joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sylwia Gruchała

Sylwia Gruchała (s. 6. marraskuuta 1981 Gdańsk) on puolalainen miekkailija, hänen aseenaan on floretti. 

Gruchala voitti ensimmäisen arvokisamitalinsa MM-kilpailuista 1998, mistä hän sai pronssia. Hänen uransa suurimmat saavutukset ovat olympiahopea Sydneystä 2000, pronssi Ateenasta 2004 ja maailmanmestaruus vuosina 2003 ja 2007. Hän on voittanut myös juniorien maailmanmestaruuden neljä kertaa peräkkäin 1998-2002. Euroopan-mestaruuden kolme kertaa ja kuusi puolan mestaruutta. Gruchala on saavutuksiltaan kaikkien aikojen menestynein puolalainen naismiekkailija.

Saavutukset

Olympialaiset
Hopeaa: Sydney 2000
Pronssia: Ateena 2004

MM-kilpailut
Kultaa: 2003, 2007
Hopeaa: 1999, 2002, 
Pronssia: 1998

EM-kilpailut
Kultaa: 2000, 2002, 2005

Juniorien MM-kilpailut
Kultaa: 1998, 1999, 2000, 2001
Pronssia: 1999, 2000, 2001

Juniorien EM-kilpailut
 Kultaa: 1999
 Pronssia: 1997

Puolan mestaruuskilpailut
Kultaa: 1999, 2002, 2003, 2004, 2006, 2007

Ulkoiset linkit
  virallinen nettisivu

Puolalaiset miekkailijat
Puolalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Britannian Grand Prix 1982

Britannian Grand Prix 1982 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. heinäkuuta 1982 Brands Hatchin radalla Britanniassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Niki Lauda, jolle voitto oli kauden toinen.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Keke Rosberg – 1.09,540
Nopein kierros: Brian Henton – 1.13,028 (kierroksella 63)
Kymmenes Brands Hatchillä ajette Grand Prix
Patrick Tambayn 50. Grand Prix ja uran ensimmäinen palkintosija (3.)
Keke Rosbergin ensimmäinen paalupaikka ja eturivin lähtöruutu
Brian Hentonin ensimmäinen kilpailun nopein kierros
Ford-moottoreiden 150. voitto ja 130. paalupaikka

Lähteet 

Britannian Grand Prix
Kentin kreivikunta
Juliette Gruber

Juliette Gruber (s. 1965 Yhdysvallat) on brittiläinen näyttelijä, joka on näytellyt englantilaisessa televisiosarjan Sydämen asialla Jo Weston-Rowania vuosina 1995–1998. Hänen roolihahmonsa Jo Weston-Rowan poistui sarjasta samaan aikaan Nick Rowanin ja Katie Rowanin kanssa kun he muuttivat kaikki yhdessä Kanadaan vuonna 1998.

Lähteet
 

Englantilaiset näyttelijät
Alice Jones

Alice  Rebecca Jones, (s. 4. maaliskuuta 1993 Bradford, Englanti) on englantilainen näyttelijä, joka on näytellyt englantilaisessa televisiosarjassa Sydämen asialla konstaapeli Nick Rowanin lasta, Katie Rowania tuotantokausina 1995–1998 yli 30 jaksossa. Kun hän tuli sarjaan hän oli 2-vuotias ja poistuessaan sarjasta hän oli 5-vuotias. Alice on näytellyt myös vuonna 1995 televisiosarjassa Blood and Peaches.

Aiheesta muualla 
 

Englantilaiset näyttelijät
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Louis-Jules Mancini-Mazarini

Louis-Jules Mancini-Mazarini (16. joulukuuta 1716 Pariisi – 25. helmikuuta 1798 Pariisi) oli ranskalainen 46. Neversin herttua, diplomaatti, suurlähettiläs, valtioministeri, runoilija ja näytelmäkirjailija. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.

Tausta
Louis-Jules Mancini-Mazarini syntyi Neversin 45. herttuan François Mancini ja Marianne Spinolan perheeseen. Hän isoisänsä oli Neversin 44. herttuan Philippe Mancini, joka oli puolestaan kardinaali Mazarinin veljenpoika. Isoisän veljiä olivat Ranskan kuninkaan Ludvig XIV hovissa palvelleet Laure-Victoire, Olympe, Marie, Marie Anne ja Hortense Mancini. Isoisän puoliso oli Diane Thianges, kuninkaan rakastajattaren Françoise Athénaïs de Rochechouart de Mortemart'on eli Montespan markiisittaren sisarentytär.

Hän avioitui Hélène Françoise Angélique Phélypeaux de Pontchartrain (1715−1781) kanssa, joka oli Pontchartrain kreivin Jérôme Phélypeaux'n tytär.

Hänet valittiin jo 27-vuotiaana Ranskan Akatemian jäseneksi Ludvig XV valtakaudella 8. marraskuuta 1742. Tämän valinnan jälkeen hän toimi Ranskan suurlähettiläänä Roomassa 1748, Berliinissä 1756 ja Lontoossa 1763. Valtioministeriksi hänet nimitti Ludvig XVI vuonna 1787.

Ranskan vallankumouksen pyöteissä hänet vangittiin terrorin kaudella 1793–1794. Hän kuoli 82-vuotiaana vuonna 798.

Aiheesta muualla

Ranskan akatemian elämäkertatiedot

Ranskan akatemian jäsenet
Ranskan ministerit
Ranskan suurlähettiläät
Ranskalaiset herttuat
Ranskalaiset näytelmäkirjailijat
Ranskalaiset runoilijat
Vuonna 1716 syntyneet
Vuonna 1798 kuolleet
Saksan Grand Prix 1982

Saksan Grand Prix 1982 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 8. elokuuta 1982 Hockenheimringillä Saksassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Patrick Tambay, jolle voitto oli uran ensimmäinen.

Didier Pironi loukkaantui vakavasti lauantain aika-ajossa kolaroituaan Alain Prostin kanssa eikä päässyt osallistumaan kilpailuun.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Didier Pironi – 1.47,947
Nopein kierros: Nelson Piquet – 1.54,035 (kierroksella 7)
Historian 30. Saksan Grand Prix
Patrick Tambayn uran ensimmäinen voitto ja ensimmäinen kilpailun johtokierros
Brian Hentonin paras sijoitus  (7. sija)

Lähteet 

Saksan Grand Prix
North American International Auto Show

North American International Auto Show (NAIAS) on jokavuotinen autonäyttely, joka järjestetään Detroitissa, Michiganissa. Ensimmäisen kerran se järjestettiin vuonna 1907 
Beller's Beer Gardenissa, Riverside Parkissa ja se on järjestetty joka vuosi lukuun ottamatta vuosia 1943–1952. Detroit Auto Show nimettiin uudelleen (North American International Auto Show) vuonna 1989. Vuodesta 1965 se on järjestetty Cobo Centerissä, joka on pinta-alaltaan n. 93 000 m². Näyttely on tärkeä, sillä Detroitissa
sijaitsevat kolme suurta amerikkalaista: Chrysler, Ford ja General Motors.

Autonäyttelyt
Yhdysvaltain tapahtumat
Detroit
Holon

Holon (hepr. חוֹלוֹן) on kaupunki Israelissa Tel Avivin hallintoalueella. Holon on perustettu vuonna 1925 ja vuoden 2017 lopussa sen asukasluku oli 192 624.

Historia

Ensimmäiset asukkaat Holonin alueella olivat vuonna 1925 saapuneita juutalaisia siirtolaisia. Vielä tuolloin alue oli hallinnollisesti osa Jaffan kuntaa. 1930-luvulla Agrobank ja Shikkun ostivat maita Holonissa ja alkoivat rakennuttaa asuntoja alueen hiekkadyyneille. Asunnot osoittautuivat pian halutuiksi etenkin Tel Avivin työväenluokan piirissä, sillä Holonissa kauempana keskustasta asuminen oli halvempaa. Vuoteen 1948 mennessä Holonin asukasluku oli kasvanut 7 000:een. Israelin itsenäisyyssodan aikana arabit hallitsivat Jaffaa ja eristivät näin Holonin juutalaisten hallitsemasta Tel Avivista. Tarkka-ampujat Tall ar-Rīshin kukkulalla saattoivat tulittaa Holonia, kunnes Jaffa antautui 13. toukokuuta 1948. Sodan jälkeen Holonin hallinnollista aluetta laajennettiin ja uusia kaupunginosia rakennettiin. Hyvien liikenneyhteyksien ja Ashdodin sataman liepeillä sijainneesta Holonista alkoi muodostua myös teollisuuden keskus.

Talous
Holon on monella tapaa palveluissaan riippuvainen viereisestä Tel Avivista, jossa myös monet paikalliset käyvät töissä. Holonissa on kuitenkin myös jonkin verran omaakin teollisuutta. Se tunnetaan esimerkiksi Israelin tekstiiliteollisuuden keskuksena.

Väestö
Holonin asukasluku vuoden 2017 lopussa oli 192 624. 

Holonin asukkaisiin kuuluu pieni samarialainen yhteisö. Holonin ohella ainut toinen samarialainen yhteisö on Kirjat Luzassa Palestiinan Länsirannalla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kaupungin kotisivut  

Holon
Project Eden

Project Eden on Core Designin kehittämä ja Eidos Interactiven julkaisema toimintaseikkailupeli, joka on julkaistu vuonna  PlayStation 2:lle ja Windowsille. Pelissä voi pelata ensimmäisestä- tai kolmannesta persoonasta. Pelaaja pelaa neljällä eri UPA:n (Urban Protection Agency) jäsenellä, jotka valvovat suurkaupunkia, jonka syövereissä piileksii monta vaarallista rikollista. Pelissä on 10 tasoa, kaikki pitkiä, täynnä vihollisia.

Pelin kulku 

Peli alkaa siitä, kun kaupungin ainoan kuitulihan tuottajatehtaan Real Meatin teknikot yöllä salaperäisesti katoavat. UPA:n Carterin joukko lähtee tutkimaan tapausta ja haastattelee ensin paikallista yövartijaa, joka väittää kuulleensa ensin hirveää ääntä ja sitten ei mitään. Hän kertoo jengistä nimeltä Dead Head Gang. He ovat luurankonaamioihin pukeutuvia rikollisia, jotka tuhoavat yöllä läheistä Century Plaza-ravintolaa. Carterin joukko alkaa tutkia tapausta. He saavat selville, että tämän takana onkin jotain muuta kuin Dead Head Gang. He löytävät Real Meat-tehtaan konehuoneesta outoja ötököitä, joita he kutsuvat "viruksiksi". He löytävät Dead Head Gangin päämajan, mutta löytävätkin samalla outojen hirviöiden piilopaikan. Joku luo hirviöitä jossain, mutta kuka?

UPA:n jäsenet 
 Carter on 36-vuotias tummaihoinen mies. Hän on joukon ryhmänjohtaja ja erittäis kokenut UPA:n asemassaan. Hän ottaa asemansa erittäin vakavasti ja on rauhallinen ja harkitseva tyyppi.
 Minoko on 20-vuotias nainen, joka on hyvä tietokoneiden kanssa. Minoko jäi orvoksi pienenä ja hän on nuorin, joka on otettu UPA:han. Jo 9 vuoden iässä Minoko otettiin UPA:n nuorisokoulutusryhmään. Minoko on nuori ja iloinen.
 Andre on 32 vuotta ja haka korjaamaan esineitä ja olikin ennen korjausmekaanikkona hissejä korjaamassa. Hän etsi jännitystä elämäänsä ja liittyi UPA:han 25-vuotiaana. Andredta on tuleva Carterin seuraaja tämän lähtiessä.
 Amber on 27-vuotias nainen UPA:n kyborgiosastolta. Amber vammautui pahasti 19-vuotiaana Skyway-onnettomuudessa ja ryhtyi UPA:n "metalliheikiksi". Amber puhuu harvoin ja silloinkin hiljaa ja etäisesti. Hän sietää vaarallisiakin olosuhteita.
 Control on 48-vuotias "eläkkeelle" jäänyt UPA-valvoja ja ohjailee Carterin ryhmää päämajasta käsin. Control on Carterin tulevaisuudenkuva.

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2001 videopelit
Core Designin videopelit
Eidos Interactiven videopelit
PlayStation 2 -pelit
Windows-pelit
Toimintaseikkailupelit
Ensimmäisen persoonan ammuntapelit
Kolmannen persoonan ammuntapelit
Scifipelit
Polkuriippuvuus

Polkuriippuvuudella viitataan kehitykseen, jossa systeemin aiemmat valinnat vaikuttavat tuleviin valintamahdollisuuksiin. Systeemin valinnat voivat olla luonteeltaan joko mahdollistavia tai rajaavia.
Kompleksisuusteoriassa polkuriippuvuus kytkeytyy läheisesti käsitteisiin bifurkaatio ja mahdollisuuksien avaruus. Kompleksisuusteoriassa perusoletuksena on kehityksen epälineaarisuus, joka ilmenee ennakoimattomina tapahtumina ja bifurkaatiopisteissä avautuvina uusina mahdollisuuksina. Näissä bifurkaatiopisteissä tehdyistä valinnoista puolestaan syntyy polkuriippuvuus, joka ohjaa systeemin myöhempiä valintoja.

Katso myös 

Kompleksisuusteoria
Kompleksisuus

Kirjallisuutta 

Mitleton-Kelly, E. 2003. “Ten principles of complexity and enabling infrastructures.” Teoksessa Mitleton-Kelly, E. (toim.) Complex Systems and Evolutionary Perspectives on Organizations: The Application of Complexity Theory to Organizations, ss. 23-50. Pergamon.

Monitieteisyys
Mr. Breathless

Mr. Breathless (oik. Marko Julkunen) on espoolainen rock and roll -laulaja ja pianisti. Hän aloitti julkiset esiintymiset vuonna 1989, esittämällä kappaleita sekä englanniksi että suomeksi. Mr. Breathless kruunattiin Rockkuninkaaksi vuonna 1994. Hänen levyillään on vieraillut monia kuuluisia suomalaismuusikoita, kuten Esa Pulliainen, Jorma Kääriäinen, Vesa Anttila ja Topi Sorsakoski. Mr. Breathless on myös keikkaillut paljon mm. Agents-yhtyeen kanssa. Mr. Breathless keikkailee nykyisin soolona sekä Esa Pulliainen C-Combon kanssa.

Tuottajana ja kitaristina Mr. Breathlessin levytyksissä toimii Esa Pulliainen.
Vuonna 2008 Mr. Breathless äänitti levyllisen yhden nuoruutensa esikuvan Crazy Cavan and the Rythm Rockers -yhtyeen materiaalia. Levyn nimeksi tuli Mr. Breathless plays Crazy Cavan (Goofin records 6153).
Alkuvuodesta 2010 Mr. Breathless 20-vuotisjuhlakonsertin Helsingissä. Vuoden 2010 alussa julkaistaan myös uudelleen masteroituina Mr. Breathlessin kaksi jo loppuunmyytyä levyä Face It ja Time To Rock samalla levyllä (Goofin Records 6162).
Kesällä 2010 julkaistiin uusin Mr. Breathless albumi Dirty Dirty Feeling (2Saints Records 2SR001)
2011 Mr. Breathless ja Varjokuva -bändi aloittivat yhteisesiintymiset joiden myötä vuonna 2012 julkaistiin Mr. Breathless&Varjokuva Live At Parola (AXR Music AXF147), joka on mielenkiintoinen dokumentti kokoonpanon keikalta huhtikuisena iltana Parolan Satulinna huvikeskuksessa.2015 Mr Breathless ja Esa Pulliainen C Combo julkaisivat uuden Keep On Rockin levyn(Turenki Records)tämä julkaistiin myös LP painoksena joka on Mr Breathlessin ensimmäinen vinyyli levy.

Kokoonpanot 

 Mr. Breathless (Marko Julkunen) - laulu ja piano
 Mr. Breathless & Esa Pulliainen C-Combo: Mr. Breathless (piano, laulu), Esa Pulliainen (kitara), Kai Pulliainen (basso) ja Toni Liimatta (rummut)

Tuotanto

 1993 Jumpin For Joy(EP)
 1995 C'mon (EP)
 1997 Face It
 1999 Punkkua(single)
 1999 Time To Rock
 2003 Rock It(single)
 2007 Ooh Yeah Baby
 2008 Mr Breathless plays Crazy Cavan
 2010 Face It/Time To Rock yhteispainos(uudelleen masteroitu 2 levyä)
 2010 Dirty Dirty Feeling
 2012 Live At Parola (Mr Breathless & Varjokuva)
 2015 Keep On Rockin`(Mr Breathless & Esa Pulliainen C-Combo)
 2016 I Like It Like That (Mr Breathless Trio)
 2017 Can't Stop Rockin'

Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset kotisivut
MySpace

Suomalaiset yhtyeet
Vartiolaiva Uisko

VL Uisko on Länsi-Suomen merivartioston vartiolaiva, jonka kotisatamana on Turku. Henkilöstöä aluksella on 12. Alus on peruskorjattu syksyllä 2006 Uudenkaupungin Työveneen telakalla. Uisko pystyy toiminaan enintään puolen metrin kiintojäässä.

Alus ajoi 8. heinäkuuta 2013 karille Hangon länsipuolella.

Tehtävät 
Aluksen tehtäviin kuuluu muun muassa: 
Meripelastusvalmiuteen osallistuminen ja sen ylläpito
Merirajan valvonta kalastusvyöhykkeellä ja aluemerellä
Kalastuksen valvominen sekä kalastusvyöhykkeellä että aluemerellä
Rajan yli suuntautuvan liikenteen valvominen
Vedenalaiset korjaus- ja nostotyöt
Veden alla tapahtuva paikantaminen, etsintä ja tutkinta, apuna vedenalainen robotti (ROV)

Kalusto 
Aluksen kalustoon kuuluu muun muassa:
Öljyntorjuntapuomi
Syvyyspommit ja 12,7 mm konekivääri
Kaikumittain, joilla voidaan etsiä ja paikantaa sukellusveneitä.
Meripelastustilanteessa käytettävää siirrettävää vaurio- ja palotorjuntakalustoa
Valvontajärjestelmä, jolla vartioidaan merirajaa
Integroitu navigointijärjestelmä
Kyky toimia kemikaalionnettomuudessa
Hinausvarustus

Lähteet

Aiheesta muualla 

Rajavartiolaitos: Vartiolaiva Uisko 

Länsi-Suomen merivartiosto
Öljyntorjunta-alukset
Vartiolaivat
Age of Wonders II: The Wizard’s Throne

Age of Wonders II: The Wizard’s Throne on Triumph Studiosin kehittämä ja Take 2:n alun perin 2002 Windowsille julkaisema Age of Wonders -tietokonestrategiapelisarjan videopeli.

Age of Wonders II on fantasiastrategiapeli, jossa velhot ja noidat taistelevat keskenään eräänlaisessa fantasiamaailmassa. Peli on vuoropohjainen ja siinä erilliset taistelut, jotka ovat myös vuoropohjaisia. Pelissä voi luoda hirviöitä ja olentoja sotureiden kehityksen ohella. Pelata voi monella eri sivilisaatiolla, joilla on kaikilla omat soturit. Pelissä on myös omat elementit kaikille, kosmos, tuli, vesi, ilma, maa, kuolema, ja elämä.

Aiheesta muualla 
 http://aow2.heavengames.com/

Vuoden 2002 videopelit
Vuoropohjaiset strategiapelit
Windows-pelit

de:Age of Wonders#Age of Wonders II: Der Zirkel der Zauberer
Enzo Maresca

Vincenzo "Enzo" Maresca (s. 10. helmikuuta 1980 Pontecagnano Faiano, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa italialaista Sampdoriaa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Ura 
Maresca pelasi nuoruusvuosinaan Milanin sekä Cagliarin junioriakatemioissa. Vuonna 1998 hän siirtyi West Bromwich Albioniin, jossa hän pelasi ensimmäiset ottelunsa ammattilaisurallaan. 

Tammikuussa 2000 Maresca teki sopimuksen Juventuksen kanssa ja hänestä maksettiin 4,3 miljoonan punnan siirtokorvaus. Saatu siirtokorvaus oli Albionin seurahistorian suurin. Hän pelasi Juventuksessa loppukauden ajan, jonka jälkeen hän siirtyi lainasopimuksella Bolognaan.

Seuraavan kauden 2002–2003 hän pelasi yhteisomistussopimuksella Piacenzassa. Joukkue kuitenkin putosi kauden päätteeksi Serie A:sta, ja niin Juventus osti takaisin 2,6 miljoonalla eurolla hänen pelaajaoikeutensa. Hän pelasi kauden 2003–2004 torinolaisseurassa, mutta ei saanut juurikaan näytönpaikkoja jäätyään vähälle peliajalle.

Elokuussa 2005 Maresca teki sopimuksen espanjalaisseura Sevillan kanssa ja hänestä maksettiin 2,5 miljoonan euron siirtokorvaus. Ennen siirtymistään Sevillaan hän pelasi yhden kauden Fiorentinassa. Hän nousi nopeasti sevillalaisseuran avauskokoonpanoon ja tätä kautta yhdeksi joukkueen luottopelaajaksi. Hänen ensimmäinen kautensa joukkueessa päättyi loistokkaasti, kun joukkue voitti UEFA Cupin. Sevilla kaatoi loppuottelussa Middlesbroughin numeroin 4–0, joista Maresca teki kaksi maalia.

13. heinäkuuta 2009 hän siirtyi kolmivuotisella sopimuksella kreikkalaiseen Olympiakosiin. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa ottelussa Slovan Bratislavaa vastaan, jossa hän onnistui myös maalinteossa. Hän teki maalin myös ensimmäisessä sarjaottelussaan Larissaa vastaan.

Maresca purki sopimuksensa joukkueen kanssa elokuussa 2010, ja harjoitteli tämän jälkeen muun muassa vanhan seuransa Fiorentinan kanssa pitääkseen yllä pelikuntoaan. 7. joulukuuta 2010 espanjalaisseura Málaga ilmoitti tehneensä kaksivuotisen sopimuksen hänen kanssaan.

Saavutukset 
Juventus:
 Serie A: 2001–2002

Sevilla:
 UEFA Cup: 2005–2006, 2006–2007
 UEFA Super Cup: 2006
 Copa del Rey: 2006–2007
 Supercopa de España: 2007

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Marescan tilastot BDFutbol-sivustolla 

Italialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Jelena Vladimirovna Romanova

Suuriruhtinatar Jelena Vladimirovna Romanova (s. 1882 – 1957) oli suuriruhtinas Vladimir Aleksandrovitšin ja suuriruhtinatar Maria Pavlovnan tytär. Hänellä oli kolme veljeä, Kirill, Boris ja Andrei. Myöhemmin hänestä tuli Kreikan prinsessa naituaan Yrjö I:n pojan Kreikan prinssi Nikolaoksen, jonka äiti oli syntyjään Konstantinovitšeihin kuuluva suuriruhtinatar Olga Konstantinovna, Konstantin Nikolajevitšin tytär. Jelena Vladimirovna kuoli vuonna 1957.

Lapset
Jelenalle ja Nikolaokselle syntyi kolme tytärtä:
 Olga (1903–1997) Avioitui 1923 Jugoslavian prinssi Paulin kanssa
 Elisabeth (1904–1955)
 Marina (1906–1968) Avioitui 1934 Kentin herttuan, prinssi Georgen kanssa

Romanov-suku
Vuonna 1882 syntyneet
Vuonna 1957 kuolleet
You Are the Sunshine of My Life

You Are the Sunshine of My Life on yksi Stevie Wonderin tunnetuimmista kappaleista. Se on ensimmäinen laulu Wonderin vuonna 1972 ilmestyneellä albumilla Talking Book. Hän voitti sillä Grammy-palkinnon.

"You Are the Sunshine of My Life" julkaistiin singlenä, ja siitä tuli Wonderin kolmas Yhdysvaltain listaykkönen. Kappale ovat levyttäneet muun muassa Frank Sinatra, Liza Minnelli ja Tom Jones.

Aiheesta muualla 
 Tietoa kappaleesta sekä sanoitukset

Vuoden 1972 kappaleet
Stevie Wonderin kappaleet
Sergei Mihailovitš Romanov

Sergei Mihailovitš Romanov (7. lokakuuta (J: 25. syyskuuta) 1869 Bordžomi, Kaukasia, Venäjän keisarikunta – 18. heinäkuuta 1918 Alapajevsk) oli suuriruhtinas, ja hän oli suuriruhtinas Mihail Nikolajevitš Romanovin ja suuriruhtinatar Olga Fjodorovnan poika. Hän kuului Mihailovitšeihin, jotka olivat Romanov-suvun kolmen nuorimman haaran suurin perhe. Hänen isänsä Mihail Nikolajevitš oli Nikolai I:n nuorin poika ja tulevan tsaari Aleksanteri II:n veli.

Sergei Mihailovitšin sisaruksia olivat Nikolai, Anastasia, Mihail, Georgi, Aleksanteri ja Aleksei.

Sergei Mihailovitš aloitti sotilasuransa tykkimiehenä ja nousi sitten Venäjän tykistön johtoon. Hän oli nuorena Nikolai II:n lähimpiä ystäviä ja veljensä Aleksanterin mukaan oli myös rakastanut Nikolain sisarta Ksenia Aleksandrovna Romanovaa ennen kuin tyttö suostui Aleksanterin kosintaan. Sergei oli pessimisti, jolla oli erikoinen huumorintaju.

Sergei ei mennyt koskaan naimisiin, mutta Nikolai II:n noustua valtaistuimelle ja mentyä naimisiin tämän entinen rakastajatar, ballerina Mathilde Krzesinska eli Sergein suojeluksessa. Seurapiireissä heitä luultiin rakastavaisiksi, mutta Mathilden muistelmissa kerrotaan vain kiintymyksestä ja ystävyydestä. Hän kuvailee poikansa syntymää kesällä 1902 Sergein hänelle hankkimassa datšassa: "Sergei tiesi aivan varmasti, ettei ollut lapsen isä, mutta hän rakasti minua ja – – antoi minulle kaiken anteeksi."

Myöhemmin Sergein jo kuoltua Mathilde solmi avioliiton suuriruhtinas Andrei Vladimirovitš Romanovin kanssa vuonna 1921, jonka kanssa hänellä oli ollut suhde jo parinkymmenen vuoden ajan. 

Vallankumouksen jälkeen, maaliskuussa 1918 suvun kaikkien jäsenten käskettiin ilmoittautua salaisen poliisin päämajaan Pietariin. Illalla 22.3. lähti matkaan juna, jonka ensimmäinen määränpää oli Vjatka ja pääteasema Jekaterinburg. Myös Sergei oli tässä junassa. 

Sergei Mihailovitš teloitettiin Alapajevskissa 18. heinäkuuta 1918, tsaariperheen kuoleman jälkeisenä yönä. Samassa yhteydessä surmattiin myös suuriruhtinatar Elisabet Fjodorovna,  ruhtinaat Ioann Konstantinovitš, Konstantin Konstantinovitš ja Igor Konstantinovitš Romanov sekä runoilija Vladimir Palei. Vastarintaa tehnyt Sergei Mihailovitš ammuttiin, mutta muut haudattiin kaivoskuiluun elävinä.

Lähteet

Romanov-suku
Venäläiset henkirikosten uhrit
Vuonna 1869 syntyneet
Vuonna 1918 kuolleet
Lauluja rakastamisen vaikeudesta (Vesa-Matti Loiri)

Lauluja rakastamisen vaikeudesta on Vesa-Matti Loirin kokoelmalevy vuodelta 1999. Se on osa samannimistä Johanna-levy-yhtiön kokoelmalevysarjaa.

Kappaleet 

 "Anna-Maija ja Ismo"
 "Jos olisin työtön mies"
 "Kullanmurunen"
 "Saiskos pluvan"
 "Annina"
 "Nocturne"
 "Joka pojalla on siivet"
 "On suuri sun rantas autius"
 "Kun portin aukaisen"
 "Kohtalokas samba"
 "Lankon tanko"
 "Kirkonkylän tanssit"
 "Roudari Roope ja Hengari Hertta"
 "Vie minut minne tahdot"
 "Kulkurin iltatähti"
 "Balladi villistä lännestä"
 "Rakkautta kaipaan oikeaa"
 "Freedmanin epistola 80"
 "Kun muistelen"
 "Häätanhu"
 "Päivänsäde ja menninkäinen"
 "Virta venhettä vie"

Vuoden 1999 kokoelma-albumit
Vesa-Matti Loirin albumit
Oi miten suuria voimia!


Oi miten suuria voimia! on suomalaisen elektronista popmusiikkia soittavan Reginan toinen albumi. Se julkaistiin Suomessa maaliskuussa 2007, ja se nousi virallisen albumilistan sijalle 13 viikolla 13.

Levyn on julkaissut vuonna 2007 myös Taiwanissa White Wabbit Records.

Kappaleet 
 Paras aika vuodesta
 En tiennyt että osaan tanssia
 Tässä vaiheessa kaikki on jo niin vakavaa
 Naapurissa puretaan taloa
 Kuka on tuo mies?
 Päivä järvellä
 Suuria voimia!
 Vesisadetta, vaihtelevaa pilvisyyttä
 Soitan sitten sinulle
 Tumma tuokio

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Dome.fi: 
 Nyt.fi: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Reginan albumit
Vuoden 2007 albumit
Rhodesian ja Njassamaan liittovaltio

Rhodesian ja Njassamaan liittovaltio (), myös Keski-Afrikan liittovaltio (Central African Federation, CAF), oli puoli-itsenäinen valtio eteläisessä Afrikassa vuosina 1953–1963. Se koostui jo aiemmin itsehallinnollisesta Etelä-Rhodesian siirtomaasta ja brittiläisistä Pohjois-Rhodesian ja Njassamaan protektoraateista. Maa ei ollut varsinainen siirtomaa, vaan Britannian kruunun alainen kuningaskunta (realm). Se ei myöskään ollut dominio, vaikka brittiläistä hallitsijaa edustikin dominioiden tapaan brittiläinen kenraalikuvernööri. Lopullisena päämääränä federaatiosta oli kuitenkin tarkoitus tulla dominio Kansainyhteisön sisällä. 

Liittovaltio perustettiin 1. elokuuta 1953. Tavoitteena oli välttää muiden Afrikan vastaitsenäistyneiden ja mustien sosialististen valtioiden sekä valkoisten hallitusten hallitsemien Etelä-Afrikan, Angolan ja Mosambikin ääripäitä. Valtion piti olla pysyvä, mutta se sortui lopulta afrikkalaisten nationalistien vaatiessa suurempaa osuutta vallasta kuin mitä hallitseva valkoinen vähemmistö oli valmis luovuttamaan. 

Vastaitsenäistyneet mustan Afrikan valtiot yhdistivät voimansa halutessaan lopettaa kaikki siirtomaavallan muodot Afrikassa. Kun suurin osa maailmasta siirtyi pois siirtomaajärjestelmästä 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa, Yhdistynyt kuningaskunta joutui YK:n ja Afrikan yhtenäisyysjärjestön painostuksen kohteeksi. Kyseiset järjestöt tukivat afrikkalaisten nationalistien pyrkimyksiä. 

Liittovaltio hajosi virallisesti 31. joulukuuta 1963 Pohjois-Rhodesian ja Njassamaan itsenäistyessä. Pohjois-Rhodesia vaihtoi nimensä Sambiaksi ja Njassamaa Malawiksi. Etelä-Rhodesiasta tuli Rhodesia. Maa tunnetaan nykyisin Zimbabwena.

Aiheesta muualla

Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Afrikassa
Entiset siirtomaat Afrikassa
Malawi
Rhodesia
Sambian historia
Zimbabwen historia
Ritariperhoset

Ritariperhoset (Papilionidae) on päiväperhosiin (Papilionoidea) kuuluva heimo. Heimon lajit ovat keskikokoisia tai kookkaita perhosia ja niitä tunnetaan maailmasta yli 550. Heimoon kuuluvat maailman suurimmat päiväperhoslajit, joiden siipien kärkiväli voi olla yli 20 senttiä.

Heimon keskeinen yhdistävä piirre on perhostoukan niskassa sijaitseva kaksihaarainen, vastenmielistä hajua erittävä elin, osmeterium. Aikuisilla perhosilla on heimolle tyypillinen siipisuonitus ja takasiiven takareunassa on varsin usein pitkiä kannuksia. Toukat ovat joko karvattomia tai hyvin harvakseltaan karvaisia ja usein värikkäitä varoittaen saalistajia niiden myrkyllisyydestä. Erityisesti apolloperhosten alaheimon (Parnassiinae) lajit elävät usein korkealla vuoristoissa.

Ritariperhosten lajimäärä on suurin Itä- ja Kaakkois-Aasiassa. Kahden laajalle levinneen ja runsaslajisen alaheimon lisäksi heimoon kuuluu keskiamerikkalainen alkuritari (Baronia brevicornis), joka muodostaa yksinään kolmannen alaheimon.

Suomessa tavatut lajit 
Suomessa on tavattu neljä ritariperhoslajia, joista yksi on hyvin harvinainen harhailija.

 isoapollo Parnassius apollo
 pikkuapollo Parnassius mnemosyne
 purjeperhonen Iphiclides podalirius (harhailija)
 ritariperhonen Papilio machaon

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Korolev V.A., 2014. Catalogus on the collection of Lepidoptera. Part II. Papilionidae. - Moscow, 387 p., 20 color tabs, ISBN 978-5-00077-163-1 
 lajiluettelo  
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
 runsaasti kuvia lajeista 
 australaasialaisia lajeja 
 amerikkalaisia lajeja 

Seulonnan keskeiset artikkelit
DFDS Tor Line

DFDS Tor Line oli Tanskassa pääkonttoriaan pitänyt laivayhtiö. Yhtiö oli osa tanskalaista DFDS-konsernia. DFDS Tor Line palveli pääasiassa rahtiliikennettä. Yhtiön laivat olivat tyypiltään joko ro-ro- tai ropax-aluksia. DFDS Tor Line liikennöi Itämerellä ja Pohjanmerellä.

13. heinäkuuta 2010 alkaen DFDS Tor Line -niminen yritys lopetti toimintansa. Vuosikausia vanha varustamo yhdistettiin kolmen muun DFDS-konserniin kuuluneen liikennöitsijän kanssa yhteiseen DFDS Seaways -yksikköön. DFDS Tor Line -brändi yhdessä muiden yhdistettyjen brändien kanssa katoaa myöhemmin lopullisesti ja korvautuu kaikille yhteisellä DFDS Seaways -brändillä.

Katso myös 
 DFDS Seaways

Lähteet

Aiheesta muualla 
 DFDS Tor Line 
 Fakta om Fartyg – Tor Line/ Tor Lloyd/ Tor Sessan Line/ DFDS Tor Line 

DFDS
Tanskalaiset liikenneyhtiöt
Itävallan Grand Prix 1982

Itävallan Grand Prix 1982 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. elokuuta 1982 Österreichringillä Itävallassa. Kilpailun voitti Lotuksella ajanut Elio de Angelis, jolle voitto oli uran ensimmäinen.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Nelson Piquet – 1.27,612
Nopein kierros: Nelson Piquet – 1.33,699 (kierroksella 5)
Tommy Byrnen ensimmäinen Grand Prix
Elio de Angelisin ensimmäinen voitto ja ensimmäinen kilpailun johtokierros
BMW:n ensimmäinen paalupaikka

Lähteet 

1982
Rannikkoseutu

Rannikkoseutu (aikaisemmin Rannikkoseudun Sanomat) on vuonna 1932 perustettu paikallislehti, jonka kotipaikka on Raisio. Tiistaisin ja perjantaisin ilmestyvää lehteä kustantaa Sanoma-konserniin kuuluva Sanoma Media Finland Oy.

Lehti leviää Raisioon, Naantaliin ja Maskuun ja se on tilattava paikallislehti. Aiemmin lehteä julkaisi Rannikkoseudun Sanomat Oy, mutta se myytiin syyskuussa 2008 Alma Median omistamalle Suomen Paikallissanomat Oy:lle.

Rannikkoseutu kuului vuoden 2020 maaliskuuhun saakka Alma Media -konserniin. Sen omistaa maaliskuusta 2020 lähtien Sanoma.

Levikin kehitys
Rannikkoseudun levikki vuosina 2006–2017:

Lähteet 

Suomalaiset paikallislehdet
Raisio
Masku
Naantalin media
Sanoman sanomalehdet
Český Těšín

Český Těšín () on kaupunki Tšekissä Määrin-Sleesian läänissä Karvinán piirikunnassa Olza-joen () varrella aivan Puolan rajalla. Kaupungissa asui vuoden 2020 arvion mukaan 24 297 asukasta, ja sen pinta-ala on 33,8 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee historiallisen Cieszynin Sleesian alueen sydämessä. Ennen vuoden 1920 rajanvetoa Puolan ja Tšekkoslovakian välillä kaupunki oli Teschenin eli nykyisen Cieszynin kaupungin joentakainen eteläinen esikaupunki. Suurin osa Tšekin puolalaisvähemmistöstä asuu kaupungissa tai sen lähistöllä. Kaupunki kuului lyhyen aikaa Puolaan vuoden 1938 Tšekkoslovakian jaon jälkeen, mutta palautettiin toisen maailmansodan päätyttyä Tšekkoslovakian yhteyteen (ks. Teschenin alue).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kaupungin kotisivut  

Cesky Tesin
Vazgen I

Vazgen I Baljian (20. syyskuuta 1908 – 18. elokuuta 1994) toimi Armenian katolikoksena vuosina 1955–1994. Hän oli diaspora-armenialainen, sillä hän syntyi ja opiskeli Bukarestissa, Romaniassa, hänet vihittiin papiksi Kreikan Ateenassa ja hän toimi Bulgarian ja Romanian piispana. Katolikoksena hän yritti korostaa maallikkojen merkitystä kirkossa, mutta hänen aikanaan pappien määrä hupeni, toiminta liki tyrehtyi ja suurinta osaa armenialaisista ei enää kastettu virallisen neuvostoateismin seurauksena. Vazgenin kauden loppupuolella Armenia kuitenkin itsenäistyi, ja Vazgenista tuli li kuuteensataan vuoteen ensimmäinen katolikos, joka kuoli itsenäisessä armenialaisvaltiossa. Häntä seurasi katolikoksena Karekin I.

Lähteet
Munkki Serafim, Araratista itään, Kirjapaja 2007

Armenian katolikokset
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1994 kuolleet
Sarah Hale

Sarah Josepha Hale (o.s. Buell) (24. lokakuuta 1788 Newport, New Hampshire, Yhdysvallat – 30. huhtikuuta 1879 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänet muistetaan parhaiten lastenlorusta ”Mary Had a Little Lamb” (”Maijan karitsa”).

Buell meni naimisiin David Halen kanssa vuonna 1813 ja heillä oli viisi lasta. Hänen miehensä kuoli vuonna 1822, ja se aiheutti Halelle taloudellisia vaikeuksia. Hän aloitti tuolloin myös kirjailijan uransa. Hale julkaisi uransa aikana runsain mitoin proosaa ja runoutta. Hän toimi vuosina 1827–1836 Lady's Magazinen ja sen jälkeen vuosina 1837–1877 Godey's Lady's Bookin päätoimittajana.

Hale oli vanhuusvuosinaankin henkisesti vireä ja kirjoitti lähes kuolemaansa saakka. Hän eli ajakseen varsin poikkeuksellisen pitkään, 90 vuoden ikäiseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Yhdysvaltalaiset runoilijat
Vuonna 1788 syntyneet
Vuonna 1879 kuolleet
Clare Calbraith

Clare Calbraith (s. 1. tammikuuta 1974 Winsford, Cheshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen näyttelijä, joka on esiintynyt englantilaisessa televisiosarjassa Sydämen asialla tuotantokausina 2001–2002. Hänen roolihahmonsa oli tohtori Tricia Summerbee neljässäkymmenessäkahdessa jaksossa. Hän opiskeli Cardiff Drama Schoolissa näyttelijäksi.

Roolit 
 Kotilieden lämpöä (2015) – Steph Farrow
 The Shadow Line (2011) – Laura Gabriel
 Downton Abbey (2011) – Jane Moorsum
 George Gently (2009) – Helen Donovan
 EastEnders (2006) – DI Skillen 
 The Bill (2005) – Nicci
 Coronation Street (2005) – Robyn 
 Holby City (2005) – Clare Given 
 55 Degrees North (2005) – Beth Robson 
 Sydämen asialla (2001–2002) – Dr. Tricia Summerbee 
 Black Cab (2000) – Sara
 Casualty (1999) – Tanya Hardie

Lähteet 

Englantilaiset näyttelijät
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Taideyhdistys Harha

Taideyhdistys Harha ry on joensuulainen yhdistys, jonka tarkoitus on edistää pohjoiskarjalaisten, ennen kaikkea nuorten taiteilijoiden oloja ja taiteentekemisen mahdollisuuksia. Yhdistyksen perustivat Aleksi Martikainen, Antti Pesonen, Jyrki Pitkä ja Vesa Rahikainen vuonna 2004.

Taideyhdistys Harha ry perusti talkoovoimin vuonna 2007 Joensuuhun oman taidegallerian, Galleria Harhan. Gallerian tarkoitus oli tarjota huokeaa esittäytymistilaa niin ammattitaiteilijoille kuin taiteen harrastajille ja opiskelijoillekin. Yhdistys järjestää näyttelyitä Joensuun Teatteriravintolan tiloissa.

Aiheesta muualla

Taideyhdistys Harhan ylläpitämä blogi ja tietoja yhdistyksestä
KULTTUURITEKO 2007 tunnustuspalkinto myönnettiin Taideyhdistys Harha ry:lle

Joensuun kulttuuri
Suomalaiset taideyhdistykset
James Karen

James Karen (28. marraskuuta 1923 – 23. lokakuuta 2018 Los Angeles, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi venäjänjuutalaisille vanhemmille Pennsylvanian osavaltiossa.

Karen esiintyi näyttämöllä, elokuvissa ja televisiossa. Tunnettuja rooleja oli muiden muassa sarjoissa As the World Turns, All My Children ja Eight Is Enough sekä kauhukomediassa The Return of the Living Dead (1985).

Lähteet

Aiheesta muualla 
  

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 2018 kuolleet
Tänään, tässä ja nyt

Tänään, tässä ja nyt oli suomalainen uutismakasiiniohjelma, jota esitettiin Kolmoskanavalla vuosina 1987–1989. Ohjelman juontajana toimi Timo T. A. Mikkonen. Sitä esitettiin 312 lähetyksen verran. Ohjelman uutisia suorissa lähetyksissä toimittivat muiden muassa Ahti Uusivuori ja Petri Lempiäinen ja assistenttina toimi Maria Lindell.

Ohjelmassa vieraili aina aikansa ajankohtaisia vieraita, joiden kanssa Mikkonen ja uutisankkurit keskustelivat, sekä kertoivat ja kävivät läpi viikon uutisia.

Lähteet 

Suomalaiset dokumenttiohjelmat
Makasiiniohjelmat
1980-luvun televisiosarjat
Timo T. A. Mikkonen
Tšadilaiset kielet

Tšadilaiset kielet ovat afroaasialaiseen kielikuntaan kuuluva kieliryhmä. Tšadilaiset kielet muodostavat afroaasialaisen kielikunnan runsaslukuisimman osan, kieliä on pitkälti yli toista sataa. Tšadilaisia kielten pääpuhuma-alue on Tšad, Niger, Keski-Afrikan tasavalta, Pohjois-Nigeria ja Pohjois-Kamerun. Tšadilaiskielistä merkittävin on hausan kieli, jolla on yli 45 miljoonaa puhujaa ja jolla on merkittävä asema Nigerissä ja Nigeriassa.

Lähteet 
 Jaakko Anhava: Maailman kielet ja kielikunnat

Aiheesta muualla 
 Chadic Newsletter Online
Euroopan Grand Prix 1983

Euroopan Grand Prix 1983 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 23. syyskuuta 1983 Brands Hatchin radalla. Kilpailun voitti Nelson Piquet, jolle voitto oli uran kymmenes.

Tulokset

Lähteet 
 
http://koti.mbnet.fi/janir/1983/eur-gp.html F1-ruutu
 Kisa näytettiin koosteena Suomessa selostajana Matti Lammi TV2:ssa.
 Helsingin Sanomat 25.9.1983

Formula 1 -kausi 1983
Euroopan Grand Prix
Yhdistyneen kuningaskunnan moottoriurheilu
Kentin kreivikunta
Rat Pack

The Rat Pack on lempinimi ryhmälle suosittuja viihdetaiteilijoita, jotka olivat aktiivisimmillaan 1950- ja 1960-luvuilla. Ryhmä teki yhdessä muun muassa elokuvia, musiikkialbumeja ja lavaesityksiä. Ryhmä tunnetaan etenkin kokoonpanona, jonka muodostivat Frank Sinatra, Dean Martin, Sammy Davis Jr., Peter Lawford ja Joey Bishop. Vaikka Rat Pack oli maineeltaan maskuliininen ”äijäporukka”, oli siinä mukana myös naisia, kuten Marilyn Monroe. 

Rat Packin toimintaa kuvataan vuonna 1998 filmatussa samannimisessä televisioelokuvassa. Elokuva sai torjuvan vastaanoton Sinatran perheeltä.

Ryhmän historiaa 
Rat Pack sai alkunsa Humphrey Bogartin ja Lauren Bacallin ylläpitämistä kokoontumisista kodissaan Los Angelesissa, joihin osallistui Frank Sinatran lisäksi useita näyttelijöitä, kuten Robert Mitchum, Ava Gardner, Elizabeth Taylor, Judy Garland ja Katharine Hepburn, ja myöhemmin myös Dean Martin ja Sammy Davis jr. liittyivät mukaan. Nimen Rat Pack alkuperästä ei ole varmuutta, mutta sen on kerrottu olleen Bacallin antama.

Bogartin kuoltua Sinatrasta tuli Rat Packin johtaja ja ryhmän ydinjäsenistö koostui hänen lisäkseen Martinista, Davisista, Joey Bishopista ja Peter Lawfordista. Tämä on se kokoonpano, josta Rat Pack yleisesti tunnetaan. Lisäksi ryhmään kuului jonkinlaisia liitännäisjäseniä, joita kutsuttiin sen ”maskoteiksi”, kuten Marilyn Monroe, Shirley MacLaine ja Angie Dickinson.

Rat Pack esiintyi usein Nevadassa ja oli mukana luomassa Las Vegasin mainetta viihdekeskuksena. Ryhmän jäsenet esiintyivät yhdessä myös elokuvissa, kuten vuoden 1960 ryöstöelokuvassa Kovat kaverit.

Rat Pack oli ollut tekemisissä myös John F. Kennedyn kanssa, joka kuitenkin alkoi presidentiksi tultuaan etäännyttämään itseään ryhmästä Sinatran mafiakytkösten vuoksi. Tämä johti Sinatran ja Kennedyn langon Lawfordin välirikkoon ja Lawfordin erottamiseen ryhmästä.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset viihdetaiteilijat
Diapason d'Or

Diapason d’Or on ranskalaisen klassisen musiikin Diapason-lehden tunnustuspalkinto, joka jaetaan kuukausittain useissa eri arvosteluluokissa. Diapason d'Or -palkinto on klassisen musiikin tärkeimpiä eurooppalaisia palkintoja saksalaisen Schallplattenkritik- ja brittiläisen Gramophone Award -palkinnon ohella.

Aiheesta muualla 
 Diapason Cd -kotisivu

Musiikkipalkinnot

fr:Diapason d'or
Täplämunkinhuppu

Täplämunkinhuppu eli aaroninsauva (Arum maculatum) on vehkakasveihin kuuluva myrkyllinen kasvi.

Kasvilla on nuolimaiset lehdet ja paksut kellertävänpunaiset marjapuikelot. Kukkavanan ympärillä on suuri suojuslehti, huppu. Sillä on ollut kansanlääketieteessä moninainen käyttö. Kasvin mehevästä juuresta saadaan tärkkelyspitoista jauhoa. Koko kasvi, varsinkin marjat, ovat myrkyllisiä. Kasvi sisältää koniinia.

Aaroninsauva kasvaa villinä Keski-Euroopassa Tanskasta etelään, mutta sitä tavataan Pohjoismaissa viljelyjäänteenä.

Lähteet 
Exotic Garden (vanhentunut linkki)

Viitteet

Aiheesta muualla 
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Täplämunkinhuppu eli aaroninsauva (Arum maculatum)
ITIS: Arum maculatum 
United States Department of Agriculture (USDA): Arum maculatum 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Arum maculatum 
Pherobase: Floral volatiles of Arum maculatum 

Vehkakasvit
Myrkylliset kasvit
S/2003 J 12

S/2003 J 12 on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen kuu ja samalla pienin aurinkokunnan tunnetuista kuista. Kuun löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2003.

Kuu on halkaisijaltaan noin kilometrin ja se kiertää Jupiteria noin 17 740 000 km:n etäisyydellä kiertoajan ollessa 482,691 päivää. Radan inklinaatio on 143° ja eksentrisyys 0,4449.

Kuu on sisin Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävistä, epäsäännöllisistä kuista, eikä se kuulu mihinkään Jupiterin kuuryhmään.

Jupiterin kuut
Felsiitti

Felsiitti on erittäin hienojyväistä vulkaanista kiveä, joka voi sisältää suurempia kiteitä. Felsiitti on kenttätermi vaalealle kivelle, jonka tarkempi määrittely vaatii tavallisesti petrografisen tutkimuksen tai kemiallisen analyysin. 

Kivi on yleensä väriltään valkoisesta vaalean harmaaseen, punaisesta ruskeaan, ja voi sisältää mitä tahansa väriä, paitsi tumman harmaata, vihreää tai mustaa, jotka ovat basaltin värit. Kiven massa koostuu hienojyväisestä matriksista tai felsisestä aineksesta, erityisesti kvartsista, plagioklaasista ja ortoklaasista. Felsiittiä voidaan kutsua kvartsifelsiitiksi tai kvartsiporfyyriksi mikäli siinä esiintyy kvartsin fenokristalleja. 

Felsiitillä on yleensä vulkaaninen alkuperä, ja maaperässä sitä on usein obsidiaanin ja ryoliitin yhteydessä.

Lähteet

Silikaattimineraalit
Rakennekerrokset

Rakennekerrokset (myös päällysrakenne) tarkoittavat esimerkiksi tien pohjakerroksia. Rakennekerrokset on toteutettava huolellisesti, sillä muuten routa tai liikenteen kuormitus hajottaa päällysteen. Myös luonnonkivistä tai betonikivistä ladottujen kiveysten alle tehdään rakennekerrokset. Tuleva liikenne vaikuttaa rakennekerrosten korkeuteen: mitä raskaampi liikenne päällysteellä kulkee, sitä kantavampia eli korkeampia kerrosten on oltava.

Kerrokset

 Päällyste
 Asennushiekka (riippuen päällysteestä)
 Kantava kerros
 Jakava kerros
 Suodatinkerros
 Pohjamaa

Pohjamaa ja suodatinkerros muodostavat alusrakenteen, loput kerrokset ovat päällysrakenne. Suodatinkerros ja jakava kerros muodostavat yhdessä tukikerroksen.

Rakennekerrosten rakentaminen ja materiaalit

Pohjamaa tasoitetaan suunnitellun kaltevuuden ja korkeuden mukaan, tarvittaessa myös tiivistetään. Tukikerroksen alle levitetään usein suodatinkangas, joka voi myös toimia koko suodatinkerroksena. Suodatinkerroksen tarkoituksena on estää alus- ja päällysrakenteita sekoittumasta. Yleensä suodatinkerroksena on hiekkaa, jonka maksimiraekoko on 2 cm.

Jakavana kerroksena käytetään kalliosta tai sorasta murskattua kiviainesta, jossa suurimmat kappaleet ovat käyttökohteesta riippuen 56 tai 90 mm. Samoja materiaaleja käytetään myös kantavassa kerroksessa, mutta silloin niiden maksimiraekoko on 31 tai 56 mm. Kantavan kerroksen tarkoitus on lisätä rakenteiden kantavuutta ja tasata alusta päällystettä varten. Pihalle, jonka halutaan kestävän henkilöautoja, riittää hyvin kantavalla ja routimattomalla maalla 15 cm:n paksuinen kantava kerros sorasta. Jos maaperä on routivaa, tarvitaan vähintään 30 cm:n paksuinen tukikerros; vastaavan tukikerroksen paksuus Pohjois-Suomessa voi olla jopa 70 cm.

Päällyste
Päällysteenä on useimmiten kiviä, laattoja, soraa tai asfalttia. Ulkonäön lisäksi päällysteelle on muitakin vaatimuksia: sen pitää olla kulutuksen- ja säänkestävä, helppo pitää puhtaana ja kunnossa ympärivuotisesti eikä se saa olla liukas.
Päällysteestä riippuen sen alle laitetaan asennushiekkakerros, joka on hienoa hiekkaa. Betonikivien ja -laattojen alle laitetaan 3–4 cm paksu asennushiekkakerros, luonnonkiville sitä tarvitaan 10–15 cm.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Raskasta liikennettä kestävien betonikiveysten rakennekerrosten mitoitusohje

Tienrakennus
Viherrakentaminen
Maa- ja vesirakennus
Rakennuksen maa- ja pihatyöt
Consequences


Consequences on iRonica-yhtyeen ensimmäinen albumi. Sen julkaisi Poko Records 31. lokakuuta 2007.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Elina Iron – laulu
 Ville Nepal – kitara
 Jani Paavola – basso
 Aki Herrala – rummut
 Jukka Kuningas – kosketinsoitin

Tuotanto 
 Ahti Kortelainen – äänittäjä, miksaaja
 Mika Jussila – masteroija

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2007 esikoisalbumit
Ironican albumit
II taso


II taso on Kilven toinen studioalbumi, joka julkaistiin 29. syyskuuta 2004. Albumista julkaistiin myös rajoitettu painos, jossa on mukana DVD-levy. II taso on kaikkiaan Kilven parhaiten myynyt albumi .

Albumi nousi toisella listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 10, ja pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Taage Laiho – laulu
 Pete Kilpi – kitara ja taustalaulu
 Aleksi "Alba" Summe – kitara ja taustalaulu
 Janne Karttila – rummut
 Janne Laaksonen – basso ja taustalaulu
 Juha "Kukkis" Kukkola – kosketinsoittimet ja taustalaulu

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 8+/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2004 albumit
Kilven albumit
Kaaoksen kuningas


Kaaoksen kuningas on Kilven kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 8. helmikuuta 2006.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Taage Laiho – laulu
 Pete Kilpi – kitara
 Aleksi Summe – kitara
 Jussi Kattelus – rummut
 Janne Laaksonen – basso
 Juha Kukkola – kosketinsoittimet

Arvostelut 
 Imperiumi.net:

Lähteet 

Vuoden 2006 albumit
Kilven albumit
Kaaos – Live


Kaaos – Live on Kilven livealbumi, joka julkaistiin 4. huhtikuuta 2007.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Taage Laiho – laulu
 Pete Kilpi – kitara
 Aleksi Summe – kitara
 Jussi Kattelus – rummut
 Janne Laaksonen – basso
 Juha Kukkola – kosketinsoittimet

Lähteet 

Vuoden 2007 konserttitallenteet
Kilven albumit
Topparoikka (yhdistys)

Topparoikka ry on vuonna 1988 perustettu lahtelainen rautatieharrasteyhdistys. Yhdistyksen toiminnan tarkoituksena on vaalia rautatiekulttuuria, kerätä vanhaa rautatieaiheista esineistöä sekä kunnostaa museokalustoa. Toiminta on keskittynyt Vierymäelle vanhalle rautatien varikkoalueelle. Vanhojen puuvaunujen lisäksi yhdistys on kunnostanut keulakuvakseen höyryveturin Tr1 "Risto" 1047, joka on aiemmin ollut näyttelyveturina Lahden rautatieasemalla.

Yhdistys julkaisee myös Topparoikka-lehteä, joka ilmestyy 1–2 kertaa vuodessa. Lehti koostuu lähinnä Päijät-Hämettä ja Kymenlaaksoa kattavista rautatieaiheisista historiikeistä ja uutisista, mutta myös muuta Suomea käsitellään toisinaan. Viime vuosina lehden kirjoittajat ovat esittäneet myös liikennepoliittisia kannanottoja.

Topparoikka järjestää vuosittain Lahden Rautatiepäivä -tapahtuman Mytäjäisten vanhalla varikolla. Yhdistyksen tavoitteena on Mytäjäisten vanhan varikkoalueen säilyttäminen ja tulevien käyttötarkoitusten kehittäminen rautatiehistorialliset kannat huomioon ottaen. Yhdistyksen jäsenet ovat perustaneet Pro-varikko-työryhmän varikkoalueen esille tuomiseksi.

Aiheesta muualla
Topparoikka ry

Suomalaiset rautatieyhdistykset
Justin Francis Rigali

Justin Francis Rigali (s. 19. huhtikuuta 1935 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen katolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihki papiksi Los Angelesin arkkihiippakuntaan James Francis Aloysius McIntyre 25. huhtikuuta 1961. Hän sai 8. kesäkuuta 1985 nimitykset Volsiniumin titulaariarkkipiispaksi ja Paavillisen kirkkoakatemian johtoon. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Achille Silvestrini.

Rigali sai 25. tammikuuta 1994 nimityksen Saint Louisin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 16. maaliskuuta. 15. heinäkuuta 2003 hänet nimitettiin Philadelphian arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 7. lokakuuta. Hän jäi eläkkeelle 19. heinäkuuta 2011.

Rigali valittiin kardinaaliksi 21. lokakuuta 2003, jolloin hänet nimitettiin Santa Priscan kardinaalipapiksi. Hän osallistui vuoden 2005 konklaaviin.

Rigali syntyi seitsemänlapsisen perheen nuorimpana. Hänen sisaruksiinsa kuuluvat jesuiittapappi ja nunna. Rigali sai tohtorinarvon kanonisessa oikeudessa Paavillisesta gregoriaanisesta yliopistosta 1964 ja sitten diplomin Paavillisesta kirkkoakatemiasta 1966.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Yhdysvaltalaiset kardinaalit
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1935 syntyneet
Elävät henkilöt
Anne Frank (vuoden 2001 elokuva)

Anne Frank () on vuonna 2001 tehty minisarja, joka perustuu Melissa Müllerin tekemään kirjaan Anne Frank: The Biography. Sarjan päänäyttelijä Hannah Taylor-Gordon (Anne Frank) sai Golden Globe ja Emmy-palkinnon roolistaan.

Näyttelijät 
Ben Kingsley ... Otto Frank
Brenda Blethyn ... Auguste van Pels
Lili Taylor ... Miep Gies
Hannah Taylor-Gordon ... Anne Frank
Tatjana Blacher ... Edith Frank
Jessica Manley ... Margot Frank
Joachim Król ... Hermann van Pels
Nicholas Audsley ... Peter van Pels
Jan Niklas ... Fritz Pfeffer
Rob Das ... Jan Gies
Johannes Silberschneider ... Johannes Kleiman
Peter Bolhuis ... Victor Kugler
Ela Lehotska ... Bep Voskuijl
Jade Williams ... Hanneli "Hannah" Goslar
Victoria Anne Brown ... Jacqueline van Maarsen

Yhdysvaltalaiset minisarjat
ABC:n televisio-ohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Anne Frankin päiväkirja (elokuva)

Anne Frankin päiväkirja on Anne Frankin Nuoren tytön päiväkirjaan perustuva elokuva vuodelta 1959. Elokuva sai kolme Oscar-palkintoa (parhaasta naissivuosasta, kuvauksesta ja lavastuksesta), minkä lisäksi sillä oli muitakin palkintoehdokkuuksia.

Elokuvan ohjasi George Stevens ja Annen roolissa oli Millie Perkins.

Lähteet 

Vuoden 1959 yhdysvaltalaiset elokuvat
George Stevensin ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Elämäkertoihin ja muistelmiin perustuvat elokuvat