joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Chelsea Physic Garden

Chelsea Physic Garden on Lontoossa sijaitseva kasvitieteellinen puutarha. Puutarhan perustivat vuonna 1673 apteekkariharjoittelijat oppiakseen tunnistamaan lääkekasveja. Siitä tulikin aikoinaan eräs kasvitutkimuksen keskuksista maailmassa. Puutarha on ollut yleisölle avoinna vuodesta 1983 ja sen omistaa säätiö, jonka tarkoitus on jakaa tietoa kasvien lääkinnällisestä käytöstä.

Kasvillisuus 
Puutarha on Thames-joen rannalla. Edullisen sijainnin ja lämpimän mikroilmaston ansiosta siellä kasvaa myös eteläisempien kasvillisuusvyöhykkeiden kasveja. Siellä kasvaa muun muassa Britannian suurin oliivipuu sekä maailman pohjoisin ulkona kasvava greippipuu. Puutarhassa on myös kasvihuoneita, joissa on trooppisten ja subtrooppisten vyöhykkeiden kasvien kokoelma sekä viktoriaaninen saniaiskokoelma. Alueella esitellään myös etnisten kansojen lääkekasveja ympäri maailmaa, lääketeollisuuden käyttämiä kasveja, tuoksuvia ja aromiterapeuttisia kasveja sekä vanhoja perinnevihanneslajeja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Chelsea (Lontoo)
Kensingtonin ja Chelsean rakennukset ja rakennelmat
Kasvitieteelliset puutarhat
Kadonneen Louhikäärmeen arvoitus

Kadonneen Louhikäärmeen arvoitus on lapsille suunnatun heavy metal -yhtye Hevisauruksen albumi. Se julkaistiin 7. syyskuuta 2012 Sony Musicin kautta.

Kappaleet 
 Alkutarina – 1.21
 Pelastuspartio – 4.24
 Ugala Bugala – 2.44
 Avaruuden autokorjaamo – 3.28
 Eksynyt metsään – 4.23
 Ihmeainetta kaljuun – 3.27
 Naurava portinvartija – 5.43
 Uudet tuulet – 4.20
 Zing Zang Zong – 3.18
 Pingviini vilkuttaa – 3.59
 Nakkimakkaraa – 3.11
 Teksasin jättiläinen – 4.29
 Bassolaukulla maailman ympäri – 3.14

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Inferno: positiivinen

Listasijoitukset 
 Suomen virallinen albumilista: 1. (37–38/2012)

Lähteet 

Vuoden 2012 albumit
Hevisauruksen albumit
Hyvästi Afrikka

Hyvästi Afrikka on vuonna 1966 julkaistu italialainen mondo-dokumentti, joka seuraa Afrikan tilannetta ja maanosan väkivaltaisia valtataisteluita 1960-luvulla, kun siirtomaaherruuden aikainen sorto vaihtuu paikallisten johtamaan sortoon.

Elokuva kiellettiin vuonna 1967 Suomessa kokonaan perusteella "raaistava". Kielto kumottiin korkeimmassa hallinto-oikeudessa, ja elokuvaa levitettiin leikattuna. Hyvästi Afrikka esitettiin leikkaamattomana ensimmäisen kerran Suomen televisiossa Yle Teema -kanavalla 15.10.2003.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Korkeimman hallinto-oikeuden ennakkoratkaisu (KHO 1967-A-II-122)
 Arvostelu Elitistissä 24.11.2003
 Hyvästi Afrikka Leffatykissä

Vuoden 1966 italialaiset elokuvat
Italialaiset dokumenttielokuvat
Vuoden 1966 dokumenttielokuvat
Jari Metsberg

Jari Metsberg on suomalainen kitaristi ja kitaransoiton opettaja, joka on soittanut vuosien varrella lukuisissa tunnetuissa yhtyeissä, kuten Karma, Freud Marx Engels & Jung, Dallas Wayne & The Dimlights, Horseshoe sekä Paavo ja Zephyr. Vuodesta 2000 lähtien Metsberg on soittanut Jussi & The Boys -yhtyeessä.  Lisäksi Metsberg on tällä hetkellä lead-kitaristina suomalaisessa Luxury Liner -countrybändissä, jonka perustaja on Tuomas Metsberg.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jussi Raittisen virallinen Facebook-sivu
 Luxury Liner
 Dallas Wayne Home
 Get Back
 Freud Marx Engels & Jung viralliset kotisivut

Suomalaiset kitaristit
Freud Marx Engels & Jungin jäsenet
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Janhonen

Janhonen on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Herbert Janhonen (1888–1973), merikapteeni, merenkulkuneuvos ja laivanvarustaja
Hilja Haapala, oik. Janhonen (1877–1858), kirjailija
Pauli Janhonen (1914–2007), kilpa-ampuja
Toivo Janhonen (1886–1939), pappi, kansanedustaja (maalaisliitto) ja ministeri
Julkunen

Julkunen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

Jaakko Julkunen (1938–2011), valokuvaaja
Jarmo Julkunen, ukulelensoittaja
Juha Julkunen (s. 1968 tai 1969), umpihankihiihtäjä
Kaarlo Julkunen (1897–1976), toimittaja ja runoilija
Katri Vehviläinen-Julkunen (s. 1957), Kuopion yliopiston vararehtori, Itä-Suomen yliopiston hoitotieteen professori
Marko Julkunen, Mr. Breathless, rock and roll -pianisti ja laulaja
Martti Julkunen (1940–2015), historiantutkija ja Turun yliopiston poliittisen historian dosentti
Olli Julkunen (s. 1981), jääkiekkoilija
Raija Julkunen (s. 1944), yhteiskuntatieteilijä
Riitta Julkunen-Tiitto (s. 1954), kasvitieteilijä ja kasviekologian professori
Teuvo Julkunen (1928–2017), tekniikan tutkija, professori
Timo Julkunen (s. 1963), näyttelijä

Entinen nimi
Edla Lyytinen o.s. Julkunen (1874–1919), kansanedustaja (sos.dem.)

Kuvitteellisia henkilöitä
Julkunen Tiprusta, Radioateljeen Uusi vuosi – vuoden vaihtuessa -ohjelmassa esiintyvä hahmo
Suomen Suunnistusliitto

Suomen Suunnistusliitto on suunnistuksen kattojärjestö Suomessa. Liitto perustettiin 18. maaliskuuta 1945 nimellä Suomen Suunnistamisliitto. Nimi muutettiin vuonna 1959 Suomen Suunnistusliitoksi. Suomen Suunnistusliiton lajeja ovat suunnistuksen lisäksi hiihtosuunnistus, pyöräsuunnistus ja tarkkuussuunnistus. Liittoon kuuluu noin 400 jäsenseuraa.

Suunnistusliitto alkoi vuonna 1946 julkaista Suunnistamisreiteiltä-lehteä. Vuodesta 1950 lehden nimeksi muutettiin Suunnistaja.

Talous

Rahoitus

Lähteet

Suomen suunnistus
Suomalaiset urheilujärjestöt
Kantabrianajokoira

Kantabrianajokoira (kantabrian murteella Sabuesu cántabru, espanjaksi Sabueso cántabro) on espanjalainen koirarotu. Sen karvapeite on yleensä musta ruskein merkein (black & tan), mutta myös musta ruskein ja valkoisin merkein (tricolor eli kolmivärinen) on mahdollinen väritys.

Alkuperä 
Kantabrianajokoira on maan pohjoisosasta Kantabrian maakunnasta kotoisin oleva ajokoira. Sitä on käytetty alueen vuoristoissa metsästykseen satojen vuosien ajan, ja se kykenee metsästämään kaikenlaista riistaa: villisikaa, jänistä, ruskeakarhua, sutta, saksanhirveä, kettua, metsäkaurista ja gemssiä. Se on puhtaasti työkoira eikä sovellu pelkäksi seurakoiraksi.

Aiheesta muualla 
 Asociación Española del Sabueso Cántabro

Espanjalaiset koirarodut
FCI:n ulkopuoliset rodut
Ajokoirat
Kantabrianvesikoira

Kantabrianvesikoira (Perro de agua cantábrico) on espanjalainen koirarotu. Se ei ole FCI:n eikä Real Sociedad Canina de Españan hyväksymä, mutta alueellinen ympäristöministeriö MMA tunnusti sen viralliseksi roduksi 22. maaliskuuta 2011.

Ulkomuoto 
Kantabrianvesikoira on keskikokoinen, lihaksikas, elegantti ja tasapainoinen koira. Kirsu, huulet ja silmäluomet ovat joko mustat tai ruskeat. Iho on joustavaa, ohutta ja tiivistä. Karvapeite on vesikoirille tyypilliseen tapaan kihara, vedenkestävä ja tiheä. Runsas alusvilla muodostaa kasvaessaan karvapeitteeseen rastamaisia "laattoja", minkä vuoksi karvapeite pysyy helppohoitoisempana jos sen leikkaa säännöllisesti lyhyeksi. Väri on yleensä valkoinen, mutta myös mustia, musta-valkoisia ja fawn-valkoisia yksilöitä esiintyy. Urosten säkäkorkeus on 42–45 cm ja paino 15–17 kg, nartuilla vastaavat mitat ovat 40–43 cm ja 12–14 kg.

Rotu eroaa selvästi sekä ulkoisesti että geneettisesti lähialueiden ja naapurimaiden vesikoirista. Geneettisten tutkimusten mukaan se on yhtä lähellä villakoiraa ja barbetia kuin espanjanvesikoiraa. Se on esimerkiksi pienikokoisempi ja kevytrakenteisempi kuin espanjanvesikoira.

Luonne ja käyttäytyminen
Kantabrianvesikoira on älykäs, aktiivinen, iloinen, itsevarma ja erittäin oppivainen työkoira. Se on erinomainen uimari, joka nauttii vedestä. Se on kotioloissa tyyni ja hiljainen, mutta työskennellessään aktiivinen. Jalostuksessa pääpaino on koirien rohkeudessa, valppaudessa, älykkyydessä, työhalukkuudessa, luontaisessa vedestä nauttimisessa ja ennen kaikkea yleisessä laadussa. Arkuus ja aggressiivisuus ovat ei-toivottuja ominaisuuksia.

Alkuperä
Kantabrianvesikoira on ikivanha rotu, jolla on yhteinen alkuperä barbetin kanssa. Sen sosiaaliset, kulttuurilliset, historialliset ja maantieteelliset juuret ovat vahvasti sidoksissa Biskajanlahden kylissä, erityisesti Kantabrian rannikolla, mutta myös osittain Itä-Asturiassa ja Länsi-Vizcayassa. Sitä on perinteisesti käytetty kalastukseen liittyviin tehtäviin: pyydystämään yli laidan pudonneita tai verkoista karanneita kaloja, paikantamaan matalikoissa uivia kaloja, valvomaan saaliita veneen ollessa ankkuroituna satamassa, kuljettamaan köysia veneestä toiseen tai kiinnittämistä varten laiturille ja tilapäisten haaksirikkojen aikana toimimaan lisäksi hengenpelastajana. 1900-luvun puolivälistä lähtien populaation lukumäärä on laskenut jyrkästi, koska nykyteknologian vuoksi rotu ei ole enää yhtä tärkeä apu kalastuksessa kuin ennen. Sitä näkee nykyisin mukana veneissä vain harvoin, mutta se on yleinen satamissa pelkkänä seurakoirana. Kantabrian Maataloudellisen Kehityksen Ministeriön laskennan mukaan nykyinen populaatio käsittää 1 200 yksilöä.

Katso myös 
Espanjanvesikoira
Portugalinvesikoira

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Asociación Perro de Agua del Cantábrico

Espanjalaiset koirarodut
FCI:n ulkopuoliset rodut
Vesikoirat
Pikkutumpurasammal

Pikkutumpurasammal (Streblotrichum convolutum) on lehtisammallaji toukosammalten heimossa (Pottiaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla ja Australiassa. Laji kasvaa kalkkikallioilla, betonirakenteissa, soraikoissa, tienvarsissa, pelloilla, joutomailla ja paljaalla maalla.

Pikkutumpurasammalen versot kasvavat tyypillisesti viidestä kahteenkymmeneen millimetriä pitkäksi ja muodostavat kirkkaan kellertävänvihreää kasvustoa. Lehdet ovat lajityypilliseen tapaan kiertyneet kuivana. Ne ovat tavallisesti alle yhden millimetrin pitkiä ja leveimmillään noin keskikohdaltaan. Keskisuoni yltää lähes tai juuri lehden suippenevaan kärkeen. Lehtien laidat ovat samantasoisia tai enintään hyvin kapeasti taakäänteisiä lehden alaosassa. Laji lisääntyy pienistä itiöistä tai itujyväsistä.

Lähteet 
 Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. ISBN 952-11-1152-6.
 Porley, Ron 2008: Arable Bryophytes: A field guide to the mosses, liverworts, and hornworts of cultivated land in Britain and Ireland. WILDGuides Ltd.

Viitteet

Aiheesta muualla 
Kuvalinkit:
 Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Pikkutumpurasammal (Barbula convoluta)

Toukosammalet (heimo)
Fuerteventuranpaimenkoira

Fuerteventuranpaimenkoira (Majorero) on espanjalainen koirarotu, joka on Espanjan Kennelliiton hyväksymä. Se on myös Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön Domestic Animal Diversity Information System -tietokantaan virallisesti kuuluva rotu.

Ulkomuoto 
Fuerteventuranpaimenkoira muistuttaa ulkonäöltään melko paljon castro laboreironkoiraa. Se on keskikokoinen, vankkarakenteinen koira. Sillä sallitaan takaraajoissa kaksoiskannukset. Sen karvapeite on lyhyt ja sileä. Väritys on brindle, usein erittäin tummasävyinen: pohjaväri on sysimusta ja siinä on vaalean beiget tai harmaat raidat. Karvapeite voi näyttää jopa hieman vihertävältä, ja tätä sävyä kutsutaan nimellä verdino. Urosten säkäkorkeus on 57–63 cm ja paino 30–45 kg, nartuilla vastaavat mitat ovat 55–61 cm ja 25–35 kg. 2 cm poikkeama kumpaan tahansa suuntaan sallitaan molemmilla sukupuolilla.

Luonne ja käyttäytyminen 

Fuerteventuranpaimenkoira on tyyni, valpas ja tasapainoinen. Paimenkoirana sillä on hyvin vähäinen metsästysvietti, ja se tulee hyvin toimeen muiden lemmikki- ja kotieläinten kanssa. Se ei ole suositeltava rotu kokemattomalle omistajalle ja vaatii oikeanlaisen koulutuksen. Sitä käytetään kotimaassaan paimen-, seura-, perhe- ja vahtikoirana.

Kirjailija ja historioitsija José Viera y Clavijo kuvailee rotua seuraavasti:

„... hoikan ulkomuotonsa, eloisuutensa, rohkeutensa ja nopeutensa lisäksi sillä on hieno ja harvinaislaatuinen tunneherkkyys, joka auttaa sitä kommunikoimaan ihmisten kanssa. Se ymmärtää ihmisen arvon, taistelee hänen puolestaan, tottelee ja auttaa häntä, puolustaa ja rakastaa häntä... ja tietää tarkalleen miten voi ansaita omistajansa rakkauden.“

Alkuperä 
Fuerteventuranpaimenkoira on hyvin vanha rotu. Nimellä bardino majorero tunnettu muinainen kanarialainen rotu kuoli alkuperäisessä olomuodossaan sukupuuttoon 1800-luvulla bulldoggien ja mastiffien saavuttua saarille ja risteydyttyä paikallisten koirien kanssa.

Etymologia 
Nimitys majorero tarkoittaa sananmukaisesti "fuerteventuralainen". Sen vaihtoehtoinen nimitys perro de ganado majorero vastaavasti tarkoittaa "fuerteventuralainen karjakoira" tai oikeammin alkuperäisen käyttötarkoituksen huomioon ottaen "vuohipaimenkoira".

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Majorero Canario. RSCE (es)

Kanariansaarten koirarodut
FCI:n ulkopuoliset rodut
Paimenkoirat
Kaasinen

Kaasinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Aino Kaasinen (1902–1996), kirjastonhoitaja ja vironkielisen kirjallisuuden suomentaja
Albin Kaasinen (1892–1970), kuvanveistäjä
Eevi Kaasinen (s. 1930), liikunnanopettaja, koreografi ja runonlausuja
Mari Kaasinen (s. 1971), muusikko ja laulaja, Värttinä-yhtyeen perustajajäsen
Sari Kaasinen (s. 1967), laulaja-lauluntekijä, kanteleensoittaja ja kansanmusiikkialan vaikuttaja
Sasu Kaasinen (s. 1990), painija
Taisto Kaasinen (1918–1980), keramiikkataiteilija ja suunnittelija
Ulla Kaasinen (s. 1960), jalkapalloilija ja valmentaja

Entinen nimi
Olavi Puro ent. Kaasinen (1883–1933), toimittaja, kansanedustaja (sos.dem.) ja ministeri
Kananen

Kananen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Antti Kananen (1840–1911), maanviljelijä, valtiopäivämies ja herastuomari
Arvo Kananen (1916–2014), agrologi, pankinjohtaja ja taidemesenaatti
Esko Kananen (1924–2000), kuvanveistäjä
Juho Kananen (1874–1955), pienviljelijä, SDP:n kansanedustaja
Kimmo Kananen (s. 1980), pyöräilijä

Kuvitteellisia henkilöitä 
Pikku Kananen, piirroshahmo
Viisas Kana Kananen, piirroshahmo

Nimen muita merkityksiä 

 Kananen eli Koutajärvenpää, kylä Murmanskin alueen Kantalahden piirin Zaretšenskin kunnassa Venäjällä
Suomen Windhoekin-suurlähetystö

Suomen Windhoekin-suurlähetystö edustaa Suomea Namibiassa. Suurlähetystö on perustettu maahan Namibian itsenäistyttyä vuonna 1990. Suurlähetystössä ei ollut moneen vuoteen varsinaista suurlähettilästä, vaan asiainhoitaja, ja suurlähettiläs oli akkreditoitu Pretoriasta Etelä-Afrikasta. Oma suurlähettiläs on ollut Windhoekissa vuosina 1990–2000 ja jälleen vuodesta 2014.

Suomen suurlähetystö toimii vuonna 1928 rakennetussa rakennuksessa, jonka on rakentanut Schmidtin suku. Rakennus oli suvun omistuksessa aina vuoteen 1990 asti. Sen jälkeen rakennus siirtyi C. J. Hinricksenin omistukseen, joka vuokrasi sen Hollannin suurlähetystölle. Hollannin edustus Namibiassa loppui vuonna 2006, jolloin Suomi muutti kyseiseen rakennukseen. Lisäksi Suomella on kaupungissa asiainhoitajan virka-asunto.

Suurlähettiläät

Katso myös
Suomen ja Namibian väliset suhteet

Lähteet

Windhoek
Suomen ja Namibian väliset suhteet
Windhoekin rakennukset ja rakennelmat
Kanniainen

Kanniainen on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Anne-Mari Kanniainen (s. 1984), harmonikansoittaja 
Juho Kanniainen (1875–1929), maanviljelijä, maallikkosaarnaaja ja kansanedustaja (maalaisliitto)
Kyösti Kanniainen (1871–1915), päätoimittaja ja kansanedustaja (nuorsuomalaiset)
Vesa Kanniainen (s. 1948), Helsingin yliopiston kansantaloustieteen professori
Tuomas Kanniainen (1890–1918), jääkäri
Kapanen

Kapanen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

Hannu Kapanen (s. 1951), jääkiekkoilija
Jari Kapanen (s. 1954), jääkiekkoilija
Karri Kapanen (s. 2000), jääkiekkoilija
Kasperi Kapanen (s. 1996), jääkiekkoilija
Kimmo Kapanen (s. 1974), jääkiekkoilija
Konsta Kapanen (s. 2003), jääkiekkoilija
Lauri Kapanen (s. 1985), salibandyn pelaaja
Niko Kapanen (s. 1978), jääkiekkoilija
Oliver Kapanen (s. 2003), jääkiekkoilija
Pekka Kapanen (1878–1944), järjestöjohtaja, kuoronjohtaja ja toimittaja
Saku Kapanen (s. 1979), pesäpalloilija
Sami Kapanen (s. 1973), jääkiekkoilija
Timo Kapanen (s. 1946), elokuvaaja.
Laulu Martinille

Laulu Martinille (En sång för Martin) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut tanskalaisen Bille Augustin ohjaama elokuva.

Näyttelijät

Juoni

Viulisti Barbara tapaa säveltäjä Martinin. He rakastuvat ja muuttavat yhteen, ja Barbara auttaa Martinia viimeistelemään suurta oopperaansa. Martin alkaa unohdella asioita ja lääkäri toteaa hänen sairastavan Alzheimerin tautia. Barbara pitää Martinista huolta, mutta Martin sulkeutuu vähitellen omaan maailmaansa.

Lähteet

Tanskalaiset elokuvat
Vuoden 2001 elokuvat
Tanskalaiset draamaelokuvat
Bille Augustin ohjaamat elokuvat
Fuck the Rules

Fuck the Rules (The Rules of Attraction) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Roger Avaryn ohjaama elokuva, joka perustuu Bret Easton Ellisin romaaniin Vetovoiman lait.

Näyttelijät

Juoni 
Elokuvassa Sean, Lauren ja Paul opiskelevat Camden Collegessa. Elokuva alkaa keskeltä tarinaa, suurista The end of the world -juhlista. Siitä siirrytään ajassa taaksepäin, ja vähitellen tarinasta paljastuu uusia näkökulmia, huumeita, seksiä ja väkivaltaa.

Suomessa käytetty esitysnimi 
Fuck the Rules on vain Suomen markkinoilla käytetty nimi elokuvalle, jonka nimessä ei muissa kielissä esiinny alatyyliä.

Lähteet  

Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Vuoden 2002 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Jeff Petry

Jeff Petry (s. 9. joulukuuta 1987 Ann Arbor, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja, joka pelaa Pittsburgh Penguinsissa. Ennen ammattilaisuraansa Petry pelasi yliopistokiekkoa Michiganin osavaltionyliopiston joukkueessa. Petry on edustanut NHL:ssä myös Edmonton Oilersia ja Montreal Canadiensia. Petry teki syyskuussa 2020 nelivuotisen jatkosopimuksen, joka astuu voimaan kun hänen edellinen sopimuksensa päättyy kauden 2020-2021 jälkeen. Heinäkuussa 2022 Canadiens kauppasi Petryn ja Ryan Poehlingin Penguinsiin vaihdossa Mike Mathesoniin ja neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa.

Petryn isä, Dan Petry pelasi 13 kauden ajan ammattilaisena baseballin pääsarjassa MLB:ssä. Hänen pelipaikkansa oli syöttäjä.

Lähteet
 
 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Pittsburgh Penguinsin pelaajat
Edmonton Oilersin varaamat pelaajat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaskinen (täsmennyssivu)

Kaskinen voi tarkoittaa seuraavia:

paikkoja
Kaskinen, Suomen kaupunki

henkilöitä
Aapo Kaskinen (s. 1982), muusikko
Anna-Mari Kaskinen (s. 1958), kirjailija, runoilija ja sanoittaja
Elias Kaskinen (s. 1992), laulaja ja lauluntekijä
Juho Kaskinen (1865–1932), kunnallisneuvos ja kansanedustaja
Kalle Kaskinen (s. 1974), jääkiekkovalmentaja
Knut Kaskinen (1897–1918), jääkärivänrikki
Olli Kaskinen (s. 1999), jääkiekkoilija
Teemu Kaskinen (s. 1976), kirjailija ja suomentaja
Tuuli Kaskinen (s. 1978), tutkija, Demos Helsingin toiminnanjohtaja

muita
 Kaskinen, vuosina 1914–1916 ilmestynyt sanomalehti

Katso myös
Iso-Kaskinen

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Kauranen

Kauranen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Heikki Kauranen (1818–1878), maanviljelijä ja valtiopäivämies
Iivari Kauranen (1896–1990), jääkärieversti ja matematiikanopettaja
Jooseppi Kauranen (1880–1935), maanviljelijä ja kansanedustaja (Maalaisliitto)
Juhani Kauranen, televisionäyttelijä
Pentti Kauranen (1930–2021), professori ja Suomalaisen Tiedeakatemian pääsihteeri
Risto Kauranen (s. 1937), shakinpelaaja

Entinen nimi
August Kuusisto, vuoteen 1920 Kauranen (1883–1972), maanviljelijä ja kansanedustaja (SDP) 
Anja Snellman, o.s. Kauranen (s. 1954), kirjailija
Mega Man (täsmennyssivu)

Mega Man voi tarkoittaa seuraavia:

 Mega Man (pelisarja), videopelien sarja
 Mega Man (videopelihahmo), pelisarjan nimihahmo
 Mega Man, pelisarjan ensimmäinen peli
 Mega Man (Game Boy), Mega Man -peli Game Boylle
 Mega Man (Game Gear), Mega Man -peli Sega Game Gearille
 Mega Man (PC), Mega Man -peli PC:lle
 Mega Man, Mega Man -videopelisarjaan perustuva elokuva
Kautonen

Kautonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Heimo Kautonen (1910–2001), arkkitehti
 Silja Kautonen (s. 1956), pikajuoksija
 Teemu Kautonen, metallimuusikko
 Timo Kautonen (s. 1945), jalkapalloilija
 Tommi Kautonen (s. 1971), jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja 
 Turo Kautonen (s. 1969), jalkapalloilija
 Veli-Pekka Kautonen (s. 1970), jääkiekkoilija

Lähteet
Kekäläinen

Kekäläinen on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Freedy Kekäläinen (1904–1992), Etsivän keskuspoliisin ja Valtiollisen poliisin virkailija
Hanna Kekäläinen, keihäänheittäjä ja pikajuoksija
Henrietta Kekäläinen (s. 1986), yrittäjä
Jarmo Kekäläinen (s. 1966), jääkiekkoilija ja Jokereiden toimitusjohtaja
Kristiina Kekäläinen, urheilutoimittaja
Mikko Kekäläinen, toimittaja
Olli Kekäläinen (1883–1948), kirvesmies ja kansanedustaja (SDP) 
Pietari Kekäle, oik. Uuno Pekka Kekäläinen (1896–1976), kirjailija
Reima Kekäläinen (s. 1944), teatteriohjaaja
Sanna Kekäläinen (s. 1962), koreografi-tanssija
Vuokko Kekäläinen, oopperalaulaja.

Muita 
Neiti Kekäläinen, Eero Nelimarkan maalaus
Keronen

Keronen on vanha, selvästi itäsuomalainen sukunimi. Nimi Keronen (tai varhemmin muodossa Keroinen) oli aikoinaan käytössä varsinkin Karjalassa nykyisellä luovutetulla alueella, mistä 1500-luvulla levisi melkein jokaiseen Savon pitäjään. Kero-alkuosa nimessä ehkä perustuu ortodoksiseen ristimänimeen Gerasim. Tunnettuja nimenkantajia:

Jiri Keronen (s. 1984), puoluejohtaja (Muutos 2011)
Jouni Keronen (s. 1969), iskelmälaulaja, vuoden 1998 tangokuningas 
Timo Keronen (s. 1960), kolmiloikkaaja

Lähteet
Kiiskinen

Kiiskinen voi tarkoittaa seuraavia:

henkilöitä
Anu Kiiskinen (s. 1964), maisema-arkkitehti
Aura Kiiskinen (1878–1968), palvelijatar, opettaja, sihteeri ja SDP:n kansanedustaja, pakeni Venäjälle
Auvo Kiiskinen (1925–1983), taloustieteilijä, professori
Heikki Kiiskinen (1869–1915), maanviljelijä ja Maalaisliiton kansanedustaja
Jesse Kiiskinen (s. 2005), jääkiekkoilija
Jouko Kiiskinen (1918–1985), sotilas ja Mannerheim-ristin ritari
Jyrki Kiiskinen (s. 1963), kirjailija ja suomentaja
Kalle Kiiskinen (s. 1975), curling-pelaaja
Nina Kiiskinen (s. 1968), kirjailija, toimittaja
Olli Kiiskinen (1875–1943), maanviljelijä, kunnankirjuri ja Maalaisliiton kansanedustaja 
Pentti Kiiskinen (1896–1967), varatuomari, oikeusneuvosmies ja Maalaisliiton kansanedustaja, Heikki Kiiskisen poika
Risto Kiiskinen (s. 1956), maastohiihtäjä
Timo Kiiskinen
Timo Arvo Kiiskinen, kirkkomusiikin professori
Timo Veli Kiiskinen (s. 1963), lauluntekijä ja laulaja 
Tuomas Kiiskinen (s. 1986), jääkiekkoilija
Vera Kiiskinen (s. 1970), näyttelijä 
Ville Kiiskinen (s. 1977), jääkiekkoilija.

järviä
 Kiiskinen, järvi Keuruulla
Kilponen

Kilponen on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Anna Kilponen (s. 1995), jääkiekkoilija
Juha Kilponen, taloustieteilijä
Seppo Kilponen (s. 1941), jalkapalloilija ja jääpalloilija
Knuutinen

Knuutinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

David Knuutinen (1831–1899), maanviljelijä ja valtiopäivämies
Henri Knuutinen (s. 1997), jääkiekkoilija
Jari Knuutinen, Yari (s. 1957), muusikko
Juha Knuutinen (s. 1951), kemian professori
Panu Knuutinen (s. 1983), pesäpalloilija
Yrjö Knuutinen (1925–2015), opettaja ja kirjailija.
Koljonen

Koljonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Ali Koljonen (s. 1988), jalkapalloilija
Johanna Koljonen (s. 1978), suomenruotsalainen kirjailija
Kalle Koljonen (s. 1994), sulkapalloilija 
Niilo Koljonen (1927–2004), yhteiskuntatutkija, ammattiyhdistysliikkeen eheyttäjä, muistelmat vankeudesta Neuvostoliitossa
Pele Koljonen (s. 1988), jalkapalloilija
Toivo Petter Koljonen (1890–1937), sähköinsinööri ja tietokirjailija
Toivo Koljonen (1912–1943), vankikarkuri, viimeinen Suomessa kuolemaantuomittu ja teloitettu siviili
Veli Koljonen (s. 1951), taiteilija
Vesa-Pekka Koljonen (s. 1942), toimittaja
Vilho Koljonen (1910–2000), kirjailija, sanoittaja ja valokuvaaja
Huisi hai

Huisi hai (Shark Bait; ) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Howard E. John Bakerin ja John Foxin ohjaama korealais-amerikkalainen animaatioelokuva.

Ääninäyttelijät

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
Eteläkorealaiset elokuvat
Vuoden 2006 yhdysvaltalaiset elokuvat
Seitsentahokas

Seitsentahokas on CMX:n neljästoista albumi, joka julkaistiin 22. helmikuuta 2013. Siitä julkaistiin myös erikoisversio yhdessä Soundi-lehden kanssa, joka oli saatavilla tilaajille jo helmikuun 18. päivä. Paketti sisälsi Seitsentahokas-albumin sekä Soundi-lehden 68-sivuisen CMX-erikoisnumeron. Albumin rumpuosuudet soitti Olli-Matti Wahlström yhtyeen päätettyä yhteistyönsä kokoonpanossa vuosina 1997–2012 rumpuja soittaneen Tuomas Peipon kanssa. Levyn ilmestymisen jälkeen Wahlströmistä tuli yhtyeen virallinen jäsen.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1.

Kappaleet 

Kaikki kappaleet sanoittanut A. W. Yrjänä ja sovittanut CMX ja Rake.

Singlet 
 ”Kusimyrsky” (30. marraskuuta 2012)
 ”Rikkisuudeltu” (25. tammikuuta 2013)

Kokoonpano 
Yhtye
 A. W. Yrjänä – laulu, basso
 Janne Halmkrona – kitara
 Timo Rasio – kitara

+

 Olli-Matti Wahlström – rummut (sessio)

Tuotanto
 Rake – tuotanto, äänitys ja miksaus (SF Sound- ja Inkfish-studiot)
 Gabi Hakanen – vastaava tuottaja
 Pauli Saastamoinen – masterointi (Finnvox)
 Herra Ylppö – kansitaide, kannen suunnittelu
 Kari Lahtinen – kannen suunnittelu (avustava)
 AJ Savolainen – yhtyeen valokuva
 Mikko Kautto – maisemakuvat

Arvostelut 
 Helsingin Sanomat: 
 Imperiumi.net: 7–/10
 Kaaoszine.fi: 
 Nuorgam: 76/100
 Rumba: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jalamo, Tuomas: Tosielämän kusimyrsky . Sue 2/2013.
 Karvala, Samu: A.W. Yrjänä: Musiikintekoa voi jatkaa hautaan asti . Länsiväylä 6.3.2013.
 Lehti, Aki: Seitsentahokas . Keskisuomalainen 23.2.2013.
 Riekki, Matti: Seitsentahokas. Inferno.fi 1.4.2013.
 

CMX:n albumit
Vuoden 2013 albumit
Rauli Eskolinin tuottamat albumit
Marijo Strahonja

Marijo Strahonja (s. 21. elokuuta 1975 Zagreb, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloerotuomari. Hänestä tuli kansainvälinen tuomari vuonna 2006.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Marijo Strahonjan esittely World Referee -sivustolla 

Kroatialaiset jalkapallotuomarit
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Robin Hahnel

Robin Hahnel (s.25. maaliskuuta 1946) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä, joka tunnetaan taloudellisia kannustimia koskevasta endogeenisten ja eksogeenisten preferenssien tutkimuksestaan, ympäristötaloustieteellisestä työstään sekä erityisesti Michael Albertin kanssa kehittämästä demokraattisen suunnittelun osallisuustalousmallistaan. Hän on opettanut mikro- ja makrotaloustiedettä taloustieteen professorina American Universityssä Washingtonissa, sekä toiminut sekä yleisen taloustieteen että ympäristötaloustieteen professorina Portlandin State Universityssä.

Julkaisut 
 Unorthodox Marxism yhdessä M. Albert (1978)
 Socialism Today and Tomorrow yhdessä Michael Albertin kanssa (1981)
 Marxism and Socialist Theory yhdessä Michael Albertin kanssa (1981)
 Liberating Theory yhdessä M. Albertin, Holly Sklarin, Lydia Sargentin, Noam Chomskyn, Mel Kingin, and Leslie Kaganin kanssa (1986)
Quiet Revolution in Welfare Economics yhdessä M. Albert (1990)
Looking Forward yhdessä Michael Albertin kanssa (1990)
The Political Economy of Participatory Economics yhdessä Michael Albertin kanssa (1991)
 Panic Rules (1999)
 
 
 Green Economics (2011)
 Of the people, By the people – The Case for a Participatory Economy (2012)
 Talouskasvusta (The Growth Imperative – Beyond Assuming Conclusions) Suom. Parecon Finland (2013) Ladattavissa sivulta: Talouskasvusta

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Nenetsian luonnonpuisto

Nenetsian luonnonpuisto tai Nenetsian kansallinen luonnonpuisto () on useasta osasta koostuva luonnonpuisto Pohjois-Venäjällä Nenetsian autonomisen piirikunnan Zapoljarnyin piirin alueella ja sen edustalla Barentsinmeren kaakkoisrannalla.

Luonnonsuojelualueen hallinto sijaitsee Iskatelein kaupunkimaisessa taajamassa.

Alue
Luonnonpuisto on perustettu vuonna 1997 ja kattaa 3 134,0 neliökilometrin alueen, joka pitää sisällään 1 819,0 neliökilometriä merta. Alue koostuu yhteensä 12 eri osasta, jotka muodostavat neljä erillistä aluetta: Petšoran suisto, Zaharinin ranta (Захарьин берег), Neruta (Нерута) ja saaristo. Luonnonpuiston suojavyöhyke kattaa 2 692,0 neliökilometrin alueen, joka on enimmäkseen merta. 

Kolme osaa Nenetsian luonnonpuistosta kuuluu kansainvälisesti merkittävänä pidettyihin Ramsarin sopimuksen määrittelemiin kosteikkoihin.

Eläimistö

Luonnonpuiston ydinosa sijaitsee Petšoran suistossa ja on tunnettu erityisesti linnustostaan. Alueen keskeisiin lintulajeihin kuuluvat pikkujoutsen, valkoposkihanhi, kiljuhanhi ja jääkuikka. Lintujen suurin muuttovirta saapuu toukokuun lopussa. Petšoran deltalla viihtyy kesäisin esimerkiksi noin 13 000–15 000 pikkujoutsenta. 

Venäjän suojelulajiston punaisessa kirjassa lueteltu, kansainvälisesti puutteellisesti tunnettu atlantinmursu esiintyy alueella. Myös jääkarhuja tavataan vuosittain saarilla. Merialueella tavataan suurista nisäkkäistä myös norppia, partahylkeitä, halleja, maitovalaita ja miekkavalaita. Kaikkiaan alueella tavataan säännöllisesti 27 nisäkäslajia, 125 lintulajia, 42 kalalajia, yksi sammakkoeläinlaji, 111 hämähäkkilajia ja 105 muuta hyönteislajia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Nenetsian luonnonpuiston kotisivut  
 Sijainti ja suojelualueen laajuus (kartalla)  (nenetz.ru)
 Nenetsian luonnonpuisto kartalla  (volkam.zapoved.ru)

Venäjän luonnonsuojelualueet
Venäjän Ramsar-alueet
Nenetsia
Kingsley

Kingsley voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Maantieteessä
Australiassa
Kingsley, yksi Perthin esikaupunkialueista

Englannissa
Kingsley, kylä Cheshiren kreivikunnassa
Kingsley, kylä Hampshiren kreivikunnassa
Kingsley, kylä Staffordshiren kreivikunnassa

Yhdysvalloissa
Kingsley, paikkakunta Iowassa
Kingsley, paikkakunta Kentuckyssa
Kingsley, paikkakunta Michiganissa

Henkilöitä

Sukunimenä
Ben Kingsley (s. 1943), englantilainen näyttelijä
Charles Kingsley (1819–1875), englantilainen kirjailija
Dorothy Kingsley (1909–1997), yhdysvaltalainen käsikirjoittaja
Gershon Kingsley (1922–2019), saksalais-yhdysvaltalainen lauluntekijä
Henry Kingsley (1830–1876), englantilainen kirjailija
Mary Kingsley (1862–1900), englantilainen kirjailija ja tutkimusmatkailija
Peter Kingsley (s. 1953), englantilainen antiikin filosofian tutkija
Sidney Kingsley (1906–1995), yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija

Etunimenä
Kingsley Amis (1922–1995), englantilainen kirjailija
Kingsley Coman (s. 1996), ranskalainen jalkapalloilija
Kingsley Wood (1881–1943), brittiläinen poliitikko

Kuvitteelliset henkilöt
Kingsley, orpo ketunpoika ja ritarikokelas toimintaseikkailupelissä Kingsley’s Adventure
Peter Kingsley, hahmo televisiosarjassa 24
Kingsley Kahlesalpa, hahmo Harry Potter -kirjasarjassa

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
The Dreamers

The Dreamers tai Dreamers on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut italialaisen Bernardo Bertolucciin ohjaama romanttinen draamaelokuva. Gilbert Adairin omasta romaanistaan sovittamassa tarinassa amerikkalainen yliopisto-opiskelija tapaa vuoden 1968 opiskelijamielenosoitusten aikoihin Pariisissa omalaatuiset filmihullut sisarukset ja joutuu eroottisen pelin keskelle. Elokuvassa on useita viitteitä Hollywoodin klassikkofilmeihin ja ranskalaisen uuden aallon elokuviin.

Lähteet  

Vuoden 2003 elokuvat
Romanttiset draamaelokuvat
Fox Searchlight Picturesin elokuvat
Kontinen

Kontinen on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Henri Kontinen (s. 1990), tennispelaaja
Micke Kontinen (s. 1992), tennispelaaja
Veini Kontinen (1928–2010), maastohiihtäjä
Veljekset Kontkanen

Veljekset Kontkanen Oy oli vuosina 1945-1996 Joensuussa toiminut yritys, jonka Juho Kontkanen ja veljekset Reino, Heino ja Jussi Kontkanen perustivat. Sen valikoimaan tulivat Citroën-, Studebaker- ja Borgward-merkkiset autot.

Lähteet

Suomalaiset yritykset
Kontkanen

Kontkanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Helles Kontkanen (s. 1932), jalkapalloilija
Janne Kontkanen (s. 1974), tekniikan tohtori
Pirkko Kontkanen, viulisti

Yritykset
Veljekset Kontkanen, Joensuussa vuosina 1945–1996 toiminut autokauppa-alan yritys.
Ex Tuuttiz

Ex Tuuttiz (oikealta nimeltään Aaro Teikari, s. 1988) on suomalainen rap-artisti, -tuottaja ja DJ. Ex Tuuttiz esiintyi vuoden 2020 alkuun asti nimellä Tuuttimörkö.

Ura
Tuuttimörkö aloitti rap-uransa SNTC Family -yhtyeessä Nuntonin, SLTF:n ja Crack-Oravan kanssa ja on myöhemmin vieraillut muun muassa DJ Kridlokkin ja Eevil Stöön albumeilla. Monsp Records julkaisi Tuuttimörön ensimmäisen sooloalbumin On totta 18. tammikuuta 2013, ja se nousi Suomen virallisen albumilistan kolmannelle sijalle. Tuuttimörkö esittää myös elektronista musiikkia nimellä Aaro DiCosta muun muassa MadMaxMattel-yhtyeessä. Monsp Records julkaisi Tuuttimörön "Savuke + kola / Kupla" -seiskatuumaisen singlen 16. elokuuta 2013. Single myytiin myöhemmin loppuun. Tuuttimörkö ja rap-artisti Kube julkaisivat "#PÄIVI" -nimisen kappaleen musiikkivideon syyskuussa 2013.

Tuuttimörkö vaihtoi vuoden 2020 alussa artistinimekseen Ex Tuuttiz. Hän julkaisi 19.2.2020 singlen "Meri" toukokuussa ilmestyvältä albumiltaan.

Ex Tuuttiz asuu nykyään Hauholla.

Diskografia

Albumit

EP:t 

 Rap Beats (2016)
 Aaro DiCosta EP (2018)

Singlet 
 Savuke + kola / Kupla (7", 2013)
 Mä muutan Caliin / Huh huh (7", 2014)
 Karski, härski, korea (digitaalijulkaisu, 2014)
 Meri (digitaalijulkaisu, 2020)
 Luut näkyy (digitaalijulkaisu, 2020)
 Jalokiviliike (digitaalijulkaisu, 2021)
Gangsta-käppään (digitaalijulkaisu, 2021)

Musiikkivideot 
 SNTC Family – Etelärannikko (2008)
 Pitkät vitut blogosfääriin (2012)
 Oukkidouppi ♥ DJ Skrillex ♥ Piän Flamboyantti ♥ Eevil Stöö – Kuuden tähden illallinen! (2012)
 Kantaa ottava kappa le (2012)
 Savuke + kola (2013)
 Tuuttimörkö x Kube – #Päivi (2013)
 Mä muutan Caliin (2014)
 Jetset Hilife (DJ Ibusal + Lobo mukana Paperi THC & Tuuttimörkö, 2014)
 Karski, härski, korea (2014)
 Kultainen Linna (2016)
 Meri (2020)
 Mä kuulin et sä digaat taiteest (mukana DJ Kridlokk, 2020)
 Gangsta-käppään (2021)

Esiintymiset 
 Eevil Stöö x Koksukoo – Kumme kuollaan (2012)
 Khid – Zelda (2015)
Äänet Käskee – Maailmankaikkeuden paskin stoori (2021)
 K. K. Koivula – Lil Katri (2021)

SNTC Family
Kankkushorror EP (2006)Puolikas EP (Tuuttimörkö ja Nunton, 2007)Jymyhitit'' (2011)

Vierailijana

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Ex Tuuttiz SoundCloud -sivustolla

Suomalaiset hip hop -artistit
Suomalaiset hip hop -tuottajat
Suomalaiset DJ:t
Elävät henkilöt
Vuonna 1988 syntyneet
Euroopan Formula 3 mestaruussarja

Euroopan Formula 3 mestaruussarja (eli Euroopan Formula 3) oli FIA:n järjestämä autourheilusarja, jota kisattiin vuosina 1975–1984 ja 2012–2018. Sarjaa ajettiin usein DTM-sarjan osakilpailujen yhteydessä, mutta myös Blancpain Sprint Seriesin tai muiden GT-luokkien yhteydessä.

Vuonna 2013 Formula 3 Euroseries -sarja yhdistyi sarjaan. Vuonna 2019 sarja yhdistyi GP3-sarjan kanssa, ja sarja sai nimekseen FIA Formula 3 Championship. Tällä tavoin FIA yhtenäisti GP3- ja GP2-sarjojen nimet samaan formaattiin Formula 1 -sarjan kanssa.

Mestarit

Aiheesta muualla
 Virallinen Euroopan F3 -sarjan kotisivu 
 European Formula Three Championship  osoitteessa TeamDAN.com
Shades of...

Shades of... on suomalaisen doom metal -yhtyeen Shape of Despairin ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2000 levymerkillä Spikefarm Records.

Kaikki kappaleet Sylvan-Nightiä lukuun ottamatta ovat uudelleen nauhoitettu yhtyeen julkaisemattomalta demolta Alone in the Mist.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Nathalie Safrosskin – laulu
 Toni Mäensivu – laulu
 Jarno Salomaa – soolokitara, akustinen kitara, kosketinsoitin
 Tomi Ullgrén – rytmikitara, basso
 Samuel Ruotsalainen – rummut
 Johanna Vakkuri – huilu

Muut tekijät
 Antti Lindell – äänittäjä, miksaaja
 Kaide Hinkkala – äänittäjä, miksaaja
 Mika Jussila – masteroija
 Jarno Salomaa, Michael Wüest – valokuvat
 Janne Peltonen – kansitaide

Aiheesta muualla 
 
 Shades of... discogs.com -sivustolla

Vuoden 2000 albumit
Vuoden 2000 esikoisalbumit
Shape of Despairin albumit
Written in My Scars

Written in My Scars on suomalaisen doom metal -yhtyeen Shape of Despairin EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2010 levymerkillä Solarfall.

Kappaleet 
Kappaleet säveltänyt Jarno Salomaa ja Tomi Ullgren sekä sanoittanut Pasi Koskinen.

Kokoonpano 
 Natalie Koskinen – laulu
 Pasi Koskinen – laulu
 Jarno Salomaa – kitara, syntetisaattori, äänittäjä, tuottaja
 Tomi Ullgrén – kitara
 Sami Uusitalo – basso
 Samuel Ruotsalainen – rummut, äänittäjä, miksaaja

Aiheesta muualla 
 
 Written in My Scars discogs.com -sivustolla

Vuoden 2010 EP:t
Shape of Despairin albumit
Kämäräinen

Kämäräinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Antti Kämäräinen (1895–2000), maanviljelijä ja mestaripelimanni
Erkki Kämäräinen (1897–1964), maastohiihtäjä
Jouko Kämäräinen (s. 1957), jääkiekkoilija
Kalle Kämäräinen (1892–1964), maanviljelijä, kunnallisneuvos ja maalaisliiton kansanedustaja
Kalle Kämäräinen (s. 1991), harmonikkataiteilija
Kämy Kämäräinen (s. 1966), muusikko
Marko Kämäräinen, stand up -koomikko
Olavi Kämäräinen (1922–2014), SKDL:n kansanedustaja
Pekka Kämäräinen (s. 1938), luokanopettaja ja kirjailija
Pentti Kämäräinen (s. 1921), pesäpalloilija
Sanna Kämäräinen (s. 1986), kiekonheittäjä 
Timo Kämäräinen (s. 1979), kitaristi, laulaja, lauluntekijä ja tuottaja
Viljo Kämäräinen (1892–1945), kestävyysjuoksija, 
Ville Kämäräinen (1887–1959), SDP:n kansanedustaja.
Illusion’s Play

Illusion’s Play on suomalaisen doom metal -yhtyeen Shape of Despairin kolmas studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2004 levymerkillä Spikefarm Records.

kappaleet

Kokoonpano 
 Pasi Koskinen – laulu
 Natalie Koskinen – laulu
 Tomi Ullgrén – rytmikitara
 Jarno Salomaa – kitara, kosketinsoitin
 Sami Uusitalo – basso
 Samu Ruotsalainen – rummut

Aiheesta muualla 
 
 Illusion's Play discogs.com -sivustolla

Vuoden 2004 albumit
Shape of Despairin albumit
Sex is Comedy

Sex is Comedy on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut ranskalaisen Catherine Breillat’n ohjaama elokuva.

Tarinan keskiössä on elokuvaohjaaja (Anne Parillaud), jonka tehtävänä on kuvata seksikohtaus kahden toisiaan inhoavan näyttelijän välillä. Tarina sai alkunsa Breillat’n kokemuksista aiemman elokuvansa Sisarelleni kuvauksista.

Lähteet 

Vuoden 2002 ranskalaiset elokuvat
Himon anatomia

Himon anatomia (Anatomie de l’enfer) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Catherine Breillat’n ohjaama elokuva.

Juoni 
Nimetön nainen [Amira Casar) yrittää itsemurhaa homoyökerhon WC:ssä. Hänet pelastavasta homomiehestä (Rocco Siffredi) tulee hänen maksullinen kumppaninsa neljän yön ajaksi. Seuraa suorasukaista seksiä ja sukupuolielinten pitkiä lähikuvia.

Lähteet 

Ranskalaiset draamaelokuvat
Vuoden 2004 ranskalaiset elokuvat
Lamminen

Lamminen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Aarne Lamminen (1899–1962), mainostaiteilija, taidemaalari
 Anne Knaapi-Lamminen (s. 1960), kansanedustaja (kok.), virkamies
 Antero Lamminen (1884–1960), toimittaja, kansanedustaja (kok.)
 Antti Lamminen (s. 1982), jalkapalloilija
 Fanny Lamminen (s. 2002), painonnostaja
 Janne Lamminen (s. 1985), salibandyn pelaaja
 Jari Lamminen (s. 1985), jalkapalloilija
 Johanna Lamminen (s. 1966), yritysjohtaja, Gasumin toimitusjohtaja
 Kalevi Lamminen (1935–2021), kansanedustaja (kok.), opettaja ja lentopalloilija
 Minna Lamminen (o.s. Nummela, s. 1982), keskimatkojen juoksija
 Olli Lamminen (s. 1954), jalkapalloilija
 Oskari Lamminen (1897–1977), urheilutoimittaja ja urheiluvaikuttaja
 Sirkka Lamminen (o.s. Lampimäki), oopperalaulaja
 Uno Lamminen (1910–1985), kauppaneuvos ja kilpa-autoilija
 Vesa Lamminen (s. 1979), jalkapalloilija ja futsalpelaaja.
Bugrino

Bugrino () on taajama (посёлок) ja Kolgujevin saaren muodostaman maalaiskunnan keskus Zapoljarnyin piirissä Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Venäjän pohjoisosissa, Barentsinmeren eteläosassa sijaitsevalla saarella.

Kolgujevin syrjäisessä maalaiskunnassa asui yhteensä 424 ihmistä (2010 väestönlaskennan mukaan). Asukkaista suuri osa on nenetsejä ja monet heistä toimivat poronhoidon parissa Kolgujevin saaren eteläosissa. Taajamassa asuu myös öljytuotannon parissa toimivaa väkeä. Bugrinossa kerrotaan olevan koulu, päiväkoti, kauppa, kulttuuritalo, sääasema ja helikopterikenttä.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kolgujevin maalaiskunta Zapoljarnyin kunnallispiirin sivuilla   (zrnao.ru)

Nenetsian kylät ja taajamat
Pampalon kultakaivos

Pampalon kultakaivos sijaitsee Ilomantsin Hattuvaarassa niin sanotulla Karjalan kultalinjalla, 40 kilometrin pituisella kultaa sisältävällä alueella. Pampalon kaivoksen omistaa Endomines Oy, joka on ruotsalaisen Endomines AB:n tytäryhtiö.

Pampalon kultaesiintymän löysi Geologian tutkimuskeskus (GTK) vuonna 1990. Vuonna 1994 Outokumpu Mining osti esiintymän oikeudet nimiinsä. Outokummun luopuessa kaivostoiminnasta esiintymän oikeudet myytiin australialaisen Dragon Miningin suomalaiselle tytäryhtiölle Polar Miningille, ja vuonna 2006 kaivosoikeudet siirtyivät nykyisen omistajan hallintaan. Endomines Oy aloitti kaivoshankkeen eteenpäin viemisen välittömästi ja aloitti kaivoksen rakennusurakan vuonna 2009. Pampalon kaivosalueelle on rakennettu rikastamo, murskaamo, rikastushiekka-alue, konttori ja huoltotilat. Kaivos käynnisti toimintansa helmikuussa 2011.

Pampalon kaivokselta louhitaan malmia noin 270 000 tonnia vuodessa, kultapitoisuuden ollessa keskimäärin 3–4 grammaa tonnissa. Tavoitteena on tuottaa vuosittain noin 800–900 kg (runsaat 25 000 unssia) kultaa. Pampalon mineralisaatio muodostuu kolmesta yhdensuuntaisesta linssistä. Malmiot tunnetaan hyvin 450 metrin syvyyteen saakka, mutta mineralisaation syvemmistäkin osista on saatu havaintoja. Vuonna 2012 tuotannon arvioitiin jatkuvan vielä seuraavan noin viiden–kuuden vuoden ajan.

Pampalon rikastusprosessi koostuu murskauksesta, jauhatuksesta, ominaispainoerotuksesta, vaahdotuksesta sekä kuivauksesta ja varastoinnista. Rikastuksessa ei käytetä syanidia vaan hienojakoinen kulta erotetaan sivukivestä mekaanisesti. Rikastamon käynnistyksestä alkaen (2/2011) elokuun 2012 alkuun mennessä rikastamo oli tuottanut vaahdoterikastetta noin 8500 tonnia sisältäen noin 1000 kg kultaa. Pampalon kaivokselta lähtee viikoittain noin 100 tonnia vaahdotekultarikastetta jatkokäsittelyyn Bolidenin Harjavallan sulattoon sekä kerran kuussa korkeamman kultapitoisuuden omaavaa painovoimarikastetta Norjaan jatkojalostettavaksi. Kaivos työllistää vakituisesti yli 80 henkeä; alueella työskentelee myös noin 30 urakoitsijayritysten henkilöä.

Kaivos sijaitsee arkeeisella vihreäkivialueella, jossa on vulkaanisperäistä kiviainesta. Tällaisessa kallioperässä saattaa muodostua kultamalmia. Kaivoksen perustamisen ajankohta oli otollinen kullan hinnan ollessa huipussaan. Pampalon kaivoksesta tuli käynnistyessään Suomen viides toimiva kultakaivos.

Pampalon kaivos on saanut vuosien varrella runsaasti humiota ympäristöasioiden hoidon tilasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 GTK: Pampalo 

Hattuvaara
Ilomantsi
Suomen kaivokset
Kultakaivokset
Mihail Šiškin

Mihail Šiškin, (; 18. tammikuuta 1961 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen kirjailija, jota pidetään yhtenä Venäjän nykykirjallisuuden merkittävimpiin kuuluvana nimenä.

Šiškin teki kirjallisen debyyttinsä vuonna 1993 novellilla ”Kaunokirjoituksen oppitunti” (ilmestynyt suomeksi kokoelmassa Kaunokirjoituksia). Sitä ennen hän työskenteli toimittajana, tulkkina ja opettajana. Šiškiniä on verrattu Dostojevskiin psykologisena ja tarkkanäköisenä kirjailijana, ja häntä pidetään taitavana venäjän kielen käyttäjänä. Hän on saanut useita palkintoja, muun muassa teoksestaan Vzjatije Izmaila (”Ismailin valloitus”, ei suomennettu) venäläisen Booker-palkinnon vuonna 2000. Nykykirjailijoista Šiškiniä on verrattu muiden muassa Orhan Pamukiin ja J. M. Coetzeehen.

Vuodesta 1995 Šiškin on asunut Sveitsissä.

Suomennetut teokset
  (Bolšaja Kniga -palkinto 2011)
  (Agricola-palkinto 2016 suomennokselle)

Lähteet

Venäläiset kirjailijat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Vuoroveri


Vuoroveri on suomalaisen metalliyhtyeen Saattueen toinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2009 levymerkillä Spikefarm Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Tuukka Koskinen – laulu
 Jani Koskela – kitara
 Harri "Hapa" Lampinen – kitara
 Tero Kalliomäki – kitara, kosketinsoitin
 Samu Lahtinen – basso
 Mikael Ahlstren – rummut

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 https://www.discogs.com/Saattue-Vuoroveri/master/501110

Vuoden 2009 albumit
Saattueen albumit
Juhani Liedevaara

Juhani Erkki ”Liehu” Liedevaara (13. elokuuta 1937 Jyväskylän maalaiskunta – 10. kesäkuuta 1972 Jyväskylä) oli suomalainen radio- ja tv-toimittaja.

Liedevaaran vanhemmat olivat kauppias Johannes Liedevaara ja Maria Rohkimainen. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1958. Liedevaara toimi Yleisradion Jyväskylän aluetoimituksen toimittajana 1965–1972.

Liedevaara toimi taustatiedon kerääjänä Mikko Niskasen tv-elokuvaa Kahdeksan surmanluotia kuvattaessa. Hän oli lähettänyt myös ensimmäisen raportin Pihtiputaan poliisisurmien tapahtumapaikalta Yleisradion ylimääräiseen uutislähetykseen maaliskuussa 1969.

Lähteet 
 Olli Kiiskinen : Uutishuone – Teoriaa ja tarinoita television uutisista, Liedevaarasta s. 9 ja 19 (Internet Archive linkki)
 
 Kino ja tv 7.11.2010 : Elokuvieni mestariteokset 66 : Kahdeksan surmanluotia

Suomalaiset radiotoimittajat
Suomalaiset televisiotoimittajat
Ylen toimittajat
Vuonna 1937 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Darkness Walks Beside Me


Darkness Walks Beside Me on suomalaisen metalliyhtyeen Black Sun Aeonin ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2009 levymerkillä Cyclone Empire.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 39.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Tuomas Saukkonen – laulu, kitarat, basso, rummut ja lyömäsoittimet, kosketinsoitin

Vierailijat
 Mynni Luukkainen – laulu (kappaleet 3, 5 & 8)
 Ville Sorvali – laulu (kappaleet 5 & 7)
 Tomi Koivusaari – laulu (kappale 4)
 Mikko Heikkilä – laulu

Arvostelut 
 Angry Metal Guy: 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2009 esikoisalbumit
Black Sun Aeonin albumit
Routa (albumi)

Routa on suomalaisen metalliyhtyeen Black Sun Aeonin toinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2010 levymerkillä Stay Heavy Records.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 10.

Kappaleet

CD 1

CD 2

Kokoonpano 
 Tuomas Saukkonen – laulu, kitarat, rummut & ltömäsoittimet, kosketinsoitin

Vierailijat
 Janica Lönn – laulu
 Mikko Heikkilä – laulu

Arvostelut 
 Angry Metal Guy: 
 Keskisuomalainen: positiivinen

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Routa discogs.com -sivustolla

Vuoden 2010 albumit
Black Sun Aeonin albumit
Blacklight Deliverance

Blacklight Deliverance on suomalaisen metalliyhtyeen Black Sun Aeonin kolmas studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2011 levymerkillä Stay Heavy Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Tuomas Saukkonen – kaikki instrumentit, laulu

Vierailijat
 Janica Lönn – laulu
 Mikko Heikkilä – laulu
 Saku Moilanen – kosketinsoitin
 Mynni Luukkainen – laulu (kappaleet ”Brothers” ja ”Wasteland”)

Arvostelut 
 Angry Metal Guy: 
 Kaaoszine.fi: 10/10
 Sputnikmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Black Sun Aeonin albumit
Vuoden 2011 albumit
Laakkonen

Laakkonen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

Adam Laakkonen (1883–1926), sekatyömies, kansanedustaja (sos.dem.)
Hannu Laakkonen (s. 1969), hevosvalmentaja ja raviohjastaja
Janne Laakkonen (s. 1982), jääkiekkoilija 
Jyrki Laakkonen (1966–2016), liikemies (Laakkonen-yhtiöt)
Lade Laakkonen, Neljä Ruusua -yhtyeen basisti
Launo Laakkonen (1925–2009), teollisuusneuvos, Temet Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja
Mari Laakkonen, (s. 1991), kestävyysjuoksija
Mikko Laakkonen (s. 1965), pääomasijoittaja
Niko Laakkonen (s. 1988), jääkiekkoilija
Pertti Laakkonen (s. 1948), runoilija
Pirkko Laakkonen (s. 1947), kansanedustaja (Kristillinen liitto)
Risto Laakkonen (s. 1967), mäkihyppääjä
Roosa Laakkonen (s. 1994), lentopalloilija
Saila Laakkonen, näyttelijä 
Sami Laakkonen (s. 1974), jääpalloilija
Toivo Laakkonen (1913–1990), kestävyysjuoksija
Vesa Laakkonen (1926–2003), yhteiskuntatieteilijä, professori
Yrjö Laakkonen (s. 1943), liikemies (Laakkonen-yhtiöt)

Entinen nimi 
Kaija Saariaho, o.s. Laakkonen (s. 1952), säveltäjä

Yritykset
Laakkonen-yhtiöt, yritysrypäs