joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
W. M. Pöysti

Wäinö Matti Pöysti (5. maaliskuuta 1882 Jääski – 29. tammikuuta 1942 Kuopio) oli suomalainen kirjailija. 

Pöystin vanhemmat olivat maanviljelijä Erik Pöysti ja Maria Elisabet Mohka. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1901 ja hän valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1907.

Teoksia 
 Caesarin gallialaissodan 1 kirja : teksti ja sanasto hakemistoineen ; toim. W. M. Pöysti. Otava 1932
 Apuvihko Exercitia latinaan ; toim. W. M. Pöysti. Otava 1932
  Radiokronotoskooppi : merirosvo- ja ilmasotaseikkailu, tieteiskirja.   Kirjavälitys 1936

Lähteet 
 
 Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : W. M. Pöysti
 Kotimaiset fantasia- ja scifi-kirjailijat 1887-2005

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1882 syntyneet
Vuonna 1942 kuolleet
Allan Tolvanen

Allan Edvin Tolvanen (26. heinäkuuta 1900 Viipuri – 7. syyskuuta 1982) oli suomalainen näytelmäkirjailija.

Teoksia 

 Kadonnut rannerengas : 1-näyt. huvinäytelmä. Kauppakirjapaino, Viipuri 1933.
 Missä olit viime yönä? : 1-yksinäytöksinen huvinäytelmä. Kauppakirjapaino, Viipuri 1934.
 Vuonna 2000. Yksinäytöksinen huvinäytelmä, WSOY:n näytelmäsarja n:o 139. WSOY 1935.

Lähteet 
 Suomen kirjailijat -tietokanta . Hakusivu. Käyttäjätunnuksella.
 Kotimaiset fantasia- ja scifi-kirjailijat 1887–2005

Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1900 syntyneet
Vuonna 1982 kuolleet
Erkki Levanto

Erkki Theodor Levanto (sukunimi vuoteen 1907 Levander; 9. marraskuuta 1891 Vaasa – 8. syyskuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä E. Spider.

Teoksia 
  Interferometrische Untersuchungen über die Kapillardepression des Quecksilbers und die Messgenauigkeit des Quecksilberbarometers, väitöskirja.  Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1941
  Kalamiehen käsikirja, tekijät Erkki Levanto ja Yrjö Ylänne.  Otava 1948, 2. uusittu painos 1956
  Erämetsän lumoissa : poikien metsästysseikkailuja, kuvittanut Risto Mäkinen.  Otava 1952
  A new normal barometer, Helsingin yliopisto, Meteorologian laitos 76.  Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1955
Nimimerkillä E. Spider:
  Atomivene Aave, seikkailuromaani, kuvittanut Risto Mäkinen.  Otava 1946
  Kultaisen taljan laakso, seikkailuromaani, kuvittanut Poika Vesanto.  Otava 1948

Lähteet 
 Suomen kirjailijat tietokanta 
 Kotimaiset fantasia- ja scifi-kirjailijat 1887-2005

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1891 syntyneet
Vuonna 1954 kuolleet
Niilo Tahkolahti

Niilo Erland Tahkolahti (5. tammikuuta 1900 Helsinki – 27. lokakuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.

Teoksia 
  Mainoshuijari : kaksinäytöksinen hupailu.  Tammi 1945
  Onnen raha ynnä muita satuja, kuvittanut Brita Lemström.  Tammi 1945
  Wan-King, tahtonsa herra : poikien seikkailukertomus vuodelta 2007, Poikien sininen sarja 16.  Kansankirja, Helsinki 1947
  Kaksin aina kaunihimpi, laatineet Kaarlo Mantere, Lasse Marttinen ja Niilo Tahkolahti, kuvittanut Pauli Soisalo.  Mantere, Helsinki 1948

Lähteet 
 Suomen kirjailijat tietokanta 
 Kotimaiset fantasia- ja scifi-kirjailijat 1887-2005

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1900 syntyneet
Vuonna 1976 kuolleet
Maaliskuun manifesti

Maaliskuun manifesti eli Julistuskirja Suomen Suuriruhtinaanmaan valtiosäännön vakuuttamisesta sekä jälleen saattamisesta täysin toteutetuksi (AsK 20/1917) oli Venäjän väliaikaisen hallituksen antama säädös, joka päätti Suomen suuriruhtinaskunnassa toisen sortokauden. Manifesti annettiin helmikuun vallankumouksen jälkeen 20. maaliskuuta 1917, ja siinä määrättiin kumottaviksi vuoden 1890 postimanifesti, vuoden 1899 helmikuun manifestin perussäännökset (ei tosin itse manifestia), vuoden 1908 esittelyjärjestys sekä vuoden 1910 laki yleisvaltakunnallisesta lainsäädännöstä ja annettiin Suomen senaatille toimeksianto kumota muitakin vanhoja määräyksiä. Manifestissa myös luvattiin myöntää poliittinen amnestia ja kutsua vuodesta 1914 hajalla ollut eduskunta koolle sekä antaa sille esitys uudeksi hallitusmuodoksi, jolla määriteltäisiin Suomen ja Venäjän suhteet.

Säädöstä nimitetään yleisesti manifestiksi, koska sen ruotsinkielinen otsikko kuuluu: "Manifest angående bekräftande af Storfurstendömet Finlands konstitution samt om densammas bringande i dess fulla tillämpning."

Lähteet
Jussila, Osmo – Hentilä, Seppo – Nevakivi, Jukka: Suomen poliittinen historia 1809–1999, s. 93. WSOY, Helsinki 1999.

Aiheesta muualla

Maaliskuun manifesti 1917  Merkittävimmät asiakirjat 1890–1917. Arkistolaitos.

 

Suomen politiikka 1910-luvulla
Manifestit
1917
Suomen laki
Venäjän laki
Venäjän vallankumous
ZSC Lions

ZSC Lions eli Zürcher Schlittschuh Club Lions on sveitsiläinen jääkiekkoseura. Sen kotikaupunki on Zürich. Seura on perustettu vuonna 1930. Se pelaa Sveitsin pääsarjassa National League:ssa. Seuran kotiareena on Swiss Life Arena, jonka katsojakapasiteetti on 12 000. Seuran aiemmat kotikentät ovat olleet Dolder-Kunsteisbahn ja Hallenstadion. Lions on voittanut maansa mestaruuden kahdeksan kertaa, kahdesti Continental Cupin, sekä kerran Champions Hockey Leaguen ja Victoria Cupin. Lisäksi seura on voittanut kahdesti arvostetuimman harjoitusturnauksen eli Spengler Cupin. Sveitsin mestaruuksista viisi on tullut 2000-luvulla.

Pelaajat

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Rikard Grönborg 
 Apuvalmentaja: Johan Andersson 
 Apuvalmentaja: Peter Popovic 
 Maalivahtivalmentaja: Stephan Siegfried 
 Fysiikkavalmentaja: Mattia Stendahl 
 Huoltopäällikkö: Stefan Julmy 
 Puheenjohtaja: Walter Frey 
 Toimitusjohtaja: Sven Leuenberger 
 Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Peter Zahner 
 Jääkiekkotoiminnanapulaisjohtaja: Bruno Vollmer 
 Pelaajakehitysjohtaja: Fabio Schwarz 

Lähde: EliteProspects

Saavutukset 
 Sveitsin mestari 8 kertaa: 1936, 1949, 1961, 2000, 2001, 2008, 2012, 2014
 Sveitsin hopeaa 16 kertaa: 1933, 1934, 1935, 1937, 1938, 1939, 1941, 1942, 1943, 1944, 1945, 1947, 1960, 2002, 2005, 2015
 Sveitsin pronssia (ainakin) 6 kertaa: 1950, 1951, 1952, 1958, 1959, 1962
 Continental Cupin voitto 2 kertaa: 2001, 2002
 Continental Cupin pronssia: 2006
 Jääkiekon mestarien liigan voitto: 2009
 Victoria Cupin voitto: 2009
 Sveitsin Cupin voitto 2 kertaa: 1960, 1961
 Sveitsin Cupin hopeaa 3 kertaa: 1963, 1964, 1966, 2010

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ZSC Lionsin virallinen kotisivu 

Sveitsiläiset jääkiekkoseurat
Zürichin urheilu
Nuori luotsi (vuoden 1913 elokuva)

Nuori luotsi on vuonna 1913 valmistunut suomalainen mykkäelokuva. Elokuvan ohjasi Kaarle Halme, ja se perustui Yrjö Weijolan samannimiseen näytelmään. Elokuva kuvattiin kesällä 1913, ja sen ensi-ilta oli 29. syyskuuta 1913 Viipurissa ja 3. marraskuuta 1913 Helsingissä. Erkki Karu ohjasi vuonna 1928 samasta aiheesta uuden version.

Elokuva on tuhoutunut, mutta siitä ja kuvauksista on säilynyt muutamia valokuvia. Myös käsiohjelma, josta selviää elokuvan roolijako ja juoni, on säilynyt .

Näyttelijät

Muut tekijät 
 Asser Pohjanheimo – kuvaus
 Birger Pohjanheimo – kuvaus ja leikkaus

Lähteet 
 Hannu Salmi: Kaunis alku kotimaiselle teollisuudelle - Suomalaisen näytelmäelokuvatuotannon varhaisvaiheet (1907-13) kansallisena projektina. Wider Screen 1/1998

Viitteet 

Vuoden 1913 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Suomalaiset mykkäelokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Suomalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat
Kaarle Halmeen ohjaamat elokuvat
Suomalaiset kadonneet elokuvat
Kesä (elokuva)

Kesä on vuonna 1913 kuvattu suomalainen Kaarle Halmeen ohjaama mykkäelokuva. Elokuvan käsikirjoitti Eino Leino Vanteenheittäjät-runonsa pohjalta. Runo oli ilmestynyt 1912 Tähtitarha-kokoelmassa. Elokuva kuvattiin kesällä 1913, mutta tuntemattomasta syystä sen esittäminen viivästyi ja se sai ensi-iltansa vasta 18. tammikuuta 1915 Lyyra-teatterissa Helsingissä.

Näyttelijät

Muut tekijät 
 Asser Pohjanheimo - kuvaus
 Birger Pohjanheimo - kuvaus
 Hilarius Pohjanheimo - kuvaus

Lähteet 
 Hannu Salmi: Kaunis alku kotimaiselle teollisuudelle - Suomalaisen näytelmäelokuvatuotannon varhaisvaiheet (1907-13) kansallisena projektina. Wider Screen 1/1998

Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Vuoden 1915 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset mykkäelokuvat
Kaarle Halmeen ohjaamat elokuvat
Runoihin perustuvat elokuvat
Vieraalla maaperällä

Vieraalla maaperällä (esitettiin myös nimellä Vieraalla maalla tai Vieraalla pohjalla) on vuonna 1914 kuvattu suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Kaarle Halme ja käsikirjoittanut Yrjö Weijola. Elokuva sai ensi-iltansa 5. lokakuuta 1914 Lyyra-teatterissa Helsingissä. 

Elokuva kertoo torpan tyttärestä, joka lähtee veljensä vaimon ilkeyden vuoksi Helsinkiin. Hän saa työpaikan tehtaassa, jossa tulee nuoren insinöörin viettelemäksi, mikä saa tytön isän puuttumaan tilanteeseen. Elokuva on tuhoutunut.

Näyttelijät 
 Tyyne Halme – Torpparin tytär
 rouva Enroth – Veljen vaimo
 Kaarle Halme – Torppari

Lähteet

Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Vuoden 1914 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset mykkäelokuvat
Kaarle Halmeen ohjaamat elokuvat
Luettelo Disneyn konnista

Tämä artikkeli sisältää luettelon Disney-elokuvien ja -televisiosarjojen konnista. Mukana on myös muutamia tunnettuja Pixar-elokuvien konnia.

Disney-klassikot

Lumikki ja seitsemän kääpiötä
 Paha Kuningatar

Pinocchio
 Ajuri
 Rehti Repo  
 Kimi Keppostin
 Stromboli
 Monstro

Fantasia
 Chernabog
 Tyrannosaurus Rex

Dumbo
 Sirkustirehtööri 

Vanhat tarinat
 Veli Kettu
 Veli Nalle

The Adventures of Ichabod and Mr. Toad
 Päätön ratsumies

Tuhkimo
 Lady Tremaine, ilkeä äitipuoli 
 Druzella, vanhempi sisarpuoli
 Anastasia, nuorempi sisarpuoli
 Lucifer, kissa

Liisa Ihmemaassa
 Herttakuningatar

Peter Pan
 Kapteeni Koukku
 Simo

Kaunotar ja Kulkuri
 Siamilaiset rotukissat Si ja Am
 Rotta

Prinsessa Ruusunen
 Pahatar
 Diablo

101 dalmatialaista
 Cruella de Vil 
 Jasper & Jesper

Miekka kivessä
 Matami Mimmi

Viidakkokirja
 Shere Khan, tiikeri
 Kaa, pyton

Aristokatit
 Hovimestari Edgar Balthazar 

Robin Hood
 Prinssi Juhana
 Nottinghamin seriffi
 Sir Hiss

Pelastuspartio Bernard ja Bianca
 Madame Meduusa
 Nuppi
 Brutus ja Nero, krokotiilit

Topi ja Tessu
 Aatu Remunen
 Mustakarhu

Hiidenpata
 Hornansarvi
 Rääppä
 Traakit

Basil Hiiri - Mestarietsivä
 Professori Ratigan
 Liuhu-lepakko
 Felicia-kissa

Oliver ja kumppanit
 Jysky
 Roscoe & DeSoto, koirat

Kuka viritti ansan, Roger Rabbit?
 Tuomari Doom

Pieni merenneito
 Ursula

Bernard ja Bianca Australiassa
 Percival McLeach

Kaunotar ja hirviö
 Gaston
 Töppö

Aladdin
 Jafar
 Jago
 Gazeem

Leijonakuningas
 Scar
 Hyeenat Shenzi, Banzai ja Ed

Painajainen ennen joulua
 Oogie Boogie

Hokkus Pokkus
  Winifred, Sarah ja Mary Sanderson

Pocahontas
 Kuvernööri Ratcliffe

Toy Story – leluelämää
 Sid Phillips

Notre Damen kellonsoittaja
 Tuomari Claude Frollo

Herkules
 Hades
 Piina
 Paniikki

Mulan
 Shan Yu

Ötökän elämää
 Hopper

Tarzan
 Clayton
 Sabor

Toy Story 2
 Al McWhiggin
 Paukku-Pete

Buzz Lightyear Avaruusranger: Seikkailu alkaa
 Keisari Zurg
 Warp Darkmatter

Keisarin uudet kuviot
 Yzma
 Kronk

Monsterit Oy
 Räähkä Poks
 Herra Rumilus

Atlantis – Kadonnut kaupunki
 Lyle Rourke
 Helga Sinclair

Lilo & Stitch
 Kapteeni Gantu

Aarreplaneetta
 Long John Silver

Ihmeperhe
 Syndrooma

Enchanted
 Kuningatar Narissa

Rottatouille
 Pääkokki Skinner
 Nadar Kessard

Prinsessa ja sammakko
 Tohtori Facilier
 Lawrence

Up – kohti korkeuksia
 Charles F. Muntz

Kaksin karkuteillä
 Mother Gothel

Urhea
 Mor'du

Toy Story 3
 Tuhti Karhunhali

Räyhä-Ralf
 Karkkikunkku/Turbo

Frozen – huurteinen seikkailu
 Prinssi Hans
 Weseltonin herttua

Big Hero 6
 Yokai/Robert Callaghan

Zootropolis – eläinten kaupunki
 Avustava pormestari Dawn Bellwether

Vaiana
 Tamatoa

Coco
 Ernesto de la Cruz

Ihmeperhe 2
 Evelyn Deavor

Animaatiosarjoja

Ankronikka
 Kulta-Into Pii
 Karhumuori 
 Karhukopla  
 Milla Magia 

Tikun ja Takun pelastuspartio
 Kollo
 Professori Nulli

Kim Possible
 Tohtori Traagi 
 Shego  

Pilipalipilotit
 Don Karnage

Nalle Puhin uudet seikkailut
 Tärppä
 Möhköfantti 

Varjoankka
 K.A.N.A eli "Teräsnokka"
 Megavoltti
 Puskajuuri 
 Nega-Ankka 
 Kaakatti 
 Litkuliini
 Taurus Bulba

Disneyn hahmot
Disneyn konnat
Battista Pininfarina

Giovanni Battista ”Pinin” Farina, myöhemmin Battista Pininfarina (2. marraskuuta 1893 Torino, Italia – 3. huhtikuuta 1966) oli italialainen muotoilija ja autosuunnittelija. Hän perusti nimeään kantavan suunnitteluyritys Pininfarinan. Hänen lempinimensä pinin (pikkuveli) oli niin vakiintunut yleisessä käytössä, että hän otti sen osaksi virallista nimeään vuonna 1961. Hän oli ollut 12-jäsenisen sisarusparven toiseksi nuorin. Pininfarinan nimi yhdistetään moneen tunnettuun automerkkiin, kuten esimerkiksi Ferrariin.

Aiheesta muualla

Italialaiset autonsuunnittelijat
Vuonna 1893 syntyneet
Vuonna 1966 kuolleet
Manifest


Manifest on suomalaisen black metal -yhtye Impaled Nazarenen 10. studioalbumi, joka julkaistiin 26. lokakuuta 2007. Albumi on kielletty Saksassa väitettyjen natsiviittauksien vuoksi.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Sluti666 – laulu
 Tomi UG Ullgrén – kitara
 Onjar 9mm – kitara
 Arc v 666 – basso
 Repe Misanthrope – rummut

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2007 albumit
Impaled Nazarenen albumit
Retkikunta 18

Retkikunta 18 () oli Kansainvälisen avaruusaseman 18. miehistö.

Kaksi ensimmäistä Michael Fincke ja Juri Lontšakov laukaistiin 12. lokakuuta 2008 lennolla Sojuz TMA-13.

Ensimmäinen jakso (lokakuu 2008 – marraskuu 2008)

Toinen jakso (marraskuu 2008 – maaliskuu 2009)

Kolmas jakso (maaliskuu 2009 – huhtikuu 2009) 

Numero suluissa nimen jälkeen ilmaisee henkilön avaruuslentojen määrän, tässä kuvattu lento mukaan luettuna.

Varamiehistö

Lähteet 
 NASA – Expedition 18 

Kansainvälinen avaruusasema
Vuoden 2008 avaruustoiminta
Vuoden 2009 avaruustoiminta
Retkikunta 12

Retkikunta 12 () oli Kansainvälisen avaruusaseman 12. miehistö.

Miehistö 

Numero nimen jälkeen ilmaisee henkilön avaruuslentojen määrän, tässä kuvattu lento mukaan luettuna.

Varamiehistö

Aiheesta muualla

Retkikunta 12 NASAn sivulla 

Kansainvälinen avaruusasema
Anna Lindh -säätiö

Anna Lindh -säätiö () on Barcelona-prosessin puitteissa perustettu, Euroopan ja Välimeren maiden kulttuurien välistä dialogia ajava järjestö. Säätiön tavoitteena on tuoda ihmisiä ja järjestöjä eri puolilla Välimerta lähemmäs toisiaan vuoropuhelun ja kansalaisyhteiskuntien kehittämisen kautta, lisätä yhteistyötä ja keskinäistä suvaitsevaisuutta ja ymmärrystä. Erityiskohderyhmänä on nuoret. Vuonna 2004 perustettu säätiö nimettiin kulttuurienvälisen dialogin parantumista toivoneen, Ruotsin entisen ulkoministerin Anna Lindhin, mukaan.

Toimintaan kannustetaan mukaan nuoriso-, kulttuuri- ja kansalaisjärjestöjä, museoita, akateemisia oppilaitoksia ja tutkimuskeskuksia ja muita Välimeri-asioista kiinnostuneita. Anna Lindh -säätiön kautta on mahdollista saada tukea Euro-Välimeri-kulttuuriyhteistyöhön. Rahoitusta säätiö saa sekä jäsenmailta että EU-komissiolta.

Anna Lindh -säätiön toiminnassa on mukana 42 maata, kaikki EU-maat ja 10 Välimeren maata, ja jokaisessa maassa toimii oma kansallinen verkosto. Suomen Anna Lindh -verkostoa koordinoi Suomen Lähi-idän instituutin säätiö, ja verkostossa ovat mukana muun muassa TAPRI, KEHYS, STETE, Ulkopoliittinen instituutti, FIME, Ulkomaantoimittajayhdistys, Suomalais-arabialainen yhdistys, Hanasaari, Rauhanliitto, Psykologien sosiaalinen vastuu sekä monet järjestöt, oppilaitokset ja yksityishenkilöt. Säätiön päämaja on Egyptin Aleksandriassa.

Aiheesta muualla
Anna Lindh Euro-Mediterranean Foundation for the dialogue between cultures 
Suomen kansallinen verkosto
Anna Lindh -säätiöstä EU:n sivuilla
Anna Lindh -säätiö Eurooppa-tiedotus-sivuilla
Anna Lindh -säätiö tukee kulttuuridialogia
Anna Lindh -säätiö: käytännön Euro-Välimeri-yhteistyötä yli rajojen 
Ulkoministeri Tuomiojan puhe Anna Lindh -säätiön tilaisuudessa Tampereella

Järjestöt
Pehmeä kohde

Pehmeä kohde () on suomen kieleen levinnyt käännöslaina, jota käytetään sotaterminologiassa kuvaamaan suojaamatonta tai puolustuskyvytöntä kohdetta . Se voi olla panssaroimaton sotilasajoneuvo tai puhtaasti siviilikohde. Sanan käyttöä tulisi esimerkiksi tiedotusvälineissä välttää sillä sanan merkitys ei ole itsestään selvä. Yksinkertaisemmin voitaisiin puhua siviilikohteista, kaupungeista tai rautatieasemista.

Sissit tai terroristit saattavat suunnata iskunsa vahvasti varustetun ja suojatun vihollisen sotilasmuodostelman () sijasta huoltokuljetuksiin, siviilikohteisiin, esimerkiksi juniin tai linja-autoihin, jopa vihollisen omalla maaperällä.

Lähteet

Sodankäynti
Hamani Diori

Hamani Diori (6. kesäkuuta 1916 – 23. huhtikuuta 1989) oli Nigerin tasavallan ensimmäinen presidentti.

Elämäkerta 
Hamani Diorin isä kuului djerma-kansaan ja työskenteli Ranskan siirtomaahallinnon palveluksessa. Diori valmistui opettajaksi Dakarissa, Senegalissa. Hän työskenteli opettajana synnyinmaassaan 1936–1938, minkä jälkeen hän toimi Pariisissa djerman ja hausan kielten opettajana. Hän palasi kotimaahansa jälleen vuonna 1946, sillä oli saanut Niameysta rehtorin viran. Hän oli mukana perustamassa Nigerin edistyspuoluetta (Parti Progréssite Nigerien, PPN).

Vuonna 1946 Diori valittiin Ranskan kansalliskokouksen jäseneksi Guinean edustajana. Hän menetti paikkansa vuoden 1951 vaaleissa, mutta nousi uudelleen kansanedustajaksi vuonna 1956. 

Nigeriläiset pääsivät äänestämään maansa autonomiasta vuonna 1958. Nigeriläiset hyväksyivät autonomian ja Diorista tuli väliaikaisen hallituksen pääministeri. Ranska kielsi muiden puolueiden kuin PPN:n toiminnan ja itsenäistyessään 3. syyskuuta 1960 Niger oli yksipuoluevaltio. Nigerin kansalliskokous nimesi Diorin tasavallan presidentiksi lokakuussa 1960.

Kotimaan politiikassaan Diori ylläpiti vanhakantaisia yhteiskunnallisia rakenteita. Hallitukseensa hän otti djerma-, fulani- ja hausa-kansojen edustajia. Hän säilytti tiiviit taloussuhteet Ranskaan. Diori valittiin uudelleen presidentiksi ilman vastaehdokkaita sekä 1965 että 1970. Vuonna 1965 hän selvisi murhayrityksestä.

Ulkopolitiikallaan Diori onnistui saamaan maailmanlaajuista arvostusta. Hän otti esiin Afrikan ongelmia ja sovitteli muiden Afrikan valtioiden kriisejä.

Nigeriä ja koko Sahelin aluetta koetteli 1970-luvun alussa kuivuus ja nälänhätä. Hankalassa tilanteessa Nigerin oppositio syytti Dioria liiasta keskittymisestä ulkopolitiikkaan ja kotimaan kehittämisen laiminlyönnistä. Hallitusta syytettiin sekä reformien välttämisestä että korruptiosta. Opiskelijaliitto syytti Dioria ja hänen hallitustaan Ranskan uuskolonialismin uhriksi suostumisesta. Diorin hallituksen välit Ranskan kanssa heikkenivät, kun se syytti Georges Pompidouta innottomuudesta investoida Nigerin uraaniesiintymiin.

Nälänhädän aikana levisi huhuja, että hallituksen jäsenet kavaltavat kansainvälistä ruoka-apua. Seurasi levottomuuksia, minkä johdosta Diori keskitti valtaa itselleen, sukulaisilleen ja luotettavana pitämälleen djerma-kansan jäsenille. Hän otti hoitaakseen myös ulko- ja puolustusministerin tehtävät.

15. huhtikuuta 1974 everstiluutnantti Seyni Kountchén johtama sotilasvallankaappaus syrjäytti Diorin. Hänet laitettiin vankilaan, mistä hänet vapautettiin kotiarestiin vuonna 1980. Kotiarestista hän vapautui vuonna 1987, minkä jälkeen hän muutti Marokkoon, missä hän kuoli kaksi vuotta myöhemmin Rabatissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ACDIS 

Nigerin presidentit
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 1989 kuolleet
Web-ohjelmistotekniikka

Web-ohjelmistotekniikka on ohjelmistotekniikan tieteenhaara, joka tutkii web-sovellusten kehittämistä ja siihen liittyviä kysymyksiä. Web-ohjelmistotekniikan kiinnostuksen kohteina on web-sovellusten tuotantoprosessit, niissä käytettävät menetelmät ja välineet sekä menetelmien teoreettiset perusteet.

Web-ohjelmistotekniikka on monitieteisen web-tutkimuksen osa. Omana tieteenhaaranaan web-ohjelmistotekniikka on vielä hyvin nuori. Web-ohjelmistotekniikka on esitelty vuonna 1998 (9th ACM Conference on Hypertext and Hypermedia). Web-ohjelmistotekniikka on eriytynyt omaksi tieteenhaarakseen web-sovellusten erityispiirteiden vuoksi. 

Web-ohjelmistotekniikkaa ei vielä (2008) opeteta Suomessa itsenäisenä oppiaineena. Web-ohjelmistotekniikkaa voi opiskella maailmalla ainakin Wienissä, Coimbatoressa ja Sydneyssä.

Kirjallisuutta:
 Roger Pressman & David Lowe: Web Engineering: A Practitioner's Approach

Tietojenkäsittelytiede
World Wide Web
Monitieteisyys
Sambren ja Meusen armeija

Sambren ja Meusen armeija () on tunnetuin Ranskan vallankumoussotien armeijoista. Se muodostettiin 29. kesäkuuta 1794 Ardennien armeijasta, johon liitettiin Moselin armeijan vasen siipi ja Pohjoisen armeijan oikea siipi.  

Yhdistyneenä Reinin ja Moselin armeijaan sitä kutsuttiin myöhemmin Saksan armeijaksi.

Taistelut

Sambren ja Meusen armeija kunnostautui aluksi valloittaen Tournain ja Oostendeen. Menestys jatkui Brysselissä, Maastrichtissa ja Aix-la-Chapellessa. Armeija osallistui Hollannin alueiden miehitykseen. Vuonna 1796 se ylitti Reinin ja kohtasi Itävallan joukot sen sivujoen, Lahnin partaalla.

Komentajat

Sambren ja Meusen armeijan tunnetuimpia komentajia olivat Jean-Baptiste Jourdan ja Jean Victor Marie Moreau. Vuoteen 1796 komentajana oli Pierre Augereau

Ranskan vallankumoussodat
Armeijat
Web-sovellus

Web-sovellus on sovellusohjelma, jolla on verkkoselaimella käytettävä käyttöliittymä. Web-sovelluksen käyttöliittymä on toteutettu verkkosivujen tekoon käytettävillä tekniikoilla.

Webistä on kehittynyt uusi ohjelmistosuoritusalusta, jolla voidaan toteuttaa monen tasoisia teknisesti erilaisia sovelluksia.
Web-sovellukset voidaan jakaa kolmeen tekniseen vaikeustasoon:
 Teknisesti helpot web-sivustot (esimerkiksi Expression Web- tai Dreamweaver-toteutukset).
 Kevyet web-sovellukset (esimerkiksi sisällönhallinta).
 Raskaasti kuormitetut, kompleksiset web-sovellukset (esimerkiksi youtube.com, qq.com, facebook.com).

Ad-hoc-kehittämisprosessit eivät toimi suurissa kompleksisissa web-sovelluksissa. Monipuolisten ja monimutkaisten ohjelmistojen toteutukseen tarvitaan selkeitä prosesseja ja menetelmiä. Web-ohjelmistotekniikka tutkii menetelmiä ja prosesseja web-sovellusten laadun parantamiseksi.

Web-sovelluksien tekoon on useita web-sovelluskehyksiä, joita ovat esimerkiksi Django ja Ruby on Rails.

 
World Wide Web
Joanna Russ

Joanna Russ (22. helmikuuta 1937 Bronx, New York, Yhdysvallat – 29. huhtikuuta 2011 Tucson, Arizona, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hän voitti Hugo-, Nebula- ja Locus-palkinnot, James Tiptree Jr. -palkinnon, Tähtivaeltaja-palkinnon sekä SF Chronicle -palkinnon. Russia pidetään johtavana feministisenä tieteiskirjailijana ja tieteiskirjallisuuden tutkijana. 

Russ työskenteli Washingtonin yliopistossa englanninkielisen kirjallisuuden professorina. Hän jäi eläkkeelle 1994.

Suomennetut romaanit

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Sinisalo, Johanna: Piknikki Paratiisissa. Aikakone 4/1988.

Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat
Vuonna 1937 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet
Runnin’ Wild

Runnin' Wild on australialaisyhtye Airbournen vuonna 2007 julkaistu ensimmäinen studioalbumi. Euroopassa albumi julkaistiin 30. toukokuuta 2008. Se sijoittui parhaimmillaan Australian albumilistalla sijalle 21.  Albumi voitti "Parhaan debyyttialbumin" palkinnon Metal Hammer -lehden Golden Gods Awardsissa vuonna 2008. Lokakuuhun 2009 mennessä albumia oli myyty yli 250 000 kappaletta maailmanlaajuisesti

Kappaleet

Kokoonpano 
 Joel O'Keeffe – laulu, kitara
 David Roads – kitara, taustalaulu
 Justin Street – basso, taustalaulu
 Ryan O'Keeffe – rummut

Arvostelut 
 Allmusic: 
 PopMatters: 
 Sputnikmusic:

Lähteet 

Vuoden 2007 esikoisalbumit
Airbournen albumit
Paul von Jankó

Paul von Jankó (2. kesäkuuta 1856 Tata, Unkari – 17. maaliskuuta 1919 Konstantinopoli, Turkki) oli unkarilainen muusikko ja insinööri. Hänet tunnetaan vuonna 1882 patentoidusta hänen nimellään kulkevasta pianokoskettimistosta.

Koulutus 
Paul von Janko syntyi Länsi-Unkarissa. Hän opiskeli matematiikkaa ja toimi muusikkona ja insinöörinä. Hän opiskeli lääkäri ja fyysikko Hermann von Helmholtzin johdolla.

Jankón pianokoskettimisto 
Hänen vuonna 1882 patentoimansa pianokoskettimisto oli suunniteltu siten, että soittajalla olisi suurempi ulottuvuus eri äänialoihin kummallakin kädellä ja että jokainen kosketin olisi yhtä helppo painaa. Koskettimisto oli saanut vaikutteita Conrad Henflingin, Johann Rohlederin sekä William Lunnin aiemmista ideoista. Von Janko järjesti kapeat kosketinnappulat kuuteen riviin. Kullekin riville oli sijoitettu suuren sekunnin etäisyydellä olevat äänet, ensimmäisellä, kolmannella ja viidennellä rivillä alkaen C:stä ja toisella, neljännellä ja kuudennella rivillä alkaen C#:stä. Jokaisen asteikon sormitus onnistui siten samalla tavalla ja oktaavi oli vain viiden tuuman etäisyydellä, kun se tavallisessa pianossa oli 6½ tuumaa.

RW Kurka valmisti pianoja Jankon koskettimistolla 1886 ja Janko itse esitteli uutta malliaan Wienissä soittaen muun muassa Lisztin, Schubertin ja Chopinin teoksia.

Saksassa Bluthner, Kaps ja Ibach valmistivat Janko-pianoja. Briteissä Hopkinson valmisti ensimmäisen Janko-pianon 1888 ja Broadwood vähän sen jälkeen. Vaikka keksintöä pidettiin tärkeänä ja potentiaalisena, vain harvat olivat valmiita opettelemaan uuden sormituksen Vuosisadan vaihteessa oli selvää, ettei se korvaisi perinteistä koskettimistoa. Vain muutama soitin on säilynyt jälkipolville.

Lähteet 

Soitinrakentajat
Soitinten keksijät
Unkarilaiset muusikot
Vuonna 1856 syntyneet
Vuonna 1919 kuolleet
Hauhon reitti

Hauhon reitti on Kanta-Hämeessä ja Pirkanmaalla sijaitseva reittivesistö, joka on osa Kokemäenjoen vesistöä. Hauhon reitin suurimmat järvet ovat Nerosjärvi, Kuohijärvi, Kukkia, Iso Roinevesi, Hauhonselkä ja Ilmoilanselkä. Reitin latvavesiin kuuluvat myös bifurkaatiojärvet Lummenne ja Vesijako sekä niiden väliin jäävä Vehkajärvi. Pälkäneellä Hauhon reitin vedet laskevat Längelmäveden reittiin kuuluvaan Mallasveteen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 : Kartta ja kuvia
Kauainkiipijä

Kauainkiipijä (Oreomystis bairdi) on äärimmäisen uhanalainen Kauain saarella Havaijilla elävä varpuslintu. 

Kauainkiipijä on kooltaan noin 13 cm. Pulleahko lintu on vatsastaan vaalea ja selkä, pää ja pyrstö ovat väriltään hyvin tumman harmaat. Vaaleanpunainen nokka kaartuu hieman alaspäin. Nuorella linnulla on vaalea silmärengas. Laji voidaan sekoittaa havaijinmonarkkiin (Chasiempis sandwichensis), jolla on kuitenkin valkoisia täpliä muun muassa siivissä. Kauainkiipijän laulu on lyhyt ja kantava trilli, kutsuääni on uiit. Nuoret yksilöt ääntelevät tsit-tsit, tsi-tsi-tsit, tsit seuratessaan vanhempiaan.

Kauainkiipijän elinympäristöä ovat korkealla sijaitsevat metsät. Lajia ei ole löydetty 1 500 metriä alempaa. Linnun ravintoa ovat selkärangattomat, joita se etsii puukiipijämäisesti kiipeilemällä hitaasti pitkin puunrunkoja.

Kauainkiipijäkannan kooksi arvioidaan olevan noin 1500 yksilöä. Suurin lajiin kohdistuva uhka on elinympäristön tuhoutuminen. Lisäksi saarelle levinneet linnut, kuten japaninrilli, ovat tuoneet mukanaan hyttysen, jonka levittämälle malarialle Havaijin linnut eivät ole vastustuskykyisiä.

Lähteet 

Peipot
Uhanalaiset linnut
A1 Ethniki

A1 Ethniki on Kreikan koripalloilun pääsarja. 

Koripallon Kreikan mestaruudesta on pelattu vuodesta 1927 lähtien. Alun perin ei järjestetty koko maan laajuista sarjaa, vaan alueellisia sarjoja, joiden mestarit ratkaisivat keskenään Kreikan mestaruuden. Vasta kaudella 1963–1964 käynnistyi A Ethniki, koko maan laajuinen mestaruussarja. Kaudella 1986–1987 sarjan nimi muuttui nykyisenkaltaiseksi, kun perustettiin toiseksi korkein sarjataso A2 Ethniki.  

Vaikka mestaruudesta on pelattu 82 kertaa (vuoteen 2022 asti), vain yhdeksän seuraa onnistui voittamaan mestaruuden., ainoastaan yhdeksän seuraa on kyennyt mestaruuden voittamaan. Sarjan ylivoimaisesti menestynein joukkue on Panathinaikos BC 39:llä mestaruudellaan. Muita suuria joukkueita ovat Olympiakos Pireus, Aris Thessaloniki BC sekä AEK Ateena BC. Sarjan ovat järjestäneet kaudesta 1992–1993 lähtien seurat. Kreikan kaksikymmentä-kahdeksan ammattilaisseuraa on jaettu kahteen divisioonaan. A1:ssä pelaa 14 joukkuetta ja A2:ssa 14. Sarjan mestari ja toiseksi sijoittunut pääsevät seuraavan kauden Euroliigaan ja sarjan kolmanneksi sijoittunut pelaa Euroliigan paikasta sarjan neljänneksi sijoittunutta vastaan. A1:n kaksi heikoiten sijoittunutta joukkuetta putoavat A2 Ethnikiin.

Joukkueet kaudella 2014–2015

Mestaruudet seuroittain

Aiheesta muualla 
 Virallinen kotisivu 

Kreikan koripallosarjat
Serž Sargsjan

Serž Azati Sargsjan (, s. 30. kesäkuuta 1954) on armenialainen poliitikko, joka toimi Armenian pääministerinä kahdesti ja oli kolmas Armenian presidentti. Sargsjan valittiin presidentiksi helmikuun 2008 presidentinvaalissa Armenian republikaanisen puolueen ehdokkaana, jonka puheenjohtajana hän edelleen toimii. Sargsjan valittiin uudelle kaudelle vuoden 2013 vaaleissa. Kolmansiin vaaleihin hän ei voinut asettua enää ehdolle. Sargsjan valittiin toisen kerran pääministeriksi huhtikuussa 2018. Kuusi päivää virkaan astumisensa jälkeen Sargsjan erosi suurten mielenosoitusten jälkeen.

Sargsjan syntyi Stepanakertissa Nagorno-Karabakhin autonomisella alueella Azerbaidžanin SNT:ssa. Hän opiskeli Jerevanin valtionyliopistolla ja työskenteli sähköteknisessä tehtaassa. Hän nousi vuosiksi 1979–1988 Stepanakertin kaupunginkomitean Komsomolin johtoon. Sargsjan on ollut myös kansallisen shakkiliiton johdossa.

Neuvostoliiton hajotessa kansallisuuskiistat kasvoivat ja Sargsjan nousi Vuoristo-Karabahin itsepuolustusjoukkojen komitean johtoon. Samalla hän oli myös Armenian korkeimman neuvoston jäsen. Sargsjan oli 1993–1995 Armenian puolustusministerinä ja sen jälkeen kansallisen turvallisuuden ministerinä ja sisäministerinä. Hän työskenteli myös edellisen presidentin Robert Kotšarjanin kansliapäällikkönä ja oli kansallisen turvallisuusneuvoston johtaja. Pääministeriksi hänet valittiin maaliskuussa 2007. Sargsjan liittyi Armenian tasavaltalaispuolueeseen vuonna 2006.

Sargsjanin ollessa puolustusministerinä Armenia osti 1000 RPG-22-sinkoa ja 260 raskasta konekivääriä Bulgariasta. Osa näistä aseista päätyi suoraan Iraniin ja sieltä Irakin shiiakapinallisille käytettäväksi Yhdysvaltain joukkoja vastaan.

Edellisen presidentin suosikkina Sargsjan voitti presidentinvaalit 19. helmikuuta 2008 saaden noin 53 % äänistä ensimmäisellä kierroksella ja tullen siten valituksi suoraan. ETYJin vaalitarkkailijat hyväksyivät vaalin. Maan oppositio piti vaaleja epärehellisinä ja järjestettyinä ja aloitti protestit niiden tulosta vastaan. Protestit jatkuivat päivittäin kunnes 1. maaliskuuta presidentti Kotšarjan julisti maahan poikkeustilan.

Sargsjan aloitti historiallisen välien korjaamisen Turkin kanssa seuraamalla yhdessä Turkin presidentti Abdullah Gülin kanssa Turkin-Armenian jalkapallo-ottelua syyskuussa 2008.
Maiden välien paraneminen huipentui 10. lokakuuta 2009 Zürichissä allekirjoitettuun sopimukseen maiden välisten diplomaattisten suhteiden palauttamisesta. Sopimuksen ratifiointi on kuitenkin ongelmallista molemmissa maissa.

Vuoden 2013 presidentinvaaleissa Sargsjan valittiin toiselle kaudelle. Hän sai 58 prosenttia annetuista äänistä, äänestysprosentti oli 60.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Armenian presidentit
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Armenian pääministerit
Bentsyylipiperatsiini

Bentsyylipiperatsiini (BZP) on piperatsiinijohdannaisten ryhmään kuuluva synteettinen psykoaktiivinen aine. Bentsyylipiperatsiini vaikuttaa stimuloivasti keskushermostoon.

Lainsäädäntö

Bentsyylipiperatsiini otettiin 2008 EU-maissa huumevalvonnan piiriin. Ainetta on markkinoitu vähittäismyynnissä ekstaasin laillisena vaihtoehtona. Vuodesta 2011 se on kuulunut Suomen valtion huumausaineiksi määrittämiin aineisiin, joita ei saa myydä yksilöille.

Lähteet

Aiheesta muualla
Bentsyylipiperatsiini Erowid-tietokannassa
ChemBlink: 1-bentsyylipiperatsiini

Piperatsiinit
Piristeet
Alfa-2-salpaajat
Lääkeaineet joilla ei ole ATC-koodia
Poliisi paikalla

Poliisi paikalla (Police Ten 7) on uusiseelantilainen televisiosarja, jossa seurataan Uuden-Seelannin poliisin työskentelyä. Tehtäviin kuuluvat muun muassa huumerikokset, rattijuopot, liikennerikkomukset ja tappelut. Suomessa sarjaa on esittänyt MTV3 Fakta.

Muita samantapaisia ohjelmia 
 Kadulla
 Poliisikamera – käy!

Aiheesta muualla 
 Ohjelman sivut Uuden-Seelannin poliisin sivuilla

Tositelevisiosarjat
Uusiseelantilaiset televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 2005

Kansainvälisen ampumaurheiluliiton (ISSF) haulikkolajien maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 24.-31.5.2005 Pohjois-Italiassa Brescian maakunnan Lonatossa.

Miehet

Naiset

Pojat

Tytöt

Mitalitaulukko

Uudet ennätykset

Lähteet
Kilpailun tulokset

2005
Vuoden 2005 urheilu
Maailmanmestaruuskilpailut 2005
Brescian maakunta
Poikkeustapaus

Poikkeustapaus on rap-artisti Pyhimyksen ensimmäinen albumi, joka julkaistiin 1. tammikuuta 2004.

Kappaleet 
 Alkupuhe
 Mä en jaksa
 Voit luottaa muhun
 Henin kaa
 Mun elämä
 Paljo kello o? (mukana Voli)
 Taivas
 Enkeli
 Vähän hullumpi...
 Tyhjä arpa
 Valkoinen varjo
 Yksin
 Mä osaan lentää
 Loppupuhe

Vuoden 2004 albumit
Vuoden 2004 esikoisalbumit
Pyhimyksen albumit
Rajatapaus

Rajatapaus on rap-artisti Pyhimyksen toinen albumi. Se julkaistiin 1. syyskuuta 2004.

Kappaleet 
 Setup
 Kaimaani
 Satyagraha
 Isä, poika ja se henki
 Mä oon tulessa
 Onni vaan...
 Kukkanen (mukana Nemo)
 Kato mua silmään
 Mee varovasti
 1
 Ei missään
 Ihon alla

Pyhimyksen albumit
Vuoden 2004 albumit
Ongelmatapaus

Ongelmatapaus on rap-artisti Pyhimyksen kolmas albumi. Se julkaistiin 31. joulukuuta 2004. Kappaleesta "Tuhansien murheellisten lainien maa" on julkaistu musiikkivideo.

Kappaleet 
 Vertaispaineen valtava valta
 Ilmassa on jotain hyvää (mukana Kummipoika)
 Mä kuolen vähän
 Puu kasvaa Malminkartanossa
 Silmäniskumurhaaja Helsingissä
 Tuhansien murheellisten lainien maa
 ...ja aamulla Julia sai siivet (mukana Ulpu)
 Rollo Tomasi kesätakki päällä
 Tavallisen Tuomas Uimosen sukupolvi
 6 luotia kusipäähän

Biitit 
 Cheddar Productions: 1
 Lavis: 2
 Pyhimys: 3, 10
 Bleakk: 4, 8
 1005: 5
 AjL & Verbaali: 6
 Ezra: 7
 Goran: 9

Pyhimyksen albumit
Bleakkin tuottamat albumit
Vuoden 2004 albumit
Clipshow 2003–2004


Clipshow 2003–2004 on rap-artisti Pyhimyksen kuudes julkaisu. Kokoelmalevy julkaistiin vuonna 2006.

Kappaleet 
 Poikkeustapaus intro
 Kuokkavieras (mukana Voli)
 Tyhjä arpa
 Vähän hullumpi...
 Yksin
 Enkeli
 Kun mä tapoin poliisin (mukana Heikki Kuula, Musti & Voli)
 Mä oon tulessa
 Onni vaan...
 Kukkanen (mukana Heikki Kuula)
 Kato mua silmään
 1
 Mee varovasti
 Puu kasvaa Malminkartanossa
 Vertaispaineen valtava valta
 Tuhansien murheellisten lainien maa
 10 käskyä
 ...ja aamulla Julia sai siivet (mukana Ulpu)
 Ilmassa on jotain hyvää (mukana Kummipoika)
 Pölli mun pöllit

Lähteet 

Pyhimyksen albumit
Bleakkin tuottamat albumit
Vuoden 2006 kokoelma-albumit
Reunion – Live DVD

Reunion – Live DVD on suomalaisen Topi Sorsakoski & Agents -yhtyeen DVD, joka julkaistiin 30. huhtikuuta 2008. Se sisältää kahdesta Tavastian keikasta, treeneistä ja haastatteluista koostetun televisio-ohjelman "Topi Sorsakoski & Agents 2007". Sama ohjelma esitettiin Yle TV2:lla jouluna 2007 ja pääsiäisenä 2008.

DVD:n ensimmäinen painos sisältää lisäksi bonus-CD:n "Renegades", jolla ovat myös mukana kaksi ennen julkaisematonta Renegades-kappaletta, "Verkkaisemmin kuin aikaisemmin" ja "Aika yön on aika työn". DVD sisältää paljon ennennäkemätöntä materiaalia, mm. viisi uutta liveraitaa, "Kellot soi" -kappaleen musiikkivideo sekä edellä mainittujen uusien Renegades-biisien videot.

Sisältö

DVD
 "Rakkaus on sininen"
 "Cadillac"
 "Maailman ainoa mies"
 "Kellot soi"
 "Niin paljon rakkautta sain"
 "Kaksi kitaraa"
 "Kauan"
 "Salattu suru"
 "Surujen kitara"
 "Väärin tein"
 "Do The Shake"
 "Kirje"
 "Hopeinen kuu"
Extrat:
 "Verkkaisemmin kuin aikaisemmin" -video
 "Aika yön on aika työn" -video
 "Kellot soi" -video
Livevedot:
 "Yön väistyessä"
 "Päivät ilman sinua"
 "Maailma ilman rakkautta"
 "Eva"
 "Jo riittää"

Renegades-cd
 "Cadillac"
 "Niin paljon rakkautta sain"
 "Mokkakengät"
 "Kellot soi"
 "Mee pois"
 "Satujen nainen"
 "Väärin tein"
 "Ja sua kaipaan"
 "Maailman ainoa mies"
 "Hetki aikaa"
 "Do The Shake"
 "The Gurgle"
Bonuskappaleet:
 "Verkkaisemmin kuin aikaisemmin"
 "Aika yön on aika työn"

Musiikki-DVD:t
Agents
Roberto Bussinello

Roberto Bussinello (4. lokakuuta 1927, Pistoia – 24. elokuuta 1999) oli italialainen kilpa-autoilija. Bussinello kilpaili kolmessa Formula 1 -sarjan osakilpailussa 1960-luvulla. MM-pisteitä Bussinello ei saavuttanut.

Bussinello teki F1-debyyttinsä Italian GP:ssa 1961 De Tomaso -tallin autolla. Kilpailu päättyi keskeytykseen. Seuraavan kerran hän ajoi kuninkuusluokassa Scuderia Centro Sud -yksityistallin BRM-autoa Saksan GP:ssa 1965, mutta hän karsiutui kilpailusta. Uransa kolmannessa ja viimeisessä kilpailussa, Italian GP:ssa 1986, Bussinello sai sijoituksen, mutta hän keskeytti teknisiin ongelmiin 59. kierroksella.

Bussinello kuoli 71-vuotiaana vuonna 1999.

Formula 1 -tulokset

Lähteet 

Italialaiset Formula 1 -kuljettajat
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 1999 kuolleet
The Apostasy


The Apostasy on puolalaisen extreme metal -yhtye Behemothin kahdeksas albumi. Euroopassa albumi julkaistiin 2. heinäkuuta 2007, Yhdysvalloissa 17. heinäkuuta. Levy äänitettiin Gdańskissa Puolassa. Albumista julkaistiin myös 500:n kopion vinyylipainos.

Aiempiin Behemothin albumeihin verrattuna albumi on melodisempi. Death metal -vaikutteet korostuvat aiempien black metal -vaikutteiden lisäksi. Levyllä on mukana myös kuoro, piano ja puhaltimia.

Levy on yhtyeen tähän mennessä menestynein ja Yhdysvaltojen Billboard 200 -listalla se nousi sijalle 149. Hard rock -albumien listalla se kohosi sijalle 24. Yhtyeen kotimaassa Puolassa sijoitus oli yhdeksäs.

Levyn nimi viittaa sanaan apostasia, luopuminen, erityisesti kristinuskosta tai yleensä uskonnosta luopuminen.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Nergal – laulu, sähkö- ja akustinen kitara
 Orion – bassokitara, taustalaulu
 Inferno – rummut
 Seth – sähkökitara, taustalaulu

Arvostelut 
 About.com: 
 AllMusic: positiivinen
 Blabbermouth: 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kappaleiden sanat Behemothin kotisivuilla
 

Behemothin albumit
Vuoden 2007 albumit
Capitale-Nationale

Capitale-Nationale on hallinnollinen alue Quebecin provinssissa, Kanadassa. Quebecin provinssin hallinnollinen keskus Quebecin kaupunki sijaitsee tällä hallintoalueella. Alueen pinta-ala on 18 797  neliökilometriä ja väkiluku 729 997 (2016), josta Quebecin kaupungin osuus on 531 902 asukasta.

Aluejako
Aluekunnat
Charlevoix
Charlevoix-Est
La Côte-de-Beaupré
La Jacques-Cartier
L'Île-d'Orléans
Portneuf
Itsenäiset kaupungit
L'Ancienne-Lorette
Quebec (kaupunki)
Saint-Augustin-de-Desmaures
Itsenäinen kunta
Notre-Dame-des-Anges
Intiaanireservaatti
Wendake

Kaupunkeja ja kyliä
Baie-Saint-Paul
Boischatel
Donnacona
L'Ancienne-Lorette
La Malbaie
Lac-Beauport
Pont-Rouge
Quebec City
Saint-Augustin-de-Desmaures
Sainte-Catherine-de-la-Jacques-Cartier
Saint-Raymond

Lähteet

Aiheesta muualla

Portraits des régions - Capitale-Nationale (03)  (gouv.qc.ca)

Québecin hallinnolliset alueet
Viikonloppuisä

Viikonloppuisä on suomalainen musiikkikappale. Kappaleen tunnetuin esittäjä on Reijo Kallio, jonka versio julkaistiin vuonna 1980. Kappaleen on säveltänyt Jukka Kuoppamäki ja sanoituksesta vastasi Chrisse Johansson. Kappaleen ovat esittäneet myöhemmin muun muassa Jukka Raitanen ja Seppo Tammilehto.

Kappale 
Kappale edustaa 1970-luvun lopun lama-aikana syntynyttä iskelmää, jossa käsiteltiin nykyajan arkea ja sen ongelmia uudella tavalla. Piilotunteellisella tasolla kappaleessa käytiin läpi lähinnä miesten tuntoja ja kohtaloita muuttuvassa maailmassa. Reijo Kallion ohjelmistossa kappale jatkoi hänen edellisen albuminsa Yksinäinen nimikappaleen aloittamaa teemaa.

Kappale kertoo isästä, joka on eronnut aikoinaan vaimostaan. Heillä on yhteisiä lapsia, jotka jäivät asumaan vaimon luo. Isä näkee lapsiansa ainoastaan viikonloppuisin, mutta kaipaa heidän läsnäoloaan useammin. Sanoittaja Chrisse Johansson oli saanut aiheen lauluun erään ystävänsä elämäntilanteesta ja antanut sille nimeksi aluksi Viikonloppuäiti. Ensimmäisen sävelversion kappaleeseen teki Veikko Juntunen. Johanssonilla laulu oli ollut valmiina jo yli kaksi vuotta ennen Reijo Kallion levytystä. Reijo Kallio on kertonut kappaleen tarinan olleen niin surullinen ja järkyttävä, ettei hän koskaan laulanut sitä tanssilavakeikoillaan.

Lähteet 

Suomalaiset iskelmät
Vuoden 1980 kappaleet
Kihachi Okamoto

Kihachi Okamoto (; 17. helmikuuta 1923 – 19. helmikuuta 2005) oli japanilainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän syntyi Yonagossa, Tottorin prefektuurissa, ja valmistui Meijin yliopistosta.

Okamoton kymmenien teosten joukossa on Samurai (1965). Työt ovat tyylillisesti monipuolisia; useita eri genrejä on edustettuina.

Okamoto voitti uransa aikana useamman palkinnon, muun muassa kaksi Japanin akatemian palkintoa (molemmat 1992). Ikääntynyt ohjaaja kuoli Kawasakissa, Kanagawan prefektuurissa ruokatorven syöpään helmikuussa 2005.

Aiheesta muualla 
  

Japanilaiset elokuvaohjaajat
Liu Xianying

Liu Xianying (s. 8. heinäkuuta 1977 Jilin) on kiinalainen ampumahiihtäjä, joka on kilpaillut maailmancup-tasolla kaudesta 1997–1998 lähtien.

Liu nousi sprintin viidenneltä sijalta takaa-ajon MM-hopealle Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2005. Neljä sakkokierrosta ampunut Liu hävisi 17,9 sekuntia kilpailuun ykkösenä lähteneelle ja sen voittaneelle Saksan Uschi Dislille, joka niin ikään ampui neljä sakkokierrosta. Samoissa kisoissa Liu oli myös neljäs yhteislähdössä. Oberhofissa 2004 hän oli yhteislähdössä viidestoista ja Östersundissa 2008 seitsemäs. Pyeongchangissa 2009 hän oli sprintissä kolmastoista. Viestissä hän on ollut Kiinan joukkueen jäsenenä parhaimmillaan kuudes Anterselvassa 2007.

Olympialaisissa Liun parhaat sijoitukset ovat yhteislähdön seitsemäs sija Torinosta 2006 ja viestin niin ikään seitsemäs sija Naganosta 1998. Lisäksi hän on sijoittunut viestissä ja takaa-ajossa yhdeksänneksi sekä sprintissä 11:nneksi Torinossa 2006.

Maailmancupissa Liu on yltänyt neljä kertaa palkintosijalle, muttei kuitenkaan ole voittanut yhtään osakilpailua. Hän oli kaudella 2004–2005 toinen Hochfilzenin ja Ruhpoldingin takaa-ajokilpailuissa sekä kolmas Torinon sprintissä. Kaudella 2007–2008 hän sijoittui kolmanneksi Holmenkollenin takaa-ajossa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kaudella 2004–2005 kuudenneksi.

Lähteet 
 

Kiinalaiset ampumahiihtäjät
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Pajamäen aurinkokuntamalli

Pajamäen aurinkokuntamalli on vuonna 1992 Helsinkiin ja osin Espooseen valmistunut oman aurinkokuntamme pienoismalli. Mallin mittakaava on 1:1 000 000 000 eli yhden suhde miljardiin, joten mallin yksi millimetri vastaa aurinkokunnan 1 000 kilometriä.

Mallin suunnitteli tähtitieteen harrastaja Leo Sulamaa, jolla on ollut oma tähtitorni Pajamäessä.

Mallin rakenne
Mallin keskus, Aurinko, on sijoitettu Pajamäen Patterimäelle 20 metriä korkean maston päähän. Teräsputkista tehty Aurinkoa kuvaava pallo on halkaisijaltaan 1,4 metriä. Planeetat on sijoitettu matalien betonitolppien päähän sellaisille paikoille, että niiden etäisyydet Auringosta ovat oikeassa mittakaavassa. Planeetat ovat myös kooltaan mittakaavan mukaisia: esimerkiksi Merkuriuksen koko mallissa on vain 4,9 millimetriä. Mallia ja planeettoja on selitetty suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi mallien luona olevissa ilmoitustauluissa.

Maan läpimitta on todellisuudessa 12 760 kilometriä, mutta mallissa se on vain reilun senttimetrin. Maa ja Kuu on ilkivallan vuoksi toteutettu muista taivaankappaleista poiketen kahtena reikänä teräslevyssä; myös niiden välinen etäisyys on samassa mittakaavassa. Vaikka Pluto menetti vuonna 2006 planeetan statuksensa, sen on silti yhä mukana mallissa yhdessä kuunsa Kharonin kanssa. Muiden planeettojen kuita ei ole huomioitu. Pluto ja sen kuu Kharon on ilkivallan vuoksi kehyksien sisällä.

Kohteesta toiseen kävellessään saa selkeän kuvan valon nopeudesta aurinkokunnan mittakaavassa. Mallin mittakaavassa valon nopeus olisi vain 0,3 m/s eli noin 1,08 km/h. Yksi valovuosi on mallin mittakaavassa noin 9 460 km.

Raide-Jokerin rakennustöiden vuoksi Saturnus siirretään kesän 2020 lopussa tai syksyn aikana varastoon, ja rakennustöiden jälkeen se palautetaan mahdollisimman lähelle entistä sijaintiaan.

Sijainnit

Lähteet
Aurinkokuntamalli Ursan sivuilla (sisältää kartan)

Viitteet

Aiheesta muualla
Vilma Ikola: Aurinkokuntamalli on unohdettu aarre, johon voi tutustua kävellen. HS Helsinki, Viikko 1, 2019, s. 7.

Aurinkokuntamallit
Helsingin nähtävyydet
Pitäjänmäki
Charles White

Charles White (s. 22. tammikuuta 1958) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän voitti vuonna 1979 Heisman Trophyn. 

Etelä-Kalifornian yliopistossa luomansa menestyksekkään uran ansiosta White pääsi vuonna 1996 College Football Hall of Fameen.

White pelasi NFL-tasolla vuosina 1980–1988 seuroinaan Cleveland Browns (1980–1984) ja Los Angeles Rams (1985–1988). Hän pääsi Pro Bowl -tähdistöotteluun 1987.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat
Heisman Trophyn voittajat
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomi Pop

Suomi Pop on Karelia-yhtyeen ensimmäinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1971. Levy sisältää suomalaisia kansansäveliä beat-vaikutteisina sovituksina. Rocket Records on julkaissut vuonna 2012 albumista CD-kokoelman, joka sisältää myös Karelia-yhtyeen albumin Suomi Pop 2 (1971).

Karelian esikoisalbumi Suomi Pop sai suopeita arvosteluja. Pentti Kemppainen kirjoitti Ilta-Sanomissa: ”Tekijät ovat perehtyneet syvällisesti suomalaiseen musiikkiaarteistoon aina 1700-luvulle saakka. He ovat kaivaneet esiin jo unhoon jääneitä melodioita. Esityksen henki mukailee voimakkaasti alkuperäisten kappaleiden henkeä, vaikka onkin havaittavissa selviä merkkejä beatmusiikin vaikutuksesta.” Kansan Uutisten Ilpo Saunio oli hieman varautuneempi: ”…Laulutyyliin totuttuaan kuulija alkaa miettiä asiaa ja toteaa todennäköisesti Wesalan laulutavan täysin asialliseksi ja tyyliin kuuluvaksi, vaikka onkin myönnettävä, että Wesala siellä täällä panee homman liiankin rahvaanomaiseksi. Mutta huumorihan ei yleensä pilaa musiikkia, niin kuin tosikoilla on tapana luulla.”

Kappaleet 
 Peltoniemen Hintriikan surumarssi
 Medley I (valssi Pirkkalasta 1800-luvulta ja kiperä polkka Savosta)
 Lulli juttanasa – Gukin piera (kaksi joikua – Inarista ja Karasjoelta)
 Hauranmaan polska
 Pässi (polska ja polkka Haapavedeltä)
 Kaksi jouhikkosävelmää (Impilahdesta)
 Kaksi joikua (Karasjoki–Koutakeino)
 Pappi (Isokyröstä)
 Medley II (Luomalan masurkka ja Kaustisen polkka)
 Kansansinhvoonia (osat: Larko–Antanie–Allekro)
 Kahella sarvella (vanha paimensoitto Luumäeltä ja Säärningistä)
 Väinämöisen veljenpoika (runosävelmä Padasjoelta)
 Poppolska (1800-luku)
 Joikuja (Utsjoelta ja Inarista)
 Kerimäki beat (runosävelmä Kerimäeltä 1810-luvulta)
1, 2, 4, 9, 11–15 trad., sovitus: Armas Nukarainen; 3, 5–8 trad., sovitus: Armas Nukarainen ja Iivana Nyhtänköljä; 10 sävellys: A. Nukarainen ja I. Nyhtänköljä

Tekijät
Karelia:
Armas Nukarainen (Paroni Paakkunainen) – viulu, huilu, saksofoni ja urut
Aslak Nunnu (Ilpo Saastamoinen) – kitara
Pedri Sirmakka (Pekka Sarmanto) – basso ja viulu
Iivana Nyhtänköljä (Edward Vesala) – rummut, lyömäsoittimet ja laulu

Nauhoitus: Microvox
Studiotekniikka: Pekka Nurmikallio
Tuotanto: Baron Paakkunainen ja Edward Vesala
Kansi: Mikko Kuoppamäki
Valokuvat: Tauno O. Virtanen

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Albumin esittely Rocket Recordsin sivuilla 

Vuoden 1970 albumit
Vuoden 1970 esikoisalbumit
Suomalaiset kansanmusiikkialbumit
IV (Kilven albumi)

IV on heavy metal -yhtye Kilven huhtikuussa 2008 julkaistu neljäs studioalbumi. Albumi on tyyliltään yhtyeen aiempaa tuotantoa suoraviivaisempaa.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 16.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Taage Laiho – laulu
 Pete Kilpi – kitara
 Aleksi Summe – kitara
 Jussi Kattelus – rummut
 Janne Laaksonen – basso
 Juha Kukkola – kosketinsoittimet

Lähteet

Vuoden 2008 albumit
Kilven albumit
Felixstowe

Felixstowe on satamakaupunki Suffolkissa, Englannissa. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 29 349 asukasta. Felixstowe sijaitsee Stour- ja Orwelljokien suulla Pohjanmeren rannalla. Felixstowessa sijaitsee Britannian kiireisin konttisatama. Satama oli vuonna 2005 maailman 29. kiireisin konttisatama.

Kuuluisia asukkaita 
Sir John Mills, näyttelijä
Benny Hill, koomikko
Barbara Ward, ekonomisti ja kirjoittaja

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Visit Felixstowe 
 Felixstowen satama 

Asutut paikat Suffolkissa
Englannin kaupungit
Englannin kunnat