joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kino Aurora

Kino Aurora on jyväskyläläinen elokuvateatteri, joka avattiin kulttuuritalo Villa Renaan 2021. Arkkitehti Yrjö Blomstedtin suunnittelema, vuonna 1905 valmistunut Jyväskylän Seminaarimäellä sijaitseva rakennus on suojeltu.

Kino Auroran elokuvasalissa on 84 kiinteää istuinpaikkaa. Näiden lisäksi on irtotuoli- ja pyörätuolipaikkoja.

Elokuvateatteria operoi Keski-Suomen elokuvakeskus, joka operoi myös Keski-Suomen kunnissa elokuvia esittävää kiertue-elokuvateatteri Kino Metsoa.

Aiheesta muualla 

 Keski-Suomen elokuvakeskuksen nettisivut
 Kino Auroran nettisivut

Lähteet
Lempolan kauppapuisto

Lempolan kauppapuisto on Lohjalla, Lempolan kaupunginosassa sijaitseva ostoskeskus. Se koostuu useammasta eri rakennuksesta. Kauppapuisto perustettiin vuonna 2009, ja sitä on laajennettu tähän päivään saakka. Paikka sijaitsee Valtatie 25:n ja Lohjanharjuntien risteyksessä.

Liikkeet 
Kauppapuistossa toimivia liikkeitä ovat:

 Kodin Tavaratalo
 R-kioski
 Musti ja Mirri
 Rusta
 S-Market
 Motonet
 Tokmanni
 Stark
 Autotalo Lohja
 A-Katsastus
 K-Supermarket
 Hesburger
 Apteekki Lohjanharju

Historia 
Kauppakeskus on rakennettu vaiheittain niin, että ensimmäinen vaihe valmistui maaliskuussa 2009, jolloin siinä aloitti rautakauppa Starkki, joka vaihtui vuonna 2014 Stark-ketjuun. Toinen vaihe valmistui toukokuussa 2009, ja siihen sijoittuivat S-market, Motonet, Musti ja Mirri, Kodintavaratalo sekä R-kioski. Kolmas vaihe valmistui keväällä 2011, ja siihen sijoittui Tarjoustalo, joka brändimuutoksen vuoksi muuttui Tokmanniksi vuonna 2014. Neljäs vaihe valmistui marraskuussa 2012, ja siinä toimivat K-Supermarket, apteekki ja Hesburger. 2019 Motonet aloitti tyhjälle tontille uuden liiketilan rakentamisen, jonka avajaisia vietettiin toukokuussa 2020. Vanhan liiketilan tiloihin avautui Rusta syksyllä 2020.Kauppapuiston on rakentanut NCC ja nykyisin kiinteistöt omistaa Serena Properties.

Ostoskeskuksen alue on saanut omat nettisivunsa vuonna 2021 ja ne löytyvät nimettynä alueen omalla nimellä eli lempola.fi

Kauppapuiston viereen tulee uusi McDonald's- ravintola. Lohjan edellinen ravintola lopetettiin vuonna 2015.

Aluetta vastapäätä tulee myös aukeamaan toinen Lidlin myymälä Lohjalla.

Lähteet 

Lohja
Lohjan rakennukset ja rakennelmat
Suomen kauppakeskukset
Lumo (elokuvateatteri)

Lumo on vuonna 2014 Saloon Valurin liikekeskukseen avattu kaksisalinen elokuvateatteri. Se on Bio-Salon ohella toinen Salon elokuvateattereista.

Suuremmassa Lumo 1 -salissa on 135 paikkaa ja pienemmässä Lumo 2 -salissa on 51 paikkaa.

Aiheesta muualla
 Viralliset sivut

Lähteet 

Suomen elokuvateatterit
Salo
Lohjantähti

Kauppakeskus Lohjantähti on Lohjalla, Anttilan kaupunginosassa sijaitseva kauppakeskus. Se avattiin vuonna 1991 ja sen liikkeet ovat vaihtuneet useasti.

Liikkeet 
Kauppakeskuksessa toimivia liikkeitä ja palveluita ovat:

 Kultajousi
 Silmäset
 Salon Klipsi
 Kampaamo Tunne
 Coffee Box
 R-kioski
 Subway
 Sushi House
 Kiss Bar Lohja
 Sol-Pesula
 Maanmittauslaitos

Historia 
Kauppakeskus Lohjantähti avattiin vuonna 1991. Tällöin se oli Lohjan historian suurin rakennushanke Pyhän Laurin kirkon jälkeen. Auetessaan sen vastaanotto kaupungissa oli varsin negatiivinen.

Vuonna 1996 kauppakeskukseen avattiin McDonald's. Tällöin se oli ketjun 50. ravintola ja se toimi kahdessa kerroksessa. 

Alun perin Lohjantähdessä toimi myös päivittäistavarakauppa, joka kuitenkin lopetti.

McDonald's lakkautti ravintolan vuonna 2015 ravintolansa vedoten kannattamattomuuteen.

Esimerkiksi Alko ja H&M siirtyivät uusiin tiloihin Kauppakeskus Lohen valmistuttua syksyllä 2019.

Lähteet 

Lohja
Lohjan rakennukset ja rakennelmat
Suomen kauppakeskukset
Autot: Tien päällä

Autot: Tien päällä () on Pixarin tuottama Disney+-tilausvideopalveluun julkaistu animaatiosarja, joka perustuu Autot-elokuviin. Sarja seuraa Salama McQueenia ja Marttia, jotka matkaavat Yhdysvaltain halki Martin siskon häihin. Pääosissa ovat Owen Wilson ja Larry the Cable Guy. Sarjan kaikki aksot julkaistiin Disney+:aan 8. syyskuuta 2022.

Juoni
Sarja sijoittuu kuukausia Autot 3:n tapahtumien jälkeen, ja se seuraa Salama McQueenia ja hänen parasta ystäväänsä Marttia Yhdysvaltojen halki, kun he matkustavat itään osallistuakseen Martin siskon häihin. Jaksot kuvaavat hahmoja erilaisissa tilanteissa, esimerkiksi kun dinosaurusautot jahtaavat heitä. Sarja sijoittuu uusiin paikkoihin lukuisten uusien hahmojen kanssa, mukaan lukien heidän uusi ystävänsä Ivy, heidän kanssaan matkustava monsteriauto sekä vanhojen hahmojen paluu.

Jaksot 

|}

Ääninäyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Yhdysvaltalaiset animaatiosarjat
Disney
Pixar
Disney+-alkuperäissarjat
Toyota GR Yaris Rally1

Toyota GR Yaris Rally1 on Toyotan valmistama Rally1-auto, jolla Toyota Gazoo Racing kilpailee rallin maailmanmestaruussarjassa kaudesta 2022 alkaen. Se perustuu Toyota Yaris -henkilöauton GR Yaris -urheiluversioon, jonka suunnittelu puolestaan pohjautuu aiempaan Yaris WRC -autoon. Se oli Toyotan ensimmäinen Rally1-sääntöjen mukainen hybridiralliauto, joka korvasi edeltäjänsä Toyota Yaris WRC:n World Rally Car -sääntöjen poistuttua käytöstä. Toyota Gazoo Racing julkisti auton MM-rallikauden 2022 avajaistapahtumassa Salzburgissa tammikuussa 2022.

MM-rallivoitot

Rallin MM-sarjan tulokset 
(Tulosselitteet)

Lähde: 

 Huomioita

Lähteet 

GR Yaris Rally1
Rally1-autot
Prisma-keskus (Lohja)

Prisma-keskus on Lohjalla, Laurin-ja Kauppakadun välissä sijaitseva ostoskeskus. Se on saanut nimensä se merkittävimmästä liikkeestä, Prismasta. Samassa rakennuksessa toimii myös Lohjan linja-autoasema.

Liikkeet 
Ostoskeskuksen liikkeisiin lukeutuvat:

 Länsi-Uusimaan toimitus
 Ninki Sushi
 Life
 Prisma Parturi-kampaamo
 Silmäasema
 Faunatar
 Elisa
 Kahvila Kuulas
 Hesburger
 Lohjan 1.apteekki
 Prisma
 Terveystalo

Tietoja 
Prisma-keskus avattiin 11. lokakuuta 2007. Hanketta suunniteltiin jopa 35 vuotta. Rakennuksen tieltä purettiin vuonna 1977 rakennettu linja-autoasema sekä pienempi liikerakennus. Se on poikkeava monesta Prisma-kaupasta, sillä se sijaitsee aivan kaupungin keskustassa, eikä se laitamilla. Liikkeiden lisäksi siinä on noin parikymmentä asuntoa. Pysäköintipaikat sijaitsevat liiketilojen yläpuolella kahdessa kerroksessa ja katolla.

Lähteet 

Lohjan rakennukset ja rakennelmat
Borova

Borova () on kaupunkityyppinen taajama Harkovan alueella Ukrainassa. Se sijaitsee Donetsin vesistöön kuuluvan Borovajoen varrella, 165 kilometriä Harkovasta itäkaakkoon. Paikkakunnan kautta kulkee pohjois–etelä-suuntainen rautatie (osuus Kupjansk-Vuzlovyi – Sosnove) ja alueellinen maantie R79 (). 

Vuonna 2021 taajamassa oli 5 174 asukasta. Vuonna 2001 väkiluku oli 6 843. Tuolloin asukkaista ukrainalaisia oli yli 90 prosenttia, loput olivat venäläisiä, valkovenäläisiä, armenialaisia, azerbaidzanilaisia, juutalaisia, jne.

Ensimmäinen historiallinen merkintä paikkakunnasta on vuodelta 1660. Kaupunkityyppisen taajaman aseman se sai vuonna 1968. Taajama oli vuosina 1923-2020 Borovan piirin keskus. Ukrainan heinäkuun 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa taajama liitettiin osaksi aiemmasta laajennettua Izjumin piiriä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Borovska hromada (aluehallinnon 3. tason alue)  (gromada.info)

Ukrainan kaupunkityyppiset taajamat
Izjumin piiri
Laie

Laie () on kaupunki Honolulun piirikunnassa, O‘ahun saaren pohjoisrannikolla. Vuoden 2020 väestönlaskennassa Laiessa laskettiin olevan 5 963 asukasta. Kaupungin maapinta-ala on 3,47 km2.

Laiessa sijaitsee mm. Havaijin Brigham Youngin yliopisto. Suurin osa alueen asukkaista on mormoneita. Uskonto alkoi leviämään Havaijilla 1800-luvun puolessa välissä ja vuonna 1864 mormonit ostivat maata Havaijin kuningaskunnalta perustaakseen oman yhteisönsä. Vuonna 1919 Laieen valmistui Laien temppeli.

Lähteet 

Havaijin kaupungit
Elisabet II:n kuolema

Yhdistyneen kuningaskunnan ja muiden Kansainyhteisön maiden kuningatar Elisabet II kuoli 8. syyskuuta 2022 Balmoralin linnassa, Skotlannissa. Hän oli kuollessaan 96-vuotias ja maansa pisimpään hallinnut monarkki.

Kuningattaren kuoltua käynnistyi operaatio London Bridge ().

Tausta 
Kuningattaren terveydestä käytiin vakavampaa keskustelua aina hänen puolisonsa Philipin kuolemasta alkaen. Lokakuussa 2021 Elisabet alkoi käyttää kävelykeppiä julkisissa tilaisuuksissa. Vuonna 2021 hän myös jättäytyi pois useista valtionpäämiehen edustustehtävistä: Glasgow’n ilmastokokous lokakuussa 2021, Kansainyhteisön päivä maaliskuussa 2022, parlamentin avajaiset toukokuussa 2022 ja hänen omat platinajuhlansa kesäkuussa 2022.

Kaksi päivää ennen kuolemaansa, 6. syyskuuta, Elisabet nimitti Liz Trussin uudeksi pääministeriksi poikkeuksellisesti Balmoralin linnassa, mikä oli vastoin perinteitä.

8. syyskuuta kello 12.35 Buckinghamin palatsi ilmoitti, että kuningattaren lääkärit olivat huolissaan hänen terveydestään ja että hänet oli asetettu lääkärin valvontaan. Kuninkaallisen perheen jäsenet lähtivät kohti Balmoralin linnaa.

Tiedon tultua julki BBC perui suurimman osan suunnitellusta ohjelmastaan 8. syyskuun osalta. Kanava alkoi seurata kuningattaren tilaa jatkuvasti ja uutistenlukijat pukeutuivat valmiiksi mustaan. Myös muut brittiläiset kanavat, kuten ITV, Channel 4 ja Channel 5, alkoivat seurata kuningattaren tilaa.

Kuolinhetki 
Elisabet II kuoli 8. syyskuuta 2022 kello 15.10 Balmoralin linnassa. Kuolintodistukseen kirjattiin, että hän kuoli vanhuuteen. Ammatiksi merkittiin hänen majesteettinsa kuningatar. Kuoleman aikaan paikalla olivat hänen poikansa Charles ja tyttärensä Anne.

Ilmoitus kuolemasta 
Pääministeri Truss sai ilmoituksen kuningattaren kuolemasta kello 16.30.

Buckinghamin palatsi laski lippunsa puolisalkoon ja kiinnitti virallisen kuolinilmoituksen palatsin porttiin kello 18.30.

Kruununperimys 

Elisabetin kruununperijä on hänen valtaannousustaan vuonna 1952 lähtien ollut hänen vanhin poikansa Charles. Tämä ilmoitti jo samana päivänä äitinsä kuoleman jälkeen ottavansa hallitsijanimekseen Charles III. Charlesin vanhin poika William ei automaattisesti nouse Walesin prinssiksi, mutta peri tämän muut tittelit, kuten Cornwallin herttuan arvon.

Hautajaiset 
Elisabet II:n hautajaiset pidettiin Westminster Abbeyssa maanantaina 19. syyskuuta 2022. Hautajaistilaisuuden toimittivat Canterburyn arkkipiispa ja Westminsterin dekaani. Tämän jälkeen pidettiin kahden minuutin hiljaisuus, jonka jälkeen laulettiin kansallislaulu.

Suomea edusti tasavallan presidentti vaimoineen.

Galleria

Lähteet 

kuolema
2022
Yhdistyneen kuningaskunnan historia
Henkilöiden kuolemat
Kuningatar Salote Tupou III:n ritarikunta

Kuningatar Salote Tupou III:n ritarikunta () on tongalainen ritarikunta, joka on perustettu vuonna 2008 kuningas Tupou V:n käskystä. Se on nimetty kuningatar Salote Tupou III:n mukaan. Sitä jaetaan kiitoksena monarkian hyväksi tehdyistä ansioista siviileille tai sekä tongalaisille että ulkomaalaisille kuninkaallisille.

Kunniamerkkiä jaetaan neljässä luokassa:

  Suurristin ritari ketjuilla
  Suurristin ritari
  Komentajaritari
  Jäsen

Lähteet 

Tongan kulttuuri
Ritarikunnat
Tongan kruunun ritarikunta

Tongan kruunun ritarikunta () on tongalainen ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1913 Tupou II:n käskystä. Sitä jaetaan tunnustuksena poikkeuksellisista ansioista valtion tai kruunun hyväksi.

Kunniamerkkiä jaetaan neljässä luokassa:

  Suurristin ritari ketjuilla
  Suurristin ritari
  Komentajaritari
  Jäsen

Lähteet 

Tongan kulttuuri
Ritarikunnat
Tongan kuningas

Tongan kuningas on Tongan valtionpäämies. Nykyinen kuningas on Tupou VI, joka nousi valtaistuimelle 18. maaliskuuta 2012.

Kuningas-instituutio perustettiin Tongan perustuslain nojalla vuonna 1875 ja ensimmäisenä kuninkaana toimi George Tupou I. Perustuslain mukaan kuningasta ei voi asettaa syytteeseen ilman maan hallituksen suostumusta. Lisäksi kuninkaalla on mm. seuraavat valtaoikeudet:

 Armahdusvalta kaikissa muissa tapauksissa paitsi viraltapanossa
 Valta myöntää aatelistitteleitä 
 Tongan asevoimien ylipäällikkö

Lähteet
Elokuvayhtiö Komeetta

Elokuvayhtiö Komeetta on suomalainen elokuvatuotantoyhtiö.

Tuotantoyhtiö on perustettu 2014. Yhtiön perustivat Daniel Kuitunen ja Kaisla Viitala.

Komeetta tuottaa sekä lyhyitä että pitkiä elokuvia sekä tv-sarjoja.

Filmografia 

 Saatanan kanit, 2017 (lyhytelokuva)
 Valehtelija, 2017 (lyhytelokuva)
 Marian paratiisi, 2019
 Onko sulla nälkä?, 2019 (lyhytelokuva)
 Kristal, 2020 (lyhytelokuva)
 Kikka!, 2022
 Hetki lyö, 2022

Lähteet 

Suomalaiset elokuvayhtiöt
Raide-Jokerin varikko

Raide-Jokerin varikko Helsingin Roihupellossa palvelee pikaraitiotie Raide-Jokerin raitiovaunuja. Se valmistui syyskuussa 2022. Varikolla säilytetään ja huolletaan kaikkia 29 tilattua Artic XL -vaunua. Tarvittaessa säilytyshallia laajennetaan pidemmillekin vaunuille. Varikkorakennuksessa sijaitsevat myös kuljettajien ja asentajien sosiaali- ja toimistotilat.

Katso myös 
 Helsingin raitioliikenne
 Töölön raitiovaunuvarikko

Lähteet 

Roihupelto
Helsingin rakennukset ja rakennelmat
Helsingin liikenne
Suomen raitioliikenne
Serialisointi

Serialisointi tarkoittaa tietojenkäsittelytieteessä tietorakenteen muuttamista tiedostoon tai tietokantaan säilömistä varten tai toiselle koneelle lähettämiseen tietokoneverkon kautta.

Muistissa olevat tavut järjestetään muotoon, josta ne voidaan tarvittaessa palauttaa käsiteltäväksi. Aiheeseen liittyy paljon huomioitavia seikkoja: esimerkiksi tekstille käytettävä merkistö, tavujärjestys tai muut eri koodausmenetelmien erot.

Eräissä yhteyksissä serialisointia kutsutaan jäsentämiseksi (). Huomaa, että tämä on kuitenkin eri asia kuin syntaktinen jäsentäminen ().

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Safe Serialization Under Mutual Suspicion 

Ohjelmointi
Jean-Baptiste de La Salle

Jean-Baptiste de La Salle (30. huhtikuuta 1651 Reims, Ranska – 7. huhtikuuta 1719 Rouen, Ranska) oli ranskalainen roomalaiskatolinen pappi ja kasvattaja. Hän perusti ensimmäiset opettajien koulutuslaitokset ja normaalikoulut opettajaharjoitteluun. Häntä on kutsuttu modernin pedagogiikan isäksi.

Elämä 
Aatelissyntyinen La Salle oli rikkaan lakimiehen poika, joka sai isänsä vaikutusvallan ansiosta jo varhain kaniikin viran katedraalissa. Hän perusti sinne koulun, jossa köyhille lapsille annettiin ilmaista alkeisopetusta. La Sallen toiminta laajeni pian, ja hänen ympärilleen kerääntyi joukko innokkaita avustajia, ja hän päätti luopua virasta ja omistautua kokonaan kasvatukselle. Hänen avustajansa järjestäytyivät yhteisöksi, joka vähitellen levittäytyi ympäri Ranskaa. La Salle perusti myös sisäoppilaitoksia keskiluokkaisille pojille. Roueniin perustettiin ensimmäinen opettajien koulutuslaitos, Collège de Saint-Yon. Vuonna 1725, kuusi vuotta perustajan kuoleman jälkeen, paavi tunnusti La Sallen maallikkoyhteisön virallisella nimellä "kristillisten koulujen veljet" (lat. Fratres Scholarum Christianarum; tunnetaan myös nimllä  "ignoranttiveljet", ransk. Frères ignorantins, ja De La Salle -veljet). Järjestön jäsenet vannoivat tavanomaiset luostarilupaukset, mutta eivät pyrkineet pappeuteen. Ensimmäisen sadan vuoden aikana järjestön toiminta rajoittui pääasiassa Ranskaan, mutta 1800-luvulla se levisi useimpiin Länsi-Euroopan maihin, ja se on ollut huomattavan menestyksekäs myös Yhdysvalloissa. 

Katolinen kirkko julisti Jean-Baptiste de La Sallen pyhimykseksi vuonna 1900. Hänen kirjoituksiinsa kuuluvat Les Devoirs d'un chrétien (1703; "Kristityn velvollisuudet"), Méditations (1730–1731) ja La Conduite des écoles chrétiennes (1720; "Kristillisten koulujen johtaminen").

Lähteet

ranskalaiset papit
ranskalaiset opettajat
Vuonna 1651 syntyneet
Vuonna 1719 kuolleet
Ranskalaiset_pyhimykset
Cercenasco

Cercenasco () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 1 795 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Jere Pajunen

Jere Pajunen (s. 16. lokakuuta 1986) on suomalainen suunnistaja, joka edustaa Kalevan Rastia. Pajunen on toiminut valmentajana IFK Lidingössä vuosina 2017–2018 ja nykyään toimii Tero Föhrin sijaisena Hankasalmen suunnistuslukiossa. Pajunen on ollut parhaimmillaan Suomen H21 Loppuranki 9. sijalla (2014). Suunnistusurallaan Pajunen on edustanut Mikkelin Suunnistajia, Navia, IFK Lidingöä ja Kalevan Rastia. 

Pajunen on yksi viidestä urheilijasta jotka ovat ottaneet sekä suunnistuksen että yleisurheilun SM-mitalin samana vuonna. Tämän hän suoritti vuonna 2014 ottaessaan pronssia SM-maantiellä ja myös hopeaa suunnistuksen SM-pitkällä, sekä pronssia suunnistuksen SM-viestissä. Maastojuoksun SM-kisoissa Pajunen on sijoittunut parhaimmillaan pitkällä matkalla neljänneksi (2014) ja on saanut pitkän matkan joukkuekilpailussa Joensuun Katajan joukkueessa SM-kultaa 2014 ja pronssia 2010 ja 2012.

Pajunen opiskeli Itä-Suomen Yliopistossa, Kauppatieteellisessä tiedekunnassa.

Lähteet 

 https://www.strava.com/athletes/24478805
 https://irma.suunnistusliitto.fi/irma/public/user/resultsView?id=15315&year=2014&sport=SUUNNISTUS
 https://eventor.orienteering.org/Athletes/Details/14593, 
 https://www.suunnistusliitto.fi/urheilijaprofiilit/pajunen-jere/
 https://registration.marathongruppen.se/ResultList.aspx?LanguageCode=sv&RaceId=20
 https://avarkisto.suunnistus.fi/avtestit/index.php/testit/runner/14230
 https://web.archive.org/web/20160302105336/http://vanhat.yleisurheilu.fi/uutiset/uutispalvelu/sul-tiedotteet/jussi-utriainen-ja-hanna-jantunen-maantiemestarit

Viitteet

Aiheesta muualla 
 https://www.strava.com/athletes/24478805
 https://www.instagram.com/jere.pajunen/?hl=fi

Suomalaiset suunnistajat
Suomalaiset kestävyysjuoksijat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Kupjansk-Vuzlovyi

Kupjansk-Vuzlovyi (; ) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainassa Harkovan alueen itäosassa Kupjanskin piirissä. Se sijaitsee Donetsin vesistöön kuuluvan Oskiljoen rannalla. Taajama on keskeinen  rautatien risteysalue kookkaine rautatieasemineen. Taajamasta tai sen pohjoispuolla sijaitsevasta Kupjanskin kaupungista rautatie erkanee viiteen suuntaan.

Ukrainan tilastokeskus arvioi taajaman väkiluvuksi 8 989 (1.1.2021). Vuonna 2001 asukkaita oli 9 671 ja he olivat etnisesti pääosin ukrainalaisia. Heinäkuun 2020 aluehallinnollisen uudistuksen yhteydessä tämä taajama yhdistettiin osaksi 133 135 asukkaan (2021) Kupjanskin piiriä.

Kupjansk-Vuzlovyi sijaitsee piirikeskus Kupjanskin kyljessä (välimatka 7 kilometriä kaakkoon) ja 120 kilometriä aluekeskus Harkovasta itäkaakkoon. Venäjän Belgorodin alueen rajalle on matkaa linnuntietä noin 40 kilometriä. 

Paikkakunta muodostui vuonna 1895 rautatien rakentamisen myötä. Taajaman elinkeinoelämästä suuri osa liittyy rautateihin ja rautatiekaluston huoltoon tai korjaamiseen. Osana hyökkäyssotaansa venäläiset miehittäjät valtasivat piirin  Kupjanskin piirin ja sen osana myös liikenteellisesti tärkeän Kupjansk-Vuzlovyin taajamaan keväällä 2022.

Lähteet

Aiheesta muualla

Harkovan alue
Ukrainan kaupunkityyppiset taajamat
Kauppakeskus Lohi

Kauppakeskus Lohi on Lohjalla, Anttilassa sijaitseva kauppakeskus. Se on valmistunut vuonna 2019, ja se on keskustan merkittävimpiä ostoskeskuksia.

Lohjan vanha Sokos 
Se valmistui vuonna 1959 nimellä Seutu-Sokos, ja sen suunnitteli arkkitehti Pauli Lehtinen. Kaksikerroksista tavarataloa laajennettiin vuosina 1971 ja 1987.  Rakennusta on ulkoisesti muutettu monia kertoja, mm. pääsisäänkäynnin siirtämisellä Vihdinkadun ja Suurlohjankadun kulmaan. 

Rakennus purettiin vuonna 2017.

Vanhassa rakennuksessa ajan saatossa toimineita liikkeitä ovat esimerkiksi:

 Sokos-Cafe
 Rosso
 Hesburger
 Amarillo
 Ravintola Lohi
 S-Market
 Sokos
 Posti

Historia ja liikkeet 
Vanhan Sokoksen paikalle suunniteltu Melba-hanke julkistettiin vuonna 2014. Alkuperäinen urakoitsija oli Lemminkäinen. Myöhemmin Lemminkäinen kuitenkin vetäytyi hankkeesta ja kauppakeskuksen nimi muuttui Loheksi. Rakentamisen toteutti Jatke. Kauppakeskuksen avajaisia vietettiin syyskuussa 2019. 

Kauppakeskuksessa toimivia liikkeitä ovat:

 Lindex
 Lohi Outlet
 Salon Klipsi
 Laurea-Ammattikorkeakoulu
 Sokos
 PP-Auto
 Nissen
 Antonio
 H&M
 Toasti
 S-Market
 Jungle Juice Bar
 Alko
 Fitness 24 Seven
 Dressmann
 Apteekki Lohi
 Robert's Coffee
 Suomalainen Kirjakauppa
 Timanttiset

Muuta 
Lohi on S-ryhmän ensimmäinen hiilinegatiivinen kiinteistö. Sille asetettiinkin jo suunnitteluvaiheessa vaatimukset ilmastoystävällisyydestä. 

Ostoskeskuksen pysäköinti sijaitsee maan alla liiketilojen alapuolella.

Edellä mainitussa parkkihallissa huomattiin syksyllä 2020 outo, pistävä haju. On epäilty, että haju on jokin kuivunut pinnoite.

Lähteet 

Lohjan rakennukset ja rakennelmat
Suomen kauppakeskukset
Nebi

Nebi (oikealta nimeltään Veikka Lehtelä, s. 28. heinäkuuta 1999 Turku) on suomalainen artisti, tuottaja ja lauluntekijä. Nebi nousi suosioon keväällä 2022 julkaistessaan ”KiMi”-kappaleen artisti Gettomasan kanssa. Myöhemmin kesällä hän julkaisi singlen ”GoDdAmN”. Hän julkaisi debyyttialbuminsa Täytyy ymmärtää syksyllä 2022.

Nebi on yksi uusimmista tulokkaista Suomen musiikkikentällä. Oman levy-yhtiönsä, Eiffel Musicin kautta tuotantonsa julkaisevan artistin ensimmäiset julkaisut saavuttivat erittäin nopeasti kultarajan, joista kaksi ovat saavuttaneen platinaaa. Nebin ensimmäinen albumi ”TÄYTYY YMMÄRTÄÄ” julkaistiin 16. Syyskuuta, josta viisi kappaletta nousivat Suomen Top 50-listalle. Kappaleet trendaavat TikTokissa ja esimerkiksi "KuKa"-kappaletta käytettiin ensimmäisenä kahtena päivänä yli tuhannessa TikTok-videossa. Albumilla kuullaan myös runsaasti vierailevia artisteja, kuten Gettomasa, Cledos, TIPPA, Fage sekä Sexmane.

Lähteet 

Suomalaiset musiikkituottajat
Suomalaiset lauluntekijät
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Haugelaisuus

Haugelaisuus on 1800-luvulla Norjassa syntynyt luterilainen herätysliike. Hans Nielsen Haugen johtama liike kasvoi erittäin laajaksi ja sosiaalisesti merkittäväksi. Haugiaanien alueellinen ja sosiaalinen kannatuspohja noudatteli jo Lofthuus-kapinasta tunnettuja uria ja sanomassa korostui kritiikki tapainturmelusta ja ylempien yhteiskuntaluokkien moraallittomuutta kohtaan. Haugen kannattajissa oli runsaasti talonpoikaistoa ja liikkeen kannattajilla oli vahva edustus suurkäräjillä. Hauge itse oli kauppias ja sai kannattajia myös Bergenin, Stavangerin ja Kristiansandin porvaristossa. Haugelaisella herätyksellä oli suuri merkitys Norjan talonpoikaisliikkeen ja keskiluokan identiteetille. Liike korosti ahkeruutta, raittiutta, hyväntekeväisyyttä ja elävää kristillisyyttä.

Haugelaisuuden vaikutukset näkyvät yhä edelleen monissa Norjan kirkollisissa liikkeissä.

Lähteet

Viitteet 

Luterilaisuus Norjassa
Luterilaiset herätysliikkeet
Francis Borgia

Pyhä Francis Borgia (28. lokakuuta 1510 Gandia, Valencia, Espanja – 30. syyskuuta 1572 Ferrara, Italia) oli pappi, jesuiitta ja pyhimys. Mies oli paavi Aleksanteri VI:n pojanpojanpoika, kuningas Ferdinand Aragonialaisen pojanpoika ja herttua Juan Borgian poika. Hänestä tuli herttua 33-vuotiaana ja hän eli vaimonsa Eleanor de Castron ja kahdeksan poikansa kanssa onnellista elämää kunnes hänen vaimonsa kuoli. Mies rupesi jesuiitaksi ja vihittiin papiksi vuonna 1551 jonka jälkeen hänestä tuli menestyksekäs saarnaaja. Hänelle annettiin vastuu jesuiittojen missioista Länsi-Intiassa ja Itä-Intiassa sekä jesuiittojen kenraaliksi tultuaan vuonna 1560 hän perusti missioita Floridassa, Uudessa Espanjanssa ja Perussa. Francis uudisti jesuiittoja niin paljon että häntä pidettiin yhteisön toisena perustajana. Mies teki yhteistyötä paavi Pius V:n ja pyhän Carlo Borromeon kanssa vasta-reformaatiossa. Francis kuoli 30. syyskuuta 1572 Ferrarassa kaksi päivää myöhemmin palattuaan apostoliselta matkalta Espanjasta. Hän eli seuraavien 11 paavien hallintokausien aikana: Julius II (1503-1513), Leo X (1513-1521), Hadrianus VI (1522-1523), Klemens VII (1523-1534), Paavali III (1534-1549), Julius III (1550-1555), Marcellus II (1555), Paavali IV (1555-1559), Pius IV (1559-1565), Pius V (1566-1572) ja Gregorius XIII (1572-1585). Hän on Portugalin suojeluspyhimys ja suojeluspyhimys maanjäristyksiä vastaan. Miehen juhlapäivää on vietetty 30. syyskuuta, 3. lokakuuta ja 10. lokakuuta.

Häntä on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:

Lähteet 
 Pyhimykset
Eksorkistit
 Vuonna 1510 syntyneet
 Vuonna 1572 kuolleet
Daavid islamissa

Daavid islamissa on muunneltu hahmo Vanhassa testamentissa esiintyvästä Juudaa ja koko Israelia hallinneesta kuningas Daavidista, jonka kerrotaan eläneen tuhat vuotta ennen Kristusta. Islamissa Daavid () on kuninkaan lisäksi Israelin profeetta ja Jumalan lähettiläs, jonka saama kirja on Psalttari (al-Zabur) (”Daavidille me annoimme Psalttarin”, Koraani 4:163).

Islamilaiset varhaislähteet 
Daavid mainitaan Koraanissa yksitoista kertaa, ja hänestä kerrotaan joukko tarinoita. Toinen varhainen lähde on ibn Ishaqin (k. 767) Sirat rasul Allah, ensimmäinen ja kauan sitten kadonnut elämäkerta profeetta Muhammedista ja muista profeetoista. Sen ensimmäinen osa, Kitab al-Mubtada kattoi maailman varhaishistorian ja sisälsi Raamattuun ja Koraaniin perustuvan kuvauksen Daavidista. Arabisti Gordon Darnell Newby on ennallistanut tämän kuvauksen nojautumalla al-Tabarin (k. 923) historiateokseen (Tarikh) ja Koraanin eksegetiikkaa koskevaan teokseen (Tafsir). Ibn Ishaqin teos oli vielä al-Tabarin käytössä. 

Useat kymmenet 800-luvulla kootut hadithit kertovat, mitä Muhammed on lausunut Daavidista.

Elämäkertaa 
Islamilaiset tarinat poikkeavat eräissä kohdin Raamatun kertomuksista. Muslimit muistavat Daavidin henkilönä, joka keksi haarniskan: Me opetimme häntä myös valmistamaan teille haarniskoja suojaksi taisteluissanne. Mutta oletteko siitä kiitollisia? (Koraani 21:80)  Nuorukaisena Daavid voitti Jalutin (Goljat), ja tämän takia kuningas Talut (Saul) antoi hänelle tyttärensä ja puoli valtakuntaa. Islamilaisen historian mukaan Daavid eli kuninkaan kanssa 40 vuotta ja sen jälkeen vielä seitsemän vuotta.

Katso myös 
 Daavid

Lähteet

Viitteet 

Islamin profeetat
Savyntsi

Savyntsi () on kaupunkityyppinen taajama Harkovan alueella Ukrainassa. Se sijaitsee Donetsin pohjoisrannan läheisyydessä. Paikkakunnan kautta kulkee rautatie (osuus Zmijiv – Izjum) ja siellä on rautatieasema. 

Vuonna 2021 taajamassa oli 5 266 asukasta. 

Taajama kuului vuoteen 2020 saakka Balaklijan piiriin. Ukrainan heinäkuun 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa taajama liitettiin osaksi laajennettua Izjumin piiriä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Savynska hromada (aluehallinnon 3. tason alue)  (gromada.info)

Ukrainan kaupunkityyppiset taajamat
Izjumin piiri
Hessenin suurherttuakunta

Hessenin suurherttuakunta () oli valtio nykyisen Hessenin osavaltion alueella Reinin rannalla Saksassa. Se oli olemassa vuosien 1806 ja 1918 välillä.

Erotuksena Hessenin vaaliruhtinaskunnasta eli Hessen-Kasselista maasta käytettiin täsmennystä Hessen-Darmstadt maan pääkaupungin mukaan.

Historia 
Suurherttuakunta perustettiin vuonna 1806, jolloin Hessen-Darmstadtin maakreivikunta erosi Pyhästä saksalais-roomalaisesta keisarikunnasta ja liittyi Reinin liittoon. Valtio liittyi Saksan keisarikuntaan 1871. Weimarin tasavallan perustamisen myötä monarkia lakkautettiin myös Hessen-Darmstadtissa ja Hessenin kansanvaltio perustettiin suurherttuakunnan seuraajaksi.

Hessenin suurherttuat 
 Ludvig I 1806–1830
 Ludvig II 1830–1848
 Ludvig III 1848–1877
 Ludvig IV 1877–1892
 Ernst Ludvig 1892–1918

Katso myös 
Hessen (suku)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Hessenin historia
Saksan entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Aloha ‘Oe

Aloha ‘Oe () on yksi kuningatar Lili‘uokalanin tekimistä lauluista ja lienee niistä myös tunnetuin. Laulu on tehty vuonna 1878. Kertoman mukaan Lili‘uokalani sai inspiraation lauluun ollessaan ratsastamassa O‘ahun itärannikolla, jossa hän näki pariskunnan eroavan. Se tunnetaan maailmalla haikeana hyvästelylauluna, mutta Lili‘uokalanille sen on uskottu olevan myös myöhemmin olleen kuvaus kuningaskuntansa menetyksestä vuonna 1893, kun Yhdysvallat otti Havaijin haltuunsa.

Laulusta ovat tehneet omat tulkintansa mm. Elvis Presley Sininen Havaiji -elokuvassa.

Sanat 
1. Haʻaheo ka ua i nā pali

Ke nihi aʻela i ka nahele

E hahai (uhai) ana paha i ka liko

Pua ʻāhihi lehua o uka

Kerto: 

Aloha ʻoe, aloha ʻoe

E ke onaona noho i ka lipo

One fond embrace,

A hoʻi aʻe au

Until we meet again

2. ʻO ka haliʻa aloha i hiki mai

Ke hone aʻe nei i kuʻu manawa

ʻO ʻoe nō kaʻu ipo aloha

A loko e hana nei

3. Maopopo kuʻu ʻike i ka nani

Nā pua rose o Maunawili

I laila hiaʻai nā manu

Mikiʻala i ka nani o ka lipo

Lähde:

Lähteet 

Kansanlaulut
Havaijilaiset musiikkikappaleet
Mariina Niittymäki

Mariina Niittymäki on laulaja-lauluntekijä.  Hänet tunnetaan, paitsi teatterimusiikin säveltäjänä, myös taustastaan iskelmä­genressä SMORK-voiton kahmaisseen In The Mood -yhtyeen perustaja­jäsenenä ja ensimmäisenä laulajana. Niittymäki on säveltänyt ja sanoittanut lauluja useille kokoonpanoille ja artisteille sekä teatteri­produktioille, mutta myös kokoonpanoille, joissa hän itse vaikuttaa parhaillaan: laulelma­kokoon­panolle Lempeä Melodraama sekä kevyttä jazzlinjaa vaalivalle Niitty- & Kytömäelle.

Kokoonpanot 

 Niitty- & Kytömäki
 Lempeä Melodraama
 Duo Kaikukoppa
 In The Mood
 Mariina & Musacorner

Levytykset ja muut julkaisut 

 Marko Ritola – Löytöretki (Tosiviihde, 2005), lemmenleikki ja pieni hää­laulu
 Mika Sihvola & Mariina Niittymäki, duetto (2006) – Leijailen
 In the mood (2008) – Vielä olen sun, Aarre, Tie Edeniin 
 Lempeä Melodraama (2020) – Nainen Peilissä, EP, säveltänyt ja sanoittanut Mariina Niittymäki
 Tervetuloa tuonelaan ( Turenki Records 2017), säv/san Mariina Niittymäki
 Riita ( Turenki Records 2017), säv./san Mariina Niittymäki
 In The Mood – Kun tuuli puhaltaa, säv. Petri Ketola, san. Mariina Niittymäki
 Hannu Palo – Ihmisyyden joutomaa, säv. Pekka Räihä, san. Mariina Niittymäki
 Hannu Palo – Vauhti kiihtyy vaan, säv. Jarmo Myyry, san. Mariina Niittymäki
 In The Mood – Meriunelma, säv. Ilari Haavisto, san. Mariina Niittymäki
 In The Mood – Maailma muuttaa , säv. Ilari Haavisto, san. Mariina Niittymäki
 Lempeä Melodraama (2015) – Oi tätä elämää, pitkäsoitto, säv./san. Mariina Niittymäki
 Vires – Kylmä Pitkä tie, säv. Kalle Nyyssönen, san. Mariina Niittymäki
 JuuMe – Pienen hetken, säv./san. Mariina Niittymäki ja Vesa Virtanen
 Aina öisin, säv. Ilari Haavisto, san. Mariina Niittymäki
 Viitasaaren valssi,  säv/san kilpailun 3.sija
 In The Mood – Vielä olen sun, säv. Bruce Welch, san. Mariina Niittymäki
 In The Mood – Tie Eedeniin, säv. Petri Ketola san. Mariina Niittymäki
 Mariina – Lennän, säv/san Mariina Niittymäki, san. Eija Hinkkala
 Juha Halminen – Kaunis keidas, säv. Timo Lindgren, san. Mariina Niittymäki
 Päivi Immonen – Hentoa mut pysyvää, säv. Timo Lindgren san. Mariina Niittymäki
 In The Mood – Aarre, säv. Ilari Haavisto, säv/san. Mariina Niittymäki
 In The Mood – Kulkija, säv. Ilari Haavisto san. Mariina Niittymäki

Teatteriproduktioiden sävellykset 

Tuulen koira  (kirj. Matti Pajula, ohj. Aapo Stavén, 2015)
Inkeriläinen piironki (kirj. Raija Mäkelä-Eskola, Raili Leino, ohj. Maria Fomin, 2015) 
Peer Gynt ( kirj.Henrik Ibsen  ohj. Aapo Stavén, 2016)
Jeanne  (kirj./ohj. Aapo Stavén, 2017)
Anabellan muovinen maailma ( Late, 2019)
Papin tytär (kirj. Juhani Aho, ohj. Aapo Stavén, 2021)
Talonpoika satimessa (kirj. Ludvig Holberg, ohj. Aapo Stavén 2022)

Elävät henkilöt
Suomalaiset laulaja-lauluntekijät
Syntymävuosi puuttuu
Valerijan Polištšuk

Valerijan Polištšuk (, lisäksi hänellä oli lukuisia salanimiä; 1. lokakuuta 1897 Biltše, Volynian kuvernementti – 9. lokakuuta 1937 Sandarmoh, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kirjailija ja kirjallisuuskriitikko ja -teoreetikko.

Polištšukin ensimmäinen kirjallinen teos ilmestyi 1918. Vuonna 1921 hän julkaisi Petro Jefremovin ja Valerijan Pidmohylnyin kanssa kokoelman Vyr revoljutsi () Sitšeslavissa (nykyisin Dnipropetrovsk). Sen jälkeen hän työskenteli harkovalaisissa sanomalehdissä. Hän liittyi vuonna 1923 työväenluokkaiseen kirjailijaryhmään Hartin, ja vuonna 1925 hän perusti pienen ryhmän Avanhard, jonka ohjelma oli konstruktivistinen dynamismi eli spiralismi. Hän sai voimakkaasti vaikutteita eri maiden avantgarde-kirjallisuudesta, venäläisestä (Ilja Selvinski), länsieurooppalaisesta (Emile Verhaeren) ja yhdysvaltalaisesta (Walt Whitman).

Polištšuk kehitteli vapaan mitan runoutta hvyljady (). Hänen tuotantoonsa kuuluu yli viisikymmentä teosta runoa, proosaa, esseitä ja lastenkirjallisuutta. Hänen oma kommunisminsa näkyy selvimmin pitkissä runoissa ja runokokoelmissa. Hän kirjoitti myös lyhytromaaneja ja Donbasia käsittelevän teoksen Povist metalu i vuhilja (1931, ”Kertomus metallista ja hiilestä”).

Polištšuk pidätettiin ja tuomittiin vuonna 1934 kuulumisesta kuvitteelliseen neuvostovastaiseen ”Ukrainan kansallissosialistiseen puolueeseen”. Hänet tuomittiin vuonna 1935 kymmeneksi vuodeksi vankilaan Solovetskin saarille, ja myöhemmin NKVD teloitti hänet. Hänen ”maineensa puhdistettiin” suojasään aikana 1950-luvun lopulla.

Polištšukin tuotantoa on julkaistu 1960 ja 1987, ja vuonna 1997 julkaistiin Rivnessä kaksi kirjaa, joista toinen sisältää omaelämäkerran, päiväkirjakatkelmia ja valikoiman kirjeitä, toinen valikoiman hänen kirjallisia tekstejään, muistelmia hänestä ja kunnianosoituksia.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ukrainalaiset kirjailijat
Stalinin vainoissa kuolleet
Vuonna 1897 syntyneet
Vuonna 1937 kuolleet
Vladimir Solovjov (juontaja)

Vladimir Rudolfovitš Solovjov (; s. 20. lokakuuta 1963 Moskova) on venäläinen televisio- ja radiojuontaja.

Solovjov syntyi juutalaisperheeseen Moskovassa ja valmistui vuonna 1986 Moskovan teräs- ja metalli-instituutista sekä vuonna 1989 Maailmantalouden ja kansainvälisten suhteiden instituutista. Vuosina 1986–1988 hän toimi KGB:hen kytketyn Neuvostoliiton nuorisojärjestöjen komitean asiantuntijana. Vuosina 1990–1992 Solovjov luennoi vierailijana taloustieteestä Alabaman yliopistossa. Vuoteen 1998 saakka hän osallistui liike-elämään kotimaassaan. Vuonna 1999 Solovjov teki ensimmäisen esiintymisensä juontajana television keskusteluohjelmissa. Sittemmin hän on juontanut muun muassa Rossija 1:n ohjelmia Pojedinok (Kaksintaistelu) ja Vetšer s Vladimirom Sovoljovym (Ilta Vladimir Solovjovin kanssa).

Solovjov on edistänyt merkittävästi Venäjän hallinnon kantoja. Syyskuussa 2017 oppositiojohtaja Aleksei Navalnyi paljasti dokumentteja, jotka osoittivat Solovjovin omistamaksi jo aiemmin huhutun huvilan Comojärvellä Italiassa hänen nimiinsä rekisteröidyksi. Navalnyin mukaan Solovjov oli ostanut myös kolme loisteliasta asuntoa Moskovasta markkinahintoja halvemmalla vuosina 2004 ja 2007. Italialaiset poliisilähteet kertoivat vuonna 2022 Ukrainan-suurhyökkäyksen aloittamisen jälkeen, että Solovjovin omistusoikeus huvilaan Italiassa oli poistettu.

Lähteet 

Venäläiset toimittajat
Televisiojuontajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Nokia X30

Nokia X30 on HMD Globalin 1. syyskuuta 2022 julkistama älypuhelin. Sen ennakkomyynti alkoi julkistuspäivänä, ja sen toimitukset alkavat lokakuussa 2022.

Nokia X30:ssä on kahdeksanydinprosessori ja 6,43 tuuman näyttö, joka tukee 90 hertsin virkistystaajuutta. Tallennustilaa on valittavana 128 tai 256 gigatavua ja tallennustilaa kuusi tai kahdeksan gigatavua. Puhelimessa on kaksi takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 50 megapikseliä ja ultralaajakulmakameran 13 megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 16 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 4 200 milliampeerituntia, ja se tukee 33 watin latausta. Puhelimessa on näytönalainen sormenjälkitunnistin. Käyttöjärjestelmänä on Android 12. Puhelimelle on luvattu kolme vuotta versiopäivityksiä ja tietoturvapäivityksiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Nokia X30 Nokian sivuilla

X30
X30
Vuoden 2022 matkapuhelimet
Android-pohjaiset laitteet
Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Leleiohoku II

Leleiohoku II (oikealta nimeltään: William Pitt Kala‘oolewa Leleiohoku, 10. tammikuuta 1855 – 9. huhtikuuta 1877) oli Havaijin kuningaskunnan kruununperillinen. Hän kuuluu myös yhdessä kolmen muun sisaruksensa kanssa ns. neljään taivaalliseen.

Varhainen elämä ja perhe 
Leleiohoku syntyi vuonna 1855. Hänen biologiset vanhempansa olivat Caesar Kaluaiku Kapaʻakea ja Analea Keohokālole. Havaijin rikkain nainen ja Kamehameha Suuren lapsenlapsenlapsi, Ruth Keʻelikōlani, kuitenkin adoptoi pojan ja otti myöhemmin Keʻelikōlanin jo edesmenneen miehen nimen Leleiohoku.

Leleiohokulla oli kuusi sisarusta, jotka eivät kuolleet lapsena: James Kaliokalani, David Kalākaua, Liliʻuokalani, Anna Kaʻiulani, Kaʻiminaʻauao ja Likelike. Leleiohoku oli näistä nuorin.

Ura 
Kun Kalākaua nousi kuninkaaksi vuonna 1874, hänen ensimmäisiä määräyksiään oli Leleiohokun nimittäminen kruununperijäksi. 

Myöhemmin Leleiohoku nimitettiin Havaijin saaren kuvernööriksi. Hän toimi virassa aina kuolemaansa saakka vuoteen 1877. Leleiohoku kuoli reumakuumeeseen.

Muusikkona 
Leleiohoku oli yksi merkittävimmistä havaijilaisista lauluntekijöistä. Neljästä taivaallisesta Leleiohokua pidetään kuitenkin kaikkein parhaimpana. Hänen lauluäänensä sanottiin myös olleen kaikkein poikkeuksellisen hyvä ja Havaijin paras.

Monia hänen sanoituksiaan on sovitettu Havaijille saapuneiden ulkomaalaisten kansanlauluihin, jota kautta ne ovat myös levinneet ulkomaille. Tunnettuja Leleiohokun kirjoittamia lauluja ovat mm.:

 Kāua I Ka Huahuaʻi
 Adios Ke Aloha
 Moani Ke ʻAla
 Nu ‘a O Ka Palai
 Wahine Hele La

Kunnianosoituksia 

  Kamehameha I:n kuninkaallinen ritarikunta
  Kalākauan kuninkaallinen ritarikunta

Lähde:

Lähteet 

Vuonna 1855 syntyneet
Vuonna 1877 kuolleet
Kalākaua-suku
Kruununperijät
Havaijilaiset muusikot
Haarakkaat

Haarakkaat on laaja kantasienten muotoryhmä. Lajit ovat kääväkkäitä, joilla on sormimaisen haaraiset tai pensasmaiset itiöemät. Lähes koko itiöemän ulkopinta on sienen itiölavaa. Eri haarakkaat eivät välttämättä ole sukua toisilleen, sillä ryhmitys perustuu lähinnä ulkoisiin piirteisiin.

Haarakkaat ovat yleensä metsämaalla, karikkeella ja nurmikoilla kasvavia lahottajasieniä. Suurimmillaan itiöemät ovat lähes puolimetrisiä möhkäleitä, pienimmillään taas muutaman millimetrin pituisia, lankamaisia sieniä. Jotkin haarakkaat ovat syötäviä, mutta ruokakäyttöä hankaloittaa lajien vaikea tunnistettavuus.

Nuijakkaat ovat vähähaaraisia tai haarattomia sieniä, jotka ovat sukua joillekin haarakkaille. Raja haarakkaiden ja nuijakkaiden välillä on keinotekoinen ja liukuva. Yhdessä näitä muotoryhmiä voidaan kutsua clavarioid-tyyppisiksi sieniksi. Keltasarvikat (Calocera) voisi muotonsa perusteella laskea haarakkaiksi tai nuijakkaiksi, mutta ne eivät ole läheistä sukua muille haarakkaille.

Haarakkaita sisältäviä sukuja 
Haarakkaita on muun muassa seuraavissa suvuissa:
 Korallihaarakkaat (Clavulina)
 Lahohaarakkaat (Lentaria)
 Hiushaarakkaat (Pterula)
 Keltahaarakkaat (Ramaria)
 Sirohaarakkaat (Ramariopsis)

Lähteet
He Mele Lāhui Hawai‘i

He Mele Lāhui Hawai‘i () on yksi tunnetuimmista kuningatar Lili‘uokalanin tekemistä lauluista. Hän kirjoitti laulun vuonna 1866 silloisen kuninkaan Kamehameha V:n pyynnöstä Havaijin kansallislauluksi. 

Laulu oli Havaijin kansallislaulu vuoteen 1876, jolloin se korvattiin Lili‘uokalanin veljen Kalākauan tekemällä laululla Hawai‘i Pono‘ī.

Sanat 
1. Ka Makua mana loa

Maliu mai iā mākou

E hāliu aku nei

Me ka naʻau haʻahaʻa

E mau ka maluhia

O nei pae ʻāina

Mai Hawaiʻi a Niʻihau

Ma lalo o kou malu

Kertosäkeistö:

E mau ke ea o ka ʻāina

Ma kou pono mau

A ma kou mana nui

E ola e ola ka mōʻī

2. E ka haku mālama mai

I ko mākou nei mōʻī

E mau kona noho ʻana

Maluna o ka noho aliʻi

Hāʻawi mai i ke aloha

Maloko a kona naʻau

A ma kou ahonui

E ola e ola ka mōʻī

Hoʻoho e mau ke

Ma lalo o kou aloha nui

Na Liʻi o ke Aupuni

Me nā makaʻāinana

Ka lehulehu nō a pau

Kiaʻi mai iā lākou

Me ke aloha ahonui

E ola nō mākou

I kou mana mau

E mau ke ea

Lähde:

Lähteet 

Historialliset kansallislaulut
Havaijilaiset musiikkikappaleet
Metodismi Ruotsissa

Metodismi saapui Ruotsiin ensimmäisen kerran 1830- ja 1840-luvuilla Tukholmassa työskennelleen George Scottin välityksellä. Scott saarnasi Tukholmassa ns. Englantilaisessa kappelisssa. 1830-luvun metodistiherätyksen on sanottu luoneen pohjan monille ruotsalaisille herätysliikkeille.

Rutosin metodistikirkon syntyminen oli seurausta Amerikan vallankumouksesta. Ruotsalaiset maahanmuuttajat perustivat metodistikirkon Amerikassa ja Ruotsiin palaanneet merimiehet ja metodistipapit saarnasivat ja perustivat seurakuntia rannikkokaupunkeihin. Ensimmäiset metodistiseurakunnat perustettiin vuonna 1868 Tukholmaan, Karlskronaan, Kalmariin, Göteborgiin ja Kungsbackan Valldaan.

Ruotsin metodistikirkko perustettiin samana vuonna 1868 ja vuonna 1876 kirkon asema tunnustettiin valtion tasolla ja metodistit saivat oikeuden kasteeseen, vihkimiseen ja hautaamiseen. Pian metodistit alkoivat julkaisemaan lehtiä, kuten Lilla Sändebudet ja Svenska Sändebudet.

Historia 

Ruotsalaiset herätysliikkeet olivat ajan mittaan saaneet voimakkaita vaikutteita sekä Saksasta että Ranskasta. 1800-luvulla englantilainen vaikutus lisääntyi mm. Napoleonin sotien aikaisista kaupan ehdoista. Vuonna 1830 Tukholmaan saapui metodistisaarnaaja George Scott, joka huolehti Samuel Owenin metallityöläisten hengellisestä hyvinvoinnista. Scott oppi ruotsin kielen nopeasti. ja alkoi saarnata ruotsalaisille. Scotta kutsuttiin runsaasti puhumaan eri kristillisten ryhmien tilaisuuksiin ja erityisesti hän osallistui raittiusliikkeen tilaisuuksiin.

Vuonna 1839 Scott perusti metodistiseurakunnan Tukholmaan, jota pidetään Ruotsin ensimmäisenä vapaaseurakuntana. Scottin toiminta herätti paljon myös vastarintaa. Tukholmassa Scott saarnasi yhdessä ruotsalaisten herätysjohtajien kanssa Englantilaisessa kappelissa, joka myöhemin nimettiin Betlehem-kirkoksi. Aluksi Aftonbladet kirjoitti Scottin toiminnasta myötämielisesti, mutta amerikanvierailujen aikaan mielipiteet kääntyivät Scottia vastaan. Myöhemmin Scottia pidettiin vaarallisena saarnaajana, joka toi ulkomaisia vaikutteita maahan. Suhtautumisen muutoksen ja Aftonbladetin propagandan vuoksi Scott jätti Ruotsin vuonna 1842.

Katso myös 
 Metodismi Suomessa
 Ekumeniakirkko

Lähteet 

Vapaakristillisyys Ruotsissa
Lukas Silvennoinen

Lukas Silvennoinen (s. 13. elokuuta 2002 Turku) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureita. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa. Silvennoisen hanskakäsi on oikea.

Ura

Seuraura 
Silvennoinen on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti kauden 2017–2018 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Silvennoinen valittiin C-nuorten SM-sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Kaudeksi 2020–2021 hän siirtyi Mikkelin Jukureiden U20-joukkueeseen. Silvennoinen puki kauden aikana myös yhteen SM-liigaotteluun, mutta hän jäi kuitenkin ilman peliaikaa. Myös kaudella 2021–2022 Silvennoinen puki yhteen SM-liigaotteluun, mutta hän jäi ilman peliaikaa.

Kauden 2022–2023 Silvennoinen aloitti jälleen Jukureiden U20-joukkueessa, mutta hän debytoi myös seuran SM-liigajoukkueen maalinsuulla. Silvennoinen sai tililleen ensimmäisen miesten pääsarjaottelunsa Mestarien liigan kolmannella kierroksella 9. syyskuuta 2022 vieraissa ruotsalaista Luleå HF:ää vastaan. Hän lähti otteluun Jukureiden kakkosmaalivahtina Markus Ruusulle, kun Frans Tuohimaa oli sivussa. Ruusu kuitenkin loukkaantui ottelun toisessa erässä ajassa 26.59, joten Silvennoinen vaihdettiin Jukureiden maalille hänen tilalleen, kun joukkue johti ottelua 0–2-lukemin. Silvennoinen torjui ottelussa 24 kertaa ja hän päästi taakseen neljä maalia. Jukurit lopulta hävisi ottelun lukemin 4–3.

Maajoukkueura 
Silvennoinen on pelannut neljä poikien maaottelua.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit
Jukurien pelaajat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Smålandin herätys

Smålandin herätys tai Smoolannin pietismi on yhteisnimitys 1800-luvulla Ruotsin Smålandissa syntyneille kristillisille herätyksille. Kirkollisena herätyksenä Smålandin herätys henkilöityy Peter Lorenz Sellergreniin, joka toimi saarnaajana Hällebergassa lähellä Nybroa. Sellergren joutui vaikeuksiin alkoholin kanssa ja alkoi lukea Johann Arndtin teoksia. Sellergren onnistui saamaan asemansa takaisin, ja hänestä tuli lohduttaja ja hengellinen neuvonantaja suurille väkijoukoille. Sellergren innoitti myös nuorta Per Nymania, joka innosti kansankielisellä saarnallaan suuria väkijoukkoja. Piispa Esaias Tegnér lähetti Nymanin Växjöön, jossa tämä tutustui schartaunismiin. Nyman palasi Etelä-Smålandiin, jossa hän sytytti kirkollisen herätyksen. Etelä-Smålandissa saarnaajat julistivat kirkon ja papiston tärkeyttä, mikä vaikutti vapaakirkollisuuden heikkoon menestykseen alueella. Etelä-Smolannin alueet, kuten Västkusten, eteläinen Dalsland, Länsi-Götanmaa ja osat Smålandista sitoutuivat, lujasti kirkollisuuteen.

Smålandin pohjoisosissa vapaakirkollisuuteen suhtauduttiin avoimemmin, ja Jönköpingistä syntyi eräs vapaakirkollisuuden vahvimmista keskuksista. Mälarenin pohjoispuolen maakunnissa Närkessa, Värmlannissa ja Taalainmaalla vapaakirkollisuus oli vahvaa. Vuonna 1841 Jönköpingin alueella syntyi Roparerörelsen-herätys, jossa kirkossa kävijät inspiroituivat hengellisesti ja alkoivat pitää voimallisia saarnoja. Smålandin ja Götanmaan alueella kiersi Helena Ekblom eli "Saarnaaja-Lena", joka julisti katumuksen ja pelastuksen sanomaa.

Lähteet 

Kristinusko Ruotsissa
Vapaakristillisyys Ruotsissa
Herätysliikkeet
Lū‘au

Lū‘au () on nimitys perinteisille havaijilaisille juhlille, joissa keskeisessä osassa on ruoka ja yhdessä syöminen. Se muistuttaa piknikkia tai grillikestejä.

Perinteisesti lū‘auhun liittyi paljon sääntöjä, jotka perustuivat kapu-järjestelmään. Esimerkiksi miehet ja naiset eivät saaneet syödä keskenään. Naisilta kiellettyjä ruokia olivat mm. banaanit ja possu. Osa ruoista oli varattu vain päälliköille, koska niiden syömiseen liitettiin voima tai jokin muu haluttu asia. Kapu-järjestelmä purettiin vuonna 1819, kun kuningas Kamehameha II istui ruokapöytään naisten kanssa ja söi yhdessä heidän kanssaan.

Nykyaikaiseen lū‘auhun kuuluu myös vaikutteita muista kuin polyneesialaisista kulttuureista johtuen Havaijin osavaltion monietnisestä väestöstä. Tanssi ja musiikki ovat kuitenkin lähes aina polyneesialaisia.

Perinteisiä lū‘aulla tarjottavia ruokalajeja ovat mm. poi, kālua-possu, kookosmaidossa keitetty kana, bataatit ja kala.

Lähteet 

Havaijinkieliset sanat ja sanonnat
Havaijilainen keittiö
Juhlat
Percy Jackson and the Olympians

Percy Jackson and the Olympians on yhdysvaltalaiskirjailija Rick Riordanin nuorten fantasiakirjasarjaan Percy Jackson (2005–2009) perustuva televisiosarja. Sarjan tuottaa Disneyn omistama 20th Television ja sen esitys alkaa arvioiden mukaan vuonna 2023. Televisiosarjan pääosia näyttelevät Walker Scobell, Leah Sava Jeffries ja Aryan Simhadri.

Sarja kertoo 12-vuotiaasta Percy Jacksonista, joka saa tietää olevansa kreikkalaisjumala Poseidonin poika. Hän päätyy Puoliveristen leirille, jossa häntä koulutetaan sankariksi muiden puolijumalten kanssa.

Televisiosarjan kuvaukset alkoivat Vancouverissa kesäkuussa 2022. Sarjan ensimmäinen traileri julkistettiin saman vuoden syyskuussa D23 Expossa.

Kirjasarjan pohjalta on aiemmin julkaistu kaksi elokuvaa. Percy Jackson: Salamavaras sai ensi-iltansa vuonna 2010 ja Percy Jackson: Hirviöidenmeri vuonna 2013.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Percy Jackson and the Olympians Riordan Wikissä 

2020-luvun televisiosarjat
Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset fantasiasarjat
Percy Jackson
Tulevat televisiosarjat
Disney+-alkuperäissarjat
Ever Anderson

Ever Gabo Anderson  (s. 3. marraskuuta 2007 Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan nuoren Natasha Romanoffin roolista vuoden 2021 elokuvassa Black Widow ja  hän näyttelee pääosaa Wendy Darlingina vuoden 2022 elokuvassa Peter Pan & Wendy.

Nuoruus
Everin äiti on näyttelijä Milla Jovovich ja isä on ohjaaja Paul W. S. Anderson. Hänellä on kaksi nuorempaa siskoa. Hän on venäläistä ja serbialaista syntyperää äitinsä kautta ja englantilaista syntyperää isänsä kautta.

Ura
Everin vanhemmat yrittivät estää häntä ryhtymästä näyttelelijäksi, mutta häntä ei saatu luopumaan haaveestaan. Yhdeksänvuotiaana hän oli Vogue Bambini -lehden kannessa, jonka kuvasi Ellen von Unwerth.  Hänet ovat myös kuvanneet Karl Lagerfeld, Mikael Jansson ja Peter Lindbergh.

Hänen ensimmäinen elokuvaesiintymisensä oli Resident Evil: The Final Chapter (2016), jonka ohjasi hänen isänsä. Siinä hän näytteli nuorempaa Alicia Marcusta, jota hänen äitinsä näyttelee aikuisena.

Maaliskuussa 2020 paljastettiin, että hän näyttelee nuorempaa versiota Natasha Romanoffista vuoden 2021 Marvel Cinematic Universe (MCU) -elokuvassa Black Widow sekä Wendy Darlingia vuoden 2022 elokuvassa Peter Pan & Wendy.

Yksityiselämä
Anderson harrastaa taekwondoa.  Hän asuu Hollywood Hillsin naapurustossa Los Angelesissa Kaliforniassa. Äidinkielensä, englannin, venäjän ja japanin, lisäksi hän osaa myös ranskaa.

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 2007 syntyneet
Elävät henkilöt