joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ras al-Ain

Ras al-Ain (syyriaksi Rēsh ʿAynā, kurdiksi Serekani) on kaupunki Syyrian Turkin vastaisella rajalla Al-Hasakan maakunnassa. Kaupungin asukasluku vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan oli 29 347.

Maantiede
Ras al-Ain sijaitsee Eufratjoen sivuhaara Khaburin alueella. Historiallinen asutuskeskus on nykyisin jakautunut kahtia. Ras al-Ain sijaitsee Syyriassa ja Turkin puolella rajaa sijaitsee Ceylanpınar. Alue on tunnettu lähteistään, jotka muodostavat samalla myös Khaburin yläjuoksun eri lähteiden kanssa lopulta yhtenäisen joen.

Historia

Rooman valtakunnan kaudella nykyinen Ras al-Ain tunnettiin nimillä Resaina ja Theodosiopolis kaupungin saatua kaupunginoikeudet keisari Theodosius I:n valtakaudella. Roomalaiset ja Persia sotivat alueella ja kaupunki vaihtoi omistajaa useampaan otteeseen. Persialaiset tuhosivat sen vuosina 578 ja 580. Kaupunki jälleenrakennettiin, mutta keisari Fokaksenvaltakaudella sen mainitaan olleen jälleen persialaisten käsissä.

Islaminuskoiset arabit valtasivat kaupungin Mesopotamiaa vastaan vuonna 640 tehdyn sotareken aikana. Vuonna 873 kaupunki oli Idän apostolisen kirkon patriarkka Yohannan III:n kuolinpaikka. Ristiretkeläiset olivat vallanneet kaupungin vuoteen 1129 mennessä, mutta he eivät hallinneet sitä kovin pitkään. Ristiretkeläisten jälkeen kaupunkia hallitsi tai sitä hävittivät Saladinin jälkeläiset, khorasmialaiset ja Timur Lenk.

Syyrian sisällissodan aikana kaupunki oli vuodesta 2012 lähtien arabeihin ja kurdeihin liitettyjen asejoukkojen välisten taistelujen keskipisteessä. Monet paikalliset joutuivatkin pakenemaan muualle. Kurdien PYD-puoleen asejoukot valtasivat kaupungin al-Nusran rintaman asemiehiltä vuonna 2013. Turkin armeijan ja sen tukemat syyrialaiset aseelliset joukot valtasivat kaupungin lokakuussa 2019 Pohjois-Syyrian kurdien vastaisen hyökkäyksen myötä.

Väestö
Ras al-Ainin asukasluku Syyrian vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan oli 29 347. Ras al-Ainin väestö koostuu arabeista, kurdeista ja kristityistä assyrialaisista. Syyrian assyrialainen väestö on keskittynyt etenkin Ras al-Ainin ja Hasakan välisiin kyliin Khaburjoen varrella. Pienempiä vähemmistöjä ovat tšetšeenit ja inguušit, jotka polveutuvat kaupunkiin 1900-luvun alussa tulleista muuttajista.

Lähteet

Syyrian kaupungit
Trikosaani

Trikosaani eli n-trikosaani (C23H48) on 23-hiilinen suoraketjuinen  hajuton alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan  kiinteää valkoista ainetta. Trikosaanin rakennekaava on CH3(CH2)21CH3, moolimassa 324,637 g/mol, sulamispiste 47,4 °C, kiehumispiste 381 °C, leimahduspiste 113 °C (c.c), tiheys 0,7969 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 638-67-5. Trikosaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee hieman etanoliin ja on liukoinen dietyylieetteriin ja hiilitetrakloridiin.

Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Aiheesta muualla 
PubChem: Tricosane 
ChemBlink: n-Tricosane 
Human Metabolome Database (HMDB): Tricosane 
Food Component Database (FooDB): N-Tricosane 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: N-Tricosane 
Pherobase: Floral Compound - 23Hy 
Pherobase: Semiochemical - 23Hy 

Alkaanit
Auran Kultaseppä

Auran Kultaseppä Oy oli Turussa vuodesta 1913 aina 1990-luvulle toiminut jalometallialan teollisuus- ja kauppayritys. Sen perustivat 11 kultaseppää, hopeaseppää ja kaivertajaa osuuskunnaksi nimeltä Osuusliike Kultaseppä. Vuonna 1937 osuuskunta muutettiin osakeyhtiöksi nimeltä Auran Kultaseppä. Vuonna 1989 yrityksen osti Kultakeskus, joka siirsi tuotannon Hämeenlinnaan. 

Auran Kultaseppä Oy työllisti vuoden 1963 paikkeilla 225 henkeä. Ensimmäinen toimipaikka oli osoitteessa Eerikinkatu 2, kunnes 1920-luvun lopulla rakennettiin kolmikerroksinen pitkä tehdasrakennus osoitteeseen Kurjenkaivonkenttä 3. Tehdasta laajennettiin 1939 ja 1949. Se on nyttemmin purettu asuinkerrostalojen tieltä.

Historiaa

Yrityksen 11 perustajaa olivat hopeaseppä Heikki Hurskainen, hopeaseppä Lauri Laakso, kultaseppä F. Laaksonen, kaivertaja Lauri Nordlund, hopeaseppä Frans Nieminen, kultaseppä V. F. Saarinen, kaivertaja T. Tammi, kultaseppä A. Toivonen, hopeaseppä H. Tolvanen, kultaseppä Yrjö Tähtinen ja kultaseppä Teemu Toukola, joka toimi osuuskunnan ensimmäisenä johtajana vuoteen 1945 saakka. 

Jalometallituotteiden valmistuksesta yritys eteni myös niiden myyntiin, kun 1930-luvulla yritys osti kultaseppä Savolaisen liikkeet Oulusta ja Kemistä, joista jälkimmäinen siirrettiin Poriin. Vuonna 1953 perustettiin Helsinkiin myyntikonttori Auran Kotka Oy ja vuonna 1955 Jyväskylään Päijänteen Kultaseppä Oy. Vuonna 1931 perustettiin myyntikonttori Pohjolan Kultaseppä Oy, josta pian tuli Turun Kultaseppä Oy. Se toimii edelleen Oulussa.

Vuonna 1989 Hopeakeskus Oy (nyk. Kultakeskus Oy) osti Auran Kultaseppä Oy:n ja fuusioi sen pian itseensä.

Auran Kultaseppä Oy:n pääsuunnittelijana vuosina 1971–1989 toimi Pekka Piekäinen. Hänen Tissot- ja Omega-kellomerkeille suunnittelemansa hopeiset korukellot olivat 1970-luvulla Auran Kultaseppä Oy:n ehkä kansainvälisesti tunnetuimpia tuotteita.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 Auran kuulut kultasepät (1958), Elävä muisti (video 9 min)
 Pörssitiedon artikkeli Auran Kultaseppä Oy:stä

Kirjallisuutta
 Piekäinen, Pekka: Hopeaa – Silver : design Pekka Piekäinen. Kultasepänliike Tarkiainen, Auran Kultaseppä Oy, 1988. ISBN 951-99970-0-8.
Raustela, Lasse: Auran Kultaseppä oy:n 50-vuotistaival. Auran Kultaseppä Oy, 1963.
Raustela, Lasse: Oppipojasta valtakunnan oltermanniksi : Aarno Aho 1896-1987. Auran Kultaseppä Oy, 1988.
Vasama, Pekka: Kotkan siivin Länttä valloittamassa. Auran Kultaseppä Oy, 1982.

Kultasepänliikkeet
Entiset suomalaiset teollisuusyritykset
Turun entiset rakennukset ja rakennelmat
Tavaramerkit
Heksakosaani

Heksakosaani eli n-heksakosaani (C26H54) on 26-hiilinen suoraketjuinen   alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan  kiinteää, värittömän  kiteistä ainetta. Heksakosaanin rakennekaava on CH3(CH2)24CH3, moolimassa 366,718  g/mol, sulamispiste 56,09 °C, kiehumispiste 415 °C, tiheys 0,8032 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3),  taitekerroin 1,4497 ja CAS-numero 630-01-3. Heksakosaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee hyvin bentseeniin, kloroformiin ja ligroiiniin.

Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Aiheesta muualla 
PubChem: Hexacosane 
ChemBlink: Hexacosane 
Human Metabolome Database (HMDB): Hexacosane 
Food Component Database (FooDB): Hexacosane 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: N-Hexacosane 
Pherobase: Floral Compound - 26Hy 
Pherobase: Semiochemical - 26Hy 

Alkaanit
Hanna Smith

Hanna Ilona Smith (s. 1970) on vuonna 2017 perustetun Hybridiosaamiskeskuksen tutkimusjohtaja. Hän on aiemmin työskennellyt Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutissa tutkijatohtorina ja on Venäjä-asiantuntija.

Julkaisut 
 Russia and its foreign policy: influences, interests and issues, toimittanut Hanna Smith. Aleksanteri Institute, 2005 (Kikimora publications;33). ISSN 1455-4828 ISBN 952-10-2380-5
 The two-level game: Russia's relations with Great Britain, Finland and the European Union, toimittanut Hanna Smith. Aleksanteri Institute, 2006 (Aleksanteri series; 2:2006) (Aleksanteri sarja 2:2006), ISSN 1796-3192 ISBN 952-10-3061-5
 Venäjä 2017: kolme skenaariota, toimittanut: Osmo Kuusi, Hanna Smith, Paula Tiihonen. Eduskunnan Tulevaisuusvaliokunta, 2007 ISBN 978-951-53-2949-3 ISBN 978-951-53-2952-3. 
 Haasteiden Venäjä. Puolustusministeriö, 2008 ISBN 978-951-25-1882-1
Sopimusten Venäjä 2030, toimittajat: Osmo Kuusi, Hanna Smith, Paula Tiihonen; ohjausryhmän puheenjohtaja: Päivi Lipponen. Tulevaisuusvaliokunta, 2010. (Eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan julkaisu 3/2010) ISBN 978-951-53-3297-4
 Medvedevin Venäjä, Susanna Niinivaara, Hanna Smith. Siltala, 2011 ISBN 978-952-234-055-9
 Russian greatpowerness: foreign policy, the two Chechen wars and international organisations, by Hanna Smith. University of Helsinki, 2014. ISBN 978-951-51-0092-4 Väitöskirja: Helsingin yliopisto, 2014
 Russia as a neighbour, toimittanut Hanna Smith. (Eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan julkaisu 9) 2014 ISSN 2342-6608 ISBN 978-951-53-3576-0

Lähteet 

Suomalaiset tieteilijät
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Milanon metro

Milanon metro () on metrojärjestelmä Milanossa, Italiassa. Järjestelmä koostuu neljästä linjasta, jotka on nimetty eri numeroilla ja väreillä. Linjojen kokonaispituus on 96,8 kilometriä ja koostuu 106 metroasemasta, joista suurin osa on maanalaisia. Metroa käyttää arkipäivisin noin 1,4 miljoonaa matkustajaa.

Ensimmäinen linja avattiin vuonna 1964, toinen linja vuonna 1969, kolmas linja vuonna 1990 ja viides linja vuonna 2013. Neljäs linja on tarkoitus ottaa vaiheittain käyttöön vuosina 2021–2023. Milanon metro on Italian suurin metrojärjestelmä pituuden, asemien lukumäärän ja matkustajamäärien mukaan.

Linjat 
 Ensimmäisellä linjalla on yhteensä 38 maanalaista asemaa. Linjan pituus on yhteensä noin 27 kilometriä. Linja vihittiin käyttöön 1. marraskuuta 1964 Lotton ja Sesto Marellin välillä. Linjalla on kolme pääteasemaa: Rho Fiera ja Bisceglie lännessä, sekä Sesto 1º Maggio pohjoisessa.
 Toisella linjalla on yhteensä 35 asemaa, joista 17 on maan alla ja 18 maan päällä. Linjan pituus on yhteensä noin 40 kilometriä, mikä tekee siitä pisimmän metrolinjan Milanossa. Linja vihittiin käyttöön 27. syyskuuta 1969 Caiazzon ja Cascina Gobban välillä. Linjalla on neljä pääteasemaa: Cologno Nord ja Gessate pohjoisessa, sekä Assago Milanofiori Forum ja Abbiategrasso etelässä.
 Kolmannella linjalla on yhteensä 21 maanalaista asemaa. Linjan pituus on yhteensä noin 17 kilometriä. Linja vihittiin käyttöön 3. toukokuuta 1990 Centralen ja Duomon välillä vuoden 1990 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuja varten. Linjan pääteasemat ovat Comasina pohjoisessa, sekä San Donato etelässä.
 Viidennellä linjalla on yhteensä 19 maanalaista asemaa. Linjan pituus on yhteensä noin 13 kilometriä. Linja avattiin vaiheittain vuosina 2013-2015. Linjan pääteasemat ovat Bignami pohjoisessa, sekä San Siro Stadio lännessä. Linja liikennöi kuljettajattomilla junilla.

Historia 

Kaupungin hallinto äänesti 3. heinäkuuta 1952 metrojärjestelmäprojektista ja 6. lokakuuta 1955 perustettiin uusi yritys, Metropolitana Milanese, joka hallinnoi uuden infrastruktuurin rakentamista. Ensimmäisen linjan rakennustyöt aloitettiin 4. toukokuuta 1957. Ensimmäinen linja avattiin Lottosta Sesto  Marelliin avattiin 1. marraskuuta 1964, seitsemän vuoden rakennustöiden jälkeen.

Tulevaisuus 

Milanon metro on laajentamassa nykyisiä linjojaan sekä rakentamassa uutta linjaa. Neljäs linja kulkee Lorenteggion kaupunginosasta Linaten lentoasemalle, ja sen odotetaan avautuvan vaiheittain vuosina 2021–2023.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kotisivut

Metro
Italian metroliikenne
Jonathan Andersson

Jonathan Andersson (s. 7. syyskuuta 1993 Valdemarsvik, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue Örebro HK:ssa.

Ura

Seuraura
Andersson on Valdemarsviks IF:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin HC Vita Hästeniin, josta Andersson jatkoi kaudeksi 2009–2010 Almtuna IS:n J18-junioreihin. Kaudella 2010–2011 hän oli J18 Elitissä joukkueen tehokkain puolustaja Robin Pressin kanssa tehoilla 4+9=13. Samalla kaudella Andersson oli myös Almtunan J20-junioreiden eniten maaleja tehnyt puolustaja sekä tehokkain puolustaja Victor Aronssonin kanssa tehoilla 7+13=20. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi yhdessä joukkuetovereidensa Oscar Miltonin, Jens Ericssonin ja Victor Aronssonin kanssa AIK IF:n J20-junioreihin.

Kaudella 2012–2013 Andersson debytoi AIK:n Elitserien-joukkueessa, jossa hän pelasi 30 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Andersson teki Elitserien-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 13. syyskuuta 2012 vieraissa Timrå IK:ta vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.51 minuuttia. Maaliskuussa 2013 Andersson teki AIK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2013–2014 hän pelasi SHL:ssä (ent. Elitserien) 42 runkosarja- ja yhden Kvalserien-ottelun tehden neljä syöttöpistettä. Andersson pelasi kauden aikana miesten pelejä myös neljä ottelua lainalla sarjatasoa alempana HockeyAllsvenskanin IK Oskarshamnissa. AIK putosi kauden päätteeksi Allsvenskaniin. Toukokuussa 2014 Andersson teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Andersson oli kaudella 2015–2016 AIK:n paras syöttäjä ja tehokkain puolustaja tehoilla 7+25=32, joilla hän jakoi myös joukkueen sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Jesper Frödénin kanssa. Andersson sijoittui koko Allsvenskanin puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain Leksands IF:n Viktor Amnér. Hän voitti myös sarjan puolustajien tehotilaston lukemalla +20. SHL:n nousukarsintasarjassa Andersson jakoi AIK:n sisäisen piste- ja syöttöpörssin voiton Michael Lindqvistin kanssa tehoilla 2+4=6. Tammikuussa 2016 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016–2017 Andersson pelasi runkosarjassa loukkaantumisen vuoksi vain 16 ottelua. SHL:n nousukarsintasarjassa hän jakoi AIK:n sisäisen tehotilaston voiton kolmen muun pelaajan kanssa lukemalla +4.

Kaudeksi 2017–2018 Andersson siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Örebro HK:hon. Hän teki läpimurtonsa liigassa ja teki 48 runkosarjaottelussa tehot 3+14=17. Anderssonin SHL-uran avausmaali syntyi 21. lokakuuta 2017 Färjestad BK:ta vastaan. Tammikuussa 2018 Andersson teki Örebron kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen kevääseen 2021 saakka.

Maajoukkueura
Andersson on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa seitsemän ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 5. huhtikuuta 2018 Oskarshamnissa Slovakiaa vastaan. Andersson merkittiin Ruotsin kolmospuolustajapariin Linus Arnessonin viereen. Hän keräsi ottelusta teholukeman -1.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Ruotsalaiset jääkiekkoilijat
Örebro HK:n pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Kristeligt Dagblad

Kristeligt Dagblad on tanskalainen Kööpenhaminassa julkaistava sanomalehti.

Historia 
Lehti perustettiin vuonna 1896 osittain reaktiona siihen mediahuomioon, jota neljän hukkuneen kalastajan hautajaisissa pidetty ruumissaarna oli saanut osakseen. Sen pitänyt pastori koki, että saarna oli väärinymmärretty ja häntä oli siteerattu väärin. Herätysliikejärjestö Indre Mission tulkitsi tämän vuoksi tarvittavan kristillistä sanomalehteä. Lehti ajateltiin myös aseeksi kulttuuriradikalismia ja jumalattomuutta vastaan.

Ensimmäiset vajaa 20 vuotta lehti oli pitkälti epäpoliittinen ja keskittyi uskonnollisiin ja moraalisiin kysymyksiin. Vuosina 1914-1932 lehden levikki kasvoi ja aihepiiri laajeni, ja vuonna 1935 se katkaisi siteensä Indre Missioniin laajentaen aihepiirejään politiikkaan ja kulttuuriin säilyttäen edelleen poliittisen riippumattomuutensa. Päätoimittaja Gunnar Helweg-Larsenin kansallinen linja vuosina 1936-1941 lehden lukijamäärä kasvoi, mutta se menetti asemiaan vuoden 1950 jälkeen kun tuli tavalliseksi tilata vain yhtä sanomalehteä. Vuoden 1960 jälkeen lehden linja on jatkuvasti uudistunut sen ottaessa lehteen uusia aiheita. Vuosituhannen vaihteessa ei-tunnustuksellisten uskonnollisten aiheiden käsittely lisääntyi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Lehden kotisivut

Tanskalaiset sanomalehdet
Kööpenhamina
William Huggins

Sir William Huggins (7. helmikuuta 1824, Lontoo – 12. toukokuuta 1910, Lontoo) oli englantilainen tähtitieteilijä joka tunnettu parhaiten hänen uraauurtavasta työstään astronomisessa spektroskopiassa hänen vaimonsa kanssa.

Huggins rakennutti oman observatorion Lontoon Tulse Hilliin vuonna 1856. Vuonna 1859 hän alkoi soveltamaan Robert Bunsenin ja Gustav Kirchhoffin kehittämää spektroskopiaa tähtitieteessä. Hän julkaisi vuonna 1863 ensimmäiset spektroskooppiset havaintonsa jotka todistivat että tähdet sisältävät samoja alkuaineita kuin aurinko ja maa. Vuonna 1864 erilaisita kaasusumuista tekemiensä spektroskooppisien havaintojen perusteella hän pystyi osoittamaan että ne koostuivat pelkästään hehkuvista kaasuista eivätkä tähtien joukoista. Hän sai myös pian tämän jälkeen tutkituksi komeettojen spetrejä ja löysi niistä hiilivetyjä. 

Tärkeimmän keksintönsä hän kuitenkin vuonna 1868 kun hän ensimmäisenä määritti spektriviivoissa esiintyvän punasiirtymän avulla maasta poispäin liikkuvan tähden nopeuden. 

Vuoden 1875 jälkeen Huggins teki töitä pääasiassa Margaret Hugginsin kanssa. Vuonna 1897 William Huggins lyötiin ritariksi.

Lähteet

Aiheesta muualla  
 The Bruce Medalists: William Huggins  
 NNDB: William Huggins 
 William Huggins (February 7, 1824 – May 12, 1910) 
 

Vuonna 1824 syntyneet
Vuonna 1910 kuolleet
Englantilaiset tähtitieteilijät
Olof Ottelin

Karl Olof Ottelin (3. toukokuuta 1917 Helsinki – 9. helmikuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen sisustusarkkitehti ja kalustesuunnittelija, joka toimi 1950-luvulla Stockmannin huonekaluosaston johtajana ja pääsuunnittelijana.

Ottelin aloitti vuonna 1939 opinnot Taideteollisessa keskuskoulussa mutta joutui keskeyttämään opintonsa jatkosodan vuosiksi 1941–1944 asevelvollisuuden takia. Hän valmistui sisustusarkkitehdiksi 1946 ja aloitti Stockmannin piirustuskonttorissa 1948. Hän toimi yhtiön huonekaluosaston johtajana 1953–1954 ja sisustusosastojen taiteellisena johtajana vuodesta 1955 kuolemaansa 1971 saakka.

Ottelinin tunnetuimpia tuotteita ovat modernistiset puutuolit kuten Status, Camillo, Nero, Kaleva ja Othello. Hän suunnitteli myös kaapisto- ja hyllystöjärjestelmiä ja laajoja sisustuskokonaisuuksia eri kohteisiin. Niitä olivat muiden muassa Helsingin ruotsinkielinen työväenopisto, Königstedtin kartano, Lahden Seurahuone, Porin kaupungintalo ja Laulumiesten talo Etu-Töölössä. Vuonna 1952 Olof Ottelin suunnitteli Helsingin ruotsinkielisen kauppakorkeakoulun kalustuksen yhdessä Lisa Johansson-Papen (valaisimet), Yki Nummen (väritys) ja Dora Jungin (tekstiilit) kanssa. Vuonna 1949 pidetyillä ensimmäisillä sodanjälkeisillä huonekalumessuilla Vanhassa messuhallissa Stockmann esitteli Ottelinin suunnitteleman osaston, jonka teemana oli pienen arava-asunnon sisustus. Ottelin teki suunnittelutyötä myös tapettitehdas Pihlgren & Ritolalle ja televisiovalmistaja Helvarille.

Olof Ottelin tunnettiin myös pilapiirtäjänä, jonka piirroksia julkaistiin Kaunis Koti -sisustuslehdessä, Yleisradion suorissa tv-ohjelmissa sekä ruotsinkielisissä julkaisuissa 'Nya Pressen, Lucifer, Astra ja Nordisk Medicin. Hän myös kirjoitti artikkeleita muun muassa Arkkitehti-lehteen.

Tammi-helmikuussa 1989 Amos Andersonin taidemuseo järjesti Olof Ottelin huonekaluista ja piirroksista näyttelyn.

Lähteet

Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 1971 kuolleet
Suomalaiset sisustusarkkitehdit
Suomalaiset muotoilijat
Suomalaiset pilapiirtäjät
Þorgerður Katrín Gunnarsdóttir

Þorgerður Katrín Gunnarsdóttir (s. 4. lokakuuta 1965 Reykjavík, Islanti) on islantilainen poliitikko. Hän toimii islantilaisen reformipuolueen puheenjohtaja ja istuu Islannin parlamentissa Alltingissa.

Yksityiselämä ja tausta 
Þorgerður syntyi Reykjavíkissa vuonna 1965. Hän valmistui Menntaskólinn við Sund -lukiosta vuonna 1985. Þorgerður on opiskellut oikeustiedettä Islannin yliopistossa ja valmistui vuonna 1993..

Þorgerður on naimisissa islantilaisen käsipallon pelaajan Kristján Arasonin kanssa. Kristján työskenteli vähittäiskaupan toimitusjohtajana Islannin finanssikriisin aikana kaatuneessa Kaupthing Bankissa. Heillä on kolme lasta, Gunnar Ari (1995), Gísli Þorgeir (1999) ja Katrín Erla (2003). Hän seuraa innokkaasti jalkapalloa, kannattaa Liverpool FC:tä ja omistaa useita islanninhevosia.

Poliittinen ura 
Þorgerður on nykyään reformipuolueen puheenjohtaja, mutta hän kuului ennen vuotta 2016 itsenäisyyspuolueeseen, johon hän oli liittynyt siihen vuonna 1999. Tänä aikana Þorgerður ehti toimia vuosina 2003–2009 opetus-, tiede- ja kulttuuriministerinä. 

Hän siirtyi heti vuonna 2016 reformipuolueeseen ja tuli valituksi sen listalta vuonna 2016. Þorgerður toimi vuoden 2017 tammikuusta marraskuuhun kalastus- ja maatalousministerinä Bjarni Benediktsson hallituksessa.. Hänet valittiin lokakuussa 2017 reformipuolueen puheenjohtajaksi.

Lähteet 

Islannin ministerit
Kulttuuriministerit
Opetusministerit
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Oktakosaani

Oktakosaani eli n-oktakosaani (C28H58) on 28-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan  kiinteää, vahamaista ainetta. Oktakosaanin rakennekaava on CH3(CH2)26CH3, moolimassa 394,772 g/mol, sulamispiste 61,3 °C, kiehumispiste 432 °C, tiheys 0,8067 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 227 °C   ja CAS-numero 630-02-4. Oktakosaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee bentseeniin ja kloroformiin sekä sekoittuu asetonin kanssa.

Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Aiheesta muualla 
PubChem: Octacosane 
ChemBlink: Octacosane 
Human Metabolome Database (HMDB): Octacosane 
Food Component Database (FooDB): Octacosane 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: N-Octacosane 
Pherobase: Floral Compound - 28Hy 
Pherobase: Semiochemical - 28Hy 

Alkaanit
Eugeniu Cebotaru

Eugeniu Cebotaru (, s. 16. lokakuuta 1984 Kišinjov, Moldavian SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Chișinău, Moldova) on moldovalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän jalkapallon 1. divisioonassa pelaavaa Sibir Novosibirskiä ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Moldovan maajoukkueessa 57 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin vuodesta 2007 alkaen.

Huomioita

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Eugeniu Cebotaru National Football Teams-sivustolla 
 Eugeniu Cebotaru Soccerway-sivustolla 
 Eugeniu Cebotaru RomanianSoccer.ro-sivustolla  ja StatisticsFootball.com-sivustolla 
 

Elävät henkilöt
Vuonna 1984 syntyneet
Moldovalaiset jalkapalloilijat
Venäläiset jalkapalloilijat
Pirak

Pirak on muinainen asutuskeskus Pakistanin Blutsistanissa. Paikka on 20 km Sibistä etelään.
Paikan ala on noin 6 ha. Täältä on löydetty jälkiharappalaista asutusta: merkkejä hevosella ratsastamisesta ja varhaisia rautaesineitä.

Historia 
Siellä asuttiin noin 1800–800 eaa. Paikka edustaa jälkiharappalaista kulttuuria, luultavasti indoiranilaisten valloittajien tuomaa.  Ensimmäisestä kerrostumasta on löydetty tasanne ja 
kamelien ja hevosten savikuvia.  Tällöin n. 1700 eaa. lienee hevonen kesytetty. Kaudella tehtiin terakottasinettejä: pyöreitä, neliömäisiä ja käyrämäisiä. Noin 1300/1200 alkoi toinen vaihe, jossa
tehtiin eläinten kuvien lisäksi myös ihmiskuvia, mm ratsastajia. Rauta ilmaantui pronssin ja kuparin rinnalle. III vaiheessa noin 1000–800 eaa. rauta yleistyi. Riisi ja sorghum ilmaantuivat tänne ensi kertaa viljeltyjen viljojen joukkoon.

Aikajako 
 Pirak I n. 1700 – varhaiset ratsut
 Pirak II n. 1300/1200 varhaisin rauta
 Pirak III n. 1000-800 rautakausi

 Indus-kulttuuri
Heptakosaani

Heptakosaani eli n-heptakosaani (C27H56) on 27-hiilinen suoraketjuinen   alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan  kiinteää ainetta. Heptakosaanin rakennekaava on CH3(CH2)25CH3, moolimassa 380,745 g/mol, sulamispiste 58,8 °C, kiehumispiste 442 °C ja CAS-numero 593-49-7. Heptakosaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee hieman dietyylieetteriin.

Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Aiheesta muualla 
PubChem: Heptacosane 
Food Component Database (FooDB): Heptacosane 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: N-Heptacosane 
Pherobase: Floral Compound - 27Hy 
Pherobase: Semiochemical - 27Hy 

Alkaanit
Nonakosaani

Nonakosaani eli n-nonakosaani (C29H60) on 29-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan  kiinteää ainetta. Nonakosaanin rakennekaava on CH3(CH2)27CH3, moolimassa 408,799 g/mol, sulamispiste 63,7 °C, kiehumispiste 443 °C, tiheys 0,8083 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,4529 ja CAS-numero 630-03-5. Nonakosaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee bentseeniin ja erittäin hyvin etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin  sekä hieman kloroformiin.

Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Aiheesta muualla 
PubChem: Nonacosane 
ChemBlink: Nonacosane 
Human Metabolome Database (HMDB): Nonacosane 
Food Component Database (FooDB): Nonacosane 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: N-Nonacosane 
Pherobase: Floral Compound - 29Hy 
Pherobase: Semiochemical - 29Hy 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Nonacosane 

Alkaanit
Heidi Avellan

Heidi Marita Avellan (s. 16. tammikuuta 1961 Helsinki) on suomenruotsalainen toimittaja, joka on työskennellyt Ruotsissa 2000-luvun alusta alkaen.

Heidi Avellan on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. 1980-luvulla hän työskenteli Hufvudstadsbladetissa ja Ylellä. Hän muutti Tukholmaan 1990. 1990-luvulla hän oli Hufvudstadsbladetin ja tanskalaisen Politikenin Pohjoismaiden-kirjeenvaihtaja. Hän aloitti Sydsvenskanissa 2001, ja vuodesta 2005 hän on ollut Sydsvenskanin politiikan päätoimittajana Vuodesta 2014 työskennellyt politiikan päätoimittajana myös Helsingborgs Dagbladissa. Lisäksi hän on HD-Sydsvenskanin yritysjohdossa.

Avellan on ollut Ruotsin radiossa ja muissa viestimissä kolumnistina ja on työskennellyt myös viestintäkonsulttina. Hän vierailee paneelissa Sveriges Radio P1:n ohjelmassa Godmorgon, världen!

Teokset
 Nordiskt arbetsseminarium om kläder och handikapp (1988)
 Brännpunkter i nyhetsflödet. Rättssociologiska nedslag (2003)
 Men är det rättvist? (2003, toimittaja)

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Ruotsalaiset päätoimittajat
Suomenruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Anne Husebekk

Anne Husebekk (s. 15. joulukuuta 1955) on norjalainen tutkija, immunologian  professori Tromssan yliopistossa. 1. elokuusta 2013 lähtien hän on myös ollut yliopiston rehtorina.

Husebekk suoritti lääketieteellisen tutinnon UiT:ssa vuonna 1982 väitteli samassa yliopistossa vuonna 1989. 
Hän on ollut immunologian ylikääkärinä ja tutkimusjohtajana Pohjois-Norjan yliopillisessa keskussairaalassa.
Vuonna 2002 hänestä tuli immunologian professori. Husebekk on erityisesti tutkinut transfuusiolääketiedettä (transfusjonsmedisin) ja sikiöiden ja vastasyntyneiden alloimmuunista trombocytopenia.

Lähteet 
«Husebekk, Anne» . Ansatte ved Universitetsledelsen, uit.no.

Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Norjalaiset professorit
USS Atlanta (1884)

USS Atlanta oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1884 vesille laskettu panssarikansiristeilijä.

Valmistus 
Alus tilattiin osana niin kutsuttuja ABCD-aluksia John Roach and Sonsilta Chesteristä Pennsylvaniasta, missä köli laskettiin 8. marraskuuta 1883. Alus laskettiin vesille 9. lokakuuta 1884 kumminaan presidentti Abraham Lincolnin pojantytär ja sotaministeri Robert Todd Lincolnin tytär neiti Jessie Lincoln ja otettiin palvelukseen 19. heinäkuuta 1886 päällikkönään Francis M. Bunce.

Palvelus

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltain laivaston risteilijät
USS Chicago (1885)

USS Chicago (runkonumerot CA_14, CL-14 ja IX-5) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1885 vesille laskettu panssarikansiristeilijä.

Valmistus 
Alus tilattiin 3. maaliskuuta 1883 osana niin kutsuttuja ABCD-aluksia John Roach and Sonsilta Chesteristä, missä köli laskettiin 29. joulukuuta 1883. Alus laskettiin vesille 5. joulukuuta 1885 kumminaan Edith Cleborne ja otettiin palvelukseen 17. huhtikuuta 1889 päällikkönään Henry Bellows Robeson.

Palvelus 
Alus luokiteltiin 17. heinäkuuta 1920 raskaaksi risteilijäksi runkonumerolla CA-14.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltain laivaston risteilijät
Yhdysvaltalaiset Espanjan–Yhdysvaltain sodan risteilijät
Cortland Hultberg

Cortland Hultberg (5. syyskuuta 1931 Chicago – 3. tammikuuta 2002 White Rock, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen säveltäjä, kuoronjohtaja ja musiikkipedagogi.

Hultberg valmistui Illinoisissa Master of Science -arvolla musiikkipedagogiikassa vuonna 1954. Hänestä tuli myös musiikin maisteri Arizonassa vuonna 1958. Hän teki ensimmäisen esiintymisensä 1948 ja johti armeijakuoroja 1950-luvun puolenvälin tienoilla. Hän muutti vuonna 1959 Kanadaan, jossa hän johti Brittiläisen Kolumbian yliopiston elektronisen musiikin studiota vuodesta 1965 ja toimi musiikin teorian sekä sävellyksen professorina vuosina 1970–93. Hän myös perusti saman yliopiston kamarilaulajien kuoron sekä oman kamarikuoronsa, Phoenixin.  

Hultbergin sävellyksiin lukeutuvat usein julkisissa kouluissa laulettu Fog, 3 Songs kuorolle, musiikki Oedipus Rex -näytelmään (1974–75) ja Concerto Grosso huilulle, oboelle, kahdelle käyrätorvelle, fagotille ja orkesterille. Hän myös sovitti musiikkia kuorolle.

Lähteet 

Kanadalaiset säveltäjät
Kanadalaiset kuoronjohtajat
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2002 kuolleet
Gazimağusan alue

Gazimağusan alue () on yksi Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan kuudesta alueesta. Sen pinta-ala on noin  neliökilometriä ja väkiluku  (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Gazimağusa eli Famagusta, kreikkalaisittain Ammóchostos.

Gazimağusan alue vastaa tavallaan Kyproksen tasavallan Famagustan aluetta, jonka osa se de jure on. Se käsittää kuitenkin vain eteläisimmän osan Pohjois-Kyproksen alueella olevasta Famagustan alueesta, kun taas pohjoisin osa muodostaa İskelen alueen. Pieni eteläosa Famagustan alueesta on Kyproksen tasavallan hallussa.

Lähteet 

Pohjois-Kyproksen alueet
Girnen alue

Girnen alue () on yksi Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan kuudesta alueesta. Se sijaitsee Kyproksen saaren pohjoisrannikolla, ja sen pinta-ala on noin  neliökilometriä ja väkiluku  (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Girne eli Kyrenia, kreikkalaisittain Kerýneia.

Girnen alue käsittää Kyproksen tasavaltaan de jure kuuluvan Kyrenian alueen, ja on sen de facto korvike Pohjois-Kyproksen hallinnossa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Pohjois-Kyproksen alueet
Güzelyurtin alue

Güzelyurtin alue () on yksi Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan kuudesta alueesta. Sen pinta-ala on noin  neliökilometriä ja väkiluku  (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Güzelyurt, kreikkalaisittain Mórfou.

Güzelyurtin alue kuuluu de jure Kyproksen tasavallan Nikosian alueeseen. Se muodostaa läntisimmän osan Pohjois-Kyproksen vallassa olevasta Nikosian alueen osasta.

Lefken alue erotettiin omaksi alueekseen Güzelyurtin alueesta vuonna 2016. Sen väkiluku oli vuonna 2011 noin , mikä tekisi jäljelle jääneen Güzelyurtin alueen väkiluvuksi saman vuoden tilastoinnilla noin .

Lähteet 

Pohjois-Kyproksen alueet
İskelen alue

İskelen alue () on yksi Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan kuudesta alueesta. Sen pinta-ala on noin  neliökilometriä ja väkiluku  (2011). Alueen hallinnollinen keskus on İskele, kreikkalaisittain Tríkomo.

İskelen alue käsittää pohjoisimman osan Kyproksen tasavaltaan de jure kokonaan kuuluvasta Famagustan alueesta. Eteläinen osa Pohjois-Kyproksen hallussa olevasta Famagustan alueesta muodostaa Gazimağusan alueen.

Lähteet 

Pohjois-Kyproksen alueet
Lefken alue

Lefken alue () on yksi Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan kuudesta alueesta. Sen väkiluku on  (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Lefke, kreikkalaisittain Léfka.

Lefken alue perustettiin vuonna 2016 erottamalla se Güzelyurtin alueesta. Alue kuuluu de jure Kyproksen tasavallan Nikosian alueeseen.

Lähteet 

Pohjois-Kyproksen alueet
Lefkoşan alue

Lefkoşan alue () on yksi Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan kuudesta alueesta. Sen pinta-ala on noin  neliökilometriä ja väkiluku  (vuonna 2011). Alueen hallinnollinen keskus on Lefkoşa eli Nikosia, kreikkalaisittain Lefkosía.

Lefkoşan alue käsittää Pohjois-Kyproksen hallinnassa de facto olevat osat Kyproksen tasavaltaan de jure kokonaan kuuluvista Nikosian alueesta sekä Lárnakan alueesta.

Lähteet 

Pohjois-Kyproksen alueet
Antti Evävaara

Antti Evävaara (s. 20. kesäkuuta 1952 Helsinki) on suomalainen huonekalusuunnittelija. Evävaara on edelläkävijä funktionaalisissa huonekaluissa. Hän valmistui huonekalukonservaattoriksi Ilmajoelta  ja vietti vuodet 1978-1983 Länsi-Berliinissä Kreuzbergissä entisöiden vanhoja huonekaluja kuten barokkikaappeja, rokokoota (rokokookonsolipöytiä) aina 1700-luvulta asti yrityksessään Kunsttischlerei Janisch & Evävaara. Palattuaan Suomeen 1983 Evävaara perusti yrityksen, jossa jatkoi entisöintiä ja koulutti samalla eri museoiden konservaattoreita. 1985 esitteli ensimmäisen tuolinsa Irma vuoden 1985 Habitare-sisustusmessuilla. Alkuvuosina Evävaara sisusti useita tiloja niin kotimaassa kuin ulkomaillakin mm. Ulkoministeriön tilan, jonne yhteen neuvotteluhuoneeseen valmisti 50 neliön suuruisen neuvottelupöydän. Ulkoministeriön kautta levisi 1987 Evävaaran suunnittelema Pesä-tuoli useisiin Suomen suurlähetystöihin ympäri maailmaa. Pesä-tuoli on Helsingissä Designmuseon  kokoelmissa.
1989 Evävaara suunnitteli epäsymmetrisen ovaalinmuotoisen Sofia pöydän, jonka ranskalainen Philipp Starck valitsi kirjaansa. Tunnetuimpia Evävaaran veistoksellisista huonekaluista ovat Toro-lipasto (1990), Vekki-tuoli (1991), Liekki-tuoli(1996), Martelalle suunniteltu Hellas-sarja(1996) sekä Arcade-tuoli(2000). Wind-tuoli 2008, joka sai Saksan sisustusarkkitehtiliiton palkinnon. Uusimmat tuotteet Boox Boox 2016 , Slide-hyllymoduulit 2015, Sail tuoli 2017.

Silence-maailma
Evävaaran suunnittelu päivittyi uudelle tasolle vuonna 2002 Silence-tuolin myötä. Silence-tuotteet ovat hiljaisten, henkilökohtaisten tilojen luomiseen tarkoitettuja tuotteita. Silence Sound Center-tuolin myötä Evävaaraa on pidetty yhtenä funktionaalisten huonekalujen edelläkävijöistä maailmassa. Silence Sound Center-tuolia on kutsuttu maailman pienimmäksi konserttisaliksi, tuoleja toimitettu mm.  Frankfurtin lentokentälle, Centre Pompidouhoun, Bordeauxin Cité du Vin, museoihin, kirjastoihin, useisiin kansainvälisiin toimistoihin mm Siemens, Bosch. Silence-tuolin jälkeen 2013 tuli Silence Phone Box puhelinkoppi, hiljainen työpiste. Silence Phone Box muuttuu myös yhden hengen videoneuvottelutilaksi Visioo Boxiksi. Visioo Box sai keväällä 2015 innovaatiopalkinnon Pariisin Bureaux Expo-tapahtumassa. 2017 Silence-Pergola tuoli, yksityisyyttä tarjoava avoin työpiste keinumekanismilla sekä Silence-Pergola Workspace hiljainen työpiste. Silence tuoteperhe kasvoi vielä 2017 Silence-Spiral puhelinspiraalilla.

Hyvinvointi
Evävaaraa on aina kiinnostanut hyvin­vointi­asiat, ja hänelle on ollut luontevaa tehdä projekteja hyvinvointialalle. Merkittävin niistä on Orimattilan Kehräämölle valmistunut Hemmottelukeidas Hellimö 2009 ja sen yhteyteen myöhemmin rakentunut Hotelli Teltta 2011, uudenlainen ekologinen elämyshotelli. Ennen kehräämössä kehrättiin lankaa ja nyt kehrätään hyvää oloa Hellimössä. 
Musik Spa 2008 sai kansainvälisessä World Spa Award-kilpailussa palkittu.
Evävaara suunnitteli 2009 matalaäänitaajuudella toimivan hierovan Divaanin.

Aiheesta muualla 
http://www.evavaaradesign.com
http://www.hellimo.fi
http://www.hotelliteltta.fi

Elävät henkilöt
Vuonna 1952 syntyneet
Suomalaiset muotoilijat
Andrea (laulaja)

Teodora Rumenova Andrejeva (; s. 23. tammikuuta 1987 Sofia) on bulgarialainen pop-folk-laulaja, joka käyttää taiteilijanimeä Andrea (). 

Ennen soolouraansa Andrea esiintyi laulaja Costi Ionițăn kanssa. He muodostivat duon nimeltä Sahara. Duo oli mukana Shaggyn kappaleella ”Champagne”.

Diskografia

Sooloalbumit 
 2008: Ogan v kravta
 2009: Men si tarsil
 2010: Andrea
 2012: Loša

Muut albumit 
 2018: Andrea’s Best Balkan Hits

Singlet 
 2009: Tyalee
 2009: Bellezza
 2010: I Wanna
 2011: Champagne
 2014: Chupa Song
 2014: Nay-dobrata
 2014: Besame
 2015: Passion
 2015: Poludei
 2016: Love Is Mine
 2016: Vsitško mi vze
 2017: Vitamin
 2017: Strogo zabraneno
 2018: Heart Beating Hard
 2018: Miss California
 2019: Amor Peligroso
 2019: Kak Te Iskam
 2020: Soledad

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Andrean virallinen sivusto 
Bulgarialaiset laulajat
Vuonna 1987 syntyneet
Pop-folklaulajat
Elävät henkilöt
Pihlaja (laulaja)

Pihlaja (oikealta nimeltään Titta Pihlajamaa) on suomalainen tamperelais-helsinkiläinen laulaja-lauluntekijä.

Hänen läpimurtokappaleensa ”Picasso” ja ”Pojat” ovat ylittäneet kultarajan Spotifyssa. Pihlaja oli myös ehdolla vuoden tulokkaaksi Emma-gaalassa vuonna 2021. Hän levyttää Sony Music Finlandille.

Diskografia

Albumit

Singlet

Vierailijana 
 ”Tyhjää kohinaa” (Adi L Hasla, 2017)
 ”Uhkarohkeita” (Kostume, 2017)
 ”Kevät” (Adi L Hasla, 2018)

Lähteet 

Suomalaiset laulaja-lauluntekijät
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Jørgen Brekke

Jørgen Brekke (s. 1968) on norjalainen kirjailija.

Brekke on koulutukseltaan opettaja. Hän on työskennellyt toimittajana ja henkilökohtaisena avustajana. Hänen esikoisteoksensa on rikosromaani Armon piiri, joka on käännetty monille kielille. Hän sai teoksesta palkinnot Norlis debutantpris ja Maurits Hansen-prisen - Nytt Blod parhaasta norjalaisesta rikosesikoisesta.

Brekken teosten tapahtumaympäristö on Trondheim. Päähenkilö on trondheimilainen poliisi Odd Singsaker. Kahdessa ensimmäisessä romaanissa tapahtumat liikkuvat myös historiassa, mutta kolmas Menneskets natur tapahtuu vain nykyajassa. Doktor Fredrikis kabinett on 1700-luvulle sijoittuva rikosromaani. Teoksessa Paradisplaneten yhdistyvät historia, filosofia ja kirjallisuus, ja Avgrunnsblikkissä rikostutkija Singsaker saa tutkittavakseen uusia ja vanhoja asioita.

Palkinnot ja tunnustukset 
Norlis debutantpris
Maurits Hansen-prisen - Nytt Blod

Teokset 
 Nådens omkrets – rikosromaani, 2011
 Drømmeløs – rikosromaani, 2012
 Menneskets natur – rikosromaani, 2013
 Doktor Fredrikis kabinett – rikosromaani, 2014
 Paradisplaneten – rikosromaani, 2016
 Akademiet: Oppdrag Mars 1) – nuortenromaani, 2016
 Avgrunnsblikk – rikosromaani, 2017
 Reisen: Oppdrag Mars 2) – nuortenromaani, 2017

Suomennetut teokset
 Armon piiri, (Nådens omkrets) suomentanut Katriina Huttunen. Helsinki: Johnny Kniga,  2011
ISBN 978-951-0-38242-4 – WSOY: 2011. ISBN 978-951-0-38935-5 – WSOY, 2013 – (Tasku-Kniga.). ISBN 978-951-0-39607-0
 Uneton (Drømmeløs]), suomentanut Päivi Kivelä. Helsinki: Johnny Kniga, 2013
ISBN 978-951-0-39521-9 – WSOY: 2013. ISBN 978-951-0-39791-6 –  Johnny Kniga, 2014]  (Tasku-Kniga.)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Jørgen Brekke Dekkaritissä

Norjalaiset kirjailijat
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Holly Taylor

Holly Taylor (s. 31. lokakuuta 1997) on Kanadassa syntynyt yhdysvaltalainen näyttelijä ja tanssija. Hän aloitti uransa Broadway-tuotantossa Billy Elliot 11-vuotiaana Sharon Percyn roolissa ja jatkoi roolissa lähes kaksi vuotta. Hän on näytellyt Paige Jenningsiä FX:n tv-sarjassa Americans.
Hän on myös näytellyt useissa tv-mainoksia.

Elämä ja ura 
Taylor syntyi Middletonissa, Nova Scotiassa, Kanadassa, 31. lokakuuta, 1997, vanhemmilleen Margaretille ja Markille . Hänellä on vanhempi veli nimeltään Philip. Sen jälkeen, kun hänen perheensä muutti New Jerseyyn vuoden 2000 alussa, hän alkoi käydä tanssitunneilla kolmevuotiaasta lähtien. Noin vuotta myöhemmin hän yllätti vanhempansa ilmoittamalla, että hän tulisi tanssimaan Broadwaylla, kun hän kasvaisi isoksi. Kun hän oli 11-vuotias, Taylor tanssi kahdeksana näytöksessä viikossa musikaalissa Billy Elliot Imperial Theatressa New Yorkissa.

Taylor kävi koulua yläasteella kotikaupungissaan New Jerseyssä niin paljon kuin Billy Elliotin aikataulu teki sen mahdolliseksi, ja piti hänen akateemista menestystään kiitettävällä tasolla. Hänet kutsuttiin Johns Hopkinsin ohjelmaan lahjakkaille lapsille, ja seuraavana vuonna oli kutsuttu opiskelijoiden kansainväliseen vaihto-ohjelmaan lahjakkaille lapsille.

Hänen aikansa Billy Elliotissa kesti 22 kuukautta. Sen jälkeen hän alkoi suunnata yhä enemmän näyttelemiseen, vaikka hän oli niin ujo, että se oli vaikeaa aluksi. "Mutta sitten, mitä enemmän olen alkanut tehdä sitä, sitä enemmän tulin ulos kuorestani ja enemmän nautin siitä", hän sanoi.

Hän teki koe-esiintymisvideon vakoojatrilleri tv-sarjaan Americans Los Angelesissa ja suostui ohjelmaan tavattuaan sen tuottajat New Yorkissa.

Taylor on asunut Waynessa, New Jerseyssä siitä lähtien, kun hän oli kaksi vuotta vanha. Hän valmistui Wayne Hills High Schoolsta vuonna 2016.

Hän opiskelee Kean Universityssa Unionissa, New Jerseyssä.

Filmografia

Elokuva

Televisio

Palkintoja ja nimityksiä

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuonna 1997 syntyneet
Kanadanirlantilaiset
Elävät henkilöt
Marika Rökk

Marika Karoline Rökk (3. marraskuuta 1913 Kairo, Egypti, silloinen Osmanien valtakunta – 16. toukokuuta 2004 Baden bei Wien, Itävalta) oli unkarilainen tanssija, näyttelijä ja laulaja, joka sai paljon julkisuutta 1930- ja 1940-luvun Saksassa. Häntä pidettiin Saksan vastineena Ginger Rogersille.

Unkarin Budapestissa kasvanut Marika Rökk pääsi jo 15-vuotiaana ammattimaiseksi viihdetanssijaksi Hoffmann-Girls-ryhmään. Vuonna 1933 hän esiintyi Budapestissä päätähtenä revyyssä Stern in der Manage. Vuodesta 1934 hän kuului Saksassa UFA-elokuvayhtiön henkilöstöön. Hänen ensimmäinen UFA-elokuvaroolinsa oli filmissä Leichte Kavallerie (1935), joka teki hänestä elokuvatähden, joskin hän oli jo sitä ennen mukana muutamissa unkarilaisissa ja brittiläisissä komedioissa kuten Why Kiss Me Sergeant (1930) ja Why Sailors Leave Home (1930). Hänen tunnetetuimpia elokuvaroolejaan ovat filmit Hallo Janine! (1939), Unelmieni tyttö (Die Frau meiner Träume, 1944) ja Kind der Donau (1950). Vuonna 1940 Rökk avioitui elokuvaohjaaja Georg Jacobyn kanssa. Yhdessä he tekivät muun muassa elokuvat Frauen sind doch bessere Diplomaten (värifilmi, 1939-41) ja Kora Terry (1940). Hänen rooleihinsa sisältyi usein tanssi- ja laulunumeroita. Hänen tavallisena tanssiparinaan oli Johannes Heesters.

Hän sai Bambi-palkinnon vuosina 1948, 1968, 1987, 1990 ja 1998.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Unkarilaiset näyttelijät
Tanssijat
Unkarilaiset laulajat
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet
Karhunruohot

Karhunruohot (Tofieldia) on karhunruohokasvien (Tofieldiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi 12 lajia. Useita sukuun kuvattuja lajeja on myös todettu samoiksi lajeiksi jonkin jo aiemmin kuvatun lajin kanssa tai siirretty toisiin sukuihin kuuluviksi. Karhunruohot muistuttavat paljolti suoliljoja (Narthecium), mutta eroavat niistä kukkien rakenteiden perusteella.

Karhunruohot ovat monivuotisia, ruohovartisia ja kaljuja kasveja, joilla on suikertava juurakko. Varret ovat kasvutavaltaan pystyjä ja varren alaosissa on muutamia lehtiä. Tyvilehdet ovat muodoltaan keihäsmäisiä ja lehtien reunat ovat kääntyneet vartta kohti. Karhunruohojen kukinto on tiivis terttu. Karhunruohojen hedelmä on munanmuotoinen kota.

Suomessa tavataan vain yhtä karhunruoholajia, pohjankarhunruohoa eli karhunruohoa (Tofieldia pusilla), joka on paikoin yleinen Pohjois-Suomessa.

Karhunruohojen (Tofieldia) suvun tieteellinen nimi viittaa 1700-luvulla eläneeseen englantilaiseen kasvitieteilijään Thomas Tofieldiin.

Lajeja 
 Tofieldia calyculata – lettokarhunruoho
 Tofieldia cernua
 Tofieldia coccinea
 Tofieldia divergens
 Tofieldia furusei
 Tofieldia glabra
 Tofieldia himalaica
 Tofieldia nuda
 Tofieldia okuboi
 Tofieldia pusilla – pohjankarhunruoho eli karhunruoho
 Tofieldia thibetica
 Tofieldia yoshiiana

Lähteet 

Karhunruohokasvit
Darkness of Eternity


Darkness Of Eternity on Amberian Dawnin kahdeksas studioalbumi, julkaistiin vuonna 2017.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Capri – laulu
 Tuomas Seppälä – kitara, kosketinsoitin
 Emil Pohjalainen – kitara
 Jukka Hoffrén – basso
 Joonas Pykälä-aho – rummut

Arvostelut 
 Imperiumi: 7+/10
 Kaaoszine: 
 Metal Temple:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Albumi discogs-sivustolla 
 

Vuoden 2017 albumit
Amberian Dawnin albumit
Hentriakontaani

Hentriakontaani eli n-hentriakontaani (C31H64) on 31-hiilinen suoraketjuinen  alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan  kiinteää, kellertävän ruskeaa vahamaista ainetta. Hentriakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)29CH3, moolimassa 436,853 g/mol, sulamispiste 68 °C, kiehumispiste 438 °C, taitekerroin 1.4278 (90 °C) ja CAS-numero 630-04-6. Hentriakontaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee kloroformiin ja tolueeniin.

Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Aiheesta muualla 
PubChem: Hentriacontane 
ChemBlink: Hentriacontane 
Human Metabolome Database (HMDB): Hentriacontane 
Food Component Database (FooDB): Hentriacontane 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: N- Hentriacontane 
Pherobase: Floral Compound - 31Hy 
Pherobase: Semiochemical - 31Hy 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Hentriacontane 

Alkaanit
Tatjana Tolstaja

Tatjana Tolstaja (, s. 3. toukokuuta 1951 Leningrad) on venäläinen kirjailija ja televisiojuontaja. Hän kuuluu Tolstoin taiteilijasukuun. Hänen isänisänsä on neuvostokirjailija Aleksei Nikolajevitš Tolstoi.

Tolstaja opiskeli filologiaa Leningradin valtionyliopistossa ja työskenteli sen jälkeen useita vuosia kustannustoimittajana Moskovassa. 1980-luvun puolivälissä hän alkoi julkaista novellejaan kirjallisuuslehdissä. Niistä ensimmäinen (На золотом крыльце сидели) julkaistiin Avrora-lehdessä 1983. Hänen vuonna 1987 julkaistu esikoiskokoelmansa nosti hänet yhdeksi Gorbatšovin ajan tärkeimmistä kirjailijoista. Seuraavina vuosina hän vietti runsaasti aikaa Yhdysvalloissa, jossa hän toimi vierailevana luennoitsijana eri yliopistoissa.  Vuodesta 2002 vuoteen 2014 hän juonsi kulttuuriaiheista keskusteluohjelmaa The School for Scandal Venäjän televisiossa.

Teosten suomennokset

Novellit
Antologiassa: 
 Seurustelua (Vrode flirta), suom. Vappu Orlov
 Savu ja varjo (Dym i ten), suom. Vappu Orlov

Lähteet

Venäläiset kirjailijat
Venäläiset toimittajat
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
PrettyMuch

PrettyMuch (tyyliteltynä PRETTYMUCH) on amerikkalais-kanadalainen poikabändi Los Angelesista Kaliforniasta. Vuonna 2016 musiikkimoguli Simon Cowellin luomaan pop-lauluryhmään kuuluu neljä amerikkalaista jäsentä Austin Porter, Nick Mara, Edwin Honoret ja Brandon Arreaga sekä yksi kanadalainen jäsen Zion Kuwonu. Yhtyeen tyylilajeja ovat pääosin pop ja R&B.

Julkaisut

Singlet 
Would You Mind (2017)
Teacher (2017)
Open Arms (2017)
No more (2017)
10,000 Hours (2018)
Summer On You (2018)
Solita (2018)
Real Friends (2018)
Jello (2018)
Blind (2019)
Gone 2 Long (2019)
Lying (feat. Lil Tjay) (2019)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 PrettyMuchin viralliset kotisivut

Yhdysvaltalaiset poikabändit
Yhdysvaltalaiset popyhtyeet
Anijan kunta

Anijan kunta sijaitsee Pohjois-Virossa Harjumaa maakunnassa noin 30 kilometriä Tallinnasta itään.

Hallinto 
Anijan kunta muodostettiin lokakuussa 2017 yhdistämällä Aegviidun ja Anijan kunnat. Kunnassa on 6 286 asukasta (1.1.2018). Kunnan pinta-ala on 533 neliökilometriä.

Kunta muodostuu Kehran kaupungista (linn), Aegviidun pienkauppalasta (alev) sekä 31 kylästä (küla).

Liikenne 
Kantatiet 12 ja 13 kulkevat Anijan kautta. Rautatie Tallinnasta Tapaan kulkee Aegviidun ja Kehran kautta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Fakhruddin Ali Ahmed

Fakhruddin Ali Ahmed (13. maaliskuuta 1905 – 11. helmikuuta 1977) oli Intian viides presidentti. Hän toimi ministerinä Intian parlamentissa vuodesta 1966 lähtien. Hän asettui ehdolle presidentiksi Intian kongressipuolueen jäsenenä. Ahmedin virkakautensa kesti 24. helmikuuta 1974 – 11. helmikuuta 1977. Hän kuoli kesken toimikauden.

Lähteet 
 

Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1977 kuolleet
Intian presidentit
Dotriakontaani

Dotriakontaani eli n-dotriakontaani (C32H66) on 32-hiilinen suoraketjuinen  alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan  kiinteää ainetta. Dotriakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)30CH3, moolimassa 450,88 g/mol, sulamispiste 69,7 °C, kiehumispiste 470 °C, tiheys 0,8124 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,4550 ja CAS-numero 544-85-4. Dotriakontaani ei käytännössä liukene veteen, mutta se liukenee dietyylieetteriin ja hiilitetrakloridiin sekä hieman  etanoliin ja kloroformiin sekä hyvin bentseeniin.

Yhdistettä esiintyy kasveissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Aiheesta muualla 
PubChem: Dotriacontane 
ChemBlink: n-Dotriacontane 
Human Metabolome Database (HMDB): Dotriacontane 
Food Component Database (FooDB): Dotriacontane 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: N-Dotriacontane 
Pherobase: Semiochemical - 32Hy 

Alkaanit