joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Männynjuurikääpä

Männynjuurikääpä (Heterobasidion annosum) on rouskujen ja haperoiden kanssa samaan Russulales-lahkoon kuuluva sienilaji, jota on pitkään pidetty samana lajina kuusenjuurikäävän (H. parviporum) kanssa. Männynjuurikääpä on kuitenkin harvinainen kuusessa; sen sijaan sitä tavataan männyssä ja myös katajassa sekä jopa lehtipuilla.

Sienen itiöemää on vaikea havaita, koska se sijaitsee usein puiden juurten alapinnoilla. Itiöemä on väriltään hyvin vaalea ja siinä on selkeä reunavalli. Pillit ovat pieniä. Lajilla on heikko tuoksu, jota kuvataan miellyttäväksikin. Itiöemä voi olla lakillinen, mutta usein se kasvaa pinnanmyötäisesti eli resupinaattisesti runkoa ylös tai juuria pitkin.  

Männynjuurikääpä on tunnettu ja tuhovoimaltaan merkittävä talousmetsän tuhoaja erityisesti harjualueilla. Se aiheuttaa männyntyvitervastautia ja lahottaa puuta sisältäpäin kelvottomaksi puunjalostukseen. Se leviää juurten välityksellä sekä itiöin. Suomaastoissa sitä ei juuri tavata. Suomessa laji on eteläpainotteinen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Männynjuurikääpä (Heterobasidion annosum)
Metsäntutkimuslaitos (Metla): Männyntyvitervastauti
Mushroom Expert: Heterobasidion annosum 

Russulales
Metsätuhot
Math rock

Math rock on yksi indie rockin tyyleistä, joka syntyi Yhdysvalloissa 1980-luvulla. Sen syntyyn vaikuttivat sellaiset post-hardcore ja progressive rock -yhtyeet kuten King Crimson ja 1900-luvun minimalistisen musiikin säveltäjät kuin Steve Reich.

Artisteja 

 Battles
 Black Midi
 Giraffes? Giraffes!
 Hella
 Polvo
 Slint
 Tera Melos
 This Town Needs Guns
 Tricot
 Dance Gavin Dance

Lähteet
Albi Lumiukko

Albi Lumiukko (, ) on suomalainen 3D-tekniikalla toteutettu animaatiosarja. Sen ovat luoneet Mikko Kunnas ja Markus Majaluoma omistamalleen tuotantoyhtiölle Hima Light Oy:lle. Animaatiota on tehty 78 viiden minuutin pituista jaksoa. Lisäksi syksyllä 2017 julkaistiin 15 minuutin pituinen erityisjoulujakso VLMedia Oy:n jakelemalla DVD:llä Albi – Lumisia seikkailuja. Albi Lumiukkoa esitetään noin 30 maassa, muun muassa Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Kiinassa. Albi Lumiukko on kerännyt Yle Areenassa lähes 13 miljoonaa katsontakertaa ja on siten katsotuin kotimainen alle kouluikäisille katsojille suunnattu animaatiosarja.

Juoni 
Albi on leppoisa lumiukko, joka elelee ikilumen maassa seuranaan tomaattikeittotölkkihatussaan asustavat pikkulintu ja matonen sekä valas, rapu ja pingviini. Tutkimalla taikakirjaa Albi saa ideoita, joiden pohjalta hän piirtää ja rakentaa lumesta tarvitsemansa esineet. Lumessa on myös taikaa, joka saa esineet joskus käyttäytymään hassulla tavalla.

Jaksot 
Jaksoja on tehty syksyyn 2021 mennessä yhteensä 78 viiden minuutin pituista jaksoa sekä yksi 15 minuutin pituinen erityisjoulujakso nimeltään Albi Lumiukko pelastaa joulun.

Hahmot 
 Albi Lumiukko
 Ehe (mato)
 Trui (lintu)
 Wahlberg (valas)
 Pingri (pingviini)
 Krapi (rapu)
Seeho (merihevonen)

Kirjat 
Albi Lumiukosta on julkaistu 13-osainen tv-jaksoista tutulla musiikilla ja ääniefekteillä rikastettu Storytel Original -äänikirjasarja, jonka on lukenut näyttelijä Martti Suosalo.

Albi Lumiukko -kirjat:

 Albi käy hammaslääkärissä (KVALITI, 2017), ISBN 978-952-7202-18-0
 Albi lähtee uimakouluun (KVALITI, 2019), ISBN 978-952-7202-26-5
 Albi ja villi tuoli (KVALITI, 2022), ISBN 978-952-7202-77-7

Albi käy hammaslääkärissä ja Albi lähtee uimakouluun kirjojen maailmanlaajuiset englanninkieliset käännösoikeudet on myyty Iso-Britanniaan. Albi käy hammaslääkärissä ja Albi lähtee uimakouluun kirjojen tšekinkieliset käännösoikeudet on myyty Albatros Medialle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Albi Lumiukko kiinalaisessa videosuoratoistopalvelussa iQiyi:ssä
Children's animation Albi, the Snowman travels to the Chinese market Yle 3.5.2016
Nordvision annual report 2014: Finnish children's animation charms audiences  
Lastenohjelmat
Suomalaiset televisio-ohjelmat
2010-luvun piirrossarjat
LaVern Baker

LaVern Baker (oikealta nimeltään Delores Williams, 11. marraskuuta 1929 Chicago, Illinois – 10. maaliskuuta 1997 New York) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -laulaja.

Laulajanuransa alussa Baker käytti taiteilijanimiä ”Little Miss Sharecropper” ja Bea Baker. Nimen LaVern Baker hän otti  käyttöön vuonna 1952 liityttyään Todd Rhodesin yhtyeeseen laulajaksi. Hän teki sopimuksen Atlantic Recordsin kanssa vuonna 1953 ja julkaisi ensisinglensä ”Soul on Fire”. Latinalaistempoinen ”Tweedle Dee” (1955) nousi sekä R&B- että poplistoille. Myös seuraavat singlet ”Bop-Ting-A-Ling”, ”Play It Fair”, ”Still” ja ”Jim Dandy” nousivat R&B-listan top-10:iin. Baker esiintyi myös television musiikkiohjelmissa kuten Ed Sullivan Show’ssa sekä Alan Freedin rock-elokuvissa Rock, Rock, Rock ja Mr. Rock & Roll.

Bakerin seuraavia hittisinglejä olivat esimerkiksi ”I Cried a Tear” (1958) sekä Leiberin ja Stollerin kirjoittama ”Saved” (1960). Hän levytti myös Bessie Smith -tribuuttialbumin. Vuonna 1964 Baker jätti Atlanticin. Hän jatkoi levyttämistä ja konsertoimista vuoteen 1969 saakka. Sen jälkeen hän muutti Filippiineille ja työskenteli siellä Yhdysvaltain armeijan upseerikerhon managerina.

Palattuaan Yhdysvaltoihin vuonna 1988 Baker lauloi Dick Tracyn soundtrackilla, esiintyi pääosassa Broadway-musikaalissa Black & Blue, julkaisi paluualbumin ja esiintyi Chicagon bluesfestivaalilla.

Baker nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1991. Hän kuoli vuonna 1997.

Lähteet

Rock and Roll Hall of Fame
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 1997 kuolleet
Yhdysvaltalaiset rhythm and blues -laulajat
Sissiradio

Sissiradio on kaukopartiotoiminnassa ja nykyään sissitoiminnassa käytettävä radio, yleensä sähkötysradio HF-taajuusalueella, jolla voi sähköttää, mutta ensimmäisiä malleja myöhemmissä radioissa myös puhua laajuusmodulaatiolla (AM) tai uusimmissa yksinauhalähetyksellä (SSB). Suomen puolustusvoimien ensimmäiset sissiradiot olivat Kyynel-radioita toisen maailmansodan aikana. 1960 alkoi Televa valmistaan ensimmäistä transistorikäyttöistä sissiradiota, LV 661:ä,. jota valmistettiin noin 130 kappaletta ja jonka puhekielinen nimitys oli Sipi.

Lähteet 

Kenttäradiot
Laura Tamminen

Laura Tamminen oli suomalainen pikaluistelija.

Tamminen voitti yleisluistelijoiden MM-pronssia Tampereella 1939: hän sijoittui vähäväkisessä kilpailussa kolmanneksi Verné Leschen ja Liisa Salmen jälkeen pistein 252,81. Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailuista Tamminen saavutti kolme hopea- ja kolme pronssimitalia.

Lähteet 
 Jouko Nieminen: Jääkenttien kiitäjät: Suomen Luisteluliitto 1908–2010
 Profiili schaatsstatistieken.nl

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Profiili speedskatingnews.info 

Suomalaiset pikaluistelijat
Syntymävuosi puuttuu
Kuolinvuosi puuttuu
Ville Lehmuskoski

Ville-Pekka Lehmuskoski (s. 24. elokuuta 1973 Helsinki) on suomalainen diplomi-insinööri ja liikennealan vaikuttaja.

Lehmuskoski on valmistunut vuonna 1998 diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta Espoosta pääaineenaan liikennetekniikka ja sivuaineinaan tietekniikka, yhdyskuntien ympäristönsuojelu sekä vesihuoltotekniikka. Lehmuskoski on täydentänyt osaamistaan AaltoEE:n executive MBA-kurssilla, josta valmistui 27. marraskuuta 2015.

Lehmuskoski toimi kymmenen vuoden ajan 1996–2006 liikennealan konsulttitoimisto WSP:ssä (ent. LT-Konsultit), pääosan ajasta osastopäällikkönä. Vuosina 2002–2003 hän oli työkomennuksella Cambridgessa Isossa-Britanniassa, painopisteinä kansainvälisten liiketoimintojen kehittäminen, liikenteen älykkään teknologian ratkaisut sekä liikenne- ja maankäyttömallit.
 
Sittemmin Lehmuskoski toimi Helsingin kaupungin liikennelaitoksen (HKL) suunnittelujohtajana vuosina 2006–2009, Helsingin seudun liikenteen (HSL) joukkoliikennesuunnitteluosaston johtajana 2010–2012 ja Helsingin liikennesuunnittelupäällikkönä vuosina 2012–2014. Vuosina 2014–2021 Lehmuskoski toimi HKL:n toimitusjohtajana, ja vuoden 2022 alussa hän aloitti Helsingin kaupungin kaupunkiympäristön toimialajohtajana.

Lehmuskoski harrastaa monipuolisesti liikuntaa ja urheilua. Hänellä on curlingista kahdeksan SM-tason mitalia. Lehmuskoski on toiminut juniorijoukkueiden valmentajana jalkapallossa. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

Lähteet 
 https://www.facebook.com/ville.lehmuskoski
 https://www.linkedin.com/in/ville-lehmuskoski-528bb611/

Viitteet 

Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset virkamiehet
Suomalaiset insinöörit
Suomalaiset curlingpelaajat
Luettelo Pielaveden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Pielaveden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pielaveden kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.

Lähteet

Pielavesi
Pielavesi
Tilintarkastusyhteisö

Tilintarkastusyhteisö on yhtiö, joka harjoittaa tilintarkastustoimintaa.

Suomen tilintarkastuslain mukaan tilintarkastusyhteisöksi hyväksytään laissa määritellyt edellytykset täyttävä osakeyhtiö, osuuskunta, kommandiittiyhtiö tai avoin yhtiö. Yhtiön on oltava riippumaton ja sen hallintoelimiin ja omistajiin tulee kuulua laissa määritelty määrä hyväksyttyjä tilintarkastajia tai muita tilintarkastusyhteisöjä. Hallintoelimiin ei saa kuulua laissa määritellyllä tavalla vastuuvelvolliseksi sopimattomia henkilöitä.

Suomessa toimi vuoden 2017 lopussa 70 tilintarkastusyhteisöä.

Katso myös 
 Tilintarkastaja
 Tilintarkastus

Lähteet 

Kirjanpito
Tilintarkastus
Granitoidi

Suomen varhaisproterotsooiset syväkivet ovat valtaosin graniitteja, granodioriitteja ja tonaliitteja. Näistä happamista, pääasiassa maasälvistä ja kvartsista koostuvista kivilajeista käytetään yhteisnimitystä granitoidi.

Lähde: http://www.geologinenseura.fi/suomenkalliopera/CH8.pdf , sivu2

Magmakivilajit
Nordic Film Group

Oy Nordic Film Group Ab oli suomalainen elokuvayhtiö, joka toimi vuosina 1989-1995 Finnkinon yhteydessä. Nordic Film Group oli Nordisk Filmin toissijainen elokuvalevittäjä vuosina 1988-1995. Sillä tavoin Nordic Film Group aloitti toimintansa 1980-luvulla, ja alkoi levittää elokuvia yhdessä vanhan Finnkino-elokuvayhtiön kanssa, jolloin vanhan Egmont-konsernin yhtiö Egmont Film tuli samaan Finnkino-nimiseen elokuvayhtiöön 1990-luvun alussa. Yhtäkkiä Nordic Film Group lakkautti elokuvalevityksen vuonna 1995, kun toissijainen elokuvalevittäjä Nordisk Film aloitti toimintansa vuonna 1996, joka täytti 90 vuotta entisen Nordic Film-yhtiön myötä. 

 Elokuvalevittäjät  Suomalaiset elokuvayhtiöt
V. S. Luoma-aho

V. S. Luoma-aho (s. 1. helmikuuta 1984 Jyväskylä)  on suomalainen runoilija ja kirjailija. 

Luoma-ahon teos Kronologi sai Vuoden aforismikirja -palkinnon vuonna 2013 ja oli ehdolla Einari Vuorela -runouspalkinnon saajaksi vuonna 2014. Teos Mantra oli ehdolla Tanssiva karhu -palkinnon saajaksi vuonna 2017.

Luoma-aho on opiskellut kirjallisuuden ja kirjoittamisen maisteriohjelmassa Jyväskylän yliopistossa. Hän toimii kirjallisuuden verkkolehti Noesiksen päätoimittajana.

Tuotanto 
 
 
 
 
 
 
 Delete. Helsinki: Kosmos, 2021. ISBN 978-952-352-079-0.

Suomennokset

Palkinnot ja ehdokkuudet 
 Vuoden aforismikirja -palkinto 2013
 Einari Vuorela -runopalkinnon ehdokkuus 2014
 Tanssiva karhu -palkinnon ehdokkuus 2017

Lähteet

Aiheesta muualla
 V. S. Luoma-aho Poesian sivuilla

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Caleb Jones

Caleb Jones (s. 6. kesäkuuta 1997 Arlington, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Chicago Blackhawksin organisaatiossa.

Ura

Seuraura
Jones pelasi kaudella 2011–2012 C-nuorten T1EHL-liigaa Dallas Starsin junioreissa. Portland Winterhawks varasi hänet 64. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2012. Jones siirtyi vuotta myöhemmin Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukaan pelaten siellä vuodet 2012–2014 mm. USHL-junioriliigaa. Kaudella 2014–2015 hän pelasi myös CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa.

Edmonton Oilers varasi Jonesin neljännellä kierroksella 117. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän siirtyi kaudeksi 2015–2016 Jonesin kolme vuotta aiemmin varanneeseen Portland Winterhawksin WHL-joukkueeseen. Jones oli joukkueen paras syöttäjä, kolmanneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja tehoilla 10+45=55, joilla hän jakoi koko liigan puolustajien pistepörssin kymmenennen sijan Medicine Hat Tigersin David Quennevillen kanssa. Jones jakoi myös WHL:n tulokkaiden syöttöpörssin voiton Moose Jaw Warriorsin Noah Gregorin kanssa.

Huhtikuussa 2016 Jones teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Hän siirtyi samalla amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Bakersfield Condorsin vahvuuteen. Jones pelasi siellä kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kaudeksi 2016–2017 hän palasi Winterhawksin vahvuuteen. Jones oli joukkueen tehokkain puolustaja ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 9+53=62, joilla hän sijoittui WHL:n puolustajien pistepörssissä kuudenneksi. Pudotuspeleissä Jones oli tehoilla 2+8=10 Winterhawksin paras syöttäjä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Joachim Blichfeldin kanssa. Jones jakoi hänen kassaan myös Winterhawksin sisäisen tehotilaston voiton lukemalla +3.

Syksyn 2017 harjoitusleirin päätteeksi Oilers lähetti Jonesin Bakersfield Condorsin AHL-joukkueen vahvuuteen.

Heinäkuussa 2021 Oilers kauppasi Jonesin ja kolmannen kierroksen varausvuoron Chicago Blackhawksiin vaihdossa Duncan Keithiin.

Elokuussa 2022 Jones teki Blackhawksin kanssa yksivuotisen ja 1,35 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura

Jones pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Jones pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. 

Jones pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2014, jolloin hän voitti kultaa.

Pelityyli
The Sports Forecaster -sivuston mukaan Jones on aggressiivisesti pelaava all around -puolustaja, jolla on kuitenkin kokonaisvaltaisesti kehitettävää sekä kiekollisessa että kiekottomassa pelissä.

Muuta
Jonesin isoveljet Justin ja Seth ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Heistä Seth Jones pelaa puolustajana NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsissa. Veljesten isä on Ronald "Popeye" Jones on entinen NBA-tason koripalloilija ja nykyinen valmentaja.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Chicago Blackhawksin pelaajat
Edmonton Oilersin varaamat pelaajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Tabi Manga

Luc Landry Tabi Manga (s. 17. marraskuuta 1994 Yaoundé, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. 

Tabi Manga siirtyi virolaisen pääsarjajoukkueen Levadian riveihin kaudeksi 2016. Levadia-aikaa kesti kaksi kautta, jona aikana hän oli voittamassa kaksi kertaa Viron mestaruushopeaa. Syksyllä 2017 Tabi Manga siirtyi Suomen Veikkausliigaan Kuopion Palloseuran riveihin. Hänen uransa KuPS:n riveissä oli menestyksekäs, jossa huippusaavutuksena Veikkausliigan voitto kaudella 2019. Elokuusta 2021 lähtien Mangan seura on ollut Tampereen Ilves.

Saavutukset 
Meistriliiga (Viro):
 Viron mestaruushopeaa: 2016 ja 2017

Veikkausliiga (Suomi):
 Suomen mestaruus: 2019
 Suomen mestaruuspronssia: 2018 ja 2020

Lähteet 

Kamerunilaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen mestarit
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaksi astetta


Kaksi astetta on lauluyhtye Rajattoman, Jaakko Kuusiston ja Pekka Kuusiston yhteiskiertueella keväällä 2014 äänitetty albumi.

Kappaleiden teemana on ilmastonmuutos. Rajattoman laulajat sekä Kuusistot sävelsivät kappaleet itse ja sanoituksista vastasivat Paula Vesala, Jarkko Martikainen, Paavo Westerberg ja Juha Itkonen.

Kiertueella Rajattoman riveissä oli Soila Sariolan sijaisena Saima Hyökki.

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Essi Wuorela (sopraano)
 Virpi Moskari (sopraano)
 Saima Hyökki (altto)
 Hannu Lepola (tenori)
 Ahti Paunu (baritoni)
 Jussi Chydenius (basso)

Vierailevat muusikot 
Jaakko Kuusisto – viulu, harmooni
Pekka Kuusisto – viulu, sähköviulu

Tuotanto 
 Ilkka Herkman – äänittäjä, miksaaja (iStudio)
 Svante Forsbäck – masteroija (Chartmakers)

Lähteet 

Rajattoman albumit
Vuoden 2014 konserttitallenteet
Raija Westergård

Raija Westergård (s. 1955 Kiikoinen) on suomalainen kirjailija, blogisti ja neljännen kauden kuntapoliitikko Hämeenkyröstä.

Turun yliopistossa opiskellut Westergård valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2010 pääaineenaan kulttuurihistoria. Hän innostui kirjoittamisesta jo 1990-luvun lopussa, saatuaan käsiinsä isoäitinsä Fanny Männistön (1875–1953) kirjeenvaihtoa. Westergårdin esikoisteos on sisällissodan naiskaartilaisista kertova dokumenttiromaani Punaiset naiset, josta hänelle myönnettiin Kiikoisten kulttuuripalkinto vuonna 2003. Westergård on lisäksi julkaissut romaanin Maria (2007) sekä kaksi essee- ja novellikokoelmaa. Westergårdin teos Maria oli innoituksen lähteenä Kotkan Kaupunginteatterin esitykseen Mar1a918, jota esitettiin kaudella 2018–2019. 

Vasemmistoliittoa edustava Westergård on ollut Hämeenkyrön kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 2008 lähtien. Tällä hetkellä Westergård on kunnanhallituksen jäsen. Hän toimi edellisellä kaudella myös valtuuston 1. varapuheenjohtajana.

Teokset 

Kirjoitettu elämäni - blogitekstit v. 2016-2021. Solentro AB, Malmö, Swerige 2021.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Auringon asema Raija Westergårdin kotisivu/blogi

Suomalaiset kirjailijat
Hämeenkyrön kunnanvaltuutetut
Vasemmistoliiton poliitikot
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Maire Vaajakallio

Maire Inkeri Vaajakallio, o.s. Helin (7. joulukuuta 1923 Helsinki – 3. marraskuuta 2008 Muurame) oli suomalainen Muuramessa asunut toimittaja ja runoilija. Vaajakallio oli toimittajana yli 40 vuotta joista 30 vuotta Helsingin Sanomien Jyväskylän aluetoimittajana.  Hän oli Keski-Suomen Sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtaja 1974–1975 ja varapuheenjohtaja 1976–1977.

Teoksia 
 Aimo Lahti : Asesuunnittelijana Suomessa ; haastatellut ja koonn. Maire Vaajakallio. Gummerus 1970
 Tässä pisteessä : Keski-Suomen kirjailijain antologia ; toimituskunta Irja Virtanen, Heikki Jylhä ja Jaakko Seppälä ; kirjoittajat Ilmari Eskola, Timo Haajanen, Jorma Heinonen, Heikki Jylhä, Rakel Jylhä, Esko Jämsén, Seppo Kärkkäinen, Lauri Lassinpelto, Niilo Lauttamus, Tauno Lehtihalmes, Terttu Pajunen-Kivikäs, Maija Pentikäinen, Kalervo Salonen, Jaakko Seppälä, Marko Tapio, Harri Tapper, Eero Tuomaala, Maire Vaajakallio, Aarni Vartiainen, Toini Virisalo, Irja Virtanen, Einari Vuorela. Keski-Suomen kirjailijat, Jyväskylä 1971 
 Maan ilmeet : Keski-Suomen kirjailijain runoantologia ; toim. Toivo Laakso ja Juhani Salokannel; kirjoittajat Rakel Jylhä, Toini Virisalo, Eero Ojanen, Toivo Laakso, Timo Haajanen, Lauri Tarkiainen, Inari Kalke-Isomäki, Maire Vaajakallio, Irja Virtanen, Terttu Pajunen-Kivikäs, Maija Pentikäinen, Sisko Istanmäki, Ilmari Eskola, Heikki Jylhä, Liisa Laukkarinen. Keski-Suomen Kirjailijat ry, Jyväskylä 1976
 Elämästä on kysymys : Munuaistautiliitto - Njursjukdomsförbundet ry:n ensimmäiset 10 vuotta ; koonnut Maire Vaajakallio. Munuaistautiliitto, Helsinki 1980
 Muurame ; kuvatyöryhmä Pekka Rötkönen, Keijo Penttinen, Vesa Huhtala ; tekstityöryhmä Maire Vaajakallio ym. ; käännökset Tony Melville ; kuvateostoimikunta Riitta Noronen ym. Muuramen kunta, Muurame 1997
 Aimo Lahti, asesuunnittelun suuri suomalainen ; täydentänyt, ajanmukaistanut ja toimittanut Markku Palokangas Maire Vaajakallion tekemien haastattelujen pohjalta kokoamasta teoksesta Aimo Lahti : asesuunnittelijana Suomessa ; english summaries John E. O. Screen. Suomen asehistoriallisen seuran julkaisuja n:o 2. Ase-lehti, Oulu 2000

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 2008 kuolleet
Etiopian kansallisarkisto ja -kirjastolaitos

Etiopian kansallisarkisto ja -kirjastolaitos (, lyh. NALA) on Addis Abeban kaupungissa toimiva Etiopian valtiollinen laitos, johon kuuluu maan kansalliskirjasto ja kansallisarkisto.

Ethiopian kansalliskirjasto ja -arkistolaitos sai alkunsa vuonna 1944 yleisenä kirjastona, joka tunnettiin alkujaan nimellä "wemezekir". Kirjaston vihki käyttöön Ethiopian keisari Haile Selassie; kirjaston pohjan muodostivat keisarin lahjoittamat teokset.  

Marraskuussa 2017 uutisoitiin 13-kerroksisen laajennusosan rakentamisesta NALE:lle Addis Abebaan. Rakennuksen on tarkoitus nousta jo kesään 2018 mennessä. Etiopian kansallisarkisto ja -kirjastolaitos tähtää visiossaan Afrikan viiden johtavan kansallisarkisto- ja kirjastolaitoksen joukkoon vuoteen 2020 mennessä.

Lähteet

Aiheesta muualla
IFLA World Report - Ethiopia (The International Federation of Library Associations and Institutions)  (ifla-world-report.org)
Ethiopian kansalliskirjaston sivu   (nale.gov.et)

Etiopialainen kulttuuri
Addis Abeban rakennukset ja rakennelmat
Kansalliskirjastot
Kansallisarkistot
Afrikan kirjastot
Gwyneddin kuningaskunta

Gwyneddin kuningaskunta oli kuningaskunta Pohjois-Walesissa suurin piirtein nykyisen Gwyneddin kreivikunnan alueella. Se perustettiin Rooman valtakunnan vallan romahdettua Britanniassa ja sen kuninkailla oli merkittävä rooli itsenäisen Walesin historiassa ja osa heistä hallitsi suuria osia nykyisestä Walesista. Sen viimeisenä itsenäisenä hallitsijana pidetty Llywelyn ap Gruffudd sai surmansa taistelussa Englantia vastaan.

Historia
Gwynedd muodostui Rooman valtakunnan vallan luhistuessa Britanniassa. Nimi Gwynedd mainitaan ensimmäisen kerran 500-luvulla tehdyssä kivikaiverruksessa Penmachnossa, jossa käytetään nimen latinalaista muotoa Venedotia. Nimi on todennäköisesti kelttiläistä alkuperää, mutta sen tarkemmasta merkityksestä on useita toisistaan poikkeavia teorioita. Gwyneddin myyttinen perustaja oli Cunedda, mutta ensimmäinen sen aikalaislähteissä mainittu hallitsija oli Maelgwn. 600-luvulla Gwynedd soti anglosaksien perustamaa Northumbrian kuningaskuntaa vastaan. Merfyn ap Gwriad perusti uuden dynastian vuonna 825 ja monet sittemmän Walesin historian merkkihenkilöt polveutuvat hänestä. Rhodri Mawr oli ensimmäinen Walesin yhdistänyt hallitsija, mutta alue hajosi jälleen hänen kuoltuaan. Sittemmin Gwyneddistä tuli osa Deheubarthin kuningas Hywel Ddan alueita 900-luvun lopulla ja 1000-luvun alussa alue saattoi olla viikinkien perustaman Dublinin kuningaskunnan alaisuudessa.

Gwyneddistä tuli jälleen merkittävä tekijä Gruffudd ap Llywelynn valtakaudella. Hän valtasi suuria osia Walesista, mutta alue hajosi jälleen hänen kuollessaan vuonna 1064. 1000-luvun lopulla valtaan nousi Merfyn ap Gwriadin jälkeläinen Gruffudd ap Cynan ja vuonna 1137 hänen poikansa Owain Gwynedd. Owainin kuoltua kuningaskunta ajautui taisteluihin hänen poikiensa välillä, mutta lopulta valtaan nousi hänen pojanpoikansa Llywelyn ap Iorwerth. Englanti tunnusti hänen pojanpoikansa Llywelyn ap Gruffuddin Walesin prinssiksi vuonna 1267. Llywelyn ajautui kuitenkin kahteen sotaan englantilaisia vastaan vuosina 1276–7 ja 1282–3 saaden surmansa taistelussa vuonna 1282. Hänen veljensä Dafydd ap Gruffudd jäi vangiksi vuonna 1283 ja teloitettiin. Rhuddlanin säädöksellä vuonna 1284 entinen Gwynedd jaettiin Angleseyn, Caernarfonin ja Merionethin kreivikuntiin.

Katso myös 
Powysin kuningaskunta

Lähteet

Walesin historia
Euroopan entiset monarkiat
Lauri Tarkiainen

Lauri Tarkiainen (29. elokuuta 1946 Helsinki – 23. kesäkuuta 2003) oli suomalainen teatteriohjaaja ja runoilija. Hän kirjoitti 1966 ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta ja kävi Suomen Teatterikoulun ohjaajalinjan 1966–1969. Tarkiainen oli Jyväskylän kaupunginteatterin johtajana 1972–1973 ja ohjaajana Rovaniemen Teatterissa ja Lappeenrannan kaupunginteatterissa.

Lauri Tarkiaisen veli on historiantutkija Kari Tarkiainen. Hänen isovanhempansa olivat kirjallisuudentutkija Viljo Tarkiainen ja kirjailija Maria Jotuni ja setänsä valtiotieteilijä Tuttu Tarkiainen.

Teoksia 
 Tahdosta, viisaudesta, uuvuttavasta tunteesta : runoja. Otava 1965
 Sateet. Otava 1967
 Kaksikymmentäkahdeksan vuotta : runoja. Otava 1976
 Maan ilmeet : Keski-Suomen kirjailijain runoantologia ; toim. Toivo Laakso ja Juhani Salokannel; kirjoittajat Rakel Jylhä, Toini Virisalo, Eero Ojanen, Toivo Laakso, Timo Haajanen, Lauri Tarkiainen, Inari Kalke-Isomäki, Maire Vaajakallio, Irja Virtanen, Terttu Pajunen-Kivikäs, Maija Pentikäinen, Sisko Istanmäki, Ilmari Eskola, Heikki Jylhä, Liisa Laukkarinen. Keski-Suomen Kirjailijat ry, Jyväskylä 1976

Lähteet 

Suomalaiset teatteriohjaajat
Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1946 syntyneet
Vuonna 2003 kuolleet
Pikihelmet

Pikihelmet (Rhodotypos) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi nykyisin vain yksi laji: lumipikihelmi (Rhodotypos scandens). Aikojen kuluessa sukuun on kuvattu kolme muutakin lajia, mutta niiden on sittemmin todettu olevan sama laji kuin lumipikihelmi.

Lähteet 

Ruusukasvit
Nurmijärven rovastikunta

Nurmijärven rovastikunta Suomen evankelis-luterilainen kirkon Espoon hiippakuntaan kuuluva rovastikunta. Siihen kuuluvat Hyvinkään, Nurmijärven ja Mäntsälän seurakunnat. Nurmijärven rovastikunnan lääninrovasti on Ilkka Järvinen.

Nurmijärven rovastikunta erotettiin Tuusulan rovastikunnasta samalla, kun Espoon hiippakunta perustettiin vuonna 2004. Espoon tuomiokapituli aloitti vuonna 2016 rovastikuntajakouudistuksen. Sen tarkoituksena on muun muassa yhditää Nurmijärven rovastikunta ja Tuusulan rovastikunta.

Lähteet 

Suomen entiset evankelis-luterilaiset rovastikunnat
Espoon hiippakunta
Uuranjärvi

Uuranjärvi  on Keski-Suomessa Keuruulla ja Multialla sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 400 hehtaaria eli 4,0 neliökilometriä. Se on 4,6 kilometriä pitkä ja 2,0 kilometriä leveä. Järvi on pitkän ja kapean muotoinen, mutta siitä työntyy kilometrin verran itään Pesälahti. Järvessä on kartan mukaan kaksi saarta, joista on karttaan on nimetty vain Korkatinsaari.

Järven rantaviivan pituus on 17 kilometriä. Se rannat ovat metsämaata paitsi Pesälahden lahdensuulla olevat Peltoniemen pellot. Asutus on haja-asutusta ja vapaa-ajan asutusta. Niille johtaa tiet seututieltä 621, yhdystieltä 16515 ja 16517. Järvestä noin puolet kuuluu Multialle ja loput Keuruulle.

Vesistösuhteet 
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6, Keuruun reitti) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Uuranjärven valuma-alueeseen (35.635) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 185,9 metriä mpy.

Järvi saa pääosan vedestään omalta valuma-alueeltaan, sillä se kuuluu Tarhianjoen alueen latvavesiin. Uuranjärven valuma-alueella on neljä muuta yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat yhteiseltä ojitetulta suolta Rautolahteen laskevat Uuranmäenlampi (8 ha), Nevalampi (4 ha) ja Talkkunalampi (2 ha).

Järven laskujoki Pesäjoki yhtyy Soutujoella Soutujokeen, joka laskee Tarhapäänjärveen. Tämä laskee Keurusselän Tarhian lahteen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
Uuranjärven valuma-alue
Keuruun järvet
Multian järvet
Hänen majesteettinsa tahdosta

Hänen majesteettinsa tahdosta () on lainopillinen sanonta, joka viittaa joidenkin nimitettyjen virkamiesten viran määrittämättömään pituuteen. Se perustuu käsitteeseen, jonka mukaan kaikki hallitukselle tuleva laillinen käskyvalta tulee kruunulta. Sanonta on saanut alkunsa Iso-Britanniasta, mutta sitä käytetään nykyään kaikissa Kansainyhteisön valtakunnissa.

Isossa-Britanniassa ilmausta käytetään myös rikosoikeuden piirissä: Englannissa ja Walesissa alaikäinen tuomitaan murhasta vangittavaksi hänen majesteettinsa tahdosta.

Maissa, joiden valtionpäämies Ison-Britannian hallitsija edelleen on, hallitsijan valtaa käyttää kenraalikuvernööri, jonka kauden pituus on usein virallisesti hänen majesteettinsa tahdosta. Näin on esimerkiksi Uudessa-Seelannissa, jossa kenraalikuvernöörin virkakauden pituutta ei ole erikseen määritelty, mutta käytännöksi on muodostunut viisi vuotta. Myös Kanadassa kenraalikuvernöörin virkakauden pituus on virallisesti "hänen majesteettinsa tahdosta", mutta käytännössä viisi vuotta.

Tasavalloissa 
Ilmausta ja sen suomia valtaoikeuksia voidaan käyttää myös sellaisissa maissa, jotka ovat aiemmin olleet Ison-Britannian siirtokuntia, mutta ovat sittemmin muuttuneet tasavalloiksi (esim. Intia, Singapore ja Etelä-Afrikka). Tällöin majestetti tosin korvataan valtionpäämiehen tittelillä.

Yhdysvaltain perustuslain 2. artikla antaa presidentille valtuudet nimetä joitakin julkisia viranhaltijoita senaatin suostumuksella. Tämä koskee kaikkia Yhdysvaltain hallituksen jäseniä paitsi varapresidenttiä, joka valitaan vaaleilla presidentin kanssa. Näin ollen presidentti voi erottaa ministereitä milloin tahtoo ja mistä tahansa syystä. Yhdysvalloissa lainopillinen ilmaus on "Presidentin tahdosta" ().

Lähteet 

Yhdistyneen kuningaskunnan laki
Kanadan laki
Australialainen yhteiskunta
Yhdysvaltain laki
Etelä-Afrikan laki
Intian laki
Kaijamari Sivill

Kaijamari Sivill, o.s. Heikkilä (s. 9. huhtikuuta 1963 Kuusamo) on palkittu suomentaja. 

Sivill syntyi lehtori Jorma Heikkilän ja kampaaja Raija Niemelän perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi 1983 ja on suorittanut englantilaisen filologian ja taidehistorian opintoja Helsingin yliopistossa. Suomen kääntäjien ja tulkkien liiton hallituksen jäsenenä hän toimi 1999–2009 ja  puheenjohtajana 2005–2009.

Sivill on suomentanut lukuisten kirjailijoiden teoksia, muun muassa Truman Capotelta, Steven Hallilta, Sue Harrisonilta, Kent Harufilta, Donna Leonilta, Ann-Marie MacDonaldilta, Daniel Masonilta, Cormac McCarthylta, Juliette Meadilta, Anne Michaelsilta, Jacquelyn Mitchardilta, Toni Morrisonilta, Joyce Carol Oatesilta, Darren Shanilta, Danielle Steelilta ja Colm Tóibínilta.

Sivill sai Mikael Agricola -palkinnon 2005 edellisen vuoden parhaasta kaunokirjallisesta käännöksestä, joka oli Ann-Marie MacDonaldin romaanin Linnuntietä käännös. Kirjallisuuden valtionpalkinto hänelle myönnettiin 2011 Anne Michaelsin romaanin Routaholvi suomentamisesta. Erkki Reenpään mukaan nimetyn Otavan Kirjasäätiön suomentajapalkinnon Sivill sai 2016.

Valittuja suomennoksia 

 
 
 
 
 
 
 (Kirjallisuuden valtionpalkinto 2011)
 (Tähtivaeltaja-palkinto 2009)
 
 
 
 (Mikael Agricola -palkinto 2005)

Lähteet 

 Suomentajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Christopher Foxley-Norris

Sir Christopher Foxley-Norris (16. maaliskuuta 1917 – 28. syyskuuta 2003) oli brittiläinen Kuninkaallisten ilmavoimien upseeri. Hän lensi Hawker Hurricane -koneita taistelussa Britanniasta ja palveli toisen maailmansodan aikana Kanadassa, Kyproksella ja Skotlannissa.

Toisen maailmansodan jälkeen Foxley-Norris jäi ilmavoimien palvelukseen ja palveli muun muassa RAF Germanyn eli Kuninkaallisten ilmavoimien Saksan-osaston päällikkönä. Hänen viimeiseksi tehtäväkseen jäi ilmavoimien henkilöstö- ja logistiikkapäällikön työ ennen kuin hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1974. Hän osallistui vuonna 1974 Sandhurstin kuninkaallisen sotakorkeakoulun sotapeliin, jossa tutkittiin operaatio Seelöwen onnistumisen mahdollisuuksia, jos Saksa olisi yrittänyt sitä syyskuussa 1940.

Foxley-Norris oli säännöllinen piipunpolttaja ja toimikin eläkkeelle siirtymisensä jälkeen FOREST-nimisen tupakoinnin rajoittamista vastustavan järjestön johtajana. Lisäksi hän toimi vastuutehtävissä entisen opiskelutoverinsa Leonard Cheshiren perustamassa Cheshire Foundation -järjestössä.

Vuonna 1948 Foxley-Norris avioitui Joan Lovell Hughesin kanssa. Parilla ei ollut lapsia.

Kunnianosoitukset ja arvonimet 

Vuonna 1973 Foxley-Norrisista tehtiin Bathin ritarikunnan korkeimman jäsenluokan ritari. Lisäksi hän oli brittiläisen imperiumin upseeri (, OBE).

Kirjallisuutta

Lähteet

Aiheesta muualla 

sir Christopher Foxley-Norris valokuvassa 1970-luvulta, National Portrait Gallery

Bathin ritarikunta
Brittiläisen imperiumin ritarikunta
Brittiläiset lentäjät
Brittiläiset kenraalit
Brittiläiset toisen maailmansodan sotilaat
Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 2003 kuolleet
Joe Manchin

Joseph "Joe" Manchin III (s. 24. elokuuta 1947 Farmington, Länsi-Virginia) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja Länsi-Virginian senaattori. Hän on toiminut Länsi-Virginian senaattorina Yhdysvaltain senaatissa vuodesta 2010 lähtien, jolloin hänet valittiin täytevaaleissa kesken virkakauden kuolleen Robert Byrdin tilalle. Manchin tuli uudelleen valituksi Yhdysvaltain vuoden 2018 senaattivaaleissa. Manchin toimii Yhdysvaltain senaatin energia- ja luonnonvaravaliokunnan puheenjohtajana.

Ennen Yhdysvaltain senaattia Manchin työskenteli pitkään Länsi-Virginian osavaltionpolitiikassa. Hän oli vuosina 1982–86 Länsi-Virginian kongressin alahuoneen kongressiedustaja ja tämän jälkeen 1986–96 saman kongressin ylähuoneen senaattori. Vuonna 1996 Manchin pyrki Länsi-Virginian kuvernööriksi, mutta hän hävisi demokraattien esivaaleissa Charlotte Prittille. Vuosina 2000–04 Manchin toimi Länsi-Virginian secretary of state -virassa. Vuonna 2004 Manchin pyrki jälleen osavaltionsa kuvernööriksi, tällä kertaa onnistuneesti. Hänet valittiin vuonna 2008 jatkokaudelle, joka jäi kuitenkin kesken Manchinin päästessä Yhdysvaltain senaattiin. Manchin valittiin uudestaan Yhdysvaltain senaattiin vuonna 2012 ja 2018.

Manchinia on pidetty konservatiivisena demokraattina, ja hän edustaa senaatissa yleisesti konservatiivista sekä republikaanipuolueen vahvasti hallitsemaa Länsi-Virginiaa. Hän on aikaisemmin toiminut hiiliyhtiöiden johdossa, ja hiili- sekä kaasuteollisuus ovat Länsi-Virginian merkittävimpiä työllistäjiä. Manchin vastusti useita presidentti Barack Obaman kauden demokraattien asettamia säädöksiä ja sääntelyä, jotka koskivat hiili- ja kaasuteollisuutta. Manchin on kritisoinut Yhdysvaltojen kuulumista Pariisin ilmastosopimukseen..

Lähteet 

Länsi-Virginian kuvernöörit
Yhdysvaltain senaatin jäsenet
Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltalaiset poliitikot
Luettelo Lumijoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Lumijoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Lumijoen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.

Lähteet 

Lumijoki
Lumijoki
Luettelo Oulaisten julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Oulaisten julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Oulaisten kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.

Lähteet 

Oulainen
Oulainen
Luettelo Pyhäjärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Pyhäjärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pyhäjärven kaupungissa (aiemmin Pyhäsalmi) olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.

Lähteet

Viitteet 

Pyhäjärvi
Pyhäjärvi
Luettelo Sievin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Sievin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Sievin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. 



Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

Lähteet 
Pohjois-Pohjanmaan rakennettu kulttuuriympäristö 2015 - Sievi; MRKY

Viitteet 

Sievi
Sievi
Luettelo Tyrnävän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Tyrnävän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Tyrnävän kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Tyrnävään on liitetty suurelta osin Temmeksen kunta.



Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

Lähteet 

Tyrnävä
Tyrnävä
Satu Tiivola

Satu Taimi Irene Tiivola (o.s. Haavisto, vuoteen 1975 Vuoristo; s. 1. syyskuuta 1924 Sipoo) on suomalainen yrittäjä ja kauppaneuvos, joka on toiminut vaatetus-, hotelli- ja ravintola-alalla.

Ura
Tiivolan toinen puoliso oli ravintolanjohtaja Leo Vuoristo (1919–1973). Miehensä veikkausvoiton turvin Tiivola hankki Kampinkadulta vuonna 1950 vaatetusliikkeen, ja hänen johdollaan Helsinkiläinen Muotihuone Oy kasvoi liikeketjuksi. Hän osallistui myös perheen ravintolatoimintaan, johon kuului muun muassa Suomen ensimmäinen hampurilaisravintola Broadway; puolisot uudistivat myös Porvoon Seurahuonetta ja Helsingin Espilää. Vuonna 1955 Satu Tiivola perusti alusvaateketju Lollon.

Vuoristojen hotelli- ja ravintolayritys arvioitiin 1970-luvun alussa pohjoismaiden suurimmaksi perheomisteiseksi ketjuksi, johon kuuluivat muun muassa Helsingin Adlon, Kaivohuone ja Seurahuone sekä Haikon kartano.

Leo Vuoriston kuoleman jälkeen Tiivola jatkoi yrityksen johtamista. Hän avioitui vuonna 1975 Suomen Yhdyspankin pääjohtajan, niin ikään vuonna 1973 leskeksi jääneen Mika Tiivolan kanssa. Vuoristo-yhtymä on keskittynyt Haikkoon, ja Tiivola on jatkanut 2000-luvulla työskentelyä yhtiön hallituksen päätoimisena puheenjohtajana sekä toiminut lukuisissa luottamustehtävissä. Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi vuonna 1977.

Satu Tiivolalla on kolme lasta, joista vanhin on hänen ensimmäisestä ja nuoremmat hänen toisesta avioliitostaan. Hänen nuorin lapsensa on yrittäjä Katriina Vuoristo (nyk. Wuoristo, s. 1954).

Julkaisuja

Lähteet

Viitteet

Vuonna 1924 syntyneet
Kauppaneuvokset
Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset ravintoloitsijat
Elävät henkilöt
Videopelivuosi 2018


Videopelivuosi 2018 käsittelee vuoden 2018 aikana julkaistuja videopelejä ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.

Tapahtumia 
 19.–23. maaliskuuta – Game Developers Conference
 12.–14. kesäkuuta – Electronic Entertainment Expo 2018
 21.–25. elokuuta – Gamescom
 20.–23. syyskuuta – Tokyo Game Show
 26.–30. lokakuuta – Paris Games Week
 2.–4. marraskuuta – GameXpo

Videopelijulkaisuja

Tammikuu 
 26. tammikuuta – Monster Hunter: World
 30. tammikuuta – Dissidia Final Fantasy NT

Helmikuu 
 13. helmikuuta – Kingdom Come: Deliverance
 20. helmikuuta – Metal Gear Survive

Maaliskuu 
 15. maaliskuuta – Surviving Mars
 23. maaliskuuta – Ni no Kuni II: Revenant Kingdom
 27. maaliskuuta – Far Cry 5

Huhtikuu 
 17. huhtikuuta – Yakuza 6: The Song of Life
 20. huhtikuuta – God of War
 24. huhtikuuta – BattleTech

Toukokuu 
 8. toukokuuta – Pillars of Eternity II: Deadfire
 25. toukokuuta – Detroit: Become Human

Kesäkuu 
 14. kesäkuuta – Wreckfest
 15. kesäkuuta – Among Us

Heinäkuu 
 13. heinäkuuta – Octopath Traveler

Elokuu 
 10. elokuuta – Madden NFL 19

Syyskuu 
 4. syyskuuta – Dragon Quest XI
 7. syyskuuta – Marvel's Spider-Man
 7. syyskuuta – NBA 2K19
 12. syyskuuta – Assetto Corsa Competizione
 14. syyskuuta – Shadow of the Tomb Raider
 18. syyskuuta – The Bard's Tale IV: Barrows Deep
 25. syyskuuta – Valkyria Chronicles 4
 25. syyskuuta – Pathfinder: Kingmaker
 26. syyskuuta – Life Is Strange 2

Lokakuu 
 2. lokakuuta – Mega Man 11
 2. lokakuuta – Forza Horizon 4
 5. lokakuuta – Assassin’s Creed Odyssey
 5. lokakuuta – Super Mario Party
 12. lokakuuta – Call of Duty: Black Ops 4
 12. lokakuuta – Starlink: Battle for Atlas
 19. lokakuuta – Soulcalibur VI
 26. lokakuuta – Red Dead Redemption 2
 28. lokakuuta – FIFA 19

Marraskuu 
 13. marraskuuta – Hitman 2
 14. marraskuuta – Fallout 76
 16. marraskuuta – Pokémon Let’s Go Pikachu ja Let’s Go Eevee
 20. marraskuuta – Battlefield V

Joulukuu 
 4. joulukuuta – Just Cause 4
 7. joulukuuta – Super Smash Bros. Ultimate
 13. joulukuuta – Judge Eyes: Shinigami no Yuigon (Japanissa)

Palkinnot

Lähteet 

Videopelivuodet
Musiikkivuosi 2018

Musiikkivuosi 2018 käsittelee vuoden 2018 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Lahden Sibelius-festivaali (syyskuu).
 8. joulukuuta oli Jean Sibeliuksen päivä

Julkaisuja 
 5 Seconds of Summer – Youngblood
 6ix9ine – Dummy Boy
 Alan Walker – Different World
 Amorphis – Queen of Time
 Ariana Grande – Sweetener
 Barren Earth – A Complex of Cages
 Camila Cabello – Camila
 Cardi B – Invasion of Privacy
 The Carters – Everything Is Love
 Clean Bandit – What Is Love?
 Drake – Scorpion
 Eminem – Kamikaze
 Jean Michel Jarre – Equinoxe Infinity
 Jenni Vartiainen – Monologi
 Judas Priest – Firepower
 Kalmah – Palo
 Kacey Musgraves – Golden Hour
 Lordi – Sexorcism
 Maj Karma – 101 tapaa olla vapaa
 Mokoma – Hengen pitimet
 Nicki Minaj – Queen
 Omnium Gatherum – The Burning Cold
 Post Malone – Beerbongs & Bentleys
 Pyhimys – Tapa poika
 Rosalía – El mal querer
 Suicideboys – I Want to Die in New Orleans
 Therion – Beloved Antichrist
 Travis Scott – Astroworld
 Vesta – Lohtulauseita

Kilpailuja 
 Eurovision laulukilpailu 2018
 Uuden Musiikin Kilpailu 2018

Kuolleita 
 15. tammikuuta – Dolores O’Riordan
 20. huhtikuuta – Avicii
 18. kesäkuuta – XXXTentacion
 16. elokuuta – Aretha Franklin
 7. syyskuuta – Mac Miller
 29. syyskuuta – Otis Rush

Palkintoja

Grammy-palkinnot 
Grammy-palkinnot jaettiin 28. tammikuuta 2018.
 Vuoden albumi – 24K Magic (Bruno Mars)
 Vuoden levytys – ”24K Magic” (Bruno Mars)
 Vuoden laulu – ”That’s What I Like” (Bruno Mars)
 Paras uusi artisti – Alessia Cara

Emma-palkinnot 
Emma-palkinnot jaettiin 3. helmikuuta 2018.
 Vuoden naissolisti – Evelina
 Vuoden miessolisti – Antti Tuisku
 Vuoden yhtye – Haloo Helsinki!
 Vuoden albumi – Hulluuden highway (Haloo Helsinki!)
 Vuoden kappale – ”Chasing Highs” (Alma)
 Vuoden tulokas – Leo

Oscar-palkinnot 
Oscar-palkinnot jaettiin 4. maaliskuuta 2018.
 Paras musiikki – The Shape of Water
 Paras laulu – ”Remember Me” (elokuvasta Coco)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Musiikkivuodet
Vuoden 2018 musiikki
Sota ja rauha (vuoden 2016 televisiosarja)

Sota ja rauha () on brittiläis-yhdysvaltalainen historiallinen minidraamasarja, jonka on käsikirjoittanut Andrew Davies ja ohjannut Tom Harper. Se perustuu Leo Tolstoin samannimiseen romaaniin. 

Sota ja rauha sai ensiesityksensä BBC One -kanavalla 3. tammikuuta 2016.

Rooleissa

Päärooleissa

Sivurooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla
 

2010-luvun televisiosarjat
Minisarjat
Brittiläiset televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
BBC:n televisio-ohjelmat
Kirby (pelisarja)

Kirby on Nintendon kehittämä ja julkaisema tasohyppelypelisarja, joissa esiintyy Kirby-hahmo. Sarjaan kuuluvissa peleissä on myös pulmapelien ominaisuuksia. Kirby on pieni, vaaleanpunainen ja pallomainen olento, joka asuu Dreamland-nimisessä maailmassa. Kirbyllä on erikoinen kyky lentää hengittämisen seurauksena. Hän voi myös käyttää vihollistensa kykyjä. Yksi sarjan toistuvista antagonisteista on King Dedede. Toinen antagonisti, joka esiintyy monissa peleissä on arvoituksellinen Meta Knight. Sarja tunnetaan kirkkaista ja värikkäistä tasoista sekä anteeksiantavasta vaikeustasosta.

Pelit 
 Kirby’s Dream Land (1992)
 Kirby’s Adventure (1993)
 Kirby’s Pinball Land (1993)
 Kirby’s Dream Course (1994)
 Kirby’s Block Ball (1995)
 Kirby’s Avalanche (1995)
 Kirby’s Dream Land 2 (1995)
 Kirby’s Fun Pak (1996)
 Kirby’s Dream Land 3 (1997)
 Kirby’s Star Stacker (1997)
 Kirby’s Tilt 'n' Tumble (2000)
 Kirby 64: The Crystal Shards (2000)
 Kirby: Nightmare in Dreamland (2002)
 Kirby Air Ride (2003)
 Kirby Puzzle (2003)
 Kirby & The Amazing Mirror (2004)
 Kirby: Power Paintbrush (2005)
 Kirby: Mouse Attack (2006)
 Kirby Super Star Ultra (2008)
 Kirby’s Epic Yarn (2010)
 Kirby: Mass Attack (2011)
 Kirby’s Return to Dream Land (2011)
 Kirby and the Rainbow Curse (2015)
 Kirby: Planet Robobot (2016)
 Kirby’s Blowout Blast (2017)
 Kirby Battle Royale (2017)
 Kirby Star Allies (2018)

Muut 
 Kirby: Power Paintbrush
 Kirby: Triple Deluxe
 Kirby’s Adventure Wii

Aiheesta muualla 
 Pelisarja MobyGamesissä 

 
Videopelisarjat
Compass Group

Compass Group plc on brittiläinen monikansallinen ruokapalveluyritys ja toimii myös siivous-, kiinteistöpalvelu- ja tukipalvelualalla. Sen pääkonttori Compass House on  Chertseyssa Surreyssa. Se on maailman suurin sopimuspohjainen ruokapalveluyritys. Yhtiö toimii myös Suomessa. Se tekee yrityksiin, kouluihin, yliopistoihin, sairaaloihin, erilaisiin tapahtumiin ja niin edelleen 5,5 miljardia ateriaa vuodessa.

Fortune-lehden mukaan vuonna 2017 Compass Group työllisti 527 180 henkilöä ja oli näin maailman 10. suurin yksityinen työnantaja ja samalla Euroopan toiseksi suurin yksityinen työnantaja Volkswagenin jälkeen.

Compass Group on listattu Lontoon pörssiin.

Maaliskuussa 2018 eläkkeelle aikonut yrityksen pääjohtaja Richard Cousins kuoli lento-onnettomuudessa uudenvuodenaattona 2017.

Kesäkuussa 2019 Compass Group kertoi ostavansa suomalaisen Fazer Food Services -yhtiön, jonka suurin liiketoimintayksikkö on Amica-lounasravintolaketju.

Lähteet

Brittiläiset yritykset
Djama’a al-Djedid

Djama’a al-Djedid (, ) on osmanien rakentama moskeija Algerian pääkaupungissa Algerissa. Se rakennettiin vuonna 1660 sunnalaisen Hanafi -koulukunnan perinteiden mukaisesti. Ranskan siirtomaakaudella moskeija tunnettiin nimellä Mosquée de la Pêcherie (). 

MoskeijatAlger
Flower Boy



Flower Boy, toiselta nimeltään Scum Fuck Flower Boy on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti ja vaatesuunnittelija Tyler, the Creatorin neljäs studioalbumi, jonka julkaisi Columbia Records 21. heinäkuuta 2017. Albumi kuitenkin vuosi internettiin 11 päivää oikeasta julkaisupäivästään. 

Albumi poikkeaa hyvin paljon muista Tylerin projekteista. Albumin yleisimmät puheenaiheet on yksinäisyys, masennus, kuuluisuus ja seksuaalisuus. Tyler, the Creatorin aiemmissaan projekteissaan on ristiriitaisia sanoituksia homoseksualisuudesta, mutta fanit spekuloivat Tylerin "tulevan ulos kaapista" kappaleella Garden Shed.  

Albumin kansitaiteen suunnitteli kuvataiteilija Eric White, joka on suunnitellut aiempien Tylerin albumien kansien parissa, mm. Wolf 

Albumi on ehdolla Parhaan rap-albumin Grammy-palkinto -kategoriassa kahdeksannessakymmenessä Grammy -palkintogaalassa, joka järjestetään vuoden 2018 alkupuolella. 

Tyler julkaisi tiedotuksen kiertueesta, jonka hän järjestää Vince Staplesin ja Odd Future -ryhmittymän Tacon kanssa, joka toimii DJ:nä. Kiertue pidetään vuoden 2018 alkupuolella Yhdysvalloissa

Kappaleet

Arvostelut 

 Metacritic: 84/100 
 NME  
 Pitchfork. 8.5/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 YouTube: FLOWER BOY: a conversation -haastattelu 
 Flower Boy Discogsissa 

Vuoden 2017 albumit
Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit
Yhdysvaltalaiset soulalbumit
Last Young Renegade



Last Young Renegade on pop-punk-yhtye All Time Lowin seitsemäs studioalbumi, jonka julkaisi Fueled by Ramen 2. heinäkuuta 2017. Albumi on tyyliltään erilainen kuin muut All Time Lowin albumit, se on poprock-albumi.

Alex Gaskarth sanoi haastattelussa yhtyeen halunneen tutkia ja kokeilla uusia mahdollisuuksia ja synkempiä teemoja. Heidän sopimuksensa Hopeless Recordsin kanssa raukesi ja he littyivät Fueled by Rameniin. 

All Time Low ja Fueled by Ramen järjesti "Young Renegades Tour" -kiertueen Yhdysvalloissa vuoden 2017 kesällä. Kiertueella oli mukana yhtyeet SWMRS, Night Riots, Waterparks ja The Wrecks.

Kappaleet

Japanin bonuskappaleet

Arvostelut 

 Allmusic:  
 Metacritic: 82/100 
 Rock Sound: 8/10 
 Paste Magazine: 7/10

Lähteet 

All Time Low’n albumit
Vuoden 2017 albumit
Botswanan kansallinen kirjastopalvelu

Botswanan kansallinen kirjastopalvelu (, lyh. BNLS; ) on Botswanan pääkaupunki Gaboronessa toimiva maansa kirjasto- ja tietopalvelujen keskuslaitos ja kansalliskirjasto. Se pyrkii edistämään lukutaitoa, koulutusta, tutkimusta ja virkistäytymistä sekä hankkimaan ja säilyttämään myöhempää käyttöä varten Botswanaa koskevaa tai botswanalaisten julkaisemaa tietoaineistoa riippumatta siitä, missä aineisto on julkaistu. BNLS toimii maansa Nuoriso-, urheilu- ja kulttuuriministeriön alaisuudessa. 

Botswanan kansallinen kirjastopalvelu on perustettu 29. syyskuuta 1967.  Kirjastopalvelulla on vapaakappaleoikeus. BNLS:n kehittämistä on rahoittanut maan hallituksen ohella muun muassa Bill ja Melinda Gatesin säätiö.

Lähteet

Aiheesta muualla
IFLA World Report - Botswana (The International Federation of Library Associations and Institutions)  (ifla-world-report.org)
Gates, Youth Ministry in e-library service deal (28.11.2014)  (biztechafrica.com)

Botswanalainen kulttuuri
Gaboronen rakennukset ja rakennelmat
Kansalliskirjastot
Afrikan kirjastot
Kuusenjuurikääpä

Kuusenjuurikääpä (Heterobasidion parviporum) on tyypillinen juurikääpä, joka aiheuttaa merkittäviä metsätuhoja muun muassa Suomessa. Lajia pidettiin pitkään samana kuin männynjuurikääpää (H. annosum), mutta sen pillit ovat pienemmät, se on erikoistunut pääasiassa kuusiin, joissa se aiheuttaa maannousemaa eli se pilaa kuusen sisäosia alhaalta lähtien jopa kymmenen metrin korkeuteen. Itse itiöemä on vaikeammin nähtävissä, koska se sijaitsee juuriston alla tai resupinaattisena kaatuneilla rungoilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Kuusenjuurikääpä (Heterobasidion parviporum)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Heterobasidion parviporum 

Russulales
Metsätuhot