joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Aurubis Finland

Aurubis Finland Oy on suomalainen yritys. Sen tuotantolaitokset sijaitsevat Porissa Kupariteollisuuspuistossa. Sen toiminta on ollut aiemmin osa Outokumpu Oy:tä. Aurubis Finland Oy syntyi vuonna 2011 liiketoimintakaupalla, jolla Luvatan kuparisulaton kuilu-uuni sekä kuparivalssaamo siirtyivät Luvatalta saksalaiselle Aurubis AG -konsernille. Aurubis Finland on konsernin omistama tytäryhtiö.

Valssattujen tuotteiden ohella Aurubis Finland Oy toimittaa raaka-aineita Cupori Oy:lle sekä ostaa Luvatalta valssattujen tuotteiden valuaihioita ja myy takaisin valssattuja tuotteita. Päätuotteita ovat valssatut kuparituotteet teollisille asiakkaille ja arkkitehtuurituotteet mm. rakennusten julkisivuihin. Yhtiö on erikoistunut puhtaisiin kuparilajeihin.

Liikevaihto on 300 M€ ja siitä vientiin menee noin 60 %. Tuotetusta lisäarvosta viennin osuus on kuitenkin 85%. Päämarkkina-alue on Eurooppa. Yritys myy myös merkittäviä määriä tuotteitaan Amerikkaan ja Aasiaan. Henkilöstön määrä on 240. Pääkilpailijat ovat saksalaiset MKM- ja KME- konsernit sekä Revere USA:ssa. Pääsy markkinoille on turvattu Aurubis AG -konserniin kuuluvien neljän tehtaan yhteisellä myyntiorganisaatiolla.

Suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt
Vladimir Makei

Vladimir Vladimirovitš Makei (, ; s. 1958 Hrodnan alue) on valkovenäläinen diplomaatti ja poliitikko.

Makei valmistui Minskin vieraiden kielten pedagogisesta valtioninstituutista vuonna 1980 ja siirtyi palvelukseen Neuvostoliiton, sitten Valko-Venäjän armeijassa. Hän on sotilasarvoltaan eversti. Makei valmistui Itävallan ulkoministeriön diplomaattisesta akatemiasta vuonna 1993. Hän aloitti toimintansa Valko-Venäjän ulkoministerinä 20. elokuuta 2012. Tätä ennen hän oli toiminut muun muassa Valko-Venäjän edustajana Euroopan neuvostossa 1996–1999, Valko-Venäjän presidentin avustajana 2000–2008 ja presidentin hallintopäällikkönä 2008–2012.

Makei on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Hän osaa englantia ja saksaa.

Lähteet 

Valkovenäläiset poliitikot
Ulkoministerit
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Baštanka

Baštanka () on kaupunki ja Baštankan piirin (136 739 as., 2021) hallinnollinen keskus Ukrainan eteläisen Mykolajivin alueen itäosassa. Kaupungissa on vuoden 2021 alun arvion mukaan 12 327 asukasta. Kaupungista on 66 kilometriä lounaassa sijaitsevaan aluekeskus Mykolajiviin, ja noin 108 kilometriä koillisessa sijaitsevaan Kryvyi Rihiin. Baštankasta on lähimmälle rautatieasemalle (Javkino) 11 kilometriä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Baštanka: sääennuste  (meteo.gov.ua)

Baštankan piiri
Mykolajivin alueen kaupungit
Varva

Varva () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Varva on osa Prylukyn piiriä. Vuoden 2021 alussa Varvan taajamassa arvioitiin asuvan 7 689 henkeä.

Kuvagalleria

Lähteet 

Tšernihivin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Prylukyn piiri
Dihtjari

Dihtjari () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Dihtjari on osa Prylukyn piiriä. Vuoden 2021 alussa Dihtjari taajamassa arvioitiin asuvan 1 181 henkeä.

Kuvagalleria

Lähteet 

Tšernihivin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Prylukyn piiri
Bartholomäus Ringwaldt

Bartholomaeus Ringwaldt (28. marraskuuta 1532 Frankfurt an der Oder, Saksa – 1599, Langenfeld, Brandenburg, Saksa) oli saksalainen luterilainen pappi, runoilija ja virsirunoilija.

Ringwaldt vihittiin papiksei 1577 ja toimi pappina Langenfeldtissä.

Hän on kirjoittanut laajan opetusrunon "Die lauter Wahrheit" (Puhdas totuus) ja sitäkin merkittävämän runoleman "Christliche Warnung des treuen Eckart" 1590 (Uskollisen Eckartin kristillinen varoitus). Se kertoo Danten Jumalaisen näytelmän tavoin, mitä hurskas mies näki vaelluksellaan läpi helvetin ja taivaan. Kirja oli aikanaan suosittu, ennen vuotta 1700 siitä oli otettu 34 painosta.

Ringwaldt oli aikakautensa merkittäviä virsirunoilijoita, hän on kirjoittanut ainakin 165 virttä. 59 hänen virttään julkaisitiin Hallessa 1858. Johann Sebastian Bach on käyttänyt hänen kirjoittamiaan virsiä kanteeteissaann, mm. BWV 113, BWV 131, BWV 166, BWV 168; BWV 307; BWV 334.

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on kaksi Ringwaldin virttä:

Keskiaikaisen Dies irae, dies illa sekvenssin pohjalta saksalainen Joachim Magdeburg on kirjoittanut virren vuonna 1565 jonka Ringwaldt 1586 muotili uudelleen virreksi "Es ist gewißlich an der Zeit" . Se on suomennettu vuoden 1701 virsikirjaan ja on vuoden 1986 virsikirjassa virsi 155 "Jo Herran päivä läsnä on". Virren tekstin on uudistanut komitea 1937 ja sen sävelmänä on Heikki Klemetin koraali vuodelta 1905.

Virsi 278 "Oi armon lähde ainoa" (Herr Jesu Christ, du höchstes Gut, 1588). Se on suomennettu virsikirjaan 1685. Teksti on uudistettu 1937 ja 1984 (Niilo Rauhala). Virren sävelmä on saksalainen koraali vuodelta 1562.

Ruotsin kirkon virsikirjassa sekvenssi "Dies irae" on virsi 634. Siinä sekvenssi ja Joachim Magdeburgin ja Ringwaldin virsi "On Herran päivä koittava" vuorottelee siten, että kaksi kuoroa laulaa vuorotellen sekvenssiä "Koittaa päivä vihan ajan " ja seurakunta yhtyy kuoron säkeistöjen lomassa virren säkeistöihin. Sekä sekvenssin ja virren on uudelleen kääntänyt Pekka Kivekäs 1998. Virren sävelmä on saksalainen koraali vuodelta 1533.

Lähteet 

Saksalaiset papit
Saksalaiset virsirunoilijat
Vuonna 1532 syntyneet
Vuonna 1599 kuolleet
Družba (Ukraina)

Družba () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Družba on osa Prylukyn piiriä. Vuoden 2021 alussa Družban taajamassa arvioitiin asuvan 952 henkeä.

Lähteet 

Tšernihivin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Prylukyn piiri
Ladan

Ladan () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Ladan on osa Prylukyn piiriä. Vuoden 2021 alussa Ladanin taajamassa arvioitiin asuvan 5 804 henkeä.

Kuvagalleria

Lähteet 

Tšernihivin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Prylukyn piiri
Lynovytsja

Lynovytsja () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Lynovytsja on osa Prylukyn piiriä. Vuoden 2021 alussa Lynovytsjan taajamassa arvioitiin asuvan 2 640 henkeä.

Kuvagalleria

Lähteet 

Tšernihivin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Prylukyn piiri
Eemeli Hakoköngäs

Eemeli Hakoköngäs on suomalainen sosiaalipsykologi ja historioitsija. Hakoköngäs väitteli tohtoriksi valtiotieteellisessä tiedekunnassa Helsingin yliopistossa vuonna 2017. Hän on työskennellyt vuodesta 2019 sosiaalipsykologian yliopistonlehtorina Itä-Suomen yliopistossa Kuopiossa. Hakoköngäs on sosiaalipsykologian dosentti Helsingin yliopistossa. Hänen tutkimusaiheensa käsittelevät historian politiikkaa, poliittista psykologiaa sekä visuaalista sosiaalipsykologiaa. Hän on soveltanut tutkimuksissaan erityisesti Serge Moscoviciin kehittämää sosiaalisten representaatioiden teoriaa sekä Michael Billigin retorista sosiaalipsykologiaa. Hänelle on myönnetty Tervola-mitali 2017.

Tieteellisten tutkimusten ohella Hakoköngäs on kirjoittanut tai toimittanut paikallis- ja järjestöhistorioita.

Julkaisuja 
 Hakoköngäs, E. (2017). Visual Collective Memory: A Social Representations Approach. Väitöskirja. Valtiotieteellisen tiedekunnan julkaisuja: 54. Helsingin yliopisto: Helsinki.
 Hakoköngäs, E., Kleemola, O., Sakki, I. & Kivioja, V. (2021). War in Images: Visual Narratives of Finnish Civil War in History Textbooks. Memory Studies, 14, 1002-1017. https://doi.org/10.1177%2F1750698020959812
 Hakoköngäs, E. & Martikainen, J. (2021). Visuaaliset menetelmät arkiajattelun tutkimuksessa. Teoksessa S. Ryynänen & A. Rannikko (toim.) Tutkiva mielikuvitus: Luovat, osallistuvat ja toiminnalliset tutkimusmenetelmät yhteiskuntatieteissä (ss. 82–99). Helsinki: Gaudeamus.
 Hakoköngäs, E., Halmesvaara, O. & Sakki, I. (2020). Persuasion Through Bitter Humour: Multimodal Discourse Analysis of Rhetoric in Internet Memes of Two Far-Right Groups in Finland. Social Media + Society. https://doi.org/10.1177%2F2056305120921575
 Hakoköngäs, E. (2020). Sukupolvien ketjussa: Eläkeliiton historia. Maahenki: Helsinki.
 Hakoköngäs, E. (toim.) (2017). Kahen puolen Kemijokea: Tervolan kunnan historia. Tervolan kunta: Tervola.

Lähteet 

Suomalaiset sosiaalipsykologit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Viktor Neborak

Viktor Neborak () (s. 9. toukokuuta 1961 Ivano-Frankivsk, Javorivin piiri, Lvivin alue, Ukraina) on ukrainalainen kirjailija, kääntäjä, kriitikko ja kirjallisuudentutkija.

Neborak valmistui Lvivin yliopistosta 1983 pääaineenaan ukrainan kieli ja väitteli 1989 tohtoriksi. Hän on työskennellyt vuodesta 2009 vanhempana tutkijana Ukrainan tiedeakatemian Ivan Franko -instituutissa. Hän on glasnostin ja itsenäisen Ukrainan alkuaikojen visimdesiatnyky-sukupolven keskeinen edustaja. Hänen rooliaan edisti jäsenyys Bu-Ba-Bu-runoilijaryhmässä. Yhdessä Juri Andruhovytšin ja Oleksandr Irvanetsin kanssa hän elvytti ukrainalaisen kirjallisuuden. Ryhmä pyrki myös torjumaan tiettyjen kansallismielisten ahtaan näkemyksen ukrainalaisesta kulttuurista. Hän käynnisti ja johti 1990-luvulla kulttuuritapahtumaa Tretie Tysiatšolittia ('Kolmas vuosituhat'), jossa järjestettiin ukrainalaisten kirjailijoiden lukutapahtumia ja haastatteluja.

Neborakin esikoiskokoelma Burštynovyi tšas (Бурштиновий час) ilmestyi 1987. Oman äänensä hän kuitenkin löysi toisessa kokoelmassa Litaiuša holova (Літаюча голова)(1990). Myöhemmissä kokoelmissa hän on toisinaan poikennut tästä tyylillisesti. Sittemmin hän etääntyi Lvivin boheemimaailmasta. Hän asui jonkin aikaa Donbasissa ja on muistelmissaan kirjoittanut tästä vaiheesta. Hän kuului kirjailijaryhmään Psy Sviatoho Jura (Pyhän Yrjön koirat) ja on ukrainalaisten kirjailijaliittojen jäsen.

Suomennettu runo 
 Kahvi, teoksessa: Kadonnutta kahvilaa etsimässä, toim. Eero Balk ja Tapani Kärkkäinen. Helsinki: Otava 2000 ISBN 951-1-15972-0

Lähteet

Ukrainalaiset kirjailijat
Ukrainalaiset kriitikot
Ukrainalaiset kääntäjät
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Dufva i Finland

Dufva (Ruotsin ritarihuoneen kirjoissa Dufva i Finland) oli keskiajalta lähtöisin ollut suomalainen aatelissuku. 

Suvun kantaisä, Olavi Pentinpoika, mainitaan Eerik Pommerilaisen aateloimaksi vuonna 1413, ja hän omisti Munkbyn Porvoon pitäjässä, joka sitten vuosisatoja oli suvun kotikartanona.

Olavi Pentinpojan jälkeläiset viidennessä polvessa olivat Olavi Pentinpoika Dufva (k. 1632), joka Sigismundin puoluelaisena pakeni Puolaan, mutta sittemmin sai luvan palata, sekä tämän veli Pietari Dufva, kirjoitettu Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1625, ”jumalaton hulttio”, joka vuonna 1635 tappoi Ernst Creutzin. Suku sammui vuoden 1747 jälkeen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Dufva i Finland nr 95 - Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor 

Porvoon historia
Suomalaiset aatelissuvut
Ruotsin aateli
Maustetytöt X Agents

Maustetytöt X Agents on Maustetyttöjen ja Agentsin yhteistyönä tehty EP-levy, joka julkaistiin 22. huhtikuuta 2022.

Kappaleet 
A-puoli
 
 
B-puoli

Arvostelut 
 Helsingin Sanomat: 
 Kaleva: 
 Kulttuuritoimitus:

Lähteet 

Maustetyttöjen albumit
Agentsin albumit
Vuoden 2022 EP:t
Ukrainan ulkoministeriö

Ukrainan ulkoministeriö () on Ukrainan hallituksen alainen ministeriö, jonka vastuulla on maan ulkopolitiikka.

Maaliskuusta 2020 lähtien ulkoministerinä on toiminut Dmytro Kuleba.

Nykymuodossaan ministeriö perustettiin vuonna 1917, jolloin se edusti Ukrainan kansantasavaltaa. Ensimmäisenä ulkoministerinä toimi Oleksandr Šulhyn. Ministeriön työntekijöiden määrä on ollut hieman yli 2000.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ulkoministeriön kotisivut 

Ulkoministeriöt
Ukrainan ulkopolitiikka
Friedrich Layriz

Friedrich Layriz ( 30. tammikuuta 1808, Nemmersdorf, Franken, Saksa – 18. maaliskuuta 1859 Unterschwaningen, Saksa) oli saksalainen luterilainen pappi, virsirunoilija ja hymnologi. 

Layriz opiskeli Leipizigin yliopistossa, jossa hän suoritti filosofian tohtorin tutkinnon vuonna 1829 sekä Erlangenin yliopistoissa, jossa hän opiskeli teologiaa vuodesta 1833. Vuosina 1837–1842 hän toimi pappina Hirschlachissa, Merkendorfissa sekä Bayreuthissa, kunnes hänet siirrettiin papiksi Unterschwaningeen erään virkaveljensä kanssa käydyn kirjallisen riidan seurauksena. 

Layriz kokosi valistuksen aikaa edeltäneen ajan virsien rytmillisiä sävelmiä sekä luterilaisia koraaleja, jotka olivat jääneet unohduksiin. Työllään hän vaikutti virsikirjojen valmisteluun erityisesti Baijerissa sekä saksankielisissä luterilaisissa seurakunnissa Pohjois Amerikassa. Hänen julkaisemansa koraalikirjat eivät olleet historialliskriittisiä, vaan enemmänkin käyttökirjoja. Hän tutki muös reformaation ajan jumalanpalvelusta ja vaikutti liturgian ja diakonissalaitoksen perustajan, Wilhelm Löhen näkemyksiin jumalanpalveluselämästä.

Hänen julkaisemaan teoksia olivat mm: "CXVII Geistliche Melodien: meist aus dem 16. und 17. Jahrhundert" (1839), "Kern des deutschen Kirchenlieds von Luther bis auf Gellert" (1844) ja "Die Liturgie eines vollständigen Hauptgottesdienstes nach lutherischem Typus" (1855).

Hän julkaisi kirjassaan "Kern des deutschen Kirchenlieder" joululaulun "Es ist ein Ros entsprungen" ja kirjoitti siihen kolme lisäsäkeistöä, joista kaksi on säilynyt käytössä. Virsi on mm. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 23 "On ruusu Iisain juuren". (Säkeistöt 1–2 saksalaisen munkki Conraduksen rukouskirjassa (1587–1588), säkeistöt 3–4 Fridrich Layriz (1844). Suom. Nestor Järvinen (1871), uud. Anna-Maija Raittila (1979)).

Lähteet 

 Saksalaiset virsirunoilijat
 Vuonna 1808 syntyneet
 Vuonna 1859 kuolleet
 Saksalaiset papit 

 Saksalaiset henkilöt
Lanzo Torinese

Lanzo Torinese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 4 917 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
PutinTeam

PutinTeam on venäläisen jääkiekkoilija Aleksandr Ovetškinin perustama sosiaalinen liike, joka on perustettu presidentti  Vladimir Putinin tukemiseksi. Liikkeeseen kuuluu venäläisiä nuorehkoja vaikuttajia eri elämänaloilta urheilusta musiikkiin. Ainakin seuraavat henkilöt ovat Ovechkinin lisäksi mukana liikkeessä: Jevgeni Malkin, Jelena Isinbajeva, Sergei Karjakin, Sergei Tetjuhin, Nikolai Rastorgujev, Polina Gagarina, Dima Bilan, Ilja Kovaltšuk, Njuša, Andrei Merzlikin, Pavel Bure, Jevgeni Plušenko, Nikolai Baskov, Sergei Krikaljov, Mihail Galustjan, Aleksandr Legkov, Anton Šipulin, Ivan Tšerezov, Aleksandr Karelin.

Lähteet 

Vladimir Putin
Ållongren i Finland

Ollongren tai Ållongren on suomalainen aatelissuku, jonka esi-isä Olavi, Pepotin omistaja Porvoon pitäjässä, eli 1400-luvun keskivaiheilla; Niilo Olavinpoika mainitaan sitten 1480 Porvoon pitäjän nimismiehenä. Tämän pojanpoika Niilo Pietarinpoika on 1553-55 Porvoon läänin voutina, mutta häntä syytetään monista väärinkäytöksistä, niinkuin nimismiesvirkojen myynnistä, verojen kannosta suuremmilla ja suorituksesta pienemmillä puntareilla y.m, sekä tuomitaan linnaoikeudessa Turussa "kuninkaallisen majesteetin varkaana" hengiltä joulukuussa 1556. Tuomiota ei kuitenkaan näy pannun täytäntöön, koska Ollongren senkin jälkeen mainitaan, vaan nähtävästi hän on omaisuudellaan saanut ostaa henkensä. Hänen
samanniminen pojanpoikansa, joka naimisensa kautta oli tullut Haikon herraksi, kirjoitettiin 1625 suvun puolesta Ruotsin ritarihuoneeseen, jolloin hän vaakunastaan sai nimen "Ållongren i Finland". Suku sammui Suomessa 1806, toisin kuin Venäjällä, jossa Vladimir Ollongren oli Sevastopolin komendanttina. Suku elää edelleen Alankomaissa. Tähän sukuhaaraan kuuluvat hollantilainen astronomi Alexander Ollongren ja tämän tytär, Hollannin puolustusministeri Kajsa Ollongren.

Lähteet
Falck, Henrik, Ållongren i Finland. Genos 1994:139-140.

Aiheesta muualla
Ållongren i Finland nr 115 - Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor

Suomalaiset aatelissuvut
Ruotsin aateli
Porvoon historia
Josaphat Kuntsevych

Pyhä Josaphat Kuntsevych (myös Josaphat Kuncevyc, Giosafat Kuncewycz, Jehoshaphat Kuncewycz, John Kunsevich, Josaphat Kuntsevych, Josaphat Polotskilainen tai Jozofat Kuncewicz; 1580 Volodymyr, Liettua (moderni Ukraina) – 12. marraskuuta 1623 Vitebsk, Valko-Venäjä) oli arkkipiispa, marttyyri ja pyhimys. Miestä pidetään marttyyrinä kirkon yhtenäisyydelle koska hän kuoli yrittäen tuoda osaa ortodoksisesta kirkosta liittoon Rooman kanssa.

Hänet koulutettiin kauppiaan harjoittelijaksi Vilnassa ja hänelle tarjottiin osaa liiketoiminnassa sekä avioliittoa mutta hän kieltäytyi molemmista tuntien kutsua hengelliseen elämään. Mies vihittiin papiksi vuonna 1609 ja hänen menestyksensä voittaa jäseniä Brestin unionin puolelle ansaitsi hänelle Witebskin piispuuden vuonna 1617. Myöhemmin hänestä tuli Polotskin piispa. Hän uskoi yhteyden olevan hyödyllistä kirkolle ja voitti opettamalla, papillisella reformilla ja henkilökohtaisella esimerkillä Liettuan ortodokseja liittoon. Raivostunut väkijoukko tappoi piispan marttyyrinä Witebskin idän katolilaisia vastustaneessa levottomuudessa. Hän oli pappina noin 15 vuotta ja piispana 6 vuotta.

Mies on Albertan Edmontonin eparkian, Ontarion Toronton eparkian ja Ukrainan suojeluspyhimys sekä hänen tunnuksiaan ovat malja, kruunu ja siivekäs diakoni. Hän eli seuraavien 10 paavien hallintokausien aikana: Gregorius XIII (1572-1585), Sixtus V (1585-1590), Urban VII (1590), Gregorius XIV (1590-1591), Innocentius IX (1591), Klemens VIII (1592-1605), Leo XI (1605), Paavali V (1605-1621), Gregorius XV (1621-1623) ja Urban VIII (1623-1644). Paavi Urban VIII julisti hänet autuaaksi 16. toukokuuta 1643 ja paavi Pius IX julisti hänet pyhimykseksi 29. heinäkuuta 1867. Pyhimyksen juhlapäivää vietetään 12. marraskuuta ja aikaisemmin 14. marraskuuta.

Pyhää Josaphatia on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:

Lähteet 
 Katoliset piispat
Pyhimykset
Valko-Venäjän historia
Vuonna 1623 kuolleet
Johann Gramann

Johann Gramann (Graumann, Johannes Poliander) (5. heinäkuuta 1487 Neustadt an der Aisch, Baijeri, Saksa - 29. huhtikuuta 1541, Königsberg, Itä-Preussi, Saksa) oli alkuaan katolinen pappi, teologi, pedagogi, myöhemmin luterilainen reformaattori, pappi ja virsirunoilja.

Granman opiskeli Leipzigissa ja vuodesta 1519 Wittenbergin yliopistossa seuraten Philipp Melanchthonin ja Martin Lutherin opetusta. Hänet  nimitettiin 1520 Leizigin Tuomaskoulun rehtoriksi. Hän osallistui 1519 käytyyn väittelyyn tohtori Johann Eckin ja Lutherin ja Carlstadtin välillä Eckin amanuenssina. Väittelyn seurauksena hän siirtyi reformaation kannalle  ja hänestä tui evankelinen pappi Würzburgissa, mutta alkaneen talonpoikaiskapinan takia hän lähti Nürnbergiin. Lutherin suostumuksella Brandenburgin maakreivi Albrecht nimitti hänet papiksi Köningsbergiin 1525. Siellä hän alkoi käyttää nimeä Poliander. Hän toimi yhteistyössä Paul Speratuksen kanssa ja  järjesteli tarmokkaasti alueen evankelisia kouluja ja toimi reformaation mukaisen opin puolesta mm. kastajaliikkeitä, anabaptiseja vastaan.

Johann Sebastian Bach in käyttänyt Gramannin kirjoittamia virsisäkeistöjä kantaateissaan, mm BWV 17, BWV 28, BWV 29, BWV 51, BWV 167,  ja moteteissaan BWV 225, BWV 231.

Yksi hänen kirjoittamansa virsi on säilynyt käytössä, virsi "Nun lob, mein Seel, den Herren" noin vuodelta 1540. Sitä on kutsuttu ensimmäiseksi reformaation ylistysvirreksi.

Virsi on Suomen evankelisluterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 323 "Nyt kiitä, sielu, Herraa" (Sum. Jacob Finno virsikirjaan 1583., uud. suom. ja säk. 5 Anna-Maija Raittila1984). Ruotsin kirkon virsikirjassa se on virsi 9, Anna-Maija Raittilan 1999 uudistamana.

Lähteet 

 Saksalaiset virsirunoilijat
 Saksalaiset henkilöt
 Saksalaiset papit
 Vuonna 1487 syntyneet
 Vuonna 1541 kuolleet
Mala Divytsja

Mala Divytsja () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Mala Divytsja on osa Prylukyn piiriä. Vuoden 2021 alussa Mala Divytsjan taajamassa arvioitiin asuvan 1 949 henkeä.

Lähteet 

Tšernihivin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Prylukyn piiri
Parafijivka

Parafijivka () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Parafijivka on osa Prylukyn piiriä. Vuoden 2021 alussa Parafijivkan taajamassa arvioitiin asuvan 2 212 henkeä.

Kuvagalleria

Lähteet 

Tšernihivin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Prylukyn piiri
Sribne

Sribne () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Sribne on osa Prylukyn piiriä. Vuoden 2021 alussa Sribnen taajamassa arvioitiin asuvan 3 059 henkeä.

Kuvagalleria

Lähteet 

Tšernihivin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Prylukyn piiri
Talalajivka

Talalajivka () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Talalajivka on osa Prylukyn piiriä. Vuoden 2021 alussa Talalajivkan taajamassa arvioitiin asuvan 4 640 henkeä.

Kuvagalleria

Lähteet 

Tšernihivin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Prylukyn piiri
Konrad Hubert

Konrad Hubert (Huber, salanmiä Pulbarbus ja  Ornipogonis) (1507 Bergzaberg, Pfaltz, Saksa - 13. huhtkuuta 1577 Stassburg) oli saksalainen luterilainen teologi, pappi ja virsirunoilija.

Huber opiskeli Heidelbergissä ja myöhemmin Baselissa. Hän tutustui reformaation ajatuksiin sveitsiläisen reformaattorim Johannes Oecolampadiuksen kautta. Tämän suositukslla Huberista tulikin Etelä-Saksan reformaattorim Martin Butzerin (Bucer) apulainen Strassburgissa 1531. Kun Butzer joutui lähtemään Strassburgista 1549, joutui Hubertkin vaikeuksiin. Kun hän ei luopunut reformaation opista, hänet erotettiin virastaan St. Tuomaskoulussa. 

Huber julkaisi kuteinkin Butzerin kirjoja ja hän oli jo vuonna 1545 jukaissut Butzerin kanssa virsikirjan Ein New Auserlesen Gesangbüchlin. Hubert myös huolehti tämän ns. Strasbourgin virsikirjan 1572 ilmestyneen painoksen julkaisemisesta. Hänen omia virsiä tunnetaan kuusi.  

Johann Sebastian Bach on käyttänyt kantaatissaan BWV 33 Huberin kirjoittamaa virttä "Allein zu dir, Herr Jesu Christ". 

Virsi on ainoa Huberin virsi joka on säilynyt käytössä. Se on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 296 (Suom. Hemminki Maskulainen virsikirjaan 1605, uud. Elias Lönnrot 1872, komitea 1984) Sama käännös on myös Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 543.

Lähteet 

Saksalaiset virsirunoilijat
Saksalaiset henkilöt
Saksalaiset papit
Vuonna 1507 syntyneet
Vuonna 1577 kuolleet
Krummedike

Krummedike (muita kirjoitustapoja Krummedige ja Krummendiek) on alkuansa holsteinilainen aatelissuku, jonka haaroja tavataan Tanskassa ja Ruotsissa. Sen huomattavimmat jäsenet olivat Eerik Krummedike (k. 1439), tanskalainen valtaneuvos ja valtakunnan hovimestari, joka otti osaa unioniselkkauksiin Eerik Pommerilaisen aikana, ja hänen pojanpoikansa Henrik Krummedike (k. 1530), norjalainen ja tanskalainen valtaneuvos, Varbergin lääninherra. Hän luopui Kristiern II:sta ja toimi Fredrik I:n kohottamiseksi valtaistuimelle.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ruotsin aateli
Tanskan aateli
Luettelo avoimesta datasta

Tämä on luettelo avoimesta datasta.

Suomalaisia

Kunnat ja maakuntaliitot

Kansainvälisiä

Lähteet 

Data
Keltainen valtio

Keltainen valtio on Suomessa sotilaallisissa skenaarioissa ja kielenkäytössä käytetty ilmaisu Suomeen tai muihin lähialueisiinsa vihamielisesti suhtautuvasta tai niihin hyökkäävästä Suomen lähialueella sijaitsevasta valtiosta. Kiertoilmaisuna eli eufemismina sitä käytetään joskus myös yleisemmin esimerkiksi populaarikulttuurissa puhuttaessa Venäjästä tai sitä edeltäneestä Neuvostoliitosta.

Hyökkääjältä puolustautuvaa maata eli Suomea kutsutaan vastaavissa skenaarioissa yleensä "siniseksi valtioksi". Vastaavasti sinisen valtion länsipuolella olevaa valtiota eli Ruotsia on kutsuttu "oranssiksi valtioksi".

Venäjän hyökättyä Ukrainaan Puolustusvoimat kertoi heinäkuussa 2022 Puolustusvoimien keskustelukulttuurin muuttumisesta. Puolustusvoimat kertoo keskustelevansa Venäjästä ja Venäjän uhasta aikaisempaa avoimemmin, eikä keltaista valtiota käytetä Puolustusvoimien opetuksessa enää.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Helsingin Reservin Sanomat 6/2018
 Maavoimat
 Ilta-Sanomat 10.12.2018
 Intti-suomi sanakirja
 Valkealan Sanomat 7.12.2019

Sotatieteet
Ukrainan sankari

Ukrainan sankari () on Ukrainan korkein mahdollinen kunniamitali. Sitä jaetaan kahdessa eri mallissa: siviilimerkki (nimellä Valtion ritarikunta) ja sotilasmerkki (nimellä Kultaisen tähden ritarikunta). Kunniamerkki voidaan myöntää myös postuumisti. Vuonna 2017 kunniamerkki myönnettiin ensimmäisen kerran ulkomaalaiselle: valkovenäläiselle Mih’ail Žyzneuskille, joka sai surmansa vuoden 2014 Euromaidan-mielenosoituksien yhteydessä.

Kunniamerkki on perustettu vuonna 1998 presidentti Leonid Kutšman määräyksellä.

Lähteet 

Ukrainan kunniamerkit
Menetelmälennonjohto

Menetelmälennonjohto tarkoittaa lennonjohtoa ilman reaaliaikaista, useimmiten tutkaan tai ADS-syötteeseen perustuvaa tilannekuvaa. Lennonjohdon tilannekuva muodostuu tällöin  lentäjien antamiin paikkailmoituksiin sekä ennalta sovittuihin mittarilentomenetelmiin ja lähilennonjohdon (yleensä lennonjohtotorni) tapauksessa myös näköhavaintoihin nojaten.

Historia ja nykytilanne 

Ennen lennonjohtotutkan yleistymistä 1960-70-luvulta alkaen, menetelmälennonjohto oli yleisin tapa toteuttaa lentoliikenteen valvonta. Lennonjohtajat käyttivät erilaisia havaintovälineitä, kuten seinätauluja, lentoliuskoja ja ilmatilan pienoismalleja, helpottamaan liikennetilanteen hahmottamista.  Myös Helsingin lennonjohto oli täysin menetelmäpohjainen vuoteen 1957 saakka: annettavat lennonjohtoselvitykset perustuivat mittarilennon osalta ensisijaisesti radiomajakoihin. Suomen maakuntalentoasemilla menetelmälennonjohto oli laajalti käytössä 2010-luvulle asti, poikkeuksena Pirkkalan ja Rovaniemen kaltaiset sotilaslentoasemat. 2010-luvulla tilanne muuttui, kun maakuntiinkin alettiin syöttää tutkakuvaa. Nykytilanteessa menetelmälennonjohdon käyttö rajoittuu lähinnä häiriötilanteisiin, osa-aikaisesti eräille pienille kentille, sekä valtameri-ilmatilaan, tosin sielläkin on viime vuosina otettu käyttöön teknologioita, jotka antavat käyttöön tosiaikaista tilannetietoa, joten puhtaasta menetelmälennonjohdosta on voitu alkaa asteittain luopua.

Lähteet 

Lennonjohto
Vastavirtaan

Vastavirtaan on suomalaisen heavy rock -yhtye Valonkantajien kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 24. marraskuuta 2017 levymerkillä Samsara Records.

Kappaleet

Arvostelut 
 Inferno: 
 Soundi:

Lähteet 

 

Vuoden 2017 albumit
Valonkantajien albumit
Vigone

Vigone () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 5 114 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Lvivin piiri

Lvivin piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Lvivin alueella. Piirin naapureina ovat Drohobytšin ja Stryin piirit etelässä, Sambirin ja Javorivin piirit lännessä, Puola luoteessa, Tšervonohradin piiri pohjoisessa, Zolotšivin piiri idässä sekä Ternopilin ja Ivano-Frankivskin alueet kaakossa. Piirin hallinnollinen keskus on Lviv (721 510 as., 2021). 

Lvivin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Lvivin alueen piirien lukumäärän seitsemään. Samassa yhteydessä useasta aiemmasta piiristä ja Lvivin aiemmasta kaupunkipiiristä yhdistämällä muodostetun Lvivin piirin pinta-alaksi tuli 4 976,2 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Lvivin piirin väkiluvuksi 1 146 538 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 75,2 prosenttia piirin asukkaista, eli piirin 12 kaupungin (Bibrka 3 810 as., Dubljany 9 793 as., Hlynjany 3 005 as., Horodok 16 158 as., Kamjanka-Buzka 10 544 as., Komarno 3 707 as., Lviv, Peremyšljany 6 552 as., Pustomyty 9 432 as., Rava-Ruska 8 586 as., Vynnyky 18 527 as., ja Žovkva 13 895 as.) ja 10 kaupunkityyppisen taajaman (joista väkirikkaimpina mainittakoon Brjuh’ovytši 6 440 as., Rudne 7 350 as., Štšyrets 5 677 as.) väestö.

Lähteet

Aiheesta muualla

Lvivin alueen piirit
108 (luku)

108 (satakahdeksan) on luonnollinen luku, joka tulee luvun 107 jälkeen ja ennen lukua 109.

Matematiikassa 
 108 on yhdistetty luku.
 108 on Harshad-luku.
 Alkulukuparin (107, 109) keskiarvo on 108.
 108 voidaan ilmaista luvun 3 kahden potenssin summana: .

Luonnontieteissä 
 Alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä 108 on hassiumin järjestysluku.
 Palladium-108 on palladiumin vakaa isotooppi.
 Kadmium-108 on kadmiumin vakaa isotooppi.
 Hafnium-180, tantaali-181, volframi-182 ja osmium-184 ovat vakaita isotooppeja, joiden ytimissä on 108 neutronia.
 Maan etäisyys Auringosta vastaa noin 108 Auringon halkaisijaa.
 Kuun etäisyys Maasta vastaa noin 108 Kuun halkaisijaa.

Muualla 
 Uno-korttipakassa on 108 korttia.
 Canastaa pelataan 108 kortilla.
 Lukua 108 pidetään pyhänä dharmalaisissa uskonnoissa kuten hindulaisuudessa, jainalaisuudessa ja buddhalaisuudessa. Buddhalaisuuden kautta luku esiintyy myös monessa itäaasialaisessa itsepuolustuslajissa.

Lähteet

Luonnolliset luvut
Henry Beaufort

Henry Beaufort (1377–1447) oli Lincolnin ja Winchesterin piispa, lordikansleri ja kardinaali sekä Englannin Henrik IV:n velipuoli. Hän osallistui Konstanzin kirkolliskokoukseen, jossa hän edisti Martinus V:n paaviksi tuloa. Henrik V:n kuoltua Beaufortista tuli Henrik VI:n holhooja. Kun paavi oli käskenyt Beaufortia kokoamaan varoja hussilaisia vastaan tehtävää ristiretkeä varten, hän käytti kertyneet varat sotaan Jeanne d’Arcia vastaan, ja oli esimiehenä tämän vuonna 1431 kuolemaan tuominneessa tuomioistuimessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuonna 1377 syntyneet
Vuonna 1447 kuolleet
Winchesterin piispat
Lincolnin piispat
Englantilaiset kardinaalit
Blake Stone: Aliens of Gold

Blake Stone: Aliens of Gold on ensimmäisen persoonan ammuntapeli DOS:ille. Sen kehitti JAM Productions ja julkaisi Apogee Software vuonna 1993. Peli sai seuraavana vuonna jatko-osan nimeltään Blake Stone: Planet Strike.

Juoni
Peli sijoittuu vuoteen 2140. Tohtori Pyrus Goldfire on ammattietiikasta piittaamaton lahjakas biologi ja geenitutkija. Hän aikoo STAR-nimisen organisaationsa kanssa valloittaa Maan ja orjuuttaa ihmiskunnan. Hänen armeijaansa kuuluu ihmisten lisäksi geenimuunneltuja avaruusolioita ja mutantteja.

Pelaaja on Robert Wills Stone III eli Blake Stone, Ison-Britannian tiedustelupalvelun agentti, joka palveli aiemmin menestyksekkäästi Kuninkaallisessa laivastossa. Hänen tehtävänään on eliminoida Goldfire ja hänen armeijansa sekä tuhota hänen kuusi tukikohtaansa.

Pelaaminen
Aliens of Gold muistuttaa suuresti Wolfenstein 3D:tä, jonka pelimoottoria se käyttää: Pelikentissä ei ole korkeuseroja ja kaikki seinät ovat pohjois-etelä- tai länsi-itä-suuntaisia. Seinissä on salaovia. Kenttien välillä liikutaan yleensä hissillä. Hissin käyttämiseen ja joidenkin ovien avaamiseen tarvitaan avainkortti. Peli on jaettu episodeihin, joiden lopussa on loppuvastustaja. Pelissä on pistelasku.

Aliens of Goldissa on kuitenkin merkittäviä erojakin Wolfenstein 3D:hen verrattuna: Aiemmin selvitettyihin kenttiin on mahdollista palata. Teleporttereilla pelaaja voi liikkua kentän sisällä ja joskus salakenttään. Pelaaja voi parantaa itseään ruoka-automaateilla maksua vastaan. Osa pelihahmoista on ystävällismielisiä ja antaa pelaajalle tietoa, ammuksia ja rahaa. Pelaajaa rangaistaan heidän tappamisestaan pisteiden menetyksellä. Pelissä on automaattikartta. Yksi aseista on kranaatinheitin. Pelikenttien lattiat ja katot ovat pintakuvioituja.

Julkaisu
Blake Stonen shareware-versio julkaistiin 3. joulukuuta 1993. Peli myi huonosti, koska vain viikkoa myöhemmin id Software julkaisi Doomin, joka oli teknisesti huomattavasti kehittyneempi.

Blake Stone käännettiin myöhemmin Windowsille, MacOSille, Linuxille ja Amigalle.

Vastaanotto
Computer Gaming Worldin maaliskuun 1994 numerossa Aliens of Gold arvioitiin korkealaatuiseksi ja hintansa arvoiseksi, joskaan ei Doomin veroiseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 virallinen Blake Stone: Aliens Of Gold -lataussivu

Vuoden 1993 videopelit
MS-DOS-pelit
Ensimmäisen persoonan ammuntapelit
Scifipelit
Apogeen pelit
Stephen Gardiner

Stephen Gardiner (n. 1483–1555) oli englantilainen piispa ja valtiomies. Hänestä tuli kardinaali Thomas Wolseyn sihteeri, ja hän saavutti Henrik VIII:n suosion toimimalla tämän hyväksi tämän avioerojutussa Katariina Aragonialaista vastaan. Hän kannatti myös kuninkaan kirkollista suprematiaa, mutta pysyi muuten hartaana katolisena. Hänet nimitettiin vuonna 1531 Winchesterin piispaksi. Edvard VI:n ollessa vallassa Gardiner vastusti uskonpuhdistusta, ja hänet pantiin vankeuteen, mutta hän pääsi vapaaksi Marian noustua valtaistuimelle 1553. Hänestä tuli lordikansleri, ja hän oli jonkun aikaa kuningattaren vaikutusvaltaisimpia neuvonantajia. Marian toimeenpanemissa protestanttien vainoissa hän osoitti useasti pikemmin lempeyttä kuin ankaruutta. Hän julkaisi kuninkaan suprematian puolustukseksi vuonna 1535 kirjoituksen De vera obedientia, jossa esitetyistä mielipiteistä hän kuitenkin myöhemmin luopui.

Lähteet

Vuonna 1483 syntyneet
Vuonna 1555 kuolleet
Winchesterin piispat
Englannin reformaatio
Rafael Grossi

Rafael Mario Grossi (29. tammikuuta 1961 Buenos Aires) on argentiinalainen diplomaatti. Hän on toiminut Kansainvälisen atomienergiajärjestön IAEA:n pääsihteerinä vuodesta 2019. Sitä ennen hän toimi Argentiinan Itävallan-suurlähettiläänä ja maan edustajana IAEA:ssa ja muissa Wienissä sijaitsevissa kansainvälisissä järjestöissä vuodesta 2013.

ARA San Juan
Agentiinan laivaston sukellusveneen ARA San Juanin kadottua Argentiinan rannikon edustalla 15. marraskuuta 2017 Grossi ehdotti ydinkoekieltoa valvovien kuunteluasemien nauhoitusten läpikäymistä. Äänihavainnoilla ei ehditty pelastaa miehistöä, mutta hylky lopulta löydettiin vuoden päästä läheltä arvioitua sijaintia.

Lähteet

Argentiinalaiset henkilöt
Kansainväliset järjestöt
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Lotte (nimi)

Lotte on lähinnä pohjoismaissa sekä Saksassa ja Alankomaissa esiintyvä naisen etunimi, joka on syntynyt lyhentymänä nimestä Charlotte tai Liselotte.

Suomessa nimi Lotte on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 360 henkilölle.

Tunnettuja Lotte-nimisiä 

 Lotte Anker (s. 1958), tanskalainen jazzsaksofonisti ja -säveltäjä
 Lotte Betke (1905–2008), saksalainen kirjailija
 Lotte Brott (s. 1922), saksalais-kanadalainen sellisti
 Lotte Friis (s. 1988), tanskalainen uimari ja maailmanmestari
 Lotte Haidegger (1925–2004), itävaltalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä
 Lotte Jonathans (s. 1977), alankomaalainen sulkapalloilija
 Lotte Kiærskou (s. 1975), tanskalainen käsipalloilija
 Lotte Laserstein (1898–1993), saksalais-ruotsalainen taidemaalari
 Lotte Lehmann (1888–1976), saksalainen sopraanolaulaja
 Lotte Lenya (1898–1981), itävaltalainen laulaja ja näyttelijä
 Lotte Reiniger (1899–1981), saksalainen elokuvaohjaaja ja animaattori
 Lotte Rysanek (1924–2016), itävaltalainen oopperalaulaja
 Lotte Smiseth Sejersted (s. 1991), norjalainen alppihiihtäjä
 Lotte Tarkka (s. 1963), suomalainen sosiologian professori
 Lotte Ulbricht (1903–2002), saksalainen kommunistipoliitikko, Walter Ulbrichtin puoliso
 Lotte Verbeek (s. 1982), alankomaalainen näyttelijä, tanssija ja malli
 Lotte Wubben-Moy (s. 1999), englantilainen jalkapalloilija

Lotte taiteilijanimenä 

 Lotte, oik. Charlotte Rezbach (s. 1995), saksalainen laulaja ja lauluntekijä

Lähteet 

Etunimet
Tom Brooke

Tom Brooke (s. 1978 Lontoo) on brittiläinen näyttelijä.

Brooke on esiintynyt elokuvissa Bridget Jones: Elämä jatkuu (2004), Merirosvoradio (2009), The Veteran (2011)
ja  The Death of Stalin (2017). Game of Thrones -sarjassa hän esitti Lothar Freytä kolmannella tuotantokaudella ja The Crown -sarjassa Michael Fagania neljännellä tuotantokaudella.

Muita rooleja Brookella on ollut esimerkiksi sarjoissa Bodyguard – Henkivartija, Hercule Poirot, Ontto kruunu, Preacher ja Uusi Sherlock.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Brittiläiset näyttelijät
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Veronica Rossi

Veronica Rossi (s. 16. kesäkuuta 1973) on brasilialais-amerikkalainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten New York Timesin bestseller-listalle pääseestä debyyttitrilogiastaan Under the Never Sky (suom. Paljaan taivaan alla). Warner Brothers Studios  on varannut trilogian elokuvaoikeudet. Romaania on myyty kansainvälisellä markkinoilla yli 25 maassa.

Rossi muutti lapsuudessaan usein ja asui Meksikossa ja Venezuelassa . Ennen kuin Rossi kirjoitti ensimmäisen kirjansa, hän suoritti perustutkinto-opinnot Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa ja jatkoi kuvataiteen opintoja California College of the Artsissa San Franciscossa.

Hän kirjoittaa myös new adult-kategoriaan lukeutuvia romaaneja kirjailijanimellä Noelle August yhdessä kirjailijan ja toimittajan Lorin Oberwegerin kanssa. 

Rossi asuu nykyisin Pohjois-Kaliforniassa miehensä ja kahden poikansa kanssa. Kun hän ei kirjoita, hän nauttii lukemisesta, maalaamisesta sekä minuuttien laskemisesta siihen, että hän voi taas palata keksimään tarinoita kuvitteellisista ihmisistä.

Bibliografia

Under the Never Sky-trilogia 

 Under the Never Sky (2012) 
 Paljaan taivaan alla (2012). WSOY, suomentanut Inka Parpola
 Through the Ever Night (2013)
 Halki ikiyön (2013). WSOY, suomentanut Inka Parpola
 Into the Still Blue (2014)
 Yhä sininen taivas (2014). WSOY, suomentanut Inka Parpola

Riders-sarja 

 Riders (2016)
 Seeker (2017)

Muut teokset 

 Rebel Spy (2020)

Viitteet

Ulkoiset linkit 

 Kirjailijan blogi
 WSOY:n kirjailijasivusto

Elävät henkilöt
Vuonna 1973 syntyneet
2010-luvun kirjat
Nuortenkirjailijat
Nuortenkirjat
Fantasiakirjailijat
Kirjailijat
Nuortenkirjasarjat
Kristin Cast

Kristin Cast (s. 4. marraskuuta 1986) on yhdysvaltalainen nuorille aikuisille suunnattujen kirjojen kirjoittaja. Cast on kenties parhaiten tunnettu Yön talo -kirjasarjasta, jonka hän on tuottanut äitinsä P.C. Castin  kanssa.

Elämä ja ura 

Kristin Cast asuu Portlandissa, Oregonissa 

Yön talo-sarjan (engl. House of Night) ensimmäinen kirja Marked (suom. Merkitty) julkaistiin vuonna 2007. Kristin ja hänen äitinsä P.C. Cast  tuottivat sarjan yhdessä. Kristin aloitti sen parissa ollessaan 19-vuotias.  Hän toimi sarjan toimittajana (engl. editor).  Sarjan viimeinen osa Redeemed (suom. Paljastettu) julkaistiin vuonna 2014. 

Vuonna 2014 Cast allekirjoitti viiden kirjan sopimuksen Diversion Booksin kanssa sarjasta nimeltä The Escaped. Sarjan ensimmäinen kirja, Amber Smoke, julkaistiin vuonna 2015. 

Vuonna 2019 ilmoitettiin, että Shadowhunters-televisiosarjan tuottajat Don Carmody ja David Cormican suunnittelevat Yön talo-sarjan pohjalta televisiosarjaa. 

Cast ja hänen äitinsä ovat tehneet yhdessä yli 20 kirjaa syyskuuhun 2020 mennessä.

Tuotanto

Yön talo-sarja 
Luotu yhdessä P.C. Castin kanssa.

Englanninkieliset alkuteokset on listattu esimerkiksi Kristin Castin kirjailijasivulla.

Teokset on suomennuttanut Kustannusosakeyhtiö Otava vuosina 2010-2016.

 Merkitty
 Petetty
 Valittu
 Piinattu
 Vainottu
 Lumottu
 Kahlittu
 Vapautettu
 Määrätty
 Salattu
 Paljastettu
 Pelastettu

Yön talo-sarjaan liittyvät novellit 

 Dragon's Oath, SMP, 2011 ( )
 Lenobia's Vow, SMP, 2012 ( )
 Neferet's Curse, SMP, 2013 ( )
 Kalona's Fall, St. Martin's, 2014 ( ) (ennen sarjan viimeistä osaa)

Escaped-sarja 

 Amber Smoke, Diversion Publishing, 2015 ( ) 
 Scarlet Rain, Diversion Publishing, 2016 ( ) 
 Cerulean Sea, Diversion Publishing, 2020 ( )

The Escaped-sarjaan liittyvät novellit 

 The Scent of Salt & Sand, Diversion Publishing, 2016 ( ) (The Escaped-sarjan kirjojen 2 ja 3 välissä)

Sisters of Salem-sarja 

 Spells Trouble, Wednesday Books, 2021 ( )
 Omens Bite, Wednesday Books, 2022 ( ISBN 9781250765666 )

Muut romaanit 

 The Dysasters, Wednesday Books, 2019 ( ), yhdessä P.C. Castin kanssa

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Yön talo-sarjan verkkosivusto. 
 Kristin Castin kirjailijasivu
Yhdysvaltalaiset nuortenkirjailijat
Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat
Elävät henkilöt
Vuonna 1986 syntyneet
Fantasiakirjailijat
Fantasiakirjallisuus
Fantasiakirjasarjat
Nuorten fantasiaromaanit
Nuortenkirjat
Nuortenkirjasarjat
Nuortenkirjailijat
Verolengo

Verolengo () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 4 780 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Not The Same

Not The Same on australialaisen laulajan Sheldon Rileyn kappale. Hän edusti Australiaa Eurovision laulukilpailussa 2022. Sheldon Riley esitti kappaleensa kilpailun toisen semifinaalin ensimmäisellä puoliskolla.

Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 125 pistettä ja saavutti sijan 15.

Lähteet 

Australian euroviisuedustuskappaleet
Vuoden 2022 euroviisuedustuskappaleet
Kylmän sodan Suomi

Kylmän sodan Suomi on Yleisradion vuonna 2021 julkaisema dokumentaarinen televisiosarja, joka käsittelee suomettumista sekä laajemmin Suomen poliittista historiaa kylmän sodan aikana. Sarjan on toimittanut Jari Tervo ja käsikirjoittanut Marjo Vilkko sekä taustatoimittanut Santtu Luoto. Kertojaäänenä on Antti Seppänen.

Samanaikaisesti televisiosarjan kanssa julkaistiin myös radiosarja Suomettumisen aika. Sekä televisio- että radiosarja julkaistiin Yle Areenassa kokonaisina 27. joulukuuta 2021. Ne esitettiin myös Yle TV1:ssä ja Yle Radio 1:ssä 27. joulukuuta 2021 – 5. tammikuuta 2022.

Toimittaja Pekka Torvinen kehuu sarjaa Helsingin Sanomissa siitä, että se tervetulleesti muistuttaa ja läpivalaisee suomettumisen aikakautta varsinkin nuoremmille yleisöille. Suomalaiset historian tutkijat ovat kritisoineet sarjaa yksiulotteiseksi ja moraalinarratiiviseksi.

Jaksot 

 Jakso 1: Hämärän rajamaa
 Jakso 2: Erityisiä suhteita
 Jakso 3: Kauko-ohjattu maa
 Jakso 4: Hyödyllinen Idiootti
 Jakso 5: Uusi sukupolvi
 Jakso 6: Vapautta vai lumetta?
 Jakso 7: Viimeinen filminauha
 Jakso 8: Minä tunnustan

Lähteet 

Suomettuminen
Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Yle Areena -alkuperäissarjat
Suomalaiset dokumenttiohjelmat
Sari Lindblom

Sari Lindblom (julkaisuissa Lindblom-Ylänne, s. 6. toukokuuta 1960 Helsinki) on suomalainen filosofian tohtori ja yhteisöpedagogiikan professori sekä Helsingin yliopiston rehtori vuodesta 2022. Toimikausi kestää heinäkuun 2023 loppuun. Lindblom toimi aiemmin helmikuusta 2017 lähtien opetuksesta vastaavana vararehtorina ja rehtorin sijaisena. Hän toimi edeltäjänsä Jari Niemelän sairausloman sijaisena 2020–2022. Lindblom on ensimmäinen Helsingin yliopiston rehtorina toiminut nainen.

Lindblom valmistui maisteriksi psykologiasta Helsingin yliopistosta 1986 ja lisensiaatiksi 1988. Hän väitteli filosofian tohtoriksi (psykologian tohtoriksi) vuonna 1999. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1999) oli otsikoitu Studying in a traditional medical curriculum : study success, orientations to studying and problems that arise. Hänet nimitettiin kasvatuspsykologian dosentiksi 2001. Lindblomin tutkimuskohteita ovat olleet muun muassa yliopisto-oppiminen ja -opettaminen sekä arviointi ja laatu psykologisesta ja kasvatuspsykologisesta näkökulmasta. Hän on tutkinut esimerkiksi opiskelijoiden opintopolkuja sekä opintojen etenemiseen ja opintomenestykseen vaikuttavia tekijöitä.

Lindblom nimitettiin aluksi professoriksi alkujaan määräaikaiseksi (2004-2009), mutta sittemmin yliopistopedagogiikan professuuri on jatkunut. Hän toimi Yliopistopedagogiikan keskus HYPE:n johtajana 2004–2017, kasvatustieteen ja käyttäytymistieteiden laitoksen tutkimusvarajohtajana 2007–2015 ja käyttäytymistieteellisen tiedekunnan tutkimuksesta ja tohtorikoulutuksesta vastaavana varadekaanina 2014–2016.

Lähteet

Suomalaiset psykologit
Helsingin yliopiston professorit
Helsingin yliopiston rehtorit
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Vardarin alue

Vardarin alue on yksi Pohjois-Makedonian alueista. Se sijaitsee maan eteläosassa. Alueella asuu 150 359 asukasta, ja alueen pinta-ala on 4 042 neliökilometriä. Alueen väkiluku on laskussa. Alueen HDI on 0,769. Alueen asukkaista 89% on makedonialaisia.

Kaupungit 
Alueella sijaitsee seuraavat kunnat ja kaupungit:

 Čaška
 Demir Kapija
 Gradsko
 Kavadarci
 Lozovo
 Negotino
 Rosoman
 Sveti Nikole
 Veles

Lähteet 

Pohjois-Makedonian maantiede
107 (luku)

107 (sataseitsemän) on luonnollinen luku, joka tulee luvun 106 jälkeen ja ennen lukua 108.

Matematiikassa 
 107 on 28. alkuluku.
 107 on turvallinen alkuluku.
 107 kuuluu alkulukupariin (107, 109).
  on Mersennen alkuluku.
 107 on palindromi binäärijärjestelmässä.
 107 on toinen alkuluku takaperin kymmenjärjestelmässä (701).

Luonnontieteissä 
 Alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä 107 on bohriumin järjestysluku.
 Hopea-107 on hopean vakaa isotooppi.
 Hafnium-179 on hafniumin vakaa isotooppi, jonka ytimessä on 107 neutronia.

Muualla 
 Lakkautettu seututie 107 kulki Lohjan ja Sammatin välillä.

Lähteet

Luonnolliset luvut
Modern Primitive


Modern Primitive on kreikkalaisen death metal -yhtye Septicfleshin studioalbumi, joka julkaistiin 20. toukokuuta 2022.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Seth Siro Anton - laulu, basso
 Christos Antoniou - kitara
 Sotiris Anunnaki V - laulu, kitara
 Psychon - kitara
 Kerim ’Krimh’ Lechner - rummut

Arvostelut 
 Imperiumi: 9/10
 Inferno: 
 Soundi:

Lähteet 

Kreikkalaiset albumit
Vuoden 2022 albumit
Vapauden ritarikunta

Vapauden ritarikunta () on ukrainalainen ritarikunta, joka on perustettu vuonna 2008 presidentti Viktor Juštšenkon määräyksellä.

Lähteet 

Ukrainan kunniamerkit
Ritarikunnat
Valeri Gerasimov

Valeri Vasiljevitš Gerasimov (; s. 8. syyskuuta 1955 Kazan) on venäläinen kenraali. Hän on Venäjän asevoimien pääesikunnan päällikkö, joka nousi asemaansa marraskuussa 2012. Hän on myös Venäjän varapuolustusministeri.

Gerasimov palveli Neuvostoliitossa armeijan panssaridivisioonissa. Hän toimi komentajana toisessa Tšetšenian sodassa. Lisäksi Gerasimov johti sotilasoperaatioita Ukrainassa vuonna 2014, Syyriassa ja vuonna 2022 jälleen Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan. Hänen roolinsa Krimin miehityksessä oli keskeinen. Gerasimovia on virheellisesti pidetty venäläisen hybridisodankäynnin isänä. Termin luonut Mark Galeotti on toistuvasti kiistänyt tämän käsityksen.

Gerasimov on saanut Vladimir Putinilta Venäjän federaation sankarin arvonimen.

Venäjän ase­voimien komentajan kerrotaan selvinneen täpärästi Ukrainan iskun alta Itä-Ukrainassa, mutta häntä ei ole sen jälkeen julkisuudessa nähty.

Lähteet 

Venäläiset kenraalit
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
The Kyiv Independent

The Kyiv Independent on ukrainalainen englanninkielinen uutissivusto, joka on perustettu vuonna 2021. Sivuston perusti joukko Kyiv Post -lehdestä erotettuja toimittajia. Lehti irtisanoi koko toimituksensa marraskuussa 2021 lehden omistajan ja työntekijöiden erimielisyyksien takia.

Sivusto on kertonut olevansa vastuussa ensisijaisesti juuri lukijoilleen ja pyrkivänsä siihen, että yhtiön omistavat ainakin osin sen omat toimittajat. Päätoimittajana toimii Olga Rudenko.

Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022, uutissivuston seuraajamäärät Twitterissä lähtivät selvään nousuun 20 000 ennen sotaa yli 1,6 miljoonaan alle viikko hyökkäyksen jälkeen.

The Kyiv Independent rahoittaa toimintaansa mm. Patreon-sivuston kautta kerättävillä lahjoituksilla.

Lähteet 

Ukrainalaiset sanomalehdet
Harkovan taistelu (2022)

Harkovan taistelu oli Venäjän ja Ukrainan välillä käyty taistelu Harkovan kaupungin hallinnasta Ukrainassa. Se alkoi 24. helmikuuta 2022 Venäjän hyökättyä Ukrainaan. Harkova, joka on Ukrainan toiseksi suurin kaupunki ja joka sijaitsee hyvin lähellä Venäjän rajaa, on ollut merkittävän ilma- ja tykistötulituksen kohteena hyökkäyksen ensimmäisestä päivästä lähtien. 

Venäjän asevoimat tunkeutuivat kaupungin keskustaan 27. helmikuuta, mutta samana päivänä ukrainalaiset tiedottivat valtaneensa kaupungin takaisin, ja kaupunki pysyi sittemmin ukrainalaisten hallussa. Venäjän ohjusiskut osuivat muun muassa aluehallinnon rakennuksiin ja asuintaloihin, ja kaupungissa havaittiin myös venäläisiä sabotöörejä. Kaupungissa käytiin katutaisteluita, joihin liittyi myös venäläisiä maahanlaskujoukkoja. Harkovaa sanottiin pommitettavan ”koko päivän aamusta iltaan”, ja sähkön, lämmön ja veden jakelun kerrottiin katkenneen maaliskuun ensimmäisellä viikolla. Useita siviilejä on kuollut ja haavoittunut, ja tuhoisaa taistelua on kutsuttu ”2000-luvun Stalingradiksi”. 

Ukrainan joukot voittivat taistelun. Kun Venäjä toukokuun puolessa välissä vetäytyi koko Harkovan alueelta, asukkaita alkoi palata kaupunkiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Harkovan historia
Ukrainan taistelut
Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022
Venäjän taistelut
Lotat (dokumenttielokuva)

Lotat (myös Lotat - naiset kertovat) on Taru Mäkelän ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1995.

Elokuva on historiallinen dokumentti talvi- ja jatkosodan aikaisesta lottatoiminnasta. Elokuvassa haastatellaan viittä lottana toiminutta naista.

Lähteet 

Vuoden 1995 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Taru Mäkelän ohjaamat elokuvat
Codex Omega (Septicfleshin albumi)


Codex Omega on kreikkalaisen death metal -yhtye Septicfleshin studioalbumi, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2017.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 9/10
 Metalliluola: 9/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit