joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Barry Seal

Adler Berriman "Barry" Seal (16. heinäkuuta 1939 – 19. helmikuuta 1986) oli yhdysvaltalainen lentäjä, josta tuli myöhemmin merkittävä huumeiden salakuljettaja Medellínin kartellille. Kun Seal oli tuomittu salakuljetuksesta, hänestä tuli Yhdysvaltain huumepoliisin tietolähde ja hän todisti useassa huumeoikeudenkäynnissä. Pablo Escobarin palkkaamat palkkamurhaajat tappoivat hänet vuonna 1986.

Hänen tarinaansa perustuen on vuonna 2017 tehty Tom Cruisen tähdittämä elokuva American made.

Varhaisvaiheet 
Seal syntyi 16. heinäkuuta 1939 Baton Rougessa, Louisianassa. Hänen vanhempansa olivat Mary Lou Seal (o.s. Delcambre) ja Benjamin Curtis Seal. Seal aloitti lentämisen teini-ikäisenä, ja opettajansa mukaan hän oli lahjakas lentäjä. Hän sai lento-oppilaan lupakirjansa 16-vuotiaana ja yksityislentäjän lupakirjansa 17-vuotiaana.

Vuonna 1961 Seal värväytyi Louisianan kansalliskaartiin kuudeksi vuodeksi. Hän valmistui Yhdysvaltain armeijan lentokoulusta, mutta ei koskaan suorittanut Yhdysvaltain armeijan erikoisjoukkojen lentäjän koulutusta. Myöhemmin Seal palveli 245. pioneeripataljoonassa radiopuhelinoperaattorina.

Varhainen ura 
Seal aloitti uransa TWA:n lentomekaanikkona vuonna 1964. Pian hänet ylennettiin perämieheksi ja sen jälkeen kapteeniksi. Hän lensi Boeing 707:llä säännöllisellä Länsi-Euroopan reitillä. Hän oli yksi nuorimmista 707:n komentopiloteista TWA:n laivaston historiassa.

Sealin ura TWA:ssa päättyi heinäkuussa 1972, kun hänet pidätettiin osallisuudesta salaliittoon: häntä syytettiin muoviräjähteiden kuljettamisesta Meksikoon käyttämällä DC-4:ä. Lopulta syyte hylättiin syyttäjän virheen vuoksi vuonna 1974. TWA oli kuitenkin jo ehtinyt erottaa Sealin, joka oli ottanut valheellista sairauslomaa osallistuakseen edellä mainittuun salaliittoon.

Huumeiden salakuljetusura 
Lausuntojen mukaan huumepoliisin tietolähteenä hän alkoi salakuljettamaan pieniä määriä marihuanaa vuonna 1976. Vuonna 1978 hän kuitenkin oli alkanut kuljettaa merkittäviä kuormia kokaiinia, koska se oli kannattavampaa.

Lähteet 

Vuonna 1939 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
Yhdysvaltalaiset lentäjät
Yhdysvaltalaiset henkirikosten uhrit
Yhdysvaltalaiset vakoojat
Jouko Väänänen (päätoimittaja)

Jouko Kalervo Väänänen (1. kesäkuuta 1922 Muuruvesi – 17. helmikuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen agronomi ja Maaseudun Tulevaisuus -lehden pitkäaikainen päätoimittaja.

Ura
Väänänen suoritti agronomin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1949 ja työskenteli Pellervo-seurassa ja Valiossa vuoteen 1962. Hän oli päätoimittajana Pellervo-seuran julkaisemassa Pellervo-lehdessä 1962–1965 ja Maataloustuottajain keskusliiton pää-äänenkannattajassa Maaséudun Tulevaisuudessa 1968–1984. Väänänen oli perehtynyt erityisesti osuustoimintaan ja osallistui siitä käytävään yhteiskunnalliseen keskusteluun.

Julkaisuja
Väänänen  kirjoitti lukuisia osuustoiminta-aiheisia historiikkeja ja MTK:n historian kolmannen osan.

Kunnianosoituksia
Väänäselle myönnettiin professorin arvo vuonna 1983.

Perhe
Jouko Väänäsen äiti oli sosiaalineuvos Hilja Väänänen ja isä maanviljelijä August Väänänen. Jouko Väänäsen puoliso vuodesta 1950 oli ministeri Marjatta Väänänen (o.s. Kittilä). Heillä oli kolme lasta.

Lähteet

Suomalaiset päätoimittajat
Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 1998 kuolleet
SZA

Solána Imani Rowe (s. 8. marraskuuta 1990 Saint Louis), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään SZA, on yhdysvaltalainen R&B-laulaja. Hänen ensimmäinen levytyksensä oli omakustanteinen EP-levy See.SZA.Run, joka julkaistiin vuonna 2012. Seuraavan vuoden aikana hän julkaisi toisen EP:nsä S, ja kirjoitti levytyssopimuksen Top Dawg Entertainmentin kanssa. Rowen kolmas EP Z julkaistiin huhtikuussa 2014. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa Ctrl julkaistiin vuonna 2017.

Diskografia

Studioalbumit 
 Ctrl (2017)

EP:t 
 See.SZA.Run (2012)
 S (2013)
 Z (2014)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Afroamerikkalaiset
Yhdysvaltalaiset laulajat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Aftermath (vuoden 2016 televisiosarja)

Aftermath on Kanadalainen 13-osainen draamasarja, jonka loivat William Laurin ja Glenn Davis. Sitä esitettiin vuoden 2016 aikana Amerikassa Spacen ja Syfyn kanavilla.

Syfy ilmoitti vuoden 2017 tammikuussa sarjan jääneen yhden kauden mittaiseksi.

Juoni 
Tarina seuraa Copelandin perheen matkaa post-apocalyptisessä maailmassa halki Washingtonin tavoitteenaan vain selviytyä hengissä.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Aftermath Spacen sivustolla 
 Aftermath Syfyn sivustolla 

Kanadalaiset draamasarjat
Post-apocalypse
2010-luvun televisiosarjat
CBC:n televisio-ohjelmat
The End of the F***ing World

The End of the F***ing World on brittiläinen mustaa komediaa ja draamaa sisältävä televisiosarja. Kahdeksanosainen ensimmäinen tuotantokausi sai ensi-iltansa Channel 4 -kanavalla Iso-Britanniassa 24. lokakuuta 2017, ja koko tuotantokausi julkaistiin Netflixissä 5. tammikuuta 2018. Toinen tuotantokausi esitettiin Netflixissä 5. marraskuuta 2019.

Juoni 

Sarja seuraa 17-vuotiasta Jamesia (Alex Lawther), joka uskoo olevansa psykopaatti sekä Alyssaa (Jessica Barden), kapinallista luokkatoveria, joka näkee Jamesissa mahdollisuuden paeta myrskyisää perhe-elämää. James esittää Alyssan poikaystävää ja he karkaavat yhdessä. He löytävät talon ja he murtautuvat sisään. Myöhemmin talon omistaja tulee ja yrittää hyväksikäyttää Alyssaa. James tappaa miehen ja he peittävät jäljet. He muuttavat omia ulkonäköjään ja menevät etsimään Alyssan isää. He löytävät Alyssan isän ja hän saa tietää, että he murhasivat miehen. Poliisit saavat tietää ja yksi poliisi tuli asuntoautolle keskustelemaan Alyssan ja Jamesin kanssa. He saivat tietää, etteivät pääse samaan paikkaan ja niin he karkasivat uudestaan. Lopulta Alyssa jäi kiinni ja James (oletettavasti) ammuttiin.

Netflix-alkuperäissarjat
Musta huumori
Brittiläiset televisiosarjat‎
Komediasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Sakari Warsell

Sakari Pellervo Warsell (s. 16. toukokuuta 1943 Korpilahti) on suomalainen radiotoimittaja ja muusikko.

Opinnot 
Warsell opiskeli Jyväskylän yliopistossa historiaa, yhteiskuntatieteitä, kansatiedettä ym. Hän suoritti FK-tutkinnon 1974 pääaineen Suomen historia. Hänen pro gradunsa käsitteli säveltäjä, seminaarinlehtori P.J. Hannikaista.

Työura 
Warsell toimi vuonna  1961-1962 Suomussalmen kunnan Pesiönlahden varsinaisen kansakoulun va. opettajana. Vuonna 1971-1973 Sakari Warsell oli Hankasalmen kansalaisopiston rehtori. Opisto käsitti Hankasalmen ja Konneveden kunnat. Vuosina 1974-2006 Warsell oli Yleisradiossa toimituspäällikkönä ja toimittajana. Hän tuotti ja toimitti lähinnä populaarimusiikkiohjelmia. Warsell toimitti laajoja sarjoja musiikkielämämme merkkihenkilöistä (muun muassa sarjat Musiikki ja minä sekä Suomalaisen viihteen veteraaneja). Hän myös juonsi sunnuntaiaamuista Suomi soi - ohjelmaa.

Muusikon ura 
Itseoppineena muusikkona Sakari Warsell lauloi ja soitti kitaraa ja koskettimia eri kokoonpanoissa 1960-luvulla lähinnä Jyväskylässä. Warsell on myös säveltänyt lähinnä laulumusiikkia. Vuonna 1972 hänet palkittiin Nuorten taidetapahtuman sävellyskilpailussa lied-sävelmästä Mårupin kirkko Anja Samoojan runoon. Vuonna 1973 Warsell oli kymmenen parhaan joukossa Yleisradion lied-sävellyskilpailussa teoksella Huuto (Federico Garcia Lorca, suom. Matti Rossi). Warsell oli yksi ns. uuden hengellisen musiikin uranuurtajista sävelmillä Herra on minun paimeneni ja Minä korotan ääntäni. Nämä Raamatun psalmeihin tehdyt sävellykset levytti Logos-kvartetti vuonna 1969 Kansan Raamattuseuran kustantamina. Laulut olivat sangen suosittuja. Mm. arkkipiispa emeritus Paarma toivoi kerran haastattelunsa päätteeksi radiossa soitettavaksi tätä Paimenpsalmia. Psalmin 23. on mm. levyttänyt Hannu Jurmu, tenori ja orkesteri Luiz Ramirezin johdolla. Sävelmästä on lukuisia muitakin levytyksiä.

Sakari Warsell on säveltänyt myös iskelmiä. V. 1977 hänen Jenkka-baion -sävelmänsä Illalla sillalla sijoittui Eurovision laulukilpailun kotimaisessa karsinnassa neljännelle sijalle. Laulun on levyttänyt Finntrio v. 1977. Warsell'illa on Teoston rekisterissä n. 50 sävellystä. Los Toucanos -yhtye perustettiin 1960-luvulla Jyväskylässä. Yhtye on toiminut näihin saakka. Warsell'in lisäksi yhtyeessä soittavat Erkki Pitkänen (laulu ja kitara), Yrjö Ihalainen (basso) ja Pertti "Jallu" Huohvanainen (rummut).

Warsell on eronnut ja hänellä on kaksi lasta.

Kirjat 
 Georg Malmstén, Suomen iskelmäkuningas. WSOY 2002. ISBN 9789510273005
 Noiduttu hanuri. Lasse Pihlajamaan elämänvaiheet ja elämäntyö. Toim. Matti Murto. Modus Musiikki Oy. Jyväskylä 2006.

Lähteet 

Suomalaiset muusikot
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Big Little Lies

Big Little Lies on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka on luonut ja käsikirjoittanut David E. Kelley. Sarja perustuu Liane Moriartyn samannimiseen romaaniin vuodelta 2014. Sarjan ensimmäisen tuotantokauden kaikki 7 jaksoa on ohjannut Jean-Marc Vallée. Sarjan pääosissa näyttelevät Reese Witherspoon, Nicole Kidman, Shailene Woodley, Alexander Skarsgård, Adam Scott, Zoë Kravitz, James Tupper, Jeffrey Nordling ja Laura Dern.

Big Little Lies on palkittu muun muassa viidellä Primetime Emmyllä ja neljällä Golden Globella.

Sarjaa markkinoitiin aluksi minisarjana, mutta joulukuussa 2017 HBO ilmoitti tilanneensa sarjasta toisen tuotantokauden. Tammikuussa 2018 kerrottiin Meryl Streepin näyttelevän sarjan toisella kaudella Perry Wrightin (Alexander Skarsgård) äitiä Mary Louise Wrightia. Toinen kausi alkoi kesäkuussa 2019.

Rooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla 

2010-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Golden Globe -palkitut televisiosarjat
Primetime Emmy -palkitut ohjelmat
SAG-palkitut televisiosarjat
HBO:n televisio-ohjelmat
Harjasärmäputki

Harjasärmäputki eli särmäputki (Selinum carvifolia) on sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) heimoon ja särmäputkien (Selinum) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Se muistuttaa jonkin verran luhtasuoputkea (Peucedanum palustre) sekä silosärmäputkea eli palleroputkea (Selinum dubium).

Harjasärmäputki on ruohovartinen kasvilaji, joka voi kasvaa noin metrin korkuiseksi. Varsi on kasvutavaltaan pysty ja siinä on selviä harjanteita. Lehdet ovat muutamaan kertaan parilehdykkäiset sekä hienoliuskaiset, ja lehdyköiden kärjet ovat valkoiset. Lehtitupet ovat lyhyitä. Harjasärmäputken kukinto on sarja, joka koostuu monista pienistä sekä valkoisista kukista. Kukkien terälehdet ovat valkoisia tai joskus osittain vaaleanpunaisia. Harjasärmäputken hedelmä on lohkohedelmä, jonka hedelmykset ovat viisisärmäisiä.

Harjasärmäputki kasvaa kosteilla paikoilla suosien kalkkipitoisia kasvupaikkoja. Suomessa harjasärmäputki on eteläinen laji, jota tavataan Suomessa etelärannikolla sekä Ahvenanmaalla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Harjasärmäputki (Selinum carvifolia)
 Luontoportti: Harjasärmäputki (Selinum carvifolia)
 ITIS: Selinum carvifolia 
 United States Department of Agriculture (USDA): Selinum carvifolia 

Sarjakukkaiskasvit
Janette Turner Hospital

Janette Turner Hospital (s. 1942 Melbourne, Victoria, Australia) on australialaissyntyinen Yhdysvalloissa asuva kirjailija

Hospital suoritti 1965 Queenslandin yliopistossa Bachelor of Arts -tutkinnon. Hän avioitui metodistipappi ja sanskritin kielen tutkija Clifford Hospitalin kanssa. He muuttivat vuonna 1967 Yhdysvaltoihin, jossa Clifford Hospital jatkoi opintoja, ja sitten vuonna 1971 Kanadaan, jossa Janette Turner Hospital suoritti Master of Arts -tutkinnon keskiajan kirjallisuudessa ja työskenteli opettajana kouluissa ja yliopistossa.

Hospital julkaisi ensimmäisen novellinsa 1978 Atlantic Monthlyssa. Hänen esikoisromaaninsa Norsunluukeinu (The Ivory Swing, 1982) sai kanadalaisen Seal-palkinnon. Sen jälkeen hän on saanut useita australialaisia ja kanadalaisia palkintoja.

Hospitalin muutto maasta ja kulttuurista toiseen kuvastuu hänen tuotannossaan, erityisesti naisten yrityksessä selviytyä erilaisissa uskonnollisissa, kulttuurisissa ja sosiaalisissa ympäristöissä.

Palkinnot ja tunnustukset
 2003 Patrick White -palkinto
 1982 Seal-palkinto

Suomennetut teokset
 Norsunluukeinu (The Ivory Swing, 1982), suom. Leila Ponkala.  Otava, 1985 ISBN 951-1-08435-6

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Janette Turner Hospitalin kotisivu 

Australialaiset kirjailijat
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt
Vuohenputket

Vuohenputket (Aegopodium) on sarjakukkaiskasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi 11 lajia.

Vuohenputket ovat monivuotisia ruohovartisia kasveja, joilla on valkoinen, suikertava ja haarova juurakko. Varsilehdet ovat muodoltaan kolmisormisia ja alimmat lehdet useampaan kertaan kolmisormisia sekä ulkomuodoltaan kolmiomaisia. Lehdykät ovat yleensä leveitä, lyhytruotisia, useimmiten munanmuotoisa, teräväkärkisiä ja hammaslaitaisia. Lehdyköiden tyvi voi olla jokseenkin herttamainen. Vuohenputkien kukat ovat sarjakukinnoissa. Kukkien verhiöt ovat pienet ja terälehdet valkoiset. Hedelmä on munanmuotoinen, sivuilta tasainen lohkohedelmä, jonka hedelmyksissä on viisi harjannetta, mutta ei öljykanavia.

Suvun lajeista Suomessa ja Ruotsissa tavataan vain vuohenputkea (Aegopodium podagraria). Se on puutarhoissa usein hankalasti pois kitkettävä rikkakasvi. Siitä on olemassa myös koristekasvilajike kirjovuohenputki ('Variegatum').

Lajeja 
 Aegopodium alpestre
 Aegopodium burttii
 Aegopodium handelii
 Aegopodium henryi
 Aegopodium kashmiricum
 Aegopodium latifolium
 Aegopodium podagraria – vuohenputki eli lehtovuohenputki
 Aegopodium tadshikorum

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Vuohenputket (Aegopodium)
 ITIS: Aegopodium 
 United States Department of Agriculture (USDA): Aegopodium 
 Flora of China: Aegopodium 

Sarjakukkaiskasvit
Bosnian ja Hertsegovinan kansallis- ja yliopistokirjasto

Bosnian ja Hertsegovinan kansallis- ja yliopistokirjasto (, , , lyh. NUBBiH, ) on Bosnian ja Hertsegovinan pääkaupungissa Sarajevossa toimiva kansallis- ja yliopistokirjasto.

Kansalliskirjasto perustettiin 31. lokakuuta 1945. Elokuun 25.-27. päivinä 1992, osana Bosnian sodan Sarajevon piiritystaisteluja, läheisiltä vuorilta tahallisesti ammutut kranaatit hajoittivat historiallisessa Sarajevon kaupungintalossa (Vijećnica) vuodesta 1949 lähtien toimineen kansalliskirjaston ja sytyttivät siellä tulipalon, joka tuhosi kirjaston kokoelmineen miltei perinpohjaisesti. Merkittävä osa kansakunnan keskeisemmistä kirjastokokoelmasta menetettiin; esimerkiksi arvokkaasta erikoiskokoelmasta pystyttiin säilyttämään vain 19 700 alkuperäisestä 200 000 nimikkeestä. 

Alkujaan vuonna 1896 avatun, Itävalta-Unkarin aikana Sarajevon kaupungintalona toiminut rakennus avattiin suurelta osin uudelleenrakennettuna virallisesti uudelleen 9. toukokuuta 2014. Artikkelin koordinaatit osoittavat tähän taloon (postiosoite toisaalla, yliopistokampuksella).

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla
Arijan Kurbašić (10.5.2014) National and University Library of Bosnia and Herzegovina official opening ceremony  (youtube.com)
The National and University Library of Bosnia and Herzegovina (sis. video, 4min 46s, 1994)  (unesco.org)

Sarajevon rakennukset ja rakennelmat

Kansalliskirjastot
Yliopistojen kirjastot
Euroopan kirjastot
Metyyli-isoeugenoli

Metyyli-isoeugenoli eli isoeugenolin metyylieetteri (C11H14O2) on aromaattisiin tyydyttymättömiin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteiden valmistamiseen. Metyyli-isoeugenoli on metyylieugenolin isomeeri.

Esiintyminen luonnossa ja ominaisuudet 
Metyyli-isoeugenolia esiintyy useiden kasvien eteerisissä öljyissä muun muassa sitrusheiniin (Cymbopogon) kuuluvista lajeista jäkkisitrusheinä (C. nardus) ja C. microstachys ja tuberosasta (Polianthes tuberosus). Huoneenlämpötilassa metyyli-isoeugenoli on väritöntä tai kellertävää nestettä ja sillä on heikko neilikankaltainen tuoksu. Yhdiste liukenee muun muassa etanoliin.
Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Valmistus ja käyttö 
Metyyli-isoeugenolia valmistetaan metyloimalla isoeugenolia emäksisissä olosuhteissa dimetyylisulfaatilla. Yhdistettä käytetään hajusteissa tuomaan niihin neilikan hajua.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Human Metabolome Database (HMDB): Methylisoeugenol 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Methylisoeugenol 
ChemBlink: (E)-1,2-Dimethoxy-4-(1-propenyl)benzene 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Methyl-isoeugenol 
Pherobase: Floral Compound - methyl-isoeugenol 
Pherobase: Semiochemical - methyl-isoeugenol 

Aromaattiset yhdisteet
David Rittich

David Rittich (s. 19. elokuuta 1992 Jihlava, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa NHL-seura Toronto Maple Leafsia.

Ura 
Rittich on HC Dukla Jihlavan kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran edustusjoukkueessa kaudella 2011–2012 Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligassa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 24 ottelua torjuntaprosentilla 92,1. Kaudella 2013–2014 Rittich pelasi 41 ottelua torjuntaprosentilla 92,7. Hän oli koko liigan eniten voittoja torjunut maalivahti 29 voitolla. Yhdeksässä pudotuspeliottelussa Rittichin torjuntaprosentti oli 93,5.

Kaudeksi 2014–2015 Rittich teki sopimuksen pääsarjatasolla pelanneeseen BK Mladá Boleslaviin. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 23 ottelua. Hän pelasi myös seitsemässä runkosarja- ja kuudessa pudotuspeliottelussa lainalla Jihlavassa. Kaudella 2015–2016 Rittich vakiinnutti paikkansa joukkueensa pelaavana maalivahtina. Hän torjui 48 runkosarjaottelussa torjuntaprosentilla 91,9 ja kymmenessä pudotuspeliottelussa prosentilla 90,3.

Kauden jälkeen Rittich solmi kesäkuussa 2016 yhden vuoden mittaisen sopimuksen NHL-seura Calgary Flamesin kanssa. Hän pääsi ensimmäisellä kaudella debytoimaan pelaten yhden erän Flamesin kauden viimeisessä runkosarjaottelussa San Jose Sharksia vastaan. Kauden aikana Rittich pelasi Flamesin AHL-farmijoukkue Stockton Heatissa 31 runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 92,4. Hän torjui myös neljässä ottelussa pudotuspeleissä.

Flames ja Rittich solmivat kesällä 2017 yksivuotisen jatkosopimuksen.

Huhtikuussa 2021 Flames kauppasi Rittichin Toronto Maple Leafsiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuooroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa.

Heinäkuussa 2021 Rittich solmi vuoden ja arvoltaan 1,25 miljoonan dollarin sopimuksen Predatorsin kanssa.

Lähteet

Viitteet 

Tšekkiläiset jääkiekkomaalivahdit
Nashville Predatorsin pelaajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Ernest Paananen

Ernest Paananen (26. joulukuuta 1879 Pihtipudas – 12. tammikuuta 1951 New York) oli amerikansuomalainen laulaja, viulisti ja sanoittaja. Paananen oli Tuulikki Paanasen isä.

Paananen teki laulajana sekä viulistina 17 levystä New Yorkissa Antti Kosolan orkesterin kanssa vuosina 1929–1930. Hän sanoitti myös valssin "Muistatko vielä illan sen", eli "Älä unhoita minua", jonka hän ja Kosola levyttivät vuonna 1930.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ernest Paananen YouTubessä

Vuonna 1879 syntyneet
Vuonna 1951 kuolleet
Suomalaiset laulajat
Suomalaiset viulistit
Suomalaiset sanoittajat
Amerikansuomalaiset henkilöt
John Hayden

John Hayden (s. 14. helmikuuta 1995 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Buffalo Sabresia. Hän on Chicago Blackhawksin kolmannen kierroksen varaus vuodelta 2013.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Buffalo Sabresin pelaajat
Chicago Blackhawksin varaamat pelaajat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Jake Paul

Jake Joseph Paul (s. 17. tammikuuta 1997) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ammattilaisnyrkkeilijä ja internetvideoiden tekijä, joka nousi julkisuuteen Vine-videopalvelussa.

Varhaisvaiheet 
Paul syntyi Clevelandissa, Ohiossa. Hän on Pamela Ann Stepnickin (os Meredith) ja kiinteistönvälittäjä Gregory Allan Paulin poika. Paul on YouTube-tähti Logan Paulin veli.

Ura 
Paul aloitti uransa syyskuussa 2013 Vinessä. Kun Vine suljettiin, Paulilla oli 5.3 miljoonaa seuraajaa ja 2 miljardia toistoa sovelluksessa.

Vuonna 2015, ilmoitettiin, että Paul olisi Dirk Disney Channelin uudessa komediasarjassa Bizaardvark.

30. toukokuuta 2017, Paul julkaisi musiikkivideon otsikolla "It's Everyday Bro", joka saavutti yli 70 miljoonaa katselukertaa YouTubessa ensimmäisen kuukauden aikana. Kappale oli korkeimmillaan 91. Billboard Hot 100 kaaviolla 16. joulukuuta 2017.

22. heinäkuuta 2017, Bizaardvarkin toisen kauden kuvaamisen aikana, Disney Channel ilmoitti, että Paul olisi lähdössä sarjasta. Disney Channel ilmoitti lausunnossaan, että he olivat yhteisesti sopineet, että Jake Paul jättää roolinsa Bizaardvarkissa. Lausunto seurasi KTLA 5 uutisraporttia. Paulin naapureiden valituksista, jotka koskevat Paulin juhlista syntyvää melua, tulipalovaaroja sekä naapurustoon kokoontuvia suuria väkijoukkoja. Paul myöhemmin vahvisti uutiset Twitter-sivullaan sanoen, että hänen pitäisi keskittyä enemmän hänen henkilökohtaiseen brändiinsä, hänen YouTube-kanavaansa, hänen yrityshankkeihinsa, ja enemmän aikuisten rooleihin.

Diskografia

EP:t 
Litmas (2017)

Singlet 
 Shakey (2015)
 It’s Everyday Bro (2017)
 Ohio Fried Chicken (2017)
 That Ain’t On The News (2017)
 Jerika (2017)
 That Ain’t on the News (2017)
 Jake Paulers (2017)
 No Competition (2017)
 Saturday Night (2017)
 It's Everyday Bro (Remix) (2017)
 Malibu (2018)
 My Teachers (2018)
 Randy Savage (2018)
 Cartier Vision (2018)
 Champion (2018)

Lähteet 

Elävät henkilöt
Vuonna 1997 syntyneet
Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit
Yhdysvaltalaiset poplaulajat
Yhdysvaltalaiset tubettajat‎
Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät
Lil Pump

Gazzy Garcia (s. 17. elokuuta 2000), joka tunnetaan taiteilijanimeltään Lil Pump, on yhdysvaltalainen rap-artisti ja lauluntekijä.

Ura
Garcia aloitti lataamaan kappaleitaan SoundCloud-palveluun vuonna 2016, ansaiten yhteensä melkein 100 miljoonaa toistoa.

Garcia tunnetaan parhaiten "Gucci Gang" -kappaleestaan, joka oli huipussaan kolmantena Billboard Hot 100 -listalla. Hän julkaisi debyytti-mixtapensa 6. lokakuuta 2017. Muita Garcian suosittuja kappaleita ovat ”ESSKEETIT”, ”Drug Addicts” ”D Rose”, ”Boss”, ”Flex Like Ouu”, "I Love It" ja ”Molly”.

Poliittinen aktiivisuus 
Marraskuussa 2020 ennen Yhdysvaltain presidentinvaaleja järjestetyssä kampanjatilaisuudessa Garcia antoi tukensa presidentti Donald Trumpille, joka esitteli Garcian yleisölle nimellä Lil Pimp.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Vuonna 2000 syntyneet
Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit
Voitto Hautala

Voitto Hautala (s. 8. tammikuuta 1947) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija ja pelinjohtaja. Vuosina 1966–1978 Hautala pelasi pesäpallon SM-sarjassa Seinäjoen Maila-Jussien ja Vimpelin Vedon joukkueissa. Hautala valittiin pelaajaurallaan kerran Itä–Länsi-otteluun ja kahdesti Liitto–Lehdistö-otteluun.

Pelaajauransa jälkeen Hautala on toiminut pelinjohtajana vuonna 1980 SMJ:n SM-sarjajoukkueessa. Hautala valittiin tuolloin myös Liitto–Lehdistö-otteluun pelinjohtajaksi.

Saavutukset

Pelaajana 
 1 SM-kulta: 1975
 4 SM-hopeaa: 1966, 1969, 1974, 1976
 2 Suomen Cupin voittoa: 1973, 1974
 1 Itä–Länsi-ottelu: 1975
 2 Liitto–Lehdistö-ottelua: 1974, 1975

Pelinjohtajana 
 1 SM-pronssi: 1980

 1 Liitto–Lehdistö-ottelu: 1980

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Pesäpallon pelinjohtajat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Ryyni

Ryyni tarkoittaa viljakasvien kuorittuja ja rikottuja jyviä. Ryyni-sanaa käytetään lisäksi varsinkin puhekielessä hiutaleista eli höyrytetyistä ja litistetyistä jyvistä. Ryyni on lainasana ruotsin kielen sanasta gryn. Elintarviketeollisuudessa ja kaupan alalla ryynistä käytetään yleisesti suurimo-sanaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Viljatuotteet
Elintarvikkeet
Ruoka-ainekset
Yamé

Yamé on Nigerin oikeanpuoleinen sivujoki Moptin alueella Malissa. Sen pituus on 137 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 4 400 tai 4 670 neliökilometriä.

Joki saa alkunsa Bandiagaran ylängöltä. Sen valuma-alue käsittää koko ylängön sen luoteisosassa virtaavaa pientä Banajokea lukuun ottamatta. Yamé laskee Nigeriin Moptin ja Konnan välillä. Sen tärkein sivujoki on Douro.

Yamé on Nigerin ainoa merkittävä sivujoki Moptin ja Niameyn välisellä alueella. Se tuo Nigeriin vuosittain 250–500 miljoonaa kuutiometriä vettä. Kuivina vuosina Yamén virtaus lakkaa kokonaan. Seudulla on myös useita muita samannimisiä väliaikaisia jokia. 

Jokilaaksossa viljellään hirssiä, riisiä ja vihanneksia. Se on myös tärkeä karjanhoidon vesilähde. Yläjuoksulla sijaitsee Ounjougoun arkeologinen löytöalue.

Lähteet

Malin joet
Nigerin vesistö
John Danyel

John Danyel tai John Daniel (s. 6. marraskuuta 1564 – k. 1626) oli englantilainen luutunsoittaja ja lauluntekijä. Hän syntyi Wellow`ssa, Somersetissä, ja hän oli runoilija Samuel Danielin nuorempi veli. Hänen säilyneitä teoksiaan ovat mm. Daphne-nymfistä kertova "Coy Daphne Fles"  ja "Like as the lute delights", josta ote alla:
Like as the lute delights, or else dislikes,As is his art that plays upon the same;     So sounds my muse, according as she strikes     On my heart strings, high-tuned unto her fame.

Lähteet 
 Sadie, S. (ed.) (1980) The New Grove Dictionary of Music & Musicians, [vol. # 5].
 Spring, Matthew (2006). The Lute in Britain: A History of the Instrument and Its Music. Oxford University Press. p. 218. ISBN 978-0-19-518838-7.
 Price, David C. (1981). Patrons and musicians of the English Renaissance. Cambridge University Press. p. 127. ISBN 978-0-521-22806-0.

Aiheesta muualla 
 
 Cambridge Digital Libraryn musiikkikokoelmat: esimerkkejä Danyelin sävellyksistä.
1560-luvulla syntyneet
1620-luvulla kuolleet
Renessanssimusiikki
Žiga Jelar

Žiga Jelar (s. 22. lokakuuta 1997) on slovenialainen mäkihyppääjä.

Nuorten MM-kilpailuissa 2017 Jelar kuului Slovenian maailmanmestaruusjoukkueeseen sekä miesjunioreiden että sekajoukkueiden joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kuudes. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli parhaimmillaan suurmäessä 23:s ja sekajoukkuemäessä neljäs.

Jelar kilpaili mäkihypyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Kuopiossa helmikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 19. Oberstdorfin kilpailussa 30. joulukuuta 2017. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti Lillehammerissa 10. maaliskuuta 2020 oltuaan toinen. Lisäksi hän sijoittui toiseksi Oberstdorfin lentomäessä maaliskuussa 2022. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Planicassa 25. maaliskuuta 2022. Hän voitti lentomäkicupin kaudella 2021–2022.

Jelar on voittanut yhden kilpailun Continental Cupissa.

Lähteet 

Slovenialaiset mäkihyppääjät
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Oiva Lundén

Oiva Lundén (31. tammikuuta 1895 Helsinki – 22. toukokuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen entinen punakaartilainen, joka oli aktiivisesti mukana toisen maailmansodan jälkeen perustettujen sisällissodan punaisten veteraanijärjestöjen toiminnassa. Hän toimi Vuoden 1918 Punainvaliidit -veteraanijärjestön puheenjohtajana koko sen toiminnan ajan vuosina 1948–1986 sekä Entisten Punakaartilaisten Keskusjärjestöstä eronneen kommunistisen Entiset Punakaartilaiset ry:n puheenjohtajana 1946–1969. Lisäksi Lundén oli jäsenenä valtioneuvoston vuonna 1945 perustamassa sotaeläkekomiteassa yhdessä muun muassa kansanedustaja Elli Nurmisen kanssa. Lundén kertoi sotakokemuksistaan myös Yleisradion tuottamissa televisiodokumenteissa Käy eespäin (1967) ja Tammisaaren vankileiri 1918 (1988).

Sisällissodan aika 
Lundén syntyi Helsingissä, mutta asui pienestä asti isovanhempiensa luona Asikkalan Kurhilan kylässä. Hän liittyi naapurikylässä Iso-Äiniössä toimineeseen työväenyhdistykseen ja työskenteli myöhemmin Helsingissä räätälinä. Lundén palasi Kurhilaan joulukuussa 1916 ja lähti helmikuun lopussa 1917 kahdeksi viikoksi venäläisten linnoitustöihin Espooseen, jossa hän pyynnöstä suoritti kurhilalaisen isäntämiehen työvelvollisuuden. Linnoitustyöt kuitenkin keskeytyivät nopeasti Venäjän helmikuun vallankumouksen vuoksi ja Lundén palasi Kurhilaan, jossa hän vuoden mittaan seurasi paikallisen suojeluskuntalaisten aktivoitumista. Tammikuussa 1918 Lundén oli mukana neljän työläisnuoren ryhmässä, joka katkaisi Asikkalan suojeluskunnan puhelinlinjat, ja sisällissodan sytyttyä hän liittyi helmikuun puolivälissä perustettuun Lahden punakaartin alaisuudessa toimineeseen Kurhilan punakaartiin.

Lundén kuului Kurhilan punakaartin esikuntaan ja toimi sen takavarikointipäällikkönä. Sodan jälkeen hänen väitettiin ryöstäneen koko pitäjän porvareiden talot, mutta syytöksissä ei ollut perää. Maaliskuun alussa Lundén taisteli Hämeen rintamalla Padasjoella ja haavoittui hieman myöhemmin Kuhmoisten taistelussa 10. maaliskuuta. Sodan loppuvaiheessa hänet evakuoitiin Kurhilassa toimineesta sotasairaalasta Viipuriin, jossa Lundén Viipurin taistelun jälkeen jäi valkoisten vangiksi. Hänelle langetettiin kuolemantuomio, jota ei kuitenkaan ehditty panna täytäntöön, ennen kuin kaikki kuolemantuomiot 20. toukokuuta siirrettiin valtiorikosoikeuden käsiteltäviksi. Kesäkuussa Lundén siirrettiin Viipurin vankileiriltä Tammisaaren vankileirille, jossa hän sai valtiorikosoikeudelta uuden kuolemantuomion 17. syyskuuta, ja siirrettiin sen jälkeenLahteen Hennalan vankileirille odottamaan teloitustaan. Lundén kuitenkin vältti jälleen teloituksen, kun kuolemantuomiot ehdittiin muuttamaan elinkautiseksi ennen sen täytäntöönpanoa. Hänet vapautettiin lopulta vuonna 1921 yleisen armahduksen myötä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Käy eespäin Yle Elävä arkisto (katsottavissa 17.2.2018 saakka).
Tammisaaren vankileiri 1918 Yle Elävä arkisto (katsottavissa 17.2.2018 saakka).

Suomen sisällissodan punaiset
SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt
Vuonna 1895 syntyneet
Vuonna 1993 kuolleet
Lundén

Lundén on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

Britt Lundén, o.s. Strandberg (s. 1934), ruotsalainen viestihiihdon olympiavoittaja
Ingegerd Lundén (1912–1973), suomenruotsalainen kirjailija ja sukututkija
Isac Elliot, oik. Isac Elliot Lundén (s. 2000), suomenruotsalainen poplaulaja
Judit Nederström-Lundén (1898–1984), suomalainen kirjanpitäjä ja Suomen kansan demokraattisen liiton kansanedustaja
Jussi Rainio, vuoteen 1897 Johan Reinhold Lundén (1878–1918), suomalainen toimittaja, osuustoimintamies ja kansanedustaja
Katja Lundén (s. 1976), suomalainen flamencotanssija-koreografi
Mikko Lundén (s. 1979), Perussuomalaisten kansanedustaja ja kauppias
Nikolai Saarnio, vuoteen 1911 Lundén (1901–1985), suomalainen virkamies
Oiva Lundén (1895–1993), suomalainen punakaartilainen
Ossian Lundén (1866–1937), suomalainen kauppapuutarhuri, puutarhakoulun johtaja, toimittaja ja toiminnanjohtaja
Reija Lundén (s. 1967), suomalainen keilaaja
Roosa Lundén (s. 1994), suomalainen keilaaja
Toivo Rainio, vuoteen 1906 Lundén (1897–1942), suomalainen työväenlehtien päätoimittaja.
Arttu Korkeasalo

Arttu Kasperi Korkeasalo (s. 4. helmikuuta 2000 Ylöjärvi) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edustaa Lielahden Kipinää ja hänen valmentajanaan toimii Kari Korkeasalo.

Korkeasalo voitti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Tbilisissä 2015 kultaa tuloksella 18,98 (5 kg:n kuula). Hän sijoittui neljänneksi niin ikään Tbilisissä järjestetyissä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016. Hän oli kymmenes Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja seitsemäs Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021.

Kalevan kisoissa Korkeasalo on saanut hopeaa vuonna 2021 ja pronssia 2020. Sisäratojen SM-kilpailuista Korkeasalo on saavuttanut kuulantyönnön kultaa 2021 ja 2022 sekä pronssia vuonna 2017. Korkeasalon ennätys on 18,93 metriä (2021). Korkeasalo on työntänyt SE-tuloksia niin 15-, 17- kuin 19-vuotiaidenkin tilastoihin.

Lähteet 

Suomalaiset kuulantyöntäjät
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Wilco Kelderman

Wilco Kelderman (s. 25. maaliskuuta 1991 Amersfoort, Utrecht, Alankomaat) on alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hän ajoi Rabobankin Continental-tason kehitysryhmässä kausilla 2010–2011 ja jatkoi saman tallin ykkösjoukkueessa UCI World Tour -tasolla 2012–2016. Tallin nimi vaihtui tuona aikana Belkinin kautta Team LottoNL-Jumboksi. Kausilla 2017–2020 hän edusti Team Sunwebia ja vuodesta 2021 alkaen Bora-Hansgrohea.

Kelderman sijoittui kolmanneksi Italian ympäriajossa 2020. Hän johti kokonaiskilpailua 18. ja 19. etapin jälkeen.

Saavutuksia 

Lähteet:Cycling Archives, Pro Cycling stats
2008
Tour de la région de Łódź, juniorit, 1. etapin ja 4. etapin (aika-ajo) voitto
Liège – La Gleize, juniorit, kokonaiskilpailun voitto
2009
Drei Etappen Rundfahrt Frankfurt, juniorit, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
Tre Giorni Orobica, juniorit, 3. etapin voitto
2010
Tour Alsace, kokonaiskilpailun ja 5. etapin voitto
2011
Norjan ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto
Aika-ajon alle 23-v. Alankomaiden-mestaruus
Thüringen-Rundfahrt, alle 23-v. kilpailu, kokonaiskilpailun sekä 5. etapin (mäkiaika-ajo) ja 6. etapin voitto
Tour de L'Ain, prologin voitto
2012
Kalifornian ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
Critérium du Dauphiné, nuorten kilpailun voitto
Tanskan ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
2013
Tour Down Under, kokonaiskilpailussa kuudes
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa viides, nuorten kilpailun voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16:s, nuorten kilpailussa kolmas
Tanskan ympäriajo, kokonais- ja pistekilpailun, nuorten kilpailun sekä 5. etapin (aika-ajo) voitto
2014
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa seitsemäs, 8. etapilla kolmas
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa neljäs, nuorten kilpailun voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s, 13. etapilla kolmas
2015
Katalonian ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
Aika-ajon Alankomaiden-mestaruus
Eneco Tour, kokonaiskilpailussa kolmas
Grand Prix Cycliste de Montréal, kuudes
2016
Tour du Poitou-Charentes, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun voitto
Eneco Tour, kokonaiskilpailussa kuudes
2017
Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs, 16. etapilla (aika-ajo) toinen, 15. etapilla kolmas
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa kultaa, henkilökohtaisessa aika-ajossa seitsemäs
2018
Abu Dhabi Tour, kokonaiskilpailussa toinen
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa hopeaa
2019
UAE Tour, kokonaiskilpailussa viides
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa seitsemäs
2020
UAE Tour, kokonaiskilpailussa kuudes
Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa neljäs
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 15. etapilla toinen
2021
Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa neljäs
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
2022
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 18:s, 12. etapilla toinen

Lähteet 

Alankomaalaiset maantiepyöräilijät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Irja Niemelä

Irja Niemelä (o.s. Petäjä, 27. kesäkuuta 1927 Tampere – 12. joulukuuta 2017 Espoo) oli suomalaisen naissuunnistuksen pioneereja. Hän oli itse huippusuunnistaja ja suunnistuskouluttaja. Hän oli 1950-luvun menestynein naissuunnistaja Suomessa ja hän voitti seitsemän Suomen mestaruutta yleisessä sarjassa. Lisäksi hän voitti Venlojen viestin edeltäjä Venlojen juoksun neljästi vuosina 1951, 1952, 1955 ja 1965. Hänen kasvattajaseuransa oli tamperelainen Epilän Esa.

Hän opetti suunnistamista opinahjossaan Helsingin yliopiston voimistelulaitoksella, partiolaisille, voimistelunopettajien kesäpäivillä ja suunnistusliiton leireillä ja kursseilla. Hän oli myös perustamassa suunnistusliiton naisvaliokuntaa vuonna 1949 toimien sen puheenjohtajana ja toimi naisten suunnistusvalmentajana. Siviiliammatiltaan hän oli voimistelunopettaja.

Lähteet

Suomalaiset suunnistajat
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Suomalaiset urheiluvaikuttajat
Suomalaiset suunnistusvalmentajat
Urho Kujanpää

Urho Väinö Johannes Kujanpää (s. 18. toukokuuta 1997 Ylöjärvi) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Tampereen Pyrintöä ja hänen valmentajinaan toimivat Raimo Eskola ja Hannu Kujanpää.

Kujanpää sijoittui 14:nneksi Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta samassa kaupungissa järjestetyissä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Hän karsiutui loppukilpailusta myös Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Gävlen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 hän oli yhdeksäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021. Hän sijoittui Münchenin EM-kilpailuissa 2022 yhdeksänneksi tuloksella 550. Karsinnassa hän sivusi ennätystään 565.

Kujanpää on voittanut Kalevan kisoista seiväshypyn kultaa vuosina 2018 ja 2022 sekä saanut pronssia 2021. Sisäratojen SM-kilpailuista hän on voittanut kultaa vuosina 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 ja 2022. Aikuisten maaotteluihin hän on osallistunut vuodesta 2017, ja sijoittunut parhaimmillaan toiseksi. Hänen ennätyksiään ovat ulkoa 565 cm (2021) ja hallista 566 cm (2021).

Lähteet 

Suomalaiset seiväshyppääjät
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Elina Kostiainen

Irja Elina Kostiainen (s. 23. huhtikuuta 1992 Tuusula) on suomalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. Hän edustaa Vihdin Viestiä ja hänen valmentajanaan toimii Teemu Uronen.

Kalevan kisoissa Kostiainen on saanut kolmiloikassa pronssia vuosina 2020 ja 2021. Sisäratojen SM-kilpailuista Kostiainen on voittanut kolmiloikan hopeaa vuonna 2016 ja pronssia 2021 sekä pituushypyn pronssia vuonna 2011. Hänen ennätyksiään ovat pituushypyssä ulkoa 5,90 metriä (2011) ja hallista 5,89 metriä (2011) sekä kolmiloikasta ulkoa 13,13 metriä (2022) ja hallista 13,03 metriä (2016).

Lähteet 

Suomalaiset kolmiloikkaajat
Suomalaiset pituushyppääjät
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Lotta Kemppinen

Lotta Kaarina Kemppinen (s. 1. huhtikuuta 1998 Helsinki) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa HIFK-Friidrottia ja hänen valmentajanaan toimii Mervi Brandenburg.

Kemppisen laji yleisurheilussa oli aluksi seitsenottelu ja hän ryhtyi pikajuoksijaksi vasta vuonna 2018. Hän karsiutui 100 metrin juoksun välierissä Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Hän sijoittui samalla matkalla kuudenneksi Gävlen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Sisäratojen EM-kilpailussa Toruńissa 2021 Kemppinen saavutti 60 metrillä hopeaa ajalla 7,22. Hän ei osallistunut vuonna 2021 järjestettyihin Tokion olympialaisiin jalkavamman vuoksi. Hän karsiutui 60 metrin välierissä Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022.

Aikuisten Suomi−Ruotsi-maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2019. Hän on voittanut maaottelussa 100 ja 200 metriä Tampereella 2020 ja 100 metriä Tukholmassa 2021.

Kemppinen on saavuttanut Kalevan kisoissa 100 metrillä kultaa vuosina 2019, 2020 ja 2021 sekä 200 metrillä hopeaa vuonna 2020 ja pronssia vuonna 2019. Sisäratojen SM-kilpailuista hän on saavuttanut 60 metrin juoksusta kultaa vuosina 2020, 2021 ja 2022, hopeaa 2017, kultaa 4 × 200 metrin viestistä SE-ajalla vuonna 2017 ja hopeaa 4 × 300 metrin viestistä vuonna 2015. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saanut 4 × 100 metrin viestissä hopeaa vuosina 2019 ja 2020 ja pronssia 2018 sekä 4 × 400 metrin viestissä hopeaa vuosina 2019 ja 2020. 

Kemppinen juoksi helmikuussa 2021 60 metrin sisäratojen Suomen ennätyksen 7,19. Edellinen Sisko Hanhijoen ennätys parani sadasosalla. Hän paransi Suomen ennätystä uudelleen helmikuussa 2021 aikaan 7,16.

100 metrillä Kemppinen on juossut ajan 11,33 (2021) ja 200 metrillä ulkona 23,56 (2020) ja hallissa 24,02 (2020).

Yksityiselämä 
Kemppinen opiskelee Helsingin yliopiston elintarviketieteiden laitoksella ja asuu Helsingin Mellunmäessä.

Lähteet 

Suomalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Baoulé (Banin alkujoki)

Baoulé on Banin alkujoki Norsunluurannikolla ja Malissa. Sen pituus on 650 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 32 700 neliökilometriä.

Joki saa alkunsa Nigerin ja Atlantin vedenjakajalta 450 metrin korkeudesta. Se laskeutuu nopeasti tasangolle, jossa se virtaa hitaasti Bougounin ohi pohjoiseen ja kääntyy sitten itään. Baoulé yhtyy Dioïlan luona Bagoéen muodostaen Banijoen. Sen sivujokia ovat kaksi Banifingia ja Degou.

Baoulén keskimääräinen virtaus Dioïlan mittausasemalla on 143 kuutiometriä sekunnissa. Virtaus on suurimmillaan elokuusta marraskuuhun. Tammikuusta kesäkuuhun joki on eräinä vuosina kokonaan kuiva. 

Toinen samanniminen joki kuuluu Senegalin vesistöön.

Lähteet

Malin joet
Nigerin vesistö
Norsunluurannikon joet
Hans-Christian Berg

Hans-Christian Alarik Berg (s. 26. lokakuuta 1971 Espoo) on suomalainen kuvanveistäjä ja kuvataiteilija.

Bergin puoliso vuodesta 2007 on tanssitaiteilija Satu Halttunen. Berg valmistui taiteiden maisteriksi sekä Kuvataideakatemiasta että Taideteollisesta korkeakoulusta 2002. Yksityisnäyttelyitä hän on pitänyt vuodesta 2004 ja osallistunut näyttelyihin Suomessa ja ulkomailla. Hänen teoksiaan on muun muassa Salon lukiossa, Turun kaupunginkirjaston pääkirjastossa, Tampereen Tampellassa (Valon kehrä) sekä Fennian talossa Helsingissä. Julkinen teos Nereidi paljastettiin Helsingissä vuonna 2021. 

Bergille myönnettiin Raimo Utriaisen taidesäätiön palkinto vuonna 2000, hänet valittiin vuoden nuoreksi taiteilijaksi vuonna 2007 ja William Thuringin palkinto myönnettiin hänelle vuonna 2009.

Valokuvia julkisista teoksista

Lähteet

Aiheesta muualla
 Hans-Christian Berg tekee harhakuvia. Turun Sanomat, 8.11.2006

Suomalaiset kuvanveistäjät
Vuoden nuori taiteilija -palkinnon saajat
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Patrick Cutrone

Patrick Cutrone (s. 3. tammikuuta 1998 Como) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuuluu Englannin Valioliigan Wolverhampton Wanderersin omistukseen. Vuoteen 2019 saakka hän edusti kotimaassaan Milania. Viime kausina hän on pelannut lainalla italialaisessa Fiorentinassa ja espanjalaisessa Valenciassa sekä kaudella 2021–2022 italialaisessa Empolissa.

Cutrone edusti nuorten maajoukkueissa Italiaa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015, alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016 sekä alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 ja 2021. Hän pelasi Italian maajoukkueessa toistaiseksi ainoan A-maaottelunsa maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Argentiinaa vastaan.

Lähteet 

Italialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Joni Hava

Joni Aksel Olavi Hava (s. 14. kesäkuuta 1999 Vantaa) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Espoon Tapioita ja hänen valmentajanaan toimii Joni Oilinki. Vuoteen 2013 saakka hän edusti Keski-Uudenmaan Yleisurheilua ja vuosina 2014–2018 Kenttäurheilijat -58:aa.

Hava on saanut Kalevan kisoissa hopeaa 20 000 metrin kävelyssä vuonna 2020 sekä 20 kilometrin kävelyssä kultaa vuonna 2022 ja hopeaa vuonna 2021 ja pronssia vuonna 2019. Sisäratojen SM-kilpailuista hän on saavuttanut 5 000 metrin kävelystä kultaa 2022, hopeaa vuosina 2018, 2020 ja 2021 sekä pronssia vuonna 2017. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa 3 × 3000 metrin kävelyviestissä 2019, 2020, 2021 ja 2022.

Hava sijoittui 20 kilometrin kävelyssä kahdeksanneksi Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021 ja 13:nneksi Münchenin EM-kilpailuissa 2022. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2019. Parhaimmillaan hän on sijoittunut toiseksi 10 000 metrillä Helsingissä 2022.

Ennätyksikseen Hava on kävellyt 5 000 metrin kävelyssä ajan 19.29,98 (2022), 5 kilometrillä ajan 21.58 (2016), 10 000 mtrillä ajan 40.35,76 (2022), 10 kilometrillä ajan 43.10 (2022), 20 000 metrillä 1.28.57,5 (käsiajanotto, 2020) ja 20 kilometrillä 1.23.54 (2022).

Lähteet 

Suomalaiset kävelijät
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Will Borgen

William Borgen (s. 19. joulukuuta 1996 Moorhead, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Seattle Krakenin organisaatiossa. Hän pelannee lähinnä AHL-joukkue Rochester Americansissa. Borgen laukoo oikealta.

Ura

Seuraura
Bjork kävi high schoolin kotikaupungissaan Moorhead High Schoolissa. Hän oli joukkueensa tehokkain puolustaja kaudella 2012–2013 tehoilla 3+16=19 ja kaudella 2013–2014 tehoilla 6+10=16. Sioux City Musketeers varasi Borgenin 109. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2013, mutta hän ei kuitenkaan siirtynyt joukkueeseen. Borgen varattiin uudelleen USHL:ään Omaha Lancersin toimesta 53. pelaajana kesällä 2014. Hän pelasi suurimman osan kaudesta 2014–2015 Lancersin lisäksi myös Moorhead High'ssa, jonka kapteenina Borgen toimi.

Buffalo Sabres varasi Borgenin neljännellä kierroksella 92. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän siirtyi kaudeksi 2015–2016 St. Cloud State Universityn yliopistojoukkueeseen. Borgen voitti kauden päätteeksi NCHC:n mestaruuden ja hänet valittiin sarjan tulokkaiden tähdistökentälliseen. Junior -vuotenaan 2017–2018 Borgen voitti NCHC:n runkosarjan mestaruuden, Penrose Cupin. Hänet valittiin sarjan parhaaksi puolustavaksi puolustajaksi ja kunniavalintatähdistökentälliseen.

Maaliskuussa 2018 Borgen teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Buffalo Sabresin kanssa. Hän siirtyi samalla loppukevääksi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Rochester Americansin vahvuuteen. Borgen pelasi siellä kahdeksan runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.

Maajoukkueura

Borgen edusti Yhdysvaltoja Pyeongchangin olympiakisoissa 2018, mutta hän ei kuitenkaan mahtunut kertaakaan joukkueen kokoonpanoon. Borgen pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin Borgen voitti pronssia.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Seattle Krakenin pelaajat
Buffalo Sabresin varaamat pelaajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Remi Elie

Remi Elie (s. 16. huhtikuuta 1995 Green Valley, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Tampa Bay Lightningin organisaatiota. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Elie on Starsin toisen kierroksen varaus vuodelta 2013.

Ura 
Elie varattiin OHL-seura London Knightsiin 91. pelaajana vuoden 2011 varaustilaisuudessa. Hän siirtyi Knightsiin kaudeksi 2012–2013. Tulokaskaudellaan Elie pelasi 65 runkosarjaottelua tehoin 7+10=17. 21 pudotuspeliottelussa syntyi neljä maalia ja neljä syöttöpistettä. Knights juhli kauden päätteeksi OHL:n mestaruutta ja pääsi osallistumaan Memorial Cupiin, jonka viidessä ottelussa Elie sai yhden syöttöpisteen. Kesän varaustilaisuudessa Dallas Stars varasi Elien toisella kierroksella 40. pelaajana.

Kauden 2013–2014 Elie aloitti Knightsissa pelaten kuusi ottelua ennen kuin hänet kaupattiin Belleville Bullsiin. Bullsissa Elie pelasi 61 ottelua tehoin 28+37=65 ja oli joukkueen sisäisen maali- ja pistepörssin ykkönen. Kauden 2014–2015 Elie aloitti Bullsissa, josta hänet jälleen kaupattiin kesken kauden. Tammikuun alussa 2015 Elie siirtyi Erie Ottersiin. Yhteensä hän pelasi molempien joukkueiden paidoissa 63 runkosarjaottelua tehoin 30+46=76. Pudotuspeleissä Elie teki 20 ottelussa 4+20=24 tehopistettä.

Syyskuussa 2014 Elie solmi hänet varanneen Dallas Starsin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Ammattilaistasolla hän teki debyyttinsä kaudella 2015–2016 Starsin AHL-farmiseura Texas Starsissa. Tulokaskaudellaan Elie teki 64 ottelussa tehot 6+11=17. Seuraavalla kaudella Elie pääsi debytoimaan NHL:ssä hänen pelatessa ottelussa Florida Panthersia vastaan 4. maaliskuuta 2017. Hän sai ottelussa jääaikaa 15.29 minuuttia. Elie pelasi kauden 2016–2017 aikana yhteensä 18 NHL-ottelua tehoin 1+6=7.

Elie osallistui Dallasin kautta 2017–2018 edeltäneelle harjoitusleirille, josta hänet kuitenkin lähetettiin aloittamaan kautta AHL:ssä. Hän pelasi Texasissa kaksi ottelua ennen kuin hänet nostettiin takaisin NHL-kokoonpanoon.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Tampa Bay Lightningin pelaajat
Dallas Starsin varaamat pelaajat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Minstreli

Minstreli (eng. minstrel, ransk. ménestrel) oli keskiajalla kiertelevä tai hovissa työskennellyt kansanmuusikko, laulaja ja tempuntekijä. 

Nimityksen alkuperä on latinan sanoissa ministerialis tai minister, palvelija. Minstreli oli lähinnä Englannin aatelishoveissa esiintynyt viihdyttäjä, muusikko, temppujentekijä, laulaja tai runoniekka. Joillakin minstreleillä oli suhteellisen pysyvä asema hovissa, kun taas toiset liikkuivat kaupungista toiseen. Minstrelit esittivät vanhoja tarinoita, balladeja, romansseja ja rakkauslauluja. Minstrelit olivat hyvin suosittuja 1200–1300-luvulla, mutta kirjapainotaidon keksimisen jälkeen heidän merkityksensä hiipui.

Katso myös 
Minstrel show
Trubaduuri

Lähteet 
 Annukka Aikio ja Rauni Vornanen: Uusi sivistyssanakirja. Kustannusosakeyhtiö Otava 1993. ISBN 951-1-11365-8.
 Hosiaisluoma, Yrjö: Kirjallisuuden sanakirja. WSOY. Helsinki 2003. ISBN 951-0-27401-1.

Viitteet 

Keskiaika