesti posetiivarina. Hän soittaa posetiivia edelleen joka vappuna Ullanlinnassa, kuten hän on tehnyt vuodesta 1982 alkaen.

2010-luvun alussa Paakkanen innostui miekkailusta. Hän voitti miekkailun SM-kultaa yli 60-vuotiaiden miesten sarjassa vuonna 2019.

Hänellä on hallussaan 150:n paristokäyttöisen avaruuspistoolin kokoelma.

Paakkaselle myönnettiin taiteilijaeläke 2015. 

Heinäkuussa 2015 paljastettiin Kiiruun puistossa Somerolla Paakkasen yhdessä kuvanveistäjä Seppo Mannisen kanssa suunnittelema laulaja Rauli Badding Somerjoen muistomerkki Badding-pysäkki.

Tuotanto

Animaatioita (ohjauksia)

Lähde

Pilapiirroksia

Sarjakuvia

Käännöksiä

Palkintoja
 jaettu Risto Jarva -palkinto elokuvasta 19084 (1985)
 Kemin sarjakuvafestivaalit, palkintoja 1985, 1990, 1993
 Vuoden sarjakuvateko: Tukholma-syndrooma (2003)
 Sarjakuva-Finlandia, jaettu 2. sija (1. sijaa ei myönnetty): Amerikka (2011)
 Puupäähattu-palkinto 2013
 Vuoden veteraanimiekkailija 2018

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset pilapiirtäjät
Suomalaiset sarjakuvantekijät
Suomalaiset animaattorit
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
River Plate Aruba

Club Aruba River Plate on arubalainen jalkapalloseura, joka perustettiin Oranjestadissa 1. helmikuuta 1953.

Saavutukset 
Aruban mestaruudet: 2
1993
1997

Aiheesta muualla 
Virallinen seuran sivusto  
Seuran fanisivusto

Aruban urheilu
Jalkapalloseurat
Vuonna 1953 perustetut urheiluseurat
Luettelo Seinäjoen urheilupaikoista

Tämä on luettelo Seinäjoen urheilupaikoista.

Urheilupaikat 

 Haalin kenttä
 Ilkka-areena
 Joupiska
 Kasperin pallokenttä
 Kirmaushalli
 Koukkarin kenttä
 Luoman Areena
 Nurmohalli
 Peräseinäjoen keskuskenttä
 Peräseinäjoen pesäpallostadion
 Prunttimäen jalkapalloviheriöt
 Qmax Arena
 RitolaHalli
 Ruuhikosken golfkenttä
 Seinäjoen jäähalli
 Seinäjoen keskuskenttä
 Seinäjoen ravikeskus
 Seinäjoen Squash-halli
 Seinäjoen tekonurmi
 Seinäjoen Uimahalli-Urheilutalo
 Seinäjoki-areena
 Skaala-areena
 Wallsport Areena
 Ylistaron keskuskenttä
The Fathomless Mastery


The Fathomless Mastery on ruotsalaisen death metal -yhtye Bloodbathin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2008. Kyseisellä levyllä esiintyy ensimmäistä kertaa uusi kitaristi Per "Sodomizer" Eriksson.

Kappaleet 
 (säv & san: Nyström)
 (säv & san: Renkse)
 (säv & san: Renkse)
 (säv: Eriksson, san: Åkerfeldt)
 (säv & san: Nyström)
 (säv & san: Renkse)
 (säv: Eriksson, san: Åkerfeldt)
 (säv & san: Renkse)
 (säv: Eriksson, san: Åkerfeldt)
 (säv & san: Nyström)
 (säv & san: Renkse)

Kokoonpano 
 Mikael Åkerfeldt – laulu
 Anders Nyström – kitara
 Jonas Renkse – basso
 Martin Axenrot – rummut
 Per Eriksson – kitara

Tuotanto 
 David Castillo – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Björn Engelmann – masteroija
 Dusty Peterson – kansikuva
 Robin Bergh – valokuvat

Arvostelut 
 About.com: 
 Blabbermouth: 8.5/10
 Imperiumi.net: 
 Metal Storm: 8.8/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2008 albumit
Bloodbathin albumit
Hän (täsmennyssivu)

Hän voi tarkoittaa seuraavia asioita:
 hän, kolmatta persoonaa tarkoittava persoonapronomini
 Hän, Markku Suomisen esittämä suomalainen käännöskappale Bobby Goldsboron kappaleesta Honey.
 Hän, J. Karjalaisen esittämä musiikkikappale.
 hän, yhdysvaltalainen uhanalainen kieli.
Puolan kotiarmeija

Armia Krajowa (AK) eli Puolan kotiarmeija oli tärkeä vastarintaliike Puolassa toisen maailmansodan aikana, helmikuusta 1942 tammikuuhun 1945. Sen edeltäjä oli Aseellisen vastarinnan liitto Związek Walki Zbrojnej ZWZ, joka oli perustettu heti Saksan hyökätessä Puolaan 27. syyskuuta 1939. Järjestö nimettiin uudelleen helmikuussa 1942 Armia Krajowaksi. Seuraavan kahden vuoden aikana Armia Krajowa sulautti itseensä suurimman osan muista Puolan vastarintaliikkeen toimijoista. Armia Krajowa oli uskollinen Puolan maanpaossa olleelle hallitukselle. Kotiarmeija osallistui keskeisesti Varsovan kansannousuun. 

Puolan jouduttua Neuvostoliiton miehitykseen AK kiellettiin 19. tammikuuta 1945. Neuvostoliiton sisäministeriö NKVD sai tehtäväkseen lopettaa AK:n toiminnan. Kuusitoista Puolan maanalaisen vastarinnan johtajaa vietiin kesäkuussa 1945 Moskovaan näytösoikeudenkäyntiin, jota nimitetään kuudentoista oikeudenkäynniksi ().

Katso myös
Danuta Siedzikówna 
Leopold Okulicki
Tadeusz Bór-Komorowski

Lähteet 

Vastarintaliikkeet toisen maailmansodan aikana
Puolan sotahistoria
Perheyritysten liitto

Perheyritysten liitto on suomalainen perheyritysten edunvalvontajärjestö.

Liiton noin 450 jäsenestä yli 50 kuuluu Suomen 500 suurimman yrityksen joukkoon. Jäsenyritysten liikevaihto on yhteensä 35 miljardia ja työntekijämäärä lähes 200 000. Jäsenyrityksistä yli 50 on yli 100-vuotiaita ja lähes 200 yli 50-vuotiaita. Mediaaniliikevaihto on noin 11 Meur. Suurimpien jäsenten joukkoon kuuluvat muun muassa KONE Oyj, Ahlstöm Capital Oy, Karl Fazer Oy Ab, Kuusakoski Group Oy, Paulig Oy, Planmeca Oy, Ponsse Oyj, Rettig Capital Oy Ab ja Veho Oy Ab.

Liitto määrittelee olevansa suomalaisten perheyritysten ja kasvollisten omistajien vuorovaikutusverkosto, edunvalvontaorganisaatio sekä asiantuntija- ja valmennusjärjestö. 

Liiton perusti Peter Fazer vuonna 1997. Anders Blom toimi aluksi liiton pääsihteerinä ja nimitettiin sen ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi vuonna 2003. Entinen pääministeri Matti Vanhanen oli liiton toimitusjohtajana 2010–2014. Hänen jälkeensä liiton toimitusjohtaja oli helmikuusta 2015 alkaen taloustieteilijä Leena Mörttinen, 1. marraskuuta 2017 lähtien Auli Hänninen ja tammikuusta 2022 lähtien Minna Vanhala-Harmanen.

Perheyritysten liiton toimisto sijaitsee Helsingin Kampissa Autotalossa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Liiton sivusto

Suomalaiset yrittäjäjärjestöt
Suomalaiset työnantajajärjestöt
Elinkeinoelämän järjestöt
Ljublinsko-Dmitrovskaja

Ljublinsko-Dmitrovskaja () on Moskovan metron kymmenes metrolinja. Metrokarttoihin se merkitään vaaleanvihreänä.

Ljublinsko-Dmitrovskaja -linjan nykyinen pituus on 28,0 kilometriä, ja sillä on 17 asemaa. Keskimääräinen matka-aika pääteasemien välillä on noin 44 minuuttia, ja keskinopeus 42 kilometriä tunnissa.

Ljublinsko-Dmitrovskaja on Moskovan metron linjoista viimeksi valmistunut täysimittainen linja. Ensimmäinen osa avattiin 28. joulukuuta 1995, jolloin asemia oli seitsemän. Uusia asemia on rakenteilla tai suunnitteilla 11.

Rakentamisvaiheet

Aiheesta muualla
 Ljublinsko-Dmitrovskaja -linja Moskovan metron sivustolla 
 Ljublinsko-Dmitrovskaja -linja Moskovan metrolle omistetulla epävirallisella sivustolla 

Moskovan metro
Ragnar Erlandsson

Ragnar Erlandsson (s. 21. syyskuuta 1941) on ahvenanmaalainen poliitikko. Hänen puolueensa on Ahvenanmaan keskusta, jonka entinen puheenjohtaja hän on.

Erlandsson on toiminut Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä vuosina 1987–1988 ja 1995–2007. Marraskuusta 1995 lokakuuhun 1999 ja marraskuusta 2000 lokakuuhun 2001 hän toimi maakuntapäivien puhemiehenä ja marraskuusta 1999 lokakuuhun 2000 varapuhemiehenä. Hän on ollut jäsenenä maakuntapäivien itsehallintopoliittisessa valiokunnassa, lakivaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa sekä kansliatoimikunnassa. Erlandsson on pyrkinyt myös Suomen eduskuntaan. Eduskuntavaaleissa 1999 hän oli Ahvenanmaan maakunnan vaalipiirin toiseksi eniten ääniä saanut ehdokas eduskuntaan valitun Gunnar Janssonin jälkeen.

Erlandsson on toiminut myös Ahvenanmaan maakuntahallituksessa. Vuosina 1991–1995 hän toimi maakuntahallituksen puheenjohtajana eli maaneuvoksena ja aiemmin vuosina 1976–1983 ja 1988–1991 maakuntahallituksen jäsenenä sekä vuosina 1980–1983 varamaaneuvoksena. Hän on vaikuttanut myös Pohjoismaiden neuvostossa jäsenenä ja Ahvenanmaan valtuuskunnan puheenjohtajana.

Paitsi poliitikkona, Erlandsson on työskennellyt myös opettajana.

Lähteet 

 

Ahvenanmaalaiset poliitikot
Suomalaiset opettajat
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Kiss (täsmennyssivu)

Kiss voi viitata seuraaviin asioihin:

 Kiss, yhdysvaltalainen hard rock -yhtye
 Kiss, Kiss-yhtyeen albumi
 Mini Kiss, yhtye
 Kiss, Carly Rae Jepsenin albumi
 Kiss, Princen ja The Revolutionin kappale vuodelta 1986
 Kiss FM, suomalainen vuosina 1995–2007 toiminut radiokanava
 Kiss, suomalainen vuosina 2016–2020 toiminut radiokanava, nykyinen nettiradio
 Kiss, multimediataidemuoto ja skriptikieli
 KISS-periaate, ajattelumalli, joka pyrkii yksinkertaisuuteen
 KISS, Stadler Railin valmistama kaksikerroksinen sähkömoottorijuna
 V-J Day in Times Square, myös The Kiss -nimellä tunnettu kuuluisa valokuva

Sukunimi 
Kiss on muun muassa seuraavien unkarilaisten henkilöiden sukunimi:
 József Kiss (1843–1921), runoilija

Urheilijoita
 Antal Kiss (1935–2021), kilpakävelijä
 Balázs Kiss (s. 1972), moukarinheittäjä
 Balázs Kiss (s. 1983), painin maailmanmestari
 Dániel Kiss (s. 1982), aitajuoksija
 Ferenc Kiss (1942–2015), kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
 Lajos Kiss (1934–2014), ratameloja ja olympiamitalisti
 László Kiss (s. 1956), jalkapalloilija
 Tamás Pál Kiss (s. 1991), moottoriurheilija
 Zoltán Kiss (s. 1980), jalkapalloilija
 Zoltán Kiss (s. 1986), jalkapalloilija

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Rakennusautomaatio

Rakennusautomaatiolla tarkoitetaan talotekniikkaan liittyvää rakennusten teknisten lämmitys-, valvonta-,  hälytys- ja ilmanvaihtojärjestelmien ohjaamista automaattisesti. Rakennusautomaatio on osa kiinteistöautomaatiota.

Usein rakennusautomaatiojärjestelmissä pyritään yhdistämään nämä kaikki toimenpiteet yhdeksi helposti hallittavaksi järjestelmäksi. Rakennusautomaatiolla pyritään lisäämään viihtyvyyttä ja turvallisuutta sekä vähentämään energiankulutusta. Laitteiden yhdistäminen on usein toteutettu väylätekniikalla, jolloin ne saadaan toimimaan yhtenäisesti ja älykkäästi. Rakennusautomaatiot ovat tyypillisesti yhden toimittajan toteuttamia automaatiojärjestelmiä.

Kiinteistöautomaation ja rakennusautomaation eroavaisuudet 
Kiinteistöautomaatio on laajempi ja selkeämpi käsite, ja sisältää rakennusautomaation lisäksi myös muut kiinteistön automaatioon liittyvät osat. Kiinteistöautomaatioon yhdistetään rakennusautomaation lisäksi muita järjestelmiä, kuten esimerkiksi valaistus, lukitus, kulunvalvonta, jne.

Rakennusautomaatiojärjestelmien ominaisuuksia 
Rakennusautomaatiojärjestelmiä on markkinoilla useita ja niiden ominaisuudet poikkeavat suuresti toisistaan. Yksinkertainenkin rakennusautomaatiojärjestelmä voidaan ohjelmoida esimerkiksi tekemään tiettyjä toimenpiteitä asunnosta poistuttaessa, kuten lämmityksen pudotus kotona/poissa -toiminnolla.

Monipuolisemmilla järjestelmillä voidaan lisäksi hoitaa asunnon lämmönsäätö, ilmastointi ja hälytykset, kuten esimerkiksi kosteushälytys pesukoneen rikkoutuessa tai huoneiston lämpötilan putoaminen tarkoituksettomasti.

Kiinteistöautomaatiolla voidaan rakennusautomaation tehtävien hallinnan lisäksi ohjata muuta automaatiota, esimerkiksi päälle jääneiden valojen, lieden, kahvinkeittimen ja muiden kodinkoneiden virran katkaisu poistuttaessa kotoa. Kotiin palattaessa voidaan esimerkiksi, määrittelyjen mukaan, ohjata ja säätää rakennusautomaatiolla lämpö ja ilmanvaihto tilan tarpeen mukaiseksi ja ohjata lisäksi esimerkiksi valaistus haluttuihin tiloihin ja määritellyille tasoille sekä asettaa murtohälytys pois. 

Automaation käsitteen ratkaisee se, mihin se kohdistuu. METSTAN standardointikomiteassa K247 on 15.11.2019 tehty määrittely rakennusautomaatiolle ja kiinteistöautomaatiolle.

Rakennusautomaatiojärjestelmien toimittajia 

 Caverion Niagara, Pyramid ja Drive
 DEOS-AG
 Fidelix
 Honeywell
 Ouman FlexIot 
 Riots
 Schneider Electric
 Siemens
 Trend
Ildar Garifullin

Ildar Ilfatovitš Garifullin (s. 27. toukokuuta 1964 Ufa) on venäläinen entinen yhdistetyn urheilija. Hän saavutti yhdistetyn joukkuekilpailun MM-pronssia Neuvostoliiton joukkueessa Rovaniemellä vuonna 1984. Samana vuonna Sarajevon olympialaisissa hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa sijalle 23. Hänen valmentajanaan toimi Nikolai Beznosov. Uransa jälkeen Garifullin on toiminut valmentajana kotikaupungissaan Ufassa, Baškorostanissa.

Lähteet
 
 http://viperson.ru/wind.php?ID=325914

Neuvostoliittolaiset yhdistetyn hiihtäjät
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Vanhaa paskaa

Vanhaa paskaa – epäviralliset kokeilut 1997–2008 on Stam1na-yhtyeen kokoelma-albumi, joka ilmestyi 3. marraskuuta 2010. Albumi sisältää yhtyeen 2000-luvun alussa julkaisemat suomenkieliset demot, yhtyeen ensimmäisen sävellyksen, englanninkielisen kappaleen ”Meet Your Fate” (1997) sekä Raja-albumin (2008) äänityksistä peräisin olevan ennen julkaisemattoman kappaleen ”Yhdeksän tien päät”. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, joka on nähtävissä YouTubessa.

Albumi sijoittui ensimmäisellä listaviikollaan Suomen albumilistan toiseksi.

"Kokoelma on vaihtoehto internetissä liikkuvalle hajanaiselle Stam1na materiaalille. Vanhaa paskaa nivoo yhteen yhtyeen musiikillisen menneisyyden ja kehityksen ennen vuoden 2005 debyyttialbumin ilmestymistä. Mukana on kaikki ja oleellinen." -Hyyrynen, syyskuussa 2010

Kappaleet 

Sanoitukset: Antti Hyyrynen. Sovitukset: Stam1na ja Kai Poutanen, ellei toisin mainita.

Kokoonpanot 

 Antti Hyyrynen – laulu, kitara
 Pekka Olkkonen – soolokitara
 Teppo Velin – rummut

+

 Tero Nordlund – basso (1-6), laulu (2)
 Jani Suomalainen – basso (7-18)
 Kai-Pekka Kangasmäki – basso, taustalaulu (19)
 Jaakko Häkli – basso (20)
 Emil Lähteenmäki – koskettimet (19)
 Kai Poutanen – tuotanto, äänitys ja miksaus (1-17)
 Anssi Kippo – tuotanto, äänitys ja miksaus (18, 20)
 Miitri Aaltonen – äänitys ja miksaus (19)
 Janne Joutsenniemi – tuotanto (19)

Arviot 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 
 Kaaoszine.fi: 
 V2.fi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ”Yhdeksän tien päät” -musiikkivideo YouTube-sivustolla 

Vuoden 2010 kokoelma-albumit
Stam1nan albumit
Sakara Recordsin albumit
Andre Geim

Andre Geim (, s. 21. lokakuuta 1958) on venäläis-alankomaalainen fyysikko, joka tunnetaan parhaiten grafeenin löytämisestä yhdessä Konstantin Novoselovin kanssa vuonna 2004. Geim ja Novoselov palkittiin grafeenitutkimuksestaan Nobelin fysiikanpalkinnolla lokakuussa 2010. Geim sai grafeenitutkimuksesta myös Hughes-mitalin samana vuonna.

Geim opiskeli Moskovan fysiikan ja teknologian instituutissa ja valmistui tohtoriksi Venäjän tiedeakatemian Kiinteän aineen fysiikan instituutista 1987. Hän työskenteli post-doc-tutkijana Englannissa ja Tanskassa ja sai apulaisprofessuurin ensin Alankomaista 1994 ja sitten professuurin Manchesterista 2001. Geim on Alankomaiden kansalainen. Sukutaustaltaan hän on venäjänsaksalaisia.

Geim palkittiin Ig Nobelilla tutkimuksistaan diamagneettisen resonanssin parissa vuonna 2000. Tuolloin palkinto myönnettiin tutkimuksesta, kuinka sammakon saa leijumaan magneettikentässä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Venäläiset fyysikot
Alankomaalaiset fyysikot
Britanniansaksalaiset
Nobelin fysiikanpalkinnon saajat
Copley-mitalin saajat
Ig Nobel -palkitut
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Venäjänsaksalaiset
Tuuri (televisio-ohjelma)

Tuuri on suomalainen tositelevisiosarja, jossa seurataan arkea Töysän (nyk. Alavuden) Tuurin kylässä sijaitsevassa kauppakeskuksessa.

Ohjelmassa seurataan Veljekset Keskinen Oy:n kyläkaupan henkilökuntaa sekä asiakkaita. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin kesällä 2010. Sarjan ensimmäisellä tuotantokaudella esitettiin yhdeksän tunnin pituista jaksoa. Ohjelma alkoi Nelosella 26. lokakuuta 2010 ja päättyi 16. joulukuuta 2010 ”Tuurin joulu” -nimiseen jaksoon.

Sarjan toinen tuotantokausi kuvattiin kesällä 2011. Toinen tuotantokausi alkoi 19. lokakuuta 2011 ja päättyi 7. joulukuuta 2011.

Ohjelman kolmas kausi kuvattiin kesä-heinäkuussa 2012. Se esitettiin Nelosella 29. elokuuta 2012 alkaen. Viimeinen jakso esitettiin 17. lokakuuta 2012. Kauden aikana netissä esitettiin viisiosainen sarja Rukkikuskit isolla kirkolla, jossa kyläkaupan varastomiehet Katmandu ja Danny matkustivat Helsinkiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Tuuri – Nelonen.fi 

Suomalaiset tositelevisiosarjat
Töysä
2010-luvun televisiosarjat
Nelosen televisio-ohjelmat
Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 2010

Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 2010 järjestettiin Italiassa 25. syyskuuta–10. lokakuuta.

Turnausjärjestelmä 
Turnaukseen osallistui 24 joukkuetta, jotka oli jaettu kuuteen neljän joukkueen alkulohkoon. Alkulohkojen kolme parasta joukkuetta etenevät toiselle kierrokselle, joka pelattiin kuudessa kolmen joukkueen lohkossa. Toisen vaiheen lohkovoittajat ja -kakkoset etenivät kolmanteen vaiheeseen, jossa pelattiin neljässä kolmen joukkueen lohkossa. Kolmannen kierroksen lohkovoittajat pelasivat pudotuspelimuotoisesti sijoista 1−4, lohkokakkoset sijoista 5−8 ja lohkokolmoset sijoista 9−12.

Joukkueet ja ensimmäisen kierroksen lohkot 
Lohkoarvonta suoritettiin Roomassa 28. lokakuuta 2009.

Paikkakunnat ja hallit

Turnauksen kulku

Ensimmäinen kierros

Toinen kierros

Kolmas kierros

Pudotuspelit

Sijat 1−4

Sijat 5−8

Sijat 9−12

Lopulliset sijoitukset

Pelaajakohtaiset palkinnot 
Arvokkain pelaaja:  Murilo Endres
Paras pistemies:  Ibán Pérez
Paras hakkuri:  Maksim Mihailov
Paras keskitorjuja:  Robertlandy Simón
Paras syöttäjä:  Clayton Stanley
Paras passari:  Nikola Grbić
Paras libero:  Ferdinand Tille

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivu

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 2010
Maailmanmestaruuskilpailut miesten
Maailmanmestaruuskilpailut 2010 miesten
Meibi bus home

Meibi bus home on metalliyhtye FM2000:n neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009, ja se on yhtyeen ensimmäinen Sakara Recordsin julkaisema levy. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 28.

Yhtyeen kitaristi Rota on kommentoinut albumin nimen alkuperää seuraavasti:

Kappaleet

Kokoonpano 
 Sebü – laulu, basso
 Rota – kitara
 Vepa – kitara
 Kosmo – rummut

Arvostelut 
 Soundi: 
 Imperiumi.net:

Lähteet 

Vuoden 2009 albumit
FM2000:n albumit
Sakara Recordsin albumit
Moskovan pasuunat

Moskovan pasuunat on metalliyhtye FM2000:n kolmas studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 2006.

Lokakuussa 2008 albumin julkaisi uudelleen Off Records. Uusintapainos sisältää 76100 Pieksämäki -EP:n.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut FM2000, ellei toisin mainittu.

Vuoden 2008 erikoispainos

Kokoonpano 
 Sebü – laulu, bassokitara
 Rota – kitara
 Vepa – kitara
 Kosmo – rummut

Arvostelut 
 Imperiumi.net:

Lähteet 

Vuoden 2006 albumit
FM2000:n albumit
Kamidana

Kamidana (, ”kamialttari”) on japanilaisissa kodeissa pidettävä šintolaisten kamien palvontaan tarkoitettu alttari. Alttarilla voidaan pitää esimerkiksi amuletteja tai se voi olla tarkoitettu osiin jaetulle kamille (bunrei, katso artikkeli kanjō).

Kamidanan käyttäminen ei itsessään ole erityisen vanha tapa, vaikka se on nykyisin tärkeä elementti jokapäiväisessä šintolaisuudessa. Heian-kauden loppupuolella esi-isien henkien palvonta annettiin buddhalaisuuden tehtäväksi, ja palvonta tapahtui siten buddhalaisilla kotialttareilla (butsudan). Keskiajalta lähtien kamidana-alttareita alettiin kuitenkin käyttää osiin jaettujen kamien pyhittämiseksi erityisesti Isen pyhäkön kultin vaikutuksesta. Tapa yleistyi Edo-kaudella ja levisi yksityistalouksiin. Kamidanat eivät välttämättä kuitenkaan liity pyhäkköšintolaisuuteen, vaan niiden kohteet ja siten myös nimet voivat vaihdella; jos alttari on esimerkiksi omistettu Ebisu-kamille, sitä voidaan kutsua nimellä Ebisu-dana.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Šintolaisuus