joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jack McConnell

Jack Wilson McConnell (s. 30. kesäkuuta 1960, Irvine, North Ayrshire) on skotlantilainen poliitikko, Skotlannin työväenpuolueen johtaja ja vuodet 2001–2007 Skotlannin ensimmäinen ministeri (First Minister).

Elämä ja ura 
McConnell kasvoi lammasfarmilla Arranilla ja liittyi 16-vuotiaana Skotlannin kansallispuolueeseen (Scottish National Party, SNP), mutta erosi myöhemmin. Suoritettuaan alemman korkeakoulututkinnon Stirlingin yliopistossa 1983 hän opetti matematiikkaa Lornshill Academyssa Alloassa Clackmannanshiressa. Seuraavina vuosina hänet valittiin kunnanvaltuustoon, jossa hän toimi kahdeksan vuotta.

McConnellista tuli Skotlannin työväenpuolueen pääsihteeri 1992. Hänen läpimurtonsa tapahtui vuonna 1997, jolloin työväenpuolue saavutti murskavoiton konservatiiveista ja vei kansallispuolueen kanssa kaikki konservatiivien edustajanpaikat Skotlannissa.

Vuonna 1998 McConnell oli jäsenenä Skotlannin perustuslaillisessa kokouksessa, jonka tuloksena kansanäänestyksen jälkeen perustettiin Skotlannin parlamentti. McConnell oli ehdokkaana ensimmäisissä vaaleissa 1999 ja valittiin. Hänet nimitettiin valtiovarainministeriksi Skotlannin Donald Dewarin hallitukseen. Dewarin kuoleman jälkeen McConnell haastoi Henry McLeishin ensimmäisen ministerin paikasta, mutta hävisi. Kun McLeish joutui eroamaan ns. Officegate-skandaalin vuoksi, McConnellista tuli ilman vastaehdokkaita ensimmäinen ministeri.

Ensimmäisessä hallituksen muutoksessaan hän korvasi lähes kaikki McLeishille uskolliset ministerit ja puolueen toimihenkilöt. Hän ei ole myöskään innostunut Skotlannin itsenäisyyshankkeista kuten edeltäjänsä.

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 2006 McConnell ilmoitti tukevansa Trinidad ja Tobagon joukkuetta Englannin sijaan.

McConnell on Iso-Britannian parlamentin ylähuoneen jäsen vuodesta 2010.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen kotisivu. 

 
Skotlannin pääministerit
Brittiläisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Bio-Salo

Bio-Salo on Salossa osoitteessa Helsingintie 11 toimiva  elokuvateatteri. Teatterin omistaa Bio-Kuva Jari Mäkilä.  Bio-Salo on yksi Suomen vanhimmista toimivista elokuvateattereista. Se on toiminut yhtäjaksoisesti 1930-luvulta asti samassa kiinteistössä ja samalla nimellä.

Historia 

Rakennus on alun perin rakennettu elokuvateatteriksi ja se avautui syksyllä 1938. Alkujaan siinä oli yksi sali, jossa sekä parveke- että permantokatsomo. Suurremontissa vuonna 1975 Bio-Salo jaettiin kahteen saliin: permannosta tuli Bio-Salo 1 ja parvekkeesta tehtiin Bio-Salo 2.

Toinen suuri remontti tehtiin vuonna 2007, jolloin teatterin aulatilat palautettiin 1970-luvun kuosista lähes alkuperäiseen 1930-luvun asuun kattovalaisimia ja lasimaalauksia myöten, ja saleista tehtiin modernit: istuimia uusittiin, jalkatilaa lisättiin 92 cm:stä 110 cm:ään, lämmitystä parannettiin ja valkokankaat uusittiin. Keväällä 2012 esitystekniikka uusittiin filmistä digitaaliseksi: vanhat filmikoneet poistetiin yli 70 vuoden käytön jälkeen.

Vuonna 2018 sisätiloja uusittiin. WC:t kunnostettiin ja ison salin lattiaa nostettiin takaosasta katsomismukavuuden parantamiseksi. Myös molempien salien äänentoisto uusittiin johdotuksia myöten. Seuraava uudistus tehtiin kesällä 2021, jolloin tiloihin rakennettiin kolmas sali. Bio-Salo 3 -salissa on 17 katsojapaikkaa ja yksityisnäytöksiä varten myös tarjoilutila.

Salit ja esityslaitteisto 
Teatterissa on kolme salia, jotka on varustettu digitaalisilla esityslaitteistoilla. 3D-järjestelmänä on X-Pand ja äänijärjestelmänä Dolby Digital. Saleissa ei ole numeroituja paikkoja, vaan asiakas voi valita paikan vitse.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Bio-Salon kotisivut

Suomen elokuvateatterit
Salon rakennukset ja rakennelmat
Sohrab Bakhtiarizadeh

Sohrab Bakhtiarizadeh (s. 11. syyskuuta 1972 Noor Abad, Iran) on iranilainen jalkapalloilija, joka pelasi puolustajana.

Bakhtiarizadeh edusti seuraurallaan muun muassa kotimaansa pääsarjassa pelannutta Saba Batterya. Hänet valittiin Iranin maajoukkueeseen vuoden 2006 Saksan MM-kisoihin, joissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle Iranin toisen alkulohko-ottelun lopulla ja pelasi kokonaan kolmannen ottelun Angolaa vastaan ja teki Iranin tasoitusmaalin.

Lähteet 

Iranilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Iguazún kansallispuisto

Iguazún kansallispuisto on 55 000 hehtaarin kansallispuisto Argentiinassa Misionesin maakunnassa. Vuonna 1934 perustetun puiston kuuluisin nähtävyys on Iguassun putoukset, jota ympäröi subtrooppinen sademetsä. Iguaçu-joen toisella rannalla Brasiliassa on Iguaçun kansallispuisto. Molemmat ovat listattu UNESCOn maailmanperintöluetteloon. Valinta tapahtui vuonna 1984.

Kansallispuistossa elää monia harvinaisia eläimiä, kuten jaguaareja, tapiireja, oselotteja ja muurahaiskarhuja. Lisäksi alueella asuu myös muun muassa kuohukiitäjä, suuria tukaaneja, coati ja useita perhoslajeja.

Iguaçu päättyy 23 kilometriä putousten jälkeen Paraná-jokeen. Puiston alueella Iguaçusta tulee 1,5 kilometriä leveä ja sen uoma tekee U-kirjaimen muotoisen kuvion. Joen rannoilla on tiheää metsää, jossa kasvaa muun muassa korallipensasta, jonka kukka on Argentiinan kansalliskukka ja bignoniakasvien heimon puita.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Viralliset sivut , , , 
Iguazún kansallispuisto UNESCOn sivuilla 

Argentiinan kansallispuistot
Unescon maailmanperintökohteet Argentiinassa
Laskutusohjelma

Laskutusohjelmat ovat sovellusohjelmia, jotka on tehty helpottamaan yrittäjien, yritysten ja järjestöjen laskutusta. Joissakin tapauksissa laskutusohjelmat toimivat myös apuna yrityksen kirjanpidossa. Laskutusohjelman käyttäminen käsin kirjoitettujen tai yksittäisellä laskupohjalla tehtyjen laskujen sijasta on helpompaa ja nopeampaa, koska laskurivien loppusummat ja verot lasketaan koneellisesti laskutusohjelmassa. Laskutusohjelmat mahdollistavat myös laskujen tallentamisen sähköisesti myöhempää käyttöä ja raporttien tulostusta varten.

Nykyaikaiset laskutusohjelmat myös mahdollistavat laskujen lähettämisen suoraan ohjelman kautta esimerkiksi sähköpostitse tai jopa kirjeenä postituspalvelun kautta. Myös suomalainen verkkolasku on nykyään yleinen yritysten käyttämä laskutustapa, joka niin ikään lähetetään suoraan laskutusohjelman kautta.

Katso myös 
Ohjelmistot
Kirjanpito

Aiheesta muualla 
Esimerkki laskupohjasta PDF-muodossa.

Ohjelmistotyypit
Kirkkokunta

Kirkkokunta on kristillisten seurakuntien tai kirkkojen muodostama yhteisö, jolla on yhteinen oppi. Usein kirkkokunnalla tarkoitetaan maailmanlaajuista samanuskoisten yhteisöä, jolla on yhteinen oppi, esimerkiksi luterilainen kirkkokunta. 

Nimitystä voidaan käyttää myös yhteisöstä, jolla on maailmanlaajuinen keskusorganisaatio, esimerkiksi roomalaiskatolinen kirkko. Toisaalta esimerkiksi ortodoksit käyttävät Suomessa rekisteröidystä uskontokunnasta nimitystä ortodoksinen kirkkokunta. 

Asiayhteydestä riippuen kirkkokunta-sanan synonyyminä käytetään sanoja kirkko, tunnustuskunta tai uskontokunta. Katolisesta kirkosta puhutaan kirkkona, koska se on yksi organisaatio; luterilaisista puhutaan tunnustuskuntana, koska luterilaisuuden määräävä piirre on luterilainen tunnustus; anglikaanisia ja episkopaalisia kirkkoja, sekä myös reformoituja uskonsuuntauksia nimitetään usein kirkkokunnaksi.

Katso myös 
 Tunnustuskunta
 Luettelo kristinuskon suuntauksista
 Kirkko
 Kristinusko
 Ekumenia
Richard Hooker

H. Richard Hornberger (1. helmikuuta, 1924 – 4. maaliskuuta, 1997), tunnettu nimellä Richard Hooker, oli yhdysvaltalainen sotilaslääkäri. Hän kirjoitti kokemuksistaan Korean sodasta vuonna 1968 valmistuneen romaanin M*A*S*H. Romaanin pohjalta kirjoitettiin menestyksekäs, vuonna 1970 ensi-iltansa saanut samanniminen elokuva. Hooker oli myös kirjoittamassa elokuvan pohjalta tehtyä, 11 tuotantokautta kestänyttä, samannimistä televisiosarjaa.

Henkilöhistoria 
Richard Hooker valmistui arvostetusta Hightstownin Peddie Schoolista (New Jersey) vuonna 1941. Toimi Korean sodassa Yhdysvaltain maavoimien lääkärinä. Siviilitoimenaan hän työskenteli rintakirurgina Mid-Maine Medical Centerissä (Waterville, Maine), kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1988. Ei aluksi ollut halukas myymään kirjansa filmatisointioikeuksia, mutta eräät hänen elokuva-alalla työskennelleet opiskelijatoverinsa rohkaisivat häntä tekemään niin. Richard Hooker kuoli leukemiaan vuonna 1997.

Romaanin pohjalta tehdyt elokuvat ja televisiosarjat 

 W*A*L*T*E*R (1984)
 After MASH (1983)
 Trapper John, M.D. (1979) 
 M*A*S*H (1972)
 MASH (1970)

Lähteet 
 

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 1997 kuolleet
Cueva de las Manos

Cueva de las Manos () on luola, joka sijaitsee Santa Cruzin provinssissa Argentiinassa. Luola valittiin Unescon maailmanperintölistalle vuonna 1999.

Luola sijaitsee Pinturas-joen eristyksissä olevassa laaksossa Patagoniassa. Lähimpään päätiehen alueelta on matkaa noin 100 kilometriä. Luola on kuuluisa kalliomaalauksistaan, jotka esittävät käsiä. Maalaukset ovat tehneet joku alkuperäiskansa (luultavasti tehuelchien edeltäjät) noin 13 000 – 9 000 vuotta sitten. Pääluola on 24 metriä syvä. Suuaukko on 15 metriä leveä sekä 10 metriä korkea. Maa luolassa viettää ylöspäin ja korkeus pienenee aina kahteen metriin.

Kädet ovat yleensä kohteensa negatiiveja. Näiden lisäksi luolaan on maalattu kuvia ihmisistä, guanakoista, nanduista, kissaeläimistä ja muista eläimistä sekä geometrisiä muotoja, sahalaitakuviointia, esityksiä auringosta ja metsästyskohtauksia. Samantapaisia maalauksia löytyy myös läheisistä luolista. Kuviin on käytetty punaista (tehty hematiitista), valkoista, mustaa ja keltaista.

Suurin osa käsimaalauksista esittää vasenta kättä. Luultavasti maalaajat ovat pitäneet suihkupiippuaan hallitsevassa kädessään. Epäillään, että maalaukset on tehty aikuistumisriittinä, sillä käsien koot ovat noin 13-vuotiaan tasolla.

Lähteet

Aiheesta muualla

Cueva de las Manos UNESCOn sivuilla 
Cueva de las Manos in Ruta 40  , , 

Argentiinan maantiede
Luolat
Unescon maailmanperintökohteet Argentiinassa
Severomorsk

Severomorsk () on suljettu kaupunkipiirikunta, kaupunki ja laivastotukikohta Venäjällä Kuolan niemimaalla Murmanskin alueella. Severomorskissa on kalastussatama ja Venäjän pohjoisen laivaston päämaja. Kaupunki sijaitsee 25 kilometriä Murmanskista koilliseen, Kuolanvuonon itärannalla.

Kaupungin väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 50 060, koko kaupunkipiirikunnan 67 331. Severomorskin kaupunkipiirikuntaan kuuluvat Severomorskin kaupungin lisäksi kaupunkityyppiset taajamat Rosljakovo (Росляково, 8 696 as. vuonna 2010) ja Safonovo (Сафоново, 5 255 as.) sekä maaseututaajamat Safonovo-1 (Сафоново-1), Severomorsk-3 (Североморск-3) ja Štšukozero (Щукозеро). Maaseutuväestöä oli yhteensä 3 320 henkeä.

Ilmasto 
Severomorskissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lämminkesäinen mannerilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 0 °C ja keskimääräinen sademäärä 475 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 13 °C. Viilein kuukausi on helmikuu, jolloin keskilämpötila on noin -11 °C. Sateisin kuukausi on elokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 60 millimetriä. Maaliskuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 20 millimetriä.

Historia 

Vajenga-joelle saapuivat ensimmäiset asukkaat 1896–1897. He olivat metsästäjiä, kalastajia ja karjankasvattajia. Kylä nimettiin joen mukaan Vajengaksi (), jolla nimellä se tunnettiin vuoteen 1951 saakka. Vuonna 1917 kylässä asui vain 13 henkeä. Paikkakunta kasvoi Muurmannin alueen kehittyessä puutavarakaupan keskukseksi. Puhelinyhteys rakennettiin vuonna 1926 ja kylään perustettiin majoitustiloja.

Vuonna 1933 kylän asema muuttui, kun siitä päätettiin tehdä Neuvostoliiton Pohjoisen laivaston tukikohta. Vuodesta 1934 lähtien alueelle rakennettiin sotilaskohteita, kunnes rakentaminen päättyi 1941 sodan alkuun.

Rakennuskanta uusittiin täysin toisen maailmansodan päätyttyä. Vajengan asemaa vahvistettiin pohjoisen laivaston päätukikohdaksi, johon se siirrettiin Poljarnyista. Asukkaita oli tällöin 3 884 henkeä. Vajengasta tuli taajama vuonna 1948 ja kaupunki 1951, jolloin sen nimi muutettiin Severomorskiksi. Kaupunkiin on ratayhteys ja sinne johtaa valtatie. Vuonna 1959 kaupungissa oli noin 27 000, vuonna 1970 noin 41 000 ja vuonna 1979 noin 50 300 asukasta.

Kaupungissa on ollut elintarvikkeisiin ja kalastukseen liittyvää teollisuutta. Muistomerkki meren sankareille vuodelta 1973 (kuvanveistäjä G. Neroda).

Lähteet

Aiheesta muualla

Kaupungin virallinen sivusto
Severomorskin kaupunkipiirikunta Murmanskin aluehallinnon sivulla  (mm. aluekartta)
Kaupunkikartta 1:10 000

Murmanskin alueen kaupungit
Venäjän suljetut alueet
Kunnallisvaalit 1996

Suomessa järjestettiin kunnallisvaalit 20. lokakuuta 1996. Samana päivänä järjestettiin Suomen ensimmäiset europarlamenttivaalit. Keminmaalla kunnallisvaalit jouduttiin uusimaan ennakkoäänestyksessä ilmenneiden epäselvyyksien vuoksi, ja ne järjestettiin vasta 8. kesäkuuta 1997. Heinolassa, Lohjalla ja Porvoossa maalaiskunnat yhdistyivät kaupunkien kanssa vuoden 1997 alussa, ja näillä paikkakunnilla valittiin valtuustot uusiin yhdistyneisiin kaupunkeihin. Kaupunkinimityksen käyttöön ottaneen Paimion kunnanvaltuustosta tuli kaupunginvaltuusto.

Äänestysaktiivisuus jäi nyt heikommaksi kuin yksissäkään kunnallisvaaleissa toisen maailmansodan jälkeen, vuoden 1992 vaaleihin verrattuna jopa 17 prosenttiyksikköä huonommaksi. Politiikan tutkijat tulkitsivat tämän johtuneen suureksi osaksi vaaliväsymyksestä, koska viiden edellisvuoden aikana oli pidetty yhteensä neljät vaalit sekä kansanäänestys Suomen jäsenyydestä Euroopan unionissa. Tutkijoiden tekemän johtopäätöksen mukaan suomalaiset äänestäjät eivät myöskään innostuneet kaksien vaalien järjestämisestä samanaikaisesti, koska kunnallisasioiden katsottiin jääneen vaalikeskustelussa EU-parlamenttivaalien teemojen varjoon. Vaalien ehdokasmäärä supistui tuntuvasti vuoden 1992 vaaleista, minkä katsottiin johtuvan puoluetoiminnan näivettymisestä puolueiden jäsenmäärän laskun myötä. Lisäksi eduskunnan puhemiehen Riitta Uosukaisen muutama viikko ennen vaaleja julkaisema kohua herättänyt kirja Liehuva liekinvarsi käänsi yleisen huomion useiden päivien ajaksi pois vaalikamppailusta. Keskustan varsinkin perinteisillä kannatusalueillaan saamaan vaalivoittoon ja vastaavasti perussuomalaisten heikkoon menestykseen vaikutti merkittävästi Suomen Maaseudun Puolueen katoaminen puoluekartalta. Kolmesta uudesta yrittäjästä herätti eniten huomiota täysin muista puolueista poikkeavalla ohjelmallaan Luonnonlain puolue, joka ei kuitenkaan saanut yhtäkään kunnanvaltuutettua. Sitoutumattomat ryhmät ja ehdokkaat menestyivät vuoden 1992 kunnallisvaalien tapaan hyvin.

Tulokset

Ääniharavat

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Doria.fi − Kunnallisvaalit 1996 tilastokeskuksen julkaisu

Vuoden 1996 vaalit
Kunnallisvaalit
Suomen politiikka 1990-luvulla
Kunnallisvaalit 2000

Kunnallisvaalit järjestettiin Suomessa 22. lokakuuta 2000. Suurimmaksi voittajaksi nousi Suomen Keskusta, joka sai myös eniten valtuutettuja. Äänestysaktiivisuus jäi alhaisimmaksi sitten vuoden 1945 vaalien. Alhaisinta äänestysvilkkaus oli Vantaalla (45,5 %) ja korkeinta Iniössä (83,8 %). Syynä alhaiseen äänestysintoon pidettiin vaaliväsymystä, koska aikaisemmin vuoden aikana oli järjestetty presidentinvaalin kaksi kierrosta ja edellisvuonna eduskunta- ja europarlamenttivaalit. Kunnallisvaalikauden eli 2001 alussa tuli voimaan kolme kuntaliitosta (Anttola ja Mikkelin maalaiskunta liitettiin Mikkelin kaupunkiin, Kuorevesi liitettiin Jämsään ja Temmes liitettiin pääosin Tyrnävään), näissä vaalit toimitettiin uuden kuntajaon mukaisesti.

Vaalien menestyjiä olivat keskustan ohella Vihreä liitto – ainoa kannatustaan lisännyt hallituspuolue –, joka syrjäytti Helsingissä SDP:n toiseksi suurimman puolueen paikalta, ja runsaalla prosenttiyksiköllä kannatustaan lisännyt Suomen Kristillinen Liitto. Puoluekannatuksella mitattuna Helsingistä tuli koko Euroopan "vihrein" pääkaupunki. Tilastokeskuksen arvion mukaan kokoomus menetti kannatustaan etenkin työttömyydestä kärsineillä alueilla ja SDP:n kunnissa, joissa palvelujen osuus elinkeinorakenteesta oli suuri.

Vuoden 2000 kunnallisvaaleissa alun perin Yleisradion kehittämä vaalikone oli käytössä ensimmäistä kertaa jokaisessa kunnassa. Myös MTV3 ja Helsingin Sanomat kehittivät Internetiin omat vaalikoneensa. Vaalien ehdokkaat vastasivat vaalikoneessa omaa kuntaansa koskeviin kysymyksiin. Äänestäjät puolestaan voivat verrata omia kantojaan ehdokkaiden vastauksiin ja valita niiden pohjalta omat suosikkiehdokkaansa. Esimerkiksi Helsingissä ehdokkailta kysyttiin mielipidettä VR:n makasiinien kohtalosta ja Espoossa länsimetron rakentamisesta.

Tulokset

Ääniharavat

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kunnallisvaalit 2000 (Tilastokeskus)
 Doria.fi − Kunnallisvaalit 2000 tilastokeskuksen julkaisu

Vuoden 2000 vaalit
Kunnallisvaalit
Kulomäki

Kulomäki () on lähinnä 1970-luvulla rakennetuista kerrostaloista koostuva lähiö Korson kaupunginosassa Vantaalla. Kulomäestä löytyy liikuntapuisto, ruokakauppa, pizzeria, kolme päiväkotia ja Vierumäen koulun Kulomäen opetuspiste.

Lisäksi alueella on kaupungin omistama Kulokukkulana tunnettu ylijäämämaiden vastaanottoalue (täyttömäki). Ylijäämämaata ei ole otettu vastaan vuoden 2011 jälkeen, mutta täyttömäelle toimitetaan ylimääräiset lumet talvella. Alkuvuonna 2015 uutisoitiin kuitenkin kaupungin aikomuksesta jatkaa täyttömaiden kasaamista mäelle, joilla toimilla runsas 93 metriä korkean täyttömäen korkeinta huippua suunnitellaan nostettavaksi noin 105 metriin.

Kulomäessä sijaitseviin HOAS:in asuntoloihin asutettiin vuonna 1979 väliaikaisesti ensimmäiset Suomeen saapuneet vietnamilaiset venepakolaiset.

Kulomäestä kulkevat linja-autoreitit 631 Tikkurilaan, 731 ja 731N Mikkolan ja Hakunilan kautta Hakaniemeen sekä Kulomäentieltä 633 Ilolan kautta Hakaniemeen.

Lähteet

Vantaan lähiöt
Korso
Quebrada de Humahuaca

Quebrada de Humahuaca on kapea 155 kilometriä pitkä vuoristolaakso Jujuyn provinssissa Luoteis-Argentiinassa 1 649 kilometrin päässä Buenos Airesista.

Alue on ollut taloudellisen, sosiaalisen ja kulttuurisen kanssakäymisen risteys. Metsästäjä-keräilijät asuttivat laakson jo 10 000 vuotta sitten, mistä on olemassa merkittäviä arkeologisia jäänteitä. Inkat käyttivät aluetta karavaanireittinä 1400-luvulla ja se oli myös tärkeä linkki Río de la Platan ja Perun varakuningaskunnan välillä.

Quebrada de Humahuaca valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2003.

Lähteet

Aiheesta muualla

Quebrada de Humahuaca UNESCOn sivuilla 

Argentiinan maantiede
Unescon maailmanperintökohteet Argentiinassa
Veikko Kaseva

Veikko Kaarlo Kasper Kaseva (4. marraskuuta 1928 Mynämäki – 1. lokakuuta 1978 Tampere) oli suomalaisen kuumailmapallolentämisen pioneeri. Hän esiintyi palloineen muun muassa Speden elokuvassa Noin 7 veljestä sekä lyhyeksi jääneessä TV-sarjassa Tuumasta toimeen.

Ensimmäisen kuumailmapallon Veikko Kaseva rakennutti 1959 koululuokkansa fysiikan tunnin ryhmätyönä. Paperista valmistettu makkaran mallinen kuumailmapallo lensi parin kilometrin matkan Malmin keskustasta Anianpellontieltä lentokentälle. Seuraavina vuosina kokeita tehtiin eteenipalloilla ja ensimmäinen kankaisen, noin 1 700 kuution kokoisen kuumailmapallon Kaseva sai lentokuntoon 18. kesäkuuta 1966. Se pystyi kuljettamaan kolmen hengen miehistön. 

Kaseva toimi loppuaikoinaan Oulunkylän yhteiskoulun teknisten töiden opettajana. Kaseva tunnettiin hyvin eksentrisenä miehenä suurine risupartoineen, rättisitikoineen ja erikoisine lausahduksineen. Koulun oppilaat muistavat hänen oppituntinsa kaikesta muusta – mukaan lukien hypnotismi – kuin teknisistä töistä. Kaseva innostui helposti kokeilemaan kaikkea uutta sekä tekniikan että muidenkin asioiden alalla. Kasevan tunneilla oli mahdollista rakentaa hänen kehittämänsä minikuumailmapallo, jonka pallo-osa liimattiin kokoon voimapaperista leikatuista segmenteistä. Palloon kiinnitettiin suuaukon alle alumiinirasia, johon laitettiin pala lasivillaa. Eristeeseen kaadettiin palavaa nestettä, joka sytytettiin. Savukaasut kuumensivat kuumailmapalloa riittävästi saadakseen sen lentoon. Tällaisia minipalloja lennätettiin usein teknisten töiden tunneilla.

Kaseva vieraili teknisine laitteineen usein seurakuntien poikakerhoissa ja muun muassa Partaharjun leireillä.

Kaseva kuoli tapaturmaisesti, kun hänen kuumailmapallonsa yläosa repeytyi niin sanotun pohjoisnapaventtiilin petettyä näytöslennon aikana Tampereella. Kuumailmapallo alkoi pyöriä ilmassa ja putosi noin 250 metrin korkeudelta Väinölänkadulle Tammelan koulun viereen, jolloin pallon korissa yksin ollut Kaseva sai välittömästi surmansa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Ylen elävä arkisto: Veikko Kaseva vierailee poikien kanssa Töölön kirkon Pärinäpirtissä 1978
Ylen elävä arkisto: Veikko Kaseva esittelee kuumailmapallon toimintaa 1978

Suomalaiset siviililentäjät
Kuumailmapallolentäjät
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 1978 kuolleet
Erich Priebke

Erich Priebke (29. heinäkuuta 1913 Hennigsdorf, Brandenburg, Saksan keisarikunta – 11. lokakuuta 2013 Rooma, Italia) oli saksalainen Hauptsturmführerin arvoinen Gestapo-upseeri, joka tuomittiin Italiassa vuonna 1944 tapahtuneista sotarikoksista. Priebke otti osaa Ardeatinen luolien massamurhaan Rooman lähistöllä 24. maaliskuuta 1944. 335 italialaista siviiliä surmattiin siellä kostoksi partisaaniryhmän surmattua 33 saksalaissotilasta Roomassa. Teloitusta johtivat saksalaisupseerit Herbert Kappler, Priebke sekä Karl Hass, listan tapettavista oli laatinut italialainen poliisipäällikkö Pietro Caruso.

Tapahtumista julkaistiin kirja Kuolema Roomassa vuonna 1967 ja George P. Cosmatoksen ohjaama elokuva Suuri joukkoteurastus vuonna 1973.

Natsien tappion jälkeen Priebke pakeni Argentiinaan, jossa hän piilotteli yli 50 vuotta. Vuonna 1994 Priebke antoi Argentiinassa haastattelun ABC-Newsin toimittajalle, jonka jälkeen hänet vangittiin ja lennätettiin Italiaan. Hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen, mutta häntä ei lähetetty vankilaan korkean iän takia vaan oli kotiarestissa.

Kohut

Vuonna 2007 ilmeni, että joku oli teettänyt Suomen postin omakuvapostimerkkipalvelulla postimerkkejä Priebken kuvalla ja lähettänyt niitä Priebken pojallekin. Asiasta nousi kohu Argentiinassa.

Kesäkuussa 2007 Erich Priebkelle myönnettiin italialaisen maistraatin työlupa toimia konttorityöntekijänä ja kieltenkääntäjänä paikallisessa lakimiestoimistossa. Vastalauseiden jälkeen lupa peruttiin.

Lähteet

Aiheesta muualla

An interview with the Evil. A journey in the Italian forbidden memory - Academia.edu

SS-sotilaat
Sotarikoksista vankeuteen tuomitut
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Yli satavuotiaiksi eläneet saksalaiset
Alahuone

Alahuone voi tarkoittaa:

Britannian parlamentin alahuonetta, englanniksi "House of commons", joka on kansan valitsema kamari.
Yleisnimenä kaksikamarisen parlamentin toista kamaria, joka usein nimetty edustajainhuoneeksi tai kansalliskokoukseksi.
Japanin parlamentin alahuonetta

Lähteet
Ylähuone

Ylähuone voi tarkoittaa:

 Britannian parlamentin ylähuonetta, (englanniksi "Upper House" tai "House of Lords"), jonka jäsenet ovat arvonsa perusteella itseoikeutettuja.
 Yleisnimenä kaksikamarisen parlamentin toista kamaria, josta usein käytetään nimitystä senaatti ja jonka jäsenet liittovaltioissa edustavat osavaltiota.
 Japanin parlamentin ylähuonetta

Lähteet
Ischigualasto

Ischigualasto on luonnonmuodostuma ja luonnonpuisto San Juanin maakunnassa Luoteis-Argentiinassa. Ischigualaston luonnonpuisto on suurudeltaan noin 603,7 km² ja se valittiin Unescon maailmanperintölistalle yhdessä viereisen Talampayan kansallispuiston kanssa vuonna 2000.

Alue sijaitsee noin 1 300 metriä merenpinnan yläpuolella ja siellä vallitsee aavikkoilmasto. Kasvillisuus koostuu lähinnä pensaista ja kaktuksista. Ilmasto on todella kuiva ja suurin osa sateista tulee kesäisin. Lämpötilan vaihtelut ovat alueella äärimmäisiä, sillä lämpötila on kylmimmällään -10 ja lämpimillään 45 °C.

Alueen fossiililöydöt

Ischigualastossa sijaitsee merkittäviä triaskautiset jäännöksiä, joihin lukeutuvat vanhimmat dinosaurusten fossiileja. Alue tunnetaan maailman ainoana paikkana, jossa lähes koko triaskausi on kiviesiintymien ketjussa.

Kuiva autiomaa muodostuman ympärillä tunnetaan nimellä Valle de la Luna ("Kuun laakso"). Myöhäistriaskaudella alue oli kuitenkin vulkanologisesti aktiivista tulvatasankoa, jonka vuotuinen sademäärä oli suuri. Kasvisto oli monimuotoista.

Alueelta on löytynyt merkittäviä tetrapodien jäännöksiä. Dinosauruksia Ischigualaston fossiileista on vain 6 %, mutta näihin lukeutuvat varhaisia näytteitä kahden merkittävän kehityslinjan (linnunlantioisten ja liskonlantioisten) edustajista. Lihaa syövän arkosaurin Herrerasauruksen fossiilit ovat dinosauruksista yleisimpiä. Lisäksi alueelta on löytynyt myös mm. Eoraptorin jäännöksiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ischigualasto ja Talampayan kansallispuisto Unescon sivuilla 
Parque Provincial Ischigualasto  
Localities of the Triassic: Ischigualasto 

Argentiinan maantiede
Unescon maailmanperintökohteet Argentiinassa
Gzip

gzip eli GNU zip on GNU-projektin pakkausohjelma, jonka loivat Jean-loup Gailly ja Mark Adler. Versio 0.1 julkaistiin 31. lokakuuta 1992 ja versio 1.0 seurasi helmikuussa 1993.

gzip käyttää DEFLATE-algoritmia, joka kehitettiin patentoidun LZW-algoritmin korvaajaksi. Algoritmi on dokumentoitu ,  ja  -standardeissa. Sama pakkaus on toteutettu zlib-kirjastossa.

gzip pakkaa vain yhden tiedoston kerrallaan. Tästä syystä sitä käytetään usein yhdessä tar-ohjelman kanssa; tar-ohjelmalla paketoidaan useita tiedostoja yhdeksi tiivistämättömäksi paketiksi, joka pakataan gzipillä. gzip toimii monien Unix-ohjelmien tavoin myös suodattimena, jolloin se lukee syötteenään pakkaamatonta dataa, jota esim. tar osaa tulostaa, ja tulostaa sen pakattuna.

gzipiä käytetään myös tiedon siirtämiseen HTTP-protokollalla; useimmat WWW-selaimet osaavat tukea gzip-pakkausta automaattisesti, jolloin sitä tukeva palvelin voi pakata gzipillä tai zlib-kirjaston avulla lähettämänsä datan siten, että selain purkaa sen automaattisesti eikä käyttäjä välttämättä edes tiedä tiedon tulleen pakattuna. Etuna tästä on tiedonsiirron nopeutuminen.

Gzipin tiedostopääte on .gz;  gzipin ja tarin yhdistelmän tiedostopäätteitä ovat .tgz ja .tar.gz.

gzip kehitettiin Unixiin kuuluvan compress-ohjelman tehokkaammaksi seuraajaksi. Sitä myöhemmin on kehitetty mm. bzip2 ja lzma -ohjelmat, jotka eivät ole onnistuneet korvaamaan gzipiä.

Pakkausohjelmat
GNU-projektin ohjelmat
Mad Butcher

Mad Butcher on saksalaisen thrash metal -yhtye Destructionin toinen EP, joka julkaistiin vuonna 1987.

Kappaleet

Kokoonpano
 Marcel "Schmier" Schirmer – basso, laulu
 Mike Sifringer – kitara
 Harry Wilkens – kitara
 Oliver "Olli" Kaiser – rummut

Vuoden 1987 EP:t
Destructionin albumit
Eternal Devastation

Eternal Devastation on saksalaisen thrash metal -yhtye Destructionin toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1986.

Kappaleet

Kokoonpano
Mike Sifringer – kitara
Marcel "Schmier" Schirmer – basso, laulu
Thomas "Tommy" Sandmann – rummut

Destructionin albumit
Vuoden 1986 albumit
Synkkää jynkytystä

Synkkää jynkytystä EP (TIK-7) on suomalaisen metalliyhtye Lyijykomppanian ensimmäinen julkaistu äänite vuodelta 1991. EP:n kappaleet on laulettu suomeksi, paitsi ruotsiksi laulettu avausraita ”Öljyn kaiku”. EP:n kappaleet julkaistiin uusina miksauksina vuonna 1992 kokoelmalevyllä Lyijykomppania, joka sisälsi Synkkää Jynkytystä -EP:n lisäksi ”Ohjelmanjulistus”-singlen, sekä uuden saksankielisen kappaleen ”Der Tiergesang”, joka päätyi hieman muokattuna suomenkielisenä versiona vuonna 1993 ilmestyneelle Uimakoulu-albumille nimellä ”Jahtilaulu”.

Kappaleet 
Sovitukset Lyijykomppania.

A-puoli
 
 

B-puoli

Kokoonpano 
 Timo Rautiainen – laulu, kitara
 Olli Jaatinen – basso, taustalaulu
 Esa Moilanen – rummut, laulu

Lähteet 
 finnmusic

Vuoden 1991 EP:t
Lyijykomppanian albumit
Tuomo Valtosen tuottamat albumit
Rachael Leigh Cook

Rachael Leigh Cook (s. 4. lokakuuta 1979 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Cookin aloitti mallina kymmenvuotiaana, ja näyttelemään hän pääsi vuoden 1995 elokuvassa Lastenlikkojen klubi. 1990-luvun jälkipuoliskolla hän esiintyi erinäisissä vähemmälle huomiolle jääneissä elokuvarooleissa, kunnes sai naispääosan vuoden 1999 romanttisesta nuortenkomediasta Sinussa on se jokin. Cookin 2000-luvun elokuviin lukeutuvat muun muassa Texas Rangers (2001), Josie and the Pussycats (2001) ja Neiti Etsivä (2007).

Vuonna 2005 Cook esiintyi HBO:n minisarjassa Into the West (2005), ja vuosina 2012–2015 hän esiintyi naispääosassa rikosdraamasarjassa Perception, jota tehtiin kolme tuotantokautta.

Cook on ollut vuodesta 2004 lähtien naimisissa näyttelijä Daniel Gilliesin kanssa. Heillä on kaksi lasta: vuonna 2013 syntynyt tytär ja 2015 syntynyt poika.

Osittainen filmografia 
 Lastenlikkojen klubi (1995)
 Kimppakyyti (1996)
 Peloton mies (1998)
 Sinussa on se jokin (1999)
 Elämäni rakkaani (2000)
 Tappakaa Carter (2000)
 Batman of the Future: Return of the Joker (äänirooli, 2000)
 Conspiracy.com (2001)
 Tuhoisa suhde (2001)
 Texas Rangers (2001)
 Josie and the Pussycats (2001)
 Blow Dry – kierot kutriniekat (2001)
 Robbery – hullu keikka (2002)
 Reflex (2003)
 Bookies – hämärä bisnes (2003)
 Neiti Etsivä (2007)

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Amerikanitalialaiset
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Gojira

Gojira on vuonna 1996 Bayonnessa perustettu ranskalainen metalliyhtye. 

Yhtyeen musiikissa on vaikutteita muun muassa death metallista, thrash metallista, groove metallista ja progressiivisesta metallista, minkä vuoksi yhtyeen tarkasta tyylilajista on useita mielipiteitä. Yhtyeen omaperäiseen musiikkiin kuuluvat tekniset ja epätavalliset tahtilajit, rankkoja kitarariffejä, nopeaa ja teknistä rumputyöskentelyä yhdistäen myös blast beatia. Laulutyylissä käytetään karjumista ja murinalaulua yhdistäen puhdasta laulua antaen aggressiivisen mutta melodisen efektin yhtyeen musiikissa. Gojiran kappaleissa hyvin harvoin käytetään perinteistä "verse, chorus, verse"-rakennetta, joka tekee yhtyeen musiikista progressiivista ja epätavallista. 

Gojira tunnetaan ennen kaikkea luonnonläheisistä ja henkisistä sanoituksistaan, jotka pohjautuvat muun muassa muinaisiin hindulegendoihin. Yhtye toimi vuosina 1996–2001 nimellä Godzilla, mutta joutui tekijänoikeudellisista syistä vaihtamaan nimensä Gojiraksi. Gojira on Rōmaji-kirjoitusta ja tarkoittaa Godzillaa.

Jäsenet 

Nykyiset jäsenet
 Joseph Duplantier – laulu, kitara (1996–)
 Mario Duplantier – rummut (1996–)
 Christian Andreu – kitara (1996–)
 Jean-Michel Labadie – basso (2001–)

Entiset jäsenet
 Alexandre Cornillon − basso (1996–2001)

Diskografia

Demot 

 
 
 
 

Kaikki demot on julkaistu Godzilla-nimen alla.

Gojira Suomessa

2. heinäkuuta 2006, Tuska Open Air, Helsinki
27. lokakuuta 2008, Nokia Factory, Helsinki
26. kesäkuuta 2009, Tuska Open Air, Helsinki
4. kesäkuuta 2012, Sonisphere, Helsinki
24. lokakuuta 2012, Nosturi, Helsinki
28. toukokuuta 2014, Sonisphere, Helsinki
16. kesäkuuta 2015, The Circus, Helsinki
3. heinäkuuta 2016, Tuska Open Air, Helsinki
5. maaliskuuta 2017, The Circus, Helsinki
30. kesäkuuta 2018, Tuska Open Air, Helsinki
19. heinäkuuta 2022, Black Box, Helsinki

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Gojiran viralliset sivut

Ranskalaiset progressiiviset metalliyhtyeet
Ranskalaiset tekniset death metal -yhtyeet
Sara

Sara tarkoittaa seuraavia asioita:

 sarat (Carex), sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva suku
 sara eli sarapuu, pähkinäpensaan virolaisperäinen nimitys
 Sara, suomalainen yhtye
 Sara, naisen nimi
 Sara., naistenlehti, kustantajana Sanoma Magazines Finland
 sara, Indonesiassa puhuttava austronesialainen kieli
 sarat, kansa Afrikassa
 Sara, kunta Filippiineillä
 Sara, kylä Karviassa, Suomessa
 Sara, sukunimenä:
 Jari Sara (s. 1989), suomalainen jalkapalloilija
 Kari Sara, suomalainen elokuvatuottaja
 Magreta Sara, saamelainen luokanopettaja ja saamelaiskäräjien jäsen
 Robert Sara (s. 1946), itävaltalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
 Valto Sara (1907–1967), suomalainen runoilija
Laundry Service

Laundry Service on Shakiran viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001. Levyä on myyty maailmanlaajuisesti noin 20 miljoonaa kappaletta. Albumista on olemassa kolme painosta, alkuperäispainos, latinalaisen Amerikan painos Servicio de Lavandería sekä DVD:n sisältävä erikoispainos Laundry Service: Washed and Dried. Laundry Service on Shakiran ensimmäinen englanninkielistä musiikkia sisältävä albumi.

Kappalelista

Alkuperäispainos
 Objection (Tango)
 Underneath Your Clothes 
 Whenever, Wherever
 Rules
 The One
 Ready for the Good Times
 Fool
 Te Dejo Madrid 
 Poem to a Horse
 Que Me Quedes Tú
 Eyes Like Yours (englanninkielinen versio Ojos Así -kappaleesta)
 Suerte (espanjankielinen versio Whenever, Wherever -kappaleesta)
 Te Aviso, Te Anuncio (Tango) (espanjankielinen versio Objection (Tango) -kappaleesta)

Servicio de Lavandería
Servicio de Lavandería on Latinalaisen Amerikan versio Laundry Servicestä.

 Suerte (Whenever, Wherever) 
 Underneath Your Clothes
 Te Aviso, Te Anuncio (Tango)
 Que Me Quedes Tú
 Rules
 The One
 Ready for the Good Times
 Fool
 Te Dejo Madrid 
 Poem to a Horse
 Eyes Like Yours (Ojos Así)
 Whenever, Wherever
 Objection (Tango)

Laundry Service: Washed and Dried

Laundry Service: Washed and Dried on limited edition -versio Laundry Servicestä . Se julkaistiin vuonna 2002. Mukana on myös bonus DVD.

CD 
 Objection (Tango)
 Underneath Your Clothes
 Whenever, Wherever
 Rules
 The One
 Ready for the Good Times
 Fool
 Te Dejo Madrid
 Poem to a Horse
 Que Me Quedes Tú
 Eyes Like Yours (Ojos Así)
 Suerte (Whenever, Wherever)
 Te Aviso, Te Anuncio (Tango)
 Whenever, Wherever (Sahara Mix) (Bonus Track)
 Underneath Your Clothes (Acoustic Version) (Bonus Track)
 Objection (Tango) (Afro-Punk Version) (Bonus Track)

DVD 
 Objection (Tango) Live From The MTV Video Music Awards 
 MTV's Making Of "Objection" Video 
 Objection (Tango) Video

Singlet
 Whenever, Wherever / Suerte (2001)
 Underneath Your Clothes (2002)
 Te Dejo Madrid (2002)
 Objection (Tango) / Te Aviso, Te Anuncio (Tango) (2002)
 Que Me Quedes Tú (2002)
 The One (2003)

Shakiran albumit
Vuoden 2001 albumit
Follow the Reaper

Follow the Reaper on suomalaisen metalliyhtye Children of Bodomin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2000. Albumi sisältää tunnetut kappaleet "Hate Me!", "Kissing the Shadows" ja "Everytime I Die". "Everytime I Die"-kappaleesta on tehty musiikkivideo.

Kappalelista

Kokoonpano 
 Alexi "Wildchild" Laiho – laulu, kitara
 Alexander Kuoppala – kitara
 Jaska Raatikainen – rummut
 Henkka T. Blacksmith Seppälä – basso
 Janne Wirman – kosketinsoittimet

Arviot 
 Allmusic: 
 Metalliluola: 8/10
 Soundi: 
 Sputnikmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2000 albumit
Children of Bodomin albumit
Daniel Elena

Daniel Elena (s. 26. lokakuuta 1972) on monacolainen autourheilija. Hän on toiminut Sébastien Loebin kartanlukijana vuodesta 1998 lähtien.

Loeb ja Elena ovat saavuttaneet yhdessä ennätykselliset yhdeksän maailmanmestaruutta (2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 ja 2012) ja myös ylivoimaisesti eniten osakilpailuvoittoja lajin historiassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 RallyBase: Daniel Elena

Monacolaiset kartanlukijat
Rallin maailmanmestarit
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Sebastian Lindholm

Sebastian Hans Kurt ”Basti” Lindholm (s. 30. tammikuuta 1961 Helsinki) on suomalainen rallikuljettaja ja rallin kahdeksankertainen Suomen mestari vuosilta 1990, 1993, 1995, 2000, 2002, 2003, 2004 ja 2006. Lindholm kilpaili myös WRC-sarjassa 37 kilpailussa parhaana tuloksenaan neljäs sija vuoden 1997 Suomen rallissa. WRC-sarjassa Lindholm on saavuttanut kuusi erikoiskoevoittoa ja 38 pistettä.

Lindholm väläytteli vauhtia myös Ruotsin MM rallissa 1992. Lindholm on tehnyt kehitystyötä Peugeot’n rallitallissa testikuljettajana ja kilpaili vuoden 2006 SM sarjassa Peugeot 206 WRC llä. Vuonna 2007 ”Basti” ei osallistunut SM-sarjaan. Vuonna 2009 Lindholm oli mukana onnettomuudessa Viron Lõuna-Eesti Rally -rallikilpailussa, jossa hän ajoi ulos neljännellä erikoiskokeella 160 kilometrin vauhdissa törmäten katsojaan, joka kuoli välittömästi.

Sebastian Lindholm osallistui kartturinaan Timo Hantunen Neste Oil Rally Finlandiin vuonna 2012 WRC Ford Fiestalla tuloksena 14. sija. Ralli oli Lindholmille 23. kerta Suomen MM-rallissa.

Varsinaisen aktiiviuransa jälkeen Lindholm on toiminut testi- ja kehitystehtävissä sekä Suzukin että viimeksi Toyotan WRC-projekteissa. 

Sebastian Lindholmilla on kaksi poikaa, Axel ja Emil, joista etenkin Emil on kerännyt kokemusta rata-autoilun saralla.  Toistaiseksi kovimpana meriittinään Vakio 1600 Cupin toinen sija vuodelta 2013. 2015 alkaen Emil Lindholm on kilpaillut Saksassa. Myös tytär Emmy on ajanut muutaman rata-kilpailun Vakio 1600-luokassa. Sebastian Lindholm on maailmanmestari Marcus Grönholmin serkku. Sebastianin äiti ja edesmennyt ralliautoilija Ulf Grönholm olivat sisarukset.

Lähteet 
 RallyBase: Sebastian Lindholm

Viitteet 

Suomalaiset ralliautoilijat
Rallin Suomen-mestarit
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Oriol Gómez

Oriol Gómez Marco (s. 1. kesäkuuta 1968 Barcelonassa) on espanjalainen entinen ralliautoilija. Hän ajoi kaikkiaan 27 MM rallia saavuttaen 8 pistettä ja joutui keskeyttämään seitsemän kertaa. Ehkä parhaiten hänet muistetaan Seatin kaksivetoisen Ibizan ohjamista, jolloin hän oli Harri Rovanperän tallikaveri. Hän sijoittui F2 ryhmässä hyvin ja oli Rovanperän kanssa varmistamassa tallille F2:sten merkkimestaruutta. Gómez lopetti uransa vuoteen 2000 mutta ajoi tämä jälkeen vielä Argentiinan rallin vuonna 2006. Uran paras saavutus oli Espanjan rallimestaruus vuonna 1994.

Aiheesta muualla
Tietoa Gómezin urasta 
Tieta Gómezin urasta

Espanjalaiset ralliautoilijat
Elävät henkilöt
Vuonna 1968 syntyneet
Morbid Tales

Morbid Tales on sveitsiläisen äärimetalliyhtye Celtic Frostin debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1984. Se on yksi tärkeimmistä black metalin edelläkävijöistä. Morbid Tales julkaistiin alun perin mini-LP:nä, mutta myöhemmin siihen sisällytettiin Emperor's Return EP, jotta siitä saatiin täyspitkä albumi.

Kappalelista
 "Human (Intro)" - 0:41
 "Into the Crypts of Rays" - 4:46
 "Visions of Mortality" - 3:49
 "Dethroned Emperor" - 4:35
 "Morbid Tales" - 3:26
 "Procreation (of the Wicked)" - 4:02
 "Return to the Eve" - 4:05
 "Danse Macabre" - 3:51
 "Nocturnal Fear" - 3:35

Bonuskappaleet 
"Morbid Tales (1984 Rehearsal)" - 3:41
 "Messiah (1984 Rehearsal)" - 4:45
 "Procreation (Of the Wicked) (1984 Rehearsal)" - 4:13
 "Nocturnal Fear (1984 Rehearsal)" - 3:54

Kokoonpano
 Tom G. Warrior - Kitarat, laulu
 Martin Eric Ain - Basso
 Stephen Priestly - Sessio Rummut

Lähteet 

Vuoden 1984 albumit
Vuoden 1984 esikoisalbumit
Celtic Frostin albumit
To Mega Therion

To Mega Therion on sveitsiläisen extreme metal -yhtye Celtic Frostin toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1985. Remasteroitu uusiojulkaisu julkaistiin vuonna 1999 yhdellä bonus-kappaleella. Albumin kansi on sveitsiläisen kuvataiteilijan H. R. Gigerin maalaus Satan I. 

Albumi on julkaisustaan lähtien toiminut suurena vaikuttajana silloin vielä kehittyvälle black ja death metallille sekä se raivasi tilaa vieläkin äärimmäisemmille doom metalin alalajeille (death-doom ja sludge metal).

Kappalelista

"Innocence and Wrath" – 1:02
"The Usurper" – 3:24
"Jewel Throne" – 3:59
"Dawn of Meggido" – 5:42
"Eternal Summer" – 4:29
"Circle of the Tyrants" – 4:36
"(Beyond the) North Winds" – 3:04
"Fainted Eyes" – 5:00
"Tears in a Prophet's Dream" – 2:30
"Necromantical Screams" – 6:06

Kokoonpano

Tom G. Warrior - Kitarat, laulu
Martin Eric Ain - Basso
Reed St. Mark - Rummut

Vuoden 1985 albumit
Celtic Frostin albumit
Rio Antonio Mavuba

Rio Antonio Zoba Mavuba (s. 8. maaliskuuta 1984) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan pääsarjaseura Lille OSC:ta. 171 senttimetriä pitkän Mavuban pelipaikka on puolustava keskikenttäpelaaja.

Mavuba syntyi veneessä Angolan rannikolla hänen angolalaisen äitinsä ja kinshasankongolaisen isänsä paetessa maassa käytyä sisällissotaa. Perhe muutti Ranskaan, jossa Mavuba varttui. Hän ehti edustaa junioritasolla isänsä kotimaata, mutta vuonna 2004 hän pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Ranskan riveissä. Uudeksi Jean Tiganaksikin kutsuttu Mavuba on edustanut Ranskaa myös vuonna 2006 pelatuissa alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa, joissa hän teki kolmessa ottelussa yhden maalin.

Seuratasolla Mavuba aloitti ammattilaisuransa Bordeaux'ssa, jossa hän pelasi vuosina 2003–2007 lähes 130 ottelua Ranskan pääsarjaa. 5. heinäkuuta 2007 hän allekirjoitti sopimuksen Villarrealin kanssa, joka hankki hänet korvaamaan Juventukseen siirtynyttä Alessio Tacchinardia. Mavuba ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa Villarrealin kokoonpanossa, osin loukkaantumisten vuoksi. Kevätkaudeksi 2008 hän siirtyikin lainapestillä Lille OSC:n paitaan. Kesällä 2008 Lille käytti osto-optionsa Mavubaan hankkien keskikenttämiehen paitaansa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Mavuban virallinen sivusto 
 Mavuba Villarrealin sivustolla 
 Mavuba Ranskan jalkapalloliiton sivustolla 
 Mavuba Football Database -sivustolla 

Ranskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Vuoden synkin juhla

Vuoden synkin juhla on metalliyhtye Viikatteen vuonna 2001 julkaistu toinen pitkäsoitto. Levyn teemana on joulu ja joulun synkempien puolien tutkiminen. Levyllä on myös "raskaat versiot" perinteisistä joululauluista "Sylvian joululaulu", "Varpunen jouluaamuna" ja "Suojelusenkeli". "Varpunen jouluaamuna" -kappaleen esittävät levyllä Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus -yhtyeen laulaja-kitaristi Timo Rautiainen sekä rumpali Seppo Pohjolainen. Suojelusenkelin puolestaan tulkitsee Kotiteollisuuden Jouni Hynynen. 

Vuoden synkin juhla on CD-painoksen (RA062) lisäksi julkaistu myös vinyylinä (LONG005), jota painettiin 500 kappaleen erä. Poikkeuksena Viikatteen muiden levyjen vinyylipainoksista, Vuoden synkin juhla -vinyyliversio ei sisällä CD-versiolle sisältymättömiä bonuskappaleita.

Kappaleet
Sävellys, sanoitus ja sovitus Kaarle Viikate, ellei toisin mainita.

Kokoonpano
 Kaarle Viikate – laulu, kielisoittimet, harmoni
 Simeoni Viikate – lyömäsoittimet

Vierailevat muusikot
  Timo Rautiainen – laulu (raidalla 4)
 Seppo Pohjolainen – taustalaulu (raidoilla 4 ja 5)
 Jouni Hynynen – laulu (raidalla 7)
 Arttu Kunnasto – haitari (raidoilla 8 ja 9)
 Simo Helkala – hammond-urut (raidoilla 2, 5 ja 6)

Arvostelut 
 Desibeli.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viikatteen virallinen sivu

Viikatteen albumit
Vuoden 2001 albumit
Urbanus VII

Paavi Urbanus VII (4. elokuuta 1521 Rooma – 27. syyskuuta 1590 Rooma; syntyjään Giovanni Battista Castagna) oli lyhimpään hallinnut paavi historiassa. Hän toimi paavina 15. syyskuuta 1590 – 27. syyskuuta 1590. Ainoa häntä lyhyemmän ajan paavina toiminut oli ainoastaan kolme päivää hallinnut Stefanus, jota ei nykyisin lasketa paaviksi, koska hän kuoli kolmantena päivänä valinnastaan ennen kuin hänet ehdittiin vihkiä piispaksi. Urbanus VII oli 15. syyskuuta 1590 tapahtuneesta valinnastaan lähtien paavina ainoastaan 13 päivää, sillä hän kuoli 27. syyskuuta malariaan.

Castagna syntyi Roomassa aatelisperheeseen. Hän opiskeli kanonista oikeutta ja siviilioikeutta eri yliopstoissa ympäri Italiaa ja väittei tohtoriksi Bolognassa. Vuonna 1553 hänet nimitettiin Rossanon arkkipiispaksi. Hän toimi Fanon kuvernöörinä vuodesta 1555 lähtien. Castagna osallistio Trenton kirkolliskokoukseen avustajana. Vuonna 1565 hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Espanjaa, josta palattuaan hän erosi arkkipiispan virasta vuonna 1573, minkä jälkeen hänet lähetettiin nuntiukseksi Venetsiaan. Vuonna 1577 hänet nimitettiin Bolognan kuvernööriksi. Seuraavana vuonna hänet lähetettiin legaatiksi Kölniin edustamaan paavi Gregorius XIII:ta Filip II:n sekä Alankomaiden välisissä neuvotteluissa. Gregorius XIII nimitti Castagnan kardinaalipapiksi vuonna 1583.

Paavi Sixtus V kuoli 27. elokuuta 1521, ja 7. syyskuuta 54 kardinaalia kokoontui konklaaviin Vatikaanissa. He valitsivat Castagnan paaviksi 15. syyskuuta. Nimen Urbanus valinnutta uutta paavia pidettiin hurkskaana, oppineena, viisaana ja hallinnollisesti taitavana. Hän määräsi useita toimia, joilla Rooman köyhien asemaa helpotettiin. Urbanus sairastui muutama päivä valintansa jälkeen ja kuoli ennen kuin hänen kruunajaisensa voitiin järjestää. Hänet haudattiin Vatikaanin Pietarinkirkkoon, mutta vuonna 1606 hänen ruumiinsa siirrettiin Rooman Santa Maria sopra Minervan kirkkoon.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Paavit
Vuonna 1521 syntyneet
Vuonna 1590 kuolleet
Espoonjoki

Espoonjoki () on Espoossa sijaitseva noin seitsemän kilometrin pituinen joki, joka virtaa 1950-luvulla Turunväylän rakennustöiden yhteydessä kuivatetun Kirkkojärven ja Espoonlahden välillä. Joki alkaa, kun Glimsin- ja Glomsinjoki yhtyvät Karvasmäessä Bembölen eteläpuolella.

Espoonjoen 132 neliökilometrin valuma-alue sijaitsee suurimmaksi osaksi Espoon alueella, mutta siihen kuuluu myös Kauniaisten pohjoisosa, ja koillisessa valuma-alue ulottuu koillisessa Vantaan Martinlaaksoon asti. Vesistön suurimmat järvet ovat Bodominjärvi, Pitkäjärvi, Matalajärvi ja Lippajärvi.

Kalastuksen puolesta Espoonjoki tunnetaan särjistään, joita ongitaan eniten, mutta joesta ongitaan myös taimenia ja siellä tiedetään olevan myös runsaasti ahvenia ja haukia. Vuosittain Espoonjoesta pyydetään vajaa sata kiloa taimenia, jotka ovat puolesta kilosta puoleentoista kilon painoisia.  Suomessa merivaelteiset jokitaimenet, kuten Espoonjoen taimenet, luokitellaan äärimmäisen uhanalaisiksi. Vuonna 2009 tehtyjen geenitutkimusten perusteella Espoonjoen kanta on joen alkuperäiskantaa eivätkä istuttamalla sinne tuotuja.

Glimsinjoki 

Glimsinjoki saa alkunsa Pitkäjärvestä, Järvenperän puoleisesta päästä, ja laskee ensin Myllykylänjoki-nimisenä Träskändan kartanon puiston halki. Glimsinjoki-nimen virta saa vasta Glimsin talomuseon vaiheilla. Joen nimi on Glimsin- ja Glomsinjokien yhtymäkohdasta Espoonlahteen saakka Espoonjoki.

Glomsinjoki 

Glomsinjoki saa runsaimmat vetensä Bodominjärvestä, mistä laskuoja lähtee Oittaanjoki-nimisenä heti Oittaan ulkoilukeskuksen pohjoispuolelta. Oittaanjokeen yhtyvät Kellonummen hautausmaan pohjoispuolelta Ryssänniityltä virtaava Ryssänpuro, joka saa alkunsa Kalmarin länsipuolelta, ja lounaasta Karhusuon Metsälammesta laskeva Brutubäck. Yhdistymisensä jälkeen näistä ojista muodostuu Glomsinjoki, joka laskee vuolaana koskena Miilukorven ja Vesirattaanmäen välistä Turunväylän ja Kehä III:n ali Lommilan teollisuusalueelle, jonka jälkeen joki yhtyy Karvasmäessä Glimsinjokeen.

Melonnasta 

Tulva-aikaan Espoonjoki on melottavissa Pitkäjärveltä merelle. Joki on kapea ja joen yli kaatuneita puita on paikka paikoin. Ingaksen kohdalla virta kiihtyy ja tulva-aikaan paikalle muodostuu kapea ja vauhdikas koski. Jorvin kohdalla, Myllykylänjoen muututtua Glimsinjoeksi, pahimmat hidasteet ovat takana, vesi on tasaisempaa ja maisema vaihtuu metsäisestä peltomaiseksi. Lähestyttäessä Turun moottoritietä ja Kirkkojärveä maisema on matalaa pajukkoa ja kosteikkoa. Espoonjokena joki on selvästi leveämpi, esteitä on vähemmän ja vesilintuja näkyy enemmän. Melontaosuus Espoon tuomiokirkon luota Kauklahteen on helppoa, ja kuivana kautena ainoa melottava osuus Espoonjoesta. Vettä saattaa virrata reilusti alle 0,5 m³/s, minkä takia joki on ennen Kauklahden siltoja lähes umpeenkasvanut.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pro Espoonjoki ry.
 Kuvia Espoonjokilaaksosta kirkon tienoilta

Suomen joet
Espoon luonto
Nvu

Nvu on Linspiren kehittämä avoimen lähdekoodin HTML-editori, johon on käytetty Mozillan tekniikkaa.  Ohjelmalla voi luoda verkkosivuja suoraan editoriin kirjoittamalla HTML-koodia tai tekstinkäsittelyohjelmien tavoin WYSIWYG-periaatteella.

Ohjelma on saatavilla suomenkieliseksi kielipaketilla.

Nvu viimeisin versio 1.0 julkaistiin 28. kesäkuuta 2005.

Nvu:n kehitys jatkui myöhemmin epävirallisesti KompoZer-nimen alla. Nimenmuutos johtuu siitä, että Linspire joka alun perin kehitti Nvu:n, omistaa oikeudet Nvu-nimen ja logon käyttöön. Nvu kehitystä ei voitu jatkaa virallisesti sen jälkeen, kun Linspire lopetti projektin. KompoZeriin on olemassa suomenkielinen kielipaketti. KompoZerin viimeinen vakaa julkaisu on vuodelta 2007.

Sittemmin Nvu:n pohjalta on julkaistu uudempi BlueGriffon HTML-editori.

Ominaisuudet
 kopio- ja liitä-toiminto (vedä-toiminto)
 älykkäät elementit
 valmiit mallit
 ohjelman ulkoasun muuttaminen teemoilla
 ohjelman ominaisuuksien lisääminen laajennuksilla

Aiheesta muualla
 Nvu viralliset kotisivut
 KompoZer kotisivut
 BlueGriffon kotisivut

HTML-editorit
Linux-ohjelmat
Vapaat ohjelmistot