joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Deccanin ylänkö

Deccanin ylänkö on suuri ylänkö Länsi-Ghatien ja Itä-Ghatien vuoristojen välissä Intiassa. Maharashtran ja Karnatakan osavaltiot sijaitsevat pääosin Deccanin ylängöllä. Pohjoisessa Deccan nousee muutaman sadan metrin, etelässä jopa kilometrin korkeuteen.

Katso myös
Deccanin laavapurkaukset

Lähteet

Intian maantiede
Ylängöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Aira Kokki

Aira Adele Kokki (19. marraskuuta 1910 Koski Tl – 25. marraskuuta 1982) oli suomalainen kirjailija.

Teoksia 
 Hiili : runoja. Otava 1936
 Elämän valo : runoja.    Suomen vapaa ev. lut. seurakuntaliitto, Tampere 1945
 Tulisit sinäkin : runoja.    Suomen lut. evank.-yhdistys, Helsinki 1946
 Tyttö kertoo itse.   Gummerus 1952
 Avattu ovi : tyttöromaani.   Otava 1957
 Me katosimme kylästä. Nuorten toivekirjasto 117.   WSOY 1959
 Hiekkaharjun salaisuus. Nuorten toivekirjasto 154.   WSOY 1963
 Ankkurin salaisuus. Punainen sulka 24.   WSOY 1964
 Elmerin kuuma kesä. Nuorten toivekirjasto 202.   WSOY 1971, 2. painos 1971

Palkinnot 
 Topelius-palkinto 1958 (romaanista Avattu ovi)

Lähteet 
 

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 1982 kuolleet
KHT-Media

KHT-Media Oy on vuonna 1981 perustettu KHT-yhdistyksen omistama yhtiö, joka kustantaa taloushallinnon julkaisuja ja järjestää koulutustilaisuuksia. Vuonna 2012 yrityksen liikevaihto oli 1,7 miljoonaa euroa ja sillä oli 9 työntekijää. KHT-Median toimitusjohtaja on Sanna Alakare.

KHT-Media kustantaa taloushallinnon ammattikirjallisuutta. Se on keskittynyt muun muassa taloudellisen raportoinnin oppaisiin ja malleihin sekä lakikäännöksiin. Kirjanimikkeistö sisältää yli 30 tilintarkastukseen, kirjanpitoon, tilinpäätöskäytäntöön, yhteisölainsäädäntöön ja verotukseen liittyvää julkaisua, joista osa julkaistaan myös sähköisinä kustanteina. 

KHT-Media järjestää liikkeenjohdolle ja taloushallinnon ammattilaisille vuosittain noin 40 jatko- ja täydennyskoulutustilaisuutta, jotka käsittelevät kirjanpitoa, tilinpäätöskäytäntöä, yhteisölainsäädäntöä, tilintarkastusta ja verotusta. Se tarjoaa myös ammatillista täydennyskoulutusta sekä tilintarkastusammattiin valmistavaa koulutusta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 KHT-Median kotisivut 

Suomalaiset yritykset
Aila Nissinen

Aila Karin Sigrid Nissinen (5. helmikuuta 1916 Rantasalmi – 11. joulukuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija ja kääntäjä.

Oman tuotantonsa ohella Nissinen myös suomensi lastenkirjallisuutta, muun muassa H. C. Andersenin ja Grimmin veljesten satuja.

Teoksia 
 Linnea-kukka ja Punaposki : satu, kuvittanut Maija Karma.   WSOY 1947
 Punaposki ja Marja-Liena : satu, kuvittanut Maija Karma.   WSOY 1948
 Satumaassa, valokuvannut Impi Havas.   WSOY 1949
 Orriporrin talo, kuvittanut Maija Karma.   WSOY 1953, 2. painos 1959
 Suvisaaren kirja, tekijät AIla Nissinen ja Maija Karma.  WSOY 1954
 Myyrä Matikaisen malliauto : satu, kuvittanut Maija Karma.   WSOY 1955
 Perhostyttö ja poliisi, kuvitus Pirkko Lähteenmäki.  WSOY 1956
 Laulavat omenat : satuja, kuv. Sorella Railo.    Valistus 1958
 Minä olen Lammenpei : satu.   WSOY 1958, 2. painos 1984
 Vihreät ympyrät.   WSOY 1959
 Kalpeiden vuorten tarinoita : etelä-tirolilaisia taruja Karl Felix Wolffin keräämien aiheiden ja yhdistelmien mukaan kertonut Aila Nissinen ; kuvitus Yrjö Könni.    Valistus 1964
 Taivas on sininen ja valkoinen : nuorisonromaani, kuvitus Maija Karma.   Otava 1964
 Talitintin tornitalo, kuvitus Maija Karma.   Otava 1966
 Terva-apila : taikatarina, kuvitus Maija Karma.   Otava 1968

Palkinnot 
 Topelius-palkinto 1959
 Hans Christian Andersen -palkinto 1960
 Arvid Lydecken -palkinto 1970

Lähteet 
 

Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Suomentajat
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 1973 kuolleet
Belus

Belus on norjalaisen yhden miehen black metal -yhtye Burzumin 8. maaliskuuta 2010 julkaistu albumi. Se on ensimmäinen Vikernesin vapautumisen jälkeen tuotettu. Levyn alkuperäinen nimi oli Den Hvite Guden (Valkoinen jumala), mutta ettei nimeä olisi luultu rasistiseksi Vikernes nimesi levyn uudelleen. Albumi ylsi Suomen virallisella albumilistalla sijalle 8.

Kappaleet

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Desibeli.net: 
 Keskisuomalainen: neutraali
 Nyt.fi: 
 Soundi:

Lähteet 

Burzumin albumit
Vuoden 2010 albumit
Nissinen

Nissinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Aarne Nissinen (1891–1954), keittiömestari ja keittokirjailija
 Aila Nissinen (1916–1973), lastenkirjailija ja kääntäjä
 Aleksander Nissinen (1817–1892), kauppias ja kauppaneuvos
 Alli Nissinen (1866–1926), kirjailija ja kansanedustaja (Nuorsuomalainen)
 Aulikki Nissinen (1940–2019), lääkäri ja kansanterveystieteen professori 
 Elbe Nissinen (1893–1984), laulunopettaja ja oopperalaulaja
 Erkka Nissinen (s. 1975), nykytaiteilija
 Irja Nissinen (s. 1904), näyttelijä ja laulaja
 Irma Nissinen (1910–2003), viulutaiteilija ja konserttimestari
 Jari Nissinen (s. 1964), näyttelijä
 Jiri Nissinen (s. 1997), jalkapalloilija
 Jarno Nissinen (s. 1977), koripalloilija
 Johan Nissinen (s. 1989), ruotsalainen poliitikko, Ruotsidemokraatti
 Joni Nissinen (s. 1991), jalkapalloilija
 Jouko H. Nissinen (1938–2009), liikkeenjohdon konsultti, majuri ja kirjailija
 Juho Nissinen (1844–1910), tehtailija ja liike- ja valtiopäivämies
 Jyrki Nissinen (s. 1982), kuvataiteilija, sarjakuvapiirtäjä ja muusikko
 Kauko Nissinen (s. 1911), pesäpalloilija
 Lauri Nissinen (1918–1944), hävittäjälentäjä ja Mannerheim-ristin ritari
 Maija Nissinen (s. 1974), kemisti ja professori
 Marja Nissinen, eli Marian Nixon (1904-1983), näyttelijätär
 Marjatta Nissinen (s. 1954), pukusuunnittelija
 Martti Nissinen (s. 1959), Vanhan testamentin eksegetiikan professori
 Matti Nissinen (s. 1956), valtakunnansyyttäjä
 Mauno Nissinen (s. 1947), telinevoimistelija
 Mikko Nissinen (s. 1962), balettitanssija, Bostonin baletin taiteellinen johtaja
 Oskar Nissinen (1864–1937), maanviljelysneuvos, valtiopäivämies ja kansanedustaja (Nuorsuomalainen, Kokoomus)
 Pasi Nissinen, jääkiekkoilija
 Pertti Nissinen (s. 1962), jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
 Suvi Nissinen (s. 1999), taidoka
 Tatu Nissinen (1883–1966), maanviljelysneuvos, kansanedustaja (Edistyspuolue)
 Tero Nissinen (s. 1970), kaupunginjohtaja
 Tuomas Nissinen (s. 1983), jääkiekkomaalivahti
 Vilma Nissinen (s. 1997), maastohiihtäjä
Puiden kansa

Puiden kansa on Ritva Kovalaisen ja Sanni Sepon valokuva- ja tekstiteos. Se kertoo suomalaisten puihin liittyvästä uskomusperinteestä ja sen jättämästä jäljestä.

Suomalaisilta kuollut luonnonuskonto elää yhä marien keskuudessa. Tähän kirjaan sen tekijät ovat koonneet tietoa ja kuvia menneen ajan suomalaisesta perinteestä, kuten pyhistä puista ja uhrilehdoista.

Teokseen liittyvien valokuvien näyttely Puiden kansa on kiertänyt aluksi Suomen taidemuseoissa ja sen jälkeen ympäri maailmaa, muun muassa Japanissa ja Slovakiassa. Vuonna 2018 näyttely on ollut esillä myös Yhdysvalloissa. Suomenkielisen laitoksen lisäksi teos on julkaistu englanniksi, saksaksi ja vuonna 2009 japaniksi.

Teoksesta on ilmestynyt uudistetut painokset vuonna 2006 ja 2014.

Palkinnot 
Valokuvataiteen Suomi-palkinto 1997
Luonnonsuojeluliiton ympäristöpalkinto Ritva Kovalaiselle ja Sanni Sepolle metsien ja puiden kulttuuriarvojen suojelusta valokuvataiteen keinoin.

Katso myös
Suomalainen muinaisusko

Lähteet

Aiheesta muualla
Puiden kansan sivusto

Kuvateokset
Suomalainen mytologia
Kirjat kansatieteestä
Suomalaiset tietokirjat
Vuoden 2006 kirjat
Olympiada Patras

AEP Olympias Patras BC on kreikkalainen koripalloseura Patrasista.

Historia 
Seuran perustivat vuonna 1961 yleisurheilusta kiinnostuneet miehet. Seuran lajeiksi otettiin alun perin koripallo, lentopallo, yleisurheilu ja pyöräily. Kaudella 2005–2006 seura voitti A2 Ethnikin mestaruuden ja nousi A1 Ethnikiin. Kaudella 2007–2008 Patras pelasi myös EuroCupissa, mutta seura putosi jo toisella karsintakierroksella Ural Greatille. Kauden 2007–2008 päätteeksi seura putosi pääsarjasta oltuaan runkosarjan viimeinen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivu 

Kreikkalaiset koripalloseurat
Vuonna 1961 perustetut urheiluseurat
Lluís Domènech i Montaner

Lluís Domènech i Montaner (21. joulukuuta 1850 – 27. joulukuuta 1923) oli katalonialainen arkkitehti. Hän oli Gaudín ohella yksi tunnetuimpia katalonialaisen art nouveaun eli modernismen edustajia. Hän oli myös huomattava poliitikko.

Domènech i Montanerin läpimurto tapahtui Barcelonan vuoden 1888 maailmannäyttelyssä, jossa hänen suunnittelemansa Hotel International herätti suurta huomiota. Hänen tunnetuimmat rakennuksensa, Katalonialainen musiikkipalatsi ja Sant Paun sairaala, on hyväksytty Unescon maailmanperintöluetteloon. Muita tunnettuja töitä ovat muun muassa Castell dels Tres Dragons Barcelonassa, Casa Fuster Barcelonassa ja Grand Hotel Palma de Mallorcalla

Domènech i Montaner oli huomattava kulttuurivaikuttaja. Hän toimi 45 vuoden ajan arkkitehtuurin professorina, työskenteli useille katalonialaisille lehdille, kirjoitti taidehistoriaa käsittelevän kirjan sekä vaikutti politiikassa edistäen Katalonian autonomiaa.

Lähteet 
[https://www.barcelona.de/en/barcelona-personalities-lluis-domenech-montaner.html

Katalonialaiset arkkitehdit
Vuonna 1850 syntyneet
Vuonna 1923 kuolleet
Aaronin vuori

Aaronin vuori (Jabal Haroun) on Jordaniassa noin viisi kilometriä Petrasta lounaaseen sijaitseva vuori. Vuori on juutalaisen, kristillisen ja islamilaisen perinteen mukaan Mooseksen veljen Aaronin hautapaikka.

Vuoren huipulla sijaitsee 1300-luvulla rakennettu islamilainen pyhäkkö. Se sisältää haudan, jonka uskotaan sisältävän Aaronin jäännökset. Aiemmin paikalla on todennäköisesti sijainnut kristillinen luostari.

Helsingin yliopiston tutkimusprojekti on tutkinut vuorta Jaakko Frösénin johdolla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Helsingin yliopiston Aaronin vuoren arkeologiset kaivaukset (FJHP)

Muinaisjäännökset
Jordanian maantiede
Wolmanin tauti

Wolmanin tauti on varhain kuolemaan johtava lysosomaalinen kertymäsairaus. Se aiheuttaa muun muassa hepatosplenomegaliaa, steatorreaa ja anemiaa. Sairaus johtuu happaman lipaasin puutoksesta. LIPA-geenin perinnöllisten mutaatioiden aiheuttama sairaus johtaa vaikeaan aliravitsemustilaan. Tauti on todettavissa arviolta yhdellä 350 000 vastasyntyneestä.

Lähteet 

Perinnölliset sairaudet
Area 51 (vuoden 2005 videopeli)

Area 51 on Midway Gamesin kehittämä ja vuonna 2005 julkaisema ensimmäisen persoonan ammunta- ja selviytymiskauhupeli. Peli on julkaistu PlayStation 2:lle, Xboxille ja Windowsille. 

Pelattavan hahmon ääninäyttelijänä on David Duchovny. Pelin kaksi muuta merkittävää näyttelijää ovat Powers Boothe ja Marilyn Manson.

Juoni 
Pelin päähenkilö on Ethan Cole, HazMat Bravo -tiimin jäsen, joka on lähetetty Area 51:lle selvittämään jonkinlaisen alien-viruksen leviämisen syytä ja löytämään HazMat Delta -tiimi, joka on myös Area 51:llä taistelemassa virusta vastaan. Virus on saastuttanut henkilökuntaa ja tehnyt heistä verenhimoisia mutantteja.

Aiheesta muualla 
 

Ensimmäisen persoonan ammuntapelit
Vuoden 2005 videopelit
Atomhenge Records

Atomhenge Records on vuonna 2008 perustettu levy-yhtiö, joka on keskittynyt Hawkwind-yhtyeen vuosien 1976−1997 albumien uudelleenjulkaisuihin. Se on julkaissut myös Hawkwindin jäsenten sooloalbumien uudelleenmasteroituja versioita. Yhtiö on Cherry Red Recordsiin kuuluvan Esoteric Recordsin alamerkki.

Aiheesta muualla 

 Virallinen sivusto 

Atomhenge Records
Fagervikin kartano

Fagervikin kartano (ruots. Fagervik gård) sijaitsee Fagervikin kylässä Inkoossa. Kartano on alun perin rakennettu Fagervikin ruukin yhteyteen. Kartanon päärakennus, jonka on suunnitellut arkkitehti C. F. Schröder, valmistui vuonna 1773. Kartano suojeltiin Uudenmaan lääninhallituksen päätöksellä 1992. 

Fagervikin puisto on perustettu 1700-luvulla. Kartanon pohjoispuolella puisto on laaja, englantilaistyyppinen maisemapuisto ja kartanon eteläpuolella puisto on hoidetumpi, lähinnä barokkityylinen muotopuutarha, jossa sijaitsee mm. suihkulähde ja uusgoottilainen, kunnostettu kasvihuone. Vaativien kasviharvinaisuuksien kasvatukseen viehättyneen Fridolf Hisingerin aikaan Fagervikissa oli omat huoneensa muun muassa ananaksen, orkideoiden, kamelioiden ja palmujen kasvatukseen. Parhaimmillaan orkideahuoneessa oli 45 eri lajiketta. 

Fagervikin kirkko sijaitsee kartanon yhteydessä. Kyseessä on yksi Suomen harvoista yksityisomistuksessa olevista kirkoista. 

Fagervikin kartano, ruukin alue ja kirkko ovat olleet Hisingin (Hisinger) suvun yhtäjaksoisessa yksityisomistuksessa vuodesta 1723.

Lähteet

Inkoon rakennukset ja rakennelmat
Suomen kartanot
Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Ystävämme Charlie

Ystävämme Charlie () on saksalainen vuosina 1995–2012 valmistunut televisiosarja. Sarjaan valmistui kaiken kaikkiaan 220 normaalia jaksoa, ja 16 erikoisjaksoa. Sarja kertoo berliiniläisen eläinlääkärin perheen sekä Charlie-nimisen bonobon elämästä.

Sarjaa esitettiin Saksassa ZDF -televisiokanavalla. Suomessa sarjan jaksoja on esittänyt televisiokanava Nelonen. Ensimmäinen jakso ensiesitettiin Nelosella 29. elokuuta 1999.

Lähteet

Saksalaiset televisiosarjat
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Perhesarjat
ZDF:n televisio-ohjelmat
Pound for pound

Pound for pound on englanninkielinen nyrkkeilyssä ja joissakin muissa kamppailu-urheilulajeissa käytettävä termi, jota käytetään vertailtaessa eri painoluokkien nyrkkeilijöitä keskenään. Esimerkiksi nyrkkeilyaiheiset julkaisut julkaisevat pound for pound -listoja, jossa eri painoluokkien nyrkkeilijät on asetettu arvioituun paremmuusjärjestykseen.

Termin keksimiseen on vaikuttanut välisarjan mestaruudesta keskisarjan maailmanmestariksi ja myöhemmin myös ylempiin sarjoihin ottelemaan noussut Sugar Ray Robinson, jota pidetään yhtenä parhaimmista nyrkkeilijöistä. Toinen tunnettu eri painoluokissa menestynyt on Roy Jones Jr.

Nyrkkeilytermit
PrimeGrid

Primegrid on BOINC-alustalla suoritettava hajautetun laskennan projekti, jossa etsitään erityyppisiä alkulukuja, jotka voisivat löytyessään ratkaista joitain konjektuureja tai ovat maailman suurimpia. Marraskuussa 2009 projektissa oli 5600 aktiivista osanottajaa 95 eri maasta. Projekti aloitettiin 12. Heinäkuuta 2005 nimellä message@home.

Alaprojektit
Tällä hetkellä projektilla on, laskentatavasta riippuen, 31 erilaista alaprojektia. Nämä voidaan jakaa karkeasti neljään eri tyyppiin:
Erilaisten alkulukujen testaaminen prosessorilla Jean Pennén kehittämällä LLR-ohjelmistolla
Yleistettyjen Fermat'n alkulukujen testaaminen näytönohjaimella (tai prosessorilla) Genefer-ohjelmistolla
Alkulukukandidaattien eliminoiminen pienemmillä alkuluvuilla jakamalla (ns. sieve-prosessi, näytönohjain tai prosessori)
Aritmeettisesti etenevien alkulukujonojen etsiminen (näytönohjain tai prosessori)

Alaprojektit ovat listattuna alla. AP27-projektin jälkeen tulevat eivät hyödynnä BOINCia, vaan niitä ajetaan erillisillä komentoriviohjelmistoilla. Lukujen yleistetyissä versioissa kantaluku 2 on korvattu jollain muulla positiivisella kokonaisluvulla.

Lähteet

Aiheesta muualla

 PrimeGridin kotisivut 
 Lista maailman 5000 suurimmasta alkuluvusta 

Alkuluvut
Hajautetut järjestelmät
Timo Rissanen

Timo Rissanen (s. 1964) on suomalainen teatteriohjaaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja, joka on toiminut urallansa yli 30 vuotta.

Rissanen on ohjannut yhteensä 80 teatteriohjausta, joista useat ovat suomalaisia, pohjoismaisia tai eurooppalaisia kantaesityksiä. Lisäksi hänellä on ollut yli 40 roolityötä ja hän on tehnyt lukuisia näytelmäkäännöksiä. Vierailuja lukuisiin teattereihin.

Kiinnitykset:

Teatteri Jurkka, näyttelijäharjoittelija, vieraileva näyttelijä;
Varkauden Teatteri, näyttelijä, ohjaaja-näyttelijä;
Riihimäen Teatteri, ohjaaja-näyttelijä;
Savonlinnan kaupunginteatteri, teatterinjohtaja
Teatteri Imatra, teatterinjohtaja

Suomalaiset teatteriohjaajat
Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset teatterinjohtajat
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Mustasch (albumi)


Mustasch on Mustasch-yhtyeen viides studioalbumi. Se julkaistiin 30. syyskuuta 2009 levymerkillä Regain Records.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 35.

Kappaleet

Kokoonpano 
Yhtye
 Ralf Gyllenhammar – laulu, kitara
 David Johannesson – kitara
 Mats Johansson – bassokitara
 Danne McKenzie – rummut

Vierailevat muusikot
 Janne Bjerger – torvet
 Erik Kristoffersson – torvet
 Kalle Moreaus – viulu (kappale 7)
 Ian Person – 12-kielinen kitara (kappale 9)
 Bertram Selwyn – laulu (kappale 12)

Tuotanto
 Tobias Lindell – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Vlado Meller – masteroija

Arvostelut 
 Rumba: positiivinen
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2009 albumit
Mustaschin albumit
Auli

Auli on suomalainen naisen, aikaisemmin joskus miehenkin etunimi. Nimestä on käytössä myös pitempi muunnos Aulikki.  Aulin ja Aulikin nimipäivä on 16. joulukuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Auli on annettu 5 238 naiselle ja noin 50 miehelle, nimi Aulikki taas 13 671 naiselle ja alle viidelle miehelle.

Tunnettuja Auleja
 Auli Hakulinen, kielitieteilijä ja akatemiaprofessori
 Auli Hänninen, toimitusjohtaja
 Auli Kiskola, ampumahiihtäjä
 Auli Korhonen, kuvanveistäjä, ympäristötaiteilija ja taidemaalari
 Auli Leskinen, Suomen Madridin-instituutin johtaja
 Auli Liesto, pesäpalloilija
 Auli Mantila, elokuvaohjaaja ja kirjailija
 Auli Markkula, pankki- ja vakuutusjohtaja
 Auli Marttinen (ent. Palmer), pikajuoksija
 Auli Mikkola-Meurman, oopperalaulaja ja pianisti
 Auli Nyman (o.s. Grönroos), koripalloilija
 Auli Poutiainen, näyttelijä
 Auli Räsänen, tanssikriitikko ja toimittaja
 Auli Toivanen, lääkäri ja sisätautiopin professori
 Auli Viikari, kirjallisuustieteilijä ja professori
 Auli Virta, yleisurheilija

Tunnettuja Aulikkeja
 Aulikki Eerola, ooppera- ja liedlaulaja
 Aulikki Jaakkola (o.s. Lehmijoki), pikajuoksija
 Aulikki Junna, pesäpalloilija
 Aulikki Kananoja, sosiaalityön kehittäjä, ylisosiaalineuvos
 Aulikki Kononoff, keskimatkojen juoksija
 Aulikki Miettinen, kirjailija ja kuvittaja
 Aulikki Nissinen, lääkäri ja kansanterveystieteen professori
 Aulikki Nukala, taidemaalari ja videotaiteilija
 Aulikki Oksanen, kirjailija ja runoilija
 Aulikki Plaami, laulaja, meedio ja selvänäkijä
 Aulikki Rautawaara, oopperalaulaja
 Aulikki Ristoja, shakinpelaaja ja shakkikirjailija

Lähteet 

Etunimet
Opiskelijan syndrooma

Opiskelijan syndrooma viittaa ilmiöön, jossa useat ihmiset aloittavat tehtävän suorittamisen vasta viimeisellä mahdollisellä hetkellä ennen aikarajaa. 

Opiskelijan syndrooma on eräs laiskottelun muoto, johon kuitenkin sisältyy suunnitelma hyvin aikein. Opiskelija tai joukko opiskelijoita voivat esimerkiksi kysyä projektin takarajan jatkamista. Tätä puolustetaan sillä, että projekti onnistuu paremmin, jos ryhmällä on enemmän aikaa; opiskelijat siis pyytävät takarajan jatkamista hyvin aikein. Todellisuudessa suurimmalla osalla opiskelijoista on muita tehtäviä tai tapahtumia, jotka vievät sen ajan, jonka he ajattelivat käyttää esseen tai projektin kehittämiseen.

Lopuksi opiskelijat huomaavat päätyneensä samaan tilanteeseen kuin aiemmin: he toivovat, että heillä olisi enemmän aikaa, kun uusi, viivästetty takaraja lähestyy. Opiskelijan syndroomaa puolustetaan usein tavallisten ihmisten ymmärryksellä ihmisen muistin toiminnasta. Tiedetään, että henkilön lyhyt muisti heikentyy ajan kuluessa, joten opiskelu viimeisellä mahdollisellä hetkellä mahdollistaa suuremman asiamäärän muistamisen koetilanteessa, vaikkakin 'ahtaminen' vahingoittaa pitkällä aikavälillä muistamista ja on huomattavasti heikompi opiskelutapa verrattuna opiskelun levittämiseen pidemmälle aikavälille.

Katso myös 
 Parkinsonin laki

Lähteet

Projektinhallinta

de:Studentensyndrom
Lauri Lamminpää

Lauri Veikko Lamminpää (13. elokuuta 1919 Lavansaari – 14. tammikuuta 2003) oli suomalainen sotakirjailija. Hän kirjoitti artikkeleita Metsänhoitaja-lehteen.

Teoksia 
 Blenheimit lentävät suoraan: romaani. Weilin + Göös 1968, 2. painos 1969, 3. painos Uusi kirjakerho, Helsinki 1979 ISBN 951-54-0175-5
 "Vili näytti mallia", teoksessa: Metsästä ja metsän reunasta: metsänhoitajaperinnettä, toimittanut Arvi A. Koivisto. Helsinki: Suomen metsänhoitajaliitto 1997 ISBN 952-90-8590-7

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Lauri Lamminpää Katiha, Karjala-tietokanta
 Lauri Lamminpää: Pommitus Poventsaan Veteraanien perintö (Artikkeli Kansa taisteli – miehet kertovat -lehdessä

Suomalaiset sotakirjailijat
Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 2003 kuolleet
Suomi talviolympialaisissa 1956

Suomi saavutti Cortina d'Ampezzon talviolympialaisista 1956 seitsemän mitalia, joista kolme oli kultaisia, kolme hopeisia ja yksi pronssinen. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui kolmannelle sijalle. 

Nuorin suomalainen olympiaurheilija näissä kisoissa oli pikaluistelija Juhani Järvinen, joka oli kilpaillessaan 20 vuoden ja 265 päivän ikäinen. Vanhin suomalainen osallistuja taasen oli maastohiihtäjä Eero Kolehmainen, jolle ikää oli kilpaillessa kertynyt 37 vuotta ja 315 päivää.

Mitalistit

Kultaa 

 Veikko Hakulinen – maastohiihto, miesten 30 km
 Antti Hyvärinen – mäkihyppy
 Sirkka Polkunen, Mirja Hietamies ja Siiri Rantanen – maastohiihto, naisten 3×5 km viesti

Hopeaa 

 Veikko Hakulinen – maastohiihto, miesten 50 km
 August Kiuru, Jorma Kortelainen, Arvo Viitanen ja Veikko Hakulinen – maastohiihto, miesten 4×10 km viesti
 Aulis Kallakorpi – mäkihyppy

Pronssia 
 Toivo Salonen – pikaluistelu, 1 500 metriä

Lähteet 
 Finland at the 1956 Cortina d'Ampezzo Winter Games  Sports Reference LLC.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 YLE Elävä arkisto: Cortinan talviolympialaiset 1956

1956
Valtiot talviolympialaisissa 1956
Rautasoini

Rautasoini Oy on yksi Suomen vanhimmista romuliikkeistä. Yritys on säilynyt koko historiansa ajan saman suvun omistuksessa ja rautakauppaa tehdään jo neljännessä polvessa.

Huhtikuussa 2008 rakennus-, konepaja ym. teollisuusjätteiden kuljetus- sekä lajittelutoimintaan erikoistuneen Kuljetusliike Helander Oy:n koko osakekanta siirtyi Rautasoini Oy:n omistukseen.

Toiminta 
Rautasoini kerää, lajittelee ja jalostaa metalli- ja rautaromua teollisuuden raaka-aineeksi. Vuosittain Rautasoini käsittelee noin 40 000 tonnia metalliromua.

Lähteet 
 Rautasoini Oy:n kotisivu
 Kuljetusliike Helanderin kotisivu

Suomalaiset yritykset
Strada

Strada oli Yle Kulttuurin Yle TV1:lle tuottama viikoittainen ohjelma. Vuosina 2008–2015 lähetetyn ohjelman olivat kehittäneet Juha Suomalainen ja Olli Kangassalo.

Strada oli asiallisuuden ja viihteen rajamaastossa liikkunut kulttuurin road-show, jota juontivat Joonatan Pitkänen ja Marjut Tervola. Ohjelman aiempia juontajia olivat olleet Outi Popp, Ivan Puopolo, Sanna Stellan ja Tuulianna Tola. Stradan journalistisesta linjasta vastasi Olli Kangassalo ja sitä tuotti Inari Uusimäki.

Aiheesta muualla
 Stradan viralliset sivut
 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
Kulttuuriohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Leena Jääskeläinen

Leena Marjatta Jääskeläinen (o.s. Hakola, s. 22. heinäkuuta 1939 Viipuri) on suomalainen urheiluvaikuttaja ja entinen aktiiviurheilija.

Jääskeläinen voitti Suomen mestaruuden koripallossa vuosina 1961–1965 Helsingin Työväen Uimarien joukkueessa sekä pesäpallossa vuosina 1964 ja 1965 Pallo-Toverien joukkueessa. Hänellä on vielä voimassa oleva Suomen ennätys pesäpallon mestaruussarjan yhden ottelun yhteistulos tuoduista ja lyödyistä juoksuista.

Ylioppilas Kemin tyttölyseo 1960, LO Suomen Urheiluopisto 1961, VO Helsingin yliopiston Voimistelulaitos 1964, Liikuntatieteen maisteri Jyväskylän yliopisto 1968. Jääskeläinen on työskennellyt muun muassa liikunnanopettajana Viherlaakson yhteiskoulussa 1965-66 ja Hakalehdon yhteiskoulussa 1970-72. Naisten urheilun yp. lehtorina Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellisessä tiedekunnassa 1966-1970, kouluhallituksen ylitarkastajana (tyttöjen voimistelu, urheilu ja terveyspommi) 1973-1991 ja  Lapin Urheiluopiston rehtorina 1994-2003. 

Valtion urheiluneuvoston jäsen vuosina 1981–1986 sekä jäsen Liikuntalakikomiteassa 1974-1976. Jääskeläinen on SVUL:n kunniajäsen ja hän on saanut liikuntaneuvoksen arvonimen vuonna 2002. Pro Urheilu -mitalin hän sai vuonna 2009.

Luottamustoimet: Tahko Pihkala -seuran puheenjohtaja vuosina 1985–1997. Hiihtoliiton johtokunnan jäsen 1984-1992, Suomen Voimisteluliiton liittohallitus/jäsen 1976-1981 ja varapuheenjohtaja 1977-1979, Suomen Taitoluisteluliitto liittohallitus/jäsen 1978-1981, SVUL liittovaltuusto 1976. FIS naisten maastohiihtokomitea 1988-1992. WMA (kansainvälinen veteraanimaastohiihto järjestö) Suomen edustaja 1991-2016. ICNW (kansainvälinen sauvakävelyneuvosto) varapj. 2017- (www.NordicWalkingCouncil.com).

Ensimmäisen urheiluseuran (Kemin Tyttölyseon Heiton) hän perusti 1952 tyttöjen koripalloilua varten. Jääskeläinen on ollut perustajajäsen Espoo Jäätaitureissa (ent. Jäähongan taitoluistelujaosto), Suomen Taitovoimisteluklubissa (STVK), jossa puheenjohtajana 1978-1983, Rovaniemen Taitoluistelijoissa sekä Lappi Kurlunkissa.  Hän on toiminut Ounasvaaran Hiihtoseuran puheenjohtajana. Jääskeläinen on SVUL:n kunniajäsen ja hän on saanut liikuntaneuvoksen arvonimen vuonna 2002[1]. Pro Urheilu -mitalin hän sai vuonna 2009[2].

Jääskeläinen on kehittänyt kansainvälisestikin levinneen sauvakävelyn hiihtäjien sauvatreeniharjoittelun pohjalta. Hän toi sen julkisuuteen ensimmäisessä Suomi kävelee-tapahtumassa (yli 3000 osanottajaa) Tampereella 1987. Hän on ollut kirjoittaja useissa liikunta-alan teoksissa ja oppaissa. Viimeisimmät OH-maailman paras, POP 2017 ja Aippara- Oukulta olympialaisiin, Väyläkirjat 2020.

Leena Jääskeläisen isä Martti Hakola menestyi pesäpalloilijana ja yleisurheilijana. Hänen poikansa Oula Jääskeläinen oli Suomen paras taitoluistelija 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa. Tytär Anu Oksanen on muodostelmaluistelun maailmanmestarijoukkue Marigold Unitedin valmentaja.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset koripalloilijat
Suomalaiset pesäpalloilijat
Suomalaiset urheiluvaikuttajat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Leena Hakola

Leena Hakola -nimisiä henkilöitä ovat:

 Leena Jääskeläinen (o.s. Hakola, s. 1938), suomalainen liikuntaneuvos, urheiluvaikuttaja, koripalloilija ja pesäpalloilija
 Leena Hakola (Roiha, s. 1948) suomalainen koripalloilija
Andrei Voronihin

Andrei Nikiforovitš Voronihin (; 28. lokakuuta (J: 17. lokakuuta) 1759 Novoje Usolje – 5. maaliskuuta (J: 21. helmikuuta) 1814 Pietari) oli venäläinen uusklassismin ajan arkkitehti ja taidemaalari. Voronihin syntyi Novoje Usoljen kylässä perheeseen, jonka jäsenet olivat kreivi Stroganovin orjia. Voronihin opiskeli Stoganovien taidekoulussa, josta parhaat oppilaat lähetettiin jatko-opintoihin suurempiin kaupunkeihin. Voronihin lähetettiin Moskovaan, jossa häntä opetti muun muassa Vasili Baženov. Kuultuaan Voronihinin menestyksestä kreivi Stroganov lähetti hänet Pietariin. Vuonna 1786 Stroganov vapautti Voronihinin orjuudestaan. Hän matkusti kreivin pojan, Paul Stroganovin kanssa Saksaan, Ranskaan ja Sveitsiin. Vuonna 1789 he matkustivat Pariisiin, jossa Vorohinin teki lopullisen päätöksen tulla arkkitehdiksi. Maaliskuusta 1800 lähtien Voronihin työskenteli Pietarin taideakatemian arkkitehtuurin professorina. Vuonna 1801 hän alkoi työskennellä kuuluisimman projektinsa, Kazanin katedraalin, parissa. Katedraali valmistui 1811. Vuosina 1806–1811 Voronihin rakensi kaivosinstituutin rakennuksen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Venäläiset arkkitehdit
Venäläiset taidemaalarit
Vuonna 1759 syntyneet
Vuonna 1814 kuolleet
Uusklassinen arkkitehtuuri
Andrea Hall

Andrea Hall (s. 31. lokakuuta 1947) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja näyttelijä Deidre Hallin kaksoissisko. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan Päivien viemää- saippuasarjassa.

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Absolute Greatest


Absolute Greatest on brittiläisen Queen-yhtyeen vuonna 2009 julkaistu kokoelma-albumi yhtyeen kuuluisimmista kappaleista. Albumista on kaksi eri versiota: normaali sekä kahden levyn versio. Kahden levyn versiossa toinen levy sisältää Roger Taylorin ja Brian Mayn selostuksen kustakin kappaleesta. Lisäksi albumia myydään kirjan kera, joka sisältää muun muassa valokuvia, käsin kirjoitettuja sanoituksia.

Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 15.

Kappaleet 
 We Will Rock You (Brian May)
 We Are The Champions (Freddie Mercury)
 Radio Ga Ga (Roger Taylor)
 Another One Bites the Dust (John Deacon)
 I Want It All (Queen)
 Crazy Little Thing Called Love (Freddie Mercury)
 A Kind of Magic (Roger Taylor)
 Under Pressure (Queen-David Bowie)
 One Vision (Queen)
 You're My Best Friend (John Deacon)
 Don't Stop Me Now (Freddie Mercury)
 Killer Queen (Freddie Mercury)
 These Are the Days of Our Lives (Queen)
 Who Wants to Live Forever (Brian May)
 Seven Seas of Rhye (Freddie Mercury)
 Heaven for Everyone (Roger Taylor)
 Somebody to Love (Freddie Mercury)
 I Want to Break Free (John Deacon)
 The Show Must Go On (Queen)
 Bohemian Rhapsody (Freddie Mercury)

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Q:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Absolute Greatest EMIn sivuilla 

Vuoden 2009 kokoelma-albumit
Queenin albumit
Kristian Taubert

Kristian Taubert (s. 2. huhtikuuta 1972, Lahti, Suomi) on entinen suomalainen jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli puolustaja. Vaikka Taubert on syntynyt Lahdessa, on hänen kasvattajaseura Tampereen Ilves. Taubert päätti uransa Venäjällä kaudella 2004–2005. Ensimmäisen SM-liigaottelunsa Taubert pelasi Ilveksessä kaudella . SM-liigassa Taubert on lisäksi edustanut TuToa, Porin Ässiä, Oulun Kärppiä ja Saimaan Palloa. Ulkomailla hän on pelannut Venäjän lisäksi Isossa-Britanniassa, jossa seura oli Nottingham Panthers. Taubert voitti Challenge Cupin kaudella 2003–2004.

Lähteet 

 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Seppo Sillanpää

Seppo Aulis Sillanpää (s. 29. huhtikuuta 1953 Lahti) on suomalainen muusikko, säveltäjä, sanoittaja, opettaja ja toimittaja. Hän koulutukseltaan filosofian maisteri.

Musiikkiura 
Sillanpää aloitti muusikon uran vuonna 1974 Vanha Isäntä -yhtyeen viulistina.

Hän on tehnyt ammatikseen myös toimittajan, tuottajan ja musiikkiassistentin töitä Yleisradion palveluksessa (free lance -toimittajana 1974–1982 ja vakituisena 1984–2017) ja toiminut musiikinopettajana Lahden Rudolf Steiner -koulussa vuodet 1982­–1984. Nykyään hän opettaa folk- ja kansanmusiikkikursseilla sekä kansalaisopistoissa viulun, mandoliinin, kitaran, 5-kielisen banjon ja ukulelen soittoa.

Diskografia 
 Akustin Polska (1989, Power Records)
 Lamentarola (1990, Power Records)
 Siljakudaa – Seppo Sillanpään lastenlauluja 1 (1992, Akusti-tuotanto)
 Äkkiä Pakoon – Seppo Sillanpään lastenlauluja 2 (1993, Olarin Musiikki)
 Moon madness (1999, Texicalli)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset sanoittajat
Suomalaiset kitaristit
Suomalaiset viulistit
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaarlo Johan Blomstedt

Kaarlo (Karl) Johan Blomstedt (3. helmikuuta 1839 Kuru – 21. lokakuuta 1888 Hämeenlinna) oli suomalainen rehtori, latinankielisen kirjallisuuden kääntäjä ja valtiopäivämies.

Blomstedtin vanhemmat olivat lukkari Aron Emanuel Blomstedt ja Karoliina Sofia Adler. Hänen vanhempi veljensä oli lehtori ja toimittaja Oskar Blomstedt. Blomstedt pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1860 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1866, opettajakandidaatiksi 1868 ja filosofian maisteriksi 1869.

Blomstedt toimi Hämeenlinnan lyseossa latinan ja kreikan lehtorina sekä rehtorina 1873–1888. Hän osallistui pappissäädyn edustajana valtiopäiville 1888. Blomstedt oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsenenä 1881-1888 ja valtuuston puheenjohtajana 1885-1886. Hänen aloitteestaan perustettiin Hämeen Sanomat-lehti ja Blomstedt oli lehden ensimmäinen päätoimittaja 1879. Blomstedt vuokrasi valtion omistamaa Hämeenlinnan maalaiskunnassa sijainnutta Ojoisten virkataloa ja harjoitti siellä maanviljelyä. 

Kaarlo Johan Blomstedt oli naimisissa 1866–1875 Ida Wilhelmina Lindqvistin (k. 1875) kanssa. Heidän poikansa oli arkkitehti Yrjö Blomstedt. Vuonna 1877 Blomstedt meni uudelleen naimisiin Alma Josefina Wegeliuksen kanssa.  Tästä avioliitosta oli hänen toinen poikansa historioitsija ja arkistonhoitaja Kaarlo Blomstedt.


Teoksia 
 Lindeqvist, Carl Johan: Alkuharjoituksia latinan kielessä 1. osa. Suomenkielisiä kouluja varten toim. Kaarlo Blomstedt. Eurén, Hämeenlinna 1874–1875, Hagelberg, Tampere 1878, 1882.
 Lindeqvist, Carl Johan: Alkuharjoituksia latinan kielessä 2. osa. Suomenkielisiä kouluja varten toim. Kaarlo Blomstedt. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1874–1875, Hagelberg, Tampere 1879.
 ”Selityksiä Ciceron kirjaseen Cato Major.” Hämeenlinnan normalilysei. Kertomus lukuvuodesta 1884–1885.   Hämeenlinna 1885.

Suomennoksia 
 Quintus Horatius Flaccus: ”Carmen saeculare.” Suomentanut ja selittänyt Kaarlo Blomstedt. Hämeenlinnan normali-lyseumi: Kertomus lukuvuosista 1873–1874 ja 1874–1875. A. W. Lindgren, Hämeenlinna 1875.
 Marcus Tullius Cicero: Cato Major de senectute. Carberg, Hämeenlinna 1886.

Lähteet 
 
 Blomstedtin perhesuhteet.
 Tammio, E. J.: Hämeenlinnan normaalilyseon synty ja varhaisvaiheet.  Hämeenlinna 1913.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Hämeenlinnan lyseen uudesta koulurakennuksesta kertomus, jonka syyskuun 17 p. v. 1888 kello 12 päivällä vietettävää vihkimysjuhlaa varten kirjoitti Kaarlo Blomstedt. Hämeenlinnan Lydia-sivusto.

Suomalaiset opettajat
Suomentajat
Hämeenlinnan kaupunginvaltuutetut
Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1839 syntyneet
Vuonna 1888 kuolleet
Pajunen

Pajunen voi viitata seuraaviin:

Sukunimi

 Aarno Pajunen (1922–1982), kauppaneuvos, diplomikauppias ja toimitusjohtaja
 Aimo Pajunen (1931–2013), kenraali
 Anita Pajunen, laulaja
 Anne Pajunen (s. 1988), näyttelijä ja tanssitaiteilija
 Arvi Pajunen (1895–1966), everstiluutnantti, sotilaslentäjä
 Edvard Pajunen (1888–1953), kauppias, Edvard Pajunen Oy:n perustaja
 Heikki Pajunen (s. 1971), yritysjohdon valmentaja, aikaisemmin jalkapalloerotuomari
 Janne Pajunen (s. 1968), pikajuoksija
 Jarkko Pajunen (s. 1970), näyttelijä
 Jenny Pajunen (1909–1978), toimittaja ja kirjailija
 Jere Pajunen (s. 1986), suunnistaja
 Joonas Pajunen (s. 1986), elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
 Jukka-Pekka Pajunen (s. 1961), kääntäjä
 Jussi Pajunen (s. 1954), ylipormestari, Helsingin ent. kaupunginjohtaja
 Katriina Pajunen (s. 1961), lavastaja
 Lasse Pajunen (s. 1956), näyttelijä
 Leuto A. Pajunen (1888–1950), rakennusmestari
 Miia Selin, o.s. Pajunen (s. 1973), näyttelijä
 Niilo Pajunen (1894–1983), kansanedustaja (SDP)
 Olavi Pajunen (1920–1971), näyttelijä, teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja
 Paavo Pajunen (1904–1940), kommunisti ja Espanjan sisällissotaan osallistunut vapaaehtoinen
 Terttu Pajunen-Kivikäs (1898–1986), näyttelijä, lausuja,
 Veikko Pajunen (1936–2016), kansanedustaja (SDP)
 Väinö Pajunen (1906–1979), tieteilijä ja oppikirjojen laatija
 Väinö Pajunen (1928–2016), jalkapalloilija

Muita
 Pajunen, järvi Heinolassa
 Edvard Pajunen Oy, myöhemmin Alennushalli Pajunen oli helsinkiläinen kauppaketju, nykyisen Alepan edeltäjä.

Sukunimet
Vuoden palomies

Vuoden palomies tai Vuoden palokuntalainen valitaan vuosittain, ehdotettujen tai ehdolle asettuneiden henkilöiden joukosta. Valinnan suorittaa vuoden palomiestoimikunta. Arvonimen antamisen tarkoitus on tuoda tutuksi pelastusalan toimintaa ja lisätä sen myönteistä julkisuutta.

Vuoden palomiestoimikuntaan kuuluu kaksi jäsentä Suomen Pelastusalan Keskusjärjestöstä, Suomen Palopäällys­töliitosta, Julkisten ja hyvinvointialojen liitosta ja Suomen Sopimuspalokuntien Liitosta. Lisäksi toimikunnassa on yksi puhevaltainen edustaja Pelastustieto-lehdestä asiantuntijana. Toimikunta päättää myös tunnustuksen osoittamistavan.

Perusteena vuoden palomies -arvonimen saamiselle voi olla jokin seuraavista:
Erityistä tunnustusta ansaitseva pelastustehtävä
Esimerkillinen toiminta pelastusalan hyväksi
Huomattavaa urheutta osoittava teko
Pitkäaikainen toiminta pelastusalalla
Muu huomionarvoinen suoritus
__notoc__

Palkitut

Katso myös 
 Vuoden poliisi

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuoden Palomiestoimikunta → Vuoden palomies

Palo- ja pelastustoimi
Suomalaiset pelastusalan järjestöt
Kunniamaininnat
Madcon

Madcon on norjalainen vuonna 1992 perustettu urban hip hop -duo. Duon muodostavat Tshawe Baqwa ja Yosef Wolde-Mariam. Yhtye saavutti suuren suosion "Beggin'"-nimisellä singlellään. Urallaan Madcon on voittanut World Music Award -palkinnon ja keikkaillut ympäri Eurooppaa.

Historia 
Madconin perustivat Tshawe Baqwa ja Yosef Wolde-Mariam vuonna 1992. Duo on saanut vaikutteita seuraavilta artisteilta ja yhtyeiltä: Destiny's Child, 50 Cent, Alicia Keys, Wu-Tang Clan, Xzibit, Saian Supa Crew, Clipse, Redman ja Busta Rhymes. Madcon oli myös mukana Gang Starrin Euroopan kiertueella.

Madconin ensimmäinen single "God Forgive Me" julkaistiin vuonna 2000 Virgin-levy-yhtiön kautta. Madconin suosio syntyi kuitenkin vasta vuonna 2002 "Barcelona"-kappaleella, jolla oli mukana Paperboys. Madcon julkaisi virallisen It's All a Madcon -nimisen debyyttialbuminsa vuonna 2004 AA-Recordings- ja Bonnier Amigo -levy-yhtiöiden kautta. Debyyttialbumi palkittiin Norjassa.

Vuonna 2005 Madcon sai oman The Voice of Madcon -nimisen ohjelman norjalaiselle The Voice -kanavalle. Vuoden 2007 lopulla yhtyeen jäsen Tshawe oli mukana norjalaisessa Tanssii tähtien kanssa -kilpailun kaltaisessa ohjelmassa. Hän oli myös kilpailun voittaja.

3. joulukuuta 2007 julkaistiin Madconin toinen studioalbumi So Dark the Con of Man. Albumi sijoittui Britannian UK Albums Chart -listan 137. sijalle, mutta Norjassa albumi myi kultaa kolmessa tunnissa ja platinaa kolmessa päivässä. Vuonna 2008 julkaistiin albumin ensimmäinen single "Beggin'", josta muodostui ykköshitti Norjan lisäksi Ranskassa, Portugalissa ja Venäjällä. Euroopan Billboard Hot 100 -listalla single oli parhaimmillaan toisena. Norjassa single ylitti platinarajan jopa seitsemän kertaa.

Marraskuussa 2008 Madcon esiintyi World Music Awards -gaalassa ja voitti palkinnon kategoriassa Maailman parhaiten myynyt norjalainen artisti.

Yhtyeen kolmas studioalbumi InCONvenient Truth -julkaistiin joulukuussa 2008. Albumin hitiksi muodostui single "Liar".

Madcon esiintyi myös vuoden 2010 Norjan Euroviisujen finaalissa, flashmobissa, laululla Glow.

Kaksikko teki vuonna 2016 laulun norjalaisen duon Marcus & Martinuksen kanssa. Laulun nimi oli "Girls" ja se julkaistiin Together-albumilla.

Diskografia

Studioalbumit
2004: It's All a Madcon
2007: So Dark the Con of Man
2008: InCONvenient Truth
2010: Contraband
2012: Contakt
2013: Icon
2018: Contakt Vol. 2

Singlet
2004: "Doo-Wop"
2004: "Infidelity" (feat. Sofian)
2008: "Beggin'"
2008: "Back on the Road" (feat. Paperboys)
2008: "Dandelion"
2008: "Liar"
2010: "Glow"
2010: "Freaky Like Me" (feat. Ameerah)
2011: "Outrun The Sun" (feat. Maad*Moiselle)
2013: "One Life" (feat. Kelly Rowland)
2015: "Don't Worry"
2019: "Callin You"
2019: "Shine On"
2019: "No Lies" (feat. Jesper Jenset)

Aiheesta muualla 

 Madconin norjalaiset sivut
 Madconin brittiläiset sivut 
 
 

Norjalaiset duot
Norjalaiset hip hop -yhtyeet
Linnut vauhdissa

Linnut vauhdissa  on vuonna 2009 julkaistu kuvateos, jonka aiheena ovat liikkeessä olevat linnut. Kirjan valokuvaajat ovat Arto Juvonen, Tomi Muukkonen, Jari Peltomäki, Markus Varesvuo. Esipuheen on kirjoittanut Suomen tunnetuin luontokuvaaja Hannu Hautala. 

Hautala toteaa luontokuvauksen uuden ajan alkaneen digitaalisen kuvauksen myötä. Hänen mukaansa filmirullat ovat mennyttä aikaa, ja kuvia voi ottaa kymmenen tai tuhat, joista aina löytyy joukosta se hienoin kuva. Digikameralla voi kuvata lähes pimeällä, voi ikuistaa nopeita tilanteita ja pysäyttää liikeratoja. Hautala toteaa tärkeäksi myös sen, että kuvia voi tarkastella tuoreeltaan ja ottaa uusintoja saman tien. 

Kirjan kuvat ovat kuitenkin aidoista tilanteista otettuja: niihin ei ole lisätty mitään, eikä niistä ole rajausta lukuun ottamatta myöskään poistettu mitään, ainoastaan sävyjä ja terävyyttä on säädetty. Lintukuvauksessa ei ole lähdetty käyttämään tietokoneella käsittelyn kaikkia mahdollisuuksia muun muassa siksi, että luontokuviin liittyy aitouden odotus. 

Kuvien olennainen elementti on toiminta, kuten kuvassa jossa naurulokki kääntää nappaamansa kalan ilmassa oikein päin.Kirjan tekijät ovat kaikki tunnettuja luontokuvaajia. Heillä on lintuharrastajien maailmallakin arvostama sivusto Lintukuva.fi. Kaikista kuvista on kirjan lopussa pienoiskuvan vieressä annettu selostus ja kuvan tekniset tiedot.

Katso myös
Luettelo lintukirjoista

Lähteet

Aiheesta muualla
Linnut vauhdissa Tammen sivustolla
Lintukuva.fi:n sivusto

Suomalaiset biologian tietokirjat
Luontovalokuvaus
Kirjat linnuista
Vuoden 2009 kirjat
Suomalaiset tietokirjat
Last Days of Humanity

Last Days of Humanity (lyhenne LDOH) on Grindcore-yhtye Hollannista, joka on ollut toiminnassa 1989–2006. Heidän tyylinsä on tunnettu sen teknikallisuudesta, ja kiitos siitä Last Days of Humanityn rumpalille Marc Palmenille. Myöhemmin he vaihtoivat tyylinsä enemmän Goregrindimäiseksi.

Alankomaalaiset rockyhtyeet
Goregrind-yhtyeet
Tafjorden

Tafjorden on Norddalsfjordenin vuonon (Storfjordenin sivuvuono) perimmäinen osa. Se sijoittuu kokonaan Møren ja Romsdalin läänissä, Länsi-Norjassa sijaitsevan Norddalin kunnan alueelle.

Lähteet 

Norddal
Møren ja Romsdalin läänin vuonot
Eksyssuo

Eksyssuo eli Öksyssuo on suo Loimaalla Varsinais-Suomessa, Kosken, Someron ja Ypäjän rajalla, osittain myös entisen Mellilän kunnan alueella. Suo kuuluu Natura 2000 -ohjelmaan ja sen pinta-ala yhdessä Someron puolella sijaitsevan, samaan Natura 2000 -alueeseen kuuluvan Huhmassuon kanssa on 497 ha. Suoyhdistymätyypiltään Eksyssuo on eteläsuomalainen konsentrinen kermikeidas. Yleisin suotyyppi suolla on keskiosien lyhytkorsineva, joka reunoilla vaihtuu ensin rahkanevaksi ja sitten rahkarämeeksi.

Suon laidassa Pirttiniemessä sijaitsee Pirttiniemennokan rajakivi, joka aiemmin on ollut kolmen historiallisen maakunnan, Hämeen, Satakunnan ja Varsinais-Suomen rajapaikka ja on edelleen myös neljän, aiemmin viiden kunnan, rajapaikka. Pirttiniemennokassa yhtyvät Mellilän Vähäperän, Kosken Isosorvaston, Someron Vilukselan, Ypäjän Mannisten ja Loimaan Joenperän kylien maat; lisäksi suolle jonkin matkan päästä rajakivestä ulottuu Loimaan Kauhanojan kylän alue.

Suon saaressa Loimaan Joenperän kylässä sijaitsee loimaalaisen taiteilija Alpo Jaakolan (1929–1997) rakentama suomökki, jonka nykyinen omistaja on Metsähallitus ja käyttöoikeuden haltija Kauhanojan kyläyhdistys. Yhdistys järjestää mökille talvisin kuutamohiihdon, ja mökin pihalla on vuodesta 2006 syksyisin esitetty Alpo Jaakolan sisaren, kirjailija Pirkko Jaakolan kirjoittamaa, tapahtumiltaan Eksyssuolle ja Joenperän kylään sijoittuvaa kuunnelmaa Eksyssuon lapset vuodelta 1978.

Suomen vesistöaluejaossa Eksyssuo jakautuu Loimijoen kolmen sivujoen Niinijoen, Petäjoen ja Kuusjoen valuma-alueitten kesken.

Lähteet

Aiheesta muualla
Suominen, Olli: Eksyssuo - Erämaista maisemaa viljelyalueen keskellä. Teoksessa: 

Suomen suot
Loimaan luonto
Mellilä
Loimaan kunta
Koski Tl
Someron luonto
Ypäjän luonto
Suomen Natura-alueet
Huhmassuo

Huhmassuo on suo Someron Vilukselan kylässä Ypäjän rajalla. 81 hehtaarin laajuinen suo on suotyypiltään mäntyräme ja kuuluu yhdessä Loimaan puolella sijaitsevan Eksyssuon kanssa Natura 2000 -ohjelmaan. Suon keskellä on vanhaa metsää kasvava saareke. Suohon rajoittuu lännessä Piilikankaan harjumuodostuma ja koillisessa sen jatkeena oleva Soukanseljän harju. Harjualueita lukuun ottamatta suon reunat ovat lähes kauttaaltaan ojitetut.

Lähteet

Suomen suot
Someron luonto
Ypäjän luonto
Suomen Natura-alueet
Erkki Mutru

Erkki Taneli Mutru (18. marraskuuta 1910 Suurpäälä, Säkkijärvi – 18. helmikuuta 1990 Tampere) oli suomalainen kirjailija ja runoilija. Mutru toimi ammattikoulun suomen kielen ja kirjallisuuden opettajana.

Varakkaan maatalon poikana syntynyt Mutru opiskeli 1930-luvulla Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi. Mutru osallistui talvisodan rintamataisteluihin ja jatkosodan aikana hän oli Rovaniemen komendanttivirastossa sekä Päämajan Sotilashallinto-osaston Henkisen huollon toimistossa. Sodan jälkeen evakoksi joutunut Mutru toimi ammattikoulun opettajana Tampereella.

Teoksia 
 Hymni Viljamille.    Viljam Hätönen, Tampere 1945
 Keltaisen talon sisarukset.    Kansankirja, Helsinki 1946
 Maa alla suven ja auringon : kuorolausunta sikermä Erkki Mutrun ym. runoista. Koonnut ja esitysohjeet laatinut Riku Kuikka.    1946 
 Pikku veljiä : välähdyksiä koulupoikien maailmasta.   Kansankirja, Helsinki 1947
 Ammattioppilaitosten lukukirja, toimittajat Pertti Korhonen ja Erkki Mutru.    WSOY 1950, 2. uud. painos 1960
 Rouvakutsut.    Karisto 1953
 Faaraon kirje : romaani.   Karisto 1954
 Matkalla jälkeenpäin.   Karisto 1955
 Vieras poika : erään rouvan kertomus.    WSOY 1959
 Hyvä hymy, käytös soma, viihtyy vieras, väki oma, toimittanut Tampereen kaupungin tapakulttuuritoimikunta, kuvat Hannu Ojala, riimitellyt Erkki Mutru. Tampereen kaupungin julkaisuja 9.    Tampere 1962
 Luotilanka, runokokoelma, piirrokset Lauri Ruippo.    Koilliskulma, Helsinki 1989 (Osa kokoelman runoista on Erkki Mutrun kirjoittamia, suurin osa hänen kääntämiään)
 Iloja ja murheita, muistelmateos.    Rakel Mutru, Tampere 1991

Kirjallisuutta 
 Katriina Paloheimo : Kirjailijan kolme elämää – Erkki Mutru, suomalainen 1910–1990.   Kulttuurihistorian pro-gradu tutkielma, Turun yliopisto, Humanistinen tiedekunta 2001

Lähteet 
 Paloheimon pro gradun tiivistelmä
 
 Pirkanmaalaista kaunokirjallisuutta : Erkki Mutru

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Erkki Mutru : Sodan kynnyksellä. Matkailijan vaikutelmia Englannista, Ranskasta ja Saksasta ennen suursodan syttymistä, Hakkapeliitta, 12.09.1939, nro 37, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset opettajat
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 1990 kuolleet
CF Atlante

Club de Fútbol Atlante on vuonna 1916 perustettu meksikolainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Atlanten nykyinen kotipaikka on Cancún, jonne se muutti maan pääkaupungista Méxicosta vuonna 2007. Seuran lempinimi on Los Potros del Hierro ().

Meksikon-mestaruuden Atlante on voittanut kolme kertaa vuosina 1947, 1993 sekä 2007, ja Meksikon cupin voittoa seura on juhlinut niin ikään kolme kertaa vuosina 1942, 1951 ja 1952. Kansainvälisissä kilpailuissa Atlante on saavuttanut kaksi CONCACAF Champions' Cupin mestaruutta vuosina 1983 ja 2009. Vuonna 1983 Atlante kaatoi loppuottelussa surinamelaisen SV Robinhoodin kahden ottelun yhteistuloksella maalein 6–1 ja 2009 se voitti toisen meksikolaisseuran Cruz Azulin kahden ottelun yhteistuloksella maalein 2–0.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Seuran sivusto 
 Seuran historia Meksikon jalkapalloliiton sivustolla 
 Seuran esittely Kansainvälisen jalkapalloliiton sivustolla 

Atlante
Vuonna 1916 perustetut urheiluseurat
Stormie Jones

Stormie Dawn Jones (30. toukokuuta 1977 – 11. marraskuuta 1990) oli maailman ensimmäinen henkilö, jolle tehtiin yhdistetty maksan- ja sydämensiirto. Hän oli kotoisin Texasista, Yhdysvalloista.

Historialliset siirrot tehtiin 14. helmikuuta 1984 tytön ollessa kuusivuotias. Jones kärsi familiaalisesta hyperkolesterolemiasta, joka nosti hänen kolesterolitasonsa kymmenkertaiseksi. Hän kärsi kuusivuotiaana kaksi sydänkohtausta. Lisäksi hänellä oli angina pectoris -kipuja ja sydämen vajaatoimintaa. Siirron jälkeen hän sai hepatiitin, ja siirretty maksa tuhoutui. 20. helmikuuta 1990 Jones sai vielä uuden maksan, joka myös tulehtui. Marraskuussa 1990 Jones joutui sairaalaan influenssan kaltaisista oireista kärsittyään. Sairaalassa hänen verenpaineensa putosi, hänestä tuli letarginen ja hän kärsi sydänkohtauksen. Hänen kuolemansa 13-vuotiaana liittyi vuonna 1984 siirretyn sydämen hyljintään, mikä on harvinaista niin pitkän ajan jälkeen.

Jonesin yhdistetty maksan- ja sydämensiirto avasi tietä muille kahden elimen yhtäaikaisille siirroille.

Lähteet 
 People.com: One Small Miracle 
 The Seattle Times: Stormie Jones, 13, World's First Heart-Liver Transplant Recipient
 Girl's Death Linked to Transplant Rejection
 Stormie Dawn Jones (1977 - 1990) – Find A Grave Memorial
 Stormie Jones helped others live

Yhdysvaltalaiset henkilöt
Elinsiirtokirurgia
Vuonna 1977 syntyneet
Vuonna 1990 kuolleet