joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Mika Tähkäpää

Mika Tähkäpää (s. 8. tammikuuta 1963) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan yhden liigaottelun Turun Palloseurassa. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut valmentajana Turku HT:ssa.

Aiheesta muualla 
 

Vuonna 1963 syntyneet
Suomalaiset jääkiekkoilijat
Elävät henkilöt
Hiidenveden silta

Hiidenveden silta on Lohjalla sijaitseva, Hiidenveden ylittävä maantiesilta. Se kuuluu nykyisin Seututie 110:n linjaukseen, joskin se oli vuoteen 2009 Helsingin ja Turun välistä Ykköstietä, jolloin uusi moottoritie valmistui.

Nykyinen silta ei ole ensimmäinen kyseisellä paikalla, sillä sen edeltäjä valmistui vuonna 1941.

Historia

Vanha silta 
1930-luvulle tultaessa vanha Turuntie ei vastannut nopeasti kasvaneen autoilun tarpeita. Tämän seurauksena keskustelu uudesta linjauksesta alkoi. Etenkin Hiidenveden kohdalla mietittiin, pitäisikö tien kulkea sen etelä- vai pohjoispuolelta, ellei jopa näiden välistä. Lopulta päädyttiin kuitenkin tekemään tie Lohjan maalaiskunnan Paksalon niemen kautta, johon kuului myös sillan rakentaminen. 

Alkuperäiset vaihtoehdot sillalle olivat joko riippusilta, tai lyhyempi, penkereellä varustettu silta. Jälkimmäistä vastustivat esimerkiksi Lohjan selluloosa sekä paikalliset tukinuittajat. Selluloosatehdas halusi sillasta korkeamman, jotta suuremmat alukset pystyisivät kulkemaan sen ali, kun taas uittajat kokivat penkereen tekevän kohdan sopimattomaksi uitolle. Valitukset kuitenkin kumottiin korkeimmassa hallinto-oikeudessa, ja se päätettiin rakentaa. Silta päätettiin toteuttaa siten, että 50 metrisen pääaukon lisäksi toteutettaisiin sen tukkeutumisen varalta 12 metrin veneaukko. Lopun salmesta sen sijaan kattaisi uusi penger. 

Rakennustyöt yritettiin saada valmiiksi vuoden 1940 olympialaisia varten, mutta valitukset sillasta hidastivat urakkaa. Työväen määrä vaihteli, ja suurin osa heistä oli työttömiä. Silta saatiin valmiiksi vuonna 1941.

Uusi silta 
1960-luvulla Helsingin kaupunki aloitti vedenoton Hiidenvedestä. Se, että sillan penger sulki virtauksen, vaikutti tähän negatiivisesti. Tämä ei kuitenkaan ollut ainoa ongelma, sillä silta oli uusille ajoneuvoille liian matala ja kapea. Tämän takia uuden palkkisillan rakentaminen alkoi, joka valmistui vuonna 1972. Tämän jälkeen edellinen silta purettiin penkereen kanssa.

Lähteet 

Palkkisillat
Lohjan rakennukset ja rakennelmat
Lohjan liikenne
Suomen tieliikennesillat
Kansalaisten kaivosvaltuuskunta – MiningWatch Finland

Kansalaisten kaivosvaltuuskunta – MiningWatch Finland ry on riippumaton kansalaisjärjestö, jonka tarkoituksena on suhtautua kriittisesti Suomessa 2000-luvulla syntyneeseen voimakkaaseen kaivosinnostukseen. Se tarkoituksena ei ole lopettaa kaivannaistoimintaa Suomessa, vaan tuoda esiin epäkohtia, joita voimakas kaivannaistoiminnan viimeaikainen lisäämisinto Suomessa tuo tullessaan. Järjestö ei vastusta kaivostyöntekijöiden oikeuksien puolustamista.

Asiaan liittyvät olennaisesti ulkomaisen kiinnostuksen lisääntyminen kaivannaistoimintaan Suomessa, mikä osaltaan liittyy tarpeeseen fossiilisista polttoaineista vapautumiseksi ja sen tuomaan nopeaan sähköistämistarpeeseen ja akkumetallien tarpeeseen sekä siihen, että Suomessa kaivannaisverotus on kansainvälisesti alhaista. Kriittisyyttä taas aiheuttaa monta tekijää. Nykyinen kaivosteollisuus on pääasiassa ulkomaisten suursijoittajien omistuksessa, mikä ei tuo välitöntä hyötyä maahan. Lisäksi se tuhoaa elinympäristöjä kuten vesistöjä pysyvästi, kun vesistöjä on pidetty monessa yhteydessä Suomen arvokkaimpana luonnonvarana erityisesti sikäli, että kaivannaisjätteet ovat useimmiten vaarallista jätettä, jota ei voi ympäristöstä poistaa. 

Järjestön puheenjohtajana toimii FT Jari Natunen
, ja sillä on tiiviit yhteydet eri kansalaisliikkeisiin eri puolelle maata kuten Saimaan, Päijänteen, Oulujärven ja Käsivarren saamelaisalueiden paikallisiin toimijoihin.

Esimerkiksi Kanadassa toimii vastaavanlainen järjestö MiningWatch Canada.

Julkaisut 

Kaivosuhan alla – kirjoituksia kaivosmaisemasta (2022, toim. O. Rossi ja T. Huotari) ISBN 978-952-94-6800-3 (pehmeäkant.) ISBN 978-952-94-6801-0 (PDF)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kaivosvaltuuskunnan kotisivu
MiningWatch Canada (englanniksi)

Suomalaiset järjestöt
Ukrajinsk

Ukrajinsk (; ), vuoteen 1963 saakka Lisivka () on kaupunki Ukrainan Donetskin alueen Pokrovskin piirissä. Kaupunki sijaitsee maanteise noin 11 kilometriä Selydovesta kaakkoon, 32 kilometriä piirikeskus Pokrovskin keskustasta kaakkoon ja 42 kilometriä aluekeskus Donetskista luoteeseen. 

Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 10 837 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 1990 väkiluku oli ollut noin 19 400 asukasta.

Vuonna 1952 perustettiin Liskivan (Leskovon) kylä Ukrajinsk-kaivosta rakentaneita ja siellä työskenteleviä ihmisiä varten. Vuona 1963 asutus nimettiin kaivoksen mukaan ja sai kaupungin aseman. Ukrainan vuoden 2020 aluehallintouudistuksessa kaupunki liitettiin Pokrovskin piiriin; tätä ennen se oli Selydoven kaupungin (kaupunkipiirin) alaisuudessa. 

Tammikuun keskilämpötila on -6,6 °C, heinäkuun +21,5 °C. Vuotuinen sademäärä on yli 500 mm.

Lähteet

Aiheesta muualla

Donetskin alueen kaupungit
Pokrovskin piiri
OYS 2030

OYS 2030 on Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin hanke OYS:n uusimiseksi.

Tarkoituksena on rakentaa koko sairaala uudelleen vaihe vaiheelta, purkaa vanhaa ja rakentaa samalla uutta, jolloin sairaalan ei tarvitse pysähtyä, vaan väistöillä voidaan taata keskeytyksetön toiminta. Hankkeen ensimmäinen toteutusvaihe aloitettiin keväällä 2017 purkamalla pois vanha lämpökeskus, hakekuljetin, keskuskeittiön terminaalit, jäteasema ja niin sanottu massavarasto, jossa on ollut viimeisimmäksi kalustokorjaamon toimintoja. Tälle paikalle on rakenteilla uuden sairaalan A-osa. Purkuvaihe on edennyt niin, että uuden tieltä ovat väistyneet pysäköintitalo, hallintorakennus, ravintola Kotka, keskuskeittiö ja Oulun keskuspesula, joka on aloittanut toiminnan uusissa tiloissa Ruskon kaupunginosassa syksyllä 2020. Uudisrakennuksen ensimmäisen osan valmistuttua purkaminen etenee kirurgian torneihin. Kun kaikki uudisrakennukset on saatu toteutettua, puretaan jäljelle jääneet, huonokuntoiset vanhat rakennukset pois. Hankkeen on tarkoitus valmistua useassa vaiheessa, ja kokonaan valmista pitäisi olla näillä näkymin vuonna 2027.

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Oys2030.fi

OYS
Sorbonne Université

Sorbonne Université ranskalainen yliopisto Pariisissa. Se syntyi 1. tammikuuta 2018 yhdistämällä Paris-Sorbonnen (Pariisi-IV) ja Pierre-et-Marie-Curien (Pariisi-VI) yliopistot.

Se on jaettu kolmeen tiedekuntaan: humanistiseen tiedekuntaan, lääketieteelliseen tiedekuntaan sekä luonnontieteiden ja tekniikan tiedekuntaan. Vuonna 2019 Sorbonnen yliopistossa opiskeli 55 600 opiskelijaa, joista 10 200 oli kansainvälisiä opiskelijoita ja 6 700 tutkijaa ja tutkimusprofessoria.

Maailman parhaat yliopistot erottava QS World University Rankings for 2021 sijoittui Sorbonne Universitén sijalle 97. Shanghain ranking sijoitti Sorbonnen yliopiston maailman 39. parhaaksi yliopistoksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Yliopiston kotisivut  

Ranskan yliopistot
Pariisin koulutus
Seulonnan keskeiset artikkelit
Podhale Nowy Targ

Podhale Nowy Targ on jääkiekkojoukkue Nowy Targin kaupungista, Puolasta. Se pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Polska Hokej Ligassa. Joukkue on perustettu 1932 ja se on Puolan menestynein jääkiekkoseura 19:llä mestaruudellaan.

Saavutukset
Puolan mestaruus: 1966, 1969, 1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979, 1987, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 2007, 2010
Puolan cup: 2003, 2004
Interliigan mestaruus: 2004

Joukkue kaudella 2022-2023

Lähteet

Puolalaiset jääkiekkoseurat
Vuonna 1932 perustetut urheiluseurat
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2022

Vuoden 2022 jääpallon maailmanmestaruuskilpailut oli määrä järjestää alun perin vuonna 2021, mutta koronaviruspandemia esti turnauksen järjestämisen. Turnauksen B-sarja oli määrä järjestää helmikuussa, mutta koronaviruspandemian yltyessä useat maat ilmoittivat vetäytyvänsä turnauksesta. Turnauksen A-sarja oli määrä järjestää maalis-huhtikuussa, mutta Venäjän aloittaman sodan vuoksi muiden muassa Suomi ja Ruotsi ilmoittivat että ne eivät aio lähettää joukkuetta Venäjällä pidettävään turnaukseen.

Lähteet

Viitteet 

Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut
Samijlo Štšupak

Samijlo Štšupak, , (16. maaliskuuta 1894 tai 10. huhtikuuta 1895 Lypovets, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 10. maaliskuuta 1937) oli ukrainalainen kirjallisuuskriitikko ja poliittinen aktivisti.

Štšupak liittyi 1919 Ukrainan kommunistiseen puolueeseen (bolševikit) ja oli 1920-luvulla useiden lehtien päätoimittaja. Hän julkaisi ensimmäisen kirjoituksensa 1920. Vuonna 1930 hän muutti Harkovaan, ja hänestä tuli vuosiksi 1930–1936 Literaturna hazetan ja aikakauslehti Krytykan päätoimittaja. Hän oli Ukrainan työläiskirjailijoiden liiton johtajia ja Ukrainan kirjailijaliiton perustajia. Hänen kirjallisuuskritiikkinsä noudatti puolueen linjaa, ja vuosien 1925–1928 kirjallisuuskeskustelussa hän kuului Mykola Hvylovyin vastustajiin. Hän kirjoituksiaan on  julkaistu kokoelmina 1930-luvulla.

Štšupak pidätettiin 10. marraskuuta 1936, ja häntä syytettiin trotskilaiseen vastavallankumoukselliseen ryhmään kuulumisesta. Hänet tuomittiin kuolemaan ja ammuttiin. Hänen maineensa puhdistettiin myöhemmin.

Lähteet

Ukrainalaiset kriitikot
Stalinin vainoissa kuolleet
1890-luvulla syntyneet
Vuonna 1937 kuolleet
Jade Picon

Jade Picon (s. 24. syyskuuta 2001) on brasilialainen näyttelijä, liikenainen, digitaalinen vaikuttaja ja malli, joka sai mainetta digitaalisessa mediassa.

Vuonna 2022 hänet näytettiin Big Brother Brazilin 22. tuotantokaudella. Yksi osallistujista "Camarote"-ryhmässä, joka kokoaa yhteen (mediassa ja yleisön jo tuntemia) julkkiksia, jotka ovat kutsuneet ohjelman tiimin suoraan. Se oli seitsemäs, joka putosi 84,93 prosentilla äänistä seinässä näyttelijä ja laulaja Arthur Aguiaria sekä biologia ja opettaja Jessilanea vastaan ja pysyi 14. sijalla. Picon teki myöhemmin näyttelijädebyyttinsä saatuaan näyttelijäksi Chiara Guerran TV Globo -telenovelassa Travessia. Hänen castingaan kohdistui kritiikkiä, johon arvioijat ilmoittivat, ettei hänellä ollut DRT:tä eikä kokemusta asiantuntemuksen alalta.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Elävät henkilöt
Vuonna 2001 syntyneet
Sivut, joissa on tarkistamattomia käännöksiä
Brasilialaiset näyttelijät
Charles Bell

Charles Bell (marraskuu 1774 Edinburgh, Skotlanti – 28. huhtikuuta 1842 Hallow, Worcestershire, Englanti) oli skotlantilainen kirurgi ja anatomi. Bellin halvaus on nimetty hänen mukaansa.

Elämä ja ura
Edinburghin yliopistosta valmistunut Bell lähti vuonna 1804 Lontooseen, jossa hän toimi kirurgina ja opettajana. Vuonna 1815 hän lähti Brysseliin hoitamaan Waterloon taistelussa haavoittuneita. Vuonna 1829 hän sai Royal Societyn mitalin ja hänet lyötiin ritariksi vuonna 1831. Hän palasi Edinburghiin vuonna 1836 ja otti vastaan yliopiston kirurgian professuurin.

Hänen ensimmäinen teoksensa A System of Dissections, jossa selitetään ihmiskehon anatomiaa, julkaistiin Edinburghissa vuonna 1798 hänen ollessaan vielä opiskelija. Vuonna 1802 hän julkaisi sarjan taiteellisesti ja viimeistelynsä puolesta merkittäviä piirroksia aivojen ja hermoston anatomiasta. Vuonna 1811 Bell julkaisi teoksensa New Idea of the Anatomy of the Brain. Bellin myöhemmän aivojen anatomiaa koskevan tutkimuksen tuloksena syntyi laajennettu versio hänen vuonna 1811 ilmestyneestä teoksestaan (The Nervous System of the Human Body, 1830), joka on kokoelma hänen Royal Societyn edessä pitämiään esitelmiä. Näissä kirjoissa Bell kuvasi ja osoitti selkäytimen liike- ja tuntoratojen olemassaolon, jonka ranskalainen François Magendie vahvisti kokeellisesti ja tarkensi 11 vuotta myöhemmin.

Lähteet

Aiheesta muualla

Brittiläiset lääkärit
Brittiläiset kirurgit
Brittiläiset professorit
Vuonna 1774 syntyneet
Vuonna 1842 kuolleet
Kittilän työväentalo

Kittilän työväentalo sijaitsee Kittilän kirkonkylässä, ja talon omistaa Kittilän työväenyhdistys.

Rakennus
Kittilän työväentalo on rakennettu vuonna 1947. Talon on piirtänyt rakennusmestari Olavi Nurmi. Talo rakennettiin sekä talkoilla että palkatulla työvoimalla. Talo on kaksikerroksinen puurunkoinen ja alkuaan lautaverhoiltu. Talossa on sekä kellari että ullakko. Ulkoverhous vaihdettiin harmaisiin Minerit-levyihin vuonna 1964.

Taloa laajennettiin vuonna 1951 keittiön sisältävällä asunto-osalla, jonka julkisivu rapattiin. Vuonna 1981 taloon tehtiin lämpöremontti ja vaihdettiin ikkunat sekä osa ulko-ovista. Vuonna 1994 hiottiin ja lakattiin salin lattia ja korjattiin wc-tilat. Pääsisäänkäynti siirrettiin vuonna 1996 talon vastakkaiselle puolelle, ja niin saatiin naulakkotila väljemmäksi. Uunilämmitys muutettiin öljylämmitykseksi vuonna 1962, ja vuonna 1964 rakennettiin vesijohto ja viemäri.

Talon tilat
Talossa on eteinen, wc-tila, sali ja näyttämö sekä kahvila ja keittiö. Yläkerrassa on iso yhtenäinen 50–60 m²:n suurunen huonetila, kaksi huonetta ja keittiön käsittävä asunto ja varastotilaa. Sali on kooltaan 182 m², näyttämö 45 m², ravintola, ravin-tola 65 m², eteinen 73 m² ja asunto 45 m².

Talon nykyinen käyttö
Talon käyttö on ympärivuotista, ja tiloja vuokrataan juhla- ja kokouskäyttöön.

Viitteet

Työväentalot
Kittilän rakennukset ja rakennelmat
Ivan Pauloff

Ivan Vasilijevitsch Pauloff (26. marraskuuta 1857 Käkisalmi – 22. lokakuuta 1933 Käkisalmi) oli suomalainen virkamies, pankinjohtaja ja todellinen valtioneuvos.

Pauloff kävi Viipurin ruotsalaisen lyseon ja tuli vuonna 1878 Suomen Pankin virkamieheksi Pietariin. Vuonna 1881 hän palasi isänsä kuoltua takaisin Käkisalmeen ja toimi sitten kaupungissa raatimiehenä, kaupunginvaltuuston sihteerinä ja kaupungin kamreerina. Pauloff palasi Suomen Pankin virkamieheksi Pietariin vuonna 1889. Hänestä tuli vuonna 1895 Suomen valtiosihteerinviraston rahaston- ja taloudenhoitaja ja vuosina 1895–1918 hän toimi lisäksi keisarin yksityisen suomalaisen käsikassan rahastonhoitajana ja esittelijänä. Pauloff vaikutti siihen että Käkisalmi sai rautatien kaupunkiin kun rautatie oltiin aikeissa vetää kaupungin ohi. 

Suomen valtiosihteerinviraston jouduttua vuonna 1918 punaisten käsiin Pauloff pääsi palaamaan Suomeen. Hän oli sitten entisen ministerivaltiosihteeri C. A. Armfeltin yksityissihteerinä ja Savo-Karjalan Osake-Pankin Terijoen konttorin hoitajana ja sen jälkeen Pohjoismaiden Yhdyspankin Käkisalmen konttorin prokuristina ja rahastonhoitajana.

Lähteet 

Suomalaiset virkamiehet
Pietarinsuomalaiset
Vuonna 1857 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet
Zolfaghar (ohjus)

Zolfaghar () on iranilainen lyhyen kantaman ballistinen ohjus (SRBM). Se kuuluu Fateh-ohjusperheeseen. Ohjuksen julkisti puolustusministeri Hossein Dehghan vuonna 2016. Ohjus on yksivaiheinen ja käyttää kiinteää polttoainetta.

Operatiivinen historia 
Vuonna 2017 ohjusta on raportoitu käytetyn kohteita vastaan Syyriassa. 18. kesäkuuta 2017 Iran ilmoitti laukaisseensa kuusi Zolfaghar-ohjusta Deir ez Zorin alueelle. Ohjukset ammuttiin väitetysti Kermanshahin ja Kurdistanin tukikohdista, joista niille kertyi lentomatkaa yli 600 kilometriä. Siten se olisi Iranin pisimmältä tekemä ohjusisku sitten 1980-luvulla käydyn sodan Irakia vastaan.

Lokakuussa 2018 Iran käytti jälleen ohjuksia Syyriaan tekemissä iskuissaan. Ohjusten kohteina olivat Deir ez Zorissa sijaitsevat ISIS-keskittymät. Ohjusten lentomatka länsi-Iranista oli iranilaislähteiden mukaan 570 kilometriä.

Iranin on raportoitu mahdollisesti käyttäneen Zolfaghar-ohjuksia tammikuun 2020 hyökkäyksessään Ain Al Asadin lentotukikohtaan Irakissa.

16. lokakuuta 2022 Washington Post kertoi Iranin aikeista toimittaa ohjuksia Venäjälle Venäjän–Ukrainan sotaan sen jälkeen, kun Venäjällä alkoi yhdysvaltalaisarvion mukaan olla pulaa täsmäaseista. Tiedustelulähteiden mukaan Iran aikoisi toimittaa Venäjälle Zolfaghar-ohjuksien lisäksi myös Fateh-110 -ohjuksia. Sekä Iran että Venäjä ovat kiistäneet asetoimitukset Venäjälle Ukrainan sotaan. Sittemmin iranilaiset viranomaiset ovat kuitenkin vahvistanut Zolfaghar- ja Fateh 110 -ohjusten kaupan. Nämä toimitettaisiin Venäjälle 2-3 lähetyksenä "hyvin pian".

Tekniset tiedot 

 Pituus: 10,3 m
 Rungon halkaisija: 0,6 m
 Kantama: 700 km
 Taistelukärki: 500 kg HE-räjähde, tytärammukset
 Rakenne: 1-vaiheinen kiinteä polttoaine

Lähteet

Aiheesta muualla 

Lyhyen matkan ballistiset ohjukset
Iranin asevoimat
Suomen Dartsliitto

Suomen Dartsliitto on dartsin kattojärjestö Suomessa. Yhdistys perustettiin 27. marraskuuta 1975 nimellä  Suomen Tikkaliitto, mutta se muutti vuonna 1983 nimensä Suomen Dartsliitoksi.

Liiton puheenjohtaja on Veijo Viinikka.

Lähteet 

Darts
Suomalaiset urheilujärjestöt
Navajoiden reservaatti

Navajoiden reservaatti tai Navojomaa (, ) on navajo-intiaaneille varattu reservaatti, joka sijaitsee Utahin, New Mexicon ja Arizonan alueilla.

Pinta-alaltaan reservaatti on  noin 71 000 neliökilometriä, mikä tekee siitä Yhdysvaltain suurimman intiaanireservaatin.

Navajot saapuivat Yhdysvaltain eteläosiin oletettavasti jossain vaiheessa 1500-luvulla. Kun amerikkalaiset löysivät navajoiden mailta öljyä 1920-luvulla, nousi tarve organisoida hallitus, koska ainoastaan Yhdysvaltain liittovaltio voi tehdä sopimuksia alkuperäisväestön kanssa. Navajoiden omat hallintoelimet perustettiin vuonna 1923.

Laillinen status ja hallinto 
Navajoiden reservaatti on yksi Yhdysvaltain liittovaltion 547 tunnustamasta reservaatista, joka on myös suvereeni. Navajoiden reservaatilla ei kuitenkaan ole omaa perustuslakia.

Reservaatin pääkaupunki, Window Rock, sijaitsee Arizonan puolella.

Navajomaa on jaettu 110 kaupunkiin (), joista valitaan yhteensä 88 edustajaa Navajoiden neuvostoon. Nykyään neuvosto on reservaatin lakiasäätävä elin. Valta jaettiin kolmeen osaan vuonna 1991, ja reservaatilla on lisäksi omat toimeenpanevaa ja oikeudellista valtaa käyttävät elimensä. Toimeenpanevaa valtaa käyttää presidentti, joka valitaan vaaleilla. Vuodesta 2019 lähtien presidenttinä on toiminut Jonathan Nez. Presidentti, varapresidentti ja neuvoston jäsenet valitaan neljän vuoden välein pidettävissä vaaleissa.

Talous ja koulutus 
Reservaatti sijaitsee pääsääntöisesti kuivalla alueella, mikä vaikuttaa sen talouteen: merkittävä osa reservaatin asukkaista ansaitsee elantonsa reservaatin ulkopuolella. Työn perässä on myös muutettu esimerkiksi Kansas Cityyn tai Los Angelesiin. Kotitalouksien mediaanitulot olivat vuonna 2021 vain 30 275 dollaria, mikä on alle puolet Yhdysvaltain vastaavasta luvusta.

Vuonna 2015 reservaatin työttömyysasteen arvioitiin olevan 40–60 prosenttia. Merkittävä työllistäjä ovat olleet hiilikaivokset, jotka ovat puolestaan vaikuttaneet negatiivisesti alueen luontoon ja ihmisiin.

Reservaatin asukkaista 7,9 prosentilla on vähintään kandidaatintutkinto tai korkeampi koulutus (Yhdysvalloissa keskimäärin 35 prosenttia). Vuonna 2013 perustettiin Navajo Technical University, joka on ensimmäinen reservaatin alueelle perustettu yliopisto.

Väestö ja kulttuuri 
Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan reservaatin alueella asui 16 158 henkilöä. Väestöstä 21,6 prosenttia puhuu kotona jotain muuta kieltä kuin englantia.

Intiaaniheimoilla on oikeus määritellä itse, kuka kuuluu heimoon ja kuka ei. Tullakseen virallisesti navajoksi () henkilön täytyy olla vähintään 25-prosenttisesti navajotaustainen. Navajoiden reservaatti suosii tällaisia jäseniä muun muassa reservaatin alueen työllistämisessä.

Lähteet 

reservaatti
Jetit (yhtye)

Jetit oli Jukka Järvelän ja Pentti Lindqvistin muodostama 1970-luvun alkupuolella toiminut lauluduo, jonka singleinä julkaistut kappaleet olivat lähinnä Nacke Johanssonin säveltämiä tai Vexi Salmen käännöksiä (mm. Christie-yhtyeen kappale Iron Horse kääntyi "Eteenpäin").

Lähteet 
https://finnishsongwriters.wordpress.com/tag/jetit/

Suomalaiset duot
Sadyk Abelhanov

Sadyk Fahretdinovitš Abelhanov (, ; 1915-1943) oli tataaritaustainen neuvostoliittolainen tykkimies ja kersantti, joka otti osaa talvisodassa ja Suuressa isänmaallisessa sodassa. Hän menehtyi taisteluissa 28-vuotiaana.

Abelhanov syntyi tataariperheeseen Nižni Novgorodin kuvernementin Sergatšin piirikunnan kylässä nimeltään Semoçki (ven. Семеновка). Vuosina 1938-1940 Abelhanov palveli puna-armeijassa ja oli osallisena Mannerheim-linjan hyökkäyksissä. Demobilisoinnin jälkeen hän asusti ja työskenteli tehtaassa Leningradin kaupungissa.

Suuren isänmaallisen sodan aikana Abelhanov astui palvelukseen taas vuonna 1942. Tykkimies-kersantti Abelhanov taisteli eturintamalla lokakuusta eteenpäin, edeten Dnepr-jokea. Abelhanov oli ensimmäinen joka avasi tulen saksalaista pommikonetta vastaan ja hänet nimettiin rykmentin komentajaksi. Abelhanov oli merkittävässä roolissa pommituksista henkiin jääneiden pelastamisessa. Hän menehtyi lopulta itse taistelujen aikana.

Abelhanov haudattiin Ukrainan Dnipropetrovskin alueen Voiskovoien kylän joukkohautaan. Abelhanoville myönnettiin Leninin kunniamerkki ja Neuvostoliiton sankari -arvonimi. Abelhanovin mukaan on nimetty katu ja koulu hänen kotikylässään nykyisellä Nižni Novgorodin alueella.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Газета «Медина аль-Ислам», №18, страница 12

Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 1943 kuolleet
Neuvostoliittolaiset sotilaat
Venäläiset sotilaat
Tataarit
Navajoiden reservaatin presidentti

Navajoiden reservaatin presidentti (, ) on Navajoiden reservaatin toimeenpanovaltaa käyttävä viranhaltija, jonka valitsevat reservaatin asukkaat neljän vuoden välein. Samoissa vaaleissa valitaan myös varapresidentti ja Navajoiden neuvoston edustajat. Nykyisenä presidenttinä toimii Jonathan Nez, joka vannoi virkavalansa 15. tammikuuta 2019.

Reservaatin säätämien lakien mukaan presidentiksi voidaan valita sellainen henkilö, joka on vähintään 30-vuotias ja kuuluu virallisesti navajoihin. Lisäksi hänen tulee asua reservaatin alueella vähintään 3 vuotta ennen vaaleja. Samat vaatimukset koskevat myös varapresidenttiä. Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla.

Presidentin alaisuudessa toimii 10 ministeriötä ().

Sekä presidentti että varapresidentti saavat halutessaan reservaatin tarjoaman asuntoedun Window Rockissa. Mikäli he eivät ota tätä vastaan, reservaatti ei vastaa presidentin ja varapresidentin elinkustannuksista.

Lähteet 

presidentti
Presidentit
Live A Live

Live A Live () on Squaren kehittämä ja julkaisema roolipeli, joka on julkaistu vuonna  Super Nintendo Entertainment Systemille.

Pelistä on julkaistu uusintaversio vuonna 2022 Nintendo Switchille. Peliä ei ole lokalisoitu länsimaissa julkaisua varten ennen uusintaversiota.

Pelaaminen 
Pelissä on useita päähahmoja, jotka ovat pääosassa eri kappaleissa pelin aikana. Hahmot tulevat yhteen loppukappaleessa pelin ratkaisua varten. Pelin aikana käytetään samaa taistelumekaniikkaa, mutta eri kappaleissa on eri lähestyminen pelisuunnitteluun kuten eri tarina, pelimekaniikan piirre tai pelitaiteen tekijä. Pelin taiteen tekijät ovat tunnettuja manga-töistään ja heidän nimensä ovat esillä kappaleissa ja tekijöiden luettelossa.

Pelin taistelumekaniikka vastaa vuoropohjaista taktiikkapeliä, jossa hahmot sijaitsevat ruudukossa. Pelaajan hahmojen ja vastustajien hyökkäysalueet vaihtelevat, jonka johdosta onnnistumiseen vaikuttaa hahmojen sijoittelu siten, että pelaaja osuu vastustajaan mutta välttää osumat vastustajan hyökkäyksiltä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1994 videopelit
Super Nintendo Entertainment System -pelit
Edward Stockmann

Edward Frans Olof Stockmann (2. joulukuuta 1909 Helsinki – 3. elokuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Stockmannin vanhemmat olivat johtaja Frans Stockmann, Stockmannin perustajan G. F. Stockmannin poika, ja Edith Douët ja puolisot 1938–1946 Maire Helin ja vuodesta 1947 Rose-Marie Bismark. Stockmann tuli ylioppilaaksi Läroverket för gossar och flickor -koulusta 1930 ja harjoitti opintoja Svenska handelshögskolanissa 1931–1934. Hän oli Stockmann-yhtiön osto-osaston sisäänostaja 1934–1941, prokuristi vuodesta 1938, apulaisjohtaja vuodesta 1942, Helsingin tavaratalon apulaismyyntipäällikkö ja myyntipäällikkö 1954–1968, Helsingin tavaratalon johtaja 1968–1969 ja tavaratalotoiminnan ja Sesto-yksikön johtaja 1969–1974. Stockmannilla oli myös useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti (1957). Kauppaneuvoksen arvonimen Stockmann sai 1966.

Lähteet

Suomalaiset yritysjohtajat
Kauppaneuvokset
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 1990 kuolleet
On the Prowl


On the Prowl on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtye Steel Pantherin kuudes studioalbumi, joka julkaistaan 24. helmikuuta 2023.

Kappaleet 
 Never Too Late (To Get Some Pussy Tonight)
 Friends With Benefits
 On Your Instagram
 Put My Money Where Your Mouth Is
 1987
 Teleporter
 Is My Dick Enough (feat. Dweezil Zappa)
 Magical Vagina
 All That And More
 One Pump Chump
 Pornstar
 Ain’t Dead Yet
 Sleeping On The Rollaway

Lähteet 

 
Vuoden 2023 albumit
Steel Pantherin albumit
Prinsessa Pikkiriikki (elokuva)

Prinsessa Pikkiriikki on Lauri Maijalan ohjaama suomalainen elokuva, joka tulee ensi-iltaan 2024.

Kirjailija Hannele Lampelan Prinsessa Pikkiriikki -kirjoihin perustuvan elokuvan käsikirjoittaa Tuuli Kanervankallio ja kirjailija Lampela.

Elokuvan kuvaukset käynnistyvät keväällä 2023. Elokuvan tuottaa Helsinki-filmi ja sen levittäjä on Aurora Studios.

Lähteet 

Vuoden 2024 suomalaiset elokuvat
Tulevat elokuvat
Suomen Suurloosi

Suomen Suurloosi on Suomessa toimiva vapaamuurarijärjestö, jossa oli noin 7 500 jäsentä vuonna 2020.

Historia
Ruotsin vapaamuurarijärjestön toiminta alkoi Ruotsissa vuonna 1735 ja se tuli Suomeen vuonna 1756. Vapaamuurarius kiellettiin Venäjän vallan aikana. Suomen itsenäistyttyä vapaamuurariaatteen palautusta Suomeen alettiin suunnitella amerikansuomalaisten keskuudessa. Insinööri J. E. Tuokkola oli tutustunut Yhdysvalloissa asuessaan aatteeseen ja palattuaan Suomeen hän alkoi yhdessä amerikansuomalaisen asianajaja Toivo H. Nektonin kanssa puuhata ensimmäisen suomalaisen vapaamuurariloosin perustamista. Suomi loosi 1 perustettiin 22. elokuuta 1922 Helsingin Säätytalolla pidetyssä kokouksessa, johon osallistui New Yorkin osavaltion suurloosin suurmestari Arthur S. Tompkins seurueineen. Amerikkalaiset olisivat halunneet, että Yhdysvaltojen tapaan suomalaiseen vapaamuuraritoimintaan olisi osallistunut miehiä laajasti eri yhteiskuntaluokista, mutta Tuokkolan vaikutuksesta toimintaan kutsuttiin mukaan lähinnä liike-elämän ylintä johtoa ja muun eliitin edustajia. Loosin poliittinen aatemaailma edusti valkoisen Suomen jyrkkää oikeistolaisuutta, eikä mukaan haluttu juurikaan ottaa maalaisliiton tai edistyspuolueen kannattajia. Muun muassa presidentti Ståhlbergia pidettiin liian vasemmistolaisena järjestöön.

Vuonna 1923 Ruotsin kansallinen vapaamuurarijärjestö Svenska Frimurare Orden aloitti toimintansa Suomessa (Svenska Frimurare Orden i Finland) Suomen ruotsinkielisen kansanosan keskuudessa. Ruotsin Suuri Maaloosi ei halunnut tunnustaa amerikansuomalaisten aloittamaa Suomen muuraritoimintaa, ja välit järjestöjen välillä pysyivät pitkään hyvin viileinä. Ruotsin Suuri Maaloosi tunnusti Suomen Suurloosiin vasta vuonna 1949. Järjestöjen yhteydet ovat edelleen vain muodolliset.

Suomalaiset loosit olivat aluksi New Yorkin suurloosin alaisuudessa. Suomen itsenäinen suurloosi ry perustettiin vuonna 1924 ja rekisteröitiin 12. elokuuta 1935 nimellä Suomen Vapaiden ja Oikeutettujen Muurarien Suurloosi. 1930-luvun pula-aika ja äärioikeistolaisten liikkeiden harjoittama vapaamuurarivastainen kirjoittelu ja painostustyö upseeriliitossa ja kirkon piirissä vaikeutti järjestön toimintaa ja pienensi jäsenmäärää sotien välisenä aikana. Jatkosodan aikana toiminta oli vapaaehtoisesti keskeytetty Suomen ja Natsi-Saksan aseveljeyden vuoksi.
 
1980-luvulla järjestöstä kirjoiteltiin negatiiviseen sävyyn lehdistössä ja sen toimintaa käsiteltiin jopa Eduskunnassa kansanedustaja Heli Astalan eduskuntakyselyn myötä. Järjestön nimi muutettiin Suomen Suurloosiksi vuonna 1983.

Suomen Suurloosin suurmestareita ovat olleet seuraavat henkilöt.

Axel Solitander 1924 – 1944
V. M. J. Viljanen 1945 – 1946
Gunnar Jaatinen 1947 – 1951
Toivo Tarjanne 1951 – 1969
Aulis Kauppinen 1969 – 1975
Jaakko Meriluoto 1975 – 1983
Heikki Sysimetsä 1983 – 1987
Matti Peltonen 1987 – 1993

Pentti Somerto 1993 – 1999
Ilkka Runokangas 1999 – 2003
Arto Uusitalo 2003 – 2009
Heikki Mäki 2009 – 2011
Juhani Vuori 2011 – 2017
Jaakko Holkeri 2017 – 2021
Jukka Viinanen 2021–

Lisää tietoa
Vapaamuurarius Suomessa

Lähteet

Suomalaiset järjestöt
Vapaamuurarius Suomessa
Annankatu 32

Annankatu 32 on Helsingin Kampissa Annankadun ja Kansakoulunkadun kulmassa sijaitseva seitsenkerroksinen liike- ja toimistorakennus. Rakennuksen on suunnitellut Paavo Mänttärin arkkitehtitoimisto, ja se valmistui vuonna 1987. Rakennus on nykyään Lääkärikeskus Aavan käytössä.

Kuvaus 
Rakennus edustaa tyyliltään 1980-luvun postmodernismia laadukkaine rakennusmateriaaleineen. Siinä on seitsemän maanpäällisen kerroksen lisäksi kaksi kellarikerrosta ja konehuoneita sisältävä ullakkokerros. Rakennuksen julkisivu on verhoiltu punatiilellä ja graniitilla, ja sitä koristaa pitkät vertikaaliset ikkunalinjat ja ylemmissä kerroksissa särmikkäät erkkerit. Rakennuksen vesikatto on tehty tummanruskeasta pellistä, ja katutason sisäänkäyntien yllä on ruostumattomasta teräksestä tehdyt katokset. Rakennuksen sisäpihalla on viereisen tontin kanssa yhteinen lasirakenteinen laajennusosa.

Rakennuksen kantavat ulko- ja väliseinät on tehty teräsbetonista, ja välipohjat ovat ontelolaattaa. Kevyet väliseinät on rakennettu tiilestä ja teräksiseen runkoon kiinnitetystä kipsilevystä.

Historia 
Aiemmin Annankatu 32:n tontti oli rakentamaton, ja sitä käytettiin pysäköintialueena. Uutta rakennusta suunniteltiin viereisen Frenckellin kirjapainon laajennusosaksi, ja rakennuslupaa sille hakivat Christoffer von Frenckel ja Polar-rakennusyhtiö, joka toimi kohteen rakentajana. Annankatu 32:n suunnittelusta vastasi Arkkitehtitoimisto P. Mänttäri Ky., pääsunnittelijanaan Paavo Mänttäri. Rakennesuunnittelusta vastasi Insinööritoimisto Kalervo Kakko Ky.

Rakentaminen tapahtui samaan aikaan viereisen kirjapainotalon peruskorjauksen kanssa. Koska kaupunki oli hankkinut tontista Kansakoulunkadun puolelta 260 cm leveän kaistan, uusi rakennus sijoittui katulinjassa hieman sisemmäksi kuin muut rakennukset. Vuonna 1988 Mänttärin arkkitehtitoimistolle myönnettiin Kiviteollisuusliiton antama Kivipalkinto suomalaisen luonnonkiven käytöstä.

Vuonna 1992 kiinteistössä avautui tunnettu homobaari Don’t Tell Mama (DTM). Se muutti syksyllä 2002 Iso-Roobertinkadulle, ja sen tilalle tuli Nightclub Fever -yökerho, joka oli myös suosittu homoyleisön keskuudessa. Fever sulki ovensa toukokuussa 2011 vuokrasopimuksen päätyttyä.

Annankatu 32 sekä muutamat viereisten tonttien rakennukset siirtyivät 2000-luvun alussa Fennia-ryhmän omistukseen pitkäaikaiseksi kiinteistösijoituskohteeksi.

Muutokset ja remontit 
1990-luvun loppupuolella rakennuksen ullakkokerrokseen rakennettiin sauna- ja sosiaalitiloja. 2000-luvulla ylempään kellariin rakennettiin liiketiloja, ja pysäköintialue siirrettiin alempaan kellarikerrokseen. Vuosina 2011–2014 suoritettiin laajamittainen peruskorjaus, jonka yhteydessä sisäpihalle tehtiin lasiseinäinen hissiaula, ja maanpäällistä sekä maanalaista kerrosalaa kasvatettiin.

Lähteet 

Helsingin liikerakennukset
Kamppi
Postmoderni taide
Toimistorakennukset
Luettelo Etelä-Pohjanmaan aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Etelä-Pohjanmaan hyvinvointialueen aluevaltuutettuina:

Vaalikausi 2022-2025 
Etelä-Pohjanmaan aluevaltuustossa on valtuustokaudella 2022–2025 59 paikkaa.

Suomen Keskusta 
 Lasse Hautala
 Anneli Jäätteenmäki
 Esko Lehtimäki
 Jenni Puoliväli-Oksala
 Paula Sihto
 Helena Tuuri-Tammela
 Antti Kurvinen
 Esko Ahonen
 Olavi Kandolin
 Sari Palmu
 Lasse Anttila
 Kati Ojaniemi
 Pirkko Oikari
 Ville Ala-aho
 Esa Niemistö
 Aki Ylinen
 Meri Kujanpää-Mannila
 Sirpa Salomäki
 Antti Joensuu
 Silja Hiironniemi
 Juha-Pekka Keisala
 Jaakko Niemistö
 Arja Harjunpää

Kansallinen Kokoomus 
 Paula Risikko
 Elina Kärnä
 Sami Keskinen
 Harri Salonen
 Kai Pöntinen
 Janne Sankelo
 Mikko Aila
 Annu Ridanpää-Taittonen
 Jaakko Pukkinen
 Helena Lahtinen
 Jari Kankaanpää
 Lasse Rajala
 Raimo Vistbacka
 Marko Hakala
 Sami Kuula
 Riitta Koivula

Perussuomalaiset 
 Piia Kattelus-Kilpeläinen
 Marko Vainionpää
 Riitta Kangasluoma
 Harri Koskela
 Risto Mattila
 Helena Rahkola
 Jarkko Ala-Riihimäki
 Petri Juurakko

Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 
 Harry Wallin
 Sirkka Penttilä
 Margit Parkkamäki
 Aarne Heikkilä
 Tapio Varmola
 Emma Kivikangas

Suomen Kristillisdemokraatit 
 Kati Nummensalo
 Hanna-Liisa Malmi
 Lasse Ruotsala

Muut 
 Antti Perkkalainen (Vas.)
 Heli Rämäkkö (Vkk.→2022→VL.)
 Jenni Kuisti (Vihr.)

Lähteet 

Etelä-Pohjanmaan hallinto
Suomen hyvinvointialueet
Luettelo Keski-Pohjanmaan aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Keski-Pohjanmaan hyvinvointialueen aluevaltuutettuina:

Vaalikausi 2022-2025 
Keski-Pohjanmaan aluevaltuustossa on valtuustokaudella 2022-2025 59 paikkaa.

Suomen Keskusta 
 Sari Innanen
 Mika Lintilä
 Antti J. Saari
 Tapio Pajunpää
 Asko Syrjälä
 Pasi Kanniainen
 Veikko Laitila
 Tapani Hankaniemi
 Piia Rautiola
 Marja Tiala
 Reetta Hjelm
 Anja Törmä
 Tapio Peltokangas
 Timo Pärkkä
 Kai-Eerik Känsälä
 Arto Alpia
 Jussi Torppa
 Anneli Palosaari
 Tuija Leivo-Rintakorpi
 Toni Korkiala
 Reino Herlevi
 Erkki Huuki
 Maija-Liisa Pulkkinen

Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 
 Tiina Isotalus
 Emilia Teerikangas
 Sirpa Orjala
 Sakari Ruisaho
 Ulla-Riitta Harju
 Emma Haapasaari
 Pirjo Urpilainen
 Kristiina Teerikangas
 Mauri Lahti

Perussuomalaiset 
 Mauri Peltokangas
 Timo Sillanpää
 Tomi Kivelä
 Ilpo Åivo
 Matti Kalliokoski
 Ville Leppälä
 Pia Sillanpää

Kansallinen Kokoomus 
 Janne Jukkola
 Anna Nurmi-Lehto
 Sakari Telimaa
 Pekka Kauppi
 Helinä Marjamaa
 Pentti Haimakainen

Suomen ruotsalainen kansanpuolue 
 Margita Lukkarinen
 Marlén Timonen
 Magnus Björkgren
 Hans Snellman
 Mats Brandt

Suomen Kristillisdemokraatit 
 Mauri Salo
 Hanna-Lea Ahlskog
 Vuokko Lahti
 Hannu Kippo

Muut 
 Hanna Cygnel (Vihr.)
 Virpi Karhu (Vas.)
 Kauko Niemi (Vas.)
 Linda Hagström (Vkk.)
 Faisa Egge (Vihr.)

Lähteet 

Keski-Pohjanmaan hallinto
Suomen hyvinvointialueet
Luettelo Pohjanmaan aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Pohjanmaan hyvinvointialueen aluevaltuutettuina:

Vaalikausi 2022-2025 
Pohjanmaan aluevaltuustossa on valtuustokaudella 2022–2025 59 paikkaa.

Suomen ruotsalainen kansanpuolue 
 Joakim Strand
 Mikko Ollikainen
 Johanna Borg
 Hans-Erik Lindqvist
 Rainer Bystedt
 Carola Lithén
 Kenth Vikström
 Mia West
 Steven Frostdahl
 Johanna Holmäng
 Patrick Ragnäs
 Nina Brännkärr-Friberg
 Anne Salovaara-Kero
 Sari Somppi
 Johanna Juthborg
 Gun Kaptens
 Annica Haldin
 Joacim Sandbacka
 Mikael Gädda
 Gösta Willman
 Katarina Näs
 Ann-Britt Backull
 Kim Yli-Pelkola
 Niclas Sjöskog
 Maria Tokou
 Maria Palm
 Jenni Ahlbäck
 Gunilla Jusslin
 Karl-Gustav Svedjebäck
 Åsa-Britt Forth-Snellman
 Ramieza Mahdi
 Johan Kullas

Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 
 Kim Berg
 Matias Mäkynen
 Mervi Rantala
 Arja Miettinen
 Sari Ala-Heikkilä
 Maria Tolppanen
 Jorma Kivimäki
 Peter Sjökvist

Kansallinen Kokoomus 
 Marko Heinonen
 Tommi Mäki
 Henrik Huhta
 Petri Pihlajaniemi
 Kai Luoma
 Antti Tuomela

Perussuomalaiset 
 Helinä Sipinen
 Anne Rintamäki
 Päivi Karppi
 Jukka Mäkynen
 Asko Salminen

Suomen Kristillisdemokraatit 
 Peter Östman
 Martin Byggmästar
 David Peterson
 Andreas Hjulfors

Muut 
 Lotta Alhonnoro (Vihr.)
 Harri Moisio (Vas.)
 Minna Niemi (Kesk.)
 Pasi Keskinen (Kesk.)

Lähteet 

Pohjanmaan maakunnan hallinto
Suomen hyvinvointialueet
Ruotsin kansalaisuus

Ruotsin kansalaisuus on laillinen suhde Ruotsin kuningaskunnan ja yksittäisen ihmisen välillä. Maassa noudatetaan yleensä ius sanguinis -periaatetta.

Kansalaisuuden saaminen syntymällä tai adoptiolla 
Vuodesta 2015 lähtien kaikki lapset, joiden vanhemmista vähintään toinen on Ruotsin kansalainen, ovat automaattisesti Ruotsin kansalaisia. Ennen vuotta 2015 syntyneet lapset saivat kansalaisuuden vain, jos äiti on lapsen syntyessä Ruotsin kansalainen. Isän kautta kansalaisuuden saattoi saada, mikäli tämä on Ruotsin kansalainen ja lapsi syntyy Ruotsin maaperällä. Mikäli lapsi syntyy Ruotsin ulkopuolella Ruotsin kansalaisuuden voi siirtää isän kautta ainoastaan, jos tämä on naimisissa lapsen äidin kanssa lapsen syntyessä.

Adoption kautta Ruotsin kansalaisuuden voi saada alle 12-vuotias hakija, joka täyttää jonkin seuraavista ehdoista:

 Adoptio on toteutettu Ruotsin tai jonkin toisen Pohjoismaan viranomaisen päätöksellä
 Adoptio on toteutettu jonkin muun maan viranomaisen päätöksellä, jonka Ruotsin viranomainen on hyväksynyt Ruotsin lakiin nojaamalla
 Adoptio on laillinen Ruotsin lain mukaan.

Kansalaisuuden saaminen hakemuksella 
Kansalaisuuden voi saada hakemuksella, mikäli hakija:

 on vähintään 18-vuotias
 pystyy todistamaan henkilöllisyytensä
 on asunut Ruotsissa riittävän kauan
 on Ruotsissa asuessaan käyttäytynyt nuhteettomasti
 omaa pysyvän oleskeluluvan Ruotsissa

Vaadittu asumisaika riippuu hakijan olosuhteista ja on perustapauksissa 5 vuotta. Tohtoriopintoja Ruotsissa suorittavat hakijat voivat joissain tapauksissa sisällyttää opintoaikansa tähän. Tätä voidaan kuitenkin lyhentää seuraavissa tapauksissa:

 Hakija on elänyt vähintään 2 vuotta avio- tai avoliitossa Ruotsin kansalaisen kanssa: 3 vuotta 
 Hakija on valtioton tai pakolainen: 4 vuotta 

Toisten Pohjoismaiden kansalaiset voivat saada kansalaisuuden joko hakemuksella (jolloin vaadittu Ruotsissa asumisaika on 2 vuotta) tai ilmoituksella, jolloin vähintään 18-vuotiaan hakijan on täytynyt asua maassa vähintään 5 vuotta ennen tätä eikä häntä ole tuomittu tänä aikana vankeusrangaistukseen.

Ruotsin kansalaisuuden saaminen ei vaadi ruotsin kielen taitoa. Vuonna 2021 maan hallitus ilmoitti harkitsevansa kielitaitovaatimuksen lisäämistä. Esityksen mukaan hakijalta vaadittaisiin tasoa A2 kirjallisessa ja suullisessa kielitaidossa ja tasoa B1 kuulonymmärtämisessä.

Kaksoiskansalaisuus 
Ruotsi hyväksyy kaksoiskansalaisuuden. Ruotsin kansalaiset ovat myös Euroopan unionin kansalaisia.

Ruotsin kansalaiset, myös kaksoiskansalaiset, voidaan kutsua asepalvelukseen. Pohjoismaat ovat kuitenkin sopineet keskenään, että kaksoiskansalaiset suorittavat mahdollisen asevelvollisuuden asuinmaassaan.

Lähteet 

Kansalaisuus
kansalaisuus
Horizon Worlds

Horizon Worlds (aiemmin Facebook Horizon) on ilmainen virtuaalitodellisuuteen perustuva verkkopeli, joka myös sisältää työkalut virtuaalitodellisuuden ympäristöjen luontiin. Peli on keskeinen osa Metan (entinen Facebook) metaversumi-strategiaa. Sen käyttö vaatii Oculus Rift S tai Meta Quest 2 -virtuaalitodellisuuslasit.
Ympäristö julkaistiin Yhdysvalloissa ja Kanadassa 9. joulukuuta 2021.

Meta Platforms ilmoitti budjetoivansa vuoden 2021 aikana 10 miljardia dollaria metaversumi-divisioonaansa kehittääkseen virtuaalitodellisuuslaitteistoa, -ohjelmistoa ja sisältöä.

Elokuussa 2022 Facebook julkaisi beeta-version virtuaalitodellisuus-etätyöympäristöstään Horizon Workrooms, jossa metaversumitekniikalla voidaan käydä neuvotteluja samassa virtuaalitilassa.

Vastaanotto

Mark Zuckerberg postasi Horizon Worldista nettiin elokuussa 2022 kuvakaappauksia, kun Horizon Worlds avattiin Ranskassa ja Espanjassa. Forbes kommentoi että "tajuaako Zuckerberg kuinka kamalalta hänen Metaversuminsa näyttää?" Zuckerbergin hahmo leijui tyhjässä huoneessa, johon oli sijoitettu Eiffel-tornin ja Sagrada Familian mallit. Lehti vertasi hahmojen ulkonäköä Nintendon Mii-hahmoihin ja kommentoi että niillä ei ole edelleenkään jalkoja.

Meta asetti tavoitteeksi että Horizon Worldsilla olisi 500 000 kuukausittaista käyttäjää vuoden 2022 loppuun mennessä. Lokakuussa 2022 vuodetun raportin mukaan käyttäjien määrä oli alle 200 000 ja on laskenut keväästä lähtien. Suuri osa käyttäjistä ei palaa peliin enää aloituskuukauden jälkeen. Suuressa osassa käyttäjien luomista maailmoista ei käy kukaan, ja vain 9 prosentissa vierailee yli 50 ihmistä. Käyttäjämäärä jää kauas suositumpien VR Chatin ja jo vuonna 2003 julkaistun Second Lifen taakse.

Viitteet

Facebook
Virtuaalimaailmat
Vuoden 2021 videopelit
Verkkomoninpelit
Yhdysvalloissa kehitetyt videopelit
Windows-pelit
Kainkäärmeenpoika

Kainkäärmeenpoika (etunimeltään Kai [kutsumanimeltään Kaide]) on suomalainen kuvataiteilija ja ex-muusikko, joka tunnetaan pyrkimyksestään luoda aikoinaan 1980-luvulla itsestään Suomen musiikkikulttuuriin ensimmäinen queer-artisti.

Ura
Kaide tutustui sanoittaja Jaana Rinteeseen ja tuottaja Ralf Örniin Helsingissä 1980-luvun alussa. Rinne ja Örn työskentelivät vuonna 1984 Vaaralliset Levyt -levy-yhtiöllä, mikä johti siihen että Kai päätyi työstämään levy-yhtiöllä Esa Saarisen Filosofia-albumia. Hän teki levylle sävellys- ja sovitustyötä. Hän päätyi myös kuvittamaan levyltä julkaistun singlen "Poikarakkaus" kansikuvan. Albumin nauhoitusvaiheessa Örn huomasi, että nauhoituksiin annettua studioaikaa jäi hyödyntämättä, minkä kautta alettiin luomaan Kain omaa pitkäsoittoa. Lopputuloksena syntyi punk-henkinen elektroniikkalevy, jonka aiheena oli homoseksuaalisuus. Lopulta levy kuitenkin hyllytettiin levy-yhtiön toimesta sen aiheen vuoksi eikä sitä julkaistu.

Vuonna 1986 Kai palasi Dekadenz-levy-yhtiöllä, missä hänelle nauhoitettiin neljä kappaletta sisältänyt punk rock -EP. Sen oli tarkoitus ilmestyä saman vuoden kesällä, mutta sekin jäi lopulta julkaisematta. EP:tä ehdittiin promota myös Kain harvinaisiksi jääneiksi live-esiintymisillä.

Kai vetäytyi julkisuudesta 1990-luvun alkupuolella.

Kain musiikkia on julkaistu ja vuodatettu internettiin 2010-luvulta lähtien. Hänen tunnetuimmaksi kappaleekseen on muodostunut kappale "Homon kyrpä ei seiso naiselle". Svart Records julkaisi Kain vuonna 1984 julkaisemattomaksi jääneen albumin 350 kappaleen vinyylipainoksena lokakuussa 2022.

Yksityiselämä
Kai eli nuoruutensa pääosin Helsingissä. 18-vuotiaana hän pakeni asevelvollisuuttaan muuttamalla Lontooseen. Elettyään kaupungissa kaksi vuotta hän palasi Helsinkiin. Hän opiskeli kuvataidetta Vapaassa Taidekoulussa 1980-luvun alussa. Kai on kertonut olevansa homoseksuaali.

Elellessään 1980-luvulla Helsingissä Kai oli aktiivisesti mukana paikallisessa yöelämässä pyörien muun muassa erilaisilla klubeilla, diskoissa ja punk-piireissä.

1990-luvun alussa Kai muutti Tukholmaan, missä hän työskenteli muun muassa kuvitustöiden tekijänä paikallisille naistenlehdille. Viimeisimpien tietojen mukaan hän asuu yhä kaupungissa.

Diskografia

Studioalbumit
 Kainkäärmeenpoika (2022)

Lähteet

Suomalaiset muusikot
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Suomalaiset viihdetaiteilijat
Heikki Nyman

Heikki Nyman (s. 1946) on suomalainen filosofi, joka tunnetaan erityisesti Ludwig Wittgensteinin teosten toimittajana ja suomentajana.

Nyman työskenteli Helsingin yliopistossa Georg Henrik von Wrightin assistenttina ja osallistui Wittgensteinin kirjallisen jäämistön toimittamiseen ja julkaisemiseen. Hän suomensi 1970–1980-luvulla Wittgensteinilta kaikkiaan neljätoista kirjaa sekä lehtiartikkeleita.

Nyman on tutkinut myös Alfred Hitchcockin ohjaamia elokuvia ja laatinut 1800-sivuisen tutkimuksen Hitchcockin kosketus, joka on julkaistu omakustanteena 1990-luvulla. Antti Alasen mukaan teos on ”omaa luokkaansa koko maailmassa”.

Viitteet

Vuonna 1946 syntyneet
Suomentajat
Suomalaiset filosofit
Suomalaiset tietokirjailijat
Elävät henkilöt
Zala Lancet

Zala Lancet () on venäläisen, Kalašnikov-konserniin kuuluvan Zala Aeron suunnittelema miehittämätön, sähkömoottorin avulla etenevä räjähdelennokki ().

Lennokkimalli esiteltiin kesäkuussa 2019 ja sen tuotanto alkoi vuonna 2020. Lennokkia on valmistettu ainakin noin 250 kappletta. Lennokista on valmistettu ainakin kahta tai kolmea eri muunnosta, joissa räjähdysainetta on 1 (Lancet-1), 3 (Lancet-3), tai 5 kilogramman luokkaa. 

Venäjä on testannut Zala Lancet -räjähdelennokkia sotatoimissaan Syyriassa marraskuussa 2020 ja kesällä 2021 sekä käyttänyt niitä sittemmin hyökkäyssodassaan Ukrainassa ainakin kesäkuusta 2022 lähtien.

Tekniset tiedot 

Zala Lancet -lennokin ominaisuudet vaihtelevat merkittävästi mallista toiseen.

Katso myös
 Zala Kub
 HESA Shahed-136
 Orlan-10
 Switchblade
 Baykar Bayraktar TB2

Lähteet

Aiheesta muualla

Miehittämättömät ilma-alukset
Venäjän asevoimat
Fanes

Fanes (, tai ) tai Phanes (lat.) voi viitata seuraaviin:

 Fanes, jumaluus kreikkalaisessa mytologiassa
 Fanes Halikarnassoslainen (500-luku eaa.), sotilas
 Skordonísi eli Fanés, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä Kreikassa
 Phanes, perhossuku
Ukrainan vapautuksen liitto

Ukrainan vapautuksen liitto (, SVU) oli ukrainalaisten emigranttien perustama järjestö. Järjestön keskus oli aluksi Lvivissä, mutta 1914 se muutti Wieniin.

SVU toimi ensimmäisen maailmansodan aikana Itävalta-Unkarissa ja Saksassa, ja sen tarkoituksena oli edustaa Venäjän vallan alla olevia ukrainalaisia. Jäsenistö koostui lähinnä Keski-Ukrainan (Dneprin Ukrainan) sosialisteista, jotka olivat joko paenneet tai jotka oli karkotettu Itävallan alueelle. He pyrkivät Itävalta-Unkarin ja Saksan Venäjää vastaan käymän sodan avulla edistämään Ukrainan itsenäisyyttä. Lopullisena tavoitteena oli luoda Ukrainaan rakenteeltaan demokraattinen perustuslaillinen monarkia ja yksikamarinen lainsäädäntöelin.

Järjestön tehtäviin kuului sotavangeiksi jääneiden Venäjän armeijan ukrainalaisten sotilaiden auttaminen eri tavoin, ja se perusti 1916 Lviviin toimiston, joka rakensi koulujärjestelmän Itävallan vallassa oleville Ukrainan alueille.

Helmikuun vallankumouksen puhjettua Venäjällä SVU katsoi tehtävänsä laajentuneen, ja sen ponnistusten ansiosta perustetiin kaksi Ukrainan armeijan divisioonaa, Saksan armeijan alaisuuteen Sinitakit ja Itävallan armeijan alaisuuteen Harmaatakit. SVU hajosi virallisesti 1. toukokuuta 1918.

Liitossa toimineita
 Dmytro Dontsov
 Mykola Zaliznjak
 Volodymyr Dorošenko
 Markijan Melenevskyi
 Oleksandr Skoropys-Joltuh’ovskyi
 Andri Žuk

Lähteet

Ukrainalaiset järjestöt
Ukrainan historia
Wyatt Johnston

Wyatt Johnston (s. 14. toukokuuta 2003 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Johnston pelaa NHL-joukkue Dallas Starsin organisaatiossa. Stars varasi Johnstonin ensimmäisellä kierroksella 23. varausvuorolla vuoden 2021 varaustilaisuudessa. Hänen pelipaikkansa on keskushyökkääjä ja hänen kätisyytensä on oikea. Johnston on pelannut kaksi NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt yhden maalin. Tilastot päivitetty 17. lokakuuta 2022.

Lähteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Dallas Starsin pelaajat
Dallas Starsin varaamat pelaajat
Vuonna 2003 syntyneet
Elävät henkilöt
Ritva Kylli

Ritva Kylli on suomalainen historioitsija.

Kylli on Suomen ja Pohjois-Euroopan historian dosentti. Hän toimii arktisen ja pohjoisen historian yliopistonlehtorina Oulun yliopistossa. Hänen tutkimusteemansa liittyvät ruokaan, ympäristöön ja terveyteen sekä arktisten ja pohjoisten alueiden historiaan.

Kylli valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1999 ja väitteli tohtoriksi vuonna 2005. Väitöskirja Kirkon ja saamelaisten kohtaaminen Utsjoella ja Inarissa 1742–1886 palkittiin Oulun yliopiston vuoden parhaana väitöskirjana.   

Kylli oli tutkijavieraana Hokkaidon yliopistossa vuonna 2018.

Kyllille myönnettiin Suomen ruokahistoria -teoksesta aikakauslehti Kanavan ja Otavan Kirjasäätiön Kanava-palkinto vuoden 2021 parhaana kotimaisena tietokirjana. Teos oli myös tietokirjallisuuden Finlandia-palkintoehdokas samana vuonna ja Botnia-kirjallisuuspalkintoehdokas vuonna 2022.

Julkaisut

Lähteet 

Suomalaiset historioitsijat
Suomalaiset tietokirjailijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Richard Secord

Richard V. Secord (s. 1932 La Rue, Ohio) on yhdysvaltalainen kenraalimajuri. Hänet tunnetaan erityisesti roolistaan Iran-Contra-skandaalissa, johon liittyen hän sai sotilasuransa jälkeen ehdollisen vankeustuomion.

Elämä 
Secord aloitti opiskelun West Pointin sotilasakatemiassa vuonna 1951 ja valmistui sieltä 1955. West Pointin jälkeen Secord aloitti sotilaslentäjäkoulutuksen. Secord osallistui lentäjänä muun muassa Vietnamin sotaan.

Secord ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 1980. Hän jätti asevoimat toukokuussa 1983.

Vuodesta 1984 lähtien Secord sekaantui myöhemmin Iran-Contra-skandaalina tunnettuun tapahtumaketjuun, jossa presidentti Ronald Reaganin hallinto myi salaa aseita Iraniin ja rahoitti saaduilla rahoilla laittomasti Nicaraguan contra-sissejä. Skandaalin tultua ilmi Secord sai syyteneuvottelujen jälkeen kahden vuoden ehdollisen vankeusrangaistuksen, sillä hän valehteli Yhdysvaltain kongressille omasta roolistaan skandaalissa.

Lähteet 

Vuonna 1932 syntyneet
Yhdysvaltalaiset kenraalit