joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Marathonísi (Zákynthos)

Marathonísi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja sijaitsee Laganáksenlahdessa Joonianmeressä Zákynthoksen saaren etelärannikolla. Saari on asumaton. Hallinnollisesti saari kuuluu Zákynthoksen kuntaan, Zákynthoksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.

Marathonísi on osa Zákynthoksen merikansallispuistoa sekä Natura 2000 -aluetta, johon kuuluu myös osa Laganáksenlahden rannasta sekä Kalonísin saari. Marathonísi on valekarettikilpikonnien (Caretta caretta) pesimäaluetta. Saari on myös muodoltaan hieman kilpikonnaa muistuttava ainakin Zákynthoksen suunnasta katsottuna. Saaren nimi viittaa fenkoliin (márathos).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Jooniansaaret
Kreikan Natura-alueet
Zákynthos
Poréti

Poréti () eli Lagoúvardos (Λαγούβαρδος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja sijaitsee Kytheran ja Antikytheran saarten välissä noin 7,2 kilometriä Antikytherasta luoteeseen. Sen pinta-ala on 0,06 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti saari kuuluu Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen.

Poréti muodostaa yhdessä Antikytheran sekä Porín (Prasonísi) ja eräiden muiden pienten saarten kanssa Natura 2000 -alueen. Sen harvinaisiin kasvilajeihin kuuluvat muun muassa endeemiset Allium gomphrenoides, Asperula taygetea, Campanula saxatilis cytherea ja Inula candida ssp. candida. Saaren korkein kohta on 42 metriä merenpinnasta laskettuna.

Lähteet 

Jooniansaaret
Kreikan Natura-alueet
Kythera
Porí

Porí () eli Prasonísi (Πρασονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja sijaitsee Kytheran ja Antikytheran saarten välissä noin 7,5 kilometriä Antikytherasta pohjoisluoteeseen. Sen pinta-ala on 0,27 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti saari kuuluu Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen.

Porí muodostaa yhdessä Antikytheran sekä Porétin (Lagoúvardos) ja eräiden muiden pienten saarten kanssa Natura 2000 -alueen. Sen harvinaisiin kasvilajeihin kuuluvat muun muassa endeemiset Allium gomphrenoides, Asperula taygetea, Campanula saxatilis cytherea ja Inula candida ssp. candida.  Saaren korkein kohta on 129 metriä merenpinnasta laskettuna.

Lähteet 

Jooniansaaret
Kreikan Natura-alueet
Kythera
Prasonísi

Prasonísi (, ”Vihreä saari” tai ”Purjosaari”) tai Prasonísia (monikko, Πρασονήσια) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

 Prasonísi, saari Alkyonidiensaarten saariryhmässä Korintinlahdessa
 Prasonísi, saari Jooniansaarten saariryhmässä lähellä Kytheraa
 Prasonísi, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Kímolosta
 Prasonísi, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Psaráa
 Prasonísi, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Sámosta
 Prasonísi, niemeksi muuttunut saari Ródoksen etelärannikolla Dodekanesiassa
 Prasonísi, saari lähellä Kreetaa
 Porí eli Prasonísi, saari Jooniansaarten saariryhmässä lähellä Kytheraa ja Antikytheraa

 Prasonísia, pienten saarten ryhmä Kykladien saariryhmässä lähellä Mýkonosta
 Prasonísia, pienten saarten ryhmä Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Oinoússesta

Katso myös 

 Práso, useita saaria
 Prásso, useita saaria
Birger Pohjanheimo

Birger Hans Hygring Pohjanheimo (1. marraskuuta 1895 Pori – 16. heinäkuuta 1936 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen elokuva-ohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. 

Birger Pohjanheimon isä oli elokuvatuottaja, -ohjaaja ja elokuvateattereita omistanut Hjalmar V. Pohjanheimo. Hän oli mukana isänsä tuottamien mykkäelokuvien teossa 1910- ja 1920-luvuilla yhdessä veljiensä Adolf Pohjanheimon (1888–1958), Hilarius Pohjanheimon (1892–1932) ja Asser Pohjanheimon (1893–1937) kanssa.

Birger Pohjanheimo tavattiin kuolleena 16. heinäkuuta 1936 erään talon pihamaalta Tapanilassa. Kuolinsyyksi paljastui sydänkohtaus.

Näyttelijänä elokuvissa 
 Pirteä ja kadonnut kori 1914
 Salainen perintömääräys 1914
 Se kolmas 1914
 Kun solttu-Juusosta tuli herra 1921
 Sunnuntaimetsästäjät 1921

Käsikirjoittajana elokuvassa 
 Se kolmas 1914

Muissa tehtävissä elokuvissa 
 Nuori luotsi 1913 leikkaajana
 Kesä 1915 kuvaajana

Lähteet 

Suomalaiset elokuvanäyttelijät
Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Suomalaiset elokuvaajat
Vuonna 1895 syntyneet
Vuonna 1936 kuolleet
Herra johtajan ”harha-askel”

Herra johtajan ”harha-askel” oli suomalainen komediaelokuva jonka ohjasi Eino Jurkka ja tuotti Filmistudio Oy. Elokuva valmistui 1940 ja se pohjautui Tatu Pekkarisen näytelmään Vihtorin harha-askel jonka ensi-ilta oli ollut Helsingin Kansanteatterissa 1934.

Näyttelijät 
 Eino Jurkka johtaja Aukusti Rantamo
 Eine Laine Amalia Rantamo
 Emmi Jurkka Alviina Neitiniemi
 Sointu Kouvo Elviira Hokkanen, o.s. Rantamo
 Ossi Korhonen Robert Hokkanen, Roopertti-vävy
 Uuno Montonen makkaratehtailija Niemi
 Matti Jurva Haitari-Jallu
 Esko Mannermaa Fritsu Rantamo
 Varma Lahtinen mustalaisnainen
 Irja Kuusla työnvälitystoimiston asiakas
 Lennart Vaikonpää Casinon vahtimestari

Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Vuoden 1940 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset komediaelokuvat
Suomalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat‎
Mile 22

Mile 22 on Peter Bergin ohjaama amerikkalainen vakoilutrilleri, jonka käsikirjoittaja on Lea Carpenter. Elokuvaa tähdittävät Mark Wahlberg, John Malkovich, Lauren Cohan, Iko Uwais, Ronda Rousey ja Lee Chae Rin.

Elokuva seuraa CIA:n erikoisryhmää, jonka tehtävänä on kuljettaa salainen tietolähde turvatalosta lentokentälle. Matkaa on 22 mailia ja tiellä on paljon esteitä.

Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa 7. elokuuta 2018 ja Suomessa 7. syyskuuta 2018.

Näyttelijät

Tuotanto 
2. maaliskuuta 2015 ilmoitettiin, että Graham Roland on tehnyt käsikirjoituspohjan josta on tulossa elokuva jossa ovat mukana ainakin Ronda Rousey ja Iko Uwais. Peter Berg on elokuvan tuottaja. Pian valittiin myös pääosan esittäjä, Mark Wahlberg. Marraskuussa 2017 ilmoitettiin Lauren Cohanin valinnasta.

Kuvaaminen 
Elokuvaa kuvattiin Atlantan Georgiassa ja Kolumbian Bogotássa loppuvuonna 2017 ja alkuvuonna 2018.

Julkaisu 
Lopullinen traileri julkaistiin 26. heinäkuuta 2018.

Elokuva oli alun perin tarkoitus julkaista 3. elokuuta 2018, mutta julkaisua siirrettiin kaksi viikkoa.

Tulevaisuus 
Mile 22 oli tarkoitettu aloitukseksi elokuva-trilogialle. Toistaiseksi elokuvalle ei olla julkaistu jatko-osia mutta niitä ei ole myöskään peruutettu.

Web-sarja 
Elokuvan julkaisun jälkeen STXsurreal ilmoitti tuottavansa lyhyen aikavälin live-action-sarjan nimeltä The Kiev Exchange.

Sarja seuraa CIA:n panttivankineuvottelu-joukkoa, Ground Branch, kun he neuvottelevat jännittyneestä ja monimutkaisesta panttivankitilanteessa.
Yhdysvaltalaiset toimintatrillerit
Eelis Jurva

Eelis Waldemar Jurva (12. joulukuuta 1873 Koski Hl. – 1. helmikuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen musiikkikapteeni ja sotilaskapellimestari.

Eelis Jurvan isä oli kanttoriurkuri Aaro Jurva. Jurva opiskeli Helsingin musiikkiopistossa muun muassa Johan Halvorsenin johdolla, samoin kuin kaksi vuotta Leipzigin konservatoriossa, jossa häntä opetti muun muassa Anton Sittin veli Hans Sitt. Jurva työskenteli Helsingin filharmonisen seuran orkesterin ensiviulun soittajana ja 1902–1904 Kansallisteatterin  sekä muidenkin teattereiden orkesterien johtajana. Jurva toimi myös viulunsoiton opettajana. Pohjanmaan Jääkäripataljoonan kapellimestariksi Ouluun Jurva tuli keväällä 1919. Vuonna 1927 hän seurasi Lauri Närettä Karjalan kaartin rykmentin kapellimestarina, jolloin hänet myös ylennettiin musiikkikapteeniksi. Mainitusta virasta Jurva erosi sairauden takia syksyllä 1933.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Jurva, Aura 1935. Eelis Jurva: Muistelmia veljestäni.

Suomalaiset sotilaskapellimestarit
Suomalaiset viulistit
Suomalaiset musiikkipedagogit
Vuonna 1873 syntyneet
Vuonna 1934 kuolleet
Mauri Koskela

Mauri Tapani Koskela (s. 19. syyskuuta 1960 Lappajärvi) on suomalainen prikaatikenraali (evp). Sotilasuransa jälkeen hän on toiminut Enontekiön kunnanjohtajana ja Suomen Rauhanturvaajaliiton puheenjohtajana.

Ura 
Koskela kävi Kadettikoulun 1980–1983 ja Sotakorkeakoulun 1993–1995. Hän toimi opetusupseerina Kymen jääkäripataljoonassa 1983–1985 sekä linjan johtajana Reserviupseerikoulussa 1985–1987. Seinäjoen sotilaspiirissä hän työskenteli toimistoupseerina ja toimistopäällikkönä 1987–1993 sekä Vaasan sotilasläänissä osastopäällikkönä ja esikuntapäällikkönä 1995–2000. Porin prikaatissa hän toimi Satakunnan jääkäripataljoonan komentajana 2000–2003 ja esikuntapäällikkönä 2005–2007. Puolustusvoimien kansainvälisen keskuksen apulaisjohtajana Koskela oli 2003–2005 ja johtajana 2007–2009 vastaten keskuksen siirrosta Niinisalosta Tuusulaan ja kriisinhallintaoperaatioiden johtovastuun siirrosta Puolustusvoimien kansainväliseltä keskukselta Porin prikaatille. Vuonna 2009 hänet määrättiin Jääkäriprikaatin komentajaksi, josta Koskela siirtyi Maavoimien henkilöstöpäälliköksi 2012. 

Kansainvälisissä tehtävissä Koskela on toiminut Lähi-idässä, Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa. Hän toimi mm. UNMIL-operaation sotilaskomponentin esikuntapäällikkönä Liberiassa 2013–2014 ja UNDOF-operaation apulaiskomentajana Lähi-idässä 2016-2018. Koskela oli ensimmäinen suomalaisen osaston vanhin Afganistanissa 2002, jossa hän toimi myös ISAF-operaation siviili-sotilasyhteistyöosaston päällikkönä. Koskela oli mukana perustamassa Suomen ensimmäisiä EU:n taisteluosastoja sekä Kokonaisvaltaisen kriisinhallinnan osaamiskeskusta yhdessä CMC-Finlandin kanssa.

Reserviin Koskela siirtyi vuoden 2015 alusta, jonka jälkeen hän on toiminut mm. Enontekiön kunnanjohtajana 2015–2016. Suomen Rauhanturvaajaliiton puheenjohtajana hän aloitti 2018. Vuonna 2020 Puolustusvoimain lippujuhlan päivänä tasavallan presidentti myönsi Koskelalle Suomen Valkoisen Ruusun komentajamerkin.

Ylennykset 
 1980 vänrikki
 1983 luutnantti
 1985 yliluutnantti
 1990 kapteeni
 1994 majuri
 2000 everstiluutnantti
 2006 eversti
 2013 prikaatikenraali

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Korpela, Juho: Prikaatikenraalista käsivarren johtajaksi. Ruotuväki, 15.10.2015.

Suomalaiset kenraalit
Enontekiön kunnanjohtajat
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Jalo Järnefelt

Jalo William Järnefelt (7. maaliskuuta 1865 Kaavi – 3. kesäkuuta 1920 Nummelan parantola, Nurmijärvi) oli suomalainen pankki- ja valtiopäivämies. 

Jalo Järnefeltin vanhemmat olivat rovasti Klas Erik Järnefelt ja Ida Emilia Ottelin ja puoliso vuodesta 1911 Nadesha Biranoff. Soittotaiteilija, kirjailija John Järnefelt oli Jalo Järnefeltin veli, samoin kuin Suomen Pankin taloudenhoitajana ja setelipainon valvojana toiminut Armas Gideon Järnefelt. Jalo Järnefelt tuli ylioppilaaksi  Jyväskylän lyseosta 1882. Oikeustutkinnon hän suoritti 1886 ja sai varatuomarin arvon 1889. Suomen Pankissa Järnefelt työskenteli vuodesta 1895, johtajana 1903–1920. Henkivakuutusyhtiö Suomen johtokunnan jäsen Järnefelt oli vuodesta 1906, toimien myös johtokunnan puheenjohtajana. Järnefelt oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

Lähteet

Suomalaiset juristit
Suomalaiset pankinjohtajat
Suomalaiset aateliset
Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1865 syntyneet
Vuonna 1920 kuolleet
Concordia Sagittaria

Concordia Sagittaria on kaupunki Venetsian metropolikaupungissa, Venetossa, Italiassa. Kaupungin pinta-ala on 68,4 neliökilometriä ja asukasluku noin kymmenen tuhatta. Kaupungin paikalla oli aikoinaan roomalainen siirtokunta ja linnoitus Iulia Concordia.

Iulia Concordia 
Iulia Concordia oli alun perin linnoituksen ulkopuolelle syntynyt kylä (vicus), mutta kasvoi nopeasti sen hyvän sijainnin vuoksi. Se sijaitsi Via Annian ja Via Postumian varrella Altinumin ja Aquileian puolessa välissä. Nimi Iulia Concordia juhlisti Julius Caesarin ja Octavianin vuonna 42 eaa. tekemää liittoutumaa. Myöhäisroomalaiskaudella paikalla oli huomattava germaanis- ja gallialaissperäisten Roomaa palvelleiden sotilaiden varuskunta. Attilan hunnit tuhosivat lopulta kaupungin.

Lähteet 

Venetsian metropolikaupungin kunnat
Saint-Paul

Saint-Paul  (epävirallisesti myös St Paul ja Saint-Paul de la Reunion) on kaupunki Réunionin saarella, joka on Ranskan merentakainen departementti ja hallintoalue Intian valtamerellä, Madagaskarin itäpuolella. Osana Ranskaa se on myös osa Euroopan unionia ja euroaluetta. Vuoden 2009 arvion mukaan koko saarella oli noin 827 000 asukasta. Saint-Paulin kaupunki on saaren toiseksi suurin kaupunki.

Kaupunki on kolmion muotoinen. Se ulottuu saaren länsireunalta kohti saaren keskustan tuliperäistä vuoristoaluetta, jossa Maïdon huippu kohoaa yli kahden kilometrin korkeuteen .  Tämä selittää jakautumisen kolmeen ilmasto- ja kasvillisuusvyöhykkeeseen

 alaosissa 0-400 metrin korkeudessa, vallitsee hyvin trooppinen ilmasto, lämpötilat ovat korkeat (tammikuu keskiarvo 28 °C, elokuu ka. 23 °C). Aurinkoa 2200 tuntia vuodessa.
 400- 1000 metrin korkeudessa ilmasto muuttuu trooppiseksi ja aurinkoa on 1200 tuntia vuodessa.
 Yli 1000 metrin korkeudessa ilmasto on lauhkea. Keskilämpötila on 10 °C elokuussa.

Historia 
St. Paul mainitaan ensimmäisen kerran ritari ja luonnontieteilijä Etienne de Flacourtin Itä-Intian matkoiltaan laatimissa kartoissa. Läheiset saaret kuten Madagaskar kirjattiin karttoihin 1649. Flacourtin oli määrä perustaa siirtokunta ja linnoitus Fort Dauphin nykyiseen Madagaskariin vuonna 1643.

Useimmat historioitsijat uskovat, että nimi annettiin vuonna 1642 komentaja Jacques Pronisin Madagaskarin matkalla. Pronis laski ankkurit 29.6.1642 lahteen Saint-Paulin vesillä, ja seuraavana päivä 30.6 vietettiin apostoli Paavalin muistojuhlaa kristillisen kalenterin mukaan.

Lähteet 

Réunionin kaupungit
Ranskan kaupungit
Salibandyn C-tyttöjen SM-sarja

C-tyttöjen SM-sarja on Salibandyliiton järjestelmä C-tyttöjen korkein sarjataso. Sarja pelataan turnausmuotoisena yhdessä 10 joukkueen lohkossa. Peliaika otteluissa on 3x15 minuuttia juoksevaa peliaikaa.

Sarjajärjestelmä

Runkosarja 
Runkosarja pelataan kaksinkertaisena sarjana, eli jokainen joukkue pelaa kahdeksantoista ottelua. Runkosarjan kuusi parasta etenevät pudotuspeleihin. 7. ja 8. pelaavat pudotuspelikarsinnoissa aluesarjan kahta parasta vastaan.

Pudotuspelit 
Runkosarjan kuusi parasta ja kaksi pudotuspelikarsinnoista tullutta joukkuetta pääsevät pudotuspeleihin. Puolivälierät ja välierät pelataan paras kolmesta ja finaalit paras viidestä. Pronssista pelataan vain yksi ottelu.

Joukkueet 2019–2020 

 Classic, Tampere
 EräViikingit, Helsinki
 FBC Loisto, Turku
 GrIFK Green, Kauniainen
 NST, Lappeenranta
 Pelicans SB, Lahti
 PSS, Porvoo
 SBS Wirmo/Masku, Mynämäki
 SSRA, Oulu
 Tiikerit Sininen, Vantaa

Lähteet 
 https://salibandy.fi/kilpailu/valtakunnalliset-sarjat/c-tytot/
ET Teatteri

ET Teatteri (viroksi ET Teater) on suomenvirolaisten teatteri, joka perustettiin 2. lokakuuta 2015 Helsingissä. Teatterin perustaja ja johtohahmo on suomalaisvirolainen näyttelijä ja elokuvantekijä Mait Lepik. 

Teatterin ohjelmisto koostuu vironkielisistä ja pääasiallisesti virolaisista näytelmistä. Harrastelijateatterin näyttelijät ovat saaneet koulutusta alansa parhailta näyttelijöiltä ja ovat hankkineet esiintymiskokemusta erilaisissa TV- ja elokuvarooleissa.

Esitykset

2020
 Pisuhänd (kuunelma) - Ana Lepik

2019
 Väike Nõid - Ana Lepik
 Nali naljaks feat. Meelejahutaja - rühmatöö
 Mõistuse avantüür - Mait Lepik

2018
 Naksitrallid - Ana Lepik
 Lennujaama lutikad  - Mait Lepik
 Täitsa Mihkel - Mait Lepik
 Nali naljaks - rühmatöö
 Jänesepoeg otsib sõpra - Elo Lammi

2017
 Peeter, sõpradele Peetrike - Mait Lepik
 Seitse venda - Mait Lepik
 Koera pulm - Mait Lepik
 Nu pogodi - rühmatöö
 Siin me oleme - Mait Lepik
 Sasipäiste printsesside saar - Elo Lammi

2016
 Memme musi - Elo Lammi
 Mardileib - Mait Lepik

Aiheesta muualla 
https://www.etteater.fi/
https://www.facebook.com/etteater/

Suomen virolaiset
Helsingin teatterit
Teatteri
Jesse Ruotsi

Jesse Ruotsi (s. 21. kesäkuuta 1999 Luumäki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Imatran Ketterässä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.

Ura

Seuraura 
Ruotsi on Saimaan Pallon kasvatti. Hän siirtyi B-juniori-ikäisenä Rauman Lukkoon kaudeksi 2016–2017. Ruotsi pelasi suurimman osan kaudestaan seuran A-nuorissa, jossa hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.

Kesällä 2018 Ruotsi nousi Lukon SM-liigajoukkueeseen. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2018–2019 toisella kierroksella 15. syyskuuta 2018 Pelicansia vastaan. Ruotsi merkittiin Lukon nelossentteriksi laidoilleen Eetu Koivistoinen ja Aaro Vidgren. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.04 minuuttia ja Ruotsi keräsi teholukeman –1. Ruotsi pelasi SM-liigassa kauden aikana 19 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin vielä Lukon A-nuorissa, joiden toiseksi paras maalntekijä Ruotsi oli 15 osumallaan Mikko Petmanin jälkeen.

Kaudella 2019–2020 Ruotsi pelasi Lukossa 13 SM-liigaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi alkukauden suurimmaksi osaksi kuitenkin seuran A-nuorissa. Helmikuussa 2020 Ruotsi teki Lukon kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Pari päivää myöhemmin seura lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue Jokipoikiin. Siirtotakarajalla helmikuussa Ruotsin kerrottiin pelaavan siellä kauden loppuun. Hän sai Jokipojissa tililleen kymmenen runkosarjaottelua tehopistein 3+1=4. Kauden 2020–2021 Ruotsi pelasi kokonaan Lukon U20-joukkueessa. U20 SM-sarjan kolmannessa finaaliottelussa 9. huhtikuuta 2021 Oulun Kärppiä vastaan hän teki Lukon 2–1-voittomaalin, joka ratkaisi joukkueelle Suomenmestaruuden.

Ruotsi palasi kaudeksi 2021–2022 kotiseudulleen Etelä-Karjalaan ja siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Mestis-joukkue Imatran Ketterään. Hän voitti siellä sekä Mestiksen mestaruuden että Suomen Cupin. Toukokuussa 2022 Ruotsi teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura 
Ruotsi on pelannut kolme nuorten ja 21 poikien maaottelua.

Muuta 
Ruotsin isä Jarno on entinen alempien sarjojen hyökkääjä.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Imatran Ketterän pelaajat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Kasperi Ojantakanen

Kasperi Ojantakanen (s. 12. tammikuuta 1995 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue KooKoossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Ojantakanen osaa pelata myös laidassa. Hän laukoo oikealta.

Ura

Seuraura 
Ojantakanen on Jokereiden kasvatti. Hän voitti kauden 2009–2010 päätteeksi C-nuorten Suomenmestaruuden. Ojantakanen toimi kaudella 2011–2012 seuran B-nuorten varakapteenina. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomenmestaruuden, kuten myös seuraavan kauden 2012–2013 päätteeksi. Ojantakanen pelasi kautensa suurimmaksi osaksi kuitenkin Jokereiden A-nuorissa, jossa tehot 8+16=24 riittivät joukkueen sisäisen pistepörssin voittoon.

Kaudella 2013–2014 Ojantakanen voitti Jokereiden sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 24+33=57, joilla hän sijoittui koko A-nuorten SM-liigan pistepörssissä seitsemänneksi. Ojantakanen valittiin kauden päätteeksi sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Hän edusti Jokereita kauden aikana myös U20 Super Challengessa. Vuodet 2014–2018 Ojantakanen kävi Connecticutin yliopistoa.

Keväällä 2018 Ojantakanen harjoitteli kaksi viikkoa SM-liigajoukkue KooKoon kanssa, jonka jälkeen hän sai toukokuun lopulla 1+1-vuotisen sopimuksen. Ojantakanen teki liigadebyyttinsä kauden 2018–2019 avauskierroksella 14. syyskuuta 2018 Saimaan Palloa vastaan. Hänet merkittiin KooKoon kolmossentteriksi laidoilleen Anrei Hakulinen ja Olli Korhonen. Ojantakanen sai ottelussa jääaikaa 9.19 minuuttia. Hän teki ottelussa myös liigauransa avausmaalin. Maaliskuussa 2019 Ojantakanen teki KooKoon kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa toi 50 runkosarjaottelussa tehot 3+11=14. Kaudella 2019–2020 Ojantakanen pelasi loukkaantumisten vuoksi vain 36 runkosarjaottelua. Helmikuussa 2020 hän teki KooKoon kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Kaudella 2021–2022 Ojantakanen teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+10=17. Loppukaudella hän nousi aina KooKoon ykkössentteriksi laidoilleen Teemu Rautiainen ja Joose Antonen. Seitsemännessä puolivälieräottelussa 6. huhtikuuta 2022 vieraissa Mikkelin Jukureita vastaan Ojantakanen teki joukkueen 0–1-voittomaalin toisessa erässä ajassa 46.52. Hänen osumansa ratkaisi KooKoolle seurahistorian ensimmäisen välieräpaikan. Jani Ollanketo valitsi Ojantakasen ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Huhtikuussa 2022 hän teki KooKoon kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura 

Ojantakanen pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012, jolloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Ojantakanen on pelannut kolme nuorten ja 49 poikien maaottelua. Hän on kuulunut myös Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen kapteenistoon.

Muuta 
Ojantakasen pikkuveli Valtteri pelaa hyökkääjänä Saimaan Pallon SM-liigajoukkueessa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
KooKoon pelaajat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
David Mawby

David Mawby (s. 1951 Lontoo) on englantilais-suomalainen radio-, tv- ja verkkotoimittaja. Hän on työskennellyt sekä Yleisradiossa että 1980-luvulta 1990-luvulle monissa paikallisradioissa eri puolilla Suomea.

Mawbyn isä toimi Royal Air Forcen mekaanikkona ja rakensi kotona oman lyhytaaltoradion, joka avasi myös pojalle vieraiden kielten ja kulttuurien maailman. Pian David Mawby liittyi lyhytaaltoradiokerhoon ja alkoi tehdä ohjelmatyötä BBC:n ohjelmaan World Radio Club.

Vuonna 1972 parikymmenvuotias Mawby tuli Suomeen ja hankki aluksi elantonsa opettamalla englantia. Pysyvästi Suomessa hän on asunut vuodesta 1974.

David Mawby toimi vuoden 1975 Helsingin Etyk-kokouksen aikaan Radio Finlandin toimittajana ja vuodesta 1976 Kymi Oy:n tiedotustehtävissä.

Kun paikallisradiotoiminta alkoi Suomessa vuonna 1985, David Mawby oli mukana radioasemilla Jyväskylässä, Kouvolassa ja Lahdessa.

1990-luvun lopulta alkaen David Mawby työskenteli Yleisradion englanninkielisissä lähetyksissä Yle Newsissä ja Yle Mondossa. Hänen ääntään on kuultu myös Tampereen yliopiston Radio Moreenissa ja turkulaisessa Radio Robin Hoodissa. Vuonna 2009 Mawby teki Ylelle tv-ohjelmasarjan Dave’s London kotikaupungistaan Lontoosta.

Mawby on sekä Suomen että Britannian kansalainen ja puhuu sujuvasti myös suomea. 2010-luvulla hän on asunut Tampereella ja Turussa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Dave's London, YLE Teema, 20.06.2012. 
 Delta Mike on Air, Mixcloud.
 ”Dave’s Finland – David Mawby lähikuvassa”, Radiomaailma 1/2021 s. 13–15.

Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset radiotoimittajat
Brittiläiset toimittajat
Suomen englantilaiset
Elisabet (Tanskan prinsessa)

Prinsessa Elisabet (Elisabeth Caroline Mathilde Alexandrine Helena Olga Thyra Feodora Estrid Margrethe Désirée; 8. toukokuuta 1935 – 19. kesäkuuta 2018) oli Tanskan prinssi Knudin ja Tanskan prinsessa Caroline Mathilden tytär ja Tanskan kuningatar Margareeta II:n serkku.

Elämäkerta 
Kuningatar Margareeta II:n serkkuna prinsessa Elisabet oli kuollessaan 12. Tanskan kruununperimysjärjestyksessä. Hän kuoli naimattomana. 

Prinsessa Elisabet työskenteli Tanskan ulkoministeriössä vuodesta 1956 vuoteen 2001 ja oli sijoitettuna ulkomaille useita kertoja, muun muassa Tanskan suurlähetystössä Washingtonissa. 

Hän asui suuren osan elämästään elokuvaohjaaja Claus Hermansenin kanssa Kööpenhaminan lähellä. Parilla ei ollut lapsia.

Kuolema 
Tanskan kuninkaallinen hovi vahvisti, että Elisabet kuoli 19. kesäkuuta 2018. Hänet siunattiin Lyngbyn kirkossa ja haudattiin pitkäaikaisen kumppaninsa Claus Hermansenin viereen.

Lähteet 

Vuonna 1935 syntyneet
Vuonna 2018 kuolleet
Tanskan kuninkaalliset
Tanskalaiset diplomaatit
Nicolas Mavromichalis

Nicolas Mavromichalis () on kreikkalais-suomalainen radiotoimittaja, joka tuli 1980-luvun lopulta alkaen tunnetuksi helsinkiläisen Radio Ykkönen -paikallisradioaseman tiskijukkana nimeltä Black Mike. Samoihin aikoihin hän myös ”mekasti ja teki ruokaa” Kolmoskanavalla ohjelmassaan Cocko-Looro.

Nicolas Mavromichalisin poika on suomalainen televisioesiintyjä Constantinos Mavromichalis.

Lähteet

Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Suomalaiset radiotoimittajat
Kreikkalaiset toimittajat
Nanterre 92

Nanterre 92 on ranskalainen koripalloseura Nanterresta. Se pelaa kotiottelunsa Palais des Sports Maurice Thorez’ssa.

Seura tunnettiin vuoteen 2016 asti nimellä JSF Nanterre. Se on pelannut Ranskan pääsarjassa ja eurooppalaisissa seurajoukkuekilpailuissa. Nanterre on menestynyt etenkin 2010-luvulla voittaen FIBA Europe Cupin vuonna 2017, EuroChallengen vuonna 2015, Ranskan mestaruuden vuonna 2013, Ranskan cup-mestaruuden vuosina 2014 ja 2017 sekä Ranskan supercup-mestaruuden vuosina 2014 ja 2017.

Seuraa ovat edustaneet muun muassa Mouhammadou Jaiteh ja Heiko Schaffartzik sekä suomalaispelaajista Jamar Wilson ja Erik Murphy.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran verkkosivut  
 Seura eurobasket.com-sivustolla 

Hauts-de-Seine
Ranskalaiset koripalloseurat
Vuonna 1927 perustetut urheiluseurat
Brie de Meaux

Brie de Meaux on perinteinen juusto, jossa on vahva tuoksu ja maku. Nimensä Brie se on saanut Pariisin itäpuolella sijaitsevan pikkukaupungin mukaan, mutta nykyisin sitä valmistetaan paljon enemmän muualla esimerkiksi Seine-et-Marnen alueella.

Juusto valmistetaan pastöroimattomasta lehmänmaidosta, jota kuluu noin 25 litraa yhteen juustokiekkon. Maitoa ei keitetä vaan sitä lämmitetään vain hieman siksi, etteivät maidossa olevat bakteerit kuolisi. Suolauksen jälkeen siihen lisätään penicillium candidum -hometta ja se laitetaan kosteille olkimatoille kellariin kypsymään. Kypsytyksen aikana, joka kestä noin 6–8 viikkoa, sen pinnalle tulee samettinen nukka homeesta.

Juuston nimi on ollut EU:ssa suojattu vuodesta 1980 lähtien.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ranskalaiset juustot
Helix (televisiosarja)

Helix on yhdysvaltalainen Cameron Porsandehen luoma scifisarja. Sen esittäminen alkoi Yhdysvalloissa Syfyn kanavalla 10. tammikuuta 2014. Suomessa sarjaa on esittänyt Netflix.

Syfy ilmoitti huhtikuussa 2015 lopettavansa sarjan toisen tuotantokauden jälkeen.

Sarja alkaa kun ryhmä CDC:n tutkijoita lähetetään Arktiseen tutkimuslaitokseen selvittämään uuden virusepidemian mahdollista alkua.

Näyttelijät

Vastaanotto 
Sarja on saanut enimmäkseen hyviä arvosteluja. Rotten Tomatoes -sivuston arvostelijat antoivat sille arvosanaksi 81 %.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Helix Netflix.comissa

Yhdysvaltalaiset scifi-sarjat
Yhdysvaltalaiset kauhusarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Syfyn televisio-ohjelmat
Babydoll

Babydoll on hihaton, naruolkaimin varustettu naisten yöasu, joka on koristeltu pitsimäisillä osilla tai voi olla myös virkattu. Babydoll on usein läpinäkyvä, ja materiaalina on usein polyesteria, elastaania tai silkkiä. Kuppiosat voivat olla muotoillut.

Historia 
Babydollin lanseerasi yhdysvaltalainen alusvaatesuunnitteija Sylvia Pedlar, joka tuotti niitä kangaspulan ollessa pahimmillaan vuonna 1942 toisen maailmansodan aikana. Malli tunnetaan nykyisin nimellä ”babydolls”. Vuoden 1956 elokuvassa Nukkevaimo (Baby Doll) näyttelijätär Carroll Baker oli nymfomaanin roolissa. Tästä alkoi adult style -suosio. Baby Doll -asusteet 1950- ja 1960-luvuilla muodostuivat toppiosasta ja lyhyestä istuvasta alaosasta. Lisäksi asussa oli elastinen vyötärö.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Fetissivaatteet
Muodin historia
Chásia

Chásia () tai Chasiá (Χασιά) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

 Chásia, vuori Thessalian ja Länsi-Makedonian rajalla
 Chásia, Deskátin kunnan kunnallisyksikkö Grevenán alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella
 Chásia, Kalampákan kunnan kunnallisyksikkö Tríkalana alueyksikössä Thessalian alueella
 Fylí, aiempi Chasiá, kaupunki ja kunta Länsi-Attikan alueyksikössä Attikan alueella
Chásia (vuori)

Chásia () on vuori Thessalia ja Makedonian rajalla pohjoisessa Kreikassa. Sen korkeus on  metriä.

Chásia-vuori sijaitsee Thessalian alueeseen kuuluvan Tríkalan alueyksikön ja Länsi-Makedonian alueeseen kuuluvan Grevenán alueyksikön alueilla luoteeseen Metéoran alueesta. Chásia voidaan lukea osaksi Píndos-vuorten laajempaa aluetta. Sen pohjois- ja länsipuolella sijaitsee pohjoinen Píndos-vuoristo, ja etelä- ja itäpuolella Antichásia- ja Kamvoúnia-vuoret.

Chásian korkeimman huipun nimi on Krátsovo (Κράτσοβο). Muita korkeita huippuja ovat muun muassa Profítis Ilías (Προφήτης Ηλίας, ), Foniká (Φονικά, ), Valkanásia (Βαλκανάσια, ), Karaoúli (Καραούλι, ), Katályma (Κατάλυμα, ), Mesovoúni (Μεσοβούνι, ), toinen Profítis Ilías (Προφήτης Ηλίας, ) ja Neráida (Νεράιδα, ).

Deskátin kunnan osa Chásian kunnallisyksikkö ja Kalampákan kunnan osa Chásian kunnallisyksikkö, kummatkin entisiä itsenäisiä kuntia, ovat saaneet nimensä vuoresta.

Lähteet 

Grevená (alueyksikkö)
Kreikan vuoret
Tríkala (alueyksikkö)
Raid: World War II

Raid: World War II on Lion Game Lionin kehittämä ja Starbreeze Studiosin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna  PlayStation 4, Windows ja Xbox One -alustoille. Peli sijoittuu toisen maailmansodan tapahtumiin.

Pelaaminen  
Pelin tehtäviin kuuluvat muun muassa sabotaasi ja salamurhaus.
Pelissä on neljä hahmoa ja pelaajat voivat valita neljästä eri luokasta, joissa on omat kykynsä.

Kehitys 
Pelin on kehittänyt kroatialainen Lion Game Lion, joka on ollut kehittämässä ladattavaa sisältöä peliin Payday 2.

Vastaanotto 
V2.fi antoi pelille 1/5 tähteä arvostelussaan.

IGN antoi pelille arvosanan 5/10 arvostelussaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Viralliset verkkosivut

Vuoden 2017 videopelit
Ensimmäisen persoonan ammuntapelit
PlayStation 4 -pelit
Windows-pelit
Xbox One -pelit
Saara Sihvonen

Saara-Maria Sihvonen (s. 18. huhtikuuta 1991 Helsinki) on kansainvälisesti menestynyt suomalainen malli. 179 senttimetriä pitkä Sihvonen aloitti uransa  19-vuotiaana Suomen Huippumalli haussa -kilpailusta vuonna 2010, jossa hän sijoittui toiseksi. Hänet otti talliinsa Toni Korpineva, joka edisti hänen uraansa alkaen muotimaailman kakkosmarkkinoilta eli Aasiasta ja Australiasta. Sittemmin Sihvosesta on Cosmopolitan-lehden mukaan tullut Huippumalli haussa -formaatin menestyneimpiin kuuluva löytö kansainvälisesti.

New Yorkissa Sihvonen on esiintynyt muun muassa Akriksen ja Club Monacon näytöksissä. Lontoossa hänet on nähty mm. Emilia Wicksteadin ja Mulberryn tehtävissä. Hän oli Suomen parhaiten ansaitseva malli vuonna 2017.

Sihvonen on toiminut mallina Chanelille, Yves Saint Laurentille, Mulberrylle, Pierre Balmainille, Célinelle, Armanille, Hermèsille, Hervé Légerille, Lacostelle ja Givenchylle. Hän on tehnyt myös muotijuttujen kuvauksia useisiin lehtiin, kuten Elle USA ja Marie Claire USA. Häntä edustavat useat mallitoimistot ympäri maailmaa.

Suomessa Saara Sihvonen nimitettiin vuonna 2017 Raision uudeksi Elovena-tytöksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Models.com
 Fashion Model Directory
 Instagram

Suomalaiset mallitElävät henkilöt
Vuonna 1991 syntyneet
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1965

Vuoden 1965 nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin  22.–29. toukokuuta 1965 Berliinissä, Itä-Saksassa. Kisoihin osallistui 172 nyrkkeilijää 24 Euroopan maasta. Kilpailupaikkana oli Itä-Berliinissä Werner-Seelenbinder-Halle.

Mitalistit

Mitalitaulukko

Suomen joukkue

Lähteet 
 Vuoden 1965 EM-kisat Itä-Berliinissä: Tulokset

Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut
Vuoden 1965 urheilu
Euroopan-mestaruuskilpailut 1965
Berliinin urheilu
Åländsk Demokrati

Ålandsk Demokrati on ahvenanmaalainen poliittinen vaaliyhdistys, joka perustettiin vuoden 2015 maakuntavaalien aikaan. Se sai yhden edustajan läpi vaaleissa neljästä ehdokkaastaan. Ålandstidningen-lehti luonnehti yhdistystä oikeistopopulistiseksi tai kansalliskonservatistiseksi ja maahanmuuttovastaiseksi.

Yhdistyksen puheenjohtaja on Stephan Toivonen, joka on myös puolueen edustaja Ahvenanmaan maakuntapäivillä.

Lähteet 

Ahvenanmaalaiset puolueet
Nationalistiset puolueet
Oikeistopopulistiset puolueet
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1963

Vuoden 1963 nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin  26. toukokuuta –2. kesäkuuta 1963 Moskovassa, Neuvostoliitossa. Kisoihin osallistui 133 nyrkkeilijää 18 Euroopan maasta.

Mitalistit

Mitalitaulukko

Suomen joukkue

Lähteet 
 
 Vuoden 1963 EM-kisat Moskovassa: Tulokset

Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut
Moskovan urheilu
Vuoden 1963 urheilu
Avgó

Avgó (, ”Muna”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

 Avgó, vuori eteläisessä Píndos-vuoristossa Thessaliassa
 Avgó eli Lýgkos, vuori pohjoisessa Píndos-vuoristossa Epeiroksen ja Länsi-Makedonian rajalla
 Avgó, pieni saari Kytheran saaren eteläpuolella
 Avgó eli Strongyló, pieni saari Petalioí-saariryhmässä lähellä Euboiaa
 Avgó, pieni saari Kreetan saaren pohjoispuolella
Samsung Galaxy A8 (2018)

Samsung Galaxy A8 (2018) on  Samsungin 6. tammikuuta 2018 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 7.1 "Nougat" -käyttöjärjestelmä.

Tekniset tiedot

Muotoilu
Samsung Galaxy A8 (2018) -älypuhelimessa on 5,6-tuumainen näyttö Full HD+ -resoluutiolla.

Fyysiset osat
Laitteesta löytyy Samsungin oma Exynos 5 Octa 7885-prosessori. Laitteessa on 4 Gigatavua RAM-muistia ja 64 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 256 Gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia
Laitteessa on 16 Megapikselin takakamera. Laitteessa olevasta kaksois-etukamerasta löytyy 16 + 8 Megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto 
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 7.1 "Nougat".

Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 8.0 "Oreo" -versioon.

Lähteet 
https://www.phonearena.com/phones/Samsung-Galaxy-A8-2018_id10737

Aiheesta muualla 

Galaxy A8 (2018)
Android-pohjaiset laitteet
Vuoden 2018 matkapuhelimet
Samsung Galaxy A8+ (2018)

Samsung Galaxy A8+ (2018) on  Samsungin 6. tammikuuta 2018 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 7.1 "Nougat" -käyttöjärjestelmä.

Tekniset tiedot

Muotoilu
Samsung Galaxy A8+ (2018) -älypuhelimessa on 6-tuumainen näyttö Full HD+ -resoluutiolla.

Fyysiset osat
Laitteesta löytyy Samsungin oma Exynos 5 Octa 7885-prosessori. Laitteessa on 6 Gigatavua RAM-muistia ja 64 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 256 Gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia
Laitteessa on 16 Megapikselin takakamera. Laitteessa olevasta kaksois-etukamerasta löytyy 16 + 8 Megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto 
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 7.1 "Nougat".

Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 8.0 "Oreo" -versioon.

Lähteet 
https://www.phonearena.com/phones/Samsung-Galaxy-A8-2018_id10738

Galaxy A8+ (2018)
Android-pohjaiset laitteet
Vuoden 2018 matkapuhelimet
Apolakkiá

Apolakkiá () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Aiemmin kylä kuului Nótia Ródoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Nótia Ródoksen kunnallisyksikköön. Apolakkiá muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Απολακκιάς, Topikí Koinótita Apolakkiás). Kylän väkiluku on 496 (vuonna 2011).

Apolakkián kylä sijaitsee Ródoksen lounaisosissa noin kahden kilometrin päässä saaren länsirannikosta ja noin 92 kilometriä lounaaseen Ródoksen kaupungista. Kylän nimi viittaa sen sijaintiin tasangolla olevassa laaksossa tai syventymässä (lákkos). Apolakkián rannikolla on noin 20 kilometriä pitkä hiekkaranta. Kylän lähistön nähtävyyksiin kuuluvat bysanttilaisaikaiset Pyhän Irenen (Agía Eiríni) kirkko ja Pyhän Georgioksen (Ágios Geórgios tou Várda) kirkko.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etelä-Egean saarten kylät
Ródos
Kattavía

Kattavía () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Aiemmin kylä kuului Nótia Ródoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Nótia Ródoksen kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 278 (vuonna 2011).

Kattavían kylä sijaitsee Ródoksen eteläosassa noin kahdeksan kilometriä pohjoiseen saaren eteläisimmästä kärjestä Prasonísista ja noin 84 kilometriä lounaaseen Ródoksen kaupungista. Kylä on rakennuskannaltaan hyvin perinteinen.

Kattavía muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κατταβίας, Topikí Koinótita Kattavías), johon kuuluvat varsinaisen Kattavían kylän lisäksi kylät Ágios Pávlos, Machairiá ja Prasonísi. Koko yhdyskunnan väkiluku on 307.

Kylän ympäristö on osa Keski-Ródoksen ja Líndoksen, Mesanagróksen ja Kattavía–Prasonísin alueiden kansainvälisesti tärkeää lintualuetta. Se on myös Natura 2000 -aluetta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etelä-Egean saarten kylät
Kreikan Natura-alueet
Ródos
Samsung Galaxy J2 (2017)

Samsung Galaxy J2 (2017) on Samsung Electronicsin lokakuussa 2017 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 7.0 "Nougat" -käyttöjärjestelmä.

Tekniset tiedot

Muotoilu
Samsung Galaxy J2 (2017) -älypuhelimessa on 4,7-tuumainen näyttö qHD-resoluutiolla.

Fyysiset osat
Laitteesta löytyy Samsungin oma Exynos Quad 3475-prosessori. Laitteessa on 1 Gigatavu RAM-muistia ja 8 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 Gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia
Laitteessa on 5 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 2 Megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 720p (HD) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto 
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 6.0 "Marshmallow".

Lähteet 
https://www.phonearena.com/phones/Samsung-Galaxy-J2-2017_id10699

Galaxy J2 (2017)
Android-pohjaiset laitteet
Vuoden 2017 matkapuhelimet
Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Rouvali

Rouvali voi tarkoittaa:

 Eveliina Rouvali (s. 1997), kuulantyöntäjä
 Santtu-Matias Rouvali (s. 1985), kapellimestari ja lyömäsoittaja
 Simo Rouvali (s. 1975), jääkiekkoilija

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Maire Virkkunen-Harki

Maire Annikki Virkkunen-Harki (o.s. Nuorsalo, 22. syyskuuta 1917 Helsinki – 22. heinäkuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen mezzosopraanolaulaja, laulunopettaja ja muotitaiteilija. Hän avasi 1950-luvulla Suomen ensimmäisen boutique-tyyppisen muotimyymälän Atelier Maire Virkkunen.

Maire Virkkunen-Harki syntyi ekonomi Yrjö Nuorsalon varakkaaseen helsinkiläisperheeseen ja aloitti laulajanuransa radiossa ”Pikku Maijana” Markus-sedän lastenohjelmissa. Hän opiskeli ensin Tampereen musiikkiopistossa ja valmistui vuonna 1937 laulunopettajaksi Sibelius-akatemiasta. Hän jatkoi opintojaan Wienin musiikkiakatemiassa Paula Mark von Neusserin johdolla 1938–1939 sekä Berliinin musiikkikorkeakoulussa vuosina 1942–1944 Hertha von Dehenlovin johdolla.

Suomen solmittua rauhan Neuvostoliiton kanssa Virkkunen-Harki joutui Saksassa internoiduksi, kunnes pääsi tanskalaisten avulla palaamaan Suomeen. Suomessa hän jatkoi Keski-Euroopassa aloittamiaan konsertteja ja esiintyi myös rintamakiertueilla. Helsingin Kaupunginteatteri kiinnitti hänet pian laulajatar-näyttelijäksi, mutta sotien jälkeen saksalaismielisenä tunnettu taiteilija kohtasi vieroksuntaa ja vaihtoi alaa yrittäjäksi, ensin kampaajaksi, sitten ompelijaksi ja muotisuunnittelijaksi. Atelier Maire Virkkunen oli Helsingin ja koko Suomen ensimmäinen muotiputiikki eli ranskalaistyylinen boutique-myymälä. Alanvaihdon jälkeen ”Madame Maire” lauloi yhä yksityistilaisuuksissa Helsingin seurapiirielämässä.

Maire Virkkunen-Harkille myönnettiin 1986 valtion ylimääräinen taiteilijaeläke. Hän oli naimisissa vuosina 1939–1949 toimittaja-kirjailija Veli Virkkusen kanssa ja vuodesta 1958 teollisuusneuvos Ilmari Harkin kanssa tämän kuolemaan 1979 saakka.. Yleisradion kirjallisuustoimittaja Juha Virkkunen (1941–2008) oli hänen poikansa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset muotisuunnittelijat
Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 1993 kuolleet
Box

Box oli Basso Median omistama suomalainen radiokanava, joka aloitti toimintansa 1. heinäkuuta 2018. Box kuului Helsingissä taajuudella 101,4 MHz ja SuomiRock aloitti Boxin taajuudella Bauer Median ostettua Basso Median.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Boxin kotisivut 

Suomalaiset radioasemat
Basso Media
Vuonna 2018 perustetut radioasemat
Reisitaskuhousut

Reisitaskuhousut ovat housut, joissa on yksi tai useampi tasku lantionkorkeuden lisäksi myös lahkeiden yläosissa, reisien kohdalla. Reisitaskuhousut on alun perin tarkoitettu retkeilyyn ja eräharrastuksiin. Ennen materiaali oli villa, mutta nykyään ne on tehty usein kestävästämmästä materiaalista. Reisitaskut olivat muodin huipulla 1990-luvulla, mutta nykyisin niitä käytetään pääosin käytännöllisistä syistä.

Reisitaskuhousuja tehdään ja on tehty mm viranomaiskäyttöön esim sotilaille ja poliiseille. Housujen malli on yleensä rento, esimerkiksi farkkumainen. Materiaali voi olla farkkukankaasta. Kuten nimi sanoo, housuissa on enemmän taskuja erilaisille säilytystiloille esim taskulamput ja muut työkalut pitää löytyä käden ulottuvilta.

Reisitaskuhousut toimivat työ tai vapaa-ajan housuina. Reisitaskuhousut vapauttavat kädet siihen oikeaan toimintaan kun ei tarvitse ihmetellä mihin kaikki tavarat laittaisi, malleissamme voi olla myös vetoketjulla suljettavat reisitaskut. Housuissa sattaa olla myös vyötärön- ja nilkankiristysnyörit mukana sekä erilaisia yksityiskohtia joilla parannetaan käytettävyyttä.

Historia 
Reisitaskuhousut (engl. Cargo pants, cargo trousers, combat trousers, combat pants) olivat ensinnä armeijan käytössä. Taistelukäytössä ne nähtiin ensin brittijoukoilla 1938 ja Yhdysvaltain sotilailla 1940-luvun puolessa välissä toisessa maailmansodassa. Isot taskut kuvastivat sanaa cargo ts. kuljettaa mukana. Konsepti kopioitiin myös laskuvarjojoukoille, kun tarvittiin lisää kantamuksia ja ammuksia matkaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Housut
Fotografia

Fotografia () on Antônio Carlos Jobimin vuonna 1959 säveltämä ja sanoittama bossa nova -kappale. Se julkaistiin ensi kertaa Sylvia Tellesin vuoden 1959 albumilla Amor de Gente Moça. Kappale on julkaistu Jobimin esittämänä muun muassa Jobimin vuoden 1967 albumilla A Certain Mr. Jobim sekä Jobimin ja Elis Reginan vuoden 1974 albumilla Elis & Tom.  

”Fotografia” oli yksi Jobimin ensimmäisistä sävellyksistä, jonka hän sekä sävelsi että sanoitti.

Levytyksiä
 Sylvia Telles – Amor de Gente Moça (Musicas de Antônio Carlos Jobim) (1959)
 Astrud Gilberto – The Astrud Gilberto Album (1965)
 Antônio Carlos Jobim – A Certain Mr. Jobim (1967)
 Dick Farney – Dick Farney: Piano Orquestra: Gaya (1967), Dick Farney (1973)
 Nara Leão – Dez Anos Depois (1971)
 Elis Regina & Antônio Carlos Jobim – Elis & Tom (1974)
 Ella Fitzgerald – Ella Abraça Jobim (1981)
 Rosa Passos – Curare (1991)
 João Gilberto – Eu Sei que Vou Te Amar (1994)
 Joe Henderson – Double Rainbow: The Music of Antônio Carlos Jobim (1995)
 Gal Costa – Gal Costa Canta Tom Jobim Ao Vivo (1999)
 Dave Liebman Group – The Unknown Jobim (2001)
 Jaques Morelenbaum, Paula Morelenbaum & Ryuichi Sakamoto – Morelenbaum 2/Sakamoto: Casa (2001), A Day in New York (2003) 
 Flora Purim – Perpetual Emotion (2001)
 Claudia Telles – Tributo a Tom Jobim (2001)
 Palmyra & Levita with João Donato – Here's That Rainy Bossa Day (2002)
 Eliane Elias – Dreamer (2004)
 Antonio Adolfo & Carol Saboya – Ao Vivo Live (2006)
 Lisa Ono – Music of Antônio Carlos Jobim: Ipanema (2007)
 Mark Murphy – Lucky to Be Me (2010)
 Vanessa da Mata – Vanessa da Mata canta Tom Jobim (2013)
 Wanda Sá – Photograph: The Song of Antônio Carlos Jobim (2014)
 Stacey Kent – I Know I Dream – The Orchestral Sessions (2017)

Lähteet

Bossa nova -kappaleet
Antônio Carlos Jobimin sanoittamat kappaleet
Antônio Carlos Jobimin säveltämät kappaleet
Vuoden 1959 kappaleet
Partanen & Lamusuo

Partanen & Lamusuo Oy on vuonna 2009 perustettu kuopiolainen suunnittelu- ja arkkitehtitoimisto, jonka osakkaina ovat taiteilija Jaana Partanen ja arkkitehti Heikki Lamusuo. Partanen & Lamusuo Oy on Arkkitehtitoimistojen liiton ATL:n jäsen sekä kuuluu Kuopion alueen kauppakamariin. Toimiston päätoimipaikka on Pohjois-Savossa Kuopiossa, mutta sen toimialueena on koko Suomi. Yritys tunnetaan lukuisista julkisista taideteoksista, mitä on suunniteltu ympäri Suomea.

Vuonna 2019 Partanen & Lamusuo Oy lanseerasi oman designbrändin nimeltä Palad, joka valmistaa kalusteita julkisiin ja yksityisiin tiloihin.

Huomattavia suunnittelutöitä 

 Eksote, K-sairaala, laajennus/uudisrakennus, konsulttiryhmä Arkkitehtitoimisto Ovaskainen Oy / Partanen & Lamusuo Oy, Lappeenranta (2018)
 Bio Rex Sveitsi, Hyvinkää, käyttötarkoituksen muutos ja laajennus (2017)
 Järvikylpylä, Nature Hotel & Spa Resort Järvisydän, Rantasalmi (2017)
 Evoluutio, n. 1500 m² julkisivutaideteos, Kuopion yliopistollinen sairaala, Kaarisairaala (2015)
 Kuopion lentoasema, Finavia, uudistus (2015)
 RIISA - Suomen Ortodoksinen kirkkomuseo, peruskorjaus ja näyttelysuunnittelu, Kuopio (2015)
 Päiväkoti Hiirulaisenkuja, hirsirakennus Terve Talo -kohde (RT 07-10805), Oulu (2014)
 Shanghain maailmannäyttely Expo 2010, Suomen paviljongin näyttelyn suunnittelutyöryhmän jäsen (2010)
 KYS, Puijon sairaalan pääaula-alueen ja näytteenoton uudistus, peruskorjaus ja laajennus, sekä kiinto- ja irtokalustesuunnittelu (2009)
 Taiteen Kaava (taiteen ja kulttuurin yleissuunnitelma Saaristokaupunkiin) (2007)

Palkinnot ja tunnustukset 
 Savolainen suoraviiva - muotoiluteko -tunnustus, Design Week Kuopio (2018)
 Shanghai Expo 2010 maailmannäyttely, Suomen näyttelyn suunnittelukutsukilpailu, jaettu 1. palkinto (2009)
 KYS Puijon sairaalan pääaulan arkkitehtuurikutsukilpailu, Pohjois-Savon sairaanhoitopiiri, 1. palkinto (2008)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Arkkitehtitoimisto Partanen & Lamusuo Oy kotisivut

Suomalaiset arkkitehtitoimistot
Krekilän mylly

Krekilän mylly on loimaalainen nähtävyys ja Krekilän myllyn kesäteatterin näytöspaikka. 

Krekilän kylässä Niinijoen Kuivakoskessa on ollut mylly satojen vuosien ajan. Loimaa-Seura ylläpitää nykyistä myllyä, johon kuuluu myös raamisaha. Rakennus on korjattu, vesimylly kunnostettu, niin että se jälleen jauhaa 40 vuoden tauon jälkeen. Myllyssä on hyvät tilat kesätapahtumille, siellä toimii myös paikallinen kesäteatteri.

Myllyn historia 
Nykyinen myllyrakennus on rakennettu vuosina 1916-1917 entisen palaneen tilalle. Saha valmistui 1920 ja rakennuttajana toimi Ypäjältä kotoisin oleva Kalle Virta. Kalle Virran aikana myllyssä oli yksi 25 hevosvoiman tehoinen vesiturbiini. V. 1930 mylläriksi tuli Toivo Lindgren ja hän asensi myllyyn toisen, 60 hevosvoimaisen vesiturbiinin. Lindgren oli muutenkin ammattitaitoinen monella alalla, mylläri, sahuri, sähkömies ja konekorjaaja ja vielä lisäksi erinomainen soittaja ja viihdyttäjä. Hänen aikanaan mylly ja saha toimivat vilkkaasti. Keväällä 1972 Toivo Lindgren sai surmansa auto-onnettomuudessa. Tähän loppui myllyn toiminta.

Vuonna 1980 Loimaa-Seuran sihteeri, agronomi Riitta Jumppanen kirjoitti MTV:lle kirjeen, tarjoten Krekilän myllyä ohjelman "Talkootanssit" tekoon. Talkoita kuvattiin kahtena päivänä ja talkoissa oli 150-160 henkeä työssä. Nyt kun myllyvanhus oli saatu kuntoon päätettiin hyödyntää sitä ja sen ympäristöä ja näin sai alkunsa kesäteatteri toiminta.

Kesäteatteritoiminta 
Krekilän myllyllä toimii harrastajateatteri Krekilän myllyn kesäteatteri, joka aloitti toimintansa 1981. Ensimmäisenä esityksenä nähtiin Eero Tuomolan kirjoittama Kuttujaolla. Joinain vuosina kesäteatterissa on näytelty mm. "Myllyn tarina"," Myllybaari", "Kaunis myllärintytär", "Tukkijoella" sekä "Kruunuhäät", jotka liittyvät alueen historiaan.

Kesäteatterissa on valmiudet yli 300:lle katsojalle näkyviltä paikoilta.

Nykytilanne 
Vuonna 2018 nähtiin Pekka Puupää kesälaitumilla. Lippuja näytöksiin voi nykyään hankkia netistä.

Hyväntekeväisyys 
Kesäteatteri julkaisi vuonna 2014 hyväntekeväisyysnakukalenterin, jonka tuotto oli 10 000 euroa. Rahasumma lahjoitettiin lyhentämättömänä Uusi Lastensairaala 2017 -tukiyhdistykselle.

Lähteet  

Suomen myllyt
Kesäteatterit
Loimaan rakennukset ja rakennelmat
Loimaan historia
Loimaan kunta