joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Greg Oden

Gregory Wayne ”Greg” Oden, Jr. (s. 22. tammikuuta 1988, Buffalo, New York) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän edusti viimeksi NBA-seura Miami Heatia.

Oden oli vuoden 2007 NBA:n varaustilaisuuden ensimmäinen varaus. Hänen uraansa ovat varjostaneet lukuisat loukkaantumiset, joiden vuoksi hän on päässyt pelaamaan ennen kautta 2012–2013 vain 82 NBA-ottelua.

Ura

Oden pelasi Ohion osavaltionyliopistossa yliopistokoripalloa yhden kauden ajan. Hänet varattiin 2007 NBA:n varaustilaisuudessa Portland Trail Blazersiin, tilaisuuden ensimmäisellä valinnalla. Odenilta meni ensimmäinen kausi kokonaan sivuun loukattuaan polvensa harjoituksissa. 

28. lokakuuta 2008, kauden ja uran ensimmäisessä NBA-ottelussa Los Angeles Lakersia vastaan Oden loukkasi jalkansa ehdittyään pelata vajaat kaksi neljännestä. Lopulta Portland vapautti maaliskuussa 2012 entisen ykkösvarauksensa Odenin sopimuksestaan.

Oden suunnittelee paluuta NBA-kentille kaudeksi 2013–2014. Ainakin Miami Heatin huhuttiin olevan kinnostunut hänen palveluksistaan ja seura tekikin hänen kanssaan kaksivuotisen sopimuksen elokuussa 2013.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Konrad Henlein

Konrad Henlein (6. toukokuuta 1898 – 10. toukokuuta 1945) oli yksi tärkeimmistä varhaisista natsijohtajista Tšekkoslovakiassa ja sudeettisaksalaisten separatistien johtaja toisen maailmansodan aikana.

Nuoruus
Henlein syntyi Mattersdorfissa Pohjois-Böömissä. Hänen äidinisänsä oli tšekki, mikä aiheutti Henleinille ongelmia hänen vastustaessaan tšekkien ja saksalaisten välisiä seka-avioliittoja, ja äiti joutui muuttamaan tšekkiläiseltä kalskahtavan nimensä kirjoitusasun saksalaisemmaksi.

Henlein meni kauppakouluun Jabloneciin, palveli Itävalta-Unkarin armeijassa ensimmäisen maailmansodan aikana ja joutui italialaisten sotavankeuteen. Itävalta-Unkarin hajoamisen jälkeen hän työskenteli Tšekkoslovakiassa pankissa ja otti osaa sudeettisaksalaisten poliittiseen toimintaan.

Kansallissosialistinen poliitikko 
1930-luvun alussa Henlein vastusti puheissaan kansallissosialismia ja puhui Tšekkoslovakian itsenäisyyden puolesta. Hänestä tuli Adolf Hitlerin kannattaja vuonna 1937, kun saksalaismielinen Sudeettisaksalainen puolue (Sudetendeutsche Partei, SdP) saavutti menestystä Karl Hermann Frankin johdolla. Hän omaksui nopeasti natsien suosiman iskulauseen ”Ein Volk, ein Reich, ein Führer!” (), ja vaati että Tšekkoslovakian sudeettialueet piti liittää Saksaan. Henleinin poliittisen puolueen valta Sudeettimaassa 1930-luvulla johti Münchenin sopimukseen 30. lokakuuta 1938, jonka hän sai aikaan vaikuttamalla brittien delegaation johtajaan Lordi Runcimaniin tämän vieraillessa Tšekkoslovakiassa. Henlein esitti puolueensa ajavan laajalti natsimielisiksi muuttuneen saksalaisvähemmistön asiaa, ja järjesti levottomuuksia ja terrorihyökkäyksiä Sudeettimaassa. Tšekkoslovakian armeijan puututtua toimintaan Henlein pakeni Saksaan ja organisoi Saksan Freikorpsit sissitoimintaan alueella. 

Sudeettimaan tultua liitetyksi Saksaan, Henleinin puolue sulautui Hitlerin kansallissosialistiseen puolueeseen 5. marraskuuta 1938. Henleinistä tuli SS-kenraaliluutnantti (myöhemmin SS-kenraali) ja valtiopäiväedustaja. Maalis- ja huhtikuussa 1939 hän toimi siviiliasioiden johtajana Böömin ja Määrin protektokraatissa, mutta valta luisui pian toisen sudeettisaksalaisen poliitikon, Karl Hermann Frankin käsiin. 1. toukokuuta 1939 Henleinistä tuli koko Sudeettimaan gauleiter.

Henleinilla ei kuitenkaan ollut todellista vaikutusvaltaa asioihin. Kovempaa linjaa ajanut Reinhard Heydrich yritti syrjäyttää Henleinin kaikista tämän kaikista viroista. Hän kuitenkin epäonnistui, sillä Henleinilla oli hyvät välit Adolf Hitlerin kanssa.

Kuolema 
Toukokuussa 1945, ollessaan yhdysvaltalaisten sotavankina Pilsenin kasarmeilla, hän tappoi itsensä viiltämällä lasinpalalla ranteensa auki. Hänet haudattiin nimettömänä Pilsenin keskushautausmaalle.

Aiheesta muualla 

NSDAP:n aluejohtajat
Tšekkoslovakialaiset kansallissosialistit
SS-kenraalit
Sotarikoksista syytetyt
Tšekkoslovakialaiset poliitikot
Itsemurhan tehneet
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet
Yleisurheilun maailmancup 1998

Vuoden 1998 yleisurheilun maailmancup oli järjestyksessään kahdeksas. Kilpailu järjestettiin Johannesburgin yleisurheilustadionilla Johannesburgissa Etelä-Afrikassa 11.–13. syyskuuta. Kilpailuun osallistuivat maanosajoukkueista sekä miesten että naisten sarjaan Aasia, Afrikka, Amerikka, Eurooppa ja Oseania sekä maajoukkueista Yhdysvallat ja Saksa, sekä miesten sarjaan lisäksi Yhdistynyt kuningaskunta ja naisten sarjaan Venäjä.

Kilpailu oli ensimmäinen maailmancup, jossa jaettiin palkintorahoja. Henkilökohtaisen kilpailun voittaja palkittiin 50 000 dollarilla, toiseksi sijoittunut sai 20 000 ja kolmanneksi 10 000 dollaria. Viesteissä kolme parasta joukkuetta tienasivat 60 000, 20 000 ja 10 000 dollaria.

Tulokset lajeittain

100 m

200 m

400 m

800 m

1 500 m

3 000 m

5 000 m

3 000 m esteet

Pika-aidat

400 m aitajuoksu

Korkeushyppy

Seiväshyppy

Pituushyppy

Kolmiloikka

Kuulantyöntö

Kiekonheitto

Moukarinheitto

Keihäänheitto

4 x 100 m viestijuoksu

4 x 400 m viestijuoksu

Lopputulokset

Lähteet
 IAAF:n sivu

Yleisurheilun maailmancup
Vuoden 1998 yleisurheilu
Katja Kassin

Katja Kassin (s. 24. syyskuuta 1979, Leipzig) on saksalainen pornonäyttelijä. Hän on toiminut myös Penthousen mallina. 

Hän syntyi entisen Itä-Saksan Leipzigissä vanhempiensa esikoisena saaden myöhemmin kaksi sisarusta. Hänen ollessaan kymmenen ikäinen Berliinin muuri murtui ja Saksat yhdistyivät. Hänen ensimmäinen työpaikkansa 15-vuotiaana oli myydä jäätelöä italialaisravintolassa koulun jälkeen. Hän jatkoi tarjoilijan uraansa kuusi vuotta opiskelujensa ajan. 

Vuonna 2000 hän aloitti esiintymisensä paikallisten amatöörikuvaajien alastonkuvissa ja internet-sivuilla. Kolmessa vuodessa hän siirtyi esiintymään softcore-pornotuotannoissa. Kassin esiteltiin tuottaja Mark Spieglerille, jolle hän työskenteli sittemmin kolmen ja puolen vuoden ajan. Ennen muuttoaan vuonna 2004 pysyvästi Yhdysvaltoihin Kassin opiskeli Leipzigin yliopistossa. Vuoden 2006 syyskuussa Kassin allekirjoitti sopimuksen LA Direct Modelsin kanssa. Hänen ensimmäinen roolinsa Yhdysvalloissa oli vuonna 2003 elokuvassa "Straight to the A 4". Tätä ennen hän oli näytellyt Euroopassa kahdessa elokuvakohtauksessa. Hän avioitui pornonäyttelijä Sledge Hammerin kanssa tammikuussa 2004. Kesäkuussa 2007 Kassin laitatti 3,5 desin silikoni-implantit rintoihinsa.

Palkinnot
 Adam Film World Guide Award 2003: Vuoden naisesiintyjä
 AVN Awards 2006: Paras yksin tehty seksikohtaus
 AVN Awards 2009: Paras näkökulmaotoksella tehty seksikohtaus

Lähteet

Aiheesta muualla

Saksalaiset pornonäyttelijät
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Xipaya

Xipaya on tupilaisen kielikunnan jurunan kieliryhmään kuuluva lähes kuollut kieli. Vuonna 2007 kieltä puhui kahdeksan vanhaa ihmistä Altamirassa, mutta 2011 puhujia oli enää yksi. Lähes kaikki xipayat käyttävät nykyään portugalia.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Xipaya-kielen Swadeshin lista. [pdf}

Brasilian kielet
Tupi-kielet
Lavaux

Lavaux [] on viininviljelyalue Sveitsissä Vaud’n kantonissa Genevenjärven rannalla. Alue on Unescon maailmanperintökohde.

Historiaa 
Viiniä on viljelty Lavaux’n alueella ainakin 1000-luvun ensimmäiseltä vuosisadalta alkaen, kun benediktiini- ja sisterssiläismunkit pengersivät jyrkkää rinnettä viljelykäytöön. Pengerrys ja järvestä heijastuva säteily ovat luoneet alueelle lähes Välimeren seutua muistuttavan suotuisan mikroilmaston.

Alue 
Lavaux’n alue on yhdeksän neliökilometrin laajuinen. Alueesta noin kuusi neliökilometriä on viinitarhoja. Se on noin 15 kilometriä pitkä ja puolisen kilometriä leveä rantakaistale. Alue sijaitsee Montreux’n ja Lausannen välillä kaikkiaan kymmenen kunnan alueella. Idässä alue alkaa Veveyn pohjoispuolelta Corsier-sur-Veveystä. Lännessä alue päättyy Lutryyn. Muut kunnat ovat Jongny, Corseaux, Chardonne, Saint-Saphorin, Chexbres, Rivaz, Puidoux ja Bourg-en-Lavaux.

Viinialue on lähes katkeamaton ketjumainen vyöhyke, joka rajoittuu Genevenjärveen. Aluetta halkovat isot liikenneväylät: Moottoritie A9 kulkee pääosin alueen pohjoisrajalla, lounaisosassa myös alueen halki. Järven rantaa kulkevat Lausanne–Vevey-rautatie ja valtatie H9. Alueen poikki kulkee toinenkin rautatie, Lausanne–Puidoux–Vevey-rata.

Viinin tuotanto 
Lavaux’n viininviljelyalue koostuu kolmesta viinialueesta: Lavaux, Dèzaley ja Calamin. Tuotetut viinit ovat pääosin valkoviinejä (80 %), joista valtaosa (90 %) on tehty Chasselas-rypäleestä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Sveitsin maantiede
Unescon maailmanperintökohteet Sveitsissä
Vaud
Efva Attling

Efva Katarina Attling (s. 18. helmikuuta 1952 Tukholma) on ruotsalainen avantgarde-korusuunnittelija.

Teini-ikäisenä Attling teki mallin töitä Milanossa ja New Yorkissa. 1980-luvun alussa hän lauloi X Models -yhtyeessä, joka julkaisi hittisinglen ”Två av oss”. Hän työskenteli Leviksellä ja H&M:llä, kunnes 1990-luvun puolivälissä aloitti oman korutuotannon.

Attling avasi oman työpajan Tukholman keskustaan helmikuussa 1999 ja kahden vuoden kuluttua tästä ensimmäisen korumyymälänsä. Nykyään hänellä on omat liikkeet Tukholman lisäksi Göteborgissa, Oslossa ja Helsingissä sekä kymmeniä jälleenmyyjiä Ruotsissa ja muualla maailmassa. Muun muassa Madonnan, Jennifer Anistonin ja Kylie Minoguen on nähty käyttävän Attlingin uniikkimalleja.

Efva Attling on ollut vuodesta 1996 rekisteröidyssä parisuhteessa muusikko Eva Dahlgrenin kanssa. He avioituivat vuonna 2009, kun Ruotsi hyväksyi samaa sukupuolta olevien avioliitot. Attlingilla on kaksi lasta, Adam ja Simon.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Efva Attlingin verkkosivut 

Muotisuunnittelijat
Ruotsalaiset muotoilijat
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Henke Forss

Henrik "Henke" Forss on ruotsalainen muusikko Göteborgista. Hän on Dawn- and Retaliation-yhtyeiden laulaja, minkä lisäksi hän on esiintynyt In Flamesin Subterranean-EP:llä.

Ruotsalaiset laulajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Higglytown Heroes

Higglytown Heroes on yhdysvaltalainen-korealainen televisiosarja. Se kertoo viidestä lapsesta, jotka muistuttavat venäläisiä nukkeja. Higglytown Heroes kertoo viisikon seikkailuista, ongelmista ja ystävyydestä. Higglytown Heroes opettaa alle kouluikäisiä lapsia, miten ihminen ratkaisee ongelmansa ja pulmansa. Higglytown Heroes on animaatiosarja, jossa lapsi voi opetella toimia yhdessä ja oikein. Sarjaa esitetään Playhouse Disneykanavalla. Higglytown Heroes-sarja on tarkoitettu 2-5-vuotiaille lapsille. Sarjaa ei ole dubattu taikka tekstitetty suomeksi.

2000-vuosikymmenen piirrossarjat
Yhdysvaltalaiset animaatiosarjat
Eteläkorealaiset televisiosarjat
Ville Friman

Ville Friman (30. huhtikuuta 1980, Kristiinankaupunki) on suomalaisen melodista death metalia soittavan Insomnium-yhtyeen kitaristi ja laulaja.

Friman ja hänen vanhempansa muuttivat Joensuuhun, kun Ville oli 4-vuotias. Hän aloitti kitaransoiton 16-vuotiaana ja aloitti soittamaan bändissä opiskellessaan yliopistossa. Friman on valmistunut biologian tohtoriksi vuonna 2009.

Ville Frimanilla on kaksi veljeä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ville Friman Encyclopaedia Metallum -sivustolla 
 
  
  

Insomniumin jäsenet
Suomalaiset metallimusiikin kitaristit
Suomalaiset metallimusiikin laulajat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Meripihkahappo

Meripihkahappo eli butaanidihappo tai sukkiinihappo on tyydyttynyt dikarboksyylihappo. Se on eräs sitruunahappokierron välituote ja meripihkan tärkein kemiallinen rakenneosa. Huoneenlämmössä meripihkahappo on kiinteää. Sen leimahduspiste on 206 °C.

Kuumennettaessa meripihkahappoa riittävästi siitä lohkeaa eliminaatioreaktiossa vettä (H2O) ja syntyy meripihkahappoanhydridia (C4H4O3).

Erittäin puhdasta meripihkahappoa valmistetaan meripihkahappoanhydridin hydrolyysillä. Sitä voidaan valmistaa myös lukuisilla muilla menetelmillä. Käytettyjä ovat muun muassa maleiinihapon tai fumaarihapon katalyyttinen vedytys, 1,4-butaanidiolin hapetus ja hiilivetyjen ja eräiden muiden yhdisteiden hapetus. 

Meripihkahappoa käytetään muun muassa polyestereiden, alkydihartsien, muovinpehmentimien, väriaineiden ja lääkkeiden synteesiessä. Lisäksi sitä voidaan käyttää laboratoriokemikaalina ja ruosteenestoaineena. Elintarvikkeissa meripihkahappoa käytetään hapettumisenestoaineena ja happamuudensäätöaineena ja sen E-koodi on E363.

Meripihkahappoa esiintyy kasveissa ja semiokemikaalina, pääasiassa feromonina, eliöiden viestinnässä.

Meripihkahapon suolat, ionimuoto ja esterit ovat sukkinaatteja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Käyttöturvallisuustiedote: Meripihkahappo
Evira: Elintarvikkeiden lisäaineiden E-koodiavain
Etälukio: Eliminaatioreaktio
PubChem: Succinic Acid 
DrugBank: Succinic acid 
Human Metabolome Database: Succinic acid 
Food Component Database (FooDB): Succinic acid 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Succinic acid 
ChemBlink: Succinic acid 
Liber Herbarum II: Luettelo meripihkahappoa sisältävistä kasveista
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Succinic-acid 
PheroBase: Semiochemical - succinic acid 

Dikarboksyylihapot
Elintarvikkeiden hapettumisenestoaineet
Elintarvikkeiden happamuudensäätöaineet
Oliivipuukoalitio

Oliivipuukoalitio oli Italiassa eri muodoissa vuosina 1995–2007 toiminut keskustavasemmistolainen poliittinen liittouma. Sen pohjalta perustettiin syksyllä 2007 Partito Democratico.

Ensimmäinen Oliivipuukoalitio () osallistui huhtikuun 1996 vaaleihin yhdessä Partito della Rifondazione Comunistan kanssa ja voitti ne. Romano Prodista tuli pääministeri. Prodin ensimmäinen hallitus kaatui lokakuussa 1998, kun kommunistit jättivät sen. Oliivipuu oli myös Massimo D’Aleman I ja II hallituksen sekä Giuliano Amaton II hallituksen ydin. Oliivipuu hävisi 2001 vaalit Silvio Berlusconin Casa delle Libertàlle. Koalitio hajosi pian puolueiden välisiin riitoihin Prodin jätettyä tehtävänsä.

Toinen Oliivipuukoalitio () osallistui kesän 2004 europarlamenttivaaleihin ja sai 31,1 % äänistä. Se oli tällä kertaa yhtenäisempi, ja siihen kuului vain kolme edellisen koalition kahdeksasta (Democratici di Sinistra, Democrazia è Libertà – La Margherita ja Socialisti Democratici Italiani) puolueesta sekä uusi pieni Movimento Repubblicani Europei.

Syyskuussa 2004 muodostettiin näiden neljän puolueen kesken Uniti nell’Ulivo tai FED. Se muodosti laajemman vaalikoalition L’Unione.

Lähteet 

Italialaiset puolueet
Hallituskoalitiot
Kakskerranjärvi

Kakskerranjärvi on pitkänomainen saaristojärvi Kakskerran saaressa Turussa. Järvi on pinta-alaltaan 1,64 neliökilometriä. Kakskerranjärven keskisyvyys on noin kuusi metriä ja syvin kohta on 15,5 m. Tämä tekee siitä yhden Turun alueen syvimmistä järvistä. Järven pituus on noin viisi kilometriä ja leveys vain noin 300 metriä. Järvessä sijaitsee Isosaari, Pikkusaari ja Kissasaari.

Kakskerranjärvi kärsi asteittain pahenevista sinileväongelmista 1980-luvulta 2010-luvulle. Viimeisen noin kymmenen vuoden aikana järven tila on kuitenkin parantunut oleellisesti kun ulkoista kuormitusta on saatu vähennettyä tärkeällä valuma-alueella tehtyjen maankäyttömuutosten ansiosta.

Lähteet 
Kakskerranjärven hapettoman sedimentin alueellinen laajuus ja sedimentin kemialliset ominaisuudet
Turun kaupungin ympäristönsuojelutoimisto

Viitteet 

Turun järvet
Kakskerta
Öskidööl

Öskidööl (The Action Magazine) on hämeenlinnalainen, pääasiassa punk- ja rockmusiikkia ja nuorisokulttuuria käsittelevä alakulttuurilehti, joka on ilmestynyt vuodesta 2002 lähtien. Lehden kansia on kuvittanut mm. sarjakuvataiteilija Tommi "Tex" Hänninen. Lehdestä julkaistaan myös kesäisin jo legendaksi muodostunut Festari-extra erikoisnumero. Öskidööl on 1000 kappaleen numerokohtaisella levikillään Suomen kaikkienaikojen kolmanneksi suurin Punk-lehti, Hilseen ja Toisen vaihtoehdon jälkeen.

Toimituskunta

Toimituskunta vaihtelee, koska lehteä julkaistaan osittain lukijoiden kirjoittamilla jutuilla. Päätoimittajana on lehden perustamisesta asti toiminut pseudonyymi Joona Öskidööl , joka myös keksi nimen kyseiselle lehdelle. Muuta toimitusta ovat lehden pääasiassa kokoavat ja valtaosan teksteistä kirjoittavat Petja ja Mikko Öskidööl.

Öskidööl-Rock
Lehden nimissä järjestettiin kesällä 2006 Öskidööl-Rock-niminen ilmaiskonsertti yhteistyössä Lasten ja nuorten kulttuurikeskus ARX:n kanssa. Konsertti järjestettiin Hämeenlinnan torin lavalla 7. heinäkuuta 2006. Tapahtumassa esiintyivät: Black Of All Label, Shitsnackers, Polluted, Blind ja Necropedosodom.

Lähteet
 Hämeen Sanomat, 10.08.2005, Oma lehti on vapaalippu lystiin
 Hämeen Sanomat, 07.07.2006, Öskidööl-rock kajahtaa Hämeenlinnan torilla
 Woima.fi, Skeittilehti, jossa ei puhuta skeittauksesta

Musiikkilehdet
Suomalaiset musiikkilehdet
 Punk
Laç

Laç tai Laçi on Kurbinin kunnan keskustaajama Albaniassa Lezhën maakunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 17 086. Sieltä on kotoisin jalkapalloseura KF Laçi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Albanian kaupungit
Albanian entiset kunnat
Liberation = Termination


Liberation = Termination on melodista death metalia soittavan Mors Principium Est -yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Listenable Records.

Kappaleet

Korean bonuskappale

Kokoonpano
 Jori Haukio – kitara, musiikkiohjelmointi
 Ville Viljanen – laulu
 Jarkko Kokko – kitarat
 Marko Tommila – rummut
 Teemu Heinola – bassokitara
 Joona Kukkola – kosketinsoitin

Tuotanto 
 Sven de Caluwé – grafiikka
 Anssi Kippo – äänittäjä, miksaaja, tuottaja (laulu)
 Jori Haukio – äänittäjä
 Teemu Heinola – äänittäjä
 Colin Davis – masteroija
 Ville Viljanen – tuottaja (laulu)

Arvostelut 
 About.com: 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 9–
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Mors Principium Estin albumit
Vuoden 2007 albumit
Forza Italia

Forza Italia (FI, ) oli Silvio Berlusconin johtama oikeistolainen, joulukuussa 1993 perustettu italialainen puolue. FI oli Casa delle Libertà -kokoomusta, ja vuoden 2008 vaaleissa osa Popolo della Libertà-koalitiota. Puolue  yhdistyi 2009 Alleanza Nazionalen kanssa uudeksi puolueeksi nimeltään Popolo della Libertà.

Ideologia

Forza Italia ilmoitti olevansa populistis-liberaalipuolue. Siihen ovat vaikuttaneet suuresti myös katolisen kirkon sosiaaliset opetukset. FI oli Euroopan kansanpuolueen jäsen ja sen jäsenet istuivat europarlamentissa Euroopan parlamentin konservatiiviryhmässä. Suurin osa jäsenistöstä ja johtajista oli katolilaisia. Suurin osa oli entisiä Democrazia Cristianan jäseniä, tosin mukana oli myös entisiä sosialisteja (PSI), sekä entisiä liberaaleja (PLI), tasavaltalaisia (PRI) ja sosiaalidemokraatteja (PSDI), sekä jopa muutama kommunisti.

Historia

Forza Italian perusti 1993 mediamoguli Silvio Berlusconi seuraavan vuoden vaaleja varten. Italiaa oli tuolloin järkyttänyt ns. Tangentopoli-skandaali, jonka vuoksi viisi maata toisen maailmansodan jälkeen hallinnutta puoluetta katosivat kartalta.

Forza Italia nousi valtaan maaliskuun 1994 vaaleissa Polo delle Libertà -koalition johdossa, johon kuluivat Lega Nord, Alleanza Nazionale, Centro Cristiano Democratico, Unione di Centro. Berlusconista tuli tuolloin ensimmäisen kerran pääministeri. Hallitus kaatui kuitenkin nopeasti Lega Nordin jätettyä hallituksen jo joulukuussa. Pääministeriksi tuli Lamberto Dini, eikä hallitukseen otettu lisää FI:n ministerejä.

Polo delle Libertà hävisi 1996 vaalit, jolloin alkoi sen oppositiokausi. Vuoden 2001 vaaleihin se lähti uuden vaalikoalition Casa delle Libertàn osana. Vaalivoiton jälkeen Berlusconi oli pääministerinä yhtämittaisesti vuodet 2001--2006, mikä oli Italian sodanjälkeisen historian pisin aika. Myös tämän hallituksen avainpaikat miehitettiin FI:n jäsenillä. Puolue menetti huomattavasti asemiaan vuoden 2004 europarlamenttivaaleissa ja 2005 paikallisvaaleissa ja hävisi 2006 vasemmiston Oliivipuukoalitiolle.

Italialaiset puolueet
Liberaalikonservatistiset puolueet
Casa delle Libertà

Casa delle Libertà (CDL, suomeksi myös Vapauden talo ja Vapausliitto) oli italialainen poliittinen liittouma, jota johti Silvio Berlusconi. Sen tilalle muodostettiin vuonna 2008 Popolo della Libertà, johon tulivat CDL:n tärkeimmät puolueet FI ja AN.

Siihen kuuluivat:
 Forza Italia
 Alleanza Nazionale
 Unione dei Democratici Cristiani e di Centro
 Lega Nord
 Movimento per l'Autonomia
 Democrazia Cristiana per le Autonomie
 Partito Socialista - Nuovo PSI
 Partito Repubblicano Italiano
 Riformatori Liberali

PRI ja NPSI vetäytyivät myöhemmin.

Liittouma perustettiin vuoden 1994 vaaleja varten nimellä Polo delle Libertà. Se voitti vaalit, mutta Berlusconin pääministerikausi kesti vain yhdeksän kuukautta Lega Nordin vetäydyttyä yhteistyöstä. Uusi vaalivoitto 2001 mahdollisti Berlusconille vuosien 2001–2006 pääministerikauden.

Vuoden 2006 vaaleissa osa koalition jäsenistä protestoi uusfasistien, kuten Adriano Tilgher, Roberto Fiore, Alessandra Mussolini, Gaetano Saya ja Pino Rauti ottamista CDL:n listalle. Protestien jälkeen Mussolini vetäytyi, mutta sanoi tukevansa CDL:ää.

Lähteet 

Italialaiset puolueet
Alleanza Nazionale

Alleanza Nazionale (myös Kansallinen liitto ja Kansallisliitto, lyh. AN) oli italialainen 1995 perustettu kansalliskonservatiivinen puolue, jota johti sen perustamisesta lähtien Gianfranco Fini. Puolue kuului Silvio Berlusconin johtamiin Casa delle Libertà (CdL) ja Popolo della Libertà (PdL) -liittoumiin. Se oli mukana kaikissa kolmessa Berlusconin CdL-hallituksessa. Se julkaisi lehteä Il Secolo d’Italia. Euroopan parlamentissa sen jäsenet olivat Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmässä. 

Puolue perustettiin tammikuussa 1995 entisten uusfasistisen Movimento Sociale Italiano – Destra Nazionalen (MSI–DN) ja kristillisdemokraattisen puolueen konservatiivisen siiven pohjalle. AN sanoutui irti fasismista. Marraskuussa 2003 vieraillessaan Israelissa Fini sanoi fasismia ”absoluuttiseksi pahuudeksi”, mikä sai osan jäsenistöä, mukaan lukien Alessandra Mussolinin jättämään puolueen ja perustamaan Azione Socialen.

Puolue lakkautti itsensä viimeisessä kokouksessaan 22. maaliskuuta 2009 liittyäkseen Popolo della Libertà -puolueeseen Forza Italian kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Italialaiset puolueet
Etelä-Afrikan Grand Prix 1979

Etelä-Afrikan Grand Prix 1979 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. maaliskuuta 1979 Kyalamin radalla Etelä-Afrikassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Gilles Villeneuve.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Jean-Pierre Jabouille – 1.11,80
Nopein kierros: Gilles Villeneuve – 1.14,412 (kierroksella 23)

Lähteet 

Etelä-Afrikan Grand Prix
Memaliaj

Memaliaj on kaupunki Gjirokastërin maakunnassa Albaniassa. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan siellä asui 10 657 asukasta. Se rakennettiin vuonna 1946 tukemaan alueen kaivostoimintaa. Alueen hiilentuotanto oli vuonna 1990 noin 500 000 tonnia vuodessa. Kommunismin kaatumisen jälkeen kaivostoiminta loppui ja kaupungin talous pysähtyi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Albanian kaupungit
Albanian kunnat
Liekki (kulttuurilehti)

Liekki on ruotsinsuomalaisten kirjoittajienyhdistyksen vuodesta 1976 julkaisema kulttuurilehti. Lehti ilmestyy neljästi vuodessa ja sisältää kaikenlaisia kulttuuriartikkeleita sekä kaunoproosaa.

Päätoimittajat 

Terttu Loimalahti (Koenumero) (1975)
Esa Wirkkala (1976-1978)
Kalervo Kujala (1978-1981)
Kauko Lammasaitta (1981-1982)
Arja Uusitalo (1982-1985)
Anita Sällberg (1985-1995)
Anneli Tikkanen Rózsa (1995-1998)
Inkeri Kuosku (1998-2000)
Riitta Larsson (2000-2004)
Joonas Sillanpää (2004-2005)
Kaino Ranén (2005-2007)
Jukka Helin (2007- 2008)
Juha Knuutila (2008-2010)
Satu Gröndahl (2010)-

Aiheesta muualla
Liekki Liekin kotisivu

Ruotsalaiset aikakauslehdet
Kulttuurilehdet
Ruotsinsuomalaiset lehdet
William Bennett (säveltäjä)

William Sterndale Bennett (13. huhtikuuta 1816 Sheffield Britannia – 1. helmikuuta 1875 Lontoo) oli brittiläinen säveltäjä ja pianisti. 

Bennettin isä oli urkuri. Felix Mendelssohn kuuli Bennettiä ja kutsui hänet Leipzigiin. Robert Schumann kirjoitti hänestä innostuneena ja omisti hänelle teoksensa "Etudes Symphoniques" pianolle. Muut työt kuitenkin kuluttivat hänen voimiaan, eikä nuoruuden lupaus toteutunut.

Sheffield oli kansallisromanttisen tyylin alkuunpanijoita. Hän oli professori Cambridgen yliopistossa vuodesta 1856 ja Kuninkaallisen musiikkiakatemian johtaja vuodesta 1886. Hän sävelsi orkesterimusiikkia muun muassa pianokonsertot 1–4 ja lisäksi kaksi muuta pianokonserttoa, pianosonaatteja ja lauluja. Parhaimpina pidetään hänen uransa alkukauden teoksia.

Lähteet
Sterndale Bennett
Iso tietosanakirja

Brittiläiset säveltäjät
Romantiikan säveltäjät
Vuonna 1816 syntyneet
Vuonna 1875 kuolleet
Alena Procházková

Alena Procházková (s. 9. elokuuta 1984 Banská Bystrica, Tšekkoslovakia) on slovakialainen maastohiihtäjä. 

Procházkován ensimmäiset arvokilpailut olivat Val di Fiemmen MM-kilpailut 2003, jossa hän sijoittui takaa-ajon 62:nneksi ja 10 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa 49:nneksi. Seuraavissa MM-kilpailuissa Oberstdorfissa hän sijoittui 30 kilometrin yhteislähdön 40:nneksi, sprintin seitsemänneksitoista, yhdistelmäkilpailun 44:nneksi ja 10 kilometrin perinteisen 58:nneksi. Hän oli mukana myös Torinon olympialaisissa 2006 sijoittuen sprintissä 23:nneksi, 10 kilometrin perinteisellä 28:nneksi ja takaa-ajon 46:nneksi. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 hän oli mukana seitsemänneksi sijoittuneessa Slovakian viestijoukkueessa ja jäi sprintissä niukasti välieräpaikasta sijoittuen kolmanneksitoista. Procházkován sijoitus 10 kilometrin perinteisellä oli 34. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli sprintissä seitsemäs, Vancouverin olympialaisissa 2010 kahdeksastoista ja Oslon MM-kilpailuissa 2011 kuudes. Hän sijoittui perinteisen hiihtotavan MM-sprintissä kahdeksanneksi sekä Val di Fiemmessä 2013 että Falunissa 2015.

Procházková on osallistunut talviolympialaisiin vuosina 2006, 2010, 2014, 2018 ja MM-kisoihin vuosina 2003, 2005, 2007, 2009, 2011, 2013, 2015, 2017 ja 2019.

Maailmancup

Procházková hiihti ensimmäisen maailmancupin kisansa 11. joulukuuta 2004 Lago di Teserossa sijoittuen takaa-ajossa 58:nneksi. Hän ylsi yllättäen sprintin kolmanneksi Kuusamossa 1. joulukuuta 2007. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti perinteisen hiihtotavan sprintissä Vancouverissa 16. tammikuuta 2009 ja oli samalla kaudella lisäksi toinen Trondheimin sprintissä. Kaudella 2009–2010 hän oli kolmas Kuusamon sprinttikilpailussa ja kaudella 2012–2013 Lahden sprintissä.

Maailmancupin kiertueille Procházková osallistui ensimmäisen kerran Tour de Ski:lle vuodenvaihteessa 2007-2008. Ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan palkintokorokesijoituksen maailmancupin kiertueilla Procházková saavutti Tšekin Prag:ssa ollen vapaan hiihtotavan sprintissä kolmas.

Maailmancupin kokonaiskilpailu ja kiertueet

Lähteet

Slovakialaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Kvartsikello

Kvartsikello on kvartsikiteen värähtelyjen avulla aikaa mittava elektroninen kello.  Aiemmin kvartsikidekelloja käytettiin kalleutensa ja monimutkaisuutensa vuoksi pääasiassa laboratorioiden tarkkuuskelloina, mutta digitaalisten mikropiirien kehitys mahdollisti 1960-luvulta alkaen kvartsikiteisiin perustuvat rannekellot. Nykyään valtaosa kelloista on kvartsikidekelloja.


Rakenne ja toiminta 

Yksinkertaisen kvartsikellon tärkeimmät osat ovat kvartsikiteeseen perustuva pienitaajuinen kideoskillaattori, digitaalisen taajuusjakajan sisältävä mikropiiri, näyttölaite sekä paristo.

Kideoskillaattorissa kvartsikide värähtelee sen rakenteen määräämällä vakiotaajuudella. Mikropiiri laskee värähtelyt ja päivittää kellon näyttämää aikaa kerran sekunnissa. Analogianäyttöisessä kellossa pieni askelmoottori kääntää viisarikoneistoa. Numeronäyttöisessä eli digitaalisessa kvartsikellossa ei ole lainkaan liikkuvia osia, vaan mikropiiriin on yhdistetty numeronäyttö. Tavallisimmin pieni nestekidenäyttö esittää ajan suoraan numeroina.  

Kvartsikiteen toiminta perustuu kvartsin pietsosähköisyyteen eli kiteen muodonmuutokseen siihen kohdistuvan sähkökentän vaikutuksesta. Kun pientä äänirautaa hieman muistuttavaan kiteeseen kytketään sähköjännite, kide alkaa värähdellä sille ominaisella resonanssitaajuudella. Värähtelyn taajuus riippuu kiteen tarkasta koosta ja muodosta, ja on rannekelloissa tyypillisesti 215 = 32768 hertsiä.

Etenkin vanhemmissa, mutta myös joissakin uusissa kvartsikelloissa on usein selvästi näkyvillä teksti QUARTZ = kvartsi.

Katso myös 
Atomikello

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Kellot
Aleksandr Legkov

Aleksandr Gennadjevitš Legkov (, virallisissa yhteyksissä Алекса́ндр Генна́дьевич Легко́в , s. 5. kesäkuuta 1983) on venäläinen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän on Tour de Skin ja normaalimatkojen maailmancupin voittaja ja MM-mitalisti.

Legkov teki läpimurtonsa maailman huipulle kaudella 2006–2007. Hän sijoittui Tour de Skillä toiseksi Saksan Tobias Angererin jälkeen. Hän sijoittui myös kokonaiscupissa toiseksi 551 pistettä Angererista jääneenä. Hän oli mukana voittamassa Venäjälle viestin MM-hopeaa Sapporosta, jossa sijoittui lisäksi 15 kilometrillä viidenneksi ja yhdistelmäkilpailussa kuudenneksi. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 ja Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli yhdistelmäkilpailussa neljäs. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 50 kilometrillä neljänneksi ja yhdistelmäkilpailussa kuudenneksi. Viestistä hän voitti pronssia Venäjän joukkueen kanssa. 

Sotšin olympialaisissa 2014 Legkov hiihti kolmannen osuuden Venäjän toiseksi sijoittuneessa joukkueessa ja johdatti venäläiset kolmoisvoittoon 50 kilometrillä, mutta hänen tuloksensa mitätöitiin vuonna 2017 dopingrikkomusten takia. Marraskuussa 2017 uutisoitiin Legkovin Sotshin olympiakisojen tulosten mitätöinnistä ja hänen asettamisestaan elinikäiseen kilpailukieltoon olympialaisissa.. Venäjän hiihtoliitto ilmoitti kuitenkin välittömästi puheenjohtajansa Jelena Välben toimesta että Venäjä ei hyväksy KOK:n päätöstä ja valittaa siitä vetoomustuomioistuin CAS:iin, joka sitten päättikin vuoden 2018 helmikuussa palauttaa hylätyt mitalit Legkoville.

Legkov on sijoittunut maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi kausilla 2006–2007, 2012–2013 ja 2013–2014 sekä viidenneksi kausilla 2010–2011 ja 2011–2012. Normaalimatkojen cupin hän voitti kaudella 2012–2013. Hän on voittanut kuusi maailmancupin osakilpailua: 30 kilometrin yhteislähdön 20. tammikuuta 2007 Rybinskissä, 15 kilometrin väliaikalähdön 8. maaliskuuta 2009 Lahdessa, maailmancupin avaustapahtuman marraskuussa 2010 Kuusamossa, Tour de Skin kokonaiskilpailun 2012–2013, Oslon 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailun 16. maaliskuuta 2013 ja Toblachin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun 1. helmikuuta 2014. Yhteensä hän on ollut maailmancupissa 21 kertaa palkintokorokkeella. Lisäksi hän on kuulunut maailmancup-viestin voittaneeseen Venäjän joukkueeseen 17. joulukuuta 2006 La Clusazissa, 6. helmikuuta 2011 Rybinskissä ja 8. joulukuuta 2013 Lillehammerissa sekä sijoittunut viestijoukkueen mukana maailmancupissa kaikkiaan yksitoista kertaa kolmen parhaan joukkoon. Tour de Skillä 2011–2012 hän voitti 5 kilometrin kilpailun Toblachissa ja oli lisäksi nopein viimeisellä etapilla Val di Fiemmessä. Kaudella 2012–2013 hän voitti Ruka triplaan kuuluneen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun. 

Legkov lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2018.

Maailmancupin osakilpailuvoitot

Lähteet

Viitteet

Venäläiset maastohiihtäjät
Dopingrikkomuksesta tuomitut hiihtäjät
Dopingrikkomuksesta tuomitut venäläiset
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Horgh

Horgh (oik. Reidar Horghagen, s. 7. toukokuuta 1971, Bergen, Norja) on norjalainen rumpali, joka soittaa tällä hetkellä death metal -yhtyeessä Hypocrisy ja black metal -yhtyeessä Immortal. Hänet tunnetaan yhtenä black metal-skenen parhaista rumpaleista Jan Blombergin (taiteilijanimeltään Hellhammer) ohella.

Immortal 
Horgh liittyi Immortaliin vuonna 1996, ottaen Abbathin paikan rumpalina, joka oli aiemmin soittanut lähes kaikkia instrumentteja yhtyeessä.
Horgh on ollut yhtyeessä Blizzard Beasts -albumista lähtien, ja on ollut ainoa ydinjäsen Abbathin ohella.

Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2003, mutta Horgh ja Abbath herättivät yhtyeen henkiin kolme vuotta myöhemmin. Yhtyeen uusin julkaisu on Northern Chaos Gods, joka on julkaistu vuonna 2018.

Diskografia
Immortal

Northern Chaos Gods (2018, Nuclear Blast)

Grimfist

Hypocrisy

Norjalaiset metallimusiikin rumpalit
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
James Gordon Bennett vanhempi

James Gordon Bennett (1. syyskuuta 1795 Skotlanti – 1. kesäkuuta 1872) oli sanomalehtikustantaja, joka perusti The New York Heraldin ja toimi sen päätoimittajana. Hän oli merkittävä hahmo Yhdysvaltojen sanomalehtihistoriassa, sillä hän vaikutti sanomalehdistön kehittymiseen nykyaikaiseksi.

Bennett syntyi Skotlannissa köyhään maanviljelijäperheeseen. Hän siirtyi Yhdysvaltoihin 1819. Hän työskenteli monissa lehtiyhtiöissä ja perusti useita lehtiä ennen kuin Herald vihdoin 1835 sai alkunsa. Huhtikuussa 1836 hän järkytti lukijoita julkaisemalla etusivun jutun prostituoidun murhasta, ja jutun yhteydessä oli sanomalehtihistorian ensimmäinen haastattelu. Hän hyödynsi lehden teossa monipuolisesti aikansa tekniikkaa esimerkiksi lisäämällä kuvia puupiirrostekniikan avulla. Hän pyrki tuottamaan lehden edullisesti, jotta se pystyttiin myymään katukaupassa halvalla. Näin syntyi nimitys pennyn lehdet.

Vuonna 1866 hän siirsi vastuun lehdestä pojalleen James Gordon Bennett nuoremmalle. Tällöinn lehti oli levikiltään Yhdysvaltojen suurin. Nuoremman Bennettin aikana lehti alkoi hiipua, ja hänen kuolemansa jälkeen se yhdistettiin arkkiviholliseensa New York Tribuneen.

Lähteet
Bennetin elämäkerta. Abrahamlincolncartoons.

Viitteet

Yhdysvaltalaiset toimittajat
Vuonna 1795 syntyneet
Vuonna 1872 kuolleet
Blizzard Beasts

Blizzard Beasts on Immortalin neljäs studioalbumi. Se on viimeinen albumi jolla Demonaz soittaa kitaraa ennen paluutaan vuonna 2015 ja ensimmäinen jossa on Horgh rummuissa.

Tyyliltään albumi on death metal -vaikutteisempi kuin aiemmat levyt. Vain kaksi kappaletta ovat yli 3-minuuttisia ja yksi yli 6-minuuttinen, vaikka Immortal on tunnettu pidemmistä kappaleistaan.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Abbath Doom Occulta - bassokitara & laulu
 Demonaz Doom Occulta - kitara
 Horgh - rummut

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Immortalin albumit
Vuoden 1997 albumit
Lumous murtuu

Lumous murtuu: Uskonto luonnonilmiönä () on filosofi Daniel C. Dennettin vuonna 2006 ilmestynyt kirja, jossa Dennett vaatii uskonnon luonnontieteellistä tutkimusta. Kirjan on julkaissut suomeksi vuonna 2007 Terra Cognita suomentajana Kimmo Pietiläinen.

Dennettin mielestä useimmat uskontojen kannattajat vastustavat jyrkästi jokaista, joka haluaa tutkia heidän käytäntöjään ja uskomuksiaan luonnontieteen menetelmillä, jotka ovat hänen mukaansa parhaat ihmisten käytössä olevat tiedonhankinnan välineet. Dennett väittää, että uskonnon perimmäisiä kysymyksiä ympäröivästä salamyhkäisyydestä, ”lumouksesta” on luovuttava, jotta uskonto ymmärrettäisiin nykyistä paremmin ja jotta näihin kysymyksiin saataisiin järkiperäinen vastaus. Dennett sanoo, että uskonto on liian tärkeä asia jätettäväksi luonnontieteellisen tarkastelun ulkopuolelle.

Sisältö 

Dennett aloittaa kirjansa totemalla, että hän on yhdysvaltalainen kirjailija ja että teos on suunnattu ensisijaisesti yhdysvaltalaiselle yleisölle. Hänen mukaansa monet kirjan esilukijat pitivät tätä seikkaa sekä ilmeisenä että häiritsevänä, kun taas harvat yhdysvaltalaiset lukijat edes huomasivat kyseisen painotuksen. Muihin teollisuusvaltioihin verrattuna Yhdysvalloissa on huomattavan paljon uskovaisia, ja Dennett halusi tavoittaa niin monta kansalaista kuin mahdollista, ei pelkästään yliopistomaailmasta.

Käännös 

Kirjan suomentaja Kimmo Pietiläinen sai uskontokriittisen kirjallisuuden suomentamisesta Vapaa-ajattelijain liiton Väinö Voipio –palkinnon vuonna 2007. Palkintoperusteluissa sanottiin Pietiläisen kääntäneen kirjallisuutta, jota valtio ei ole halunnut tukea käännösapurahoin. Hänen kääntämänsä kirjat Lumous murtuu, Jumalharha (Richard Dawkins), ja Uskon loppu (Sam Harris) ovat herättäneet paljon keskustelua.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jussi K. Niemelä: Uskonto vihdoinkin luonnontieteen hampaissa. Vapaa ajattelija 1/2007.
 Pekka Wahlstedt: Darwinin opein uskontojen kimppuun. Helsingin Sanomat 15.5.2007.
 Tommi Sarlin: Jos usko onkin vain humpuukia. Uskontotieteilijä Ilkka Pyysiäisen haastattelu. Kirkko & kaupunki 20.8.2007.
 Kimmo Ketola: Usko pahan alkujuurena. Uskonnontutkija 2/2007. 
 Ilkka Pyysiäinen: Epäilyksen varjo. Tieteessä tapahtuu 2/2007. (PDF)
 Putte Wilhelmsson: Eliitin väittelyä rahvaan jumalista. Tieteessä tapahtuu 3.6.2007. 

Kirjat ateismista
Kirjat uskontokritiikistä
Vuoden 2006 kirjat
Dag Hemdal

Dag Tor Henrik Hemdal (8. heinäkuuta 1913 Porvoo – 11. lokakuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen ruotsinkielinen kirjailija ja toimittaja. Hemdal työskernteli toimittajana muun muassa Hufvudstadsbladet ja Nya Pressen -lehdissä. 

Hänen teoksiinsa kuuluvat esikoisteos Reservfänrik, sotakirja Tulenjohtaja ja nuortenfantasia Leopardien laakso. Kaunokirjallisten teosten lisäksi hän kirjoitti muun muassa unikirjoja. Hemdal oli myös astrologi ja hän laati horoskooppeja muun muassa Apu-lehteen.

Teoksia 
Omalla nimellä:
 Reservfänrik. Söderström, Helsingfors 1940
 Eldledare. Lars Hökberg, Stockholm 1941 (suomeksi nimellä Tulenjohtaja. Otava 1941)
 Konungens guldmakare : roman om Gustav den tredjes alkemist. Söderström, Helsingfors 1943, 1944 (suomeksi nimellä Kuninkaan kullantekijä. Lehtiyhtymä, Helsinki 1945)
 Alkoholist. Söderström, Helsingfors 1944 (suomeksi nimellä Olin alkoholisti. Kivi, Helsinki 1949)
 Kohtalon peili. Lehtipaino, Helsinki 1944
 Käyttäytymisen taito. Lehtipaino, Helsinki 1944
 Menestyksen, onnen ja rakkauden merkit. Ilmarinen, Helsinki 1945
 Hjärtat är ett strängaspel : en roman om Chopins ungdomskärlek. Söderström, Helsingfors 1946
 Suomen avain : tietoja maastamme ; päätoimittaja Veikko Karumo ; toimitussihteerit Pentti Aarnio ja Dag Hemdal ; kuvittaja Asmo Alho. Lehtipaino, Helsinki 1946
 Leopardmännen : äventyrberättelse för ungdom. Söderström, Helsingfors 1947 (suomeksi nimellä Leopardien laakso. Paletin nuorisokirjat, Helsinki 1947)
 Aarniometsän hirmuvaltias. Paletti, Helsinki 1948
 Vårt enda liv. Söderström, Helsingfors 1952
 Unikirja tämän päivän ihmisille. Perjantai-osakeyhtiö, Oulu 1955, uudistettu painos nimellä Unien opas. Kolmiokirja, Oulu 1986
 Orient i oro ; illustrerad med fotografier av Eija Seras. Söderström, Helsingfors 1959
Nimimerkillä Alec de Beyrone:
 Lemmen sävel : romaani Chopinin nuoruudenrakkaudesta. Lehtipaino, Helsinki 1946
Nimimerkillä Cheyer:
 Kädestä ennustamisen taito. Lehtipaino, Helsinki 1944
Nimimerkillä René Fortunas:
 Miten voitan arpajaisissa? : kansainvälisiä menetelmiä. Fennia, Helsinki 1944
Nimimerkillä Beau Geste:
 Suullinen ja kirjallinen esitystaito. Lehtipaino, Helsinki 1944
Nimimerkillä Klaus Serranto:
 Ihana mies : hauskoja neekerijuttuja. Lehtipaino, Helsinki 1944
Nimimerkillä Voix:
 Miten menettelisin. Paletti, Helsinki 1948

 Suomennoksia 
 F. S. Krauss : Artemidoroksen suuri unikirja. Mantere, Helsinki 1946

 Ruotsinnoksia 
 Emil Koponen - Eero Viitanen : Viborgs sista dagar : skildrade på grundvalen av dokument och egna erfarenheter. Fahlcrantz & Gumaelius, Stockholm 1941 (alkuteos Viipurin viimeiset päivät'')

Lähteet 
 
 Uppslagsverket Finland : Dag Hemdal

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset fantasiakirjailijat
Suomenruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet
Ione Skye

Ione Skye Leitch (s. 4. syyskuuta 1970 Hertfordshire, Iso-Britannia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Skye tunnetaan parhaiten vuoden 1989 elokuvasta Loistokaveri (Say Anything...). Hänen ensimmäinen elokuvansa oli River's Edge vuonna 1986, ja hän näytteli nimiroolin elokuvassa The Rachel Papers (1989). Vuonna 1992 hän näytteli Elanore Greyta lyhytikäisessa televisiosarjassa Covington Cross. Myöhemmin hän teki Mrs. Vealin roolin Sukuvika-televisiosarjan jaksoon. Hänellä oli myös pieni, mutta merkityksellinen osa David Fincherin elokuvassa Zodiac (2007).

Australialaisella Kisschasy-yhtyeellä on ”Ione Skye” -niminen kappale, joka on julkaistu vuonna 2005.

Yksityiselämä 

Skye syntyi Hertfordshiressä Englannissa. Hänen vanhempansa ovat malli Enid Karl (o.s. Stulberger) ja muusikko Donovan. Hänen isänsä on skotlantilainen ja äitinsä amerikanjuutalainen. Hänen veljensä on Camp Freddy -yhtyeen laulaja Donovan Leitch, Jr. Skye kasvoi Los Angelesissa, San Franciscossa ja Connecticutissa, ja kävi lyhyen aikaa Hollywood High School for the Performing Arts -koulua vuonna 1987.

Skye on seurustellut Red Hot Chili Peppers -yhtyeen keulakuva Anthony Kiedisin kanssa. Hänen ensimmäinen aviomiehensä oli Beastie Boysin Adam Horovitz. Skyen on väitetty olleen suhteessa muotimalli Jenny Shimizun kanssa ensimmäisen avioliittonsa jälkeen. Hänellä on yksi lapsi, Kate Netto (s. 2001), suunnittelija David Netton kanssa. Vuonna 2008 Skye kihlautui muusikko Ben Leen kanssa.

Filmografia 
 River's Edge (1986)
 Stranded (1987)
 Edessä on pitkä yö Jimmy Reardon (1988)
 Loistokaveri (1989)
 The Rachel Papers (1989)
 Mindwalk (1991)
 Guncrazy (1992)
 Wayne's World (1992)
 Päätepysäkki New Mexico (1992)
 Covington Cross (1992, TV)
 Neljä huonetta (1995)
 Kundi kuin unelma (1996)
 Täydellinen äiti (1997)
 Guardiani del cielo, I (1998, TV)
 Jump! (1999)
 But I'm a Cheerleader (1999)
 Mascara (1999)
 Moonglow (2000)
 Dry Cycle (2003)
 Return to Babylon (2004)
 Sukuvika (2005, TV)
 Fever Pitch (2005)
 The Lather Effect (2006)
 Zodiac (2007)
 My Father's Will (2008)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Aleksi Holmberg

Aleksi Holmberg (s. 17. maaliskuuta 1987 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija ja potkunyrkkeilijä. Jääkiekossa hän oli pelipaikaltaan puolustaja.

Holmberg aloitti uransa HIFK:ssa. SM-liigassa Holmberg pelasi ensimmäisen kerran kaudella 2006–2007 HIFK:ssa, jossa pelasi yhteensä kolme kautta. Viimeinen HIFK-kausi meni pilalle, sillä hän loukkaantui jo marraskuussa ja joutui olemaan loppukauden sivussa.

Kaudeksi 2009–2010 Holmberg siirtyi HPK:hon. HPK:ssa Holmberg pelasi kaksi kautta ja niiden jälkeen siirtyi  Ranskan pääsarjan Briançoniin, jonka kanssa teki yhden vuoden sopimuksen kesällä 2011. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Mestiksen Kiekko-Vantaaseen.

Holmberg pelasi urallaan kuusi nuorten maaottelua (0+3=3). 

Holmberg lopetti jääkiekkouransa vuonna 2012 ja siirtyi potkunyrkkeilijäksi. Hän voitti lajin Suomen-mestaruuden vuonna 2021 ja edusti Suomea potkunyrkkeilyn MM-kisoissa 2021.

Jääkiekkotilastot

Potkunyrkkeilytilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomalaiset rullakiekkoilijat
Suomalaiset potkunyrkkeilijät
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Jerusalemin kristitty kortteli

Jerusalemin kristitty  kortteli  (hepr.:  הרובע הנוצרי‎ Ha'Rova Ha'Notzrí, arabiaksi: حارة النصارى‎) on yksi neljästä perinteisestä korttelista Jerusalemin vanhassa kaupungissa, jossa se rajoittuu Uuteen porttiin pohjoisessa, lännessä Jaffaporttiin ja muslimikortteliin idässä. Alueella on kaikkiaan noin 40 kristityille pyhää paikkaa. Niiden joukossa on Pyhän haudan kirkko, joka on yksi kristinuskon pyhimpiä paikkoja.

Kristinusko Israelissa
Kristittyjen kortteli
TecSAR

TECSAR on kokeellinen israelilainen tiedustelusatelliitti, joka laukaistiin avaruuteen Intiasta PSLV-kantoraketilla 21. tammikuuta 2008.

Nimensä mukaisesti se on SAR-tutkalla varustettu satelliitti. Tämän kokeellisen sateliitin operaattori on "Tsahal". Satelliittin pääurakoitsija oli IAI, muita osallistujia olivat MBT Space, ELTA, Tadiran Spectralink ja Rafael. Satelliitti painaa 260 kg. Sen kiertorata on 550 km korkea ympyrärata 41 asteen inklinaatiolla.  

Tiedustelusatelliitit
Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1979

Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1979 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 8. huhtikuuta 1979 Long Beachin katuradalla Yhdysvalloissa. Kilpailun voitti Ferrarilla paalupaikalta startannut kanadalainen Gilles Villeneuve.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Gilles Villeneuve – 1.18,825
Nopein kierros: Gilles Villeneuve – 1.21,200 (kierroksella ?)

Lähteet 

Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix
Arizona Baby

Arizona Baby (Raising Arizona) on veljesten Joel ja Ethan Coenin tekemä yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1987. Joel toimi ohjaajana ja elokuvan tuotti Ethan. Pääosissa ovat Nicolas Cage ja Holly Hunter.

Vuosien kuluessa elokuva on saanut jonkinlaisen kulttimaineen. Yhdysvaltojen elokuvainstituutti on listannut 100 kaikkien aikojen hauskinta elokuvaa, Arizona Baby on tällä listalla sijalla 31. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi Arizona Babyn kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle sijalle 32.

Elokuva kertoo pikkurikollisesta H.I. McDonnoughista joka ei ole löytänyt kunnollista suunta elämälleen ja enimmäkseen ryöstelee pieniä ruokakauppoja. Lopulta hän joutuu vankilaan, jossa tapaa poliisilaitoksen kuvaajan Edin. H.I. ja Ed rakastuvat. H.I. päättää tehdä parannuksen kun pari kihlautuu. Pari yrittää lasta, mutta monet yritykset eivät tuota tulosta. Seuraavaksi pari yrittää adoptiota mutta siinäkään he eivät onnistu sillä H.I:n menneisyys on rikosten siivittämä. Pari näkee uutisissa jutun rikkaasta Nathan Arizonanasta jonka vaimo synnytti juuri viitoset. Pari saa mielestään hyvän idean – he kidnappaavat yhden Arizonan lapsista!

Rooleissa

Lähteet 

Vuoden 1987 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Joel ja Ethan Coenin ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset road moviet
20th Century Foxin elokuvat
Tietokone-etiikka

Tietokone-etiikka käsittelee sekä informaatioteknologian käyttämisestä syntyviä uusia eettisiä kysymyksiä että perinteisiä kysymyksiä uudessa toimintaympäristössä. Tietokone-etiikan on perinteisesti katsottu olevan sovelletun etiikan osa-alue. Tyypillisiä sovelletun etiikan kysymyksiä tietokone-etiikan alueella ovat muun muassa

 Eroaako "spam" olennaisesti perinteisestä roskapostista?. Rajakustannus on sähköisessä roskapostissa olennaisesti alhaisempi.
 Eroavatko sähköiset rekisterit olennaisesti perinteisistä rekistereistä? Niihin tehdyillä hauilla saadaan aikaiseksi tuloksia joita suurista aineistoista ei muuten voitaisi saada lainkaan (tai ainakaan järkevässä ajassa).
 Vaikuttaako digitaalisen kameran ja matkapuhelimen yhdistäminen arkitoimintaamme? Kuvaaminen on olennaisesti helpompaa kun kamera on monilla mukana koko ajan ja kuvien levittäminen verkossa on helppoa ja nopeaa.

Kuitenkin esimerkiksi Luciano Floridi on argumentoinut että informaatio on moraalisesti parempaa kuin kaaos ja siten informaatio voisi toimia oman informaatioetiikan teorian pohjana.

Samaten tietokone-etiikan ainutlaatuisuutta on perusteltu viittaamalla määrällisen (kvantitatiivisen) muuttumisena tietokoneen ja tietoverkkojen vaikutuksena laadulliseksi (kvalitatiiviseksi). Tietokoneet ja tietoverkot tarjoavat mahdollisuuden tehdä asioita jotka aiemmin olivat joko mahdottomia tai ainakin erityisen hankalia.

Ammattietiikka 

Tietotekniikan ammattilaisen ammattietiikkaan voi tutustua esimerkiksi Tietotekniikan liiton etiikan työryhmän sivustolta. 

Myös IFIPin (International Federation for Information Processing)] SIG (Special Interest Group) 9.2.2 on a Framework for Ethics of Computing on pyrkinyt kehittämään kansainvälisen tietotekniikan ammattilaisen eettisen ohjeen. Koska tässä ei ole onnistuttu, on sen sijaan tuotettu ohje kansallisen ammattietiikan ohjeen kirjoittamista varten.

Katso myös 
 Tietojenkäsittelytieteen filosofia
 Vapaa ohjelmisto

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tietotekniikan ammattilaisen etiikan ohjeisto
 International Center for Info Ethics 
 International Review of Information Ethics 
 
 

Soveltava etiikka
Etiikka
Tietokone-etiikka