joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Valtion Tykkitehdas

Valtion Tykkitehdas (VTT) perustettiin vuonna 1936 eduskunnan päätöksellä valmistamaan Suomen puolustusvoimille tykkejä ja peruskorjaamaan vanhaa tykkikalustoa. Nykyään tehdas on Valmet Rautpohjan tehdas.

Sen sijoituspaikaksi valittiin Jyväskylän Vasikkavuori, mutta se toimi ennen tehdasrakennuksen valmistumista Helsingin Katajanokalla Asevarikko 1:n yhteydessä.

Tehtaan kalusto ja työväki siirrettiin uusiin tiloihin junakuljetuksena 31. toukokuuta – 1. kesäkuuta 1938. Ensimmäinen tehtaan valmistama tykki oli Boforsin lisenssillä valmistettu panssaritorjuntakanuuna 37K/36. Talvi- ja jatkosodan aikana tehdas lisäksi kunnosti sotasaalistykkejä ja valmisti tykin laukauksia vuoreen louhituissa luolissa.

Tykkien valmistus loppui 5. syyskuuta 1944 ja tehdas liitettiin 1. toukokuuta 1946 osaksi Valtion Metallitehtaita (VMT). Kesällä 1946 sen nimeksi tuli Valtion Metallitehtaat, Rautpohjan Tehdas ja vuonna 1951 Valmet Rautpohjan Tehdas.

Tehtaalla valmistettiin sotakorvauksina erilaisia raskaan metalliteollisuuden tuotteita, kuten lokomobiileja ja tukkinostureita. Tuotantoa varten tehtaalle rakennettiin oma valimo.

Tehtaan päätuotteeksi muodostuivat paperikoneet, mutta se palasi asetuotantoon vielä 1950-70-luvuilla valmistaen puolustusvoimille raskaita 95 S 58-61 -sinkoja, joista viimeiset toimitettiin vuonna 1972.

Katso myös
 Rautpohjan alue

Lähteet

Aiheesta muualla
1926 Kivääritehdas Tourulaan (valtra.com)

Kirjallisuutta
 

Suomalaiset aseteollisuusyritykset
Suomalaiset valtionyhtiöt
Jyväskylän rakennukset ja rakennelmat
Suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt
Valmet
Savukärpässieni

Savukärpässieni (Amanita spissa, aikaisemmin "harmaajalkainen kärpässieni" tai "harmaajalkakärpässieni") on kärpässieniin kuuluva sienilaji. Sen lakki on 10–15 senttimetriä leveä ja savunharmaa. Lakin päällä olevat suojusjätteet ovat harmaanvslkoiset. Heltat ovat valkoiset ja melko tiheät. Jalka on 6–10 senttimetriä pitkä ja valkoinen tai harmahtava. Renkaan yläpinta on valkoinen ja alapinta harmaa. Malto on valkoista. Savukärpässieni esiintyy melko harvinaisena Etelä-Suomessa. Lähilaji Amanita excelsa on vielä harvinaisempi. Savukärpässieni kasvaa puistoissa, hautausmailla ja lehdoissa tammen, lehmuksen ja koivun seurassa. Se ei ole ruokasieni. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.

Rusokärpässieni ja myrkyllinen pantterikärpässieni muistuttavat savukärpäsientä.

Lähteet 

Kärpässienet
Rautaprikaati

Rautaprikaati (tunnetaan myös nimillä Lännen rautaprikaati ja mustahattuprikaati) oli kuuluisa Pohjoisvaltioiden joukko-osasto Yhdysvaltain sisällissodassa. Prikaati otti osaa esimerkiksi Fredericksburgin, Antietamin, Chancellorsvillen ja Gettysburgin taisteluihin. Prikaati kuului Unionin Potomacin armeijaan, ja sen komentajina toimivat Rufus King, John Gibbon ja Solomon Meredith.

Unionin sotilasyksiköt Yhdysvaltain sisällissodassa
MTT Vakola

MTT Vakola, lyhyesti Vakola, aiemmin Valtion maatalousteknologian tutkimuslaitos, sitä ennen Valtion maatalouskoneiden tutkimuslaitos, on Nykyisin osa Eurofins Expert Services Oy:tä, aiemmin valtion omistaman Luonnonvarakeskuksen alainen, entisen Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen laitos, joka tutkii työkoneteknologiaa Suomen oloissa. Vakola testaa suurta maatalouskalustoa ja muita koneita esim. olosuhde- ja lujuuskokein ja mittaa laitteiden käyttäjään tai ympäristöön kohdistuvaa melua ja tärinää. Lisäksi se kehittää automaatio- ja paikannusjärjestelmiä ja viljelyteknologiaa sekä koordinoi maa-, metsä- ja puutarhatalouden asuin- ja tuotantorakennusten tutkimusta.

Vakola sijaitsee Vihdin Olkkalassa ja sillä on käytössä 1800 metriä pitkä testirata sekä kaksi tärinärataa. Vakolalla on myös tutkimuskäytössä olevaa metsää sekä yhteensä n. 150 hehtaaria peltoa ja kosteikkoa.

Historia 
Maatalousseurojen Väliaikainen Konetarkastuslaitos perustettiin 1902. Maatalousministeriö 1921 vahvisti koestusta varten säännöt ja varasi sitä varten valtion määrärahan. Vakolan merkitys oli kohtalaisen merkittävä toisen maailmansodan jälkeen, jolloin se testasi mm. maahantuotavia ja Suomessa valmistettuja traktoreita antaen viitteitä mm. Valmet 15:n ja Valmet 20:n kehittämiseen. Vakola toimi 1946-1979 Malminkartanossa, ja sen tueksi perustettiin 1952 Maatalouskoneiden tutkimussäätiö. Toiminnan laajenemisen ja vähäisen peltopinta-alan vuoksi Vakola siirtyi 1979 Vihtiin. Vuonna 1993 Vakolasta tuli eduskunnan päätöksellä osa Maatalouden tutkimuskeskusta. Myöhemmin Vakola oli nimeltään MTT maatalousteknologian tutkimus.

MTT, Metla ja RKTL yhdistyivät vuoden 1.1.2015 Luonnonvarakeskukseksi, jonka alaisuuteen Vakola kuului 1.6.2016 asti, jolloin Luonnonvarakeskus myi Vakolan VTT Expert Services Oy:lle.  

VTT Expert Services Oy ja sen mukana Vakolan mittaus- ja testauspalvelut myytiin Eurofins -konsernille vuonna 2018.

Lähteet

Aiheesta muualla
Mtt Vakola, Mtt.fi

Maataloustiede
Suomen tutkimuslaitokset
Kuusniemi (kuvitteellinen paikannimi)

Kuusniemi on Maalaiskomedia -televisiosarjoissa esiintyvä kuvitteellinen Suomen kunta Pirkanmaan maakunnassa. 

Kunnasta tiedetään ainakin sen verran, että se on Tampereen, Vammalan ja Kylmäkosken naapurikunta ja se on perustettu vuonna 1927. Kunnan itsenäistymisestä päättivät Kondrad Hakkarainen, Jalmari Jortikka, Mooses Turpeinen, Aleksanteri Mielonen ja Julius Kylmälehto. Kuusniemen kunnanjohtajina ovat toimineet mm. Ahti Kiiski, Ave Sulander ja Hillevi Jortikka. Viimeisimpänä kunnanjohtajana toimi kunnan aikaisempi kulttuurisihteeri, kirkkoherran vaimo Suvi Pohto, o.s. Aaltonen.  

Sarjan mukaan Kuusniemen postinumero on 39340 (oikeassa elämässä 39340 on Karheen postinumero Ylöjärvellä). Kuusniemen ystävyyskunta on Keski-Suomessa sijaitseva Kyyjärvi. 

Kuusniemen seurakunnan kirkkoherrana on toiminut aikaisemmin rovasti Poutiainen ja nykyisin pastori Matias Pohto. Seurakunnan kanttoreina ovat olleet dir. cant. Ilmari Piiparinen sekä hänen vaimonsa Hellä Lehmus-Piiparinen.  

Toivo ja Hillevi Jortikka sekä heidän poikansa Lasse "Late" Jortikka ja tämän vaimo Paula "Paukku" Jortikka ovat pitäneet Kuusniemellä elintarvikeliike Jortikan Valintaa. Liikkeen yhteydessä toimi myös posti sekä myymäläauto, mutta ne lopettivat toimintansa. Myöhemmin Lasse ja Paukku perustivat tanssilava-ravintola Kesä-Hillevin.

Kunnanvaltuusto 
Kuusniemen kunnanvaltuuston puheenjohtajina on toiminut mm. yrittäjä ja liikemies Urmas Hakkarainen. Turvetta ja timantteja -sarjassa kunnanvaltuuston puheenjohtajana toimii huoltamoyrittäjä Pauli Antero Turpeinen. Kunnanvaltuutettuina taas toimivat lääkäri Holger Voivalin, liikemies Armas Hakkarainen, kauppias Lasse Jortikka, kanttori-urkuri Ilmari Piiparinen sekä seitsemän muuta henkilöä. Kunnanhallitusta ovat johtaneet sekä Urmas Hakkarainen että Armas Hakkarainen.

Luonto ja maantiede 
Kuusniemellä sijaitsee kuvitteellinen Kuusjärvi, jossa sijaitsee Urmaansaari. Kuusjärven vieressä sijaitsevat Urmaan lähteet. Muita Kuusniemeltä tiedettyjä paikkoja ovat Urmaankallio, jonne suunniteltiin Mooseksen Perintö -sarjassa ydinjätteiden loppusijoituspaikkaa, sekä kunnan toinen vesistö Viislammet, jonne Kylmälehto kävi kippaamassa P.A. Turpeisen ongelmajätteet edelleen Mooseksen Perintö -sarjassa.

Yrityksiä 
Kuusniemellä toimineita yrityksiä ovat mm. rakennusfirma Eurobetoni Oy, kanalayritys Biomuna Hakkarainen, hautaus- ja kukkapalvelu V. Kylmälehto, lomatila Fräntilä, jätteenpoistoyritys Jätektör Ky, Detectör Ky, ydinjätefirma Ekokompostor Oy, (mahdollisesti belgialainen, toimi kerran Kuusniemellä) elintarvikeliike Jortikan Valinta, hieromo Fysiovirpi, vedentuottoyritys Urmaan Lähteet, kampaamo Salon Violetti (sijaitsi Tampereella, mutta kuusniemeläiset saivat alennusta kampaamon palveluista), lounasravintola Tuulian tupa (ent. kahvila Voisilmä, puhekielessä Turpeisen baari), taksi- ja autonkorjauspalvelut P.A. Turpeisen kuljetus- ja asennusyritys sekä tanssilava-ravintola Kesä-Hillevi.

Lähteet

Kuvitteelliset paikat Suomessa
Maalaiskomedia
Clemente Biondetti

Clemente Biondetti (18. lokakuuta 1898 Buddusò, Italia –24. helmikuuta 1955 Firenze, Italia) oli italialainen moottoriurheilija. Hän menestyi erityisesti kestävyyskilpailuissa. Hän voitti Mille Miglian neljästi, vuonna 1938 sekä vuosina 1947-49, mikä on ennätys Mille Miglia -voittojen määrässä. Biondetti osallistui myös yhteen Formula 1 -kilpailuun, vuoden 1950 Italian Grand Prix'hin yksityisellä Ferrarilla. Biondetti keskeytti kilpailun 18. kierroksella moottorivikaan.

Tilastot ja saavutukset F1-sarjassa
(avain)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 http://www.kolumbus.fi/leif.snellman/db.htm#BIO

Italialaiset Formula 1 -kuljettajat
Grand Prix -kuljettajat
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1955 kuolleet
Maatalousnäyttely

Maatalousnäyttely on kaupallinen näyttely, jonka tarkoituksena on esitellä maatalouteen ostettavia maatalouskoneita, eläimiä, siemeniä, lannoitteita, rakennusratkaisuja sekä muita maatiloihin liittyviä palveluita.

Usein maatalousnäyttelyissä on myös osastoja, joiden tarkoitus on esitellä kotieläimiä myös kaupunkilaisille. Tätä ajatusta edustivat korostetusti maaseutunäyttelyt.

Maatalousnäyttelyitä alettiin järjestää 1800-luvun puolivälissä maatalouskoneiden esittelemiseksi maanviljelijöille.

Suomessa on järjestetty 1990-luvulta alkaen enää vain yksi vuosittainen valtakunnallinen maatalousnäyttely, Farmari-maatalousnäyttelyn nimellä. Vuonna 2011 se järjestettiin Porin Kirjurinluodolla. Näyttely keräsi kolmen päivän aikana yli 70 000 kävijää. Vuonna 2012 ei näyttelyä poikkeuksellisesti järjestetä lainkaan, vaan seuraava on vasta 2013 Seinäjoella. Farmarin lisäksi on Suomessa Oripäässä joka toinen vuosi pidettävä Okra-näyttely. Vuodesta 2019 alkaen Okra maatalousnäyttely on parittomina ja Farmari näyttely parillisina vuosina. 

2000-luvulla näyttelytoiminta on laajentunut myös siten, että järjestetään erilaisia retkiä maakunnassa ympäröiviin kohteisiin, jotka liittyvät maatalouteen.

Suomen isot maatalousnäyttelyt

Suomen maatalousnäyttely Farmari

Pienemmät maatalousnäyttelyt

Kolmet alueelliset maatalousnäyttelyt

1980 (kolme näyttelyä vuosittain)

Neljät alueelliset maatalousnäyttelyt
1979 (neljä näyttelyä vuosittain 1960-luvulta)

1975, Vammala, Mikkeli
1970, Oravainen
1968, Virrat, Lapua
1965, Viitasaari
1963, Haapajärvi
1963, Salla
1962, Kestilä
1961, Ylihärmä
1956, Alastaro, Isojoki, Kuhmo
1955, Pori
1954, Muhos
1951, Kiuruvesi
1950 523 erilaista näyttelyä 
1949, Tampere 
1948, Lapua
1938, Lapua
1937, Loimaa, Toholampi, Hauho
1935, Vihti, Hankasalmi
1934, Kauhajoki
1932, Viipuri
1926, Jämsä
1925, Korpilahti
1922, Tampere 
1924, Sortavala
1911, Lahti
1906, Kuopio
1894, Vaasa
1888, Multia
1887, Viipuri
1881, Turku
1880, Korpilahti
1879, Forssa
1870, Helsinki
1860, Hamina

Epäkaupalliset pienmaatalousnäyttelyt
Suomessa järjetetään suuren kaupallisen maatalousnäyttelyn lisäksi myös pienimuotoisia kunnallisia maatalousnäyttelyitä, joissa esitellään entisaikojen maatalouskoneita, traktoreita ja työtapoja. Yksi tällainen toistuva tapahtuma on Pukkilan maatalousnäyttely.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Maatalous
Markkinointi
Näyttelyt
Eläinnäyttelyt
Bambi Woods

Bambi Woods (s. 1955, Pierre, Etelä-Dakota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen, entinen pornonäyttelijä. Hänen muita esiintyjänimiään ovat Debbie DeSanto ja Barbara Woodson. 

Hän aloitti uransa pornonäyttelijänä vuonna 1978 pornoelokuvassa Debbie Does Dallas.

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Surun pyyhit silmistäni

Surun pyyhit silmistäni on Kirkan vuonna 1988 julkaistu albumi. Levyä on myyty yli 214 000 kappaletta. Vuonna 2015 se oli Suomessa kaikkien aikojen kolmanneksi myydyin kotimainen albumi.

Levyn tunnetuimmat kappaleet ovat ”Surun pyyhit silmistäni” ja ”Kaksin rannalla yksinäiset”. Kirka esitti kappaleen "Surun pyyhit silmistäni" myöhemmin englanniksi nimellä "Sadness in Your Eyes". 

Ding Xiaowenin (丁晓雯) mandariinikiinaksi kääntämä versio "Xiàng wù xiàng yǔ yòu xiàng fēng" (像雾像雨又像风, suom. "Kuin usva, sade ja tuuli") nousi vuonna 1991 maailman kiinankielisille listoille hongkongilaisen Annie Leungin (梁雁翎) esittämänä ja on yksi harvoista Kiinassa laajasti tunnetuista suomalaisista kappaleista. Kappaleesta on myös Richard Lamin (林振強) kääntämä ja Andy Huin (許志安) esittämä kantoninkiinan versio "Faan1 tang4" (翻騰, suom. "Vääntelehtien").

Kappaleet 
Sanoitukset Vexi Salmi, ellei toisin mainita. Sovitukset Kassu Halonen.

A-puoli

B-puoli

Muusikot 
 Kassu Halonen – kosketinsoittimet, taustalaulu
 Juha Björninen – kitara, kitarasoolot
 Jarmo Nikku – kitara
 Jari Heino – basso
 Anssi Nykänen – rummut
 Kim Lönnholm, Esa Kaartamo ja Kristian Jernström – taustalaulu

Lähteet 

Vuoden 1988 albumit
Kirkan albumit
Kassu Halosen tuottamat albumit
Kisu Jernströmin tuottamat albumit
Paleotethysmeri

Paleotethysmeri oli mannerten liikkeistä jälkikäteen päätelty meri paleotsooisella maailmankaudella. Se kutistui olemattomiin 180 miljoonaa vuotta sitten, kun pohjoiseen edennyt Kimmerian laatta törmäsi tulevaan Aasiaan. Paleotethyksen sulkeutuminen avasi tethysmeren. Paleotethysmeri sijaitsi suunnilleen samassa kohtaa kuin Intia ja Intian valtameri nykyään.

Aiheesta muualla 
Lausannen yliopisto – esitys paleotethysmerestä 

Laattatektoniikka
Rami Tapper

Rami Tapio Tapper (s. Salo)  on suomalainen laulaja, soittaja, säveltäjä ja sanoittaja joka aloitti uransa Muleskinners-yhtyeessä vuosina 1981-1984. Rami Tapper oli perustamassa the Jokers -yhtyettä vuonna 1987. The Jokersin hajottua 1992 hän oli perustamassa Flatmates-yhtyettä . Yhtyeen toiminnan loputtua Tapper aloitti yhden miehen orkesterilla kiertämään ruotsinlaivoja ja erilaisia tilaisuuksia.  Vuonna 2003 hän perusti Southwest Skiffle Boys -yhtyeen.

Tapperin ensimmäisellä soololevyllä käytettiin muusikkoina Baba Salamaa, Anssi Saarnilehtoa ja Janne Salosta.

Diskografia
 Vain soiton päässä (2004)

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Suomalaiset laulajat
Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset sanoittajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Lescun

Lescun on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 203 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Lescunin pinta-ala on 61 neliökilometriä.

Lähteet 

Pyrénées-Atlantiquesin kunnat
West (tuotemerkki)

West on saksalainen savukemerkki, joka ilmestyi Saksassa markkinoille vuonna 1981. Tuotteen omistaa brittiläinen tupakkayhtiö Imperial Tobacco. Tuotetta myydään yli 90 maassa.

West on sponsoroinut Formula 1 -sarjassa kahta tallia. Vuosina 1985–1989 tuotteen logot koristivat saksalaistalli Zakspeedin autoja. Vuosina 1997–2005 West toimi McLaren-tallin pääsponsorina.

Suomessa myytävät West-tuotteet 

Lisäksi West Bluesta on saatavana pitkä 100's versio sekä ohut Blue QS -naisten pillisavuke.

Keväällä 2022 West Bluesta tuli markkinoille myös lisäaineeton versio, West Source.

Lähteet 

Savukemerkit
Oloron-Sainte-Marie

Oloron-Sainte-Marie on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 10 992 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Oloron-Sainte-Marien pinta-ala on 68 neliökilometriä.

Tunnettuja asukkaita 
 Louis Barthou, Ranskan pääministeri (1913)

Lähteet

Aiheesta muualla

Pyrénées-Atlantiquesin kunnat
Saint-Pée-sur-Nivelle

Saint-Pée-sur-Nivelle on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 331 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-Pée-sur-Nivellen pinta-ala on 65 neliökilometriä.

Lähteet 

Pyrénées-Atlantiquesin kunnat
The All-New Popeye Hour

The All-New Popeye Hour on yhdysvaltalainen Hanna-Barberan sekä King Features Syndicaten tuottama animaatiosarja. Sarjan jaksot esitettiin CBS-kanavalla vuosina 1978-1983. The All-New Popeye Hour -nimellä sarjaa esitettiin vuoteen 1981 asti, jolloin sarjan nimeksi vaihdettiin The Popeye and Olive Show, ja samalla sen kestoaika lyhennettiin puoleen tuntiin.

Sarjan päähenkilönä toimii jo aiemmin eri piirrossarjoissa ja sarjakuvissa esiintynyt merimies Kippari-Kalle. Sarjassa nähdään lisäksi monia muitakin sarjakuvista tuttuja hahmoja, kuten Olga, Brutus sekä Eetu. Brutuksen nimi alkuperäisissä jaksoissa on Bluto, mutta hahmo suomennettiin sarjan käännöksessä Brutukseksi. Suomessa sarjan jaksoja on julkaistu suomeksi puhutuilla VHS-kaseteilla. Dubbauksesta vastasi Golden Voice Oy.

Äänirooleissa

Suomenkielisissä äänirooleissa

Suomessa ilmestyneitä julkaisuja

VHS-julkaisut
 Kippari Kalle kamppailut Olgan rakkauden tähden
 Kippari Kalle Muinaiset Kipparikallet
 Kippari Kalle Versus Brutus
 Kippari Kalle suuressa maailmassa
 Kippari Kalle satujen sankarina
 Kippari Kalle merillä
 Kippari Kalle oudot tapaamiset
 Kippari Kalle ja Olga armeijassa
 Kippari Kalle urheilee

Aiheesta muualla
TV.com 

1970-luvun piirrossarjat
Yhdysvaltalaiset animaatiosarjat
Sarjakuviin perustuvat televisiosarjat
CBS:n televisio-ohjelmat
Bayonne

Bayonne (baskiksi Baiona) on kaupunki ja kunta Ranskan puoleisessa Baskimaassa. Kaupunki sijaitsee Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Kunnassa oli 40 078 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Bayonnen pinta-ala on 22 neliökilometriä.

Bayonne on osa kolmen kaupungin muodostamaa kaupunkiseutua Communauté d'agglomération de Bayonne-Anglet-Biarritz.

Tunnettuja bayonnelaisia 
Bayonnessa syntyneitä henkilöitä:
 Jean-Delphin Alard, viulisti ja säveltäjä
 Frédéric Bastiat, taloustieteilijä ja valistusajattelija
 Michel Camdessus, ekonomisti ja hallintovirkamies, Kansainvälisen valuuttarahaston pääjohtaja
 René Cassin, juristi ja tuomari, Nobelin rauhanpalkinnon saaja
 Marie Darrieussecq, kirjailija
 Joseph Duplantier, metalliyhtye Gojiran laulajakitaristi
 Jean Delay, psykiatri, neurologi ja tietokirjailija, Ranskan akatemian jäsen
 Didier Deschamps, jalkapallon maailman- ja Euroopan mestari ja jalkapallovalmentaja
 Mario Duplantier, metalliyhtye Gojiran rumpali
 Jacques Laffitte, pankkiiri ja poliitikko, Ranskan pääministeri
 Xavier Ouellet, jääkiekkoilija
 Stéphane Ruffier, jalkapallomaalivahti
 Christian Sarramagna, jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja¨

Bayonnesta on myös kotoisin tekninen death metal -yhtye Gojira.

Lähteet

Aiheesta muualla

Pyrénées-Atlantiquesin kunnat
Ranskan kaupungit
Living with the Past

Living with the Past on Jethro Tullin live-cd/dvd-julkaisu vuodelta 2002. Se sisältää materiaalia vuosilta 1989-2002 ja myös alkuperäisen Jethro Tull-kokoonpanon reunionin tammikuulta 2002.

CD

Kappaleet 

Intro
My Sunday Feeling
Roots to Branches
Jack in the Green
The Habanero Reel
Sweet Dream
In the Grip of Stronger Stuff
Aqualung (I. Anderson/J. Anderson)
Locomotive Breath
Living in the Past (Anderson/Ellis)
Protect and Survive
Nothing is Easy
Wond'ring Aloud
Life is a Long Song
A Christmas Song
Cheap Day Return
Mother Goose
Dot Com
Fat Man
Some Day the Sun Won't Shine for You
Cheerio

kaikki kappaleet Ian Anderson, ellei toisin mainita

Nauhoitus 

kpl. 1-11 ja 21 Hammersmith Apollo, Lontoo, Englanti, 25. marraskuuta 2001
kpl. 12 Olympia-teatteri, Pariisi, Ranska, 22. lokakuuta 1999
kpl. 13-14 Ian Andersonin kotistudio, 22. tammikuuta 2002
kpl. 15-17 Hallenstadionin pukuhuone, Zürich, Sveitsi, 13. lokakuuta 1989
kpl. 18-19 "2 Meter Sessies"-TV-show, Wisseloord-studiot, Hilversum, Alankomaat, 19. lokakuuta 1999
kpl. 20 Kelly's, Leamington Spa, UK, 29. tammikuuta 2002

Muusikot 

Ian Anderson: huilut, laulu, mandoliini, akustinen kitara, huuliharppu
Martin Barre: kitarat, (huilu kpl. 19)
Andrew Giddings: kosketinsoittimet, harmonikka
Jonathan Noyce: basso 
Doane Perry: rummut, perkussio

Dave Pegg: mandoliini, basso (kpl. 15-17)
Mick Abrahams: kitarat, laulu (kpl. 20)
Glenn Cornick: basso (kpl. 20)
Clive Bunker: rummut (kpl. 20)
James Duncan: rummut (kpl. 14)
Brian Thomas: viulu (kpl. 13-14)
Justine Tomlinson: viulu (kpl. 13-14)
Malcolm Henderson: viulu (kpl. 13-14)
Juliet Tomlinson: sello (kpl. 13-14)

DVD

Kappaleet 

My Sunday Feeling
Cross-Eyed Mary
Roots To Branches
Some Day the Sun Won't Shine for You
Jack in the Green
Thick as a Brick (Anderson/Bostock)
Wond'ring Aloud
Sweet Dream
Hunt by Numbers
Bourée
A Song for Jeffrey
The Water Carrier
A New Day Yesterday
Life is a Long Song
Budapest
New Jig
Aqualung (I. Anderson/J. Anderson)
Locomotive Breath
Living in the Past (Anderson/Ellis)
Protect and Survive
Cheerio

kaikki kappaleet Ian Anderson ellei toisin mainita

Nauhoitus 

kpl. 1-3, 5-6, 8-10, 12-13 ja 15-21 Hammersmith Apollo, Lontoo, Englanti 25. marraskuuta 2001
kpl. 4, 11 ja bonus "My Sunday Feeling" Kelly's, Leamington Spa, UK 29. tammikuuta 2002
kpl. 7 ja 14 Ian Andersonin kotistudio 22. tammikuuta 2002
osa kuvamateriaalista on tallennettu Readingissa, Bristolissa ja Yhdysvaltain kiertueella Chicagossa ja Michiganissa.

Ekstrat 

Collaborations (Ian Anderson Uriah Heepin ja Fairport Conventionin vieraana)
Photo gallery
Tull Talk (yhtyeen, fanien ja yhtyeen henkilökunnan mietteitä)
Out-takes (pätkiä kiertue-elämästä)
DVT (Ian Andersonin tekemiä TV-tietoiskuja veritulppa-riskistä)
Bonus track (alkuperäisen Tullin esittämä "My Sunday Feeling")
Virtual Ticket Window ("Beside Myself" Hammersmith Apollosta vaihtoehtoisin kuvakulmin)

 Vuoden 2002 konserttitallenteet
 Jethro Tullin konserttitallenteet
Nokian Pyry

Nokian Pyry on nokialainen vuonna 1905 perustettu urheiluseura. Seura toimii jääkiekon, jalkapallon, moottoriurheilun, painin, uinnin, voimistelun ja yleisurheilun parissa. Pyry on Nokian suurin ihmisten liikuttaja noin 1500 jäsenellään.

Seuran jalkapallon edustusjoukkue pelaa kaudella 2022 Nelosessa entisen pelaajansa Kari Koskisen toimiessa joukkueen päävalmentajana. Jääkiekon edustus pelaa Suomi-sarjaa, jossa se on saavuttanut kolme mitalia 2010-luvulla.

Jalkapallotoiminta Pyryssä alkoi vasta 1955. Parhaimmillaan edustusjoukkue on pelannut Ykkösessä kausina 1998–2000. Vuonna 1998 nokialaisjoukkue eteni Suomen Cupin välieriin, mutta hävisi cupin voittaneelle HJK:lle luvuin 1–0.

Nokian Pyryn tunnetuimpina yksittäisinä urheilijoina voidaan pitää keihäänheittäjiä Esko Mikkola ja Seppo Hovinen, korkeushyppääjä Albert Koskista  ja jääkiekkomaalivahti Noora Rätyä. Tapio Rautavaaran äiti kuului Pyryn perustajajäseniin.

Lajit
Pyryn jääkiekko
Pyryn jalkapallo
Pyryn lentopallo
Pyryn moottoriurheilu
Pyryn Uinti
Pyryn Paini
Pyryn Voimistelu
Pyryn Yleisurheilu

Aiempia lajeja
Pesäpallo
Shakki
Hiihto
Nyrkkeily

Pyryllä on myös lasten liikuntatoimintaa, kuntourheilua ja seura järjestää erilaisia liikuntatapahtumia.

Saavutuksia 

 Pyryn Jääkiekko: Suomi-Sarjan hopea 2012-2013 ja pronssi 2016-2017.
 Pyryn Jalkapallo: Suomen Cupin välierissä 1998
 Pyryn yleisurheilu: Olympiaedustajina keihäänheittäjät Seppo Hovinen, Esko Mikkola ja korkeushyppääjä Albert Koskinen
 Pyryn Paini: Useita Suomen mestaruusmitaleja

Aiheesta muualla 
 Nokian Pyryn sivusto

Suomalaiset jalkapalloseurat
Suomalaiset painiseurat
Suomalaiset voimisteluseurat
Nokialaiset urheiluseurat
Vuonna 1905 perustetut urheiluseurat
Syväkurkku (Salaiset kansiot)

Syväkurkku () on fiktiivinen hahmo televisiosarjassa Salaiset kansiot. Häntä esittää Jerry Hardin. Sarjassa hän antaa ensimmäisen tuotantokauden aikana Fox Mulderille vihjeitä ja tietoja. Aina kun Mulder tarvitsi Syväkurkkua, hän pani mustavalolampun ikkunaansa.

Juoni 

Hän esiintyy omana itsenään vain ensimmäisellä tuotantokaudella, koska kuolee viimeisessä jaksossa (The Erlenmeyer Flask). Sen jälkeen Syväkurkku esiintyy ainoastaan muistoina, unina ja jopa haamuna. Syväkurkun tappaa Tupakkamiehen käskemä mies.

Jaksot 

Syväkurkun esiintyminen jaksoissa omana itsenään:

1. tuotantokausi

 Deep Throat 
 Ghost in the Machine
 Fallen Angel
 Eve
 Young at Heart
 E.B.E
 The Erlenmeyer Flask

Televisiohahmot

en:List of The X-Files characters#Deep Throat

sv:Lista över figurer i Arkiv X#Deep Throat
M18 (valtatie)

Valtatie M18 "Kuola" tai Magistral 18 () on Pietarin ja Murmanskin välinen päävaltatie Luoteis-Venäjällä. Se kulkee Leningradin alueen, Karjalan tasavallan ja Murmanskin alueen halki, reittiä Pietari-Säsjoki-Lotinapelto-Aunus-Prääsä-Petroskoi-Karhumäki-Segežan länsipuoli-Kemin länsipuoli-Louhi-Kantalahti-Montšegorsk-Olenegorsk-Murmansk, ja jatkuu edelleen Norjan rajalle Kolttakönkäälle.

Valtatie M18 on 1592 km pitkä (Pietari-Murmansk -väli 1382 km). Se muodostaa osan Jaltasta alkavaa ja Kirkkoniemeen päättyvää eurooppatie E105:tä. M18 alkaa valtateiden M10 ja M20 risteyksestä Pietarin keskustan eteläpuolelta.

Tiereitti

Leningradin alue
Pietari
Pähkinälinna 24
 Uusi-Laatokka eteläpuoli 106 → A114 ja A115
Säsjoki 142
Lotinapelto 231 → P36 ja P37

Karjalan tasavalta
Aunus 279 → A130 Sortavala
Yllöinen 285
Novinka 295
Kovera
Kotkatjärvi 
Keskotjärvi 
Pyhäjärvi 402
Prääsä 422 → P21 Pitkäranta
Petroskoin länsipuoli 459
Suoju 472
Karhumäen länsipuoli 625 → A132 Suojärvi 
Segežan länsipuoli 731
Sumski 765 → A134 Sumski-Repola
Kemin länsipuoli 865 → A135 Kemi-Uhtua (Kalevala)
Louhi 1020 → A136 Louhi-Kiestinki

Murmanskin alue
Kantalahti 1276
Montšegorsk 1388
Olenegorsk itäpuoli 1416 → P12
Murmansk 1519 → P11 Raja-Jooseppi

Katso myös
Magistral

Lähteet

Venäjän valtatiet
Karjalan tasavallan tiet
Bad Säckingen

Bad Säckingen on kylpyläkaupunki Saksassa, Baden-Württembergin osavaltiossa. Kaupunki on pinta-alaltaan 25,34 neliökilometriä ja sen asukasluku on 16 815 (2007). Bad Säckingen sijaitsee Saksan eteläosassa Sveitsin rajan lähellä Reinin varrella. Schwarzwaldin vuoriston eteläosat ylettyvät Bad Säckingeniin.

Kaupungin historia ulottuu 500-luvulle, kun Pyhä Fridolin perusti alueelle kirkon ja luostarin. Vuonna 1272 kaupunki tuhoutui suurimmalta osaltaan tulipalossa. Jälleenrakentaminen aloitettiin pian tämän jälkeen ensimmäisenä kohteenaan goottilainen katedraali Fridolinsmünster.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kaupungin viralliset sivut   
Kaupungin turistikeskus   

Saksan kaupungit
Baden-Württembergin kunnat
Fjodor Vidjajev

Fjodor Aleksejevitš Vidjajev (7. marraskuuta 1912 Stepnaja Šentala – 1. heinäkuuta 1943 Barentsinmeri) oli neuvostoliittolainen sukellusveneen Štš-421:n päällikkö. Hän menehtyi toisessa maailmansodassa, kun hänen johtamansa sukellusvene upposi Barentsinmerellä. Poljarnyihin on pystytetty hänen muistokseen patsas. Hänen kunniakseen on nimitetty myös Vidjajevon kaupunki. Vidjajev oli taustaltaan mordvalainen.

Neuvostoliittolaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
Vuonna 1912 syntyneet
Vuonna 1943 kuolleet
Pekingin kansallinen stadion

Pekingin kansallinen stadion rakennettiin Pekingin kesäolympialaisia varten. Stadionia kutsutaan toisinaan myös linnunpesäksi ulkomuotonsa takia. Stadionin ovat suunnitelleet Herzog & de Meuron -arkkitehtitoimiston arkkitehdit. Stadionille mahtui 91 000 katsojaa olympialaisissa, ja sen jälkeen kapasiteettia laskettiin 80 000:en. Olympialaisten jälkeen stadionille ei ole löytynyt merkittävää käyttöä. Helmikuuhun 2009 mennessä stadionilla oli vain kaksi tapahtumaa, ensimmäinen niistä oli stadionin yksivuotis-juhlapäivä 8. elokuuta, ja toinen Italian supercupin finaali. Yleisurheilun MM-kilpailuissa 2015 katsomokapasiteetti on 80 000 katsojaa.

Stadionilla järjestettiin vuoden 2008 kesäolympialaisten avajais- ja päättäjäisseremoniat. Sen lisäksi stadionilla kilpailtiin yleisurheilussa ja pelattiin miesten jalkapallon loppuottelu. 

Stadionilla järjestettiin vuoden 2015 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kiinan jalkapallostadionit
Kiinan yleisurheilu
Olympiastadionit
Kesäolympialaiset 2008
Kesäparalympialaiset 2008
Talviolympialaiset 2022
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2015
Pekingin rakennukset ja rakennelmat
Pekingin urheilu
Marengon taistelu

Marengon taistelu 14. kesäkuuta vuonna 1800 Italiassa oli Napoleonin voitto, joka oli lähellä kääntyä tappioksi. Taistelu oli osa toisen liittokunnan sotaa.

Taustaa
Vuonna 1800 itävaltalaiset joukot uhkasivat Ranskan vuosina 1796 ja 1797 vallattuja Pohjois-Italian alueita. Silloinen Ensimmäinen Konsuli Napoleon marssi nopeasti Alppien yli 40 000 miehen kanssa, seitsemässä päivässä raskaat tykit mukanaan ottamaan itävaltalaiset vastaan Marengon kylän lähellä.
Itävaltalaiset tulivat 31 000 miehen voimin, kun taas Napoleon hajotti joukkonsa, niin että hänellä oli 18 000 miestä vastaanottamaan ensimmäiset itävaltalaisjoukot Alessandrian kaupungin lähellä. Napoleon luuli näiden aikovan perääntyä ja siksi lähetti vahvat joukot pohjoiseen estämään itävaltalaisia pääsemästä Pojoelle ja toisen ison joukon etelään estämään itävaltalaisia pääsemästä Genovaan. Silloin Melas hyökkäsi Napoleonin huomattavasti alivoimaiseen keskustaan. 10 000 miehen lisäjoukot tulivat kenraali Louis Charles Antoine Desaix'n johdolla usean tunnin taistelemisen jälkeen.

Taistelu
Itävaltalaisten kenraali, Michael von Melas, lähti yllätyshyökkäykseen ranskalaisia vastaan. Väsyneenä pikamarssista Napoleonin joukot eivät pystyneet pitämään puoliaan loputtomalta vaikuttaneelta itävaltalaisarmeijalta vaan perääntyi jatkuvasti kranaattitulessa ja itävaltalaisten painostuksessa. Taistelu näytti jo menetetyltä, perääntyminen näytti jo pakenemiselta, kunnes Louis Desaix lisäjoukkoineen tuli auttamaan ranskalaisia. Desaix aloitti tykistötulen itävaltalaisiin viimeisillä tykeillä aiheuttaen isoja aukkoja ja jopa itävaltalaisten ammusvaraston räjähdyksen. Ranskalaiset aloittivat pian vastahyökkäyksen Desaix'n johdolla ja François Étienne de Kellermannin ratsuväki viimeisteli itävaltalaiset. Louis Desaix kaatui taistelussa, joten hänestä ei tullut kilpailijaa Napoleonille tulevissa Napoleonin valtakamppailuissa.

Seuraukset
Voitto lujitti Napoleonin valtaa ja mainetta Ranskassa, mutta silti Napoleon sai jonkinlaisia traumoja taistelusta. Kerrotaan, että St. Helenalla eteläisellä Atlantilla parikymmentä vuotta myöhemmin Napoleon olisi vielä kuolinvuoteellaan toistellut Marengon nimeä epätoivon vallassa ja mutissut jotain epämääräistä siitä.
Itävalta menetti alueita Ranskalle aina koko Reinin länsirannan Hollantiin saakka ja joutui tunnustamaan itsenäiseksi Batavian tasavallan, Helvetian tasavallan, Cisalppisen tasavallan sekä Ligurian tasavallan ja antamaan ne Ranskan vasalleiksi.

Lähteet 
 Tietoa Marengon taistelusta  
 The War Times Journal: The Battle of Marengo 

Itävallan taistelut
Ranskan vallankumoussotien taistelut
1800
George Jewsbury

George Jewsbury (kirjailijanimi J. Frederick George) on yhdysvaltalainen yliopistonopettaja ja kirjailija. Hän on kirjoittanut oppikirjoja, teoksia historiasta. Lisäksi hän on kirjoittanut sisarenpoikansa Neal Stephensonin kanssa menestyskirjat Interface (1994) ja The Cobweb (1996), joissa toisena tekijänimenä on hänen kirjailijanimensä. Hänen teoksiaan ei ole suomennettu.

Jewsbury on ollut professorina Oklahoman valtionyliopistossa. Hän on erikoistunut Venäjään ja Neuvostoliittoon. Hän toimii opettajana Pariisissa yksityisessä oppilaitoksessa Ecole Active Bilingue Jeannine Manuel ja tutkijana Russian Center of the School for the Advanced Study for the Social Sciences -nimisessä tutkimuslaitoksessa.

Lähteet
George Jewsbury Orient Linesin sivustolla pdf-tiedosto

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Aloha, Scooby-Doo

Aloha, Scooby-Doo on vuonna 2005 suoraan DVD:lle julkaistu animaatioelokuva. Se oli samalla järjestyksessään kahdeksas suoraan videolle julkaistu Scooby-Doon elokuvasarjassa, jonka aloitti Scooby-Doo ja saaren zombiet vuonna 1998. Elokuvan ohjasi Tim Maltby, joka myös tuotti elokuvan. Pääosassa ääninäyttelivät vuoden 2002 What's New, Scooby-Doo? -animaatiosarjassakin olleet Frank Welker, Casey Kasem, Mindy Cohn ja Grey DeLisle.

Juoni 
Scooby, Shaggy ja muut Mysteeri Oy:n jäsenet matkaavat Havaijille, jossa heidän täytyy selvittää miksi tunnettu surffaaja katosi samalla kun ryhmää ja koko saarta uhkaa purkautumisen partaalla oleva tulivuori. Lisäksi saarella velloo ilkeä henki Wiki-Tiki, joka pikku Tikineen terrorisoi kylää ja sen asukkaita.

Äänirooleissa

Aiheesta muualla 
 Voice Chasers
 

Vuoden 2005 yhdysvaltalaiset elokuvat
Scooby-Doo-elokuvat
Suoraan videolle julkaistut elokuvat
Love Parade

Love Parade on musiikkitapahtuma, joka järjestettiin alkujaan Berliinissä vuonna 1989. Nykyään tapahtumaa on järjestetty ympäri maailman, muun muassa Tel Avivissa, Méxicossa, Acapulcossa, Wienissä, Kapkaupungissa, San Franciscossa, Leedsissä, Sydneyssä, Santiago de Chilessä ja Caracasissa.

Alkuvuosina tapahtumaan osallistuneita oli vain joitakin tuhansia, mutta myöhemmin ennätysvuosina tapahtumaan osallistujia on ollut toista miljoonaa. Tapahtumassa on yleensä soitettu pääosin elektronista tanssimusiikkia. Tapahtumilla on usein ollut oma mottonsa, ja saksalaisilla tapahtumilla myös oma tapahtumaa varten tehty tunnuslaulu. Love Parade -tapahtumien järjestäminen saatetaan lopettaa heinäkuussa 2010 tapahtumassa sattuneen onnettomuuden vuoksi, jossa kuoli 21 ihmistä ja satoja loukkaantui.

Luettelo Love Parade -tapahtumista

Lähteet

Aiheesta muualla

 Dortmundin vuoden 2008 Love Paraden viralliset sivut  
 Berlin Life: Berliinin Love Paraden historiaa 
 San Francisco Love Fest (aikaisemmin Love Parade San Francisco) 

Elektronisen musiikin tapahtumat
Elektroninen tanssimusiikki
Berliinin kulttuuri
Indigo

Indigo tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

 indigo, indigonsininen väriaine
 indigot (Indigofera), hernekasvisuku
 väri-indigo eli indigokasvi, sukuun kuuluva värikasvilaji
 IndiGo, intialainen lentoyhtiö
 Indigo, Perttu Kivilaakson ja Eicca Toppisen säveltämä ooppera.
 SGI Indigo, Silicon Graphicsin työasema

Katso myös
 indigolapsi, new age -käsite, joka tarkoittaa väitetysti epätavallisia psyykkisiä kykyjä omaavaa lasta
 My Indigo, alankomaalaisen laulaja Sharon den Adelin sooloprojekti.

Seulonnan keskeiset artikkelit
Avery (traktori)

Avery oli yhdysvaltalainen traktorinvalmistaja, jonka perustivat Curys Avery ja veljensä Robert Avery. Yhtiön ensimmäinen traktori, Avery Farm and City valmistui 1909. Yhtiön traktoreiden valmistus lakkasi toisen maailmansodan aikana.

Traktorit
Allgaier

Allgaier oli saksalaisen Allgaier Werke GmbH:n traktorimerkki. Se aloitti traktorien valmistuksen vuonna 1946, kun yrityksen johtoon nousivat Ervin Allgaier veljensä Oskar Allgaierin kanssa. Ensimmäinen traktori, R18, valmistui 1946, jonka teho oli noin 18 hevosvoimaa. Vuonna 1949 esiteltiin vahvempi R22. Yritys lopetti traktorinvalmistuksen vuonna 1955 ja keskittyi ydinliiketoimintaansa. Porsche jatkoi Allgaierin traktorituotantoa omalla nimellään.

Mallit 

 A 12

 A 22

 A 30

 A 40

 A 111

 A 122

 A 133

 A 144

 A 312

 AP 16

 AP 17 (1953 maininta)

 AP 22

 R 18

 R 22

 R 28

Katso myös
Luettelo traktorimalleista

Lähteet

Aiheesta muualla
http://www.amak.de/Volkstraktor/volkstraktor.html

Traktorit
Hobitti (täsmennyssivu)

Hobitti () on J. R. R. Tolkienin keksimä mielikuvitusolento. Sillä voidaan tarkoittaa myös seuraavia:

 Hobitti eli sinne ja takaisin, Tolkienin romaani, jossa hobitit ovat ensi kerran mukana
 The Hobbit, Jules Bassin ja Arthur Rankin Jr:n ohjaama animaatioelokuva vuodelta 1977
 Hobitit, Ylen vuonna 1993 ensiesittämä televisiosarja
 Hobitti, vuosien 2012–2014 kolmiosainen filmatisointi Hobitista
 Hobitti – Odottamaton matka
 Hobitti – Smaugin autioittama maa
 Hobitti – Viiden armeijan taistelu
 ”hobitti”, kiistanalaisen esihistoriallisen ihmislajin floresinihmisen kutsumanimi.
 The Hobbit, vuoden 1982 videopeli
 The Hobbit, vuoden 2003 videopeli

Muuta 
 Hobbit, AT&T:n suoritin
 Honda PA50, mopo joko tunnetaan myös nimellä Honda Hobbit
Big Bud

Big Bud Tractors Inc. oli yhdysvaltalainen traktorimerkki, jonka nimisiä runko-ohjautuvia traktoreita valmistettiin Montanassa 1968-1991. Isoimmmassa mallissa (747), joka rakennettiin  1977 yksittäiskappaleena, on 2-tahtinen, V-16-tyyppinen Detroitin dieselmoottori, jonka teho oli alun perin 760 hevosvoimaa, mutta aikojen saatossa se on nostettu vaiheittain 1100 hv:aan. Traktori on tiettävästi maailman tehokkain.

Aiheesta muualla
 Big Bud 747 Autobild Suomen artikkelissa

Katso myös
Luettelo traktorimalleista

Lähteet 

Traktorit
Laufenburg (Saksa)

Laufenburg on kaupunki Reinin varrella Saksan ja Sveitsin rajalla. 1800-luvulla Napoleon jakoi kaupungin kahtia. Vuonna 2010 Saksan Laufenburgissa oli noin 8 600 asukasta. 

Ensimmäiset maininnat kaupungista ovat vuodelta 1207. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana Weimarin sotaretki pyyhkäisi kaupungin yli.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Laufenburgin kaupungin sivut  

Saksan kaupungit
Baden-Württembergin kunnat
Waldshut-Tiengen

Waldshut-Tiengen on kaupunki Etelä-Saksassa Sveitsin rajalla. Vuonna 2006 siellä oli noin 22 500 asukasta. Se sijaitsee Schwarzwaldin eteläosassa Reinin pohjoisrannalla vastapäätä sveitsiläistä Koblenzin kuntaa. 

Kaupungilla on kaksi keskusta: Waldshut sijaitsee Reinin sivujoen Aaren laskupaikassa, Tiengen taas Wutachjoen varrella. Näiden kahden entisen kaupungin lisäksi kuntaan on liitetty yhdeksän pienempää kuntaa, joissa oli alle viisisataa asukasta kussakin: Aichen, Breitenfeld, Detzeln, Eschbach, Gurtweil, Indlekofen, Krenkingen, Oberalpfen ja Waldkirch.

Vuoteen 1803 asti alue kuului Habsburgien valtakuntaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Saksan kaupungit
Baden-Württembergin kunnat
Neuenburg am Rhein

Neuenburg am Rhein on kaupunki Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa Reinin varrella. lähellä Sveitsin ja Ranskan rajaa. Vuonna 2012 siellä oli 11 668 asukasta.  Freiburgiin ja Sveitsin Baseliin on alle 30 kilometriä, Schwarzwald on alle kymmenen kilometrin päässä ja Vogeeseille on noin 30 km. 

Alueen matkailijoita houkutellaan pyöräilemään, melomaan tai harjoittamaan kullanhuuhdontaa.

Keisari Fredrik II nimesi kaupungin Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan Valtakunnankaupungiksi vuonna 1219.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kaupungin kotisivut 

Saksan kaupungit
Baden-Württembergin kunnat
Bonus (televisiosarja)

Bonus oli suomalainen MTV3-kanavalla vuosina 2002-2004 esitetty tietokilpailuohjelma. Ohjelmaa juonsi Jussi Halli. Ohjelma kuvattiin Helsingin Messukeskuksessa.

Ohjelman kulku
Kahdessa alkukierroksessa kolme kilpailijaa yrittävät kerätä rahaa finaalikierrosta varten vastaamalla oikein esitettyihin kysymyksiin. Alkukierroksien voittaja valitsi toisen kilpailijoista finaalikierrokselle.

Lähteet

Aiheesta muualla
 MTV3: Bonus 

Visailuohjelmat
Suomalaiset televisio-ohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Vladimir Sorokin

Vladimir Georgijevitš Sorokin (, s. 7. elokuuta 1955 Bykovo, Moskovan oblast) on postmoderni venäläinen kirjailija ja dramaturgi.

Sorokin opiskeli Gubkin öljy- ja kaasuteollisuuden instituutissa Moskovassa ja valmistui 1977 insinööriksi. Hän julkaisi ensimmäisen teoksensa 1972 öljyteollisuuden lehdessä. Valmistuttuaan hän työskenteli vuoden Smena-lehdessä, mutta joutui jättämään sen, kun ei suostunut Komsomolin jäseneksi.

Sorokin tunnetaan tulevaisuudendystopioista, jotka siirtävät historian (mm. Iivana Julman opritšnikit) nykypäivään ja armottomasta historiallisten henkilöiden pilkasta.

Sorokin tuli kuuluisaksi 2002, kun nuorisoliike Idushije Vmeste valitsi hänet yhtenä kolmesta kirjailijasta moraalisen rappion syntipukiksi. Syynä oli Sorokinin teos Goluboje salo () ja sen rohkeat seksikohtaukset ”Josef Stalinin” ja ”kreivi Nikita Hruštševin” välillä. Sorokinin kirjat heitettiin julkisesti Punaiselle torille pystytettyyn vessanpönttöön, joka myöhemmin räjäytettiin. Kirja poiki myös oikeusjutun. Samalla sen myynti viisinkertaistui.

Teoksia

Elokuvakäsikirjoituksia 
Москва (Moskova), Alexander Zeldovitšin ohjaus vuodelta 2001 sai ensimmäisen palkinnon Bonnin elokuvafestivaaleilla vuonna 2001. Elokuva palkittiin myös Venäjän Federaation elokuvaklubissa vuoden 2001 parhaana elokuvana.
 4, Ilja Hržanovskin ohjaus vuodelta 2004 sai Rotterdamin elokuvafestivaaleilla Theo van Goghille nimetyn Kultainen kaktus -palkinnon vuonna 2005.

Aiheesta muualla 
 Kotisivut.
 Timo Hämäläinen: Vladimir Sorokinin kohukirja on perinteellistä rienausta Venäjän ryhtiliike suuttui teoksesta, joka tuntee kirjallisuuden, historian ja kirjallisuushistorian. Helsingin sanomat 15.8.2002.
 Sininen rasva räjähti Venäjällä. Helsingin sanomat 30.9.2002.
 Ville Ropponen: on suomentanut Goluboje salon seksikohtaukset, jotka on julkaistu Kulttuurivihkoissa 2/3 2003, s. 58–59. PDF
 Jani Saxell: ”Goida-goida!”. Kiiltomato.net 3.10.2008.
 Kohtauksia eräästä kirjasodasta, Salla Räsänen, Idäntutkimus, 2006 (PDF)
 Ville Ropposen artikkeli Sorokin romaanista Den' opritšnika ("Opritšnikin päivä", suom. myös Pyhän Venäjän palveluksessa) on julkaistu Särö-lehdessä 1/2008 sekä täällä: 
 Ville Ropponen ja Natalia Deviatkina ovat suomentaneet katkelman Sorokinin romaanista Den' opritšnika ("Opritšnikin päivä"), julkaistu Särö-lehdessä 1/2008 sekä täällä:
 Kristiina Rotkirch: Iivana Julman koirat repivät Venäjää. Helsingin sanomat 4.2.2007.
 Pekka Pesonen: Venäjän menneisyys on myös sen tulevaisuus. Helsingin sanomat 30.11.2008.
 Erkki Kanerva: Pahoinvointiyhteiskunnan muotovaliot. Turun sanomat 29.12.2008.

Venäläiset kirjailijat
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Tansanian–Sambian rata

Tansanian–Sambian rata (, lyhyesti englanniksi Tan-Zam) on Kiinan kansantasavallan Tansaniaan rakentama 1 860 kilometriä pitkä rautatie, joka valmistui 1976. Rakentaminen oli aloitettu lokakuussa 1970, mutta jo heinäkuussa 1968 oli lähetetty ensimmäinen kiinalainen asiantuntijaryhmä tutkimaan radan rakentamista.

Rata kulkee Kapiri Mposhista Lusakan pohjoispuolelta Dar-es-Salaamiin. Sambia vältti rautatien avulla Etelä-Afrikan tasavallan reittien käyttämisen. Rata sai alkunsa Julius Nyereren vierailulla Kiinan kansantasavaltaan helmikuussa 1965, kun hän pyysi Kiinaa auttamaan rautatien rakentamisessa Sambiaan. Tuolloin Tansanian osuus maailman kuparintuotannosta oli 15 %. Tätä aikaisemmin Nyerere oli pyytänyt apua Britannialta, Saksalta ja Maailmanpankilta tuloksetta. Kiinan kansantasavallan hallitus oli luvannut 988 miljoonan juanin korottoman lainan.

Rautatietä rakensivat kymmenet tuhannet Kiinasta tulleet kiinalaiset. Kaikkiaan 64 rakentajaa kuoli tauteihin ja villieläinten hyökkäyksiin. Lusakan esikaupungissa on hautausmaa kuolleille kiinalaisilla radanrakentajille. Tansanian hallitus oli toimittanut rakentajien käyttöön 50 asetta eläinten varalta.

Radassa on 320 siltaa ja 22 tunnelia. Sen varrelle tehtiin 93 asemaa.

1960-luvulta alkaen Kiinan kansantasavalta tuki Tansanian kehitystä enemmän kuin 2 miljardin dollarin arvosta. Kiinalaisvoimin rakennettu rautatie olisi ollut rahalliselta arvoltaan noin 680 miljoonaa dollaria. Vuosien aikaan Kiinan kansantasavalta rakensi Tansaniaan yli 100 tehdasta.

Viime vuosina on harkittu radan yksityistämistä kiinalaiselle yritykselle sen kunnossa pitämiseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tansanian rataverkko
Pont-l’évêque (juusto)

Pont-l'évêque on lehmänmaidosta valmistettu pehmeä juusto Normandian seudulta. Juustossa saattaa olla voimakas tuoksu, mutta maultaan se on yleensä mieto. Juustomassa on pehmeää ja vaaleankeltaista, pidempään kypsyttyään jopa valuvaa. Syötävä kuori on enimmäkseen kevyen valkoisen nukan peitossa, jonka lisäksi siinä voi olla kevyitä oransseja tai vaaleanruskeita laikkuja. Juusto on neliön muotoinen ja painaa yleensä noin 400 grammaa. Sen rasvapitoisuus on noin 45 prosenttia kuiva-aineesta (noin 24 % kokonaismassasta). Pont-l'évêque voidaan sääntöjen mukaan valmistaa joko pastöroidusta maidosta tai raakamaidosta.

Juusto on saanut nimensä Calvadoksen departementissa sijaitsevan Pont-l'Évêquen kylän mukaan, jonka ympäristössä sitä on valmistettu jo vuosisatojen ajan. Sillä on ollut suojattu alkuperänimitys vuodesta 1972. Pont-l'évêque-juustoa tuotettiin vuonna 2007 noin 2 900 tonnia, josta 33 tonnia vietiin Ranskan ulkopuolelle.

Lähteet
http://www.pont-leveque-aoc.org

Ranskalaiset juustot
Lehmänmaitojuustot
Euroopan unionin suojatut alkuperäisnimitykset
Jack Armstrong, the All-American Boy

Jack Armstrong, the All-American Boy on yhdysvaltalainen nuorille suunnattu radion seikkailusarja, jota esitettiin 31. heinäkuuta 1933 – 28. kesäkuuta 1951. Sarjan loivat mainostoimisto Blackett-Sample-Hummert ja käsikirjoittaja Robert Hardy Andrews. Kaudella 1950–1951 sarjaa esitettiin nimellä Armstrong of the SBI..

Sarja kertoi Hudson High Schoolin oppilaasta Jack Armstrongista ja hänen ystävistään Billy ja Betty Fairfieldistä ja heidän seikkailuistaan.

Vuonna 1947 valmistui sarjaan pohjautuva elokuva Jack Armstrong

Jack Armstrong, the All-American Boy pääsi Radio Hall of Fameen vuonna 1989.

Lähteet

Aiheesta muualla
Luettelo Jack Armstrong, the All-American Boy -sarjan säilyneistä jaksoista
Sarjan jaksoja MP3-muodossa

Yhdysvaltalaiset radiokuunnelmat
Radio Hall of Fame
Gorka Iraizoz

Gorka Iraizoz Moreno (s. 6. maaliskuuta 1981 Pamplona, Navarra, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa bilbaolaista Athleticia. 

Iraizozin kasvattajaseura on pamplonalainen Chantrea. Ensimmäiset ottelunsa aikuisten sarjatasoilla hän pelasi Athleticin kolmosjoukkueessa Basconiassa kaudella 1999–2000, mutta seuran edustusjoukkueeseen hän ei vielä tällöin noussut. Tammikuussa 2001 Iraizoz lainattiin Segunda División B:n Gernikaan, ja kauden päätteeksi siirrosta tehtiin pysyvä.

Ensiesiintymisensä Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa Iraizoz teki kaudella 2005–2006 pelatessaan Espanyolissa. Joukkue saavutti Espanjan cupin Copa del Reyn mestaruuden. Kaudella 2006–2007 Iraizoz joutui sarjassa Carlos Kamenin varamaalivahdiksi, mutta kantoi päätorjuntavastuun UEFA-cupissa. Kausi huipentui UEFA-cupin loppuotteluun, jossa Sevilla oli kuitenkin vahvempi. Kesällä 2007 Iraizoz teki paluun Athleticiin.

Seurajoukkueiden lisäksi Iraizoz on pelannut epävirallisessa Baskimaan maajoukkueessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Iraizozin esittely Athleticin sivustolla 
 Iraizozin tilastot BDFutbol-sivustolla 

Espanjalaiset jalkapallomaalivahdit
Baskijalkapalloilijat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Atlantic College

Atlantic College (virallisesti United World College of the Atlantic) on  16–19-vuotiaille tarkoitettu kansainvälisesti arvostettu yksityinen sisäoppilaitos Vale of Glamorganissa Etelä–Walesissä. Atlantic College oli ensimmäinen UWC-koulu, ja siellä opiskelee noin 350 oppilasta yli 150 maasta. Atlantic College oli yksi ensimmäisistä oppilaitoksista, joissa oli mahdollista opiskella kansainvälinen IB-tutkinto, ja koulu osallistui aktiivisesti tutkinnon kehittämiseen 1960-luvulla. Oppilaat valitaan ansioiden perusteella riippumatta uskonnollisesta, yhteiskunnallisesta tai etnisesta taustasta. Opiskelu rahoitetaan pääasiassa stipendein.

Historia 
Koulun perusti 1962 saksalaissyntyinen pedagogi Kurt Hahn, pyrkimyksenään yhdistää nuoria ympäri maailmaa kylmän sodan aikaisen epävarmuuden ja vihamielisyyden vähentämiseksi.

Merkittävät alumnit ja opiskelijat
Seapo Honkapohja
Pentti Kouri
Ari Lahti
Jorma Ollila
Willem-Alexander
Miikka Ruokanen
Timo Aronkytö

Viitteet

Aiheesta muualla
Atlantic College
United World Colleges

IB-koulut