The Simpsons Movie

The Simpsons Movie on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, joka perustuu animaatiosarja Simpsoneihin. Elokuvan ohjasi David Silverman, ja siinä ääninäyttelevät sarjasta tutut Dan Castellaneta, Julie Kavner, Nancy Cartwright, Yeardley Smith, Hank Azaria, Harry Shearer, Tress MacNeille ja Pamela Hayden. Gracie Films tuotti elokuvan 20th Century Foxille, ja animaation loivat Film Roman ja Rough Draft Studios. Elokuvan maailmanlaajuinen ensi-ilta oli  27. heinäkuuta 2007. Elokuvan tuottivat James L. Brooks, Matt Groening, Al Jean, Mike Scully ja Richard Sakai, ja käsikirjoituksen laatimiseen osallistui yksitoista televisiosarjan käsikirjoittajaa.

Elokuvan ensi-ilta oli Springfieldissä, Vermontin osavaltiossa. Mainoskampanjaan kuului esimerkiksi muutamien Burger King -hampurilaisravintoloiden ja 7-Eleven-kauppojen muuttaminen Simpsoneista tutuiksi Kwik-E-Marteiksi. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 526 miljoonaa dollaria.

Suomessa elokuva nähtiin tuotantoyhtiön päätöksestä sekä dubattuna että alkuperäisversiona. Suomenkielisinä ääninäyttelijöinä toimivat muun muassa Markku Toikka, Eija Vilpas, Kiti Kokkonen ja Rinna Paatso. Suomessa elokuvaa levitti FS Film. Elokuva oli Suomen katsotuin vuonna 2007. Se julkaistiin DVD-tallenteella 3. joulukuuta 2007.

Juoni 

Esiintyessään eräänä päivänä Springfieldjärvellä punkyhtye Green Day kaikkine jäsenineen saa surmansa, kun järven saasteet haihduttavat heidän proomunsa olemattomiin. Kun yhtyeen keulakuva Billie Joe Armstrong ehdottaa konserttiyleisölle ympäristökeskustelua, yleisö alkaa kapinoida heitä vastaan. Yhtyeen muistoksi järjestetyssä tilaisuudessa ukki (Dan Castellaneta) saa näyn, jossa hän ennustaa, että kaupunkia kohtaa vääjäämätön tuho. Siitä huolimatta ainoastaan Marge (Julie Kavner) ottaa ukin näyn vakavasti. Lisa (Yeardley Smith) ja eräs irlantilainen poika nimeltä Colin (Tress MacNeille), johon Lisa on ihastunut, pitävät kokouksen, jossa he taivuttelevat kaupunkilaiset puhdistamaan Springfieldjärven.

Sillä välin Homer (Dan Castellaneta) adoptoi Hassuburgerilta sian ja nimeää sen ”Hämähäkkisiaksi” (myöhemmin nimeksi vaihtuu ”Harry Potta”). Homer varastoi sian ulosteet (ja jonkin verran omiaan) vuotavaan siiloon, mutta Marge käskee häntä hankkiutumaan siilosta asianmukaisesti eroon. Homer vie siilon ja Hämähäkkisian kaatopaikalle, mutta saa autojonossa istuessaan soiton Lennyltä (Harry Shearer), joka kertoo donitsikaupan joutuneen konkurssiin ja jakavan ohikulkijoille ilmaisia donitseja. Päästäkseen osille ilmaisista donitseista Homer heittää siilon lopulta Springfieldjärveen, minkä seurauksena järven saastetaso kasvaa valtavasti. Hetkeä myöhemmin eräs maaorava hyppää järveen ja nousee sieltä esiin monisilmäisenä mutanttina. Flanders (Harry Shearer) ja Bart (Nancy Cartwright) ovat vaellusretkellä aivan järven lähistöllä ja löytävät maaoravan hiukan ennen kuin EPA (Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto) ottaa sen haltuunsa. EPA:n johtaja Russ Cargill (Albert Brooks) tarjoaa Yhdysvaltain presidentti Schwarzeneggerille (Harry Shearer) viisi ”kammottavaa” vaihtoehtoa Springfieldin saastetilanteen ratkaisemiseksi. Schwarzenegger valitsee umpimähkään vaihtoehdon numero 3, minkä seurauksena Springfield suljetaan jättimäisen lasikupolin sisään. Kun poliisit löytävät järvestä Homerin siilon, vihaiset kaupunkilaiset lähtevät marssimaan Simpsoneiden taloa kohti mukanaan talikoita ja soihtuja aikomuksenaan tappaa Simpsonit. Simpsonit onnistuvat kuitenkin pakenemaan erään pihallaan olevan vajoaman kautta kupolin ulkopuolelle. Perhe löytää itselleen motellihuoneen, missä Homer kertoo perheelle uudesta suunnitelmastaan: he lähtevät Alaskaan ja aloittavat siellä uuden elämän.

Ennen pitkää Springfieldin asukkaat vahingoittavat kaupungin ylle sijoitettua lasikupolia, jolloin Cargill, joka ei tahdo, että uutinen Springfieldin kohtalosta pääsee leviämään, suunnittelee tuhoavansa koko kaupungin. Sillä välin Alaskassa Simpsonit näkevät televisiossa mainoksen, jossa Tom Hanks esittelee Springfieldin paikalle tulevaa uutta Grand Canyonia. Marge ja lapset tahtovat lähteä pelastamaan Springfieldiä, mutta Homer kieltäytyy auttamasta ihmisiä, jotka yrittivät tappaa heidät. Marge ja lapset hylkäävät Homerin ja lähtevät takaisin kotiin, mutta EPA nappaa heidät kesken matkan. Marge ja lapset palautetaan takaisin lasikupolin sisälle.

Sillä välin Homer ehtii muuttaa mielensä ja lähteä jalkaisin perheensä perään. Hän tuupertuu kuitenkin kesken kaiken hankeen ja on miltei joutua jääkarhun suihin. Salaperäinen inuiittishamaani (Tress MacNeille) pelastaa Homerin ja vie hänet igluunsa. Siellä Homer kokee ilmestyksen ja vakuuttuu siitä, että hänen on pelastettava Springfield. Kun Homer saapuu viimein Springfieldiin, paikalle lentää helikopteri, joka laskee kupolin sisään köydessä riippuvan pommin. Homer kiipeää kupolin harjalle ja laskeutuu köyttä pitkin kupoliin. Valitettavasti hän pudottaa siinä samalla köyden avulla pakoon pyrkivät kaupunkilaiset takaisin kupolin sisään. Homer ottaa pommin syliinsä ja hankkii itselleen moottoripyörän. Sitten hän tekee sovinnon Bartin kanssa ja ottaa pojan kyytiinsä ennen kuin lähtee ajamaan kupolin kylkeä pitkin sen harjalla olevaa aukkoa kohti. Bart onnistuu heittämään pommin kupolista ulos juuri ajoissa. Pommi räjähtää ja särkee kupolin vapauttaen springfieldiläiset. Cargill raivostuu suunnitelmiensa tärveltymisestä ja saapuu paikalle kiväärin kanssa ampuakseen Homerin. Maggie (Nancy Cartwright) ehtii kuitenkin pudottaa miehen päähän kiven ja tyrmätä tämän. Kaupunkilaiset ylistävät Homeria, joka ottaa Margen moottoripyöränsä kyytiin. Homer ja Marge suutelevat toisiaan ja ajavat sitten yhdessä auringonlaskuun Maggie mukanaan. Kaupunkilaiset alkavat korjata Springfieldiä takaisin entiselleen.

Näyttelijät

Alkuperäinen versio

Suomenkielinen versio

Tuotanto

Suunnittelu 
Simpsoneiden tuotantoryhmä oli harkinnut sarjan elokuvasovitusta jo sarjan alkuaikoina. Sarjan luoja Matt Groening ajatteli, että täyspitkä elokuva auttaisi heitä laventamaan sarjan mittasuhteita ja luomaan juonikehitelmiä, jotka olivat liian monimutkaisia TV-sarjaan. Hän aikoi tehdä elokuvan sarjan loputtua, mutta tämä suunnitelma "raukesi hyviin katsojalukuihin". Suunnitelmissa oli myös sovittaa neljännen tuotantokauden jakso "Kymmenen plus" elokuvaksi, mutta jakson laventaminen täyspitkäksi elokuvaksi osoittautui vaikeaksi. Projekti viivästyi. Oli vaikea löytää elokuvaksi riittävää tarinaa, ja ryhmällä ei ollut aikaa viedä projektia loppuun, koska sarja työllisti heidät täysin.  Groeningin toiveissa oli myös parodia Disneyn Fantasiasta, Simpstasia, mutta hanketta ei koskaan toteutettu, osin koska täyspitkän käsikirjoituksen tekeminen olisi ollut liian vaikeaa. Ennen kuolemaansa Phil Hartman sanoi haluavansa tehdä näytellyn Troy McClure -elokuvan ja monet sarjan tekijöistä ilmaisivat halunsa osallistua hankkeeseen.

Ääninäyttelijät allekirjoittivat sopimuksen elokuvan tekemisestä vuonna 2001, ja käsikirjoituksen valmistelu alkoi. Aluksi tuottajat pelkäsivät elokuvan vaikuttavan kielteisesti sarjan tuotantoon, koska henkilökuntaa ei ollut tarpeeksi molempiin projekteihin. Kun sarja eteni, uusia kirjoittajia ja animaattoreita palkattiin, jotta sarjaa ja elokuvaa voitaisiin tuottaa samaan aikaan. Groening ja James L. Brooks kutsuivat takaisin Mike Scullyn ja Al Jeanin tuottamaan elokuvaa kanssaan. David Silverman oli projektia odottaessaan lopettanut työnsä Pixarilla, ja hänet kutsuttiin ohjaajaksi. Koottiin "vahvin mahdollinen" kirjoittajatiimi, johon valittiin useita kirjoittajia sarjan varhaisilta tuotantokausilta: David Mirkin, Mike Reiss, George Meyer, John Swartzwelder ja Jon Vitti. Ian Maxtone-Graham ja Matt Selman otettiin mukaan myöhemmin ja myös Brooks, Groening, Scully ja Jean kirjoittivat osia käsikirjoituksesta. Taiteellisten erimielisyyksien vuoksi sarjan 1993 jättänyt Sam Simon ei palannut tiimiin. Entinen sarjan kirjoittaja Conan O'Brien halusi työskennellä Simpsoneiden tuotantoryhmässä uudelleen ja vitsaili: "Pelkään, että aivojeni Simpsoneita kirjoittava osa on tuhoutunut keskusteltuani neljästoista vuotta Lindsay Lohanin ja sen Tunteet pelissä -sarjan kaverin kanssa, joten eiköhän näin ole kaikkein paras." Myös ohjaaja Brad Birdin haaveissa oli elokuvan tuotantoon osallistuminen, mutta Rottatouillen kanssa työskentely vei hänen aikansa. Tuottajat solmivat FOXin kanssa sopimuksen, joka mahdollisti tuotannon lopettamisen missä vaiheessa tahansa, mikäli käsikirjoitus ei olisi tyydyttävä.

Käsikirjoituksen kirjoittaminen alkoi vuonna 2003 samassa pienessä bungalowissa, jossa Groening keksi Simpsonit vuonna 1987. Kirjoittajat viettivät kuusi kuukautta keskustellen juonesta ja jokainen heistä teki luonnosmaisia ehdotuksia. Juonta pidettiin salassa ennen elokuvan ensi-iltaa. Brooks kertoi, että vierailevien journalistien oli pitänyt allekirjoittaa paperi, jossa he lupaavat pitää elokuvan juonen salassa. Jean ehdotti, että perhe pelastaisi manaatteja – idean pohjalta luotiin vuoden 2005 jakso "Pelastakaa manaatit". Esillä oli myös Truman Show -elokuvan kaltainen juonisuunnitelma, jossa hahmot huomaavat, että heidän elämänsä onkin TV-show’ta. Groening hylkäsi ajatuksen, sillä hänen mielestään Simpsonit "eivät koskaan saisi tulla tietoisiksi siitä, että he ovat julkkiksia". Groening luki kaupungista, joka yritti päästä eroon sian ulosteesta juomavedessään, ja tämä antoi alkusysäyksen elokuvan juonelle. Päätös antaa Flandersille tärkeä rooli tehtiin jo aikaisessa vaiheessa, kun Jean halusi Bartin ihmettelevän, millaista hänen elämänsä olisi, jos Flanders olisi hänen isänsä. Päätettyään lopulta juonen peruskulusta kirjoittajat jakoivat sen seitsemään osaan. Jean, Scully, Reiss, Swartzwelder, Vitti, Mirkin ja Meyer kirjoittivat kukin 25 sivua, ja ryhmä tapasi kuukautta myöhemmin yhdistääkseen seitsemän osaa yhdeksi "erittäin raa’aksi versioksi". Elokuvan käsikirjoitus oli kirjoitettu samalla tavalla kuin TV-sarjan: kirjoittajat istuivat pöydän ympärillä, heittelivät ideoita ja yrittivät saada toisensa nauramaan. Käsikirjoitus tehtiin yli sataan kertaan. Groening kuvasi haluaan tehdä elokuvasta dramaattisesti TV-sarjan jaksoa vahvemman: hän halusi "antaa jotain ennennäkemätöntä".

Animointi 

Elokuvan animointi alkoi tammikuussa 2006 Tikku ja Takku -pätkällä, jolle laadittiin kuvasuunnitelma ensimmäisenä. Groening kutsui elokuvan animaatiota "tahallisen epätäydelliseksi" ja "kunnianosoitukseksi käsinpiirretylle animaatiolle". Hän torjui suunnitelmat tehdä elokuvasta näytelty tai CGI-filmi. Elokuva luotiin laajakankaalle (suhteella 2.35:1), jotta ero televisiosarjaan korostuisi. Väritykseen käytettiin laajinta animaattoreiden koskaan käyttämää palettia. Animoinnissa käytettiin piirto-ominaisuuksilla varustettuja nestekidenäyttöjä (Wacom Cintiq), jotka helpottivat tuotantoa mahdollistamalla piirtämisen suoraan tietokonenäytölle. Animaation tuotanto jaettiin neljän studion kesken ympäri maailmaa: Film Roman Burbankissa (Kalifornia), Rough Draft Studios Glendalessa (Kalifornia) sekä AKOM ja Rough Draft Korea Soulissa (Etelä-Korea). Kuten TV-sarjassa, kuvasuunnittelu, hahmot, taustasommittelu ja varsinainen animointi tehtiin Amerikassa. Ulkomaiset studiot viimeistelivät animaation, kuvien vaihdokset ja digitaaliset väritysprosessit.

Ohjaaja David Silverman sanoi, että toisin kuin TV-sarjassa, jossa oli pakko tehdä valintoja, elokuva antoi heille mahdollisuuden "tuhlata huomiota joka ainoaan kohtaukseen".  Elokuvassa hahmoilla on varjot, toisin kuin sarjassa. Silverman ja animaattorit katsoivat vaikutteita saadakseen elokuvia kuten Ihmeperhe, Bellevillen kolmoset ja Mies astui junasta, koska "tavoissaan sijoitella hahmoja ne opettivat näyttämöllepanoa". Saadakseen ideoita unijaksoon he katsoivat esimerkiksi Disneyn Dumbon ja tutustuivat vanhaan Pluto-piirrettyyn Pluto’s Judgment Day. Joukkokohtauksiin haettiin vaikutteita  elokuvasta Mieletön, mieletön maailma. Silverman syventyi omiin suosikkeihinsa ohjaamistaan Simpsonit-jaksoista "Pelle Homer" ja "Radioaktiivinen mies". Mike B. Anderson, Lauren MacMullan, Rich Moore ja Steven Dean Moore ohjasivat kukin noin neljänneksen animaatiosta Silvermanin opastamana, samalla kun useat muut animaattorit työstivät kohtauksia.

Näyttelijöiden valinta 
Inspiraatioksi väkijoukko-kohtauksiin tuotantoryhmä tarkasteli julistetta, jossa kuvataan enemmän kuin 320 Simpsonit-hahmoa. Groening sanoi, että he yrittivät sijoittaa jokaisen hahmon elokuvaan – 98 hahmolla olisi puherooli, ja suurin osa väkijoukosta koostui jo luoduista henkilöhahmoista. Sarjan vakituiset ääninäyttelijät, Dan Castellaneta, Julie Kavner, Nancy Cartwright, Yeardley Smith, Hank Azaria ja Harry Shearer, sekä totutut sivuesiintyjät Tress MacNeille, Pamela Hayden, Marcia Wallace, Maggie Roswell, Russi Taylor ja Karl Wiedergott pitivät roolinsa. Joe Mantegna palasi Fat Tonyn roolin, vaikka tällä oli vain yksi repliikki ja hän esiintyi vain parissa kohtauksessa. Jaksoihin useita vierailevia äänirooleja tehnyt Albert Brooks palkattiin Russ Cargillin rooliin, kun hän oli kertonut tekijöille haluavansa olla mukana elokuvassa. Aluksi häntä suunniteltiin "Muutat vain kahdesti" -jaksosta tutuksi tulleen Hank Scorpion rooliin, mutta ryhmä päätti, että uuden hahmon luominen on parempi idea.

Näyttelijät tekivät ensimmäisen kolmesta lukuharjoituksesta toukokuussa 2005 ja aloittivat tuotannon loppuun asti jatkuneet viikoittaiset äänitykset kesäkuussa 2006. James L. Brooks ohjasi heitä ensimmäistä kertaa sitten sarjan varhaisten tuotantokausien. Castellanetan mielestä äänityssessiot olivat "jännitteisempiä" ja "emotionaalisesti dramaattisempia" kuin televisiosarjan äänitykset. Jotkut yli sataan kertaan äänitetyt kohtaukset, kuten Margen videoviesti Homerille, uuvuttivat ääninäyttelijät.

Kun elokuvan aloittavaa konserttikohtausta kirjoitettiin, mielessä ei ollut mitään tiettyä bändiä. Green Day otettiin rooliin, koska yhtyeen jäsenet olivat toivoneet pääsevänsä elokuvaan vierailemaan. Myös Tom Hanks suostui esiintymään elokuvassa itsenään vain yhden puhelinsoiton perusteella. Kaikki rakastavat Raymondia -sarjan luoja Philip Rosenthal antaa äänen isähahmolle, joka esiintyy "uusi Grand Canyon" -mainoksessa Hanksin kanssa. Aikarajoitusten vuoksi lukuisia äänitettyjä vierailijoiden esityksiä jouduttiin leikkaamaan. Minnie Driver esitti holhoavan suremisneuvojan osan kohtauksessa, joka leikattiin. Edward Nortonilta äänitettiin Woody Allen -vaikutteinen rooli miehenä, joka murskautui kun kupoli rakennettiin. Ääntä pidettiin liian hämmentävänä, joten Castellaneta äänitti Nortonin dialogin uudestaan erilaisella äänellä. Isla Fisher ja Erin Brockovich tekivät cameo-roolit, mutta heidän kohtauksensa leikattiin lopullisesta versiosta. Kelsey Grammer äänitti useita repliikkejä Sideshow Bobille, jonka piti esiintyä useassa kohdassa, mutta myös nämä kohtaukset leikattiin. Myös Johnny Knoxvilleä tarjottiin mahdolliseksi vierailijaksi.

Vaikka Arnold Schwarzeneggerin ääntä ei käytetäkään, hän esiintyy elokuvassa Yhdysvaltain presidenttinä. Arnold Schwarzenegger ei kuitenkaan voisi päästä presidentiksi oikeassa elämässä, koska hän ei ole syntynyt Yhdysvalloissa. Hänet valittiin virassa olevan George W. Bushin sijasta, jotta "elokuva ei vanhentuisi kahdessa vuodessa". Brooks oli hermostunut ideasta – Schwarzeneggerin suosio oli heikentymässä, mutta "toivomme hänen tekevän poliittisen comebackin". Animaattorit aloittivat piirtämällä tarkan karikatyyrin Schwarzeneggeristä, mutta yksi tekijöistä ehdotti presidentiksi muunneltua versiota Rainier Wolfcastlen hahmosta. Ajatusta kehitettiin lisäämällä Schwarzeneggerin karikatyyriksi luodun Wolfcastlen hahmoon lisää ryppyjä ja erilainen hiustyyli.

Elokuvasta tehtiin myös dubattuja versioita eri kielille. Suomenkielisessä versiossa ääninä ovat muun muassa Anna Abreu (Rod) ja Suosikki-lehden silloinen päätoimittaja Katja Ståhl. Elokuvasta levitettiin Suomessa 15 dubattua kopioita valkokankaalle.

Muokkaus 
Elokuvan jokaista puolta analysoitiin jatkuvasti ja juonikulkuja, vitsejä sekä hahmoja kirjoitettiin uusiksi. Vaikka useimpiin animaatioelokuviin ei budjettisyistä tehdä suuria muutoksia aktiivisen tuotannon aikana, The Simpsons Movien tekijät jatkoivat editointia vuoteen 2007. Jotkut muutoksista tehtiin niinkin myöhään kuin toukokuussa vain kaksi kuukautta ennen elokuvan ensi-iltaa. James L. Brooks huomautti, että "70 % [yhden trailerin] jutuista perustui tilanteeseen kahdeksan viikkoa sitten, eivätkä ne ole enää mukana elokuvassa". Groeningin mukaan materiaalia leikattiin kahden elokuvan tarpeisiin. Useita hahmoja luotiin, mutta leikattiin pois, koska ne eivät olleet tarpeeksi antoisia. Alun perin Marge sai profeetallisen näyn kirkossa. Kirjoittajat pitävät tätä liian synkkänä, ja isoisä Abe sai korvata Margen. Lisan ja Colinin ihastumisen osuutta muuteltiin tämän tästä. Colinin nimiä olivat aluksi Dexter ja Adrien, ja hänen ulkonäkönsä kävi läpi täydellisen muutoksen. Yksi idea oli kehitellä Milhousen ihastumista Lisaan, mutta kirjoittajat tajusivat, että "yleisölle Milhousen pitkäaikainen ihastus Lisaan ei ollut niin tuttua kuin he olivat luulleet". Takaa-ajo kohtaus, jossa Homer heittää liekehtiviä muumioita rekka-autosta, korvattiin "tunteellisemmilla ja realistisemmilla" kohtauksilla motellissa ja karnevaaleilla, jotka mahdollistivat tahdin vaihdoksen.

Lisää muutoksia tehtiin maaliskuussa 2007 Portlandissa (Oregon) ja Phoenixissä (Arizona) annettujen ennakkonäytösten jälkeen. Yksi poisto oli Kangin ja Kodosin voimakas elokuvaan kohdistuva kritiikki lopputekstien aikana. Monet ennakkonäytösyleisöstä pitivät alkuperäistä elokuvaa liian karkeana ja jotkut Homerin käytöstä liian epäystävällisenä, joten useita kohtauksia miedonnettiin, jotta hän vaikuttaisi mukavammalta. Russ Cargill suunniteltiin moneen kertaan; alun perin hän oli vanhempi mies, jonka puhetavan Albert Brooks perusti Donald Rumsfeldin ääneen. Vanhempi malli oli sama, jota Burger King oli käyttänyt toiminta-figuurissaan. Cargillin kohtaus Bartin ja Homerin kanssa elokuvan päätöksessä lisättiin täydentämään hänen tarinansa, ja myös "Spider-Pig"-vitsi oli myöhäinen lisäys.  Yhdessä poistetussa kohtauksessa, juuri ennen kuin kupoli lasketaan Springfieldin päälle, johtaja Burns muistuttaa katsojia siitä, että tämä on viimeinen kohta elokuvassa, jolloin he voivat saada rahansa takaisin. Poistettuja kohtauksia olivat myös Homerin ja makkararekkakuskin kohtaaminen, Plopper-sian esiintyminen lopussa sekä useat musiikkinumerot. Uutiskatsaus, jossa esiteltiin kupolin vaikutuksia arkielämään, kuten maanviljelyyn ja urheiluun, leikattiin, koska se ei sopinut elokuvan kokonaisuuteen.

{{Ääninäytelaatikko
| otsikko = Musiikkinäytteet
| tiedosto = Homer Simpson - Spider-Pig (sample).ogg
| nimi = "Spider-Pig (2007)"
| kuvaus = "Spider-Pig", Homerin laulu löytämälleen sialle. Laulu parodioi vuoden 1967 Hämähäkkimies-animaatiosarjaa. Laulusta on myös kuoroversio, joka löytyy levyltä The Simpsons Movie: The Music
}}

 Musiikki 

James L. Brooks valitsi hyvän ystävänsä Hans Zimmerin säveltämään elokuvan musiikin, koska he olivat tehneet yhteistyötä ennenkin. Zimmeristä tuntui, että elokuvan säveltäminen oli "ainutlaatuinen tilaisuus" ja hän yritti "kokeilla ja ilmaista Simpsoneitten tyyliä kyllästyttämättä yleisöä". Hän käytti Danny Elfmanin alkuperäistä Simpsonit-teemaa, mutta toivoi ettei käyttäisi sitä liikaa. Zimmer loi teemoja jokaiselle Simpsoneiden perheejäsenelle. Homerin teema oli tärkein ja Zimmer myös sävelsi pienempiä teemoja Bartille ja Margelle.  TV-sarjaan paljon musiikkia säveltänyttä Alf Clausenia ei pyydetty säveltämään elokuvamusiikkia, ja tämä huomautti: "joskus olet tuulilasi, joskus olet ötökkä".

Sen lisäksi, että Green Day esiintyi elokuvassa, se levytti oman versionsa Simpsonit-teemasta ja julkaisi sen singlenä. Elokuvassa Green Dayn muistotilaisuudessa soitetaan hautajaisversio yhtyeen kappaleesta "American Idiot". Zimmer teki "Spider-Pig"-laulusta kuoroversion, jota ei ikinä sisällytetty elokuvaan.

 Muista teoksista saadut vaikutteet 

Elokuva on erilaisten kulttuurillisten vaikutteiden ja vihjeiden kyllästämä. Green Day soittaa kappaleen "Käyn kohti sinua, oi Herrani" viuluilla, kun heidän proomunsa uppoaa, mikä viittaa elokuvaan Titanic. Kohta, jossa Bart ajaa skeittilaudalla alastomana ja erilaiset esineet peittävät hänen sukupuolielimensä, on viittaus elokuvaan Austin Powers – kumma jätkä. Homerin ja Margen rakkauskohtaus parodioi Disney-elokuvien tyyliä, kun eläimet auttavat heitä riisuutumaan. Alun perin kohtauksessa käytettiin musiikkia elokuvasta Ihmemaa Oz ja vasalla oli valkoisia täpliä, koska tekijät eivät halunneet viitata liian selvästi Bambiin. Bart jäljittelee Mikki Hiirtä junassa kutsuessaan itseään "pahan yhtiön maskotiksi". Kun Lenny soittaa Homerille, tämän soittoääneksi paljastuu Nokia tune. Alaskassa Homer pelaa Grand Theft Walrusia, joka parodioi suosittua videopelisarjaa Grand Theft Auto. Pelissä Homerin hahmo ampuu steppaavan pingviinin viittauksena elokuvaan Happy Feet. "Spider-Pig" -laulu on parodiaa vuoden 1967 Hämähäkkimies-animaatiosarjasta. Lisan luennon nimi on "Ärsyttävä totuus", joka parodioi Al Goren elokuvaa Epämiellyttävä totuus. Pomminpurkajarobotti perustuu Vincent D'Onofrion hahmoon Leonard "Pyle" Lawrence elokuvasta Full Metal Jacket, jossa hahmo tekee itsemurhan samalla tavalla. Elokuvan lopussa yleisön juhlinta viittaa Tähtien sota: Episodi VI – Jedin paluu -elokuvaan ja Carl näyttää samalta kuin Lando Calrissian.

Alaskaan muuttamisen johdosta Homerille annettu tuhannen dollarin lahjoitus viittaa Alaskan vuosittain asukkailleen maksamiin öljytuotto-osinkoihin, jotka vuonna 2007 olivat 1 654 dollaria asukasta kohti. Homerin lähtiessä Eski-Moe's -kapakasta hän tarttuu rekkaan, joka kyyditsee hänet takaisin kotiin, mikä on kunnianosoitus näyttelijä Buster Keatonille. Ilmestyskohtaus viittaa elokuvaan Brazil – tämän hetken tuolla puolen ja Salvador Dalin taiteeseen. Hillary Clinton esiintyy Tikkun varapresidenttinä ja örkit teoksesta Taru sormusten herrasta esiintyvät eräissä kohtauksissa.

Elokuvasta on leikattu pois kohtaus, jossa Marge ja lapset esiintyvät keskusteluohjelmassa The View levittäen springfieldiläisille uutista kaupungin tuhosta. Kohtauksessa oli määrä näyttää myös Russ Cargillin ja Joy Beharin pyssytaistelu. Toisessa poistetussa kohtauksessa Moe kuvailee Springfieldin muuttuvia tiloja, joista yksi oli Disneylandin laite Autopia. Mukana oli useita viittauksia Simpsoneihin, kuten jaksoon "Huimapää rullalaudalla", jossa ambulanssi ajoi päin Springfieldin kukkulaa. The Carpenters -yhtyeen kappale "(They Long to Be) Close to You" soi Homerin ja Margen häävideon aikana, jossa näytettiin kohtauksia pariskunnan parhaista hetkistä.

 Teemat 
 
Al Jeanin mukaan elokuvan sanoma on, että "miehen pitäisi kuunnella vaimoaan". Lisäksi elokuva on parodia kahdesta ajankohtaisesta kysymyksestä, uskonnosta ja ympäristöliikkeestä. Ympäristöteemaan liittyy Homerin saastuttama Springfieldin järvi, Green Dayn esiintyminen sekä Lisan ja Colinin romanssi. Russ Cargillin konnahahmo on ympäristövirasto EPAn johtaja. Kriitikko Ed Gonzalez väitti, että juoni oli satiirinen kommentti hallituksen tapaan reagoida hurrikaani Katrinan tuhoihin New Orleansissa. Empire-lehden Ian Nathan arvosteli tätä aihetta väittäen, että se teki "elokuvasta selkeän poliittisen, jopa poleemisen ohjelmajulistuksen".
    
Uskontoon liittyvät Abraham Simpsonin uskonnollinen hurmos ja se, että Marge luuli tämän sanojen olevan viesti Jumalalta. Kun Groeningilta kysyttiin, uskoiko hän elokuvan loukkaavan ihmisiä, hän vitsaili, että elokuvassa "vaikuttaa erittäin aktiivinen Jumala". The Gospel According to The Simpsons -kirjan kirjoittaja Mark I. Pinsky sanoi, että "elokuva käsittelee aitoa uskoa kunnioittavasti, mutta kaikenlaista uskonnollista teeskentelyä ja tekopyhyyttä se katsoo karsaasti". Hänen mukaansa kohtaus, jossa Moen kapakan kanta-asiakkaat vaihtavat paikkaa kirkkoon, yritti "paljastaa kaikkien meidän inhimillisen erehtyväisyyden". Analysoidessaan Ned Flandersin roolia hän kirjoitti: "Simpsoneiden pyrkimys kuvata kaikkia eri puoliamme tekee siitä niin rikkaan ja hauskan kuvauksen monimutkaisesta suhteestamme uskontoon". Viittauksena raamatulliseen kertomukseen Aatamista ja Eevasta Eedenin puutarhassa animaattorit lisäsivät omenapuun Lisan ja Colinin taakse heidän ensimmäisessä kohtauksessaan. Puita käytettiin elokuvassa jokaisessa tärkeässä tai tunteellisessa kohtauksessa.

 Julkaisu 

20th Century Fox ilmoitti 1. huhtikuuta 2006, että elokuvan kansainvälinen ensi-ilta tulisi olemaan 27. heinäkuuta 2007. Australiassa ja Isossa-Britanniassa elokuva julkaistiin päivää aikaisemmin. Elokuvan juonesta paljastettiin vain vähän ensi-iltaa edeltävinä viikkoina. Groening sanoi uskovansa, etteivät ihmiset ”katso lehden TV-sivuja ja ajattele, ’Katsonpa tämän viikon Simpsonit, koska pidän juonesta.’ Sitä vain virittäytyy tunnelmaan ja katsoo mitä tuleman pitää”.

Fox järjesti kilpailun Yhdysvaltain kuudentoista Springfield-nimisen kaupungin kesken siitä, missä niistä järjestettäisi elokuvan Amerikan ensi-ilta. Jokainen Springfield tuotti elokuvan, jossa selitettiin miksi juuri heidän kaupunkinsa tulisi toimia ensi-illan isäntänä, ja tulos päätettiin USA Todayn verkkosivuilla järjestetyssä äänestyksessä.

Minnesotan Springfield jättäytyi kilpailusta 31. toukokuuta 2007. Voittajaksi julistettiin 10. heinäkuuta Vermontin Springfield, joka voitti Illinoisin pääkaupungin Springfieldin äänin 15 367 – 14 634. Kaikki muut 14 kilpailijakaupunkia järjestivät pienempiä näytöksiä 26. heinäkuuta. Springfield Vermontissa isännöi elokuvan maailman ensi-illan 21. heinäkuuta. Perinteisen punaisen maton sijasta käytettiin keltaista.

Elokuvan ikärajaksi Motion Picture Association of America asetti PG-13 sen sisältävän ”epäkunnioittavan huumorin” takia. Tuotantoryhmä oli odottanut juuri tätä ikärajaa. British Board of Film Classification ei leikannut elokuvaa ja luokitteli sen sallituksi kaiken ikäisille, mutta suositteli aikuisen läsnäoloa alle kahdeksanvuotiaiden kanssa (PG). BBFC:n edustaja sanoi lyhyestä alastonkohtauksesta, että ”luonnollinen alastomuus ilman seksuaalista sisältöä on sallittu PG-luokituksen elokuvissa”. Suomen Valtion elokuvatarkastamon tarkastajat Hanna Happo, Teppo Esko ja Leena Karjalainen antoivat elokuvan ikärajaksi K-7. Tarkastajien mukaan elokuvassa oli ”animaation kontekstissa makaaberia huumoria, groteskeja väkivaltatilanteita, lievää pelottavuutta ja voimakkaita tehosteita”.

 Markkinointi 

Elokuvan ensimmäinen traileri ilmestyi Ice Age 2 -elokuvan yhteydessä. Traileri oli 25 sekuntia pitkä. Kauppaketju 7-Eleven muutti 11 Yhdysvaltojen kaupoistaan ja yhden Kanadan kaupoistaan Kwik-E-Marteiksi, mikä maksoi noin 10 miljoonaa dollaria. 7-Eleven myi myös Simpsonit-aiheisia tuotteita useissa kaupoissa: Simpsoneista tuttuja pirtelöitä (”Squishees”), ”Buzz-kolaa”, ”Krusty-O's” -muroja sekä ”Pinkin elokuvan donitseja”. Tämä kampanja nosti muunnettujen 7-Eleven kauppojen myyntivoittoja 30 prosentilla. Osana erästä toista kampanjaa Homer esitti animoidun alku-monologin Jay Lenon talk-show’hun The Tonight Show 24. heinäkuuta 2007.

Erilaisia kampanjoita käynnistettiin ympäri maailmaa. Uuden-Seelannin Canterburyssä, Springfield-nimisessä kylässä pystytettiin ”pinkki jättiläisdonitsi” kylän nimen kunniaksi. Dorsetissa Englannissa Homerin kuva maalattiin Cerne Abbasin jättiläisen kalkkikaiverruksen viereen. Paikalliset uuspakanat raivostuivat ja suorittivat sadetaikoja pestäkseen kuvan pois.

McFarlane Toys kehitteli elokuvaan perustuvan toimintafiguurisarjan, EA Games julkaisi The Simpsons Gamen samanaikaisesti kuin elokuvan DVD julkaistiin, vaikka pelin juoni ei perustunut elokuvaan. Samsung julkaisi The Simpsons Movie -puhelimen, ja Microsoft tuotti rajoitetun erän elokuvaan pohjautuvan Xbox 360-laitteen. Ben & Jerry's kehitti Simpsonit-teemaisen jäätelön, joka maistui oluelta ja donitsilta ja oli nimeltään ”Duff & D'oh! Nuts”. Windows Live Messenger tarjosi käyttäjilleen mahdollisuuden ladata ilmainen animoitu sisältö keskusteluissa käytettäväksi. Burger King tuotti sarjan Simpsonit-leluhahmoja joita annettiin lasten aterioiden mukana sekä TV-mainosten sarjan tämän tuotteen myynnin edistämiseksi. Myös Suomen Hesburger-ketju kampanjoi lastenaterioitaan Simpsonit-leluhahmojen kera. JetBlue Airways järjesti sarjan arpajaisia, joissa voittoina oli matka elokuvan ensi-iltaan Los Angelesiin. Yhtiö järjesti myös lennoillaan mahdollisuuden katsoa Simpsoneille omistettua elokuvakanavaa.

 Vastaanotto 
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 220 arvostelun perusteella kriitikoiden arvosteluista 88 prosenttia oli myönteisiä. Metacritic-verkkosivustolla se sai suhdeluvuksi 80/100 36 arvostelusta, mikä tarkoittaa "yleisesti myönteistä arvostelua." Englantilaiset sanomalehdet The Guardian ja The Times antoivat molemmat elokuvalle neljä viidestä tähdestä. The Timesin James Bonen mukaan elokuva "voi olla ylpeä samoista ovelista kulttuurisista viittauksista ja loistokkaista välähdyksistä, jotka ovat tuoneet TV-sarjalle pikkulapsista vertailevan kirjallisuudentutkimuksen tohtoreihin yltävän katsojakunnan." The Guardianin Peter Bradshaw sanoi, että elokuva "antaa kaiken, mitä vain voi haluta", ja että hänen mielestään "85 minuuttia ei riitä tekemään oikeutta seitsemälletoista vuodelle nerokasta komediaa". Ed Gonzalez ylisti elokuvan poliittista sanomaa rinnastaen alun Tikku ja Takku -sarjakuvan myöhempään kuvaukseen presidentti Schwarzeneggerin tilanteesta mutta myös sen visuaalisia piloja. Randy Shulman ylisti näyttelijöitä, joiden äänityöskentely hänen mukaansa "on noussut taituruudeksi, joka ylittää pelkän vuorosanojen lukemisen". Erityisesti hän kehui Kavneria, jonka "esitys oli syvempi kuin koskaan".

Roger Ebert antoi positiivisen arvion, mutta myönsi, ettei "yleensä kuulu TV-animaatioista kehitettyjen elokuvien ihailijoihin." Hän kuvaili elokuvaa "samaan aikaan radikaaliksi ja yksinkertaiseksi, vallankumoukselliseksi ja hyväsydämiseksi, tahattomasti loukkaavaksi". Timen Richard Corliss sanoi, että elokuva "ei yritä olla törkeämpi tai kieroutuneempi, vain isompi ja parempi".USA Todayn elokuva-arvostelija Claudia Puig sanoi, että tarina riittää "täyspitkään elokuvaan, kiitos nokkelan juonen ja lakkaamattoman mitään kunnioittamattoman huumorin", mutta että jotkut fanit "voivat kaivata suosikkihahmojaan". Patrick Colan uskoi, että elokuva "saattaa olla parasta [Simpsonit] -kamaa sitten kausien 12 tai 13", ja ylisti animaatiota, mutta sanoi myös, että hahmojen kuten Sarjakuvahemmo ja Seymour Skinner esiintymiset olivat "pieniä ja tylsiä".The Hollywood Reporterin Kirk Honeycutt kehui elokuvan hyväntuulisuutta, ja sanoi, että nauruja "on kaiken kokoisia". Hän huomautti myös, että "Simpsoneiden tuominen valkokankaalle ei ole tuonut paljoa uutta."Varietyn Brian Lowry kutsui elokuvaa "nokkelaksi, mitään kunnioittamattomaksi [ja] satiiriseksi", mutta huomautti, että sen ainekset riittävät televisiosarjan jaksoa pidemmäksi vain "juuri ja juuri". Lisa Schwarzbaum ylisti ääninäyttelijöitä, mutta huomautti, että "toimintajaksot ontuvat silloin tällöin". Verratessaan elokuvaa sarjan varhaisiin jaksoihin Stephen Rowley totesi, että elokuvalla "on enemmän tarjottavaa kuin sarjalla myöhäisinä vuosina, mutta siitä puuttuu vielä paljon sitä, mikä teki siitä niin virkistävän".

Negatiivista palautetta tuli Empire-lehdeltä, jossa arvostelija Ian Nathan vertasi elokuvaa uudistettuun Coca-Cola-reseptiin New Coke, pitäen molempia "äärimmäisen epäonnistuneina". Phil Villarrealin mielestä elokuvassa oli "liian vähän naurun arvoisia hetkiä", ja että "uusien aluevaltausten sijaan elokuva turvautuu entuudestaan tuttuun". Sheila Johnston kritisoi elokuvan tempoa ja vitsien määrää sanoen, että "puhtia puuttuu paikoitellen", ja että elokuva oli "koomisten sähikäisten yhteislaukaus, jotkut niistä erittäin hauskoja, toiset ontuvia". David Edwards oli samaa mieltä ja kirjoitti, että vaikka "puolen tunnin show rullaa hienosti", "loppu laahustaa äärimmäisen tylsästi". Cosmo Landesman uskoi, että "huumori oli menettänyt satiirisen purevuutensa ja älynsä", ja että "suuri osa komediasta rakentuu Homerin idioottimaisuuden varaan." Bruce Newman kritisoi sarjan sivuhahmojen lyhyitä esiintymisiä ja piti elokuvaa "pettymyksenä".

 Vastaanotto Suomessa 
Elokuva sai Suomessa kriitikoilta hyvän vastaanoton. Useimmissa arvosteluissa elokuva sai neljä tähteä. Eniten elokuvaa kritisoitiin sen suomi-dubbauksista. Helsingin Sanomien Nyt-viikkoliitteen Jarkko Jokelainen sanoi, että Homerin ääninäyttelijä Markku Toikka ei voinut ylittää Dan Castellanetaa, mutta sen sijaan Eija Vilpas Margen äänenä ja Aku Laitinen Mr. Burnsin äänenä saivat kiitosta. Myös Elokuvateatteri.comin kriitikko Jesse Itkonen antoi täydet viisi tähteä, mutta hänen mukaansa dubbaus oli "kulttuurillinen rikos": se tuhosi elokuvan charmin ja oli täysin turha, koska elokuva ei ole suunnattu alle kouluikäisille lapsille. Suosikin arvostelussa sanottiin, että elokuva ei ollut "yhtään sen ilkeämpi tai pisteliäämpi kuin keskimääräinen Simpsonit-episodi, ja silti paljon älykkäämpi ja kriittisempi kuin keskimääräinen amerikkalainen viihde".

Film-O-Holicin Jussi Lahtonen kritisoi sivuhahmojen, kuten Apun, Burnsin ja konnahahmo Russ Cargillin liian pieniä rooleja. Iltalehden verkkolehden Olli Kangassalo kehui elokuvaa, mutta sanoi sen juonen olevan hieman rutiininomainen. Plazan Olli Sulopuisto oli huojentunut elokuvan hauskuudesta, sillä hänen mukaansa sarjan nykyiset jaksot eivät yllä parhaiden vuosien tasolle. MTV3:n Outi Heiskanen moitti elokuvaa vain tavallista pidemmäksi tv-episodiksi. Myös FilmiFINin Markus Laitinen piti elokuvaa tuoreudestaan ja elokuvamaisuudestaan huolimatta tavallisena Simpsonit-jaksona. Myös YleX:n Tuomas Rajala sanoi, että elokuvan "resepti on lähes sama kuin itse TV-sarjassa, eikä elokuvaa voisi edes erottaa sarjasta muuten kuin pituutensa vuoksi. [...] Syytä elokuvan katsomiselle valkokankaalla on hankala löytää, suuri kuva ja hyvä ääni eivät tuo mitään lisää elokuvakokemukseen".

Viihdeimperiumin Päivi Laajalahden muuten positiivisessa arviossa todettiin, että elokuva "luottaa tv-sarjan taikaan eikä pyri luomaan mitään suurta". Myös V2:n Jari Tapani Peltonen sanoi, että elokuvan kaikki tapahtumat on nähty jo aiemmin sarjan jaksoissa. FilmGoerin Antti Honkala oli samaa mieltä, mutta piti siitä huolimatta elokuvaa yhtenä vuoden parhaimmista.
 
Stara.fi-verkkosivulla todettiin, että elokuvan "punainen lanka on kuitenkin alkuirrottelujen jälkeen odotettua melankolisempi ja vaisumpi, mutta toki tutulla Simpsonit -huumorilla höystettyä". Keskisuomalainen-lehti raportoi, että "huumori toimii, mutta satiiri saisi olla purevampaa": ympäristöaktivistit ja kiihkouskovaiset ovat liian helppo pilkan kohde. Kalevan Kati Valjus kommentoi, että "taattuun Simpsonit-tyyliin puolitoistatuntinen elokuva tarjoaa läjäpäin tilannekomiikkaa, mutta tuntuu paikka paikoin pitkitetyltä". Telvis.fi -verkkosivun arvostelussa todettiin, että "nauru raikaa, mutta kokonaisuutena elokuva ei yllä parhaimpien TV-jaksojen tasolle.

 Tuotto elokuvateattereissa 
Yhdysvalloissa The Simpsons Movie tuotti ensimmäisenä päivänään 30,7 miljoonaa dollaria, mikä oli kaikkien aikojen 16. paras ensi-iltapäivän tulos; jos laskuihin otetaan vain elokuvat, joilla ei ole jatko-osia, oli tulos kolmanneksi paras. Elokuva tuotti ensimmäisenä viikonloppunaan yhteensä 74 miljoonaa dollaria ja oli katsojalukujen kärjessä. Tulos oli kaikkien aikojen neljänneksi paras heinäkuun ensi-iltaviikonlopulle, ja paras, jos mukaan ei lasketa elokuvia, joilla on jatko-osia. Tämä ylitti reippaasti Foxin odottamat 40 miljoonan tuotot.

Tulos rikkoi Yhdysvalloissa useita lipputuloennätyksiä, kuten korkeimman viikonlopun bruttotuoton ei-tietokonepohjaiselle animaatioelokuvalle ja televisiosarjaan perustuvalle elokuvalle – se ohitti jopa Vaarallinen tehtävä II:n. Viikonlopun bruttotuotto oli kolmanneksi paras animaatioelokuvalle. Elokuva aloitti kansainvälisten lipputuottojen huipulta: se tuotti 96 miljoonaa dollaria 71 ulkomaassa, joista 27,8 miljoonaa Britanniassa (toiseksi paras aloitus valkokankaalla 20th Century Foxin elokuvalle Britanniassa). Katsojamäärä oli yli puolet ennätyksellisestä 5,5 miljoonasta katsojasta Britanniassa tuona viikonloppuna. Australiassa elokuva tuotti 13,2 miljoonaa Australian dollaria, mikä on kolmanneksi paras tuotto ensi-iltaviikonlopulle maassa, ja paras animoidulle elokuvalle. Yhdysvaltojen ulkopuolella elokuva tuotti parhaiten Britanniassa ja toiseksi parhaiten Saksassa (yhteissumma 36 289 250 dollaria). Elokuvan maailmanlaajuinen tuotto oli kaiken kaikkiaan yli 526 miljoonaa dollaria.

Elokuvan levitysyhtiö FS Film reportoi, että Suomessa The Simpson Movien näki ensi-iltana perjantaina yli 30 000 katsojaa ja se keräsi noin 250 000 euron lipputulot. Tämä oli animaatioelokuvien kaikkien aikojen paras ensi-iltatulos Suomessa. Elokuva oli ensimmäisellä sijalla viikolla 31/2007 lyömällä elokuvat Harry Potter ja Feeniksin kilta ja Die Hard 4.0. Kahden ensimmäisen viikonlopun aikana elokuvan kävi katsomassa yli 200 000 suomalaista. The Simpsons Movie oli Suomessa vuoden 2007 katsotuin elokuva 400 000 katsojalla.

 Palkinnot ja ehdokkuudet The Simpsons Movie voitti palkinnot parhaasta komediaelokuvasta British Comedy Awardsissa, parhaasta animaatiosta ITV:n National Movie Awardsissa ja parhaasta elokuvasta Englannin Nickelodeon Kids' Choice Awardsissa. Se voitti muun muassa elokuvat Harry Potter ja Feeniksin kilta, Pirates of the Caribbean: Maailman laidalla ja Shrek kolmas. Elokuvan traileri palkittiin Golden Trailer Awardilla. Forbes nimesi elokuvan vuoden kolmanneksi parhaaksi ja se sai kolme ehdokkuuta vuoden 2008 Annie-gaalassa (paras animaatioelokuva, paras elokuvaohjaus, paras käsikirjoitus ja paras elokuvan äänirooli Julie Kavnerille). Kaikki neljä palkintoa voitti Rottatouille.  The Simpsons Movien kotisivu sai Webby-palkinnon parhaasta elokuvan kotisivusta.The Simpsons Movie oli ehdolla vuoden 2008 Golden Globessa parhaaksi animaatioelokuvaksi, BAFTAssa parhaaksi animaatioelokuvaksi ja elokuvatuottajien killan palkintosarjassa (Producers Guild Award) parhaaksi animoiduksi teatterielokuvaksi.   Muita ehdokkuuksia olivat parhaan animaation tai multimediateoksen Satelliitti-palkinto, Chicagon elokuvakriitikoiden liiton parhaan  animaatioelokuvan palkinto ja Broadcast Film Critics -liiton parhaan animaatioelokuvan palkinto.  
Ennen julkaisuaan elokuva oli ehdolla vuoden 2007 MTV Movie Awardsissa tittelillä "Best Summer Movie You Haven't Seen Yet" (paras kesäelokuva, jota et ole vielä nähnyt) - palkinnon voitti Transformers. Teen Choice Awardin The Simpsons Movie hävisi elokuvalle Hairspray ja People's Choice Awardsin parhaan komedian tittelin elokuvalle Paksuna. Suomessa elokuva voitti YleX:n Tuorein 2007 -kilpailussa parhaan ulkomaisen elokuvan tittelin.

 DVD-julkaisu 
Elokuva julkaistiin DVD:nä ja Blu-raynä maailmanlaajuisesti 3. joulukuuta 2007 ja Yhdysvalloissa 18. joulukuuta 2007. Julkaisu sisältää tuottajien ja animaattoreiden kommenttiraitoja, kuusi poistettua kohtausta sekä valikoiman elokuvan promootio-aineistoa.  Viimeistelemätön kohtaus, jossa kaupunkilaiset laulavat Springfieldin hymniä, liitettiin Simpsoneiden kymmenennen tuotantokauden DVD-boksiin.

DVD:n julkaisun mainoskampanjaan liittyi Yhdysvalloissa muun muassa Empire State Buildingin keltainen juhlavalaistus. Tämä oli ensimmäinen kerta, jolloin rakennusta käytettiin elokuvan mainostamiseen. Isossa-Britanniassa Fox käynnisti viiden miljoonan punnan mainoskampanjan. Se myös solmi 1,6 miljoonan punnan sopimuksen Yoplait-yhtiön kanssa The Simpsons Movie jogurtin valmistamisesta Frubes-tuotesarjaan. Ensimmäisellä viikolla elokuvan DVD nousi Yhdysvaltojen DVD-listojen kärkeen ja se tuotti 11,8 miljoonan dollarin vuokratulot. Julkaisijana toimi Suomessa FS Film. DVD-julkaisun "Special Stuff - koosteita" sisältää American Idol -pätkiä ja trailereita elokuvasta.

 TV-esitykset Suomessa 
Simpsons Movie, telsu.fi, viitattu 24.7.2022

 Kirjallisuutta 
 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

   

 Virallinen sivusto 
 [http://www.apple.com/trailers/fox/thesimpsonsmovie/ The Simpsons Movie]'': Applen trailereita 
 The Simpsons Movie: FS Film Oyn esittelysivu
 Simpsonit: virallinen kotisivu 
 
 
 
 
 

Simpsonit
Vuoden 2007 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
Televisiosarjoihin perustuvat elokuvat
20th Century Foxin elokuvat
Seulonnan keskeiset artikkelit