joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pribylovon lentotukikohta

Pribylovon lentotukikohta (; ICAO: ULLY) on Venäjän Leningradin alueen Viipurin piirissä Koiviston kaupunkikunnassa () sijaitseva lentotukikohta. Erityisesti helikopteritoimintaan käytetty lentotukikohta löytyy maanteitse noin 33 kilometriä Viipurin keskustasta etelään, ja se sijaitsee noin kilometri Makslahden () kylän itäpuolella. 

Lentotukikohta on toinen Venäjän maavoimien 549. helikopterirykmentin (549 OVP, yksikkö 12633-2) kahdesta kotitukikohdista; toinen on Pietarin kaupungin eteläosassa sijaitsevan Puškinin lentotukikohdan ohella.  Helikopterilentorykmentin lentokalustoon on kuulunut ainakin Mil Mi-8MT/MTV-5, Mil Mi-24PN, 
Mil Mi-28N ja Mil Mi-35M -tyyppien helikoptereita."

Vuonna 2016 ukrainalainen InformNapalm-sivusto viestitti, että Pribylovon ja Pietarin Puškinin lentotukikohtien helikoptereita havaittiin Ukrainan rajan läheisyydessä Valukissa harjoittelemassa yölentoa. Sivusto arvioi yksiköiden valmistautuvan hyökkäämään tuonnempana Baltiaan tai todennäköisemmin Ukrainaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Военный аэродром Прибылово (в/ч 12633/2)  (wikimapia.org)

Viipurin piiri (Leningradin alue)
Venäjän lentoasemat
Venäjän ilmavoimien lentokentät‎
Bumble

Bumble on vuonna 2014 perustettu Tinderin kaltainen online-treffisovellus, jossa käyttäjä voi hylätä sovelluksen ehdottaman treffiehdokkaan pyyhkäisemällä vasemmalle tai osoittaa kiinnostusta pyyhkäisemällä oikealle. Bumble eroaa kilpailijastaan Tinderistä siten, että heteroseksuaalisissa treffihauissa vain naispuoliset käyttäjät voivat ottaa ensimmäisen kontaktin vastaaviin mieskäyttäjiin, kun taas samaa sukupuolta olevien otteluissa kumpi tahansa henkilöistä voi lähettää ensimmäisen viesti.

Bumblen perustaja Whitney Wolfe Herdin on kuvaillut Bumblea "feministiseksi treffisovellukseksi". Tammikuussa 2021, ja sen kuukausittainen käyttäjäkunta on 42 miljoonaa ja Bumble oli Tinderin jälkeen toiseksi suosituin treffisovellus Yhdysvalloissa. Kesäkuussa 2016 tehdyn tutkimuksen mukaan 46,2% sen käyttäjistä on naisia. Forbesin mukaan vuoteen 2017 mennessä yrityksen arvo oli yli miljardi dollaria, ja yhtiö ilmoitti, että sillä oli yli 55 miljoonaa käyttäjää 150 maassa vuonna 2019.

Lähteet

Aiheesta muualla 
https://bumble.com/fi/

Yhteisöpalvelut
Yhdysvaltalaiset tietotekniikkayhtiöt
Internet-yhtiöt
Paikkatieto-ohjelmistot
Android-sovellukset
IOS-sovellukset
Linda Pelkonen

Linda Pelkonen on suomalainen politiikan toimittaja ja juontaja. Pelkonen juontaa Ylen Politiikkaradiota yhdessä Tapio Pajusen kanssa. Aiemmin Pelkonen on työskennellyt muun muassa Iltalehdessä ja Ilta-Sanomissa. Pelkonen on valmistunut maisteriksi Vaasan yliopistosta, missä hän opiskeli viestintää.

Lähteet

Suomalaiset toimittajat
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Jenni Puoliväli-Oksala

Jenni Puoliväli-Oksala (s. 1990) on lääkäri, somevaikuttaja ja yhteiskunnallinen keskustelija, joka on tullut tunnetuksi yhtenä Tiedenaiset-yhteisön jäsenistä. Puoliväli-Oksala valmistui lääkäriksi Oulun yliopistosta vuonna 2018. Hän on erikoistunut anestesiologiaan ja tehohoitoon. Jenni Puoliväli juontaa lääkäri Anni Saukkolan kanssa Lääkäripodi-podcastia, jossa käsitellään erilaisia terveyteen liittyviä kysymyksiä vierailevien asiantuntijoiden kanssa. 

Jenni Puoliväli on nostanut useita yhteiskunnallisia teemoja esiin omalla Instagram-tilillään, ja keskustellut myös avoimesti lääkärien palkkatasosta sekä äitiysloman vaikutuksesta hänen omaan palkkatasoonsa. Vuonna 2021 Puoliväli oli ehdolla JCI Ten Outstanding Young Persons of the World-kilpailussa. 

Jenni Puoliväli julkaisi To do: terveys-kirjan muiden Tiedenaisten kanssa, teos ilmeistyi vuonna 2021.

Teokset 

 To do: terveys. Tuuma-kustannus, 2021. ISBN 978-952-370-106-9

Lähteet

Aiheesta muualla 
Jenni Puolivälin tili Instagramissa

Elävät henkilöt
Vuonna 1990 syntyneet
Suomalaiset lääkärit
Suomalaiset somevaikuttajat
San Giusto Canavese

San Giusto Canavese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 3 277 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Katri Mäkinen

Katri Mäkinen on suomenvirolainen tanssija, tanssinopettaja ja koreografi. Hän on toiminut tanssinopettajana muun muassa Tanssii Tähtien Kanssa -televisio-ohjelmassa. Hän on voittanut Tanssii Tähtien kanssa -kilpailun tanssiparinsa Pete Parkkosen kanssa vuonna 2014  ja Edis Tatlin kanssa vuonna 2018.

Lähteet 

Suomalaiset tanssijat
Suomalaiset televisiokasvot
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Nummen kunnantalo

Nummen kunnantalo on entinen kunnantalo Lohjalla Uudellamaalla. Vuonna 1965 valmistunut tiilirakennus on palvellut niin entisen Nummen kunnan kunnantalona, kuin myös Nummi-Pusulan kunnan kunnantalona.

Nummi-Pusulan kunnan liityttyä Lohjan kaupunkiin vuonna 2013 rakennuksessa toimi Lohjan kaupungin palvelupiste. Suurin osa rakennuksesta jäi kuitenkin tyhjilleen ja se myytiin Fin hel vip Oy:lle 53 000 eurolla vuonna 2016.

Historia ja arkkitehtuuri 

Ennen nykyistä kunnantaloa Nummen kunnahallitus kokoontui vuonna 1847 valmistuneessa Nummen pitäjäntuvassa, joka sijaitsee Nummen kirkon vieressä. Nykyinen tiilirakenteinen kunnantalo ja sen viereinen entinen apteekki valmistuivat vuonna 1965 arkkitehti Toivo Löyskän ja Risto Löyskän piirustusten mukaan. Rakennus toimi Nummen kunnantalona aina vuoteen 1981, jolloin Nummen ja Pusulan kunnat yhdistettiin Nummi-Pusulaksi. Tämän jälkeen kunnantalo toimi uuden Nummi-Pusulan kunnan kunnantalona.

Lohjan kaupunki myi kunnantalon vuonna 2016. Pohdinnassa oli myös rakennuksen purkaminen ja pelkän matalan apteekkiosan myynti, mutta Lohjan kaupunginvaltuusto päätyi kuitenkin myymään rakennuksen kokonaisuudessaan.

Nummen kunnantalon seinässä oli suuri Nummen kunnanvaakuna aina Nummi-Pusulan kunnan lakkauttamiseen asti.

Lähteet 

Nummen rakennukset ja rakennelmat (Lohja)
Suomen kunnantalot
Emilia Kujala

Emilia Kujala (s. 1986 Kouvola) suomalainen psykoterapeutti ja tietokirjailija.

Kujala on kirjoittanut tietokirjat Suorittajan mieli, Tunteella. Häpeä ja Tunteella. Kateus. Hän on toiminut myös kolumnistina ja somevaikuttajana.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Emilia Kujalan verkkosivut

Suomalaiset tietokirjailijat
Suomalaiset psykoterapeutit
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Mummolaakso

Mummolaakso ry on valtakunnallinen järjestö, jonka tavoitteena on edistää ikääntyvien lesbojen, bi- ja transnaisten sekä muiden naisia rakastavien naisten hyvinvointia, yhteisöllistä verkostoitumista ja yhteiskunnallista näkyvyyttä. Yhdistys perustettiin Helsingissä Pride-liikettä edeltäneillä Vapautuspäivillä 13.8.1994 ja rekisteröitiin 19.12.1995. Turussa toimii itsenäinen 1999 perustettu yhdistys Turun Seudun Mummolaakso ry ja Tampereen Sinuiksi ry:n yhteydessä Mummolaakso-ryhmä.

Tavoitteet ja toiminta 
Yhdistyksen alkuperäisenä tavoitteena oli käynnistää omaa identitettiä kunnioittava vanhainkoti naista rakastaville naisille. Nykyisin toiminnan tarkoituksena on tarjota jäsenille ja laajemmalle lhbt-naisten viiteryhmälle tietoa, virkistystä sekä mahdollisuuksia solmia ja ylläpitää kontakteja toisiin lesbisiin naisiin. Yhteisöllisellä toiminnallaan yhdistys edistää seksuaalivähemmistöön kuuluvien yhteiskunnallista osallisuutta, elämänlaatua ja selviämistä ikääntymiseen liittyvissä haasteissa kuten yksinäisyydessä, sairaudessa tai muissa kriisitilanteissa.   

Yhdistys on järjestänyt vuodesta 1995 alkaen Helsingissä Sherrykahvitansseja Pride-viikolla.

Mummolaakso ry liittyi 2008 Setan jäsenjärjestöksi. Seta, Mummolaakso ja homo- ja bi-miesten yhdistys Suomen Karhut ry käynnistivät 2012 Yhdenvertainen vanhuus –hankkeen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen huomioimiseksi vanhustyössä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Mummolaakso ry:n verkkosivut

Homoseksuaalisuus
Biseksuaalisuus
Jasmiina Pöntinen

Jasmiina Pöntinen (s. Mikkeli) on laillistettu ravitsemusterapeutti, yksi Tiedenaiset-yhteisön sekä Ruokaklinikan perustajista. Pöntinen työskentelee ravitsemusterapeuttina Terveystalolla ja hän on erikoistunut syömisen psykologiaan.

Jasmiina Pöntinen on ollut mukana muiden Tiedenaisten kanssa julkaisemassa To do: terveys-kirjaa, joka on ilmeistynyt vuonna 2021. Pöntiselle sekä muille Tiedenaisille on myönnetty vuoden 2020 Ravitsemusteko, jonka valitsee vuosittain Ravitsemusterapeuttien yhdistys ry.

Teokset 
 To do: terveys. Tuuma-kustannus, 2021. ISBN 978-952-370-106-9

Lähteet

Aiheesta muualla 
Jasmiina Pöntisen tili instagramissa

Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Suomalaiset henkilöt
Helena Puolakka

Helena Puolakka (s. Turku) on suomalainen kokki. Puolakka työskentelee helsinkiläisessä ravintola Savoyssa, jonka keittiömestarina hän aloitti toukokuussa 2019. Hänet nähdään tuomarina Masterchef Suomen seitsemännellä tuotantokaudella. Ennen Savoyn johtoon siirtymistä Puolakka työskenteli yli 20 vuotta kansainvälisissä huippuravintoloissa. Puolakan elämästä ja urasta kertoo Virpi Salmen kirja Kuin kiehuvaan liemeen (Otava, 2020).

Ura 
Puolakka on opiskellut Helsingissä ravintolakoulu Perhossa. Uransa alkuvaiheessa 1990-luvulla hän työskenteli muun muassa helsinkiläisessä ravintola Helmessä ja pääsi harjoittelijaksi Osloon yhdellä Michelin-tähdellä palkittuun Feinschmecker-ravintolaan. Puolakka muutti Lontooseen, kun hän sai töitä Gordon Ramsayn johtamasta Aubergine-ravintolasta. Sittemmin Puolakka on työskennellyt useissa huippuravintoloissa, kuten Lontoon La Tante Clairessa ja pariisilaisen Hotel Balzacin ravintolassa, jotka on palkittu kolmella Michelin-tähdellä. Ennen paluutaan Suomeen toukokuussa 2019 Puolakka luotsasi muun muassa lontoolaisravintoloita Skylon ja Aster.

Lähteet 

Suomalaiset kokit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Nummen seurakuntatalo

Nummen seurakuntatalo (ruots. Nummis församlingshus) on Lohjalla Nummen alueseurakunnassa sijaitseva seurakuntatalo. Tiilirakenteisen rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Lauri Hollmen ja se on valmistunut vuonna 1983. Nummen seurakuntatalo sijaitsee Nummen kirkkoa vastapäätä Pitkäjärvelle päin olevassa rinteessä. Rakennuksen omistaa Lohjan seurakunta.

Lähteet 

Nummen rakennukset ja rakennelmat (Lohja)
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon rakennukset
Mari Koli

Mari Koli on Kustantamo S&S:n toimitusjohtaja. Hän on työskennellyt aikaisemmin Kirjallisuuden vientikeskus Fili:ssä sekä tutkijana ja luennoitsijana Helsingin yliopistossa. Koli on toiminut myös kirjallisuuden tutkijana ja arvostelijana. Hän on koulutukseltaan filosofian lisensiaatti.

Lähteet 

Suomalaiset yritysjohtajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Anniina Halonen

Anniina Halonen on yksi Tiedenaiset-yhteisön perustajista. Halonen opiskelee ravitsemustiedettä ja ruokakäyttäytymistä Helsingin yliopistossa. 

Anniina Halonen on ollut mukana julkaisemassa To do: terveys-kirjaa muiden Tiedenaisten kanssa, teos on ilmeistynyt vuonna 2021.

Teokset 
 To do: terveys. Tuuma-kustannus, 2021. ISBN 978-952-370-106-9

Lähteet

Aiheesta muualla 
Anniina Halosen tili Instragramissa

Suomalaiset henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Karoliina Lindgren

Karoliina Lindgren (s.1981) on suomalainen käsikirjoittaja, elokuvadramaturgi ja elokuvatuottaja. Hän on valmistunut elokuva- ja TV-käsikirjoittajaksi Aalto-yliopiston Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulusta. Hän on toiminut käsikirjoittajana elokuvissa Huonot naiset (yhdessä Niklas Lindgrenin kanssa), Armi elää! ja Lomasankarit, lyhytelokuvassa Reviiri sekä ”Suomen Solsidaniksi” kutsutussa TV-sarjassa Jättekiva. Dramaturgina Lindgren on toiminut TV-sarjassa Kakarat ja tuottajana lyhytelokuvassa Eskapistit.

Filmografia

Lyhytelokuvat

Pitkät elokuvat

TV-sarjat

Lähteet
Grace M. Jantzen

Grace Marion Jantzen (24. toukokuuta 1948 – 2. toukokuuta 2006) oli kanadalainen feministinen filosofi ja teologi. Jantzen toimi Manchesterin yliopiston professorina vuodesta 1996 kuolemaansa saakka. Jantzen kuoli syöpään 57-vuotiaana.

Ura 
Jantzen oli filosofian mannermaisen koulukunnan edustaja, ja hän otti ajatteluunsa vaikutteita muun muassa Luce Irigaraylta, Michel Foucaul'ta, Jacques Lacanilta ja Jacques Derridalta. 

Jantzenin tuotannossa toistuvat keskiaikaiseen kristilliseen mystiikkaan ja feminismiin liittyvät teemat. Jantzen oli perustamassa Manchesterin yliopiston sukupuolen-, uskonnon- ja kulttuurintutkimuksen osastoa.

Jantzen kehitti uskonnonfilosofiaa feministisestä näkökulmasta. Hän haastoi länsimaisen filosofian miehistä kaanonia, johon hän katsoi kuuluvan kuoleman ja väkivallan korostamisen. Janztenin mielestä länsimainen kulttuuri on näistä teemoista niin kiinnostunut, että kehollisuus jää vähemmälle huomiolle, minkä seurauksena ihmisten kiinnostus kohdistuu tuonpuoleiseen ja mystiikkaan. Omassa työssään hän korosti syntymän ja synnyttämisen asemaa uskonnonfilosofiassa.

Yksityiselämä 
Jantzen oli kotoisin Kanadan Saskatchewanista. Hänen vanhempansa olivat mennoniittejä. Seksuaaliselta suuntautumiseltaan Jantzen oli lesbo.

Teokset 
 God's World, God's Body (1984)
 Julian of Norwich: Mystic and Theologian (1987)
 Power, Gender and Christian Mysticism (1995)
 Becoming Divine: Towards a Feminist Philosophy of Religion (1998)
 Foundations of Violence (2004)

Viitteet 

Vuonna 1948 syntyneet
Vuonna 2006 kuolleet
Kanadalaiset filosofit
Sukupuolitutkijat
Teologit
Hilde Holger

Hilde Holger  (1905, Wien – 2001, Lontoo) oli itävaltalaissyntyinen, Englannissa pitkään työskennellyt tanssija, tanssinopettaja, koreografi ja terapeutti. Hän oli osa liikettä, joka mullisti modernia tanssia luonnollisen liikekielen suuntaan.

Holger aloitti tanssimisen kuusivuotiaana, ja pääsi 14-vuotiaana Itävallan valtionakatemian ryhmään, jota johti ekpressionistinen koreografi Gertrud Bodenweiser. Hän osallistui ryhmän Euroopan-kiertueille, ja perusti oman ryhmänsä 1926. Holgerilla oli omaan koreografiaan perustuvia soolotanssinäytöksiä sekä Wienissä että Euroopan kiertueilla. 

Holger pakeni natseja Marseillen kautta Intiaan vuonna 1939. Hän asettui Bombayhin ja meni siellä naimisiin Intian parseihin kuuluvan Adi Boman-Behramin kanssa. Mies oli homeopaatti ja lääkäri. Heidän tyttärensä Primavera syntyi Intiassa. Intian itsenäistyessä 1948 syntyi levottomuuksia hindujen ja muslimien välillä. Holger muutti perheineen Lontooseen. Hän avasi siellä tanssistudion Camden Towniin, ja opetti siellä 50 vuoden ajan.

Britanniassa Holger menestyi enemmän tanssinopettajana kuin tanssijana, eikä hänen maineensa enää noussut samalle tasolle kuin Wienin vuosina.

Holger työskenteli myös eri tavoin liikuntarajoitteisten ihmisten parissa. Hänen Lontoossa syntyneellä pojallaan oli Downin syndrooma, mikä inspiroi Holgeria kehittämään lapsille tunteja, jotka kehittivät koordinaatiota, liikuntaa ja keskittymiskykyä.

Lähteet 

Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Harri ja dinot

Harri ja dinot (engl. Harry and his bucket full of dinosaurs) on in tuottama kanadalais-brittiläinen piirrossarja, joka perustuu Ian Whybrowin ja Adrian Reynoldsin lastenkirjojen sarjaan. Suomessa sarjaa on esitetty YLE TV2:lla vuonna 2006.

Sarja seuraa Harrin ja hänen kuuden dinoystävänsä seikkailuita Dinomaassa, jonne hän pääsee ämpärinsä avulla. Dinomaasta löytyy kaikkea mielikuvitukseen mahtuvaa, kuten tyynyvuori, ylhäällä roikkuva paperille piirretty aurinko ja tikkaripuita. Sarjassa esiintyvät myös mm. Harrin äiti, mummo sekä sisko Salli.

Tunnuslaulu
Stegosaurus, pterosaurus, tyrannosaurus rex, scelidosaurus, apatosaurus, triceratops nyt veks! Turkka, Aada, Pete, Riki, Sesse, Sami matkaan heti! Kaikki Harrin dinosankoon rynnätkää! Dinomaa se odottaa ja Harri mukaan tulla saa. Seikkailu voi alkaa, kunhan Harri sankoon kiiruhtaa. Hyppää Harri!

Hahmot

Harri
Harri on utelias viisivuotias poika, joka kohtaa dinoystäviensä kanssa mitä hauskempia seikkailuja. Jaksojen alussa hän kohtaa yleensä arkielämän ongelman, johon hän yrittää löytää ratkaisua Dinomaasta. Dinomaahan hän pääsee hyppäämällä taikaämpäriinsä dinojen kannustaessa ämpärin sisällä.

Turkka
Turkka, tyrannosaurus rex, on porukan vauhdikkain.

Aada
Aada, stegosaurus, on arka ja asioita murehtiva.

Pete
Pete, pterosaurus, porukan ainoana lentävänä dinona auttaa usein muita korkeutta vaativissa tehtävissä.

Riki
Riki, triceratops, tykkää ruoasta.

Sesse
Sesse, apatosaurus, toimii porukan jonkinlaisena äitihahmona.

Sami
Sami, scelidosaurus, tykkää lukea, arvostaa tietoa ja antaakin usein neuvoja muille. Sillä on silmälasit.

Suomenkieliset äänet
 Meri Nenonen - Harri
 Petri Hanttu - Riki, Sami 
 Terhi Suorlahti - Äiti, Salli, Sesse
 Lassi Alhorinne - Turkka, Pohti
 Anna-Maija Kotala - Mummi, Aada
 Elena Leeve - Pete
 Antti Jaakola - Lukuisia rooleja

Lähteet 
https://www.imdb.com/title/tt0493094/
Titania McGrath

Titania McGrath (@TitaniaMcGrath) on parodinen Twitter-tili, jota pitää brittiläinen koomikko ja Spiked-verkkolehden kolumnisti Andrew Doyle. McGrath on satiiri intersektionaalisesta feminististä. Doyle nimesi hänet satuhahmo Titanian mukaan. McGrath on ilmoittanut olevansa valkoihoinen ei-valkoinen, hän on kaikkia sukupuolia ja ei mitään sukupuolta ja hänen mukaansa heteroseksuaalisuus on sairaus. McGrath on tviitannut boikotoivansa kaikkia valkoisten miesten valmistamia tuotteita. Stand up -klubeilla hahmoa on esittänyt näyttelijä Alice Marshall. Esitykseen on kuulunut muun muassa Sluts for Islam -mielenosoitus, jossa McGrath marssii vähäpukeisena mutta huntu päässä.

Käsikirjoittaja ja koomikko Kaisa Pylkkänen kommentoi hahmoa Suomen Kuvalehdelle vuonna 2020. Pylkkänen sanoi olevansa Doylen kanssa useimmista asioista eri mieltä, mutta pitävänsä Titaniaa hauskana ja tiedostavia feministejä osuvasti piikittelevänä.

Toimittaja ja komediakäsikirjoittaja Mollie Goodfellow kirjoitti Titania McGrathista New Statesman -lehdessä vuonna 2019. Goodfellow’n mielestä vitsi on vanha ja tylsä. Se perustuu hänen mukaansa vanhemman sukupolven halulle puolustaa saavutettuja etuja, kun nuoret vaativat tasa-arvoa. Goodfellow’n mukaan todellisuudessa etenkin nuorten naisten on vaikeaa olla aktiivinen sosiaalisessa mediassa, sillä se altistaa vihamielisille reaktioille.

Suomennettu teos

Lähteet

Aiheesta muualla 
  

Feminismin kritiikki
Kuvitteelliset henkilöt
Parodiat
Šaikovkan lentotukikohta

Šaikovkan lentotukikohta (; tai ), on Venäjän Kalugan alueen Kirovin piirissä, 23 kilometriä Kirovin kaupungin keskustasta pohjoiseen sijaitseva Venäjän ilmavoimien stategisten pommikoneiden lentotukikohta.

Tukikohdassa toimii 52. raskas pommittajalentorykmentti (52 GvTBAP; yksikkö 33310), jonka lentokalustoon kuuluu Tupolev Tu-22M3 -pommittajia. Vaikka Šaikovkan lentotukikohta sijaitsee Venäjän Läntisen sotilaspiirin alueella, tukikohta on asevoimien keskusjohdon alaisuudessa, hallinnollisesti 22. raskaan pommittajalentorykmentin (Saratov-Engels) osa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Andrei Zintšuk (15.4.2008) Poljoty na aerodrome Šaikovka  (airforce.ru)
 Aviabaza Šaikovka  (wikimapia.org)

Kirovin alue
Venäjän lentoasemat
Venäjän ilmavoimien lentokentät‎
Pancasila

Pancasila (suom. "viisi periaatetta") on Indonesian valtion virallinen filosofia, jonka muotoili Sukarno taistellessaan maan itsenäisyydestä, ja julkaisi ajatuksensa 1. kesäkuuta 1946 pitämässään puheessa. Vielä tänäkin päivänä pancasila muodostaa pohjan Indonesian tasavallalle. Filosofian avulla Indonesian monikulttuurisen ja -kielisen maan katsotaan pysyvän koossa ja muodostavan kaikille kansalaisille yhteisen ideologian. Suharton kauden jälkeen valtion rooli pancasilan edistämisessä on jäänyt vähemmälle.

Joko Widodon kaudella pancasilaa on käytetty erityisesti ääri-islamismin tukahduttamiseen, koska filosofia nähdään Indonesiaan paremmin sopivana maltillisempana ajatteluna. Vuonna 2018 Widodo sanoi, että haluaa tehdä pancasilasta taas koko kansan elämäntavan. Vuonna 2019 toteutetussa kyselytutkimuksessa 86,5 % Indonesian muslimeista pitää pancasilaa hyvänä asiana.

Pancasila-päivää on vietetty vuodesta 2017 lähtien vuosittain 1. kesäkuuta, kun Widodo antoi presidentin määräyksen, jonka nojalla juhlapäivä perustettiin, vuonna 2016.

Sisältö 
Nimensä mukaisesti pancasilaan kuuluu viisi periaatetta. Ne ovat:

Lähde:

Lähteet 

Indonesian politiikka
Nationalismi
Vilh’a

Vilh’a () on ukrainalainen raskas raketinheitin, joka on kiovalaisen Luch Design Bureaun suunnittelema ja se on BM-30 Smerch -raketinheittimen kehitellympi malli. Vilh’a otettiin palvelukseen Ukrainan asevoimissa vuonna 2018.

Raketin paino on noin 800 kg, ohjausjärjestelmä 50 kg ja propulsiojärjestelmä noin 500 kg. Taistelukärki on yhtenäinen, ja siihen voidaan asentaa jopa 250 kg painavia räjähtäviä sirpale-, rypäle- tai termobaarisia panoksia. Tehtävistä riippuen sillä voidaan tuhota, sekä maa- että merikohteita.

Ohjuksen kantama on 70 km 250 kg painavalla taistelukärjellä ja 120 km 170 kg painavalla taistelukärjellä. 170 km:n kantama on saavutettavissa taistelukärjen painon vähentämisellä.

Kaikki Alderin tuotantoon käytettävät komponentit ovat ukrainalaisia, mukaan lukien uudet ohjausjärjestelmät, rakettipolttoaine ja taistelukärjet. Uuden MLRS alustan oletetaan perustuvan KrAZ-7634 -ajoneuvoon, vaikka ensimmäiset testit ovat käynnissä muunnetulla MAZ-543 -alustalla.

Lähteet 
 

Rakettiaseet
Alexander von Bunge

Alexander von Bunge (6. lokakuuta 1803 Kiova – 18. heinäkuuta 1890 Kiltsi, Virumaa) oli venäläinen (baltiansaksalainen) kasvitieteilijä ja tutkimusmatkailija. Hän kuvasi Venäjän arojen ja Keski-Aasian kasvistoa ja kirjoitti useita tutkimuksia Mongolian, Kiinan ja Iranin kasvistosta.

Elämä ja ura
Bungen isä oli Kiovan kasvitieteellisen puutarhan johtaja. Nuorempi Bunge oli Friedrich Georg von Bungen veli ja Gustav von Bungen ja Alexander Bungen isä.  Bunge valmistui Tarton yliopiston lääketieteellisestä tiedekunnasta, jossa hän väitteli tohtoriksi vuonna 1825. Hän työskenteli lääkärinä Altailla vuosina 1826–1833, toimi kasvitieteen professorina Kazanin yliopistossa vuosina 1833-1836 ja Tarton yliopistossa vuosina 1836–1867 sekä johti sen kasvitieteellistä puutarhaa. 

Hän teki useita tieteellisiä matkoja muun muassa Keski-Aasiaan, Altaille, Kiinaan ja Persiaan. Hänen julkaisuihinsa kuuluvat Enumeratio plantarum, quas in China boreali collegit Alexander von Bunge (1831), Plantarum mongolico-chinensium decas I (1835), Beitrag zur Kenntnis der Flora Russlands und der steppen Centralasiens (1851), Labiatæ persicæ (1873) ja useita kasvimonografioita. Hän julkaisi kymmenen niteen kokoelman Itämerenmaakuntien ruohokasveista. Bunge kuvasi elinaikanaan yli 400 uutta lajia.

Lähteet

Aiheesta muualla

venäläiset kasvitieteilijät
venäläiset tutkimusmatkailijat
Vuonna 1803 syntyneet
Vuonna 1890 kuolleet
Kaasu pohjaan

Kaasu pohjaan on Portion Boysin vuonna 2022 julkaistu kappale. Kappale on mukana MC Helper beKINGs -elokuvassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 musiikkivideo

Suomalaiset musiikkikappaleet
Vuoden 2022 kappaleet
Anni Marttinen

Anni Marttinen (s. 19. tammikuuta 1992 Helsinki) on suomalainen taloustieteilijä, joka työskentelee Suomen sosiaali ja terveys ry Soste:n pääekonomistina. Hän aloitti tehtävässä tammikuussa 2022. Hän on työskennellyt aikaisemmin SAK:ssa, Valtiovarainministeriössä, Euroopan keskuspankissa ja Suomen pankissa. Marttinen on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2016. 

Marttinen ajaa feminististä talouspolitiikkaa, jossa ihmisten hyvinvointi arvotetaan talouskasvun edelle. Feministinen taloustiede ottaa huomioon yhteiskunnan eriarvoistavat rakenteet kuten rasismin ja tunnustaa sen, ettei kaikilla ihmisillä ole samoja lähtökohtia. Marttinen on somevaikuttaja, joka kertoo Instagram- ja TikTok-tileillään talouspolitiikasta kansantajuisesti. Marttinen tekee myös Feministinen talous -nimistä podcastia yhdessä filosofi Maria Mäkysen kanssa.

Aiheesta muualla 
Feministinen talous -podcast
Instagram: Anni Marttinen

Lähteet 

Suomalaiset taloustieteilijät
Suomalaiset feministit
Suomalaiset somevaikuttajat
Podcast-juontajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Lohjan kanttorila

Lohjan kanttorila (ruots. Lojo kantorsgård) on Lohjan seurakunnan omistama entinen kanttorin virka-asunto Lohjan keskustassa Uudellamaalla. Kivinen rakennus on valmistunut vuonna 1932 ja sen ensimmäinen asukas oli kanttori Antero Lintuniemi perheineen. Rakennuksessa ovat myös asuneet kanttorit Erkki Muukkonen ja Olavi Nieminen perheineen.

Nykyisin Lohjan seurakunta käyttää rakennusta pienimuotoiseen kerhotoimintaan eikä rakennus ole enää virka-asuntokäytössä.

Lähteet 

Lohjan rakennukset ja rakennelmat
Suomen virka-asunnot
Ğäliäbanu

Ğäliäbanu (myös Ğaliyäbanu, ven. Галиябану) on tataarilaisen kirjailijan Mirxäydär Fäyzin näytelmä, joka sai ensi-iltansa Venäjän Orenburgin kaupungissa vuonna 1917. Se on musiikillinen draama, jonka keskiössä on nuoripari Ğäliäbanu ja Xälil, sekä heidän onnen väliin tuleva rikas mies, İsmäğil. Näytelmää on esitetty Suomen tataarien keskuudessa nimellä Aliye-Banu. Se on suosituimpia tataarilaisia näytelmiä.

Tausta 
Tataarilainen kirjailija Mirxäydär Fäyzi kirjoitti alun perin kansanlaulun nimeltään Säğädätbanu. Sen pohjalta hän loi musiikkinäytelmän, jonka nimeksi tuli myöhemmin "Ğäliäbanu". Se oli ensimmäinen tataarilainen musiikkidraama. 

Ğäliäbanu on naisen nimi. (Ğäliä/Aliyä: mahtava, korkean aseman omaava, rakas / Banu: tyttö, nuori nainen, rouva, emäntä). - Rakas tyttö.

Ensiesitykset 
Näytelmän esitti ensimmäisen kerran ryhmä nimeltään Şikrät, jonka keulahahmo oli palkittu kansantaiteilija Wäliulla Mortazin. Ensi-ilta oli Orenburgissa 19. maaliskuuta 1917. Ğäliäbanua esitti näyttelijätär Sara Baykina.

Seuraava esitys oli 7. huhtikuuta 1918, Kazanissa. Esittäjänä toimi ryhmä Säyyar. Näytelmän ohjasi Ğabdulla Kariev. Pääosissa Aşraf Sinyaeva (Ğäliäbanu), Xamit Azimov (İsmäğil), Sitdik Aydarov (Xälil).

Sayyar-ryhmästä muodostui lopulta nykyään Galiaskar Kamalin akateemisen tataariteatterin nimellä tunnettu teatteri. Kyseisen teatterin ohjelmistossa Ğäliäbanu oli ensimmäisen kerran vuonna 1937.

Suomessa Aliye-Banu esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1930.

Katso myös 

 Sara Sadıyqova
 Säxipcamal Ğizzätullina-Volzhskaja
 Galiaskar Kamalin akateeminen tataariteatteri

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ğäliäbanu Kamal Teatr, 2015
 Ğäliäbanu - Rafael Ilyasov

Näytelmät
Tataarit
Azemin palatsi

Azemin palatsi ( tai Beit al-Azem) on palatsi Syyrian pääkaupunki Damaskoksessa. Sen rakennutti Damaskoksen osmanikauden aikainen kuvernööri Asad al-Azem 1700-luvulla. Nykyisin rakennus toimii taide- ja kansanperinnemuseona.

Palatsi

Azemin palatsi sijaitsee muurien ympäröimässä Damaskoksen vanhassakaupungissa Syyriassa lähellä esimerkiksi Umaijadi-moskeijaa. Alkujaan asuintaloksi rakennettu palatsi toimii nykyisin yleisölle avoimena taide- ja kansanperinnemuseona. Kokoa palatsilla on noin 5 500 m². Arkkitehtuuriltaan se edustaa tyypillistä Damaskoksen asuinrakennusperinnettä. Palatsin pihaan on istutettu sitruunoja, appelsiineja, jasmiineja, sypressejä ja rumeliineja.

Historia

Azemit (tai Azm) olivat vaikutusvaltainen suku Osmanien valtakunnan hallitsemassa Syyriassa 1700-luvulta lähtien. Sulayman al-Azem oli Damaskoksen kuvernööri vuoteen 1743 saakka ja häntä seurasi virassa veljenpoika Asad al-Azem, Azemin palatsin rakennuttaja. Asad al-Azem vakiinnutti kuvernöörin tavallisesti huteran vallan ja pysyi virassaan vuoteen 1757 saakka, eli epätavallisen pitkään. Osa suvun vauraudesta käytettiin loistokkaan Azemin palatsin rakennuttamiseen. Sen rakennustyöt valmistuivat vuosina 1749–1750. Rakennustyöt olivat kestäneet kaksi vuotta ja työmaalla oli 800 työntekijää. 

Rakennusta kunnostettiin vuonna 1830. Palatsi kärsi huomattavia vahinkoja ranskalaisten tulittaessa Damaskosta Syyrian suuren kapinan yhteydessä vuonna 1925. Suuri osa palatsin eteläosasta tuhoutui tuolloin tulipalossa. Palatsin korjaustyöt valmistuivat vuonna 1965 34 vuotta niiden alkamisesta.

Lähteet

Damaskoksen rakennukset ja rakennelmat
Palatsit
Museot
Ivan Svitlytšnyi

Ivan Oleksijovytš Svitlytšnyi (; 20. syyskuuta 1929 Polovynkyne, Luhanskin piirikunta, Ukrainan SNT – 25. lokakuuta 1992 Kiova, Ukraina) oli ukrainalainen runoilija, kirjallisuuskriitikko, ihmisoikeusaktivisti ja toisinajattelija. Hänen sisarensa oli kirjailija, toisinajattelija Nadija Svitlytšna, joka muutti 1978 Yhdysvaltoihin.

Svitlytšnyi opiskeli kielitieteitä Harkovan yliopistossa, josta hän valmistui 1952. Hän työskenteli toimittajana Radjanske literaturoznavstvossa sekä tutkijana Ukrainan SNT:n tiedeakatemian kirjallisuusinstituutissa ja kielitieteellisen instituutin sanakirjaosastolla. Hänet erotettiin tehtävästä 1965 ja pidätettiin ”nationalistisesta” toiminnasta syytettynä. Hänen syytettiin salakuljettaneen ulkomaille Vasyl Symonenkon teoksia. Hän joutui viettämään vankilassa kahdeksan kuukautta. Toinen pidätys tapahtui 13. tammikuuta 1972 sillä perusteella, että hän oli kirjoittanut ja levittänyt samizdat-kirjallisuutta. Tuomio oli seitsemän vuotta pakkotyötä ja viiden vuoden sisäinen karkotus. Hän sairastui leirillä eikä toipunut kuntoon enää palattuaan Kiovaan 1984.

Svitlytšnyi julkaisi ensimmäiset kritiikkinsä Vittšyznassa, Radjanske literaturoznavstvossa ja Dniprossa jo opiskeluaikana. Ensimmäisissä kirjallisuuden teoriaa käsittelevissä kirjoituksissa hän hylkäsi filosofisten käsitteiden soveltamisen estetiikan ja kirjallisuuden tutkimukseen. Hän kuului 60-lukulaisiin ja kohdisti paljon huomiota heidän kirjoituksiinsa. Hän käänsi kirjallisuutta ukrainaksi. Vankeusaikana hän kirjoitti runoja, joita ilmestyi lännessä. 1980-luvun perestroikan aikana hänen kirjoituksiaan ja häntä käsitteleviä artikkeleita alkoi jälleen ilmestyä neuvostolehdissä.

Lähteet

Ukrainalaiset runoilijat
Ukrainalaiset tieteilijät
Kirjallisuudentutkijat
Ukrainalaiset kriitikot
Ukrainalaiset toisinajattelijat
Neuvostoliittolaiset toisinajattelijat
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 1992 kuolleet
Nintendo Switch Sports

Nintendo Switch Sports on Nintendo Switchin urheiluvideopeli. Se kuuluu Wii-pelisarjaan. Se on sarjan toistaiseksi ainoa peli, jonka nimessä ei ole sanaa "Wii". Se on myös sarjan toistaiseksi ainoa peli, jossa käytetään Mii-hahmojen sijasta muunlaisia "Sportsmates" nimisiä hahmoja. Nintendo Switch Sports julkaistiin 29. huhtikuuta 2022.

Pelaaminen 
Pelaajat käyttävät Nintendo Switchin Joy-Conia samalla tavalla kuin muissa Wii Sports -peleissä ja sijoittavat ne varsinaista urheilua muistuttavalla tavalla. Joy-Coneihin upotettuja gyroskooppitoimintoja käytetään simuloimaan liikettä pelin sisällä niin kuin Wii Remotessa (ja toisinaan Nunchukissa) käytetään sitä liikkeen simuloimiseen sarjan muissa peleissä. 

Miin rinnalle on esitelty uusia "Sportsmates" nimisiä avatareja, joissa on yksityiskohtaiset hiukset ja kasvot sekä kädet ja jalat. Lisäksi Ring Fit Adventuressa esitelty Leg Strap -lisävaruste sisällytetään pelin fyysiseen kopioon ja sitä voidaan käyttää jalkapallossa. Julkaisuhetkellä jalkahihna toimii vain Soccer Shootout -tilassa, mutta joskus vuoden 2022 kesänä julkaistava päivitys lisää toiminnon jalkahihnan käyttämiseen jalkapallo-otteluissa. 

Pelissä on moninpeli saatavilla sekä paikallisesti samassa järjestelmässä että verkossa. Online mahdollistaa pelaamisen ystävien ja satunnaisten henkilöiden kanssa.

Urheilulajit

Myös sarjan edellisissä peleissä 
 Tennis
 Keilailu ()
 Miekkailu () (Pelissä Chambara)
 Golf (julkaistaan jossain kohtaa vuoden 2022 syksyllä)

Uudet lajit 
Jalkapallo ()
Lentopallo ()
Sulkapallo ()

Pelistä pudonneet lajit 
Pesäpallo ()
Nyrkkeily ()

Lähteet 

Urheilupelit
Nintendo Switch -pelit
Sports
Vuoden 2022 videopelit
Räyringinjärvi

Räyringinjärvi on matala ja kirkasvetinen järvi Vetelin länsiosassa Keski-Pohjanmaan maakunnassa. Sen pinta-ala on 3,8 neliökilometriä. Etäisyys Kokkolasta on 57 kilometriä kaakkoon.

Maantiede 
Räyringinjärven pituus kaakosta luoteeseen on 4,3 kilometriä. Järvi koostuu selkävedestä, josta työntyy länteen muutama lahti. Itäinen ranta on melko suora vailla niemiä ja lahtia. Järven eteläpuolisko on pohjoista puoliskoa leveämpi. Vain viisitoista hehtaaria Räyringinjärvestä on vähintään kolme metriä syvä. Syvin alue sijaitsee itärannan tuntumassa.

Suurin osa Räyringinjärven rannoista on kulttuurimaisemaa. Räyringin kylä sijaitsee järven etelärannalla. Seututie 750 kulkee järven itäpuolitse ja seututie 751 eteläpuolitse; järven länsi- ja pohjoispuolitse kulkee alemman luokan maanteitä.

Räyringinjärveen virtaa useita tulovesiuomia. Järven lounaisrannalta alkaa lounaaseen virtaava Pesuoja, joka yhtyy Porasenjokeen, joka puolestaan virtaa luoteeseen kohti Pohjanlahtea.

Räyringinjärven vesitilavuus on 5 772 000 kuutiometriä. Järvi on rehevöitynyt ja sen vedenlaatu on luokiteltu välttäväksi. Järven tilaa on pyritty kohentamaan.

Räyringinjärvi (48.005.1.003) kuuluu Porasjoen alaosan alueeseen (48.005), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kalajoen vesistössä (53). Räyringinjärvi on laajin Porasjoen alaosan alueen kuudesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Viisi muuta ovat alle viidentoista hehtaarin laajuisia.

Räyringinjärvi on Patanan tekojärven jälkeen laajin Vetelin 24:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä, eli se on Vetelin laajin luonnollinen vakavesi. Kolmanneksi laajin on Patananjärvi.

Lähteet 

Vetelin järvet
Kruunupyynjoen vesistö
Banchette

Banchette () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 3 094 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Troels Lund Poulsen

Troels Lund Poulsen (s. 30. maaliskuuta 1976 Vejle) on tanskalainen venstren poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuodesta 2001.

Troels Lund Poulsen on toiminut useaan kertaan ministerinä: vuosina 2007–2010 hän oli Tanskan ympäristöministeri, vuosina 2010–2011 veroministeri, vuonna 2011 opetusministeri, vuosina 2015–2016 elinkeino- ja kasvuministeri sekä vuosina 2016–2019 työministeri.

Vuosina 1997–1999 Troels Lund Poulsen oli puolueensa nuorisojärjestön puheenjohtaja.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Troels Lund Poulsen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla 

Tanskan ministerit
Tanskan ympäristöministerit
Tanskan työministerit
Tanskan opetusministerit
Tanskalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Sukupuolierot ihmisellä

Ihmisen sukupuolet eroavat toisistaan tietyillä tavoin anatomialtaan, fysiologialtaan ja biokemialtaan. Miesten ja naisten väliset erot ovat monissa tapauksissa vain keskimääräisiä.

Elämänkaari

Anatomia

Fysiologia

Hormonitoiminta

Sairaudet ja häiriöt

Psykologia

Lähteet

Viitteet 

Ihminen
Sukupuoli
Tony Heino

Tony Michael Heino on porilainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hänen esikoiselokuvansa Toinen mies sai ensi-iltansa 22. huhtikuuta vuonna 2022.

Ura 
Heino on tuottanut aiemmin mainoselokuvia ja dokumentteja 15 vuoden ajan. Heino on kertonut seuraavan elokuvansa olevan nimeltään Routa. Elokuvan tuotannossa hän tähtää kansainväliseen yhteistyöhön. Samoin kun Toinen mies -elokuvaan, Heino kaavailee Routa-elokuvaan paljon kotimaisia huipppunäyttelijöitä.

Heinon esikoiselokuva on Toinen mies (2022), joka sai hyvin kehnon vastaanoton Helsingin Sanomien, Episodi-lehden ja Kulttuuritähden kriitikoilta. Elokuvaa varten Heino ohjasi muusikko Paul Eliaksen musiikkivideon ”Kato kun mä meen”.

Filmografia 

Tiedot IMDB

Lähteet: 

Suomalaiset elokuvaohjaajat
Catalina-tapaus

Catalina-tapaus () oli Ruotsin ja Neuvostoliiton välillä kesäkuussa 1952 tapahtunut välikohtaus ja sitä seurannut diplomaattinen kriisi. Selkkauksessa Neuvostoliiton hävittäjät ampuivat Itämerellä alas kaksi ruotsalaista lentokonetta.

Ruotsin DC-3-kone, jossa oli kahdeksan hengen miehistö, katosi 13. kesäkuuta 1952 merialueella Gotska Sandön itäpuolella. Kolme päivää myöhemmin Neuvostoliitto ampui alas toisen Ruotsin ilma-aluksen, Catalina-lentoveneen, joka oli etsimässä kadonnutta lentokonetta. Vasta myöhemmin paljastui, että ensiksi kadonnut ruotsalaiskone oli ollut suorittamassa signaalitiedustelua Neuvostoliiton rakentamia Baltian tutka-asemia kohtaan. Ensiksi ammutun koneen miehistö kuoli, mutta lentoveneessä olleet viisi henkeä pelastuivat länsisaksalaiselle laivalle.

Neuvostoliitto tunnusti vasta vuonna 1991 lentokoneiden alasampumiset. DC-3-koneen hylky löydettiin Itämeren pohjasta kesällä 2003 viisi vuotta kestäneiden sukellusetsintöjen jälkeen. Hylyn löytöpaikka sijaitsi parikymmentä merimailia Gotska Sandön itäpuolella, kansainvälisillä vesillä mutta Ruotsin talousalueella. Hylky on nykyisin esillä Ruotsin ilmavoimien museossa Flygvapenmuseumissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuoden 1952 lento-onnettomuudet
Ruotsin poliittinen historia
Freya Stark

Freya Stark (31. tammikuuta 1893, Pariisi – 9. toukokuuta 1993, Asolo, Italia), oli brittiläinen tutkimusmatkailija ja matkakirjailija, joka kuvasi yli kahdessakymmenessä kirjassaan paikallista arkea, historiaa ja kulttuuria. Mondet hänen matkoistaan suuntautuivat Aasiassa alueille, joilla harvat eurooppalaiset olivat liikkuneet häntä ennen.

Stark sai peruskoulutuksensa kotiopettajattarilta, opiskeli kaksi vuotta Bedford Collegessa Lontoossa ennen ensimmäisen maailmansodan puhkeamista. Hän siirtyi Italiaan sairaanhoito-opistoon ja alkoi sen opiskella arabiaa työn ohella. Hän opiskeli myös hieman persiaa ennen kuin teki ensimmäisen matkansa Lähi-Itään vuonna 1927. Kaksi muuta matkaa Libanoniin vuosina 1929 ja 1931 olivat pohjana teokselle The Valley of the Assassins.

Toisen maailmansodan aikana Stark työskenteli brittihallitukselle Adenissa, Baghdadissa ja Kairossa. Myöhemmin hän palasi Aasiaan ja kävi muun muassa Afghanistanissa ja Nepalissa.

Teoksia 
 The Southern Gates of Arabia (1936)
 Letters from Syria (1942)
 Alexander’s Path (1958)
 The Minaret of Djam (1970)

Lähteet 

Brittiläiset tutkimusmatkailijat
Yli satavuotiaiksi eläneet brittiläiset
Vuonna 1893 syntyneet
Vuonna 1993 kuolleet
Viktor Zvjahintsev

Viktor Oleksandrovytš Zvjahintsev (, 22. lokakuuta 1950 Stalino, Ukrainan SNT – huhtikuu 2022) oli ukrainalainen, kilpaurallaan Neuvostoliittoa edustanut jalkapalloilija ja olympiamitalisti.

Zvjahintsev pelasi Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa 13 maaottelua. Hän kuului Neuvostoliiton kokoonpanoon Montréalin kesäolympialaisissa 1976, missä maa voitti pronssia. Zvjahintsev teki uransa ainoan miesten maajoukkuemaalin olympiaturnauksen puolivälieräottelussa Irania vastaan. Seuratasolla Zvjahintsev edusti muun muassa FK Šah’tar Donetskia, jossa hän saavutti Neuvostoliiton cup-mestaruuden vuonna 1980 ja Neuvostoliiton pääsarjan hopeaa vuosina 1975 ja 1979. Hän toimi myöhemmin jalkapalloerotuomarina. 22. huhtikuuta 2022 Zvjahintsevin uutisoitiin kuolleen 71-vuotiaana.

Lähteet

Viitteet 

Neuvostoliittolaiset jalkapalloilijat
Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit
Vuonna 1950 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Matthew Bourne

Sir Matthew Christopher Bourne (s. 13. tammikuuta 1960) on englantilainen nykytanssin ja tanssiteatterin koreografi. Hän on saanut lukuisia palkintoja ja ehdokkuuksia mukaan lukien Laurence Oliver Award ja Tony Award.

Lähteet 

Brittiläiset koreografit
Tony-palkinnon saajat
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Astro Invader

Astro Invader on Stern Electronicsin vuonna 1980 julkaisema kolikkopeli. Pelissä lentävä lautanen pudottaa vihollisaluksia sarakkeisiin. Sarakkeen ollessa täynnä vihollisalus putoaa sarakkeesta. Pelaajan täytyy joka kentässä ampua tietty määrä vihollisaluksia.

Aiheesta muualla 
https://www.arcade-museum.com/game_detail.php?game_id=6948

Vuoden 1980 videopelit
Kolikkopelit
Ashin Jinarakkhita

Ashin Jinarakkhita (s. 23. tammikuuta 1923 – 18. huhtikuuta 2002) oli indonesialainen buddhalainen munkki, joka tunnetaan parhaiten buddhalaisuuden elvyttämisestä Indonesiassa 1900-luvulla.

Varhainen elämä 
Jinarakkhita syntyi vuonna 1923 indonesiankiinalaiseen perheeseen ja sai alkujaan nimeksi Tee Boan-an (). Lukioaikana Tee tutustui hollantilaiseen Reighin, joka puolestaan kuului teosofiseen seuraan ja esitteli sen toimintaa Teelle. Valmistuttuaan Tee aikoi jatkaa opintojaan Bandungissa, mitä ei tosin kestänyt kuin vain vuosi, kun Japani hyökkäsi Indonesiaan. Japanilaiset sulkivat koulut ja lähettivät oppilaat kotiin. Tee alkoi tämän jälkeen toimia vapaaehtoisena soppakeittiössä. Hän myös pyrki syventymään teosofiaan parhaansa mukaan vieraillessaan mm. Yogyakartassa.

Sodan jälkeen Tee hakeutui opiskelemaan matematiikkaa ja kemiaa Alankomaihin Groningenin yliopistoon, jossa hän opiskelujen ohella pääsemään teosofisiin piireihin. Lisäksi hän opiskeli sanskritia ja paalia Gerardus van der Leeuwin avulla. Hän myös alkoi luennoimaan teosofian piireissä ja suoritti uskonnonopettajille suunnattuja opintoja. Nämä saivat hänet kiinnostumaan buddhalaisuudesta, ja Tee päätti lopettaa luonnontieteiden opintonsa ja syventyä buddhalaisuuteen. Hän palasi Indonesiaan vuonna 1951 vietettyään Alankomaissa viisi vuotta.

Toiminta munkkina 
Teen vihki munkiksi vuonna 1953 kiinalainen mahayanamunkki Benqing, jolta tee sai dharmanimen Tizheng. Kiina ei kuitenkaan ollut turvallinen paikka lähteä munkkioppilaaksi, joten Tee päätti lähteä sen sijaan vuonna 1954 Myanmariin, jossa hänet vihittiin uudelleen, mutta tällä kertaa theravadamunkiksi ja sai dharmanimekseen Ashin Jinarakkhita.

Jinarakkhita katsoi, että kaikki buddhalaisuuden suuntaukset (theravada, mahayana ja vajrayana, joita kaikkia esiintyi Indonesiassa) olivat loppujen lopuksi yhteensopivia, minkä pohjalta hän loi buddhayana-nimisen suuntauksen. Hän myös luonnosteli pohjan Kaikkivoipan ja alkuperäisen Buddhan () konseptista, joka määrittelee Siddhartha Gautaman jumalaksi. Tämä puolestaan varmisti, että buddhalaisuus ei ole ristiriidassa Indonesian virallisen filosofian, pancasilan, kanssa. Jinarakkhita alkoi levittämään tätä aatetta teistisestä buddhalaisuudesta 1950- ja 1960-luvuilla ympäri Indonesiaa.

Munkkina toimiessaan Jinarakkhita pyrki myös ulkoisella olemuksellaan ilmentämään sitä, että buddhalaisuuden eri suuntaukset voivat elää harmoniassa keskenään: hän pukeutui theravadabuddhalaiseen sahraminkeltaiseen kasayaan, mutta antoi kuitenkin partansa kasvaa kuten kiinalaisessa mahayana-perinteessä oli tapana.

Viimeiset vaiheet ja kuolema 
Jinarakkhita kuoli jakartalaisessa sairaalassa vuonna 2002.

Perintö 
Jinarakkhitan katsotaan "indonesialaistaneen" buddhalaisuuden samalla, kun hän elvytti sitä. Perinteisesti ei-teistisestä buddhalaisuudesta tuli Jinarakkhitan myötävaikutuksesta teistinen, jotta se soveltuisi paremmin indonesialaiseen yhteiskuntaan. Hänen katsotaan myös olevan ensimmäinen indonesialaissyntyinen buddhalainen munkki ().

Lähteet 

Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 2002 kuolleet
Indonesialaiset henkilöt
Buddhalaisuus Indonesiassa
Buddhalaiset munkit
Coazze

Coazze () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 3 143 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Finnreklama

Finnreklama Oy oli Sulkavalla vuosina 1977–2022 toiminut kirjansitomo, alun perin kirjapaino, joka erikoistui alkuvaiheessa moniväristen taidekirjojen painamiseen Neuvostoliiton markkinoille. 1990-luvun alusta saakka se toimi kirjansitomona, kunnes ajautui konkurssiin helmikuussa 2022.

Finnreklama perustettiin vuonna 1966 mainostoimisto SEKin tytäryhtiöksi hoitamaan markkinointiviestintää Neuvostoliiton markkinoilla. Vuonna 1971 se siirtyi johtohenkilöidensä sekä Frenckellin kirjapainon ja Hert-Si Oy:n omistukseen. Kirjapaino muutti Etelä-Savon Sulkavalle vuonna 1977. Lokakuussa 1984 Finnreklaman osti Amer-yhtymä. Tuolloin sen liikevaihto oli noin 19 miljoonaa markkaa ja henkilöstömäärä 70. Kahta vuotta myöhemmin sen henkilöstömäärä oli 120 ja päätuotteina moniväripainetut kirjat, esitteet, julisteet ja korttisarjat. Pian vienti Neuvostoliittoon alkoi kuihtua, ja tammikuussa 1989 Amer ilmoitti lakkauttavansa Finnreklaman, mutta uudeksi omistajaksi löytyi kirjankustantamo Karisto. Vuodesta 1991 Finnreklama oli keskittynyt kirjansidontaan alihankintana kirjapainoille ja kustantajille.

Tammikuussa 2020 Finnreklaman tuolloinen omistaja, kirjapainoalalla laajasti toimiva Harri Nyman myi liiketoiminnan työntekijöineen ja varastoineen Teppo Ahomäen perustamalle yhtiölle Sulkavan Sitomo Oy:lle. Toiminta päättyi konkurssiin helmikuussa 2022. Vuoden 2020 liikevaihto oli 755 555 euroa ja tappio 258 000 euroa.

Lähteet

Entiset suomalaiset teollisuusyritykset
Sulkava
Suomalaiset kirjapainot
Armas Laitinen

Armas Otto Laitinen (20. marraskuuta 1891 Helsinki – 23. joulukuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen painija, painivalmentaja ja poliisi.

Armas Laitinen aloitti painimisen 16-vuotiaana. Hän sai hopeaa 66,5 kilon sarjassa Porissa 1910 pidetyissa painin Suomen-mestaruuskilpailuissa ja kultaa 73 kilon sarjassa Kotkassa 1913 pidetyissä painin Suomen-mestaruuskilpailuissa. Laitinen osallistui Tukholman olympialaisiin 1912 kilpaillen kreikkalais-roomalaisen painin kevyessä sarjassa. Hänet suljettiin kuitenkin pois kilpailusta, koska tuomarit pitivät hänen painiotteitaan väkivaltaisina. Laitinen oli sitten ammattipainijana Yhdysvalloissa ja paini pari kertaa maailmankuulun Stanislaus Cbytzonkin kanssa. Laitinen voitti useimmat ottelunsa toisten otteluiden jäädessä ratkaisemattomiksi mutta hän ei pitänyt siitä että otteluissa pyrittiin voittoon vahingoittamalla vastustajaa. Niinpä John Pesek niminen painija mursi ottelussa Laitisen oikean käden.

Suomeen palattuaan Laitinen toimi painivalmentajana ja oli työssä Helsingin poliisilaitoksella komisariona. Laitinen palkattiin 1920 suomalaisten edustuspainijoiden valmentajaksi olympia-ampujan Nestori Toivosen tekemän lahjoituksen turvin. Laitinen oli myös Antwerpenin olympialaisissa Suomen painijoukkueen johtoportaassa yhdessä Heikki Lehmuston ja erotuomari Viktor Smedsin kanssa.

Laitinen julkaisi painioppaan yhdessä Heikki Lehmuston kanssa (Painiskeluopas: ranskalais-suomalaisen ja vapaapainin oppikirja, Otava 1924). Kirja ilmestyi myös Ruotsissa Viktor Smedsin kääntämänä nimellä Den moderna brottningskonsten: lärobok i fransk-finsk och fribrottning (Björck & Börjesson, Tukholma 1925).

Lähteet 

Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat
Suomalaiset poliisit
Suomalaiset painivalmentajat
Vuonna 1891 syntyneet
Vuonna 1969 kuolleet
Topi Syrjäläinen

Topi Syrjäläinen (s. 1997) on suomalainen suunnistaja. Hänen seuransa on Helsingin Suunnistajat. Suunnistuksen MM-kilpailuissa Syrjäläisen paras saavutus on keskimatkan 25. sija Sarpsborgin MM-kilpailuissa 2019. Juniorien MM-kilpailuissa hänen parhaat sijoituksensa henkilökohtaisilta matkoilta ovat 19. sija sekä sprintissä että keskimatkalla. Hän oli vuonna 2017 mukana myös Suomen neljänneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. Suunnistuksen maailmancupissa Syrjäläisen paras sijoituksensa on 10. sija pitkän matkan kilpailusta 2021. Syrjäläinen kuului Helsingin Suunnistajien kolmanneksi sijoittuneeseen joukkueeseen vuoden 2021 Jukolan Viestissä. Juokkueessa suunnisti myös hänen veljensä Arttu Syrjäläinen.

Lähteet 

Suomalaiset suunnistajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo eri maiden kulttuurikeskuksista Suomessa

Tässä luettelossa on eri maiden Suomessa olleita ja olevia kulttuuri- ja tiedekeskuksia tai vastaavia. Luettelossa ei mainita eri maiden suurlähetystöjä.

Katso myös 

 Suomen kulttuuri- ja tiedekeskukset

Lähteet 

Kulttuuriorganisaatiot
Moottorin jyrinä (albumi)

Moottörin Jyrinä on saman nimisen yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2010.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 8½/10

Lähteet 

Vuoden 2010 esikoisalbumit
Kaarlo Halkilahti

Kaarlo Eerikki Halkilahti (15. tammikuuta 1901 Piikkiö – 31. toukokuuta 1980 Riihimäki) oli suomalainen yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Halkilahden vanhemmat olivat maanviljelijä, kunnallisneuvos Kaarle Oskari Halkilahti ja emäntä Amanda Viktoria Frälsi ja puoliso  vuodesta 1945 terveyssisar Tyyne Mirjam Jussila. Maanviljelysneuvos Reino Halkilahti oli hänen veljensä ja valtiopäivämies Adam Halkilahti hänen isoisänsä. Kaarlo Halkilahti tuli ylioppilaaksi 1920 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1924 ja agronomiksi 1926. Hän toimi valmistuttuaan ensin maatalouskoulun opettajana vuoteen 1927 ja sitten maanviljelysseuran sihteerinä, kunnes tuli vuonna 1930 H. G. Paloheimon palvelukseen yhtiön maataloustoiminnan johtajaksi. 

Talvisotaan osallistunut Halkilahti komennettiin myös jatkosotaan, kunnes hänet siirrettiin Valtion viljavaraston ja Turengin sokeritehtaan palvelukseen. Sotien jälkeen Halkilahti jatkoi Paloheimon palveluksessa, aina vuoteen 1968 asti. Hän oli myös Lopen kunnanvaltuuston jäsen 1937–1964, Suomen Maatalousseurojen Keskusliiton johtokunnan jäsen ja Hankkijan hallintaneuvoston puheenjohtaja. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Halkilahti sai vuonna 1960.

Lähteet

Maanviljelysneuvokset
Suomalaiset opettajat
Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat
Vuonna 1901 syntyneet
Vuonna 1980 kuolleet