joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
New Order of Intelligence

New Order of Intelligence on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtyeen Flesh Consumedin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Sevared Records.

Kappaleet 1–4 ovat ennen julkaisemattomia kappaleita. Kappale 5 ilmestyi yhtyeen edellisellä studioalbumilla ...Mutilate, Eviscerate, Decapitate... sekä kappale 6 ilmestyi yhtyeen varhaisella omakustanne-EP:llä Inhuman Butchery.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Nick Willbrand – bassokitara
 Taylor Holt – kitara
 Corey Athos – laulu, samplet
 Chris Barnum – rummut

Muut tekijät 
 P.Timm – kansikuva
 Alex Colon – layout
 Zack Ohren – äänittäjä, miksaaja, masteroija

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2009 EP:t
Flesh Consumedin albumit
...Mutilate, Eviscerate, Decapitate...


...Mutilate, Eviscerate, Decapitate... on yhdysvaltalaisen, brutaalia death metalia soittavan Flesh Consumedin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Sevared Records.

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Corey Athos – laulu, kitara, tuottaja
 Lenard Atalig – kitara, taustalaulu
 Phil Perez – basso, taustalaulu
 Alex Colon – rummut, taustalaulu, tuottaja

Tuotanto 
 Zack Ohren – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, masteroija
 P. Timm – grafiikka

Vierailevat muusikot 
 Dusty Boisjolie – laulu (kappale 3)
 Angel Ochoa – laulu (kappale 3)
 Shawn Whitaker – laulu (kappale 3)
 Obie Flett – laulu (kappaleet 3 & 9)
 Hidenori Sato – laulu (kappaleet 3 & 5)
 Blue Jensen – laulu (kappaleet 1 & 3)

Arvostelut 
 Metal Crypt: 3.5/5 
 The Metal Observer: 6/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2008 esikoisalbumit
Flesh Consumedin albumit
Devin Logan

Devin Logan (s. 17. helmikuuta 1993 West Dover, Vermont) on yhdysvaltalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee slopestylessa sekä half-pipessa. Hän voitti hopeaa Sotšin olympialaisissa 2014 ensimmäistä kertaa järjestetyssä slopestylessa.

Nuorten MM-kilpailuissa Uudessa-Seelannin Snow Parkissa ja Cardronassa vuonna 2010 Logan saavutti pronssia sekä slopestylessa että helf-pipessa. Vuoden 2012 nuorten MM-kilpailuissa Chiesa in Valmalencossa hän voitti slopestylessa kultaa. Aikuisten MM-kilpailuihin hän osallistui Park City Mountain Resortissa 2011 sijoittuen viidenneksi sekä slopestylessa että half-pipessa.

Logan kilpaili freestylehiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran La Plagnessa maaliskuussa 2011 sijoittuen half-pipessa toiseksi. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Cardronan half-pipessa elokuussa 2012 ja toisen vuotta myöhemmin samassa kilpailussa. Slopestylessa hän on sijoittunut parhaimmillaan toiseksi Mammothissa maaliskuussa 2012. X Gameseissa Logan on saavuttanut kaksi hopeaa ja yhden pronssin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Devin Loganin kotisivut

Yhdysvaltalaiset freestylehiihtäjät
Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Fermented Slaughter / Inhuman Butchery


Fermented Slaughter / Inhuman Butchery on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtyeen Flesh Consumedin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Sevared Records. Albumi koostuu yhtyeen kahden aiemman EP:n kappaleista.

Kappaleet 1–3 nauhoitettiin syys–lokakuussa 2006, ja kappaleet 4–6 touko–kesäkuussa 2006.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Corey Athos – laulu, kitara, tuottaja
 Lenard Atalig – kitara
 Phil Perez – basso
 Alex Colon – rummut, laulu, tuottaja, layout, logo

Tuotanto 
 P. Timm – kansikuva
 Aaron Rauber – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, masteroija

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2007 kokoelma-albumit
Flesh Consumedin albumit
Lokot (taajama)

Lokot () on kaupunkityyppinen taajama ja Brasovon piirin hallintokeskus Venäjän Brjanskin alueella. Brasovon rautatieasema sijaitsee kolmen kilometrin päässä.  Vuonna 2010 Lokotin taajamassa asui 10 028, samannimisessä kaupunkikunnassa 11 892 ja koko Brasovon piirissä 21 471 henkeä.

Ainakin neuvostovuosina taajamassa oli työkaluja, alkoholia ja huonekaluja valmistavia tuotantolaitoksia sekä maatalousalan oppilaitos.

Asukasluvun kehitys 
Oheinen taulukko kuvaa Lokotin kaupunkimaisen taajaman väkiluvun kehitystä.

Lähteet

Aiheesta muualla
Taajamaan keskittynyt sivusto  (mylokot.com)

Brjanskin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Turkama & Kumppanit

Turkama & Kumppanit Oy (T&K) oli suomalainen mainostoimisto, jonka ympärille muodostunut Advisor-konserni kasvoi Suomen suurimpien mainostoimistoryhmittymien joukkoon 1970- ja 1980-luvuilla. Kauppaneuvos Yrjö Turkaman luoma yritysryhmä ajautui konkurssiin 1990-luvun alussa.

Turkama-mainostoimisto syntyi vuonna 1963 mainostoimisto SEKistä irtautuneiden viiden työntekijän (Yrjö Turkama, Matti Harkonmäki, Airi Hast, Rauno Ruotsinsalo ja Rauli Warto) perustamana. Sen ensimmäisiä asiakasyrityksiä olivat Tuottajain Lihakeskuskunta, Kone ja Koneen tuolloin omistama torniolainen Ke-Ri-nailonsukkatehdas.

Mainostoimiston sisaryritykseksi perustettiin 1964 T&K-tiedotuspalvelu, josta tuli myöhemmin itsenäinen Suomen Tiedotuspalvelu Oy (STP). Sen asiakkaina oli etenkin vaatetusteollisuuden merkkejä, kuten Ke-Ri Oy:n Amar-sukat, Mattisen Teollisuus Oy:n James-farkut ja turkulainen Kestilä.

Turkama & Kumppanit kasvoi nopeasti 1960-luvulla ja alkoi 1970-luvun puolivälissä hankkia omistukseensa muita mainos- ja viestintätoimistoja, kuten Lars Christiansson ja Pentti Alatalon AC-mainos ja AC-tiedotus, Suomen Ilmoituskeskus Ilmo ja lahtelainen Advisor. Myöhemmin Turkama-konserniin kuului jo yli kymmenen yritystä, joista muodostettu Advisor-konserni oli alan suurimpia yritysryhmiä. Vuonna 1987 Talouselämä-lehden imagotutkimuksessa Turkama & Kumppanit oli Suomen tunnetuin mainostoimisto. Yrjö Turkama sai kauppaneuvoksen arvon 1983.

Suomen 1990-luvun alun lamavuosina Advisor-ryhmä koki monen muun yrityksen tavoin konkurssin. Osa konsernin yrityksistä jatkoi toimintaansa vuonna 1992 tehtyjen MBO-kauppojen kautta. Marja-Liisa Rosberg osti AC-Tiedotuksen, joka toimii nyt nimellä AC-Sanafor. Erkki Yrjölä osti enemmistön Markkinointi Topitörmästä, joka myytiin pian ranskalaiselle Publicis-ryhmälle.

Turkama & Kumppaneiden pitkäaikaisia suuria asiakkaita olivat muiden muassa Canon sekä Silja Line, jolle Turkamalla löydettiin tunnusmusiikiksi 1970-luvulta vuoteen 2018 asti käytetty Francis Lain sävelmä ”Un homme et une femme” Claude Lelouchin elokuvasta Mies ja nainen.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 (maksullinen)

Suomalaiset mainostoimistot
Entiset suomalaiset yritykset
Svetlana Paramygina

Svetlana Vjatšeslavovna Paramygina (, s. 5. huhtikuuta 1965 Jekaterinburg, Venäjä) on ampumahiihtäjä, joka aktiiviurallaan edusti Neuvostoliittoa, yhdistynyttä joukkuetta ja Valko-Venäjää sekä seuratasolla Sport Minskiä.

Paramygina aloitti ampumahiihdon harrastamisen 1983 ja nousi Neuvostoliiton maajoukkueeseen 1989. Hän kuului joukkuekilpailun maailmanmestaruuden voittaneeseen Neuvostoliiton joukkueeseen Oslossa 1990 ja Lahdessa 1991. Borovetsin MM-kilpailuissa 1993 hän sai pronssia normaalimatkalla (15 kilometriä) ja kuului Valko-Venäjän hopeajoukkueeseen joukkuekilpailussa.

Paramygina saavutti Lillehammerin olympialaisissa 1994 hopeaa 7,5 kilometrin sprinttikilpailussa. Hän kiersi kaksi sakkokierrosta, samoin kuin kilpailun voittanut Myriam Bedard, jolle Paramygina hävisi 1,1 sekuntia. Normaalimatkalla hän sijoittui neljänneksi. Hän oli samana talvena voittamassa joukkuekilpailun maailmanmestaruutta Canmoressa.

Paramygina sijoittui Antholzin MM-kilpailuissa 1995 normaalimatkalla neljänneksi ja sprintissä 12:nneksi. Ruhpoldingin MM-kisoissa 1996 hän oli normaalimatkalla viides ja Brezno-Osrbliessa 1997 sprintissä 14:s. Naganon olympialaisissa 1998 hän sijoittui normaalimatkalla 12:nneksi. Vuoden 1999 MM-kilpailuissa hän oli normaalimatkalla kahdeksas, yhteislähdössä kymmenes ja takaa-ajokilpailussa 15:s. Oslon MM-kilpailuissa 2000 hän sijoittui sprintissä yhdeksänneksi ja takaa-ajossa 14:nneksi.

Paramygina saavutti EM-kilpailuissa kultaa normaalimatkalla 1995, hopeaa takaa-ajossa 2000 ja pronssia viestissä 1996. Rulla-ampumahiihtoviestin MM-kultaa hän voitti 1998 ja 2000. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1993–1994 ja sijoittui toiseksi kaudella 1994–1995. Hän voitti yhdeksän maailmancupin osakilpailua, sijoittui seitsemän kertaa toiseksi ja viisi kertaa kolmanneksi. Hänet valittiin Valko-Venäjän vuoden naisurheilijaksi 1994.

Paramygina suoritti aktiiviuransa jälkeen tiedotusopin tutkinnon Valko-Venäjän valtionyliopistossa valmistuen 2002. Hän työskenteli sittemmin toimittajana valkovenäläisessä urheilulehdessä Pressball. Hän on toiminut myös ampumahiihtokommentaattorina Valko-Venäjän televisiossa.

Lähteet 

Neuvostoliittolaiset ampumahiihtäjät
Valkovenäläiset ampumahiihtäjät
Valkovenäläiset olympiamitalistit
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
István Sofron

István Sofron (s. 24. helmikuuta 1988 Miercurea Ciuc, Romania) on unkarilainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä unkarilaisessa MAC Újbudassa monikansallisessa Erste Ligassa.

Aiemmin ammattilaisurallaan Sofron pelasi kotimaansa Fehérvár AV19:ssa Keski-Euroopan EBEL-liigaa.

Maajoukkuetasolla Sofron on edustanut Unkaria arvokisoissa useaan otteeseen.

Lähteet

Unkarilaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Mogiljovin kuvernementti

Mogiljovin kuvernementti () eli Mahiljoun kuvernementti oli Venäjän keisarikunnan hallinnollinen alue vuosina 1772–1796 ja 1802–1917. Mogiljovin kuvernementti perustettiin vuonna 1772 tapahtuneen Puolan ensimmäisen jaon jälkeen; tässä jaossa Venäjälle siirtyi suuri kaistale maata nykyisen Valko-Venäjän itäosien seudulta. Moglevista tehtiin kuvernementin hallintokeskus 1773 ja vuonna 1778 nimensä tuolloin Mogiljovin käskynhaltijakunnaksi (наместничество) muuttaneen alueen keskus. Myöhempiä Puolan jakoja ja seuranneiden hallinnollisten muutosten seurauksena käskynhaltijakunta lakkautettiin vuonna 1796, kun Valko-Venäjän kuvernementti perustettiin. Mogiljovin kuvernementti synnytettiin uudelleen vuonna 1802.

Venäjän keisarikunnan ensimmäisessä koko maan kattaneessa väestönlaskennassa 1897 Mogiljovin kuvernementin asukasluku oli 1 686 764 henkeä ja pinta-ala 42 134,6 neliövirstaa eli 47 951,8 neliökilometriä. Väestöstä 91,3 prosenttia (1 539 577 as.) asui maaseudulla ja 8,7 prosenttia (147 187 as.) kaupungeissa.

Väestö jakautui äidinkielensä perusteella seuraavasti: valkovenäläisiä oli 1 390 tuhatta, juutalaisia 204 tuhatta, (iso)venäläisiä 58 tuhatta, puolalaisia 18 tuhatta, latvialaisia 7 tuhatta, ukrainalaisia (vähävenäläisiä) ja liettualaisia 3,6 tuhatta.  Ortodoksisen kirkon piiriin kuului 1 402 tuhatta asukasta, juutalaisuuteen 204 tuhatta, katoliseen kirkkoon 50 tuhatta ja vanhauskoisia oli 23 tuhatta.

Kuvernementti jakautui kihlakuntiin (ujezd), joita oli yksitoista vuonna 1897. Kuvernementinkaupunki oli Mogiljov (Mahiljou) (43 119 as.), mutta myös Gomelin (Homel) kihlakuntakaupunki oli merkittävä (36 775 as.). 

Vuoden 1897 väestönlaskennan aikaan kuvernementissä oli seuraava kihlakuntajako:

Mahiljoun kuvernementti lakkautettiin 1917. Vuosina 1919–1926 suurin osa sen kihlakunnista kuului Valko-Venäjän SNT:n Gomelin kuvernementin piiriin.

Lähteet

Aiheesta muualla

 1910- Mogiljovskaja gubernija  (radzima.net)
 Mogiljovskaja gubernija. Reki.  (mogilev.by)

Venäjän keisarikunnan kuvernementit
Valko-Venäjän historia
Mahiljoun alue
Homelin alue
Sipoonjoki

Sipoonjoki () on itäisellä Uudellamaalla virtaava, noin 37 kilometriä pitkä ja monihaarainen joki, josta noin 30 kilometriä sijaitsee Sipoossa. 1800-luvun lopulla joki oli vielä niin leveä ja syvä, että siinä pystyi liikkumaan laivoilla. Nykyisellään joki muistuttaa paikoin enemmänkin ojaa. Joen mukaan on nimetty Sipoon toinen yläaste, Sipoonjoen koulu.

Suomen joet

Sipoon luonto
Dahl-linjaliikenne

Dahl-linjaliikenne Oy on kokkolalainen linja-autoyritys. Se on perustettu vuonna 1962.

Historia
Dahl-linjaliikenteen perusti John Dahl (1922–1999). Hän osti vuonna 1962 Mercedes-Benz -pikkubussin, jolla ajoi taksiliikennettä, jonka oli aloittanut muutamaa vuotta aikaisemmin Pobeda-taksilla. Vuonna 1985 John luopui yrityksen aktiivisesta vetämisestä, ja hänen poikansa Vidar ja Göran Dahl jatkoivat. Vuonna 1999 yritys jaettiin niin, että Göran keskittyi lähiliikenteeseen (Dahl Citybus Oy), ja Vidar tilausajoihin (Dahl-Linjaliikenne).

Vuonna 2012 Dahl-Linjaliikenteessä tehtiin sukupolvenvaihdos. Omistajaksi ja toimitusjohtajaksi tuli Jonas Dahl (Vidarin poika).

Tällä hetkellä Dahl-linjaliikenne hoitaa koululaiskuljetuksia Kokkolassa ja Kruunupyyssä, palveluliikennettä Kokkolassa sekä reittiliikennettä Kokkolan – Kälviän – Lohtajan alueella.

Kalusto

 Volvo 9700 6 kpl
 Mercedes-Benz Sprinter 5 kpl
Volkswagen Crafter 2 kpl
 Scania Lahti Falcon 540
 Scania Vest Horizon
Scania Omni
Iveco Wing

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kuvia Dahl-Linjaliikenteen busseista Bussidata-sivustolla

Suomalaiset linja-autoyhtiöt
Kokkolan liikenne
Fate of a Dreamer

Fate of a Dreamer on Ambeonin debyyttialbumi, joka ilmestyi vuonna 2001 alankomaalaisen levy-yhtiön Transmission Recordsin julkaisemana. Jokaisessa albumin kymmenessä kappaleessa on viittauksia Arjen Anthony Lucassenin Ayreon-projektin kappaleisiin. Albumi oli kymmenen vuotta loppuunmyyty. Vuonna 2011 ilmestyi uudelleenjulkaisu, jossa oli mukana Cold Metal -singlellä aiemmin julkaistuja bonuskappaleita sekä 14 Ambeonin ja Ayreonin kappaleiden akustista versiota sisältävä CD-levy.

Kappaleet

CD 1 
Kappaleet 11–13 esiintyvät vain vuoden 2011 uudelleenjulkaisussa.

CD 2 
CD 2 sisältää akustisia versioita Ambeonin ja Ayreonin tuotannosta ja se sisältyy ainoastaan vuoden 2011 uudelleenjulkaisuun.

Kokoonpano 
 Astrid van der Veen – laulu
 Arjen Anthony Lucassen – kitara
 Stephen van Haestregt – rummut
 Walter Latupeirissa – bassokitara

Vierailevat muusikot 
 John McManus – huilu, säkkipilli
 Pat McManus – alttoviulu
 Erik Norlander – syntentisaattori
 Lana Lane – taustalaulu

Lähteet 

Vuoden 2002 esikoisalbumit
Alankomaalaiset progressiiviset rockalbumit
Cape Breton Eagles

Cape Breton Eagles on kanadalainen juniorijääkiekkojoukkue. Se pelaa Ligue de hockey junior majeur du Québecissa eli LHJMQ:ssa. Joukkueen kotipaikka on Sydneyn kaupunki Nova Scotian provinssissa.

Cape Breton Screaming Eagles on perustettu vuonna 1997, jolloin Granby Prédateurs muutti Granbyn kaupungista Sydneyhin. Tätä ennen joukkue on muuttanut useasti, mutta lähtöisin se on Sorel-Tracyn kaupungista, jossa Sorel Éperviers perustettiin vuonna 1969.

Cape Breton Screaming Eagles on jäädyttänyt seurassa vuosina 2000–2004 pelanneen maalivahdin Marc-André Fleuryn pelinumeron.

Cape Breton Screaming Eagles ei ole koskaan voittanut konferenssiaan, mutta on päässyt neljästi konferenssin välieriin.

Kaudesta 2019-2020 eteenpäin joukkue on toiminut nimellä Cape Breton Eagles.

Joukkue

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Matthew Anthony 
 Apuvalmentaja: Chris Culligan 
 Maalivahtivalmentaja: Scott Gouthro 
 Videovalmentaja: Jack Cashen 
 Huoltopäällikkö: Aidan Rafuse 
 Puheenjohtaja: Gerard Shaw 
 Toimitusjohtaja: Jacques Carrière 
 Apulaistoimitusjohtaja: John Hanna 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Kanadalaiset jääkiekkoseurat
Nova Scotia
Vuonna 1969 perustetut urheiluseurat
Leopold Okulicki

Leopold Okulicki (12. marraskuuta 1898 – 24. joulukuuta 1946) oli puolalainen kenraali ja Armia Krajowan eli saksalaismiehitystä vastustaneen vastarintaliikkeen viimeinen päällikkö toisessa maailmansodassa. Hän kuoli vankeudessa Neuvostoliitossa. Okulicki tunnettiin myös lempinimillä Kobra, Kula, Niedźwiadek ja Termit.

Elämäkerta

Nuoruus

Okulicki syntyi Bratucicessä lähellä Bochniaa. Hän kävi peruskoulunsa Okulicessa ja lukion Bochniassa. Vuonna 1914 hän liittyi ensimmäisen maailmansodan itärintamalla Saksaa vastaan taistelleeseen puolalaiseen legioonaan, mutta joutui jättäytymään pois jo samana vuonna terveydellisten syiden takia. Seuraavan vuoden syyskuussa hän kuitenkin oli jälleen palveluksessa ja otti osaa taisteluihin Rarańczassa ja Kostiuchnówkassa, Vuonna 1916 hän haavoittui Polska Góran taistelussa. Niin sanotun valakriisin takia vuonna 1917 Okulicki siirtyi Itävalta-Unkarin armeijaan ja kouluttautui reservin upseeriksi Košicessa vuonna 1918. Sodan loputtua hän liittyi puolalaisten joukkoihin ja oli mukana riisumasta aseista itävaltalaisia sekä Ukrainan itsenäisyyssodan puolalaisjoukoissa. Vuonna 1920 hän yleni luutnantiksi ja haavoittui lievästi Berezinajoella käydyssä taistelussa.

Toisen maailmansodan alku
Vuonna 1925 Okulicki valmistui sotilaskorkeakoulusta Varsovassa. Sotaa edeltäneenä aikana hän toimi useissa eri tehtävissä ja yleni everstiluutnantiksi. Saksan hyökättyä Puolaan hän toimi Varsovassa ja johti kaupungin länsiosan puolustusta. Kaupungin kukistumisen jälkeen Okulicki oli perustamassa miehittäjien vastaista liikettä ja hän toimi vuosina 1939 ja 1940 Varsovassa ja Lvivissä. Tammikuussa 1941 hän joutui NKVD:n pidättämäksi. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon hänet kuitenkin armahdettiin ja myöhemmin hän toimi Neuvostoliiton seitsemännen jalkaväkidivisioonan johdossa. Sittemmin hän siirtyi Britanniaan ja sai koulutusta laskuvarjojääkäreissä tarkoituksenaan myöhemmin hypätä miehitettyyn Puolaan.

Vastarintaliikkeen johdossa

Okulicki hyppäsi Puolaan 22. toukokuuta 1944 ja hänet ylennettiin samana päivänä prikaatinkenraaliksi. Hän toimi ensin Armia Krajowassa, mutta liityttyään Niepodlegŀość-järjestöön hän asettui taka-alalle. Okulickilla oli kuitenkin tärkeä osuus päätöksessä ryhtyä Varsovan kansannousuun. Kansannousun kukistuttua Okulicki yleni Armia Krajowan johtoon joulukuussa 1944. 19. tammikuuta 1945 hän antoi määräyksen Armia Krajowan hajottamisesta, mutta määräsi myös aseita piilotettavaksi mahdollista uutta sotaa varten. 27. maaliskuuta 1945 hän saapui neuvotteluihin neuvostoliittolaisten kanssa näiden kutsumana, mutta joutuikin NKVD:n pidättämäksi syynä käskyjen tottelematta jättäminen ja sabotaasin järjestäminen puna-armeijaa vastaan. Hänet vietiin Lubjankan vankilaan ja hän sai kymmenen vuoden tuomion. Okulicki kuoli vankeudessa Moskovassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Puolalaiset kenraalit
Toisen maailmansodan vastarintaliikkeiden henkilöt
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1946 kuolleet
Ilkka Nummela

Ilkka Nummela (s. 24. syyskuuta 1950 Turku) on Jyväskylän yliopiston Suomen historian professori vuodesta 1995 ja taloushistorian vuodesta 2001. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet: Suomen talouden suorituskyky, elintaso ja taloudellinen eriarvoisuus vuosina 1400–2000; nikkelikauppa sekä yhteiskunnan historian huippuyksikön tutkimuskohde kontekstuaalinen analyysi suomalaisen yhteiskunnan rakenteista ja identiteeteistä 1400-2000.. Nummela johtaa Biografiakeskuksen Talouselämän vaikuttajat -julkaisuhanketta (2007–2013).

Lähteet

Aiheesta muualla

 Ilkka Nummelan julkaisujen luettelo Jyväskylän yliopiston sivulla
 Ilkka Nummela 60 vuotta, juhlakirja Monelta kantilta (2010)

Suomalaiset historioitsijat
Jyväskylän yliopiston professorit
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Luzizila Kiala

Luzizila Kiala (s. 19. marraskuuta 1963) on angolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Uijen hiippakuntaan 23. elokuuta 1992 ja nimitettiin Sumben hiippakunnan johtoon 21. toukokuuta 2013. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Emílio Sumbelelo, jota avustivat Almeida Kanda ja Vicente Carlos Kiaziku.

Kiala asetettiin virkaansa 8. syyskuuta 2013.

Lähteet 

Angolalaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Type 69/79

Type 69/79 on kiinalaisvalmisteinen taistelupanssarivaunu. Nimiviite kohdistuu ajankohtaan, jolloin muutosversiointi tuli ajankohtaiseksi. 79 viittaa uuteen päivitettyyn muutosversiointiin.
Vuonna 1969 tapahtui Kiinan sekä Neuvostoliiton välisiä rajakahakoita. Joitain T-62 -tyypin vaunuja jäi sotasaaliina Kiinan puolelle. Kiinalaiset käyttivät saamiaan sotasaalisvaunuja uuden tyypin kehittämiseen, sillä viimeksi NL:sta aseapuna saatu versio oli T-54 sekä T-55. Nämä tunnettiin Kiinassa nimellä Type 59. Tämä vaunutyyppi esiteltiin ensi kertaa sotilasparaatissa Pekingissä, vasta vuonna 1982.

Vaunutyypistä oli olemassa evakuointi-, silta-, sekä ilmatorjuntaversiot. Taistelumassa on 36, 5 tonnia. Miehistön määrä on 4 henkeä. V12-dieselmoottori on nestejäähdytteinen, ja 580 hv tehoinen (432 kW). Panssaroinnin vahvuus oli 100 mm. Enimmäisnopeus maantieolosuhteissa on 50 km/h.

Saudi-Arabian välityksellä tätä vaunutyyppiä vietiin paljon Irakiin. Siellä se oli tarkoitettu korvaamaan Irakin-Iranin välisen sodan aiheuttamia menetyksiä.

Kiinassa tätä tyyppiä seurasi Type 80 sekä sittemmin Type 85.

Lähteet

Trewhitt, Philip: Panssarivaunut ja panssaroidut ajoneuvot, Karisto Oy, Hämeenlinna, 2009, suom. Petri Kortesuo ISBN 978-951-23-5145-9 (s. 89)

Aiheesta muualla
http://www.sinodefence.com/army/tank/type69.asp
http://www.fas.org/man/dod-101/sys/land/row/type-69.htm
http://www.globalsecurity.org/military/world/china/type-69.htm
http://defence.pk/threads/type-69-mk-ii-g-main-battle-tank.17482/
http://www.chinesedefence.com/gallery/g638-type-592f-692f-79-main-battle-tank.html (etupäässä kuvagalleria tähän aiheeseen liittyen)
Kiinalaiset taistelupanssarivaunut
Yrjö Wiherheimo

Yrjö Vidor Wiherheimo (s. 8. marraskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen sisustusarkkitehti ja teollinen muotoilija sekä Vivero-designyrityksen pääsuunnittelija ja luova johtaja. Hän toimi kalustemuotoilun professorina Taideteollisessa korkeakoulussa 1997–2007.

Wiherheimo syntyi lastenpsykiatri Salme Tyttö Wiherheimon (s. 1908) ja filosofian tohtori Onni Wihtori Wiherheimon (s. 1904) perheeseen. Hän pääsi ylioppilaaksi Arkadian yhteislyseosta 1962 ja valmistui Taideteollisesta oppilaitoksesta 1967. Hän on suunnitellut lukuisten yritysten, museoiden, lähetystöjen ja korkeakoulujen toimitiloja.

Wiherheimo opetti Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosastolla 1974–1979 ja toimi kalustemuotoilun opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa vuodesta 1981 alkaen. Vuosina 1987–1993 hän toimi huonekalusuunnittelun professorina Norjan Bergenissä toimivassa Statens høgskole for konsthandverk og design -oppilaitoksessa. Hän on lisäksi ollut vierailevana professorina yliopistoissa Santiago de Chilessä, Argentiinan Buenos Airesissa ja Intian Ahmedabadissa.

Wiherheimo on saanut muun muassa valtion taideteollisuuspalkinnon 1981, useita kunniakirjoja Suomi muotoilee -näyttelyissä 1983 ja 1986, Vuoden kalustesuunnittelija -palkinnon parhaasta suomalaisesta huonekalusta 1984, Milanon triennaalin Italia’s Cup -kunniamaininnan 1986, Vuoden museo -palkinnon 1993, Ilmari Tapiovaara -palkinnon 2001 ja Asko-Avonius-palkinnon 2006.

Yrjö Wiherheimon töitä kuuluu New Yorkin Cooper Hewitt -museon, Chicagon Athenaeumin, Lontoon Victoria and Albert Museumin sekä Hampurin, Oslon, Kööpenhaminan ja Helsingin taideteollisuusmuseoiden kokoelmiin.

Lähteet

Aiheesta muualla
Yrjö Wiherheimon kalustetuotantoa Askon säätiön sivuilla 
Yrjö Wiherheimon töitä pariskunnan yhteisellä KYW-sivustolla
Kristiina Wiherheimo, Martin Relander, Yrjö Wiherheimo, Birgitta Tuomaala: Kristiina & Yrjö Wiherheimo works. KYW Design, 2003

Suomalaiset muotoilijat
Suomalaiset sisustusarkkitehdit
 Taideteollisen korkeakoulun professorit
Suomalaiset professorit
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Retkeilylautakunta

Retkeilylautakunta oli aiemmin Suomessa opetusministeriön alainen valtion lautakunta, jonka tehtävänä oli edistää retkeilyä Suomessa.

Säännökset 
Retkeilylautakunta syntyi valtioneuvoston päätöksellä vuonna 1929.

Retkeilylautakunnan tehtävät 
Opetusministeriön retkeilylautakunta ohjasi, avusti ja järjesti sellaisia opintoretkeilyjä, joita Suomen korkeakoulut, oppikoulut, ammattikoulut ja kansakoulut sekä muut niihin verrattavat koulut ja oppilaitokset kuin myös yhdistykset ja tiedettä ja taidetta edustavat seurat toimeenpanivat opetus-, kasvatus- tai kansanvalistustarkoituksessa Suomessa tai ulkomailla.

Retkeilylautakunnan kokoonpano 
Retkeilylautakunnan asetti opetusministeriö ja siihen kuului:
 puheenjohtaja, joka samalla toimi opetusministeriön edustajana,
 tieteellistä tutkimusta edustava jäsen,
 koululaitosta edustava jäsen,
 valtionrautateitä edustava jäsen,
 maatalousministeriötä edustava jäsen,
 kauppa- ja teollisuusministeriötä edustava jäsen,
 sosiaaliministeriötä edustava jäsen ja
 retkeilykuraattori.

Lautakunta valitsi itselleen sihteerin ja varapuheenjohtajakseen yhden jäsenistään.

Retkeilyohjesääntö 
Vuoden 1929 retkeilyohjesäännön mukaan retkeilylautakunnan huollon alaisia retkeilytoimintaa edistäviä elimiä olivat:
 koulumatkailutoimisto Helsingissä
 retkeilytoimikunnat
 retkeilyasiamiehet
 retkeilykerhot ja
 retkeilyohjaajat.

Koulumatkailutoimisto 
Koulumatkailutoimisto järjesti kotimaista ja ulkomaille suuntautuvaa sekä ulkomailta Suomeen suuntautuvaa käytännöllistä retkeilytoimintaa. Näitä olivat muun muassa opastus, majoitus, ohjelmien laatiminen ja muonitus. Koulumatkailutoimisto saattoi myös olla yhteydessä vastaavien ulkomaalaisten järjestöjen kanssa.

Retkeilytoimikunta 
Retkeilytoimikuntia voitiin asettaa huomattavimpiin kaupunki- ja maalaiskuntiin sekä matkailukeskuksiin. Retkeilytoimikunnat asetti retkeilylautakunta opettajapiirien, kuntien viranomaisten tai muiden asianharrastajien ehdotuksesta retkeilytoiminnan tukemiseksi. Retkeilylautakunta määräsi yhden retkeilytoimikunnan jäsenistä retkeilyasiamieheksi.

Retkeilyasiamies 
Retkeilyasiamiehiä saattoi retkeilylautakunta asettaa sellaisiin kaupunki- ja maalaiskuntiin sekä matkailupaikkoihin, joissa ei ollut retkeilytoimikuntia. Retkeilyasiamiehet asetettiin opettajapiirien tai muiden asianharrastajien ehdotuksesta.

Retkeilykerho 
Retkeilykerhot toimivat retkeilyasiamiesten ohjaamina ryhminä retkeilyharrastuksen edistämiseksi keskuudessaan sekä avustivat retkeilytoimikuntia ja retkeilyasiamiehiä niiden toiminnassa.

Retkeilyohjaaja 
Retkeilyohjaaja oli henkilö, jonka tuli olla mukana jokaisella retkeilyllä. Hän ohjasi retkeilyä henkilökohtaisesti, valvoi retkeilijöiden käytöstä sekä huolehti retkeilyn käytännöllisistä asioista. Tarvittaessa retkeilyohjaaja voi muodostaa retkeilijöistä ryhmiä, joilla oli erityiset valvojat. Koululaisten muodostaman retkeilyryhmän ohjaajan tuli olla saman koulun opettaja tai koulun johtajan hyväksymä henkilö.

Lähteet

Lakiviitteet 

Retkeily
Opetusministeriö
Marielle Thompson

Marielle Thompson (s. 15. kesäkuuta 1992 North Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee skicrossissa.  Hän voitti lajissa kultaa Sotšin olympialaisissa 2014.

Nuorten MM-kilpailuissa Chiesa in Valmalencossa 2013 Thompson voitti kultaa skicrossissa. Aikuisten MM-kilpailuissa Deer Valleyssa 2011 hän sijoittui ski crossissa 15:nneksi, vuonna 2013 Vossissa hän saavutti hopeaa ja Kreischbergissä 2015 hän oli kahdeksas.

Thompson kilpaili freestylehiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Innichenissä joulukuussa 2010 sijoittuen 21:nneksi. Hän on voittanut urallaan 19 maailmancupkilpailua: Blue Mountainilla helmikuussa 2012, Brånasissa ja Grindelwaldissa maaliskuussa 2012, Nakiskassa joulukuussa 2013, Val Thorensissa tammikuussa 2014, La Plagnessa maaliskuussa 2014, Nakiskassa joulukuussa 2014, Val Thorensissa kaksi kertaa tammikuussa 2015, Montafonissa joulukuussa 2015, Watlesissa ja Nakiskassa tammikuussa 2016, Idre Fjallissa helmikuussa 2016, Val Thorensissa, Arosassa ja Montafonissa joulukuussa 2016, Watlesissa tammikuussa 2017 ja Idre Fjallissa sekä Sunny Valleyssa helmikuussa 2017..

Thompson voitti skicrossin maailmancupin kausilla 2011–2012 ja 2013–2014 ja sijoittui toiseksi kaudella 2015–2016. Freestylehiihdon maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi kaudella 2011–2012 ja neljänneksi 2013–2014.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Marielle Thompsonin kotisivut

Kanadalaiset freestylehiihtäjät
Kanadalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Pudu

Pudu (Pudu puda) on hirvieläinlaji, joka elää Chilen ja Argentiinan lauhkeilla sademetsäalueilla.

Ulkonäkö ja koko 

Pudu kuuluu maailman pienimpiin hirvieläinlajeihin, sen pituus on 60–83 cm ja säkäkorkeus 25–43 cm. Turkki on pitkä ja karkea. Selkä on tumman punaruskea, jalat ja korvat vaaleammat. Uroksella on lyhyet sarvet. Häntä on töpö tai puuttuu kokonaan.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Puduja elää Chilen eteläosissa Maulen maakunnasta Magalhãesinsalmen rannoille asti ja läheisillä alueilla Argentiinan puolella. Ne viihtyvät tiheissä metsissä merenpinnan ja 1 700 metrin korkeuden välissä.

Lähteet 

Hirvieläimet
Beaumarisin linna

Beaumarisin linna (; ) on Beaumarisin pikkukaupungissa Angleseyn saarella Walesin pohjoisosassa sijaitseva linna, jonka rakennutti Englannin kuningas Edvard I osana mittavaa rakennusohjelmaansa. Linna merkittiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1986, koska sitä pidetään yhtenä Euroopan hienoimmista esimerkeistä 1200- ja 1300-lukujen arkkitehtuurista.

Puolustusrakenteet 
Linna oli rakennettu tasaiseen maastoon ja ensimmäisenä oli 5,5 metriä leveä vallihauta, sitten noin 4,5 metriä paksu ja 8,2 metriä korkea, ulkomuuri joka on 8-kulmainen ja siinä on torneja joiden seinissä on ampuma-aukkoja. Jos mahdollinen hyökkääjä pystyisi läpäisemään sen niin hän olisi sisemmän osaston jousiampujien tulituksen kohteena miltei vailla suojaa. Ulkomuurien sisällä sisemmän linnan muurit ovat noin 4,9 metriä paksut ja noin 13 metriä korkeat, kulmissa tornit ja keskellä muuria itä- ja länsipuolella D:n muotoiset tornit myös, etelä- ja pohjoispuolilla on kaksoistornimainen porttirakennus. Näihin porttirakennuksiin oli suunniteltu sviittejä, mutta näm suunnitellut kuninkaalliset asunnot jäivät toteuttamatta. Etelänpuoleisesta portista oli pääsy merelle asti ja sinne pystyivät laivat tuomaan suoraan portille täydennystä varastoihin.

Arkkitehtuuri 
Suunnittelijana oli mestari James St. George, ja hänen Beaumarisin linnaa alettiin rakentaa 1295, sitä rakennettiin vuoteen 1330 asti, eikä se tullut valmiiksi 35 vuoden rakentamisen jälkeen. Tosin työt olivat 1300-1306 keskeytettynä. Puolustusrakennelmat saatiin pääosin valmiiksi, mutta edellä mainitut sviitit eivät koskaan valmistuneet. Englannin sisällissodassa saaren syrjäinen sijainti tarkoitti sitä ei ole osallistunut sotaan ennen kuin 1646 ja siitä tuli yksi viimeisistä rannikon paikoista, jonka kautta kuninkaalla olisi voinut olla toivoa tuoda irlantilaisjoukkoja. Kuitenkin se lopuksi antautui parlamentille 1648.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

Beaumaris Castle
CADW: Beaumaris Castle 
History extra: Beaumaris Castle, Anglesey
Beaumaris Castle: History, Facts & Location

Grade I -luokan rakennukset Angleseyssa
Walesin linnat
Unescon maailmanperintökohteet Yhdistyneessä kuningaskunnassa
Step by Step (New Kids on the Blockin albumi)

Step by Step on New Kids on the Blockin albumi vuodelta 1990. Se on yhtyeen kaupallisesti menestynein albumi. 

Kappaleessa ”Step by Step” on ensimmäistä kertaa mukana jousisoittimia. ”Happy Birthay” on Jonathan Knightin laulama kappale. Hän toimi ensimmäistä kertaa laulusolistina.

Tyylillisesti albumi on hyvin paljon edeltäjänsä Hangin’ Toughin kaltainen, ja tuottaja Maurice Starrin kädenjälki sekä tyyli on selvästi tunnistettavissa. Vuonna 1991 julkaistulla kokoelmalla/remix-albumilla No More Games/The Remix Album on mukana neljä uudelleenmiksattua Step by Stepin kappaletta, jotka ovat tyyliltään house- ja hip hop -musiikkia. Kappaleiden uudelleenmiksauksesta vastasi suurimmaksi osaksi C+C Music Factory -yhtye.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Maurice Starr, ellei toisin mainita.
 ”Step by Step” 4:28
 ”Tonight” 3:28  (säv ja san. M. Starr ja Al Lancellotti) 
 ”Baby I Believe In You” 4:42
 ”Call It What You Want” 4:12
 ”Let’s Try It Again” 3:53
 ”Happy Birthay” 2:48  (säv ja san. M. Starr ja Michael Jonzun) 
 ”Games” 3:29  (säv ja san. M. Starr ja Donnie Wahlberg) 
 ”Time Is On Our Side” 3:49  (säv ja san. M. Starr ja A. Lancellotti) 
 ”Where Do I Go From Here” 3:50
 ”Stay With Me Baby” 4:21
 ”Funny Feeling” 3:50
 ”Never Gonna Fall In Love Again” 5:08  (säv ja san. M. Starr, Danny Wood, Tunde Ra ja Taharqa Aleem)

Kokoonpano 
 Joey McIntyre
 Jordan Knight
 Donnie Wahlberg
 Danny Wood
 Jonathan Knight

Äänityspaikat 
 The House of Hits, Boston, Massachusetts
 Mission Control, Westford, Massachusetts
 The Hit Cave, Brookline, Massachusetts
 Normandy Recording Studio, Warren, Rhode Island
 Syncro Sound, Boston, Massachusetts

Vuoden 1990 albumit
New Kids on the Blockin albumit
Ainoa

Kauppakeskus Ainoa on Espoon Tapiolassa sijaitseva kauppakeskus. Kauppakeskuksessa on viisi kerrosta ja noin 100 liikettä, joista yli 30 on ravintoloita tai kahviloita. Päävuokralaisia ovat muun muassa Stockmann, K-Supermarket, Alko, H&M, Stadium ja Clas Ohlson.

Ainoassa on keskitytty paljon kauppakeskuksen viihtyisyyteen ja Tapiolan kaupunginosan ilmeeseen. Esimerkiksi sisustuksessa on käytetty paljon vaaleaa puuta sekä viherkasveja, joiden tarkoituksena on tuoda esille puutarhakaupungin henkeä.

Kauppakeskuksen pohjakerroksesta eli M-tasolta löytyvät ruokakaupat, pikaruokaravintolat ja nopean asioimisen liikkeet. Muodin ja sisustuksen erikoisliikkeet on pääosin sijoitettu ensimmäiseen ja toiseen kerrokseen. Kolmannesta kerroksesta löytyy muun muassa Terveystalo-lääkärikeskus ja Ainoa Food Garden -ravintolamaailma. Neljännessä kerroksessa toimii muutama kauneudenhoidon erikoisliike.

Historiaa 

Ainoan ensimmäinen vaihe avattiin 24. lokakuuta 2013. Osa on rakennettu vuonna 1979 valmistuneeseen rakennukseen, jossa toimi vuoteen 2011 asti Sokos-tavaratalo. Rakennus saneerattiin täysin ja sen alle rakennettiin tilat muun muassa K-Supermarketille. Ensimmäisen vaiheen pinta-ala on noin 10 000 neliömetriä, ja aluksi siihen avattiin noin 30 liikettä.

Ainoan toinen vaihe avattiin 16. maaliskuuta 2017. Laajennusosan pinta-ala on noin 20 000 neliömetriä, ja siihen muutti Stockmannin Tapiolan tavaratalo. Lisäksi laajennusosaan avattiin muun muassa Clas Ohlson, Lindex, Pizza Hut ja Subway. Laajennusosan yhteyteen rakennetaan myös paljon asuntoja. 

Ainoan kolmas ja viimeinen vaihe avattiin 24. lokakuuta 2019. Liiketilaa ja kaksi asuinkerrostaloa rakennettiin entisen, vuonna 2017 puretun Stockmann-tavaratalon vanhan rakennuksen tilalle. Kolmannen vaiheen myötä kauppakeskuksen pinta-ala kasvoi 50 000 neliömetriin. Ainoan uusimpaan vaiheeseen avautui muun muassa K-Market, Little Bouquet Factory, Burger King, Plantagen, Suomalainen Kirjakauppa ja AINOA Food Garden -ravintolamaailma. Vuoden 2020 alussa Ainoaan avattiin myös Elixia-kuntokeskus.

Kulkuyhteydet 
Länsimetro valmistui marraskuussa 2017, jonka jälkeen Tapiolan metroasemalta ja Merituulentien bussiterminaalista on suora yhteys Ainoaan. Tapiolan 2 000 paikan pysäköintihalli avattiin kahdessa vaiheessa vuosina 2013 ja 2016. Ainoan yhteydessä on myös katettu pyöräpysäköintihalli.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kauppakeskuksen verkkosivusto

Tapiola
Espoon kauppa- ja ostoskeskukset
Espoon asuinrakennukset
Päivi Storgård

Päivi Storgård (ent. Saharinen, s. 23. tammikuuta 1966 Turku) on suomalainen toimittaja, kirjailija ja entinen poliitikko. Vuosina 2011–2015 hän  toimi Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen varapuheenjohtajana sekä Folktingetin hallituksen jäsenenä.

Ura
Storgård syntyi Turussa ja kasvoi Tampereella. Hän on opiskellut kasvatustiedettä Jyväskylän yliopistossa. Ennen poliittista uraansa hän työskenteli vuodesta 1992 televisiossa esimerkiksi Ylen Aamu-tv:n juontajana ja Nelosen uutisten ankkurina ja uutispäällikkönä.

Storgård oli RKP:n ehdokas vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa, muttei tullut valituksi. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa hän oli ehdolla Helsingin vaalipiirissä saaden 1558 ääntä ja jääden kolmannelle varasijalle. Kunnallisvaaleissa 2012 hänet valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon. Storgård oli ehdolla myös vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa.

Vuonna 2013 Storgård julkaisi esikoiskirjansa Keinulaudalla, joka perustuu hänen omakohtaisiin kokemuksiinsa kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä.

Vuoden 2017 lokakuussa ilmestyi Storgårdin kirjoittama ja Kustantamo S&S:n kustantama teos Olet valaissut tietäni – Presidenttien puolisot, ISBN: 9789515242990.

Tammikuussa 2016 Storgård ilmoitti jättävänsä politiikan kokonaan ja muuttavansa Helsingistä Loviisaan. Hän luopui myös ruotsalaisen kansanpuolueen jäsenyydestä. Hän oli politiikassa mukana noin kymmenen vuotta.

Yksityiselämä
Vuonna 2009 Storgård erosi miehestään Johan Storgårdista. Storgårdilla on kolme lasta, joista kaksi avioliitosta Johan Storgårdin kanssa.

Päivi Storgårdin serkku on ruotsalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja Anna Takanen.

Vaalimenestys

Lähteet 
 

Elävät henkilöt
Vuonna 1966 syntyneet
Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot
Helsingin kaupunginvaltuutetut
Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset kirjailijat
Defensores del Chacon kansallispuisto

Defensores del Chacon kansallispuisto on luonnonsuojelualue Paraguayn pohjoisosassa, Alto Paraguayn departementissa. Etäisyys maan pääkaupunkiin Asuncióniin on 830 km. Puiston pinta-ala on 780 000 hehtaaria.

Puiston halki kulkee lännestä itään kanjonimaisia jokilaaksoja, jotka tulvivat sateisena vuodenaikana. Cerro Leonin vuoret sijaitsevat keskellä puistoa ja kohoavat 430 m Chacon tasangon yläpuolelle (620 m merenpinnasta). Jokilaaksoissa kasvaa tulva-alueille sopeutunutta sademetsää, kun taas ylempänä vallitsevia kasvilajeja ovat erilaiset mehikasvit (kaktuskasvit ja ananaskasvit) sekä piikkiset lajit (paatsamakasvit, kelaskasvit, hernekasvit). Puistossa kasvaa uhanalaisia ja kotoperäisiä kasvilajeja sekä viljelykasvien villejä kantamuotoja (tupakkaa, maniokkia ja maapähkinää).

Kansallispuiston tiheiden, piikkisten metsisen suojissa elää Paraguayn harvinaisimpia eläinlajeja kuten jaguaareja, puumia ja oselotteja. Puistossa elävät myös chaconpekari, amerikantapiiri ja harjasusi. Lintuihin kuuluvat jabiru, upeat papukaijat ja muut trooppiset lintulajit.

Lähteet

Aiheesta muualla 
            Parque Defensores del Chaco  Salve Moslos

Kansallispuistot
Paraguayn maantiede
A Moment Like This

A Moment Like This on kappale, jonka yhdysvaltalainen laulaja Kelly Clarkson julkaisi vuonna 2002 voitettuaan American Idolin ensimmäisen kauden. Kappale sisältyi myöhemmin uudelleen miksattuna versiona myös Clarksonin debyyttialbumille Thankful, joka julkaistiin 2003. Singlen niin sanottuna A-puolena on kappale "Before Your Love".

Vuonna 2006 brittiläinen laulaja Leona Lewis julkaisi kappaleen singlenä voitettuaan maansa sen vuotisen X Factor -laulukilpailun.

Kappaleet
 CD-single
"Before Your Love" – 4:00
"A Moment Like This" – 3:50

7"-single
"Before Your Love" - 3:59
"A Moment Like This" - 3:47

DVD-single
"Before Your Love" (video) - 3:52
"A Moment Like This" (video) - 3:47

Menestys
Singlestä tuli Yhdysvalloissa hitti. Se pysyi Billboard Hot 100 -listan ensimmäisellä sijalla kaksi viikkoa. Ensimmäisellä viikollaan sitä myytiin 236 000 kappaletta. ”A Moment Like This” sijoittui myös Kanadan singlelistalla ensimmäiseksi. Vuoteen 2009 mennessä singleä oli myyty yli miljoona kappaletta.

Leona Lewisin versio

Joulukuussa 2006 Leona Lewis julkaisi ”A Moment Like This” -kappaleen singlenä voitettuaan Iso-Britannian X Factorin kolmannen kauden. Singleä ladattiin puolen tunnin aikana internetistä 50 000 kertaa, ja siitä tuli Iso-Britannian toiseksi parhaiten myynyt single vuonna 2006.

Kappaleet
 "A Moment Like This" – 4:17
 "Summertime" – 2:27
 "Sorry Seems to Be the Hardest Word" – 2:52

Lähteet

Vuoden 2002 kappaleet
Kelly Clarksonin kappaleet
Leona Lewisin kappaleet
Liminkaoja

Liminkaoja on Pyhäjoella Liminkaojan vesistön laskuoja, joka kuuluu Oulujoen-Iijoen vesihoitoalueeseen. Se saa alkunsa Liminkajärvestä ja laskee 32,4 km matkallaan Perämereen Parhalahden luonnonsuojelualueen kohdalla.

Lähteet
 Järviwiki: Liminkaoja (55)

Pyhäjoki
Uutuanjoki

Uutuanjoki (, ) on Uutuanjoen vesistön Barentsinmereen laskeva joki Suomen ja Norjan rajalla Suomen Lapissa ja Norjan Finnmarkissa. 

Joki laskee Näätämövuonon (, ) perukassa olevaan Uutuanvuonoon (, ) Etelä-Varangin kunnassa Norjan puolella ja saa alkunsa Inarista Suomen puolella. 

Uutuanjoki kuuluu Teno- Näätämö- ja Paatsjoen kansainväliseen vesienhoitoalueeseen ja sen vesistöalue on yksi Suomen päävesistöalueista. Uutuanjoen vesistöalueen pinta-ala on 402,94 km², josta Suomen puolella on 231,95 km².

Lähteet

Inarin joet
Norjan joet
Etelä-Varanki
Finnmarkin läänin maantiede
Uutuanjoen vesistö
Mestari-Heikin maja

Mestari-Heikin maja on Ilveskorven kylässä Vihannissa sijaitseva luonnonkivistä rakennettu asumus jonka rakensi omaksi asunnokseen Mestari-Heikiksi kusuttu Heikki Kilpua-Myllymäki (1854–1934) sen jälkeen kun hänen entinen asuntonsa oli tuhoutunut tulipalossa. Mestari-Heikki asui majassaan kesäisin ja talvisin hän asusteli lähiseudun taloissa. Hän työskenteli nuoruudessaan paimenena ja myöhemmin hän tuli tunnetuksi erityisesti uudispellon raivaajana ja suurien suo-ojien kaivajana. Hän kaivoi muun muassa yksin 4–5 kilometriä pitkän kuivatusojan Leinosenjärvestä Vihanninjokeen. Heikki sai 1928 Oulun Talousseuran 100-vuotisjuhlissa raivauspalkinnon tunnustuksena työstään.

Majan oviaukon vieressä on suuri luonnonkivi joka muodostaa osan majan seinästä. Oviseinän yläosa on lasia. Majan jyrkkä vesikatto on tehty pitkistä leveistä päreistä. Majassa on kaksi huonetta ja kolme tulisijaa.

Lähteet 
 Raahen kaupunki : matkailunähtävyyksiä : Mestari-Heikin maja
 Suomi-Tour : Mestari-Heikin maja
 Kirjastovirma : Samuli Paulaharjun kirjoitus Mestari-Heikistä, ilmestynyt alun perin Nuori Suomi-lehdessä 1923 
 Kirjastovirma : Iikka Niemelän kirjoitus Eräs Mestari-Heikin merkillinen mietelmä – atomipommi, ilmestynyt Kalevassa 3.5.1947 
 Leena Alatalo : Meku-Jussi paarmuskana: ja muita tarinoita entisajan ihmisista ja tapahtumista, luku 3 Tarinaa Mestari-Heikistä (Google Books)

Raahen nähtävyydet
Raahen rakennukset ja rakennelmat‎
Korholankosket

Korholankosket ovat Keski-Suomessa Kärkkäälän kylässä, Rautalammin reitillä Konneveden ja Hankasalmen rajalla sijaitseva koskiketju Vanginveden ja Kynsiveden välissä. Koskireitti on osa Konneveden Koskia ja siihen kuuluvat Yläisenkoski, Keskisenkoski ja Hannulankoski. Ketjun yhteispituus on noin 1,3 kilometriä, putouskorkeus 2,1 m ja keskivirtaama lähes 60 m³/s. Se on Keski-Suomen maakunnan neljänneksi suurin rakentamaton koskialue. Korholankosket ovat perhokalastajien suosiossa. Koskessa on ollut myös mylly, jonka historiasta kertoo kyltti virran varressa. Vesi on laadultaan hyvää ja sen väri on kirkas. Luontaisia saaliskaloja ovat järvitaimen, harjus, siika, hauki, ahven sekä istutetut kannat: järvitaimen ja kirjolohi. Pääasialliset saaliskalat ovat taimen ja harjus. Kosket omistaa Konneveden kunnan tytäryhtiö Kellankosken Voima Oy.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Photo : (me'11) Hike near Korholankoski at Kärkkäälä
 Kärkkäälänkosket sivustossa vanhakartta.fi

Suomen kosket
Suomen luonnonnähtävyydet
Keski-Suomen nähtävyydet
Leppäveden–Kynsiveden alue
Alpuan kirkkokivi

Alpuan kirkkokivi on Alpuan kylän Kirkkoniemessä Vihannissa sijaitseva saarnatuolia muistuttava luonnonkivi.

Perimätiedon mukaan kiven luokse kokoonnuttiin isonvihan aikana sunnuntaisin jumalanpalveluksiin. Kirkkokiven luona pidetään nykyisinkin kesäisin jumalanpalveluksia.

Kirkkokivi lähiympäristöineen on rauhoitettu.

Lähteet 
 Raahen kaupunki : matkailu : Alpuan kirkkokivi
 Kirjastovirman luontopaikkaopas : Kirkkokivi
 Hymy-lehden luontosarja : Missä on Suomen suurin siirtolohkare? 

Raahen nähtävyydet
Suomen siirtolohkareet
Winifred Bambrick

Winifred Estella Bambrick (21. helmikuuta 1892 Ottawa – 11. huhtikuuta 1969 Montreal) oli kanadalainen harpisti ja kirjailija. Hän varttui Ottawassa ja Chelseassa, Quebecissä. Hän debytoi harpistina New Yorkin Aeolian Hallissa 22. lokakuuta 1913 ja toimi vuosina 1920–1930 solistina John Philip Sousan yhtyeessä. 1930-luvun puolessavälissä Bambrick soitti Lontoon Alhambra Theatressa. Hän soitti Euroopassa myös kolmen vuoden ajan kiertävässä sirkuksessa. Toisen maailmansodan syttyessä hän oli Leipzigissä, mutta ehti paeta Englantiin, josta palasi taas Kanadaan.

Bambrick sai omista elämänkokemuksistaan innoitteen romaaniinsa Continental Revue (Yhdysvalloissa julkaistu nimellä Keller's Continental Revue). Teos julkaistiin vuonna 1946, ja se toi kirjoittajalleen Governor General's Awardin. Bambrickin toinen romaani, The Lasting Spring (1947), on julkaisematon, eikä käsikirjoituksen olinpaikkaa tiedetä. 1950-luvulla Bambrick palasi vielä Englantiin, mutta hän kärsi emfyseemasta ja lopetti julkisen esiintymisen noin vuonna 1960. 1960-luvulla hän muutti Montrealiin ja Sept-Îlesiin; viimeiset vuotensa hän vietti vanhainkodissa Montrealissa.

Harpistina Bambrick piti yli 1 000 konserttia Euroopassa, Pohjois-Amerikassa, Intiassa ja Kuubassa. Hänen ohjelmistoonsa kuului muiden muassa Bachin, Debussyn, Mozartin, Prokofjevin, Rubinsteinin ja Marcel Tournierin teoksia.

Lähteet 

Kanadalaiset kirjailijat
Kanadalaiset harpistit
Vuonna 1892 syntyneet
Vuonna 1969 kuolleet
Nivankylä

Nivankylä on kylä ja taajama Rovaniemellä Ounasjoen varrella. Kylässä on yli 600 asukasta, ja siellä toimii Nivankylän koulu.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kyläkävelyraportti, Lapin ELY-keskuksen Maisemat ruotuun -hanke

Kirjallisuutta 
Nikkilä, Yrjö: Nivankylä – kylä vaarojen ja väylien. Nivankylän perinnetoimikunta, 1990. ISBN 952-90-1812-6.

Rovaniemen taajamat
Rovaniemen kylät
Daemyung Sangmu

Daemyung Sangmu on eteläkorealainen ammattilaisjääkiekkojoukkue, joka pelaa tällä hetkellä Asia League Ice Hockeyssä eli ALIH:issä. Se perustettiin vuonna 2013.

Eteläkorealaiset jääkiekkoseurat
Vuonna 2013 perustetut urheiluseurat
Holhousviranomainen

Holhousviranomainen valvoo edunvalvojien toimintaa ja pitää yllä holhousasioiden rekisteriä, josta voi tarvittaessa saada tiedon esimerkiksi siitä, kuka on tietyn henkilön edunvalvoja. Suomessa Digi- ja väestötietovirasto on holhousviranomainen. Ahvenanmaan maakunnassa tehtävää hoitaa Ahvenanmaan valtionvirasto. Edunvalvojan tarpeesta ilmoitetaan holhousviranomaiselle, joka tekee tarvittaessa käräjäoikeudelle hakemuksen edunvalvojan määräämiseksi holhottavalle. Holhousviranomainen voi ratkaista asian, jossa henkilö hakee edunvalvojan määräämistä itselleen.

Lähteet

Kirjallisuutta
 

Hallinto