joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Touken ranbu

Touken Ranbu (jap. 刀剣乱舞 Tōken Ranbu, suom. miekkojen villi tanssi) on ilmainen, korttien keräilyyn pohjautuva selainpeli, jonka ovat kehittäneet Nitroplus ja DMM Games. videopeli julkaistiin Japanissa 14. tammikuuta vuonna 2015 ja sitä ei ole vielä toistaiseksi julkaistu muissa maissa. Pelistä on tarkoitus ilmestyä kaksi siihen perustuvaa animesarjaa vuosina 2016 ja 2017.

Touken Ranbu on kuin muunnelma aikaisemmin julkaistusta Kantai Collection nimisestä, myöskin DMM:n julkaisemasta selainpelistä, mutta nuorten tyttöjen sijaan, jokainen pelissä kerättävä kortti on omaksunut erilaisen miehen muodon. Kortit ovat muunneltuja henkilöhahmoja historiallisista japanilaisista miekoista, kuten erilaisista katana- ja tantō-teräaseista. 
Kortit ovat eritasoisia ja siitä riippuen niillä on tiettyjä ominaisuuksia. Harvinaisia kortteja on haastava saada, mutta ne ovat erittäin voimakkaita. Pelissä on myös niin sanottuja season-kortteja, jotka ovat saatavana vain tiettyihin aikoihin vuodesta tai tapahtumista, kuten esimerkiksi Juzumaru Tsunetsugu, joka oli mahdollista saada kevään 2016 kampanjasta.

Peliä voi pelata DMM.com-verkkosivustolla ja se vaatii toimiakseen Adobe Flash-ohjelman.

Pelaaminen

Peli on suurimmalta osin automatisoitu ja edistyminen perustuu oikeastaan vain resurssien säästöön ja korttien tasopisteiden hiomiseen. Pelissä on tarkoitus koota korteista joukkoja ja taistella niillä pahoja voimia vastaan ja edetä karttoihin merkittyjä reittejä pitkin. Taistelutkin kulkevat pääsääntöisesti itsekseen, mutta pelaajan on itse arvioitava joukkojensa kestävyys, sillä viholliset voimistuvat aina vain peliä pidemmälle edettäessä.

Aiheesta muualla
http://www.animenewsnetwork.com/news/2016-03-25/token-ranbu-browser-game-gets-2-anime-adaptations/.100248. Anime News Networkin uutinen peliin perustuvista animesarjoista.
http://www.dmm.com/netgame_s/tohken/. Pelin viralliset nettisivut.

Selainpelit
Rodullistaminen

Rodullistaminen eli etnisoiminen on sosiologiassa prosessi, jolla etniset tai "rodulliset" identiteetit liitetään sellaisiin suhteisiin, sosiaalisiin käytäntöihin tai ryhmiin, jotka eivät itseään sellaisiksi kuvailleet. Rodullistaminen (tai etnisoiminen) syntyy usein ryhmän vuorovaikutuksessa toisen ryhmän kanssa, jonka se hallitsee ja johon se liittää rodullisen identiteetin pysyvää hallitsemista varten.  Vaikka rodullistaminen syntyy usein hallitsemisesta, rodullistettu ryhmä vähitellen samastuu osoitettuun identiteettiin tai jopa omaksuu sen, ja se alkaa itse kuvata itseään siihen liitetyillä ominaisuuksilla. Tällaiset prosessit ovat olleet yleisiä kautta historian imperialismin, nationalismin sekä rotujen ja etnisissä hierarkioissa.

Rodullistaminen tarkoittaa sitä, että ihmisiin liitetään esimerkiksi ihonvärin, uskonnon tai etnisen taustan takia oletuksia, stereotypioita ja ennakkoluuloja. Rodullistaminen syntyy siitä ajatuksesta, että tietyt piirteet omaavat ihmiset ovat perustavanlaatuisesti erilaisia verrattuna "oikeaan ihmiskuvaan" tai että he ovat jopa syntyneet palvelemaan "oikeiksi valkoisiksi"    ihmisiksi rodullistettuja yksilöitä. Rodullistamisen käsite on sosiologiassa liitetty kriittiseen rotuteoriaan, joka on yksi postmodernismin pohjalta kehittyneistä kriittisen teorian suuntauksista.

Rasismin vanha ja uusi määritelmä 

Rasismi oli vanhan määritelmän mukaan teoria tai ideologia, joka perustui oletuksiin ihmisrotujen olemassolosta, ihmisten fyysisten ja psyykkisten erojen perinnöllisyydestä ja toisistaan riippuvuudesta. Arveltiin, että yksilön ominaisuudet määrittää tiettyyn ryhmään kuuluminen ja että on olemassa rotujen hierarkia ja että politiikan täytyy perustua tietoon. Rasismin ilmenemismuotoja olivat esimerkiksi rasististen ryhmien ja yksilöiden lentolehtiset ja lehtikirjoitukset, elokuvat, musiikki (sanoitus), puheet ja kirjallisuus.

Rasismin uuden määritelmän mukaan ihmisryhmien, kuten maahanmuuttajien tai vähemmistöjen rodullistaminen eli esittäminen rodun kaltaisina ryhminä tapahtuu kulttuuristen piirteiden, kuten esimerkiksi uskonnon, kielen tai tapojen perusteella. Siihen kuuluu näin muodostettujen ryhmien aliarvostaminen ja halveksunta. Se ilmenee muun muassa halveksivina puheina tai kirjoituksina Suomessa esimerkiksi juutalaisista, venäläisistä, somaleista, saamelaisista, romaneista tai yleensä maahanmuuttajista tai vähemmistöistä.

Lähteet

Viitteet 

Rasismi
Yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden käsitteet
Helsingin pikkukirkkoyhdistys

Helsingin pikkukirkkoyhdistys on vuosina 1924–1956 toiminut yhdistys, jonka tarkoituksena oli huolehtia esikaupunkialueiden sielunhoitotyöstä laajassa seurakunnassa. Se jatkoi 1918 asetetun pikkukirkkokomitean työtä. Pikkukirkkoliike vaikutti Pohjoismaissa, ja se sai alkunsa 1886 Kööpenhaminasta.

Helsingissä Pikkukirkkoyhdistyksen toiminta liittyi Kalliolan setlementtiin. Sen alkuperäinen tarkoitus oli järjestää jumalanpalveluksia ja hartaushetkiä Helsingin ympäristön esikaupungeissa. Toiminta laajeni kesäjuhliksi, pyhäkouluiksi ja kuoroiksi.

Yhdistyksen perusti piispa Jaakko Gummerus. Jäseninä oli muun muassa arkkitehtejä, kuten Ilmari Launis (1881–1955), Elias Paalanen (1884–1967) ja Berndt Blom (1868–1932), joita kiinnosti sen vapaaehtoisuuteen perustuva, uudenlaisia tila- ja rakennusratkaisuja kehittelevä toiminta. Yhdistyksen luottosuunnittelijaksi tuli arkkitehti Albert Nyberg. Yhdistys laaditutti mallipiirustuksia. Aktiivijäseniä olivat myös Eino Sormunen, J. H. Tunkelo, Osmo Tiililä, Lauri Apajalahti, Heikki Valanne ja Ensio Kuula  Mika Waltarin tiedetään olleen mukana toiminnassa ainakin sen verran, että hänen runojaan julkaistiin yhdistyksen julkaisemassa Pikkukirkon joululehdessä vuosina 1926 ja 1927.

Liike vaikutti siihen että kirkoista alkoi muodostua kirkollisia monitoimikeskuksia. Monille paikkakunnille perustettiin pikkukirkkoyhdistyksiä tarkoituksena rakentaa oma kirkko ja järjestää omaa toimintaa.. Paikallisten yhdistysten merkitys väheni seurakuntatyön kehittyessä.

Liikkeen johtohenkilöitä
 Sigfrid Sirenius, Helsingin pikkukirkkoyhdistyksen hallituksen jäsen
 Toivo Waltari, Helsingin pikkukirkkoyhdistyksen puheenjohtaja (vuodet?)
 Frans Lilja, Helsingin pikkukirkkoyhdistyksen pääsihteeri 1924–1941
 Kaarlo Hurmerinta, Helsingin pikkukirkkoyhdistyksen johtokunnan puheenjohtaja 1928–1941
 Voitto Viro, Helsingin pikkukirkkoyhdistyksen palveluksessa 1944–1947, pääsihteeri 1945–1947
 Martti Pihkala, Helsingin pikkukirkkoyhdistyksen johtokunnan jäsen 1947
 Uriel Kailo, Helsingin pikkukirkkoyhdistyksen nuorisopastori 1944–1947, 
 Arvo Merivirta, Viipurin pikkukirkkoyhdistyksen sihteeri 1929–1930

Lähteet
 Oscar Ortiz-Nieminen, Työväelle työkeskus taidehistorian pro gradu, Helsingin yliopisto 2012

Viitteet

Aiheesta muualla
 Pikkukirkkoliike, historiaa, Pieni tietosanakirja osa 3 (Runeberg.org)
 Pikkukirkkoliike, historiaa, Tietosanakirja osa 11 (Runeberg.org)

Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon liittyvät järjestöt
Tupua Leupena

Sir Tupua Leupena (1922 – 24. marraskuuta 1996) oli tuvalulainen poliitikko. Leupena toimi toisena Tuvalun kenraalikuvernöörinä 1986–1990. Hänen edeltäjänsä oli Fiatau Penitala Teo.

Lähteet 

Tuvalun kenraalikuvernöörit
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 1996 kuolleet
Dionysoksen temppeli

Dionysoksen temppeli tai Dionysoksen pyhäkkö voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin Dionysokselle omistettuihin temppeleihin tai pyhäköihin:

 Dionysoksen pyhäkkö, Delos
 Dionysoksen pyhäkkö, Naksos
 Dionysoksen temppeli, Pergamon
 Dionysos Eleuthereuksen pyhäkkö Dionysoksen temppeleineen, Ateena
École Militaire

École Militaire on historiallinen sotilasakatemia ja sen rakennuskompleksi Pariisin 7. arrondissementissa, Marskentän kaakkoispuolella. École Militairen tiloissa toimii edelleen useita Ranskan valtion sotilaskouluja.

École Militairen perusti Ranskan kuningas Ludvig XV vuonna 1751 kuninkaalliseksi sotilasakatemiaksi, jossa vähävaraisten aatelisperheiden pojista koulutettaisiin upseereita. Aloitteen koulun perustamiseen olivat tehneet markiisitar Madame de Pompadour ja pankkiiri Joseph Pâris Duverney. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Ange-Jacques Gabriel. Kuningas antoi hänelle ohjeeksi, että rakennuksen tulisi olla mittasuhteiltaan yhtä suuri kuin Ludvig XIV:n aikana rakennettu läheinen Hôtel des Invalides. Rakennushanke venyi. Vaikka ensimmäiset oppilaat otettiin sisään jo vuonna 1756, päärakennus valmistui kokonaisuuden ensimmäisenä osana vasta 1773. Kun viereistä Marskenttää alettiin käyttämään akatemian kadettien harjoituskenttänä, Gabriel päätti suunnata päärakennuksen julkisivun kentän puolelle. Arkkitehti Alexandre-Théodore Brongniart vei sivusiipien suunnittelutyön loppuun Gabrielin jälkeen. École Militairea pidetään arkkitehtonisesti merkittävänä kokonaisuutena ja ranskalaisen klassismin malliesimerkkinä. Sisätilojen koristelu edustaa Ludvig XVI:n ajan tyyliä.

École Militairen alkuperäinen sotilasakatemia suljettiin vuonna 1787. Laitoksessa itsekin opiskellut kenraali Napoleon Bonaparte teki rakennuksesta päämajansa vuonna 1795, ja myöhemmin se toimi Ranskan keisarillisen kaartin kasarmina. Vuodesta 1878 tiloissa toimi Ranskan yleisesikunta-akatemia École supérieure de guerre ja vuodesta 1911 Centre des hautes études militaires. Nykyään Ècole Militairen tiloissa toimivia oppilaitoksia ovat muun muassa École de guerre, Institut des hautes études de défense nationale (IHEDN) ja Centre des hautes études militaires (CHEM).

Lähteet

Aiheesta muualla

Pariisin rakennukset ja rakennelmat
Sotakorkeakoulut
Hirving Lozano

Hirving Lozano (s. 30. heinäkuuta 1995 Mexico City) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Napolia. Oikeajalkainen Lozano on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän kuuluu myös Meksikon jalkapallomaajoukkueeseen.

Lozano on CF Pachucan kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Liga MX:ssa kaudella 2013–2014 tehden 16 ottelussa kaksi maalia. Kaudella 2014–2015 Lozano debytoi CONCACAF Champions Leaguessa.

Heinäkuussa 2017 Lozano siirtyi alankomaalaisseura PSV Eindhoveniin. Hän teki Eredivisiessa 17 maalia sekä kaudella 2017–2018 että kaudella 2018–2019. Elokuussa 2019 hän siirtyi italialaisseura Napoliin.

Lozano on edustanut Meksikoa nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2015 hän oli mukana voittamassa ikäluokan CONCACAFin-mestaruuskilpailuja, ollen turnauksen paras maalintekijä viidellä osumallaan. Saman vuoden alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Lozano pelasi kolmessa ottelussa tehden yhden maalin. Meksikon jalkapallomaajoukkueessa Lozano debytoi helmikuussa 2016 ystävyysottelussa Senegalia vastaan. Avausmaali syntyi seuraavassa kuussa MM-karsintaottelussa Kanadan verkkoon.

Saavutukset 
Maajoukkuetasolla
 Alle 20-vuotiaiden CONCACAF-mestaruuskilpailut: kultaa (2015)

Henkilökohtainen
 Alle 20-vuotiaiden CONCACAF-mestaruuskilpailuiden paras maalintekijä 2015

Lähteet 

Meksikolaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Benjamin Källman

Benjamin Källman (s. 17. kesäkuuta 1998 Tammisaari) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Inter Turkua. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Källmanin kasvattajaseura on Ekenäs IF. Hän pelasi kuitenkin vuodet 2012–2013 FC Hongan junioreissa. Ekenäs IF:n edustusjoukkueessa Kakkosessa Källman debytoi kaudella 2014 pelaten 13 ottelua, joissa syntyi yksi maali. Kaudella 2015 hän pelasi Ykkösessä 25 ottelua onnistuen viidesti maalinteossa. Kaudeksi 2016 Källman siirtyi Veikkausliigan FC Inter Turkuun. Hän teki Veikkausliiga-debyyttinsä huhtikuussa 2016 FC Lahtea vastaan. Ensimmäisellä Veikkausliiga-kaudellaan hän teki kaksi maalia, toisella yhdeksän ja kolmannella kahdeksan. Elokuussa 2018 hän teki hattutempun kotiottelussa IFK Mariehamnia vastaan Interin voittaessa 3–0. Vuosina 2018–2020 Källman on pelannut lainasopimuksilla Skotlannissa, Tanskassa ja Norjassa. Elokuussa 2020 hän palasi FC Interiin ja teki kauden ensimmäisessä Veikkausliiga-ottelussaan maalin.

Källman on pelannut Suomen poikamaajoukkueissa vuodesta 2013. Tammikuussa 2016 hän debytoi Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa ja kesäkuussa 2019 alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Suomen A-maajoukkueessa hän on pelannut tammikuussa 2018 ystävyysottelussa Jordaniaa ja kesäkuussa 2019 EM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan. Jälkimmäisen ottelun hän pelasi kokonaan ja teki siinä maalin.

Källman valittiin vuoden 2020 U21-pelaajksi.

Källmanin isä Mikael Källman on Suomen historian menestynein käsipalloilija.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen Cupin mestarit
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Les rois thaumaturges

Les rois thaumaturges. Étude sur le caractère surnaturel attribué à la puissance royale particulièrement en France et en Angleterre (Parantavat kuninkaat. Tutkimus erityisesti Ranskan ja Englannin kuninkaille suodusta yliluonnollisesta kuninkaallisesta voimasta) on ranskalaisen medievistin ja annalistisen historiankirjoituksen koulukunnan toisen perustajan Marc Blochin keskeisin teos, joka ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1924. Tässä teoksessaan Marc Bloch pyrkii selvittämään keskeistä kuninkuuteen liittyvää ja keskiajalla syntynyttä perinnettä eli kuninkaita ihmeparannuksen tekijöinä. Tämä kyky oli ominainen lähinnä Ranskan ja Englannin kuninkaille. Kyseinen parantaminen kohdistui lähinnä imusolmuketuberkuloosia eli risatautia (scrofula) sairastaviin. Aikoinaan järjestettiin suuria tapahtumia, joissa kuningas kosketti läsnäolijoita ja totesi: ”Kuningas koskettaa sinua, Jumala sinut parantaa”.

Historialliset lähteet
Parantavat kuninkaat -teoksen alkuun on kirjoittaja liittänyt monipuolisen lähdeluettelon. Vuonna 1924 ilmestynyt teos ei kuitenkaan edusta enää viimeisintä tietoa aiheestaan. Bloch käytti useita asiakirjalähteitään ensimmäistä kertaa tieteellisen tutkimuksen välineenä. Tuolloin ei ollut mitään organisaatiota, joka olisi valmistellut ja selvitellyt keskiaikaista arkistomateriaalia tutkijoiden käyttöön.

Kirjat historiasta
Keskiajan tutkimus
Vuoden 1924 kirjat
Madden NFL 09

Madden NFL 09 on EA Tiburonin kehittämä ja EA Sportsin julkaisema urheilupeli, jonka aiheena on amerikkalainen jalkapallo. Peli on julkaistu vuonna  muun muassa PlayStation 2:lle, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Wiille. Pelin kansikuvaksi valittiin Brett Favre, kun taas espanjalaisessa versiossa kanteen valittiin Roberto Garza. Peli julkaistiin Wiille nimellä Madden NFL 09 All-Play.

20-juhlavuoden kunniaksi julkaistiin Collector's Edition versio, joka sisältää Madden NFL 09 lisäksi NFL Head Coach 09 ja John Madden Football '93 -pelit, sekä lisämateriaalia.

Peli oli viimeinen Xboxille julkaistu peli ja viimeinen Madden-peli Nintendo DS:lle.

Uudistuksia
Madden NFL 09 on sarjan toinen peli, joka siirtyi uuden sukupolven konsoleille PS3:lle ja Xbox 360:lle. Vanhemman pelikonsoleiden versioissa keskitytään enemmän uusiin pelaajiin, jonka myötä pelattavuus on näppäimiltään yksinkertaisempaa. Pelitiloina ovat edelliseen tapaan Play Now, Franchise, Superstar, Fantasy Challenge ja Skill Drills. Family Play erityisesti tarjoaa nopean näytösottelun, jossa on yksinkertaistetut näppäimet. Kokeneemmille pelaajille on tarjolla analogisen tatin liikuttaminen, jolla pelaaja voi liikuttaa takamiestä, jotta hän voisi välttää vastustajan päälle käyviä puolustajia. Superstar tilassa voi luoda oman pelaajansa tai ladata sen NCAA Football 09 -pelistä. Tarkoituksena on kehitää pelaajaansa ja tulla uransa aikana yhdeksi parhaista pelaajista NFL:ssä.

Lähteet

Vuoden 2008 videopelit
PlayStation 2 -pelit
PlayStation 3 -pelit
PlayStation Portable -pelit
Xbox-pelit
Xbox 360 -pelit
Wii-pelit
Nintendo DS -pelit
Urheilupelit
Food and Fun

Food and Fun on kansainvälinen ruokakulttuuriin keskittyvä festivaali. 

Tapahtuma sai alkunsa Islannista, jossa ensimmäinen tapahtuma järjestettiin helmikuussa 2002. Ideana oli järjestää kilpailu islantilaisten ja ulkomailta saapuvien ravintola-alan ammattilaisten välillä. Tarkoituksena oli myös elävöittää hiljaisempia kuukausia turistisesonkien ulkopuolella. Food & Fun -festivaali keräsi heti maailmanlaajuista tunnustusta, ja siitä on tullut vuosittainen tapahtuma.

Festivaaleille saapuu ravintola-alan ammattilaisia ympäri maailmaa, muun muassa Yhdysvalloista, Islannista, Ruotsista, Ukrainasta, Italiasta, Venäjältä, Tanskasta ja Japanista. Keittiö- ja baarimestarit suunnittelevat ja valmistavat yhdessä paikallisten kokkien ja ravintoloiden kanssa neljän ruokalajin menun.

Turussa festivaalia on järjestetty vuodesta 2014. Tapahtumaa järjestänyt Saariston Ruokatapahtumat Oy ajautui kesällä 2018 konkurssiin.

Lähteet 
http://www.travelchannel.com/interests/hot-topics/articles/iceland-food-and-fun-festival

https://www.extremeiceland.is/en/information/events-in-iceland/2856-food-and-fun-festival-in-reykjavik

http://www.visitreykjavik.is/food-and-fun-festival-0 

http://denver.eater.com/2014/2/28/6271919/denver-chefs-in-iceland-at-the-food-and-fun-festival

http://icelandreview.com/news/2015/02/26/food-and-fun-festival-begins?language=en

http://www.turkulainen.fi/artikkeli/343428-food-fun-festivaalia-on-kinuttu-helsinkiin-miten-kay 

http://ruoka.ts.fi/uutiset/food-and-fun-tulee-turkuun/

http://ruoka.ts.fi/horppyi-ja-herkkui/cocktails-fun-eli-horppyja-ja-hauskaa/

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Tapahtuman kotisivu 
 Suomen Food and Fun -festivaalin kotisivu
Tapahtumat
Aktia Wallet

Aktia Wallet, aiemmin Elisa Lompakko oli teleoperaattori Elisan maksamisen palvelu ja Suomen ensimmäinen mobiilimaksamisen palvelu . 

Aktia Rahoitusyhtiö osti Elisa Lompakko -palvelun vuonna 2017 ja muutti sen nimeksi Aktia Wallet. Vuonna 2019 se lopetti Elisa Lompakko -palvelusta tulleet palvelut Aktia Walletista ja alkoi tarjoamaan sen tilalla muita palveluita.

Historia

Elisa Lompakko aloitti toimintansa 27. helmikuuta 2013 tarjoamalla asiakkaailleen puhelimeen liimattavia tarroja (maksutarra), jotka hyödyntävät EMV-standardin mukaista lähimaksuteknologiaa. Lisäksi palvelu tarjoaa asiakkailleen mahdollisuuden virtuaalisiin nettimaksamiseen käytettäviin kortteihin. Palvelu sisälsi myös mahdollisuuden rahan siirtoon käyttäjien välillä matkapuhelinnumeron perusteella , joka myöhemmin laajeni rahan siirtoon myös muille kuin palvelun asiakkaille . Rahansiirto-ominaisuus poistettiin palvelu-uudistuksessa syksyllä 2015, mutta Elisa on ilmoittanut palauttavansa sen käyttöön myöhemmin.  Vuonna 2013 Elisa Lompakko alkoi tarjota opiskelijakorttia, joka sisältää normaalisti luottokorttiin yhdistettävät maksuominaisuudet (sirumaksaminen, magneettiraita) sekä lähimaksamisominaisuuden.   Syksyllä 2014 Elisa laajensi lähimaksamisen palveluita tehden ensimmäisenä Suomessa mahdolliseksi maksamisen käyttäen puhelimen omaa NFC-sirua SIM-kortilla olevalla maksukortilla.  Palvelukokonaisuuteen on kuulunut myös mm. Saunalahden latausliittymien latausmahdollisuus  sekä HSL Matkakortin lukija -ominaisuus. Syksyllä 2015 Elisa ilmoitti palvelun käyttäjämäärän ylittäneen 100 000 asiakasta.  Heinäkuussa 2016 Aktia Rahoitusyhtiö osti Elisa Lompakko -palvelun, ja Elisa Lompakko tunnettiin sen jälkeen nimellä Aktia Wallet. 

30.1.2019 Aktia ilmoitti lopettavansa Elisa Lompakko -palvelun mukana tulleet palvelut, mukaanlukien virtuaalikorttipalvelun, Aktia Walletista. Tilalle se tarjosi virtuaalista Aktia Digital Credit -luottokorttia, joka ei kuitenkaan enää toimi prepaidkorttina eikä sitä voi avata ja sulkea kuten haluaa, vaan korttia haetaan erikseen. Tässä kortissa on joka kerta vaihtuva cvc-turvakoodi. Se toimii verkkokaupoissa ja myös tavallisissa kaupoissa Android-sovelluksella, NFC-teknologian avulla.

Lähteet 

Sähköinen asiointi
Maksuvälineet
Kreeta Karvala

Kreeta Karvala on suomalainen toimittaja. Hän työskentelee Iltalehdessä pääkirjoitustoimittajana ja politiikan toimittajana. 

Karvala valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan Kaurialan lukiosta 1988, valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta 1997 ja filosofian lisensiaatiksi Jyväskylän yliopistosta 2008. Hän väitteli tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa journalistiikasta aiheella Kaaoksen kesyttäjät. Uutismediat nettimurroksessa 2006–2012 vuonna 2014.

Karvala työskenteli Yleisradiossa uutispäällikkönä 1997–2006, minkä jälkeen hän siirtyi Iltalehteen, jossa hän on toiminut myös uutispäällikkönä ja uutisista vastaavana toimituspäällikkönä. Karvala on Ylen Jälkiviisaat-ohjelman vakiovieras. Filosofian tohtori Kreeta Karvalalle myönnettiin vuonna 2017 Suomalaisen Sanomalehtimiesliiton Olli-palkinto ”tunnustuksena ansiokkaasta journalistin työstä”.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kreeta Karvalan blogi Iltalehden sivuilla 
 

Suomalaiset toimittajat
Elävät henkilöt
Albert Llovera

Albert Llovera Massana (s. 11. syyskuuta 1966) on andorralainen ralliautoilija ja entinen alppihiihtäjä.

Ura

Alppihiihto
Lloverasta tuli 17-vuotiaana vuoden 1984 Sarajevon olympialaisissa nuorin talviolympialaisiin osallistunut urheilija. Seuraavana vuonna hän halvaantui vyötäröstä alaspäin kilpailuonnettomuudessa, jälleen Sarajevossa järjestetyssä Euroopan cupin kilpailussa.

Ralli
Onnettomuutensa jälkeen Llovera vaihtoi moottoriurheiluun, ja voitti käsihallintalaitteistolla varustetulla autolla vuonna 1989 kotimaansa Peugeot Rally Cupin. 

Ensimmäisen MM-rallinsa Llovera ajoi vuoden 2001 Katalonian rallissa. Hänen paras sijoituksensa on myös kyseisestä rallista vuodelta 2010, jolloin hän sijoittui 17:nneksi.

Llovera on kilpaillut pääasiassa Fiateilla.

Lähteet

Andorralaiset urheilijat
Andorralaiset alppihiihtäjät
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Pilke-päiväkodit

Pilke päiväkodit Oy on vuonna 2003 perustettu suomalainen varhaiskasvatuspalveluita tarjoava yritys, jolla on yli 125 päiväkotia ympäri Suomen.

Toiminta 
Yhtiöllä on toimipisteitä Uudellamaalla, Turun seudulla, Lahdessa, Porissa, Nokialla, Kouvolassa, Tampereella, Joensuussa, Varkaudessa ja Oulussa. Yhtiön toiminta-ala on varhaiskasvatus ja siihen liittyvää kerhotoiminta 1-6-vuotiaille lapsille. Mahdollisuuksien mukaan päiväkodeissa järjestetään myös esiopetusta. Pilke päiväkodit järjestää myös perusopetuksen iltapäivätoimintaa 24 koululla pääkaupunkiseudulla ja Porissa. Yhtiö työllistää noin 1 450 työntekijää.

Pilke tiedepäiväkoti Oivallus 
Pilke tiedepäiväkoti Oivallus on luonnontiedepainotteinen päiväkoti, jossa on 75 hoitopaikkaa lapsille ja esikouluryhmä. Päiväkoti avattiin Vantaan Päiväkumpuun 1. elokuuta 2016. Se tekee yhteistyötä Tiedekeskus Heurekan kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhtiön kotisivut

Varhaiskasvatus
Lastenhoito
Päiväkumpu
Suomalaiset yritykset
Marcel Büchel

Marcel Büchel (s. 18. maaliskuuta 1991 Feldkirch, Itävalta) on itävaltalaissyntyinen liechtensteinilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Empolia, jossa on lainalla saman sarjan Juventuksesta.

Liechtensteinin maajoukkueessa Büchel debytoi saatuaan maan kansalaisuuden vuonna 2015.

Aiheesta muualla

Liechtensteinilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Virat Kohli

Virat Kohli (s. 5. marraskuuta 1988 Delhi) on intialainen kriketinpelaaja, joka edustaa Delhin krikettijoukkuetta ja Royal Challengers Bangalorea. 175 senttimetriä pitkä Kohli pelaa myös Intian krikettimaajoukkueessa. Pelipaikaltaan hän on lyöjä.

Kohli debytoi Ranji Trophy -sarjassa pelaavassa Delhin krikettijoukkueessa vuonna 2006. Vuonna 2008 hän voitti joukkueen kanssa Ranji Trophyn ja samana vuonna Intian alle 19-vuotiaiden maajoukkueen kanssa ikäluokan maailmanmestaruuden toimien joukkueen kapteenina. Indian Premier Leaguen Royal Challengers Bangaloressa hän debytoi niin ikään vuonna 2008. Vuonna 2012 Kohli valittiin ICC:n toimesta One-day Internationalin vuoden pelaajaksi.

Intian krikettimaajoukkueessa Kohli teki Test-debyyttinsä vuonna 2011. Nykyisin hän toimii joukkueen kapteenina. One-day Internationaleissa hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa jo vuonna 2008. Vuonna 2011 hän oli mukana voittamassa maailmanmestaruutta. ICC:n järjestämän World Twenty20-turnauksen parhaaksi pelaajaksi Kohli on valittu kahdesti. Vuoden 2014 turnauksessa hän teki ennätykselliset 319 juoksua.

Kohlin puoliso on näyttelijä Anushka Sharma, jonka kanssa hänellä on tytär. Pari on saavuttanut suuresti huomiota. Vuonna 2014 brittiläinen lehti SportsPro listasi Kohlin maailman toiseksi myyvimmäksi urheilijaksi Formula 1 -kuljettaja Lewis Hamiltonin jälkeen.

Saavutukset 
Seurajoukkuetasolla
Ranji Trophy: 2007–2008

Maajoukkuetasolla
MM-kilpailut: kultaa (2011)

Henkilökohtainen
One-day Internationalin vuoden pelaaja: 2012
One-day Internationalin vuoden tähdistöjoukkue: 2012, 2014
Arjuna Award: 2013
World Twenty20-turnauksen paras pelaaja: 2014, 2016
CEAT Internationalin vuoden pelaaja: 2011–2012, 2013–2014

Lähteet

Aiheesta muualla 

Intialaiset kriketinpelaajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Euroopan patenttijärjestön hallintoneuvosto

Euroopan patenttijärjestön hallintoneuvosto on Euroopan patenttijärjestön toimielin jonka tehtävänä on valvoa Euroopan patenttiviraston toimintaa. Hallintoneuvosto koostuu EPC-jäsenmaiden edustajista ja heidän varamiehistään jotka valitsevat keskuudestaan puheenjohtajan sekä varapuheenjohtajan. Puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan toimikausi on kolme vuotta mutta heidän toimikautensa voidaan uusia. Suomea hallintoneuvostossa edustaa Patentti- ja rekisterihallituksen pääjohtaja. 

Hallintoneuvoston työskentelyä valmistelee hallintoneuvoston hallitus (Board 28) johon kuuluu hallintoneuvoston puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja kolme EPC-jäsenmaan edustajaa. Hallituksen kokouksiin osallistuvat myös hallintoneuvoston talouskomitean (Budget and Finance Committee) ja patenttilakikomitean (Committee on Patent Law) puheenjohtajat sekä EPOn pääjohtaja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Euroopan patenttijärjestö
 Euroopan patenttisopimus
 Euroopan patenttivirasto
 Hallintoneuvoston kokoonpano 

Immateriaalioikeudet
Erkki Rautanen

Erkki Rautanen (14. helmikuuta 1933 Helsinki – 3. maaliskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen kartanlukija ja autokauppias.

Rautanen toimi mm. Hannu Mikkolan, Timo Mäkisen ja Markku Alénin kartanlukijana ja osallistui mm. Jyväskylän Suurajoihin kymmenen kertaa. Rautanen toimi vielä 80-vuotiaana Heinolan Jari-Pekka Historic Trophyssa toimitsijana ja ns. nolla-auton kartturina.
Rautasen siviilityö oli autokauppias jota hän harjoitti seitsemällä eri vuosikymmenellä ja hän toimi myös autoalan liikkeiden yhdistyksen hallituksessa.

Rautanen oli tunnettu persoona myös pokeripiireissä. Pokeria hän pelasi yli 70 vuotta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Teerenpeli 23 - Rautanen, Erola ja Pyysing - Osa 1/4
Teerenpeli 23 - Rautanen, Erola ja Pyysing - Osa 2/4
Teerenpeli 23 - Rautanen, Erola ja Pyysing - Osa 3/4
Teerenpeli 23 - Rautanen, Erola ja Pyysing - Osa 4/4

Suomalaiset kartanlukijat
Suomalaiset pokerinpelaajat
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Seal the Deal & Let’s Boogie


Seal the Deal & Let’s Boogie on tanskalaisen heavy metal -yhtye Volbeatin albumi, joka julkaistiin 3. kesäkuuta 2016. Albumilta julkaistiin ensimmäinen single "The Devil’s Bleeding Crown" lyriikkavideon muodossa 7. huhtikuuta 2016. Kappaletta on kuitenkin soitettu aikaisemmin konserteissa. 29. huhtikuuta 2016 yhtye julkaisi kaksi versiota albumin toisesta singlestä. Pohjois-Amerikan versiossa kappale on nimeltään "The Bliss" ja toisessa versiossa kappaleen nimi on "For Evigt". "For Evigt" - kappaleessa on mukana vierailevana laulajana Johan Olsen, ja kappale on osittain tanskankielinen. 

Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan neljännelle sijalle. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan ensimmäisellä sijalla, jolla se vietti kaksi ensimmäistä listaviikkoaan.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Michael Poulsen – laulu, kitara
 Rob Caggiano – kitara, basso
 Jon Larsen – rummut, lyömäsoittimet

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Gaffa: 
 Imperiumi.net:

Lähteet 

Volbeatin albumit
Vuoden 2016 albumit
Videopelikulttuuri Suomessa

Videopelikulttuuri Suomessa on digitaalisten pelien alakulttuuri, joka on kehittynyt videopelien ympärille 1900-luvun viimeisen kolmanneksen aikana. Se on osa laajempaa populaarikulttuuria, mediakulttuuria ja nykyisin myös internetkulttuuria. Suomalaisista 52,5 prosenttia pelaa digitaalisia pelejä aktiivisesti.

Demografia
Vuoden 2013 Pelaajabarometrin mukaan 98,5 prosenttia suomalaisista pelaa ainakin jotakin. Aktiivisia, vähintään kerran kuussa pelaavia on 88 prosenttia väestöstä. Digitaalisia pelejä pelaa aktiivisesti 52,5 prosenttia ja satunnaisesti 74 prosenttia suomalaisista. Miehet ja pojat ovat hieman aktiivisempia pelaajia kuin naiset ja tytöt. Keskimäärin digitaalisten pelien pelaaja on 37-vuotias.

Joka kolmas suomalainen pelaa mobiilipelejä. Vuoden 2009 pelaajabarometrissa 13 prosenttia vastaajista pelasi mobiilipelejä; vuonna 2013 luku oli 29 prosenttia. Samalla tietokone- ja konsolipelit ovat menettäneet pelaajia.

Suosituimpia digitaalisia pelejä ovat pasianssipelit, Angry Birds ja veikkauspelit. Miehet pelaavat aktiivisesti NHL-urheilupelejä, vedonlyöntipelejä sekä toimintapelisarjoja kuten Battlefield, Call of Duty ja Grand Theft Auto. Naisten suosituimmat pelit olivat mahjong, Candy Crush ja The Sims.

Ammatikseen Suomessa pelaa kymmenkunta ihmistä.

Historia

Videopelikulttuurin historia Suomessa liittyy kiinteästi Suomen videopeliteollisuuden ja peliharrastuksen väliseen suhteeseen. Digitaalisten pelien kulttuurihistoriaa Suomessa tutkineiden Jaakko Suomisen ja Petri Saarikosken mukaan tietokonepeliharrastuksella on ollut merkittävä vaikutus suomalaisten digitaalisten pelien historiaan sekä pelijournalismin käytäntöihin.

Tietokoneharrastuskulttuurin alkuaikoina digitaalisia pelejä ja koneita käyttivät vain harvat ihmiset, joko opiskelijat tai tietojenkäsittelyn ammattilaiset. Pelit liittyivät vahvasti tietokoneharrastuksen syntyyn ja leviämiseen, ja niiden avulla pystyi kokeilemaan ohjelmoinnin mahdollisuuksia. 1970-luvun myötä mikrotietokoneet ja tietokonepelit alkoivat yleistyä kodeissa. 1980-luvulla syntyneet demoskene, pelijournalismi ja pelipiratismi ovat vaikuttaneet voimakkaasti suomalaisen pelikulttuurin ja -teollisuuden muodostumiseen. Yhteisöllisestä toiminnasta muodostuneet harrastajaporukat perustivat ensimmäiset suomalaiset peliyritykset 1990-luvun puolivälissä.

Pelaamisen muodot

Kilpapelaaminen
Kilpapelaaminen eli elektroninen urheilu on yleistynyt Suomessa 2010-luvulla. Ammatikseen Suomessa pelaa kymmenkunta ihmistä. Alan keskusjärjestönä Suomessa toimii Suomen elektronisen urheilun liitto.

Tapahtumat

Lähiverkkotapahtumat 

Lähiverkkotapahtuma on tietokone- tai pelikonsoliharrastajien kokoontuminen, jossa yleensä pelataan moninpelejä lähiverkon välityksellä. Lähiverkko muodostetaan kokoontumisessa paikalla olevien tietokoneiden tai pelikonsolien välille. 

Suomen suurin lähiverkkotapahtuma on kahdesti vuodessa järjestettävä Assembly. Se keskittyy moninpelien ohella myös demoskeneen.

Katso myös 
 Suomen videopeliala
 Suomen videopelialan historia
 Lautapelikulttuuri Suomessa

Lähteet

Viitteet

Videopelikulttuuri
Suomalainen kulttuuri
Yleisvenäläinen kansanrintama

Yleisvenäläinen kansanrintama (, lyh. ONF) on 
poliittinen järjestö, jonka tarkoituksena on tukea Venäjän hallitusta ja kehittää Venäjää eteenpäin. Liike perustettiin duumanvaaleja varten. Vladimir Putin perusti liikkeen ollessaan pääministerinä 6. maaliskuuta 2011. Liikkeeseen kuuluu Yhtenäinen Venäjä, muita puolueita, kauppayhteenliittymiä ja nuorten, naisten ja veteraanien järjestöjä. Kahden vuoden päästä  liike valitsi Putinin johtajakseen. Brittiläisen journalistin Steve Rosenbergin mukaan ONF:n on tarkoitus korvata
Yhtenäinen Venäjä.

Tarkoitus 

ONF:ää oli perustamassa 480 henkilöä, joukossa kauppayhteenliittymien aktivisteja, työläisiä, maanviljelijöitä,  tiedemiehiä, kulttuurityöntekijöitä, urheilijoita, terveydenhuollon henkilöstöä ja poliitikkoja.
Perustettaessa Putin sanoi, että ONF:n on tarkoitus tarjota Yhtenäiselle Venäjälle uusia ideoita, ajatuksia ja henkilöitä. Putin sanoi, että muut kuin Yhtenäinen Venäjä voivat järjestön avulla nimittää Yhtenäinen Venäjä-puoleen ehdokaslistoille omia edustajiaan.
Liikkeen johtoon Putin nimitti hallituksen henkilöstöpäällikkö Vlatseslav Volodinin. 12. kesäkuuta 2013 ONF valitsi Putinin johtajakseen.

Liike on ideologialtaan keskusta-oikeistolainen, valtion roolia kannattava ja konservatiivinen. Venäjän kohtalosta ja puolustamisesta kiinnostunut liike ajaa ilmoitustensa mukaan mm. Venäjän yhtenäisyyttä, kansan tukea nykyiselle hallitukselle, perhearvoja, nopeaa talouskasvua ja voimakasta valtiota jolla on vahva talous. 4. joulukuuta 2013 pidetyssä konferenssissa puhuttiin terveydenhuollon, talouden, yhteiskunnan palvelujen, koulutuksen ja kulttuurin uudistuksista.

Jäsenjärjestöjä 

Yhtenäinen Venäjä ja sen  nuorisojärjestö
Venäjän isänmaanystävät
Ukrainan sosialistinen edistyspuolue

Aiheesta muualla

Lähteet 

 Venäjän politiikka
2channel

2channel (2ちゃんねる ni channeru, lyhyesti 2ch) on japanilainen tekstifoorumi. Vuonna 2007 sivustolle lähetettiin 2.5 miljoonaa viestiä joka päivä. Vuonna 1999 perustetulla sivustolla on valtava suosio japanilaisten keskuudessa. 

Vuonna 2008 sivusto tuotti 100 miljoonaa Japanin jeniä (alle miljoona dollaria) perustajalleen Hiroyuki Nishimuralle, joka on myös kuvafoorumi 4chanin nykyinen omistaja.

Sivustoa ollaan kuvailtu "Japanin suurimpana Internet-yhteisönä, jolla on noin 10 miljoonaa päivittäistä vierailijaa".

Suurin osa sivuston viesteistä on lähetetty nimettömänä, joten se eroaa suuresti monista muista foorumeista, joihin yleensä on rekisteröidyttävä jollain tavalla ennen viestien lähettämistä.

Lähteet

Aiheesta muualla
2channel

Japanilaiset verkkosivustot
Keskustelupalstat
Kazakstanin parlamentti

Kazakstanin parlamentti koostuu Kazakstanin perustuslain mukaan kahdesta kamarista, mažiliksesta, joka toimii valtiopäivien alahuoneena ja senaatista.   Länsimaisessa englanninkielisessä joukkotiedottamisessa usein viitataan pelkkään mažilikseen, kun tarkoitetaan parlamenttia tai parlamenttivaaleja, kun taas kazakstanilaisessa lainsäädännössä mažilikseen viitataan parlamentin osana, parlamentin mažiliksena. Kazakstanissa senaattiin puolestaan viitataan pelkkänä senaattina esittämättä mažiliksen tapaan, että se olisi parlamentin senaatti. 98 yleisillä vaaleilla valitun mažiliksen valtiopäiväedustajan lisäksi Kazakstanin presidentin puheenjohtaman Kazakstanin kansan kokous äänestää yhdeksästä muusta valtiopäiväedustajasta. Näin ollen nämä Kazakstanin vähemmistökansallisuuksia edustaviksi tarkoitetut valtiopäiväedustajat ovat yhdessä suurempi yhdeksän valtiopäiväedustajan joukko kuin yleensä hallituksen myönteiset oppositiopuoluee, joiden kummankin edustajamäärä erikseen on noin seitsemän viime vuosien vaaleissa.

Parlamentin alahuone mažilis
Mažilikseen valitaan yleisellä valtakunnallisella puoluelistavaalilla 98 valtiopäiväedustajaa siten, että ehdokkaat ovat puoluevaalilistalla aakkosjärjetyksessä. Koska ehdokkaita voi olla enemmän kuin 98, ei suurimmankaan puolueen osalta äänestäjä voi tietää etukäteen, missä järjestyksessä puoluevaalilistalla ehdokkaat valittaisiin riippuen siitä, miten suuren määrän ääniä puolue saa. Vaaleissa saadun äänimäärän mukaan suhteellisen vaalitavan perusteella puolue itse määrää, ketkä pääsevät valtiopäiväedustajiksi äänestäjistä riippumatta.

Mažiliksen valtiopäiväedustajuuden menettää, jos eroaa tai tulee erotetuksi puolueestaan tai jos puolue lakkautetaan.  Näin tavallaan puolueella, joka voi erottaa valtiopäiväedustajan jäsenyydestään, on imperatiivinen mandaatti lakkauttaa vaalien tuloksena syntynyt valtiopäiväedustajan valta.

Parlamentin ylähuone senaatti
Senaatin osalta valitaan vaaleissa kaksi senaattoria jokaiselta Kazakstanin alueelta, alueen veroisesta tasavallan tasoisesta kaupungista sekä tasavallan pääkaupungista, joka myös on alueen veroinen tasavallan tasoinen kaupunki. Alueen veroiset kaupungit eivät kuulu mihinkään alueeseen, joten niissä ei käydä koskaan aluevaaleja. Näiden 28 vaalilla valitun senaattorin lisäksi Kazakstanin presidentti nimittää 15 senaattoria siksi, että perustuslain mukaan maan hallitus voisi tukea senaatissa kansallis-kulttuurisia ja muita merkittäviä yhteiskunnallisia intressejä.  Kazakstanin presidentillä on oikeus ennenaikaisesti erottaa nimittämänsä senaattori.

Lähteet ja huomautukset

Aiheesta muualla 

Parlamentit
Kazakstanin politiikka
Balzan FC

Balzan Football Club on jalkapalloseura Balzanin kunnasta Keski-Maltasta. Balzan pelaa Maltan korkeimmalla sarjatasolla Maltan Valioliigassa. Balzan on pelannut kertaalleen Euroopan sisäisissä kilpailuissa, kun se pääsi pelaamaan Eurooppa-liigan kauden 2015–2016 ensimmäiselle karsintakierrokselle. Balzan hävisi ottelusarjan bosniajahertzegovinalaiselle FK Željezničar Sarajevolle yhteismaalein 3–0.

Balzan perustettiin vuonna 1937 nimellä Balzan Youths Football Club.

Lähteet

Maltalaiset jalkapalloseurat
Hanna Kaila

Hanna Kaila (s. 31. heinäkuuta 1970 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja laulaja, joka on esiintynyt useissa musikaaleissa, äänityöskennellyt ja dubannut animaatioita. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1998. Hän on toiminut myös opettajana ja tekee laulujen käännöksiä.

Ura

Teatteri 
Hanna Kaila on työskennellyt mm. Helsingin Kaupunginteatterille:
 Rimakauhua rakkaudessa, 2005
 The Producers, 2007
 Kaunotar ja Hirviö, 2007
 Maija Poppanen, 2009
 Viulunsoittaja katolla, 2012

Animaatiot, elokuvat ja televisio

Elokuvat 
 Oho sano iimeili

Televisio 
 Toisen kanssa
 Kotikatu
Uusi päivä

Dubbaukset

Musiikki 
 Adiemus
 Kaksi maailmaa (Heikki Helan albumi)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 http://www.stepupschool.fi/opettajat/hanna-kaila-skene/ 
 http://www.imdb.com/name/nm0435047/bio
 http://turpatalli.net/hanna-kaila/
 http://www.leffatykki.com/henkilo/hanna-kaila
 https://kohokohdat.fi/helsinki/tapahtumat2/hanna-kaila-jukka-nylund-ja-kaj-chydenius-varisyttaa-selkapiita/ 

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset laulajat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Guanyu Zhou

Guanyu Zhou (, s. 30. toukokuuta 1999 Shanghai, Kiina) on kiinalainen rata-autoilija.

Zhou on kuulunut Ferrarin ja Renault’n nuorten kuljettajien akatemioihin. Hän on toiminut myös Renault’n testikuljettajana. Vuonna 2019 hänet palkittiin Formula 2 -sarjan Vuoden tulokkaaksi kilpa-autoilija Anthoine Hubert’n mukaan nimetyllä palkinnolla.

Kaudella 2022 Zhousta tuli ensimmäinen kiinalainen F1-kilpakuljettaja, kun hän ajaa Alfa Romeo -tallissa tallikaverinaan Valtteri Bottas. Zhou ajoi välittömästi pistesijalle uransa ensimmäisessä F1-kilpailussa Bahrainin GP:ssä sijoittuen kymmenenneksi ollen ensimmäinen pisteille ajanut kiinalainen F1-kuljettaja.

Ura 
Zhou aloitti uransa karting-luokista vuonna 2010. Vuonna 2013 hän voitti kartingissa Super 1 National Rotax Max Junior ja Rotax Max Euro Challenge Junior -luokkien mestaruudet.

Vuonna 2015 Zhou aloitti kilpauransa Italian Formula 4 -sarjassa, jossa hän saavutti kolme voittoa, kaksi paalupaikkaa ja yhdeksän palkintokorokesijoitusta sijoittuen sarjan loppupisteissä toiseksi. Hän ajoi samana vuonna Saksan ADAC Formula 4 -sarjassa yhdeksän kilpailua saavuttaen kaksi palkintokorokesijaa. Vuonna 2016 Zhou kilpaili Euroopan Formula 3 -sarjassa. Tätä ennen hän kilpaili Uuden-Seelannin Toyota Racing Series -sarjassa, josta hän saavutti yhden voiton ja neljä palkintokorokesijaa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Marraskuussa 2020 Zhou testasi Formula 1 -talli Renault’n kauden  autoa Bahrainissa yhdessä Oscar Piastrin ja Christian Lundgaardin kanssa.

Heinäkuussa 2022 Britannian GP:ssä Zhou kolaroi heti kilpailun alussa George Russellin ja Pierre Gaslyn kanssa. Zhoun auto lensi rengasvallin yli radan turva-aitaan, mutta hän selvisi kolarista ilman murtumia. Japanin GP:ssä Zhou ajoi yllättäen sateisissa olosuhteissa kilpailun nopeimman kierroksen, mutta ei saanut tästä lisäpistettä sijoituttuaan kilpailussa pistesijojen ulkopuolelle. Kyseessä oli ensimmäinen kiinalaiskuljettajan ajama nopein kierros F1-sarjassa ja ensimmäinen Alfa Romeon autolla ajettu nopein kierros sitten Andrea de Cesariksen ja Belgian GP:n 1983.

Formula 2 -tulokset

Formula 1 -tulokset

Tulokset kilpailuittain

Merkkipaalut

Lähteet

Kiinalaiset Formula 1 -kuljettajat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Le Roi

Le Roi on jyväskyläläis-vantaalainen yhtye, joka määrittelee musiikkinsa King Size Popiksi. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita niin popista, rockista, kuin elektronisesta musiikista. Le Roi julkaisi 19.9.2017 toisen albuminsa Elämä.

Historia  
Le Roi sai alkunsa vuonna 2012 kitaristi Jaakko Penttilän ja laulaja Eero Salonlahden yhteistyöprojektina, josta se kasvoi nopeasti bändiksi. Le Roi teki levytyssopimuksen Sound of Finland -yhtiön kanssa alkukeväällä 2015.

Jäsenet  

 Eero Salonlahti, laulu
 Jaakko Penttilä, kitara, taustalaulu
 Kalle Saarelma, basso, synat
 Aaro Laitinen, synat, taustalaulu
 Vili Kallonen, rummut

Entiset jäsenent  
 Markus Penttinen, kitara (2013–2017)

Diskografia

Studioalbumit 
 Vapaus, kahleet ja kaipaus (2016)
 Elämä (2017)

EP:t 
 Elokuvissa (2014)

Kokoelmilla 
 Eput rautaa 2 (2016, kappale "Vuonna 85")

Videot 
Puhdasta kultaa (2018)
1987 (2018)
Minä kävelen, minä juoksen (2018)
Tuulensuoja (2018)
Keep calm and carry on (2017)
 Jättiläisen askeleet (2017)
 Piilo (2017)
 Elämä on pilalla (2017)
Vuonna 85 (2016)
 Luoteisväylä (2016)
 Oman velan korko (2016) Video on yhtyeen mukaan kunnianosoitus Apulannan Anna mulle piiskaa -videolle.
 Sohvasankari (2015)
 Kristallimaa (2015)
 Lintu (2014). Musiikkivideo palkittiin Oulun Musiikkivideofestareilla pääpalkinto Kultapumpelilla 2014.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Le Roin kotisivut

Suomalaiset yhtyeet
Venäjän Berliinin-suurlähetystö

Venäjän Berliinin-suurlähetystö sijaitsee Mitten kaupunginosassa, osoitteessa Unter den Linden 55–65.

Nykyinen suurlähetystörakennus rakennettiin vuosina 1949–1951 Neuvostoliiton lähetystöksi Itä-Saksaan. Rakennuksen suunnitteli Anatoli Striževskin johtama saksalais-neuvostoliittolainen arkkitehtiryhmä, jonka muut jäsenet olivat Lebedinski, Sichert ja Skujiņš. Rakennus vihittiin käyttöön 7. marraskuuta 1952. Se edustaa tyyliltään stalinistista arkkitehtuuria, ja itäsaksalaiset arkkitehdit käyttivät sitä myöhemmin esikuvanaan. Leveän rakennuksen keskiosa on vedetty sisään katulinjasta.

Venäjän lähetystö on toiminut samalla paikalla vuodesta 1837. Vanha lähetystötalo oli valmistunut alkuaan yksityistaloksi 1730-luvulla. Se otettiin toisen maailmansodan aikana valloitettujen itäalueiden valtakunnanministeriön käyttöön ja tuhoutui lopulta sodan pommituksissa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Kotisivu 
Russische Botschaft  Berlin.de

Berliinin rakennukset ja rakennelmat
Suurlähetystöt
Napue

Napue on kylä Isossakyrössä Etelä-Pohjanmaalla. Kylä on antanut nimensä osana Suurta pohjan sotaa vuonna 1714 käydylle Napuen taistelulle, joka kuitenkin tosiasiassa käytiin viereisen Laurolan kylän puolella. Napuen kylässä sijaitsee Matti Visannin suunnittelema, vuonna 1920 pystytetty taistelun muistomerkki.

Napuessa sijaitsee vuonna 1908 rakennettu, luonnonkivipintainen Isonkyrön Osuusmeijeri. Sen menestystuotteeksi nousi 1980-luvulla Oltermanni-juusto, joka on 2000-luvulta asti valmistettu Valion muissa meijereissä. Nykyisin meijerin tiloissa toimii muun muassa palkitusta Napue-ginistään ja ruisviskistään tunnettu tislaamoyritys Kyrö Distillery Company.

Pitkä-Perttilän taloa sanotaan pisimmäksi pohjalaistaloksi: siinä on 13 ikkunaa peräkkäin. Taloa pidetään Topeliuksen Välskärin kertomusten sankarin, Perttilä-Bertenskiöldin kotitilana. Perttilänmäki ja Napuen taistelutanner kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.. Valle Antilan suunnittelema Perttilän riippusilta (1910) on Suomen vanhin liikenteelle avoin teräksinen riippusilta.

Lähteet

Isonkyrön kylät
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Danbury (Connecticut)

Danbury on kaupunki Yhdysvaltojen Connecticutin osavaltion länsiosassa, Fairfieldin piirikunnassa. Se sijaitsee satakunta kilometriä New Yorkin Manhattanilta pohjoiskoilliseen. Danburyssa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 80 893 asukasta, mikä teki siitä Fairfieldin piirikunnan neljänneksi väkirikkaimman kaupungin Bridgeportin, Stamfordin ja Norwalkin jälkeen. Kaupunki on osa New Yorkin metropolialuetta.

Kaupungin mukaan on nimetty mineraali danburiitti.

Maantiede
Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan Danburyn pinta-ala on 115 km2, josta 5,7 km2 on vesialuetta, lähinnä Candlewood Laken eteläisiä osia. Kaupungin rajanaapureita ovat lounaassa Ridgefield, etelässä Redding, kaakossa Bethel, koillisessa Brookfield, pohjoisessa New Fairfield sekä lännessä New Yorkin osavaltion Putnamin piirikunta.

Talous
Danburyssa sijaitsee alueellinen sairaala sekä osavaltionyliopisto Western Connecticut State University. Vuonna 2010 kaupungin suurimmat työnantajat olivat Boehringer Ingelheimin lääketehdas (2 500 työntekijää), Danburyn sairaala (2 300) ja Danburyn koulut. Kaupungissa on 13 alakoulua, kolme yläkoulua ja kaksi julkista high schoolia. Lisäksi on eri uskontokuntien kouluja ja muita yksityiskouluja.

Vuonna 2015 Danbury valittiin Yhdysvaltojen toiseksi parhaaksi kaupungiksi asua; edelle 24/7 Wall St. -taloussivuston rankingissa meni vain Idahon Meridian. Danbury on aiemminkin sijoittunut hyvin samantapaisissa vertailuissa. Vuonna 2014 Movoto-kiinteistönvälitysyhtiö valitsi Danburyn Connecticutin osavaltion kolmanneksi parhaaksi asuinalueeksi. Vuonna 2016 sama yhtiö listasi Connecticutin parhaita asuinpaikkoja lapsiperheille, ja Danbury arvioitiin siinäkin kymmenen parhaan joukkoon.

Historiaa 
Ensimmäiset eurooppalaiset siirtolaiset asettuivat nimellä Paquiack tunnetulle alueelle vuonna 1685, kun kahdeksan perhettä muutti sinne Norwalkista ja Stamfordista. He ostivat maata paikallisilta paquioque-intiaaneilta ja kutsuivat kyläänsä ensin nimellä Swampfield, kunnes vuonna 1687 viranomaiset nimesivät sen Danburyksi.

Danbury sai nimensä Englannin Essexissä sijaitsevan samannimisen kaupungin mukaan, josta monet alueelle asettuneet maahanmuuttajat olivat kotoisin. Kaupunki tuli 1800-luvulla kuuluisaksi hattuteollisuudestaan ja sai lempinimen Hat City. Siellä valmistettiin 1900-luvun alkuvuosina jopa joka neljäs yhdysvaltalainen hattu. Kaupungin läpi virtaava Still River saastui pahoin hatunteossa käytetystä elohopeanitraatista.

Tunnettuja entisiä ja nykyisiä asukkaita 

 Marian Anderson (1897–1993), laulaja
 Jonathan Brandis (1976–2003), elokuvanäyttelijä
 Tracy Chapman, laulaja
 Charles Ives (1874–1954), säveltäjä ja vakuutusmeklari

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Connecticutin kaupungit
Marvel vs. Capcom 3: Fate of Two Worlds

Marvel vs. Capcom 3: Fate of Two Worlds on vuonna 2011 julkaistu tappelupeli. Pelin julkaisi Capcom, joka myös kehitti pelin yhdessä Eightingin kanssa. Se julkaistiin  PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Peli on viidesosa Marvel vs. Capcom pelisarjassa, jossa hahmot on otettu Capcomin videopeleistä ja Marvelin sarjakuvista. Peli on samalla ensimmäinen osa, joka käyttää 3D-hahmomalleja edellisten osien sprite sijaan. Marraskuussa 2011 julkaistiin päivitetty versio Ultimate Marvel vs. Capcom 3.

Pelitilat
Marvel vs. Capcom 3 sisältää useita offline pelitiloja, kuten Arcade, jossa pelaajan tavoitteena on voittaa kolmen hahmon muodostama tag team ja edetä aina loppuotteluun saakka, jossa vastassa on Galactus ja hänen kaksi kätyriään. Jokaisella hahmolla on omanlaisensa loppu, jossa kerrotaan lyhyt tarina. Muita pelitiloja ovat Versus, harjoitustila ja Mission tila, jossa pelaajan on määrä suorittaa jokaisella hahmolla viisi tehtävää.

Lähteet

Vuoden 2011 videopelit
Tappelupelit
PlayStation 3 -pelit
Xbox 360 -pelit
Marvel-universumiin perustuvat videopelit
Capcomin videopelit
Talviuniversiadit 1970

VI Talviuniversiadit järjestettiin Suomessa Rovaniemellä 3.–9. huhtikuuta 1970.

Urheilulajit
Kilpailuissa jaettiin mitaleja 24 eri urheilulajissa. 

(Suluissa oleva numero kertoo lajin kilpailutapahtumien määrän)
 Alppihiihto (5)
 Jääkiekko (1)
 Maastohiihto (4)
 Taitoluistelu (4)
 Yhdistetty (1)
 Mäkihyppy (1)
 Pikaluistelu (8)

Osallistujamaat

Mitalitaulukko

Lähteet
 Kilpailuista nojankielisellä sivustolla
Pohjoismaiset hiihtolajit talviuniversiadeissa 1970

Pohjoismaiset hiihtolajit vuoden 1970 talviuniversiadeissa kilpailtiin 3.-9. huhtikuuta Rovaniemen välittömässä läheisyydessä Ounasvaaran alueella.

Miesten hiihto

Naisten hiihto

Miesten yhdistetty

Miesten mäkihyppy

Lähteet
 Kilpailuista norjankielisellä sivustolla 

Talviuniversiadit 1970