FS Voltaire (1909)

Voltaire oli vuonna 1911 valmistunut Ranskan laivaston Danton-luokan pre-dreadnought-taistelulaiva.

Valmistus 

Alus tilattiin la Seyne sur Meristä Forges et Chantiers de la Méditerranéelta, missä köli laskettiin 8. kesäkuuta 1907. Alus laskettiin vesille 16. tammikuuta 1909 ja otettiin palvelukseen 5. elokuuta 1911.

Palvelus 
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Ranskan Välimeren laivaston 1. laivueen 2. viirikköön. Se  osallistui 4. syyskuuta 1911 neljän sisaraluksensa kanssa Ranskan presidentti Armand Fallièresin laivastokatselmukseen Cap Brunin edustalla ja oli 8. syyskuuta laivaston mukana Ajaccion lahdella, jossa laivastoministeri vieraili aluksilla. Osasto palasi Touloniin  hiilestämään ja täydentämään varastojaan, minkä jälkeen osasto oli viikon merellä käyden Golfe-Juanissa ja Les Salinsissa. Lokakuussa alus oli tykistöammunnoissa, joissa havaittiin pääaseiden tulen hajoavan ja siten vaikeuttavan tulenjohtamista.

Ranskan 1. laivaston () komentaja vara-amiraali Boué de Lapeyrère nosti 16. elokuuta 1911 lippunsa aluksella. Laivastoon kuuluivat Välimeren laivaston 1. ja 2. laivue.

Alus lähti 19. toukokuuta laivaston mukana Toulonista sotaharjoitukseen Provencen ja Tunisian väliselle merialueelle. Ranskan presidentti Raymond Poincarén piti 8. kesäkuuta laivastokatselmukseen Les Salinsissa, mistä presidentti palasi Touloniin Voltairella. Alus oli ammunnoissa 1. heinäkuuta Korsikan Bonifacion edustalla. Voltaire saapui 1. laiveen mukana 8. lokakuuta Cartagenaan, missä Poincaré järjesti illallisen Espanjan kuninkaan Alfonso XIII:n kunniaksi. Juhlien jälkeen Ranskan laivaston alukset jatkoivat La Jolietteen Marseilleen, missä Poincaré poistui 12. lokakuuta.

Alus lähti 20. lokakuuta laivueen mukana Aleksandriaan Italian ja Turkin kahakoidessa itäisellä Välimerellä. Osasto saapui 25. lokakuuta Aleksandriaan, missä yli 3 000 henkeä vieraili aluksilla. Aluksilla järjestettiin virallinen tilaisuus Egyptin hallinnon edustajille. Osasto kiersi 3. marraskuuta Kyproksen ja vieraili Messinassa 5. marraskuuta. Saksan keisarikunnan laivaston taisteluristeilijä SMS Goeben ampui laivaston kohdatessaan 17 kunnialaukausta, joihin lippulaivana ollut Voltaire vastasi. Mereltä palaava laivasto jakautui kahtia, jolloin puolet meni Latakiaan sekä Jouniehiin ja toinen puoli Aleksandrettaan ja Tripoliin. Laivasto kokoontui 9. marraskuuta Beirutissa, mistä se jatkoi Haifaan ja Kamena Vouriaan Kreetalle. Osasto oli 28. marraskuuta Salamiissa, missä Kreikan laivaston risteilijä HN Georgios Averof tarkasti sen. Osasto vieraili 5. joulukuuta Voloksella. Lyhyen Porto Vecchiossa tehdyn pysähdyksen jälkeen osasto palasi Touloniin 20. joulukuuta.

Laivaston komentaja Boué de Lapeyrère siirtyi 5. tammikuuta 1914 Voltairelta vasta palvelukseenotetulle ja 1. laivueeseen liitetylle Courbetille. Maaliskuussa alus oli laivueen mukana Porto Vecchiossa tykistöammunoissa ja Les Salinsissa ja Golfe-Juanissa torpedoammunnoissa.

Toukokuussa alus oli laivaston mukana sotaharjoituksissa ollen 20. toukokuuta Bizertessa, mistä lähdettiin 27. toukokuuta. Osasto oli 29. toukokuuta Port-la-Nouvellessa. Laivueet organisoitiin uudelleen, kun Courbet-luokan alukset poistuivat. Voltairesta tuli 2. laivueen lippulaiva, kun kontra-amiraali Lacaze nosti lippunsa aluksella 12. huhtikuuta. Laivueen muut alukset olivat Mirabeau ja Condorcet. Ensimmäisen maailmansodan syttymisen uhan kasvaessa alusten harjoituskranaatit siirrettiin 27. heinäkuuta maihin ja korvattiin oikeilla. Varastot täydennettiin 31. heinäkuuta ja suoritettiin kohdistusammunnat Les Salinsissa.

Ranskan liikekannallepanon alkaessa 2. elokuuta alus oli 1. laivaston 2. laivueen lippulaivana. Kello 22.15 Välimerellä olleiden alusten käskettiin nostaa painetta kattiloissa ja alus lähti laivueen mukana 3. marraskuuta aamuyöstä Pohjois-Afrikkaan varmistamaan XIX armeijakunnan joukkojen siirtoa. Ranskan 1. laivaston komentaja sai tiedon sodanjulistuksesta 4. elokuuta kello 01.15, minkä jälkeen laivasto jaettiin kolmeen osaan A, B ja C.

Alus siirtyi sodan ajan ryhmitykseen Philippevilleen laivueensa ja sitä suojaavien 1. kevyen laivueen alusten mukana. Osastoon, joka sai nimen ryhmä A, kuului myös 12 torpedovenettä. Ryhmityksellä oli tarkoitus suojata Välimeren merenkulkua, koska Saksan keisarikunnan laivaston osasto oli ollut 1. marraskuuta 1912 alkaen Adrianmerellä. Saksalaiset tulittivat 4. elokuuta Pohjois-Afrikan rannikolla Philippevilleä ja Bônea, minkä jälkeen ne siirtyivät kohti Messinansalmea brittiläisen laivasto-osaston takaa-ajamana. Saksalaiset hiilestivät Messinassa ennen siirtymistä itään. Amiraali Chochepratin johtama osasto A joutui jättämään taakseen konerikkoisen Mirabeaun, jonka suojaksi määrättiin Voltaire ja Condorcet.

Ranska julisti 12. elokuuta sodan Itävalta-Unkarille, jonka laivaston toiminnan estämiseksi Ranskan laivasto keskitettiin Bizerteen. Laivasto siirtyi Maltalle, jonne se saapui 13. elokuuta. Laivasto lähti 14. elokuuta Korfulle. Amiraali Boué de Lapeyrère sai määräyksen sulkea Adrianmeren. Hän sijoitti taistelulaivansa ja kolme torpedovenelaivuetta Otrantoon ja panssariristeilijät aloittivat partioinnin Albanian rannikolla.

Alukselle asennettiin 9. maaliskuuta 1915 uudet potkurit Maltalla, koska kaksi vasemman puoleista oli vaurioitunut 6. tammikuuta. Kontra-amiraali Lacaze laski 16. tammikuuta lippunsa aluksella ja kontra-amiraali Serrès nosti omansa sen tilalle 1. laivueen 2. divisioonan komentajana. Loka-marraskuun Bizerten telakat olivat täystyöllistettyjä, joten Voltaire jouduttiin lähettämään Touloniin kunnostettavaksi.

Maaliskuun puolivälissä 1916 alus palasi divisioonansa alusten kanssa Maltalle, missä suoritettiin viikkoa myöhemmin laivaston uudelleen organisointi. Voltairen heikko kunto pakotti aluksen pitämisen lähinnä Korfun ja Apostolin ankkuripaikkojen suojana.

Alus lähti 7. lokakuuta 1918 Toulonista Mudrosiin, jolloin sen suojana oli torpedoveneet Cognée, Hussard, Trident ja Mortier. Alus pysähtyi 9. lokakuuta Messinassa. Se oli seuraavana päivänä Antikytheran lähistölle suojanaan torpedoveneet Hova, Touareg, Somali ja Arabe, kun siihen osui kaksi sukellusvene SM UB-8:n laukaisemaa torpedoa. Saamistaan vaurioista huolimatta alus ei kallistunut ja kykeni nostamaan nopeutta. Se saapui aamulla 11. lokakuuta Milokseen, missä päällikkö sai ilmoituksen siirrosta Bizertan telakalle. Laivastoministeri kuitenkin kielsi siirron sukellusvene uhan vuoksi.

Ranskan 1. laivasto lakkautettiin 10. helmikuuta 1920, jolloin Voltaire oli reservissä miehistönään noin 150 miestä. Toulonissa olleista aluksista muodostettiin 20. heinäkuuta 1921 Välimeren laivue (). Alus siirrettiin Brestiin, jonne se saapui 20. elokuuta. Alus oli muodostetun 2. taistelulaivadivisioonan lippulaivana. Divisioonan muut alukset olivat Condorcet ja Diderot. Divisioona piti lyhyen harjoituksen, jonka aikana se vieraili Cherbourgissa, Saint Vaast La Houguessa, Douarnenezissä, Lorientissa, Cancalessa ja Quiberonissa.

Alus lähti 16. tammikuuta 1923 torpedoveneiden Algérienin ja Sénégalaisin, sluuppien Oisen ja Ailetten sekä tankkeri Durancen kanssa Brestistä Itämerelle, jossa Liettuan tilanne vaati laivaston läsnäoloa. Kansainliitossa oli sovittu Ranskan vastaavan Memelin alueen valvonnasta. Tilanteen vakiinnuttua osasto palasi Ranskaan vieraillen paluumatkalla Kööpenhaminassa 21.-24. helmikuuta. Osasto saapui Brestiin 4. maaliskuuta, minkä jälkeen divisioona keskittyi tykistöharjoituksiin ja laivastovierailuihin Atlantin rannikolla.

Alus osallistui kesäkuun 1925 lopulla Biskajanlahdella laivaston sotaharjoitukseen, jossa olivat mukana myös Välimeren laivueen alukset. Ranskan presidentti Gaston Doumergue tarkasti sotaharjoitusosaston Cherbourgissa. Marokon uusi kuvernööri nousi 23. lokakuuta Voltairelle Bordeauxissa kuljetettavaksi Casablancaan.

Tammikuussa 1927 divisioona hajoitettiin, jolloin Voltaire palasi Diderotin kanssa Välimerelle. Alukset liitettiin erilaisiin kouluihin muodostaen 3. taistelulaivueen vasta perustetussa  koulutusosastossa (). Alus oli 24. helmikuuta 1929 Saint-Raphaëlissa ilmailunäyttelyssä. Se liittyi 27. marraskuuta Brestissä reservin kadettien koululaivaksi, kunnes alus siirrettiin 15. huhtikuuta 1930 reserviin ja poistettiin alusluettelosta 17. maaliskuuta 1937. Alus oli tykistömaalina Quiberoninlahdella. Se upposi 31. toukokuuta 1938 La Recherchen matalikolle, missä hylky romutettiin maaliskuuhun 1950 mennessä.

Lähteet

Viitteet 

Danton-luokan taistelulaivat
Ranskalaiset ensimmäisen maailmansodan taistelulaivat
Forges et Chantiers de la Méditerranée