joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tzedaka

Tzedaka () merkitsee juutalaista hyväntekeväisyyttä. Sana tulee hepreankielisestä sanasta tzedek (צדק‎), joka merkitsee vanhurskautta ja oikeudenmukaisuutta. Tzedakaa pidetään juutalaisen tärkeimpänä velvollisuutena.

Talmudin mukaan jokainen juutalainen on velvollinen antamaan kymmenesosan nettotuloistaan hyvään tarkoitukseen; alkuperäinen Tooran vaatimus kymmenyksistä koski joka kolmatta vuotta (5. Moos. 26:12) ja vuosittaista lisäosuutta (3. Moos. 19:9–10), kunnes veronkanto keskeytyi temppelin tuhon seurauksena. Myös pienituloisilla on tämä velvollisuus, kunhan se ei rasita heitä liiaksi. Tzedakan kohteena voi olla esimerkiksi köyhät, terveydenhuolto, synagogat tai koulut, eikä kohteen tarvitse olla juutalaisten ylläpitämä.

Juutalaiset ovat myös velvollisia välttämään joutumasta itse hyväntekeväisyyden tarpeeseen esimerkiksi kieltäytymällä alentavalta tuntuvasta työstä. Aiheellisen tzedakan vastaanottamista ei pidetä häpeällisenä, vaan suotavana.

Talmudin mukaan arvokkainta tzedakaa on sellainen lahjoitus, joka auttaa vastaanottajaa seisomaan omilla jaloillaan. Myös anonyymiä tzedakaa arvostetaan Talmudissa enemmän kuin julkisesti annettua, pyytämättä annettua enemmän kuin pyydettäessä annettua, sekä mielellään annettua enemmän kuin vastahakoisesti annettua.

Yhdysvalloissa juutalaisia on nykyisin suhteellisesti merkittävä osuus maan suurimmista hyväntekijöistä. Vuonna 2008 Yhdysvaltain 50 suurimmasta lahjoittajasta 30 % oli juutalaisia, ja vuonna 2003 neljäsosa.

Lähteet

Juutalaisuus
Hyväntekeväisyys
Minna Canthin patsaat ja muistomerkit

Minna Canthin patsaita ja muistomerkkejä on useilla paikkakunnilla. Tampereella vuonna 1844 syntynyt kirjailija Minna Canth opiskeli ja perusti perheen Jyväskylässä ja muutti leskeksi jäätyään Kuopioon, jossa hän kuoli vuonna 1897.

Muut 

Norjalainen lentoyhtiö Norwegian on maalauttanut lentokoneiden sivuperäsimiin pohjoismaalaisten merkkihenkilöiden kuvia. Minna Canthin kuva on maalautettu yhtiön Boeing 737-800 -koneen peräsimeen vuonna 2013. Maalaus on pyrstössä niin kauan, kunnes kone myydään tai siitä luovutaan muuten.

Lähteet 

Suomen patsaat ja veistokset
Luettelot patsaista ja muistomerkeistä
Patsaat ja muistomerkit
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1924 – miesten maastojuoksun joukkuekilpailu

Miesten maastojuoksun joukkuekilpailuun Pariisin olympiakisoissa 1924 sai kuusi joukkuetta mukaan vähintään kolme juoksijaa. Joukkueeseen sai kuulua kuusi urheilijaa, mutta lopputuloksiin huomioitiin vain kolmen parhaan sijoitukset. Kilpailu käytiin 12. heinäkuuta ja samassa yhteydessä suoritettiin myös henkilökohtainen kilpailu. Laji oli olympiakisojen ohjelmassa kolmatta kertaa. Ensimmäisenä kolme juoksijaansa maaliin sai Yhdysvallat ja vaikka Suomi sai henkilökohtaisessa kilpailussa kaksoisvoiton, tarvittiin myös kolmas kilpailija maaliin joukkuetuloksen aikaansaamiseksi. Kolme suomalaista oli jo joutunut keskeyttämään, mutta lopulta Heikki Liimatainen saapui stadionille ja vaikka alkoi aluksi kiertää väärään suuntaan, onnistui kuitenkin lopulta taistelemaan itsensä maaliin saakka sijalla, joka riitti olympiavoittoon. Myöhemmin vielä Ranskan joukkue sai kolmannen juoksijansa maaliin ja näin mitalistit olivat selvillä. Muut kolme joukkuetta eivät saaneet riittävästi urheilijoita maaliin.

Lopputulokset

Lähteet
 Puolankielinen tulossivusto

Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1924
Juhani Jaakkola

Matti Juhani Jaakkola (s. 16. huhtikuuta 1945 Orimattila) on suomalainen pikajuoksija, joka juoksi Suomen ennätyksen 4x100 metrin viestijuoksussa aikaan 39,6 joukkueella (Juhani Jaakkola - Raimo Vilen - Erik Gustafsson - Markku Juhola)	Helsingissä 25.7.1972. Aika oli ensimmäinen 40 sekunnin alitus suomalaisittain pikaviestissä.. Hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja.

Lähteet 

Suomalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1924 – miesten 3 000 metrin joukkuejuoksu

Miesten 3 000 metrin joukkuejuoksukilpailuun Pariisin olympiakisoissa 1924 osallistui yhdeksän joukkuetta ja kaikkiaan 44 juoksijaa. Joukkueeseen sai kuulua kuusi urheilijaa, mutta lopputuloksiin huomioitiin vain kolmen parhaan sijoitukset. Alkuerät käytiin 11. heinäkuuta ja loppukilpailu 13. heinäkuuta.

Alkuerät

1.erä

2.erä

Loppukilpailu

Lähteet
 Puolankielinen tulossivusto
 sports-reference 
 Fokus Urheilu 2

Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1924
Abdi

Abdi on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Abdi Sheik Abdi (s. 1942), somalialainen kirjailija
 Akbar Abdi (s. 1960), iranilainen näyttelijä
 Almen Abdi (s. 1986), sveitsiläinen jalkapalloilija
 Bahador Abdi (s. 1984), iranilainen jalkapalloilija
 Barkhad Abdi (s. 1985), somalialais-yhdysvaltalainen näyttelijä
 Bashir Abdi (s. 1989), somalialais-belgialainen kestävyysjuoksija
 Hawa Abdi (1947–2020), somalialainen ihmisoikeusaktivisti ja gynekologi
 Honar Abdi (s. 1995), kongolais-suomalainen jalkapalloilija
 Liban Abdi (s. 1988), somalialainen jalkapalloilija
 Muse Bihi Abdi (s. 1948), Somalimaan presidentti
 Youcef Abdi (s. 1977), australialainen yleisurheilija.

Abdi on ollut myös muun muassa seuraavien henkilöiden etunimi:

 Abdi Behravanfar (s. 1975), iranilainen muusikko
 Abdi Bile (s. 1962), somalialainen keskimatkojen juoksija
 Abdi İpekçi (1929–1979), turkkilainen journalisti ja ihmisoikeusaktivisti
 Abdi Kusow, yhdysvaltalainen sosiologian ja antropologian professori
 Mohamed Abdi Mohamed (s. 1954), somalialainen poliitikko
 Abdi Farah Shirdon Saaid (s. 1958), somalialainen liikemies ja poliitikko
 Abdi Toptani (1864–1942), albanialainen poliitikko
 Abdi Wali Muse (s. 1990), somalialainen merirosvo.

Etunimet
Sara Lappalainen

Sara Kaisa Lappalainen (os. Kuivisto, s. 17. elokuuta 1991) on suomalainen keskimatkojen juoksija, joka edustaa Porvoon Akillesta. Häntä valmentaa Ari Suhonen. Vuoteen 2016 asti hän edusti Porvoon Urheilijoita.

Lappalainen karsiutui Berliinin EM-kilpailuissa 2018 sekä 800 että 1 500 metrin alkuerissä. Hän karsiutui samojen matkojen alkueräjuoksuissa myös Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019. Dohan MM-kisoissa 2019 Lappalainen karsiutui 800 metrin alkuerissä ajalla 2.03,15 oltuaan erässään viides. 1 500 metrillä hän teki alkuerässä ennätyksensä 4.08,85. Aika ei kuitenkaan riittänyt jatkopaikkaan. Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021 hän karsiutui 800 metrin välierissä oltuaan erässään kolmas. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 hän selviytyi välieriin sekä 800 että 1 500 metrillä. Hän paransi molemmilla matkoilla Suomen ennätyksiä sekä alkuerässä että välierässä. Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän oli 1 500 metrillä yhdestoista. Hän karsiutui saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa 800 metrin välierissä.

Kalevan kisoissa Lappalainen on voittanut 800 metrillä Suomen-mestaruuden vuosina 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 ja 2022 sekä hopeaa vuosina 2013, 2014 ja 2015 ja 1 500 metrillä kultaa vuosina 2017, 2018, 2019, 2020 ja 2022, hopeaa vuosina 2015 ja 2016 sekä pronssia vuosina 2013 ja 2014. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 800 metrin juoksussa kultaa vuosina 2013, 2018, 2019 ja 2021, hopeaa 2016 ja pronssia 2015 sekä 1 500 metrin juoksussa kultaa vuosina 2019 ja 2021 sekä hopeaa 2015. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän voitti lyhyen matkan (4 km) kultaa vuonna 2020.

Vuonna 2012 Lappalainen voitti alle 23-vuotiaiden Pohjolan mestaruuden 800 ja 1 500 metrillä. Vuonna 2013 hän osallistui ensimmäisen kerran aikuisten Suomi–Ruotsi-maaotteluun juosten molemmat matkat.

Lappalaisen 800 metrin ennätys on 1.59,41 (31.7.2021, Tokio), 1 500 metrin 4.02,35 (4.8.2021, Tokio) ja 3 000 metrin 9.19,51 (26.5.2018, Helsinki).

30. heinäkuuta 2021 Tokion olympialaisten alkuerässä hän rikkoi 800 metrillä Tuuli Merikosken 30 vuotta vanhan Suomen ennätyksen 0,44 sekunnilla juostuaan ajan 2.00,15 ja seuraavana päivänä välierässä hän alitti ensimmäisenä suomalaisnaisena kahden minuutin rajan juostuaan 1.59,41. 29. kesäkuuta 2021 hän rikkoi 1 500 metrillä Sinikka Tyynelän lähes 44 vuotta vanhan Suomen ennätyksen 0,62 sekunnilla. Tokion olympialaisten alkuerissä hän paransi ennätyksen lukemiin 4.04,10 ja välierissä 4.02,35. Lisäksi Lappalaisella on 1 000 metrin Suomen ennätys 2.39,14. Hallissa Lappalainen on juossut 800 metriä aikaan 2.02,36, 1 500 metriä aikaan 4.06,14 ja mailin 4.29,64, jotka kaikki ovat myös Suomen ennätyksiä. Lisäksi hän on juossut hallissa 600 metrillä epävirallisen Suomen ennätyksen 1.28,65.

Yksityiselämä 
Sara Lappalaisen puoliso on jääpalloilija ja pyöräilijä Olli Lappalainen.. Pariskunta avioitui syksyllä 2022 ja aiemmin Kuivistona tunnettu Sara Lappalainen otti käyttöön miehensä sukunimen.

Lähteet

Suomalaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Epicloud

Epicloud on Devin Townsendin viidestoista ja viides The Devin Townsend Project -yhtyeen kanssa äänitetty albumi, joka julkaistiin 18. syyskuuta 2012.

Albumi julkaistiin Saksassa ja Norjassa 21. syyskuuta, sekä Suomessa ja Ruotsissa 26. syyskuuta 2012.

Kappaleet

CD 1

CD 2 
Levy sisältyy rajoitettuun painokseen.

Kokonaiskesto 47:44

Kokoonpano 
 Devin Townsend – kitarat, laulu, kosketinsoitin
 Anneke van Giersbergen – laulu
 Ryan Van Poederooyen – rummut
 Brian Waddell – basso
 Dave Young - kitarat, kosketinsoitin

Arvostelut 
 AllMusic 
 Imperiumi.net 
 Kaaoszine: 9/10
 
 Soundi:

Lähteet 

Devin Townsendin albumit
Vuoden 2012 albumit
Oulunkylän kirkko

Oulunkylän kirkko on Helsingin Oulunkylässä sijaitseva Oulunkylän seurakunnan pääkirkko. Arkkitehti Heikki Castrénin suunnittelema monitoimikirkko valmistui 1972. Kirkon julkisivut ovat ruskeaa tiiltä.

Vuodesta 1919 aina uuden kirkon valmistumiseen saakka oulunkyläläisiä palveli pieni, alun perin rukoushuoneeksi rakennettu Oulunkylän vanha kirkko. Uuden kirkon myötä seurakunnan toimitilat monipuolistuivat, kirkkosalin lisäksi on muun muassa seurakuntasali keittiötiloineen ja musiikkihuone. Kiinteistössä on myös kirkkoherranvirasto.

Kirkon alttariseinällä on Pro Finlandia -kunniamerkillä palkittu kuvanveistäjä Raimo Heinon puuveistos nimeltään Minä se olen. Veistos kuvaa Jeesuksen vangitsemista Getsemanessa. Kirkossa on konserttiflyygelin ja cembalon lisäksi 32-äänikertaiset Kangasalan urkutehtaan valmistamat urut.

Vuonna 2022 kirkon täyttäessä 50 vuotta sen todettiin olevan elinkaarensa lopussa. Kuntokartoituksen mukaan kirkko vaatisi laajan peruskorjauksen tai se olisi korvattava uudisrakennuksella. Oulunkylän seurakuntaneuvosto päätti, että kirkosta luovutaan vuoden 2025 loppuun mennessä, jolloin Helsingin kaupungin kanssa tehty tontin vuokrasopimus päättyy. Sen jälkeen seudun jumalanpalvelukset pidetään Oulunkylän vanhassa kirkossa, vaikka sinne mahtuu vain satakunta ihmistä, eikä siellä voi järjestää suuria yhteislaulutilaisuuksia, isoja konsertteja eikä yhteisöruokailuja.

Lähteet 

Helsingin kirkot
Oulunkylä
Suomen kivikirkot
The Breeders

The Breeders on yhdysvaltalainen alternative rock -yhtye, joka perustettiin Bostonissa vuonna 1990. Yhtyeen kokoonpano on muuttunut useasti ja Kim Deal on yhtyeen ainoa alkuperäinen jäsen. Ensimmäinen albumi Pod (1990) ei ollut kaupallinen menestys, mutta se sai laajaa kriittistä suosiota. Breedersin menestynein albumi on vuonna 1993 julkaistu Last Splash, joka tunnetaan parhaiten hitistään "Cannonball".

Diskografia

Albumit ja EP:t
Pod (1990)
Safari EP (1992)
Last Splash (1993)
Head to Toe EP (1994)Title TK (2002)Mountain Battles (2008)Fate to Fatal EP (2009)

LivealbumitLive in Stockholm 1994'' (1994)

Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
World Without God

World Without God on nokialaisen death metal -yhtye Convulsen ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1991. Relapse Records julkaisi albumin uudelleen vuonna 2010, ja se sisälsi Resuscitation of Evilness -demon sekä kaksi livekappaletta.

Kappaleet

Vuoden 2010 uudelleenjulkaisu

Kokoonpano 
 Rami Jämsä – laulu, soolokitara
 Jani Kuhanen – kitara
 Juha Telenius – basso
 Janne Miikkulainen – rummut

Lähteet 

Convulsen albumit
Vuoden 1991 albumit
Indonesianmänty

Indonesianmänty (Pinus merkusii) on mäntyjen (Pinus) sukuun kuuluva ainavihanta havupuulaji. Se kasvaa luontaisena vuoristoisilla alueilla Kaakkois-Aasiassa. Sitä esiintyy kaikista männyistä eteläisimpänä päiväntasaajan eteläpuolella Indonesian Sumatralla, ainoana eteläisen pallonpuoliskon kotoperäisenä mäntykasvina.

Kuvaus 

Indonesianmänty on suurehko puu kasvaen yleensä 30–50 metriä korkeaksi, joissain tapauksissa jopa noin 70-metriseksi. Runko on yleensä suora, ja oksat ylöspäin kaartuvia. Latvuksen muoto on nuorena kartiomainen, vanhemmiten pyöreä. Kaarna on usein paksua ja syvän uurteista tai kilpimäistä puun alaosassa, ohuempaa ja hilseilevää yläosissa ja nuoremmissa oksissa. Lehdet ovat neulasmaisia ja kaksittain. Ne ovat 15–25 senttimetriä pitkiä. Kävyt ovat yleensä 4,5–9 senttimetriä pitkiä, ja yksittäin tai kaksittain oksissa. Kävyt kypsyvät seuraavan vuoden syksynä pölytyksestä. Siemenet ovat siivekkäitä.

Levinneisyys ja elinympäristö 

Indonesianmänty esiintyy luonnonvaraisena laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa Vietnamissa, Laosissa, Kambodžassa, Filippiineillä, Malesiassa ja Indonesiassa. Laji menestyy parhaiten valoisilla paikoilla ja hiekkaisilla maaperillä, se kestää hyvin kuivuutta ja kuumuutta.

Käyttö 

Puuainesta käytetään rakentamiseen, veneisiin, huonekaluihin, sähköpylväisiin, tulitikkuihin ja paperinvalmistukseen. Puun pihkaa käytetään maaleihin, hajusteisiin ja lääkeaineisiin.

Puuta on istutettu paitsi sahapuuksi, myös eroosion ehkäisyyn.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 ARKive: Merkus pine (Pinus merkusii)  

Männyt
Uhanalaiset kasvit
Aasian puut
Reflections (Convulsen albumi)

Reflections on nokialaisen metalliyhtyeen Convulsen toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1994.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Rami Jämsä – laulu, soolokitara
 Toni Honkala – kitara, kosketinsoitin 
 Juha Telenius – basso
 Janne Miikkulainen – rummut

Lähteet 

Convulsen albumit
Vuoden 1994 albumit
Tuija Valkama

Tuija Valkama (o.s. Lindroos, s. 21. kesäkuuta 1934) on suomalainen pikajuoksija, joka edusti Helsingin Naisurheilijoita. Hän juoksi 4 × 100 metrillä kaksi kertaa uuden Suomen ennätyksen. Aika 49,3 s saavutettiin kokoonpanolla Aulikki Lehmijoki - Tuija Valkama - Riitta Sarahete - Tuovi Vahtera Oslossa 1956 ja aika 48,9 s kokoonpanolla Irja Ukkola - Tuovi Vahtera - Tuija Valkama - Aulikki Lehmijoki Lahdessa 1957. Valkaman ennätys 100 metrillä on 12,5 s ja pituushypyssä 518 cm. Hänellä on lukuisia maaotteluedustuksia. Hän juoksi 100 metrillä uuden Suomen ennätyksen 12,6 s Göteborgissa 1951.

Lähteet 
 

Suomalaiset pikajuoksijat
Vuonna  1934 syntyneet
Elävät henkilöt
Äkäsjoki

Äkäsjoki on Tornionjoen vesistöön kuuluva joki Lapin maakunnassa Kolarin ja Muonion kuntien alueella. Joki saa alkunsa Äkäsjärvestä Muoniossa, virtaa sieltä etelään Kolarin Äkäslompolon kylän kautta ja laskee Muonionjokeen Kolarin Äkäsjokisuun kylän luona. Pituutta joella on 46 kilometriä ja pudotuskorkeutta 107 metriä.  Äkäsjokilaakso on muodostunut siirros- ja hiertovyöhykkeeseen. Hiekka- ja sorakerrostumat ovat jokilaakson varrella yleisiä.

Reitti ja sivujoet

Äkäsjoki saa alkunsa Äkäsjärvestä, josta se laskee Kukaslompolon kautta Äkäslompolojärveen. Sivujoista Kaupinjoki ja Kesänkijoki laskevat myös Äkäslompolojärveen, josta Äkäsjoki jatkuu edelleen Hannukaisen kautta Äkäsjokisuuhun, missä se yhtyy Muonionjokeen. Äkäsjoen valuma-alue on pääosin asumatonta Lapin tunturi- ja vaara-aluetta, eikä se sisällä juurikaan peltoalueita. Valuma-alueen pinta-ala on 649 km² ja järvisyysprosentti 3,1 %. Keskivirtaama on Hannukaisen kohdalla 5,4 m³/s ja Äkäsjokisuun kohdalla 7,2 m³/s. Keskimääräinen vuotuinen ylivirtaama Äkäsjokisuulla kevättulvan aikana on 110 m³/s.

Äkäsjokeen laskee useita sivujokia, joista merkittävimmät ovat Hannukaisen yläpuolinen Kuerjoki ja alapuoliset Valkeajoki ja Tapojoki. Pienempiä sivujokia ovat Kesänkijoki, Rautuoja ja Kaupinjoki Äkäslompolossa sekä Laurinoja, Kivivuopionoja ja Kylmäoja Hannukaisen ympäristössä.

Veden laatu ja vesistön tila
Äkäsjoen happitilanne on hyvä. Veden pH-arvo on neutraalin tuntumassa lukuun ottamatta kevättulvan aikaa, jolloin se laskee noin tasolle pH 6. Fosforipitoisuus on lievästi rehevän - rehevän vesistön tasoa. Typpi- ja metallipitoisuudet ovat pieniä. Vedessä ei ole ylimääräistä sameutta. Äkäsjoen ekologinen tila on luokiteltu hyväksi. Äkäsjoella on kuitenkin niin sanottu Hannukaisen kaivoshanke, joka voisi tuoda työpaikkoja, mutta jonka vastustajat katsovat sen uhkaavan koko ekosysteemiä.

Kalasto
Äkäsjoki on yksi Tornionjoen tärkeimpiä meritaimenkannan lisääntymisalueita. Vuonna 2006 tehdyn selvityksen mukaan Äkäsjoki tuotti n. 1100 meritaimenen luonnossa syntynyttä vaelluspoikasta. Poikastuotantopotentiaaliksi on arvioitu 13 000 vaelluspoikasta vuodessa. Meritaimen ja paikalliset purotaimenkannat lisääntyvät myös sivujoissa. Lohen merkittävimmät poikastuotantoalueet ovat lähinnä Äkäsjoen alajuoksulla.

Vuonna 2007 tehtiin Hannukaisen kaivoshankkeeseen liittyen kalastustiedustelu, joka käsitti Äkäsjoen ja sivujoista Kuer- ja Valkeajoen. Kyselyyn vastanneiden saama kokonaissaalis oli 435 kg ja se oli saatu lähinnä vapakalastuksella. Saaliin pääkalat olivat taimen (136 kg), harjus (108 kg) ja hauki (80 kg). Lisäksi saatiin ahventa (43 kg), lohta (4 kg) ja särkikaloja (4 kg).

Kalaparatiisihanke
Alueella käynnistettiin vuonna 2005 Kalaparatiisihanke, jonka kustannusarvio on 350 000 euroa. Hankkeessa kunnostetaan useita järviä ja jokia, jotka kuuluvat Äkäsjoen vesialueeseen. Tavoitteena on, että vesistö ja kalastusjärjestelyt kehittyisivät ja hanke kehittäisi matkailukalastusta alueella.

Lähteet

Kolarin joet
Muonion joet
Kolarin–Äkäsjoen alue
Irja Ukkola

Irja Tellervo Ukkola (myöh. Moilanen, s. 15. tammikuuta 1936 Vaala) on suomalainen pikajuoksija, joka kuului 4 × 100 metrin viestijuoksussa Suomen-ennätysajan 48,9 s Lahdessa 1957 juosseeseen joukkueeseen (Irja Ukkola – Tuovi Vahtera – Tuija Valkama – Aulikki Lehmijoki). Hänen ennätyksensä 100 metrin juoksussa on 12,6 s. Hän edusti urallaan Vaalan Jylhää, Vaalan Karhua, Kajaanin Kipinää ja Kajaanin Urheilijoita.

Kalevan kisoissa Ukkola sijoittui 100 metrin juoksussa kolmanneksi vuonna 1957 ja 200 metrin juoksussa toiseksi vuonna 1957 ja kolmanneksi vuonna 1956.

Lähteet 

Suomalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1936 syntyneet
Elävät henkilöt
Jääkiekko talviolympialaisissa 2002 – miesten karsinnat

Jääkiekon miesten olympiakarsinnat vuoden 2002 Salt Lake Cityn turnaukseen aloitettiin syyskuussa 1999.

Karsinnat läpäisseet joukkueet

Ennakkokarsinta

Idän lohko 
Pelattiin 3.–5. syyskuuta 1999 Aomorissa, Japanissa

Euroopan lohko

Esikarsinta 
Esikarsinta pelattiin 10.–13. helmikuuta 2000, ja lohkojen voittajat pääsivät karsinnan lopputurnaukseen.

Lohko 1 
Pelattiin Ljubljanassa, Sloveniassa

Lohko 2 
Pelattiin Tallinnassa, Virossa

Lohko 3 
Pelattiin Gdańskissa, Puolassa

Lohko 4 
Pelattiin Kööpenhaminassa, Tanskassa

Karsinnan lopputurnaus 
Karsinnan lopputurnauksen lohkojen kolme parasta pääsivät mukaan olympiaturnaukseen vuodeksi 2002.

Lohko A 
Lohko A pelattiin Oslossa, Norjassa

Lohko B 
Lohko B pelattiin Klagenfurtissa, Itävallassa

Karsiutuneiden lopulliset olympiasijoitukset 

Sijoituksilla oli merkitystä IIHF:n maailmanrankingiin.

Lähteet 
 SFRP: Esikarsinnan tulokset 
 SFRP: Loppukarsinnan tulokset 
 avlh.sweb.cz - Karsintojen tulokset 
 IIHF: Turnauksen 2002 karsintataulukko 
 Loppukarsinta Lohko A:n tulokset 
 Loppukarsinta Lohko B:n tulokset 
 Hockeyarchives - Qualifications pour les Jeux Olympiques 2002

Viitteet 

miesten karsinnat
Vuoden 2000 jääkiekko
Vuoden 2001 jääkiekko
Arsen Sargsyan

Arsen Sargsyan (, s. 13. joulukuuta 1984) on armenialainen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja. 

Sargsyan karsiutui Debrecenin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2001 pituushypyn ja kolmiloikan loppukilpailuista. Tampereen alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2003 hän oli pituushypyssä 11:s ja karsiutui kolmiloikan loppukilpailusta. Hän karsiutui pituushypyn loppukilpailusta alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Erfurtissa 2005.

Sargsyan karsiutui pituushypyn loppukilpailusta sisäratojen EM-kilpailuissa Torinossa 2009, sisäratojen MM-kisoissa Dohassa 2010 sekä ulkoratojen EM-kilpailuissa Barcelonassa 2010 ja Helsingissä 2012.

Sargsyan hyppäsi pituushyppyennätyksensä 820 cm Artašatissa 8. kesäkuuta 2012. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 793 Jerevanissa 24. tammikuuta 2010. Kolmiloikkaennätyksensä 15,91 hän teki Artašatissa 30. toukokuuta 2010.

Sargsyan on voittanut Armenian-mestaruuden pituushypyssä 2005, 2006, 2008, 2010 ja 2012 sekä kolmiloikassa 2008 ja 2010.

Lähteet 

Armenialaiset pituushyppääjät
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
613 käskyä

613 käskyä ovat Toorassa, Mooseksen viidessä kirjassa annetut määräykset eli mitsvat (, mitsvot), joita noudattaen juutalaisten tulee elää. Käskyjen määräksi on vakiintunut 613, sillä se on sanan Torah lukuarvo lisättynä kahdella Tooraa edeltäneellä käskyllä. Käskyluettelo ei ole yksiselitteinen, mutta arvovaltaisimpana pidetään rabbi Maimonidesin kokoamaa listaa Mishneh Torahissa (1170–1180 jaa.). Käskyistä positiivisia on 248, ja kieltoja on 365. Suuri osa käskyistä on vanhentuneita, kuten jo tuhotussa temppelissä suoritettavan rituaaliteurastuksen ohjeet, ja jotkin vain muinaista Israelia koskevat ohjeet. Nykyisin noudatettavissa olevia käskyistä arvioidaan olevan alle 300.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Juutalainen laki
Emma Kanerva

Emma Kanerva (s. 13. heinäkuuta 1985 Mikkeli) on  suomalainen kouluratsastaja. Hän edusti Suomea Lontoon 2012 kesäolympialaisissa.

Kanerva saavutti junioreiden EM-pronssia vuonna 2004. Senioreiden MM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui Sini Spirit -ratsullaan Grand Prix Freestylessa 22:nneksi ja Grand Prix Specialissa 24:nneksi. Vuonna 2011 hän oli EM-kilpailujen Grand Prix Specialissa 30:s ja joukkuekilpailussa seitsemäs.

Kanerva asuu nykyisin Saksassa ja on olympiavoittaja Hubertus Schmidtin valmennuksessa. Hän kilpailee Sini Spiritin ohella myös Schmidtin entisellä kilparatsulla Donnellylla. Suomessa Kanerva edustaa Hyvinkään Urheiluratsastajia.

Emma Kanerva valmistui hevosvalmentajaksi Ypäjän Hevosopistolta vuonna 2006.

Lähteet 

 

Suomalaiset kouluratsastajat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Mikaela Fabricius-Bjerre

Mikaela Fabricius-Bjerre (o.s. Lindh, s. 17. joulukuuta 1969 Turku) on  suomalainen kouluratsastaja. Hän edusti Suomea Lontoon 2012 kesäolympialaisissa.

Lindh voitti vuonna 2011 ruunallaan Skovlunds Más Guapo Pohjoismaiden mestaruuden sekä sijoittui EM-kilpailujen henkilökohtaisessa kisassa 24:nneksi ja joukkuekilpailussa seitsemänneksi.

Lindh muutti Tanskaan vuonna 2001 ja on vuodesta 2004 pitänyt Kööpenhaminan lähellä valmennuskeskusta nykyisen aviomiehensä, kouluratsastaja Poul Fabricius-Bjerren kanssa. Suomessa Lindh edustaa Turun Seudun Ratsastajia.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset kouluratsastajat
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Veikko Laine (keihäänheittäjä)

Veikko Olavi Laine (s. 2. tammikuuta 1934 Oripää) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän saavutti Kalevan kisoissa hopeaa vuonna 1958 ja pronssia vuonna 1960. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän sijoittui karsinnassa 16:nneksi eikä selviytynyt loppukilpailuun. Seuratasolla hän edusti Turun Tovereita. Hänen ennätyksensä on 78,75 m, jonka hän heitti lokakuussa 1959 ja jolla hän sijoittui sillä hetkellä Suomen kaikkien aikojen tilastossa viidenneksi. Laine edusti Suomea kuudessa maaottelussa.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1934 syntyneet
Elävät henkilöt
Eero Jaatinen

Eero Juhani Jaatinen (s. 11. tammikuuta 1936 Antrea) on suomalainen keihäänheittäjä, joka sai pronssia Kalevan Kisoissa 1962. Hän edusti Riihimäen Kiskoa.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1936 syntyneet
Elävät henkilöt
Hagos Gebrhiwet

Hagos Gebrhiwet (s. 11. toukokuuta 1994) on etiopialainen kestävyysjuoksija.

Gebrhivet sijoittui Villeneuve d'Ascqin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 viidenneksi 3 000 metrin juoksussa. Hän oli maastojuoksun Afrikan-mestaruuskilpailuissa Kapkaupungissa 2012 alle 20-vuotiaiden kahdeksalla kilometrillä neljäs. Hän juoksi nuorten maailmanennätykset viiden kilometrin katujuoksussa 13.14 Carlsbadissa 1. huhtikuuta 2012 ja 5 000 metrillä 12.47,53 Saint-Denis'sä 6. heinäkuuta 2012. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui 5 000 metrillä 11:nneksi.

Gebrhivet juoksi 3 000 metrin sisäratojen nuorten maailmanennätyksen 7.32,87 Bostonissa 2. helmikuuta 2013. Hän voitti maastojuoksun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Bydgoszczissa sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa. Moskovan MM-kilpailuissa hän sai 5 000 metrillä hopeaa ajalla 13.27,26. Hän sijoittui Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 3 000 metrillä viidenneksi.

Gebrhiwet sijoittui Guiyangin maastojuoksun MM-kilpailuissa 2015 neljänneksi ja voitti kultaa joukkuekilpailussa. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sai pronssia 5 000 metrillä ajalla 13.51,86. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti samalla matkalla niin ikään pronssia ajalla 13.04,35. Hän sijoittui Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 3 000 metrillä neljänneksi. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän oli 10 000 metrillä yhdeksäs.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat

Sisäradat

Lähteet 

Etiopialaiset kestävyysjuoksijat
Etiopialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Yki Laine

Yki Yrjö Erkki Laine (s. 16. toukokuuta 1965 Vaasa) on suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui pronssille Kalevan kisoissa 1986 tuloksella 76,12. Hänen ennätyksensä on 79,70 vuodelta 1989. Hänellä on myös useita Suomen mestaruusmitaleja nuorten sarjoissa. Hänellä on myös kolme maaotteluedustusta.

Laine edusti aluksi Lahden Ahkeraa sittemmin Heinolan Iskua ja häntä valmensi Erkki Paakkinen ja Leo Pusa.

Hänen poikansa on keihäänheittäjä Topias Laine.

Lähteet 
 

Suomalaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Mario Joseph Conti

Mario Joseph Conti (s. 20. maaliskuuta 1934 Elgin) on skotlantilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Luigi Traglia Aberdeenin hiippakuntaan26. lokakuuta 1958. Hänet nimitettiin saman hiippakunnan johtoon 28. helmikuuta 1977, ja piispaksi vihkiminen seurasi 3. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gordon Joseph Gray, jota avustivat Stephen McGill ja Colin Aloysius MacPherson. 

Conti sai 15. tammikuuta 2002 nimityksen Glasgowin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 24. heinäkuuta 2012.

Lähteet 

Brittiläiset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1934 syntyneet
Elävät henkilöt
Philip Tartaglia

Philip Tartaglia (11. tammikuuta 1951 Glasgow – 13. tammikuuta 2021) oli skotlantilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Glasgowin arkkihiippakuntaan 30. kesäkuuta 1975 ja nimitettiin Paisleyn hiippakunnan johtoon 13. syyskuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mario Joseph Conti, jota avustivat Raymond Leo Burke ja John Aloysius Mone.

24. heinäkuuta 2012 Tartaglia sai nimityksen Glasgowin arkkipiispaksi.

Lähteet 

Brittiläiset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1951 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Raimo Lunila

Raimo Lunila (s. 3. tammikuuta 1925 Vaasa) on suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui pronssille Kalevan kisoissa 1949 tuloksella 66,29. Hänen ennätyksensä on 69,98. Hänellä on maaotteluedustus vuodelta 1950. Hän edusti Tainionkosken Urheilijoita.

Lähteet 
 

Suomalaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1925 syntyneet
Elävät henkilöt
Epoksidit

Epoksidit ovat heterosyklisiä eettereitä, joiden rakenteessa on kolmiatominen rengas. Epoksideja voidaan pitää etyleenioksidin eli oksiraanin johdannaisina ja niitä nimitetään myös oksiraaneiksi. Epoksidit ovat hyvin reaktiivisia steerisesti jännittyneen kolmirengasrakenteen vuoksi.

Valmistus
Tyypillisin tapa valmistaa epoksideja on alkeenien hapetus perkarboksyylihapon, kuten perbentsoehapon, m-klooriperbentsoehapon tai trifluoriperetikkahapon avulla. Myös vetyperoksidin emäksistä liuosta voidaan käyttää. Reaktio suoritetaan lisäämällä hapetin alkeenin joukkoon. Esimerkissä styreeni hapetetaan perbentsoehapon avulla styreenioksidiksi.

Reaktiossa alkeeni on nukleofiili ja vetyperoksidi tai perkarboksyylihappo on elektrofiili. Reaktio tapahtuu yhtäaikaisprosessina. Tuotteina muodostuu epoksidi ja karboksyylihappo.

Alkeenit, joissa on useita substituentteja reagoivat nopeammin, kuin alkeenit, joissa substituentteja on vähän. Alkyylisubstituentit tekevät alkeenista nukleofiilisemmän, jolloin se reagoi nopeammin elektrofiilisen hapettimen kanssa. Epoksidointi on stereospesifinen reaktio ja cis-alkeeneista muodostuu cis-epoksideja ja trans-alkeeneista trans-epoksideja.

Epoksideja voidaan valmistaa myös halohydriineistä tai käyttämällä glysidolia. Kiraalisten eli optiivisesti aktiivisten epoksidien valmistuksessa käytetyin menetelmä on niin kutsuttu Sharpless-epoksidointi. Tässä reaktiossa katalyyttinä toimii titaani-isopropoksidin ja kiraalisen tartraattiesterin, kuten dietyylitartraatin muodostama kompleksi ja hapettimena tert-butyylihydroperoksidi tai kumeenihydroperoksidi.

Reaktioita
Epoksidirengas on steerisesti jännittynyt ja aukeaa helposti. Aukeamista katalysoivat sekä hapot että emäkset ja tuotteena muodostuu β-hydroksiyhdisteitä. Reaktiomekanismit ovat erilaisia kummassakin katalyysityypissä ja tuotteet myös eroavat stereokemialtaan. Happokatalysoidussa reaktiossa epoksidin happiatomi protonoituu, jolloin muodostuu oksoniumioni. Tämän jälkeen nukleofiili reagoi eniten substituoidun hiiliatomin kanssa, jolloin rengasrakenne aukeaa. Emäskatalysoitu renkaan avautuminen on tyypiltään SN2-reaktio ja nukleofiili reagoi vähiten steerisesti estyneen hiiliatomin kanssa.

Jos epoksidin aukaisemiseen käytetään alkoksideja muodostuu hydroksyylieettereitä, ammoniakkia käytettäessä tuotteet ovat hydroksyyliamiineja ja fosfiinien kanssa muodostuu fosfiinioksideja. 

Epoksidit voidaan myös pelkistää alkoholeiksi käyttämällä litiumalumiinihydridiä. Myös toisiintumisreaktiot karbonyyliyhdisteiksi tai allyylialkoholeiksi ovat mahdollisia.

Epoksideja
Etyleenioksidi
Propyleenioksidi
Styreenioksidi
Epikloorihydriini
Glysidoli

Lähteet

Aiheesta muualla 

Funktionaaliset ryhmät
Epoksidit
Google Nexus

Google Nexus on sarja Android-käyttöjärjestelmää käyttäviä laitteita, jotka on valmistanut Google yhdessä muiden laitevalmistajien kanssa.

Älypuhelimet 
Nexus One (HTC)

Nexus One on tammikuussa 2010 julkaistu HTC:n valmistama Nexus-puhelin. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 2.1 Eclair.

Nexus S (Samsung)

Nexus S on joulukuussa 2010 julkaistu Samsungin valmistama Nexus-puhelin. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 2.3 Gingerbread.

Galaxy Nexus (Samsung)

Galaxy Nexus julkaistiin marraskuussa 2011. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 4.0 Ice Cream Sandwich.

Nexus 4 (LG)

Nexus 4 julkaistiin marraskuussa 2012. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 4.2 Jelly Bean. Nexus 4 on ensimmäinen Nexus-laite, jonka akku voidaan ladata langattomasti.

Nexus 5 (LG)
 Nexus 5 julkaistiin loppuvuodesta 2013. Nexus 5:ssä on 5 tuuman näyttö. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 4.4 Kitkat.

Nexus 6 (Motorola)

Nexus 6 julkaistiin 15.10.2014. Nexus 6:ssa on 5,9 tuuman 2K-näyttö ja Snapdragon 805 -prosessori. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 5.0 Lollipop.

Nexus 5X (LG)

Nexus 5X julkaistiin syyskuussa 2015. Nexus 5X:ssä on 5,2 tuuman 1080p-näyttö ja Snapdragon 808 -suoritin. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 6.0 Marshmallow.

Nexus 6P (Huawei)

Nexus 6P julkaistiin syyskuussa 2015. Nexus 6P:ssä on 5,7 tuuman 2K-näyttö ja Snapdragon 810 -suoritin. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 6.0 Marshmallow.

Taulutietokoneet 
Nexus 7 (Asus)

Nexus 7 on Googlen ja Asuksen valmistama taulutietokone, jonka toimitukset alkoivat heinäkuussa 2012. Laitteen hinta on alle 200 euroa, ja siitä on saatavilla 8, 16 ja 32 gigatavun mallit.

Nexus 10 (Samsung)

Nexus 10 on Googlen ja Samsungin valmistama taulutietokone, joka julkaistiin marraskuussa 2012. Laitteessa on 10 tuuman näyttö.

Muut laitteet 
Nexus Q

Nexus Q on kotipalvelin, jonka avulla muista Android-laitteista pystyy siirtämään mediaa televisioihin ja kaiuttimiin. Laite oli myynnissä vain Yhdysvalloissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Google Nexus

Matkapuhelimet
Android
Seulonnan keskeiset artikkelit
Heikki Nummi (keihäänheittäjä)

Heikki Nummi (23. tammikuuta 1898 – ?) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui hopealle Kalevan kisoissa 1927 tuloksella 62,85 ja Kalevan kisoissa 1930 hopealle tuloksella 64,91. Hänellä on yksi maaotteluedustus. 

Hän oli vuonna 1931 keihäänheiton maailmantilaston viides, vuonna 1930 kuudes ja vuonna 1927 kymmenes.

Lähteet

Viitteet

Suomalaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1898 syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Luettelo J. L. Runebergin patsaista ja muistomerkeistä

Luettelo J. L. Runebergin patsaista ja muistomerkeistä sisältää J. L. Runebergin julkisilla paikoilla olevat patsaat ja muistomerkit.

Lähteet 

Patsaat ja muistomerkit
Runeberg, Johan Ludvig
Luettelo V. I. Leninin patsaista ja muistomerkeistä Suomessa

Luettelo V. I. Leninin patsaista ja muistomerkeistä sisältää V. I. Leninille omistetut, julkisilla paikoilla olevat patsaat, muistomerkit, muistolaatat ja muistopaikat Suomessa. Luettelo on kronologinen.

Luettelo

Lähteet 

Lenin
Suomen muistomerkit
patsaat ja muistomerkit Suomessa
Mansour Hobeika

Mansour Hobeika (20. joulukuuta 1941 Hadeth-Baalbek – 28. lokakuuta 2014) oli libanonilainen maroniitteihin kuulunut katolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. kesäkuuta 1968 ja nimitettiin Zahlehin piispaksi 12. syyskuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nasrallah Pierre Sfeir, jota avustivat Roland Aboujaoudé ja Chucrallah Harb.

Lähteet 

Libanonilaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1941 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Terria

Terria on kanadalaisen multi-instrumentalistin Devin Townsendin viides sooloalbumi. Se on julkaistu elokuu 2001 Townsendin oman levy-yhtiön, HevyDevy Recordsin kautta.

Tausta 
Townsend tunsi vieroksuttaneen fanejaan edellisen albuminsa, Physicistin, myötä, jonka jälkeen hän halusi tehdä persoonallisen ja rehellisen levyn.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Devin Townsend.

Rajoitetun painoksen bonuskappale

Kokoonpano 
 Devin Townsend – kitara, laulu, ambienssi, samplet, kosketinsoitin
 Gene Hoglan – rummut
 Craig McFarland – nauhaton bassokitara
 Jamie Meyer – piano, kosketinsoitin

Arvostelut 
 
 Metalcrypt.com: 
 Sputnik Music: 9/10
 Chronicles of Chaos: 8/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Devin Townsendin albumit
Vuoden 2001 albumit
Íñigo Martínez

Íñigo Martínez Berridi (s. 17. toukokuuta 1991 Ondarroa, Vizcayan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavaa Athletic Bilbaoa.

Seurajoukkueura 

Martínez siirtyi Real Sociedadin junioreihin kotikuntansa Ondarroan seurasta Aurrerasta 15-vuotiaana. Hän pelasi kaudesta 2009–2010 alkaen Real Sociedadin reservijoukkueessa, jonka kanssa hän saavutti saman kauden päätteeksi sarjanousun Segunda División B:hen.

Real Sociedadin edustusjoukkueessa ja Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa Martínez debytoi 27. elokuuta 2011 kauden 2011–2012 avauskierroksen ottelussa Sportingia vastaan. Hän herätti huomiota onnistuttuaan maalinteossa joukkueensa omalta kenttäpuoliskolta 2. lokakuuta 2011 Baskimaan paikallisottelussa Athleticia vastaan. Hän teki vastaavanlaisella kaukolaukauksella maalin myös 27. marraskuuta 2011 ottelussa Betisiä vastaan. Martínez pelasi debyyttikaudellaan yhteensä 26 liigaottelussa, joista kaikki avauskokoonpanossa, ja teki kolme maalia.

Maajoukkueura 

Martínezilla on kokemusta myös Espanjan nuorisomaajoukkueista. Hän on pelannut alle 21-vuotiaiden joukkueessa karsintaotteluita vuoden 2013 EM-kilpailuihin, ja hänet valittiin vuoden 2012 kesäolympialaisten jalkapalloturnaukseen osallistuvaan joukkueeseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Íñigo Martínez BDFutbol-sivustolla 

Elävät henkilöt
Espanjalaiset jalkapalloilijat
Baskijalkapalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Nathalie Cardone

Nathalie Cardone (s. 29. maaliskuuta 1967 "la Clinique de Cygognes" sairaala, Pau, Pyrénées-Atlantiques) on ranskalainen näyttelijä ja laulaja. 

Hänen isänsä on sisilialainen ja äitinsä espanjalainen. Cardonella on ollut rooli muun muassa La Petite Voleuse -elokuvassa. Hänen tunnetuimpia laulujaan ovat muun muassa Populaire, Mon Ange ja kuuluisimpana versio Hasta Siempre -kappaleesta, jossa lauletaan vallankumousjohtaja Che Guevarasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivu

Magazin7.com: I Want to Do a Big Tour For Peace and Respect ! (Cardonen haastattelu) 

Vuonna 1967 syntyneet
Ranskalaiset näyttelijät
Ranskalaiset laulajat
Elävät henkilöt
Jääkiekko talviolympialaisissa 2014 – naisten karsinnat

Jääkiekon naisten olympiakarsinnat vuoden 2014 Sotsin turnaukseen alkoivat lokakuussa 2012. Helmikuussa 2013 järjestetyssä lopputurnauksessa olympiapaikan saivat Japani ja Saksa.

Karsinnat läpäisseet joukkueet

Ennakkokarsinta

Lohko G 

Ottelut  Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja (UTC+2)

Lohko H 

Ottelut  Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja (UTC+2)

Esikarsinta

Lohko E 

Ottelut  Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja (UTC+8)

Lohko F 

Ottelut  Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja (UTC+2)

Karsinnan lopputurnaus

Lohko C 

Ottelut  Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja (UTC+1)

Lohko D 

Ottelut  Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja (UTC+1)

Karsiutuneiden lopulliset olympiasijoitukset 

Sijoituksilla oli merkitystä Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n maailmanrankingiin vuonna 2014.

Lähteet 
 IIHF: Olympic women’s qualification

Referenssit 

naisten karsinnat
Vuoden 2012 jääkiekko
Vuoden 2013 jääkiekko
Polska Liga Futbolu Amerykańskiego

Polska Liga Futbolu Amerykańskiego eli PLFA on amerikkalaisen jalkapallon kilpasarja Puolassa. Sarjaa hallinnoi Puolan amerikkalaisen jalkapallon liitto. Sarja jakautuu neljään eri sarjatasoon jotka ovat Topliga, PLFA I, PLFA II ja 8 vs 8 -säännöillä pelattava PLFA8. Topligan joukkueet kilpailevat Puolan mestaruudesta, joka ratkaistaan ottelussa PLFA SuperFinał. Vuoden 2017 kauden jälkeen puolalainen amerikkalainen jalkapallo oli jakautunut, 20 klubia jätti PLFA: n ja perustivat uuden liigan, Liga Futbolu Amerykańskiego eli LFA.

Joukkueet 2018

Topliga

Puolan mestarit
2017: Panthers Wrocław
2016: Panthers Wrocław
2015: Gdynia Seahawks
2014: Gdynia Seahawks
2013: Wrocław Giants 
2012: Gdynia Seahawks
2011: The Crew Wrocław
2010: Wrocław Devils
2009: AZS Silesia Miners
2008: Warsaw Eagles
2007: The Crew Wrocław
2006: Warsaw Eagles

Lähteet

Amerikkalaisen jalkapallon sarjat
Puolan urheilu
Sinisilmät

Sinisilmät (Pseudomugilidae) on hopeakylkikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Australasian makeista ja murtovesistä. Eräitä sinisilmälajeja pidetään akvaariokaloina.

Lajit ja anatomia 
Sinisilmien heimoon kuuluu 3 sukua ja 15 lajia. Suurin suku on Pseudomugil, johon kuuluu 13 lajia. Lisäksi oman sukunsa muodostavat kuultosinisilmä (Kiunga ballochi) ja kääpiösinisilmä (Scaturiginichthys vermeilipinnis). Sinisilmät ovat läheistä sukua revontulikaloille (Melanotaeniidae) ja luetaan toisinaan kuuluvaksi samaan heimoon alaheimona Pseudomugilinae. 

Sinisilmät ovat ruumiinrakenteeltaan solakoita kaloja, jotka kasvavat korkeintaan 5–6,5 cm pitkiksi. Rintaevät sijaitsevat kylkiviivat yläpuolella ja selkäeviä on kaksi. Koiralla selkäevät ovat usein pitkät. Evät muistuttavat revontulikalojen eviä, mutta eivät ole yhtä jäykät. Sinisilmälajien silmien iirikset ovat väriltään kirkkaan siniset. Suu ja hampaat ovat kaloilla pienikokoiset. Erityisesti heimon lajien koiraat ovat usein värikkäitä.

Levinneisyys ja elintavat 
Sinisilmälajit ovat pääasiassa makeanveden kaloja, mutta muutamia niistä tavataan myös murtovesistä. Heimon lajeja elää Australian pohjois- ja itäosissa, Uudessa-Guineassa ja Indonesian itäosissa. Sinisilmät elävät puroissa, lammissa, järvissä ja mangrovesoilla. Sinisilmät ovat parvikaloja ja niiden ravintoa ovat pienet vesihyönteiset. Naarat kutevat vesikasvillisuuden joukkoon.

Lähteet 

Hopeakylkikalat
Marburg-virus

Marburg-virus aiheuttaa hengenvaarallista Marburgin tautia eli verenvuotokuumetta.

Viruksen rakenne on filoviruksille tyypillinen: pitkiä nauhamaisia partikkeleita, jotka ovat läpimitaltaan samanpaksuisia mutta joiden pituus vaihtelee 800–14 000 nm:n välillä. Vaikka marburg on rakenteellisesti lähes identtinen ebolan kanssa, ne eroavat antigeenisesti toisistaan. Toisin sanoen virukset laukaisevat erilaiset puolustusreaktiot infektoituneissa organismeissa. Marburg-virus on ensimmäinen tunnistettu filovirus.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Marburg virus 
 Juhani Murros: Marburg-virus ja Elgonvuori, Duodecim-lehti 1995;111(22):2182

RNA-virukset
Rättvisepartiet Socialisterna

Rättvisepartiet Socialisterna on ruotsalainen, trotskilainen puolue. Puolue perustettiin 1973. Se on Komitea työväeninternationaalin puolesta -järjestön jäsen.

Ruotsalaiset puolueet
Trotskilaisuus
Vasemmistolaiset järjestöt
Jeremy Kyle

Jeremy Kyle (s. 7. heinäkuuta 1965 Reading, Englanti) on brittiläinen televisiojuontaja, jolla on omaa nimeään kantava keskusteluohjelma The Jeremy Kyle Show. Ohjelmaa on esitetty ITV-kanavalla vuodesta 2005 lähtien.

Kylen ohjelmassa käsitellään ihmisten yksityiselämän kiistoja, jotka ajoittain käyvät hyvin kiihkeiksi. Ohjelma on Britanniassa suosittu, mutta sitä on myös arvosteltu.

The Jeremy Kyle Show'n nauhoitus ja lähetys keskeytettiin toukokuussa 2019 vieraan kuoltua kesken erään nahoituksen. Episodin tarkastelu tapahtui ennen ohjelman uudelleenlähettämistä, ja 15. toukokuuta 2019 ITV vahvisti, että sarjan tuotanto on lopetettu.

Lähteet

Brittiläiset juontajat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Kuningasidea

Kuningasidea on helsinkiläinen rap- ja reggae-vaikutteinen popyhtye, jonka muodostavat 11 jäsentä.

Ura 
Yhtye solmi levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa marraskuussa 2011. Esikoisalbuminsa On uusi aika yhtye julkaisi 13. kesäkuuta 2012. Albumi nousi Suomen viralliselle albumilistalle seitsemäksi viikoksi ja parhaimmillaan 14. sijalle. Albumin ensimmäinen single ”Enemmän duoo ku sooloo” nousi latauslistan ensimmäiseksi, singlelistan toiseksi, ja radiosoitossa se oli parhaimmillaan kolmanneksi soitetuin kappale.

Yhtyeen laulaja Väinö Wallenius vieraili rap-artisti Tuomas Kauhasen 12. huhtikuuta 2013 julkaistulla ”Enkeli”-kappaleella. Kappale valittiin kesän 2013 kesähitiksi. Kesällä 2013 Kuningasidea julkaisi singlen ”Oma pää”.

Yhtye julkaisi syksyllä 2014 toisen studioalbuminsa Nimi on enne. Albumin ensimmäinen single ”Pohjolan tuulet” julkaistiin 16. toukokuuta 2014.

Kolmas levy nimeltään Kuningasidea julkaistiin kesällä 2018.

Keväällä 2022 yhtye solmi levytyssopimuksen Sony Music Finlandin kanssa.

Diskografia

Albumit

Singlet

Musiikkivideot 
 Ootsä messissä? (mukana Paha-Nuutti, 2011 – ohj. Veikko Niemi)
 Valkoinen lippu (2011 – ohj. Anssi Kömi)
 Enemmän duoo ku sooloo (2012 – ohj. Veikko Niemi)
 Prinsessa (2012 – ohj. Veikko Niemi)
 Tiikerililja (2013 – ohj. Akipekka Alanko ja Veikko Niemi)
 Oma pää (2013 – ohj. Teemu Saario)
 Pohjolan tuulet (2014 – ohj. Anssi Kömi)
Seis maailma (2014 – ohj. Veikko Niemi)
Tuntee tunteet tunteel (2018 – ohj. Teemu Haataja

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kuningasidean kotisivut
 
 Kuningasidea Instagram
 Kuningasidean kanava YouTubessa
 Kuningasidean keikat ja esittely Warner Music Liven sivuilla

Suomalaiset reggaeyhtyeet
Kirjavälitys

Kirjavälitys Oy (vuoteen 1999 Kirjavälitys Osakeyhtiö) on suomalaisten kustantajien ja kirjakauppojen omistama yritys, joka on perustettu vuonna 1919. Se välittää, myy ja toimittaa kustantajien kirjoja ja muita tuotteita kirjakaupoille ja muille jälleenmyyjille sekä kouluille ja kirjastoille.

Kirjavälityksen pääkonttori ja logistiikkakeskus sijaitsevat Hyvinkäällä Hakakallion teollisuusalueella ja keskusvarasto Keuruulla.

Yrityksen toimitusjohtaja on Tuula Pelkonen-Tiri.

Historia
Kirjavälitys perustettiin vuonna 1919. Sen suurimmat perustajajäsenet olivat Otava ja WSOY, Suomalainen Kirjakauppa, Akateeminen Kirjakauppa ja Koulutarpeiden Keskusliike. Tavoitteena oli perustaa Ruotsin mallin mukainen kirja-alan yhteinen välitysliike. Yhteistyö toi säästöjä ja nopeutti kirjojen siirtymistä kauppoihin. Toiminta laajeni tukkutoiminnaksi 1930-luvulla.

Osakkeenomistajat
Kirjavälityksen omistajat 20. tammikuuta 2021 olivat:
 Gummerus Oy 23,6 %
 Kustannusosakeyhtiö Otava 20,1 %
 Suomalainen Kirjakauppa 13,9 %
 Otava Oy 13,0 %
 Kirjamedia Oy 7,7 %
 Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta 4,5 %
 Kirjakauppasäätiö 4,0 %
 Kipa Osuuskunta 1,2 %
 Schildts & Söderströms Ab 0,8 %
 Muut osakkeenomistajat (150 kpl) 9,6 %
Lähde

Katso myös
 BTJ Finland

Lähteet

Kirjallisuutta
 
Pirkko Leino-Kaukiainen: Kaikkien aikojen Kirjavälitys 1919–1994. 1994.

Aiheesta muualla
https://www.porssitieto.fi/osake/lisaa/kirjavalitys.shtml

Suomalaiset yritykset
Kustannustoimi
Otava-konserni
NU’EST

NU’EST (New Established Style and Tempo; ) oli eteläkorealainen yhtye, joka koostui viidestä jäsenestä. Yhtyeeseen kuului johtaja, koreankielinen räppäri JR, englanninkielinen räppäri Aron, kaksi laulajaa; Ren (maknae), Minhyun  ja päälaulaja Baekho. NU’EST oli ensimmäinen poikabändi Pledis Entertainmentiltä. Yhtye debytoi maaliskuussa 2012 kappaleellaan Face.

Yhtyeen koreankielisestä nimestä vokaalit poistettaessa jää jäljelle kirjaimet, jotka muodostavat sanan LOVE (tyyliteltynä L.O.∧.E tai Kor. ㄴㅇㅅㅌ). Yhtyeen fanit kutsuvat itseään kyseisellä nimellä.

Vuonna 2017 ryhmän neljä jäsentä, Baekho, JR, Ren ja Minhyun osallistuivat Produce 101 -kilpailuun. Kaikki neljä pääsivät kilpailun finaaliin asti, mutta ainoastaan Minhyun sijoittui TOP 11:een ja debytoi "Wanna One" -nimisessä ryhmässä. Minhyun oli mukana Wanna Onessa vuoden 2018 loppuun saakka, jonka aikana NU'EST toimi nimellä NU'EST W. Kirjain W tulee englanninkielisestä sanasta "waiting" joka tarkoittaa odottamista.

Helmikuussa 2022 Pledis Entertainment tiedotti yhtyeen jäsenten Aron, JR ja Ren jättäneen uusimatta sopimuksensa levy-yhtiön kanssa. Nu'est julkaisi viimeisen albuminsa Needle & Bubble nimikkosinglellä "Spring, Again" sekä virallisesti lopetti toimintansa kymmenvuotispäivänään 15. maaliskuuta 2022.

Jäsenet

Diskografia

Studioalbumit 
 Koreankieliset albumit
 Re:Birth (2014)
 Romanticize (2021)
 Japaninkieliset albumit
 Bridge the World (2015)
 Drive (2020)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 Kotisivut

2010-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Eteläkorealaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Eteläkorealaiset poikabändit
Eteläkorealaiset popyhtyeet
Eteläkorealaiset synthpop-yhtyeet
Marlboro Classics

Marlboro Classics on italialainen muotitalo. Brändi on perustettu 1980-luvulla, ja se on osa italialaista Valentino Fashion Grouppia.

Vaatemerkit
Muotitalot
Italialaiset yritykset
The 2nd Law

The 2nd Law on englantilaisen vaihtoehtorockyhtye Musen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 1. lokakuuta 2012. Albumi myi ensimmäisellä viikolla 101 000 kappaletta ja kipusi Billboard 200 listan sijalle 2. Muse kertoo saaneensa vaikutteita Queenilta, David Bowielta ja Stevie Wonderilta albumin kappaleissa. Unsustainable-kappaleeseen he saivat vaikutteita dubstep-artisti Skrillexiltä. Ensimmäinen single Survival julkistettiin kesäkuussa ja se oli Lontoon olympialaisten 2012 virallinen kisakappale. Toinen single Madness julkaistiin elokuun 20. päivä. Albumin nimi tulee termodynamiikan toisesta pääsäännöstä, eli eristetyssä systeemissä entropia kasvaa.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Matthew Bellamy – laulu, kitara, koskettimet, piano, syntetisaattorit, ohjelmointi, tuotanto
 Christopher Wolstenholme – basso, taustalaulu, laulu kappaleissa "Save Me" ja "Liquid State", tuotanto
 Dominic Howard – rummut, syntetisaattorit, ohjelmointi, tuotanto

Arvostelut 
 Metacritic: 70/100
 Allmusic: 
 Entertainment Weekly: C+
 Pitchfork Media: 5.5/10
 Rolling Stone: 
 Rumba: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2012 albumit
Musen albumit