joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Snellu

Snellu on Helsingin seurakuntayhtymän erityisnuorisotyön keskus.

Snellun toiminta 
Snellu on Helsingin evankelisluterilaisen seurakuntayhtymän erityisnuorisotyön keskus, jonka toiminnan tarkoitus on tukea lapsia, nuoria ja heidän perheitään elämän eri tilanteissa. Snellu on osa Helsingin seurakuntien yhteisiä palveluita ja siellä yhteistä diakoniaa. Toiminta on laaja-alaista kohtaamista eri toimintaympäristöissä yksilö- ja pienryhmätyöskentelyn keinoin. Lisäksi Matteuksenkirkolla toimii lounasravintola Snellu Cafe, joka työllistää vaikeassa työmarkkinatilanteessa olevia nuoria. Snellun asiakkaita voivat olla kaikki alle 29-vuotiaat ja heidän perheensä.

Snellun toimintamuotoja ovat mm. kriminaalityö, sateenkaarityö, etsivä nuorisotyö, työllistämistoiminta, erilaisten ryhmien järjestäminen sekä suora asiakastyö.

Kriminaalityötä tehdään nuorten vankien parissa eri vankiloissa. Myös vankiperheiden lapsille järjestetään vertaistukiryhmiä. Etsivä nuorisotyö on osa lähes kaikkea erityisnuorisotyön toimintaa, mutta näkyvimmillään se on kaduille jalkautuvassa työssä.

Jalkautuva työmuoto Palveluoperaatio Saapas on ollut alusta saakka Snellun toimintamuotoja jo lähes 40 vuoden ajan. Saapas toimii myös verkossa ja festareilla tarjoten tukea ja luotettavan aikuiskontaktin nuorille.

Snellu tukee nuoria erilaisissa elämäntilanteissa ja elämänkysymyksissä. Se neuvoo ja auttaa esimerkiksi:
itsenäistymisessä
päihdeasioissa
ihmissuhdeasioissa
hengellisissä kysymyksissä
kriiseissä
seksuaalisuuteen ja
sukupuoleen liittyvissä kysymyksissä
työllistymisen ongelmissa

Työssä käytetään sielunhoidollisia, ratkaisukeskeisiä, yksilö- ja perheterapeuttisia sekä kehollisia ja luovia menetelmiä.

Henkilökunta koostuu erityisnuorisotyönohjaajista, kokista, vahtimestareista ja psykologista. Palvelut ovat nuorille maksuttomia.

Snellu löytyy myös Facebookista, Twitteristä ja Instagramista.

Snellu on saanut nimensä ensimmäisen toimipisteensä, Snellmanin­­kadun, mukaan.

Katso myös
Kirkon erityisnuorisotyö Suomessa

Lähteet

Aiheesta muualla
Snellu – Helsingin seurakuntayhtymän Erityisnuorisotyön keskus Helsingin seurakuntayhtymä

Snellun omat nettisivut

Kallio
Kristinusko Helsingissä
Nuorisotyö
Lindman

Lindman on muun muassa seuraavien henkiöiden sukunimi:

 Adolf Lindman (1821–1874), suomalainen vankilapappi, historiantutkija ja keräilijä
Antero Lindman (s. 1964), suomalainen kilpakävelijä
Artturi Lindman (s. 1914), suomalainen moukarinheittäjä
Arvid Lindman (1862–1936), ruotsalainen poliitikko
Bo Lindman (1899–1992), ruotsalainen nykyaikainen viisiottelija
Carl Lindman (1856–1928), ruotsalainen kasvitieteilijä
Karl Lindman (1874–1952), suomalainen fyysikko ja professori 
Kerstin Lindman-Strafford (s. 1939), suomalainen kirjailija
Sven Lindman (1910–1983), suomalainen valtiotieteilijä, professori, rehtori 
Taavi Lindman (1891–1957), suomalainen piiriasiamies ja kansanedustaja (SDP)
Volmar Lindman (1861–1939), suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija
Werner Lindman (1855–1915), suomalainen lääkäri ja ornitologi
Åke Lindman (1928–2009), suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Westland Wyvern

Westland Wyvern S.4 on brittiläinen rynnäköintiin soveltuva laivaston hävittäjälentokone. Alun perin konetyypin luokittelutunnus oli TF.2 (torpedo fighter) mutta se muutettiin S.4:ksi (strike). Vuosina 1946–1956 valmistetun koneen pääsuunnittelija oli Edward Petter.

Wyvernin voimanlähteenä on potkuriturbiini joita valmistivat Armstrong-Siddeley sekä Rolls-Royce. Armstong-Siddeleyn valmistama malli on nimeltään Python ja Rolls-Roycen potkuriturbiini Clyde. Voimakkaat moottorit olivat enimmillään 4 000 hevosvoiman tehoisia. Koneen kahdeksanlapaisessa Rotol-kaksoispotkurissa on kaksi vastakkaisiin suuntiin pyörivää potkurikehää. Westland Wyvern on varustettu Martin-Baker Mk 2B -heittoistuimella.

Koneen huippunopeus on 616 km/h, lakikorkeus 8 535 metriä ja kantama/toimintamatka 1 445 kilometriä. Koekoneet eli esituotantosarjan yksilöt ylsivät näitä huomattavasti parempiin suorituslukemiin.

Wyvernin aseistuksena on neljä 20 mm siipitykkiä. Rungon alle voi ripustaa torpedon ja siipien alle on mahdollista asentaa raketti- tai pommiripustimet. Konetyyppi osallistui Suezin kriisiin.

Konetyypin edeltäjä oli Blackburn Firebrand. Käytännössä sen seuraajana laivaston rynnäkkökoneena toimi suihkukone Blackburn Buccaneer.

Lähteet
Darman, Peter: Great Carrier Aircraft, Blitz Editions, 1996, Lontoo, Englanti (s. 26–32) ISBN 1-85605-343-1

Viitteet

Aiheesta muualla
 Westland Wyvern: Design and Development of the Navy's Turboprop Strike Fighter. (pdf)
http://www.ejection-history.org.uk/Aircraft_by_Type/WestlandWyvern.htm 
http://www.fleetairarm.com/exhibit/Westland-Wyvern-TF1/4-6-45.aspx

Wyvern
Brittiläiset rynnäkkökoneet
1940-luvun rynnäkkökoneet
Viareggio

Viareggio on kaupunki Tyrrhenanmeren rannalla Toscanassa Italiassa. Kaupungissa on runsaat 60 000 asukasta.

Se on Italian Rivieran eteläisin lomanviettopaikka ja Livornon jälkeen toiseksi Toscanan suurin rantakaupunki. Viareggion kävelykatu Passeggiata a mare on täynnä jugendtyylin taloja, kauppoja, kahviloita ja kalaravintoloita. Viareggio oli lomakohteena muodikkaimmillaan 1920-luvulla. Se tunnetaan karnevaaleistaan ja Mardi Gras -festivaaleista. Alkuaan Viareggio oli Luccan satama. 

Viareggio on tullut tunnetuksi monista luksusjahteja valmistavista veneveistämöistään, kuten Euroyacht ja Benetti.

Viareggioon kuuluu Torre del Lago Puccinin taajama, joka on tunnettu Festival Puccini -tapahtumasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Eezy Kevytyrittäjät

Eezy Kevytyrittäjät, aiemmin Eezy, on suomalainen osuuskunta ja osa Eezy-konsernia. Eezy perustettiin vuonna 2008 ja se oli Suomen ensimmäinen laskutuspalvelu. Eezy tarjoaa laskutuspalvelua yksityishenkilöille, jotka palvelun avulla voivat harjoittaa itsenäistä, yrittäjämäistä toimintaa nk. kevytyrittäjänä ja laskuttaa työnsä ilman omaa yritystä. Palvelulla on yli 25 000 rekisteröitynyttä käyttäjää (2019).
 
Eezy Kevytyrittäjät maksaa työnsuorittajalle palkan ja hoitaa laskutuspalveluihin soveltuvat lakisääteiset velvoitteet toimeksiantajana toimivan yrityksen tai yksityishenkilön puolesta. Palkka muodostuu kun arvonlisäverottomasta summasta vähennetään ennakonpidätys, Eezyn palvelumaksu, tapaturmavakuutus ja työnantajan sairausvakuutusmaksu.

Historia

Jouni Valta ja Titta Teittinen perustivat vuonna 2008 Eezyn. Eezy.fi-nimellä markkinoitava palvelu tarjosi väylän tehdä laskutettavaa työtä ilman omaa yritystä. Ostaja ja myyjä sopivat keskenään työn yksityiskohdista ja Eezy toimi heidän välissään laskuttavana yrityksenä. Kun asiakas on maksanut työnsä, työn tekijälle maksetaan palkkio, josta on vähennetty verot ja kulut.

Vuonna 2015 Eezystä tuli osa VMP Group -konsernia. Eezy on myös jäsenyritys Uusi työ ry:ssä.

Vuonna 2018 Eezyn liikevaihto oli noin 46 miljoonaa euroa, sillä oli 18 työntekijää ja yrityksen toimipaikka Helsingissä. Lisäksi Eezyllä oli neuvontapisteitä 15 paikkakunnalla Suomessa.

Marraskuussa 2019 VMP-konserni ilmoitti vaihtavansa nimensä Eezyksi. Eezy jatkoi uudella nimellä Eezy Kevytyrittäjät.

Tunnustuksia
Eezy sijoittui suomalaisia kasvuyrityksiä esittävällä Kauppalehden Kasvajat 2012 -listalla sijalle 21

Lähteet

Aiheesta muualla 
kevytyrittajat.eezy.fi
 
Suomalaiset osuuskunnat
Miesten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1934

Yleisluistelun maailmanmestaruudesta kilpailtiin Helsingissä 17.-18. helmikuuta 1939. Kisapaikka oli Töölön pallokenttä.

  * = kaatui

  NC = ei jatkoon eli viimeiselle matkalle
  NF = keskeytti, ei maaliin
  NS = ei startannutt
  DQ = disqualifioitu

 Speed Skating - World Allround Championships - 1933/1934

Vuoden 1934 urheilu
Pikaluistelun maailmanmestaruuskilpailut
Helsingin urheilutapahtumat
Suomen pikaluistelu
Lepas-suku

Lepas-suku on nykyisin käytetty nimi vanhasta rälssisuvusta, jonka säteri oli Lepaan kartano Hattulan pitäjässä Hämeessä. Kantaisän Hans Peterssonin sinetti oli kaksi linnunjalkaa. Pojanpojasta lähtien sinetti on puolileijona halkaistun kilven yläosassa.

Hans Petersson on suvun vanhin tunnettu jäsen. Hänet mainitaan viimeisen kerran 23.3.1481. Hänen vaimonsa oli Ragnhild Henriksdotter (vanhemmat Henrik Svärd ja Birgitta Klasdotter (Djäkn)). Heidän poikansa oli Klas.

Klas Hansson mainitaan 1496 käräjätuomarina Hattulassa Hämeessä. Hän oli elossa vielä 10.9.1498 mutta kuoli ennen 12.3.1503. Hänen vaimonsa oli Bjorn Ragvaldssonin (Stjärnkors) tytär. Heidän poikansa oli nimeltään Björn.

Bjorn Klasson oli opiskellut Rostockissa 1516, Louvainssa 1517 ja Pariisissa 1519. Ruotsissa hänet mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1523, kun hänestä Strängnäsin valtiopäivillä tuli valtaneuvos. Hän oli toinen Ruotsin edustajista rauhanneuvotteluissa Venäjän kanssa Novgorodissa vuonna 1510 ja 1536. Dackesodan aikana 1542 hän oli linnan voutina Tukholman linnassa. Hän oli kihlakunnan tuomarina Hollolassa Hämeessä 1526-1550. Hän kuoli ennen 11.6.1551. Hän oli naimisissa Karin Jönsdotterin kanssa. Karin oli Jöran Hanssonin (Stiernsköld) ja Ingeborg Siggedotterin (Sparre) tytär. Björn Klassonilla ja Karin Jönsdotterilla oli kolme poikaa ja neljä tytärtä.

Lähteet
Anthoni, Eric (1957). Wernstedt Folke. red.. Lepasätten. Äldre svenska frälsesläkter: ättartavlor. Bd 1. H. 2. Stockholm: Riddarhusdirektionen. sivut 167-171.
 Lepasätten Svenskt biografiskt lexikon

Suomalaiset suvut
Safari (elokuva)

Safari () on Terence Youngin ohjaama brittiläinen seikkailuelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1956. Elokuvan pääosissa ovat Victor Mature ja Janet Leigh. Muissa rooleissa ovat muun muassa John Justin, Roland Culver ja Earl Cameron. Elokuva sijoittuu Mau-mau-kapinan aikaan.

Safarin käsikirjoituksen oli laatinut Anthony Veiller, joka sovitti sen Robert Bucknerin alkuperäisen tarinan pohjalta. Safari kuvattiin Keniassa ja Lontoossa. Elokuva kuvattiin CinemaScope- ja Technicolor-menetelmillä.

Safari sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 29. toukokuuta vuonna 1956 Tennesseen Memphisissä. Suomessa elokuva julkaistiin 19. lokakuuta vuonna 1956. Columbia Pictures toimi elokuvan levittäjänä Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Elokuva julkaistiin DVD:lle vuonna 2012.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 
 

Vuoden 1956 brittiläiset elokuvat
Brittiläiset seikkailuelokuvat
Terence Youngin ohjaamat elokuvat
Mun koti ei oo täällä

Mun koti ei oo täällä on Chisun ensimmäinen single hänen debyyttialbumiltaan, Alkovi. Single julkaistiin 28. joulukuuta 2007 ja se oli samana päivänä ensi-iltansa saaneen Sooloilua -elokuvan tunnussävelmänä. Siitä muodostui keväällä 2008 menestyssingle, sijoittuen korkeimmillaan Suomen virallisen singlelistan ensimmäiselle sijalle.

Kappaleet
Digital Download

Promosingle

Esittelyvideo
Mun koti ei oo täällä (Musiikkivideo)

Listat

Lähteet

Vuoden 2007 kappaleet
Chisun kappaleet
Carl Barksin bibliografia

Carl Barksin bibliografia esittelee keskeiset kirjasarjat, joissa on julkaistu suomeksi pelkästään Carl Barksin tarinoita. Katso myös luettelo Carl Barksin sarjakuvatuotannosta.

Kaikki Barksin piirtämät Disney-sarjat on julkaistu The Carl Barks Library -nimisessä kokoelmassa. CBL ilmestyi ensin 1980-luvulla mustavalkoisena, 30 kovakantista kirjaa käsittävänä kokoelmana. 1990-luvulla CBL julkaistiin värillisenä albumisarjana (141 albumia), jossa jäivät kuitenkin julkaisematta Mummo Ankka- ja Iines Ankka -tarinat. Saksankielisessä albumisarjassa ne ilmestyivät kuten myös Barksin käsikirjoittamat muiden piirtämät sarjat. Myöhemmin Fantagraphics on julkaissut Barksin kokoelmia englanniksi.

Aku Ankan parhaat 

Osa sarjan teoksista, luettelossa mainittu uusin painos.

Aku Ankan juhlasarjat

Murrealbumit 

  Julkaistu myös yleiskielellä nimellä Mahtiankka Roope ISBN 951-32-0610-6.
  Julkaistu myös yleiskielellä nimellä Aku Ankka kaikilla mausteilla ISBN 951-32-0839-7.
  Julkaistu myös yleiskielellä Paljasjalkainen ankka ISBN 951-32-0966-0.
  Julkaistu myös yleiskielellä nimellä Yrittänyttä ei laiteta ISBN 951-32-1191-6.
  Julkaistu myös yleiskielellä Vankalla pohjalla ISBN 951-32-1341-2.
  Julkaistu myös yleiskielellä nimellä Outo lintu ISBN 951-32-1507-5.
  Julkaistu myös kirjakielellä nimellä Meiltähän tämä käy ISBN 951-32-1684-5. 
  Julkaistu myös yleiskielellä nimellä Puhu pukille ISBN 951-32-1885-6.

Ankalliskirjasto

Carl Barksin kootut 

Jokaiseen osaan kuuluu kolme nidettä.

Erillisteoksia

Aku Ankka -lehden kokoelmia 
 
 
 Leirielämää ja muita Carl Barksin sarjakuvia. Sarjakuvat on julkaistu Aku Ankka ja Aku Ankka Ekstra -lehdissä vuosina 2011-2012. Sanoma Magazines Finland, 2013. ISBN 978-951-32-37059.
 Kultaisten kattojen kaupunki ja muita Carl Barksin sarjakuvia. Sarjakuvat on julkaistu Aku Ankka -lehdessä vuosina 2012-2013. Sanoma Magazines Finland, 2014 ISBN 978-951-32-38940.

Carl Barksin parhaat sarjat 
  Aloittaa sarjan.

Carl Barksin sankarit

Ankkalegendat 

Sisältää Barksin alkuperäissarjoja ja Don Rosan niille tekemiä jatko-osia.

Antologioita, joissa Barksin sarjoja 
 
 
 
 
 

Carl Barks
Ekhinadit

Ekhinadit () on Kreikan saariryhmä, joka kuuluu Jooniansaariin ja jonka saaret sijaitsevat Joonianmeressä Aitolia-Akarnanian länsirannikon edustalla. Saariryhmän suurimmat saaret ovat Petalás, Oxeía ja Drakonéra. Saariryhmä on asumaton (2011). Hallinnollisesti saaret kuuluvat Jooniansaarten alueeseen ja joko Sámin tai Ithakan kuntaan.

Saariryhmä jaetaan edelleen kolmeen osaan. Pohjoisimmat saaret muodostavat saariryhmän nimeltä Drakonéres (Δρακονέρες), keskiosan saaret ryhmän nimeltä Modía (Μοδία) ja eteläosan saaret ryhmän nimeltä Ouniádes (Ουνιάδες).

Historiassa saariryhmä on ollut Ekhinadien ja Lepanton taisteluiden näyttämö. Qatarin emiiri osti vuonna 2013 kuusi Ekhinadien saarta.

Saaret

Lähteet
Keijo Johannes Laitinen

Keijo Johannes Laitinen on espoolainen säveltäjä ja sanoittaja, jonka tuotoksia ovat levyttäneet Markku Aro, Charlie's, Eija Sinikka, Anna Eriksson, Rainer Friman, Henri Hurme, Juhamatti, Lea Laven, Tarja Lunnas, Tomi Markkola, Anneli Mattila, Arto Nuotio, Teuvo Oinas, Maarit Peltoniemi, Charles Plogman, Kake Randelin, Merja Raski, Arja Sipola, Marita Taavitsainen, Reijo Taipale, Kari Tapio, Jonna Tervomaa, Jamppa Tuominen ja Tarja Ylitalo.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kotisivut
 
 

Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset sanoittajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Yohio

Yohio (oik. Kevin Johio Lucas Rehn Eires; s. 12. heinäkuuta 1995 Sundsvall) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä.

Yohio osallistui Ruotsin vuoden 2013 Melodifestivaleniin kappaleella ”Heartbreak Hotel” ja sijoittui loppukilpailussa toiseksi. Yohio oli mukana kilpailussa myös vuonna 2014, jolloin hän sijoittui finaalissa kuudenneksi kappaleella ”To the End”.

Musiikkiuransa lisäksi Yohio on myös näytellyt musikaaleissa ja esimerkiksi SVT:n televisiosarjassa Maan povessa vuonna 2015.

Hänen isänsä on kitaristi Tommy Rehn, joka on soittanut muun muassa metalliyhtyeissä Angtoria ja Corroded. Hän toimii myös Yohion managerina.


Diskografia

Albumit 
Break the Border (2013)
Together We Stand Alone (2014)
Snöängelns Rike (2015)

EP:t 
 Reach the Sky (2012)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuonna 1995 syntyneet
Ruotsalaiset laulaja-lauluntekijät
Elävät henkilöt
Hammassilli

Hammassilli (Denticeps clupeoides) on sillikaloihin kuuluva makean veden kalalaji, jota elää Länsi-Afrikan joissa. Se on hammassillien  heimon (Denticipitidae) ainoa laji.

Koko ja ulkonäkö
Hammassilli voi kasvaa 15 cm pitkäksi, mutta jää tyypillisesti noin 6 cm:n mittaiseksi. Ruumiinrakenteeltaan kala on pitkulainen, ja sen tuntomerkkejä ovat hyvin pitkä peräevä ja pään hammasmaiset suomut. Rinta- ja vatsaevät ovat pienet. Väritykseltään hammassilli on selästä tummanharmaa, kyljistä vihertävän hopeanharmaa ja vatsasta valkoinen. Selässä kulkee tummempi juova. Hammassilli on yksi alkeellisimpia sillikaloja.

Levinneisyys
Hammassilliä tavataan Mungojoessa Kamerunissa, Nigerjoen suistossa Nigeriassa ja Ouéméjoessa Beninissä. Laji elää jokien keskialueilla, missä virtaus on voimakkain. Hammassilliä uhkaa elinympäristön laadun heikkeneminen ja se luokitellaan vaarantuneeksi lajiksi.

Lähteet

Sillikalat
Uhanalaiset kalat
Renhuvud

Renhuvud on keskiaikainen suomalainen suku, jonka vaakunassa oli poronpää. Suvun toinen nimi on Finne ().

Historia 

Suvun vanhin tunnettu jäsen on Sten Henriksson, joka alun perin toimi raatimiehenä Turussa. Kirjallisten mainintojen mukaan hän oli 1447 ja 1450 alivoutina Hämeen linnassa, 1454 voutina Norrbottenissa ja 1456 voutina Mustasaaressa. Sinä aikana 2. lokakuuta 1455 hän sai Aateliskirjeen kuningas Kaarle VIII Knuutinpoika Bondelta. Hän avioitui ennen vuotta 1456 Anna Fincken kanssa, joka oli Katarina Nilsdotterin (Tavast) tytär. Vaimo Anna kuoli ennen vuotta 1473, jolloin hänen vanhempansa perintöä jaettiin. Sten Henriksson avioitui uudestaan 10. elokuuta 1480 Anna Jakobsdotterin kanssa, joka oli Karin Klasdotterin tytär. Sten Henriksson oli yhä elossa 21. joulukuuta 1490.

Sten Henrikssonin poika Henrik Stensson oli voutina Pohjois-Suomessa vuonna 1490 sekä Hämeen linnassa vuonna 1498 ja vielä 1505. Kristian II:n käskystä hänet teloitettiin Turun linnassa tammikuussa 1522. Ennen 1. elokuuta 1503 hän avioitui Valborg Jakobsdotterin kanssa. Valborg oli Jeppe Perssonin ja Martha Olofsdotterin (Tavast) tytär. Henrik Stenssonin lasten nimet eivät ole tiedossa.

Merkittäviä suvun jäseniä 

 Sten Henriksson ( **-1490*)
 Henrik Stensson (Renhuvud) (**-01/1522)

Lähteet 
Anthoni, Eric (1957). Wernstedt Folke. red. Renhuvud. Äldre svenska frälsesläkter: ättartavlor. 1:2. Tukholma: Riddarhusdirektionen. s. 181–182. Libris 12871
Svenskt biografiskt lexikon, artikkeli "Renhuvud".

Viitteet 

Suomalaiset suvut
Petra Mede

Petra Mede (s. 7. maaliskuuta 1970 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen koomikko, tanssija ja juontaja. Hän juonsi Eurovision laulukilpailun Malmössä vuonna 2013 ja Tukholmassa vuonna 2016 Måns Zelmerlöwin kanssa.

Medellä on vuonna 2013 syntynyt tytär Mattias Güntherin kanssa ja vuonna 2022 syntynyt toinen lapsi toiselle isälle.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ruotsalaiset näyttelijät
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Svärd (vanhempi suku)

Svärd, vanhempi suku oli keskiaikainen suku, joka 1300-luvun loppupuolella saapui Suomeen. Suvun kantaisä Herman Svärd oli luultavasti Saksasta. Hänen vaimonsa oli alilaamanni Jacob Kurjen tytär. Herman Svärdillä oli kolme poikaa, joista Peter Svärd on luultavasti se "vanha herra Peder Swerdh", joka mainitaan aikaisempana Porvoon pitäjässä Uudellamaalla sijainneiden Hagan ja Kräpelbyn osaomistajana 1467.

Peterin veli Nils Korke tai Kurke mainitaan ensimmäistä kertaa 7.1.1400 ja ritarina 1401. Hän oli yksi kuninkaan neuvonantajista tutkintakäräjillä Uplannissa 1420. Hänet mainitaan kuolleena 18.5.1428. Hän meni naimisiin ennen 7.1.1400 Cecilia Filipsdotterin kanssa. Cecilia oli Filip Karlssonin tytär.

Nimeltään tuntematon Herman Svärdin poika/tytär, jonka poika oli Jeppe Kurki, mainitaan vuonna 1418.

Katso myös 

 vanhempi Kurki-suku
 Folkunga-suvun epäaito haara

Lähteet

Anthoni, Eric (1957). Wernstedt Folke. red.. Svärd, äldre ätten. Äldre svenska frälsesläkter: ättartavlor. Bd 1. H. 2. Stockholm: Riddarhusdirektionen. s. 207-210. Libris 1287.
Rovasti Tapio Vähäkangas: Jeppe Kurjen esivanhemmat ja jälkeläiset

Viitteet 

Suomalaiset suvut
Harvaluoto

Harvaluoto () on 9,2 neliökilometrin kokoinen saari Piikkiössä Kaarinassa. Saarella on vakituisia asukkaita noin 200. Heitä palveli vuoteen 2014 asti saaren oma alakoulu.

Harvaluoto sijaitsee Paimionlahden kupeessa ja kapeat salmet erottavat sen mantereesta, Kuusistosta, Kirjalansaaresta ja Lielahdensaaresta. Harvaluodon silta yhdistää saaren mantereeseen. Silta on pituudeltaan 318 metriä, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1998.

Saarella on Kaarinan kaupungin noin viiden hehtaarin kokoinen virkistysalue ja sen yleinen uimaranta. Alueella on myös laituri, sauna, kioski, grillikatos ja noin kilometrin mittainen kuntoreitti. Alueella voi telttailla. Virkistysalueen yhteydessä toimiin SF-Caravan Piikkiö ry:n hoitama leirintäalue. 

Harvaluodon lounaisosassa on Turun ja Kaarinan seurakuntien leirikeskus Pyölinrannan kesäkoti.

Lähteet

Aiheesta muualla
Harvaluotoseura ry

Kaarinan luonto
Saaristomeren saaret
Piikkiö
Kaarinan kaupunginosat
Panssarieste

Panssarieste (myös panssarineste) on sotilaallinen rakennelma, jonka tarkoituksena on estää vastustajan panssarivaunujen ja muiden ajoneuvojen etenemistä. 

Panssariesteenä voi toimia kivistä, teräksestä tai betonista rakennettujen esteiden rivi ja kaadetuista puista muodostunut murros. Panssariesteen voi muodostaa myös panssarikaivanto, riittävän upottava suo, vesialue ja talvisaikaan vesistön jäähän tehty railo.

Historiaa ja menetelmiä 
Englantilaiset toivat panssarivaunut ensimmäisen maailmansodan rintamalle Sommella syyskuussa 1916. ”Tankkeja” vastaan alettiin rakentaa esteitä erilaisin periaattein: betonista valettiin pylväitä tai kuutioita ja niiden väliin jännitettiin teräsvaijereita; järeästä puutavarasta konstruoitiin erilaisia pukki- ja puomiesteitä. Nämä vaikutteet kantautuivat myös Suomeen. Ensimmäisen maailmansodan lopulla käytettiin  myös juoksuhaudoista muokattuja panssarikaivantoja.

1920-luvulla Suomessa oli vain hyvin vähäinen, ranskalaisista Renault-vaunuista muodostuva, panssariase; vaunuista oli muodostettu Erillinen hyökkäysvaunukomppania. Sitä käytettiin muun muassa tutustuttamaan joukko-osastoja hyökkäysvaunuihin. Osastossa tehtiin myös kokeita vaunujen maastoliikkuvuuden ja esterakennelmien parissa. Panssariesteitä olivat ehdottaneet Suomessa toimineet ulkomaiset asiantuntijat, kuten ranskalainen everstiluutnantti Gros-Coissy. Kokeilujen käynnistämisessä oli aloitteellinen teknillisenä tarkastajana toiminut kenraaliluutnantti Unio Sarlin. 

Suomen linnoittaessa Karjalan kannasta ennen talvisotaa, lisättiin panssariesteiksi tarkoitettuja estekiviä jalkaväkeä vastaan pystytettäviin piikkilankaesteisiin. Estekivet lohkottiin ja muotoiltiin käsin porien, halkaisukiilojen ja lekojen avulla. Linnoitustöihin jatkosodan aikana osallistuneen rakennusmestarin mukaan estekivet asennettiin ennen talvisotaa pystyyn, myöhemmin ainakin Aunuksessa vuonna 1941 vaakatasoon. Jo talvisodassa havaittiin, ettei estekivien suunniteltu koko riittänyt runsaslumisina talvina pysäyttämään vaunuja, kun este ulottui lumen yläpuolelle vain 60–80 cm.

Vastatoimet 

Panssariesteiden tekemiseen liittyy vastatoimena pyrkimys niiden vaikutuksen minimointiin. Esteet voidaan pyrkiä kiertämään, tuhoamaan tai tekemään estevaikutus tyhjäksi esimerkiksi kaatamalla estekivet tai täyttämällä kaivannot. Esimerkiksi Normandian maihinnousussa käytettiin kenraalimajuri Percy Hobartin johdolla suunniteltuja AVRE-panssarivaunumuunnoksia, joista yksi, lempinimeltään Risukimppu, oli tarkoitettu estekaivantojen täyttämiseen.

Esteistä miinoitteisiin ja aktiiviseen panssarintorjuntaan
Panssariesteet eivät ole olleet irrallinen taktinen väline, vaan osa linnoitusjärjestelmää. Alkuvaiheessa esteiden kehittely eteni panssarintorjunta-aseiden kehitystä nopeammin. Kuta liikkuvammaksi sodankäynti on kehittynyt, sitä vähäisempi on esteiden rooli panssarintorjunta-aseisiin verraten. Telamiinoja käytetään edelleen vaikeuttamaan panssariajoneuvojen etenemistä.

Katso myös
 Jäämiina

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta
 

Sodankäynti
Kuljetusliike P. Lumiaho

Kuljetusliike P. Lumiaho Oy (aputoiminimenä Data Transport, 1980-luvun lopulta Cargo Express Oy) oli Pentti Lumiahon 1970-luvun alussa perustama ympäri Suomen toiminut pikarahtiyritys, joka erikoistui pankkien tietoaineistojen sekä lääkkeiden ja kemikaalien auto- ja lentokuljetuksiin. Pentti Lumiahon isä oli Suomen siihen aikaan suurimman yksityisen kuljetusyrityksen E. Lumiahon Liikenne Oy:n perustaja, jalasjärveläinen liikenneneuvos Eero Lumiaho (1912–1972). Kuljetusliike P. Lumiahon kotipaikka oli aluksi Espoo, sitten Helsinki.

1970-luvulla pankkien tilitapahtumien tietojenkäsittely perustui paperisiin tai magneettinauhalle tallennettuihin dokumentteihin. Ne oli kuljetettava kaikista maan pankkikonttoreista päivittäin Helsinkiin, jossa niiden perusteella tehtiin yöaikaan eri pankkien keskustietokoneilla suuria eräajoja. Ajantasaiset tilitiedot toimitettiin sitten paluukuljetuksina pankkikonttoreihin mikrofilmiasiakirjoina. Tätä varten pankit tarvitsivat nopean ja tehokkaan, sisäisen postin kaltaisen järjestelmän toimipisteiden ja tietokonekeskuksen välille. 

P. Lumiahon asiakkaita olivat myös valokuvavalmistamot, jotka kilpailun kiristyessä halusivat tarjota yhä nopeampaa valokuvien kehitys- ja vedostuspalvelua ympäri Suomen. Myös Etelä-Suomessa painettuja sanoma- ja iltapäivälehtiä kuljetettiin lentoteitse yöaikaan muualle Suomeen.

Lumiahon valkoiset Peugeot 404 -farmariautot tulivat 1970-luvulla etenkin ilta- ja yöaikaan tutuiksi Suomen maanteillä, minkä lisäksi yritys hoiti Keski- ja Pohjois-Suomen kuljetuksia Cessna 400-sarjan lentokoneilla. Ne kuuluivat joko yritykselle itselleen, Lumiahon Wihurin perheeltä ostamalle Finnwingslle tai myöhemmin Siimes Aviationille. Vuoteen 1979 mennessä Pentti Lumiahon pikarahtitoiminta käsitti noin 90 autoa, kattoi 550 paikkakuntaa ja käsitteli päivittäin 150 000 lähetystä. Lentokalustona oli tuolloin kaksi Cessna 404-, kaksi Cessna 402- sekä yksi Cessna 185 -malli, jotka lensivät noin 2 800 tuntia vuodessa. Autokalustona oli 1970-luvun puolivälistä alkaen Volvo 245-sarjan ja myöhemmin 700- ja 900-sarjan farmarit. Pakettiautona yhtiö käytti Volkswagen LT -malleja. Helsingissä oli myös MAN 8-136 -kuorma-auto vaihtolavalaittein, Volvon FL6-umpikaappiauto sekä kaksi Volkswagen Transporter -pikkubussia.

Vuonna 1980 Pentti Lumiaho myi yrityksensä Antti Aarnio-Wihurille, joka vuonna 1982 liitti Lumiaho-yhtiöön ostamansa porilaisen, 75 auton ja 120 työntekijän Pohjolan Kuljetuksen. Vuonna 1988 Oy Matkahuolto Ab ja Suomen Rahtia ostivat kuljetusliikkeen osakkeet Suomen Yhdyspankilta ja nimi muutettiin Cargo Express Oy:ksi.
 Kun Matkahuolto myi osuutensa pois 1990, yrityksestä tuli osa ruotsalaista Speditor-ryhmää. Nykyisin Cargo Expressin toiminta on osa Saksan rautatieyhtiön omistamaa DB Schenker-konsernia.

Lähteet

Logistiikkayhtiöt
Suomalaiset liikenneyhtiöt
Rahtilentoyhtiöt
Lähettipalveluntarjoajat
Klonidiini

Klonidiini on keskushermoston kautta vaikuttava verenpainelääke. Se sitoutuu adrenergisiin reseptoreihin kuuluviin presynaptisiin alfa-2 reseptoreihin agonistina vähentäen muuten verenpainetta kohottavan sympaattisen hermoston aktiivisuutta. Sitä on saatavana tabletteina ja injektionesteenä hypertensiivisen kriisin hoitoon. Se ei auta kuitenkaan feokromosytoomassa.

Klonidiinia myydään Suomessa kauppanimellä Catapresan. Sivuvaikutukset ovat yleisiä ja niitä ovat muun muassa suun kuivuminen, huimaus ja väsymys. Sitä käytetään myös huume- ja tupakkavieroitukseen. Yhdysvalloissa se on myös 2010 hyväksytty lasten ADHD:n hoitoon pitkävaikutteisessa muodossa.

Katso myös 

 Guanfasiini – α2 agonisti
 Titsanidiini – α2 agonisti
 Medetomidiini – α2 agonisti
 Detomidiini – α2 agonisti
 Ksylatsiini – α2 agonisti

Lähteet

Aiheesta muualla 
PubChem: Clonidine 
Human Metabolome Database (HMDB): Clonidine 
DrugBank: Clonidine 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Clonidine 

Verenpainelääkkeet
ADHD:n hoito
Anksiolyytit
Yokosukan laivaston lentotekninen varikko

Yokosukan laivaston lentotekninen varikko () oli keisarillisen Keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien lentotekninen varikko, joka sijaitsi Yokosukassa.

Historia 
Lentovarikon juuret olivat lähelle Tokiota perustetun Yokosukan laivastontelakan perustamisessa vuonna 1869. Telakalla rakennettiin aluksia, korjattiin niitä ja huollettiin laivaston aluksia. Telakan alueella sijaitsi myös ammus- sekä tarvikevarastot. Kun Japanin laivasto osti ulkomailta lentokoneita erilaisiin testeihin, koneet toimitettiin telakalle. Telakalla lentokoneet purettiin kuljetuslaatikoista, kasattiin ja ulkomailla koulutetut laivaston koelentäjät testasivat lentokoneet.

Mikäli koelentojen aikana havaittiin puutteita telakalla pyrittiin ne korjaamaan. Tämän työn tekemiseksi perustettiin laivaston lentokonetehdas osaksi telakan torpedotehdasta toukokuussa 1913. Vuotta myöhemmin otettiin käyttöön ensimmäinen lyhenne Yokosho (Yokosuka Kaigun Kōshō eli Yokosukan laivastontelakka). Lentokonevarikko nimettiin uudelleen joulukuussa 1919 Kaigun Kōkū Shiken-sho eli Laivaston ilmailututkimusosastoksi ja edelleen huhtikuussa 1923 Kaigun Gijutsu Kenkyūsho eli Laivaston tekninen tutkimusinstituutti ja samalla se siirrettiin Tsukijiin. Tsukijin laitos tuhoutui vielä samana vuonna maanjäristyksessä.

Tutkimus aloitettiin 1924 uudelleen, jolloin useita uusia lentokoneita testattiin. Vasta perustetun laivaston esikunnan alaisuudessa perustettiin 1. huhtikuuta 1932 Kaigun Kokusho eli Laivaston lentovarikko Yokosukaan. Samalla lentovarikolle siirrettiin paljon rakentajia ja suunnittelijoita Hiron laivastontelakalta, jossa lentokoneiden suunnittelu ja valmistus päättyi.

Toisessa maailmansodassa lentovarikko suunnitteli laivaston ilmavoimille useita konetyyppejä, vaikka se itse valmisti vain joitakin malleja. Suunnitellut koneet valmistettiin Aichi Kokukilla, Watanabe Tekkojon terästehtaalla (vuodesta 1943 Kyūshū Hikōki Kabushiki-kaisha eli Kyushun lentokonetehdas) ja Hiron laivastontelakalla.

Yokosukan valmistamia koneita olivat:
torpedopommittajat: Yokosuka B3Y ja B4Y
syöksypommittajat: Yokosuka D2Y, D3Y, D4Y ja D5Y
meritiedustelukoneet: Yokosuka E1Y, E5Y, E6Y ja E7Y
lentoveneet: Yokosuka H5Y ja H7Y
koulukoneet: Yokosuka K1Y, K2Y, K4Y ja K5Y
kuljetuskoneet: Yokosuka L3Y
erikoiskoneet: Yokosuka MXY1, MXY2, MXY3, MXY5, MXY6, MXY7, MXY8, MXY9 ja MXY10
pommikoneet: Yokosuka P1Y
tiedustelukoneet: Yokosuka R2Y

Lähteet

Viitteet
SmartGuy

SmartGuy A/S on tanskalainen konserni, joka myy verkkokauppansa kautta vaatteita, kenkiä ja asusteita kahta nimeä käyttäen: SmartGuy ja STylePit. Pääkonttori ja -varasto sijaitsevat Tanskassa Jyderupissa, Holbæk.

Lähteet 
 StylePit:in kotisivut 

Tanskalaiset yritykset
Postimyynti
Könkköjoki

Könkköjoki sijaitsee Petäjäveden kunnassa. Se on suosittu kalastuspaikka. Kintausjärvien vedet laskevat Huhtiajärven kautta Könkköjokeen ja edelleen Karikkoselkään. Könkköjoki on vuolas, sillä pudotusta on 1,5 kilometrin matkalla 16 m. Joessa on viisi koskea: Könkön-, Pitkä-, Karikko-, Mylly- ja Sahakoski, joista kaksi alimmaista muodostavat yhtenäisen koskijakson. Kosket ovat kuohuvia varsinkin kevätaikaan.

Joki on muodostunut voimakkaasti mutkittelevaksi. Rannat ovat metsäiset, mutta rantapoluilla on helppo liikkua molemmin puolin uomaa. Vedenlaatu on hyvä. Metsistä ja soilta tuleva humus värjää veden lievästi ruskeaksi. Uomassa virtaa vettä keskimäärin 1,4 m³/s. Keväällä tai syystulvien aikaan vettä voi kulkea 4-7 m³/s, mutta toisaalta kuivina kesinä virtaama putoaa tasolle 0,2-0,4 m³/s.

Joen taimenkanta on luonnonvaraista. Lisäksi jokeen istutettiin Taivalkosken Ohtaojan kantaa olevia kaksivuotiaita taimenia vuonna 1961 ja myöhemmin 1960-luvulla emotaimenia. Muutaman kerran istutettiin pieniä määriä myös Rautalammin reitin kantaa olevia kaksivuotiaita taimenia. Nykyinen kanta lienee siten sekoitus keskisuomalaista ja Iijoen vesistön kantaa.

Jämsän reitin Kintauden haara, suluissa korkeus metreinä merenpinnan yläpuolella:

Ylä-Kintaus (154,5) → Ala-Kintaus (154,4) → Kipponen (151,3) → Rautajalka (128,1) → Huhtia–Pyhäjärvi (127,8) → Könkköjoki → Könkönkoski → Pitkäkoski → Karikkokoski → Myllykoski → Sahakoski → Jämsänvesi–Petäjävesi (111,1).

Lähteet 

Petäjäveden luonto
Keski-Suomen nähtävyydet
Suomen joet
Jämsän reitti
Kalastusalueet
Akseli Toivonen

Akseli Vilho Toivonen (6. huhtikuuta 1887 Hamina – 10. tammikuuta 1954) oli suomalainen arkkitehti. Hän valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1911. Hän oli keskeisessä osassa vuosina 1920–1925 rakennetun Helsingin Puu-Käpylän puutarhakaupunginosan suunnittelussa ja häntä kutsuttiinkin Käpylän keisariksi. Alueen rakennusten suunnittelutyöstä vastasi arkkitehti Martti Välikangas.  Toivonen suunnitteli standardoidut elementtirakenteet joiden avulla alueen puutalot voitiin pystyttää nopeasti. Toivonen toimi myös alueen rakennuttaneen Helsingin Kansanasunnot Oy:n taloudenhoitajana.

Töitä
 Haminan pursipaviljonki (1909)
 Haminan työväentalo (1912)
 Helsingin Puu-Käpylä (1920-1925)

Lähteet

Toivonen Akseli
Toivonen Akseli
Toivonen Akseli
Taistelu Australiasta

Taistelu Australiasta () on nimitys, jota ennen kaikkea 1990-luvun puolivälistä alkaen on käytetty Japanin Australiaa vastaan toisen maailmansodan aikana suuntaamista hyökkäyksistä. Nimitys korostaa japanilaisten maihinnousun vaaraa ja sen torjumista. Historioitsijat ovat kuitenkin kritisoineet nimitystä. Peter Stanleyn mukaan Japani hylkäsi jo alkuvuodesta 1942 suunnitelmat Australian valtaamisesta eivätkä Australian alueella tapahtuneet erilaiset sotatoimet liittyneet maihinnousupyrkimyksiin. Näin ollen mitään varsinaista ”taistelua Australiasta” ei Stanleyn mukaan käyty ja nimitys jättää varjoonsa osan australialaisten todellisesta osuudesta maailmanlaajuiseen sotaan.

Japanilaiset tekivät sodan aikana lukuisia lentopommituksia Australiaan muun muassa Darwiniin, Broomeen, pohjoiseen Queenslandiin ja Sydneyyn. Japanilaiset sukellusveneet upottivat lukuisia australialaisia rahtilaivoja, jotka huolsivat liittoutuneiden joukkoja. 19. tammikuuta 1944 pieni japanilainen tiedustelujoukko nousi maihin Kimberleyssä raportoidakseen mahdollisista liittoutuneiden tukikohdista alueella. Joukko palasi Timoriin 20. tammikuuta. Kyseiset joukot olivat ainoat japanilaiset, jotka nousivat maihin Australian maaperälle. Korallimeren taistelua on pidetty Australian aluevesillä käytynä meritaisteluna. Operaatio FS oli japanilaisten hylätty suunnitelma vallata Fidžin, Samoan ja Uuden-Kaledonian saaret ja nousta maihin Itä-Australiassa. Japanilaiset eivät lopulta koskaan tehneet maihinnousua Australiaan. 

Vuonna 2002 syyskuun 3. päivä nimettiin Australiassa ”Battle for Australia Dayksi”.

Lähteet 

Tyynenmeren sota toisessa maailmansodassa
Australian historia
Alex Lynn

Alexander ”Alex” George Lynn (s. 17. syyskuuta 1993 Lontoo) on brittiläinen moottoriurheilija. Hän kilpailee tällä hetkellä GP2-sarjassa.

Ura 

Lynn aloitti kilpauransa Karting-sarjoissa 11-vuotiaana. Vuonna 2008 hän sijoittui kuudenneksi Britannian KF2-luokassa. Vuonna 2009 Lynn ajoi Formula Renault UK Talvisarjassa sijoittuen kymmenenneksi. Vuonna 2010 Lynn kilpaili Formula Renault UK -sarjassa sijoittuen ensimmäisenä vuonna sarjan kymmennenneksi. Samana vuonna hän ajoi jälleen Talvisarjassa onnistuen voittamaan sarjan mestaruuden. Vuonna 2011 Lynn jatkoi Formula Renault UK -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. 

Vuonna 2012 Lynn siirtyi kilpailemaan Britannian Formula 3 -sarjaan voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjan loppupisteissä neljänneksi. Samana vuonna hän osallistui Formula 3 Masters -kilpailuun sijoittuen seitsemänneksi ja Macaon Grand Prix -kilpailuun sijoittuen kolmanneksi. Vuonna 2013 Lynn ajoi Euroopan Formula 3 -sarjassa sijoittuen kolmanneksi. Samana vuonna hän sijoittui Toyota Racing Series -sarjassa toiseksi. Vuoden lopussa hän ajoi voittoon arvostetussa Macaon GP:ssä. Vuonna 2014 Lynn kilpaili GP3-sarjassa ajaen Carlin-tallin autolla. Hän saavutti kauden aikana kolme voittoa, kahdeksan palkintosijaa ja kaksi paalupaikkaa voittaen sarjan mestaruuden. 

Vuonna 2015 Lynn siirtyi GP2-sarjaan menestyneeseen DAMS-talliin. Hän otti ensimmäisen GP2-voittonsa Espanjan sprinttikilpailusta. Lynn voitti myös Unkarin pitkän kilpailun startattuaan paalupaikalta. Hän saavutti kauden aikana kaksi voittoa, kaksi paalupaikkaa ja neljä palkintosijaa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuonna 2016 Lynn jatkaa toisen kauden GP2:ssa.

Formula 1 -ura 
Vuodet 2013-2014 Lynn kuului Red Bullin nuorten kuljettajien kehitysohjelmaan. Tammikuussa 2015 Lynn kiinnitettiin Williamsin F1-tallin kehityskuljettajaksi.

GP3-tulokset

GP2-tulokset

Lähteet

Brittiläiset autourheilijat
Formula E -kuljettajat
GP2-kuljettajat
GP3-kuljettajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Beau Bennett

Beau Bennett (s. 27. marraskuuta 1991 Gardena, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa KHL-seura Dinamo Minskiä. Pittsburgh Penguins varasi Bennettin 20. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2010.

Ura
Bennett pelasi kauden 2009–2010 BCHL:n Penticton Veesissa voittaen sarjan pistepörssin 120 pisteellä, joista 41 oli maaleja ja 79 syöttöjä. Mark Zengerle sai kasaan saman verran pisteitä, mutta hänellä oli vähemmän maaleja. Joukkuekaveri Denver Manderson oli pistepörssin kolmas 113 pisteellä. Vuodet 2010–2012 Bennett edusti NCAA:n Denverin yliopistoa. Ensimmäisellä kaudellaan hän oli joukkueen sisäisen pistepörssin kahdeksas 25 pisteellä ja toisella kaudellaan kymmenes 13 pisteellä pelattuaan vain 10 ottelua, kunnes loukkasi ranteensa.

Bennett siirtyi kaudeksi 2012–2013 hänet vuonna 2010 NHL:ään varanneeseen Pittsburgh Penguinsiin, mutta pelasi alkukauden NHL:n ollessa työsulussa AHL:n Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Työsulun päätyttyä hän debytoi NHL:ssä 15. helmikuuta 2013 Winnipeg Jetsiä vastaan. Ensimmäisen NHL-maalinsa Bennett teki 24. helmikuuta 2013 Tampa Bay Lightningia vastaan.

Tilastot

Muuta
Beaun isoveli Wade (s. 1990) pelaa myös jääkiekkoa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.

Lähteet
 
 
 Beau Bennett NHL.comissa 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Pittsburgh Penguinsin varaamat pelaajat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Enfidha – Hammametin kansainvälinen lentoasema

Enfidha-Hammamet kansainvälinen lentoasema  on lentokenttä Enfidhassa, noin 40 kilometriä lounaaseen Hammametin kaupungista.

Rakennus alkoi vuonna 2007 ja lentokenttä avauttiin ensimmäisen kerran joulukuussa 2009, joista ensimmäinen lento 4. joulukuuta 2009. Rakennuskustannuksiksi kerrottiin 436 miljoonaa Euroa.

Enfidhan lentoasemaa alun perin suunniteltiin toiseksi Tunisair -yhtiön solmukohdaksi mutta lentoyhtiön mukaan kenttää käytetään vain satunnaisiin tilauslentoihin. Lentokenttää käyttävät lähinnä eurooppalaiset lentoyhtiöt tuodessaan matkailijoita Tunisian rantalomakohteisiin.

Lentokenttä alun perin nimettään edellisen Tunisian presentin, Zine El Abidine Ben Alin mukaan. Tammikuussa 2011 presidentin lähdettyä levottomuuksia maanpakoon hänen kuvansa poistettiin lentokentän rakennuksista. Uusi nimi on Enfidha-Hammamet kansainvälinen lentoasema.

Historia
Lentoaseman rakennusprojekti alkoi heinäkuussa 2007, rakennuttajana TAV Airports joka oli jättänyt tarjouksensa 2004.

Lentoasema aloitti toimintansa marraskuussa 2009.

Lähteet

External links
Official site
Overview chart of Enfidha Airport
Tunisian Civil Aviation Office: information on Enfidha Airport

Tunisian lentoasemat
Linko (täsmennyssivu)

Linko merkitsee seuraavia:

 linko, primitiivinen heittoase
 linko eli sentrifugi

Sukunimi
 Erkki Linko (1893–1966), Radio-orkesterin perustaja ja kapellimestari
 Ernst Linko, alk. Lindroth (1864–1928), kuoronjohtaja
 Ernst Linko (1889–1960), pianisti, säveltäjä
 Ilpo Linko (s. 1937), yritysjohtaja
 Lahja Linko (1890–1966), oopperalaulaja, laulunopettaja
 Liisa Linko-Malmio (1917–2017), oopperalaulaja ja laulunopettaja
 Matti Linko (s. 1932), elintarviketeknologian professori
 Pekka Linko (1930–2015), kemisti, professori
 Reino Linko (1926–2012), elintarvikekemisti, professori
 Yrjö Linko, (1885–1934), voimistelun olympiamitalisti

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Emmelie de Forest

Emmelie Charlotte-Victoria de Forest (s. 28. helmikuuta 1993 Randers, Tanska) on tanskalainen laulaja, joka voitti vuoden 2013 Eurovision laulukilpailun kappaleella ”Only Teardrops”.

Lapsuus 
De Forest syntyi Randersissa tanskalaiselle äidille ja ruotsalaiselle isälle helmikuussa 1993. Vanhemmat erosivat hänen varhaislapsuudessaan ja hän kasvoi äitinsä huostassa Mariagerissa. Äiti ja tytär lauloivat yhdessä gospelkuoroissa. Isä kuoli vuonna 2010.

14-vuotiaana de Forest aloitti yhteistyön Fraser Neillin, Tanskassa asuvan skotlantilaisen folkmuusikon, kanssa. He keikkailivat yhdessä, kunnes De Forest lähti 18-vuotiaana Kööpenhaminaan opiskelemaan Complete Voice Institutessa.

Ura 
De Forest pääsi osallistumaan Eurovision laulukilpailuun voitettuaan Tanskan kansallisen karsinnan, Melodi Grand Prix’n, 50 prosentilla finaalin puhelinäänistä. Hänen edustuskappaleensa ”Only Teardropsin” ovat kirjoittaneet Lise Cabble, Julia Fabrin Jakobsen ja Thomas Stengaard.

De Forest oli yksi Eurovision laulukilpailun ennakkosuosikeista ja voitti finaalin 18. toukokuuta 2013 281 pisteellä, 47 pistettä toiseksi tulleen Azerbaidžanin Fərid Məmmədovin edellä.

De Forestin esikoisalbumi, ”Only Teardrops” -kappaleen mukaan nimetty Only Teardrops, julkaistiin Tanskassa 6. toukokuuta 2013.

Kuninkaalliset juuret? 
Sukutarinan mukaan de Forestin isänisä olisi ollut Britannian kuninkaan Edvard VII:n ja itävaltalaisen prinsessan avioton lapsi, mikä tekisi de Forestista kuningatar Viktorian lapsenlapsenlapsen. Tarinaa käytettiin Melodi Grand Prix’n aikana de Forestin esittelyissä ja siitä uutisoitiin laajalti hänen tultua valituksi euroviisuehdokkaaksi. Tarinan todenperäisyys asetettiin kuitenkin kyseenalaiseksi ja DR päätti huhtikuussa 2013, ettei se enää käyttäisi teemaa ehdokkaansa markkinoinnissa.

Diskografia

Albumit

Singlet

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tanskalaiset laulajat
Tanskan euroviisuedustajat
Euroviisuvoittajat
Vuoden 2013 euroviisuedustajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Laitteistokiihdytys

Tietotekniikassa laitteistokiihdytyksellä tarkoitetaan jonkin toiminnon suorittamista erikoiskomponentilla tavallisen yleissuorittimen sijaan, koska tarkoitukseen suoritettu erikoiskomponentti on nopeampi kuin tavallinen suoritin. Esimerkiksi nykyään tietokoneen tuottaman 3D-grafiikan lasketaan käytetään erillistä grafiikkasuoritinta tietokoneen pääsuorittimen sijaan.

Tietokonetekniikka
Pellonpuiston peruskoulu

Pellonpuiston peruskoulu on Huittisten kaupungissa toimiva 7–9 luokkalaisille tarkoitettu oppilaitos. Opettajia koulussa on 31, joista musiikin ja liikunnan opettajat opettavat myös lukiossa. Koulun rehtorina tällä hetkellä toimii Mari Maine. Koulussa toimii myös muuta henkilökuntaa: neljä koulunkäyntiohjaajaa, kolme laitoshuoltajaa, kokki, kaksi ravitsemustyöntekijää, ravitsemustyönjohtaja, kiinteistönhoitaja, koulusihteeri, koulukuraattori sekä terveydenhoitaja. Oppilaita koulussa on 336. Jo ennen kuntaliitosta Pellonpuiston koulu toimi Huittisten ja Vampulan kuntien yhteisenä yläkouluna.

Rakennus  
Koulurakennus on saatu valmiiksi vuonna 1968, mutta sen jälkeen sitä on saneerattu.  Koulu koostuu kahdesta rakennuksesta A -ja B-puolesta. A-puolen remontti valmistui vuonna 2005 ja B-puoli vuonna 2008. Pellonpuistolla ja Lauttakylän lukiolla on myös yhteisiä luokkia lukion tiloissa. Muun muassa liikuntatunteja pidetään lukion liikuntasalissa, uimahallissa, liikuntahalli Tahto-areenalla sekä urheilukentällä ja jäähallissa. Juhlat pidetään useasti Risto Ryti -salissa Huittisten ammatti ja yrittäjä opistolla.

Opetus 
7. luokalla 30 h pakollisia aineita ja 2 h valinnaista saksaa.
8. luokalla 24 h pakollisia ja 6 h valinnaisia aineita. 
9. luokalla 23 h pakollisia ja 7 h valinnaisia aineita.
Jatkokoulutuspaikka kaikille

Valinnaisaineet 
Pellonpuistossa, niin kuin muissakin kouluissa, on mahdollista valita kieliä sekä muita valinnaisaineita 8- ja 9-luokille.
Kielivalinnat: Kaikki lukevat pakollisena englantia ja ruotsia. Vapaaehtoisena kielenä Pellonpuistossa saa valita ruotsin, saksan, ranskan, venäjän tai espanjan. Muut valinnat: liikunta, musiikki, tekninen - tai tekstiilikäsityö, kuvaamataito, kotitalous, lakitieto, sisustuskurssi, digikuvaus, logiikkapelit, mahdollisuus opiskella kotitaloutta ruotsiksi tai englanniksi.

Comenius-hanke 
Comenius on EU:n rahoittama hanke, joka on suunnattu nuorille poistamaan ennakkoluuloja. Se opettaa nuorille myös kansainvälisyyttä. Hanke käynnistyi Pellonpuiston koulussa syksyllä 2010 ja ryhmässä työskenteli 20 oppilasta. Pellonpuiston koulun yhteistyömaat ovat Niegowa (Puola), Budapest (Unkari), Ceuta (Espanja), Trnava (Slovakia) ja Aydin (Turkki).

Aiheesta muualla 
Koulu Huittisten nettisivuilla

Suomen peruskoulut
Huittisten oppilaitokset
Kuurojen kansanopisto

Kuurojen kansanopisto on Kuurojen Liiton vuonna 1987 perustama kansanopisto. Se toimii Valkeassa talossa Helsingissä. Opistossa pääsee kosketuksiin viittomakieliseen yhteisöön ja kulttuuriin. Opiston tarjoama viittomakielinen oppimisympäristö on ainoa laatuaan Suomessa. Kuurojen kansanopisto järjestää viittomakielistä koulutusta kuuroille ja viittomakielen sekä tukiviittomien kursseja kuuleville. 

Se toimii samassa talossa, jossa toimii useita kuulovamma-alan järjestöjä sekä Humanistisen ammattikorkeakoulun viittomakielen tulkkikoulutus.

Opiskelu 
Kuurojen kansanopistossa voi opiskella joko päätoimisesti tai lyhytkursseilla. 

Päätoimista opiskelua edellyttäviä linjoja ovat kuuroille maahanmuuttajille suunnattu kaksivuotinen maahanmuuttajalinja ja kuuleville suunnattu vuoden kestävä viittomakielen linja.

Viittomakielisten lyhytkurssien aiheet vaihtelevat vuosittain, koska Kuurojen kansanopisto pyrkii vastaamaan sille tehtyihin kurssitoiveisiin. Lyhytkurssien osalta tehdään kiinteää yhteistyötä valtakunnallisen Kuurojen Liiton ja alueellisten kuurojen yhdistysten kanssa. 

Kuuleville suunnattuja viittomakielen ja tukiviittomien lyhytkursseja on vuosittain useita. Niiden kesto vaihtelee yhdeksän viikon mittaisesta päätoimista opiskelua edellyttävästä viittomakielen opiskelusta yhden viikonlopun mittaisiin tukiviittomakursseihin.

Kuurojen kansanopistossa voi opiskella sekä avoimen yliopiston että avoimen ammattikorkeakoulun opintoja, joista osan voi suorittaa monimuoto-opiskeluna. Opiskelijan on mahdollista koota kansanopiston opintotarjonnasta omia tarpeitaan vastaava paketti, joka oikeuttaa Kelan opintotukeen ja on mahdollista suorittaa osittain monimuotona.   

Opistossa voi myös majoittua.

Aiheesta muualla 
 Kuurojenkansanopisto.fi
 Kuurojen liitto
 Valkea talo

Helsingin oppilaitokset
Suomen kansanopistot
Viittomakieli
Bottega

Bottega () on alun perin puoti tai taiteilijan työpaja, ateljee. Se omistettiin erityisesti apulaisille ja opiskelijoille, jotka työstivät mestarilta tilattua ja joskus hänen signeeraamaansa työtä.

Sana liittyy keskeisesti renessanssin taiteeseen, jonka lisäksi bottega tarkoittaa nykyisin kauppaa tai kauppaketjua, jossa myydään nahka- tai muita käsityöesineitä, jotka ovat tavallisesti ylellisyystuotteita. Tällaisia ovat esimerkiksi Bottega Veneta tai Bottega Verde.

Renessanssin taiteilijoiden koulutuspaikka 

Bottegassa apulaiset ja oppilaat saattoivat työskennellä mestarin kanssa ja omaksua hänen työtapojaan tullakseen taiteilijoiksi, kuten taidehistoriassa kerrotaan. Kuuluisia ovat olleet esimerkiksi Ghirlandaion bottega, jossa Michelangelo oppi taiteen tekemisen, tai Peruginon bottega, josta Rafael kehittyi ja Verrocchion bottega, josta Leonardo sai alkunsa.

Noin vuonna 1460 Firenzessä oli 40 mestarin bottegaa. Tämä viittaa siihen, että ateljeessaan yksin työskentelevä yksi taiteilija oli silloin tuntematon asia. Renessanssiajan bottegoissa opiskelijoiden oli aloitettava alusta, ja edettävä alhaalta ylöspäin ansaitaakseen taiteilijan tai mestarin tittelin. Bottegat olivat tavallisesti rakennuksen ensimmäisessä kerroksessa, yhdistettynä liikkeenomaistajan taloon. Monet bottegat erikoistuivat johonkin taiteen tekemisen lajiin, esimerkiksi Firenzen Della Robbian bottega valmisti vain monivärisiä, lasitettuja saviesineitä, kun taas Benintendi bottegassa opetettiin vahatyön taitoja. Näin bottega saattoi saavuttaa melko korkean teknisen tason. Ammatti jatkui usein suvun piirissä, joka takasi paremmin ammattisalaisuuksien säilymisen.

Katso myös 
Ateljee

Lähteet 

Renessanssin taide
Taidehistorian käsitteet
Tilat
Kuriilien maihinnousu

Kuriilien maihinnousu oli Neuvostoliiton ja Japanin välinen taistelu Kuriileista toisen maailmansodan loppupuolella. Taistelut alkoivat 18. elokuuta ja päättyivät saaria puolustaneiden japanilaisten antautumiseen 1. syyskuuta. Loput saarista antautuivat neuvostojoukoille Shumshun taistelun jälkeen 23. elokuuta yksi toisensa jälkeen. Japani antautui liittoutuneille virallisesti seuraavana päivänä saarten valtauksen jälkeen. Saarilla käydyt taistelut olivat toisen maailmansodan viimeisiä taisteluja Aasiassa ja olivat osa operaatiota taistelu Mantšuriasta.

Toisen maailmansodan taistelut
Kuriilit
Neuvostoliiton taistelut
Japanin taistelut
Taistelu Mantšuriasta
1945