joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Haapamäen rata

Haapamäen rata on yhteisnimitys niille Suomen rataverkon rataosuuksille, joiden toinen pääteasema on Haapamäki. Näitä rataosuuksia ovat Haapamäki–Tampere, Haapamäki–Jyväskylä, Haapamäki–Seinäjoki sekä pääosin lakkautettu Haapamäki–Pori-rata.

Historia
Haapamäen radan ensimmäinen osuus, Tampere–Haapamäki–Seinäjoki, valmistui vuonna 1882. Tämä rataosuus oli osa Helsingistä Pohjanmaan kautta Kelloselkään johtavaa päärataa aina vuoteen 1971 saakka, jolloin oikorata Tampereelta Parkanon kautta Seinäjoelle otettiin käyttöön.

Haapamäki–Jyväskylä-rata valmistui vuonna 1897 ja heti seuraavana vuonna rataa jatkettiin Jyväskylästä Suolahteen. Viimeisenä Haapamäellä risteävistä rataosista valmistui rataosuus Haapamäki–Pori, 12. marraskuuta 1938.

Haapamäki oli strategisesti merkittävä rautatieasema Suomen sisällissodassa vuonna 1918. Valkoisten Etelä-Pohjanmaalla ja Vaasassa sijainneiden tukialueiden yhteys Karjalan rintamalla taistelleisiin joukko-osastoihin kulki Haapamäki - Pieksämäki -radan kautta. Jos punaiset olisivat saaneet Haapamäen vallattua, valkoinen Suomi olisi jaettua kahtia. Se olisi nopeasti johtanut punaisten voittoon Karjalan rintamalla.

Haapamäki oli 1970-luvun alkuun asti Suomen merkittävimpiä risteysasemia, mutta autoistuminen ja Parkanon kautta kulkevan oikoradan valmistuminen olivat alkusysäys liikenteen vähenemiselle. Liikenne väheni entisestään vuonna 1977, kun Tampereen ja Jyväskylän välinen liikenne siirtyi Jämsän kautta kulkevalle oikoradalle. Vuonna 1985 lakkautettiin liikenne Haapamäki–Pori-radalla lukuun ottamatta Niinisalon ja Kihniön sekä Porin ja Ruosniemen välisiä osuuksia.

Lähteet 
Suomen rataverkko
Keuruun liikenne
Radio Pori

Radio Pori on 1. joulukuuta 1985 toimintansa aloittanut paikallisradio, joka kuuluu Porin ja Kokemäen lähikuntien alueella sekä netissä osoitteessa Radiopori.fi. Radio Pori on 42 000 viikoittaisella kuuntelijallaan (KRT 4/2009) Porin kuunnelluin kaupallinen radiokanava. Kanavan kohderyhmä on 25–55-vuotiaat aikuiset. 

Vuodenvaihteessa 2020–2021 MTV alkoi tuottamaan uutislähetyksiä Radio Porille.

Lähetys

Kanavalla on juonnettua lähetystä arkisin kello 6.30–18.00 ja lauantaisin kello 9.00–14.00. Radio Pori selostaa lisäksi kaikki SM-liigassa pelaavan Porin Ässien ottelut. Muina aikoina kanavalla soi musiikki.

Juonnetun lähetyksen aikana kanava lähettää uutiset ja säätiedot tasatunnein. Uutisotsikot arkiaamuisin kello 6.30, 7.30 ja 8.30. Lehtikatsaus arkisin kello 8.40 ja paikalliset menovinkit kello 9.00 ja 10.00 välillä. Juontaja ja uutistoimittaja keskustelevat päivän uutisaiheista Uutispäivässä kello 10.30 ja 15.30.

Kerran viikossa Radio Pori kutsuu ajankohtaisen vieraan keskustelemaan tunnin ajaksi. Torstain kahvivieras -ohjelma lähetetään torstaisin klo 13.00-14.00.

Musiikki 
Musiikkilinjaansa asema luonnehtii porilaiseen makuun rakennetuksi kokonaisuudeksi, jossa kotimaisten suosikkien rinnalla soi monipuolinen ulkomainen musiikki.

Verkkosivut ja muut palvelut 
Radio Porin kotisivu löytyy osoitteesta Radiopori.fi. Sisällön pääpaino on paikallisissa asioissa, mutta verkkosivuilla on myös valtakunnallisia uutisia. Suoran nettilähetyksen lisäksi Radio Porissa kuultavat haastattelut ja ohjelmasarjat on mahdollista kuunnella jälkikäteen. Paikallisella urheilulla on sivustolla täysin oma uutisosionsa. 

Satakunnasta kadonneista tai löytyneistä lemmikeistä voi ilmoittaa Suomen Löytöeläinapu ry:lle. Ilmoitukset luetaan Radio Porin lähetyksessä, jonka lisäksi ne julkaistaan Karkurit.fi -sivustolla.

Palkinnot 
Radio Pori palkittiin vuoden 2010 Radio Gaalassa Vuoden paikallisena radiona ja vuoden 2011 gaalassa Vuoden radiona. Aikaisemmin Radio Pori on palkittu Vuoden radiona kolmesti (1989, 1994, 1998).

Lähteet

Aiheesta muualla 
Radio Pori Facebookissa
Radio Pori Youtubessa
Radio Pori RadioMediassa

Porin media
Suomalaiset radioasemat
Lankkupihvi

Lankkupihvi on  liharuokalaji, jota tarjoillaan yleensä puulankulta ranskalaisten tai lohkoperunoiden kera. Lisukkeena saa olla myös kastikkeita ja salaattia. Runsas maustaminen suolalla ja pippurilla on tavallista. Pihvi on yleensä naudanlihaa. 

Liharuoat
Pihvi
Mimas

Mimas on Saturnuksen kuu. Sen löysi William Herschel vuonna 1789.

Nimi 

Kuu on nimetty kreikkalaisen mytologian henkilön, Gaian pojan Mimaksen mukaan. Se tunnetaan myös tunnuksella Saturnus I.

William Herschelin poika, John Herschel, ehdotti kuulle nimeä "Mimas" vuonna 1847 julkaisussaan Results of Astronomical Observations made at the Cape of Good Hope. Myös muut silloin tunnetut kuusi kuuta ovat saaneet nimensä kyseisestä julkaisusta.

Fyysiset ominaisuudet 

Mimaksen alhainen tiheys (1,17 g/cm³) viittaa siihen että se koostuu lähinnä vesijäästä kiven osuuden ollessa pieni. Vuorovesivoimat vaikuttavat kuuhun niin, ettei se ole täysin pallomainen; sen pisimmän ja lyhimmän akselin ero on noin 10 %. Mimaksen jokseenkin munamainen muoto on erityisen selkeästi nähtävissä uusissa Cassini-luotaimen ottamissa kuvissa.

Mimaksen huomattavin piirre on valtava, 130 kilometrin läpimittainen törmäyskraatteri nimeltään Herschel kuun löytäjän mukaan. Herschelin läpimitta on lähes kolmasosa koko kuun halkaisijasta; kraatterin reunavallit ovat noin 5 km:n korkuisia, osa sen pohjasta ulottuu 10 km:n syvyydelle, ja sen keskushuippu kohoaa 6 km kraatterin pohjan yläpuolelle. Jos Maassa olisi suhteessa samankokoinen kraatteri, olisi sen oltava halkaisijaltaan yli 4 000 km eli Kanadaa leveämpi. Kraatterin muodostanut törmäys on lähes hajottanut koko kuun; Mimaksen vastakkaisella puolella on nähtävissä halkeamia jotka saattavat olla peräisin šokkiaalloista, jotka ovat kulkeneet kuun läpi.

Pinta on pienten törmäyskraattereiden täyttämä, mutta toista lähellekään Herschelin kokoista kraatteria ei kuussa ole. Vaikka Mimas onkin hyvin kraatteroitunut, kraatteroituminen ei ole ollut tasaista. Suurin osa pinnasta on yli 40 km:n läpimittaisten kraatterien peittämä, mutta eteläisellä napa-alueella yli 20 km:n läpimittaisia kraattereita ei juurikaan ole. Tämä viittaa siihen, että jokin prossessi on hävittänyt suuremmat kraatterit.

Tutkijat ovat määrittäneet virallisesti kaksi geologista muodostelmatyyppiä Mimaksella: crater (kraatterit) ja chasmata (rotkot).

Cassini-luotain on ohittanut Mimaksen ja ottanut siitä kuvia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 The Planetary Society: Mimas
 The Nine Planets - Mimas
 Views of the Solar System - Mimas
Kiikalan lentokenttä

Kiikalan lentokeskus  on Salossa sijaitseva lentokenttä. Se sijaitsee Kiikalannummella Kiikalan Lasikylässä noin 25 kilometriä kaupungin keskustasta ja noin seitsemän kilometriä Kiikalan taajamasta itään. Lentokentällä on kaksi kiitotietä, joista pitempi on 930 metriä ja lyhyempi 600 metriä pitkä.

Kentällä harrastetaan pääsääntöisesti purjelentoa. Pääasiallinen hinaustapa on vintturi. Kenttää käyttää aktiivisesti myös Suomen puolustusvoimat, joka järjestää alueella taisteluharjoituksia. Pääsääntöisesti  kentän aluetta käyttävät Kaartin jääkärirykmentti, Suomenlinnan Rannikkorykmentti ja Porkkalan Rannikkopataljoona.

Lentokentällä on myös Ilmatieteen laitoksen sääasema.

Alkujaan lentokenttä rakennettiin talvisodan aikana ruotsalaisin vapaaehtoisvoimin.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kiikala-säätiö
 VFR Suomi/Finland – Kiikalan lentopaikka
 Lentopaikat.fi – Kiikalan lentopaikka
 Salon Seudun Ilmailukerho

Suomen lentopaikat
Suomen sodanaikaiset lentokentät
Salon rakennukset ja rakennelmat
Salon liikenne
Lentokenttä
Heinäluoma

Heinäluoma on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

Eero Heinäluoma (s. 1955), kansanedustaja ja ministeri, SDP:n puheenjohtaja 2005–2008, eduskunnan puhemies 2011–2015, Eveliina Heinäluoman isä
Eveliina Heinäluoma (s. 1988), viestinnän suunnittelija, poliitikko ja kansanedustaja (SDP), Eero Heinäluoman tytär
Sundqvist

Sundqvist on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

Bert Sundqvist (1921–1998), metsänhoitaja
Björn-Erik Sundqvist (s. 1988), suomalainen jalkapalloilija
Christel Sundqvist (s. 1970), suomalainen kirjailija
Christoffer Sundqvist (s. 1978), suomalainen klarinetisti
Ernst Sundqvist (1893–1948), suomenruotsalainen kirjailija
Gösta Sundqvist (1957–2003), suomalainen muusikko ja radiotoimittaja
Haije Sundqvist (s. 1962), suomalainen näyttelijä ja laulaja, Gösta Sundqvistin sisar
Jarl Sundqvist (1897–1967), suomalainen metsänhoitaja, Kemi Oy:n metsäosaston johtaja
Karl-Johan Sundqvist (s. 1949), ruotsalainen jääkiekkoilija
Kristian Sundqvist (s. 1973), konsultti ja vapaa toimittaja, Pietarsaaren Jaron entinen toiminnanjohtaja               
Mika Sundqvist (1947–2021), suomalainen muusikko
Oskar Sundqvist (s. 1994), ruotsalainen jääkiekkoilija
Ulf Sundqvist (s. 1945), suomalainen poliitikko ja ministeri, STS-pankin johtaja 1982–1991.

Myös seuraavien henkilöiden alkuperäinen sukunimi oli Sundqvist:

Kati Venäläinen, o.s. Sundqvist (s. 1975), suomalainen hiihtäjä
Valdemar Salmelo, alk. Sundqvist (1892–1939), suomalainen jääkärikapteeni.
Toivo Sarkama, alk. Sundqvist (1908-1996), suomalainen keskimatkojen juoksija
Ollila

Ollila on suomenkielinen erisnimi, joka esiintyy paikannimenä ja sukunimenä.

Paikannimi
 Ollila, asuinalue Kempeleen kunnassa
 Ollila, kylä Marttilassa
 Ollila, kylä Somerolla
 Ollila (Solnetšnoje), kylä Pietarissa Terijoen lähellä

Sukunimi
 Aija Ollila (s. 1967), seitsenottelija
 Antti Ollila (s. 1994), freestylehiihtäjä
 Esko Ollila (1940–2018), pankinjohtaja ja ministeri (Keskusta)
 Hannu Ollila (s. 1962), jalkapalloilija
 Heikki A. Ollila (s. 1950), kokoomuslainen poliitikko
 Iiro Ollila (s. 1971), säveltäjä ja äänisuunnittelija
 Jorma Ollila (s. 1950), Nokia Oyj:n entinen pääjohtaja
 Juhani Ollila (s. 1936), jalkapallomaalivahti
 Jukka Ollila, kosketinsoittaja
 Jukka Ollila (s. 1926), harmonikansoittaja
 Jussi Ollila (s. 1974), näyttelijä ja muusikko
 Lyyli Ollila (1888–1958), taidemaalari
 Maija-Riitta Ollila, filosofi
 Matti Ollila (s. 1950), elokuvantekijä
 Matti Ollila (1936–2016), tekniikan tohtori
 Oiva Ollila (s. 2008 tai 2009), lapsinäyttelijä
 Sinikka Ollila (s. 1939), kiekonheittäjä
 Tuomas Ollila (s. 2000), jalkapalloilija
 Valtteri Ollila (1928–1949), Seitajärven kylään tehdyn partisaanihyökkäyksen uhri
 Vilho Ollila (1896–1918), torpparin poika ja Punkalaitumen punakaartin päällikkö
 Yrjö Ollila (1887–1932), taidemaalari
 Tuomas Hannikainen (e. Ollila, s. 1965), kapellimestari ja viulisti.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Väyrynen

Väyrynen tai Wäyrynen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Antero Väyrynen (1916–1970), sosiaalidemokraattinen poliitikko ja ministeri
Eemeli Väyrynen (1910–2011), maatalousteknikko ja keksijä, Paavo Väyrysen isä
Eve Väyrynen, toimittaja ja radiojuontaja
Heikki Väyrynen (1888–1956), geologi ja mineralogi, jonka mukaan on nimetty väyryneniitti
Henri Väyrynen (s. 1991), yleisurheilija
Janne Väyrynen (s. 1992), jääkiekkoilija
Johannes Väyrynen (1860–1927), rovasti ja Kajaanin kappalainen ja kirkkoherra
Jukka-Pekka Väyrynen (s. 1961), karateka
Kalevi Väyrynen (1914–1980), arkkitehti
Katri Wäyrynen, kenttäratsastaja
Mika Väyrynen (s. 1965), jalkapalloilija 
Mika Väyrynen (s. 1967), harmonikkataiteilija
Mika Väyrynen (s. 1981), jalkapalloilija
Olavi Väyrynen (s. 1923), kilpailuasiamies
Oma Väyrynen (1914–1992), runoilija
Paavo Väyrynen (s. 1946), keskustalainen poliitikko, ministeri ja europarlamentaarikko
Paavo Väyrynen (1898–?), laulaja ja arkkiveisujen tekijä
Pekka Wäyrynen (1846–1880), suomentaja
Pekka Väyrynen (s. 1948), kuvataiteilija
Pentti Väyrynen (1926–2011), kenraaliluutnantti
Pirjo Väyrynen, Lola (s. 1949), laulaja
Raimo Väyrynen (s. 1947), politiikantutkija
Sara Väyrynen, o.s. Sajanti (s. 1987), estejuoksija
Tarmo Väyrynen (s. 1950), kirjailija
Taru Väyrynen (o.s. Järvilehto, ent. Mäkinen, s. 1944), kirjailija, Tarmo Väyrysen puoliso
Tauno Väyrynen (1911–1983), yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
Teemu Väyrynen (s. 1997), suomalainen jääkiekkoilija
Tim Väyrynen (s. 1993), jalkapalloilija
Valtteri Väyrynen (s. 1994), muusikko
Vilho Väyrynen (1912–2000), sosiaalidemokraattinen kansanedustaja ja ministeri

Katso myös 
Väyryneniitti, mineraali
Kohtu

Kohtu () on nisäkäsnaaraiden lantio-ontelossa sijaitseva lihasontelo, jossa sikiö kehittyy hedelmöittyneestä munasolusta elinkelpoiseksi yksilöksi. Sikiölle kehittyy kohdun seinään istukka, jonka kautta sikiö saa ravintoa ja happea kantavana olevalta naaraalta.

Ihmisellä 

Naisen kohtu on päärynän muotoinen elin virtsarakon ja peräsuolen välissä. Kohtu muodostuu kahdesta osasta, jotka ovat: Paksumpi yläosa eli kohdunrunko sekä kapeampi alaosa eli kohdunkaula.
Kohdunkaula työntyy emättimen alueelle kohdun napukkana. Kohtu on yhteydessä munanjohtimiin. Molemmin puolin kohdun sivuilla sijaitsevat luumun kokoiset munasarjat. Ne erittävät naissukupuolihormoneja ja niissä muodostuvat munasolut, jotka kulkeutuvat munanjohtimien kautta kohtuun.

Kohdun seinämä muodostuu kolmesta kerroksesta: Sisimpänä on kohdun limakalvo, keskellä on kohtulihas ja uloimpana on vatsakalvo.

Kohdun limakalvo tarjoaa ympäristön alkion kiinnittymiselle ja kehittymiselle naisen murrosiästä vaihdevuosi-ikään. Kohdun limakalvo paksunee kuukautiskierron ensimmäisellä puoliskolla. Munasarjojen tuottamien hormonien vaikutuksesta limakalvoon muodostuu erittäviä rauhasia ovulaation jälkeen. Mikäli hedelmöitystä ei tapahdu tai alkio ei kiinnity, kohdun limakalvo poistuu elimistöstä emättimen kautta kuukautisvuotona ja kehittyy hitaasti uudelleen seuraavan kierron aikana.

Kohtu painaa normaalitilassa noin 100 grammaa ja raskauden lopussa sen paino on 1 000–2 000 grammaa. Kohdun seinämä ohenee koko raskauden ajan, ja se voi olla loppuraskaudesta osittain vain paperin ohutta. Kohdun kasvua seurataan raskausaikana vatsan päältä mitattavalla SF-mitalla.

Kohdunulkoinen raskaus 
Raskaus voi olla myös kohdunulkoinen. Tällöin munasolu on yleisimmin kiinnittynyt munanjohtimeen, eikä voi kehittyä normaalisti sikiöksi. Kuitenkin tunnetaan erittäin harvinaisia tapauksia, joissa sikiö on kasvanut täysin normaalisti kohdun ulkopuolella. Suomessa tällaista on tiettävästi sattunut vain kerran. Tällaisessa tapauksessa synnytys tapahtuu sektiolla.

Eläimillä
Kohdun muodon perusteella erotetaan seuraavat kohtutyypit:
 Pussieläimillä sukupuolielimet ovat joka kohdassa parilliset eli naaraalla on kaksi emätintä ja kaksi kohtua.
 Kaksoiskohtu () on kohdun osalta parillinen eli yhteen emättimeen liittyvät kaksi kohdun puoliskoa ovat toisistaan täysin erillään ja molemmilla puoliskoilla on oma aukko emättimeen. Tällainen kohtu on esimerkiksi jyrsijöillä ja monilla lepakoilla.
 Kaksisarvinen kohtu (uterus bicornis) on emättimen puoleiselta osaltaan yhtenäinen, mutta munajohtimien puoleisesta päästä kohtu jakautuu kahdeksi kohdunsarveksi. Kohdusta emättimeen on yksi aukko ja molemmilla kohdunsarvilla on oma munanjohdin. Tällainen kohtu on muun muassa useilla lepakoilla, kavioeläimillä, märehtijöillä, petonisäkkäillä ja valailla.
 Yhteiskohtu (uterus simplex) on kädellisillä esiintyvä kokonaan pariton elin ja vain eläimen munanjohtimia on kaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Solunetti – Kohtu

Naaraan sukupuolielimistö
Seulonnan keskeiset artikkelit
Suomen ympäristöhallinto

Suomen ympäristöhallinto muodostuu ympäristöministeriöstä ja TEM:n hallinnonalalla toimivien alueellisten elinkeino,- liikenne- ja ympäristökeskusten ympäristö- ja luonnonvarat -vastuualueista, aluehallintovirastojen ympäristölupavastuualueista, Suomen ympäristökeskuksesta sekä Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskuksesta. Ympäristöministeriö ohjaa Metsähallitusta ja Metsäntutkimuslaitosta luonnonsuojeluasioissa. Maa- ja metsätalousministeriö ohjaa alueellisia ELY:jä sekä Suomen ympäristökeskusta vesivarojen käytön ja hoidon asioissa.

Ympäristöhallinto toimii hyvän elinympäristön aikaansaamiseksi, luonnon toimintakyvyn turvaamiseksi ja asunto-olojen parantamiseksi.

Ympäristöhallinnon osat ja niiden tehtävät 

Ympäristöhallinnon tehtävänä on edistää kestävää kehitystä ja kansalaisten hyvinvointia.

Ympäristöministeriö

Suomen ympäristökeskus

Suomen ympäristökeskus (SYKE) tukee tutkimustoiminnallaan ja asiantuntemuksellaan muuta ympäristöhallintoa sekä muita viranomaisia.

Aluehallintovirastojen ympäristölupavastuualueet

Aluehallintovirastojen ympäristölupavastuualueet käsittelevät ympäristönsuojelulain ja vesilain mukaisiin hankkeisiin liittyviä ympäristölupahakemuksia.

ELY:jen ympäristö- ja luonnonvarat -vastuualue

Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskusten Y-vastuualueet toimivat paikallisena valvontaviranomaisena omalla alueellaan. Lisäksi ne tarjoavat ympäristöasioihin liittyvää neuvontaa ja tietoa.

Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskus

Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskus ARA myöntää asumiseen ja rakentamisen liittyviä avustuksia, tukia ja takauksia sekä ohjaa ja valvoo ARA-asuntokannan käyttöä. ARA on myös mukana asumisen kehittämiseen ja asuntomarkkinoiden asiantuntijuuteen liittyvissä hankkeissa ja tuottaa alan tietopalvelua.

Aiheesta muualla 
 Ympäristöministeriö
 Suomen ympäristökeskus (SYKE)
 ELY / Y-vastuualue 
 AVI / Y-vastuualue 
 Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskus (ARA)

Suomen viranomaiset
Suomen ympäristöhallinto
Alfred Dreyfus

Alfred Dreyfus (9. lokakuuta 1859 – 12. heinäkuuta 1935) oli ranskanjuutalainen upseeri, joka tuli tunnetuksi niin sanotusta  Dreyfusin tapauksesta. Dreyfus tuomittiin vuonna 1894 syyttömänä. Syytteessä hänen väitettiin paljastaneen saksalaisille sotasalaisuuksia. Tuomio oli elinkautinen vankeus Kouroun kaupungin kohdalla olevalla Pirunsaarella. Dreyfus menetti myös sotilasarvonsa, mikä oli tuohon aikaan normaali tuomioon kuuluva lisärangaistus.

Tuomio herätti aikoinaan suurta huomiota ja jakoi Ranskan kansan kahteen leiriin. Dreyfusia puolusti esimerkiksi ranskalainen kirjailija Émile Zola avoimella kirjeellään J’accuse. Dreyfusin tapauksen merkittävyyttä lisäsi se, että tapaus herätti sionismin perustajiin kuuluneen Theodor Herzlin pohtimaan juutalaisasiaa.

Uusien todisteiden perusteella Dreyfusin elinkautinen vankeustuomio kumottiin 1899, mutta hänet tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankeuteen. Ranskan presidentti armahti kuitenkin Dreyfusin vähän myöhemmin. Dreyfus vapautettiin viimein kaikista syytteistä 12. heinäkuuta 1906 ja hänelle palautettiin entinen sotilasarvo. Hän palveli lyhyen aikaa armeijassa, ja hänet ylennettiin majuriksi ennen kuin hän siirtyi reserviin. Ensimmäisen maailmansodan aikana Dreyfus kutsuttiin takaisin palvelukseen, ja hän komensi everstiluutnantin arvoisena ammusvarikkoa. Sodan jälkeen hän vietti hiljaista elämää ja kuoli vuonna 1935.

Dreyfusin muistelmat on suomennettu vuonna 1919 (Väkivaltaa ja vääryyttä).

Yhdysvaltalaiset näyttelijät Richard Dreyfuss ja Julia Louis-Dreyfus ovat kertoneet, että suvun perimätiedon mukaan he olisivat sukua Alfred Dreyfusille. Väitettä ei ole kuitenkaan todistettu.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskalaiset sotilaat
Ranskan historia
Ranskan juutalaiset
Syytteistä vapautetut
Vuonna 1859 syntyneet
Vuonna 1935 kuolleet
Raiheinät

Raiheinät (Lolium) eli lusteet on heinäkasveihin kuuluva kasvisuku. Sen rajaus ja lajimäärä vaihtelee lähteen mukaan. Suomessa julkaistussa Luonnontieteellisen keskusmuseon taksonomiassa sukuun on 2020-luvulla yhdistetty isonatojen (Schedonorus) suku, jonka lajit kuuluivat aiemmin natoihin (Festuca). Suomessa esiintyviä raiheinälajeja on tällöin yhdeksän.

Aiemmin raiheiniksi luokitelluilla lajeilla on kukintona litteä kaksirivinen kerrannaistähkä. Nadoista siirretyillä lajeilla kukintona on röyhy.

Useaa raiheinälajia viljellään rehukasvina. Raiheiniä käytetään myös useissa pihanurmikon siemensekoituksissa, koska ne itävät nopeasti. Yleisin nurmikoissa käytetty laji on englanninraiheinä (Lolium perenne).

Lajeja 
Suomessa luonnonvaraisia raiheiniä:
 ruokoraiheinä eli ruokonata (Lolium arundinaceum, syn. Festuca arundinacea, Schedonorus arundinaceus)
 meriruokoraiheinä (L. arundinaceum subsp. arundinaceum)
 rehuruokoraiheinä (L. arundinaceum subsp. uechtritzianum)
 lehtoraiheinä eli lehtonata (Lolium giganteum, syn. Festuca gigantea, Schedonorus giganteus)
 italianraiheinä (Lolium multiflorum)
 englanninraiheinä (Lolium perenne)
 persianraiheinä (Lolium persicum)
 nurmiraiheinä eli nurminata (Lolium pratense, syn. Festuca pratensis, Schedonorus pratensis)
 pellavaraiheinä (Lolium remotum)
 tankiraiheinä eli tankearaiheinä (Lolium rigidum)
 myrkkyraiheinä (Lolium temulentum)

Italianraiheinää on kutsuttu suomeksi myös nimellä monikukkainen luste ja englanninraiheinää nimellä pyörtänöluste.

Muualla esiintyviä lajeja:
 Lolium canarense – kanarianraiheinä
 Lolium parabolicae – espanjanraiheinä
 Lolium rigidum – tankiraiheinä
 Lolium rigidum subsp. lepturoides – eteläntankiraiheinä
 Lolium rigidum subsp. rigidum – euroopantankiraiheinä
 Lolium subulatum – dalmatianraiheinä
 Lolium Westerwoldicum-Ryhmä – westerwoldinraiheinä

Katso myös 
 rairuoho (pääsiäiskoriste)

Lähteet 
 Raiheinät (Lolium)

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Lolium
 Den virtuella floran: Rajgräs (Lolium) 
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Lolium 
 United States Department of Agriculture (USDA): Lolium 
 Flora of China: Lolium
Vitantonio Liuzzi

Vitantonio Liuzzi (s. 6. elokuuta 1981 Locorotondo, Italia) on italialainen entinen Formula 1 -kuljettaja, joka ajoi Red Bull -tallin kolmantena kuljettajana vuonna 2005. Hän ja Christian Klien vuorottelivat tallin kakkoskuljettajan paikalla David Coulthardin tallikaverina. Kaudella 2006 hän oli Toro Rosso -tallin ykköskuljettaja, tallikaverinaan yhdysvaltalainen Scott Speed. Ensimmäisen MM-pisteensä Liuzzi otti San Marinon GP:ssä 2005 sijoittumalla kahdeksanneksi. Liuzzi saavutti Toro Rosson ensimmäisen MM-pisteen ajamalla kahdeksanneksi Yhdysvaltain GP:ssä 2006.

Liuzzi jatkoi Toro Rossolla kaudella 2007. Hän sijoittui Japanin osakilpailussa kahdeksanneksi, mutta ohitus keltaisten lippujen voimassaoloalueella toi aikasakon ja pudotti Liuzzin pois pisteiltä yhdeksänneksi. Viikon kuluttua tästä Liuzzi avasi viimein kauden pistetilinsä sijoittumalla Kiinan GP:ssä kuudenneksi. Kaudesta 2008 Liuzzi toimi Force India-tallin kolmantena kuskina. Hän korvasi loppukauden 2009 Giancarlo Fisichellaa, joka siirtyi loppukaudeksi Ferrarille korvaamaan Unkarin GP:n aika-ajoissa loukkaantunutta Felipe Massaa. Liuzzi jatkoi tallin kakkoskuljettajana kauden 2010. Kausi 2010 oli Liuzzin paras hän saavutti 21 pistettä ja MM-pisteiden 15.sijan.  Kaudella 2011 Liuzzi toimi Hispanian toisena kilpakuljettajana. Hänen parhaaksi sijoitukseksi jäi 13:s sija Kanadan GP:stä, joka oli samalla koko tallin paras kisasijoitus.

Liuzzi saavutti uransa aikana 26 pistettä ja oli parhaimmillaan kahdesti kuudes.

F1-uransa jälkeen Liuzzi on kilpailut Superstars Series -sarjassa ollen ensimmäisellä kaudellaan 2012 sarjan toinen. Lisäksi hän on ajanut FIA World Endurance Championship -sarjassa ja Japanissa Super GT- ja Super Formula -sarjoja. 

Vuonna 2015 hän siirtyi ajamaan Formula E -sarjaa.

Formula 1 -tulokset

Kaudet numeroina

Formula 3000 -tulokset

Speedcar Series -tulokset

A1 Grand Prix -tulokset

Formula E -tulokset

Lähteet
 http://www.formula1.com/teams_and_drivers/drivers/802/

Viitteet

Aiheesta muualla 

Vitantonio Liuzzi: tilastot

Italialaiset Formula 1 -kuljettajat
Formula E -kuljettajat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Warmen

Warmen on suomalainen metalliyhtye, joka oli alkujaan Children of Bodom -yhtyeen kosketinsoittajan Janne Wirmanin sooloprojekti, mutta on nykyään lähempänä vakituisella kokoonpanolla soittavaa yhtyettä. 

Nimi Warmen on lähtöisin Janne Wirmanin taiteilijanimestä Janne Warman. Koska projektiin oli tulossa mukaan soittamaan myös Jannen veli Antti Wirman, projekti sai nimekseen Warmen. Vaihtelevasta kokoonpanosta johtuen Warmen on soittanut vain neljä konserttia: Spinefarmin 10-vuotisjuhlissa Tavastialla, Spinefeast At Sea 2008 metalliristeilyllä, Helsingin Dom-ravintolassa 2010 sekä Tuska open air 2010 festivaaleilla. Lisäksi yhtye on soittanut muutaman kappaleen television musiikkiohjelma Jyrkissä. Kesän 2015 Tuska open air -keikka on bändin viides kautta aikojen.

Warmenin ensimmäisellä albumilla, Unknown Soldier, soittaa useita vieraita, kuten ennen Children of Bodomissa soittanut kitaristi Roope Latvala ja Stratovariuksen entinen basisti Jari Kainulainen. Unknown Soldier on pääosin instrumentaalilevy: vain kahdessa kappaleessa on mukana laulua ja vokalistina muun muassa Sinergystä tunnettu Kimberly Goss. Albumista julkaistiin ensin virhepainos, jossa etikettinä oli Nightwishin Deep Silent Complete -singlen etiketti. Sekä albumi että kappaleet saivat nimensä yleisöäänestyksellä, sillä valtaosa kappaleesta oli nimettömiä vielä nauhoitusten päätyttyäkin. Lopullisen päätöksen kappaleiden nimistä teki kuitenkin levy-yhtiö Spinefarmin Ewo Pohjola. Tämän vuoksi kaikkien kappaleiden oikeista nimistä ei olla yhtä mieltä. Unknown Soldierin kuudes raita on takakannen mukaan nimeltään ”Fire Within”, mutta levyn sisäkannessa on sanoitukset kappaleeseen ”Fire Inside”.

Toinen albumi Beyond Abilities on Warmenin vakiokokoonpanon tuotos. Laulajina ovat Stratovariuksesta tunnettu Timo Kotipelto ja Kimberly Goss. Beyond Abilities -levyn kansi on siitä harvinainen, että siinä on painettu myös itse muovikoteloon Warmenin logo ja levyn nimi. Myös Beyond Abilitiesin kappaleiden nimet ovat tulleet yhtyeen ulkopuolelta, sillä alkuperäiset projektinimet ”Urpoilu”, ”Loppusoolo” ja ”Kimberly-rock” eivät olleet tarpeeksi myyviä, joten tilalle vaihdettiin ”War of Worlds”, ”Finale” ja ”Hidden”.

Warmenin kolmas albumi, Accept the Fact, ilmestyi heinäkuussa 2005. Ennen kolmatta albumia Warmen julkaisi kesäkuussa 2005 toisen singlensä ”Somebody’s Watching Me”, jolla vieraili myös Children of Bodomin laulaja-kitaristi Alexi Laiho.

Kokoonpano 

 Janne Wirman – koskettimet
 Antti Wirman – kitara
 Mirka Rantanen – rummut
 Jyri Helko – bassokitara

Entiset jäsenet 
 Lauri Porra – bassokitara
 Sami Virtanen – kitara

Vierailevat muusikot 
 Alexi Laiho – laulu
 Roope Latvala – kitara
 Timo Kotipelto – laulu
 Kimberly Goss – laulu
 Jari Kainulainen – bassokitara
 Pasi Nykänen – laulu
 Marko Waara – laulu
 Jonna Geagea – laulu
 Ralph Santolla – kitara
 Pasi Rantanen – laulu

Diskografia

Studioalbumit

Kokoelma-albumit

Singlet

Aiheesta muualla 
 Warmenin viralliset kotisivut 
 
 

Suomalaiset metalliyhtyeet
Jalkakyykky

Jalkakyykky on yksi voimanoston kolmesta kilpailumuodosta; muut ovat penkkipunnerrus ja maastaveto. Jalkakyykkyä pidetään monipuolisimpana koko vartalon voimaa ja lihasmassaa kehittävänä liikkeenä. Jalkakyykkyä käytetään yleisesti myös harjoitteena kehonrakennuksessa. Monet aloittelevat kuntosaliharrastajat kuitenkin karsastavat kyykkyä sen raskauden, mutta myös teknisyyden takia.

Suoritustekniikka
Jalkakyykyssä nostaja seisoo noin hartioiden levyisessä haara-asennossa. Tankoa pidetään tyypillisesti yhteen puristettujen selän lihasten päällä: joko epäkäslihaksen päällä (niin sanottu high bar -kyykky) tai takaolkapäiden päällä (low bar -kyykky). Syvän sisäänhengityksen ja keskivartalon lihasten voimakkaan jännittämisen jälkeen nostaja laskeutuu kyykkyyn, ponnistaa jälleen ylös aloitusasentoon ja hengittää ulos.

Kyykky voidaan suorittaa eri liikelaajuuksilla. Täyskyykky suoritetaan laskeutumalla niin alas, että takareidet ja pohkeet ovat vastakkain. Oikean kuormituksen valinta on tärkeää liikkeen turvallisen suorituksen kannalta. Täyskyykyn suorittaminen edellyttää kehittynyttä yksilöllistä tekniikkaa, riittävää liikkuvuutta lonkka- ja polvi- sekä erityisesti nilkkanivelissä. Keskivartalon hallinta vaatii tarpeeksi lihasvoimaa vatsa- ja selkälihaksissa. Hyvän asennon saavuttamisessa ovat painonnostokengät tai noin 2,5 senttimetrin paksuinen lauta tai muu kova esine kantapäiden alla avuksi.

Kyykkyä tehdään usein vajaalla liikeradalla, eli niin sanottua neljännes- tai puolikyykkyä, sillä se sallii huomattavasti suurempien painojen käytön kuin täyskyykky. Tätä ei kuitenkaan suositella suuremman loukkaantumisriskin vuoksi.

Vaikutus
Keskeisimmin liikkeeseen osallistuvat jalkalihakset ovat etureidet (quadriceps) ja iso pakaralihas (gluteus maximus). Tärkeitä avustavia lihaksia ovat muun muassa lonkkanivelen lähentäjät ja nilkkaniveltä ojentava kantalihas. Näiden lisäksi useat muut lihasryhmät, kuten vatsalihakset, työskentelevät liikettä avustavina tai tasapainoa ylläpitävinä.

Variaatiot
Etukyykky: Tanko pidetään olkapäiden edessä.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Jalkakyykky ABC ohjelma
 Varusteet voimanostossa: Jalkakyykky 
 Etukyykky: tekniikka ja animaatio 

Voimanosto
Lihaskuntoharjoitteet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Maastaveto

Maastaveto (puhekielessä myös mave) tai maastanosto on yksi voimanoston kolmesta liikkeestä. Muut ovat penkkipunnerrus ja jalkakyykky. Maastaveto suoritetaan pääasiallisesti kahdella eri tavalla, jotka ovat perinteinen tyyli, jossa seisotaan kapeassa asennossa, sekä sumotyyli, jossa on seisotaan leveässä asennossa.

Maastaveto rasittaa etu- ja takareisiä, pakaroita, ylä- ja alaselkää sekä vatsan ja kyljen lihaksia, jotka toimivat liikkeen tukena. Monipuolisuutensa vuoksi liikkeellä on paikkansa myös kehonrakennuksessa. Maastavedossa käytetään usein tukivyötä loukkaantumisriskin pienentämiseksi ja vetoremmejä tai ristiotetta, sillä liike vaatii myös paljon puristusvoimaa.

Suorin jaloin maastaveto on maastavedon muoto, joka rasittaa etupäässä takareisiä tavallisen maastavedon rasittaessa etupäässä selkää.

Suomessa varustevoimanoston maastanoston ennätys on Jari Saarion hallussa. Hän nosti helmikuussa 2021 järjestetyissä Suomen-mestaruuskisoissa maasta 380,5 kiloa.

Maastavedon ennätykset
 Hafþór Júlíus Björnsson 501, 2020
 Eddie Hall               500, 2016
 Eddie Hall              463, 2015
 Benedikt Magnusson   461, 2014
 Andy Bolton          457,5, 2009    
 Brian Shaw           448, 2013
 Terry Hollands       440, 2012
 Zydrunas Savickas    433, 2012
 Laurence Shahlaei    432,5, 2012
 Jón Páll Sigmarsson   427,5, 1987

RAW Maastaveto ilman vetoremmejä ja voimanostopukua

 Benedikt Magnusson   460       2011
 Andy Bolton          457,5     2009
 Konstantin Konstantinovs 430   2006
 Garry Frank 	      422,5 	2002
 Mikhail Koklyaev     417,5     2012

Lähteet

Aiheesta muualla

Maastanosto ABC ohjelma
Maastaveto levytangolla suoritustekniikka ja lihasrasitus 

Voimanosto
Lihaskuntoharjoitteet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Jón Leifs

Jón Leifs (1. toukokuuta 1899 – 30. heinäkuuta 1968) oli islantilainen säveltäjä. Hän lähti Islannista vuonna 1916 opiskelemaan Leipzigin konservatorioon, Saksaan. Hän opiskeli pianon soittoa ja valmistui vuonna 1921.

Vuonna 1944 Leifs muutti Ruotsiin ja vuonna 1945 takaisin Islantiin.

Leifsin tunnetuimpiin teoksiin kuuluu muun muassa jousikvartettoja sekä orkesteriteoksia, mm. sinfoniset runot Geysir ja Hekla sekä Sögu-sinfonie (Satusinfonia).

Islantilaiset säveltäjät
Vuonna 1899 syntyneet
Vuonna 1968 kuolleet
Christijan Albers

Christijan Albers (s. 16. huhtikuuta 1979 Eindhoven, Alankomaat) on alankomaalainen autourheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa voittaen Hollannin National-sarjan mestaruuden vuonna 1997. Samana vuonna Albers voitti Belgian ja Hollannin Formula Ford 1800 -sarjojen mestaruudet. Vuonna 1999 Albers voitti Saksan F3-sarjan mestaruuden ja sai Red Bullin junioriohjelmasta Formula 3000-testimahdollisuuden samana vuonna. Vuonna 2000 Albers kilpaili F3000 -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuosina 2001–2004 Albers ajoi DTM-sarjassa ja sijoittui toiseksi ja kolmanneksi vuosina 2003–2004. Albers on menestynein hollantilaiskuski DTM-sarjassa.

Vuonna 2004 Albers sai mahdollisuuden testata Formula 1-autoja ja kaudeksi 2005 hän siirtyi F1-sarjaan Minardi-talliin. Ensimmäisellä kaudella Albersin tallitovereina olivat itävältalainen Patrick Friesacher sekä alankomaalainen Robert Doornbos. Hän keräsi debyyttikaudellaan neljä maailmanmestaruuspistettä, kun Yhdysvaltain GP:ssä kaikki Michelin renkaita käyttäneet tallit vetäytyivät turvallisuussyistä ja kilpailuun osallistui vain kuusi autoa. Kauden 2005 jälkeen Albersin Minardi-talli lopetti, ja hän siirtyi uuteen Midland -talliin. Kaudeksi 2007 sen nimi vaihtui Spykeriksi. Spykeriltä Albers sai potkut yhdeksän ajetun kilpailun jälkeen, jolloin hänet korvattiin Markus Winkelhockilla. Kahdella Midland-Spyker-kaudella Albers ei onnistunut keräämään yhtään MM-pistettä. 

Albers palasi DTM-sarjaan kaudeksi 2008 sijoittuen 17:nneksi. Vuonna 2009 Albers ajoi viisi kilpailua Le Mans Series -sarjassa. Vuosina 2009–2010 Albers kilpaili Le Mansin 24 tunnin ajossa ollen parhaimmillaan luokkansa yhdeksäs vuonna 2009.

Heinäkuussa 2014 Albersista tuli juuri myydyn Caterhamin F1-tallipäällikkö. Hän korvasi tehtävästä eronneen Cyril Abiteboulin. Saman vuoden syyskuussa Albers kuitenkin ilmoitti eroavansa tehtävästä.

Formula 1 -tulokset

Kaudet numeroina

Formula 3000 -tulokset

DTM-tulokset

Yksityiselämä 
Albers on naimisissa alankomaalaisen Liselore Albersin (o.s. Kooijman) kanssa. Albersin isä on vuoden 1979 Hollannin rallicrossin mestari André Albers.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Christijan Albers: tilastot

Alankomaalaiset Formula 1 -kuljettajat
DTM-kuljettajat
Vuonna 1979 syntyneet
American Le Mans Series -kuljettajat
Formula 1 -tallipäälliköt
Elävät henkilöt
Punnerrus

Punnerrus tarkoittaa seuraavia asioita:
 yleisnimitys useille lihaskuntoharjoitteille
 etunojapunnerrus, eräs lihaskuntoharjoite
 eräs painonnoston laji, joka jäi pois 1970-luvulla
 penkkipunnerrus, voimanoston muoto
Vaaka

Vaaka on yhteisnimitys erilaisille massan ja painon mittauslaitteille. Kappaleen massan tai painon määrittämistä vaa’alla sanotaan punnitsemiseksi.

Klassinen tasapainovaaka käsittää kaksi astiaa varren varassa. Toiseen laitetaan punnittava esine ja toiseen astiaan lisätään massaltaan tunnettuja punnuksia, kunnes astiat ovat tasapainossa. Tällöin vaakakuppien momenttien summa tasapainopisteen suhteen on nolla, ja ilmaisemalla tasapainoehto tai -ehdot matemaattisesti voidaan punnittavan esineen paino laskea.

Jousivaa’assa on tunnettu jousivakio ja siinä mitataan jousen venymää matkaa, joko niin että esine ripustetaan jousesta riippumaan, tai niin että kappale puristaa jousta sen päältä.

Painovoima ei kuitenkaan ole tarkalleen yhtä suuri edes kaikkialla maan pinnalla, vielä vähemmän muilla taivaankappaleilla. Tasapainovaaka kuitenkin antaa kappaleen massalle kaikkialla saman arvon, sillä myös punnusten paino vaihtelee sijainnin mukaan samassa suhteessa. Sitä vastoin jousivaa’an antama tulos riippuu painovoiman paikallisista vaihteluista. Tällä perusteella voidaan sanoa, että tasapainovaaka mittaa massaa, jousivaaka painoa.

Kiertovaaka on tasapainotettu jousivaaka, jossa jousena toimii langan kiertymisestä syntyvä jännitys.

Nykyisin useimmat vaa’at ovat elektronisia ja perustuvat sähköiseen anturiin, esimerkiksi pietsokiteeseen tai venymäliuska-anturin vastusarvon muutokseen mekaanisessa jännityksessä. Yksinkertainen mikropiiri mittaa anturisignaalin muutoksen ja esittää muutosta vastaavan painolukeman numeronäytöllä.

Käytännössä tärkeitä vaakoja ovat esimerkiksi henkilövaa’at, kaupoissa käytettävät vihannes- ja hedelmävaa’at sekä postilähetysten punnitsemiseen käytetyt kirjevaa’at.

Tarkkuus
Vaa’an ulkoinen tarkkuus riippuu olennaisesti sen virityksestä. Vaaka on asetettava putoamiskiihtyvyyttä kohtisuoraan, mikä voidaan moderneissa vaaoissa tehdä pienen vaa'assa kiinteästi olevan vesivaa’an avulla. Vaaka viritetään tarkkuuspunnuksilla, joiden massa tiedetään tarkasti. Viritys on syytä suorittaa suunnilleen sen massaisilla tarkkuuspunnuksilla kuin mitä tuntemattoman massaisen kappaleen massa on. Erityisesti vanhoissa tasapainovaaoissa hyvin eri massaisten kappaleiden, esimerkiksi massaltaan 2 g ja 2 kg, mittaustuloksien virhe voi riippua huomattavasti punnittavan kappaleen massasta.

Nollaus ja taaraus
Ennen punnitusta vaaka tavallisesti nollataan joko käsin säätönupista tai se voi tapahtua automaattisesti elektronisissa vaaoissa. Jos punnittava aine on astiassa, vaaka voidaan taarata niin, että se näyttää nollaa tyhjällä astialla ja punnitustuloksessa näkyy vain punnittavan aineen paino.

Katso myös
 Kiertoheiluri

Laboratoriotarvikkeet
Mittalaitteet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Abandonware

Abandonware (suom. 'hylätty ohjelmisto') on englanninkielinen käsite, joka tarkoittaa useiden vuosien ikäisiä tietokonepelejä ja -ohjelmia ja erityisesti niiden ilmaislevitystä. Useimmiten ohjelmat ovat poistuneet myynnistä, mutta joskus niitä myydään edelleen. Abandonware-ohjelmia ja -pelejä hankitaan usein nostalgiasyistä, joskin tunnetuimpia vanhoja pelejä hankitaan myös ilman aiempaa tutustumista. Yleisimmin abandonware-ohjelma on vanha tietokonepeli, joka on vedetty myynnistä useita vuosia sitten.

Juridisessa mielessä käsitettä "abandonware" ei ole olemassa, eikä tekijänoikeuden alaisia tietokoneohjelmia voida koskaan pitää "isännättöminä esineinä" (). Vaikka tekijänoikeuden haltija olisikin lopettanut ohjelman taloudellisen hyödyntämisen, on ohjelma kuitenkin edelleen tekijänoikeudella suojattu ja sen kopiointi on laitonta. Poikkeuksena ovat ne tapaukset, joissa tekijänoikeuden omistanut yritys on lopettanut toimintansa siirtämättä tekijänoikeuksia toiselle taholle, ja ne tapaukset, joissa tekijänoikeudenhaltija itse on vapauttanut vanhat kaupalliset ohjelmansa ilmaislevitykseen. Nämä kattavat kuitenkin vain vähemmistön abandonwarena kopioiduista ohjelmistoista.

Eräs moraalinen kanta on, että koska yhtiö ei enää tee rahaa ohjelmalla tai pelillä, voidaan sen käyttöarvo säilyttää levittämällä sitä abandonwarena ilmaiseksi.

Hongkongilainen sijoituspankkiiri Sarinee Achavanuntakul ylläpitää yhtä internetin suurinta abandonware-sivustoa nimeltä "Home of the Underdogs". Hän ei omien sanojensa mukaan tarkoita rikkoa lakia vaan haluaa säilyttää pelitalojen hylkäämät pelit. Useat isot pelitalot tuomitsevat toiminnan lainvastaiseksi.

GOG.com-sivusto (Good Old Games) puolestaan tarjoaa vanhoja pelejä sopimuksella tehtyinä laillisina uudelleenjulkaisuina. Pelit ovat maksullisia mutta hyvin edullisia.

Katso myös
 Retropelaaminen
 DOSBox
 Ilmaisohjelma
 Shareware

Aiheesta muualla
 Home of the Underdogs
 GOG.com

Ohjelmistot
Videopelikäsitteet
Tekijänoikeus
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Operetti

Operetti on kevyt näytelmä, johon liittyy musiikki ja jossa on yleensä sekä laulettuja että lausuttuja vuorosanoja. Operetti muistuttaa oopperaa, mutta on aiheiltaan kevyempi. Operetti syntyi Ranskassa, missä ooppera sai rinnalleen kevyempiä muotoja.

Ranskalaisen operetin ensimmäinen suuri nimi oli Jacques Offenbach. Offenbachin Orfeus manalassa sisälsi monia aikansa tanssirytmejä, muun muassa paheellisena pidetyn cancanin. Samaan aikaan syntyi Wienissä lähinnä laulunäytelmän perinteeseen pitäytyvä wieniläisoperetti, jonka suuria nimiä olivat Franz von Suppé ja Johann Strauss nuorempi.

Useimmat Johann Straussin valssit ovat hänen opereteistaan, joista ne irtautuivat oman aikansa iskelmiksi. Straussin kuuluisimmat operetit ovat Lepakko, Yö Venetsiassa, Mustalaisparoni ja Wieniläisverta. Muita klassisen wieniläisoperetin säveltäjiä olivat muun muassa Karl Millöcker ja Carl Zeller.

Klassinen wieniläisoperetti sai uuden säveltäjäkaartin, jonka nimekkäin edustaja oli Franz Lehár (1870–1948). Monista hänen operetteihinsa säveltämistä lauluista tuli iskelmiä, esimerkiksi Iloinen leski, Luxemburgin kreivi, Hymyn maa ja Zarevits.

Operetti menetti suosiotaan 1930-luvulla ja jäi modernin musiikkiteatterin varjoon; sen tilalle tuli anglosaksinen musikaali. 

Wieniläisoperetti on kuulunut perinteisesti Suomen Kansallisoopperan ohjelmistoon, vaikka operetille olikin vaikea löytää esiintymispaikkaa tai saada tarpeeksi paljon tai hyviä näyttelijöitä.

Teatteri
Seulonnan keskeiset artikkelit
Laboratorio

Laboratorio on kokeellisiin (tieteellisiin, teknisiin sekä taiteellisiin) tutkimuksiin käytetty tila, sellaisia tutkimuksia tekevä laitos tai osasto tai eräiden korkeakoulujen toimintayksikkö. Sana laboratorio juontaa juurensa keskiaikaisen latinan sanasta labōrātōrium, joka puolestaan tulee sanasta labōrāre, työskennellä.

Laboratoriot luokitellaan Suomessa valtioneuvoston asetuksella neljään eri eristystasoon sen mukaan, miten vaarallisia biologisia tekijöitä niissä käsitellään. Taso neljä on korkein. Eristysmenetelmiä ja -tasoja koskeva Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi annettiin vuonna 2000. Maailman terveysjärjestö on julkaissut 1980-luvulta lähtien kaikkien valtioiden noudatettaviksi tarkoitettuja bioturvallisuusohjeita, jotka perustuvat neliportaiseen turvallisuusluokitukseen.

Laboratoriohenkilökunnan ammattinimikkeitä 
 bioanalyytikko eli laboratoriohoitaja
 biokemisti
 fyysikko
 kemisti
 laborantti
 laboratorioanalyytikko
 laboratorioinsinööri
 mikrobiologi
 sairaalabiologi
 sairaalafyysikko
 sairaalakemisti
 sairaalamikrobiologi
 tutkija
 tutkimusapulainen

Katso myös 
 Laboratoriotutkimus

Lähteet  

Tilat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Tabloidi

Tabloidi on sanomalehti, joka on kooltaan puolet suurikokoisesta niin sanotusta broadsheet-formaatista. Suomessa tabloid-sivuformaatin leveys on yleisesti 280 millimetriä ja korkeus 400 millimetriä.

Tabloid-nimitys sai alkunsa Isossa-Britanniassa, jossa sana viittaa myös sensaatiohakuiseen sisältöön eli keltaiseen lehdistöön, koska alun perin vain sellaiset lehdet julkaistiin tässä koossa. Termin merkitys liudentui, koska useita aiemmin broadsheet-koossa julkaistuja niin sanottuja laatulehtiä siirtyi tabloid-kokoon, josta käytetään englanniksi usein nimitystä compact. Esimerkiksi The Times ja The Independent ovat siirtyneet tähän kokoon.

2000-luvulla heräsi uusi kiinnostuminen tabloid-kokoon. Suomessa sanomalehdistä muun muassa Itä-Savo, Länsi-Savo ja Kauppalehti ovat vanhastaan olleet tabloid-kokoisia, samoin iltapäivälehdet Iltalehti ja Ilta-Sanomat. Hufvudstadsbladet on ollut tabloid-kokoinen vuodesta 2004. Lapin Kansa, Pohjolan Sanomat ja Kainuun Sanomat alkoivat ilmestyä tabloid-kokoisina 17.1.2011, Satakunnan Kansa tasan vuotta myöhemmin. Suomen suurin sanomalehti, Helsingin Sanomat, vaihtoi tabloid-kokoon 8. tammikuuta 2013, Aamulehti vuotta myöhemmin ja Kaleva 2015. Vuoden 2016 maaliskuussa siihen siirtyivät myös Etelä-Suomen Sanomat, Karjalainen, Keskisuomalainen ja Savon Sanomat.

Euroopan suurin tabloid-lehti, sanan molemmissa merkityksissä, on saksalainen Bild, jonka levikki on alle kaksi miljoonaa. Saksassa tabloideja sanotaan bulevardilehdistöksi. Suomen kielessä se on harvoin käytetty mutta korrektimpi nimitys keltaiselle lehdistölle.

Espanjassa tabloid-kokoisia ovat muun muassa El País, ABC, El Mundo, El Periódico de Catalunya ja La Vanguardia.

Tabloid-kokoisia lehtiä

Suomessa 
 Aamulehti 2014– 
 Aamuposti 2013– 
 Etelä-Suomen Sanomat 2016– 
 Helsingin Sanomat 2013– 
 Ilkka 2018– 
 Itä-Savo 2016– 
 Keskisuomalainen 2016– 
 Kainuun Sanomat 2011– 
 Karjalainen 2016– 
 Kalajokilaakso ma, pe lehdet vuodesta 2013–, ke vuodesta 2020– 
 Kaleva 2015– 
 Keskipohjanmaa 2018–
 Keski-Uusimaa 2013– 
 Lapin Kansa 2011– 
 Länsi-Savo 2016– 
 Länsiväylä 2013– 
 Pohjalainen 2018– 
 Pohjolan Sanomat 2011– 
 Satakunnan Kansa 2012– 
 Savon Sanomat 2016– 
 Sydän-Hämeen Lehti vuoteen –2002, uudestaan vuodesta 2013– 
 Vantaan Sanomat 2013–

Ulkomailla 
 The Guardian 2018– 
 The Observer 2018–

Katso myös 
 Tabloidisaatio

Lähteet 

Lehdistö
Seulonnan keskeiset artikkelit
Nicolaus Cusanus

Nicolaus Cusanus (1401 Bernkastel-Kues, Saksa – 1464 Umbria, Italia, syntyjään Nikolaus Krebs) oli saksalainen filosofi, katolisen kirkon pappi, matemaatikko, kardinaali ja tähtitieteilijä. Hän oli voimakas katolisen kirkon sisäinen reformoija ja kriitikot syyttivät häntä panteistiksi, minkä Nicolaus kiisti jyrkästi kirjoittaen Apologia doctae ignorantiae ('Oppineen tietämättömyyden puolustus'), 1449.

Cusanus syntyi kauppiasperheeseen ja opiskeli katolisen kirkon lainsäädäntöä (kanonista lakia) yliopistossa. Hän teki menestyksekkään uran paavin lainopillisena avustajana. Hänet nostettiin kardinaaliksi 1448 ja Brixenin piispaksi 1450. 

Omana aikanaan Nicolaus Cusanus sai mainetta kristillistä mystiikkaa, ennen kaikkea Pyhän kolminaisuuden luonnetta koskevista kirjoituksistaan.

Hän oli aikaansa edellä myös luonnontieteissä. Puoli vuosisataa ennen Kopernikusta hän jo ehdotti, että Maa voisi olla likimain pallonmuotoinen kappale, joka kiertää Auringon ympäri. Jokainen tähti olisi oma kaukainen aurinkonsa. Nämä pohdiskelut eivät perustuneet mihinkään fysikaaliseen maailmankuvaan vaan vain vapaaseen ajatteluun, joka sattui osumaan harvinaisen kohdalleen. 

Nicolaus Cusanus antoi panoksensa myös matematiikkaan kehittäen suhteellisen liikkeen käsitettä ja äärettömän merkitystä. Hän käytti koveria linssejä pitkänäköisyyden korjaamiseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Forsius, Arno: Nicolaus Cusanus (1401–1464) – renessanssin ajan monioppinut
 
 

Renessanssifilosofit
Saksalaiset filosofit
Keskiajan henkilöt
Saksalaiset tähtitieteilijät
Vuonna 1401 syntyneet
Vuonna 1464 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Katoliset piispat
Saksalaiset kardinaalit
Loiri

Loiri on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Joonas Loiri (1982–2019), musiikkivideo-ohjaaja, Vesa-Matti Loirin poika
Lilli Loiri-Seppä, kirjailija, laulujen sanoittaja ja mainonnan suunnittelija, Pekka Loirin tytär
Pekka Loiri (s. 1946), graafikko, Vesa-Matti Loirin veli
Tuula Nyman (ent. Loiri) (1943–2014), näyttelijä, Vesa-Matti Loirin puoliso 1967–1969
Vesa-Matti Loiri (1945−2022), näyttelijä, koomikko, laulaja, muusikko ja vuoden 1980 euroviisuedustaja

Muut merkitykset 
Loiri, Vesa-Matti Loirista kertova kirja
Damokles

Damokles () on henkilö antiikin kreikkalaisessa tarinassa. Hän oli luultavasti Sisilian Syrakusan tyrannin Dionysios nuoremman erittäin imarteleva hovimies neljännellä vuosisadalla eaa. 

Damokles sanoi Dionysiokselle, että tämä oli todella onnekas, koska tällä oli suuri käskyvalta. Dionysios tarjoutui vaihtamaan Damokleen kanssa paikkaa päivän ajaksi, jotta tämä voisi itse koettaa tätä onnea. Illalla pidettiin juhlaillallinen, jolla Damokles nautti suuresti tullessaan kohdelluksi kuin kuningas. Vasta aterian lopulla hän katsoi ylös, ja huomasi terävän miekan roikkuvan ainoastaan yhden hevosen jouhen varassa kuninkaanistuimen yläpuolella. Damokleelta katosi välittömästi ruokahalu, ja hän sanoi Dionysiokselle, ettei enää halua olla niin onnekas.

Damokleen miekka ei ole oikea miekka vaan vertauskuva ja usein käytetty viittaus tähän tarinaan, joka kertoo suurta valtaa käyttävien turvattomuudesta ja siitä, että valta voi nopeasti kadota. Puupiirroksia Damokleen miekasta symbolina alkoi esiintyä 1500- ja 1600-luvuilla eurooppalaisissa kirjoissa ja laitteissa.

Kreikkalaisen mytologian sankarit