joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kattegatin jäätikkövirta

Kattegatin jäätikkövirta ( ) on viime jääkaudella Fennoskandian mannerjäätikköön kuulunut ja Etelä-Norjan Oslonvuonon ympäristöstä virrannut jäätikkövirta, joka on laskeutunut Norjanhaudan syvänteeseen Skagerrakinssa, mutta sen poistumisreitin mentyä tukkoon, se on jatkanut etelään Kattegatiin ja Tanskaan päin.

Jäätikkövirta 
Jääkauden keskivaiheen eli Keski-Veikselin kauden loppuvaiheessa on alkanut Fennoskandian mannerjäätikön laajempi jäätiköityminen. Norjanhaudan jäätikkövirta, jota on ruokkinut idässä Keski-Ruotsin virtauskieleke ja pohjoisessa Etelä-Norjan jääkalotti, on poistunut jäätiköltä  pitkin Norjanhautaa ja lohkeillut Norjanhaudan suulla Pohjanmereen runsaasti jäävuoria. Kattegatiin ja Skagerrakin itäosiin on toisinaan kertynyt Itämeren jäätikkövirran reuna-alueiden sulamisvesiä, koska niiden lasku-uomat Pohjanmereen ovat välillä olleet tukossa. Jääkauden kylmyyskauden alkuaikoina on Kattegatiin siksi muodostunut varsin laaja Kattegatin jääjärvi, joka jäi kuitenkin suhteellisen lyhytikäiseksi. Norjanhaudan jäätikkövirta  on aikavälillä 30 000–27 000 vuotta sitten  (lyhennetään vs, vaihtoehtisesti 28 500–26 000 vs ) ollut pysähdyksissä, sillä Etelä-Norjan kaloottijäätiköltä on levinnyt uutta jäätä jäätikkövirran eteen. Entisen reitin mentyä tukkoon, on Oslonvuonnosta alas mereen virranneiden jäätiköiden täytynyt tukeutua eteläiselle reitille. Tätä tapahtumaa kutsutaan Kattegatin jäätikkövirraksi. Jäätikkövirta on seurannut Ruotsin nykyrannikkoa, sillä Keski-Ruotsin virtauskieleke on tuolloin ollut hitaasti virtavassa tilassa. 

Jäätikkövirta on lopulta täyttänyt koko Kattegatin ja sen läntinen reuna on päätynyt Keski-Tanskaan. Etelässä se on törmännyt Tanskan saarien takaa vastaan tulleeseen Itämeren jäätikkövirran kätkikielekeeseen. Mannerjäätikön reuna on jääkauden LGM-vaiheessa kulkenut pohjois-etelä-suuntaisena linjana keskellä Jyllannin niemimaata. Jäätiköiden alettua sulaamaan, on sen reunan alkanut vetäytyä Norjanhaudan taakse kohti pohjoista. Norjanhaudan reitin auettua taas noin 27 000 vs on jäätikkövirta kääntänyt suunnakseen länsi ja siellä aukeavaa Pohjanmerta. Vaikka Kattegatin jäätikkövirta oli kadonnut, on Kattegatin jääjärvi säilynyt vielä jonkin aikaa. Järvelle kuuluvia sedimenttejä ajoitettaessa ollaan päädytty jääjärven tyhjentymisajankohdaksi noin 24 000–22 000 vs.

Myöhemmin, kun jääkauden huippuvaihe on alkanut, on Kattegatissa alueen jäätiköitymisestä vastannut Keski-Ruotsin virtauskieleke, joka on taas aktivoitunut ja alkanut siten laajentua sinne.

Geologisia muodostumia 
Kattegatin jäätikkövirta muodosti merenpohjalle pohjamoreenikerroksen, joka on asettunut aikaisemmin muodostuneiden sedimenttien päälle. Kattegatin jääjärven sedimentit ja seuraavan jäätiköitymisen moreenikerrostumat ovat auttaneet ajoittamaan Kattegatin jäätikkövirran toiminta-ajan.

Katso myös 
 Luettelo Fennoskandian mannerjäätikön virtauskielekkeistä ja jäätikkövirroista

Lähteet 

Fennoskandian mannerjäätikkö
Lumi peittää setripuut

Lumi peittää setripuut (Snow Falling on Cedars) on Scott Hicksin ohjaama yhdysvaltalainen oikeussalidraama vuodelta 1999. David Gutersonin samannimiseen esikoisromaaniin perustuvan elokuvan ovat käsikirjoittaneet ohjaaja Hicks ja Ron Bass, ja sen pääosissa näyttelevät Ethan Hawke, Max von Sydow, James Cromwell ja Sam Shepard. 

Länsirannikon Washingtonin osavaltioon vuonna 1950 sijoittuva elokuva kertoo amerikanjapanilaisten vaikeasta asemasta Yhdysvalloissa toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina. Japanilaissyntyistä miestä syytetään valkoisen kalastajaystävänsä murhasta, ja oikeudenkäynnistä raportoi syytetyn vaimon kanssa nuorena seurustellut amerikkalainen toimittajamies. Syytetty on tavannut vaimonsa sodanjälkeisellä amerikanjapanilaisten internointileirillä.

Rooleissa

Vastaanotto
Elokuva sai Yhdysvalloissa vaihtelevia arvosteluja. Roger Ebert antoi sille kolme ja puoli tähteä neljästä ja kehui muun muassa tarinan vähittäistä rakentumista katsojan mieleen monista eri näkökulmista. Joidenkin kriitikoiden mielestä elokuvan kerronta on pitkästyttävän hidasta.

Robert Richardson oli elokuvasta ehdolla parhaan kuvauksen Oscar-palkintoon.

Lähteet

Vuoden 1999 yhdysvaltalaiset elokuvat
Romaaneihin perustuvat elokuvat
Scott Hicksin ohjaamat elokuvat
Lommoltunturi

Lommoltunturi on Pallas-Yllästunturin kansallispuistoon kuuluva tunturi. Tunturi sijaitsee Muoniossa, Pallasjärven lounaispuolella Pallastunturin vieressä. Tunturin laki kohoaa 574 metriin mpy. Lommoltunturin erityispiirteenä on erittäin jyrkkä itärinne. Tunturilla on kaksi lakea, Ylilaki ja Alalaki, joiden välissä on länsipuolella kuru. Lommoltunturin jatkona etelään on Lommolvaaran matala harjanne (500 m mpy).

Lähteet 
Suomen tunturit
Muonion luonto
GypsyCrusader

GypsyCrusader (oik. Paul Nicholas Miller, s. 11. elokuuta 1988 New York) on yhdysvaltalainen äärioikeistolainen, striimaaja, valkoisen ylivallan kannattaja, entinen thainyrkkeilijä, -kouluttaja ja -valmentaja, sekä tuomittu rikollinen. Hänet tunnetaan parhaiten livelähetyksistään, joissa hän pukeutui erilaisiksi hahmoiksi, kuten Jokeriksi, Arvuuttajaksi ja Marioksi, samalla kun hän kertoo poliittisia uskomuksiaan tuntemattomille ihmisille Omegle-verkkosivustolla. Hänet tunnetaan myös rotusodan puolustajana sekä valkoisen ylivallan ja uusnatsismin kannattajana. Hänet on myös yhdistetty moniin alt-right- ja äärioikeisto-organisaatioihin, kuten Proud Boysiin ja Boogaloohon.

Lähteet 

Alt-right
Yhdysvaltalaiset uusnatsit
Yhdysvaltalaiset thainyrkkeilijät
Yhdysvaltalaiset kansalaisaktivistit
Yhdysvaltalaiset tubettajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Järppilän kartano

Järppilän kartano sijaitsee Taivassalon Helsinginrannassa Suuren Postitien varrella. Kartanosta löytyy merkintöjä jo 1480-luvulta kun tilan omistanut Stensbölen Kirstin-vaimo antoi tilan perinnönjaossa poikansa lapsille. Keskiajan lopulla Järppilä oli kirkontila, joka peruutettiin sitten kruunulle. Vuonna 1567 Juhana-herttua lahjoitti kartanon tallimestarilleen Bertil Iivarinpoika Grönille ja kartanoon liitettiin useita tiloja Taivassalosta, Lokalahdelta ja Vehmaalta. Myöhemmin kartanon omistajina olivat Teet-, Horn- ja Fleming-suvut.

Kartanossa on ollut ainakin kolme useampikerroksista kivirakennusta ja lisäksi linnoitusvarustuksia. Järppilän kartanon mailla sijainnut, 1570-luvulla valmistunut kolmikerroksinen kivinen kartanolinna hävitettiin Kaarle-herttuan ja kuningas Sigismund III Vaasan välisten taistelujen aikana 1500-luvun lopulla, ja siitä on nykyisin jäljellä tynnyriholvikellarien jäännökset, valleja ja muita puolustuslaitteita. Tämä linna on ollut Zachris Topeliuksen Välskärin kertomuksia -romaanin Mainiemen linnan esikuvana. Kartanolinnasta on säilynyt aikanaan vilja-aittana käytetty kivinen torni, ja lisäksi kartanon alueella on 1600-luvulta peräisin oleva kuuden holvatun kellarin muodostama kerros, jonka päälle on rakennettu kartanon nykyinen 1830-luvulta peräisin oleva empiretyylinen hirsinen päärakennus. Tämä rakennus on jo neljäs samoille perustuksille rakennettu. 

Nykyisten omistajien suvulla kartano on ollut vuodesta 1898 alkaen. Kartanon omistaa nykyisin Maija Jaakkola-Angervuori tyttäriensä Eva-Marian, Marjon ja Riitan kanssa. Kartano on kesäisin avoinna matkailijoille, ja siellä järjestetään muun muassa pukunäyttelyitä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Järppilän kartanon sivut
 "Pelastin lapsuudenkotini ja ryhdyin kartanonrouvaksi", Iltalehti 11.07.2007

Taivassalo
Suomen kartanot
Antti Paloposki

Antti Paloposki (s. 16. maaliskuuta 1885 Kuokkala, Kivennapa) oli suomalainen sotilasvirkailija ja kirjailija.

Maanviljelijäperheeseen syntynyt Antti Paloposki kävi kauppakoulun Kotkassa. Paloposki oli vuodesta 1904 tullilaitoksen palveluksessa suurimman osan aikaa Terijoen tullitoimiston alueella mutta myös Helsingin ja Turun tullikamareissa ja Pohjois-Suomessa Ruotsin vastaisella rajalla. Vuonna 1914 hänestä tuli Viipurin kaupungin rakennus- ja vesijohtokonttorin sihteeri ja kirjanpitäjä. Vuonna 1915 elintarvikepulan alkaessa uhata Paloposki meni Viipurin kaupungin elintarvelautakunnan palvelukseen toteuttamaan säännöstelykorttijärjestelmää ja hän oli sitten vuodesta 1916 alkaen elintarvelautakunnan toimitusjohtajana aina lautakunnan lakkauttamiseen 1921 saakka. Hän oli sitten jälleen Viipurin rakennus- ja vesijohtokonttorin palveluksessa vuoteen 1922 saakka, jolloin hän siirtyi liikealalle. Vuodesta 1923 alkaen Paloposki oli Terijoella Polkupyöräpataljoona I:n majoitusmestarina ja vuodesta 1927 rahastonhoitajana. Paloposki oli sotilasarvoltaan reservin luutnantti. Hän osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa Antrean rintamalla.

Paloposki osallistui nuorisoseuratyöhön Kuokkalan Ollilan nuorisoseurassa ja vuonna 1919 hänestä Viipurissa Etelä-Karjalan nuorisoseuran sivutoiminen sihteeri ja seuran julkaiseman Nuorisoseura-lehden taloudenhoitaja. Hän erosi sihteerintoimesta 1922 mutta jäi Etelä-Karjalan nuorisoseuran johtokunnan jäseneksi.

Vuonna 1936 Paloposki julkaisi kirjan Rajalla on rauhallista, joka käsitteli Terijoen ja eteläisen Karjalan kannaksen alueen tapahtumia venäläisen huvila-asutuksen syntymisestä aina Suomen sisällissodan jälkeiseen aikaan saakka.

Julkaisuja 
 Miesten kouluun: mitä jokaisen asevelvollisen nuorukaisen tulee tietää. WSOY 1931
 Rajalla on rauhallista. Otava 1936
 Varokaa maan säteilypurkauksia. Tekijä, Loimaa 1953

Lähteet

Aiheesta muualla 
Antti Paloposken lehtiartikkeleita:
 Venäläisvallan aikaa Kannaksella, Rajamme vartija : Suomen sotilaskotiliiton rajaseutujulkaisu, 17.10.1936, nro 5, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset tietokirjailijat
Suomen sisällissodan valkoiset
Vuonna 1885 syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Viktoria Huse

Viktoria Martha Huse (s. 24. lokakuuta 1995) on saksalainen maahockeypelaaja, joka edusti Saksaa Tokion olympialaisissa vuonna 2021. Hän pelaa puolustajana.

Huse aloitti maahockeyn viisivuotiaana. Hän on pelannut myös käsipalloa ja jalkapalloa. Huse pelasi ensimmäisen maajoukkueottelunsa alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa huhtikuussa 2021. Vuonna 2013 hän voitti alle 18-vuotiaiden EM-hopeaa. Huse oli Saksan kapteeni nuorten MM-turnauksessa 2016, jossa Saksa sijoittui viidenneksi. Hän teki turnauksessa viisi maalia. Nuorten maajoukkueissa Huse on pelannut 63 ottelua ja tehnyt 16 maalia.

Ensimmäisen ottelunsa Saksan maajoukkueessa Huse pelasi tammikuussa 2016. Hän voitti Saksan joukkueessa hallimaailmanmestaruuden vuonna 2018 Berliinissä järjestetyssä turnauksessa. Finaalissa Saksa kohtasi Alankomaat, jonka Saksa voitti 2–1. Huse teki turnauksessa viisi maalia. Hän edusti Saksaa myös vuoden 2018 MM-turnauksessa Lontoossa. Saksa voitti turnauksessa alkulohkonsa, mutta Espanja pudotti Saksan puolivälierissä maalein 1–0. Huse teki turnauksessa kolme maalia.

Huse on voittanut EM-hopeaa sekä vuonna 2019 Antwerpenissä järjestetyssä turnauksessa että vuonna 2021 Amsterdamissa. Saksa hävisi molempien turnausten loppuotteluissa Alankomaille maalein 2–0. Hän on voittanut Saksan joukkueessa myös pronssia FIH Pro Leaguesta vuonna 2019.

Huse valittiin Saksan maajoukkueeseen vuoden 2020 olympialaisiin. Saksa eteni turnauksessa puolivälieriin, jossa lopulta hopeaa voittanut Argentiina voitti Saksan maalein 3–0. Huse teki turnauksessa yhden maalin, joka syntyi avausottelussa Isoa-Britanniaa vastaan.

Lokakuuhun 2021 mennessä Huse oli pelannut Saksan maajoukkueessa 94 ottelua, joista 13 hallissa. Hän on tehnyt otteluissa yhteensä 19 maalia.

Seuratasolla Huse on vuodesta 2014 lähtien edustanut Bundesliigassa pelaavaa Der Club an der Alsteria, johon hän siirtyi DHC Hannoverista. Huse on saanut mainetta tehokkaana maalintekijänä kulmalyönneistä. Myös Husen äiti on pelannut maahockeyta.

Lähteet 

Saksalaiset maahockeypelaajat
Isiro

Isiro on Ylä-Uelen maakunnan pääkaupunki Kongon demokraattisessa tasavallassa. Vuonna 2004 siellä oli noin 148 000 asukasta.

Se on maan koillisosan liikenteen solmukohta, sieltä on lentoja Kisanganiin ja maantieyhteys Sudaniin ja Ugandaan. Aiemmin sieltä pääsi myös rautateitse Kongojoelle.

Siirtomaa-aikana Isoro tunnettiin nimellä Paulis belgialaisen everstin mukaan. Yliopsito on avattu vuonna 1998.

Lähteet 

Kongon demokraattisen tasavallan kaupungit
Matic Török

Matic Török (s. 26. heinäkuuta 2003 Kranj, Slovenia) on slovenialainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue KooKoota. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

Ura

Seuraura 
Török on HD Jesenice Mladin kasvatti. Kaudella 2018–2019 hän oli B-nuorten monikansallisessa International Hockey Leaguessa tehoilla 14+13=27 joukkueen paras maalintekijä Miha Krmeljin kanssa ja toiseksi paras pistemies hänen jälkeensä. Suurimman osan kaudestaan Török pelasi kuitenkin Jesenice Mladissa monikansallista A-nuorten Erste Bank Young Stars Leaguea.

Kaudeksi 2019–2020 Török siirtyi Suomeen KooKoon B-nuoriin. Hänen siirtoonsa oli vaikuttamassa neljä edellistä kautta organisaatiossa valmentanut Lovro Bajc, joka toimi myös Slovenian alle 20-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana. Törökin lisäksi Bajc oli houkutellut KooKoohon vuotta aiemmin toisen slovenialaispelaajan, Tom Sojerin. Kaudella 2020–2021 Török oli tehoilla 16+14=30 seuran U18-joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 16+14=30. Joulukuussa 2020 hän pelasi kotimaassaan kolme ottelua lainalla Slovenian liigaa HDD Jesenicessä tehden kolme syöttöpistettä, kun Suomen Jääkiekkoliiton sarjat olivat tauolla Suomen koronavirusrajoitusten vuoksi. Török teki näin ollen miesten pääsarjadebyyttinsä 17-vuotiaana 13. joulukuuta 2020 HK Celjeä vastaan. Hän teki Jesenicen 10–1-murskavoittoon päättyneessä ottelussa kaksi syöttöpistettä.

Toukokuussa 2021 Török teki KooKoon kanssa 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi kauden 2021–2022 suurimmaksi osaksi seuran U20-joukkueessa. Török oli tehoilla 18+21=39 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän debytoi myös KooKoon liigajoukkueessa, jossa Török pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan yhdeksännellä kierroksella 1. lokakuuta 2021 vieraissa Tapparaa vastaan. Török merkittiin kolmella täydellä ketjulla otteluun lähteneen KooKoon nelosketjuun Eetu Paasovaaran kanssa. Hän sai ottelussa jääaikaa 5.14 minuuttia.

Török aloitti kauden 2022–2023 KooKoon U20-joukkueessa. Hän teki SM-liigauransa avausmaalin tasan vuosi liigadebyyttinsä jälkeen uransa kuudennessa ja kauden neljännessä ottelussaan 1. lokakuuta 2022 vieraissa Porin Ässiä vastaan.

Maajoukkueura 
Török pelasi alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2020, jolloin hän oli kahdella osumallaan Slovenian paras maalintekijä ja Török jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton neljän muun pelaajan kanssa. Hän pelasi myös IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2022, jolloin Török toimi Slovenian kapteenina. Hän jakoi kolmella osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Marcel Mahkovecin ja Žiga Mehlen kanssa.

Török pelasi myös alle 18-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2019.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Slovenialaiset jääkiekkoilijat
KooKoon pelaajat
Vuonna 2003 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo vuonna 1791 kuolleista henkilöistä



Tammikuu 
 11. tammikuuta − William Willams, walesilainen kirjailija, saarnaaja ja virsirunoilija (s. 1717)
 24. tammikuuta − Étienne Maurice Falconet, ranskalainen kuvanveistäjä (s. 1716)
 25. tammikuuta − Besiki (oik. Besarion Gabašvili), georgialainen runoilija, poliitikko ja diplomaatti (s. 1750)
 25. tammikuuta − Jakov Knjažnin, venäläinen näytelmäkirjailija (s. 1740 tai 1742)

Maaliskuu 
 2. maaliskuuta − John Wesley, brittiläinen pappi, teologi ja metodismin perustaja (s. 1703)

Huhtikuu 
 2. huhtikuuta − Honoré Gabriel Riqueti de Mirabeau, ranskalainen markiisi, poliitikko ja kirjailija (s. 1749)
 17. huhtikuuta − Henrik Wegelius, suomalainen pappi, kirjailija, valtiopäivämies, rovasti ja professori (s. 1735) 
 22. huhtikuuta − Anders Kraftman, suomalainen opettaja ja valtiopäivämies (s. 1711)

Toukokuu 
 20. toukokuuta − Eerik Juvelius, suomalainen rehtori, kirkkoherra ja kirjailija (s. 1718)

Kesäkuu 
 27. kesäkuuta − Johann Heinrich Merck, saksalainen kirjailija ja kriitikko (s. 1741)
 28. kesäkuuta − Carl Sparre, ruotsalainen vapaaherra, valtaneuvos, Tukholman ylikäskynhaltija ja Turun akatemian kansleri (s. 1723)

Elokuu 
 19. elokuuta − Johan Kraftman, suomalainen talous- ja maataloustieteilijä, matemaatikko, rehtori ja professori (s. 1713)

Syyskuu 
 17. syyskuuta − Tomás de Iriarte, espanjalainen runoilija (s. 1750)

Lokakuu 
 3. lokakuuta − Elisabet Wittfooth, suomalainen yrittäjä, laivanvarustaja ja kauppahuoneen johtaja (s. 1716)
 10. lokakuuta − Christian Friedrich Daniel Schubart, saksalainen runoilija, urkuri ja säveltäjä (s. 1739)
 16. lokakuuta − Grigori Potjomkin, venäläinen sotamarsalkka (s. 1739)
 30. lokakuuta − Johan David Cneiff, suomalainen lääninlampuri ja taloustirehtööri (s. 1722)

Joulukuu 
 2. joulukuuta − Henry Flood, irlantilainen poliitikko (s. 1732)
 5. joulukuuta − Wolfgang Amadeus Mozart, itävaltalainen säveltäjä (s. 1756)

Tuntematon päivämäärä 
 James Cleveland, Sierra Leonen Banana Islandsin kuningas (s. 1754?)
 Jakob Frank, juutalainen šabbetailainen rabbiini (s. 1720)
 Daniel Houghton, brittiläinen tutkimusmatkailija (n. 1740)

Katso myös 

 Wikipedia:Henkilön kuolintiedon lisääminen
 Wikiprojekti:Henkilöartikkeleiden syntymä- ja kuolinvuosiluokat
 Wikipedia:Wikidata/Äskettäin kuolleita

1791
Presta-venttiili

Presta-venttiili on venttiili, jota käy käytetään erityisesti haluttaessa korkea paine polkupyörien renkaisiin, esim. maantienpyörät. Venttiilin rakenteeseen kuuluu venttiilin varsi sekä sisäinen venttiilirunko. Rungon päässä on lukkomutteri, joka kierretään auki kun renkaaseen halutaan lisätä ilmaa. Auki kierrettynä venttiilin korkkia voi painaa paineen vapauttamiseksi ja renkaan tyhjentämiseksi. Joissain Presta-venttiileissä sisäinen runko on irroitettavissa.

Katso myös 

 Schrader-venttiili
 Dunlop-venttiili
Venttiilit
Renkaat
Polkupyörät
Kankaanpään Suunnistajat

Kankaanpään Suunnistajat on pohjoissatakuntalainen suunnistuksen erikoisseura Kankaanpäästä. Seuran pääasiallisena lajina on kesäsuunnistus. Lisäksi Kankaanpään Suunnistajat toimii niin pyörä-, hiihto-, ampuma- ja tarkkuussuunnistuksen parissa. Seura on myös laatinut MOBO-suunnistusratoja. 

Kankaanpään Suunnistajat panostaa etenkin nuorisotoimintaan ja harrastajien lisäämiseen. Lisäksi seura pyrkii edistämään kunto- ja harrastesuunnistusta. Se järjestää kesäkaudella viikoittaisia kuntosuunnistuksia, joihin muutamana kertana vuodessa liittyy myös yösuunnistus. Kankaanpään Suunnistajat järjestää myös erilaisia kilpailuja ja suunnistustapahtumia.

Kankaanpään Suunnistajat on ollut järjestämässä Jukolan viestiä kahdesti. Ensimmäisen kerran vuonna 1975 (tällöin järjestäjä oli Kankaanpään Urheilijoiden suunnistusjaosto) sekä toisen kerran 2004 Jämijärvellä yhdessä Ikaalisten Nousevan Voiman kanssa. Lisäksi se järjesti vuonna 2014 Nuorten Jukolan. Suunnistuksen pitkän matkan SM-kilpailuja seura on järjestänyt vuonna 2002 Laviassa ja vuonna 2020 Siikaisten Sisun kanssa Siikaisissa.

Seuran urheilijoista pyöräsuunnistaja Pekka Niemi on voittanut useita lajin EM- ja MM-mitaleita.

Lähteet 

Suomalaiset suunnistusseurat
Kankaanpää
Milk (joki)

Milk on Missourin sivujoki Montanan osavaltiossa Yhdysvalloissa ja Albertan provinssissa Kanadassa.

Joen kulku 
Joki saa alkunsa Kalliovuorilta Montanasta ja virtaa ensin Montanan pohjoisosien läpi, kunnes siirtyy Kanadan puolelle Albertaan. Sitten se siirtyy takaisin Yhdysvaltojen puolelle ja lopulta yhtyy Missouriin Montanassa.

 Albertan joet
 Montanan joet
Christianity Today

Christianity Today on evankelista Billy Grahamin vuonna 1956 perustama aikakauslehti. Julkaisu tunnetaan erityisesti evankelikaalisten kristittyjen lehtenä. Vuonna 2017 lehdellä oli 118 000 tilaajaa. Lehdellä on myös laajalti seuratut verkkosivut.

Lehden perustamisen taustalla oli Grahamin näkemyksen mukaan tarve tasapainoiselle raportoinnille, raamatullisille selityksille sekä kristilliselle lähetymistavalle yhteiskunnallisiin ja teologisiin kysymyksiin sekä kristittyjen kohtaamiin kysymyksiin ja mahdollisuuksiin.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset aikakauslehdet
Kristillinen media
Uskonnolliset lehdet
The War to End All Wars

The War To End All Wars on ruotsalaisen power metal -yhtyeen Sabatonin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 4. maaliskuuta 2022.

Albumin nimi tulee H. G. Wellsin kirjasta The war to end all war, ja albumi perustuu edellisen The Great War -albumin tapaan ensimmäisen maailmansodan tapahtumiin.

Yhtye julkaisee 2023 kokopitkän musikaalielokuvan, jonka musiikkina toimii The War To End All Wars -albumin kappaleet.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 8+/10
 Inferno: 
 Soundi: 
 Kaaoszine:

Lähteet 

Sabatonin albumit
Vuoden 2022 albumit
Bombayn roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

Bombayn roomalaiskatolinen arkkihiippakunta on roomalaiskatolinen arkkihiippakunta Intiassa. Sen historia on johdettavissa vuonna 1637 perustettuun Bijapurin apostoliseen vikariaattiin, mutta varsinaisen arkkihiippakunta perustettiin 1886. Arkkipiispan istuin sijaitsee vuonna 1905 avatussa Pyhän nimen katedraalissa, jonka arkkitehtuuri ansaitsi perintörakennuksen arvon 1998. Seurakuntia arkkihiippakuntaan sisältyy 124, joilla oli 509 709 jäsentä vuonna 2018.

Arkkipiispat 
Bombayn arkkipiispoina ovat toimineet: 
 George Porter (1886–1889)
 Theodore Dalhoff (1891–1906)
 Hermann Jürgens (1907–1916)
 Alban Goodier (1919–1926)
 Joaquim Lima (1928–1936)
 Thomas d'Esterre Roberts (1937–1950)
 Valerian Gracias (1950–1978)
 Simon Ignatius Pimenta (1978–1996)
 Ivan Dias (1996–2006)
 Oswald Gracias (2006–)

Lähteet 

Katolisen kirkon hiippakunnat
Kristinusko Intiassa
Mumbai
Saint-Jean

Saint-Jean (Pyhä Johannes) voi paikannimenä tarkoittaa seuraavia:

Ranskassa 
 Saint-Jean-Cap-Ferrat, kunta Alpes-Maritimesin departementissa
 Saint-Jean-d’Arves, kunta Savoien departementissa
 Saint-Jean-d'Aulps, kunta Haute-Savoien departementissa
 Saint-Jean-de-Côle, kunta Dordognen departementissa
 Saint-Jean-de-Luz, kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa
 Saint-Jean-de-Maurienne, kunta Savoien departementissa
 Saint-Jean-de-Monts, kunta Vendéen departementissa
 Saint-Jean-le-Blanc, kunta Calvadosin departementissa
 Saint-Jean-le-Thomas, kunta Manchen departementissa
 Saint-Jean-Pied-de-Port, kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa
 Saint-Jean-sur-Mayenne, kunta Mayennen departementissa
 Saint-Jean-Trolimon, kunta Finistèren departementissa Bretagnessa

Belgiassa 

 Molenbeek-Saint-Jean, kunta Brysselin pääkaupunkialueella

Kanadassa 

 Saint-Jean, Saint Lawrencen lahteen laskeva joki Québecissä, Kanadassa
 Saint-Jean-sur-Richelieu, kaupunki Québecissä.
Charlotte Strandgaard

Charlotte Strandgaard (s. 1943 Brørup, Tanska) on tanskalainen kirjailija. Hän kirjoitti alkuun runoja arjen elämästä, mutta myöhemmässä tuotannossa hän siirtyi dokumentaariseen romaaniin.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Strandgaard, Charlotte, Dansk Kvindebiografisk Leksikon 

Tanskalaiset kirjailijat
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Sari Ponzer

Sari Johanna Säisä–Ponzer (s. 19. huhtikuuta 1956 Iisalmi) on suomalaissyntyinen, Ruotsin Tukholman Karoliinisen instituutin dekaani, kirurgi ja geriatri, joka on saanut professorin arvonimen vuonna 1998.

Ura 
Ponzer valmistui Suomessa sairaanhoitajaksi vuonna 1981, valmistumisensa jälkeen hän muutti Ruotsiin ja kouluttautui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1986, jatkaen erikoistumisopintoja erikoislääkäriksi ortopedisen kirurgian erikoislääkäriksi vuonna 1994. Hän väitteli traumatologian tohtoriksi vuonna 1996.

Hän työskenteli useita vuosia kliinikkona sekä lääketieteellisen perusopetuksen lehtorina ja kurssijohtajana. Hän toimi vuosina 2002–2007 Kliinisen tieteen ja koulutuksen laitoksen, Södersjukhusetin, Karoliinisen Instituutin, osastonjohtajana. Hän toimi lääketieteellisen perusopetuksen KI- opetussuunnitelman komitean puheenjohtajana (2004–2007) ja vastasi KI Nursing -ohjelman uudistamisesta (2010). Hän toimi varadekaanina vuonna 2008 ja kasvatusdekaanina 2009–2011 Karoliinisessa Instituutissa.

Akateemiset kunnianosoitukset ja palkinnot 
 Vieraileva luennoitsija Melbournessa vuonna 2008.
 Vieraileva luennoitsija Perthissä vuonna 2011.
 Karolinska Institutetin pedagoginen palkinto 2003.
 Matts Halldin -palkinto kliinisen koulutuksen pedagogisista ponnisteluista 2005.
 Hän on toiminut Karolinska Institutet -lääketieteellisen koulutuksen tutkimuspalkinnon komitean puheenjohtajana vuodesta 2010.

Lähteet 
 Forskning.se Sveriges första professor i akutsjukvård utsedd. . Viitattu. 5.10.2021.
 I hälarna på Sari . Viitattu. 5.10.2021.
 Sveriges Radio Finska – Södersjukhusetin akuutin johtaja toivoo, että mahdollisimman moni ottaa koronarokotteen Sari Ponzerin haastattelu Viitattu. 5.10.2021.

Viitteet 

Ruotsalaiset professorit
Ruotsalaiset lääkärit
Kirurgit
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Partha Dasgupta

Sir Partha Sarathi Dasgupta (s. 17. marraskuuta 1942 Dhaka, tuolloin osa Intiaa, nykyisin Bangladeshia) on intialais-brittiläinen taloustieteilijä, ja Cambridgen yliopiston taloustieteen emeritusprofessori. Monia tunnustuksia saanut Dasqupta on tullut tunnetuksi 2010- ja 2020-luvuilla erityisesti luonnon monimuotoisuuteen ja ympäristötaloustieteeseen liittyvistä töistään.

Vuonna 2021 julkaistiin niin sanottu Dasguptan raportti, viralliselta nimeltään The Economics of Biodiversity: The Dasgupta Review, laaja Yhdistyneen kuningaskunnan valtiovarainministeriön tilaama selvitystyö, joka arvioi luonnon monimuotoisuuden taloudellista arvoa ja luontokadon hintaa. Teos rinnastettiin Nicholas Stern johdolla laadittuun Sternin raporttiin vuodelta 2006. Dasguptan raportin mukaan luonto on omaisuuserä tai pääoma samaan tapaan kuin esimerkiksi tiet, rakennukset, terveys tai tietotaito, ja sitä tulisi kohdella asianmukaisella tavalla. Raportin mukaan kestävä kehitys edellyttää, että luonnolta ei vaadita enempää kuin luonto kykenee tarjoamaan; että taloudellisen menestyksen mittareita kuten BKT:tä muutetaan; ja että rahoitusjärjestelmät muutetaan ohjaamaan sijoituksia sellaisiin toimiin, jotka lisäävät luonnon pääomaa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 The Economics of Biodiversity: The Dasgupta Review Yhdistyneen kuningaskunnan valtiovarainministeriön tilaama, luonnon monimuotoisuutta käsittelevä raportti vuodelta 2021 

Brittiläiset taloustieteilijät
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt
Julija Peresild

Julija Sergejevna Peresild (s. 5. syyskuuta 1984 Pihkova) on venäläinen näyttelijä.

Peresillan isovanhempien vanhemmat karkotettiin Virosta Venäjälle. Hän syntyi ja kasvoi Pihkovassa. Hän aloitti opiskelut Pihkovan pedagogisessa instituutissa, mutta siirtyi Venäjän teatteritaiteiden akatemiaan Moskovassa.

Peresild on näytellyt teattereissa Škola sovremennoi pesy, Jevgeni Mironovin teatteriseurue, Kansojen teatteri, draamateatteri ”Na Maloi Bronnoi”. Hänet palkittiin 2010 Kristalli-Turandot-palkinnolla parhaasta naisroolista näytelmässä Varšavskaja melodija.

Peresillan ensimmäinen televisiorooli oli Aleksandr Baranovin ohjaamassa televisiosarjassa Utšastok (Участок, 2003). Hänen ensimmäinen suuri roolinsa oli Eljor Išmuhamedovin elokuvassa Nevesta (Невеста, 2006) ja läpimurtorooli Aleksei Utšitelin draamassa Krai (Край, 2010).

Toukokuussa 2021 Peresild valittiin ohjaaja Klim Šipenkon kanssa osallistumaan avaruusmatkalle kuvaamaan elokuvaa ”Vyzov” (Вызов). Lento alkoi 5. lokakuuta 2021 11.55 Moskovan aikaa Sojuz MS-19-avaruusaluksella. Lennon komentaja-ohjaaja-kosmonauttina on Anton Škaplerov. Siten Peresillasta tuli ensimmäinen virolaistaustainen henkilö avaruudessa.

Katso myös 

 Nicole Aunapu Mann

Lähteet

Venäläiset näyttelijät
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Botho Strauß

Botho Strauß (s. 1944 Naumburg, Saksa) on saksalainen kirjailija, dramaturgi ja kriitikko. Hänen ensimmäiset teoksensa olivat näytelmiä. Läpimurtoteos oli 1977 ilmestynyt Omistus (Die Widmung). 1984 ilmestynyt Nuori mies (Der junge Mann) on perinteinen kehityskertomus.

Palkinnot ja tunnustukset
 Georg Büchner -palkinto 1989

Suomennetut teokset
 Omistus (Die Widmung), suom. Risto Lehmusoksa, Helsinki: WSOY 1978 Sarja: Aikamme kertojia ISBN 951-0-08863-3
 Nuori mies (Der junge Mann), suom. Marja Kyrö, Helsinki: Otava 1986 Sarja: Otavan kirjasto: 49 ISBN 951-1-09165-4
 Ei kukaan muu, novelleja (Niemand anderes), suom. Marja Kyrö, Helsinki: Otava 1990 Sarja: Otavan kirjasto: 87 ISBN 951-1-09865-9 Novellit:

 Ainoa
 Ainoa ja toinen
 Atalante
 Bouvard vai Pécuchet?
 Hääkirje
 Jalkapuussa
 Kaksoisrooli
 Kolme absoluuttisuuden muotoa
 Kylmästä
 Kysymys
 Lepakko ja lokki
 Littwang ja Woyte
 Loukkaus
 Luonnos eräästä kohtalosta
 Mies ja tyhjä tuoli
 Monotropia
 Myöhäinen kainous
 Nainen aseman aidalla
 Nainen ja puhelin
 Nainen sängynlaidalla
 Näkemisestä
 Odeion
 Poloinen kerskuri
 Päivä ja yö
 Sisällä
 Toinen ja toinen
 Tyttö ja koristekampa
 Ulos
 Vastakkaisella puolen
 Vierailulla

 Näytelmiä
 Suuri ja pieni: kohtauksia (Gross und klein), suom. Erkki Aura, Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto 1982
 Kolme kertaa näkemiin eli Kolme näytöstä siitä kun tavataan taas (Trilogie des Wiedersehens), suom. Aira Buffa, Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto 1982 (Näytelmämoniste)
 Kalldewey: farssi (Kalldewey), suom. Outi Valle, Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto 1986 (Näytelmämoniste)
 Matkaopas (Die Fremdenführerin), suom. Eeva-Liisa Manner, Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto 1988 (Näytelmämoniste)
 Aika ja huone (Die Zeit und das Zimme), suom. Liisa Urpelainen, Helsinki: Näytelmäkulma 1992 (Näytelmämoniste)

Lähteet

Aiheesta muualla

Saksalaiset kirjailijat
Saksalaiset kriitikot
Dramaturgit
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Vuoden tuottajan Grammy-palkinto

Vuoden tuottajan Grammy-palkinto () on työssään oivalliselle ei-klassisen musiikin tuottajalle myönnettävä yhdysvaltalainen palkinto, jonka The Recording Academy jakaa vuosittain Grammy-gaalassa. Palkinto jaettiin ensimmäistä kertaa 1. maaliskuuta 1975 järjestetyssä gaalassa, jolloin sen voitti Thom Bell.

Vuonna 2022 järjestettävän 64. Grammy-gaalan sääntöjen mukaan vuoden tuottaja -ehdokkaaksi voidaan nimetä yksittäinen henkilö tai useamman henkilön muodostama ryhmä. Ollakseen kelvollinen ehdokkaaksi tämän on tuotettava vähintään yksi albumi tai kuusi singleä/kappaletta, jotka on julkaistu ensimmäistä kertaa tarkasteltavan vuoden aikana. Singleistä tai kappaleista ainakin yhden on oltava muun kuin tuottajan itsensä esittämä. Tuotantoryhmän kaikkien huomioitaviksi valittujen teosten on oltava sellaisia, joita koko ryhmä on ollut tuottamassa.

Tilastoja 

Vuoteen 2016 mennessä neljästi kategoriassa palkittu Babyface oli voittanut useammin kuin kukaan muu. Hän voitti ensimmäisen palkintonsa vuonna 1992 ja sen jälkeen kolme kertaa peräkkäin vuosina 1995–1997. Eniten ehdokkuuksia kategoriassa oli saanut tuottajaduo Jimmy Jam ja Terry Lewis, joka oli ollut ehdolla 11 kertaa.

Kategoriaa ei ole koskaan voittanut nainen. Ensimmäinen ehdokkuuden saanut nainen oli Janet Jackson vuonna 1989 ja hänen jälkeensä viisi muuta naista oli ollut ehdokkaana vuoteen 2016 mennessä. Vuoden 2019 gaalassa Linda Perry oli ensimmäinen vuoden tuottajaksi ehdokkaana ollut nainen 15 vuoteen.

Voittajat

Huomautukset

Katso myös 
 Luettelo Grammy-palkinnoista

Lähteet

Viitteet 

Grammy-palkinto
Xian H-6

Xian H-6 (Nato-raportointinimi: Badger) on kiinalainen pommikone, jota voidaan luonnehtia strategisena. Sen valmistaja: Xi'an toimii Shaanxin maakunnassa. Konetyyppi pohjautuu Tupolev Tu-16 -tyyppiin, jota Kiina on kehittänyt edelleen. Arviolta 230 tämän konetyypin yksilöä on valmistunut. Tyypin ensilento tapahtui 1959 ja esittely 1969. Xian H-6 ja sittemmin kehitysversio H-6K kuuluvat Kiinan luomaan ydinasepelotteeseen. Kone voidaan varustaa 2x 23 mm tykein, jotka sijaitsevat peräampumossa. Arvioitu normaalikantama on 3 500 km, sekä suurin pommikuorma 9 000 kg.

Soloviev-tyyppiset, alkujaan Mikulin AM-3: Wopan-suihkumoottorit (2x) antavat 118 kN työntövoiman kukin. Enin lentoonlähtöpaino (MTOW) on 95 000 kg. Suurin lentonopeus on 1 050 km/h (650 mph, 570 kn). Matkanopeus on 768 km/h (477 mph, 415 kn) / 0.75 Mach. Käytännöllinen lakikorkeus on 12 800 metriä. Konetyyppi on verrattavissa V-pommittajiin, ja se kykenee kantamaan risteilyohjuksia.

Kiinan ohella, ovat myös Egypti ja Irak sekä Indonesia tätä konetyyppiä käyttäneet.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Pommikoneet
Xianin ilma-alukset
Meenakshin temppeli

Meenakshin temppeli tai Meenakshi Ammanin temppeli on historiallinen hindutemppeli, joka sijaitsee Vaigai-joen etelärannalla Madurain temppelikaupungissa, Tamil Nadussa, Intiassa. Se on omistettu jumalatar Meenakshille, Parvatin muodolle, ja hänen puolisolleen, Sundareshwarille, Shivan muodolle. Temppeli on keskellä muinaista Madurain temppelikaupunkia, joka mainitaan Sangam-kirjallisuudessa, ja jumalattaren temppeli mainitaan 6. vuosisadan teksteissä. Tämä temppeli on yksi Paadal Petra Sthalam -temppeleistä. Paadal Petra Sthalam ovat 275 Shivan temppeliä, joita kunnioitetaan Tamil Saiva Nayanarsin jakeissa 6.–9. vuosisadalla.

Temppelin länsitorni (gopuram) on malli, jonka perusteella Tamil Nadun osavaltion tunnus on suunniteltu.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kotisivut 

Uskonnolliset rakennukset Intiassa
Hindulaisuus
Tamil Nadun rakennukset ja rakennelmat
Chess.com

Chess.com on maailman suosituin onlineshakkisivusto. Chess.comissa pelataan päivittäin yli kymmenen miljoonaa shakkipeliä. Erik Allebest ja Jarom Severson perustivat Chess.comin vuonna 2007. Chess.com LLC:n pääkonttori sijaitsee Kaliforniassa Yhdysvalloissa.

Sivusto käyttää freemium-systeemiä, eli sivuston pääominaisuudet ovat mainoksia näyttämällä kaikille ilmaisia ja lisäominaisuudet ovat maksullisia. Tavallisen shakin lisäksi Chess.comissa voi pelata useita shakkivariantteja, joita ovat muun muassa tandemshakki, neljän pelaajan shakki, sokkoshakki, Crazyhouse, Three-check, King of the Hill, Racing Kings, syöttöshakki, Horde, atomishakki sekä shakki960. Sivusto käyttää Glicko 1 -vahvuuslukujärjestelmää. Uudet pelaajat valitsevat aloitusvahvuuslukunsa itse.

Lähteet 

Verkkosivustot
Shakki
Melanesialaiset

Melanesialaiset ovat kansoja, jotka asuttavat Melanesian saariryhmää läntisellä Tyynellämerellä. Heitä asuu Indonesiassa, Uudessa-Guineassa, Salomonin saarilla, Bismarckinsaarilla, Torresinsalmen saarilla, Uudessa-Kaledoniassa, Fidžissä ja Vanuatussa.

Melanesialaiset polveutuvat 40–60 000 vuotta sitten Aasiasta saapuneista ihmisistä. Vanuatuun he saapuivat vasta 4000 vuotta sitten, ja Fidžiin 2500 vuotta sitten, jolloin polynesialaiset olivat jo asuttaneet saariryhmän.

Vaikka melanesialaiset ovatkin kulttuurisesti monimuotoinen ryhmä, heitä yhdistää edelleen muutama piirre uskonnossa, elinkeinoissa ja vaihtokaupan järjestelmissä. Toisin kuin polynesialaiset, melanesialaiset eivät koskaan perustaneet hierarkkisia kuningaskuntia, vaan melanesialaisten suurimpia poliittisia yksikköjä olivat sukulinjat tai klaanit. Uskonnoltaan melanesialaiset olivat perinteisesti animisteja, mutta nykyisin useimmat heistä ovat kristittyjä. 1800-luvulta alkaen Melanesiassa syntyi useita millenaristisia lastikultteja. Melanesialaiset puhuvat noin 1200 eri kieltä, jotka kuuluvat papualaisiin ja austronesialaisiin kieliin.

Lähteet

Melanesia
Oseanian etniset ryhmät
Austronesialaiset kansat
Moskovan suuriruhtinas

Moskovan suuriruhtinas oli Moskovan suuriruhtinaskunnan hallitsija. Suuriruhtinaat tekivät 1400-luvulla Venäjästä yhtenäisen.

Moskovan ruhtinaat ja suuriruhtinaat 
 Daniel (1263–1303)
 Juri (1303–1325)
 Iivana I (1325–1341)
 Semjon (1341–1353)
 Iivana II (1353–1359)
 Dimitri (1359–1389)
 Vasili I (1389–1425)
 Vasili II (1425–1462)
 Iivana III (Iivana Suuri) (1462–1505) – ensimmäinen koko Venäjän hallitsija – nai viimeisen Bysantin keisarin veljentyttären.
 Vasili III (1505–1533)
 Iivana IV (Iivana Julma) (1533–1547)

Lähteet

Aiheesta muualla
Rusokissankäpälä

Rusokissankäpälä (Antennaria rosea) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, kissankäpälien (Antennaria) sukuun kuuluva kasvilaji, joka voidaan jakaa neljään alalajiin. Rusokissankäpälä on kuitenkin taksonomisesti hankala ja kompleksinen laji.

Rusokissankäpälä kasvaa 4–30 cm korkeaksi ja muodostaa 1–7 cm pitkiä rönsyjä. Varren tyvellä sijaitsevat lehdet ovat yksisuonisia, 0,8–4 cm pitkiä, 0,2–1 cm leveitä ja karvaisia. Varsilehdet ovat 0,6–3,6 cm pitkiä ja tasasoukkia. Kukintona on 3–20 mykerön muodostama mykeröstö. Rusokissankäpälä ei kuitenkaan yleensä muodosta hedekukkia sisältäviä yksilöitä.

Rusokissankäpälä kasvaa laajalti Pohjois-Amerikassa erilaisilla kasvupaikoilla merenpinnan tasosta vuoristoihin ja se on kaikkein tavallisin kissankäpälälaji Pohjois-Amerikassa.

Lähteet 
 Flora of North America: Antennaria rosea

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Rusokissankäpälä (Antennaria rosea)
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Antennaria rosea 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Antennaria rosea 

Kissankäpälät
Juhan Aare

Juhan Aare (20. helmikuuta 1948 Tallinna – 6. lokakuuta 2021) oli virolainen toimittaja ja poliitikko.

Hän tuli tunnetuksi vuonna 1987, kun hän juonsi Viron televisiolle ympäristöaiheista ohjelmaa Panda ja sai aikaan kansalaisliikkeen Virumaalle suunniteltuja fosforikaivoksia vastaan. Kansalaisliikkeestä sai alkunsa yhdistys Eesti Roheline Liikumine (Viron vihreä liike), josta kehittyi myöhemmin Viron vihreä puolue. Aare toimi ensimmäisenä ERL:n hallituksen puheenjohtajana.

Vuosina 1992–99 Aare toimi kansanedustajana riigikogussa ja vuosina 2002–05 hän oli Vihulan kunnanvaltuuston puheenjohtaja.

Aare teki toimittajan- ja poliitikontyönsä ohella myös dokumenttielokuvia sekä kirjoitti kirjoja. Hän harrasti esteratsastusta ja oli Viron ratsastusliiton puheenjohtaja vuosina 1993–98.

Aarella oli kolme lasta. Aaren isä oli professori Johannes Aare ja veli muusikko Tõnu Aare.

Lähteet

Virolaiset toimittajat
Virolaiset poliitikot
Vuonna 1948 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Turning to Crime

Turning to Crime on englantilaisen rockyhtye Deep Purplen coveralbumi, joka julkaistiin 26. marraskuuta 2021.

Kappaleet 
  (Love)
  (Huey ”Piano” Smith)
  (Fleetwood Mac)
  (Mitch Ryder and the Detroit Wheels)
  (Bob Dylan)
  (Louis Jordan and his Tympany Five)
  (Little Feat)
  (The Yardbirds)
  (Johnny Horton)
  (Bob Seger System)
  (Cream)
  (Medley)

Kokoonpano 
 Ian Gillan - laulu
 Steve Morse - kitara
 Roger Glover - basso
 Ian Paice - rummut
 Don Airey - koskettimet

Arvostelut 
 Imperiumi: 6/10
 Soundi:

Lähteet 

Deep Purplen albumit
Vuoden 2021 albumit
Cover-albumit
Miika Lammi

Miika Lammi (s.14. toukokuuta 2003 Kemi) on suomalainen snowcross- ja motocross-kuljettaja, joka edustaa torniolaista Polar Cross Moottorikerhoa. Hän ajaa snowcrossia PRO tasolla ja motocrossia Sm MX2 luokassa.

Motocross
Lammi aloitti motocrossin 3-vuotiaana, ja aktiivisen kilpailun 6-vuotiaana. Vuonna 2017 Lammi  edusti Suomea junior MM kisoissa luokassa 85cc. Samana vuonna Lammi sijoittui Sm mx C/A luokassa sijalle 4. 
Lammi ajoi 2018 125cc puörällä mx J luokassa sijalle 5. 2018 Lammi ajoi myös Sm mx2 luokassa parhaan eräsijoituksen, kun hän sijoittui kotikisoissa sijalle 9. 
2021 Lammi ajoi parasta vauhtiansa luokassa sm mx2 luokassa kaksitahtisella 250cc pyörällä ja parhaan eräsijoitukset olivat top 5. Kauteen sattui kuitenkin paljon kaatumisia ja teknisiä ongelmia.

Snowcross
Lammi aloitti snowcross kilpauransa 2016 jolloin sijottui luokassa 11-14 sijalle 4. ( LYNX 550 rave)
2017 Lammi oli luokassa 11-14 sijalla 3. (LYNX 550 rave)
2018 Lammi voitti Suomenmestaruus kultaa luokassa 14-16 (POLARIS 600R)
2019 Lammi otti pronssi mitalin luokassa Sm 14-16       (POLARIS 600R)
2020 Lammi keskittyi täysin snowcroissiin ja voitti suomenmestaruuden luokassa PRO LITE (LYNX 600RS)
2021 Lammi kirjoitti sopimuksen MARINE.fi kanssa ja keskittyy snowcrossiin ammattitasolla ja oli PRO luokan debyytti kaudella SM sarjan 4. sijalla. ja  Bothniacup pronssia PRO luokassa.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Suomalaiset motocrosskuljettajat
Vuonna 2003 syntyneet
Suomen urheilun tukisäätiö

Suomen urheilun tukisäätiö on vuoden 2020 lopussa rekisteröity säätiö, jonka  toiminnan tarkoitus on tukea suomalaista liikuntaa ja urheilua.

Säätiö on syntynyt Suomen Olympiakomitean tukisäätiön ja Suomen Urheilijoiden tukisäätiön sulautumisesta.

Säätiön hallituksen valitsee Suomen olympiakomitean hallitus. Puheenjohtaja on vuodesta 2021 Jan Vapaavuori.

Säätiö hallinnoi olympiarahastoa ja yleistä valmennusrahastoa.

Olympiarahasto 
Olympiarahasto on Suomen olympiakomitean vuonna 2018 käynnistämä hanke, jonka tarkoitus on ollut kerätä 40 miljoonan euron pääoma siten, että Suomen valtio lahjoittaa omistamiaan osakkeita Suomen Olympiakomitean tukisäätiön hallinnoimaan rahastoon vuosina 2019–2023 aina neljä miljoonaa, kun yksityisiä lahjoituksia olisi kertynyt saman verran. Syksyllä 2021 rahastoon oli saatu kerättyä miljoona euroa. Jan Vapaavuoren mukaan rahaston strategiaa muutetaan niin, että mukaan tulee huomattavasti kiinnostavampi lasten ja nuorten liikunnan tulokulma.

Yleinen valmennusrahasto 
Yleiseen valmennusrahastoon voivat liittyä urheilijat. Rahaston tarkoituksena on hallita yksilöurheilijoiden aktiiviuran valmennus- ja urheilutoimintaa varten rahastoimia urheilemisesta saatuja tuloja. Rahasto perustuu Suomen Urheilijoiden tukisäätiön rahastoon. Suomen Hiihtourheilun kannatussäätiön valmennusrahasto yhdistyy siihen vuoden 2021 lopussa.

Lähteet 

Suomalaiset säätiöt
Kivis

Kivis on Vantaan Kivistöön rakenteilla oleva kauppakeskus. Sen arvioidaan valmistuvan loppuvuodesta 2023. Alun perin kauppakeskuksen piti avautua joulukuussa 2022, mutta suunnitteluprosessin aikana ilmenneiden puutteiden vuoksi valmistuminen myöhästyi.

Lehto Group myi Kivistön kauppakeskuksen eQ Liikekiinteistöille lokakuussa 2021.

Lähteet 

Vantaan kauppa- ja ostoskeskukset
Kivistö (Vantaa)
Rakenteilla olevat rakennukset ja rakennelmat
Abdulrazak Gurnah

Abdulrazak Gurnah (s. 20. joulukuuta 1948 Sansibar, Sansibarin sulttaanikunta) on tansanialaissyntyinen Britanniassa asuva kirjailija, kirjallisuuskriitikko ja yliopisto-opettaja (emeritusprofessori), joka kirjoittaa englanniksi. Gurnah asuu Canterburyssä.

Vuonna 1964 Sansibarissa tapahtui vallankumous, jonka seurauksena arabitaustaisia kansalaisia vainottiin. 18-vuotias Gurnah joutui pakenemaan kotimaastaan; syyskuussa 1967 hän muutti Britanniaan. Hän opiskeli alemman yliopistotutkinnon (B.A.) Christ Church Collegessa Canterburyssä (tutkintojen myöntäjänä Lontoon yliopisto).  

Vaikka Gurnahin äidinkieli on swahili, 21-vuotiaana pakolaisena hän ryhtyi kirjoittamaan englanniksi.  Hän jatkoi opintojaan Kentin yliopistossa Canterburyssä. Jatko-opintoja seurasi pitkä yliopistollinen ura. Vuonna 1982 hän valmistui filosofian tohtoriksi Kentin yliopistosta; väitöskirja oli otsikoitu Criteria in the Criticism of West African Fiction. Hän toimi opettajana nigerialaisessa Bayeron yliopistossa Kanossa (1980–1982). Tämän jälkeen Gurnah työskenteli Kentin yliopiston englannin kielen laitoksen opettajana. Professoriksi hänet nimitettiin vuonna 2004. Hän jäi eläkkeelle englannin kielen ja postkolonialistisen kirjallisuuden emeritusprofessorina. 

Gurnah on tunnettu pakolaisuutta ja maahanmuuttoa käsittelevistä teoksistaan. Hänen kirjailijan uransa ensimmäinen romaani Memory of Departure julkaistiin vuonna 1987. Englanninkielisten lukijoiden parissa Gurnahin romaaneista tunnetuin on Paradise (1994), joka oli ehdolla Booker-palkinnon saajaksi; myös hänen kirjansa By the Sea (2001) oli ehdolla Booker-palkinnon saajaksi. Suomessa Gurnah on ollut varsin tuntematon kirjailija, koska yhtään hänen teoksistaan ei oltu suomennettu ennen vuotta 2021. Ruotsinnos Paradise-teoksesta on kuitenkin olemassa ja Ruotsin akatemian suomalaisjäsen, kirjailija Tua Forsström luonnehtii sitä ”ihanaksi romaaniksi”.

Ruotsin akatemia myönsi Gurnahille Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2021.

Teoksia
 Memory of Departure (1987)
 Pilgrim’s Way (1988)
 Dottie (1990)
 Paradise (1994)
 Admiring Silence (1996)
 By the Sea (2001)
 Desertion (2005)
 My Mother Lived on a Farm in Africa, novellikokoelma (2006)
 The Cambridge Companion to Salman Rushdie, toimite (2007)
 The Last Gift (2011)
 The Urge to Nowhere, novelli (2011)
 The Arriver’s Tale, novelli (2016)
 Gravel Heart (2017)
 The Stateless Person’s Tale, novelli (2019)
 Afterlives'' (2020)

Suomennokset

Lähteet

Aiheesta muualla
 Abdulrazak Gurnah. Biobibliographical notes. Nobel-säätiö. 

Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat
Tansanialaiset kirjailijat
Kirjallisuuskriitikot
Professorit
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Kari Tapanen

Kari Tapanen (s. 5. huhtikuuta 1962 Kitee) on suomalainen pesäpalloilija. Tapanen edusti pääsarjaurallaan kasvattajaseuraansa Kiteen Urheilijoita ja Imatran Pallo-Veikkoja. Tapanen saavutti urallaan yhden SM-kullan kaudella 1991 ja kolme SM-hopeaa kaudella 1989, kaudella 1990 ja kaudella 1993. Tapanen pelasi urallaan kuusi Itä-Länsi-ottlua vuosina 1987, 1989, 1990, 1991, 1992 ja 1993. Hän plasi ulkokentällä kolmosvahtina. Tapanen pelasi urallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä yhteensä 298 runkosarjaottelua. Näissä hän löi 13 kunnaria ja 250 tavallista juoksua, toi 207 juoksua ja keräsi 1 621 kärkilyöntiä. Tapanen pelasi urallaan 43 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi 22 tavallista juoksua, toi 27 juoksua ja keräsi 232 kärkilyöntiä.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Feel the Burn


Feel the Burn on suomalaisen rockyhtye Brother Firetriben viides studioalbumi, joka julkaistiin 18. syyskuuta 2020. Albumilta julkaistiin singlenä kappaleet ”Rock In The City”, ”Bring On The Rain”, ”Night Drive”, ”Chariot Of Fire” sekä ”Love Is A Beautiful Lie”.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Pekka Heino – laulu
 Roope Riihijärvi – kitara
 Jason Flinck – basso
 Hannes Pirilä – rummut
 Tomppa Nikulainen – kosketinsoittimet

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi: 8½/10
 Inferno: 
 Kaaoszine: 9+/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2020 albumit
Brother Firetriben albumit
Resident Evil: Welcome to Raccoon City

Resident Evil: Welcome to Raccoon City on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut tieteistoimintakauhuelokuva. Johannes Robertsin käsikirjoittama ja ohjaama elokuva käynnisti uudelleen Resident Evil -elokuvasarjan. Sarjassa on tuotettu aiemmin kuusi elokuvaa vuosina 2002–2017.

Welcome to Raccoon Cityn juoni pohjautuu Resident Evil -pelisarjan ensimmäiseen ja toiseen peliin, ja hahmokaartissa on lukuisia peleistä tuttuja hahmoja. Pääosissa esiintyvät muun muassa Kaya Scodelario, Hannah John-Kamen, Robbie Amell ja Tom Hopper.

Elokuvan traileri julkaistiin 7. lokakuuta 2021. Ensi-iltansa elokuva sai Yhdysvalloissa 24. marraskuuta 2021. Suomessa elokuva ei saanut teatterilevitystä, ja se julkaistiin fyysisissä formaateissa 16. toukokuuta 2022.

Näyttelijät

Aiheesta muualla

Lähteet

Welcome to Raccoon City
Vuoden 2021 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset toimintatrillerit
Post-apocalypse-elokuvat
Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat
Raatihuonevilliviini

Raatihuonevilliviini eli raatihuoneviini (Parthenocissus tricuspidata) on Itä-Aasiasta kotoisin oleva koristekasvina tunnettu köynnös. Se on puuvartinen, kärhellinen köynnös, joka kasvaa kahdesta kymmeneen metriä pitkäksi. Se muistuttaa ulkoasultaan imukärhi- tai säleikkövilliviiniä, joihin verrattuna lajin lehdet ovat erilaiset. Raatihuonevilliviinin lehdet ovat yksiosaiset, kolmiliuskaiset, herttatyviset, kooltaan 5–9 senttimetriä. Kukat ovat pieniä, vihertäviä, viisilukuisia ja hedelmänä on marja.

Raatihuonevilliviini esiintyy alkuperäisenä Koreassa, Japanissa, Itä- ja Koillis-Kiinassa, Venäjän Kaukoidän Primorjessa, Taiwanissa ja Vietnamissa.

Lähteet 

Villiviinit