joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista

Tämä on luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista. Luettelo on kronologinen.

Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista 

1900-luku — 1910-luku — 1920-luku — 1930-luku — 1940-luku — 1950-luku

1960-luku — 1970-luku — 1980-luku — 1990-luku — 2000-luku — 2010-luku — 2020-luku

Lähde:

1900-luku

1910-luku

1920-luku

1930-luku

1940-luku

1950-luku

1960-luku

1970-luku

1980-luku

1990-luku

2000-luku

2010-luku

2020-luku

Lähteet 

Nobel-palkitut
Rauhanpalkinnot
Luettelo Nobelin taloustieteen palkinnon saaneista

Tämä on luettelo Nobelin taloustieteen palkinnon saaneista

Luettelo Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinnon saajista

1960-luku — 1970-luku — 1980-luku — 1990-luku — 2000-luku — 2010-luku  — 2020-luku

1960-luku

1970-luku

1980-luku

1990-luku

2000-luku

2010-luku

2020-luku

Lähteet

Viitteet 

Nobel-palkitut
Luettelo Nobelin fysiikanpalkinnon saaneista

Tämä on luettelo Nobelin fysiikanpalkinnon saaneista henkilöistä. Nobelin fysiikanpalkinto jaetaan vuosittain henkilöille, jotka ovat tehneet kaikkein merkittävimmän löydön tai keksinnön fysiikan alalla. Palkinnonsaajat päättää Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia, ja palkinnon myöntää Alfred Nobelin testamentilla perustettu Nobel-säätiö. Säätiön sääntöjen mukaan palkinto voidaan jakaa tasan kahdelle eri saavutukselle. Lisäksi yhden aiheen sisällä palkinto voidaan jakaa tasan enimmillään kolmen henkilön kesken, kuitenkin niin että kerralla palkittavien henkilöiden kokonaismäärä on korkeintaan kolme.

Jos yksikään ehdotetuista töistä ei ole tiedeakatemian mielestä riittävän merkittävä, palkintoraha säästetään ja kyseisen vuoden palkinto voidaan jakaa seuraavana vuonna. Esimerkiksi Albert Einsteinin vuoden 1921 palkinto myönnettiin vasta vuonna 1922. Myös vuosien 1914, 1918, 1924, 1925, 1928, 1932 ja 1943 palkinnot jaettiin vuoden myöhässä. Jos seuraavanakaan vuonna ei löydy riittävän hyvää ehdokasta, palkintoa ei jaeta lainkaan ja palkintosumma rahastoidaan. Palkintoa ei jaettu ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1916, vuosina 1931 ja 1934 eikä myöskään toisen maailmansodan aikana vuosina 1940–1942.

John Bardeen on ainoa henkilö, joka on voittanut Nobelin fysiikanpalkinnon kahdesti, vuosina 1956 ja 1972. Myös Marie Curie on voittanut kaksi Nobelin palkintoa, fysiikanpalkinnon vuonna 1903 ja kemianpalkinnon vuonna 1911. Vain neljä naista on voittanut Nobelin fysiikanpalkinnon: Marie Curie, Maria Goeppert-Mayer (1963), Donna Strickland (2018) ja Andrea Ghez (2020).

Palkinnonsaajat 

Alla oleva luettelo on kronologinen lista Nobelin fysiikanpalkinnon saajista. Palkinnonsaajien nimet on esitetty pääosin NobelPrize.org-sivuston henkilösivuillaan käyttämän lyhyen mallin mukaisesti. Sarakkeeseen Maa on merkitty palkinnonsaajan kansallisuudet palkinnon myöntöhetkellä. Perustelu on Nobel-komitean palkinnon perusteluksi esittämä lyhyt sitaatti. Nobel-komitea perustelee palkintoja monisanaisemmin palkintopuheissaan ja lehdistötiedotteissaan, ja niissä esiintyneitä keskeisiä aiheita on lueteltu joidenkin palkintojen aiheen selventämiseksi sitaatin jälkeen.

1900-luku

1910-luku

1920-luku

1930-luku

1940-luku

1950-luku

1960-luku

1970-luku

1980-luku

1990-luku

2000-luku

2010-luku

2020-luku

Huomautukset

Katso myös
Luettelo Nobelin kemianpalkinnon saaneista
Luettelo Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saaneista
Luettelo Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaneista
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista
Luettelo Nobelin taloustieteen palkinnon saaneista

Lähteet

Viitteet 

Nobel-palkitut
Fysiikan palkinnot
Luettelo Nobelin kemianpalkinnon saaneista

Tämä on luettelo Nobelin kemianpalkinnon saaneista henkilöistä. Luettelo on kronologinen.

Luettelo palkinnon saaneista

1900-luku — 1910-luku — 1920-luku — 1930-luku — 1940-luku — 1950-luku — 1960-luku — 1970-luku — 1980-luku — 1990-luku — 2000-luku — 2010-luku
— 2020-luku

1900-luku

1910-luku

1920-luku

1930-luku

1940-luku

1950-luku

1960-luku

1970-luku

1980-luku

1990-luku

2000-luku

2010-luku

2020-luku

Lähteet
 

Nobel-palkitut
Nobelin kemianpalkinto
Luettelo Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saaneista

Tämä on luettelo Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saaneista. Luettelo on kronologinen.

Luettelo palkinnon saaneista

1900-luku — 1910-luku — 1920-luku — 1930-luku — 1940-luku — 1950-luku — 1960-luku — 1970-luku — 1980-luku — 1990-luku — 2000-luku — 2010-luku
— 2020-luku

1900-luku

1910-luku

1920-luku

1930-luku

1940-luku

1950-luku

1960-luku

1970-luku

1980-luku

1990-luku

2000-luku

2010-luku

2020-luku

Lähteet

Nobel-palkitut
Luettelo Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaneista

Tämä on luettelo Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaneista. Luettelo on kronologinen.

Luettelo palkinnon saaneista 

1900-luku — 1910-luku — 1920-luku — 1930-luku — 1940-luku — 1950-luku — 1960-luku — 1970-luku — 1980-luku — 1990-luku — 2000-luku — 2010-luku — 2020-luku
Lähde: Nobel-säätiö

1900-luku

1910-luku

1920-luku

1930-luku

1940-luku

1950-luku

1960-luku

1970-luku

1980-luku

1990-luku

2000-luku

2010-luku

2020-luku

Palkinnon saaneet kielittäin
Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuosien 1901 ja 2020 välillä saaneet 117 henkilöä ovat kirjoittaneet seuraavilla kielillä:

Rabindranath Tagore (Nobelin kirjallisuuspalkinto 1913) kirjoitti bengaliksi ja englanniksi, Samuel Beckett (Nobelin kirjallisuuspalkinto 1969) kirjoitti ranskaksi ja englanniksi ja Joseph Brodsky (Nobelin kirjallisuuspalkinto 1987) kirjoitti runoutta venäjäksi ja proosaa englanniksi. Nämä kolme Nobelin saanutta henkilöä on laskettu bengalin, ranskan ja venäjän alle, siinä järjestyksessä.

Lähteet

Nobel-palkitut
Tykkimäki Aquapark

Tykkimäki Aquapark on vuonna 2014  Tykkimäen Huvipuiston ja Campingin yhteyteen avattu vesipuisto Kouvolassa. Aquaparkista löytyy viisi isoa vesiliukumäkeä, kolme erilaista vesiallasta, Ravintola Loiske sekä Rantakioski. Kaikki isot liukumäet lähtevät 9,1m korkeasta tornista ja päättyvät niin sanottuihin "aqua catch" -altaisiin uima-altaiden rauhoittamiseksi ja törmäyksien välttämiseksi. Tornista lähtevät liukumäet ovat rengasliukumäki Typhoon Tunnel, skeittirengasliukumäki Pendulum, putkiliukumäki Thunder Tunnel, avoliukumäki Bodyslide ja 4-ratainen mattoliukumäki Multilane. Allasalueita Aquaparkissa on kolme: yksi täyspitkä uima-allas, iso lasten teemoitettu vesileikkiallas Water Play ja pienempien lasten kahluuallas Spray Park. 

Alun perin Tykkimäen piti rakentaa vesipuisto yhdessä Jukupark Oy:n kanssa, ja se piti avata kesäksi 2013. Jukupark kuitenkin vetäytyi hankkeesta edelliskesän huonon tuloksensa vuoksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tykkimäki Aquaparkin kotisivut

Suomen vesipuistot
Kouvola
Tuomas Kaukolahti

Tuomas Kaukolahti (s. 6. toukokuuta 1994)  on suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edustaa vantaalaista Kenttäurheilijat-58 seuraa ja häntä valmentaa Pekka Nurmi.

Kuopion Kalevan kisoissa 2014 Kaukolahti saavutti hopeaa kolmiloikassa tuloksella 15,72. Porin Kalevan kisoissa 2015 hän hyppäsi myös hopealle tuloksella 15,73. Oulun Kalevan kisoissa 2016 Kaukolahti voitti ensimmäisen Suomen-mestaruutensa tuloksella 16,24. Se oli tuolloin hänen ennätyksensä. Seinäjoen Kalevan kisoissa 2017 Kaukolahti hyppäsi hopealle myötätuulituloksella 16,30. Hän saavutti hopeaa Lappeenrannan Kalevan kisoissa 2019 tuloksella 16,29, Turun Kalevan kisoissa 2020 tuloksella 16,12 ja Tampereella 2021 tuloksella 16,31.

Viestijuoksun SM-kilpailuissa Kaukolahti voitti 4 × 400 metrin viestijuoksussa kultaa vuosina 2017 ja 2021 sekä pronssia vuonna 2016. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut kolmiloikassa hopeaa vuonna 2017 silloisella halliennätyksellään 16,00 ja pronssia vuonna 2015 sekä viestissä pronssia 2020.

Kaukolahti sijoittui viidenneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 ja kymmenenneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Hän on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2014 sijoittuen parhaimmillaan toiseksi.


Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradoilla 
 kolmiloikka: 16,50 m (Stanford 2019)
 pituushyppy: 735 cm (Berkeley 2018)

Sisäradoilla 
 kolmiloikka: 16,35 m (Birmingham 2019)
 pituushyppy: 756 cm (Jyväskylä 2016)

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset kolmiloikkaajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Simo Lipsanen

Simo Veikko Olavi Lipsanen (s. 13. syyskuuta 1995 Lappeenranta) on suomalainen kolmiloikkaaja. Hän kilpailee myös pituushypyssä. Hän edustaa Lappeenrannan Urheilu-Miehiä ja häntä valmentaa Petri Ruotsalainen.

Lipsanen sijoittui Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen superliigassa 2015 kolmanneksi tuulituloksella 16,62. Hän sijoittui samana vuonna seitsemänneksi alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Tallinnassa. Hän sijoittui seitsemänneksi Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 sisäratojen Suomen ennätystuloksella 16,84. Aiemman Suomen ennätyksen 16,76 metriä hän oli hypännyt Tampereella muutamaa viikkoa aiemmin. Yleisurheilun alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 2017 Lipsanen saavutti nuorten EM-hopeaa tuloksella 17,14, joka rikkoi Pertti Pousin yli 49 vuotta vanhan Suomen ennätyksen. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui tuloksella 16,54 loppukilpailusta. Berliinin EM-kisoissa 2018 Lipsanen hyppäsi 16,46 sijoittuen yhdeksänneksi. Hän oli yhdeksäs myös Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 tuloksella 16,43. Dohan MM-kisoissa 2019 Lipsanen oli karsinnassa 23:s tuloksella 16,47 m, eikä selviytynyt loppukilpailuun. Hän karsiutui loppukilpailusta myös Münchenin EM-kilpailuissa 2022. 

Lipsanen on voittanut SM-kultaa Porin Kalevan kisoissa 2015 silloisella uudella ennätyksellään 16,17 m., Seinäjoen Kalevan kisoissa 2017 myötätuulituloksella 16,82 m, Jyväskylässä 2018 tuloksella 16,27, Lappeenrannassa 2019 tuloksella 16,44, Turussa 2020 tuloksella 16,30, Tampereella 2021 tuloksella 16,82 ja Joensuussa 2022 tuloksella 16,24. Oulun Kalevan kisoissa 2016 hän saavutti hopeaa tuloksella 16,06 m ja Kuopion Kalevan kisoissa 2014 pronssia tuloksella 15,55 m. Sisäratojen SM-kilpailuissa Lipsanen on saanut kultaa 2016 tuloksella 16,08, 2017 tuloksella 16,71, 2018 tuloksella 16,07, 2019 tuloksella 16,34, 2020 tuloksella 16,22 ja 2021 tuloksella 16,25 sekä hopeaa vuosina 2014 ja 2015, jolloin teki tuolloisen sisärataennätyksensä 15,64 m. Hän voitti sisäratojen Suomen-mestaruuden pituushypyssä 2017 ennätyksellään 776 ja 2021 tuloksella 757 sekä sai pronssia 2019.

Hän on voittanut aikuisten sarjassa maaottelun kolmiloikkakilpailun ulkoradoilla 2015, 2016, 2017 ja 2018 sekä sisäradoilla 2016 ja 2017.

Lipsasen ennätys kolmiloikassa on ulkoradoilla 17,14 m (Suomen ennätys, 2017) ja sisäradoilla 16,98 (Suomen ennätys, 2019). Pituutta hän on hypännyt ulkona 766 cm (2020) ja sisällä 776 cm (2017).

Lähteet 

Suomalaiset kolmiloikkaajat
Suomalaiset pituushyppääjät
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Panu Jantunen

Panu Aleksi Jantunen (s. 11. huhtikuuta 1989) on suomalainen keskimatkan juoksija. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja. Aikaisemmin hän on edustanut Parikkalan Urheilijoita ja Imatran Urheilijoita.

Kuopion Kalevan kisoissa 2014 Jantunen saavutti hopeaa 800 metrillä silloisella ennätysajallaan 1.50,85. Oulun Kalevan kisoissa 2016 hän sai hopeaa 1 500 metrillä ajalla 3.45,91 ja Jyväskylän Kalevan kisoissa 2018 pronssia ajalla 3.56,36. Sisäratojen SM-kisoista hän on voittanut 800 metriltä pronssia vuosina 2011 ja 2014, 1 500 metriltä kultaa 2013, hopeaa 2014 sekä pronssia 2016, 2017, 2019, 2020 ja 2021 sekä 3 000 metrillä hopeaa 2017.

Jantunen on edustanut Suomea aikuisen maaottelukilpailuissa vuodesta 2013 sijoittuen parhaimmillaan toiseksi hallimaaottelun 1 500 metrillä Tampereella 2017.

Jantusen ennätykset ulkoradoilla 800 metrillä on 1.50,37 (2014) ja 1 500 metrillä 3.44,80 (2016).

Lähteet 

Suomalaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo Nobelin palkinnon saaneista valtionpäämiehistä ja pääministereistä

Tämä on luettelo valtionpäämiehistä ja pääministereistä, jotka ovat saaneet Nobelin palkinnon. Luettelossa on presidenttejä ja pääministereitä. Luettelossa ei ole varapresidenttejä. Kaikki nobelistit eivät olleet juuri sillä hetkellä valtionpäämiehiä tai pääministereitä kun he vastaanottivat palkinnon. Winston Churchill on ainoa valtionpäämies tai pääministeri, joka on palkittu jollain muulla kuin rauhanpalkinnolla.

Virka-aikanaan Nobelin palkinnon saaneet

Ennen virka-aikaansa tai sen jälkeen Nobelin palkinnon saaneet

Lähteet

Nobel-palkitut
Nobel-palkinnon saaneet valtionpäämiehet ja pääministerit
Andrew Gooden

Andrew Gooden (s. 6. lokakuuta 1951) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.

15-vuotiaana Gooden asettui vanhempineen San Franciscoon, jossa hän eli ”katuelämää”. Gooden pelasi Suomen pääsarjaa Äänekosken Huimassa kaudella 1977–1978 sentterinä 26 ottelua 26,0 pisteen keskiarvolla. Hän tapasi Suomessa Ullan, jonka kanssa hän sai vuonna 1981 pojan: Drew Gooden on pitkäaikainen NBA-pelaaja. Gooden ja Ulla erosivat poikansa ollessa esikouluiässä.

Lähteet 
 Andrew Gooden Suomen Koripalloliitto

Viitteet 

Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Vilka (yritys)

Vilka Oy oli Nastolan Villähteellä toiminut huonekalutehdas. Se perustettiin vuonna 1945 nimellä Villähteen Kalusto Oy, muutti 1961 nimekseen Vilka Oy ja myytiin Askolle 1973 ja edelleen Armas Puolimatkan Rakennusvalmisteelle 1981 osaksi uutta keittiökalusteyritys Novartia. Viime vuosinaan yhtiön nimi oli Vilka-kaluste Oy.

Villähteen Kalusto Oy:n perustajakolmikosta Kaarlo Julius Laine ryhtyi toimitusjohtajaksi, Kaarlo Armas Laine tekniseksi johtajaksi ja Kaarlo Nieminen työnjohtajaksi. Perustajista enää Nieminen oli mukana yrityksen toiminnassa 1960-luvulla.

Sodanjälkeisen materiaalipulan takia yritys valmisti alkuvuosina sekalaisia huonekaluja, mutta alkoi menestyä ja koki pian monia laajennuksia: vuonna 1949 kuivaamorakennus, vuonna 1954 lisätilaa koneistusta ja pintakäsittelyä varten, vuonna 1954 oma saha, vuonna 1956 verhoomo. 1950-luvun puolivälissä yrityksen päätuotteiksi muodostuivat keittiökalusteet ja verhoillut huonekalut, etenkin sohvat ja sohvakalustot.

Vilkan tunnetuimpia sohvakalustoja olivat Pentti I. Wainion suunnittelema safarihenkinen Kenia ja konservatiivinen Patruuna.

Vilkan keittiökalustevalmistuksen perinnettä Nastolassa jatkaa nyt Novart, joka on keskittänyt kaiken tuotantonsa sinne.

Lähteet

Entiset suomalaiset teollisuusyritykset
Huonekaluvalmistajat
Puusepänteollisuus
Sisustusalan tuotemerkit
Stallhagen

Stallhagen Ab on Ahvenanmaalla Finströmin kunnassa toimiva pienpanimo. Stallhagen perustettiin vuonna 2004 nimellä Ålands Bryggeri Ab, ja nykymuotoon sen nimi muutettiin 2009. Jan M. Wennström on toiminut yhtiön toimitusjohtajana vuodesta 2010 lähtien. Stallhagen oli Ahvenanmaan ainoa panimo ennen Open Water Brewery -pienpanimon perustamista 2016.

Stallhagenin tuotantotilat sijaitsevat Finströmin kunnassa Grelsbyn kylässä, noin 18 kilometrin päässä Maarianhaminasta. Tuotantotilojen yhteydessä sijaitsee myös Pub Stallhagen, joka toimii pubin ja ravintolan lisäksi tapahtumakeskuksena. Paikka on lukeutunut noin 50 000 vuosittaisella kävijällään Ahvenanmaan suosituimpiin matkakohteisiin.

Vuonna 2018 Stallhagenin valikoimiin kuului 23 eri olutta. Heinäkuussa 2014 panimo toi markkinoille Stallhagen Historic Beer 1842 -nimisen oluen. Sen koostumus pohjautuu belgialaiseen vuodelta 1842 peräisin olevaan olueen, jota löydettiin vuonna 2010 niin sanotusta Föglön hylystä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Stallhagen 
 Pörssitiedon esitys yhtiöstä

Suomalaiset pienpanimot
Ahvenanmaalaiset yritykset
Robertia

Robertia on sukupuuttoon kuollut osalahkoon Dicynodontia-kuuluva terapsidisuku, joka eli Permikauden keskivaiheilla (Guadalupe-epookki) Etelä-Afrikassa. Suvun lajeilla oli myöhäisempien sukulaistensa tapaan kaksi ulkonevaa kulmahammasta. Ne olivat pieniä kasvissyöjiä. Paleontologi Lieuwe Dirk Boonstra nimesi Robertian terapsiditutkimuksen uranuurtajan, paleontologi Robert Broomin mukaan. Sunun tyyppilaji onkin nimeltään  Robertia broomiana. Robertia kuuluu Pylaecephalidaeen ja on läheistä sukua Diictodonille.

Fylogenia

Sidor (2003), lisätty Kwazulusaurus Maisch, (2002):

Lähteet 
 

Anomodontia
Nadja

Nadja on naisen etunimi. Nimi on venäläistä alkuperää () ja kirjoitetaan muun muassa englannin kielessä Nadya. Alku­perältään se on lyhentymä venäläisestä nimestä Nadežda (Надежда), joka merkitsee toivoa.

Suomessa nimi Nadja on annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 1 214 ja Nadya noin 40 henkilölle. Yli puolet Suomen Nadjoista on 1980- ja 1990-luvuilla syntyneitä. Vuodesta 2015 lähtien Nadjan nimipäivä on sekä suomen- että ruotsin­kielisen kalenterin mukaan 9. elokuuta.

Tunnettuja Nadja-, Nadya- ja Nađa-nimisiä 

 Nadja Auermann (s. 1971), saksalainen malli
 Nadja Benaissa (s. 1982), saksalainen poplaulaja
 Nadja Franck (1867–1932), suomalainen taitolustelija
 Nađa Higl (s. 1987), serbialainen uimari
 Nadja Jnglin-Kamer (s. 1986), sveitsiläinen alppihiihtäjä
 Nadja Lindeman, suomalainen laulaja  
 Nadja Malacrida, alk. Louisa Nadia Green (1895–1934), englantilainen kirjailija
 Nadja Michael (s. 1969), saksalainen oopperalaulaja
 Nadja Petrova (s. 1982), venäläinen tennispelaaja
 Nadja Pyykkö, o.s. Saario (1946–2007), suomalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä, maskeeraaja ja kuvaussihteeri
 Nadja Salerno-Sonnenberg (s. 1961), italialais-yhdysvaltalainen viulisti
 Nadja Sarell (s. 1975), suomalainen kuvittaja
 Nadya Sementsova (s. 1985) azerbaidžanilainen naispainija
 Nadya Suleman (s. 1975), yhdysvaltalainen yksinhuoltajaäiti lempinimeltään "Octomom"
 Nadja Sumanen (s. 1975), suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija
 Nadja Tiller (s. 1929), itävaltalainen näyttelijä
 Nadja Uhl (s. 1972), saksalainen näyttelijä
 Nadja Vogel (s. 1990), sveitsiläinen alppihiihtäjä

Kuvitteellsia Nadjoja 
 Nadja Tamminen, tv-sarjassa Salatut elämät

Lähteet 

Etunimet
Kaneyoshi Mutō

Kaneyoshi Mutō (, s. kesäkuussa 1916 – 24. heinäkuuta 1945) oli japanilainen hävittäjälentäjä ja hävittäjä-ässä toisessa maailmansodassa. Saburō Sakai piti Mutōta Keisarillisen Japanin laivaston hävittäjäpilottien ehdottomana eliittinä. Mutōta verrattiin keskiajan feodaalikauden miekkataistelijaan, Miyamoto Musashiin. Kaneyoshi tai Kinsuke Mutō syntyi Aichin prefektuurissa köyhään maanviljelystä harjoittavaan perheeseen.

Vuonna 1935 Kaneyoshi värväytyi laivastoon ja palveli lyhyen aikaa hävittäjä Urakamilla. Pian hän oivalsi, että parhaat etenemisen mahdollisuudet löytyisivät sotilaspilottina toimiessa. Hänet hyväksyttiin lentäjäkoulutukseen, ja hän valmistui heinäkuussa 1936. Neljä ensimmäistä ilmataisteluvoittoaan Mutō saavutti Kiinan–Japanin sodassa. Hän pudotti Nankingin ja Hankoun yllä neuvostoliittolaisia Polikarpov I-16 "Rata" -hävittäjiä. Virallinen ansiopalkinto myönnettiin 30. huhtikuuta 1938.

Mutō sai kutsumanimen Kin-Chin, joka tarkoittaa pientä kultaista. 160 cm:n pituinen Kinsuke oli hyvän huumorinsa vuoksi pidetty lentäjätoveri. 12. lentorykmentin (Kokutai) jälkeen hän palveli 3. lentorykmentissä ja oli Hollannin Itä-Intian operaatiossa mukana. Malaijin sotaretki päättyi huhtikuussa 1942. Marraskuussa 1942 Mutō taisteli 252. lentorykmentissä Salomonsaarilla ja Uudessa-Guineassa. Niihin liittyvästä taistelutoimiin osallistumisesta hän sai huhtikuussa 1943 sotilasansiomerkin.

Mutō oli yksi lentäjistä, joille ensimmäisinä annettiin tietoisesti määräys syöksyä päin Yhdysvaltain laivoja. Varsinaisena tehtävänä oli saattaa vastaavan määräyksen saaneet torpedopommittajat. Vahvat hävittäjäpartiot torjuivat hyökkäyksen. Samaan tehtävään määrätyn Saburō Sakain kertoman mukaan Mutō teki itsenäisesti päätöksen palata, koska tehtävän suorittamiseen ei ollut mahdollisuutta. Kuten Sakai itse, Mutō teki eron voitonmahdollisuuden ja sokean perinteen noudattamisen välillä.

Viime ajat ennen kaatumistaan Mutō lensi Japanin kotisaarten ilmapuolustuksessa taistellessa. Hän lensi Kawanishi N1K "George" -konetyypillä, ja taisteli 343. Kokutaissa. Mutō tuli aiemmin taistelussa kaatuneen, 70:n ilmavoiton ässän Shōichi Sugitan tilalle. Mutō ylennettiin postuumisti aliluutnantiksi. Hänen saamistaan ilmavoitoista tulee tuskin koskaan täyttä lopullista varmuutta. Henry Sakaida esittää, että jotkin sotahistorioitsijat pitävät lukuna 28:aa ja jotkut taas 35:ttä.

Lähteet 
Sakaida, Henry: Japanin laivaston ilmavoimien ässät. Osprey 5. Koala-Kustannus, 2002. ISBN 952-5186-25-3.

Viitteet 

Japanilaiset lentäjät
Japanilaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet
Tuoksusauniot

Tuoksusauniot (Matricaria) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti ainakin seitsemän lajia. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.

Peltosaunio eli saunakukka (Tripleurospermum inodorum) luokitellaan nykyisen käsityksen mukaan saunioiden eli silmäsaunioiden (Tripleurospermum) sukuun.

Lajeja 
 kamomillasaunio (Matricaria chamomilla)
 pihasaunio (Matricaria discoidea)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Funet: Tuoksusauniot (Matricaria)
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Tuoksusauniot (Matricaria)
 United States Department of Agriculture (USDA): Matricaria 
 Flora of China: Matricaria
Paanupyrstöorneero

Paanupyrstöorneero (Synallaxis hypochondriaca) eli aiemmalta nimeltään paanupyrstökanastero on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

Levinneisyys
Paanupyrstöorneeroa tavataan pienellä alueella Perussa. Lajin kannaksi on arvioitu 10 000–19 999 yksilöä. Se on luokiteltu ilmälläpidettäväksi, koska sen levinneisyysalue on pieni, ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.

Lähteet

Pöyhijäorneerot
M/T Josefina Thordén

M/T Josefina Thordén oli suomalainen vuonna 1931 rakennettu säiliölaiva, joka syttyi tuleen toukokuussa 1941 saksalaisten lentokoneiden pommitettua sitä Färsaarten pohjoispuolella.

Josefina Thordén oli rakennettu 1931 Göteborgissa Eriksbergs Mekaniska Verkstadin telakalla. Laivan pituus oli 128,82 metriä, leveys 16,78 metriä ja syväys 8,17 metriä. Laivan vetoisuus oli 9 830 tonnia kuolluttapainoa, ja siinä oli kaksi 1 400 hevosvoiman dieselmoottoria.

Gustaf Thordenin omistaman helsinkiläisen Rederiaktiebolaget Suomi-Tanker -varustamon tilaama M/T Josefina Thordén oli Suomen ensimmäinen valtamerikelpoinen säiliölaiva. 

Josefina Thordén lähti 28. huhtikuuta 1941 Galvestonista Texasista kohti Petsamon Liinahamaria 9 765 tonnin bensiini- ja petroolilastissa. Kun laiva oli 19. toukokuuta 1941 Färsaarten pohjoispuolella, se syttyi tuleen saksalaisen lentokoneen pommituksessa. Kone tulitti myös pelastusveneisiin siirtynyttä laivan miehistöä, joista 15 kuoli. Englantilainen troolari Northern Chief pelasti henkiin jääneet 18 miehistön jäsentä, joista useat olivat saaneet pahoja palovammoja.

Josefina Thordén oli saanut kulkuluvat molemmilta sodan osapuolilta, ja laivan kylkiin ja kannelle oli maalattu suurikokoiset Suomen siniristiliput kansallisuuden osoittamiseksi. Suomessa tapauksen uutisoinnista vältettiin mainitsemasta pommittaneen lentokoneen kansallisuutta, koska ei haluttu ärsyttää Saksaa. 

Palanut laiva jäi pinnalle, ja se hinattiin brittien hallitsemille Färsaarille Tórshavniin ja sitten korjattavaksi Newcastle-on-Tyneen. Korjattu laiva oli sitten englantilaisten käytössä, kunnes se ajoi miinaan 6. huhtikuuta 1943 Thamesjoen suulla ja katkesi kahtia. Tällöin 15 laivan englantilaisen miehistön jäsentä kuoli.

Josefina Thordénin pommituksessa vuonna 1941 menehtyneen laivan päällikön merikapteeni John Sanfrid Södermanin poika on kansanedustaja ja ministeri Jacob Söderman. 

Suomen valtio pystytti vuonna 1982 Färsaarten Tórshavnissa sijaitsevalle hautausmaalle muistomerkin vuoden 1941 alkupuolella Färsaarten lähivesillä saksalaishyökkäyksissä kuolleille 17 suomalaiselle merimiehelle. 

Josefina Thordénin 15 merimiehen lisäksi yksi miehistön jäsen kuoli loviisalaisen S/S Kastelholmin upottua saksalaisen torpedon osumasta 3. kesäkuuta 1941 ja maarianhaminalaisen rahtilaivan S/S Fenixin kapteeni kuoli saksalaisten pommitettua laivaa 9. kesäkuuta 1941.

Lähteet 
 Äänimeri.fi : Josefina Thordén
 Fakta om fartyg : Josefina Thordén
 Jorma Virtanen 31.8.2004 : Välirauhan ajan sankarivainajia muistetaan Färsaarilla
 Äänimeri.fi : Josefina Thordénin pommituksen suomalaisuhrit

Tankkerit
Laivaonnettomuudet
Collingwood (Ontario)

Collingwood on kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Se perustettiin vuonna 1858. Vuonna 2011 kaupungissa oli noin 19 000 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ontarion kaupungit
Sauropodomorpha

Sauropodomorpha eli sauropodomorfit on sukupuuttoon kuollut alalahko tai kladi, joka sisälsi pitkäkaulaisia ja liskonlantioisia kasvinsyöjädinosauruksia, joihin kuuluivat sauropodit ja niiden lähimmät sukulaiset. Ensimmäiset sauropodomorfit kehittyivät myöhäistriaskaudella noin 230 miljoonaa vuotta sitten, samaan aikaan kuin teropodit, ja jurakaudella sauropodeista kehittyi neliraajaisia, pitkäkaulaisia ja -häntäisiä sekä suurimpia koskaan eläneitä maaeläimiä, vaikka sinivalas voi painaa niitä huomattavasti enemmän. "Prosauropodit", jotka olivat sauropodien edeltäjiä, kävelivät yleensä takaraajoilla ja olivat paljon pienempiä. Sauropodomorfit olivat hallitsevia maaeläimiä jurakauden ja liitukauden ajan, kunnes ne, kuten kaikki muutkin dinosaurukset (lintuja lukuun ottamatta), katosivat liitukauden joukkosukupuutossa 65 miljoonaa vuotta sitten.

Ulkonäkö ja koko 
Alkeellisimmilla prosauropodeilla oli kehittyneempiin prosauropodeihin verrattuna pidempi nenä ja pienempi pää. Ne olivat myös pienempiä; vain noin 1–2,5 metriä pitkiä. Kehittyneemmät prosauropodit, kuten Plateosaurus, Riojasaurus ja Melanorosaurus olivat huomattavasti suurempia. Alkeellisimmat prosauropodit olivat kaksijalkaisia, kun taas kehittyneemmät prosauropodit sekä sauropodit kävelivät neljällä raajalla.

Luokittelu 

Sauropodomorfit kuuluvat liskonlantioisiin. Perinteisen näkemyksen mukaan niiden lähimpiä sukulaisia ovat teropodit (kaksijalkaiset lihansyöjädinosaurukset sekä linnut), mutta Baronin julkaisemassa vuoden 2017 tutkimuksessa niiden lähimpiä sukulaisia ovat herrerasauridit, kun teropodit kuuluvat linnunlantioisten kanssa Ornithoscelida-kladiin.

Sauropodomorfit jaetaan useisiin osaryhmiin. Perinteisesti ne jaetaan sauropodeihin ja prosauropodeihin, mutta nykytiedon mukaan jälkimmäinen ryhmä on parafyleettinen. Ensimmäinen dinosaurus Eoraptor saattaa myös olla varhainen sauropodomorfi. 

 Alalahko Sauropodomorpha - sauropodomorfit
 Bagualosaurus
 Buriolestes
 Eoraptor?
 Pampadromaeus
 Heimo Guaibasauridae
 Plateosauromorpha
 Agrosaurus
 Arcusaurus
 Asylosaurus
 Efraasia
 Nambalia
 Pantydraco
 Thecodontosaurus
 Heimo Unaysauridae
 Plateosauria Plateosauravus Ruehleia Heimo Plateosauridae
 Massopoda
 Ignavusaurus Sarahsaurus Heimo Riojasauridae
 Heimo Massospondylidae
 Sauropodiformes
 Jingshanosaurus Seitaad Xingxiulong Yunnanosaurus Anchisauria
 Aardonyx Anchisaurus Sefapanosaurus Leonerasaurus''
 Heimo Melanorosauridae
 Osalahko Sauropoda - sauropodit

Katso myös 

 Sauropodit
 Anchisauria
 Eoraptor

Lähteet

Aiheesta muualla 
 http://www.britannica.com/EBchecked/topic/163982/dinosaur/225952/Sauropodomorpha#ref294460 
 http://dinodatabase.com/dinoclass03.asp 
 http://paleo.gly.bris.ac.uk/paleofiles/fossilgroups/dinosauria/Sauropodomorpha.html
Vihan päivät

Vihan päivät (Din vredes dag) on suomalainen  kuusiosainen televisiosarja vuodelta 1991. Barbara Winckelmannin samannimiseen romaaniin (1979) perustuvan sarjan ohjasi Åke Lindman ja sen pääosia näyttelevät Ulrika Hansson ja Johan Portin.

Juoni 
Tarina sijoittuu pikkuvihan aikoihin 1742–1743 ja kuvaa eri sosiaaliluokan ihmisten kohtaloita Helsingissä.

Britta on piikana raatimies Gerickenin (Elmer Green) taloudessa. Talossa asuva Mathias (Ola Isedal) saattaa tytön raskaaksi, vaikka on menossa naimisiin Gerickenin tyttären Barbron (Mona Fritzén) kanssa. Perheskandaalin peittääkseen raatimies Gericken vihkii Britta-piian yksikseen viihtyvän renki Ontrejn (Johan Portin) kanssa.

Rooleissa

Tuotanto 
Sarjan tuottajana toimi Jan-Anders Söderholm ja käsikirjoittajina Lorentz Lyttkens, Helena Rivière ja Barbara Winckelmann. Musiikin sävelsi Lasse Mårtenson, elokuvaajana toimi Pauli Sipiläinen ja leikkaajana Pipsa Valavaara. Sarjan ensimmäinen jakso ensiesitettiin helmikuussa 1991.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset televisiosarjat
Åke Lindmanin ohjaamat elokuvat
Vuoden 1991 elokuvat
Carljohan Eriksson

Carljohan Eriksson (s. 25. huhtikuuta 1995 Helsinki) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Dundee Unitedia.

Eriksson on pelannut myös Suomen nuorten maajoukkueissa. Helsingin Jalkapalloklubin eri joukkueiden lisäksi hän on edustanut PK-35:tä lainasopimuksella vuonna 2014. Eriksson on 191 senttimetriä pitkä. Hän pääsi kentälle harjoitusottelussa FC Barcelonaa vastaan 25. peliminuutilla, kun HJK:n ykkösmaalivahti Michael Tørnes loukkaantui tilanteessa 0-4. Peli päättyi lopulta 0-6. Veikkausliigassa Eriksson teki debyyttinsä Interiä vastaan 2–0 päättyneessä ottelussa elokuussa 2014.

Lähteet 
 

Suomalaiset jalkapallomaalivahdit
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Irakin levottomuudet

Irakin levottomuudet on joukko väkivaltaisia levottomuuksia Irakissa, jotka syttyivät Yhdysvaltojen vetäydyttyä maasta Irakin sodan jälkeen.

Irakin levottomuudet 
Irakin väkivaltaisuudet kiihtyivät varsin pian Yhdysvaltojen vetäydyttyä maasta. Vuosi 2013 oli erittäin väkivaltainen, ja maan levottomuuksia pahensi Syyrian sisällissota. Väkivaltaisuuksilla on uskonnollisia, etnisiä ja poliittisia piirteitä. Irakin levottomuudet ovat sekoittuneet myös naapurimaiden Syyrian ja Libanonin levottomuuksiin ja ne ovat saaneet sisällissodan piirteitä. Konfliktissa on saanut surmansa tuhansia siviilejä.

Irakin kriisi 2014–

Vuonna 2014 Irakin hallinto menetti maan pohjoisosan hallinnan Isis-islamistijärjestölle. Islamistit valloittivat muun muassa Mosulin kaupungin kesäkuussa ja julistivat alueelle kalifaatin.

Yhdysvallat aloitti ilmaiskut ja ruoka-avustuslähetykset islamistien hallitsemille alueille elokuussa 2014.

Lopulta vasta vuonna 2017 Isis saatiin perääntymään. Joulukuussa 2017 Irakin pääministeri ilmoitti, että viimeisetkin Isis-taistelijat olivat poistuneet Irakista.

Islamistit antoivat Mosulin kristityille vaihtoehdoiksi kääntyä islamiin, lähteä kaupungista tai tulla teloitetuksi, jolloin tuhannet kristityt pakenivat alueelta. Sama on jatkunut muilla Isiksen hallitsemilla alueilla, ja Isistä on syytetty kansanmurhasta. Myös eriuskoisia jesidejä on vainottu. Useita tuhansia jesidejä on paennut vuoristoon, jonne heidät on piirritetty.

Isis on jatkanut terrori-iskujen tekemistä Irakin alueella.

Irakin mielenosoitukset 2018–2019 
Vuosina 2018–2019 Irakissa oli laajoja protesteja, elinkustannusten nousua jne vastaan. Syksyllä 2019 oli suuri protestiaalto.

Irakin kriisi 2020 
Irakin shiiamilitiat protestoivat Yhdysvaltain suurlähetystöä vastaan Irakin pääkaupungissa Bagdadissa 31. joulukuuta 2019. 

Vain muutama vammautui, kukaan ei kuollut. Yhdysvallat kosti lähetystöhyökkäyksen tappamalla Iranin ulkomaan sotatoimista vastanneen kenraali Qassem Suleimanin.

Tämä laukaisi uuden kriisin: Irakin hallitus vaati amerikkalaisia poistumaan maasta. Isisin pelättiin taas voimistuvan.

Lähteet

Irakin historia
Konfliktit
Titanicin kohtalonyö

Titanicin kohtalonyö (A Night to Remember) on Walter Lordin tietokirja Titanicin haaksirikosta. Teos perustuu useiden turmasta selviytyneiden kertomuksiin. Kirjan pohjalta on tehty samanniminen elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1958.

Lähteet 

Titanic
Kirjat historiasta
Vuoden 1955 kirjat
Saved from the Titanic

Saved from the Titanic on vuonna 1912 ensi-iltansa saanut mykkälyhytelokuva, jonka pääosassa on yhdysvaltalainen RMS Titanicin haaksirikosta selviytynyt näyttelijätär Dorothy Gibson. Gibson oli mukana kirjoittamassa elokuvan käsikirjoitusta ja esittää elokuvassa fiktiivistä versiota itsestään. Elokuvassa Gibsonin roolihahmo kertoo uppoamisesta vanhemmilleen ja kihlatulleen, ja kertomusta kuvitetaan kuvamateriaalilla jäävuorista, Titanicin sisaraluksesta Olympicista sekä laivan kapteenista Edward Smithistä. Elokuvassa Gibsonilla on yllään samat vaatteet kuin hänellä oli päällään Titanicin upotessa. Elokuvaa kuvattiin newjerseyläisessä studiossa ja New Yorkin satamassa. Elokuva oli ensimmäinen Titanicin turmasta kertova elokuva – se sai ensi-iltansa vain 29 päivää turman jälkeen.

Elokuva julkaistiin kansainvälisesti ja se sai hyvät katsojaluvut sekä positiiviset arviot, vaikkakin jotkut kritisoivat sitä turman kaupallistamisesta. Elokuvan kaikki kappaleet tuhoutuivat studiopalossa vuonna 1914, eikä siitä ole jäljellä kuin valokuvia. Elokuva oli Gibsonin viimeinen, sillä hän kärsi hermoromahduksen sen valmistumisen jälkeen.

Vuoden 1912 yhdysvaltalaiset elokuvat 
Yhdysvaltalaiset kadonneet elokuvat
Titanic
Yhdysvaltalaiset lyhytelokuvat
Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat
Urho Kittilä

Urho Nikolai Kittilä (9. kesäkuuta 1897 Koski Tl – 25. heinäkuuta 1977) oli suomalainen opetusneuvos, Maalaisliiton lehtien toimittaja, pakinoitsija ja Maalaisliiton sanomakeskuksen johtaja. Kittilä käytti pakinoissaan nimimerkkejä Tompan Tuomo, Urmakka ja Hannan Heikki.

Kittilän vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Henrik Kittilä ja tämän toinen puoliso Eva Katariina Wilde. Hän kävi 1916 maamieskoulun.

Kittilä oli toimittajana Turunmaa-lehdessä 1924–1930 ja Suomenmaa-lehdessä 1931–1933. Hän oli lyhyen aikaa myös Suomenmaan päätoimittajana 1933. Tämän jälkeen Kittilä toimi sanomalehti Ilkan Helsingin-edustajana ja pakinoitsijana 1933–1937. Vuodesta 1938 alkaen hän oli Maalaisliiton sanomakeskuksen johtajana aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1962. Kittilä sai opetusneuvoksen arvon 1961.

Kittilä oli Maalaisliiton sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtajana 1933–1937, sihteerinä 1938–1947 ja varapuheenjohtajana vuodesta 1948. Hän oli valtion elokuvatarkastamon varapuheenjohtaja vuodesta 1946 ja Seuranäyttämötoiminnan keskusliiton puheenjohtaja 1948. 

Urho Kittilä oli naimisissa vuodesta 1922 Helmi Nopolan kanssa. Heidän vanhin tyttärensä on kansanedustaja ja ministeri Marjatta Väänänen.

Lähteet 
 
 Kuka kukin on 1954, s. 366. Projekt Runeberg.
 Keskustaliikkeen pitkäaikaisia työntekijöitä.
 

Suomalaiset toimittajat
Suomen Keskustan poliitikot
Pakinoitsijat
Maalaisliiton puoluesihteerit
Vuonna 1897 syntyneet
Vuonna 1977 kuolleet
Otavan satamarata

Otavan satamarata on Savon radalta Otavan rautatieasemalta Puulaveden rantaan Otavan satamaan ja Otavan sahalle erkaneva käytöstä poistettu rata, joka valmistui 1891. Radan pituus oli alkuaan 1,8 kilometriä ja myöhemmin 2,5 kilometriä. Otavan satamaan valmistui myös Otavan sataman asemarakennus ja liiteri. Aseman rakennuksiin kuului myös satamaratapihan länsireunalla sijaitsevalla kivisellä laivalaiturilla oleva tavaramakasiini.

Otavan satamaan tuotiin puuta uittamalla ja proomuilla. Sataman alueella toimi kaksi sahalaitosta, Karhulan ja Otavan sahat, jotka käyttivät osan raakapuusta, ja loput kuljetettiin edelleen eteenpäin rautateitse. Satamassa oli myös matkustajaliikennettä, sillä S/S Puulavesi ja S/S Ilmari liikennöivät Otavasta Hirvensalmelle ja Kortesalmelle. Sataman toiminta oli vilkkaimmillaan 1920- ja 1930-luvuilla hiipuen sitten vähitellen 1960- ja 1970-luvuille tultaessa.

Rata palveli Otavan sahan tukkikuljetuksia vuoteen 2009 saakka. Nykyään tukit kuljetetaan kuorma-autoilla ja sahan alueella kulkeneet raiteet on purettu. Koko rataosuus poistettiin virallisesti liikennekäytöstä vuonna 2014, tosin sitä käytettiin vielä vuonna 2017 tavaravaunujen tilapäisenä varastointipaikkana.

Kirjallisuutta 
 Otavan rata 100 vuotta. Resiina 1/1991

Lähteet 
 museovirasto : Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt : Otavan satamaradan rautatieasema
 Vähäliikenteiset radat: Tilanne ja tulevaisuus 2017, s. 139–140 Liikenneviraston tutkimuksia ja selvityksiä 31/2018.

Otava (Mikkeli)
Suomen satamaradat
Mikkelin liikenne
Sisäoppilaitoksen arvoitus

Sisäoppilaitoksen arvoitus (House of Anubis) on yhdysvaltalaisen Nickelodeonin tuottama nuorten televisiosarja. Se on englanninkielinen versio hollantilaisesta televisiosarjasta Het Huis Anubis. Sarjasta tehtiin kolme tuotantokautta, jotka esitettiin vuosina 2011–2013, sekä puolitoistatuntinen televisioelokuva The Touchstone of Ra (2013).

Yhdysvalloissa sarja alkoi 1. tammikuuta 2011 ja Britanniassa 25. helmikuuta 2011. Suomessa sarjan ensimmäisen tuotantokauden on esittänyt Yle Areena 1. lokakuuta 2013 alkaen.

Sisäoppilaitoksen arvoitus palkittiin Kids’ Choice Awards -gaalassa Britannian suosituimpana tv-sarjana kaksi kertaa, vuosina 2011 ja 2013.

Tarina 
Yhdysvaltalainen Nina Martin muuttaa Britanniaan 1900-luvun alulla rakennetun sisäoppilaitoksen Anubis-nimiseen asuntolaan, jossa asuu yhdeksän oppilasta sekä ankara vahtimestari Victor Rodenmaar. Samana päivänä toinen oppilas, Joy Mercer, katoaa, ja henkilökunta poistaa koulusta kaikki jäljet, jotka viittasivat hänen olemassaoloonsa. Laitoksen oppilaat perustavat Sibuna-nimisen salaseuran ja ryhtyvät tutkimaan asiaa.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

2010-luvun televisiosarjat
Belgialaiset televisiosarjat
Brittiläiset televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Nuortensarjat
Nickelodeonin televisio-ohjelmat
SHT-Tukku

SHT-Tukku Oy on Punkalaitumella toimiva yritys, joka valmistaa ruumisarkkuja ja markkinoi muitakin hautaustoimisto- ja kukkakauppa-alan tarvikkeita. Yrityksen omistajina on noin 300 hautaustoimistoyrittäjää eri puolilta Suomea.

Yli 130 henkilöä työllistävä SHT-Tukku kuuluu Punkalaitumen suurimpiin työnantajiin. Se tekee myös puusepänalan sopimusvalmistusta tuotemerkillä Seita Wood ja portaita tuotemerkillä Portaat.com.

Historiaa
Suomen Hautaustoimistojen Tukkukauppa Oy aloitti toimintansa Helsingissä vuonna 1955. Sen perusti joukko hautaustoimistoyrittäjiä. Alussa yhtiö keskittyi hautausalan tarvikkeiden tukkukauppaan, sitten myös kukkakauppatarvikkeisiin. Oman arkkutuotannon yritys aloitti Punkalaitumella vuonna 1964.

Yrityksen toiminta jakaantuu erikoistuotteiden maahantuontiin ja myyntiin sekä omaan puusepänteollisuuteen. Tuotteiden vähittäismyyjinä toimivat hautaustoimistot, kukkakaupat, sisustus- ja lahjatavaraliikkeet sekä erikoisliikkeet.

Yritykselle on ruumisarkkuja muotoillut muun muassa Ristomatti Ratia.

Lähteet

Tukkukaupat
Suomalaiset teollisuusyritykset
Punkalaidun
Hautaustoimistot
Puusepänteollisuus
Suomalaiset rakennustuotevalmistajat
Roberts (yritys)

Oy Roberts Ab  on Turussa toimiva konditorioiden ja jäätelönmyyntipisteiden tarvitsemia raaka-aineita valmistava ja markkinoiva perheyritys. Sen päätuotteena ovat hillot, mutta se toimittaa myös muita leivonnaisten raaka-aineita kuten jauhoseoksia, hedelmäsäilykkeitä, rasvoja, kreemejä, kuorrutteita ja kakkupohjia. Konditorioille ja jäätelöbaareille se välittää myös työvälineitä ja tarvikkeita kuten pakkausmateriaaleja. Ammattituotteiden lisäksi Roberts tuottaa kuluttajille marjamehuja, hilloja ja marmeladeja sekä omalla merkillään että Pirkka- ja muilla kaupan tuotemerkeillä.
Yritys valmistaa vuosittain yli kolme miljoonaa kiloa hilloja, marmeladeja ja muita leivonnaisten täytteitä.

Historiaa

Robert Roberts perusti Roberts AB:n vuonna 1910 Ruotsin Örebrohon liikeideanaan virvoitusjuomaekstraktien valmistus ja myynti. Vuonna 1915 yritys avasi haarakonttorin Suomeen. Tästä syntyi Suomeen itsenäinen yhtiö, jolla ei 1970-luvun jälkeen ole enää ollut omistuksellista sidettä Ruotsissa toimivaan Roberts AB:hen. Virvoitusjuomaekstraktit kuuluvat yhä Robertsin tuotevalikoimaan, mutta toisin kuin Ruotsin entisellä emoyrityksellä, vain pienellä osuudella.

Perheyrityksen toimintaa johtaa jo viides sukupolvi. Vuodesta 1994 yrityksen johdossa on ollut Mikko Roberts.

Palkintoja ja tunnustuksia
Elintarviketeollisuusliitto valitsi vuonna 2013 Robertsin Marjajuoman Vuoden Tähtituote-kilpailun finalistiksi. Anuga 2013 –elintarvikemessuilla Saksan Kölnissä yrityksen Berry Smoothie -sarja valittiin yhdeksi kiinnostavimmista ja innovatiivisimmista uutuuksista. Turun Yrittäjät palkitsi Mikko Robertsin ja tämän puolison Satu Salmen 2014 Vuoden Yrittäjäperhe -tunnustuspalkinnolla.

Lähteet

Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit
Suomalaiset elintarvikeyritykset
Suomalaiset perheyritykset
Anders Berglund

Anders Berglund (s. 21. heinäkuuta 1948) on ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari ja pianisti. Hän toimi Melodifestivalenin kapellimestarina 16 kertaa ja Ruotsin kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa 13 kertaa, vuosina 1977, 1980, 1981, 1982, 1986, 1988, 1989, 1991 (voittoesitys), 1992, 1994, 1995, 1996 ja 1998. Vuonna 1992 Ruotsin isännöidessä kilpailua hän toimi myös avaus- ja väliaikanumeroiden sekä Ruotsin lisäksi myös Jugoslavian kappaleen kapellimestarina.

Anders Berglund tuli tutuksi myös Så ska det låta -musiikkiohjelmasta, jossa hän toimi toisen joukkueen pianistina vuodesta 1997 vuoteen 2005. 

Berglund on säveltänyt musiikin myös elokuviin Två killar och en tjej, Gull-Pian, 1939 ja Nils Karlsson Pyssling sekä televisiosarjaan Peppi Pitkätossu.

Keväällä 2007 Berglund vastasi Göta Lejonilla esitetyn musikaalin Sound of Music musiikista.

Lähteet

Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut

Ruotsalaiset säveltäjät
Ruotsalaiset kapellimestarit
Vuonna 1948 syntyneet
Euroviisukapellimestarit
Elävät henkilöt
Luettelo Ranskan merivoimien aluksista

Luettelo Ranskan laivaston aluksista listaa Ranskan merivoimien syyskuussa 2013 palveluksessa olleet alukset.

Ranskan merivoimat muodostuvat 84 pinta-aluksesta ja kymmenestä sukellusveneestä. Näistä merkittävimpiä ovat lentotukialus, kolme maihinnousutukialusta, yksi maihinnousualus, neljä ilmatorjuntahävittäjää, kuusi sukellusveneidentorjuntafregattia ja yksitoista fregattia. Sukellusvenejoukkoihin kuuluu kuusi hyökkäyssukellusvenettä ja neljä strategista mannertenvälisin ohjuksin varustettua sukellusvenettä. Merivoimien taisteluosien tukena on neljä kevyttä tankkeria. Lueteltujen lisäksi on vielä seitsemän valtamerihinaajaa ja kaksitoista koululaivaa.

Sukellusveneet

Pinta-alukset

Hävittäjät 
Ranskan merivoimat eivät käytä termiä hävittäjä, vaan sen sijaan alukset on luokiteltu fregateiksi. Alukset on kuitenkin luokiteltu Nato-terminologian ja runkonumeroin hävittäjiksi.

Fregatit

Miinantorjunta-alukset

Partioalukset 

Yllä olevien lisäksi merivartiostoilla on käytössään lukuisa joukko partioaluksia, jotka kuuluvat laivaston alaisuuteen.

Apualukset (Bâtiments de soutien)

Huoltoalukset

Koealukset

Tutkimusalukset

Avomerihinaajat

Koululaivat 

Lisäksi Ranskan merivoimilla on apualuksina hinaajia ja muita pienempiä aluksia.

Lähteet 

Ranskan laivasto
merivoimien alukset
Rauno Lahtinen

Rauno Lahtinen (s. 1968 Kokemäki) on kulttuurihistorioitsija ja tietokirjailija. Lahtinen on Turun yliopiston dosentti, joka on erikoistunut kaupunkirakentamisen historiaan ja ympäristöhistoriaan sekä kansanperinteen tutkimiseen.

Lahtinen väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopistossa vuonna 2005 väitöskirjalla Ympäristökeskustelua kaupungissa. Kaupunkiympäristö ja ympäristöasenteet Turussa 1890–1950. Väitöskirja tarkastelee ympäristöasenteiden muuttumista sanomalehtiaineiston avulla. Tutkimus osoittaa mm. miten käsitys ympäristöstä muuttui sotien vaikutuksesta, ja että ympäristötietoisuus syntyi vähitellen jo 1900-luvun alkupuoliskolla. Kaupunkiympäristön historian dosentuurin Lahtinen sai vuonna 2007.

Lahtinen tunnetaan erityisesti Turun historiaa käsittelevistä teoksistaan. Esimerkkinä mainittakoon tähän mennessä viisiosainen kirjasarja Turun puretut talot, joka kertoo useiden satojen keskusta-alueelta purettujen talojen tarinat. Yhdessä Hannu Laaksosen kanssa kirjoitettu Kävely puistojen Turussa, joka on yksi kolmesta Lahtisen ”kävelykirjasta”, palkittiin vuoden 2009 parhaana kotiseututietokirjana.  Turkuseura ry valitsi Lahtisen kulttuuriturkulaiseksi vuonna 2016.

Kirjailijalle eivät ole vieraita myöskään monet tapakulttuuriimme liittyvät aiheet. Hän on perehtynyt kirjoissaan mm. tupakan ja saippuan kulttuurihistoriaan sekä kirjoittanut suomalaisen sisun ja Sisu-pastillin tarinan. Lahtinen oli myös mukana käsikirjoittamassa Jouko Aaltosen ohjaamaa dokumenttielokuvaa Taistelu Turusta (2011).

Teoksia 
 Murhia ja hirmutekoja Turussa. Turku: Kustannusosakeyhtiö Sammakko, 2020.
 Lahtinen, Rauno & Aalto, Petri: Aurajoen sillat ja förit. Turku: Turkuseura-Åbosamfundet, 2019.
 Turun puretut talot 5. Turku: Kustannusosakeyhtiö Sammakko, 2018.
 Elämää 1940-luvun Turussa. Turku: Turkuseura-Åbosamfundet, 2018.
 Kulmala Helena, Lahtinen Rauno & Talve Aleks: Turku – kaupunkiopas. Turku: Kustannusosakeyhtiö Sammakko, 2017. 
 Maaherran makasiini. Turku: Turun Yliopistosäätiö, 2017.
 Casagrandentalon vuosisadat. Turku: , 2017.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Henna Karppinen-Kummunmäki: Kadonneen kaupungin metsästys jatkuu (Arvio teoksesta Lahtinen, Rauno: Turun puretut talot 3. Sammakko, 2013, Agricolan arvostelut, 17.3.2014)
http://www.utu.fi/fi/yksikot/hum/yksikot/kulttuurihistoria/oppiaine/henkilokunta/Sivut/rauno_lahtinen.aspx
http://www.ts.fi/kulttuuri/kirjat/564696/Purettujen+talojen+tarinat+vievat+kiehtoviin+turkulaismuistoihin 
http://www.turkulainen.fi/artikkeli/259365-turun-puretut-talot-1-turun-tauti-alkoi-autoilun-vaatimuksista
http://www.sammakko.com/kirjailijat/469-rauno-lahtinen.html
http://www.atenakustannus.fi/component/ateena/kirjailija/154

Suomalaiset historioitsijat
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Idoling!!!

Idoling!!! (アイドリング!!! Aidoringu!!!) oli japanilainen televisio-ohjelma, jossa oli mukana Fuji TV:n kokoama tyttöbändi idolijoukko. Joukon tavoitteena oli seurata kun tytöt kasvavat idoleiksi ja kokevat lukuisia asioita. Joukkoon kuului 24 aktiivista jäsentä lukuisista kykytoimistoista. Idolingin tärkein vetonaula oli heidän TV-ohjelma, josta näytettin viikoittain muutamia uusia jaksoja FUJI TV ONE-kanavalla. Sitä näytettiin 30. lokakuuta 2006 lähtien ja sitä julkaistiin yli 1000 jaksoa. Ohjelmansa lisäksi he julkaisivat albumeita, singlejä sekä erikoismateriaalia sisältäviä DVD-levyjä sen rinnalla kun tekivät live-esiintymisiä ja konsertteja.

Lähteet

Japanilaiset pop-yhtyeet
Japanilaiset tyttöbändit
Japanilaiset idoliryhmät
Terässiipi

Terässiipi on suomalainen polkupyörämerkki, jota valmisti Teräs Oy 1930-luvulta vuoteen 1980 saakka Sulvalla Vaasan lähistöllä. Teräs Oy:n luopuessa valmistuksesta sitä  jatkoi Pohjanpyörä Oy vuoteen 1986, jolloin yhtiön valmistus ajettiin alas. Seuraavana vuonna toimintaa  jatkoi Hangossa Helkaman tytäryhtiö Tähtipyörä Oy, samalla pyörän merkki muuttui Tähtipyöräksi. Terässiipi oli Suomen kolmanneksi suurin polkupyörämerkki Tunturin ja Helkaman jälkeen. Merkin brändi oli 1982 "Turvallinen Terässiipi", joka on merkitty sen logoon.

Terässiipi-polkupyörät palaavat markkinoille vuonna 2021.

Mallisto 
Vuonna 1982 Terässiivestä valmistettiin seuraavia malleja:
 California
 Club man
 Junior
 Magnum
 Sport Master

Lähteet 

 Polkupyörämerkit
Uralvagonzavod

Uralvagonzavod eli UVZ (), täydellisemmin () on vuonna 1936 junanvaunutuotannon aloittanut Venäjän Sverdlovskin alueen Nižni Tagilissa kotipaikkaansa pitävä siviili- ja sotilasajoneuvojen ja työkoneiden valmistaja. Yhtiömuodoltaan se on osakeyhtiömuotoinen (OAO) konserni, johon kuuluu yli 20 tutkimus- tai tuotantolaitosta. Konserni on yksi Venäjän suurimmista tieteellis-teollisista (= aseteollisuuden) konserneista.

Vuonna 1931 perustetun Uralin vaunutehtaan valmistamia siviilituotteita ovat esimerkiksi kuorma-autot, raitiovaunut, kaivinkoneet ja junanvaunut. Kansainvälisesti Uralvagonzavod tunnetaan kuitenkin erityisesti maailman suurimpana taistelupanssarivaunujen valmistajana. Se on valmistanut esimerkiksi T-34, T-55, T-72 ja T-90 -sarjojen panssarivaunuja.

Lähteet

Aiheesta muualla

Uralvagonzavod  (businessweek.com)
Junanvaunuja valmistava tytäryhtiö: UBT Uralvagonzavod CJSC  (businessweek.com)
Uralvagonzavod  (globalsecurity.org)
Renault Suspends Combat Vehicle Project with Russia (4.4.2014)  (themoscowtimes.com)
Uralvagonzavod  (railwaybulletin.com)
2013 Russian Freight Rail Market Overview   (think-railways.com)
U.S. tightens sanctions on Russia over Ukraine (16.7.2014)  (usatoday.com)
EU approves new sanctions against Russia, but not sectoral ones (24.7.2014)  (pravda.ru)

Venäläiset aseteollisuusyritykset
Neuvostoliiton panssarivaunutehtaat
Valtionyhtiöt