joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tavu (tietotekniikka)

Tavu () on tietotekniikassa käytettävä mittayksikkö sellaiselle tallennuskapasiteetille, joka on riippumaton tallennetun datan tyypistä. Tavua kerrannaisineen käytetään ilmoittamaan tietokoneen keskusmuistin tai massamuistin tallennuskapasiteetin määrä. Tavu on pienin tietokoneen muistiosoitteella suoraan osoitettava yksikkö. Se on myös yleinen tietotyyppi ohjelmointikielissä.

Tavun koko on de facto kahdeksan bittiä. IEC standardissa IEC 80000-13:2008 käytäntö on myös kirjattu.

Aiemmissa tietokonejärjestelmien arkkitehtuureissa käytettiin myös kuuden, seitsemän, yhdeksän, kymmenen ja kahdentoista bitin tavuja. IBM S/360 vaikutti  tavun standardoimiseen kahdeksaksi bitiksi.
Epäselvyyksien ehkäisemiseksi kahdeksan bitin tavusta käytetään muun muassa tietoliikenteessä nimeä oktetti (lyh. o). Termi puolitavu () tarkoittaa nimensä mukaisesti puolikasta tavua eli käytännössä neljän bitin jonoa.

Kahdeksan bitin tavuun voidaan tallentaa kokonaisluku väliltä 0–255 (28 arvoa). Tavun sisällön merkitys voidaan tulkita usealla tavalla, esimerkiksi yhtenä kirjaimena tietyssä merkistössä. Tavun sisältö ilmoitetaan usein heksadesimaalijärjestelmässä.

Tavu lyhennetään tyypillisesti t (vain suomenkielinen lyhenne), mutta toinen yleinen ja täysin pätevä tapa, myös suomenkielisessä tekstissä, on kansainvälinen tavun yksikkö B (varsin usein käytetään virheellisesti lyhennettä b, joka on bitin lyhenne). 

Englanniksi tavua kutsutaan nimellä byte, joka on muunnos sanasta  (). Puolitavu sen sijaan on englanniksi nibble (). Suomessa termiksi on muodostunut tavu lähinnä siksi, että kahdesta tai useammasta tavusta muodostuu – tietokoneen tyypistä riippuen – sana ().

Tavun monikerrat

Tavun monikertoina ei tulisi käyttää SI-järjestelmän mukaisia kymmenkantaisia kerrannaisyksiköitä kuten kilo-, mega- ja giga-, vaan binäärijärjestelmän mukaisia kahden potensseja kibi-, mebi-, gibi- ja niin edelleen, koska ne ovat yksiselitteisiä.

Binäärikantaisten yksiköiden lyhenteet ovat Ki, Mi, Gi ja niin edelleen. Kibitavu (KiB) on 210 = 1 024 tavua, mebitavu (MiB) 220 = 1 048 576 tavua ja gibitavu (GiB) 230 = 1 073 741 824 tavua. Binäärikerrannaisyksiköt sisältyvät IEC:n vuonna 1998 hyväksymään standardiin.

Eri kerrannaisyksiköitä käytetään laajasti sekaisin: yleensä tietokoneiden keskusmuistin kapasiteetti ilmoitetaan kahden potensseina sekä kiintolevyjen kapasiteetti ja tiedonsiirron nopeudet kymmenen potensseina, mutta tästäkin säännöstä on paljon poikkeuksia. Lisäksi kilotavusta käytetään tavallisesti lyhennettä k.
Uusien binääripohjaisten monikertojen lyhenteiden käyttö ei ole levinnyt laajalle.

JEDEC standardissa on lisäys käytössä olevan käytännön dokumentoimiseksi.

Lisäksi eräissä tapauksissa jälkiliite B on jätetty pois ja käytetään vain lyhenteitä K, M ja G.

Katso myös
 Tieto, data ja informaatio
 ASCIIn kehittäjä Bob Bemer

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

 IEC-standardi binäärisistä etuliitteistä

Tietotekniikka
Informaatioyksiköt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Osman I

Osman I (1258 – 1324) (osmaniksi عُثمَان ʿUthmān) oli Osmanien valtakunnan virallinen perustaja. Hän syntyi vuonna 1258 vähäpätöiseen islaminuskoiseen turkkilaissukuun ja nousi isänsä Ertuğrulin kuoltua heimonsa päälliköksi (bey) sekä Domaniçin ja Söğütin kylien hallitsijaksi, joista jälkimmäistä Osman piti alueensa pääkaupunkina. Valtakunnan kasvu alkoi turkkilaisen Eskenderumin heimon ja Eskişehirin (turkiksi "Vanha kaupunki") valloituksella 1301–1303, vaikka Osman olikin julistanut itsenäisyyden Seldžukien valtakunnasta ja perusti Ottomaanien ruhtinaskunnan.

Bysanttilaisen linnoituksen, Yenişehir ("Uusi kaupunki"), kukistumisen jälkeen osmaniturkkilaiset olivat valmiita piirittämään suuria bysanttilaisia kaupunkeja Proussaa (nykyinen Bursa) ja Nikeaa (nykyinen Iznik). Osman kuoli vuonna 1324, kaksi vuotta ennen kuin Bursa kukistui. Kuolemansa jälkeen hänelle annettiin titteli ghāzī ("Uskonsoturi"). Kun uusi sulttaani astui valtaistuimelle, ihmiset sanoivat "Tulkoon hänestä yhtä mahtava kuin Osmanista". Osmanien valtakunta saikin nimensä Osmanin nimestä.

Osmanien hallitsijat
Vuonna 1258 syntyneet
Vuonna 1324 kuolleet
Hallinto-oikeus

Hallinto-oikeus () tarkoittaa sekä oikeudenalaa että oikeustieteen tutkimusaluetta. Oikeudenalana hallinto-oikeus kuuluu oikeusjärjestyksen julkisoikeudelliseen osaan. Hallinto-oikeustiede puolestaan tutkii ja jäsentää kansallisia ja eurooppalaisia oikeusnormeja, oikeusperiaatteita ja oikeussuhteita.

Hallinto-oikeuden luonteesta
Hallinto-oikeuden keskeisenä sisältönä ovat oikeusnormit, jotka sääntelevät julkishallintoa: sen tehtäviä, toimintaa, rakennetta ja asemaa. Julkisoikeudellisia oikeusnormeja luonnehtivat lakisidonnaisuus ja yksipuolisuus, oikeussuhteiden osapuolet ovat eriarvoisia, ja valta-asetelma on valtiokeskeinen.

Hallinto-oikeus voidaan jakaa osiin seuraavasti. Yleishallinto-oikeus käsittää säännökset, jotka koskevat hallintotoiminnan eri muotoja sekä julkisia viranomaisia. Esimerkiksi Suomessa keskeisimmät säännökset sisältyvät muun muassa perustuslakiin ja hallintolakiin. Lisäksi voidaan erottaa kunnallisoikeus ja virkamiesoikeus, joiden normistot ovat kohtalaisen eriytyneitä. Eurooppalainen hallinto-oikeus käsittää Euroopan unionista ja Euroopan neuvostosta juontuvan lainsäädännön ja oikeudenkäytön. Kansainvälinen hallinto-oikeus käsittää hallintoelinten kansainväliset yhteydet.

Suomen hallinto-oikeus 

Suomessa hallinto-oikeus jakautuu muun muassa kunnallisoikeuteen ja valtion hallinto-oikeuteen. Valtion hallinnosta hallinto-oikeuteen kuuluvat valtioneuvoston (VN) yleisistunnon alapuolella olevat valtion hallinnon päätöksentekoelimet. Valtioneuvostoa ja sen tasoisia toimielimiä tutkii valtiosääntöoikeus, jonka tutkimuskohde on myös eduskunta. Hallinto-oikeus selvittää viranomaistoiminnan oikeudellisia perusteita ja eri viranomaisten toimivaltaa. Niin ikään se tutkii hallintomenettelyä, hallintolainkäyttöä ja hallinnon oikeusturvakeinoja.

Hallintotuomioistuin 

Oikeuslaitoksen osana hallinto-oikeus tarkoittaa hallintotuomioistuinta, josta haetaan muutosta hallintoviranomaisten ratkaisuihin. Hallinto-oikeus käsittelee hallintoriita-asioita ja muita hallintolainkäyttöasioista. Hallintoriita koskee julkisoikeudellista maksuvelvollisuutta, kuten veroa, tai muuta julkisoikeudellisesta oikeussuhteesta kuuluvaa maksuvelvollisuutta. Riidassa on siis toisena asianosaisena useimmiten valtio tai kunta.

Suomessa on kuusi alueellista hallinto-oikeutta (lyh. HaO), jotka sijaitsevat Helsingissä, Hämeenlinnassa, Kuopiossa (Itä-Suomen HaO), Oulussa (Pohjois-Suomen HaO), Turussa sekä Vaasassa. Lisäksi Ahvenanmaalla on oma hallinto-oikeutensa. Hallinto-oikeuden ratkaisuihin voi pääsääntöisesti hakea muutosta korkeimmalta hallinto-oikeudelta, jos se myöntää valitusluvan. Eräissä asiaryhmissä valituslupaa ei kuitenkaan tarvita.

Eräissä tapauksissa muutosta voidaan hakea ylimääräisin muutoksenhakukeinoin, joita ovat mm. kantelu ja purku.

Ennen vuotta 1999 hallinto-oikeuksia edelsivät lääninoikeudet.

Katso myös 
 Hallintolainkäyttö
 Hallintolaki
 Julkisuuslaki

Lähteet

Kirjallisuutta 
 
 
 
 
 Mäenpää, Olli: Yleinen hallinto-oikeus. Helsinki : Alma Talent, 2017. ISBN 978-952-14-3200-2.

Aiheesta muualla 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Nordkapp

Nordkapp (, saameksi Davvinjárga) on Magerøyan saarella sijaitseva kunta Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa. Magerøyan saarelta on tieyhteys mantereelle 6 870 metriä pitkän tunnelin kautta.

Kunnan kuuluisin paikka, jonka mukaan se on myös nimetty, on Nordkapp. Se on Huippuvuoria (Svalbardia) lukuun ottamatta Norjan pohjoisin paikka ja samalla myös pohjoisin Manner-Euroopasta käsin maanteitse saavutettava paikka () Pohjoisen jäämeren rannalla. Kunnan keskustaajama Honningsvåg on yksi maailman pohjoisimmista kaupungeista.

Noin 200 000 turistia vierailee vuosittain Nordkappissa. Hieman vielä Nordkappia pohjoisempana sijaitsee Knivskjellodden, 71°11′08″ N, mutta se ei ole yhtä suosittu vaatimattomamman näköalan ja maantien puutteen vuoksi.

Nordkapp tuli kuuluisaksi, kun englantilainen tutkimusmatkailija Richard Chancellor kiersi sen vuonna 1553 etsiessään koillisväylää. 

Nordkappin kunta rajoittuu pohjoisessa Jäämereen, ja se sijaitsee Jäämeren saarilla sekä Porsanginvuonon suulla. Idässä Nordkappin kunta rajoittuu Lebesbyn kuntaan, etelässä Porsangin kuntaan ja lounaassa Moseijan kuntaan.

Hollola on Nordkappin suomalainen ystävyyskunta.

Kyliä ja paikkoja
Kelviika (Kjelvik), Makaravjo (Magerøya), Makreija (Magerøya), Oppana (Opnan), Riisvuono (Risfjorden), Porsanginvuono (Porsangen)

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla
 Matkakuvat.fi - Nordkapp 
Website Skarsvåg and Northcape
Picture fra Skarsvåg and Northcape

Seulonnan keskeiset artikkelit
Ranvika

Ranvika on Pohjois-Norjan Etelä-Varangin kunnan suurin lintuvuori. Vuori sijaitsee lähellä Pykeijan kylää, josta sinne on puolentoista tunnin kävelyrupeama.  Lintuvuorella pesii vuosittain jopa 10 000 lokinsukuista pikkukajavaparia. Ranvika on tunnettu lintuharrastajien matkailukohde.

Lähteet 

Norjan vuoret
Etelä-Varanki
Kollektivismi

Kollektivismi on yhteisöllisyyttä, yhteisöllisyyslähtöisyyttä ja yhteisön korostamista yksilön kustannuksella. 
Kollektivismi on individualismin eli yksilökeskeisyyden vastakohta, ja  näiden yhdistelmä on organisaatio.

Kollektivistiset aatteet
Poliittista kollektivismia edustavat muun muassa sosiaalidemokratia sekä ja kommunismi. Kollektivismia ovat myös Jean-Jacques Rousseaun vaatimus yksilöiden alistumisesta ”yleistahdolle” ja G.W.F. Hegelin vaatimus yksilön alistumisesta kansallisvaltion instituutioille.

Anarkokollektivismi on sosialistinen aate, jonka perustajana pidetään Mihail Bakuninia, kun taas osa anarkisteista on anarkoindividualisteja. Kollektivismiin voidaan laskea myös muun muassa kansallissosialismi sekä islamismin kaltaiset teokraattiset aatteet.

Arvostelua
Kollektivismin katsotaan tukahduttavan yksilöllisyyttä ja moniarvoisuutta vaatimalla yhteistä identiteettiä kuten nationalismia tai rotua. Lisäksi, kun poliittista valtaa käytetään kollektivististen päämäärien edistämiseksi, ihmisten itsemääräämisoikeutta rajoitetaan ja statismia edistetään. 

Tunnetuimpia kollektivismin kritiikkejä on Friedrich von Hayekin kirja Tie orjuuteen (1944).

Ludwig von Mises kirjoitti: 
”Kollektivismin perusajatukset johtavat väistämättä sosiaaliseen hajaannukseen ja jatkuvaan aseelliseen konfliktiin. On totta, että kaikki kollektivismin haarat lupaavat ikuista rauhaa siitä hetkestä alkaen, kun kyseinen haara saavuttaa lopullisen voiton ja tuhoaa kaikki muut ideologiat kannattajineen. … Heti kun jokin kollektivismin faktio voittaa haltuunsa valtiovallan, se voi kieltää muilta kaikki ne demokraattiset oikeudet, joiden avulla se aiemmin kamppaili itsensä valtaan.”

Demokraattinen sosialisti George Orwell katsoi kollektivismin johtavan siihen, että jokin ihmisten vähemmistö saa oikeutuksen sortaa enemmistöä vapauden tai jonkin muun ihanteen nimissä.
”Ei voida sanoa liian usein – mikään sanomisen taajuus ei ole läheskään tarpeeksi usein – että kollektivismi ei ole luonnostaan demokraattista vaan päinvastoin antaa tyrannimaiselle vähemmistölle sellaisen vallan, josta Espanjan inkvisitio ei edes haaveillut.”

Lähteet

Aiheesta muualla 

Filosofiset opit
Ihmisen toiminta
Politiikan tutkimus
Paradigma

Paradigma on jonkin tieteenalan kulloinkin yleisesti hyväksytty oppirakennelma, ajattelutapa, suuntaus. Yleensä paradigma viittaa tieteellistä toimintaa ohjaaviin ajatuskulkuihin tai muihin tietoteoreettisiin näkökulmiin. Selkokielellä paradigma tarkoittaa oikeana pidettyä, yleisesti hyväksyttyä ja auktoriteetin asemassa olevaa teoriaa tai viitekehystä, kuten evoluutioteoriaa tai suhteellisuusteoriaa. Laajasti ajateltuna paradigma voi tarkoittaa sitä miten tietoa saadaan (ennen esimerkiksi uskonnot, nykyään esimerkiksi empirismi). Suppeammin ajateltuna paradigma voi tarkoittaa jonkin tieteenalan – kuten biologian – jotakin keskeistä teoriaa. Termi ”paradigma” tulee muinaiskreikan sanasta paradeigma (), ”malliesimerkki”, ”esimerkki”, ”näyte”.

Paradigman sisältö 

Sanan ’paradigma’ merkitys on joskus epäselvä, mutta sen yleisin merkitys on peräisin Thomas Kuhnin tieteenfilosofiasta. Kuhn käytti sitä teoksessaan Tieteellisten vallankumousten rakenne kuvaamassa tiettyjä vakiintuneita tieteen toiminnan tapoja:
 Mitä tulee tarkkailla ja tutkia.
 Minkälaisia kysymyksiä tulee kysyä tutkimustilanteessa tai tutkia aiheeseen liittyen.
 Kuinka nämä kysymykset esitetään.
 Kuinka tieteellisiä tutkimustuloksia tulkitaan.

Kuhnin mukaan tiede ei niinkään esiinny yksittäisten teorioiden kehityksenä vaan paradigman vaihdoksina. Paradigman käsitteen sekaantuessa hän itse alkoi käyttää muun muassa termiä normaalitiede.

Paradigman muutoksen seurauksia 

Uusi paradigma sisältää yleensä vanhan erikoistapauksena. Uusi tapa tehdä tiedettä on siis laajempi: se selittää enemmän ja paremmin. Eräs esimerkki on kvanttimekaniikka suhteessa klassiseen mekaniikkaan. Teorioiden korvautuminen paremmilla on yleistä tieteen perusolemusta, tieteen täydentymistä. Uudesta teoriasta tulee paradigma vasta silloin, kun se on perustavanlaatuinen muutos tieteellisessä selityksessä ja se edustaa laajempaa muutosta ajattelussa.

Koska vanhassa paradigmassa on taustalla suuri määrä valtaa ja yhteiskunnallisia suhteita ja erilaisten tieteellisten organisaatioiden olemassaolo voi olla kiinni jostain paradigmasta, paradigman vaihtumisen tunnustaminen ei ole aina helppo ja nopea tapahtuma. Lopulta uusi paradigma muuttaa kuitenkin tiedettä, sitten teknologiaa ja lopulta ihmisten elämää ja yleistä näkemystä olemassaolosta. Esimerkiksi Galileo Galilein voidaan katsoa romuttaneen tai asettaneen epäilyksenalaiseksi ihmisten uskon kirkon erehtymättömyyteen ja ihmisen ainutlaatuiseen asemaan luonnossa. Samaa tekivät Charles Darwin ja DNA:n löytäjät.

Katso myös 
 Tieteellinen konsensus

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Tieteenfilosofia
Luettelo paaveista

Tämä on luettelo paaveista Vatikaanivaltion virallisen kalenterin (Annuario Pontificio 2001) kanssa. Varhaiset vuosilukutiedot ovat suuntaa antavia.

Luettelo paaveista

Vuodet 30–500

Vuodet 500–1000

Vuodet 1000–1500

Vuodet 1500–1700

Vuodet 1700–1900

Vuodet 1900–2000

Vuodet 2000–

Lähteet

Aiheesta muualla 

Catholic Encyclopedia: 
 Chronological Lists of Popes
 The List of Popes
 Summi pontifices ecclesiae - kuvaluettelo paaveista

Paavit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Luettelot katolisesta kirkosta

nn:Pave#Liste over pavar
Anneli Taina

Anneli Kristiina Taina (o.s. Jussila, s. 21. kesäkuuta 1951 Imatra) on suomalainen maaherra, joka on Etelä-Suomen aluehallintoviraston ylijohtaja vuodesta 2010 lähtien.

Taina on syntynyt Imatralla, mutta asunut pitkään Tampereella. Hän toimi kokoomuksen kansanedustajana Hämeen läänin pohjoisen/Pirkanmaan vaalipiirin edustajana vuosina 1987–1999. Taina oli lyhyen aikaa asuntoministerinä Ahon hallituksessa vuonna 1995. Vuoden 1995 eduskuntavaalien jälkeen Tainasta tuli Suomen toinen naispuolinen puolustusministeri Elisabeth Rehnin jälkeen Lipposen I hallitukseen 1995–1999.

Jätettyään eduskunnan Taina valittiin Etelä-Suomen läänin maaherraksi vuonna 2004. Läänien lakkauttamisen myötä valtioneuvosto nimitti Tainan Etelä-Suomen läänin tilalle perustetun Etelä-Suomen aluehallintoviraston ylijohtajaksi vuonna 2009.

Lähteet 
 
 Anneli Taina ministeritietojärjestelmässä

Viitteet 

Aluehallintovirastojen ylijohtajat
Kansanedustajat
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Suomen maaherrat
Suomen puolustusministerit
Tampereen kaupunginvaltuutetut
Pirkanmaan vaalipiiri
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Ykkönen (jalkapallo)

Ykkönen () on miesten jalkapallon toiseksi korkein sarjataso Suomessa. Sarja perustettiin 1973 ja se on valtakunnallinen. Alun perin sarjan nimi oli I divisioona. Ykköseksi nimi muuttui vuonna 1994.

Kaudeksi 2006 otettiin Ykkösessä käyttöön olosuhdeohjelma Veikkausliigan malliin.

Historia
I divisioona syntyi 1973, kun Suomeen päätettiin luoda mestaruussarjan alapuolelle maanlaajuinen sarjataso. Aiemmin mestaruussarjan alapuolella oli alueellinen Suomensarja (1970–1972 nimeltään II divisioona). Uuteen sarjaan otettiin mestaruussarjasta pudonneet kolme joukkuetta ja sijoille 2–4 sijoittuneet joukkueet kolmesta II divisioonan alueellisesta lohkosta.

Sarjaa pelattiin vuosina 1973–1995 yhdessä koko maan kattavassa lohkossa. Alkujaan joukkueita oli 12 ja vuonna 1994 määrä kasvoi 14 joukkueeksi. Kausina 1996–2002 Ykkönen pelattiin kahdessa lohkossa, etelä- ja pohjoislohkossa, joissa oli molemmissa yleensä 10 joukkuetta. Kausina 2003–2010 sarjaa pelattiin yhtenä koko maan kattavana 14 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Voittaja nousi suoraan Veikkausliigaan ja toiseksi sijoittunut karsi Veikkausliigassa toiseksi viimeiseksi sijoittuneen joukkueen kanssa (poikkeuksena kausi 2006). Kausina 2007–2010 kolme viimeistä putosivat Kakkoseen. Kaudella 2011 sarja pelattiin poikkeuksellisesti 13 joukkueella ja kaudesta 2012 lähtien se pelattiin 10 joukkueen kolminkertaisena sarjana kauteen 2019 asti. Kaudella 2020 sarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana ja kaudesta 2021 lähtien on pelattu kaksinkertainen 12 joukkueen sarja, jonka lisäksi pelataan yksinkertaiset kuuden joukkueen ylemmät ja alemmat loppusarjat.

Joukkueet kaudella 2022

{| class="wikitable" style="width: 75%; text-align: left; margin: 0 0 0.5em 0;"

Tilastoja

Voittajat
Eniten Ykkösen voittoja on saavuttanut Kuopion Palloseura ja Mikkelin Palloilijat, joilla on kummallakin neljä mestaruutta.

 1973 – MiPK
 1974 – MyPa
 1975 – GBK
 1976 – Kiffen
 1977 – KPT
 1978 – Ilves
 1979 – MP
 1980 – MP
 1981 – Kuusysi
 1982 – Reipas
 1983 – MP
 1984 – OTP
 1985 – MP
 1986 – Reipas
 1987 – OTP
 1988 – Jaro

 1989 – KPV
 1990 – PPT
 1991 – MyPa
 1992 – TPV
 1993 – KuPS
 1994 – Ponnistus
 1995 – Inter
 1996 – TP-Seinäjoki
 1997 – Haka
 1998 – FC Lahti
 1999 – Tampere United
 2000 – KuPS
 2001 – FC Hämeenlinna
 2002 – FC KooTeePee ja TPS
 2003 – TP-47
 2004 – KuPS

 2005 – FC Honka
 2006 – Viikingit
 2007 – KuPS
 2008 – JJK
 2009 – AC Oulu
 2010 – RoPS
 2011 – FC Lahti
 2012 – RoPS
 2013 – SJK
 2014 – HIFK
 2015 – PS Kemi
 2016 – JJK
 2017 – TPS
 2018 – HIFK
 2019 – Haka
 2020 – AC Oulu
 2021 – VPS
 2022 – KTP

Maalikuninkaat

 Lähteet: RSSSF, Ykkösen verkkosivujen tilastot

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ykkösen verkkosivut
 Ykkösen tulospalvelu
 Suomen toiseksi korkeimman sarjatason tilastot vuodesta 1930 lähtien (RSSSF)
 Suomen toiseksi korkeimman sarjatason maratontaulukko (RSSSF)
 SPL toimintakertomukset 1975 asti, Suomen Urheiluarkisto 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Läheisyysperiaate

Läheisyysperiaate tai subsidiariteettiperiaate on periaate, jonka mukaan julkisen vallan päätökset tulisi tehdä mahdollisimman lähellä ihmisiä ja byrokratiassa käsitellä alhaisimmalla mahdollisella tasolla. Ylemmille tasolle tulisi viedä vain sellaiset päätökset, joita ei alemmilla tasoilla voida tehdä.

Subsidiariteettiperiaate on yksinkertaisesti byrokratian vähentämistä, ja sitä pidetään yleisellä tasolla julkisissa virastoissa toivottavana asiana. Subsidiariteettiperiaatteen mukainen uudistus Suomessa olisi esimerkiksi Kelan päätösten tekemistä konttorikohtaisesti.

Julkisen valinnan teorian mukaan ihmisten läheisyydestä kauemmas karkaavalla vallalla on tapana byrokratisoitua. Vallan toimiessa kunnallistasolla ihmisillä on vielä mahdollisuus jopa äänestää jaloillaan vaikkapa ikävien kaupunginsääntöjen tapauksessa.

Lisäksi läheisyysperiaatetta perustellaan usein hajautetun ja hiljaisen tiedon idealla, jonka mukaan päätös tulee tehdä mahdollisimman lähellä sitä koskevaa ympäristöä, jotta päätöksentekijöillä on mahdollisimman paljon paikallista tietoa ja mahdollisimman hyvät mahdollisuudet tutustua paikallisiin olosuhteisiin.

Euroopan unionissa on subsidiariteettiperiaatteen mukaisesti alueiden komitea.

Subsidiariteettiperiaate on "persoonan" ja "solidaarisuuden" ohella yksi katolisen kirkon sosiaalietiikan kolmesta periaatteesta. Nämä kolme periaatetta määritteli paavi Pius XI sosiaaliensyklikassa Quadragesimo anno vuonna 1931. Subsidiaarisuuden periaatteen mukaan valtion tulisi hajauttaa valtaansa pienille paikallisille ja toimialaltaan rajatuille kansalaisjärjestöille. Tämä "lähipäätösperiaate" oli myös suunnattu totalitaarisia järjestelmiä, erityisesti kommunismia vastaan.

Katso myös 
Julkisen valinnan teoria
Etatismi
Desentralisaatio
Anarkismi

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Essee Täydellisen valtion idea (Idea of a Perfect Comonwealth), jossa David Hume määrittelee täydellisen hallinnon subsidiariteettiperiaatteen ja paikallisen tiedon hyväksikäytön pohjalta. Econlib.org.

Yhteiskuntatieteet
Kristillinen yhteiskuntaopetus
Hammasteknikko

Hammasteknikko valmistaa erilaisia hammasproteeseja yhteistyössä hammaslääkärin kanssa, jolloin hammaslääkäri vastaa työstä potilaalle. Hammasteknikon ammattikorkeakoulututkinnon laajuus on vuodesta 1995 ollut 210 op (3,5 vuotta).

Vuonna 2013 Suomessa vain Metropolia Ammattikorkeakoulu Helsingissä tarjosi hammastekniikan koulutusohjelmaa, mutta se luopui alasta syksyn 2013 toimilupahakemuksessaan. Aiemmin koulutusta on ollut myös Kuopiossa ja Turussa. Turun ammattikorkeakoululle myönnettiin joulukuussa 2013 toimilupa hammastekniikan koulutusohjelman aloittamiseksi syksyllä 2015.

Koulutuksen historiaa Suomessa
1970-luvulla hammasteknikkokoulutusta annettiin Helsingissä Aleksis Kiven kadulla hammasteknikkokoulussa. Opiskelu oli tuolloin hyvin käytännönläheistä. 1990-luvulla opetussuunnitelmaan lisättiin yleissivistäviä aineita, kuten kieliopintoja, matematiikkaa ja psykologiaa.

Suomessa oli ensin koulutasoista ja sen jälkeen opistotason koulutusta, jonka laajuus vaihteli 2,5 vuodesta (80 op) 4,5 vuoteen (160 op). Laajuus oli 80 op (2,5 vuotta) vuoteen 1980 saakka. Vuosina 1980–1987 laajuus oli 100 op (3 vuotta) tai ylioppilaspohjaisena 3,5 vuotta. Vuosina 1990–1995 oli 4,5-vuotinen peruskoulupohjainen linja (160 op).

Lisä- ja jatkokoulutukset  
Hammasteknikon kliinisen erikoistumisen jatkokoulutus (30 op) sekä erillinen varsinainen tutkintoon johtava jatkokoulutus (ylempi ammattikorkeakoulututkinto, 90 op) on kestoltaan 2-2,5 vuotta ja toteutetaan ammattikorkeakouluissa. Ylempi ammattikorkeakoulututkinto koostuu ammattikorkeakoulutukinnosta (210 op) ja ylemmästä ammattikorkeakoulututkinnosta (90 op), joiden yhteen laskettu tutkintopistemäärä on 300 op sisältäen gradutyön tekemisen.

Oltuaan viisi vuotta laillistettuna hammasteknikkona henkilö voi halutessaan lisäkoulutuksella valmistua erikoishammasteknikoksi. Erikoishammasteknikko valmistaa irrotettavia kokoproteeseja täysin hampaattomaan terveeseen suuhun suoraan potilaalle. Erikoishammasteknikoilla on oikeus toimia itsenäisenä yrittäjänä omalla vastaanotollaan ilman hammaslääkärin lähetettä. Tällöin henkilökohtainen asiakassuhde luodaan suorassa potilastyössä ilman välikäsiä ja vuorovaikutukselliset ja psykologiset ihmisuhdetaidot korostuvat.

Lähteet

Ammattikorkeakoulututkinnot
Hammaslääketiede
Terveydenhuollon ammatit
Kansanpuolue (maalaisten)

Kansanpuolue oli vuosina 1917–1918 toiminut suomalainen puolue. 

Puolueen takana oli vaikuttajia (varsinkin maataloustuottaja-aktiiveja) sekä Vanhasuomalaisesta että Nuorsuomalaisesta puolueesta. Perustajat pitivät porvarikentän kahtiajakoa turhana ja haitallisena. Loppukesällä 1917 perustetun Kansanpuolueen oli tarkoitus kerätä kahden puolueen kannattajat. Yhdistymistä ei kuitenkaan tapahtunut. Porvarillista kenttää jakoi konservatismin ja liberalismin välinen ero, joka nousi pian esille Suomen valtiomuotoa pohdittaessa.

Vuoden 1917 eduskuntavaaleissa Kansanpuolue oli vaaliliitossa nuorsuomalaisten ja vanhasuomalaisten kanssa. Puolue sai viisi kansanedustajaa, joista kolme nousi eduskuntaan Mikkelin läänin vaalipiiristä. Kansanpuolue keräsi kannatuksensa pääasiassa porvarilliselta maalaisväestöltä, kuten tilanomistajilta.

Osa Kansanpuolueesta ryhmittyi 1918 monarkian kannattajiin, osa tasavallan. Porvarikentän yhdistäjäksi perustettu puolue oli siten itsekin hajalla. Enemmistö päätti 8. joulukuuta 1918 sulauttaa puolueen Kansalliseen Edistyspuolueeseen. Puolueen kansanedustajista tasavaltalaiset Taavetti Heimonen, Erkki Pullinen ja Kaarlo Vuokoski liittyivät Edistyspuolueeseen ja monarkistit Jussi Puumala ja August Tanttu Kokoomukseen.

Edistyspuolueessa moni aiemmista kansanpuoluelaisista asemoitui 1920-luvulla konservatiiviseen siipeen (niin sanottu Pullisen–Viljasen linja). Edistyspuolueen muovauduttua yhä kaupunkilaisemmaksi sekä kuluttaja-asioille ja virkamiesluokalle myönteiseksi, siirtyi puolueen jäsenistä runsas joukko (mm. Erkki Pullinen) Maalaisliittoon, joka oli lähellä Kansanpuoluetta niin aatteellisesti kuin poliittisestikin. Tällöin edistyspuolue menetti suuren osan Mikkelin vaalipiirin kannatuksestaan Maalaisliitolle.

Suomalaiset agraaripuolueet
Entiset suomalaiset puolueet
Muistikortti

Muistikortti on tietotekniikassa tiedon tallentamiseen käytettävä massamuisti. Muistikortissa tieto tallennetaan elektroniseen Flash-muistiin. Tällaiset muistit ovat käytössä mm. digitaalikameroissa, PDA -laitteissa sekä useimmissa matkapuhelimissa. Myös useisiin tietokoneisiin voidaan liittää erityyppisiä muistikortteja. Useissa kannettavissa tietokoneissa on muistikortinlukija valmiina. Lisäksi vastaavaa tekniikkaa käytetään USB-muisteissa.

Muistikorttitekniikat
Käytettäviä erilaisia muistikorttitekniikoita:

Muistikorttien käsittely ja tietojen säilyminen 
Muistikortit ovat näppäriä ja kestäviä, mutta väärällä käsittelyllä kortti saattaa tulla lukukelvottomaksi. Yleensä seuraavat syyt aiheuttavat tietojen häviämistä tai kortin muuttumisen lukukelvottomaksi joko osittain tai kokonaan: sormien rasva kontaktipinnoilla, kosteus, hankaussähkö, taivutus ja rajut lämpötilan vaihtelut. Myös kesken kortin lukemisen tai kirjoittamisen aikana tehty irrotus yleensä viottaa korttia. Yleisin tiedostojen hukkaamistapa on kuitenkin kortin käyttäjä itse; vahingossa tehdyt tiedostojen tuhoamiset, kortin tahaton alustus tai epäonnistunut siirto toiselle laitteelle ovat yleisiä. Tietojen hukkuminen ei läheskään aina ole lopullista, vaan sopivilla laitteilla ja ohjelmilla tiedot pystytään usein kaivamaan esiin. Tiedot eivät varsinaisesti katoa kortilta, vaan niiden lukemiseen tarvittavat tiedot ovat näissä tapauksissa saattaneet vioittua. 

Joissakin muistikorteissa on mekaaninen kirjoitussuojauskytkin, jonka päällekytkemisen jälkeen tiedostoja ei voi poistaa tai lisätä mutta ominaisuus voidaan peruuttaa kytkemällä kytkin toiseen asentoon.

Digitaalinen valokuvaus
Muistit
Lähiliikennevaunu

Lähiliikennevaunulla tarkoitetaan rautatien vaunukalustossa sellaista henkilöliikenteen vaunua, joka on suunniteltu käytettäväksi veturivetoisissa junissa. Lähiliikennevaunun ovien sijoittelu ja ovijärjestelmät ovat sellaisia, että matkustajien nousu junaan ja poistuminen junasta on nopeaa, vaivatonta ja mahdollisimman väljää. Vaunuja käytetään pääasiassa ruuhka-ajan veturivetoisissa junissa.

Suomessa käytettiin ruuhka-ajan lähijunissa Eil- ja Eilf-sarjojen vaunuja säännöllisesti vuoteen 2017. Ne on rakennettu 1980-luvulla. 1980-luvun lopulle asti oli käytössä myös puukorisia 1950-luvulla rakennettuja Ei-vaunuja, joihin oli muutostyönä tehty kumpaankin päähän pariovet matkustajaruuhkien helpottamiseksi.

Rautatiekalusto
Valtionrautatiet

Valtionrautatiet (lyh. VR, ruots. Statsjärnvägarna, vuoteen 1922 asti Suomen Valtion Rautatiet eli SVR) oli Suomen valtiollinen rautatielaitos, joka ylläpiti valtakunnallista rataverkkoa ja harjoitti sillä verkolla rautatieliikennettä sekä sitä tukevaa autoliikennettä. Rautatiehallituksen pääjohtaja oli samalla myös Valtionrautateiden päällikkö.

Historia

Etenkin alkuaikoinaan Valtionrautatiet pyrki kehittämään suomalaisten rautatieasemien ulkomuotoa. Valtionrautatiet perusti Valtionrautateiden keskuspuutarhan Hyvinkäälle vuonna 1873.

Yhtiöitys
Valtionrautatiet toimi liikenneministeriön alaisuudessa valtion keskusvirastomuotoisena laitoksena vuoteen 1989 asti, jolloin siitä muodostettiin niin sanottu uusimuotoinen liikelaitos, jonka taloudenpito oli irrotettu valtion talousarviosta.

1. heinäkuuta 1995 Valtionrautatiet yhtiöitettiin ja jaettiin kahtia. Siinä yhteydessä muodostettiin valtion rataverkkoa ylläpitävä Ratahallintokeskus (nyk. osa Väylävirastoa) ja liikenteen rataverkolla hoitava osakeyhtiömuotoinen VR-Yhtymä.

Mainoslauseet
Yhtiön mainoslauseita eli sloganeita ovat olleet: Kiskoilla on aina kesäkeli ja Junassa on hauska matkustaa. Jälkimmäinen oli Autoliiton Moottori-lehden mukaan käytössä vuonna 1985. Samalla uusi logo korvasi aiemman, niin kutsutun siipipyörä-tunnuksen.

Lähteet 

Suomen rautatieliikenne
Valtion entiset liikelaitokset
Naisten rauha

Naisten rauha oli 3. elokuuta 1529 Cambrain kaupungissa solmittu rauhansopimus Ranskan kuningas Frans I:n ja Kaarle V:n välillä. Kaarle oli Espanjan kuningas ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija. Nimensä sopimus sai siitä, että Ranskan puolelta neuvottelijana oli Fransin äiti, Savoijin Louise, ja Kaarlen puolelta tämän täti, Alankomaiden käskynhaltija Margareeta Itävaltalainen. Margareeta oli lisäksi ollut aikaisemmin naimisissa Louisen veljen, Savoijin herttua Philibert II:n kanssa.

Naisten rauha katkaisi italialaissodat. Edellinen Fransin ja Kaarlen välinen rauha oli solmittu Madridissa 14. tammikuuta 1526, mutta taistelut puhkesivat uudestaan jo seuraavana kesänä. Aluksi ranskalaiset sotivat menestyksekkäästi, mutta loppuvuonna 1528 sotaonni kääntyi ja he kärsivät menetyksiä. Ranskalaisten vaikeuksien vuoksi sodassa alkoi aselepo joulukuussa 1528. Aselepoa seurasivat heinäkuussa 1529 alkaneet rauhanneuottelut Cambraissa. Neuvotteluiden ilmapiiri oli hyvä. Frans pysytteli neuvottelujen aikana Cambrain lähistöllä, mutta tätinsä neuvottelutaitoihin täydellisesti luottanut Kaarle oli Genovassa. Kaarlen tärkeimpänä tavoitteena oli rauha Italiassa, joka saavutettaisiin solmimalla rauha Ranskan kanssa. Margareeta saavutti neuvotteluissa kaikki tavoitteensa ja rauha solmittiin 3. elokuuta 1528.

Rauhansopimuksen ehdot olivat lähes samat aikaisemman Madridin rauhan kanssa. Frans luopui vaatimuksistaan Napolin kuningaskuntaan, Milanon herttuakuntaan, Genovaan ja Astiin ja oikeuksistaan Flanderissa, Artois'ssa ja Tournaissa. Hänen ja Eleanor Itävaltalaisen Madridin sopimuksessa sovittu kihlaus pidettiin voimassa. Lisäksi Fransin ja Kaarlen piti toteuttaa yhteinen ristiretki muslimeja vastaan. Ainoana erona Madridin sopimukseen Frans ei luovuttanut Burgundin herttuakuntaa Kaarlelle. Koska Frans oli rikkonut Madridin sopimuksen törkeästi ja koska hän sai uudessa sopimuksessa pitää Burgundin tuli hänen maksaa kaksi miljoonaa kultaécua. Fransin muodostaman Kaarlen vastaisen Cognacin liigan muut jäsenet jätettiin sopimuksen ulkopuolelle.

Fransin kaksi poikaa olivat vuodesta 1526 Madridin rauhan panttina Madridissa. Cambrain sopimuksen mukaan pojat vapautettaisiin vasta kun Frans täyttäisi uuden rauhansopimuksen ehdot ja samoin Eleanor lähtisi Ranskaan vasta kun ehdot olisi täytetty. Tämä tapahtui vasta 1. heinäkuuta 1530, koska Fransilla oli vaikeuksia kerätä rahasumma sopimuksen täyttämiseksi. Yhteisestä ristiretkestä ei koskaan tullut mitään, joten 1535 Kaarle hyökkäsi Tunisin merirosvoja vastaan ilman Fransin apua.

Rauha katkaisi italialaissodat marraskuuhun 1535 asti, jolloin Milanon herttua Francesco II Sforza kuoli. Helmikuussa 1536 Fransin joukot miehittivät Savoijin herttuakunnan ja etenivät maaliskuussa Piemonteen. Kesällä 1536 Kaarle teki vastahyökkäyksen Ranskaan.

Lähteet

Viitteet

1529
Ranskan historia
Espanjan historia
Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Rauhansopimukset
Arbi Barajev

Arbi Barajev toimi ensimmäisessä Tšetšenian sodassa 1994–1996 silloisen Itškerian tšetšeenitasavallan varapresidentin Zelimhan Jandarbijevin henkivartijana. Barajev oli tuolloin vain hieman yli kaksikymmentävuotias. Jandarbijevin rahoituksella Barajev muodosti myöhemmin šariapataljoonan, joka myöhemmin muutettiin "islamilaiseksi erikoisrykmentiksi."

Arbi Barajev oli merkittävä wahhabiitti, Saudi-Arabiasta peräisin olevan islam-tulkinnan kannattaja. Vuonna 1997 vaaleissa valittu presidentti Aslan Mashadov sääti asetuksen, jolla Barajevin rykmentti alistettiin Itškerian tšetšeenitasavallan sisäministeriölle. Barajev kieltäytyi ja tämä johti avoimeen välirikkoon presidentin kanssa. Rikollisuus ja kidnappaukset lisääntyivät päättyneen sodan jälkeen de facto itsenäistyneessä maassa ja Arbi Barajev oli yksi pahamaineisimmista kidnappaajista. Itškerian tšetšeenitasavallan varapääministeri Turpal-Ali Atgerijev syytti julkisesti Barajevia 1998 neljän televiestintäinsinöörin (kolme brittiä ja yksi uusiseelantilainen) kidnappaamisesta ja murhasta.

Vuoden 1998 kesällä tilanne maassa kiristyi äärimmilleen ja Gudermesin kaupungissa johti aseelliseen taisteluun Barajevin miesten ja hallituksen joukkojen välillä. Presidentti Mashadov julisti osittaisen liikekannallepanon, mutta ei sisällissodan pelossa uskaltanut ryhtyä päättäväisiin toimiin Barajevia vastaan. Jo tuolloin epäiltiin Barajevin työskentelevän yhteistyössä venäläisten kanssa maan destabilisoimiseksi.

Toisen Tšetšenian sodan alettua syksyllä 1999 presidentti Mashadov antoi Barajeville hänen sotilasarvonsa ja rykmenttinsä takaisin. Epäilykset hänen yhteistyöstään venäläisten kanssa kuitenkin kasvoivat, sillä huolimatta venäläisten suorittamasta maan miehittämisestä Barajev jatkoi avoimesti asumista kotitalossaan Alhan-Kalassa Groznyin liepeillä. Barajevilla sanotaan liikkuneen ympäri maata täysin esteettä venäläisten myöntämän kulkuluvan ja FSB:n henkilöpaperien turvin. Hän joutui myös useita kertoja pidätetyksi, mutta vapautettiin ylempää tulleen käskyn nojalla. Sodan aikana Barajev nähtiin useita kertoja Moskovassa ja hänen kerrotaan tavanneen salaisesti Kremlin henkilöstöpäällikkö Voloshinia. Samaan aikaan Arbi Barajev oli virallisten venäläisten tietojen mukaan yksi etsityimmistä terroristeista.

Barajevin kuolemasta 23.6.2001 on ristiriitaisia tietoja. Virallisen venäläisen version mukaan hän kuoli onnistuneen armeijan erikoisoperaation seurauksena. Tutkiva journalisti Sanobar Shermatova puolestaan kertoo, että Barajev piileskeli Alhan-Kalassa juuri armeijan päämajassa, mistä tšetšeenivihamiehistä koostunut GRU-osasto (Venäjän sotilastiedustelu) hänet vangitsi. Barajevia kuulusteltiin 11 tuntia, minkä jälkeen hänet teloitettiin.

Aiheesta muualla
 Artikkeli Barajevista Institute for War and Peace Reportingin verkkosivuilla 

Tšetšenialaiset sotaherrat
Sotilaat
1970-luvulla syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
LOL (lyhenne)

LOL on ääneen nauramista tarkoittava akronyymi eli lyhennesana, joka on muodostettu englannin kielen sanoista laughing out loud ()
Kuten monia muitakin nettislangi-ilmauksia, LOL-lyhennettä käytetään puheessa toisinaan tilkesanana tai mitään tarkoittamattomana kommenttina. Ilmauksella voidaan sarkastisesti myös vähätellä toisen saavutuksia.

LOL on BBS-yhteisöistä levinnyt tapa ilmaista selkeästi humoristista suhtautumista. Nykyään sitä käytetään muun muassa verkkopeleissä, IRCissä ja keskustelufoorumeilla. LOL on jossakin määrin saanut sijaa myös puhekielessä varsinkin nuorten tietokoneen käyttäjien keskuudessa.

Lyhenteellä voidaan tarkoittaa myös englanninkielisiä ilmauksia lots of love (), lots of luck () ja lots of laughs (). Myöskin League of Legends -videopelistä käytetään tätä lyhennystä, mutta pienellä o-kirjaimella.

Lähteet 
 Urban Dictionary: lol

Viitteet

Aiheesta muualla 

 

Lyhenteet
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Internet-slangi
Seulonnan keskeiset artikkelit

pl:Slang internetowy#Przykłady
Keltainen

Keltainen on väri, jonka ihminen aistii silloin, kun silmän verkkokalvon pitkäaaltoiseen (L = Long) ja keskipitkään (M = Middle) valoon herkät tappisolut reagoivat suunnilleen yhtä voimakkaasti, mutta vuorostaan lyhytaaltoiselle (S = Short) valolle herkät tappisolut eivät reagoi juuri lainkaan.

Keltainen väriaistimus syntyy esimerkiksi monokromaattisesta valoärsykkeestä, jossa on pelkästään 575 nanometrin aallonpituutta (spektrin keltainen). Toisaalta keltainen väriaistimus syntyy myös sekoituksesta, jossa on sopivassa suhteessa esimerkiksi 530 nanometrin vihreää ja 650 nanometrin punaista valoa. Silmään tuleva valo on siis näissä tilanteissa aivan erilaista, mutta ihminen näkee molemmat keltaisina. Ilmiötä kutsutaan metameriaksi.

Tyypillisiä keltaisia kohteita luonnossa ovat sitruuna, kananmunan keltuainen sekä monet kukat, kuten voikukka. Monet myrkylliset eläimet varoittavat myrkyllisyydestään keltaisella värillä, muun muassa ampiaiset, gilaliskot ja monet nuolimyrkkysammakot.

Keltaisen värin tuottaminen tekniikassa 
Televisiossa ja tietokonenäytöissä käytetyssä RGB-värimallissa keltainen väriaistimus saadaan aikaan näyttämällä vihreää ja punaista valoa niin lähekkäin, että ne ihmisen näköjärjestelmässä sekoittuvat. Paperille painettaessa tai tulostettaessa käytetään usein CMYK-mallia, jossa yksi musteista on keltainen (Y).

Käyttö ja symboliikka 
Käyttöä ja symboliikkaa pohdittaessa on syytä pitää aina mielessä, että mikä tahansa väri, kuten keltainen, saa merkityksenä vasta käyttötilanteesta eli siitä, missä sosiaalisessa, kulttuurisessa ja/tai esimerkiksi historiallisessa kontekstissa se tulee esille.

 Merenkulussa keltaisella viestilipulla (Q) pyydetään tullausta ja maahantulotarkastusta. Aiemmin sillä ilmaistiin, että aluksella on ruttoa.
 Liikennevaloissa vilkkuva tai kiinteä keltainen kehottaa varovaisuuteen tai kiinnittämään huomion muuttuvaan tilanteeseen.
 Itä-Aasiassa keltainen oli ylimystön väri.
 Euroopassa aasialaisia on joskus kutsuttu keltaiseksi roduksi. Aasialaisten pelko synnytti myös käsitteen keltainen vaara.
 Nimitystä keltainen lehdistö käytetään sensaatiouutisia julkaisevista lehdistä.

Värikoordinaatit 
Tietokoneen kuvaruudun RGB-värivalojen sinisen maksimiarvot skaalalla 0–255 ovat seuraavat:
 RGB:
 R: 255
 G: 255
 B: 0
 (heksadesimaalimuodossa #FFFF00)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Coloria.net – keltainen

Värit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Vasa

Vasa tarkoittaa seuraavia asioita:

 Vaasa, kaupungin ruotsinkielinen nimi
 Vasa, suomeksi myös Vaasa, Ruotsin hallitsijasuku 1500- ja 1600-luvuilla
 Vasa, vuonna 1628 uponnut Ruotsin kuninkaan kruununlaiva
 Vasa-ritarikunta, ruotsalainen kunniamerkkiritarikunta
 vasa, hirvieläimen poikanen
 vasa, vaakasuora kannatinpuu esimerkiksi lattiassa
 vasa, metsätaloudessa järeä puutavara, joka on poikkileikkaukseltaan suorakaiteen muotoinen
 Villa Vasa, historiallinen huvila Kuokkalassa Karjalankannaksella
 Vasa, sukunimenä:
 Eero Vasa (s. 1997), suomalainen tennispelaaja
 Kosti Vasa (1898–1979), suomalainen poliisineuvos, Keskusrikospoliisin päällikkö

Katso myös 
 Wasa
Intel 8086

Intel 8086 (eräissä Intelin omissa teksteissä iAPX 86) on Intelin vuonna 1978 kehittämä mikroprosessori. 8086 käyttää sisäisesti 16-bittistä tekniikkaa ja siinä on 16-bittinen oheislaiteväylä. 8086 oli ensimmäinen x86-arkkitehtuurin suoritin. Se suunniteltiin edeltäjänsä Intel 8080:n pohjalta, jonka assembly-kielinen lähdekoodi voitiin pienellä vaivalla muuttaa 8086:lle.

Intel 8086:n kellotaajuudet olivat välillä 5 MHz ja 10 MHz.
8086 ei tukenut liukulukumatematiikkaa, vaan siihen tarvittiin erillinen lisäprosessori. Yleisin oli Intel 8087, mutta myös Weitek tarjosi omaa malliaan eri käskykannalla.
NEC kloonasi 8086:n ja tuotti NEC V20, V25 ja V30 -malleja.

Säästääkseen kustannuksia Intel kehitti prosessorista 8-bittisellä ulkoisella väylällä varustetun version, jolle annettiin nimeksi Intel 8088. IBM valitsi 8088-prosessorin IBM PC -tietokoneensa suorittimeksi, josta juontaa suoritinperheen yleisyys.

Ominaisuudet

Prosessorin ohjelmointi on melko monimutkaista. Siinä on neljä melkein yleiskäyttöistä 16-bittistä rekisteriä ja neljä indeksirekisteriä, joista yksi varataan pinorekisteriksi. Monet käskyt toimivat jonkun tietyn rekisterin kanssa, mikä vaikeuttaa rekisterien varausta. Yksi konekielikäsky vie 1–6 tavua.

Suoritin käyttää segmentoitua muistiavaruutta.
Muistinhallinta on toteutettu 64 kilotavun segmenteillä, joita varten on neljä segmenttirekisteriä. Ohjelma voi osoittaa indeksirekisterillä 64 kilotavua dataa, ohjelmakoodia tai pinoa kerralla. Muistiosoite saadaan siirtämällä segmenttirekisterin bittejä neljällä bitillä, johon lisättiin indeksirekisteri. Tämä mahdollistaa osoitettavan muistin määräksi yhden megatavun + 64 kB - 16 tavua. Yhtä muistiosoitetta voi osoittaa 4096:lla rekisterien yhdistelmällä.

Muistinhallintaa parannettiin 8086:n seuraajissa Intel 80286 ja Intel 80386 -suorittimissa, jotka tarjosivat käyttöön lineraalisen muistimallin ja muistinsuojauksen. Kuitenkin alkuperäiset 8086:n rajoitukset vaikuttivat pitkälle 1990-luvun puoliväliin ja sen jälkeen, koska kaikki MS-DOSin ohjelmat käyttivät uudemmissakin koneissa 8086-yhteensopivaa tilaa. Tästä johtui myös DOSin kuuluisa 640 kilotavun muistirajoitus (DOS antoi osan 1 MB:n muistiavaruudesta oheislaitteiden käyttöön).

Lähteet

Aiheesta muualla 

8086
Vuoden 1978 tekniikka
Helsingfors

Helsingfors tarkoittaa seuraavia asioita:

 Helsingfors, Helsingin ruotsinkielinen nimi
 Helsingfors, Helsingissä vuosina 1879–1883 ilmestynyt sanomalehti
Storå

Storå tarkoittaa muun muassa seuraavaa:

Maantieteelliset nimet 
 Isojoen kunnan ruotsinkielinen nimi
 Storå, joki Fynin saarella Tanskassa
 Storå, joki Jyllannissa Tanskassa
 Storå, usean ruotsalaisen joen nimi
 Storå, yksi Lindesbergin kunnan taajamista Ruotsissa.

Sukunimi 
 Nils Storå, suomalainen kansatieteilijä.
Finnish Communication and Internet Exchange – FICIX

Finnish Communication and Internet Exchange – FICIX ry, lyhyesti FICIX, on Suomen suurin ja Euroopan vanhin Internet-palveluntarjoajien yhdysliikennepiste. Ficix ylläpitää Suomessa yhteenliittämispisteitä kolmella paikkakunnalla: Espoossa, Helsingissä ja Oulussa.

Suurin osa Suomen operaattorien välisestä Internet-liikenteestä kulkee FICIXin kautta. Kaikki keskeiset suomalaiset verkot ovat liittyneet toisiinsa FICIX-solmupisteen kautta.

FICIXin jäsenten on oltava autonomisia järjestelmiä, eikä FICIXin kautta saa kuljettaa liikennettä, josta jäsenet veloittavat toisiaan. Yhdistys toimii omakustannusperiaatteella voittoa tavoittelemattomana organisaationa.

FICIXin puheenjohtajana toimii Suomi Communications Oy:n toimitusjohtaja Antti Siivonen.

Jäsenet 
Vuonna 2019 FICIX:llä oli 36 jäsentä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Internet
Suomalaiset tietotekniikka-alan järjestöt
CISC

CISC () on yleisnimitys sellaisille suorittimien käskykannoille, joissa konekielen käskyt ovat rakenteeltaan monimutkaisia ja yksi käsky voi sisältää useita alkeistason operaatioita. 
CISC-arkkitehtuurin vastakohta on RISC-arkkitehtuuri, jossa käskykanta on pyritty pitämään mahdollisimman yksinkertaisena ja tehokkaana.
Tunnettuja CISC-arkkitehtuureita ovat mm. x86 (IA-32), Motorola 68000 -sarja, VAX, IBM S/360 ja PDP-11.

Termi CISC on esitelty jälkikäteen vastakohtana yksinkertaisemmalle RISC-arkkitehtuurille: termi viittaa ratkaisujen monimutkaistumiseen. CISC esitettiin kustannustehokkuuden kannalta haitallisena suuntauksena. Monimutkaistumiseen on esitetty useita syitä kuten käskynopeus verrattuna aliohjelmakutsuun.

Esimerkiksi IA-32:n käsky add [ebx+ecx*4],eax laskee summan ebx+ecx*4, lukee sitä vastaavasta osoitteesta sanan, summaa sen tulokseen eax-rekisterin sisällön ja kirjoittaa tuloksen takaisin alkuperäiseen muistipaikkaan. Moderneissa CISC-suorittimissa käskyt pilkotaan RISC-tyylisiin mikro-operaatioihin suuremman suorituskyvyn ja hyötysuhteen vuoksi.

Eräissä CISC-arkkitehtuureissa käskyn koko voi vaihdella siihen liitetyn tiedon mukaan ja muistiin osoittamiseen voi olla monta muotoa. Register-memory -arkkitehtuurissa muistin käsittely voi olla osana muuta käskyä kun taas RISC-arkkitehtuurille tyypillisessä load-store-arkkitehtuurissa on vain erilliset käskyt.

CISC-arkkitehtuurille on tyypillistä suuri määrä käskyjä, monimutkaisia käskyjä, useita osoitusmuotoja. CISC-suorittimissa voi olla mikro-ohjelmointia monimutkaisien käskyjen toteuttamiseen. Käskyt voivat vastata suoraan korkean tason ohjelmointikielien käsitteisiin. 

Sekä CISC- että RISC-tyypeissä on omat etunsa ja ongelmansa.

Katso myös 
RISC
 VLIW
 TTA

Lähteet 

Tietokonetekniikka
Al Taliaferro

Charles Alfred ”Al” Taliaferro () oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka tunnetaan parhaiten Aku Ankka -piirtäjänä. Hän opiskeli piirtäjäksi kirjekurssilla. Taliaferro toimi valaisinsuunnittelijana, opiskeltuaan Kalifornian taideinstituutissa. Sitä ennen hän muutti Glendaleen.

Taliaferro saapui Disneyn studiolle vuonna 1931. Aluksi hän puhtaaksipiirsi Floyd Gottfredsonin kaksisivuisia Mikki Hiiri -strippejä. Hän piirsi Silly Symphonies -animaatioiden pohjalta sarjakuvaa, jonka käsikirjoittajana oli Ted Osborne.

Taliaferro teki käsikirjoittaja Bob Karpin kanssa Aku Ankka -sanomalehtistrippejä vuodesta 1938 vuoteen 1965 saakka. Tavalliset päivästripit olivat noin puolen sivun pituisia ja sunnuntaistripit sivun pituisia. Timo Ronkainen luonnehtii Taliaferron suureen rooliin päivittäisten strippien laadinnassa, sekä jopa niiden saadessa osittaista vastustustakin. Taliaferron päivästrippejä on julkaistu Suomessa Aku Ankka päivästä päivään -kokoelmissa. Sunnuntaistrippejä on puolestaan julkaistu Aku Ankan Sunnuntaisarjat -albumeissa. Hassunkuriset sinfoniat on julkaistu Juice Leskisen suomentamana.

Al Taliaferron luomia hahmoja ovat muun muassa Tupu, Hupu ja Lupu, Pulivari, Hansu Hanhi ja Mummo Ankka. Hänet nimitettiin Disney-legendaksi 2003. Viimeisin Taliaferron sarjakuvastrippi julkaistiin 15 päivää ennen hänen kuolemaansa. Taliaferro otti hahmoihinsa mallia sukulaisistaan. Mummo Ankka (joka oli alussa ”oikea pirttihirmu”) oli pilaversio hänen anopistaan. Iines puolestaan käyttäytyi (Taliaferron omien sanojen mukaan) kuin hänen vaimonsa Lucy. Eräässä tarinassa Taliaferro käytti Akun puhelinnumerona omaansa, mikä johti pilapuheluvyöryyn.

Lähteet

Ronkainen Timo et al: Aku Ankka, erikoislehti 12/2003 (Ankantekijät 6)

Disneyn sarjakuvien tekijät
Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1969 kuolleet
VLIW

VLIW () on suoritinarkkitehtuuri, joka on suunniteltu hyödyntämään tehokkaasti käskytason rinnakkaisuutta. VLIW-tekniikkaa hyödyntäviä suorittimia ovat mm. Transmetan suorittimet, Fujitsun FR-V sekä monet signaaliprosessorit (DSP). Myös Intelin IA-64-käskykannassa, jota käyttävät Itanium-perheen suorittimet, on VLIW-piirteitä.

VLIW:n kantava ajatus on useiden konekielikäskyjen niputtaminen yhteen jo käännösvaiheessa. Tällöin suoritin saa aina suorittaa yhden nipun käskyt rinnakkain eikä sen tarvitse tarkastaa näiden käskyjen välisiä riippuvuuksia. Käskyjen välisten rinnakkaisuuksien tarkastaminen jätetään kääntäjän tehtäväksi.

Perinteisillä suoritinarkkitehtuureilla (CISC, RISC) suorittimen suorittama konekieli on täysin peräkkäistä (sarjamuotoista), ja suorittimet tarkastavat itse, mitkä käskyt voidaan ajaa rinnakkain laskennan tulosta muuttamatta. Näiden tarkastusten tekeminen on kuitenkin monimutkainen operaatio, ja sen tekeminen suorittimella monimutkaistaa suoritinta eikä käytännössä mahdollista kaikkien periaatteessa rinnakkaistuvien käskyjen rinnakkaista suoritusta. VLIW mahdollistaa näin paremman rinnakkaisuuden hyödyntämisen ja potentiaalisesti yksinkertaisemmat suorittimet.

Koska yhden käskyn pituus VLIW-arkkitehtuurissa on pidempi kuin perinteisillä suoritinarkkitehtuureilla, käännetty ohjelmakoodi vie yleensä paljon tilaa. Lisäksi VLIW-suoritin ei osaa sopeutua muuttuviin tilanteisiin (esimerkiksi välimuistihutiin, engl. cache miss), mikä heikentää suorituskykyä koodilla, jossa on paljon dynaamisuutta. Nämä haittapuolet rajoittavat sen soveltuvuutta yleiskäyttöisissä suorittimissa, ja parhaiten VLIW soveltuukin hyvin suoraviivaiseen numeronmurskaukseen DSP- ja tieteellisellä puolella.

Katso myös 
 RISC
 CISC
 TTA

Aiheesta muualla 
 Instruction-Level Parallel Processing: History, Overview and Perspective (PDF) 

Tietokonetekniikka