joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kolme etsivää ja kuiskaava muumio

Kolme etsivää ja kuiskaava muumio (engl. The Three Investigators in the Mystery of the Whispering Mummy) on 3 etsivää -kirjasarjan kolmas osa, jonka kirjoitti Robert Arthur. Kirjan on suomentanut Laura Tetri.

Kolme etsivää
Thomas Henry Ismay

Thomas Henry Ismay (7. tammikuuta 1837 Cumberland, Englanti – 23. marraskuuta 1899 Merseyside, Englanti) oli englantilainen laivanvarustaja, jonka omistaja-aikana brittiläisestä White Star Line -varustamosta kasvoi yksi huomattavimmista Pohjois-Atlantilla liikennöivistä laivanvarustamoista. Hänen poikansa oli J. Bruce Ismay.

Ismay on yksi aikansa kuuluisimmista laivanvarustajista. Kuuluisuuden taustalla vaikutti muun muassa, että hän loi tuhansia kauppamerenkulun ja meriteollisuuden työpaikkoja. Hänelle myönnettiin City of Belfastin vapaakansalaisuus vuonna 1899. Tämän lisäksi hän oli tarjonnut koko laivastoaan kuningatar Viktorian palvelukseen ensimmäisessä buurisodassa. Sen lisäksi Ismay toimi Lancashiren ja Cheshiren kreivikuntien rauhantuomarina, armeijan ja merivoimien järjestämistä käsittelevän lordi Hartingtonin komission jäsenenä, Cheshiren varapäällikköluutnanttina ja yliseriffinä. Vuonna 1897 Ismaylle tarjottiin baronetin arvoa, josta hän kuitenkin kieltäytyi. Ismayn kieltäytymistä aatelisarvosta ylistettiin englantilaisissa sanomalehdissä. 

1890-luvun lopulla Ismay huolestui J. P. Morganin hankkeesta ostaa kaikki Pohjois-Atlantilla liikennöivät varustamot International Mercantile Marine -yhtiölle ja samalla Morganin aloittavan mahdollisen tariffisodan. Ismay yritti saada myös muita brittiläisiä laivanvarustajia perustamaan kanssaan konsortiota, jolla brittiläinen Inman Line ostettaisiin takaisin IMM:ltä, mutta hän epäonnistui vakuuttamaan muut laivanvarustajat siitä, että Morgan oli tosissaan. Tätä pidetään vain yhtenä harvoista Ismayn uran epäonnistumisista. 

Ismay kuoli Dawpoolin kartanossa Merseysidessa 23. marraskuuta 1899. Hänen leskensä Margaret Ismay lahjoitti miehensä kuoleman jälkeen muun muassa 10 000 sterlingpuntaa Liverpoolin katedraalin rakentamista varten. Lahjoituksella kustannettiin Thomas Henry Ismayn nimikkoikkuna.

Lähteet

Aiheesta muualla

Kirjallisuutta 

 Wilton J. Oldham: The Ismay Line (1961)
 Paul Louden-Brown: White Star Line, The: An Illustrated History 1869-1934 (2000)
 Frances Wilson: How to Survive the Titanic or The Sinking of J. Bruce Ismay (2011)

Brittiläiset liikemiehet
Laivanvarustajat
Vuonna 1837 syntyneet
Vuonna 1899 kuolleet
Kehä (yhtye)


Kehä on vuonna 2008 Laitilassa perustettu yhtye, joka soittaa suomenkielistä poprockia. Yhtye on julkaissut kolme kokopitkää albumia ja 16 singleä. 

Vuonna 2014 yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen Nummelalaisen VL-Median kanssa, jonka alla se julkaisti yhden albumin. Yhtye kuitenkin päätti irtisanoa sopimuksen vuoden 2016 lopulla ja julkaisee musiikkia nykyään oman levy-yhtiönsä kautta. 

Yhtye on lämmitellyt vuosien varrella muun muassa Yötä, Popedaa, Klamydiaa, Elastista ja tehnyt omia keikkoja ja kiertueita niin klubeilla, yökerhoissa kuin festivaaleilla.

Jäsenet 
 Eemeli Turpeinen – laulu 
 Juha Isotalo – kitara
 Juho Laihia – kitara
 Rami Kettunen – rummut
 Jaakko Kentta – basso

Julkaisut

Albumit

Singlet ja EP:t 
 Asfalttiin (2009)
 Ikuinen (2011)
 Hyvällä tuulella (2012)
 Aurinko (2013)
 Rakkaus ennen muita (2014)
 Kaija K (2015)
 Antaa vaan palaa! (2015)
 Just nii (2015)
 Hölmöminä (2016)
 Palanen kerrallaan (2017)
 Reppu täynnä rakkautta (2018)
 Hetken tässä (2018)
 Tajuutko sä koskaan (2018)
Kasetti Hajoo (2019)
Sä meet, Mä jään (2019)
Punaviinipuu (2022)
Setämies (2022)

Musiikkivideot 
 Rakkaus ennen muita (ohj. Juhana Sarkki)
 Kaija K (ohj. Markus Kosonen)
 Just nii (ohj. Markus Kosonen)
 Palanen kerrallaan (ohj. Onni Vakkuri)
Sä meet, Mä jään (ohj. Juho Laihia)
Setämies (ohj. Onni Vakkuri)

Aiheesta muualla 

 Kehä kotisivu
 Kehä Spotifyssä
 Kehä Facebook
 https://ls24.fi/raumalainen/kehalta-uusi-sinkku
 http://markolaihinen.blogspot.com/2015/06/keha-kokoaa-uutta-albumia.html
 http://www.auranaallot.fi/uutiset/paikallinen/paikallisen-musiikin-vartti-keha
https://www.radioramona.fi/jutut/jutut/kehalta-uutta-musiikkia-0

Suomalaiset pop rock -yhtyeet
Laitilan seurakunta

Laitilan seurakunta on Laitilan kaupungissa Varsinais-Suomessa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Nousiaisten rovastikuntaan.

Historia 

Laitilan seurakunta perustettiin 1400-luvun puolivälissä. Siitä ovat myöhemmin eronneet Pyhämaan, Hinnerjoen ja Kodisjoen seurakunnat.

Vuoden 1926 alussa Laitilan seurakunnalla oli 9 524 jäsentä. Vuonna 1929 jäseniä oli 9 639. Rippikoululaisia oli 190 ja kinkerikuntia 26. Seurakunnan kirkkokuoroon kuului 30 henkeä. Vuoden 1943 alkuun mennessä jäsenmäärä oli 9 808 henkeä. Vuoden 1946 lopussa oli jäsenmäärä noussut 10 039 henkeen. Vuonna 1953 seurakunnan jäsenmäärä oli 10 777. Tällöin mainitaan seurakunnassa olleen sen pohjoisosassa rukoilevaisuuden, eteläosassa evankelisen herätysliikkeen kannatusta. Vuonna 1968 seurakunnan jäsenmäärä oli laskenut 9 698 henkeen. Seurakunnan väestö oli pääosin maatalousväestöä. Kinkeripiirejä oli 25. Seurakunnassa mainitaan seurakunnassa olleen sekä rukoilevaisuuden että vähän myös evankelisen herätysliikkeen kannatusta. Kirkkokuorossa oli 40 jäsentä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seurakunnan kotisivut

Turun arkkihiippakunnan seurakunnat
Laitila
Pyhärannan seurakunta

Pyhärannan seurakunta on Pyhärannan kunnassa Varsinais-Suomessa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Nousiaisten rovastikuntaan.

Pyhärannan seurakunta perustettiin vuonna 1688 Pyhämaan seurakuntaan kuuluneena Rohdainen -nimisenä kappeliseurakuntana. Vuonna 1782 se muutettiin itsenäiseksi seurakunnaksi ja Pyhämaa siihen kuuluneeksi kappeliseurakunnaksi. Vuonna 1908 myös Pyhämaa muutettiin jälleen itsenäiseksi seurakunnaksi, ja samalla Rohdaisten seurakunnan nimi muutettiin Pyhärannaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seurakunnan kotisivut

Turun arkkihiippakunnan seurakunnat
Pyhäranta
Westminsterin tunnustus

Westminsterin tunnustus (Westminster Confession of Faith) on reformoitu vuonna 1647 laadittu tunnustuskirja. Vaikka se laadittiin alkujaan Englannin kirkon tunnustukseksi, tuli siitä Skotlannin kirkon tunnustus ja se on vaikuttanut presbyteriaanisiin ja muihin reformoituihin kirkkoihin ympäri maailmaa.

Syntyhistoria 
Westminsterin tunnustuksen synty liittyi puritaanien pyrkimyksiin muuttaa Englannin kirkko haluamansa kaltaiseksi. Reformoitujen puritaanien hallussa ollut Englannin parlamentti määräsi piispanvirat sekä käytössä olleet jumalanpalvelusjärjestykset lakkautetuiksi vuonna 1642. Tämän jälkeen parlamentti kutsui koolle Westminsterin synodin, joka oli kalvinististen teologien hallitsema kokous. Tämä laati vuosien 1645–1652 aikana useita kirkon uudistamiseen pyrkineitä asiakirjoja. Näistä merkittävin oli vuonna 1647 valmistunut Westminsterin tunnustus. Sen syntyyn vaikuttaneisiin teologeihin kuuluivat muiden ohella Alexander Henderson, John Lightfoot sekä James Ussher.

Vaikutus 
Vaikka tunnustus laadittiin Englannissa omaksuttiin se suuremmalla innolla Skotlannissa, sillä Skotlannin kirkon synodi hyväksyi sen tunnustuskirjakseen heti samana vuonna kuin se laadittiin ja Skotlannin parlamentti hyväksyi sen vuonna 1649. Englannin kirkko puolestaan hyväksyi sen lisäyksin ja raamattuviittein varustettuna vuonna 1648. Kuningasvallan palattua vuonna 1660 se kuitenkin menetti asemansa Englannissa ja siitä tuli siellä vain pienten vapaakirkkojen tunnustus. Skotlannissa tekstin asema kuitenkin säilyi, ja vuonna 1690 anglikaanien hallussa ollut Englannin parlamenttikin joutui tunnustamaan sen Skotlannin kirkon tunnustukseksi.

Westminsterin tunnustuksesta muodostui myös Pohjois-Amerikan presbyteeristen kirkkojen keskeinen tunnustus, jota käyttivät myös kongregationalistit ja jotkut baptistit. Nämä laativatkin tunnustuksesta muokattuja versioita soveltaakseen sitä omaan perinteeseensä.

Lähteet 

Reformoidut kirkot
1600-luvun kirjat
Christian H. Grosch

Christian Heinrich Grosch (1801–1865) oli tanskalaissyntyinen norjalainen arkkitehti. Hän suunnitteli monia Oslon keskeisistä rakennuksista 1800-luvun alkupuolella, kun Oslo (silloinen Kristiania) oli juuri valittu pääkaupungiksi. Groschin tuon ajan työt edustavat empireä tai uusklassismia. Myöhempinä vuosinaan hän siirrtyi enemmän kansallisromanttiseen tyyliin, jota Norjassa kutsutaan historismiksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Norjalaiset arkkitehdit
Vuonna 1801 syntyneet
Vuonna 1865 kuolleet
Albert Edelfeltin ateljeemuseo

Albert Edelfeltin ateljeemuseo on perustettu vuonna 1951 ja se sijaitsee Porvoon Haikkoossa.

Albert Edelfeltin äiti Alexandra Edelfelt vuokrasi Haikon kartanon mailla sijaitsevan kesähuvilan taiteilijalle kesäkodiksi vuonna 1879. Albert Edelfelt rakennutti sinne itselleen vuonna 1883 kattoikkunallisen ateljeen, jota hän piti kuolemaansa saakka. Hän vietti siellä 26 kesää ja maalasi yli 220 teosta. Hän kuoli Haikkoossa elokuussa 1905.

Lähteet

Aiheesta muualla 
www.albertedelfeltinateljee.fi

Suomen kotimuseot
Porvoon nähtävyydet
ateljeemuseo
Loviisan Merenkulkumuseo

Loviisan Merenkulkumuseo sijaitsee Loviisassa Laivasilta-alueella.

Loviisa on ollut merenkulkukaupunki aina perustamisvuodestaan 1745 lähtien. Museo esittelee kaupungin jännittävää ja tutustumisen arvoista merenkulkuhistoriaa. Purjelaivakausi jatkui kaupungin ensimmäiset 170 vuotta. Loviisasta vietiin puutavaraa ja tärkein tuontitavara oli suola.

Loviisan Merenkulkuhistorian Säätiö ylläpitää Loviisan merenkulkumuseota vanhalla satama-alueella Laivasillalla. Museorakennus  noudattaa vanhojen 1700- ja 1800-lukujen suola-aittojen tyyliä. Museon tuntumassa oleva satavuotias hinaaja Onni ja sektoriloisto kuuluvat  nekin säätiölle.

Lähteet 

Loviisa
Suomen merimuseot
Suomen kotiseutumuseot
Hangon seurakuntayhtymä

Suomen eteläisimmässä kärjessä sijaitsee Hangon seurakuntayhtymä, johon kuuluvat Hangö svenska församling ja Hangon suomalainen seurakunta. Seurakuntayhtymä kuuluu Espoon hiippakuntaan ja Lohjan rovastikuntaan. Seurakunta on perustettu vuonna 1874. Vuonna 1962 tehtiin seurakuntajako, jolloin syntyivät Hangon suomalainen seurakunta ja Hangö svenska församling. 

Hangon seurakuntayhtymä hoitaa mm alueen seurakuntien kirkollisverotusta, tulojen jakoa ja kirjanpitoa. Yhtymän tehtävänä on hoitaa myös hautausmaita ja kiinteistöjä.

Kirkot 
Seurakuntayhtymään kuuluu kaksi kirkkoa, Hangon kirkko (rakennettu vuonna 1892) ja  Lappohjan kirkko (rakennettu vuonna 1913). Lisäksi yhtymällä on kolme kappelia. 

Hangon kirkkoon mahtuu noin 400 henkeä ja se toimii osana tiekirkkoverkkoa.

Lähteet 
Hangon seurakunta

Viitteet 

Suomen evankelis-luterilaiset seurakuntayhtymät
Espoon hiippakunta
Jorma Panula -kapellimestarikilpailu

Jorma Panula -kapellimestarikilpailu on joka kolmas vuosi järjestettävä kansainvälinen kapellimestarikilpailu. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1999. Kilpailu on nimetty säveltäjä, kapellimestari Jorma Panulan mukaan.

Palkinnot ovat ensimmäinen palkinto  11 000 euroa, toinen palkinto 8 000 euroa ja kolmas palkinto 6 000 euroa. Tarvittaessa palkinnot voidaan jakaa toisin.

Palkitut 
 1999
 Ensimmäinen palkinto: Olari Elts (Viro)
 Toinen palkinto: Tibor Bogányi (Suomi)
 Kolmas palkinto: Dmitri Slobodeniouk (Suomi)
 2003
 Ensimmäinen palkinto: Eeva Ollikainen (Suomi)
 Toinen palkinto: Lilyan Kaiv (Viro)
 Kolmas palkinto: Jukka Iisakkila (Suomi)
 2006 
 Ensimmäinen palkinto: Vytautas Lukočius (Liettua)
 Toinen palkinto: Sylvain Gasançon (Ranska)
 Kolmas palkinto: Petri Komulainen (Suomi)
 Erikoispalkinto: Morten Wensberg (Norja)
 Erikoispalkinto: Ivo Hentschel (Saksa)
 2009
Ensimmäinen palkinto: Yordan Kamdzhalov (Bulgaria)
 Toinen palkinto: Martins Ozolins (Latvia)
 Kolmas palkinto: Adriel Donghyuk Kim (Itävalta)
 Erikoispalkinto: James Lowe (Britannia)
 2012
 Jaettu toinen palkinto: Risto Joost (Viro) ja Tobias Vokmann (Saksa)
 Erikoispalkinto: Tapio von Boehmin (Suomi)
 2015
 Ensimmäinen palkinto: Dylan Corlay (Ranska)
 Toinen palkinto: Elena Schwarz (Sveitsi)
 Kolmas palkinto: Harish Shankar (Saksa)
 2018
 Jaettu toinen palkinto: Johannes Zahn (Saksa) ja Angus Webster (Britannia)
 Jaettu kolmas palkinto: Ross Jamie Collins (Suomi/Britannia) ja Kaapo Ijas (Suomi)
 2021
 Jaettu ensimmäinen palkinto: Jascha Von der Goltz (Saksa), Nathanael Iselin (Ranska) ja Henri Christofer Aavik (Viro)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jorma Panula -kapellimestarikilpailun kotisivu

Musiikkikilpailut
Hämeenlinnan seurakuntayhtymä

Kanta-Hämeessä sijaitsevaan Hämeenlinnan seurakuntayhtymään kuuluvat Hämeenlinna-Vanajan, Hauhon, Kalvolan ja Lammin seurakunnat. Hämeenlinnan seurakuntayhtymä perustettiin vuonna 2009 kuntaliitoksen yhteydessä. Aluksi yhtymään kuuluivat myös Rengon seurakunta, joka kuitenkin liitettiin osaksi Hämeenlinna-Vanajan seurakuntaa vuoden 2011 alussa, ja Tuuloksen seurakunta, joka liitettiin vuoden 2019 alusta alkaen Lammin seurakuntaan .  Hämeenlinna-Vanajan seurakunta oli syntynyt vuonna 2003, kun aiemmat Hämeenlinnan ja Vanajan seurakunnat yhdistettiin ja niiden yhtymärakenne purettiin. Seurakuntayhtymä kuuluu Tampereen hiippakuntaan.

Kirkot ja tilat 
Seurakuntayhtymällä on alueellaan kahdeksan kirkkoa, kahdeksan kappelia ja seurakuntataloa. Lisäksi yhtymällä on useita kerhotiloja, kaksi pappilaa ja kolme leirikeskusta. Kaunisniemen, Loimalahden ja Syöksynsuun leirikeskukset toimivat mm seurakuntien ja partion käytöissä, mutta osa on myös varattavissa.

Kirkot 

Hämeenlinnan seurakuntayhtymän seurakunnilla on useita keskiaikaisia kirkkoja, joiden rakentamis- tai valmistumisvuotta ei tiedetä tarkalleen. Lammin kirkon tiedetään rakennetun vuosina 1490–1510. Lammin kirkko on omistettu vuonna 307 kuolleelle Aleksandrian Pyhälle Katriinalle. Lammin kivikirkkoa ennen Lammilla on ollut kaksi vanhempaa, ilmeisesti puusta rakennettua kirkkoa.  Rengon Pyhän Jaakon kirkko lienee rakennettu niin ikään 1400-luvun loppupuolella.

Tuuloksen Pyhälle Birgitalle omistettu kirkko on pienimpiä keskiaikaisia harmaakivikirkkoja. Kirkon rakennustyöt on aloitettu 1478, ja se lienee valmistunut 1520 tietämissä. Hauhon kirkko on valmistunut todennäköisesti 1500-luvun alussa, ja kirkko on perimätiedon mukaan alun perin rakennettu katolisen kirkon käyttöön.

Kirkoista Hämeenlinnan kirkko on yksi maamme merkittävimmistä klassismin edustajista. Kirkko on valmistunut vuonna 1798 ja kirkon piirustukset on tehnyt vuonna 1789 taidemaalari Louis Jean Desprez. Desprez toimi Ruotsi-Suomen kuninkaan Kustaa III:n palveluksessa. 

Hätilän kirkko on kokonaan suljettu toistaiseksi korjaamista vaativan kosteusvaurion takia.

Jäsenmäärät

Lähteet

Aiheesta muualla 
Hämeenlinnan seurakuntayhtymä  

Suomen evankelis-luterilaiset seurakuntayhtymät
Tampereen hiippakunta
Nick Pope (jalkapalloilija)

Nicholas David Pope (s. 19. huhtikuuta 1992 Soham, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Newcastle Unitedia, johon hän siirtyi kesällä 2022 edustettuaan kuusi kautta Burnleyä. Hän on pelannut Englannin maajoukkueessa vuodesta 2018 alkaen.

Seurajoukkueura 
Pope aloitti pelaajauransa Ipswich Townin nuorten juniorijoukkueessa, ja täytettyään 16 vuotta hän siirtyi Bury Townin joukkueeseen. Toukokuussa 2011 hän allekirjoitti sopimuksen Englannin ykkösliigassa pelaavan Charlton Athleticin kanssa. Tämän jälkeen hän on pelannut lainasopimuksilla Harrow Boroughissa, Welling Unitedissa, Cambridge Unitedissa, Aldershot Townissa, York Cityssä ja Buryssä. 

Heinäkuussa 2016 Pope siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavan Burnleyn joukkueeseen. Tulokaskaudellaan hän pelasi vain cup-otteluita, mutta kaudella 2017–2018 Valioliigassa 35 ottelua. Syyskauden 2018 hän kärsi olkapäävammasta eikä pelannut liigaotteluita koko kaudella. Hän pelasi joukkueensa kaikki 38 liigaottelua kaudella 2019–2020, 32 liigaottelua kaudella 2020–2021 ja 36 liigaottelua kaudella 2021–2022.

Maajoukkueura 
Pope on vuodesta 2018 ollut Englannin A-maajoukkueessa varamaalivahtina. Hän kuului myös vuoden 2018 MM-kisajoukkueeseen. Ensimmäisen kerran Pope pääsi maajoukkueessa pelaamaan kesäkuussa 2018, kun hän tuli ystävyysottelussa Costa Ricaa vastaan kentälle 65. minuutin kohdalla. Marraskuussa 2019 hän pelasi kokonaan EM-karsintaottelun Kosovoa vastaan. Vuonna 2020 hän pelasi kaksi ystävyysmaaottelua, vastustajina Wales ja Irlanti, sekä vuonna 2021 kolme MM-karsintaottelua, vastustajina San Marino, Albania ja Puola. Maaliskuussa 2022 Pope pelasi kahdeksannen maaottelunsa ystävyysottelussa Norsunluurannikkoa vastaan. Näissä otteluissa hän on päästänyt vain yhden maalin, jonka teki Puolan Jakub Moder.

Lähteet 

Englantilaiset jalkapallomaalivahdit
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Ihmeiden luostari

Ylienkeli Mikaelin ihmeen luostari  oli Aleksei Moskovalaisen vuonna 1365 Moskovan Kremliin perustama luostari. (Sitä on kutsuttu  myös Tšudovin luostariksi). Aleksei Moskovalainen haudattiin luostariin. 

Luostari suljettiin vuonna 1918 ja purettiin 1929. Vladimir Putin ehdotti vuonna 2014, että luostari rakennettaisiin uudelleen. Suunnitelmasta luovuttiin vuonna 2016.

Lähteet 

Moskovan Kreml
Moskovan kirkot
Venäjän entiset rakennukset ja rakennelmat
Rosso (täsmennyssivu)

Rosso voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

 Rosso, Suomessa toimiva ravintolaketju
 Rosso, kaupunki Mauritaniassa
 Rosso, kaupunki Senegalissa
 Rosso, Mika Kaurismäen ohjaama elokuva
 Rosso Fiorentino (1495–1540), italialainen taidemaalari
 María Alfonsa Rosso, espanjalainen näyttelijä.
Kristuksen syntymän kirkko

Kristuksen syntymän kirkko  on pieni kirkko Moskovan Kremlin palatsissa. Se on vanhin useista kirkoista, jotka ovat nykyisin osa palatsia. Kirkon perusti vuonna 1393 suuriruhtinas Dmitri Donskoin puoliso Eudoxia Kulikovon taistelun voiton kunniaksi. Sen yhteyteen tehtiin Lasaruksen ylösnousemuksen kappeli. 

Vuonna 1514 huonoon kuntoon päässyt kirkko liitettiin osaksi uuden ruhtinaan palatsin pohjakerrosta. Sen päälle tehtiin Neitsyt Marian syntymän kirkko. Vanha rakennus muutettiin Lasaruksen kappeliksi. Lisää rakennus- ja muutostöitä tehtiin vuosien varrella. Vuonna 1838 unohtunut kappeli löydettiin ja Nikolai I määräsi sen korjattavaksi. Tässä yhteydessä tuhoutui satoja vuosia vanhija maalauksia. Kirkkoa entistettiin vuosina 1920-1929 ja 1949-1952.

Lähteet 

Moskovan kirkot
Moskovan Kreml
Kristuksen taivaaseenastumisen kirkko

Kristuksen taivaaseenastumisen kirkko oli samannimisen luostarin kirkko Moskovan Kremlissä. 

Kirkossa ollut ikonostaasi siirrettiin Kahdentoista apostolin kirkkoon vuonna 1929.

Lähteet 

Moskovan kirkot
Moskovan Kreml
Venäjän entiset rakennukset ja rakennelmat
Joutsan Seudun Pallo

Joutsan Seudun Pallo (JoSePa) on joutsalainen vuonna 1975 perustettu urheiluseura, jonka edustusjoukkue pelaa pääsarjatasolla Futsal-Liigassa kaudella 2021-2022. Seuralla on futsalin ohella toimintaa myös jalkapallossa, lentopallossa, sulkapallossa, pöytätenniksessä ja frisbeegolfissa.

Josepa nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Futsal-liigaan kaudeksi 2018-2019. Debyyttikaudellaan Josepa venyi runkosarjassa 7. sijalle ja eteni pudotuspeleihin. Kausi kuitenkin päättyi ensimmäisellä kierroksella tulevan hopeamitalistin Leijona Futsalin käsittelyssä otteluvoitoin 3-0.

Joukkue 2021-2022

Valmennus 

 Päävalmentaja Mikko Paappanen
 Valmentaja Riku Keihäsniemi
 Joukkueenjohtaja Riku Gylden

Maalivahdit 

 1 Niko Rantanen (C)
 2 Ilari Ahonen
 27 Matti Nurminen
 89 Aake Partio

Kenttäpelaajat 

 3 Elmeri Linnera
 4 Elias Paappanen
 5 Elias Laitinen
 7 Eetu Oksanen
 9 Janne Kosunen
 10 Benno Hanslian
 11 Joonas Manzo
 12 Aki Miettinen
 13 Jarkko Kosunen
 14 Heikki Rasmus
 15 Tarkko Savela
 17 Jari Kotimäki
 20 Matias Paappanen
 22 Tuukka Korhonen

Lähteneet 

 Jose Ikonen
 Valtteri Peltonen
 Markus Rautiainen (Kady)
 Jesse Kalliokoski (lopetti pelaajauransa)

Aiheesta muualla 

Joukkue Palloliiton sivuilla
Seuran kotisivut 
JoSePan pelit nähtävillä Futsal-liiga.tv  palvelussa
Sarjatilanne

Lähteet 

Suomalaiset futsalseurat
Joutsa
Futsal
Planeetta Kosmo

Planeetta Kosmo () on irlantilainen vuonna 2013 tehty animaatiosarja.

Rooleissa 
 Maria Järvenhelmi
 Kari Ketonen
 Inkeri Kivimäki
 Silja Parviainen
 Panu Vauhkonen

Suomennos ja ohjaus 

Tatu Tiihonen / Dt Sointu 

Äänitys ja miksaus 

Asko Ahonen / Revolver Studio

Lähteet 
 Screen Ireland: Planet Cosmo
Clara Arnheim

Clara Arnheim (24. huhtikuuta 1865 Berliini – 28. elokuuta 1942 Theresienstadt) oli saksalainen, juutalaistaustainen taidemaalari. Hänen tuotannostaan tunnetaan parhaiten Itämeren kalastajia esittävät maalauksensa. Hänen veljensä Fritz Arnheim oli kuuluisa historioitsija.

Elämänvaiheita 
Clara Arnheimin vanhemmat suhtautuivat ehdottoman kielteisesti tyttärensä aikeisiin kouluttautua taiteilijaksi. Tytär piti kuitenkin päänsä ja Arnheim opiskeli ensiksi Berliinissä Franz Skrabinan oppilaana ja myöhemmin Pariisissa Edmond Aman-Jeanin oppilaana. Valmistumisensa jälkeen hän pääsi sekä Berliinin naistaiteilijoiden liiton että Saksan taiteilijaliiton jäseneksi.

Vuonna 1914 Arnheim sai kultamitalin kahdesta työstään jotka olivat esillä Hochschule für Grafik und Buchkunstin 150-vuotisjuhlanäyttelyssä Leipzigissä.

Yhdessä Henni Lehmannin kanssa Arnheim perusti 1920-luvun alussa Blaue Scheine -nimisen tapahtuman, joka järjesti taidenäyttelyitä Hiddenseelle. Myöhemmin tästä muodostui Hiddenseer Künstlerinnerverbund -niminen naistaiteilijoiden ryhmittymä, johon kuuluivat myös Elisabeth Andrae ja Käthe Loewenthal. Arnheim asettui myös asumaan Hiddenseelle.

Kun kansallissosialistit tulivat Saksassa valtaan vuonna 1933, he langettivat Arnheimille kiellon harjoittaa ammattiaan hänen juutalaisuutensa vuoksi. Kukaan ei saanut tilata häneltä maalauksia eikä hänen töitään saanut esitellä näyttelyissä.

1940-luvulle tultaessa sorto paheni ja Arnheimin lähes mahdotonta saada ruokasäännöstelykuponkeja. Hänen hiddenseeläiset ystävänsä salakuljettivat hänelle ruokaa. Kun Arnheim oli vierailemassa Hiddenseellä, hallitus kielsi juutalaisilta matkustamisen. Kotiin ei ollut mahdollista palata ja Arnheim eli äärimmäisessä kurjuudessa. Heinäkuussa 1942 hänet kuljetettiin Theresienstadtin keskitysleirille missä hänet murhattiin muutama viikko myöhemmin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 http://www.hiddensoer-kuenstlerinnenbund.de/die-malerinnen-der-blauen-scheune/clara-arnheim

Saksalaiset taidemaalarit
Holokaustissa kuolleet
Vuonna 1865 syntyneet
Vuonna 1942 kuolleet
Raision seurakunta

Raision seurakunta on Raision kaupungissa Varsinais-Suomessa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Nousiaisten rovastikuntaan.

Raisio oli itsenäinen seurakunta jo 1300-luvulla. Vuonna 1577 se liitettiin anneksina Naantalin seurakuntaan, minkä jälkeen se itsenäistyi uudelleen vasta vuonna 1898.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seurakunnan kotisivut

Turun arkkihiippakunnan seurakunnat
Raisio
Vehmaan seurakunta

Vehmaan seurakunta on Vehmaan kunnassa Varsinais-Suomessa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Nousiaisten rovastikuntaan.

Historia 

Vehmaan seurakunta on mainittu itsenäisenä seurakuntana vuonna 1331. Lokalahden alue kuului vuodesta 1409 lähtien seurakuntaan kappelina. Vuosina 1630-1690 Lokalahti toimi hetken itsenäisenä seurakuntana palaten kuitenkin osaksi Vehmaata. Vuosina 1781-1809 Vehmaan seurakunnan kappalaisena toimi siellä laatimastaan postillasta tunnettu Anders Björkqvist. Vuonna 1903 pappilan maille sekä Nuhjalaan rakennettiin rukoushuoneet. Vuonna 1905 Lokalahti irtautui jälleen itsenäiseksi Lokalahden seurakunnaksi.

Vuoden 1926 alussa Vehmaan seurakunnalla oli 3 911 jäsentä. Vuonna 1929 jäseniä oli 4 002. rippikoululaisia oli 80 ja kinkerikuntia 20. Seurakunnan kirkkokuoroon kuului 30 henkeä. Vuoden 1943 alkuun mennessä jäsenmäärä oli 4 255 henkeä. Vuoden 1946 lopussa oli jäsenmäärä noussut 4 304 henkeen. Vuonna 1953 seurakunnan jäsenmäärä oli 4 578. Tällöin mainitaan seurakunnassa olleen evankelisen herätysliikkeen kannatusta. Vuonna 1968 seurakunnan jäsenmäärä oli laskenut 3 629 henkeen. Seurakunnalla oli 19 kinkeripiiriä ja siellä mainitaan edelleen olevan evankelisuuden kannatusta. Kirkkokuorossa, joka esiintyi juhlapyhinä, oli 25 jäsentä, minkä lisäksi seurakunnassa oli lapsi- ja nuorisokuoro.

Toimitilat 
Seurakunnan kirkkona toimii 1400-luvulla valmistunut Vehmaan kirkko. Kirkon yhteydessä on myös hautausmaa. Seurakunnalla on myös kirkkoherranvirasto, jonka yhteydessä taloustoimisto, seurakuntatalo Vinkkilän taajamassa, kesäkahvila sekä Myllyjärven leirimaja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seurakunnan kotisivut

Turun arkkihiippakunnan seurakunnat
Vehmaa
Kustavin seurakunta

Kustavin seurakunta on Kustavin kunnassa Varsinais-Suomessa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Nousiaisten rovastikuntaan.

Kustavin seurakunta perustettiin vuonna 1783 Taivassalon seurakuntaan kuuluneena kappeliseurakuntana, jonka muodostivat siihenastiset Varsalan ja Pyhän Jaakobin rukoushuonekunnat. Sen nimenä oli tuolloin Kivimaa. Itsenäiseksi seurakunnaksi se tuli vuonna 1874, ja vuonna 1897 se sai nykyisen nimensä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seurakunnan kotisivut

Turun arkkihiippakunnan seurakunnat
Kustavi
Niklas Peltomäki

Niklas Peltomäki (s. 9. huhtikuuta 1998 Espoo) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureissa.

Ura 
Peltomäki on Espoo Bluesin kasvatti. Hän voitti seurassa kauden 2013–2014 päätteeksi C-nuorten Suomenmestaruuden. Kauden 2015–2016 päätteeksi Peltomäki voitti B-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2017–2018 hän toimi Bluesin A-nuorten varakapteenina. Peltomäki sijoittui tehoilla 8+22=30 koko A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssissä kuudenneksi. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Peltomäki debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan kahdeksan runkosarjaottelua Mestis-joukkue Espoo Unitedissa tehden yhden maalin.

Huhtikuussa 2018 Peltomäki teki kolmivuotisen SM-liigasopimuksen Porin Ässien kanssa. Hän aloitti kauden 2018–2019 seuran A-nuorissa. Peltomäki teki liigadebyyttinsä 17. marraskuuta 2018 Tapparaa vastaan. Hänet merkittiin Ässien seitsemänneksi puolustajaksi. Peltomäki sai ottelussa jääaikaa 10.21 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki seitsemännessä ottelussaan 5. joulukuuta 2018 kahden miehen ylivoimalla Saimaan Palloa vastaan. Peltomäen osuma jäi Ässien 2–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Tuomo Kyhä valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Peltomäki vakiinnutti paikkansa Ässien puolustuksessa ja hänen tulokaskautensa toi 36 runkosarjaottelussa tehot 1+8=9.

Kesken kauden 2020–2021, tammikuussa 2021 Peltomäki siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Tampereen Ilvekseen, josta vastaavasti Ässien suuntaan siirtyi puolustaja Nikolas Matinpalo. Kaudeksi 2021–2022 Peltomäki siirtyi 2+1-vuotisella sopimuksella Saimaan Palloon. Tammikuussa 2022 seura lainasi hänet loppukaudeksi Mikkelin Jukureihin, joka vastaavasti lainasi SaiPan suuntaan puolustaja Jaakko Haartin.

Peltomäki ei jatkanut SaiPassa enää toista sopimuskauttaan, vaan hän teki huhtikuussa 2022 uuden, kaksivuotisen sopimuksen Jukureiden kanssa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Jukurien pelaajat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Javairô Dilrosun

Javairô Joreno Faustino Dilrosun on alankomaalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Hertha BSC:tä.

Dilrosun aloitti uransa Ajaxin junioreissa. Kaudet 2014–2018 hän pelasi Englannissa Manchester Cityn nuorisojoukkueissa. Kesällä 2018 hän siirtyi Saksaan Hertha Berliniin. Hän pelasi ensimmäisellä bundesliigakaudellaan 17 ottelua ja teki kaksi maalia, toisessa ottelussaan VfL Wolfsburgia ja neljännessä ottelussaan Werder Bremeniä vastaan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Bundesliigassa 23 ottelua ja teki niissä neljä maalia, joista kolme syys-lokakuussa kolmessa perättäisessä ottelussa.

Dilrosun on pelannut Alankomaiden kaikissa nuorisomaajoukkueissa. Alankomaiden A-maajoukkueessa hän on pelannut toistaiseksi ainoan kerran marraskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Saksaa vastaan.

Lähteet

Alankomaalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Jouko Vuolle

Jouko Vuolle (s. 1958) on Yleisradion urheilutoimittaja. Urheiluradion juontamisen lisäksi hän on ollut toimittamassa mm. olympiakisakaupunkeja esittelevää Amatöörioppaat-sarjaa sekä edesmenneistä urheilijoista kertovaa sarjaa Kiveen hakatut. Vuolle on myös kirjoittanut lukuisia urheilun tietokirjoja.

Lähteet

Suomalaiset urheilutoimittajat
Ylen toimittajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Sääksmäen seurakunta

Sääksmäen seurakunta on seurakunta Pirkanmaalla, Valkeakosken kaupungissa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Kangasalan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Markku Antola. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 15 532 jäsentä. Kirkkoonkuulumisprosentti oli 73,5 %. 

Sääksmäki mainittiin itsenäisenä seurakuntana vuonna 1335. Siitä on myöhemmin erotettu Pälkäneen, Akaan ja Valkeakosken seurakunnat. Kun Sääksmäen kunta vuonna 1973 liitettiin Valkeakoskeen, jäivät Sääksmäki ja Valkeakoski edelleen kahdeksi eri seurakunnaksi., mutta myöhemmin ne yhdistettiin vuonna 2007. Poikkeuksellisesti seurakunta kantaa historiallisen emäpitäjän Sääksmäen nimeä nykyisen Valkeakosken kaupungin nimen sijasta. Valkeakosken keskusta menetti jopa oman kirkkonsakin 2010-luvulla.

Lähteet 

Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Valkeakoski
Sääksmäki
Kartta (veistos)

Kartta on kuvataiteilija Perttu Saksan suunnittelema presidentti Mauno Koiviston hautamuistomerkki. Se on mustaa diabaasia, jossa on kullattuja linjoja. Saksa voitti teoksellaan hautamuistomerkistä järjestetyn suunnittelukilpailun.

Kuvaus 

Kartta on Varpaisjärven mustaa diabaasia, ja se on 2,5 metriä leveä, 75 senttimetriä korkea ja sen syvyysmitta on 1,6 metriä. Muistomerkki painaa noin 9 000 kilogrammaa. Teos on koottu erillisistä palasista, joita kultaus pitää kiinni. Saksa on kertonut halunneensa luoda teoksesta muistin apuvälineen, jossa kriisit ja epävarmuustekijät hyväksytään osaksi meitä. Hän sai kultaisiin linjoihin innoitusta japanilaisesta kintsugi-tekniikasta, jossa keramiikka-astioita korjataan kultalakalla.

Historia 
Saksa voitti ehdotuksellaan Kartta Koiviston hautamuistomerkistä järjestetyn suunnittelukilpailun. Se valittiin voittajaksi 138 ehdotuksen joukosta. Palkintolautakunnan mukaan teos on yhtenäinen kokonaisuus, ja ehdotuksessa on yhtymäkohtia nöyryyttä ja ajan arvokkuutta painottavaan keramiikkataiteeseen tai pirstaloituvaan maailmanpolitiikkaan. Ehdotus oli lautakunnan mukaan sekä itsenäinen taideteoksensa että monitulkintainen kunnianosoitus. Ehdotus oli myös kooltaan ja mittasuhteiltaan sopiva. 

Kartta paljastettiin Hietaniemen hautausmaalla 25. marraskuuta 2018, jolloin Koiviston syntymästä oli kulunut 95 vuotta.

Lähteet 

Helsingin patsaat ja veistokset
Haudat ja hautamuistomerkit
Mauno Koivisto
Pomarkun seurakunta

Pomarkun seurakunta on entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka sijaitsi Satakunnan maakunnassa, Pomarkun kunnassa. Seurakunta kuului Turun arkkihiippakunnassa Porin rovastikuntaan. Seurakunnan viimeisenä kirkkoherrana toimi Hannu Anttoora. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 1 817 jäsentä..

Pomarkun seurakunta perustettiin Ulvilan seurakuntaan kuuluneena kappeliseurakuntana vuonna 1804. Vuodesta 1861 lähtien se kuului kappelina Noormarkun seurakuntaan, ja itsenäiseksi seurakunnaksi se muodostettiin vuonna 1915.  

Vuoden 2019 alussa Pomarkun seurakunta yhdistyi Noormarkun seurakuntaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Seurakunnan nettisivut internetin arkistossa

Pomarkku
Suomen entiset evankelis-luterilaiset seurakunnat
Akaan seurakunta

Akaan seurakunta on seurakunta Pirkanmaalla, Akaan kaupungissa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Kangasalan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Ali Kulhia. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 12 424 jäsentä. .

Akaan seurakunta perustettiin jo keskiajalla. Siitä ovat myöhemmin eronneet Urjalan ja Kylmäkosken seurakunnat. Akaan kunnan keskeisimmät osat muutettiin vuonna 1946 Toijalan kauppalaksi, jolloin siitä samalla liitettiin alueita useisiin naapurikuntiin. Akaa pysyi kuitenkin edelleen seurakunnan nimenä, mutta siihen kuului sen jälkeen pelkästään Toijalan kauppala/kaupunki sekä lisäksi Akaan kunnasta Kylmäkosken kuntaan liitetty alue, joten seurakuntaraja ei vastannut Kylmäkosken ja Toijalan välistä kuntarajaa. Nykyään myös Kylmäkoski kuuluu Akaan seurakuntaan kappeliseurakuntana.
Akaa tuli jälleen käyttöön myös kunnan nimenä vuonna 2007, kun Toijala ja Viiala yhdistettiin. Kylmäkoski liittyi kunnallisesti Akaan kaupunkiin vuonna 2011.

Lähteet 

Akaa
Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Oriveden seurakunta

Oriveden seurakunta on seurakunta Pirkanmaalla, Oriveden kaupungissa ja Juupajoen kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Kangasalan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Mika Tapiolinna. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 8 684 jäsentä eli 77,6 % Juupajoen ja Oriveden yhteenlasketusta väkimäärästä..

Oriveden seurakunta perustettiin vuonna 1540. Siitä ovat välillä eronneet Längelmäen, Eräjärven ja Juupajoen seurakunnat, jotka kuitenkin on myöhemmin liitetty takaisin Oriveden seurakuntaan (niistä Längelmäki vain osittain). Juupajoki on nykyisin Oriveden seurakuntaan kuuluva kappeliseurakunta.

Lähteet 

 Orivesi
Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Mänttä-Vilppulan seurakunta

Mänttä-Vilppulan seurakunta on seurakunta Pirkanmaalla, Mänttä-Vilppula kaupungissa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Kangasalan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Saila Munukka. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 7 748 jäsentä. Kirkkoonkuulumisprosentti oli 75,5 %.

Vilppulan kunta ja seurakunta perustettiin vuonna 1912 osista Keuruun ja Ruoveden kuntien alueita. Siitä erotettiin Mänttä vuonna 1921 omaksi seurakunnakseen ja seuraavana vuonna myös vuonna omaksi kunnakseen, mutta kun Vilppulan kunta ja välillä kaupungiksi muutettu Mänttä vuonna 2009 yhdistettiin, yhdistettiin myös niiden seurakunnat Mänttä-Vilppulan seurakunnaksi. Vuonna 1973 Vilppulan kuntaan liitettiin suurin osa Pohjaslahden kunnasta, mutta Pohjaslahden seurakunta pysyi kauan tämän kuntaliitoksen jälkeenkin itsenäisenä seurakuntana  vuoden 1996 alkuun, mutta nykyisin se kuuluu Mänttä-Vilppulan seurakuntaan kappeliseurakuntana.

Lähteet 

Mänttä-Vilppula
Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Killen kimppakyyti

Killen kimppakyyti (engl. Ziggy and The Zoo Tram) on 2016 vuonna animaatio.  Leo Timmersin kirjoihin perustuvan 52-osaisen lastensarjan ovat ohjanneet Tanguy de Kermel ja Federico Milella. Kille on australialainen krokotiili, joka ystävineen työskentelee eläintarhassa. 

Kille (krokotiili), Roosa (flamingo), Annikki (norsu), Leopold (leijona), Tomppa (tukaani), Hemmo (kirahvi) sekä pingviinit kulkevat työmatkaansa herra Karhulan ohjaamassa raitiovaunussa aamuin illoin.

Rooleissa  

 Heljä Heikkinen
 Valtteri Lehtinen
 Tuukka Leppänen
 Pihla Pohjolainen
 Susa Saukko
 Ella Tarvonen

Lähde

Lähteet 

Animaatiosarjat
Lastenohjelmat
Jämsän seurakunta

Jämsän seurakunta on seurakunta Keski-Suomessa, Jämsän kaupungissa. Seurakunta kuuluu Lapuan hiippakunnassa Eteläisen Keski-Suomen rovastikuntaan. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 15 824 jäsentä. .

Jämsän seurakunta on keskiajalla ollut Sysmän seurakuntaan kuulunut kappeliseurakunta, mutta se muutettiin jo vuonna 1442 itsenäiseksi seurakunnaksi. Siitä on myöhemmin erotettu Korpilahden, Petäjäveden, Koskenpään ja Jämsänkosken seurakunnat.

Tilat

Kirkot 

 Jämsän kirkko
 Jämsänkosken kirkko
 Koskenpään kirkko
 Kuoreveden kirkko

Siunauskappeli 

 Leponummen siunauskappeli
 Miekkainpetäjän siunauskappeli
 Vangonmäen siunauskappeli

Hautausmaat 

 Jämsän Vanha hautausmaa
 Kellotapulin uurnalehto
 Koskenpään hautausmaa
 Kuoreveden kirkon hautausmaat
 Leponummen hautausmaa
 Miekkainpetäjän hautausmaa
 Muistojen hautausmaa ja Jämsän sankarihautausmaa
 Vangonmäen hautausmaa

Lähteet 

Seurakunta
Lapuan hiippakunnan seurakunnat
Forssan seurakunta

Forssan seurakunta on seurakunta Kanta-Hämeessä , Forssan kaupungissa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Tammelan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Esa Löytömäki. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 13 210 jäsentä.. Kaupungin asukkaista kirkkoon kuului 76,87 %.

Forssan seurakunnan perustamisesta tehtiin päätös vuonna 1901, mutta se toteutui vasta vuonna 1922, sen jälkeen kun Forssa edellisenä vuonna oli muodostettu kauppalaksi. Siihen tulivat kuulumaan Forssan tehdasyhdyskunta sekä muutamat ennestään Tammelan seurakuntaan kuuluneet kylät.

Lähteet 

Seurakunta
Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Humppilan seurakunta

Humppilan seurakunta on seurakunta Kanta-Hämeessä, Humppilan kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Tammelan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Ilkka Wiio. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 1 916 jäsentä. 

Humppilan seurakunta perustettiin Tammelan seurakuntaan kuuluneena kappeliseurakuntana 1600-luvulla. Itsenäiseksi seurakunnaksi se tuli vuonna 1893.

Lähteet 

Humppila
Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Jokioisten seurakunta

Jokioisten seurakunta on seurakunta Kanta-Hämeessä, Jokioisten kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Tammelan rovastikuntaa. Kirkkoherrana toimii Jyrki Koivisto. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 4 397 jäsentä. 

Jokioisten seurakunta perustettiin Tammelan seurakuntaan kuuluneena kappeliseurakuntana vuonna 1631. Itsenäiseksi seurakunnaksi se muutettiin vuonna 1893.

Lähteet 

Jokioinen
Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Tammelan seurakunta

Tammelan seurakunta on seurakunta Kanta-Hämeessä, Tammelan kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Tammelan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Juha Koivulahti. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 5 203 jäsentä, kirkkoonkuulumisprosentti oli 84,53 %.

Tammelan seurakunta perustettiin vuonna 1512. Siitä ovat myöhemmin eronneet Ypäjän, Jokioisten, Humppilan ja Forssan seurakunnat.

Lähteet 

Tammela
Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Mustasaaren suomalainen seurakunta

Mustasaaren seurakunta on Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Lapuan hiippakuntaan  ja Pohjanmaan rovastikuntaan.

Historia 
1970-luvun aikana Mustasaaren Sepänkylään muutti runsaasti suomenkielistä väkeä ja seurakuntaa perustettitn suomenkielisen papin virka. Suomenkielistä seurakuntatoimintaa kasvoi ruotsinkielisen rinnalle ja suomenkieliset osallistuivat seurakuntavaaleihin omilla listoillaan, minkä myötä seurakuntahallinto kaksikielistyi.

Suomenkielisen vähemmistön asema oli vuoden 1985 piispantarkastuksen keskeinen keskusteluaihe. Tämän seurauksena perustettiin toimikunta suomenkielistä työtä varten. Komitean suomenkieliset jäsenet esittivät oman suomenkielisen seurakunnan perustamista. Tuomiokapituli tilasi selvityksen, mutta se sai viileän vastaanoton. Uusi selvitys tehtiin 1992, jonka perusteella kirkkohallitus esitti huhtikuussa 1995 Mustasaaren suomalaisen seurakunnan perustamista.

Kirkot ja tilat 
Seurakunnalla on käytössään neljä kirkkoa ja Sepänkylän seurakuntakeskus. Mustasaaren kirkko on alun perin suunniteltu hovioikeuden käyttöön vuonna 1776. Kirkoksi se otettiin käyttöön 1856 Vaasan palon jälkeen, ja se toimii seurakunnan pääkirkkona. Björköbyn kirkko on valmistunut vuonna 1859, ja on saanut nimensä Aleksanteri II puolison Marian mukaan. Koivulahden kirkko on rakennettu vuosina 1691–1693. Raippaluodon kirkko  eli Kustaa Aadolfin kirkko on valmistunut vuonna 1781 ja Sulvan kirkko vuonna 1786.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seurakunnan kotisivut

Lapuan hiippakunnan seurakunnat
Mustasaaren seurakunnat
Laihian seurakunta

Laihian seurakunta on Laihian kunnassa Pohjanmaan maakunnassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Lapuan hiippakuntaan ja Pohjanmaan rovastikuntaan. Laihian seurakunta perustettiin vuonna 1576 Ruotsin kuningas Juhana III toimesta.

Kirkot ja tilat 
Laihian ensimmäinen kirkko rakennettiin 1500-luvun alussa ja samalle paikalle valmistui toinen kirkko vuonna 1643. Nykyisin paikalla toimii kolmas kirkko, jonka vihkimisjuhlallisuuksia vietettiin vuonna 1805. Laihian kirkko edustaa varhaista uusklassismia tyyliltään.

Vöyrin kunnassa sijaitseva Seura-Ranta niminen leirikeskus on palvellut seruakuntalaisia vuodesta 1969 lähtien.

Kirkkoherrat  

 1576–1778: Ericus Eschilli
 1578–1580: Matthias Martini
 1580–1611: Jacobus Eschilli
 1611–1621: Sigfridus Johannes
 1622: Mattheus Bartollj
 1624–1626: Petrus Bartholdi
 1626–1657: Haqvinus Nikolainpoika Galle
 1658–1663: Johannes Haakoninpoika Laihelius
 1664–1687: Christian Mathiaksenpoika Laibeck
 1688–1690: Johan Christianinpoika Laibeck
 1690–1712: Samuel Backman
 1713–1714: Anders Mennander
 1722–1732: Mathias Hellenius
 1733–1746: Zacharias Forbus
 1746–1780: Samuel Michaelis Wacklin

 1782–1789: Georg Forsman
 1790–1798: Jonas Lagus
 1801–1806: Fredrik Stenhagen
 1808–1813: Simon Laurin
 1816–1822: Abraham Perander
 1827–1843: Johan Stenbäck
 1846–1852: Erik Johan Snellman
 1854–1863: Herman Magnus Inberg
 1864–1884: Erik August Montin
 1885–1901: Henrik Adolf Appelberg
 1904–1917: Klas Emil Hohenthal
 1919–1922: Jaakko Pohjonen
 1924–?: Karl August Waldstedt
 1957–1965: Jussi Annala

Lähteet 

Lapuan hiippakunnan seurakunnat
Laihia
Motti (ravintola)

Ravintola Motti oli Helsingissä Taka-Töölössä vuosina 1941–1987, 1997–2007 ja 2011–2012 toiminut ravintola.

Ravintola Motti avattiin ruokaravintolana 26. huhtikuuta 1941 silloisen Helsingin suojeluskuntatalon tiloissa osoitteessa Töölöntorinkatu 2 - Pohjoinen Hesperiankatu 15. Funkkistyylisen ravintolan pinta-ala oli 300 neliömetriä, ja siellä oli 300 paikkaa. Ravintolan perustaja ja toimitusjohtaja oli Oy Skoha Ab:n toimitusjohtaja, majuri Aarne Wilhelm Jusu. Myöhemmin ravintolan toimitusjohtajana oli muun muassa Pauli Velanko (1912–1997) vuosina 1954–1977. Ravintolayhtiön Oy Motti omistajina olivat Jusun lisäksi muun muuassa Antti Wihuri, Rakel Wihuri ja Oy Skoha Ab:n toimitusjohtaja Hannes Vartama (1901–1973). 1980-luvulla ravintolan omisti ensin tukholmalainen Holger Eklund ja sitten Tapio Seeste. Ravintolayhtiö asetettiin konkurssiin 1994, mutta konkurssi raukesi varojen puutteeseen. Oy Motti lopetettiin 1997, mutta ravintola toimi vielä samalla nimellä pariin otteeseen. 

Ravintola Motti tuli suosituksi jo jatkosodan aikana, ja sen kanta-asiakkaisiin kuuluivat muun muassa marsalkka Carl Gustaf Mannerheim, presidentti Urho Kekkonen, kansanedustaja Hertta Kuusinen ja kirjailija Mika Waltari. Ravintolan erikoisuuksiin kuuluivat liekitetyt Pässin kivekset sekä vasikan Palavat munuaiset, ja ruokalistalla oli myös muun muassa karhua, majavaa, oravaa, piisamia, riekkoa, sorsaa ja pyytä. Tunnetuimpia ruokalajeja kehitti muun muassa keittiömestari Leo Salonen, joka oli Motin ravintolapäällikkö vuosina 1959–1967, ja joka kuului myös Suomen ensimmäisiin tv-kokkeihin tänä aikana. Salonen sai vastuulleen paljolti Motissa toteutetut presidentti Kekkosta tapaamaan tulleiden valtiovierailujen ruokatarjoilujen hoitamisen vuosina 1961-1966; sittemmin valtiovierailujen tarjoilut siirtyivät Marskiin ja Smolnaan. 

Alkuperäinen ravintola Motti toimi vuoteen 1987 saakka. Tämän jälkeen samoissa tiloissa toimi erinimisiä ja -tasoisia ravintoloita. Motti-nimellä ravintola toimi taas vuosina 1997–2007. Sen jälkeen tiloissa toimi marokkolaista ruokaa tarjonnut ravintola Fez vuoteen 2010 saakka. Uusien omistajien omistama ravintola Motti avattiin 2011, mutta ravintola teki konkurssin jo 2012. Sen jälkeen tiloissa on toiminut italialaisravintola Trattoria Sogno.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Syöjättäret maistelivat mukisematta pässinkivestä, Kaleva 1.2.2007

Helsingin entiset ravintolat
Taka-Töölö
Henriette Delille

Kunnianarvoisa Henriette Delille S.H.F. (1814 New Orleans, Louisiana – 17. marraskuuta 1862 New Orleans, Louisiana) oli roomalaiskatolisten valkoisen miehen ja vapaan värillisen naisen tytär, joka eli koko elämänsä USA:n eteläosassa aikana ennen orjuuden lakkauttamista ja perusti 1836 sääntökunnan Sisters of the Presentation, joka vuonna sai kirkollisen hyväksynnän 1837 ja muutti nimensä 1842 muotoon Sisters of the Holy Family, ja joka toimii yhä opettaen ja huolehtien köyhistä ja vanhuksista. Hänen vanhempansa eivät voineet mennä naimisiin Louisianan lain mukaan, mutta käytäntö oli yleinen kreoliyhteisössä, kun toisaalta hänen isoisoisoäitinsä oli ollut Afrikasta tuotu orja, joka tuli vapaaksi omistajansa kuoltua ja ansaitsi tarpeeksi vapauttaakseen tyttärensä ja kaksi lastenlastaan maksamalla siitä. Henrietellä oli yksi sisko ja kaksi veljeä ja hän itse eli pyhän elämän, pitäen huolta orjista, sairaista, orvoista, ikääntyneistä, unohdetuista ja halveksituista. Hän eli seuraavien viiden paavien hallintokausien aikana: Pius VII (1800-1823), Leo XII (1823-1829), Pius VIII (1829-1830), Gregorius XVI (1831-1846) ja autuas Pius IX (1846-1878). 1960-luvulla Sisters of the Holy Family alkoi tutkia Henrietten kanonisointia, 1988 paavi Johannes Paavali II julisti hänet Jumalan palvelijaksi, tutkimukset mahdollisesta ihmeestä kerättiin 2005 ja 2006 Vatikaani julisti ihmeen, sekä paavi Benedictus XVI julisti naisen kunnianarvoiseksi 27. maaliskuuta 2010. Henriette on ensimmäinen USA:n natiivi afrikkalaisamerikkalainen, jonka kanonisointiprosessi on avattu katolisessa kirkossa, ja toinen ihme tarvitaan hänen varsinaiseen kanonisointiinsa, jolloin hän olisi myös ensimmäinen USA:n natiivi afrikkalaisamerikkalainen pyhimys. Hänen tunnetaan rukoilleen: “Uskon Jumalaan. Toivon Jumalaan. Rakastan, haluan elää ja kuolla Jumalalle.”

Lähteet 
Vuonna 1814 syntyneet
Vuonna 1862 kuolleet
Kankaanpään seurakunta

Kankaanpään seurakunta on Kankaanpään ja Jämijärven kuntien alueella Satakunnassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Porin rovastikuntaan.

Kankaanpään seurakunta perustettiin Ikaalisten seurakuntaan kuuluneena rukoushuonekuntana vuonna 1756. Vuonna 1777 se muutettiin kappeliseurakunnaksi ja vuonna 1841 itsenäiseksi seurakunnaksi. Siitä ovat myöhemmin eronneet Karvian ja Honkajoen seurakunnat.

Vuoden 2019 alussa Honkajoen ja Jämijärven seurakunnat liitettiin Kankaanpään seurakuntaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seurakunnan kotisivut

Turun arkkihiippakunnan seurakunnat
Kankaanpää
Jämijärvi
Honkajoki
Merikarvian seurakunta

Merikarvian seurakunta on Merikarvian kunnassa Satakunnassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Porin rovastikuntaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seurakunnan kotisivut

Turun arkkihiippakunnan seurakunnat
Merikarvia
Siikaisten seurakunta

Siikaisten seurakunta on Siikaisten kunnassa Satakunnassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Porin rovastikuntaan.

Siikaisten seurakunta perustettiin Merikarvian seurakuntaan kuuluneena kappeliseurakuntana vuonna 1772. Itsenäiseksi seurakunnaksi se tuli vuonna 1871.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seurakunnan kotisivut

Turun arkkihiippakunnan seurakunnat
Siikainen
Vuosaaren seurakunta

Vuosaaren seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Helsingissä, Vuosaaren kaupunginosassa. Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Vartiokylän rovastikuntaan. Lisäksi seurakunta kuuluu Helsingin seurakuntayhtymään. Kirkkoherrana toimii Jussi Mäkelä. Seurakuntaan kuului vuoden 2021 lopusssa 16 127 jäsentä, mikä oli tuolloin 43,7 prosenttia alueen asukkaista.

Seurakunnan kirkkona toimii Vuosaaren kirkko. Lisäksi seurakunnalla on käytössä Meri-Rastilassa sijaitseva Merirasti-kappeli ja Vuosaaren kauppakeskus Columbuksessa sijaitseva Katukappeli.

Kirkkoherrat 
Vuosaaren seurakunnassa on vuodesta 1968 lähtien palvellut viisi eri kirkkoherraa.
 1968–1977: Martti Nortia
 1978–1987: Yrjö Karanko
 1987–1996: Martin Törnwall
 1996–2010: Seppo Tirkkonen
 2010→: Jussi Mäkelä

Lähteet

Viitteet 

Vuosaari
Helsingin evankelis-luterilaiset seurakunnat