joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Änkilä

Änkilä on entisen Simpeleen kunnan n. 300 asukkaan kylä nykyisessä Rautjärven kunnassa. Kylä sijaitsee Rautjärven kuntakeskuksen Simpeleen eteläpuolella valtatie 6:n molemmin puolin. Matkaa Simpeleelle kertyy n. 3-5 km kylän eri osista. Kylän läpi virtaavat Hiitolanjoki, Hiitolanjokeen laskeva Silamusjoki sekä lisäksi myös Silamusjärveen laskeva Torsanjoki.

24h auki oleva liikenneasema Teboil Simpele sijaitsee Änkilänmäellä valtatie 6:n varrella. Kylässä toimivat myös muun muassa puunjalostusalan perheyritys Vankkapuu Oy:n toinen Simpeleen yksiköistä ja sen yhteydessä oleva myymälä, Häri´s Garage AD-autokorjaamo, Karjalan Betoni Oy, Änkilän Hoivapalvelu Oy:n ylläpitämä Silamuskoti sekä Hevostila Diana.

Historia 
Entisestä Simpeleen kunnasta Neuvostoliitolle luovutetut alueet olivat Änkilään kuuluneita alueita - suurimman osan Änkilänsalosta jäätyä nykyisen valtakunnanrajan mukaisen rajalinjan itäpuolelle.

Mm. Syrjäkosken voimalaitos, joka sijaitsi noin 6 km:n päässä nykyisestä valtakunnan rajasta Hiitolanjoen alajuoksulla 
, oli tällä luovutetulla alueella.

Lähteet

Aiheesta muualla
Änkilän kylän kotisivut
Rautjärven kylät: Änkilä 

Rautjärven kylät
Simpele
Amazonas (Venezuela)

Amazonas () on yksi Venezuelan osavaltioista. Osavaltio sijaitsee maan eteläosassa muodostaen lähes viidesosan maan pinta-alasta. Kuitenkin vähemmän kuin prosentti Venezuelan väestöstä asuu osavaltiossa. Osavaltion pääkaupunki on Puerto Ayacucho. Amazonas oli liittovaltion terrorio vuodesta 1864 vuoteen 1994, jolloin se sai osavaltion oikeudet. 

Osavaltio sijaitsee Brasilian ja Kolumbian rajalla, Orinoco-joen ja Amazonin sivujoen Rio Negron valuma-alueilla.

Vuoden 2011 väestönlaskennassa osavaltiossa oli noin 146 500 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Venezuelan osavaltiot
Liittoneuvosto (Itävalta)

Liittoneuvosto  (saks. Bundesrat) on Itävallan kaksikamarisen parlamentin ylähuone. Liittoneuvostoon kuuluu 61 edustajaa, jotka valitaan suhteellisella vaalitavalla osavaltioista. Liittoneuvosto käyttää lainsäädäntövaltaa yhdessä kansallisneuvoston kanssa ja sillä on veto-oikeus alahuoneen lakeihin.

Lähteet

Itävallan politiikka
Ylähuoneet
Geordie Shore

Geordie Shore on brittiläinen tositelevisiosarja, jota esittää MTV. Vuonna 2011 alkanutta sarjaa on tehty 22 tuotantokautta.

Osallistujat 

Musta = vakituinen
Harmaa = vieraileva
Valkoinen = ei esiinny

Lähteet 

Brittiläiset tositelevisiosarjat
Seulonnan keskeiset artikkelit
2010-luvun televisiosarjat
MTV:n televisio-ohjelmat
Aspius

Aspius oli särkikalojen heimoon (Cyprinidae) ja särkien alaheimoon (Leuciscinae) kuulunut kalasuku. Nykyisin suvun lajit sisällytetään Leuciscus-sukuun.

Lajit 
Sukuun luettiin kuuluvaksi 2 lajia:
 Aspius aspius (Linnaeus, 1758) – Toutain
 Aspius vorax Heckel, 1843

Levinneisyys 
Toutain esiintyy laajalti Euroopassa ja Suomessakin ja Leuciscus vorax esiintyy Lähi-idässä.

Lähteet 

Särjet (alaheimo)
Tampereen Jalkapalloklubi

Tampereen Jalkapalloklubi (TJK) on vuonna 1972  perustettu tamperelainen jalkapallon ja futsalin erikoisseura. 

TJK:n naisten edustusjoukkue pelaa kaudella 2013 Naisten Ykkösen B-lohkossa.

Saavutuksia 
Jalkapallo
Naisten Suomen Cupin pikkufinaalin voitto: 2012
Futsal
Naisten Suomen mestaruus: 2007, 2011
Naisten SM-hopeaa: 2013
Naisten SM-pronssia: 2012
Naisten Futsal Cupin voitto: 2007

Lähteet

Aiheesta muualla 
Tampereen Jalkapalloklubin kotisivut

Suomalaiset jalkapalloseurat
Suomalaiset futsalseurat
Tamperelaiset urheiluseurat
Vuonna 1972 perustetut urheiluseurat
Uimaräpylät

Uimaräpylät ovat kumista ja muovista valmistettuja apuvälineitä, joita käytetään vesiurheilulajeissa, kuten uinti ja sukeltaminen.

Sukeltajat käyttävät räpylöitä, sillä ihmisen jalka tarjoaa kokonsa takia suhteellisen vähän työntövoimaa, etenkin kun sukeltajalla on mukana painolastia. Erityisen pitkiä uimaräpylöitä käyttävät vapaasukeltajat, koska he tarvitsevat hitaampaa jalkaliikettä.

Rakenne

Räpylöitä on kahta tyyppiä; avokantaisia ja umpikantaisia. Avokantaisissa on kantapään takaa kulkeva lukitusjärjestelmällä varustettu kantahihna. Umpikantaisissa taasen jalkaosa on joustavaa materiaalia ja peittää myös kantapään. Avokantaräpylöiden kanssa käytetään neopreenistä valmistettuja sukkia tai kenkiä. Umpikantapärylät soveltuvat uima-altaaseen ja lämpimään veteen. Räpylöitä valmistetaan pehmeällä lavalla ja kovalla lavalla. Pehmeälapaisella räpylällä on miellyttävämpi uida kuin kovalapaisella ja sillä ei synny helposti kramppeja. Sen sijaan kovalapaisella saadaan nopeampi vauhti kuin pehmeälapaisilla. Räpylän lapa on yleensä taivutettu hieman alapäin, jottei nilkkaa tarvitse taivuttaa ääriasentoon.

Historia
Aikaiset keksijät, kuten Leonardo da Vinci ja Giovanni Alfonso Borelli, testasivat erilaisia uimaräpylöitä.

Benjamin Franklin rakensi nuoruudessaan puiset, paletin muotoisen uimaräpylät auttamaan häntä liikkumaan nopeammin vedessä.

Modernit uimaräpylät ovat ranskalaisen Louis de Corliaun, Ranskan laivaston capitaine de corvetten, kehittämät. Hän esitteli vuonna 1914 ensimmäiset räpyläprototyyppinsä. de Corliau jätti laivaston vuonna 1924 omistautuakseen keksinnölleen. Tehtyään räpylöitä vuosia omassa asunnossaan Pariisissa vuosia de Corliau aloitti räpylöiden massatuotannon viimein vuonna 1939. Samana vuonna hän antoi Owen P. Churchillille luvan valmistaa hänen räpylöitään Yhdysvalloissa. Churchill vaihtoi räpylöiden ranskankielisen nimen (propulseurs) nimeen swimfins,  joka on edelleen yleisimmin käytössä oleva nimitys räpylöille englanninkielisissä maissa. Churchill esitteli tuotteensa Yhdysvaltain laivastolle, joka otti ne käyttöönsä Underwater Demolition Teamille.

Iso-Britanniassa Dunlop Rubber valmisti Yhdistyneen kuningaskunnan laivaston sukeltajille räpylöitä toisessa maailman sodassa.

Vuonna 1946 brittiläinen kauppa Lillywhites toi Britanniaan 1 000 paria räpylöitä, ja ne kaikki myytiin loppuun alle kolmessa kuukaudessa.

Vuonna 1948 Cressi-Sub-niminen yritys kehitti ensimmäiset koko jalan räpylät.

Lähteet

Katso myös
Käsiräpylät

Aiheesta muualla 

Uinti
Urheiluvaatteet
Jalkineet
Sukellusvarusteet
Hasankeyf

Hasankeyf on kaupunki Kaakkois-Turkissa Batmanin maakunnassa. Kaupunki sijaitsee Tigris-joen varrella, ja se on maailman vanhimpia yhtäjaksoisesti asuttuja alueita. Kaupunkia vuosituhansien aikana hallinneet kansat, kuten persialaiset ja arabit, ovat jättäneet jälkeensä historialliset monumenttinsa, joista monet ovat raunioituneet.

Tigris-jokeen suunniteltu Ilisun pato uhkaa Hasankeyfin kaupunkia, joka on vaarassa jäädä patoaltaan alle.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Turkin kaupungit
Arkeologiset kohteet Turkissa
Sampikalat

Sampikalat (Acipenseriformes) on viuhkaeväisiin kuuluva kalalahko. Sampikaloilla on monia alkeellisia piirteitä, ja niitä on esiintynyt jo jurakaudella. Niitä voidaankin pitää elävinä fossiileina.

Taksonomia ja anatomia
Varhaisimmat sampikaloihin kuuluvat fossiilit on ajoitettu jurakaudelle. Ainoastaan fossiileista tunnettuja heimoja, jotka ovat eläneet jurakaudella, on kaksi: Chondrosteidae ja Peipiaosteidae. Nykyään lahkossa elää kaksi heimoa, sammet (Acipenseridae) ja lapasammet (Polyodontidae), joihin kuuluu noin 27 lajia. Sampikaloilla on alkeellisille kalalahkoille tyypillisiä piirteitä, kuten hyvin rustoinen tukiranka, suomuttomuus sekä pyrstöevän, leukojen ja ruuansulatuskanavan rakenteet. Sampikalojen ruumista suojaavat vinoneliönmuotoiset luulevyt. Lahkon suurin laji, kitasampi, on maailman kookkain viuhkaeväinen makeanveden kala.

Lähteet

Elävät fossiilit
Fujiyama (1864)

Fujiyama () oli New Yorkissa vuonna 1864 vesillelaskettu höyryfregatti, jonka Tokugawa-shōgunaatti tilasi hieman ennen Meiji-restauraatiota. Alus liitettiin Boshin-sodan päätyttyä keisarillisen Japanin laivastoon. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1896.

Valmistus 
Tokugawa-shōgunaatti tilasi aluksen vuonna 1862 osana kahden höyryfregatin ja yhden tykkiveneen tilausta Yhdysvalloista. Yhdysvaltojen pysytellessä puolueettomana Shimonosekin taistelussa, alusten valmistus viivästyi ja lopulta tilaus peruutettiin lukuun ottamatta Fujiyamaa, jonka rakennustyöt oli jo aloitettu. Shōgunaatti vastaanotti aluksen 7. joulukuuta 1866 Jokohamassa.

Palvelus 
Meiji-restauraation toteuduttua alus liitettiin heinäkuussa 1869 vastaperustettuun keisarillisen Japanin laivastoon. Se luokiteltiin 15. marraskuuta 1871 4. luokan sotalaivaksi ja 3. luokan sotalaivaksi 20. marraskuuta 1874, minkä jälkeen alus palveli koululaivana. Alus poistettiin palveluksesta 10. toukokuuta 1889. Alus oli muutaman kuukauden Kuren laivastoarsenaalissa kasarmina ennen kuin se myytiin romutettavaksi elokuussa 1896.

Lähteet

Viitteet 

Keisarillisen Japanin laivaston sotalaivat
Boshin-sota
Noah (vuoden 2014 elokuva)

Noah on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Darren Aronofskyn ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, jonka on käsikirjoittanut Aronofsky ja John Logan. Elokuvan pääosissa ovat Russell Crowe, Anthony Hopkins, Jennifer Connelly, Douglas Booth, Logan Lerman, Emma Watson ja Ray Winstone. 

Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 28. maaliskuuta 2014 ja Suomessa 4. huhtikuuta 2014.

Elokuva kertoo Raamattuun löyhästi perustuvan tarinan Nooasta, joka saa Jumalalta tehtäväkseen rakentaa arkin. Sen avulla hänen tulee pelastaa viattomat eläimet tulevalta vedenpaisumukselta.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 
 
 Noah Box Office Mojossa 
 Noah Rotten Tomatoesissa 
 Noah Metacriticissä 

Vuoden 2014 yhdysvaltalaiset elokuvat
Darren Aronofskyn ohjaamat elokuvat
Raamattuun pohjautuvat elokuvat
3D-elokuvat
Paramount Picturesin elokuvat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Oscar Mathisen -palkinto

Vuodesta 1959 norjalainen Oslon Luisteluklubi on lahjoittanut vuosittain 1900-luvun alun huippuluistelijan Oscar Mathisenin nimellä tunnetun palkinnon maailman parhaalle pikaluistelijalle. Palkinnon perustana ovat siis vuosittaiset tapahtumat, kuten olympialaiset, MM-kisat, EM-kisat, jos ne on järjestetty kyseisenä vuonna. Palkinnoksi voittaja saa pienoismallin Oscar Mathisenin patsaasta.

Palkinto voitiin myöntää vain kerran luistelijalle vuoteen 1967. Naisille palkintoa ei voitu myöntää vuoteen 1987 asti. Palkinnon voittajia ovat olleet muun muassa Yhdysvaltain Eric Heiden, joka voitti neljä kertaa eli vuosina 1977–1980. Häntä ennen kolme kertaa vuosina 1970–1972 Alankomaiden Ard Schenk, vuosina 1990, 1991, 1994 Norjan Johann Olav Koss ja vuosina 1995–1997 Saksan Gunda Niemann-Stirnemann.

Vuosittaiset palkinnonsaajat 

 1959:  Knut Johannesen
 1960:  Boris Stenin 
 1961:  Henk van der Grift 
 1962:  Jonny Nilsson
 1963:  Nils Egil Aaness
 1964:  Ants Antson 
 1965:  Per Ivar Moe
 1966:  Kees Verkerk 
 1967:  Kees Verkerk
 1968:  Fred Anton Maier 
 1969:  Dag Fornæss 
 1970:  Ard Schenk 
 1971:  Ard Schenk 
 1972:  Ard Schenk 
 1973:  Göran Claeson 
 1974:  Sten Stensen 
 1975:  Jevgeni Kulikov
 1976:  Sten Stensen  
 1977:  Eric Heiden 
 1978:  Eric Heiden 

 1979:  Eric Heiden 
 1980:  Eric Heiden 
 1981:  Amund Sjøbrend 
 1982:  Tomas Gustafson 
 1983:  Rolf Falk-Larssen 
 1984:  Gaétan Boucher 
 1985:  Hein Vergeer 
 1986:  Geir Karlstad 
 1987:  Nikolai Guljajev 
 1988:  Tomas Gustafson 
 1989:  Leo Visser 
 1990:  Johann Olav Koss 
 1991:  Johann Olav Koss  
 1992:  Bonnie Blair 
 1993:  Falko Zandstra 
 1994:  Johann Olav Koss 
 1995:  Gunda Niemann 
 1996:  Gunda Niemann 
 1997:  Gunda Niemann
 1998:  Ådne Søndrål 

 1999:  Rintje Ritsma 
 2000:  Gianni Romme 
 2001:  Hiroyasu Shimizu 
 2002:  Jochem Uytdehaage 
 2003:  Anni Friesinger 
 2004:  Chad Hedrick 
 2005:  Shani Davis
 2006:  Cindy Klassen 
 2007:  Sven Kramer 
 2008:  Jeremy Wotherspoon 
 2009:  Shani Davis 
 2010:  Martina Sáblíková 
 2011:  Bob de Jong 
 2012:  Christine Nesbitt 
 2013:  Ireen Wüst 
 2014:  Jorrit Bergsma 
 2015:  Brittany Bowe
 2016:  Ted-Jan Bloemen
 2017:  Sven Kramer 
 2018:  Håvard Holmefjord Lorenzen

 2019:  Kjeld Nuis

Lähteet
 https://snl.no/Oscarstatuetten_-_Prisvinnere

Norjalaiset urheilupalkinnot
Pikaluistelu
Stadin ammatti- ja aikuisopisto

Stadin ammatti- ja aikuisopisto (Stadin AO) on helsinkiläinen ammattillinen oppilaitos, joka aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2013. Oppilaitos syntyi, kun Helsingin palvelualojen (Helpa), sosiaali- ja terveysalan (Hesote) sekä tekniikan alan oppilaitokset (Heltech) yhdistettiin. Opiskelijoita on lähes 17 000, henkilöstöä noin tuhat henkeä ja on siten Suomen suurimpia ammatillisen koulutuksen järjestäjiä. Oppilaitoksen johtavana rehtorina toimii Maria Sarkkinen, lisäksi jokaisella viidellä kampuksella on oma rehtorinsa.

Stadin ammatti- ja aikuisopisto tarjoaa laaja-alaisesti nuorten ja aikuisten ammatillista peruskoulutusta. Opetusta on viidellä toimialalla: hyvinvointialalla, palvelu- ja viestintäalalla, tekniikan ja asennuksen alalla, tekniikan ja logistiikan alalla sekä aikuiskoulutuksessa. Aikuisopisto tarjoaa opetusta hyvinvointialalla, palvelu- ja viestintäalalla sekä tekniikan alalla. Oppilaitoksessa toimii nuorten ja aikuisten koulutuksen lisäksi myös osa kaupungin kymppiluokista, nuorten työpajatoiminta ja oppisopimuskoulutus. Ammatilliseen koulutukseen valmentavaa koulutusta (VALMA) tarjotaan kahdeksassa toimipisteessä.

Toimipaikat 
Stadin ammatti- ja aikuisopistolla on 14 toimipistettä ympäri Helsinkiä.

 Abraham Wetterin tien toimipaikka, Herttoniemi
 Kone- ja tuotantotekniikka
 Rakennusala
 Hattulantien toimipaikka, Vallila
 Sosiaali- ja terveysala: lähihoitajat, välinehuoltoala
 Kymppiluokat
 Strada
 Perusopetuksen valmistava opetus
 Mediakylpylä nuorten työpaja
 Holkkitien toimipaikka, Roihupelto
 Logistiikka-ala
 Metalliverstas
 Ilkantien toimipaikka, Pohjois-Haaga
 Autoala
 Kullervonkadun toimipaikka, Käpylä
 Laboratorioala
 Media-ala ja kuvallinen ilmaisu: julkaisutuotanto ja painoviestintä
 Prosessiteollisuus

 Meritalon toimipaikka, Merihaka
 Hius- ja kauneudenhoitoala
 Tekstiili- ja muotiala
 Muotoilijankadun toimipaikka, Arabia
 Media-ala ja kuvallinen viestintä
 Audiovisuaalinen viestintä ja kuvallinen ilmaisu
 Myllypuron toimipaikka, Myllypuro
 Puhtaus- ja kiinteistöpalveluala (kiinteistönhoito)
 Rakennusala (korjausrakentaminen)
 Pintakäsittelyala
 Prinsessantien toimipaikka, Roihuvuori
 Elintarvikeala
 Ravintola- ja cateringala
 Matkailuala
 Pälkäneentien toimipaikka, Vallila
 Sähköala
 Turvallisuusala
 Savonkadun toimipaikka, Pasila
 Hius- ja kauneudenhoitoala

 Sturenkadun toimipaikka, Vallila
 Maanmittausala
 Puuteollisuuden ala
 Teknisen suunnittelun ala
 Sähkö- ja automaatioala
 Talotekniikka
 Tieto- ja tietoliikennetekniikka
 Taideteollisuusala (verhoilu- ja sisustus)
 Teollisuuskadun toimipaikka, Vallila
 Sosiaali- ja terveysala
 Turva-ala
 Kasvatusala
 Työelämä- ja oppisopimuspalvelut
 Osaamiskeskus
 Vilppulantien toimipaikka, Malmi
 Hammastekniikan ala
 Sosiaali- ja terveydenhoitoala (lähihoitajat)
 Hius- ja kauneudenhoitoala (kauneus)
 Lääkeala

Lähteet

Aiheesta muualla
 Oppilaitoksen kotisivut
 Oppilaitoksen YouTube-kanava

Helsingin ammattioppilaitokset
Tapani Tavi

Tapani Tavi (s. 1962 Savonlinna) on suomalainen runoilija ja kirjailija. 

Tavi myös esittää runoja, pitää runotaulunäyttelyjä ja opettaa kirjoittamista.  Kirjailija Tapani Tavi asuu Kittilässä ja ylläpitää kirkonkylällä Runohuone ry:n galleriaa.

Runoteoksia

Teurastamokyyhky. Omakustanne 1995. ISBN 952-90-6963-4.
Kissa Metsäläinen. Ilias 2000. ISBN 952-5309-21-5.
Erakon perhe. Vihreä kettu 2006. ISBN 952-5642011.
Lastenvaunut pääkaupungissa. Pilot-kustannus 2008. ISBN 952-4647648.
Rantalaisia. Omakustanne 2008. ISBN 952-9248628.
 Rukoushuoneen portinvartija. Omakustanne 2011. ISBN 952-92-8640-9
Lapsen teko. Omakustanne 2012. ISBN 952-93-1005-0
Hauki latvavesien banaani. Omakustanne 2014. ISBN 952-68051-1-5
Milja idän ja pohjoisen joen nainen. Omakustanne 2016. ISBN 978-952-68051-4-6
Keskiyön auringon ja kaamoksen työviikko. Runohuone 2018. ISBN 978-952-68051-6-0
Pohjoinen kiva - Heimo Lujan neljä päivää. Runohuone 2019. ISBN 978-952-69324-0-8
Yksi koivun killakka kaiken keskellä. Runohuone 2021. ISBN 978-952-69324-2-2

Lähteet

Aiheesta muualla
Viitteitä Tapani Tavia käsitteleviin artikkeleihin Käkönen-artikkelitietokannassa

Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Äldre svenska frälsesläkter

Äldre svenska frälsesläkter, tavallisesti lyhettynä ÄSF, on perusteos ruotsalaisesta keskiajan rälssisuvuista. Työn on rahoittanut Riddarhusdirektionen. Sen ovat toimittaneet Folke Wernstedt, Pontus Möller, Hans Gillingstam ja Lars-Olof Skoglund. Teoksessa esitellään 103 keskiajan Ruotsin sukua. 

Julkaisu on huolellisesti tehty ja tieteellisesti pätevä, mutta siitä puuttuu sukuja.

Suvut on rälssisukuja, jotka sammuivat ennen Ruotsin ritarihuoneen (Riddarhuset) perustamista 1626. ÄSF:ssä esitellään seuraavat silloisen Ruotsin itäosan suomalaiset suvut:

 Bengt Mårtensonin suku
 Bidz
 Djäkn, Jakob Abrahamsonin suku
 Djäkn, Lydekapoikien suku, Katso: Bengt Lydekesson Djäkn ja Klaus Lydekenpoika Djäkn
 Fincke, nuorempi suku
 Garp
 Ille-suvut
 Kurki-suku, vanhempi suku
 Lepas-suku
 Renhuvud
 Svärd, vanhempi suku
 Tawast

Lähteet 
Äldre svenska frälsesläkter: ättartavlor. Vihot 1–5 kahtena osana. Julkaisija Riddarhusdirektionen.

Viitteet

Aiheesta muualla 
Äldre svenska frälsesläkter

Ruotsalaiset suvut
Sukututkimus
Ruotsalaiset tietokirjat
Bidz

Bidz tai Bitzer on eteläsuomalainen keskiaikainen rälssisuku jonka juuret ovat Saksassa.

Kort Bitzer ja hänen vaimonsa Kristina Magnusdotter ostivat 21.2.1394 maata Gennarbyssä, Tenholan pitäjässä Länsi Uudellamaalla. Vaimo Kristina oli turkulaisen maisterin Henrik Magnin sisko. Heidän poikansa oli nimeltään Henrik.

Henrik Bitzer tai Bidz syntyi aikaisintaan 1393 ja hän kuoli 1458. Hän oli kihlakunnantuomari Halikon pitäjässä Varsinaissuomessa 1437. Hänestä tuli ritari kuningas Kristofferin kruunajaisissa 1441. Hän oli hallintomies Turun linnassa 1442 ja laamanni Söderfinnen lagsaagassa 1455, Turun landsrätten jäsen ja mainitaan valtaneuvoksena 1457. Hän oli naimisissa Anna Clausdotterin kanssa, joka oli Klaus Lydekenpoika Djäknin tytär. Heidän lapsensa olivat: Kort (tai Konrad), Klas, Erik ja Birgitta.

Lähteet
 Äldre svenska frälsesläkter: ättartavlor. Bd 1. H. 2, sivut 119-122

Suomalaiset suvut
Adastra

Adastra on helsinkiläinen heavy metal -yhtye. Yhtyeen perustivat kitaristit Olli Anttila ja Teemu Kurki vuonna 2001.

Julkaistuaan kolme demoa Adastra julkaisi EP:n Eyes of the Night vuonna 2006, minkä jälkeen yhtye solmi levytyssopimuksen suomalaisen Violent Journey Recordsin kanssa. Ensimmäisen studioalbumin, The Last Sunsetin nauhoitukset alkoivat maaliskuussa 2007, ja sen tekeminen kesti 14 päivää.

Yhtyeen toinen studioalbumi, Death or Domination julkaistiin joulukuussa 2008. Tuorein studioalbumi, Corroder of Minds julkaistiin kesällä 2012.

Jäsenet 
 Ville Siikamäki – laulu (2004–)
 Olli Anttila – kitara (2001–)
 Teemu Kurki – kitara (2001–2002, 2013-) 
 Santeri Vauramo – basso (2002–)
 Jussi Ruokolainen – rummut (2002–)

Entiset jäsenet 
 Kadarina Kenner – laulu (2003–2004)
 Jari Hartman – kitara (2006–2013)

Diskografia

Studioalbumit

EP:t

Demot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen kotisivu
 

Suomalaiset metalliyhtyeet
The Last Sunset


The Last Sunset on suomalaisen heavy metal -yhtyeen Adastran esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Violent Journey Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Ville Siikamäki – laulu
 Olli Anttila – kitara
 Jari Hartman – kitara
 Santeri Vauramo – bassokitara
 Jussi Ruokolainen – rummut

Tuotanto 
 Santeri Salmi – äänittäjä, miksaaja
 Jukka Hesus Jokikokko – masteroija
 Riku Katainen – muu äänittäjä
 Juha Vuorma – kansitaide, grafiikka, layout
 Camilla Jakobson – valokuva

Arvostelut 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 The Last Sunset discogs.com -sivustolla

Vuoden 2007 esikoisalbumit
Adastran albumit
Death or Domination


Death or Domination on suomalaisen heavy metal -yhtyeen Adastran toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Violent Journey Records.

Toukokuussa 2008 Adastra aloitti uuden materiaalin kirjoittamisen. Levyn äänitys ja jälkituotanto kesti koko kesän. Drop Hammer Studiosin ohella albumia nauhoitettiin yhtyeen omassa A2M-studiossa.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Ville Siikamäki – laulu
 Olli Anttila – kitara
 Jari Hartman – kitara
 Santeri Vauramo – basso
 Jussi Ruokolainen – rummut

Tuotanto 
 Santeri Salmi – miksaaja
 Svante Forsbäck – masteroija

Arvostelut 
 Desibeli.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2008 albumit
Adastran albumit
Corroder of Minds

Corroder of Minds on suomalaisen heavy metal -yhtyeen Adastran kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Violent Journey Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Ville Siikamäki – laulu
 Olli Anttila – kitara
 Jari Hartman – kitara
 Santeri Vauramo – basso
 Jussi Ruokolainen – rummut

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 
 Inferno: ristiriitainen
 Miasma:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2012 albumit
Adastran albumit
Kasvitieteellinen puutarha (maalaus)

Kasvitieteellinen puutarha on suomalaisen taiteilijan Helge Dahlmanin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1958. Kooltaan maalaus on 46,5×54,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.

Helge Dahlman pelkistää avaran taivaan alle näkymää Helsingin kasvitieteellisestä puutarhasta tähän syksyiseen maalaukseen. Aidan takana olevat kupoli- ja taitekattoiset rakennukset luovat näkymään hieman itämaisen aavikkokaupungin tunnelmaa.

Aiheesta muualla
 Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kasvitieteellinen puutarha. 

Suomalaiset maalaukset
Ateneumin kokoelmat
Maisemamaalaukset
Desert (albumi)

Desert on suomalaisen Antipope-metalliyhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Torture Chamber Music.

Tausta 
Julkaistuaan kaksi EP:tä yhtye päätti alkaa kirjoittaa studioalbumia. Kesällä 2009 Rikberg ja Myllykangas aloittivat kappaleiden kirjoittamisen yhtyeen ensimmäiselle viralliselle studioalbumille. Albumin kappaleet äänitettiin marraskuun 2009 ja helmikuun 2010 välillä.

Vastaanotto 
Albumi sai pääosin positiivista, vaikkakin varautunutta palautetta. Musiikin omaperäisyyttä kehuttiin, mutta tekninen toteutus sai negatiivista palautetta. Albumin myötä Antipopen kappaleita soitettiin ensimmäistä kertaa kansallisella radiokanavalla.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Mikko Myllykangas – laulu
 Juho Rikberg – kitara
 Antti J. Karjalainen – kitara
 Santtu Heinilehto – basso
 Tuska E. – rummut

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2010 albumit
Antipopen albumit
Nainen ja mandoliini

Nainen ja mandoliini on suomalaisen taiteilijan Helge Dahlmanin lyijykynätyö, 37×32 cm, vuodelta 1957. Se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.

Helge Dahlman piirsi alastoman naisen mandoliinia pitelemässä tähän piirrokseen. Nuori polkkatukkainen nainen nojaa siinä tuolin selkänojaa vasten, ja hänellä on peitto reisiensä päällä. Naisen katse suuntautuu katselijasta vasemmalle; itse asiassa näyttäisi kuin hänen katseensa karsastaisi.

Aiheesta muualla
 Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Nainen ja mandoliini. 

 Ateneumin kokoelmat
Piirustukset
Suomen taideteokset
House of Harlot

House of Harlot on suomalaisen metalliyhtyeen Antipopen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Violent Journey Records.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet sanoittanut Mikko Myllykangas.

Kokoonpano 
 Mikko Myllykangas – laulu, kitarat, musiikkiohjelmointi
 Juho Rikberg – kitara
 Antti J. Karjalainen – kitara
 Santtu Heinilehto – basso
 Tuska E. – rummut

+

 Kyymikko – äänittäjä, miksaaja, masteroija

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Kaaoszine: 10/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2011 albumit
Antipopen albumit
Kolme sitruunaa

Kolme sitruunaa on suomalaisen taiteilijan Helge Dahlmanin lyijykynätyö (24,5 × 31,5 cm) vuodelta 1957. Piirros kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.

Helge Dahlman piirsi Kolme sitruunaa -piirrokseen sitruunoita, kahvipannun, kynttilänjalan ja pienen maljakon. Piirustuksessa on metallin helinää ja sitruunan kirpeyttä.

Aiheesta muualla
 Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kolme sitruunaa

Ateneumin kokoelmat
Asetelmat
Piirustukset
Suomen taideteokset
Djäkn (suku)

Djäkn, Jakob Abrahamssonin suku on keskiaikainen rälssisuku, joka luultavasti on tullut Suomeen Baltiasta. Ensimmäinen kirjallinen maininta on Tallinnassa vuonna 1344 mainittu ”Domherr Abraham”, joka on mahdollisesti suvun kantaisä Abraham. Suomessa mainitaan 1300-luvun loppupuolella Abrahamin pojat Jakob ja Mårten.

Suvun edustajia 
Jakob Abrahamsson eli Jeppe Djäkn mainitaan ensimmäistä kertaa vuonna 1377, jolloin hän oli voutina Turun linnassa. Hänet nimitettiin 29. elokuuta 1386 Suomen laamanniksi. Kuningas Albrekt antoi 21. kesäkuuta 1387 hänelle tehtäväksi huolehtia Bo Joninpoika Gripin aikaisemmista lääneistä. Djäkn piti läänit Suomessa ja hallitsi myöhemmin myös Östhammarin linnaa ja lääniä. Hänet mainitaan 17. kesäkuuta 1395 yhtenä kuningattaren miehistä kuningas Albrektin vapautumisen yhteydessä. Hän asui vuonna 1398 ilmeisesti Lyypekin vapaakaupungissa, missä hän laati testamenttinsa. 

Mårten Abrahamsson mainitaan vuonna 1379 Kemiön pitäjässä Varsinais-Suomessa. Hän oli voutina Satakunnassa vuonna 1391. Hän oli hengissä vielä vuonna 1423, ja hänen mainitaan olleen silloin aseenkantaja. Abrahamsson oli naimisissa Ragnhild Olofsdotterin kanssa, joka oli Olof Jönssonin eli Olof Tawastin tytär. Abrahamssonilla oli kolme tytärtä ja kaksi poikaa.

Lähteet 
 Anthony, Eric (1957). Wernstedt Folke. red. Djäkn, Jakob Abrahamssons ätt. Äldre svenska frälsesläkter: ättartavlor. Bd 1. H. 2. Stockholm:

Viitteet 

Suomalaiset suvut
Frequency Unknown



Frequency Unknown on Geoff Taten Queensrÿchen ensimmäinen ja ainoa studioalbumi. Se julkaistiin Cleopatra Recordsin Deadline Music -levymerkillä 23. huhtikuuta 2013.

Albumi ilmestyi kesken kiistan yhtyeen nimestä. Muut alkuperäisjäsenet Eddie Jackson, Scott Rockenfield ja Michael Wilton erottivat laulaja Geoff Taten Queensrÿchesta kesäkuussa 2012, minkä seurauksena Tate kokosi yhtyeestä oman versionsa. Osapuolet käräjöivät sittemmin yhtyeen immateriaalioikeuksista, ja molemmat saivat luvan käyttää nimeä varsinaiseen oikeuskäsittelyyn asti. Jacksonin, Rockenfieldin ja Wiltonin versio yhtyeestä jatkoi toimintaansa uuden laulajan kanssa ja julkaisi Queensrÿche-albumin kesäkuussa 2013. Kiista sovittiin lopulta huhtikuussa 2014 oikeussalin ulkopuolella, ja Queensrÿche-nimi jäi Jacksonille, Rockenfieldille ja Wiltonille.

Albumin tuottajana toimi Jason Slater, joka oli aiemmin tuottanut myös albumit Operation: Mindcrime II (2006) ja American Soldier (2009). Taten syyskuussa 2012 julkistamaan Queensrÿche-kokoonpanoon kuuluivat rumpali Bobby Blotzer, kitaristi Glen Drover, kosketinsoittaja Randy Gane, kitaristi Kelly Gray ja basisti Rudy Sarzo. Sittemmin Robert Sarzo korvasi Droverin ja Simon Wright Blotzerin. Yhtyeen ohella albumilla soittaa lukuisia vierailijoita.

Kymmenen uuden kappaleen lisäksi albumi sisältää uudelleenäänitetyt versiot yhtyeen neljästä Operation: Mindcrimen (1988) ja Empiren (1990) aikaisesta hitistä.

Kappaleet

Bonuskappaleet

Yhtyeen kokoonpano 

 Randy Gane – kosketinsoittimet
 Kelly Gray – kitara
 Robert Sarzo – kitara
 Rudy Sarzo – basso
 Geoff Tate – laulu
 Simon Wright – rummut

Vierailijat 

 Chris Poland – kitara
 Dave Meniketti – kitara
 Brad Gillis – kitara
 Ty Tabor – kitara
 K. K. Downing – kitara
 Craig Locicero – kitara
 Chris Cannella – kitara
 Paul Bostaph – rummut
 Evan Bautista – rummut
 Jason Slater – basso

Lähteet 

Queensrÿchen albumit
Vuoden 2013 albumit
Utopia (Zenith Reunionin albumi)


Utopia on suomalaisen metalli- ja rockyhtyeen Zenith Reunionin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Violent Journey Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jouni Juurikka – laulu
 Jukka Ihme – kitara
 Jukka Uusi-Illikainen – kitara
 Jukka Jokikokko – basso
 Ville Hanhisuanto – rummut

Arvostelut 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2012 esikoisalbumit
Suomalaiset metallialbumit
Suomalaiset hard rock -albumit
Tuomittu elämään

Tuomittu elämään on suomalaisen metalli- ja rockyhtyeen Valonkantajien esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Violent Journey Records.

Kappaleesta "Lupaus" tehtiin musiikkivideo.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jaake Nikkilä – laulu, kitara
 Ville Saloranta – kitara
 Ari Vilkman – bassokitara
 Juha Korpinen – rummut

Arvostelut 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2012 esikoisalbumit
Valonkantajien albumit
Fincke (suku)

Fincke-suku on suomalainen suku, josta ensimmäiset kirjalliset maininnat Suomessa ovat vuosilta 1370–1385. Nimi on kulkenut kolmessa suvussa naislinjaa pitkin 1700-luvulle.

Historia 
Drotsina toimineen Bo Joninpoika Gripin palvelija sai isännältään vuonna 1381 rälssin tiloilleen Turun hiippakunnassa. Hän on luultavasti ”vanha Gödeke Fincke”, jolle kuningatar Margareeta I ja kuningas Eerik antoivat lainasta pantiksi Pyhäjoen kuninkaankartanon Perniön pitäjässä Varsinais-Suomessa.

”Vanhalla” Gödeke Finckellä oli vain tyttäriä. Yksi heistä sai pojan nimeltä Per Nilsson till Laukko. Toinen tytär Metta meni naimisiin erään Henrikin kanssa. Gödeke Fincke oli heidän poikansa, joka mainitaan 1439–1447 ja joka kuoli ennen vuotta 1467. Hänen puolisonsa oli Katarina Nilsdotter (Tavast) ja heillä oli poikansa Jeppe Fincken (mainittu 1440–1459) lisäksi neljä tytärtä. Yksi tyttäristä, Anna, oli naimisissa Sten Henrikssonin kanssa. 

”Vanhan” Gödeke Fincken yksi tytär meni naimisiin Nils Jönsson Rengonpojan kanssa. Nils oli Jöns (Larsson) Rengonpojan poika. Ensimmäistä kertaa Jöns Larsson tai Jöns Rengonpoika mainitaan niiden Turun porvareiden joukossa, jotka vuonna 1415 kärsivät vahinkoja novgorodilaisten ryöstöistä. Hän meni naimisiin Johanna Bengtsdotterin kanssa. Johanna oli valtaneuvos Bengt Lydekessonin tytär.

Nilsin poika Gödeke (Nilsson) otti äitinsä nimen ja kutsui itseään nimellä Gödeke Fincke. Hänet mainitaan vuosina 1490–1518. Hänen poikiaan olivat linnanherra Gustaf Fincke ja valtaneuvos Jöran Fincke.

Suvun jäseniä
Gustaf Fincke (k. 1566), Suomen käskynhaltija
Jöran Fincke (k. 1569), hovimies, valtaneuvos, Pohja-Suomen laamanni, Gustaf Fincken veli
Gödik Fincke (n. 1546–1617), Savonlinnan linnaläänin käskynhaltija, Gustaf Fincken poika
Sten Fincke (k. 1599), Hämeen linnan päällikkö, Gustaf Fincken poika
Karin Fincke, historiallisten muistelmien laatija, Sten Fincken tytär (puoliso Iivar Tavast)

Lähteet ja huomautukset
 Anthoni, Eric (1957). Wernstedt Folke. red.. Fincke, yngre ätten. Äldre svenska frälsesläkter: ättartavlor. Bd 1. H. 2. Stockholm: Riddarhusdirektionen. sid. 131–137.

Viitteet 

Suomalaiset suvut
Luckan

Luckan ("luukku", tässä yhteydessä "lippuluukku") on suomenruotsalainen kulttuurikeskusten verkosto, joka tarjoaa nevonta- ja kulttuuripalveluita, mm. myymällä pääsylippuja, sekä toimii tuodakseen esille suomenruotsalaista kulttuuria alueellaan.

Toiminta aloitettiin 1992 Helsingin Svenska Teaternin lämpiössä ja sen perustivat Nylands Svenska landskapsförbund ja Mellannylandsprojekt. Marraskuussa 1998 Luckan siirtyi Lasipalatsiin ja maaliskuussa 2004 toiminnalle löytyi sopivat tilat Forumin ostoskeskuksesta.. Alkuvuodesta 2019 Luckan muutti Forum-korttelissa viereiseen taloon, Yrjönkadulla, jossa aikaisemmin toimi Amos Andersonin taidemuseo. 

Luckanilla on kymmenen eri toimipistettä, jotka sijaitsevat Helsingissä, Kemiönsaaren Kemiössä, Kirkkonummella, Kokkolassa, Etelä-Pohjanmaalla (Kristiinankaupunki ja Närpiö), Oulussa, Raaseporin Karjaalla, Tampereella ja Turussa. Uusin toimipiste sijaitsee Oulussa ja se avattiin vuonna 2016.. 

Luckan tarjoaa asiakkailleen kultturitapahtumia, teemapäiviä ja lehdistötilaisuuksia, internetin vapaan käyttömahdollisuuden sekä tietoa suomenruotsalaisesta yhteiskunnasta.

Luckan tarjoaa myös ruotsinkielisiä päivälehtiä luettaviksi, sekä yli 60 eri alan ammattilehteä. Kultturikeskus ylläpitää nettisivustoa, jolta löytyy englanninkielistä tietoa suomenruotsalaisesta yhteiskunnasta. Luckan tiedottaa erilaisista tapahtumista, koulutuksista, suomenruotsalaisista yhdistyksistä ja yhteisöistä sekä sosiaaliseen hyvinvointiin liittyvistä kysymyksistä. Yksi viimeisimmistä lisäyksistä palveluun on Luckanin lanseerama Dörren-verkoston, jonka tarkoitus on mm. vähentää kohdanto-ongelmia maahanmuuttajien sekä työ- ja opiskelupaikkojen tarjoajien välillä.

Lähteet 

Suomenruotsalaiset kulttuurijärjestöt
Calliphora Vomitoria Introitus

Calliphora Vomitoria Introitus on suomalaisen death/thrash metal -yhtyeen Pyurian esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Crash Music.

Kappaleet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2005 esikoisalbumit
Pyurian albumit
Oubliette Ontology


Oubliette Ontology on suomalaisen death/thrash metal -yhtyeen Pyurian toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Violent Journey Records.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 The Metal Observer:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2007 albumit
Pyurian albumit
Arthur Bliss

Sir Arthur Drummond Bliss (2. elokuuta 1891 Lontoo – 27. maaliskuuta 1975 Lontoo) oli brittiläinen säveltäjä ja kapellimestari.

Bliss opiskeli Cambridgen Pembroke Collegessa sekä Royal College of Musicissa, ja hänen opettajiinsa kuului Charles Villiers Stanford. Bliss tuli ensimmäisen maailmansodan jälkeen tunnetuksi modernista tyylistä, josta hän kuitenkin sitten siirtyi konservatiivisempaan, uusromanttiseen suuntaan.

Bliss asui vuosina 1923–1925 Kaliforniassa ja meni tänä aikana naimisiin Trudy Hoffmannin kanssa. Bliss myös opetti Berkeleyssä toisen maailmansodan ensimmäisinä vuosina; palattuaan kotimaahansa hän toimi BBC:n musiikkijohtajana 1942–1944. Hänet lyötiin ritariksi 1950, ja vuodesta 1953 kuolemaansa hän oli Master of the Queen's Music.

Säveltäjän tunnetuimpia teoksia on Colour Symphony, jonka Edward Elgar tilasi häneltä Three Choirs Festivalia varten 1922. Tämä seikkailullinen musiikki kuitenkin heikensi Blissin ja konservatiivisen Elgarin välejä. Muihin Blissin sävellyksiin kuuluu Leopold Stokowskin tilaama ja kantaesittämä Introduction and Allegro (1926). Eräs modernistikauden jälkeinen teos on ensimmäisen maailmansodan uhreille omistettu viisiosainen kuorosinfonia Morning Heroes (1930).

Lähteet 

Brittiläiset säveltäjät
Brittiläiset kapellimestarit
Vuonna 1891 syntyneet
Vuonna 1975 kuolleet
Convention

Convention (lat. convenire) tai lyhyemmin Con on tapahtuma, johon harrastajat kerääntyvät jonkin tietyn elokuvan, sarjan tai genren (tyylilajin) vuoksi. Tapahtumassa harrastajat osallistuvat erilaisiin aktiviteetteihin, kuten luentoihin, työpajoihin, näytöksiin, kokouksiin tai esimerkiksi luennoivat itse. Jäljempänä näistä käytetään nimitystä "con".

Suomessa järjestettävät conit 
Suomessa järjestetään vuosittain useita erilaisia coneja, joihin osallistuu lukuisa joukko eri alan harrastajia. Näyttävimmät ryhmät ovat anime, manga, roolipelit sekä scifi, unohtamatta kuitenkaan muita genrejä. Suurelle yleisölle selkein ja näyttävin harrastuksen muoto on cosplay, jota lähes jokaisen genren harrastajat harrastavat.

Lista Suomessa järjestettävistä coneista 

Lähteet: Aniki -foorumi sekä #suomenconit -sivu.
 Aicon
 Animecon
 Arpacon
 BakaCon
 Chibicon
Chiisanacon
 Cosvision
 Desucon
 Desucon Frostbite
 Finncon
 HelLoCon
 HypeCon
 Katsudocon
 Kawacon
 Kikucon (kirsikankukkacon)
 Kitacon
 Kokkocon
 Kosucon
 Kumakumacon
 Lakeuscon
 Mimicon
 Moricon
 Maracon
Mushucon
 Nekocon
 Ropecon
 Shirocon
 Terracon
 Tracon
 Yamacon
 Yukicon

Muut vastaavanlaiset tapahtumat Suomessa 
Tänne on listattu muut kuin convention -nimiosana nimetyt tapahtumat.
 Animeseminaari
 CosplayGaala
 DesuGaala
 DesuTalks
 Solmukohta
 Tampere kuplii

Lähteet 

Fanikulttuuri
Harrastukset
Tapahtumat
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Ranne (sukunimi)

Ranne on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

 Helmi Ranne (1892–1978), runoilija
 Iida Ranne (s. 1995), pesäpalloilija
 Katriina Ranne (s. 1981), kirjailija, tutkija ja runouden suomentaja
 Lulu Ranne (s. 1971), Perussuomalaisten kansanedustaja ja diplomi-insinööri
 Milla Ranne (s. 1986), salibandyn pelaaja
 Tiina Ranne (s. 1994), jääkiekkomaalivahti
 Virpi Niemi (o.s. Ranne s. 1966), maastohiihtäjä
 Voitto Ranne (s. 1932), suomalainen ammattijärjestöjohtaja ja kouluneuvos, Akavan puheenjohtaja 1991–1995.
Jussi Pohjonen

Jussi Pohjonen (s. 1969) on helsinkiläinen liikenneopettaja ja -toimittaja, entinen poliisi.

Pohjonen toimi päätyössään Liikkuvan poliisin viestintäpäällikkönä. Poliisiarvoltaan hän oli ylikonstaapeli. Liikkuvan poliisin lakkauttamisen jälkeen hän toimi lyhyen aikaa Poliisihallituksen viestinnässä josta hän siirtyi liikenteen turvallisuusvirasto Trafiin. Tämän lisäksi hän on toiminut poliisin valtakunnallisena ajokouluttajana, liikenneopettajana eri autokouluissa sekä kouluttajana erilaisilla liikenneaiheisilla kursseilla.

Pohjonen oli yhdessä Esko Riihelän, Teppo Välimäen, Riika Rasilaisen ja Arto Grönroosin kanssa toimittajana MTV3 MAXilla esitetyssä Valot päällä -liikenneohjelmassa. Hän oli myös tekemässä SuomiTV:llä Saija ratissa -nimistä ohjelmaa.

MTV3 MAXilla ja Subilla esitetyssä Suomen surkein kuski -ohjelmassa Pohjonen toimi yhtenä tuomareista Emma Kimiläinen-Liuskin ja Sari Nuolikosken kanssa. MTV3:lla esitetyssä Suomen surkein kuski -ohjelmassa hän on toiminut tuomaristossa Sari Nuolikosken ja Tuomo Nikkolan kanssa kaudesta 2 lähtien.

Radio Suomipopilla Pohjonen oli toimittamassa ja juontamassa Lauantai Liikenteessä -ohjelmaa ja viikonloppuohjelmia vuosina 2011–2012. Kesällä 2013 hän juonsi Radio Novalla Radio Nova kesäliikenteessä -ohjelmaa yhdessä Sari Seppälän ja Lauri Salovaaran kanssa.

Liikenneministeri myönsi Pohjoselle Moottoriliikenteen ansiomitalin 2014.

Pohjonen on Bussiammattilainen-lehden kolumnisti.

Aiheesta muualla 
http://www.lvm.fi/tiedote/4400094/ansiomitalit-tyosta-moottoriliikenteen-hyvaksi

 

Suomalaiset poliisit
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Schmitt

Schmitt on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Allison Schmitt (s. 1990), yhdysvaltalainen uimari
 Arnd Schmitt (s. 1965), saksalainen kalpamiekkailija
 Carl Schmitt (1888–1985), saksalainen valtiosääntö- ja kansainvälisen oikeuden teoreetikko
 Éric-Emmanuel Schmitt (s. 1960), ranskalainen filosofi ja kirjailija
 Erich Schmitt (1912–1979), sveitsiläinen käsipalloilija 
 Florent Schmitt (1870–1958), ranskalainen säveltäjä
 Harrison Schmitt (s. 1935), yhdysvaltalainen geologi ja astronautti
 Jérôme Schmitt (s. 1981), ranskalainen koripalloilija
 Mark Francis Schmitt (1923–2011), yhdysvaltalainen katolinen piispa
 Martin Schmitt (s. 1978), saksalainen mäkihyppääjä
 Pacôme Schmitt (s. 1991), ranskalainen alamäkiluistelija ja jääkiekkoilija
 Pál Schmitt (s. 1942), unkarilainen poliitikko
 Sandra Schmitt (1981–2000), saksalainen freestylehiihtäjä
 Thomas Schmitt (s. 1989), saksalainen kuulantyöntäjä.

Katso myös 

 Schmidt
Garp

Garp oli saksalaisperäinen, Suomessa vaikuttanut rälssisuku. Se on tullut Varsinais-Suomeen jo 1300-luvulla. Suomessa on ollut kaksi Garp-nimistä sukuhaaraa, jotka eivät välttämättä olleet sukua toisilleen.

Mynämäen Garp
Suvun ensimmäinen jäsen, Tore Garper, mainitaan 1367 pantin yhteydessä Ahvenanmaalla. Nimestä päätellen hän oli Anders Garpin sukulainen, isä tai veli.

Anders Garp oli sinettitodistajana Turussa 1373. Vuonna 1376 hänestä sanotaan ”Bo Jonssons fogadhe i Löpsta”, mikä viittaa Lepistön kylään Mynämäen pitäjässä. Viimeinen maininta Anders Garpista on vuodelta 1387 Tukholmassa, jolloin hän luovutti maata Suomessa. Garp omisti Storgården nimisen tilan Laitilan pitäjässä, Viiasten Taivassalon pitäjässä ja omaisuutta Vehmaan pitäjässä. Hän oli luultavasti naimisissa ainakin kaksi kertaa sillä hänen lastensa ikäero oli suuri.

Anders Garpin poika Jöns mainitaan vuosien 1373 ja 1407 välisenä aikana. Jöns Garpin poika Gregers mainitaan vuosien 1417 ja 1449 välillä ja vuonna 1450 hän oli jo kuollut. Nimeltä tuntematon poika mainitaan mahdollisesti 1402.

Storgårdin Garp
Toinen Garp suku on niin sanottu Storgårdin suku Laitilasta. Sen esi-isä oli Valdemar, jonka puoliso luultavasti oli Katarina Rötkersdotter Djäkn-sukua. Valdemarin lapsia olivat Jaakob, Anna, Magnus ja Ingeborg.

Magnus Garp oli Mynämäen kirkkoherra. Hän panttasi vuonna 1458 pääkartanonsa Sauvon Koskessa langolleen ritari Olavi Tavastille, sillä hän tarvitsi rahaa voidakseen lähteä piispa Olavin kanssa toivioretkelle Roomaan. 

Jaakob Garpin poika oli asemies Hartikka Jaakonpoika Garp (k. 1486 tai 1487), joka toimi myös kihlakunnantuomarina ja laamannina. Hänet tunnetaan myös Laitilan kirkon rakentajana.

Ingeborgin puoliso oli ritari Olavi Niilonpoika Tavast, joka toimi linnanvoutina Hämeen linnassa vuosina 1435–1460.

Lähteet
 Anthoni, Eric (1957). Wernstedt, Folke. red.. Garp. Äldre svenska frälsesläkter: ättartavlor. Bd 1. H. 2. Stockholm: Riddarhusdirektionen. sid.148–155.
 Frälsesläkter i Finland intill stora ofreden - Garp Ruberg-projekti 

Suomalaiset suvut
Fleiss

Fleiss tai Fleiß on seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Heidi (Lynne) Fleiss,  yhdysvaltalainen parittaja ja prostituoitu
 Mike Fleiss
 Nika Fleiss, kroatialainen entinen alppihiihtäjä
 Noah Fleiss
East China Normal University

East China Normal University (ECNU), joka sijaitsee Shanghaissa, on yksi Kiinan kansantasavallan maineikkaimpia ja arvostetuimpia yliopistoja. Se perustettiin 1951. Nykyisin siellä opiskelee 32 000 opiskelijaa, joita opettaa noin 4 000 opettajaa ja tutkijaa.

Yliopiston maskotti on leijona.

Aiheesta muualla
ECNU 
Campus Tour 
Global Education Center/International Students Office, ECNU  
NYU Shanghai

Lähteet

Shanghain yliopistot
Da Vinci’s Demons

Da Vinci’s Demons on yhdysvaltalaisen Starzin ja BBC Worldwiden yhdessä tuottama televisiosarja, joka kertoo noin 25-vuotiaan Leonardo da Vincin elämästä Firenzessä. Sarjan maailmanensi-ilta oli Yhdysvalloissa Starz-kanavalla 12. huhtikuuta 2013. Suomessa sarjaa esittää Fox. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi käsittää 8, noin tunnin kestävää jaksoa ja toinen tuotantokausi on 10 jakson mittainen.

Sarjan lajityyppi on historiallinen fantasia, ja useimmat sen hahmoista ovat da Vincin aikaan eläneitä historiallisia henkilöitä, kuten Niccolò Machiavelli ja paavi Sixtus IV. Sen sisältää myös paljon toiminnallisia kohtauksia ja käsittelee esimerkiksi mithralaisuutta. Sarjan on suureksi osaksi käsikirjoittanut, tuottanut ja ohjannut David S. Goyer. Pääosaa Leonardo da Vincina näyttelee englantilainen näyttelijä Tom Riley.

Aiheesta muualla 
Sarjan viralliset sivut 
Sarja Foxin sivuilla  

Leonardo da Vinci
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Brittiläiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Starzin televisio-ohjelmat
Andrés Saravia

Andrés Saravia (s. 1991?) on guatemalalainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2010 Saravia kilpaili 3 Horas de Costa Rica kilpailussa. Vuonna 2011 hän voitti kyseisen kilpailun. Vuonna 2012 Saravia kilpaili Formula PanAm GP Series ja Formula Abarth sarjoissa. Vuonna 2013 Saravia kilpailee European F3 Open sarjassa.

Aiheesta muualla
http://www.driverdb.com/drivers/andres-saravia/career/

Guatemalalaiset autourheilijat
Lindegren

Lindegren on sukunimi ja viittaa seuraaviin henkilöihin:

 Eino Lindegren (1894–1918), jääkärivänrikki
 Erik Lindegren (1910–1968), ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä
 Johan Lindegren (1842–1908), ruotsalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko
 Pentti Lindegren (s. 1940), suomalainen jääkiekkoilija
 Riitta Lindegren (s. 1943), Glorian päätoimittaja
 Yrjö Lindegren (1900–1952), suomalainen arkkitehti

Katso myös
Lindgren
Petter Kukkonen

Petter Kukkonen (s. 20. elokuuta 1981 Lieksa) on suomalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä ja nykyinen Suomen yhdistetyn joukkueen päävalmentaja. Hän edusti urallaan Lieksan Hiihtoseuraa. Kukkonen kilpaili urallaan neljässä Maailmancupin osakilpailussa vuonna 2000. Parhaaksi sijoitukseksi jäi 47. Nuorten MM-kilpailuissa Kukkonen voitti kultaa sprintistä ja joukkuekilpailusta.

Kukkonen aloitti valmentajan uran Vuokatin Urheiluopistossa vuonna 2005. Hän valmensi Viron yhdistetyn ja mäkihypyn maajoukkueita viiden vuoden ajan, kunnes hänet nimitettiin Suomen yhdistetyn maajoukkueen päävalmentajaksi huhtikuussa 2012.

Lähteet 

Suomalaiset yhdistetyn hiihtäjät
Suomalaiset mäkihyppyvalmentajat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Ille

Ille on keskiaikainen Suomessa vaikuttanut rälssisuku, joka introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneelle vuonna 1625 järjestysnumerolla 60.

Alkuperä 
Ruotsin ritarihuoneelle introdusoitu Ille-suku polveutuu keskiaikaisesta Sune Sunessonin suvusta. Sune Sunesson toimi vuonna 1402 kihlakunnantuomarina Taivassalossa. Hänet aateloitiin 7. joulukuuta 1407, jolloin hän sai Ruotsin kuninkaalta Eerik Pommerilaiselta rälssikirjeen. Sune Sunesson sai isältään Sune Torgilssonilta vuonna 1419 perintönä Tenholan pitäjässä Uudellamaalla sijainneen Henelaxin (Prästkulla) kartanon. Hän toimi vuonna 1435 ruotsin valtaneuvoston jäsenenä ja osallistui 11. elokuuta 1435 neuvotteluihin Långholmenissa, Tukholman lähistöllä.  Keskiaikaisissa lähteissä hänen mainitaan olleen valtaneuvoston jäsenen vielä vuonna 1439.

Kun Suomen laamannikunta jaettiin kahtia 1435, Sune Sunessonista tuli sen eteläosan laamanni. Hänet mainitaan viimeistä kerta elävänä 5. helmikuuta 1448. Sune Sunessonin vaimon nimeä ei tunneta, mutta hänen vaimonsa saattoi olla Kort Bitzerin (Bidz) tytär. Heidän lapsensa nimet olivat Jeppe, Valborg ja Anders. Valborgista tuli Jeppe Perssonin Ille-suvun kantaäiti.

Sukunimi Ille ei esiinny Sune Sunessonin elinaikaina laadituissa dokumenteissa. Sune Sunessin suvun vaakunassa on taivutettu käsivarsi.

Jeppe Perssonin Ille-suku
Toinen keskiaikainen suku, joka käytti samaa vaakunaa kuin Ruotsin ritarihuoneelle introdusoitu Ille-suku, oli Jeppe Perssonin Ille-suku. Jeppe Perssonin äiti Valborg oli Sune Sunessonin tytär, ja hän oli luultavasti naimisissa Peder Olssonin kanssa. Jeppe Persson toimi vuosina 1472–1485 laamannina Suomen (Varsinais-Suomen) eteläosan laamannikunnassa.

Jeppe Personilla mainitaan olleen poika Sten Jopsson. Hänen säteritilansa oli Lammin pitäjässä Hämeessä sijaitseva Porkkalan kartano. Sten meni naimisiin 10. marraskuuta 1509 Anna Knutsdotterin kanssa, jonka vanhemmat olivat Knut Eriksson (Kurck) ja Elin Klasdotter (Kurck, vanhempi suku). Suku vaikutti sittemmin Länsi-Suomessa 1560-luvulla.

Lähteet
Anthoni, Eric (1957). Wernstedt Folke. red. Ille, Sune Sunassons ätt. Äldre svenska frälsesläkter: ättartavlor. Bd 1. H. 2. Stockholm: Riddarhusdirektionen. s. 157–159.
Anthoni, Eric (1957). Wernstedt Folke. red. Ille, Jeppe Perssons ätt. Äldre svenska frälsesläkter: ättartavlor. Bd 1. H. 3. Stockholm: Riddarhusdirektionen. s. 239–240.
 Ille, släkt i Svenskt biografiskt lexikon (SBL) Biografi i svenska riksarkivet
 Eric Anthoni, Lagmannen Jeppe Perssons ätt , Genos 28 (1957)
 Ille, Biografiakeskus (maksullinen)

Viitteet 

Suomalaiset aatelissuvut
L/A Stella

L/A Stella on lautta-alus, joka liikennöi ympärivuotisesti L/A Merguksen kanssa Korppoon Galtbystä Houtskarin Kittuisiin. Lauttaväli on osa Saariston rengastietä ja sen pituus on noin 9,5 km. Heinä-elokuun 2013 aikana Stella alkaa liikennöidä myös Norrskataan, kunhan joulukuussa rakenteille laitettu lauttaranta valmistuu.

Nimi
Finferries järjesti kesällä 2012 nimikilpailun uutta maantielauttaa varten. Yleisimpiä ehdotuksia olivat latinankieliset nimet esim. lintujen, kalojen sekä taivaankappaleiden nimet. Finferries valitsi sadoista nimiehdotuksista Stellan joka on latinankielinen vastine tähdelle.

Tekniset tiedot
Kannen sivukorkeus: 5,2 m
Kannen ajoradan hyödyllinen pituus: 62,0 m
Kannen ajoradan hyödyllinen leveys: 11,6 m
Hyötykuorma: 225 t
Kuivapaino: 1 050 t
Alikulkukorkeus: 4,3 m

Lähteet

Suomen lautta-alukset‎
Korppoo
Paraisten liikenne