joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Petro Symonenko

Petro Mykolaiovytš Symonenko (, s. 1. elokuuta 1952 Donetsk) on Ukrainan kommunistisen puolueen keskuskomitean ensimmäinen sihteeri vuodesta 1993.

Symonenko oli presidenttiehdokkaana 1999 ja 2004, ja sai 1999 ensimmäisellä kierroksella 22 % äänistä, mutta hävisi toiselle kierroksella Leonid Kutšmalle. Hänen puolueensa tavoitteena on lakkauttaa Ukrainan presidentin virka. Hän on Ukrainan lähettiläs Euroopan neuvoston parlamentaarisessa kokouksessa.

Aiheesta muualla 

Ukrainalaiset poliitikot
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Wake Up (Rage Against the Machinen kappale)

Wake Up yhdysvaltalaisen yhtyeen Rage Against the Machinen kappale. Se on seitsemäs kappale yhtyeen albumilla Rage Against the Machine.

Kappaleen sanat liittyvät rasimiin Yhdysvaltain hallituksessa ja vakoiluohjelmissa FBIssä. Kappaleeseen on otettu asioita FBI:n kansiossa, jossa J. Edgar Hoover suosittelee mustien kansanoikeustaistelijoiden kuten Malcolm X ja Martin Luther King Jr murhaamista.

Lyhennetty versio kappaleesta on elokuvan Matrix (1999) lopussa. Kappale on yksi Rage Against the Machinen tunnetuimmista kappaleista, vaikka sitä ei ole koskaan julkaistu singlenä.

Vuoden 1992 kappaleet
Rage Against the Machinen kappaleet
Rasismin ja ksenofobian vastaiset laulut
Ukrainan industrialistien ja yrittäjien puolue

Ukrainan industrialistien ja yrittäjien puolue (ukrainaksi Patryja promyslovtšyv i pidpriemtšyv Ukrainy - Партія промисловців і підприємців України) on yksi Meidän Ukrainamme-ryhmittymässä mukana ollut puolue. Sen puheenjohtaja kuitenkin siirtyi oppositiosta Viktor Janukovitšin II hallitukseen, mikä oli presidentti Viktor Juštšenkolle pettymys.

Ukrainalaiset puolueet
Talousministeri

Talousministeri on ministeri, joka vastaa yleensä talouspolitiikasta valtiovarainministeriä pidemmällä aikavälillä. Joissain maissa, kuten Saksan liittotasavallassa, on sekä valtiovarainministeri että talousministeri. Suomessa tällaiseen ei ole katsottu olevan tarvetta, koska talouden keskipitkän tähtäimen suunnitteluun osallistuvat tulopolitiikan tekijät. Talousministeri instituutiona voisi lisäksi rajoittaa valtiovarainministerin toimintavapautta.

Joissain maissa valtiovarainministeriä kutsutaan talousministeriksi.

Ministerit
Maasäteily

Maasäteily eli maansäteily tarkoittaa oletettua energiakenttää, johon niin sanotun taikavarvun väitetään reagoivan.  Termin on tehnyt tunnetuksi saksalainen Gustav von Pohl, joka 1930-luvulla väitti maasäteilyn aiheuttavan syöpää. Hänen mukaansa Aurinkokunta on verrattavissa atomiin, jossa Aurinko vastaa ydintä ja planeetat elektroneja. Tämän mukaan maapallon pinnalla olisi negatiivinen sähkövaraus, kuten elektroneilla, ja maapallon sisällä oleva magma lähettäisi sähköisesti negatiivista säteilyä, joka johtuu maan pinnalle vesisuonia ja malmikerrostumia pitkin. Maasäteilyä on väitetty myös kosmiseksi, avaruudesta tulevaksi säteilyksi, joka vahvistuu sen heijastuessa Maassa olevista malmeista tai vesisuonista. 

Tieteellisiä todisteita maasäteilystä ei ole. Maasäteilyä on sanottu pseudotieteeksi ja taikauskoksi.

Maasäteily liittyy läheisesti kaivonkatsontaan. Maassa uskotaan olevan maasäteilyä voimistavia vesisuonia. Uskomuksen mukaan hyvä kaivon paikka voidaan löytää säteilyä mittaamalla. Erityisen voimakasta maasäteilyn on ajateltu olevan vesisuonten risteyksessä. Taikavarvun käyttäjä havaitsee voimakkaasti säteilevän kohdan siitä, että varpu taipuu hänen käsissään. Toinen käytetty havaintoväline ovat erilaiset heilurit; säteilyn voimakkuutta arvioidaan heilurin pyörähdysten lukumäärän perusteella.

Maasäteilyn on väitetty aiheuttavan lukuisia sairauksia, muun muassa syöpää, nivelreumaa, unettomuutta ja lapsettomuutta. Säteilyllä on kerrottu olevan muitakin vaikutuksia, kuten pianon joutuminen epävireeseen, auton akun tyhjeneminen ja tuulenpesien ilmestyminen koivuihin. Erityisen vaaralliseksi on väitetty vuoteen sijaitsemista säteilevässä kohdassa. Säteilyltä suojautumiseen on myyty erilaisia laitteita, kuten sängyn alle asetettavia metallilevyjä ja muovipurkkien väliin aseteltuja käämejä.  

Maasäteilystä kirjoitettiin Suomen lehdistössä runsaasti 1950-luvulla sekä 1970- ja 1980-luvuilla. Tähän vaikutti entisen kansanedustajan Mauno Pohjosen maasäteilyinnostus.

Maasäteilytutkimus 
Maasäteilyä tutkittiin Oulun yliopistossa vuosina 1976–1983. Sokkotutkimuksessa 32 kaivonkatsojaa yritti etsiä vesisuonia pajusta ja metallista tehtyjen taikavarpujen avulla. Koehenkilöt eivät pystyneet havaitsemaan maastosta maasäteilyä tai maahan kaivettua vesiletkua. Tutkimuksessa selvitettiin myös maasäteilyltä suojaavien laitteiden tehoa, mutta minkäänlaista tehoa ei havaittu. Tämän jälkeen maasäteilyä ei ole Suomessa akateemisesti juuri tutkittu.

Suomessa toimii 1979 perustettu Maasäteilyntutkijat ry (vuoteen 2016 Sähkö- ja Maasäteilyntutkijat ry). Yhdistys julkaisee Varpuasiaa-nimistä lehteä.

Katso myös 
 Maavirrat

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Edelman, Nils: Taikavarvut ja maasäteily. Teoksessa

Aiheesta muualla 
 Maasäteilyntutkijat ry

Näennäisfysiikka
Uskomuslääkintä
Aavekuiskaaja

Aavekuiskaaja (Ghost Whisperer) on yhdysvaltalainen yliluonnollinen draamasarja, jota CBS esitti 23. syyskuuta 2005 – 21. toukokuuta 2010.

Sarja seuraa Melinda Gordon -nimisen naisen (Jennifer Love Hewitt) elämää, joka pystyy näkemään ja kommunikoimaan aaveiden kanssa. Yrittäessään elää tavallista elämää – hän on naimisissa ja omistaa antiikkiliikkeen – Melinda auttaa henkiolentoja selvittämään asiansa elävien keskuudessa, jotta he voivat jatkaa matkaansa tuonpuoleiseen. Melindan tehtävä on hankala ja välillä hän kamppaileekin ihmisten kanssa, jotka työntävät häntä luotaan eivätkä usko hänen kykyynsä. Osa aaveista on salaperäisiä ja Melindan täytyy päätellä vihjeiden avulla kuinka ymmärtää henkeä ja auttaa heitä. Sarjan kirjoitti John Gray ja sitä tuotti Sander/Moses Productions ja vastaavana tuottajana toimi muun muassa Jennifer Love Hewitt yhdessä ABC Studiosin ja CBS Television Studiosin kanssa. CBS peruutti sarjan viidennen tuotantokauden jälkeen 18. toukokuuta 2010.

Juoni 

Melinda Gordon on nuori nainen, joka asuu fiktiivisessä Grandview’n kaupungissa, New Yorkissa ja jolla on kyky nähdä ja kommunikoida kuolleiden kanssa. Melinda asuu aviomiehensä Jim Clancyn (David Conrad) sekä myöhemmin poikansa Aiden Lucasin (Connor Gibbs) kanssa. Työkseen Melinda pitää "Same As It Never Was Antiques" -antiikkiliikettä. Aaveet pyytävät Melindalta apua luottaen tälle viestinsä tai täyttäen haasteensa voidakseen siirtyä tuonpuoleiseen. Keskeneräisiä asioita tunnollaan kuolleet ihmiset saattavat jäädä elävien joukkoon eivätkä voi siirtyä tuonpuoleiseen ja Melinda auttaa heitä löytämään rauhan.

Sarjassa esiintyi myös Aisha Tyler, joka esitti Melindan parasta ystävää ja työkaveria Andrea Marinoa. Andrea kuolee kuitenkin traagisesti ensimmäisen tuotantokauden lopussa. Toisella tuotantokaudella Melinda tapaa Delia Banksin (Camryn Manheim), kiinteistövälittäjän jonka kanssa hän ystävystyy. Vaikka aluksi Delia väittääkin Melinda tarvitsevan psykologin apua, lopulta hän hyväksyy Melindan lahjan pysyen kuitenkin aika ajoin skeptisenä. Delialla on Ned-niminen poika (Tyler Patrick Jones kaudet 2–3, myöhemmin Christoph Sanders), joka saa Melindan lahjan selville paljon ennen äitiään. Melinda ystävstyy myös Rockland yliopiston professorin Rick Paynen (Jay Mohr) kanssa, joka auttaa Melindaa ratkaisemaan konflikteja aaveiden kanssa. Payne lähtee tutkimusmatkalle Himalajalle neljännen kauden ensimmäisessä jaksossa.

Näyttelijät

DVD-julkaisut Suomessa

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
CBS:n televisio-ohjelmat
Töyhtökääpiöahven

Töyhtökääpiöahven (Apistogramma cacatuoides) on yksi suosituimmista Apistogramma-suvun kääpiökirjoahvenista.

Koko ja ulkonäkö 
Töyhtökääpiöahvenkoiras on naarasta suurempi ja värikkäämpi. Koiraat voivat olla jopa 9 cm pitkiä. Naarat ovat pari senttimetriä lyhyempiä, yleensä noin 5-senttisiä.

Lajista on olemassa erivärisiä kantoja, joilla erityisesti pyrstökuviot vaihtelevat.

Alkuperä
Töyhtökääpiöahventa tavataan Perussa Amazonin ja Ucayali-joen alueella.

Käyttäytyminen 
Töyhtökääpiöahven on aika kiltti kirjoahven, joka kuitenkin muiden kirjoahventen tavoin tarvittaessa puolustaa reviiriään. Lajin vaatima reviiri on kuitenkin aika pieni, joten tarpeeksi isossa akvaariossa töyhtökääpiöitä voi yhdistää muiden pienten kirjoahventen kanssa.

Vesiolot ja ravinto
Veden lämpötilan tulisi olla 24–27 °C, pH-arvon noin 6–7 ja kovuus pehmeä, 2–10 °dH. Akvaarion minimikoko on 80 litraa, mutta isommassa vesiolot on luonnollisesti helpompi pitää vakaina. Töyhtökääpiöt eivät ole kovin nirsoja ravinnon suhteen, mutta niille maistuvat muiden kalojen poikaset ja kaikki ravinteet akvaariossa.

Katso myös 
 Luettelo kääpiöahvenista

Lähteet

Aiheesta muualla 
Harrastajan sivu

Akvaariokalat
Kirjoahvenet
Hans Albert Einstein

Hans Albert Einstein (14. toukokuuta 1904 – 26. heinäkuuta 1973) oli Albert Einsteinin ja Mileva Marićin toinen lapsi ja ensimmäinen poika. Vuoteen 1986 asti luultiin Hans Albertin olleen ensimmäinen lapsi, mutta Einsteinin ja Marićin kirjeiden ansiosta huomattiin perheeseen syntyneen tytär, Lieserl Einstein. Hans Albert Einstein oli hydrauliikan professori Kalifornian yliopistossa, Berkeleyn kampuksella.

Elämä 
Hans Albert syntyi Bernissä, jossa hänen isänsä oli töissä patenttitoimistossa. Hänelle syntyi Eduard Einstein -niminen veli kuusi vuotta myöhemmin Zürichissä. Perhe muutti vuonna 1914 Berliiniin ja pian Mileva palasi poikien kanssa takaisin Zürichiin, kun avioliitto oli kariutumassa Milevan ja Albert Einsteinin välillä. Vuonna 1919 suhde päätyi eroon, mikä oli hyvin hankalaa nuorille pojille. Raskaimmin eron otti Hans Albert.

Vuonna 1927 Hans Albert meni Frieda Knechtin kanssa naimisiin. Perheeseen syntyi kaksi lasta, Bernhard Caesar Einstein ja Klaus Martin. Poikien lisäksi perheeseen adoptoitiin Evelyn-niminen lapsi. Hans Albertin vaimo kuoli vuonna 1958 ja hän meni uusiin naimisiin Elizabeth Robozin kanssa.

Hans Albert kuoli vuonna 1973 sydämen vajaatoimintaan. Hänet haudattiin Massachusettsiin, lähelle Woods Holea.

Ura 
Hans Albert työskenteli metalli-insinöörinä Saksan Dortmundissa ennen Yhdysvaltoihin muuttoa vuonna 1938.

Lähteet 
 http://www.einstein-website.de/biographies/einsteinhansalbert.html

Aiheesta muualla 
 http://www.lib.berkeley.edu/WRCA/einstein.html

Einstein, Hans Albert
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1973 kuolleet
Yhdysvaltalaiset professorit
Resorsinoli

Resorsinoli on orgaaninen yhdiste (fenyylialkoholi, dioli) muodostuen bentseenirenkaasta ja siihen liittyneestä kahdesta alkoholiryhmästä (OH). Resorsinoli on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää, valkoisia kiteitä, jotka muuttuvat vaaleanpunaisiksi ilman tai valon vaikutuksesta tai kosketuksesta raudan kanssa. Sen kemiallinen kaava on C6H6O2 ja rakennekaava on C6H4(OH)2. Resorsinolista käytetään myös nimityksiä 1,3-bentseenidioli, m-bentseenidioli, 1,3-dihydroksibentseeni, m-dihydroksibentseeni, 3-hydroksifenoli, m-hydroksifenoli, m-hydrokinoni, resorsini ja resorsiini. Resorsinoli on bentseenidiolin isomeerinen muoto katekolin (1,2-bentseenidioli) ja hydrokinonin (1,4-bentseenidioli) kanssa.

Resorsinolin moolimassa on 110,11 g/mol, sulamispiste 110 °C, kiehumispiste 280 °C, suhteellinen tiheys 1,28 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 127 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 607 °C sekä CAS-numero 108-46-3. Resorsinoli liukenee veteen 140 g/ 100 ml.

Resorsinolia käytetään formaldehydin kanssa hartseissa, nahan parkitsemisessa, kumi­kemikaalina, kosmetiikassa, lääkevoiteissa, valokuvauksessa ja väreissä.

Ympäristö- ja terveysvaikutukset 
Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Aineelle altistumisesta voi seurata myös vaikutuksia veressä, johtaen methemoglobiinin muodostumiseen veressä eli methemoglobinemiaan. Toistuva tai pitkäaikainen ihokosketus voi aiheuttaa ihon herkistymisen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 Kemian työsuojeluneuvottelukunta (KETSU): Resorsinoli

Fenolit
Chris Squire

Christopher Russell Edward ”Chris” Squire (4. maaliskuuta 1948 Lontoo – 27. kesäkuuta 2015 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat) oli englantilainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Yesin basistina ja taustalaulajana. Hän esiintyi yhtyeen jokaisella albumilla.

Musiikkiin varhaisiällä

Chris Squire syntyi Pohjois-Lontoossa Queensburyn lähiössä ja vietti lapsuutensa Kingsbury-nimisellä alueella. Musiikkiin hän tutustui kuusivuotiaasta laulaessaan St.Andrewin kirkkokuorossa. Tätä kuoroa johti Barry Rose, joka oli myös kirkkourkuri. Hän oli varhainen esikuva, ja Squire kutsuikin hänet soittamaan Fish Out Of Water - sooloalbumille sen pilliurkuosuudet. 

Kuoron aikana hän ystävystyi Andrew Pryce Jackmanin kanssa, joka myöhemmin teki orkesterisovitukset Squiren Fish Out Of Water sooloalbumille sekä Yesin Tormato-albumille. 12-vuotiaana Squire liittyi Guildfordin katedraalikuoroon. Squiren koulukaveri ehdotti hänelle bassokitaraa. Squiren ensimmäinen basso oli äidin ostama Futurama, ja hän perusti Pryce Jackmanin kanssa ensimmäisen yhtyeensä The Selfs. Basistina esikuvana oli The Whon John Entwistle.

Yhtyeisiin 

1960-luvulla hän käytti LSD:tä, kunnes kerran koki huonon LSD-”matkan”. Hän kertoo, että vietti sen seurauksena kuukausia tyttöystävänsä asunnossa ja kehitti tänä aikana omalaatuisen soittotyylinsä. Squire toipui eikä enää käyttänyt LSD:tä.

Ensimmäinen tunnetumpi yhtye The Syn. Tämän rinnalle muodostui kokoonpano Mabel Greer’s Toyshop, johon liittyi myös The Syn -yhtyeessä ollut kitaristi Peter Banks. Kokoonpanoon tulivat myös Jon Anderson, Tony Kaye ja Bill Bruford. Kokoonpanon ja musiikillisten muutosten myötä yhtyeen nimeksi keksittiin Yes.

Yes-yhtyeessä Squire soitti sen perustamisesta lähtien 1968. Hän sävelsi sen materiaalia sekä yksin että yhdessä muiden jäsenten kanssa.
Tunnetuimpia lienevät The Yes Albumin "Your's Is No Discrage", "I've Seen All Good People" sekä Fragile- albumin "Heart of The Sunrise".

Squire oli Yesin kokoonpanossa, kunnes vetäytyi 2015 sairauden vuoksi. Hänellä todettiin toukokuussa 2015 akuutti leukemia, johon hän menehtyi.
Yhtyeessä aiemmin ollut Billy Sherwood korvasi hänet jo sovituissa konserteissa Squiren jouduttua vetäytymään ja ne olivat ensimmäiset ilman Squirea.

Soolo- ja yhteistyöprojekteja
 Fish Out of Water 1975
XYZ demovaiheeseen jäänyt kokoonpano Alan Whiten ja Jimmy Pagen kanssa
Conspiracy Billy Sherwoodin kanssa 2002
Chris Squire's Swiss Choir 2007

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset sivut 
 Chris Squiren muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 

Brittiläiset basistit
Vuonna 1948 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Punainen viiva (politiikka)

Punainen viiva viittaa Suomen eduskuntavaaleissa vuosina 1907–1935 käytettyyn merkintätapaan. Listavaali toteutettiin tuolloin siten, että vaalilippuun oli painettu valmiiksi kaikkien ehdokaslistojen nimet ja äänestäjä merkitsi kynällä punaisen viivan sen listan nimen kohdalle, jolle halusi antaa äänensä.

Vuonna 1906 säädetyn Suomen Suuriruhtinaanmaan Vaalilain 45 §:n mukaan: "Jos valitsija tahtoo antaa äänensä jonkun valitsijayhdistyksen ehdokaslistan hyväksi, joka on otettu vaalilippuun, merkitköön tämän listan punaisella viivalla." Vaalilain valmistellut Hermansonin komitea oli päätynyt punaiseen väriin sen erottuvuuden vuoksi, mikä helpottaisi ääntenlaskentaa. Komiteaan kuulunut Emil Schybergson oli pitänyt myös punaiseen väriin liittyvää poliittista symboliikkaa yhteensopivana eduskuntauudistuksen radikaaliuden kanssa. Määräys punaisen värin käytöstä poistui laista vuonna 1935.

Käsite "punainen viiva" on tullut Suomen kansalle tutuksi Ilmari Kiannon vuonna 1909 julkaisemasta romaanista Punainen viiva. Romaani kertoo Kainuun syrjäseutujen köyhistä asukkaista, jotka valmistautuvat vuoden 1907 ensimmäisiin eduskuntavaaleihin ja odottavat "punaisen viivan vetämisen" muuttavan koko yhteiskunnan hetkessä paremmaksi. Romaaniin perustuvat Matti Kassilan vuonna 1959 ohjaama elokuva Punainen viiva ja Aulis Sallisen säveltämä ooppera Punainen viiva, jonka kantaesitys oli vuonna 1978. Suomessa käytetään edelleen ilmaisua "punaisen viivan vetäminen" tarkoitettaessa vaaleissa äänestämistä, erityisesti vaaliagitaation mukaista tietyn listan kannattamista.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kerhokeskuksen Punaisen viivan veto -esittelysivustolta ensimmäisistä eduskuntavaaleista

Poliittiset käsitteet
Suomen poliittinen historia
Vaalit
Paul d’Amour

Paul d'Amour (s. 12. toukokuuta 1967 Spokane) on yhdysvaltalaisen Tool-yhtyeen entinen ja alkuperäinen basisti.

D'Amour soitti alun perin kitaraa ja liittyi Toolin basistiksi Adam Jonesin esiteltyä hänet yhtyeelle. Tool julkaisi vuonna 1993 debyyttialbuminsa Undertow'n, mutta d'Amour lähti yhtyeestä vuonna 1995. Hän perusti yhtyeen Lusk, jolta ilmestyi vuonna 1997 psykedeelinen albumi Free Mars. Hänellä on ollut myös muita projekteja musiikin parissa. 

Yhdysvaltalaiset basistit
Yhdysvaltalaiset rockmuusikot
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Juuso Walden

Juuso Walfrid Walden (5. huhtikuuta 1907 Pietari – 19. marraskuuta 1972 Valkeakoski) oli suomalainen vuorineuvos. Hän toimi Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1940–1969. Yhtiön oli perustanut hänen isänsä Rudolf Walden.

Ura
Juuso Walden valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1929. Hän työskenteli Walkiakoski Oy:n konttoripäällikkönä vuosina 1932–1934, Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n myyntipäällikkönä Valkeakoskella vuosina 1935–1938 ja Myllykoskella vuosina 1938–1940 sekä Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1940–1969. Hän sai vuorineuvoksen arvonimen vuonna 1948. Työuransa ohella Walden oli jäsenenä tai puheenjohtajana useiden puunjalostusyritysten hallintoelimissä. Walden siirsi Yhtyneiden Paperitehtaiden pääkonttorin Valkeakoskelle vuonna 1952.

Juuso Walden rakennutti edustusasunnokseen Valkeakosken keskustan tuntumassa sijaitsevan Antinkärjen vuonna 1952. Talon suunnitteli arkkitehti Pekka Saarema. Waldenilla oli hyvät henkilökohtaiset suhteet presidentti Urho Kekkoseen ja muuhun Suomen valtiojohtoon. Kekkonen ohjasi monet Suomessa vierailleet valtionpäämiehet Waldenin kestittäviksi Valkeakoskelle, ja Antinkärjessä vierailivat muiden muassa Jugoslavian presidentti Josip Broz Tito, Neuvostoliiton presidentti Kliment Vorošilov, Yhdysvaltain myöhempi presidentti Richard Nixon ja Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Harold Macmillan.

Yhtyneiden Paperitehtaiden jouduttua 1960-luvun loppupuolella pahoihin talousvaikeuksiin Kansallis-Osake-Pankki otti määräysvallan yhtiössä ja Juuso Walden joutui jättämään toimitusjohtajan paikan. KOP nimitti Yhtyneiden uudeksi pääjohtajaksi diplomi-insinööri Niilo Hakkaraisen, jonka kanssa Walden ei tullut toimeen. 1960-luvun lopulla myös Waldenin terveys alkoi heiketä. Vuonna 1970 Walden muutti perheineen pois Antinkärjestä, joka muutettiin Yhtyneiden vieraskerhoksi.

Jalkapallo
Juuso Walden perusti Suomen Cupin 1950-luvulla. Hän lahjoitti myös cupin kiertopokaalin, Antero Nymanin muistopalkinnon, Suomen Palloliitolle vuonna 1954. Walden toimi myös Palloliiton puheenjohtajana vuodet 1953–1963. Waldenin vahvalla taustatuella perustettiin vuonna 1953 urheiluseura Kaipolan Vire.

Yksityiselämä
Juuso Waldenin puoliso vuodesta 1932 oli filosofian maisteri Tellervo Arvola. Heillä oli kaksi tytärtä ja kolme poikaa.

Sotilasarvoltaan Juuso Walden oli reservin majuri. Juuso Walden kuoli 65-vuotiaana.

Teokset
 Walden, J. W.: Minua sanotaan Juusoksi. Toimittanut Tapio Karreinen. Tapiola: Weilin+Göös, 1971.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Nordberg, Toivo: Yhtyneet paperitehtaat Osakeyhtiö 1952-1969. 1980
 Klemola, Pertti: Juuso Walden – viimeinen patruuna.
 Virtapohja, Kalle: Juuso Walden - Urheilumies ja viimeinen patruuna. Helsinki: ReadMe, 2021.

Aiheesta muualla
 
 Museo 24: Juuso Waldenin aika
 Juuso Walfrid Walden  Akseli – Pirkanmaan teollisuushistoria

Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Vuorineuvokset
Suomalaiset jalkapallovaikuttajat
Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Pietarinsuomalaiset
Myyty maa

Myyty maa on Seppo Heikkisen maaliskuussa 2007 julkaistu romaani, jonka julkaisi Kustannusosakeyhtiö Tammi.

Myyty maa on kertomus lähitulevaisuuden Suomesta. Samalla se on myös Lapista Etelä-Suomeen muuttaneen Kärkkäisen perheen sukutarina.

Myyty maa edustaa Heikkisen mukaan tyylilajiltaan ”sce-fiä” eli scenario fictionia. Scefi kertoo tieteisfiktion tavoin tulevaisuudesta, mutta kirjailijan mielikuvitus ei scefissä laukkaa vapaasti, vaan siinä etsitään tässä ajassa olevia signaaleja ja trendejä, ja niiden avulla maalataan mahdollinen – jopa todennäköinen – skenaario tulevaisuudesta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ylen ykkösen Kirjakerhon keskustelu 17.5.2007 (Myyty maa -kirjan osuus alkaa n. 22 minuutin kohdalta)
 Kansan Uutisten haastattelu 5.4.2007
 Seppo Heikkisen romaanissa maa on myyty  Kansan Uutiset 5.4.2007
 Keskipohjanmaan arvostelu 4.4.2007
 Maailman menestys kääntyy menetykseksi. Helsingin Sanomat 21.3.2007.
 Seppo Heikkinen Myyty maa Savon Sanomat 28.2.2007

Suomalaiset romaanit
Vuoden 2007 kirjat
Raskaampaa joulua

Raskaampaa joulua on vuonna 2006 julkaistu Warner Musicin julkaisema kokoelma joululauluja. Se on Raskasta joulua -projektin toinen levy. Kuten levyn nimikin kertoo, sovituksista on tehty hevimpiä ja raskaampia versioita. Levyä on myyty marraskuuhun 2016 mennessä yli 16 000 kappaletta, mikä oikeuttaa kultalevyyn.

Levyllä soittavia muusikoita ovat Erkka Korhonen (kitarat ja taustalaulu), Lauri Porra (basso), Vili Ollila (koskettimet, ohjelmointi), Anssi Nykänen (rummut), Aleksi Parviainen (taustalaulu), Anssi Växby (kontrabasso), Peter Lerche (kitara), Esa Kotilainen (koskettimet), Alexi Laiho (kitara) ja Tero Kostermaa (koskettimet, ohjelmointi).

Kappaleet

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Myspace.com: Raskas joulu

Vuoden 2006 joulualbumit
Raskasta joulua -albumit
Pauli Lehtosalo

Pauli Lehtosalo (18. joulukuuta 1910 Vehkalahti – 12. maaliskuuta 1989) oli suomalainen poliitikko ja moninkertainen Maalaisliiton ministeri kolmessa eri hallituksessa, hallitusneuvos ja Maatalousministeriön kansliapäällikkö. Koulutukseltaan hän oli lakimies

Lähteet 
 http://valtioneuvosto.fi/tietoa/historiaa/hallitukset-ja-ministerit/raportti/-/r/m2/360 

Suomen oikeusministerit
Suomen Keskustan poliitikot
Suomalaiset kansliapäälliköt
Suomalaiset juristit
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 1989 kuolleet
Valdemar Liljeström

Vladimir (Valdemar) Liljeström (26. helmikuuta 1902 Pietari – 11. marraskuuta 1960 Geneve) oli suomalainen Metallityöväen Liiton puheenjohtaja, kansanedustaja (1955–1960) ja kolmessa hallituksessa ministeri. Liljeström erosi SDP:n eduskuntaryhmästä vuonna 1958 ja siirtyi Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liittoon.

Ammattiyhdistysjohtajana 
Liljeström oli voimakas johtaja joka noudatti Suomen Metallityöväen Liitossa 1950–1960-luvun puheenjohtajavaltaista linjaa. Toimissaan Liljeström oli erittäin itsenäinen, eikä häntä voinut sanoa minkään ryhmän varsinaiseksi edustajaksi vaikka hänet skogilaiseksi mainittiin. Vastustajien puheissa väitettiin, että hän olisi jopa etääntynyt itse jäsenistöstä. Liljeström toivoi ammattiyhdistysliikkeen eheytymistä ja kannatti Veikko Helteen sovintoehdotusta ammattiyhdistysliikkeen kilpailevien ryhmien välille.

Metallityöväen Liittoa puheenjohtaja Liljeström piti TPSL:n käsissä kommunistien valtausyrityksen aikana kylmän sodan ehkä kiivaimpina vuosina. Hän piti kommunistit poissa liiton päätöksenteosta joidenkin mielestä osin jopa epädemokraattisin keinoin. Liljeström oli poistanut kommunistit kokonaan muun muassa liiton työehtosopimusneuvottelukunnasta.

Liljeströmillä oli hyvät suhteet työnantajajärjestöjen johtoon, josta oli hyötyä työmarkkinaneuvotteluissa. Hän allekirjoitti työnantajaosapuolten kanssa metallin piirissä ensimmäisen kaksivuotisen indeksiin sidotun työehtosopimuksen vuonna 1960. Liljeström hoiti myös suhteita ulkomaihin ja teki tästä syystä lukuisia ulkomaanmatkoja. Neuvostoliiton matkan seurauksena Liljeström valittiin edustamaan SML:a Neuvostoliiton kauppavaltuuskunnan jäsenenä 1959.

Liljeström kuoli astmakohtaukseen työmatkalla vuonna 1960. Hänen siunaustilaisuuteensa saapui surunvalitteluja yhteiskunnan kaikista kerroksista. Onni Närvänen nostettiin hänen seuraajakseen Metallityöväenliiton johtoon Emil Skogin tuella, ohittaen Liljeströmin oman suosikin Esko Suikkasen.

Ministeriydet 
 Sosiaaliministeri (1948–1949, SDP) ja 1958 (ammattiministeri)
 II Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri (1957)

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 
 

Kansanedustajat
Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton poliitikot
Suomen sosiaaliministerit
Helsingin vaalipiiri
Suomen sisällissodan punaiset
Pietarinsuomalaiset
Vuonna 1902 syntyneet
Vuonna 1960 kuolleet
Lauri Kivekäs (vuorineuvos)

Lauri Jaakko Jooseppi Kivekäs (vuoteen 1926 Stenbäck; 7. heinäkuuta 1903 Muuruvesi – 12. helmikuuta 1998) oli suomalainen varatuomari, yritysjohtaja, vuorineuvos ja Suomen Työnantajain Keskusliiton (nyk. Elinkeinoelämän keskusliitto) puheenjohtaja. Hän oli kauppa- ja teollisuusministeri ammattiministerinä (1957–1958 (Von Fieandtin hallitus) ja 1958 (Kuuskosken hallitus).

Lauri J. Kivekäs valmistui varatuomariksi 1930 ja alkoi jo sitä ennen työskennellä appensa Emil Aaltosen yrityksissä. Hän toimi Aaltosen eri kenkätehtaiden isännöitsijänä, myyntipäällikkönä ja toimitusjohtajana vuosina 1926–1947 ja siitä eteenpäin Aaltosen kenkätehdas Oy:n toimitus- ja pääjohtajana 1947–1976 sekä Aaltosen Tehtaat Oy:n hallituksen puheenjohtajana 1976–1980. Kivekäs toimi myös Sarvis Oy:n toimitusjohtajana 1941–1966, Lokomon johtokunnassa 1938–1970 ja toimitusjohtajana 1948–1964 sekä Suomen Puunjalostustehdas Oy:n toimitusjohtajana 1929–1971. Kivekäs oli johtokunnan tai hallituksen jäsenenä tai puheenjohtajana myös Finlaysonissa, Suomen Kumitehdas Oy:ssä, Suomen Kaapelitehdas Oy:ssä ja Kansallis-Osake-Pankissa. Yrityselämän ulkopuolisisia luottamustoimia hänellä oli Juupajoen kunnanvaltuustossa, Tampereen kaupunginvaltuustossa ja -hallituksessa, Tampereen teatterissa, kenkäteollisuusjärjestöissä sekä Pro Musica- ja Emil Aaltosen säätiöissä.

Kivekäs oli Nokia Oyj:n hallituksen ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 1966–1977. Hänen seuraajana puheenjohtajana jatkoi Björn Westerlund seuraavat kaksi vuotta.

Vuorineuvoksen arvon Kivekäs sai 1953.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
 
 

Suomen kauppa- ja teollisuusministerit
Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Vuorineuvokset
Tampereen kaupunginvaltuutetut
Juupajoen kunnanvaltuutetut
Nokian henkilöstö
Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1903 syntyneet
Vuonna 1998 kuolleet
Kolmas jalka haudassa

Kolmas jalka haudassa on Lapinlahden Lintujen järjestyksessään 12. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003 ja on viimeinen levy, jolla Heikki Salomaa oli mukana ennen kuolemaansa. Levy myi kultaa.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet sovittaneet Pekka Hedkrok, Pekka Virtanen ja Harri Kinnunen.

 Trilobiittinä luokses ryömin (säv. Pekka Hedkrok, san. Timo Eränkö)
 Kolmas jalka haudassa (säv. Hedkrok, san. Heikki Salomaa & Eränkö)
 AIAIAIVOIVOIVOI (säv. Hedkrok, san. Eränkö)
 Jos kaikki ois ilmaista (säv. Hedkrok, san. Salomaa & Eränkö)
 Meidän manageri (säv. Hedkrok, san. Salomaa & Eränkö)
 Rikkaiden lapset on rumia (säv. J. Knuutinen, san. Eränkö)
 Raja se on raittiudellakin (säv. Ari Wahlsten, san. Wahlsten & Eränkö)
 Hiljaisten miesten baari (säv. Hedkrok, san. Eränkö)
 Kaupungin suudelluin suu (säv. Hedkrok, san. Wahlsten)
 Pää täynnä lompakko tyhjä (säv. Salomaa, Harri Kinnunen ja Pekka Virtanen, san. Salomaa)
 Turun tuomiokirkon kellot lyövät minua (säv. Hedkrok, san. Eränkö)
 Suomi takaisin (säv. Hedkrok, san. Eränkö)

Lähteet 

Vuoden 2003 albumit
Lapinlahden Lintujen albumit
Amfiktyon

Amfiktyon () oli kreikkalaisessa mytologiassa Deukalionin ja Pyrrhan poika, joskin joidenkin myyttien mukaan hänen kerrotaan syntyneen maasta. Hänen sisaruksiaan olivat Hellen ja Protogeneia.

Amfiktyon oli alun perin Thermopylain kuningas, joka nai Kranaoksen, Ateenan kuninkaan, ja Pediaksen tyttären. Myöhemmin hän kuitenkin syrjäytti Kranaoksen vallasta julistaen itsensä Ateenan kuninkaaksi. Hänen valtakauttansa kesti 12 vuotta kunnes hänet karkotti Erikhthonios.

Legendan mukaan Delfoin Amfiktyoniliitto, jonka tehtävänä oli suojella ja ylläpitää Apollonin temppeliä Delfoissa ja Demeterin temppeliä Anthelassa Thermopylain lähellä, olisi ollut Amfiktyonin perustama. Liiton kaksitoista jäsentä kokoontuivat Thermopylaissa keväisin ja Delfoissa syksyisin.

Lähteet

Ateenan kuninkaat
Kreikkalainen mytologia
Kontramarssi

Kontramarssi oli jalkaväen taistelutaktiikka, jolla pyrittiin luomaan katkeamaton tulitus, vaikka yksittäisen aseen lataaminen vei usein minuutteja. Tavallisesti kontramarssia pidetään Morits Oranialaisen ja hänen kahden serkkunsa keksiminä, kun he 1500-luvun lopulla uudistivat Alankomaiden armeijaa. Ajatus katkeamattomasta tulituksesta oli kuitenkin syntynyt jo aikaisemmin ja ratsuväen vastaava taktiikka karakolli oli syntynyt satavuotta aikaisemmin 1490-luvulla. 

Kontramarssissa musketilla tai hakapyssyllä aseistetut sotilaat ovat muodossa, joka on 6-12 riviä syvä. Vierekkäisten sotilaiden välissä on runsas tyhjä tila, jota pitkin he mahtuvat liikkumaan edestä taakse. Rivi kerrallaan sotilaat astuvat eteenpäin ja laukaisevat aseensa. Tämän jälkeen juuri aseensa tyhjentänyt rivi siirtyy jonojen välissä olevaa tyhjää tilaa taaksepäin aina muodon viimeisiksi, jossa he aloittavat pitkän liikesarjan, jolla jokainen lataa aseensa uudestaan. Vastaavasti muodossa nyt ensimmäisenä oleva rivi toistaa saman: siirtyminen eteenpäin, laukaus, muodon viimeiseksi; ja sitten kolmas rivi, jne kunnes alun perin ensimmäisenä ollut rivi on taas vuorossa, nyt aseet uudelleen ladattuina, ja koko sarja alkaa alusta.

Kontramarssia käyttäen on mahdollista, että jatkuvasti tulittava muoto liikkuu hiljalleen eteenpäin, perääntyy tai pysyy paikallaan taistelukentällä.

Kontramarssin käyttö taistelukentillä väheni musketin lataamisen nopeutuessa ja linjataktiikan ohentaessa taistelumuotoja 1600-luvun loppupuolella.

Lähteet 

Historialliset taktiikat
Toni Huttunen

Toni Huttunen (s. 12. tammikuuta 1973 Kuusankoski) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Huttunen edusti Suomen korkeimmalla sarjatasolla koko uransa Myllykosken Palloa.

Ura 

Huttunen kuuluu Sami Hyypiän ja Mika Hernesniemen ohella Voikkaan Pallo-Peikkojen menestyksekkääseen vuoden 1973 ikäluokkaan. Liigadebyyttinsä hän teki Myllykosken Pallon riveissä 13. heinäkuuta 1992 ottelussa Mikkelin Palloilijoita vastaan ja ensimmäisen liigamaalinsa 23. elokuuta 1992 FC Oulua vastaan. Hän onnistui maalinteossa 13 peräkkäisellä kaudella kunnes putki katkesi kaudella 2005. Kaudella 1996–1997 Huttunen vieraili lainasopimuksella Skotlannin 1. divisioonan Falkirkissä. Saman kauden aikana joukkueessa pelasi myös suomalainen Petteri Kaijasilta.

Huttunen voitti MyPassa Suomen cupin vuosina 1992, 1995 ja 2004. Kaudella 2005 hän saavutti joukkueineen Suomen-mestaruuden, jonka lisäksi hänellä on viisi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia. Kausi 2009 oli Huttusen 18-kautisen liigauran viimeinen. Hän on 441 ottelullaan eniten Veikkausliiga-otteluita pelannut ja pisimpään samaa seuraa edustanut pelaaja.

Suomen maajoukkuetta Huttunen on edustanut 11 kertaa. Debyyttinsä hän teki 21-vuotiaana 0–7-vierasvoitossa Viroa vastaan 26. lokakuuta 1994.

Saavutukset 

 Suomen-mestaruus: 2005
 Suomen-mestaruushopea: 1993, 1994, 1995, 1996, 2002
 Suomen-mestaruuspronssi: 1999, 2000, 2001
 Suomen cup: 1992, 1995, 2004

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Toni Huttusen esittely Myllykosken Pallon sivustolla
 Toni Huttusen esittely Suomen Palloliiton sivustolla
 Toni Huttusen esittely Veikkausliigan sivustolla

Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen Cupin mestarit
Veikkausliigan legendat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Agrios

Agrios oli kreikkalaisessa mytologiassa Porthaonin, Kalydonin kuninkaan, poika ja Oineuksen veli.

Hänen vaiheistaan on olemassa kaksi hieman erilaista versiota.

Hyginuksen versio
Oineuksen menetettyä lapsensa Kalydonin metsästyksen tapahtumien seurauksena, Agrios näki veljensä heikkouden ja ajoi tämän pois valtakunnastaan hallitakseen sitä itse. Kun Diomedes, Tydeuksen ja Deipylen poika, kuuli Troijan kukistumisen jälkeen isoisänsä ahdingosta hän saapui Aitoliaan Stheneloksen, Kapaneuksen pojan kanssa ja taisteli Agrioksen pojan Lykopeuksen kanssa ja tappoi tämän. Tämän jälkeen hän karkotti Agrioksen maasta ja palautti Oineuksen takaisin valtaan. Agrios tappoi myöhemmin itsensä maanpakonsa aikana.

Apollodoroksen ja Pausaniaksen versio
Agrioksen pojat (Thersites, Onkhestos, Prothoos, Keleutor, Lykopeus, Melanippos), riistivät valtakunnan Oineukselta ja antoivat sen isälleen Agriokselle. Lisäksi he vangitsivat ja kiduttivat Oineusta. Diomedes saapui maahan salaa Alkmaionin kanssa ja tappoi kaikki Agrioksen pojat Thersitestä ja Onkhestosta lukuun ottamatta, jotka olivat paenneet aiemmin Peloponnesokselle. Koska Oineus oli vanha, Diomedes antoi valtakunnan Andraimonille.

Lähteet

 Kreikkalainen mytologia
Bad Buchau

Bad Buchau on pieni kylpyläkaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa, Saksassa. Kaupungin pinta-ala on 23,8 neliökilometriä ja siellä on arviolta 4 294 asukasta (vuonna 2018). Se sijaitsee lähellä Federseejärveä.

Bad Buchau muodostaa yhdeksän sitä ympäröivän kunnan kanssa kuntayhtymän: Alleshausen, Allmannsweiler, Betzenweiler, Dürnau, Kanzach, Moosburg, Oggelshausen, Seekirch ja Tiefenbach.

Albert Einsteinin suvun historia alkaa Buchausta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kaupungin viralliset sivut

Saksan kaupungit
Baden-Württembergin kunnat
Rolando Bianchi

Rolando Bianchi (s. 15. helmikuuta 1983 Albano Sant'Alessandro, Bergamo, Italia) on italialainen jalkapalloilija pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä Torino:ssa.

Lahjakkaana hyökkääjänä pidetty Bianchi aloitti uransa vuonna 2000 Atalantassa pelaten ensimmäisellä kaudellaan yhden ottelun. Kaudella 2002/2003 Bianchi pelasi yhteensä 16 ottelua, mutta ei tehnyt ainuttakaan maalia. Seuraavana oli vuorossa lainasopimus kaudeksi 2003/2004 Serie B:hen Cagliariin, jossa hän teki 2 maalia 14 ottelussa. Bianchi palasi takaisin Atalantaan, mutta pelasi vain yhden ottelun ja näin ollen lähti uudestaan kohti Cagliaria, joka tällä kertaa pelasi Serie A:ssa. Tälläkään kertaa Bianchi ei onnistunut tekemään 2 maalia enempää. Reggina kuitenkin osti tulevaisuuden lupauksen vuonna 2005. Ensimmäinen kausi ei mennyt mitenkään loisteliaasti, kun hän loukkasi polvensa Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkue harjoituksissa. Bianchi onnistuikin tekemään vain yhden maalin 9 ottelussa. Vasta kaudella 2006/2007 hän on vastannut kaikkien odotuksiin olemalla Seria A:n maalipörssin neljäs, tekemällä 18 maalia 37 ottelussa.

Heinäkuussa 2007 Bianchi siirtyi valioliigaan Manchester City FC:hen 13 miljoonan euron siirtosummalla. Huolimatta hyvistä otteista Bianchi siirtyi tammikuussa 2008 lainasopimuksella takaisin Italiaan, SS Lazioon.

Lähteet 
Uran tilastot www.sslazio2000.net

Italialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Berlin Südkreuzin rautatieasema

Berlin Südkreuz (ent. Bahnhof Papestraße) on rautatieasema Berliinissä. Asema avattiin 1898 risteysasemana. Berliinin S-Bahnin ympyrälinjan itä–länsi-suuntainen asema on ylätasolla ja päärautatieasemalle, Dresdeniin sekä Leipzigiin menevät raiteet alatasolla. Asemaa on rakennettu uudelleen vuosituhannen vaihteessa ja nimettiin Berlin Südkreuziksi toukokuussa 2006.

Historia 
Aseman entinen nimi juontuu läheisen kadun nimestä, joka on nimetty Preussin kenraalin Alexander August Wilhelm von Papen mukaan.

Südkreuzin asema kuuluu Deutsche Bahnin uuteen pitkänmatkan liikenteen konseptiin Berliinissä. Etelä-Berliiniin oli tarvittu uutta pitkänmatkan liikenteen rautatieasemaa, joten Papestraßen asema päätettiin rakentaa ja nimetä se uudelleen samantyyppiseksi kuin Westkreuz ja Ostkreuz ("itä- ja länsiristeys"). Rakennustyöt myöhästyivät huomattavasti ja asema valmistui kuusi vuotta myöhässä toukokuussa 2006.

Südkreuzin asema on nykyisin ICE-junien Hampurin-liikenteen pääteasema.

Berliinin rautatieasemat
1890-luvulla rakennetut rautatieliikennepaikat
Samokov

Samokov (bulg. Самоков) on kaupunki Bulgariassa Sofian alueella. Kaupunki sijaitsee Rila ja Vitosha-nimisillä vuorilla. Kaupungin asukasluku on 38 089.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Samokovin nettisivut 

Bulgarian kaupungit
Jorge Pérez

Jorge Pérez Salinas (s. 24. huhtikuuta 1972 Pamplona, Navarra) on entinen espanjalainen uimari, joka osallistui urallaan kahdesti kesäolympialaisiin, vuosina 1992, sekä 2000. Hänen paras sijoituksensa olympialaisissa oli 11. sija 400 metrin sekauinnissa vuonna 1992.

Lähteet 
Espanjan olympiakomitea Luettu 8.4.2007 

Espanjalaiset uimarit
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Salon vaakuna

Salon vaakuna on Salon kaupungin heraldinen tunnus. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultatammi ja sakarakoroinen kultalakio, jossa musta sarvi."

Vaakunoiden historiaa

Salon vanha vaakuna 

Alkuperäinen Salolle 24. syyskuuta 1949 vahvistettu vaakuna perustui taidemaalari Jac. Ahrenbergin vuonna 1902 tekemään ehdotukseen. Sen vaakunaselitys kuului seuraavasti: ”Sinisessä kilvessä kultaisella aaltoviivalla uiva hopeinen joutsen ja sen yläpuolella hopeinen lilja; vasemmassa kolkassa oikealta esiin työntyvä haarniskoitu, pistoolia pitelevä käsivarsi. Kilven päällä herttuankruunu.”

Vaakunan uiva joutsen ja Turunkin vaakunassa esiintyvä lilja viittaavat Uskelanjoen varteen syntyneeseen asutukseen. Kolkassa kuvattu haarniskoitu käsivarsi pistooleineen on peräisin Armfelt-aatelissuvun vaakunasta. Uskelan- ja Halikonjokien suistossa sijainnut Joensuun eli Åminnen kartano oli Armfelt-suvun omistuksessa 1780–1900-luvuilla. Salon kauppala perustettiin kartanon maille Uskelanjoen varteen kasvaneesta kauppapaikasta vuonna 1887.

Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuoden 2009 kuntaliitoksen myötä.

Halikon vaakuna 
Heraldikko Olof Erikssonin alun perin Halikon kunnalle suunnittelema vaakuna on vahvistettu 12. helmikuuta 1953. Vaakunan sakarakoro viittaa Halikon lukuisiin muinaislinnoihin, joista tunnetuin on rautakautinen Rikalan linnavuori. Lakion sarvi on pitäjässä vaikuttaneen Horn-suvun tunnus. Suvun omistuksessa olivat muun muassa Vuorentaan ja Joensuun kartanot 1300-luvulta lähtien. Tammi oli Halikon tunnuspuu, ja viittaa alueen runsaaseen kasvistoon ja vanhaan kartanokulttuuriin. Vaakuna vahvistettiin uuden Salon kaupungin vaakunaksi vuoden 2009 kuntaliitoksessa.

Salon vanhan vaakunan lilja ja nykyisen vaakunan sarvi esiintyivät myös alueen emäpitäjän Uskelan vaakunassa. Uskela liitettiin Saloon vuonna 1967. Ulkomuodoltaan Salon nykyinen vaakuna muistuttaa ranskalaisen Bougivalin kunnan vaakunaa.

Ehdotukset joutsenvaakunan palauttamisesta 
Halikon vaakunan valitsemista uuden Salon kaupungin vaakunaksi vastustettiin jo ennen vuoden 2009 kuntaliitoksen voimaan tuloa. Vuonna 2007 1600 kaupunkilaista allekirjoitti adressin vanhan joutsenvaakunan säilyttämisen puolesta, vedoten vaakunan vaihdosta koituviin kuluihin ja tunnesyihin. Allekirjoittaneiden mukaan vanha vaakuna koettiin sopivampana Salon imagolle kuin Halikon vaakuna.

Vanhan vaakunan palauttamista käsiteltiin lisäksi Salon kaupunginvaltuustossa ja -hallituksessa vuonna 2018. Kaupunginhallitus ei kuitenkaan puoltanut joutsenvaakunan palauttamista sillä perusteella, että se oli kuntaliitoksen jälkeen myönnetty Salo-Uskela Seura ry:n käyttöön. Aloite joutsenvaakunan palauttamisesta raukesi lopulta kaupunginvaltuuston äänestyksessä äänin 44-6.

Galleria

Lähteet

Viitteet 

Salo
Vaakuna
Vaakuna
Lo

Lo tarkoittaa seuraavia:

 
 
 Lo, kaupunki Belgiassa
 Landsorganisationen i Sverige, LO, Ruotsin ammattiliittojen keskusjärjestö
 lääninoikeus, LO, oikeusistuin.

Henkilöitä 

 Cheikh Lô (s. 1959), burkinalais-senegalilainen laulaja, kitaristi ja rumpali
 Ismaël Lô (s. 1956), senegalilainen laulaja ja kitaristi
 J. Lo, oik. Jennifer Lopez (s. 1969), yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä, tanssija, tuottaja ja malli
 Ken Lo (s. 1959), hongkongilainen elokuvanäyttelijä, sijaisnäyttelijä ja entinen thainyrkkeilijä
 Leyan Lo (s. 1985), yhdysvaltalainen opiskelija, Rubikin kuution ratkaisemisen maailmanmestari
 Tove Lo, oik. Tove Nilsson (s. 1987), ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä
Lt

Lt tarkoittaa seuraavia:

 
 
 
 
 lääketieteen tohtori, LT, yliopistotutkinto
 Liikenneturva, LT, suomalainen vapaaehtoisen liikenneturvallisuustyön keskusjärjestö
 Lassila & Tikanoja (lyhennettynä L&T), suomalainen siivous- ja jätehuoltoyritys
 Latvijas Televizija, LT, latvialainen televisioyhtiö
 pienjännite, LT, englannin ilmauksesta low tension, pieni jännite
 Volkswagen LT, pakettiauto
 leukotrieeni, LT, rasvahapon johdos
 Lahden Tenniskerho, LT, suomalainen urheiluseura.
 LaDainian Tomlinson, L.T. yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja.
  Louis Tomlinson  , L.T. englantilainen laulaja.
 paikallinen aika, engl. local time, lyh. LT
Maaningan seurakunta

Maaningan seurakunta oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka perustettiin vuonna 1871. Seurakunta liitettiin osaksi Kuopion Kallaveden seurakuntaa 1. tammikuuta 2015, samana päivänä voimaan tulleen kuntaliitoksen seurauksena.

Kirkkoherrat 
Maaningan seurakunnan vakinaisina kirkkoherroina toimivat seuraavat papit:
Axel Frederik Hahl 1886–1898
Oscar Fabritius 1901–1902
Elias Evert Roschier 1903–1911
David Konstantin Kröger 1915–1933
Matti A. Castren 1935–1945
Paavo Eino Johannes Elovaara 1946–1959
Timo Kaarlo Väätänen 1960–1975
(Ilkka Heikki) Jussi Huttunen 1975–2006
Arto Tapio Penttinen 2006–2013
Juha Petteri Hämäläinen vt.kirkkoherrana 1.7.2013-31.12.2014

Aiheesta muualla
Kuopion seurakunnat: Kallavesi

Maaninka
Kristinusko Kuopiossa
Heikki Waris

Heikki Tapio Waris (vuoteen 1924 Warén; 25. lokakuuta 1901 Helsinki – 10. marraskuuta 1989 Espoo) oli suomalainen sosiaalipolitiikan professori, akateemikko ja sosiaaliministeri von Fieandtin virkamieshallituksessa vuosina 1957–1958.

Elämäkerta 
Heikki Waris valmistui ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1919 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1922. Waris oli 1920-luvulta lähtien mukana Sigfrid Sireniuksen perustamassa setlementtiliikkeessä. Hän toimi liikkeen Kalliolan vapaaopiston rehtorina..

Heikki Wariksen tohtorinväitöskirja Työläisyhteiskunnan syntyminen Helsingin Pitkänsillan pohjoispuolelle ilmestyi 1932 ja sen II osa 1934. Waris teki 1934–1935 opintomatkan Yhdysvaltoihin jossa hän paitsi että keräsi laajan suomalaisten siirtolaisten elämäkerta-aineiston toi myös Suomeen uuden survey-tyyppisen haastattelututkimusmenetelmän. Tähän menetelmät kuuluivat kyselylomakkeet, erilaiset asenteita mittaavat asteikot, testaukset ja taulukoinnit.

Sotavuosina Waris toimi Suomen Aseveljien Työjärjestössä (SAT) sekä 1941–1945 Suomen Huollon toiminnanjohtajana vastaten muun muassa suomalaislasten sijoituksista Ruotsiin ja Tanskaan sekä avustuslähetysten jakamisesta.

Heikki Waris oli Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan professorina 1946–1968. Hän oli 1960-luvulla valtiotieteellisen tiedekunnan dekaanina ja Helsingin yliopiston vararehtorina 1962–1968. Akateemikoksi Waris nimitettiin 1980. Hän sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon 1964.

Lähteet

Kirjallisuus
 Roos, J. P.: Heikki Waris, suomalaisen sosiaalipolitiikan grand old man. Kansallisgalleria: Kehittyvä Suomi (1945–1965), s. 112–117. W+G, Helsinki 1996.

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 
 

Akateemikot (Suomi)
Suomen sosiaaliministerit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1901 syntyneet
Vuonna 1989 kuolleet
Suomalaiset professorit
Suomalaiset sosiaalipoliitikot
Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saajat
José Mari

José María Romero Poyón eli José Mari (s. 10. joulukuuta 1978 Sevilla, Sevillan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa tällä hetkellä Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Gimnàstic de Tarragonaa. Aikaisemmin urallaan hän on edustanut Sevillaa, Atlético Madridia, Milania, Villarrealia ja Real Betisiä.

José Mari oli mukana Espanjan hopeaa voittaneessa olympiajoukkueessa kesäolympialaisissa 2000. Espanjan A-maajoukkueessa hän on pelannut neljä ottelua ja tehnyt yhden maalin.

Aiheesta muualla 

 José Marin tilastot Primera Divisiónissa 
 José Marin tilastot Espanjan maajoukkueessa  

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Espanjalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Gicelin-miekka

Gicelin-miekat ovat noin 1100-luvulla käytössä olleita miekkoja, joiden säilässä lukee seppämestari Gicelinin nimi. Gicelinillä viitataan Reinin alueella oletettavasti toimineeseen aseseppään tai pajaan. 

Yksi tällainen miekka on löytynyt Halikon Rikalan kalmistosta. Miekasta otetun röntgenkuvan perusteella paljastui, että säilässä oli kirjoitusta (ns. säiläkirjoitus). Toisella puolella lukee Gicilen me fecit (Gicelin teki minut) ja toisella In nomine Domini (Herran nimeen). Miekan koko pituus on 100 senttimetriä, josta säilän osuus on 83,5 senttimetriä.

Rovaniemen Marikkovaaralta vuonna 1897 tehty myöhäisrautakautinen löytö koostuu miekasta, kahdesta keihäänkärjestä ja kirveen terästä. Marikkovaaran miekan säilää koristaa tyypillisen Gicelin-miekan tavoin latinankielinen teksti +GICELINMEFECIT+ ja +INNOMINEDOMINI+.

Katso myös
 Ulfberht-miekka

Lähteet

Suomen rautakautiset muinaisjäännökset
Halikko
Salon historia
Miekat
Viikinkiaika
Chino Moreno

Chino Moreno (oikealta nimeltään Camilo Wong Moreno, s. 20. kesäkuuta 1973, Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän toimii laulajana ja kakkoskitaristina Deftonesissa ja Team Sleepissä. Lisäksi hän on laulanut muun muassa Soulflyn, Kornin ja Sevendustin levyillä.

Morenon isä oli meksikolainen ja äiti osittain meksikolainen, osittain intiaani ja osittain kiinalainen. Chino oli perheen kolmas lapsi viidestä. Hän on ollut kerran naimisissa. Ex-vaimo Celesten kanssa hänellä on kaksi poikaa (Kristian ja Jakobi).

Morenon taiteilijanimi Chino on espanjaa ja tarkoittaa kiinalaista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset kitaristit
Yhdysvaltalaiset laulajat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Funk Fingers

Funk Fingersit ovat kuin pienet rumpukapulat, jotka kiinnitetään sormiin, ja joilla basisti voi saada aikaan extra-funky slapping-ääniä. Tony Levin kehitti ne ystävänsä Andy Mooren kanssa.

Alkuperäiset Funk Fingersit solmittiin tai teipattiin sormiin, mutta pienen työn ja pohdinnan jälkeen Levin kehitti kaikkein miellyttävimmän kiinnitystavan: Kapulan päässä on kumista tehty "korkki" joka laitetaan sormien päihin kiinni. Niiden nykyinen versio käyttää samaa toimintaperiaatetta, ja niitä tulee kaksissa eri pituuksissa, etu-ja keskisormille.

Lähteet

Kielisoittimet