joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Durrësin maakunta

Durrësin maakunta () on yksi Albanian 12 maakunnasta. Se sijaitsee maan keskiosassa ja rajautuu lännessä Adrianmereen. Maakunnan pinta-ala on 766 neliökilometriä ja asukasluku arviolta 262 785 (vuonna 2011).

Vuoden 2015 kuntauudistuksesta lähtien Durrës on jaettu kolmeen kuntaan: Durrës, Krujë ja Shijak.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Qarku Durrës 

Albanian maakunnat
Anthony Stolarz

Anthony Stolarz (s. 20. tammikuuta 1994 Edison, New Jersey, USA) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka on pelannut kesästä 2019 lähtien NHL-joukkue Anaheim Ducksin organisaatiossa. Stolarz on Philadelphia Flyersin 45. varaus vuodelta 2012.

Ennen Ducksia Stolarz on pelannut Flyersissa sekä kevään 2019 ajan Edmonton Oilersissa. Tammikuussa 2021 Stolarz teki Ducksin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Lähteet 

Vuonna 1994 syntyneet
Yhdysvaltalaiset jääkiekkomaalivahdit
Anaheim Ducksin pelaajat
Philadelphia Flyersin varaamat pelaajat
Elävät henkilöt
Helsingin hallinto

Helsingin hallintoon kuuluu Helsingin kaupunkia johtavia päättäjiä sekä toimielimiä.

Kunnallishallinto 

Helsingin kaupunginvaltuustossa on 85 jäsentä, joista miehiä 43 ja naisia 42 nykyisellä kaudella (2013–2016). Muun Suomen poliittiseen kenttään verrattuna suurin ero on Suomen Keskustan pieni kannatus. Vihreät palasi vuoden 2008 vaaleissa toiseksi suurimmaksi valtuustoryhmäksi SDP:n jäädessä kolmanneksi.

Helsingin kaupunginjohtaja on Jussi Pajunen ja apulaiskaupunginjohtajia ovat Hannu Penttilä (kaupunkisuunnittelu- ja kiinteistötoimi), Tuula Haatainen (sivistys- ja henkilöstötoimi), Pekka Sauri (rakennus- ja ympäristötoimi) ja Paula Kokkonen (sosiaali- ja terveystoimi).

Vuonna 2011 Helsingin kaupungin organisaatio koostui 29 virastosta ja kuudesta kunnallisesta liikelaitoksesta. Virastojen ja laitosten lisäksi kaupunkikonserniin kuuluu tytäryhteisöinä 112 kaupungin omistamaa osakeyhtiötä  ja 11 säätiötä. Kaupungin palveluksessa oli vuonna 2011 noin 39 000 henkilöä, ja kaupunkikonserniin kuuluvien tytäryhteisöjen palveluksessa noin 4400.

Lauta- ja johtokunnat

Virastot ja laitokset

Kaupunginjohtajat 

Alla olevassa taulukossa on lueteltu Helsingin kaupunginjohtajat vuodesta 1921 lähtien. Vuonna 2017 Helsinki siirtyi pormestarimalliin, jolloin kaupunginjohtajan virka lopetettiin. Samalla lakkautettiin apulaiskaupunginjohtajien virat, jotka korvattiin apulaispormestareilla.

Tasavallan presidentti myönsi Helsingin kaupunginjohtajille ylipormestarin arvonimen 1930-luvulta lähtien. Ensimmäinen ylipormestarin arvon saanut kaupunginjohtaja oli Antti Tulenheimo (vuonna 1934).

Pormestarit 
Vuoden 2017 kuntavaaleista lähtien Helsingissä otettiin käyttöön pormestarimalli. Puolueet asettivat omat pormestariehdokkaansa ennen vaaleja, vaikka kaupunkilaiset eivät päässeet itse valitsemaan pormestaria vaaleissa. Vaalien jälkeen käydyissä neuvotteluissa Helsingin pormestarin paikan sai vaalien suurin puolue Kokoomus. Kokoomuksen pormestariehdokkaana oli Jan Vapaavuori, joka valittiin Helsingin ensimmäiseksi pormestariksi. Samalla valittiin myös neljä apulaispormestaria, joilla on aiempien apulaiskaupunginjohtajien tapaan omat vastualueensa. Pormestarimallin käyttöönoton yhteydessä tehdyn organisaatiomuutoksen myötä, apulaispormestarit toimivat myös oman toimialansa lautakunnan puheenjohtajana.

Lähteet
Atomu Tanaka

Atomu Tanaka (, s. 4. lokakuuta 1987 Niigata) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän kykenee pelaamaan myös molemmilla laidoilla. Tanaka edusti vuosina 2018–2020 Cerezo Osakaa ja 2020 palasi HJK:iin. HJK:ssa pelatessaan hän käyttää taiteilijanimeä Atom.

Tanaka pelasi kausina 2005–2014 J. Leaguen Albirex Niigatassa yhteensä 200 sarjaottelua, joissa hän teki 17 maalia. Helmikuussa 2015 Tanaka siirtyi Veikkausliigan HJK:iin kauden 2015 kattavalla sopimuksella, jossa on lisäksi optio seuraavasta kaudesta. Kauden jälkeen HJK ilmoitti käyttäneensä optionsa Tanakaan.

Kausi 2017 jäi Tanakan viimeiseksi HJK:ssa ja 6. tammikuuta 2018 hän siirtyi vapaalla siirrolla takaisin Japanin liigaan Cerezo Osakan riveihin ja palasi takaisin HJK:iin maaliskuusta heinäkuuhun 2020 ulottuvalla sopimuksella.

Saavutukset ja palkinnot 
 IS Tähtipelaajan palkinto 2015

Lähteet 

Japanilaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen mestarit
Jalkapallon Suomen Cupin mestarit
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Valentina

Valentina on monissa maissa esiintyvä naisen etunimi, latinalaisen Valentinus-nimen nais­puolinen vastine. Nimet Valentinus ja Valentina sekä ensin­mainitun lyhennetty muoto Valentin on johdettu latinan sanasta valens, joka merkitsee tervettä ja voimakasta''.

Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 
ollut 2 295 Valentina-nimistä naista.

Tunnettuja Valentinoja 

 Valentina Bergamaschi (s. 1997), italialainen jalkapalloilija
 Valentina Cernoia (s. 1991), italialainen jalkapalloilija
 Valentina Cervi (s. 1976), italialainen laulaja 
 Valentina Cortese (1923–2019), italialainen näyttelijä 
 Valentina Evert (s. 1946), venäläinen keihäänheittäjä
 Valentina Frascaroli (1890–1955), italialainen elokuvanäyttelijä
 Valentina Giacinti (s. 1994), italialainen jalkapalloilija
 Valentina Islamova (s. 1992), kazakstanilainen vapaapainija
 Valentina Jegorova (s. 1964), venäläinen kestävyysjuoksija 
 Valentina Kovpan (s. 1950), neuvostoliittolainen jousiampuja 
 Valentina Kozyr (s. 1950), neuvostoliittolainen korkeushyppääjä 
 Valentina Libertsova (s. 1957), livvinkarjalainen opettaja, runoilija ja kääntäjä 
 Valentina Lisitsa (s. 1973), ukrainalais-yhdysvaltalainen pianisti 
 Valentina Matvijenko (s. 1979), venäläinen poliitikko ja diplomaatti, Pietarin kuvernööri 2003–2011
 Valentina Modig-Manuel (1907–2005), suomalainen keraamikko
 Valentina Monetta (s. 1975), sanmarinolainen laulaja ja artisti
 Valentina Nappi (s. 1990), italialainen pornonäyttelijä ja malli
 Valentina Nazarova (s. 1984), turkmenistanilainen pikajuoksija 
 Valentina Novikova (s. 1984), venäläinen hiihtäjä
 Valentina Osejeva (1902–1969), venäläinen lastenkirjailija 
 Valentina Popova (s. 1945), venäläinen keihäänheittäjä 
 Valentina Popova (s. 1960), neuvostoliittolais-slovakialainen pöytätennispelaaja
 Valentina Prudskova (1938–2020), neuvostoliittolais-venäläinen miekkailija ja olympiavoittaja
 Valentina Rastvorova (1933–2018), neuvostoliittolainen miekkailija ja olympiavoittaja
 Valentina Ševtšenko (s. 1975), ukrainalainen maastohiihtäjä 
 Valentina Ševtšenko (s. 1988), kirgisialais-perulainen thainyrkkeilijä ja vapaaottelija
 Valentina Sidorova (1954–2021), venäläinen miekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari
 Valentina Skrabatun (s. 1958), valkovenäläinen soutaja
 Valentina Stenina (s. 1934), neuvostoliittolainen pikajuoksija  
 Valentina Tereškova (s. 1937), venäläinen kosmonautti, ensimmäinen avaruudessa käynyt nainen
 Valentina Tolkunova (1946–2010), venäläinen laulaja
 Valentina Tserbe-Nessina (s. 1969), ukrainalainen ampumahiihtäjä
 Valentina Turisini (s. 1969), italialainen kivääriampuja
 Valentina Vargas (s. 1964), ranskalainen näyttelijä 
 Valentina Vezzali (s. 1934), italialainen florettimiekkailija
 Valentina Zazdravnyh (s. 1954), neuvostoliittolainen maahockeypelaaja

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet
André Breitenreiter

André Breitenreiter (s. 2. lokakuuta 1973 Langenhagen) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Kesäkuusta 2022 lähtien hän on toiminut TSG Hoffenheimin päävalmentajana.

Ura 
Breitenreiter pelasi yhteensä 144 ottelua Bundesliigassa edustaen Hamburger SV:tä, VfL Wolfsburgia ja SpVgg Unterhachingia. Hän pelasi lisäksi 101 ottelua 2. Bundesliigassa, jossa hänen seurojaan olivat Hannover 96 ja SpVgg Unterhaching. Breitenreiter voitti Saksan cupin Hannover 96:ssa kaudella 1991–1992.

Breitenreiter aloitti Regionalligan TSV Havelsen päävalmentajana tammikuussa 2011. Kahden ja puolen kauden jälkeen hän siirtyi valmentamaan 2. Bundesliigan SC Paderborn 07:ää kesällä 2013. Breitenreiter nosti ensimmäisen kautensa päätteeksi joukkueen Bundesliigaan. Breitenreiterin ensimmäinen kausi Bundesliiga-valmentajana päättyi jumbosijaan, eikä piskuinen Paderborn onnistunut säilyttämään sarjapaikkaansa. 

Kauden 2014/15 jälkeen Breitenreiter nousi yllättäen FC Schalken päävalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella. Schalke osti Breitenreiterin ulos Paderbornista 500 000 eurolla. Hän oli jo Schalken 14. päävalmentaja viimeisen kymmenen vuoden aikana. Breitenreiterin johdolla Schalke sijoittui Bundesliigassa viidenneksi jääden Mestarien liigan karsintoihin oikeuttavasta sijoituksesta kolmen pisteen päähän. Eurooppa-liigassa Schalke voitti lohkonsa, mutta putosi jo ensimmäisellä pudotuspelikierroksella hävittyään kotonaan FK Šah’tar Donetskille 3–0. Schalke purki Breitenreiterin sopimuksen kauden 2015/16 jälkeen.

Maaliskuussa 2017 Breitenreiterista tuli 2. Bundesliigassa pelanneen Hannover 96:n päävalmentaja. Hannover ei hävinnyt Breitenreiterin alaisuudessa yhtään sarjaottelua ja sijoittui sarjassa toiseksi nousten takaisin Bundesliigaan kaudeksi 2017/18. Hannoverin Bundesliiga-kausi 2018/19 alkoi kahdella tasapelillä, mutta jatkui alavireisesti. Breitenreiter onnistui johdattamaan joukkueensa vain kahteen voittoon syyskauden aikana. Putoamiskamppailuun juuttunut Hannover erotti päävalmentajansa 27. tammikuuta 2019, kun joukkue oli kärsinyt murskaavan 5-1 tappion sarjakärki Borussia Dortmundille.

Kesäkuussa 2021 Breitenreiter palasi valmennustehtäviin sveitsiläisen FC Zürichin päävalmentajana. Hän luotsasi debyyttikaudellaan Zürichin ylivoimaisesti Sveitsin liigan mestariksi. Seuran historian 13. liigamestaruus, ja ensimmäinen 13 vuoteen, ratkesi neljä kierrosta ennen sarjakauden päättymistä. Mestaruuskauden jälkeen Breitenreiter jätti Zürichin ja palasi Bundesliigaan tehtyään kaksivuotisen sopimuksen TSG Hoffenheimin kanssa.

Saavutukset 

 Sveitsin mestaruus: 2022

Lähteet 

Saksalaiset jalkapalloilijat
Saksalaiset jalkapallovalmentajat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Mäki (sukunimi)

Mäki on sukunimi, joka kuuluu 1800- ja 1900-luvun vaihteen tienoilla Länsi-Suomessa muodissa olleeseen sukunimityyppiin, johon kuuluvat nimet on saatu suoraan luontoaiheisista suomen kielen appellatiiveista. Muita tämän tyypin nimiä ovat esim. Aalto, Aho, Alho, Joki, Järvi, Lahti, Laine, Niemi, Rinne ja Salo. Yleisin tämän tyypin nimistä on Laine, ja tämän mukaan nimistöntutkija Sirkka Paikkala nimittää tätä sukunimityyppiä Laine-tyypiksi. Tyypin muotiaika seurasi sellaisten nimien muotiaikaa, joissa on luontosanaan, ei kuitenkaan eläinlajin nimeen, liitetty vanhojen itäsuomalaisten sukunimien mallista saatu johdin -nen. Tätä nimityyppiä Paikkala nimittää Virtanen-tyypiksi.

Aaku Mäki (1865–1948), kirjailija
Aki Mäki, laulaja
Anna Maria Mäki (s. 1976), kirjailija
Antero Mäki (1933–1996), Paperiliiton puheenjohtaja
Antti Mäki (1904–1985), professori, maatalouden tutkija
Antti Mäki (1904–1947), painija
Asko Mäki (s. 1956), vasemmistoliittolainen poliitikko
Bridget Allaire-Mäki (s. 1964), yhdysvaltalais-suomalainen taidemaalari ja fagotisti
Eemeli Mäki (1884–1960), kirjailija
Eero Mäki (s. 1992), voimanostaja
Eetu Mäki (s. 2000), jääkiekkoilija
Harri István Mäki (s. 1968), kirjailija
Iikka Mäki (s. 1994), koripalloilija
J. A. Mäki (s. 1962), laulaja ja kuvataiteilija
Jaakko Mäki (1878–1938), poliitikko (SDP, SKP) ja kansanedustaja (SDP)
Jari Mäki (s. 1958), monialayrittäjä ja poliitikko
Joni Mäki (s. 1995), maastohiihtäjä ja olympiamitalisti
Jouni Mäki (s. 1994), pesäpalloilija
Juha Mäki (s. 1981), salibandyn pelaaja
Juho Mäki (1898–1930), jääkäriluutnantti
Jukka Mäki (1892–1941), jääkäriluutnantti ja Viron armeijan kapteeni
Jyrki Juhani Mäki (s. 1962), yritysjohtaja ja purjehtija
Kalle Mäki, oik. Kaarlo Mäkinen (1892–1942), kirjailija
Kristiina Mäki (s. 1957), laulaja
Kristiina Mäki (s. 1991), yleisurheilija
Markku Mäki (s. 1947), lastentautiopin professori
Martti Mäki (s. 1947), taiteilija
Matti Mäki (s. 1982), kilpauimari
Mika Mäki (s. 1988), autourheilija
Niilo Mäki (1902–1968), psykologi ja erityispedagogiikan kehittäjä
Oili Mäki (1925–2011), taiteilija
Olli Mäki (1936–2019), nyrkkeilijä
Onerva Mäki (s. 1926), erityispedagogiikan kehittäjä, kasvatustieteen kunniatohtori
Pekka Mäki (s. 1969), arkkitehti
Pekka Mäki (s. 1970), nyrkkeilyvalmentaja
Pirjo Mäki (1962–2018), psykiatri, psykoterapeutti ja professori
Raili Mäki (1932–2018), näyttelijä
Reijo Mäki (s. 1958), kirjailija
Seppo Mäki (s. 1937), näyttelijä
Taisto Mäki (1910–1979), kestävyysjuoksija
Tapani Mäki (s. 1968), perussuomalainen poliitikko
Tauno T. Mäki (s. 1926), tekniikan tutkija ja professori
Tauno V. Mäki (1912–1983), ampuja, metsästysasiantuntija ja eräkirjailija
Teemu Mäki (s. 1967), kuvataiteilija
Tiia Mäki (s. 1992), pikajuoksija ja pituushyppääjä
Timo Mäki (1914–1985), varatuomari, asianajaja ja kansanedustaja (Kokoomus)
Tomi Mäki (s. 1983), jääkiekkoilija
Uskali Mäki (s. 1951), tieteenfilosofi
Vesa Mäki (s. 1971), jalkapallovaikuttaja.

Sukunimet
Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Panormos

Panormos (, ) tai Pánormos () voi viitata seuraaviin:

Antiikki 

 Panormos, antiikin aikainen kaupunki Peparethoksen saarella eli nykyisellä Skópeloksen saarella Kreikassa
 Panormos, antiikin aikainen kaupunki Sikeliassa eli nykyisellä Sisilian saarella

Nykyaika 

 Pánormos, kaupunki Kálymnoksen saarella Kreikassa
 Pánormos, kylä Kreetan saarella Kreikassa
 Pánormos, kylä Skópeloksen saarella Kreikassa
 Pánormos, kylä Tínoksen saarella Kreikassa
 Pánormos eli Korfári ton Amygdalión, kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Náxoksen saarella Kreikassa
Kaarle Kurki-Suonio

Kaarle Veikko Johannes Kurki-Suonio (s. 28. tammikuuta 1933 Hämeenlinna) on suomalainen fyysikko ja Helsingin yliopiston professori emeritus.

Ura 

Kurki-Suonio on tutkinut kristallografiaa, erityisesti kiteitä ja elektronijakaumaa kiteissä.

Kurki-Suonio toimi 1960-luvulla Helsingin yliopiston fysiikan dosenttina. Apulaisprofessoriksi hänet nimitettiin vuonna 1969, yli­määräiseksi professoriksi 1973 ja varsinaiseksi professoriksi 1977. Helsingin yliopiston fysiikan laitoksen esimiehenä hän toimi vuosina 1984–1988.

Professorina Kurki-Suonio keskittyi erityisesti fysiikan opettajien koulutukseen. Hän on myös laatinut fysiikan oppi­kirjoja sekä lukion että yliopiston käyttöön, osan niistä yhdessä toisen puolisonsa Riitta Kurki-Suonion kanssa. Hän on laatinut myös fysiikan asemaa koulujen oppi­aineena, sen opetus­menetelmiä ja opetukseen liittyviä ongelmia käsittelevän teoksen Fysiikan merkitykset ja rakenteet. Vuonna 2012 hänelle myönnettiin Suomen tietokirjailijat ry:n Oppikirjailijapalkinto.

Sivu- ja luottamustoimet 

Kurki-Suonio toimi Suomen fyysikkoseuran puheenjohtajana 1965–1967. Hän toimi myös Arkhimedes-lehden toimittajana 1970–1987, osan ajasta lehden vara­pää­toimittajana. Hän on toiminut myös Valtion tiedekomitean jäsenenä.

Kurki-Suonio on toiminut vuosina 1971–1978 myös Helsingin seurakuntayhtymän kirkkovaltuuston ja vuosina 1968–1979 Lautta­saaren seura­kunnan kirkkoneuvoston jäsenenä.

Kurki-Suonio on toiminut vuosina 1981–1987 Kristallografian Kansainvälisen Unionin (IUCr)  pääsihteerinä. 

Kurki-Suonio on pitänyt myös esitelmiä ja julkaissut lehti­kirjoituksia, joissa hän on pohdiskellut luonnon­tieteen ja kristin­uskon suhdetta toisiinsa. Hänen mukaansa ne eivät oikein ymmärrettyinä ole ristiriidassa keskenään.

Suku ja perhe 

Kaarle Kurki-Suonio kuuluu Krohnin sukuun, jonka jäsenistä osa on suomalaistanut nimensä Kurki-Suonioksi. Hänen vanhempansa olivat lääkäri Ensio Kurki-Suonio sekä pianisti ja kirjailija Aino Kurki-Suonio (o.s. Vartia).

Kaarle Kurki-Suonion ensimmäinen puoliso vuosina 1954–1985 oli Tarja o.s. Ruokosalmi, toinen vuosina 1986–1998 filosofian lisensiaatti Riitta Kurki-Suonio, o.s. Sälke. Ensimmäisestä avioliitostaan hänellä on neljä, jälkimmäisestä kaksi lasta.

Julkaisuja 

 Kvantti-kirjasarja, lukion oppikirjoja:
 
 
 
 
 Yliopiston oppikirjasarja:
 
 
 
 
 Galilei-kirjasarja, lukion oppikirjoja:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset fyysikot
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Jar of Hearts

Jar of Hearts on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Christina Perrin kappale. Se julkaistiin iTunesissa digitaalisesti ladattavana 27. heinäkuuta 2010. Kappale on mukana Perrin debyytti-EP:llä "The Ocean Way Sessions" sekä hänen Lovestrong-debyyttialbumillaan.

Kappaleen sanoittivat Christina Perri, Drew Lawrence sekä Barrett Yeretsian. Perri sai idean kappaleeseen siitä, kun hänen entinen ihastuksensa halusi herättää hajonneen suhteen henkiin.  Perri esitti kappaleensa ensi kerran televisio-ohjelmassa Tanssi jos osaat. Sen jälkeen kappale julkaistiin iTunesissa, jossa se nousi viikossa kahdenkymmenen parhaan joukkoon.

Vastaanotto 
Perrillä ei ollut kappaleen julkaisun aikaan levytyssopimusta, mikä aiheutti runsaasti kyseenalaistavaa keskustelua kriitikkojen kesken, jotka muutoin kehuivat kappaletta. Se pääsi Yhdysvalloissa ja Kanadassa virallisten singlelistojen 17. ja 21. sijalle. Kappaletta ladattiin julkaisuviikkonsa aikana 47 500 kertaa.

"Jar of Hearts" julkaistiin Isossa-Britanniassa vuonna 2011, ja se pääsi Britannian singlelistan neljännelle sijalle. Siitä tuli Iso-Britanniassa sen vuoden 11. myydyin single. Se vietti yhteensä 31 viikkoa 40 parhaan joukossa sekä 48 viikkoa 75 parhaan joukossa. Myöhemmin kappale palkittiin platinalla sen myytyä 600 000 kopiota. Lokakuun 2014 puoliväliin mennessä kappaletta oli myyty Isossa-Britanniassa yhteensä 980 000 kopiota. Se saavutti multiplatinaa vuoden 2018 alussa.

Lähteet

Vuoden 2010 kappaleet
Christina Perrin kappaleet
Peter Niemeyer

Peter Niemeyer (s. 22. marraskuuta 1983 Mettingen) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2014–2015 Bundesliigassa pelaavaa Hertha BSC:tä. Niemeyer on 191 senttimetriä pitkä ja painaa 83 kilogrammaa.

Niemeyer aloitti ammattilaisuransa Alankomaiden Eredivisien FC Twentessä, jossa hän pelasi vuosina 2002–2007. Tammikuussa 2007 Niemeyer siirtyi Bundesliigan Werder Bremeniin, jossa hän saavutti UEFA-cupin toisen sijan kaudella 2008–2009 sekä Saksan cup -mestaruuden 2008–2009 ja cupin toisen sijan 2009–2010. Bundesliigassa hän kuitenkin pelasi kolmen ja puolen kauden aikana vain 32 ottelua. Kesällä 2010 Niemeyer siirtyi Hertha BSC:hen, jossa hän on saanut selvästi enemmän vastuuta pelaten ensimmäisten neljän kautensa aikana 104 sarjaottelua.

Lähteet 

Saksalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Sukunimet (kirja)

Sukunimet on Pirjo Mikkosen ja Sirkka Paikkalan kirjoittama ja Otavan kustantama hakuteos, joka esittelee suomalaisia sukunimiä. Alun perin se julkaistiin vuonna 1984 Suomen kielen sanakirjojen 6. osassa Suomalainen nimikirja, joka sisältää myös Kustaa Vilkunan etunimikirjan Etunimet. Kirjasta otettiin vuonna 1985 eripainos nimellä Suuri suomalainen nimikirja, ja tästä ilmestyi vuonna 1988 uudistettu laitos Uusi suomalainen nimikirja. Vuonna 1992 teoksen sukunimiosa ilmestyi erikseen nimellä Sukunimet ja seuraavana vuonna nimellä Suomalaiset sukunimet. Vuonna 1996 Pirjo Mikkosen ja Sirkka Paikkalan sukunimikirja sekä Kustaa Vilkunan Etunimet-kirja ilmestyivät taas samoissa kansissa, tällä kertaa nimellä Joka kodin suuri nimikirja. Sukunimet-kirjan vuonna 2000 ilmestyneestä kolmannesta laitoksesta 93 % suomalaista nimeä kantavista löytää tietoja sukunimestään.

Lähteet 

Suomalaiset tietokirjat
Samuel Gyldenstolpe

Samuel Gyldenstolpe eli Samuel Michaelis, nobilis (24. lokakuuta 1649 Turku – 9. huhtikuuta 1692 Turku) oli suomalainen Turun akatemian käytännöllisen filosofian professori.

Gyldenstolpen vanhemmat olivat Turun hovioikeuden asessori, professori Mikael Wexionius, aateloituna 1650 Gyldenstolpe (1609–1670) ja Susanna Crucimontanus. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1660 tai 1661 ja opiskeli Turun akatemiassa. Hän teki ulkomaanmatkan 1676

Gyldenstolpe oli Tukholman ja Södermanlandin maakunnan inspehtorina nähtävästi vuonna 1671 ja Södermanlandin ja Närken maakuntien inspehtorina 1679. Hänestä tuli Turun akatemian kirjastonhoitaja 1668 ja käytännöllisen filosofian (valtiotieteen ja historian) professori 1671. Gyldenstolpe pidätettiin virantoimituksesta salavuoteuden takia mutta hän pääsi palaamaan virkaansa 1680. Viimeksi Gyldenstolpe toimi Ylä-Satakunnan kihlakunnan tuomiokunnan tuomarina 1681–1691.

Lähteet 

Turun akatemian professorit
Vuonna 1649 syntyneet
Vuonna 1692 kuolleet
Suomalaiset professorit
Candy Manson

Candy Manson (s. 11. lokakuuta 1983 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Uransa hän aloitti vuonna 2006. Hän on toiminut Penthousen mallina.

Lähteet

Aiheesta muualla

 

Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Oulu on kaupungin nimi

Oulu on kaupungin nimi on vuonna 2000 ilmestynyt Radiopuhelimet-yhtyeen yhdeksäs studioalbumi. Yhtyeen edellisen levyn tapaan sen äänittivät Riku Mattila sekä Pentti Dassum ja miksauksesta vastasi Mikko Karmila. Musiikillisesti Oulu on kaupungin nimi palaa osittain Radiopuhelimien energisiin alkuaikoihin ja se sai ilmestyessään parhaat arvostelut sitten vuoden 1995 Maasäteilyä-albumin. Soundin kriitikon mukaan yhtye kuulosti levyllä jopa paremmalta kuin ikinä aikaisemmin. Verkkomedia Nuorgam puolestaan valitsi vuonna 2012 albumin päätöskappaleen Hailuoto 2000-luvun parhaiden suomalaisten kappaleiden listalla sijalle 32. 

Helsinkiläinen indie-levy-yhtiö If Society julkaisi albumin tuplavinyylinä maaliskuussa 2014.

Kappaleet 
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet, Tapio Wiik)
 (säv. Mällinen, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, Radiopuhelimet, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet, Tapio Wiik)
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet, Tapio Wiik)
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet, Pentti Dassum)
 (säv. Mällinen, Mäki, san. Mällinen, sov. Radiopuhelimet, Jimi Tenor)

Kokoonpano 
Antti Annunen – basso
Ray Katz – kitara
J. A. Mäki – laulu
 Jarno Mällinen – kitara
 Jyrki Raatikainen – rummut

Vierailijat 
 Herra D – kitara (#8) 
 Jimi Tenor – puhaltimet ja syntetisaattori (#9)
 Tapio Wiik – urut

Lähteet 
 Radiopuhelimet: Oulu on kaupungin nimi Finnmusic

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Oulu on kaupungin nimi -albumi Radiopuhelimien kotisivuilla

Radiopuhelimien albumit
Vuoden 2000 albumit
Bad Vugumin albumit
Tänään!

Tänään! on vuonna 2002 ilmestynyt Radiopuhelimet-yhtyeen kymmenes studioalbumi. Kahden edellisen levyn tapaan sen äänittivät Riku Mattila ja Pentti Dassum, miksauksesta vastasivat Mikko Karmila ja yhtyeen kitaristi Jarno Mällinen. Albumin tuottajana voidaan pitää Mattilaa, vaikka hän ei halunnutkaan itseään kutsuttavan sillä nimityksellä. Sen julkaisi samana vuonna toimintansa aloittanut suomalainen pienlevy-yhtiö Hot Igloo.

Levy sai kriitikoilta myönteisen vastaanoton, vaikka sitä ei pidettykään yhtyeen 1990-luvun parhaiden albumien, kuten Maasäteilyä ja Avaruus veroisena. Musiikillisesti Tänään! jatkoi kahden edellisen levyn hidastempoisempaa linjaa. Kappaleesta Mikä planeetta? tehtiin musiikkivideo, jonka ohjasivat Tomi Tuomaala ja Jani-Petteri Passi.

If Society julkaisee albumista vinyylipainoksen 16. syyskuuta 2022.

Kappaleet 
 (säv. Katz, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. & san. Mällinen, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, Mäki, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet, Pekka Jääskeläinen)
 (säv. Mällinen, Mäki, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet, Riku Mattila)
 (säv. Mällinen, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. & san. Mällinen, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet, Riku Mattila)
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, Radiopuhelimet, san. Mällinen, Mäki, sov. Radiopuhelimet, Pekka Jääskeläinen, Jimi Tenor)

Kokoonpano 
Antti Annunen – basso
Ray Katz – kitara
J. A. Mäki – laulu
 Jarno Mällinen – kitara
 Jyrki Raatikainen – rummut

Vierailijat 
 Riku Mattila – lyömäsoittimet, huuliharppu 
 Jimi Tenor – huilu
 Pekka Jääskeläinen – saksofoni

Lähteet 
Radiopuhelimet: Tänään! Finnmusic

Viitteet

Aiheesta muualla 
Tänään -albumi Radiopuhelimien kotisivuilla

Radiopuhelimien albumit
Vuoden 2002 albumit
Viisi tähteä

Viisi tähteä on vuonna 2007 ilmestynyt Radiopuhelimet-yhtyeen yhdestoista studioalbumi. Kolmen edellisen levyn tapaan sen äänittivät Riku Mattila ja Pentti Dassum. Kyseessä oli yhtyeen ensimmäinen uutta materiaalia sisältänyt levy viiteen vuoteen. Se julkaistiin myös vinyylipainoksena, jonka kustansi neljä suomalaista pienlevy-yhtiötä. Albumi nousi Suomen viralliselle listalle kahden viikon ajaksi, ollen korkeimmillaan sijalla 11.

Levyn nimikappaleesta tehtiin musiikkivideo, jonka ohjasi Maija Rönkkö.

Kappaleet 
 (säv. Katz, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, Mäki, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet, Jarno Valli)
 (säv. Mällinen, Mäki, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. & san. Mällinen, sov. Radiopuhelimet, Jarno Valli)
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet, Jarno Valli)
 (säv. & san. Mällinen, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, Mäki, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet, Pentti Dassum)
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, Mäki, san. Mällinen, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)

Kokoonpano 
Antti Annunen – basso
Ray Katz – kitara
J. A. Mäki – laulu
 Jarno Mällinen – kitara
 Jyrki Raatikainen – rummut

Vierailijat 
 Anu Anttila – taustalaulu (#1, #4)
 Pentti Dassum – kitara (#9)
 Ansa Helmi – taustalaulu (#1, #4)
 Essi Nisä – taustalaulu (#1, #4)
 Jarno Valli – syntetisaattori

Lähteet 
Radiopuhelimet: Viisi tähteä Finnmusic

Viitteet

Aiheesta muualla 
Viisi tähteä Radiopuhelimien kotisivuilla

Radiopuhelimien albumit
Vuoden 2007 albumit
If Societyn albumit
Radiopuhelimet rakastaa sinua

Radiopuhelimet rakastaa sinua on vuonna 2010 ilmestynyt Radiopuhelimet-yhtyeen kahdestoista studioalbumi. Neljän edellisen levyn tapaan sen äänittivät Riku Mattila sekä Pentti Dassum ja miksasi Mikko Karmila. Albumi julkaistiin myös vinyylipainoksena, jonka kustansivat pienlevy-yhtiöt Psychedelica Records ja Hot Igluu. Levy nousi Suomen viralliselle listalle kolmen viikon ajaksi, ollen korkeimmillaan sijalla 11.

Kriitikot pitivät albumia jopa yhtyeen siihenastisen uran parhaana ja muun muassa Sue sekä Soundi antoivat sille arvioissaan täydet pisteet. Kappaleesta Globaali anaali tehtiin musiikkivideo, jonka ohjasi Henri Turunen.

Kappaleet 
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet, Tapio Wiik)
 (säv. Mällinen, Mäki, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet, Pekka Tuomi, Tapio Wiik)
 (säv. Mällinen, Mäki, san. Mällinen, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, san. Juha Hurme, Mäki, sov. Radiopuhelimet, Jimi Tenor)
 (säv. Mällinen, Mäki, san. Mällinen, Mäki, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Annunen, Mäki, san. Mällinen, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. & san. Mällinen, sov. Radiopuhelimet)
 (säv. Mällinen, Mäki, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet, Pekka Tuomi, Jimi Tenor, Pentti Dassum)

Kokoonpano 

Yhtye
 Antti Annunen – basso
 Ray Katz – kitara
 J. A. Mäki – laulu
 Jarno Mällinen – kitara
 Jyrki Raatikainen – rummut

Vierailevat muusikot
 Pentti Dassum – kitara (10)
 Joonas Karjalainen – trumpetti (3)
 Jimi Tenor – saksofoni (5, 10)
 Pekka Tuomi – saksofoni (3, 10) ja syntetisaattori (3)
 Tapio Wiik – urut (1, 3, 5, 9)

Lähteet 
 Radiopuhelimet rakastaa sinua Finnmusic

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Radiopuhelimet rakastaa sinua Radiopuhelimien kotisivuilla

Radiopuhelimien albumit
Vuoden 2010 albumit
If Societyn albumit
Hydroboraatio

Hydroboraatio on kemiallinen reaktio, jossa hiiliatomien väliseen kaksoissidokseen tai kolmoissidokseen liittyy boori ja vetyatomi ja tuotteena muodostuu organoboraani. Hydroboraatio voi tapahtua myös molekyyleille, joiden rakenteessa on hiilen ja heteroatomin, kuten typen tai hapen välinen kaksois- tai kolmoissidos esimerkiksi ketoneille tai aldehydeille, imiineille tai nitriileille. Hydroboraatioreaktio on tärkeä reaktio orgaanisessa kemiassa, koska niitä käytetään useissa orgaanisen kemian synteeseissä välituotteina. Hydroboraatioreaktion tutkiminen toi Herbert C. Brownille Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1971.

Reagenssit ja mekanismi
Hydroboraatioissa reagoivat lähes kaikki alkeenit riippuen käytetystä boorireagenssista. Helpoimmin reagoivat substituoimattomat terminaaliset alkeenit, eli alkeenit, joissa kaksoissidos sijaitsee hiilivetyketjun päässä. Substituoidut alkeenit reagoivat hitaammin muodostaen organoboraanin. Alkyynit reagoivat tyypillisesti alkeeneja hitaammin ja tuotteena muodostuu allyyliboraaneja. Liuottimina reaktiossa käytetään tyypilisimmin dietyylieetteriä, diglyymiä tai tetrahydrofuraania.

Booraavana reagenssina käytettiin ensimmäisenä diboraania, mutta sen myrkyllisyyden ja kaasumaisen olomuodon vuoksi se on nykyään korvattu helpommin käsiteltävillä diboraanin amino- tai sulfidikomplekseilla tai alkyyli- tai dialkyyliboraaneilla. Tyypillisiä ovat esimerkiksi katekoliboraani, pinakoliboraani, disiamyyliboraani ja diteksyyliboraani. Reaktion regio- ja enantioselektiivisyyttä voidaan parantaa käyttämällä steerisesti estyneitä tai kiraalisia alkyyliboraaneja kuten 9-BBN:ää tai pineenistä saatavaa di-isopinokamfenyyliboraania. Enantioselektiivisyyttä voidaan parantaa myös käyttämällä siirtymämetallien kuten rodiumin kiraalisia komplekseja katalyytteinä.

Hydroboraatioreaktiossa muodostuu neliatominen rengasrakenteinen siirtymätila. Reaktiossa boori liittyy yleensä vähemmän substituutioituun hiiliatomiin ja vety enemmän subtituoituun hiileen. Reaktio ei siis noudata Markovnikovin sääntöä. Tämä additioreaktio voi tapahtua kaikille boraanin boorin ja vedyn välisille sidoksille esimerkiksi boraani voi reagoida kolmen alkeenin tai alkyynin kanssa muodostaen trialkyyliboraanin, teksyyliboraani voi reagoida kahden alkeenin kanssa ja 9-BBN yhden alkeenin kanssa.

Hydroboraatioissa muodostuvat alkyyliboraanit ovat hyödyllisiä synteettisen kemian välituotteita. Hapetus vetyperoksidin avulla muodostaa alkoholeja, tätä reaktiota kutsutaan hydroboraatio-hapetukseksi, alkyyneistä muodostuneet allyyliboraanit voidaan hapettaa aldehydeiksi ja booriatomi voidaan korvata muilla atomeilla kuten typellä tai halogeeniatomilla. Alla esimerkki 2,4,4-trimetyyli-2-penteenin hydroboraatio-hapetuksesta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Orgaaniset reaktiot
Yleisradion vuoden levy

Yleisradion vuoden levy on edellisen vuoden klassisen musiikin levytys, jolle myönnetään kunniakirja. Kunniakirjaa on myönnetty vuodesta 1971, ja valinnan tekevät Yle Kulttuurin musiikkitoimittajat ja -tuottajat edellisen vuoden suomalaista musiikkia tai suomalaisten taiteilijoiden esityksiä sisältävistä levyistä.

Vuoden 2014 levy on harmonikkalevy, jolla Janne Rättyä tulkitsee Domenico Scarlattin sonaatteja.  Tämän jälkeen palkinnon ovat saaneet Kamus-kvartetin albumi Different Voices (2015), Kreeta-Maria Kentalan Side by Side (2016), Alba Recordsin tuottama Northlands - Music by Matthew Whittall (2017), Alba Recordsin Earthly Angels (2018) sekä Somnium Ensemblen albumi Unesi ääni (2019). Vuoden levyksi 2021 valittiin Laura Hynnisen Otilia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Vuoden levyt kautta aikojen yle.fi

Musiikkipalkinnot
Suomalaiset palkinnot
Roy Nissany

Roy Nissany (hepreaksi רוי ניסני, s. 30. marraskuuta, 1994 Tel Aviv) on israelilainen rata-autoilija. Hänen isänsä Chanoch Nissany tunnettiin F1-talli Minardin kolmoskuljettajana kaudella 2005.

Ura 
Nissany aloitti uransa Karting-sarjoissa vuonna 2001 kilpaillen eri luokissa vuoteen 2009 asti. Vuonna 2010 Nissany aloitti kilpa-uransa Formula Lista Junior -sarjassa sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Vuonna 2011 Nissany siirtyi ADAC Formel Masters -sarjaan sijoittuen sarjan 11:ksi. Vuonna 2012 hän jatkoi sarjassa sijoittuen loppupisteissä yhdeksänneksi. Vuonna 2013 Nissany kilpaili Euroopan Formula 3 -sarjassa Mücke Motorsport -tallissa saavuttaen 11 pistettä. Vuonna 2014 hän jatkoi samassa sarjassa keräten 26 pistettä. Samana vuonna hän pääsi testaamaan lokakuussa Sauberin kauden 2012 F1-autoa.

Vuonna 2015 Nissany kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa. Kaudella 2018 Nissany ajoi Formula 2 -sarjassa Campos Racing -tallissa saavuttaen yhden pisteen. Hänet korvattiin Venäjän osakilpailusta alkaen Roberto Merhillä.

Vuonna 2020 Nissany ajoi Williamsin F1-autolla Espanjan osakilpailuviikonlopun ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa (P1) korvaten George Russellin. Hän jatkoi tallin testikuljettajana myös kaudella  ja ajoi kauden alkua edeltäneissä talvitesteissä.

Formula 2 -tulokset

Formula 1 -tulokset

Tulokset kilpailuittain

Lähteet 

Israelilaiset autourheilijat
Formula Renault 3.5 -kuljettajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Dmytro Pidrutšnyi

Dmytro Volodymyrovytš Pidrutšnyi (; s. 5. marraskuuta 1991 Ternopil) on ukrainalainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa Kolos Dynamoa.

Arvokilpailut 
Pidrutšnyi sijoittui Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 takaa-ajossa 14:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2022 hän oli henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan 21:s takaa-ajokilpailussa.

Östersundin MM-kilpailuissa 2019 Pidrutšnyi voitti kultaa takaa-ajossa. Pikakilpailussa hän sijoittui neljänneksi ja yhteislähdössä kymmenenneksi. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän oli pikakilpailussa kymmenes. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui pikakilpailussa ja takaa-ajossa 13:nneksi sekä normaalimatkalla 18:nneksi.

EM-kilpailuista Pidrutšnyi voitti kultaa sekaviestistä Ridnaunista 2018 ja Minskistä 2020, hopeaa viestistä Otepäästä tammikuussa 2015 ja pronssia supersprintistä Minskistä 2020. Vuonna 2013 hän voitti kultaa yhteislähtökilpailusta, hopeaa sekaviestistä ja pronssia sprintistä talviuniversiadeista. Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa hän sai hopeaa sekaviestissä junioreiden sarjassa 2012 ja aikuisissa 2016.

Maailmancup 
Pidrutšnyi debytoi ampumahiihdon maailmancupissa vuonna 2012 Pokljukan sprintissä sijoittuen sijalle 98. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Hochfilzenin takaa-ajosta joulukuussa 2013 oltuaan sijalla 24. ÖStersundin takaa-ajon maailmanmestaruus 2019 oli hänen ensimmäinen – ja kauden 2021–2022 jälkeen edelleen ainoa – maailmancupin palkintosijansa.

Lähteet 

Ukrainalaiset ampumahiihtäjät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Jussi Teittinen

Jussi Teittinen oli Heinolan kaupunginjohtaja maaliskuusta 2014 lokakuuhun 2017. Hän ehti toimia Seutukaupunkiverkoston puheenjohtajana toukokuusta 2017 Heinolan kaupunginjohtajan virasta irtisanotumiseensa asti.  

Aiemmin Teittinen oli  Mäntyharjun ja sitä ennen Tuusniemen kunnanjohtaja. 
Hän oli Pälkäneen kunnanjohtaja maaliskuusta 2019 tammikuun 2021 loppuun, joskin viimeiset puoli vuotta hän oli pääosin virkavapaalla. Hän on toiminut myös Orimattilan seudun kansanterveystyön kuntayhtymän hallintojohtajana. Heinolan kaupunginvaltuuston valitessa kaupunginjohtajan marraskuussa 2013 hän sai 30 ääntä 43:sta. Valitusten vuoksi hän joutui aloittamaan Heinolan kaupunginjohtajana väliaikaisessa virkasuhteessa.

Lähteet 

Heinolan pormestarit ja kaupunginjohtajat
Tuusniemen kunnanjohtajat
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Talsinki

Talsinki (tai Hellinna) on Helsingin ja Tallinnan muodostama kaksoiskaupunki, joka on esiintynyt joissakin kaupunkien suunnitelmissa. Kaupungit sijaitsevat kahdessa eri valtiossa, Suomessa ja Virossa, mutta molemmat maat kuitenkin kuuluvat Euroopan unioniin sekä Schengen-alueeseen ja niissä on käytössä valuuttana euro.

Talsinkiin liittyy keskeisesti suunniteltu Helsinki–Tallinna-rautatietunneli, joka toteutuessaan yhdistäisi kaupungit. Kaupunginjohtajat Jussi Pajunen ja Edgar Savisaar allekirjoittivat aiesopimuksen tunnelin rakentamista koskevan selvityksen laatimisesta 28. maaliskuuta 2008. Esiselvitys valmistui vuonna 2015. Helsingin johtajat haluavat jatkaa Tallinnan-tunnelihanketta.

Tallinna ja Helsinki voisivat hyötyä tiiviimmästä taloudellisesta ja hallinnollisesta suhteesta. Kahden kaupungin joukkoliikenteet ja hallinnot saatettaisiin yhdistää. Viron Edgar Savisaar on povannut, että Helsingistä ja Tallinnasta voisi tulla Kööpenhaminaa ja Malmötä muistuttava kaksoiskaupunki. Savisaar on ehdottanut, että Tallinnassa kadunnimet kirjoitettaisiin viron kielen lisäksi suomen kielellä.

Katso myös
Suomen ja Viron valtioliitto

Lähteet

Aiheesta muualla
Helsingin Sanomat: Suomenlahti kapenee: Talsinki vuonna 2025 
Helsingin Sanomat: Helsingin johtajat haluavat jatkaa Tallinnan-tunnelihanketta
Demos Helsinki: Talsinki / Hellinna (PDF)

Helsinki
Tallinna
Ólympos (Kárpathos)

Ólympos (; myös Ólymbos) on Kreikan kylä sekä samanniminen Kárpathoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Ολύμπου, Dimotikí Enótita Olýmpou) ja entinen itsenäinen kyläkunta. Se sijaitsee Kárpathoksen saarella, Kárpathoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 556 ja varsinaisen Ólympoksen kylän väkiluku 270 (vuonna 2011).

Ólympoksen kylä sijaitsee Kárpathoksen saaren pohjoisosassa vuoren rinteellä vajaan kilometrin päässä saaren länsirannikosta ja noin 58 kilometriä luoteeseen saaren pääkaupungista Kárpathoksen kaupungista eli Pigádiasta. Ólympoksen kunnallisyksikkö käsittää Kárpathoksen saaren pohjoisosan sekä sen pohjoispuolella sijaitsevan Sarían saaren. Ólympos oli itsenäinen kyläkunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kárpathoksen kuntaan.

Ólympos on hyvin perinteinen kreikkalainen kylä sekä rakennuskannaltaan että elämältään. Kylän nähtävyyksiin kuuluu muun muassa 1500-luvulla rakennettu Neitsyt Marian (Panagía) kirkko. Vrykoúntan (Vrykoús) eli Vourgoúntan niemellä noin seitsemän kilometriä kylästä pohjoiseen on antiikin aikaisen Brykuksen kaupungin raunioita.

Kunnallisyksikön osat 

Ólympoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylistä, kaupungeista tai muista asutuksista:

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etelä-Egean saarten entiset kunnat
Etelä-Egean saarten kylät
Kárpathos
Ydroúsa

Ydroúsa (; myös Hydroússa; virallisesti Δημοτική Ενότητα Υδρούσας, Dimotikí Enótita Ydroúsas) on yksi Ándroksen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Ándroksen saarella, Ándroksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 3 372 (vuonna 2011).

Ydroúsan kunnallisyksikkö käsittää Ándroksen koko pohjoisosan. Se oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Ándroksen kuntaan yhdessä Kórthion kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.

Kunnallisyksikön osat 

Ydroúsan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ándros
Etelä-Egean saarten entiset kunnat
Tecomán

Tecomán on kaupunki ja kunta Coliman osavaltiossa Meksikossa, noin 50 kilometrin päässä etelässä Coliman kaupungista. Vuoden 2010 väestölaskennassa kaupungissa oli 112 726 asukasta. Tecomán on Coliman osavaltion kolmanneksi suurin kaupunki. Tecomán tunnetaan myös "Maailman limettipääkaupunkina".

Talous 
Alueen pääasiallisen taloudellinen toiminta sisältää:
 Maatalous: Limetit, kookospähkinä, tamarindo, mango ja banaanit.
 Karja: Nauta, siat, lampaat, vuohet ja mehiläishoito.
 Teollisuus: Sitrushedelmien ja kookospähkinöiden agroteollisuus.
 Kaivostoiminta: Dolomiitti, kalkkikivi ja hopea.

Lähteet

Aiheesta muualla

Meksikon kaupungit
Meksikon kunnat
Eredivisie (amerikkalainen jalkapallo)

Eredivisie on amerikkalaisen jalkapallon korkein sarjataso Alankomaissa. Vuonna 2014 korkeimmalla sarjatasolla pelaa kahdeksan joukkuetta. Sarjan mestaruusottelun nimi on Tulip Bowl, jota on pelattu vuodesta 1985 lähtien.

Alankomaissa oli kaksi kilpailevaa lajiliittoa vuosina 1997–2001. Liittojen yhdistettyä luotiin kolmiportainen sarjajärjestelmä aiemman kahden kilpailevan sarjan sijasta. Sarjojen nimet olivat Eerste divisie, Tweede divisie ja Derde divisie. Vuonna 2014 maan sarjasysteemi uusittiin ja korkeimman sarjatason nimeksi tuli Eredivisie, ja alempien nimiksi Eerste divisie A ja B.

Joukkueet 2022
Almere Flevo Phantoms
Amsterdam Crusaders
Amsterdam Panthers
Arnhem Falcons
Groningen Giants
Hilversum Hurricanes
Lelystad Commanders
Rotterdam 010 Trojans

Mestarit

1985: Amsterdam Rams
1986: Den Haag Raiders
1987: Amsterdam Crusaders
1988: Amsterdam Crusaders
1989: Amsterdam Crusaders
1990: Amsterdam Crusaders
1991: Amsterdam Crusaders
1992: Den Haag Raiders
1993: Amsterdam Crusaders
1994: Den Haag Raiders

1995: Tilburg Steelers
1996: Rotterdam Trojans
1997: Rotterdam Trojans
1998: Amsterdam Crusaders
1999: Amsterdam Crusaders
2000: Hilversum Hurricanes
2001: Hilversum Hurricanes
2002: Amsterdam Crusaders
2003: Amsterdam Crusaders
2004: Amsterdam Crusaders

2005: Amsterdam Crusaders
2006: Amsterdam Crusaders
2007: Maastricht Wildcats
2008: Amsterdam Crusaders
2009: Amsterdam Crusaders
2010: Amsterdam Crusaders
2011: Maastricht Wildcats
2012: Alphen Eagles
2013: Alphen Eagles
2014: Alphen Eagles

2015: Amsterdam Crusaders
2016: Amsterdam Crusaders
2017: Amsterdam Crusaders
2018: Hilversum Hurricanes
2019: Amsterdam Crusaders
2022: Amsterdam Crusaders

Lähteet

Alankomaiden urheilu
Amerikkalaisen jalkapallon sarjat
Helsinki Lit

Helsinki Lit on kansainvälinen kirjallisuustapahtuma, joka järjestettiin ensimmäisen kerran Helsingissä Savoy-teatterissa 22.–23.5.2015. Tapahtuman järjesti Helsingin Kirjallisuusfestivaali -niminen yhdistys, jonka perustajajäseniä ovat Hufvudstadsbladetin entinen kulttuuritoimittaja, kirjailija Philip Teir, Henrikki Timgren (WSOY), Päivi Koivisto-Alanko (Tammi), Aleksi Pöyry (Granta/Otava) ja Antti Kasper (Otava). Tapahtuman suunnittelussa oli mukana myös 12 kustantajaa. Tapahtuman aloitteentekijä oli Teir.

Tapahtumaan kutsuttiin ensimmäisellä kerralla erityisesti pohjoismaisia kirjailijoita, kuten tanskalainen Peter Høeg, ruotsalainen Carl-Johan Vallgren ja suomalainen Sofi Oksanen. Mukana olivat myös irakilais-suomalainen Hassan Blasim sekä venäläinen Mihail Šiškin. Tapahtuman ideana oli, että kirjailijat keskustelevat keskenään kaksi kerrallaan,.

Tapahtumassa jaettiin ensimmäistä kertaa kustannusyhtiö Tammen perustama Jarl Hellemann -käännöskirjapalkinto.

Toisen kerran tapahtuma järjestettiin 13.–14. toukokuuta 2016. Tapahtuman vieraiden joukossa olivat muiden muassa Sadie Jones, Helen Macdonald, Jonas Hassen Khemiri, Sara Stridsberg, Mark Levengood ja Tore Renberg. Kotimaisten vierailijoiden listalla olivat muiden muassa Sofi Oksanen, Rosa Liksom, Riikka Pulkkinen, Tommi Kinnunen, Katri Lipson, Hannu Väisänen, Juha Itkonen, Claes Andersson ja Sirpa Kähkönen. Juontajana oli Pekka Strang.

Sittemmin tapahtuma on järjestetty vuosittain toukokuussa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Helsinki Lit.
 Helsinki Lit -kirjallisuusfestivaali. Yle Areena / Teema & Fem.

Kirjallisuustapahtumat Suomessa‎
Helsingin tapahtumat
Equal Rights

Equal Rights on jamaikalaisen Peter Toshin toinen albumi vuodelta 1977.

Kappaleet

A-puoli

B-puoli

CD:n bonuskappaleet

Sony Legacy Edition

CD 1 
Get Up, Stand Up
Downpressor Man
I Am That I Am
Stepping Razor
Equal Rights
African
Jah Guide
Apartheid
400 Years
Hammer (Extended Version)
Jah Man Inna Jamdung
Vampire
Babylon Queendom
You Can't Blame The Youth
(Know) Dem A Wicked

Raidat 1–8 alkuperäinen julkaisu 1977, Equal Rights (Columbia 34670).
Raidat 9–15 session ennenjulkaisemattomat nauhoitukset.

CD 2 
Get Up, Stand Up (Alternate Version)
Dub-Presser Man (Dub Version)
I Am That I Am (ShaJahShoka Dub Plate)
Heavy Razor (ShaJahShoka Dub Plate)
Equal Rights (Extended Version)
African (London Sound System Dub Plate)
Jah Guide (Dub Plate)
(Fight) Apartheid (Alternative Version)
Vampire (Demo)
Jah Man Inna Jamdung (Demo)
Hammer (ShaJahShoka Dub Plate)
Blame The Youth (Dub Version)
Babylon Queendom (Dub Version)
Vampires (Dub Version)
Get Up, Stand Up (Extended/Alternate Version)

Raidat 1, 5, 8–10 ja 15 ennenjulkaisematonta alkuperäisen nauhotuksen alternate- ja extended-versiot.
Raidat 2–4, 6 ja 11–14 aiemmin saatavilla vain erittäin rajoitetulla Dub Plates -painoksella.

Kokoonpano 
 Peter Tosh – laulu, kitara, kosketinsoittimet
 Sly Dunbar – rummut
 Earl Lindo – kosketinsoittimet
 Bunny Wailer – taustalaulu
 Robbie Shakespeare – basso
 Al Anderson (The Wailers) – kitara
 Harold Butler – klavinetti
 Carlton Barrett – rummut
 Abdul Wali – kitara
 Karl Pitterson – kitara
 Tyrone Downie – kosketinsoittimet 
 Noel Simms (Skully) – lyömäsoittimet
 Richard Hall – tenorisaksofoni
 Bobby Ellis – trumpetti

Arviot 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Equal Rights discogs.com-sivustolla

Vuoden 1977 albumit
Peter Toshin albumit
65803 Didymos

65803 Didymos on pikkuplaneetta, joka kuuluu Maan lähelle tuleviin Apollo-asteroideihin. Kappale löydettiin Spacewatch-ohjelmalla Kitt Peak Observatoryssä Yhdysvalloissa 11. huhtikuuta 1996. Didymoksen nimi tulee kreikan kielen kaksosta tarkoittavasta sanasta, sillä tällä pikkuplaneetalla on oma kuunsa. Ennen kuin Didymos sai nimensä se tunnettiin tunnuksella 1996 GT. Asteroidi nimettiin 13. heinäkuuta 2004. Didymoksen kuun löysivät P. Pravec, L. A. M. Benner, M. C. Nolan, P. Kusnirak, D. Pray, J. D. Giorgini, R. F. Jurgens, S. J. Ostro, J.-L. Margot, C. Magri, A. Grauer, ja S. Larson 20. marraskuuta 2003.

Ominaisuudet
Didymoksen läpimitta on 750 ± 100 metriä ja pyörähdysaika on 2,2593 tuntia. Kappaleen kuu on läpimitaltaan 170 ± 30 m sen keskietäisyys asteroidista on 1,18 ± 0,03 km. Kuun kiertoaika on 0,4958 ± 0,0002 päivää ja sen radan eksentrisyys on 0,06 ± 0,06/0,04. Didymoksen kiertoaika Auringon ympäri on suunnilleen 770 päivää eli 2,11 Maan vuotta, ja radan eksentrisyys on noin 0,383752 ja inklinaatio vain noin 3,4°. Didymoksen systeemin massa on 5,27x1011 kg

Tutkiminen
ESA:n ja NASA:n suunnitteleman yhteisen AIDA-hankkeen olisi tarkoitus tutkia Didymoksen systeemiä vuonna 2022. AIDA koostuisi kahdesta eri luotaimesta: Törmääjästä (DART) ja tutkivasta luotaimesta (AIM). DART:in olisi tarkoitus törmätä Didymoksen kuuhun ja AIM:in kerätä tiedot törmäyksen vaikutuksista pikkuplaneettaan ja sen kuuhun. Tarkoituksena on tutkia Didymosta ja sen kuuta myös muutenkin, kuten selvittää kappaleiden tarkemmat massat ja geologia sekä pinnan ominaisuudet.

Lähteet

Apollo-asteroidit
Raadelman kartano

Raadelman kartano () sijaitsee entisen Piikkiön kunnan, nykyisen Kaarinan kaupungin alueella, Kuusistonsalmen rannalla Varsinais-Suomessa. Kartanoalueen läpi kulkee Suuren Rantatien eli Kuninkaantien historiallinen reitti Turusta Viipuriin. 

Raadelman kartano on taustaltaan keskiaikainen katolisen kirkon tila, joka otettiin Kustaa Vaasan aikana 1500-luvulla kruunun haltuun. Vapaaherra Seved Bååth, maaherra Christoffer Johan Rappe ja suurliikemies Jakob Bremer kuuluvat kartanon 1600–1700 -lukujen omistajiin. Raadelman kartano on ollut valtioneuvos Gabriel Erik von Haartmanin ja kauppaneuvos Fredric von Rettigin sukukartano. 

Keisari Aleksanteri I vieraili Raadelman kartanossa Porvoon valtiopäivien avajaismatkansa yhteydessä vuonna 1809 ja myöhemmin myös tavatessaan Ruotsin kruununprinssi Bernadotten (kruunattiin v. 1818 Kaarle XIV Juhanaksi) vuonna 1812. Vierailun muistona Raadelmaan jäi keisarin rintakuva, jonka tämä itse lahjoitti. 

Vuonna 1792 rakennettua päärakennusta ympäröi 1800-luvun alussa perustettu englantilaistyyppinen maisemapuisto, jota ovat reunustaneet hyötypuutarhan ruutuvyöhykkeet. Päärakennusta on laajennettu 1880-luvulla arkkitehti Frans Anatolius Sjöströmin piirustusten mukaan uusrenessanssityyliin ja nykyiseen klassistiseen ulkoasuun 1930-luvulla.  Kartanoalueella on säilynyt historiallista rakennuskantaa, mm. huvimaja jonka alla on vesisäiliö kuten naapurissa Tuorlan kartanon huvimajassa, sekä tiilinen tupakkamakasiini, jossa toimii vanhainkoti ja päiväkoti.

Vuonna 1890 Fredric von Rettig perusti Piikkiön ensimmäisen meijerin Raadelmaan. Rettigien aikana Raadelmassa toimi myös oma tiilitehdas ja sähkölaitos, ja kartanon puutarhatoimintaa laajennettiin merkittäväksi kauppapuutarhaksi joka tuotti mm. omenoita, leikkokukkia, vihanneksia ja juureksia. Tilalla koeviljeltiin myös tupakkaa.  

Raadelmassa toimi kartanohotelli ja –ravintola vuosina 1968-1983. Nykyisin kartano on yksityiskäytössä.

Lähteet

Suomen kartanot
Piikkiö
Kaarinan rakennukset ja rakennelmat
Kaarinan historia
Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat