joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Mai Kivelä

Mai Kivelä (s. 20. joulukuuta 1982 Helsinki) on suomalainen kansanedustaja, kaupunginvaltuutettu, kansalaisaktivisti ja feministi.

Kivelä oli Vasemmistonuorten pääsihteeri ja Animalian toiminnanjohtaja 2013–2015.

Elämä ja ura 
Kivelä aloitti Greenpeacen tukijana 9-vuotiaana. Hän on työskennellyt muun muassa järjestön vapaaehtoiskoordinaattorina (2008–2013) ja pohjoismaisen vapaaehtoisyksikön tiiminvetäjän sijaisena sekä ollut aktiivisesti mukana mielenosoituksissa.

Kivelä on työskennellyt useita vuosia eri järjestöissä ja ollut muun muassa Kemianliitossa (nyk. Teollisuusalojen ammattiliitto TEAM) harjoittelijana työmarkkinatiedotuksessa sekä Kepassa harjoittelijana kansainvälisyyskasvatusohjelmassa. Kivelä on luottamustehtävissä vasemmistoliiton ympäristötyöryhmässä, Kallion Vasemmistoliiton varapuheenjohtaja vuodesta 2015 alkaen sekä Suomen YK-liiton hallituksen jäsen.

Kivelä valmistui yhteisöpedagogiksi Humanistisesta ammattikorkeakoulusta vuonna 2007 ja maisteriksi Environment and Development -ohjelmasta King’s College Londonista vuonna 2012. Hän on opiskellut myös sosiologiaa Tampereen yliopistossa. Kivelän lopputyöt käsittelivät globaalikasvatusta ja kansainvälisen kaupan ja vesivarantojen suhdetta ruokaturvaan.

Politiikka 

Kivelä oli vasemmistoliiton ehdokas vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Hänet valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon vuoden 2017 kuntavaaleissa 3354 äänellä.

Kivelä vaittiin eduskuntaan vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.

Kivelä teki valtuustoaloitteen, jonka mukaan Helsingissä rajoitettaisiin ilmastolle vahingollisten tuotteiden ulkomainontaa.
15 kaupunginvaltuutetun allekirjoittama aloite läpäisi kaupunkiympäristölautakunnan ja eteni jatkokäsittelyyn. Rajoitettavien listalle joutuvia tuotteita olisivat Kivelän mukaan lentomatkailu, yksityisautoilu, autojen myynti ja vuokraus, lihatuotteet, muut eläinperäiset tuotteet, muut kuin ekosähkösopimukset, vaateteollisuus lukuun ottamatta vaatelainaamoita ja kierrätysvaatteita.

Yksityiselämä
Kivelä asuu perheensä kanssa Arabianrannassa. Hänellä on kaksi lasta.

Julkaisut

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Nykyiset kansanedustajat
Suomalaiset kansalaisaktivistit
Suomalaiset feministit
Nykyiset Helsingin kaupunginvaltuutetut
Vasemmistoliiton poliitikot
Helsingin vaalipiiri
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Sahalahti (Ulvila)

Sahalahti on Satakunnassa Ulvilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen Kullaan alueeseen.

Maantiede 
Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta jatkaa matkaansa järven läpi virtaava Joutsijoki eli Harjunpäänjoki.

Järven rantaviiva on 0,80 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Alueella on aiemmin toiminut retkikeskus ja järven rannalla sijaitsevat Länsirannikon Koulutuksen metsäopetuksen tilat.

Lähteet

Viitteet 

Kullaan järvet
Kullaan alue
Nixu

Nixu Oyj on suomalainen kyberturvakonsultointiin keskittynyt yhtiö, joka on perustettu vuonna 1988. Nixu-konsernin liikevaihto oli vuonna 2021 noin 51,8 miljoonaa euroa ja se työllisti lähes 400 henkilöä.

Historia 
Nixun perusti vuonna 1988 Pekka Nikander. Nixun nimi juontaa perustajansa sukunimestä, Unix-käyttöjärjestelmästä ja Teknillisen korkeakoulun laboratoriosta, jota kutsuttiin Niksulaksi siellä opiskeluaikanaan työskennelleen Nikanderin mukaan. Yhtiön toimitilat sijaitsivat ensin Helsingissä, viimeksi Käpylässä. Vuodesta 2009 yhtiön toimitilat ovat sijainneet Espoon Keilarannassa.

NetPeople Oy fuusioitiin Nixuun 1999. Vuotta myöhemmin myös Magic Cookie Oy ja Datatieto Oy fuusioitiin yhtiöön. Nixu Middle East FZ-LLC perustettiin vuonna 2001 ja rekisteröitiin Dubaihin. Lähi-idän liiketoiminnot myytiin vuonna 2008 yksityishenkilöille. Nixu jatkoi yrityskauppoja hankkimalla helsinkiläisen Panorama Partners Oy:n vuonna 2014.

Nixu järjesti listautumisannin marraskuussa 2014 ja kaupankäynti yhtiön osakkeilla alkoi Helsingin pörssiin First North -kauppapaikalla. Yhtiön osake siirtyi First North -listalta Helsingin pörssin päälistalle 2. heinäkuuta 2018.

Nixu perusti toimipisteen Amsterdamiin lokakuussa 2015. Vuoden 2016 aikana Nixu aloitti liiketoiminnan myös Ruotsissa hankkimalla Europoint Networking AB:n ja Safeside Solutions AB:n. Vuoden 2016 lopussa Nixu ilmoitti avaavansa toimipisteen myös Yhdysvaltoihin.

Touko-kesäkuussa 2017 Nixu vahvisti asemiaan Euroopassa ostamalla hollantilaisen Expert Solutions Support Center B.V:n ja ruotsalaisen Bitsec Holding AB:n.

Keväällä 2019 Nixu vahvisti markkina-asemaansa Ruotsissa ostamalla turvallisuusyhtiö Vesper Groupin kyberturvaliiketoiminnan. Lisäksi Nixu avasi paikalliset toiminnot Tanskassa ostamalla kyberturvapalveluihin erikoistuneen Ezenta A/S:n. 

Kesäkuussa Nixu Certification Oy:lle myönnettiin virallinen pätevyys toteuttaa tietojärjestelmien ja ympäristöjen tarkastuksia, joissa käsitellään korotetun suojaustason (Katakri ST III) tietoaineistoja.

Johto 
Nixun toimitusjohtajina ovat toimineet:
 Pekka Nikander 1988–1996
 Oiva Karppinen 1996–2001
 Tapio Sulkava 2002
 Rabbe Mattila 2002–2006
 Timo Kotilainen 2006–2013
 Petri Kairinen 2014–2022
 Valtteri Peltomäki (vt.) 2022
 Teemu Salmi 1.9.2022–

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yrityksen kotisivut

Suomalaiset ohjelmistoyritykset
Suomalaiset pörssiyhtiöt
Kristaps Porziņģis

Kristaps Porziņģis (s. 2. elokuuta 1995 Liepāja) on latvialainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä. Hän edustaa NBA:n Washington Wizardsia. Espanjaan 15-vuotiaana lähtenyt Porziņģis on yksi ikäluokkansa lahjakkaimmista pelaajista maailmassa. Porziņģisin isoveli Jānis Porziņģis on myös ollut ammattilaiskoripalloilija.

Porziņģis aloitti koripallon 6-vuotiaana perheessä, jossa on koripallotaustaa. Hän aloitti pelaamisen kotikaupunkinsa BK Liepājas Lauvasissa, jota hän edusti 15-vuotiaaksi asti. Tuolloin hänet houkuteltiin Baloncesto Sevillaan try-outille ja lopulta 2010 hän allekirjoitti seuran kanssa pelaajasopimuksen. 

Eurocupissa Porziņģis debytoi kaudella 2012–2013 seuran uuden valmentajan, Aíto García Renesesin, alaisuudessa. Ensimmäisellä kaudella hänen vastuunsa oli pientä, mutta kasvoi merkittävästi kaudelle 2013–2014. 

Hän ilmoittautui alun perin NBA:n vuoden 2014 NBA:n varaustilaisuuteen, mutta vetäytyi pari päivää ennen tilaisuutta. Näin ollen hän oli automaattisesti mukana seuraavana vuonna, jolloin hän liittyi New York Knicksin joukkueeseen.

Basketball-Referencen tilastojen mukaan Porziņģisista tuli maaliskuussa 2016 ensimmäinen NBA:ssa tulokaskaudellaan 1 000 pistettä + 500 levypalloa + 75 onnistunutta kolmen pisteen heittoa + 100 heitontorjuntaa kirjauttanut pelaaja. Ensimmäisellä NBA-kaudellaan hän pelasi 72 ottelua, joissa kaikissa hän kuului avauskokoonpanoon, ja teki ottelua kohden 14,3 pistettä sekä otti 7,3 levypalloa. Kaudella 2016–2017 hän pelasi 66 ottelua (65 kertaa avauksessa) ja teki keskimäärin 18,1 pistettä ja 7,2 levypalloa. Kaudella 2017–2018 hän pelasi 48 ottelua (kaikki avauksessa) tehden 22,7 pistettä ja 6,6 levypalloa ottelua kohden. Helmikuussa 2018 ottelussa Milwaukee Bucksia vastaan hänen vasemman polvensa eturistiside repesi eikä hän pelannut seuraavalla kaudella lainkaan.

Tammikuussa 2019 Porziņģis siirtyi usean pelaajan kaupassa Dallas Mavericksiin. Helmikuussa 2022 hän siirtyi Washington Wizardsiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

ACB:n pelaajaprofiili  
Basketball-Referencen pelaajaprofiili 

Latvialaiset koripalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Matias Sarelius

Matias Sarelius (s. 2. heinäkuuta 1979) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa Futsal-liigassa pelaavaa Golden Futsal Teamia. Sareliuksen pelipaikka on maalivahti. Hän on edustanut GFT:tä Futsal-liigan perustamisesta asti eli vuodesta 1997 asti. Hän on voittanut myös kolme Suomen mestaruutta vuosina 2003, 2008 ja 2009. Sarelius on pelannut liigassa yli 200 peliä tehden 18 tehopistettä (4+14).

Suomen futsalmaajoukkueessa Sarelius on pelannut 32 maaottelua. Hän on kuulunut maajoukkuerinkiin pitkän aikaa, ja kuuluu nykyisinkin maajoukkueeseen.
 
Sarelius pelasi myös Suomen beachfutismaajoukkueen ensimmäisessä epävirallisessa ottelussa vuonna 2009 Viroa vastaan. Hän oli aloituskokoonpanossa maalivahtina.

Lähteet 
 http://www.palloliitto.fi/maajoukkueet/futsalmaajoukkue/pelaajat/matias-sarelius
 http://www.goldenfutsalteam.com/player/matias-sarelius/ 

Suomalaiset futsalpelaajat
Suomalaiset beachfutispelaajat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Arash Muridiyazd

Arash Muridiyazd (s. 29. tammikuuta 1987 Iran) on iranilaissyntyinen suomalainen futsalpelaaja. Hän edustaa Futsal-liigassa pelaavaa Kampuksen Dynamoa. Pelipaikaltaan Muridiyazd on hyökkääjä. Muridiyazdin perhe pakeni Iranista Suomeen, kun Arash oli pieni. Vuodesta 2009 hän on kuulunut KaDyn edustusjoukkueeseen. Liigassa hän on saavuttanut yhden mestaruuden (2017-2018) sekä kolme hopeaa ja yhden pronssin.

Muridiyazd on pelannut myös Suomen futsalmaajoukkueessa. Hän on pelannut siinä viisi maaottelua tekemättä maaleja. Muridiyazd on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 72 kilogrammaa.

Lähteet 
 http://www.palloliitto.fi/maajoukkueet/futsalmaajoukkue/pelaajat/arash-muridiyazd
 http://fi.soccerstats247.com/pelaajat/Arash-Muridiyazd-187472/
 http://www.kadyfutsal.net/uutiset.html?138

Suomalaiset futsalpelaajat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Tarzan ja kultaleijona

Tarzan ja kultaleijona () on Edgar Rice Burroughsin Tarzan-sarjan yhdeksäs teos, jonka alkuperäinen englanninkielinen painos julkaistiin 1923. Suomen kielellä teos julkaistiin 1925. Kirjan pohjalta tehtiin 1927 elokuva Tarzan and the Golden Lion.

Juoni 
Tarzan on paluumatkalla kotiin löydettyään edellisessä kirjassa perheenjäsenensä Janen ja Korakin. Matkalla he törmäävät orpoon leijonanpentuun, jonka he päättävät ottaa mukaansa. Waziri-heimon ansiosta Tarzanin talo on jälleen pystyssä saksalaisten tuhottua sen aikaisemmin. Pihallaan Tarzan kasvattaa leijonasta, Jad-bal-jasta, mustaharjaisen kultaleijonan.

Tarzan huumataan ja joutuu vankina Opariin. Siellä ylipapitar La toimii vastoin kansansa tahtoa ja pelastaa Tarzanin. Heidän täytyy kuitenkin paeta alempien pakanapappien vihaa ja  La opastaa Tarzanin Timanttilaaksoon, joka on gorillojen valtakuntaa. Hyväksi onneksi Jad-bal-ja seuraa heitä. Valitettavasti Esteban Miranda, joka aina on halunnut löytää Oparin, lähtee seuraamaan leijonaa.

Aiheesta muualla 
 Tarzan ja kultaleijona  Gutenberg-projektissa 

Vuoden 1923 kirjat
Edgar Rice Burroughsin romaanit
Vihterpalun kartano

Vihterpalun kartano on virolainen kartano, joka sijaitsee 65 kilometrin päässä Tallinnasta.

Historia 
Kuningas Kustaa II Adolf lahjoitti Padisen Vihterpalun tilukset Thomas Rammille vuonna 1662. Pari vuotta myöhemmin kuningas antoi Rammille aatelistittelin ja läänitti Vihterpalun kartanon von Rammille. Vihterpalun tilukset pysyivät von Rammin suvulla vuoteen 1919, kunnes maat takavarikoitiin omaisuuden valtiollistamisen yhteydessä.

Kun Viron itsenäisyys palautui vuonna 1992, kartano luovutettiin takaisin Rammin suvulle. Tilan heikon kunnon vuoksi Rammin suku lahjoitti tilan Viron valtiolle. Vihterpalun tila myytiin huutokaupassa vuonna 1994 norjalaisille liikemiehille, jotka halusivat kunnostaa paikan. Valitettavasti liikemiehet matkasivat kotiin Estonia-matkustaja-aluksella, joka upposi 28. syyskuuta 1994. Liikemiehet eivät selviytyneet onnettomuudesta.

Monien sattumien kautta kartanon löysi suomalainen liikemies Timo Lemberg, joka kunnosti kartanon nykyiseen tilaansa moderniksi juhla- ja kokouskeskukseksi.

Lähteet 
Vihterpalun Kartanon nettisivut

Aiheesta muualla 
Vihterpalun Kartanon nettisivut

Viron kartanot
Aapo Korkeaoja

Aapo Kustaa Korkeaoja (s. 1978 Kokemäki) on suomalainen performanssitaiteilija, kuraattori, opettaja ja maanviljelijä. Hän on valmistunut maisteriksi Taideteollisesta Korkeakoulusta ja aikaisemmin opiskellut Turun taideakatemiassa. Korkeaoja on toiminut vuodesta 2010 alkaen esitystaiteen vastaavana opettajana Kankaanpään taidekoulussa, Satakunnan Ammattikorkeakoulussa.

Korkeaoja on perustanut vuonna 2003 performanssitaiteeseen keskittyneen Fluxee- klubin, joka toimi vuoteen 2013 asti. Turun Manillassa sijaitsevassa Tehdas teatterissa toimineessa Fluxeessa vieraili 40 klubin aikana yli 200 taiteilijaa ja taiteilijaryhmää. Fluxeesta on julkaistu Fluxee performance decade -kirja, jossa käsitellään 2000-luvun taideilmiötä Suomessa. Korkeaoja on kuratoinut kokeellista taidetta 2001 ja 2002 järjestetyille Koneisto-festivaaleilla ja kesällä 2014 Aapo Korkeaojan kotitilan pelloilla Kokemäen Korkeaojalla järjestettiin ympäristö- ja tilataidenäyttely Käsitekesä .sekä Immaterial-performanssifestivaali.

Korkeaoja on Presentaatio performanssi- ja esitystaiteen tiedotuskeskus ry:n ja Esitystaiteen keskus ry:n  perustajajäsen ja toiminut lisäksi Muu ry:n   hallituksessa. Presentaatio on vaikuttanut suomalaisen performanssi- ja esitystaiteen asemaan monipuolisesti, mm. julkaisemalla adressin oman toimikunnan saamiseksi Taiteen keskustoimikuntaan. Korkeaoja on toiminut alansa edustajana mm. esittävän taiteen vapaan kentän tilaa kartoittaneessa opetus- ja Kulttuuriministeriön työryhmässä, joka julkaisi mietintönsä  2011.

Aapo Korkeaojalle on myönnetty vuonna 2011 Satakunnan taidetoimikunnan Luomunan kuoret- taidepalkinto ja vuonna 2006 Kokemäen  kaupungin kulttuuripalkinto. Korkeaojan kuratoima Käsitekesä voitti TAIKE Lounais-Suomen myöntämän kulttuuripalkinnon  2014.

Vuonna 2008 Korkeaoja oli julkisuudessa performanssillaan Uusi itsenäisyysjulistus, jonka hän esitti Helsingissä Mannerheimin ratsastajapatsaalla. Korkeaoja sai myöhemmin sakot luvattoman esityksen järjestämisestä julkisella paikalla. Kyseessä oli tiettävästi ensimmäinen kerta, kun joku kiipesi 11,7 metriä korkealle patsaalle.

Aapo Korkeaojan isä on entinen kansanedustaja ja ministeri Juha Korkeaoja.

Lähteet 

Suomalaiset performanssitaiteilijat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Lapsista raportointi

Lapsilla (alle 18-vuotiailla) on suurempi yksityisyyden suoja kuin aikuisilla. Suomen Journalistiliiton laatimien journalistin ohjeiden (JO) lisäksi viestimien tulisi lapsista raportoidessa huomioida YK:n lapsen oikeuksien sopimuksessa määritellyt oikeudet. Monilla lehtitaloilla on lisäksi omat eettiset ohjeistukset lapsista raportoimiseen. Lapsen oikeuksien sopimuksen ja journalistien eettisten ohjeiden mukaan viestimillä on vastuu arvioida haastattelun, kuvaamisen tai materiaalien julkaisun vaikutukset lapseen ja tarvittaessa suojella lasta riippumatta siitä, missä päin maailmaa lapsi elää.

Journalistin ohjeet ohjeistaa aina noudattamaan erityistä varovaisuutta, kun käsitellään alaikäisiä koskevia asioita (JO 30). Kun on olemassa riski lapsen joutumisesta rangaistuksi tai vahingoitetuksi, lapsen henkilöllisyys on peitettävä sekä kuvasta että tekstistä (JO 31, 32, 33, 34).

Lapsen oikeuksien sopimuksen mukaan lapsilla on oikeus ilmaista mielipiteensä ja osallistua ikänsä ja kehitystasonsa mukaisesti itseään koskevien asioiden käsittelyyn. Samalla sopimus takaa lapsille oikeuden yksityisyyteen ja luottamuksellisuuteen. Lisäksi sopimus takaa lapselle oikeuden tulla suojelluksi leimautumiselta, vahingolta ja rangaistukselta sekä mahdollisuudelta joutua vahingoitetuksi tai rangaistuksi.

Lähteet 
 Journalistin ohjeet 
 Lapset ja nuoret Ylessä
 Suomen UNICEFin eettiset ohjeet lapsista raportointiin

Aiheesta muualla 
 Lastensuojelun keskusliiton opas lasten haastattelijoille ja kuvaajille 

Journalismi
Lastensuojelu
Lohjan Teatteri

Lohjan teatteri on Lohjan keskustassa sijaitseva, 100-vuotias puoliammatillinen harrastajateatteri, jossa on neljä palkattua työntekijää. Lohjan teatteri tuottaa vuodessa 3-4 uutta ensi-iltaa. Lohjan teatterissa on vuodesta 2004 lähtien ollut johtaja-ohjaajana Sari Niinikoski. Lavastajana vuodesta 2014 lähtien on toiminut Jyrki Kakko. Puvustajana toimii Annukka Matilainen. Lohjan teatterin sihteeri on Elina Laine.

Aiheesta muualla
Lohjan Teatteri

Suomen teatterit
Teatteri
Afrikansirohaukka

Afrikansirohaukka (Chelictinia riocourii) on haukkojen heimon Chelictinia-sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan seuraavissa maissa: Benin, Burkina Faso, Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Tšad, Norsunluurannikko, Djibouti, Etiopia, Gambia, Ghana, Kenia, Mali, Mauritania, Niger, Nigeria, Senegal, Somalia, Etelä-Sudan, Sudan, Togo, Uganda. Vaeltavana sitä tavataan myös Eritreassa, Liberiassa ja Jemenissä.

Laji on elinvoimainen mutta kanta on pienenemässä kasvinsuojeluaineiden käytön vuoksi.

Elinympäristö 
Laji on levinnyt tropiikin alueelle kapeana kaistaleena leveyspiirien 15°N ja 8°N väliin. Satunnaisesti sitä tavataan Länsi-Afrikassa leveyspiirillä 19°N ja Keniassa leveyspiirillä 1°S. Se pesiin Sahelin vyöhykkeellä, ja Pohjois-Keniassa ja Ugandassa on pieni pysyvä populaatio. Se on muuttolintu, joskin pysyttelee pohjoisella pallonpuoliskolla. Se siirtyy etelämmäksi marraskuussa pesimäajan jälkeen kuivan kauden alkaessa ja palaa pohjoiseen sadekauden alkaessa helmikuussa.

Laji elää kuivalla savannilla ja puoliaavikossa merenpinnan tasosta noin 500 metrin korkeuteen. Sen pääasiallista ravintoa ovat matelijat, esimerkiksi liskot ja käärmeet, hyönteiset ja hämähäkit ja satunnaisesti pienet jyrsijät. Se on laumaeläin ja kerääntyy ruohikkopalojen reunalle saalistamaan heinäsirkkoja ja karjan lähelle saalistamaan hyönteisiä.

Laji rakentaa pieniä, halkaisijaltaan 30–40 cm:n kokoisia pesiä puihin usein lähelle suurempien petolintujen, kuten sihteerilinnun, pesiä ja toisinaan myös ihmisasutuksen lähelle. Pesintäaikaa on toukokuusta syyskuuhun mutta Senegalissa se pesii joulukuusta helmikuuhun ja Keniassa maaliskuusta heinäkuuhun sekä jälleen elokuusta eteenpäin.

Lähteet 

Haukat
Uhanalaiset linnut
Johanna Tolonen

Johanna Tolonen on kauppatieteiden maisteri ja työskennellyt vuodesta 2012 Finlandia-talon toimitusjohtaja. Tätä ennen hän on työskennellyt muun muassa Metsähallituksen erä- ja luontomatkailun liiketoiminnasta vastaavan Villin Pohjolan toimitusjohtajana, sekä Artikum-palvelu Oy:n toimitusjohtajana.

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Erityisherkkyys


Erityisherkkyydellä tarkoitetaan synnynnäistä, hermostollista ominaisuutta. Erityisherkkä ihminen reagoi tavallista herkemmin ulkoisiin ja sisäisiin ärsykkeisiin, sillä hermosto käsittelee aistien välittämää tietoa laajemmin ja syvällisemmin. Erityisherkkyys ei ole sairaus tai diagnoosi. Erityisherkkien ihmisten kokemukset omasta herkkyydestään vaihtelevat. Herkkyydestä voi olla sekä hyötyä että haittaa. Erityisen herkät ihmiset ovat usein luovia, intuitiivisia, pohdiskelevia ja tunnollisia. Toisaalta he kuormittuvat muita helpommin esimerkiksi kiireestä, melusta ja negatiivisesta ilmapiiristä. 

Käsitteen "erityisherkkä" (highly sensitive person, HSP) on kehittänyt psykologian tohtori, psykoterapeutti Elaine Aron, joka on tutkinut erityisherkkyyttä 1990-luvulta alkaen. Ilmiötä voidaan kuvata myös termillä tunne- ja aistiherkkyys. Aronin mukaan noin 15–20 % ihmisistä on hermostoltaan erityisen herkkiä. Herkkyys ilmenee niin aikuisissa, kuin lapsissakin kaikissa kulttuureissa. Ainakin sadalla eläinlajilla on havaittu samankaltaista herkkyyttä.

Suomessa erityisherkkyys on vielä melko tuntematon käsite, laajemmin siitä on alettu puhua vasta vuosien 2013–2014 aikana. HSP – Suomen Erityisherkät ry -yhdistys perustettiin marraskuussa 2013. Sen tarkoituksena on erityisherkkyyttä koskevan tiedon ja ymmärryksen lisääminen Suomessa sekä verkostojen luominen erityisherkille ihmisille.

Katso myös
 Aistiyliherkkyys
Autismi
 Neurodiversiteetti
 Neurologinen poikkeavuus
 Positiivinen disintegraatio

Lähteet

Kirjallisuutta 
 
 Elaine N. Aron: The Highly Sensitive Child: Helping Our Children Thrive When The World Overwhelms Them 
 Elaine N. Aron: The Highly Sensitive Person in Love: Understanding and Managing Relationships When the World Overwhelms You 
 Elaine N. Aron: Erityisherkän ihmisen tehtäväkirja (The Highly Sensitive Person's Workbook) ISBN 9789522403162
 
 Heli Heiskanen: Herkkyyden voima : opas omannäköiseen elämään. Origonova, 2016. ISBN 978-952-93-7819-7

Aiheesta muualla 

 HSP - Suomen Erityisherkät ry:n kotisivut
 Erityisherkkyys ei ole heikkoutta − Työterveyslaitos 11.12.2014
 Mitä erityisherkkyys on? − Yle Puhe 2.12.2014
 Mitä on erityisherkkyys? − Miten erityisherkkä kokee maailman? Psykologi Heli Heiskanen HelsinkiRealin vieraana. 14.10.2014
 Oletko erityisherkkä  − Savon Sanomat 9.9.2014
 Herkkä saatetaan leimata häiriköksi – testaa herkkyytesi HS:n testissä  − Helsingin Sanomat 29.5.2014
 Erityisherkän elämää -kotisivut
 Elaine Aronin kotisivut

Aistit
Hermosto
Persoonallisuuspsykologia
Timo Aaltonen (jalkapalloilija)

Timo Aaltonen (s. 20. lokakuuta 1963 Turku, Suomi) on suomalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.

Aaltonen pelasi urallaan 18 Veikkausliigan ottelua FF Jarossa kaudella 1992. Kaikissa näissä otteluissa hän oli aloituskokoonpanossa. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla Aaltonen teki 26. huhtikuuta 1992, kun Jaro voitti vieraissa FC Hakan maalein 2–0. Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösessä hän pelasi yhteensä 18 ottelua vuosina 1988–1989 edustaen Turun Tovereita.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapallomaalivahdit
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Osmo Kivinen

Osmo Kivinen (s. 20. helmikuuta 1951 on suomalainen sosiologi ja yhteiskuntatieteilijä, joka on toiminut Turun yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan koulutussosiologian professorina vuodesta 1995. Kivinen on toiminut myös Koulutussosiologian tutkimuskeskuksen (RUSE) ja sen yhteydessä toimivan Strategisen toiminnan tutkimuslaboratorion (RoSA) johtajana. Kivinen on toiminut Turun yliopistossa myös assistenttina,  yliassistenttina, erikoistutkijana ja sosiologian ja koulutussosiologian dosenttina. Kivinen toimi Turun yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan dekaanina 1. helmikuuta 2004 – 31. tammikuuta 2007 sekä Turun yliopiston hallituksen jäsenenä 2004–2007. Kivinen on 1.3.2019 lähtien Turun yliopiston koulutussosiologian emeritusprofessori.

Koulutus ja tieteellinen toiminta 
  
Kivinen valmistui Turun yliopistosta luokanopettajaksi 1975, kasvatustieteiden maisteriksi 1977 ja valtiotieteen maisteriksi (sosiologia) 1979. Sosiologian lisensiaatintutkinnon hän suoritti vuonna 1983 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1988; hänen väitöskirjatutkimuksensa aiheena oli Koulutuksen järjestelmäkehitys: Peruskoulutus ja valtiollinen kouludoktriini Suomessa 1800- ja 1900-luvuilla.

Kivinen johti Suomen Akatemian ja opetusministeriön rahoittamaa Instituutioiden ja sosiaalisten mekanismien tutkijakoulua (IASM) 2006–2009 ja Korkeakoulutuksen ja tieteen instituutioiden vertailevan tutkimuksen tutkijakoulua (COREHES) 2010–2013. Kivisen ohjauksessa on valmistunut 25 tohtorinväitöskirjatyötä.

Hänen erikoisalaansa ovat koulutusjärjestelmät, koulutuksen ja työn väliset suhteet, koulutuspolitiikka ja erityisesti korkeakoulutus. Koulutuksen periytyvyys ja koulutusmahdollisuuksien tasa-arvo ovat olleet Kivisen keskeisiä empiirisen tilastollisen tutkimuksen teemoja kautta koko tutkijan uran. Uudempia kiinnostuksen kohteita ovat tutkimuksen ja koulutuksen tuloksellisuusanalyysit sekä digitaaliset oppimisympäristöt. 

Filosofinen ja metodologinen tutkimustyö on kohdistunut esimerkiksi Pierre Bourdieun kenttä ja habitus -ajatteluun. Keskeinen tutkimuksen kohde on klassinen amerikkalainen pragmatismi, erityisesti John Deweyn toiminnanteoria habit-käsitteineen. Bourdieun ja pragmatismin pohjalta Kivinen on kehitellyt metodologista relationalismia.

Kivisen julkaisuluettelo sisältää satoja julkaisuja. Hän on toiminut useissa kansainvälisissä tieteellisissä julkaisuissa refereenä ja tieteellisten lehtien toimituskuntien eri tehtävissä.

Kunnianosoitukset 

Suomen Valkoisen Ruusun I lk:n ritari (SVR R I) 2010

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kivisen julkaisuluettelo
 Kivisen Google Scholar -profiili

Suomalaiset sosiologit
Turun yliopiston professorit
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Matkakertomus

Matkakertomus on kirjallinen tuotos, joka kertoo kirjailijan tekemästä matkasta ja sen aikana tehdyistä havainnoista, syntyneistä ajatuksista ja vaikutelmista. Matkakertomus sijoittuu kaunokirjallisuuden ja tietokirjallisuuden, faktan ja fiktion välimaastoon. Peter Stadius on luonnehtinut matkakertomuksia "äpärägenreksi, joka ei ole kunnolla kirjallisuutta eikä kunnolla tiedettä".

Matkakertomuksia on kirjoitettu yhtä kauan kuin kirjallisuutta ylipäätään. Ne ovat palvelleet lukevan yleisön kiinnostusta vieraisiin ja kiinnostaviin paikkoihin. Matkakertomukselle on vuosisatojen saatossa muodostunut oma tunnistettava kirjallinen tyylinsä.

Muodollisesti matkakertomus on narraatio matkasta, jonka oheen sijoitetaan tutkielmia matkan varrella tavatuista ihmisistä, nähdyistä luonnonihmeistä tai taideteoksista. Matkakertomus voi olla myös kirjeen tai päiväkirjan muotoon tehty. Suosittuja muotoja ovat myös lokikirjat, esseet ja saarnat. Myös kuvitteelliset matkakertomukset voidaan laskea matkakertomukseksi, jos ne noudattavat näitä muodollisia vaatimuksia.

Matkakuvaukset muodostavat lähes poikkeuksetta eroja kahden yhteiskunnan välille. Matkakohteesta muodostuva kuva on usein jopa suora peilikuva kirjoittajan käsityksestä omasta yhteiskunnastaan. On esitetty, että tämä peilikuvamaisuus pitää paikkansa erityisesti kuvitteellisissa matkakertomuksissa.

Länsimaisen kulttuurin kehittymisen kannalta tärkeitä matkakertomuksia ovat olleet esimerkiksi Marco Polon matkat ja Charles Darwinin Beaglen matka.

Tyylilajia on hyödynnetty kirjallisuudessa paljon. Sitä on myös parodioitu. Tästä ovat esimerkkeinä Jonathan Swiftin 1700-luvulla kirjoittama Gulliverin retket sekä kreivi Xavier de Maistren matkakirjat Matka huoneeni ympäri ja Öinen tutkimusmatka huoneessani.

Joustavuutensa ansiosta matkakirjallisuus on säilyttänyt suosionsa. Suomalaisista viime vuosien matkakertomuksista voidaan mainita esimerkkeinä Markku Henrikssonin Kanada – Vaahteranlehden maa (Gaudeamus 2006) ja Mikko Lahtisen Kirjastojen maa (Vastapaino 2010).

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Peter Stadius. Kulttuurien kohtaaminen matkakertomuksissa. HY 2011.

Kaunokirjallisuuden lajityypit
Tietokirjallisuuden lajityypit
Odell Beckham

Odell Beckham Jr. (s. 5. marraskuuta 1992 New Orleans, Louisiana) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, joka edustaa NFL-seura Los Angeles Ramsia. Beckham on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.

Ura
Yliopistotasolla Beckham pelasi Louisianan osavaltionyliopiston joukkueessa.

New York Giants
Hänet varattiin NFL:ään vuoden 2014 varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella numerolla 12. Hän debytoi NFL:ssä lokakuussa 2014 tehden ensimmäisessä pelissä yhden touchdownin. Ensimmäisellä kaudellaan NFL:ssä Beckham valittiin liigan tähdistöotteluun Pro Bowliin. Marraskuussa 2014 Beckham sai suurta julkisuutta otettuaan Eli Manningin 43-metrisen heiton yhdellä kädellä kiinni touchdownin arvoisesti Dallas Cowboysia vastaan. Tuota kiinniottoa kutsuttiin jopa "kaikkien aikojen kopiksi". Beckham saavutti marraskuussa 38 syötön vastaanottoa ja 2 touchdownia. Lisäksi hän oli saanut kiinni syöttöjä vähintään 90 jaardin verran kaikissa viidessä ottelussa, jonka myötä Beckham teki NFL:n kuukauden tulokasennätyksen. Beckham rikkoi myös Bill Gromanin ja Randy Mossin tulokasennätyksen saamalla 90 jaardia tai enemmän syöttöjä kiinni peräkkäisissä otteluissa yhden kauden aikana.

Beckham pelasi kauden aikana 12 ottelua, joistan hän oli yksitoistakertaa avauksessa. Hän onnistui saamaan kauden aikana yhteensä 91 syötön vastaanottoa, joista hänelle kertyi 1 305 jaardia ja 12 touchdownia. Runkosarjan jälkeen 31. tammikuuta 2015 Associated Press nimesi hänet NFL:n kauden hyökkäyspään tulokkaaksi. Lisäksi Beckham äänestettiin Madden NFL 16 videopelin kansikuvaan, voittaen äänestyksessä Rob Gronkowskin. Hänestä tuli samalla nuorin pelaaja, joka on valittu Madden pelin kanteen.

Kaudella 2015 Beckham aiheutti ongelmia toimiessaan sääntöjen vastaisesti Josh Normania kohtaan, ottelussa Carolina Panthersia vastaan. Ottelun aikana Beckhamille liputettiin neljä rikettä, joista kolme oli henkilökohtaisia rangaistuksia. Myöhemmin 21. joulukuuta 2015 NFL:n kurinpitolautakunta antoi Beckhamille yhden ottelun pelikiellon. Beckham pelasi lopulta kauden aikana viisitoista ottelua ja oli kaikissa otteluissa avauskokoonpanossa. Hän saavutti 96 syötön vastaanottoa, joista kertyi 1 450 jaardia. Hän teki myös 13 touchdownia.

Cleveland Browns
Maaliskuussa 2019 Giants myi Beckhamin Cleveland Brownsiin vaihdossa tulevan varaustilaisuuden kahteen varausvuoroon.

Los Angeles Rams
11. marraskuuta 2021 Beckham teki vuoden sopimuksen Los Angeles Ramsin kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 ESPN -profiili

Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Kauppakeskus Liila

Kauppakeskus Liila on Espoon Kaitaan Suomenojalle vuonna 2013 perustettu kauppakeskus. Liila on kodin sisustamiseen ja muihin kodin hankintoihin keskittyvä kompleksi. Liilasta löytyi päivittäistavarakauppa Lidl joka sulki ovensa vuonna 2019. Vuonna 2021 Liilaan aukesi K-Marketti Koti Pizzan viereiseen liiketilaan. Ennen vuotta 2013 Liilan tilalla oli kauppakeskus Martinsilta, mutta uudistuksen myötä vanha kauppakeskus muuttui palveluita sekä nimeä myöten.

Liilan liikkeet 

Bang & Olufsen 
Boknas 
Power
F-Musiikki 
Rusta 
Hööks 
Inaria 
Kotipizza 

Jysk 
Keittiömaa 
Lastenhuone 
Livello Ristorante 
Lundia 
Mattokymppi 
K-Market 
Mozaik Bar & Restaurant 
Rengasmaailma 
Sisustamo Dete 
Sohvasi 
St1 
Vepsäläinen
Woodek

Lähteet 

Liila
Kaitaa
Heikki Lankinen

Heikki Lankinen (3. maaliskuuta 1898 Käkisalmi – 23. huhtikuuta 1948 Jyväskylä) oli suomalainen arkkitehti.

Henkilöhistoria ja ammattiura
Lankisen vanhemmat olivat ajuri Matti Lankinen ja Maria Immonen ja puoliso vuodesta 1930 Ilta Maria Öberg. Lankinen kirjoitti ylioppilaaksi Käkisalmen yhteiskoulusta 1918 ja opiskeli sen jälkeen Helsingissä Teknillisessä korkeakoulussa. Arkkitehdiksi hän valmistui 1924. Lankinen toimi Oulun läänin apulaisarkkitehtina vuosina 1924–1927 ja edelleen vuoteen 1932 saakka virkaatekevänä lääninarkkitehtina. Huhtikuussa 1932 Lankinen siirtyi Viipurin läänin rakennuskonttorin palvelukseen työskennellen Viipurissa talvisodan loppuvaiheeseen maaliskuuhun 1940 saakka. Hän toimi muun muassa virkaatekevänä piiriarkkitehtina, joka oli entinen lääninarkkitehdin virka. Hän vastasi myös muun muassa ilman urakoitsijaa rakennetun Viipurin maakunta-arkiston työmaan johtamisesta.

Lankinen piti myös omaa toimistoa, jossa hän toteutti suunnittelu- ja rakennuttamistöitä, teki asemakaavoituksia ja muun muassa osallistui Kemin kaupungin rakennusjärjestyksen laadintaan. Talvisodan jälkeen Lankinen työskenteli Turussa ja palasi jatkosodan myötä jälleen perheineen Viipuriin. Sodan jälkeen hän toimi vuosina 1944–1945 vastaperustetun Lahden teollisuuskoulun ensimmäisenä rehtorina ja vuonna 1946 kolmen kuukauden ajan Turun rakennustarkastajana, kunnes hänen oli pakko siirtyä eläkkeelle vakavien sydänvaivojen vuoksi. Lankinen vietti viimeiset vuotensa maaseudulla Jyväskylän maalaiskunnassa ja kuoli Jyväskylässä 50-vuotiaana huhtikuussa 1948.

Töitä 
Oulun tuomiokirkon saneeraus (1932)
Tornion seminaari, Tornio
Virolahden kunnantalo, Virolahti
Terijoen kunnantalo, Terijoki
Suomen Vapaakirkon rukoushuone, Viipuri (1935) 
Turun sataman tullirakennus

Lähteet 

Suomalaiset arkkitehdit
 Suomalaiset virkamiehet
 Suomen oppilaitosten rehtorit
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1948 kuolleet
Ville Vainikainen

Ville Vainikainen (s. 26. tammikuuta 1994 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Saimaan Pallossa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Ura

Seuraura 
Vainikainen on Kalevan Pallon kasvatti. Kaudella 2009–2010 hän toimi seuran C-nuorten varakapteenina ja Vainikainen oli runkosarjassa KalPan paras maalintekijä 25 osumallaan, joilla hän sijoittui koko C-nuorten SM-sarjan maalipörssissä neljänneksi. Kaudella 2011–2012 Vainikainen toimi KalPan B-nuorten kapteenina. Hän voitti runkosarjassa joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 14+18=32.

Kaudeksi 2013–2014 Vainikainen siirtyi Saimaan Pallon A-nuoriin, joiden paras pistemies hän oli tehoilla 13+18=31. Kaudella 2014–2015 Vainikainen nousi SaiPan varakapteeniksi ja hänet nostettiin myös seuran SM-liigarinkiin. Vainikainen oli SaiPan A-nuorten paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Adam Zbořilin jälkeen tehoilla 25+25=50. Hän sijoittui A-nuorten SM-liigan maalipörssissä yhdeksänneksi. Vainikainen teki liigadebyyttinsä 25. marraskuuta 2014 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.20 minuuttia. Kaikkiaan Vainikainen pelasi kauden aikana kuusi SM-liiga- ja yhden CHL-ottelun ilman tehopisteitä. Helmikuussa 2015 hän pelasi myös yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa. Huhtikuussa 2015 SaiPa teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen Vainikaisen kanssa.

Kaudella 2015–2016 Vainikainen murtautui SaiPan SM-liigakokoonpanoon, jossa hänen tulokaskautensa toi 39 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6 ja kolmessa playoff-ottelussa yhden maalin. Vainikainen teki liigauransa avausmaalin 22. marraskuuta 2015 Pelicansia vastaan. Tammikuussa 2016 SaiPa käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Vainikaisen kanssa. Kaudella 2016–2017 hän teki 51 runkosarjaottelussa tehot 4+3=7 ja seitsemässä CHL-ottelussa yhden syöttöpisteen, kunnes Vainikaisen kausi päättyi loukkaantumiseen runkosarjan lopulla helmikuussa 2017.

Vainikainen siirtyi kaudeksi 2017–2018 1+1-vuotisella sopimuksella KooKoohon. Seura ei käyttänyt kauden jälkeen hänen sopimuksessaan optiota ja Vainikainen siirtyi kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Imatran Ketterään. Hän oli Suomen Cupissa joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 4+4=8. Turnaus päättyi Ketterän voittoon. Joulukuussa 2018 seura lainasi Vainikaisen alustavasti kahden ottelun ajaksi yhteistyöseuraansa, hänelle tuttuun SaiPan SM-liigajoukkueeseen. Vainikainen pelasi siellä lainalla viisi ottelua. Helmikuussa 2019 hän siirtyi SaiPaan kevääseen 2020 asti ulottuvalla sopimuksella. Kaudella 2019–2020 Vainikainen teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+5=10. Joulukuussa 2019 hän teki SaiPan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Syyskuussa 2021 Vainikainen teki SaiPan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura 
Vainikainen on pelannut kaksi poikien maaottelua.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Saimaan Pallon pelaajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Juhani Merilahti

Pertti Juhani Merilahti (25. marraskuuta 1936 Turku − 31. toukokuuta 2020 Turku) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.

Merilahti valmistui filosofian maisteriksi Turun yliopistosta. Hän toimi lukion äidinkielen lehtorina Turussa Pernon lukiossa ja 1990-luvulla Puolalanmäen lukiossa. Hän oli Luotsi ja Majakka -lehden päätoimittajana vuodesta 1971 alkaen.

Kaunokirjallista tuotantoa 
 Kumpeli : runoja. Matricula, Turku 1979
 Portsalainen : runoja ja näkymiä. Matricula, Turku 1979
 Luotolaiset : saaristolais- ja luotsiromaani. Luotsiliitto, Helsinki 1983
 Isonkarin miehet : luotolaisromaani 1800-luvulta. Luotsiliitto, Helsinki 1984, uusi laitos 1996
 Luotolaisen lokikirja : romaani. Luotsiliitto, Helsinki 1985
 Merikapteeni ja muuta lyhyttä saaristoproosaa. Kuvitus Juha Lukala. Luotsiliitto, Helsinki 1986
 Luodot ja manner : romaani. Luotsiliitto, Helsinki 1987
 Meren Epikuros : runoja. Luotsiliitto, Helsinki 1988

Muita teoksia 
 Pansion yhteiskoulu 1962-1976 ; kirj. Juhani Merilahti, Veikko Niemi. Pansion yhteiskoulu, Turku 1976
 Turun kauppaseura 1876-1976. Turun kauppaseura, Turku 1976
 Luotsiliitto 1918-1978 - Lotsförbundet 1918-1978. Luotsiliitto, Turku 1978
 Turun aikaa; kirj. Veikko Lehtovaara, Juhani Merilahti, Pekka Paasio. Turun kaupunki, Turku 1988
 Turun kultainen ratas : Turun rotaryklubi 1929-1989. Turun rotaryklubi, Turku 1988
 Kestävän aatteen vuosisata : Turun NMKY 1893-1993. Turun nuorten miesten kristillinen yhdistys, Turku 1993
 Turku-loosin neljännesvuosisata 1968-1993. Suomen I.O.O.F. loosi no 17 Turku, 1993
 Kukka liittyvi kukkahan : Suomen kukkakauppiasliiton Varsinais-Suomen piiri 1964-1994. Suomen kukkakauppiasliitto, Helsinki 1994
 Sadan vuoden meripelastustyö : Suomen meripelastusseura 1897-1997. Suomen meripelastusseura, Helsinki 1997
 Societas mercaturae Aboensis : Turun kauppaseura 1876-2001 : Handelsgillet i Åbo. Turun kauppaseura, Turku 2001
 Securitatis causa : Luotsiliitto 1918-2003 - Lotsförbundet 1918-2003. Luotsiliitto, Helsinki 2003

Lähteet 
 Juhani Merilahti SKS:n kirjailijamatrikkelissa (Arkistoitu versio)
 Kirjasampo.fi : Juhani Merilahti

Viitteet 

Suomalaiset opettajat
Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Aurora-mitalin saajat
John Smith (tutkimusmatkailija)

John Smith (1580–1631) oli englantilainen amiraali, tutkimusmatkailija ja kirjailija. Hänet aateloitiin ja lyötiin ritariksi. Smith teki mahdolliseksi Uuden-Englannin asuttamisen. Hän oli vuosina 1608–1609 Virginian siirtokunnan johtaja.

Smith oli ensimmäinen englantilainen tutkimusmatkailija, joka kartoitti Uutta-Englantia. Hän innosti siirtolaisuuteen niitäkin, jotka olivat vailla omaisuutta:
 Mutta myös: 

Huolimatta päättäväisyydestään ja voimakkaasta luonteestaan Smith koki vastoinkäymisiä vihamielisten intiaanien ja yhteistyökyvyttömien uudisasukkaiden puolelta. Hän määräsi lopettamaan kullan etsimisen ja keskittymään elinolojen parantamiseen. Ja pian alettiin levittää huhua, että hän aikoo avioitua intiaaniprinsessa Pocahontasin kanssa ja nimittää itsensä Virginian keisariksi. Tämän vuoksi hänet kutsuttiin takaisin Lontooseen.

Smith lähti merille 16-vuotiaana ja palveli kauppa- ja sota-aluksilla edeten kapteeniksi. Hänet aateloitiin ansioistaan taisteluissa turkkilaisia vastaan. Vuonna 1602 hän haavoittui ja hänet myytiin orjaksi, mutta hän pääsi pakenemaan. Tässä vaiheessa hänen elämänsä oli vauhdikasta. Englantiin hän pääsi palaamaan vuonna 1604. Huhtikuussa 1608 hän oli jo Jamestownin siirtokunnassa Amerikassa ja suoritti Chesapeakenlahden kartoitusta. Hänen työstään oli hyötyä muille tutkimusmatkailijoille yli vuosisadan ajaksi.

Jamestowniin muutti siirtolaisia tasaisena virtana ja siirtokunta koki suuria vaikeuksia. Etenkin siirtokunnan ruokahuolto alkoi tuottaa vaikeuksia. Paljon muuta ei ollut tehtävissä kuin luottaa Smithin opetuksiin, joita eräät kutsuivat jopa laeiksi. ”Joka ei suostu tekemään työtä hänen ei pidä myöskään syödä.” Osa siirtolaisista jäi tosin odottamaan ohjeita emämaasta Englannista.

Vuonna 1614 Smith purjehti Mainen ja Massachusettsin lahdella nimittäen alueen Uudeksi-Englanniksi. Hän palasi pysyvästi takaisin Englantiin ja kirjoitti kirjan A Description of New England. Hän kuoli Lontoossa vuonna 1631 51-vuotiaana.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 M. Vuorikoski: Yhdysvallat. Pohjois-Amerikan historia.

Englantilaiset tutkimusmatkailijat
Brittiläiset sotilaat
Amiraalit
Englantilaiset kirjailijat
Vuonna 1580 syntyneet
Vuonna 1631 kuolleet
Alkulukujen lumoissa

Alkulukujen lumoissa – Bernhard Riemann ja matematiikan suurin ratkaisematon ongelma (alkuteos: Prime Obsession: Bernhard Riemann and the Greatest Unsolved Problem in Mathematics) on John Derbyshiren kirjoittama teos Riemannin hypoteesista, sen historiasta ja yrityksistä ratkaista se. Kirjan on suomentanut Juha Pietiläinen ja kustantanut Terra Cognita. Suomennoksen on tarkastanut Turun yliopiston analyyttisen lukuteorian professori Matti Jutila.

Kirja esittelee myös merkittäviä matematiikan alan henkilöitä ja taustavaikuttajia sekä 1800-luvun Euroopan poliittisia tekijöitä. Kirjavinkit sivuston arvostelun mukaan kirja on vaikeustasoltaan kohtuullinen, mutta vaatii kiinnostusta matematiikkaan. Kirjassa kuljetetaan rinnakkain kahta juonta: luvut, joiden järjestysnumero on pariton, esittelevät Riemannin hypoteesin ymmärtämiseksi tarvittavaa matematiikkaa, ja luvut, joiden järjestysnumero on parillinen, esittelevät taas aiheeseen liittyviä henkilöitä ja historiaa. Kirjassa on runsaasti alaviitteitä, jotka sisältävät lisätietoa käsiteltävistä asiosita. Kirjan liitteenä on matemaatikko Tom Apostolin tekemän laulun sanoitus, joka käsittelee Riemannin hypoteesia. Toisena liitteenä on laajahko esitys Lindelöfin hypoteesista, joka on läheistä sukua Riemannin hypoteesille.

Arkhimedes-lehdessä julkaistussa arvostelussa kritisoidaan, että kirja ei täytä lupaustaan ja selitä Riemmannin hypoteesia lukiomatematiikan pohjalta. Sen sijaan kirja pui tiettyjä algebrallisia yksityiskohtia syvällisesti, mutta ohittaa monet hankalat käsitteet. Arvostelussa todetaan, että Derbyshire on parhaimmillaan tarinankertojana ja henkilöistä kertovat osuudet ovat hyvin kirjoitettuja. Kirja herättää mielenkiintoa perehtyä matematiikkaan ja tieteenhistoriaan. Teos on arvokas lisä matematiikan yleistajuiseen kirjallisuuteen.. Derbyshire palkittiin teoksestaan Eulerin kirjapalkinnolla vuonna 2007.

Lähteet

Aiheesta muualla
Teos kustantajan Terra Cognitan sivustolla

Kirjat matematiikasta
Vuoden 2006 kirjat
Yhdysvaltalaiset tietokirjat
Maurizio Arrivabene

Maurizio Arrivabene (s. 7. maaliskuuta 1957 Brescia) on Formula 1 -talli Scuderia Ferrarin entinen tallipäällikkö. Hän aloitti marraskuussa 2014 Marco Mattiaccin jälkeen ja lopetti työnsä tallissa tammikuussa 2019.

Ennen Ferrari-uraansa Arrivabene toimi tupakkayhtiö Philip Morrisilla, joka on Ferrarin tukija Marlboro-merkkinsä kautta. Hän toimi Philip Morrisilla vuodesta 1997 asti ollen yhtiön varapresidentti. Marraskuussa 2014 Scuderia Ferrarin tallipäälliköksi siirtyneestä Arrivabenestä tuli tallin kolmas tallipäällikkö vuoden 2014 aikana.

Arrivabene on kuulunut Juventus FC:n, yhden Italian suurimmista jalkapalloseuroista, hallitukseen vuodesta 2012 alkaen.

Arrivabene on naimisissa Stefania Bocchin kanssa, joka toimii Kimi Räikkösen lehdistöavustajana.

Lähteet

Viitteet  

Formula 1 -tallipäälliköt
Italialaiset urheiluvaikuttajat
Italialaiset liikemiehet
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Mallisotilas

Mallisotilas (Poster Girl) on yhdysvaltalainen dokumenttielokuva vuodelta 2010. Mallisotilas kertoo Robynn Murraysta, joka liittyi syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen Yhdysvaltain armeijaan ja palveli kersanttina Irakin sodassa. Sodan aikana Murraysta tehtiin Yhdysvaltain mediassa esimerkki mallisotilaasta, mutta sodan jälkeen hän palasi kotiin masennuksen ja posttraumaattisen stressihäiriön kanssa.

Mallisotilas oli ehdolla parhaan lyhytdokumentin Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 2011, mutta hävisi lopulta elokuvalle Strangers No More.

Lähteet

Aiheesta muualla 
  Ohjaajan sivut.

Vuoden 2010 elokuvat
Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat
Yhdysvaltalaiset lyhytelokuvat
Talttumaton Tarzan

Talttumaton Tarzan () on seitsemäs Edgar Rice Burroughsin kirjoittamista Tarzan-kirjoista. Kirja koostuu kahdesta eri tarinasta, joista Talttumaton Tarzan julkaistiin englanniksi 1919 ja Tarzan ja valkoinen nainen 1920.  

Suomeksi teoksen on julkaissut usea kustantaja. Karisto julkaisi Talttumattoman Tarzanin vuonna 1924, milloin alkuosan, Talttumaton Tarzan, oli suomentanut L. Karila ja Tarzan ja valkoinen nainen oli Alpo Kupiaisen suomentama. Toisen laitoksen kustansi Taikajousi vuonna 1968 ja suomensi Seppo Ilmari. Oman laitoksensa julkaisivat myös Kauppakirjapaino (1971), WSOY (1975) ja Kirjayhtymä (1991). Näistä kaikki muut paitsi WSOY:n laitos julkaistiin sidottuna

Juoni 
Eletään ensimmäisen maailmansodan aikaa. Tarzanin ollessa poissa saksalaiset tuhoavat hänen Afrikan-kotinsa.

Vastaanotto

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Talttumaton Tarzan Gutenberg-projektissa 

Edgar Rice Burroughsin romaanit
Vuoden 1920 kirjat
KymiRing

KymiRing on moottoriurheilu- ja koulutuskeskus Iitissä, aivan Kouvolan rajan tuntumassa. Se oli tarkoitus ottaa käyttöön kesällä 2020. Noin 180 hehtaarin suuruinen keskus sijaitsee Tillolankankaalla valtatien 12 varressa. KymiRing oli mukana valtion liikuntapaikkojen rahoitussuunnitelmassa vuosille 2015–2018.

Alueelle rakennetaan asfalttikilparata, jolla voidaan kilpailla kaikkia rataluokkia, kuten WTCC:tä, DTM:ää, MotoGP:tä tai Formula 1 -sarjaa. Ratoja on useita: noin 4,6 kilometrin mittainen päärata sekä kuljettajakoulutusradat, joilla on mahdollista kouluttaa liikenteen ammattikuljettajia.

Historia
KymiRing Oy perustettiin helmikuussa 2013. 

Vuonna 2015 WSP Finland avusti KymiRing Oy:tä allianssikumppanuussopimuksen solmimisessa Destian kanssa KymiRing-moottoriurheilukeskuksen ensimmäisen kehitysvaiheen toteuttamisesta. WSP toimi pääkonsulttina ja asiantuntijana hankkeen toteutuksessa, Destia taas vastasi hankkeessa palveluntuottamisesta.

Alueen asemakaava tuli lainvoimaiseksi tammikuussa 2016, ja rakennuslupa myönnettiin maaliskuussa 2016.

Heinäkuussa 2016 KymiRing teki sopimuksen MotoGP-sarjan kaupallisia oikeuksia hallinnoivan Dornan kanssa. Elokuussa 2017 Dorna ilmoitti, että MotoGP:n Suomen osakilpailu voitaisiin järjestää KymiRingillä vuonna 2019. Suunnitelma ei kuitenkaan toteutunut, vaan vuonna 2019 radalla ajetaan vain MotoGP:n koeajoja, ensimmäinen elokuun 19. päivä. Ensimmäinen osakilpailu oli tarkoitus ajaa vuoden 2020 heinä- tai elokuussa. Kilpailu kuitenkin siirrettiin vuodella eteenpäin koronaviruspandemian vuoksi. Myös vuoden 2021 kilpailu siirrettiin vuodella eteenpäin ja vuonna 2022 kilpailu peruuntui taas, nyt Kansainvälinen moottoripyöräilyliiton FIM:n turvallisuustarkastuksessa havaitsemiin puutteisiin.

Heinäkuussa 2022 ilmoitettiin ettei KymiRingillä järjestetä motocrossin MM-osakilpailua MXGP:tä elokuussa 2022 ja samalla KymiRing Oy hakeutui yrityssaneeraukseen välttääkseen yhtiötä uhkaavan konkurssin.

Lähteet 
 KymiRing

Viitteet

Aiheesta muualla 

Iitin rakennukset ja rakennelmat
Iitin urheilu
Suomen moottoriradat
Andrei Buhlitski

Andrei Nikolajevitš Buhlitski (; s. 7. helmikuuta 1982) on venäläinen beachfutismaalivahti. Hän edustaa Lokomotiv Moskovaa ja Venäjän beachfutismaajoukkuetta.

Maajoukkueen kanssa Buhlitski on voittanut kahdesti MM-kilpailut, vuosina 2011 ja 2013. Vuoden 2011 MM-kisoissa Buhlitski valittiin myös turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Vuoden 2015 MM-kilpailuista Buhlitski saavutti pronssia.

Seuratasolla Buhlitski on pelannut koko uransa kotimaassaan lukuun ottamatta vuosia 2010-2012, jotka hän pelasi espanjalaisessa FC Barcelonassa. Nykyisen seuransa Lokomotiv Moskovan kanssa Buhlitski on voittanut kerran Venäjän mestaruuden. Buhlitskia pidetään yhtenä parhaimmista beachfutismaalivahdeista. Hän on pelannut kuusissa MM-kilpailuissa.

Vuonna 2015 Buhlitski voitti Venäjän kanssa kultaa Euroopan kisoista Bakusta.

Lähteet 
 http://www.fifa.com/worldfootball/statisticsandrecords/players/player=279027/index.html 
 http://www.beachsoccer.com/players/Andrey%20Bukhlistiy

Venäläiset beachfutispelaajat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Agustín Ruiz

José Agustín González Ruiz (s. 1. joulukuuta 1987 Jucuarán) on elsalvadorilainen beachfutispelaaja, joka edustaa El Salvadorin beachfutismaajoukkuetta. 

Ruiz on osallistunut neljiin MM-kilpailuihin, jossa hän on parhaimmillaan päässyt pronssiotteluun vuoden 2011 MM-kisoissa. Vuoden 2013 MM-kisoissa Ruiz teki seitsemän maalia, joilla hän saavutti turnauksen kolmanneksi parhaan maalintekijän palkinnon eli Bronze Shoen. Ruizin vapaapotkumaali valittiin myös kisojen hienoimmaksi maaliksi. Maajoukkuetasolla hän debytoi vuonna 2006. 

Seuratasolla Ruiz edustaa yhdysvaltalaista Seattle Soundersia. Hän on 171 senttimetriä pitkä. Maajoukkuetasolla Ruiz on voittanut myös CONCACAF:in mestaruuden vuonna 2008.

Lähteet 
 http://www.fifa.com/worldfootball/statisticsandrecords/players/player=297490/index.html 
 http://www.beachsoccer.com/players/Jos%C3%A9%20Agust%C3%ADn%20Ruiz%20Gonz%C3%A1lez

Elsalvadorilaiset beachfutispelaajat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
World Hockey Association 2

World Hockey Assocation 2 oli yhdysvaltalais-kanadalainen jääkiekkoliiga, joka luotiin tarkoituksena uudelleenrakentaa vuosina 1972–1979 toiminut World Hockey Association. WHA2-joukkueista osa oli pelannut aiemmin kaudella 2002–2003 Atlantic Coast Hockey Leaguessa. Kaikki liigassa pelanneet joukkueet olivat Yhdysvaltojen kaakkoisosasta. Liigan perustajana sekä komissaarina toimi David Waronker.

WHA 2 toimi lopulta vain yhden kauden 2003–2004 ajan, jonka jälkeen se lopetti toimintansa, koska joukkueita ei ollut riittävästi. Lopulta jäljelle jääneet joukkueet yhdistettiin South East Hockey Leaguen joukkueiden kanssa, jolloin muodostui uusi liiga Southern Professional Hockey League kaudeksi 2004–2005.

Jacksonville Barracudas voitti WHA 2:n ensimmäisen ja ainoan President's Trophyn. Jacksonville isännöi myös WHA 2:n ensimmäistä ja ainoaksi jäänyttä tähdistöottelua. 

Entiset jääkiekkosarjat
Kanadan jääkiekkosarjat
Yhdysvaltain jääkiekkosarjat