joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Margareta Högman

Margareta Högman (16. marraskuuta 1786 Pohjois-Ii – 3. maaliskuuta 1849 Joutsa) oli Itä-Hämeessä ja Etelä-Savon länsiosassa vaikuttaneen kristillisen herätysliikkeen, nk. ystäväliikkeen, hengellinen johtaja ja keskushahmo 1810-luvulta alkaen kuolemaansa saakka. Hänen isänsä oli seppä Jaakko Högman.

Ystäväliikkeen uskonkäsitys oli sisäistä elämää ja elämän pyhitystä viljelevää rakastavaa kristillisyyttä, joka sai ulospäin suuntautuvia diakonisia, kulttuurisia ja sivistyksellisiä muotoja. Siihen, että liikkeessä luotettiin "sanaan" ja sen itse lukemiseen, Matthias Akiander – 1800-luvun uskonnollisten liikkeiden ensimmäinen historioitsija – näkee olennaisesti perustuvan ystäväliikkeen erityisen hengen ja toiminnan eetoksen. Akianderin mukaan liikkeeseen kuuluneet ahkeroivat sekä sisällisessä että ulkonaisessa ”siisteydessä ja hiljaisuudessa, ei sillä mitään ansaitaksensa, vaan Jumalan sanassansa käskemisen ja kristillisen ihmisen velvollisuuden vuoksi". Ystäväliikkeen käytäntöön kuuluivat säännölliset rukoushetket, elämäntapojen siisteys ja raittius, luku- ja kirjoitustaidon vaaliminen, sairaiden, köyhien ja ahdistuneiden auttaminen, sielun- ja mielen hoito. Ystäväliike joutui määrittämään uskonkäsitystään suhteessa muihin ajan herätysliikkeisiin, etenkin Paavo Ruotsalaisen herännäisyyteen ja Henrik Renqvistin rukoilevaisuuteen – ja haastetuksi myös pitkiin herännäisoikeudenkäynteihin. Margareta Högmanin kirjoittamaksi mainittua arkkivirttä O Jumalan Karitza (1831/1834) painettiin 1800-luvun kuluessa lukuisia kertoja eri versioina. 

”Puron lailla, joka kuivia partaitansa kostuttaen virtaa kohinatta eteenpäin, tämä liike on kaikessa rauhassa tyydyttänyt hätääntyneiden sielujen hengellistä janoa. Muut seudut ovat sen sisäistä elämää tuskin huomanneetkaan.” (Matthias Akiander, 1863)

Tuotantoa 
O Jumalan Karitza (1834) – arkkivirsi

Muuta 
Joutsan hautausmaalla on Margareta Högmanin hautamuistomerkki (1930).

Aiheesta muualla 

Matthias Akiander: Historiska Upplysningar om Religiösa rörelserna i Finland i äldre och senare tider VII. (1863)
Tuula Hökkä: Margareta Högman. Ystäväliike ja arkkivirsi.  (2006)

Herätysliikkeet
Suomalaiset uskonnolliset vaikuttajat
Vuonna 1786 syntyneet
Vuonna 1849 kuolleet
Märkälämpötila

Märkälämpötila on lämpötila, jossa rajallinen määrä nestettä ja suuri määrä kaasua ovat tasapainossa adiabaattisissa olosuhteissa. Märkälämpötila on lämpötila, johon kostealla kankaalla verhottu lämpömittari asettuu ilman virratessa pakotetusti sen ohitse.

Märkälämpötila ja ihmisen terveys 
Oletetaan tilanne, jossa ihminen on Maan pinnalla ja ilma vaihtuu vapaasti hänen ympärillään. Märkälämpötila on matalin lämpötila, johon voi päästä pelkällä veden haihtumisella; eli ihmisen tilanteessa hikoilemalla. Yli 35 asteen märkälämpötilassa keho ei pysty enää poistamaan aineenvaihdunnan tuottamaa lämpöä, ja kehon ydinlämpötila alkaa nousta. Jo muutama tunti 35 asteen märkälämpötilassa tappaa hyväkuntoisenkin ihmisen.

Lähteet 

Termodynamiikka
Lämpötila
Einstein (suku)

Einstein-suku on saksanjuutalainen suku, jonka varhaisimmat merkinnät ovat vuodelta 1665, jolloin Baruch Moses Ainstein liittyi Buchaun seurakunnan jäseneksi. Baruch Ainsteinin jälkeläiset muuttivat suvun nimen E-kirjaimella alkavaksi, jollaisena se tunnetaan nykypäivänä.

Albert Einstein

Albert Einstein 

Suvun ylivoimaisesti tunnetuin jäsen on saksalais-yhdysvaltalainen teoreettinen fyysikko Albert Einstein. Einstein tuli tunnetuksi koko fysiikan mullistavilla teorioilla. Tunnetuimmat teoriat ovat suppea- ja yleinen suhteellisuusteoria sekä valosähköisen ilmiön selittäminen. Einstein oli naimisissa kaksi kertaa. Ensimmäinen vaimo oli serbialainen Mileva Marić, jonka kanssa hän sai kolme lasta. Suhde Marićin kanssa päättyi vuonna 1919 ja hän meni uusiin naimisiin serkkunsa Elsa Löwenthalin kanssa. 

Einsteinilla oli yksi sisar, Maria Einstein. Mariasta käytetään usein nimitystä Maja.

Suku ennen Albert Einsteinia 
Albert Einstein vanhemmat Hermann Einstein ja Pauline Einstein (o.s. Koch) olivat molemmat juutalaisia ja molemmilla oli kauppiassukuinen tausta. Hermann Einsteinilla oli kolme veljeä, August Ignaz, Heinrich ja Jakob sekä kaksi siskoa Jette ja Friederike. Vuonna 1880 Hermann ja Jakob Einstein perustivat Müncheniin Jakob Einstein & Co -nimisen yrityksen, joka asensi vesi- ja kaasujohtoja ja toimi myöhemmin myös sähkötekniikan alalla.

Albert Einsteinin jälkeläiset 
Albert Einsteinin tiedetään saaneen kolme lasta, Lieserl Einstein, Eduard Einstein ja Hans Albert Einstein. Lieserl oli Einsteinin ensimmäinen lapsi ja ainoa tytär. Lieserl syntyi ennen kuin Einstein ja Mileva Marić solmivat avioliiton vuonna 1903. Vielä samana vuonna Lieserl menehtyi, vain vuoden ikäisenä. Hans Albert Einstein syntyi vuotta myöhemmin Lieserlin kuolemasta, Hans Albert Einstein oli professori Kalifornian yliopistossa. Eduard Einstein syntyi vuonna 1910, hän oli vakavasti sairas ja sairasti skitsofreniaa. 

Albert Einsteinin jälkeläisistä vain Hans Albert on saanut lisää jälkeläisiä. Hans Albert sai kaksi poikaa ja adoptoi yhden tyttären. Poikien nimet ovat Bernhard Caesar ja Klaus Martin. Klaus Martin kuoli kuitenkin 6-vuotiaana kurkkumätään.

Bernhard Caesar Einstein sai viisi lasta Aude Ascher Einsteinin kanssa. Thomas Martin Einstein (Santa Monica, CA, USA, 1955), Paul Michael Einstein (1959) (Ranska), Eduard Albert Einstein (Ted) (1961–) (Los Angeles, CA, USA), Mira Einstein-Yehieli (1965–) (Israel), Charles Quincy Ascher Einstein (Charly) (1971–) (Sveitsi)

Lähteet 
 http://www.einstein-website.de/biographies/einsteinhansalbert_content.html 
 http://www.einstein-website.de/biographies/einsteinhermann.html 
 http://www.einstein-website.de/biographies/einsteinpauline.html

Aiheesta muualla 
 About.com:n lyhyt sukupuu
 Einsteinien sukupuu
David Ortega

David Ortega Pitarch (s. 20. heinäkuuta 1979, Castellón de la Plana, Castellón) on espanjalainen uimari, joka edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 2000 Sydneyssä. Ortega voitti 100 metrin selkäuinnin EM-kultaa pitkän radan EM-kilpailuissa 2000 Helsingissä.

Lähteet 
Espanjan olympiakomitea Luettu 13.3.2007 

Espanjalaiset uimarit
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Ich Troje

Ich Troje on puolalainen pop-yhtye, joka aloitti vuonna 1996. Se on hiljalleen noussut yhdeksi Puolan suosituimmista yhtyeistä. Ich Troje on edustanut Puolaa Euroviisuissa vuosina 2003 ja 2006.

Jäsenet 
 Michał Wiśniewski
 Ania Świątczak (nyk. Wiśniewski)
 Jacek Łągwa
 Justyna Majkowska (lähti toukokuussa v. 2003)
 Magda Pokora (lähti vuoden 2001 alussa).

Historia 
Ich Trojen jäsenet Michał ja Jacek tapasivat joulukuussa 1994. Sen jälkeen he löysivät Magdan ja tekivät ensimmäisen singlensä v. 1996. Sinkun aikoihin tulivat myös ensimmäiset musiikkivideot "Prawo" ja "Ci Wielcy". Ich Trojen ensimmäinen konsertti oli 9.7.1996 Łódźissa, ja heidän ensimmäinen levynsä "Intro" julkaistiin Michałin syntymäpäivänä 9.9.1996, mutta levytys yhtiö ei levittänytkään levyä kauppoihin, vaan Ich Trojen täytyi tehdä se itse.

Neljässä kuukaudessa heidän levynsä myi kultaa. Michał osti viimeisillä säästöillään talon Łódźista ja perusti sinne oman levy-yhtiön, jolla hän alkoi levyttää uutta albumiaan. Albumin nimeksi tuli "3", ja Introsta lohkoistu single "A wsystko to... bo ciebie kocham" nousi hitiksi. Maaliskuussa 2001 Magda jätti Ich Trojen ja ryhtyi soolouralle taiteilijanimellä Magda Femme.

Justyna korvasi Magdan, jonka jälkeen Ich Troje julkaisi singlen ja musiikkivideon "Powiedz", ja kesällä 2001 ilmestyi levy "ad.4". Vuonna 2002 ilmestyi albumi, tupla-cd "Po piąte... a niech gadają".

Diskografia
 Intro (1996)
 ITI cd (1997)
 Parhaan ...(1999)
 3 (1999)
 Ad.4 (2001)
 Viides ... ja anna heidän puhua(2002)
 Paras kolmesta(2003)
 6. viimeinen pysäkki (2004)
 7 kuolemansyntiä synneistä (2006)
Ósmy obcy pasażer (2008)
Pierwiastek z dziewięciu (2017)

Aiheesta muualla

 yhtyeen kotisivut puolaksi ja saksaksi

Puolalaiset popyhtyeet
Vuoden 2006 euroviisuedustajat
Puolan euroviisuedustajat
Vuoden 2003 euroviisuedustajat
Bardi

Bardi oli muinaiskelttiläinen runoilija ja laulaja. Keskiajalla bardien tehtävänä oli lukutaidottoman väen keskuudessa säilyttää ja välittää entisaikojen sankariteoista kertovia tarinoita ja eeppisiä runoja sekä sepittää tilannerunoutta kuten ylistyslauluja ja itkuvirsiä.

Alun perin bardit olivat kelttiläisiä muistopuheiden ja satiirien säveltäjiä sekä esittäjiä. Sana yleistyi sittemmin merkitsemään heimon runonlaulajaa, joka sepitti ja esitti säkeitä muinaisista sankareista ja heidän uroteoistaan. Roomalaisen runoilijan Lucanuksen mukaan bardit olivat Gallian ja Britannian kansallisrunoilijoita. Vähitellen bardiperinne hävisi Galliasta sen roomalaistuessa, mutta säilyi Irlannissa ja Walesissa. Irlantilaiset bardit välittivät perimätietoa edelleen laulamalla vanhoja runoja. Walesissa sana bardd merkitsi runoilijaa, ja bardien sääty jaettiin eri luokkiin 900-luvulla. Myöhäiskeskiajalla bardien säädyn merkitys alkoi vähentyä, mutta walesilaisen runonlaulannan perinne on säilynyt nykypäivään asti, ja Walesissa järjestetään vuosittain Eisteddfod-juhlat, joihin kokoontuu bardeja ja minstrelejä.

Populaarikulttuurissa 
Monissa fantasiamaailmaan sijoittuvissa roolipeleissä, sarjakuvissa ja elokuvissa bardi on yksi hahmoista. Bardi-hahmoille annetaan usein joko kehystarinan kertojan tai parantajan tehtäviä. Asterix-sarjakuvassa bardi Trubadurix on koominen hahmo.

Katso myös 
 Trubaduuri

Lähteet 

 
Keskiaika
Reijo Katajaranta

Reijo Katajaranta (28. elokuuta 1942 Hamina – 16. toukokuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi Kansan äänen päätoimittajana sekä kuului Suomen Työväenpuolueen ja Kommunistien liiton hallituksiin. Katajaranta oli Rauhan ja Sosialismin puolesta – Kommunistisen Työväenpuolueen äänenkannattaja Työkansan Sanomien päätoimittaja toukokuusta 1997 maaliskuuhun 2002. Kesällä 2006 Katajaranta valittiin Muutosvoimat Suomi -puolueen puheenjohtajaksi.

Reijo Katajaranta kiinnostui marxilaisuudesta 1970-luvun puolivälissä ja hän liittyi Suomen kommunistiseen puolueeseen ja sen taistolaiseen oppositioon. Katajaranta toimi vuodesta 1974 aktiivisesti Alkon Liikeväen liitossa ja vuodesta 1983 sen sihteerinä.

Reijo Katajaranta oli KTP:n perustajajäseniä vuonna 1988 ja hän toimi sihteerinä puolueen kaikissa edustajakokouksissa vuoteen 2001 asti. Alkuvuodesta 2002 KTP:n keskusneuvosto kuitenkin erotti Katajarannan puolueesta ja päätoimittajan tehtävistä. Syynä oli osallistuminen Muutosvoimat Suomi -yhteistyöpuolueen valmisteluihin, joihin KTP:n enemmistö ei halunnut mukaan. KTP:sta erotettiin keväällä 2002 muitakin henkilöitä ja saman vuoden syyskuussa Katajaranta oli näiden kanssa perustamassa Kommunistien liittoa.

Lähteet

Kommunistinen työväenpuolue
SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt
Suomalaiset toimittajat
Suomen Työväenpuolue (2006)
Suomalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1942 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Kulmahammas

Kulmahammas (), C, on useimmilla eläinlajeilla oleva hammas etu- ja poskihampaiden välissä. Kulmahampaan tehtävänä on petoeläimillä pitää saaliista kiinni sekä lajinsisäisten kamppailujen käyminen. Kasvinsyöjillä kulmahampaat voivat olla myös taisteluhampaina, esimerkiksi oreilla ja karjuilla. Karjujen kulmahampaita kutsutaankin usein syöksyhampaiksi tai torahampaiksi ja ne ovat yleensä alaleukaluussa suurempia kuin yläleukaluussa. Myös mursujen kulmahampaat ovat pidentyneet syöksyhampaiksi. Norsujen syöksyhampaat sen sijaan eivät ole kulmahampaita vaan etuhampaita. Märehtijöillä kulmahampaat ovat muuntuneet etuhampaiksi. 

Koiran maitokulmahampaat puhkeavat 3–5 viikon iässä ja vaihtuvat pysyviin 5–7 kuukauden iässä. Kissalla vastaavat iät ovat 3–4 viikkoa ja 5–6 kuukautta. Hevosilla kulmahampaat saattavat puuttua kokonaan, mutta jos ne puhkeavat, ne puhkeavat 4–5 vuoden iässä. Joskus hevosilla saattaa olla maitokulmahampaatkin. Märehtijöillä alakulmahampaat muistuttavat etuhampaita ja ovat näiden kanssa rivissä. Maitohampaat puhkeavat syntymän aikoihin tai parin ensimmäisen elinviikon aikana. Lehmillä kulmahampaat vaihtuvat pysyviin 32–42 kuukauden iässä, lampailla 36–48 kuukauden, ja vuohilla 36 kuukauden iässä. Poron alakulmahampaat vaihtuvat pysyviin 12–14 kuukauden iässä. Muista märehtijöistä poiketen poroilla on pienet yläkulmahampaat. Maitohampaat puhkeavat syntymän aikoihin ja vaihtuvat pysyviin 12–14 kuukauden iässä. Sikojen kulmahampaat puhkeavat syntymän aikoihin ja vaihtuvat pysyviin 8–12 kuukauden iässä. Karjujen kulmahampaat ovat erittäin vaaralliset aseet. Hampaiden vaihtumisia käytetään yleisesti eläinten iän määrittämiseen. Sanonta ”Ei lahjahevosen suuhun katsota” viittaa juuri tällaiseen iänmääritykseen.

Katso myös 
Etuhampaat
Välihampaat
Poskihampaat

Lähteet
Hevosen ja muiden eläinten tunnistus ja iänmääritys, ISBN 952-90-5922-1, ell Heikki Sirkkola

Hampaat
Gustaf Adolf Reuterholm

Vapaaherra Gustaf Adolf Reuterholm (7. heinäkuuta 1756 Siuntio – 27. joulukuuta 1813 Slesvig) oli suomalainen valtiomies, joka johti Ruotsin politiikkaa Kustaa IV:n Aadolfin holhoojahallituksen aikana 1792–1796.

Ura 
Reuterholm oli innokas okkultismin ja mystiikan harrastaja. Tämä harrastus johti läheiseen ystävyyteen kuningas Kustaa III:n veljen Kaarle-herttuan kanssa, joka oli Reuterholmin tavoin kiinnostunut henkimaailman asioista. Reuterholmia ja Kaarle-herttuaa yhdisti myös vapaamuurariveljeys. Kun Kustaa III murhattiin maaliskuussa 1792, valta siirtyi hänen poikansa Kustaa IV Aadolfin alaikäisyyden vuoksi Kaarle-herttualle, joka puolestaan delegoi vallan ystävälleen Reuterholmille.

Reuterholm noudatti aluksi hyvin vapaamielistä politiikkaa. Hän muun muassa poisti kokonaan lehdistösensuurin. Hyvin pian hän alkoi kuitenkin vallankumouksen pelossa tiukentaa otettaan vallasta: sensuuri palautettiin ja opposition toimintaa alettiin valvoa hyvin tehokkaasti. Erityisen epäluuloisesti Reuterholm suhtautui entisiin Kustaa III:n suosikkeihin Gustaf Mauritz Armfeltiin ja Johan Christopher Tolliin. Ulkomailla oleskelevaa Armfeltia vastaan nostettiin syyte maanpetoksesta, ja hänet tuomittiin kuolemaan. Armfelt ei kuitenkaan noudattanut käskyä palata Ruotsiin tuomion täytäntöön panemiseksi.

Reuterholmin ulkopolitiikka suuntautui aluksi Venäjää vastaan. Vuonna 1794 Ruotsi kuitenkin päätti solmia puolueettomuusliiton Venäjän ja Tanskan kanssa. Suunnitteilla oli myös Kustaa IV Aadolfin naittaminen jollekin venäläiselle prinsessalle, mutta tämä hanke kaatui nuoren kuninkaan tuntemaan vastenmielisyyteen venäläisten ortodoksista uskoa kohtaan.

Kun Kustaa IV Aadolf tuli täysi-ikäiseksi vuonna 1796, hän nuhteli Reuterholmia huonosta viran hoitamisesta. Reuterholm katsoi menettäneensä kuninkaan luottamuksen ja erosi virastaan. Hänestä oli tullut hyvin epäsuosittu kansan keskuudessa, ja niinpä hän päätti viettää loppuikänsä vapaaehtoisessa maanpaossa Saksassa, Hollannissa ja Italiassa.

Suku 

Reuterholmin isä oli valtaneuvos Esbjörn Christian Reuterholm (k. 1773). Hänen veljensä Axel Christian Reuterholm (1753–1811) oli Vaasan hovioikeuden presidentti ja Charlotta Malm-Reuterholmin puoliso.

Reuterholmin kuoli lapsettomana Kielissä vuonna 1813. Hän omisti Siuntiossa Pikkalan (Pickala) ja Suitian kartanot. Testamentissaan hän määräsi omaisuutensa veljenpojalleen Axel Reuterholmille, ehdolla, että tämä myy kaiken omaisuuden Suomessa, muuttaa Ruotsiin ja ostaa rahoilla sieltä maata, sekä rakennutta uuden kotikuntansa kirkkoon sukuhaudan, johon siirtää kaikkien Siuntioon haudattujen Reuterholmien arkut. Vuonna 1815 arkut päätyivät Strängnäsin tuomiokirkkoon Olivecrantz-suvun hautaholviin, joka nyttemmin tunnetaan Reuterholmin hautaholvina. Myös Gustaf Adolf Reuterholm on haudattu tänne.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Reuterholm, Gustaf Adolf (1756–1813) – Kansallisbiografia

Suomalaiset aateliset
Suomalaiset vapaamuurarit
Ruotsalaiset aateliset
Vuonna 1756 syntyneet
Vuonna 1813 kuolleet
Lämpökemia

Lämpö- eli termokemia on yksi fysikaalisen kemian osa-alue, jossa tutkitaan lämpöenergian vapautumista tai absorboitumista kemiallisissa reaktioissa. Lämpökemia käsittelee lämmön vaihtelua, joka liittyy erilaisiin muutoksiin kuten faasimuutoksiin ja kemiallisiin reaktioihin. Laskut liittyvät usein lämpökapasiteettiin, palamislämpöön ja muodostumislämpöön

Kaikki lämpökemian lait nojaavat kahteen toteamukseen:
Lavoisierin ja Laplacen laki (1782): Lämmön muutos, joka liittyy johonkin muutokseen on yhtä suuri ja vastakkainen verrattuna sen vastakkaiseen muutokseen.
Hessin laki (1840) : Reaktioentalpiaan ei vaikuta se kuinka monta välivaihetta reaktiossa on  alku- ja loppulämpötilojen ollessa yhtä suuret

Lämpökemian historiaa 
Vuonna 1782 Antoine Lavoisier ja Pierre-Simon Laplace asettivat lämpökemian perustan osoittamalla, että se lämpö, joka vapautuu reaktiossa on yhtä suuri kuin se lämpöenergian määrä, joka sitoutuu käänteisreaktiossa. He myös tutkivat lukuisten aineiden ominaislämpökapasiteettia ja latenttilämpöä sekä palamisessa vapautuvan lämmön määrää. Vuonna 1840 sveitsiläinen kemisti Germain Hess muotoili periaatteen, jonka mukaan reaktiossa muodostuvan lämmön määrä on sama tapahtuipa reaktio kerralla tai useammassa välivaiheessa. Tämä periaate tunnetaan Hessin lain nimellä. 
Lämpökemian ilmiöitä voidaan soveltaa esimerkiksi energiatehokkaissa lämpöenergian varastointisovelluksissa, joissa  hyödynnetään vaihemuutosmateriaalien (phase change material) latenttilämmön ominaisuutta hukkalämmön varastoinnissa ja vapauttamisessa.

Reaktiolämpö 
Lämpöenergiaa, joka sitoutuu tai vapautuu reaktiossa reagoivien aineiden moolimääriä kohti kutsutaan reaktiolämmöksi. Reaktiolämpö vakiopaineessa systeemille lasketaan:

missä
 on reaktion tuotteiden  entalpia
 on reaktion lähtöaineiden entalpia

Moolinen reaktioentalpia saadaan laskemalla yhteen reaktion lähtöaineiden moolientalpiat:

missä:
 on aineen i moolientalpia
 on aineen i stoikiometrinen kerroin, joka voi olla positiivinen tai negatiivinen

Endoterminen ja eksoterminen reaktio
Mikäli entalpian muutos on negatiivinen vapautuu lämpöä ja reaktiota kutsutaan eksotermiseksi reaktioksi. Entalpiamuutoksen ollessa positiivinen energiaa sitoutuu ja reaktiota nimitetään endotermiseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Hasila Jarimi, Devrim Aydin, Zhang Yanan, Gorkem Ozankaya, Xiangjie Chen, Saffa Riffat: Review on the recent progress of thermochemical materials and processes for solar thermal energy storage and industrial waste heat recovery, International Journal of Low-Carbon Technologies, Volume 14, Issue 1, March 2019, Pages 44–69, Published: 20 December 2018 

Fysikaalinen kemia
An Tran

An Tran (s. 29. heinäkuuta 1952 Saigon) on vietnamilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.  Tran tunnetaan lempinimellä "The Boss" ("pomo").

Tran aloitti pokerin 1970-luvun puolivälissä ja sijoittui rahoille World Series of Poker -turnauksessa ensimmäisen kerran vuonna 1989. Samana vuonna hän oli WSOP:n pääturnauksessa 24.. Sen jälkeen Tran on ollut WSOP:n finaalipöydässä useita kertoja ja vuonna 1991 hän voitti toistaiseksi ainoa WSOP-rannekkeensa 1 500 dollarin pot limit omaha -turnauksessa. Siinä hän voitti lopun kaksinpelissä Chris Björinin.

WSOP:n pääturnauksessa Tran on parhaimmillaan ollut viides vuonna 1996. Sijoitus toi palkintorahoina 128 700 dollaria. Tran oli lähellä voittaa toisen rannekkeensa vuonna 2004, jolloin hän hävisi lopussa John "World" Henniganille 5 000 euron limiitti hold'em -turnauksessa.

Tran on voittanut urallaan useissa turnauksia kuten Hall of Fame Poker Classicissa vuonna 1992, Queens Poker Classicissa vuonna 1993, LA Poker Classicissa vuonna 1994, 10th Annual Diamond Jim Bradyssa vuonna 1994, Legends of Pokerissa vuonna 1996 ja Four Queens Poker Classicissa vuosina 2002 ja 2003. World Poker Tourilla Tran on selvinnyt kerran finaalipöytään: Gold Strike World Poker Openissa tammikuussa 2006 hän oli viides ja ansaitsi tästä 125 856 dollaria.

Elokuussa 2007 Tranin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,5 miljoonaa dollaria.

Lähde

Aiheesta muualla 

 An Tran PokerPages.com:ssa (luettu 14.3.2007)

Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Sari Peltoniemi

Sari Päivikki Peltoniemi (s. 24. kesäkuuta 1963 Kauhava) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija sekä äidinkielenopettaja.

Peltoniemi on koulutukseltaan filosofian maisteri Jyväskylän yliopistosta. Hän toimi 1980- ja 1990-luvuilla Noitalinna huraa! -yhtyeen laulajana ja sanoittajana. Hän on toiminut sanoittajana myös Musta köksä -yhtyeelle sekä Los Jacopablosille ja Maaseudun tulevaisuus -yhtyeelle. Peltoniemi on myös säveltänyt Toinen luokka -kappaleen Noitalinna huraa!:n samannimiselle singlelle.

Peltoniemen esikoisteos Löytöretkeilijä Kukka Kaalinen ilmestyi vuonna 2000. Peltoniemen fantasiaromaani Hirvi (2001) ja lastenromaani Kukka Kaalinen koulutiellä (2002) olivat Finlandia Junior -ehdokkaina. Helmikuussa 2007 Peltoniemi sai Suomen Kulttuurirahaston myöntämän Olli Arrakosken 8 000 euron muistoapurahan. Vuonna 2009 hän sai toista kertaa myönnetyn Anni Polva -palkinnon teoksesta Soita minulle, Kukka Kaalinen. Keväällä 2014 hän sai nuortenkirjailijalle vuosittain myönnettävän Laivakello-palkinnon. Vuonna 2018 Peltoniemelle myönnettiin valtion viisivuotinen taiteilijaprofessoriapuraha. Vuonna 2021 Peltoniemi sai Arvid Lydecken -palkinnon teoksesta Täältä minä karkaan ja Kirjailijaliiton myöntämän Tirlittan-palkinnon koko tuotannostaan.

Johanna Sinisalon brittiläiselle Dedalus-kustantamolle toimittamassa kokoomateoksessa The Dedalus Book of Finnish Fantasy (2006) on mukana käännös Peltoniemen novellista ”Kultainen omena”.

Teoksia

Kukka Kaalinen -sarja

Muut teokset

Palkinnot ja ehdokkuudet 
 Palkinnot
 Vaasan läänin taidepalkinto Noitalinna huraa! -yhtyeessä toimimisesta
 Kuvastaja-palkinto 2001 (Hirvi)
 IBBYn kunnialista 2004
 Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 2005 (Ainakin tuhat laivaa)
 Anni Polva -palkinto 2009 (Soita minulle Kukka Kaalinen)
 Laivakello-palkinto 2014 
 Arvid Lydecken -palkinto 2021 (Täältä minä karkaan)

 Ehdokkuudet
 Finlandia Junior -palkintoehdokas 2001 (Hirvi) ja 2002 (Kukka Kaalinen koulutiellä)
 Arvid Lydecken -palkintoehdokas 2007 (Kerppu ja tyttö)
 Topelius-palkintoehdokas 2007 (Suomu), 2010 (Hämärän renki) ja 2012 (Kuulen kutsun metsänpeittoon)

Kirjallisuutta 
 Kotimaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita 4. Toimittanut Ismo Loivamaa. BTJ Kirjastopalvelu, 2004.
 Miten minusta tuli lasten- ja nuortenkirjailija. Toimittanut Paula Havaste. BTJ Kirjastopalvelu, 2004.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jääskeläinen, Pasi: Hirvitädin löytöretki. Kaltio 1/2002.
 Maria Loikkanen: Kummat. Onnimanni 1/2004. (PDF)
 Maria Loikkanen: Ainakin tuhat laivaa. Onnimanni 1/2006. (PDF)
 Suomu – Sari Peltoniemen haastattelu. Nono 26.11.2007.
 Loikkanen, Maria: Suomu. Onnimanni 4/2007. (PDF)
 Yle Kulttuuricocktail: Noitalinna huraa! -solisti Sari Peltoniemi: Ujollakin on oikeus esiintyä

Suomalaiset fantasiakirjailijat
Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Suomalaiset laulajat
Suomalaiset sanoittajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Noitalinna huraa!
Moottoripyöräilyn Australian Grand Prix 2007

Australian Grand Prix 2007 oli MotoGP-kauden 2007 16. osakilpailu, joka käytiin 14. lokakuuta 2007 Phillip Island Grand Prix Circuitilla Victorian osavaltiossa Australiassa.

Tulokset

MotoGP

MotoGP-kausi 2007
Espanjan Grand Prix 2007

Espanjan Grand Prix 2007 (virallisesti Formula 1 Gran Premio de España Telefónica 2007) oli Formula 1 -kauden  neljäs osakilpailu, joka ajettiin 13. toukokuuta Circuit de Catalunyan moottoriradalla Espanjassa. Kilpailun voitti paalupaikalta startannut Ferrarin Felipe Massa, joka ajoi samalla nopeimman kierroksen.

Viikonlopun aikataulu ja sää

Tulokset

Aika-ajot

Kilpailu

Johtokierrokset

Tilanne kuljettajien MM-sarjassa

Muuta 
 Super Agurin ensimmäinen piste.

Katso myös 
 GP2 Espanjan Grand Prix 2007
 Porsche Supercup Espanjan Grand Prix 2007

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Espanjan GP 2007 - F1-ruutu

Formula 1 -kausi 2007
2007
Come Out and Play

Come Out and Play (1985) on hard rock -yhtye Twisted Sisterin neljäs albumi. Albumilla esiintyy lukuisia vierailevia tähtiä. Kappaleen "Be Chrool to Your Scuel" Dee Snider laulaa duettona Alice Cooperin kanssa. Billy Joel soittaa samassa kappaleessa pianoa.

"Leader of the pack" on cover versio The Shangri-Las:n kappaleesta "Leader of the pack". "Come out and play" on Twisted Sisterin toiseksi viimeinen albumi ennen yhtyeen hajoamista vuonna 1987.

Kappaleet

 Come Out and Play - 4:51
 Leader of the Pack - 3:48
 You Want What We Got - 3:45
 I Believe in Rock 'n' Roll - 4:03
 The Fire Still Burns - 3:34
 Be Chrool to Your Scuel - 3:53
 I Believe in You - 5:23
 Out on the Streets - 4:27
 Lookin Out for # 1 - 3:07
 Kill or Be Killed - 2:47
 King of the Fools (Bonus kappale kasetti- ja CD-versioissa) - 6:26

Vuoden 1985 albumit
Twisted Sisterin albumit
Rokkari

Rokkari on arkikielen nimitys rockmusiikin esittäjälle tai harrastajalle.

Ensimmäisiä rokkareita olivat 1950-luvun teddyt ja greaserit. Rockmusiikki on jakautunut varsinkin 1970-luvulta lähtien moniksi eri tyyleiksi. Rockiin pohjautuvia nuoriso- ja alakulttuurisia tyylejä ovat edustaneet esimerkiksi hipit, punkkarit, hevarit ja goottirokkarit. Vaikka rokkareista puhuttiin alun perin vain muusikkoyhteydessä, nykypäivänä termi on yleistynyt tarkoittamaan kaikkia rockmusiikin harrastajia. Joskus rokkarit yhdistetään virheellisesti hevareihin.

Stereotyyppisiin rokkareihin liitetään usein moottoripyörät, seksi, ylenpalttinen alkoholinkäyttö ja huumeet.

Lähteet 

Nuorisokulttuuri
Prytaneion

Prytaneion () oli antiikin Kreikassa prytanien eli kaupungin johtavien virkamiesten kokoontumispaikka ja hallintorakennus. Termiä käytetään kuvailemaan mitä tahansa antiikin rakennusta, jossa virkamiehet kokoontuivat. Yleensä Prytaneionilla tarkoitetaan kaupunginvirkamiesten rakennusta, mutta myös Olympiassa sijaitsevasta Prytaneionista, jossa tuomarit ja urheilijat kokoontuivat, käytetään samaa nimitystä.

Prytaneion sijaitsi yleensä kaupungin keskellä agoralla. Prytaneionit muodostivat usein kaupungin henkisen ”ytimen”, ja niissä sijaitsi muun muassa Hestian pyhäkkö, jonka alttarilla paloi ikuinen tuli.

Antiikin aikaisista prytaneioneista on varmuudella tunnistettu vain Deloksen, Laton ja Olympian prytaneionit sekä todennäköisesti myös muun muassa Efesoksen prytaneion. Ateenan Prytaneionin paikkaa ei tunneta varmuudella. Aiemmin Agoralla sijainneen Tholoksen ajateltiin usein olleen tässä käytössä, mutta nykyisen käsityksen mukaan rakennus ei kuitenkaan ollut kaupungin varsinainen prytaneion vaan jonkinlainen liitännäisrakennus, Prytanikon.

Prytaneion-rakennuksia 

 Prytaneion, Ateena
 Prytaneion, Delfoi
 Prytaneion, Delos
 Prytaneion, Efesos
 Prytaneion, Olympia
 Prytaneion, Priene
 Tholos eli Prytanikon, Ateena

Lähteet 

Antiikin Kreikan arkkitehtuuri
Super Extra Gravity

Super Extra Gravity on The Cardigans -yhtyeen kuudes albumi, joka julkaistiin Saksassa ja Irlannissa 14. lokakuuta 2005 ja Britanniassa 17. lokakuuta 2005. Levyn tuottajana toimi Tore Johansson, joka tuotti myös Gran Turismo -albumin ja on sittemmin työskennellyt Franz Ferdinandin kanssa. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”I Need Some Fine Wine and You, You Need to Be Nicer” ja ”Don’t Blame Your Daughter (Diamonds)”.

Kappaleet  
  
  
  
 
  
  
  
  
 
 
  
 (UK bonus track)  
 (UK bonus track)
 (UK bonus track)

Singlet 
 
 

Kolmas single olisi ollut ”Godspell”, mutta sitä ei julkaistu.

Aiheesta muualla 
 Jortikka, Jorma: Super Extra Gravity. Soundi 11/2005.

The Cardigansin albumit
Vuoden 2005 albumit
Hangon linnoitus

Hangon linnoitus (ruots. Hangöbefästningarna) oli 1700-luvun lopulla Hankoon rakennettu linnoitus, joka koostui kallioluodoille rakennetuista Gustavsvärnin, Meijerfeldtin ja Gustaf Adolfin linnakkeista sekä mantereella olleesta Kuningattarenvuoren varustuksesta. Saarilinnakkeet muodostivat Hangon satamaan vievää meriväylää suojaavan kolmion. 

Hangon Tulliniemelle rakennettiin ensimmäinen tykkien kenttälinnoite Brunerskärin skanssi jo 1600-luvun lopulla. Varsinaisesti Hangon linnoituksen rakennustyöt alkoivat 1788–1790 käydyn Kustaa III:n sodan jälkeen, jolloin Tulliniemelle ja läheisiin saariin rakennetut tilapäiset kenttälinnoitteet päätettiin korvata pysyvillä linnoituslaitteilla Hangon sataman suojaamiseksi. Linnoitustyöt suunnitteli linnoittajaprikaatin komentaja von Kierting apulaisenaan kapteeni Carl Nycander ja linnoittaminen alkoi keväällä 1793. Linnoitustyöt jatkuivat 1800-luvun alkuun saakka, mutta linnoitus jäi kuitenkin keskeneräiseksi. 

Suomen sodan aikana Hangon linnoitus joutui venäläisille ilman taisteluita. Venäläiset jatkoivat 1800-luvulla linnoitustöitä. Krimin sodan alkaessa  Gustavsvärnin linnakkeessa oli 61 tykkiä ja linnake torjui sodan aikana englantilaisten laivastohyökkäyksen. Hangon linnoitusta alettiin kuitenkin pitää liian kalliina ylläpitää ja niinpä Gustavsvärnin, Kustaa Aadolfin ja Meijerfeldtin luodoilla olleet linnakkeet räjäytettiin loppukesästä vuonna 1854. 

Hangon linnoituksen varustuksia on yhä jäljellä Gustavsvärnin ja Gustaf Adolfin  saarilla.

Lähteet 

Hangon historia
Hangon rakennukset ja rakennelmat
Ruotsin sotahistoria
Suomen linnoitukset
Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Lady in the Water

Lady in the Water on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännitys/fantasiaelokuva, jonka on käsikirjoittanut, tuottanut ja ohjannut M. Night Shyamalan, tuottajina myös Sam Mercer ja Jose L. Rodriguez. Musiikin elokuvaan sävelsi James Newton Howard. Tarina perustuu Shyamalanin omille lapsilleen kertomaan iltasatuun.

Juoni 
Kerrostalokompleksin talonmiehen Cleveland Heepin pelastaa nuori nainen, joka ilmestyy hänen huoltamastaan uima-altaasta. Käy ilmi, että kyseessä on myyttinen vesiolento, narfi, nimeltään Story, joka on tullut ihmisten maailmaan täyttämään ennalta määrättyä tehtäväänsä. Joillakin kerrostalokompleksin asukkailla on osansa narfin tehtävässä. Cleveland ryhtyy auttamaan Storya löytämään oikeat henkilöt, jotta hän voisi palata kotiinsa. Tehtävää kuitenkin vaikeuttavat koiramaiset skruntit, jotka pyrkivät tappamaan kaikki omasta maailmastaan poistuneet narfit.

Näyttelijät

Vastaanotto 
Elokuva sai melko penseän vastaanoton elokuvakriitikoilta. Elokuvan kuvaaman satumaailman uskottavuus ja elokuvan vakavastiotettavuus on kyseenalaistettu, ja Shyamalanin itselleen käsikirjoittamaa roolia on kritisoitu liioitellun mahtipontiseksi. Ohjaamilleen elokuville tyypillisen lyhyen cameoroolin sijasta Shyamalanin esittämä hahmo on Lady in the Waterissa yksi tärkeimmistä. Eräs elokuvan hahmoista on elokuvakriitikko, joka on esitetty ylimielisenä ja epämiellyttävänä, mitä voidaan pitää vihamielisyytenä elokuvakriitikoita kohtaan. Elokuvasta esitettiin kuitenkin myös positiivisia arvioita. 

Lady in the Water tuotti pääsylipputuloja noin 72,9 miljoonaa dollaria. Elokuvan tuottamiseen käytettiin arviolta 70 miljoonaa dollaria ja markkinoimiseen toiset 70 miljoonaa, joten elokuva ei ollut taloudellinen menestys.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lady in the Waterin virallinen sivu. 
 
 Lady in the Waterin trailerit. 

Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat
Vuoden 2006 yhdysvaltalaiset  elokuvat
M. Night Shyamalanin ohjaamat elokuvat
Legendary Picturesin elokuvat
Culver City

Culver City on kaupunki Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se kuuluu Los Angelesin piirikuntaan. Kaupunki on 1920-luvulta lähtien tunnettu useista elokuvastudioistaan. Culver Cityn perusti ja nimesi itsensä mukaan kiinteistönvälittäjä Harry Culver vuonna 1913. Vuoden 2018 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 39 214.

Televisio- ja elokuvateollisuus
Culver City tunnetaan erityisesti elokuvateollisuudestaan, ja siellä sijaitsee useita elokuvastudioita. Ensimmäinen studio rakennettiin jo vuonna 1918. Muun muassa elokuvajätti Sony Pictures Entertainmentin studiot sijaitsevat alueella. Nykyiset Sony Pictures Entertainmentin toimitilat olivat aiemmin Metro-Goldwyn-Mayerin käytössä. Culver Cityssä on tuotettu useita elokuvia kuten klassikot Tuulen viemää (1939) ja Citizen Kane (1941), sekä uudemmat Grease (1978) ja E.T. (1982). Myös useita televisiosarjoja on kuvattu alueella.

Liikenne
Culver Cityn metroasema on  kaupungin merkittävin joukkoliikenneasema. Asemalta pääsee nopeasti Los Angelesin keskustaan ja Santa Monicaan.

Katso myös
Hollywood

Lähteet

Aiheesta muualla
Kaupungin viralliset sivut 

Los Angelesin piirikunnan kaupungit
Max Factor (kosmetiikkayhtiö)

Max Factor on Max Factor Seniorin  (1872–1938) vuonna 1909 perustama yhdysvaltalainen kosmetiikkayhtiö. Vuodesta 1991 yhtiö on ollut Procter & Gamblen omistuksessa.

1920-, 1930- ja 1940-luvuilla Max Factor liitettiin kiinteästi elokuvamaailmaan. Max Factor Senior teki elokuvien ensimmäisen meikkauksen vuonna 1914 ja tiettävästi loi termin "makeup" (suom. meikki). Monet näyttelijättäret, kuten Bette Davis ja Jean Harlow, olivat vakioasiakkaita Factorin kauneushoitolassa. Monet näistä asiakkaista myös esiintyivät Max Factorin mainoksissa ja tekivät tuotemerkkiä tunnetuksi. Vielä nykyäänkin Max Factor liitetään usein elokuvamaailmaan, sillä muun muassa monissa sen mainoksissa mainostetaan lisäksi elokuvia, joissa yhtiön meikkejä on käytetty. Heillä on oma tähti Hollywood Walk of Famella.

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhtiön kotisivut
 Max Factor tekee Tuhkimoistakin tähtiä, Kuva, 20.07.1938, nro 15, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Yhdysvaltalaiset yritykset
Kosmetiikka- ja kauneusalan yritykset
Hollywood Walk of Fame
Procter & Gamblen tuotemerkit
Rauhan junaturma

Rauhan junaturma tapahtui 6. lokakuuta 1938 Rauhan asemalla Imatran ja Lappeenrannan välillä, kun Tainionkoskelle matkalla ollut matkustajajuna numero 851 ja Lappeenrantaan menossa ollut rikkidioksidivaunuun kytketty järjestelyjuna numero 1233 törmäsivät yhteen. Turmassa kuoli 15 ja loukkaantui 13 ihmistä.. Tämä turma oli Suomen suurin ennen toista maailmansotaa tapahtunut rautatieonnettomuus.

Järjestelyjuna oli vaihtotyössä Rauhan pysäkillä kello 7.30 kun Lappeenrannasta Tainionkoskelle menossa ollut matkustajajuna tuli pysäkille. Sankan sumun takia veturimiehistöt eivät huomanneet toisiaan ja matkustajajuna ajoi järjestelyjunan perään. Matkustajajunassa oli veturin perässä kaksi Simolassa junaan liitettyä makuuvaunua jotka rikkoontuivat ja tunkeutuivat osittain toistensa sisään. Järjestelyjunassa ollut rikkidioksidia sisältänyt vaunu rikkoutui ja vaunusta vuoti ratapihalle kaasuuntunutta rikkidioksidia joka täytti ratapihan. Useat makuuvaunuista ulos rynnänneet ihmiset kuolivat kaasumyrkytykseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kaamea onnettomuus Rauhan pysäkillä, Karjala, 07.10.1938, nro 270, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Järkyttävä junaonnettomuus eilen Lappeenrannan-Vuoksenniskan rataosalla - 10 ihmistä sai onnettomuudessa surmansa, Maakansa, 07.10.1938, nro 230, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Rauhan juna-onnettomuus, Suomen Kuvalehti, 15.10.1938, nro 41, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Järkyttävä onnettomuus, Hakkapeliitta, 18.10.1938, nro 42, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Lappeenranta
Vuoden 1938 onnettomuudet
1930-luvun junaonnettomuudet
1930-luvun onnettomuudet Suomessa
Junaonnettomuudet Suomessa
Etelä-Karjalan historia
Buleuterion

Buleuterion ( tai bouleutērion) oli antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa rakennus, jossa kaupunkilaisten neuvosto eli bule kokoontui. Buleuterioneista on monia löydettyjä arkeologisia esimerkkejä Kreikasta ja sen lähialueilta.

Tunnettuja buleuterioneita ovat muun muassa Ateenassa ja Olympiassa sijaitsevat rauniorakennukset. Ateenan Buleuterion, jossa kokoontui kaupungin 500-miehinen neuvosto, sijaitsi Agoralla. Olympian Buleuterionissa tehtiin Olympian kisojen hallinnointi ja se oli rakennettu varhaisten kreikkalaisten temppelien tavoin. Kummassakin rakennuksessa oli istumapaikkoja päällekkäisissä riveissä.

Buleuterion-rakennuksia 

 Buleuterion, Ateena
 Buleuterion, Delfoi
 Buleuterion, Delos
 Buleuterion/Odeion, Efesos
 Buleuterion, Miletos
 Buleuterion, Olympia
 Buleuterion, Priene

Aiheesta muualla 

 Bouleuterion: Birthplace of Democracy. Foundation of the Hellenic World. 

Antiikin Kreikan arkkitehtuuri
Brain Damage

Brain Damage on dubyhtye, joka on perustettu vuonna 1999 Saint-Étienneissa Ranskassa.

Diskografia 
maxi
 Bipolar Disorder (Bangarang) - 1999

albumit

(studio)
 Always greener [on the other side] (Bangarang/Hammerbass) - 2002
 Ashes to ashes / Dub to dub (Bangarang/Hammerbass/Sounds Around) - 2004
 Spoken dub manifesto vol.1 (Bangarang/Jarring Effects) - 2006
 Short Cuts (Bangarang/Jarring Effects) - 2008
 Burning before Sunset (Jarring Effects/Discograph) - 2010
 Burning before sunset featuring Black Sifichi (Jarring Effects) -  2010
 High Damage [High Tone meets Brain Damage] (Jarring Effects) - 2012
 What you gonna do? (Jarring Effects) - 2012
 Empire Soldiers [Brain Damage meets Vibronics] (Jarring Effects) - 2013
 Walk The Walk (Jarring Effects) - 2015
 Talk The Talk (Jarring Effects) - 2016

(live)
 Short Cuts Live (Jarring Effects/Discograph) - 2009

muut
 Combat dub (Bangarang)
 Combat dub II (Bangarang)
 Digital park compilation 
 A & O Meets Bangarang (Bangarang)
 maxi vinyl de remixes de Lab° 
 Roots of dub funk vol. 3
 Dub Solidarity (dubhead)
 Crooklyn dub outernational/Certified dope vol. 4
 Alpha & Omega : " Spirit of the ancients "
 Dub excursion ( Sound Around)
 Dub in France
 Dub Addicts
 EP Brain Damage meets Sir Jean featuring Sir Jean (Jarring Effects) - 2012

Aiheesta muualla 

 Brain Damage:n virallinen nettisivu
 Bangarang levy-yhtiö
 Jarring Effects levy-yhtiö
 Hammerbass levy-yhtiö
 albumi Spoken dub manifesto vol.1 Virallinen nettisivu

Dub
Ranskalaiset yhtyeet
Keijo Komppa

Keijo Kalervo Emil Komppa (10. huhtikuuta 1928 Helsinki – 22. kesäkuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän esiintyi televisiosarjassa Sodan ja rauhan miehet J. K. Paasikivenä sekä televisiosarjassa Naapurilähiö. Hän toimi Suomen Kansallisteatterissa 1982–1995 ja sitä ennen monissa muissa teattereissa.

Komppa valmistui Teatterikoulun korkeakouluosastolta 1967 suoritettuaan ohjaaja-dramaturgitutkinnon.

Komppa esiintyi jo 1930-luvulla lapsinäyttelijänä, mutta varsinaisesti ura alkoi Helsingin teiniteatterista 1940-luvun lopulla ja Ylioppilasteatterista, jonka johtaja hän oli 1952–1954. 1950-luvulta alkaen hän näytteli elokuvissa ja toimi radioteatterissa ohjaajana ja näyttelijänä, elokuvassa, sittemmin televisiossa ja teki pitkän uransa aikana myös valistusfilmejä ja lyhytelokuvia. Hän lainasi äänensä useihin piirroselokuviin ja esiintyi Knalli ja sateenvarjo -radiokuunnelmissa. 

Komppa sai Pro Finlandia -mitalin 1991 ja teatterineuvoksen arvonimen 1997. Hänelle myönnettiin ylimääräinen taiteilijaeläke.

Filmografia
Varsovan laulu (1953)
Se alkoi sateessa (1953)
Olemme kaikki syyllisiä (1954)
Villi Pohjola (1955)
Lähellä syntiä (1955)
Sankarialokas (1955)
Tyttö lähtee kasarmiin (1956)
Vihdoinkin hääyö... (1957)
Vääpelin kauhu (1957)
Kolmas laukaus (1959)
Ei ruumiita makuuhuoneeseen (1959)
Skandaali tyttökoulussa (1960)
Opettajatar seikkailee (1960)
Nina ja Erik (1960)
Molskis, sanoi Eemeli, molskis! (1960)
Kaks’ tavallista Lahtista (1960)
Isaskar Keturin ihmeelliset seikkailut (1960)
Toivelauluja (1961)
Minkkiturkki (1961)
Miljoonavaillinki (1961)
Me (1961)
Kertokaa se hänelle... (1961)
Vaarallista vapautta (1962)
Tähdet kertovat, komisario Palmu (1962)
Kielletty kirja (1965)
Pariisilaissolmio (1965, tv)
Ylilääkäri (1966, tv)
Johan nyt on markkinat! (1966)
Äl’ yli päästä perhanaa (1968)
Kunnon sotamies Svejkin seikkailuja (1968, televisiosarja)
Täällä Pohjantähden alla (1968)
Vodkaa, komisario Palmu (1969)
Naapurilähiö (1969, tv)
Vinski ja Vinsentti (1970, tv)
Pilvilinna (1970)
Luottamus (1976)
Sodan ja rauhan miehet (1978, televisiosarja)
Knalli ja sateenvarjo (1979–1997)
Akaton mies (1983)
Ihmiselon ihanuus ja kurjuus (1988)
Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva (1990)
Kadunlakaisijat (1991)
Mitä minä tekisin? (1993)
Tuomitut (1995)
Isältä pojalle (1996)
Nortia (1996, televisiosarja)
Paluu naapurilähiöön (1997, televisiosarja)

Äänirooleja 
Kaunotar ja Kulkuri (1955) – Tony 
101 dalmatialaista (1961) – eversti
Viidakkokirja (1967) – kenraali Hathi
Oliver ja kumppanit (1988) – Louis
Metrohiiret (1988) – sivuäänet
Ankronikka: Kadonneen lampun metsästäjät (1990) – Merlock
Majava-vaarin tarinoita (1993-1994) – sivuäänet
Batman ja Pakkasherra (1998) – sivuäänet

Lähteet 
 
 YLE Elävä arkisto: Keijo Komppa 1928-2009
 Helsingin Sanomat 8.4.2008 s. C5 Syntymäpäivähaastattelu

Viitteet

Aiheesta muualla
Keijo Kompan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Suomalaiset näyttelijät
Pro Finlandia -palkitut
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Vieno Orre

Vieno Anselm Orre (19. marraskuuta 1920 Hanko – 2. kesäkuuta 1984 Turku) oli erityisesti seinämaalauksistaan tunnettu suomalainen taidemaalari. Hän kävi Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1947–1950. Ensimmäisen kerran hänen töitään oli esillä 1950. Vuosien varrella hän osallistui lukuisiin yhteisnäyttelyihin kotimaassa ja ulkomailla. Orre toimi Turun piirustuskoulun opettajana 1971–1972 ja rehtorina 1974–1980. Orren maalauksia on monen taidemuseon kokoelmissa.

1960-luvun alussa Orre voitti Turun kaupungin monumentaalimaalausten kilpailussa mahdollisuuden toteuttaa Pääskyvuoren koulun juhlasaliin 18 metriä pitkä ja puolitoista metriä korkea maalaus Väri ja rytmi. Yhä paikoillaan oleva teos kuvaa nuoria eri liikuntalajien parissa. Vaikutteita työhönsä Orre sai ruotsalaisen Norrköpingin kaupungin Klingsborgin koulun samantapaisesta maalauksesta, jonka aiheena on juhlakulkue.

Lähteet

Suomalaiset taidemaalarit
Suomen oppilaitosten rehtorit‎
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 1984 kuolleet
Jaakko Summanen

Jaakko Ilmari Summanen (1. syyskuuta 1922 Nilsiä – 25. lokakuuta 1990 Kuopio) oli suomalainen sotakirjailija.

Summanen lähti jatkosotaan vapaaehtoisena vuonna 1942. Kesäkuussa 1944 hän jäi Kannaksen suurhyökkäyksen yhteydessä venäläisten sotavangiksi ja vietti kuukausia vankileirillä, kunnes pääsi marraskuussa takaisin Suomeen. Hän työskenteli 1948 lähtien viisi vuotta myymäläapulaisena Rautavaaralla ja perusti sitten oma kauppansa kotikylälleen Nilsiän Palonurmelle. Hän oli naimisissa Katri Hellin Väätäisen kanssa vuodesta 1949 lähtien.

Summasen esikoisromaani oli vuonna 1979 julkaistu omaelämäkerrallinen Sotavanki, ja seuraavan vuosikymmenen aikana hän kirjoitti seitsemän muutakin sotaromaania.

Teokset
 Sotavanki. Gummerus 1979. 
 Nuoret sotilaat. Gummerus 1980. 
 Syvärin takaa. Gummerus 1980. 
 Pohjan poika. Gummerus 1981. 
 Lähtö Äänislinnasta. Gummerus 1984. 
 Viimeiset kranaatit. Gummerus 1985. 
 Asemasotaa. Gummerus 1987. 
 Stalinin moukari. Gummerus 1989.

Lähteet
 
 Kuopion kaupunginkirjaston sivu Jaakko Summasesta 

Suomalaiset sotakirjailijat
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 1990 kuolleet
Marie Glory

Marie Glory (oik. Raymonde Louise Marcelle Toully, 3. maaliskuuta 1905 Mortagne-au-Perche, Ranska – 24. tammikuuta 2009 Cannes, Ranska) oli ranskalainen mykkäelokuvien näyttelijä. Hän oli yksi viimeisistä elossa olevista aikuisrooleja mykkäelokuvissa näytelleistä näyttelijöistä. Glory teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1924 Raymond Bernardin elokuvassa Le Miracle des Loups taiteilijanimellä Arlette Genny, jota hän käytti vuoteen 1927.

Vuonna 1928 Glory näytteli Line Hamelinin roolin yli kolmetuntisessa ranskalais-saksalaisessa tuotannossa  Raha (L'Argent). Seuraavana vuonna hän oli mukana Géza von Bolváryn saksalaiselokuvassa Vater und Sohn.

1930-luvulla Glory esitti naispääosaa useissa elokuvissa. Hänen ensimmäinen puheroolinsa oli vuonna 1930 Leo Mittlerin elokuvassa Le Roi de Paris, jossa Gloryn vastanäyttelijänä toimi venäläisemigrantti Iván Petrovich. Hänen viimeinen pääosansa oli vuonna 1939. 1940-luvulla Glory näytteli vain yhdessä elokuvassa (vuoden 1943 Dagli Appennini alle Ande). 1950-luvulla Glory näytteli italialaisissa elokuvissa sivurooleissa. Hänen viimeinen elokuvaroolinsa oli vuonna 1960 ja tv-sarjassa vuonna 1964.

Aiheesta muualla 

Ranskalaiset näyttelijät
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Klaveeri

Klaveeri tarkoittaa yleisesti kosketinsoitinta. Nykyisin termiä käytetään pääsääntöisesti joidenkin sävellysten, kuten Johann Sebastian Bachin Hyvin viritetyn klaveerin, nimessä. Klaveereihin kuuluvat muun muassa:

 Vasaraklaveeri eli fortepiano
 Klavikordi
 Cembalo
 Piano
 Urut
Rose Bampton

Rose Bampton (28. marraskuuta 1907 – 21. elokuuta 2007) oli yhdysvaltalainen ooppera- ja klassinen laulaja.

Bampton syntyi Lakewoodissa Ohiossa. Hän aloitti uransa mezzosopraanona mutta siirtyi sopraanoksi. Hän pääsi Metropolitaniin mutta esiintyi myös muissa huomattavissa oopperataloissa eri puolilla maailmaa.

Bampton oli naimisissa Wilfrid Pelletierin (1890–1982) kanssa. Bampton tulkitsi muun muassa Arnold Schönbergin, Charles Gounod'n, Johann Sebastian Bachin, Ludwig van Beethovenin ja Amilcare Ponchiellin tuotantoa. Hän kuoli vain kolme kuukautta ennen 100-vuotispäiväänsä.

Lähteet
 Rose Bampton - Music Biography, Credits and Discography : AllMusic

Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat
Sopraanot
Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 2007 kuolleet
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2005

Uinnin pitkän radan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2005 11. kertaa. Kilpailut käytiin Kanadan Montrealissa 16.–31. heinäkuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi kansainvälinen uimaliitto FINA. Kilpailulajeina olivat uinti, avovesiuinti, uimahypyt, taitouinti ja vesipallo. Kilpailut järjestettiin Pyhän Helenan saarella, Parc Jean-Drapeaulla, jossa oli aikaisemmin järjestetty muun muassa Expo 67.

Mitalistit

Uinti

Miehet

Naiset

Avovesiuinti 
Avovesiuinti uitiin 1976 kesäolympialaisia varten rakennetun soutustadionin altaassa. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun MM-avovesiuinnit uitiin altaassa.

Uimahypyt

Taitouinti

Vesipallo

Lopullinen järjestys

Mitalitaulukko 
      Isäntämaa

Lähteet 
Tulokset  ja 2 

Uinnin maailmanmestaruuskilpailut
Vuoden 2005 urheilu
Maailmanmestaruuskilpailut 2005
Montréalin urheilu
The Heart of Everything

The Heart of Everything on hollantilaisen Within Temptation -yhtyeen neljäs albumi. Se julkaistiin 12. maaliskuuta 2007. Albumin musiikki on sinfonista metallia sekä balladeja. Albumista on julkaistu useampi eri painos, tavallisen painoksen lisäksi mm. digipak-versio sekä bonus-DVD:n sisältävä erikoispainos. Digipak-painokselta löytyy bonusraitana toinen versio kappaleesta What Have You Done. Muilta erikoispainoksilta löytyy bonusraitoina akustisia versioita eri kappaleista.

Ensimmäinen single albumilta on duetto What Have You Done, jossa on mukana yhdysvaltalaisen Life of Agony -yhtyeen laulaja Keith Caputo. Toinen single on Frozen, jonka tuoton yhtye lahjoittaa hyväntekeväisyyteen lastensuojelutyöhön.  Kappale The Howling esiintyy myös Spellborn-tietokonepelin soundtrackillä.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.

Kappaleet

Standardipainos

Euroopan iTunes-painos

Keltainen ja pinkki erikoispainos

Bonus-DVD 
Live in Tokyo
 Our Solemn Hour 
 The Howling 
 Frozen 
 Stand My Ground 
 The Cross 
 The Heart of Everything 
 Mother Earth 
 Deceiver of Fools 
 Ice Queen 

Musiikkivideot
 The Howling (The Chronicles of Spellborn -traileri)
 What Have You Done (ft. Keith Caputo) 
 Frozen 
 The Howling 
 What Have You Done (ft. Keith Caputo) (toinen versio)

Arvostelut 
 About.com: 
 Allmusic: 
 Dome.fi: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 The Heart 0f Everything Discogsissa 
 

Heart of Everything, the
Heart of Everything, the