joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ketjureaktio (visailuohjelma)

Ketjureaktio oli MTV3-kanavalla kesällä 2002 esitetty suomalainen visailuohjelma, jossa kilpailijoiden piti selittää toisilleen sanoja voittaakseen palkintoja. Joka jaksossa kilpaili vastakkain kaksi joukkuetta, joista toinen koostui miehistä ja toinen naisista. Ohjelmaa juonsi Marko Pirttinen.

Kilpailun kulku 

Toinen joukkue koostui miehistä, toinen naisista ja kummassakin joukkueessa oli viisi pelaajaa. Peliä pelattiin kolme kierrosta ja kummassakin joukkueessa kolme etummaista pelaajaa toimi vuorollaan joukkueen kapteenina. Ensimmäisellä kierroksella jokaisesta oikein arvatusta sanasta sai 100 pistettä, toisella 200 pistettä ja viimeisellä 400 pistettä.

Aloittava joukkue valitsi kahdesta vaihtoehtoisesta sanasta toisen ja alkoi selittää sitä seuraavalle pelaajalle, hän taas seuraavalle jne. Aikaraja oli 40 sekuntia. Joukkueen kierros päättyi siihen, jos sanoi "avainsanan" eli sanan, joka on jo mainittu kertaalleen kyseisellä kierroksella.

Pelin voitti se joukkue, joka sai enemmän pisteitä koko kolmelta pelikierrokselta. Voittanut joukkue pääsi bonuskierrokselle, jossa kilpailtiin risteilypalkinnoista. Bonuskierroksella juontaja antoi sanan, josta joukkueen kapteenin piti keksiä neljä siihen liittyvää sanaa. Toiset pelaajat yrittivät arvata keksittyjä sanoja vuorollaan. Kukin pelaaja sai viisi sekuntia aikaa. Kuten edellä, tässäkin ensimmäisellä kierroksella jokaisesta arvatusta sanasta sai 100 pistettä, toisella kierroksella 200 pistettä jne. Palkinnon saavuttamiseksi tuli kertyneiden pisteiden määrä olla vähintään 500.

Palkinnoksi joukkue sai bonuskierroksella kerätystä pisteistä jonkin seuraavista laivaristeilyistä:

 Turku–Tukholma tai Helsinki–Tallinna
 Helsinki–Tukholma
 Visby tai Pietari

Visailuohjelmat
Suomalaiset televisio-ohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Here I Go Again

Here I Go Again on brittiläisen hard rock -yhtye Whitesnaken kappale, jonka kirjoittivat David Coverdale ja Bernie Marsden. Se julkaistiin alun perin Saints & Sinners -levyllä vuonna 1982. Kappale saavutti jo tuolloin menestystä yltämällä muun muassa Britanniassa top 40:een. Vielä paremman vastaanoton sai 1987-albumilla vuonna 1987 julkaistu uusi versio, joka muodostui suureksi hitiksi Yhdysvalloissa, ja pääsi tällä kertaa Britanniassa sijalle 9 asti. Kyseiseen versioon kuvattiin myös kuuluisa musiikkivideo, jossa näyttelijä Tawny Kitaen tanssii kahden Jaguar-auton konepellillä. Kitaen oli lyhyen aikaa naimisissa Coverdalen kanssa 1980- ja 90-lukujen vaihteessa. Hän esiintyi myös Whitesnaken kappaleiden ”Still of the Night”, ”Is This Love” ja ”The Deeper the Love” videoilla.

David Coverdale kirjoitti kappaleen Portugalissa vuonna 1981. Sydänsuruja ja yksinäisyyttä käsittelevään sanoitukseen antoi inspiraatiota hänen avioeronsa vaimostaan Juliasta, jonka kanssa hän oli ollut avioliitossa vuodesta 1974. Vuoden 1987 version sanoitukseen tehtiin pieniä muutoksia; rivi ”Like a hobo I was born to walk alone” vaihdettiin muotoon ”Like a drifter I was born to walk alone”.

Suomessa single nousi virallisen singlelistan sijalle 28.

Vuoden 1982 versio

Kappaleet 
A-puoli

B-puoli

Kokoonpano 
 David Coverdale – laulu 
 Bernie Marsden – kitara, taustalaulu
 Micky Moody – kitara
 Jon Lord – kosketinsoittimet 
 Neil Murray – bassokitara 
 Ian Paice – rummut

Vuoden 1987 versio

Kappaleet singlellä 
A-puoli

B-puoli
 (UK)
 (USA)

Kokoonpano albumiversiolla 

 David Coverdale – laulu
 John Sykes – kitara, taustalaulu
 Adrian Vandenberg – kitarasoolo
 Neil Murray – bassokitara
 Don Airey – kosketinsoittimet
 Bill Cuomo – kosketinsoittimet
 Aynsley Dunbar – rummut

Kokoonpano radioversiolla 

 David Coverdale – laulu
 Dann Huff – kitara
 Neil Murray – bassokitara 
 Don Airey – kosketinsoittimet
 Bill Cuomo – kosketinsoittimet
 Denny Carmassi – rummut

Lähteet 

Whitesnaken kappaleet
Vuoden 1982 kappaleet
Tres Arroyos

Tres Arroyos on kunta Argentiinassa. Se on Buenos Airesin maakunnassa sijaitsevan Tres Arroyosin partidon pääkaupunki. Asukkaita on 57 244 (2001). Tres Arroyos, jonka nimi merkitsee suomeksi "kolmea puroa", on jalkapalloseura Huracán de Tres Arroyosin kotipaikka.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Argentiinan kaupungit
Silicon Messiah

Silicon Messiah on Blaze Bayleyn sooloprojektin Blazen debyyttialbumi vuodelta 2000. Albumi ilmestyi kaupallisesti huonoon aikaan, samalla viikolla Iron Maidenin Brave New Worldin kanssa.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Blaze Bayley ‎– laulu
 Rob Naylor ‎– basso
 John Slater ‎– kitara
 Jeff Singer ‎– rummut
 Steve Wray – kitara

+

 Andy Sneap ‎– tuottaja, äänittäjä, miksaaja

Arvostelut 
 Imperiumi: 8/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2000 esikoisalbumit
Blaze Bayleyn albumit
Emil Boc

Emil Boc (s. 6. syyskuuta 1966) on romanialainen poliitikko ja maansa pääministeri joulukuusta 2008 helmikuuhun 2012. Sitä ennen hän toimi kesäkuusta 2004 Cluj-Napocan pormestarina ja joulukuusta 2004 Partidul Democrat-Liberal-puolueen (PD-L) johtajana.

Boc on syntyisin Răchiţelen kylästä Clujista. Boc on opiskellut historiaa ja filosofiaa Clujissa ja väitteli tohtoriksi 2000.

Hän lähti valtakunnanpolitiikkaan 2003, kun hänet valittiin Traian Băsescun ehdotuksesta Demokraattisen puolueen puoluesihteeriksi. Vuonna 2004 hänet valittiin Cluj-Napocan pormestariksi. Hän voitti 12 vuotta kaupunkia johtaneen nationalisti Gheorghe Funarin.

Demokraattinen puolue yhdistyi tammikuussa 2008 Partidul Liberal Democratin kanssa, joka oli Theodor Stolojanin seuraajien Liberaalipuolueesta eronnut ryhmä, muodostaen Partidul Democrat-Liberalin (PD-L).

Marraskuun 2008 parlamenttivaalien jälkeen presidentti Băsescu nimitti aluksi demokraatti-liberaalien Stolojanin hallituksenmuodostajaksi, mutta hän luopui tehtävästä ja Băsescu nimitti Bocin. Hallitus muodostettiin kahden suurimman voittajapuolueen, demokraatti-liberaalien ja sosiaalidemokraattien kesken, joilla on noin 70 % osuus parlamentin paikoista. Parlamentti vahvisti hallituksen nimityksen 22. joulukuuta 2008.

Hallitus hajosi 1. lokakuuta 2009 kun sosiaalidemokraatit jättivät sen. Boc erotti sosiaalidemokraattien sisäministeri Dan Nican, kun tämä arvaili marraskuun presidentinvaaleissa yritettävän vaalivilppiä Traian Basescun valitsemiseksi uudelleen. Koko Mircea Geoanăn johtama sosiaalidemokraattinen puolue jätti tämän jälkeen hallituksen solidaarisuudesta Nicaa kohtaan.
Hallitus kaatui tämän jälkeen epäluottamuslauseeseen 13. lokakuuta 2009.

Presidentti Băsescu nimitti tämän jälkeen hallituksenmuodostajaksi Lucian Croitorun, joka ei kyennyt kokoamaan uutta hallitusta. Joulukuussa 2009 Băsescu nimitti Bocin uudelleen muodostamaan uuden hallituksen.

Kesällä 2010 Bocin hallitus joutui tekemään vaikeita säästötoimia. Selvittyään vasemmiston epäluottamuslauseesta sen tarkoitus oli leikata julkisen sektorin palkkoja 25 % ja eläkkeitä 15 %, IMF:n ja EU:n kanssa tehtyjen sopimusten mukaisesti, tavoitteena saada seuraava maksuerä 20 miljardin lainasta. Ammattiyhdistysten jäsenet ja eläkeläiset protestoivat parlamentin ulkopuolella ja vaativat pääministerin ja presidentin eroa.

Uudet suuret mielenosoitukset hallitusta ja presidenttiä vastaan alkoivat tammikuussa 2012.
23.1.2012 Boc erotti ulkoministeri Teodor Baconschin tämän haukuttua mielenosoittajia roskajoukoksi. Hän itse ilmoitti lopulta eroavansa 6.2.2012.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Boc
Boc
Boc
Franciscus Assisilaisen kirkko (Hervartov)

Franciscus Assisilaisen kirkko on kirkko Hervartovin kunnassa Slovakiassa. Se kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta Slovakian Karpaattien puukirkot. Kirkko on nimetty 1100–1200-luvulla eläneen fransiskaaniveljeskunnan perustajan Franciscus Assisilaisen mukaan.

Rakennus ja sen historia 

Kirkon rakennusajasta ei ole varmaa tietoa. Alkuperäisestä goottilaisesta alttarista on enää osa jäljellä. Alttari oli todennäköisesti paikallaan 1400-luvun loppupuolelle asti.

Kirkko sijaitsee Hervartovin kylän keskustassa. Kirkossa on suorakulmainen laiva, monikulmainen presbyteerio ja pieni sakasti, johon pääsee suoraan ulkoa. Laivan läntiseen seinään yhdistetty torni on rakennettu myöhemmin. Kirkossa on joitakin harvinaisia esineitä reformaation ajalta. Monivärinen puinen kasteallas on joko vuodelta 1614 tai 1674, kirkonpenkit ja paneelin maalaus Pyhä ehtoollinen ovat vuodelta 1653.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Slovakian puukirkot
Hervartov

Hervartov on kylä ja kunta Slovakiassa, Prešovin alueella, Bardejovin piirikunnassa. Kunta on pinta-alaltaan 9,87 neliökilometriä ja siellä on 515 asukasta (2006). Hervartov sijaitsee yhdeksän kilometriä lounaaseen piirikunnan pääkaupungista Bardejovista.

Kunnan suurin nähtävyys on Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva puinen Franciscus Assisilaisen kirkko.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Slovakian kunnat
Irreplaceable

"Irreplaceable" on R&B-laulaja Beyoncén single hänen B'Day-albumiltaan.

Versiot 

Vuoden 2006 kappaleet
Beyoncé Knowlesin kappaleet
Jääkiekon SM-liigakausi 1975–1976

Kaudella 1975-1976 Suomen jääkiekon pääsarja pelattiin ensimmäistä kertaa SM-liigan nimellä, jolloin SM-liiga korvasi aiemman SM-sarjan. Suurin muutos aiempiin kausiin oli se, että mestaruus ratkaistiin runkosarjan jälkeen pelattavilla pudotuspeleillä. SM-liigassa pelattiin kymmenen joukkueen nelinkertainen runkosarja, jonka neljä parasta joukkuetta selviytyivät välieriin. Sarjassa sijoille 9-10 sijoittuneet joutuivat karsimaan SM-liigapaikastaan I-divisioonan parhaita vastaan.

Runkosarjan voitti Turun Palloseura, joka voitti myös mestaruuden voitettuaan finaaleissa Tapparan. Kolmanneksi sijoittui Porin Ässät. Runkosarjan pistepörssin voitti Tapparan Martti Jarkko. Pudotuspelien pistepörssin voittivat HIFK:n Timo Parkkonen ja Ässien Rauli Levonen. Sarjasta putosi karsintojen kautta Vaasan Sport. FoPS onnistui säilyttämään karsinnoissa sarjapaikkansa. Liigaan nousi Lahden Kiekkoreipas.

Runkosarja 

Neljä parasta joukkuetta välieriin, kaksi heikointa liigakarsintaan.

Ottelutaulukko

Pistepörssi

Pudotuspelit

Välierät

Pronssiottelut

Finaalit

Pudotuspelien pistepörssi

Liigakarsinta 

Uusinta toisesta SM-liigapaikasta: Kärpät – Kiekkoreipas 3–4 jatkoajalla.
Kiekkoreipas nousi SM-liigaan, josta putosi Sport. FoPS säilytti SM-liigapaikkansa.

Lähteet

Jääkiekon SM-liigakaudet
Vuoden 1975 jääkiekko
Vuoden 1976 jääkiekko
Jääkiekon SM-liigakausi 1976–1977

Jääkiekon SM-liigan kausi 1976-1977 oli järjestykseltään SM-liigan toinen kausi. Sarjaassa pelattiin kymmenen joukkueen nelinkertainen runkosarja, jonka jälkeen neljä parasta jatkoivat pudostuspeleihin ja kaksi viimeistä joutuivat SM-karsintasarjaan kahden I-divisioonan parhaan kanssa. Mestaruuden voitti Tappara, hopeaa sai TPS ja pronssia KooVee. Runkosarjan voitti Tappara. Liigasta putosi FoPS.

Runkosarja 

Neljä parhaiten sijoittunutta joukkuetta välieriin, kaksi heikointa liigakarsintaan.

Pistepörssi

Pudotuspelit

Välierät

Pronssiottelut

Loppuottelut

Palkitut

Liigakarsinta 

Uusinta: Kärpät - FoPS 9-3.
Lukko säilyi ja Kärpät nousi SM-liigaan. FoPS putosi I-divisioonaan.

Lähteet

Jääkiekon SM-liigakaudet
Vuoden 1976 jääkiekko
Vuoden 1977 jääkiekko
Jääkiekon SM-liigakausi 1977–1978

Jääkiekon SM-liigan kausi 1977-1978 oli järjestykseltään SM-liigan kolmas kausi. Sarjassa pelattiin kymmenen joukkueen nelinkertainen runkosarja, jonka jälkeen pelattiin neljän parhaan pudotuspelit. Kaksi viimeistä joutuivat SM-liigakarsintaan kahden I-divisioonan parhaan joukkueen kanssa. Mestaruuden voitti Ässät, hopeaa sai Tappara ja pronssia TPS.

Joukkueet

Runkosarja 

Neljä parasta välieriin, kaksi heikointa SM-liigakarsintaan.

Pistepörssi

Pudotuspelit

Välierät

Pronssiottelut

Loppuottelut

Pudotuspelien pistepörssi

Palkitut

Liigakarsinta

Lukko ja Jokerit säilyivät liigassa.

Lähteet

Jääkiekon SM-liigakaudet
Vuoden 1977 jääkiekko
Vuoden 1978 jääkiekko
Lešukonskojen piiri

Lešukonskojen piiri () on kunnallispiiri Arkangelin alueella Venäjällä. Alueen koillisosassa Mezen- ja Vaškajokien varrella sijaitsevan piirin pinta-ala on 28 100 neliökilometriä. Kunnallispiiri on Arkangelin alueen vähäväkisin: piirissä asui 7 979 henkeä (väestönlaskenta 2010).

Piirin hallinnollinen keskus on Lešukonskojen kylä (4 406 as.). Siihen kuuluu 6 kuntaa:
 Juroma (ven. Юрома)
 Koinas (ven. Койнас)
 Lešukonskoje (ven. Лешуконское)
 Olema (ven. Олема)
 Tsenogora (ven. Ценогора)
 Vožgora (ven. Вожгора)

Metsätalous on merkittävässä asemassa piirissä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Lešukonskojen piirin sivusto 
 Lešukonskojen piiri Arkangelin alueen sivustolla 

Arkangelin alueen piirit
Time Waits for No Slave


Time Waits for No Slave on Napalm Deathin albumi, joka julkaistiin 10. helmikuuta 2009. Levy julkaistiin normaalin CD-version lisäksi myös vinyylilevynä ja pahvikantisena digipak-versiona, jolla on mukana 2 bonusraitaa.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Mark Greenway – laulu
 Shane Embury – basso, taustalaulu
 Mitch Harris – kitara, taustalaulu
 Danny Herrera – rummut

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Blabbermouth: 9.5/10

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen viralliset kotisivut

Lähteet 

Napalm Deathin albumit
Vuoden 2009 albumit
Nakuru

Nakuru on Nakurun piirikunnan pääkaupunki ja Keniassa. Asukasluku on vajaa 300 000 ja voimakkaassa kasvussa. Maan neljänneksi suurin kaupunki sijaitsee Nairobin luoteispuolella noin 1 500 metrin korkeudessa merenpinnasta. Sen lähellä on Nakurujärven kansallispuisto.

Lähteet

Aiheesta muualla

Kenian kaupungit
Tuula Väänänen

Tuula Väänänen (s. 27. helmikuuta 1958 Keminmaa) on suomalainen näyttelijä. Tuula Väänänen valmistui Teatterikorkeakoulusta 1988, ja on opiskellut Oulun käsi- ja taideteollisessa Pikisaaressa videoelokuvaa 3 vuotta, painopisteenä ohjaus ja käsikirjoitus.

Tuula Väänäsen kiinnitykset teattereissa
 KOM-teatteri
 Teatteri Eurooppa Neljä
 Oulun Kaupunginteatteri 1995–

Filmografia
 Mestari (1992)
 Onnen maa (1993)
 Kivenpyörittäjän kylä (1995)
 Pidetty hiljainen mies (1995)
 Kivinen lintu (1999)
 Puhalluskukkapoika ja taivaankorjaaja (2002)
 Enkeli tulessa (2004) (TV)
 Punahilkka (2007)
 Erottamattomat (2008)
 Täällä Pohjantähden alla (2009)

Aiheesta muualla
 
 
 Tuula Väänänen Oulun Kaupunginteatterin verkkosivulla

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Moundou

Moundou on Tšadin toiseksi suurin kaupunki N’Djamenan jälkeen. Se on eteläisen Logone Occidentalin alueen ja siihen kuuluvan Lac Weyn departementin pääkaupunki. Asukasluku on 142 462 (2008).

Lähteet 

Tšadin kaupungit
Syyslaulu

Syyslaulu (alkuperäiseltä nimeltä Höstvisa) on Erna Tauron säveltämä laulu Tove Janssonin sanoihin. Laulu sai kolmannen palkinnon Yleisradion järjestämässä laulukilpailussa 1965. Laulun kertosäe kuuluu ruotsiksi: "Skynda dig älskade, skynda att älska, dagarna mörknar minut för minut..." Suomeksi sanat lauluun on tehnyt Esko Elstelä.

Lähteet 

Suomalaiset musiikkikappaleet
Tove Janssonin teokset
Esko Elstelän sanoittamat kappaleet
Kežmarokin puukirkko

Kežmarokin puukirkko on yksi maailmanperintöluetteloon kuuluvista Slovakian Karpaattien puukirkoista. Se sijaitsee Kežmarokin kaupungissa.

Kežmarokiin rakennettiin ensimmäinen protestanttinen kirkkorakennus todennäköisesti 1687–1688. Se oli vain pieni talo, jossa kirkkoväki kokoontui. Siitä tuli kuitenkin nopeasti liian pieni sekä saksalaisille että slovakialaisille yhteisöille. Porvaristo keräsi varoja uuden kirkon rakentamiseen. Huhtikuussa 1717 vanha kirkkorakennus purettiin ja uuden rakentaminen aloitettiin. Uusi puinen kirkko valmistui todennäköisesti jo samana vuonna. Kirkko oli yksi niistä kirkoista, joita vainotut luterilaiset saivat luvan rakentaa Sopronin sopimuksessa. He joutuivat rakentamaan kirkkonsa kuitenkin kaupungin keskustan ulkopuolelle ilman kellotornia ja kirkonkelloja sekä täysin omilla varoillaan.

Pohjaltaan Kežmarokin puukirkko on kreikkalaisen ristin muotoinen. Se rakennettiin kokonaisuudessa puusta ilman ainuttakaan metalliosaa. Kirkko suunniteltiin maalaistyyliseksi ja sen rakentamiseen käytettiin monia perinteisiä rakennustapoja. Sen ulkosivu päällystettiin valkoisella kipsillä, jotta se näyttäisi kiviseltä. Kirkossa on istumapaikat noin 1 500 kuuntelijalle. Alkuperäinen maalattia on korvattu myöhemmin kivilattialla. Holvi on maalattu muistuttamaan taivasta ja siihen on tehty myös hahmoja, jotka edustavat apostoleita, evankelistoja ja kolminaisuutta. Paikallinen Ján Lerch on tehnyt kirkon sisäosien puukaiverrukset. Spišskánovávesiläiset Vavrinec Čajkovský ja Martin Korabinský ovat tehneet urut, jotka valmistuivat 1729.

Lähteet 

Slovakian puukirkot
Kežmarok

Kežmarok on Kežmarokin piirin pääkaupunki Prešovin alueella, Slovakiassa, lähellä Tatravuoria. Siellä on 17 105 asukasta ja se on pinta-alaltaan 24,83 neliökilometriä.

Kežmarok perustettiin saksalaisten ja slaavilaisten asutusten liitossa. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1269. Kežmarokin sijainti lähellä kauppareittejä idästä Eurooppaan vaikutti suotuisasti sen taloudelliseen kehitykseen. Kaupunkiin kehittyi monipuolinen talouselämä ja siellä työskenteli käsityöläisiä useasta eri killasta. Kežmarokiin tarvittiinkin pian kouluja ja maininnat ensimmäisistä oppilaitoksista on vuosilta 1383–1392, jolloin koko Slovakiassa oli vain muutamia kouluja.

Kaupungin merkittävin nähtävyys on protestanttinen puukirkko, joka on rakennettu vuonna 1717. Se on listattu Unescon maailmanperintöluetteloon. Kaupungissa on myös vuonna 1531 perustetun oppilaitoksen kirjasto, joka on suurin koulukirjasto Keski-Euroopassa. Kirjastossa on noin 150 000 kirjan kokoelma. Oppilaitoksen entisiin oppilaisiin kuuluvat mm. Pavel Jozef Šafárik ja Pavol Országh Hviezdoslav. Historiallisessa keskustassa sijaitsevat kaupunginlinna ja kolmilaivainen Pyhän ristin kirkko.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kaupungin kotisivut 

Slovakian kaupungit
Jocka Träskbäck

Jori-Pekka ”Jocka” Träskbäck (s. 1974 Vaasa, Suomi) on suomalainen toimittaja ja media-alan yrittäjä. Hän on vuonna 2003 perustamansa Stara.fi-viihdelehden päätoimittaja ja julkaisua kustantavan Stara Media Oy:n toimitusjohtaja. Träskbäck on aiemmin työskennellyt toimittajana MTV3-kanavan Hot Hit -ohjelmassa, Suosikki-lehdessä sekä Yle TV2 -kanavan Poliisi-tv ja Matkalla Suomessa -ohjelmissa. Hän lauloi vuonna 1995 perustetussa 7.taivas -yhtyeessä, joka julkaisi kaksi levyä.

Träskbäck valittiin Tammelanpuiston yrittäjät ry:n Vuoden Yrittäjäksi 2011. Hän on Tampereen nuorkauppakamari ry:n puheenjohtaja vuonna 2013 ja kuuluu MARK Suomen markkinointiliiton Tampereen osaston johtoryhmään. Vuonna 2009 hän voitti Tampereen nuorkauppakamarin joukkueessa nuorkauppakamarien debatoinnin suomenmestaruuden. Seuraavana vuonna Träskbäck toimi Suomen edustusjoukkueen kapteenina nuorkauppakamarien debatoinnin EM-kllpailuissa nuorkauppakamarien eurooppakokouksessa Tanskassa.

Träskbäck valittiin Lempäälän kunnanvaltuustoon sitoutumattomana ehdokkaana kokoomuksen listalta vuonna 2017.

Lokakuussa 2018 Pirkanmaan Kokoomus asetti Träskbäckin ehdokkaaksi keväällä 2019 pidettäviin eduskuntavaaleihin. Hän on itse kuvannut suhdettaan Kokoomukseen etäiseksi.

Etuovi-nimikiista 
Träskbäck ja Alma Media kävivät vuodesta 2001 saakka kiistaa oikeudesta Etuovi-tavaramerkkiin. 31. joulukuuta 2010 Helsingin hovioikeus kumosi aikaisemman käräjäoikeuden tuomion ja vahvisti, että Alma Media oli loukannut Träskbäckin tavaramerkkioikeutta. Alma Media tuomittiin maksamaan Träskbäckille korvauksia ja oikeudenkäyntikuluja. Hovioikeuden päätöksen mukaan Alma Media saa käyttää Etuovi-nimeä vain internetissä.

Träskbäck ja Alma Media pääsivät Etuovi-kiistassa sovintoon keväällä 2013. Osapuolet ilmoittivat, että kiista Etuovi-nimen omistuksesta on päättynyt sovintoon, jossa kaikki oikeudet tavaramerkkiin Etuovi, mukaan lukien verkkotunnukset etuovi.fi, etuovi.net ja etuovi.org siirtyivät Alma Medialle. Osapuolet eivät kommentoineet sovinnon yksityiskohtia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jori-Pekka Träskbäckin kotisivu

Suomalaiset toimittajat
Lempäälän kunnanvaltuutetut
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo Mario-pelisarjan hahmoista

Tämä on luettelo Mario-pelisarjan hahmoista.

Päähahmot

Mario

Mario on sarjan päähenkilö ja Nintendon maskottihahmo. Hänet kuvataan lyhyenä viiksekkäänä sinisiin haalareihin ja punaiseen paitaan pukeutuneena putkimiehenä.

Luigi

Luigi on Marion pikkuveli. Hän muistuttaa suuresti Mariota, mutta pukeutuu punaisen sijasta vihreään.

Yoshi

Yoshi on dinosaurus, jolla Mario usein ratsastaa.

Prinsessa Peach

Prinsessa Peach on Sienivaltakunnan prinsessa ja hallitsija.

Toad

Toad on sienivaltakunnan asukas.

Sivuhahmot

Birdo
Birdo on ulkonäöltään hieman Yoshia muistuttava vaaleanpunainen olento, jolla on torven muotoinen kuono. Birdo oli ennen vihollinen, mutta nykyään hän on Yoshin tyttöystävä.

Prinsessa Daisy

Daisy on Sarasamaan hallitsija ja Peachin ystävä.

Rosalina 

Rosalina on Super Mario Galaxy -pelissä ensimmäistä kertaa esiintyvä nainen.

Luma
Luma on Super Mario Galaxy -peleissä esiintyvä tähtimäinen olento.

Toadette
Toadette on naispuolinen Toad-hahmo.

Toadsworth 
Toadsworth on Peachin taloudenhoitaja, joka ensiesiintyi pelissä Super Mario Sunshine.

Waluigi

Wario

Vihollishahmot

Bob-omb
Bob-omb (suom. Pommi-Tommi, Po-Pommi ja Pommi-Ommi) on pommihahmo.

Boo

Boo (suom. Pöö ja Buu) on kummitus, joka liikkuu vain kun Mario kääntää sille selkänsä.

Dry Bones

Dry Bones (suom. Luukasa) on Koopa Troopan luuranko.

Goomba

Goomba (suom. Kuukunen) on Mario-pelisarjan perusvihollinen.

Koopa Paratroopa 

Koopa Paratroopa on Koopa Troopa, jolla on siivet.

Magikoopa 
Magikoopat (suom. Taikakoopa) ovat eräänlaisia velhoja, jotka ovat sukua Koopa Troopalle.

Piraijakasvit
Piraijakasvit () ovat isoja kasveja, joilla on terävät hampaat.

Shy Guy
Shy Guy on olento, jolla on kaapu ja valkoinen naamio, jossa on kaksi isoa silmänreikää ja pyöreä aukko suun kohdalla.

Wiggler 
Wiggler (suom. Matelija) on keltainen toukka.

Loppuvastushahmot

Bowser

Bowser on Marion arkkivihollinen.

Bowser Jr.
Bowser Jr. on Bowserin poika.

Kamek
Kamek on Magikoopien johtaja.

King Boo
King Boo on Boo-kummitusten kuningas.

Koopalingit

Bowserin seitsemän vanhinta jälkeläistä: Ludvig Von Koopa, Roy Koopa, Iggy Koopa, Larry Koopa, Lemmy Koopa, Wendy O. Koopa sekä Morton Koopa Junior.

Petey Piranha
Petey Piranha on suuri piraijakasvi.

Aiheesta muualla 
 Mariowiki.com 
 Super Mario Wiki

Mario-sarja
Amanda Jenssen

Jenny Amanda Katarina Jenssen, (s. 12. syyskuuta 1988 Lund, Ruotsi) syntymänimeltään Jenny Amanda Katarina Bengtsson on ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän nousi julkisuuteen tultuaan toiseksi Ruotsin Idol-kilpailussa vuonna 2007. Jenssenin esikoisalbumi Killing My Darlings julkaistiin vuonna 2008 ja se menestyi hyvin, myyden Ruotsissa tuplaplatinaa ja sijoittuen siellä albumilistan sijalle yksi.

Ura

Uran alkuvaiheet 

Jenssen aloitti uransa laulajana Oh Hollie Neverdays ja Amanda and the Papas -bändeissä. Oh Hollie Neverdays kirjoitti omat kappaleensa, kun taas Amanda and the Papas esitti cover-versioita. Oh Hollie Neverdays voitti ruotsalaisen "Musik Direkt" -kilpailun, minkä jälkeen yhtye teki kiertueen Gambiassa.

Idol 

Jenssen osallistui vuonna 2007 ruotsalaiseen Idol-kilpailuun, ollen yksi ennakkosuosikeista alusta saakka. 7. joulukuuta 2007 pidetyssä viimeisessä finaalissa hän kuitenkin hävisi Marie Picassolle, saaden 48.7% annetuista äänistä.

Ensimmäinen albumi 

3. tammikuuta 2008 Jenssen ilmoitti solmineensa levytyssopimuksen. Hänen esikoisalbuminsa ensimmäinen single, Do You Love Me julkaistiin 23. tammikuuta ja sitä myytiin kultaa. "Amarula Tree", mikä julkaistiin albumin toisena singlenä, julkaistiin huhtikuussa 2008 ja pian sen jälkeen, 7. toukokuuta 2008, Jenssenin esikoisalbumi Killing My Darlings julkaistiin. Albumia myytiin Ruotsissa tuplaplatinaa ja se olikin yksi sen vuoden myydyimpiä albumeita.

Kesällä 2008 Jenssen aloitti Ruotsin kiertueensa ja se menestyi hyvin. Kesän lopuksi Aftonbladetin lukijat äänestivät hänestä kesäkiertueiden kuningattaren.

Vuoden 2009 alussa Jenssen voitti "Vuoden naisartisti" ja "Vuoden tulokas" -palkinnot.

Toinen albumi 

Esikoisalbuminsa menestyksen jälkeen Jenssen palasi studiolle äänittämään uutta materiaalia toista studioalbumiansa varten. Happyland julkaistiin 28. lokakuuta 2009. Sitä myytiin kultaa ja se sijoittui Ruotsin albumilistalla sijalle kolme. Kriitikot ottivat albumin hyvin vastaan ja se voittikin "Parhaan sävellyksen" -Grammy-palkinnon. Ensimmäinen albumilta julkaistu single oli albumin nimikkoraita, Happyland, mikä oli Ruotsin singlelistan sijalla kolme.

Jenssen voitti albumistaan myös "Parhaan naisartistin" -Grammy-palkinnon.

Tuotanto

Studioalbumit

Singlet 
 "Do You Love Me" (2008)
 "Amarula Tree" (2008)
 "For the Sun" (2008)
 "Greetings from Space" (2009)
 "Happyland" (2009)

Aiheesta muualla 
Viralliset sivut 

Jenssen, Amanda
Jenssen, Amanda
Jenssen, Amanda
Empatogeenit

Empatogeeni (joskus myös entaktogeeni) on nimitys ryhmälle psykoaktiivisia aineita, jotka vaikuttavat erityisesti tunteisiin ja sosiaalisuuteen. Nimen keksi Ralph Metzner vuonna 1983, ja se liittyy aineiden empaattisuutta lisäävään vaikutukseen.

Useimmat empatogeenit toimivat vapauttamalla keskushermostossa serotoniinia, dopamiinia ja noradrenaliinia. Empatogeeneille tyypillisen rakastumisen ja yhteenkuuluvuuden tunteen uskotaan liittyvän erityisesti serotoniinin vapautumiseen.

Suurin osa tunnetuista empatogeeneista on amfetamiinijohdannaisia (esimerkiksi ensimmäinen ja tunnetuin empatogeeni, MDMA eli ekstaasi). Myös joillakin fenetyyliamiini- ja tryptamiinijohdannaisilla on empatogeenisia vaikutuksia. Näitä ovat esimerkiksi 2C-B ja 2C-I.

Katso myös
 Hallusinogeenit
 Psykedeelit
Audiovisual Finland

Audiovisual Finland ry (entinen Favex ry) oli elokuva- ja TV-alan järjestö, joka perustettiin vuonna 2007 edistämään suomalaisen audiovisuaalisen teollisuuden pääsyä kansainvälisille markkinoille. Järjestö oli alun perin nimeltään Favex (Finnish Film & Audiovisual Export) ja se vaihtoi nimensä tammikuussa 2016 Audiovisual Finland ry:ksi. Yhdistyksen toiminnot siirrettiin 2018 osaksi uutta Audiovisual Producers Finland – APFI ry:tä.

Yhdistystä ensimmäinen toiminnanjohtaja oli Petra Theman ja viimeisenä toiminnanjohtajana oli vuodesta 2013 Johanna ”Nunnu” Karppinen. Yhdistyksen viimeinen puheenjohtaja oli Kopioston toimitusjohtaja Valtteri Niiranen.

Hulda-palkinto
Järjestö on jakanut vuodesta 2013 vuosittain Hulda-vientipalkinnon. Sen nimi juontaa Hella Wuolijoen Juurakon Hulda -näytelmän pohjalta tehdystä samannimisestä elokuvasta (1937), josta tehtiin Yhdysvalloissa elokuva Farmarin tytär (1947).

Palkinnon ovat saaneet:
 2013 Iron Sky
 2014 Dibitassut
 2015 Big Game
 2016 Mustat lesket
 2017 Angry Birds
 2018 Rabbit Films Oy

Lähteet

Suomalaiset järjestöt
Elinkeinoelämän järjestöt
Kansainvälinen kauppa
ObZen


obZen on ruotsalaisen metalliyhtyeen Meshuggahin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin Euroopassa 7. maaliskuuta 2008 ja Yhdysvalloissa 11. maaliskuuta 2008. Albumi sisältää yhdeksän kappaletta ja on kestoltaan 52 minuuttia 29 sekuntia. 

Yhtyeen rumpali Tomas Haake soittaa obZenilla itse rummut, toisin kuin edellisellä albumilla Catch Thirtythree, jonka kappaleissa rummut oli ohjelmoitu. Haake on myös sanoittanut kaikki albumin kappaleet.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 21.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jens Kidman – laulu
 Fredrik Thordendal – soolokitara
 Mårten Hagström – rytmikitara 
 Tomas Haake – rummut
 Dick Lövgren – basso

Arvostelut 
 Metacritic: 83/100
 Allmusic: 
 Alternative Press: 
 Imperiumi.net: 
 Rumba: erittäin positiivinen
 Soundi: 
 Sputnikmusic:

Lähteet 

Meshuggahin albumit
Vuoden 2008 albumit
Marttyyrit (elokuva)

Marttyyrit (Martyrs) on ranskalainen kauhuelokuva vuodelta 2008.  Sen ohjasi Pascal Laugier. Pääosissa ovat Mylène Jampanoï ja Morjana Alaoui.

Juoni 
Kateissa ollut pikkutyttö pelastetaan hylätystä teurastamosta. Järkyttynyt tyttö ei pysty kertomaan mitään kaappauksestaan. Sairaalassa hän ystävystyy Anna-nimisen tytön kanssa ja saa jälleen elämästä kiinni. 15 vuotta myöhemmin tyhjäkatseinen ja raivohullu nuori nainen tappaa perheen heidän kotitalossaan syvällä metsässä.

Näyttelijöitä

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto

Ranskalaiset kauhuelokuvat
Vuoden 2008 ranskalaiset elokuvat
Karol Križan

Karol Križan (s. 5. kesäkuuta 1980, Žilina, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija. Hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 Italian Serie A:ssa pelaavaan Ritten-Renoniin.

Lähteet 

Slovakialaiset jääkiekkomaalivahdit
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Mies joka tiesi liikaa (vuoden 1956 elokuva)

Mies joka tiesi liikaa (The Man Who Knew Too Much) on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1956. Se on uudelleenfilmatisointi Hitchcockin saman nimisestä elokuvasta vuodelta 1934.

Elokuva sai parhaan laulun Oscar-palkinnon Doris Dayn esittämästä kappaleesta Whatever Will Be, Will Be (Que Sera, Sera).

Juoni 
Lääkäri Benjamin McKenna on lomalla Marrakechissa Ranskan Marokossa vaimonsa Jon ja poikansa Hankin kanssa. He tutustuvat siellä brittiläiseen Draytonin pariskuntaan ja ranskalaiseen Louis Bernardiin. Kaikki sopivat yhteisestä illallisesta Casablancassa, mutta Bernard ei tule heidän seuraansa. 

Seuraavana päivä he näkevät torilla, kuinka arabia puukotetaan selkään. Arabi kaatuu Benin lähelle, joka huomaa, että arabi on itse asiassa valepukuinen Bernard. Ennen kuolemaansa Bernard kuiskaa Benille salaisia tietoja suunnitellusta pääministerin salamurhasta Lontoossa. McKennat päätyvät herra Draytonin avustamana poliisiasemalle antamaan lausuntoa tapahtumista ja jättävät poikansa Hankin rouva Draytonin hoiviin. Käy ilmi, että Louis Bernard on Deuxième Bureaun eli Ranskan tiedustelupalvelun agentti. Ben saa yllättäen poliisiasemalle puhelun, jossa uhataan Hankin henkeä, mikäli hän paljastaa poliisille, mitä Bernard sanoi. Hotelliin palattuaan McKennat saavat tietää, että juuri Draytonit ovat kidnapanneet heidän poikansa ja lähteneet Englantiin. McKennat lähtevät heidän peräänsä. 

Ainoana johtolankana nimi Ambrose Chappell Ben lähtee tapaamaan samannimistä miestä, joka osoittautuu täysin vääräksi henkilöksi eli eläintentäyttäjäksi. Jo keksii, että Ambrose Chapel onkin Ambrose-niminen kappeli. Kappelin henkilökuntana ovat Draytonit, ja Hankia pidetään vankina siellä. 

Marrakechista on värvätty ranskalainen palkkamurhaaja, joka saa tarkat ohjeet toimia Albert Hallissa pidettävän konsertin musiikin mukaisesti, jotta laukaus ei kuulu. Royal Albert Hallissa salamurhaaja kieltää Jota puuttumasta hänen suunnitelmiinsa, mutta viime hetkellä Jo kirkaisee ja pelastaa siten murhan kohteeksi suunnitellun pääministerin hengen. Suurlähetystössä pääministeri kiittää Jota ja pyytää häntä laulamaan jonkin laulun. Jo valitsee ”Que Sera Sera” -kappaleen, jonka hän tietää Hankin tuntevan ja toivoo siten pelastavansa suurlähetystöön vangiksi siirretyn poikansa. Tämä onnistuukin katuvan rouva Draytonin avustuksella.

Näyttelijät

Cameoroolit 
Alfred Hitchcockin cameorooli on noin 25 minuuttia elokuvan alusta. Hänet nähdään selin marokkolaisella torilla katsomassa akrobaatteja.  Bernard Herrmannilla, elokuvan musiikin säveltäjällä, on myös cameorooli kapellimestarina.

Lähteet

Viitteet 

Alfred Hitchcockin ohjaamat elokuvat
Vuoden 1956 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset poliittiset trillerit
Yhdysvaltalaiset uudelleenfilmatisoinnit
Paramount Picturesin elokuvat
Ron Friedman

Ron Friedman (s. 1. elokuuta 1932) on yhdysvaltalainen Emmy-ehdokkuuden saanut käsikirjoittaja, joka aloitteli uraansa televisiossa 1960-luvulla. Hän muun muassa käsikirjoitti elokuvat The Transformers: The Movie ja Action Force: The Movie, sekä lukuisia televisiosarjoja, kuten Salainen agentti 86, Vaimoni on noita, Onnen päivät, Wonder Woman, Charlien enkelit, G.I. Joe: A Real American Hero, Zorro ja Rautamies.

Lähteet

 

Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat
Vuonna 1932 syntyneet
Elävät henkilöt
Tarzan ja Oparin aarteet

Tarzan ja Oparin aarteet (Tarzan and the Jewels of Opar) on Edgar Rice Burroughsin viides Tarzan-romaani. Tarina julkaistiin ensin All-Story Cavalier Weekly -lehden jatkosarjana marras–joulukuussa 1916. Kirjana sen julkaisi ensimmäisenä A. C. McClurg & Co. vuonna 1918. 

Suomeksi kirjan julkaisi Karisto A. J. Salosen suomentamana vuonna 1923. Seppo Ilmarin suomennoksen ovat julkaisseet Taikajousi vuonna 1966, Kauppakirjapaino vuonna 1971, WSOY vuonna 1974 ja Kirjayhtymä vuonna 1990.

Lähteet

Aiheesta muualla
Tarzan ja Oparin aarteet Gutenberg-projektissa 
Edgar Rice Burroughs Summary Project page for Tarzan and the Jewels of Opar 

Edgar Rice Burroughsin romaanit
Taikavaras

Taikavaras on Sarah Prineasin kirjoittama nuortenromaani. Kirja kertoo pojasta, joka pääsee velhon apuriksi ja oppipojaksi varastettuaan tämän velhonkiven. Taikavaras on samannimisen trilogian ensimmäinen osa.

Juoni 

Connwaer "Conn" on orpopoika, joka asuu Ehtoisan maagisessa kaupungissa. Hän saa elantonsa varastelusta Illankajon kaduilla. Eräänä päivänä kaikki kuitenkin muuttuu, kun Conn varastaa Ikimyksen, velhon taskusta tämän velhonkiven. Velho huomaa varkauden, mutta ei rankaise poikaa, koska on kiinnostunut tästä. Connin olisi pitänyt kaatua kuolleena maahan heti kun oli koskenut kiveen. Velho ottaa Connin apulaisekseen ja myöhemmin oppipojakseen. Ilkimys ja Conn saavat selville, että taikuuden väheneminen uhkaa Ehtoisaa ja yrittävät estää sen.

Connin on myös löydettävä itselleen oma velhokivi kuukauden kuluessa voidakseen jatkaa velhon opintojaan Ehtoisan lyseossa ja Ikimyksen oppipoikana. Muussa tapauksessa hänen on palattava takaisin Illankajon kujille.

Henkilöitä
Connwaer/Conn: Entinen varas, joka asui yksin Illankajon kujilla. Ikimys ottaa hänet oppipojakseen.
Ikimys Liiholasi: Velho, joka karkotettiin Ehtoisasta 20 vuodeksi, Connin opettaja.
Benet: Ilkimyksen henkivartija, joka pitää huolta siitä, ettei kukaan yritä päästä Ikimyksestä eroon. Hän laittaa myös ruokaa.
Pihlava: Herttuattaren tytär. Hän pitää miekkataisteluista ja seikkailuista.
Kern: Herttuattaren kapteeni, joka tuntuu vihaavan Connwaeria.

Lähteet
 

Nuortenkirjat
Hoikka

Hoikka voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

 hoikka, adjektiivi joka ilmaisee vartalon sopusuhtaisuutta tai laihuutta
 Hoikka, televisiosarjan Metsolat tapahtumapaikka, kuvitteellinen kunta Kainuussa
 Hoikka, kylä Saarijärvellä
 Hoikka, kylä Hyrynsalmella
 Hoikka, kylä Joensuussa
 Hoikka, kylä Tuusniemellä
 Hoikka, lampi Jyväskylässä
 Hoikka, järvi Pieksämäellä lähellä Hirvijärveä
 Hoikka, sukunimenä:
 Iisakki Hoikka (1840–1917), maanviljelijä, valtiopäivämies ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja
 Jacob J. Hoikka (1854–1917), amerikansuomalainen pappi, yksi Suomi Synodin perustajista
 Lasse Hoikka (s. 1955), suomalainen laulaja, Souvarit-yhtyeen perustaja
 Matti Hoikka (1859–1939), seppä ja SDP:n kansanedustaja.
Everblack

Everblack on Mercenaryn toinen albumi, joka on ensimmäisen tapaan julkaistu Hammerheart Recordsin kautta. Levyllä kuullaan ensimmäistä kertaa yhtyeen tulevaa päälaulajaa Mikkel Sandageria ja hänen veljeään Morten Sandageria koskettimissa. Levy jäi Mercenaryn entisen kitaristi Signar Petersenin ja rumpali Rasmus Jacobsenin viimeiseksi. Tyylillisesti levy jatkaa enimmäkseen edellisen linjoilla, mutta sisältää enemmän puhdasta laulua ja kokeiluja thrash metalin suuntaan.

Travis Smith on tehnyt levyn kansitaiteen.

Kappaleet
Intro – 0:32
Everblack – 4:50
Seize the Night – 6:39
Screaming from the Heavens – 6:55
Dead.com – 5:42
Darkspeed – 4:50
Bloodrush – 6:30
A Darker Shade of Black – 5:02
Bulletblues – 2:48
Rescue Me – 5:05
Alliance – 4:02
Nothing’s What It Seems (Outro) – 7:05

Vuoden 2002 albumit
Mercenaryn albumit
Kayzie Rogers

Kayzie Rogers on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Wobbuffetin ja Mime Jr.:n äänirooleista Pokémonissa.

Ura
Rogers oli kiinnostunut näyttelemisestä jo päiväkodissa ja osallistuikin myöhemmällä iällä koulun näytelmiin. Collegen jälkeen hän työskenteli muun muassa graafisena suunnittelijana.

Rogers sai myöhemmin tilaisuuden tehdä animaatio demon Maddie Blausteinin avustuksella, jonka myötä hän sai ensimmäisen ääniroolin mainoksessa. Sittemmin Rogers teki ensi esiintymisensä animaation parissa Nickelodeonin U2U:ssa. Vuodesta 1998 lähtien hän on dubannut useita sivurooleja Pokémonissa ja toiminut Wobbuffetin ja Mime juniorin ääninä. Pokemonin myötä Rogers on työskennellyt enimmäkseen 4Kidsillä ja myöhemmin TAJ Productionsissa.

Aiheesta muualla
 Kayzie Rogers Anime News Networkissa 
 Kayzie Rogers TV.comissa  

Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät
Harry Dean Stanton

Harry Dean Stanton (14. heinäkuuta 1926 West Irvine, Kentucky, Yhdysvallat – 15. syyskuuta 2017 Los Angeles, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi uransa aikana yli 200 roolissa.

Nuoruus 
Stanton syntyi pienessä kaupungissa Kentuckyssä vuonna 1926, hänen isänsä oli Sheridan Harry Stanton ja äiti Ersel. Isä oli tupakan kasvattaja ja työskenteli myös parturina. Hänen äitinsä oli kampaaja ja kokki. Valmistuttuaan Lafayette Senior High Schoolista vuonna 1944 hän osallistui toiseen maailmansotaan ja palveli Yhdysvaltain laivastossa vuoteen 1946. Päästyään palveluksesta hän aloitti journalismin opiskelun Kentuckyn yliopistossa. Stanton keskeytti opiskelunsa kolme vuotta opiskeltuaan ja lähti Pasadena Playhouse teatteriin jossa aloitti näyttelijän uransa. Hän näytteli sen aikana merkittävissä sivurooleissa joita hänellä oli yli 200 elämänsä aikana.

Hänet tunnettiin muun muassa elokuvista Tomahawkin polku (1957), Kourallinen dollareita (1964), Lannistumaton Luke (1967), Kellyn sankarit (1970), Dillinger – maailman paras pankkirosvo (1973), Kummisetä osa II (1974), Alien – kahdeksas matkustaja (1979), Pako New Yorkista (1981), Paris, Texas (1984), Villi sydän (1990), Repo Man (1984), ja myöhemmällä urallaan Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa (1998), Vihreä maili (1999), Mies joka itki (2000), Inland Empire (2006) ja viimeisessä pääosaroolissaan Lucky (2017), jota hän ei ehtinyt nähdä valmiina. Hän näytteli myös televisiosarjoissa Rawhide, Gunsmoke ja Big Love.

Pitkän uransa aikana Stanton työskenteli useiden nimekkäiden ohjaajien, kuten esimerkiksi seuraavien kanssa: Sam Peckinpah, Alfred Hitchcock, Francis Ford Coppola, John Carpenter, Terry Gilliam, John Milius, Ridley Scott, Sergio Leone, Martin Scorsese, Frank Darabont, Sean Penn sekä useaan otteeseen David Lynchin kanssa.

Stanton kuoli 91-vuotiaana 15. syyskuuta 2017 Cedars-Sinai-sairaalassa Los Angelesissa.

Palkinnot 
 DVDX Award (2007)

Ehdokkuudet 
 Screen Actor Guild Award (2000)
 Satellite Award (2007)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Arp Schnitger

Arp Schnitger (2. heinäkuuta 1648 Schmalenfleth – haudattu 28. heinäkuuta 1719) oli merkittävä saksalainen urkujenrakentajamestari. Hän toimi ennen kaikkea Alankomaissa ja Saksassa, joissa on vielä jäljellä hänen rakentamiaan soittimia.

Uruista
Käytössä olevia urkuja on muun muassa Pyhän Pankratiuksen kirkossa Neuenfeldessä Hampurissa olevat urut, jotka valmistuivat 1688. Ne ovat suurimmat hänen valmistamansa kaksisormioiset urkunsa. Sellaiset urut ovat olleet innostamassa urkujen rakentamista 1900-luvun jälkipuoliskolla, jolloin palattiin mekaanisiin hallintakoneistoihin ja pienempiin soittimiin 1800-luvun suurten sinfonisten urkujen suuntauksesta.

Suurten Schnitger-soitinten ainutlaatuinen ominaisuus oli äänikertojen sijainti niin että syntyy ikään kuin stereofoninen vaikutelma. Hieno esimerkki tällaisista uruista ovat Pyhän Mikaelin kirkon urut hollantilaisessa Zwollen kaupungissa. Näitä urkuja on käyttänyt useissa levytyksissä urkuri E. Power Biggs.

Katso myös
Urut
Johann Sebastian Bach
Dietrich Buxtehude

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

Organs of Arp Schnitger
 Arp Schnitger, Organ Builder – Organ Itinerary. Google Earth Community.
Schnitger-Orgel Neuenfelde

Urkujen valmistajat
Saksalaiset käsityöläiset
Keenan Wynn

Francis Xavier Aloysius James Jeremiah Keenan Wynn (27. heinäkuuta 1916 New York, New York – 14. lokakuuta 1986 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Palkinnot 
 Audience Award (2008)
 Star on the Walk of Fame

Ehdokkuudet 
 Emmy (1978)

Yksityiselämä 
Wynn oli elämänsä aikana kolme kertaa naimisissa. 1938–1947 Evie Wynn Johnsonin, 1949–1953 Bettie Jane Butlerin kanssa. Kolmannen avioliittonsa hän solmi Sharley Hudsonin kanssa, liitto kesti Wynnin kuolemaan saakka. Hänellä on viisi lasta, joista kaksi lasta Johnsonin kanssa ja kolme lasta Hudsonin kanssa. Keenan Wynn kuoli syöpään 70-vuotiaana.

Filmografia
Sotareportteri (1941) 
Sittenkin sankari (1942)
Enkeli karkuteillä (1943)
The Clock (1945)
Ilman rakkautta (1945)
Lemmenkaruselli (1946)
Tapaamme Riossa (1946)
Amor Harhateillä(1946)
Saippuakauppias (1947)
Pettävän varjon laulu (1947)
Rakas sihteerini (1949)
Näin me Gangsterit (1950)
Kind Lady (1951)
Annie mestariampuja (1951)
Leijona karkuteillä (1952)
Anna suukko, äkäpussi (1953)
Hornan sirkus (1953)
Poliisipartio (1953)
Pantterilaivue (1954)
Ryöstetty morsian (1957)
Professorin ihmeelliset keksinnöt (1963)
Tri outolempi, eli: Kuinka lakkasin olemasta huolissani ja opin rakastamaan pommia (1964)
The Great Race (1965)
Viva Max (1969)
Tipu, Tipu! Tulepas (1971)

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
V-moottori

V-moottori on polttomoottori, jossa sylinterit ovat rinnakkain kahdessa rivissä muodostaen V-asetelman. Rakenteessa on kaksi sylinteririviä, yksi tai kaksi nokka-akselia riviä kohden sekä yksi kampiakseli. Autoissa, työkoneissa ja panssarivaunuissa käytettyjen V-moottoreiden sylinteriluku on yleisimmin neljästä kahdeksaan, joskus kymmenen tai kaksitoista. Laiva- ja voimalaitosmoottoreissa sylintereitä voi olla jopa 24.

Joissain moottoreissa käytetyssä kaksoiskiertokankirakenteessa V-moottorin vastakkaiset kiertokanget on laakeroitu kampiakseliin yhteisestä laakerista.

Katso myös
 V2-moottori
 Rivimoottori
 Kaksitahtimoottori
 Nelitahtimoottori
 Bokserimoottori
 R3
 Tähtimoottori
 Wankelmoottori

Aiheesta muualla 

Polttomoottorit
Hronsekin puukirkko

Hronsekin puukirkko on Unescon maailmanperintöluettelon kohteeseen Slovakian Karpaattien puukirkot kuuluva kirkko Hronsekin kylässä Slovakiassa.

Hronsekin protestanttinen puukirkko rakennettiin tarkkojen säännösten mukaan kokonaan puusta. Protestantit saivat luvan rakentaa kirkkoja vuonna 1681, mutta kirkkoväki jatkoi jumalanpalvelustensa järjestämistä Rothovin kartanossa. Vasta lokakuussa 1725 laskettiin uuden kirkon perustukset. Kirkko saatiin rakennettua noin vuodessa.

Laiva on ristinmuotoinen ja se on 8 metriä korkea ja 26 metriä pitkä. Kirkkoon mahtuu 1 100 ihmistä, sillä penkit ovat järjestetty amfiteatterimaisesti. Banskábystricalaisen mestarin Martin Podkonickýn suunnittelemat urut ovat vuodelta 1754. Kellotorni sijaitsee hieman erillään varsinaisesta kirkkorakennuksesta. Kirkon sisäosien koristelu on vähäistä ja se on pääasiassa yksityiskohtaisia kaiverruksia. Seinät ja katto on jätetty luonnolliseen puiseen väriinsä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Slovakian puukirkot
Dinaariset Alpit

Dinaariset Alpit on maantieteellinen alue ja vuoristo, joka ulottuu Slovenian, Kroatian, Bosnia-Hertsegovinan, Kosovon, Serbian, Montenegron, Albanian ja Pohjois-Makedonian alueelle. Vuoristo on 645 kilometriä pitkä, ja se sijaitsee Adrianmeren itäpuolella. Vuoriston korkein vuori on Maja Jezercë, joka on 2 694 metriä korkea. Vuori sijaitsee Prokletijevuoristossa, Albaniassa, lähellä Montenegron rajaa.

Geologia 
Dinaariset Alpit ovat muodostuneet 50–100 miljoonaa vuotta sitten mesotsooisen ja kenotsooisen maailmankauden aikana dolomiitista, kalkkikivestä ja konglomeraatista muodostuneista sedimettikivestä.

Alue on karstimaata, joka syntyy, kun sadevesi liuottaa maa-aineksesta vesiliukoisen aineksen. Veden läpäistessä maan pinta-ainekset, se kerääntyy pohjavedeksi. Dinaarisilla Alpeilla onkin suuret määrät hyvälaatuista pohjavettä.

Topografia 
Dinaariset Alpit ovat Julisten Alppien jatke, jotka ulottuvat Adrianmeren rannan suuntaisesti Pohjois-Albaniaan asti. Dinaariset Alpit ovat karstimaan vuoksi ainutlaatuista aluetta. Karstimaa kattaa puolet vuoristosta. Vuoriston alueella on 130 erillistä karstialuetta. Vuoriston alueella on useita jäätikköjärviä. Vuoriston joet, kuten Neretva, Cetina ja Trebišnjica, laskevat Adrianmereen. Dinaaristen Alppien itäpuoli on Savajoen valuma-aluetta.

Ilmasto 
Dinaarisilla Alpeilla on kolmea eri ilmastotyyppiä. Kapealla kaistaleella merenpinnan tasolla on välimerellinen ilmasto, jolle on tyypillistä kuivat ja kuumat kesät sekä kosteat ja sateiset talvet.

Ylempänä vuoristossa on Alpeille tyypillinen ilmasto, jossa sataa paljon. Kesät ovat viileitä ja lyhyitä. Talvi on pitkä ja sen aikana sataa runsaasti lunta.

Dinaaristen Alppien koillispuolella vallitsee mannerilmasto, jolle ovat tyypillisiä suuret lämpötilan vaihtelut. Kesät ovat kuivia ja lämpimiä, kun taas talvella saattaa olla erittäin kovia pakkasia.

Kasvillisuus ja eläimistö 
Dinaarisilla Alpeilla kasvaa tuhansia eri kasvilajeja, joista sadat lajit ovat endeemisiä. Kasvillisuus on erittäin monipuolista ja vaihtelee pyökkimetsistä kuusimetsiin. kasvillisuusvyöhykkeet muuttuvat Välimeren kasvillisuudesta vuoristojen kasvillisuuteen. Ylimmillä huipuilla on alpiinista kasvillisuutta.

Alueella eläviä nisäkkäitä ovat esimerkiksi karhu, ilves, susi ja gemssi. Alueen maanalaisissa luolissa ja järvissä elää sokeita salamantereihin kuuluvia olmeja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Euroopan vuoristot
Tuure Koski

Tuure Kalervo Koski (s. 31. joulukuuta 1969 Espoo) on suomalainen basisti ja säveltäjä. Hän soittaa sekä sähkö- että kontrabassoa.

Koulutus ja yhtyeet  

Tuure Koski on opiskellut Sibelius-Akatemiassa, jonka jazzmusiikin koulutusohjelmasta hän valmistui musiikin maisteriksi vuonna 1999. Hän on tunnettu useista yhtyeistä. Yksi merkittävimmistä on ollut progressiivisen jazzmusiikin lippulaiva XL, jossa hänen lisäkseen soittivat Jarmo Saari, Arttu Takalo ja Tomi Salesvuo. Hän soittaa nykyään muun muassa Mr. FoneBonen riveissä, Riku Niemi Orchestrassa, Varjokuva-yhtyeessä ja Laura Sippola &Tuki -yhtyeessä.

Oma tuotanto  

Koski on luotsannut omaa Turgan Trioaan, jossa kanssaan soittavat vibrafonisti Severi Pyysalo ja rumpali Marko Timonen. Yhtye teki konserttikiertueen keväällä 2003. Vuotta myöhemmin trio julkaisi debyyttialbuminsa.

Diskografia

Sooloalbumit
 Turgan Trio (2004). Rockadillo ZENCD 2091

Muu levytuotanto
 Xlent / XL" (1995) Ondine OCTO 404-2
 Jukola / XL" (1998). Pohjola Records PELPCD 10
 Jeti / XL" (1999). Pohjola Records PELPCD 11
 Live Ballet / XL" (2001). Pohjola Records PELPCD 13
 Mr. Fonebone Live featuring Ingrid Jensen" (2001). Texicalli TEXCD 3000
 Inner voices / Ira Kaspi Town Beat" (2001). Texicalli TEXCD 040
 Karikko / Music of Kari Ikonen" (2001). Fiasko Records FRCD-5 
 Taivaalliset tarinat / Levanto & Levanto (2001). Texicalli TEXCD 037
 Manuscript / Manu Dunkel Quartet" (2002). Impala 006 
 Surreal / XL" (2002). Pohjola Records PELPCD 14
 Visual / XL" (2003). Pohjola Records PELPCD 15
 Vuohi kaipaa Kalahariin / Levanto & Levanto (2003). Texicalli TEXCD 056
 Thank You For The Kiss / How Many Sisters & Kirmo Lintinen Trio" (2005). Rockadillo ZENCD 2102 
 Vuohi ja Kiinan muurin maraton / Levanto & Levanto (2006). Texicalli TEXCD 056
 Hit & Run / Mr. Fonebone" (2007). Texicalli Records TEXCD 3001 
 Mieli-EP / Laura Sippola (2008). Jupiter JUP500EP
 Vihdoinkin! / Kari Tapio, Paula Koivuniemi, Jorma Kääriäinen & RNO (2008). 2CD, EDEL 2008 / 1108. 
 Vuohi ja Tahitin täysikuu / Levanto & Levanto (2008). Sony BMG 
 Toinen / Laura Sippola (2009). Jupiter JUP502CD
 Stadion / Laura Sippola (2010). Jupiter JUP509CD

DVD:t 
 Vihdoinkin! / Kari Tapio, Paula Koivuniemi, Jorma Kääriäinen & RNO (2008)

Aiheesta muualla 
 Turgan Rockadillon sivuilla  
 Mr. FoneBonen kotisivut
 XL kotisivut 
 Tuure Koski Laura Sippolan Tuki-sivuilla 
 Riku Niemi Orchestran kotisivut 
 Esittely Iitin musiikkijuhlien sivuilla

Lähteet 

Suomalaiset basistit
Suomalaiset jazzmuusikot
Suomalaiset muusikot
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt