joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Marjatta

Marjatta on Kalevalan ja suomalaisten kansanrunojen henkilö. Kalevalan loppuruno kertoo Marjatasta, joka paimenessa ollessaan löytää puolukan mättäältä, syö sen ja tulee raskaaksi. Poikalapsi syntyy tallissa, mutta katoaa pian, kunnes löytyy suolta. Suuri tietäjä Väinämöinen tuomitsee isättömän lapsen kuolemaan, mutta tämä nousee puhumaan Väinämöisen tuomiota vastaan. Poika ristitään Karjalan kuninkaaksi. Väinämöinen joutuu lähtemään. 

Kalevalan runo on pääasiassa yhdistelmä kahdesta kansanrunosta: toisaalta Luojan virrestä, toisaalta Väinämöisen tuomiosta. Marjatta eli Neitsyt Maria kuuluu ainoastaan edellisen yhteyteen.

Lähteet

Kalevalan henkilöt
Suomalaiset taruhenkilöt
Baron Waqa

Baron Divavesi Waqa (s. 31. joulukuuta 1959) on naurulainen poliitikko ja Naurun tasavallan entinen ja 14. presidentti. Hän on toiminut Naurun presidenttinä vuodesta 2013 lähtien vuoteen 2019 saakka. Vuodesta 2003 parlamentissa ollut Waqa toimi opetusministerinä ennen nykyistä virkaansa. Naurun parlamentti valitsi elokuussa 2019 hänen seuraajakseen Naurun presidenttinä Lionel Aingimean.

Vuonna 2015 Waqaa ja oikeusministeriä syytettiin lahjusten ottamisesta australialaiselta kaivosyhtiöltä.

Lähteet

Naurun presidentit
Opetusministerit
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Andrei Tarsalainen

Andrei Tarsalainen (, s. 28. marraskuuta 1954 Leningrad, Neuvostoliitto) on suomalainen ja venäläinen kirjailija, kirjallisuudentutkija, toimittaja ja kielenkääntäjä. Hän on valmistunut Leningradin yliopistosta journalistiikan maisteriksi vuonna 1982. Tarsalainen muutti avioliiton kautta Suomeen 1983. Hän kirjoittaa suomeksi, venäjäksi ja englanniksi. Vuonna 2005 ilmestyi hänen esikoisteoksensa Kuunlaaksot - Kirjeitä itärintamalta. Vuonna 2013 julkaistiin hänen toinen teoksensa Lapsuuteni sillat - Muistoja lapsuuteni ja nuoruuteni Leningradista. Hänen kolmas teoksensa - runokokoelma Seitsemäs kukka - ilmestyi keväällä 2017 Reunan kustantamana. Tarsalainen on myös tutkinut Vladimir Nabokovin esseistiikkaa Helsingin yliopistossa.    

Kääntäjänä Tarsalainen osallistui Melbournessa pidettyyn FITin XIV maailmankongressiin ja Vancouverissa pidettyyn FITin XVI maailmankongressiin. Julkaistuista käännöksistään hän sai Kopiosto-apurahat vuosina 1995 ja 2001. 

Tarsalainen on kirjoittanut kolumneja, novelleja, esseitä ja runoja (Kenwood Press, Keski-Uusimaa, Tuusulanjärven viikkouutiset, Kirjallisuusterapia-lehti, Haiku-kirjallisuuslehti). Hän on myös suomentanut Marina Tsvetajevan, Bulat Okudzhavan, Vladimir Vysotskin, Juri Vizborin ja Juri Kukinin runoja.

Teoksia
 Kuunlaaksot - Kirjeitä itärintamalta, ISBN 952-91-9349-1 (2005)
 Lapsuuteni sillat - Muistoja lapsuuteni ja nuoruuteni Leningradista, ISBN 978-952-93-2562-7 (2013)
 Seitsemäs kukka, ISBN 978-952-7028-99-5 (2017)

Aiheesta muualla
 https://issuu.com/reunakustantamojakirjakauppa/docs/reuna_bulletin_keva__t_2017
 https://www.booky.fi/tuote/andrei_tarsalainen/seitsemas_kukka_runoja_poems/9789527028995#!product_id=9789527028995
 Interword, auktorisoitu käännöstoimisto
 http://www.adlibris.com/fi/kirja/lapsuuteni-sillat-9789529325627
 https://www.booky.fi/tuote/andrei_tarsalainen/nuoruuteni_leningradista/9789529325627
 https://www.finna.fi/Search/Results?lookfor=Tarsalainen%2C%20Andrei&type=Author
 https://www.facebook.com/photo.php?fbid=402542449813520&l=2ef743e8bb
 Lakataan katsomasta ohi
 Marjo Kyllönen: Tulevaisuuden koulu ja johtaminen
 Viralliset / auktorisoidut kääntäjät
 https://www.proza.ru/avtor/tarsalainen

Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Venäläiset kirjailijat
Suomalaiset kirjailijat
Suomen venäläiset
Heidi Maria Paalanen

Heidi Maria Paalanen (o.s. Hotakainen, s. 1980) on suomalainen sanoittaja ja säveltäjä. Hänen teoksiaan ovat muun muassa Jannika B:n esittämät kappaleet ”Seuraavaan elämään” ja ”Onnenpäivä” (säv. & san.) sekä ”Itseni herra” (säv. & san. J. Wirtanen & H. M. Paalanen). Paalanen tekee yhteistyötä useiden säveltäjien ja sanoittajien kanssa. Paalasen tekemiä kappaleita ovat levyttäneet myös muun muassa Robin, Jesse Kaikuranta, Diandra, Antti Tuisku ja  Suvi Teräsniska.

Taustaa 
Heidi Maria Paalanen on vaikuttanut laulajana muuan muassa Shimmer (1999–2001) ja Hyvät Hyssykät -yhtyeissä, joista jälkimmäinen toimii edelleen aktiivisesti. Paalanen on kirjoittanut kappaleita aluksi omille yhtyeilleen ja vuodesta 2010 alkaen muille artisteille. Paalanen osallistui Sibelius-Akatemian koulutuskeskuksen järjestämään Hittitehdas-koulutukseen vuonna 2009, jonka jälkeen hän on työskennellyt kokopäiväisenä lauluntekijänä. Paalanen myös opettaa musiikintekijöitä Keski-Pohjanmaan konservatoriossa.

Heidi Maria Paalasen työtä ovat tukeneet muun muassa Suomen kulttuurirahaston (SKR) Keski-Pohjanmaan rahasto sekä Pohjanmaan taidetoimikunta.

Lähteet 
 https://musiikintekijat.fi/artikkeli/heidi-maria-paalanen-etsii-laulua-aina-ja-kaikkialta/
 http://yle.fi/uutiset/heidi_maria_paalanen_rakentelee_rakkaudesta_lauluja/6561339

Aiheesta muualla 
 Heidi Maria Paalasen tekemiä kappaleita Fono.fi-äänitetietokannassa

Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset sanoittajat
Suomalaiset laulajat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Magnussen

Magnussen on sukunimi. Tämä sukunimi on seuraavilla henkilöillä:

James Magnussen (s. 1991), australialainen uimari
Jan Magnussen (s. 1973), tanskalainen Formula 1-kuljettaja
Kevin Magnussen (s. 1992), tanskalainen Formula 1-kuljettaja
Trond Magnussen (s. 1973), norjalainen jääkiekkoilija
Kallithéa

Kallithéa (, ”Kaunis näkymä”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

 Kallithéa, kaupunki ja kunta Etelä-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella
 Kallithéa, Ateenan metron asema Attikan Kallithéassa
 Kallithéa, kylä Kassándran kunnassa Chalkidikín alueyksikössä Keski-Makedonian alueella
 Kallithéa, kylä Kreetan saarella Iraklionin kunnassa Iraklionin alueyksikössä
 Kallithéa, kaupunki Katerínin kunnassa Pierian alueyksikössä Keski-Makedonian alueella
 Kallithéa, Ródoksen kunnan kunnallisyksikkö ja entinen kunta Etelä-Egean alueella
 Kallithéa, Oraiókastron kunnan kunnallisyksikkö ja entinen kunta Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella.
Mikko J. Westerberg

Mikko J. Westerberg (7. lokakuuta 1932 Tampere – 9. heinäkuuta 2014 Lohja) oli tamperelainen liikemies ja jääkiekkovaikuttaja. Westerberg perusti vuonna 1959 Tilitoimisto K. J. Westerbergin, joka nykyään on alansa suurin Tampereella. Hän oli värikäs persoona, jonka ystäväpiiriin kuuluivat Urpo Lahtinen, Kalevi Keihänen ja Irwin Goodman.

Tappara
23. helmikuuta 1970 Westerberg osti Tapparan jääkiekkojoukkueen, joka oli tuolloin lähes konkurssissa. Hän ilmoitti maksavansa pelaajille palkkaa sekä verot. Sen aikainen amatöörisääntö kierrettiin siten, että Tapparan pelaajat siirtyivät Montreal-mailatehtaan palvelukseen tuotekehittelijöiksi. Päävalmentajaksi Westerberg palkkasi Kalevi Nummisen. Nummisen valmennusaikana Tappara sai pronssia vuonna 1973, hopeaa vuonna 1974 ja mestaruuden vuonna 1975. Tämän jälkeen Westerberg luopui Tapparasta.

Lähteet

Suomalaiset liikemiehet
Suomalaiset jääkiekkovaikuttajat
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Johimbiini

Johimbiini on eräs verisuonia laajentava ja sympaattista hermostoa lamauttava eli adrenolyyttinen (adrenaliinin vaikutusta estävä) alkaloidi. Sitä on käytetty lääkkeenä, jota on saatu afrikkalaisen puulajin johimbepuun (Pausinystalia yohimbe) kuoresta. Johimbiini ei ole enää pitkään ollut aktiivissa lääkityskäytössä Suomessa, sillä sen hoito-ominaisuudet ovat olleet kovin heikosti spesifiset, jopa ennalta arvaamattomat. Johimbiinin korvaajiksi on sittemmin kehitetty joukko muita ja paljon spesifimpiä, vaikutuksiltaan tarkemmin kohdistuvia lääkeaineita.

Johimbiinikloridia on voitu käyttää lääkinnälliseen käyttöön eläimille ihmisten lääkintää pidempään. Esimerkiksi sonneille on voitu antaa kalliinakin pidettyä johimbiinivalmistetta tilapäisiin siitoskyvyn häiriöihin jonkinmoisena piristeenä, ellei muu hoito kuten ruokintavirheiden korjaus ole tuottanut riittävää tehoa.

EU:n kielto
Euroopan unioni on kieltänyt ainetta sisältävät valmisteet. Kanadan terveysviraston mukaan aineen käytöllä voi vakavia seurauksia varsinkin niille, joilla on korkea verenpaine tai sydän-, munuais- tai maksasairaus. Kaikissa valmisteissa ei ole ollut tuoteselostetta, mutta niissä joissa on ollut, tutkimuksen mukaan sen pitoisuudet ovat poikenneet merkittävästi ilmoitettuista pitoisuuksista molempiin suuntiin. Monissa maissa se on yhä sallittu, mutta EU:n kiellon jälkeen tulli estää maahantuonnin.

Lähteet 
Vartiainen, Ilmari: Lääkeaineoppi (Farmakologia), 7. uusittu painos, SHKS/WSOY, Helsinki, 1960.

Viitteet

Aiheesta muualla 
Human Metabolome Database (HMDB): Yohimbine 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG):  Yohimbine 
ChemBlink: Yohimbine 

Markkinoilta poistuneet lääkkeet
Eläinlääkkeet 
Alkaloidit
Rossija segodnja

Rossija segodnja (, kirjaimellisesti ) on Moskovassa keskuspaikkaansa pitävä venäläinen valtio-omisteinen, ulkomaille suunnattuun joukkotiedotukseen keskittyvä uutistoimisto ja mediatalo. Se perustettiin Venäjän presidentti Putinin antamalla asetuksella 9. joulukuuta 2013. Yhtiömuodoltaan Rossija segodnja on valtion unitaarinen yritys (FGUP). Yhtiömuodosta FGUP seuraa, että Rossija Segodnija on lain mukaan toimittava Venäjän federaation etujen mukaisesti.

Lisäksi presidentinasetuksella erityisesti määrättiin, että mediatalon tehtävänä on Venäjän valtiollisen politiikan ja Venäjän federaation elämänmenon "valaiseminen" ulkomailla. Ylin toimeenpanovalta mediatalossa asetettiin Venäjän presidentin nimittämälle toimitusjohtajalle.

Ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi Putin nimesi äärikonservatiiviseksi luonnehditun, räväköistä poliittisen opposition, Yhdysvaltain ja seksuaalivähemmistöjen vastaisista kannoistaan tunnetun Dmitri Kiseljovin. Muutoksen arvioitiin tähtäävän valtiollisen valvonnan tiukentamiseen jo aiemmin voimakkaasti kontrolloidulla venäläisellä mediakentällä.  Mediatalon ensimmäiseksi päätoimittajaksi nimitettiin Venäjän  ulkomaantiedotukseen erikoistuneen televisiokanava RT:n päätoimittaja Margarita Simonjan aiemman tehtävänsä ohella.

Mediatalo Rossija segodnja perustettiin toimitilojensa ja henkilökuntansa puolesta unitaariyritys, uutistoimisto RIA Novostin perustalle, ja uusi yritys sai RIA Novostin aiemman päätoimipisteen katuosoitteeseen Moskovassa. Mukaan liitettiin jo aiemmin vahvasti Venäjän "valtiollisena propagandatorvena" toiminut kansainvälisiin radiolähetyksiin keskittynut Venäjän Ääni-kanava henkilökuntineen. Sekä RIA Novosti että Venäjän Ääni lakkautettiin itsenäisinä organisaatioina. Niistä tuli osa Rossija Segodnjan toimintaa. 

Myös marraskuussa 2014 kansainvälisesti esitelty Sputnik-tavaramerkki tähän liittyvä uutistoimisto ja radioasemaverkosto Sputnik News moneen maahan sijoittuvine paikallisine toimituksineen ja verkkosivustoineen on osa Venäjän valtiollista tietotoimisto Rossija segodnjaa. Venäjän vaikuttamipyrkimykset Sputnik Newsin välityksellä on nähty esimerkiksi Ruotsissa ja Saksassa uhkana ja esimerkkinä Venäjän tavasta käydä informaatiosotaa.   
 
Vuoden 2014 budjetissa uutistoimisto RIA Novostille myönnettiin 2,604 miljardia ruplaa (noin 57,5 milj. euroa) Venäjän federaation sisä- ja ulkopolitiikan sekä Venäjän maakuvan tukemiseen.  Valtion mediatuista päätettäessä ei organisaatiomuutosta oltu vielä tehty.

Katso myös
 RT, samassa osoitteessa toimiva, ulkomaille suunnattu valtiollinen televisiokanava
 Itar-Tass, toinen Venäjän valtion tietotoimisto
 Interfax, riippumattomampi venäläinen tietotoimisto

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen kotisivu 
 About Rossiya Segodnya International Information Agency  (ria.ru)
 Russia: RIA Novosti liquidated amid fears of “more refined” threat to the press (Index on Censorship, 11.3.2014)  (indexoncensorship.org)
 Maatiedosto Venäjä: Yhteiskunta, kulttuuri ja media (Suomen suurlähetystä, Moskova) (finland.org.ru)

Rossija segodnja
Juha Valkama

Juha Valkama (s. 20. kesäkuuta 1973) on suomalainen koripallovalmentaja ja aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.

Koripalloilijana Kiimingin Riennon kasvatti Valkama pelasi pääsarjatasolla Forssan Alussa kaudella 1996–1997 3,6 pisteen ja 0,8 levypallon keskiarvoilla. Kaudella 1998–1999 hän oli Högfors Teamin kokoonpanossa kahdessa ottelussa muttei pelannut. Kaudella 2001–2002 Valkama edusti I-divisioonassa pelannutta Team Componentaa 26 ottelussa 10,8 pisteen ja 2,3 levypallon keskiarvoilla.

Valkama valmensi Loimaan Korikonkareita alueellisessa II divisioonassa ja I-divisioonassa kolmen kauden ajan. Kauden 2010–2011 hän toimi Forssan Koripoikien apuvalmentajana. Syksystä 2011 lähtien Valkama on toiminut Oulun NMKY:n päävalmentajana.

Lähteet 
 Juha Valkama baskethotel.com

Viitteet 

Suomalaiset koripalloilijat
Suomalaiset koripallovalmentajat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Tunnin Kuva

Tunnin Kuva on vuonna 1988 perustettu suomalainen valokuvaliikeketju. Marraskuussa 2022 sillä oli 28 myymälää 23 eri paikkakunnalla. Vuoden 2013 tilikaudella yrityksen liikevoitto oli 4,10 prosenttia ja liikevaihto puolestaan 723 000 euroa.

Myymälät

 Helsinki, Ateneuminkuja
 Helsinki, Mall of Tripla
 Helsinki, Itis
 Helsinki, Hakaniemi
 Helsinki, Hertsi
 Vantaa, Jumbo
 Espoo, Lippulaiva
 Kerava
 Hyvinkää, Willa
 Riihimäki
 Hämeenlinna
 Lahti, Karisma
 Lahti Laune
 Porvoo
 Kouvola
 Imatra
 Mikkeli
 Jyväskylä, Sokkari
 Jyväskylä, Seppä
 Kuopio
 Pori
 Turku, Skanssi
 Raisio
 Rauma
 Seinäjoki, Ideapark
 Oulu
 Kempele, Zeppelin
 Rovaniemi

Lähteet

Suomalaiset yritykset
Valokuvausalan yhtiöt
Valokuvausalan tuotemerkit
Elokuvan runousoppia

Elokuvan runousoppia: käsikirjoittamisen syventävät tiedot on Liken vuonna 2007 julkaisema elokuvien käsikirjoittamisen oppikirja, jonka ovat tehneet Anders Vacklin, Janne Rosenvall ja Are Nikkinen.

Aiheesta muualla 
 Hertta-Mari Kaukonen: Elokuvakäsikirjoittajat saivat viimein käsikirjansa. Aviisi 15/2007.
 Veijo Hietala: Käsikirjoituskin on taidetta? Turun sanomat 3.1.2008.

Kirjat elokuvataiteesta
Suomalaiset tietokirjat
Vuoden 2007 kirjat
Mobira Cityman 450

Mobira Cityman 450 oli Mobiran valmistama vuonna 1985 julkaistu NMT 450 -verkossa toiminut matkapuhelin.
Tämä oli ensimmäinen kansainväliseen verkkoon Suomessa tehty käsipuhelin. Puhelin suunniteltiin ja valmistettiin Salossa.
Projektin nimi oli GAP, "Gallian Auto Phone", sillä alun perin oli tarkoitus tehdä myös ranskalaisille versio. Valtio antoi 4 000 000 markkaa tukea käsipuhelimen suunnitteluun. Tyyppihyväksyntä saatiin marraskuussa 1985. PTL ennakoi NMT-verkkonsa tukkeutuvan, joten Suomessa sallittiin käyttöön vain 100 kappaletta puhelimia. Myynti aloitettiin Islantiin ja Malesiaan.
Vuotta myöhemmin valmistui UK Tacs 900 -versio. Vuonna 1987 tuli Suomessa myyntiin NMT 900 -malli "Gorbatšov".

Ominaisuudet 
 Paino: 780 grammaa
 Ulkomitat: 185 × 43 × 79 mm
 8-numeroinen nestekidenäyttö ja 18 valaistua näppäintä
 2 + 49 puhelinnumeron muisti, puhelinnumeron pikavalinta
 Lähetysteho: 2 W (tai 0,2 W)
 Akku: 9,6 V, 700 mAh nikkeli-kadmiumakku UL60. Varausaika 5 tuntia kevytlaturilla (PWR60N).
 Käyttöaika: 5,5 tuntia 2 W teholla (vastaanottovalmius/puhelu 9/1)
 Virrankulutus: vastaanottovalmiudessa 70 mA, lähetyksessä 0,2 W lähetysteholla 470 mA ja 2 W lähetysteholla 970 mA
 Autoasennussarja lisävarusteena

Lähteet 
 CD60N laitekirja
 
 Nokia Museum : Mobira Cityman 900 
ELIAS verkkonäyttely : Elektroniikkaa Salosta, Mobira Cityman 900

Aiheesta muualla 

Nokian matkapuhelimet
Vuoden 1985 matkapuhelimet
Mobiran matkapuhelimet
Super Fun Night

Super Fun Night on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin ABC-televisiokanavalla 2. lokakuuta 2013. Sarjan on luonut australialainen näyttelijä Rebel Wilson, joka esittää myös sarjan päähenkilöä.

Tammikuussa 2014 sarja palkittiin Yhdysvalloissa parhaan uuden komediasarjan People’s Choice -palkinnolla, mutta sarjasta ei siitä huolimatta tilattu toista tuotantokautta. Suomessa sarjan ensimmäinen jakso esitettiin MTV3:lla 26. elokuuta 2014.

Juoni 
Sarja kertoo kolmesta nörttimäisestä naisystävyksestä (näyttelijöinä Rebel Wilson, Liza Lapira ja Lauren Ash), jotka pitävät hauskaa joka perjantai-ilta. Sarjan päähenkilö on Kimmie Boubier (Wilson), joka työskentelee isossa lakifirmassa ja on saanut juuri ylennyksen. Firmassa ovat töissä myös hänen ihastuksensa Richard sekä Kendall, joka on myös ihastunut Richardiin.

Näyttelijöitä

Lähteet

Aiheesta muualla 
 MTV3:n kotisivut sarjalle
 

Tilannekomediat
Yhdysvaltalaiset komediasarjat
2010-luvun televisiosarjat
ABC:n televisio-ohjelmat
Andrej Kiska

Andrej Kiska (s. 2. helmikuuta 1963) on slovakialainen liikemies, hyväntekijä ja maan entinen presidentti. Kiska sai vuoden 2014 presidentinvaalin toisella kierroksella 59,4 prosenttia äänistä voittaen vastaehdokkaana olleen pääministeri Robert Ficon.

Slovakiassa presidentin virka on lähinnä seremoniallinen, mutta hän nimittää pääministerin ja perustuslakituomioistuimen tuomarit ja voi käyttää veto-oikeutta lakeihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Slovakian presidentit
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Henrik Lyra

Henrik Lyra (2. maaliskuuta 1738 Pieksämäki – 11. maaliskuuta 1775 Kiuruvesi) oli suomalainen kappalainen ja runoilija.

Lyran vanhemmat olivat Pieksämäen kappalainen Henrik Lyra (1699–1775) ja Kristina Gummerus. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1753 ja hänet vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 1758. Lyra toimi Pielisjärven kirkkoherran apulaisena vuodesta 1758 ja Kiuruveden kappalaisena 1767–1775. Hän sai varapastorin arvon.

Lyra kirjoitti kaksi kalevalamittaista muistorunoa ja yhden häärunon.

Henrik Lyra oli naimisissa vuodesta 1763 Pielisjärven kirkkoherra Jakob Steniuksen tyttären Maria Katarina Steniuksen kanssa. Heidän poikansa oli Mårten Johan Lyra (1767–1846), joka oli aluksi sotilasuralla yleten vänrikiksi mutta opiskeli sitten papiksi ja toimi Kiuruveden kappalaisena 1800–1846. Mårten Johan Lyra kirjoitti myös suomen kielellä runoja.

Teoksia 
 Piexämäen pitäjän asuwaisten walitus-runo : heidän muinen uscollisen opettajansa, kihlacunnan prowastin ja kirckoherran sen corkiasti cunnioitettawan, suuresti cuuluisan ja corkiasti oppinen herran Paulus Krogiuxen autuallisen poiseron ylitze; cosca hän sinä 17. p. marras-cuusa Herrasa nuckui, ja senjälken 5. päiw. joulu-cuusa hänen lepo-cammioonsa, Piexämäen kirckoon, johdatettin ja saatettin wuonna 1762. Yxinkertaisesti, heidän puolestans, cocoonpandu Henric H. Lyralda. Turusa Prändätty Joh. Christoph, Frenckellildä 1762
 Valitusruno rovasti Jakob Steniuksen kuoleman johdosta. 1766, julkaistu osaksi Mehiläinen-lehdessä 1837
 Hää-runo. 1772

Lähteet 
  Luettu 26.8.2014.
 Arno Forsius : Lyra (Lyyra) -suku ja sen pappeja Hollolan seudun seurakunnissa
 Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : Henrik Lyra

Viitteet 

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1738 syntyneet
Vuonna 1775 kuolleet
Levosetiritsiini

Levosetiritsiini (alk. Xyzal, nykyään myös muita rinnakkaisvalmisteita) on antihistamiini. Se on lääkeaine ja setiritsiinin R-enantiomeeri. Setiritsiini on taas edelleen hajoamistuote ja sukulaisaine hydroksitsiinille.

Artikkelia kirjoitettaessa on levosetiritsiiniä ollut saatavilla seuraavasti: 5 mg per lääketabletti. Normaali myyntipakkaus on käsittänyt 10 lääketablettia. Levosetiritsiiniä myydään apteekin käsikauppalääkkeenä, ja sitä käytetään erilaisiin allergisiin vaivoihin.  

Ensimmäisenä tämän lääkkeen toi Euroopan markkinoille UCB Pharma, joka on kehittänyt myös hydroksitsiinin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Levocetirizine 
ChemBlink: Levocetirizine 

Lääkkeet
Antihistamiinit
Eetterit
H1-reseptorin vastavaikuttajat
Stanko Lorger

Stanko Lorger (14. helmikuuta 1931 Kozje, Slovenia, Jugoslavian kuningaskunta – 20. huhtikuuta 2014 Ljubljana, Slovenia) oli Jugoslaviaa edustanut 110 metrin aitajuoksija.

Lorger saavutti 110 metrin aitajuoksusta hopeaa Tukholman EM-kilpailuista 1958. Hän kilpaili myös kolmissa kesäolympialaisissa, Helsingissä 1952, Melbournessa 1956 ja Roomassa 1960. Parhaimmillaan Lorger sijoittui olympiatasolla Melbournessa viidenneksi.

Lorger kuoli vuonna 2014.

Lähteet 
 Stanko Lorger  Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet 

Jugoslavialaiset pika-aitajuoksijat
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Mikko Sergejeff

Mikko Sergejeff, myös Sergejev, oik. Mikael Sergejeff (6. helmikuuta 1926 Muolaa – 2. syyskuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja. Hän myös näytteli muutamassa elokuvassa.

Filmografia
Elokuvaajana
 On lautalla pienoinen kahvila (1952) kamera-assistentti (pitkä fiktio, kreditoimaton)
 Tyttö kuunsillalta (1953) kamera-assistentti (pitkä fiktio, kreditoimaton)
 Jokaisen naisen kauneudenhoitoa (1953) kuvaus (lyhyt dokumentti)
 Kultaa ja kunniaa (1953) kamera-assistentti (pitkä dokumentt)
 Sininen viikko (1954) B-kuvaaja (pitkä fiktio)
 Hei, rillumarei! (1954) B-kuvaaja (pitkä fiktio)
 Kaksi vanhaa tukkijätkää (1954) B-kuvaaja (pitkä fiktio)
 Työn ja kisan kädenlyönti (1954) kuvaus (pitkä dokumentti)
 Päivänsäde (1955) kuvaus (lyhyt dokumentti)
 Kuningatarvaali 1955 (1955) kuvaus (lyhyt dokumentti)
 Vaarallinen tie (1955) kuvaus (lyhyt dokumentti)
 Onni etsii asuntoa (1955) kuvaus (pitkä fiktio)
 Nukkekauppias ja kaunis Lilith (1955) B-kuvaaja (pitkä fiktio)
 Neiti talonmies (1955) B-kuvaaja (pitkä fiktio)
 Suomalainen mäenlasku (1956) kuvaus (lyhyt dokumentti)
 SAK 50 v. (1957) kuvaus (lyhyt dokumentti)
 50 vuotta työn kunniaksi (1957) kuvaus (lyhyt dokumentti)
 Risti ja liekki (1957) B-kuvaaja (pitkä fiktio)
 Pekka ja Pätkä ketjukolarissa (1957) kuvaus (pitkä fiktio)
 Pekka ja Pätkä salapoliiseina (1957) kuvaus (pitkä fiktio)
 Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä (1957) kuvaus (pitkä fiktio)
 Pekka ja Pätkä Suezilla (1958) kuvaus (pitkä fiktio)
 Sven Tuuva (1958) kuvausapulainen (pitkä fiktio)
 Tilapää (1970) kuvaus (pitkä fiktio)
 Isä (1973) kuvaus (pitkä tv-tuotanto)
 Salakari (1974) kuvaus (pitkä fiktio, tv-tuotanto)
 Kevään herääminen (1977) kuvaus (pitkä fiktio, tv-tuotanto)
 Emigrantit (1978) kuvaus (pitkä fiktio, tv-tuotanto)

Näyttelijänä
 Yhden yön hinta (1952) 
 Mitäs me taiteilijat (1952) näyttämömies
 Se alkoi sateessa (1953) Kuvaaja
 Kiinni on ja pysyy (1955) "ritari"
 Sven Tuuva (1958) venäläinen eversti Paulucci
 Omat koirat purivat (1974) 
 Natalia (1979) neuvostoliittolainen virkamies, toveri Skrjabin
 Uuno Turhapuro armeijan leivissä (1984) neuvostoupseeri kabinetissa

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset elokuvaajat
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
TCT

TCT on vuonna 2010 perustettu pop–rap-yhtye, joka sai virallisen nimensä kuitenkin vasta vuonna 2011. Yhtye keikkaili alunalkujaan nimellä T.L&Comeetta ja Tiahu.

Yhtyeen jäsenet ovat T.L (Tuomas Lehtinen), Comeetta (Miika Saloranta) sekä Tiahu (Matias Lehtinen). T.L ja Tiahu ovat veljeksiä ja he ovat puoliksi jamaikalaisia.

Ura 
TCT solmi levytyssopimuksen Universal Musicin kesällä 2013. Ennen levytyssopimusta yhtyeen jäsenet ovat tehneet omakustannemusiikkia. Yhtyeen ensimmäinen kappale nimellä TCT oli ”Pliis nipistä”, jonka musiikkivideo julkaistiin yhtyeen kanavalla YouTubessa huhtikuussa 2012. Samana vuonna yhtye toimi Pitbullin Suomen keikan lämmittelijänä.

Ensimmäinen Universal Musicin julkaisema single oli ”Rannalle”, jolla on mukana myös laulaja Jontte Valosaari. Kappale oli mukana The Voicen kesähittiäänestyksessä, jossa se sijoittui toiseksi Kasmirin ”Vadelmavene”-kappaleen voittaessa vuoden 2014 kesähitin tittelin. Yhtye on nimennyt esittämänsä musiikkigenrensä party-hopiksi.

Myös TCT:n kappaleet ”Rammaa”, ”Lavatanssit” ja "Virheistä kaunein" ovat saaneet yli miljoona kuuntelukertaa Spotifyssä.

Diskografia

Albumit

Singlet

Musiikkivideot  
 Pliis nipistä (2012)
 3kk (2013 – ohj. TCT & Markus Alexander) 
 Amerikan unelma (2013)
 Rannalle (2014 – ohj. Rise & Ville Salminen) 
 Rammaa (2014 – ohj. Ville Salminen) 
 Lavatanssit (2014 – ohj. Ville Salminen) 
 Virheistä kaunein (2015 – ohj. Hannu Aukia)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Yhtyeen sivusto

Suomalaiset hip hop -yhtyeet
Suomalaiset popyhtyeet
FS Cosmao (1889)

FS Cosmao oli Ranskan laivaston vuonna 1889 vesillelaskettu Troude-luokan panssarikansiristeilijä.

Valmistus 

Alus tilattiin Bordeaux'sta Forges et Chantiers de la Girondelta, missä köli laskettiin vuonna 1887. Alus laskettiin vesille elokuussa 1889 ja otettiin palvelukseen vuonna 1891.

Palvelus 
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1922.

Lähteet

Viitteet 

Troude-luokan risteilijät
Ranskalaiset ensimmäisen maailmansodan risteilijät
FS Lalande (1889)

FS Lalande oli Ranskan laivaston vuonna 1889 vesillelaskettu Troude-luokan panssarikansiristeilijä.

Valmistus 

Alus tilattiin Bordeaux'sta Forges et Chantiers de la Girondelta, missä köli laskettiin vuonna 1887. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1889 ja otettiin palvelukseen lokakuussa 1890.

Palvelus 
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1912.

Lähteet

Viitteet 

Troude-luokan risteilijät
Daniel Börtz

Daniel Börtz (s. 8. elokuuta 1943 Hässleholm) on ruotsalainen taidemusiikin säveltäjä. Börtz on tuottanut urallaan yksitoista sinfoniaa (1973−2006) sekä useita oopperoita ja orkesteriteoksia, kuten Strindberg Suite. Börtz on palkittu mitalilla kuninkaallisen musiikkiakatemian tilaisuudessa 28. marraskuuta 2005 "sävellysmusiikin edistäjänä".

Hänen myöhempiin sävellyksiinsä lukeutuvat muun muassa oratorio Hans namn var Orestes (2001−2002), nokkahuilukonsertot En gycklares berättelser (2000) ja Pipor och klockor (2002) sekä pianokonsertot Svall (2003), Magnus Gabriel (2006) ja Goya (2008). Ooppera Medea saa ensi-iltansa vuonna 2016.

Börtz on Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Börtzin esittely musiikkikustantamo Gehrmans Musikförlagin sivuilla  
Börtzin haastattelu (2009) (Youtube)  

Ruotsalaiset säveltäjät
Oopperasäveltäjät
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Elokuvavuosi 1910

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1910 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.

Uudet elokuvat 
 The Household Pest
 In Neighboring Kingdoms

Aiheesta muualla 
 

1910
Ratinanlinna

Ratinanlinna oli Tampereella Kyttälän kaupunginosassa Aleksanterinkatu 32:ssa sijainnut, vuonna 1928 valmistunut nelikerroksinen rakennus, joka toimi Tampereen suojeluskuntatalona vuosina 1928–1944. Talon suunnitteli arkkitehti Birger Federley.

Tampereen suojeluskunnan esikunta sijaitsi vuoteen 1927 saakka nykyisen Hiekan taidemuseon paikalla sijainneessa Lindellin koulussa. Uusi Ratinanlinnan suojeluskuntatalo vihittiin käyttöön 9. huhtikuuta 1928. Talossa toimivat vuoteen 1944 saakka suojeluskunnan lisäksi Lotta Svärd ja sotilaspoikajärjestöt. Talo vaurioitui pahoin talvisodan aikana Tampereen pommituksissa ja välirauhan aikana se korjattiin ja sitä laajennettiin.

Suojeluskuntien lakkauttamisen jälkeen Ratinanlinna oli puolustusvoimain sekä partio- ja reserviläisjärjestöjen käytössä. Talo purettiin 1989, ja sen tilalle valmistui 1991 arkkitehti Antti Tähtisen suunnittelema Ratinanlinnan toimisto- ja liiketalo.

Lähteet 
 Tampereen muistolaatat ja muut muistomerkit : Tampereen suojeluskuntatalon muistolaatta 1996
 Sponda tilat ja palvelut : Ratinanlinna

Tampereen entiset rakennukset ja rakennelmat
Birger Federleyn suunnittelemat rakennukset
Kyttälä
RAI (terveydenhoito)

Rai-järjestelmä eli ”Resident Assessment Instrument”, suomeksi potilaan arviointiväline, on kansainvälinen vanhusasiakkaiden hoidon tarpeen ja laadun sekä kustannusvaikuttavuuden arviointi- ja seurantajärjestelmä. Rai-järjestelmä soveltuu yksilön hoito- ja palvelusuunnitelman laadintaan ja hoidon tulosten seurantaan.

RAI-järjestelmän perustana on selvittää hoidossa olevan henkilön yksilökohtaiset tarpeet ja luoda niiden perusteella hoitosuunnitelma. Järjestelmässä hoidettava saa osallistua suunnitelmansa laadintaan

Lähteet 
 RAI-infoa 
 https://www.thl.fi/fi/web/ikaantyminen/palvelujen-ja-hoidon-laatu/rai-vertailukehittaminen

Viitteet 

Terveydenhoito
Halina Harelava

Halina Harelava (s. 1951 Minsk) on valkovenäläinen säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä Anatoli Bogatyrevin ja Dmitri Smolskin johdolla Valko-Venäjän valtionmusiikkiakatemiassa vuosina 1972–79 ja Juri Fortunatovin johdolla Moskovan konservatoriossa 1980–87. Harelavan saamiin palkintoihin lukeutuu Valko-Venäjän valtionpalkinto (1992) teoksesta Anno mundi ardentis mezzosopraanolle, baritonille ja suurelle orkesterille (1989). Lisäksi hänelle on myönnetty muun muassa Valko-Venäjän presidentin erikoispalkinto (2001) konsertosta kahdelle trumpetille.

Harelava oli mukana perustamassa Valko-Venäjän nykymusiikin seuraa vuonna 1990. Hän on opettanut Valko-Venäjän valtionmusiikkiakatemiassa vuodesta 1980.

Harelavan teoksia on esitetty Valko-Venäjän lisäksi myös Tšekissä, Ranskassa, Saksassa, Puolassa, Venäjällä, Slovakiassa, Sloveniassa, Ruotsissa, Sveitsissä, Ukrainassa ja Yhdysvalloissa.

Lähteet 

Valkovenäläiset säveltäjät
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Boistö

Boistö on Suomenlahdella Loviisan kunnassa sijaitseva saari. Boistössä toimi luotsiasema 2000-luvun alkuun saakka. Merenkulkuneuvos Juha Nurminen osti saaren Puolustusvoimilta vuonna 2008 ja nykyään Boistössä on kokouspalveluja tarjoava yritys. Saarella sijaitsee kaksi päärakennusta, useita pienempiä mökkejä sekä muun muassa rantasauna. Majoituspaikkoja Boistössä on noin kolmekymmentä.

Historia 
Luotsitoiminta Boistössä ja viereisellä Lehtisen saarella alkoi jo 1720-luvulla, kunnes vuonna 1888 se keskittyi pelkästään Böistölle. Nykyisin saaren vanhin rakennus on vuodelta 1892 peräisin oleva luotsitupa. Luotsiasema oli Boistöllä vuoteen 2003 saakka, jonka jälkeen toiminta siirrettiin kokonaisuudessaan lounaispuolella sijaitsevalle Orrengrundin saarelle. Boistössä on sijainnut myös merivartioasema vuoteen 1996 saakka, jonka jälkeen saari oli vielä Suomen Meripelastusseuran koulutuskeskuksen käytössä vuoteen 2006.

Elokuussa 2014 uutisoitiin, että saarella oli aikaisemmin kesäkuussa käyty Ukrainan kriisin liittyviä neuvotteluja, joihin osallistui yhdysvaltalaisia ja venäläisiä virkamiehiä. Neuvottelujen tuloksena julkaistiin myöhemmin suunnitelma kriisin ratkaisemiseksi.

Lähteet 

Loviisan saaret
Suomenlahden saaret
Suomen merialueiden saaret
Luettelo Von Hertzen Brothersin kappaleista

Tämä on luettelo Von Hertzen Brothersin levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä.

Kappaleen nimen perässä on suluissa levy, jolla kappale on alun perin julkaistu.



A 

 After All (Approach)
 Always Been Right (Nine Lives) 
 Angel's Eyes (Nine Lives) 
 Another Worthless Day (Experience)

B 

 Beside You (Experience)
 Black Heart’s Cry (Nine Lives) 
 Bring Out the Snakes (Nine Lives) 
 Bring Out the Sun (So Alive) (Love Remains the Same)
 Brother (Experience)

C 

 Coming Home (Nine Lives)

D 

 Disciple of the Sun (Approach)
 Devil of a Girl (Experience)
 Down By the Seas (Stars Aligned)
 Dreamworld (Experience)

E 

 Endlessly (Approach)
 Experience (Experience)

F 

 Faded Photographs (Love Remains the Same)
 Flowers and Rust (Nine Lives) 
 Freedom Fighter (Love Remains the Same)

G 

 Gloria  (Stars Aligned)

H 

 Hush Hush (Experience)

I 

 I Believe  (Stars Aligned)
 I Came for You (Love Remains the Same)
 I Gave Up (Experience)
 Immortal Life (Experience)
 Insomniac (Nine Lives) 
 In the End (Love Remains the Same)
 In Your Arms (Approach)
 Introduction (Experience)

K 

 Kiss a Wish (Approach)

L 

 Let Thy Will Be Done (Approach)
 Lost in Time (Nine Lives)

M 

 Miracle  (Love Remains the Same)

N 

 Nothing Left (Experience)

O 

 Ocean of Mercy (Approach)
 One May Never Know (Nine Lives) 
 Open Water Stormy Weather (Approach)

P 

 Prospect for Escape (Nine Lives)

R 

 Repeat Mode (Stars Aligned)
 River (Approach)

S 

 Separate Forevers (Nine Lives) 
 Shanti Mantram (Experience)
 Silver Lover (Love Remains the Same)
 Somewhere in the Middle (Love Remains the Same)
 Spanish 411 (Love Remains the Same)

T 

 The Willing Victim (Love Remains the Same)
 Time & Summer (Nine Lives) 
 Time and You (Experience)

V 

 Voices in Our Heads (Stars Aligned)

W 

 World Without (Nine Lives)

Von Hertzen Brothers
Oulun sarjakuvakeskus

Oulun sarjakuvakeskus on Oulun sarjakuvaseuran vuonna 2014 perustama Pohjois-Suomen sarjakuvamaailman monitoimikeskus. Keskuksen tarkoituksena on lisätä sarjakuvatietoutta, tuoda sarjakuvaa ja sen tekijöitä esille. Keskus järjestää kurssitoimintaa ja auttaa sarjakuvaan liittyvissä kysymyksissä ja ohjaa eteenpäin sarjakuvan maailmaan. Keskukselle kerätään sarjakuva-arkistoa ja myytävänä on paikallisia pienlehtiä ja sarjakuvajärjestöjen julkaisuja. Oulun Sarjakuvakeskuksen tiloissa toimii Turun Sarjakuvakaupan Oulun toimipiste.

Sarjakuvakeskuksen yhteydessä on Sarjakuvagalleria!, näyttelytila, jossa järjestetään kuukausittain vaihtuvia sarjakuvanäyttelyitä. Ensimmäisessä näyttelyssä tammikuussa 2014 esiteltiin Oulun seudun Ilta-Sanomien kuukauden kotimaisten sarjakuvien tekijöitä. 

Oulun sarjakuvakeskuksen toimitilat ovat Oulussa Kulttuuritalo Valveella.

Aiheesta muualla 

 Oulun sarjakuvakeskuksen kotisivut
 Kulttuuritalo Valve: Oulun sarjakuvakeskus

Suomalainen sarjakuva
Sarjakuvakeskus
Jyri Ojansivu

Jyri Ukko Ojansivu (s. 1987) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Oulun ja Kotkan kaupunginteattereissa.

Ura 
Ojansivu oli lapsuudessaan mukana Teatteri Eurooppa Neljän toiminnassa. Lisäksi hän näytteli poikarooleja sekä lyhyt- että kokoillan elokuvissa, kuten Jarmo Lampelan episodielokuvassa Joki. 

Ojansivu aloitti opintonsa Teatterikorkeakoulussa vuonna 2009 ja valmistui 2015. Vuonna 2013 Ojansivu näytteli Immun roolin Paavo Rintalan tekstiin perustuvassa Hämeenlinnan teatterin musiikkinäytelmässä Pojat. Seuraavana vuonna hänellä oli Peten rooli Anna-Leena Härkösen käsikirjoittamassa ja Costello Hautamäen säveltämässä musikaalissa Kersantti Karoliina, joka sai lähes 12 000 katsojaa.

Valmistuttuaan Ojansivu sai kaksivuotisen kiinnityksen Oulun kaupunginteatteriin, missä hän näytteli muun muassa Aleksin roolin Pauliina Rauhalan draamassa Taivaslaulu. Näytelmä keräsi lähes 34 000 katsojaa. Syksyllä 2017 Ojansivu sai kaksivuotisen kiinnityksen Kotkan kaupunginteatteriin, missä hän näytteli muun muassa Tohvelisankarin rouvassa.

Ojansivun ensimmäinen merkittävä aikuisiän elokuvarooli oli miespääosa Lampelan elokuvassa Nuoren Wertherin jäljillä (2013), jossa hän näytteli Iina Kuustosen kanssa. Muutoin Ojansivu on näytellyt valkokankailla lähinnä sivurooleja.

Vuonna 2022 Ojansivu näytteli Putouksen neljännellätoista kaudella.

Valikoitu rooliluettelo 
useita rooleja (Maailman ympäri 80 päivässä, Teatteri Eurooppa Neljä, 2005)
Peter Pan (Peter Pan, Kokkolan kaupunginteatteri, 2013)
Kaarelan Immu (Pojat, Hämeenlinnan Teatteri, 2013)
Pete (Kersantti Karoliina, Hämeenlinnan Teatteri, 2014)
Marco (American Monkey, Oulun kaupunginteatteri, 2015)
Aleksi (Taivaslaulu, Oulun kaupunginteatteri, 2015)
rooli (Tohvelisankarin rouva, Kotkan kaupunginteatteri, 2017)
kapteeni (Viimeinen laiva, Kotkan kaupunginteatteri, 2018)

Filmografia 

Ojansivu on näytellyt pikkutontun roolin joulukalenterissa Tonttu Toljanterin joulupulma vuonna 1998.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Teak.fi
 
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Jussi Adler-Olsen

Carl Valdemar Jussi Henry Adler-Olsen (s. 2. elokuuta 1950 Kööpenhamina) on tanskalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti rikosromaaneistaan.

Adler-Olsenin isä oli psykiatri ja seksologi Henry Olsen. Adler-Olsen opiskeli korkeakouluissa lukuisia aineita, kuten lääketiedettä, sosiologiaa, poliittista historiaa ja elokuvantutkimusta. Ennen kirjailijanuraansa hän työskenteli useissa ammateissa, muun muassa sarjakuvatoimittajana. 1980-luvulla Adler-Olsen julkaisi kaksi tietokirjaa Groucho Marxista sekä sarjakuvaensyklopedian Dansk tegneserieleksikon: Den store Komiklex.

Adler-Olsenin ensimmäinen trilleri Aakkostalo (Alfabethuset) ilmestyi vuonna 1997, ja se on suomennettu kahdesti: vuosina 2000 ja 2018. Hänen kirjojaan on käännetty noin 40 kielelle, ja hän on saanut useita kirjallisuuspalkintoja (mm. Pohjoismaissa Lasiavain-palkinto, Saksassa Krimi-Blitz, Japanissa The Sealed Room Award).

Varsinaisen läpimurtonsa Adler-Olsen teki romaanilla Vanki (Kvinden i buret) vuonna 2007. Se aloitti Osasto Q -aiheisten rikoskertomusten sarjan, jonka päähenkilöitä ovat murharyhmäetsivät Carl Mørck ja Assad. Toinen osa Metsästäjät (Fasandræberne) seurasi vuonna 2008, ja vuonna 2014 valmistui jo sarjan kuudes romaani; sarjaa suomentaa Katriina Huttunen. Romaanisarjan pohjalta on alettu tehdä myös elokuvasarjaa, jossa Carl Mørckiä esittää Nikolaj Lie Kaas ja Assadia Fares Fares. Ensimmäinen elokuva Vanki (Kvinden i buret) sai ensi-iltansa vuonna 2013, ja se oli Tanskassa vuoden katsotuin elokuva. Sarjan neljäs osa Tapaus 64 saapui Tanskan elokuvateattereihin syksyllä 2018.

Suomennettuja teoksia
 
 
 
 

Osasto Q-sarja

Aiheesta muualla
 Jussi Adler-Olsenin haastattelu, tekstitys suomeksi. Lukulamppu.fi 9.10.2014.
 Hintermeyer, Hannes: Hyänen lachen nur zum Spass. Frankfurter Allgemeine 19.8.2010. 
 Jussi Adler-Olsen. Den Store Danske. 
 Jussi Adler-Olsenin sivusto.

Tanskalaiset rikoskirjailijat
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Alicia Vikander

{{Näyttelijä
 | nimi               = Alicia Vikander
 | kuva               = Alicia Vikander 2015 Comic-Con 03.jpg
 | kuvankoko          = 250px
 | kuvateksti         = Alicia Vikander Comic-Conissa vuonna 2015.
 | syntymäaika        = 
 | syntymäpaikka      = Göteborg, Ruotsi
 | aktiivisena        = 2002–
 | kuolinaika         = 
 | kuolinpaikka       = 
 | oikea nimi         = Alicia Amanda Vikander
 | muut nimet         = 
 | ammatti            = näyttelijä, tanssija
 | puoliso            = 
 | avopuoliso         = 
 | allekirjoitus      = 
 | kotisivu           = 
 | merkittävät roolit = Ex MachinaTanskalainen tyttöTomb Raider
 | imdb               = 2539953
 | elonet             = 1503316
 | amg                = 
 | tietokanta-os      = 
 | tietok-nimi        = 
 | palkinnot          = Parhaan naissivuosan Oscar* 2015 Tanskalainen tyttö | ehdokkuudet        = 
}}

Alicia Amanda Vikander (3. lokakuuta 1988 Göteborg) on ruotsalainen Oscar-palkittu näyttelijä ja tanssija. Hän on tehnyt elokuva- ja televisiorooleja Ruotsissa ja ulkomailla.

 Ura 
 Alkuvuodet 
Vikander opiskeli tanssitaidetta Tukholman Kuninkaallisessa balettikoulussa vuosina 2004–2007. Hän alkoi esiintyä Göteborgin oopperan musikaalituotannoissa seitsemän­vuotiaana. Vikander esiintyi myös lukuisissa televisiorooleissa, muun muassa Ruotsin television joulukalenterissa, ennen kuin debytoi kokoillan näytelmäelokuvassa Se mikä on kaunista (Till det som är vackert) vuonna 2010. Roolityöstään hän sai parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon, ja seurauksena oli monia kansainvälisiä työtarjouksia.

 Vuodesta 2012 eteenpäin 
Vikander sai roolin Kittyna vuoden 2012 elokuvaversiossa Leo Tolstoin Anna Kareninasta Keira Knightleyn rinnalla, kun Saoirse Ronan luopui roolista. Vikander esiintyi fantasiaelokuvassa Seventh Son (2015) Alicen roolissa ja tieteisjännityselokuvassa Ex Machina (2015) Ava-nimisenä androidina. Naispääosaa, saksalaisagentti Gaby Telleriä, hän esitti toimintakomediassa Koodinimi U.N.C.L.E. (2015).

Hänen historiallisista rooleistaan voidaan mainita kuningatar Caroline Mathilde tanskalais­tuotannossa Kuningatar ja henkilääkäri (2012) ja poliitikko-aktivisti Anke Domscheit-Bergin osa WikiLeaks-elokuvassa Viides valta (2013)

Vikander palkittiin parhaan naissivuosan Oscar-palkinnolla vuoden 2016 Oscareissa roolistaan Gerda Wegenerinä Tanskalaisessa tytössä.

Vuonna 2016 Vikander valittiin esittämään Lara Croftia MGM:n ja Warner Brosin tuottamassa Tomb Raider'' -sarjan uudelleenkäynnistyselokuvassa.

Yksityiselämä 
Alicia Vikanderilla on suomalaisia sukujuuria: hänen toinen isoäitinsä oli suomalainen, ja hän vietti lapsena kesiä Ahvenanmaalla. Vikanderin agentti on suomalainen Laura Munsterhjelm.

Vikander on naimisissa näyttelijä Michael Fassbenderin kanssa.

Filmografia

Televisiosarjat

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ruotsalaiset näyttelijät
Oscar-palkinnon saajat
SAG-palkinnon saajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon saajat
Ray Walston

Herman Raymond "Ray" Walston (2. marraskuuta 1914 – 1. tammikuuta 2001) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. 

Televisiosarjassa Rooman sheriffi 1990-luvulla hän esitti tuomari Bonea. Hän oli roolista kolme kertaa Emmy-ehdokkaana ja voitti kahdesti, 1995 ja 1996.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Toivo Lehtisalo

Toivo Vilho Lehtisalo (Löfgrén) (16. kesäkuuta 1887 Pöytyä – 8. elokuuta 1962 Helsinki) oli  professorin arvonimen saanut suomalainen kieli- ja kansatieteilijä.

Lehtisalon sukunimi vuoteen 1906 oli Löfgrén, hänen vanhempansa olivat kansakoulunopettajat Gustaf Wilhelm Löfgrén ja Johanna Amanda Erkkinen (Eriksson). Lehtisalo tuli ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulusta 1906 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1910, maisteriksi 1911 ja lisensiaatiksi sekä tohtoriksi 1927. Samojedilaisen kieli- ja kansatieteen dosentti hän oli vuodesta 1932. Lehtisalo oli Suomalais-Ugrilaisen Seuran tutkijastipendiaatti, joka teki kieli- ja kansatietellisiä matkoja tundrajurakkien luo Pohjois-Venäjälle ja Siperiaan 1911–1912 ja metsäjurakkien luo Siperiaan 1914. Hän luennoi Budapestin yliopistossa vuonna 1931. Suomalais-Ugrilaisen Seuran arkistonhoitajana Lehtisalo toimi 1936. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1954.

Lehtisalon puoliso vuodesta 1923 oli apteekkari Laina Amanda Stenvall (s. 1893).

Teokset 
 Tundralta ja taigasta. Muistelmia puolen vuosisadan takaa. Porvoo: WSOY 1959. 157 s.

Lähteet

Suomalaiset kielitieteilijät
 Suomalaiset kansatieteilijät
 Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Vuonna 1887 syntyneet
Vuonna 1962 kuolleet
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2019

Jääkiekon maailman­mestaruus­kilpailut 2019 järjestettiin Slovakian Bratislavassa ja Košicessa. Samat kaupungit olivat maailman­mestaruus­kilpailujen isäntinä aiemmin, vuonna 2011. Suomi voitti kisoissa kolmannen maailman­mestaruutensa voittamalla loppuottelussa Kanadan maalein 3–1. Venäjä sai pronssia kukistamalla Tšekin pronssiottelussa numeroin 3–2 voitto­laukaus­kilpailun jälkeen.

Suomen voittoa on kutsuttu ihmeeksi. Voittajajoukkueessa oli mukana vain kaksi pelaajaa, jotka olivat pelanneet päättyneellä kaudella NHL:ssä eikä suurimmalla osalla ollut aiempaa kokemusta maailman­mestaruus­kilpailuista. Joukkuetta pidettiin ennen turnausta nimettömänä ja jopa yhtenä kaikkien aikojen heikoimmista.

Slovakia valittiin kisaisännäksi 15. toukokuuta 2015. Se oli ainoa maa, joka haki kilpailujen järjestäjäksi.

Otteluareenat

Joukkueet 

Lohko A (Košice)
 (1)
 (4)
 (5)
 (8)
 (10)
 (12)
 (13)
 (22)

Lohko B (Bratislava)
 (2)
 (3)
 (6)
 (7)
 (9)
 (11)
 (17)
 (19)

Kokoonpanot

Jokaisen joukkueen kokoonpano koostui ainakin 15 kenttäpelaajasta (hyökkääjät ja puolustajat) ja kahdesta maalivahdista, ja enintään 22 kenttäpelaajasta ja kolmesta maalivahdista.

Jatkoajat
Jatkoaikojen pelaamiseen tuli muutoksia vuoden 2019 kisoihin:

 Lohkopelien jatkoajat pelattiin aiempaan tapaan kolmella kenttäpelaajalla ja 5 minuutin jatkoaikoina. Jos peliä ei saatu ratkaistua jatkoajalla, ratkottiin ottelu voittolaukauksin.
 Pudotuspelien jatkoajat pelattiin kolmella kenttäpelaajalla.
 Puolivälierien, välierien ja pronssiottelun jatkoajat olivat 10 minuutin mittaisia, ja jos ottelua ei saatu ratkottua jatkoajalla, eteni ottelu voittolaukauskilpailuun.
 Loppuottelun jatkoaika olisi kestänyt 20 minuuttia. Toisin kuin aiempina vuosina, loppuottelua ei olisi viety voittolaukauskilpailuun, vaan 20 minuutin jatkoaikoja olisi pelattu niin kauan, kunnes toinen joukkue olisi tehnyt maalin.

Tuomarit 

Turnauksen tuomaristo ilmoitettiin 1. maaliskuuta 2019.

Alkusarja

Lohko A

Lohko B

Pudotuspelit

Puolivälierät

Välierät

Pronssiottelu

Loppuottelu

Lopputulokset

Tilastot

Pistepörssi
Lopulliset tilastot.

Maalivahdit
Lopulliset tilastot.

Palkinnot
 Johtajiston valitsemat parhaat pelaajat:
 Paras maalivahti:  Andrei Vasilevski
 Paras puolustaja:  Filip Hronek
 Paras hyökkääjä:  Nikita Kutšerov
 Median tähtikentällinen:
 Maalivahti:  Andrei Vasilevski
 Puolustajat:  Filip Hronek,  Mikko Lehtonen
 Hyökkääjät:  Mark Stone,  William Nylander,  Jakub Voráček
 Arvokkain pelaaja:  Mark Stone

Televisiointi
Suomessa MM-kisat televisioi kanavillaan MTV Oy. Kaikki 64 ottelua olivat nähtävissä MTV:n C More -maksukanavilla sekä C More -suoratoistopalvelussa. MTV3:lla nähtiin suorana kaikki Suomen ottelut sekä mitaliottelut. C Moren pääselostajana toimi Antero Mertaranta ja MTV3:n pääselostajana Mika Saukkonen.

Katso myös 

 Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2019

 Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2019

 Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2019

Lähteet 
 Kaleva MM-kisat 2019: Otteluohjelma

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut
Hjalmar Mäkelä

Hjalmar Mäkelä oli suomalainen Korppoossa 1920- ja 1930-luvuilla asunut tunnettu pirtun salakuljettaja. Suomenkielinen Mäkelä muutti ruotsinkieliseen Korppooseen Turusta.

Mäkelä rakennutti salakuljetuksesta ansaitsemillaan rahoilla 1935 Korppoon suurimman Pirtulinnaksi kutsutun talon, vuonna 1932 oman pyörävelodromin sekä hankki urheiluauton ja Korppoon ensimmäisen Ford-merkkisen linja-auton, jolla hän liikennöi 1937–1939. Korppoon pyörävelodromi oli käytössä vuoteen 1939 saakka ja se purettiin 1945. Pirtulinnaksi kutsuttu talo on säilynyt. Talo oli puolustusvoimain käytössä 1940-luvulta 1970-luvulle ja nykyisin siinä toimii ravintola.

Mäkelä voitti pyöräilyssä kuusi TUL:n mestaruutta. Hän oli vuonna 1919 nopein 5, 10 ja 30 kilometrin matkoilla. Hän voitti myöhemmin vielä 30 kilometrin kilpailun vuosina 1923–1925. Hän edusti vuonna 1919 Turun Weikkoja ja 1920-luvulla Maarian Kisa-Veikkoja.

Mäkelä avusti myös köyhiä korppoolaisia joululahjoilla. Mäkelä ei koskaan jäänyt kiinni salakuljetuksesta vaan ainoastaan laittoman radiolähettimen hallussapidosta.

Mäkelän kerrotaan kääntyneen myöhemmin helluntailaisuuteen. Hän muutti pois Korppoosta ja päätyi lopulta kertoman mukaan mielisairaalaan.

Korppoon Skärimuseossa on esillä Mäkelän pirtureki ja salakuljetusvene sekä muuta salakuljetukseen liittyvää esineistöä.

Lähteet 
 Yle uutiset Turku 17.7.2009 : Rafael Wikström muistaa Korppoon pirtutrokarit
 Tarina saaristosta Hjalmar Mäkelä, Airiston Veneilijäin Ruoriviesti 1/2014 
 Luontomatka : Luontopolku pohjassa, Helsingin Sanomat 22.7.2006
 Korppoon Skärimuseo
 Busstrafikanter i Korpo : kuva Mäkelän Ford-linja-autosta

Viitteet 

Salakuljettajat
1800-luvulla syntyneet
1900-luvulla kuolleet
Hennadi Kernes

Hennadi Adolfovytš Kernes (, ; 27. kesäkuuta 1959 Harkova – 17. joulukuuta 2020) oli ukrainalainen poliitikko. Hänet valittiin Harkovan pormestariksi vuonna 2010. Hän voitti niukasti vastaehdokkaansa Arsen Avakovin, josta sittemmin tuli Ukrainan sisäministeri. Avakovin väitteen mukaan Kernesin voittamiin pormestarinvaaleihin liittyi vilppiä.

Kernes tuki alun alkaen venäjänmielistä presidentti Viktor Janukovytšia. Kun Janukovytš erotettiin kansannousun seurauksena helmikuussa 2014, hän pakeni Venäjälle; samoin teki Kernes, joka kuitenkin palasi pian Harkovaan ja siirtyi ukrainalaisten nationalistien puolelle. Hän selitti, että vaikka venäjä on hänen äidinkielensä, hän kannattaa jakamatonta Ukrainaa. 28. huhtikuuta 2014 Kernes loukkaantui vakavasti, kun häntä ammuttiin selkään Itä-Ukrainan levottomuuksien yhteydessä. Hän on juutalainen, mutta antisemitismi ei noussut esiin teon motiivina. Ampumista edeltäneenä päivänä ukrainalaiset nationalistit olivat ottaneet yhteen venäjänmielisten mielenosoittajien kanssa Harkovassa.

Kernes oli pyöräilemässä joutuessaan ammutuksi. Hänet lennätettiin Israeliin, jossa hän toipui leikkauksesta ja palasi tajuihinsa.

Tausta 
Kernes toimi urallaan muun muassa lakimiehenä. Hän edusti Alueiden puoluetta ja aloitti osallistumisen politiikkaan vuonna 1998, jolloin hän asettui ehdolle Harkovan kaupunginvaltuuston jäseneksi. Vuonna 2004 hän kannatti oranssia vallankumousta. Hän on saanut tuomion varkaudesta ja petoksesta. Hän myönsi itselleen 25 % palkankorotuksen tammikuussa 2014. Hän tuli tunnetuksi Harkovassa myös uudistuksista ja panostamisestaan kehitys- ja hyväntekeväisyyskohteisiin.

Kernesillä oli kolme lasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ukrainalaiset poliitikot
Pormestarit
Rikosten uhrit
Ukrainalaiset rikolliset
Vuonna 1959 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet