joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jurriën Timber

Jurriën Timber (s. 17. kesäkuuta 2001 Utrecht) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän siirtyi Feyenoordin junioreista Ajaxiin vuonna 2014. Hän pelasi Ajaxin edustusjoukkueessa ensimmäisen Eredivisie-ottelunsa maaliskuussa 2020 Heerenveeniä vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Eredivisiessa 20 ottelua, joista 16 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki ensimmäisen liigamaalinsa toukokuussa 2021 kotiottelussa Emmeniä vastaan. Ajax voitti sekä liigamestaruuden että Alankomaiden cupin, ja cupissa Timber pelasi neljä ottelua, muun muassa täyden ajan puolivälierässä, välierässä ja loppuottelussa. Mestarien liigassa hän pääsi joulukuussa kentälle viime hetkiksi kotiottelussa Atalantaa vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi viidessä ottelussa täyden peliajan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 30 Eredivisien ottelua, yhtä vaille kaikki avauskokoonpanossa, ja teki kolme maalia Ajaxin voittaessa jälleen mestaruuden. Hänet valittiin Eredivisien vuoden nuoreksi pelaajaksi. Alankomaiden cupissa hän pelasi neljä ottelua mukaan lukien tappiollinen finaali. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua, joista kuusi avauskokoonpanossa. 

Timber on pelannut useissa Alankomaiden nuorisomaajoukkueissa. Hän voitti alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2018. Hän teki loppuottelussa Italiaa vastaan ensimmäisen joukkueensa kahdesta varsinaisen peliajan maalista ja onnistui myös mestaruuden ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa joukkueensa kolmantena laukojana. Hän pelasi Alankomaiden A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2021 ystävyysotteluissa Skotlantia ja Georgiaa vastaan. Hänet valittiin Alankomaiden kesän 2021 EM-kisamiehistöön. Hän pelasi EM-lopputurnauksen alkulohkossa ensimmäisen ottelun Ukrainaa vastaan avauskokoonpanossa ja kolmannesta ottelusta Pohjois-Makedoniaa vastaan toisen puoliajan. Neljännesvälieräottelussa Tšekkiä vastaan hän pelasi viimeiset yhdeksän minuuttia. Hän on toukokuun 24. päivään 2022 mennessä pelannut kaikkiaan kuusi A-maaottelua.

Lähteet 

Alankomaalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Teun Koopmeiners

Teun Koopmeiners (s. 28. helmikuuta 1998 Castricum) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän nousi AZ Alkmaarin junioreista edustusjoukkueeseen kaudella 2017–2018. Hän on runsaan neljän kauden aikana pelannut Eredivisiessa 116 ottelua ja tehnyt niissä 35 maalia. Ensimmäisellä liigakaudellaan hän teki yhden maalin ja sen jälkeen kausittain kahdeksan, 11 ja 15 maalia. Hän on pelannut Eurooppa-liigassa 14 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Kesällä 2021 hän siirtyi italialaisseura Atalantaan, jossa hän pelaa Serie A:n lisäksi Mestarien liigaa.

Koopmeiners on pelannut useissa Alankomaiden nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2017 neljä ottelua Alankomaiden yltäessä välieriin. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021 hän pelasi joukkueensa kapteenina kaksi alkulohko-ottelua mutta oli kolmannesta ottelusta sivussa varoitustilin täyttymisen vuoksi, ja kahden kuukauden tauon jälkeen pelattuihin pudotuspeleihin hän ei osallistunut, sillä hän liittyi Alankomaiden kesän 2021 miesten EM-kisamiehistöön. Hän pelasi A-maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa lokakuussa 2020 ystävyysotteluissa Meksikoa vastaan ja toisen syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Turkkia vastaan.

Lähteet 

Alankomaalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Richatin rakennelma

Richatin rakennelma, joka tunnetaan myös nimellä Saharan silmä, on Mauritaniassa, Saharan autiomaassa sijaitseva suuri kehämäinen geologinen muodostelma. Richatin rakennelman muodon uskotaan olevan peräisin kohonneesta kupolimaisesta muodostelmasta, jonka eroosio on ajan myötä kuluttanut ja paljastanut alla olevat tasaiset kalliokerrostumat.

Richatin rakennelma erottuu parhaiten avaruudesta, ja se on kiinnittänyt astronauttien huomion siitä lähtien, kun ihmisiä on lähetetty Maata kiertävälle radalle. Aiemmin tutkijat olettivat, että muodostelma on syntynyt asteroidin tai meteoriitin törmäyksestä. Nykyisen käsityksen mukaan kyseessä on geologinen kumpare, joka on syntynyt pyöreän maanpinnan kohdan kohotessa. Rakennelman renkaat tai kehät muodostuvat erilaisista ja eri-ikäisistä kivilajeista. Sen korkeimmat harjanteet ovat parhaiten eroosiota kestävää kiveä.

Tämäntyyppisissä geologisissa rakennelmissa niin sanotun häränsilmän keskellä olevat kivikerrokset ovat vanhempia kuin ulommat renkaat. Richatin rakennelma on läpimitaltaan 45 kilometriä, ja se koostuu magma- ja sedimenttikivilajeista. Näkyvissä on useita siirroksia, joissa alun perin yhtenäiset kerrostumat ovat siirtyneet erilleen toisistaan.

Lähteet 

Pinnanmuodot
Sahara
Bignona

Bignona on kunta ja samannimisen departementin keskus Ziguinchorin alueella Senegalissa.  Se sijaitsee Casamancen soistuneen sivujoen varrella 30 kilometriä Ziguinchorista pohjoiseen. Kunnassa on arviolta 32 500 asukasta (vuonna 2018).

Diolakylästä alkunsa saaneeseen Bignonaan perustettiin vuonna 1894 ranskalainen varuskunta. Siitä kehittyi siirtomaa-aikana tärkeä kauppapaikka ja hallintopiirin keskus. Alueella tuotettiin maapähkinää, palmunytimiä, mehiläisvahaa, riisiä ja hedelmiä. Kaupunki on sittemmin menettänyt merkitystään, mutta se on edelleen tärkeä liikenneristeys.

Asukkaista 57,8 % on dioloita, 11,1 % mandinkoja ja 10,5 % fulbeja. Lisäksi on wolofeja, mandjakoja, balanteja, sererejä ja mankanjoja. 78 % on muslimeja ja 18 % kristittyjä. Animisteja on melko vähän.

Bignonan kautta kulkevat maantiet RN4 ja RN5. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi ja maapähkinä. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat ja aasit. Teollisuutta edustaa pienimuotoinen maataloustuotteiden jalostus. Palveluihin kuuluvat ala- ja yläkoulut, lukio, ammattikoulu ja terveyskeskus. Kunnassa on vesi- ja sähköverkot, mutta ei jätehuoltoa.

Lähteet

Senegalin kaupungit
Batakinpystykorva

Batakinpystykorva on indonesialainen koirarotu.

Ulkonäkö 
Rotu on pienikokoinen, lyhytniskainen ja kippurahäntäinen pystykorva. Runko on vankka ja tiivis. Karvapeite on lyhyt. Väritys vaihtelee, ja mm. ruskea, brindle, musta, puna-musta, harmaa-musta ja kelta-valkoinen ovat mahdollisia. Metsästyskoirina käytetyiltä yksilöiltä usein typistetään toinen korvista ja häntä.

Luonne ja käyttäytyminen 
Batakinpystykorva on älykäs ja aktiivinen. Vahtikoirana se on arka, mutta tarkkaavainen. Se on arka ja sulkeutunut vieraita kohtaan, koska se on tottunut elämään pienissä heimoyhteisöissä. Se viettää suurosan ajastaan sisällä heimokodissa, jotka yleensä sijaitsevat korkealla tikkaiden päässä.

Alkuperä 
Rotu on kotoisin Sumatralta, missä batakit käyttävät sitä ruuan lisäksi vartiointiin ja ajuemetsästykseen. Paistettu batakinpystykorva on erittäin arvostettu, herkullisena pidetty ruokalaji. Toisinaan se keitetään omassa veressään. Toisin kuin batakit, muut sumatralaiset pitävät koiranlihansyöntiä vastenmielisenä.

Lähteet 

FCI:n ulkopuoliset rodut
Pystykorvat
Aasialaiset koirarodut
Tsaarinpoppeli

Tsaarinpoppeli (Populus ’Petrowskiana’) on poppeleiden eli haapojen sukuun kuuluva puulajike. Se kasvaa nopeasti 25–35 metriä korkeaksi.

Tsaarinpoppeli on alkujaan Venäjällä syntynyt risteymä, jonka emolajeja ovat mahdollisesti laakeripoppeli ja amerikanmustapoppeli. Se on aina emikasvi ja tuottaa vain vähän juurivesoja.

Sitä on istutettu myös Suomeen, jossa se menestyy kasvuvyöhykkeillä I–V eli Oulun korkeudelle asti. Suomen suurin puu on juuri tsaarinpoppeli. Se sijaitsee Heinolassa.

Lähteet 

Haavat ja poppelit
Juutalainen musiikki

Juutalainen musiikki on juutalaisten musiikkia ja melodioita. Se sisältää sekä uskonnollisen musiikin että maallisen musiikin (kuten klezmerin) perineteitä. Vaikka jotkit juutalaisen musiikin elementit saattavat olla peräisin diasporaa edeltävältä aikakaudelta, niin rytmi- ja äänieroja löytyy myöhempien juutalaisdiasporan yhteisöjen musiikkiperinteisesti, joiden perinteisiin maantieteellinen sijainti ja ympäröivät yhteiskunnat ovat vaikuttaneet.
 
Vakiopiirteinä juutalaismusiikissa esiintyvät etenkin vokaalimusiikin hallitsevuus soitinmusiikkiin nähden, soolo- ja vuorolauluimprovisointia koskevat säännöt, motiivit ja metodit, melodisten koristelujen sukulaisuus Lähi-idän musiikin vastaaviin piirteisiin sekä muuttumaton tapa esittää heprealaisia rukouksia. Tunnettu perinteinen juutalainen soitin on puhallinsoitin šofar, jota käytetään tiettyjen uskonnollisten juhlien yhteydessä. Hasidistinen liike synnytti 1700- ja 1800-luvulla spontaanisen ja rytmikkään niggun-lauluperinteen. Klezmer on itäeurooppalaisten juutalaisten kansanmusiikkia, jota esitetään edelleen.

Hava Nagila on luultavasti yksi ainakin Suomessa tunnetuimmista juutalaislauluista ja sitä lauletaan ainakin juutalaisissa häissä.

Lähteet
Colimankoira

Colimankoira on sukupuuttoon kuollut meksikolainen koirarotu.

Ulkonäkö 
Colimankoira oli pystykorvainen, möhömahainen ja lyhytraajainen. Se oli todennäköisesti karvaton. Meksikonkarvatonkoiraan verrattuna raajat olivat huomattavasti lyhyemmät - jopa erittäin nuorilla meksikonkarvattomankoiran pennuilla on pidemmät raajat.

Alkuperä 
Ainoat todisteet rodusta ovat hienot keramiikkaesineet, jotka valmistettiin Luoteis-Meksikossa noin 300-600-lukujen aikoihin. Näitä koiria lihotettiin tarkoituksella ja jopa syötetiin väkisin, koska niiden pääasiallinen - ellei jopa ainoa - tarkoitus oli toimia ruuanlähteenä. Sekä atsteekit, taraskit, mayat että colimat söivät koiran lihaa. Pentukoiran paistia pidettiin kuninkaiden herkkuna.

Lähteet 

Meksikolaiset koirarodut
Sukupuuttoon kuolleet koirarodut
Karvattomat koirat
Cancer Research UK

Cancer Research UK on brittiläinen järjestö, joka tukee syöpätautien hoitoa ja tutkimusta sekä välittää yleisölle syöpätietoutta. 

Cancer Research UK perustettiin 4. helmikuuta 2002 yhdistämällä Cancer Research Campaign - ja Imperial Cancer Research Fund -järjestöt. Siitä tuli yhdysvaltalaisen National Cancer Instituten jälkeen maailman toiseksi suurin syöpätutkimusorganisaatio. National Cancer Institutesta poiketen Cancer Research UK perustettiin valtiosta irralliseksi, lähes kaikki varansa hyväntekeväisyydellä kerääväksi toimijaksi.

Eläinoikeusjärjestö Animal Aid julisti vuonna 2011 boikottikampanjan Cancer Research UK:ia ja eräitä muita terveysalan järjestöjä vastaan reaktiona eläinkokeiden tukemiseen.

Lähteet 

Brittiläiset järjestöt
Hyväntekeväisyysjärjestöt
Potilas- ja vammaisjärjestöt
Talous-Osakekauppa

Talous-Osakekauppa oli suomalainen vuosina 1901–1995 toiminut tukkukaupan yritys, joka perustettiin alun perin palvelemaan suomenkielisiä kuluttajia ja vähittäiskauppiaita.

Talous-Osakekaupan toiminta alkoi 1902 Helsingin Mikonkadulla ja tukkuliikkeen varastot olivat Katajanokalla. Talous-Osakekauppa harjoitti siirtomaatavaroiden sekä kangas- ja lyhyttavaran tukkukauppaa. Asiakkaina oli alkuvaiheessa Helsingin ja Uudenmaan vähittäiskauppiaita.

Sotavuosien jälkeen Talous-Osakekauppa perusti omia myymälöitään ja alkoi toimia myös kahvila-, ravintola- ja konditoria-alalla. Talous-Osakekaupasta tuli pörssiyhtiö 1948, mutta osakkeiden vähäisen kaupan vuoksi yhtiö oli pois pörssistä vuosina 1952–1957. Yhtiön osake-enemmistö oli 1922–1979 Hariman suvun hallussa. Vuonna 1960 Talous-Osakekaupalle valmistui uusi pääkonttori ja varasto Herttoniemeen Abraham Wetterintie 6:een. Tämä rakennus purettiin vuonna 2010.

Kymmenvuotisjaksolla 1972–1982 Talous-Osakekaupan osakkeen arvo nousi noin 35 prosenttia vuodessa, inflaatiokorjattuna 22 prosenttia, ja yritys maksoi vuosittain osinkoa yli kuusi prosenttia. Vuonna 1979 Talous-Osakekaupan osake-enemmistö siirtyi Leipurien Tukku Oy:lle. Eka-yhtymä osti vuonna 1987 Talous-Osakekaupalta helsinkiläisravintolat Budapest, Mistral, Pohjantuuli, Viherkulma ja Viisi Pataa. Leipurien Tukun valtataistelu vuonna 1988 johti siihen, että Talous-Osakekauppa siirtyi Tukon omistukseen. Talous-Osakekauppa toimi sitten Tukon tytäryhtiönä vuoteen 1995 saakka, jolloin se sulautettiin Tukoon.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Talous-Osakekaupan pääkonttori Vuorikatu 16, Helsinki, Helsingin kaupunginmuseo (Finna)

Tukkukaupat
Entiset suomalaiset yritykset
Jope Ruonansuun diskografia

Tämä on Jope Ruonansuun diskografia.

Studioalbumit

Kokoelmat 

 
 
 Jope Ruonansuu & Juha Laitila:

Singlet 

 Enska ja Hanski / Matkiva Kulkuri (1988)
Nyt lähtee läskit / Rantamiehen balladi (1991)
 Hyppää pois / Ilman jarruja helvettiin (1991)
 Pappi vaan joi (1995)
Enkeleitä toisillemme / Veronpunaiset ruusut (1996)
Mararock / Satasen laina (1997)
 Kaikki menee kun sovittelee / Mattiesko Hytönen (1997, vedettiin pois ennen virallista myyntipäivää)
 Soneranputsausjenkka (1999)
 Umtsi-um (2002)
 Annelin silmin / Stressmann (2003)
 Aulis Gerlander / Haluan Aidoliksi (2004)
 Yllytyshullu / Matti on numero yksi (2004)
Sua rakastan kuin hullu / Uu Pee Ämmät (2006)
Yhden miehen rivitanssi / Digitaalihumppa (2007)
 Enkeleitä toisillemme – Äiti (promo, 2008)
Rahamaailma / Kerran jos toisenkin (2009)
 Katsastusinssi Nauraa (2011)
 Loirinuotiolla (2016)

Aiheesta muualla 

 
 

Diskografiat
diskografia
Friedrichsdorf

Friedrichsdorf on kaupunki Hochtaunuksen piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se on osa Reinin–Mainin konurbaatiota. Hugenotit perustivat sen 1680-luvulla.

Maantiede 

Friedrichsdorf sijaitsee Taunus-vuorten tuntumassa viisitoista kilometriä Frankfurt am Mainin keskustan Hauptwachelta pohjoiseen. Maasto kohoaa ja asutus harvenee luoteen suuntaan. Etelässä sijaitsee piirikunnan pääkaupunki Bad Homburg vor der Höhe. Idässä ja pohjoisessa Friedrichsdorf rajoittuu Wetteraukreisiin.

Königsteiniin kuuluu kantakaupungin lisäksi Burgholzhausen, Köppern ja Seulberg, jotka liitettiin siihen 1972, sekä Dillingen, joka liitettiin jo 1916.

Historia 
Friedrichsdorf on keskieurooppalaiseksi kaupungiksi nuori. Ranskasta paenneet protestanttiset hugenotit perustivat sen 1687 maakreivi Friedrich II:n luvalla. Hugenottien tekstiiliteollinen osaaminen oli korkeatasoista, kylä kasvoi ja vaurastui ja sai kaupunkioikeudet 1771. Seuraavalla vuosisadalla Friedrichsdorfin teollinen rakenne monipuolistui, kaupunki tuli tunnetuksi Zwieback-leivistään, ja se sai liikanimen Stadt der Zwieback. Friedrichsdorfin tunnetuin asukas on tiedemies Philipp Reis, joka oli yksi puhelinlaitteen keksijöistä.

Burgholzhausen mainitaan asiakirjoissa ensi kerran vuonna 1222 ja Köppern 1269. Seulberg on piirikunnan vanhimpia paikkakuntia, siitä on ensimmäinen kirjallinen maininta vuodelta 767 muodossa Suleburc. Dillingen puolestaan on nuori paikkakunta, se perustettiin 1804.

Friedrichsdorfin arkkitehtuuria edustavat muun muassa evankelinen kirkko 1830-luvulta ja modernistinen katolinen kirkko 1990-luvulta. Hugenottien perintö näkyy kaupunkikuvassa.

Talous ja liikenne 
Friedrichsdorfin talousmaantieteellinen sijainti on hyvä. Kaupungissa toimii muun muassa äänentoistoalan yritys Bose Corporation ja japanilainen monialakonserni Kawasaki. Friedrichsdorf on vauras, sen asukkaiden ostovoima on selvästi Saksan keskiarvoa korkeampi (vuonna 2017).

Friedrichsdorfissa on kaksi rautatieasemaa ja kaksi rautatieliikennepaikkaa. Keskustassa sijaitsee Bahnhof Friedrichsdorf. Keskustan itäpuolitse kulkee Bundesautobahn 5.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Friedrichsdorf, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength

Hessenin kunnat
Saksan kaupungit
SEAT León (1999)

SEAT León Typ 1M on SEAT Leónin ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1999–2005.

SEAT León Typ 1M (1999–2005) 

Ensimmäisen sukupolven León esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 1999, ja se perustuu Volkswagen Groupin A4-pohjalevylle. Samalle pohjalevylle perustuvat myös aiemmin esitellyt Audi A3, Škoda Octavia ja Volkswagen Golf IV. Leónin sedan-korinen sisarmalli oli SEAT Toledo. Molempien mallien kojelauta oli suoraan Audi A3:sta lainattu.

Bensiinimoottoreina olivat aluksi 1,4 16V (75 hv), 1,6 8V (100 hv) ja 1,8 20V (125/180 hv). Dieselmoottorit olivat 1,9 SDI (68 hv) ja 1,9 TDI (90/110 hv). Syksyllä 2000 1,6-litrainen muuttui 16-venttiiliseksi ja sen teho nousi 105 hevosvoimaan. TDI:stä esiteltiin samaan aikaan 150-hevosvoimainen versio. Uutena moottorina oli 2,8-litrainen V6 (204 hv).

Keväällä 2002 esiteltiin urheilullinen León Cupra R, jossa 1,8-litraisen turbomoottorin teho oli nostettu 210 hevosvoimaan. Seuraavana keväänä teho nousi 225 hevosvoimaan. Samalla 1,9 TDI:stä tuli tarjolle 130-hevosvoimainen versio. Vuoden 2003 lopulla 1,9 SDI poistui valikoimasta, keväällä 2004 myös 2,8 V6.

Lähteet

Aiheesta muualla 

León (1999)
C-segmentin autot
1990-luvun autot
2000-vuosikymmenen autot
Naftali Bennett

Naftali Bennett () (s. 25. maaliskuuta 1972) on israelilainen poliitikko, joka toimi Israelin pääministerinä 13. kesäkuuta 2021 – 1. heinäkuuta 2022.

Bennett syntyi Israelissa aškenasisukuisille amerikanjuutalaisille siirtolaisvanhemmille. Hän opiskeli lakia Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa. 1999 hän perusti it-alan yrityksen, jonka hän myi 145 miljoonalla dollarilla vuonna 2005. Bennettin poliittinen ura alkoi vuonna 2006 silloisen oppositiojohtaja Benjamin Netanjahun kansliapäällikkönä. Hän työskenteli sittemmin pääministerinä toimineen Netanjahun ministeriöissä vuosina 2013–2019. Vuonna 2021 hän solmi hallitussopimuksen, jonka mukaan hänen oli määrä toimia pääministerinä hallituskauden puoliväliin asti, minkä jälkeen hän olisi siirtynyt ulkoministeriksi ja pääministeriksi olisi noussut Yair Lapid. Kesäkuussa 2022 hallituksen ilmoitettiin hajoavan ja Bennettin siirtyvän syrjään pääministerin tehtävistä. Bennett jätti myös Yamina-puolueen johtoaseman ja ilmoitti, ettei hän asetu ehdolle seuraavissa vaaleissa.

Lähteet 

Israelin pääministerit
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Furuholm

Furuholm on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Esa Furuholm (s. 1950), jalkapalloilija, Tapio Furuholmin veli
Tapio Furuholm (s. 1952), toimittaja, urheiluselostaja ja jalkapalloilija, Timo Furuholmin isä
Timo Furuholm (s. 1987), jalkapalloilija
Ibáñez

Ibáñez tai Ibañez on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Adrian Ibañez-Resjan (s. 1997), suomalainen viulisti
 Carlos Ibáñez del Campo (1877–1960), Chilen presidentti
 Dionisio Guillermo García Ibáñez (s. 1945), kuubalainen katolinen arkkipiispa
 Francisco Ibáñez (s. 1936), espanjalainen sarjakuvataiteilija
 Jorge Batlle Ibáñez (1927–2016), Uruguayn presidentti
 Pablo Ibáñez (s. 1981), espanjalainen jalkapalloilija
 Robert Ibáñez (s. 1993), espanjalainen jalkapalloilija
 Roger Ibañez (s. 1998), brasilialainen jalkapalloilija
 Vicente Blasco Ibáñez (1867–1928), espanjalainen kirjailija.

Nimen muita merkityksiä 

 Ibanez, japanilainen soitinten, musiikkivälineiden ja -laitteiden valmistaja
Oussouye

Oussouye on kunta ja samannimisen departementin keskus Ziguinchorin alueella Senegalissa. Se sijaitsee Casamancejoen alajuoksulla 40 kilometriä Ziguinchorista länteen. Kunnassa on 5 300 asukasta (vuonna 2016, arvio).

Oussouye on historiallisen Kassan kuningaskunnan keskus. Sen vuonna 2000 valittu hallitsija Sibilumbaï Diedhiou toimii uskonnollisena johtajana ja konfliktien ratkaisijana sekä osallistuu neuvontantajineen kunnan päätöksentekoon.

Asukkaista yli 95 prosenttia on dioloja. Lisäksi on fulbeja, mandinkoja, sererejä ja wolofeja. Perinteisen uskonnon rinnalla harjoitetaan kristinuskoa ja islamia.

Oussouye on paikallinen liikennekeskus, josta on yhteydet Ziguinchoriin, Cap Skirringiin, Mlompiin ja Elinkineen. Väestön elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, metsien hyödyntäminen, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkein viljelykasvi on riisi. Teollisuutta edustaa pienimuotoinen maataloustuotteiden jalostus.

Palveluihin kuuluvat ala- ja yläkoulut, lyseo ja lääkärin vastaanotto. Kunnassa on vesijohto-, sähkö- ja matkapuhelinverkot.

Oussouye on kiinnostava kulttuurimatkailukohde. Sen nähtävyyksiä ovat perinteiset juhlat ja seremoniat, käsityöperinne, hallitsijan hovi ja ympäröivä rehevä luonto. Kunnassa on majoitus- ja ravintolapalveluja. Lähistöllä sijaitsee eurooppalaisten suosima Cap Skirringin rantalomakohde.

Lähteet

Senegalin kaupungit
Yamina

Yamina (, oikealle) on Israelin oikeistopuolueiden poliittinen liitto, joka alun perin muodostettiin uudeksi oikeistoksi ja oikeistolaispuolueiden liitoksi. Yamina edustaa nationalistista ja uskonnollista äärioikeistoa ja on eurooppalaisessa mittakaavassa äärioikeistolainen puolue.

Yamina on ajanut Israelin miehittämien alueiden liittämistä virallisesti Israeliin kovemmin kuin Benjamin Netanjahun Likud-puolue.

Lähteet 

Israelilaiset puolueet
Oikeistopopulistiset puolueet
Nationalistiset puolueet
Konservatiiviset puolueet
Yair Lapid

Yair Lapid (, s. 5. marraskuuta 1963) on israelilainen poliitikko ja entinen toimittaja. Hän on toiminut Israelin pääministerinä 1. heinäkuuta 2022 lähtien. Lapid toimii myös puheenjohtajana Yesh Atid -puolueessa ja on toiminut oppositiojohtajana 2020–2021, valtiovarainministerinä vuodesta 2013 vuoteen 2014 ja ulkoministerinä vuodesta 2021.

Elämä ja ura 

Lapid syntyi Tel Avivissa aškenasijuutalaiseen perheeseen. Hänen isänsä Yosef oli toimittaja ja poliitikko ja äitinsä Shulamit on kirjailija. 

Asepalveluksensa aikana Lapid kirjoitti artikkeleita Israelin puolustusvoimien julkaisemaan lehteen. Vuonna 1991 hän alkoi julkaisemaan kolumnia Maariv-sanomalehteen, minkä jälkeen hän siirtyi kirjoittamaan Yedioth Ahronoth -lehdelle. Hän kokeili uraa myös musiikin, käsikirjoittamisen, näyttelemisen ja nyrkkeilyn parissa. Sittemmin Lapid alkoi juontamaan uutislähetyksiä ja keskusteluohjelmia televisiossa, ja hän julkaisi myös romaaneja. 

Lapid siirtyi politiikkaan vuonna 2012 ja perusti keskustalaisen Yesh Atid -puoleen. Hän toimi valtiovarainministerinä 2013–2014. Jännitteet Benjamin Netanjahun kanssa johtivat hänen eroamiseensa, minkä jälkeen hänestä tuli opposition avainhenkilöitä.

Vuonna 2021 Lapid oli solmimassa koalitiohallitussopimusta, jonka mukaan hänen olisi ollut määrä toimia ulkoministerinä hallituskauden puoliväliin asti, minkä jälkeen hän olisi siirtynyt pääministerin tehtäviin Naftali Bennettin tilalle vuonna 2023. Kahdeksasta puolueesta koostunut koalitiohallitus ei toiminut, ja sen ilmoitettiin hajoavan kesäkuussa 2022. Lapid astui pääministerin virkaan, jossa hänen on määrä toimia ainakin uuden hallituksen muodostamiseen asti.

Näkemyksiä 
Lapid kannattaa kahden valtion mallia Israelin–Palestiinan konfliktin ratkaisuksi, eli  Israelin juutalaisvaltion ja itsenäisen Palestiinan arabivaltion rinnakkaiseloa. Hän vastustaa sellaisten juutalaissiirtokuntien rakentamista, jotka estäisivät tämän toteutumisen.

Lähteet 

Israelin pääministerit
Israelin ulkoministerit
Israelilaiset toimittajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Kapellbacken

Kapellbacken on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva mäki ja vanha kirkon paikka. Paikalla on sijainnut 1300-luvulla rakennettu katolinen kappeli, joka todennäköisesti toimi Sjundbyn linnan kappelina. Tämä pieni kivinen kappeli oli myös tiettävästi Siuntion ensimmäinen kirkkorakennus. Kirkkorakennus on myöhemmin tuhoutunut ja siitä on jäljellä enää vain kivijalka sekä muistoristi.

Kapellbackenilla sijaitsi myös Suomen ensimmäinen giljotiini.

Kapellbackenin kirkko 
Kapellbackenin kirkko oli pieni kivistä muurattu kappeli, jota todennäköisesti ympäröi pieni hautausmaa. Kirkko oli kooltaan noin 10,5 x 5,5 metriä. Kivet kirkon rakentamista varten haettiin Kingelibergetiltä.

Vuonna 1935 hiekanoton yhteydessä alueelta löytyi pääkalloja ja ihmisluita. Luut sekä kappelin kivijalka löytyivät Museoviraston arkeologisissa tutkimuksissa 1936. Luita pidetään 1700-luvulla ruttoon kuolleiden ihmisten luina.

Perimätiedon mukaan kirkon viimeinen katolinen pappi hirttäytyi Kapellbackenin mäellä.

Lähteet 

Siuntion rakennukset ja rakennelmat
Siuntion historia
Suomen entiset kirkkorakennukset
Seidi Haarla

Seidi Haarla (s. 1984 Kirkkonummi) on suomalainen Jussi-palkittu näyttelijä. Hän esittää naispääosaa Juho Kuosmasen elokuvassa Hytti nro 6 (2021). Hän sai roolistaan European Film Promotionin (EFP) Shooting Stars -palkinnon yhtenä vuoden lupaavimmista elokuvanäyttelijöistä.

Haarla hakeutui Teatterikorkeakouluun, mutta ei onnistunut pääsemään sisään. Sen sijaan hän opiskeli näyttelemistä Pietarissa puolen vuoden ajan. Sen jälkeen hän haki Teatterikorkeakouluun uudelleen, mutta jäi taas vaille opiskelupaikkaa. Silloin hän muutti Raumalle opiskelemaan merenkulkua. Hän suoritti vahtimiehen tutkinnon ja työskenteli vuoden ajan rahtilaivan puolimatruusina, kunnes onnistui kolmannella yrityksellään pääsemään Teatterikorkeakouluun. 

Vuodesta 2005 alkaen hän esiintyi useissa Ylioppilasteatterin tuotannoissa, muiden muassa Susanna Kuparisen Valtuusto-näytelmässä vuonna 2008.

Haarla on tehnyt yhteistyötä sisarensa, ohjaaja ja dramaturgi Ruusu Haarlan kanssa autofiktiivisissä näyttämöteoksissa Traumaruumis (2014) ja Uusi lapsuus (2020). Heidän isänsä on ympäristötaiteilija Teuri Haarla. 

Haarla on näytellyt myös episodielokuvassa Tottumiskysymys (2019) sekä tv-sarjoissa Myrskyn jälkeen ja Hiljaisten palvelijat.

Vuonna 2022 Haarla sai parhaan naispääosan Jussi-palkinnon elokuvasta Hytti nro 6. Haarlan Jussi-palkinto oli viimeisiä näyttelijöille jaettuja sukupuolitettuja Jussi-palkintoja. Filmiaura luopui 2022 Jussi-gaalan jälkeen näyttelijäpalkintojen nais-mies-jaottelusta.

Hän asuu Turussa puolison ja kolmen kouluikäisen lapsen kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Ché Adams

Ché Zach Everton Fred Adams (s. 13. heinäkuuta 1996 Leicester, Englanti) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Southamptonia.

Adams siirtyi pikkuseura Ilkestonista Englannin ykkösliigassa tuolloin pelanneeseen Sheffield Unitediin syksyllä 2014. Kauden 2016–2017 alussa hän siirtyi sarjatasoa ylempänä mestaruussarjassa pelanneeseen Birmingham Cityyn, jossa hän pelasi kolmen kauden aikana 116 sarjaottelua ja teki niissä 34 maalia. Maaleistaan 22 hän teki kaudella 2018–2019. Kesällä 2019 hän siirtyi valioliigaseura Southamptoniin. Ensimmäisellä valioliigakaudellaan hän pelasi 30 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Valioliigassa 36 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia.

Adams on pelannut Skotlannin A-maajoukkueessa viisi ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Ensimmäiset maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2021 MM-karsinnassa Itävaltaa, Israelia ja Färsaaria vastaan ja teki viimeksi mainittua vastaan maalin. Toisen maaottelumaalinsa hän teki kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Luxemburgia vastaan.

Lähteet 

Skotlantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Ryan Christie

Ryan Christie (s. 22. helmikuuta 1995 Inverness) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut Skotlannin Valioliigassa Invernessiä ja Celticiä sekä lainasopimuksella Aberdeenia. Elokuussa 2021 hän siirtyi Englannin mestaruussarjassa pelaavaan Bournemouthiin, joka nousi kaudeksi 2022–2023 Englannin Valioliigaan.

Christie on pelannut Skotlannin A-maajoukkueessa syyskuun 2021 puoliväliin mennessä 23 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa hän pelasi ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Tšekkiä vastaan ensimmäisen jakson.

Lähteet 

Skotlantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Liam Cooper

Liam Cooper (s. 30. elokuuta 1991 Kingston upon Hull, Englanti) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Leeds Unitedia, jonka kapteeni hän on ollut usean kauden ajan.

Cooper pelasi ensimmäiset kaksi valioliigaotteluaan Hull Cityn joukkueessa kaudella 2009–2010. Vuosina 2011–2012 hän pelasi Hullin lisäksi lainalla Carlisle Unitedissa, Huddersfield Townissa ja Chesterfieldissä. Tammikuussa 2013 hän siirtyi Chesterfieldin omistukseen ja elokuussa 2014 Leeds Unitediin. Hän palasi Valioliigaan Leedsin sarjanousun myötä kaudeksi 2020–2021. Hän pelasi tuolla kaudella 25 liigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa, ja teki maalin joulukuussa Manchester Unitedia vastaan.

Cooper on pelannut Skotlannin A-maajoukkueessa 13 ottelua, joista kymmenen ottelua avauskokoonpanossa. Kesällä 2021 pelatuissa Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän pelasi täydet minuutit Skotlannin tappiollisessa avausottelussa Tšekkiä vastaan.

Lähteet 

Skotlantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Oussouyen departementti

Oussouyen departementti () on departementti Ziguinchorin alueella Senegalissa. Sen hallinnollinen keskus on Oussouye. Departementin pinta-ala on 891 neliökilometriä. Asukkaita on 53 000 henkeä (vuonna 2016, arvio).

Maantiede
Oussouyen departementti sijaitsee Ziguinchorin alueen lounaisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Casamancejokeen, idässä Ziguinchorin departementtiin, etelässä Guinea-Bissauhun ja lännessä Atlantin valtamereen. Maisemaa leimaavat alangot ja Casamancejoen estuaarin sivuhaarat.

Vuotuinen sademäärä on 1 200–2 000 millimetriä. Sateisimmat kuukaudet ovat heinä-, elo- ja syyskuu. Minimilämpötilat vaihtelevat 15–18:n ja maksimilämpötilat 27–32 asteen välillä. Tammikuu on viilein ja maalis-, huhti- ja toukokuu kuumimmat.

Seudulla on paljon metsiä ja mangrovesoita. Myös eläimistö on poikkeuksellisen runsas. Departementissa sijaitsee Ala-Casamancen kansallispuisto.

Asutus
Departementtiin kuuluvat Cabroussen ja Loudia-Ouolofin arrondissementit sekä viisi kuntaa: Oussouye, Diembéring, Mlomp, Oukot ja Santhiaba Manjaque. Ainoa kaupunkiasutus on Oussouye. Asukkaista 67,5 % on dioloja, 14,1 % sererejä, 6,5 % wolofeja ja 5 % fulbeja. Yleisimmät kielet ovat diola ja wolof. Perinteisen uskonnon lisäksi harjoitetaan kristinuskoa ja islamia.

Liikenne, talous ja palvelut
Departementin läpi kulkee Ziguinchorista Cap Skirringiin johtava päällystetty maantie. Casamancella on jokiliikennettä ja Cap Skirringissä kansainvälinen lentokenttä.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, maissi, maapähkinä ja lehmänpapu. Tuotantoeläimiä ovat siat, vuohet, lampaat, naudat, aasit ja siipikarja. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Teollisuutta edustaa pienimuotoinen hedelmien ja muiden maataloustuotteiden jalostus.

Palveluihin kuuluvat ala- ja yläkoulut, kolme lyseota, kaksi ammattikoulua, terveyskeskus, 14 terveysasemaa ja kaksi yksityisvastaanottoa. Vesihuollon taso on riittämätön ja sähköverkko on vain Oussouyessa ja Cap Skirringissä sekä niiden lähikylissä.

Matkailu
Seudun matkailupotentiaali perustuu sen kulttuuriperintöön, vehreään luontoon ja rannikon miellyttävään ilmanalaan. Nähtävyyksiä ovat diolojen juhlat ja seremoniat sekä perinteisten hallitsijoiden hovit. Cap Skirring on eurooppalaisten suosima rantalomakohde.

Lähteet

Senegalin departementit
Joel Hokka

Joel Eerik Salomon Hokka (s. 5. lokakuuta 1993) on Blind Channelin laulaja, kitaristi ja lauluntekijä. Blind Channel osallistui Eurovision laulukilpailuun 2021 sijoittuen kuudenneksi.

Ura ja muu elämä 
Nuorena Hokka oli suunnitellut tulevansa jääkiekkoilijaksi kunnes hän meni Madetojan musiikkilukioon ja Blind Channel sai alkunsa. Joel valmistui lukiosta ylioppilaaksi vuonna 2013.

Joel on bändin perustaja sekä vanhin jäsen.

Lähteet 
 https://www.munoulu.fi/artikkeli/-/id/blind-channel-ponnistaa-maailmalle-madetojan-musiikkilukion-opein
 https://www.apu.fi/artikkelit/blind-channel-laulaja-joel-hokka-oulu-on-opettanut-noyryytta
 https://www.instagram.com/blindchannel/
 https://www.is.fi/viihde/art-2000007817365.html
 https://www.iltalehti.fi/viihdeuutiset/a/221aa38a-da99-4438-a250-17d5e2297016

Suomalaiset muusikot
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaija Kangas

Kaija Anneli Kangas (16. heinäkuuta 1952 Ylivieska – 28. syyskuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatteritaiteen maisteri, joka 2002 nimitettiin Teatterikorkeakoulun teatteripedagogiikan lehtoriksi.

Kangas opiskeli Turun yliopiston humanistisessa tiedekunnassa 1971–1974 ja Teatterikorkeakoulussa 1974–1978. Työuransa hän aloitti Mikkelin teatterista 1978–1979, vieraili Helsingin kaupunginteatterissa 1980–1983 ja siirtyi Turun kaupunginteatteriin 1983.

Kankaan puoliso oli kirjailija Arto Melleri 1978–1988 ja heille syntyi kaksi tytärtä, joista Sara Melleri on myös näyttelijä.

Valikoitu filmografia
1978 Vartioitu kylä 1944
1981 Pölhölä
1983 Menestyksen maku
1994 Kissan kuolema
1995 Kosketa minua

Lähteet

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1952 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Copa América 2021

Copa América 2021 oli järjestyksessään 47. Copa América. Turnaus järjestettiin Brasiliassa kesä–heinäkuussa 2021. Alun perin turnaus oli tarkoitus järjestää vuoden 2020 kesällä, mutta vuoden 2020 maaliskuussa Etelä-Amerikan jalkapalloliitto Conmebol ilmoitti, että koronaviruspandemian vuoksi turnausta lykätään vuodella.

Turnauksen isäntämaiksi valittiin alun perin Argentiina ja Kolumbia. Toukokuussa 2021 Kolumbian isännyys vietiin poliittisten mielenosoitusten ja Argentiinan isännyys pandemian tuomien ongelmien vuoksi. Conmebol vahvisti 21. toukokuuta 2021, että Brasilia tulisi isännöimään turnauksen.

Osallistujamaat 
Turnaukseen osallistui kaikki 10 joukkuetta Conmebolin jalkapalloliitosta. Joukkueet jaettiin lohkoihin maantieteellisesti pohjoiseen ja eteläiseen lohkoon.

Pohjoinen:
 (isäntä)

Etelä:

Pelipaikat 
Brasilian jalkapalloliitto ilmoitti 1. kesäkuuta 2021 että turnaus järjestetään Brasílian, Goiânian, Cuiabán ja Rio de Janeiron kaupungeissa.

Lohkovaihe 
Lohkojen neljä parhaiten sijoittunutta joukkuetta etenevät pudotuspeleihin. Kaikki ajat ovat paikallista aikaa, BRT (UTC-3).

Lohko A

Lohko B

Pudotuspelit

Puolivälierät

Välierät

Pronssiottelu

Loppuottelu

Maalintekijät 

4 maalia:

  Lionel Messi

   Luis Díaz

3 maalia:

 Lautaro Martínez

 Gianluca Lapadula

2 maalia:

 Alejandro Gómez
 Erwin Saavedra
 Lucas Paquetá
 Neymar

 Eduardo Vargas
 Ayrton Preciado
 Ángel Romero
 André Carrillo

 Yoshimar Yotún
 Edinson Cavani

1 maalia:

 Ángel Di María
 Rodrigo De Paul
 Guido Rodríguez
 Gabriel Barbosa
 Casemiro
 Roberto Firmino
 Marquinhos
 Éder Militão
 Éverton Ribeiro

 Richarlison
 Alex Sandro
 Ben Brereton
 Ángel Mena
 Gonzalo Plata
 Miguel Borja
 Edwin Cardona
 Juan Guillermo Cuadrado
 Gabriel Ávalos

 Gustavo Gómez Portillo
 Junior Alonso
 Miguel Almirón
 Alejandro Romero Gamarra
 Braian Samudio
 Sergio Peña
 Luis Suárez
 Edson Castillo
 Ronald Hernández

Oma maali:

 Jairo Quinteros (Uruguayta vastaan) 
 Yerry Mina (Ecuadoria vastaan)

 Renato Tapia (Ecuadoria vastaan)
 Gustavo Gómez Portillo (Perua vastaan)

Lähteet 

2021
Brasilian jalkapallo
Vuoden 2021 jalkapallo
Frank Stallone

Francesco Stallone Jr. (s. 30. heinäkuuta 1950) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja-lauluntekijä ja muusikko. Hän on Sylvester Stallonen nuorempi veli, ja on säveltänyt musiikkia hänen elokuviinsa (esim. 'Rocky').

Hänen kappaleensa "Far from Over", joka soi vuoden 1983 filmissä Staying Alive ja filmin soundtrack-levyllä oli 10. sijalla 'Billboard Hot 100'-listalla. Sama kappale oli myös ehdolla Golden Globe-palkinnolle. Frank Stallone myös näytteli sivuosaroolin kyseisessä veljensä Sylvester Stallonen ohjaamassa filmissä

Tunnettu myös mm. elokuvaroolista Baarikärpänen-elokuvasta.

Aiheesta muualla
 
 Kotisivu https://www.frankstallone.com/

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Arabianrannan kirjasto

Arabianrannan kirjasto on Helsingin Toukolan kaupunginosan Arabianrannan osa-alueella sijaitseva yleinen kirjasto. Se on yksi Helsingin kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa.

Arabianrannan kirjasto on perustettu vuonna 2004 ja sai toimitilansa samana vuonna avatuista, arkkitehti Mauri Tommilan suunnittelemasta usean kirjaston kirjastokeskuksesta Arabiakeskuksen rakennuksessa. Tiloja on remontoitu ja laajennettu kesällä 2020. Arabianrannan kirjaston edeltäjiin kuuluu lähistöllä katuosoitteessa Hämeentie 150 aiemmin  toiminut, vuodenvaihteessa 2002–2003 suljettu Toukolan kirjasto.

Lähteet 

Toukola
Helsingin kaupunginkirjasto
Vuoden yhtye

Vuoden yhtye on Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla vuodesta 1986 jaettu palkinto suomalaiselle kansan- tai maailmanmusiikkia esittävälle kokoonpanolle. Palkinnon saajan nimeää Kaustisen kansanmusiikkijuhlien hallitus.

Palkittuja yhtyeitä
 1986: JPP
 1987: Värttinä
 1988: Alaspään veljekset
 1989: Niekku
 1990: Halsbrytarna
 1991: Jylhän pelimannit
 1992: Koinurit
 1993: Näppäripelimannit
 1994: Pinnin pojat
 1995: Folkkarit
 1996: Spontaani vire
 1997: Loituma
 1998: Heikki Lahden yhtye
 1999: Kaustisen purppuripelimannit
 2000: Bill Hota & the Pulvers
 2001: Leikarit
 2002: Kiharakolmio
 2003: Frigg
 2004: Snekka
 2005: Sväng
 2006: Hyperborea 
 2007: Vanhanpiian pojat
 2008: Haka 
 2009: Polka Chicks
 2010: Duo Elina Järvelä & Juha Virtanen 
 2011: Luomala & Salminen
 2012: Siba Folk Big Band
 2013: Orkestar Bordurka
 2014: Juha Kujanpää Ensemble
 2015: Orivesi All Stars
 2016: Piirpauke
 2017: Gájanas
 2018: Lastenmusiikkiorkesteri Ammuu!
 2019: ENKEL
 2020: Kangasalan pikkupelimannit
 2021: Maria Kalaniemi & Eero Grundström

Lähteet

Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot
Musiikkipalkinnot
Kielimalli

Tilastollinen kielimalli on sanajonon sanojen todennäköisyysjakauma tai sellainen todennäköisyysfunktio, joka tuottaa jakauman. Jos sanajonossa, esimerkiksi lauseessa, on  sanaa, antaa kielimalli koko sanajonolle todennäköisyyden . Kielimalli voidaan määritellä myös sanan osille, kuten morfeemeille. 

Esimerkiksi N-grammimalli ennustaa sanasekvenssin – esimerkiksi lauseen – seuraavan odotettavissa olevan sanan, kun  edellistä sanaa tunnetaan.

Kielimallin perustana käytetään olemassaolevaa tekstiaineistoa eli korpusta, jonka avulla malli opetetaan. Aineisto voi olla peräisin kirjoista, sanomalehdistä, tv-ohjelmien transskripteistä tai vaikka internetistä. Mitä suurempi opetusaineisto, sitä parempi yleensä mallin ennustuskyky.

Tekniikka
Maunu Ossian af Heurlin

Maunu Ossian af Heurlin (10. syyskuuta 1873 Parainen – 28. huhtikuuta 1952 Hämeenkylä) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies.

Af Heurlinin vanhemmat olivat kirjapainonomistaja Lars Oskar Wilhelm af Heurlin ja Augusta Helena Bergbom ja puoliso Eva Alisa Matiskainen. Af Heurlin tuli ylioppilaaksi 1891 ja valmistui filosofian maisteriksi 1897 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1906.  Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1913. Af Heurilin toimi aluksi Helsingin yleisen sairaalan avustajalääkärinä 1908–1915 ja sitten Kittilän piirilääkärinä, Inarin ja Utsjoen aluelääkärinä ja vuodesta 1930 Petsamon aluelääkärinä. Viimeksi hän oli piirilääkäri Kurkijoella 1935–1940. Af Heurlin oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä  1900.
 
Laulunopettaja, raittiusasia-aktiivi Paula af Heurlin oli Maunu Ossian af Heurlinin sisar.

Lähteet 

Suomalaiset lääkärit
Suomalaiset aateliset
Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1873 syntyneet
Vuonna 1952 kuolleet
Herttoniemen kirjasto

Herttoniemen kirjasto on Helsingin Herttoniemen kaupunginosan Herttoniemen yritysalueen osa-alueella, Kauppakeskus Hertsissä sijaitseva yleinen kirjasto. Se on yksi Helsingin kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa.

Herttoniemen kirjasto on perustettu vuonna 1930. Keväällä 2020 kirjasto muutti uusiin toimitiloihin kauppakeskus Hertsin toiseen kerrokseen, Herttoniemen metroasemalta Itäväylän yli johtavan kävelysillan kaakkoispäädyn luokse. Kirjaston avajaisia siirrettiin parilla kuukaudella koronavirustilanteen vuoksi. Tätä aiemmin Herttoniemen kirjasto on sijainnut muun muassa Kettutiellä.

Lähteet 

Herttoniemi
Helsingin kaupunginkirjasto
Per Lasson

Per Christopher Lasson (s. 16. joulukuuta 1970, Lomma) on ruotsalainen näyttelijä.

Lasson opiskeli näyttelijäksi Malmön teatterikorkeakoulussa vuosina 1995–99. Sitä ennen hän oli opiskellut draamaa, teatteria ja elokuvaa Lundin yliopistossa. 

Lasson on esiintynyt niin teatterissa, tv-sarjoissa kuin elokuvissa. Suuri yleisö tuntee hänet ennen kaikkea Jessen roolista sarjassa Ohuella langalla.

Lähteet

Vuonna 1970 syntyneet
Ruotsalaiset näyttelijät
Elävät henkilöt
Mestis-kausi 2021–2022

Mestis-kausi 2021-2022 käynnistyi torstaina 23.9. kahdella ottelulla. Imatralla hallitseva mestari Ketterä avasi kautensa viime kauden finaalivastustaja Kokkolan Hermestä vastaan ja Hakametsässä KOOVEE kohtasi Peliitat. Loput joukkueista avasivat kautensa perjantaina 24.9. Runkosarjassa pelattiin 14 joukkueen nelinkertainen sarja (52 ottelua). Runkosarjan päätyttyä kausi huipentui pudotuspeleihin sekä karsintasarjaan. Runkosarjan 11.-14. sijoittuneet pelasivat Suomi-sarjan kahden parhaan kanssa kuuden joukkueen karsintasarjan (10 ottelua), sarjan neljä parasta sai paikan Mestikseen kaudelle 2022–2023.

Joukkueet

Runkosarja

Sarjataulukko

Pistepörssi

Maalivahtien torjuntapörssi
Vähintään 1/3 otteluista

Pudotuspelit

Villi kortti -kierros

Puolivälierät

Välierät

Loppuottelut

Pronssiottelu

Pistepörssi

Maalivahtien torjuntapörssi
Vähintään 1/3 otteluista

Karsinnat

Lähteet 

Mestis-kaudet
Jääkiekkosarjojen kausi 2021–2022
Kasvisryhmä

Kasvisryhmä on vuodesta 2008 toiminut monitaiteellinen ympäristötaidetta tekevien ammattitaiteilijoiden ryhmä. 

Ryhmä on järjestänyt pääosin ympäristötaidenäyttelyitä kasvitieteellisiin puutarhoihin. Ne ovat teoksien käsitteellinen ja vuorovaikkutteinen ympäristö. Näyttelyitä on ollut 2008 ja 2009  Helsingin yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa Kaisaniemessä, Tallinnan Kasvitieteellisessä puutarhassa vuosina 2009 ja 2011, samanaikaisesti Tarton yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa ja Helsingin Talvipuutarhassa 2014 ja 2019 Latvian yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa Riiassa. Vuosina 2020 ja 2021 Kasvisryhmä on osallistunut näyttelyillään Taiteen kotitaloon Keravalla. Taiteen aloista edustettuna näyttelyissä ovat olleet: grafiikka, installaatio, keramiikka-, kollaasi-, kuvanveisto-, performanssi-, piirustus-, tekstiili-, valokuva-, video- ja äänitaide.

Vapaan ryhmän kokoonpano on vaihdellut näyttelyittäin: Ryhmää on usein täydennetty vierailevilla koti- tai ulkomaisilla taiteilijoilla. Mukana ovat olleet: Riikka Aresalo, Catharina Kajander, Pira Cousin, Marja Hakala, Ismo Heinonen, Maria Hopia, Olli Hopia, Miia Kallio, Sunna Kangas, Kaarina Kellomäki, Johanna Kellomäki, Erja Laakkonen, Agita Marackovska ja Andris Marackovskis, Anu Miettinen, Leena Mäkipatola, Anu Nirkko, Inita Reimandova, Mare Saare, Otto Santala, Līga Skarina, Ivanda Spulle-Meiere, Jenni Tieaho, Robin de Wan ja Helle Videvik.

Lähteet 

Suomalaiset taiteilijaryhmät 
Suomalaiset ympäristötaiteilijat
Rifat Žemaletdinov

Rifat Žemaletdinov (s. 20. syyskuuta 1996 Moskova) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai laitahyökkääjä. Hän on edustanut kotimaassaan Lokomotiv Moskovaa ja välillä kausina 2016–2018 Rubin Kazania. Hän on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut Venäjän Valioliigassa 107 ottelua, joissa hän on tehnyt kymmenen maalia. Hän on voittanut Venäjän cupin vuosina 2019 ja 2021.

Žemaletdinov pelasi useissa Venäjän nuorisomaajoukkueissa. Hän voitti mestaruuden alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2013. Hän pelasi lopputurnauksessa viisi ottelua ja teki ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Ukrainaa vastaan joukkueensa kolmannen maalin sekä välierän ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa yhden joukkueensa kymmenestä maalista. Samana vuonna alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi kolme ottelua. Alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015 hän pelasi neljä ottelua Venäjän saavuttaessa hopeaa. Hän pelasi Venäjän A-maajoukkueessa ensimmäiset ottelunsa maaliskuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Maltaa, Sloveniaa ja Slovakiaa vastaan. Neljännen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Puolaa vastaan.

Lähteet 

Venäläiset jalkapalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Charles Houben

Pyhä Charles Houben C.P. (11. joulukuuta 1821 Munstergeleen, Limburg, Alankomaat – 5. tammikuuta 1893 Mount Argus, Irlanti) oli pyhimys, pappi ja passionisti.

Elämä ja ura 
Houben oli Peter Josef Houbenin ja Johanna Elisabeth Luijten neljäs lapsi yhdestätoista. Hänet tunnettiin jo elämänsä aikana tekemiensä ihmeparantumisien takia ihmeidentekijänä. Hän oli erityisen omistautunut sairaille, kärsiville, yksinäisille ja köyhille. Paavi Johannes Paavali II julisti hänet kunnianarvoisaksi 10. toukokuuta 1979 ja autuaaksi 16. lokakuuta 1988 sekä paavi Benedictus XVI julisti hänet pyhimykseksi 3. kesäkuuta 2007. Hän eli seuraavien 6 paavin hallintokausien aikana: Pius VII (1800-1823), Leo XII (1823-1829), Pius VIII (1829-1830), Gregorius XVI (1831-1846), autuas Pius IX (1846-1878) ja Leo XIII (1878-1903). Hänen muistopäiväänsä vietetään 5. tammikuuta.

Elämänvaiheet 
Pyhän Charles Houbenin elämä voidaan jakaa seuraaviin vaiheisiin:

 Syntymä 11. joulukuuta 1821
 Kaste 11. joulukuuta 1821
 Ensikommuunio 26. huhtikuuta 1835
 Konfirmaatio 28. kesäkuuta 1835
 Pappisvihkimys 21. joulukuuta 1850
 Siirtyminen Mount Argukseen 6. heinäkuuta 1857
 Kuolema 5. tammikuuta 1893

Lähteet

Viitteet 

Pyhimykset
Irlantilaiset pyhimykset
Vuonna 1821 syntyneet
Vuonna 1893 kuolleet
Myrtis (ennallistus)

Myrtis () on nimi, joka on annettu 11-vuotiaalle antiikin ateenalaiselle tytölle, jonka jäänteet on löydetty, sekä tästä tehdylle ennallistukselle, joka on esillä Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa. Tytön oikeaa nimeä ei tiedetä.

Myrtikseksi nimetyn tytön arvellaan kuolleen Ateenan kulkutaudin aikana peloponnesolaissodan alkuvaiheessa noin vuonna 430 eaa. Tytön hampaista on löydetty jonkin verran jäänteitä kulkutaudin aiheuttaneen Salmonella enterica -bakteerin geeneistä, ja näin hän todennäköisesti kuoli lavantautiin. Tyttö oli haudattu Kerameikokseen kulkutaudin uhrien joukkohautaan, joka löydettiin Ateenan metron rakennustöiden yhteydessä 1994–1995. Haudasta löydettiin yhteensä noin 150 luurankoa. Arkeologit valitsivat tytöstä tutkimuksessa käytetyn nimen, suomeksi ”Myrttimarja”, ajalle tyypillisistä naisennimistä.

Löydettäessä tytön kallo oli erityisen hyvässä kunnossa, mikä mahdollisti kasvojen ennallistamisen kallosta tehdyn kopion ympärille. Kasvonpiirteiden ennallistus on tehty niin kutsutulla Manchester-menetelmällä. Ennallistuksen hiusten ja silmien väri on valittu ajalle tyypillisistä. Ennallistus on ensimmäinen tavallisesta antiikin kreikkalaisesta tehty. Aiemmin vastaavia on yritetty vain merkkihenkilöistä, kuten Filippos II.

Ennallistus julkistettiin Akropolis-museossa vuonna 2010. Tämän jälkeen se on kiertänyt eri puolilla maailmaa osana YK:n tukemaa ohjelmaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Myrtis – Face to face with the past 

Antiikin kreikkalaiset
Kansallinen arkeologinen museo (Ateena)
Tuomo Kyhä

Tuomo Kyhä (s. 9. elokuuta 1976 Pori) on entinen suomalainen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi ennen pääsarjauraansa A-nuorten I-divisioonaa TuTossa sekä nuorten SM-liigaa Porin Ässissä, jossa hän voitti viimeisellä kaudellaan A-nuorten pronssia vuonna 1997. Kyhä pelasi junioreissa voitetun pronssin jälkeen yhden kauden jääkiekon I-divisioonaa Kokkolan Hermeksessä ennen siirtoaan vuonna 1998 Ässien edustusjoukkueeseen, jossa hän pelasi kolme kautta ja yhteensä 154 ottelua. Kyhä teki ensimmäisen ja samalla ainoan SM-liigamaalinsa 28. joulukuuta 1999 Turun Palloseuraa vastaan pelatussa vierasottelussa, jossa hän vastasi toisen erän ainoasta maalista ohittamalla TPS-maalivahti Fredrik Norrenan. Ottelu oli molemmille joukkueille ensimmäinen joulutauon jälkeen ja päättyi Ässien tappioon maalein 4–3.

Kyhä teki Ässien kanssa vuoden jatkosopimuksen kauden 1999–2000 jälkeen. Uransa ainoan SM-liigamaalin lisäksi hän keräsi kauden aikana suurimman osan SM-liigauransa rangaistusminuuteista kerättyään niitä 50 ottelussa 109. Kolmannen Ässissä pelaamansa kauden 2000–2001 jälkeen Kyhä teki sopimuksen Ruotsin Allsvenskaniin kiirunalaiseen Kiruna Minersiin, jossa hän ei pelannut kuitenkaan lopulta otteluakaan. Kiirunan sijaan Kyhä pelasi viimeisellä kaudellaan 2001–2002 Italian Serie A:ta Sterzing/Vipitenossa sekä Britannian BISL:ää Bracknell Beesin joukkueessa, kunnes lopetti pelaajauransa.

Pelaajauransa jälkeen Kyhä on toiminut SM-liigan Alumnien tähtien jakajana Ässien kotiotteluissa muun muassa kaudella 2018–2019 sekä edustanut Ässiä SM-liigan alumniottelussa Rauman Lukkoa vastaan joulukuussa 2016 ja HIFK:ta vastaan lokakuussa 2017. Pelaajauransa aikana Kyhää luonnehdittiin ”vahvaksi ja selkeäksi peruspakiksi, joka keskittyy oman pään peliin ja osaa myös kovat taklaukset”.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt