joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Keskustalo Kauppapiha

Keskustalo Kauppapiha tai lyhyesti Keskustalo on Hämeenlinnan keskustassa sijaitseva ostoskeskus.
Arkkitehti Mika Ernon suunnittelema, vuonna 1964 valmistunut Keskustalo sijaitsee Saaristenmäen kaupunginosassa kauppatorin ja linja-autoaseman välisessä korttelissa, raatihuoneen vieressä. Keskustalo muodostuu Raatihuoneen- ja Palokunnankaduilla sijaitsevista 7- ja 6-kerroksisista asuintaloista sekä niiden väliselle sisäpihalle sijoittuvasta läpikuljettavasta kauppapihasta. Keskustalon liiketilat keskittyvät kattamattomalle kauppapihalle, mutta niitä on myös keskuksen kadunpuoleisilla laidoilla. Asuintalojen pysäköintipaikat sijaitsevat myymäläkannen alla. Avoin ja valoisa kauppapiha muodostaa suositun läpikulkuväylän torilta linja-autoasemalle.

Keskustalo Kauppapiha on eräs ensimmäisistä Suomeen rakennetuista ostoskeskustyyppisistä rakennuskokonaisuuksista ja onkin eräänlainen nykyaikaisen kauppakeskuksen esiaste. Aikanaan keskuksessa olivat jopa kaupungin ensimmäiset liukuportaat. 50-vuotisjuhliaan Keskustalo vietti vuonna 2014. Vuonna 1962 nykyiseltä Keskustalon paikalta osoitteesta Raatihuoneenkatu 13 purettiin kaupunginvaltuuston päätöksellä vuonna 1780 valmistunut Vainikaisen leipomo. Kaupunkilaisten keskuudessa suosittu leipomo oli tuolloin keskustan vanhin rakennus. Keskustalossa tehtiin remontti vuosina 2011-2012, minkä johdosta paljon liiketiloja tyhjeni. Vasta useiden vuosien aikana liikkeet ovat hitaasti alkaneet palata Keskustaloon.

Lähteet

Saaristenmäki
Hämeenlinnan kauppakeskukset
Kauppapaikka Tavastila

Kauppapaikka Tavastila (aiemmin kauppakeskus Tavastila) on kauppakeskus Hämeenlinnassa Hämeensaaren kaupunginosassa. Kauppakeskus sijaitsee Eteläkadulla kauppakeskus Goodmanin itäpuolella. Kauppapaikka Tavastilassa on kahdessa kerroksessa runsaat 20 liikettä, joihin lukeutuvat mm. Lidl, Eurokangas, Partioaitta, apteekki, R-Kioski, Ninja, Viola&Max ja alusasuliike Siro. Kauppakeskuksen kellarissa on pysäköintihalli, jossa pysäköinti on kahdeksi tunniksi ilmaista. Kauppakeskus Tavastila muutti vuonna 2016 nimensä kauppapaikka Tavastilaksi korostaakseen yksilöllisyyttä ja ihmislähtöisyyttä markkinoinnissaan.

Lähteet

Hämeensaari
Tavastila
Maia Azarashvili

Maia Azarashvili ( s. 6. huhtikuuta 1964 Tbilisi, Gruusian SNT, Neuvostoliitto) on pikajuoksija, joka urallaan edusti Neuvostoliittoa ja vuodesta 1992 alkaen Georgiaa. 

Vuoden 1987 MM-kilpailuissa Roomassa Azarashvili karsiutui 200 metrillä välierävaiheessa. Vuoden 1988 olympiakisoissa Azarashvili selviytyi finaaliin jääden siinä seitsemänneksi. Hän sai myös pronssimitalin osana Neuvostoliiton pikaviestijoukkuetta, vaikka juoksi vain alkuerissä, mutta ei itse finaalissa.

Georgian väreissä Azarashvili juoksi 200 metrillä viidenneksi vuoden 1994 Euroopan-mestaruuskilpailuissa Helsingissä. Hän osallistui myös vuosien 1993 ja 1995 MM-kilpailuihin, mutta ei yltänyt finaaleihin.

Lähteet 

Georgialaiset pikajuoksijat
Neuvostoliittolaiset pikajuoksijat
Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Kauppakeskus Linna

Kauppakeskus Linna on entinen kauppakeskus Hämeenlinnan keskustassa Raatihuoneenkadun varrella. Kauppakeskus sijaitsee 3. kaupunginosassa. Vuodesta 2020 rakennus on ollut kulttuurikäytössä

Kauppakeskus Linna perustettiin vuonna 1998 entisten 1960- ja 70- luvuilla rakennettujen Sokoksen ja Centrumin tavaratalojen kiinteistöihin. Kortteli 1, johon kauppakeskus kuuluu, sijaitsee Kauppatorin länsipuolella ja sen alueelle sijoittuu myös Sibeliuksen syntymäkoti. Kauppakeskus Linnassa on kolme liikekerrosta ja lisäksi kattopysäköintialue. Se oli kaupungin toiseksi suurin kauppakeskus vuonna 2014 valmistuneen Goodmanin jälkeen. Valtaosa sen myymälöistä kuitenkin siirtyi Goodmaniin, ja Linnassa toiminut S-market lopetti loppuvuodesta 2015 vuokrasopimuksen erimielisyyksien vuoksi.

Kauppakeskus Linna sijoittuu korttelissa kolmelle eri tontille, joista jokaisella on eri omistaja. Keskimmäinen tontti, jolla sijaitsee entinen Sokoksen tavaratalo, siirtyi vuonna 2016 suuressa, useiden kaupunkien kohteita kattaneessa kaupassa Hatfield Philips -rahoitusyhtiöltä suomalaiselle City Kauppapaikat Oy:lle. Hämeenlinnan kaupunki on perustanut ohjausryhmän Ykköskortteliksi nimetyn 1. korttelin kehittämistä varten. Nykyisten rakennusten säästämisen tai purkamisen suhteen ei ole vielä tehty päätöstä. Kortteliin saatetaan tulevaisuudessa sijoittaa liiketilojen lisäksi asuntoja, toimistotiloja sekä muuta toimintaa. 1.korttelin alueelle kaavaillaan korkeatasoista liike-, palvelu- ja asuinrakentamista. Korttelin kaavoitusprosessin aloittamisesta päätettiin kaupunginhallituksessa loppuvuodesta 2018, ja uuden asemakaavaehdotuksen arveltiin tuolloin valmistuvan aikaisintaan vuonna 2020.

Lähteet

Hämeensaari
Linna
Kauppakeskus Optelli

Kauppakeskus Optelli on Hämeenlinnan keskustassa Hämeensaaren kaupunginosassa sijaitseva entinen kauppakeskus, joka on vuonna 2020 otettu toimistokäyttöön. Se on perustettu Osuuspankin rakennuksen entiseen pankkisaliin itse pankin siirryttyä toisiin tiloihin. Optellia vastapäätä Raatihuoneenkadun kävelykadulla, "Reskalla", on Kauppakeskus Linna.  Rakennuksessa sijaitsevat muun muassa Hämeenlinnan Kuvapalvelu, Osuuspankki ja Hotelli Emilia. Kauppakeskuksen muut liikkeet ovat siirtyneet Kauppakeskus Goodmaniin.

Lähteet

Hämeensaari
Optelli
Jungle Juice Bar

Jungle Juice Bar on Suomen ensimmäinen mehu- ja smoothiebaariketju. Yrityksen perustivat Noora ja Petteri Fagerström vuonna 2010. Suomen ensimmäinen Jungle Juice Bar avattiin Vantaan kauppakeskus Jumboon alkuvuodesta 2011. Saman vuosikymmenen loppuun mennessä baareja oli useita kymmeniä Suomessa. Yritys on myös laajentanut Tukholmaan.

Jungle Juice Bar valmistaa juomansa tuoreista hedelmistä, marjoista ja kasviksista. Saatavana on myös inkiväärillä, kurkumalla, guaranalla, macalla ja goji-marjalla tehostettuja juomia.

Jungle Juice Barit

 Espoo
 A Bloc
 Ainoa
 Iso Omena
 Niitty
 Sello
 Helsinki
Arabia
 Asematunneli
 Citycenter
 Easton
 Fennia
 Forum, 0. krs
 Forum, 2. krs
 Galleria Esplanad
 Itis
 Kaari
 Kamppi
 Lauttis
 Prisma Itäkeskus
 Redi
Tripla
 Hyvinkää
 Willa
Hämeenlinna
Goodman
Jyväskylä
Forum
Sokkari
Seppä
Järvenpää
 Prisma Järvenpää
Kempele
Zeppelin
Kokkola
Chydenia
Kotka
Pasaati
Kouvola
Veturi
Kuopio
Matkus
Lahti
Karisma
Trio
Lappeenranta
IsoKristiina
Lohja
Lohi
Oulu
Ideapark Oulu
Valkea
Pori
Puuvilla
Raisio
Mylly (2kpl)
Rovaniemi
Revontuli
Seinäjoki
Ideapark Seinäjoki
Tampere
Duo
Koskikeskus
Ratina
Tukholma
Gallerian
Kista
Liljeholmen
Skrapan
Turku
Hansakortteli
Skanssi
Tuusula
S-market Tuusula
Vantaa
Dixi
Jumbo
Myyrmanni
Vaasa
Rewell Center

Lähteet

Aiheesta muualla
Jungle Juice Barin kotisivut

Ravintolatalous
Suomalaiset yritykset
Markus Mäntykannas

Markus Mäntykannas (s. 1988) on Forecan ja MTV:n meteorologi, joka on toiminut MTV:llä vuodesta 2013 lähtien. Mäntykannas toimii myös freelance-kirjoittajana ja -valokuvaajana.

Aiheesta muualla 
 Tässä on MTV3:n uusi meteorologi – Haaveissa tornadojahti
 Forecan sääblogi
 Markuksen kuvapankki maailmanmatkoilta

Suomalaiset meteorologit
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Malesian Grand Prix 2017

Malesian Grand Prix 2017 (virallisesti 2017 Formula 1 Petronas Malaysia Grand Prix) oli Formula 1 -kauden  15. osakilpailu, joka ajettiin 1. lokakuuta Sepangin moottoriradalla Malesiassa.

Viikonlopun aikataulu ja sää

Tulokset

Aika-ajot

Kilpailu

Muuta 
 Pierre Gaslyn uran ensimmäinen kilpailu.

Sijoitukset kilpailun jälkeen

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Malesian GP 2017 - F1-ruutu

Malesian Grand Prix
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2017
Alberto Alvarado Morín

Jesús Alberto Alvarado Morín (s. 4. lokakuuta 1988, Múzquiz, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Valko-Venäjän jalkapalloliigan Neman Grodnossa. Morín on pelannut Suomessa FF Jaron ja AC Oulun riveissä sekä Moldovan liigassa Zaria Bălțissa.

Seurajoukkueet 

Alvarado Morín pelasi kotimaassaan Meksikossa kolmannella sarjatasolla Real Saltillo ja Potros UAEM:n riveissä kausina 2008–2015.

Hän siirtyi kaudeksi 2016 Ykkösessä pelanneen FF Jaron riveihin. Morín pelasi kaudella 2016 yhteensä 25 Ykkösen ottelua ja teki 11 maalia. Morín siirtyi loppukaudeksi 2016–17 Moldovan liigaan Zaria Bălțin joukkueeseen. Hän pelasi kevätkauden aikana Moldovassa seitsemän liigaottelua.

Morín palasi Suomeen ja Ykköseen heinäkuussa 2017, kun hän teki sopimuksen AC Oulun kanssa. Morín pelasi kaudella 2017 yhteensä 15 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. AC Oulu ja Morín tekivät jatkosopimuksen myös kaudesta 2018. Morín pelasi kaudella 2018 yhteensä 24 ottelua ja hän oli Ykkösen paras maalintekijä 17 maalilla. Morín palkittiin kauden jälkeen Ykkösen Vuoden pelaajana sekä Ykkösen Vuoden hyökkääjänä. Morín teki jatkosopimuksen AC Oulun kanssa  myös kaudesta 2019. Alkukausi 2019 sujui kuitenkin edelliskautta heikommin. 14 ottelun ja vain kahden maalin jälkeen AC Oulu ja Morín purkivat sopimuksen kesken kauden. Morín pelasi kolmen kauden aikana AC Oulun riveissä yhteensä 53 ottelua ja teki niissä 27 maalia.

Morín siirtyi elokuussa 2019 Valko-Venäjän jalkapalloliigan Neman Grodnon riveihin.

Lähteet 

Meksikolaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Ferdinand III (Toscana)

Ferdinand III (6. toukokuuta 1769 Firenze – 18. kesäkuuta 1824 Firenze) oli Toscanan suurherttua vuosina 1790–1801 ja 1814–1824. 

Ferdinand oli Habsburg-sukuisen suurherttua Leopold I:n ja tämän puolison Maria Luisan nuorempi poika. Hänestä tuli suurherttua, kun hänen isänsä kohosi 21. heinäkuuta 1790 lapsettomana kuolleen veljensä tilalle Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi nimellä Leopold II. Isänsä tavoin Ferdinand pyrki olemaan valistunut hallitsija ja toteuttamaan maltillisia uudistuksia. Hän halusi pitää Toscanan puolueettomana Ranskan vallankumoussodissa ja solmi vuonna 1792 diplomaattisuhteet tasavaltaiseen Ranskaan, mutta Englanti painosti seuraavana vuonna Toscanan liittymään Ranskan-vastaiseen liittoumaan. Ferdinand palasi puolueettomuuteen vuonna 1795. Napoleon Bonaparten armeija valtasi Toscanan ensimmäisen kerran vuonna 1799, jolloin Ferdinand joutui pakenemaan Itävaltaan. Vuoden 1801 Lunévillen rauhassa koko Toscana luovutettiin Ranskalle. Napoleon teki kompensaationa Ferdinandista Salzburgin vaaliruhtinaan vuonna 1802. Joulukuussa 1805 solmitun Pressburgin rauhansopimuksen myötä hän siirtyi vuorostaan Würzburgin herttuaksi. Hänen herttuakuntansa korotettiin seuraavana vuonna Würzburgin suurherttuakunnaksi ja se liittyi Reinin liittoon.

Napoleonin kukistuttua Ferdinand palautettiin vuonna 1814 alkuperäiseen asemaansa Toscanan suurherttuaksi. Toisin kuin useimmat muut samassa yhteydessä valtaan palanneet ruhtinaat, hän ei ryhtynyt vastavallankumouksellisiin puhdistuksiin. Hän sai näin takaisin kansan luottamuksen ja hänen politiikkansa pysyi itsenäisenä suhteessa Itävaltaan. Ferdinandin asennoituminen kuitenkin näyttäytyi nyt vanhoillisempana kuin aiemmin. Ferdinandin kuoltua vuonna 1824 Toscanan hallitsijaksi tuli hänen poikansa Leopold II.

Ferdinand III:n ensimmäinen puoliso oli hänen serkkunsa, Molempain Sisiliain prinsessa Maria Luisa, joka oli samalla hänen veljensä keisari Frans II:n puolison Maria Teresian sisko. Maria Luisa kuoli vuonna 1802, ja Ferdinand meni 1821 naimisiin itseään 25 vuotta nuoremman Saksin prinsessa Marian kanssa, joka oli myös hänen poikansa Leopoldin vaimon sisko. Jälkimmäinen liitto oli lapseton.

Lähteet

Aiheesta muualla

Toscanan suurherttuat
Habsburgin hallitsijasuku
Vuonna 1769 syntyneet
Vuonna 1824 kuolleet
Euroopan-mestaruuskilpailut 2018

Euroopan-mestaruuskilpailut 2018 (myös nimellä Super-EM 2018) oli urheilun monitapahtuma, joka järjestettiin Glasgow’ssa, Skotlannissa ja Berliinissä, Saksassa 2.–12. elokuuta 2018. Glasgow’ssa kilpailtiin Euroopan-mestaruudesta uintilajeissa, pyöräilyssä, golfissa, voimistelussa, soudussa ja triathlonissa, kun taas Berliinissä kilpailtiin yleisurheilussa. Nämä olivat ensimmäiset monen lajin yhteiset Euroopan-mestaruuskilpailut; vuonna 2015 järjestettiin suuremman kokoluokan kisat, ensimmäiset Euroopan kisat, jotka ovat vuorossa seuraavan kerran vuonna 2023.

Katso myös 
 Euroopan kisat

Lähteet

Aiheesta muualla 
Glasgow 2018
Berlin 2018

Euroopan-mestaruuskilpailut
Glasgow’n urheilu
Berliinin urheilu
Vuoden 2018 urheilu
Karjunen

Karjunen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Kimmo Karjunen (s. 1967), valosuunnittelija
Ville Vainio (ent. Karjunen) (1882–1956), kansanedustaja (SDP, SSTP)

Kuvitteellisia henkilöitä 
Martta Karjunen (engl. Martha Wilson), Ville Vallattoman naapuri, Yrjö Karjusen vaimo
Yrjö Karjunen (engl. George Wilson), Ville Vallattoman naapuri
Carlos Soler

Carlos Soler Barragán (s. 2. tammikuuta 1997 Valencia, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssa pelaavaa Paris Saint-Germainia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura 
Soler on kotikaupunkinsa jalkapalloseura Valencia Club de Fútbolin kasvatti, jonka nuorisoakatemiaan hän liittyi vuonna 2005. Juniorivuosinaan Soler pelasi usein hyökkääjänä, mutta pelaajan kehittyessä ja vanhetessa, hänen pelipaikkaansa laskettiin hyökkäävän keskikenttäpelaajan kautta keskikentälle. Ensiesiintymisensä seuran reservijoukkueessa Soler teki 3. toukokuuta 2015 maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä ottelussa UE Cornellàa vastaan.

Soler teki ensimmäisen maalinsa aikuisten tasolla 13. joulukuuta 2015 ottelussa Badalonaa vastaan. Seuraavan vuoden maaliskuussa, hän solmi jatkosopimuksen seuran kanssa.

Ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa Soler teki 10. joulukuuta 2016 tappiollisessa vierasottelussa Real Sociedadia vastaan. Ensimmäinen maali edustusmiehistössä syntyi 21. tammikuuta 2017, kun joukkue kohtasi vierasottelussa Estadio de la Cerámicalla Villarrealin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Carlos Solerin tilastot BDFutbol-sivustolla 
 Carlos Solerin tilastot Soccerway-sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Pia Asikainen

Pia Merja Christina Asikainen (s. 23. helmikuuta 1972 Nakkila) on suomalainen dokumenttiohjaaja ja toimittaja.

Asikaisen ohjaama ja käsikirjoittama Mestarit: Koko tarina - dokumentti seuraa kulissien takana, miten Mestarit - Kaija Koo, Vesala,  Ellinoora ja Jenni Vartiainen kiertuetta suunnitellaan.    

Asikaisen käsikirjoittama ja ohjaama dokumentti "Luovia suhteita- Sidonta vie Jarnon ja Saaran toiseen todellisuuteen" käsittelee japanilaista köysisidontaa eli shibaria. Dokumentti sai ensi-iltansa alkuvuodesta 2021. Asikaisen ohjaama "Eurovision Diaries - Viisupäiväkirjat" sai ensi-iltansa huhtikuussa 2020. Dokumentin kuvasivat viisufanit ympäri maailman. Dokumentin selostaa Krista Siegfrids. Projektiin liittyi euroviisuhenkinen kappale “Love is my favourite song”, jonka esitti Sonja Lumme feat. euroviisufanit ympäri maailman. Suomen Euroviisuklubi valitsi Asikaisen vuosittaisen “12 points” -palkinnon saajaksi vuonna 2021.

Pia Asikaisen ohjaama ja yhdessä koomikko Kaisa Pylkkäsen kanssa käsikirjoittama "All Female Panel - Pako Espanjasta"  kertoo siitä kun neljä stand up -koomikkoa kohtaavat Espanjan tourneella koronan. Tv-dokumentti sai ensi-iltansa 1.4.2020 ja  ja on ensimmäinen suomalainen koronaa käsittelevä dokumentti   

Asikaisen ohjaama ja käsikirjoittama dokumenttielokuva "Baher Of Finland" sai TV ensi-iltansa Suomessa 4.12.2019 ja kansainvälisen festivaali ensi-iltansa Amsterdamissa "International Queer and Migrant Filmfestivaaleilla" 7.12.2018.  Asikaisendokumenttielokuva "Mun sukupuoli" nähtiin tammikuussa 2018 TV1:llä. 

Asikainen on tehnyt erityisesti matkaohjelmia, kuten TV1:n Liftarit -sarjan (2017) juontajana ja ohjaajana sekä TV2:n Sohvasurffaajat -sarjan (2011-2013) ohjaajana, kuvaajana ja käsikirjoittajana. Sohvasurffaajat -sarja voitti Viikoittainen Asiaohjelma -palkinnon Koura -gaalassa vuonna 2012. Sarja oli myös ehdolla Prix Europassa "The Marketplace of innovation" -sarjassa. Sohvasurffaajat sarjaa tehtiin kaksi kautta. Sarjassa näyttelijä Lotta Kaihua ja Pia Asikainen matkustivat ensimmäisellä kaudella Mustallamerellä ja toisella kaudella Etelä-Euroopassa ja arabimaissa.

Asikainen on ohjannut myös musiikkivideoita ja soittaa kitaraa yhtyeessä Liquid Sisters. Hänen muita yhtyeitään on ollut muun muassa Make it Lewis ja Ivalo.

Pia Asikainen pelaa jalkapalloa Kampin piiri -nimisessä naisten harrastejoukkueessa ja hänet on valittu "Rockfutis Mimmilegendaksi" Rockfutis SM -kisoissa Kotkassa 2018. Muut vuosien varrella palkitut ovat musiikkimoguli Epe Helenius, näyttelijä Jukka Virtanen ja musiikkivaikuttaja Juhani Merimaa.

Lähteet 

Vuonna 1972 syntyneet
Suomalaiset toimittajat
Ohjaajat
Elävät henkilöt
Suomalaiset kitaristit
Huhtakeskus

Huhtakeskus on pienalue Huhtasuon kaupunginosassa Jyväskylässä. Alueella on kerrostaloasutusta ja palveluita, kuten palvelutalo, Huhtasuon yhtenäiskoulu, kirkko sekä muun muassa terveysaseman ja ruokakaupan sisältävä ostoskeskus. Huhtakeskus suunniteltiinkin olemaan sitä ympäröivien asuinalueiden palvelukeskus. Pienalueella sijaitsi ennen myös Kangasvuoren sairaala.

Pienalueen länsiosassa on 1980–1990-lukujen aikana rakennettu kerrostalokortteli. Pienalueella on myös 2000-luvun ensikymmenellä rakennettuja kerrostaloja sekä 2010-luvulla rakennettu ikääntyneille suunnattu kerrostalo.

Huhtakeskuksen ostoskeskus 

Huhtakeskus on myös alueella sijaitsevan ostoskeskuksen ja julkisten palveluiden palvelukeskittymän nimi. Sen palveluita ovat muun muassa Sale, pub, kirjasto, terveysasema.

Huhtakeskuksen ostoskeskus koostuu yhdeksästä eri rakennuksesta, joista ensimmäiset rakennettiin vuonna 1979. Arkkitehtuuritoimisto Anna-Maija ja Martti I. Jaatinen toimi ostoskeskuksen arkkitehtuurin suunnittelijoina. Huhtakeskuksen ostoskeskuksen laajennusosa valmistui vuonna 1988.

Kuvia

Lähteet 

Huhtasuo
Sulku (Jyväskylä)

Sulku on pienalue Jyväskylässä Huhtasuon kaupunginosassa. Se käsittää Sulun ja Kaakkolammen asuinalueet. Aluetta rakennettiin pääosin vuosien 1972–1978 aikana. Pienalueen läheisyydessä sijaitsee Huhtakeskuksen palvelut. Asukasluku oli 1 069 vuoden 2020 lopussa.

Osa-alueet

Sulun alue 
Sulku on 1970- ja 1980-luvuilla rakennettu kerrostalolähiö. Alueella sijaitsee vuonna 2017 rakennettu palvelutalo.

Kaakkolammen alue 

Kaakkolampi koostuu enimmäkseen 1970- ja 1980-luvuilla rakennetuista rivi- ja omakotitaloista, mutta alueen eteläpuolella on myös muutama 1980-luvulla rakennettu kerrostalo. Kaakkolammen itäpuolella sijaitsee 2000- ja 2010-luvuilla rakennettu omakotitaloalue.

Kaakkolampi on myös alueella sijaitsevan lammen nimi.

Kuvia

Lähteet 

Huhtasuo
Sibeliuksen syntymäkoti

Sibeliuksen syntymäkoti on Hämeenlinnan keskustassa sijaitseva kotimuseo, joka on perustettu vuonna 1965. Hallinnollisesti museo kuuluu Hämeenlinnan kaupunginmuseon alaisuuteen. Osoitteessa Hallituskatu 11 sijaitsevan puurakennuksen rakennutti Henrik Hernstedt vuonna 1834. Säveltäjämestari Jean Sibelius syntyi talossa vuonna 1865 ja asui siellä lapsuusvuotensa. Rakennuksessa on toteutettu sen historian aikana useita muutostöitä ja remontteja, joista viimeisin toteutettiin vuonna 2007. Viimeisimmässä restauroinnissa oli tavoitteena kunnostaa museorakennus mahdollisimman tarkasti Sibeliuksen varhaislapsuuden eli 1860-luvun aikaiseen asuun. Museoon on mahdollista hankkia yhteislippu, jolla pääsee kolmeen keskustan museokohteeseen eli Museo Skogsteriin, Sibeliuksen syntymäkotiin sekä Palanderin taloon.

Lähteet

Suomen kotimuseot
Hämeenlinnan museot
Hämeensaari
Jean Sibelius
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Joni Koivuniemi

Matias (ent. Joni) Koivuniemi (s. 1. huhtikuuta 1981 Vantaa) on suomalainen stand up -koomikko. Hän on tehnyt stand upia vuodesta 2002.

Elämä ja ura  
Koivuniemi sai lukion päättötodistuksensa Vaskivuoren lukiosta. Ajatus teatteriurasta heräsi, kun hän oli suorittamassa asevelvollisuuttaan Upinniemen varuskunnassa. Koivuniemi opiskeli teatterialaa Vaasassa, kunnes jätti opintonsa kesken stand up -uransa vuoksi. 

Koivuniemi on esiintynyt muun muassa Nelosen stand up -ohjelmissa. Hän tekee myös suuren suosion saaneita Pro-sketsejä. Hänellä on ollut myös oma Savuna Ilmaan -niminen podcast, joka ilmestyi joka toinen maanantai vuosina 2015-2018.

Koivuniemi mainitsee komedia esikuvikseen George Carlinin, Bill Hicksin ja Charles Chaplinin.

Yksityiselämä 
Koivuniemi on asunut lähes koko elämänsä Tikkurilassa, mutta asuu nykyään Itä-Helsingissä.

Lähteet 

Suomalaiset stand up -koomikot
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Nikunen

Nikunen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Antti Nikunen (s. 1982), lastenkirjailija ja kuvittaja
Harri Nikunen (s. 1955), yritysjohtaja
Heikki Nikunen (s. 1939), upseeri ja kenraali, Suomen ilmavoimien entinen komentaja
Niilo Nikunen (1913–1991), yhdistetyn hiihtäjä
Tommi Nikunen (s. 1973), mäkihyppyvalmentaja ja entinen mäkihyppääjä
Oulun juhlaviikot

Oulun juhlaviikot on seitsemän korkeatasoisen ja vakiintuneen festivaalin kokonaisuus, jota vietetään elokuussa Oulun seudulla. Oulun juhlaviikkoihin kuuluu Elojazz, sanataidefestivaali Oulun Muusajuhlat, kamarimusiikkifestivaali Oulunsalo Soi, Oulun Taiteiden Yö, Koiteli elää, Oulun musiikkivideofestivaalit ja Ilmakitaransoiton MM-kisat. Lisäksi Oulun juhlaviikkoihin kuuluu muita tapahtumia Ekstrat-, Oulun juhlaviikot esittää -sarjoissa sekä Makrokonsertit ja Nuotin vieressä on tilaa -kuorotapahtuma. Ensimmäiset Oulun juhlaviikot on järjestetty vuonna 2011. 
Elokuun aikana noin 200 tapahtumassa käy yli 60 000 kävijää.

Oulun juhlaviikkoja koordinoi Oulun kulttuuritapahtumayhdistys ry. Yhdistys toimii myös seudullisen tapahtumaverkoston kehittäjänä ja tapahtumatuotannon sateenvarjona kooten elokuun kulttuuritapahtumat Oulun omiksi juhlaviikoiksi. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää kulttuurin ja taiteen saavutettavuutta Oulun seudulla sekä vahvistaa alueen kulttuuritoimijoiden toimintaedellytyksiä.

Aiheesta muualla
Oulun juhlaviikot

Musiikkitapahtumat Suomessa
Oulun tapahtumat
Daskalió

Daskalió () tai Daskaleió (Δασκαλειό) tai Dakalió (Δακαλιό) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

 Daskalió, saari Kykladien saariryhmässä Kéroksen saaren Kávoksen edustalla, osa Kávos-Daskalión arkeologista kohdetta
 Daskalió eli Daskaleió, Alkyonidiensaariin kuuluva saari Korintinlahdessa
 Daskaleió eli Daskalió eli Dakalió, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Psaráa
Loúros

Loúros () voi viitata seuraaviin kohteisiin Kreikassa:

 Loúros, joki Epeiroksen alueella
 Loúros, kylä ja Prévezan kunnan kunnallisyksikkö Epeiroksen alueella
 Loúros, arkeologinen kohde Náxoksen saarella
Gardner

Gardner on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Anthony Gardner (s. 1981), englantilainen jalkapalloilija
 Arthur Gardner (1889–1967), yhdysvaltalainen diplomaatti
 Arthur Gardner (s. 1878), englantilainen jalkapalloilija
 Arthur Gardner (1910–2014), yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvatuottaja
 Ava Gardner (1922–1990), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Carl Gardner (1928–2011), yhdysvaltalainen laulaja
 Cory Gardner (s. 1974), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja senaattori
 Craig Gardner (s. 1986), englantilainen jalkapalloilija
 Ed Gardner (1901–1963), yhdysvaltalainen näyttelijä, kirjailija ja ohjaaja
 Eldon John Gardner (1909–1989), yhdysvaltalainen geneetikko, jonka mukaan on nimetty Gardnerin oireyhtymä
 Elizabeth Jane Gardner (1837–1922), yhdysvaltalainen taidemaalari
 English Gardner (s. 1992), yhdysvaltalainen pikajuoksija
 Erle Stanley Gardner (1889–1970), yhdysvaltalainen lakimies ja salapoliisikirjailija
 Frank Gardner (1930–2009), australialainen Formula 1 -kuljettaja
 Gerald Gardner (1884–1964), englantilainen harrastelija-antropologi, kirjailija ja okkultisti, yksi wiccan perustajista
 Howard Gardner (s. 1943), yhdysvaltalainen psykologi
 Isabella Stewart Gardner (1840–1924), yhdysvaltalainen taidekeräilijä, filantrooppi ja mesenaatti
 Jack Gardner (1926–1978), englantilainen nyrkkeilijä
 Jimmy Gardner (1881–1940), kanadalainen jääkiekkoilija
 John Gardner (1926–2007), brittiläinen jännityskirjailija
 John Gardner (1933–1982), yhdysvaltalainen kirjailija
 John Gardner (1917–2011), brittiläinen säveltäjä.
 Julian Gardner (s. 1978), englantilainen pokeriammattilainen
 Keith Gardner (1929–2012), jamaikalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti
 Martin Gardner (1914–2010), yhdysvaltalainen matemaatikko, tietokirjailija ja kolumnisti
 Maureen Gardner (1928–1974), brittiläinen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti
 Randy Gardner (s. 1946), yhdysvaltalainen ennätyksen haltija
 Ricardo Gardner (s. 1978), jamaikalainen jalkapalloilija
 Rob Gardner, yhdysvaltalainen rumpali
 Rulon Gardner (s. 1971), yhdysvaltalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja
 Sally Gardner (s. 1954), brittiläinen lastenkirjailija ja kuvittaja
 Sue Gardner (s. 1967), kanadalainen toimittaja, Wikimedia-säätiön ent. johtaja
 Vadim Gardner (1880–1956), suomenvenäläinen runoilija
 Wayne Gardner (s. 1959), australialainen ratamoottoripyöräilijä.
Ranskan Indokiinan piastre

Piastre de commerce oli Ranskan Indokiinan valuutta vuosien 1885 ja 1952 välillä. Se jaettiin sataan centiin. 

Nimi piastre on 1500-luvulta ja on ollut käytössä useiden eri historiallisten rahayksiköiden nimenä. 

Aasian rahayksiköt
Historialliset rahayksiköt
Ranskan Indokiina
Toni Lato

Antonio Latorre Grueso eli Toni Lato (s. 21. marraskuuta 1997 La Pobla de Vallbona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Valenciaa ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

Seurajoukkueura 
Lato on Valencian junioriakatemian kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran reservijoukkueessa 29. maaliskuuta 2014 kotikentällä Elchen reservijoukkuetta vastaan.

25. kesäkuuta 2015 Lato allekirjoitti uuden sopimuksen seuran kanssa, joka oli pituudeltaan viisivuotinen. 6. tammikuuta 2016 hänet oltiin nostettu ensimmäistä kertaa seuran edustusjoukkueen miehistöön Copa del Reyn otteluun Granadaa vastaan. Ensiesiintyminen jäi kuitenkin vielä tekemättä.

Lato teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa lopulta 25. helmikuuta 2016 Eurooppa-liigan ottelussa itävaltalaista Rapid Wienia, kun hänet vaihdettiin kentälle ottelun toiselle puoliajalle. Ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa, hän pelasi 9. tammikuuta 2017 ottelussa Osasunaa vastaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Toni Laton tilastot BDFutbol-sivustolla 
 Toni Laton tilastot Soccerway-sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Hammasjärvi (Ivalo)

Hammasjärvi , eli  , on Lapissa Inarissa sijaitseva järvi. Järvi on osa Hammastunturin erämaa-aluetta.

Maantietoa 
Järvi sijaitsee Ivalosta 26 kilometriä länteen ja 23 kilometriä etelään. Sen pinta-ala on 1 000 hehtaaria eli 10 km². Se on 8,6 kilometriä pitkä ja 3,0 kilometriä leveä. Järvellä on pitkä järvenselkä, josta työntyy länteen kilometrin mittainen Auniolahti () ja etelässä on kaksi kilometriä pitkä Vuorhajärvien niminen lahti (). Eteläpäässä Akuniemen länsipuolelle jää leveäsuinen Akulahti (). Järvessä on kartan mukaan vain kaksi saarta, jotka molemmat sijaitsevat Vuorhajärvellä. Kauempana rannasta on 180 metriä pitkä saari ja Aittavielman joensuussa sijaitsee pienempi saari.

Järven rantaviivan pituus on 34 kilometriä. Rannat ovat veteen laskevia tunturien rinteitä lukuun ottamatta muutamaa alankoa. Eteläpäässä sijaitsee Aittajärven jänkä, jossa järveen laskee Aittavielmä. Järven pohjoispäässä sijaitsee Heinäjärvenmaa ja länsirannalla Viljakuolpuna, joissa on myös alavaa maastoa. Järven ympärillä kohoavat tunturit sijaitsevat lähes vierekkäin. Etelässä sijaitsee matalan Vuorhavaaran takana Hammastunturi, jolla on alueen korkein huippu. Muita tuntureita ovat Aittamorosto, Lusmamorosto, Karppiskantama, Mellavaara, Tervaspää, Kivipää, Puskurovat, Auniorova ja Risupäät. Rannoilla on vain kolme merkittyä tupaa tai taloa, joista yhden ympärillä on nittyjä. Kirakkajoen luusuassa sijaitsee autiotupa . Järvelle ei johda tietä.

Vesistösuhteet 
Järvi sijaitsee Paatsjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 71) Kirakkajoen valuma-alueen (71.6) Hammasjärven valuma-alueella (71.63), jonka Hammasjärven lähialueeseen (71.631) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 229,1 metriä mpy.

Valuma-alue saa pääosan vedestään eteläpäähän laskevasta Kulvakkojoesta, joka on Kulpakkojoen valuma-alueen (71.634) laskujoki, Ainiolahteen laskevalta Harrijoesta, jonka on Harrijoen alueen (71.632) laskujoki, ja Hammasjärven lähialueelta. Lähialueen jokia ja ojia ovat lounaisrantaan laskeva Lievakkajoki ja pohjoispäähän laskeva Puolukkavellioja. Järven oma laskujoki on Kirakkajoki (), joka pienten järvien jälkeen laskee Rahajärven kautta Inarijärveen.

Hammasjärven valuma-alueella on 16 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Häränkiertämä (13 ha), Heinäjärvet (8, 5 ja 4 ha), nimetön järvi (5 ha) ja Puolukkalampi (5 ha)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Inarin kalastusalue: Kirakkajoki

Kirakkajoen valuma-alue
Inarin järvet
Helsingin pitäjä (vuosikirja)

Helsingin pitäjä YYYY (missä YYYY= vuosiluku) () on Vantaan kaupungin ja sitä edeltäneiden Helsingin maalaiskunnan ja Helsingin pitäjän paikallishistoriaa käsitteleviä artikkeleita sisältävä vuosikirja. Pääosa tietokirjasarjan artikkeleista on suomeksi, mutta jotkin yksittäiset artikkelit on kirjoitettu ruotsiksi. Vuosikirja on julkaistu vuosittain vuodesta 1963 lähtien. Julkaisijana oli aluksi Helsingin pitäjän kotiseutu- ja museoyhdistys, myöhemmin Vantaa-Seura.

Uusimmat Helsingin pitäjä -vuosikirjat

Tulevat vuosikirjat

Rakkaudesta pitäjään -Juhlakirja 

Rakkaudesta pitäjään on Vantaa-Seuran 50-vuotisen toiminnan kunniaksi toimitettu kirja. Teos ei ole Vantaa-Seuran historiikki, vaikka teos esittelee yhdistyksen toiminnan tärkeimmät vaiheet ja saavutukset. 

Kirja on artikkelikokoelma, joka palauttaa mieliin yhdistyksen perustamisen taustat, valaisee yhdistyksen julkaiseman Helsingin pitäjä -julkaisun tien kotiseutulehdestä vuosikirjaksi, kertoo Kirkonkylän myllyn tarinan ja myllyllä järjestettävien suosittujen yhteislauluiltojen alkuvaiheet sekä kiertää oppaan johdolla kulttuurikävelyn Kirkonkylässä. Kirjassa on myös useita Vantaa-Seurassa vaikuttaneiden henkilöiden haastatteluja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Vantaaseura.fi
Vuosikirjat
Suomalaiset historian tietokirjat
Vantaan historia
Kirjat Suomen historiasta
Gabriel (Ruotsin prinssi)

Prinssi Gabriel, Taalainmaan herttua (koko nimi Gabriel Carl Walther; s. 31. elokuuta 2017 Danderydin kunta, Ruotsi) 2017  on Ruotsin prinssi Carl Philipin ja prinsessa Sofian toinen lapsi ja prinssi Alexanderin nuorempi veli. Hänet kastettiin 1. joulukuuta 2017 Drottningholmin linnan kirkossa.

Prinssi Gabriel on kuudentena Ruotsin kruununperimysjärjestyksessä kruununprinsessa Victorian, prinsessa Estellen, prinssi Oscarin, prinssi Carl Philipin ja prinssi Alexanderin jälkeen.

Kuningas Kaarle XVI Kustaa päätti syksyllä 2019 että prinssi Gabrielilla ja hänen veljellään prinssi Alexanderilla ei ole enää kuninkaalliseen perheeseen kuuluvia oikeuksia, eivätkä he tulevaisuudessa osallistu hovin edustustehtäviin. Heille jo aiemmin myönnetyt herttuoiden tittelit kuitenkin säilyvät.

Lähteet 

Ruotsin kuninkaalliset
Vuonna 2017 syntyneet
Elävät henkilöt
Sophus Bugge

Elseus Sophus Bugge (5. tammikuuta 1833 Laurvig – 8. heinäkuuta 1907) oli norjalainen kielen- ja kansanrunoudentutkija. Hän työskenteli professorina Oslossa. Bugge kuului merkittävimpiin skandinaavisen filologian, muinaiskirjallisuuden ja mytologian tutkijoihin. Hän edisti myös muiden kielten, kuten etruskin ja lyykian tutkimusta. Hän myös vaikutti syvällisesti suomalaiseen kansanrunouden tutkimukseen etenkin Kaarle Krohnin välityksellä. Bugge julkaisi perustavanlaatuisia tekstikriittisiä teoksia. Hän oli merkittävä riimukirjoituksien selvittäjä.

Lähteet 

Norjalaiset kielitieteilijät
Vuonna 1833 syntyneet
Vuonna 1907 kuolleet
Nils Johan Berlin

Nils Johan Berlin (18. helmikuuta 1812 – 27. joulukuuta 1891) oli ruotsalainen kemisti ja farmakologi. Hänelle tarjottiin vuonna 1842 Helsingin yliopiston kemian professorin virkaa, jota hän ei ottanut vastaan. Sittemmin hän oli professori Lundin yliopistossa ja sen jälkeen terveyskollegion johtaja. Hänen teoksistaan on suomennettu Lukukirja luonnontieteestä ja Oppikirja luonnontietehesen.

Mineraali berliniitti (AlPO4) on nimetty hänen mukaansa.

Lähteet 

Ruotsalaiset kemistit
Ruotsalaiset professorit
Vuonna 1812 syntyneet
Vuonna 1891 kuolleet
Blood Drive

Blood Drive (aikaisemmin nimellä Midnight Grindhouse Presents Blood Drive) on yhdysvaltalainen scifisarja. Sitä esitettiin kesällä 2017 Syfyn kanavalla yhden kauden verran.

Sarjan luonut James Roland kertoi syyskuussa 2017 että sarja jää yhden kauden mittaiseksi.

Sarjan tapahtumat sijoittuvat dystooppiseen tulevaisuuteen vuonna 1999, jolloin Amerikka on jakautunut kahtia energiakriisin johdosta.

Näyttelijät

Tuotanto 
Heinäkuussa 2015 Syfy teki nk. direct-to-series tilauksen haluten suoraan 13. jaksoa. Sarjan kuvauspaikkana toimi Kapkaupunki Etelä-Afrikassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Blood Drive SyFyn sivustolla  
 

Yhdysvaltalaiset scifi-sarjat
Yhdysvaltalaiset toimintasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Syfyn televisio-ohjelmat
Dahomeyn tasavalta

Dahomeyn tasavalta () perustettiin 11. joulukuuta 1958 itsehallinnollisena siirtomaana osana Ranskan yhteisöä. Ennen itsehallinnon saamista valtio oli ollut Ranskan Dahomey, joka oli  ollut osana Ranskan unionia. 1. elokuuta 1960 Ranskan Dahomeylle myönnettiin täydellinen itsenäisyys Ranskasta.

Dahomeyn armeija kumosi maansa perustuslain 22. joulukuuta 1965 ja otti vallan itselleen.

Vuonna 1975 valtion nimi muutettiin Beniniksi, sillä sanaa ”Benin” pidettiin poliittisesti neutraalina kaikille maan etnisille ryhmille, kun taas sana ”Dahomey” johtaa juurensa fonien hallitsemasta Dahomeyn kuningaskunnasta.

Lähteet

Afrikan entiset valtiot
Beninin historia
Ranskan Länsi-Afrikka
Angolan kansantasavalta

Angolan kansantasavalta () käsittää aikakauden Angolan historiassa, jolloin maa oli sosialistisena valtiona vuodesta 1975 (jolloin Angola itsenäistyi Portugalista) vuoteen 1992, jolloin siitä tuli nykyinen Angolan tasavalta. Angolan kansantasavallalla oli hyvät suhteet Neuvostoliittoon, Kuubaan sekä Mosambikin kansantasavaltaan. Angolaa hallitsi MPLA-puolue, jonka toimesta maa muutettiin marxisti-leninistikseksi yksipuoluejärjestelmälliseksi valtioksi. Molemmat Kuuba sekä Neuvostoliitto tukivat puoluetta. 

MPLA:ta vastustava puolue UNITA aloitti MPLA:n vastaisen sisällissodan, saaden tukea Etelä-Afrikalta sekä Yhdysvalloilta. 

Vuonna 1991 MPLA ja UNITA sopivat rauhansopimuksen, joka mahdollistaisi eri puolueiden vaalien järjestämisen Angolassa. Angolan kansantasavalta purettiin vuonna 1992, jolloin maasta tuli nykyinen Angolan tasavalta.

Lähteet

Afrikan entiset valtiot
Angolan historia
Kommunismi Afrikassa
Kommunistiset valtiot
Sosialistiset valtiot
Mosambikin kansantasavalta

Mosambikin kansantasavalta () oli kommunistinen valtio, joka oli olemassa 25. kesäkuuta 1975 – 1. joulukuuta 1990. Sen jälkeen maasta tuli nykyinen Mosambikin tasavalta.

Mosambikin kansantasavalta perustettiin lyhyesti Portugalista itsenäistymisen jälkeen, ja Samora Machelin johtama Mosambikin vapautusrintama teki maasta yksipuoluejärjestelmän. Vuonna 1977 Mosambikissa alkoi sisällissota, jonka osapuolina olivat Mosambikin vapausrintama ja Mosambikin kansallinen vastarintaliike. Mosambikin kansallista vastarintaliikettä rahoitti nykyisen Zimbabwen tasavallan edeltäjä, kommunismivastainen Rhodesia, mutta myöhemmin se oli Etelä-Afrikan tasavallan tukemana ja rahoittamana. 

Mosambikin kansantasavallalla oli hyvät välit Angolan kansantasavallan sekä Neuvostoliiton kanssa, joista molemmat olivat näihin aikoihin kommunistisia valtioita.

Lähteet

Afrikan entiset valtiot
Kommunismi Afrikassa
Kommunistiset valtiot
Mosambikin historia
Sosialistiset valtiot
Fis-molliasteikko

Fis-molliasteikko, lyhyemmin "fis-molli" on fisistä alkava molliasteikko, jossa on sävelet fis, gis, a, h, cis, d ja e tai eis sekä fis. Fis-mollin rinnakkaissävellaji on A-duuri ja muunnossävellaji on Fis-duuri.

Fis-mollin etumerkinnässä on A-duurin tavoin kolme ylennystä: fis, cis ja gis. Nämä sävelet muodostavat jäljelle jäävien juurisävelten (d, a, e ja h) kanssa luonnollisen fis-mollin. Kuitenkin e-sävel usein niin ikään ylennetään, jolloin saadaan eis-sävel harmonisen mollin mukaiseksi johtosäveleksi. Eisiä ei koskaan merkitä neljänneksi ylennykseksi, vaikka kyseessä olisi fis-molli, vaan se kirjoitetaan aina tilapäisillä etumerkeillä.

Fis-mollin peruskolmisointu, eli toonikasointu on fis-mollisointu, jossa on sävelet fis, a ja cis. Fis-mollin subdominanttisointu on h-mollisointu ja dominanttisointu on Cis-duurisointu, jossa on johtosävel eis.

Tunnettuja taidemusiikin sävellyksiä fis-mollissa
 Johann Sebastian Bach : Das wohltemperierte Klavier, Preludi ja fuuga nro. 14, fis-molli, molemmista kirjoista
 Wolfgang Amadeus Mozart : 23:nnen pianokonserton, A-duuri, toinen osa on fis-mollissa

Lähteet

Sävelasteikot
Humavoid

Humavoid on suomalainen progressiivinen metalliyhtye Espoosta. Kotisivuillaan yhtye kuvailee musiikkiaan yhdisteeksi äärimetallia, modernia pianismia ja jazz-fuusiota, jossa raskas polyrytminen groove kohtaa rikkaan harmonian. Yhtyeen ovat perustaneet vuonna 2013 laulaja-kitaristi Niko Kalliojärvi (ent. Amoral, Tracedawn) ja laulaja-pianisti Suvimarja Halmetoja (Älä jäädy, Improryhmä Kolina). Inferno-lehti valitsi yhtyeen kuukauden demobändiksi joulukuussa 2016. ja Imperiumi antoi yhtyeen Glass EP:lle arvosanan 9–/10.

Nauhoittaessaan uutta levyään vuonna 2018, Humavoidin rumpaliksi liittyi Diablo -yhtyeessä soittava Heikki Malmberg.

Diskografia

Jäsenet 
 Suvimarja Halmetoja – keytar, laulu
 Niko Kalliojärvi – kitara, laulu
 Mikki Rousi – basso
 Heikki Malmberg – rummut

Lähteet 

Suomalaiset progressiiviset metalliyhtyeet
Jacob Bull

Jacob Breda Bull (28. maaliskuuta 1853 Rendalen, Hedmark, Norja – 7. tammikuuta 1930 Kööpenhamina, Tanska) oli norjalainen kirjailija.

Bull kirjoitti kotiseutunsa Rendalenin kansanelämästä ja sepitti runoja, joiden aiheet liittyvät uskontoon ja isänmaahan. Teoksista on suomennettu muun muassa Glomdalin morsian (Glomdalsbruden). Lisäksi hän on kirjoittanut muun muassa romaanin Vesleblakken ja novelleja kansanelämästä Østerdalenissa. Hän on kirjoittanut myös historiallisia ja aikalaisromaaneja.

Bullin vanhemmat olivat pappi Matthias Bull (1815–1876) ja Henriette Magrethe Breda. Bullin lapsuudenkodissa vallitsi kulttuurisesti avoin ja suvaitsevainen henki. Papin työn ohella isä harrasti kirjallisuutta ja musiikkia.

Bull suoritti examen artiumin 1872, opiskeli teologiaa ja suoritti teologian kandidaatin tutkinnon 1876 mutta ei työskennellyt koskaan pappina vaan aloitti opettajana Nickelsenin tyttökoulussa Kristianiassa.

Bull avioitui Gunvor Sophie Rytter Sawsin (1843–1882) kanssa 1876, ja toisen avioliiton hän solmi ruotsalaisen Anna Maria Augusta Berglöfin kanssa 1883. Hänen poikiaan ovat Olaf Bull ja pojanpoikansa Jan Bull, molemmat runoilijoita. Bull asui vuodesta 1914 Kööpenhaminassa.

Bull perusti 1878 sanomalehti Dagenin ja Krydseren-lehden (1879–1885) ja osti sitten Folkebladetin. Hän ansaitsi elantonsa toimittajana, kunnes 1890 kirjailijantyö vei yhä enemmän aikaa. Hän oli Norjan kirjailijaliiton puheenjohtaja 1900–1903.

Kirjailijana hän oli uusromantikko ja suhtautui kielteisesti ajan uusiin ajatuksiin, kuten darvinismiin, mikä maksoi hänelle niin ystävyyssuhteissa, maineessa kuin taloudellisestikin. Bjørnstjerne Bjørnson oli hänen elinikäinen ystävänsä. Taloudelliset huolet aiheuttivat sen, että hän kirjoitti paljon ja nopeasti, osin laadultaan heikkoa, ja hän sai kriitikoilta kansanelämänkuvauksia lukuun ottamatta usein huonoa palautetta. Bullin esikoisnovelli Paa Grænsen ilmestyi Morgenbladetissa 1879, ja siinä oli selviä vaikutteita Bjørnsonilta. Hän ansaitsi paikkansa Norjan kirjallisuushistoriassa kuvauksillaan Rendalenista.

Bullin lapsuudenkotin Rendalenin pappila joutui 1800-luvun lopulla yksityisomistukseen, mutta kunta osti sen 1920, ja se avattiin Bull-museona 1964. Rendalenin kunta on vuodesta 1997 myöntänyt Vesleblakken-palkinnon, joka on nimetty Bullin teoksen mukaan.

Bull on haudattu Rendaleniin Norjaan.

Suomennetut teokset 
 Hans Nielsen Hauge, toimittanut Hannes Leiviskä. Gummerus, 1914. – 2. p. 1922.
 Jalo kosto, Helsinki: Kirja, 1924. (Helmi-sikermä; n:o 26.).
 Glomdalenin morsian: romaani kansanelämästä, suom. E. A. WSOY, 1928. (5 markan kirjoja 2.).
 Tunturimaan herättäjä, Suom. Hannes Leiviskä. Tikkurila: Ristin, voitto, 1971.

Palkinnot ja tunnustukset 
 1911 Pyhän Olavin ritarikunnan 1. luokan ritari

Filmografia 
 Glomdalsbruden, ohjaus Carl Theodor Dreyer, 1926

Lähteet

Aiheesta muualla
 Edvard Beyer: Jacob. B. Bull, Store norske leksikon 
 Digitoituja kirjoja Nasjonalbiblioteket 
Vapaasti ladattavia Jacob. B. Bullin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergilta

Norjalaiset kirjailijat
Vuonna 1853 syntyneet
Vuonna 1930 kuolleet
Henrik Bull

Henrik Bull (1864–1953) oli norjalainen arkkitehti. Hänen päätyönsä on Norjan kansallisteatteri Oslossa. Bull toimi myös taideteollisuudessa.

Lähteet 

Norjalaiset arkkitehdit
Vuonna 1864 syntyneet
Vuonna 1953 kuolleet
Slime and Punishment


Slime and Punishment on crossover thrash -yhtye Municipal Wasten kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 23. kesäkuuta 2017 levymerkillä Nuclear Blast. Albumi on yhtyeen ensimmäinen kitaristi Nick ”Nikropolis” Poulosin kanssa äänitetty albumi.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Tony Foresta – laulu
 Ryan Waste – kitara, taustalaulu
 Nick Poulos – kitara
 Land Phil – basso, taustalaulu
 Dave Witte – rummut

+

 Vinnie Stigma – laulu (kappale 7)

Tuotanto 
 Land Phil – äänittäjä
 Bill Metoyer – miksaaja, masteroija
 Andrei Bouzikov – grafiikka

Arvostelut 
 Angry Metal Guy: 
 Blabbermouth: 8/10
 Metal Injection: 8/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2017 albumit
Municipal Wasten albumit
Etiopian demokraattinen kansantasavalta

Etiopian demokraattinen kansantasavalta  () oli Etiopian virallinen nimi vuodesta 1987 vuoteen 1991. Se perustettiin Mengistu Haile Mariamin ja Etiopian työväenpuolueen hallitsemana kommunistisena valtiona. Etiopian demokraattisen tasavallan perustaminen johti maata aikaisemmin hallinneen sotilasjunttahallinnon Dergin purkamiseen. Etiopian demokraattinen kansantasavalta oli marxilais-leniniläinen yksipuoluejärjestelmä. 

Valtion auktoriteettia ei koetellut pelkästään aseistetut militantit, jotka oltiin liitetty Etiopiaan vuosikymmeniä ennen, vaan myös sisäiset vastarintaliikkeet. Etiopian demokraattinen kansantasavalta tuli tiensä päätökseen toukokuussa 1991, kun Mengistu pakeni Etiopiasta, toisen puolueen saapuessa Addis Ababaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Afrikan entiset valtiot
Etiopian historia
Kommunismi Afrikassa
Kommunistiset valtiot
Sosialistiset valtiot
Xwédan kuningaskunta

Xwédan kuningaskunta (myös Hueda, Whydah, Ouidah tai Sahé) oli kuningaskunta Länsi-Afrikan rannikolla nykyisen Beninin rajojen sisällä. Maa oli merkittävä orjakaupan keskus 1600- ja 1700-luvuilla. Vuonna 1700 Xwédan kuningaskunnalla oli rantaviivaa noin 16 kilometriä. Kuningas Haffonin hallintokauden aikana rantaviiva laajentui 64 kilometriin ja sisämaahan 40 kilometriin. 

Xwédan pääkaupunki oli Savi. Kuningaskunnan viimeinen kuningas oli kuningas Haffon, joka suistettiin vallasta vuonna 1727 Xwédan tullessa valloitetuksi ja liitetyksi Dahomeyn kuningaskuntaan.

Katso myös 
Ouidah

Lähteet

Aiheesta muualla 

Afrikan entiset monarkiat
Beninin historia
Ford F-Series

Ford F-Series on Ford Motor Companyn vuodesta 1948 valmistama lava-auto. Meksikossa autoa markkinoidaan nimellä Ford Lobo.

F-Series on ollut Yhdysvaltain myydyin automalli vuodesta 1981, ja myydyin pick-up vuodesta 1977.

Sukupolvet

Aiheesta muualla 

Ford F-Series
Lava-autot
1940-luvun autot
1950-luvun autot
1960-luvun autot
1970-luvun autot
1980-luvun autot
1990-luvun autot
2000-vuosikymmenen autot
2010-luvun autot
2020-luvun autot
Audio-Technica

Audio-Technica Corporation () on Japanissa vuonna 1962 perustettu kansainvälinen äänentoistolaitteiden valmistaja, joka suunnittelee ja valmistaa ammattitason mikrofoneja, kuulokkeita, levysoittimien äänirasioita ja muita äänilaitteita kuten levysoittimia.

Historia
Audio-Technican perusti Hideo Matsushita Japanissa, Tokion Shinjukussa vuonna 1962. Yhtiön ensimmäinen tuote oli AT-1 äänirasia. Audio-Technican liiketoiminta kehittyi nopeasti ja yritys alkoi valmistamaan myös muita tuotteita kuten kuulokkeita.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Audio-Technican kotisivut (Eurooppa)

Japanilaiset elektroniikkayhtiöt
Viihde-elektroniikan tuotemerkit
Äänentoistotekniikka
Voitonlaukka

Voitonlaukka (Allium victorialis) on laukkojen sukuun kuuluva monivuotinen sipulikasvi. Sitä käytetään koristekasvina. Laji kasvaa alkuperäisesti Keski- ja Etelä-Euroopassa, Kaukasiassa, Venäjällä Uralin seudulla.

Voitonlaukka kasvaa 30–50 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pysty ja liereä, sen tyveltä kohoaa kaksi tai kolme leveää lehteä. 
Kukinto on tiheä pallomainen sarja. Kukkaperät ovat eripituisia, 1–3 cm pitkiä. Kukat ovat kooltaan 3–5 cm, niiden kehälehdet ovat valkoiset tai kellanvihreät. Hedelmänä on kota.

Lähteet 

Laukat
Tataarisinivalvatti

Tataarisinivalvatti (Lactuca tatarica) on monivuotinen salaattien sukuun kuuluva asterikasvilaji.

Tataarisinivalvatti kasvaa 40–100 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi haaroo yläosasta ja päättyy mykeröstöön, joka koostuu noin 2,5 cm leveistä sinikukkaisista mykeröistä. Tataarisinivalvatti muistuttaa paljon siperiansinivalvattia, mutta se kasvattaa maarönsyjä ja sen lehdet ovat varren ala- ja keskiosassa pariliuskaisia.

Tataarisinivalvatti esiintyy alkuperäisenä Itä-Euroopassa. Se kasvaa Pohjoismaissa harvinaisena uustulokkaana Etelä-Ruotsissa, Etelä-Suomessa ja Tanskassa. Suomessa se kasvaa myllyjen, rautateiden ja kaatopaikkojen alueella, Helsingissä ja Hangossa myös merenrannoilla.

Lähteet 

Salaatit
Merisaunio

Merisaunio (Tripleurospermum maritimum) on kaksi- tai monivuotinen asterikasvilaji, joka muistuttaa paljon samaan sukuun kuuluvaa peltosauniota (Tripleurospermum inodorum).

Ulkonäkö 
Se kasvaa 10–60 senttimetriä korkeaksi. Kasvi on monivartinen; varret ovat kohenevia-pystyjä, kaljuja ja usein tyveltään punertavia. Lehdet ovat kierteisesti, lyhytruotisia tai lähes ruodittomia, 2–3 kertaa pariliuskaisia, liuskat rihmamaisen kapeita, lyhyitä-pitkiä, pyöreä-suippokärkisiä, joskus möyheitä. Mykeröstö on huiskilomainen, mykeröitä on 2–20. Mykeröt ovat 4–6 senttimetriä leveitä. Kehtosuomut ovat keskenään saman- tai erikokoisia, 1,5–5 millimetriä leveitä, ruskea-mustalaitaisia. Mykeröpohjus on kekomainen ja täyteinen. Laitakukat ovat kielimäisiä ja valkoisia, kehräkukat ovat torvimaisia ja keltaisia. Hedelmä on litteähkö, harjuinen, tummanruskea pähkylä, jossa on kaksi pitkulaista keltaista-punertavaa öljytäplää. Pappus on vähäinen, kalvomainen rengas. Merisaunio risteytyy peltosaunion kanssa.

Alalajit 
Merisauniolla on Suomessa kolme alalajia, jotka eroavat toisistaan levinneisyydessä ja kasvupaikoissa.
 etelänmerisaunio (merisaunio) – T. maritimum subsp. maritimum
 ruijanmerisaunio (ruijansaunio) – T. maritimum subsp. phaeocephalum
 pohjanmerisaunio (pohjansaunio) – T. maritimum subsp. subpolare

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Merisaunio (Tripleurospermum maritimum)
 Luontoportti: Merisaunio (Tripleurospermum maritimum)
 Den virtuella floran: Kustbaldersbrå (Tripleurospermum maritimum) 
 United States Department of Agriculture (USDA): Tripleurospermum maritimum 
 Flora of North America: Tripleurospermum maritimum 

Peltosauniot