joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kulitsa

Kulitsa tai kulitša () on pyöreäksi muotoiltu hiivataikinasta valmistettu vehnänen, joka on kotoisin Venäjältä ja kuuluu ortodoksien pääsiäisperinteisiin.

Kulitsan pintaan muodostellaan taikinasta kyrilliset kirjaimet ХВ - latinalaisittain HV, sanoista Hristos voskrese, 'Kristus on ylösnoussut'. Kirjainten ympärille painellaan rusinoita, jotka ovat kärsimyksen vertauskuva. Vaihtoehtoisesti XB-kuvio voidaan tehdä myös sokerikuorrutukseen. Kulitsaa syödään pääsiäisenä pashan kanssa.

Samankaltaisia reseptejä 
Samanmuotoista ja samalla reseptillä valmistettavaa leipää syödään monissa muissakin maissa, kuten Italiassa, mutta ortodoksiperinteistä poiketen jouluna ja uutena vuotena. Tällaista leipää kutsutaan panettoneksi.

Lähteet
Raholan syötäviä sanoja
Finfood

Aiheesta muualla

Kulitsan teko-ohje (kotikokki.net)
Appelsiinipasha ja Valamon kulitsa  (savonsanomat.fi)
Kulitsa "Andreaan risti" (yle.fi)
Isä Aleksanterin kulitsa (maku.fi)
Hesarin modernimpi kulitsa  (hs.fi)

Pullat
Pääsiäisruoat
Valtice

Valtice () on noin 3 000 asukkaan paikkakunta Tšekissä. Se sijaitsee Määrin eteläosassa. Valticessa sijaitsevat Keski-Euroopan vaikuttavimpiin kuuluvat barokkiajan rakennuksista.

Valticen linnan suunnitteli itävaltalainen arkkitehti Johann Bernhard Fischer von Erlach Liechtensteinin hallitsijan edustuspaikaksi 1700-luvun alkupuolella. Linnaa ympäröi englantilainen puisto ja Dianan temppeli (1812) sekä muita uusklassisia rakennuksia. Yhdessä Lednicen linnan kanssa Valtice muodostaa  Unescon maailmanperintöluettelon kohteen. Valtice ja Lednice on yhdistetty seitsemän kilometriä pitkällä lehmusbulevardilla.

Aiheesta muualla
Lednice-Valtice UNESCOn sivuilla  
Valtice   

Tšekin kaupungit
Unescon maailmanperintökohteet Tšekissä
Pojat asialla

Pojat asialla on Jussi & The Boysin livealbumi vuodelta 1974. Se on äänitetty Tavastia-klubilla maaliskuun lopulla 1974. Äänittäjänä toimi Jouko Ahera.

Kappaleet

Soittajat

 Jussi Raittinen, laulu, basso, kitara 
 Kaj Westerlund, piano, basso
 Antero Jakoila, kitara
 Aimo Hakala, rummut

Aiheesta muualla

Raimo Öystilän sivu
Vuoden 1974 albumit
The Boysin albumit
Schengen

Schengen voi tarkoittaa seuraavia:

Schengenin sopimus
Schengen, kunta Luxemburgissa.
Monoteismin leijonien prikaati

Monoteismin leijonien prikaati (arabiaksi Saraya Usud al-Tawhid ja englanniksi Brigades of the Lions of Monotheism) on islamilainen järjestö, joka on ilmoittautunut useiden terrori-iskujen suorittajaksi.

14. syyskuuta 2004 järjestö sieppasi jordanialaisen kuorma-autonkuljettajan uhaten tappaa tämän kahden vuorokauden kuluessa, mikäli Abu-al-Shih -yhtiö ei lopeta polttoaineen kuljettamista Yhdysvaltain joukoille Irakiin. Kun yhtiön omistaja ilmoitti seuraavana päivänä lopettavansa kuljetukset, kuljettaja päästettiin vapaaksi.

Se ilmoittautui Venäjän suurlähetystön neljän myöhemmin kuolleina löydetyn henkilön sieppaajaksi. Videofilmin mukaan surma olisi voinut tapahtua 13. kesäkuuta 2006.

Paavi Benedictuksen kohua herättäneen lausunnon jälkeen järjestö hyökkäsi länsirannalla palestiinalaisten itsehallintoalueella useisiin kirkkoihin, joista suurin osa oli ortodoksisia.

Aiheesta muualla

Kansan päivälehti:  Group claims it kidnapped 2 US soldiers 
Rossijskaja gazeta:  Возбуждено уголовное дело по убийству российских дипломатов в Ираке 
Rossijskaja gazeta:  В связи с убийством сотрудников российского посольства в Ираке Госдума приняла Заявление, в котором выразила искреннее возмущение и решительно осудила преступников 
Rossijskaja gazeta:  Кто виноват 
Rossijskaja gazeta:  Российские жертвы американского вторжения
МИД России подтвердил гибель в Ираке российских дипломатов 
Haaretz:   Sephardic Chief Rabbi Shlomo Amar criticizes pope's remarks 

Islamilaiset terroristijärjestöt
Jihadistijärjestöt
Rami Nieminen

Rami Nieminen (s. 25. helmikuuta 1966 Tampere) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut eniten otteluita Suomen pääsarjatasolla. Nieminen esiintyi vuosina 1985–2004 yhteensä 459 pääsarjaottelussa tehden niissä 53 maalia. Hän pelasi vuosina 1993–1996 14 A-maaottelua. PPT:n ja FC Jazzin lisäksi Nieminen edusti pääsarjassa Hakaa sekä FC Jokereita.

Hän pelasi suurimman osan urastaan puolustajana, mutta usealla valmentajalla oli tapana nostaa Nieminen hyökkääjäksi joukkueen ollessa tappiolla. Tämä johtui hänen poikkeuksellisen hyvistä pääpelitaidoistaan.

Rami Nieminen päätti pitkän uransa vuonna 2004 ja toimi kauden 2005 Porin Palloilijoiden managerina. Vuonna 2006 hän palasi kuitenkin vielä pelikentille managerin toimen ohessa.

Myös Rami Niemisen kaksi veljeä Petri ja Marko Nieminen ovat entisiä pääsarjatason jalkapalloilijoita.

Saavutukset 
 Suomen mestaruus 1993, 1996
 SM-pronssi 1992
 Suomen Cup 1988

Lähteet 

 Jalkapallon pikkujättiläinen (WSOY 2003) ISBN 951-0-27037-7
 Veikkausliigan Hall of Fame
 MTV3:n uutisarkisto

Aiheesta muualla
 Veikkausliigan verkkonäyttely/Rami Nieminen
 Rami Nieminen UrheiluPori.comissa
 Rami Niemisen yrityksen Futispori Oy:n verkkosivut

Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen mestarit
Veikkausliigan legendat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Sojuz TM-26

Sojuz TM-26 oli Venäjän avaruusjärjestön 32. miehitetty lento Mir-avaruusasemalle. Laukaisu Sojuz-kantoraketilla Baikonurin kosmodromilta tapahtui 5. elokuuta 1997 kello 15.35 (UTC) ja aluksen paluu maahan 19. helmikuuta 1998 kello 9.10 UTC. Radiokutsu oli Родни́к ("Lähde"). Lennon miehistö vaihtoi aseman sähkökaapeleita ja korjasi vuotavaa Spektr-moduulia.

Miehistö
Laukaistiin avaruuteen:
Anatoli Solovjov, Venäjän avaruusjärjestö
Pavel Vinogradov, Venäjän avaruusjärjestö

Laskeutuivat Maahan:
Anatoli Solovjov, Venäjän avaruusjärjestö
Pavel Vinogradov, Venäjän avaruusjärjestö
Léopold Eyharts, Euroopan avaruusjärjestö, Ranska

Rata
Aluksen massa 7 150 kg
Perigeum 193 km
Apogeum 249 km
Inklinaatio 51,6°
Periodi noin 88,6 minuuttia

Lähteet

Sojuz-ohjelma
Miehitetyt avaruuslennot
Vuoden 1997 avaruustoiminta
Vuoden 1998 avaruustoiminta
Lednice

Lednice () on 2 337 asukkaan paikkakunta Tšekissä, eteläisessä Määrissä. Se sijaitsee Thayan oikealla rannalla kahdeksan kilometriä luoteeseen Břeclavin kaupungista. Kylä on osa Unescon maailmanperintöluetteloa yhdessä läheisen Valticen kylän kanssa. Lednicessä on palatsi ja sen ympärillä maan suurin puisto. Kaupungin väestö oli valtaosin saksankielistä toiseen maailmansotaan asti.

Lednice siirtyi Liechtensteinin kuningashuoneen haltuun 1200-luvun puolessavälissä. Lednicen palatsi oli alkujaan renessanssityylinen huvila. Siitä tuli 1600-luvulla Liechtensteinin ruhtinaan kesäasunto. Rakennus edustaa aikansa kaikkein varakkaimpien maaseutuasumista. Sen suunnittelivat ja sisustivat barokkiarkkitehdit Johann Bernhard Fischer von Erlach, Domenico Martinelli ja Anton Johan Ospel. Vuosien 1846 ja 1858 välisenä aikana palatsi saneerattiin uusgoottilaisella tyylillä Georg Wingelmüllerin johtamana.

Ympäröivä puisto on suunniteltu englantilaisen puutarhan tapaan ja sisältää useita romanttisia Joseph Hardmuthin rakennusjäljitelmiä. Näihin kuuluvat myös keinotekoiset keskiaikaisen linnan rauniot ja yksittäinen kuusikymmentä metriä korkea minareetti, joka oli 1800-luvun alussa korkein minareetti muslimimaiden ulkopuolella.

Lähteet

Aiheesta muualla

Viralliset sivut 
Lednice-Valtice UNESCOn sivuilla  
 Lednice virtual tour 

Tšekin kunnat
Unescon maailmanperintökohteet Tšekissä
Kroměříž

Kroměříž () on kaupunki Zlínin läänissä Tšekissä. Se sijaitsee Määrin itäosassa Moravan varrella. Kroměřížin pinta-ala on 51,0 neliökilometriä ja vuoden 2020 arvion mukaan siellä asui 28 620 asukasta. Sen kuuluisin maamerkki on linna ja sen puisto, joka kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.

Vuonna 1260 perustettu Kroměříž valittiin vuonna 1997 Tšekin kauneimmaksi historialliseksi kaupungiksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kaupungin verkkosivusto  

Tšekin kaupungit
Bell Boeing V-22 Osprey

Bell-Boeing V-22 Osprey () on Yhdysvaltain ilmavoimien ja merijalkaväen palveluskäytössä oleva VTOL-kuljetuslentokone, joka suoritti ensilentonsa vuonna 1989 ja otettiin palveluskäyttöön 2005. Se suunniteltiin alun perin korvaamaan Yhdysvaltain ilmavoimien raskaat ja keskiraskaat kuljetushelikopterit.

Yleistietoa

V-22 Osprey on maailman ensimmäinen VTOL-tekniikkaa hyödyntyvä kuljetuslentokone, eli toisin sanottuna kone kykenee nousemaan ja laskeutumaan pystysuorassa asennossa. Sen toiminta pohjautuu isoihin, siipien päissä sijaitseviin kääntyviin potkureihin; kun potkurit käännetään pystyasentoon, ne toimivat kuten helikopterin roottorit, ja kun potkurit käännetään vaakasuoraan, ne toimivat kuten normaalit lentokoneen potkurit. Potkurien koko on kompromissi koneen leijunta- ja vaakalento-ominaisuuksien välillä; paras noste leijuntatilassa saadaan suurilla potkureilla ja parhaat vaakalento-ominaisuudet melko pienillä potkureilla; V-22 Ospreyn potkurien koko sijoittuu selkeästi välimuotoon normaalin lentokoneen potkurien ja helikopterin roottorien koossa.

V-22 Ospreyn ensisijainen tehtävä on sotilaiden kuljettaminen paikasta toiseen, minkä johdosta koneen matkustamotilassa on istuinpaikat 24 henkilölle tai tilaa 8,5 tonnille lastia. V-22 Osprey kykenee myös kuljettamaan vaijerien varassa raskasta sotilaskalustoa, kuten haupitseja tai Humvee-sotilasajoneuvoja. Kone muistuttaakin toiminnaltaan kuljetushelikoptereita, mutta on niitä kaksi kertaa nopeampi ja sen toimintasäde on huomattavasti suurempi kuin helikoptereilla. Vertailun vuoksi V-22 Osprey kykenee esimerkiksi kuljettamaan kolme kertaa enemmän lastia tai liikkumaan viisi kertaa pidemmän matkan kuin Yhdysvaltain merijalkaväen CH-53 Sea Stallion -helikopteri.

Tekniset tiedot (MV-22B)

Aiheesta muualla

Boeing: Integrated Defense Systems – V-22 Osprey 
How the V-22 Osprey Works 
Globalsecurity.org | V-22 Osprey 
Air Force Technology – V-22 Osprey – Multi Lift, Multi-mission Tilt-Rotor Aircraft 

V-22 Osprey
Yhdysvaltalaiset kuljetuskoneet
1980-luvun kuljetuskoneet
VTOL-lentokoneet
Pyramid

Pyramid oli helsinkiläisen Pyramid Musiikki Ky -yhtiön levymerkki vuosina 1984–1989 ja sen jälkeen Johanna Kustannuksen levymerkkinä. Atte Blomin ja Pekka Aarnion perustama yhtiö toimi loppuvuodesta 1984 vuoteen 2007. Artisteista useat olivat jo tuttuja Johanna- ja jopa Love Records -levymerkeiltä asti.

Pyramid Musiikki syntyi lähinnä Johanna-levymerkkiä julkaisseen Johanna Kustannus -yrityksen mentyä konkurssiin vuonna 1984. Yhtiön lähiyhtiöitä ja läheisessä yhteistyössä toimineita ovat olleet muun muassa Love Kustannus Oy, Megamania Musiikki Ky, Johanna Kustannus ja nykyinen tuotannon omistaja Universal Music Oy.

Artisteja 

 Anneli Saaristo
 Badding Rockers
 Don Huonot
 Eija Ahvo
 Harri Saksala
 Hearthill
 Kadotetut
 Kaj Chydenius
 Kari Peitsamo
 Kari Peitsamon Skootteri
 Kerkko Koskinen
 KOM-teatteri
 Leevi and the Leavings
 Liisa Tavi
 Maarit
 Marko Haavisto & Poutahaukat
 Mikko Perkoila
 Miljoonasade

 Pelle Miljoona
 Pelle Miljoona & Linnunlaulu
 Pelle Miljoona & Rockers
 Pikku Kukka
 Raggars
 RinneRadio
 SIG
 Sydänmäki
 Sydän, sydän
 Tiina Tiikeri
 Tommi Liimatta
 Tuomari Nurmio
 Tuomari Nurmio & Alamaailman Vasarat
 Ultra Bra
 Yari
 Yari & Onnensoturit

Lähteet
 Discografiaa Finnmusic.net
 Discografiaa Discogs

Viitteet

Suomalaiset levy-yhtiöt
Suomalaiset rockmusiikin levy-yhtiöt
Tiny Toons

Tiny Toons (alkuperäiseltä nimeltä Tiny Toon Adventures) on Steven Spielbergin Amblin Entertainmentin ja Warner Bros. Animationin tuottama neljä kertaa Daytime Emmyllä palkittu piirrossarja, jota tehtiin vuosien 1990–1992 aikana. Piirrossarja perustuu Acme-piirretyistä tuttujen hahmojen seikkailuihin, ja myös välillä hieman ronskeihinkin kommelluksiin. 

Suomessa sarjaa on esitetty MTV3-kanavalla sekä suomenkielisellä Golden Voice Oy:n jälkiäänityksellä että tekstitettynä vuosina 1993–1996. Sub esitti sarjan 50 jaksoa uusintana syyskaudella 2006. Lisäksi sarjan jaksoja on Suomessa julkaistu VHS-kaseteilla.  

Lokakuussa 2020 ilmoitettiin että sarja saa uudelleenkäynnistyksen, jonka tarkoitus on alkaa Yhdysvalloissa 2021. Tekeillä on vähintää kaksi tuotantokautta. Steven Spielberg palaa tuottajaksi Amblin Entertainmentin ja Warner Bros. Animationin kanssa. Myös alkuperäiset ääninäyttelijät palaavat äänirooleihinsa.

Hahmoja sarjassa
 Veli Vemmelsääri (Buster Bunny)
 Viivi Vemmelsääri (Babs Bunny)
 Topi Sorsa (Plucky Duck)
 Helperi (Hamton J. Pig)
 Verneri (Furrball)
 Fifi (Fifi La Fume)
 Hiski (Dizzy Devil)
 Montana Max (Montana Max)
 Elmira (Elmyra Duff)
 Siiri (Shirley the Loon)

Äänirooleissa

Suomenkielisissä äänirooleissa

Vastaanotto ja arvostelu
Wizard Magazine listasi vuonna 2001 Tiny Toonsin sijalle 64 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla. Se listattiin tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listalle sijalle 41.

Palkinnot

Voitetut
Daytime Emmy
1991: Erinomainen alkuperäinen laulu.
1991: Erinomainen animaatio-ohjelma.
1992: Erinomainen käsikirjoitus animaatio-ohjelmassa.
1993: Erinomainen animaatio-ohjelma.

Environmental Media Award
1991: Paras lasten animaatio.

Young Artist
1991: Paras uusi piirrossarja.

Ehdokkuudet
Emmy
1991: Erinomainen animaatio-ohjelma.

Annie
1992: Paras animoitu televisio-ohjelma
1993: Paras animoitu televisio-ohjelma

Daytime Emmy
1992: Erinomainen animaatio-ohjelma.

Young Artist
1993: Erinomainen nuori ääninäyttelijä animaatiosarjassa (Whit Hertford).

Lähteet

1990-luvun piirrossarjat
Romurauta

Romurauta on rautapitoista jätemetallia, jota syntyy esimerkiksi konepajoissa ja autohajottamoilla. Raudan valmistuksen vaatiman suuren energian vuoksi rauta on kierrätetty sen keksimisestä alkaen sikäli kuin se on ollut mahdollista. Kaatopaikoille joutuvan romuraudan määrä on pienehkö ja tämä materiaalivirta tulee pääosin kotitalouksien kautta. Merkittävin romuraudan käyttäjä on terästeollisuus, joka sulattaa romuraudan ja valmistaa siitä uudelleen teräslevyjä, tankoja, lankoja jne. Romuraudalle asetetaan teräksen raaka-aineena puhtausvaatimuksia, eli se ei saa sisältää merkittäviä määriä muita metalleja, kuten esimerkiksi lyijyä, kuparia, mangaania, sinkkiä, alumiinia tai muuta sellaista. Siksi romurauta on lajiteltava. Esimerkiksi romutettavista autoista täytyy ehdottomasti erottaa pois lyijyakut sekä kupari- ja alumiiniosat.

Romuraudaksi sanotaan myös metallia taloudellisessa mielessä, jolloin sillä on halvempi yksikköhinta. Loppuunkäytetty kone voidaan esimerkiksi myydä romurautana, jolloin siitä maksetaan kilojen perusteella, ei koneen toiminnallisuuden tai käyttökohteen mukaan.

Katso myös
Romuttaminen

Jätteet
Rauta
Nälkäpäivä-keräys

Nälkäpäivä-keräys on Suomen Punaisen Ristin (SPR) vuosittain syksyllä järjestämä keräys, jonka tarkoituksena on kartuttaa SPR:n katastrofirahastoa. Nälkäpäivänä kerättyjä varoja ei ole sidottu yhteen avustuskohteeseen, vaan niitä voidaan käyttää monissa kohteissa katastrofien ja kriisien ennaltaehkäisyyn ja niiden uhrien auttamiseen sekä Suomessa että ulkomailla.  

Nälkäpäivänä kauppojen pihoilla ja muilla julkisilla paikoilla on Punaisen Ristin vapaaehtoisia lipaskerääjiä. Nälkäpäivä näkyy myös kouluissa, joissa oppilaille järjestetään erilaisia tapoja osallistua keräykseen. Nälkäpäivänä joissakin kouluissa on myös voitu tarjota pelkkä pääruoka ilman salaattia, leipää tai maitoa. 

Nälkäpäivän organisoi Suomen Punainen Risti, mutta siihen voi osallistua kuka tahansa esimerkiksi lipaskerääjänä tai järjestämällä keräystempauksen. Osallistua voi myös lahjoittamalla tai perustamalla nettilippaan.  

Nälkäpäivän aloitti aktiivisena SPR:n vapaaehtoisena toiminut Mailis Korhonen, joka keksi idean "kaikkien pälkäneläisten rahankeruutalkoista" vuonna 1980. Keräyksen alkuperäinen nimi oli Siskon päivä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Nälkäpäivä-keräyksen verkkosivut

Suomen Punainen Risti
Hyväntekeväisyystapahtumat
Suomen tapahtumat
Ievan polkka

Ievan polkka tai Ievan polokka (Eevan polkka) on tunnettu laulu, jonka tekstin juukalainen Eino Kettunen painatti vuonna 1928 ja jonka sävel on kansansävelmän. Etelä-Karjalassa, Savitaipaleella, sävelmää on pidetty niin omana, että sitä kutsutaan Savitaipaleen polkaksi. Melodia on pääosin sama kuin Länsi-Venäjällä, Smolenskin seudulla tunnettu kansantanssisävelmä Smolenski gusatšok (смоленский гусачок). Aihelma siis tunnetaan kahdella taholla. Ruotsin ja Venäjän raja kulki 1700-luvun jälkipuoliskolla Kymijoessa, jonka itäpuoli linnoitettiin Pietarin turvaamiseksi. Seudulla oli vuosikymmenien ajan enemmän venäläistä sotaväkeä kuin paikallisia asukkaita. Seuraavan vuosisadan alkupuolella suomalaisen kansanmusiikin ja -tanssien kerääjät mainitsivat yksikantaan Luumäen-Savitaipaleen seudulla tanssittavan ”pelkkiä venäläistansseja” eivätkä merkinneet niitä muistiin. Perinteisen musiikin tuntijat Savitaipaleella ovat kuitenkin aina olleet sitä mieltä, että sävelmä on paikkakunnalla hyvin vanha, joten se on ollut tunnettu jo ensimmäistenkin kerääjien aikaan. Kumpaa alkuperää sävelmä lieneekin, sen jälkiä voi seurata ainakin Viipurin kuvernementin aikaan 1700-luvulla jälkipuoliskolle.

Laulussa käytetään Pohjois-Savon murretta, esim. immeeset onnee toevotti ("ihmiset toivottivat onnea"). Laulua lauletaan hieman eri sanoitusversioilla riippuen laulajasta, kuitenkin sanoittaja on sama, sanoja on muotoiltu sen mukaan kuka laulaa.

Polkan sanat kertovat Ievasta (Eeva), jonka tanssireissua äiti vahtii, kertojana on Ievaan hurmaantunut mies. Joka säkeistö loppuu tarttuvaan rallatukseen: ”salivili hipput tupput tapput, äppyt tipput hilijalleen”.

Vuonna 2006 Leekspin.com-parodiasivustolta YouTubeen levinnyt Loituman sovitus kappaleesta muuttui kansainväliseksi internet-ilmiöksi. Muun muassa japanilaiselle virtuaalipoptähti Hatsune Mikulle tehtiin siitä oma versionsa. Myös Holly Dolly on tehnyt oman versionsa Ievan polkasta. Joissakin internetissä levinneissä versioissa nimi on kirjoitettu väärin muotoon "Levan polkka".

Levytyksiä
Ensimmäisen levytyksen Ievan polkasta teki 1937 Matti Jurva
Onni Laihanen, 1947, instrumentaali
Jorma Ikävalko, 1950
Arttu Suuntala, 1966
 Pauli Räsänen (1972)
Sukellusvene nimellä ”Savitaipaleen polkka”, 1979. 
Loituma, 1995
Loituma, maaliskuu  2007, single Universal Musicin kustantamana nimellä ”Ieva’s Polka”. Loituman alkuperäisversion lisäksi levyllä on kaksi tanssiversiota.
Ameriikan Poijat, 2010, instrumentaali
Korpiklaani, 2012
Ewan Dobson, 2012, instrumentaali
The Youngers, 2013, instrumentaali

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 
Ievan polkka kustantajatiedot Warner Chappell Music Finland 10.2.2021
Ievan polkka (Loituma) kustantajatiedot Warner Chappell Music Finland 10.2.2021

Suomalaiset kansansävelmät
Internet-ilmiöt
Savitaipaleen historia
Seulonnan keskeiset artikkelit
Teokset ilman tekijännimeä
Agakonna

Agakonna eli jättikonna (Rhinella marina, aik. Bufo marinus) on maailman suurin konnalaji. Pisin mitattu yksilö on ollut 24 cm pitkä ja painanut 1,3 kg.

Agakonnaa on tarkoituksella levitetty uusiin elinympäristöihin torjumaan "sokeriruokokuoriaista" (cane beetle; Dermolepida albohirtum). Mutta luontaisten vihollisten puuttuessa sekä myrkyllisyytensä ja lisääntymiskykynsä ansiosta sen populaatiot aiheuttavat tuhoa paikallisille ekosysteemeille. Agakonna onkin listattu yhdeksi sadasta haitallisimmasta vieraslajista.

Ulkonäkö ja koko 
Agakonnat ovat tyypillisesti 10–15 cm pitkiä. Selkäpuoli on harmaa, ruskea tai kellertävä, vatsapuoli vaalea. Varsinkin koiraan selässä on piikkimäisiä nystyjä. Takajalkojen varpaiden välissä on räpylä, etujaloissa ei. Kutuaikana koiraan etujalkoihin kasvaa uloke, jolla se voi pitää naaraasta kiinni.

Levinneisyys 
Agakonna on peräisin Yhdysvaltojen eteläosasta, Keski- ja Etelä-Amerikasta. Sitä on istutettu 1920-luvulta lähtien Australiaan syömään kovakuoriaisia sokeriruokoviljelmiltä, mutta konnat eivät osoittautuneet kovin tehokkaiksi. Haitallisena vieraslajina ne lisääntyivät räjähdysmäisesti ja ovatkin nykyään Australiassa vitsaus. Ne onkin luokiteltu yhdeksi sadasta haitallisimmasta vieraslajista.

Käyttäytyminen ja ravinto 
Agakonna on myrkyllinen. Se syö hämärässä, eikä sen tarvitse pelätä petoja myrkyllisyytensä vuoksi. Konna syö ennen kaikkea eläviä hyönteisiä, mutta myös liskoja, muita sammakkolajeja sekä pieniä jyrsijöitä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sammakkolampi.net: Agakonna
 AmphibiaWeb: Rhinella marina 
 UniProt: Taxonomy - Rhinella marina 
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Rhinella marina, (cane toad) 
 PheroBase: Semiochemicals of Rhinella marina, the Marine toad 

Konnat
Lemmikkieläimet
Mennään melomaan

Mennään melomaan on suomalaisyhtye Jussi & The Boysin studioalbumi vuodelta 1976. Se äänitettiin pääosin Finnlevyn ja Finnvoxin studioissa Helsingissä, mutta raidat 7 ja 10 tallennettiin New Orleansissa ja 9 Memphisissä yhdysvaltalaismuusikoiden kanssa ilman The Boys -yhtyettä. Samoilla vuosien 1975 ja 1976 Amerikan-matkoilla äänitettiin myös Jussi Raittisen sooloalbumit Nashville Tennesseessä ja Rollin’ the Rock Kaliforniassa.

Kappaleet

A-puoli

B-puoli

Kokoonpano

 Jussi Raittinen – laulu, kitara
 Kaj Westerlund – piano, taustalaulu
 Pekka Tammilehto – kitarat, laulu
 Aimo Hakala – rummut

Vierailevat muusikot 

 Kalle Lae – kitara
 Roy Rabb – steel-kitara
 Heikki Virtanen – bassokitara
 Pekka Pöyry – alttosaksofoni
 Sakari Kukko – tenorisaksofoni
 Steve Hughes – kitara
 David Barard – bassokitara
 Herman Ernest – rummut
 Kenneth Williams – congarummut 
 Charles Neville – alttosaksofoni
 Lon Price – tenorisaksofoni
 Charlie Feathers – akustinen kitara
 Bubba Feathers – kitara
 Marcus Van Story – kontrabasso

Lähteet

Aiheesta muualla
Jussi Raittinen levytysmatkalla USA:ssa - osa 2: 1976, albumin syntyhistoriaa Rytmimusiikin Syke -sivustolla

Vuoden 1976 albumit
The Boysin albumit
Nashville (Jussi Raittisen albumi)

Nashville on suomalaisen laulajan Jussi Raittisen studioalbumi.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jussi Raittinen – laulu
 Kaj Westerlund – piano
 Reggie Young – sähkökitara
 Scotty Moore – sähkökitara
 Ray Edenton – akustinen kitara
 Bob Moore – basso
 D.J.Fontana – rummut
 Buddy Spicher – viulu
 Weldon Myrick – steel-kitara
 The Jordanaires – taustalaulu
 Linda Hargrove – taustalaulu

Vuoden 1976 esikoisalbumit
Jussi Raittisen albumit
Rollin’ the Rock

Rollin' the Rock on suomalaisen laulajan Jussi Raittisen studioalbumi.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jussi Raittinen – laulu
 Clyde Kerr – trumpetti
 Alvin Thomas – tenorisaksofoni
 Carl Blouin – tenorisaksofoni, baritonisaksofoni
 Kaj Westerlund – piano
 Steve Hughes – kitara
 David Barard – basso
 Dwight Richards – rummut
 Billy Zoom – soolokitara
 Holly Hollander – rytmikitara
 Patrick Woodward – basso
 Henry Berry – rummut

Vuoden 1976 albumit
Jussi Raittisen albumit
Purokorento

Purokorento (Cordulegaster boltonii) on kookas ja kirkasvärinen puroilla ja pikkujoilla elävä aitosudenkorento.

Koko ja ulkonäkö

Suurikokoinen, mustakeltainen ja vihreäsilmäinen purokorento on suurimpia Suomessa esiintyvistä sudenkorennoista rannikkoukonkorennon ja isoukonkorennon kanssa. Laji on usein hyvin helppo tunnistaa kaukaakin. Korento muistuttaa muodoltaan ukonkorentoja, mutta on läheisempää sukua kiiltokorennoille ja jokikorennoille. Koko ruumis on mustan ja keltaisen kirjava ja siivet ovat kirkkaat.

Elinympäristö
Purokorentoa tavataan erilaisten pienten puhtaiden purojen ja pikkujokien tuntumassa. Naaras munii pystysuorassa asennossa suoraan joenpohjaan. Laji on melko yleinen, mutta paikoittainen.

Esiintyminen
Purokorennon lentokausi on kesä-syyskuu, päälentokausi on puolestaan heinäkuu. Sitä tavataan Pohjois-Pohjanmaalta etelärannikolle asti.

Sudenkorennot
Raphael Wicky

Raphael Wicky (s. 26. huhtikuuta 1977 Leuggern, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa tällä hetkellä MLS:n Chivas USA:ta ja lukeutuu myös Sveitsin maajoukkueen avainpelaajiin.

Wicky aloitti ammattilaisuransa Sionin riveissä vuonna 1993. Hän saavutti seuran riveissä liigamestaruuden ja kolme cup-mestaruutta. Kotimaansa ulkopuolella Wicky on edustanut saksalaista Werder Bremeniä vuosina 1997–2000, espanjalaista Atlético Madridia vuosina 2000–2001 ja saksalaista HSV:tä vuosina 2001–2007. Hän saavutti Werder Bremenin riveissä cup-mestaruuden. Sioniin Wicky palasi vuonna 2007. Chivas USA:n riveihin hän siirtyi vuonna 2008.

Sveitsin maajoukkueessa Wicky debytoi vuonna 1996. Hän on kuulunut Sveitsin joukkueeseen vuoden 1996 EM-kisoissa, vuoden 2004 EM-kisoissa ja vuoden 2006 MM-kisoissa.

Saavutukset
Sveitsin-mestaruus 1997
Sveitsin cupin voitto 1995, 1996, 1997
Saksan cupin voitto 1999

Lähteet

Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut  

Sveitsiläiset jalkapalloilijat
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Timo Lehtovaara

Timo Lehtovaara (s. 1965 Saarijärvellä) on suomalainen kuoronjohtaja, sovittaja ja musiikinopettaja. Lehtovaara perusti Kamarikuoro Kampin Laulun, jota hän johti vuosina 1990–2005. 
Kuoro voitti muun muassa Klemetti-kuorokilpailun Orivedellä 1996, Corkin kansainvälisen kuorokilpailun Irlannissa 1997 ja Béla Bártok -kilpailun Unkarin Debrecenissä 2002.. Tampereen Sävel-kuorokatselmuksessa 1997 Kampin Laulu oli paras kuoro, saavuttaen kolme kultaleimaa. Ensimmäisessä Harald Andersen-kamarikuorokilpailussa Helsingissä vuonna 2003 kuoro sijoittui kolmanneksi. Vuonna 1998 Kampin Laulu esiintyi Taiwanissa, Taipein kansainvälisillä kuorofestivaaleilla. Vuonna 2003 kuoro teki konserttimatkan Australiaan esiintyen Sydneyssä, Brisbanessa ja Canberrassa. 

Lehtovaara on johtanut myös muun muassa Turun konservatorion kamarikuoroa 2003-08 sekä uudelleen syksystä 2018 alkaen, Mieskuoro Laulun Ystäviä ja Suomen Kanttorikuoroa (CCF). Turkulaisen Chorus Cathedralis Aboensis -sinfoniakuoron taiteellisena johtajana Lehtovaara toimi vuosina 2008–2014. 

Vuonna 2000 Timo Lehtovaara toimi kymmenen kulttuuripääkaupungin yhteisen kuoroprojektin (Voices Of Europe) Helsingin vastaavana kuoronjohtajana. Projektiin liittyi kuukauden mittainen konserttikiertue Euroopassa. Timo Lehtovaara on toiminut vuoden 2005 Tampereen Sävel -kilpailun tuomaristossa sekä vuoden 2007 Tampereen Sävel -kilpailun taiteellisena johtajana. Lehtovaara on toiminut Suomen Kuoronjohtajayhdistyksen hallituksessa vuosina 1998–2001, Sekakuoroliiton taiteellisena johtajana vuosina 2001–03, sekä Sulasolin taiteellisena johtajana syksystä 2012 alkaen. Vuodesta 2001 Timo Lehtovaara on toiminut Turussa Puolalanmäen musiikkilukion musiikin lehtorina. Musiikkilukion kamarikuoro Chorus Iucundus on menestynyt mm. Tampereen Sävel -katselmuksessa, saaden 2015 kaksi kultaleimaa, ja 2017 yhden kultaleiman. Chorus Iucundus pääsi myös Derryn kansainväliseen kuorokilpailuun Pohjois-Irlannissa 2018, ja saavutt erikoispalkinnon parhaasta vanhan musiikin teoksen tulkinnasta.  

Suomen Kuoronjohtajayhdistys on antanut Lehtovaaralle tunnustuksen "Vuoden kuoronjohtaja 2009 ". 

Lehtovaara on toiminut Sibelius-Akatemiassa kuoronjohdon ja musiikin sovittamisen lehtorina vuosina 1997–2001. Lisäksi Lehtovaara on opettanut kuoronjohtoa Tampereen konservatoriossa vuosina 1996–1998, Klemetti-Opiston kesäkursseilla vuosina 1997–2005 ja Turun konservatoriossa vuosina 2006–2008, sekä lukuisilla lyhytkursseilla. Lisäksi hän kirjoittaa jatkuvasti sovituksia kuoroille, orkestereille ja muille kokoonpanoille. SULASOL on julkaissut Lehtovaaran kirjoittaman Sovitusoppaan 2014.  

Lehtovaara on myös toiminut muusikkona, sovittajana ja tuottajana yli 70 äänitteellä. Musiikin tyylien skaala yltää kuoromusiikista irlantilaisen kansanmusiikin kautta lastenmusiikkiin saakka. Vuosina 1999–2001 hän oli muusikkona mukana TV2:n suositussa Huvitutti-lastenkonserttisarjassa. Lehtovaara soittaa muun muassa bassoa, huilua ja erilaisia etnisiä puhaltimia sekä sahaa.

Lähteet 

Suomalaiset kuoronjohtajat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Santeri Kannisto

Santeri Kannisto (s. 29. maaliskuuta 1970) on suomalainen it-ammattilainen, joka on toiminut avoimen lähdekoodin ja vapaiden ohjelmistojen puolestapuhujana. Hän vaikutti Suomen IT-elämässä vuosina 1991–2004. Kannisto perusti ja johti avoimeen lähdekoodiin erikoistunutta SOT Oy Suomen Ohjelmistotyö Ab:tä. SOT tunnettiin SOT Linux ja SOT Office -tuotteista. Kannisto erosi yhtiön toimitusjohtajan tehtävistä lokakuussa 2004. Joulukuussa 2006 Kannisto myi osakkeensa DI Wille Kuutille, joka jatkaa SOT:n uutena yrittäjänä.

Yrityksensä myymisen jälkeen Kannisto on kiertänyt maailmaa vaimonsa Päivi Kanniston kanssa urbaanina nomadina. Kannistot pitävät matkastaan blogia. He kirjoittavat kirjoja nimimerkillä Päivi & Santeri.
 
Kannisto on Artturi Kanniston lapsenlapsenlapsi.

Julkaisut 
 Päivi & Santeri, La Habanera : Matkalla oravanpyörästä onnenpyörään, Ellibs, Turku, 2007, ISBN 978-952-99867-0-5 (pdf-tiedosto)
 La Habanera – The Escape From The Rat Race, 2005 ISBN 952-99769-4-1, suom. La Habanera – Matkalla oravanpyörästä onnenpyörään, 2005 ISBN 952-92-0986-X
 Brasilia Brasilia – Turistiopas brasilialaisille, 2005 ISBN 952-92-0987-8
 Brasil Brasil! – Guía de turismo para brasilero, 2005 ISBN 952-99769-3-3
 Hitchhiker's Guide to New Zealand, 2005 ISBN 952-99769-0-9
 Cheviot 150th Anniversary, 2006 ISBN 952-99769-1-7
 Platinainen pilvenreuna, 2007 ISBN 978-952-5491-27-2

Lähteet 

Suomalaiset tietokirjailijat
Tietotekniikan kehittäjät
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Flight Design

Flight Design eli Flightdesign Vertrieb on saksalainen lentokonevalmistaja. Se aloitti ultrakeveiden lentokoneiden valmistajana 1980-luvulla. 

Nykyään se valmistaa Flight Design CTSW-koneita. Koneet suunnitellaan Saksassa mutta niiden valmistus on siirtynyt Ukrainaan.

Aiheesta muualla
 Yhtiön sivusto 
 Flight Designin Yhdysvaltain edustus 

 
Saksalaiset lentokonevalmistajat
Amoc

Mikkâl Antti Morottaja eli Kuobžâ-Saammâl Maati Mikkâl (s. 24. joulukuuta 1984 Inari), taiteilijanimeltään Amoc, on saamelainen räppäri, joka räppää inarinsaameksi.

Amoc on kuvannut itse musiikkiaan horrorcoren piirteet täyttäväksi eeppiseksi inarinsaamenkieliseksi ”murha- ja tapporapiksi” jossa hän kertoo usein fiktiivisiä tarinoita. Hän on kuitenkin maininnut ettei hänen musiikissaan juuri ole kielen lisäksi muuta saamelaista.

Ura 
Amocin kappale ”Val moonâm taan čoođâ” eli ”Viel’ meen tämän läpi” oli ensimmäinen inarinsaamenkielinen rap-kappale. Taiteilijanimi Amoc tulee sanoista ”Aanaar master of ceremony” eli ”Inarin seremoniamestari”. Amok on myös kansainvälinen käsite, joka tarkoittaa aggressiivista hulluutta ja suurta koettelemusta.

Amoc aloitti uransa räppäämällä suomeksi vuonna 1997, mutta siirtyi myöhemmin inarinsaameen. Amoc on tehnyt yhteistyötä Hannibalin & Sopan, Ezkimon ja muiden lappilaisten rap-artistien kanssa. Nykyään hän kuuluu Guerra Norte -ryhmään ja tekee musiikkia Muinaiset-ryhmässä. Amoc esiintyy lähinnä Pohjois-Suomessa ja Norjassa.

Amocin ensisingle ”Šaali” ilmestyi joulukuussa 2006. Amocilta ilmestyi saamelaisten kansallispäivänä 6. helmikuuta 2007 debyyttialbumi, jonka julkaisi Tuupa Records ja kustantaa Anarâškielâ servi. Pitkäsoitolla on mukana myös muun muassa Wimme.  

Amocin kanssa voi nykyään nähdä Ružžen, joka myös räppää inarinsaameksi. Ružže on myös mukana Amocin esikoisalbumilla Amok-kaččâmilla ”Omo sist” -kappaleella. 

21. syyskuuta 2018 ilmestyi uusi single nimeltä ”Čuđeh”, joka on Amocin ja Niki Rasmuksen yhteistyön tuloksena tehty elokuvallinen horrorcore-teos. Kappaleessa laulaa mukana myös Heidi Gauriloff. Kappale kertoo čuđeista, jotka muinoin ryöväsivät ja rettelöivät saamenmaassa. 

Amoc räppää satunnaisesti myös suomen kielellä ja suomeksi räpätessään hän käyttää taiteilijanimeä Moottorisaha.

Myös Amocin isä Matti Morottaja ja isoveli Petter Morottaja toimivat molemmat inarinsaamen kielen hyväksi.

Diskografia

Albumit

Singlet
 ”Šaali” (2006)
 ”Kiälláseh” (2016)
 ”Kuobârpoolvâ maŋa” (2016)
 ”Čuđeh” (2018)

Vierailijana

Lähteet

Aiheesta muualla
 Amocin kotisivut 
 
 
 Artikkeli thisisFINLAND -sivuilla 
 Tuupa Recordsin kotisivut
 Syvällä Pelissä – Amoc 

Suomalaiset hip hop -artistit
Saamelaiset laulajat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Horrorcore-artistit
Saamelaiset muusikot
Saamelainen musiikki
Kuurinniitty

Kuurinniitty () on Espoon kaupunginosa. Se kuuluu Vanha-Espoon suuralueeseen sijaiten Tuomarilan, Ymmerstan, Sepänkylän, Henttaan ja Espoon keskuspuiston rajaamalla alueella Turunväylän eteläpuolella.

Kuurinniitty on vanhaa omakotitaloaluetta, jossa monet tiet on nimetty metallien tai metalliseosten mukaan (kuten  Tinapuisto, Hopeatie, ja Lyijypolku). Alueella on tehty viime vuosina voimakastakin täydennysrakentamista. 

Kuurinniityssä on lähikauppa K-Market, joka avattiin keväällä 2017. Lähimmät päiväkodit ja alakoulut sijaitsevat Tuomarilassa ja Ymmerstassa, ja yläkoulut Saarnilaaksossa tai Kirkkojärvellä.

Joukkoliikenne
Kuurinniittyyn pääsee seuraavilla bussilinjoilla:

224 (Leppävaara - Kauniainen - Kuurinniitty - Tuomarila - Espoon keskus - Tuomarilan asema)
235N (Elielinaukio - Leppävaara - Espoon keskus - Kuurinniitty)

Lähteet
OpenAL

OpenAL (Open Audio Library) on ohjelmointirajapinta ja kirjasto, joka on tarkoitettu ääniohjelmointiin. Se ottaa inspiraationsa OpenGL-kirjaston puolelta. Sen tarkoitus on tuottaa alusta- ja laiteriippumattomalla tavalla tuki positionaaliseen ääneen ja erilaisiin reaaliaikaisiin ääniprosessointiefekteihin (äänen vaimenemiseen etäisyyden takia, Doppler-ilmiön mallintamiseen, jne). Lisäksi se tarjoaa laitevalmistajille mahdollisuuden kehittää omia laajennuksiaan ominaisuuksille, joita ei vielä ole hyväksytty standardiin. Se on avoimen lähdekoodin projekti, jonka aloitti Loki Software, ja jota nykyisin hallinnoi Creative Technology ja Apple. Alun pitäen tarkoituksena oli muodostaa OpenGL:n tapainen yhteinen "Architecture Review Board" -toimielin, mutta nykyäänkin jatkokehityksestä käydään edelleen keskustelua vain postituslistoilla.

Alkuperäinen referenssitoteutus on nykyisin tunnettu nimellä OpenAL SI ("Sample Implementation"). Varhaisissa versioissa lisenssinä oli BSD, mutta lisenssiksi valittiin lopulta LGPL, joka oli käytössä versioon 1.1 saakka. Koska referenssitoteutuksen versio 1.1 julkaistiin suljetun lisenssin alla, OpenAL:sta on haarautunut erilaisia versioita. LGPL:n alla on edelleen saatavilla laajasti käytetty OpenAL Soft -toteutus.

Muita ohjelmointirajapintoja 3D-äänelle
 Advanced Multimedia Supplements, JSR-234 - Java-kielinen rajapinta erityisesti kannettaville laitteille
 DirectSound - C++-kielinen rajapinta Windowsille
 Java3D - Java-kielinen rajapinta
 OpenSL ES - C-kielinen rajapinta erityisesti kannettaville laitteille

Ohjelmointirajapinnat
Ääniohjelmistot
Jonas Portin

Jonas Lennart Portin (s. 30. syyskuuta 1986 Pietarsaari) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. 

Portin on FF Jaron kasvatti. Hän debytoi Veikkausliigassa kaudella 2005 ja seuraavalla kaudella murtautui Jaron pelaavaan kokoonpanoon.

Portin kuului Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen Ruotsissa pelatussa EM-lopputurnauksessa. Ennen kesäkuussa 2009 pelattua nuorten alle 21-vuotiaiden jalkapallon EM-turnausta Portin teki pelaajasopimuksen Italian toiseksi korkeimman sarjatason Ascolin kanssa. Hän siirtyi turnauksen jälkeen Italiaan. Syyskuussa 2010 Portin siirtyi Padovaan.

Portinilla todettiin perinnöllinen sydänvika kesällä 2012. Samalla päättyi myös hänen ammattilaisuransa.

Hänen vanhempi veljensä Jens Portin on myös jalkapalloilija.

Lähteet

Aiheesta muualla
Jonas Portin Padovan sivuilla  
Jonas Portin Suomen Palloliiton sivuilla
Jonas Portin - tuhkimotarina päättyi pelastumiseen kuolemalta (asialinja.com)

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Grex Musicus

Grex Musicus on vuonna 1991 Sibelius-lukion entisten oppilaiden aloitteesta perustettu helsinkiläinen sekakuoro, jota johtaa musiikkineuvos Marjukka Riihimäki. Kuoron ohjelmistoon kuuluu useita eri tyylilajeja perinteisestä kuoromusiikista kevyeen musiikkiin. Viime vuosina kuoro on pyrkinyt tuomaan esille erityisesti sen jäsenien omia kuorosovituksia ja -sävellyksiä. Musiikkia kuorolle ovat säveltäneet muun muassa Anna-Mari Kähärä sekä kuoron entiset jäsenet Jussi Chydenius ja Virpi Eroma. 

Kansainvälistä menestystä Grex Musicus saavutti keväällä 2004 Corkin kuorokilpailussa, jossa kuoro sijoittui toiseksi. Kuorolla on myös Tampereen Sävelen 2005 kolme kultaleimaa ja Grand Prix -arvo sekä kolmas sija toisessa kansainvälisessä Harald Andersèn -kamarikuorokilpailussa syksyltä 2006. Vuonna 2017 Grex lauloi tiensä 6. sijalle International Baltic Sea Choir -kilpailussa. Muita kuin kilpailumatkoja Grex on tehnyt muun muassa Kuubaan, Japaniin, Floridaan, Singaporeen, Argentiinaan ja Ranskaan. Joulukuussa 2019 Grex oli konserttimatkalla Nizzassa ja Monacossa, jossa se esiintyi Noël en Laponie -konsertissa Monte-Carlo Philharmonic -orkesterin kutsuvieraana.

2010-luvulla kuoro on keskittynyt kehittämään erilaisia teemakonserttikokonaisuuksia. Vesi-konsertti kantaesitettiin Yrjönkadun uimahallissa 2012 ja uudestaan päivitetyllä ohjelmistolla Merimelojien majalla syksyllä 2018, Tunne-konsertti kantaesitettiin Sibelius-lukiolla 2014 ja uudestaan päivitetyllä ohjelmistolla Astoria-salissa vuonna 2015. Savoy-teatterissa keväällä 2019 kantaesityksensä sai Elokuvissa-konsertti, jossa kuoron vieraina esiintyivät Iiro Rantala ja Minna Tervamäki. Grex Musicus on myös tehnyt yhteistyötä monien artistien kanssa. Kesällä 2014 kuoro esiintyi Cheekin Olympiastadion-keikoilla, marraskuussa 2016 Hartwall Arenalla Ennio Morriconen ”The 60 Years of Music Tour” -kiertueen Helsingin-konsertissa, syksyllä 2017 Rajattoman 20-vuotisjuhlakonsertissa Finlandiatalolla ja saman vuoden joulukuussa Ultra Bran kolmella paluukeikalla Hartwall Arenalla yhdessä Kuopion nuorisokuoron kanssa. Elokuussa 2018 Grex nousi lavalle Cheekin Valot sammuu -jäähyväiskeikoilla Lahden mäkimontussa.

Vuonna 2016 Grex Musicus juhli 25-vuotista taivaltaan loppuunmyydyllä Lumo-konsertilla Helsingin Musiikkitalossa. 30-vuotisjuhlakonsertti on määrä pitää syksyllä 2021.

Diskografia

Lähteet 
 https://tamperemusicfestivals.fi/vocal/kuorokatselmus/tulokset/
 https://kaaoszine.fi/maestron-otteessa-ennio-morricone-hartwall-areena/
 http://grexmusicus.fi/fi/esittely/biografia/

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Grex Musicus -kuoron kotisivut
 Grex Musicus -kuoron Facebook-sivu

Suomalaiset sekakuorot
Helsingin musiikki
Carmina Burana

Carmina Burana () eli Burana Codex on yli tuhannen runon ja laulun käsikirjoituskokoelma 1200-luvulta. Teos on kirjoitettu enimmäkseen latinaksi. Nimen Carmina Burana kokoelmalle antoi Johann Andreas Schmeller vuonna 1847.

Teos voidaan jakaa seuraaviin osiin:
Carmina ecclesiastica (uskonnollisia lauluja)
Carmina moralia et satirica (moraalisia/satiirisia lauluja)
Carmina amatoria (rakkauslauluja)
Carmina potoria (juomalauluja)
Ludi (uskonnollisia näytelmiä)
Supplementum (aiempien laulujen versiointia)

Saksalainen säveltäjä Carl Orff sävelsi kokoelman tekstien pohjalta vuosina 1935–1936 kantaatin Carmina Burana, josta tunnetaan varsinkin sen aloituksena ja lopetuksena toistuva kuoroversio runosta ”O Fortuna”.

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla

Carmina Burana. 
Carmina Burana  — historiaa. 

1200-luvun kirjat
Latinankieliset kirjat
Teehuone

Teehuone on julkinen tila, joka on keskittynyt tarjoamaan asiakkailleen teetä ja monesti myös leivoksia. 

Teehuoneet ovat tulleet esimerkiksi monissa Euroopan maissa entistä suosituimmiksi teen juonnin yleistyessä. Teehuoneet ovat jo kauan olleet yleisiä niin Kiinassa kuin Japanissakin. Japanissa teehuoneissa tarjotaan usein perinteinen japanilainen teeseremonia. Kiinassa taas teehuoneet ovat perinteisesti muistuttaneet aika paljon eurooppalaisia kahviloita. Nykyäänkin Kiinassa, esimerkiksi nuoriso, tapaavat toisiaan teehuoneissa. Suomessa teehuoneet sen sijaan ovat vielä harvinaisia.

Katso myös
Leipomo

Aiheesta muualla
gb.times: Teehuone – osa kiinalaisten arkipäivää 
Kerran elämässä: Teen jäljillä Sichuanissa
Teen ystävät ry: Teen historia 
Aito kiinalainen tee tuoksuu jo Tapiolassa 

Japanilainen arkkitehtuuri
Kiinalainen kulttuuri
Japanilainen teetaide
Ravintolatalous
Tee
Ruoka
Hercules Graphics Card

Hercules Graphics Card (myös HGC tai pelkkä Hercules) on Hercules Computer Technologyn vuonna 1982 julkaisema näytönohjain  PC-arkkitehtuurille. Hercules oli yksivärinen viher-, ruskea- tai (harvemmin) mustavalko-fosforinäyttöön tarkoitettu näytönohjain. Standardi tuki yhtä tekstitilaa sekä yhtä grafiikkatilaa. Hercules täytti markkinoilla olleen aukon, kun edellisenä vuonna julkaistut IBM:n MDA ja CGA -näytönohjaimet eivät mahdollistaneet korkean resoluution tekstiä ja grafiikkaa samalta kortilta, eivätkä korkean resoluution tekstitilaa vaihdettavilla merkeillä.

Tekniset ominaisuudet 
Vaikka Herculeksen teoreettinen maksimiresoluutio oli 720×350 pikseliä, oli todellinen näyttötila 720×348 pikseliä johtuen standardista, joka edellytti, että ruudun korkeus on jaollinen neljällä.

Merkistö 
Herculeksen tekstitila pystyi esittämään 80 saraketta × 25 riviä tekstitilassa, ja oli näin alaspäin yhteensopiva IBM:n vuotta aikaisemmin julkaisemalle MDA-standardille. Niin ikään kirjainkoko oli identtinen MDA-standardin kanssa, yksi merkki vei tilaa 9×14 pikseliä todellisen merkkikoon ollessa 7×11 pikseliä, jolloin teoreettinen maksimiresoluutio oli 720×350 pikseliä.

Grafiikkatila 
Hercules sisälsi kaksi grafiikkasivua. Ensimmäinen sijaitsi muistiosoitteessa B0000h ja toinen muistiosoitteessa B8000h. Koska jälkimmäisen muistiosoitteen sai kytkettyä pois käytöstä (ja käyttöön) ohjelmallisesti, pystyi Herculesta käyttämään rinnakkain myöhäisempien värikorttien (kuten CGA ja VGA) kanssa. Se, että Herculeksen muistiosoitteet eivät aiheuttaneet laitteistoristiriitoja, edesauttoi rinnakkaisnäytönohjainten käyttöä.

Hercules-näytönohjaimen muut versiot 
 Hercules Color Card: ensimmäinen Hercules-näytönohjain, jossa oli tuki kortin käytölle yhdessä CGA-kortin kanssa
 Hercules Graphics Card Plus: kesäkuussa 1986 julkaistu näytönohjain, joka tuki käyttäjän fonttivalintaa
 Hercules Graphics Card Pro: joulukuussa 1986 julkaistu näytönohjain; joka tuki 3D-grafikkaa
 Hercules InColor Card: huhtikuussa ulkaistu näytönohjain, joka muistutti hyvin paljon EGA-näyttöstandardia; 16 yhtäaikaista väriä 64 värin paletista, 80×25 merkin tekstitila ja 720×348 pikselin grafiikkatila
 Hercules PowerPro: tammikuussa 1998 julkaistu näytönohjain joka tuki 16 miljoonaa väriä sen kellotaajuus oli 990mhz ja videoramia oli 128mt.

Näyttöstandardit
Ihmistiede

Ihmistiede viittaa ihmistä tutkiviin tieteenaloihin, varsinkin humanistisiin ja yhteiskuntatieteisiin.
Ihmistieteillä tarkoitetaan ihmistä kulttuurioliona tutkivia tieteitä: yhteiskuntatieteitä, taidetieteitä, dokumenttitieteitä, kasvatustieteitä, politiikan tieteitä sekä auttamiseen ja terapiaan tähtääviä tieteitä.

Ihmistieteiden luonne 
Tarmo Kunnas on todennut, että humanististen ja yhteiskuntatieteellisten tieteiden tulisi tavoitella tietoa, jossa inhimillisen todellisuuden luonnollinen moniselitteisyys säilyisi. Ihmistä tutkivien tieteiden tulisi ottaa lähtökohdakseen, että kaikkea ilmiökenttää ei voi puristaa matemaattiseen tai loogiseen malliin. Juha Varto kärjistää, etteivät luonnontieteellisen perinteen tiedekäsitys, siinä käytetyt tutkimusmenetelmät ja päämäärät missään kohdassa eivätkä miltään osin sovi tieteisiin, jotka tarkastelevat ihmistä kulttuurioliona.

Katso myös 
 Antropologia
 Humanistiset tieteet
 Luonnontiede
 Yhteiskuntatieteet

Lähteet

Kirjallisuutta 
 

Tiede
Ihminen
Harley Benton

Harley Benton on saksalaisen Thomann-musiikkikaupan tuotemerkki yrityksen teettämille ja myymille edullisille soittimille, vahvistimille ja musiikkitarvikkeille. Tuotteet ovat yleensä ulkoisesti hyvin samankaltaisia "kopioita" muiden valmistajien suosituimmista malleista. Tuotteet tehdään suurimmaksi osaa Kiinassa.

Aiheesta muualla
Harley Benton -valmistajan tuotteiden katalogi Thomann verkkokaupassa
Harley Benton -valmistajan tuotteiden arvosteluita (Harmony-Central) 

Soitinvalmistajat
Kitaravalmistajat
Valencian metro

Valencian metro on Valenciassa Espanjassa sijaitseva, 8. lokakuuta 1988 käyttöönvihitty metrojärjestelmä.

Valencian metro on muiden metrojärjestelmien joukossa sikäli poikkeus, että se muodostaa tavallisen ja laajan maanalaisen verkoston kaupungin keskustassa, mutta jotkut junat jatkavat kaukaisiinkin lähiöihin tavalla, joka muistuttaa enemmän lähijunaliikennettä. Sellaisia seikkoja ovat esimerkiksi tarkat aikataulut ja samantasoiset raiteet. Linja 4 käyttää suurimmaksi osaksi raitiotien tyyppistä verkostoa.

Metroverkosto koostuu 156 raidekilometristä, joista noin 27 km on maan alla.

Vaikka espanja on Valencian pääkieli, Valencian metrossa kaikki pysäkkikyltit ovat espanjan lisäksi myös valencian kielellä (eräänlainen murre katalaanista). Valencian kieli on espanjan ohella toinen Valencian virallisista kielistä.

Linjat

Historiaa

Aikajana

8.10.1988: 6,7 kilometriä pitkä tunneli vihittiin käyttöön asemien Jesús ja Empalme välillä linjalla 1.
21.5.1994: Linja 4 vihittiin käyttöön. Pituutta radanpätkällä asemien Empalme ja Doctor Lluch välillä on 9,8 kilometriä. 
5.5.1995: 3 kilometriä pitkä tunneli asemien Palmaret ja Alameda välillä otettiin käyttöön linjalla 3.
16.9.1998: Linjalle 3 rakennettiin jälleen uusi tunneli, tällä kertaa 3,2 kilometriä pitkä. Se sijaitsee Alamedan ja Avenida del Cidin välissä, asemien Colón ja Jesús välistä lähtevällä sivuhaaralla.
Maaliskuu 1999: Linjan 4 laajennus Empalmesta TVV:hen valmistui.
20.5.1999: Linjalla 3 otettiin käyttöön 2,4km pitkä tunneli asemien Avenida del Cid ja Mislata-Almassil välillä.
Syyskuu 1999: Maanpäällinen raitiokiskoja pitkin kulkeva osuus valmistui TVV:stä Firaan linjalla 4.
30.4.2003: Alameda-Ayora pätkä linjaa 5 valmistui. Pituutta tällä oli 2,3km. Loput linjasta 5 onkin melkein jo valmiiksi rakennettua, lukuun ottamatta Avenida del Cid-Manises raitiotieosuutta.
22.9.2004: 2,3 kilometriä pitkä laajennus asemien Torrent ja Torrent-Aviguda välillä.
23.9.2005: 3 kilometriä pitkä laajennus TVV:stä Mas del Rosariin linjalla 4.
3.10.2005: Asema Bailén rakennettiin asemien Colón ja Jesús väliin linjalla 5. 
12.12.2005: Laajennus TVV:stä Valternaan linjalla 4.

Onnettomuuksia
9.9.2005: Kolme aamujunaa törmäsivät keskenään linjalla 1. Kukaan ei kuollut, mutta 35 ihmistä loukkaantui, 4 heistä vakavasti. Onnettomuus tapahtui siten, että ensimmäinen juna seisoi paikallaan, toinen yritti käyttää hätäjarrujaan välttääkseen törmäyksen, mutta kolmas juna tuli ja törmäsi siihen. Iskun voima vahingoitti vakavasti jälkimmäisen junan ohjaamoa, ja toisen junan takaosaa. Onnettomuus tapahtui Paiportan ja Picanyan asemien välissä noin 5 kilometriä itään kaupungin keskustasta.
3.7.2006: Kaksi vaunua suistui raiteilta asemien Jesús ja Plaza de Españan välissä. Espanjan pahimmassa metro-onnettomuudessa kuoli 43 ihmistä ja kymmeniä loukkaantui. Onnettomuuden syyksi epäillään suurta ylinopeutta.

Aiheesta muualla

 Metrovalencia
 Tietoa, kuvia ja linjakartta (englanniksi)
 Treneando: El metro de Valencia pone en marcha el sistema de conducción automático 

Espanjan metroliikenne
metro
When Fire Rains Down from the Sky, Mankind Will Reap as It Has Sown


When Fire Rains Down from the Sky, Mankind Will Reap as It Has Sown on Anaal Nathrakhin minialbumi, joka julkaistiin 17. helmikuuta 2003. Se sisältää 6 uutta kappaletta, sekä vuoden 2006 uusintapainoksessa 3 lisäraitaa. Uudelleenjulkaisu tapahtui Mordgrimmin sijaan Earache Recordsin kautta. Tyyliltään EP on enemmän nykyisen Anaal Nathrakhin tuntuinen kuin vanhemman tyylin tuntuinen.

Kappaleet 

Uusintapainoksen lisäraidat

Kokoonpano 
 Irrumator (Mick Kenney) – basso, kitara, rumpuohjelmointi
 V.I.T.R.I.O.L. (Dave Hunt) – laulu

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Chronicles of Chaos: 8.5/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2003 EP:t
Anaal Nathrakhin albumit