joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lars Emil von Haartman

Lars Emil von Haartman (19. heinäkuuta 1833 Piikkiö – 23. lokakuuta 1906) oli suomalainen eversti, tilanomistaja ja moninkertainen valtiopäivämies.

Von Haartmanin vanhemmat olivat lääketieteilijä, ylijohtaja Carl Daniel von Haartman ja Maria Helena Rosina Franzén ja puoliso Antoinette Hackman (k. 1898), kauppaneuvos Johan Fredrik Hackmanin tytär. Von Haartman kävi kaartinjunkkarikoulun Pietarissa ja tuli 1852 vänrikkinä henkikaartin Izmailovon rykmenttiin, jonka palveluksesta hän erosi everstinä 1868. Hän ryhtyi sitten maanviljelijäksi Lauritsalassa, mutta omisti tiloja myös Helsingin seudulla ja Varsinais-Suomessa.

Von Haartman oli aatelissäädyssä edustaja kaikilla valtiopäivillä 1880-luvun alusta, eli 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

Lähteet

Suomalaiset maanviljelijät
Suomalaiset everstit
Suomalaiset aateliset
Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1833 syntyneet
Vuonna 1906 kuolleet
Agender

Agender tarkoittaa sukupuoletonta tai sukupuolesta vapaata ihmistä. Agender kuuluu muunsukupuolisuuden sateenvarjon alle.

Suomessa on käytössä vain kaksi juridista sukupuolta (mies ja nainen), joten niiden ulkopuolella ollessaan agender ei voi muuttaa juridista sukupuoltaan agenderiksi.

Termiä agender on käytetty ensimmäisiä kertoja UseNet nimisellä keskustelupalstalla vuonna 2000. Monien muiden englannin kielestä lähtöisin olevien sukupuolitermien tavoin agenderille ei ole varsinaista suomenkielistä käännöstä. Lähimpänä käännöstä on sukupuoleton, mutta moni agender viittaa itseensä suomen kielelläkin agenderinä.

Kuuluisia agendereitä 

 Shamir, yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
 Angel Haze, yhdysvaltalainen rap-artisti ja laulaja
 Tyler Ford, yhdysvaltalainen kirjailija ja aktivisit
 sj Miller, yhdysvaltalainen akateemikko ja aktivisti

Katso myös 

 Muunsukupuolisuus
 Transsukupuolisuus
 Androgyyni
 Sukupuolivähemmistöt
Genderfluid

Lähteet 

Sukupuolivähemmistöt
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Transsukupuolisuus
Edvard Alexander Ramsay

Edvard Alexander Ramsay (17. maaliskuuta 1862 – 23. heinäkuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, eversti, tilanomistaja ja valtiopäivämies. 

Ramsayn vanhemmat olivat jalkaväenkenraali,  vapaaherra Georg Edvard Ramsay ja Elisabet Cumming. Käytyään Haminan kadettikoulun Ramsay tuli 1883 vänrikkinä palvelukseen henkikaartin kolmanteen suomalaiseen tarkkampujapataljoonaan, aliluutnatiksi hän yleni 1884, luutnantiksi 1887, alikapteeniksi 1899 ja kapteeniksi 1900. Sotapalveluksesta Ramsay erosi everstinä 1902. Hän omisti Munkkiniemen kartanon Helsingissä, viljellen siihen kuuluvia tiloja. Ramsayn puoliso oli Isabella Elisabet Rosinsky (k. 1955).

Ramsay  oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906.

Lähteet

Suomalaiset everstit
Suomalaiset maanviljelijät
Suomalaiset aateliset
Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1862 syntyneet
Vuonna 1915 kuolleet
Aleksandr Vlasov

Aleksandr Anatoljevitš Vlasov (, s. 23. huhtikuuta 1996 Viipuri) on venäläinen maantiepyöräilijä, joka on parhaimmillaan etappikilpailuissa ja mäkisessä maastossa.

Vlasov aloitti ammattilaisuransa Gazprom-RusVelo-tallissa 2018–2019, edusti Astana Pro Team / Astana - Premier Tech -joukkuetta 2020–2021 ja Bora-Hansgrohea vuodesta 2022 lähtien. Hän voitti Tour de Romandien 2022.

Saavutuksia 

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
2014
GP Général Patton, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
2018
Toscana Terra di Ciclismo Eroica, mäkikirikilpailun ja 2. etapin voitto
Baby Giro, kokonaiskilpailun voitto
Maantieajon alle 23-v. Venäjän-mestaruus
2019
Slovenian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Maantieajon Venäjän-mestaruus
Itävallan ympäriajo, 6. etapin voitto
Tour of Almaty, kokonaiskilpailussa toinen
2020
Tour de La Provence, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun ja 2. etapin voitto
Mont Ventoux Dénivelé Challenge, voitto
Lombardian ympäriajo, kolmas
Giro dell'Emilia, voitto
Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa viides, nuorten kilpailun voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 11:s, nuorten kilpailussa kolmas, 12. etapilla toinen
2021
Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun voitto
Tour of the Alps, kokonaiskilpailussa kolmas
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs, nuorten kilpailussa toinen, 9. etapilla kolmas
Aika-ajon Venäjän-mestaruus
2022
Volta a la Comunitat Valenciana, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
UAE Tour, kokonaiskilpailussa neljäs
Gran Premio Miguel Indurain, toinen
Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
La Flèche Wallonne, kolmas
Tour de Romandie, kokonaiskilpailun ja 5. etapin (aika-ajo) voitto
Sveitsin ympäriajo, 5. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides

Lähteet 

Venäläiset maantiepyöräilijät
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Ryanairin lento 4978

Ryanairin lento 4978 oli Ryanairin lento Ateenasta Vilnaan, jonka Valko-Venäjän KGB kaappasi maan ilmatilassa 23. toukokuuta 2021. Valko-Venäjän ilmavoimat saattoi koneen Minskin lentokentälle ja kertoi reittimuutoksen syyksi koneeseen kohdistuneen pommiuhan. Mitään viitteitä pommista ei kuitenkaan löytynyt. Pommin asettajaksi väitetty islamistinen Hamas-järjestö kiisti tietävänsä asiasta mitään.

Lento lähti Ateenasta 07:29 GMT ja alkoi poiketa suunnitellulta reitiltä klo 09:48 GMT. Kone laskeutui Minskiin klo 10:16 GMT ja pääsi lopulta Vilnaan klo 18:26 GMT. Lennolla oli sen nousun aikana 126 matkustajaa ja 6 miehistön jäsentä. Vilnaan saapui 121 matkustajaa.

Raman Pratasevitšin pidätys 
Kun kone oli laskeutunut Minskin kentälle, matkustajat saatettiin ulos ja matkustajiin kuulunut valkovenäläinen oppositioaktivisti ja toimittaja Raman Pratasevitš pidätettiin. Koko kaappausoperaation tavoitteena olikin ilmeisesti juuri Pratasevitšin vangitseminen. Silminnäkijöiden mukaan ennen koneen laskeutumista Pratasevitš oli peloissaan todennut, että häntä odottaa kuolemantuomio. Valko-Venäjä syyttää häntä terrorismista.

Pratasevitšin lisäksi Valko-Venäjä pidätti hänen tyttöystävänsä Sofia Sapegan, jolla on Venäjän kansalaisuus. Lisäksi kolme muuta Venäjän kansalaista jäi Minskiin.

Reaktioita 

 Valko-Venäjän ulkoministeriö lehdistösihteeri sanoi länsimaiden reaktioiden olevan "tahallaan politisoituneita".
 Liettuan presidentti Gitanas Nausėda kutsui tapausta Valko-Venäjän "valtion hyväksymäksi terrorismiksi".
 Ryanairin toimitusjohtaja Michael O'Leary kutsui tapausta "valtion tekemäksi lentokonekaappaukseksi" ja että lennolla oli mukana Valko-Venäjän tiedustelupalvelun agentteja.
 Venäjän presidentti Vladimir Putin syytti länsimaita kaksinaamaisuudesta ja viittasi tapaukseen vuodelta 2013 jossa Moskovasta palaamassa ollut Bolivian presidentti Evo Morales oli joutunut tekemään ylimääräisen välilaskun Itävaltaan eräiden NATO-maiden tilapäisesti kiellettyä häntä kuljettaneelta Bolivian ilmavoimien koneelta kauttakulun.

Katso myös 
Valko-Venäjän ja Euroopan unionin rajakriisi 2021

Lähteet 

Kansainväliset kriisit
Valko-Venäjän historia
Lentokonekaappaukset
Minsk
Vuoden 2021 ilmailu
Ákos Kertész

Ákos Kertész (1932 Budapest, Unkari) on unkarilainen kirjailija. Hän on työskentellyt metalliteollisuudessa sekä elokuvakäsikirjoittajana muun muassa suomalais-unkarilaisessa elokuvassa Tullivapaa avioliitto. Hänen merkittävin kirjallinen teoksensa on romaani Kunnon ihminen (Makra, 1971). Kertész kuvaa romaanissa teollisuustyöläisen ja taiteilijan hankalaa suhdetta. Tapahtuma-aika on 1950-luvun Budapest ennen Unkarin kansannousua. Hän on käsikirjoittanut romaaniin pohjautuvan elokuvan Makra, jonka on ohjannut Tamás Rényi.

Suomennetut teokset
 Kunnon ihminen (Makra, 1971), suom. Tuomo Lahdelma ja Imre Szente, Gummerus 1981 ISBN 951-20-2125-0

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Unkarilaiset kirjailijat
Vuonna 1932 syntyneet
Elävät henkilöt
Mystinen metsätyömies

Mystinen metsätyömies on Mikko Mattilan ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2019. Elokuva on henkilödokumentti Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen laulusolistista ja sanoittajasta Pekka Myllykoskesta.

Lähteet 

Vuoden 2019 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Kaivopuiston rautatietunneli

Kaivopuiston rautatietunneli oli Helsingin satamarataan kuulunut rautatietunneli, joka alitti Kaivopuiston osuudella Merisatamasta Eteläsatamaan. Lyhyehkö tunneli alittaa Ison Puistotien ja Itäisen Puistotien sekä niiden välissä sijaitsevan Marmoripalatsin tontin.  Valmistuessaan vuonna 1894 siitä tuli Suomen ensimmäinen rautatietunneli. Tunneli oli aluksi 74-metrinen ja yksiraiteinen, mutta vuonna 1952 se pidennettiin satametriseksi ja kaksiraiteiseksi. Pituuseron ja muuttuneiden sisäänkäynti- ja raidejärjestelyiden vuoksi on puhuttu myös uudesta ja vanhasta Kaivopuiston tunnelista.

Sisäänkäynnit ja kallioleikkaukset 

Tunnelin eteläinen sisäänkäynti sijaitsi Puistokadun ja Ison Puistotien risteymäkohdassa. Pohjoinen sisäänkäynti oli aluksi Itäisen Puistotien ja Laivasillankadun kulmassa, josta rata jatkui suorassa kallioleikkauksessa aivan Laivasillankadun varressa. Vuoden 1952 pidennyksen jälkeen suuaukko siirtyi nykyiselle kohdalleen hieman kauemmaksi Laivasillankadusta ja samalla myös Itäisestä puistotiestä, ja kiskot jatkuivat Eteläsatamaan uutta kaartuvampaa linjausta pitkin. Kadunreunassa ollut käyttämättömäksi jäänyt vanha kallioleikkaus suljettiin. Laivasillankadun reunassa on tänä päivänä kävelytie.

Poistuminen käytöstä 
Liikennöinti Eteläsatamaan ja satamaradan päätepisteelle Katajanokalle päättyi 1. toukokuuta 1980. Kutsuvierasjuna kävi Kauppatorilla vielä kaksi viikkoa myöhemmin, mutta sen jälkeen tunneli ei ollut enää liikennekäytössä. Merisataman ratapihalta Eteläsatamaan johtaneet kiskot pysyivät useita vuosia käyttämättöminä paikoillaan ja purettiin vasta 1980-luvun lopulla. Eirasta ja Ullanlinnasta kiskot purettiin lopulta vuonna 2008 ja koko satamarata kokonaisuudessaan keväällä 2009.

Tunneli on sittemmin ollut käytössä varastona. Jonkin aikaa ei-toivottu läpikulku oli estetty kolmimetrisellä panssariverkkoaidalla. Sittemmin eteläinen suuaukko suljettiin, eikä siitä ole enää näkyvissä merkkejä, sillä vanha ratalinjaus Puistokadun reunassa on muutettu kevyen liikenteen väyläksi, joka tässä päässä nousee Puistokadun tavoin Ison Puistotien tasolle. Puistokadun reunassa rataa suojannut alkuperäinen rauta-aita on kuitenkin säilynyt paikoillaan koko kadun pituudelta. Tunnelivarastoon kuljetaan tänä päivänä sataman puolelta eli Laivasillankadun viereistä kallioleikkausta pitkin: se alkaa Olympiaterminaalin luota Satamatalon edestä, alittaa Ehrenströmintien ja kaartuu kohti Itäistä Puistotietä. Syvennyksen ylittää yksi silta jalankulkijoille. Tunneli on suljettu isolla ovella.

Katso myös 
 Pasilan rautatietunneli, osa Sörnäisten satamarataa vuosina 1965–2008
 Savion rautatietunneli, joka korvasi kantakaupungin satamaradat vuonna 2008
 Luettelo Suomen rautatietunneleista

Lähteet  

Suomen rautatietunnelit
Helsingin tunnelit
Kaivopuisto
Elena Kaliská

Elena Kaliská (19. tammikuuta 1972 Zvolen, Tšekkoslovakia) on slovakialainen koskipujottelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän voitti olympiakultaa Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008.

Kaliská on osallistunut olympialaisiin neljästi. Ensimmäisen kerran hän oli mukana Atlantan olympialaisissa. Hän oli kajakkiyksikkökilpailun 19. Neljä vuotta myöhemmin Sydneyn olympialaisissa 2000 Kaliská oli kajakkiyksikkökilpailun neljä voitettuaan karsintakierroksen. Ateenan olympialaisissa 2004 Kaliská oli karsintakierroksen jälkeen toinen, mutta oli välierien paras. Hän säilytti johtoasemansa myös loppukilpailussa voittaen uransa ensimmäisen olympiakullan. Pekingin olympilaisissa 2008 Kaliská kilpaili kajakkiyksikkökilpailussa. Hän voitti karsintakierroksen. Hän oli johdossa myös välierälaskun jälkeen. Hän sai myös parhaat pisteet viimeisessä laskussa voittaen toisen olympiakultansa. 

Kaliskálla on kahden olympiakullan lisäksi kaksi MM-kultaa, kaksi MM-hopeaa ja yksi MM-pronssi. Lisäksi hänellä on useita EM-mitaleja.

Lähteet

Slovakialaiset melojat
Slovakialaiset olympiavoittajat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Karvajuorut

Karvajuorut (Cyanotis) on soljokasveihin (Commelinaceae) kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 50 lajia, joita tavataan trooppisessa sekä subtrooppisessa Afrikassa ja Aasiassa aina Australian pohjoisosiin asti.

Karvajuorut ovat yksi- tai monivuotisia ruohovartisia kasveja, jotka voivat olla kasvutavaltaan pystyjä tai maanmyötäisiä. Lehtiasento on kierteinen. Kukat ovat aktinomorfisia, ja kukkien terälehdet ovat sinisiä, violetteja tai valkoisia. Kukissa on kuusi hedettä, jotka ovat kaikki keskenään samannäköisiä sekä toimivia. Hedelmänä on leveänpuikea kota.

Lajeja 
 Cyanotis axillaris
 Cyanotis cristata
 Cyanotis kewensis – intiankarvajuoru
 Cyanotis lanata – villakarvajuoru
 Cyanotis longifolia
 Cyanotis repens – keniankarvajuoru
 Cyanotis somaliensis – afrikankarvajuoru
 Cyanotis speciosa

Lähteet 
 Flora of China: http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=2&taxon_id=108768

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Cyanotis

Soljokasvit
Raitakillinen

Raitakillinen (Aphanius danfordii) on hammaskilleihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanlaisena Turkista.

Koko ja ulkonäkö
Raitakillinen voi kasvaa suurimmillaan 5–8 cm pitkäksi ja naaraat ovat koiraita kookkaampia. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Raitakilliskoiras on harmaa ja ruumiissa on 9–13 mustaa pystyjuovaa. Naaras on harmaa ja ruumiissa on tummia täpliä.

Levinneisyys ja elintavat
Raitakillistä tavataan vain Turkista maan keskiosista Kızılırmak- ja Seyhanjokien valuma-alueilta. Se elää erityisesti runsaasti kasveja kasvavissa, mutta kirkasvetisissä lähteissä. Raitakillinen syö pieniä äyriäisiä ja hyönteisten, kuten hyttysten, toukkia. Lajin lisääntymisaika on toukokuusta syyskuulle. 

Raitakillinen luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Suurin uhka kannalle on lähde-elinympäristön häviäminen vedenoton vuoksi ja useat alueen lähteistä ovat kuivuneet. Myös vieraslajit ovat uhka.

Lähteet

Hammaskarppikalat
Uhanalaiset kalat
Edistykselliset

Edistykselliset (latv. Progresīvie) on latvialainen sosiaalidemokraattinen puolue. Sen puheenjohtajina toimivat Antoņina Ņenaševa ja Edmunds Cepurītis. Edistykselliset perustettiin yhdistyksenä vuonna 2011 ja puolue siitä tuli vuonna 2017.

Puolue haluaa lisätä terveydenhuollon ja sosiaaliturvan rahoitusta, torjua ilmastonmuutosta ja syventää Latvian yhteistyötä Pohjoismaiden kanssa.

Vuoden 2018 parlamenttivaaleissa puolue keräsi 2,61 % äänistä, eikä saanut yhtään edustajaa saeimaan. Europarlamenttivaaleissa vuonna 2019 puolueen kannatus oli 2,90 %, ja se ei saanut yhtään meppiä. Riian kaupunkivaaleissa 2020 puolue oli vaaliliitossa Attīstībai/Par!-puolueryhmittymän kanssa. Vaaliliitto keräsi 26,14 % äänistä ja sai 18 edustajaa 60-paikkaiseen valtuustoon. Myöhemmin liittouma pieneni valtuustossa, kun Latvian kehityksen puolesta -puolue erosi siitä.

Lähteet

Latvialaiset puolueet
Sosiaalidemokraattiset puolueet
Siitoonjärvi

Siitoonjärvi on matala ja vähähumuksinen järvi Uudenmaan ja Varsinais-Suomen rajalla. Sen eteläosa sijaitsee Lohjan aluella, keski- ja pohjoisosa Salon alueella. Järven pinta-ala on 54 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 22 kilometriä luoteeseen ja Salon keskustasta 33 kilometriä itään. Suomusjärven kirkonkylä sijaitsee nelisen kilometriä Siitoonjärveltä lounaaseen.

Maantiede 
Siitoonjärven pituus lännestä itään on 1,1 kilometriä, allas on pohjois–eteläsuunnassa varsin tasaleveä, enimmillään runsaat 600 metriä. Saaria ei ole. Rannoilla on suhteellisen paljon asutusta, valuma-alue on enimmäkseen metsäistä. Siitoonjärveen laskee suo-ojia, Siitoonjärvi laskee Enäjärveen, joka sijaitsee puoli kilometriä etelään. Enäjärven korkeustaso on noin yhdeksän metriä Siitoonjärveä alempi. Siitoonjärven luoteispuolella sijaitsee Lahnajärvi, kaakossa on muun muassa Ruona ja Kivimäen Kaita.

Siitoonjärven ekologinen tila on erinomainen.

Siitoonjärvi (23.074.1.016) kuuluu Hämjoen valuma-alueeseen (23.074), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nummenjoen valuma-alue (23.07). Hämjoen alueeseen kuuluu kuusitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Siitoonjärvi on neljänneksi laajin.

Lähteet 

Lohjan järvet
Salon järvet
Karjaanjoen vesistö
Remppa vai muutto Suomi

Remppa vai muutto Suomi on suomalainen televisiosarja, jossa kaksi kiinteistöalan ammattilaista mittelevät toisiaan vastaan. Ohjelma perustuu kanadalais-yhdysvaltalaiseen Love It or List It -formaattiin. Ohjelman ensimmäinen kausi alkoi 26. elokuuta 2021 Nelonen-kanavalla. Ohjelman pääosissa ovat kiinteistönvälittäjä Anne Ramsay ja sisustusarkkitehti Marko Paananen. Ohjelman toinen kausi alkoi syyskuussa 2022.

Ohjelman joka jaksossa yhden perheen kotia remontoidaan. Samalla heille esitetään vaihtoehtoisia muuttokohteita. Remontin päätyttyä perhe päättää, jääkö omaan remontoituun kotiin, vai muuttaako.

Jaksot

Yhteenveto

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Lähteet 

Suomalaiset tositelevisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
Mārtiņš Staķis

Mārtiņš Staķis (s. 4. heinäkuuta 1979 Tukums) on latvialainen poliitikko. Hän on toiminut Riian pormestarina lokakuusta 2020 alkaen.

Stakis opiskeli vuosina 2007–2008 Helsingin kauppakorkeakoulussa. Staķisin äiti, Dagnija Staķe, on myös ollut mukana politiikassa ja toimi maansa aluekehityksestä ja paikallishallinnosta vastaavana ministerinä.

Toukokuussa 2021 Riiassa pelattujen jääkiekon MM-kisojen aikaan Kreikasta Liettuaan matkalla ollut lentokone pakotettiin laskeutumaan Valko-Venäjälle. Valko-Venäjä pidätti koneessa olleen oppisitioaktivisti ja toimittaja Raman Pratasevitšin Minskissä, mihin häntä kuljettanut EU:n sisäisellä lennolla ollut matkustajakone pakotettiin laskeutumaan tekaistun pommiuhan nojalla. Tämän seurauksena Mārtiņš Staķis oli mukana laskemassa kisa-alueella olleita Valko-Venäjän lippuja alas ja korvasi ne Valko-Venäjän opposition käyttämällä valko-puna-valkoisella valtion entisellä kansallislipulla. Tämän jälkeen Valko-Venäjä karkotti koko Latvian suurlähetystön väen maastaan. Latvia vastasi tähän samalla tavoin.

Staķis on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Äidinkielensä latvian lisäksi hän osaa myös sujuvaa englantia ja venäjää..

Lähteet 

Latvialaiset poliitikot
Pormestarit
Elävät henkilöt
Vuonna 1979 syntyneet
Kielland

Kielland on norjalainen sukunimi:

 Axel Kielland (1907–1963), norjalainen kirjailija, Alexander Kiellandin pojanpoika
 Alexander Kielland (1849–1906), norjalainen kirjailija

Muita
 Alexander Kielland, norjalainen öljynporauslautta

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Josep Almudéver Mateu

Josep Eduard Almudéver Mateu (30. heinäkuuta 1919 Marseille – 24. toukokuuta 2021) oli espanjalainen sotilas, joka oli viimeinen tunnettu elossa ollut Espanjan sisällissodan kansainvälisten prikaatien jäsen.

Almudéver syntyi Ranskassa espanjalaisten siirtotyöläisten perheeseen. Hän vietti varhaislapsuutensa Marseillessa ja Casablancassa, josta perhe palasi kotiseudulleen Alcàsseriin vuonna 1930. Espanjan sisällissodan sytyttyä Almudéver valehteli ikänsä ja liittyi 16-vuotiaana tasavaltalaisarmeijaan. Mateun oikea ikä paljastui hänen haavoituttuaan Teruelin rintamalla, jonka jälkeen Almudéver kotiutettiin alaikäisenä. Almudéverilla oli kaksoiskansalaisuus, jonka turvin hän värväytyi ranskalaisena kansainvälisiin prikaateihin ja taisteli Carlo Rossellin mukaan nimetyssä pataljoonassa. 

Kun prikaatit hajotettiin vuonna 1938 Almudéver kotiutettiin Ranskaan, josta hän pian palasi isänsä kanssa takaisin rintamalle Alicanteen. Sodan päätyttyä Almudéver vangittiin huhtikuussa 1939 Albateran keskitysleirille. Hän sai kuolemantuomion, joka muutettiin 12 vuoden vankeudeksi. Almudéver pääsi ehdonalaiseen hyvän käytöksen johdosta vuonna 1942. Vapauduttuaan hän liittyi diktaattori Francoa vastaan taisteleviin sisseihin ja pakeni vuonna 1947 Ranskaan, jossa vietti loppuelämänsä.

Almudéver kuoli 101-vuotiaana toukokuussa 2021. Almudéverin poismenona kunnioitti muun muassa Valencian itsehallintoalueen presidentti Ximo Puig, joka muistosanoissaan totesi, etteivät Eurooppa ja demokratia milloinkaan unohda häntä.

Lähteet 
  

Espanjan sisällissodan sotilaat
Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Yli satavuotiaiksi eläneet espanjalaiset
Poikkeusolot

Poikkeusolot määrittää Suomessa valmiuslaki (1553/29.12.2011). Lain 3 §:n mukaan poikkeusoloja ovat:

1) Suomeen kohdistuva aseellinen tai siihen vakavuudeltaan rinnastettava hyökkäys ja sen välitön jälkitila;

2) Suomeen kohdistuva huomattava aseellisen tai siihen vakavuudeltaan rinnastettavan hyökkäyksen uhka, jonka vaikutusten torjuminen vaatii tämän lain mukaisten toimivaltuuksien välitöntä käyttöön ottamista;

3) väestön toimeentuloon tai maan talouselämän perusteisiin kohdistuva erityisen vakava tapahtuma tai uhka, jonka seurauksena yhteiskunnan toimivuudelle välttämättömät toiminnot olennaisesti vaarantuvat;

4) erityisen vakava suuronnettomuus ja sen välitön jälkitila; sekä

5) vaikutuksiltaan erityisen vakavaa suuronnettomuutta vastaava hyvin laajalle levinnyt vaarallinen tartuntatauti. 

Kun valtioneuvosto toteaa yhteistoiminnassa tasavallan presidentin kanssa maassa vallitsevan poikkeusolot, voidaan valtioneuvoston asetuksella säätää valmiuslain säännösten soveltamisen aloittamisesta. Tämä asetus voidaan antaa määräajaksi, enintään kuudeksi kuukaudeksi. Siinä on mainittava, miltä osin tämän lain mukaisia toimivaltuuksia voidaan soveltaa ja missä niitä sovelletaan jos niitä ei tarkoiteta sovellettaviksi koko maan alueella. Asetus on välittömästi saatettava eduskunnan käsiteltäväksi. Eduskunta päättää, voiko asetus jäädä voimaan vai onko se kumottava osittain tai kokonaan. Se myös päättää, että onko asetus voimassa säädetyn vai sitä lyhyemmän ajan. Jollei käyttöönottoasetusta ole viikon kuluessa sen antamisesta toimitettu eduskunnalle, asetus lakkaa olemasta voimassa. Kun eduskunta on päättänyt, käyttöönottoasetuksessa mainittuja säännöksiä voidaan alkaa soveltaa siltä osin kuin eduskunta ei ole päättänyt, että asetus on kumottava.

Jos käyttöönottoasetuksen käsittely ei ole mahdollista, voidaan valtioneuvoston asetuksella voidaan säätää, että toimivaltuussäännöksiä voidaan soveltaa välittömästi. Tällainen asetus voidaan antaa kolmen kuukauden määräajaksi ja se on välittömästi annettava eduskunnan käsiteltäväksi. Jos asetusta ole viikon kuluessa sen antamisesta toimitettu eduskunnalle, asetus lakkaa olemasta voimassa. Jos eduskunta päättää, asetus on kumottava osittain tai kokonaan.

Valtionneuvosto totesi 16. maaliskuuta 2020, että Suomessa vallitsee poikkeusolot yhteistoiminnassa tasavallan presidentin kanssa. Perusteluina tälle pidettiin valmiuslaissa tarkoitettua erityisen vakavaa suuronnettomuutta vastaava hyvin laajalle levinnyt vaarallisia tartuntatautia.  Poikkeusolot päättyivät kolmen kuukauden päästä 16. kesäkuta 2020 . Toisen kerran valtionneuvosto totesi 1. maaliskuuta 2021 Suomessa vallitsevan poikkeusolot yhteistoiminnassa tasvallan presidentin kanssa.  Toisella kerralla poikkeusolot olivat voimassa 27. huhtikuuta 2021 asti.

Lähteet
Steiermarkin Grand Prix 2021

Steiermarkin Grand Prix 2021 (virallisesti Formula 1 BWT Grosser Preis der Steiermark 2021) oli Formula 1 -kauden  kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 27. kesäkuuta Red Bull Ringin moottoriradalla Spielbergissä Itävallassa.

Viikonlopun aikataulu ja sää

Tulokset

Aika-ajot

Kilpailu

Sijoitukset kilpailun jälkeen

Lähteet 

2021
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2021
Anne Rouhiainen

Anne Rouhiainen on merkittävä suomalainen taidekriitikko, joka työskenteli Helsingin Sanomien kriitikkona 1992–2006. 

Hän on tehnyt myös yhteistyötä esimerkiksi Riihimäen taidemuseon kanssa, ja kuratoinut Riihimäen Kuvataiteilijoiden Biennaali-näyttelyn 2008–2009.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Anne Rouhiaisen taidekritiikkejä Helsingin Sanomien sivuilla 1992–2006

Taidekriitikot
Google Forms

Google Forms on kyselynhallintaohjelmisto, joka on osa Googlen tarjoamaa ilmaista verkkopohjaista Google Docs Editors -sarjaa. Palvelu sisältää myös Google Docs, Google Sheets, Google Slides, Google Drawings, Google Sites ja Google Keep. Google Forms on saatavana vain verkkosovelluksena. Sovelluksen avulla käyttäjät voivat luoda ja muokata kyselyjä verkossa ja tehdä reaaliaikaista yhteistyötä muiden käyttäjien kanssa. Kerätyt tiedot voidaan syöttää automaattisesti laskentataulukkoon.

Aiheesta muualla

Google
Ninni Luhtasaari

Ninni Luhtasaari (s.1987, Espoo) on suomalainen kuvataiteilija, muusikko ja hatuntekijä. Luhtasaari on tullut tunnetuksi muun muassa "Kukkahattutäti"-valokuvaprojektista, jossa hän yhdessä Jaana Ristolan ja Anni Kössin kanssa julkaisi kuvia ihmisistä kukkahatuissa tarkoituksenaan herättää rasismin vastaista huomiota. Muusikkona hän esiintyy yhtyeissä Jari Raaste, Risto, Ninni Forever Band, Maria ja Marsialaiset sekä Pint­andwefall, jossa hän käyttää taiteilijanimeä Dumb Pint. Hän on myös osa tamperelais-savonlinnalaista Sexy Sexy Lover -taiteilijaryhmää.

Luhtasaaren taidetta, johon kuuluu naivismin ja kitschin tyyleistä vaikutteita ottavia veistoksia, kirjontaa ja installaatioita, on ollut esillä muun muassa Tampereen taidemuseossa, Joensuun taidemuseossa, Lappeenrannan taidemuseossa, Mäntän kuvataideviikoilla ja Finlayson Art Arealla. . 

Ninni Luhtasaari valikoitui Lamminrahkan koulukeskuksen taiteilijaksi 2023 anonyymissä kutsukilpailussa, jonka järjesti Public Art Agency Finland.

Elämä 
Luhtasaari valmistui vuonna 2008 Helsingin ammattiopistosta modistiksi ja vuonna 2013 Tampereen ammattikorkeakoulusta kuvataiteilijaksi. Hän asuu Tampereella, ja hänellä on lapsi.

Diskografia

Sooloalbumit 

 Ninni Forever Band / s/t (2012, Äänetön)
 Ninni Forever Band / Lätäkössä (2016, Svart)
 Ninni Forever Band / Uusi yhtye (2020, Jukan Musiikki)

Pitandwefall 

 Wow, what was That, Baby? (2007, Gaea Records)
 Hong Kong, Baby (2009, Gaea Records)
 Time is right for Romans, Baby (2011, Gaea Records)
 Be My Baby (2013, Gaea Records)
 Red and Blue Baby (2017, Svart)
 Your Stories Baby (2020, Soliti)

Maria ja Marsialaiset 

 Pysy Hereillä (2017, Full Contact)

Aiheesta muualla 
Ninni Luhtasaaren kotisivut

Suomalaiset kuvanveistäjät
Suomalaiset muusikot
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Kirsi Kinnunen

Kirsi Kinnunen (s. 1960 Rovaniemi) on suomalais-ranskalainen sarjakuva-alan vaikuttaja. Hän on työskennellyt kääntäjänä, agenttina ja asiantuntijana ja asunut Ranskassa vuodesta 2001 lähtien.

Kinnunen opiskeli romaanista filologiaa ja journalismia Turun, Jyväskylän ja Tampereen yliopistossa. Hän on kääntänyt sarjakuvia paitsi suomesta ranskaksi ja ranskasta suomeksi myös ruotsista ranskaksi. Hänen ensimmäinen käännöksensä oli Kalervo Palsan Kuolema ja intohimo, joka julkaistiin ranskaksi nimellä La Mort et la passion vuonna 1989. Hän on kääntänyt suomesta ranskaksi noin 70 suomalaista sarjakuvateosta ja noin 20 kirjaa sekä suomentanut noin 170 kirjaa.

Kinnuselle myönnettiin Sarjakuvaneuvos-palkinto vuonna 2011 ja valtion ulkomainen kääntäjäpalkinto toukokuussa 2021 ensimmäisenä sarjakuva-alan edustajana.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kinnusen ranskaksi kääntämät sarjakuvat. Valtioneuvosto.

Vuonna 1960 syntyneet
Suomalaiset kielenkääntäjät
Suomalaiset sarjakuvantekijät
Elävät henkilöt
Ajan piirtämät kasvot

Ajan piirtämät kasvot on Uniklubin 7. albumi. Albumin nimi tulee Siipirikko-kappaleen kertosäkeistöstä.

Yhtye kaipasi uusia soundia ja niinpä tuottajaksi valikoitui Rauli Eskolin. Albumissa kuullaan ehkä eniten popvaikutteita mutta muuten siinä on rockia mukana. Singleinä on julkaistu Huojuva silta joka on Jussille henkilökohtainen voimabiisi, Bailaten koko elämä ja Siipirikko, singleistä pari on myös musiikkivideoina.

Edellisen albumin aikoihin Jussi kärsi uupumuksesta eikä häneltä tullut kun kolme sanoitusta. Suurin osa Ajan piirtämät kasvot-albumin kappaleista on Jussin säveltämiä ja sanoittamia.

Kappaleet

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Kaaoszine: 8/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2020 albumit
Uniklubin albumit
Rauli Eskolinin tuottamat albumit
Riitta Seppänen-Kaijansinkko

Riitta Marjaana Seppänen-Kaijansinkko (ent. Suuronen; s. 1962 Rovaniemi) on suomalainen professori, koulutukseltaan sekä lääketieteen tohtori että hammaslääketieteen lisensiaatti. Hän on hoitanut Helsingin yliopiston suu- ja leukasairauksien translationaalisen tutkimuksen professuuria vuodesta 2015.

Seppänen-Kaijansinkko on tutkinut etenkin leuan ja kasvojen suurten vammojen korjaamista. Väitöskirjassaan hän käytti maitohaposta tehtyjä biohajoavia ruuveja, joilla voitiin liittää murtuneita luita yhteen. Myöhemmin hän siirtyi kudosteknologian alalle ja alkoi tutkia uuden luun kasvattamista rasvan kantasoluista. Hänen tutkimusryhmänsä onnistui ensimmäisenä maailmassa valmistamaan kantasoluista uusia kudoksia kasvoista tai kallosta puuttuvien luiden tilalle.

Lähteet 

Vuonna 1962 syntyneet
Suomalaiset lääkärit
Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Elävät henkilöt
Adiyogi Shiva -patsas

Adiyogi Shiva -patsas (tamiliksi ஆதியோகி சிவன் சிலை, Ātiyōki civaṉ cilai) on 34,24 metriä korkea Shiva-jumalaa esittävä rintakuva. Se sijaitsee Coimbatoren kaupungissa, Tamil Nadun osavaltiossa, Intiassa. Patsas on Guinnessin ennätystenkirjan kirjan mukaan maailman korkein rintakuva. Patsaan on rakennuttanut intialainen Isha-säätiö omistamilleen maille..

Nimi "adiyogi" tarkoittaa sananmukaisesti ensimmäistä joogia, ja on yksi Shivan lisänimistä.

Patsasta suunniteltiin 2,5 vuotta ja rakentaminen kesti kahdeksan kuukautta. Se on valmistettu teräksestä ja painaa yli 500 tonnia.

Patsaan julkistamistilaisuus pidettiin 24. helmikuuta 2017 ja tilaisuudessa oli paikalla Intian pääministeri Narendra Modi. Isha-säätiön johtaja Sadhguru kertoi suunnittelevansa kolmen vastaavan patsaan pystyttämisestä muualle Intiaan. Mahdollisiksi sijoituspaikoiksi hän nimesi Varanasin, Mumbain ja Delhin.

Lähteet 

Tamil Nadun rakennukset ja rakennelmat
Veistokset
Nuorgrammatismi

Nuorgrammatismi on kielihistorian koulukunta, joka keskittyy kielten äännehistorian selvittämiseen. Se nousi suosituksi 1800-luvun lopulla, ja sen merkittävimpiä edustajia olivat tuolloin Karl Brugmann, August Leskien ja Hermann Paul. Suomessa huomattava nuorgrammaatikko oli E. N. Setälä.

Nuorgrammatismin keskeinen teesi on Leskienin väittämä, että äännelait ovat poikkeuksettomia, lukuun ottamatta analogioita (eli sitä, että sanat muuttuvat samankaltaisten sanojen mallin mukaisesti, esimerkiksi epäsäännölliset verbien taivutukset muuttuvat säännöllisiksi). Näin pyrittiin luomaan luonnontieteellisen tarkka pohja äännehistorian tutkimukselle. Brugmannin kirjoittama Prinzipien der Sprachgeschichte (1880) on nuorgrammaatikkojen ohjelmanjulistus ja yksi kielentutkimuksen klassikoista.

Lähteet

Kielihistoria
Winwood

Winwood on sukunimi ja voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Muff Winwood, englantilainen lauluntekijä ja tuottaja
Steve Winwood, englantilainen laulaja, lauluntekijä ja multi-instrumentalisti.
Lyhtyahven

Lyhtyahven (Acropoma japonicum) on lyhtyahveniin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan indopasifiselta merialueelta.

Koko ja ulkonäkö
Lyhtyahven voi kasvaa suurimmillaan 17–20 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan kala on pitkänomainen ja sivusuunnassa litistynyt. Suomut ovat kookkaita. Selkäeviä on kaksi ja pyrstöevä on haarautunut. Lajin peräaukko on vatsaevien lähellä. Lyhtyahven on selästään punertava ja vatsastaan harmaa, evien väri on vaaleanpunainen. Vatsassa on valoelimiä, joissa elää bioluminoivia Photobacterium leiognathi-bakteereja.

Levinneisyys ja elintavat
Lyhtyahvenen levinneisyysalue ulottuu Afrikan itäosista Australian pohjoisosiin ja Japaniin. Se elää lähellä pohjaa 100–500 metrin syvyydessä. Lyhtyahvenen ravintoa ovat erityisesti äyriäiset ja suuret kalat syövät myös pikkukaloja ja kalmareita. Lajin lisääntymisaika Japanissa on kesäkuusta syyskuulle.

Lyhtyahventa kalastetaan trooleilla ja se on paikoin tärkeä ruokakala. Esimerkiksi Japanissa sitä syödään kuivattuna.

Lähteet

Percoidei
Soijapoika

Soijapoika () on halventava nimitys, jota käytetään varsinkin internetfoorumeilla kuvaamaan miehiä, joilta katsotaan puuttuvan tyypillisen maskuliinisia ominaisuuksia. Soijapoika-nimityksellä on yhteyksiä muun muassa ”cuck” ja ”low-T” () -käsitteisiin. Soijapavut sisältävät kasviestrogeenejä, ja tämä on innoittanut näennäistieteellisiä käsityksiä siitä, että soijan kuluttaminen alentaa miehillä testosteronitasoja ja tekee heistä naisellisempia.

Historia ja käyttö 
Soijatuotteet sisältävät suuria määriä kasviestrogeenejä. Koska ne ovat rakenteeltaan hyvin samanlaisia kuin estradioli (pääasiallinen naisten sukupuolihormoni), on syntynyt teorioita, että se toimisi hormonitoimintaa häiritsevänä kemikaalina ja vaikuttaisi kielteisesti miesten terveyteen. Useimmat tutkimukset eivät ole löytäneet yhteyttä kasviestrogeenien ja alempien testosteronitasojen tai heikentyneen siemennesteen välillä.

Varhaisin arkistoitu tieto nimityksen ”soy boy” käytöstä on 4chan-foorumilta huhtikuulta 2017. Nimitystä käyttävät useimmin internettrollit ja alt-right. Sillä usein hyökätään liberaaleja ja vegaaneja sekä muita ryhmiä kohtaan, jotka edustavat feminiinisinä pidettyjä ominaisuuksia ja arvoja.

Vastauksia 
YouTubettaja Hbomberguy julkaisi vuonna 2017 videon nimeltä ”THE SOY BOY DIET”, jolla hän esitteli omaa ruokavaliotaan, jossa hän käytti soijatuotteita määrätyn ajanjakson ajan kokeillakseen väitteiden paikkaansapitävyyttä. Hän teki myös pidemmän vastausvideon Paul Joseph Watsonille, joka oli esittänyt tyypillisiä väitteitä videossaan ”The Truth About Soy Boys”.

Katso myös 
 Aisankannattaja

Lähteet 

Haukkumasanat
Internet-slangi
Soija
Alice Wallenius

Alice Wallenius (os. Rosenblad, 7. elokuuta 1888 Saltvik – 21. syyskuuta 1966 Moskova) oli suomalainen opettaja ja kielenkääntäjä. Hänen puolisonsa oli runoilija Allan Wallenius.

Elämä 
Ahvenanmaalla merikapteenin perheeseen syntynyt Wallenius valmistui Tammisaaren seminaarista vuonna 1910, jonka jälkeen hän työskenteli opettajana Haraldsbyn kansakoulussa vuodesta 1911 lähtien. Wallenius oli myös sosialidemokraattien edustajana Saltvikin kunnanvaltuustossa. Vuonna 1917 hän tutustui Ahvenanmaalle puhumaan saapuneeseen Allan Walleniukseen. Sisällissodan aikana Alice Wallenius tuki punaisia ja joutui lyhyeksi aikaa mantereelta saapuneiden suojeluskuntalaisten pidättämäksi. Sodan jälkeen hänet erotettiin toimintansa johdosta opettajanvirastaan. Kesällä 1918 Wallenius muutti Tukholmaan, jossa hän avioitui Allanin kanssa vuonna 1919. Tukholmassa Alice Wallenius lähti myös mukaan SKP:n toimintaan. 

Vuonna 1921 pariskunta karkotettiin Ruotsista ja he muuttivat Neuvosto-Venäjälle. Allan Wallenius vangittiin Stalinin vainojen yhteydessä ja hän kuoli vankileirillä vuonna 1942. Alice Wallenius eli viimeiset vuosikymmenensä Moskovassa, jossa hän kuoli vuonna 1966 liikenneonnettomuudessa jäätyään bussinkuljettajan yliajamaksi.

Wallenius käänsi ruotsiksi muun muassa Karl Radekin, Georgi Dimitrovin, Arvid Hansenin ja V. I. Leninin teoksia. Lisäksi hän ruotsinsi muun muassa Kommunistinen manifestin sekä Josef Stalinin kymmenosaisen suurteoksen Leninismin perusteista ensimmäisen osan yhdessä Ivar Lassyn kanssa.

Muuta 
Vuonna 2021 valmistui Annvi Gardbergin toimittama Yleisradion radiodokumentti Allan Walleniuksesta, jossa sivuaa myös Alice Walleniuksen elämää. Hänen vaiheitaan käsitellään myös Annvi Gardbergin, Anders Gardbergin ja Aapo Roseliuksen vuonna 2018 julkaistussa kirjassa Över branten.

Käännöksiä

Kirjallisuutta

Lähteet 

Suomalaiset kielenkääntäjät
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt
Saltvikin kunnanvaltuutetut
Suomen sisällissodan punaiset
Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt
Vuonna 1888 syntyneet
Vuonna 1966 kuolleet
Hiski Haukkala

Hiski Haukkala (s. 6. syyskuuta 1973 Pori) on suomalainen politiikan tutkija ja virkamies, joka työskentelee nykyisin Suomen tasavallan presidentin kansliapäällikkönä. Vuosina 2018–2021 Haukkala oli Tampereen yliopiston kansainvälisten suhteiden professori.

Ura
Koulutukseltaan Haukkala on valtiotieteiden tohtori. Aiemmin urallaan hän on työskennellyt muun muassa virkamiehenä ulkoministeriössä ja tutkijana Ulkopoliittisessa instituutissa. Vuosina 2016–2017 Haukkala oli presidentti Niinistön ulkopoliittinen neuvonantaja. Ensimmäisen kerran hän työskenteli tasavallan presidentin kanslian päällikkönä vuonna 2018.

Vuonna 2018 Haukkala siirtyi tasavallan presidentin kansliasta Tampereen yliopiston kansainvälisten suhteiden professoriksi. Hän toimi professorina kolme vuotta, kunnes hänet valittiin toistamiseen tasavallan presidentin kansliapäälliköksi toukokuussa 2021.

Haukkalan Suomen ulkopolitiikkaa ja suurvaltoja käsittelevä tietokirja Suuren pelin paluu julkaistiin vuonna 2020 (Otava). Kirjassaan hän tukeutuu J. V. Snellmanin valtiofilosofiaan.

Teokset
Haukkala, Hiski: Suuren pelin paluu (2020, Otava)

Lähteet

Suomalaiset virkamiehet
Suomalaiset politiikan tutkijat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Wray

Wray on etu- ja sukunimi ja voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

Sukunimi
Fay Wray, yhdysvaltalainen näyttelijä
Link Wray, muusikko ja rock-kitaroinnin uranuurtaja

Etunimi
Wray Downes, kanadalainen jazzpianisti.
Miika ja trampoliini

Miika ja trampoliini on tiettävästi ensimmäinen videopalvelu YouTubeen ladattu suomalainen video. Se ladattiin PetriFB -nimisellä käyttäjätunnuksella palveluun 8. heinäkuuta 2005, 77 päivää koko YouTuben ensimmäisen videon "Me at the zoo" julkaisusta. Videossa nuori poika hyppii trampoliinilla. Se on katsottavissa palvelussa edelleen.

PetriFB -kanavalle on ladattu myös useita muita hyvin vanhoja YouTube-videoita. Samana päivänä (8. heinäkuuta 2005) kanavalle on ladattu kaksi muutakin videota; Jumppaesitys, jossa lapset voimistelevat heprealaisen musiikin tahdissa sekä Punahilkka, jossa esitetään oma versio näytelmästä Punahilkka.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Miika ja trampoliini YouTubessa
 PetriFB YouTubessa

YouTube
Internet-ilmiöt
Harouna Niang

Harouna Niang (s. 1955 Diakalel) on malilainen taloustieteilijä, joka toimi maan teollisuus- ja kauppaministerinä vuosina 2020–2021.

Niang suoritti taloustieteiden tutkinnon Algerin yliopistossa vuonna 1978 ja maisterintutkinnon vuonna 1985. Hän työskenteli erilaisissa hallintotehtävissä ja oli pääministeri Soumana Sackon kabinettipäällikkö vuosina 1991–1992. Niang toimi pääsihteerinä teollisuus-, käsityö- ja matkailuministeriössä vuosina 1995–1997 ja teollisuus-, kauppa- ja liikenneministeriössä vuosina 1997–2001. Hän oli toimitusjohtajana Malin vedonlyöntiyhtiössä vuosina 2001–2004 ja Markalan sokeriyhtiössä vuosina 2005–2012. Sen jälkeen hän toimi riippumattomana konsulttina.

Niang nimitettiin Moctar Ouanen siirtymäkauden hallituksen teollisuus-, kauppa- ja investointiministeriksi lokakuussa 2020. Hänet valittiin toukokuussa 2021 myös Ouanen toiseen hallitukseen, jonka sotilaat hajoittivat parin päivän kuluttua.

Lähteet

Malilaiset taloustieteilijät
Malilaiset poliitikot
Ministerit
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Alavuden seurakunta

Alavuden seurakunta on luterilainen seurakunta Etelä-Pohjanmaan maakunnassa, Alavuden kunnassa. Seurakunnan pääkirkko on Alavuden kirkko ja kirkkoherrana toimii Jussi Peräaho.

Historia 
Alavuden seurakunta perustettiin alun perin vuonna 1673 erääksi Ilmajoen saarnahuonekunnaksi. Tätä ennen alueella kerrotaan kansanperinteen mukaisesti olleen luonnon temppeli, jossa on pidetty saarnoja. Seurakunnasta tuli kappeliseurakunta vuonna 1701 ja sai ensimmäisen pappinsa vuonna 1707.

Papisto 
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Alavuden seurakunnan kappalaisina ja kirkkoherroina:

Alavuden kappeliseurakunta 
 1707–1714: kappalainen Thomas Bethulin
 1722–1732: kappalainen Gabriel Lagus
 1731–1744: kappalainen Josef Ruuth
 1745–1767: kappalainen Johan Kreander
 1768–1788: kappalainen Elias Nibling
 1789–1794: kappalainen Johan Garvolius
 1795–1796: kappalainen Nils Aejmelaeus
 1800–1827: kappalainen Fredrik Sjöstedt
 1827–1834: kappalainen Isak Daniel Forsman

Alavuden seurakunta 
 1837–1846: kirkkoherra Erik Johan Snellman
 1846–1875: kirkkoherra Karl Fredrik Stenbäck
 1878–1891: kirkkoherra Johan Frans Sahlberg
 1893–1940: kirkkoherra Karl August Schroderus
 1942–1952: kirkkoherra Toivo Kansanaho
 1953–1960: kirkkoherra Paavo Jaakko Huida
 1961–1970: kirkkoherra Yrjö Evert Lehtola
 1971–1995: kirkkoherra Vilho Hakala
 1995–2015: kirkkoherra Timo Kumpunen
 2015–2022: kirkkoherra Jussi Peräaho

Lähteet 

Alavuden seurakunnat
Lapuan hiippakunnan seurakunnat
Karina Jutila

Karina Jutila on suomalainen politiikan tutkija, joka johtaa E2 Tutkimusta. Hän on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden tohtori.

Jutilan nykyinen puoluekanta ei ole tiedossa. Hän on työskennellyt Markku Kosken eduskunta-avustajana, keskustan eduskuntaryhmän asiantuntijana sekä Matti Vanhasen vuoden 2006 presidentinvaalikampanjassa. Väitöskirjassaan Jutila tarkasteli Suomen Keskustan sisäistä demokratiaa ja puolueen elinten ja jäsenistön roolia päätöksenteossa.

Jutila on aiemmin toiminut Suomenmaan ja Kalevan kolumnistina. Lisäksi hän on ollut politiikan kommentaattorina Ylellä.

Lähteet

Suomalaiset politiikan tutkijat
Ryan Lomberg

Ryan Lomberg (s. 9. joulukuuta 1994 Richmond Hill Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija. Lomberg edustaa NHL-seura Florida Panthersia. Hän on edustanut NHL-urallaan myös Calgary Flamesia. Lomberg on varaamaton pelaaja. Marraskuussa 2021 Lomberg teki Panthersin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 1,8 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Lomberg on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä ja kätisyydeltään left. Lomberg on pelannut urallaan 27. toukokuuta 2021 mennessä 45 NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt kaksi maalia ja kolme syöttöä eli viisi tehopistettä. Lomberg on pelannut urallaan kuusi NHL-pudotuspeliottelua. Näissä hän on tehnyt yhden maalin.

Lähteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Florida Panthersin pelaajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Kivikoskenpuro

Kivikoskenpuro (joskus myös Tuhkurinoja) on Uudellamaalla sijaitseva 13,5 km pitkä puro, joka saa alkunsa Lohjalta. Puro kulkee Immulan kylästä Sauvonlammen ja Välimeri -nimisen lammen kautta Paunin ja Uudenkylän kylien halki yhtyen Lempansån -jokeen ja sitä kautta edelleen Siuntion Kirkkojokeen ja edelleen merelle Pikkalanlahteen.

Kivikoskenpuro on jaettu 18 jaksoon. Purossa sijaitsee muutamia koskia, joista suurin on Siuntion Uudessakylässä sijaitseva koski, jolla pudotusta on noin neljä metriä. Purossa elää muun muassa taimenia ja saukkoja. Puro kuuluu osaksi Siuntionjoen vesistöjensuojeluohjelmaa.

Historia 
Eri kylien läpi virtaava Kivikoskenpuro on ollut tärkeä kulkureitti ihmisille ja tavaroille. Kivikoskenpuroa pitkin on nimittäin päässyt ruuhilla Pikkalan vanhalle markkinapaikalle, josta on ollut hyvät yhteydet muun muassa Tallinnaan. Ruuhet on tosin täytynyt kantaa koskien ohi.

Lisäksi puron koskien vesivoimaa on käytetty hyväksi muun muassa myllyissä. Uskotaan myös, että osa yhtä Suomen ensimmäistä rautaruukkia, niin kutsuttua Suitian ruukkia, sijaitsi Uudessakylässä hyödyntäen Kivikoskenpuron Uudenkylän koskipaikan vesivoimaa. Paikalla on ainakin myöhemmin sijainnut suuri mylly, jonka jäännökset ovat Museoviraston suojelemat.

Lähteet 

Lohjan luonto
Siuntionjoen vesistö
Islam Kiinassa

Islam sai Kiinassa jo varhain jalansijaa Silkkitien yhdistäessä Kiinan sekä 600-luvun alussa arabivalloituksen kohteeksi joutuneen Persian. Islam levisi maan länsiosiin kauppateiden välityksellä ja meriteitse Kiinanmeren kauppakaupunkeihin kuten Kantoniin ja Xiameniin, joihin muodostui muslimikauppiaitten yhteisöjä. Varsinkin Kantonista muodostui islamin keskus. 

Nykyään Kiinassa on arviolta 17–23 miljoonaa muslimia. He kuuluvat kymmeneen Kiinan vähemmistökansallisuuteen. Suurimpia ryhmiä ovat huit (9–10 miljoonaa), uiguurit (7–8 miljoonaa) ja kazakit (1,3 miljoonaa).

Historiaa 
Abbasidien asejoukot joutuivat taisteluihin kiinalaisten kanssa nykyisen Turkmenistanin alueella, joka ei ollut kaukana abbasidien persialaisesta ydinalueesta Khorasanista. Perimätiedon mukaan arabien ja kiinalaisten välillä käytiin suuri Talasin taistelu vuonna 751. Siitä ei kuitenkaan ole säilynyt luotettavia aikalaislähteitä. 

Islamin kukoistusaikaa Kiinassa oli mongolivallan aika Yuan-dynastian vuosina 1279–1368. Islam veti puoleensa etenkin mongolien yläluokkaa. Mantšujen Qing-dynastian aikana 1644–1911 muslimit joutuivat osittain vainon kohteeksi. Tasavallan alkaessa vuoden 1911 jälkeen muslimien yhteydet muuhun maailmaan elpyivät.

Kommunismin aika 
 
Ennen kommunistien valtaantuloa vuonna 1949  Kiinassa oli noin 42 000 moskeijaa. Kiinan kansantasavallan uskonnonvastainen kampanja alkoi 1957, jolloin moskeijat ja koraanikoulut suljettiin, imaameja vangittiin ja uskonnollista kirjallisuutta poltettiin. Mao Zedongin kuoltua vuonna 1976 politiikka muuttui. Uskonnon harjoittamisen vapautta lisättiin tavoitteena parantaa Kiinan rajaseuduilla asuvien uskonnollisten vähemmistöjen uskollisuutta valtiota kohtaan. Vuonna 2013 yhteensä 13 000 kiinalaista muslimia sai luvan tehdä pyhiinvaelluksen Mekkaan. 

Kiinan Sinkiangissa (Xinjiang) ja Keski-Aasian valtioissa asuvat uiguurit ovat turkkilaista uiguurin kieltä puhuva kansa, jonka perinteinen uskonto on sunnalainen islam. Radikaalit muslimiuiguurit ovat tehneet Xinjiangissa ja muualla Kiinassa terroritekoja, joita Kiina on pyrkinyt kitkemään. Kiina on sulkenut epäilyttävinä pitämiään uiguureita "uudelleenkoulutusleireille", jotka ovat käytännössä vankileirejä.  Kiina on myös pyrkinyt siirtämään uiguuriväestöä muualle maahan.

Katso myös 

 Huaishengin moskeija

Lähteet

Viitteet 

Kiina
Uskonto Kiinassa
Vihdoin syytä juhlaan

Vihdoin syytä juhlaan on Retropopin 3. albumi.

Albumi poikkeaa kahdesta edellisestä albumista siten että Tommi on tuottanut albumin itse ja soittanut lähes kaikki instrumentit itse sekä ohjelmoinut. Mika Ojalehto vierailee kitararaidalla Valmis uuteen nousuun-kappaleella jonka Tommi on sanoittanut yhdessä Sailan kanssa.

Muiden albumien tapaan Vihdoin syytä juhlaan on myös äänitetty ja miksattu itse Lempäälässä. Tästä albumista eteenpäin yhtye on toiminut duona.

Singleinä on julkaistu Moraalinvartija, Rakkaus yllättää ja Lähti lapasesta joista on julkaistu myös musiikkivideot.

Kappaleet 
 15-minuuttia - 3:12
 Vihdoin syytä juhlaan - 4:10
 Rakkaus yllättää - 2:58
 Sellaista miestä - 2:45
 Lähti lapasesta - 3:18
 Stadiin - 3:56
 Valmis uuteen nousuun - 3:16
 Jätä mut rauhaan - 3:41
 Miksi sä lähdit - 3:57

Arvostelut 
 Mesta.net: ristiriitainen
 Desibeli.net: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2013 albumit
Retropopin albumit
Tyler Adams

Tyler Shaan Adams (s. 14. helmikuuta 1999) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Leeds Unitedia ja on pelannut Yhdysvaltain maajoukkueessa.

Adams edusti kotimaassaan MLS-liigassa New York Red Bullsia. Hän siirtyi tammikuussa 2019 saksalaisseura RB Leipzigiin. Ensimmäisellä kausipuolikkaallaan hän pelasi Bundesliigassa kymmenen ottelua ja ensimmäisellä täydellä kaudellaan 14 ottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 27 bundesliigaottelua ja teki maalin tammikuussa 2021 Mainzia vastaan. Seuraavalla kaudella hän pelasi 24 bundesliigaottelua tekemättä maaleja. Hän on pelannut Mestarien liigassa 13 ottelua ja teki 2–1-voittomaalin elokuussa 2020 puolivälieräottelussa Atlético Madridia vastaan. Keväällä 2022 hän pelasi neljä ottelua Eurooppa-liigassa.

Adams pelasi Yhdysvaltain nuorisomaajoukkueissa. Ensimmäisen ottelunsa A-maajoukkueessa hän pelasi marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Portugalia vastaan. Hän on pelannut heinäkuun 2022 loppuun mennessä 30 A-maaottelua. Hän teki maalin syyskuussa 2018 ystävyysottelussa Meksikoa vastaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt