joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
RT-2UTTH Topol-M

RT-2UTTH Topol-M () on Venäjän eräs kehittyneimmistä, joulukuussa 1997 käyttöön otettu mannertenvälinen ballistinen ohjus (ICBM). Se tunnetaan NATO-koodinimellä SS-27 Stalin tai Sickle B.

Topol-M on 22,7 metriä pitkä ja halkaisijaltaan 1,95 metriä. Kolmivaiheisen, kiinteää polttoainetta käyttävän ohjuksen massa on 47,2 tonnia ja kantama 11 000 kilometriä. Ohjuksen laukaisuvaiheessa starttiraketti toimii vain lyhyen aikaa, jotta kohteen valvonnan on vaikeampi huomata laukaistua ohjusta ja siten torjua Topolia. Hyötykuormana on yksi 550 kilotonnin ydinkärki START II -rajoituksen mukaisesti. Ohjukseen voidaan tarvittaessa silti asettaa enimmillään kuusi 550 kilotonnin ydinkärkeä kerrallaan. Paluulaite on suunniteltu immuuniksi kaikille ohjustentorjuntakeinoille; se kykenee muuttamaan suuntaansa lennon loppuvaiheissa ja kestää torjuntaohjuksen ydinräjähdyksen 500 metrin päässä sekä kaikki laseraseet. Tarkkuudeksi on ilmoitettu 350 metriä (CEP).

Topol-M:n kehitystyö alkoi 1980-luvun loppupuolella vastineeksi Yhdysvaltain ohjustentorjuntaohjelmalle. Ohjus suunniteltiin uudelleen 1992. Ensimmäinen koelaukaisu tapahtui 20. joulukuuta 1994, ja ensimmäiset ohjukset sijoitettiin muunnettuihin SS-19-siiloihin joulukuussa 1997. Ensimmäinen kymmenen ohjuksen rykmentti julistettiin toimintavalmiiksi 1998 ja seuraavat kolme vuosina 1999, 2000 ja 2003. Toukokuussa 2008, Venäjän Strategisilla Ohjusjoukoilla oli 48 ohjusta sijoitettuina siiloihin ja kolme liikkuvaa alustaa niille.

Topol-M:ää on sijoitettu siilojen lisäksi raskaille kuorma-autoalustoille ja junavaunualustoille. Sukellusveneestä laukaistava versio on kehityksessä ja tunnetaan nimellä Bulava suom. Nuija tai SS-NX-30.

MIRV-muunnos Topol-M:sta tunnetaan nimellä RS-24. Sitä testattiin ensimmäistä kertaa 29. toukokuuta 2007.

Lähteet

Aiheesta muualla

 http://www.missilethreat.com/missiles/ss-27_russia.html
 http://www.globalsecurity.org/wmd/world/russia/rt-2pmu-specs.htm
 http://www.fas.org/nuke/guide/russia/icbm/rt-2pmu.htm
Russia to Deploys fixed site Topol
Russia Deploys new ICBM regiment
TOPOL M pictures - RIA NOVOSTI
Russian Strategic Nuclear Forces Webpage
Federation of American Scientists
Missile Threat page
picture
GlobalSecurity.org on the RT-2UTTH Topol-M (SS-27)
Russia Breaks US Missile Defense
Extract from April 2006 article on Russian nuclear deterrent
Russian ICBMs by generation

Venäläiset mannertenväliset ballistiset ohjukset
English Electric Lightning

English Electric Lightning (myöhemmin BAC Lightning, suomeksi: Salama) oli brittiläinen kylmän sodan aikainen yliäänisuihkuhävittäjä. Se on ainoa täysin brittivalmisteinen yli 2 machia saavuttanut (huippunopeus 2.27 Machia) hävittäjä. Lisäksi tämä hävittäjäkone kykeni hyvin suureen, yli 18 km lakikorkeuteen.

Lightning oli tulosta English Electric P.1A -koekoneesta, joka lensi elokuussa 1954. Konetta muunnettiin siten, että siitä tuli käyttökelpoinen jokasään hävittäjä. Kolmesta P.1B-prototyypistä ensimmäinen lensi huhtikuussa 1957. Marraskuussa 1958 se sai nimen Lightning ja ylitti 2,0 machia. Koska kone oli täysin uudenlainen, sitä rakennettiin aluksi 20 esituotantokonetta. Tästä huolimatta alkuvaiheiden ongelmat olivat suuria ja oppimiskäyrä jyrkkä.

Ensimmäinen Lightning F.1 lensi lokakuussa 1959 ja toimitukset alkoivat seuraavana kesänä. Kone oli varustettu tehokkaalla tutkalla ja kahdella infrapunahakuisella Firestreak-ohjuksella. Mallissa F.1A oli UHF-radio ja lentotankkausmahdollisuus. Parannettu F.2 esiteltiin 1961 ja uusin Rolls-Royce Avon 301R -moottorein ja Red Top -ohjuksin varustettu F.3 1964. F.3A, josta tuli myöhemmin F.6, lähes kaksinkertaisti koneen polttoainemäärän ja toimintasäteen. Ohjuksien ohella, oli koneessa kaksi kiinteästi asennettua ja eteenpäin ampuvaa 30 mm ADEN -tykkiä.

Royal Air Force käytti konetta vuoteen 1988. Muihin käyttäjiin kuuluivat kuninkaallinen Saudien ilmavoimat ja Kuwaitin ilmavoimat.

Lightning oli erittäin suorituskykyinen kone, ja mm. nousunopeudessa teki lukuisia ennätyksiä sekä voitti huomattavasti seuraajansa Panavia Tornadon, joka oli paljon raskaampi. Lightningin polttoainesäiliöt olivat hyvin pienet ja siten toimintasäde lyhyt, eikä koneessa ollut tilaa kehittyneelle elektroniikalle.

Lauri Pekurille tarjoutui mahdollisuus lentää koneella Farnborough'n ilmailunäyttelyn yhteydessä syyskuussa 1966. Hän piti konetta erinomaisena lentää aliääninopeudella, mutta yliääninopeudessa kiihtyvyys oli heikko. Nousuaika 16 000 metrin lakikorkeuteen oli hyvä. Lyhyen toimintamatkan vuoksi Pekuri piti konetta kohdetorjuntahävittäjänä. Liikehdinnässä kone menetti nopeutensa nopeasti. Yleisesti kone oli suoritusarvoiltaan Pekurin mielestä huonompi kuin MiG-21, mutta asetekniikaltaan parempi.

Lähteet 
 
Lappi, Ahti: Ilmatorjunta kylmässä sodassa. Ilmatorjuntasäätiö/Gummerus, 2003. ISBN 951-95594-4-2 (s. 123)

Viitteet

Aiheesta muualla 

 http://www.lightning.org.uk/ 
 http://www.thunder-and-lightnings.co.uk/lightning/ 
 http://www.warbirdalley.com/ltning.htm 
 http://www.netti.fi/~halle/planes/eng/lightnin.htm 

Lightning
Brittiläiset hävittäjälentokoneet
1950-luvun hävittäjälentokoneet
Blackburn Buccaneer

Blackburn Buccaneer on brittiläinen Blackburn Aircraftin valmistama rynnäkkökone, joka palveli Kuninkaallisissa ilmavoimissa ja laivaston ilmavoimissa 1960-luvulta vuoteen 1994 asti.

Kehitys 
Buccaneer suunniteltiin merivoimien vuoden 1953 vaatimuksen mukaan tukialuskoneeksi, joka pystyisi lentämään pitkän matkan vihollisen tutkan alapuolella kantaen ydinasetta ja hyökkäämään laivoja ja satamia vastaan. Blackburnin suunnitelma B.103 voitti kilpailun heinäkuussa 1955, ja Blackburnilta tilattiin samassa kuussa 20 koneen esisarja mukaan lukien prototyypit. Esisarjan ensimmäinen prototyyppi, de Havilland Gyron DGJ.1 -moottoreilla varustettu kone lensi ensilentonsa 30. huhtikuuta 1958. Sarjan neljäs kone oli ensimmäinen, joka oli varustettu tukialuskäyttöön soveltuvilla varusteilla; taittuvilla siivillä ja nokkakappaleella, pysäytyskoukulla sekä katapulttilaukaisun mahdollistavilla kiinnityspisteillä. Ensimmäinen laskeutuminen tukialukselle tapahtui tammikuussa 1960, aluksena oli HMS Victorious. Tukialustestien jälkeen Blackburn sai tilauksen varsinaisten sarjakoneiden valmistuksesta tyyppimerkinnällä Buccaneer S.1. Tilatusta 40 koneen sarjasta ensimmäinen, de Havilland Gyron Junior 101 -moottorein varustettu S.1 lensi ensilentonsa 23. tammikuuta 1962. Ensimmäiset sarjakoneet tulivat Fleet Air Armin käyttöön heinäkuussa 1962.

Käyttö 
Yhdistyneen kuningaskunnan meri- ja ilmavoimien lisäksi Etelä-Afrikka oli ainoa maa joka käytti konetta 1965–1991. Buccaneer jäi käytöstä merivoimissa lentotukialus Ark Royalista (R09) luopumisen yhteydessä 1978, jolloin loput koneet siirrettiin ilmavoimiin.

Buccaneerit kutsuttiin 1991 Persianlahdelle kesken sodan, koska kone oli ainoa RAF:n kone, joka pystyi täsmäpommien lasermerkkaukseen. 12 koneyksilöä suoritti yhteensä 250 taistelulentoa, pudottaen merkintätehtävän lisäksi itse 48 laserohjattua pommia ilman omia tappioita.

Viimeiset koneet poistettiin käytöstä maaliskuussa 1994.

Tekniset tiedot (S.2B)

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

 RAF:n museossa Lontoossa olevan Buccaneer-yksilön käyttöhistoria, pdf-dokumentti  
 Blackburn Buccaneer: The Last British Bomber   
 Nuclear weapon drop methods including from a Buccaneer. 
 Hallen Hävittäjäsivut: Blackburn Buccaneer

Buccaneer
Brittiläiset rynnäkkökoneet
1950-luvun rynnäkkökoneet
Nemesis

Nemesis tarkoittaa seuraavia asioita:

 Nemesis, kreikkalaisen mytologian koston jumalatar
 nemesis, perivihollisesta käytetty nimitys
 Nemesis, hypoteettinen Auringon kaksoistähti
 128 Nemesis, asteroidi
 Nemesis, Isaac Asimovin kirja
 Neiti Marple koston jumalattarena, engl. Nemesis, Agatha Christien kirja
 Nemesis, sarjakuva
 Nemesis the Warlock, edelliseen perustuva tietokonepeli
 Nemesis, tietokonepeli
 Nemesis eli Gradius, tietokonepelisarja
 Nemesis, elokuva vuodelta 1992
 Star Trek: Nemesis, elokuva
 Nemesis, Azaghalin albumi
 Nemesis, Grip Inc:n albumi
 Nemesis, Stratovariuksen albumi
 Nemesis, Two Steps from Hellin albumi
 Nemesis, suomalainen yhtye
 Nemesis, Arch Enemy -nimisen yhtyeen kappale.
 Nemesis, Cradle of Filth -nimisen yhtyeen kappale.
 HMS Nemesis (1910), Britannian Kuninkaallisen laivaston Acorn-luokan hävittäjä.
 Nemesis, Nerf Rival sarjan leluase.
 Nemesis, Bayblade:Metal fury- animaatiosarjan tuhon jumala.
Zorron naamio

Zorron naamio () on Martin Campbellin ohjaama toimintaelokuva vuodelta 1998. Pääosissa ovat Antonio Banderas, Catherine Zeta-Jones ja Anthony Hopkins. Elokuva sai kolme Oscar-ehdokkuutta. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat 1800-luvun alkupuolelle.

Elokuvalle tehtiin jatko-osa Zorron legenda vuonna 2005.

Juoni 

Don Diego de la Vega on vankilasta paennut entinen Zorro, joka etsii itselleen seuraajaa pysäyttämään Don Rafael Montero. Montero surmasi hänen vaimonsa ja anasti heidän tyttärensä Elenan sekä vei Diegon vankilaan, koska sai tietää, että hän on Zorro. Elena vietiin 20 vuotta sitten Eurooppaan.

Kun Montero palaa takaisin, hänen tarkoituksenaan on ostaa Meksikon presidentiltä Kalifornia. Don Diego päättää toimia ja alkaa kouluttaa rikollisille teille ajautuneesta Alejandro Murrietasta uutta Zorroa.

Näyttelijät

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat
Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat
Vuoden 1998 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset historialliset elokuvat
Martin Campbellin ohjaamat elokuvat
Steven Spielbergin tuottamat elokuvat
Isku Areena

Isku Areena on Lahden urheilukeskuksen yhteydessä sijaitseva jäähalli. Jäähallin pääkäyttäjä on jääkiekon SM-liigassa pelaava Lahden Pelicans.

Vuoteen 2005 asti halli oli nimeltään Lahden jäähalli. Nimi muutettiin Pelicansin, Lahden Jäähalli Oy:n ja Isku-Yhtymä Oy:n välisellä kymmenvuotisella yhteistyösopimuksella. Halli on jääkiekon SM-liigan neljäs halli, jolla on sponsorinimi.
 
Isku Areenassa on yhteensä 5 371 katsomopaikkaa, joista 3 621 on istumapaikkoja ja 1 750 seisomapaikkoja. Lisäksi hallissa on 16 aitiota sekä 200-paikkainen lounasravintola, josta on näköala kaukaloon.

Kesällä 2007 tehdyn kunnostuksen jälkeen halliin mahtui 4 910 ihmistä entisen 5 098 sijaan. Halliin tuli kesällä 2009 mediakuutio.

Keväällä 2010 tehtiin uusi halliremontti, jonka myötä Isku Areenaan tuli noin 500-600 uutta katsomopaikkaa ja kuusi aitiota. Lisäksi jäähalliin tuli muutoksia myös ulkoisesti, sekä muun muassa pelaajien pukukopit uudistettiin ja halliin rakennettiin uusi aulatila.

Keväällä 2022 D2-katsomo muuttui yli 1000 henkeä vetäväksi seisomakatsomoksi, johon myös Pelicansin kannattajat asemoituvat. Entinen fanikatsomo muuttui erinomaisen näkyvyyden tarjoaviksi istumapaikoiksi, ja vierasfanien katsomo siirtyy A5-yläkatsomon kulmaukseen.

Isku Areenan istumapaikat on pehmustettu lukuun ottamatta vanhan päädyn D-katsomoja. Lahen Turkoosin, eli Pelicansin kannattajaryhmän fanikatsomo sijaitsee D2-katsomon ja A1-katsomon välissä.

Jäädytetyt pelinumerot 

Isku Areenan kattoon on nostettu kolme paitaa: 

 # 11 Hannu Koskinen
 # 13 Erkki Laine
 # 17 Kari Eloranta

Muuta  

Isku Areena oli yksi pelipaikoista jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2001.

Syksyllä 2017 paljastettiin hallin viereen pystytetty Erkki Laineen näköispatsas. Kyseessä on Suomen ensimmäinen jääkiekkoilijalle omistettu nimikkopatsas.

Lähteet 

Lahden urheiluhallit
Suomen jäähallit
Kartano (Lahti)
Ludwig Müller

Johann Heinrich Ludwig Müller (23. kesäkuuta 1883, Gütersloh, Saksan keisarikunta – 31. heinäkuuta 1945, Berliini, Saksa) oli entinen sotilaspastori, joka toimi Adolf Hitlerin neuvonantajana kirkollisasioissa ja kirkon sisäisen kansallissosialistisen ”Saksalaisten kristittyjen uskonliikkeen” päämies. ”Saksalaiset kristityt” olivat kansallissosialistisen puolueen peitejärjestö, joka tuki rodun ja kansallisuuden merkitystä ja hylkäsi rauhanaatteen.

Müller oli yhdistetty kansallissosialismiin jo 1920-luvulta lähtien ja vuonna 1933 hänet nimitettiin valtakunnanpiispaksi. Hän tuki revisionistista käsitystä arjalaisesta Jeesuksesta ja puhdisti kristillisyydestä pois viitteitä juutalaisuudesta. Monet protestantit suuttuivat hänen valinnastaan uudeksi valtakunnanpiispaksi, koska pitivät häntä poliittisesti motivoituneena. 

Hitlerin kiinnostus natsimieliseen kirkkoon kuitenkin kuihtui vuoteen 1937 mennessä, joten Müller yritti voittaa suosiotaan takaisin antamalla Gestapon valvoa kirkkoja ja nuorisotyö päätettiin alistaa Hitler-Jugendin toimintaan. Hitler-nuorten johtaja oli ateisti ja Müllerin natsimyönteisyyden edistäminen kirkon sisällä suututti entisestään protestantteja.

Hän oli vannoutunut natsi aina natsi-Saksan tappioon saakka, minkä jälkeen hän teki itsemurhan.

Aiheesta muualla
Church in Nazi Germany 
Protestant Church and the Third Reich 
Natsit ja kirkko 

Saksalaiset papit
Natsi-Saksan henkilöt
Luterilaiset piispat
Itsemurhan tehneet
Vuonna 1883 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet
Twiztid

Twiztid on vuonna 1997 perustettu kaksihenkinen yhdysvaltalainen rap/hardcore-yhtye, jonka musiikki on melko samanhenkistä kuin Insane Clown Possen (Twiztid myös levytti icp:n hallinnoimalle Psychopathic Records levy-yhtiölle). Myöskään Twiztidin musiikkia ei soiteta radiossa melko omalaatuisten lyriikoiden takia. Alun perin Twiztidin jäsenet olivat osa kolmihenkistä, vuonna 1993 perustettua yhtyettä nimeltä House Of Krazees, joka hajosi kolmannen jäsenen lähdettyä soolouralle. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa 2nd Hand Smoke, Diemotherfuckerdie, Whatthefuck?!?, Spin The Bottle, We Don't Die, Different, I'm Alright, Your The Reason, Afraid On Me ja Story Of Our Lives.

Jäsenet
Jamie Madrox (oikealta nimeltään James Spaniolo)
Monoxide Child (oikealta nimeltään Paul Methric)

Diskografia
Mostasteless (Julkaistiin aluksi vain Detroitissa 1997, sitten kaikkialla Yhdysvalloissa 1998 ja maailmanlaajuisesti vuonna 1999) 
Cryptic Collection Volume 1 (2000)
Freek Show (2000)
Cryptic Collection Volume 2 (2001)
Mirror Mirror (2002)
4 The Fam EP (2003)
The Green Book (2003)
Fright Fest EP (2003)
Cryptic Collection Volume 3 (2004)
Chainsmoker LP (2004) (Monoxide Childin soololevy) 
Man's Myth (2005)
Mutant (2005)
Phatso (2006) (Jamie Madroxin soololevy)
Independents day (2007)
W.I.C.K.E.D. (2009)
Heartbroken & Homicidal (2010)
AbominationZ (2012)
A New Nightmare (2013) (Mixtape)

Aiheesta muualla
Yhtyeen viralliset kotisivut

Yhdysvaltalaiset hip hop -yhtyeet
1990-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Horrorcore-yhtyeet
Violent J

Violent J (oikealta nimeltään Joseph Bruce, s. 28. huhtikuuta 1972, Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen Insane Clown Posse -yhtyeen toinen jäsen (toinen jäsen Shaggy 2 Dope), vapaapainija ja yksi Psychopathic Records-levy-yhtiön ja Juggalo Championship Wrestling-painipromootion (JCW) perustajista. ICP:n ohessa Violent J on tehnyt myös kaksi soololevyä.

Diskografia
Wizard Of The Hood (2003)
 The Shining (2008)

Yhdysvaltalaiset showpainijat
Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Sun Yingjie

Sun Yingjie (, s. 19. tammikuuta 1979 Liaoning, Kiina) on kiinalainen kestävyysjuoksija.

Sun aloitti uransa maratoonarina ja osallistui ensimmäisissä arvokisoissaan Sevillan MM-kisoissa 1999 maratonille sijoittuen kahdenneksitoista. Myöhemmin hän alkoi kilpailla myös lyhyemmillä matkoilla. Hän voitti Aasian kisoissa 2002 kultaa sekä 5 000 että 10 000 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna hän voitti molemmilla matkoilla Aasian mestaruudet ja osallistui Pariisin MM-kisoihin, joissa oli 10 000 metrillä kolmas ajalla 30.07,20 ja 5 000 metrillä yhdeksäs.

Vuonna 2004 Sun kilpaili Ateenan olympialaisissa ja sijoittui 10 000 metrillä kuudenneksi ja 5 000 metrillä kahdeksanneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti New Delhissä järjestetyissä puolimaratonin maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa ajalla 1.08.40. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän oli 10 000 metrillä seitsemäs ja 5 000 metrillä yhdestoista. Sun kärähti dopingista lokakuussa 2005 ja sai kärystään kahden vuoden kilpailukiellon.

Ennätykset
 5 000 metrin juoksu: 14.40,41 (2002)
 10 000 metrin juoksu: 30.07,20 (2003)
 10 kilometrin maantiejuoksu: 32.09 (2004)
 15 kilometrin maantiejuoksu: 48.37 (2004)
 20 kilometrin maantiejuoksu: 1.07.55 (2004)
 Puolimaraton: 1.08.40 (2004)
 25 kilometrin maantiejuoksu: 1.25.18 (2004)
 30 kilometrin maantiejuoksu: 1.43.14 (2004)
 Maraton: 2.19.39 (2003)

Lähteet
 

Kiinalaiset kestävyysjuoksijat
Dopingrikkomuksesta tuomitut kiinalaiset
Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Lucinda Williams

Lucinda Williams (s. 26. tammikuuta 1953 Lake Charles, Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rock-, folk- ja countrylaulaja ja -lauluntekijä. Hän on voittanut Grammyn kolmesti, ja Time nimesi hänet vuonna 2002 "Amerikan parhaaksi lauluntekijäksi". 

Williams muutti vuonna 1978 Jacksoniin Mississippiin levyttämään ensimmäistä albumiaan ja 1980-luvulla Los Angelesiin. Williams on esiintynyt omien albumiensa lisäksi vierailevana artistina Flogging Mollyn, Elvis Costellon, Michael Monroen ja Steve Earlen levyillä. 

Lucinda Williamsin isä on runoilija ja kirjallisuuden professori Miller Williams.

Julkaisut

Studioalbumit 
 Ramblin''' (1979)
 Happy Woman Blues (1980)
 Lucinda Williams (1988)
 Sweet Old World (1992)
 Car Wheels on a Gravel Road (1998)
 Essence (2001)
 World Without Tears (2003)
 West (2007)
 Little Honey (2008) 
 Blessed (2011)
 Down Where the Spirit Meets the Bone (2014)
 The Ghosts of Highway 20 (2016)
 This Sweet Old World (2017)
 Good Souls Better Angels (2020)

 Livealbumit 
 Live @ The Fillmore (2005)

 DVD:t 
 Lucinda Williams - Live from Austin, TX'' (2005)

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut 

Yhdysvaltalaiset laulajat
Yhdysvaltalaiset lauluntekijät
Grammy-palkinnon saajat
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Elmeri

Elmeri on suomalainen miehen etunimi. Elmerin nimipäivä on 3. tammikuuta, jolloin on myös Elmon nimipäivä. Muodossa Elmer nimi on esiintynyt almanakassa vuodesta 1950 lähtien, ja vuodesta 2000 lähtien samalla päivällä on myös pidentynyt muoto Elmeri.

Elmeri on suomalainen muunnos saksalaisesta nimestä Elmar, joka Suomessakin esiintyy myös muodossa Elmer.  Elmar-nimi taas on syntynyt lyhentymänä muinaisgermaanisista nimistä Egilmar, Eilmar, Elimar ja Adelmar, joissa kaikissa loppuosa mar tarkoittaa kuuluisaa; nimien alkuosista Egil tarkoittaa käärmettä, Eil miekkaa ja Adel jalosukuista, kun taas Elimar merkitsee kaikkialla kuuluisaa.

Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Elmeri on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Suomessa 9 621 henkilölle.

Tunnettuja Elmereitä 

 Elmeri Anttila (s. 2000), pesäpalloilija
 Elmeri Eronen (s. 1995), jääkiekkoilija
 Elmeri Kaksonen (s. 1987), jääkiekkoilija
 Elmeri Laakso (s. 2004), jääkiekkoilija
 Elmeri Lieto (s. 2000), pesäpalloilija
 Elmeri Metsävainio (s. 1998), jääkiekkomaalivahti
 Elmeri Purmonen (s. 2001), pesäpalloilija
 Elmeri Rantalainen (s. 1990), potkunyrkkeilijä
 Elmeri Ylä-Rautio, televisionäyttelijä

Kuvitteellisia Elmereitä 

 Elmeri (Elmer Fudd), hahmo monissa Looney Tunes -piirretyissä
 Eno-Elmeri, yksi kolmesta käsinukkekoirasta Karvakuonot-sarjassa
 Unohtumaton Elmeri, Ragni Malmsténin levyttämä iskelmä

Lähteet 

Etunimet
Masters of Reality

Masters of Reality on yhdysvaltalainen stoner rock -yhtye, jonka kitaristi, tuottaja ja laulaja Chris Goss ja Tim Harrington perustivat vuonna 1981 Syracusessa, New Yorkissa. Yhtye nimettiin Black Sabbathin Master of Reality -albumin mukaan. Masters of Reality on osa niin sanottua ”Palm Desert -skeneä”, johon luetaan myös Kyuss, Queens of the Stone Age ja monia muita stoner rock ja desert rock -yhtyeitä.

Ensimmäiseen kokoonpanoon kuuluivat Chris Goss, Tim Harrington, Vinnie Ludovico ja Googe. Tämä kokoonpano nauhoitti albumin Masters of Reality ennen hajoamistaan 1989. Masters of Reality pääsi otsikoihin, kun Cream-rumpali Ginger Baker liittyi yhtyeeseen ja soitti sen toisella albumilla Sunrise on the Sufferbus vuonna 1993. Albumilta nousi top ten -hitti ”She Got Me (When She Got Her Dress On)”. Baker lähti yhtyeestä vain vuotta myöhemmin. Silloinen Circus of Power -rumpali Victor Indrizzo liittyi myöhemmin täydentämään kokoonpanoa.

Gossin yhteydet Queens of the Stone Ageen johtivat siihen, että Nick Oliveri ja Joshua Homme soittivat vuoden 2001 albumilla Deep in the Hole sekä kaksi vuotta myöhemmin live-albumilla Flak ’n’ Flight.

Goss on myös tuottanut lukuisia yhtyeitä (muun muassa Kyuss, Soulwax, Melissa Auf der Maur ja The Eighties Matchbox B-Line Disaster) sekä löytänyt lukuisia uusia yhtyeitä Palm Desertistä ja muualta.

Diskografia 

 Masters of Reality (1989)
 Sunrise on the Sufferbus (1993)
 How High the Moon: Live at the Viper Room (live, 1997)
 Welcome to the Western Lodge (1999)
 Deep in the Hole (2001)
 Flak 'n' Flight(live, 2003)
 Give Us Barabbas (2004)
 Pine / Cross Dover (2009)

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivu
 Saksalainen fanisivu from Thomas Hornbruch
 Englantilainen fanisivu

Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Tokarev TT-33

Tokarev TT-33 () eli Tulalainen Tokarev () mallia 1933 on Fjodor Tokarevin 1930-luvulla Neuvostoliitossa suunnittelema itselataava pistooli.

Tokarev TT toimii lyhytrekyyliperiaatteella ja sen lukitusmekanismi on tavanomainen Browning-tyyppinen; piippu lukittuu luistiin kahdella hylsynpoistoaukon edessä olevalla lukitusolakkeella. 
Piipun ohjaus tapahtuu piippuun akseloidulla linkulla, jonka alempana akselina toimii luistinsalvan akseli.

Tokarev TT kehitettiin puna-armeijan Nagant M1895-revolverien seuraajaksi 1930-luvulla. Pistoolin esimalli Tokarev TT-30 () otettiin puna-armeijan palveluskäyttöön vuonna 1931 ja siitä lähinnä tuotantoteknisillä parannuksilla muutettu TT-33 korvasi tuotannossa kokonaan edeltäjänsä vuonna 1935.  

Asetta on käytetty toisen maailmansodan jälkeenkin muun muassa Korean sodassa ja Vietnamin sodassa. Sitä valmistettiin Neuvostoliitossa vuoteen 1953 saakka yli 1 700 000 kappaletta. Sen korvasi Makarov PM.

Tokarev TT:tä on Neuvostoliiton lisäksi valmistettu myös Jugoslaviassa (M57, M60, M65, M70 (d), M70A, M88), Kiinassa (Type 51, Type 54), Puolassa (pw wz.33) ja Unkarissa (FEG 48M, Tokagypt 58).

Lähteet

Aiheesta muualla 
Jaeger Platoon: Finnish army 1918-1945 revolvers & pistols part 2

Pistoolit
Suomen puolustusvoimien kalusto
Fundamental


Fundamental on Pet Shop Boysin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 22. toukokuuta 2006. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin kesäkuun lopussa. Fundamental pääsi 28. toukokuuta 2006 Yhdistyneen kuningaskunnan virallisella albumilistalla viidenneksi. Suomessa albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 9. Se äänitettiin vuosina 2003–2005 ja julkaistiin Parlophone-levymerkillä. Vaikka Fundamental ei noussut suurille sijoille USA:n albumilistalla, myi se paremmin kuin kaksi edellistä albumia. Maailmanlaajuisesti albumi ylitti miljoonan myydyn levyn rajan.

Albumi omistettiin Mahmoud Asgarille ja Ayaz Marhonille.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet kirjoittanut Pet Shop Boys, ellei toisin mainittu.

Arvostelut 
 AllMusic: 
 The Guardian: 
 Pitchfork: 6.5/10

Lähteet 

Vuoden 2006 albumit
Pet Shop Boysin albumit
Polly tuli kuvioihin

Polly tuli kuvioihin on John Hamburgin ohjaama ja käsikirjoittama romanttinen komedia vuodelta 2004.

Juoni 
Säntillinen riskianalyytikko Reuben (Stiller) joutuu morsiamensa hylkäämäksi heti häämatkan alussa. Eipä aikaakaan, kun mies törmää vanhaan koulukaveriinsa Pollyyn (Aniston), jonka rempseä elämäntyyli on melkoisessa ristiriidassa Reubenin maailman kanssa.

Rooleissa

Arvioita 
Turun Sanomien Päivi Valotien mukaan Polly tuli kuvioihin on melko tyhjänpäiväinen parisuhdehölmöily, joka laahaa eteenpäin romanttisen komedian umpitutulla kaavalla: poika tapaa tytön, menettää tytön ja saa lopulta kuitenkin tytön. Elokuvaan on tuotu teinikomedioissa suosittua eritehuumoria, mitä Valotie ei pidä järin viisaana.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Elokuvan viralliset sivut

Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat
Universal Picturesin elokuvat
Tšukotkan ylänkö

Tšukotkan ylänkö (),  aiemmin myös Anadyrvuoristo (Анадырский хребет, Anadyrski hrebet)  on Tšuktšien niemimaalla Venäjän koilliskolkassa Tšukotkan autonomisessa piirikunnassa sijaitseva ylänkömaa, joka käsittää keskikorkeita vuoristoja. Tšukotkan ylänkö on pääasiassa asumatonta seutua, jota peittää tundra. Vuoriston korkein kohta on 1 810 metriä. Vuoriston länsiosasta saa alkunsa Anadyrjoki. Tšukotkan ylänkö rajoittuu lännessä Kolyman ylänköön.

Aiheesta muualla
 Чукотское нагорье Большая советская энциклопедия.
 Анадырский хребет Большая советская энциклопедия.

Tšukotka
Aasian vuoristot
Venäjän vuoristot
Ylängöt
Doksologia

Doksologia tai doksologi (kreikasta, ’ylistys’) on ylistyslauselma, jossa kiitetään Jumalaa. Usein se on trinitaarisesti muotoiltu. Pääsääntöisesti doksologioita käytetään rukousten rukousten lopussa, mutta ne voivat olla myös itsenäisiä rukouksia. Läntisessä jumalanpalvelusperinteessä keskeisiä doksologioita ovat eukaristisen rukouksen lopussa oleva päätösdoksologia, ns. suuri kunnia ja sitä seuraava Laudamus-hymni, pieni kunnia sekä kollehtarukouksen päättävä doksologia. Myös Herran rukouksen päättävä loppulause on doksologia.

Esimerkkejä eri doksologioista 

Messun eukaristisen rukouksen loppudoksologia:

Latinaksi
Per ipsum, et cum ipso, et in ipso,
est tibi Deo Patri omnipoténti, in unitáte Spíritus Sancti,
omnis honor et glória per ómnia sæcula sæculórum.

Kat. kirkon käyttämä käännös
Hänen kauttaan, hänen kanssaan ja hänessä
sinulle, Jumalalle, kaikkivaltiaalle Isälle, Pyhän Hengen yhteydessä
kaikki kunnia ja kirkkaus iankaikkisesta iankaikkiseen.

Evl. kirkon käyttämä muoto
Hänen kauttaan, hänen kanssaan ja hänessä
kuuluu sinulle, kaikkivaltias Isä, Pyhän Hengen yhteydessä
kunnia ja kirkkaus aina ja ikuisesti.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkkokäsikirjat .

Jumalanpalvelukset
Kristilliset rukoukset
Out of Exile

Out of Exile on Audioslaven toinen studioalbumi. Se julkaistiin 23. toukokuuta 2005. Albumilta nousi neljä hittiä: "Be Yourself" , "Your Time Has Come", "Doesn't Remind Me" ja "Out of Exile". Out of Exile nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.

Kriitikot suhtautuivat albumiin lähinnä lämpimästi. Jotkut faneista pitävät albumia parempana kuin edellinen, kun taas jotkut faneista pettyivät Out of Exilen rauhallisempaan tunnelmaan. Albumin kappale "Doesn't Remind Me" sai parhaan hard rock -esityksen Grammy-ehdokkuuden.

Albumin kappaletta "Be Yourself" on käyetty WWE-diiva Ashley Massaron sisääntulomusiikkina.

Kappalelista 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Kaikki albumin kappaleet ovat Chris Cornellin sanoittamia ja Audioslaven säveltämiä ja sovittamia.

UK bonuskappaleet

B-puoli

Singlet

Arviot 
 Metacritic: 67/100
 Allmusic: 
 Entertainment Weekly: C+

Lähteet 

Audioslaven albumit
Rick Rubinin tuottamat albumit
Vuoden 2005 albumit
S/S Tarjanne

S/S Tarjanne () on vuonna 1908 rakennettu höyrylaiva. Tarjanne on palvellut Näsijärvellä matkustaja- ja rahtiliikenteessä. Nykyään alus liikennöi vuoropäivinä Tampereelta Näsijärven ja Muroleen kanavan kautta Ruovedelle ja sieltä Virroille. Sen kulkureitti Tampereelta Virroille tunnetaan nimellä Runoilijan tie. Alus palvelee myös risteilyliikenteessä. 

Alus on Suomessa viimeinen pitkän linjan matkustajahöyrylaiva. Siinä on 115 matkustajapaikkaa, ja miehistöä 4 + ravintolahenkilökunta. Yläkerran ravintola on muutettu nykyiseen asuunsa vuonna 1916 Akseli Gallen-Kallelan suunnittelemana. Vuoteen 1956 asti yläkannella oli toisen luokan hyttejä ja alakannella kolmannen luokan hyttejä. Laivaan on tehty pienemmät peruskorjaukset vuosina 1956 ja 1962. Mittava peruskorjaus tehtiin 2006-2007 ja saatettiin loppuun 2008. Rahapulan vuoksi ei korjauksia kuitenkaan saatu toteutetuiksi alkuperäisten suunnitelmien laajuudessa.

Käyttöhistoria 

Ensimmäisen maailmansodan aikana Tarjanne oli pakko-otettuna Venäjän laivaston Näsijärvellä purjehtineeseen osastoon, jolloin se aseistettiin tykillä. Laiva riisuttiin aseista talvella 1918, ja tykki siirrettiin käytettäväksi Suomen sisällissodassa. Tarjanne liikennöi ennen yhdessä S/S Pohjolan kanssa Tampere–Virrat-väliä. Vuonna 1929 Tarjanne oli HL Kurun pelastustöissä mukana, kun HL Kuru upposi Tampereella Siilinkarin lähellä.

Muita tietoja 
 Kattila: 2 MW
 Polttoaine: Kevyt polttoöljy (Öljypolttimet asennettu vuonna 1964, alun perin haloilla lämmitettävä, myös kivihiiltä käytetty esimerkiksi vuonna 1937)
 Liikennöinti: Tampere–Ruovesi–Virrat–Ruovesi–Tampere, Risteilyjä Virroilla ja Tampereella
 Matkustajapaikkoja: 115 
 Varusteet: Ravintola 82 paikkaa

Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.

Katso myös
 S/S Pohjola

Aiheesta muualla/lähteet
 S/S Tarjanteen esittely 
 http://www.elka.fi/nayttelyt/laivat/laivasivut/tarjanne.html 
 Suomen Höyrypursiseura
 Risto Hyvärinen - Höyrykoneen toiminta
 Ylen Elävä arkisto: Suvipäivä välkkyvillä vesillä

Tampereen liikenne
Näsijärvi
Höyrylaivat
Tarjanne
Samuli Aro

Samuli Aro (s. 12. huhtikuuta 1975 Järvenpää) on suomalainen endurokuljettaja ja viisinkertainen maailmanmestari. Huippu-uransa aikana hän on ajanut Yamahan, Husqvarnan ja KTM:n pyörillä.

Kansainvälinen menestys 
Samuli Aro on 2000-luvun menestyneimpiä endurokuljettajia.

MM-sarja (henkilökohtainen) 
 2001 Pronssi Husqvarna WR 250
 2002 Kulta Husqvarna WR 250
 2003 Hopea KTM 250 EXC
 2004 Kulta KTM 525 EXC
 2005 Kulta KTM 450 EXC
 2006 Kulta KTM 450 EXC
 2007 Hopea KTM 450 EXC
 2008 Kultaa KTM 300 EXC

Suomalaiset endurokuljettajat
Enduron maailmanmestarit
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Audioslave (albumi)

Audioslave on samannimisen yhtyeen vuonna 2002 julkaisema debyyttialbumi. Useimmat kappaleista ovat hieman samantyylisiä kuin Rage Against the Machinen kappaleet, mutta albumilla kuullaan myös klassista rockia. Albumilta nousi viisi hittiä: "I Am the Highway", "Like A Stone", "Cochise", "Show Me How To Live" sekä "What You Are".

Albumin kappaletta "Shadow On The Sun" on käytetty elokuvassa Collateral – väärä aika, väärä paikka.

Albumi julkaistiin 19. marraskuuta 2002 ja meni Billboard 200 -listalle sijoittuen ensimmäisellä viikollaan sijalle seitsemän ja myyden 162 000 kopiota samalla viikolla. Se myi kultaa (RIAA) alle kuukaudessa, ja vuoteen 2006 mennessä se oli myynyt kolminkertaista platinaa. Suomessa albumi nousi virallisen albumilistan sijalle 28. Se on Audioslaven menestynein albumi, ja se on myynyt yli 3 miljoonaa kopiota Yhdysvalloissa.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Chris Cornell – laulu
 Tom Morello – kitara
 Tim Commerford – basso
 Brad Wilk – rummut

Tuotanto 
 Storm Thorgerson – kansitaide
 Darrell Lance Abbott – avustaja
 Audioslave – järjestäjä, tuottaja
 John Burton – tekniikka
 Lindsay Chase – äänet, tuotannon koordinaattori
 Danny Clinch – valokuvaus
 Rich Costey – miksaus
 Finlay Cowan – avustaja
 Peter Curzon – logo, kansitaide
 Chris Holmes – tekniikan avustaja
 Steven Kadison – miksauksen avustaja
 Dan Leffler – tekniikka
 Vladimir Meller – masterointi
 Darren Mora – tekniikan avustaja
 Floyd Reitsman – tekniikka
 Rick Rubin – tuottaja
 Thom Russo – tekniikka, digitaalinen editointi
 Andrew Scheps – tekniikka, digitaalinen editointi
 David Schiffman – tekniikka
 Rupert Truman – valokuvaus

Singlet

Arvostelut 
 Metacritic: 62/100
 Allmusic: 
 Pitchfork Media: 1.7/10
 Rolling Stone:

Listasijoitukset

Albumi

Singlet

Lähteet 

Vuoden 2002 esikoisalbumit
Audioslaven albumit
Rick Rubinin tuottamat albumit
Baysix

Baysix on helsinkiläinen yhtye. Baysixin perustivat vuonna 1983 Juha Mieskonen, Markus Miikkulainen, Kaarle Mannila, Ari Ilaskivi, Ako Kiuru ja Antti Aumo. Baysix levytti ja kiersi lavoja ja festareita aktiivisesti vuosina 1984-1988, esiintyi radiossa ja televisiossa. Vuonna 1987 yhtye teki myös 3 viikon konserttikiertueen USA:n länsirannikolla. Vuonna 2005 Baysix teki paluun levyttämällä albumin Secrets And Lies, jota on seurannut useampi single- sekä musiikkivideojulkaisu. Baysix on viime ajat yhteisellä päätöksella pysytellyt ns. studiobändinä jaj kieltäytynyt keikkatarjouksista, vaikka kaikki jäsenet esiintyvät aktiivisesti tahoillaan.

Julkaisut 
 Heroes of a Broken Heart (single/video, EMI 1985)
 Stories (LP, Kompass Records 1987)
 Love Zone (single, Kompass Records 1988)
 Barricades of Love (single, Kompass Records 1989)
 Turn it Up (kokoelma-CD, Esserec 2005)
 Secrets and Lies (CD, Esserec 2006)
 Strawberry Girl RadioMix (CD-single, Esserec 2010)
 Black Crow (single/video, Esserec 2013)
 Candle Light Night (single/video, Esserec 2015)
 Live, Love And Leave (Mp3 single/video, Esserec 2020)

Kokoonpanot

Kokoonpano 1983-1985 
 Juha Mieskonen - voc./b.
 Markus Miikkulainen - kb.
 Kaarle Mannila - voc./perc.
 Ari Ilaskivi - dr.
 Ako Kiuru - voc/g.
 Antti Aumo - g.

Kokoonpano 1986 
 Juha Mieskonen - voc./b.
 Markus Miikkulainen - kb.
 Kaarle Mannila - voc./perc.
 Ari Ilaskivi - dr.
 Ako Kiuru - voc/g.
 Seppo Allinen - b.

Kokoonpano 1987/I 
 Juha Mieskonen - voc./b.
 Markus Miikkulainen - kb.
 Kaarle Mannila - voc./perc.
 Ari Ilaskivi - dr.
 Ako Kiuru - voc/g.
 Jukka Kaario - g.

Kokoonpano 1987/II 

 Juha Mieskonen - voc./b.
 Markus Miikkulainen – kb.
 Kaarle Mannila - voc./b./perc.
 Ari Ilaskivi – dr.
 Jaakko Kiikeri – g.
 Jukka Kaario –g.

Kokoonpano 1987-1989 

 Juha Mieskonen - voc.
 Markus Miikkulainen – kb.
 Kaarle Mannila – voc/perc.
 Ari Ilaskivi – dr.
 Jukka Packalén – b.
 Jukka Kaario –g.

Kokoonpano 1999 

 Juha Mieskonen - voc./b.
 Markus Miikkulainen - kb.
 Kaarle Mannila - voc./perc.
 Ari Ilaskivi - dr.
 Ako Kiuru - voc/g.
 Martti Rechardt - g.

Nykyinen kokoonpano 2005- 
 Juha Mieskonen - voc.
 Markus Miikkulainen – kb.
 Kaarle Mannila – voc/perc.
 Ari Ilaskivi – dr.
 Jukka Packalén – b.
 Jukka Kaario –g.

Aiheesta muualla 
Yhtyeen viralliset sivut

Suomalaiset rockyhtyeet
Naistenviikko

Naistenviikko () on seitsemän päivän ajanjakso 18.–24. heinäkuuta, jolloin suomalaisessa almanakassa on vain naisten nimiä. Silloin juhlitaan Riikkaa, Saaraa, Markettaa, Johannaa, Leenaa, Oilia, Kristiinaa ja Tiinaa monine nimimuunnoksineen. Kaikkiaan naistenviikolla on almanakassa 34 nimeä (vuonna 2017), ja silloin viettää nimipäiväänsä noin 627 000 naista (vuonna 2011), joista 280 000:lla on silloin ensimmäisen etunimensä mukainen nimipäivä.

Entisaikaan naistenviikolla säätä seurattiin erityisen tarkkaan, sillä se ajoittuu heinäntekoaikaan.  Vanha kansa väitti, että naistenviikko ei mene ilman sadetta, sillä naiset ovat kovia itkemään. Sateisuutta kuvataan monilla sananparsilla. Kustaa Vilkunan mukaan syy sateeseen laitettiin kunkin nimipäivänviettäjän tiliin, ja syntyi kaikenlaisia sanalaskuja, esimerkiksi "Mataleena itköö mielellään" tai "Reeta pissii pirahuttaa". Syynä käsitykseen naistenviikon sateisuudesta lienee se, että heinäkuun loppupuolisko on tyypillisesti sateista aikaa.

Ilmatieteen laitoksen tilastojen mukaan täysin poutaisia naistenviikkoja on keskimäärin kerran 10 vuodessa ja saman verran on naistenviikkoja, jolloin sataa kuutena tai kaikkina seitsemänä päivänä. Tyypillisintä on, että naistenviikolla sataa kolmena tai neljänä päivänä.

Historia 
Naistenviikko alkoi muotoutua keskiajalla, kun samalla viikolla vietettiin kahden pyhimyksen,  Pyhän Maria Magdalenan ja Kristina-neitsyen merkkipäivää. Myöhemmin  samalle viikolle tuli myös muita naisten merkkipäiviä: 1600-luvulla Saara ja myöhemmin Marketta. Olga tuli 1868 Apollinaarin tilalle ja vuonna 1929 Fredrikin tilalle tuli Riika ja Rieti, jotka syrjäytti vuonna 1950 Riikka. 

Ruotsinkielisessa kalenterissa Fredrikin päivä 18. heinäkuuta on säilynyt ja naistenviikko on kuusipäiväinen.

Naistenviikon nimipäivät 
 18. heinäkuuta – Riikka
 19. heinäkuuta – Sari, Saara, Sara, Salla, Salli, Sarita
 20. heinäkuuta – Marketta, Maarit, Reetta, Reeta, Maaret, Margareeta
 21. heinäkuuta – Johanna, Hanna, Jenni, Jenna, Jonna, Hannele, Hanne, Joanna
 22. heinäkuuta – Leena, Matleena, Leeni, Lenita
 23. heinäkuuta – Olga, Oili
 24. heinäkuuta – Kristiina, Tiina, Kirsti, Kirsi, Krista, Kiia, Tinja

Lähteet

Katso myös
 Naistenpäivä
Aika
Kansanperinne
heinäkuu
Naiset maittain
Thornography

Thornography on dark metal -albumi, jonka Cradle of Filth julkaisi Suomessa 18. lokakuuta 2006. Se on yhtyeen seitsemäs levy, joka sisältää kokonaan uutta materiaalia. Levymerkkinä toimii Roadrunner Records. Albumin on tuottanut Rob Caggiano. Levystä julkaistiin myös erikoispainos, Harder, Darker, Faster: Thornography Deluxe, joka sisältää bonuskappaleita ja musiikkivideoita.

Kappaleella The Byronic Man esiintyy vierailevana artistina HIM-yhtyeen laulaja Ville Valo.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 16.

Kappaleet

Deluxe Edition 
 Murder in the Thirst
 The Snake-Eyed and the Venomous
 Halloween II – Season of the Bitch
 Courting Baphomet
 Stay
 Devil to the Metal

Kokoonpano 
 Dani Filth – laulu
 Adrian Erlandsson – rummut
 Paul Allender – kitara
 Charles Hedger – kitara
 James Mcilroy – kitara
 Dave Pybus – bassokitara
 Rosie Smith – kosketinsoitin

Vierailevat muusikot 
 Sarah Jezebel Deva – laulu
 Ville Valo – laulu (kappale 5)
 Dirty Harry – laulu (kappale 12)

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 
 PopMatters: 
 Sea of Tranquility: 
 Soundi:

Aiheesta muualla 
 
 The Gauntletin haastattelu

Lähteet 

Cradle of Filthin albumit
Vuoden 2006 albumit
Kaarle Krohn

Kaarle Leopold Krohn (10. toukokuuta 1863 Helsinki – 19. heinäkuuta 1933 Sammatti) oli suomalainen kielitieteilijä, kansanrunouden tutkija ja Helsingin yliopiston suomalaisen ja vertailevan kansanrunoustutkimuksen professori.

Kaarle Krohn tuli tunnetuksi suomalaisen kansanrunoustieteellisen metodin, ns. historiallis-maantieteellisen metodin, kehittäjänä. Metodilla pyritään selvittämään runon, myytin, legendan tai sadun varhaisvaiheita, kulkeutumista ja muuntumista. Metodi perustui saman runon tai sadun eri toisintojen vertailuun. Analysoimalla toisintojen maantieteellistä levinneisyyttä Krohn pyrki rekonstruoimaan runon eri aikoina esiintyneet versiot todennäköistä alkuversiota myöten.

Metodin kehitti alun perin Kaarle Krohnin isä, Helsingin yliopiston kielitieteen professori Julius Krohn. Kaarle Krohn jatkoi isänsä työtä ja teki metodista kansainvälisesti tunnetun. Sitä kutsutaan nykyään paitsi maantieteellis-historialliseksi metodiksi, myös suomalaiseksi tutkimusmenetelmäksi (The Finnish Research Method). Metodia pidetään folkloristiikan ensimmäisenä tieteellisenä menetelmänä.

Tutkimuksillaan Kaarle Krohn pyrki selvittämään kysymystä Kalevalan runojen alkuperästä. Krohn päätyi siihen, että runot olivat syntyneet Länsi-Suomessa, josta ne sittemmin olivat levinneet Karjalaan ja Inkeriin. Aikaisemmissa tutkimuksissaan Krohn oli taipuvainen pitämään runoja pakanallistuneina versioina kristillisistä kertomuksista. Vuonna 1918 ilmestyneessä kaksiosaisessa tutkimuksessaan Kalevalankysymyksiä hän omaksui uuden käsityksen, jonka mukaan runot suurelta osin perustuivat historiallisiin tositapahtumiin. 

Krohn otti myös kantaa Kalevalan Sammon alkuperään ja asettui aluksi tukemaan isänsä käsitystä, jonka mukaan Sampo oli aurinko. Myöhemmin hän tarkisti kantaansa ja päätyi 1920-luvulla tukemaan Uno Harvan teoriaa Sammosta maailmanpuu-myytin ilmentymänä. Sammon ryöstöstä kertova runo kuitenkin perustui Krohnin mielestä Gotlantiin tehtyyn ryöstöretkeen.

Krohn oli Suomalaisuuden liiton puheenjohtaja vuonna 1907.

Kaarle Krohnin veli oli säveltäjä ja musiikintutkija Ilmari Krohn ja sisaria kirjailijat Helmi Krohn ja Aino Kallas. Hänen serkkunsa oli säveltäjä Mikael Nyberg.

Teokset 
 Tutkimuksia suomalaisten kansansatujen alalta, 1887 
 Suomen suvun pakanallinen jumalanpalvelus, 1894, toimittanut isänsä Julius Krohnin luentojen pohjalta. 
 Kantelettaren tutkimuksia, 1900 
 Kalevalan runojen historia, 1903–1910 
 Kalevalankysymyksiä, 1918

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Vapaasti ladattavia Kaarle Krohnin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
 Helsingin yliopisto / Tarina siitä, kuinka pääsimme Tuhkimon jäljille
 
  

Fennistit
Suomalaiset folkloristit
Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset kielitieteilijät
Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1863 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet
Suomalaiset professorit
Sayako Kuroda

Sayako Kuroda () (s. 18. huhtikuuta 1969), entinen Hänen keisarillinen korkeutensa Japanin prinsessa Nori (Sayako), (紀宮清子内親王殿下) on Japanin keisari Akihiton ja keisarinna Michikon kolmas lapsi ja heidän ainoa tyttärensä. Hän meni naimisiin Yoshiki Kurodan kanssa 15. marraskuuta 2005 ja luopui samalla tittelistään ja asemastaan keisarillisessa perheessä.

Japanilaiset henkilöt
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Moses Isegawa

Moses Isegawa (s. 10. elokuuta 1963 Kawempe, Uganda) on ugandalainen kirjailija. Hän kirjoittaa hollaniksi. Hän opiskeli nuorena katolisessa pappisseminaarissa ja aloitti uransa kotimaassaan historianopettajana. Hän muutti Alankomaihin vuonna 1990 ja asuu Amsterdamissa.

Isegawa on kirjoittanut muun muassa Abessinialaiset kronikat (suom. Kirsti Nikkanen WSOY 1998) ja Snakepitin (1999).

Lähteet

Ugandalaiset kirjailijat
Alankomaalaiset kirjailijat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Siivoaminen

Siivoaminen tai siivous on jonkin paikan puhdistamista tai siistimistä roskista, pölystä tai liasta. Perussiivouksessa, joka tehdään harvoin, palautetaan paikan siisteys, kun taas usein toistuvalla ylläpitosiivouksella säilytetään siisteys.

Siivoamisessa voidaan käyttää apuvälineinä esimerkiksi rättiä, harjaa, moppia tai pölynimuria. Useimmissa talouksissa asukkaat itse hoitavat siivoamisen, mutta jotkut käyttävät siivousalan ammattilaisia siivoustöiden suorittamiseen. 

Kaikilla kiinteistöillä on puhdistustarvetta sen perusteella, mitä tiloissa tehdään ja mitä likaa niissä syntyy. Puhtaanapidon tavoitteena on vaikuttaa ihmisen ja ympäristön väliseen toimintaan; hyvinvointiin, tervellisyyteen, viihtyvyyteen, turvallisuuteen ja kiinteistöjen ja tilojen kestävyyteen.

Suomessa Martat suosittelee, että viikoittain imuroidaan, pestään lattiat, wc ja kylpyhuone ja pyyhitään pölyt. Päivittäisiin toimiin kuulu lähinnä järjestely ja vuoteen sijaus, kun taas monia muita toimia kuten ikkunanpesu tehdään silloin tällöin. 

Jos kodissa on lemmikkejä, on siisteydestä huolehtiminen erityisen tärkeää eläinhilseen ollessa yksi yleisimpiä allergeeneja. Säännöllinen siivoaminen kerran viikossa riittää allergiakodissa. Kodissa olevan allergisoivan eläinhilseen määrää voidaan parhaiten vähentää imuroimalla, minkä jälkeen pölyn annetaan laskeutua ja siivous viimeistellään kaikkien pintojen nihkeäpyyhinnällä. Paras tulos saavutetaan yhdistämällä säännöllinen siivous tarkoitukseen sopivilla välineillä sekä lemmikin turkin hoitaminen. Säännöllisellä harjaamisella ja kylvetyksillä voidaan vähentää kotiin leviävän hilseen määrää.

Katso myös 
 Kodinhoito
 Siivoustyön mitoitus

Kirjallisuutta

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Moilanen, Anne: Zen ja siivottomuuden taito. Ylioppilaslehti 5/2004.
 Pirkkalainen, Sanna: Siivoaminen on ihanaa, kun sen oikein oivaltaa!  Yle Keski-Suomi 29.5.2009.
Siivoukseen liittyvää sanastoa ja käsitteitä

Kotitalous
Seulonnan keskeiset artikkelit
Tilinteon hetki


Tilinteon hetki on Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen kahden CD:n  kokoelma, jonka yhtye julkaisi jäädessään määrittelemättömän pituiselle tauolle vuonna 2004. Kokoelman ensimmäinen levy koostuu yhtyeen suosituimmista kappaleista ja toinen levy sisältää singlejen bonusraitoja sekä muuta harvinaista materiaalia.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 10, ja se pysyi listalla yhteensä 9 viikkoa.

Kappaleet

CD 1 
Suluissa alkuperäinen albumi.

CD 2

Tekijät

Kokoonpanot 
 Arto Alaluusua – basso (CD 1:n raidoilla 4, 5, 9 ja 14)
 Teppo Haapasalo – kitara (CD 1:n raidalla 14)
 Jari Huttunen – kitara (CD 1:n raidoilla 8, 10 ja 11, CD 2:n raidoilla 1, 5, 7, 10, 12 ja 14)
 Jarkko Petosalmi – kitara (CD 1:n raidoilla 1–13, CD 2:n kaikilla raidoilla poikkeuksena raidat 9 ja 13)
 Seppo Pohjolainen – rummut ja taustalaulu (CD 1:n ja CD 2:n kaikilla raidoilla poikkeuksena CD 2:n raita 13)
 Timo Rautiainen – laulu ja kitara (CD 1:n ja CD 2:n kaikilla raidoilla), kansien suunnittelu
 Valtteri Revonkorpi – kosketinsoittimet (CD 1:n raidoilla 5 ja 14)
 Karri Rämö – kitara (CD 1:n raidoilla 1, 2, 4, 5, 7, 9, 13 ja 14, CD 2:n raidoilla 2, 3 ja 6)
 Nils Ursin – basso ja kosketinsoittimet (CD 1:n raidoilla 1, 2, 3, 6, 7, 8, 10, 11, 12 ja 13, CD 2:n kaikilla raidoilla poikkeuksena raidat 9 ja 13)

Vierailevat muusikot 
 Marco Hietala – taustalaulu (CD 2:n raidalla 1)
 Tuomas Holopainen – kosketinsoittimet (CD 1:n raidoilla 10 ja 11, CD 2:n raidoilla 1, 7, 10 ja 12)
 Sami Kokko – taustalaulu (CD 1:n raidalla 7)
 Jarkko Martikainen – laulu ja kitara (CD 2:n raidoilla 5 ja 9), tuotanto
 Marja Mattlar - laulu (CD 2:n raidalla 7)
 Eicca Toppinen – sello (CD 1:n raidalla 10)
 Tapio Wilska – murina (CD 1:n raidoilla 2 ja 7)

Tuotanto 
 Ilkka Ahlgren – liiton mies
 Jan & Eerika Carlsson – liiton ihmiset
 Jari Flinck – äänitys (Lintu- live)
 Mika Jussila – masterointi
 Petteri Kivimäki – kansivihkon kuvat
 Ari Laurila – äänitys ja miksaus (Alavilla mailla - live), saliääni
 Toni Peiju – liiton mies
 Raimo Pesonen – liiton mies
 Mikko ja Risto Pohjonen – äänitys (Surupuku - live)
 Ewo Rytkönen – liiton mies
 Dmitri Slobodeniouk – kapellimestari (Heinola Sinfonietta)
 Antti Snellman – äänitys (Kova maa - live)
 Jari Tabell – kansien suunnittelu
 Tuomo Valtonen – äänitys ja miksaus studiossa, tuotanto

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2004 kokoelma-albumit
Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen albumit
Abalone

Abalone on Michel Lalet'n ja Laurent Levin suunnittelema kahden pelaajan lautapeli. Molemmilla pelaajilla on 14 kuulaa; toisella mustat ja toisella valkoiset. Pelilauta on kuusikulmainen ja siinä on 61 koloa, joissa kuulia liikutellaan. Tavoitteena on työntää vastustajan kuulat ulos pelilaudalta. Aloittelijoiden pelit ovat yleensä nopeita, mutta taitavien pelaajien ottelu saattaa kestää useita tunteja.

Säännöt
Pelin aloituksessa kuulat asetetaan muodostelmaan laudan vastakkaisille laidoille. Viereisessä kuvassa näkyy perinteinen alkuasetelma, mutta aloituksesta on olemassa myös variaatioita. Mustilla kuulilla pelaava tekee ensimmäisen siirron. Kerrallaan voi siirtää yhtä, kahta tai kolmea kuulaa. Niitä liikutetaan jonossa, jolloin kaikki siirrettävät kuulat liikkuvat yhtä aikaa samaan suuntaan. 

Vastustajan kuulia voi puskea ylivoimalla, eli yhtä kuulaa kahdella tai kolmella omalla jonossa olevalla kuulalla tai kahta kuulaa kolmella. Kolmea kuulaa ei voi työntää. Pelin voittaa se, joka saa ensin työnnettyä viisi vastustajan kuulaa ulos laudalta.

Aiheesta muualla 

 NetAbalone  Serveur officiel d’Abalone en ligne 

Strategialautapelit
Kilpapelit
Heterosyklinen yhdiste

Heterosykliset yhdisteet ovat IUPACin määritelmän mukaan rengasrakenteisia kemiallisia yhdisteitä, joiden renkaassa on  vähintään kahta eri alkuainetta. Vetyatomeja ei huomioida. Epäorgaaninen heterosyklinen yhdiste on esimerkiksi bisyklo[3.3.1]tetrasiloksaani.  Orgaanisissa yhdisteissä rengasrakenteessa hiilen lisäksi tyypillisimmät alkuaineet ovat kuten typpi, rikki tai happi. Näitä atomeja kutsutaan heteroatomeiksi. Rengasrakenteet voivat olla aromaattisia tai ei-aromaattisia. 

Pelkkiä hiiliatomeja renkaassa sisältävät yhdisteet, kuten syklopropaani ja sykloheksaani, eivät ole heterosyklisiä vaan sykloalkaaneja.

Joitakin heterosyklisiä yhdisteitä

Kolmirengasyhdisteet
Heterosykliset kolmirenkaat ovat reaktiivisempia rengasjännityksen takia, jolloin sidoskulmat eivät ole päässeet optimiarvoonsa. Yhden heteroatomin sisältävät yhdisteet ovat yleensä stabiilimpia, kun taas kaksi heteroatomia sisältävät esiintyvät lähinnä reaktiivisina välituotteina.

 Atsiridiini (1 typpiatomi)
 Etyleenioksidi (1 happiatomi)

Nelirengasyhdisteet
 Atsetidiini (1 typpiatomi)
 Oksetaani (1 happiatomi)

Viisirengasyhdisteet
Viisirengasyhdisteet ovat usein aromaattisia ja siten stabiileja.

 Pyrroli (1 typpiatomi)
 Pyrrolidiini (1 typpiatomi) , pyrrolin tyydyttynyt analogi
 Imidatsoli (2 typpiatomia)
 Pyratsoliini (2 typpiatomia)
 Pyratsoli (2 typpiatomia)
 Triatsoli (3 typpiatomia)
 Tetratsoli (4 typpiatomia)
 Furaani (1 happiatomi)
 Tiofeeni (1 rikkiatomi)
 Oksatsoli (typpi- ja happiatomi)
 Tiatsoli (typpi- ja rikkiatomi)

Kuusirengasyhdisteet
 Dioksaanit (2 happiatomia)
 Morfoliini (happi- ja typpiatomi)
 Piperidiini (1 typpiatomi)
 Pyridiini (1 typpiatomi)
 Piperatsiini (2 typpiatomia)
 Pyrimidiini (2 typpiatomia)
 Pyratsiini (2 typpiatomia)
 Pyridatsiini (2 typpiatomia)
 Ditiaani (2 rikkiatomia)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Heterosykliset yhdisteet