joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Happiness (Hurtsin albumi)

Happiness on englantilaisen synthpopduo Hurtsin esikoisalbumi, joka julkaistiin 6. syyskuuta 2010. Sitä edelsivät kaksi albumilta julkaistua singleä, 23. toukokuuta 2010 julkaistu "Better Than Love" ja 22. elokuuta 2010 "Wonderful Life". Tämän jälkeen levyltä on julkaistu kaksi singleä "Stay" ja "Sunday". 

Happiness on Theo Hutchcraftin, Adam Andersonin, Jonas Quantin, The Nexusen ja Joseph Crossin tuottama. Levy sai kriitikoilta sekalaisia arvosteluja. Se oli Ison-Britannian albumilistan sijalla neljä ensimmäisellä listaviikollaan, kärjessä Kreikan albumilistalla ja kymmenen parhaan joukossa Tanskassa, Suomessa, Irlannissa ja Ruotsissa.

Vastaanotto 
Happiness on kerännyt sekalaisia arvosteluja musiikkikriitikoilta. Alexis Petridis antoi The Guardian -lehdessä albumille kaksi tähteä viidestä ja kirjoitti: "Tulee tunne, että Hurts on viettänyt enemmän aikaa tehden taustatarinastaan kiinnostavan kuin tehden musiikkia." Petridis lisäsi myös Hutchcraftin kuulostavan joissakin kappaleissa yhdeltä Dolmiota mainostavista sätkynukeista, mutta romantiikkakriisin tuskissa. Andrzej Lukowski kehui "Wonderful Life" ja "Better Than Love" singlejä Drowned in Sound -palstalla, mutta kirjoitti, ettei albumi ole muilta osin epätoivoisen hauska. Hänen mielestään musiikki oli myös "ohutta" ja koristelu kömpelöä. The Independent -lehden kriitikko Andy Gill antoi albumille kolme tähteä viidestä ja kirjoitti: "Se on tehokas ja tyylikäs, mutta siitä puuttuu innovaatio."

Keskisuomalaisen musiikkikriitikko Mia Pajunen antoi albumille neljä tähteä viidestä ja kirjoitti yhtyeen tiivistäneen 80-luvun hengen albumille leikitellen ja suvereenisti. Hän myös sanoi albumin linjan olevan selkeä mutta vivahteikas. Tommi Saarikoski kirjoittaa puolestaan desibeli.net-sivustolla Theo Hutchcraftin ja Adam Andersonin luottavan suuriin melodioihin, tunteisiin ja syntetisoituihin äänimattoihin, mutta ettei vaikutelma ole liian melodramaattinen. Saarikoski myös kehuu laulaja Theo Hutchcraftin ääntä kuulaaksi ja dramaattiseksi.

Happiness nousi ensimmäisellä listaviikollaan Ison-Britannian albumilistan neljännelle sijalle. Sen lisäksi levy nousi Kreikan albumilistan kärkeen ja kymmenen parhaan joukkoon Tanskassa, Suomessa, Irlannissa ja Ruotsissa.

Kappaleet

Lähteet 

Vuoden 2010 esikoisalbumit
Hurtsin albumit
Everlast (yritys)

Everlast on 1910 perustettu yhdysvaltalainen yritys joka suunnittelee, valmistaa, lisensoi ja markkinoi tarvikkeita, välineitä ja asuja, joita käytetään nyrkkeilyssä, kamppailulajeissa ja fitnessissä. Yhdysvalloissa New Yorkissa sijaitsevan yrityksen tuotteita myydään 101 maassa. Sen omistaa kokonaan Brands Holdings Limited. 

Everlastin perusti 1910 Jacob Golomb, jonka isä oli räätäli ja innokas uimari. Hän oli tyytymätön aikakauden uima-asuihin, jotka kestivät vain yhden kauden. Hän antoi tuotteilleen takuun, että ne kestäisivät kokonaisen vuoden, ja tuotteiden nimeksi tuli Everlast. Yritys aloitti vähitellen urheiluvälinealan vähittäiskaupan. Nuori Jack Dempsey tutustutti Golombin 1917 nyrkkeilyyn, ja yhteistyön tuloksena syntyi kestävä pääsuojus.

Lähteet

Urheiluvälinevalmistajat
Yhdysvaltalaiset teollisuusyritykset
Urheiluvälinemerkit
Sarvet esiin

"Sarvet esiin" on tamperelaisen rap-artisti Petri Nygårdin ensimmäinen single hänen viidenneltä studioalbumiltaan Kaikki tai ei mitään. Single julkaistiin 10. marraskuuta 2010 ja sillä vierailee metalliyhtye Mokoma. Sen tuotannosta vastaa puolestaan MMEN ja siitä on julkaistu musiikkivideo. Kappaleella on äänessä myös Mokoman laulusolisti Marko Annala. Kappaleesta on julkaistu myös Mokoma-remix, jolla kitaran riffit ja rumpukomppi kuuluvat voimakkaammin. Remixversio on alkuperäistä versiota raskaampi.

Kappaleet 
 Sarvet esiin
 Sarvet esiin (Mokoma-remix)

Listasijoitukset

Musiikkivideo 
Kappaleen musiikkivideolla Petri Nygård ja Mokoman jäsenet on liitetty eri metalliyhtyiden levyjen kansiin. Videolla nähdään esimerkiksi Ari Koivunen - Fuel for the Fire-, Mötley Crüe - Too Fast for Love-, Metallica - Ride the Lightning-, Iron Maiden - Piece of Mind- AC/DC - Highway to Hell ja KISS - Dynasty levyjen kannet.

Aiheesta muualla

Lähteet 

Petri Nygårdin kappaleet
Mokoman kappaleet
MMENin tuottamat kappaleet
Vuoden 2010 kappaleet
Sivistystyönantajat

Sivistystyönantajat ry (Sivista) (vuoteen 2010 Yksityisen Opetusalan Liitto) on Suomen sivistys- , koulutus- ja tutkimusalaa edustava työnantajien työmarkkina- ja edunvalvontajärjestö.

Järjestö neuvottelee yleissitovan työehtosopimuksen ja valvoo jäsentensä elinkeinopoliittisia etuja. Yhdistys on Elinkeinoelämän keskusliiton (EK) jäsen.

Sivistystyönantajat ry:n jäseniä ovat muun muassa Suomen yliopistot lukuun ottamatta Maanpuolustuskorkeakoulua sekä noin 340 työnantajana toimivaa yksityistä opetuksen ja koulutuksen järjestäjää. Jäsenet ylläpitävät peruskouluja ja lukioita, ammatillisia toisen asteen oppilaitoksia, ammattikorkeakouluja, taiteen perusopetuksen oppilaitoksia, vapaan sivistystyön oppilaitoksia ja aikuiskoulutusta antavia oppilaitoksia. Yliopistojen ja muiden edellä mainittujen oppilaitosten palveluksessa on yhteensä noin 60 000 työntekijää. Sivistan toimitusjohtajana toimii Teemu Hassinen (vuodesta 2015).

Lähteet

Aiheesta muualla
Sivistystyonantajien verkkosivut

Suomalaiset työnantajajärjestöt
Elinkeinoelämän järjestöt
Mihail Kuzmin

Mihail Aleksejevitš Kuzmin (, 18. lokakuuta (J: 6. lokakuuta) 1872 Jaroslavl – 1. maaliskuuta 1936 Leningrad) oli venäläinen kirjailija.

Elämäkerta 
Mihail Kuzmin syntyi vanhauskoiseen aatelisperheeseen. Hän vietti lapsuutensa Saratovissa. Vuonna 1884 perhe muutti Pietariin, jossa Mihail kävi lukion. Vuodesta 1891 lähtien hän opiskeli säveltämistä Pietarin konservatoriossa Nikolai Rimski-Korsakovin johdolla.

Vuonna 1895 Kuzmin matkaili Turkissa, Egyptissa ja Kreikassa ja vuonna 1897 Italiassa. Matkoillaan hän kiinnostui välimerenmaiden historiasta ja kulttuurista. Vuonna 1898 kokemansa henkisen kriisin jälkeen hän vetäytyi Aunuksen ja Volgan luostariyhteisöihin.

Kuzminin ensimmäinen nuottikokoelma ilmestyi vuonna 1898 ja ensimmäinen runojulkaisu vuonna 1905. Suurta huomiota herätti Valeri Brjusovin toimittamassa Vesy-lehdessä vuonna 1906 julkaistu runokokoelma Aleksandrijskije pesni (”Aleksandrian lauluja”). Sen ilmestymisen jälkeen Kuzminista tuli pietarilaisten kirjailija- ja taiteilijapiirien keskeinen jäsen. Homoseksuaalisia aiheita sisältävästä pienoisromaanista Siivet (Krylja, 1907) muodostui suuri kirjallinen skandaali.

Ensimmäinen runokokoelma Seti (”Verkkoja”) ilmestyi symbolistien Skorpion-kustantamossa vuonna 1908. Kuzmin kirjoitti myös kertomuksia, näytelmiä ja sävelsi lauluja omiin sanoihinsa. Vuonna 1910 hän julkaisi kehittämänsä ”klarismin” ohjelmanjulistuksen O prekrasnoi jasnosti.

Lokakuun vallankumouksen jälkeen Kuzmin jäi Pietariin, mutta pysytteli kaukana politiikasta. 1920-luvun aikana hän julkaisi vielä muutamia runokirjoja. Niistä viimeiseksi jäi Forel razbivajet ljod (”Lohi murtaa jään”) vuonna 1929. 1930-luvulla Kuzmin jatkoi kirjoittamista, mutta onnistui julkaisemaan vain käännöksiä. Elämänsä loppuvaiheet hän vietti köyhyydessä. Kirjallinen jäämistö katosi hänen ystävänsä Juri Jurkunin pidätyksen yhteydessä vuonna 1938.

Suomennettu teos
 Ote teoksesta Siivet kokoelmassa Miesten kesken: miesten välinen rakkaus maailmankirjallisuuden valossa. Suom. Martti Anhava. Helsinki: Otava, 1993.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Mihail Kuzminille omistettu sivusto 
 Mihail Kuzminin teoksia Lib.ru -sivustolla 

Venäläiset kirjailijat
Vuonna 1872 syntyneet
Vuonna 1936 kuolleet
Ritva Vastamäki

Ritva Annikki Vastamäki (s. 16. tammikuuta 1947 Kuusisto) on suomalainen lääkäri ja poliitikko. Vastamäki toimi kansanedustajana vuosina 1987–1991. Kansanedustajana hän edusti Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä ja kuului Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmään. Vastamäki on työskennellyt Lounais-Hämeen aluesairaalan kirurgian osastolääkärinä vuosina 1980–1990 ja apulaisylilääkärinä vuodesta 1991.

Lähteet

Aiheesta muualla

Kansanedustajat
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Forssan kaupunginvaltuutetut
Hämeen vaalipiiri
Suomalaiset kirurgit
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Léon Bonnat

Léon Joseph Florentin Bonnat (20. kesäkuuta 1833 Bayonne – 8. syyskuuta 1922 Monchy-Saint-Éloi) oli ranskalainen taidemaalari.

Bonnat syntyi Ranskan Bayonnessa, mutta hänen perheensä muutti Espanjan Madridiin hänen ollessaan 14-vuotias, koska hänen isänsä oli perustanut sinne kirjakaupan. Isänsä kuoltua vuonna 1853 Bonnat muutti Pariisiin. Hän opiskeli maalausta ensin Madridissa Federico de Madrazon johdolla ja myöhemmin Pariisissa Léon Cognietin johdolla saatuaan Bayonnen kaupungilta 1500 frangin suuruisen apurahan. Hänen töitään oli ensi kerran esillä Pariisin salongissa vuonna 1857 ja voitettuaan seuraavana vuonna Prix de Rome -apurahan hän täydensi opintojaan Roomassa vuosina 1858–1860. Vuonna 1869 hänet palkittiin mitalilla Pariisin salongissa näytteillä olleista töistään. Bonnat’n varhaistuotanto käsittää enimmäkseen espanjalaisesta barokista vaikutteita ottaneita uskonnollisia maalauksia. Tehtyään vuonna 1868 matkan Egyptiin ja Jerusalemiin hän maalasi myös joitain itämaisia töitä. Hänet kuitenkin muistetaan parhaiten sarjasta Ranskan ja Euroopan merkkihenkilöiden muotokuvia, joita hän maalasi vuodesta 1875 alkaen. Niissä hänen taiteellisina esikuvinaan olivat muun muassa Velázquez ja muut espanjalaiset realistit. Bonnat maalasi kaikkiaan noin 200 muotokuvaa, joista useimmat ovat valokuvamaisen tarkasti toteutettuja ja väreiltään hillittyjä. Tunnettuja ovat muun muassa muotokuvat Ranskan presidenteistä Adolphe Thiersistä (1877) ja Jules Grévystä (1880), kirjailija Victor Hugosta (1878), tiedemies Louis Pasteurista (1886) sekä kardinaali Charles Lavigeriesta (1888).

Bonnat valittiin vuonna 1881 Ranskan instituutin jäseneksi. École des Beaux-Arts -taidekoulussa hän toimi vuodesta 1888 maalaustaiteen professorina ja vuodesta 1905 koko laitoksen johtajana. Hän oli monien tunnettujen taidemaalarien, kuten Thomas Eakinsin, Gustave Caillebotten ja Henri de Toulouse-Lautrecin opettaja. Bonnat kuului myös pitkään Pariisin salongin palkintolautakuntaan ja toimi useasti sen puheenjohtajana.

Bonnat keräsi suuren taidekokoelman ja perusti sen avulla vuonna 1901 syntymäkaupunkiinsa Bayonneen Musée Bonnat -taidemuseon. Loputkin hänen kokoelmastaan siirtyivät museon haltuun hänen kuoltuaan vuonna 1922.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Léon Bonnat  Encyclopédie Larousse

Ranskalaiset taidemaalarit
Vuonna 1833 syntyneet
Vuonna 1922 kuolleet
Muotokuvamaalarit
Helge Mether-Borgström

Helge Mether-Borgström (1913–1985) oli suomalainen mainosgraafikko. Hän suunnitteli Marimekon logon.

Mether-Borgström on varsin tunnettu suomalaisena julistetaiteilijana. Hänen puolisonsa oli Ulla o.s. Stierncreutz, myöhemmin arkkitehti Helvi Mether-Borgström. Hänen poikansa oli taiteilija Mikael Stierncreutz (k. 1976).

Lähteet

Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 1985 kuolleet
Irtileikattu

Irtileikattu on Verenpisara-yhtyeen elokuussa 2005 ilmestynyt kolmas albumi. Se debytoi Suomen virallisen albumilistan sijalla 13.

Kappaleista Viimeinen kosketus ja Aamuisin kun sataa on tehty videot.

Kappaleet 
Sävellykset Santeri Kallio ja Rami Raski, sanoitukset Rami Raski, sovitukset Verenpisara.

Singlet

Helpoin tie 
 Helpoin tie
 Sanan soivan kauneimman

Julkaistu 3. elokuuta 2005.

Kokoonpano 
 Santeri Kallio – kitara
 Rami Raski – laulu
 Tomi Koivusaari – kitara
 Atte Sarkima – rummut
 Niclas Etelävuori – basso

Vierailevat muusikot 
 Marko Manninen – sello
 Maria Hänninen – viulu
 Marika – taustalaulu
 Sami Yli-Sirniö – akustinen kitara kappaleessa Poissa
 Iikka Kahri – huilu

Arvostelut 
 Dome.fi: suopea
 Desibeli.net: 
 Soundi:

Lähteet 

Verenpisaran albumit
Vuoden 2005 albumit
Kimmo Sarapää

Kimmo Juhani Sarapää (s. 1. elokuuta 1949 Rovaniemi) on suomalainen kunnanjohtaja ja poliitikko. Koulutukseltaan Sarapää on sosionomi. Sarapää on toiminut Ranuan kunnansihteerinä vuosina 1973–1997 ja Ranuan kunnanjohtajana vuodesta 1997 lähtien. Sarapää oli kansanedustajana vuosina 1987–1991 edustaen Lapin läänin vaalipiiriä ja kuului Suomen Keskustan eduskuntaryhmään.

Lähteet

Kansanedustajat
Suomen Keskustan poliitikot
Rovaniemen kaupunginvaltuutetut
Suomen kunnanjohtajat ja pormestarit
Lapin vaalipiiri
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Aaron Burkart

Aaron Burkart (s. 20. syyskuuta 1982 Singen) on saksalainen ralliautoilija. Hän aloitti uransa vuonna 2002 ja on kilpaillut muun muassa JWRC:ssä eli nuorten rallin maailmanmestaruussarjassa. Hänen suurin saavutuksensa tähän asti on vuonna 2010 voitettu rallin nuorten maailmanmestaruus.

Lähteet

Aiheesta muualla
Viralliset sivut

Saksalaiset ralliautoilijat
Nuorten rallin maailmanmestarit
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Markku Vuorensola

Markku Ilmari Vuorensola (s. 17. joulukuuta 1948 Tampere) on suomalainen poliitikko. Koulutukseltaan hän on agrologi ja on toiminut muun muassa MTK:n toiminnanjohtajana. Vuorensola toimi kansanedustajana kaksi vaalikautta vuosina 1991–1999. Hän edusti Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä ja kuului Suomen Keskustan eduskuntaryhmään.

Lähteet

Kansanedustajat
Suomen Keskustan poliitikot
Lempäälän kunnanvaltuutetut
Pirkanmaan vaalipiiri
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Rogues en Vogue

Rogues en Vogue on saksalaisen heavy metal -yhtye Running Wildin vuonna 2005 julkaistu studioalbumi.

Kappaleet 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  (bonuskappale)
  (bonuskappale)

Kokoonpano
 Rolf Kasparek – laulu, kitara, basso
 Peter Pichl – basso
 Mattias Liebetruth – rummut

Vuoden 2005 albumit
Running Wildin albumit
Rantakylä (Mikkeli)

Rantakylä on Mikkelin 31. kaupunginosa. Rantakylässä asuu noin 5 000 ihmistä. Ennen vuoden 2001 kuntaliitosta Rantakylä oli Mikkelin maalaiskunnan keskustaajama. 

Rantakylässä sijaitsee baareja, kirjasto, kaukaloita, hiihtolatuja, pururata, uimahalli, kauppoja, huoltoasemia ja koulu. Rantakylän yhtenäiskoulu on oppilasmäärältään Mikkelin suurin koulu.  Rantakylässä toimii urheiluseura RTA. Rantakylässä on myös mahdollista harrastaa monia lajeja, kuten tennistä, sählyä, uintia tai vaikka yleisurheilua. 

Rantakylä paikannimenä on tunnettu jo 1500-luvun puolivälistä, jolloin se oli Rantakylän kymmenyskunta, joka kuuluu Visulahden pitäjän Vuolingon neljänneskuntaan.

Lähteet 

Suomen entiset kuntakeskukset
Mikkelin maalaiskunnan kylät
Turvallisuusvalvoja

Turvallisuusvalvoja on ammattinimike, jonka perustutkinnon voi suorittaa ammattioppilaitoksessa. Perustutkinto on pituudeltaan 120 opintoviikkoa. Perustutkinnon nimi on turvallisuusalan perustutkinto. Perustutkinnosta valmistuneilla on hyvät työnsaantimahdollisuudet turvallisuusalalla. Tutkinto antaa myös yleisen jatko-opintokelpoisuuden ammattikorkeakouluihin ja yliopistoihin ja tarjoaa väylän esimerkiksi vankeinhoidon, rajavartioston, vartijan, turvallisuustekniikan ja sotilaan ammatteihin.

Lähteet

 

Turvallisuusalan ammatit
Anna Kotšneva

Anna Kotšneva (s. 25. tammikuuta 1970) on entinen neuvostoliittolainen rytminen kilpavoimistelija. Hän voitti rytmisen voimistelun maailmanmestaruuden keiloissa vuonna 1987. Hänen tyttärensä on Nastia Liukin, joka voitti Pekingin olympialaisissa kultaa.

Neuvostoliittolaiset voimistelijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Hietasisilisko

Hietasisilisko (Lacerta agilis) on suurimpaan osaan Eurooppaa levinnyt sisiliskolaji. Pohjoisrajana on Etelä- ja Luoteis-Englanti ja Skandinavian eteläosat. Laji puuttuu Iberian niemimaalta. Idässä sitä tavataan Mongoliaan saakka ulottuvalla alueella Keski-Aasiassa. Suomessa laji havaittiin vuonna 2014 Turun seudulla.

Hietasisiliskon pituus kuonosta hännänpäähän voi pisimmillään olla 25 senttimetriä, Suomessa ehkä vähän vähemmän. Se on rakenteeltaan tavallista sisiliskoa huomattavasti tanakampi, ja sen pää on suhteellisen iso ja raskasrakenteinen, etenkin koirailla. Selässä erottuu tavallisesti selvä, kapeiden suomujen muodostama nauha. Useimpien eläinten, myös poikasten, kyljissä näkyy rengastäpliä. Koiraat ovat pohjaväriltään vihreitä, naaraat ruskeita.

Hietasisiliskot elävät erilaisilla kuivilla elinpaikoilla, kuten kasvillisuuden peittämissä rantojen hiekkakinoksissa ja hietanummilla. Ne syövät hyönteisiä ja myös erilajisten sisiliskojen poikasia. Toisin kuin sisilisko, hietasisilisko munii munia (4–14 kpl), jotka se hautaa hiekkakinokseen, auringon haudottaviksi. Liskot alkavat lisääntyä 3–4-vuotiaina. Talven ne horrostavat kaivamassaan kolossa. Ruotsissa on havaittu 19-vuotiaaksi elänyt hietasisilisko.

Vuonna 2014 hietasisiliskoja löydettiin Varsinais-Suomesta. Suomen lähialueilla sitä tavataan muun muassa Venäjän Karjalassa, Baltiassa ja Ruotsissa. Hietasisiliskolla on noin kymmenen alalajia: Karjalassa tavattu lisko on eri alalajia kuin Suomesta löydetty.

Lähteet 
Arnold,E.Nicholas:Reptiles and Amphibians of Europe.Princeton&Oxford:Princeton University Press,2002.ISBN 0-691-11413-7
Pekkarinen,A,Terhivuo,J,Varis,V,Hietasisilisko Fennoskandiassa ja Virossa.Helsinki:Suomen biologian seura Vanamo.1996.Luonnon tutkija 100 (1996):2.URL: http://elektra.helsinki.fi/se/l/0024-7383/100/2/hietalis.pdf

Viitteet 

Sisiliskot
Renjith Maheśwary

Renjith Maheśwary (s. 30. tammikuuta 1986 Kerala, Intia) on intialainen kolmiloikkaaja.

Maheśwary karsiutui loppukilpailusta alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Grossetossa 2004. Hän sijoittui neljänneksi Dohan Aasian kisoissa 2006 tuloksella 16,54 ja voitti Aasian-mestaruuden Ammanissa 2007 tuulituloksella 17,19. Hän karsiutui loppukilpailusta Osakan MM-kilpailuissa 2007 ja Pekingin olympialaisissa 2008. Kantonin Aasian-mestaruuskilpailuissa 2009 hän sijoittui neljänneksi sentin pronssimitalista jääneenä. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai pronssia Intian ennätystuloksella 17,07. Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja Lontoon olympialaisissa 2012 hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2013 hän saavutti hopeaa. Saman vuoden Moskovan MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta.

Lähteet 

Intialaiset kolmiloikkaajat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Leena Saraste

Leena Saraste (ent. Salokangas, s. 3. elokuuta 1942) on suomalainen valokuvaaja ja filosofian tohtori. Hän on työskennellyt valokuvaajana, alan opettajana, tutkijana ja taiteilijana. Sarasteen teoksia on muun muassa Suomen valokuvataiteen museon kokoelmissa.

Saraste opiskeli Taideteollisen korkeakoulun kamerataiteen laitoksella, josta hän valmistui 1965. Sen jälkeen hän opiskeli taidehistoriaa Helsingin yliopistossa, ja väitteli tohtoriksi 2004. Hänen väitöskirjansa otsikko oli: "Valo, muoto vai elämä, Kameraseurat kohti modernia 1950-luvulla". Saraste on julkaissut 1980 valokuvauksen perusteoksen Valokuva, pakenevan todellisuuden kuvajainen, jota on käytetty oppikirjana. Teoksesta on ilmestynyt kaksi täysin uudistettua laitosta nimillä Valokuva tradition ja toden välissä (1996) ja Valokuva, muisto – viesti – taide (2010).

Saraste matkusteli 1980-luvulla Syyriassa, Palestiinassa ja Libanonissa dokumentoiden erityisesti palestiinalaisten pakolaisten arkea Beirutin leireillä. Hän julkaisi matkoistaan kuvajournalistisen kirjan Rakkaani, Palestiina (1983).

Kirjallinen tuotanto
Valokuva, pakenevan todellisuuden kuvajainen, Kirjayhtymä, 1980
Rakkaani, Palestiina, Tutkijaliitto, 1983
Valokuva tradition ja toden välissä, 1996
Valo on kaikki, muoto on kaikki, ihminen on kaikki, Suomen valokuvataiteen museon säätiö 2001
Valokuva, muisto – viesti – taide, Musta taide, 2010

Palkinnot ja tunnustukset 
Valokuvataiteen valtionpalkinto vuosina 1981 ja 2004 
Naiskulttuuripalkinto, 1988
Finnfoto-palkinto, 2005

Lähteet

Aiheesta muualla
Leena Saraste: Valo, muoto vai elämä, väitöskirjan lataussivu; aiheena kameraseurojen valokuvausperinne 1950-luvulla 

Valtionpalkinnon myöntämisperusteet 2004

Suomalaiset valokuvaajat
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt
The Great Escape (Seventh Wonderin albumi)

The Great Escape on Seventh Wonderin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 3. joulukuuta 2010. Albumi on nauhoitettu keväästä syksyyn 2010. 

Albumi on ensimmäinen, jolle yhtye on nauhoittanut yli 10 minuuttia kestävän kappaleen. Se on myös viimeinen albumi, jonka yhtye nauhoitti nykyisen rumpalinsa, Johnny Sandinin, kanssa. Sandin lähtee bändistä henkilökohtaisista syistä, kun ennalta sovitut keikat on soitettu. "Alley Cat" on ensimmäinen Seventh Wonderin kappale, josta on tehty musiikkivideo.

Albumin nimikkokappale The Great Escape on jaettu 13 osaan ja se on myös siis yhtyeen ensimmäinen yli 10-minuuttinen kappale. Siinä on havaittavissa selkeä konsepti.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Tommy Karevik – laulu
 Johan Liefvendahl – kitara
 Andreas Blomqvist – bassokitara
 Johnny Sandin – rummut
 Andreas Söderin – koskettimet

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 9–/10

Lähteet 

Vuoden 2010 albumit
Seventh Wonderin albumit
Christ Agony (albumi)


Christ Agony on samannimisen yhtyeen ainoa Union-nimellä julkaisema albumi vuodelta 2005.

Yhtye käytti Union -nimeä vuosina 2005–2007.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Cezar – laulu, kitara
 Reyash – basso, laulu
 Mlody – rummut

Arvostelut 
 Lords of Metal: 79/100

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2005 albumit
Christ Agonyn albumit
Condemnation


Condemnation on puolalaisen metalliyhtye Christ Agonyn seitsemän studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2008.

Yhtyeen laulaja-kitaristi Cezar omisti albumin äitinsä Elizabethin muistolle, joka kuoli albumin julkaisua edeltävänä vuonna.

Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Cezar

Kokoonpano
 Cezar – laulu, kitarat
 Reyash – basso, taustalaulu
 Icanraz – rummut

Arvostelut 
 Chaosvault.com: 5/6

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2008 albumit
Christ Agonyn albumit
Kukkola (Joensuu)

Kukkola on vanha sukutila Joensuussa, joka toimii kokouspaikkana ja virkistys- ja matkailukohteena. Rovasti ja opetusministeri Antti Kukkonen viljeli tilaa vuosina 1919-1958. Tilan omisti myöhemmin hänen tyttärensä Katri Kukkonen. Vuonna 1991 tila siirtyi testamenttilahjoituksena Pohjois-Karjalan maataloussäätiölle. Suurin osa metsistä siirtyi Joensuun kaupungille vuonna 2007.

Tila sijaitsee lähellä Joensuun kantakaupunkia Karhunmäen kaupunginosassa Valtatie 6:n ja Valtatie 9:n lähellä. Sen osoite on Vanha valtatie 70.

Nykyinen päärakennus on vuodelta 1889. Tilalla on arboretum eli puulajipuisto sekä marttojen vuonna 2002 perustama näytepuutarha. Antti Kukkosen historiasta kertoo kotimuseo sekä erikoinen muistomerkki Hiljainen huone. Lapsille on perinneseikkailupolku sekä Katrin metsäpolku. Aitan vintillä on taidenäyttelytila.

Pakolaiskeskus
Kukkola toimi SPR:n pakolaiskeskuksena vuosina 1990-1992.

Lähteet

 Kägi, Karjalaisen kesälehti 2010: Kukkola kutsuu seikkailuun
 Kukkolan esite
 Joensuu
Viva Emptiness

Viva Emptiness on metalliyhtye Katatonian kuudes albumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Albumi on tyyliltään raskaampi kuin pari edellistä Katatonian albumia.

Kappaleet
Sävellykset: Anders Nyström ja Jonas Renkse, ellei toisin mainita. Sanoitukset: Jonas Renkse.

Jäsenet
Daniel Liljekvist – rummut
Fredrik Norrman – kitara
Mattias Norrman – basso
Anders Nyström – kitara
Jonas Renkse – laulu

Lähteet

Vuoden 2003 albumit
Katatonian albumit
Cléo

Cléverson Gabriel Córdova eli Cléo (s. 9. elokuuta 1985 Guarapuava, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa kiinalaista Guangzhou Evergrandea ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Hänellä on myös Serbian kansalaisuus.

Seurajoukkueura 
Cléo siirtyi nelivuotisella sopimuksella serbialaiseen Partizaniin 19. kesäkuuta 2009 toisesta serbialaisseurasta Crvena zvezdasta. Hän oli ensimmäinen pelaaja yli 20 vuoteen, joka siirtyi Crvena zvezdasta Partizaniin (viimeksi Goran Milojevic siirtyi vuonna 1988). Hän onnistui maalinteossa heti ensiesiintymisessään 14. heinäkuuta 2009 ottelussa walesiläistä Rhyliä vastaan. Viikkoa myöhemmin otteluparin toisessa osaottelussa hän teki hattutempun, joista ensimmäinen maali syntyi komealla saksipotkulla. 28. marraskuuta 2009 pelatussa sarjaottelussa hän teki maalin vanhaa seuraansa vastaan ja auttoi Partizanin voittoon maalein 2–1. Cléo pelasi upean kauden jälkimmäisen puoliskon tehden yhdeksän maalia ja auttaen joukkueensa kolmanteen perättäiseen pääsarjamestaruuteen.

Cléo avasi seuraavan kauden 2010–2011 tekemällä ottelun kolmannen maalin, kun Partizan kohtasi armenialaisen Pyunik Jerevanin Mestarien liigan toisella karsintakierroksella. Viikkoa myöhemmin toisessa osaottelussa hän teki ottelun ainokaisen osuman ja varmisti näin jatkopaikan joukkueelleen. Kolmannella karsintakierroksella Partizan kohtasi suomalaisen HJK:n, jonka ensimmäinen osaottelu Serbiassa päättyi kotijoukkueen 3–0-voittoon, Cléon viimeisteltyä lisäajalla kolmannen maalin. Hän oli loistokunnossa myös toisessa osaottelussa Helsingissä, kun hän viimeisteli joukkueensa molemmat maalit. Hän jatkoi hyvää maalintekovirettään myös kotimaan sarjan avauskierroksen ottelussa Inđijaa vastaan. 18. elokuuta 2010 pelatussa Mestarien liigan pudotuskierroksen ensimmäisessä osaottelussa belgialaista Anderlechtia vastaan Cléo teki jo seitsemännen maalinsa kuudessa ottelussa. Vajaa viikkoa myöhemmin 24. elokuuta 2010 toisessa osaottelussa hän teki jälleen kaksi maalia, jonka ansiosta hänen tilastonsa näyttivät jo yhdeksää maalia seitsemässä ottelussa. Ottelupari eteni kahden 2–2-tasapelin jälkeen rangaistuslaukauskilpailuun, jonka voittaja eteni Mestarien liigan lohkovaiheeseen. Cléo onnistui omalla vuorollaan ja lopulta Partizan eteni 3–2-tuloksella ensimmäisen kerran seitsemään vuoteen turnauksen lohkovaiheeseen. Hän teki kauden 10. maalinsa 4. syyskuuta 2010 saksipotkulla sarjaottelussa Hajduk Kulaa vastaan. 28. syyskuuta 2010 lohkovaiheen toisen kierroksen ottelussa englantilaista Arsenalia vastaan hän onnistui maalinteossa rangaistuslaukauksesta ja teki näin jo kahdeksannen maalinsa turnauksessa.

Maajoukkueura 
Cléo ei ole koskaan urallaan edustanut Brasilian maajoukkuetta, ja niin 2010 elokuuta hän ilmoitti halustaan edustaa Serbiaa, mikäli saa siihen mahdollisuuden. 4. syyskuuta 2010 hän haki Serbian kansalaisuutta. 23. syyskuuta 2010 Cléo sai maan kansalaisuuden ja näin on kykeneväinen edustamaan maajoukkuetta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Cléon tilastot UEFA:n sivustolla 
 Cléon esittely ForaDeJogo-sivustolla 

Brasilialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Souleymane Diawara

Souleymane Diawara (s. 24. joulukuuta 1978 Dakar, Senegal) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Ranskan pääsarjassa pelaavaa Marseillea ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Ura 
Diawara aloitti ammattilaisuransa vuonna 1998 Le Havresta, jossa hän pelasi yhteensä kuuden kauden ajan. Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi Sochaux’hon. Elokuussa 2006 hänet pudotettiin pois Senegalin maajoukkueesta kurinpidollisista syistä.

30. elokuuta 2006 Diawara teki nelivuotisen sopimuksen Charlton Athleticin kanssa, ja hänestä maksettiin noin 5,5 miljoonan euron siirtokorvaus. Charltonin seurajohto kuitenkin kyseenalaisti päävalmentaja Iain Dowien hankintaa, sillä Diawaran oli tuolloin heidän mielestään tuntematon pelaaja.

Vuonna 2007 hän palasi takaisin Ranskaan ja siirtyi Bordeaux’hon. Hän voitti joukkueessa kauden 2008–2009 päätteeksi maan pääsarjamestaruuden. Kesällä 2009 hän siirtyi Marseilleen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Diawaran tilastot Football Database -sivustolla 

Senegalilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Décembre

Décembre Oy oli Marimekon perustajan Armi Ratian vuonna 1970 alulle panema yritys erilaisten sisustustavaroiden ja Marimekon markiisikangaslaukkujen suunnittelua ja markkinointia varten. Décembren pääsuunnittelijana toimi hänen poikansa Ristomatti Ratia ja toimitusjohtajana ekonomi Esa Kolehmainen. 

Yritys suunnitteli ja markkinoi muun muassa Palaset-tuotteita, muita muovituotteita, valaisimia, markiisilaukkuja sekä peltitarjottimia ja -purkkeja.

Historiaa
Marimekon pientavaravalikoima oli alkanut kasvaa 1960-luvun lopulla yrityksen muiden rönsyjen ohella, jotka alkoivat heikentää Marimekon tilaa muutenkin heikossa suhdannetilanteessa. Vuonna 1969 yhtiö ajautui suureen saneeraukseen, sille otettiin ensi kertaa ulkopuolinen toimitusjohtaja ja Armi Ratiasta tehtiin hallituksen puheenjohtaja. Hänellä oli nyt aikaa miettiä uusia kuvioita, joista keskeisin oli ajatus erillisestä pientavarayrityksestä. Työnimenä oli aluksi December, sitten ranskaksi La révolution illimitée de décembre, kunnes kaupparekisteriin merkittiin nimi Décembre Oy. Luonnos toimialamäärittelyksi oli värikäs:

Kaikkea lain sallimaa liiketoimintaa: munanlämmittäjä, uunikinnas möhkö napaharja postikortit, paperi saapas hajut maut makuulevyt loitsut lannevaate tiilitehdas riisinviljely ”kalastus ja metsästys” lasi tai metalli.

Décembren ensimmäinen tuote oli sittemmin klassikoksi muodostunut Mariskooli, joka perustui Riihimäen Lasin vanhaan puristelasimuottiin. Ristomatti Ratian omaa suunnittelua olivat geometriset ja kirkasväriset muovituotteet, – käsipeili, tarjotin, tuhkakuppi, kulhot ja vaateripustimet – joita valmistettiin Heikki Tavelan omistamassa muovitehtaassa.

Vuonna 1974 Décembre laajensi valaisimiin Ateneumista valmistuneen Taisto Kuhan ja Japanista Suomeen muuttaneen Fujiwo Ishimoton avulla. Suutarinlampun kaltaiset seinä- ja kattovalaisimet ja modernimmat kiskovalaisimet valmistettiin emalimaalatusta alumiinista.

Decémbre otti valikoimiinsa myös muun muassa Perttu Mentulan suunnittelemat markiisikankaiset Ringside-putkihuonekalut ja Hans Nykvistin puulelut. Suomalaisdesignin ohella yritys toi maahan italialaisen Artemiden valaisimia ja muovihuonekaluja.

Marimekon omistukseen Décembre siirtyi vuonna 1983, ja toiminnasta jäi jäljelle pian vain Sulkavalta hankittu Décembren laukkutehdas, jossa osa Marimekon laukuista valmistettiin vuoteen 2013, jolloin yritys sulki tehtaan.

Lähteet 

Entiset suomalaiset yritykset
Muotoilualan yritykset
Sisustusalan tuotemerkit
Riian ilmailumuseo

Riian ilmailumuseo on latvialainen ilmailumuseo, jonka on perustanut vuonna 1956 Victor Talpa, joka toimi Latvian neuvostotasavallan ilmailuhallinnossa. Riian kaupungin lähellä sijaitseva museo yksityistettiin vuonna 1997. 

Museossa on pääosin ulkona nähtävillä 30-40 lentokonetta ja helikopteria, mm.
 Aero L-29 Delfin
 Antonov An-2
 Antonov An-14A
 Antonov An-24B
 Cessna-150A
 Jak-18T
 Jak-28R
 Kamov Ka-26
 L-13
 L-29
 Mi-1MU
 Mi-2
 Mi-4
 Mi-6
 Mi-8T
 Mi-15UTI
 Mi-24A
 MiG-21bis
 MiG-21SMT
 MiG-21UM
 MiG-21US
 MiG-23M
 MiG-23MF
 MiG-23BM
 MiG-25RBS
 MiG-27
 MiG-29 
 Mil Mi-4
 Mil Mi-6 
 Mil Mi-8
 Mil Mi-24 
 Suhoi Su-7BKL
 Suhoi Su-7U
 Suhoi Su-17
 Suhoi Su-24M:n ohjaamo
 T-10 (Suhoi Su-27:n prototyyppi)
 Tupolev Tu-104A
 Tupolev Tu-134A-3
 Tupolev Tu-134B:n ohjaamo
 Tupolev Tu-154B-2
 Tupolev Tu-22M1
 Jakovlev Jak-28

Aiheesta muualla
Museon verkkosivut

Ilmailumuseot
Latvian museot
Riian rakennukset ja rakennelmat
Kultainen vasikka (elokuva)

Kultainen vasikka on Ritva Arvelon ohjaama elokuva vuodelta 1961 ja hänen ainoa elokuvaohjauksensa. Hän oli ohjannut näytelmän aiemmin teatterissa. Elokuva perustuu Maria Jotunin näytelmään Kultainen vasikka.

Juoni
Tarinan tapahtuma-ajankohta on ensimmäisen maailmansodan aika, ympäristönä Porvoo. Tarina kertoo keinottelemaan ryhtyvistä ihmisistä, jotka unelma nopeasta rikastumisesta sokaisee.

Arviot
Aikalaisarvioissa elokuvaa pidetään yleisesti ansiokkaana. Erkka Lehtola (Aamulehti) kirjoittaa: "Arvelon ensimmäinen filmityö Kultainen vasikka yllättää katsojan erittäin myönteisesti". Tosin teatterimaisuudesta sille annetaan moitteita useassakin arviossa. Matti Savo (Modest Savtschenko, Kansan Uutiset) moittii teatterimaisuuden peittämiseen käytettyjä keinoja vanhanaikaisiksi.

Eräässä myöhemmässä kritiikissä elokuva todetaan sisällökkääksi ja hyvin näytellyksi. Vakavista aiheista huolimatta perusnäkemys elokuvassa on komediallinen. Sen todetaan myös kuuluvan suomalaisen elokuvan parhaimmistoon.

Tv-maailman arvostelija kirjoittaa, että hänen Suomen omaperäisimpänä elokuvasäveltäjänä pitämänsä Osmo Lindemanin musiikki tulkitse elokuvan tapahtumia hienosti.

Palkinnot
Valtion elokuvapalkinto 1961 
Parhaan miespääosan Jussi, Helge Herala, 1961.

Näyttelijät

Lähteet 

Jussi-palkitut elokuvat
Vuoden 1961 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Suomalaiset komediaelokuvat
Suomalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat
Richards

Richards on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Addison Richards (1887–1964), yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä
 Alden Richards (s. 1992), filippiiniläinen näyttelijä, esiintyjä ja laulaja
 Alma Richards (1890–1964), yhdysvaltalainen korkeushyppääjä
 Ann Richards (1933–2006), yhdysvaltalainen poliitikko, Texasin kuvernööri 1991–1995
 Bill Richards (1923–1995), kanadalainen viulisti, säveltäjä ja sovittaja
 Bob Richards (s. 1926), yhdysvaltalainen seiväshyppääjä, pappi ja poliitikko
 Brad Richards (s. 1980), kanadalainen jääkiekkoilija
 Colin Kazim-Richards (s. 1986), turkkilainen jalkapalloilija
 Dakota Blue Richards (s. 1994), englantilainen näyttelijä
 David Richards (s. 1952), englantilainen Formula 1 -tallipäällikkö
 Denise Richards (s. 1971), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
 Dick Richards (s. 1936), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja
 Dickinson W. Richards (1895–1973), yhdysvaltalainen fysiologi, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
 Ellen Swallow Richards (1842–1911), yhdysvaltalainen ympäristökemisti ja kotitalouden oppiaineen perustaja
 George Maxwell Richards (1931–2018), Trinidadin ja Tobagon presidentti
 Ivor Armstrong Richards (1893–1979), englantilainen kirjailija ja tutkija
 Janet Radcliffe Richards (s. 1944), brittiläinen feministifilosofi ja bioeetikko
 Jasmine Richards (s. 1990), kanadalainen näyttelijä
 Jazz Richards (s. 1991), walesilainen jalkapalloilija
 Jereem Richards (s. 1994), trinidadtobagolainen pikajuoksija
 John Field-Richards (1878–1959), brittiläinen moottoriveneilijä ja olympiavoittaja
 Keith Richards (s. 1943), englantilainen laulaja ja kitaristi, The Rolling Stonesin perustajajäsen
 Micah Richards (s. 1988), englantilainen jalkapalloilija
 Michael Richards (s. 1949), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Mike Richards (s. 1985), kanadalainen jääkiekkoilija
 O'Dayne Richards (s. 1988), jamaikalainen kuulantyöntäjä
 Renée Richards (s. 1934), yhdysvaltalainen silmälääkäri ja tennispelaaja 
 Sandie Richards (s. 1968), jamaikalainen juoksija
 Sanya Richards-Ross (s. 1985), yhdysvaltalainen pikajuoksija
 Silvia Richards (1916–1999), yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja
 Stan Richards (1930–2005), englantilainen näyttelijä
 Theodore William Richards (1869–1928), yhdysvaltalainen kemisti, Nobelin kemianpalkinnon saaja
 Thomas Richards (1910–1985), brittiläinen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti
 Todd Richards (s. 1966), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja valmentaja
 Tom Richards (1883–1935), australialainen rugbynpelaaja ja olympiavoittaja
 Tony Richards, yhdysvaltalainen rumpali
 Viv Richards (s. 1952), antigualainen kriketinpelaaja

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Reed Richards, Herra Fantastinen, Ihmenelosten johtaja Marvel-kustanttamon sarjakuvissa
Irina Shayk

Irina Valerjevna Šaihlislamova, eli Irina Shayk (myös muotoon Šeik - , tat. Ирина Шәйхелисламова: Irina Şäyxelislamova; s. 6. tammikuuta 1986 Jemanželinsk, Venäjä, Neuvostoliitto) on venäläinen malli, joka tunnetaan muun muassa esiintymisestään Sports Illustratedin uimapukunumerossa vuosina 2007–2015. Hän oli vuoden 2011 numeron kansikuvamalli.

Shayk debytoi näyttelijänä pienessä roolissa Megarana vuoden 2014 elokuvassa Hercules.

Shayk seurusteli jalkapalloilija Cristiano Ronaldon kanssa vuosina 2010–2015. Vuosina 2015–2019 hän seurusteli näyttelijä Bradley Cooperin kanssa. Heillä on maaliskuussa 2017 syntynyt tytär.

Shaykin isä on volgantataari ja äiti venäläinen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Irina Shaykin sivusto  
 Irina Shayk Fashion Model Directory -sivustolla 
 

Venäläiset mallit
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Tataarit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Suomen Moskovan-suurlähetystö

Suomen Moskovan-suurlähetystö on Suomen tasavallan suurlähetystö Venäjän pääkaupungissa Moskovassa. Nykyinen suurlähettiläs on Antti Helanterä. Hän astui virkaan 1. syyskuuta 2020.

Lähetystössä on henkilökuntaa 67 (vuonna 2016).

Suurlähetystörakennus 
Suomen Moskovassa oleva suurlähetystörakennus vihittiin käyttöön 6. joulukuuta 1938. Rakennus on Suomen ensimmäinen varta vasten edustustoksi rakentama talo. Samalla se oli ensimmäinen Neuvostoliiton pääkaupunkiin Moskovaan rakennettu ulkovaltojen edustusto.

Suomen lähetystörakennus on edelleen hieno esimerkki suomalaisesta arkkitehtuurista ja yksi harvoista todella toimivista funktionalismin tyylisuunnan rakennuksista Moskovassa. Lähetystörakennus toimii edelleen pitkälti sellaisena kuin sen suunnittelija, arkkitehti Hilding Ekelund, aikanaan sen piirustuslaudalla piirsi.

Uudet ajat ja uudet tehtävät Venäjällä ovat vaatineet lähetystölle lisätiloja, mutta ne on saatu aikaan lisärakennuksella. Sen rakentaminen alkoi Neuvostoliiton hajoamisen myötä, ja talo vihittiin käyttöönsä keväällä 1996.

Rakennuksen suurta parveketta kutsutaan Paasikiven komentosillaksi. Sisätiloissa koristeellisessa salissa ruokasalin ja ison salin välissä on kaksi Ilja Repinin maalausta ja kullatut 1900-luvun alun huonekalut. Huonekalut ovat tarinan mukaan peräisin autonomian aikaisesta ministerivaltiosihteerin residenssistä. Isossa salissa on nykyaikainen kalustus. ruokasalissa on alkuperäinen arkkitehti Elli Ruuthin suunnittelema kalustus

Rakennuksen valmistumisaikaan henkilökunta asui lähetystöalueella. Talvisodan aikana rakennus oli tyhjillään ja ruotsalaisten valvonnassa, jatkosodan aikana siinä asui ruotsalaisia diplomaatteja ja sodan päätyttyä yhdysvaltalainen diplomaatti George F. Kennan.

Sodan jälkeen lähetystön pihalla oli viljelypalstoja ja sikoja ja kanoja. 1960-luvulla henkilökunnalle vuokrattiin asuntoja muualta kaupungista.

Suurlähettiläät

Neuvostoliitto

Venäjä

Katso myös
 Venäjän Helsingin-suurlähetystö

Lähteet

Kirjallisuutta
 Jyrki Paloposki, Jussi Pekkarinen: Kolhoosi ja keidas. Moskovan suurlähetystörakennus 60 vuotta. Otava 1998. (Julkaistu venäjäksi 2005.)

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut
 Kimmo Elo: Diplomaatti muistelee ja pohtii Venäjää. Kirja-arvostelu teoksesta Mansala, Arto: Kohti kaaoksen pitkää yötä. Kolme kautta Moskovassa. WSOY, 2015. (Agricolan kirja-arvostelut, 29.4.2015)

Suomen ja Venäjän väliset suhteet
Moskovan rakennukset ja rakennelmat
Moskova
Satunnaisuuden hämäämä

Satunnaisuuden hämäämä: Sattuman salattu vaikutus elämässä ja markkinoilla on Nassim Nicholas Talebin vuonna 2001 julkaisema teos. Se käsittelee ihmistiedon erehtyväisyyttä ja finanssimarkkinoita. 

Vuoden 2001 kirjat
Kirjat taloustieteestä
Riippunaava

Riippunaava (Usnea filipendula, syn. Usnea dasypoga) on maljajäkälien lahkoon kuuluva naavalaji. Se on hyvä puhtaan ilmanlaadun indikaattorikasvi ja erityisen herkkä rikkidioksidille.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Riippunaava (Usnea filipendula)
 ITIS: Usnea filipendula 
 United States Department of Agriculture (USDA): Usnea filipendula 

Naavat
Nashid

Nashidit (arab.: yksikkö نشيد našīd, monikko أناشيد anāšīd) ovat islamilaista vokaalimusiikkia, jota lauletaan joko rumpusoitinten säestämänä tai kokonaan ilman soittimia. Koska monet muslimioppineet pitävät musiikkia islamin vastaisena, ei oikeassa islamilaisessa nashidissa käytetä jousi- puhallin- tai vaskisoittimia. Lauluäänen digitaalinen muokkaaminen kuitenkin usein sallitaan. Nashidit ovat suosittuja koko islamilaisessa maailmassa. Sanoitukset käsittelevät yleensä islamin historiaa ja uskomuksia. 

Nashid-laulajien uusi sukupolvi on alkanut käyttää erilaisia soittimia vapaammin musiikissaan ja yhdistänyt pop-musiikkiin elementtejä vanhasta nashid-perinteestä. Tällaisia artisteja ovat mm. Cat Stevens ja Outlandish.

Katso myös 
 Islamilainen musiikki

Lähteet 

Kansanmusiikki
Islamilainen taide
Frank Schaefer

Frank Schaefer (s. 26. lokakuuta 1963) on saksalainen jalkapallovalmentaja.

Ura

Schaeferin pelaajaura päättyi juniorivuosiin 1. FC Kölnin organisaatiossa. Hän opiskeli valmentajaksi ja aloitti vuonna 1982 Kölnin juniorijoukkueiden valmentamisen. Hän työskenteli organisaatiossa 15 vuotta, kunnes siirtyi 1997 Bayer 04 Leverkusenin U19-joukkueen peräsimeen. Kuuden vuoden jälkeen Schaefer palasi takaisin Kilipukkeihin valmentaen seuraavat neljä vuotta U19-junioreita.

Vuonna 2007 Schaefer siirtyi juniorivalmennuksesta Kölnin reservijoukkueen päävalmentajaksi. Lokakuussa 2010 hänestä tuli seuran edustusjoukkueen päävalmentaja Zvonimir Soldon potkujen jälkeen. Tavoitteena on nostaa Köln pois Bundesliigan jumbosijalta.  Schaeferin debyyttiottelussa Kilipukkien peräsimessä joukkue kaatoi Saksan cupissa TSV 1860 Münchenin 3–0. Ensimmäinen Bundesliigaottelu päättyi myös mainioon 3–2 kotivoittoon Hamburger SV:stä. Hyvien tulosten myötä seurajohto jatkanee Schaeferin valmennussopimusta.  Myöhemmin keväällä 2011 Schaefer ilmoitti jättävänsä Kölnin kauden jälkeen. Lopulta pesti päättyikin jo kolme kierrosta ennen sarjan päätöstä Schaeferin erottua tehtävistään. Köln oli vajonnut takaisin putoamiskamppailuun hävittyään VfL Wolfsburgille 4–1. 

Huhtikuussa 2012 Schaefer palasi loppukauden ajaksi sarjapaikastaan taistelevan FC Kölnin päävalmentajaksi.  Schaefer ei kuitenkaan onnistunut kääntämään Kölnin kelkkaa, vaan seura putosi lopulta suoraan 2. Bundesliigaan.  Kauden jälkeen hänet korvasi Holger Stanislawski.

Lähteet 

Saksalaiset jalkapalloilijat
Saksalaiset jalkapallovalmentajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Erakkoluhtakana

Erakkoluhtakana (Atlantisia rogersi) on Tristan da Cunhan saaristossa sijaitsevan asumattoman Inaccessiblen kotoperäinen rantakana. Lajin populaatio on kooltaan noin 8 400 yksilöä. Percy Roycroft Lowe kuvaili lajin holotyypin Inaccessiblelta vuonna 1923.

Erakkoluhtakana on maailman pienin lentokyvytön lintu ja painaa vain 40 grammaa. Se löydettiin ensimmäisen kerran vuonna 1870.

Katso myös 
 Mundia elpenor

Lähteet 

Rantakanat
Uhanalaiset linnut
Robert Bosch

Robert Bosch (23. syyskuuta 1861 Albeck – 12. maaliskuuta 1942 Stuttgart) oli saksalainen yrittäjä, insinööri ja keksijä. Hän perusti vuonna 1886 Stuttgartissa hienomekaniikka- ja sähkötekniikkapajan, josta myöhemmin muodostui monikansallinen monialayritys Robert Bosch GmbH.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Robert Bosch GmbH:n historia  

Saksalaiset insinöörit
Saksalaiset keksijät
Saksalaiset liikemiehet
Autonsuunnittelijat
Vuonna 1861 syntyneet
Vuonna 1942 kuolleet
Heredia (Costa Rica)

Heredia on kaupunki Costa Ricassa. Kaupunki on Heredian maakunnan hallinnollinen keskus, minkä lisäksi se on tunnettu tuottoisan kahvintuotantoalueen keskuksena. Heredian asukasluku oli vuonna 2011 18 697 ja suuremman metropolialueen 279 984.

Maantiede

Heredia sijaitsee Costa Rican keskiosassa niin sanotun Valle Centralin alueella hieman pääkaupunki San Josésta koilliseen. Kaupunki on osa Heredian maakuntaa ja Heredian kantonia. Sen korkeus merenpinnasta on 1 137 metriä.

Historia
Nykyisen Heredian alueelle alkoi saapua siirtolaisasutusta Cartagosta 1600-luvulla. Väestön pääosa siirrettiin vuonna 1714 Cubujuquíhin, joka oli kaupungin alkuperäinen nimi. Paikasta tehtiin pikkukaupunkia vastaava villa vuonna 1763 ja samalla se sai uuden nimen Villa de la Inmaculada Concepción de Cubujuquí. Nykyisen nimensä Heredia se sai myöhemmin Alonso Fernández de Heredian mukaan. Siirtomaakaudella paikkakunta oli vain pienehkö kylä, mutta silti Costa Ricassa toiseksi tärkein paikkakunta Cartagon jälkeen. Siellä on esimerkiksi yksi harvoista Costa Ricassa säilyneistä siirtomaa-aikaisista kirkoista. Espanjan siirtomaakausi päättyi vuoteen 1821. Vuonna 1824 paikkakunnasta tehtiin varsinainen kaupunki.

Etenkin kahvin tuotannon kasvu vauhditti myöhemmin Heredian kehitystä. Kaasulla toimivat katuvalot saatiin vuonna 1888 ja sähköiset valot vuonna 1897.

Talous ja liikenne

Perinteisen elinkeinon alueella muodosti kahvin viljely, ja kahvilla on edelleen merkitystä kaupungin taloudelle. Heredian maakunta kuuluu Costa Rican suurimpiin kahvintuotantoalueisiin. Silti suuri osa kaupungin asukkaista käy töissä pääkaupunki San Joséssa.

Kaupungin kautta pääkaupunkiin kulkee Pan-Amerikan valtatie.

Väestö
Heredian asukasluku oli vuonna 2011 yhteensä 18 697, mutta kaupunkia suuremmalla metropolialueella asui samaan aikaan 279 984 henkilöä. Vuonna 2000 vastaavat lukemat olivat 20 191 ja 213 644.

Lähteet

Costa Rican kaupungit
Lukujonon raja-arvo

Lukujonon raja-arvo on matematiikassa lukujonojen käyttäytymista ilmaiseva peruskäsite. Lukujono on järjestetty lukujen luettelo, joka voi olla äärettömän pitkä. Äärettömille lukujonoille on luontevaa tutkia mitä lukuarvoa kohti sen jonon jäsenet lähestyvät. Jos ne lähestyvät yhtä tiettyä lukua, sanotaan lukujonon suppenevan kohti tätä raja-arvoa. Muussa tapauksessa lukujono hajaantuu.

Määritelmä 
Lukujonon  raja-arvo on sellainen luku , että kaikilla  on olemassa  siten, että , kun . Sitä, että lukujonon  raja-arvo on , merkitään
 .

Kun lukujonolla on olemassa raja-arvo, sen sanotaan suppenevan. Lukujono, joka ei suppene, hajaantuu.  Jos lukujonolla on raja-arvo, sanotaan myös, että jonon luvut lähestyvät tätä raja-arvoa, kun  kasvaa rajatta (tai lähestyy ääretöntä). Lukujonon raja-arvo on yksikäsitteinen, ja se suhtautuu lukujonoilla tehtäviin laskutoimituksiin funktion raja-arvon kanssa analogisesti.

Suppeneva lukujono on esimerkiksi
 

Sen raja-arvo on 1 eli  .

Sarjan raja-arvo 
Sarjan raja-arvo määritellään vastaavalla tavalla. Jos sarjalla on raja-arvo, se suppenee, muussa tapauksessa se hajaantuu. Suppenevia sarjoja ovat esimerkiksi sellaiset geometriset sarjat, joissa jokainen termi on itseisarvoltaan edellistä pienempi, esimerkiksi 

  
ja
 

Hajaantuvia sarjoja ovat esimerkiksi
 ,

ja
.

Sarja x1 + x2 + x3 + ... voi olla suppeneva vain, jos sen termit suppenevat kohti nollaa eli .  On kuitenkin olemassa olemassa myös sarjoja, joiden termit tosin suppenevat kohti nollaa, mutta jotka kuitenkin hajaantuvat. Yksinkertaisin esimerkki sellaisesta on harmoninen sarja

.

Ominaisuuksia
Lukujonolla voi olla enintään yksi raja-arvo
Suppeneva jono on aina rajoitettu
Jos   ja    
Tällöin pätee
 .</center>
 . </center>

Lähteet 

Lukujonot
Seulonnan keskeiset artikkelit
Jussi Ranta

Jussi Yrjö Kalevi Ranta (s. 13. marraskuuta 1947 Lauritsala) on suomalainen sosialidemokraattinen kansanedustaja ja poliitikko. Ranta toimi kansanedustajana yhteensä neljä vaalikautta vuosina 1983–1995 ja 1999–2003. Hän edusti Kymen vaalipiiriä ja kuului sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään. Ennen kansanedustajuuttaan ja edustajakausiensa välillä hän työskenteli Etelä-Karjalan seutukaavaliitossa, viimeksi kehittämisjohtajana.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Kansanedustajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Lappeenrannan kaupunginvaltuutetut
Kymen vaalipiiri
Suomalaiset insinöörit
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Dick Haymes

Richard Benjamin Haymes (13. syyskuuta 1918 Buenos Aires, Argentiina – 28. maaliskuuta 1980 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli argentiinalainen laulaja ja näyttelijä. Hän kävi koulunsa Ranskassa, Sveitsissä ja Englannissa ja muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1936. Haymes aloitti siellä ensin radiokuuluttajana. Hän siirtyi pian laulajaksi ja esiintyi muun muassa Tommy Dorseyn, Harry Jamesin ja Benny Goodmanin orkestereissa. Kahdessa ensimmäisessä hän korvasi laulajana Frank Sinatran.

Vuonna 1943 Haymes solmi elokuvasopimuksen 20th Century Foxin kanssa ja näytteli pääosan useissa elokuvissa, mutta ei koskaan saavuttanut suurta suosiota näyttelijänä. Toisen maailmansodan aikana Haymes rekisteröityi ulkomaalaiseksi välttääkseen asepalveluksen ja luopui oikeudestaan tulla Yhdysvaltain kansalaiseksi. Haymesin palatessa Lontoosta 1953 hänet karkotettiin maasta. Karkotuspäätös peruttiin myöhemmin, mutta Haymesin ura ei koskaan palannut ennalleen.

Haymes oli kuudesti naimisissa. Hänen puolisoitaan olivat muun muassa näyttelijät Joanne Dru, Rita Hayworth ja Nora Eddington ja laulaja Fran Jeffries. Haymes on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.

Lähteet 

Argentiinalaiset näyttelijät
Argentiinalaiset laulajat
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1918 syntyneet
Vuonna 1980 kuolleet