joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kalle Kinos

Kalle Kinos (s. 26. kesäkuuta 1979 Tampere), tunnetaan myös taiteilijanimellään Idän Ihme, on tamperelainen rap-artisti. Hän on Maajoukkue-nimisen rap-yhtyeen jäsen.

Ura 
Suomiräpin noustua suosioon 2000-luvun alussa, Idän Ihme suoritti useita vierailuja muiden tamperelaisten rap-artistien albumeilla. Idän Ihme tuli suuremman yleisön tietoisuuteen vuonna 2002 vierailustaan Seremoniamestarin singlellä "Chillaa meiä kanssa". Idän Ihme julkaisi vuonna 2003 Liian kuumaa käsitellä -nimisen albumin Supersankarin kanssa. Kyseinen levy sai hyvän vastaanoton alan piireissä. Tämän jälkeen hän alkoi työstämään tamperelaiskollektiivi Maajoukkueen kanssa albumia. Samaan aikaan hän suunnitteli myös ensimmäistä omaa sooloalbumia, joka kulki työnimellä Nyt tarvitaan Ihmettä. Yhtye julkaisi kaksi mixtapea ennen varsinaista albumia. Rakasta sitä tai vihaa -niminen studioalbumi julkaistiin vuonna 2005. Albumi ei saanut odotuksista huolimatta suurta suosiota. Tämän jälkeen Idän Ihme omien sanojensa mukaan poti pienehköä masennusta, kunnes tuottaja Jazzy-O halusi Idän Ihmeen tekevän debyyttialbuminsa valmiiksi. Idän Ihme julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Tästä ei sitte kerrota kellekkään 8. joulukuuta 2010. Idän Ihme ilmoitti Facebook-sivullaan 26. huhtikuuta 2012, että hän julkaisee jatkossa musiikkinsa Kalle Kinos -nimellä. Kinoksen toinen sooloalbumi julkaistaan vuonna 2014.

Kinoksen tulevan toisen albumin ensimmäinen single Sirkus jatkuu (Rico Tubbs Remix) julkaistiin 13. helmikuuta 2014 musiikkivideon kera.

Kinos muodostaa rap-artisti SP:n kanssa Supreme Team -nimisen yhtyeen. Kokoonpanon debyyttialbumi oli tarkoitus julkaista vuonna 2014.

Diskografia

Idän Ihme
 Liian kuumaa käsitellä (Supersankari & Idän Ihme) (2003)
 Tästä ei sitte kerrota kellekkään (2010)

Maajoukkue 

 Rakasta Sitä Tai Vihaa (2005)

Kalevacation 

 Kalevacation (2018) 
 Kalevacation 2 (2020)
 Kalevacation 3 (2022)

Kalle Kinos 

 Hyvä Ätmös (2014)
 Syvä Ätmös (2015)
 Lamminpää EP (2017)
 5.0 (2021)

Singlet

¹ EP:llä julkaistiin singlen toisena kappaleena ollut Rico Tubbs Remix -versio.

Mixtapet
 Tappiin asti (Maajoukkue) (2004)
 Tappiin asti 2 (Maajoukkue) (2005)

Mukana kokoelmilla
 Mestarisoundi - Soundcheck 2007 - "Sitä räppipxxxxx" (2007)
 Syvällä Pelissä kokoelma Vol. 1 - "Turkuun" (2008)

Musiikkivideot
 Älä kysy miks (2010)
 Mä rakastuin lutkaan (2011)
 Passaa tohon käteen (Silkinpehmee mukana Kalle Kinos, 2012)
 Paperi sakset kivet (Silkinpehmee mukana Kalle Kinos, Brädi, Majuri, Mikael Gabriel & Timo Pieni Huijaus, 2013)
 Sirkus jatkuu (Rico Tubbs Remix) (2014)
 Tää fiilis (mukana 6Mäki, 2014)
 Mansejuntti osa 2 (6Mäki mukana Kalle Kinos & Taskumatti, 2014)
 Liian lähiö sulle (2014)
 Pois (2015)
 Wäinämöine (2015)
 Sesonki (mukana DJ Massimo, 2015)
 Mun flow (mukana Pianomies, 2015)
 Sanotaan ei (Habio mukana Kalle Kinos & Parkano, 2016)
Automaatti / 5.0 (2021)

Vierailijana

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut 
 Meteli.net

Suomalaiset hip hop -artistit
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Talviparalympialaiset 2002

Talviparalympialaiset 2002 järjestettiin Salt Lake Cityssä Utahin osavaltiossa Yhdysvalloissa 7.–16. maaliskuuta 2002. Kisoihin osallistui 416 kilpailijaa 36 maasta.

Andorra, Chile, Kiina, Kroatia, Kreikka ja Unkari osallistuivat paralympialaisiin ensimmäistä kertaa. Kisoissa kilpailtiin kolmessa lajissa ja neljässä tyylissä: alppihiihdossa, kelkkajääkiekossa sekä pohjoismaisista hiihtotyyleistä maastohiidossa ja ampumahiihdossa.

Kisojen menestynein maa oli 43 mitalia haalinut Yhdysvallat. Yhteensä 836 eri median edustajaa raportoi paralympialaisista. Kisoja kävi seuraamassa 40 000 katsojaa. Kelkkajääkiekon finaalia seurasi 8 315 katsojaa, joka oli uusi katsojaennätys yhdelle lajille paralympialaisissa.

Lajit 
  Alppihiihto
  Kelkkajääkiekko
 Pohjoismaiset hiihtolajit
  Ampumahiihto
  Maastohiihto

Mitalitaulukko TOP-10

Katso myös 
 Talviolympialaiset 2002
 Kesäparalympialaiset 1996
 Suomi talviparalympialaisissa 2002

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Official website of the Paralympic Movement 
 Ylen Elävä arkisto: Salt Lake Cityn kisat vedenjakajana Suomen paralympiamenestyksessä

Paralympialaiset
Vuoden 2002 urheilu
Utahin urheilu
Salt Lake City
Backtracks


Backtracks on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n harvinaisuuksia käsittelevä albumi. Albumi sisältää studio- ja live-harvinaisuuksia, ja myös kolmannen DVD:n aikaisemmin julkaistuun Family Jewels -sarjaan.

Kappaleet

CD 1 – Studio 
Stick Around
Love Song
Fling Thing
R.I.P (Rock In Peace)
Carry Me Home
Crabsody In Blue
Cold Hearted Man
Snake Eye
Borrowed Time
Down On The Borderline
Big Gun
Cyberspace

CD 2 – Live 
Dirty Deeds Done Dirt Cheap (Sydney Festival, 30.1.1977)
Dog Eat Dog (Apollo-teatteri, Glasgow, 30.4.1978)
Live Wire (Hammersmith Odeon, Lontoo, 2.11.1979)
Shot Down In Flames (Hammersmith Odeon, Lontoo, 2.11.1979)
Back In Black (Capital Center, Landover MD, 21.12.1981)
T.N.T (Capital Center, Landover MD, 21.12.1981)
Let There Be Rock (Capital Center, Landover MD, 21.12.1981)
Guns For Hire (Joe Louis Arena, Detroit MI, 18.11.1983)
Rock'n'roll Ain`t Noise Pollution (Joe Louis Arena, Detroit MI, 18.11.1983)
This House Is On Fire (Joe Louis Arena, Detroit MI, 18.11.1983)
You Shook Me All Night Long (Joe Louis Arena, Detroit MI, 18.11.1983)
Jailbreak (Dallas TX, 12.10.1985)
Highway To Hell (Tushino-lentokenttä, Moskova, 28.9.1991)
For Those About to Rock (We Salute You) (Tushino-lentokenttä, Moskova, 28.9.1991)
Safe in New York City (Phoenix AZ, 13.9.2000)

DVD: Family Jewels 
Videot
Big Gun
Hard as a Rock
Hail Caesar
Cover You In Oil
Stiff Upper Lip
Satelite Blues
Safe In New York City
Rock 'n Roll Train
Anything Goes

Bonusvideot 
Jailbreak
It`s a Long Way To The Top (If You Wanna Rock'n'roll)
Highway To Hell
You Shook Me All Night Long
Guns For Hire
Dirty Deeds Done Dirt Cheap (live)
Highway To Hell (live)

Bonusmateriaalia 
The making of Hard as a Rock
The making of Rock'n'roll Train

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2009 kokoelma-albumit
AC/DC:n kokoelma-albumit
Trimipramiini

Trimipramiini on imipramiinista johdettu trisyklinen masennuslääke. Lääkettä on käytetty pääosin erilaisten masennustilojen hoidossa. Lääkettä on valmistanut Sanofi-Aventis tuotenimellä Surmontil. Jämsénin teoksen mukaan trimipramiini sisältää levomepromatsiinin rakenneosia.

Trimipramiinilla on huomattava anksiolyyttis-sedatiivinen vaikutus ja sitä käytetään nykyään myös vaikeiden kiputilojen lievittämiseen. Sillä on huomattavia  antikolinergisia vaikutuksia ja siksi sitä on käytetty lasten yökastelun, enureesin hoidossa. Trimipramiinia voidaan käyttää nykyisten hoitosuositusten pohjalta myös lääkityksenä unettomuuteen.

Sivuvaikutukset, lääkkeen käytön rajoitukset, yliannostus 
Trimipramiinin yleisimpiä sivuvaikutuksia on väsymys, mikä yleensä painottuu hoidon alkuvaiheisiin. Lisäksi trimipramiinin käyttö voi aiheuttaa muita sivuvaikutuksia kuten huimausta, hypotensiota, takykardista sykettä, ummetusta, syljenerityksen vähenemistä ja neurologisia haittoja kuten ekstrapyramidaalisia oireita. 

Raskauden tai imetyksen aikana ei trimipramiinia saa käyttää. Yliannostus vaatii yleensä lääkärin hoitoa ja mahdollisesti voi ilmetä tarvetta tarkkailujaksoon polikliinisellä hoito-osastolla mahdollisten esiintyvien vakavien oireiden johdosta. Trimipramiinin yliannostus saattaa vaikuttaa heikentävästi verenpaineeseen, sydämen toimintaan sekä tajunnan tasoon.

Metabolia 
Trimipramiinin puoliintumisaika on keskimäärin 24 tuntia vaihteluvälin ollessa 7–30 tuntia.

Lääkkeen käyttöön liittyviä varoituksia 

Trimipramiini on niin kutsuttu, TCA-ryhmään (trisyklinen masennuslääke) kuuluva lääkeaine, sillä on antikolinergisia haittavaikutuksia. Trimipramiinia ei saa käyttää samanaikaisesti jonkin MAO:n inhibiittorin eli estäjän kanssa. Tästä voisi seurata hengenvaarallinen tila nimeltään serotoniinioireyhtymä. Lääkkeestä toiseen siirryttäessä (TCA -> MAOI/MAOI -> TCA) tulee noudattaa kahden viikon (10–14 vrk) mittaista varoaikaa.

Lähteet 
 Esko Jämsén: Avo-osasto, Gummerus 1970
 Therapia Fennica TF-74
 Tuomi, Olli & Alfering: Lääkkeet ja niiden käyttö, WSOY-SHKS 1977
 Lääkäriseura Duodecim: Lehti 18/65 (v.1965, artikkelin laatinut Esko Iisalo, luettavissa verkkoversiona suomeksi, luettu 27.11.2010)
 Lääkeinfo 
 Therapia Fennica

Viitteet

Aiheesta muualla 
PubChem: Trimipramine 
DrugBank: Trimipramine 
KEGG: Trimipramine 

Trisykliset masennuslääkkeet
Alfa-1-salpaajat
Alfa-2-salpaajat
Antihistamiinit
Antipsykootit
Muskariiniantagonistit
Sigtrygg Gnupasson

Sigtrygg Gnupasson oli Tanskan kuningas ruotsalaisesta Olafin suvusta, joka hallitsi 900-luvulla. Muun muassa Adam Bremeniläisen mukaan Sigtrygg oli Gnupan, edellisen kuninkaan, poika. Pysyväksi muistoksi hänen äitinsä Asfrid pystytti kaksi riimukiveä, joihin Sigtryggin nimi on hakattu.

Säilyneet primäärilähteet eivät ole täysin yhteneviä hänen elämänsä tai varsinkaan kuolinaikansa ja olosuhteittensa suhteen, ja Adam Bremeniläinen esittää epäilyksiä jopa siitä, voidaanko Gnupaa pitää yhtenäisen Tanskan kuninkaana arvonimen selkeimmän merkityksen mukaan.

Tanskan kuninkaat
900-luku
18 Greatest Hits

18 Greatest Hits on Michael Jacksonin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1983.

Kappalelista 
One Day In Your Life  	 	
Lookin' Through The Windows 		
Got To Be There 		
Doctor My Eyes 		
Ben 		
ABC 		
We're Almost There 		
Skywriter 		
Rockin' Robin 		
Happy 		
Ain't No Sunshine 		
I'll Be There 		
I Want You Back 		
The Love You Save 		
We've Got A Good Thing Going 		
Mama's Pearl 		
Never Can Say Goodbye 		
Hallelujah Day 

Michael Jacksonin albumit
Vuoden 1983 kokoelma-albumit
14 Greatest Hits

14 Greatest Hits on Michael Jacksonin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1984. Albumin mukana tuli kulta-valkoinen kimalteleva hansikas ja juliste.

Kappalelista 
Puoli A:
I Want You Back
ABC
The Love You Save
I'll Be There
Mama's Pearl
Never Can Say Goodbye
Maybe Tomorrow

Puoli B:
Lookin' Through The Windows
Dancing Machine
Got To Be There
Rockin' Robin
I Wanna Be Where You Are
Ben
One Day In Your Life

Vuoden 1984 kokoelma-albumit
Michael Jacksonin albumit
Super Hits

Super Hits on Michael Jacksonin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1983.

Kappalelista 
One Day In Your Life - 4:12  	
Lookin' Through The Windows - 3:34 	
Got To Be There - 3:20 	
Doctor My Eyes - 3:14 	
Ben - 2:44 	
ABC - 2:58 	
We're Almost There - 3:40 	
Skywriter - 3:08 	
Rockin Robin - 2:31 	
Happy - 3:24 	
Ain't No Sunshine - 4:08 	
I'll Be There - 3:57 	
I Want You Back - 2:56 	
The Love You Save - 3:02 	
We've Got A Good Thing Going - 3:02 	
Mama's Pearl - 3:13 	
Never Can Say Goodbye - 2:59 	
Hallelujah Day - 2:46

Vuoden 1983 kokoelma-albumit
Michael Jacksonin albumit
Hitukääpiökoi

Hitukääpiökoi (Stigmella magdalenae) on erittäin pieni kääpiökoiden heimoon kuuluva perhoslaji. Se on Suomen pienikokoisin perhonen, joskaan tämä asema ei ole kiistaton. Ulkonäöltään ja toukan syömäjäljen osalta samankaltainen laji on pikkukääpiökoi (Stigmella nylandriella).

Koko ja ulkonäkö 
Täysikasvuinen perhonen on väriltään tasaisen kellertävän ruskeanharmaa, hieman kiiltävä ja sen siipien kärkiväli on 3,9–4,6 mm. Etusiiven kärkiosassa siipisuomut ovat tummakärkisiä. Siipiripset ovat yksivärisen ruskeat. Päälaella on koiraalla kellertävä, naaraalla ruskehtava tupsu. Tuntosarvet ovat pituudeltaan puolet etusiiven pituudesta ja niiden tyvessä on valkoinen suomutupsu.

Toukka on väriltään vihreä.

Levinneisyys ja lentoaika 
Lajin levinneisyys yltää Länsi- ja Keski-Euroopasta Keski-Venäjälle. Se on Etelä- ja Keski-Suomessa yleinen, mutta hyvin pienen koon takia itse perhosta on vaikea löytää. Levinneisyyden pohjoisraja ulottuu Pohjois-Pohjanmaalta Pohjois-Karjalaan, mutta pohjoisempaakin on yksittäishavaintoja. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena toukokuun lopulta kesäkuun loppuun.

Elinympäristö ja elintavat 
Kosteissa metsiköissä elävä perhonen. Naaras munii lehden alapinnalle ja toukka elää heinä-elokuussa lehtimiinaajana kovertaen vähitellen levenevää käytävää, yleensä lehden reunoja pitkin, joskus lehtisuonia pitkin. Käytävä on leveimmillään noin 2 mm:n levyinen ja ulostevana jatkuu koko miinan pituudelta.

Ravintokasvi 
Toukka elää kotipihlajan (Sorbus aucuparia) ja ilmeisesti muutamien muiden ruusukasvien lehtien sisällä

Lähteet

Aiheesta muualla 
 microlepidoptera.nl  
 Bladmineerders.nl  

Stigmella
Juurilasisiipi

Juurilasisiipi (Bembecia ichneumoniformis) on lasisiipisiin kuuluva melko pienikokoinen, pistäistä muistuttava perhoslaji. Laji on Suomessa hyvin harvinainen ja rauhoitettu.

Koko ja ulkonäkö 
Pääasialliselta väritykseltään juurilasisiipi on musta, joskin raajoissa on keltaista. Väri jatkuu myös siipien tyville. Sekä etu- että takasiivet ovat enimmäkseen läpinäkyvät, mutta etusiivessä on myös oranssia väriä. Mustan takaruumiin kunkin nivelen takareunassa on kapea, keltainen raita, jonka vuoksi perhonen muistuttaa pistiäistä. Takaruumiin kärjessä on musta tupsu, jonka joukossa on keltaisia karvakimppuja. Siipiväli on 15–20 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 
Juurilasisiiven lentoaika on heinä-elokuussa. Suomessa perhosta on tavattu vain Ahvenanmaalla ja Turun saaristossa.

Elinympäristö ja elintavat 
Laji on kalkinsuosija. Se on avoimien elinympäristöjen sulkeutumisen vuoksi luokiteltu Suomessa erittäin uhanalaiseksi ja rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella. Aikuiset perhoset lentävät päivällä auringonpaisteessa.

Ravintokasvi 
Toukka elää useiden hernekasvien, erityisesti masmalon (Anthyllis vulneraria) ja keltamaitteen (Lotus corniculatus) juuristossa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Cornwall Moth Group: Incidence of the Six-belted Clearwing Bembecia ichneumoniformis (D. & S.) in Cornwall. 

Lasisiipismäiset
Joona

Joona on miehen etunimi. Nimen alkuperä on Vanhan testamentin profeetta Joona. Suomenkielinen muoto Joona tulee heprean kielen sanasta יוֹנָה, joka tarkoittaa kyyhkystä. Nimen toinen yleinen suomenkielinen muunnelma on Joonas. Joonan nimipäivää vietetään 29. maaliskuuta. Suomen almanakassa Joona on ollut vuodesta 1995.

Sukunimenä Joonaa on käytetty alun perin Ylitorniolla, Kolarissa, Jääskessä ja Tyrväällä. Alkuperäinen muoto on ollut Jonasson, mistä se on muuntautunut suomenkieliseen versioon Joona.

Suomessa Joona oli hyvin harvinainen nimi 1980-luvulle asti, jolloin se alkoi selvästi yleistyä. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Joona on annettu Suomessa 12 316 miehelle ja alle viidelle naiselle.

Nimen muissa kielissä käytössä olevia muotoja ovat muiden muassa ruotsin Jonas ja englannin Jonah.

Tunnettuja Joona-nimisiä

Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
 Joona Erving, jääkiekkoilija
 Joona Harjama, jääkiekkoilija
 Joona Hasselqvist, murhaaja
 Joona-Ville Heinä, pika-aitajuoksija
 Joona Heinänen, frisbeegolfaaja
 Joona Heritty, futsalpelaaja
 Joona Hubahamilainen (Johan Hubahamilainen), persialainen munkki, kristitty marttyyri ja pyhimys
 Joona Huttula, jääkiekkoilija
 Joona Iivonen, pesäpalloilija
 Joona Ikonen, jääkiekkoilija
 Joona Jaasjärveläinen, Karjalan valistajiin kuuluva pyhittäjä
 Joona Jääskeläinen, jääkiekkoilija
 Joona Kaakinen, näyttelijä
 Joona Karevaara, jääkiekkoilija
 Joona Kettunen, pesäpalloilija
 Joona Kinnunen, pesäpalloilija
 Joona Kivirinta, runoilija
 Joona Koppanen, jääkiekkoilija
 Joona Korhonen, jääkiekkoilija
 Joona Kortesmäki, muusikko, radio- ja televisiotoimittaja
 Joona Kunnas, jääkiekkoilija
 Joona Laukka, maantiepyöräilijä
 Joona Lautamaja, jalkapalloilija
 Joona Lehtinen, pesäpalloilija
 Joona Leppälä, YouTube-videoiden tekijä
 Joona Luoto, jääkiekkoilija
 Joona Luotonen, pikajuoksija, pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja
 Joona Mielonen, näyttelijä
 Joona Monto, jääkiekkoilija
 Joona Mourujärvi, jääkiekkoilija
 Joona Mäkelä, pesäpalloilija
 Joona Puhakka, uimahyppääjä
 Joona Puhakka, YouTube-videoiden tekijä 
 Joona Rajala, jääpalloilija
 Joona Rantala, salibandyn pelaaja
 Joona Riekkinen, jääkiekkoilija
 Joona Räsänen, poliitikko (SDP)
 Joona Sotala, Starcraft II -pelaaja
 Joona Tena, elokuvaohjaaja
 Joona Toivio, jalkapalloilija
 Joona Tolvanen, jääkiekkoilija
 Joona Veteli, jalkapalloilija
 Joona Voutilainen, jääkiekkomaalivahti

Joona-nimisiä uskonnollisissa teksteissä
 Joona, Vanhan testamentin profeetta

Kuvitteellisia Joona-nimisiä 
 Joona Linna, Lars Keplerin kirjoissa esiintyvä rikoskomisario
 Korpraali Joona Möttönen, Einari Ketolan näyttelemä hahmo, joka tunnettiin paremmin nimellä korpraali Möttönen
 Joona Seppänen, elokuvassa Joonan kauriit

Lähteet 

 Uusi suomalainen nimikirja (Otava, 1988)

Viitteet 

Etunimet
Inger Saltaag

Inger Bentsen Saltaag (s. 17. joulukuuta 1956, Mandal, Norja) on norjalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Hänen ateljeensa sijaitsee Møvigissä, Kristiansandissa.

Saltaagin debyytti oli vuonna 1978 Norjan valtion Høstutstilling-taidenäyttelyssä. Vuonna 1979 Saltaag osallistui neljällä teoksella Sørlandsutstillingen-näyttelyyn. Hänen töitään on hankittu Sørlandets Kunstmuseum:iin sekä Norjan kulttuurineuvoston (Norsk kulturråd) kokoelmiin. Saltaag on pitänyt useita erillisnäyttelyitä ja osallistunut yhteisnäyttelyihin sekä kotimaassaan että ulkomailla. Hänen usein suurikokoisia töitään on myyty muun muassa Yhdysvaltoihin.

Saltaagin töitä on esillä useissa julkisissa tiloissa, joista eräs tunnetuimmista on hänen synnyinkuntansa Mandalin kaupungintalossa oleva suurikokoinen seinäteos Ode til sommer. Teos voitti kaupungin järjestämän taidekilpailun kaupungintaloon sijoitettavasta taiteesta.

Saltaagin tyyliä on kuvailtu ennen kaikkea konstruktivistiseksi ja abstraktiksi ekspressionismiksi. Hänen taiteensa sisältää vastakkainasetteluja, toisaalta konstruktiivinen tasapainoa etsivä taideilmaisu yhtyneenä ekspressionistiseen tahtoon. Hänen muoto- ja värikieltään on kuvattu rajoja rikkovaksi ja hänen teoksensa ovat usein ilmaisultaan voimakkaita. Saltaag kuvaa itse luontoteemojensa ilmaisua "sisäisen silmän" näkemänä kuvatuiksi, joka pyrkii ilmaisemaan luonnon alkuvoimaisuutta. Maalaustaiteen lisäksi Saltaag tuottaa myös taidegrafiikkaa sekä piirroksia.

Lähteet

Aiheesta muualla
Inger Saltaagin sivusto

Norjalaiset taidemaalarit
Norjalaiset taidegraafikot
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Elo Kuosmanen

Elo Nyyrikki Kuosmanen (28. kesäkuuta 1893 Helsinki – 23. kesäkuuta 1980 Padasjoki) oli suomalainen tanssija, koreografi, lavastaja,  näyttämöpukusuunnittelija, balettimestari, balettipedagogi ja taidemaalari. Hän piti ensimmäisen julkisen tanssiesityksensä vuonna 1921.

Kuosmanen opiskeli Helsingin Tanssiopistossa ja oli yksi vuonna 1922 perustetun Suomen Kansallisbaletin tanssijoista sen ensimmäisen Joutsenlampi-baletin esityksissä. Kuosmanen oli avannut oman tanssikoulunsa jo vuonna 1920, vaikka jatkoi tuolloin vielä itsekin opintojaan Tanssiopistossa.  Hän opetti koulussaan sekä baletti- että steppitanssia. 

Kuosmasen puoliso oli balettitanssija ja tanssinopettaja Iris Salin (1906–1991), joka opiskeli Kuosmasen tapaan Helsingin Tanssiopistossa. Heidän poikansa Leo Kuosmasen kirjoittaman elämäkerran mukaan sekä Elo Kuosmanen että Iris Salin korostivat kumpikin Helsingin Tanssiopiston suurta merkitystä Suomen Kansallisbaletin synnyssä. 

Kuosmanen esiintyi näyttelijänä Uuno Hirvosen ohjaamassa pitkässä elokuvassa Meren ja lemmen aallot (1926). Myöhemmin hän teki joihinkin elokuviin myös koreografioita ja lavastuksia.

Elo Kuosmaselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1963, kuten myös hänen puolisolleen Iris Salinille.


Kirjallisuutta
Kuosmanen, Leo 1999: Elon mainingit taiteen virrassa. Valtion taidemuseo.

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet

Suomalaiset balettitanssijat
Suomalaiset balettipedagogit
Suomalaiset lavastajat
Suomalaiset taidemaalarit
Suomalaiset näyttelijät
Pro Finlandia -palkitut
Vuonna 1893 syntyneet
Vuonna 1980 kuolleet
RTÉ Raidió na Gaeltachta

RTÉ Raidió na Gaeltachta on irlantilaisen Raidió Teilifís Éireannin iirinkielinen  radiokanava. Se aloitti valtakunnalliset radiolähetykset 2. huhtikuuta 1972. Alkuvuosina lähetyksiä oli muutamia tunteja päivässä. Ympärivuorokautisena kanava on toiminut 1. lokakuuta 2001 alkaen. Työntekijöitä kanavalla on noin 80.

Lähteet

Aiheesta muualla
 RTÉ Raidió na Gaeltachtan kotisivut

Irlantilaiset radioasemat
Raidió Teilifís Éireann
RTÉ Radio 1

RTÉ Radio 1 on irlantilaisen Raidió Teilifís Éireannin valtakunnallinen radiokanava. Se aloitti toimintansa Dublinissa vuonna 1926, tuolloin nimellä 2RN. 2RN ja sen vuonna 1927 Corkiin perustettu sisarasema 6CK yhdistyivät nimellä Radio Athlone uuden suurteholähettimen aloittaessa toimintansa vuonna 1933. Vuonna 1938 kanava sai nimekseen Radio Éireann.

Lähteet

Aiheesta muualla
 RTÉ Radio 1:n kotisivut 

Irlantilaiset radioasemat
Raidió Teilifís Éireann
Alberto Franchetti

Alberto Franchetti (18. syyskuuta 1860 Torino – 4. elokuuta 1942 Viareggio) oli italialainen oopperasäveltäjä. Hän oli varakkaasta aatelisperheestä. Hän opiskeli Torinossa ja Venetsiassa, sitten Rheinbergerin ja Draeseken johdolla Saksassa. Hänen oopperoitaan ovat Asrael (1888), Cristoforo Colombo (1892) ja Germania (1902). Säveltäjä kieltäytyi Luigi Illican libretosta Toscaan, ja se annettiin Puccinille. Franchetti toimi Firenzen konservatorion johdossa vuosina 1926–1928. 

Italian antisemitistiset lait estivät lopulta Franchettin oopperoiden esittämisen. Pietro Mascagni lähestyi Mussolinia pyytäen tätä sallimaan sen, mutta tähän ei suostuttu. Myös Franchettin poika Arnold Franchetti oli säveltäjä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Associazione per il musicista Alberto Franchetti 
 Operone.de: Alberto Franchetti 

Italialaiset oopperasäveltäjät
Vuonna 1860 syntyneet
Vuonna 1942 kuolleet
Gotthardin tunneli

Gotthardin tunneli on Alppien läpi kulkeva rautatietunneli Sveitsissä välillä Göschenen-Airolo, reitillä Zürich-Milano. Se on osa Gotthardin rautatietä. Tunneli on yksiaukkoinen ja kaksiraiteinen. Pohjoispäässä on päätunnelin rinnalla lyhyt, 196-metrinen aputunneli Göschenenin ratapihan lisäraiteita varten. Tunnelin pituus on noin 15 kilometriä: alun perin pituus oli 15 003 metriä, mutta tunnelia pidennettiin tien rakentamisen yhteydessä eteläpäästään 42 metrillä 15 045-metriseksi vuonna 1972.

Tunneli otettiin yksiraiteisena käyttöön 1. tammikuuta 1882. Kaksiraiteinen käyttö alkoi 1.6.1883. Tunneliosuus sähköistettiin vuonna 1920.

Tunnelin eteläinen aukko Airolossa on 1 142 metrin korkeudessa. Pohjoinen aukko Göschenenissä on 1 106 m mpy. Rata nousee molemmista suunnista tunnelin keskikohtaa kohti niin, että radan korkein kohta on 1 151 m mpy. Tunnelissa on kaksi raiteenvaihtopaikkaa: Gottardo Sud, Ticinon puolella sekä Gotthard Nord, Urissa.  

Gotthardin tunneli on ollut merkittävä junareitti Italiasta pohjoiseen. Sen merkitys kuitenkin väheni, kun valtaosa liikenteestä siirtyi Gotthardin pohjatunneliin loppuvuodesta 2016 alkaen.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Gotthardin rautatie Sveitsin historiallisessa tietosanakirjassa (saksaksi)

Sveitsin rautatietunnelit
Uri
 Ticino
Uuden Englannin hurrikaani 1938

Uuden Englannin hurrikaani 1938 oli ensimmäinen Uuteen Englantiin iskenyt hurrikaani sitten vuoden 1869. Hirmumyrsky kehittyi lähellä Afrikan rannikkoa ja nousi voimakkuusluokkaan 5 Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla ennen iskeytymistään Long Islandille luokan 3 hurrikaanina 21. syyskuuta. Sen arvioidaan vaatineen 682–800 kuolonuhria, tuhonneen yli 57 000 asuinrakennusta ja aiheuttaneen vuoden 2004 rahassa 5,97 miljardin dollarin vahingot.

Lähteet

Aiheesta muualla

The Great Hurricane of 1938

Vuoden 1938 luonnonmullistukset
Luonnonmullistukset Yhdysvalloissa
Trooppiset hirmumyrskyt
BC Rakvere Tarvas

BC Rakvere Tarvas on virolainen pääsarjatason koripalloseura Rakveresta. Kaudella 2009–2010 seura pääsi ensimmäistä kertaa historiansa aikana SEB Korvpalli Meistriliigan pudotuspeleihin. Seuran tunnus on alkuhärkä, "tarvas".

Kokoonpano 
 #6 Karl Vimberg  (EST)
 #7 Eric Lane (USA)
 #9 Priit Lokutšievski (EST)
 #11 Mattias Hunt (EST)
 #12 Kaspar Põldmaa (EST)
 #14 Raido Villers (EST)
 #15 Silver Kallas (EST)
 #21 Mooses Kaja (EST)
 #22 Mihkel Mager (EST)
 #23 Mario Luik (EST)
 #24 Mart Suursu (EST)

Aiheesta muualla 
 Virallinen kotisivu 

Rakvere
Rakvere
Tanhuvaaran urheiluopisto

Tanhuvaaran urheiluopisto on Savonlinnassa Suurijärven rannalla sijaitseva liikunta- ja koulutuskeskus. Opistoa hallinnoi Tanhuvaaran Säätiö, ja se tarjoaa liikunta-alan ammatillista koulutusta. Kilpaurheilun osalta Tanhuvaarassa on keskitytty yleisurheiluun, salibandyyn, jääurheiluun sekä kivääri- ja pistooliammuntaan. Yleisurheilussa Tanhuvaara toimii alueellisena harjoituskeskuksena.

Historia 
Opiston juuret ovat Viipurissa, jossa liikuntaopisto aloitti toimintansa 1919 kesäkautisena. Sen perustivat Helny Bergbom ja Lilli Vuorela. Opisto sijaitsi Pappilanniemessä Viipurinlahden rannalla. 1920- ja 1930-lukujen kurssit olivat ohjaaja-, voimistelu-, rytmiikka- ja kansantanssikursseja sekä leikkikenttätoimintaa lapsille. Opisto tuhoutui tulipalossa talvisodan aikana 1940.

Toiminta alkoi uudelleen 1950 Säämingin pitäjässä, joka kuuluu nykyään Savonlinnaan. Vuonna 1967 valmistunut Pyöreä Torni -asuntola mahdollisti ympärivuotisen toiminnan. Vuonna 1972 Tanhuvaaran Liikuntaopistosta tuli Kouluhallituksen alainen urheiluopisto. Siitä pitäen toiminta ja tilat ovat laajentuneet. Rakennettuja katettuja tiloja on noin 20 000 m2. Opistoalue ja opiston omistamat ulkoliikunta-alueet ovat 60 hehtaarin suuruiset.

Sodan jälkeen, kun uudelle Tanhuvaaralle etsittiin sijoituspaikkaa, vaihtoehtoina olivat nykyinen sijoittumispaikka entisessä Säämingin pitäjässä ja toisena kalkkiviivoilla oli Taipalsaaren Konstu. Valinta kääntyi Sääminkiin. Taipalsaaren Konstuun ei 1940-luvulla päässyt maanteitse kuin Savitaipaleen kautta ja opisto haluttiin hieman enemmän itään palvelemaan Itä-Suomea.

Nykyinen toiminta 
Tanhuvaaran toiminta on suunnattu sekä liikunnan harrastajille että ammattilaisille. Keskuksessa on yleisurheilukenttä, sisäharjoitushalli, palloiluhalli, uimahalli ja jäähalli, sisäampumaradat ja useita ulkoilureittejä.

Urheiluopistossa voi suorittaa liikunnanohjauksen perustutkinnon (120 ov, liikuntaneuvoja, toisen asteen ammatillinen perustutkinto) sekä liikunnan ammattitutkinnon joko aikuisliikunnan tai liikunnan ja ohjelmapalvelujen osaamisalalla.

Opistossa voi suorittaa myös lajiliittojen ohjaajatutkintoja. Ammattikoulutuksen lisäksi tanhuvaarassa järjestetään lyhyempiä kursseja sekä yhden tai kahden vuorokauden mittaisia työhyvinvointipäiviä. Tätä tukevat Tanhuvaaran ravintola-, kokous-, majoitus- ja muut palvelut.

Urheiluakatemia 
Etelä-Savon Urheiluakatemia on Tanhuvaaran urheiluopiston hallinnoima ja koordinoima maakunnallinen yhteistyöverkosto, joka kehittää ja tarjoaa palveluita "opiskelun ja kilpaurheilun kokonaisvaltaiseen yhdistämiseen ja tasapainottamiseen".

Lähteet 

Savonlinnan oppilaitokset
Suomen urheiluopistot
Viipurin oppilaitokset
Viipurin urheilu
Luettelo Viron kansallispuistoista

Tämä on luettelo Viron kansallispuistoista. Virossa oli vuoden 2020 alussa kuusi kansallispuistoa, ja useita satoja muita luonnonsuojelualueita. Viron maapinta-alasta 18,8 prosenttia ja vesipinta-alasta 28 prosenttia on suojeltu.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Trükised (Viron kansallispuistojen esitteet ja kartat pdf-tiedostoina)  ja 
 Alutagusen kansallispuiston sivut  ja  (kaitsealad.ee)
 Karulan kansallispuiston sivut   ja  (karularahvuspark.ee)
 Lahemaan kansallispuiston sivut   ja  (lahemaa.ee)
 Matsalun kansallispuiston sivut   ja  (matsalu.ee)
 Kartta Matsalun kansallispuiston alueesta (jpg) 
 Soomaan kansallispuiston sivut   ja  (soomaa.ee)
 Vilsandin kansallispuiston sivut (rakenteilla)   (vilsandi.ee)
 Vilsandin kansallispuisto (2009, jpg) 

41.62 Baltian maat

Viro
Kansallispuistot
São Paulon biennaali

São Paulon biennaali on Brasiliassa järjestettävä suuri taidenäyttely. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1951, ja siitä lähtien se on pidetty joka toinen vuosi. Se on toiseksi vanhin biennaali. Vanhin on Venetsian biennaali (järjestetty vuodesta 1895), joka on ollut myös São Paulon biennaalin esikuva.

Biennaalin perusti italialais-brasilialainen teollisuusmies Ciccillo Matarazzo (1898-1977). Vuodesta 1957, São Paulon biennaali on pidetty Ciccillo Matarazzo paviljongissa Parque Ibirapuerassa. Paviljonki suunniteltiin arkkitehtien Oscar Niemeyer ja Hélio Uchôa johdolla, ja siinä on näyttelytilaa 30 000 m². São Paulon biennaali esittelee sekä brasilialaista että kansainvälistä taidetta, ja sitä pidetään yhtenä maan tärkeimmistä taidenäyttelyistä.

Sen alkuperäisenä tavoitteena oli tehdä länsimaisesta nykytaiteesta tunnettua Brasiliassa, helpottaa sen pääsyä muihin Brasilian metropoleihin, ja vahvistaa São Paulon asemaa kansainvälisenä taidekeskuksena. Luonnollisesti sen tarkoituksena on tuoda myös brasilialaista taidetta lähemmäksi ulkomaisia vieraita.

Venetsialaisen mallin mukaan, São Paulo isännöi kansallisia esityksiä sekä kansainvälisiä näyttelyitä, jotka järjestetään kiertävän pääintendentin johdolla.

Taidenäyttelyn lisäksi vuodesta 1973, on biennaalissa järjestetty myös kansainvälinen arkkitehtuuri- ja muotoilunäyttely.

Katso myös 
 Luettelo suurista kansainvälisistä nykytaiteen näyttelyistä
 

São Paulo (kaupunki)
Taidenäyttelyt
Brasilian tapahtumat
Sabrina (etunimi)

Sabrina on naisen etunimi. Nimen on arveltu johtuvan Walesin Severn-joen nimestä, johon liittyy Geoffery Monmouthilaisen tunnetuksi tekemä tarina hukkuneesta prinsessasta. Suomessa nimi Sabrina on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä Sabrina-nimi annettu noin 560 henkilölle, joista yli puolet on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla. Ennen vuotta 1940 nimeä ei ollut Suomessa annettu kenellekään. Muodossa Sabriina nimi on annettu noin 30 henkilölle.

Sabrina on myös portugalilaisen laulaja Teresa Villa-Loboksen taiteilijanimi.

Tunnettuja Sabrinoja 
 Sabrina Bryan, yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä ja tanssija
 Sabrina Buchholz, saksalainen ampumahiihtäjä
 Sabrina Carpenter, yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä
 Sabrina Cohen-Hatton, brittiläinen palomies, psykologi ja kirjailija
 Sabrina Delannoy, ranskalainen jalkapalloilija
 Sabrina Del Mastio, italialainen softballpelaaja
 Sabrina Fanchini, italialainen alppihiihtäjä
 Sabrina Ferilli, italialainen näyttelijä
 Sabrina Filzmoser, itävaltalainen judoka
 Sabrina Ionescu, yhdysvaltalainen koripalloilija
 Sabrina Ljungberg, suomalainen musiikin maisteri, Sabrina ja Saarten tyttäret -nimisen yhtyeen perustaja
 Sabrina Maier, itävaltalainen alppihiihtäjä
 Sabrina Maniscalco, italialainen kvanttifysiikan ja -teknologian tutkija
 Sabrina Salerno, italialainen laulaja, musiikintuottaja, näyttelijä ja malli, taiteilijanimenä Sabrina
 Sabrina Santamaria, yhdysvaltalainen tennispelaaja
 Sabrina Simader, kenialainen alppihiihtäjä
 Sabrina Zollinger, sveitsiläinen jääkiekkoilija

Kuvitteellisia Sabrinoja 

 Sabrina, noita sarjakuvassa ja tilannekomediassa Sabrina, teininoita sekä niihin perustuvassa animaatiosarjassa Sabrina
 Sabrina, furryhahmo verkkosarjakuvassa Sabrina Online
 Sabrina Fairchild, päähenkilö elokuvassa Sabrina
 Sabrina Spellman, noita televisiosarjassa Sabrina: Pimeällä puolella
 Sabrina Mustavaara, televisiosarjassa Salatut elämät

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet
TP-Kaarle

TP-Kaarle on kokkolalainen futsalin erikoisseura, joka on pelannut Suomen korkeimmalla sarjatasolla Futsal-liigassa 2010-2013.

Organisaatio

Valmentaja kaudella 2011-2012 
 Rauno Lesonen

Aiheesta muualla 
TP-Kaarle 

Suomalaiset futsalseurat
Kokkolalaiset urheiluseurat
AGS-17

AGS-17 Plamja (, ’liekki, lieska’) on neuvostoliittolais-venäläinen 30 mm kranaattikonekivääri. AGS on lyhennys sanoista avtomatitšeski granatomjot stankovyi () eli ”automaattinen kranaatinheitin, jalustalla”.

Historia 

AGS-17:n kehitystyö aloitettiin Tulassa Neuvostoliitossa vuonna 1967. Suunnittelutyön aloittamiseen vaikuttivat ilmeisesti Neuvostoliiton ja Kiinan väliset rajaselkkaukset sekä vietnamilaisten kommunistijoukkojen kokemukset yhdysvaltalaisia Mk 19 -kranaattikonekiväärein varustettuja joukkoja vastaan käydyistä taisteluista. Kranaattikonekiväärin ajateltiin olevan erittäin tehokas ase massamaista jalkaväkitaktiikkaa käyttäviä kiinalaisjoukkoja vastaan. Ensimmäiset 30 mm kranaattikonekiväärit saatiin koekäyttöön vuonna 1969, ja massatuotanto voitiin aloittaa Molotin tehtailla 1971.

Rakenne ja ominaisuudet 

Kranaattikonekiväärin pääosat ovat: varsinainen ase AG-17, kolmijalka SAG-17 ja suuntain PAG-17. Aseella voidaan ampua sekä sarja- että kertatulta. AGS-17:n toimintaperiaate on suljetulta lukolta ampuva massasulku, eli lukko pysyy laukaisutapahtuman ajan kiinni ainoastaan oman inertiansa avulla. Ase on vyösyöttöinen. Aseeseen kiinnitettävään vyölippaaseen mahtuu 30 patruunan vyö, mutta ensimmäinen vyölenkki on jätettävä aseen lataamisen mahdollistamiseksi tyhjäksi, joten ammustäyttö on 29 patruunaa. Aseella voidaan ampua suorasuuntaustulta 700 metriin asti ja epäsuoraa tulta 1 700 metriin.

Versioita 

AG-17A Helikopterikäyttöön tarkoitettu versio, jossa sähkömekaaninen laukaisukoneisto ja paksu putken alumiinivaippa. Käytetty aiemmin Mi-8-helikopterien oviaseena ja sittemmin Mi-24:ssä GUV-8700-asekasetin kranaattikonekivääriversiossa (9A669).

AG-17M Laivoilla ja BMD-3-rynnäkköpanssarivaunuissa käytetty malli, joka eroaa AG-17:stä ainoastaan paremmin kuumenemista kestävän putkensa osalta.

Teknisiä tietoja (AGS-17) 
Kaliiperi: 30 mm
Paino:
Varsinainen: 18 kg
Kolmijalka: 12 kg
Tähtäin: 1 kg
Täysi vyölipas (29 patruunaa): 14,5 kg
Yhteensä: 45,5 kg
Lähtönopeus: 185 m/s
Tulinopeus: 350–400 ls/min
Tähtäyslaite: PAG-17
Tyyppi: suuntain
Suurennos: 2,7×
Tähtäysala: 12°

Ampumatarvikkeet 

VOG-17M
Tyyppi: patrunoitu esisirpaloitu sirpalekranaattilaukaus
Patruunatunnus: 30×29B (vyökantainen)
Paino: 
Patruuna: 350 g
Kranaatti: 275 g
Räjähdysainelataus: 36 g heksogeenia (А-IX-1)
Ajopanos: 2,7 g
Sytytin: VMG-M
Tyyppi: itsetuhoiskusytytin

Lisäksi on olemassa uudempia, paranneltuja VOG-30-laukauksia. VOG-17M ja VOG-30:tä vanhempia VOG-17-patruunoita on myös olemassa. Ne eroavat VOG-17M:stä siten, että niissä käytetään VMG-iskusytytintä, jossa ei ole itsetuhomekanismia.

Järjestelmän venäläisiä taisteluvälineindeksinumeroita 

AGS-17 (АГС-17): 6G10 (6Г10)
AG-17 (АГ-17): 6G11 (6Г11)
PAG-17 (ПАГ-17): 1OP78 (1ОП78)
SAG-17 (САГ-17): 6T8 (6Т8)
VOG-17 (ВОГ-17): 7P9 (7П9)
VOG-17M (ВОГ-17M): 7P9M (7П9М)
VOG-30 (ВОГ-30): 7P36 (7П36)
Vyölipas: 6L11 (6Л11)
Patruunavyö (30 patr.): 6L12 (6Л12)
Vyöntäytin: 6Ju13 (6Ю13)

Konekiväärit
Suomen puolustusvoimien kalusto
Runoilijan talossa

Runoilijan talossa on suomalaisen kirjailija ja runoilija Helena Sinervon vuonna 2004 julkaistu elämäkertaromaani. Kirja kertoo runoilija Eeva-Liisa Mannerin elämästä. 

Kirja oli ilmestyessään arvostelumenestys ja Sinervolle myönnettiin teoksesta Finlandia-palkinto vuonna 2004.

Lähteet

Suomalaiset romaanit
Vuoden 2004 kirjat
Finlandia-palkitut teokset
RTÉ 2fm

RTÉ 2fm on irlantilaisen Raidió Teilifís Éireannin valtakunnallinen radiokanava, joka lähettää pääasiassa musiikkia. Se aloitti lähetyksensä 31. toukokuuta 1979. Kanava tunnetaan muun muassa siitä, että se on kolmenkymmenen vuoden ajan esittänyt ensimmäisenä U2-yhtyeen uudet singlet.

Lähteet

Aiheesta muualla
 RTÉ Radio 2 fm:n kotisivut 

Irlantilaiset radioasemat
Raidió Teilifís Éireann
Ystävän muotokuva

Ystävän muotokuva on suomalaisen kirjailija ja runoilija Pentti Holapan vuonna 1998 julkaistu romaani. Kirja kertoo usean vuosikymmenen ajan kestävästä kahden miehen intohimoisesta suhteesta. 

Kirja oli ilmestyessään arvostelumenestys ja Holapalle myönnettiin teoksesta Finlandia-palkinto vuonna 1998. Suomen lisäksi Ystävän muotokuva on käännetty myös saksaksi ja ranskaksi.

Lähteet

Vuoden 1998 kirjat
Finlandia-palkitut teokset
Suomalaiset romaanit
Oyo Nyimba

Oyo Nyimba Kabamba Iguru Rukidi IV (s. 16. huhtikuuta 1992) on Ugandassa sijaitsevan Toron kuningaskunnan kuningas. Hän on Länsi-Ugandassa kolmella alueella asuvien miljoonien ihmisten kulttuurillinen johtaja, joka ei ota osaa politiikkaan. Nyimba peri kruunun jo 1995 hänen isänsä kuoltua, mutta saattoi ottaa kruunun vastaan vasta tultuaan täysi-ikäiseksi. Nyimba astui virkaansa 18. huhtikuuta 2010, jolloin hänestä tuli myös maailman nuorin kuningas.

Lähteet

Aiheesta muualla
CNN: African teen king lives dual life 

Kuninkaalliset
Ugandalaiset henkilöt
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
RTÉ lyric fm

RTÉ lyric fm  on irlantilaisen Raidió Teilifís Éireannin valtakunnallinen radiokanava, joka lähettää pääasiassa klassista musiikkia. Kanava aloitti toimintansa 1. toukokuuta 1999. Kanavalla on myös samanniminen levymerkki, joka on ainoa klassisen musiikin levymerkki Irlannissa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 RTÉ lyric fm:n kotisivut 

Irlantilaiset radioasemat
Raidió Teilifís Éireann
Egon Petri

Egon Petri (23. maaliskuuta 1881 Hannover, Saksa – 27. toukokuuta 1962 Berkeley, Yhdysvallat) oli alankomaalaista syntyperää oleva saksalainen pianisti ja opettaja, joka oli elämänsä loppuvuosikymmenet Yhdysvaltain kansalainen. Hän aloitti viuluopinnot viisivuotiaana. Häntä opetti aluksi oma isä, joka silloin oli Leipzigin Gewandhaus-orkesterin konserttimestari. Perhe muutti 1889 Berliiniin, jossa Petri opiskeli pianonsoittoa opettajanaan Teresa Carreno. Sen ohella hän harjoitteli urkujen ja käyrätorven soittoa sekä teini-iässä säveltämistä ja musiikinteoriaa Hermann Kretschmarin ja Felix Draeseken johdolla. Pianosta tuli Petrin pääinstrumentti Weimarissa Ferruccio Busonin mestariluokalla vuodesta 1901 lähtien. Busonin vaikutus Petrin pianonsoittoon oli merkittävä ja Petri korjaili Busonin oopperoiden ja pianokappaleiden käsikirjoituksia. He toimittivat yhdessä myös Johann Sebastian Bachin kosketinsoitinteoksia.

Petrin ensiesiintyminen Alankomaissa oli 1902, mutta pianistinuraa hän ei siellä kyennyt luomaan. Vuonna 1905 hänestä tuli Royal Manchester College of Musicin professori vuoteen 1911 saakka, jolloin hän palasi Berliiniin Busonin apulaiseksi. Vuodet 1921–1925 hän opetti Berliinin musiikkikorkeakoulussa ja hän konsertoi ahkerasti tehden muun muassa 1923 Venäjän-kiertueen. Vuonna 1925 Petri muutti Puolan Zakopaneen, josta teki konserttimatkoja toiseen maailmansotaan saakka. Ensikonsertti Yhdysvalloissa oli 1932 ja tähän maahan hän lopulta asettuikin. Opetustyötä hän jatkoi 1940–1946 toimien Cornellin yliopiston vierailevana professorina. Sairastuttuaan hän muutti länsirannikolle Kaliforniaan, jossa opetti Mills Collegessa 1947–1957 ja San Franciscon konservatoriossa. Egon Petri esiintyi useita kertoja myös Suomessa.

Oppilaita
 Franz Josef Hirt
 Grant Johannesen
 Gunnar Johansen
 Ernst Lévy
 John Ogdon
 Carl Szreter
 Vittya Vronsky
 Earl Wild
Jan Hoffman

Lähteet

Yhdysvaltalaiset pianistit
Vuonna 1881 syntyneet
Vuonna 1962 kuolleet
Silvia Ziche

Silvia Ziche (s. 5. heinäkuuta 1967 Thiene) on italialainen sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja.

Ziche tunnetaan parhaiten työstään Aku Ankka -sarjakuvan tekijänä. 
Ziche on työskennellyt myös muille lehdille, kuten Linus, Comix ja Cuore. Ziche on voittanut monta palkintoa töistään.

Aiheesta muualla 
 Ziche INDUCKSissa
 Silvia Zichen kotisivut
 Zichen haastattelu

Disneyn sarjakuvien tekijät
Italialaiset sarjakuvantekijät
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Corrado Mastantuono

Corrado Mastantuono (s. 20. joulukuuta 1962 Rooma) on italialainen sarjakuvapiirtäjä.

Mastantuono työskenteli animaatio-alalla vuoteen 1989 asti, kunnes aloitti työskentelyn italialaisen L’Eternauta -lehden parissa. Myöhemmin hän aloitti yhteistyön Walt Disney Productionin Italian konttorissa.

Mastantuono on tehnyt yhteistyötä Sergio Bonelli Editoren kanssa, joka on Italian sarjakuvien pääjulkaisija, jonka julkaisuista hän laati Nick Raideria ja Magico Ventoa (suom. Ukkostuuli). Molemmat sarjat ovat jo päättyneet Italiassa. Vuonna 2004 Mastantuono julkaisi fantasian Elias le maudit Les Humanoïdes Associésille.

Suomessa Mastantuonon Aku Ankka -tarinoita julkaistaan mm. Aku Ankan Taskukirjassa ja Mastantuonon piirtämiä kansia on sama julkaisu myös sisältänyt. Hän on myös voittanut monia palkintoja töistään.

Aiheesta muualla 
 Corrado Mastantuono INDUCKSissa
 Corrado Mastantuonon kotisivut

Disneyn sarjakuvien tekijät
Italialaiset sarjakuvantekijät
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Nawroz

Nawroz (myös newroz ja nowruz; , , ”uusi päivä”, kirjaimellisesti ”uusi valo”) on perinteinen persialainen uudenvuodenjuhla. Nawrozia kutsutaan myös persialaiseksi uudeksi vuodeksi. Juhlaa vietetään kevätpäiväntasauksen mukaan 19.–21. maaliskuuta. Unesco lisäsi nawrozin aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon vuonna 2009.

Nawroz on kurdien ja persialaisten uudenvuodenjuhla. Kurdit ja persialaiset ovat viettäneet nawroz-juhlaa jo yli 2 700 vuotta, ja se on ainoa juhla, joka yhdistää kaikkia iranilaisia kansoja. Kurdit ja persialaiset ovat ainoita kansoja, jotka pitävät nawrozia omana uutena vuotenaan virallisesti. Nawroz on jäänyt iranilaisten kansojen kultturiin zarathustralaisuuden ajoilta noin 3 000 vuotta sitten.

YK:n yleiskokous julisti vuonna 2010 maaliskuun 21. päivän kansainväliseksi nawroz-päiväksi. Se on yksi YK:n virallisista vuosittaisista teemapäivistä.

Juhlapöytä 

Haft-seen tai myös haft sīn ('seitsemän s:ää') on perinteinen nawroz-juhlan juhlaruokapöytä, jossa on seitsemän symbolista ainesta, joiden farsinkieliset nimet alkavat s-kirjaimella.

Haft-seen-juhlapöydän pääainekset ovat:
sabzeh – vehnän, ohran, vihreän pavun tai linssin ituja lautasella – symboloi uudestisyntymää
samanu – vehnänjyvistä mämmin tapaan imellyttämällä valmistettu ruoka – symboloi hedelmällisyyttä ja vaurautta
senjed – kuivatut villioliivin hedelmät – symboloi rakkautta
seer - valkosipuli – symboloi terveyttä ja lääkitystä
seeb - omena – symboloi kauneutta
somāq - sumakin marjat – symboloi auringonnousun väriä
serkeh - etikka – symboloi pitkää ikää ja kärsivällisyyttä

Lisäksi haft-seen-pöydässä voi olla muutakin, esimerkiksi peili, koristemaalattuja kananmunia, lamppu tai kynttilöitä, leipää, vesikulho, kolikoita, sypressin tai männyn oksia, kultakalamalja, persialainen runokirja tai uskontokirja. 

Nawroz-perinteeseen kuuluu että haft-seen-pöytä valmistellaan kevätpäiväntasauksen alla ja perhe asettuu pöydän ääreen odottamaan täsmällistä kevätpäiväntasauksen aikaa, jolloin nawroz-juhlan viettoon myös kuuluvat uudenvuodenlahjat annetaan.

Kuvia haft-seen-juhlapöydistä

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Nowruz - Encyclopaedia Iranica

Iranilainen kulttuuri
Kurdit
Uudenvuodenjuhlat
Maaliskuun juhlapäivät
Unescon aineettoman kulttuurin perintökohteet
Funcom

Funcom Productions A/S on norjalainen videopelejä tuottava yhtiö, joka tunnetaan parhaiten MMORPG-peleistään sekä suuren suosion saaneesta seikkailupelistä The Longest Journey. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Norjassa, minkä lisäksi konttoreita on Yhdysvalloissa, Kiinassa, Sveitsissä ja Kanadassa.

Pelit

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Profiili MobyGamesissä 
 Funcomin viralliset verkkosivut

Norjalaiset videopeliyritykset
Eero Ojanen (säveltäjä)

Eero Kaarle Ojanen (s. 3. tammikuuta 1943 Helsinki) on suomalainen säveltäjä, kapellimestari ja jazzpianisti.

Ojanen opiskeli 1960-luvulla Pentti Koskimiehen johdolla. Hän toimi jo tuolloin muun muassa Pekka Pöyryn yhtyeissä sekä Otto Donner Treatment -kokoonpanossa. Hän sai vuonna 1969 Suomen jazzliiton Yrjö-palkinnon.

Ojanen on kirjoittanut myös teatterimusiikkia ja baletteja (mm. Seitsemän veljestä) sekä vasemmistolaisia poliittisia lauluja. Hän oli Kom-teatterin kapellimestari vuosina 1973–1982. Vuonna 1974 Ojanen sävelsi Pori Jazzin tilauksesta kiitetyn kantaatin Väinämöisen soitto. 1980-luvulla hän laajensi sävellystyötään baletin ja television suuntaan, mutta on sittemmin ryhtynyt jälleen esiintymään enemmän jazzpianistina. Ojanen on perustanut Teppo Hauta-ahon ja Seppo Paakkunaisen kanssa yhtyeen Trio Nueva Finlandia. Vuonna 2003 hän sai Jussi-palkinnon musiikistaan elokuvaan Haaveiden kehä.

Lähteet

Suomalaiset jazzmusiikin säveltäjät
Suomalaiset jazzpianistit
Jussi-palkinnon saajatļ
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Iso Sankt Bernhard

Iso Sankt Bernhard eli Iso Sankt Bernhardin sola (, , , ) on Länsi-Alpeilla Italian ja Sveitsin rajaseudulla sijaitseva sola, joka on vanhoista ajoista saakka ollut tärkeä kulkureitti Keski-Euroopan ja Italian välillä. Solan korkein kohta on Sveitsin puolella Valais'n kantonissa, josta sola johtaa Italian puolelle Aostanlaaksoon.

Sijainti

Reitti

Sola kulkee koillis-lounaissuunnassa Valais'n Alppien poikki. Sen korkein kohta on 2 469 metrin korkeudella meren pinnasta. Solan alittaa 1 915 metrin korkeudessa vuonna 1964 rakennettu Sankt Bernhardin tunneli, jonka kautta kulkee eurooppatie E27. Vanha solan kautta kulkeva tie on liikennöintikelponen vain kesäaikana, kesäkuusta syyskuuhun. Tie onkin menettänyt aikaisemman, tärkeän liikenteellisen merkityksensä. 

Pohjoisesta, Sveitsin puolelta, Rhônejoen varrella sijaitsevasta Martignystä solatie kulkee Dransejoen vartta myöten. Etelässä, Italian puolella, tie vie Aostan kaupunkiin.

Ilmasto
Solassa sataa runsaasti läpi vuoden, erityisesti talvella. Sadepäiviä on keskimäärin joka toinen, 171 vuodessa. Vuotuinen sademäärä on noin 2,3 metriä. Talvisin solassa saattaa olla lunta jopa yli 10 metrin paksuudelta. Solassa on pakkasta noin 7 kuukauden ajan ja lämpötila saattaa laskea -30 asteeseen. Solassa oleva järvi on vuosittain jäätyneenä keskimäärin 265 päivää.  Sola on selvästi puurajan yläpuolella.

Majatalo

Munkki Bernhard Mentonilainen perusti vuonna 1049 solaan majatalon matkustajia varten. Majatalo ja sola saivat nimensä hänen mukaansa 1500-luvulla. Todennäköisesti alueella oli ollut majatalo jo roomalaisaikana, mutta seutu oli rauhaton ja rakennukset tuhottiin useita kertoja. 

Paikka on tullut kuuluisaksi myös siellä kehitetystä koirarodusta, bernhardinkoirasta.

Historia 

Vanhalla ajalla Iso Sankt-Bernhardin sola tunnettiin nimellä Poeninus. Muutamien antiikin aikaisten lähteiden mukaan Hannibal olisi ylittänyt Alpit juuri Poenininuksen kautta, minkä tiedon Titus Livius kuitenkin kiisti.  Hänen antamiensa tietojen perusteella on päätelty, että todennäköisimmin Hannibal ylitti Alpit Col de la Traversetten kautta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 
 
 

 Italian solat
 Sveitsin solat
Valais
Italian ja Sveitsin raja
Dundagan kunta

Dundaga on kylä ja kunta Latviassa. Nykyinen kunta muodostui, kun vanhat Dundagan kunta ja Kolkan kunta yhdistettiin saman kunnan sisälle. Nykyisen kunnan keskuksena on Dundagan kylä. Kunnassa on 4 878 asukasta ja sen pinta-ala on 675,6 km². Kunnan nykyinen pormestari on Aldons Zumbergs. Kunnan pohjoisosassa sijaitsee Slīteren kansallispuisto, johon sisältyy myös Liivinrannan vanha kalastajakylä, joka on kulttuurihistoriallinen suojelualue.

Aiheesta muualla
Kunnan sivut

Lähteet

Latvian kunnat
Pihlavan Työväen Urheilijat

PTU eli Pihlavan Työväen Urheilijat ry on vuonna 1931 perustettu Porin Pihlavassa toimiva urheiluseura. Seuralla on muun muassa uintii-, futsal- ja jalkapallojaostot. Futsalissa seuran edustusjoukkue pelaa kolmanneksi ylimmällä sarjatasolla, Futsal Kakkosessa. 

Vuonna 2011 pelattiin Pitun 80-vuotisjuhlaturnaus ja juhlavuoden kunniaksi seura otti käyttöön jälleen vanhan lyhenteensä PTU, käytössä olleen PiTU:n sijaan.

Jalkapallo 

Korkeimmillaan joukkue on pelannut maan toiseksi ylimmällä sarjatasolla Suomensarjassa kausilla 1968 ja 1969.

Tunnetuin PTU:n kasvatti on Mestaruussarjassa Turun Palloseuraa ja HJK:a edustanut ja yhteensä 62 A-maaottelua pelannut Miikka Toivola, joka valittiin myös kahdesti vuoden jalkapalloilijaksi. PTU:n kasvatteja ovat myös Tomi Niemi ja Jarno Heinikangas. Lisäksi seuran edustusjoukkueessa ovat pelanneet muun muassa Erkki Harell, Jani Suikkanen, Janne Puputti, Petri Nieminen ja Vesa Lamminen.

Sarjasijoitukset

Uinti

PTU:n uintijaosto järjestää harraste- ja kilpauintia lapsille, nuorille ja aikuisille: Vesipeuhula 5 -7–vuotiaille, Vesiralli 6 – 8-vuotiaille, harraste- ja tekniikkaryhmät 8 – 25-vuotiaille, kilparyhmät kilpauintikoulusta SM-tasolle 8 – 25-vuotiaille sekä mastersuintia yli 25-vuotiaille.

PTU:n uintijaosto perustettiin 1984, ja varsinainen toiminta aloitettiin syksyllä 1985 Meri-Porin uimahallissa. Menestystä on tullut Rollo- ja IKM-ikäisistä lähtien nuorten, aikuisten ja mastersien SM- ja PM-tasolle asti.

Lähteet

Aiheesta muualla 
PitU 

Suomalaiset uintiseurat
Suomalaiset jalkapalloseurat
Porilaiset urheiluseurat
Vuonna 1931 perustetut urheiluseurat
Suomalaiset futsalseurat