joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pajunkissa

Pajunkissa on pajun pehmeä kukinto, joka aukeaa varhain keväällä ennen lehtien tuloa. Suomessa pajunkissojen puhkeaminen lumien sulaessa on kevään merkki. Monet asettelevat keväisin keräämiään pajun oksia maljakkoon koristeeksi.

Pajunkissa kristinuskossa 

Suomalaisessa kristillisessä perinteessä pajunkissat liitetään pääsiäisen palmusunnuntaihin. Raamatun evankeliumien mukaan Jeesuksen eteen asetettiin palmunlehviä hänen ratsastaessaan aasilla Jerusalemiin. Suomen ilmastossa vain pajun oksa on pääsiäisen aikaan "elävä", ja pajunkissoja on pidetty lehvien vastineena.

Lähteet 

Pajut
Suomalaiset pääsiäisperinteet
Ruotsin valtaneuvosto

Ruotsin valtaneuvosto tai valtakunnanneuvosto () oli Ruotsissa hallitusasioissa kuninkaan apuna toiminut monijäseninen elin, neuvoskunta. Se oli Ruotsin korkein hallintoelin keskiajalta uudenajan alkuun, joka käytti sekä tuomiovaltaa että toimeenpanovaltaa. Vahvimmillaan se oli unionin aikana, jolloin hallitsi valtakuntaa kuninkaasta riippumatta. Heikoimmillaan se oli itsevaltiuden aikoina, jonka asema palasi nopeasti itsevaltiuden kukistuttua. Vapauden aikana kuningas sitoutui hallitsemaan sen neuvojen mukaan.

Valtaneuvosto syntyi Ruotsissa 1280-luvulla ja se mainitaan Maunu Eerikinpojan maanlaissa. Siihen kuuluivat keskiajalla valtakunnan mahtavimmat hengelliset ja maalliset ylimykset, tyypillisesti valtaneuvokset edustivat valtakunnan eri osia. Suomesta Turun piispalla oli pysyvä oikeus kuulua keskiajalla valtaneuvostoon. Neuvosto tapasi kuninkaan säännöllisesti kuninkaan kutsusta ja hallitsi kuninkaan ja myöhemmin muodostuneiden valtiopäivien kanssa läpi keskiajan.

Valtaneuvosto oli usein melko mahtava ja vastapainona sekä rajoituksena kuninkaan vallalle. Useiden monarkkien valtaannousu oli tulosta valtaneuvosten juonitteluista syrjäyttää liian mahtavaksi muodostunut edellinen kuningas - etenkin ulkomailta tuotettiin valtaneuvoksista riippuvaisia monarkkeja, malliesimerkkinä Albrekt Mecklenburgilainen.

Kustaa Vaasan aikana valtaneuvosto alettiin muodostaa pikemminkin kuninkaan käskettävänä olevista henkilöistä. Niinpä poliittinen valta keskittyikin.

Kustaa II Aadolfin aikana valtaneuvostosta tuli pysyvä virasto ja hallinnon keskus. Sen asema vahvistettiin vuoden 1634 hallitusmuodossa. 1600-luvulla valtaneuvoston tärkeimmät jäsenet olivat: 
 valtakunnankansleri (hoiti ulkopolitiikkaa ja asiakirjojen laadintaa, usein johti valtaneuvoston toimintaa, vastasi jossakin määrin pääministeriä)
 valtakunnandrotsi (vastasi oikeudenkäytöstä)
 kamarimestari (vastasi valtion kassasta ja verojen keräämisestä)
 valtakunnanmarski (johti valtakunnan armeijaa) ja
 valtakunnanamiraali eli valta-amiraali (johti laivastoa).

Kaarle XI supisti valtaneuvoston tehtävää muuttaen sen yksistään ylimmäksi tuomioistuimeksi. Sen jäseniä ei sanottu enää valtaneuvoksiksi, vaan kuninkaan neuvoksiksi. Arvo palautettiin 1719 Ulrika Eleonoran aikana, ja vapauden ajalla valtaneuvostolla oli suuri vaikutusvalta kuninkaaseen; säädyt nimittivät ja erottivat neuvoston jäsenet. 

Kustaa III:n aikana sen merkitys väheni, ja vuoden 1789 yhdistys- ja vakuuskirjassa kuningas sai mahdollisuuden lakkauttaa sen kokonaan asettamalla sen jäsenmääräksi nolla. Kustaa III hajotti sen 1789 kahteen osaan, jolloin siitä tuli korkein tuomioistuin ja yleisten asioiden valmistelukunta.

Norjassa oma valtaneuvosto lakkautettiin 1500-luvulla, kun maan hallintoa sulautettiin muutenkin Tanskan alaisuuteen ja Tanskassa 1660-61.

Lähteet 

Ruotsin poliittinen historia
Chips Abp

Chips Abp oli välipalaruokia (snackseja) valmistanut ahvenanmaalainen yhtiö, jonka tuotemerkkeihin kuuluvat mm. Taffel-perunalastut sekä Oolannin-einestuotteet ja -perunapakasteet. Yhtiön hankki omistukseensa norjalainen Orkla ASA ja vuoden 2013 lopussa Chips Ab:n nimeksi muutettiin Orkla Confectionery & Snacks Finland Ab ja Panda sulautui Orkla Confectionery & Snacks Finlandiin. Orkla Confectionery & Snacks Finland Ab:n entinen nimi on Chips Ab.

Yrityksen toiminta alkoi vuonna 1969, kun se rakensi perunalastutehtaan. Tehdas sijaitsee Saltvikin Haralsbyssä ja yrityksen pääkonttori Maarianhaminassa. Chips-konsernin palveluksessa oli noin 800 henkeä ja sen vuotuinen liikevaihto oli noin 300 miljoonaa euroa.

Lähteet 

Perunalastut
Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit
Terry Gilliam

Terence Vance ”Terry” Gilliam (s. 22. marraskuuta 1940 Minneapolis, Minnesota) on brittiläinen elokuvaohjaaja ja Monty Python -komediaryhmän ainoa alkuperältään ei-brittiläinen jäsen. Syntyään yhdysvaltalainen Gilliam sai Britannian kansalaisuuden vuonna 1968. Vuonna 2006 hän luopui Yhdysvaltojen kansalaisuudesta. Hänelle myönnettiin erikois-BAFTA vuonna 1970 ja BAFTA:n kunniajäsenyys vuonna 2009.

Ura 

Gilliam opiskeli poliittista historiaa Occidental Collegessa Los Angelesissa. Hän toimi 1960-luvun alkupuolella Help-nimisen lehden toimittajana ja freelance-kuvittajana New Yorkissa, kunnes muutti Britanniaan. Hän aloitti uransa animaattorina ja sarjakuvantekijänä. Hänen ensimmäinen kokonaan oma ohjaustyönsä oli Jappervokki (1977), joka muistutti vielä huomattavasti Python-huumoria. Elokuvan Brazil – tämän hetken tuolla puolen (1985) menestyksen myötä Gilliam sai mahdollisuuden tehdä suuremman budjetin elokuvan Paroni von Münchhausenin seikkailut (1988), josta kuitenkin tuli taloudellinen floppi vaikka kriitikoiden vastaanotto oli hyvä. Gilliamin seuraava työ oli jälleen pienellä budjetilla tehty Fisher King (1991), jossa hän säilytti omintakeisen tyylinsä ja aukaisi itselleen ovet Hollywoodiin. Gilliam sai luvan ohjata elokuvan 12 apinaa (1995), johon hän sai suuren budjetin ja hyviä näyttelijöitä. Gilliamin omintakeinen tyyli teki elokuvasta menestyksen, eikä hänen ohjaajan lahjojaan enää epäilty. Vuonna 1998 Gilliam ohjasi elokuvan Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa muuntaen kulttimaineessa olleen Hunter S. Thompsonin gonzotyylin romaanin omaperäiseksi elokuvaksi.

Terry Gilliam on vieraillut Suomessa vuonna 1998 Sodankylän elokuvajuhlilla.

Gilliamin ohjaaman elokuvan The Man Who Killed Don Quixote tuotanto kohtasi useita haasteita, ja projekti kesti kokonaisuudessaan miltei 30 vuotta. Elokuvan sai lopulta ensi-iltansa vuonna 2018.

Filmografia 

Terry Gilliam on ohjannut seuraavat elokuvat:

 Monty Pythonin hullu maailma (Monty Python and the Holy Grail, yhdessä Terry Jonesin kanssa, 1975)
 Jappervokki (Jabberwocky, 1977)
 Rosvoja, rosvoja (Time Bandits, 1981)
 Brazil – tämän hetken tuolla puolen (1985)
 Paroni von Münchhausenin seikkailut (The Adventures of Baron Munchhausen, 1988)
 Fisher King (1991)
 12 apinaa (Twelve Monkeys, 1995) – inspiraatio elokuvaan tuli Chris Markerin lyhytelokuvasta La Jetée.
 Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa (Fear and Loathing in Las Vegas, 1998)
 Grimmin veljekset (The Brothers Grimm, 2005)
 Tideland (2005)
 The Imaginarium of Doctor Parnassus (2009)
 The Zero Theorem (2013)
 The Man Who Killed Don Quixote (2018)

Lähteet

Aiheesta muualla

Kirjallisuutta
Gilliam, Terry & Thompson, Ben: Gilliamesque : A Pre-Posthumous Memoir : TG’s Bio(Degradable) Autography : A Singular Person's First First Person Singular Palin-Dromic Biograph : My Me, Me, Me Memoir. HarperDesign, 2016. ISBN 9780062563637.
 Gilliam on Gilliam, toim. Ian Christie. Sarja: Directors on Directors, Faber 1999) ISBN 9780571202805

Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Monty Python -ryhmän jäsenet
BAFTA-palkinnon saajat
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Hammerfest

Hammerfest () on kunta ja kaupunki Valassaaren () länsirannalla Tromssan ja Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa. Keskustaajaman lisäksi Valassaarella sijaitsee mm Rypefjordin taajama. Hammerfestin kunnan pinta-ala on 820 km² ja asukkaita 10 072 (2013). Hammerfest on eräs maailman pohjoisimpia kaupunkeja. Yötön yö kestää siellä yli kaksi kuukautta.

Hammerfestin kunta rajautuu Valassaarella etelässä Kvalsundin kuntaan. Hammerfestin kunnan eteläisin osa sijaitsee Seilandin saaren pohjoisosassa, joka rajautuu etelässä Alattion kuntaan ja idässä Kvalsundin kuntaan. Hammerfestin kuntaan kuuluu myös Sørøyan saaren itäosa, joka rajautuu lännessä Hasvikiin. Hammerfestin keskustaajamasta noin 4 km:n etäisyydellä luoteessa sijaitsee tärkeä teollisuussaari Melkøya. Lisäksi Hammerfestin kunnan alueella sijaitsevat mm saaret Store Kamøya, Vinna, Sandøya, Hája ja Lille Kamøya.

Historia 
Hammerfest sai kaupunginoikeudet 1789. Saksalaiset polttivat kaupungin vetäytyessään sieltä helmikuussa 1945. Hammerfestiin liitettiin vuoden 1992 alusta Sørøysundin kunta.

Elinkeinoelämä 
Perinteisesti kalastus on ollut Hammerfestin tärkein elinkeino, kaupunki oli monta vuotta Findus-kalatehtaan kotikaupunki. Nykyään Hammerfest on Statoilin vetämän Lumikki-maakaasukentän tukikohta.

Ilmasto

Lähteet 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Teno (kunta)

Teno (, kveeni Taana, ) on kunta Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa. Asukkaista valtaosa on saamelaisia. Kunnan hallinnollinen keskus on Tenon kylä (pohjoissaameksi Deanušaldi, norjaksi Tana bru). Kunnan korkein kohta on Rastegaissa-tunturi (1 067 m). Tana on kaksikielinen kunta (norja ja pohjoissaame).

Pääelinkeinot ovat maatalous, poronhoito, lohenkalastus, kaivosteollisuus ja palveluelinkeinot.

Tenon kunta rajoittuu pohjoisessa Gamvikin kuntaan ja Tenonvuonoon, koillisessa Berlevågin ja Vesisaaren kuntiin, idässä Uuniemen kuntaan, etelässä Suomen Utsjoen kuntaan, lounaassa Kaarasjoen ja Porsangin kuntiin ja lännessä Lebesbyn kuntaan. Tenoon liitettiin vuoden 1964 alusta Pulmangin kunta.

Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Tenon kunnassa oli 2 900 asukasta.

Kyliä ja paikkoja
Allikkaniemi (Alleknjarg), Jouluvuono (Leirpollen), Kiippakuru (Skiippagurra), Lankovuono (Laggo), Lohiniemi (Laksnes), Lottojoki (Seida), Maskijoki (Masjok), Pekansaari (Norskholmen), Pulmanki (Polmak), Punakas (Bonakas), Rautuvuono (Smalfjorden), Ruostevielma (Rustefjelbma), Sirma (Sirbma), Tenon kylä (Tana bru), Venekenttä (Båteng)

Nähtävyydet
 Tana Bru – Tenon silta, 1948 valmistunut Tenon silta on ainoa yhteys itäisen ja läntisen Finnmarkin välillä. Sillan jänneväli on 195 metriä, ja se on Norjan toiseksi pisin pehmeä riippusilta.
 Levajokin kappeli
 Pulmangin kirkko
 Tenojoen suiston luonnonsuojelualue

Lähteet

Aiheesta muualla
Tongareva

Tongareva (Penrhyn, Mangarongaro) on atolli Cookinsaarilla. Se on Cookinsaarten pohjoisin paikka. Atollilla asuu noin 500 ihmistä. He puhuvat pääasiassa tongarevan kieltä. Tongareva sijaitsee noin 1365 kilometrin päässä Cookinsaarten pääsaari Rarotongasta. Atollin suurimmat kylät ovat Omoka ja Tetautau. 

Cookinsaarten maantiede
Hoosianna (albumi)

Hoosianna on tamperelaisen gospel-rock -yhtye Terapian seitsemäs ja viimeinen albumi. Albumi äänitettiin kesän 2003 aikana ja julkaistiin 15. marraskuuta 2003 Maata näkyvissä -festareiden yhteydessä. Levyn viimeinen kappale Tule niin näet on uudelleen levytetty versio Tule & Kazo -levyn nimikkokappaleesta.

Kappaleet 
Hoosianna
Toivon
Kaikki OK?
Yksi yhteen
Väärästä
Sinä olet
Nuori 
Hyvä
24/7
Tule niin näet

Aiheesta muualla 
Sanoitukset Terapian kotisivuilla 

 Vuoden 2003 albumit
Terapian albumit
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1970

Vuoden 1970 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Meksikossa. Maailmanmestaruuden voitti Brasilia voitettuaan loppuottelussa Italian maalein 4–1.

Kilpailujen kaava oli sama kuin vuoden 1966 maailmanmestaruuskilpailuissa. Isäntämaa Meksiko ja maailmanmestari Englanti selviytyivät suoraan lopputurnaukseen. Karsinnoista kisoihin selviytyi 14 joukkuetta.

Alkulohkoissa joukkueet jaettiin neljään neljän joukkueen lohkoon. Jokaisen lohkon kaksi parasta pääsi puolivälieriin.

Koska Brasilian jalkapallojoukkueelle voitto oli jo kolmas (aikaisemmat vuosilta 1958 ja 1962), he saivat pitää Jules Rimet -pokaalin. Brasilian valmentaja Mario Zagallosta tuli ensimmäinen jalkapalloilija, joka oli voittanut maailmanmestaruuden sekä pelaajana että valmentajana.

Brasilian oikea hyökkääjä Jairzinho teki vähintään yhden maalin jokaisessa Brasilian joukkueen pelaamassa kuudessa pelissä, ensimmäisessä Tšekkoslovakiaa vastaan pelatussa pelissä jopa kaksi. Tätä ennätystä kukaan ei ole vielä pystynyt rikkomaan. Kuitenkin kisojen paras hyökkääjä maalien perusteella oli Saksan liittotasavallan Gerd Müller kymmenellä maalillaan. Müller teki alkulohkossa jopa kaksi peräkkäistä hattutemppua otteluissa Bulgariaa ja Perua vastaan, muttei saanut aikaan yhtään maalia pronssiottelussa Uruguayta vastaan. Brasilian Pelé voitti kisoissa kolmannen maailmanmestaruutensa (muut kaksi 1958 ja 1962).

Mestaruuskisojen karsintakisat aiheuttivat kuusipäiväisen jalkapallosodan Hondurasin ja El Salvadorin välillä.

Lohkovaihe

Lohko A

Lohko B 

{|
|-align=left 
|-
||2 - 0||
|-
|||align=center|1 - 0||
|-
|||align=center|0 - 0||
|-
|||align=center|1 - 1||
|-
|||align=center|1 - 0||
|-
|||align=center|0 - 0||
|}

Lohko C

Lohko D

Pudotuspelit

Puolivälierät

Välierät

Pronssiottelu

Loppuottelu

Parhaat maalintekijät 

10 maalia
 Gerd Müller

7 maalia
 Jairzinho

5 maalia
 Teófilo Cubillas

4 maalia
 Pelé
 Anatoli Byšovets

3 maalia
 Rivelino
 Uwe Seeler
 Luigi Riva

Katso myös 
 Virallinen kisapallo Adidas Telstar

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ylen Elävä arkisto: vuoden 1970 Brasilia–Italia-finaalin huippuhetket selostettuna

Meksikon jalkapallo
Vuoden 1970 jalkapallo
Forer-efekti

Forer-efekti (myös Barnum-efekti, P. T. Barnumin mukaan) tarkoittaa, että ihmiset hyväksyvät epämääräiset ja yleismaailmalliset selitykset erittäin osuviksi kuvauksiksi persoonallisuudestaan, jos niiden väitetään olevan juuri heitä varten tehtyjä. Forer-efekti voi tarjota syyn näennäistieteiden, kuten astrologian, grafologian ja ennustamisen, suosioon.

Forer-efekti on nimetty psykologi Bertram R. Forerin (1914–2000) mukaan, joka vuonna 1948 teetti oppilaillaan persoonallisuustestin ja antoi myöhemmin testin tulokset. Oppilaat saivat sitten arvioida, kuinka hyvin testitulos sopi heidän persoonallisuuteensa asteikolla 0–5. Keskimääräinen tulos oli 4,26. Tämän jälkeen Forer paljasti, että oli jakanut kaikille oppilaille saman testituloksen, joka oli lainattu horoskoopista.

Myöhemmissä tutkimuksissa on havaittu, että koehenkilö uskoo analyysiin enemmän, jos:
 sen kerrotaan koskevan vain häntä
 hän pitää arvioijaa auktoriteettina
 analyysi luettelee enimmäkseen myönteisiä ominaisuuksia.

Kirjallisuutta
 Dickson, D. H.; Kelly, I. W. (1985): The ”Barnum Effect” in Personality Assessment: A Review of the Literature. — Psychological Reports (Missoula), 57 (1), s. 367–382.

Lähteet

Astrologia
Kognitiiviset vinoumat
Nimiäiset

Nimiäiset tai nimenantojuhla on uskonnottomassa tapakulttuurissa lapsen nimenannon yhteydessä järjestettävä juhla. Tilaisuudessa lapsi esitellään suvulle ja perheystäville. Lapsen nimi julkistetaan mahdollisesti ensi kertaa.

Nimiäiset ovat Suomessa kehittyneet alati kasvavan uskonnollisiin yhdyskuntiin kuulumattomien joukon tarpeisiin. Lapsen vanhemmat päättävät hyvin vapaasti juhlan paikan ja tilanteen. Nimiäisiin saatetaan kutsua ulkopuolinen puhuja, tai puhuja voi olla sukulainen tai ystävä. Vuonna 2015 arviolta joka neljäs vauva sai nimensä uskonnottomasti.

Nimenantojuhla voi mennä esimerkiksi seuraavasti: Lapsi puetaan juhlamekkoon. Juhlapuhuja, vanhemmat tai kummi pitää puheen. Äiti julkistaa lapsen nimen, ja isä laskee vauvan päähän kukkaseppeleen. Vieraat allekirjoittavat onnentoivotuksen lapselle. Lapselle voidaan myös istuttaa oma puu. Kahvitarjoilu ja pienet lahjat ovat yleisiä.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Ilomäki, Anu: Enää runsas puolet lapsista kastetaan Helsingissä. Helsingin Sanomat 15.7.2008.
 Nimenantojuhla eli nimiäiset. Bebesinfo.
 Närhinen, Leila: Surujuhlasta ilojuhlaan eli kertomus Eetu Matiaksen nimiäisistä. Vapaa ajattelija 4-5/2000.
 Pajari, Katriina: Ohtoa ei kasteta, mutta rippikouluun saa mennä. Helsingin Sanomat 15.7.2008.
 Uro, Jarkko: Uskonnoton nimenanto. Vau.fi 20.1.2010.

Perhejuhlat
Uskonnoton tapakulttuuri
1 500 metrin juoksu

1 500 metrin juoksu on yleisurheilun keskipitkä juoksumatka. 400 metrin juoksuradalla rata kierretään kolme ja ¾ kertaa.

Verrattain pitkäksi matkaksi 1 500 metriä on kuitenkin todella kovavauhtinen laji, jossa maailman huiput juoksevat ratakierroksen 55 sekunnin pintaan. Silti 1 500 metrin juoksussa myös onnistuneella taktiikalla on suuri merkitys.

1 500 metrin juoksu on pituudeltaan lähellä erityisesti brittien harrastamaa mailin juoksua (1 609 metriä).

1 500 metrin juoksu arvokilpailuissa 

1 500 metrin juoksu on ollut olympialaisten lajivalikoimassa nykyaikaisen olympiahistorian alusta alkaen, vuodesta 1896. Naisten 1 500 metrin juoksu tuli mukaan olympiaohjelmaan vuonna 1972. Yleisurheilun MM-kilpailuissa 1 500 metrin juoksu on ollut kisahistorian alusta alkaen, vuodesta 1983.

Ennätykset

Miehet

Lähteet:

Naiset

Lähteet:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 1500 metres World Athletics. 

Keskimatkan juoksu
Yleisurheilun olympialajit
Swains Island

Swains Island eli Olohega on atolli Tyynellämerellä Tokelaun saariketjussa. Poliittisesti Swains Island kuuluu kuitenkin Amerikan Samoaan. Atollin asukasluku oli 17 vuonna 2010 ja siellä on yksi kylä. Swains Islandin lähellä sijaitsee asumaton Rose Island. Ensimmäinen atollilla käynyt eurooppalainen Pedro Fernández de Quirós antoi sille nimeksi Isle de la Gente Hermosa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Amerikan Samoa
Kansainvälinen joukkoliikenneliitto

Kansainvälinen joukkoliikenneliitto UITP (Union Internationale des Transports Publiques, perustettu 1885) on joukkoliikenneliikennöitsijöiden ja joukkoliikenneviranomaisten kansainvälinen yhteistyöjärjestö. Järjestön tehtäviin kuuluu tietovaihto jäsenten välillä, joukkoliikenteen tutkimus ja edunvalvonta. Järjestön toimipaikka on Bryssel.

Maailmanlaajuisesti  liitossa on noin 1 400 jäsentä yhteensä 96 valtiosta. UITP pitää maailmankonferenssin kahden vuoden välein, vuonna 2005 konferenssipaikka oli Rooma, vuonna 2007 Helsinki. Suomessa UITP:n jäseniä ovat Helsingin seudun liikenne, Helsingin kaupungin liikennelaitos, Tampereen kaupunkiliikenne sekä Turun joukkoliikennetoimisto. 

UITP:llä on Brysselissä sijaitsevan päärakennuksen lisäksi 12 alueellista toimistoa maailmanlaajuisesti.

Aiheesta muualla

UITP

Joukkoliikenne
Raitiokävelykatu

Raitiokävelykatu on kävelykatu, jolla liikennöidään kävelyn, pyöräilyn ja huoltoliikenteen lisäksi raitiovaunulla.

Raitiokävelykatua ei tunneta Suomen tieliikennelaissa, joten sen asema on lain silmissä sama kuin muiden kävelykatujen. Suomen tieliikennelain mukaan kävelykadut merkitään erityisellä liikennemerkillä. Kävelykadulla on moottoriajoneuvolla läpiajoliikenne kielletty, mutta eräin rajoituksin sitä saa kuljettaa kadun varrella olevalle kiinteistölle, jollei kiinteistölle ole muuta kautta järjestetty ajokelpoista yhteyttä. Ajonopeus kävelykadulla on sovitettava jalankulun mukaiseksi eikä se saa ylittää 20 km/h. Ajoneuvon kuljettajan on annettava jalankulkijoille esteetön kulku.

Raitiokävelykatu on yleinen julkisen liikenteen sekä pyöräilyn ja jalankulun edistämisratkaisu Ranskassa, Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä. Suomessa ratkaisu on käytössä Helsingin Mikonkadulla, Yliopistonkadun ja Aleksanterinkadun välisellä osuudella sekä Katariinankadulla.

Katso myös 
 Joukkoliikennekatu

Lähteet

Aiheesta muualla 

Liikenneväylät
Raitioliikenne
Saudi-Arabian kuningas

Saudi-Arabian kuningas on Saudi-Arabian virallinen valtionpäämies eli monarkki. Ibn Sa’ud (1880–1953) yhdisti vuonna 1932 Najdin ja Hijazin, otti 1926 arvonimen Hijazin kuningas ja britit tunnustivat hänet Saudi-Arabian kuninkaaksi 1932. Valta Saudi-Arabiassa periytyy Saudien hallitsijasuvussa, ja kaikki Ibn Sa’udia seuranneet kuninkaat ovat olleet hänen jälkeläisiään.

Luettelo Saudi-Arabian kuninkaista

Lähteet 

 Saudi-Arabian hallitsijat
Oikeinkirjoituksen tarkistin

Tietotekniikassa oikeinkirjoituksen tarkistin (joka tunnetaan myös nimillä oikeinkirjoituksen tarkistus, korjausluku, oikaisuluku tai oikoluku) on tietokoneohjelma tai ohjelman toiminto, joka tarkistaa dokumentin sanojen oikeinkirjoituksen. Oikeinkirjoituksen tarkistin voi olla erillinen tekstejä käsittelevä sovellusohjelma. Yleensä tarkistin on kuitenkin osa laajempaa sovellusta, esimerkiksi tekstinkäsittelyohjelmaa tai sähköpostiohjelmaa.

Oikeinkirjoituksen tarkistin toimii vertaamalla kutakin syötesanaa sanastoon. Jos sanaa ei löydy sanastosta, tarkistin merkitsee sen virheelliseksi ja voi ehdottaa korjauksia. Yksinkertainen korjausehdotusalgoritmi voi etsiä sanastosta syötesanaa muistuttavia sanoja editointietäisyyden perusteella.

Oikeinkirjoituksen tarkistin voi toimia kirjoituksen aikana ja ilmoittaa käyttäjälle virheestä esimerkiksi alleviivaamalla virheellisen sanan. Se voi myös tarkistaa käyttäjän pyynnöstä kokonaisen dokumentin tai sähköpostiviestin. Tekstinkäsittelyohjelmat tarjoavat yleensä molemmat vaihtoehdot.

Oikeinkirjoituksen tarkistimen sanasto on väistämättä aina epätäydellinen varsinkin erisnimien ja lyhenteiden osalta. Useimmissa tarkistimissa käyttäjä voi lisätä uusia sanoja sanastoon. Joihinkin tarkistimiin on saatavana myös eri alojen erikoissanastoja.

Eri kielten asettamat erilaiset vaatimukset 

Eri kielet asettavat oikeinkirjoituksen tarkistimien ohjelmoijille hyvin eri tasoisia vaatimuksia, sillä se, kuinka paljon tarkistimen pitää sisältää tietoa, riippuu runsaasti kielen ominaisuuksista. Kielissä, joissa sanoilla ei ole paljon taivutusmuotoja eikä yhdyssanoja paljon ole, esim. englannissa, tarkistimen sisällöksi mahdollisesti riittää  pelkkä sanalista, mutta agglutinoivissa kielissä kuten suomessa ja muissa uralilaisissa kielissä, oikeinkirjoituksen tarkistimen tulee sisältää tietoa kielen morfologiasta. Suomen kielen oikeinkirjoituksen tarkistimen täytyy tuntea esimerkiksi sija- ja persoonapäätteet, liitepartikkelit, omistusliitteet sekä astevaihtelu. Yleispätevä sanaston toteutus voi perustua esimerkiksi äärellisiin automaatteihin.

Taivutustakin isompi haaste ovat yhdyssanat. Suomen kielen yhdyssananmuodostus on varsin vapaata, mutta kaikki yhdyssanat eivät ole semanttisesti järkeviä. Koska oikeinkirjoituksen tarkistimella ei ole yleensä tietoa semantiikasta, tarkistimen tekijä joutuu tasapainoilemaan vapaan ja rajoitetun yhdyssananmuodostuksen välillä. Liian vapaa toteutus voi hyväksyä ja ehdottaa outoja yhdyssanoja; liian rajoitettu toteutus puolestaan hylkää epätavalliset mutta kelvolliset yhdyssanat.

Kaupallisia suomen kielen oikeinkirjoituksen tarkistimia ovat kehittäneet muun muassa Lingsoft, Kielikone ja Lanser Data. Ilmaisia tarkistimia ovat muun muassa Soikko ja Voikko.

Katso myös 
 kieliopintarkistin

Lähteet 

Kieliteknologia
Ohjelmistotyypit
Keltarauhashormoni

Keltarauhashormoni eli progesteroni on naissukupuolihormoni, jota erittyy keltarauhasesta ja istukasta. Se muokkaa estrogeenin myötävaikutuksella kohdun limakalvoa kuukautiskierron lopulla ja raskauden aikana sikiön kasvulle sopivaksi.  Progesteronimolekyylissä on 21 hiiliatomia. 

Progesteronia kutsutaan luonnolliseksi progestiiniksi vastakohtana synteettisille eli keinotekoisille progestiineille. Synteettisiä progestiineja käytetään ehkäisyvalmisteissa sekä menopaussin jälkeisessä hormonihoidossa.  Synteettisiä progestiineja ovat noretisteroni, lynestrenoli, desogestreeli, gestodeeni, levonorgestreeli, norgestimaatti, syproteroniasetaatti ja medroksiprogesteroniasetaatti. Synteettiset progestiinit muistuttavat kemialliselta rakenteltaan jonkin verran keltarauhashormonia, mutta niiden ominaisuudet eivät vastaa täysin  keltarauhashormonin ominaisuuksia.

Katso myös 
Muut kuukautiskierron hormonit:

 Follikkelia stimuloiva hormoni eli FSH
 Estrogeenit. Jotkut kotona tehtävät ovulaatiotestit mittaavat kahta hormonia: LH-hormonin lisäksi myös estrogeeni-hormonia.
 Luteinisoiva hormoni eli LH. Luteiini viittaa keltaiseen väriin, tässä tapaukseen keltarauhaseen. Kotona tehtävät ovulaatiotestit mittaavat tätä hormonia.

Raskausajan hormoni:

 Istukkahormoni eli HCG. Raskaustestien myyjät käyttävät tästä myös nimeä raskaushormoni. Kotona tehtävät raskaustestit mittaavat tätä hormonia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Hormonit
Obstetriikka
Seulonnan keskeiset artikkelit
WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Johannes I Tzimiskes

Johannes I Tzimiskes (; noin 925 – 10. tammikuuta 976) oli Bysantin keisari vuosina 969–976. Hän oli keisari Nikeforos II Fokasin sisarenpoika. Tzimiskes oli yksi Nikeforoksen uskollisimmista kannattajista ennen kuin joutui epäsuosioon. Tzimiskes johti yhdessä Nikeforoksen vaimon Theofanon kanssa salaliittoa, joka murhasi Nikeforoksen joulukuussa 969, jonka jälkeen hänet kruunattiin keisariksi. Konstantinopolin patriarkan Polyeuktoksen vaatimuksesta Tzismiskesin oli kuitenkin karkotettava Theofano ja rangaistava muita salaliittolaisia. Tzimiskes antoi myös kumota Nikeforoksen säätämiä lakeja, jotka rajoittivat kirkon maiden kasvua.

Tzimiskesin valtakaudella bysanttilaiset kukistivat Bulgariaan hyökänneet Kiovan Venäjän ruhtinaan Svjatoslavin joukot vuonna 971 ja valloittivat osan maasta. Vuonna 972 Tzimiskes liittoutui Saksan keisarin Otto I:n kanssa ja lähetti veljen- tai sisarentyttärensä Theofanon Oton pojan Otto II:n vaimoksi. Liiton ansiosta Tzimiskes pystyi vapaasti hyökkäämään arabeja vastaan valtakunnan itärajalla. Vuonna 975 Tzimiskes soti menestykkäästi fatimideja vastaan eteläisessä Syyriassa ja pakotti Damaskoksen maksamaan veroa. Tzimiskes kuitenkin sairastui ja kuoli pian palattuaan sotaretkeltä Konstantinopoliin. Huhun mukaan kamariherra Basileios Lekapenos myrkytti Tzimiskesin, koska tämä oli saanut tietää Lekapenoksen laittomista toimista.

Kirjallisuutta

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Bysantin keisarit
Vuonna 925 syntyneet
Vuonna 976 kuolleet
Komposti

Komposti on biologisesti hajoavaa orgaanista jätettä, siis kasvi- ja eläinperäisiä aineita, joita eliöt hajottavat. Kompostin ja tunkion ero on siinä, että tunkiossa on vallalla anaerobiset bakteerit eli hapettomassa tilassa elävät mädättäjäbakteerit, kompostissa aerobinen hajotus on pääosassa ja makrohajottajien (muun muassa matojen) osuus on merkittävä.  Kompostoinnin tuote, kompostimulta, on hyvä kasvualusta kasveille.

Kompostoituminen
Kompostoituminen tarkoittaa biojätteen hajoamista ravinteiksi. Kompostoitumista tapahtuu luonnossa normaalisti, esimerkiksi havumetsän maaperässä karike kompostoituu hitaasti. Ihminen taas voi koota jätteitä kasoiksi ja pyrkiä vauhdittamaan kompostoitumista. Kompostin hoidon tarkoituksena on pitää hajoaminen niin tehokkaana, että kompostin lämpötila pysyy niin korkeana, että haitalliset bakteerit ja rikkaruohojen siemenet tuhoutuvat. Suomen oloissa  jätteen hajoaminen lämpimässä kompostissa jatkuu myöhempään syksyyn kuin hoitamattoman tunkion.  Jotta komposti toimisi hyvin, siinä täytyy olla sopivassa suhteessa hiiltä, happea, typpeä ja vettä.

Kompostien käyttö

Suomessa kompostoidaan nykyisin kotitalouksista kerättyä biojätettä erillisissä kompostointilaitoksissa. Suurin syy tähän on pyrkimys vähentää biojätteen määrää kaatopaikoilla. Muoviin pakatut ruuantähteet mätänevät ja tuottavat muun muassa kasvihuonekaasu metaania, kun taas kompostorissa samat jätteet tuottavat käyttökelpoista multaa. 

Talousjätteestä noin kolmasosa on biohajoavaa. Taajama-alueilla ruoantähteitä sisältävät avokompostit ja tunkiot ovat kiellettyjä muun muassa hajuhaittojen ja rottien leviämisen estämiseksi, sen sijaan luukulla suljettavan laatikon sisällä oleva kompostori tai pelkkien puutarhajätteiden avokompostointi on sallittu.

Kompostori
Kompostori ( ’kokoonpantu’ < componere ’koota yhteen’) on säiliö, jonka sisällä kompostoidaan puutarha- ja talousjätettä. Sana otettiin Biolan Oy:n käyttöön tuotenimen osaksi, kun professori Toivo Rautavaara oli käynyt Itävallan puutarhamessuilla ja nähnyt siellä teollisesti valmistetun ”kompostin tekijän”. Yhteistyössä Biolanin kanssa kehitettiin Itävallan mallin innoittamana ensimmäinen suomalainen kompostoitumista nopeuttava laite, jonka nimeksi otettiin Kompostori. Konemuovi Oy valmisti muuntajan koppeja, jonka muotilla ensimmäiset Biolan Kompostorit syntyivät vuonna 1977.

Lähteet
 Thompson, K. 2008. Komposti. Julkaisija: Gummerus Kustannus Oy. 192 s. ISBN 9789512076406
 Tuominen, K. 2008. Kaikki kompostoinnista. (2. painos) Julkaisija: Minerva Kustannus Oy. 96 s. ISBN 9789524921589

Aiheesta muualla

 Kompostorin valinnasta 
 Viherpiha: Kompostointi

Jätehuolto
Kierrätys
Puutarhanhoito
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kavalan

Kavalan (omakielinen nimi: kebalan tai kbalan) on austronesialainen kieli, jota puhutaan Taiwanissa. Kielellä on noin 24 äidinkielistä puhujaa (2000). Kielen katsotaan olevan kuoleva. Sen lähimmät sukulaiskielet ovat basay ja ketangalan. Puhujat elävät pääosin Taiwanin koillisrannikolla. Kieltä on pyritty elvyttämään alkamalla opettaa sitä kouluissa ja dokumentoimalla kieltä. Kalavankielinen sanakirja julkaistiin vuonna 2006.  

Kieltä kirjoitetaan latinalaisilla kirjaimilla. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan kavalaksi vuonna 1922.

Taiwanin parlamentti sääti vuonna 2017 lain, jonka nojalla kavalan, yhdessä muiden paikallisten aboriginaalikielten kanssa, korotettiin kansallisen kielen asemaan. Tämä takaa valtion tuen kielen edistämiselle ja opettamiselle.

Fonologia

Konsonantit 

Lähde:

Vokaalit 

Lähde:

Kielioppi ja sanasto 
Kavalanissa käytetään runsaasti erilaisia etuliitteitä. Lisäksi kielessä käytetään reduplikaatiota, jolla voidaan ilmaista esim. toiminnan jatkumista: /m-ri-baut/ ("kalastaa") → /m-ri-bau-baut/ ("jatkaa kalastamista").

Lukusanat 1–10 kavalaniksi:

Lähteet 

Taiwanin kielet
Paiwanilaiset kielet
Bero

Bero I (k. 1258) eli Björn oli Suomen piispana noin vuodesta 1248 vuoteen 1258. Bero on haudattu Koroisten piispankirkkoon. 

Ruotsin maallinen valta nimitti Beron Suomen piispaksi vastoin kanonisen oikeuden määräyksiä, joiden mukaan hiippakunnan papisto valitsi piispan. Ennen Beroa ei yhtäkään Suomen piispaa mainita Ruotsin piispojen tai hiippakuntien luetteloissa, joita on vuosilta 1164, 1188–1189, 1192, 1219, 1233, 1241 ja 1248. Näin ollen Bero on ensimmäinen Upsalan arkkipiispan alainen Suomen piispa. Hänet mainitaan Ruotsin piispojen joukossa 11. helmikuuta 1253.

Palmsködin katkelman vanhemman osan, jonka Jarl Gallén ajoittaa 1400-luvun alkuun, mukaan Bero oli ollut aiemmin kuninkaan kansleri, mutta Herman Schückin mukaan nimityksellä tarkoitetaan vain kuninkaan kappalaista. Bero lienee saapunut Suomeen yhdessä luostaria perustamaan tulleiden dominikaanien kanssa vuonna 1249 Birger-jaarlin sotajoukon mukana, kun Birger Lyypekin kaupunginkronikan mukaan "pakotti Suomen Ruotsin kruunulle" Tässä yhteydessä kaiken muun lisäksi vanhempi Turun Koroisissa sijainnut tuomiokirkko näyttää palaneen, kuten Juhani Rinteen kaivauksissa on ilmennyt. 

Jo vuodelta 1248 on säilynyt paavin legaatin Vilhelm Sabinalaisen kirje, jolla Suomen papisto pyrkii suojautumaan tulevan piispan yrityksiltä riistää Suomen papistolta tälle laillisesti kuuluvaa omaisuutta. Suomen papisto näyttää näin ennakoineen vastoinkäymisiä tulevan piispan taholta.

Palmsköldin katkelman mukaan Bero luovutti "suomalaisten veron" kuninkaalle. Kauko Pirinen katsoo kyseessä olleen muinaissuomalainen Ruotsin valtaa edeltänyt maavero, ns. koukkuvero. P.O Törnen mukaan paavit kantoivat ylimääräistä veroa suojelukseensa ottamistaan maista, mikä selittää veron joutumisen kirkon haltuun 1228–1229. Vielä 27. elokuuta 1249 Suomi otetaan uudestaan paavin suojelukseen. Toisin kuin vuonna 1229 Suomen piispaa ei tällä kertaa mainita anomuksen esittäjänä, vaan ainoastaan Suomen papisto.

Piispa Tuomaan jälkeen ensimmäinen maininta uudesta piispasta on 27. elokuuta 1249. Legaatti Vilhelm Sabinalaisen kirjeessä Suomen papistolle 5. kesäkuuta 1248 tällaista uutta piispaa ei vielä ole, joten Beron nimitys osuu tähän väliin. Palmsköldin katkelman mukaan hän oli myös kuninkaan verisukulainen. Bero ei ollut vielä Turun piispa, mikä nimitys esiintyy alkuperäisessä lähteessä vasta piispa Kettilillä vuonna 1270, Bero sen sijaan käytti nimitystä Suomen piispa. Piispa Beron aikana Karjalaiset tekivät Ruotsiin vuonna 1257 ankaran hävitysretken, jonka johdosta paavi antoi ristiretkijulistuksen heitä vastaan.

Lähteet

Viitteet 

Suomen keskiaikaisen roomalaiskatolisen kirkon piispat
Syntymävuosi tuntematon
Vuonna 1258 kuolleet
Bero Balk

Bero II Balk (k. 1412) toimi Turun piispana vuosina 1385–1412. Hän oli ensimmäinen Suomessa syntynyt rälssisukuinen piispa.

Nuoruus ja kirkollinen ura

Björn Balk syntyi Vehmaan Palkkisissa. Hänen tarkka syntymävuotensa ei ole tiedossa, mutta todennäköisimmin hän syntyi 1350-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Björn Balkin isä Gregorius oli vehmaalainen rälssimies. 

Bero opiskeli nuorena Prahassa. Sittemmin hän opiskeli Pariisin yliopistossa, josta valmistui maisteriksi 1380. Opiskeluaikana hän vaihtoi nimensä Björnistä Bernhardiksi.  Valmistumisen jälkeen hän palasi takaisin Suomeen. Hänet valittiin 1381 Turun hiippakunnan kanungin virkaan ja hän toimi siinä, kunnes hänet valittiin piispaksi. Piispaksi Bero nimitettiin 1385. Hän matkusti Roomaan hakemaan nimittämiselle vahvistuksen, jonka paavi myönsi 6. marraskuuta 1385.

Piispaksi tultuaan Balk valitsi nimekseen sata vuotta aiemmin vaikuttaneen Bero I:n mukaan nimen Bero II. Piispana Bero kehitti hiippakuntaansa ja paransi Turun tuomiokirkkoa. Hänen aikanaan Turkuun perustettiin muun muassa "Pyhäinjäännösten juhla", jota vietettiin Pyhän Henrikin muistopäivänä eli 20. tammikuuta. Lisäksi Turun tuomiokirkkoon perustettiin Pyhän Eerikin ja Pyhän Laurentiuksen alttarit. Hän kehitti myös jumalanpalveluskäytäntöä ja kirkollisia sakramentteja.

Bero oli opiskellut itse Pariisissa ja tiesi, millaisia vaikeuksia nuorilla opiskelijoilla oli. Siksi hän piispana tuki nuoria suomalaisia nuoria näiden opinnoissa. Tavoitteena oli varmistaa, että tulevaisuudessakin uusia pappeja valmistuisi Turun hiippakunnan virkoihin.

Suurvaltapoliittinen vaikuttaja

Bero II osallistui aktiivisesti valtakunnalliseen päätöksentekoon. Hän osallistui ensi kertaa herrainpäiville eli resessiin vuonna 1389 Söderköpingissä. Piispa Bero suhtautui erittäin myönteisesti Pohjoismaiden unioniin, jota myös Kalmarin unioniksi nimitetään. Hän oli 1396 läsnä Nyköpingin herrainpäivillä, joissa Margareeta I tunnustettiin lopullisesti myös Ruotsin valtakunnan hallitsijaksi. Hän osallistui herrainpäiville vielä Vadstenassa 1400. Bero II oli usein mukana sinetöimässä unionikokousten päätöksiä ja unionin puitteissa tehtyjä valtiosopimuksia. Hänen myötään Suomen kirkon johto oli mukana unionin rakentamistyössä jo sen alkuvaiheiden aikana.

Bero Balk oli vahvan ja yhtenäisen pohjoisen suurvallan kannattaja. Kuitenkin hänen ansiostaan Suomen kirkon eli Turun hiippakunnan suhteellisen vapaa ja omaehtoinen kehitys ei ollut uhattuna vaan vahvistui selvästi.

Piispa Bero kuoli Kuusiston piispanlinnassa Kaarinan pitäjässä 29. kesäkuuta 1412 ja hänet haudattiin Turun tuomiokirkkoon.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomen keskiaikaisen roomalaiskatolisen kirkon piispat
Vuonna 1412 kuolleet
1300-luvulla syntyneet
Kuvitteellinen kieli

Taidekieli (harrastajien kesken usein artlang, englannin sanoista artistic language) on keinotekoinen kieli, jota ei yleensä ole suunniteltu laajalti ihmisten käytettäväksi, vaan esimerkiksi ammattimaisesti kirjallisuuden ja elokuvien käyttöön, tai harrastelijamaisesti omaksi iloksi käyttöön keinotekoisessa maailmassa tai ilman erikoisempaa käyttötarkoitusta.

Taidekielen tarkoituksena on yleensä olla esteettisesti miellyttävä. Toisin kuin kansainväliset apukielet tai suunnitelmakielet, taidekielet ovat yleensä luonnollisten kielen oloisia, jolloin niihin sisältyy monimutkaisia kielioppisääntöjä ja epäsäännöllisyyksiä. Monet taidekielet on luotu keinotekoisia maailmoja, kuten Tähtien sodan universumia tai Keski-Maata varten. Joillakin taas ei ole mitään erityistä käyttötarkoitusta, vaan ne on luotu esimerkiksi harrastuksena.

Taidekielten harrastajien keskuudessa on muutamia erilaisia koulukuntia. Huomattavimpia ovat naturalististen kielten kehittäjät, joiden kielet matkivat luonnollisten kielten monimutkaisia sääntöjä, epäsäännöllisyyksiä ja historiaa. Muita koulukuntia ovat esimerkiksi mikrovaltioiden käyttöön tarkoitetut kielet, henkilökohtaiset kielet ja vitseiksi tarkoitetut pilailukielet.

Joitakin taidekieliä 

 Marc Okrandin luoma klingon, jota käytettiin Star Trek -elokuvissa ja -televisiosarjoissa
 J. R. R. Tolkienin Keski-Maan kielet: quenya, sindar ja niin edelleen
 George Orwellin uuskieli
 Tähtien sota -elokuvien hutt, ewok ja niin edelleen
 Christian Vanderin luoma kobaïa, Magma-yhtyeen pääasiallinen laulukieli
 Roma Ryanin luoma loxian, jota käytetään  Enyan Amarantine-albumilla
 George R. R. Martinin Tulen ja jään laulu -kirjasarjaan keksimä ja David J. Petersonin edelleen televisiosovitusta varten kehittämä dothrakin kieli
 The Sims -pelisarjassa esiintyvä Simlishin kieli on tunnettu mediassa.

Katso myös
 Language Creation Society

Keinotekoiset kielet

nl:Kunsttaal#Artistieke talen
Eigenmath

Eigenmath on melko suppea, ilmainen ja vapaasti saatava matemaattinen ohjelmisto Linuxiin, Windowsiin ja Mac OS X -käyttöjärjestelmään. Sen on luonut George Weigt C-kielellä. Sen lähdekoodi on myös vapaasti saatavilla.

Eigenmathilla voidaan mm. ratkaista sekä ensimmäisen että korkeamman asteen yhtälöitä, derivoida ja integroida lausekkeita sekä piirtää funktioiden kuvaajia.

Lisäksi Eigenmath sisältää mm. alkeellisen komentosarjakielen jolla voidaan tehdä monimutkaisempia matemaattisia algoritmeja.

Joitakin Eigenmathin alkeistoimintoja

Tehtävä 1: Sievennä lauseke .
 
Syötetään Eigenmathiin: simplify(3a+2a)

Eigenmath tulostaa: 

5a

Tehtävä 2: Integroi (x:n suhteen) funktio 

Syötetään Eigenmathiin: integral(2x,x)

Eigenmath tulostaa: 

  2
 x

Tehtävä 3: Derivoi (x:n suhteen) funktio 

Syötetään Eigenmathiin: derivative(2x,x)

Eigenmath tulostaa:

2

Tehtävä 4: Ratkaise (x:n suhteen) yhtälö 

Syötetään Eigenmathiin: roots(x+1=3,x)

Eigenmath tulostaa: 

2

Aiheesta muualla

 SourceForge: Eigenmath

Matematiikkaohjelmistot
Linux-ohjelmat
Mac OS -ohjelmat
Windows-ohjelmat
Vapaat ohjelmistot
Matlock (televisiosarja)

Matlock on yhdysvaltalainen television draamasarja, jota tuotettiin vuosina 1986–1995. Lajityypiltään sarja on oikeussalidraama, jossa päähenkilönä on kuvitteellinen asianajaja Benjamin Leighton "Ben" Matlock. Jaksojen juonet ovat usein samankaltaiset: Matlock selvittää, kuka on murhaaja, ja kohtaa usein tämän (tai heidät) kasvokkain lopun dramaattisessa oikeussalikohtauksessa. Päähahmoa asianajaja Ben Matlockia esittää Andy Griffith.

Päähenkilö
Benjamin Leighton Matlock on maineikas, kansanomainen puolustusasianajaja. Usein rikoksia tutkiessaan hänellä on taipumus panna merkille ratkaisevia asioita, jotka muilta jäävät huomaamatta. Usein hän pähkäilee kulloisenkin rikoksen (useimmiten murhan) mahdollisia ratkaisuja istuen toimistossaan ukulelea rämpyttäen tai kenkiään kiillottaen. Matlock pukeutuu aina harmaaseen pukuun ja hänen lempiruokansa on nakkisämpylät. Matlockin kerrotaan lukeneen lakia Harvardin yliopistossa, ja hän pitää lakitoimistoa Atlantassa Georgiassa.

Matlockin hahmo näyttäytyi myös televisiosarjassa Diagnoosi: Murha.

Lähteet

Aiheesta muualla
Epäviralliset Matlock-sivut

Yhdysvaltalaiset rikossarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
1980-luvun televisiosarjat
Seulonnan keskeiset artikkelit
1990-luvun televisiosarjat
ABC:n televisio-ohjelmat
NBC:n televisio-ohjelmat
Matti Järvinen (keihäänheittäjä)

Matti Henrikki Järvinen (18. helmikuuta 1909 Tampere – 22. heinäkuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen keihäänheittäjä. Hän voitti kultaa 1932 olympialaisissa ja paransi maailmanennätystä kymmenen kertaa.

Elämä ja ura
Matti Järvisen isä oli Verner "Isä" Järvinen, antiikin tyylin kiekonheiton olympiavoittaja välikisoista 1906. Hänen veljensä Kalle (1903–1941) oli aikanaan Suomen paras kuulantyöntäjä ja Akilles (1905–1943) kymmenottelun maailmanennätysmies ja olympiakisojen 1928 ja 1932 hopeamitalisti. Yrjö Järvinen kuului samaan veljessarjaan ja hän voitti pronssia keihäänheitossa Kalevan Kisoissa vuonna 1924.

Järvinen voitti Los Angelesissa 1932 olympiakultaa. Berliinin olympialaisissa 1936 Järvinen sijoittui viidenneksi.

Järvinen voitti Euroopan mestaruuden vuosina 1934 ja 1938.

Järvinen paransi keihäänheiton maailmanennätystä peräti kymmenen kertaa peräkkäin – paras tulos oli 77,23 metriä. Hän ylitti 70 metrin rajan ensimmäisenä suomalaisena keihäänheittäjänä ja toisena koko maailmassa.

Suomenmestaruuksia Järvinen voitti kahdeksan. Suomea hän edusti maaotteluissa 15 kertaa.

Seuratasolla Järvinen, joka tunnettiin lempinimellä "Maailman Matti", edusti Helsingin Kisa-Veikkoja.

Jatkosodan aikana jo uransa lopetettuaan Matti Järvinen oli mukana Urho Kekkosen johtamassa ryhmässä, joka osallistui elokuussa 1942 Berliinin olympiastadionilla järjestettyihin kansainvälisiin akselivaltojen edustajien yleisurheilukilpailuihin.

Urheilu-uransa jälkeen Järvinen toimi Otaniemen Urheilusäätiön toiminnanjohtajana ja sai talousneuvoksen arvonimen.

Porin stadionin pääsisäänkäynnin edustalla on kuvanveistäjä Kalervo Kallion suunnittelema Matti Järvisen patsas, joka paljastettiin vuonna 1966. Se kuvaa hänen kultamitaliheittoaan Los Angelesin olympialaisissa.

Maailmanennätykset

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta 
 Antero Raevuori, Järviset – legendaarinen suomalainen urheilijaperhe, Revontuli, 2009. 
 Matti Järvinen, Tieni keihäänheiton maailmanmestaruuteen, WSOY, 1934.

Aiheesta muualla 
 Ylen Elävä arkisto – Matti Järvinen radiohaastattelussa
 Ylen Elävä arkisto – Los Angelesin olympialaisten kärkikolmikko haastattelussa vuonna 1932
 
 

Suomalaiset keihäänheittäjät
Suomalaiset olympiavoittajat
Suomalaiset yleisurheiluvalmentajat
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 1985 kuolleet
Pressopannu

Pressopannu on ranskalaisperäinen kahvin ja joskus teen valmistukseen käytettävä pannu. Pressopannu on toimintaperiaatteeltaan yksinkertainen ja tuottaa vahvemman kahvin kuin kahvinkeittimet.

Pressopannu koostuu kapeasta, yleensä lasisesta tai muovisesta lieriöstä, jossa on kansi ja mäntä, joka mahtuu tiiviisti lieriöön. Männässä on metalli- tai nylonverkosta muodostuva suodatin. Yksi pressopannun eduista muihin kahvinvalmistusmenetelmiin on helppo kuljetettavuus. Pieni pressopannu kulkee kätevästi mukana vaikka rinkassa vaellusreissulla. 

Koska kahvijauhe on suorassa kosketuksissa veden kanssa, pressopannulla keitettyyn kahviin liukenee pannukahvin tavoin enemmän makuaineita ja eteerisiä öljyjä kuin suodatinmenetelmällä, jossa nämä aineet jäävät suodatinpussiin. Pressopannulla tehty kahvi on tummempaa, sakeampaa ja sakkaisempaa kuin suodatettu kahvi. Koska käytetty kahvijauhe jää kahvinvalmistusveteen, tulisi pressokahvi tarjoilla välittömästi valmistuksen jälkeen, jotta kahvista ei tule kitkerää.

Pressopannussa käytettävän kahvijauheen tulee olla tasaisen karkeaa. Suomessa pannukahvina myytävä kahvi soveltuu siihen erinomaisesti.

Pressopannua on käytetty myös irtoteen hauduttamiseen, etenkin ravintoloissa, kun on säästetty teekannujen hankkimiskustannuksissa. Samoin kuin kahvin kohdalla, teetä ajatellen on huomionarvoista, että hautuminen jatkuu senkin jälkeen kun mäntä on laskettu alas. Tämän vuoksi pressopannu saattaa kitkeröittää tietyt teet ja se soveltuu käyttöön lähinnä samalla tavoin, kuin silloin kun teelehdet saavat hautua teekannussa vapaasti. Toinen huomionarvoinen seikka on, että teen haudutuksen loppuvaiheessa on usein vältettävä teen sekoittamista, etteivät voimakkaan makuiset polyfenolit peitä tiettyjen hienojen teelaatujen aromeja, mikä väistämättä tapahtuu pressokannun männän liikkeestä.

Kahvin valmistus pressopannulla 

Mäntä poistetaan ja lieriöön kaadetaan kahvijauhetta noin ruokalusikallinen kuppia kohden.
Kaadetaan kuumaa (ei aivan kiehuvaa) vettä pannuun ja sekoitetaan varovasti.
Asetetaan mäntä kansineen takaisin pannun päälle ja annetaan seistä pari minuuttia.
Mäntä painetaan alas mahdollisimman hitaasti.
Kahvi kaadetaan tarjoiluastiaan tai kuppeihin välittömästi.

Katso myös 
 Kahvipannu
 Kahvinkeitin

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
Keittiökoneet
Kahvinvalmistus
Tee
Seulonnan keskeiset artikkelit
I Want to Hold Your Hand

I Want to Hold Your Hand on The Beatlesin singlenä julkaistu kappale vuodelta 1963 ja yhtyeen ensimmäinen listaykkönen Yhdysvalloissa. Sen kirjoittivat John Lennon ja Paul McCartney. Single oli listaykkösenä myös Isossa-Britanniassa, jossa sitä oli tilattu miljoona kappaletta jo ennen julkaisupäiväänsä.

”I Want to Hold Your Hand” oli ensimmäinen Beatles-julkaisu, joka oli äänitetty neliraitalaitteistolla. Laulusta tehtiin myös saksankielinen versio ”Komm, Gib Mir Deine Hand”. The Beatles esitti kappaleen myös vieraillessaan yhdysvaltalaisessa Ed Sullivan Show’ssa.

Lauluun liittyy juttu, jonka mukaan Bob Dylan olisi kappaleen kuullessaan kuullut yhtyeen jäsenten laulavan ”I can’t hide” sanojen sijasta ”I get high”, joka olisi viitannut täten marijuanan käyttöön. Hänen sanotaan ihmetelleen yhtyeen rohkeutta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Beatlesbible, I Want to Hold Your Hand. 

The Beatlesin kappaleet
Vuoden 1963 kappaleet
Love Me Do

Love Me Do on The Beatlesin ensimmäinen julkaistu single. Se julkaistiin 5. lokakuuta 1962. Saman singlen toisella puolella julkaistiin kappale ”P.S. I Love You”. Kappale on enimmäkseen Paul McCartneyn kirjoittama, mutta Lennon avusti jonkin verran sen viimeistelyssä. McCartney oli kirjoittanut laulun jo 1950-luvun lopulla.

Please Please Me -albumilla olevassa versiossa soittaa rumpuja studiorumpali Andy White. Laulusta tehtiin useita ottoja, ja singlellä on Ringo Starrin soittama versio. Sen voi erottaa siitä, että versiossa ei ole mukana tamburiinia, jota Starr soittaa albumiversiolla.

Syynä studiorumpalin käyttöön oli, että tuottaja George Martin ei ollut tyytyväinen Ringo Starrin rumpujensoittoon kappaleessa, kuten ei ollut aiemmin kelpuuttanut Pete Bestin soittoa. Whiten työskentely ei kuitenkaan  ollut olennaisesti parempaa, joten Starrin versio päätyi singlelle ja Whiten albumille. Versio, jossa Starr soittaa rumpuja löytyy kuitenkin vain singlen alkupään painoksista; myöhemmissä se korvattiin White-versiolla. 

Levy-yhtiössä ei oltu täysin tyytyväisiä rumpuihin yhdessäkään versiossa, joten julkaistuissa levyissä rummut miksattiin melko kuulumattomiin. Apulaistuottaja Ron Richards sanoi myöhemmin, että levytys oli stressaava projekti eikä hän uskonut kappaleen menestyvän. Se nousi kuitenkin Britannian listoille sijalle 17.

Yhdysvalloissa kappale julkaistiin vasta 1964 ja se nousi siellä listaykköseksi (versio, jossa rummuissa White). Myöhemmin kokoelmalla Anthology 1 julkaistiin versio, jossa rumpuja soittaa Pete Best. Nauhoitus on koesoitosta, jonka Beatles teki EMI:lle ennen Bestin erottamista.

Kappaleen singleversio on ollut public domainissa Euroopassa vuoden 2013 alusta alkaen.

Lähteet 
The Beatles - Past Masters Volume One Parlophone CDP 7 90043 2 kansilehti
The Beatles - Please Please Me albumi CD painos Parlophone CDP 7 46435 2

Viitteet 

Vuoden 1962 kappaleet
The Beatlesin kappaleet