joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kotleba – Kansanpuolue Meidän Slovakiamme

Kotleba – Kansanpuolue Meidän Slovakiamme (, lyh. Kotlebovci tai ĽSNS) on slovakialainen puolue. Se on jyrkän vanhoillis-kansallismielinen . ĽSNS on äärioikeistolainen ja monesti uusnatsistisena pidetty. 

Puolue kannattaa taloudellista omavaraisuutta ja perinteisiä kristillisiä perhearvoja. Autoritaarisena puolue vastustaa liberaalia demokratiaa. ĽSNS vastustaa maahanmuuttoa, romaneja, juutalaisia ja Euroopan islamisaatiota. Puolue hyljeksii seksuaalivähemmistöjä, aborttia ja promiskuiteettia. Puolue on vaalinut Hilterin Saksan vasallina toimineen Jozef Tison perintöä. Ulkopolitiikassa puolue vastustaa EU:ta ja Natoa. Sen sijaan ĽSNS kannattaa puolueettomuutta ja on kallellaan Venäjää päin vaikka Venäjän suurlähetystö on tuominnut järjestön ääriliikkeenä

Historia 
Puolue rekisteröitiin vuonna 2000, jolloin sen keskushahmona oli presidenttivaaleissa ehdokkaana ollut veturinkuljettaja Milan Fogaš.
Puolue rekisteröitiin alun perin nimellä "Viinin ystävien puolue" (). Liikkeen nimi oli alun perin HOVNO (, "Huijattujen äänestäjien ja masentuneiden kansalaisten liike"). Lyhenne tarkoittaa myös "paska".
Marian Kotleba tukijoineen otti puolueen haltuunsa 2009 ja muutti sen nimen kansanpuolueeksi.

Vuonna 2013 puolue sai vaaleissa Banska Bystrican seudun kuvernöörin paikan. Kuvernööriksi valittu Marian Kotleba sai tuolloin 55,53 prosenttia äänistä. Puolue nousi ensi kertaa parlamenttiin vuoden 2016 vaaleissa saatuaan 8 prosenttia äänistä ja 14 paikkaa.

Ohjelma
Lähde
Puolue julistaa periaatteikseen kansallismielisyyden, kristinuskon ja sosiaalisuuden. Se julistaa olevansa ainoa vaihtoehto korruptoituneelle ja rikolliselle "demokraattiselle" järjestelmälle ja nykyisille parlamenttipuolueille. Puolue kunnioittaa kansakunnan isinä Ľudovít Štúria, Andrej Hlinkaa ja Jozef Tisoa.

Puolue haluaa maasta itsenäisen ja omavaraisen ja vetäytyä Euroopan unionin, kansanvälisten rahalaitosten ja ylikansallisten yritysten ylivallasta. Ja neutraalin ja olla osallistumatta Naton, Yhdysvaltain ja Israelin rikolliseen politiikkaan. Turvallisen kunnollisille kansalaisille jotta mustalaiset ja korruptoituneet poliitikot eivät heitä terrorisoi ja ryöstä.
...
Kristityn ja kristittyjen arvojen mukaisen, eikä ateismia, materialismia, konsumerismia, vaarallisia lahkoja ja seksuaalisia perversioita edistävän länsimaisen liberalismin mukaisen.
...
Kansallisen, jotta slovakki on Slovakiassa herra, eikä orja ulkomaalaisten, maahanmuuttajien ja vähemmistöjen palveluksessa.
...

Kritiikki 
Puolueen vastustajien mielestä ĽSNS on uusnatsistinen. ĽSNS kiistää olevansa natsistinen. Se onkin alkuaikojen jälkeen ottanut etäisyyttä näkyviin natsitunnuksiin. Muut puolueet ovat usein karttaneet yhteistyötä ĽSNS:n kanssa.

Lähteet

Slovakian puolueet
Nationalistiset puolueet
Äärioikeistolaiset puolueet
Me olemme perhe

Me olemme perhe () on slovakialainen puolue, jota johtaa liikemies Boris Kollár.

Puolue perustettiin 2011 nimellä Slovakian kansalaispuolue (Strana občanov Slovenska).
Myöhemmin nimi oli Meidän maamme (Náš kraj). Vähän ennen vuoden 2016 vaalien ehdokasasettelun päättymistä Boris Kollár otti sen haltuunsa ja antoi sille uuden nimen Me olemme perhe – Boris Kollár. Näin vältettiin 10 000 allekirjoituksen kerääminen uuden puolueen rekisteröimiseksi.
Vaaleissa puolue sai 6,6 % äänistä ja 11 paikkaa parlamentissa.
Kollárin nimi pudotettiin puolueen nimestä 2019.

Boris Kollár aloitti liiketoimensa 1989 ja keskittyi aluksi laskettelukeskuksiin ja hotelleihin. Vuonna 1999 hänestä tuli maanlaajuisen Fun rádio -radioaseman omistaja.
Tiedustelupalvelun raporttien mukaan Kollárilla oli 1990-luvulla myös yhteyksiä huumekauppaa pyörittäneisiin ja murhia järjestäneisiin mafiosoihin. Kollár on tuominnut väitteet valheeksi ja syyttää niiden levittämisestä valtapuolue SMERiä.

Lähteet  

Slovakian puolueet
Felucia

Felucia on fiktiivinen planeetta Star Wars -universumissa. Felucian taistelu käytiin 19 BBY ja se oli osa  Kloonisodista. Felucian taistelussa murhattiin Aayla Secura ja Barriss Offee, jotka kumpikin olivat jedejä. 

Felucia sijaitsee galaksin ulkokehän alueilla. Kuita sillä on kahdeksan ja se kuuluu maanpäällisten planeettojen luokkaan. Felucian ilmasto on kuuma ja kostea ja sen ensisijainen maasto on viidakkoa. Sen eläimistöön kuuluu esimerkiksi Gelagrubit. Felucian järjestelmä oli liittoutunut Yhdistyneiden aurinkokuntien konfederaation 
ja myöhemmin Galaktinen Imperiumin kanssa. Verkko koordinaatit Felucialla on R-6. Feluciaan maahanmuuttaneetlajit ovat viidakko rancorit ja Tee-Mussit. Felucian kotoperäiset lajit on Felucialaiset. Felucialla on pieniä maanviljely kyliä jotka Felucialaiset ovat asuttaneet. Ensimmäinen  Felucian taistelu käytiin 19 BBY Kloonisodissa.

Tähtien sodan planeetat
Järvikylän kartano

Järvikylän kartano on Joroisissa sijaitseva kartano. Kartano on ollut  Grotenfeltin suvun omistuksessa vuodesta 1674. Kartano kuuluu Joroisten kartanoiden muodostamaan valtakunnalliseti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen kohteeseen.

Kartanon päärakennuksen rakennutti Nils Grotenfelt, josta tuli vuonna 1892 perustetun maataloushallituksen ensimmäinen ylijohtaja. Rakennus toteutettiin lääninagronomi Alfred Sjöströmin piirustusten pohjalta vuonna 1882. Rakennus on osittain kaksikerroksinen, aikakauden romantisoivaan tyyliin rakennettu hirsirakennus, jossa on kaikissa neljässä nurkassa ulkonevat tornit. Kartanon pihapiirin historiallinen talousrakennuskanta on muotoutunut 1920-luvulla, jolloin myös tiiliset karjarakennukset rakennettiin. Arkkitehti Urho Åberg suunnitteli vuosina 1924-1926 pihapiirin suuren puimala-varastokompleksin. Kartanolla on myös oma kappeli.

Kartanossa toimii kartanon omistajasuvun 10. isäntä Karl Grotenfelt vuonna 1987 perustama Famifarm Oy joka tunnetaan Järvikylä yrttien- ja salaattien tuottajana.

Lähteet

Joroisten rakennukset ja rakennelmat
Suomen kartanot
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Ari Salminen

Ari Osmo August Salminen (s. 15. maaliskuuta 1951 Jyväskylä) on Vaasan yliopiston professori emeritus, joka toimi yliopiston rehtorina.

Henkilöhistoria
Salminen syntyi myyntipäällikkö Osmo Edvin Salmisen ja vahtimestari Eeva Sanelma Niemosen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1978 on Anja Carita Britschgi. Salminen tuli ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1971, suoritti Tampereen yliopistossa hallintotieteen kandidaatin tutkinnon 1975 ja lisensiaatin tutkinnon 1978 ja väitteli siellä hallintotieteen tohtoriksi 1981.

Ammattiura
Tampereen yliopiston projektitutkijana Salminen työskenteli 1975–1977 ja on ollut siellä dosentti vuodesta 1983, Kuopion yliopiston dosentti hän on vuodesta 1985. Vieraileva tutkija useissa eri Itä-Euroopan maissa Salminen oli 1977–1982 ja  samalla 1977–1981 Suomen Akatemian tutkimusassistentti. Vaasan yliopistossa hän toimi suunnittelijana  1981–1983 ja Helsingin yliopistossa vt. assistenttina 1983. Vaasan yliopiston vt. professori Salminen oli 1983–1988, apulaisprofessori (virkavapaalla) 1986–1988, julkishallinnon professori vuodesta 1988, vararehtori 1987–1990, dekaani 1992–1994 ja rehtori 1994–1998, minkä jälkeen hän palasi professorin tehtäviinsä.  

Salmisen tutkimus- ja asiantuntijatyön kohteita ovat olleet hallintovertailut, julkinen johtaminen ja hallinnon ja johtamisen etiikka. Hän on julkaissut alaltaan paitsi useita kymmeniä tutkimuksia, myös opetusmateriaalia, kuten esimerkiksi teokset Hallintotiede. Organisaatioiden hallinnolliset perusteet (1995) ja Julkisen toiminnan johtaminen. Hallintotieteen perusteet (2004) sekä opetusjulkaisun Julkisen johtamisen etiikka (2010), joista kaikista on otettu useita painoksia.

Lähteet

 Vuonna 1951 syntyneet
Vaasan yliopiston rehtorit
Vaasan yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Elävät henkilöt
Hietalahdenranta

Hietalahdenranta () on katu Helsingin eteläisessä kantakaupungissa. Kuten koko  Hietalahden alue, katu kuuluu Kampin ja Punavuoren kaupunginosiin.

Hietalahdenranta alkaa Länsilinkin liikennealueelta Kampista, missä se muodostaa risteyksen Jätkäsaarenlaiturin ja Mechelininkadun kanssa. Hietalahdenranta tekee mutkan Hietalahden perukassa olevan satama-altaan ympäri Bulevardin päässä ja päättyy Punavuorenkadun kohdalla, jossa katulinjaus jatkuu Telakkakatuna etelään. 

Hietalahdenrannassa on raitiotiekiskot. Aikaisemmin ne johtivat Ruoholahdenrannalta Bulevardille, mutta vuonna 2021 valmistui uusi osuus Telakkakadun kautta Hernesaareen.

Nimen alkuperä 
Kadun nimi johtuu viereisen merenlahden, Hietalahden nimestä. Sen ruotsinkielinen nimi vahvistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1836 muodossa SandviksQuain. Vuonna 1887 otettiin jo käyttöön nykyinen muoto Sandvikskajen. Seuraavana vuonna katu jaettiin kahteen osaan, jotka saivat nimet Sandviks norra kajen ja Sandviks södra kajen, joille vuonna 1909 vahvistettiin myös suomenkieliset nimet Hietalahden pohjoinen rantakatu ja Hietalahden etelärantakatu. Vuonna 1928 ne jälleen yhdistettiin, ja katu sai nykyisen nimensä Hietalahdenranta.

Rakennuksia 

Kadun varrella on rakennuksia pääasiassa itä- ja pohjoisreunalla, jossa osoitenumerot ovat parittomia. Rannan puolella on kadun alkupäässä huoltoasema ja toisessa päässä ravintola Merimakasiini. Vanhaa rakennuskantaa on satama-altaan pohjoispuolella. Rakennuksissa on ollut muun muassa Kaj Eräjuuren Haka-Auto, Yhtyneet Kuvalehdet ja Otavan kirjapaino. Uutta rakennuskantaa on Sinebrychoffin puretun rakennuksen tontilla satama-altaan itäpuolella.

Ravintola Salve sijaitsi aiemmin Hietalahdenranta 11:ssä, josta se syksyllä 2016 siirtyi Hietalahdenranta 5:een.

Lähteet

Aiheesta muualla

Helsingin kadut
Kamppi
Punavuori
Matti Puurtinen

Veli Matti Puurtinen (31. toukokuuta 1949 Savonlinna – 24. lokakuuta 2017 Tampere) oli suomalainen muusikko, kapellimestari ja säveltäjä. Hänet tunnettiin erityisesti Suomen euroviisusävelmistä ”La dolce vita” (1989, es. Anneli Saaristo) ja ”Tule luo” (1993, es. Katri Helena), sekä karsintakappaleesta "Enkelin silmin" (1991, es. Arja Koriseva). 1970-luvun loppupuolen Puurtinen toimi Turun kaupunginteatterin kapellimestarina, ja hän on säveltänyt musiikin noin 40 näytelmään. Hänen iskelmäsävellystuotantonsa käsittää 400–500 laulua, joita ovat levyttäneet muiden muassa Lea Laven, Anita Hirvonen, Reijo Kallio, Kake Randelin, Marion ja Anneli Saaristo. Televisiossa Puurtista on nähty ja kuultu Yle TV2 -kanavan ohjelmissa kuten Tammerkosken sillalla, Thilia Thalia ja Tuttu Juttu Show.

Savonlinnan lähellä varttunut Puurtinen lähti ylioppilastutkinnon jälkeen Jyväskylään opiskelemaan pianonsoittoa, orkesterinjohtoa, teoriaa ja musiikkitiedettä. Hän pääsi vuonna 1975 Turun kaupunginteatterin kapellimestariksi mutta jäi freelanceriksi vuonna 1979.

2000-luvulla Puurtisen elämää alkoivat vaikeuttaa tinnitus ja ääniyliherkkyys. Niinpä hän esiintymisten sijasta keskittyikin yhä enemmän säveltämiseen. Vuonna 2016 hänelle myönnettiin taiteilijaeläke. Puurtisella on kaksi jo aikuista tytärtä. Toinen tyttäristä, Satu Puurtinen, oli vuosina 2000–2007 naimisissa iskelmälaulaja Markku Aron kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Matti Puurtisen haastattelu ja teatterimusiikkituotantoa. Elvis ry.
Matti Puurtinen Discogs-levytystietokannassa.
Matti Puurtinen Ilona-teatteritietokannassa.
Matti Puurtinen Radio- ja tv-arkiston Ritva-tietokannassa.
Matti Puurtinen Äänitearkistossa. 

Suomalaiset iskelmämusiikin säveltäjät
Suomalaiset kapellimestarit (viihdemusiikki)
Suomalaiset teatterialan ammattilaiset
Vuonna 1949 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Because Music

Because Music on vuonna 2005 perustettu levy-yhtiö, jonka pääkonttorit sijaitsevat Pariisissa ja Lontoossa. Sen perusti Virgin Records Francen ja EMI Continental Europen entinen puheenjohtaja Emmanuel de Buretel. 

Because Music omistaa yksinoikeuden kaikille Ed Banger Recordsin ja Phantasyn artisteille.

Artistit
 13 Block
 Amadou et Mariam
 Antoine Léonpaul
 Baaba Maal
 Brandt Brauer Frick
 Breakbot
 Busy P
 Christine and the Queens
 Carte Blanche
 Cassius
 Catherine Ringer
 Charlotte Gainsbourg
 Connan Mockasin
 Despo Rutti
 Django Django
 DJ Mehdi
 Don Cavalli
 D.S.L
 Erol Alkan
 Electric Guest
 Fabrice Lucchini
 Feadz
 Fredo Viola
 Guizmo
 Hanni El Khatib
 James Deano
 Jarvis Cocker
 JJ Cale
 John Butler Trio
 Justice
 Justin Bieber
 Kap Bambino
 Keny Arkana
 Keziah Jones 
 Klaxons
 Krazy Baldhead
 La Phaze
 Late of the Pier
 Laza Morgan
 Les Plastiscines
 Les Rita Mitsouko
 Lido
 Mac Tyer
 Major Lazer
 Manu Chao
 Mauro Gioia
 Médine
 Metronomy
 Mickey Moonlight
 Moby
 Mr Oizo
 Mr Flash
 Nortec Collective
 Nèg' Marrons
 Para One
 Pascal Comelade
 Patrice
 Perle Lama
 Pete Yorn
 Plastiscines
 Prince
 Rodrigo Y Gabriela
 SebastiAn
 Second Sex
 Sefyu
 Selah Sue
 Seun Kuti
 SMOD
 Soko
 Stephane Pompougnac
 Syd Matters
 The Blood Arm 
 Tom Tom Club
 Twisted Charm
 Uffie

Lähteet

Ranskalaiset levy-yhtiöt
Lupikat

Lupikat (Sesleria) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 30 lajia.

Lupikat ovat monivuotisia, matalahkoja ja kasvutavaltaan mätästäviä heiniä. Niiden varret ovat pystyjä sekä kaljuja ja lehdet ovat lyhyitä, teräväkärkisiä sekä yläpinnaltaan siniharmaita. Varsilehdet ovat vain 1–2 cm pitkiä ja kieleke on kalvomainen. Kukinto on tiheä sekä munanmuotoinen ja sen tyveä ympäröi leveä suojuslehti. Tähkylät ovat tasaisia ja kaksi- tai kolmekukkaisia. Tähkylöiden kaleet ovat kalvomaisia ja ulkohelpeet viisisuonisia.

Lupikoiden (Sesleria) suku on nimetty 1700-luvun lopulla eläneen italialaisen lääkärin Leonardo Sesleron mukaan.

Suvun lajeista Suomessa tavataan vain sinilupikkaa (Sesleria uliginosa), jota kasvaa Suomessa lähinnä vain Ahvenanmaalla.

Lajeja 
 Sesleria alba
 Sesleria albicans – atlantinlupikka
 Sesleria argentea
 Sesleria autumnalis
 Sesleria heufleriana – kevätlupikka (joissain lähteissä Sesleria heuflerana)
 Sesleria leucocephala
 Sesleria nitida – kiiltolupikka
 Sesleria rigida
 Sesleria sadleriana
 Sesleria uliginosa – sinilupikka eli lupikka (aikaisemmin Sesleria caerulea)

Lähteet
Rakkautta vain (televisiosarja)

Rakkautta vain on suomalainen draamasarja, jossa kymmenen ikääntyvää henkilöä lähtee pikatreffeille. Ennen sarjan kuvauksia sille ei ollut valmista käsikirjoitusta, vaan sen näyttelijät kehittivät omat hahmonsa yhdessä ohjaajan kanssa. Näyttelijät eivät tienneet etukäteen toistensa tarinoita eikä tapahtumien kulkua.

Pikatreffailijoita sarjassa esittävät Eeva Litmanen, Rea Mauranen, Sinikka Sokka, Leena Uotila, Kirsti Wallasvaara, Aake Kalliala, Heikki Kinnunen, Heikki Nousiainen, Esko Roine sekä Esko Salminen. Treffejä vetää Eero Ritalan esittämä hahmo.

Sarja kuvattiin yhden päivän aikana 17 kameralla syksyllä 2016 Gumbölen kartanossa. Sarja perustuu saksalaiseen Autumn Tingles – Speed Dating for Silver Hair -formaattiin.


Rooleissa

Katsojaluvut 

1 Katsojamäärä televisiossa ensiesityspäivänä

Lähteet 

Suomalaiset draamasarjat
Suomalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Olli Klemetti

Olli Klemetti (7. maaliskuuta 1973 Helsinki – 22. huhtikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen graffititaiteilija. Hän oli alan suomalaisia pioneereja, jolla oli suuri vaikutus suomalaiseen graffitikulttuuriin. Klemetti aloitti maalaamisen Helsingin Pasilassa jo 1980-luvun puolivälissä käyttäen tagia Chew ja otti myöhemmin 1990-luvun alussa käyttöön tunnetun taginsa Astron. 1980-luvulla Klemetti oli myös yksi Suomen ensimmäisistä rullalautailijoista.

Klemetti kuoli äkillisesti 44-vuotiaana huhtikuussa 2017. Hänen haaveenaan oli kirjan tekeminen töistään, mutta suunnitelma ei ehtinyt toteutua.

Lähteet 

Suomalaiset graffititaiteilijat
Suomalaiset rullalautailijat
Vuonna 1973 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
ZenRobotics

ZenRobotics on helsinkiläinen yritys, joka kehittää tekoälyllä toimivia robottilaitteistoja. Yhtiö perustettiin vuonna 2007, ja vuonna 2018 sen liikevaihto oli 2,3 miljoonaa euroa. Yhtiön tunnetuin tuote on robotisoitu jätteiden lajittelujärjestelmä, joita on myyty muun muassa Alankomaihin, Ruotsiin, Sveitsiin ja Yhdysvaltoihin.

Yrityksen järjestelmä soveltaa konenäköä, neuroverkkoja, koneoppimista ja tekoälyä. Forbesin mukaan yritys on edelläkävijä oppivien järjestelmien käytössä kierrätyskeskuksissa.

Yhtiö jätti konkurssihakemuksen heinäkuussa 2022. Yhtiö on ollut tappiollinen ja 80 prosenttia yrityksestä omistava Invus on rahoittanut sitä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ZenRobotics

Helsinkiläiset yritykset
Robotiikka
Cliff Thorburn

Clifford Charles Devlin "Cliff" Thorburn (s. 16. kesäkuuta 1948) on kanadalainen entinen snooker-ammattilainen, joka voitti vuonna 1980 Snookerin maailmanmestaruuden, ja hän oli samalla ensimmäinen Britannian ulkopuolelta voittava pelaaja. Hän teki uran aikana kahdesti 147 pisteen maksimibreikin sekä 92 kertaa 100 pisteen lyöntisarjoja.

Lähteet

 Cliff Thorburn World Snooker. 

Kanadalaiset snookerpelaajat
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Studiotalo

Studiotalo (, ) on Yleisradion rakennus Helsingin Pasilassa, osoitteessa Uutiskatu 8. Studiotalosta löytyvät Ylen suuret tv-studiot, joissa tehdään kotimaisia tv-ohjelmia.

Studiotalossa on kaksi täysvarustettua studiota, Studio 1 ja Studio 2. Studio 1 on Suomen vanhin toiminnassa oleva tv-studio. Lisäksi rakennuksessa on kolme kuvaustilaa sekä mediasali, jossa hoidetaan materiaalin tallennus ja jakelu. Mediasalissa käsitellään myös ulkotuotantoautoista, lokaatioista ja kotimaisen sekä kansainvälisen signaalin kautta tulevaa materiaalia. Ylen naamiointi, puvustamo sekä rekvisiitta- ja lavastamopalvelut sijaitsevat Studiotalossa.

Yle vuokraa Studiotaloa sekä sen tarpeistoa ja rekvisiittaa suomalaisen tv-toimialan käyttöön. Studiotalolla on kuvattu mm. seuraavia ohjelmia: SuomiLOVE, Uuden Musiikin Kilpailu, Tartu Mikkiin, Uutisvuoto, Nenäpäivä, Marja Hintikka Live, Bumtsibum ja Putous. 

Ylen Pasilan alueen muita rakennuksia ovat mm. Mediatalo ja Luova talo.

Lähteet 

Länsi-Pasila
Ylen rakennukset ja rakennelmat
Helsingin rakennukset ja rakennelmat
Peräjärvi

Peräjärvi tarkoittaa seuraavia:
 Peräjärvi, järvi Eurassa
 Peräjärvi, järvi Hartolassa
 Peräjärvi, järvi Iitissä
 Peräjärvi, järvi Jämsän Koskenpäällä
 Peräjärvi, järvi Jämsän Niinimäellä
 Peräjärvi, järvi Jämsän Rasissa
 Peräjärvi, järvi Jämsän Rumakulmalla
 Peräjärvi, järvi Jämsän Sammallahdella
 Peräjärvi, järvi Kangasalla
 Peräjärvi, järvi Keuruun Riiholla
 Peräjärvi, järvi Kuhmoisissa
 Peräjärvi, järvi Laitilassa
 Peräjärvi, järvi Orivedellä
 Peräjärvi, järvi Parkanossa
 Peräjärvi, järvi Ruovedellä
 Peräjärvi, järvi Tampereen Vattulassa
 Peräjärvi, järvi Tampereen Viitapohjassa
 Peräjärvi, My Summer Car -pelin tapahtumapaikka
 Iso Peräjärvi, järvi Jyväskylässä.

Järvien täsmennyssivut
Hantzschin pyridiinisynteesi

Hantzschin pyridiinisynteesi on kemiallinen reaktio, jolla voidaan valmistaa pyridiinijohdannaisia. Reaktiossa β-dikarbonyyliyhdiste esimerkiksi diketoni tai ketoesteri reagoi aldehydien ja ammoniakin tai ammoniakin lähteen kanssa muodostaen dihydropyridiinin, joka voidaan hapettaa pyridiinijohdannaiseksi. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran saksalainen kemsiti Arthur Hantzsch vuonna 1882 ja se on nimetty hänen mukaansa.

Reagenssit ja mekanismi
Hantzschin pyridiinisynteesissä dikarbonyyliyhdisteenä käytetään tyypillisesti ketoestereitä kuten asetoetikkahapon estereitä tai diketoneja. Reaktion mekanismille esitetään yleisesti kaksi toisistaan hieman poikkeavaa mekanismia. Molemmille yhteistä on, että ensimmäisessä vaiheessa tapahtuu Knoevenagel-kondensaatio. Ketoesteristä muodostuu emäksisissä olosuhteissa enolaatti, joka reagoi aldoliadditiolla elektrofiilisen aldehydin kanssa. Tätä vaihetta seuraa aldolikondensaatio, jonka tuotteena on tyydyttymätön ketoesteri. Reaktiossa muodostuva tyydyttymätön ketoesteri reagoi tämän jälkeen Michael-additiolla eli konjugaattiadditiolla. Nukleofiilina tässä reaktiossa on joko ketoesterin enolaatti tai ketoesterin ja ammoniakin tai ammoniumasetaatin muodostama enamiini. Tässä vaiheessa muodostunut välituote syklisoituu dihydropyridiiniksi, joka voidaan hapettaa pyridiiniksi. Hantzschin pyridiinisynteesin huonona puolena on se, että sillä voidaan valmistaa ainoastaa symmetrisiä pyridiinijohdannaisia.

Lähteet

Orgaaniset reaktiot
Luova talo

Luova talo (, ; entinen Toimitustalo) on Yleisradion rakennus Helsingin Pasilassa. Rakennus sijaitsee osoitteessa Radiokuja 1.  

Rakennuksen uusi nimi otettiin käyttöön 27.2.2017. 

Luovaa taloa remontoitiin vuosina 2016 ja 2017. Rakennuksessa työskentelee pääosin Luovat sisällöt -yksikön työntekijöitä. Luovassa talossa ovat myös Ylen arkisto-tietopalvelun tilat.

Ylen Pasilan alueen muita rakennuksia ovat mm. Mediatalo ja Studiotalo sekä Pasilan linkkitorni.

Lähteet 

Länsi-Pasila
Ylen rakennukset ja rakennelmat
Helsingin rakennukset ja rakennelmat
Fanatiko

Fanatiko on suomalaisen black metal -yhtye Barathrumin järjestyksessään yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2017 levymerkillä Saturnal Records. 

Albumi on yhtyeen ensimmäinen sitten vuoden 2005 Anno Aspera – 2003 Years After Bastard’s Birth -albumin.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Demonos Sova – laulu
 Pelceboop – soolokitara
 Raakalainen – kitara
 Nuklear Tormentörr – basso, taustalaulu
 Ruttokieli – basso, taustalaulu
 Pete Vendetta – rummut, taustalaulu

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Kaaoszine: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit
Barathrumin albumit
Yleisurheilun Aasian-mestaruuskilpailut 2013

Vuoden 2013 yleisurheilun Aasian-mestaruuskilpailut käytiin 3. heinäkuuta – 7. heinäkuuta Punessa, Intiassa.

Mitalistit

Miehet

Naiset

Lähteet
 Tulokset 

Yleisurheilun Aasian-mestaruuskilpailut
Vuoden 2013 yleisurheilu
Aasian-mestaruuskilpailut 2013
Pune
SubHuman

subHuman on brittiläisen Recoilin kuudes studioalbumi. Alan Wilder kertoi albumista ensimmäisen kerran syyskuussa 2007 YouTube-videossa, jossa hän kertoi julkaisevansa uuden albumin keväällä tai alkukesästä 2007. Wilder kertoi albumista lisää 23. huhtikuuta 2007 MySpacen ja Recoilin nettisivujen kautta. subHuman julkaistiin Euroopassa 9. heinäkuuta 2007 ja Yhdysvalloissa 14. elokuuta 2007.

New Orleansista kotoisin oleva bluesmuusikko Joe Richardson työsti albumia Wilderin kanssa. Hän kontribuoi albumiin laulun, kitaran sekä harmonikan. Kuten Recoilin aikaisemmissakin albumeissa, myös subHumanissa Wilderia auttoi hänen vaimonsa Hepzibah Sessa sekä Paul Kendall, joka työsti Recoilin vuoden 2000 albumia Liquid ja vuoden 1997 albumia Unsound Methods. Englantilainen laulaja Carla Trevaskis oli myös tekemässä albumia. Hän oli aikaisemmin tehnyt työtä muun muassa Fred de Fayen (Eurythmics), Apollo 440:n Cliff Hewittin sekä Portisheadin Dave McDonaldin kanssa.

Kappaleet

Kokoonpano
Alan Wilder – kaikki musiikki
Joe Richardson – päälaulaja kappaleissa 1, 3, 4, 5, 6 ja 7, kitara ja harmonikka
Carla Trevaskis – päälaulaja kappaleissa 2 ja 5
John Wolfe – bassokitara
Richard Lamm – rummut
Hepzibah Sessa – viulu, alttoviulu
Lee Funnell – valokuvaus 
Jesse Holborn at Design Holborn – Art Director/design

Lähteet

Mute Recordsin albumit
Recoilin albumit
Vuoden 2007 albumit
Veli (albumi)

Veli on hip hop -kollektiivi Gasellien neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 21. huhtikuuta 2017 levymerkillä Johanna Kustannus. Albumin yleisilme on edeltäjiinsä verrattuna toiveikkaampi ja positiivisempi.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan kolmannella sijalla.

Kappaleet

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit
Gasellien albumit
Lukkari (täsmennyssivu)

Lukkari voi tarkoittaa:

 Lukkari, kirkollinen virka
 Lukkari, pesäpallon syöttäjä

Sukunimi 
 Kimmo Lukkari (s. 1987), pesäpalloilija
 Matti Lukkari (1936–2012), upseeri, toimittaja ja sotahistorioitsija
 Oskari Lukkari (s. 1999), pesäpalloilija
 Pekka Lukkari (1918–2006), saamelainen kirjailija ja kääntäjä
 Rauni Magga Lukkari (s. 1943), saamelainen runoilija ja kääntäjä
 Reino Lukkari (1908–1951), Mannerheim-ristin ritari
 Teemu Lukkari (s. 1992), futsalpelaaja
 Tuomo Lukkari (s. 1931), taidemaalari

Kuvitteellisia henkilöitä 
 Emmi Lukkari, televisiosarjassa Uusi päivä

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Hyyrynen

Hyyrynen on sukunimi. Se on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

 Antti Hyyrynen (s. 1980), muusikko
 Eino Hyyrynen (1902–1965), näyttelijä ja lausuntataiteilija
 Jussi Hyyrynen (s. 1971), muusikko
 Mikko Hyyrynen (s. 1977), jalkapalloilija ja valmentaja
 Tuija Hyyrynen (s. 1988), jalkapalloilija
Dumarillumarei

Dumarillumarei on Tuomari Nurmion 24. studioalbumi, joka julkaistiin 28. huhtikuuta 2017 levymerkillä Sony Music. Albumin vinyylipainos julkaistiin 12. toukokuuta 2017. Levy nousi Suomen virallisella listalla parhaimmillaan sijalle 6.

Rockmusiikkilehti Soundin toimittajat valitsivat albumin vuoden 2017 neljänneksi parhaaksi kotimaiseksi albumiksi.

Sisältö ja tyylilajit
Levyn nimikappale viittaa rillumareikulttuuriin, joka 1950-luvulla aiheutti kulttuurisotia. Levyn tyylilajeina ovat mm. blues, surumarssi, humppa ja rap, joista viimemainittua edustaa levyn nimiraita. Levyllä esiintyvät nistit, sotilaat, raivotautiset ja elämän nurja puoli muutenkin:

Levy käsittelee Suomea “about kolmen sukupolven ajalta”. “Joutavia jorinoita” käsittelee netin nimettömiä vihapuheenvuoroja: “Toi on käsittämättömästi päässyt handusta toi paskanjauhanta.” Kappale “Tsaari“ käsittelee nyky-Venäjää.

Levylle on haluttu hieman leveämpää soundia, ja siksi mukana on iso bändi, mikä tarkoittaa Spuget-yhtyeen lisäksi puhallinsoittajia eli Stadin slangilla blosareita.

Vastaanotto
Muutaman sisäsiistiksi ja romanttisiksi sanotun levyn jälkeen Tuomari Nurmion sanotaan tällä levyllä kuulostavan jälleen itseltään: levy on rujo, raavas ja raateleva. “Dumarillumarei ei pidättele, se on porttikongeissa suihkuavaa rappioromantiikkaa. Kohtalot ovat koruttomia, kuolema on kuski ja Manala määränpää”, kirjoittaa Suomen Kuvalehti. “Tuomari ei todellakaan ole jäähdyttelemässä. Hänellä on paljon annettavaa.

Helsingin Sanomien arvostelu oli niinikään positiivinen:

Kappaleet
Sanat ja sävelmät Tuomari Nurmio, sovitukset Dumari ja Spuget, paitsi kappale 1.

Muusikot

Dumari ja Spuget:
Tuomari Nurmio: laulu, kitara
Mitja Tuurala: basso, piano
Miikka Paatelainen: kitara, lapsteel, mandoliini, ukulele
Markku Hillilä: rummut (A1, A2, A6 ja B1)
Blosarit:
Juho Viljanen: rummut (A3, A4, A5, B2, B3, B4, B5, B6), pasuuna, tuuba, perkussiot
Janne Toivonen: trumpetti
Antti Hynninen: saksofonit

Tuotanto

Jyri Riikonen, äänitys
Risto Hemmi, miksaus
Pauli Saastamoinen, masterointi
Jussi Karjalainen, layout
Perttu Saksa, valokuvat
Gabi Hakanen, vastaava tuottaja

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit
Tuomari Nurmion albumit
Waysted

Waysted on brittiläinen hard rock -yhtye, jonka perustivat entinen UFOn basisti Pete Way ja skotlantilainen solisti Fin Muir vuonna 1982. Yhtye julkaisi neljä studioalbumia ennen kuin hajosi vuonna 1987. Yhtye teki paluun vuonna 2003, ja on ollut toiminnassa siitä asti.

Yhtyeen albumit Vices ja Waysted ylsivät Britannian albumilistalle, Vices parhaimmillaan sijalle 78. ja Waysted parhaimmillaan sijalle 73.

Diskografia

Studioalbumit

Livealbumit

Jäsenet 
 Pete Way – bassokitara (1982–1987, 2003–)
 Fin Muir – laulu (1982–1985, 2003–)
 Chris George – kitara (2004–)
 Paul Haslin – rummut (2003–)
 Nacho Jase – kitara (2007–)

Entiset jäsenet 
 Neil Wilkinson – kitara (2007)
 Danny Vaughn – laulu, tamburiini (1985–1987)
 Johnny Dee – rummut (1985–1987)
 Jimmy DiLella – kosketinsoittimet, kitara (1985–1987)
 Paul Raymond – kosketinsoittimet, kitara (1982–1984)
 Ron E. Kayfield – kitara (1982–1983)
 Frank Noon – rummut (1982–1984)
 Barry Bennedetta – kitara (1983)
 Decca Wade – rummut (1984)
 Neil Shepard – kitara (1984)
 Andy Parker – rummut (1984–1985)
 Paul Chapman – kitara (1984–1987; 2003–2004)
 Phil Taylor – rummut (1985)
 Jerry Shirley – rummut (1985)
 Martin Chaisson – kitara (1987)
 Eric Gamens – kitara (1987)
 Jon Deverill – laulu (1987)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen MySpace -sivu
 Yhtyeen Facebook -sivu

Brittiläiset hard rock -yhtyeet
Vuoden designteko

Vuoden designteko on Suomalaisen työn liiton vuodesta 2012 jakama palkinto. Se jaetaan syksyisin Habitare-messujen yhteydessä.

Palkittuja
 2012: bambukuituisia vauvanvaatteita suunnitteleva ja valmistava Beibamboo Oy 
 2013: mattovalmistaja VM-Carpet Oy
 2014: puisia Lastu-suojakuoria mobiililaitteille valmistava Droplet Hitech Design Oy
 2015: Drop-ulkoaltaita valmistava Useful Stuff Oy
 2016: jurvalainen Hakola Huonekalu Oy
 2017: FRENN-miestenvaatteita valmistava Frenn Company Oy
 2018: lasten ja nuorten arkkitehtuurikoulu Arkki ry
 2019: puukomposiitista kylpyhuonekalusteita suunnitteleva ja valmistava Woodio Oy
 2020: julkitilakalusteita valmistava Piiroinen Oy
 2021: sähköautojen latauslaitteita suunnitteleva ja valmistava Kempower Oy

Lähteet

Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot
Kunniamaininnat
Rahkoila

Rahkoila on kylä Hattulan kunnassa Kanta-Hämeessä. Kylä sijaitsee kunnan keskustaajaman, Parolan pohjoispuolella. Rahkoilan halki kulkee kantatie 57, jonka kanssa risteävät sekä Aulangolle johtava Aulangontie että Tyrväntöön vievä Tyrvännöntie. 

Kylä rajoittuu maantieteellisesti Vanajaveteen sekä Merven, Mierolan ja Pekolan kyliin. Rahkoilan koululta, jota voidaan pitää kylän keskuksena, kertyy matkaa Aulangon kylpylähotellille alle seitsemän kilometriä ja Hämeenlinnan torille alle 12 kilometriä. Hattulan kunnan keskustaajamaan, Parolaan on noin kolme kilometriä (tilastollisessa taajamaluokituksessa Rahkoila on osa Parolan taajamaa). Aulangontietä pitkin kulkevat linja-autot  620, 621, 622 ja 656. Linja-autot liikennöivät maanantaista lauantaihin.  Rahkoilan kylä jakautuu lukuisiin pienempiin osiin, joita ovat muun muassa Kettumäki, Salimäki ja Valtee. Se kuuluu yhdessä Mierolan kanssa valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Rahkoilan kylä on Hattulan vanhimpia ja historiallisesti taloluvultaan suurimpia kyliä. Jaakko Juteini syntyi Rahkoilassa sijainneeseen Juutilan taloon vuonna 1781. Rahkoilan koulu perustettiin vuonna 1902 ja se onkin Hattulan vanhimpia. Talousrakennukset ovat 1940-luvulta. Koulussa toimi peruskoulun luokat 1–4 kunnes se lakkautettiin keväällä 2013.

Kylässä toimii Rahkoilan seudun koulu- ja kyläyhdistys ry, joka järjestää tapahtumia alueen asukkaille.

Aiheesta muualla
Rahkoilan seudun koulu- ja kyläyhdistys
Rahkoilan kylä museoviraston sivuilla

Hattulan kylät
Suomen kirkonkylät
V Is for Viagra. The Remixes

V Is for Viagra. The Remixes on yhdysvaltalaisen artistin Pusciferin remix-albumi vuodelta 2008. Se sisältää kymmenen remixiä Pusciferin albumin V Is for Vagina kappaleista sekä kaksi remixiä singlestä ”Cuntry Boner”, jota ei julkaistu millään albumilla.

Kappaleet

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Pusciferin albumit
Vuoden 2008 remix-albumit
Silkkihirssit

Silkkihirssit (Eriochloa) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 35 lajia.

Lajeja 
 preeriasilkkihirssi (Eriochloa contracta)
 idänsilkkihirssi (Eriochloa villosa)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Silkkihirssit (Eriochloa)
ITIS: Eriochloa 
United States Department of Agriculture (USDA): Eriochloa 
Flora of China: Eriochloa 

Heinäkasvit
Silkkiheinät

Silkkiheinät (Imperata) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 11 lajia.

Koristekasvina käytettävä hurmesilkkiheinä (Imperata cylindrica 'Rubra') on silkkiheinän (Imperata cylindrica) punalehtinen lajike.

Lajeja 
 Imperata brasiliensis
 Imperata brevifolia
 Imperata cheesemanii
 Imperata condensata
 Imperata conferta
 Imperata contracta
 Imperata cylindrica – silkkiheinä
 Imperata flavida
 Imperata minutiflora
 Imperata parodii
 Imperata tenuis

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Silkkiheinät (Imperata)
 ITIS: Imperata 
 United States Department of Agriculture (USDA): Imperata 
 Flora of China: Imperata 

Heinäkasvit
Hiidenjoki

Hiidenjoki on 15,4 kilometriä pitkä joki Kanta-Hämeessä Janakkalassa. Se alkaa Kernaalanjärvestä ja laskee Vanajaveteen.

Joen uoma

Joen kulku 
Joki alkaa Kernaalanjärven itäpäästä, jossa lahtimainen Vettenjakamo työntyy koilliseen. Samaan lahteen, mihin laskee idästä Puujoki, alkaa myös Hiidenjoki. Kernaalanjärven ja Vanajaveden vedenpintojen korkeudet ovat samat 79,4 metriä mpy, joten joen virtaus ei saa korkeuserosta johtuvaa lisävauhtia. Koska joen leveys on yleensä yli 50 metriä ja syvyys yleensä 4–8 metriä, ei keskivirtaama 17 m³/s näy joen vedenpinnalla kovin selkeästi. Joki antaa itsestään lähinnä järvimäisen vaikutelman.

Joella on seuraavia kohtia, joiden etäisyys joensuusta on ilmaistu kilometreina:
 0,7 km Raimalammin ja Raimansuon reunaojan laskupaikka
 1,3 km Sääjärvenojan valuma-alueen laskupaikka
 2,9 km Harvialan Ämmännokka, jossa Hiidenjoki kääntyy jyrkästi
 5,6 km sähkölinja Kalpalinnan laskettelukeskuksen kohdalla
 7,4 km Turengin taajaman silta, vedenpuhdistamo ja Liinalammin urheilupuisto
 8,3–9,5 km Ahilammi, pienvenesatama, uimaranta
 10,6 km korkeajännitelinja
 12,4–12,7 km Holmukreeninlahti
 15,3 km Vettenjakamo, Puujoen suu ja Kernaalanjärvi

Pintatiedot 
Joen uoma alkaa Vettenjakamoon Puujoen luusuasta ja päättyy Hiidenjokisuulle Vanajanvedelle Miemaalanselälle. Joen pituus on 15,3 kilometriä ja joen vesiala 177 ha. Tästä voidaan määrittää joelle keskileveys, joka on laskennallisesti 115 metriä.

Syvyyssuhteet 
Hiidenjoen syvyydet on luodattu vuonna 2006 ja joella havaittiin olevan neljä syvännettä, joissa joki oli 8–11 metriä syvä . Puujoen luusuassa Vettenjakamon eteläpuolella on heti syvänne, seuraava sijaitsee Holmukreeninlahdessa, kolmas on Turengin alapuolella Kalpalinnan kohdalla ja viimeinen on Hiidenjoen suussa. Muualla on yli puolet joen pituusjuoksusta yli 6 metriä syvää, mutta koska vain joen keskikohta on näin syvää, muodostuu yli 6 metriä syvästä alueesta vain 21 ha. Holmukreeninlahden yli 6 metrisen syvänteen pinta-ala on 1,43 ha ja sen tilavuudeksi on laskettu noin 47 800 m³.

Vesistösuhteet 
Hiidenjoki sisältyy Vanajan reitin valuma-alueen (vesistöaluetunnus 35.8) Hiidenjoen alueeseen (35.81) ja se laskee Vanajaveden Miemaalanselkään. Alueeseen kuuluu osa Puujokeakin, mutta Hiidenjoki alkaa Vettenjakamosta, mihin Puujoki laskee ja joka on Kernaalanjärven alajuoksulle työntyvän lahden jatke. Puujoen lisäksi Hiidenjoki saa vettä Kernaalanjärveen laskevista jokien valuma-alueista. Niitä ovat Räikälänjoki, joka laskee lännestäpäin, Tuulensuunjoki eli Hyvikkälänjoki, joka lasee järveen luoteesta, ja Tervajoki, joka laskee järveen lounaasta.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Hiiden melontareitit, 2006. Janakkalan kunnan esite. PunaMusta Oy.
Janakkalan joet
Krypton (televisiosarja)

Krypton on yhdysvaltalainen David S. Goyerin ja Damian Kindlerin luoma televisiosarja, joka sijoittuu Kryptonille, Teräsmiehen synnyinplaneetalle noin 200 vuotta ennen Teräsmiehen syntymää ja planeetan tuhoutumista. Sarjan esittäminen alkoi Syfy-kanavalla 21. maaliskuuta 2018 alkaen. Ensimmäinen tuotantokausi koostui 10 jaksosta. Toukokuussa 2018 Syfy tilasi Kryptonille toisen tuotantokauden, joka alkoi 12. kesäkuuta 2019. Elokuussa 2019 Syfy ilmoitti lopettavansa sarjan kahteen tuotantokauteen.

Näyttelijät

Päärooleissa

Sivurooleissa

Vierailevat 

Tuomiopäivä esiintyy tietokoneanimoituna hahmona.

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi (2018) 

|}

Toinen tuotantokausi (2019) 

|}

Tuotanto

Kehitys 
Vuonna 2014 raportoitiin, että David S. Goyer oli työstämässä Man of Steelin esiosaksi alun perin tarkoitettua televisiosarjaa nimeltä Krypton. Joulukuussa 2014 sarjan vahvistettiin olevan kehityksessä ja että se tullaan esittämään Syfy-kanavalla. Myöhemmin ilmoitettiin, että Goyer tulee myös tuottamaan sarjan, Ian Goldbergin toimiessa käsikirjoittajana ja vastaavana tuottajana. Toukokuussa 2016 TV Line raportoi Syfyn tilanneen sarjalle pilottijakson ja että Damian Kindler tulisi olemaan sarjan showrunner, Goyerin ja Colm McCarthyn ohjatessa pilottijakson. Kryptonin ensimmäinen teaser julkaistiin 18. huhtikuuta 2017, joka vihjaili sarjan esittämisen tulevan alkamaan vuonna 2017. Seuraavan kuukauden aikana Syfy kuitenkin paljasti sarjan saavan ensiesityksensä vuonna 2018.

Roolijako 
Syyskuussa 2016 Georgina Campbellin ilmoitettiin olevan valittu Lyta Zodin rooliin. Lokakuussa 2016 paljastettiin sarjan muut näyttelijät. Seg-Elin rooliin valittiin Cameron Cuffe. Syyskuussa 2017 ilmoitettiin, että Ian McElhinney näyttelee Val-Eliä, Elliot Cowan rauhantuomari Daron-Vexiä, Ann Ogbomo Lyta Zodia, Rasmus Hardiker Seg-Elin parasta ystävää Kemiä, Wallis Day Daron-Vexin tytärtä Nyssa-Vexiä ja Aaron Pierre Dev-Emiä. Marraskuussa Blake Ritson ja Paula Malcomson valittiin näyttelemään Vril Doxia ja Charysia. Tammikuussa 2018 Hannah Waddingham valittiin näyttelemään Jax-Uria.

Kuvaukset 
Kesäkuussa 2016 pilottijakson tuotannon kerrottiin tulevan alkamaan Montrealissa "myöhemmin tänä kesänä". Syyskuussa 2016 ilmoitettiin, että pilottijakso kuvataan Serbiassa.

Lähteet

Huomioita

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

2010-luvun televisiosarjat
DC-universumiin perustuvat televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset scifi-sarjat
Teräsmies
Syfyn televisio-ohjelmat
Flo Kasearu

Flo Kasearu (s. 24. huhtikuuta 1985 Pärnu) on virolainen kuvataiteilija, jonka teokset ovat usein muodoltaan installaatioita, veistoksia, videoita ja performansseja. Kasearu käsittelee taiteessaan absurdilla otteella yhteiskunnallisia ilmiöitä ja epäkohtia, kuten vaikkapa omaisuutta ja osattomuutta sekä instituutioita ja tavallisten ihmisten unelmia. Hän mainitsee kiinnostuksen kohteikseen muun muassa yksityisen ja julkisen tilan sekä monumentaalisuuden ja epävakauden välisen ristiriidan.

Flo Kasearun kotimuseo 
Vuonna 2013 Kasearu perusti vanhaan tallinnalaiseen puutaloon Flo Kasearun kotimuseon. Talo on kuulunut taiteilijan suvulle useiden sukupolvien ajan, mutta neuvostoaikana hänen isovanhempansa joutuivat luopumaan siitä. Nyt Kasearu asuu ja työskentelee talossa ja pitää sitä auki museona. Museoon ja sinne tehtyjen paikkasidonnaisten teosten kautta Kasearu kertoo lähestyvänsä muun muassa omaisuuden ja institutionaalisen hierarkian teemoja. Monet Kasearun teokset, kuten piirrossarja Fears of a Museum Director (2014), liittyvät aiheiltaan kotimuseoon.

Suomessa 
Kiasman kokoelmiin kuuluu Kasearun video Uprising (2015) sekä veistos Uprising (The Aircraft, 2015). Videolla nähdään ilmakuvaa Tallinnan Pelgulinnan alueelta, jolla Flo Kasearun kotimuseo sijaitsee. Talossa tehdään kattoremonttia. Peltikatosta leikataan kolmiomaisia kappaleita, joista taitellaan paperilennokkia tai hävittäjää muistuttavia veistoksia. Teossarjan nimi Uprising viittaa sekä kohoamiseen että kansannousuun.

Vuonna 2016 Kasearun sekä Andra Aaloen ja Aet Aderin ehdotus Alerts pääsi finaaliin Kiasman ja Valtion taideteostoimikunnan kilpailussa, jossa haettiin julkista taideteosta Kiasman läheisyyteen.

Koulutus, näyttelyt ja kokoelmat 
Kasearu on opiskellut maalausta ja valokuvausta Viron taideakatemiassa. Hän valmistui taiteen maisteriksi vuonna 2013. Vuosina 2006–2007 Kasearu opiskeli multimediaa Universtität der Künste Berlinissä.

Kasearu on esiintynyt lukuisissa näyttelyissä Virossa ja muissa maissa vuodesta 2006 alkaen. Hänen teoksiaan kuuluu Kumun, Tarton taidemuseon ja Kiasman kokoelmiin.

Lähteet 

Virolaiset taiteilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Tiina Sanila Band

Tiina Sanila Band on Tiina Sanila-Aikion perustama rock-yhtye. Yhtye laulaa koltansaameksi.

Tiina Sanila Bandilla on levytyssopimus Tuupa Recordsin kanssa. Sanila julkaisi taustayhtyeineen vuonna 2005 maailman ensimmäisen koltansaamenkielisen rockalbumin, Sääʹmjânnam rocks!. Vuonna 2006 yhtyeen single ”Uuh!” nousi Suomen virallisen listan kolmannelle sijalle. Sanilan toinen albumi Kåʹllkueʹll še måttmešt tålkk julkaistiin 26. toukokuuta 2007 Inarissa Ijahis Idja -festivaaleilla.

Tiina Sanila Band on määrittelemättömällä tauolla.

Jäsenet 
 Tiina Sanila – laulu
 Atte Palokangas – rummut
 Jussi Isokoski – kitara 
 Jussi Tikka – bassokitara

Diskografia

Studioalbumit

Singlet 
 ”Uuh!” (2006)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tiina Sanila
 Tuupa Records Oy
 Nyt-liitteessä

Suomalaiset rockyhtyeet
Saamelainen musiikki
Luovukkaluoto

Luovukkaluoto on Saimaalla oleva luoto, jonka linjamerkin nimi liikenneviraston Suomen Sisävesien loistoluettelossa on 13555 Suuri Luovukka alempi  Luovukkaluotoa amatööriradion asemapaikkana on käyttänyt Saimaan Viitoset Ry  kansainvälisessä majakka- ja majakkalaivaviikonlopussa kutsumerkillä OH5B vuosina 2011-2013 ja 2015-2019 kahdeksan kertaa.  Luovukkaluodolla on myös geokätkö GC1DEGW

Lähteet

Saimaan saaret
Vaivaisvehnät

Vaivaisvehnät (Eremopyrum) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu vain neljä lajia, joita on aiemmin kuvattu myös harjasvehnien (Agropyron) sukuun kuuluviksi.

Sekä idänvaivaisvehnää (Eremopyrum orientale) että arovaivaisvehnää (Eremopyrum triticeum) on havaittu muutamia kertoja Suomessa.

Lajeja 
 Eremopyrum bonaepartis
 Eremopyrum distans
 Eremopyrum orientale – idänvaivaisvehnä
 Eremopyrum triticeum – arovaivaisvehnä

Katso myös 
 harjasvehnät (Agropyron)
 pukinvehnät (Aegilops)
 rantavehnät (Leymus)
 vehnät (Triticum)
 villivehnät (Elymus)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Vaivaisvehnät (Eremopyrum)
 ITIS: Eremopyrum 
 United States Department of Agriculture (USDA): Eremopyrum 
 Flora of China: Eremopyrum 

Heinäkasvit
Dean–Stark-laite

Dean–Stark-laite on tyypillisesti lasista valmistettu laboratoriotarvike, jota käytetään veden poistamiseen reaktioastiasta atseotrooppisena seoksena veteen sekoittumattoman liuottimen kanssa. Sitä voidaan myös käyttää näytteen vesipitoisuuden määrittämiseen. Laitteen kehittivät yhdysvaltalaiset Ernest W. Dean ja David D. Stark ja se on nimetty heidän mukaansa. Keksintönsä he julkaisivat vuonna 1920.

Toimintaperiaate ja käyttö

Dean ja Stark kehittivät Dean–Stark-laitteen työskennellessään Yhdysvaltain mineraalitutkimuskeskuksessa Pittsburghissa. Heidän tehtävänään oli selvittää raakaöljyn vesipitoisuus. Tehtävä osoittautui vaikeaksi raakaöljyn emulsioluonteen vuoksi. Dean ja Stark huomasivat, että veden voi poistaa seoksesta tislaamalla atseotrooppina veteen liukenemattoman liuottimen kuten tolueenin tai ksyleenin kanssa. Keräämällä vesi talteen saadaan näytteen vesipitoisuus selvitettyä. Tätä varten he kehittivät lasisen laboratoriotarvikkeen, jota myöhemmin alettiin kutsua Dean–Stark-laitteeksi.

Dean–Stark-laite koostuu vinosta lasisesta putkesta, jonka päässä on yhde reaktiokolviin tai muuhun kuumennusastiaan. Putken toisessa päässä on pystysuora putki, joka on toisesta päästä avoin ja toisesta suljettu. Avoin pää toimii yhteenä palautusjäähdyttimeen ja suljettu pää toimii nesteen kerääjänä. Putkessa voi olla myös mitta-asteikko ja hana putken tyhjentämiseen. Kun reaktiokolvissa oleva neste kiehuu ja vesi tislautuu yhdessä liuottimen kanssa, hyöry kulkeutuu jäähdyttimeen, jossa se tiivistyy nesteeksi. Neste valuu Dean–Stark-laitteeseen ja toisiinsa liukenemattomat nesteet erottuvat omiksi faaseikseen siten, että raskaampi on alempana. Veden ja tolueenin tai ksyleenin atseotrooppisessa seoksessa vesi on tihempää ja jää putken pohjalle. Putken täyttyessä tolueeni tai ksyleeni valuu takaisin reaktiokolviin.

Dean–Stark-laitetta voidaan käyttää vesipitoisuuden määrittämiseen esimerkiksi raakaöljystä ja muista petrokemian tuotteista ja raaka-aineista, yrteistä, mausteista ja muista ruoka-aineista. Dean–Stark-laitetta käytetään myös orgaanisen kemian synteeseissä haluttaessa poistaa reaktion tuotteena muodostuvaa vettä ja näin ajaa reaktion tasapainoa kohti tuotteiden muodostumista. Tällaisia reaktioita ovat tyypillisesti esimerkiksi esteröinnit ja asetaalien synteesit.

Lähteet

Laboratoriotarvikkeet
Marskiheinät

Marskiheinät (Spartina) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 16 lajia sekä kaksi risteymälajia.

Koristekasvina käytettävä raitamarskiheinä (Spartina pectinata 'Aureomarginata') on marskiheinälajista jalostettu lajike.

Lajeja 
 Spartina alterniflora
 Spartina anglica – englanninmarskiheinä
 Spartina arundinacea
 Spartina bakeri
 Spartina caespitosa
 Spartina ciliata
 Spartina cynosuroides
 Spartina densiflora
 Spartina foliosa
 Spartina gracilis
 Spartina longispica
 Spartina maritima
 Spartina patens
 Spartina pectinata
 Spartina spartinae
 Spartina versicolor – kirjomarskiheinä
 Spartina × neyrautii
 Spartina × townsendii – kanaalimarskiheinä

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Marskiheinät (Spartina)
 ITIS: Spartina 
 United States Department of Agriculture (USDA): Spartina 
 Flora of China: Spartina 

Heinäkasvit
Powers (yhdysvaltalainen televisiosarja)

Powers on yhdysvaltalainen suoratoistopalveluissa julkaistu verkkosarja, joka perustuu samannimiseen sarjakuvaan, jonka Marvel Comics julkaisi kauppanimensä Icon Comicsin kautta. Sarja julkaistiin alun perin PlayStation Networkin kautta ja kolme ensimmäistä jaksoa julkaistiin 10. maaliskuuta 2015. Pilottijakso julkaistiin Yhdysvalloissa YouTubeen katsottavaksi ilmaiseksi. 6. toukokuuta 2015 julkistettiin, että Powers saisi toisen tuotantokauden, joka julkaistiin 31. toukokuuta 2016. Elokuussa 2016 julkistettiin sarjan päättyneen.

Juoni 

Maailmassa, jossa tavalliset ihmiset ja superihmiset elävät sovussa keskenään, entinen supersankari Christian Walker on ryhtynyt henkirikosetsiväksi menetettyään voimansa. Hän ja hänen työparinsa Deena Pilgrim työskentelevät Los Angelesin poliisivoimien Powers-osastolla, jossa hän he tutkivat superihmisiä koskevia rikoksia.

Näyttelijät

Päärooleissa

Sivurooleissa

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi 

|}

Toinen tuotantokausi 

|}

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

2010-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Kaurakkeet

Kaurakkeet eli kaurakot eli villikaurat (Trisetum) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun lasketaan kuuluvaksi 87 lajia. Joitakin suvun lajeja on sijoitettu aiemmin muun muassa kaurojen (Avena), lauhioiden (Aira), tupsutoppojen (Koeleria) tai kastikoiden (Calamagrostis) sukuihin. Monet lajit ovatkin olleet suomenkielisiltä nimiltään aiemmin kauroja, kun nykyisin ne ovat kaurakoita tai kaurakkeita.

Kaurakkeet ovat monivuotisia ja kasvutavaltaan jokseenkin mätästäviä heiniä. Niiden varret ovat tasapintaisia ja niissä voi lajista riippuen olla karvoja. Lehdet ovat tasapintaisia ja useimmiten hienokarvaisia. Kaurakkeiden kukinnot ovat tiiviitä sekä ulkonäöltään tähkämäisiä, ja niissä on lukuisia pieniä tähkylöitä. Tähkylät ovat 4–7 mm pitkiä ja niissä on kahdesta neljään kukkaa. Tähkylöiden kaleet ovat eripituisia sekä usein kalvolaitaisia. Ulkokale on usein yksisuoninen ja sisäkale kolmisuoninen sekä ylettyy usein yli tähkylän puolenvälin. Kussakin ulkohelpeessä on ohut ja taipunut vihne.

Kaurakkeiden (Trisetum) suvun tieteellinen nimi on suomeksi vapaasti käännettynä "kolmivihneinen" ja se tulee kaurakkeiden tähkylöissä olevista vihneistä, joita on yleensä kolme kappaletta.

Suvun lajeista Suomessa on havaittu viittä eri lajia. Näistä lajeista tähkäkaurake (Trisetum spicatum) ja lapinkaurake (Trisetum subalpestre) ovat yleisimpiä, joskin niitä tavataan Suomessa lähes pelkästään Käsivarren Lapissa. Lopuista kolmesta lajista on lähinnä vain yksittäisiä tai muutamia havaintoja eri puolilta maata.

Lajeja ja alalajeja 
 Trisetum flavescens – keltakaurake eli keltakaurakko eli keltakaura
 Trisetum loeflingianum – espanjankaurake eli espanjankaurakko
 Trisetum paniceum – tupsukaurake eli tupsukaurakko
 Trisetum sibiricum – siperiankaurake eli siperiankaurakko eli siperiankaura
 Trisetum spicatum – tähkäkaurake eli tähkäkaurakko eli tähkäkaura
 Trisetum spicatum subsp. pilosiglume – islannintähkäkaurake eli islannintähkäkaurakko eli islannintähkäkaura
 Trisetum spicatum subsp. spicatum – tunturitähkäkaurake eli tunturitähkäkaurakko eli tunturitähkäkaura
 Trisetum subalpestre – lapinkaurake eli lapinkaurakko eli lapinkaura

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Kaurakkeet (Trisetum)
 ITIS: Trisetum 
 United States Department of Agriculture (USDA): Trisetum 
 Flora of China: Trisetum
Joe Johnson (snookerpelaaja)

Joe Johnson (s. 29. heinäkuuta 1952) on englantilainen entinen snookerpelaaja, joka voitti vuonna 1986 Snookerin maailmanmestaruuden. Hän oli myös vuonna 1987 finaalissa, mutta hävisi tuolloin 1980-lukua hallitsevalle Steve Davisille erin 18-14.

Lähteet 
 Joe Johnson World Snooker. 

Englantilaiset snookerpelaajat
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt