joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Erling Eidem

Erling Eidem (23. huhtikuuta 1880, Göteborg – 14. huhtikuuta 1972 Vänersborg) oli Ruotsin arkkipiispa vuosina 1931–1950, Uuden testamentin eksegetiikan professori Lundissa 1928–1931 sekä yksi Kirkkojen maailmanneuvoston presidenteistä vuosina 1948–1954. Häneltä on suomennettu ainakin teos Kärsivä Jumala.

Lähteet 

Ruotsin luterilaiset arkkipiispat
Ruotsalaiset professorit
Lundin yliopiston professorit
Vuonna 1880 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Jukka Weisell

Jukka Weisell on Oulun kaupungin konsernijohtaja. 

Koulutukseltaan Weisell on kauppatieteiden maisteri (pääaineena johtaminen ja organisaatio) sekä rakennusinsinööri (yo-pohjainen) Wärtsilän teknillisestä oppilaitoksesta. Ennen nykyistä tehtäväänsä Weisell toimi Kiimingin kunnanjohtajana vuosina 2009–2012 ja sitä ennen Nousiaisten kunnanjohtajana 2008–2009. Limingan kunnan teknisenä johtajana Jukka Weisell toimi vuodet 1982–2008. Kunnallista uraa edelsi tiesuunnittelu-toimialan vetäminen (1979–1982) Insinööritoimisto Suunnittelukolmiossa Oulussa.

Lähteet 

Suomalaiset virkamiehet
Sallilan voimalaitos

Sallilan voimalaitos on vesivoimalaitos Sallilankoskessa Loimijoessa Vampulassa Huittisissa. Voimalan patoallas on Kiltajärvi, joka muodostaa joen laajentuman. Se on yhdessä Loimijoessa Alastarolla Loimaalla sijaitsevan Vuolteen voimalaitoksen kanssa toinen Sallila Energian voimalaitoksista.  Voimalaitoksen rakentaminen alkoi vuonna 1919 kun silloinen Sallilan Sähkölaitos Osakeyhtiö oli perustettu tätä tarkoitusta varten vuonna 1914. Voimala uusittiin perusteellisessa korjauksessa vuonna 1986.
Voimalaitos valmistui 1920. Sen putous on 5,8 metriä ja teho 0,75 MW.

Lähteet

Suomen vesivoimalat
Suomen padot
Loimijoen alaosan alue
Huittisten rakennukset ja rakennelmat
Vampula
Kirkuk (maakunta)

Kirkuk (, ) on Irakin pohjoisosassa sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Se kattaa 9 679 neliökilometriä eli 2,2 prosenttia Irakin pinta-alasta. Vuosina 1976–2006 aluetta kutsuttiin At-Taminin kuvernoraatiksi (at-Ta’mīn), mikä viittasi sosialisoituihin, kansallisesti omistettuihin öljy- ja kaasuvarantoihin.

Kuvernoraatti rajautuu etelässä ja lounaassa Saladinin (Salah al-Din), pohjoisessa Erbilin ja idässä Sulaimaniyyan kuvernoraattiin.

Kuvernoraatin väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 753 171. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 1 324 677 (4,2  % Irakin väestöstä). Väestöstä 71,7 prosenttia asui kaupungeissa ja 28,3 prosenttia maaseudulla.

Kuvernoraatti jakautuu neljään piirikuntaan:
 Dabes (Dibis, Dibs; kurdiksi Dûbiz, 5 % väestöstä), 
 Daquq (Daqûq, 7 %),
 Hawija (al-Hawija; Xiwîlên, 20 %), ja
 Kirkuk (Kerkûk, 68 %).

Kuvernoraatin hallintokeskus on Kirkukin kaupunki, joka sijaitsee linnuntietä noin 240 kilometriä Irakin pääkaupunki Bagdadista pohjoiseen.

Elinkeinoista keskeisiä ovat maatalouteen liittyvä liiketoiminta, tukku- ja vähittäiskauppa, tuotannollinen toiminta sekä ammatilliset palvelut. Maakunnalla on laajat öljyvarannot, mutta nämä hyödyttivät sitä taloudellisesti suoraan vain vähän, sillä pääosaa varannoista ei ole kehitetty porausvalmiuteen. Valmisteleva kehitystoiminta sitoo kuitenkin hallinnon voimavaroja ja öljyntuotannon ympäristövaikutuksia pidetään haitallisena.

Kansallisen köyhyysrajan (2,5 USD/päivä) alapuolella oli vuonna 2011 noin 4,2 prosenttia väestöstä, missä suhteessa Kirkukin kuvernoraatti kuuluu Irakin parhaimmistoon (keskimäärin irakilaisista 11,5 % eli köyhyysrajaa niukemmin).

Vuonna 2015 Irakin armeija on vallannut osia maakunnasta Isisiltä erityisesti Kirkukin etelä- ja länsipuolelta. Kurdijoukot hallitsivat Kirkukin kaupunkia maaliskuusta 2015 lähtien. Isisin vastainen taistelu jatkui syksyllä 2015 yhä Daquqin ja Hawijan piirikunnissa. Irakin armeijan joukot ilmoittivat vallanneensa Hawijan lokakuun alussa 2017 ja myöhemmin samassa kuussa sen joukot ottivat yhteen kurdijoukkojen kanssa vallaten koko maakunnan alueen kurdeilta saman kuun loppupuolella.

Lähteet

Aiheesta muualla

Dominique Soguel, Christian Science Monitor: ISIS Is Terrorizing Areas Of Iraq It Doesn't Control (26.8.2014)  (businessinsider.com)
Some Iraqis are ditching the fight against ISIS for life in Europe (Reuters, 21.9.2015)  (businessinsider.com)

Irakin maakunnat
Qadisiyya

Qadissiyya tai al-Qadisiyyan maakunta (, joskus myös hallintokeskuksensa mukaan Diwaniyyan maakunta) on Irakin keskiosissa, pääkaupunki Bagdadista eteläkaakkoon sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Se kattaa 8 153 neliökilometriä eli 1,9 prosenttia Irakin pinta-alasta. Se on nimetty samannimisen, historiallisen Mesopotamian kaupungin mukaan.

Maakunnan väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 751 331. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 1 076 658 (3,4 % Irakin väestöstä). Väestöstä 56,5 prosenttia asui kaupungeissa ja 43,5 prosenttia maaseudulla. Maakunta kuuluu Irakin köyhimpien joukkoon. Vuonna 2011 asukkaista 19,2 % tuli toimeen kansallisen köyhyysrajaa (2,5 USD/päivä) vähemmällä. 

Qadissiyya sijaitsee Eufratin ja sen sivuhaaran, Hamzan piirikunnan läpi virtaavan Shamiyyajoen alueella. Maaperä onkin Irakin ravinteikkaimpia ja maatalous on talouselämän keskeinen tosa. Viljelykasveista mainittakoon riisi, vehnä, kaura, hibiscus ja meloni. Maakunnan teollisuus tuottaa ajoneuvojen renkaita, meijerituotteita ja puuvillatekstiilejä. 

Paikallishallintoa varten kuvernoraatti jakautuu neljään piirikuntaan:
 Afaq (14 % väestöstä),
 Diwaniyya (47 %),
 Hamza (al-Hamza, 18 %) ja
 ash-Shamiyya (al-Shamiya, 21 %).

Kuvernoraatin hallintokaupunki on Diwaniyya, joka sijaitsee linnuntietä noin 155 kilometriä Irakin pääkaupunki Bagdadista eteläkaakkoon.

Lähteet

Aiheesta muualla

Irakin maakunnat
Giovanni Simeone

Giovanni Pablo Simeone Baldini (s. 5. heinäkuuta 1995 Madrid, Espanja) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa SSC Napolia. Oikeajalkainen Simeone on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Ura

Seurajoukkueura 
Simeone on River Platen kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Argentiinan Primera Divisiónissa kaudella 2013–2014, jolloin hän pelasi 17 ottelua tehden kaksi maalia. Vuonna 2014 Simeone voitti seuran kanssa Primera Divisiónin Torneo Finalin sekä Copa Sudamericanan ja vuonna 2015 Recopa Sudamericanan ja Copa Libertadoresin.

Heinäkuussa 2015 Simeone siirtyi lainalle saman sarjan Club Atlético Banfieldiin. Vuonna 2016 hän siirtyi Italiaan, ensin Genoaan ja vuonna 2017 Fiorentinaan.

Maajoukkueura 
Simeone kuului Argentiinan alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen vuoden 2015 Etelä-Amerikan -mestaruusturnauksessa, jossa Argentiina voitti mestaruuden ja Simeone turnauksen maalikuninkuuden yhdeksällä osumallaan. Aikuisten maajoukkuetasolla Simeone olisi voinut edustaa myös synnyinmaataan Espanjaa mutta pelasi ensimmäisen maaottelunsa Argentiinan A-maajoukkueessa syyskuussa 2018.

Muuta 
Simeonen isä Diego Simeone oli myös ammattilaisjalkapalloilija. Nykyisin hän toimii espanjalaisen Atlético Madridin päävalmentajana. Giovanni Simeone syntyi Diegon pelatessa samassa madridilaisseurassa.

Saavutukset 
River Plate
 Argentiinan Primera División: Torneo Final (2015)
 Copa Sudamericana: 2014
 Copa Libertadores: 2015
 Recopa Sudamericana: 2015

Argentiina
 Alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut: kultaa (2015)

Lähteet 

Argentiinalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Salla Savolainen

Salla Savolainen (s. 21. syyskuuta 1962 Luumäki) on suomalainen kirjailija ja kuvittaja. Hän on kuvittanut erityisesti lastenkirjoja.

Henkilöhistoria
Savolainen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1982 ja taiteen maisteriksi taidekasvatuksen osastolta Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1994. Savolainen asuu Karkkilassa.

Taiteellinen tuotanto
Savolainen on julkaissut viisi omaa kuvakirjaa ja tehnyt kuvituksia yli 40 teokseen.

Omat teokset

Kuvitukset
Savolainen on kuvittanut muiden muassa Tittamari Marttisen Taneli Kaneli -sarjaa, Riina Katajavuoren Pentti-sarjaa, Leena Virtasen Xing-sarjaa, Tove Appelgrenin Vesta-Linnea-sarjaa ja Tapani Baggen Tahvo ja Bella -kirjoja. Hän on kuvittanut myös uusimmat Sinikka ja Tiina Nopolan Heinähattu ja Vilttitossu -teokset. Hän on tehnyt yhteistyössä Reetta Niemelän kanssa kirjan Sinisen Kärpäsen Sirkus (2010) ja Tikkumäki-sarjaa, jota on julkaistu myös ulkomailla. Hänen kuvituksiaan on ollut esillä useissa näyttelyissä Suomessa ja ulkomailla, muun muassa lasten- ja nuortenkirjakuvituksiin keskittyvässä Bratislavan biennaalissa. Lastenkirjojen lisäksi Savolainen on tehnyt myös kuvituksia lehtiin ja oppikirjoihin, kuten äidinkielen Kirjakuja-sarjaan.

Palkinnot ja tunnustukset
Vuonna 2005 Savolainen sai Rudolf Koivu -palkinnon kuvituksestaan Leena Virtasen teoksessa Pikku Xing. Kolme Savolaisen kuvittamaa teosta on ollut Finlandia Junior -palkintoehdokkaana: Mirja Orvolan kirjoittama Elmeri (2000), Tove Appelgrenin Vesta-Linnea mieli mustana (2008) ja Karo Hämäläisen Hurraa Helsinki! (2012). Vuonna 2010 Savolainen oli Suomen ehdokas kansainvälisen H. C. Andersen -palkinnon saajaksi. Vuonna 2013 hän sai oppimateriaalikuvituksistaan Kuvittajat ry:n Kukko-palkinnon.

Lähteet

Suomalaiset kuvittajat
 Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Riikka Takala

Riikka Takala (s. 1970) on suomalainen kirjailija. 

Takala on valmistunut Teatterikorkeakoulusta dramaturgiksi. Hän on työskennellyt muun muassa puhelinmyyjänä, feissarina, vapaaehtoistyöntekijänä, tiedottajana, korukaupan myyjänä, kirjallisuuskriitikkona ja opettajana. Takalan esikoiskirja novellikokoelma Koira nimeltä Onni ja muita onnettomuuksia ilmestyi 1997 ja akateemisen koulutuksen saaneiden naisten pätkätöitä ja pitkäaikaistyöttömyyttä käsittelevä romaani Ole hyvä vuonna 2014.

Teoksia 
 Koira nimeltä Onni ja muita onnettomuuksia : novelleja. Tammi 1997
 Islantilaisia banaaneja. Kaisaniemen dynamo, Helsinki 1998
 Ole hyvä : romaani. Atena, helsinki 2014

Suomennoksia 
 Nukuhan jo, Vesta-Linnea ; kirjoittanut Tove Appelgren ; kuvittanut Salla Savolainen ; suomentanut Riikka Takala. Tammi 2003

Palkinnot 
 J. H. Erkon kirjoituskilpailu 1996

Lähteet 

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Wigwam Revisited

Wigwam Revisited on yhtye, jonka rumpali Jan Noponen ja kosketinsoittaja Mikko Rintanen perustivat vuonna 2010 soittamaan Wigwamin musiikkia. Yhtyeessä soittaa myös laulaja-urkuri Jukka Gustavson, kitaristi Pekka Nylund sekä basisti Petri Asiala. Joskus mukana on myös kosketinsoittaja Esa Kotilainen.

Kokoonpano
Jukka Gustavson, urut, laulu
Mikko Rintanen, kosketinsoittimet, kitara, laulu
Jan Noponen, rummut
Pekka Nylund, kitara
Petri Asiala, basso

Katso myös
Wigwam
Wigwam Experience
BigJam

Lähteet

Aiheesta muualla
Wigwam Revisited Facebookissa

Wigwam
Craig Hill

Craig Alan Hill (s. 27. joulukuuta 1987 San Antonio, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti, joka on edustanut Suomen Veikkausliigassa KTP:tä ja Kuopion Palloseuraa.

Ura 

Hill opiskeli sosiologiaa texasilaisessa Southern Methodist Universityssä ja pelasi jalkapalloa yliopiston joukkueessa SMU Mustangsissa vuodet 2006–2010. Hänet valittiin muun muassa NCAA:n Conference USA:n mestaruusturnauksen tähdistöjoukkueeseen kaudella 2010, jolloin joukkue ylsi aina NCAA:n mestaruusturnauksen puolivälieriin asti. Yliopistoaikanaan Hill pelasi myös Premier Development Leaguen Austin Aztex U23s’ssä kaudella 2008.

FC Dallas varasi Hillin Major League Socceriin vuoden 2011 MLS Supplemental Draft -varaustilaisuudessa, mutta hän teki lopulta sopimuksen USL Pron River Plate Puerto Ricon kanssa. Kaudet 2012–2013 hän edusti kotikaupunkinsa San Antonion uutta seuraa San Antonio Scorpionsia North American Soccer Leaguessa.

Kaudeksi 2014 Hill muutti Suomeen ja liittyi Kakkosessa pelanneen Kultsu FC:n riveihin. Hän pelasi nousijajoukkueen kaikissa 27 ottelussa, ja hänet valittiin kauden päätteeksi Palloliiton Kaakkois-Suomen piirin vuoden maalivahdiksi. Tammikuussa 2015 Hill ja toinen texasilaisvahvistus Walter Kromholz tekivät Kultsun kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2015 Hill toimi myös joukkueen kapteenina.

Elokuussa 2015 Hill kävi Veikkausliigan FC Lahden testattavana. Syyskuussa 2015 hän siirtyi loppukauden kattaneella lainasopimuksella saman sarjan FC KTP:hen, jonka toinen lainamaalivahti Saku-Pekka Sahlgren oli palannut Helsingin Jalkapalloklubiin. Hill oli Jere Pyhärannan, Sauli Kilpeläisen ja Sahlgrenin ohella joukkueen kauden neljäs maalivahti. Hän debytoi Veikkausliigassa 20. syyskuuta 2015 ottelussa Seinäjoen Jalkapallokerhoa vastaan ja pelasi kaikkiaan kuudessa liigaottelussa sekä kahdessa liigakarsintaottelussa, joissa PK-35 Vantaa pudotti KTP:n Ykköseen. Hill valittiin toistamiseen Kaakkois-Suomen piirin vuoden maalivahdiksi.

Keväällä Hill oli Veikkausliigajoukkue HIFK:n testeissä, mutta polvivamma esti sopimuksen. Toukokuussa 2016 Hill siirtyi Veikkausliigan Kuopion Palloseuraan loppukauden pituisella sopimuksella. Veikkausliigaotteluita kertyi kaikkiaan yhdeksän syksyn aikana. Sen jälkeen Hill joutui polvileikkaukseen, jonka vuoksi maalivahdin ura jatkui vasta kauden 2017 lopulla Kultsun riveissä. Kaudeksi 2018 Hill siirtyi toiseen Kakkosen seuraan Lappeenrannan PEPOon. Kaudesta 2018 tulikin menestyksellinnen niin, että Hill valititin Kakkosen lohkonsa parhaaksi maalivahdiksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Craig Hill Veikkausliigan sivustolla
 Craig Hill Palloliiton tulospalvelussa
 Craig Hill SMU Mustangsin sivustolla  

Elävät henkilöt
Vuonna 1987 syntyneet
Yhdysvaltalaiset jalkapallomaalivahdit
Edwin Walker

Edwin Anderson Walker (10. marraskuuta 1909 – 31. lokakuuta 1993) oli Yhdysvaltain armeijan upseeri. Hän palveli rykmentin komentajana toisessa maailmansodassa ja Korean sodassa.

Walker erosi pysyvästi Yhdysvaltain armeijan palveluksesta vuonna 1961 ja pyrki vuonna 1962 Texasin kuvernööriksi, mutta hävisi demokraattien esivaalin John Connallylle. Hän oli myös äärikonservatiivisen ja antikommunistisen John Birch Societyn kannattaja.

Lee Harvey Oswald yritti salamurhata Walkerin huhtikuussa 1963, vain kuukausia ennen kuin salamurhasi presidentti John F. Kennedyn. Sen jälkeen kun Warrenin komissio julkaisi raporttinsa Kennedyn salamurhasta syyskuussa 1964, Walker kuvaili sitä "kauheaksi valkopesuksi". Vaikka hän hyväksyi päätelmän siitä, että Oswald oli ampunut Kennedyn, Walker väitti, että komissio yritti piilottaa "jonkinlaisen salaliiton", johon kuului Jack Rubyn ja Oswaldin välinen yhteys.

Vuonna 1976 Walker pidätettiin ja tuomittiin julkisesta siveettömyydestä sen jälkeen, kun hän lähenteli seksuaalisesti miespuolista peitepoliisia dallasilaisessa yleisövessassa. Walker jäi kiinni toistamiseen julkisesta siveettömyydestä vuonna 1977.

Walker kuoli Dallasissa 83-vuotiaana 31. lokakuuta 1993.

Muuta 

Walkerin epäillään olleen yksi vuoden 1964 elokuvassa Toukokuun 7 päivää esiintyvän kenraali James Mattoon Scottin hahmon esikuvista.

Lähteet

Antikommunismi
Yhdysvaltalaiset kenraalit
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 1993 kuolleet
Salaliittoteoreetikot
Erbil (maakunta)

Erbil tai Arbil (, ) on Irakin pohjoisosassa, Kurdistanin autonomisella alueella sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Se kattaa 15 074 neliökilometriä eli 3,5 prosenttia Irakin pinta-alasta. Kuvernoraatin hallintokeskus on Erbilin kaupunki, joka sijaitsee linnuntietä noin 320 kilometriä Irakin pääkaupunki Bagdadista pohjoiseen. Maakunta on nimetty pääkaupunkinsa mukaan. Erbilin kaupunki on maailman vanhimpia; sitä on asuttu yhtäjaksoisesti yli 6 000 vuotta. Erbilin linnoitettu keskusta on listattu osaksi maailmanperintöä.

Kuvernoraatin väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 1 095 992. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 1 530 722 (4,8 % Irakin väestöstä). Väestöstä 83,2 prosenttia asui kaupungeissa ja 16,8 prosenttia maaseudulla. Etnisesti kurdit ovat keskeisessä asemassa; huomattaviin vähemmistöihin kuuluvat Irakin assyrialaiset, arabit ja turkmeenit.

Kuvernoraatti jakautuu yhdeksään piirikuntaan (kun kiistanalaista Makhmurin (Makhmoor) piirikuntaa ei lasketa mukaan):
 Choman (2 % väestöstä),
 Dashti Hawler (12 %),
 Erbil (52 %),
 Khabat (6 %),
 Kuwaisinjaq (6 %),
 Mergasoor (3 %),
 Rawandoz (1 %),
 Shaqlawa (8 %), ja
 Soran (10 %).

Erbil on muun Irakin Kurdistanin tavoin korkean tulotason seutua. Keskimääräinen bruttokansantulo henkeä kohden (PPP) oli 23 521 Yhdysvaltain dollaria vuonna 2012. Tämä vastasi tuolloista Portugalin tai Slovenian keskimääräistä tulotasoa. Väestön kehitystasoa vuonna 2012 kuvaava inhimillisen kehityksen indeksi oli 0,751 (korkea, tasoltaan Turkin HDI:n luokkaa). Kansallisen köyhyysrajan (2,5 USD/päivä) alapuolella oli vuonna 2011 noin kaksi prosenttia väestöstä. Tilanne heikkeni jonkin verran edelliseen, vuoden 2007 tarkasteluun verrattuna. Joissain piirikunnissa köyhyysarajaa niukemmin eli yli 5 % väestöstä ja toisissa vain noin 1 %. Kuvernoraatin köyhien osuus on kuitenkin Irakin pienimpiä (keskimäärin irakilaisita 11,5 % eli köyhyysrajaa vähemmällä vuonna 2011).

Iranin Kurdistanin kuuluisimmat vuoristot sijaitsevat Erbilin maakunnassa. Siellä on useita matkailijoita kiinnostavia historiallisia paikkoja ja monumentteja. Historiallinen Erbilin kaupunki kiinnostaa myös ostosmatkailun ja palvelutarjonnan merkeissä. Palvelualat työllistävät 79 prosenttia työllisistä, teollisuus 15 prosenttia ja maatalous 6 %. Erbil on kauppakeskus, jota kautta monet Irakiin tuotavat materiaalit saapuvat maahan. Maakunnan maatalous tuottaa vehnää, kauraa, hedelmiä (viinirypäleet, granaattiomenat, päärynät, omenat, pähkinät). Maaperän rikkauksiin kuuluvat maaöljy, erilaiset mineraatit ja malmit, kalkkikivi ja marmori.

Lähteet

Aiheesta muualla

Dominique Soguel, Christian Science Monitor: ISIS Is Terrorizing Areas Of Iraq It Doesn't Control (26.8.2014)  (businessinsider.com)
Erin Banco: Safe Haven From ISIS: Erbil, in Iraqi Kurdistan, Keeps Jihadists Out, Refugees In (15.6.2014)  (ibtimes.com)

Irakin maakunnat
Henry Jonsson

John Henry Kälarne, vuoteen 1940 Jonsson (12. toukokuuta 1912 Stugun, Ragunda – 9. maaliskuuta 2001 Tukholma) oli ruotsalainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti.

Jonssonin urheilu-ura alkoi toden teolla 22-vuotiaana vuonna 1934, jolloin hän saavutti Ruotsin maastojuoksumestaruuskisoissa hopeaa. Samana kesänä hän teki ensiesiintymisen maajoukkueessa maaottelussa Saksaa vastaan. Ensimmäisen Ruotsin mestaruutensa hän saavutti 1935 5 000 metrillä. Seuraavana vuonna hän voitti Ruotsin mestaruuden 1 500 metrillä. Heinäkuussa 1936 Berliinin olympialaisissa Jonsson saavutti pronssia 5 000 metrillä Suomen Gunnar Höckertin voittaessa. Tilanteen teki mahdolliseksi suomalaisen 10 000 metrin olympiavoittajan Ilmari Salmisen kaatuminen. Jonssonin aika oli 14.29,0, joka oli uusi Ruotsin ennätys ja paransi vuodelta 1925 voimassa ollut Edvin Widen tekemää ennätystä. Seuraavina vuosina Jonsson voitti 1937, 1938 ja 1939 5 000 metrin Ruotsin mestaruuden. Jonsson voitti viisi kertaa peräkkäin 1935-1939 maastojuoksun Ruotsin mestaruuden. Vuonna 1938 Pariisissa järjestettiin yleisurheilun EM-kisat. Niissä Jonsson taisteli suomalaisia Taisto Mäkeä ja Kauko Pekuria vastaan. Mäki voitti, ja Jonsson tuli toiseksi.

Vuonna 1940 Kälarne oli elämänsä kunnossa. Hän teki elokuussa 1940 1 500 metrillä uuden Ruotsin ennätyksen 3.48,7 ja 3 000 metrillä uuden ME:n ajalla 8.09,0. Toinen maailmansota pakotti suomalaiset luopumaan olympialaisista. Niissä Jonsson olisi epäilemättä antanut kovan vastuksen suomalaisille, jotka olivat siihen aikaan 5 000 ja 10 000 metrin voittajasuosikkeja. Vuonna 1940 hän sai yhdessä aitajuoksija Håkan Lidmanin kanssa arvostetun Svenska Dagbladetin kultamitalin onnistuneen vuoden tuloksena.

Henry Kälarne oli yksi kolmesta ruotsalaista huippujuoksijasta, jotka julistettiin amatöörisääntöjen rikkomisen vuoksi elinikäiseen kilpailukieltoon. Muut kaksi olivat Gunder Hägg ja  Arne Andersson. Kaikkiaan Kälarne saavutti urallaan 11 henkilökohtaista ja neljä viestimestaruutta.

Henry Kälarne edusti urallaan Kälarne IK:ta, SoIK Hellasta sekä Brandkårens IF:ää. Hänet nimettiin yleisurheilun Stora grabbariksi numerolla 86. 
Siviiliuran hän teki Tukholman palokunnassa, jossa hän työskenteli vuoteen 1972.

Lähteet 
 Sport Reference - Henry Jonsson 
 Jonsson-Kälarnen parhaat kisat
 Yleisurheilun stora grabbarit

Viitteet 

Ruotsalaiset keskimatkojen juoksijat
Ruotsalaiset kestävyysjuoksijat
Ruotsalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1912 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Diego Domínguez

Diego Domínguez (s. 20. joulukuuta 1972) on paraguaylainen ralliautoilija. Dominguezin kartanlukijana toimii nykyisin argentiinalainen Eduardo Galindo.

Domínguez debytoi rallin MM-sarjassa vuoden 2000 Argentiinan rallissa SEATilla kartanlukijanaan argentiinalainen Luis Moyano. Hän keskeytti tuon kilpailun. Vuoden 2015 Argentiinan rallissa, vasta neljännessä MM-osakilpailussaan, Domínguez saavutti uransa ensimmäiset MM-pisteet ollen Ford Fiestalla kilpailun kahdeksas.

Domínguez on osallistunut kahteen WRC2-sarjan osakilpailuun sijoittuen molemmilla kerroilla toiseksi.

Lähteet 

Paraguaylaiset ralliautoilijat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
As-Sulaimaniyya (maakunta)

Sulaimaniyya (; , joskus muodossa Suleimania) on Irakin pohjoisosassa Iranin vastaiseen rajaan rajoittuva, Kurdistanin autonomiseen alueeseen kuuluva kuvernementti (maakunta). Vuoteen 2014 saakka se kattoi 17 023 neliökilometriä eli 3,9 prosenttia Irakin pinta-alasta. Hallintokeskus on Sulaimaniyyan yliopistokaupunki, joka sijaitsee linnuntietä noin 267 kilometriä Irakin pääkaupunki Bagdadista pohjoiskoilliseen.

Kuvernementin väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 1 362 739. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 1 783 270 (5,6 % Irakin väestöstä). Väestöstä 84,9 prosenttia asui kaupungeissa ja 15,1 prosenttia maaseudulla. Väestön pääosa on kurdeja.

Paikallishallintoa varten kuvernementti jakautui 16 piirikuntaan (tilanne 2013):

 Bashder (6 % väestöstä), 
 Benjween (2 %)*,
 Chamchamal (8 %),
 Darbandikhan (Derbendikhan, 2 %),
 Dokan (Dukan, 3 %),
 Halabja (5 %)*,
 Kalar (9 %),
 Khanaqeen (1 %),

 Kifry (3 %),
 Mout (1 %),
 Qaradagh (1 %),
 Rania (Ranya, 11 %),
 Said Sadiq (4 %)*,
 Sharazoor (3 %)*,
 Sharbazer (Sharbazir, 1 %) ja
 Sulaimaniyya (Sulaymaniya, 40 %).

Sulaimaniyyan kuvernementti on muun Irakin Kurdistanin tavoin selkeästi korkean tulotason seutua. Keskimääräinen bruttokansantulo henkeä kohden oli 23 825 Yhdysvaltain dollaria vuonna 2012. Tämä oli Irakin korkein maakuntakohtainen arvo ja vastasi tuolloista Portugalin tai Slovenian keskimääräistä tulotasoa. Väestön kehitystasoa vuonna 2012 kuvaava inhimillisen kehityksen indeksi oli 0,764 (korkea, tasoltaan Turkin HDI:n luokkaa). Kansallisen köyhyysrajan (2,5 USD/päivä) alapuolella oli vuonna 2011 noin 0,3 prosenttia väestöstä. Kansallisen köyhyysrajan alapuolella oli väestöä lähinnä Halabjan ja Qaradaghin piirikunnissa. Köyhien väestöosuus oli Irakin pienin (keskimäärin irakilaisista 11,5 % eli köyhyysrajaa vähemmällä vuonna 2011).

Vuonna 2014 Irakin Kurdistan päätti irrottaa kuvernementin itäosasta Halabjan kuvernementin. Tähän siirtyi neljä piirikuntaa (*) Sulaimaniyyan kuvernementista.

Lähteet

Aiheesta muualla

Sulaymaniyah Governorate Profile (Updated Dec. 2015), pdf  (ncciraq.org)

Irakin maakunnat
Dahuk (maakunta)

Dahuk tai Dihok (, , joskus muodossa Dohuk tai Dhok) on Irakin pohjoisosassa, Kurdistanin autonomisella alueella, Turkin rajalla sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Siihen kuuluu 6 553 neliökilometriä eli 1,5 prosenttia Irakin pinta-alasta (suppean tulkinnan mukaan; pinta-ala riippuu rajojen tulkinnasta Ninewan kuvernoraatin kanssa). Kuvernoraatin hallintokeskus on Dahukin  kaupunki (kurdiksi Dihok), joka sijaitsee linnuntietä noin 415 kilometriä Irakin pääkaupunki Bagdadista pohjoisluoteeseen. 

Kuvernoraatin väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa  . Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 1 133 627  (3,6 % Irakin väestöstä). Väestöstä 74,4 prosenttia asui kaupungeissa ja 25,6 prosenttia maaseudulla.

Paikallishallintoa varten kuvernoraatti jakautuu seitsemään piirikuntaan.

Kuvernementti on kiistellyt Ninawan kuvernementin kanssa ash-Shaikhanin, Sinjarin, Tal Afarin ja Tilkaifin piirikuntien rajoista tai niiden kuulumisesta kuvernementtiin. Useimpia kiistanalaisia piirikuntia (katso Ninawa) ei ole esitetty kuvernoraatin sijaintia osoittavassa Irakin kartassa eikä oheisessa luettelossa, paitsi ash-Shaikhanin piirikunta. 
 Akre (Akri, 13 % väestöstä),
 Amadiyya (al-Amadia, 8 %),
 Bardarash  (10 %),
 Dahuk (Dihok, 27 %),
 Shekhan (ash-Shaikhan, 8 %),
 Simele (Sumeil, 14 %), ja
 Zaxo (Zakho, Zakhow, 20 %).

Dahuk on muun Irakin Kurdistanin tavoin selkeästi korkean tulotason seutua. Keskimääräinen bruttokansantulo henkeä kohden oli 19 780 Yhdysvaltain dollaria vuonna 2012.  Väestön kehitystasoa vuonna 2012 kuvaava inhimillisen kehityksen indeksi oli 0,726 (korkea, tasoltaan Turkin HDI:n luokkaa). Kansallisen köyhyysrajan (2,5 USD/päivä) alapuolella oli 4,9 prosenttia väestöstä vuonna 2011. Köyhien väestöosuus on maakunnallisesti selvästi keskimääräistä Irakin tasoa (11,5 %) vähäisempi, joskin kahdessa piirikunnassa (Al-Shaikan ja Bardarash) väestöstä yli 10 prosenttia eli kansallista köyhyysrajaa niukemmin.

Lähteet

Aiheesta muualla

Dahūk. Iraq  (britannica.com)

Irakin maakunnat
Kaarle Raade

Karl (Kaarle) Eugen (K. E.) Raade (vuoteen 1906 Randell; 14. lokakuuta 1866 Turku – 16. heinäkuuta 1945 Turku) oli suomalainen hovioikeuden varapresidentti ja kansanedustaja vuonna 1917.

Kaarle Raaden vanhemmat olivat palotorninvartija Karl Henrik Randell ja Maria Gustava Lindroos. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta 1888 ja suoritti Helsingin yliopistossa kameraalitutkinnon 1890 ja yleisen oikeustutkinnon 1892. Hän sai varatuomarin arvon 1895 ja työskenteli useissa tehtävissä Turun hovioikeudessa 1899–1936, vuodesta 1934 sen varapresidenttinä. Raade valittiin suomalaisen puolueen edustajaksi Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 1916. Hän toimi myös Turun Suomalaisen Säästöpankin johtokunnan puheenjohtajana.

Kaarle Raade oli naimisissa vuodesta 1903 taidemaalari Agnes Johanna Wittfoothin (1872–1966) kanssa joka tunnettiin erityisesti kukka-asetelmien maalaajana. Heidän poikansa oli vuorineuvos Uolevi Raade.

Lähteet

Kansanedustajat
Suomalaiset tuomarit
Suomalaisen puolueen poliitikot
Varsinais-Suomen vaalipiiri
Vuonna 1866 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet
Vilhunen

Vilhunen on seuraavien suomalaisten sukunimi:

 Aapo Vilhunen (s. 1935), näyttelijä
 Keijo Vilhunen (s. 1960), rikollinen
 Selma Vilhunen (s. 1976), elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
 Risto Vilhunen (s. 1945),  taidemaalari ja taiteen kerääjä
Paolo Andreucci

Paolo Andreucci (s. 21. huhtikuuta 1965 Castelnuovo di Garfagnana) on italialainen ralliautoilija. Nykyisin hänen kartanlukijanaan toimii Anna Andreussi.

Andreucci osallistui ensimmäiseen rallin maailmanmestaruussarjan osakilpailuun jo vuonna 1989 Portugalin rallissa sijoittuen kahdeksanneksi Lancialla ja saavuttaen uransa ensimmäiset kolme MM-pistettä. Noilla pisteillä Andreucci sijoittui sarjassa sijalle 58. Toisen kerran Andreucci pääsi pisteille vasta kahdennessatoista MM-rallissaan, vuoden 2015 Italian rallissa ollen niin ikään kahdeksas Peugeotilla.

Andreucci on voittanut kahdesti IRC-sarjassa Sanremon rallin.

Lähteet 

Italialaiset ralliautoilijat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Gustavo Saba

Gustavo Saba (s. 24. heinäkuuta 1979) on paraguaylainen ralliautoilija. Hänen kartanlukijanaan toimii argentiinalainen Diego Cagnotti.

Saba debytoi rallin maailmanmestaruussarjassa vuoden 2012 Argentiinan rallissa Mitsubishillä kartanlukijanaan maanmiehensä Victor Aguilera. Tuloksena oli tuolloin keskeytys. Ensimmäiset MM-pisteensä Saba saavutti neljännestä osakilpailustaan, vuoden 2015 Argentiinan rallista.

Lähteet 

Paraguaylaiset ralliautoilijat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Tauno Korhonen

Tauno Korhonen (25. elokuuta 1931 Siilinjärvi – 22. elokuuta 2015 Nilsiä) oli suomalainen huonekalukauppias, joka perusti omaa nimeään kantavan huonekaluhallien ketjun. Korhonen oli aikansa julkisuuden henkilö. 

Pohjoissavolainen Tauno Korhonen työskenteli 14–19-vuotiaana kotipuolessaan renkinä, kunnes muutti 1950 Helsinkiin ja toimi muun muassa juoksupoikana, radioliikkeessä, oluttehtaan kuljettajana ja makeisten myyjänä. Vuoden 1962 paikkeilla hän sai paikan Iskun myyjänä ja eteni pian myymälänhoitajaksi, jona toimi viitisen vuotta. Hän tutustui Ruotsissa Ikean toimintaan ja toi sieltä ideoita Suomeen. Vuoden 1966 alussa hän siirtyi yrittäjäksi ja perusti Kansallispankista saamallaan lainalla oman huonekaluliikkeen.

Korhonen käytti tehokkaasti hyväkseen mainontaa, kuten kokosivun ilmoituksia sanomalehdissä. Helsinki-Vantaan lentoaseman lähelle rakennettua suurmyymälää markkinoivan kampanjan harhauttavana teemana oli ”Tauno Korhonen on Seutulassa”, mikä silloisessa puheenparressa viittasi rattijuopumustuomion sovittamiseen lentokenttätyömaalla. Myöhemmin mainoslauseeksi vakiintui osamaksukauppaan kehottava ”Osta kerralla kunnon huonekalut”.

Omassa yrityksessä myymälöitä oli enimmillään yksitoista, ja Seutulan päämyymälässä oli satakunta työntekijää. Korhonen sairastui syöpään 1970-luvulla, mutta siitä parannuttuaan hän aloitti huonekaluviennin Yhdysvaltoihin, jossa hänellä oli parhaimmillaan kymmenen myymälää. 1980-luvulla yritystoiminta loppui, kun käyttöpääoma ei riittänyt ja pankki pani pisteen.

Lähteet 

Suomalaiset yrittäjät
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Oona Kauppi

Oona Kauppi (s. 19. heinäkuuta 1997 Tampere) on suomalainen jalkapalloilija ja salibandyn pelaaja. Jalkapallossa Kauppi edustaa Naisten Liigan Tampereen Ilvestä ja salibandyssä ruotsalaista Team Thorengruppenia.

Jalkapallossa Kauppi on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän debytoi Ilveksen edustusjoukkueen paidassa Naisten Liigassa elokuussa 2015 Merilappi Unitedia vastaan tullen vaihdosta kentälle viimeiseksi minuutiksi. Hän on voittanut liigassa yhden SM-hopean.

Salibandyssä Kauppi on kuulunut Kooveen kokoonpanoon jo kaudesta 2011–2012 alkaen. Kaudella 2014–2015 hän oli liigan pistepörssin viides tehopistein 32+17. Kesällä 2018 hän siirtyi siskonsa Veeran kanssa pelaamaan ruotsalaiseen IKSU:uun. Vuonna 2020 IKSU vetäytyi talousvaikeuksien vuoksi liigasta ja sisarukset siirtyivät myöskin Uumajassa pelaavaan Team Thorengruppeniin. Vuonna 2014 Kauppi saavutti Suomen alle 19-vuotiaiden maajoukkueen kanssa MM-hopeaa. Hän oli MM-turnauksessa joukkueen paras maalintekijä yhdeksällä maalilla, minkä lisäksi hän sai kaksi syöttöpistettä. Kauppi on toiminut myös tuon maajoukkueen kapteenina. Vuoden 2015 naisten MM-kilpailut häneltä jäivät väliin polvivamman takia. Vuonna 2016 hän voitti toistamiseen alle 19-vuotiaiden MM-hopeaa. Vuonna 2017 hän saavutti naisten MM-kilpailuissa hopeaa, vuonna 2019 pronssia ja vuonna 2021 jälleen hopeaa. Hän oli vuoden 2019 MM-turnauksen paras maalintekijä 15 maalillaan ja hänet valittiin kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kauppi valittiin kauden 2019–2020 parhaaksi naispelaajaksi. Hän voitti Ruotsin liigassa mestaruuden IKSU:n riveissä.

Myös Kaupin kaksoissisko Veera Kauppi pelaa jalkapalloa Ilveksessä sekä salibandyä Team Thorengruppenissa ja Suomen maajoukkueessa.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Suomalaiset salibandyn pelaajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Karbala (maakunta)

Karbala (, joskus muodossa Kerbala) on Irakin keskiosassa, Bagdadin lounaispuolella sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Se kattaa 5 034 neliökilometriä, mikä on noin prosentti Irakin pinta-alasta.

Kuvernoraatin väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 594 235. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 1,012 miljoonaa. Väestöstä 66,5 prosenttia asui kaupungeissa ja 33,5 prosenttia maaseudulla.

Väestön keskimääräinen vuotuinen bruttokansantulo vuonna 2012 oli 11 230 USD henkeä kohden (PPP). Samaa vuotta kuvaava inhimillisen kehityksen indeksi oli 0,680. Vuonna 2011 kaikkiaan 11,4 prosenttia väestöstä eli  kansallista köyhyysrajaa (2,5 Yhdysvaltain dollaria päivässä) vaatimattomammin. Tämä oli Irakin keskimääräistasoa (keskimäärin 11,5 % väestöstä eli köyhyysrajaa vähemmällä).   

Maakunnan elinkeinoista mainittakoon ovat turismi, maatalous, öljynjalostus ja säilyketeollisuus. Seudulla kasvatetaan taatelipalmuja ja sitrushedelmiä.  

Kuvernoraatti jakautuu kolmeen piirikuntaan:
 Ain al-Tamur (2 % väestöstä), 
 al-Hindiyya (al-Hindiya, 22 %) ja
 Karbala (76 %).
Kuvernoraatin pääkaupunki on Karbalan kaupunki, joka sijaitsee linnuntietä 85 kilometriä Bagdadista etelälounaaseen. Karbala on eräs šiiamuslimien pyhimmistä kaupungeista. Siellä käy miljoonia pyhiinvaeltajia vuosittain. Esimerkiksi vuonna 2013 raportoitiin 15 miljoonasta pyhiinvaeltajasta imaami Hussainin muistoksi järjestettynä pyhiinvaellusajankohtana.

Lähteet

Aiheesta muualla

Governorate of Holy Kerbala (2013)  (gov.iq)
Kerbala Governorate Profile (2015)  (ncciraq.org)
The Iraqi Red Crescent cadres provide support for patients displaced people in Karbala Governorate (30.8.2015)  (reliefweb.int)

Irakin maakunnat
QR III

QR III on kalifornialaisen heavymetal-bändi Quiet Riotin tekemä studiojulkaisu. Se julkaistiin 7. heinäkuuta 1986. Albumin musiikkityyli poikkeaa edeltäjistään, mikä tuntuu lukuisissa syntetisaattori-osuuksissa. Yhtyeen tyylilaji on muuttunut huomattavasti (alkuperäisestä kapinahevistä, suorasta metallimusiikista) niin kutsutun popin oloisen diskohevin suuntaan. Basisti on vaihtunut Chuck Wrightiksi. Hän esittää levyllä 1:10 pituisen bassosoolon, jota ei ole määritelty omana instrumentaali-kappaleenaan levytietoihin. Bassosoolo on kappaleiden 7 ja 8 välivaiheilla. Esiintyvät artistit ovat: (myös Giuffria-yhtyeessä, ennen ja jälkeen Quiet Riotin ajan vaikuttanut)  Chuck Wright, Frankie Banali, Kevin DuBrow ja Carlos Cavazo sekä John Purdell, joka soitti kosketinsoittimia.

Kappaleet
Main Attraction
The Wild and the Young
Twilight Hotel
Down and Dirty
Rise or Fall
Put Up or Shut Up
Still of the Night
The Pump
Slave to Love
Helping Hands

Kokoonpano 
 Kevin DuBrow - laulu, taustalaulu, kitara
 Carlos Cavazo - kitara, taustalaulu
 Chuck Wright - basso, taustalaulu
 Frankie Banali - rummut, elektroniset & akustiset lyömäsoittimet
 John Purdell - koskettimet
 Marcus Barone - samplaus
 Bobby Kimball – taustalaulut kappaleessa “Still of the Night”
 Debra Raye, Michelle Rohl – taustalaulut kappaleessa “The Pump”
 Jimmy Whitney and the Bible of Dreams Choir- taustalaulut kappaleessa “Slave to Love”

Arvostelut 
 Allmusic:

Lähteet 

Vuoden 1986 albumit
Quiet Riotin albumit
Lauri Kuusanmäki

Lauri Johannes Kuusanmäki (1894 – 8. huhtikuuta 1967 Oulu) oli suomalainen historian lehtori, paikallishistorioiden kirjoittaja ja kansatieteilijä.

Kuusanmäki toimi opettajantyön ohella Yleisradion ohjelmapäällikkönä Tampereella vuosina 1929–1961. Hänestä tuli Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan kunniatohtori vuonna 1957.

Teoksia 
 Häme kuvina. 1, Vanha Korpilahti. Hämeen heimoliiton julkaisuja 3. WSOY 1928
 Jämsän ja sen kappeliseurakuntien kansanopetuksen vaiheita ennen kansakoulujen perustamista teoksessa Keski-Suomi 1, Jyväskylä ; toim. Lauri Kuusanmäki, Toivo Ojala, Ohto Oksala. Keski-Suomen museoyhdistys, Jyväskylä 1935
 Vanhemmasta kunnallisesta köyhäinhoidosta. 1939
 Vanhojen karttojen ääressä : Suur-Jämsän asutus noin v. 1750. Jyväskylän Sanomat, Jyväskylä 1952
 Elämänmenoa entisaikaan ; kirjoittanut ja valokuvannut Lauri Kuusanmäki. WSOY 1954
 Suur-Jämsän historia 2 ; kirj. Y. S. Koskimies, Lauri Kuusanmäki ; kansi ja päällys Erkki Tanttu. Jämsän, Korpilahden, Petäjäveden, Muuramen, Säynätsalon, Jämsänkosken ja Koskenpään kunnat, Hämeenlinna 1962

Toimitustöitä 
 Suomen kulttuurihistoria I, Heimoyhteiskunnan ja katolisen kulttuurin aika ; toimituskunta Gunnar Suolahti, Esko Aaltonen, Pentti Renvall, Lauri Kuusanmäki, Heikki Waris, Eino Jutikkala. Gummerus 1933
 Suomen kulttuurihistoria II, Sääty-yhteiskunnan aika 1 ; toimituskunta Gunnar Suolahti, Väinö Voionmaa, Esko Aaltonen, Pentti Renvall, Lauri Kuusanmäki, Heikki Waris, Eino Jutikkala. Gummerus 1934
 Suomen kulttuurihistoria III, Sääty-yhteiskunnan aika 2 ; toimituskunta Gunnar Suolahti, Väinö Voionmaa, Esko Aaltonen, Pentti Renvall, Lauri Kuusanmäki, Heikki Waris, Eino Jutikkala. Gummerus 1935
 Suomen kulttuurihistoria IV, Industrialismin ja kansallisen nousun aika ;  toimituskunta Gunnar Suolahti, Väinö Voionmaa, Esko Aaltonen, Pentti Renvall, Lauri Kuusanmäki, Heikki Waris, Eino Jutikkala. Gummerus 1936

Palkinnot 
 Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1954

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lauri Kuusanmäki : Kansan elämää Hämeessä, Suomen Kuvalehti 18.05.1929, nro 20, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset kansatieteilijät
Suomalaiset historioitsijat
Suomalaiset opettajat
Vuonna 1894 syntyneet
Vuonna 1967 kuolleet
Kivikesku

Kivikesku  on Pirkanmaalla Nokialla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Matalusjoen valuma-alueeseen.

Maantieto 
Järven pituus on 850 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 10,0 hehtaaria. Järven kaakkoisrannat ovat metsämaata, mutta muualla rannat ovat soistuneita. Siihen laskee ympäröiviltä soilta suo-ojia ja järven luusua sijaitsee sen kaakkoiskulmassa. Laskuoja on kaivettu suo-oja ja se virtaa pohjoiseen yhtyen Jordaninojaan. Se jatkaa kulkuaan Pertunkorvenojana yhtyen Matalusjokeen Pinsiössä. Vesi viipyy järvessä keskimäärin 234 vuorokautta.

Järvelle pääsee parhaiten Hopeatieltä, josta järvelle vievä metsätie kääntyy lähellä Ylöjärven rajaa. Järveä kiertää polku, jonka varrella on kaksi nuotiopaikkaa. Lähellä luusuaa sijaitsee vapaa-ajan asumus.

Veden laatu 
Kivikeskun vedenlaatua on tutkittu kesällä vuosina 1983, 1995 ja 1998 sekä talvella vuosina 1995, 1997, 1998 ja 1999. Järven vesi on nykyään ruskeaa humusvettä vaikka vielä 1980-luvulla se oli kirkasta ja lähes väritöntä. 1980-luvulla veden laatu ja järven tila oli aavistuksen parempi kuin 1990-luvulla. Veden happamuustaso on laskenut, puskurikyky happamoitumista vastaan on alentunut ja ravinnetasot ovat nousseet. 1990-luvulla havaittiin myös, että järven happitalous oli häiriintynyt. Talvisin happi loppui järven pohjan vesikerroksissa ja laski selvästi myös pintavesissä. Tämä ei johdu pohjan sedimentin tilasta, vaan järven ravinnesisäinen kuormitus on pientä. Kesäisin happiongelmaa ei esiinny, koska vesi ei kerrostu lämpötilan mukaan. Kivikesku soveltuu virkistyskäyttöön tyydyttävästi.

Natura 2000 
Järven rannat ja niiden ympäristö muodostavat luonnonsuojelualueen, joka on liitetty Natura 2000 ohjelmaan Kaakkurinjärvien nimisenä (tunnus: FI0333004). Suojelualue muodostuu useasta erillisestä alueesta, jossa Kivikeskun alueessa on neljä muutakin järveä tai lampea. Ne ovat Pikku Kivikesku ja Saapaslammi sekä kaksi pienempää lamparetta.

Lähteet 

Matalusjoen valuma-alue
Nokian järvet
Halabja (maakunta)

Halabdjan kuvernementti (; ) on Irakin pohjoisosassa Iranin vastaiseen rajaan rajoittuva, Irakin Kurdistanin hallituksen maaliskuussa 2014 ja alueparlamentin maaliskuussa 2015 perustama kuvernoraatti (maakunta). Ennen Kurdistanin alueparlamentin päätöstä, Irakin parlamentti oli päättänyt vuoden 2013 lopussa ja Irakin hallitus oli antanut hyväksyntänsä uuden kuvernementin perustamiselle tammikuussa 2014 antamallaan lailla. Vaadittavasta Irakin parlamentin uudesta hyväksynnästä ei sen sijaan uutisoitu ainakaan näkyvästi. Jotkut tahot ovat arvioineet, ettei pelkkä Irakin Kurdistanin oma päätös ilman Irakin parlamentin hyväksyntää yksin riitä uuden kuvernementin perustamiseen Irakiin.

Hallintokeskus on Halabdjan kaupunki, joka sijaitsee linnuntietä noin 254 kilometriä Irakin pääkaupunki Bagdadista pohjoiskoilliseen ja noin 65 kilometriä Sulaimaniyyasta kaakkoon. Halabdja nousi kansainväliseen julkisuuteen Saddam Husseinin komentamien Irakin sotavoimien kohdistaessa sinne tuhansia ihmisiä surmanneita pommituksia kemiallisilla aseilla vuonna 1988.

Kuvernoraatin laajuudesta on kahdenlaista tietoa. Esimerkiksi maaliskuussa 2014 kuvernementin luonnehdittiin muodostetun Halabdjan piirikunnasta (Halabdjan kaupungista). Uudemman näkemyksen mukaan kuvernementti käsittäisi kaikkiaan neljä Sulaimaniyyan kuvernoraattiin aiemmin kuulunutta piirikuntaa, joista Halabdja olisi vain yksi. 

Kuvernoraatin väkiluku on arvioitavissa vuonna 2013 tehtyjen väestöarvioiden perusteella. Tuolloin Sulaimaniyyan kuvernoraatin asukasluviksi arvioitiin 1 783 270. Yhteensä 14 prosenttia Sulaimaniyaan väestöstä tuli neljästä Halabjan kuvernoraatin muodostaneesta piirikunnasta. Halabjan kuvernoraatin asukasluvuksi saadaan tällöin noin 250 000 henkeä. 
Kuvernoraatti muodostettiin seuraavista neljästä piirikunnasta (suluissa prosenttiosuus aiemmasta Sulaimaniyaan maakunnan väestöstä):
 Benjween (Penjwin, 2 %),
 Halabja (5 %),
 Said Sadiq (4 %) ja
 Sharazoor (Sharazur, 3 %).

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Halabja Governorate Towards e-Government   (halabja.edu.krd)
 Halabja: demonstrations demanding execution of Iraqi parliament`s decision start (3.3.2014)   (hawlergov.org)
 Halabja announced as fourth province of Kurdistan Region  (kurdpress.com)
 Archive for the ‘Iraq – regionalism – general’ Category  (gulfanalysis.wordpress.com)
 Marina Ottaway: Mission Impossible (4.3.2014)  (foreignpolicy.com)

Irakin maakunnat
MOL Fehérvár FC

MOL Fehérvár Football Club on jalkapalloseura Székesfehérvárin kaupungista. Se pelaa Unkarin korkeimmalla sarjatasolla OTP Bank Ligassa. Seura on perustettu vuonna 1941. Unkarin mestaruuden joukkue on voittanut kahdesti: vuosina 2011 ja 2015. Magyar Kupan se on voittanut vuonna 2006. Vuonna 1985 Videoton selvisi UEFA-cupin loppuotteluun, jossa hävisi Real Madridille.

Historia
Seura perustettiin nimellä Szekesfehervar Hunters Cartridge Factory SK vuonna 1941. Seura otti jo tuolloin värikseen punaisen ja sinisen, jotka ovat sen kotikaupunkinsa Székesfehérvárin värit. Se osallistui kaudella 1942–1943 piirikunnan mestaruuskilpailuihin. Vuonna 1957 seura nousi ensimmäistä kertaa toiseksi korkeimmalle sarjatasolle. Kaudella 1961–1962 seura sijoittui 2. divisioonassa kolmanneksi ja vaihtoi kauden päätyttyä nimekseen VT Vasas. 20. syyskuuta 1967 VT Vasas siirtyi pelaamaan nykyiselle kotistadionilleen Sóstói Stadionille. Saman vuoden lopulla seura sijoittui 2. divisioonassa toiseksi ja nousi pääsarjaan. Seura otti käyttöönsä nykyisen Videoton-nimen. Nimi vaihdettiin seuraavan vuoden tammikuussa muotoon Videoton SC. Vuonna 1978 seura sijoittui pääsarjan toiseksi. Vuonna 1985 Videoton pääsi UEFA-cupin loppuotteluun. Se hävisi ensimmäisessä osaottelussa Real Madridille 3–0 kotistadionillaan. Madridissa joukkue voitti 1–0 häviten kuitenkin yhteismaalein 3–1. Vuonna 2006 Videoton voitti Magyar Kupan. Vuonna 2007 Videoton joutui konkurssiin ja menetti lisenssinsä pelata pääsarjassa. Istvan Garancsi osti seuran, minkä jälkeen Videoton nousi takaisin pääsarjaan vuonna 2008. Samana vuonna seura voitti liigacupin. Seura uusi liigacupin voiton seuraavana vuonna. Vuonna 2010 Videoton sijoittui pääsarjan toiseksi ja saavutti näin paikan seuraavan vuoden Eurooppa-liigan toiselle karsintakierrokselle. Vuonna 2011 Videoton saavutti ensimmäisen Unkarin mestaruuden ja pääsi näin seuraavalla kaudella Mestarien liigan toiselle karsintakierrokselle. Samana vuonna Videoton voitti Unkarin Super cupin. Super cupin voiton se uusi seuraavana vuonna. Vuonna 2012 Videoton sijoittui sarjassa toiseksi. Vuonna 2013 se sijoittui samalle sijalle. Vuonna 2015 Videoton voitti toisen Unkarin mestaruuden. Vuonna 2018 seura vaihtoi nimekseen MOL Vidi FC. Vuonna 2019 seura otti nimekseen nykyisen MOL Fehérvár Football Club.

Kokoonpano
Päivitetty 28. syyskuuta 2015

Ottelut Euroopan sisäisissä kilpailuissa

Lähteet

Aiheesta muualla 

Unkarilaiset jalkapalloseurat
Veitsiluodon Kisaveikot

Veitsiluodon Kisaveikot on kemiläinen urheilun yleisseura. Seura perustettiin maaliskuussa 1937 jatkamaan Veitsiluodon Tempauksen työtä paikallisen urheilun parissa. Veitsiluodon Kisaveikot aloitti toimintansa työläisseurana, sillä alun alkaen kaikki seuran jäsenet työskentelivät Veitsiluoto Oy:ssä.

Veitsiluodon Kisaveikot on ollut koko historiansa ajan yleisseura. Perustavaasa kokouksessa lajivalikoimaksi määriteltiin hiihto, paini, nyrkkeily, yleisurheilu ja voimistelu, minkä lisäksi mukana oli nuorisojaosto. Tämän lisäksi seuran väreissä on vuosien saatossa kilpailtu myös jääpallossa, jääkiekossa, kaukalopallossa, jalkapallossa, koripallossa ja lentopallossa. Nykyisin seurassa toimivat jaostot jalkapallossa ja yleisurheilussa.

Veitsiluodon Kisaveikkojen urheilijoista menestystä on saavuttanut ainakin yleisurheilija Antti Kokkonen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivut

Kemiläiset urheiluseurat
Suomalaiset urheilun yleisseurat
Vuonna 1937 perustetut urheiluseurat
Lohtajan Veikot

Lohtajan Veikot on nykyisin Kokkolaan kuuluvan entisen Lohtajan kunnan alueella toimiva urheilun yleisseura. Se perustettiin tammikuussa 1941, kun Marinkaisten Kipinä ja Viirrekylien Kisailijat yhdistivät toimintansa. Seuran lajivalikoimaan ovat alusta asti kuuluneet hiihto ja yleisurheilu, minkä lisäksi jälkeenpäin seuran riveissä on alettu harrastaa myös suunnistusta, painonnostoa, jalkapalloa ja lentopalloa. Tunnettuja seuran urheilijoita on esimerkiksi pituushyppääjä Mikko Kivinen ja moniottelija Tero Ojala.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivut 

Lohtaja
Kokkolalaiset urheiluseurat
Suomalaiset urheilun yleisseurat
Vuonna 1941 perustetut urheiluseurat
Anna Titimets

Anna Titimets (toisinaan Hanna Titimets; , s. 5. maaliskuuta 1989 Pavlohrad) on ukrainalainen 400 metrin aitajuoksija. Aikaisemmin hän on juossut myös 400 metriä.

Titimetsin paras saavutus on Euroopan-mestaruuskilpailujen 400 metrin aitajuoksun hopea vuodelta 2014 ajalla 54,56 sekuntia, joka on myös hänen ennätyksensä. Moskovan maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 hän sijoittui neljänneksi. Lontoon 2012 ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän pääsi välieriin.

Kesäuniversiadeissa 2013 Titimets voitti 400 metrin aitajuoksun. Kesäuniversiadeissa 2011 hän saavutti 4 × 100 metrin viestijuoksussa Ukrainan joukkueessa kultaa.

Henkilökohtaiset ennätykset 
 400 metrin juoksu: 52,73 (Donetsk 2011) ja (Jalta 2012)
 400 metrin aitajuoksu: 54,56 (Zürich  2014)

Lähteet 

Ukrainalaiset pikajuoksijat
Ukrainalaiset 400 metrin aitajuoksijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Nordling

Nordling on seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Anders Nordling (1811–1892), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies
 Jeffrey Nordling (s. 1962), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Johanna Nordling (s. 1979), suomalainen urheilutoimittaja, jalkapalloilija ja kirjailija
 Mikko Nordling (1906–1988), suomalainen painija
 Arnold Nordling (1889–1947), kieliteiteilijä, professori

Entinen nimi
 Hjalmar Nortamo, entinen nimi Nordling (1860–1931), suomalainen kirjailija
Oona Kivelä

Oona Kivelä (s. 1983) on suomalainen ammattitanssija ja nelinkertainen tankotanssin maailmanmestari.

Kivelä aloitti voimistelun yhdeksänvuotiaana. Hän osallistui kilpavoimisteluun 24-vuotiaaksi saakka. 24-vuotiaana, vuonna 2008, Kivelä kokeili tankotanssia ensimmäisen kerran New Yorkissa luettuaan sitä käsittelevän artikkelin aiemmin. Vuonna 2009 Kivelä voitti kovatasoisen Pole Art -kilpailun. Ensimmäisen suomenmestaruutensa hän voitti vuonna 2010 ja ensimmäisen maailmanmestaruutensa vuonna 2011.

Kivelä suunnittelee koreografian esityksiinsä itse. Hän osallistui keväällä 2016 esitettyyn Fitnesspäiväkirjat-televisiosarjan toiseen tuotantokauteen ja syksyllä 2018 esitettyyn Fort Boyard -seikkailusarjaan.

Kivelä on myös vuoden 2014 street workoutin naisten maailmanmestari.

Kivelä on kirjoittanut lastenkirjan Kukkumuu, joka sisältää eriteemaisia tarinallisia jumppia. Kirjan on kuvittanut Heidi Elokoski.

Merkittäviä saavutuksia 
 Voittaja – International Pole Art Competition, 2009 
 Voittaja – Pole Dance North-European Championships, 2009 
 Voittaja – Finnish Pole Dance Championships, 2010 
 Voittaja – Pole World Cup, 2011 
 Voittaja – International Pole Art Competition, 2011 
 Voittaja – Pole Art, 2012 
 Voittaja – International Pole Championship, 2012  
 Voittaja – International Pole Championship, 2013 
 Voittaja – International Pole Sports Federation, 2014 
 Voittaja – International Pole Championship, 2015  
 Voittaja – Finnish Pole Dance Championships, 2016

Teokset 

 Kukkumuu. Tammi, 2022. ISBN 978-952-043-580-6.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Oona Kivelä  – Oona Kivelän virallinen sivusto.
 IPDFA/IPC – International Pole Championship  – ”Ultimate Pole Champion”.

Tankotanssi
Suomalaiset tanssijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset urheilijat