Eduard Hanslick

Eduard Hanslick (11. syyskuuta 1825 Praha – 6. elokuuta 1904 Baden) oli itävaltalainen musiikkitieteilijä ja eräs aikansa vaikutusvaltaisimmista musiikkiarvostelijoista.

Varhaisvaiheet
Eduard Hanslick syntyi musikaaliseen perheeseen; hänen isänsä Joseph Adolph Hanslick työskenteli estetiikan opettajana ja kirjastonhoitajana ja opetti lapsilleen musiikkia. Äiti Karoline o.s. Kisch oli juutalaista kauppiassukua.

Hanslick opiskeli aluksi oikeustiedettä Prahan yliopistossa ja Wienin yliopistossa ja valmistui vuonna 1849. Hän opiskeli myös pianonsoittoa ja sävellystä Václav Jan Křtitel Tomášekin johdolla vuosina 1843–1847. Hän sävelsi lauluja, mutta niitä julkaistiin vasta vuonna 1875. Hanslick työskenteli lakimiehenä Klagenfurtissa vuodet 1850–1852.

Musiikkiarvostelijana
Arvostelijanuransa Hanslick aloitti 1840-luvulla. Hän kirjoitti wieniläisiin musiikkilehtiin arvosteluja, jotka olivat asiantuntevia, tarkkoja, usein sarkastisia ja poleemisia. Hänen toimeksiantajiaan olivat 1848–1853 Wiener Zeitung, 1853–1864 Die Presse ja 1864–1901 Die Neue Freie Presse. Hän matkusteli laajalti Euroopassa, ja hän oli keskeinen hahmo aikansa musiikkielämässä ja tunsi henkilökohtaisesti useimmat nimekkäät muusikot.

Aikansa musiikkirintamilla Hanslick asettui vastustamaan Richard Wagneria ja Anton Bruckneria; hän kuului Johannes Brahmsin lähimpiin ystäviin. Hanslickista tulikin yksi Wagner- ja Brahms-leirien kiistelyn keskushahmoista. Wagner parodioi Hanslickia oopperansa Nürnbergin mestarilaulajat Beckmesserin hahmossa.

Esteettinen teoria
Hanslickin tunnetuin teos on musiikkiesteettinen tutkielma Vom Musikalisch-Schönen vuodelta 1854. Hanslick asettuu vastustamaan 1840-luvun tunne- ja sisältöestetiikkaa. Kirjasta tuli suosittu, ja sen pohjalta alettiin väitellä musiikin olemuksesta. Hanslick edusti muotoestetiikkaa: musiikin olemuksena ovat ”liikkuvat sävelmuodosteet” (). Hanslick pyrki vastustamaan nk. uussaksalaista koulukuntaa (Franz Liszt, Richard Wagner) ja sen tunteenomaista ja ohjelmallista musiikkikäsitystä ja puolustamaan musiikin itseisarvoa ja riippumattomuutta; hänen mukaansa musiikki ei ole suoraan yhteydessä tunteisiin, vaikka musiikki voikin havainnollistaa tunteen dynaamista luonnetta. Tunteiden asemesta Hanslick korosti musiikillisia ideoita ja niiden dynaamisuutta sekä musiikin rakennetta ja muotoa. Häntä voidaankin pitää strukturalistien edelläkävijänä. Hanslick piti W. A. Mozartia ja Ludwig van Beethovenia musiikillisen kehityksen huipentumina ja Robert Schumannia ja Johannes Brahmsia näiden arvollisina seuraajina.

Kriitikontoimensa rinnalla Hanslick teki myös akateemista uraa. Hän väitteli Wienin yliopistossa tohtoriksi musiikin historiasta ja estetiikasta vuonna 1856 ja opetti yliopistossa aluksi yksityisdosenttina vuodesta 1856 ja professorina 1861–1895; hän oli Wienin yliopiston musiikinhistorian professuurin ensimmäinen hoitaja. Hän sai hovineuvoksen arvonimen vuonna 1886.

Hanslickin teos Musiikille ominaisesta kauneudesta julkaistiin suomeksi 160 vuotta ilmestymisensä jälkeen vuonna 2014.

Teoksia

Saksaksi
 Vom Musikalisch-Schönen. Ein Beitrag zur Revision der Ästhetik der Tonkunst. 1854
 Geschichte des Concertwesens in Wien II. Aus dem Concertsaal. 1870 
 Die moderne Oper: Kritiken und Studien. 1875
 Die moderne Oper II: Musikalische Stationen. 1880
 Die moderne Oper III: Aus dem Opernleben der Gegenwart. Neue Kritiken und Studien. 1884
 Suite: Aufsätze über Musik und Musiker. 1884
 Concerte, Componisten und Virtuosen der letzten fünfzehn Jahre: Kritiken. 1886
 Die moderne Oper IV: Musikalisches Skizzenbuch. Neue Kritiken und Schilderungen. 1888
 Die moderne Oper V: Musikalisches und Litterarisches. 1890
 Die moderne Oper VI: Aus dem Tagebuche eines Musikers. 1892
 Aus meinem Leben I–II. 1894
 Die moderne Oper VII: Fünf Jahre Musik. 1896
 Die moderne Oper VIII: Am Ende des Jahrhunderts. 1899
 Die moderne Oper IX: Aus neuer und neuster Zeit. Musikalische Kritiken und Schilderungen. 1900
 Sämtliche Schriften. Aufsätze und Rezensionen I–. 1993–

Suomeksi

Lähteet

Kirjallisuutta
 
 

Itävaltalaiset musiikkitieteilijät
Musiikkikirjailijat
Musiikkikriitikot
Itävaltalaiset professorit
Vuonna 1825 syntyneet
Vuonna 1904 kuolleet