joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kaunotar ja hirviö – Lumottu joulu

Kaunotar ja Hirviö – Lumottu joulu ( ja Beauty and the Beast 2) on Disney Television Animationin vuonna 1997 julkaistu animaatioelokuva. Se on jatkoa vuonna 1991 julkaistulle Kaunotar ja hirviö -elokuvalle.

Syyskuussa 1997 julkaistiin elokuvan soundtrack. Levyn säveltäjänä toimii Rachel Portman ja sanoittajana Don Black.

Walt Disney Studios Home Entertainment uudelleenjulkaisi Kaunotar ja Hirviö – Lumottu joulu -elokuvan Blu-ray-kokoelmapaketissa 26. lokakuuta 2016.

Ääninäyttelijät

Suomenkieliset

Julkaisu 
Kaunotar ja Hirviö – Lumottu joulu julkaistiin suoraan videolle nopeasti Jafarin paluun ja muiden vastaavanlaisesti julkaistujen jatko-osien menestyksen myötä. Lumottu joulu oli Disneyn uuden Disney Television Animation tytäryhtiön ensimmäinen julkaisu.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Disneyn kotisivut
 

 Elokuva-arvostelu – leffatykki.com

Vuoden 1997 yhdysvaltalaiset elokuvat
Jouluelokuvat
Disneyn animaatioelokuvat
Kaunotar ja hirviö
Suoraan videolle julkaistut elokuvat
Nothing Remains the Same


Nothing Remains the Same on Painin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 15. heinäkuuta 2002.

Kappaleet

Arvostelut 
 Blabbermouth: 8/10

Lähteet 

Vuoden 2002 albumit
Painin albumit
Leijapoika

Leijapoika () on Khaled Hosseinin esikoisromaani vuodelta 2003. Kirjasta tehtiin samanniminen elokuva vuonna 2007. Kirja on käännetty 34 kielelle ja myynyt yli kahdeksan miljoonaa kappaletta. Suomeksi se ilmestyi vuonna 2004 Erkki Jukaraisen kääntämänä ja Otavan kustantamana.

Leijapoika on eeppinen tarina isistä ja pojista, ystävyydestä ja petturuudesta. Se on ensimmäinen länsimaissa mittavaa suosiota saanut afganistanilaissyntyisen kirjailijan teos. Kirja antaa lukijalle värikkään kuvan Afganistanin kulttuurista, perinteistä ja elämästä niin Afghanistanissa kuin maahanmuuttajina Yhdysvalloissa. Vaikka Hosseinin kuvauksessa sotaa edeltävästä ajasta Afganistanissa on tiettyä nostalgiaa, hän ei kuitenkaan peittele silloisenkaan yhteiskunnan epäkohtia: rotuvihaa, luokkaeroja, nepotismia ynnä muuta. Hänen kuvauksensa Talibanin ajasta, josta monet länsimaiset lukijat ovat saaneet tietoja ainoastaan joukkotiedotusvälineistä, on inhimillisesti järkyttävä ja koskettava, sillä se on esitetty yksilön näkökulmasta.

Juoni

Leijapoika kertoo Amirista ja Hassanista, kahdesta afganistanilaisesta pikkupojasta 1970-luvun alkupuolen Kabulissa. Pojat ovat parhaat ystävykset, vaikka heidän välillään on suuri ero. Amir on rikkaan ja vaikutusvaltaisen isänsä ainoa poika, Hassan taas palvelijan poika ja vähemmistökansalainen, mongolien jälkeläisiin kuuluva hazara ja šiiauskoinen muslimi, kun taas valtaväestö on pataaneja ja sunnalaisia. Ystävyys ei ole tasaveroinen, vaan siinä on isännän ja palvelijan välinen arvoasetelma. Erään kerran leijoja lennättäessään Hassan saa kimppuunsa vihamiehensä Assefin, joka inhoaa erityisesti hazaroita. Amir näkee väkivallanteon, mutta ei uskalla auttaa ystäväänsä.

Neuvostomiehitys, sotaherrojen aika ja lopulta Taliban tuhoavat 1970-luvun rauhallisen ja vauraan Kabulin. Amir pakenee isänsä kanssa Yhdysvaltoihin ja yrittää unohtaa entisen kotimaansa. Hän avioituu ja ryhtyy kirjailijaksi. Menneisyys ei kuitenkaan jätä Amiria rauhaan. Syyllisyys painaa häntä ja lopulta hänelle tarjoutuu tilaisuus korjata virheitään. Vielä kerran tulee kutsu takaisin talibanien hallitsemaan Afganistaniin hyvittämään kauan sitten tehty teko tai pikemminkin tekemättä jättäminen.

Lähteet

Vuoden 2003 kirjat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Etelänkrilli

Etelänkrilli (Euphausia superba) on äyriäinen, joka elää suurina parvina Etelämannerta ympäröivissä merissä. Se on eteläisten merialueiden ekosysteemien avainlaji.

Ulkonäkö ja koko 
Etelänkrilli kasvaa noin kuusi senttiä pitkäksi, ja painaa noin kaksi grammaa.  Se on läpikuultava, ja selkäpuoleltaan ruskean sävyinen. Silmät ovat pyöreät, koirailla suuremmat kuin naarailla. Yhteensulautunutta päätä ja keskiruumiista peittää selkäkilpi; niitä seuraa lihaksikas 6-jaokkeinen takaruumis. Tuntosarvet ovat suhteellisen lyhyet. Maailman etelänkrillien yhteenlaskettu massa on luultavasti suurempi kuin minkään muun eläinlajin. 1980-luvulla sen laskettiin olevan noin 500 miljoonaa tonnia, mutta määrä on vähentynyt siitä ainakin joillakin alueilla.

Levinneisyys 
Etelänkrilliä tavataan vyöhykkeellä, joka kiertää Etelämantereen ympäri polaaririntaman sisäpuolella jonkin matkaa irti rantaviivasta. Krilliparvet eivät ole jakautuneet tasaisesti tälle vyöhykkeelle, vaan suosivat tiettyjä paikkoja, jotka johtuvat joko ravinnoksi kelpaavan kasviplanktonin ja petoeläinten liikkeistä tai virtauksista ja pohjan muodoista. Krilliparvet liikkuvat, tiivistyvät ja hajaantuvat eri vuoden- ja vuorokaudenaikoina.

Lisääntyminen ja elintavat
Etelänkrillit laskevat munansa veteen alkukesästä: tammi-helmikuussa. Kukin naaras laskee tuhansia munia päällimmäisessä sadan metrin vesikerroksessa. Munat vajoavat kymmenen päivän ajan, ja toukat kuoriutuvat jopa kahden kilometrin syvyydessä. Ne kehittyvät toukkavaiheiden kautta aikuiseksi, ja osa saavuttaa sukukypsyyden kaksivuotiaina, osa vasta kolmantena vuonna. Toisin kuin monet sukulaisensa, etelänkrillit jatkavat kuoren vaihtamista säännöllisesti läpi elämänsä. Kun ravintoa on runsaasti, ne kasvavat nopeasti, ja voivat vaihtaa kuorta jopa 2-4 viikon välein. Kun ravinnosta on pulaa, laji jatkaa kuorenvaihtoa mutta muuttuu pienemmäksi. Lajin on aiemmin arveltu elävän kaksivuotiaaksi, mutta on tutkimustuloksia, jotka viittaavat etelänkrillien elävän jopa yksitoistavuotiaiksi.

Lähteet 

Krilliäyriäiset
Pain (albumi)

Pain on industrial metal -yhtye Painin ensimmäinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1996.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Peter Tägtgren – kaikki instrumentit

Vuoden 1996 albumit
Vuoden 1996 esikoisalbumit
Painin albumit
Rebirth (Painin albumi)


Rebirth on Painin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 1. joulukuuta 1999.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Peter Tägtgren – laulu, kaikki instrumentit paitsi rummut
 Horgh (Reidar Horghagen) – rummut

Lähteet 

Vuoden 1999 albumit
Painin albumit
Psalms of Extinction

Psalms of Extinction on Painin viides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2007.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 21.

Kappaleet

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Desibeli.net: 
 Hifimaailma: positiivinen
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2007 albumit
Painin albumit
Oscar Hugh Lipscomb

Oscar Hugh Lipscomb (21. syyskuuta 1931 – 15. heinäkuuta 2020) oli yhdysvaltalainen kirkonmies. Hän sai katolisen vihkimyksensä papiksi 15. heinäkuuta 1956 ja piispaksi 16. marraskuuta 1980. Hän toimi Mobilen arkkipiispana Alabaman osavaltiossa vuodesta 1980 vetäytymiseensä 2008, jolloin häntä seurasi Thomas John Rodi.

Aiheesta muualla
Catholic-hierarchy.org: Archbishop Oscar Hugh Lipscomb 

Katoliset arkkipiispat
Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Kaava (täsmennyssivu)

Kaava voi tarkoittaa seuraavaa:

 Matemaattinen yhtälö tai kemiallisen yhdisteen kaava
 Alueen rakentamiseen liittyvä, virallisesti vahvistettu suunnitelma kuten asemakaava, yleiskaava tai seutukaava
 Malli, jonka mukaisesti kankaasta leikataan tietyn muotoisia osia
Tommy Douglas

Thomas Clement "Tommy" Douglas PC, CC, SOM (20. lokakuuta 1904 Falkirk, Skotlanti – 24. helmikuuta 1986 Ottawa, Ontario) oli skotlantilaissyntyinen kanadalainen poliitikko. Hän oli maansa johtavia sosialistipoliitikkoja.

Poliittinen ura
Tommy Douglas oli Saskatchewanin provinssin päämies (englanninkielinen termi Premier of Saskatchewan) vuosina 1944–1961 johtaen Pohjois-Amerikan ensimmäistä sosialistihallitusta. Douglas myös esitteli Kanadan yleisen terveydenhoitojärjestelmän kehittämisen, ja häntä pidetäänkin Kanadan terveydenhoitojärjestelmän isänä. Vuonna 2004 kanadalaiset äänestivät Douglasin kaikkien aikojen suurimmaksi kanadalaiseksi. 
 Hänen elämästään on tehty Kanadassa myös kaksijaksoinen televisiosarja nimeltään Prairie Giant.

Yksityiselämä
Tommy Douglas tunnetaan myös Kiefer Sutherlandin isoisänä. Kieferi Sutherlandin äiti Shirley oli nimittäin Tommy Douglasin tytär sekä Donald Sutherlandin vaimo. Tommy Douglas kuoli syöpään 81-vuotiaana.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Tommy Douglas and his Government 1944-1960 
  Biography of Thomas Clement Douglas 
 Prairie Giant: The Tommy Douglas Story
 CBC Digital Archives - Tommy Douglas and the NDP
 Order of Canada Citation 
 Federal Political Biography from the Library of Parliament 
 Douglas-Coldwell Foundation - Promoting Education and Research into Social Democracy

Kanadalaiset poliitikot
Kanadan historia
Companion of the Order of Canada
Skotlantilaiset henkilöt
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
François Sagat

François Sagat (s. 5. kesäkuuta 1979 Cognac, Charente, Ranska) on ranskalainen pornonäyttelijä, joka esiintyy homo- ja bipornoelokuvissa. Sagatin tunnusmerkkejä ovat lihaksikas vartalo, eksoottinen maskuliininen ulkonäkö, sekä erikoinen koko päänahan peittävä tatuointi. Erotiikan lisäksi Sagat on toiminut muotimallina sekä näytellyt elokuvissa L.A. Zombie, Man at Bath ja Saw VI.

Filmografia
Man at Bath (, 2010)
L.A. Zombie (2010)
Saw VI (2009)
Titan Media
Funhouse (2008)Stretch (2007)Folsom Leather (2007)Shacked Up (2007)H2O (2007)SPY Quest 3 (2007)Breathless (2007)Folsom Filth (2007)''

Lähteet

Aiheesta muualla

François Sagat'n verkkosivut
 
 

Ranskalaiset pornonäyttelijät
Homopornonäyttelijät
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Integrated Taxonomic Information System

Integrated Taxonomic Information System eli ITIS on Yhdysvaltain useiden eri virastojen koordinoima hanke eliöiden taksonomisen tiedon koordinoimiseksi ja kehittämiseksi. Yhteistyössä ovat mukana EPA, NOAA, USGS, NBS, ARS, NRCS ja Smithsonian-instituutti.

Tietokanta 
Projektin tietokantaan kuuluu yli 589 000 sivua. Tietokanta keskittyy erityisesti Pohjois-Amerikan lajistoon, mutta tietokannassa on mukana myös useita lajeja Amerikan ulkopuolelta, erityisesti lintuja, kaloja, nisäkkäitä ja matelijoita. ITIS:tä käytetään lajien taksonomian de facto -lähteenä useissa biodiversiteettiä käsittelevissä projekteissa.

ITIS tekee yhteistyötä tuottaakseen vuosittain Catalogue of Lifen, jonka tarkoituksena on listata kaikki maailman tunnetut lajit.

Lähteet 

Taksonomia
Maantiepyöräilyn maailmancup

Maantiepyöräilyn maailmancup oli UCI:n vuosina 1989–2004 järjestämä maantiepyöräilyn kilpailusarja. Maailmancupiin kuului vuosittain 10–12 osakilpailua, jotka kaikki olivat yhden päivän kilpailuja. Sarjaan kuuluivat joka vuosi Milano–San Remo, Flanderin ympäriajo, Pariisi–Roubaix, Liège–Bastogne–Liège, Lombardian ympäriajo, Züri-Metzgete, Pariisi–Tours, Amstel Gold Race ja Clásica de San Sebastián sekä vuodesta 1998 alkaen HEW Cyclassics. Lisäksi ohjelmassa oli kilpailuja muun muassa Isossa-Britanniassa, Kanadassa ja Japanissa.

Paolo Bettini voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kolme kertaa, vuosina 2002–2004. Kahteen kokonaisvoittoon ylsivät Maurizio Fondriest, Johan Museeuw ja Michele Bartoli. Maailmancupin korvasi vuodesta 2005 alkaen UCI ProTour.

Kokonaiskilpailun tulokset

Katso myös 
Maantiepyöräilyn naisten maailmancup

Lähteet 
Tulokset Memoire du Cyclisme -tietokannassa  

Pyöräilykilpailut
Pilkanmaa

Pilkanmaa on Kouvolan kaupungin Kuusankosken suuralueen kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee Kuusankosken luoteisosassa, Kymijoen rannalla Voikkaan länsipuolella. Pilkanmaalla oli 1 509 asukasta vuonna 2015. Pilkanmaan kaupunginosan ja tilastoalueen rajat ovat hieman erilaiset. Pilkanmaa rajautuu lännessä Iitin kuntaan ja Lyöttilän kylään. Pilkanmaan postinumeroalueen (45810 Pilkanmaa) väkiluku oli 1 448 vuonna 2020.

Osa-alueet

Asuinalueet (taajama-alueella)
Pilkanmaa
Suopelto 
Kymenranta
Kyöperilä 
Markankylä 
Abessinia

Kylät (taajaman ulkopuolella)
Pohjois-Pilkanmaa
Lamminkulma

Palvelut ja teollisuus
Pilkanmaan koulu (luokat 1–6)
Sale Pilkanmaa

Asuinalueita
Häkänkulma
Kartanonlinja
Kyöperilä eli Kymenranta
Lamminkulma
Markankylä
Myllykallio
Ojakorpi
Savistenpelto
Suopelto 
Salonsaari

Lähteet 
Kuusankosken karttapalvelu 
http://www.kuusankoski.fi

Viitteet

Aiheesta muualla 
Kouvolan seudulle
Pilkanmaan Kyläkirja. Kuusankoski : Kuusankoski-Seura, 2015. ISBN 978-952-99155-6-9.

Kouvolan kaupunginosat
Kuusankoski
Kaunotar ja hirviö – Bellen lumottu maailma

Kaunotar ja hirviö – Bellen lumottu maailma ( ja myöhemmin Beauty and the Beast: Belle's Magical World) on vuonna 1998 julkaistu Disney Television Animationin animaatioelokuva. Se on jatkoa vuonna 1991 julkaistulle Kaunotar ja hirviö -elokuville.

Alkuperäinen vuonna 1998 julkaistu versio sisältää tarinat "The Perfect Word", "Fifi's Folly" ja "The Broken Wing". Vuonna 2003 julkaistussa erikoisversiossa on lisänä neljäs tarina, "Mrs. Potts's Party".

Juoni 
Ensimmäisessä tarinasa Bellelle ja Hirviölle tulee riita, mutta lopulta he pyytävät toisiltaan anteeksi. Toisessa tarinassa kynttelikkö Lumière valmistelee yllätystä Pölyhuiskalle heidän tapaamisensa vuosipäivänä, mutta kaikki ei mene suunnitelmien mukaan. Kolmannessa tarinassa Belle löytää pienen vahingoittuneen linnunpoikasen, jota hän hoitaa, mutta Hirviö ei aluksi pidä siitä.

Neljännessä tarinassa huono sää saa Rouva Pannun alakuloiseksi ja Belle päättää auttaa järjestämällä yllätysjuhlat, joka ei ole ihan helppo työ.

Ääninäyttelijät

Suomenkieliset

Julkaisu 
Kaunotar ja hirviö – Bellen lumottu maailma julkaistiin suoraan videolle 16. helmikuuta 1998. Video julkaistiin Walt Disney Home Video Presents nimen alla kuten muutkin sen aikaiset animaatioelokuvat.

Alkuperäinen nimi Belle's Magical World muutettiin muotoon Beauty and the Beast: Belle's Magical World helmikuussa 2003 DVD:llä julkaistun erikoisversion myötä.

Aiheesta muualla 
 Disneyn kotisivut
 
 
 
 Belle's Magical World Big Cartoon Databasessa 

Vuoden 1998 yhdysvaltalaiset elokuvat
Disneyn animaatioelokuvat
Kaunotar ja hirviö
Haisujumaltenpuu

Haisujumaltenpuu eli jumaltenpuu eli jumalainpuu (Ailanthus altissima) on kvassiakasvien heimoon ja jumaltenpuiden sukuun kuuluva, koristekasvinakin käytetty puulaji. Se on EU:ssa luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi.

Ulkonäkö ja koko 
Jumaltenpuun kaarna on sileä, tummanharmaa. Lehdet kasvavat pareittain ja niissä on nuolimaiset lehdykät, joiden alapinta on lähes valkea, yläpinta kiiltävän tummanvihreä. Lehtisuonet erottuvat selvästi vaaleampina. Lehden pituus on 30–90 cm. Lehtien muodon perusteella kasvin voi sekoittaa saksanpähkinään, jalopähkinöihin tai sumakkeihin, mutta kukinto on helpoo tuntomerkki. Kukat kasvavat vaaleankeltaisina terttuina; itse kukat ovat pieniä mutta kukinto voi olla 50 cm pitkä. Yksi puu voi tuottaa vuodessa 300 000 siementä.

Kasvin kaikissa osissa on sille ominainen, tympeä tuoksu jota on kuvattu mätänevien maapähkinöiden hajuna.
Jumaltenpuu voi kasvaa jopa 15–25 metriä korkeaksi. Se elää yleensä alle 50 vuotta, mutta jos sen kaataa, se vesoo voimakkaasti mikä vaikeuttaa lajin hävittämistä sellaisilta kasvupaikoilta, mihin sitä ei haluta.

Levinneisyys 
Jumaltenpuu kasvaa luonnonvaraisena Taiwanilla ja Kiinan pohjois- ja keskiosissa. Se on tuotu Eurooppaan jo 1740-luvulla. Toisin kuin muut jumaltenpuulajit, se ei ole trooppisen vaan lauhkean vyöhykkeen kasvi. Nykyisin se leviää tietyissa Australian ja Yhdysvaltojen osissa niin valtoimenaan, että sitä pidetään pahanlaatuisena rikkaruohona. Sen juuret voivat aiheuttaa tuhoja rakenteille ja viemäriputkistoille.

Käyttö 
Jumaltenpuun lehtiä ja siemeniä on käytetty kiinalaisessa lääketieteessä. Yhdysvalloissa puuainesta on käytetty myös polttopuuna ja rakennusmateriaalina.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Haisujumaltenpuu (Ailanthus altissima)
 Vieraslajit.fi: Haisujumaltenpuu (Ailanthus altissima)
 
 
 
 
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Ailanthus altissima (tree-of-heaven) 
 Fire Effects Information System (FEIS): Ailanthus altissima 

Jumaltenpuut
Simeon Levis resa i Finland

Simeon Levis resa i Finland on Zachris Topeliuksen kirjoittama jatkokertomus, joka ilmestyi 1860 Helsingfors Tidningarissa.

Kertomus jäi keskeneräiseksi, ja se ja toisaalta tarinan poliittisesti arkaluontoinen aihesisältö ovat aiheuttaneet sen, että sitä ei juuri ole myöhemmin muistettu, eikä sitä ole suomennettu. Teos on ensimmäinen suomalainen tieteiskirjallisuuteen luettava teksti. Topelius hahmottelee siinä, minkälainen Suomi on 40 vuoden kuluttua, hän antaa muun muassa ymmärtää, että Suomi on itsenäinen.

Kirjallisuutta

Lähteet

Suomalainen tieteiskirjallisuus
Zachris Topeliuksen teokset
Ilvesjoki

Ilvesjoki on kylä Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla entisen Jalasjärven kunnan alueella. Kapea ja pitkä kylä sijaitsee kunnan eteläkulmassa lähellä Karvian rajaa. Kylän keskellä, pituussuunnassa virtaa Ilvesjoki-niminen joki. Ilvesjoelta on matkaa Karviaan 25 kilometriä, Peräseinäjoelle 46 km ja Seinäjoelle 55 km. Vuonna 1997 kylässä oli 601 asukasta.

Yksi kylän tärkeistä elinkeinoista on maatalous. Ilvesjoella on lihan-, maidon- ja villantuottajia. Ilvesjoella on myös melkein 50 yrittäjää tai ammatinharjoittajaa.

Ilvesjoella toimii kunnallinen peruskoulu. Kylässä toimii myös yksi kauppa, asiamiesposti ja yksi taksi. Ilvesjoen nuorisoseurantalo on nimeltään Toimela. Siellä kokoontuvat erilaiset järjestöt, joita kylässä on yli kymmenen. Lisäksi Toimelassa järjestetään yksityistilaisuuksia, kuten häitä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kylän kotisivut

Kirjallisuutta
Hautala, Jenni ym. (toim.): Kolmoselta Rummukkaan : Ilvesjoen kylää. Ilvesjoen Kyläkirjatoimikunta, 2012. 
Nevala, Aino (toim.): Ilvesjoen koulusta elämän kouluun : Ilvesjoen koulu 100-vuotta. Omakustanne, 2007. ISBN 978-952-92-2015-1.

Jalasjärven kylät
Vuoden eteläpohjalaiset kylät
Pieksänjärvi

Pieksänjärvi (myös Pieksäjärvi) on järvi Pieksämäellä Etelä-Savossa. Pieksämäen keskusta sijaitsee järven etelärannalla.

Pieksänjärven pinta-ala on 20,98 neliökilometriä, pituus noin yhdeksän kilometriä ja leveys noin viisi kilometriä. Rantaviivan pituus on 64,4 kilometriä. Järven tilavuudeksi on laskettu 43,4 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0434 kuutiokilometriä. Pieksänjärvi on melko matala. Järven keskisyvyys on 2,07 metriä ja suurin syvyys 14 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven eteläosassa. Sen lisäksi järven länsiosassa sijaitsevan Syväsaaren länsipuolella on pieni yli 6 metriä syvä kohta. Muualla järvi on alle 6 metriä syvä.

Pieksämäen keskusta sijaitsee järven etelärannalla ja asutus jatkuu paikoin rantaan asti. Keskustassa on myös Pieksämäen ylläpitämä Hiekanpään uimaranta. Järven itärantaa seurailee Savon rata ja länsirantaa kantatie 72. Tiheämpää asutusta on keskustan lisäksi järven luoteisrannalla Nenonpellon kylän yhteydessä.

Pieksänjärvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Pieksäjärven valuma-alueella (14.79). Sen vedenpinnan korkeus on 118,9 mpy. Suurimpia suoraan Pieksänjärveen laskevia vesistöjä ovat Kirkko-Surnui ja Uuhilampi. Pieksänjärvi laskee sen pohjoisosan Vemmellahdesta lähtevää Haapajokea pitkin. Haapajoki kulkee Kaihlasen kautta ja laskee edelleen Haapajärveen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Pieksämäen järvet
Rautalammin reitti
Pieksämäen maalaiskunta
Pieksäjärven valuma-alue
Kevin Kilner

Kevin Kilner (s. 5. toukokuuta 1958 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä.

Elokuvat

Under Surveillance (1991)
Home Alone 3 (1997)
Earth: Final Conflict (1997–1998, 2002)
Smart House (1999)
My Mother, the Spy (2000)
The Brainiacs.com (2000)
American Pie 2 (2001)
Auto Focus (2002)
Cut and Run (2004)
Raising Helen (2004)
A Cinderella Story (2004)
Shopgirl (2005)
One Tree Hill (2005–2006)

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Ismo Junni

Ismo Kullervo Junni (kesäkuu 1943 – 3. marraskuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen sarjamurhaaja, joka surmasi vaimonsa ja neljä ryyppykaveriaan. Useat hänen suorittamistaan surmatöistä olivat murhapolttoja Kivinokan kesämaja-alueella Helsingissä. 

Ominaista Junnin tekemille surmatöille oli se, että hän irrotti uhreiltansa hampaita. Esimerkiksi pahoinpitelyn päätteeksi hän kiskoi vaimoltaan irti hampaan ja myöhemmin varasti uhrinsa hammasproteesin, jota esitteli ryyppykavereilleen.

Henkirikokset

Junni teki ensimmäisen henkirikoksensa elokuussa 1980, jolloin hän surmasi Helsingin Kontulassa vuotta nuoremman vaimonsa. Ismo Junnia kuultiin asiassa, mutta todisteet eivät riittäneet häntä vastaan. Tapaus kirjattiin tapaturmaksi.

Seuraavan surman Junni teki Kivinokan kesämaja-alueella heinäkuussa 1986. Tällöin uhreiksi joutuivat hänen ryyppykaverinsa Seppo Mäntyniemi ja Juha Väre. Surmatyöt Junni täydensi sytyttämällä kesämajan tuleen.

Syyskuussa 1986 Junni surmasi ryyppykaverinsa Matti Haapasen polttamalla tämän kesämajaansa.

Viimeinen surmatyö tapahtui vuonna 1988. Tällöin Junni poltti Pauli Sirosen tämän kesämajaan.

Junni osoitti sairaalloista kiinnostusta kalmoihin, ja hän jopa pyrki ruumishuoneelle töihin, jonne häntä ei kuitenkaan huolittu.

Kiinnijääminen

Vuonna 1990 Junnin täysi-ikäiseksi varttunut poika paljasti poliisille, että äidin kuolema ei ollut tapaturma. Ismo Junni otettiin kuulusteluihin, jossa hän yllättäen tunnusti kaikki surmatyöt vuosien varrelta.

Helsingin raastuvanoikeudessa Junni perui tunnustuksensa ja väitti pyrkineensä miellyttämään kuulustelijoitaan. Raastuvanoikeus kuitenkin katsoi hänet syylliseksi vaimonsa tappoon, Seppo Mäntyniemen, Juha Väreen, Matti Haapasen ja Pauli Sirosen murhiin sekä murhapolttoihin ja tuomitsi tämän elinkautiseen vankeuteen helmikuussa 1992.

Helsingin hovioikeus muutti vaimon kuoleman rikosnimikkeen törkeäksi pahoinpitelyksi ja törkeäksi kuolemantuottamukseksi. Rangaistusseuraamus ei kuitenkaan muuttunut. Junni kuoli vuonna 1995 suorittaessaan elinkautista rangaistustaan.

Lähteet
 ”Hammasmurhaaja”, Kännö, Eila toim.: Pohjolan poliisi kertoo 1993. Pohjolan poliisin urheiluliitto 1993.
 
 Kivinokan surmaajalle kolme elinkautista taposta ja murhista, Helsingin Sanomat 7.2.1992
 murha.info

Viitteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset sarjamurhaajat
Suomalaiset elinkautisvangit
1990-luvun oikeustapaukset
Vuonna 1943 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Maa on niin kaunis

Maa on niin kaunis on hengellinen laulu. Se liitetään useimmiten joulun aikaan, mutta sitä lauletaan muinakin vuodenaikoina ja muissa yhteyksissä.

Laulun sävelmä on peräisin vuonna 1842 ilmestyneestä sleesialaisten kansanlaulujen kokoelmasta. Sen julkaisija August Heinrich Hoffmann von Fallersleben, oli kansallismielinen kirjailija. Hän on kirjoittanut mm. Saksan kansallishymnin ”Deutschland, Deutschland über Alles”. Fallersleben julkaisi Leipzigissä 1842 kokoamiaan saksalaisia tai oikeammin sleesialai­sia kansanlauluja sisältävän kokoelman "Schlesische Volkslieder mit ihren Melodien". Sävelmä liittyi siinä vanhaan saksalaiseen lauluun ”Schönster Herr Jesu”. Sen otsikoksi Fallersleben on merkinnyt laulun ”Jesus über Alles”, joka oli kotoisin Glatzin kreivikunnasta, Saksan Sleesiassa, joka ny­kyään on eteläistä Puolaa. Sävelmää pidettiin keskiaikaisena pyhiinvaeltajien hymninä. 

Muutaman vuoden kuluttua tanskalainen kirkkoherra Ferdinand Fenger pyysi ystäväänsä, kirjailija Bernhard Severin Ingemannia kirjoittamaan lauluun uudet sanat. Fenger oli nähnyt "Schönster Herr Jesu"-laulun saksankielisessä lähetyslehdessä. Ingemann sai laulunsa valmiiksi 1850 ja "Schönster Herr Jesu" -laulun teksti on myös osin saattanut olla Ingermannin laulun tekstin esikuvana. ”Schönster Herr Jesu” teksti on julkaistu painettuna en­simmäisen kerran 1677 katolisessa Münsterich Gesang­buchissa. "Schönster Herr Jesu" on suomeksi Uusia virsiä 2009 -kokoelmassa numero 25, "Oi pyhä Jeesus" Anna-Mari Kaskisen suomennoksena. Tanskassa virsi tunnetaan nimellä "Pilgrimssang" tai alkusanojensa vuoksi "Dejlig er jorden". 

Laulun suomensi Hilja Haahti vuonna 1903. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa se on numero 30 vuoden 1986 virsikirjassa. Virsi on Suomen ruotsinkielisessä virsikirjassa vuodelta 1986 virtenä numero 31 "Härlig är jorden", osastossa "Jul".

Toinen suomennos on vuodelta 1909 ja sen on tehnyt P. J. Hannikainen. Laulu on julkaistu Suomen Nuorison Laulukirjassa v. 1909 numero 14a. Seuraavana vuonna 1910 Hannikainen korjasi sanoja hivenen, pääosiltaan teksti on sama kuin aiempi suomennos. Kirjan on julkaissut Werner Söderström Osakeyhtiö ja toimittaneet P. Puhakka, Johannes Laine ja JS Hakulinen.

Virsi on alkusanojensa mukaan nimellä "Härlig är jorden" tai "Pilgrimspsalmen" myös Ruotsin kirkon virsikirjassa, osastossa "Pyhiinvaellus", numero 297. Virren suomenkielisen tekstin on uudistanut virsikirjatyöryhmä vuoden 1984 virsikirjaehdotuksen tekstin pohjalta.  

Oskar Merikanto sovitti saman melodian vuonna 1908 lauluäänelle ja uruille anonyymiin tekstiin Kehdosta hautaan saattelevi laulu ijäisyytehen matkaajaa. Sovitus on julkaistu nimellä Elämän laulu, op. 61 (A. E. Lindgren 1909 AEL388).

Laulu tunnetaan myös nimellä ”Toivioretkellä”. Tällä nimellä kappaleen on levyttänyt muun muassa Juice Leskinen Slam ja lauluyhtye Rajaton.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kappaleen nuotit ja sanat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kotisivuilla
Virren taustalla olevasta laulusta tietoja (saksaksi) Schönster Herr Jesu (Michael Fischer 2005) https://freidok.uni-freiburg.de/data/5958

Virret
Joululaulut
Léon-Adolphe Amette

Léon-Adolphe Amette (6. syyskuuta 1850 – 29. elokuuta 1920) oli katolisen kirkon 20. joulukuuta 1873 vihitty ranskalainen pappi. Hän oli kardinaali vuodesta 1911 ja osallistui siten vuoden 1914 konklaaviin. Hänet vihittiin piispaksi 25. tammikuuta 1899, ja hän toimi Pariisin arkkihiippakunnan arkkipiispana vuodesta 1908 kuolemaansa.

Aiheesta muualla
Catholic-hierarchy.org: Léon-Adolphe Cardinal Amette 
The Cardinals of the Holy Roman Church 

Ranskalaiset kardinaalit
Ranskalaiset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1850 syntyneet
Vuonna 1920 kuolleet
Evisceration Plague


Evisceration Plague on Cannibal Corpsen yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 3. helmikuuta 2009. Levystä on saatavilla myös erikoisversio, jossa on mukana "Making of Evisceration plague" -DVD.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 25. Yhdysvalloissa se debytoi Billboard 200 -listan sijalla 66.

Kappaleet

Arvostelut 
 About.com: 
 AllMusic: 
 Alternative Press: 
 Blabbermouth: 7.5/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Cannibal Corpsen albumit
Vuoden 2009 albumit
Tšerdyn

Tšerdyn () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kolva-joen rannalla 6 kilometrin päässä paikasta, jossa se laskee Višeraan, 470 kilometriä Permistä pohjoiseen. Kaupunki on Tšerdynin piirin keskus. Asukkaita on 5 300 henkeä (vuonna 2010).

Kaupungin nimi uskotaan juontuvan komin kielen ”joen suuta” merkitsevistä sanoista. Arkeologisten löytöjen mukaan seudun asukkaat kävivät 800–1100-luvulla kauppaa Volgan bulgaarien, Novgorodin, Lähi-idän ja pohjoisen alueen kansojen kanssa. Tšerdyn mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1451. 1400–1500-luvulla se oli Suur-Permin pääkaupunki. Iivana III:n joukot valtasivat sen vuonna 1472 ja se liitettiin Moskovan Venäjään. Vuonna 1535 Tšerdyn tunnustettiin virallisesti kaupungiksi.

Tšerdynistä alkoi vanha Uralin yli Siperiaan johtanut kauppatie. Asukkaat harjoittivat suolan keittoa, maa- ja karjataloutta, kalastusta ja kaupankäyntiä. Vuonna 1613 vojevodikunnan keskus siirrettiin Solikamskiin, mutta kaupunki säilytti asemansa tärkeänä kaupan keskuksena. Vuonna 1640 Tšerdynin lähelle perustettiin metallitehdas. Myöhemmin suuren merkityksen sai puunjalostus. 1700-luvulla kaupungin taloudellinen merkitys väheni Solikamskin nopean kehityksen vuoksi. 1700–1800-luvulla Tšerdyn oli alueen suurimman kihlakunnan keskus. Vuoden 1792 tulipalo tuhosi kaupungin lähes kokonaan. 1800–1900-luvun vaihteessa harjoitettiin viljan, Petšoran kalan ja turkisten kauppaa.

1900-luvun alussa kaupungissa toimi Venäjän toiseksi suurin kulutusosuuskunta, Tšerdynin ja Permin välillä oli päivittäinen höyrylaivayhteys. Vuonna 1934 Tšerdynissä asui karkotettu runoilija Osip Mandelštam. Nykyisin kaupungin talous perustuu metsäteollisuuteen.

Tšerdyn sijaitsee Kolva-joen rannalla seitsemällä rotkojen erottamalla kukkulalla. Korkeimmilla paikoilla on jälkiä Permin komien linnoitetuista asuinpaikoista. Kaupungin historiallisen ytimen muodostaa Troitskaja-mäki, jolla on sijainnut vuonna 1535 rakennettu kreml. Kaupungin vanhin rakennus on vuosina 1704–1718 rakennettu Apostoli Johanneksen kirkko, joka on kuulunut Uralin ensimmäisen, vuonna 1462 perustetun miesluostarin yhteyteen. 1700-luvun keskustan muodostaa Sobornaja-aukio, jolla sijaitsevat vuosina 1750–1754 rakennettu Ylösnousemuksen katedraali ja Kristuksen kirkastumisen kirkko vuodelta 1756. Niiden vieressä on vuosina 1751–1761 rakennettu Jumalan ilmestyksen kirkko. Kaupungin keskusta on rakennettu vuoden 1792 tulipalon jälkeen laaditun säännöllisen asemakaavan mukaan. Muita nähtävyyksiä ovat 1700-luvun alun asevarikko, kauppahalli (1857), kaupunginduuma ja 1800-luvun kauppiastalot. Kaupungissa toimii vuonna 1899 perustettu kotiseutumuseo.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tšerdyn Permin aluepiirin sivustolla 

Permin aluepiirin kaupungit
Tšerdynin piiri
Lysva

Lysva () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Uralin länsirinteellä Lysva-joen rannalla 206 kilometriä Permistä itään. Kaupunki on Lysvan piirin keskus. Sen läpi kulkee Tšusovskajan ja Kuzinon välinen rautatie (Lysvan asema). Asukkaita on 68 700 henkeä (vuonna 2008).

Paikkakunta on syntynyt vuonna 1785 perustetun rautatehtaan yhteyteen. Vuonna 1926 siitä tuli kaupunki. Nykyään Lysvassa on lähinnä metalli- ja koneenrakennusteollisuutta. Kaupunki tunnetaan neuvostoaikana valmistetuista Lysva-sähköliesistä.

Nähtävyyksiä ovat vuonna 1785 rakennettu tehtaan patorakennelma, 1800-luvun alun teollista arkkitehtuuria edustava rautatehtaan rakennuskokonaisuus, johon kuuluvat myös rantakadun varastot, tehtaanjohtajan talo (1897–1898) ja konttorirakennus (1914–1915). 1800–1900-lukujen vaihteen rakennuksista erottuvat entinen Šuvalovin talo (1904–1905) ja sairaalarakennus.

Lähteet

Kuvia

Aiheesta muualla 

 Lysvan piirin sivusto 
 Lysva Permin aluepiirin sivustolla  

Lysvan piiri
Permin aluepiirin kaupungit
Taivaan mandaatti

Taivaan mandaatti () on ollut Kiinan keisarin oikeus hallita maata taivaan valtuuttamana. Päinvastoin kuin monissa muissa perinnöllisissä monarkioissa, joissa esivallan uskotaan jumalallista alkuperää olevana olevan ikuinen, Kiinassa pidettiin mahdollisena, että keisari menettää taivaan luvan toimia ihmisten ja taivaan välillä välittäjänä, jolloin hallitusvalta ja samalla dynastia voi vaihtua.

Koska keisarilla on taivaan mandaatti, yksi hänen tärkeimmistä titteleistään oli "taivaan poika" ().

Taivaan mandaattiin kuuluu neljä perusperiaatetta:

 Vain Taivas (tian) voi antaa keisarille mandaatin hallita
 Koska Taivaita ei ole kuin vain yksi, samoin ei voi olla kuin yksi keisari kerrallaan
 Keisarin hyveellisyys määrittelee hänen oikeutensa pitää kiinni taivaan mandaatista 
 Yhdelläkään dynastialla ei ole ikuista mandaattia hallita

Lähteet 

Kiinalainen ajattelu
Kiinan politiikka
Nyjah Huston

Nyjah Huston (s. 30. marraskuuta 1994) on yhdysvaltalainen ammattirullalautailija. Hän on kotoisin Davisista Kaliforniasta. Huston aloitti skeittaamisen nelivuotiaana. Hänet tunnetaan portaiden hyppääjänä ja reilien vetäjänä. Hän osallistui X-Gamesiin 10-vuotiaana.

Hän on esiintynyt kahdessa videopelissä Tony Hawk's Project 8 ja Tony Hawk's Proving Ground. Joulukuussa 2008 Nyjah Huston lähti Element skateboardsista ja aloitti oman skeitti firmansa I&I Skateboards. Huston teki paluun Element skateboardsiin tammikuussa 2011. Nyjah Huston voitti vuoden 2011 street leaguen 1. 2. ja 3. skeittikilpailun.
Nyjah Huston on voittanut useana vuonna X Gamesin street-kisat ja on yksi maailman parhaista ja parhaiten palkituista rullalautailijoista.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Nyjah Huston's official X Games athlete biography 
Rolling Stone -lehti: The Impossible Rise of Nyjah Huston 
Cosmopolitan interview: Nyjah Huston on the Olympics and quarantine 

Yhdysvaltalaiset rullalautailijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Saska Saarikoski

Jaakko Aleksi Saska Saarikoski (1997–2008 Snellman, s. 4. lokakuuta 1963 Helsinki, Suomi) on suomalainen toimittaja.

Nuoruus ja opinnot

Saarikoski valmistui ylioppilaaksi vuonna 1983 ja kävi Sanoman toimittajakoulun 1986.

Ura

Saarikoski oli päätoimittajana Ylioppilaslehdessä vuosina 1988–1989 ja Ydin-lehdessä 1990–1995 sekä toimittajana Suomen Kuvalehdessä 1995–1998. Helsingin Sanomien toimittajana Saarikoski on työskennellyt vuodesta 1998. Vuosina 2005–2011 hän toimi Helsingin Sanomien kulttuuriosaston esimiehenä. Hän on toiminut myös Pressiklubi-keskusteluohjelman vaihtuvana journalistijäsenenä.

Vuoden 2016 Yhdysvaltain presidentinvaalien aikaan Saarikoski asui Yhdysvalloissa Yhdysvaltain-kirjeenvaihtajana toimineen vaimonsa Laura Saarikosken kanssa.  Samana vuonna Saarikosket julkaisivat Donald Trumpia ja vaaleja käsittelevän kirjan Trump – Mies kuin Amerikka. Saarikoski kommentoi edelleen Yhdysvaltain asioita ja Trumpia Helsingin Sanomissa.

Tunnustukset 

Vuonna 2011 Saarikoskelle myönnettiin Helsingin Sanomain Säätiön stipendi Reuters Institute for the Study of Journalismissa opiskeluun. Vuonna 2014 Saarikoski sai Bonnierin Vuoden journalisti -palkinnon vuodelta 2013. Hän sai samana vuonna myös Svenska folkskolans vännerin myöntämän Brobyggarprisetin (Sillanrakentajapalkinto) Päivä på svenska -tapahtuman ideoinnista. Saarikosken kirjoittama lastenkirja Meidän isä on hammaspeikko (2013) oli Arvid Lydecken -palkintoehdokkaana.

Yksityiselämä
Saarikosken vanhemmat olivat kirjailija Pentti Saarikoski ja toimittaja Leena Larjanko. Saarikosken puoliso oli 1988–2005 kirjailija Anja Snellman. Vuodesta 2007 Saarikoski on ollut naimisissa toimittaja Laura Saarikosken, o.s. Pekonen, kanssa. Saarikoskella  on neljä lasta, joista kaksi tytärtä Anja Snellmanin kanssa ja kaksi poikaa Laura Saarikosken kanssa. 
Saska Saarikosken sisarpuoli on folkloristiikan tutkija Helena Saarikoski ja velipuoli taidemaalari Juri Saarikoski.

Teokset 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 Saarikoski, Laura & Saarikoski, Saska: Trump – mies kuin Amerikka. Helsingin Sanomat. ISBN 9789525557817.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Suomalaiset toimittajat
Helsingin Sanomien toimittajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Fredrik Eklund

Fredrik Eklund (s. 17. tammikuuta 1977 Tukholma) on ruotsalainen entinen pornonäyttelijä, joka käytti taiteilijanimeä Tag Eriksson. Eklundin elokuvat saavuttivat suhteellisen suurta kaupallista menestystä ja Eklund valittiin Vuoden pornotähdeksi vuonna 2003 roolistaan elokuvassa The Hole. Pornouraltaan Eklund siirtyi Core Group Marketing -yhtiön kiinteistönvälittäjäksi New Yorkiin ja julkaisi yhden omaelämäkerrallisen romaanin.

Filmografia
American Porn Star - Road to Hollywood
Desert Pick-Up 2
Jet-Set Direct: Take One
Lords II: Return to the Manor
The Hole
Training Camp

Bibliografia
Bananflugornas herre, romaani, 2005, Debutantförlaget

Aiheesta muualla 
 
Debutantförlaget
The Hole på IMDb

Lähteet

Ruotsalaiset pornonäyttelijät
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Homopornonäyttelijät
Joey Gilbert

Joey Salvatore Gilbert (s. 5. kesäkuuta 1976) on yhdysvaltalainen nyrkkeilijä Renosta. Hän oli mukana The Contender -ohjelman ensimmäisellä kaudella. Hän selvisi toiselle kierrokselle,mutta putosi kisasta loukkaannuttuaan ottelussaan Peter Manfredoa vastaan.

Taustaa 
Joey "The Diamond" Gilbert syntyi Chicagossa, mutta muutti länteen nuorena. Hänen isänsä työskentelee armeijan lääkintämiehenä Afganistanissa. Joey aloitti nyrkkeilyn opiskellessaan Renon yliopistossa. Hän kävi myös armeijan ennen kuin aloitti ammattinyrkkeilyn.

The Contender 
Joey päätyi lännen joukkueeseen Contenderin ensimmäisellä kierroksella. Hän otteli ensimmäisellä kierroksella viimeisenä Jimmy Langea vastaan. Aiemmin lähes voittamaton Jimmy hävisi kuitenkin Joey'lle yksimielisellä päätöksellä. Toisella kierroksella Joey otteli Peter Manfredo Jr. vastaan. Ottelu oli todella tasainen ja Joey näytti todellista nyrkkeilijän luonnetta,mutta hävisi saatuaan pahan vamman silmänsä yläpuolelle.

Haastajan jälkeen 

14.2.2009 Joey otteli Haastaja toveriaan Jesse Brinkleytä vastaan. Ottelu kesti 12 erää ja päättyi Jessen voittoon yksimielisesti.

Brinkley-ottelun jälkeen Gilbert kohtasi Ivan Stovallin, Anthony Bartinellin ja Billy Baileyn, jotka kaikki hän voitti.

25.9.2010 Gilbert kohtasi Kassim Ouman. Ottelun panoksena oli NABO:n keskisarjan mestaruus. Kuudenteen erään tultaessa Gilbert johti ottelua pistein 50-44, 49-45 ja 49-45. Gilbert oli käyttänyt Oumaa kanveesissa, mutta tuli itse tyrmätyksi 6. erässä. Gilbertin pudottua kanveesiin tuomari kysyi jatkamismahdollisuuksia ja Gilbert sanoi näkevänsä kahtena.

Lähteet 
 http://boxrec.com/list_bouts.php?human_id=85624&cat=boxer
 http://boxrec.com/media/index.php?title=Fight:1536037

Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Space Cowboys

Space Cowboys on Clint Eastwoodin ohjaama, näyttelemä ja osin tuottama elokuva vuodelta 2000. Muissa pääosissa ovat Tommy Lee Jones, Donald Sutherland sekä James Garner.

Juoni

Daedalus-ryhmän lentäjät ovat pääsemässä avaruuteen 1950-luvulla. Ilkeämielisen johtajan päätöksestä suunnitelma kuitenkin epäonnistuu. 40 vuotta myöhemmin miehet saavat uuden tilaisuuden, sillä venäläinen viestintäsatelliitti Ikon uhkaa pudota kiertoradaltaan maahan. Kukaan NASAn työntekijöistä ei mahda asialle mitään, koska satelliitti on täynnä vanhaa elektroniikkaa. Tällöin kutsutaan eläkeikäiset Daedalus-miehet paikalle saaden tehtäväksi ohjata satelliitti takaisin kiertoradalle. 12 kuukauden valmistelujen muuttuessa 30 vuorokauteen Daedalus-miehistö saa astronauttikoulutuksen herättäen paljon kyseenalaistuksia miehistön mahdollisuuksista suoriutua tehtävästä. NASA:n lennonjohtaja vaatii saada kaksi kokenutta nuorempaa astronauttia eläkeläisten mukaan. Laukaisupäivä koittaa ja Daedalus-nimen saanut sukkula saavuttaa venäläisen Ikonin seuraten sitä sukkulan tutkalla. Yhtäkkiä satelliitti alkaa liikuttaa aurinkopaneeleja ja aktivoi oman puolustusjärjestelmän. Daedalus-sukkula kiinnittäytyy robottipuomilla satelliittiin ja miehistö suorittaa avaruuskävelyn Ikoniin. Satelliitin kyydissä on kuitenkin venäläisten ydinohjuksia, jolloin NASA:n lennonjohdossa tehtävää seuraava Venäjän kenraali tunnustaa Ikonin olleen kiertoradalla jo kylmän sodan ajoista alkaen, tarkoituksenaan pommittaa USA:ta strategisiin kohteisiin: suurkaupunkeihin. Avaruuskävely keskeytetään ja miehistö palaa sukkulaan. Yksi miehistön nuoremmista astronauteista on kuitenkin jäänyt satelliitille suorittamaan tehtävää loppuun. Kytkiessä hyötykuormaraketteja satelliittiin hän vahingossa aseistaa Ikonin. Satelliitin muuttuessa laukaisualustaksi aurinko- ja levypaneelit irtoilevat muiden osien mukana ja yksi osa osuu sukkulan robottipuomiin irrottaen sukkulan satelliitista. Sukkulaan osuu satelliitin osia tuhoten sukkulan ohjausraketin ja yhden kahdesta hydrauliikkamoottorista. Nuorempi astronautti menettää tajuntansa osien osuessa häneen. Kaksi eläkeläistä lähtee takaisin satelliitille hakemaan tajuttoman astronautin käyttäen kahta hyötykuormarakettia paluumatkallaan takaisin sukkulaan. Toinen raketeista on kuitenkin ajautunut liian kauas ja yksi ei riitä tuomaan kolmikkoa takaisin. Toinen eläkeläisistä uhraa itsensä kiinnittyen laukaisualustaan ja käynnistää ohjukset suuntaen ne kohti Kuuta. Kaksi muuta astronauttia palaavat sukkulaan ja aloittavat lähestymisen kohti Maata. Vaurioista huolimatta sukkula onnistuu palaamaan takaisin Maahan. Elokuvan lopussa itsensä uhrannut eläkeläinen nojaa menehtyneenä kalliota vasten katsoen Maata.

Rooleissa

Aiheesta muualla
 
 

Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat
Clint Eastwoodin ohjaamat elokuvat
Vuoden 2000 yhdysvaltalaiset elokuvat
Avaruuselokuvat
Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat
Jeronimo Gil

Jeronimo Fernando Gil Montero (s. 8. joulukuuta 1971 Caracas, Venezuela) on venezuelalainen näyttelijä. Parhaiten Gil tunnetaan roolistaan huippusuositussa venezuelalaisessa telenovelassa Tuhkimotarina, jossa hän esitti Franklin Carreñoa. Gilillä on myös muita vähemmän tunnettuja tv-rooleja.

Ura 
Gilin ura näyttelijänä alkoi vuonna 1989, jolloin hänet bongattiin venezuelalaiseen tv-sarjaan. Näyttelemisen Gil aloitti jo 13-vuotiaana harrastajateatterissa.

Yksityiselämä
Jeronimo Gil syntyi 8.joulukuuta vuonna 1971 brasilialaiselle Gloria Monterolle ja venezuelalaiselle Fernando Gilille. Jeronimolla on kaksi nuorempaa siskoa, Secilia Gil ja Flavia-Gloria Gil. 

Gil oli kihloissa kolumbialaisen sisustusarkkitehdin Violeta Rojasin kanssa, mutta pari erosi. Myöhemmin Gil meni naimisiin kuubalaisen naisen, Diana Dagerin kanssa. Parilla on kaksi tytärtä, Lorena Gil (s. 1998) ja Rosa-lia Gil (s.2004). 

Gil ja Dager ovat edelleen naimisissa.

Filmografia
 Tuhkimotarina - Franklin Carreño (2002-2003)
 Por todo lo alto - Alcides Urquiaga (2006)

Aiheesta muualla

Venezuelalaiset näyttelijät
Kimora Lee Simmons

Kimora Lee Simmons (synt. Perkins, s. 4. toukokuuta 1975 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen malli ja kirjailija. Hän oli naimisissa vuoden 1998 joulukuusta lähtien vuoteen 2009 yrittäjä-hyväntekijä Russell Simmonsin kanssa ja heillä on kaksi tytärtä, Ming Lee (s. 2000) ja Aoki Lee (s. 2002). Kimora on kihloissa näyttelijä Djimon Hounsoun kanssa. Hän synnytti parin esikoispojan toukokuussa 2009.

Baby Phat 

Baby Phat on Kimora Lee Simmonsin vuonna 1991 perustama muotimerkki. Vuoteen 1998 asti Baby Farm -nimellä kulkenut vaatemerkki, joka valmistaa tuotteita vaatteista kenkiin. Pääsuunnittelijana toimii perustaja Kimora Lee Simmons.

Aiheesta muualla
 

Yhdysvaltalaiset mallit
Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Penikkala

Penikkala (peräisin suomalaisesta sanasta "penikka"; aikaisempi nimi Tyrössä;  – IPA: ; ennen 1920-lukua  – IPA: ), on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Lomonosovin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Suomenlahden rantaa Pietariin kuuluvan Lomonosovin kaupungin länsipuolella. Kunnassa on 2 700 asukasta (vuonna 2010).

Vaakuna 
Penikkalan vaakunassa on kuvattuna kaksi koiranpentua. Se on nykyisessä muodossaan ollut käytössä vuodesta 2010.

Muut kyliä 
Kuntaan kuuluu keskuskylän lisäksi 16 kylää ja kaksi taajamaa: Hovinmätäs (ven. Ве́рхняя Бро́нна, Verhnjaja Bronna), Hännisi (Большо́е Конова́лово, Bolšoje Konovalovo), Kapakanmäki (Каба́цкое, Kabatskoje), Kukkosi (Кукку́зи, Kukkuzi), Käkösi (Куку́шкино, Kukuškino), Lankila (Ла́нгерево, Langerevo), Latikan Soikkina (Со́йкино, Soikino), Liimosi (Лиму́зи, Limuzi), Perä-Mattila (Ма́лое Конова́лово, Maloje Konovalovo), Pronna eli Ala-Pronna (Ни́жняя Бро́нна, Nižnjaja Bronna), Seppälänmätäs (Кузнецы́, Kuznetsy), Uusikylä (Ускуля́, Uskulja), Tammikontu (Таменго́нт, Tamengont), Tieriikola (Ма́лая Ижо́ра, Malaja Ižora), Vanhakontu (Дубки́, Dubki) ja Venki (Ве́рхние Венки́, Verhnije Venki) sekä Dubotškin (Дубо́чки, Dubotški) rautatieaseman ja Pronnan taajamat.

Historia 
Venäjän keisarikunnan puitteissa Penikkala kuului Pietarin kuvernementin Pietarhovin kihlakuntaan. Ennen toista maailmansotaa seudun kylät olivat inkerinsuomalaisten ja inkerikkojen asuttamia. Suomalaiset kuuluivat Tyrön seurakuntaan. Penikkalan kylässä asui 1800-luvun puolivälissä inkerikkojen lisäksi savakoita ja äyrämöisiä.

Kärsimyksenkantajien kirkko 

Penikkalan kylään on vuodesta 2000 ollut rakenteilla uusromanttisen venäläisen tyylin mukainen hirsikirkko, joka omistetaan viimeisen tsaariperheen marttyyrikuoleman kokeneille kärsimyksenkantajille. Rakennustyöstä ovat vastuussa Lomonosovin arkkienkeli Mikaelin katedraalin ja Pyhän Spiridon Tremetousialaisen kirkon päämiehet. Työn on siunannut Pietarin ja Laatokan metropoliitta Vladimir.

Demografia

Lähteet

Aiheesta muualla

 Virallinen sivu 
 Penikkalan kunta Lomonosovin piirin sivustolla 
 Penikkala / Kartta (Wikimapia)

Tyrön kylät
Lomonosovin piirin kunnat
Russell Simmons

Russell Simmons (s. 4. lokakuuta 1957 Queens, New York) on amerikkalainen yrittäjä ja hyväntekijä. Hän on myös tunnettu musiikki- ja muotimoguli.

Simmons perusti yhdessä Rick Rubinin kanssa Def Jam Recordingsin vuonna 1984.

Simmons oli naimisissa malli-kirjailija Kimora Lee Simmonsin kanssa ja heillä on kaksi tytärtä, Ming Lee (s. 2000) ja Aoki Lee (s. 2002). He erosivat 2009.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset yrittäjät
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Afroamerikkalaiset
Maailmankiertue (Extreme Duudsonit)

Maailmankiertue oli Extreme Duudsonit -temppuryhmän ensimmäinen tv-sarja, jota tuotettiin kolme tuotantokautta (2001-2003). Pääosissa olivat Jarno Leppälä, Jukka Hilden, Jarno Laasala ja Hannu-Pekka Parviainen. Kaikki kolme tuotantokautta, sekä seuraava sarja Duudsoni Elämää julkaistiin vuonna 2007 dvd-boksina Duudsonit - Ylpeän Häjy Mahtiboksi. Sarjaa esitettiin vain Suomessa. Sarjassa esiintyvät musiikkikappaleet ovat suomalaisten The Odorants, The Knob ja DMBSTR -yhtyeiden tekemiä.
Kuvauspaikat olivat pääosin Seinäjoelta, toisin kuin sisällöissä mainitaan. Myöhemmät tuotannot olivat oikeasti ulkomailla.

Jaksot

Maailmankiertue 1 (ensimmäinen tuotantokausi)
Las Vegas ja Mount Everest 
Kairo ja Japani
Alaska
New York ja Venäjä
Utah ja Sveitsi
Islanti ja Siperia
Sahara ja Kapkaupunki
Maailman ympäri 13, 5 minuutissa

Maailmankiertue 2 (toinen tuotantokausi)
Seinäjoki ja Argentiina
Texas ja Australia
Italia, Niagaran putoukset ja Uusi-Seelanti
Antarktis ja Brasilia
Saksan mäkiviikot ja Zimbabwe
Tappajavuori K2, Nevada ja Florida
Neitsytsaaret ja Singapore
Ahvenanmaa ja Puola
San Diego ja Mongolia
Toisen maailmankiertueen parhaat pätkät

Maailmankiertue 3 (kolmas tuotantokausi)
Pohjois-Korea ja Libya
USA, Kanada, Oulu ja Brasilia
Egypti ja Washington
Irlanti ja Romania
Bulgaria ja Tunisia
Maailmankiertue 2 1/2: Seinäjoki ja Helsinki
Norja ja Caymansaaret
Kooste Viimeisestä Ristiretkestä

Duudsonit
Suomalaiset televisio-ohjelmat
Duudsoni Elämää

Duudsoni Elämää on Extreme Duudsonit -stuntryhmän suomenkielinen tv-sarja, jota esitettiin vuonna 2004 yhden tuotantokauden verran. Sarjan pääosissa olivat Jarno Leppälä, Jukka Hildén ja Jarno Laasala. Sarja julkaistiin myös Duudsonit – Ylpeän Häjy Mahtiboksi DVD-kokoelmalla. Sarjassa esiintyi muun muassa The Bloodhound Gang, Lamourettes, Bam Margera, Phil ja April Margera, Don Vito, Exodus, Mad Mike Jones sekä Duudsoneiden vanhemmat.

Jaksot

Aiheesta muualla                                                                  
 Duudsoneiden viralliset sivut
 Subin Duudsonit-sivusto

Duudsonit
Suomalaiset televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
NS Sevmorput

NS Sevmorput (Севморпуть)  on ydinkäyttöinen arktisiin oloihon suunniteltu kauppalaiva, jota operoi valtiollinen Rosatom, aiemmin kaupallisesti toimiva Murmansk Shipping Company. Alus luovutettiin palvelukseen vuonna 1988. Sevmorputin ydinreaktori ladattiin uudelleen vuoden 2003 telakoinnissa.

Alus on vahvistettu kulkemaan jäässä, ja se selviää ilman jäänmurtajan apua 1,2 m:n paksuisesta kiintojäästä. 

Elokuussa 2007 Sevmorput vedettiin telakalle, jossa siitä on tarkoitus muokata maailman ensimmäinen ydinkäyttöinen öljynporausalus. Muutostöiden odotettiin kestävän 18 kuukautta. Työ on kuitenkin viivästynyt rahoitusongelmien johdosta.

Tekniset tiedot

 Pituus: 260,3 m
 Leveys: 32,2 m   
 Suurin sallittu syväys avovedessä: 11,8 m
 Suurin syväys jäissä: 10,65 m
 Suurin sallittu kuollut paino avovedessä: 33 980 tonnia
 Suurin kuollut paino jäissä: 26 420 tonnia

 Nopeus avovedessä: 20 solmua (37 km/h)
 Propulsio
Teho: 29 420 kW
 Reaktori: 1x KLT-40
 Apulaitteet:
3 turbogeneraattoria, 1 700 kW kukin
2 dieselgeneraattoria (varalla), 600 kW kukin
2 hätävirtalähdettä (Diesel), 200 kW kukin
Vara-ajovoimanlähde: Öljykäyttöinen kattila (Höyryn ulostulo: 50 t/h, paine: 25 kg/cm2, höyryn lämpötila: 360 °C)

Katso myös
 Luettelo ydinkäyttöisistä siviilialuksista

Lähteet
 http://atomic.msco.ru/cgi-bin/common.cgi?lang=eng&skin=menu2&fn=lihter
 http://murmansk.aspol.ru/aboutreg/atomflot/smp.html

Viitteet

Aiheesta muualla
Kuvia aluksesta:
 NS Sevmorput (kuva 1)
 NS Sevmorput (kuva 2)
 NS Sevmorput (Kuva 3)
 NS Sevmorput (Kuva 4)
 NS Sevmorput (Kuva 5) 

Sevmorput
Ydinvoima