joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tangshanin maanjäristys

Tangshanin maanjäristys on eräs maailmanhistorian tuhoisimmista luonnonkatastrofeista. Se tapahtui 28. heinäkuuta 1976 Tangshanin kaupungin ympäristössä. Maanjäristys oli voimakkuudeltaan eri arvioiden mukaan 7,8 – 8,2 Richterin asteikolla, ja se kesti noin kymmenen sekuntia. Maanjäristys tappoi arvion mukaan 242 400, jonka lisäksi 164 000 ihmistä loukkaantui. 16 tuntia myöhemmin maanjäristystä seurasi jälkijäristys, joka oli voimakkuudeltaan 7,8 Richterin asteikolla. Se lisäsi kuolleitten määrää. Ihmishenkien lisäksi myös aineelliset vahingot olivat mittavat, muun muassa Tangshan tuhoutui maan tasalle.

Lähteet
"Tangshan: The Deadliest Earthquake"

Viitteet

Aiheesta muualla
"Integration of Public Administration and Earthquake Science: The Best Practice Case of Qinglong County"
1976: Chinese earthquake kills hundreds of thousands

Maanjäristykset Kiinassa
Vuoden 1976 maanjäristykset
Tangshan
Seulonnan keskeiset artikkelit
Savukvartsi

Savukvartsi on väriltään ruskeasta mustaan vaihteleva kvartsin muunnos. Se syntyy ilmeisesti alumiinipitoisen vuorikiteen luonnollisesta (tai keinotekoisesta) säteilytyksestä. Erittäin tummanruskeista ja mustista savukvartseista käytetään nimitystä morion. 

Kuten muutkin kvartsijalokivet, savukvartsi on piidioksidikide (SiO2), jonka vähäiset rautaepäpuhtaudet antavat sille sen värin. 

Savukvartsia on myös kutsuttu virheellisesti savutopaasiksi.
Savukvartsista voi valon avulla nähdä osittain läpi. 

Kvartsi
Syöttöshakki

Syöttöshakki, jota kutsutaan myös häviäjän shakiksi tai itsemurhashakiksi on shakin variaatio, jossa on tarkoituksena syöttää omat nappulansa vastustajalle. Pelin voittaa se pelaaja, jonka kaikki nappulat on lyöty. Kaikki nappulat liikkuvat ja lyövät normaalisti, mutta muutama erikoissääntö pätee.

Erikoissäännöt
Jos mahdollista, aina pitää lyödä. Pelaaja saa itse valita minkä nappulan lyö, jos voi valita monesta, ohilyönti on käytössä.
Kuningas on normaali nappula, shakkia tai mattia ei ole, kuninkaan voi lyödä.
Sotilaita voi korottaa myös kuninkaaksi ja useammaksi.
Linnoittaminen ei ole sallittua.
Patin sattuessa on erilaisia sääntöjä ja siksi siitä onkin hyvä sopia ennen pelin aloittamista.
Patti on voitto sille pelaajalle, joka on patissa.
Patti on tasapeli.
Patin sattuessa se kummalla on vähemmän nappuloita voittaa. Nappuloiden arvolla ei ole merkitystä.

Syöttöshakissa pätevät myös 50 siirron sääntö ja saman aseman kolminkertainen toisto, jotka aiheuttavat tasapelin. Tasapeli seuraa myös, jos kumpikaan pelaaja ei voi enää menettää kaikkia nappuloitaan tai asettaa itseään pattiin. Näin käy esimerkiksi, jos jäljellä ovat vain eriväriset lähetit.

Pelaaminen
Pakollisen syömisen takia syöttöshakissa seuraa usein pitkiä siirtosarjoja, joissa toinen pelaaja joutuu syömään paljon vastustajan nappuloita. Tämä tarkoittaa sitä, että pienikin virhe voi helposti pilata koko pelin. 

Häviäviin avauksiin kuuluvat 1. b4, d3, d4, e4, f4, h3, h4, Rc3 ja Rf3. Nämä kaikki avaukset on ratkaistu tietokoneilla, ja jos valkea pelaa jonkin näistä ensimmäisenä siirtonaan, musta voi pakottaa itselleen voiton. Useat kokeneet syöttöshakin pelaajat muistavat ulkoa vaadittavat siirtosarjat.

Aiheesta muualla
 Syöttöshakki Linuxille
 Katsaus syöttöshakkiin Fabrice Liardetiltä (italiaksi)

Katso myös
Shakki
Shakkiavaus
Apumatti
Shakkisiirtojen merkintätavat

Internet-sivuja, joissa voi pelata syöttöshakkia
Brain King
FICS
GoldToken
ICC
It's Your Turn
PlayChess
SchemingMind

Lähteet
 Nilatacin Avauskirja

Shakkivariantit
Sendenhorst

Sendenhorst on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se kuuluu Münsterin hallintopiiriin ja Warendorfin piirikuntaan. Kaupunki sijaitsee noin 15 kilometriä kaakkoon Münsterin kaupungista.

Sendenhorstin kaupunki koostuu Sendenhorstin ja Alberslohin alueista. Kaupungille nimen antanut Sendenhorst sai kaupunginoikeudet vuonna 1315. Emsin sivujoen Wersen varrella sijaitseva Albersloh liitettiin kuntauudistuksen yhteydessä vuonna 1975 osaksi Sendenhorstin kaupunkia. 

Sendenhorstin naapurikuntiin ja -kaupunkeihin lukeutuvat Münster, Everswinkel, Warendorf, Ennigerloh, Ahlen ja Drensteinfurt.

Aiheesta muualla 

 Sendenhorstin kaupungin viralliset Internet-sivut

Nordrhein-Westfalenin kunnat
Saksan kaupungit
Ennigerloh

Ennigerloh on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se kuuluu Münsterin hallintopiiriin ja Warendorfin piirikuntaan. Kaupungissa asuu noin 19 600 ihmistä ja sen naapurikuntiin ja -kaupunkeihin lukeutuvat Warendorf, Beelen, Oelde, Beckum, Ahlen ja Sendenhorst.

Ennigerloh on jaettu kolmeen osaan, Ennigeriin, Westkircheniin ja Ostenfeldeen. Ennigerlohin kunta muodostettiin 1. tammikuuta vuonna 1975. Kaupunki siitä tuli 9. marraskuuta vuonna 1976.

Varhaisin tunnettu kiistaton maininta Ennigeristä on peräisin vuodelta 1226. Ostenfeldestä varhaisin maininta on puolestaan peräisin jo 1100-luvulta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kaupungin verkkosivusto

Nordrhein-Westfalenin kunnat
Saksan kaupungit
Warendorfin piirikunta

Warendorfin piirikunta () on piirikunta  Nordrhein-Westfalenin osavaltion pohjoisosassa Saksassa. Se kuuluu Münsterin hallintopiiriin ja sen hallintokaupunki on Warendorf. 

Piirikunnan pinta-ala on 1 316,8 neliökilometriä ja asukasluku 273 477 (2011).

Kaupungit ja kunnat 
 Ahlen 
 Beckum
 Beelen
 Drensteinfurt
 Ennigerloh
 Everswinkel
 Oelde
 Ostbevern
 Sassenberg
 Sendenhorst
 Telgte
 Wadersloh
 Warendorf

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Piirikunnan verkkosivusto

Nordrhein-Westfalenin piirikunnat
Pollusiitti

Pollusiitti on zeoliitteihin kuuluva silikaattimineraali. Sen kemiallinen kaava on (Cs,Na)2Al2Si4O12 · 2H2O. Se on tärkeä cesiumin ja rubidiumin malmi. Yhdessä analsiimin kanssa pollusiitti muodostaa isomorfisen seossarjan. Pollusiitti kiteytyy isometrisessä heksoktahedraalisessa järjestelmässä, ja muodostaa värittömiä, valkoisia, harmaita ja harvoin vaaleanpunaisia ja sinisiä massoja. Hyvin muodostuneet kiteet ovat harvinaisia. Sen kovuus on 6.5 ja ominaispaino 2.9. Se murtuu herkästi ja on lohkeamatonta.

Mineraali esiintyy tyypillisesti runsaasti litiumia sisältävissä graniittipegmatiiteissa seuraavien mineraalien yhteydessä: kvartsi, spodumeeni, petaliitti, amblygoniitti, lepidoliitti, elbaiitti, kassiteriitti, kolumbiitti, apatiitti, eukryptiitti, muskoviitti, albiitti ja mikrokliini.

Se kuvailtiin ensimmäisen kerran vuonna 1846 Italiassa tehdyistä löydöistä. Se nimettiin Polluxin, Castorin kaksoisveljen mukaan, sillä sitä löydetään usein petaliitin yhteydestä (joka ennen tunnettiin nimellä castoriitti).

Frankiumia esiintyy pieninä määrinä tietyissä pollusiittimalmeissa, ja jotkin ensimmäisistä näytteistä herättivät paljon väittelyä, sillä niiden spektritutkimuksissa näkyi outoja viivoja, jotka pystyttiin selittämään vain uuden alkuaineen, frankiumin, olemassaololla.

Aiheesta muualla 
 Webmineral: Pollucite 
 Pollucite 
 Mindat: Pollucite 

Silikaattimineraalit
Warendorf

Warendorf on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se kuuluu Münsterin hallintopiiriin ja toimii Warendorfin piirikunnan hallintokaupunkina. Kaupunki sijaitsee Emsjoen varrella noin 28 kilometriä itään Münsterin kaupungista. Warendorfin asukasluku on noin 37 000 (2011).

Historia 
Warendorfista muodostui kaupunki 1100- ja 1200-lukujen vaihteessa. Suuri osa siitä tuhoutui vuoden 1404 suuressa tulipalossa. Tulipalo runteli kaupunkia jälleen pahoin vuonna 1741. Kaupunki siirtyi Preussin hallintaan vuonna 1802. Rautatieyhteys Münsterin, Warendorfin ja Rhedan välillä avattiin vuonna 1887.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kaupungin verkkosivusto

Nordrhein-Westfalenin kunnat
Saksan kaupungit
Vanessa Marshall

Vanessa Marshall (s. 19. lokakuuta 1969 New York, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja entinen malli, sekä stand up -koomikko, joka tunnetaan erityisesti lukuisten videopelien äänirooleista.

Ura
Marshall syntyi New Yorkissa, jossa hän opiskeli näyttelemistä New Yorkin yliopistossa. Muutettuaan Los Angelesiin hän työskenteli stand up -koomikkona huomattuaan, ettei saanut niin useasti näytelmärooleja ylipainonsa vuoksi. Marshall esiintyikin lähinnä cameorooleissa City Guysissa ja Tuho-osastossa. Työskennellessään koomikkona hän päätyi mallin töihin erään päivälliskutsujen myötä, jossa Marshall esiintyi stand up -koomikkona. Eräs mies kysyi hänen halukkuuttaan toimia ylipainoisena mallina. Aluksi Marshall piti tätä pahana loukkauksena mutta kysyi jälkeenpäin palkkatasoa, joka oli miehen mukaan urakkapalkka. Mallina työskentelyn aikana hän ei uskonut ihmisten palkkaavan kuvauksia varten ja nähdekseen ylipainoisen naisen lehdissä. Marshall kuitenkin menetti mallintyöt laihtuessaan noin 23 kiloa hyväksyessään itsensä painosta huolimatta.

Ääninäyttelijänä
Ääninäyttelemisen pariin Marshall päätyi erään sketsi-esityksensä jälkeen Los Angelesissa, kun eräs agentti näki hänen esityksensä ja kehotti työskentelemään animaatioiden parissa. Agentti pyysi Marshallia koe-esiintymään hänelle. Mentyään koe-esiintymiseen Marshall kertoi ensimmäisen mainosjuonnon menneen huonosti hermostumisen johdosta. Agentti kuitenkin pyysi häntä tekemään juonnot eri hahmojen äänillä, jonka jälkeen he pyysivät allekirjoittamaan sopimuksen.

Sittemmin Marshall teki ensimmäisiä ääniroolejaan 1990-luvun X-Men-animaatiosarjaan, jonka jälkeen häntä on kuultu useissa videopeleissä, kuten Dune 2000, Metal Gear Solid 2: Substance, Kingdom Hearts II, James Bond 007: Nightfire, Need for Speed: Most Wanted, Justice League Heroes, Pirates of the Caribbean: At World’s End ja No More Heroes. Marshall on tehnyt äänirooleja animaatiosarjoihin, kuten Tehotytöt, Justice League, Duck Dodgers, The Grim Adventures of Billy & Mandy, Ben 10 ja Hämmästyttävä Hämähäkkimies. Lisäksi hän tekee mainosjuontoja televisioon ja radioon.

The Grim Adventures of Billy & Mandy -animaatiosarjaan Marshall koe-esiintyi Erwinin roolia varten, jonka roolin hän kertoi saaneen luomalla hahmolle enemmän nörttimäisen äänen saadessaan hahmon lyijykynä luonnoksen. Muut roolia varten esiintyneet yrittivät luoda hahmoa alentavan äänen. Marshallille selvisi myöhemmin nähdessään sarjan, että hahmo oli tummaihoinen, josta kukaan ei maininnut mitään.

Yksityiselämä
Marshall oli naimisissa Andrew Kishinon kanssa vuosina 2001–2007, jonka kanssa hän perusti oman ääninäyttelijä yhtiön Marsh-Kish Productions.

Hänen äitinsä on näyttelijä Joan Van Ark.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Vanessa Marshall Voice Chasersissa  
 Vanessa Marshall TV.comissa  

Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät
Videopelien ääninäyttelijät
Yhdysvaltalaiset mallit
Yhdysvaltalaiset koomikot
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Terhi Panula

Terhi Panula (s. 27. kesäkuuta 1953 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja tanssija. Panula on esiintynyt monissa suomalaisissa elokuvissa, sekä lyhytelokuvissa että pitkässä fiktiossa. Teatterinäyttelijänä Panula on ollut 1980-luvulta lähtien vakituisesti kiinnitettynä Kansallisteatteriin, jossa hän on tehnyt lukuisia merkittäviä roolisuorituksia.

Tanssijana Panula on esiintynyt muun muassa Helsingin kaupunginteatterin tanssiryhmän produktiossa Keisarin uudet vaatteet (1975). Hän näytteli myös Kotikatu-televisiosarjassa.

Terhi Panula on naimisissa valokuvaaja Erik Uddströmin kanssa. Hänen äitinsä oli näyttelijä Helena Haavisto ja hänen isänsä on kapellimestari Jorma Panula.

Elokuvarooleja 
 1970 – Takiaispallo
 1976 – Luottamus
 1979 – Ihmemies
 1981 – Pölhölä
 1984 – Bis später, ich muß mich erschiessen (Eläköön itsemurhaaja)
 2005 – Lupaus
 2007 – Tässä lepää Aino Koski
 2011 – Syvälle salattu

Lisäksi Panula on dubannut suomeksi kahdessa Disney-animaatioelokuvassa: Lumikki ja seitsemän kääpiötä (vuonna 1993) ja Dumbo.

Tunnustuksia 
 2011: Ida Aalberg -palkinto

Lähteet

Aiheesta muualla 

Eläköön itsemurhaaja! (1984) Imdb 
Kuusi kuvaa näyttelijä Terhi Panulan elämästä, 10.3.2018 Yle Areena 

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset tanssijat
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Convicted

Convicted on Yhdysvaltalaisen crossover thrash -yhtyeen Cryptic Slaughterin esikoisalbumi vuodelta 1986. Convicted on ensimmäisiä crossover thrash julkaisuja ja levyllä kuulee selviä thrashcore vaikutteitakin.

Kappaleet

Vuoden 2003 uusintapainoksen bonuskappaleet
Life in a Grave -demo (1985)'''
Flesh of the Wensh
Necessity Supreme
Life in a Grave
War to the Knife
Rest in Pain

Live in Houston (6. heinäkuuta 1988)
Set Your Own Pace
Positively
Black and White
Lowlife

Kokoonpano 
 Bill Crocks – laulu
 Les Evans – kitara
 Rob Nicholson – basso, taustalaulu
 Scott Peterson – rummut

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1986 esikoisalbumit
Yhdysvaltalaiset thrash metal -albumit
Farsund

Farsund on Norjan kunta ja kaupunki Länsi-Agderin läänissä Pohjanmeren rannalla. Pohjoisessa kunnan rajanaapurina on Kvinesdal ja idässä Lyngdal. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Farsundin kunnassa oli 9 441 asukasta.

Historia 
Farsundista tuli kaupunki 1795. Kauppa ja merenkulku loivat hyvinvointia ja eräässä vaiheessa paikkakunta oli "maailman suurin merenkulkukaupunki" mitattuna laivojen tonnistolla per asukas. Vansen taajamassa on eräs Norjan suurimmista ja vanhimmista kirkoista.

Farsundin nykyinen kunta muodostettiin 1965, jolloin Listan, Heradin ja Spindin kunnat liittyivät siihen. Listan alueelta löytyy jatkuvasti muinaismuistoja, joiden tiheyden sanotaan olevan Norjan kärkeä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Länsi-Agderin läänin kunnat
Norjan kaupungit
Pekka Kana 2

Pekka Kana 2 on suomalaisen Piste Gamezin kehittämä tasohyppelypeli, joka julkaistiin ilmaiseksi ladattavana vuonna 2003. Pelin Android-versio julkaistiin vuonna 2020. Peli sijoittui toiseksi vuoden 2003 Assembly-pelitapahtuman pelinkehityskilpailussa, jonka yhteydessä se myös julkaistiin. Pelille julkaistiin myös Pekka Kana 2 Level Editor -työkalu, jonka avulla pystyy tekemään peliin omia tasoja. 

Latauksessa on pelin itsensä lisäksi mukana kaksi episodia eli tasosettiä, käännökset bulgariaksi, katalaaniksi, tšekiksi, saksaksi, englanniksi, espanjaksi, ranskaksi, galegoksi, sloveniaksi, unkariksi, makedoniaksi, hollanniksi, puolaksi, brasilianportugaliksi, savoksi, suomeksi sekä turkiksi ja ohjetiedosto. Lisämateriaalia on saatavilla pelin kotisivuilla, ja lisää kenttiä voi ladata fanivoimin ylläpidetyltä Pekka Kana 2 Mapstore -sivustolta sekä rakennuksen alla olevalta PK2 Library -sivustolta.

Peli on sarjassaan toinen osa, ja sitä edelsi vuonna 1998 ilmestynyt Pekka Kana. Pelille on suunniteltu jatko-osaa nimeltä Pekka Kana 3.

Pelaaminen 
Peli on kaksiulotteinen tasohyppely, jossa pelaajahahmon tulee vihollisten kukistamisen ohella ratkoa pulmia, kuten etsiä avaimia saadakseen ovia auki. Lähes kaikki hahmot ovat pelaajaa vastaan, mutta toisinaan tätä tulee vastaan tipuja, kanoja tai kukkoja jotka auttavat tätä taisteluissa. 

Pelaajalla on kaksi eri tapaa hyökätä; käyttämällä kiekaisua tai munimalla. Kiekaisuja ja munia on eri värisiä, jotka määrittelevät niiden vahvuuden. Hyökkäykset ovat myös toisiaan nopeampia.

Vihollisia on useita erilaisia, kuten nyrkkeileviä jäniksiä, rullalautailevia siilejä ja ilmassa munivia lintuja. Usein kenttien lopussa pelaaja kohtaa normaalia suuremman ja kestävämmän vihollisen, kuten pääkenttien lopussa tennismailalla varustetun jättiläishiiren. Vihollisien väri vaihtelee, joka vaikuttaa myös niiden käyttäytymiseen. Osa ovat myös kestävämpiä, ja arvaamattomampia. Pelin mukana tulleissa kentissä ei nähdä kaikkia mahdollisia vihollis - tai asetyyppejä, mutta ne löytää pelin kentänmuokkausohjelmasta.

Pelaaja voi parantaa itseään kentistä löytyvillä höyhenillä, ja tällä on kolme terveyspistettä.

Juoni 
Pelissä ei varsinaisesti ole juonta, sillä pelin valmiiksi tulleet kentät eivät eroa pelaajien tekemistä. Pelille on kuitenkin keksitty juoni jälkikäteen.

Varis nimeltä Evil One (suom. Ilkeä Yksilö) kaappaa Pekan luota kaikki tämän ystävät. Pekka lähtee pelastamaan kanoja variksen kynsistä, mutta tehtävä ei ole helppo sillä Pekan perään on lähetetty aivopestyjä eläimiä ja robotteja pysäyttämään häntä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen kotisivu

Vuoden 2003 videopelit
Windows-pelit
Freeware-pelit
Tasohyppelyt
Suomessa kehitetyt videopelit
Tietosuojavaltuutettu

Tietosuojavaltuutettu () on suomalainen viranomainen, joka valvoo tietosuojalainsäädännön ja muiden henkilötietojen käsittelyä koskevan lainsäädännön noudattamista. Tietosuojavaltuutettu voi antaa määräyksiä asioissa, jotka koskevat rekisteröidyn oikeuksia ja muita henkilötietojen käsittelyyn liittyviä epäkohtia. Tietosuojavaltuutetun ja kahden apulaistietosuojavaltuutetun muodostama seuraamuskollegio voi lisäksi määrätä hallinnollisia sakkoja EU:n yleisen tietosuoja-asetuksen noudattamatta jättämisestä.

Tietosuojavaltuutetun toimisto toimii oikeusministeriön yhteydessä, mutta se toimii riippumattomasti hoitaessaan tehtäviään ja käyttäessään valtuuksiaan.

Virka
Tietosuojavaltuutetun virka perustettiin vuonna 1987. Suomen pitkäaikaisena tietosuojavaltuutettuna toimi vuodesta 1997 Reijo Aarnio. Hänet valittiin kolmesti uudelle viisivuotiskaudelle sekä vuonna 2017 jatkokaudelle, joka kesti lokakuun 2020 loppuun saakka. Viran nykyinen hoitaja on 1.11.2020 aloittanut oikeustieteen tohtori Anu Talus.

Myös Euroopan unionin tasolla on ollut oma tietosuojavaltuutettunsa vuodesta 2001.

Vuonna 2018 perustettu Euroopan tietosuojaneuvosto vastaa siitä, että tietosuojalainsäädäntöä sovelletaan yhdenmukaisesti kaikissa EU-maissa. Neuvostossa ovat edustettuna kaikkien EU-maiden tietosuojaviranomaiset ja Euroopan tietosuojavaltuutettu.

Tietojen tarkastusoikeus Suomessa 
Suomessa kaikki yritykset ja viranomaiset ovat velvollisia luovuttamaan rekisteröidyn pyynnöstä hänestä tallennetut tiedot hänelle itselleen tarkastettavaksi. Mikäli tiedot sisältävät virheitä, ne on korjattava. Tietyissä tilanteissa henkilö voi myös pyytää tietojensa poistamista.

Tietosuojavaltuutetun apua saa, jos tarkastuspyynnöstä kieltäydytään tai rekisterinpitäjä ei korjaa virheellisiä tietoja. Jos tietojen luovutuksesta kieltäytyy, on yrityksen tai viranomaisen kerrottava lakiin perustuva syy kieltäytymiselle.

Joissakin poikkeuksellissa tilanteissa, joissa rekisteröidyllä ei ole tarkastusoikeutta, kuten poliisin salaisissa rekistereissä olevien tietojen kohdalla, tietosuojavaltuutettu voi tarkastaa rekisteröidyn puolesta rekisteröityä koskevien tietojen lainmukaisuuden.

Tehtävät Suomessa 
Tietosuojavaltuutetun tehtävät on määritelty määritelty EU:n yleisessä tietosuoja-asetuksessa sekä kansallisessa tietosuojalaissa.

Tietosuojavaltuutetun tehtävänä on käsitellä ja ratkaista tietosuojaa ja henkilötietojen käsittelyä koskevat asiat voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti. Lisäksi tietosuojavaltuutetun toimisto edistää tietosuojaan liittyvien oikeuksien ja velvollisuuksien tunnettuutta ja antaa lausuntoja mm. valmisteilla olevaan lainsäädäntöön liittyvissä hankkeissa. Tietosuojavaltuutettu tekee yhteistyötä muiden eurooppalaisten tietosuojaviranomaisten kanssa sekä edustaa Suomea Euroopan tietosuojaneuvostossa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Suomen tietosuojavaltuutettu
 Euroopan tietosuojavaltuutettu 
 EU:n yleinen tietosuoja-asetus
 Tietosuojalaki
 

Tietoturva
Suomen laillisuusvalvojat
Meteoriitti (albumi)

Meteoriitti on pop-yhtye Pariisin kevään 20. helmikuuta 2008 julkaistu esikoisalbumi. Albumilta julkaistiin kolme singleä: "Samoilla raiteilla", "Pikku Huopalahti" ja albumin nimikappale "Meteoriitti". Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 12.

Kappaleet

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Dome.fi: 
 Keskisuomalainen: positiivinen
 Rumba: positiivinen
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2008 esikoisalbumit
Pariisin Kevään albumit
Fabienne Suter

Fabienne Suter (s. 5. tammikuuta 1985 Sattel) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka on kilpaillut maailmancup-tasolla kaudesta 2002–2003 alkaen.
 
Suter kuului Sveitsin joukkueeseen, joka saavutti Åren MM-kilpailuissa 2007 pronssia joukkuekilpailussa. Hän sijoittui samoissa kisoissa lisäksi supersuurpujottelussa yhdenneksitoista ja suurpujottelussa kolmanneksitoista. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli alppiyhdistetyssä kahdeksas ja supersuurpujottelussa yhdestoista. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli suurpujottelussa neljäs, syöksylaskussa viides, alppiyhdistetyssä kuudes ja supersuurpujottelussa kolmastoista. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui supersuurpujottelussa kahdeksanneksi ja syöksylaskussa kolmanneksitoista. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli supersuurpujottelussa viides. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui syöksylaskussa viidenneksi ja supersuurpujottelussa seitsemänneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli syöksylaskussa yhdeksäs. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui syöksylaskussa seitsemänneksi.

Suter saavutti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa supersuurpujottelukilpailussa Sestrieressä 10. helmikuuta 2008. Hän jakoi voiton Andrea Fischbacherin kanssa, jolle voitto oli niin ikään ensimmäinen. 13. maaliskuuta 2008 Suter voitti saman lajin maailmancupin finaalitapahtumassa Bormiossa. Hän sijoittui kauden 2007–2008 supersuurpujottelun maailmancupin yhteispisteissä kolmanneksi. 

Kaudella 2008–2009 Suter sijoittui toiseksi Lake Louisen supersuurpujottelussa – jälleen tasa-ajalla Fischbacherin kanssa. St. Moritzin yhdistetyn kilpailussa hän oli kolmas ja supersuurpujottelussa toinen. Tarvision supersuurpujottelussa hän sijoittui toiseksi. Banskossa hän saavutti syöksykilpailuissa voiton ja kolmannen sijan ja sijoittui supersuurpujottelussa toiseksi. Supersuurpujottelucupissa hän oli kolmas ja maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemäs. Kaudella 2009–2010 hän sijoittui toiseksi Cortina d'Ampezzon supersuurpujottelussa ja kolmanneksi St. Moritzin syöksyssä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs ja supersuurpujottelucupissa neljäs. 

Kaudella 2011–2012 Suter oli toinen Beaver Creekin supersuurpujottelussa. Bad Kleinkirchheimissa hän voitti supersuurpujottelun ja sijoittui kolmanneksi syöksylaskussa. Supersuurpujottelucupissa hän oli viides. Kaudella 2012–2013 hän sijoittui St. Antonin supersuurpujottelussa kolmanneksi. Kaudella 2015–2016 Suter oli toinen Lake Louisen, Val d’Isèren, Garmisch-Partenkirchenin ja Sankt Moritzin syöksylaskuissa sekä Lenzerheiden supersuurpujottelussa. Syöksylaskucupissa hän sijoittui toiseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Fabienne Suterin kotisivut

Sveitsiläiset alppihiihtäjät
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Cynthia McKinney

Cynthia Ann McKinney (s. 17. maaliskuuta 1955, Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poliitikko. Hän oli vuosina 1993–2003 ja 2005–2007 demokraattien riveissä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa, johon hänet oli valittu Georgiasta. Hän erosi demokraattisesta puolueesta syyskuussa 2007 ja liittyi vihreään puolueeseen. Hän oli vihreiden presidenttiehdokas vuoden 2008 vaaleissa.

McKinney kritisoi Persianlahden sotaa 1991 ja Irakin sotaa. Vuonna 2006 hän esitti edustajainhuoneessa syyteartiklat presidentti George W. Bushia, varapresidentti Dick Cheneytä ja ulkoministeri Condoleezza Ricea vastaan. (Yhdysvaltain laissa syyteartiklat ovat ensimmäinen askel viraltapanossa.) Tämä teko oli vain symbolinen, sillä McKinney toi ne käsittelyyn vasta edustajakautensa viimeisenä äänestyspäivänä.

McKinney tunnetaan myös Katrina-hurrikaanin uhrien julkisena puolustajana ja 9/11-komission kriitikkona.

Cynthia McKinneytä on toisinaan syytetty Israelia kritisoivasta ja antisemitistisestä kampanjoinnista. McKinney on kiistänyt väitteet ja huomauttanut, ettei hän esimerkiksi juutalaisjärjestö Anti-Defamation Leaguen mukaan ole antisemitisti.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kampanjasivusto 

Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet
Vihreät poliitikot
Afroamerikkalaiset
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Julie Bonnevie-Svendsen

Julie Bonnevie-Svendsen (s. 16. huhtikuuta 1987 Nittedal, Norja) on norjalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Bonnevie-Svendsen sijoittui ampumahiihdon MM-kilpailuissa Östersundissa vuonna 2008 sprintissä kahdeksanneksi. Se on myös hänen paras maailmancup-sijoituksena. Nuorten MM-kisoissa hän oli sprintissä neljäs Presque Islessa vuonna 2006 ja voitti viestipronssia Martell-Val Martellossa vuonna 2007.

Bonnevie-Svendsen debytoi maailmancupissa joulukuussa 2005 vain 18-vuotiaana ja sijoittui viidenneksitoista. Aikuisten sarjoissa ei menestystä tullutkaan odotusten mukaiseksi ja kuusi vuotta debyyttinsä jälkeen hän poistui vähin äänin näyttämöltä. Bonnevie-Svendsenin itsensä mukaan hän ei kestänyt aikuisten sarjaan siirtymisen mukanaan tuomaa fyysistä ja psyykkistä rasitusta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Norjalaiset ampumahiihtäjät
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Vennesla

Vennesla on Norjan kunta Länsi-Agderin läänissä. Se on sisämaakunta, jonka rajanaapureita ovat etelässä Kristiansand, lännessä Songdalen ja Marnardal, pohjoisessa Evje og Hornnes sekä idässä Iveland ja Birkenes. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Venneslan kunnassa oli 13 756 asukasta.

Historia 
Kunnan väkiluku kasvoi voimakkaasti ensimmäisen maailmansodan jälkeen, koska kunnan useat teollisuusyritykset tarvitsivat paljon työvoimaa.

Nykyinen Venneslan kunta perustettiin 1964, jolloin siihen liittyivät silloiset Hægelandin ja Øvrebøn kunnat.

Elinkeinoelämä 
Otra-joki virtaa kunnan lävitse, minkä vuoksi se oli luonnollinen tukinuittokeskus sekä sähkövoiman lähde. Pääelinkeinot ovat metsätalous ja teollisuus. Kunnan pinta-alasta 77 % on metsää. Suurimpia työnantajia ovat Byggma AS ja Cham Paper Groupin Hunsfosin tehdas.

Kunnassa on kaksi rautatieasemaa. Pääasema Vikeland Sørlandsbanenin varrella tarjoaa yhteydet Stavangeriin, Kristiansandiin, Arendaliin ja Osloon, joskaan siellä ei ole lipunmyyntiä. Sen lisäksi kunnassa on nyttemmin lakkautettu Grovanen asema, joka oli aikoinaan Setesdalbanenin pääteasema 2 km keskustasta pohjoiseen.

Kapearaiteinen museorautatie Setesdalbanen tarjoaa matkailijoille museojuna-ajeluja Grovanesta Røyknesin asemalle huhti-joulukuussa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Länsi-Agderin läänin kunnat
Viktor Krivulin

Viktor Borisovitš Krivulin (; 9. heinäkuuta 1944 Krasnodon, Ukrainan SNT – 17. maaliskuuta 2001 Pietari, Venäjä) oli venäläinen runoilija, kriitikko, toimittaja ja historioitsija, joka kuului pietarilaisen avantgarden merkittävimpiin kirjailijoihin ja oli venäläisen undergroundin johtavia hahmoja koko sen ajan 1960-luvulta 1980-luvulle. Hän kuului myös Neuvostoliitossa harjoitetun maanalaisen julkaisutoiminnan samizdatin merkkihenkilöihin.

Krivulin kuvasi runoissaan ja esseissään erityisesti Pietaria. Hänen runoutensa on persoonallinen yhdistelmä intellektuaalisuutta, henkisyyttä, estetismiä ja asketismia ja se esittää ajan moniulotteisena entiteettinä, joka on temporaalinen, spatiaalinen ja ihmisyhteisön ja kulttuurin sosiaalista kehitystä.

Krivulinin tuotannosta on käännetty suomeksi kokoelma Runoja vuonna 1994. Krivulin oli Paavo Rintalan hyvä ystävä, ja hän vieraili myös Lahden kansainvälisessä kirjailijakokouksessa. Hän julkaisi neljätoista runokokoelmaa ja esseitä, joita on käännetty sekä Euroopan valtakielille että arabiaksi. Hän sai ansioistaan Andrei Belyin palkinnon ja Puškin-palkinnon.

Runoilijantyönsä ohella Krivulin otti laajasti kantaa myös yhteiskunnallisiin kysymyksiin, kuten sananvapauteen, Neuvostoliiton historiaan, politiikkaan, filosofiaan ja kulttuuriin sekä Venäjällä tehtyihin poliitikkojen murhiin.

Suomennetut teokset
 Runoja (suom. Paavo Rintala, Aleksandr Volodin, Jukka Mallinen), Pohjoinen, 1994

Lähteet

Aiheesta muualla
Viktor Krivulinin runoja Lahden kaupunginkirjasto-maakuntakirjaston runotietokannassa
Viktor Krivulin: Räjähdys Kurskilla 
Clint B. Walker: The Spirit(s) of The Leningrad Underground: Viktor Krivulin´s Communion With Russian Modernism 

Venäläiset runoilijat
Neuvostoliittolaiset runoilijat
Kriitikot
Venäläiset toimittajat
Vuonna 1944 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Ambulanssi (tietokonevirus)

Ambulanssi-virus (virallisesti Ambulance*, myös tunnettu nimillä Ambulance Car, RedX) on 1991 löydetty tiedostovirus.

Virus saastuttaa COM-tiedostoja, ja se saastuttaa vain yhden tiedoston hakemistossa. Se ei saastuta hakemiston ensimmäistä COM-tiedostoa. Ambulanssi ei tuhoa tiedostoja.

Kun virustiedosto laukeaa, ruudulle tulee merkkigrafiikalla tehty ambulanssi, joka ajaa alalaidassa samalla kun kuuluu sireenin ääni.

Virus on todennäköisesti peräisin Länsi-Saksasta, josta se löytyi ensimmäistä kertaa 1. kesäkuuta 1990.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ambulanssi McAffeen virustietokannassa 
 CodeBreakers-Journal: Ambulance Car disassembly  

Tietokonevirukset
Antinomia

Antinomia (, vastaan; , laki) tarkoittaa loogista ristiriitaa tai paradoksia, kirjaimellisesti kahden lain yhteensopimattomuutta. Termiä käytetään sekä logiikassa että tietoteoriassa.

Historia 

Antiikin aikainen filosofi Parmenides oivalsi jo n. 2500 vuotta sitten, että mikään mikä sisältää loogisen ristiriidan ei voi olla olemassa.

Kantin antinomiat 

Immanuel Kantin ajattelussa termi antinomia sai erityismerkityksen, ja teknisessä kielenkäytössä termillä viitataan yleensä juuri Kantin antinomioihin. Kant käytti termiä ristiriitatilanteista, jotka syntyvät silloin, kun järki yrittää käyttää puhtaan järjen todellisuuteen (eli kosmologisiin tai metafyysisiin kysymyksiin) liittyvään järkeilyyn sellaisia kategorioita ja kriteerejä, jotka on tarkoitettu aistikokemuksen (fenomena) todellisuuteen liittyvään järkeilyyn. Järki ei kuitenkaan voi saavuttaa rationaalisia totuuksia metafysiikan alueella, koska se yrittää ulottautua mahdollisen kokemuksen tuolle puolen, eli sitä yritetään soveltaa alueeseen joka on siihen nähden transsendentti.

Kant luetteli neljä antinomiaa. Ne liittyivät seuraaviin maailmaa sinänsä koskeviin kysymyksiin:
 Kaikkeuden rajat ajan ja avaruuden suhteen (ikuisuus, äärettömyys).
 Aineen koostuminen jakamattomista atomeista.
 Vapaan tahdon ja determinismin (universaali kausaalisuus) välinen suhde.
 Välttämättömän olennon (jumalan) olemassaolo.

Näiden kaikkien suhteen puhtaan järjen päätelmät ovat ristiriidassa empiiristen havaintojen kanssa — ne ovat kuin teesi ja antiteesi.

Kantin mukaan suuri osa perinteistä metafysiikkaa rakentui dialektiselle päättelylle. Samoin kosmologiasta osa oli enemmän spekulatiivista kuin empiiristä. Kummatkin ajautuivat antinomioihin. Kantin kriittisen ohjelman tavoitteena oli määrittää tieteen ja filosofisen tutkimuksen alueet osoittamalla ne rajat, joiden ulkopuolelle järjen ei pidä yrittää soveltaa omia käsitteitään. Samalla metafysiikka voitiin tehdä mahdolliseksi ja antinomiat vaarattomiksi.

Antinomiat matemaattisessa logiikassa 

Matemaattisessa logiikassa antinomiat merkitsevät virhettä siinä formaalissa järjestelmässä, jonka pohjalta ne nousevat. Ne osoittavat vikoja yleisesti hyväksytyissä aksioomissa, määritelmissä tai päättelyssä.

Tunnettuja antinomioita:

 Curryn paradoksi
 Grellingin-Nelsonin paradoksi
 Poikkeusparadoksi
 Russellin paradoksi: "mikä loogisten joukkojen joukko ei sisällä itseään"
 Valehtelijan paradoksi: "tämä lause on valhe"

Katso myös 

 Kognitiivinen dissonanssi
 Konsistenssi eli looginen ristiriidattomuus
 Konflikti
 Logiikan harmonia

Lähteet 

Kantilaisuus
Logiikka
Pontius Aquila

Lucius Pontius Aquila (k. 43 eaa.) oli roomalainen poliitikko ja sotilas. Hän oli luultavasti kansantribuuni vuonna 45 eaa. Hän oli yksi Julius Caesarin murhaajista. Caesarin murhan jälkeen hän toimi Decimus Junius Brutus Albinuksen legaattina Gallia Cisalpinassa. Ennen Mutinan taistelua hän kukisti  T. Munatius Plancuksen ja ajoi tämän joukkoineen Pollentian kaupungista. Pontius Aquila kaatui kuitenkin Mutinassa. Senaatti pystytti hänen kunniakseen patsaan. Pontius Aqula oli Ciceron ystävä ja hänet mainitaan usein tämän kirjeissä.

Lähteet 
 Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology >  v. 1, page 253 - Aquila

Viitteet

Roomalaiset poliitikot
Syntymävuosi tuntematon
Vuonna 43 eaa. kuolleet
Ranskan Grand Prix 1977

Ranskan Grand Prix 1977 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. heinäkuuta 1977 Dijon-Prenois'n radalla. Kilpailun voitti Mario Andretti.

Tulokset

Lähteet 
Ranskan GP 1977 – F1-ruutu

Ranskan Grand Prix
Formula 1 -kausi 1977
Reija Hirvikoski

Reija Katriina Hirvikoski (s. 23. helmikuuta 1954 Helsinki) on freelancer-lavastaja ja pukusuunnittelija. Koulutukseltaan Hirvikoski on taiteiden tohtori. Hän on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1979–1984 lavastustaiteen osastolla ja jatko-opiskelijana 1995–2005. Väitöskirjansa Hirvikoski teki vuonna 2005 aiheesta Tahdon tiellä – lavastajan rooli ja asema (2005). Hirvikoski sai vuonna 2006 valtion taiteilija-apurahan väitöskirjansa tutkimustulosten soveltamiseen ja lisätutkimukseen. Hän toimi Suomen OISTAT-keskuksen puheenjohtajana 2005–2015 ja kansainvälisen OISTAT Performance Design komission puheenjohtajana sekä kansainvälisen OISTATin hallituksessa 2009–2015. Hirvikoski valittiin vuosiksi 2009–2015 Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liiton (TeMe) puheenjohtajaksi ja nimitettiin näyttämötaiteen taiteilijaprofessoriksi vuosille 2009–2014.

Hirvikoski on palkittu ensimmäisenä suomalaisena naislavastajana Jussi-palkinnolla vuonna 1987 elokuvan Lumikuningatar visuaalisesta suunnittelusta. Hirvikoski on työskennellyt visuaalisena suunnittelijana vuodesta 1979 yhteensä yli sadassa produktiossa: elokuvassa (muun muassa Lumikuningatar 1987), televisiossa (muun muassa MTV3 Uutisstudio 2001) ja teatterissa (muun muassa Kalevala, Helsingin kaupunginteatteri 1984; Virkoja, Oulun kaupunginteatteri 1987; Tiikerin varjo, Teatteri Pieni Suomi 1988; Jos talviyönä matkamies, Helsingin Juhlaviikot 1996; Viivi ja Wagner, Turun kaupunginteatteri 2002; Kunnia, Tampereen Työväen Teatteri 2004; Mania 2004 ja Idiootti 2009, Espoon Kaupunginteatteri; Kauppamatkustajan kuolema, Turun kaupunginteatteri 2005; Elämän musiikki 2006, Elektra 2008 ja Rikos ja rangaistus Oulun kaupunginteatteri 2011; Kainon laulu 2014, Sara ja Erik 2016 ja Kissa kuumalla katolla 2017 Tampereen Työväen Teatteri sekä Arktinen hysteria Kansallisteatteri 2017). Useat hänen suunnittelemansa lavastukset ovat olleet maailmankantaesityksiä.

Reija Hirvikoski toimi Prahan Quadrennial (PQ07) skenografian alan maailmannäyttelyn Suomen osaston tuottajana ja näyttelyn suunnitteluryhmässä, PQ11 Suomen osaston kuraattorina ja tuottajana sekä WSD2013/ Cardiff (World Stage Design) kilpailunäyttelyn kansainvälisen kuraattoriryhmän ja palkintoraadin puheenjohtajana. Lisäksi Hirvikoski toimi Valtion näyttämötaidetoimikunnan varapuheenjohtajana (2010 - 2013).

Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.

Lähteet

Aiheesta muualla
Reija Hirvikosken internetsivusto

Suomalaiset lavastajat
Jussi-palkinnon saajat
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Britannian Grand Prix 1977

Britannian Grand Prix 1977 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 16. heinäkuuta 1977 Silverstone Circuitin radalla. Kilpailun voitti James Hunt. Samalla Hunt saavutti uransa toisen ja viimeisen hattutempun. Gunnar Nilsson saavutti uran viimeisen palkintosijan.

Tulokset

Muuta 

 Rupert Keegan paras aika-ajosijoitus (13. sija)

Lähteet

Britannian GP 1977 – F1-ruutu

Viitteet

Britannian Grand Prix
Formula 1 -kausi 1977
Lenfilm

Lenfilm (Kinostudija Lenfilm) () on venäläisen elokuvateollisuuden tuotantoyksikkö. Se omistaa oman elokuvastudion, joka sijaitsee Pietarissa. Yhtiö on perustettu 1918.

Historia

Ennen Lenfilmiä

Pietari oli lukuisten venäläisten ja ranskalaisten elokuvastudioiden kotipaikka 1900-luvun alusta lähtien. Vuonna 1908 pietarilainen liikemies Vladislav Kampinski avasi elokuvatehtaan "Ominium Film", joka tuotti dokumentteja ja ilmestyneitä elokuva paikallisille teattereille. 1910-luvulla yksi aktiivimmista yksityisistä elokuvastudioista oli "Neptun" Pietarissa, jonka kuuluisimmat henkilöt kuten Vladimir Majakovski ja Lily Brik tekivät ensimmäiset mykkäelokuvansa vuosina 1917-18.

Petrogradin ja Leningradin filmiteollisuus 
Petrogradin elokuvastudio oli kansallistettu 1918 ja oli Neuvostovaltion omistama yhtiö. Vuonna 1923 puutarhayhtiö Aquarium Theatre oli yhdistetty Sevzapkinon ja oli osa muutamien pienempien yhtiöiden kanssa muodostamaa Neuvostovaltion valvomaa elokuvateollisuutta. Tämän ajan muutamia huomattavia elokuvantekijöitä, kirjoittajia ja näyttelijöitä oli aktiivisina studiolla, kuten Jevgeni Zamjatin, Grigori Kozintšev, Sergei Eisenstein, Sergei Jutkevitš, Dmitri Šostakovitš, Nikolai Akimov, Juri Tynjanov, Veniamin Kaverin, Viktor Šklovski ja Serapion-veljet-ryhmä.

Lenfilm 
Vuodesta 1934 studio on ollut nimettynä Lenfilmiksi. Neuvostoaikana Lenfilm oli toiseksi suurin elokuvayhtiö Mosfilmin jälkeen. Toisen maailmansodan ja Leningradin saarron aikana hyvin harvat elokuvatuottajat pysyivät aktiivisina saarretussa Leningradissa ja tekivät dokumentteja sankarillisesta taistelusta natseja vastaan. Samaan aikaan  useimmat henkilöt ja tuotantoyksiköt olivat evakuoituina Keski-Aasian kaupunkeihin Alma-Ataan (1942) ja Samarkandiin. Siellä Lenfilm oli yhdistetty muiden neuvostoelokuvayhtiöiden kanssa Tsentralnaja objedinjonnaja kinostudijaksi (TsOKS). Lenfilm palasi Leningradiin 1944.

Nykyisin Lenfilmin elokuvien kuvauspaikka on Aquarium Theatre ja monet kuuluisat filmitähdet ovat tehneet roolinsa siellä. George Cukor teki siellä vuonna 1975 elokuvan The Blue Bird, jossa Elisabeth Taylor teki roolin Valon Kuningattarena. Jane Fonda ja Ava Gardner työskentelivät Aquarium-teatterin näyttämö 4:ssä. Myös Vladimir Bartkon Afgan elokuva Breakdown oli kuvattu siellä. 

Neuvostoliiton ajan loppuun mennessä Lenfilm oli valmistanut noin 1 500 elokuvaa. Monet elokuvaklassikot on valmistettu Lenfilmin olemassaolon aikana ja monet niistä on palkittu kansainvälisillä palkinnoilla lukuisilla elokuvafestivaaleilla.

Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen yhtiöstä tuli venäläinen yksityisomisteinen elokuvayhtiö säilyttäen kuitenkin nimensä. 

Neuvostoliittolaiset elokuvayhtiöt
Venäläiset elokuvayhtiöt
Saksan Grand Prix 1977

Saksan Grand Prix 1977 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 31. heinäkuuta 1977 Hockenheimringin radalla. Kilpailun voitti Niki Lauda.

Tulokset

Muuta 
Vern Schuppan paras sijoitus (7. sija)
Alex Ribeiron paras sijoitus (8. sija)
Hans Heyer karsiutui aika-ajoissa, mutta hän lähti laittomasti kilpailuun, missä hän keskeytti vaihdelaatikkovikaan ja hänet hylättiin.
Hans Joachim Stuckin ensimmäinen palkintosija.

Lähteet

Saksan GP 1977 – F1-ruutu

Viitteet

Saksan Grand Prix
Formula 1 -kausi 1977
Kalle Kalima

Kalle Severus Kalima (s. 29. joulukuuta 1973 Helsinki) on suomalainen jazzkitaristi ja säveltäjä, joka on opiskellut sekä musiikkia että oikeustiedettä. Kalima asuu Berliinissä ja on toiminut vapaana kitaristina ja säveltäjänä vuodesta 2000 lähtien.

Kalima aloitti pianotunnit 6-vuotiaana, mutta vaihtoi soittimekseen kitaran 11-vuotiaana. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1993 ja valmistui vuonna 2000 oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta, jossa hänen isänsä, entinen kansanedustaja Kai Kalima työskenteli finanssioikeuden professorina.  Kalima on opiskellut kitaransoittoa Sibelius-Akatemiassa Raoul Björkenheimin johdolla ja Berliinissä Hans Eisler Conservatoryssa John Schröderin johdolla. Berliinissä hän suoritti Diplom Instrumentalist -diplomin 2001 ja valmistui Sibelius-Akatemiasta musiikin maisteriksi 2003.

Klima Kalima -trio, jossa Kaliman lisäksi soittavat basisti Oliver Potratz ja rumpali Olli Steidle, voitti helmikuussa 2008 Neuen Deutschen Jazzpreis Mannheim -jazzpalkinnon. Palkinnon suuruus oli 10 000 euroa ja sitä tavoitteli 175 saksalaista jazzyhtyettä.

Kalle Kalima & K-18 sai vuoden jazzalbumi Emma-palkinnon levyllään "Out to Lynch" keväällä 2013. K-18 -yhtyeessä soittavat Kalle Kaliman lisäksi saksofonisti Mikko Innanen, basisti Teppo Hauta-Aho ja harmonikkaa soittava Veli Kujala.

Levytykset
 Momentum Impakto: Haw Haw (2000)
 Kalima Trio with Marc Ducret: Hippycone (2000)
 Nuijamiehet: Nuijamiehet (2000)
 Johnny La Marama: Johnny La Marama (2003)
 Soi: Pehmeä (2003)
 Momentum Impakto: Hyvä bändi livenä (2003)
 Klima Kalima: Helsinki on my mind (2004)
 Bica Klammer Kalima: A chama do sol (2005)
 Soi: Koiperhonen (2005)
 Johnny La Marama: ...Fire! (2005)
 Jazz Parasites: Very early (2005)
 Klima Kalima: Chasing Yellow (2007)
 Johnny La Marama: Bicycle Revolution (2009)
 Kalle Kalima Pentasonic: Iris In Trance (2009)
 Kalle Kalima & K-18: Some Kubricks of Blood (2009)
 Klima Kalima: Loru (2010)
 Kalle Kalima & K-18: Out of Lynch (2012)
 Kalle Kalima: High Noon (2016)

Lähteet

Kirjallisuus
 Kuka kukin on 2007. Otava 2006.

Viitteet

Aiheesta muualla
 Kalle Kaliman kotisivut

Suomalaiset kitaristit
Suomalaiset juristit
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaisaniemi

Kaisaniemi voi tarkoittaa seuraavia:
 Helsingin keskustassa, Kluuvin pohjoisosassa:
 Kaisaniemen puisto
 Ravintola Kaisaniemi puiston luoteiskulmassa
 säähavaintoasema Helsinki-Kaisaniemi, joka sijaitsee kasvitieteellisen puutarhan alueella
 Kaisaniemen metroasema, Helsingin yliopiston metroaseman nimi vuosina 1995–2014
 joissakin yhteyksissä myös Kaisaniemenkadun varrella ja varsinkin metroaseman läheisyydessä olevia kortteleita
 Kaisaniemi, kaupunginosa Ylivieskassa
 Kaisaniemen seisake, entinen rautatieliikennepaikka Malmbananin varrella Ruotsin Kiirunassa
Brian Johnson (pituushyppääjä)

Brian Johnson (s. 5. maaliskuuta 1980 Iowa, Louisiana) on yhdysvaltalainen pituushyppääjä.

Johnson voitti vuonna 2003 sisäratojen NCAA-mestaruuden pituushypyssä. Seuraavana vuonna hän karsiutui Budapestin sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 765. Vuonna 2005 Johnson voitti Yhdysvaltain sisäratojen mestaruuden ja karsiutui Helsingin MM-kisoissa tuloksella 791. Seuraavana vuonna hän voitti Yhdysvaltain sisäratojen mestaruuden ja hyppäsi Moskovan sisäratojen MM-kisoissa seitsemänneksi. Samana vuonna hän voitti ulkoradoilla Yhdysvaltain-mestaruuden ja sijoittui yleisurheilun maailmancupissa kuudenneksi. Johnson oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2007 toinen tuloksella 816. Hän karsiutui Pekingin olympialaisissa 2008 ja sijoittui yhdeksänneksi Berliinin MM-kilpailuissa 2009.

Ennätykset 
 100 metrin juoksu: 10,24 (2002)
 200 metrin juoksu: 20,65 (2003)
 Pituushyppy: 833 (2005)

Lähteet 
 

Yhdysvaltalaiset pituushyppääjät
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Sivas

Sivas on kaupunki Turkissa. Se on samannimisen maakunnan pääkaupunki, ja vuonna 2014 siellä asui 319 532 asukasta. Sivas sijaitsee 1 285 metrin korkeudessa Kızılırmak-joen laaksossa.

Historia 
Rooman valtakunnan aikoihin karavaanit kulkivat Sivaksen kautta Persiasta ja Bagdadista Eurooppaan.

Timur Lenk johti 1300-luvulla mongolien hyökkäystä kaupunkia vastaan. He lupasivat olla vuodattamatta pisaraakaan kaupunkilaisten verta. Lupaus toteutettiin siten, että mongolit hautasivat elävältä noin 4 000 armenialaista sotilasta, hukuttivat muut kristityt ja lopulta käyttivät ratsukkojaan tallaamaan kaupungin lapset kuoliaiksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin kaupungit
Ernest Borneman

Ernst Wilhelm Julius Bornemann (12. huhtikuuta 1915 – 4. kesäkuuta 1995) oli saksalainen rikoskirjailija, elokuvaohjaaja, antropologi, etnomusikologi, jazzmuusikko, jazzkriitikko, psykoanalyytikko, seksologi ja sosialisti. Hänelle myönnettiin Magnus Hirschfeld -mitali seksuaalisesta tieteestä.

Biografia
Borneman syntyi Berliinissä. Hän kasvoi hyvissä oloissa ja omien sanojensa mukaan hän oli seksuaalisesti kypsä 14-vuotiaana, poliittisesti kypsä 15-vuotiaana ja älyllisesti kypsä 14–16-vuotiaana. Hänen lapsuudenystäviään olivat Bertolt Brecht ja Wilhelm Reich.

Häneen vaikutti syvästi erityisesti maailmanmusiikki. Kymmenvuotiaana hän kävi maailmannäyttelyssä Pariisissa, jossa hän tapasi kongolaisia muusikoita. Borneman kävi paljon konserteissa ja kuunteli muun muassa Marlene Dietrichiä ja Sidney Bechet’ta. Hänen kaukainen sukulaisensa, etnomusikologi Erich von Hornbostel, sai hänet kiinnostumaan jazzista.

Borneman kuului Saksan kommunistiseen puolueeseen ja joutui lähtemään maasta vuonna 1933, kun kansallissosialistinen puolue astui valtaan. Hän sai turvapaikan Englannista, vaikka puhui tuskin sanaakaan englantia. Hän kuitenkin oppi nopeasti kielen ja pystyi jopa kirjoittamaan sillä. Vuonna 1937 julkaistiin hänen ensimmäinen romaaninsa The Face on the Cutting-Room Floor, jonka hän kirjoitti ennen kuin täytti kaksikymmentä. Borneman kirjoitti kaiken kaikkiaan kuusi rikosromaania englanniksi.

Lontoossa asuessaan Borneman kävi kaikissa briteissä kiertävien jazzmuusikoiden konserteissa, kuten Duke Ellingtonin ja Cab Callowayn. Hän itse soitti pianoa, kontrabassoa ja rumpuja. Hän soitti tanssiyhtyeissä ja Atlantin yli seilaavissa laivoissa. 

Viimeiset vuotensa Borneman asui Schartenissa, Ylä-Itävallassa.

Englanninkieliset teokset
The Face on the Cutting-Room Floor (1937)
A Critic Looks at Jazz (1946)
The Record Changer
Tremolo (1948)
Face the Music
Bang, You’re Dead
Four O’Clock in the Morning Blues (1954)
The Compromisers (1962)
Tomorrow Is Now
The Long Duel (1967)
The Man Who Loved Women (1968)

Aiheesta muualla
 Borneman the jazz fan 
 Über Ernest Borneman 

Saksalaiset kirjailijat
Saksalaiset seksologit
Itsemurhan tehneet
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Vestäjät

Vestäjät eli Pohjois-Savon kirjallinen yhdistys Vestäjät on perustettu 1960 edistämään ammattimaista tai muuten aktiivista kirjoittamista, jäsenten tekstien julkaisemista ja kirjoittamisen opiskelua. Yhdistyksessä on jäseniä 121 (2006), parhaimmillaan on ollut 200 jäsentä.

Yhdistys järjestää yhdessä Pohjois-Savon taidetoimikunnan kanssa vuosittain elo-syyskuun vaihteessa Kirjakantti-tapahtuman. Lisäksi se on järjestänyt runonäyttelyjä, runomatineoita, kirjailijavierailuja sekä tekstipajatoimintaa ja yhdessä Kuopion kaupungin kanssa lasten kirjoituskilpailun. Yhdistyksen kunniajäseniä ovat muun muassa Elina Karjalainen, Alexis Kouros, Jorma Pitkänen ja Jouko Tyyri.

Julkaisut
Kirjaimet tarttuvat toisiaan kädestä, antologia, 2005
Ketun varjo kirjoittaa jälkinauhaa, 2006

Lähteet
Vestäjät

Suomalaiset kirjallisuusseurat
Angelika Kallio

Angelika Kallio (s. 15. syyskuuta 1972 Latvia), on latvialaissyntyinen suomalainen valokuvamalli. Hänen mallinuransa alkoi vuonna 1987 ja läpimurto tapahtui vuonna 1991, jolloin hän oli Karl Lagerfeldin malliston päämallina. Hän on myös esiintynyt elokuvassa For Love or Money, joka on tuotettu vuonna 1993. Kallio julkaisi muistelmansa nimellä Huippumallin päiväkirja vuonna 2005. Kallio asuu New Yorkissa ja hänellä on yksi poika. Nykyisin hän toimii kiinteistönvälittäjänä.

Filmografia
 For Love or Money (1993) .... Model
 Hyppönen Enbuske Experience .... (1 jakso, 2005)
  Arto Nyberg .... (1 jakso, 2005)

Muistelmat
 Mallin päiväkirja (suom. Elina Pirinen), Tammi, 2005

Aiheesta muualla
 Profile of Angelika Kallio 
 Angelika Kallio City-lehden haastattelussa
  

Latvialaiset henkilöt
Suomalaiset mallit
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt