joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
BTR-90

BTR-90 () on nykyaikainen venäläinen panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo. Se on BTR-80-vaunun uusin kehitysversio, johon on liitetty BMP-2:n torni. Vaunu otettiin käyttöön 1994. Etusektorin panssarointia on vahvistettu kestämään 14,5 mm -kaliiperin osumat. Muun BTR-sarjan tavoin BTR-80 on 8-pyörävetoinen ja kulkee tiellä 100 km/h tuntinopeudella ja voi vetää 120 mm tykkejä tai muuta vastaavan kokoisia aseita. Vain pieniä määriä on käytössä Ukrainan maavoimissa ja Venäjän sisäministeriöllä.

Tekniset tiedot  
Miehistö: 3+7
Paino: 21 000 kg
Pituus: 7,64m
Korkeus: 2,79m
Toimintamatka: 800km
Aseistus:
30 mm automaattitykki
7,62 mm PKT-konekivääri
Automaattinen kranaatinheitin
 4 AT-5 SPANDEL PST-ohjusta

Aiheesta muualla 

 http://www.fas.org/man/dod-101/sys/land/row/btr-90.htm

Venäläiset kuljetuspanssarivaunut
Gustaf Möller

Gustaf Adolf Möller (s. 6. marraskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen lakimies ja oli korkeimman oikeuden jäsen eli oikeusneuvos 30:nteen marraskuuta 2009 asti, jolloin hän saavutti eroamisiän. Tämän jälkeen hän siirtyi Asianajotoimisto Krogeruksen palveluksen riitojen ratkaisu -asiantuntijaryhmään. Hän hoitaa työssään välimiestehtäviä, joista suurin osa on kansainvälisiä.

Ura
Möller valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1964 ja lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta 1967. Möller auskultoi Espoon tuomiokunnassa ja sai varatuomarin arvon 1967. Hän on työskennellyt Helsingin vs. kaupunginviskaalina 1965, julkisena notaarina 1965–73, Helsingin hovioikeuden ylimääräisenä viskaalina hän toimi 1967–72.

Möller hoitanut Helsingin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan ruotsinkielisiä professorin ja apulaisprofessorin virkoja 1970–72, 1972–75 ja 1981.

Vuodesta 1971 alkaen hän oli erilaisissa esittelijätehtävissä korkeimmassa oikeudessa vuoteen 1986. Tuosta ajasta hän kuitenkin toimi tosiasiallisesti suurimman osan ajasta oikeusministeriössä lainsäädäntöneuvoksena (1975–1986).

Oikeusministeriössä toimiessaan Möller oli Suomen edustajana kansainvälisten tuomioiden tunnustamista toisessa maassa koskevien yleissopimusten soveltamista ja kehittämistä koskevissa kansainvälisissä konferensseissa ja kehityshankkeissa.

Vuosina 1986–1992 Möller toimi Toijalan tuomiokunnan kihlakunnantuomarina. Tuona aikana Möller tuli tunnetuksi tavastaan noudattaa vasta myöhemmin vuonna 1994 voimaan tulleen siviiliasioiden oikeudenkäynnin uudistuksen menetelmiä. Möller osallistui myös aktiivisesti oikeudenkäyntiuudistuksesta käytyyn keskusteluun.

Möller nimitettiin korkeimman oikeuden jäseneksi 1. huhtikuuta 1992.

Möller on eräs tunnetuimmista suomalaisista välimiesoikeudenkäyntien jäsenistä ja merkittävä välimiesmenettelyn asiantuntija. Hän on toiminut Keskuskauppakamarin välityslautakunnan jäsenenä ja puheenjohtajana vuodesta 1990.

Möllerin isä Carl Gustaf Möller toimi oikeuskanslerina 1950–1955.

Suomen Lakimiesliitto on myöntänyt hänelle K. J. Ståhlberg -mitalin.

Julkaisuja
 Välimiesmenettelyn perusteita. 1997. ISBN 951-640-882-6
 Välimiessopimus – tarpeeton käsite! Defensor Legis 5/2005.

Lähteet

Kirjallisuus
 Korkein oikeus 75 vuotta. Lakimiesliiton kustannus, 1993. ISBN 951-640-687-4

Viitteet

Aiheesta muualla
 Gustaf Möllerin tiedot korkeimman oikeuden jäsenten esittelysivuilla 

Helsingin yliopiston ruotsinkieliset professorit
Korkeimman oikeuden jäsenet
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Mandalavandalz

Mandalavandalz on suomalainen suomisaundi-tyylistä psytrancea tuottava projekti. Mandalavandalz on Texas Faggottissa vaikuttavan  Tomo Tomatoeyesin (Tim Thick) sooloprojekti, jossa  vierailee välillä myös Halluciano Powerotti (Pentti Slayer). Thick on toiminut aktiivisesti monissa muissakin projekteissa, joita ovat muun muassa Shiwa 2000, Flying Scorpions ja Tea Chairs.

Diskografia
Hong Kong Knightlife (Karelia Records, 2002)
Kamakaze (6-Dimension Soundz, 2003)
Chapora Nightlife (6-Dimension Soundz, 2004)
Poisonmachine (6-Dimension Soundz, 2005)
King of the Bad Trips (6-Dimension Soundz, 2008)

Aiheesta muualla
 Mandalavandalzin virallinen kotisivu 

Psytrance-tuottajat
Suomalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
The Covenant Progress


The Covenant Progress on ruotsalaisen Crimson Moonlight -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 2003. Tyyliltään albumin musiikki on modernia melodista black metalia. Yhtye oli juuri päässyt ruotsalaiselle Rivel Records -levy-yhtiölle. Albumi äänitettiin vuoden 2003 tammikuun ja helmikuun välisenä aikana sekä Carl Johan Grimmarkin Dream Factorylla että Studio Resoundissa, jossa Tomas Johansson toimi tuottajana sekä masteroi albumin Criteria Masteringissa.

Albumi sai myönteisen vastaanoton mediassa ja sitä kehuttiin useimpia muita black metal -yhtyeitä taitavammasta soitosta mutta kritisoitiin puuduttavasta äänimaisemasta. Eternal Emperor on uudelleensovitettu versio edellisen ep:n kappaleesta. Viimeinen kappale "The Covenant" on kosketinsoitininstrumentaali. Albumin sanoitukset perustuvat John Bunyanin vuonna 1678 julkaistuun kirjaan Kristityn vaellus, ja kansilehdessä on suoria lainauksia kirjasta.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Simon "Pilgrim" Rosén  – ­laulu
 Petter Stenmarker – kitara, koskettimet
 Hubertus Liljegren – kitara, basso
 Gustav "Gurra" Elowsson – rummut
 Per Sundberg – kitara

Arvostelut 
 Imperiumi.net:

Lähteet 

Covenant Progress, The
Crimson Moonlightin albumit
Salakavala

Salakavala on suomalainen vuonna 2000 perustettu suomisaundi-tyylistä psytrancea tuottava kaksikko, johon kuuluvat Tommy Lauhiala ja Toni Sorsa. Aikaisemmin yhtyeeseen kuului myös Ville Ruoho, joka tuottaa yksin musiikkia nimellä Calamar Audio. Salakavalan esikoisalbumin Fractal Fishing julkaisi syyskuussa 2006 australialainen levy-yhtiö Faerie Dragon Records. Venäläinen Hippie Killer Productions julkaisi htyeen toisen albumin Unusual Conditions marraskuussa 2012.

Salakavala on julkaissut musiikkiaan internetissä usean vuoden ajan jo ennen ensialbuminsa julkaisua. Yhtye keikkailee aktiivisesti psytrance-tapahtumissa Suomessa ja ulkomailla.

Diskografia

Albumit 
 Fractal Fishing (Faerie Dragon Records, 2006)
 Unusual Conditions (Hippie Killer Productions, 2012)

Internet-julkaisut 
 Shalakalassa (Antiscarp Records, 2001)
 Mockba Bolenath (Antiscarp Records, 2003)
 Treacherous Tunes EP (Antiscarp Records, 2004)

Aiheesta muualla 
 
 Salakavala Discogs.comissa
 
 Hippie Killer Productions

Psytrance-tuottajat
Suomalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Veil of Remembrance


Veil of Remembrance on ruotsalaisen Crimson Moonlight -yhtyeen toinen albumi. Se julkaistiin virallisesti 26. tammikuuta 2005, vaikka kappaleita myytiin jo 2. joulukuuta 2004 alkaen.

Yleiskatsaus
Veil of Remembrancella Crimson Moonlight vaihtoi aiemman melodisen black metalinsa death ja black metalin yhdistelmään, jossa on vaikutteita grindcoresta ja thrash metalista. Harm Magazinen haastattelussa laulaja Simon Rosén kertoo tyylimuutoksesta:

Veil of Remembrance ei menestynyt kaupallisesti yhtä hyvin kuin The Covenant Progress, myyden puolet vähemmän kappaleita. Albumi sai kuitenkin myönteisen vastaanoton lehdistöltä ja ihailijoilta. Rosén kertoo:

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Sputnikmusic:

Lähteet 

Vuoden 2005 albumit
Crimson Moonlightin albumit
Tupuri

Tupuri on Salon kaupunginosa, joka käsittää Tupurinmäen alueen. Tupurissa on noin 4 000 asukasta, mutta asukasluku kasvaa alueen laajentuessa. Alue rajoittuu Tupurinahteeseen, Anjalan kaupunginosaan kulkien puistojen keskellä ja Greulantien kautta peltojen kautta takaisin Tupurinahteeseen. Tupurissa sijaitsee myös radiomasto, jonka kautta lähetetään paikallisradiot Auran Aallot Salo 93,5 ja Helmiradio Salo 88,2.

Palvelut
Tupurissa sijaitsee koulu, jossa on yli 400 oppilasta, kaksi päiväkotia, ABC-kylmäasema ja S-market. Tupurissa on myös laaja pururata, jossa on talvella latu. Tupurissa on monia puistoja.

Historiaa
Tupuriin alettiin rakentaa asuntoja vuonna 1989. Tupurissa sijaitsee pääasiassa omakotitaloja, joita alueella on runsaasti. Tupurin alaosassa sijaitsee kuitenkin kaksi kerrostaloa ja ylhäällä paljon rivitaloja. Tupurilaiset talot ovat melko uusia ja alue on kasvamassa, vaikkakin kasvua rajoittaa hieman moottoritien ja kaupungin ulkoilualueiden läheisyys.

Lähteet

Salon kaupunginosat
Luomuhappo

Luomuhappo eli Jere Häkkinen (s. 1982, käyttää myös tuottajanimeä Puukko-Jere) on suomisaundi-tyylistä musiikkia tuottava psytrance/breakbeat/elektro-artisti. Häkkinen on myös yksi alkuperäisistä Freakdance Recordsin perustajajäsenistä.

Ura 
Häkkinen aloitti musiikin tekemisen 1990-luvun puolivälissä tracker-ohjelmilla ja legendaarista mainetta keränneellä Roland MC-505 -musiikkikoneella. Häkkinen julkaisi ensimmäisen kotikutoisen CD-R-muotoisen demonsa, Juotsen kutsu, vuonna 2001 nimellä Espoon happo ja luomu. Se oli pääosin tehty MC-505:llä ja sisälsi kappaleita, jotka koostuivat psytrancesta, breakbeatista ja aina elektrosta downtempoon. Tuotosta levitettiin myös Internetin välityksellä ja se sai jonkin verran huomiota.

Häkkinen vaihtoi artistinimensä Luomuhapoksi ja vuonna 2002 julkaisi toisen promotionaalisen CD-R-levyn, trackerillä tehdyn Eurogorilla 2002 Transmutation Kit. Levyllä oli myös mukana remiksejä Huopatossu Monosen ja Omituisten Otusten Kerhon (O.O.K.) kappaleista. Luomuhapon Eurogorilla 2002 Transmutation Kit oli myös ensimmäisen Freakdance Records -levymerkillä julkaistu äänite.

Freakdance Records julkaisi 2004 Luomuhapon seuraavan albumin Pog-O-Matic Pogómen 3000000. Äänitettä painettiin 700 kpl ja se myi loppuun lyhyessä ajassa. Joulukuussa 2005 Luomuhappo julkaisi Borealophitecus (suom. "pohjoisen apina") -nimisen albumin kasetilla, josta tehtiin sata yksitellen numeroitua kopiota. Albumi on myös ladattavissa ilmaiseksi Freakdance Recordsin nettisivulta, yhtä vain kasetilta löytyvää salaraitaa lukuun ottamatta.

Keväällä 2007 hongkongilainen Faerie Dragon -levymerkki julkaisi maailmanlaajuisesti lisensoidun digipak-uusintapainoksen Luomuhapon Pog-o-Matic Pogómen 3000000 -albumista.

2007 Häkkinen siirtyi tuottamaan taustoja Hulabaloo-nimiselle kotimaiselle rap-duolle käyttäen taiteilijanimeä Puukko-Jere. 3rd Rail Music julkaisi yhtyeen Sirkusteltta-nimisen debyyttialbumin toukokuussa 2008.

Freakdance Records julkaisi helmikuussa 2012 Luomuhappo-albumin. Pallit ja Sielu-albumi tuli maailmanlaajuiseen jakeluun CD- ja digitaaliformaatissa. Kotimainen hiphop-artisti Pyhimys on albumilla vierailevana artistina kappaleessa "Sputnik", lisäksi levyllä on Luomuhapon remix-versio Trio Tetris-yhtyeen kappaleesta "Kappahalli".

Diskografia

Soolo 
 Espoon Happo ja Luomu:

Kokoelmilla
"Pixie Ho", FDCD03 (Freakdance, 2003)
"Seinähullu", Peace And Love (Indigo, 2007)
"Jokamees Original", Hippie Killer Collection (Hippie Killer, 2008)

Tuottajana
Hulabaloo: Sirkusteltta (3rd Rail, 2008)
Juno: V-Tyyli (Monsp, 2010)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Freakdance Records
 Jere Häkkinen säveltäjänä - Fono.fi

Psytrance-tuottajat
Suomalaiset hip hop -tuottajat
Suomalaiset musiikkituottajat
Suomalaiset elektronisen musiikin artistit
Suomalaiset säveltäjät
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Pulsan rautatieasema

Pulsan rautatieasema on rautatieliikennepaikka Etelä-Karjalassa Lappeenrannan kaupungin (vuoteen 1966 Lappeen kunnan) alueella Luumäki–Vainikkala-radan varrella. Se on rakennettu 1867-1870, mutta ollut käytössä ainakin osittain vuodesta 1869 lähtien ja tuota vuotta pidetään aseman perustamisvuotena. Asema on peruskorjattu vuonna 1997 ja uudestaan vuosina 2015-2016. Pulsan rautatieasema on Museoviraston suojelukohde yhtenä Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.

Matkustajaliikenne Pulsan asemalle lopetettiin 22. toukokuuta 1977. Pulsan aseman ohi kulkee nykyisin 25-30 junaa päivittäin ja näistä henkilöjunia on 12. Käytännössä rautatie on kapasiteettinsa ylärajoilla. 

Ennen vuotta 1885 ja Simola–Lappeenranta-radan valmistumista Lappeenrannan kaupunkiin ei mennyt rautatietä lainkaan. Silloin Pulsan asema oli myös kaupunkilaisten käytössä ja toimi käytännössä Itä-Suomen asemana. Koko Saimaan alueelta, mm. Kuopiosta ja Joensuusta tultiin kesäisin ensin laivalla Lappeenrantaan, sieltä hevoskyydillä Pulsaan ja Pulsasta junalla Helsinkiin, Pietariin tai vaikkapa Keski-Eurooppaan. Pulsan asemalla vanhassa aikataulussa on merkitty seuraavaksi asemaksi itään päin Tani, jossa vain kaksi junaa pysähtyi ja kolmas vain tarvittaessa noin seitsemästä henkilöjunasta vuorokaudessa.

Osana valkoisten Viipuri offensiivia 27.-29. huhtikuuta 1918 vapaussodassa käytiin Pulsan asemasta taisteluja. Joutsenon rintaman murruttua valkoiset valtasivat Lappeenrannan ja etenivät maanteitä pitkin Simolan asemalle ja Pulsaan. 27. huhtikuuta valkoiset vapauttivat Simolan katkaisten näin Kymenlaakson punaisten yhteyden Viipuriin. Valkoiset laajensivat katkaisua valtaamalla Pulsan 28. huhtikuuta. 29. huhtikuuta punaiset yrittivät panssarijunan voimin avata radan Viipuriin uudestaan siinä kuitenkaan onnistumatta kärsien raskaita tappioita. Samana aamuna Viipuri oli jo antautunut.

Pulsan asemalla toimii kahvila, sisustusliike ja aamiaismajoituspalvelu sekä kesäisin kesäteatteri. Vuoden 2013 loppuun asti asema toimi hoitokotina.

Pulsan asema oli yksi koronakesän menestyjistä. Sen kävijämäärät kasvoivat 40%. Pelkästään heinäkuussa 2020 Pulsan asemalla kävi 11 000 kotimaista vierailijaa.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Pulsan asema

Lappeenrannan rautatieliikennepaikat
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Pontiac Firebird

Pontiac Firebird on yhdysvaltalainen GM:n valmistama urheiluautomalli, jota valmistettiin vuodesta 1967 aina vuoteen 2002. Firebird ja sen sisarmalli Chevrolet Camaro perustuvat General Motorsin F-runkoon. 

Firebirdiä on valmistettu useana eri lisävarustesarjana, kuten Formula ja Trans Am. Trans Am -mallit edustavat tehokkaimpia ja parhaiten varusteltuja Firebirdejä, varusteisiin kuuluu suorituskykyä ja ulkonäköä parantavia yksityiskohtia. Trans Amit on varustettu V8-moottorilla, viimeisimmät Trans Amit pohjautuivat Corvetten tekniikkaan.

Sukupolvet 

Pontiac Firebird. 1.gen (1967-1969)
Pontiac Firebird. 2.gen (1970-1981)
Pontiac Firebird. 3.gen (1982-1992)
Pontiac Firebird. 4.gen (1993-2002)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 F-Body Club of Finland

Firebird
Seulonnan keskeiset artikkelit
S-segmentin autot
1960-luvun autot
1970-luvun autot
1980-luvun autot
1990-luvun autot
2000-vuosikymmenen autot
Tarapoto

Tarapoto on San Martínin alueella Perun pohjoisosassa sijaitseva kaupunki, jossa on noin 100 000 asukasta. Vaikka Moyobamba on alueen pääkaupunki, Tarapoto on alueen suurin kaupunki. Matkailu on yksi kaupungin tärkeimmistä elinkeinoista, ja kaupungista on lentoja mm. Iquitokseen, Limaan sekä Pucallpaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Perun kaupungit
Eteerinen öljy

Eteerinen öljy on kasveista höyrytislaamalla valmistettu vettä hylkivä neste, joka sisältää haihtuvia aromeja. Eteerisiä öljyjä valmistetaan aromaattisia aineita sisältävien kasvien kukista, lehdistä, juurista, hedelmistä ja pihkasta.

Käyttö 
Aitoja eteerisiä öljyjä käytetään hajusteina, aromaterapiahoitoihin, kosmetiikkaan, suitsukkeiden valmistamiseen ja joissain tapauksissa myös ruokien ja juomien maustamiseen. Niitä voidaan käyttää myös lääkkeiden ja puhdistusaineiden valmistamiseen.

Ominaisuudet 
Noin 10 prosenttia maailman kasvilajeista on aromaattisia, eli ne sisältävät ainesosia, joiden tehtävä on suojella kasvia kasvitaudeilta, homeelta, haavoilta ja kuivumiselta.

Eteerisillä öljyillä ryhmänä ei ole tiettyjä, yhteisiä kemiallisia tai lääkkeenomaisia ominaisuuksia.

Eteeriset öljyt sekoitetaan usein virheellisesti esimerkiksi tuoksuöljyn nimellä myytäviin valmisteisiin, jotka ovat synteettisti valmistettujen tuoksuvien yhdisteiden seoksia. Eteerinen öljykin on lukuisten eri yhdisteiden seos, mutta ne ovat kaikki kasvin luontaisesti valmistamia, ei ihmisen sekoittamia.

Turvallisuus 
Eteerisiä öljyjä pidetään usein luonnollisina, turvallisina ja hoitavina, vaikka tällaisia ominaisuuksia löytyy vain osasta eteerisiä öljyjä ja nekin ovat toisistaan poikkeavia. Eteeristen öljyjen ominaisuuksien yleistäminen on vaarallista, koska jotkin eteeriset öljyt ovat myrkyllisiä pieninäkin määrinä. 
Kaikki eteeriset öljyt eivät ole turvallisia käyttää, joten niiden ominaisuuksista on otettava selvää ennen käyttöä. Useimmat eteeriset öljyt ovat toksisia liian suurina määrinä tai muuten väärin käytettyinä. Eteeriset öljyt ovat usein todella voimakkaita, eikä niitä pitäisi käyttää iholle laimentamattomana. Suuri osa yleisesti käytetyistä ja turvallisina pidetyistä eteerisistä öljyistä sisältää myös allergeeneja. Eteerisiä öljyjä ei suositella käytettäväksi pienten lasten eikä koskaan vauvojen hoidossa.

Aiheesta muualla 

Luontoemo: Eteeriset öljyt ja niiden vaikutukset

Kemialliset aineet

Seulonnan keskeiset artikkelit
Vesisota

Vesisota on yleensä lapsien leikkimä leikki. Siinä yritetään kastella toiset vesipyssyin, vesi-ilmapalloilla tai muilla vastaavilla. Muotoja on monia, kuten lipunryöstö ja kastelua joukkueissa. Vesisodan sääntöjä voi vapaasti muokata, koska kansainvälisiä sääntöjä ei ole.

Tunnetuin vesisota lienee thaimaalaiseen uudenvuodenjuhlaan Songkraniin liittyvä 3-6 päivää jatkuva julkinen vesisota, jonka uhriksi voi joutua kuka tahansa kadulla liikkuva.

Lähteet 

Leikit
Kortti

Kortti voi tarkoittaa:

 Ajokortti
 Avainkortti
 Henkilökortti
 Jäsenkortti
 Kanta-asiakaskortti
 Kopiokortti
 Käyntikortti
 Lahjakortti
 Lehdistökortti
 Luottokortti
 Maksukortti
 Matkakortti
 Mobiilikortti
 Opiskelijakortti
 Ostokortti
 Pankkikortti
 Pelikortti
 Postikortti
 Puhelukortti
 SIM-kortti
 Sirukortti
 Sähköinen henkilökortti
 Tulityökortti
 TV-kortti
 Työturvallisuuskortti

lt:Card
Crows Fly Black


Crows Fly Black on Tarotin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin Suomessa King Foon kautta 27. lokakuuta 2006. Se sijoittui parhaimmillaan Suomen albumilistan viidenneksi. Albumi on laulaja Tommi Salmelan ensimmäinen yhtyeen virallisena jäsenenä. Levy on aikaisempaa Tarot-tuotantoa raskaampaa ja tummasointisempaa.

Kappaleesta ”You” julkaistiin 17. toukokuuta 2006 single, joka sijoittui Suomen singlelistan ensimmäiseksi. Single sisältää myös coverversion Blue Öyster Cultin kappaleesta ”Veteran of the Psychic Wars”.

Saksalainen Nuclear Blast julkaisi albumin muualla Euroopassa 19. tammikuuta 2007, ja helmikuussa yhtye konsertoi Keski-Euroopassa ensimmäistä kertaa 20-vuotisella urallaan.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Pecu Cinnari – rummut
 Marco Hietala – laulu, taustalaulu, basso, akustinen kitara
 Zachary Hietala – kitara
 Tommi Salmela – laulu, taustalaulu
 Janne Tolsa – kosketinsoittimet

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet 

Tarotin albumit
Vuoden 2006 albumit
Intermezzo II

Intermezzo II on norjalaisen black metal -yhtye Satyriconin EP. Se julkaistiin vuonna 1999.

Kappaleet

Kokoonpano
 Satyr – kitara, basso, kosketinsoittimet, laulu
 Frost – rummut

Vierailevat muusikot
 Sanrabb – kitara kappaleissa "A Moment of Clarity" ja "INRI"
 Ingar Amlien – basso kappaleissa "A Moment of Clarity" ja "INRI"
 Vegard Blomberg – syntetisaattori kappaleissa "A Moment of Clarity" ja "INRI"

Aiheesta muualla
 EP battlegrim.net-sivustolla 

Vuoden 1999 EP:t
Satyriconin albumit
Rosalind Franklin

Rosalind Elsie Franklin (25. heinäkuuta 1920 Lontoo – 16. huhtikuuta 1958 Lontoo) oli englantilainen kemisti. Hän teki merkittävää uraauurtavaa tutkimusta (DNA, virukset ja hiili). Hänet tunnetaan erityisesti osuudestaan DNA:n rakenteen selvittämiseen vuonna 1953. 

Rosalind Franklin syntyi juutalaiseen perheeseen Lontoossa.
Oltuaan Cambridgen yliopistossa hän aloitti uransa Britannian kivihiilen tutkimuskeskuksessa, minkä jälkeen hän siirtyi Ranskan valtion kemiantutkimuskeskukseen. Ranskassa hän selvitti aineiden rakennetta röntgensädediffraktiomenetelmällä, kunnes hän sai vuonna 1950 kutsun palata kotimaahan.

DNA-molekyylejä hän tutki King's Collegessa Lontoon yliopistossa, jossa hän tapasi myös Maurice Wilkinsin. Yleisten arvioiden mukaan Francis Crick ja James Watson löysivät DNA-molekyylin rakenteen Rosalind Franklinin röntgendiffraktiokuvien avulla. Crick myönsi myöhemmin, että nobelistien löytö todella pohjautui Rosalind Franklinin työhön.

Franklin siirtyi myöhemmin Birbeckin yliopistoon, jossa hän osoitti, että virusten perimän kantajana myös RNA on rakenteeltaan kierteinen.

Wilkins näytti Watsonille ja Crickille Franklinin kuvia tämän siitä tietämättä. Lisäksi Franklinin tutkimusraportti päätyi heille Franklinin tietämättä.
Miehet julkaisivat tulokset ennen Franklinia, joka kuoli syöpään 37-vuotiaana vuonna 1958. Siksikään hän ei ehtinyt saada merkittävästä työstään Nobel-palkintoa, joka myönnetään yleensä vain eläville. Wilkins, Watson ja Crick saivat Nobel-palkinnon vuonna 1962.

Lähteet

Brittiläiset kemistit
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 1958 kuolleet
Emotional Playground

Emotional Playground on keravalaisen Stone-yhtyeen viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Albumista julkaistiin remasteroitu CD-versio 2003. 

Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 30, ja se pysyi listalla yhteensä 3 viikkoa.

Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Janne Joutsenniemi sekä sovittanut Stone.

Alkuperäinen vinyylipainos
A-puoli

B-puoli

Vuoden 2003 CD-painos

Kokoonpano
 Janne Joutsenniemi – laulu, basso
 Markku Niiranen – kitara
 Roope Latvala – kitara
 Pekka Kasari – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla
 Soundi (remasteroidun version arvostelu) Linkki korjattu 5.7.2017
 http://www.johannakustannus.fi/katalogi/198 

Vuoden 1991 albumit
Stonen albumit
Mikko Karmilan tuottamat albumit
Arvo Kuusla

Arvo Armas Kuusla (vuoteen 1935 Granlund, 19. huhtikuuta 1907 Pyhäjärvi Vpl – 24. kesäkuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja SF:n järjestäjä. Kuusla tunnettiin muun muassa elokuvan Seitsemän veljestä Eerona. 

Kuusla toimi myös SF:n järjestäjänä. Kuuslan vaimo oli näyttelijä Irja Kuusla ja hänen lapsiaan olivat näyttelijä Matti Kuusla ja kuvaaja Mauno Kuusla. Arvo Kuusla loi pitkän uran elokuvassa kuin teatterissakin. Kuusla esiintyi muun muassa elokuvissa Vaimoke, Seitsemän veljestä, SF-paraati, Loviisa - Niskavuoren nuori emäntä, Pekka Puupää kesälaitumilla, Tuntematon sotilas, Pekka ja Pätkä pahassa pulassa, Kiinni on ja pysyy eli Pekan ja Pätkän uusia seikkailuja, Majuri maantieltä, Hei, rillumarei!, Pikku Ilona ja hänen karitsansa, Pekka ja Pätkä Suezilla, Pekka ja Pätkä ketjukolarissa ja Kuuslan viimeinen elokuva Komisario Palmun erehdys.

Arvo Kuuslan suurempiin rooleihin kuului muun muassa opettaja Vellanus elokuvassa Lumisten metsien tyttö (1960). Hän oli naimisissa Irja Kuuslan kanssa vuosina 1931–1960. Kuusla kuului revyyteatteri Punaisen Myllyn vakiokaartiin 1940-luvulta kuolemaansa saakka.

Suomalaiset elokuvanäyttelijät
Suomalaisen elokuvan järjestäjät
Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 1960 kuolleet
Maricopan piirikunta

Maricopan piirikunta () on piirikunta Arizonassa, Yhdysvalloissa. Vuonna 2019 piirikunnassa asui lähes 4,5 miljoonaa asukasta.
Piirikunnan hallinnollinen keskus on Phoenixin kaupunki.

Väestö 
Vuoden 2010 väestölaskennassa piirikunnassa oli 3 817 117 asukasta. Vuoden 2000 väestölaskennassa piirikunnassa oli 3 072 149 asukasta, 1 132 886 kotitaloutta ja 763 565 perhettä. Väestötiheys oli 129/km². Väestöstä 77.35% oli valkoisia, 11.13% latinoja, 3.73% afro-amerikkalaisia, 1.85% intiaaneja, 2.16% aasialaisia ja 12.00% muista roduista.

33.00%:ssa kotitalouksista oli alle 18-vuotiaita lapsia, 51.60%:ssa aviopareja, 10.70%:ssa yksinhuoltajaäitejä, 32.60%:ssa ei ollut perheitä ja 7.90%:ssa yksin asuvia yli 65-vuotiaita. Keskimääräinen kotitalouden koko oli 2.67 ja perheen koko 3.21.

Ikäjakauma 
 0-18: 27.00%
 18-24: 10.20%
 25-44: 31.40%
 45-64: 19.80%
 65- : 11.70%

Jokaista 100 naista vastaan oli 100.1 miestä.

Keskitulot 
 Kotitalouksissa: 45 358$
 Perheissä: 51 827 $
 Miehillä: 36 858$
 Naisilla: 28 703$
 Piirikunnassa: 22 251$

Asukkaista 8.00% asuu köyhyysrajan alapuolella.

Kylät ja kaupungit 

 Apache Junction
 Arlington
 Avondale
 Buckeye
 Carefree
 Cave Creek
 Chandler
 El Mirage
 Fountain Hills
 Gila Bend
 Gilbert

 Glendale
 Goodyear
 Guadalupe
 Laveen
 Litchfield Park
 Mesa
 New River
 Paradise Valley
 Peoria
 Phoenix
 Queen Creek

 Rio Verde
 Scottsdale
 Sun City
 Sun City West
 Sun Lakes
 Surprise
 Tempe
 Tolleson
 Tonopah
 Wickenburg
 Youngtown

Lähteet

Aiheesta muualla
Tara Reid

Tara Reid (s. 8. marraskuuta 1975 Wyckoff, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten rooleistaan American Pie- ja American Pie 2 -elokuvissa.

Reid esiintyi lapsena lukuisissa mainoksissa, mm. McDonald’s ja Jell-O. Hänen uransa alkoi pienistä televisiorooleista sarjoissa Saved by the Bell ja Päivien viemää. Lisäksi Reid näytteli Danni Sullivania sarjassa Tuho-osasto vuosina 2003–2005. Elokuva-alalla hänen läpimurtonsa oli vuoden 1999 American Pie, vaikka hän oli tätä ennen tehnyt jo ensimmäisen pääroolinsa kulttielokuvassa Big Lebowski. American Pien ohella Reid esiintyi 2000-luvun taitteessa taloudellisesti menestyneissä elokuvissa Julmia aikeita ja Urban Legend – kauhutarinoita. Vuonna 2012 hän näytteli jatko-osassa American Pie: Luokkakokous ja vuosina 2013–2016 elokuvissa Haihurrikaani, Haihurrikaani 2: Toinen tuleminen, Haihurrikaani 3: Ei helvetissä ja Haihurrikaani 4.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Fidžin vaakuna

Fidžin vaakuna otettiin käyttöön 4. heinäkuuta 1908. Se muodostuu punaisesta Pyhän Yrjänän rististä hopeisella kentällä ja punaisesta lakiosta, jossa on kultainen kaakaopuun hedelmää pitelevä leijona. Kentän neljänneksissä ovat sokeriruoko, kookospalmu, rauhankyyhkynen ja banaaniterttu. Kilpeä kannattelee kaksi fidžiläistä soturia, joista toisella on keihäs ja toisella nuija.

Vaakunakokonaisuuteen ei kuulu kypärää, sen sijaan siinä on hopea-punainen lakipunos ja fidžiläinen laiva kypäränkoristeena. Vaakunan alla on tunnuslause Rerevaka na kalou ka doka na Tui, .

Lähteet 

Valtioiden vaakunat
Vaakuna
Kuplamuovi

Kuplamuovi on muovia, jossa on ilmaa sisältäviä kuplia. Kuplamuovia kutsutaan myös esimerkiksi ilmakuplakalvoksi. Kuplamuovia käytetään erilaisissa postipaketeissa ja muissa lähetettävissä paketeissa suojaamaan särkyviä tavaroita. Myös antistaattista kuplamuovia on olemassa. Kuplamuovia nimitetään puhekielessä stressimuoviksi lähinnä kuplien puhkaisun stressiä poistavan vaikutuksen takia.

Historia 
Kuplamuovin keksijät ovat Alfred Fielding ja Marc Chavannes, jotka vuonna 1957 olivat kehittelemässä helposti irtoavaa muovitapettia, jonka olisi tarkoitus irrota normaalia paperitapettia helpommin seinästä.
Muovitapetin kehitys epäonnistui ja "tapetti" soveltui lopulta parhaiten esineiden pakkaamiseen.

Fieldingin ja Chavannesin vuonna 1960 perustama Sealed Air Corporation on nykyisin ympäri maailmaa toimiva pakkausteollisuuden suuryritys.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Muovit
Pakkaus
Kristine Sa

Kristine Sa (s. 6. kesäkuuta 1982, Song Be, Vietnam), oikealta nimeltään Huỳnh Ngọc Nhã Yến, on kanadanvietnamilainen poplaulaja, runoilija ja sanoittaja. Hän muutti Kanadaan perheensä mukana 6-vuotiaana ja asuu nykyisin Torontossa. Kristinen sisko Tam Doan on myös laulaja. 

Kristine on ollut vieraana useissa anime-tapahtumissa (mm. Anime Mid-Atlantic, Anime USA, Otakon ja Youmacon) ympäri Yhdysvaltoja. Hänen kolmas studioalbuminsa, Hopeless Romantic, ilmestyi helmikuussa 2007.

Diskografia

EPt 
 Lonely Asylum : The Demo Collection (2010)

Albumit 
 I Never Knew (2002, Nemesis Records)
 reBIRTH (2004, Nemesis Records)
 Hopeless Romantic (2007, Nemesis Records)

Kokoelmat 
 AnimeToonz 3: Lemon Edition (2005, Jellybean Recordings)
 AnimeToonz 3: Lime Edition (2005, Jellybean Recordings)

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut
 

Kanadalaiset poplaulajat
Kanadalaiset sanoittajat
Kanadalaiset runoilijat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Arvo Aallas

Arvo Sakari Aallas (7. lokakuuta 1930 Kaukola – 17. kesäkuuta 1976 Terijoki, Neuvostoliitto) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän toimi aikakauslehtireportterina 1950-luvulla ja työskenteli Yleisradiossa 1950-luvulta alkaen vuoteen 1974 saakka. Aallas muistetaan radiokuunnelmista ja ajanviihdeohjelmista.

Aallas oli Jaana-lehden päätoimittaja vuosina 1961–1971. Hän oli töissä Arvotekstit Ky:ssä vuosina 1970–1976 kirjoittaen artikkeleita ja kuunnelmia. Aallas käytti salanimeä Aallos Arvo.

Aallas on tunnettu myös laulunsanoittajana. Hänen tunnetuimpia sanoituksia ovat Irwin Goodmanin laulama kappale Salainen agentti, ja Tamara Lundin laulama kappale Hyväile hyväile vaan (säv. Toivo Kärki).
Aallas kuoli kesäkuussa 1976 Terijoella sattuneessa auto-onnettomuudessa.

Teokset

Tietokirjat 
Aiotko kirjoittaa?, 1959
Suomen vanhat linnat, 1975

Näytelmät 
Lemmenvekseli, yksinäytöksinen huvinäytelmä, 1958, 2. p. 1961
Onnen perhe, yksinäytöksinen huvinäytelmä, 1959
Avioliiton ilot, yksinäytöksinen huvinäytelmä, 1964
Horoskoopit, yksinäytöksinen huvinäytelmä, 1965

Nuortenkirjat 
Erakon majan vangit, 1955
Kohtalokas kalaretki, 1955
Hovikalleudet harhateillä, 1956
Kadonnut Kuolemankiitäjä, 1957
Rautanaamion salaisuus, 1957
Vinosilmä saapui satamaan, 1958

Kaunokirjallisuus 
Pilkkuja meren peilissä, 1958

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset sanoittajat
Suomalaiset päätoimittajat
Liikenneonnettomuudessa kuolleet
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 1976 kuolleet
Asiakas

Asiakas on henkilö, joka ostaa tuotteen tai palvelun sekä suorittaa sopimuksen mukaisen maksun. Maksu voidaan suorittaa sopimuksesta riippuen rahamääräisenä, tuotteina tai palveluina.

Asiakkaan luokittelu  
Asiakas voi olla suora, epäsuora, sisäinen tai ulkoinen.

Suora asiakas toimii suoraan yrityksen tai yksityishenkilön kanssa. Yksinkertaisin tapaus on tuotteen tai palvelun tilaaja. 

Epäsuora asiakas käyttää tuotetta tai palvelua, vaikkei ole suorassa yhteydessä toimittajan kanssa. Tuote voidaan myydä asiakkaalle tukku- tai vähittäisliikkeen kautta. Vaikka asiakas olisi epäsuora, asiakkaan mielipide täytyy ottaa huomioon. Menekki kuihtuu erittäin nopeasti, jos ainoastaan tukun tyytyväisyydestä ollaan kiinnostuneita.

Ulkoinen asiakas on yrityksen ulkopuolelta tuleva suora tai epäsuora asiakas.

Sisäinen asiakas toimii yrityksen sisällä. Varsinkin suuremmissa yrityksissä yritys on jaettu tulosyksiköihin, jotka ostavat toisiltaan palveluita: esimerkiksi markkinointi ostaa IT-osastolta tietokoneet ja verkkoyhteydet.

Katso myös
 Kulutus
 Kilpailu- ja kuluttajavirasto
 Kuluttajariitalautakunta

Aiheesta muualla 

 Kuningaskuluttaja - Apua kuluttajalle

Liiketalous
Seulonnan keskeiset artikkelit
Erkki Aho (kapellimestari)

Erkki Vilhelm Aho (10. joulukuuta 1918 Lapinjärvi – 19. elokuuta 2002) oli suomalainen muusikko ja kapellimestari, joka vaikutti muun muassa 1938 perustetussa Rytmi-orkesterissa. Orkesterin solisteina toimivat Olavi Virta ja Raija Valtonen. Yhtyeen pianisti oli Toivo Kärki. Myös Pauli Granfelt oli mukana yhtyeessä. Ahon orkesteri oli suomalaisia huippuorkestereita. Se oli suurimmillaan jatkosodan aikana, jolloin se kasvoi 14-miehiseksi. Vuonna 1945 orkesteri siirtyi Ossi Aallon johdettavaksi.

Diskografia
Erkki Aho Rytmi Swing 1944–46. Artie Music 2002
https://www.discogs.com/artist/1415622-Erkki-Aho

Lähteet

Suomalaiset kapellimestarit (viihdemusiikki)
Vuonna 1918 syntyneet
Vuonna 2002 kuolleet
Jukka Ahti

Jukka Ahti (alkujaan Hietanen, 26. huhtikuuta 1897 Kotka – 26. helmikuuta 1938 Petroskoi) oli amerikansuomalainen laulaja, sanoittaja ja näyttelijä. Hän oli Katri Lammin aviomies.

Ahti levytti RCA Victor-levymerkille kolmekymmentä laulua New Yorkissa vuosina 1929–1931. Levytykset tehtiin Alfredo Cibellin orkesterin kanssa. Ahti ja Katri Lammi muuttivat Petroskoihin vuonna 1931. Stalinin terrorin aikana, tuhansia suomalaisia siirtolaisia vangittiin ja teloitettiin. Ahti vangittiin 18. tammikuuta 1938 ja ammuttiin 26. helmikuuta Petroskoin lähellä.

Levytykset

24.10.1929
 Kulkeissani vainiolla
 Proletaarilapsen laulu
 Siniharjulla
 Tienraivaaja

5.2.1930
 Kansainvälinen
 Mustalaisromanssi
 Ole armollinen
 Vapaa Venäjä

15.5.1930
 Kevätlaulu
 Leimun laulu
 Villiruusu

8.6.1931
 Lauttalaulu
 Sua lemmin
 Vanhan merenkävijän laulu

15.6.1931
 Oi älä vaadi multa
 Oli silloin
 Serenadi
 Tarina ruususta
 Vapauden Aamu

16.6.1931
 Kevät Pohjolassa

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset laulajat
Suomalaiset sanoittajat
Suomalaiset näyttelijät
Stalinin vainoissa kuolleet
Amerikansuomalaiset henkilöt
Vuonna 1897 syntyneet
Vuonna 1938 kuolleet
Odotus

Odotus tarkoittaa seuraavia:

Odotus, Ha Jinin kirja
 Odotus, Nicolen esikoisalbumi
 Odotus (Erwartung), Arnold Schönbergin säveltämä ooppera
 Odotus, Aku Louhimiehen ohjaama vuonna 2021 valmistuva draamaelokuva
 odotus, raskausaika
 Odotus, Apulannan kappale
 Odotus, Viikatteen single.
Timo Nuoranne

Timo Pekka Nuoranne (s. 8. kesäkuuta 1963 Rauman maalaiskunta) on suomalainen kuoronjohtaja ja kuoronjohdon professori. Hän opiskeli kuoronjohtoa Sibelius-Akatemiassa ja Tukholman musiikkikorkeakoulussa. Timo Nuoranne toimi Sibelius-Akatemian kirkkomusiikkiosaston kuoronjohdon lehtorina vuosina 1996–2014. Hän johti Radion kamarikuoroa 1997–2004, ja kuoro levytti tuona aikana varsinkin Einojuhani Rautavaaran kuoroteoksia. Nuoranne toimi Tampereen Filharmonisen Kuoron johtajana 2005–2013. Lisäksi hän on johtanut mm. Suomen Laulua, Kampin Laulua sekä Rauman Poikakuoroa. Vierailevana kuoronjohtajana Nuoranne on työskennellyt mm. Viron filharmonisen kamarikuoron ja saksalaisen RIAS-Kammerchorin kanssa.

Vuonna 1999 Suomen kuoronjohtajayhdistys myönsi Nuoranteelle Vuoden kuoronjohtaja -palkinnon.

Huhtikuussa 2014 Timo Nuoranne valittiin kuoronjohdon professoriksi Robert Schumann -korkeakouluun Saksan Düsseldorfissa.

Lähteet  

Suomalaiset kuoronjohtajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Heikki Annala

Heikki Lauri ”Heepe” Annala (28. kesäkuuta 1934 Lapua – 23. heinäkuuta 1995 Nurmijärvi) oli suomalainen basisti, säveltäjä ja sovittaja.

Annalan tunnetuimpia sävellyksiä ovat muun muassa ”Elämän valttikortit”, ”Viimeinen tukkilainen” ja ”Yön syliin”. Hän toimi säveltäjänä ja sovittajana useilla 1970–1980-lukujen iskelmäalbumeilla (mm. Reijo Kallio, Jamppa Tuominen, Reijo Taipale ja Matti ja Teppo). Ennen tätä Annala toimi kontrabasistina muun muassa Erik Lindströmin, Lasse Mårtensonin ja Herbert Katzin yhtyeissä. 1970-luvun alussa Annala perusti Soitinyhtye Liisa -studiokokoonpanon, joka julkaisi vuoteen 1978 mennessä neljä LP-levyä; yhdellä niistä oli laulusolistina Eino Grön. Yhtyeen nimi viittasi Yleisradion Liisankadun studioon, jossa sen ensimmäiset esitykset nauhoitettiin. Samalla vuosikymmenellä Annala aloitti Yleisradiossa radiosarjan Musiikkia maakunnista, joka kuului ohjelmistoon 1980-luvun lopulle saakka. Ohjelman tarkoituksena oli tuoda esiin kevyen musiikin esittäjiä ja kappaleita eri puolilta Suomea.

Heikki Annala oli muusikko Laura Sippolan isosetä.

Salanimet 
 Lauri Peura – Annala yhdisti tämän nimimerkin toisesta etunimestään Laurista sekä silloisesta asuinpaikastaan Peurantiestä Tuusulassa. 
 Niilo Pollari

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset lauluntekijät
Suomalaiset sovittajat
Vuonna 1934 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Oulu (Wisconsin)

Oulu on kunta (town) Yhdysvalloissa Wisconsinin osavaltiossa, Bayfieldin piirikunnan luoteiskulmassa. Kunnassa on noin 530 asukasta, ja se on pinta-alaltaan noin 91,9 neliökilometrin kokoinen.

Kunta on nimetty oululaislähtöisten suomalaisten asuttajiensa mukaisesti. Suomalaisia virtasi Wisconsiniin pääasiassa 1800-luvun loppu- ja 1900-luvun alkupuolella.

Yhdysvaltoihin perustetuista Suomen suurimpien kaupunkien mukaan nimetyistä paikoista Oulu on ainoa, joka on nimetty asuttajiensa mukaan. Uudet asukkaat olivat ylpeitä entisestä kotikaupungistaan.

J. Karjalainen on tehnyt Oulusta musiikkikappaleen.

Aiheesta muualla 
 Englanninkielinen artikkeli Oulusta  
 City data: Oulu, Wisconsin
 Genealogia.fi: "1910 Census for Township of Oulu, Bayfield County, Wisconsin" 
 Oulu Glass - lasinpuhaltajien- ja muotoilijoiden yhteisö 
 Oulu, Wisconsin USA - Kuulumiset, Ilmianto ja Historia 
 YouTube: J. Karjalainen – Oulu, Wisconsin

Wisconsinin maantiede
Wisconsinin kunnat
Bayfieldin piirikunta

Bayfieldin piirikunta on Yhdysvaltojen Wisconsinin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden 2000 väestönlaskennassa piirikunnassa oli asukkaita 15 013. Hallinnollinen keskus on Yläjärven rannalla sijaitseva Washburn.

Maantiede 
Bayfieldin piirikunta rajautuu idässä Ashlandin piirikuntaan, etelässä Sawyerin piirikuntaan, lounaassa Washburnin piirikuntaan ja lännessä Douglasin piirikuntaan. Piirikunnan pohjoinen osa on Yläjärven rantaa, ja Apostle Islands-nimisestä saariryhmästä kolme saarta kuuluu Bayfieldin piirikunnalle.

Bayfieldin piirikunnan pinta-ala on 5 288 km², josta 3 823 km² on maata ja 1 464 km² (27,69 %) vettä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Bayfieldin piirikunnan viralliset kotisivut

Wisconsinin piirikunnat
Trygve Bratteli

Trygve Marton Bratteli (11. tammikuuta 1910 – 20. marraskuuta 1984) oli norjalainen poliitikko, Työväenpuolueen edustaja ja Norjan pääministeri vuosina 1971–1972 ja 1973–1976.

Bratteli syntyi Nøtterøyssä, jossa hän kävi kansakoulun. Hän oli jonkin aikaa työttömänä ja työskenteli sitten muun muassa valaanpyytäjänä ja rakennustyöläisenä. Hän toimi Työväenpuolueen kriisikomitean sihteerinä Norjan natsimiehityksen aikana. Saksalaiset vangitsivat hänet vuonna 1942, ja hän oli poliittisena vankina useilla Saksan keskitysleireillä vuosina 1943–1945.

Brattelin palattua Norjaan vuonna 1945 hänestä tuli Työväenpuolueen varapuheenjohtaja. Hän työskenteli puolustuskomiteassa ja hänestä tuli puolueen johtaja 1965. Bratteli oli kansanedustajana Norjan suurkäräjillä vuosina 1950–1981 ja toimi myös finanssi- ja liikenneministerinä. Työväenpuolueen ensimmäisen pääministerin Einar Gerhardsenin erottua Brattelin vastuulla oli löytää Työväenpuolueen hallituksille uusi suunta. 

Brattelin poliittisen uran keskeisenä tavoitteena oli Norjan jäsenyys Euroopan yhteisössä. Jäsenyyden kaaduttua vuoden 1972 kansanäänestyksessä hän erosi hallituksesta.

Bratteli kirjoitti lukuisia muistelmia ja poliittisia kirjoja. Hänen muistelmistaan Saksan keskitysleireiltä (Fange i natt og tåke, 1980) tuli Norjassa yksi aikansa myydyimmistä kirjoista.

Lähteet 

Norjan pääministerit
Norjan valtiovarainministerit
Liikenneministerit
Norjalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 1984 kuolleet
Philippe Égalité

Orléansin herttua Louis Philippe Joseph, viimeisinä vuosinaan Philippe Égalité (13. huhtikuuta 1747 – 6. marraskuuta 1793) oli ranskalainen aatelismies,  Ludvig XVI:n serkku. Vaikka hän kuului ylhäiseen Bourbon-sukuun, hän tuki vuonna 1789 vallankumousta.

Hän oli huonoissa väleissä kuningasparin kanssa, rahoitti vallankumouksellista mellakointia ja liittyi jakobiiniklubiin. 

Herttuan sanotaan (Octave Aubryn mukaan) tervehtineen hurraten mellakoitsijoita, jotka kantoivat ohi hänen murhatun kälynsä Lamballen ruhtinattaren päätä ns. Syyskuun murhien aikana. 

Kuninkaanvallan kaaduttua elokuussa 1792 herttua luopui aatelisarvostaan ja otti itselleen uuden sukunimen "Égalité" (suom. tasa-arvo).  Hänet valittiin syyskuussa 1792  kansalliskokoukseen, jossa hänestä tuli  vuoripuoluelainen. Hän äänesti kuninkaan teloittamisen puolesta.

Herttua petti sanansa, kun kuninkaan tuomiosta äänestettiin konventissa: vaihtoehtoina olivat kuolema, maasta karkottaminen ja vankeus rauhan tuloon asti. Herttua oli omaisilleen luvannut jättää äänestämättä - mutta viime hetkellä hän käänsi kelkkansa:

Ruhtinas, jota yleisesti pidetään kateellisena ja kapinallisena, joka ei koskaan ajatellut muuta kuin omaa etuaan, omaisuuttaan ja valtaistuinta, menetti nyt maineensa kaikkien silmissä. Äänestämällä serkkunsa kuoleman puolesta hän luuli pelastavansa nahkansa, mutta astuikin tosiasiassa ensi askeleensa kohti giljotiinia. Puheenvuoro sai jopa hänen oman poikansakin (myöhemmän kuningas Ludvig Filipin) vimmastumaan hänelle. 
Ranskan valtionarkistossa on säilynyt pojan isälleen lähettämä kirje; jo kenraalin arvon saavuttanut poika suorastaan sanallisesti ruoskii isänsä henkihieveriin tämän rikottua lupauksensa.  

Koska nimenomaan muutama kuoleman puolelle annettu ääni ratkaisi tuomion, voidaan sanoa, että juuri Orléansin herttuan asettuminen tälle kannalle koitui kuninkaan kuolemaksi.

Kuitenkaan Robespierre ei missään vaiheessa luottanut häneen. Yleistä suhtautumista herttuaan kuvaa osuvasti samanaikainen englantilainen poliittinen kuva "Egalitén uhri", jossa herttua on pantu pitelemään ilmassa giljotiinin ääressä juuri katkaistua kuninkaan päätä, vaikkei hän ollut mestauslavan lähelläkään. 

Lopulta herttua mestattiin kuninkuuden tavoittelijana. Hänen pojastaan tuli kuningas Ludvig Filip.

Lähteet
 Aubry, Octave (1962): Ranskan suuri vallankumous. WSOY.

Viitteet

Aiheesta muualla 

Ranskalaiset herttuat
Ranskalaiset teloitetut
Ranskan suuren vallankumouksen henkilöt
Ranskalaiset poliitikot
Vuonna 1747 syntyneet
Vuonna 1793 kuolleet
Pateniemen saha

Pateniemen saha oli Oulun Pateniemen kaupunginosassa toiminut sahalaitos, joka oli toiminnassa vuosina 1873–1990. Se perustettiin alun perin helpottamaan laivanrakennuksessa tarvittavan puutavaran saantia ja siten tukemaan omistajansa, kauppaneuvos Johan Gustav Bergbomin omistaman, vuonna 1857 avatun laivavarvin toimintaa.

Bergbom sai luvan sahan perustamiseen kuvernööriltä 31. elokuuta 1873, ja Pateniemen varvin läheisyyteen rakennettiin kaksiraaminen höyrykäyttöinen sahalaitos. Sahan tuotanto ylitti 10 000 kuutiometrin rajan ensi kertaa vuonna 1888, jolloin se oli yksi Oulun läänin suurimmista sahoista.

Laivanrakennusmateriaalin lisäksi sahatavaraa vietiin myös ulkomaille, aina Kreikkaan ja Tunisiaan saakka. Tärkein vientikohde oli Englanti. Raakapuuta tuotiin sahalle aluksi uittamalla, ja vuosina 1928–1929 rakennettiin Oulun–Tornion rautatieltä sahalle pistoraide.

Vuonna 1906 aloitettiin uuden kuusiraamisen höyrysahan rakennustyöt, ja uusi sahalaitos aloitti tuotannon vuonna 1908. Saha laajentui pian yhdeksänraamiseksi laitokseksi. Vuonna 1912 useat alueella toimivat sahat yhdistyivät, ja yhteenliittymän nimeksi tuli Aktiebolaget Uleå Osakeyhtiö.

1930-luvulla aloitettiin sellun tuotanto osana sahatoimintaa, ja Pateniemen saha liittyi osakkaaksi vuonna 1935 perustettuun Oulu Osakeyhtiöön. Viimeisen kerran saha vaihtoi omistajaa vuonna 1986, jolloin siitä tuli osa Veitsiluoto Oy:tä.

Sahan toiminta päättyi 27. huhtikuuta 1990. Sahalaitoksen rakennukset purettiin vuosina 1994 ja 1995. Itse saharakennus paloi helmikuussa 1995. Syttymisen syyksi epäiltiin rakennuksen purkutöistä aiheutunutta kipinää. Nykyisin sahan maa-alueen omistaa Stora Enso Oy. Maa-alueen puhdistus aloitettiin raivaamalla metsä vuonna 2010 ja maaperän vaihto- ja puhdistustoimet alkoivat vuonna 2011.

Nykyisin Pateniemen sahan toimintaa ja historiaa esittelee vanhassa sahan varastorakennuksessa, Nikkaripirtissä toimiva Pateniemen sahamuseo, joka on osa Pohjois-Pohjanmaan museota.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

 Oulun kaupunki: Pateniemen saha 1873–1990
 Oulun kaupunki: Pateniemen varvi 
 Pohjois-Pohjanmaan museo: Pateniemen sahamuseo

Saha
Oulun entiset rakennukset ja rakennelmat
Suomen sahateollisuus
Kansainvälinen hiihtoliitto

Kansainvälinen hiihtoliitto ( FIS, ) on hiihtolajien kansainvälinen kattojärjestö. Järjestön perusti 14 maata vuonna 1924 Ranskan Chamonix’ssa. Järjestön toimipaikka sijaitsee Oberhofen am Thunerseessä Sveitsissä, ja syyskuussa 2018 järjestöön kuului 133 kansallista hiihtoliittoa.

Kansainvälisen hiihtoliiton urheilumuodot ja lajit:
Alppihiihto 
Syöksylasku
Supersuurpujottelu (super-G)
Suurpujottelu
Pujottelu 
Alppiyhdistetty
Paripujottelu ja -suurpujottelu
Joukkueparipujottelu ja -suurpujottelu
Pohjoismaiset hiihtolajit
Maastohiihto
Mäkihyppy
Pohjoismainen yhdistetty
Telemark (hiihto)
Lumilautailu
Freestyle-lajit
Big Air (hypyt)
Lumikouru (Half Pipe)
Slopestyle
Alppilajit
Paripujottelu
Parisuurpujottelu
Lumilautakrossi
Freestylehiihto
Hypyt
Kumparelasku
Skicross
Lumikouru
Slopestyle
Big Air
Muut
Nopeuslasku
Rullahiihto
Nurmihiihto
Telemark.

Puheenjohtajat

Pääsihteerit

Lähteet

Aiheesta muualla 

  

Hiihto
Kansainväliset urheilujärjestöt
Mugen Motorsports

Mugen Motorsports on japanilainen yhtiö, jonka Hirotoshi Honda (Honda Motor Companyn perustajan Soichiro Hondan poika) vuonna 1973 perusti. Mugen, joka tarkoittaa "ilman rajaa", on moottorien ja moottoriosien valmistaja, ja se tekee tiivistä yhteistyötä Honda Motor Companyn kanssa. Huolimatta perheyhteyksistä Mugen ei ole, eikä ole koskaan ollut Hondan omistama. Asiat olivat mutkikkaita jonkin aikaa, kun Mugenin omisti ja sitä johti Hirotoshi Honda, joka on ollut Hondan pääosakas siitä asti, kun hänen isänsä kuoli vuonna 1991.

Yhtiö virittää ja kilpailuttaa Honda-autoja Super GT -luokassa, ja myy markkinoilta poistettuja osia innokkaille harrastelijoille. Mugen oli mukana voittamassa Formula 3000 -sarjan mestaruutta vuosina 1990 ja 1991. Tämä lopulta johti Mugen mukaan tuloa Formula 1 -sarjaan. F1:ssä se oli mukana kaudesta 1992 kauteen 2000. Vuoteen 2005 asti se oli Formula Nippon -sarjan yksinomainen moottoritoimittaja.

Formula 1
Vuonna 1991 Mugen valmisti Hondan V10-moottoreita Tyrrell-tallille, mutta seuraavana vuonna moottorit nimettiin Mugen MF351H -nimisiksi, ja ne toimitettiin Footwork-tallille. Kaudella 1993 Mugen jatkoi yhteistyötä Footworkin kanssa, ja valmisti MF351H:sta B-version.

Vuoden lopussa Mugen vaihtoi Lotus-talliin, joka suunnitteli uutta Lotus 109 -autoa. Tallilla oli rahavaikeuksia, ja 109-runko valmistui myöhässä. Mugenin ZA5C-moottori ei kyennyt näyttämään tehojaan, ja Lotuksen vetäydyttyä sarjasta kauden jälkeen, Mugen vaihtoi Ligier-talliin. Uusien sääntöjen mukaan valmistettiin 3,0-litrainen MF301H-moottori. Yhteistyö Ligierin kanssa tuotti Mugenille ensimmäisen Formula 1 -voiton Monacon GP:ssä 1996, jolloin Olivier Panis ajoi voittoon.

Alain Prostin ostettua Ligierin vuonna 1997 tallin nimeksi tuli Prost Grand Prix. Talli käytti Mugenin MF301H-B -moottoreita. Prostin Jarno Trulli johti Itävallan GP:tä, mutta hänen moottorinsa hajosi. Prost solmi sopimuksen Peugeot'n kanssa, joten Mugenin oli etsittävä uutta yhteistyökumppania. Mugen teki kaksivuotisen sopimuksen Jordan Grand Prix -tallin kanssa, jolle Mugen valmisti MF201H-C moottorin. Kausi 1998 ei ollut menestyksekäs ennen Belgian GP:tä, jolloin Jordan-kuljettajat Damon Hill ja Ralf Schumacher ottivat tallille kaksoisvoiton.

Kausi 1999 tuotti vielä lisää tuloksia, kun Heinz-Harald Frentzen voitti kahdesti, mutta sitten Honda Motor Company ilmoitti tuovansa omia moottoreitaan BAR-tallille. Mugen vetäytyi F1-sarjasta kauden 2000 lopussa jättäen kuitenkin Hondan valmistamaan moottoreita Jordanille.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Mugenin viralliset sivut

Japanilaiset teollisuusyritykset
Autourheiluun erikoistuneiden moottoreiden valmistajat
Formula 1 -moottorit
Uuno Poikonen

Uuno Poikonen (20. maaliskuuta 1927 – 21. kesäkuuta 2002) on suomalainen kuvanveistäjä ja kirjailija.

Kuvanveistäjänä Poikosta kiinnostivat eri puulajien veistokselliset ominaisuudet. Hänen puuveistoksiaan, joista osa on esittäviä ja osa abstrakteja, on esillä useissa kymmenissä julkisissa tiloissa, pääasiassa kirkoissa. 

Kirjailijanimellä Panu Oikotie hän julkaisi kaksi aforismikokoelmaa. Hänen aforismejaan on mukana myös Markku Envallin toimittamassa teoksessa Aforismin vuosisata (1997, WSOY).

Vuosina 1961–1979 hän toimi Vihdin seurakunnan nuoriso-ohjaajana ja 1979–1990 seurakuntatalon isäntänä/talonmiehenä. Päästyään 1990 eläkkeelle hän muutti asumaan Raisioon.

Julkisia veistoksia
Christus Rex, Vihdin kirkko 
Useita muitakin krusifikseja, muun muassa Karkkilan, Ilomantsin ja Joensuun seurakuntien kirkoissa 	 
Tulkaa minun tyköni kaikki, Nummelan kirkko
Siunaava Kristus, Vihdin siunauskappeli  	
Tahdotko tulla terveeksi, Nummelan terveysasema  	 
Rahavirta, Nordea Pankki (ent. Vihdin Säästöpankki) 	 
Viisaus alkaa pokstaavista, Karprintin painotalo 
Valovirta, Vihdin kunnantalo

Kirjalliset teokset 
 Oikosulkuja (aforismeja, 1967, WSOY)
 Koeporauksia (aforismeja, 1987, WSOY)

Lähteet 
 Uuno Poikonen Vihti 500 vuotta -sivuilla Viitattu 30.6.2009.

Aiheesta muualla 
 Panu Oikotien aforismeja

Suomalaiset kuvanveistäjät
Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2002 kuolleet