joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Santosenkari

Santosenkari eli Santos-Hoikka on saari Hailuodon kunnassa Perämerellä. Se sijaitsee lähellä Oulun kunnanrajaa, noin kuuden kilometrin päässä Hailuodon Huikun sataman ja Santosen niemen pohjoispuolella.

Saari on matala ja sitä ympäröi karikko. Siellä ei ole minkäänlaista satamaa. Matalien rantojen ja karikkojen takia saareen on vaikea rantautua. Saari on rauhoitettu metsästykseltä. Saarta peittää vähäinen pääasiassa lehtipuiden muodostama metsikkö, Santos-Hoikan eteläranta on ollut rantahietikon peittämä, mutta jäät ja tuulet ovat viimeisten parinkymmenen vuoden aikana kuljettaneet hiekkaa pois.

Saaressa on aikaisemmin ollut pääosin kalastajien käytössä olleita kalastusmajoja. Nyttemmin saaren muutamat rakennukset ovat vapaa-ajan asumiseen kaavoitetulla erotetuilla tonteilla yksityisten henkilöiden omistamia vapaa-ajan asuntoja.

Saaren eteläpuolella rantavedessä on 1930-luvulla rakennettu betoninen linjaloistotorni, joka ohjasi laivoja Oulun kaupunkiväylälle. Vuonna 1967 tornin huipulle lisättiin Oulun satamaan johtavan laivaväylän linjataulu.

Lähin toinen saari on Santosenkarin pohjoispuolella sijaitseva Pikku-Hoikka. Hoikanriisi sijaitsee noin 800 metrin päässä idässä ja Ulkolaidanmatalan kivikkosaari vajaan kahden kilometrin päässä länsilounaassa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kuva Santosenkarin loistotornista

Hailuodon luonto
Perämeren saaret
House of God

House Of God on tanskalaisen King Diamondin vuonna 2000 julkaistu yhdeksäs albumi. Se on äänitetty Nomad Recording Studiossa, Carrolltonissa, Dallasissa, Texasissa. Levy on äänitetty uudelleen Los Angered Recordissa, Göteborgissa, Ruotsissa. Albumin ovat tuottaneet levy-yhtiöt Massacre Records ja Metal Blade Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 King Diamond – laulu, kosketinsoitin
 Andy LaRocque – kitara
 Glen Drover – kitara
 Dave Harbour – basso
 John Luke Hébert – rummut

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Fangoria:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kotisivut 

Vuoden 2000 albumit
King Diamondin albumit
Museumsinsel

Museumsinsel () tarkoittaa Berliinissä Mitten kaupunginosassa Spreejoen saaren Spreeinselin pohjoisosaa.

Saari saa nimensä viidestä kansainvälisesti tunnetusta museosta. Museumsinsel sai alkunsa vuonna 1841, kun Preussin kuningas Fredrik Vilhelm IV halusi omistaa osan saaresta taiteelle ja tieteelle. Kuninkaan käskystä ensimmäiset suunnitelmat teki hoviarkkitehti Friedrich August Stüler.

Museumsinsel kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.

Alueen museot

Museumsinsel ja sen kokoelmat ovat olleet muutoksen kohteina. Toisessa maailmansodassa monet rakennukset tuhoutuivat, ja useita näyttelytiloja on kunnostettu ja rakennettu uudelleen.

Altes Museum (Vanha museo) on vanhin alueen museoista. Se valmistui vuonna 1830 arkkitehti Karl Friedrich Schinkelin suunnitelmien mukaan. Vanha museo valmistui vastapäätä Berliner Stadtschlossia, joka sittemmin purettiin. Siellä kuningas Fredrik Vilhelm III toi ensimmäisen kerran antiikin esineiden kokoelmansa yleisön nähtäväksi. Kokoelma kuuluu nykyään Altes Museumin näyttelyihin.

Neues Museum (Uusi museo) sijaitsee Altes Museumin takana, ja se valmistui vuonna 1859. Sen on suunnitellut Schinkelin oppilas Friedrich August Stüler. Neues Museum tuhoutui lähes täysin toisessa maailmansodassa, vain osa ulkoseinää säilyi, ja se avattiin jälleen yleisölle lokakuussa 2009, kun rakennustyöt olivat valmistuneet ja esineet siirretty paikalleen. Museossa on esillä kuten ennen sotaakin, egyptiläistä ja esihistoriallisia kokoelmia, muun muassa kuningatar Nefertitin rintakuva.

Alte Nationalgalerie (Vanha kansallisgalleria) valmistui 1876 arkkitehtina August Stüler. Sen tarkoituksena oli esitellä 1800-luvun taidetta, jonka pankkiiri Joachim H. W. Wagener oli lahjoittanut. Kokoelma on sittemmin laajentunut ja siellä on nykyään suurimpia 1800-luvun maalauksien ja veistosten kokoelmia Saksassa. Vanhan kansallisgallerian rakennus vaurioitui pahoin toisessa maailmansodassa. Se avattiin täysin korjattuna uudelleen vuonna 2001. Rakennuksessa esitellään nykyään sen maalaus- ja veistoskokoelmaa.

Bode-museo (Bode-Museum, entinen Kaiser-Friedrich-Museum) avattiin vuonna 1904 saaren pohjoiskärkeen. Se oli peruskorjauksessa koko 2000-luvun alkuvuodet. Museo avattiin uudelleen 17. lokakuuta 2006, ja siinä esitellään myöhäisantiikkista ja bysanttilaista taidetta.

Pergamon-museo (Pergamonmuseum) on uusin alueen museoista. Vuonna 1930 valmistuneessa rakennuksessa on esillä useita monumentaalisia arkeologisia rakennuksia, kuten Pergamonin alttari ja Miletoksen torialueen portti. Kaivauksissa löytyneet alkuperäiset osat siirrettiin Berliiniin, jossa ne koottiin uudestaan. Puuttuvat osat on rekonstruoitu.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Museumsinsel. 
 Vanha kansallisgalleria . 
 Antiikin Lähi-idän näyttely Pergamon-museossa. 
 Egyptiläinen museo Vanhassa museossa . 
 Museumsinsel UNESCOn sivuilla.  

Berliinin museot
Unescon maailmanperintökohteet Saksassa
Latakian taistelu

Latakian taistelu () oli Jom Kippurin sodassa käyty pieni meritaistelu Israelin ja Syyrian välillä Latakian edustalla 7. lokakuuta 1973.

Taistelu oli historian ensimmäinen meritaistelu, jossa molemmilla puolilla oli käytössään ohjuksia ja siinä hyödynnettiin elektronista sodankäyntiä. Israelilaiset alukset käyttivät silppuheitteitä () ja tutkahäirintää osana puolustusta.

Syyrian Komar- ja Osa-luokan ohjusveneet olivat varustettu neuvostoliittolaisilla P-15 Termit -ohjuksilla, jolla oli jo kuusi vuotta aiemmin upotettu Israelin hävittäjä Eilat. Israelin Gabriel-ohjusta ei ollut vielä käytetty taistelussa, ja sen kantama oli vain puolet Termitistä.

Israelin viisi Sa'ar 3 -luokan ohjusvenettä syöksyivät kohti syyrialaisia hämäten vihollisen ohjuksia, ja upottivat viisi syyrialaisten alusta. Lopun sodan ajan syyrialaiset pysyivät satamissaan.

Lähteet 

Israelin taistelut
1973
Werewolf: The Last Warrior

Werewolf: The Last Warrior on Data East Corporationin kehittämä ja vuoden 1990 marraskuussa NES:ille julkaisema sivuttain vierivä tasohyppely.

Juoni 
Paha johtaja ja hänen biovalmistetuista hirviöistä koostuva ryhmänsä ovat ottaneet maan haltuunsa ja vain yksi mies voi estää heidät. Hän ei kuitenkaan ole tavallinen mies, sillä hän kärsii lykantropiasta ja voi raivostuessaan muuttua ihmissudeksi.

Pelaaminen 

Pelaaja aloittaa pelin ihmismuodossaan. Ihminen voi vain lyödä, hypätä ja kävellä. Löytäessään punaisen W-ikonin ihminen voi muuttua  ihmissudeksi. Ihmissusi muuttuu takaisin heikompaan ihmismuotoonsa menettäessään liian paljon elinvoimaansa tai törmätessään siniseen W-ikoniin.

Ihmissusimuodossa pelaaja voi hypätä korkeammalle. Hän on nopeampi ja voimakkaampi. Hänellä on kyky kiivetä seiniä pitkin, kulkea katossa roikkumalla ja hän voi tehdä aaltomaisesti etenevän hyökkäyksen. Lisäksi ihmissudella on ärtyisyysmittari, joka kasvaa pelaajan kerätessä eräänlaisia palloja. Viiden kerätyn pallon jälkeen ihmissusi muuttuu super-ihmissudeksi, joka on vieläkin nopeampi, voimakkaampi ja osittain voittamaton.

Kaiken kaikkiaan pelissä on viisi tasoa. Jokaisessa tasossa on pomo, joka liikkuu tietyllä tavalla. Pelaajan on hyvä opetella kunkin pomon liikkumiskuvio, jolloin niiden voittaminen helpottuu.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1990 videopelit
Nintendo Entertainment System -pelit
Tasohyppelyt
Scifipelit
The Puppet Master

The Puppet Master on King Diamond -yhtyeen yhdestoista studioalbumi. Levy on äänitetty Los Angered Recordsissa Ruotsissa ja Nomad Recording Studiossa Yhdysvalloissa. Albumin ovat tuottaneet levy-yhtiöt Massacre Records ja Metal Blade Records.

Levy on konseptialbumi, jonka tarina kertoo Budapestissa olevasta nukketeatterista. Itse tarinakin sijoittuu nukkien maailmaan. King Diamond sai idean levylle keikkaillessaan Mercyful Faten kanssa Euroopassa. Vapaapäivänään hän oli nähnyt suuren Kansallisen Nukketeatterin, jossa esitetään vain nukketeatteria. Asia herätti hänessä kysymyksiä, ja myöhemmin selaillessaan muistilappujaan hän havaitsi nukketeatteritarinaan liittyvän potentiaalin.

Kappaleet 

Midnight (1:55)
The Puppet Master (4:41)
Magic (4:57)
Emerencia (5:19)
Blue Eyes (4:24)
The Ritual (5:02)
No More Me (3:16)
Blood To Walk (5:32)
Darkness (4:37)
So Sad (4:38)
Christmas (5:18)
Living Dead (6:04)
DVD sisältää KD:n kertomassa tarinaa The Puppet Master.

Kokoonpano 
King Diamond: laulu, kosketinsoitin
Andy La Rocque: kitara, kosketinsoitin
Mike Wead: kitara
Hal Patino: basso
Matt Thompson: rummut
Livia Zita: laulu (vieraileva laulaja)

Lähteet 

 King Diamondin kotisivuilla oleva artikkeli aiheesta 

Vuoden 2003 albumit
King Diamondin albumit
Oksasaha

Oksasaha on saha, joka on tarkoitettu elävän puun oksien karsimiseen. Elävässä puussa voi olla kuolleita oksia, jotka halutaan karsia korkealta. Aikanaan sahattu oksantynkä peittyy uusien vuosikasvainten alle, ja puun pinnasta tulee oksaton siltä kohdalta. Oksia joudutaan poistamaan myös, jos ne haittaavat esimerkiksi koskettamalla sähkölinjaan tai rakennuksiin. Oksien poistamista käytetään myös arvopuiden, kuten visakoivun, laadun parannukseen.

Oksasahan muotoilu on tarkoitettu ylöspäin suuntautuvaan sahaukseen. Sellaisessa se toimiikin parhaiten. Jatkovarren avulla sillä voi ylettyä lähes viiden metrin korkeuteen. Puutarhanhoidossa jäykkäteräinen oksasaha on velttoteräistä parempi. Jos oksa on matalalla sahaajan ulottuvilla, vaihtoehtoinen väline on voimasakset.
 

Sahat
Mitsubishi Logisnext Europe

'Mitsubishi Logisnext Europe Oy (ennen Rocla Oy) on suomalainen yhtiö, joka kehittää ja valmistaa sähköisiä varastotrukkeja, vastapainotrukkeja ja automaattitrukkijärjestelmiä. Yritys on perustettu vuonna 1942 nimellä Rautatyö Oy. MLE Oy:n omistaa Mitsubishi Logisnext Co., Ltd. Järvenpäässä yritys työllistää noin 500 ammattilaista tuotekehityksessä, tuotannossa ja automaatioliiketoiminnassa.

Kesäkuussa 2013 Rocla -konsernirakenne järjestettiin uudelleen. Suomen asiakaspalveluliiketoiminta siirrettiin uuteen erillisyhtiöön Rocla Solutions Oy:hyn, nykyisin Logisnext Finland Oy, joka myy ja markkinoi Rocla -merkkisiä varastotrukkeja ja Cat- ja Mitsubishi Forklift Trucks -merkkisiä varasto- ja vastapainotrukkeja, jotka valmistetaan Mitsubishi Logisnext Co., Ltdn tehtaissa Suomessa, Ruotsissa, Espanjassa tai Kiinassa.   

Logisnext Finlandin pääkonttori sijaitsee Vantaalla osoitteessa Vanha Porvoontie 229, mutta sillä on myös alueellisia myynti- ja huoltotoimipisteita Tampeereella, Vaasassa, Oulussa, Seinäjoella ja Lappeenrannassa. Lisäksi yrityksellä on jälleenmyyjiä useissa kaupungeissa Suomessa. Logisnext Finland vastaa MLE konsernin tuotteiden myynnistä, ylläpidoista, huollosta ja varaosatoimituksissa Suomessa. Vantaalla sijaitsevat trukinkuljettajakoulutustilat ja trukkien myyntinäyttely.

Historia
Evert Stigzeliuksen perustama Rautatyö Oy keskittyi 1950-luvulla kamiinoiden ja putkisänkyjen valmistamisen sijasta nosto- ja siirtolaitevalmistukseen. Yhtiön valikoimiin tulivat varastoissa käytettäviksi tarkoitetut haarukka- ja pinoamiskärryt. Yritys aloitti viennin ulkomaille vuonna 1961. Vuonna 1963 sen toimitusjohtajaksi tuli perustajan poika Klas Stigzelius. Teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Klas Stigzelius johti yhtiötä aina vuoteen 1994 asti ja oli vielä sen jälkeen mukana yhtiön hallituksessa.

Sähkökäyttöisiä trukkeja yritys on valmistanut vuodesta 1967 lähtien ja on toiminut vuodesta 1975 kansainvälisillä markkinoilla. Rautatyö Oy:n nimi muuttui vuonna 1979 Rocla Oy:ksi. Nimenvaihdon takana on haarukkakärryjen liikuttamista tarkoittava ammattislangin sana roklaaminen. Automaattitrukkitoiminta käynnistyi vuonna 1983, jolloin Rocla Oy kehitti ensimmäiset vihivaunujärjestelmät.

Japanilainen MHI Mitsubishi Heavy Industries -yhtiö teki lokakuussa 2008 julkisen ostotarjouksen Roclan osakkeista. Yhtiö omisti entuudestaan 28 prosenttia Roclasta, mutta se halusi Roclan kokonaan hallintaansa. Roclan hallitus suositteli ostotarjouksen hyväksymistä ja useat suurimmista osakkeenomistajista ilmoittivat hyväksyvänsä tarjouksen. Keväällä 2009 Mitsubishi sai omistukseensa koko osakekannan ja Rocla poistui pörssistä.

Vuoden 2012 huhtikuussa Mitsubishi ilmoitti siirtävänsä vastapainosähkötrukkituotantonsa Hollannista Roclan tehtaalle Järvenpäähän. Ensimmäiset vastapainotrukit uudelta linjalta valmistuivat toukokuussa 2013.

Lähteet

Aiheesta muualla
 www.rocla.fi 
 www.mitsubishi-forklift.fi
 mitsubishilogisnexteurope.fi/ 
 www.rocla-agv.com

Entiset suomalaiset pörssiyhtiöt
Herrainpäivät (Pori)

Herrainpäivät on Porin kaupunginosa, joka sijaitsee Yyterin ja Mäntyluodon välissä. Kaupunginosassa on paljon kesäasuntoja ja siellä sijaitsee luontopolku. 

Vanhan kansan kertoman mukaan Herrainpäivät on saanut nimensä siitä, että siellä muinaisina aikoina on pidetty "käräjiä". Tätä tarua tukee se seikka, että ainakin 1900-luvun alkupuolella siellä oli nähtävissä kivirinki, jonka kivillä istuen on hyvinkin voitu pitää neuvonpitoa. Toinen tarina väittää, että Herrainpäivät on saanut suhteellisen erikoisen nimensä siitä, että entisinä aikoina tuli porilaista herrasväkeä veneillä silloiselle saarelle viettämään viikonloppujaan ja lomiaan. Niemi on vielä nykyisinkin porilaisten hyvin tuntema ja suosima vapaa-ajanviettoalue, jossa on useita kesämökkejä.

Herranpäivien niemi on kokonaisuudessaan Porin kaupungin omistuksessa. Porin kaupunginvaltuusto päätti vuonna 1989 ympäristönsuojelulautakunnan aloitteesta esittää niemenkärjen rauhoittamista luonnonsuojelulain nojalla. Rauhoituksen perusteena oli se, että niemi on säilynyt suhteellisen luonnontilaisena ja se on maisemallisesti merkittävä Yyterin manneralueen uloin niemenkärki.

Rauhoitetun alueen luonto on hyvin samanlaista kuin ulkosaariston suuremmilla luodoilla: kivikkorantoja reunustaa lehtomainen rakkolevävallille muodostunut iäkäs tervaleppävyö, jonka takana niemen keskiosissa kasvaa järeähköä, osittain aarnimaista havupuustoa lähes luonnonmetsänä. Kasvillisuudessa on mm. taikinanmarja, puna-ailakki, lehtotähtimö, lehtoarho, tesma, koiranvehnä, lehtokielo, käenkaali ja meriputki. Niemen kärjessä on ketomainen alue, jossa kasvaa mm. pihlaja, kataja, ahomansikka, rohtotädyke ja keto-orvokki. Alueella on myös laajahko hiekkainen katajaketo.

Lintuharrastajien suosiossa Herrainpäivät on ollut jo vuosikymmeniä. Niemeä kiertävän luontopolun varrella näkee sekä metsien että ulkosaariston lintulajeja. Varsinkin muuttoaikoina lintuharrastajia käy polulla runsaastikin, mutta linnut viihtyvät niemellä myös talvisaikaan. Kasvilajisto on Porin rannikolle ominainen: tyypillisiä meren rantojen ja ulkosaariston lajeja löytyy Herrainpäivien niemeltä.

Herrainpäivien niemi on rauhoitettu luonnonsuojelulain nojalla 1990 ja samana vuonna valmistui myös niemen kärkeä kiertävä luontopolku.
Luontopolun varrelta avautuu merinäköala Preiviikinlahdelle ja Kuuminaisten saaristoon. Preiviikinlahti ympäröivine rannikoineen on luontonsa puolesta arvokas maisemakokonaisuus, jolta löytyy matalia lieterantoja, rantaniittyjä, parikymmentä metriä korkeita merituulen kasaamia hiekkadyynejä sekä ulkosaaristoa. Luontopolun varrella voi tutustua myös hiekkaisiin katajaketoihin, synkkiin kuusikoihin, tikkojen koloamiin pökkelöihin ja syksyllä komeisiin myrskytyrskyihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Porin kaupunginosat
Combat Academy of Finland

Combat Academy of Finland on vuonna 1993 perustettu taistelu-, itsepuolustus- ja kamppailulajien opettamiseen erikoistunut akatemia, jossa opetusta järjestetään harrastetasosta aina ammattilaisten maailmanmestaruuksiin asti.

Opetukseen on osallistunut perustamisesta lähtien kymmeniä tuhansia oppilaita yli kahdella tuhannella perus- ja jatkokurssilla. Kurssien lajivalikoiman ovat muodostaneet muun muassa kickboxing, thainyrkkeily, Krav Maga, ladythaiboxing, lukkopaini, kuntonyrkkeily, Wing Tsun, eskrima, brasilialainen jujutsu ja MMA-vapaaottelu.

Combat Academyn amatööri- ja ammattilaiskilpailijat ovat saavuttaneet vuosien aikana kamppailulajeissa yli 10 maailmanmestaruutta sekä reilut 50 MM-, EM-, PM- ja SM -mitalia tuloksekkaan ja ammattimaisen kilpailu- ja valmennustoiminnan ansiosta. Combat Academyn menestyksekkäitä kilpailijoita (EM-MM-PRO) ovat olleet mm. Petri Reima, Jomhod, Mia Eteläpelto, Heidi Björklund.

Aiheesta muualla
Kotisivut

Suomalaiset urheiluseurat
Kamppailulajiseurat
Vuonna 1993 perustetut urheiluseurat
Kansainvälinen standardi-ilmakehä

Kansainvälinen standardi-ilmakehä (International Standard Atmosphere, ISA) on kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) määrittelemä ilmakehämalli, joka perustuu keskimääräisiin olosuhteisiin Maapallon keskileveysasteilla. Malli perustuu kerroksiin, joiden ominaisuudet se määrittelee. 

Ilmailu
Ilmakehä
Teknokratia

Teknokratia (”tekno” tulee kreikan sanasta tekhne, joka merkitsee sekä ”tietoa” että ”taitoa” ja ”kratia” kreikan sanasta kratos, joka merkitsee ”valtaa”) on oppi, jonka mukaan tiedolla ja taidolla sekä niiden osaajilla tulisi olla yhteiskunnassa hallitseva asema. Teknokraattisessa yhteiskunnassa valtaa käyttävät asiantuntijat. Käsite syntyi Yhdysvalloissa ensimmäisen maailmansodan jälkeen.

Teknokratian juuret ovat Frederick Taylorin tieteellisessä liikkeenjohdossa (taylorismi).

Esimerkkejä

Virkamieshallituksia nimitetään usein teknokraattisiksi.

Neuvostoliiton hallintoa vuosina 1917–1955 on nimitetty teknokratiaksi. Vielä vuonna 1986 89 % politbyroon jäsenistä oli insinöörejä.

Kiinassa hallituksen jäsenistä kahdeksan yhdeksästä on insinöörejä tai tiedemiehiä. Samaan aikaan Yhdysvaltain kongressin 535 jäsenestä yksi oli tiedemies ja yksi insinööri, mutta yli 200 lakimiehiä.

Katso myös 
Meritokratia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
Poliittiset järjestelmät
Politiikan käsitteet
Seulonnan keskeiset artikkelit
DuckTales 2

DuckTales 2 on Capcomin kehittämä ja julkaisema Ankronikkaan perustuva tasohyppelypeli. Peli julkaistiin vuonna 1993 NES:lle ja Game Boylle. Peli on jatko-osa vuoden 1989 pelille DuckTales. Pelimekaniikka on suurin piirtein samanlainen kuin edeltäjässään.

DuckTales 2:ssa Roope Ankka etsii isänsä Fergus MacAnkan kadonnutta aarretta. Roopen täytyy ensin löytää seitsemän kartanpalaa, jotka ovat eri puolella maailmaa. Kun kartanpalat ovat löytyneet ja ne on yhdistetty toisiinsa, kartta kertoo aarteen sijaitsevan Skotlannissa.

Peli ei myynyt edelliseen osaan verrattuna kovinkaan paljon. Syynä oli 16-bittisten konsoleiden valtaus, kun Sega Mega Drive ja Super Nintendo ilmestyivät markkinoille.

Juoni 

Pelissä Roope matkustaa Niagaran putouksille, Bermudan kolmioon, Muhun, Egyptiin ja Skotlantiin. Jokaisessa paikassa on yksi kartanpala ja välipomo. Kun kaikki viisi välipomoa on voitettu, olipa kadonnut aarre hankittu tai ei, Kulta-Into Pii kidnappaa Tepan. Tätä tapausta seuraa lopputaistelu, joka lopettaa pelin.

Ystävät 
 Tupu, Hupu, Lupu ja Tepa – antavat Roopelle vinkkejä kentissä.
 Heimo Huima – Lennättää Roopen maasta toiseen.
 Pelle Peloton – Antaa Roopelle aina uuden ”ominaisuuden”. Esimerkiksi tekee Roopen kävelykepin vahvemmaksi, jotta Roope kykenisi sen avulla siirtämään raskaampia laatikoita tms.

Aiheesta muualla 
 

Nintendo Entertainment System -pelit
Game Boy -pelit
Vuoden 1993 videopelit
Capcomin videopelit
Tasohyppelyt
Ankronikka
Disney-videopelit
Sarjakuviin perustuvat videopelit
Baja (Unkari)

Baja (, ) on kaupunki Etelä-Unkarissa. Se on Bács-Kiskunin läänin toiseksi suurin kaupunki ja sijaitsee noin  päässä läänin pääkaupungista Kecskemétistä. Bajan pinta-ala on  ja asukasluku  (2009). Kaupungin nimi tarkoittaa härkää turkin kielellä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kaupungin verkkosivusto 

Unkarin kaupungit
Idar-Oberstein

Idar-Oberstein on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa Saksassa. Kaupungin asukasluku on 28 350 (31.12.2015). Idar-Oberstein on tunnettu jalokivistään. Bruce Willis on kotoisin kaupungista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kaupungin verkkosivusto 

Rheinland-Pfalzin kunnat
Saksan kaupungit
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2007

Vuoden 2007 taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Varsovassa, Puolassa 22.–28. tammikuuta. Kilpailuissa kilpailtiin miesten ja naisten yksinluistelussa, pariluistelussa sekä jäätanssissa.

Tulokset

Miesten yksinluistelu

Naisten yksinluistelu

Pariluistelu

Jäätanssi

Aiheesta muualla 

 Kilpailujen virallinen sivusto 
 Taitoluistelukilpailutietokanta eskatefans.com:issa 

2007
Vuoden 2007 urheilu
Varsovan urheilu
Vappu Taipale

Vappu Tuulikki Taipale (o.s. Puustinen, s. 1. toukokuuta 1940 Vaasa) on suomalainen lääketieteilijä, poliitikko ja entinen valtioneuvoston jäsen.

Taipale toimi sosiaali- ja terveysministerinä 1.7.1982 – 6.5.1983 ja ministerinä sosiaali- ja terveysministeriössä 6.5.1983 – 30.11.1984. Tämän jälkeen hän siirtyi pääjohtajaksi Sosiaalihallitukseen, ja johti tämän jälkeen sen seuraajia Sosiaali- ja terveyshallitusta ja Stakesia aina eläkkeellejäämiseensä saakka vuonna 2008.

Taipale edustaa sosiaalidemokraatteja, ja hän oli Sosialidemokraattisten Naisten puheenjohtaja vuosina 1984–1990. 

Vappu Taipaleelle myönnettiin professorin arvo vuonna 1991. Vaasan yliopisto on nimennyt Taipaleen hallintotieteiden kunniatohtoriksi vuonna 1998.

Elämä 

Vappu Taipale valmistui ylioppilaaksi vuonna 1960 ja lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1966 sekä väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1980. Hän työskenteli nuorisopsykiatrina Auroran sairaalan nuorisopoliklinikalla vuosina 1970–1974 ja erikoislääkärinä Helsingin yliopistollisen keskussairaalan lastentautien klinikalla vuosina 1975–1979. Taipale on ollut dosenttina Tampereen yliopiston terveystieteen laitoksella erikoisalanaan lasten ja nuorisopsykiatria sekä Kuopion yliopistossa alanaan lastenpsykiatria. Hänen puolisonsa on Ilkka Taipale.

Vuonna 2001 Taipale aiheutti kohun, kun hän sanoi Ylioppilaslehden haastattelussa kokeilleensa opiskeluaikoinaan LSD:tä.

Julkaisut

Lähteet 
 Suomen Valtiokalenteri 2006: 16.255, 16.337, 20.6

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset psykiatrit
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Suomen ministerit
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomen sosiaali- ja terveysministerit
Cohenin oireyhtymä

Cohenin oireyhtymä on peittyvästi periytyvä oireyhtymä, jonka taudinkuvaa hallitsevat epämuodostumat, lihasvelttous, liikalihavuus sekä toisinaan näkövamma. Oireyhtymään kuuluu kehitysvammaisuutta. 

Yleensä Cohen-lapsilla havaitaan pieni pää ja useita muita poikkeavuuksia pään alueella. Syndrooma periytynee pääasiassa kahdeksannen kromosomin (COH1-geenin sijainti 8q22-q23) välityksellä.

Vuonna 2002 julkaistun tutkimustuloksen mukaan oireisto on Suomessa epätavallisen yleinen. Se oli todettu maassa 35 henkilöllä, ja samanaikaisesti koko maailmassa oli yhteensä noin sata tunnettua tapausta. Oireyhtymän katsotaan kuuluvan suomalaiseen tautiperintöön. Sitä esiintyy myös Israelissa epätavallisen paljon.

Cohenin oireyhtymä on saanut nimensä M. Michael Cohenilta, jonka johtama ryhmä kuvasi sairauden vuonna 1973. Oireyhtymää sairastavat yhtäläisesti sekä naiset että miehet.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Cohen Syndrome association

 

Oireyhtymät
Suomalainen tautiperintö
Pakanamaan kartta

Pakanamaan kartta on Neil Hardwickin kirjoittama ja ohjaama muistinmenetyksen ja ekoterrorismin teemoilla pelaava kuusiosainen televisiosarja vuodelta 1991. Sarja kertoo kuvaussihteeri Helena Koskisesta (Mari Rantasila) ja studio-ohjaaja Tapani Helanderista (Vesa Vierikko), jotka tapasivat Englannissa kuvausmatkalla. Sarja alkaa siitä, kun Helena saa vakavan muistinmenetykseen johtavan aivovamman työtapaturmassa ja näyttelijä Risto Kareinen myy salakuuntelulaitteen sisältävän rannekellon virolaisen rokkiyhtyeen venäläiselle managerille sadalla markalla.

Tarinan rakentaminen palapelimäisesti useille aikatasoille oli uutta suomalaisessa televisiodraamassa. Sarjan syntyyn vaikuttivat Neil Hardwickin mukaan ympäristöfilosofi Pentti Linkolan ajatukset ekoterrorismista ja toisaalta tv-käsikirjoittaja Dennis Potterin tuotannot.

Jaksot

Rooleissa 
Sarjan rooleissa esiintyvät muiden muassa seuraavat näyttelijät:
 Mari Rantasila
 Vesa Vierikko
 Pirkka-Pekka Petelius 
 Ilkka Merivaara 
 Ulla Uotinen 
 Kari Sorvali 
 Marietta Chela

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sarjan esittely Ylen Elävässä arkistossa
 

Suomalaiset draamasarjat
1990-luvun televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
The Dark Sides

The Dark Sides on King Diamond -yhtyeen toinen EP vuodelta 1988. Se on Roadrunner Recordsin tuottama.

Kappaleet 
Halloween (4:12)
"Them" (1:55)
No Presents For Christmas (4:19)
Shrine (4:23)
The Lake (4:11)
Phone Call (1:40)

Kokoonpano 
King Diamond – laulu
Andy La Rocque – kitara
Michael Denner
Pete Blakk – kitara
Timi Hansen – basso
Hal Patino – basso
Mikkey Dee – rummut

Aiheesta muualla
King Diamondin kotisivut 

Vuoden 1988 EP:t
King Diamondin albumit
Sydänkeskiaika

Sydänkeskiaika oli keskiajan jakso vuosina 1000–1300. Sitä edelsi varhaiskeskiaika vuosina 500–1000 ja seurasi myöhäiskeskiaika vuosina 1300–1500.

1000-luvun alussa myös vieraat kansat lopettivat osittain hyökkäyksensä. Viikingit asettuivat ryöstämisen sijasta paikoilleen, esimerkkinä siitä on Normandian perustaminen 900-luvun alussa. Muslimit hajaantuivat, joka pienensi hiukan heidän uhkailuaan. Muiden valtioiden hyökkääjien uhkan kadottua Eurooppa vahvistui siirtyen puolustuksesta hyökkäykseen. Euroopassa oli jälleen suhteellisen rauhallista verrattuna edellisiin vuosisatoihin, mikä sai kaupankäynnin toimimaan ja kaupungistumisen pääsemään vauhtiin. Pikkuruhtinaiden keskinäiset taistelut jatkuivat kuitenkin vielä, sillä kuninkailla ei ollut tarpeeksi voimaa lopettaa heidän taisteluitaan. Katolinen kirkko alkoi painostamaan pikkuruhtinaita rauhaan, sillä sotivat ruhtinaat varastivat silloin tällöin myös kirkon luostareita saadakseen rahaa sodankäyntiä varten. Ruhtinaiden sodista oli kuitenkin eniten haittaa maanviljelijöille, koska maatalousvaltaisessa taloudessa viholliselle aiheutettiin eniten vahinkoa tuhoamalla hänen alustalaisensa; peltoja poltettiin ja maanviljelijät surmattiin.

Vuonna 989 Bordeaux'n arkkipiispa Gunbald julisti Pax Dein, eli jumalanrauhan, joka kielsi ankarasti kaikki hyökkäykset pappeja ja köyhiä vastaan kirkonkirouksen uhalla. 1000-luvulla jumalanrauhaa laajennettiin Jumalan aselevolla. 27 vuotta myöhemmin katolinen kirkko määräsi ankarasti pitämään sotimisesta taukoa viikonlopun ajan lauantai-illasta maanantaiaamuun saakka. Myöhemmin aikaa pidennettiin keskiviikkoillasta maanantaiaamuun. Sen lisäksi sotiminen kiellettiin kirkollisina juhlapyhinä. Tämän jälkeen sotiminen oli sallittua vain 80 päivänä vuodessa. Määräykset muuttuivat yhä ankarammiksi, ja lopulta myös hyökkäykset kauppiaita, ristiretkeilijöitä ja pyhiinvaeltajia vastaan kiellettiin kirkonkirouksen uhalla.

Sydänkeskiajalla sekä ritariluokka että ritarikunnat kehittyivät. Varsinkin ristiretket vaikuttivat paljon ritariuden kehittymiseen. Pienruhtinaiden sotimishalut eivät kuitenkaan juuri vähentyneet katolisen kirkon Jumalanrauhan vuoksi. Lopulta pienruhtinaat yhdistyivät kirkon siunaamiin ristiretkiin, joiden tarkoituksena oli vapauttaa Pyhä maa muslimien vallan alta. Ristiretkien ansiosta kehittyivät myös ritarikunnat. Yhteensä ristiretkiä järjestettiin kahdeksan: ensimmäinen vuosina 1095–1101, ja viimeinen vuonna 1270.

Hyvin rauhallinen ajanjakso antoi vauhtia kaupankäynnille sekä kaupunkien laajenemiselle. 1150-luvulla saksalaiset kaupungit liittoutuivat keskenään. Liitolle annettiin nimeksi Hansa. Hansasta tuli kuitenkin löyhä kauppiaiden välinen liitto, jolla ei koskaan ollut johtajaa, vaan päätökset päätettiin epäsäännöllisesti Hansapäivien aikana. Ensimmäisiä Hansan kaupunkeja olivat Lyypekki ja Hampuri. Hansan valta kasvoi, ja lopulta saksalaiset hallitsivat koko Itämeren kauppaa lähes yksinään. Hansa myös vauhditti kaupungistumista ja perusti suuren määrän uusia kaupunkeja.

Lähteet 
 http://www.katajala.net/keskiaika/historia/lyhyt_historia.html

Keskiaika
Prader–Willin oireyhtymä

Prader–Willin oireyhtymä (PWS) on kromosomissa 15 olevan geneettisen muutoksen aiheuttama oireyhtymä. Jos kromosomin 15 alueen 15q12 häviämä periytyy isältä, on tuloksena Prader–Willin oireyhtymä. Jos sama virhe periytyy äidiltä, tuloksena on Angelmanin oireyhtymä.

Syndrooman keskeisimpiä piirteitä ovat hidastunut kehitys, polyfagia eli ylensyönti, oppimisvaikeudet, lihasten heikkous, poikkeuksellinen lyhytkasvuisuus, tietyt kasvonpiirteet sekä vajaasti kehittyneet sukupuolielimet. Osan oireyhtymään kuuluvista häiriöistä aiheuttaa väliaivojen hypotalamus. Syndrooma kuvattiin ensimmäistä kertaa 1956. 

Prader–Willin oireyhtymän komplikaatiot saattavat olla vaarallisia. Ylensyönti saattaa johtaa ylipainoon, joka altistaa potilaan mm. verisuonisairauksille, sydänvialle ja diabetekselle. Jotkin syndrooman oireet ovat lievitettävissä hormoneilla, mutta valvottu erityisruokavalio on yhä tärkeä hoitomuoto. Lihasten heikkouden takia myös liikunnallinen ohjaus on monesti tarpeen.

Prader–Willin syndrooman takana on hyvin harvoin periytyvä mutaatio, joten perheeseen ei todennäköisesti synny useampia PWS-lapsia. Potilaiden erityispiirteitä ovat monesti mantelin muotoiset silmät ja taipumus skolioosiin. Oireyhtymästä kärsivillä esiintyy myös psykooseja runsaammin kuin normaaliväestöllä.

Suomessa syntyy vuosittain keskimäärin kolme lasta, joilla on Prader–Willin oireyhtymä.

Oireyhtymä on nimetty sveitsiläisten lääkäreiden Andrea Praderin (1919–2001) ja Heinrich Willi'n (1900–1971) mukaan. Heidän tutkimusryhmänsä kuvasi oireyhtymän vuonna 1956.

Lähteet 
 

Oireyhtymät
Trimble SketchUp

Trimble SketchUp on Trimblen tietokoneohjelma, jolla tehdään 3D-mallinnusta. Mallit ovat kolmioituja pintamalleja, SketchUp ei ole tilavuusmallintaja. Tyypillisiä käyttökohteita ovat mallit rakennuksista ja ajoneuvoista.  Ohjelma on saatavana sekä Windowsille että OS X:lle. Ohjelmasta on sekä toiminnoiltaan rajoitetumpi ilmaislisenssi että maksullinen Pro-lisenssi.

Ohjelman alkuperäinen kehittäjä on @Last Software, joka markkinoi ohjelmaa nimellä SketchUp 3D. Google osti ohjelmiston vuonna 2007 ja myi sen Trimblelle 2012.

SketchUpin käyttöä voi opetella erilaisilla vaiheittaisilla mallinnus- ja videokäyttöoppailla, joita on tarjolla ohjelman kotisivuilla.

Oheistoiminnot 
Ohjelman käyttäjät voivat jakaa omia ja ladata muiden töitä Trimblen 3D-mallivarastosta. Lisämahdollisuutena rakennukset voi ladata suoraan Google Earthiin, jolloin käyttäjät voivat nähdä ne kartalla annettujen koordinaattien mukaisella paikalla.

3D Warehouse
3D Warehouse on netissä sijaitseva Trimblen lisäosa, jonka tarkoitus on kerätä käyttäjien mallineita, jolloin he voivat jakaa omia mallejaan ja ladata toisten teoksia. Tämä sivusto luotiin 24. huhtikuuta 2006 eli samoihin aikoihin kun Google osti Sketchupin @Last Softwarelta. Warehousessa on suuret määrät mallineita ja valikoima kasvaa koko ajan.

Työkalut

SketchUpiin on tarjolla toistasataa erilaista työkalua, joista osa on ohjelmassa valmiina ja osan voi ladata netistä. Työkaluista tärkeimmät ovat perustyökalut, jotka kaikki ovat valmiiksi SketchUpissa. Perustyökaluihin kuuluvat yksinkertaisimmat ja tärkeimmät työkalut, kuten Kynä (Line), jolla piirretään suoraa viivaa. Perustyökalujen lisäksi asennuksen mukana tulee laaja työkalusetti (Large Tool Set), jossa on jo huomattavasti laajempi valikoima työkaluja. Esimerkiksi mukana tulee työkalu, jolla SketchUpiin saa asetettua varjot, mikä tekee luomuksista huomattavasti näyttävämpiä ja aidomman näköisiä. 

Netistä ladattavista lisätyökaluista yleisimpiä ovat SketchyPhysics-työkalut, jotka luovat SketchUpiin fysiikkaominaisuuksia, kuten painovoiman ja kappaleiden massan. Lisäksi näihin työkaluihin kuuluvat paremmat animaatioympäristöt ja -työkalut kuin asennuksen mukana tuleviin työkaluihin. Näitä työkaluja sekä työkalupaketteja voi ladata SketchUpin kotisivuilta.

Vaatimukset 

Ohjelma tarvitsee toimiakseen .NET 1.1 -sovelluskehyksen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Trimble SketchUp Ohjelman virallinen kotisivu.
 Toinen sivusto aiheeseen liittyen  Lisäpaketit, tekstioppaat, video-oppaat, esimerkit ja ohjelman liittyvät ongelmat 
 3D Warehouse  3D-mallien varasto, malleja voi ladata suoraan ohjelmaan tai kiintolevylle.
 SketchUp for ArchiCAD  
 SketchUp -aiheinen wiki

Suunnitteluohjelmistot
3D-grafiikkaohjelmistot
MacOS-ohjelmat
Windows-ohjelmat
Miinanraivaaja

Miinanraivaaja on alus, jolla raivataan merimiinoja laivaväyliltä ja satamista. Alukset jaetaan karkeasti kosketus- ja heräteraivaajiin.

Kosketusraivaajat

Kosketusraivaaja on tyypeistä vanhempi. Alustyyppinä käytettiin aluksia, joiden peräkannella oli runsaasti tilaa raivauskaluston käsittelyä varten sekä raskaat nostopuomit ja vinssit. 

Raivattaessa raivaaja hinaa perässään erityisillä kohoilla ja syvyysleijoilla varustettua vaijeria, jossa on määrävälein mekaanisia tai räjähdysnalleilla toimivia leikkureita, joiden osuessa merimiinan kiinnitysvaijeriin, vaijeri katkeaa ja miina kohoaa pintaan purettavaksi tai tuhottavaksi.

Raivaamisen estämiseksi tai hidastamiseksi oli erilaisia menetelmiä. Raivauskalustojen tuhoamiseen käytettiin joko räjähtäviä tai leikkurilla toimivia raivausesteitä.

Heräteraivaaja

Heräteraivaajat rakennetaan antimagneettisista materiaaleista eli lujitemuovista tai alumiinista. Alustyyppiä käytetään herätemiinojen etsintään ja tuhoamiseen. Aluksi herätemiinat raivattiin hinaamalla raivaaja-aluksen perässä ääniherätteisten miinojen tuhoamiseen tarkoitettua, potkuriääniä jäljittelevää ns. melukohoa ja  magneettiherätteisten miinojen raivaamiseen käytettiin joko kohoilla varustettua kaapelilenkkiä, isoon tukinmuotoiseen kellukkeeseen tai useampaan rinnakkain hinattuun tammirunkoiseen veneeseen sijoitettua sähkömagneettia. Virta näihin kaikkiin saatiin raivaajaan sijoitetusta erillisestä generaattorista.

Nämä menetelmät ovat sittemmin syrjäytyneet. Miinat etsitään nykyisin erityisesti tarkoitukseen suunnitellun kaikuluotainyksikön avulla eli Miinantorjunta-alus ja itse tuhoaminen tehdään nykyisin erillisen kaapeliohjatun vedenalaisen työyksikön eli ROVin avulla.

Lähteet
 Kijanen, Kalervo (toim.): Suomen Laivasto 1918 - 1968 Otava, 1968.
 Eero Pakkala (toim.): Suomi ja meri. WSOY 1981.  ISBN 951-0-10692-5.

Laivatyypit
Imbabura

Imbabura on yksi Ecuadorin 22 maakunnasta. Sen pinta-ala on noin 5 000 neliökilometriä ja siellä oli vuonna 2003 noin 360 000 asukasta. Provinssi on nimetty samannimisen tulivuoren mukaan. Pääkaupunki on Ibarra.

Maantiede ja sijainti
Imbabura sijaitsee Andeilla Ecuadorin pohjoisosassa. Sen naapuriprovinssit ovat Esmeraldas, Carchi, Sucumbíos, Napo ja Pichincha. Panamericana-valtatie kulkee provinssin läpi.

Imbaburassa on yli 400 järveä, joista merkittävin on kraatterijärvi Laguna de Cuicocha. Otavalon torikaupunki, joka sijaitsee provinssissa, on yksi Etelä-Amerikan kuuluisimmista käsityökeskuksista.

Kantonit
Imbaburan provinssi on jaettu kuuteen kantoniin (suluissa niiden pääkaupungit):
 Antonio Ante (Atuntaqui)
 Cotacachi (Cotacachi)
 Ibarra (Ibarra)
 Otavalo (Otavalo)
 Pimampiro (Pimampiro)
 San Miguel de Urcuquí (Urcuquí)

Ecuadorin maakunnat
Pohjalla (albumi)

Pohjalla on Love Records -levy-yhtiön vuonna 1978 julkaisema LP-levy (LRLP 287), jolla soittivat suomalaiset uuden aallon punk-yhtyeet 1978, Problems?, Pelle Miljoona & N.U.S., Sehr Schnell sekä Se. Nämä yhtyeet esiintyivät myös Pohjalla-kiertueella syksyllä 1978.

Albumista julkaistiin vuonna 1990 CD-uusintapainos, joka sisältää alkuperäisen sisällön lisäksi yhdeksän bonuskappaletta kokoelmalla esiintyneiden tekijöiden tuotannosta. 10.12.2008 ilmestyi uudelleenmasteroitu CD-uusintapainos, jossa ei ole edellisen CD-version bonuskappaleita, mutta mukana on Atte Blomin kirjoittama kansiteksti sekä kiertuekuvia.

Kappaleet

A-puoli 
1978: 
Problems?: 
Sehr Schnell: 
Problems?: 
Pelle Miljoona & N.U.S.: 
Problems?: 
Se: 
Sehr Schnell: 
Pelle Miljoona & N.U.S.:

B-puoli 
Pelle Miljoona & N.U.S.: 
Sehr Schnell: 
Pelle Miljoona & N.U.S.: 
Se: 
Problems?: 
Sehr Schnell:

Vuoden 1990 CD-painos 
Pelle Miljoona & 1980: 
Pelle Miljoona & 1980: 
Problems?: 
Problems?: 
Sehr Schnell: 
Sehr Schnell: 
Sehr Schnell: 
Se: 
Se:

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Soundi-lehden arvostelu
 Discogs

Vuoden 1978 kokoelma-albumit
Suomalaiset punkalbumit
Love Recordsin albumit
Suotatti

Suotatti (Suillus flavidus vanh. Boletus flavidus) on Pohjois-Euroopan suoalueilla esiintyvä pieni tatti. Se on erittäin limainen ja kellertävä. Sen lakki on keskeltä hieman suippo. Sen pillit ovat väljät ja huomattavan kulmikkaat. Jalka ruskearenkaallinen, ja sen alapuolella on vaaleita sävyjä. Laji muistuttaa lehtikuusentattia, mutta sen kasvupaikat ovat tyystin toisenlaiset. Suotatti ei ole mikään suurharvinaisuus, mutta sitä ei esiinny suurina rypäinä eikä se ole erityisen satoisa. Mäntyrajan pohjoispuolelta lajia ei juuri tapaa, ja sen tiedetäänkin olevan männystä riippuvainen mykorritsasieni.

Suotatti on maultaan kelvollinen ruokasieni.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Risto Tuomikoski: Sienet värikuvina, s. 208.
 Suomen sieniseura: Suursieniopas 1976, s. 47, kuva s. 312.
 Tunnistamisesta

Tahmatatit
Akkaa päälle

Akkaa päälle on suomalainen komediasarja. Sarjan jokainen jakso on oma tarinansa. Ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin vuonna 1994. Toinen tuotantokausi tehtiin 1996 ja ennen uusia jaksoja esitettiin neljä uusintaa ensimmäiseltä kaudelta. Kymmenen vuoden tauon jälkeen sarjaan tehtiin vielä viisi uutta jaksoa ja ne esitettiin alkuvuodesta 2006. Näiden uusien jaksojen jälkeen esitettiin vielä kuusi uusintaa vanhoista jaksoista. 

Kuudes osa Oikotuulet palkittiin Venla-palkinnolla vuonna 1995. Seuraavana vuonna Akkaa päälle sai yleisö-Venlan. Team Ahma -jakson henkilöistä on tehty myös oma televisiosarja Team Ahma. Akkaa päälle julkaistiin vuonna 2008 DVD:nä.

Marraskuussa 1996 Helsingin Sanomien Jukka Kajava luonnehti Akkaa päälle -sarjaa epätasaiseksi mutta inhimilliseksi ja ”hyväksi katsoa”. Hän piti siitä, että sarjan jaksot ovat vaihtelevasti työryhmän eri jäsenten käsikirjoittamia.

Jaksoluettelo

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi

DVD-julkaisut 
Akkaa päälle -sarjan jaksoista julkaistiin kolme tupla-DVD:tä vuonna 2008. Levyillä ei ole lisämateriaalia. Sarjan 15. jakso 'Team Ahma' on julkaistu vuonna 2005 Team Ahma 1 DVD:llä.

Lähteet 

Suomalaiset komediasarjat
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Scott Jurek

Scott Jurek (s. 26. lokakuuta 1973) on yhdysvaltalainen ultrajuoksija. Hän asuu Seattlessa, Washingtonin osavaltiossa.  

Scott Jurek on kasviperäisen ruokavalion puolestapuhuja sekä terveydellisistä että ympäristön näkökulmasta. Hän ei ole syönyt lihaa vuodesta 1997 lähtien ja on noudattanut täysin kasviperäistä ruokavaliota vuodesta 1999. Jurek on maininnut että hänen ruokavaliollaan on ollut äärimmäisen suuri vaikutus hänen suorituskykyyn ja palautumiseen.

Saavutuksia 
 Kolme voittoa 246 km Spartathlon -kilpailussa Ateenasta Spartaan Kreikassa vuosina 2006, 2007 ja 2008, kilpailun historian viidenneksi, kuudenneksi ja seitsemänneksi nopeimmilla ajoilla.
 Voittanut 100 mailin (160 km) pituisen Western States Endurance Run -maastokilpailun seitsemän kertaa peräkkäin vuosina 1999–2005.
 Voittanut 135 mailia (213 km) pitkän Badwater Ultramarathon -kilpailun kahdesti, vuosina 2005 ja 2006.
 Lisäksi useita voittoja muissa USA:n maastoultrissa
 Western States 100 -reittiennätys 15:36:27 (2004)
 Badwater Ultramarathon -reittiennätys 24:36:08 (2005)
 Ultrarunning Magazinen vuoden ultrajuoksija USA:ssa vuosina 2003, 2004 ja 2005.
 Vuonna 2015 Jurek teki uuden ennätyksen Appalachian Trail -reitillä (noin 2 200 mailia eli 3 500 kilometriä) ajalla 46 päivää, 8 tuntia ja  7 minuuttia alittaen edellisen ennätyksen kolmella tunnilla.

Lähteet 
 Scott Jurekin kotisivu

Viitteet 

Yhdysvaltalaiset kestävyysjuoksijat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Paikallistie

Paikallistie (ruots. bygdeväg) on aiemmin käytössä ollut nimitys niille nykyisille Suomen tieverkon yhdysteille, jotka palvelevat paikallista liikennettä ylemmäntasoisten yhdysteiden ohella. Vuoden 2006 alussa voimaan tullut uusi maantielaki ei enää tunne paikallistien käsitettä, vaan paikallistiet ovat nykyisin yhdysteiksi luokiteltuja maanteitä. Tienumerointijärjestelmässä entisille paikallisteille on varattu numerot 11000–19999. Numerointi on hallinnollinen, eikä näiden teiden numeroita merkitä maastoon.

Entisten paikallisteiden laajempi liikenteellinen merkitys on yleensä melko pieni, mutta maaseudun ja haja-asutusalueiden asukkaille, kesämökkiläisille sekä puutavarakuljetuksille merkitys voi olla hyvinkin suuri. Monet teistä ovat vanhoja kulkureittejä asutustaajamien eri kylien välillä.

Paikallisteiden numerointi tiepiireittäin

Esimerkkejä paikallisteistä
Raitotie, Oulu (yhdystie 18708)
Sääksmäentie, Valkeakoski (yhdystie 13941)
Yhdystie 12307, Tarvasjoki ja Marttila  (osa Hämeen Härkätiestä)

Katso myös
 Tienumerointijärjestelmä
 Valtatiet Suomessa
 Kantatie
 Seututie
 Yhdystie
 Eurooppatie

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Maantielaki 23.6.2005/503
 Tierekisterin osoitejärjestelmä

Suomen tiet
New Romantic

New Romantic eli uusromantiikka oli 1980-luvulla suosittu popmusiikin tyylisuunta. Suurinta suosiotaan se nautti 1970-luvun lopun ja 1980-luvun puolivälin välisenä aikana. New Romantic -tyylisuunnan tunnusmerkkeihin kuului räväkkä pukeutuminen, voimakkaat meikit sekä syntetisaattorien käyttö musiikissa. Suomen suosituin ja tärkein New Romantic -yhtye oli Dingo.

New Romantic -yhtyeitä 
 ABC
Adam and the Ants
Classix Nouveaux
Culture Club
Duran Duran
Japan
Spandau Ballet
Ultravox
Visage
Yazoo

Populaarimusiikki
1980-luku
Protestilista

Protestilista on julkinen koonti viranomaisen luona protestoiduista asiakirjoista. Asiakirjat ovat yleensä velkojien asettamia trattoja, joita ei ole maksettu määräajan kuluessa ja jotka on tämän jälkeen protestoitu. Talouslehdet, kuten Kauppalehti ja Taloussanomat, julkaisevat Suomen Asiakastieto Oy:n kokoamaa listaa protestoiduista asiakirjoista.

Aiheesta muualla 
 Protestilista (Kauppalehti) (Maksullinen; vaatii kirjautumisen)
 Ajantasainen protestilista (Taloussanomat)

Talous
K. J. Lång

Karl Johan Lång (30. toukokuuta 1934 Pirttikylä – 24. syyskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi vankeinhoitolaitoksen ylijohtajana ja oikeusministeriön vankeinhoito-osaston osastopäällikkönä vuodesta 1970 alkaen. Hän oli myös lyhytaikaisen Teuvo Auran II virkamieshallituksen oikeusministeri vuosina 1971–1972. Koulutukseltaan hän oli oikeustieteen kandidaatti.

Hän toimi Suomen Demokraattisten Lakimiesten puheenjohtajana samaan aikaan kuin ollessaan oikeusministeri 1971–1972 sekä kuului kansainvälisen kattojärjestön Kansainvälisen demokraattisten lakimiesten liiton IADL:n varapuheenjohtajistoon 1970–1975. Hän johti 1970-luvulla myös Julkisen sanan neuvostoa.

Lång toimi vuosina 1988–1995 Ihmisoikeusliitto ry:n puheenjohtajana ja vuosina 1989–1992 perusoikeuskomitean puheenjohtajana. Komitea valmisteli perusoikeusuudistusta, joka toteutui vuonna 1995.

Lång toimi myös vuonna 1996 Sosiaali- ja terveysministeriön asettaman huumausainepoliittisen toimikunnan puheenjohtajana 

K. J. Långin katsotaan vaikuttaneen johtajakaudellaan rangaistusten täytäntöönpanoa koskevan lainsäädännön uudistamiseen ja vankien aseman parantamiseen merkittävästi. Hän oli profiloitunut rangaistuspolitiikassa "korostetun liberaaliksi".

Lång jäi eläkkeelle vuoden 1997 lopussa ja kuoli seuraavana vuonna syöpään 64 vuoden ikäisenä.

Långin puoliso vuodesta 1959 oli hallitusneuvos Ulla Lång o.s. Backholm. Heillä on kaksi lasta.

Julkaisuja

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 K. J. Långin muistokirjoitus Hufvudstadsbladetissa.

Suomalaiset juristit
Suomen oikeusministerit
Ministeriöiden osastopäälliköt
Vuonna 1934 syntyneet
Vuonna 1998 kuolleet
Neretva

Neretva on joki Bosnia ja Hertsegovinassa ja Kroatiassa. Neretvan alkulähteet sijaitsevat Dinaarisilla Alpeilla, josta joki virtaa etelään päätyen Adrianmereen. Joen kokonaispituus on 225 kilometriä, joista 203 kilometriä on Bosnia-Hertsegovinan ja viimeiset 22 kilometriä Kroatian alueella. 

Neretvajoki ja sen muovaama laakso ovat olleet historiassa merkittävä kulkureitti Dalmatian rannikon ja Hertsegovinan maakunnan välillä. Hertsegovinan nykyinen valtaväylä, Adrianmeren rannikolta Mostariin ja edelleen Sarajevoon menevä E73-tie kulkee suurimman osan matkastaan Neretvan itärantaa myöten. Suurin Neretvan varrella sijaitsevista kaupungeista on Hertsegovinan maakunnan pääkaupunki Mostar. 

Toisessa maailmansodassa Jugoslavian partisaanit kävivät Neretvan varsilla merkittäviä taisteluja saksalaisia miehittäjiä vastaan. Mostarin taisteluissa vuosina 1992–1993 kaupungissa tuhottiin kaikki Neretvan yli johtavat sillat, viimeisenä symboliselta ja kulttuurihistorialliselta arvoltaan merkittävä Stari most. Taistelujen päätyttyä sillat on jälleenrakennettu.

Muita Neretvan varrella sijaitsevia kaupunkeja ovat Bosnia-Hertsegovinan puolella mm. Jablanica, Čapljina ja turkkilaisarkkitehtuuristaan kuuluisa Počitelj, Kroatian puolella mm. Metković.

Bosnia ja Hertsegovinan joet
Kroatian joet
Ou nou!

Ou nou! on suomalainen 15-osainen komediasarja, jossa miehet ja naiset ovat ikään kuin vaihtaneet rooleja keskenään. Sarja perustuu Kaverille ei jätetä -sarjan jaksoon "Jorma löytää tyylinsä". Sarja on julkaistu kokonaisuudessaan DVD:llä.

Sarjaa on esitetty uusintana Nelosella ainakin vuosina 2010, 2015 ja 2017.

Juoni 

Sarjan tapahtumat sijoittuvat nykyaikaan kertoen toimitusjohtaja Suvi Kurkelan ja urakoitsija Milja Rautakouran perheiden edesottamuksista. Näitä tapahtumia tarkastellaan aviopuolisoiden, sairaanhoitaja Reino Kurkelan ja pankkivirkailija Tapio Rautakouran näkökulmasta. Reinolla ja Tapiolla on yhteinen ystävä, sosiologi Jorma Härmälä, joka taas seurustelee Mariannen kanssa, joka on ammatiltaan yliluutnantti.

Jaksot

Rooleissa

Aiheesta muualla
 Sarjan esittely Tuotanto Oy Säihkyn sivuilla 
 

Suomalaiset komediasarjat
Kaverille ei jätetä

Kaverille ei jätetä on suomalainen draama-komediasarja, jota on tehty kolme tuotantokautta. Sarjan on tuottanut Tuotanto Oy Säihky. Jokainen sarjan jakso on oma tarinansa. Sarjan nimi on myös yleinen nykypuhekielen sanonta. Se on nykyistä arvomaailmaa lobbaava ironinen muunnelma sota-ajoilta peräisin olevasta sanonnasta "Kaveria ei jätetä", joka viittaa taistelijoiden jaloon tapaan auttaa toisiaan kaikkein vaikeimmissakin tilanteissa.

Tekijät
Useimmat sarjan jaksot käsikirjoitti Pirkka-Pekka Petelius ja Taneli Mäkelä, jotka myös näyttelivät monissa sarjan jaksoissa. Muita kirjoittajia olivat muun muassa Mikko Kivinen, Jaakko Ojanne, Jukka Halttunen, Juuso Räsänen, Rabbe Sandelin, Martin Ilmoni ja Janne Suutarinen. Ohjaajina toimivat Taneli Mäkelä, Mikko Kivinen ja Mikko Mattila. 

Sarjan jaksoissa vieraili pääosia esittäneiden Mäkelän, Peteliuksen, Jukka Rasilan ja Vesa Vierikon lisäksi lukuisia suosittuja näyttelijöitä kuten Antti Litja, Ritva Valkama, Pentti Siimes, Pirkko Hämäläinen, Kristiina Elstelä, Leena Uotila, Heikki Kinnunen, Irina Björklund, Martti Suosalo, Janne Reinikainen ja Jani Volanen.

Muuta
Sarja on voittanut Media & Message -palkinnon vuosina 2000 ja 2002. Sarjan jakso "Candy Fellows" oli neloskanavan vuoden 1999 katsotuin kotimainen viihdeohjelma. Sarjan jaksoja on esitetty Suomen televisiossa viimeksi Nelonen-kanavalla joulukuussa 2012. Lisäksi jaksoa ”Pikkujoulu” on esitetty useina vuosina joulunaikaan muusta sarjasta erillään.

Jaksoista "Jorma löytää tyylinsä" ja "Mirri" tehtiin myös omat tv-sarjat, Ou nou! ja Handu pumpulla.

Jaksoluettelo

Ensimmäinen tuotantokausi
 Candy Fellows
 Nimi
 Tarkastus
 Asessorin mieshuolet
 Kesä
 Leiwoset
 Pikkujoulu
 Jorma löytää tyylinsä
 Velvet vision
 Rutaset

Toinen tuotantokausi
 TKDN
 Molskis ja roiskis
 Mestarietsivä Asko
 Tumor cerebri
 Mirri
 Elämysmatka
 Toinen toistaan tukien
 Finni
 Sielun avohakkuu
 Thalian mies

Kolmas tuotantokausi
 Taksikuski
 Paratiisi
 Tiimi
 En dag med Dennis
 Aino
 Remes
 Päät pystyyn
 Ostaja
 Kalamies Sakari
 Lennonjohto

DVD-julkaisut 
Kaverille ei jätetä -sarja julkaistiin kokonaisuudessaan kuuden DVD:n sarjana. Jokainen DVD sisältää viisi jaksoa sekä Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Taneli Mäkelän kommentit jaksoista. Jaksot eivät ole DVD:illä alkuperäisessä esitysjärjestyksessä. Ensimmäiset kolme dvd:tä julkaistiin 2006–2007, loput kolme DVD:tä jäivät odottamaan myöhempää julkaisua. Tuotanto Oy Säihky ja Pan Vision julkaisivat kaikki kuusi DVD:tä yhdellä kerralla 26. marraskuuta 2009.

Katso myös 
 Akkaa päälle (1994–2006)
 Ou nou! (2001)
 Handu pumpulla (2005)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tuotanto Oy Säihky: Vanhat ohjelmat -2006 

Suomalaiset komediasarjat