joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Alppilan hyppyrimäki

Alppilan hyppyrimäki oli vuosina 1906–1939 Helsingin Alppilassa sijainnut puinen hyppyrimäki. Se rakennettiin 1905–1906 ravintola Alphyddanin viereen. Alppilan ja Kajaanin hyppyrimäet olivat Suomen ensimmäiset piirustusten mukaan rakennetut hyppyrimäet. Alppilan hyppyrin nokka oli lohkotuista kivistä tehty ja sen reunat olivat laudoitetut. Hyppyrin nokkapöydän korkeus oli yli kaksi metriä ja mäkiennätyksen on mainittu olleen 25 metriä tai jopa 35 metriä. Mäen hypyt hypättiin pohjoiseen päin. Helsingin Hiihtoklubi järjesti 1906 Alppilassa kansainväliset norjalaisten hallitsemat hyppykilpailut ja vuonna 1919 mäessä pidettiin Suomen talvikisojen mäkihyppykilpailut.

Alppilan hyppyrimäki purettiin vuonna 1939 ja ravintola Hyddan paloi 1951. Uusi hyppyrimäki rakennettiin 1936 Herttoniemeen ja se oli käytössä vuoteen 1976 saakka. Suojeluskunnat rakensivat 1930-luvulla Helsingissä hyppyrimäkiä myös Taivaskalliolle ja Ruskeasuolle. Alppilan hyppyrimäestä on jäljellä vielä alamäen kivetyksiä. 

Alppilan hyppyrimäen ja sen vieressä olleen ravintolan mukaan tulee Stadin slangin hyppyrimäkeä tarkoittava sana hydda, myöhemmin myös hynda tai hyndä. Mäkeä kutsuttiin myös nimillä norsk ja skvettamäki. Mäen ja ravintolan nimi on säilynyt Alppilan kaupunginosan ruotsinkielisessä nimessä Alphyddan.  Alppilassa pidettiin aikanaan myös maastohiihtokilpailuita.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Alppilan hyppyrimäki iltavalaistuksessa, valokuva vuodelta 1934, Museovirasto, Historian kuvakokoelma, Pietisen kokoelma (Finna)

Suomen hyppyrimäet
Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat
Helsingin urheilupaikat
Alppiharju
Manne Vuorinen

Manne Vuorinen (6. helmikuuta 1894 Karstula – 1. toukokuuta 1966 Karstula) oli suomalainen Karstulassa asunut maanviljelijä ja maastohiihtäjä. Hän edusti kilpailuissa Karstulan Kivaa ja Karstulan suojeluskuntaa.

Vuorinen aloitti kilpailu-uransa vuonna 1915 voittamalla Jyväskylässä Keski-Suomen mestaruuden 10 kilometrin hiihdossa. Vuonna 1919 hän voitti Suomen talvikisojen 60 kilometrin hiihdon. Vuonna 1922 hän voitti Tukholmassa Pohjoismaisissa kisoissa 30 kilometrin hiihdon.

Suomen-mestaruuskilpailuissa Vuorinen on voittanut 30 kilometriltä kultaa vuonna 1920, hopeaa vuosina 1917 ja 1921 sekä 10 kilometriltä hopeaa vuonna 1923.

Lähteet 

Suomalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1894 syntyneet
Vuonna 1966 kuolleet
Santeri Tasa

Santeri Tasa (oik. Aleksanteri Helenius, 11. tammikuuta 1888 Länsikylä, Virolahti – 4. huhtikuuta 1959 Virolahti) oli suomalainen maastohiihtäjä. Hän käytti urheilijanimenään nimeä Santeri Tasa. Urheilijanimensä hän otti kotitilansa nimestä.

Vuorinen aloitti kilpailu-uransa 1906 ja vuonna 1911 hän oli toisena Helsingissä pidetyissä kansainvälisissä hiihtokilpailuissa. Vuonna 1912 Tasa oli Östersundissa hiihdetyissä Pohjoismaiden mestaruushiihdoissa toinen 90 kilometrin hiihdossa. Vuonna 1916 hän sai yleisessä sarjassa Suomen mestaruuden voittamalla 30 kilometrin hiihdon. Suomen talvikisoissa 1919 hän sai 30 kilometrin hiihdossa kaksoisvoiton Tapani Nikun kanssa. 1920-luvulla Tasa otti ikämiessarjassa Suomen mestaruuden vuosina 1923, 1924, 1926 ja 1927.

Lähteet 

Suomalaiset maastohiihtäjät
Virolahden urheilu
Vuonna 1888 syntyneet
Vuonna 1959 kuolleet
Norwegian Air Norway

Norwegian Air Norway  on Norwegian Air Shuttlen norjalainen tytäryhtiö. Se on perustettu 17. kesäkuuta 2013, ja se tarjoaa säännöllistä liikennettä Oslon Gardermoenin lentoasema. Kaikki ilma-alukset on rekisteröity Norjassa.

Lähteet 

Norwegian Air Shuttle
Norjalaiset lentoyhtiöt
Halpalentoyhtiöt
Raala

Raala () on kylä Nurmijärvellä. Kylä sijaitsee Kirkonkylän ja Nukarin kylien välissä, Raalantienä tunnetun yhdystien 1321 varrella. Kylä on rakentunut vuonna 1643 alkunsa saaneen Raalan kartanon ympärille. Kylän vieressä virtaa Vantaanjoki, joka Raalan kohdalla tunnetaan Lohenojana.

Aivan Hämeenlinnanväylän vieressä on myös Raalan kylään kuuluva Karhunkorven kasvava teollisuusalue.

Aiheesta muualla
 Raalan kyläsivut

Nurmijärven kylät
Byrokratialoukku

Byrokratialoukku tarkoittaa sosiaaliturvaan liittyvää ennakoimattoman etuusbyrokratian luomaa tilannetta, jossa sosiaalietuuksien maksaminen katkeaa siksi että kansalainen on ottanut vastaan jonkin lyhytkestoisen työn. Byrokratialoukkuun liittyy se, että kansalainen saa useita eri sosiaalietuuksia joilla on eri määräytymisperusteet. Byrokratialoukkujen purkamisella viitataan pyrkimykseen, jossa ihmisen ei tarvitse pelätä tukien katkeavan siksi, että hän ottaa jonkin työurakan vastaan. Byrokratialoukut sopivat huonosti yhteen osa-aikatyön ja tilapäisen työn kanssa, joiden odotetaan tulevaisuudessa yleistyvän.

Ajatuksia etuusbyrokratiasta ja byrokratialoukuista
Byrokratialoukku sisältää sekä objektiivisia että subjektiivisia aika- vaiva- ja rahakustannuksia. Toinen byrokratialoukun osa on sekä objektiivinen että subjektiivinen epävarmuus maksuaikataulusta ja rahamäärästä. Subjektiivisella epävarmuudella tarkoitetaan henkilön omia tietoja, kokemuksia ja luuloja ja siihen vaikuttaa lähipiiristä kuullut tarinat. Työttömänä työskenteleminen edellyttää paljon paperityötä (paperisodan pelko), monimutkainen sosiaaliturvajärjestelmä tekee asioista vaikeampia, lisäksi on tietämättömyyttä siitä kuinka tuet muuttuvat ansiotulojen vaikutuksesta. Monimutkaiseen sosiaaliturvajärjestelmään viitataan myös sanalla tukiviidakko. Lisäksi virkailijan tekemän inhimillisen virheen mahdollisuutta on mahdoton poistaa prosessista.

Yksinkertaistamalla ja automatisoimalla sosiaaliturvaa voi purkaa byrokratialoukkuja.

SAK:n Jarkko Elorannan mielestä byrokratialoukku on sosiaaliturvassa suurempi ongelma kuin kannustinloukku. Kelan työntekijöiden mukaan byrokratialoukkuja on purettava. Tammikuussa 2019 käyttöönotetun kansallisen tulorekisterin avulla on tarkoitus purkaa byrokratialoukkuja siten, että Kela saa ajantasaiset tiedot kansalaisen palkkatiedoista, mikä tarkoittaa että kansalaisen ei tarvitse enää toimittaa palkkatuloistaan liitteitä. Tulorekisteriä voi jatkokehittää. Tutkija Ville-Veikko Pulkan mielestä kansallinen tulorekisteri ei poista byrokratialoukkuja. Se voi myös lisätä niitä.

Byrokratialoukuista ei ole tutkimustietoa

Valtioneuvoston tutkimuspaperissa todetaan, että byrokratialoukkujen vaikutuksista työllisyyspäätöksiin ei ole olemassa kattavaa tutkimustietoa. Lisäksi tutkimuspaperissa todetaan, että tutkijat eivät tiedä kansainvälisestä tutkimuskirjallisuudesta löytyvän yhtään tutkimusta, jossa suoraan tutkittaisiin etuusbyrokratian vaikutusta työntekopäätöksiin.

Katso myös
Kannustinloukku
Sosiaaliturvan uudistus

Lähteet

Aiheesta muualla
Valtioneuvosto: Sosiaaliturvan byrokratialoukut (PDF)
Kela: Byrokratian purkupaketti – mistä aloittaa ja mihin tähdätä? (PDF)

Sosiaaliturva
Työttömyys
Bo Setterlind

Bo Alf Setterlind (24. elokuuta 1923 Växjö – 24. tammikuuta 1991 Strängnäs) oli ruotsalainen kirjailija ja runoilija.

Elämänvaiheet 

Setterlind tuli ylioppilaaksi 1944 Västeråsissa. Hän opiskeli Uppsalan yliopistossa. 1950-luvulla hän muutti Strängnäsiin, missä hän asui kuolemaansa saakka. Strängnäsin kaupungissa on nänen nimeään kantava puisto.

Setterlind oli monipuolinen kirjailija ja on kirjoittanut n. 70 kirjaa, romaaneja, novelleja, matkakuvauksia, lastenkirjoja, joista n. 40 on runokirjoja. Häntä on kuvattu romantikoksi, joka etsi inspiraatiota luonnosta ja ilmaisi itseään tunteellisin sekä leikkisin sanoin.

Setterlind tunnetaan ennen muuta virsirunoilijana. Ruotsin kirkon virsikirjassa on yhdeksän hänen kirjoittamaansa virttä ja kaksi hänen muokkaamaansa virttä. Niiden lisäksi ruotsinkielisessä virsikirjan lisäosassa (Den svenska psalmboken med tillägg) on yksi hänen virtensä.

Setterlindin virsiä 
Suomenruotsalaisessa virsikirjassa on kaksi hänen virttään.

Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa on yksi Setterlindin virsi, 937 Ole tervehditty täällä Suom. Anna-Mari Kaskinen 1996, 2014, Tomi Valjus 1990 

Setterlindin virret Ruotsin virsikirjoissa: Ruotsin kirkon virsikirja ja Den svenska psalmboken 1986: 

 17 Kiittäkää, luodut, Herraa Jeesusta / Ge Jesus äran, frälsta mänsklighet (1978) Suom. Anna-Maija Raittila 2000
 49 Se on totta, julistamme / Det är sant att Jesus lever (1971) Suom. Anna-Mari Kaskinen 1997
 287 Soi Luojamme lahjaksi meille / Guds värld är en skimrande gåva (1981) Suom. Pekka Kivekäs 1995
 303 Nyt kutsuu meitä taivaan tie / Det finns en väg till himmelen (1972) Suom. Niilo Rauhala 1994
 309 Jo on sydän lohtunsa, rauhansa saanut / Nu vilar ett hjärta (1978) Suom. Anna-Mari Kaskinen 1998
 357 Ystävän tunnet, joka parhaintaan / Någon du känner är din bästa vän 1956 Suom. Anna-Maija Raittila 1998
 461 Oi valon yötä kirkkainta / O natt av ljus som ej kan dö (1963) Suom. Niilo Rauhala
 480 Ole tervehditty täällä / Var hälsad, Herrens moder 1974, 1977, 1982 Suom. Anna-Mari Kaskinen 1996, Tomi Valjus 1990
 633 On verrattu kymmeneen neitsyehen / Med himlen det blir som för tio jungfrur (1983), Suom. Niilo Rauhala 1997

Setterlindin runoja 
Setterlindin runoja suomennoksina  (Suomennokset Anna-Maija Raittila):

Kokoelmassa Suurempi kuin sydämeni: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa  (Kirjapaja 1982 ISBN / ISSN: 951-621-339-1)

 Ennen huomispäivää 
 Ikuisuuden aaltopituus 
 Näkyvä ja näkymätön 
 Ovikello soi

Kokoelmassa Lähteen kirkas hiljaisuus: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa (Kirjapaja 1983 ISBN 951-621-403-7)

 Henkäys Efesosta
 Kieltäjä kohtaa Herran 
 Luola

Lähteet 

Ruotsalaiset kirjailijat
Ruotsalaiset runoilijat
Ruotsalaiset virsirunoilijat
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 1991 kuolleet
Vuosalmen linja-autoturma 1943

Vuosalmen linja-autoturma tapahtui jatkosodan aikana 31. joulukuuta 1943 Karjalan kannaksella Vuosalmella kun linja-autoliikenne Rupasen Käkisalmen ja Viipurin välillä liikennöinyt linja-auto saapui illalla kello 18 aikaan Vuosalmen lossille. Sakean sumun takia autonkuljettaja ei nähnyt lossin valomerkkejä vaan linja-auto syöksyi Vuokseen. Onnettomuudessa 15 autossa olleesta henkilöstä 8 hukkui, heidän joukossaan linja-auton rahastajana toiminut Toini Esteri Timonen. Onnettomuusauton takaosassa istunut korpraali Einar Johannes Virolainen onnistui rikkomaan kaksi auton lasia niin että hän ja viisi muuta henkilöä pääsi pelastautumaan autosta. Linja-auton kuljettaja pelastui tuulilasin kautta. Onnettomuusauto saatiin nostettua ylös uudenvuodenpäivänä 1944 ja kaikki onnettomuuden uhrit löytyivät auton sisältä.

Valkjärven sotilashallintopiirin kenttäoikeus tuomitsi maaliskuussa 1944 linja-autoa kuljettaneen Nikolai Lindroosin ja lossin lautturina toimineen Eero Arvid Vesterisen kahdeksasta kuolemantuottamuksesta kummankin vuoden vankeusrangaistukseen. Lindroos tuomittiin varomattomasta ajosta, Vesterinen taas siitä että lossin puomi ei ollut onnettomuushetkellä suljettuna. Puomia oli pari päivää aikaisemmin korjattu ja korjauksessa käytetty väkipyörä oli jäänyt paikoilleen niin että se esti puomin sulkemisen.

Lähteet 

Vuoden 1943 onnettomuudet
Äyräpää
Linja-auto-onnettomuudet Suomessa
1940-luvun onnettomuudet Suomessa
Vako

Vako Oy oli jatkosodan aikana Suomen hallussa olleilla alueilla Itä-Karjalassa vuosina 1941–1944 toiminut vähittäiskauppaa harjoittanut yritys, jossa olivat osakkaina yhtä suurilla osuuksilla Tukkukauppojen Oy, SOK, OTK ja Kesko Oy. Yhtiön toimitusjohtajana oli Aarne Koskelo.

Vakon ensimmäinen myymälä avattiin Vitelessä 17. syyskuuta 1941, ja vuoden lopussa yhtiöllä oli jo 60 toimipaikkaa. Lokakuun lopulla 1943 toimipaikkoja oli 193. Vako Oy:llä oli Helsingissä hankintakonttori, joka huolehti tavaroiden ostosta ja suomalaisen henkilökunnan palkkauksesta, sekä Äänislinnan, Aunuksenlinnan, Vienan ja Repolan piirikonttorit. Henkilökuntaa Vako Oy:llä oli vuoden 1944 alussa 1 200, joista 450 suomalaisia ja loput itäkarjalaisia, joille yhtiö oli järjestänyt kursseja kaupan alalla. Vähittäismyynnistä muodostivat säännöstellyt elintarvikkeet yli 75 prosenttia, ja hinnat olivat samat kaikissa Vakon myymälöissä.

Vakolla oli myös ravitsemis- ja majoitusliikkeitä, noin 60 prosenttia näistä oli metsätyömaaruokaloita. Yhtiöllä oli Hotelli Äänislinna Äänislinnassa ja pienempi Hotelli Aunus Aunuksenlinnassa. Lisäksi Vakolla oli useita parturiliikkeitä, valokuvaamo Aunuksenlinnassa ja jalkinekorjaamo Äänislinnassa. Vakolla oli myös tuotantolaitoksia kuten myllyjä, leipomoita, virvoitusjuomatehtaita, teurastamoita, makkaratehdas, einestämö ja kalastamo. Yhtiö osti myös paikalliselta väestöltä turkiksia, parkkia, koreja, puuastioita, marjoja, sieniä ynnä muuta.

Kirjallisuutta 
 Seppo Simonen : Vako Oy. Kaupallista toimintaa Itä-Karjalassa 1941–44. SOK ja OTK, Helsinki 1971

Lähteet 

Jatkosota
Entiset suomalaiset yritykset
Elintarvikekaupat
Vähittäiskaupat
Eetu Viren

Eetu Viren on suomalainen yhteiskuntatieteiden tohtori, tutkija ja kääntäjä. Hän on suomentanut muun muassa Gilles Deleuzen, Christian Marazzin ja Walter Benjaminin teoksia sekä kirjoittanut Jussi Vähämäen kanssa kirjat Perinnöttömien perinne ja Seutu joka ei ole paikka. Viren on osallistunut yhteiskunnalliseen toimintaan prekariaattiliikkeessä, Vapaa liikkuvuus -verkostossa sekä Työstäkieltäytyjäliitossa. Lisäksi hän on toimittanut verkkolehtiä Kumu ja Megafoni. Hän on yhtenä kirjoittajana maaliskuussa 2019 julkaistussa Työstäkieltäytyjän käsikirjassa.

Lähteet

Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Lightbringer

Lightbringer on Black Royalin esikoisalbumi, joka julkaistiin 9. maaliskuuta 2018. Albumin teemana on ihmiskunta ja sen perimmäiset ongelmat, kuten uskonto ja primitiiviset vaistot.

Vastaanotto 

Albumi sai hyvän vastaanoton. Soundin Antti Luukkanen antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja totesi yhtyeen olevan poikkeuksellisen lupaava, jossa potentiaali lihallistuu. Hän kehui määrämittaisen grooven, ronskin riffittelyn ja soraisan laulun luovan ronskiudessaankin ilmavan kokonaisuuden, ja kuvaili lopetuskappaletta yhtyeen omaksi ”Planet Caravaniksi”. Metalliluolan Markus Salmela sanoi niin ikään elävän ja hengittävän albumin yhdistelevän paholaisen salaattia, moottoriöljyä, rautalankaa sekä härskiä groovea, ja totesi sen palvelevan kuulijaansa parhaiten kerralla nautittuna.

Kappaleet

Kokoonpano 

Yhtye
 Riku – laulu
 Pete – basso, akustinen kitara, taustalaulu
 Jukka – rummut, lyömäsoittimet
 Toni – kitara, taustalaulu
 Jussi Kulomaa – kosketinsoitin, äänittäjä, miksaaja

Tuotanto
 Jussi Kulomaa – äänittäjä, miksaaja
 Toni Morjes – äänittäjä
 Jaakko Viitalähde – masteroija
 Samu Peltola – kansikuva
 Masa Jokela – design

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lightbringer discogs.com -sivustolla 

Vuoden 2018 esikoisalbumit
Suomalaiset metallialbumit
Stoner rock -albumit
Sludge metal -albumit
Éclair

Éclair on vuonna 1907 perustettu ranskalainen elokuva-alan yritys.

Marcel Vandalin ja Charles Jourjonin perustama Société française des films Éclair sai alkunsa Ambroise Parnalandin konkurssiin menneestä yrityksestä. Vuonna 1908 Éclair rakensi Épinay-sur-Seineen elokuvastudion, joka tuotti näytelmä- ja dokumenttielokuvia sekä uutiskatsauksia. Ohjaaja-tuottaja Victorin Jassetin johdolla Éclairista tuli Pathén ja Gaumontin jälkeen Ranskan kolmanneksi suurin elokuvayhtiö. Sen suuria menestyksiä olivat kioskikirjallisuuteen perustuneet sarjaelokuvat kuten Salapoliisien kuningas Nick Carter (1908), Morgan le pirate (1909–1910), Le Vautour de la Sierra (1910), Zigomar (1911–1913) ja Protéa (1913–1917). Vuonna 1909 perustettu tytäryhtiö Association cinématographique des auteurs dramatiques (ACAD) tuotti taide-elokuvia Émile Chautardin johdolla. Vuonna 1912 alettiin julkaista viikoittaista uutiskatsausta Éclair-Journalia ja samaan aikaan perustettiin tiede-elokuvien sarja Scientia. Yhtiön komediasarjoja olivat Willy Sandersin Willy (1912–1914), Paul Berthon Gavroche (1912–1914) ja Lucien Bataillen Casimir (1913–1914). Georges Mauricen johtama tekninen osasto tuotti korkealaatuisia elokuvalaitteita. Éclairin yhdysvaltalainen tytäryhtiö rakensi tuotantolaitoksen New Jerseyn Fort Leehin, joka tuhoutui tulipalossa vuonna 1914.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen toimintaa jatkoi vuonna 1918 perustettu Société Industrielle Cinématographique Éclair, joka teki konkurssin vuonna 1920. Yhtiö jaettiin neljään osaan ja se lopetti näytelmäelokuvien tuotannon. Éclair oli Ranskan johtava elokuvakameroiden valmistaja aina 1960-luvulle saakka. Uutiskatsausten tuotanto päättyi vuonna 1940. Studio- ja laboratoriotoiminta on jatkunut 2000-luvulle saakka.

Lähteet

Elokuvayhtiöt
Ranskalaiset yritykset
Jani Jussila

Jani "Aerial" Jussila (s. 11. kesäkuuta 1993) on suomalainen e-urheilun ammattilainen. Jussila pelaa Counter Strike:Global Offensive-peliä suomalaisessa HAVU Gamingissä. Aiemmin ammattilaisurallaan Jussila on pelannut myös ENCEssä, vuosina 2018-2020. 

Jussilan rooli joukkueessaan on toimia kärkihyökkääjänä (entry fragger), jonka päätehtävänä on toimia joukkueen hyökkäyksen etulinjassa, kerätä tietoa vastustajan sijoittumisesta ja saada aikaiseksi erän ensimmäinen tappo.

Jussila oli ENCE:n riveissä voittamassa vuoden 2018 StarSeries i-League CS:GO-turnausta, jonka palkintona voittajajoukkueelle oli 125 000 dollaria. Jussila on tienannut pelaajaurallaan voittorahoja noin 209 000 euroa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Pelaajaprofilli - Liquipedia.org
 Aerialin pelaajaprofilli - hltv.org
 Docstop: inside ENCE dokumentti ENCE joukkueesta Yle Areenassa

Suomalaiset elektronisen urheilun ammattilaiset
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Börje Hielm

Börje Gustav Hielm (24. kesäkuuta 1927 Helsinki – 17. maaliskuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen liikennelentäjä ja lentokapteeni.

Lapsuus ja lentäjän uralle hakeutuminen
Hän oli pikkupojasta saakka kiinnostunut tekniikasta ja ilmailusta ja katseli paljon Santahaminan, Katajanokan ja Malmin lentokoneita. Sota-aikana hän osallistui sotilaspojissa Helsingin ilmatorjuntaan. Helsingin suurpommituksissa helmikuussa 1944 hän oli kantamassa kranaatteja Viikin pelloille sijoitetussa ilmatorjuntayksikössä.

Vuonna 1947 hän suoritti purjelennossa C-tutkinnon Jämijärven ilmailukoulussa.

Asevelvollisuusaika
Innostus veti kuitenkin moottorikoneisiin. Syksyllä 1945 hän haki vapaaehtoisena asevelvolliseksi ensimmäiselle sodanjälkeiselle ohjaajakurssille. Sieltä valmistuttuaan keväällä 1947 hänet komennettiin Uttiin Lentorykmentti 3:een. Siellä hän sai koulutuksen Messerschmitt-kalustoon ja suoritti myös yöhävittäjäkurssin.

Polttoainepula ja sodan jälkeinen poliittinen tilanne merkitsivät lentomahdollisuuksien vähenemistä ja joutenoloa. Niinpä Hielm hakeutui siviilipuolelle.

Ura liikennelentäjänä
Hän suoritti 1948 Englannissa kaksimoottorikoulutuksen ja mittarilentokelpuutuksen. Samalla hän suoritti liikennelentäjän ja navigaattorin lupakirjat. Hän pääsi vuoden 1951 alussa Aero Oy:n perämieskurssille ja työskenteli DC-3:n perämiehenä vuoteen 1953. Tämän jälkeen hän siirtyi DC-3:n kapteeniksi ja työskenteli myöhemmin kapteenina Convair Metropolitanissa, Super Caravellessa, DC-8-62:ssa ja DC-10:ssä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1982 Finnairin DC-10:n kapteenina.

Avaruuden asiantuntija
Lentämisen ohessa hän oli erityisen kiinnostunut satelliiteista ja avaruusraketeista. Hän liittyi 1962 Suomen avaruustutkimusseuraan ja oli mediassa usein nähty avaruuden asiantuntija. Hän oli kommentaattorina Yleisradion Kuustudiossa, joka oli koottu kesällä 1969 Pasilan studioon seuraamaan Apollo 11:n lennon vaiheita ja ensimmäistä kuukävelyä. Hän piti myös Ilmailu-lehdessä palstaa, johon hän kirjoitti avaruusaiheisia artikkeleita.

Harrastukset
Hän oli Ilmailumuseoyhdistys ry:n (IMY) perustajajäsen ja hän toimi Suomen ilmailumuseon ensimmäisenä museonhoitajana 1983–1992.

Vuonna 1968 hän perusti Suomeen yhä aktiivisen kansainvälisen muovimallikerhon, IPMS-Finlandin. Yhdistyksen tarkoituksena on auttaa pienoismallien harrastajia antamalla tietoa harrastukseen liittyvistä seikoista sekä mallien esikuvista, muun muassa lentokoneista ja sotilasajoneuvoista, sekä tehdä vapaaehtoisin voimin tunnetuksi muovimalliharrastusta. Hielm piti Ilmailu-lehdessä pitkäaikaista pienoismallien rakentamista koskevaa ja teollisia pienoismalleja esittelevää harrastajapalstaa otsikolla Pienois(ta)Malli(puhetta).

Poliittinen osallistuminen
Hän oli 1976–1984 Perustuslaillisen oikeistopuolueen edustajana Espoon kaupunginvaltuustossa. Lisäksi hän oli ehdokkaana vuoden 1979 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi.

Lähteet
Tapio Juutinen: Lentokapteeni Börje Hielmin työ ja harrastus ilmailun parissa. Julk Suomen Ilmailumuseo

Viitteet

Suomalaiset siviililentäjät
Perustuslaillisen oikeistopuolueen poliitikot
Espoon kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet
Jere Salo

Jere ”sergej” Salo (s. 1. maaliskuuta 2002) on suomalainen Counter-Strike: Global Offensive -ammattilainen. Videopelisivusto HLTV nimesi Salon maailman 13. parhaaksi Counter-Strike -pelaajaksi vuonna 2019.

Salo pelasi suomalaisessa ENCE eSportsissa vuosina 2018–2020. Salon rooli joukkueessa oli kivääripelaaja (rifler). Salo oli ENCE:n riveissä muun muassa voittamassa vuoden 2018 StarSeries i-League CS:GO-turnausta, jonka palkintona voittajajoukkueelle oli 125 000 dollaria. Salo tuli myös ENCE:n kanssa toiseksi Intel Extreme Masters Season XIII - Katowice Major 2019 -turnauksessa, jonka palkintona voittajajoukkueelle oli 500 000 dollaria ja toiseksi tulleelle 150 000 dollaria.

Vuonna 2019 Salon verotettavat ansiotulot olivat 122 856 euroa.

Salo siirtyi syrjään ENCE:n pelaavasta kokoonpanosta marraskuussa 2020. Syyksi seura ilmoitti Salon motivaatio-ongelmat sekä alkavan varusmiespalveluksen. Salon korvasi Tuomas "SADDYX" Louhimaa.

Huhtikuussa 2021 Salon ilmoitettiin olevan mukana uudessa kansainvälisessä kokoonpanossa. Salo pelaa joukkueessa tarkkuuskivääripelaajan roolia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pelaajaprofilli - Liquipedia.org
 Sergej pelaajaprofilli - hltv.org
 Docstop: inside ENCE dokumentti ENCE joukkueesta Yle Areenassa

Suomalaiset elektronisen urheilun ammattilaiset
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Éclipse (elokuvayhtiö)

Éclipse oli vuonna 1906 perustettu ranskalainen elokuvayhtiö.

Société Générale des Cinématographes Éclipse sai alkunsa brittiläisen Charles Urban Trading Companyn Pariisin-edustustosta. Emoyhtiöstä tuli Éclipsen tytäryhtiö vuonna 1908 ja vuonna 1909 siihen liitettiin ranskalainen tuotantoyhtiö Radios. 1910-luvun alussa Éclipse oli Pathén, Gaumontin ja Éclairin jälkeen Ranskan neljänneksi suurin elokuvayhtiö. Sen tuotanto jäljitteli suurempia esikuvia. Jean Marié de l’Isle ohjasi ”taidefilmejä”, Pierre Bressol Nat Pinkerton -etsiväsarjoja ja Servaësin veljekset tekivät Arthème ja Polycarpe -komediasarjoja. Vuonna 1913 alettiin tuottaa viikoittaisia Éclipse Journal -uutiskatsauksia.

Éclipse jatkoi näytelmäelokuvien tuotantoa myös ensimmäisen maailmansodan aikana ja vuonna 1917 se perusti oman levitysorganisaation. Yhtiön suurin tähti oli tuolloin Suzanne Grandais. Maailmansodan jälkeen Éclipse alkoi tuottaa tappiota ja vuonna 1923 sen toiminnot myytiin Omnium EEG:lle.

Lähteet

Elokuvayhtiöt
Ranskalaiset yritykset
Raleigh & Robert

Raleigh & Robert oli 1900-luvun alussa toiminut ranskalainen elokuvayhtiö.

Yhtiö sai alkunsa Charles Raleighin ja Robert Schwobthalerin Pariisiin vuonna 1903 avaamasta myyntiedustustosta. Vuodesta 1907 lähtien se harjoitti pienimuotoista elokuvatuotantoa ja toimi elokuvien levittäjänä myös Ranskan ulkopuolella. Yhtiön pieni Pariisin studio tuhoutui tulipalossa vuonna 1909. Louis Aubert otti haltuunsa Raleigh & Robertin levitystoiminnan Ranskassa vuonna 1912 ja yhtiön toiminta lakkasi vuonna 1913.

Lähteet

Elokuvayhtiöt
Ranskalaiset yritykset
Saints Row: The Third

Saints Row: The Third on Volitionin kehittämä ja THQ:n julkaisema toimintaseikkailupeli, joka on julkaistu vuonna  PlayStation 3:lle, Windowsille ja Xbox 360:lle. Peli on julkaistu vuonna 2016 Linuxille ja SteamOS:lle. Vuonna 2018 ilmoitettiin pelin olevan tulossa myös Nintendo Switchille. Pelille julkaistiin 22. toukokuuta 2020 uudelleen muokattu versio PS4:lle, Xbox One:lle sekä Microsoft Windowsille, jossa on paremmat grafiikat sekä valaistus. Siihen kuuluu myös kaikki lisäosat. Pelissä on lukuisia eri aktiviteetteja kuten Mayhem, Trafficking ja Trail Blazing.

Vastaanotto 
Peli on saanut Gamereactorin arvostelussa arvosanaksi 9/10.

Peli on saanut Eurogamerin arvostelussa arvosanaksi 7/10.

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.5/10.

Ääninäyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 2011 videopelit
Saints Row
Avoin pelimaailma -pelit
PlayStation 3 -pelit
Windows-pelit
Xbox 360 -pelit
Linux-pelit
Elli Pikkujämsä

Elli Pikkujämsä (s. 24. lokakuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija ja lumilautailija.

Jalkapallossa Pikkujämsä edustaa ruotsalaista KIF Örebrota, jonne hän siirtyi marraskuussa 2019. Kaudella 2019 hän edusti Naisten Liigassa SM-hopealle sijoittunutta FC Honkaa ja hänet valittiin liigakauden parhaaksi puolustajaksi. Pikkujämsä debytoi A-maajoukkueessa maaliskuussa 2019 Tšekkiä vastaan pelatussa Kypros Cupin ottelussa. Hän on 11. heinäkuuta 2021 mennessä pelannut 16 maaottelua.

Lumilautailussa Pikkujämsä on voittanut nuorten MM-kilpailuissa slopestylessä hopeaa vuosina 2014 ja 2015 sekä pronssia vuonna 2017 slopestylessä ja big airissa. Nuorten talviolympialaisissa hän on voittanut slopestylessä hopeaa vuonna 2016. Vuonna 2017 Pikkujämsä voitti Eurooppa-cupin osakilpailun slopestylessä.

Lähteet 
Elli Pikkujämsä Suomen Palloliitto.

Viitteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Suomalaiset lumilautailijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Hôpital Ambroise-Paré

Hôpital Ambroise-Paré () on Boulogne-Billancourtlainen sairaala. Osa Assistance publique - Hôpitaux de Paris ja Versailles’n yliopisto yliopiston opetuskeskuksesta.

Se on rakennettu vuonna 1923 ja se on yksi Euroopan suurimmista sairaaloista.

Lähteet 

Ranskan sairaalat
Hauts-de-Seine
Kolokvintti

Kolokvintti (, katkera kurkku) on kurkkukasveihin kuuluva Citrullus colocynthis -kasvilaji ja sen kuivattu hedelmä. Kypsien hedelmien seinän uloin, kova kerros poistetaan ja hedelmiä käytetään ihmisen hyödyksi niiden sisältämän kolokyntiinin takia.

Kolokvintti on köynnöskasvi, joka kiipeilee kärhien avulla. Sillä on pariliuskaiset lehdet ja melko suuret, yksineuvoiset kukat. Kasvin hedelmät () ovat pyöreitä, noin appelsiinin kokoisia (6–8 cm) ja niiden siemenet ovat kuudessa lokerossa. Tuoreiden hedelmien kellanruskea pinta muuttuu kuivuessaan vaaleankeltaiseksi. Hedelmät ovat hyvin kevyitä, sillä niiden mallon rakenne on hohkainen.

Kasvin kasvu- ja kasvatusaluetta on Välimeren tienoo, Afrikka ja Länsi-Aasia. Hedelmistä saatavaa kolokyntiiniä on käytetty muun muassa ulostuslääkkeenä lääketeollisuudessa ja alkoholin denaturoimiseen.

Lähteet

Kurkkukasvit
Hedelmät
Ellen Lohr

Ellen Lohr (s. 12. huhtikuuta 1965 Mönchengladbach) on saksalainen uransa lopettanut kilpa-autoilija. Hän kilpaili uransa aikana useissa eri sarjoissa. Uran ainoaksi mestaruudeksi jäi Formula Ford 1600 -luokan Saksan mestaruus vuodelta 1987.
Lohr aloitti uransa vuonna 1984 osallistuen kansalliseen Ford Fiesta Ladies Cup sarjaan. Vuonna 1985 hän debytoi Formula Ford 1600 sarjassa. Kolmen kauden loppusijoitukset sarjassa olivat nousujohteisesti 6., 4. ja 1. 

Vuonna 1987 Lohr kokeili useita erilaisia kilpa-autoilu luokkia. Hän ajoi yhden kisan Saksan F3-luokassa, kolme kisaa DTM-luokassa ja kaksi kisaa vakioautojen epävirallisessa MM-sarjassa (FIA WTCC) BMW M3:lla sekä yhden kilpailun Porsche 944 Turbo Cupissa.

Vuonna 1988 Lohr kilpaili Saksan F3-sarjassa sijoittuen loppupisteissä sijalle 14 ja sen ohella FIA ETCC sarjassa Schnitzer Motorsportin BMW:lla sijoittuen sijalle 31. Formula 3:ssa Lohr kilpaili kauteen 1990 asti ja ajoi kutsukilpailuna järjestetyssä F3:n Monacon GP:ssa toiseksi. Kisan voitti ranskalainen Laurent Aiello. Muita tunnettuja nimiä kisassa olivat Alessandro Zanardi ja Olivier Panis.

Vuosina 1991–1995 Lohr kilpaili Mercedeksen tallissa Saksan DTM-sarjassa. Paras sijoitus oli vuoden 1993 10. sija loppupisteissä. Vuosina 1995 ja 1996 Lohr kilpaili niin ikään Mercedeksen kuljettajana FIA ITCC sarjassa

Vuosina 1999–2001 Lohr kilpaili Saksan Touring Car Challenge -luokassa Hondalla ja BMW:lla sijoittuen keskimmäisellä kaudella sarjassa viidenneksi.

Kaudella 2002 Lohr kilpaili Keski-Euroopassa ajetussa V8Star luokassa ja seuraavana vuonna Formula 1-luokan kilpailujen yhteydessä ajetussa Porsche Supercupin kilpailuissa. Porsche cupissa sijoitus oli 17 vakiokilpailijan joukossa 11. Vuosina 2005 ja 2008 Lohr osallistui Nürburgringin 24 tunnin kilpailuihin saavuttamatta kuitenkaan mainittavaa menestystä. 2009 Lohr osallistui kolmeen Saksan Porsche Carrera Cupin kilpailuun.

2010 Lohr ajoi sekä Saksan ADAC GT Masters -sarjassa että FIA GT3 Euro -sarjassa kummassakin kaksi kisaa Lamborghini Gallardolla. 

2011 oli jälleen välivuosi mutta vuosina 2012–2016 Lohr kilpaili säännöllisesti FIA:n kuorma-autojen EM-sarjassa ensin Mercedeksellä, ja heidän vetäydyttyään MAN:lla. Lohr päätti uransa kauden 2016 jälkeen.

Lähteet
 Ellen Lohrin tilastot DriverDB:ssa

Saksalaiset autourheilijat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Christina Thörner

Christina "Tina" Thörner (s. 24. helmikuuta 1966) on ruotsalainen uransa päättänyt kartanlukija joka kilpaili ralliautoilun MM-sarjassa kaikkiaan 77 osakilpailussa. Hänet muistetaan ennenmuuta Isolde Holderiedin, Uwe Nittelin ja Kenneth Erikssonin kartanlukijana.

Thörner aloitti uransa vuoden 1985 RAC-rallissa, jossa toimi ruotsalaisen Susanne Kottulinskyn kartturina. Pari ajoi tuona vuonna vain tämän yhden MM-osakilpailun. Seuraavana vuonna he osallistuivat kaikkiaan kymmeneen ralliin, joista kaksi MM-ralleja. Kaudella 1987 Thörner toimi Kottulinskyn kartanlukijana Ruotsin MM-rallissa sekä seitsemässä EM-sarjan tai Saksan mestaruussarjan rallissa. Välissä hän toimi yhden EM-rallin Skotlannissa Mats Jonssonin kartanlukijana ja päätti kauden Ola Strömbergin kartanlukijana Englannin MM-rallissa. Kaudella 1988 Thörner oli jälleen pääsääntöisesti Kottulinskyn kartturina mutta kauteen mahtui kaksi kisaa Lars-Erik Torphin ja Ola Strömbergin kartanlukijana. Kaudella 1989 Thörner ajoi seitsemän kilpailua kaikkiaan viiden eri kuljettajan kanssa. Kaudella 1990 Thörner ja hänen englantilainen kilpailijaparinsa Louise Aitken-Walker osallistuivat seitsemään MM-osakilpailuun yltämättä kuitenkaan kertaakaan MM-pisteille. Seuraavana vuonna ohjelmassa oli niinikään seitsemän rallia joista kolme Aitken-Walkerin ja kolme Leif Asterhagin kartanlukijana. Joukkoon mahtui kaksi MM- ja kaksi EM-osakilpailua sekä satunnaisia kisoja Englannin ja Ruotsin mestaruussarjoissa.
1992 Thörner kilpaili jälleen pääsääntöisesti Louise Aitken-Walkerin kartanlukijana EM-ralleissa. Kauden päättäneessä Englannin MM-rallissa kuljettajana oli televisiostakin tuttu Tiff Needell.

Vuosina 1993–1995 Thörner kilpaili lähes poikkeuksetta saksalaisen Isolde Holderiedin kartanlukijana Mitsubishi Ralliart Germanyn lukuun. Poikkeuksena vuoden 1993 Ruotsin MM-ralli, jossa hän kilpaili Fordin tehdaskuljettajana ajaneen Mikael Ericssonin kartanlukijana. 1993 ohjelma koostui pääosin EM-ralleista mutta 1994 ja 1995 Thörner ja Holderied ajoivat MM-sarjassa. Vuodesta 1996 eteenpäin Thröner jatkoi Ralliart Germanyn palveluksessa, mutta kuljettajaksi vaihtui Uwe Nittel. Tätä jatkui aina kauden 1998 loppuun asti.

Vuonna 1999 Thörner kilpaili ainoastaan Ruotsin MM-rallissa, kuljettaparinaan Mattias Ekström. Vuoden 2000 Ruotsin rallin Thörner ajoi Thomas Rådströmin kartturina ja kaksikon yhteistyö sai jatkoa viiden rallin verran kaudella 2001. Kaudeksi 2002 Thörner vaihto Skoda Motorsportin tehdaskuljettaja Kenneth Erikssonin kartanlukijaksi ja he ajoivat täyden MM-sarjan. Skoda Octavia oli kuitenkin varsin kilpailukyvytön joten lopputuloksena oli vasta 18. sija MM-sarjassa. Sekä Eriksson että Thörner lopettivat aktiiviuransa kauden päätteeksi.

Lähteet
 Christina Thörnerin ura eWRC:ssa

Ruotsalaiset kartanlukijat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Ecnomiohyla rabborum

Ecnomiohyla rabborum on äärimmäisen uhanalainen lehtisammakkolaji, jota uhkaa Batrachochytrium dendrobatidis -sieni.

Lähteet 
 

Lehtisammakot
Uhanalaiset sammakkoeläimet
Katarina Pirak Sikku

Katarina Maria Larsdotter Pirak Sikku (s. 12. huhtikuuta 1965) on ruotsinsaamelainen kuvataiteilija ja valokuvaaja. Pirak Sikku on saamelaistaiteilija Lars Pirakin tytär. Hän varttui Jokimukassa Ruotsissa. Vuosina 2000–2005 hän opiskeli Uumajan yliopiston taidekorkeakoulussa.

Vuonna 2015 Pirak Sikku oli ehdolla Dagens Nyheterin kulttuuripalkinnon saajaksi näyttelystään Nammaláhpán (suom. Nimiloppu), joka pidettiin Uumajan kuvamuseossa vuonna 2014.

Lähteet 

Saamelaiset taiteilijat
Vuonna 1965 syntyneet
Ruotsalaiset kuvataiteilijat
Ruotsalaiset valokuvaajat
Elävät henkilöt
Rosa Smith Eigenmann

Rosa Smith Eigenmann (7. lokakuuta 1858 Monmouth, Illinois, Yhdysvallat – 12. tammikuuta 1947 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen iktyologi. Hän löysi monia kaloja puolisonsa Carl Henry Eigenmannin kanssa. Eigenmann toimi myös Kalifornian tiedeakatemian kuraattorina sekä San Diegon luonnonhistoriallisen museon kirjastonhoitajana. Hänen ja puolisonsa kuvaamia kaloja ovat muuan muassa nevadankilli (Cyprinodon nevadensis) sekä Psectrogaster amazonica.

Vuonna 1858 syntyneet
Vuonna 1947 kuolleet
Yhdysvaltalaiset eläintieteilijät
Maria Amélia

Maria Amélia (1. joulukuuta 1831 – 4. helmikuuta 1853) oli Brasilian prinsessa. Hänen isänsä oli keisari Pedro I ja äitinsä tämän toinen puoliso Amélie of Leuchtenberg. Maria Amélian syntyessä hänen isänsä oli jo luopunut kruunusta, ja hän kuoli tyttären ollessa kolmivuotias.

Maria Amélia kihlautui Itävallan arkkiherttua Maximilianin kanssa vuonna 1850. Hän sairastui tuberkuloosiin ennen kuin häitä ehdittiin järjestää. Hänet vietiin Madeiralle, missä hän kuoli vain 21-vuotiaana.

Lähteet 

Brasilialaiset henkilöt
Prinsessat
Vuonna 1831 syntyneet
Vuonna 1853 kuolleet
Samaneh Beyrami Baher

Samaneh Beyrami Baher (s. 12. kesäkuuta 1991) on iranilainen maastohiihtäjä, alppihiihtäjä ja nurmihiihtäjä.

Beyrami Baher on osallistunut maastohiihdossa neljiin arvokilpailuihin. Beyrami Baher sijoittui Falunin MM-kilpailuissa 2015 sekä vapaan hiihtotyylin 10 kilometrillä että perinteisen hiihtotyylin sprintissä 84:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän hiihti perinteisen hiihtotyylin 10 kilometrillä 91:nneksi ja vapaan hiihtotyylin sprintissä 98:nneksi. Vuoden 2018 talviolympialaisissa Beyrami Baher hiihti perinteisen hiihtotyylin sprintissä 68:nneksi eli viimeiseksi. Beyrami Baher kantoi olympialaisten avajaisissa maansa lippua. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän hiihti perinteisen hiihtotyylin 10 kilometrillä 85:nneksi ja vapaan hiihtotyylin sprintissä 100:nneksi.

Nuorempana Beyrami Baher kilpaili alppihiihdossa ja nurmihiihdossa. Alppihiihdossa Beyrami Baher sijoittui Iranin-mestaruuskilpailuissa kymmenenneksi supersuurpujottelussa vuonna 2008. Nurmihiihdossa hän sijoittui supersuurpujottelussa yhdeksänneksi sekä maailmancupissa että nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2010 Dizinissä.

Lähteet 

Iranilaiset maastohiihtäjät
Iranilaiset alppihiihtäjät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Louise (Argyllin herttuatar)

Louise (Louisa  Caroline Alberta, 18. maaliskuuta 1848 – 3. joulukuuta 1939) oli englantilainen prinsessa ja kuningatar Viktorian tytär. Hänestä tuli avioliittonsa myötä myös Argyllin herttuatar.

Nuoruudessaan Louise toimi äitinsä epävirallisena sihteerinä. Hän oli myös etevä kuvanveistäjä ja taidemaalari, mutta hänen äitinsä ei alkuun hyväksynyt tätä harrastusta, eikä myöskään tyttärensä kannatusta naisten oikeuksille.

Lucinda Hawksley esittää vuonna 2013 ilmestyneessä elämäkerrassaan Louisesta, että tämä sai ennen avioliittoaan pojan, jonka isä oli hänen veljensä kotiopettaja Walter Stirling, ja että poika annettiin pian adoptoitavaksi kuningatar Viktorian gynekologin pojalle Frederick Locockille. Louise nai myöhemmin vuonna 1871 äitinsä vaatimuksesta John Campbellin, joka toimi Kanadan kenraalikuvernöörinä 1878–1883. Pariskunnalle ei syntynyt lapsia.

Louise kuoli Kensingtonin palatsissa 3. joulukuuta 1939. Golden Green Crematorium krematoi hänen ruumiinsa 8. joulukuuta samana vuonna.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuonna 1848 syntyneet
Vuonna 1939 kuolleet
Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalliset
Jenny Nowak

Jenny Nowak (s. 20. elokuuta 2002) on saksalainen yhdistetyn hiihtäjä ja mäkihyppääjä. Hän oli mukana Lahden nuorten MM-kilpailussa naisten mäkihypyn joukkuekilpailussa hopeaa voittaneessa joukkueessa. 

Yhdistetyssä hän on saavuttanut nuorten MM-kilpailuissa kultaa henkilökohtaisessa ja hopeaa joukkuekilpailussa 2020 sekä kultaa joukkuekilpailussa 2022. Nuorten olympialaisissa hän sai henkilökohtaisessa kilpailussa pronssia 2020. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs kaudella 2021–2022. Nowak on voittanut naisten yhdistetyn Alpen Cupin.

Novak aloitti yhdistetyn harjoittelemisen vuonna 2009.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Saksalaiset mäkihyppääjät
Saksalaiset yhdistetyn hiihtäjät
Vuonna 2002 syntyneet
Suomen huutokauppakeisari esittää: Markku hoitaa

Suomen huutokauppakeisari esittää: Markku hoitaa on suomalainen televisiosarja, jonka pääosassa on Suomen huutokauppakeisari -sarjasta tuttu Markku Saukko ja tämän ystävä Timo Hyppönen. Sarjaa esittää Nelonen.

Ensimmäinen tuotantokausi

Juoni 

Saukko rientää ympäri Suomea ystävänsä Timon kanssa tarvikkeita pursuavalla pakettiautollaan. He auttavat tavallisia suomalaisia erilaisissa pulmissa, olivat ongelmat sitten pieniä tai suuria. Jokaisessa jaksossa yksi kohteista on julkisuudesta tutun henkilön kummikohde.

Lähteet 

Suomalaiset tositelevisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Henkilöliikenne

Henkilöliikenne on henkilöiden liikkumista paikasta toiseen erilaisin kulkutavoin. Esimerkiksi kävely, pyöräily, autoilu tai kulkeminen joukkoliikennevälineellä tai taksilla ovat henkilöliikennettä . Julkisen liikenteen matkoista 60% kuljetaan linja-autolla.

Kotimaan henkilöliikenteen määriä

Lähteet 
 https://www.motiva.fi/ratkaisut/kestava_liikenne_ja_liikkuminen/perustietoa_liikenteesta/henkiloliikenteen_maara
Henkilöliikennetutkimus 2016 Liikennevirasto 2018
Henkilöliikennetutkimus 2010-2011 Liikennevirasto 2012

Viitteet 

Liikenne
Bob Martinson

Bob Martinson (s. 19. elokuuta 1952 Bismarck, Pohjois-Dakota) on yhdysvaltalainen poliitikko. Hän kuuluu Yhdysvaltain republikaaniseen puolueeseen.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset poliitikot
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Eva Frantz

Eva Frantz (s. 1980 Helsinki) on suomalainen ruotsiksi kirjoittava toimittaja ja jännityskirjailija. Hän on opiskellut Helsingin yliopiston Svenska social- och kommunalhögskolanissa.

Toimittajana 
Frantz on Yle Vegan toimittaja. Hän on toiminut kanavalla muun muassa toimittajana, juontajana, musiikkitoimittajana ja verkkotoimittajana. Hän tekee muun muassa Vegan toisen toimittajan Hannah Norrenan kanssa Norrena & Frantz -nimistä ihmissuhteita käsittelevää podcastia. Lisäksi hän ollut Svenska Ylen toinen euroviisukommentaattori ja Euroviisaat-ohjelman juontaja vuodesta 2012 alkaen. Hänen työparinsa Eurovision laulukilpailuissa on Johan Lindroos.

Kirjailijana 
Frantz on dekkari- ja lastenkirjailija. Hänen esikoisteoksensa Sommarön ilmestyi syksyllä 2016. Myöhemmistä kirjoista on Anna Glad -dekkarit julkaistu Virossa ja Ruotsissa, lastenkirjat Ruotsissa, Britanniassa, Tanskassa ja Venäjällä. Frantzin neljäs teos Kahdeksas neito sai vuonna 2019 Vuoden johtolanka -palkinnon. Hän on ensimmäinen palkinnon saanut suomenruotsalainen kirjailija.

Palkinnot
 2011 blogista Det är baksidan som räknas parhaan tulokkaan palkinto (Radio X3M, Papper, Ratata ja Bloggen.fi) 
 2012 blogista Det är baksidan som räknas parhaiten kirjoitetun blogin palkinto (Radio X3M, Papper, Ratata ja Bloggen.fi)
 2019 Runeberg Junior -kirjallisuuspalkinto kirjasta Hallonbacken (Osasto 23)
 2019 Vuoden johtolanka kirjasta Kahdeksas neito

Teokset
  
  (Anna Glad -sarja) 
  (lastenkirja) 
  (Anna Glad -sarja) 
  (Anna Glad -sarja)
  (lastenkirja)

Yksityiselämä 
Frantz on naimisissa ja perheeseen kuuluu kolme lasta.

Lähteet 

Suomenruotsalaiset kirjailijat
Jännityskirjailijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Eva Hög

Eva Alina Hög (s. 4. maaliskuuta 1928 Pietarsaari) on uransa päättänyt suomalainen maastohiihtäjä ja kilpapyöräilijä. Hänen seuransa oli Gamlakarleby IF.

Hög sijoittui Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 10 kilometrin hiihdossa 17:nneksi.

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailuissa Hög saavutti vuonna 1959 Kajaanissa mestaruuden sekä viidellä että kymmenellä kilometrillä.

Pyöräilyssä Hög on saavuttanut viisi suomenmestaruutta. Vuonna 1960 hän voitti 50 kilometrin maantieajon, aika-ajon ja 3 kilometrin rata-ajon. Vuonna 1961 voitot tulivat 50 kilometrin maantieajosta ja 3 kilometrin rata-ajosta.

Lähteet 

Suomalaiset maastohiihtäjät
Suomalaiset ratapyöräilijät
Suomalaiset maantiepyöräilijät
Vuonna 1928 syntyneet
Elävät henkilöt
Acipenser

Acipenser on sampien (Acipenseridae) heimoon kuuluva kalasuku. Se on alaheimonsa Acipenserinae ainoa suku. Sen tieteellinen nimi on latinaa ja merkitsee sampea.

Sukuun kuuluu 17 elossa olevaa lajia, joita tavataan Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa.

Lähteet 

Sammet
Helena Šikolová

Helena Balatková (o.s. Šikolová, s. 25. maaliskuuta 1949 Jablonec nad Nisou) on tšekkoslovakialainen uransa päättänyt maastohiihtäjä.

Šikolová voitti Tšekkoslovakian mestaruuden 5 kilometrillä vuonna 1970. Saman vuoden MM-kilpailuissa Vysoké Tatryssa hän oli 10 kilometrillä neljäs ja viestissä viides.

Sapporon olympialaisissa 1972 Šikolová hiihti 5 kilometrillä pronssille, 10 kilometrillä seitsemänneksi ja viestissä kuudenneksi.

Šikolován tytär Helena Erbenová on myös hiihtäjä ja on edustanut Tšekkiä arvokilpailuissa. Hiihtäjä Lukáš Bauer on Šikolován vävy.

Lähteet 

Tšekkoslovakialaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Stephanie Kelton

Stephanie Kelton (s. 1969) on yhdysvaltalainen ekonomisti ja yhteiskuntapolitiikan ja talouden professori Stony Brook University -yliopistossa New Yorkissa. Hän toimi aiemmin talouden professorina University of Missouri–Kansas City -yliopistossa Missourissa, Yhdysvaltain senaatin budjettikomitean 2015 vähemmistöpuolueen henkilöstön pääekonomistina ja talous-neuvonantajana Bernie Sandersin vuoden 2016 presidentinvaalikampanjassa. Hän on New Economic Perspectives -blogin perustaja ja päätoimittaja. Kelton on Modern Monetary Theory -talousteoriasuuntauksen johtava puolestapuhuja ja hänet nimettiin Politico-lehden "50 ajattelijaa, tekijää ja visionääriä jotka muuttavat Amerikkalaista politiikkaa vuonna 2016" -listauksessa sijalle 44. Kelton kannattaa Alexandria Ocasio-Cortez:in Green New Deal aloitetta.  

Stephanie Kelton on jäsen WHO:n "Council on the Economics of Health For All " neuvostossa. Sanna Marin on tämän WHO:n neuvoston suojelija.

Lähteet

Katso myös 
 Jälkikeynesiläinen taloustiede
 Makrotaloustiede
 Alexandria Ocasio-Cortez

Aiheesta muualla 
 Stephanie Keltonin henkilökohtaiset kotisivut]
 Stephanie Kelton explains Modern Money Theory  CNBC, 1.3.2019
 What is MMT And How It Works w/ Stephanie Kelton  The Jimmy Dore Show -Youtube-kanava 12.10.2018

Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Fanny Roos

Fanny Roos (s. 2. tammikuuta 1995) on ruotsalainen kuulantyöntäjä. Hän on voittanut Ruotsin mestaruuden lajissaan 18 kertaa: yhdeksän kertaa ulkoradoilla (2014–2022) ja yhdeksän kertaa hallissa (2014–2022). Lisäksi hänellä on ulkoradoilta yksi kulta, kolme hopeaa ja kaksi pronssia kiekonheitossa. Häntä valmentaa islantilainen Vésteinn Hafsteinsson.

Toukokuussa 2013 Roos työnsi Ruotsin junioriennätyksen (U20) 15,57, joka paransi vanhaa, Caroline Isgrenin vuonna 1985 työntämää ennätystä kahdella senttimetrillä. Nuorten EM-kisoissa 2013 Italian Rietissä, hän työnsi karsinnassa 15,55 ja paransi finaalissa ennätystään lukemiin 15,82 sijoittuen viidenneksi. Kauden 2014 aikana hän paransi maansa junioriennätystä neljästi parhaan tuloksen ollessa 16,29, jolla sijoittui kuudenneksi nuorten MM-kilpailuissa Eugenessä.

Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 Roos voitti kultaa tuloksella 18,14. Aikuisten arvokilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 ja Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Hän sijoittui neljänneksi Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 Ruotsin halliennätyksellä 18,13. Saman vuoden Lontoon MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Hän sijoittui vuonna 2018 Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 13:nneksi ja Berliinin EM-kilpailuissa 11:nneksi. Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 hän oli kuudes. Hän karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa 2019. EM-hallikilpailuissa Toruńissa 2021 Roos saavutti hopeaa Ruotsin ennätyksellä 19,29 m. Samana vuonna käydyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 18,91. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän oli neljäs tuloksella 19,22 ja samana vuonna Eugenen MM-kilpailuissa yhdestoista tuloksella 18,27 sekä Münchenin EM-kilpailuissa neljäs tuloksella 18,55.

Roos on parantanut useasti kuulantyönnön Ruotsin ennätystä. Ulkoradoilla ensimmäisen kerran 12. elokuuta 2017 tuloksella 18,20, jolla rikkoi Helena Engmanin nimissä olleen aikaisemman ennätyksen kolmella senttimetrillä. Myöhemmin syyskuussa 2017 hän paransi ennätystä yhdellä senttimetrillä. 14. huhtikuuta 2018 Yhdysvaltain La Jollassa pidetyssä kilpailussa Roos paransi ennätystään tulokseen 18,68, joka oli myös Pohjoismaiden ennätys. Vuonna 2019 hän paransi kahdesti maansa ulkorataennätystä: kesäkuussa Hallessa hän työnsi 18,88 ja syyskuussa Eurooppa–Yhdysvallat-ottelussa Minskissä 19,06. Touko–kesäkuussa 2021 hän paransi ennätystä kolmesti; 19,30 (Växjössä 29.5.), 19,33 (Sollentuna 13.6.) ja 19,34 (Kladno 15.6.). Nykyisen Ruotsin-ennätyksen 19,42 hän työnsi Chorzówissa 6. elokuuta 2022. Sisäradoilla Roos sivusi Helena Engmanin Ruotsin ennätystä 18,13 maaliskuussa 2017. Hallikaudella 2019 hän paransi Ruotsin halliennätystä neljästi, parhaallaan 17. helmikuuta 2019 tulokseen 18,61. Hallikaudella 2021 hän paransi Ruotsin halliennätystä myös neljästi, parhaallaan EM-hallikisoissa 19,29 m.

Lähteet

Viitteet 

Ruotsalaiset kuulantyöntäjät
Ruotsalaiset kiekonheittäjät
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Ida Königsmark

Ida Henningintyär Königsmark (kuollut 1450) oli ruotsalainen ylhäisönainen ja Kastelholman linnaläänin haltija. 

Ida Königsmarkin ponnistelut Kastelholman linnan puolustamiseksi mainitaan Kaarlenkronikassa kertomuksessa Engelbrektin kapinasta, joka johti linnan piirityksen vuonna 1433. Siihen aikaan hän hallitsi linnaa, jonka hänen toinen miehensä Bengt Pogwisch oli jättänyt hänelle läänityksenä kuollessaan vuonna 1432. On esitetty, että läänitys on ollut pantti, jota leski on pitänyt hallussaan, kunnes luovutuksesta on sovittu.

Linnaa piirittivät talonpojat, jotka olivat lähteneet hakemaan oikeutta Joan Folkenpojan johdolla Etelä-Pohjanmaan rannikolta osana kapinaliikettä. Königsmarkin  pojan linnanvouti ja lääninherra Otto Pogwischin sanotaan antautuneen kompromissina ainoana ehtonaan, että saa säilyttää henkensä. Ida Königsmarkin vierailuista Kastelholmassa ei ole mitään tietoa. 
Riimikronikka kertoo tästä: Thet Slottet hade i thet sinne
Frv Yda en uthländsk Qvinne
Bätter Konungen henne trodde
Än nakon then i Sverike bodde
Thet var nu Svenskom til spott
At Qvinna skulle rada Rijksens Slott
Linnassa oli siihen aikaan
Rouva Yda ulkomainen Nainen;
Paremmaksi kuningas häntä luuli
Kuin jotakuta Ruotsissa asunutta;
Siinä nyt pilkattiin Ruotsalaista
Kun Nainen saattoi hallita Valtakunnan LinnaaKaarlenkronikan ideoija Kaarle Knuutinpoika Bonde on halunnut runossa korostaa Ruotsin ylimystön suuttumusta siitä, että saksalainen Eerik Pommerilainen oli syrjäyttänyt heidät kuninkaaksi tullessaan ja kuinka naisen hallitsema linna loukkasi lisäksi miehistä ylpeyttä.

Perhe ja suku 
Königsmarck oli saksalaisen aatelismiehen ja kuningas Eerik Pommerilaisen neuvonantaja Henning Königsmarckin tytär ja naimisissa ensin Thomas von Vitzenin ja myöhemmin tanskalaisen valtaneuvoksen Bengt Pogwischin kanssa. Hänen lapsiaan olivat mainitun Otto Pogwischin lisäksi tytär Sigrid (van Vitzen) ja vanhoilla päivillään karkotettu holsteinilainen aatelisjohtaja Henning Pogwisch (s. noin 1418, k. 1481). Idan veli Bengt Königsmark (k. aik. 1431) oli ainakin 1415–23 voutina Kalmarissa.

Viitteet

Lähteet 

Syntymävuosi tuntematon
Vuonna 1450 kuolleet
Suomen linnanvoudit ja linnanpäälliköt
Suomen keskiajan henkilöt