Friedrich Rühs

Christian Friedrich Rühs (1. maaliskuuta 1781 Greifswald, Ruotsin Pommeri – 1. helmikuuta 1820 Firenze, Toscanan suurherttuakunta) oli saksalainen historioitsija ja professori.

Rühs syntyi kauppiasperheeseen ja piti ruotsia toisena äidinkielenään. Hän opiskeli vuodesta 1798 historiaa ja valtiotiedettä Göttingenin yliopistossa professori August Ludwig von Schlözerin oppilaana. Rühs oli yksityisdosenttina Göttingenin yliopistossa vuosina 1801–1802 ja Greifswaldin yliopistossa 1802–1808 sekä historian professorina Greifswaldissa 1808–1810 ja vastaperustetussa Berliinin yliopistossa vuodesta 1810. Vuodesta 1817 hän oli myös Preussin kuninkaallinen historioitsija. Hän oli Preussin tiedeakatemian jäsen.

Rühs erikoistui Pohjoismaiden ja Ruotsin historiaan. Hänen viisiosainen teoksensa Geschichte Schwedens (1803–1814) kattaa Ruotsin poliittisen ja kulttuurihistorian vuoteen 1718 asti. Sen sivutuotteena syntyi vuonna 1809 julkaistu Suomen historiaa käsittelevä teos Finland und seine Bewohner, joka oli ensimmäinen Suomen historian yleisesitys. Molemmat teokset käännettiin ruotsiksi. Geschichte Schwedens sai hyvän vastaanoton Ruotsissa, mutta Rühsin myöhemmät tutkimukset Edda-tarustosta ja vanhasta islantilaisesta runoudesta saivat paljon kritiikkiä ruotsalaisilta ja tanskalaisilta oppineilta. Vastaavasti Rühsin vähättelevä kuvaus suomalaisesta muinaisyhteiskunnasta nostatti Suomessa vastustusta Turun akatemian kansallisromantikkojen keskuudessa. A. I. Arwidsson julkaisi Rühsin Suomen historiasta vuonna 1827 laajennetun ruotsinkielisen laitoksen, jota hän täydensi omilla poikkeavilla näkemyksillään. Rühs myös käänsi ruotsista saksaksi muun muassa Carl Gustaf af Leopoldin ja kuningas Kustaa III:n kirjoituksia.

Rühs tunnettiin nationalistisista ja juutalaisvastaisista näkemyksistään. Hän julkaisi vuonna 1815 eräässä tieteellisessä aikakauslehdessä juutalaisten emansipaatiota vastustavan artikkelin, joka ilmestyi seuraavana vuonna myös erillisenä pamflettina nimellä Ueber die Ansprueche der Juden an das deutsche Buergerrecht. Rühsin mukaan juutalaisten ja saksalaisten välillä oli ylittämätön kuilu eikä juutalaisille tullut myöntää kansalaisoikeuksia kristityissä maissa, koska he muodostivat oman kansakuntansa omine lakeineen ja yläluokkineen. Hänen mukaansa juutalaisyhteisöjä voisi sietää vain rajoitusten alaisina ja vain kristinuskoon kääntyneet juutalaiset ansaitsisivat tasavertaiset oikeudet.

Rühs kuoli vuonna 1820 ollessaan Italiassa hoitamassa terveyttään.

Teoksia
Geschichte Schwedens, viisi osaa (1803–1814), ruotsiksi nimellä Svea rikes historia från de äldsta tider till konung Carl XII:s död (1823–1825)
Erinnerungen an Gustav Adolf (1806)
Finland und seine Bewohner (1809), ruotsiksi kolmiosaisena nimellä Finland och dess invånare (1811–1813)
Die Edda, nebst einer einleitung über nordische poesie und mythologie (1812)
Über den ursprung der isländischen poesie aus der angelsächsischen (1813)
Ueber die Ansprueche der Juden an das deutsche Buergerrecht (1816)
Handbuch der geschichte des mittelalters (1816)
Rechte des Christenthums und des Deutschen Volks Gegen die Ansprüche der Juden und Ihrer Verfechter (1816)
Das verhältniss Holsteins und Schleswigs zu Deutschland und Dänemark (1817)
Über das studium der preussischen geschichte (1817)
Ausführliche erläuterung der ersten zehn capitel der schrift des Tacitus über Deutschland (1821)

Lähteet

Aiheesta muualla
Finland und seine Bewohner digitoituna (sama teos ruotsiksi)

Saksalaiset historioitsijat
Saksalaiset professorit
Vuonna 1781 syntyneet
Vuonna 1820 kuolleet