joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Fukuoka Dome

Fukuoka Yahoo! Dome (), aikaisemmin Fukuoka Dome () on Japanissa, Fukuokassa sijaitseva baseball-areena, joka on osa Hawks Town -kompleksia. Kompleksiin kuuluu Hakws Town -kauppakeskus, areena sekä JAL Resort Sea Hawks -hotelli. Areena toimii Tyynenmeren liigassa pelaavan Fukuoka SoftBank Hawksin kotikenttänä ja siellä järjestetään myös isoja konsertteja. Esimerkiksi Bon Jovi, Frank Sinatra, Madonna, The Rolling Stones, Eagles, Queen, Ayumi Hamasaki ja Billy Joel ovat esiintyneet areenalla.

Vuonna 2005 Yahoo!Japaniin kuuluva SoftBank osti areenan Daieilta ja nimesi areenan uudestaan Fukuoka Yahoo! JAPAN Domeksi.

Kupolin katto
Fukuoka Domen valmistuessa maaliskuussa 1993 se oli Japanin toinen kupolimallinen baseball-areena ja siinä oli ensimmäisenä Japanissa uniikki avautuva katto. Katto on rakennettu kolmesta erillisestä kupolin osasta, joista kahta voidaan liikutella lomittain noin 120 asteen verran. Katon avaaminen ja sulkeminen kestää noin 20 sekuntia. Ollessaan täysin avoimena, kattoon syntyy aukko joka on noin 60% koko katon leveydestä.

Aukeavaa kattoa käytetään SoftBank Hawksien kotiotteluissa kotijoukkueen voittaessa ottelun. Tällöin areenan valot himmennetään, katto avataan ja syntyneestä aukosta ammutaan ilotulitteita ylös. Samaan aikaan areenan näytöillä esitellään joukkueen pelaajien kuvia. Aikaisemmin kattoa pidettiin auki hyvällä säällä pelien aikana, mutta kuumuudesta ja auringonpaisteesta johtuvien sairaustapauksien takia kattoa ei ole vuoden 1994 jälkeen pidetty auki. Japanilainen yhtye Kinki Kids toivoi, että katto olisi pidetty auki heidän konserttinsa aikana, mutta se pidettiin kiinni vedoten meluhaittoihin.

Konserttikäyttö
Fukuoka Dome suunniteltiin baseball-areenan lisäksi Kyūshūn suurimmaksi konserttihalliksi. Monet huippuartistit ovat käyttäneet Fukuoka Domea osana niin sanottua "Viiden suuren hallin kiertuetta" (Sapporo, Tokio, Nagoya, Osaka ja Fukuoka).

Ensimmäinen Fukuoka Domen konsertti järjestettiin 10. huhtikuuta 1994, kun areenalla oli konsertti fukuokalaisille artisteille. Konsertti oli nimeltään "Dreamlive in Fukuoka Dome" ja siinä esiintyneitä olivat muun muassa Yōsui Inoue, Yoshihiro Kai, Kazuo Zaitsu sekä Tetsuya Takeda.

Tämän jälkeen muita ulkomaalaisia artisteja ovat olleet kahden päivän konsertin esittänyt Michael Jackson ja hänen lisäkseen muun muassa Paul McCartney, The Rolling Stones, Eagles, Billy Joel, Aerosmith sekä Queen. Japanilaisista artisteista SMAP, B'z, Eikichi Yazawa, DREAMS COME TRUE, Glay, globe, Kinki Kids, Namie Amuro, MISIA, Mr. Children, Southern All Stars ja L'Arc～en～Ciel ovat pitäneet isoja konsertteja areenalla.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Hawks Townin kotisivut 
 Fukuoka SoftBank HAWKSin kotisivu 
 Yahoo! BB - SoftBank HAWKS Special Site  

Japanin baseballstadionit
Fukuokan urheilu
Taiwanin kieli

Taiwanin kieli () eli hokkien on siniittinen kieli, jota puhutaan Taiwanissa. Se luokitellaan eteläisiin min-murteisiin eli minnan-kiinaan. Kielellä on noin 15 miljoonaa puhujaa Taiwanissa. Vuonna 2010 tehdyn väestölaskennan mukaan 81,9 prosenttia maan väestöstä osasi hokkienin kieltä.

Taiwanin valtio on määritellyt kielen kansalliseksi kieleksi.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin pe̍h-ōe-jī- tai tâi-lô-järjestelmällä tai kiinalaisin merkein. Aiemmin Japanin vallan aikana on myös käytetty katakanaa. Raamattu on käännetty kokonaisuudessaan hokkieniksi vuonna 1992.

Fonologia

Konsonantit 

Lähde:

Vokaalit 

Tooneja on kahdeksan. Kaikki muut vokaalit lukuun ottamatta [o] ja [ə] voivat esiintyä myös nasaalisina.

Lähde:

Sanasto 
Lukusanat 1–10 taiwaniksi:

Lähteet 

Min-kiina
Kimpisen urheilukeskus

Kimpisen urheilukeskus on Lappeenrannan Kimpisen kaupunginosassa sijaitseva kaupungin pääasiallinen jalkapallon ja yleisurheilun kilpailujen näyttämö. Se on lappeenrantalaisen amerikkalaisen jalkapallon joukkueen Rajaritareiden kotikenttä. Kenttää käyttää myös jalkapallojoukkue PEPO.

Urheilukeskuksen ominaisuudet 
Kimpisen yleisurheilustadionilla on mondo-pinnoitteiset juoksuradat ja 100 × 60 metrin suuruinen nurmikenttä jalkapalloa ja heittolajeja varten. Stadionin valaisinpylväät valaisevat kenttää 500 luksin vahvuisesti.

Varsinaisen yleisurheilustadionin lisäksi urheilukeskukseen kuuluu myös toinen nurmijalkapallokenttä, 3 massa ulkotenniskenttää, 2 kestopäällyste ulkotenniskenttää, ulkokoripallokenttä, 3 ulkolentopallokenttää, sekä noin kilometrin mittainen valaistu lenkkipolku. Talvella Kimpisessä on kiekkokaukalo, kaksi luistelualuetta ja valaistu noin kilometrin mittainen latu.

Historiaa 
Kimpisen urheilukenttä valmistui lähelle Saimaan rantaa kesällä 1939. Areenasta tuli heti suosittu. Kesäisin siellä on järjestetty jalkapallo-otteluja ja yleisurheilukilpailuja ja talvella jääpallopelejä (vuoteen 1988 saakka). Kesällä 1975 juoksuradat ja suorituspaikat saivat ensimmäistä kertaa kestopäällysteen. Lemminkäisen uusi pinnan vuonna 1989 Novotan-polyuretaanipäällysteellä.

Peruskorjaus 
Kimpisen peruskorjauksen ensimmäinen vaihe aloitettiin 2006. Vanhan pääkatsomon katos purettiin keväänä 2007, ja tilalle pääkatsomoon ja C-katsomoon rakennettiin kesällä 2007 yhtenäinen katos. Vuoden 1997 Kalevan kisoihin väliaikaiseksi rakennettu päätykatsomo purettiin, ja sen tilalle rakennettiin keväällä 2007 uusi rinnekatsomo. Lehdistökatsomon paikat sijoitettiin C-katsomoon katoksen alle. Kesänä 2007 uusittiin myös kentän valaisinpylväät ja niihin asennettiin 500 luxin valaistus, joka riittää jalkapallossa Ykkösen tasolle. Veikkausliigaan vaadittavaa 800 luksin valaistusta ei tässä vaiheessa asennettu. Peruskorjauksen kustannusarvio oli noin 1,5 miljoonaa euroa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kimpisen urheilukeskus

Suomen urheilukeskukset
Suomen yleisurheilustadionit
Suomen jalkapallostadionit
Lappeenrannan urheilupaikat
Aleksandr Batjuk

Aleksandr Mihailovitš Batjuk (, s. 14. tammikuuta 1960) on aktiiviurallaan Neuvostoliittoa edustanut venäläinen entinen maastohiihtäjä ja olympiamitalisti.

Batjuk kuului hopeaa voittaneeseen Neuvostoliiton viestijoukkueeseen Sarajevon olympialaisissa 1984. Batjuk saavutti viestijoukkueessa myös maailmanmestaruuden Oslosta 1982 ja hopeaa Oberstdorfista 1987. Maailmancupissa hänen paras sijoituksensa on 15 kilometrin perinteisen viides tila 10. helmikuuta 1983.

Arvokilpailut 
Olympialaiset:
Sarajevo 1984: 15 km kymmenes, 30 km 16., 4 × 10 km hopeaa
Calgary 1988: 15 km (p) 15.
MM-kilpailut:
Oslo 1982: 15 km viides, 50 km neljäs, 4 × 10 km kultaa 
Seefeld 1985: 15 km 13., 30 km 14., 50 km 11., 4 × 10 km kuudes
Oberstdorf 1987: 15 km (p) kahdeksas, 4 × 10 km hopeaa

Lähteet 
FIS:n profiili

Neuvostoliittolaiset maastohiihtäjät
Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Italian Grand Prix 1989

Italian Grand Prix 1989 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 10. syyskuuta 1989 Monzan radalla Italiassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden neljäs. Paalupaikan aika-ajoissa vallannut Ayrton Senna joutui keskeyttämään moottoriongelmien takia. Muut palkintosijat menivät Gerhard Bergerille ja Thierry Boutsenille.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Ayrton Senna – 1.23,720
Nopein kierros: Alain Prost – 1.28,107 (kierroksella 44)
Historian 40. Italian Grand Prix
McLaren varmisti viidennen valmistajien mestaruutensa ja saavutti 1500 MM-pisteen rajan
Prost juhlisti kaudeksi 1990 kirjoitettua Ferrari-sopimustaan ottamalla italialaisfanit huomioon voittoseremoniassa. Hän pudotti pokaalin korokkeelta yleisön sekaan, jossa se purettiin fanien keskuudessa matkamuistoiksi. Tallipäällikkö Ron Dennis oli tapauksesta vihainen Prostille ja pudotti valmistajien pokaalin tämän jalkoihin, koska McLaren-kuljettajien sopimuksen mukaan palkinnot kuuluivat tallille ja olivat merkkinä tallin suorituskyvystä.

Lähteet 

Italian Grand Prix
Andrew Leith Adams

Andrew Leith Adams (21. maaliskuuta 1827 Aberdeen, Skotlanti – 29. heinäkuuta 1882 Queenstown, Irlanti) oli skotlantilainen lääkäri, luonnontieteilijä ja paleontologi. Hän oli kirjailija Francis Adamsin isä.

Adams oli armeijan lääkäri ja palveli 22. jalkaväkirykmentissä Intiassa vuodesta 1848 alkaen. Hän palveli myös Kashmirissa, Egyptissä, Maltalla, Gibraltarissa ja Kanadassa. Vapaa-aikansa hän käytti tutkimalla näiden alueiden luontoa. Maltalta löytämiensä selkärankaisten fossiilien innostamana hän perehtyi norsujen fossiileihin ja hänestä tuli alan auktoriteetteja.

Jäätyään eläkkeelle vuonna 1873 Adams sai luonnonhistorian professorin oppituolin Trinity Collegessa Dublinissa ja Queen's Collegessa Corkissa. Hän julkaisi kaksi kirjaa, Wanderings of a Naturalist in India, the Western Himalayas and Cashmere (1867) ja Notes of a Naturalist in the Nile Valley and Malta (1871). Hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi 1872.

Adamsin kunniaksi on nimetty jääkuikka (Gavia adamsii). Adams nimesi joukon lintuja, muun muassa useita varpussukujen alalajeja ja tuhkalumivarpusen (Montifringilla adamsi).

Julkaisuja 
 Adams, A. L. 1877: Monograph on the British fossil elephants. Paläontographical society.
 Adams, A. L. 1859: Notes on the habits, haunts, etc. of some of the birds of India. Proc. Zool. Soc. Lontoo 26, 466-512.
 Adams, A. L. 1859: The birds of Cashmere and Ladakh. Proc. Zool. Soc. Lontoo 27, 169-190.

Lähteet 
 LoveToKnow
 Darwinin kirjeenvaihto

Brittiläiset ornitologit
Vuonna 1827 syntyneet
Vuonna 1882 kuolleet
William Grove

Sir William Robert Grove (s. 11. heinäkuuta 1811 Swansea, Wales – k. 1. elokuuta 1896 Lontoo, Englanti) oli brittiläinen fyysikko ja alkujaan lakimies ja London Institutionin fysiikan professori vuodesta 1841.

Nuoruusvuodet 
Grove syntyi Swanseassa Walesissa, ja oli perheen ainoa lapsi. Hänen ensimmäiset opiskeluvuotensa olivat yksityisopiskelun varassa ennen kuin Grove aloitti opiskelun Brasenose Collegessa Oxfordissa. 1832 hän valmistui ja samana vuonna Grove liittyi "kuninkaalliseen instituutioon" ja oli Swansea Literary and Philosophical Society (Swansean kirjallinen ja filosofinen yhdistyksen) perustaja.

Ura 
Grove julkaisi vuonna 1838 polarisaatiottoman Groven sähköparin, joka oli paljon tehokkaampi ja halvempi kuin John Frederic Daniellin kaksi vuotta aiemmin julkaisema paristo. 

Veden hajottaminen vedyksi ja hapeksi sähkön avulla oli keksitty 1800-luvun alussa. Grove meni askeleen pidemmälle, ja yhdisti vetyä ja happea saadakseen vettä ja sähköä. Hän huomasi, että jos näin syntyneen sähkön avulla hajotettiin lisää vettä, voitiin luoda tapahtumaketju jota voidaan kuvata ensimmäiseksi polttokennoksi.

Grove  kutsuttiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1840.  Hän alkoi pian toimia yhdistyksen uudistamiseksi, koska valta oli siellä keskittynyt pienen hyvä veli -verkoston käsiin.

Groven vuonna 1846  kirjoittamassa kirjassa On the correlation of Physical Forces hän ennakoi energian säilymisen periaatteita, jotka Helmholz kuvasi tarkemmin seuraavana vuonna.

Grove julkaisi kaikkiaan noin seitsemänkymmentä artikkelia ja kirjaa, useimmat sähkökemian alalta.

Perhe 
Kuninkaallisessa instituutiossa Grove tapasi Emma Maria Powlesin (kuoli 1879) ja meni naimisiin tämän kanssa vuonna 1837. Pari sai kaksi lasta, Emilen ja Annan.

Groven tytär Imogen Emile (kuoli 1886) meni naimisiin William Edward Hallin kanssa vuonna 1886. Tyttärensä Anna oli naimisissa Herbert Augustus Hillin kanssa ja he saivat kaksi lasta: Edmond Herbert Grove-Hills ja John Waller Hills.

Lähteet 

Brittiläiset fyysikot
Vuonna 1811 syntyneet
Vuonna 1896 kuolleet
(55637) 2002 UX25

{{NÄKYVÄOTSIKKO:(55637) 2002 UX25}}
(55637) 2002 UX25 on Kuiperin vyöhykkeessä sijaitseva suuri transneptuninen kohde, jonka löysi Arizonan yliopiston Spacewatch-ohjelma vuonna 2002. Sillä tiedetään olevan ainakin yksi kuu, jonka kiertorata on 205 ± 55 km.

Lähteet
JPL Small-Body Database Browser: 55637 (2002 UX25) 
Numbered minor planets

Aiheesta muualla
Kiertoratasimulaatio NASA:n sivuilla 

Kuiperin vyöhyke
Transneptuniset kohteet
Mahdolliset kääpiöplaneetat
SECI-malli

SECI-malli eli tiedon luomisen prosessimalli on Ikujirō Nonakan ja Hirotaka Takeuchin kehittämä malli uuden tiedon luomiseen organisaatiossa. Malli kuvaa prosessiin neljä vaihetta, jotka ovat tiedon sosialisaatio (socialization), ulkoistaminen (externalization), yhdistäminen (combination) ja sisäistäminen (internalization).

Malliin sisältyy tiedon spiraali, jossa eksplisiittinen ja hiljainen tieto vuorovaikuttavat keskenään jatkuvana prosessina. Tämä vuorovaikutus johtaa uuden tiedon luomiseen. Mallin keskeinen ajatus on, että yksilöt jakavat jo olemassa olevaa tietoaan toistensa kanssa, jolloin se yhdistyy uudeksi tiedoksi. Tiedon spiraali - eli tiedon määrä - kasvaa sitä enemmän, miten monta kierrosta (iteraatiota) mallissa edetään.

SECI-mallin neljä vaihetta

Sosiaalisaatio (hiljaisesta hiljaiseen) on hiljaisen tiedon välittämistä sosiaalisen vuorovaikutuksen avulla yksilöiden välillä. Epämuodollinen sosiaalinen kanssakäyminen sekä käytännön esimerkkien kautta opettaminen ovat esimerkkejä tiedon sosiaalisaatiosta. 

Ulkoistaminen (hiljaisesta eksplisiittiseen) on hiljaisen tiedon muokkaamista eksplisiittiseksi käyttäen käsitteitä ja malleja. Hiljainen tieto muutetaan tässä vaiheessa ymmärrettävään ja tulkittavaan muotoon, jolloin se on myös muiden käytettävissä. Ulkoistettu ja teoreettinen tieto ovat perusta uuden tiedon luomiselle. 

Yhdistäminen (eksplisiittisestä eksplisiittiseen) on ulkoistetun eksplisiittisen tiedon kokoamista laajemmiksi kokonaisuuksiksi, käsitejärjestelmiksi. Kun tieto on saatu eksplisiittiseen muotoon, voidaan se yhdistää aiemmin arkistoituihin tietoihin. Tässä vaiheessa tietoa myös analysoidaan ja järjestetään. 

Sisäistäminen (eksplisiittisestä hiljaiseen) tarkoittaa eksplisiittisen tiedon ymmärtämistä, jolloin tieto muuttuu hiljaiseksi ja tulee osaksi yksilön henkilökohtaista tietopohjaa. Kierros jatkuu tiedon spiraalia tästä vaiheesta takaisin sosiaalisaatioon, kun yksilö jakaa sisäistämäänsä tietoa hiljaisesti. Täten tiedon määrä kasvaa sekä yksilöiden aiemmat käsitykset mahdollisesti muuttuvat.

Katso myös
Ba, tiedon muodostumiseen liittyvä käsite

Aiheesta muualla

Lähteet

Johtaminen
Tietojärjestelmätiede
Timo Kämäräinen

Timo Kämäräinen (s. 29. huhtikuuta 1979 Sonkajärvi) on suomalainen kitaristi, laulaja, lauluntekijä ja tuottaja. Hän on toiminut tuottajana, sovittajana ja säveltäjänä useissa eri yhteyksissä.

Tausta
Kämäräinen kävi koulua Iisalmessa, kunnes sai vanhemmiltaan luvan siirtyä Kuopion musiikkilukioon. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi hän jatkoi musiikkiopintoja Helsingissä Stadiassa ja vuodesta 2001 lähtien Sibelius-Akatemian jazzosastolla. Hänen omissa yhtyeissään on ollut vahva rockjazzin tai progejazzin ote.

Ura
Kämäräinen on esiintynyt ja levyttänyt useiden artistien ja yhtyeiden kanssa tyylilajien venyessä rockista ja jazzista nykymusiikkiin. Vuonna 2005 hän julkaisi rockjazzia sisältävän soololevyn Unea, ja myös Beagon-yhtyeen Countryside-levy julkaistiin samana vuonna. Beagon-yhtyeessä Kämäräinen laulaa, soittaa kitaraa, säveltää ja sanoittaa. Yhtyeeseen kuuluvat myös basisti Jape Karjalainen ja rumpali Olli Krogerus. Beagonin toinen albumi Traffic julkaistiin elokuussa 2007, minkä jälkeen yhtye jäi tauolle. Toinen sooloalbumi Pulpae julkaistiin tammikuussa 2010. Maaliskuussa 2012 julkaistiin TOOT TOOT -duon debyyttialbumi TOOT TOOT, jossa Kämäräinen myös soittaa kitaraa ja laulaa vastaten lisäksi sävellyksistä ja sanoituksista. Rumpuja TOOT TOOTissa soittaa Olli Krogerus.

Vuosina 2002–2008 Kämäräinen soitti Ismo Alanko Säätiössä, ja vuosina 2013–2020 hän on soittanut Olavi Uusivirran yhtyeessä, jolle hän on myös tuottanut kolme albumia. Vuonna 2019 hän soittaa Ellipsin eli Elli Haloon yhtyeessä.

Kämäräisen tuorein oma albumi on taiteilijanimellä Ihana Leijona julkaistu Mä voin loistavasti. Tällä albumilla hän laulaa omia tekstejään, vaikka onkin sanonut instrumentaalimusiikin olevan hänelle luontaisinta. ”Tällä kertaa ensin tuli läjä tekstiä”, hän on todennut.

Timo on toiminut myös tuottajana mm. Olavi Uusivirralle ja Suvi Isotalolle

Lähteet

Suomalaiset jazzkitaristit
Suomalaiset kitaristit
Suomalaiset laulaja-lauluntekijät
Suomalaiset musiikkituottajat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Suihkulähdemalli

Suihkulähdemalli on ohjelmistotuotantomalli, jossa ohjelmointi suoritetaan ensin, dokumentointi vasta sen jälkeen. Suihkulähdemallissa tuotannon järjestys on siis päinvastainen kuin vesiputousmallissa.

Lähteet
 Opinnäytetyö Unstable Onion Ver. 3 OSAO, kaukovainion yksikkö. 

Ohjelmointi
Oulu (laiva)

Oulu, tutummin Oulu-laiva, on vuonna 1963 Reposaaren Konepajalla Porissa rakennettu moottorialus, jonka omistaja on oululainen Merellinen Oulu -yhdistys. 

Alus rakennettiin alun perin Merenkulkuhallituksen toimeksiannosta ja valmistuttuaan se sijoitettiin Oulun Luotsipiiriin tarkastusalukseksi. Myöhemmin alus siirrettiin Oulusta Saimaalle, jolloin sen nimeksi tuli Soisalo, ja vuonna 1989 se kunnostettiin. Kunnostuksen jälkeen alus siirtyi Suomen merivoimien omistukseen ja se sai nimekseen FNS Kustaanmiekka. Merivoimat poisti Kustaanmiekan kalustostaan 2007 ja sen hankki Merellinen Oulu ry.

Laivan omistukseensa hankkineen oululaisen yhdistyksen tavoitteena on kunnostaa se alkuperäiseen asuunsa ja saada se hyväksyttyä perinnelaivarekisteriin. Alus luovutettiin yhdistykselle keväällä 2008, kun siitä oli riisuttu merivoimille tarpeellinen varustus. Alus sai takaisin vanhan nimensä ja sitä tullaan käyttämään muun muassa Oulun edustan saaristoristeilyliikenteessä. Laivassa oli alun perin hyttipaikkoja 28 hengelle, kerrallaan se voi kuljettaa noin 50 matkustajaa.

Vuosina 2009–2012 alukselle tehtiin täydellinen remontti, jonka yhteydessä mm. sisätilat varustettiin sprinklerijärjestelmällä. Remontin myötä aluksen matkustajakapasiteetti kasvoi 46:een ja se sai Special Purpose Ship (SPS) -luokituksen, säilyttäen kuitenkin museolaivastatuksensa.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Laivat
Oulu
Shanadoo

Shanadoo on japanilainen eurodance-tyttöbändi, joka on perustettu Saksassa. Yhtyeen jäsenet ovat japanilaisia, laulavat japaniksi ja tanssivat paraparaa. Yhtye on kuitenkin suunnattu saksalaiselle ja itävaltalaiselle yleisölle.

Historia 
Shanadoon historia alkaa Vivace-nimisestä yhtyeestä, joka toimi Avex traxin alaisuudessa Japanissa. Vivaceen kuuluivat Shanadoon nykyiset jäsenet Junko Fukuda, Chika Shibuya ja Manami Fuku sekä Kotomi Ban, joka lähti yhtyeestä hieman sen perustamisen jälkeen. Vivace ei menestynyt kovinkaan hyvin, ja yhtyeen koko diskografia koostuu kokoelmalevyille päässeistä kappaleista.

Sveitsiläinen tuottaja David Brandes (Vanilla Ninjan entinen manageri) päätti antaa yhtyeelle mahdollisuuden. Kaikkien ennakko-odotusten vastaisesti Minami, Junko ja Chika solmivat sopimuksen SMD Icezone Musicin (Sony BMG) kanssa. Brandes toi yhtyeeseen myös jotakin uutta, uuden jäsenen Marina Gendan, joka asetettiin uuden Shanadoon keulakuvaksi. Vuonna 1989 syntynyt Marina oli myös muita jäseniä (syntyneet kaikki vuosina 1984–1986) nuorempi.

Yhtyeen ensimmäinen single "King Kong" (Alkuperäinen versio E-Rotic) julkaistiin kesäkuussa 2006 ja se pääsi sijalle 15 Saksassa ja sijalle 14 Itävallassa. Toinen single "My Samurai" julkaistiin kolme kuukautta myöhemmin ja se menestyi yhtä hyvin kuin edeltäjänsä. Näihin aikoihin yhtyeen musiikkivideota soitettiin useasti saksalaisella musiikkikanava VIVAlla, ja tytöt esiintyivät useasti tv-ohjelmissa.

Single "Guilty of Love", joka julkaistiin marraskuussa vuonna 2006, menestyi edeltäjiään huonommin ja saavutti parhaimmillaan listan sijan 30. Tämä takaisku ei kuitenkaan estänyt yhtyettä julkaisemasta ensimmäistä kokopitkää albumiaan joulukuussa 2006. Yhtyeen toinen albumi julkaistiin vuonna 2007, ja kolmas, "Launch Party!!!" vuonna 2009.

Jäsenet 
Marina Genda (laulu)
Manami Fuku (laulu)
Junko Fukuda (laulu)
Chika Shibuya (laulu)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Shanadoon viralliset sivut  
 Shanadoon saksankieliset sivut 
 Shanadoo MySpacessa

Japanilaiset yhtyeet
Black Sun Empire

Black Sun Empire on kolmen alankomaalaisen DJ:n muodostama ryhmä, joka tuottaa nykyään pääasiassa drum’n’bassia. Ryhmän perustivat vuonna 1993 Milan Heyboer, Micha Heyboer ja Rene Verdult. Vasta vuonna 1997 yhtye löysi lopullisen tyylinsä, tätä ennen he olivat kokeilleet useita erilaisia musikaalisia tyylejä. Black Sun Empire on saanut voimakkaasti vaikutteita muun muassa yhtyeiltä No U Turn, Prototype ja Virus.

Yhtyeen kappaletta ”Arrakis” käytetään EVE Online -verkkoroolipelin trailerissa.

Julkaisut

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 Discogs: Black Sun Empire
 Rolldabeats: Black Sun Empire

Alankomaalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
André Dussollier

André Dussollier (s. 17. helmikuuta 1946) on ranskalainen näyttelijä. Hänet on palkittu kolmella Césarilla vuosina 1993, 1998 ja 2002.

Dussollier on esiintynyt lukuisissa ranskalaisissa menestyselokuvissa, joista kansainvälisesti tunnetuimpia ovat olleet Musta hehku (1986), Tunteeton sydän (1992), Tuttu laulu (1997), Varastettu elämä (1998), Pitkät kihlajaiset (2004) ja Vallan piiri (2004).

Aiheesta muualla 
 

Ranskalaiset näyttelijät
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Yossi Benayoun

Yossi Benayoun (s. 5. toukokuuta 1980 Dimona, Israel) on israelilainen jalkapalloilija. Koska hän on erittäin monipuolinen pelaaja, häntä voi käyttää sekä hyökkääjänä että hyökkäävänä keskikenttäpelaajana. Tällä hetkellä hän edustaa Englannin valioliigassa  pelaavaa West Ham Unitedia. Hän edustaa myös Israelin maajoukkuetta ja toimii joukkueen kapteenina. Israelin maajoukkuepaidassa Benayoun on edustanut maataan 90 kertaa ja viimeistellyt kyseisissä otteluissa 24 maalia. Seurajoukkueista hän on aikaisemmin edustanut muun muassa Liverpoolia, Chelseaa ja Arsenalia. Benayounia pidetään yleisesti yhtenä maansa kaikkien aikojen parhaista jalkapalloilijoista. Heinäkuussa 2010 Benayoun teki kolmivuotisen sopimuksen jalkapalloseura Chelsean kanssa. Siirtosummaksi ilmoitettiin 5,5 miljoonaa puntaa. Hän ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan itseään avauskokoonpanoon ja kesän 2011 siirtoikkunan viimeisenä päivänä hän siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella Arsenaliin. Kaudeksi 2012–2013 Benayoun lainattiin West Ham Unitediin. 30. kesäkuuta 2013 päävalmentaja Jose Mourinho ilmoitti, että Chelsea luopuu Benayounin palveluksista.

Lähteet

Viitteet

Israelilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Käsipallon miesten maailmanmestaruuskilpailut

Käsipallon miesten maailmanmestaruuskilpailut on Kansainvälisen käsipalloliiton (IHF) järjestämä miesten käsipallon maailmanmestaruusturnaus. Ensimmäinen turnaus pelattiin vuonna 1938, ja nykyisin se järjestetään kahden vuoden välein. Yleisemmän, hallissa pelattavan käsipallon lisäksi myös ulkona pelattavassa käsipallossa järjestettiin seitsemät maailmanmestaruuskilpailut vuosina 1938–1966.

Kisapaikat ja mitalistit

Sisälaji 

1 Länsi-Saksan ja Itä-Saksan yhteinen joukkue.

Ulkolaji

Mitalitaulukko 
Vain halliversio.

Aiheesta muualla
Miesten MM-kisat Kansainvälisen käsipalloliiton sivuilla
Chilenhirvi

Chilenhirvi (Hippocamelus bisulcus) on erittäin uhanalainen hirvieläinlaji, joka elää Chilen ja Argentiinan vuoristoisilla alueilla. Chilenhirvi, toinen Hippocamelus-sukuun kuuluvista kahdesta lajista, elää Andien kylmissä laaksoissa ja korkeilla rinteillä. Chilenhirven levinneisyyttä, elinympäristöä, käyttäytymistä ja ravintotottumuksia tutkitaan jatkuvasti. Jäljellä olevan pienen populaation tilannetta pidetään huolestuttavana.

Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus chilenhirven uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on ”chilenhemuli”, mutta suomen kielen lautakunta ei pitänyt sellaista muutosta perusteltuna.

Hirvellä on voimakkaat jalat ja tanakka ruumis, jota peittää karkeakarvainen ja paksu turkki. Hirvi on harteilta noin metrin korkuinen.

Lähteet 

Hirvieläimet
Uhanalaiset nisäkkäät
Uexküll

Uexküll tai Üxküll (de Ykeskole, , ) on baltiansaksalainen aatelissuku. 

Suku sai nimensä Latviassa sijaitsevasta Ykskylän kaupungista, liiviläisten muinaisesta pääkaupungista, jota suvun varhaisimmat (Saksasta tulleet) sotilasjäsenet Liivin ristiretken tuloksena hallitsivat vouteina. Ruotsin ritarihuoneesen suku on introdusoitu aatelisena sukuna numero 76. Kolme vapaaherrallista sukuhaaraa on introdusoitu: numero 30; von Yxkull-Gyllenband, numero 74; Meijendorff von Yxkull ja numero 203; Yxkull.

Suvun kantaisä Johannes Bardevisk onnistui menemään naimisiin latgalelaisen Jersikan ruhtinaskunnan kukistetun ruhtinaan Visvaldisin lesken kanssa tämän kolmannessa avioliitossa. Tätä suku väittää esiäidikseen ja katsoo hänen kauttaan polveutuvansa Baltian kotoperäisestä yläluokasta. Parin ensimmäisen vuosisatansa latinankielisissä asiakirjoissa suvun jäseniä on mainittu nimellä de Ykescole.

Isonvihan takia Suomeen asettui suvun yksi merkittävä haara, kun sittemmin vapaaherraksi korotettu kenraali Otto Reinhold Yxkull eli Ykköskylä nimitettiin 1722 maaherraksi Turun ja Porin lääniin. Tämäkin sukuhaara sammui puolessa vuosisadassa miespuoleltaan (eikä ehtinyt tulla kirjatuksi vuonna 1818 perustettuun Suomen ritarihuoneeseen), mutta kenraalin tytärten kautta muutamat nykyiset suomalaisperheet polveutuvat tästä vapaaherrallisesta perheestä. Useita suvun haaroja on asettunut myös Viroon.

Suvun jäseniä 
 Wollmar Yxkull (k. 1627), Kaarle IXn hovimarsalkka, aateloitiin 1625
 Otto Reinhold Yxkull (1670–1746), kenraalimajuri ja maaherra, aateloitiin 1730
 Jakob Johann von Uexküll (1864—1944), virolainen biologi, eläintieteilijä ja filosofi
 Thure von Uexküll (1908—2004), saksalainen lääkäri, Jakob Johannin poika
 Gösta von Uexküll (1909—1993), journalisti, Jakob Johannin poika
 Jakob von Uexküll (s. 1944), Right Livelihood -palkinnon perustaja, Jakob Johannin pojanpoika
 Kreivitär Alexandrine von Üxküll-Gyllenband (1873—1963), Saksan Punaisen ristin johtaja
 Kreivitär Caroline von Üxküll-Gyllenband (1875—1956), Alexandrinen sisar, Claus von Stauffenbergin äiti
 Kreivi Nikolaus von Üxküll-Gyllenband (1877—1944), saksalainen eversti, Heinäkuun 20. päivän salaliiton jäsen, Alexandrinen veli
 Alexander Uexküll-Gyllenband (1864—1923), venäjänsaksalainen vapaaherra, filosofi ja valtioneuvos, Ida Aalbergin toinen puoliso
 Sole Uexküll (1920—1978), suomalainen teatterikriitikko

Lähteet 

Baltian aateli
Saksalaiset suvut
War Rock

War Rock (myös WarRock, ) on Dream Executionin kehittämä ja Nexonin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli.

Nexon sulki pelin 2017. Uusi julkaisija länsimaissa on Papaya Play.

Peli on verkossa pelattava ilmaispeli.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 WarRockin viralliset sivut

Vuoden 2004 videopelit
Nexon
Walter Winterbottom

Sir Walter Winterbottom, CBE (s. 31. maaliskuuta 1913 Oldham, Englanti – 16. helmikuuta 2002) oli englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli Englannin jalkapallomaajoukkueen historian ensimmäinen valmentaja.

Winterbottom aloitti ammattilaisuransa Manchester Unitedissa vuonna 1936. Puolustajana pelannut Winterbottom kuului joukkueeseen kun joukkue nousi Englannin pääsarjaan vuonna 1938. Winterbottom ehti pelata vain 26 ottelua edustusjoukkueessa kun loukkaantuminen päätti hänen pelaajauransa.

33-vuotiaana Winterbottom laati Englannin maajoukkueelle ensimmäisen valmennusjärjestelmän ja vuonna 1947 hänestä tuli maajoukkueen ensimmäinen päävalmentaja. Vuoteen 1962 saakka Englantia valmentanut Winterbottom on edelleen maajoukkueen pitkäaikaisin valmentaja. Oldhamilaisen johdolla Englanti selviytyi neljiin MM-kisoihin.

Vuonna 2005 Winterbottom valittiin English Football Hall of Fameen.

Aiheesta muualla 
English Football Hall of Fame 
Profiili

Englantilaiset jalkapalloilijat
Englantilaiset jalkapallovalmentajat
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 2002 kuolleet
Leda (kuu)

Leda, joka tunnetaan myös nimellä Jupiter XIII, on Jupiterin epäsäännöllistä rataa kiertävä kuu, joka kuuluu Himalia-ryhmään. Se löydettiin vuonna 1974.

Aiheesta muualla
Ledan profiili NASA:n sivustolla 

Jupiterin kuut
Lauri Kettunen (urheilija)

Lauri Kettunen (12. helmikuuta 1905 Antrea – 15. elokuuta 1941) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija ja miekkailija sekä yleisesikuntaupseeri (majuri).

Kettunen oli yhdessä Torvald Appelrothin kanssa ensimmäinen suomalainen olympialaisissa kilpaillut suomalaismiekkailija osallistuessaan Amsterdamin 1928 olympialaisten kalpamiekkailuun. Hän voitti tulevan hopeamitalistin ja hallitsevan Euroopan mestarin, ranskalaisen Georges Buchardin mutta karsiutui alkukierroksilla. Nykyaikaisessa viisiottelussa Kettunen sijoittui Amsterdamin olympialaisissa 13:nneksi ja kahdeksan vuotta myöhemmin Berliinin kisoissa 14:nneksi.

Kalpamiekkailun Suomen mestaruuden Kettunen voitti vuosina 1932, 1933 ja 1936. Hän kaatui jatkosodassa Kiestingissä ja on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle.

Lähteet

 

Suomalaiset miekkailijat
Suomalaiset nykyaikaiset viisiottelijat
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1941 kuolleet
Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
Demoottinen kirjoitus

Demoottinen kirjoitus ( – ’demoottinen’, ’kansanomainen’) on merkistö, jota käytettiin hieroglyfien ja hieraattisen kirjoituksen ohella kirjoittamaan muinaisegyptiä. Termiä käytti ensimmäisenä kreikkalainen historioitsija Herodotos kuvatessaan Historia-teoksessaan 
Egyptissä käytössä olleita kirjoitusjärjestelmiä. Egyptiläiset itse kutsuivat demoottista järjestelmää ”asiakirjojen kirjoitukseksi”. Toisella vuosisadalla elänyt Klemens Aleksandrialainen kutsui sitä ”kirjeiden kirjoitukseksi” (). Demoottinen kirjoitus oli käytössä yli tuhat vuotta, jona aikana se kävi läpi useita kehitysvaiheita väistyen lopulta koptin kielen omaksuttua modifioidun kreikkalaisen aakkoston.

Hieroglyfit

sv:Hieroglyfer#Demotisk skrift
Yleisauktoriteetit (MAP-kirkko)

Yleisauktoriteetit (engl. General authorities) ovat Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa korkea-arvoisiin koorumeihin kuuluvia viranhaltijoita, jotka johtavat kokonaiskirkon maailmanlaajuista toimintaa. He eroavat paikallis- ja alueauktoriteeteista, jotka johtavat kirkon alueellisten ja paikallisten yksiköiden toimintaa. MAP-kirkon teologian mukaan Jumala antaa yleisauktoriteeteille sellaista johdatusta ja ilmoitusta, joka on tarpeen heidän virkansa hoitamiseksi.

Kirkon yleisauktoriteettien lukumäärä on vaihdellut eri aikoina. Huhtikuussa 2010 heitä oli yhteensä 109.

Yleisauktoriteettien jakautuminen

Mormonismi
Kahdentoista apostolin koorumin apulaiset

Kahdentoista apostolin koorumin apulaiset (engl. Assistant to the Quorum of the Twelve Apostles) oli pappeuden kutsumus Myöhempein aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa vuodesta 1941 vuoteen 1976. Kuten nimitys paljastaa, kahdentoista apostolin koorumin apulaiset toimivat kahdentoista apostolin koorumin apulaisina heidän suorittaessaan heille kuuluvia papillisia tai hallinnollisia tehtäviä. Kahdentoista apostolin koorumin apulaiset laskettiin mukaan kirkon yleisauktoriteetteihin. Heidät kutsuttiin yleensä johtamaan ja pitämään puheita vaarnakonferensseissa, uudelleenjärjestämään vaarnoja, tarkastamaan kirkon lähetyskenttiä ja avustamaan maailmanlaajuisessa lähetystyössä. Kahdentoista apostolin koorumin apulainen ei ollut erityinen pappeuden muoto, periaatteessa kuka tahansa ylipappi voi tulla kutsutuksi apulaiseksi.  

Huhtikuussa 1941 Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon presidentti Heber J. Grant kutsui kahdentoista apostolin koorumille viisi apulaista. Kirkko jatkoi apulaisten kutsumista aina 1970-luvun alkupuoliskolle. 1976 tuolloinen presidentti Spencer W. Kimball ilmoitti, ettei apostoleille enää kutsuttaisi apulaisia ja että 22 miestä, jotka tuolloin palvelivat apulaisina, tultaisiin vihkimään seitsenkymmenen virkaan. Heidät kutsuttiin seitsenkymmenten ensimmäisen koorumin jäseneksi, se oli muodostettu 1975. 

Kaiken kaikkiaan apostolien apulaisina palveli 38 miestä, joista 13 kutsuttiin myöhemmin apostoleiksi. Presidentti Gordon B. Hinckley oli heistä yksi.

Mormonismi
Balin ilmastokokous

Balin ilmastokokous (United Nations Climate Change Conference 2007) järjestettiin Balin kansainvälisessä konferenssikeskuksessa Nusa Duassa, Balilla Indonesiassa 3. joulukuuta – 14. joulukuuta 2007. Kokoukseen osallistuvat 188 maan edustajat sekä useiden järjestöjen ja median tarkkailijat. Kokouksen tavoitteena on aloittaa neuvottelut tulevista ilmastonmuutoksen torjuntakeinoista sen jälkeen, kun Kioton ilmastosopimus päättyy vuonna 2012, ja luoda tavoiteaikataulu näille neuvotteluille.

Kokouksessa sovittiin suunnitelmasta, joka ohjaa tulevia toimia ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Sopuun päästiin yli vuorokausi kokouksen aikarajan umpeutumisen jälkeen, kun Yhdysvallat lakkasi vastustamasta sopimusluonnosta. Balilla ei kuitenkaan sovittu varsinaisista päästörajoista kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi. Kioton sopimukselle on tarkoitus sopia jatkaja viimeistään Kööpenhaminassa vuonna 2009 järjestettävässä ilmastokokouksessa. YK:n tavoitteena on saada myös Yhdysvallat ja kehitysmaat sitovien päästörajojen piiriin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Bali
Ilmastopolitiikka
Yhdistyneet kansakunnat
2007
Ympäristökonferenssit
Varparanta

Varparanta on kylä tai kyläkunta Kontiolahden pohjoisosassa Pohjois-Karjalassa. Asukkaita on noin 500. Kyläkunnan asutus sijaitsee paljolti Höytiäisen itärannalla ja valtatie 6:n länsipuolella, kymmenkunta kilometriä Kontiolahden kirkonkylästä pohjoiseen. Etelään Joensuuhun on matkaa 30 kilometriä, pohjoisen suuntaan Kolille hieman enemmän.

Paikannimi on esiintynut muodossa Warparanda vuonna 1787. Itämurteissa sana varpa tarkoittaa yleisesti ’varpua ja puuvartisia matalia kasveja’ tai ’pensaita, varvikkoa’. Lehdesvarpuja käytettiin muun muassa luutiin, sekä korsirehun korvikkeena ja kuivikkeina karsinassa.
 
Varparannalla toimii Kontiolahden pohjoisia kyliä palveleva Varparannan koulu, jossa opiskelee noin 60 alakoulun oppilasta. Koulu valmistui 2004. Kylällä on myös palvelutalo ikäihmisille.  Kylässä on työväentalo, jossa toimii kesäkahvila. Alueella on myös pitkään toiminut leirikeskus, jonka kunta yritti myydä vuonna 2014, mutta hanke raukesi. Leirikeskus tunnetaan nyttemmin nimellä Järvitoimintakeskus Höytiäisen Helmi, ja se palvelee myös kylätalona.

Kylän vanhin talo on Heikkilän tilan päärakennus, jonka seinään on kaiverrettu vuosiluku 1807.

Lähteet

 Kontiolahden kylät
Kamisese Mara

Ratu Sir Kamisese Kapaiwai Tuimacilai Mara (6. toukokuuta 1920 – 18. huhtikuuta 2004) oli fidžiläinen poliitikko.

Mara opiskeli alun perin lääketiedettä, mutta siirtyi taloustieteeseen. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 1967–1987 ja 1987–1992. Valtio saavutti itsenäisyyden Yhdistyneestä kuningaskunnasta vuonna 1970.

Mara toimi Fidžin toisena presidenttinä Penaia Ganilaun jälkeen vuodesta 1993, kunnes erosi 29. toukokuuta 2000. Hän kärsi loppuvuodesta 2001 aivoinfarktin, joutui heikkoon terveydentilaan ja menehtyi vuonna 2004 Suvassa. Leski Lala Mara kuoli kolme kuukautta myöhemmin. 

Fidžin presidentit
Fidžin pääministerit
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet
Gunder Gundersen

Gunder Gundersen (12. syyskuuta 1930 – 2. kesäkuuta 2005) oli norjalainen yhdistetyn hiihtäjä. Uransa aikana hän voitti kaksi maailmanmestaruusmitalia: hopeaa vuonna 1954 ja pronssia 1958. Olympialaisissa hän sijoittui 11:nneksi Squaw Valleyssa 1960. Oslon talviolympialaisiin 1952 häntä ei valittu mutta muutamaa viikkoa myöhemmin hän voitti Holmenkollenin kilpailun takanaan muun muassa tuore olympiavoittaja Simon Slåttvik. Cortina d'Ampezzon olympialaisiin 1956 hän ei osallistunut sairastumisen vuoksi. Holmenkollenilla hän voitti toisen kerran vuonna 1960 ja Salpausselällä vuonna 1955.

Gundersen on tullut kuuluisaksi erityisesti keksimästään omaa nimeään kantavasta kilpailusysteemistä, joka on ollut käytössä vuodesta 1985. Siinä mäessä saavutetut pisteet muutetaan sekunneiksi, joiden mukaan kilpailijat lähtevät hiihto-osuudelle mäkiosuuden voittajan perään.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Norjalaiset yhdistetyn hiihtäjät
Norjalaiset urheiluvaikuttajat
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 2005 kuolleet
Luvian Mieskuoro

Luvian Mieskuoro on noin 40 laulajan ryhmä. Kuoroa johtaa Sanna Kuusisto. Luvian Mieskuoro on perustettu vuonna 1948. Sitä edelsi Luvian Merisuojeluskunnan mieskuoro. Luvian Mieskuoro on julkaissut On merellä suurella ihanaa -nimisen CD-levyn vuonna 2003.

Lähteet
 Luvian Mieskuoro

Suomalaiset mieskuorot
Luvia
David Carradine

David Carradine, oik. John Arthur Carradine (8. joulukuuta 1936 Los Angeles, Kalifornia – 3. kesäkuuta 2009 Bangkok, Thaimaa) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla sekä Emmyn että neljän Golden Globen saajaksi ja sai 1. huhtikuuta 1997 tähden Hollywood Walk of Famelle.

Elämä ja ura 
Carradine syntyi Kalifornian Hollywoodissa näyttelijä John Carradinen ja tämän ensimmäisen puolison Ardanellen poikana. Hän opiskeli San Francisco State Universityssa. 1970-luvulla Carradine nousi huomattavaan suosioon televisiosarjasta Kung Fu.

1990-luvulla Carradine palasi vanhaan rooliinsa sarjan Kung Fu: The Legend Continues myötä, ja hän vieraili muun muassa Lizzie McGuiressa.

Kuolema 
Carradine löydettiin kuolleena 4. kesäkuuta 2009 hotellihuoneensa kaapista Bangkokissa. Ruumis löydettiin alastomana sidottuna naruun, jonka pää oli kaulan, ja toinen pää sukupuolielinten ympärillä. Kuolemaa epäiltiin aluksi itsemurhaksi, mutta pian uutisoitiin, että kuolema saattoi olla seksuaalista kiihotustilaa voimistavasta hypoksifiliasta seurannut onnettomuus. Myös Carradinen edustaja ja perheenjäsenet kertoivat uskovansa onnettomuuteen itsemurhan sijasta.

Elokuvia 
 Vapauden verinen laulu (1972)
 The Long Goodbye (1973)
 Sudenpesä (1973)
 Kalmanralli 2000 (1975)
 Cannonball (1976)
 Tämä maa on minun (1976)
 Käärmeenmuna (1977)
 Merten urhot (1977)
 Lainsuojattomat (1980)
 Q (1982)
 Americana (1983)
 Yksinäinen susi McQuade (1983)
 Kuolema Telaketjuilla (1987)
Rangaistuspartio (1987)
 Kuin lintu langalla (1990)
 Kill Bill: Volume 1 (2003)
 Kill Bill: Volume 2 (2004)
 Epic Movie (2007)
 Big Stan  (2007)
 Death Race – Kuolonajot (2008)
 Crank 2: High Voltage  (2009)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 David Carradinen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
 

Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Virtuosi di Kuhmo

Virtuosi di Kuhmo (VdK) on suomalainen kamariorkesteri. Se on perustettu 1992.

Orkesterin perustaja oli viulisti-kapellimestari Peter Csaba, joka on johtanut pääosin orkesterin konsertit ja levytykset. Orkesteri perustettiin Kuhmon kamarimusiikkijuhlien yhteydessä toimineen samannimisen orkesterin perinteiden jatkajaksi, mutta myöhemmin se on itsenäistynyt omaksi riippumattomaksi kokoonpanokseen, jolla on oma organisaatio ja ohjelmasuunnittelu. 

Virtuosi di Kuhmo on esiintynyt merkittävimmissä suomalaisissa kaupungeissa ja musiikkijuhlilla. Lisäksi se on esiintynyt suurimmissa Euroopan maissa sekä Venäjällä ja Japanissa. Orkesteri on tehnyt seitsemän levytystä. Orkesterin levytyksistä Vivaldi: Neljä vuodenaikaa ja Kaanaanmaa ovat  Suomessa ylittäneet kultalevyrajan. Orkesteri on levyttänyt Ondinelle ja EMIlle, ja sillä on tekeillä kahdeksas levy, jonka julkaisee saksalainen CPO-yhtiö.

Muusikot
1. viulu
Elina Vähälä, konserttimestari
Satu Savioja
Anna-Leena Haikola
Reeta Maalismaa
Minna Pensola
2. viulu
Emma Vähälä
Maaria Leino
Eriikka Maalismaa
Pauliina Valtasaari
Kati Kuusava
Alttoviulu
Atte Kilpeläinen
Olli Kilpiö
Tuomas Huttunen
Sello
Mikko Ivars
Jussi Viitala
Anne Lagercrantz
Joel Laakso
Basso
Jarkko Uimonen
Teemu Kauppinen

Diskografia
Aulis Sallinen: Chamber Music III, IV, V, Introduction & Tango Overture (CPO; tulossa)
Kaanaanmaa Jukka Perko, John Storgårds, 2002 EMI/Blue Note
Vivaldi: Vuodenajat, Pekka Kuusisto, 1999 ODE939-2
Bartók: Divertimento, Romanialaiset tanssit, Rózsa: Konsertto jousille, Peter Csaba, 1998 ODE 919-2
Schnittke: Pianokonsertto, Viulukonsertto, Viulusonaatti, Ralf Gothóni, Mark Lubotsky, Irina Schnittke, 1997 ODE893-2
Tšaikovski: Souvenir de Florence, Janácek: Sarja jousille, Peter Csaba, 1996 ODE 889-2
Sibelius: Teokset jousiorkesterille, Peter Csaba, ODE 830-2 1994
Mendelssohn, Haydn: Konsertot viululle, pianolle ja jousille, Peter Csaba, Ralf Gothóni, ODE 810-2 1993

Lähteet
Orkesterin kotisivu 

Suomalaiset kamariorkesterit
Zambo

Zambo eli sambo on tarkoittanut intiaanin ja negridin jälkeläistä. Zambo on vanhentunut, jopa rasistinenkin nimitys, eikä sitä normaalissa puheessa enää paljoa käytetä. Se koetaan usein loukkaavana.

Katso myös 
 Mestitsi
 Mulatti

Lähteet

Ihmisrodut
Esko Antola

Esko Mikael Antola (s. 18. tammikuuta 1947 Angelniemi) on suomalainen valtiotieteen tohtori (1980) Turun yliopistosta. Vuosina 1996–2003 hän toimi Jean Monnet -professorina Turun yliopistossa. Vuosina 2003–2007 hän johti samassa yliopistossa toiminutta Jean Monnet Centre of Excellence -keskusta toimien samalla henkilökohtaisena Jean Monnet -professuurina (Jean Monnet Chair ad personam). Vuosina 2007–2010 Antola toimi Centrum Balticum -keskuksen johtajana ja Centrum Balticum –säätiön asiamiehenä. Hän jäi tehtävästä eläkkeelle vuonna 2011.

Antola on perehtynyt tutkimustensa kautta erityisesti Euroopan unioniin. Hän on toiminut asiantuntijana valtionhallinnossa, elinkeinoelämässä ja tiedotusvälineissä. Antola on ollut jäsen monissa EU:hun liittyvissä koti- ja ulkomaisissa työryhmissä ja hankkeissa.

Antola sai professorin arvonimen vuonna 2012.

Julkaisuja

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset professorit
Turun yliopiston professorit
Suomalaiset EU-virkamiehet
Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Orotina

Orotina on Costa Rican Alajuelan maakunnassa sijaitsevan Orotinan kantonin pääkaupunki. Orotinan pinta-ala on 19,99 km² ja asukasluku 10 017 henkeä.

Kaupunki sijaitsee 229 metriä merenpinnan yläpuolella, suhteellisen tasaisella alueella Costa Rican  vuoristoisella länsirannikolla. Orotinan sijainti on 26 kilometriä Tyyneltävaltamereltä ja 66 kilometrin päästä Costa Rican pääkaupungista San Josésta.

Orotina on tunnettu hedelmäkaupunkina. Orotinassa vietetään vuosittain hedelmäfestivaaleja, joissa on esillä ja myynnissä hedelmiä ja kasviksia ympäri maata.

Orotinan maaperä on hyvin hedelmällistä ja keskilämpötila on noin 30 celsiusta.

Lähteet 

Costa Rican kaupungit
Péter Csaba

Péter Csaba (s. 1952 Cluj, Transilvania, Romania) on romanianunkarilaista syntyperää oleva viulusti ja kapellimestari. Hän asuu Ranskassa Lyonissa.

Csaba aloitti musiikkiopinnot kotikaupungissaan ja jatkoi niitä Bukarestissa. Hän on voittanut Italiassa pidetyn Paganini-kilpailun ja monia muita musiikkikilpailuja. Sen jälkeen hän on luonut kansainvälisen musiikkiuran ja toiminut muun muassa ruotsalaisen Musica Vitae -kamariorkesterin taiteellisena johtajana ja ylikapellimestarina. Hän on perustanut Virtuosi di Kuhmo -kamariorkesterin 1992. Hän on johtanut Lapplands Festspel -musiikkijuhlia Ruotsin Arjeplogissa vuodesta 1992. Hän on pitänyt mestarikursseja eri maissa, muun muassa Suomessa, Ruotsissa ja Yhdysvalloissa. Hänelle on myönnetty ruotsalaisen Expressen-lehden Spelmannen-palkinto.

Lähteet
Jmp Music

Romanialaiset kapellimestarit
Romanialaiset viulistit
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
OneRepublic

OneRepublic on Coloradossa, Yhdysvalloissa, vuonna 2003 perustettu poprock-yhtye. Ennen levytyssopimusta yhtye saavutti suosiota MySpacessa. OneRepublic on kertonut saaneensa vaikutteita musiikkiinsa U2- ja The Beatles -yhtyeiltä.

Vuonna 2007 OneRepublic julkaisi esikoisalbuminsa, Dreaming Out Loud. Sen ensimmäinen single, ”Apologize”, saavutti suuren suosion ympäri maailmaa. Kappale pääsi singlelistojen kärkeen yhteensä 16 eri maassa, ja sai myös Grammy-ehdokkuuden. Dreaming Out Loud sai Yhdysvalloissa platinalevyn. Myös toinen studioalbumi, vuonna 2009 julkaistu Waking Up menestyi hyvin. Siltä julkaistiin yhteensä neljä singleä, joista ”All the Right Moves” ja ”Good Life” olivat suosituimmat.

Kolmas studioalbumi, Native, oli yhtyeen ensimmäinen Billboard 200 -albumilistan kymmenen parhaan joukkoon päässyt albumi. Sen toisesta singlejulkaisusta, ”Counting Stars” -kappaleesta, tuli yhtyeen menestynein single ”Apologizen” jälkeen.

Diskografia

Albumit  
 Dreaming Out Loud (2007)
 Waking Up (2009)
 Native (2013)
 Oh My My (2016)
 Human (2021)

Jäsenet 
 Ryan Tedder – laulu, kitara, piano
 Zach Filkins – kitara
 Eddie Fisher – rummut, lyömäsoittimet
 Brent Kutzle – bassokitara, sello
 Drew Brown – kitara, koskettimet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut 

Yhdysvaltalaiset pop rock -yhtyeet
Yhdysvaltalaiset alternative rock -yhtyeet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Leskeneläke

Leskeneläke on lakisääteinen korvaus, jota työeläkelaitos ja Kela maksavat tietyin edellytyksin leskelle, kun tämän puoliso on kuollut. Leskeneläkkeen tarkoitus on turvata toimeentulo silloin, kun perhe yllättäen menettää toisen puolison tulot. Leskeneläkkeen voi saada sekä nais- että miespuolinen leski. Leskeneläkettä voi saada avioliiton tai avoliiton perusteella tietyin edellytyksin. 

Leskeneläkkeen saajista 17 % on miehiä ja 83 % naisia (vuonna 2016).

Lähteet 

Kansaneläkelaki 5 luku
Ilmarinen 
KELA

Sosiaaliturva
Eläkkeet
Scatman Crothers

Benjamin Sherman Crothers (23. toukokuuta 1910 Terre Haute, Indiana – 22. marraskuuta 1986 Van Nuys, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Saturn-palkittu näyttelijä, laulaja, muusikko ja tanssija.

Hänet muistetaan parhaiten roolistaan Louie the Garbage Man televisiosarjassa Chico and the Man, sekä Jazzin ääniroolista alkuperäisessä The Transformers -animaatiosarjassa. Crothers palkittiin Saturnilla 1980-luvulla parhaasta miessivuosasta elokuvassa The Shining – Hohto ja hänelle on myös annettu oma tähti Hollywood Walk of Fameen. Hän myös työskenteli Clint Eastwoodin kanssa elokuvassa Bronco Billy ja oli pienessä sivuosassa menestyselokuvassa Yksi lensi yli käenpesän. Crothersin viimeiseksi rooliksi jäi Jazz animaatioelokuvassa The Transformers: The Movie. Hän kuoli keuhkosyöpään.

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset laulajat
Yhdysvaltalaiset muusikot
Yhdysvaltalaiset tanssijat
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
Waterloo Roadin koulu

Waterloo Roadin koulu () on vuonna 2006 alkanut BBC:n draamasarja, jossa seurataan brittiläisen peruskoulun oppilaiden ja opettajien elämää. Sarjan tapahtumat sijoittuivat alun perin Suur-Manchesterissa sijaitsevaan Rochdaleen, mutta kahdeksanneksi tuotantokaudeksi sarja siirtyi uuteen ympäristöön Skotlantiin. Sarjassa esille tulleita aiheita ovat olleet muun muassa kimurantit ihmissuhteet, abortti, ero ja itsemurha.

Waterloo Roadin koulusta on esitetty Britanniassa yhdeksän tuotantokautta. Kymmenes tuotantokausi on tekeillä, mutta huhtikuussa 2014 sen ilmoitettiin olevan sarjan viimeinen. Suomessa sarjasta on näytetty neljä ensimmäistä tuotantokautta Yle TV1:llä. Kolmas kausi päättyi alkuvuodesta 2009 ja jo näytetyt jaksot uusittiin kesä- ja heinäkuussa 2009. Neljäs tuotantokausi alkoi TV1:llä lauantaina 18. syyskuuta 2010.

Sarjan pääosissa nähdään seuraavia näyttelijöitä: Eva Pope, Jason Merrels, Neil Morrissey, Angela Griffin, Jason Done, Denise Welch, Christine Tremarco, Philip Martin Brown, Chris Geere ja Shabana Bakhsh. Sarjan käsikirjoituksen ovat tehneet Maureen Chadwick ja Ann McManus. Tuotannosta vastaavat BBC ja Shed Production.

Lähteet

Aiheesta muualla
Sarjan virallinen kotisivu 
Sarja BBC:n sivuilla 
Sarja YLE:n sivuilla

Brittiläiset televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
BBC:n televisio-ohjelmat
Kääntöpiiri (kustantamo)

Kääntöpiiri oli suomalainen pienkustantamo, joka oli erikoistunut julkaisemaan naiskirjailijoiden kirjoittamaa ja kehitysmaa-aiheista kirjallisuutta.

Kääntöpiirin perustivat 1980-luvun puolivälissä Pirkko Tanttu, Elina Sana, Anita von Wright-Grönberg, Helena Mäkinen ja Leena Reiman. Yhtiö julkaisi myös Kääntöpiiri-lehteä. Vuonna 1995 lehden kustantajaksi tuli Like ja lehden nimeksi muuttui Magia.

Kustantamo julkaisi vuosina 1988–1994 yli 40 kirjaa, minkä jälkeen toiminta hiipui. Vuonna 1999 Like osti yhtiön ja jatkoi Kääntöpiiri-sarjan julkaisua.

Lähteet

Suomalaiset kirjankustantamot