joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Harjulan Setlementti

Harjulan Setlementti ry on vuonna 1941 Lahteen perustettu järjestö ja Suomen setlementtiliiton jäsen. Setlementti on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton sivistys- ja sosiaalista työtä tekevä monialatoimija, jonka palveluita on lasten päivähoito, kuntoutus- ja kotihoitopalvelut, avoin kansalaistoiminta, kansalaisopistotoiminta, ravitsemuspalvelut sekä Harjula-Mainos ulkomainospaikkojen vuokraus. Harjulan Setlementti toimii paikallisesti Lahdessa ja Setlementin perusajatuksena on olla ihmistä palveleva ja yhteisöllisyyttä rakentava järjestö. Tavoitteena on tuottaa terveyttä, tukea ja toimintaa. 

Setlementti työssä, kuten Harjulassakin, on tavoitteena palvella yhteisöllisesti heikommassa asemassa olevia henkilöitä. 

Harjula tuottaa liikunta ja kuntoutuspalveluita yksityisille ja yrityksille. Harjula järjestää muun muassa Kelan kuntoutuksia ja veteraanikuntoutuksia. Harjulassa on omat liikuntatilat, joissa voi ryhmäliikunnan ja kuntosalin lisäksi harjoitella esimerkiksi tuettua kävelyä. Harjulassaanneetaan myös allasterapiaa, sillä tiloista löytyy terapia-allas. 

Harjulan Setlementti ry on paikallisesti suuri järjestö ja se työllistää vakituisesti noin 50 henkilöä ja määräaikaisten työsuhteiden kanssa henkilömäärä nousee lähemmäs 200 henkilöä.
Www.harjulan.fi

Aiheesta muualla 
Järjestön sivusto

 Setlementtiliike
Pitosali

Pitosali on historiallinen juhlasali. Yleensä juhliin liittyi juopottelu ja kerskailevien tarinoiden kerronta. Anglosaksien kylän tärkein rakennus oli pitosali siinä missä eurooppalaisen kirkko.

Turun linnassa Kustaa Vaasa teki entiseen puolustuskerrokseen pitosalin. Se tuhoutui tulipalossa ja 1700-luvun alussa pitosalin paikalle valmistui luterilainen kirkko. Turun linnan kirkko on edelleen samalla paikalla linnassa.

Lähteet 

Keskiaika
Arabia (kauppakeskus)

Arabia on Helsingin Arabianrannassa sijaitseva kauppakeskus. Sen omisti vuosina 2012–2019 Citycon Oyj. Citycon Oyj myi kesäkuussa 2019 kauppakeskuksen pohjoismaiselle kiinteistösijoittaja NREP:lle. Kauppakeskus avattiin vuonna 2002 Kotisaarelta ja Ingmanilta tyhjiksi jääneisiin teollisuusrakennuksiin.

Kauppakeskuksessa on noin 30 liikettä, muun muassa K-Supermarket, S-market, Tokmanni, Alko, JYSK, Faunatar ja muutama ravintola. Kauppakeskuksessa sijaitsi Suomen ensimmäinen Cinnabon-ketjun kahvila-leipomo, kunnes se suljettiin keväällä 2016. Nykyään paikalla sijaitsee Kotipizza, joka avattiin joulukuussa 2016. Lisäksi Lidl avasi myymälän kauppakeskukseen 11. tammikuuta 2018 Tammikuussa 2019 kauppakeskukseen muutti Pilatesstudio Arabia.

Kauppakeskuksen vieressä pysähtyvät raitiovaunut 6 ja 8 sekä bussit Helsingin keskustan, Koillis-Helsingin ja Vantaan suuntiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Arabia

Arabia
Toukola
Póros

Póros () on Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisten saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 22,9 neliökilometriä ja asukasluku 3 993 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Póros kuuluu Póroksen kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Saaren pääkaupunki on Póroksen kaupunki.

Maantiede 

Póros sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä Peloponnesoksen niemimaan ja Attikan välissä olevassa Saroninlahdessa. Saaren erottaa Peloponnesoksen rannikosta ainoastaan noin 300 metriä leveä salmi. Póroksen kaupunki sijaitsee saaren eteläkärjessä tämän salmen pohjoisrannikolla, kun taas etelärannikolla Peloponnesoksen puolella sijaitsee sen eräänlainen kaksoiskaupunki Galatás.

Saaren korkein kohta on Óros Vígla (358 metriä).

Hallinto, kaupungit ja kylät 

Póros kuuluu hallinnollisesti Póroksen kuntaan. Saaren suurimmat asutukset ovat Póroksen kaupunki (3 651 asukasta), Kyaní Aktí (213) ja Ágios Nektários (101). (Katso myös: Luettelo Póroksen kunnan kaupungeista ja kylistä.)

Historia

Antiikki 

Antiikin aikana nykyinen Póroksen saari koostui kahdesta erillisestä saaresta, jotka ovat sittemmin yhdistyneet yhdeksi saareksi. Suurempi pohjoisosa tunnettiin nimellä Kalaureia (lat. Calaureia/Calauria, nykyään Kalavría) ja pienempi eteläosa, jossa myös nykyinen Póroksen kaupunki sijaitsee, nimillä Sfairia (nyk. Sfairía) ja Hiera. Kalaureian saarella sijaitsi samanniminen Kalaureian kaupunki ja kaupunkivaltio.

Arkaaisella ajalla Kalaureia oli Troizenin hallinnassa, ja saaren koko antiikin historia liittyy läheisesti Troizenin vaiheisiin. 600-luvulla eaa. saari toimi muun muassa Hermionen, Epidauroksen, Aiginan, Ateenan, Nauplian ja Orkhomenoksen kaupunkivaltioiden muodostaman amfiktyoniliiton keskuksena. Liiton tarkoituksena oli suojella kaupankäyntiä argoslaisia vastaan, ja se oli sekä poliittinen, merenkulullinen että uskonnollinen liittouma. 500-luvulla eaa. saarelle rakennettiin Poseidonin temppeli, joka oli merkittävä kulttikeskus. Demosthenes teki itsemurhan siellä vuonna 322 eaa. Myöhemmin saari oli Makedonian, sitten Ptolemaiosten ja Rooman vallassa.

Myöhempi historia 

Rooman valtakunnan jaon jälkeen saari oli muun Kreikan tavoin osa Bysantin valtakuntaa ja sitten Osmanien valtakuntaa. Osmanivallan aika keskeytyi saarella välillä, kun saari oli venetsialaisten hallinnassa. Osmanivallan ajalta lähtien Póroksella oli merkittävä kauppalaivasto.

Saari oli merkittävässä osassa Kreikan vapaustaistelun aikana ja toimi muun muassa sijaintinsa ansiosta merkittävänä kokouspaikkana. Vuonna 1828 saarella järjestettiin merkittävä kokous, jossa Iso-Britannian, Ranskan ja Venäjän lähettiläät tapasivat Ioannis Kapodistriaksen ja keskustelivat tämän kanssa itsenäisen Kreikan rajoista. Suunnitelma pantiin täytäntöön vuonna 1830. Saarella toimi Kreikan ensimmäinen laivastoakatemia vuosina 1828–1878 ja se on ollut merkittävä laivastosatama.

Nähtävyydet 

Saaren nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa pieni Póroksen arkeologinen museo Póroksen kaupungissa, Kreikan laivaston historiaan liittyvät paikat sekä antiikin aikaisen Poseidonin temppelin paikka saaren pohjoisosassa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Skýros

Skýros (; myös Skíros) on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisten Sporadien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 209,5 neliökilometriä ja asukasluku 2 994 (2011). Hallinnollisesti Skýros kuuluu Skýroksen kuntaan, Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Saaren pääkylä on Skýroksen kylä.

Maantiede 

Skýros sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä Euboian itäpuolella erillään muista Pohjoisten Sporadien saarista, jotka sijaitsevat Magnesian rannikolla Skýroksesta luoteeseen.

Saaren korkein kohta on Kóchylas (792 metriä).

Hallinto ja kylät 

Skýros kuuluu hallinnollisesti Skýroksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.

Saaren suurin asutus on pääkylä Skýroksen kylä eli Chóra (1 657 asukasta), joka sijaitsee saaren itärannikolla. Muut suurimmat asutukset ovat Mólos (618 asukasta), Trachý (196) ja Linariá (116). (Katso myös: Luettelo Skýroksen kunnan kylistä ja saarista.)

Historia

Antiikki 

Kreikkalaisessa mytologiassa Skýros kytkeytyy monilla tavoin Akhilleukseen. Se oli muun muassa paikka, jonne Thetis kätki tytöksi puetun Akhilleuksen saaren kuninkaan Lykomedeen tyttärien joukkoon säästääkseen tämän Troijan sodalta.

Antiikin aikana saaren alkuperäisiä asukkaita olivat pelasgit, kaarialaiset ja dolopit. Saaren kaupunkivaltion Skyroksen kaupunkikeskus sijaitsi nykyisen Skýroksen kylän paikalla. Ateena valtasi saaren persialaissotien jälkeen. Se säilyi Ateenalla myös Antalkidaan rauhan jälkeen. Myöhemmin Makedonia valtasi saaren, mutta roomalaiset palauttivat sen Ateenalle.

Myöhempi historia 

Bysanttilaisena aikana saarelle rakennettiin linna. Neljännen ristiretken jälkeen vuodesta 1204 Skýros oli venetsialaisvallan alla. Osmanit valtasivat saaren vuonna 1538. Saarella oli kuitenkin suhteellisen vapaa asema. Skýros osallistui merkittävällä panoksella Kreikan vapaustaisteluun ja julistautui itsenäiseksi vuonna 1829. Pian tämän jälkeen se liittyi itsenäistyneeseen Kreikkaan.

Nähtävyydet 

Skýroksen nähtävyyksiä ovat muun muassa Skýroksen eli Chóran kylä ja sen bysanttilais-venetsialainen linna, Pyhän Georgioksen luostari (Moní Agíou Georgíou) sekä runoilija Rupert Brooken patsas ja hauta.

Liikenne 

Skýroksen pääsatama on Linariá saaren länsirannikolla. Skýroksen lentoasema sijaitsee noin 17 kilometriä pohjoiseen Skýroksen kylästä.

Lähteet

Aiheesta muualla
Strongylí

Strongylí (), Strongýli (Στρογγύλη) ja Strongyló (Στρογγυλό), ”Pyöreä”, ovat Kreikan saaristossa tyypillisiä pienen pyöreähkön saaren nimiä. Tämännimisiä ovat muun muassa:

 Strongylí eli Strongyló, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Agathonísia
 Strongylí, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Kastelórizoa
 Strongylí, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Lérosta
 Strongylí, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Nísyrosta
 Strongylí, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Antíparosta
 Strongylí eli Strongyló, saari Pienten Kykladien saariryhmässä Kykladeilla
 Strongylí eli Megáli Strongylí, saari Lichádeksen saariryhmässä lähellä Euboiaa

 Strongýli, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Chálkia

 Strongyló, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Pátmosta
 Strongyló, saari Kykladien saariryhmässä Sýroksen itärannikolla
 Strongyló, saari Kykladien saariryhmässä Sýroksen lounaisrannikolla

 Avgó eli Strongyló, saari Petalioí-saariryhmässä lähellä Euboiaa
Gaïdouronísi

Gaïdouronísi (, ”Aasisaari”), Gaïdourónisos (Γαϊδουρόνησος) tai Gáidaros (Γάιδαρος, ”Aasi”) voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:

 Gaïdouronísi, saari Atalántinlahdessa Fthiotiissa
 Gaïdouronísi, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Párosta

 Gaïdourónisos eli Gavváthi, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Oinoússesta

 Gáidaros (Gáidaros Livadeión) eli Gaïdouronísi, saari Dodekanesian saariryhmässä Tíloksen itärannikolla
 Gáidaros (Gáidaros Megálou Chorioú) eli Gaïdouronísi, saari Dodekanesian saariryhmässä Tíloksen luoteisrannikolla

 Chrysí eli Gaïdouronísi, Kreetan saariin kuuluva saari Libyanmeressä
 Didými eli Gáidaros eli Gaïdouronísi, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Sýrosta
 Drénian saaret eli Gaïdouronísia, joukko pieniä saaria Singitikóslahdessa
 Ktyponísi eli Gáidaros, saari Pohjoisessa Euboianlahdessa
 Pátroklos eli Gaïdouronísi, Argo-Saronisiin saariin kuuluva saari Saroninlahdessa
Keikarilude

Keikarilude (Miris striatus) on keikariluteiden sukuun kuuluva laji.

Ulkonäkö 
Pituus 9,1 mm - 11,7 mm  Etuselän pääväri on musta ja keskellä on suurikokoinen keltainen laikku. Pää on musta ja silmien takana on keltaiset täplät. Jalat ovat väriltään punaruskeat. Siivissä on suonet, jotka ovat joko punaiset tai keltaiset. Siiven takaosassa on suuri oranssinpunainen laikku.

Levinneisyys 
Keikariludetta tavataan koko Euroopassa aina Fennoskandian puoliväliin saakka. Esiintyy yleisenä Etelä-Suomessa.

Elinympäristö 
Sitä on tavattu lukuisilta lehtipuilta, erityisesti lepiltä, pajulta, pihlajalta tammilta ja pähkinäpensaalta. Lentoaika on kesäkuulta heinäkuulle.

Elintavat 
Talvehtii munana. Nymfit kuoriutuvat keväällä ja ne aikuistuvat toukokuun lopulta alkaen. Lajin aikuisaika on melko lyhyt. Aikuisia voi tavata heinäkuulle asti.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Keikarilude (Miris striatus)
 iNaturalist: Keikarilude (Miris striatus)
 http://www.insects.fi/insectimages/browser?order=HET&family=Miris&species=striatus  
  Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Miris striatus 

Luteet
Saniaislude

Saniaislude (Monalocoris filicis) on saniaisluteiden sukuun kuuluva laji. Se on 2–3 millimetrin pituinen. Pääväriltään saniaislude on ruskeansävyinen. Etuselän takakulmissa ja siivissä saattaa olla keltaisia juovia. Jalat ovat väriltään keltaiset. Talvehtiminen tapahtuu aikuismuodossa. Saniaisludetta esiintyy heinäkuulta alkaen varjossa kosteisilla alueilla saniaskasvustossa. Sitä tavataan eteläisessä ja keskisessä Suomessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Saniaislude (Monalocoris filicis)
 http://www.insects.fi/insectimages/browser?order=HET&family=Miridae&genus=Monalacoris&species=filicis 

Luteet
Mäki-Matin perhepuisto

Mäki-Matin perhepuisto on perhepuisto Jyväskylän Mäki-Matin Oikokadun varrella. Se on Suomen vanhin perhepuisto, perustettu vuonna 1979. Puisto koostuu kahdesta rakennuksesta ja laajasta ulkoilualueesta. Mäki-Matin perhepuiston tuki ry tukee puiston toimintaa ja järjestää puistossa tapahtumia.

Lähteet 

Jyväskylän puistot
Gustavo Menezes

Gustavo Menezes (s. 19. syyskuuta 1994 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen moottoriurheilija. Menezes aloitti Karting-uransa vuonna 2002 ja kilpaili eri luokissa vuoteen 2009 asti. Vuonna 2005 hän voitti IKF Region 7 Sprint - HPV 1 Cadet -luokan mestaruuden ja vuonna 2007 Stars of Karting West ICA Junior -luokan mestaruuden. Vuonna 2010 Menezes aloitti kilpauransa Formula 2000 Pacific -sarjassa. Hän ajoi vain kaksi kilpailua joista hän saavutti 12 pistettä sijoittuen sarjassa 14:ksi. Vuonna 2011 Menezes kilpaili Star Mazda Championship -sarjassa saavuttaen yhden palkintosijan sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Samana vuonna hän kilpaili Euroopassa Eurocup Formula Renault ja Formula Renault Alps -sarjoja. Vuonna 2012 Menezes jatkoi Star Mazda -sarjassa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2013 Menezes kilpaili Saksan Formula 3 -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa ja kahdeksan palkintosijaa sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2014 Menezes siirtyi Euroopan Formula 3 -sarjaan saavuttaen yhden paalupaikan ja kaksi kolmossijaa sijoittuen 11:ksi. Vuonna 2015 Menezes jatkoi sarjassa sijoittuen sarjan 13:ksi. 

Formula-luokkien ohella Menezes on ajanut urheiluautoluokkia United SportsCar Championship -sarjassa ja myös sitä edeltäneessä American Le Mans Series -sarjassa. Hän on osallistunut muun muassa Daytonan 24 tunnin ajoon vuonna 2014 ja Sebringin 12 tunnin ajoon vuonna 2015.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset autourheilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Honkasen lasten- ja nuortentalo

Honkasen lasten- ja nuortentalo (aikaisemmalta nimeltään Honkasen monitoimitalo) oli Kempeleen Honkasessa sijaitseva lapsille ja nuorille suunnattu vapaa-ajanvietto- ja kohtaamispaikka. Paikkakuntalaisten keskuudessa paikka tunnettiin nimellä "Monari".

Honkasen lasten- ja nuortentalossa järjestettiin ohjattua vapaa-ajan toimintaa lapsille ja nuorille. 

Monitoimitalo rakennettiin vuonna 1981. Tilojen yhteydessä toimivat myös Honkasen päiväkoti sekä Kempeleen Asukastupa. Tiloissa toimi vuosina 1981–1996 Honkasen sivukirjasto sekä hammashoitola. Sivukirjasto suljettiin Kempeleen pääkirjaston siirryttyä kauppakeskus Zeppelinin tiloihin, ja hammashoitola vuonna 2012 siirryttyään Ylikylän koulun tiloihin. Monitoimitalon tilat ovat olleet myös Ylikylän koulun käytössä luokkatiloina. 

Lasten- ja nuortentalon toiminta lopetettiin kesäkuussa 2016, jonka jälkeen käyttöikänsä päähän tullut rakennus purettiin.

Lähteet

Kempeleen historia
Kempeleen rakennukset ja rakennelmat
Suomen entiset rakennukset ja rakennelmat
Scho-Ka-Kola

Scho-Ka-Kola on saksalainen suklaamakeinen. Scho-Ka-Kola sisältää kofeiinia, kaakaota, kahvia ja kolapähkinää. Rasian sisällä on 16 palaa erittäin kofeiinipitoista suklaata, joka on jaettu valmiiksi kahteen kahdeksan palan kerrokseen. Rasia ja resepti ovat muuttuneet vain vähän vuoden 1936 tuotteen julkaisun jälkeen. Scho-Ka-Kolaa valmistetaan sekä tummasta että maitosuklaasta. Myös täysmaidosta valmistettu versio on saatavana sinisessä rasiassa.

Historia 

Scho-Ka-Kola esiteltiin natsi-Saksan vuoden 1936 kesäolympialaisten aikana. Tuotteen kerrottiin tuolloin olevan ”sporttisuklaata” stimuloivalla vaikutuksella.

Liittoutuneiden miehityksen aikana suklaata jaettiin myös saksalaisille siviileille.

Lähteet 

Makeismerkit
Suklaa
Rosarion kaasuräjähdys 2013

Rosarion kaasuräjähdys 2013 tapahtui Argentiinan kolmanneksi suurimmassa kaupungissa, Rosariossa, 6. elokuuta 2013. Sen syynä oli suuri kaasuvuoto. Lähellä oleva talo romahti, ja muihin oli vaarana tulla rakenteellisia vaurioita. 22 ihmistä kuoli ja 60 loukkaantui. Alueelle tuli eri järjestöjä etsimään kadonneita ja auttamaan kotinsa menettäneitä ihmisiä. Pian räjähdyksen jälkeen korjaustöiden kestoksi arvioitiin puoli vuotta.

Maakunnan oikeuslaitos aloitti räjähdyksen syyn tutkinnan. Alustavat epäilyt kohdistuivat Litoral Gasiin, joka tuottaa Rosariolle luonnonkaasua, ja erääseen työntekijään, joka teki sinä päivänä rakennuksessa huoltotöitä.

Lähteet
Bbc
Lanacion

Vuoden 2013 onnettomuudet
Argentiinan historia
Räjähdysonnettomuudet
Liina Röösgrén

Liina Röösgrén oli suomalainen 1900-luvun alussa elänyt kirjailija.

Röösgrénin esikoisteos oli kaksiosainen taiteilijaromaani Murtuneita toiveita.

Röösgrénin tarkempia henkilötietoja ei ole saatu selville, saattaa olla että kyseessä on ollut Lisa Johanna Röösgrén (29. marraskuuta 1883 Korsnäs – 15. syyskuuta 1965) mutta tätä ei ole pystytty varmistamaan.

Teoksia 
 Murtuneita toiveita 1-2. Kirjakauppa Valo, Helsinki 1919
 Kohtalon leikkiä. Paperikauppa Viertola, Helsinki 1923
 Paholaisen voittokulku. Otto Andersin, Pori 1930

Lähteet 

Suomalaiset kirjailijat
Syntymävuosi puuttuu
Kuolinvuosi puuttuu
Paattisten seurakunta

Paattisten seurakunta on Turun arkkihiippakuntaan ja tuomiorovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Turun kaupungin Paattisten alueella.

Historia 
Paattinen mainitaan ensi kerran asiakirjoissa vuonna 1359, jolloin alue kuului Maarian seurakuntaan. Vuonna 1689 alueesta muodostettiin Maarian kappeliseurakunta. Vuonna 1901 annettiin määräys Paattisten erottamisesta itsenäiseksi seurakunnaksi, mikä toteutui vasta vuonna 1937. Paattisten kunta liitettiin Turun kaupunkiin vuonna 1973. Seurakunta säilyi kuitenkin itsenäisenä ja liittyi kahdeksantena seurakuntana Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymään. Vuodesta 2000 lähtien seurakunnan kirkkoherrana on toiminut Jukka Järvensivu.

Toimipaikat 
Seurakunnan kirkko on 1909 rakennettu puinen Paattisten kirkko. Seurakunnalla on myös seurakuntatalo.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Paattisten seurakunnan kotisivut

Turun arkkihiippakunnan seurakunnat
Paattinen
World of Warcraft: Legion

World of Warcraft: Legion on kuudes lisäosa World of Warcraft -nettiroolipelille. Lisäosa julkistettiin ensimmäisen kerran 6. elokuuta 2015 Gamescomissa, ja se julkaistiin 30. elokuuta 2016.

Uudet ominaisuudet
Uusi tasokatto on 110.
Uutena pelattavana alueena ovat Särjetyt saaret ().
Uusi hahmoluokka: demoninmetsästäjä ()
Mahdollisuus päivittää yksi hahmo tasolle 100 etukäteen Särjettyjen saarten tutkimiseksi.
Kunniapisteiden () järjestelmä on uudistettu. PvP-hahmoille on myös erilliset taitopisteet ().
Pelaajan hahmojen sallittu enimmäismäärä palvelinta kohden nousee 12:een.
Artefaktiaseet.
Hahmoluokkajärjestöt ja muita muutoksia hahmoluokkiin.
Uusia raid-instansseja ja luolastoja ().

Demoninmetsästäjä
Demoninmetsästäjä () on kuolonritarin jälkeen pelin toinen "sankarihahmoluokka". Kuolonritareiden aloittaessa Lich-kuninkaan palvelijoina, demoninmetsästäjät aloittavat Illidanin palvelijoina. Demoninmetsästäjien taistelutapaa perustuu "taistelemiseen tulella tulta vastaan", käyttämällä demonitulta apua fyysisissä hyökkäyksissä ja hyödyntäen tappamiensa demonien voimaa taistelussa Palavaa Legioonaa vastaan. Samalla he saavat itse demoninkaltaisia piirteitä.

Kuolonritarin tavoin, demoninmetsästäjäkin voi aloittaa jo ylemmällä tasolla ja aloitustaso demoninmetsästäjälle on 98. Demoninmetsästäjä voi olla rodultaan vain joko yöhaltia tai verihaltia. Demoninmetsästäjällä on kaksi eri suuntautumista: hävitys () ja kosto ().

Artefaktiaseet
Artifaktiaseet () ovat voimakkaita aseita, joita ovat kantaneet itse Warcraft-universumin legendaarisimmat hahmot ja ovat myös ainoat uudet aseet koko Legion-lisäosassa. Jokaiselle hahmoluokalle ja erikoistumiselle on tietty ase ja niitä on yhteensä 36. Aseisiin kuuluvat Ashbringer (), Tirion Fordringin kantama miekka paladiineille, Doomhammer (), Thrallin kantama vasara shamaaneille, sekä Icebringer ja Soul Reaper, kuolonritareille suunnatut miekat, jotka on taottu Frostmournen sirpaleista. Pelaajat voivat myös vaikuttaa aseiden ulkomuotoon.

Tarina

Archimonden saatua surmansa vaihtoehtoisessa Draenorissa, Gul'dan siirtyy demoniportaalin kautta todelliseen aikajatkumoon ja saa tehtäväksi avata Palavalle Legioonalle tien Azerothiin, jotta nämä voisivat tehdä suuremman hyökkäyksen kuin Muinaisten sodan aikoina. Tutkiessaan Särjettyjen saarten kätkettyjä holveja, Gul'dan löytää Illidan Stormragen ruumiin. Arkkimaagi Khadgar huomaa Palavan Legioonan paluun ja varoittaa kuningas Varian Wrynniä nousevasta uhasta.

Lähteet

World of Warcraft
MMORPG-pelit
Ánydros

Ánydros (; myös Ánidros) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 1,2 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ánydros kuuluu Amorgóksen kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Ánydros sijaitsee Kykladien kaakkoisosassa eteläisellä Egeanmerellä Amorgóksen saaren lounaispuolella jotakuinkin sen, Íoksen, Thíran ja Anáfin saarten keskellä. Etäisyys Amorgókseen on noin 9 meripeninkulmaa (noin 17 kilometriä).

Lähteet 

Amorgós
Kykladit
Gramvoússa

Gramvoússa () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Amorgóksen länsikärjen pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,80 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Gramvoússa kuuluu Amorgóksen kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Gramvoússan ja Amorgóksen erottaa noin 550 metriä leveä salmi. Saarella on Neitsyt Marialle (Panagía) omistettu kirkko.

Lähteet 

Amorgós
Kykladit
Gramvoúsa

Gramvoúsa () voi viitata useaan maantieteelliseen kohteeseen Kíssamoksen kunnassa Kreetan saarella Kreikassa:

 Gramvoúsan niemimaa
 Gramvoúsa-nimiset saaret niemimaan pohjoispuolella:
 Ágria Gramvoúsa, pohjoisempi saari
 Ímeri Gramvoúsa (usein vain Gramvoúsa), eteläisempi saari

Katso myös 

 Gramvoússa, saari Kykladeilla
Irakleiá (saari)

Irakleiá (; myös Irakliá) tai Irákleia (Ηράκλεια) on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin. Saaren pinta-ala on 18,078 neliökilometriä ja asukasluku 141 (vuonna 2011).

Hallinnollisesti Irakleiá kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Vuodesta 2011 lähtien Irakleiá muodostaa oman Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan kuuluvan kunnallisyksikkönsä, Irakleián kunnallisyksikön. Aiemmin saari muodosti itsenäisen kyläkunnan nimeltä Irakleián kyläkunta.

Irakleiá sijaitsee noin 3,3 meripeninkulmaa (noin 6 kilometriä) Náxoksesta etelään. Sen koillispuolella sijaitsee Schoinoúsa. Saaren pääkylä on Irakleián kylä eli Panagía tai Chóra (36 asukasta). Saaren suurin asutus on Ágios Geórgios (105 asukasta). (Katso myös: Luettelo Irakleián kunnallisyksikön kylistä ja saarista.)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Iraklia.gr. Saaren verkkosivut. 

Pienet Kykladit
Tampereen Ilves (naisten jalkapallo)

Ilves on tamperelainen jalkapalloseura ja osa samannimistä yleisseuraa. Ilveksen naisten edustusjoukkue pelaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla Kansallisessa Liigassa.

Ilveksellä on Helsingin Jalkapalloklubin jälkeen toiseksi eniten naisten pääsarjakausia, 30 kauteen 2018 mennessä,  mutta ei yhtään mestaruutta. Hopealla se on ollut kahdesti (1992, 2016) ja pronssilla kolmesti (1991, 1993, 1996). Suomen Cupin loppuottelussa Ilves on pelannut viidesti (1991, 1997, 2010, 2011, 2014), mutta hävinnyt joka kerta.

Historiaa 

Jalkapallo palasi vuonna 1931 perustetun Ilveksen ohjelmaan vuosien hiljaiselon jälkeen kaudeksi 1975, kun Ilves-Kissat ja Tampellan Palloilijat yhdistivät jalkapallotoimintansa Ilveksen alaisuuteen. Naisten Suomen-mestaruudesta pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1971, ja sarjamuotoinen kilpailu alkoi vuonna 1974. Ilves-Kissojen joukkue oli mukana naisten SM-sarjassa kaudella 1974, ja Ilves otti sen paikan kaudeksi 1975.

Ilves putosi SM-sarjasta kauden 1976 päätteeksi ja palasi vasta kaudeksi 1989 TaPan seuraajaksi perustetun Ilves-Pallon hankkimalla paikalla. Kaudet 1989–2012 Ilves pelasi sarjassa yhtäjaksoisesti.

Junioritoiminta 

Naisten edustusjoukkueen lisäksi Ilveksellä on kuusi tyttöjen edustusjoukkuetta. Lisää tyttöjunioreita pelaa Ilveksen Futis-Liiga-korttelisarjassa. Muun muassa kolmissa EM-kilpailuissa pelannut Sanna Talonen on Ilveksen kasvatti.

Joukkue kaudella 2022 
Tilanne 18.5.2022

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ilveksen naisten sivusto
 Ilves Naisten liigan sivustolla

Tampereen Ilves
Polýaigos

Polýaigos (; myös Políegos) on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 18,146 neliökilometriä ja asukasluku 2 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Polýaigos kuuluu Kímoloksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Polýaigos sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä aivan Kímoloksen kaakkoispuolella ja Míloksen itäpuolella.

Lähteet 

Kímolos
Kykladit
Schoinoúsa

Schoinoúsa (; myös Schoinoússa, Schinoúsa, Schinoússa) on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin. Saaren pinta-ala on 8,144 neliökilometriä ja asukasluku 227 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Schoinoúsa kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Vuodesta 2011 lähtien Schoinoúsa muodostaa oman Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan kuuluvan kunnallisyksikkönsä, Schoinoúsan kunnallisyksikön. Aiemmin saari muodosti itsenäisen kyläkunnan nimeltä Schoinoúsan kyläkunta.

Schoinoúsa sijaitsee noin 4 meripeninkulmaa (noin 7,5 kilometriä) Náxoksesta etelään. Sen koillispuolella ovat Koufonísian saaret (Áno Koufonísi ja Káto Koufonísi) ja lounaispuolella Irakleiá. Saaren pääkylä ja suurin asutus on Schoinoúsan kylä eli Chóra (211 asukasta). Sen muihin asutuksiin kuuluu Mesarián kylä (16). (Katso myös: Luettelo Schoinoúsan kunnallisyksikön kylistä ja saarista.)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Pienet Kykladit
Strongylí (Antíparos)

Strongylí (; myös Strongilí) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Antíparoksen ja Despotikón saarten lounaispuolella. Saaren pinta-ala on 1,638 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Strongylí kuuluu Antíparoksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Lähteet 

Antíparos
Kykladit
Abdul Hakim Sani Brown

Abdul Hakim Sani Brown (, s. 6. maaliskuuta 1999 Fukuoka) on japanilainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 ja 200 metrin juoksussa. Sani Brownin valmentajana toimii Takahiko Yamamura.

Sani Brown saavutti kultaa 100 ja 200 metriltä vuoden 2015 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuista Kolumbian Calista. Molemmat tulokset olivat kisaennätyksen lisäksi myös hänen omia ennätyksiään. Sani Brown osallistui Pekingin MM-kilpailuihin 2015 ollen 200 metrillä MM-historian nuorin miesosanottaja. Hän eteni välieriin ajalla 20,35, mutta karsiutui välierissä loppukilpailusta ajalla 20,47.

Vuonna 2015 hän saavutti Japanin-mestaruuskilpailuissa hopeaa sekä 100 metriltä että 200 metriltä. Hän voitti Japanin-mestaruuden 100 ja 200 metrillä 2017. Lontoon MM-kilpailuissa hän sijoittui 200 metrillä seitsemänneksi ja karsiutui 100 metrillä välierissä.

Sani Brown sivusi 60 metrin juoksun sisäratojen Japanin ennätystä 6,54 Alabaman Birminghamissa maaliskuussa 2019. Hän teki 100 metrin Japanin ennätyksen 9.97 Austinissa kesäkuussa 2019. Hän voitti 2019 Japanin-mestaruuden sekä 100 että 200 metrillä. Dohan MM-kilpailuissa hän juoksi ankkuriosuuden Japanin pikaviestijoukkueessa, joka saavutti pronssia Aasian ennätysajalla 37,43. Samojen kisojen 100 metrillä hän karsiutui välierissä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 200 metrin alkuerissä. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi ajalla 10,06.

Sani Brownin isä on ghanalainen ja äiti japanilainen.

Henkilökohtaiset ennätykset

Lähteet 

Japanilaiset pikajuoksijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Havumäki

Havumäki voi viitata seuraaviin:

 Havumäki, kylä Leivonmäellä Joutsassa
 Esko Havumäki (1916–1994), kirjailija
 Kalle Havumäki (s. 1991), muusikko
 Marjukka Havumäki (s. 1961), toimittaja
 Urho Havumäki (1904–1961), näytelmäkirjailija.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Tinker, Tailor, Soldier, Spy (minisarja)

Tinker, Tailor, Soldier, Spy on television minisarja vuodelta 1979, jonka on ohjannut John Irvin ja tuottanut BBC. Sarja perustuu John le Carrén romaaniin Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja. Sarja on seitsenosaisen ja se kestää yhteensä yli viisi tuntia. 

Elokuvan musiikin on säveltänyt Geoffrey Burgon, ja se on saanut runsaasti kiitosta. Kunkin jakson päätöskappale ”Nunc Dimittis” nousi jopa Britanniassa myyntilistoille.

Lähteet

Brittiläiset televisiosarjat
1970-luvun televisiosarjat
Minisarjat
BBC:n televisio-ohjelmat
Jordan Veretout

Jordan Veretout (s. 1. elokuuta 1993 Ancenis) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian AS Romaa. Oikeajalkainen Veretout on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Ura

Seurajoukkueura 
Veretout on FC Nantesin kasvatti. Hän debytoi seuran paidassa kaudella 2010–2011, kun se pelasi Ligue 2:ssa. Kaudeksi 2013–2014 Nantes nousi Ligue 1:een ja Veretout teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2013 SC Bastian verkkoon. Avausmaalinsa ja kauden ainoan liigamaalinsa hän viimeisteli seuraavassa kuussa Olympique Lyonnaisin verkkoon. Kaudella 2014–2015 Veretout pelasi 36 ottelussa ja teki seitsemän maalia.

Heinäkuussa 2015 Veretout siirtyi Englannin valioliigan Aston Villaan. Kauden 2016–2017 hän pelasi lainasopimuksella Ranskassa Saint-Étiennessä ja kaudella 2017–2018 hän edustaa italialaista Fiorentinaa.

Heinäkuussa (20.7.2019) hän siirtyi lainasopimuksella, jossa oli osto-optio AS Romaan. Roomalaisjoukkue käyttikin option kesällä 2020 ja Veretout siirtyi pysyvästi AS Romaan, jossa hän on pelannut hyvin tuloksellisesti. Hän solmi roomalaisjoukkueen kanssa nelivuotisen sopimuksen.

Maajoukkueura 
Veretout on edustanut Ranskaa monissa nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2013 hän oli mukana voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-kultaa pelaten turnauksessa kuudessa ottelussa ja tehden yhden maalin.

Saavutukset 
Ranska
 Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut: kultaa (2013)

Lähteet 

Ranskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Mafia III

Mafia III on Hangar 13:n kehittämä kolmannen persoonan toimintaseikkailupeli, jonka 2K Games julkaisi 7. lokakuuta 2016 Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle. Peli on kolmas osa Mafia-pelisarjassa.

Peli sijoittuu vuoden 1968 New Bordeaux’n kaupunkiin, joka jäljittelee New Orleansia. Pelialue on avoin. Päähenkilö on Lincoln Clay, mustaihoinen Vietnamin sodan veteraani. Kotiutuessaan Clay joutuu italialaisen mafian murhayrityksen kohteeksi, ja kostaessaan iskua Clay perustaa oman rikollisjärjestönsä. Clayta auttavat haitilainen Cassandra, irlantilainen Thomas Burke sekä Mafia II:n päähenkilö Vito Scaletta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

1960-luvulle sijoittuvat videopelit
Avoin pelimaailma -pelit
PlayStation 4 -pelit
Toimintaseikkailupelit
Vuoden 2016 videopelit
Windows-pelit
Xbox One -pelit
PlayStation 4 Pro -tehostetut pelit
Zwickau (auto)

Zwickau on vuosina 1955–1959 valmistettu itäsaksalainen automerkki. Merkin ainoa malli oli Zwickau P70, jota tuotiin myös Suomeen. Zwickau-autoja valmistettiin yhteensä 36 151 kappaletta. Sen seuraaja oli Trabant P50 vuonna 1959.

Itä-Saksan Zwickaussa olleen autotehtaan virallinen nimi oli VEB Automobilwerk Zwickau (AWZ). Lyhenne VEB tulee saksan kielen sanoista Volkseigene Betrieb eli "kansanomistama tehdas". Tehdas valmisti ennen Zwickauta IFA-autoja, jotka saivat Suomessa huonon maineen heikosta laadustaan. Molempia toi Suomeen Oy Rego Ab.

Myös Zwickau P70 sai autolehdistöltä varsin kielteisen arvion. Moottori oli heikko, tilat ahtaat, tavaratilan luukku puuttui ja viimeistely oli heikkotasoista. 

P70:ssä oli erillinen runko ja korissa puukehikko, jonka päälle oli naulattu muovista tehty kori. Peltiä käytettiin vain vähän.

Lähteet 

Saksalaiset automerkit
Saksan demokraattinen tasavalta
Silicon Valley (televisiosarja)

Silicon Valley on yhdysvaltalainen komediasarja, jonka ovat luoneet Mike Judge, John Altschuler ja Dave Krinsky. Sarja kertoo kuudesta nuoresta miehestä, jotka aloittavat uuden kasvuyrityksen Piilaaksossa. Sarjaa alettiin esittää HBO:lla 6. huhtikuuta 2014. Sarjasta tilattiin neljäs tuotantokausi, joka esitetään vuonna 2017.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset komediasarjat
2010-luvun televisiosarjat
HBO:n televisio-ohjelmat
Sexodus

Sexodus oli vuosina 1997–1998 Nelosen myöhäisillassa viikoittain esitetty suomalainen keskusteluohjelma seksistä ja seksuaalisuudesta. Ohjelmassa oli vieraana tavallisia suomalaisia, jotka kertoivat seksikokemuksistaan ja mieltymyksistään. Ohjelman juontajana ja haastattelijana oli Raija Aurekoski.

Sexodus oli ensimmäinen suomalainen televisio-ohjelma, joka näytti ruudussa katsojien ohjelman aikana lähettämiä tekstiviestejä.

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
Seksuaalisuus
Rautusvuoman kansallispuisto

Rautusvuoman eli Stabbursdalenin kansallispuisto (norj. Stabbursdalen nasjonalpark) on 747 neliökilometrin kokoinen kansallispuisto Finnmarkin läänissä pääosin Porsangin kunnassa Norjassa.

Puisto käsittää tunturialueen, jonka korkeimmat huiput ovat 1100-metrisiä. Ne muodostavat tunturijonon, jota kutsutaan Gáissaksi. Niiden välissä on vehmaita laaksoja, joissa on monien kasvi- ja eläinlajien pohjoisimpia esiintymiä, kuten maailman pohjoisimpana pidetty mäntymetsä. Puiston pohjoisosassa virtaa Rautusjoki, joka on yläosaltaan vuolas, mutta Lompola-nimisellä alajuoksullaan hidasjuoksuinen.

Puisto sijaitsee lähellä E6-tietä, Porsanginvuonoa ja Lemmijoen taajamaa. Opastuskeskuksena toimiva Rautusniemen luontotalo ja museo (norj. Stabbursnes naturhus og museum) on tien varressa 13 km Lemmijoelta pohjoiseen. E6-tieltä on 6 kilometrin tieyhteys puiston rajalle. Kansallispuistoon on päivittäinen bussiyhteys Suomesta, sillä "Lakselv–Nordkap"-linjan pysäkki on puiston opastuskeskuksessa Rautusniemellä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Finnmarkin läänin maantiede
Norjan kansallispuistot
Porsanki
Rainer Lemström

Kaarlo Rainer Lemström (23. elokuuta 1931 Loppi – 18. toukokuuta 2007 Hämeenlinna) oli suomalainen Suomen Maaseudun puolueen kansanedustaja ja puoluesihteeri.

Lemströmin vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Kustaa Lemström ja Lempi Aleksandra Nevalainen. Hän kävi kansakoulun ja Työväen akatemian sekä suoritti raittius- ja nuorisotyönohjaajan kurssin 1950, kartanpiirtäjän kurssin 1951 ja autoteknisen tutkinnon 1963.

Lemström työskenteli maataloustöissä kotitilallaan ja oli myös metsätöissä. Hän oli raittius- ja nuorisotyönohjaajana 1950–1951 ja omisti auto- ja konekorjaamon Lopella 1963–1969. Lemström oli sitten Suomen maaseudun puolueessa Etelä-Hämeen piirisihteerinä 1968–1969, järjestösihteerinä ja vt. puoluesihteerinä 1969–1970, puoluesihteerinä 1970–1972 sekä vuodesta 1975 alkaen järjestösihteerinä. Hän kuului Suomen maaseudun puolueen puoluehallitukseen ja oli puolueen Uudenmaan piirin puheenjohtajana.

Lemström oli kansanedustajana 1972–1975 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän sai yhdessä Veikko Vennamon ja J. Juhani Kortesalmen kanssa helmikuussa 1973 eduskunnan puhemieheltä nuhtelut sekä varoituksen huonosta käytöksestä ja loukkaavista puheista. Vuoden 1973 lopulla Vennamo ja Lemström joutuivat kahden viikon jäähylle eduskuntatyöstä. Eduskunnan vahtimestarit kantoivat tällöin Vennamon ulos eduskunnasta istuntotuolissaan mutta Lemström poistui omatoimisesti.

Lemström oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1978 presidentinvaaleissa ja kuului Lopen kunnanvaltuustoon sekä Kunnallisen sopimusvaltuuskunnan johtokuntaan. Hän oli myös Yleisradion hallintoneuvoston jäsenenä 1983–1990.

Lemström oli naimisissa vuodesta 1953 Maire Anna-Liisa Rekolaisen kanssa.

Lähteet 

Kansanedustajat
Suomen maaseudun puolueen poliitikot
Lopen kunnanvaltuutetut
Uudenmaan vaalipiiri
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2007 kuolleet
Viron e-asukas

Viron e-asukas () on ohjelma, jolla eri maiden kansalaiset voivat hakea sähköistä henkilöllisyyttä Viroon. Palvelun kautta e-asukkaat pääsevät käsiksi virolaisiin verkkopalveluihin, joiden kautta he voivat esimerkiksi avata maahan pankkitilejä ja perustaa yrityksiä ilman, että heidän täytyy käydä Virossa.

Vuonna 2014 Viron hallitus hyväksyi lakiehdotuksen, jonka myötä ulkomaalaiset voivat hakea sähköistä henkilöllisyyttä Virossa. Laki tuli voimaan marraskuussa 2014. Laki ei kuitenkaan mahdollista kansalaisuutta eikä oleskelulupaa. Viron e-asukkuus, joka sisältää sirullisen tunnistekortin, maksaa 100 euroa.

Ensimmäinen e-asukkuus myönnettiin 1. joulukuuta 2014 brittiläiselle toimittajalle, Edward Lucasille. Heinäkuussa 2015 e-asukkuutta oli hakenut yli 3 800 ulkomaalaista, joista suomalaisia (916), venäläisiä (442) ja ukrainalaisia (227).

Lähteet

Aiheesta muualla 
Estonian e-Residency

Internet
Viron talous
Viron tiede ja tekniikka
Monacon automuseo

Monacon automuseo (La collection de voitures anciennes) on Monacossa oleva automuseo, jossa esillä olevat autot ovat Monacon hallitsijoiden keräämiä. Museon perustana on ruhtinas Rainierin yksityiskokoelma, jonka hänen poikana  ruhtinas Albert järjesteli uudelleen vuonna 2012.

Museossa on näytteillä musta Chrysler Imperial V8, joka oli vastassa Grace Kellyä Monacon satamassa 12. huhtikuuta 1956 hänen saapuessaan häihinsä. Näytteillä on myös Sunbeam Alpine, jolla Grace Kelly ja Cary Grant ajoivat elokuvassa Varkaitten paratiisi.

Suomalaisiin liittyviä autoja museossa ovat Kimi Räikkösen ajama McLaren MP4-19 vuodelta 2004, sekä Ari Vatasen ja Terry Harrymanin MM-rallia vuonna 1985 ajama Peugeot 205 turbo 16.

Aiheesta muualla

Lähteet

Automuseot
Monacon rakennukset ja rakennelmat
Finnish Blues Awards

Finnish Blues Awards on suomalainen blues-musiikin palkintogaala, joka järjestettiin ensimmäisen kerran 21. maaliskuuta 2015 Helsingissä, Virgin Oil Co -ravintolassa .

Historia 
Ensimmäisessä gaalassa palkittiin vuoden parhaita kolmessa eri kategoriassa sekä jaettiin elämäntyöpalkinto. Gaalassa esiintyivät Robbie Hill, Huff & Puff, Erja Lyytinen, Honey B & T-Bones, Lena & The Slide Brothers, Micke Björklöf & Bluestrip, Little Willie & Night Train, Jo' Buddy & Down Home King III, Helge Tallqvist & Ina Forsman Combo, White Knuckles Trio. Juontajina Lauri "Arno" Ankerman ja Olavi Rytkönen.

Palkitut 

 2015
 Vuoden yhtye: Micke Björklöf & Blue Strip
 Vuoden tulokas: Ina Forsman
 Vuoden kappale: Dave Forestfield: I Believe The Change Will Come levyltä Loyal Till The Bitter End
 Elämäntyöpalkinto: Eero Raittinen. Palkittavat valittiin alan tekijöiden toimesta.

 2016
 Vuoden artisti/yhtye: Erja Lyytinen
 Vuoden tulokas: White Knuckles Trio
 Vuoden kappale: Micke Björklöf & Blue Strip - Last Train To Memphis
 Elämäntyöpalkinto: Esa Kuloniemi

 2017
 Vuoden artisti/yhtye: Lena & The Slide Brothers
 Vuoden tulokas: Emilia Sisco
 Vuoden kappale: Lena & The Slide Brothers - The Road You're On
 Vuoden tapahtuma: Puistoblues, Järvenpää
 Elämäntyöpalkinto: Pepe Ahlqvist

 2018
 Vuoden artisti/yhtye: Faarao Pirttikangas
 Vuoden tulokas: Mara Balls
 Vuoden kappale: Dave Forestfield - Me and My Bible (We´re the Devil)
 Vuoden tapahtuma: Savonsolmu Beach & Blues Party
 Elämäntyöpalkinto: Jo´ Buddy

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finnish Blues Awards Facebookissa
 http://www.finnishbluesawards.fi/ 

Musiikkipalkinnot
Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot
Blues
Allan Pietarinen

Aarne Allan Pietarinen (4. toukokuuta 1929 Helsinki – 21. elokuuta 2014) oli suomalainen koripalloilija.

Työväen Maila-Poikien kasvatti Pietarinen edusti kasvattajaseuraansa SM-sarjassa vuosina 1946–1955. Pisteitä hän teki viidellä eri kaudella. Koripalloliiton tietokannan mukaan Pietarinen saavutti pelaajaurallaan viisi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia mestaruuden jäätyä puuttumaan.

Suomen maajoukkueessa Pietarinen pelasi vuosina 1951–1953 18 ottelua 1,7 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueisiin Ranskan 1951 (Suomi yhdeksäs) ja Neuvostoliiton 1953 (Suomi 12:s) EM-kilpailuissa.

Saavutukset 
 EM-kilpailut: yhdeksäs 1951, 12:s 1953
 SM-hopeaa 1947, 1949, 1950, 1951 ja 1955
 SM-pronssia 1952, 1953 ja 1954

Lähteet 
 Allan Pietarinen baskethotel.com
 Maajoukkueprofiili Suomen Koripalloliitto
 Profiili fiba.com

Viitteet 

Suomalaiset koripalloilijat
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
The Hunger Site

The Hunger Site on vuonna 1999 perustettu ns. click-to-donate -sivusto, joka saa sponsorointitukea sitä vastaan, että sivuston käyttäjät ja vierailijat katsovat sponsorien mainoksia. The Hunger Site kehottaa vierailijoitaan napsauttamaan sivustolla olevaa nappia kerran päivässä. Jokainen eri käyttäjän painallus johtaa sivuston mukaan lahjoitukseen, joka vastaa 2,5 dl:n ruokamäärää. The Hunger Site ei ole hyväntekeväisyysjärjestö; se on voittoa tavoitteleva yhdistys, joka lahjoittaa mainoksista saatavia tuottoja valikoiduille hyväntekeväisyysjärjestöille. Tällä hetkellä ne ovat Millenium Promise, Food Recovery Network, Partners in Health, Feeding America ja Mercy Corps.

Sivuston omistaa nykyisin CharityUSA.com.

Historia 

The Hunger Site -yhdistyksen ja sivuston perusti vuonna 1999 Yhdysvaltain Indianan Bloomingtonista kotoisin oleva tietokoneohjelmoija John Breen. Yhdistys oli alun perin voittoa tavoittelematon, ja sivustosta tuli nopeasti suosittu. Breen myi sivuston kasvavien kulujen takia GreaterGood:lle julkistamattomaan hintaan helmikuussa 2000. Heinäkuussa 2001 IT-kuplan puhkeamisen jälkeen GraterGood lopetti toimintansa menetettyään 26 miljoonaa dollaria pääomasijoituksia. Samana vuonna yksityinen, tuottoa tavoitteleva CharityUSA.com osti yhtiön miljoonalla dollarilla.

Lähteet 

Hyväntekeväisyysjärjestöt
Verkkosivustot
Operation: Mindcrime (yhtye)

Operation: Mindcrime on vuonna 2014 perustettu yhdysvaltalainen metalliyhtye, jota johtaa laulaja Geoff Tate. Se on nimetty hänen entisen yhtyeensä Queensrÿchen vuoden 1988 konseptialbumin Operation: Mindcrimen mukaan. Yhtye levyttää Frontiers Musicille, ja sen esikoisalbumi ilmestyi syyskuussa 2015.

Historia 

Yhtye juontuu kesäkuuhun 2012, jolloin muut alkuperäisjäsenet Eddie Jackson, Scott Rockenfield ja Michael Wilton erottivat Geoff Taten Queensrÿchesta. Tätä seurasi Taten aloittama oikeustaisto yhtyeen immateriaalioikeuksista, minkä aikana yhtyeestä oli olemassa kaksi levyttänyttä ja konsertoinutta kokoonpanoa. Taten versio julkaisi Frequency Unknown -albumin huhtikuussa 2013. Osapuolet pääsivät lopulta yhteisymmärrykseen oikeussalin ulkopuolella huhtikuussa 2014. Jackson, Rockenfield ja Wilton jatkoivat Queensrÿche-nimellä ostettuaan Taten osuuden yhtyeen taustayhtiöstä, ja Tate sai lisäksi yksinoikeuden esittää Operation: Mindcrime- ja Operation: Mindcrime II -albumeja kokonaisuudessaan.

Elokuussa 2014 päättyneen Queensrÿche-jäähyväiskiertueensa jälkeen Tate vaihtoi yhtyeensä nimeksi Operation: Mindcrime. Taten Queensrÿche-miehistöön kuuluivat kosketinsoittaja Randy Gane, kitaristi Kelly Gray, kitaristi Robert Sarzo, basisti Rudy Sarzo ja rumpali Simon Wright, joista Robert Sarzon yhteistyö Taten kanssa päättyi kuitenkin mainittuun kiertueeseen. Vuoden 2015 aikana ilmeni myös hänen veljensä Rudy Sarzon jättäneen yhtyeen ja kitaristi Scott Moughtonin, basisti John Moyerin ja rumpali-kitaristi Brian Tichyn puolestaan liittyneen. Heistä Moyer ja Tichy olivat soittaneet jo Taten Queensrÿchen live-esiintymisissä Rudy Sarzon ja Wrightin tuuraajina.

Nimenvaihtouutisen yhteydessä Tate kertoi yhtyeen työstävän albumitrilogiaa, jonka äänittäminen alkaisi syyskuussa 2014. Joulukuussa 2014 Operation: Mindcrime solmi levytyssopimuksen italialaisen Frontiers Musicin kanssa. Trilogian ensimmäinen osa The Key ilmestyi 18. syyskuuta 2015. Albumilla ovat mukana myös basisti Dave Ellefson, rumpali Scott Mercado ja laulaja Mark Daly. Toinen osa Resurrection seurasi runsas vuosi myöhemmin 23. syyskuuta 2016.

Jäsenet 

 Randy Gane – kosketinsoittimet
 Kelly Gray – kitara
 Scott Moughton – kitara
 John Moyer – basso
 Geoff Tate – laulu
 Brian Tichy – rummut
 Simon Wright – rummut

Julkaisut

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Operation: Mindcrimen sivusto 

2010-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Yhdysvaltalaiset metalliyhtyeet
Kaj Gustafsson

Kaj-Olof Gustafsson (etunimet esiintyneet myös muodossa Kaj Olof, 24. joulukuuta 1928 Helsinki – 5. elokuuta 2017 Mäntsälä) oli suomalainen koripalloilija.

Työväen Maila-Poikien kasvatti Gustafsson edusti kasvattajaseuraansa SM-sarjassa vuosina 1946–1959. Pisteitä hän teki kahdeksalla eri kaudella. Koripalloliiton tietokannan mukaan Gustafsson saavutti pelaajaurallaan viisi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia mestaruuden jäätyä puuttumaan.

Suomen maajoukkueessa Gustafsson pelasi vuosina 1950–1953 24 ottelua 0,9 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueisiin Ranskan 1951 (Suomi yhdeksäs) ja Neuvostoliiton 1953 (Suomi 12:s) EM-kilpailuissa.

Saavutukset 
 EM-kilpailut: yhdeksäs 1951, 12:s 1953
 SM-hopeaa 1947, 1949, 1950, 1951 ja 1955
 SM-pronssia 1952, 1953 ja 1954

Lähteet 
 Kaj Gustafsson  baskethotel.com
 Maajoukkueprofiili  Suomen Koripalloliitto
 Profiili fiba.com

Viitteet 

Suomalaiset koripalloilijat
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Olli Arppe

Olli Elis Arppe (14. maaliskuuta 1930 Helsinki – 4. toukokuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen koripalloilija.

Sörnäisten NMKY:n kasvatti Arppe edusti kasvattajaseuraansa SM-sarjassa vuosien 1950–1959 välillä tehden pisteitä seitsemällä eri kaudella. Koripalloliiton tietokannan mukaan Arppe saavutti pelaajaurallaan neljä SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia mestaruuden jäätyä puuttumaan.

Suomen maajoukkueessa Arppe pelasi vuosina 1950–1951 14 ottelua 2,0 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen yhdeksänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen Ranskan EM-kilpailuissa 1951.

Saavutukset 
 EM-kilpailut: yhdeksäs 1951
 SM-hopeaa 1952, 1953, 1954 ja 1956
 SM-pronssia 1950 ja 1955

Lähteet 
 Olli Arppe  baskethotel.com
 Maajoukkueprofiili  Suomen Koripalloliitto
 Profiili fiba.com

Viitteet 

Suomalaiset koripalloilijat
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Arto Koivisto (koripalloilija)

Erkki Arto Juhani Koivisto (12. huhtikuuta 1930 Sääminki – 6. maaliskuuta 2016 Espoo) oli suomalainen koripalloilija, käsipalloilija ja Malmin Kauppaoppilaitoksen rehtori. Koripallossa kaudella 1953 miesten SM-sarjan korikuninkuuden voittanut Koivisto edusti Suomen miesten maajoukkuetta vuosien 1951 ja 1957 EM-kilpailuissa. Käsipallossa hän voitti kaksi Suomen mestaruutta.

Koripalloilijana

Seurajoukkueet 

Karhun Poikien kasvatti Koivisto aloitti koripalloilijanuransa vuonna 1947 pelatessaan juniorien liitto-otteluissa. Urheilumme Kasvot 3 -teoksen mukaan Koivisto oli mukana miesten SM-sarjassa jo vuonna 1948.

Koivisto edusti SM-sarjassa kasvattajaseuransa lisäksi Työväen Maila-Poikia. Pääsarjakaudella 1951 otteluitta jäänyt mutta Koripalloliiton tietokannan mukaan SM-pronssimitalilla palkittu Koivisto pelasi SM-sarjassa vuodet 1952–1966 eli 12 kauden ajan. Kaudella 1953 Koivisto voitti SM-sarjan korikuninkuuden 23,5 pisteen ottelukohtaisella keskiarvollaan. Kaudella 1955 hän sijoittui pistetilaston kolmanneksi.

Vuosina 1965–1968 Koivisto pelasi Urheilumme Kasvot 3 -teoksen mukaan Suomensarjaa.

Maajoukkue 

Suomen miesten maajoukkueessa Koivisto pelasi vuosina 1951–1957 21 ottelua 1,9 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueisiin Ranskan 1951 (Suomi yhdeksäs) ja Bulgarian 1957 (Suomi 11:s) EM-kilpailuissa.

Käsipallo 

Koivisto voitti Karhun Pojissa käsipallon Suomen mestaruuden vuosina 1952 ja 1954 sekä SM-hopeaa vuonna 1953.

Pelaajauran jälkeen 

Koivisto työskenteli Malmin Kauppaoppilaitoksen rehtorina. Oppilaitokselle perustettiin koripalloilijoille oma opintolinja, jota usea maajoukkuekoripalloilija kävi. Koivisto harrasti elämänsä aikana ainakin purjehdusta, ja hän toimi koripallon parissa valmentajana ja huoltajana. Koivisto kuoli 85-vuotiaana Espoossa 6. maaliskuuta 2016.

Saavutukset

Henkilökohtaiset saavutukset 
 SM-sarjan korikuningas kaudella 1953
 Pistetilaston kolmas kaudella 1955

Joukkuesaavutukset 
 EM-kilpailut: yhdeksäs 1951 ja 11:s 1957
 SM-pronssia 1951

Tilastot 

 Lähde: Suomen Koripalloliitto. Selite: O = ottelut, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä

Lähteet 
 Arto Koivisto  Suomen Koripalloliitto
 Maajoukkuetilastot  Suomen Koripalloliitto

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Profiili FIBA Archive 
 Urheilutietäjät

Suomalaiset koripalloilijat
Suomalaiset käsipalloilijat
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet