joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Podemos

Podemos (suomeksi "Pystymme") on espanjalainen vasemmistolainen poliittinen puolue, joka perustettiin 2014. Puolue ajaa suoraa demokratiaa, talousjärjestelmän demokratisoimista ja hyvinvointivaltion vahvistamista.

Puolue sai alkunsa maaliskuussa 2014, kun Madridin Complutensen yliopiston professori Pablo Iglesias ja joukko muita tieteen, kulttuurin ja journalismin edustajaa sekä aktivistia julkistivat manifestin kansalaisten tyytymättömyyden kanavoimisesta poliittiseksi liikkeeksi.

Politiikka

Podemosin aatemaailmaa on kansainvälisessä lehdistössä verrattu Kreikan SYRIZA-puolueeseen, joka on syntynyt vastalauseena korkealle työttömyydelle ja talouskuripolitiikalle, ja joka toimii vahvasti internetin kautta.

Podemos määrittelee, ettei ole perinteinen poliittinen puolue, vaan väline, jolla kansa saa sille kuuluvan päätäntävallan. Puolue koostuu löyhästi organisoiduista paikallisryhmistä, eikä puolueella ole virallisia jäseniä. Podemosin tavoitteena on ”avoin, elävä ja muuttuva liike, johon kuka tahansa voi osallistua.”

Vaalit 
Podemos saavutti eurovaaleissa 2014 viisi paikkaa Espanjan 54:stä saaden 7,98 prosenttiä äänistä .

Espanjan kunnallis- ja aluevaaleissa toukokuussa 2015 Podemos osallistui kansalaisliikkeiden muodostamien listojen kautta. Madridin pormestariksi nousi Ahora Madrid -liikkeen Manuela Carmena ja Barcelonan pormestariksi Barcelona en Comú -liikkeen Ada Colau. Molemmat liikkeet olivat lähellä Podemosia ja ammensivat sen tavoin kasvualustansa 15-M-liikkeen myötä syntyneestä kansalaisliikehdinnästä..

Espanjan parlamenttivaaleissa 2015 Podemos saavutti 69 paikkaa parlamenttiin. Podemos osallistui vaaleihin osin aluevaalien tavoin osana kansalaisliikkeiden muodostamia koalitioita. Kataloniassa Podemosta edusti koalitio En Comú Podem, Galiciassa En Marea ja Valencian itsehallintoalueella Compromís - Podemos - És el moment.. Espanjan senaattiin Podemos sai yhteensä 16 paikkaa.

Marraskuun 2019 vaaleissa Podemos  oli mukana vaaliliitossa Unidas Podemos, jossa oli mukana tärkeimpänä puolueena Pablo Iglesiasin johtama Podemos sekä pienempi Izquierda Unida (Yhdistynyt vasemmisto).

Espanjan marraskuun 2019 ennenaikaisissa parlamenttivaaleissa Unidas Podemos putosi kevään 42 paikasta 35:een.  Tammikuussa 2020 PSOE-puolueen pääministeri Pedro Sánchez sai parlamentin luottamuksen uudelle hallitukselleen. Parlamentin äänestyksen myötä Espanja sai demokratian ajan ensimmäisen koalitiohallituksen. Sánchezin sosialistipuolue PSOE oli sopinut hallitusyhteistyöstä vasemmistolaisen Podemos-puolueen kanssa. Hallitus muodostettiin Katalonian tasavaltalaisen vasemmistopuolueen ERC:n avulla. Se lupasi äänestää tyhjää luottamusäänestyksessä ja vastineeksi Sánchez lupasi istua samaan neuvottelupöytään Katalonian separatistien kanssa. Vasemmistolaisen Podemos-puolueen johtaja Pablo Iglesias tuli yhdeksi hallituksen varapääministereistä toimialanaan sosiaalisiin oikeuksiin ja kestävään kehityksen liittyvät asiat.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset sivut 

Espanjalaiset puolueet
Last Week Tonight with John Oliver

Last Week Tonight with John Oliver on yhdysvaltalainen myöhäisillan keskusteluohjelma ja satiiri, jota isännöi koomikko John Oliver. Yhdysvalloissa sarjaa esitetään HBO-kanavalla sunnuntai-iltaisin klo 23. Yhden jakson kesto on puoli tuntia.

Last Week Tonightilla on yhtäläisyyksiä Comedy Central -kanavan The Daily Show with Jon Stewart -ohjelman kanssa, missä Oliver esiintyi aiemmin. Molemmissa sarjoissa käsitellään satiirin keinoin ajankohtaisia tapahtumia ja mukana on myös vieraiden haastatteluja.

Last Week Tonightin ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa sunnuntaina 27. huhtikuuta 2014.

Last Week Tonight on saanut vuosina 2015–2020 45 Emmy-ehdokkuutta ja 20 voittoa. Sarjan osio Australian pääministeristä Tony Abbottista sai suurta huomiota Australian tiedotusvälineissä ja sosiaalisessa mediassa. Oliver puolusti Internetin puolueettomuutta 1. kesäkuuta 2014 esitetyn jakson osiossa ja kehotti katsojia kommentoimaan asiaa liittovaltion viestintäkomission FCC:n verkkosivuilla. Kommenttitulva kaatoi FCC:n sivuston heti seuraavana päivänä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Last Week Tonight with John Oliver 
 

Satiirisarjat
Yhdysvaltalaiset keskusteluohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
HBO:n televisio-ohjelmat
Broder Daniel

Broder Daniel ("Veli Daniel", usein myös lyhennettynä muodossa BD) oli vuosina 1989-2008 toiminut ruotsalainen vaihtoehtorock- ja indiepop-yhtye. Yhtye oli suosionsa huipulla 1990-luvun lopulla, jolloin sen kolmas albumi Broder Daniel Forever (1998) saavutti suursuosion ja peräti kolme yhtyeen kappaletta oli mukana Ruotsissa samana vuonna julkaistussa menestyselokuvassa Fucking Åmål. Yhtye hajosi lopulta vuonna 2008, kun yhtyeen kitaristi Anders Göthberg tappoi itsensä.

Jäsenet 
 Henrik Berggren – laulu (1989–2008)
 Lars Malmros – rummut (1994–2008)
 Anders Göthberg – sähkökitara (1993–2008)
 Theodor Jensen – basso- ja sähkökitara (1989–2003, 2005–2008)
 Daniel Gilbert – basso (1989–1997)
 Johan Neckvall – sähkökitara (1992–1997)
 Håkan Hellström – basso ja rummut (1989–1994, 1998–2002)

Aikajana
</div align="center">

Diskografia

Singlet 
 Cadillac (1995)
 Luke Skywalker (1995)
 Iceage (1995)
 Go my own way (1996)
 Work (1996)
 I'll be Gone (1998)
 You bury me (1998)
 Fucking Åmål theme: Underground (1998)
 Fucking Åmål theme: Whirlwind (1998)
 Happy People Never Fantasize (1999)
 When We Were Winning (2003)
 Cruel Town. Promo, snippet (2003)
 Shoreline (2004)
 What Clowns Are We (2004)
 Luke Skywalker 7" (2005)

DVD:t 
 Army of Dreamers (2004)

Lähteet 

Ruotsalaiset alternative rock -yhtyeet
Ruotsalaiset indie pop -yhtyeet
Hollannin TT-ajot 1949

Hollannin TT-ajot 1949 oli ratamoottoripyöräilyn MM-sarjan kauden  kolmas osakilpailu. Se ajettiin 9. heinäkuuta TT Circuit Assenilla Alankomaissa.

Tulokset

500cc

350cc

125cc

1949
Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1949
Cissukupuolisuus

Cissukupuolinen tai cis-sukupuolinen tarkoittaa henkilöä, joka kokee sukupuoli-identiteettinsä vastaavan syntymässään määriteltyä biologista sukupuolta. Cissukupuolinen henkilö voidaan määritellä ihmisenä, joka ei ole transsukupuolinen, intersukupuolinen tai muunsukupuolinen. Täten cissukupuoliset muodostavat enemmistön kaikista ihmisistä. Cissukupuolinen ihminen voi olla mies eli cismies tai nainen eli cisnainen.

Latinan etuliite cis- tarkoittaa ”tällä puolella” tai ”samalla puolella”. Se on vastakohta latinan etuliitteelle trans-. Termi luotiin transkeskustelussa vähentämään sitä oletusta, että jokaisen henkilön sukupuoli-identiteetti vastaisi hänelle syntymässä määriteltyä sukupuolta. Tätä vallitsevaa olettamusta kutsutaan cisnormatiivisuudeksi.

Cis-nonbinäärisyys ja cis-muunsukupuolisuus, cis-sukupuolijoustavuus (eng. gender-fluid) ovat syrjityimpiä ryhmiä yhteiskunnassa, sillä heidän osuutensa cis- ja trans-sukupuolisten kokonaisuudessa on äärimmäisen vähäinen, mikä tekee heidät alttiiksi marginalisoinnille.

Käsitteen historia 
Suomenkielinen cissukupuolisen nimitys on johdettu englanninkielisestä termistä cisgender. Englannin kielessä termi on saanut alkunsa 1990-luvun transaktivistien kirjoituksista. Tämän jälkeen termiä on käytetty 2000-luvulla ihmisen sukupuolta käsittelevässä tieteellisessä kirjallisuudessa. Cissukupuolisen käsitettä on myös arvosteltu. Eräät sosiologit esimerkiksi ovat pitäneet ei-transsukupuolisen (engl. nontransgender) käsitettä parempana. Suomen kielessä cissukupuolisuuden käsitettä ovat käyttäneet monet seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen järjestöt julkaisuissaan, ja 2010-luvulla jonkin verran myös muu suomenkielinen media.

Cisnormatiivisuus
Cisnormatiivisuus eli cisoletus tarkoittaa ajatusmallia, jossa kaikkien ihmisten oletetaan tai halutaan edustavan jompaa kumpaa kahdesta sukupuolesta, ja jossa tyypillisesti ympäröivien ihmisten oletetaan olevan cissukupuolisia.

Katso myös 
Muunsukupuolinen

Lähteet 
 Käsitteitä Trasek ry

Viitteet 

Sukupuoli
Psykologia
Bakary Gassama

Bakary Papa Gassama (s. 10. helmikuuta 1979) on gambialainen jalkapallotuomari, joka on toiminut kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n tuomarina vuodesta 2007 asti. 

Vuoden 2012 kesäolympialaisten jalkapalloturnauksen finaalissa Gassama toimi neljäntenä erotuomarina. Hän tuomitsi myös vuosien 2012 ja 2013 Afrikan-mestaruuskilpailuissa. FIFA valitsi Gassaman yhdeksi tuomariksi vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuihin Brasiliaan. Gassaman ensimmäinen ottelu turnauksessa oli alkulohkon päätöskierroksen ottelu Alankomaat-Chile, jonka Alankomaat voitti 2-0. Vuoden 2015 Afrikan-mestaruuskilpailuissa Gassama tuomitsi finaalin Norsunluurannikon ja Ghanan välillä.

184 senttimetriä pitkä Gassama harrastaa jalkapalloa.

Lähteet 
 http://worldreferee.com/site/copy.php?linkID=1787&linkType=referee&contextType=bio
 http://www.fifa.com/worldcup/organisation/referees/referee=258226/index.html 

Gambialaiset jalkapallotuomarit
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo Helsingin metron taideteoksista

Luettelo Helsingin metron taideteoksista sisältää Helsingissä ja Espoossa metroasemilla ja niiden läheisyydessä olevat taideteokset. 

Useimmat Helsingin metron asemilla tai niiden läheisyydessä olevat taideteokset on suunniteltu erityisesti tiettyä paikkaa varten. Poikkeuksena teoksista vanhin Aimo Tukiaisen metallireliefi Torielämää Hakaniemessä (1961), joka on asennettu metroaseman sisäänkäyntitason seinälle. Se valmistui aikoinaan toimitalon ulkoseinään Siltasaarenkadulla.

Helsingin metron ensimmäinen taideteos, Ipi Kärjen värikäs seinämaalaus Maa, ilma, tuli ja vesi (1985) Kampin metroaseman liukuporraskuilun yläpään seinäkkeessä siirrettiin pois aseman muutostöiden yhteydessä. Myös Kampin aseman läheisyydessä ollut Anu Matilaisen veistosaltaasta nouseva sommitelma Liike (1985) siirrettiin varastoon uuden Kampin rakennustöiden alta kesällä 2002.

Määräaikainen teos oli Mikko Karvisen installaatio Toinen todellisuus, joka oli Mellunmäen asemalla vuosina 2004–2009. Teos siirrettiin  metroaseman korjauksen yhteydessä läheiselle Laakavuoren ala-asteelle.

Vuonna 2014 Helsingissä oli neljätoista metrotaideteosta. Niistä jotkut ovat syntyneet kilpailun tuloksena, jotkut suorina hankintoina tai komissioina taiteilijoilta. Veikko Turtiaisen Puureliefi Mellunmäessä on lahjoitus.

Länsimetron kaikille kahdeksalle asemalle suunniteltiin taideteoksia, mutta suunnitelluista kolme toteutettiin.

Katso myös 
 Luettelo Espoon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
 Luettelo Helsingin patsaista ja muistomerkeistä

Lähteet 

Helsinki metroasemat
Erfurtin liitto

Erfurtin liitto () oli toteutumaton hanke Saksan valtioiden yhdistämiseksi diplomatian avulla ja Preussin johdolla vuosina 1849–1850. Kun vallankumousvuoden yhteydessä kokoontunut liberaalien hallitsema Frankfurtin kansalliskokous oli epäonnistunut yhtenäisen Saksan luomisessa, Preussin hallitus päätti itse yrittää Hohenzollernien johtaman Saksan liittovaltion luomista houkuttelemalla Saksan pikkuruhtinaat vapaaehtoiseen liittoon. Tarkoituksena oli voittaa Saksan yhdistymistä kannattaneen porvariston ja keskiluokan tuki vallitsevan valtiojärjestyksen taakse, jolloin vaatimukset muista yhteiskunnallisista muutoksista vähenisivät. Hankkeen isä oli Preussin kuningas Fredrik Vilhelm IV:n luottomies, kenraali Joseph von Radowitz.

Liiton rakentaminen alkoi Preussin, Saksin ja Hannoverin kuninkaiden 26. toukokuuta 1849 solmimalla liitolla (nk. kolmen kuninkaan liitto). Kaksi päivää myöhemmin esiteltiin luonnos tulevan liittovaltion perustuslaiksi, joka oli itse asiassa muunneltu versio Frankfurtin kansalliskokouksen laatimasta perustuslaista. Äänioikeutta oli kuitenkin kavennettu. Preussin painostuksesta yhteensä 28 Saksan valtiota ilmoitti elokuuhun mennessä hyväksyvänsä perustuslain, osin siksi, että ne katsoivat tarvitsevansa Preussin sotilaallista tukea mahdollisten tulevien vallankumousten kukistamiseen. Myös joukko entisiä kansalliskokouksen piensaksalaisia (Kleindeutsch) jäseniä puhemies Heinrich von Gagernin johdolla asettui tukemaan uutta liittovaltiosuunnitelmaa. Kukistettuaan kapinan Unkarissa Itävalta asettui kuitenkin avoimesti vastustamaan suunnitelmaa ja sai muun muassa Saksin ja Hannoverin irtisanoutumaan siitä.

Suunnitellun liittovaltion parlamentti valittiin tammikuussa 1850, mutta demokraatit boikotoivat vaaleja ja niiden osanotto jäi selvästi alhaisemmaksi kuin kansalliskokouksen vaaleissa vuonna 1848. Erfurtissa kokoontunut parlamentti hyväksyi perustuslakiehdotuksen muutettuaan sitä ensin vielä vanhoillisempaan suuntaan, mutta hallitusten erimielisyyden vuoksi perustuslaki ei voinut astua voimaan. Preussin kuningas menetti kiinnostuksensa hankkeeseen ja syyskuun 1850 alussa Itävalta käynnisti vastavetona vanhan Saksan liiton liittopäivien toiminnan uudelleen Frankfurt am Mainissa. Tämän jälkeen kiista Preussin ja Itävallan välillä uhkasi kehittyä sodaksi asti, mutta Preussin hallitus perääntyi vaatimuksistaan. Itävalta varmisti itselleen Venäjän tuen Varsovan konferenssissa lokakuun 1850 lopussa, ja 29. marraskuuta ne painostivat yhdessä Preussin hyväksymään niin sanotun Olmützin sopimuksen, joka merkitsi Erfurtin liiton hylkäämistä. Preussi suostui myös tukemaan Saksan liiton joukkojen lähettämistä Hesseniin ja Holsteiniin. Preussin johdossa vahvistuneet konservatiiviset piirit olivat sitä mieltä, että löyhän Saksan liiton uudistaminen olisi myös Preussin etu, mutta julkisuudessa suunnanmuutos näytti enemmän Preussin taipumiselta Itävallan edessä.

Lähteet

Saksan historia
Toteutumattomat suunnitelmat ja hankkeet
Erfurtin historia
MM-rallikausi 1998

MM-rallikausi 1998 oli järjestyksessään 26. MM-rallikausi. Se koostui 13 osakilpailusta. Maailmanmestaruus ratkesi kauden viimeisessä kilpailussa, kun voittoon ajamassa ollut Carlos Sainz keskeytti moottoririkkoon noin puoli kilometriä ennen maalia, ja MM-pistejohdossa ollut Tommi Mäkinen varmisti näin mestaruutensa.

Kilpailukalenteri

Tulokset

Kuljettajien mestaruus

Lähteet
Oletko sinä...?

Oletko sinä...? on Matti Lehden dramatisoitu valistusdokumentti vuodelta 1969. Se sijoittuu Helsinkiin ja kuvaa fiktiivisesti homoseksuaalisuutta. Ohjelma sensuroitiin ns. yllytyspykälän perusteella vuonna 1969 ja esitettiin vasta vuonna 1999. Ohjelman alussa psykiatri Claes Andersson määrittelee erilaisten seksuaali-identiteettien ominaisuuksia.

Lähteet 

Vuoden 1969 dokumenttielokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Homoseksuaalisuus taiteessa
Sensuuri Suomessa
J. D. Williams

Darnell ”J. D.” Williams (s. 22. toukokuuta 1978) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten rooleistaan HBO:n  draamasarjoissa Kylmä rinki (Oz) ja Langalla (The Wire). Televisiosarjojen lisäksi Williams on esiintynyt useiden rap & hip hop -artistien, kuten Freewayn, musiikkivideoilla.

Osittainen filmografia

Televisiosarjat
 Kylmä rinki (Oz) (1997-2000)
 Langalla (The Wire) (2002-2006)
 The Kill Point (2008)
 Good Wife (2010-2013)

Musiikkivideot
 Freeway ”What We Do” (2002)
 2pac "Ghetto Gospel" (2005)

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät Vuonna 1978 syntyneet Elävät henkilöt
Carlos del Barrio

Carlos del Barrio Corral (s. 15. elokuuta 1968) on espanjalainen autourheilija. Hän on toiminut mm. rallin MM-sarjassa ajavan Dani Sordon kartanlukijana vuodet 2004 ja 2011-2013. Hän opasti Sordon tämän uran ensimmäiseen voittoon Saksan MM-rallissa kaudella 2013. Aiemmin del Barrio on toiminut muun muassa Xavier Ponsin kartanlukijana vuosina 2005-2006 ja Daniel Solan vastaavana vuonna 2007. Kartanlukijan uransa del Barrio aloitti vuonna 1987.

Lähteet 
 http://www.rallybase.nl/index.php?type=profile&driverid=161

Espanjalaiset kartanlukijat
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Bernard Darniche

Bernard Darniche (s. 28. maaliskuuta 1942) on ranskalainen entinen ralliautoilija, joka kilpaili rallin maailmanmestaruussarjassa vuosina 1973-1987 saavuttaen seitsemän voittoa. Hänen kartanlukijanaan oli Alain Mahé. Darniche voitti rallin Euroopan-mestaruuden vuonna 1976 ja Ranskan mestaruuden kahdesti, vuosina 1976 ja 1978. Uransa aikana Darniche kilpaili kolmen eri automerkin riveissä: Alpine-Renault’n, Lancian ja Audin. Hän saavutti ensimmäisen voittonsa vuonna 1973 Renault’lla Marokon rallissa ja viimeisen voittonsa vuonna 1981 Lancialla Korsikan rallissa. Hänen paras sijoituksensa rallin MM-sarjan yhteispisteissä oli kuudes vuonna 1979.

WRC voitot

Lähteet 
 http://www.rallybase.nl/index.php?type=profile&driverid=3124

Ranskalaiset ralliautoilijat
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt
Marnie – vaarallisella tiellä

Marnie – vaarallisella tiellä on Alfred Hitchcockin ohjaama elokuva vuodelta 1964. Se kertoo mieleltään epävakaasta Marniesta (Tippi Hedren), joka varastelee ja  pelkää miehiä ja punaista väriä, ja hänen esimiehestään ja myöhemmin aviomiehestään Mark Rutlandista (Sean Connery).

Arviot 
Ilja Rautsi (Helsingin Sanomat) luonnehtii elokuvaa arviossaan "jaksoittain tiukaksi psykodraamaksi, joka äityy paikoin ristiriitaisen ilkeäksi".

Näyttelijät

Lähteet 

Vuoden 1964 yhdysvaltalaiset elokuvat
Alfred Hitchcockin ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset psykologiset jännityselokuvat
Run the Show

Run the Show on yhdysvaltalaisen R&B-laulaja Kat DeLunan kappale hänen 9 Lives-debyyttialbumilta. Se julkaistiin hänen debyyttialbumin toisena maailmanlaajuisena singlenä. Kun levyn albumiversio sisältää Shaka Deen esittämiä vokaaleja, singleversio sisältää räppäri Busta Rhymesin esittämiä vokaaleja. Kappale julkaistiin suurilla radioasemilla 15. tammikuuta 2008. Kappaleen espanjankielinen versio sisältää reggaetonartisti Don Omarin esittämiä sanoja.

Kappalelista

Digital download

 "Run the Show" - 3:33

Promo CD

 "Run the Show" - 3:33
 "Run the Show" (Instrumentall) - 3:35

Run the Show (iTunes Digital Remixes) - EP

 "Run the Show (Radio Mix)" - 3:41
 "Run the Show" (Club Vocal Up) - 8:16
 "Run the Show" (Club Dub) - 7:26
 "Run the Show" (Ashanti Boyz remix) - 3:35
 "Run the Show" (Warehouse Mix) - 6:46

Listasijoitukset

Lähteet

Vuoden 2008 kappaleet
Kat Delunan kappaleet
Busta Rhymesin kappaleet
HC Indians Kaarina

HC Indians Kaarina (lyhennettynä HCIK. Aiemmin Kaarinan Kiekko-Pojat, lyhennettynä KaKiPo) on kaarinalainen jääkiekkoseura, jonka edustusjoukkue pelaa Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Suomi-sarjassa. Kausi 2014–2015 on joukkueelle ensimmäinen sarjassa. KaKiPo on aiemmin voittanut II-divisioonan Länsirannikon mestaruuden neljä kertaa, joista viimeisin ratkaisi joukkueelle nousun Suomi-sarjaan keväällä 2014. 

Sarjanousunsa jälkeen vuonna 2014 KaKiPo siirsi edustusjoukkueensa toiminnan perustettuun uuteen seuraan ja vaihtoi sen nimeksi HC Indians Kaarina. Junioritoiminta jatkuu KaKiPossa.

Joukkueessa pelanneet ammattilaiskiekkoilijat

 Oskar Essén
 Mikko Huhto
 Kristian Järvinen
 Elias Karvonen (vain juniorina)
 Kim Kauttonen
 Santeri Kilkki
 Hannu Kuru
 Ari Lehmusvuori
 Johannes Lehto

 Jari Mannila
 Petri Meri
 Krister Mähönen
 Timo Nummelin
 Kimmo Paakki
 Riku Rahikainen
 Joni Seinelä
 Topi Taavitsainen

Lähteet
Eliteprospects.com

Viitteet

Aiheesta muualla
Joukkueen kotisivut 

Suomi-sarjaseurat
Kaarinalaiset urheiluseurat
Uusi demokratia (ruotsalainen puolue)

Uusi demokratia (, lyhenne NyD, nyd tai nd) oli Ruotsissa vuosina 1991–2000 toiminut puolue. Vuoden 1991 valtiopäivävaaleissa puolue sai 25 valtiopäiväedustajaa, mutta vuosien 1994 ja 1998 vaaleissa se ei enää saanut edustajia valtiopäiville. Puolue menestyi valtiopäivävaaleissa seuraavasti:

 1991: 368 281 ääntä (6,73 % äänistä)
 1994: 68 663 ääntä (1,24 % äänistä)
 1998: 8 297 ääntä (0,16 % äänistä)

Puheenjohtajat
 Bert Karlsson (1991)
 Ian Wachtmeister (1991–1994)
 Harriet Colliander (1994)
 Vivianne Franzén (1994–1997)
 Bengt G. Andersson (1997)
 John Bouvin (1997–1998)
 Per Anders Gustavsson (1998–1999)
 Ulf Eriksson (1999–2000)

Ruotsalaiset puolueet
Melker Karlsson

Melker "The Melkman" Karlsson (s. 18. heinäkuuta 1990 Lycksele, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue San Jose Sharksin organisaatiossa. Hän on pelannut aiemmin SHL-seura Skellefteå AIK:ssa.

Ura 
9. joulukuuta 2014 Karlsson teki San Josen paidassa debyyttinsä NHL-tasolla Edmonton Oilersia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 22. joulukuuta 2014 Anaheim Ducksin Frederik Andersenia vastaan.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Ruotsalaiset jääkiekkoilijat
Michael Zalewski

Michael Zalewski (s. 18. elokuuta 1992 New Hartford, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan monikansallisessa Bet-at-home ICE Hockey League-joukkue Graz 99ersissa.

Ura 
14. maaliskuuta 2014 Vancouver Canucks teki vapaana agenttina olleen Zalewskin kanssa tulokassopimuksen. 12. huhtikuuta 2014 Zalewski teki NHL-debyyttinsä Edmonton Oilersille kärsityssä 5–2 -tappiossa. Hänen jääaikansa oli 11:47 minuuttia.

8. heinäkuuta 2015 Zalewski ei saanut Canucksilta NHL-sopimusta, joten hän jatkoi organisaatiossa AHL:n puolella tehtyään vuoden sopimuksen Utica Cometsin kanssa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Hennariikka Laaksola

Hennariikka Laaksola (s. 1985) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Sonja Ollilan roolista Yle TV2:n draamasarjassa Uusi päivä. Syksyllä 2013 hänellä oli yksi keskeisistä rooleista Yle TV2:lla esitetyssä draamasarjassa Mun ainoot 30 minsaa. Lisäksi hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Espoon viimeinen neitsyt (2003) sekä Veijarit (2010) ja televisiosarjoissa Rantabaari (2021) ja Kansan vihollinen (2022).

Vuodesta 2019 alkaen Laaksola on pitänyt Yhden yön juttuja -podcastia yhdessä näyttelijöiden Amelie Blaubergin ja Thelma Sibergin kanssa.

Laaksolan esikoislapsi syntyi keväällä 2022.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Jordie Benn

Phillip Jordan Ellis ”Jordie” Benn (s. 26. heinäkuuta 1987 Victoria, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Toronto Maple Leafsissa.

3. tammikuuta 2012 Benn teki NHL-debyyttinsä Detroit Red Wingsiä vastaan. Benn sai heti ensimmäisessä ottelussaan pisteen, kun hän syötti yhdessä veljensä kanssa Loui Erikssonin tekemän maalin. Uransa ensimmäisen NHL-maalin Benn teki 23. maaliskuuta 2013 ottelussa Colorado Avalanchea vastaan. Dallas kauppasi Bennin Montreal Canadiensiin helmikuussa 2017.

Kesäkuussa 2019 Benn teki kaksivuotisen sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa.

Huhtikuussa 2021 Canucks kauppasi Bennin Winnipeg Jetsiin vaihdossa kuudennen kierroksen varausvuoroon.

Elokuussa 2021 Benn teki vapaana agenttina Minnesota Wildin kanssa yksivuotisen ja 900 000 dollarin arvoisen sopimuksen.

Heinäkuussa 2022 Benn teki vapaana agenttina Toronto Maple Leafsin kanssa yksivuotisen ja 750 000 dollarin arvoisen sopimuksen.

Jordie Bennin pikkuveli Jamie Benn on Dallas Starsin kapteeni.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Toronto Maple Leafsin pelaajat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Donald Spoto

Donald Spoto (s. 28. kesäkuuta 1941) on yhdysvaltalainen teologi, elokuvahistorioitsija ja elämäkertojen kirjoittaja. Hän väitteli Fordham Universityssä 1970 ja on sen jälkeen opettanut useissa yhdysvaltalaisissa yliopistoissa ja elokuva-alan oppilaitoksissa. Spoto on julkaissut elämäkertoja elokuva-alan suurista nimistä, kuten Stanley Kramer, Alfred Hitchcock, Tennessee Williams, Marlene Dietrich, Marilyn Monroe, Laurence Olivier, Elizabeth Taylor, Ingrid Bergman ja James Dean.

Brittiläisessä The Guardian -lehdessä ilmestyneessä kirja-arviossa Michael Coveney kuvailee Spotoa "amerikkalaiseksi kvasi-akateemiseksi juorujen levittelijäksi" mutta myöntää tämän tehneen huolellista työtä luetteloidessaan kirjan kohteen (Alan Batesin) kaikki teatteri- ja elokuvaesiintymiset.

Spoto kirjoitti Hitchcockista kolmeosaisen teossarjan. The Art of Alfred Hitchcock ilmestyi 1976, ja Spoto teki sitä varten monia pitkiä haastatteluja. Toinen osa, The Dark Side of Genius, ilmestyi Hitchcockin kuoltua ja käsitteli sekä tähden yksityiselämää että uraa. Kolmas osa, Spellbound by Beauty, (2008) käsittelee lähinnä Hitchcockin suhdetta naisnäyttelijöihin. Vuonna 2012 HBO tuotti elokuvan The Girl, joka perustuu Spoton Hitchcock-teoksiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
  Interview with: Donald Spoto - Biographer/Historian Writers Store

Yhdysvaltalaiset tietokirjailijat
Yhdysvaltalaiset teologit
Yhdysvaltalaiset historioitsijat
Taidehistorioitsijat
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Cody Eakin

Cody Eakin (s. 24. toukokuuta 1991 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Buffalo Sabresissa. Hän on Washington Capitalsin kolmannen kierroksen varaus vuodelta 2009.

Ura 
Ennen ammattilaisuraansa Eakin pelasi WHL:ssä, jossa hänet valittiin kakkostähdistöön.

Ammattilaistasolla Eakin debytoi kaudella 2011–2012 Capitalsin farmijoukkue Hershey Bearsissa, josta Capitals kutsui hänet NHL:ään 1. marraskuuta. Seuraavana päivänä Eakin teki NHL-debyyttinsä 5–4 -jatkoaikatappiossa Anaheim Ducksia vastaan. Hän pelasi 13 minuuttia ja 19 sekuntia, mutta ei saanut pisteitä.

Eakin teki ensimmäisen NHL-maalinsa 4. marraskuuta 2011 Carolina Hurricanesin Cam Wardia vastaan.

NHL:n varaustilaisuuden 2012 aikana Eakin kaupattiin yhdessä toisen kierroksen varauksen kanssa Dallas Starsiin vaihdossa Mike Ribeiroon.

Pudotuspeleissä Eakin teki ensimmäisen maalinsa 23. huhtikuuta 2014 Anaheim Ducksia vastaan. Hänen maalinsa oli voittomaali, kun Dallas voitti ottelun 4–2 ja tasoitti ottelusarjan numeroihin 2–2.

Vuoden 2017 laajennusvaraustilaisuudessa Eakin siirtyi Starsista Vegas Golden Knightsiin.
Helmikuussa 2020 Vegas Golden Knights kauppasi Eakinin Winnipeg Jetsiin vaihdossa ehdolliseen neljännen kierroksen varausvuoroon.

Lokakuussa 2020 Eakin teki vapaana agenttina Buffalo Sabresin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 4,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.

Eakin pelasi Kanadan MM-kultaa voittaneessa joukkueessa vuoden 2015 kisoissa, joissa hän teki yhdeksässä ottelussa tehot 4+2=6.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Jääkiekon maailmanmestarit
Buffalo Sabresin pelaajat
Washington Capitalsin varaamat pelaajat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Suursaari Race

Suursaari Race (ent. Volvo Suursaari, ent. Espoo Suursaari Race) on Suomenlahdella vuosittain järjestettävä avomeripurjehduskilpailu.

Historiaa 
Suursaari Race -kilpailun järjesti ensimmäisen kerran vuonna 1991 Kivenlahden Venekerho yhdessä Espoon Merenkävijöiden kanssa. Lähtö oli Haukilahdessa ja maali Kivenlahden venesataman edustalla. Vuonna 2006 kilpailun maali siirtyi Haukilahteen. Vuonna 2009 Venäjän viranomaiset eivät antaneet lupaa Suursaaren kiertämiseen, jolloin käytössä oli ensimmäistä kertaa ns. vararata. Kilpailun pääyhteistyökumppanina oli vuosina 2005–2012 Volvo jonka mukaan kilpailu nimettiin.

Nykyisyys  
Kilpailun on vakiinnuttanut asemansa yhtenä Suomen tärkeimpänä avomerikilpailuna. Vuonna 2006 kilpailuun osallistui 139 venekuntaa seitsemässä eri luokassa ja osallistujia oli Suomesta, Virosta ja Venäjältä. Pienimmät muttei hitaimmat tähän pitkään purjehduskilpailuun osallistuneet veneet ovat olleet urheiluveneiksi luokiteltavat Minitransat 6,50 ja Melges 24.

Reitti  
Purjehduskilpailun pituus on noin 155 (pienet) / 165 (keskisuuret) / 190 (isot) meripeninkulmaa.

Reitti on yksinkertaisuudessaan: lähtö Miessaaren selältä Haukilahden eteläpuolelta, kierretään Suursaari myötäpäivään ja maali Miessaaren selällä Haukilahden eteläpuolella.

Aiheesta muualla 
Kilpailun virallinen sivusto
Liikkuvan kuvan kanava
Twitter

Purjehduskilpailut
Suursaari
Mike Brown (jääkiekkoilija, 1985)

Michael S. Brown (s. 24. kesäkuuta 1985 Northbook, Illinois, Yhdysvallat) on eläköitynyt yhdysvaltalainen jääkiekkoilija.

Ura 
Brownista tuli toinen Mike Brown -niminen Vancouver Canucksissa pelannut hänen liityttyään organisaatioon kaudella 2005-2006.  Hän kuitenkin pelasi farmiseura Manitoba Moosessa. Hän teki 73 pelissä 15 pistettä. 

Brown sai kaudella 2007-2008 ensimmäisen kutsunsa ylös NHL:ään, kun hän pelasi Canucksissa 19 peliä. Hän teki ensimmäisen NHL-maalinsa 2. joulukuuta 2007 Minnesota Wildia vastaan kolmannessa pelissään. 7. helmikuuta 2008 hänet lähetettiin takaisin Mooseen.

2. helmikuuta 2009 Brown kaupattiin Anaheim Ducksiin vastineeksi Nathan MacIveristä. 

Kaudella 2009-2010 Brown pelasi uransa korkeaimmat 75 ottelua, joissa teki kuusi maalia ja keräsi 106 jäähyminuuttia. 26. kesäkuuta 2010 Anaheim kauppasi Brownin Toronto Maple Leafsiin viidennen kierroksen varausvuorosta. 

2. helmikuuta 2011 Brown teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Maple Leafsin kanssa.

Kauden 2012-2013 aikana 4. maaliskuuta 2013 Brown kaupattiin Edmonton Oilersiin, joka antoi vastineeksi neljännen kerroksen varausvuoron. 

21. lokakuuta 2013 Oilers vaihtoi Brownin San Jose Sharksiin neljännen kierroksen varausta vastaan.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Vancouver Canucksin varaamat pelaajat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Arvaa kuka tulee päivälliselle

Arvaa kuka tulee päivälliselle on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1967.  Se kertoo liberaaleiksi itseään luulleiden vanhempien tyttärestä, joka tuo loman jälkeen näytille uuden poikaystävänsä: afroamerikkalaisen lääkärin John Prestigen. Myös Johnin vanhempien on vaikeaa hyväksyä parin seurustelua.

Näyttelijät 

Lähde:

Lähteet 

Vuoden 1967 yhdysvaltalaiset elokuvat
Columbia Picturesin elokuvat
Elokuvat rasismista
Arukülan rautatieseisake

Arukülan rautatieseisake (viroksi Aruküla raudteepeatus, aikatauluissa Aruküla) on rautatieseisake Viron rataverkkoon kuuluvalla Tallinna–Narva-radalla.

Arukülan seisakkeen ja Tallinnan Baltian rautatieaseman välistä liikennettä hoitaa sähköjunilla Eesti Liinirongid eli Elron.

Viron rautatieliikennepaikat
Raasiku
Tieto-Sanomia Suomen Kansalle

Tieto-Sanomia Suomen Kansalle oli Helsingissä vuosina 1870–1872 ilmestynyt sanomalehti.

Aksel Bernerin toimittaman lehden tarkoituksena oli ”tarita sivistävää ja hyödyllistä lukemista Suomen talonpoikaiskansalle”. Kerran viikossa ilmestyneen pienen kansanvalistuslehden vetonaulana oli piirroskuvien käyttö. Lehden menekki oli kuitenkin heikko ja se lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Tieto-Sanomia Suomen Kansalle digitoituna kansalliskirjastossa

Helsingin media
Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet
Grand Canyon – elämää kaupungissa

Grand Canyon – elämää kaupungissa (Grand Canyon) on Lawrence Kasdanin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1991. Kasdan myös tuotti elokuvan ja kirjoitti käsikirjoituksen yhdessä vaimonsa Megin kanssa. Elokuvan ensemble-tyyliseen roolitukseen kuuluu monia huippunäyttelijöitä tasa-arvoisissa päärooleissa, ja elokuva koostuu useista rotueroja ja yhteiskuntaluokkien eroja pohtivista tarinoista, jotka risteävät toistensa kanssa.

Juoni
Siirtolaislakimiehenä toimiva Mack (Kevin Kline) on palaamassa myöhään illalla Los Angeles Lakersin baseball-ottelusta, kun hänen autonsa rikkoutuu mustien slummialueella. Hän välttyy väkivaltaiselta ryöstöltä hinausautonkuljettaja  Simonin (Danny Glover) oikea-aikaisen saapumisen ansiosta.

Samaan aikaan Mackin vaimo Claire (Mary McDonnell) löytää juoksulenkillään pensaikosta hylätyn vauvan ja saa idean adoptoida tämän. Clairen ja Mackin hyvä ystävä, toimintaelokuvien tuottaja Davis (Steve Martin) alkaa laittaa elämänarvojaan uuteen järjestykseen tultuaan ryöstetyksi ja ammutuksi jalkaan. Hän lupaa omistaa loppuelämänsä väkivallan poistamiseen Hollywood-elokuvista.

Elokuva kertoo miten näiden ihmisten kokemukset ja ratkaisut vaikuttavat heidän ja heidän läheistensä ja työtoveriensa elämään. Elokuvan lopussa päähenkilöt matkustavat yhdessä katsomaan Grand Canyonia ja ymmärtävät yksittäisten ihmisten elämän pienuuden suurten ja pysyvien asioiden rinnalla.

Elokuvan toistuvana avainkuvana käytetään Los Angelesin taivaalla risteileviä poliisihelikoptereita, jotka muistuttavat Vietnamin sodasta tehdyissä elokuvissa nähtyjä taistelukoptereita.

Rooleissa

Vastaanotto
Grand Canyon sai pääosin erittäin kiittäviä arvosteluja muun muassa yhteiskunnallisesta ajankohtaisuudestaan. Elokuva voitti Berliinin elokuvajuhlien parhaan elokuvan palkinnon. Elokuva oli ehdolla Golden Globe- ja Writers Guild of America -palkintojen saajaksi, ja sen käsikirjoitus oli ehdolla parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkintoon.

Lähteet

Vuoden 1991 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Tippa (muusikko)

TIPPA (aikaisemmin Tippa-T, oikealta nimeltään Topi Huovinen, s. 1992) on Turusta kotoisin oleva rap-artisti. Hän saavutti suosiota julkaistessaan musiikkivideoita YouTubessa syksyn 2013 ja kevään 2014 välillä. Kesäkuussa 2014 Tippa-T solmi levytyssopimuksen PME Recordsin kanssa, ja hänen ensimmäinen levy-yhtiöjulkaisunsa Nuari Kukko -EP julkaistiin 8. elokuuta 2014. EP nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 15. sijalle. Tippa-T:n ensimmäinen studioalbumi White julkaistiin 26. kesäkuuta 2015. Levyllä vierailevat muun muassa Sairas †, Kube, VilleGalle, Adi L Hasla, Eevil Stöö, MG ja Hätis. Huovisen musiikkityyli on vuosien varrella muuttunut entistä puhuttelevammaksi.

Diskografia 

 Dänkit Tai Henki (2011)
 Nuari Kukko (2014)
 White (2015)
TRAPPIST EP (2017)
 Matias (2019)
Viaton EP (2020)
 Nää Äänet (202?)

Katso myös 
 Luettelo Tipan kappaleista

Lähteet

Suomalaiset hip hop -artistit
Elävät henkilöt
Vuonna 1992 syntyneet
Keijo Virtanen (kirjailija)

Keijo Aatos Virtanen (9. kesäkuuta 1951 Asikkala – 14. heinäkuuta 2022 Jyväskylä) oli suomalainen kirjailija. Hän kirjoitti sekä kauno- että tietokirjoja.

Virtanen opiskeli Jyväskylän yliopistossa kirjallisuutta, kansantiedettä, taiteen tutkimusta, filosofiaa ja yleistä historiaa. Hän oli koulutukseltaan filosofian lisensiaatti vuodelta 1987 ja oli opiskellut myös kansanrunoudentutkimusta. Hänen kirjallisuuden lisensiaatintyönsä aiheena oli Intian estetiikka.

Virtanen työskenteli Jyväskylän yliopistossa amanuenssina, kirjallisuuden opettajana ja tutkijana.

Vuonna 1977 Virtanen voitti Otavan novellikilpailun ja sai vuonna 1982 Jyväskylän kaupungin kulttuurilautakunnan taidepalkinnon. Virtanen oli Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunnan kulttuurilautakunnan jäsen vuosina 1979–1983 ja Tieteellinen yhdistys Deltan hallituksen jäsen 1981–1986.

Virtanen toimi myös underground-muusikkona ja julkaisi taiteilijanimellään Keijo yli 60 pitkäsoittoa.

Teoksia
 
 Katsomassa
 Katovuotta
 Kohtia
 Päivät
 
 Etsikää ellette löydä
 Jokin syy
 Mielen mukaan
 Mitä illalla muistetaan
 Nurkat kivien päällä
 Pyörä
 Tavallinen päivä
 Vielä pitkä matka
 
 
 
 
 
 
 
 Männyt. Zäp Books, 2017.
 Mäntyjen liikkeistä. Yhteenliitetty teos: Saarti, Jarmo, Metsätalous: lyhyt oppimäärä. BoD 2017
 Sinisen savun jäljillä. Kuinka kauas päästään. Moottoripyöräilyn suurlähettiläs Matti Viron matkassa. Blau-Nebel-Reiter. 2019. 2020.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Keijo Virtasen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset muusikot
Vuonna 1951 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Chris Pratt

Chris Pratt (s. 21. kesäkuuta 1979 Virginia, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan televisiosarjoissa Everwood (2002–2006) ja Puisto-osasto (2009–2015) sekä elokuvissa Moneyball (2011), Zero Dark Thirty (2012), Guardians of the Galaxy ja Jurassic World (2015). Hän on myös esiintynyt ääniroolissa animaatioelokuvassa Lego Elokuva (2014).

Vuonna 2015 Time valitsi hänet 100 Most Influential People -listalle.

Ura 
Prattin ura näyttelijänä alkoi sattumalta, kun hän kohtasi vuosituhannen vaihteessa Rae Dawn Chongin työskennellessään tarjoilijana havaijilaisessa Bubba Gump Shrimp Companyn ravintolassa. Chong palkkasi Prattin näyttelemään kauhuelokuvassaan Cursed 3. Sen jälkeen Pratt valittiin yhteen päärooleista nuortensarjassa Everwood. Sarjan päätyttyä neljän tuotantokauden jälkeen vuonna 2006 Pratt esiintyi O.C.-nuortensarjan viimeisellä kaudella vierailevassa roolissa 2006–2007.

Vuodesta 2009 alkaen Pratt on näytellyt Andy Dwyerin roolissa komediasarjassa Puisto-osasto. Hahmon oli alun perin tarkoitus esiintyä vain puolessa tusinassa jaksossa sarjan alussa, mutta Pratt vakuutti sarjan tekijät niin, että he muuttivat suunnitelmiaan. Toiselle tuotantokaudelle Pratt korotettiin jo sarjan pääosanäyttelijöiden joukkoon.

Prattin varhaisia elokuvarooleja olivat sivuosat muun muassa elokuvissa Wanted (2008) ja Morsianten sota (2009). Hän haki kapteeni James T. Kirkin roolia vuoden 2009 elokuvasta Star Trek, mutta rooli meni Chris Pinelle. Syksyllä 2011 hän esiintyi kolmessa ensi-iltaelokuvassa: baseball-aiheisessa draamassa Moneyball (2011) sekä romanttisissa komedioissa Sinun numerosi? – Kuinka monta on liian paljon? ja 10 Years.

Alkuvuodesta 2013 Pratt valittiin pääosaan Marvel Studiosin avaruusseikkailuelokuvassa Guardians of the Galaxy (2014). Hän teki Marvelin kanssa usean elokuvan mittaisen sopimuksen. Tammikuussa 2014 Pratt vahvisti saaneensa pääosan elokuvasta Jurassic World, joka sai ensi-iltansa kesäkuussa 2015.

Vuoden 2016 lopulla ensi-iltansa saa Morten Tyldumin ohjaama tieteiselokuva Passengers, jossa Pratt näyttelee muun muassa Jennifer Lawrencen kanssa.

Yksityiselämä 

Pratt avioitui näyttelijä Anna Farisin kanssa vuonna 2009. Pariskunnan esikoispoika syntyi elokuussa 2012.

Elokuussa 2017 Pratt ja Faris ilmoittivat asumuserostaan. Myöhemmin joulukuussa Pratt jätti avioerohakemuksen.

Pratt on kristitty. Hän on kertonut poikansa ennenaikaiseen syntymään liittyneen vaikean ajan vahvistaneen hänen uskoaan. Chris Pratt kihlautui tammikuussa 2019 Arnold Schwarzeneggerin ja Maria Shriverin tyttären Katherine Schwarzeneggerin kanssa. Pari avioitui Kalifornian Santa Barbarassa 8. kesäkuuta 2019. He saivat tyttären elokuussa 2020 ja ilmoittivat joulukuussa 2021 odottavansa toista lasta.

Filmografia

Elokuvat

Televisio

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Olli Koistinen (opettaja)

Olli Pekka (Petter) Koistinen (21. elokuuta 1877 Nilsiä – 11. syyskuuta 1943 Nurmes) oli suomalainen lyseon lehtori ja historiantutkija.

Koistisen vanhemmat olivat torppari Juho Heikki Koistinen ja Eeva Stiina Taskinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1897, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1903 ja maisteriksi 1920. Koistinen teki vuonna 1898 opintomatkan Brest-Litovskin ja Minskin seudulle.

Koistinen oli opiskeluaikanaan Kotikielen Seuran sihteerinä 1900–1904 sekä työssä Virittäjä-lehden toimituksessa 1902–1904. Hän toimi myös muiden pääkaupungissa ilmestyneiden lehtien avustajana. Hän oli suomenkielen ja historian vt. lehtorina Sortavalan lyseossa 1904–1905 ja Kouvolan yhteiskoulun johtajana ja historian ja kirkkohistorian opettajana 1905–1906. Syksystä 1906 alkaen Koistinen oli Nurmeksen yhteiskoulussa yläluokkien suomenkielen ja historian opettajana. Kun Nurmeksen yhteiskoulu siirtyi valtion haltuun 1919 Koistisesta tuli suomenkielen ja historian nuorempi lehtori ja vuonna 1926 koulun vararehtori. Koistinen toimi Nurmeksen yhteislyseon suomenkielen vanhempana lehtorina vuodesta 1940 lähtien. Hänen harrastuksiinsa kuuluivat suomen kielen oikeakielisyysasiat sekä Pohjois-Karjalan ja Pohjois-Savon historian ja nykyolojen tutkiminen. Koistinen oli kirkolliskokouksen jäsenenä sekä kirkkovaltuuston ja kirkkoneuvoston jäsenenä. 

Olli Koistinen oli naimisissa vuodesta 1905 Hanna Hyvärisen kanssa.

Teoksia 
 Suomen suvun alkukodista ja leviämisestä ; professori E. N. Setälän tutkimusten mukaan. Kyläläisten kirjasia n:o 61-62. WSOY 1906
 Piirteitä nurmekselaisen maamiehen elämästä 19:nnellä vuosisadalla. Pohjois-Karjalan maanviljelysseuran julkaisuja 6. Joensuu 1912
 Elias Lönnrotin matkat Ylä-Karjalassa : paikkakunnallisilla henkilö- y.m. tiedoilla valaistuina. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1924

Lähteet 
 
 Nurmeksen kaupunki : kirjailijoita : Olli Koistinen 
 O. P. Koistisen arkisto . Narc.fi.

Viitteet 

Suomalaiset opettajat
Suomalaiset historioitsijat
Vuonna 1877 syntyneet
Vuonna 1943 kuolleet
Avatar: Music from the Motion Picture

Avatar: Music from the Motion Picture on yhdysvaltalaisen scifielokuva Avatarin soundtrackalbumi, joka julkaistiin maailmanlaajuisesti 15. joulukuuta 2009. Sen on säveltänyt James Horner. 

Englantilainen laulaja Leona Lewis lauloi elokuvan tunnuskappaleen, "I See You". Kappale oli ehdolla vuonna 2010 parhaaksi kappaleeksi Golden Globe-gaalassa.

Kappaleet

Lähteet 

Vuoden 2009 soundtrackit
Toinen varoitus

Toinen varoitus on Timo Rautiainen & Neljäs Sektori -yhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin 8. elokuuta 2014 sekä CD-, että LP -versiona. Albumilta on julkaistu ennakkoon kaksi singleä, ”Synkkien puolue” ja ”Oma arkipyhä”.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla.

Kappaleet  
 Kun kaikki inhimmillinen on vierasta
 Oma arkipyhä
 Suomisen perhe
 Kaikki maailman aika
 Fysiikan laki
 Oman onnensa sepät
 Missä hän on tänään?
 Nuotiolla
 Jeesus tulee takaisin
 Synkkien puolue
 Sektorock

Kokoonpano 
 Peter Engberg – kitara
 Jussi Nikula – rummut
 Jarkko Petosalmi – kitara
 Timo Rautiainen – laulu, kitara
 Valtteri Tynkkynen – basso

Arvostelut 
 Helsingin Sanomat: 
 Imperiumi.net: 8–/10
 Kaaoszine: 8/10
 V2.fi:

Lähteet 

Timo Rautiaisen & Neljännen Sektorin albumit
Vuoden 2014 albumit
Maailma vailla loppua (minisarja)

Maailma vailla loppua () on kahdeksanosainen minisarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin 4. syyskuuta 2012. Sarja perustuu Ken Follettin samannimiseen romaaniin, ja se on jatko-osa minisarjalle Taivaan pilarit (2010). Sarjan ohjasi Michael Caton-Jones, ja sen pääosia näyttelevät Cynthia Nixon, Miranda Richardson, Ben Chaplin, Peter Firth, Charlotte Riley ja Tom Weston-Jones.

Suomessa sarjaa esitettiin Yle TV1:llä tiistaisin 9. heinäkuuta – 27. elokuuta 2013. Sarja lähettiin uusintana Yle TV1:llä perjantaisin 17. heinäkuuta – 4. syyskuuta 2015.

Rooleissa

Aiheesta muualla 
 Sarjan kotisivut 
 Maailma vailla loppua Yle

Keskiaika fiktiossa
Kanadalaiset televisiosarjat
Minisarjat
Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Lidija Aleksejeva

Lidija Vladimirovna Aleksejeva (, 4. heinäkuuta 1924 Moskova, Venäjän SFNT – 26. kesäkuuta 2014) oli Neuvostoliittoa edustanut koripallovalmentaja ja koripalloilija. Hän voitti pelaajana neljä Euroopan mestaruutta ja valmentajana kaksi olympiakultaa, viisi maailmanmestaruutta ja 12 Euroopan mestaruutta. Aleksejeva on valittu Basketball Hall of Fameen ja FIBA Hall of Fameen.

Aleksejeva kuoli hieman ennen 90. syntymäpäiväänsä 26. kesäkuuta 2014.

Pelaajaura 

Pelaajana Aleksejeva voitti maajoukkueessa neljä Euroopan mestaruutta.

Valmentajaura 

Aleksejeva valmensi Neuvostoliiton naismaajoukkuetta 22 vuoden ajan 1962–1984. Tuona aikana Neuvostoliitto voitti jokaisen kansainvälisen arvoturnauksen johon osallistui (Neuvostoliitto boikotoi vuoden 1979 MM-kilpailuja Etelä-Koreassa).

Lähteet 
 Lidia Alexeeva FIBA Hall of Fame

Viitteet 

Neuvostoliittolaiset koripalloilijat
Neuvostoliittolaiset koripallovalmentajat
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Like a G6

Like a G6 on Far East Movementin kappale studioalbumilta Free Wired. Kappaleella vierailevat The Cataracs sekä Dev, ja se julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä 13. huhtikuuta 2010. Kaikki esittäjät olivat mukana kappaleen tekemisessä, ja sen tuotannosta vastasi The Cataracs. Kappaleen kertosäkeessä Dev samplettaa oman ”Booty Bounce” -singlensä kertosäettä, jonka sanoittamisesta sekä tuottamisesta vastasi myös The Cataracs.

”Like a G6” pääsi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan kärkeen kahdeksi viikoksi. Se on yksi niistä tähän mennessä kahdeksasta ainoasta singlestä, jotka ovat palanneet Billboardin listalla ensimmäiselle sijalle kahden tai useamman viikon tauon jälkeen. Kappale pääsi listan kärkeen myös Uudessa-Seelannissa ja Etelä-Koreassa sekä saavutti sijan kymmenen parhaan joukossa Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Australiassa, Belgiassa, Alankomaissa, Thaimaassa, Ruotsissa, Sveitsissä ja Slovakiassa.

Booty Bouncessa ilmaistava sana ”G6”, jota sampletetaan kappaleessa ”Like a G6”, tuli kappaleen teossa esille, kun kappaleen tuottajat, The Cataracsin jäsenet yrittivät saada rimmaavaa samaa lauseelle ”Sippin’ sizzurp in my ride, like Three 6”. Tämä on viittaus vuonna 2000 julkaistuun Three 6 Mafian kappaleeseen ”Sippin’ on Some Syrup”. He päättivät käyttää nimeä ”G6”, viitaten hyperbolistisesti yksityiseen Gulfstream IV -lentokonemalliin, jolla taas viitataan ”G4”-sanaan. Sanaa ”G4” oli jo käytetty lukuisissa kappaleissa, kuten Draken vuonna 2009 julkaistussa kappaleessa ”Forever”. Heidän valitsemansa ”G6” oli Far East Movementin jäsenen, Kev Nishin mukaan ”ilmavampi kuin G4”. Kappaleen on virheellisesti arvioitu kuvaavan muita asioita, kuten Pontiac G6- automallia ja Suunnon G6-kompassia. On olemassa myös Gulfstreamin Gulfstream G650 -malli, joskaan tekijät eivät olleet tietoisia tästä kappaleen tekohetkellä.

Lähteet

Vuoden 2010 kappaleet
Far East Movementin kappaleet
Lappia-talo

Lappia-talo on Rovaniemellä sijaitseva arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema teatteri- ja kongressikeskus. Yhdessä kaupungintalon ja kirjaston kanssa Lappia-talo muodostaa Rovaniemen hallinto- ja kulttuurikeskuksen, eli Aalto-korttelin. 

Rakennuksen ensimmäinen osa, joka käsitti muun muassa Yleisradion sekä Lapin musiikkiopiston tilat valmistui vuonna 1961, teatteri- ja kongressisalit puolestaan valmistuivat vuosina 1972 ja 1975. Talo on osa Rovaniemen hallinto- ja kulttuurikeskusta, johon kuuluvat myös Aallon suunnittelemat kaupunginkirjasto (1965) sekä kaupungintalo (1988). Rakennukset kuuluvat Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Lappia-talossa on kolme salia; vinttinäyttämö Kero, kellariteatteri Saivo sekä suuri Tieva-sali. Kerolla on 70 paikkaa, Saivolla 150-200 paikkaa ja Tievalla 386 paikkaa. Rakennuksessa toimii Rovaniemen Teatteri.

Vuosina 2013–2015 Lappia-taloon toteutettiin laaja peruskorjas ja laajennus, jonka yhteydessä saneerattiin teatterin ja musiikkiopiston tiloja ja rakennettiin uusi maanalainen laajennusosa, jonne tuli teatterin lavastamo. Remontti maksoi noin 20 miljoonaa euroa. Teatteria remontoitiin vielä vuonna 2018 mm. ilmastoinnin osalta, sillä varsinaisessa remontissa uusittu ilmanvaihtoa ei oltu mitoitettu tarpeeksi isoksi teatterin tarpeisiin nähden.

Lappia-talossa tiloja pitäneen Ylen Rovaniemen osasto uutisoi tammikuussa 2021 muuttavansa uusiin tiloihin. Helmikuussa 2022 Rovaniemen sivistyslautakunta päätti hyväksyä Rovaniemen kuvataidekoulun siirtymisestä Lappia-taloon entisiin Ylen tiloihin. Kuvataidekoulun on tarkoitus siirtyä tiloihin vuoden 2022 alussa korjaustöiden valmistuttua.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lappia-talo Alvar Aalto Route -sivustolla
 Rovaniemen kirjasto ja kaupungintalo Alvar Aalto Route -sivustolla

 Alvar Aallon suunnittelema Rovaniemen Lappia-talo on jälleen avoinna yleisölle, uutinen AlvarAalto.fi-sivustolla

Rovaniemen rakennukset ja rakennelmat
Suomen konserttitalot
Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Kongressikeskukset
Vakka-Suomi (sanomalehti)

Vakka-Suomi oli Uudessakaupungissa vuosina 1908–1923 ilmestynyt sanomalehti.

Nuorsuomalainen Vakka-Suomi perustettiin vanhasuomalaisten Uudenkaupungin Sanomien kilpailijaksi. Sen julkaisija Iivari Partanen myi kilpailussa toiseksi jääneen lehden vuodenvaihteessa 1918–1919 maalaisliittolaisille. Partasen kirjapainon vuoden 1919 lopulla ostanut maalaisliittolainen Oy Maaseutu alkoi vuonna 1923 julkaista Turussa uutta Turunmaa-lehteä ja lopetti Vakka-Suomen sen tieltä.

Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajina työskentelivät Iivari Partanen (1908–1919), Väinö Kivilinna (1919), Eero Heilä (1920–1921), A. H. Kokko (1921–1922) ja Iivari Kajanto (1922–1923).

Lähteet

Aiheesta muualla
 Vakka-Suomi digitoituna kansalliskirjastossa

Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet
Uudenkaupungin media