joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Robinson R44

Robinson R44 on kevyt 4-paikkainen helikopteri, jota valmistaa yhdysvaltalainen Robinson Helicopter Company. Kone on ollut tuotannossa vuodesta 1992 alkaen. Se perustuu yhtiön Robinson R22-helikopteriin.

Kuvia

Aiheesta muualla

 Robinson Helicopter Company web site
 Robinson Helicopters Owners Group

 Helikopterit
Nova-raketti

Nova-raketti on yhteisnimitys useille kantorakettisuunnitelmille, joita NASA suunnitteli 1950-luvulta alkaen.

Ensimmäisen kerran Nova-suunnitelman raketteja esiteltiin presidentti Eisenhowerille tammikuussa 1959. Rakettia harkittiin käytettäväksi Apollo-kuulennoilla, ensimmäinen malli olisi kyennyt lähettämään kuuhun menevälle 24 tonnin kuorman eli noin puolet Saturn V:n kapasiteetista, ja suunnitelmissa oli myös selvästi maailman suurinta lentänyttä rakettia Saturn V:tä järeämpiä malleja, mm. C8 joka oli noin puolitoista kertaa Saturn V:n painoinen. Lopulta kuulennoille valittiin kuitenkin Saturn V. 

Tämän jälkeen Novasta suunniteltiin vielä paljon järeämpiä, yli kolme kertaa Saturn V:n painoisia malleja, käytettäväksi Mars-lennoilla, mutta Nasan budjetin käytyä tiukemmaksi näistä mars-lento-suunnitelmista ja sen myötä Nova-raketista luovuttiin kokonaan vuonna 1964.

Lähteet 
 Encyclopedia Astronautica

Kantoraketit
Pietari–Varsova-rata

Pietari–Varsova-rata on Pietarin ja Varsovan välinen rautatie. Se kulkee viiden maan – Venäjän, Latvian, Liettuan, Valko-Venäjän ja Puolan – alueella.

Historia 
Rautatien suunnittelutyön käynnisti Venäjän keisari Nikolai I 15. helmikuuta 1859 antamallaan määräyksellä. Määräys radan rakentamisesta allekirjoitettiin 23. marraskuuta 1851, ja rakennustyöt käynnistyivät seuraavana vuonna.

Työmaa jaettiin aluksi viiteen osaan, jotka olivat Pietari–Pihkova 269 km, Pihkova–Daugavpils 256 km, Daugavpils–Vilna 155 km, Vilna–Białystok 221 km ja Białystok–Varsova 173 km.

Vuoteen 1854 mennessä kolme pisintä osuutta oli jaettu kahtia, joten osastojen määrä nousi kahdeksaan. Ne olivat
 Pietari–Laukaa 137 km,
 Laukaa–Pihkova 137 km,
 Pihkova–Rēzekne 161 km,
 Rēzekne–Daugavpils 88 km,
 Daugavpils–Vilna 156 km,
 Vilna–Hrodna 145 km,
 Hrodna–Białystok 77 km ja
 Białystok–Varsova 172 km.

Työt edistyivät nopeasti, ja 1. marraskuuta 1853 liikenteelle avattiin ensimmäisenä Pietarin ja Hatsinan välinen 45 kilometriä pitkä rataosuus. Vuosina 1853–1857 rakennettiin Laukaanjoen yli professori Stanislav Valerianоvitš Kerbedzin suunnittelema rautatiesilta. Se oli Venäjän ensimmäinen metallista valmistettu rautatiesilta ja yksi aikakautensa taidokkaimpia rakennelmia Euroopassa. Sillassa oli kaksi jännettä, joista kumpikin oli 56,1 metriä pitkä.

Krimin sodan syttyminen vuonna 1854 hankaloitti ratatöiden etenemistä niin paljon, että valtion varoin rataa saatiin valmiiksi vain Pietarista Hatsinaan.

Sodan jälkeen valtio alkoi jälleen panostaa rakennustöiden loppuun saattamiseen. 10. lokakuuta 1856 Venäjän ministerineuvosto teki päätöksen töiden rahoittamisesta ulkomaisella pääomalla.
Pääosin Ranskan rahoittamana perustettiin 26. tammikuuta 1857 yhtiö (Главное общество российских железных дорог), jonka hallintaan siirtyivät sekä rata että sen rakennustyöt. Rata valmistui sen jälkeen nopeasti. Osuus Hatsinasta Laukaaseen avattiin liikenteelle 5. joulukuuta 1857, Laukaasta Pihkovaan 10. helmikuuta 1859, Pihkovasta Ostroviin 26. tammikuuta 1860, Ostrovista Daugavpilsiin 8. marraskuuta 1860, Daugavpilsistä Lentvarisiin 15. maaliskuuta 1862 ja viimeinen osuus Lentvarisista Varsovaan 15. joulukuuta 1862.

Ratakartta

Lähteet 

Venäjän rataverkko
Latvian rautatieliikenne
Liettuan rautatieliikenne
Valko-Venäjän rautatieliikenne
Puolan rautatieliikenne
Varsovan historia
René Fasel

René Fasel (s. 6. helmikuuta 1950 Fribourg, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkovaikuttaja, joka toimi Kansainvälisen jääkiekkoliiton puheenjohtajana yhteensä 27 vuoden ajan vuosina 1994–2021.

Fasel valittiin Kansainvälisen jääkiekkoliiton (IIHF) puheenjohtajaksi vuonna 1994, jolloin äänestys ratkesi vasta neljännellä kierroksella. Tuolloin hän voitti suomalaisen Kai Hietarinnan äänin 46–32. Vuoden 1994 jälkeen puheenjohtajasta äänestettiin seuraavan kerran vasta vuonna 2021, jolloin Fasel ei asettunut enää ehdolle. IIHF:n puheenjohtajana hän oli myös Kansainvälisen olympiakomitean jäsen vuodesta 1995.

Koulutukseltaan Fasel on hammaslääkäri. Fasel on myös pelannut jääkiekkoa alemmilla sarjatasoilla sekä toiminut jääkiekkoerotuomarina.

Fasel herätti tammikuussa 2021 huomiota halailullaan Valko-Venäjän presidentin Aljaksandr Lukašenkan kanssa. Samoihin aikoihin käytiin laajaa keskustelua jääkiekon maailmanmestaruuskisojen järjestämispaikasta, jonka Fasel halusi säilyttää Valko-Venäjällä laajasta kritiikistä huolimatta.

Venäjän presidentti Dmitri Medvedev myönsi vuonna 2011 Faselille Ystävyyden kunniamerkin. Fasel on tunnettu Venäjä-myönteisyydestään.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet
Sveitsiläiset urheiluvaikuttajat
Jääkiekkovaikuttajat
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Hekabe

Hekabe (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Troijan kuninkaan Priamoksen puoliso ja Hektorin, Kassandran, Polyksenen ja Pariksen äiti.

Priamoksen ja Hekaben nuorin poika, Polydoros lähetettiin kuningas Polymestorin luokse kulta ja jalokivilahjoin, jotta tämä suojelisi Hekaben lapsia Troijan sodan aikana. Kun Troija kukistui, Polymestor heitti Polydoroksen kuolemaan ja otti aarteet. Hekabe kosti lopulta poikansa kuoleman sokaisemalla Polymestorin. Tästä kertoo erityisesti Euripideen tragedia Hekabe.

Aiheesta muualla 

Kreikkalainen mytologia
Kivini

Kivini (ruots. Kivins)  on Porissa Kokemäenjoen suiston varrella sijaitseva Kokemäenjoensuiston luonnonsuojelualueeseen kuuluva alue. Kivini on pinta-alaltaan noin 1,95 km². Se on alavaa lehtoa, jossa kasvaa kookkaita tervaleppiä.

Kivini on tunnettu varsinkin entisenä kauppaväylänä, jo 1600-luvulla laivat ja rahtialukset seilailivat pitkin Kiviniä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Porin luonto
Reinkaos

Reinkaos on ruotsalaisen black metal/death metal -yhtye Dissectionin kolmas ja viimeinen studioalbumi, jonka Jon Nödtveidt teki istuessaan vankeusrangaistustaan vankilassa. Albumilla on huomattavissa suuri muutos yhtyeen edelliseen materiaaliin verrattuna, jättäen aiemmat black metal -vaikutteet ja suunnaten kohti melodista death metalia. Albumin konsepti koostuu MLO:n (Misanthropic Luciferian Order) opetuksista ja uskomuksista sekä Liber Azeraten teksteistä. Sana Reinkaos on latinaa ja tarkoittaa "paluuta kaaokseen".

Albumin normaalin cd-version lisäksi siitä on olemassa rajoitettu ensimmäinen painos, jonka mustassa slipcase-pahvikuoressa on uppopainettuna Azeraten 11-sakarainen tähti kiiltävällä hopealla. Versio on rajoitettu 1001 kappaleeseen, joista jokainen on käsinnumeroitu slipcasen takakanteen. Ensimmäisen painoksen lisäksi Reinkaoksesta on tehty special red edition, joka vastaa ensimmäistä painosta muuten, mutta uppopainettu tähti ja tekstuurit ovat kiiltävällä punaisella ja sitä on tehty 999 kappaletta. Näiden Black Horizon Musicin tuottamien cd-versioiden lisäksi on olemassa The End Recordsin gatefold-vinyyliversio, joka sisältää LP:n lisäksi 24-sivuisen kansivihkosen ja on rajoitettu 2000 kappaleeseen.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jon Nödtveidt – kitarat, laulu
 Set Teitan – kitarat
 Tomas Asklund – rummut

Arvostelut 
 About.com: 
 Allmusic:

Lähteet 

Dissectionin albumit
Vuoden 2006 albumit
Seepravälskäri

Seepravälskäri (Zebrasoma desjardinii) on välskärikaloihin kuuluva kala.

Koko ja ulkonäkö 
Seepravälskäri voi kasvaa 40 cm pitkäksi. Sen vartalo on litteä, oranssi-harmaa pystyraitainen: Päässä ja pyrstössä sekä vatsapuolella on sinisellä pohjalla kellertäviä pilkkuja.

Alkuperä 
Seepravälskäri elää luonnossa Punaisellamerellä ja Intian valtamerellä.

Käyttäytyminen 
Seepravälskäri tarvitsee runsaasti uintitilaa, ja se voi käyttäytyä aggressiivisesti muita välskäreitä kohtaan. Seepravälskäri viihtyy suurissa merivesiakvaarioissa, joissa pitäisi olla ainakin 2 m pituutta, vanhemmille yksilöille enemmänkin.

Ravinto 
Seepravälskäri syö elävää tai kuivattua levää.

Lähteet 

Meriakvaariokalat
Välskärikalat
Abandon

Abandon on Deep Purplen 16. studioalbumi. Levy on sikäli Deep Purplen studioalbumiksi harvinainen, että se sisältää uuden version aiemmasta Deep Purplen kappaleesta; ”Bludsucker” julkaistiin alun perin Deep Purple in Rock -albumilla nimellä ”Bloodsucker”.

Albumi jäi kosketinsoittaja Jon Lordin viimeiseksi albumiksi, ennen kuin hän jätti yhtyeen. Lord oli ollut yhtyeessä mukana alusta saakka.

Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Ian Gillan, Steve Morse, Roger Glover, Jon Lord ja Ian Paice, ellei toisin mainita.

Kokoonpano 
Ian Gillan – laulu
Roger Glover – basso
Steve Morse – kitara
Jon Lord – kosketinsoittimet
Ian Paice – rummut

Lähteet 

Deep Purplen albumit
Vuoden 1998 albumit
Bananas

Bananas on Deep Purplen seitsemästoista studioalbumi. Albumi on ensimmäinen Deep Purplen albumi, jolla Don Airey soittaa kosketinsoittimia. Airey korvasi yhtyeen perustajajäsenistöön kuuluneen Jon Lordin. Lord on kuitenkin ollut mukana kirjoittamassa kahta albumin kappaletta.

Päätöskappale "Contact Lost" on Steve Morsen säveltämä lyhyt balladi, jonka hän kirjoitti kuultuaan avaruussukkula Columbian tuhosta.

Kappaleet

Kokoonpano 
Ian Gillan – laulu
Roger Glover – basso
Steve Morse – kitara
Don Airey – kosketinsoittimet
Ian Paice – rummut

vierailevat muusikot 
 Paul Buckmaster – sello kappaleessa "Haunted"
 Beth Hart – taustalaulu kappaleessa "Haunted"
 Michael Bradford – kitara kappaleessa "Walk On"

Lähteet 

Deep Purplen albumit
Vuoden 2003 albumit
Uki Ovaskainen

Uki Lauri Aleksi Ovaskainen (s. 1975 Espoo) on suomalainen pianisti.

Ovaskainen on opiskellut Hui-Ying Liu-Tawaststjernan oppilaana Sibelius-Akatemiassa ja José Riberan oppilaana Tanskan Kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa (Det Kongelige Danske Musikkonservatorium). Hän on myös ottanut osaa Pnina Salzmanin, Charles Rosenin, Andras Schiffin, Fou Ts'ongin, Yahli Wagmanin, Emanuel Krasovskyn ja Matti Raekallion mestarikursseille.

Ovaskainen on esiintynyt Pohjoismaiden lisäksi Saksassa, Israelissa, Venäjällä, Serbiassa ja Kroatiassa. Hän asuu nykyisin Belgradissa ja työskentelee Belgradin taideyliopistossa.

Palkinnot ja tunnustukset

 Premio Jaén -pianokilpailu Espanjassa (1. palkinto), 2007

Aiheesta muualla 
 Wiener KammerOrchester, Uki Ovaskainen

Suomalaiset pianistit
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Rauman vesitorni

Rauman vesitorni on Raumalla sijaitseva vesitorni. Torni sijaitsee lähellä Nummen asuinaluetta, 30 metriä merenpinnan yläpuolella olevalla vesitorninmäellä. Vesitornissa on näköalatasanne ja ravintola 66,5 metriä merenpinnan yläpuolella. Tornin etelä- ja pohjoisseinillä on valkoisilla kirjaimilla teksti "RAUMA", joka näkyy hyvin valtatietä 8 kulkeville.

Historia
Lars Sonckin suunnittelema Rauman vanha 400 m3:n vesitorni valmistui 1934. Bertel Saarnio on suunnitellut nykyisen vesitornin, joka valmistui vanhan vesitornin ympärille vuonna 1964 ja nosti kokonaistilavuuden 2 400 m3:iin.

Keväällä 2012 todettiin että vesitornin pohjoisseinän RAUMA-tekstin U-kirjaimen kahdeksasta kiinnikkeestä neljä oli pettänyt, minkä takia kirjain irrotettiin huoltoa varten 24.5.2012.

Kahvila ja näköalatasanne

Rauman vesitornissa toimii kahvila-ravintola. Kahvilaan pääsee tornin eteläsivulla olevalla hissillä tai hissikuilun ympäri kiertävän portaikon kautta. Näköalatasanne kiertää koko tornin ympäri.

Vesitornin käyttö

Tornia käytetään verkostopaineen tasaukseen sekä yökulutuksen varastona. Vesilaitos pumppaa verkostoon vettä keskiyöhön asti, jonka jälkeen seuraavat kuusi tuntia kaupungin tarvitsema vesi lasketaan vesitornista, jonne on pumpattu tietty määrä vettä päivän aikana.

Lähteet

Aiheesta muualla

Rauman vesitorni Googlen Mallinnusvarastossa

Suomen vesitornit
Rauman rakennukset ja rakennelmat
The Somberlain

The Somberlain on Dissection-yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1993. Sen todettiin olevan erittäin vaikuttava julkaisu, jossa oli vaikutteita niin black metalista kuin melodisesta death metalistakin.

The Somberlain on pääasiassa melodinen black metal -albumi, joskin se sisältää myös death metal -vaikutteita, täten tehden siitä yhden ensimmäisistä mustan death metalin (engl. blackened death metal) albumeista. Dissection omisti The Somberlainin Euronymoukselle, joka murhattiin aiemmin samana vuonna.

Albumin uudelleenjulkaisi vuonna 1997 Nuclear Blast Records ja uudestaan vuonna 2004 Black Lodge. Vuonna 2005 Black Lodge julkaisi 666 kappaleeseen rajoitetun erikoisversiopaketin levystä, joka sisälsi puiseen laatikkoon pakatun levyn, t-paidan ja tarran. Viimeisen uudelleenjulkaisun levystä teki vuonna 2006 The End Records: tupla-cd, sisältäen alkuperäisen albumin sekä julkaisemattomat livetaltioinnin vuodelta 1995, Into Infinite Obscurity EP:n, vuoden 1992 demon, The Grief Prophecyn, harjoitustaltioinnin vuodelta 1990 sekä saman vuoden Satanizedin harjoitustaltioinnin. Kaikki materiaali on remasteroitua, paketti on pakattu slipcaseen ja sitä mainostetaan termillä "äärimmäinen uudelleenjulkaisu" (Ultimate reissue). The End Records teki samaan aikaan myös 2000 kappaleeseen rajoitetun gatefold-vinyylin, joka on musiikillisesti sama kuin tupla-cd-versiokin, mutta sisältää isokokoisen 20-sivuisen kansivihkosen.

Tämä on yhtyeen ainoa albumi jolla esiintyy alkuperäinen kokoonpano. Kansitaiteen albumille teki Kristian Wåhlin.

Kappalelistaus

  "Black Horizons" (Nödtveidt/Zwetsloot) – 8:12  
  "The Somberlain" (Nödtveidt) – 7:08 
  "Crimson Towers" (Zwetsloot) – 0:50 
  "A Land Forlorn" (Nödtveidt/Palmdahl) – 6:40  
  "Heaven's Damnation" (Nödtveidt/Zwetsloot) – 4:42  
  "Frozen" (Nödtveidt) – 3:48
  "Into Infinite Obscurity" (Zwetsloot) – 1:06
  "In the Cold Winds of Nowhere" (Nödtveidt/Zwetsloot) – 4:22 
  "The Grief Prophecy / Shadows over a Lost Kingdom" (Nödtveidt) – 3:32 
  "Mistress of the Bleeding Sorrow" (Nödtveidt/Zwetsloot) – 4:37 
  "Feathers Fell" (Zwetsloot)– 0:41

Uusintapainoksen toinen levy

 "Frozen (Live '95)"
 "The Somberlain (Live '95)"
 "Shadows over a Lost Kingdom (EP 1991)"
 "The Son of The Mourning (EP 1991)"
 "Into Infinite Obscurity (EP 1991)"
 "Frozen (Demo 1992)"
 "In the Cold Winds of Nowhere (Demo 1992)"
 "Feathers Fell (Demo 1992)"
 "Mistress of Bleeding Sorrow (Demo 1992)"
 "The Call of the Mist (Demo 1990)"
 "Severed into Shreds (Harjoitustaltiointi 1990)"
 "Satanized (Harjoitustaltiointi 1991)"
 "Born in Fire (Harjoitustaltiointi 1991)"

Tekijät 
 Jon Nödtveidt – laulu, kitarat
 Johan Zwetsloot – rytmikitara
 Ole Öhman – rummut
 Peter Palmdahl – basso

 Kristian Wåhlin – kansitaide
 Dan Swanö – tuotanto

Vuoden 1993 esikoisalbumit
Dissectionin albumit
Storm of the Light’s Bane

Storm of the Light's Bane on ruotsalaisen black/death metal -bändi Dissectionin vuonna 1995 julkaisema albumi, jota kuvaillaan At the Gatesin Slaughter of the Soulin rinnalla yhtenä genrensä vaikuttavimmista ja suosituimmista albumeista.

Kappaleiden kirjoittamisessa käytettiin lähinnä death metal -vaikutteita, lo-fi -tuotanto, tremolopainotteiset avoimet soinnut ja laulaja-kitaristi Jon Nödtveidtin karheat lauluosuudet johtivat bändin tyyliä sanottavan joskus mustaksi death metaliksi (engl. blackened death metal), eli black metalia ja death metalia yhdisteleväksi musiikiksi.

Tämä albumi oli yhtyeen viimeinen pitkäsoitto ennen Nödtveidtin murhatuomiota vuonna 1997.

Storm of the Light's Bane uudelleenjulkaistiin digipack-versiona jossa oli bonus-kappaleina vuoden 1996 EP:n, Where Dead Angels Lien, kappaleet. Vuonna 2006, The End Records julkaisi tupla-cd:n, sisältäen alkuperäisen albumin, Where Dead Angels Lien sekä julkaisemattoman EP:n vuodelta 1994, joka sisältää kaksi albumin kappaletta että "vaihtoehtoisen miksauksen" koko albumista, kaikki nämä remasteroituna ja pakattuna slipcase-kuoreen. The End Records teki samaan aikaan myös 2000 kappaleeseen rajoitetun gatefold-vinyylin, joka on musiikillisesti sama kuin tupla-cd-versiokin, mutta sisältää isokokoisen 20-sivuisen kansivihkosen.

Kuten ensimmäiseenkin albumiin, myös tähän albumiin kansitaiteen teki Kristian Wåhlin.

Kappalelistaus

 "At the Fathomless Depths" (Nödtveidt) – 1:56
 "Night's Blood" (Nödtveidt/Norman/Zwetsloot) – 6:41
 "Unhallowed" (Nödtveidt/Norman/Särkkä) – 7:28
 "Where Dead Angels Lie" (Nödtveidt) – 5:53
 "Retribution - Storm of the Light's Bane" (Nödtveidt/Zwetsloot) – 4:51
 "Thorns of Crimson Death" (Nödtveidt/Norman) – 8:06
 "Soulreaper" (Nödtveidt/Norman) – 6:56
 "No Dreams Breed in Breathless Sleep" (Alexandra Balogh) – 1:26

Uusintapainoksen toinen levy (The End Records)

 "At the Fathomless Depths (EP 1996)"
 "Night's Blood (EP 1996)"
 "Unhallowed (EP 1996)"
 "Where Dead Angels Lie (EP 1996)"
 "Retribution - Storm of the Light's Bane"
 "Feathers Fell"
 "Thorns of the Crimson Death"
 "Soulreaper"
 "No Dreams Breed in Breathless Sleep"

Tekijät   
 Jon Nödtveidt – laulu, kitarat
 Johan Norman – rytmikitara
 Ole Öhman – rummut
 Peter Palmdahl – basso
 Alexandra Balogh – piano
 Legion – taustalaulu kappaleessa "Thorns of Crimson Death"
 Tony Särkkä – taustalaulu kappaleessa "Soulreaper"

 Kristian Wåhlin – kansitaide
 Oscar Matsson – valokuvaus

Dissectionin albumit
Vuoden 1995 albumit
Luoma

Luoma tarkoittaa seuraavia:

Maastosana
 luoma, pienen joen tai sen haaran  nimitys etenkin Etelä-Pohjanmaalla ja sen lähialueilla
 luoma, lampea tarkoittava maastosana etenkin Kuusamon ympäristössä
 luoma, nuotan vetopaikka lounaisrannikon murteissa

Paikannimi
 Luoma, kylä Kirkkonummella
 Luoman seisake, lyhyesti Luoma, lähijunien seisake Kirkkonummella 
 Luoma, kylä Lappajärvellä
 Luomankylä, kylä Ilmajoella
 Luomankylä, kylä Kauhajoella
 Luomankylä, kylä Kauhavalla (entisessä Alahärmässä)
 Luomankylä, lyhyesti Luoma, kylä Seinäjoella
 Luomanperä, lyhyesti Luoma, kylä Ylihärmässä
 Luoma-aho, kylä Alajärvellä
 Pojanluoma, kylä Ilmajoella
 Luoma, järvi Ruovedellä.
 Olarinluoma, kaupunginosa Espoossa

Sukunimi
Luoma on suomalainen sukunimi. Se on seuraavilla henkilöillä:

 Albert Luoma (1856–1913), juristi ja kansanedustaja
 Aukusti Luoma (1888–1943), maanviljelijä, pankinjohtaja ja kansanedustaja (kokoomus)
 Ernesti Luoma (1956–1930), rovasti, kuurojen opettaja ja kuurojenkoulun johtaja
 Heikki Luoma (1926–2013), hammaslääkäri, professori
 Heikki Luoma (s. 1944), kirjailija
 Helena Luoma, o.s. Ingelius (1853–1924), kuurojen opettaja ja kuurojenkoulun perustaja, Ernesti Luoman puoliso
 Ilona Luoma, (s. 1964), lastenpsykiatrian professori 
 Jaakko Luoma (1897–1940), keskimatkojen juoksija
 Jaakko Luoma (s. 1973), fagotisti
 Jasperi Luoma (s. 2001), pesäpalloilija
 Juha Luoma (s. 1981), jalkapalloilija
 Juha Luoma (s. 1956), arkkitehti
 Juho Heikki Luoma (1840–1887), lukkari, maanviljelijä, kunnallis- ja valtiopäivämies
 Kalevi Luoma (s. 1950), pesäpalloilija
 Markku Luoma, kunnanjohtaja
 Masi Luoma (s. 1956), muusikko ja säveltäjä
 Matti Luoma (1925–2007), filosofi, psykologi ja dosentti
 Matti Luoma (s. 1980), suomalais-australialainen jääkiekkoilija
 Mikko Luoma (s. 1976), jääkiekkoilija
 Mikko Antero Luoma (s. 1966), johtamisasiantuntija ja toimitusjohtaja
 Niko Luoma (s. 1970), valokuvataiteilija
 Pauli Luoma (s. 1968), kirjailija
 Raimo Luoma, työ- ja elinkeinoministeriön kansliapäällikkö
 Rauni Luoma (1911–1996), näyttelijä
 Sami Petri Luoma (1966–2000), muusikko
 Samppa Luoma (1877–1940), runoilija
 Sanna Luoma (s. 1986), pesäpalloilija
 Tapio Luoma (s. 1962), arkkipiispa
 Tiina Luoma, aik. Järvinen (s. 1959), äänisuunnittelija
 Timo-Pekka Luoma (s. 1975), näyttelijä
 Tricia Dunn-Luoma (s. 1975), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
 Tyyne Luoma (1893–1970), terveydenhuoltoneuvos
 Valtteri Luoma (s. 1998), pesäpalloilija
 Väinö Luoma (1887-1952), kirjakaupan johtaja, Albert Luoman poika.

Lähteet

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Frigg

Frigg on skandinaavisessa mytologiassa jumaläiti ja hedelmällisyyden ja avioliiton jumalatar. Frigg on Odinin toinen vaimo, ja heille syntyivät lapset Thor, Höder ja Balder. Hän avustaa naisia Freijan kanssa synnytyksissä ja lasten nimeämisessä. Frigg näkee Odinin lailla tulevaisuuteen. Hänellä on myös kaksi palvelijatarta, Fulla ja Gnå, jotka huolehtivat Friggistä ja tietävät hänen salaisuutensa. Odinin vaimona hänet tunnetaan myös "Taivaiden Kuningattarena". Hän on yksi pääjumalattarista Asgårdissa, missä hänen salinsa, Fensalir (Vesisali) sijaitsee.

Germaanisissa kielissä perjantai on nimetty Friggin mukaan. Esimerkiksi englannin Friday juontuu vanhan englannin sanoista Frīge's day.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Skandinaavien jumalattaret
Hedelmällisyyden jumalattaret
Heikka

Heikka on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Aksel Heikka (1899–1918), Osnabrückin junaturmassa surmansa saanut jääkäri
 Anni Heikka (s. 2001), jalkapalloilija
 Henrikki Heikka, Suomen ulkopoliittisen instituutin tutkija 
 Isak Heikka (1891–1938), toimittaja, vuosina 1907–1930 toimineen Suomen Ammattijärjestön viimeinen puheenjohtaja
 Juhani Heikka, suomalainen kitaristi (Reflexion-yhtyeen)
 Mikko Heikka (s. 1944), Espoon hiippakunnan piispa 2004–2012
 Pekka Heikka (1896–1921), suomalainen jääkärikapteeni
 Taneli Heikka (s. 1971), toimittaja ja kirjailija
 Tiina Heikka, Lapinjärven ent. kunnanjohtaja.
Antti Kuronen

Antti Kuronen (s. 1970) on suomalainen toimittaja. Hän on työskennellyt Ylen kiertävänä ulkomaankirjeenvaihtajana ja on tehnyt reportaaseja suomeksi ja ruotsiksi muun muassa Euroopan pakolaiskriisistä, sota- ja konfliktialueilta: Ukrainan sodasta ja Lähi-idästä sekä Syyriasta, al-Holin pakolaisleiriltä, jossa hän oli ensimmäisenä suomalaisena toimittajana. Hän raportoi paikan päältä myös Venäjän Ukrainaan kohdistamaa hyökkäystä keväällä 2022.

Antti Kuronen opiskeli Turussa valtiotieteitä ja journalistiikkaa. Ennen journalistin uraansa hän työskenteli 2000-luvun taitteessa muutaman vuoden it-alan startup-yrityksessä.

Kuronen on ohjannut Ylen Ulkolinja -sarjan tv-dokumentin Naiskaupan ytimessä, joka esitettiin 7. helmikuuta 2019 Yle TV1 -kanavalla. Dokumentissa käsitellään ihmiskauppiaita, jotka käyttävät hyväksi naisia ja tyttöjä lähettämällä heitä Nigeriasta Italiaan prostituoiduiksi.

Kuroselle myönnettiin vuonna 2019 Sadankomitean rauhanpalkinto ja Suomenruotsalaisten kansankäräjien omatuntopalkinto. Vuonna 2020 hän sai Suuren journalistipalkinnon vuoden parhaana journalistina. Eurooppalainen Suomi ry valitsi Kurosen Vuoden eurooppalaiseksi 2022.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 
 

Suomalaiset toimittajat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Ulkomaankirjeenvaihtajat
Rhadamanthys

Rhadamanthys () oli kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvä viisas kuningas. Hän oli Zeuksen ja Europan poika, Minoksen ja Sarpedonin veli.

Kreetan kuningas Asterion kasvatti Rhadamanthyksen. Hänestä tuli myöhemmin oikeamielisyytensä vuoksi yksi Manalan tuomareista. Myös Minos oli yksi Manalan tuomareista. Rhadamanthyksella oli kaksi poikaa Gortys ja Erythros.

Kreikkalainen mytologia
Lauri Karhuvaara

Kai Lauri Edwin Karhuvaara (s. 28. tammikuuta 1958 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja juontaja. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1978 ja opiskeli kasvatustiedettä Helsingin yliopistossa. Lauri Karhuvaara työskenteli vuodesta 1985 vuoteen 2016 MTV3:lla, ja oli 27 vuotta Huomenta Suomi -ohjelman juontajana.

Ura 
Karhuvaara toimi 1981–1984 STT:n radiotoimittajana, aloitti MTV3:n Kymmenen uutisten toimittajana vuonna 1985 ja työskenteli MTV3:n Huomenta Suomessa 1989–2013. Hän siirtyi juontamaan MTV3:n Studio55 -ohjelmaa tammikuusta 2014 heinäkuuhun 2016, jolloin hänet irtisanottiin. Hän palasi televisioon elokuussa 2018 AlfaTV:n tanssiohjelmassa Tanssi kanssain.

Syksyllä 1999 hän juonsi MTV3:lla Late Show -nimistä perjantai-illan keskusteluohjelmaa. Kesällä 2015 hän juonsi MTV:lla Kesämies-Late -nimistä nettisarjaa.

Vuonna 2013 radio- ja televisiotoimittajien liitto Vanhat ketut -yhdistys myönsi Karhuvaaralle Vuoden juontaja -palkinnon.

Yksityiselämä 
Lauri Karhuvaaran äiti oli kansanedustaja Sinikka Karhuvaara (myöh. Linkomies-Pohjala) ja isoisä entinen pääministeri Edwin Linkomies. Pekka Karhuvaara on hänen veljensä. Karhuvaara asui vuonna 2015 Helsingin Sörnäisissä.

Karhuvaara on ”Vuoden 2007 norssi” sekä norssilaisen rockyhtye Bustersin solisti. Karhuvaara on kertonut idolinsa olevan Elvis Presley, jonka musiikkia on kuunnellut pienestä saakka.

Muuta 
Televisiosarja Pasilan juontajahenkilö Juhani Kontiovaara on parodia Lauri Karhuvaarasta.

Lähteet 

Suomalaiset juontajat
Suomalaiset toimittajat
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Finlaysonin sähkörata

Finlaysonin sähkörata eli niin kutsuttu Mansen ratikka  oli Finlayson Oy:n Tampereen tehtaiden kapearaiteinen rautatie, joka yhdisti tehdasalueen ja Santalahden halkovaraston. Radan raideleveys oli 600 mm. Rautatie rakennettiin vuonna 1876, kun halkovarasto siirrettiin pois tehdasalueelta kutomorakennus Plevnan tieltä. Lupa radan sähköistämiseen saatiin vuonna 1899. Saksasta tilattu AEG:n valmistama sähköveturi saatiin radalle vuonna 1909.

Radalla toimi kaksi veturia, joista ensimmäinen oli Kummer 1902, 0-4-0sm ja toinen AEG 799/1909, 0-4-0sm, jota kutsuttiin Pässiksi. Samaa nimitystä käytettiin usein tehtaiden vetureista. Pässi kuljetti halkoja höyrykoneita varten ja muuta tavaraa radan lakkauttamiseen asti, minkä jälkeen se on ollut varastoituna Tampereen teknillisessä museossa (nyk. Museokeskus Vapriikki). Radalla oli liikennettä vuoteen 1957, jonka jälkeen toiminta lopetettiin ja kiskot ratajohtoineen purettiin pois. Kumpaakaan veturia ei kelpuutettu sotakorvaukseksi.

Radan AEG-sähköveturi oli vuosikymmenien ajan varastoituna kunnes se toukokuussa 2019 vietiin Jokioisiin Höyrywelho Oy:n konepajalle kunnostettavaksi.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Finlaysonin esittely Työväen Keskusmuseo / Sakari Kestinen

Sähkörata
Suomen kapearaiteiset rautatiet
Tampereen liikenne
Tampereen historia
Teollisuusjunat ja -radat
Suomen entiset rautatiet
Oderinhaffi

Oderinhaffi (myös  Stettininhaffi tai Szczezininhaffi; , ) on Itämeren etelärannikolla sijaitseva haffi eli laguunimainen jokisuuhun muodostunut vesialue. Se sijaitsee Oderjoen suulla Saksassa ja Puolassa, Szczecinin  kaupungin luoteispuolella. Haffin erottavat Itämeren Pommerinlahdesta Usedomin ja Wolinin saaret. Sen yhdistää Itämereen kolme kapeaa vesiväylää: Dziwna, Świna ja Peenestrom. Haffin pinta-ala on 687 neliökilometriä, keskisyvyys noin neljä metriä ja suurin syvyys kuusi metriä.

Syksyllä 2020 Puolan Stettininhaffiin alettiin rakentaa kahta ympyränmuotoista tekosaarta Świnoujście–Szczecin-väylän ruoppauksen yhteydessä. Saarista molempiin istutetaan kasvillisuutta, ja niistä eteläisempi säilyy läjitysalueena muita alueella tehtäviä ruoppauksia varten. Saarten työnimet ovat W22 ja W28. Niiden läpimitat ovat 1 250 ja 1 780 metriä ja pinta-alat 123 ja 250 hehtaaria. Saarten korkeus tulee olemaan noin viisi metriä. Saarten on tarkoitus valmistua maaliskuussa 2022.

Aiheesta muualla

Lähteet 

Haffit
Puolan ja Saksan raja
Jari Levonen

Jari Levonen (s. 23. elokuuta 1966 Pori) on entinen jääkiekkoilija ja uransa päättänyt jääkiekkotuomari. Peliurallaan kuumakallen maineessa ollut ja runsaasti jäähyjä kerännyt laitahyökkääjä on tuomarina saanut Kultaisen pillin viisitoista kertaa ja Unto Wiitala -palkinnon seitsemän kertaa.

Pelaajaura 

Levonen pelasi loukkaantumiseen päättyneellä liigaurallaan 459 ottelua, kaikki Porin Ässissä. Levonen teki pelaajaurallaan 101 maalia ja antoi 89 maaliin johtanutta syöttöä. Jäähyllä hän istui 691 minuuttia. Pudotuspeleissä vastaavat saldot olivat 38 ottelua, 9 maalia ja 7 maalisyöttöä ja 46 jäähyminuuttia.

Tuomariura 

Levonen tuomitsi tammikuussa 2019 uransa 900. SM-liigaottelun. Hän saavutti tuon rajan toisena päätuomarina. Hänet palkittiin keväällä 2017 jo viidennentoista kerran peräkkäin Kultaisella pillillä pelaajien äänestämänä parhaana erotuomarina. SM-liiga on palkinnut hänet Unto Wiitala -palkinnolla kausilla 2002–2003, 2004–2005, 2008–2009, 2009–2010, 2010–2011, 2011–2012 ja 2013–2014.

Pelaajaurallaan ilman maaotteluja jäänyt Levonen on tuomarina päässyt viheltämään maaottelujakin, arvokisoissa ensin 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2005 ja sitten jääkiekon MM-kisoissa 2006 Latviassa ja 2010 Saksassa tuomiten muun muassa loppuottelun. Levosen tuomaroinnista syntyi myös kohu mediassa, kun hän Saksan MM-kisoissa tuomitsi norjalaiselle puolustajalle Tommy Jakobsenille ottelurangaistuksen erotuomarin koskemattomuuden loukkaamisesta tämän tarkoituksellisesti törmätessä Levoseen keskiympyrässä. Myöhemmin Kansainvälisen Jääkiekkoliiton IIHF:n kurinpitoelin langetti Jakobsenille kisojen loppuajan kestävän pelikiellon.

Levonen lopettaa erotuomarin työt kauden 2019–2020 runkosarjaan, tuomiten viimeisen ottelunsa 12. maaliskuuta 2020. Vihellettyjä otteluita hänelle kertyi 979 ottelua, joka riittää tilastoissa 2. sijaan Timo Favorinin jälkeen.

Muuta 
Siviilityönään Levonen työskentelee Noormarkun yhteiskoulussa koulunkäyntiohjaajana.

Jari Levosen setä Rauli Levonen pelasi 262 ottelua SM-sarjassa ja liigassa vuosina 1971–1981. Raulin pojista Jarno pelasi 115 liigaottelua Ässien ja KalPan paidassa vuosina 1991–1996 ja Toni yhteensä kuusi kautta Ässien A-junioreissa ja KiSa:n divarijoukkueessa.

Jarin veljistä Ari-Pekka pelasi jääkiekkoa alasarjoissa noin 15 vuoden ajan 1970- ja 1980-luvuilla, Jarkko Levonen pelasi 1970-luvun alussa SM-sarjaa Ässien riveissä 130 ottelun verran ja edusti Suomea 19-vuotiaiden EM-turnauksessa 1972. Jyrki Levonen pelasi SM-Liigaa Ässien riveissä 1976–1979 48 ottelua ja tämän jälkeen alasarjoissa muun muassa Forssassa ja Hyvinkäällä vuoteen 1989. Viides veljes Harri pelasi Ässien A-junioreissa 1972–1976 ja yhden kauden I-divisioonaa Jyväskylässä ja tämän jälkeen alasarjoissa vuoteen 1982 asti.

Katso myös 
 Luettelo jääkiekon SM-liigan tuomareista

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomalaiset jääkiekkotuomarit
Unto Wiitala -palkinnon voittajat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Isyyslaki

Isyyslaki (1975/700) on perhe- ja lapsilainsäädännön perussäädöksiin kuuluva säädös, johon on sisällytetty tärkeimmät lapsen ja hänen isänsä välisen sukulaisuussuhteen toteamisesta ja vahvistamisesta sekä isän lapsenhuoltoa koskevat säännökset. Tämän lain ohella muun muassa Laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta, Lastensuojelulaki, sekä Lapsen oikeuksien sopimus määrittelevat vanhemmuuteen, isyyteen, lapsenhuoltoon ja -suojeluun liittyviä oikeuksia, velvollisuuksia ja päätöksentekoa sekä lapsen kohtelua inhimillisenä ja oikeudellisena subjektina lapsi- ja perheoikeudessa.

Isyyslain voimaan tullessa vuonna 1976 isyyslain voimaapanolain 7 §:n 2 momentti edellytti, että ennen isyyslain voimaantuloa syntyneiden henkilöiden isyyttä koskeva kanne on pantava vireille viiden vuoden siirtymäajan kuluessa. Tätä säännöstä on sittemmin arvosteltu, mutta korkein oikeus on todennut, että säännöstä on noudatettava . Euroopan ihmisoikeustuomioistuin katsoi vuonna 2007 eräässä kyproslaisessa tapauksessa, että Kyproksen vastaava laki on ihmisoikeussopimuksen kanssa ristiriidassa siltä osin kun henkilö ei määräajan kuluessa voi käynnistää isyyden vahvistamisprosessia, kun hän ei tiedä, kuka voisi olla hänen isänsä, eli kenet tulisi haastaa oikeuteen. Tämän tuomion perusteella Helsingin hovioikeus on joulukuussa 2009 aiemmasta korkeimman oikeuden ratkaisusta poiketen vahvistanut isyyden tapauksessa, joka lain mukaan olisi tullut jättää tutkimatta, koska jutun kantaja oli syntynyt ennen vuotta 1976 .

Katso myös 
 Avioliitto
 Avoliitto
 Avioliittolaki
 Avioliittoasetus
 Perheoikeus

Lähteet

Aiheesta muualla
Isyyslaki
Isyyslain voimaanpanolaki

Isyyslaki
Isyyslaki
Leopoldstadt

Leopoldstadt () on Itävallan pääkaupungin Wienin 2. kaupunginosa. Se muodostaa yhdessä 20. kaupunginosan eli Brigittenaun kanssa saaren, jota ympäröivät Tonava ja Donaukanal. Kaupunginosa on saanut nimensä Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Leopold I:n mukaan.

Historia 
Leopoldstadtin aluetta alettiin asuttaa 1400-luvulla. Kaupunginosa on ollut osa Wienin kaupunkia vuodesta 1862. Vuoteen 1900 se käsitti myös nykyisen Brigittenaun kaupunginosan eli 20. kaupunginosan alueen, ja vuoteen 1938 nykyisen Kaisermühlenin eli 22. kaupunginosan alueen. 

Leopoldstadtin alueelle karkotettiin 1600-luvulle juutalaisia Innere Stadtin eli 1. kaupunginosan alueelta. Ajan myötä Leopoldstadtiin alettiinkin rakentamaan synagogia, ja sinne alkoi muodostua juutalaiskortteleita. Myöhemmin kaupunginosa sai lempinimen Mazzesinsel, juutalaisen Matza-leivän mukaan. Vuonna 1923 kaupunginosan asukkaista 38,5 prosenttia oli juutalaisia. Holokaustin aikaan suuri osa juutalaisista joutui kuitenkin jättämään kotinsa ja kaupunginosansa.

Nähtävyyksiä 
 Prater
 Ernst-Happel-Stadion
 Krieaun ravirata
 Augarten
 Leopoldskirche
 Leopoldstadtin kaupunginosamuseo

Lähteet 
 Encyclopedia of Austria 
 Wienin virallisen sivuston Leopoldstadt-sivut 

Wienin kaupunginosat
Landstraße

Landstraße () on Itävallan pääkaupungin Wienin 3. kaupunginosa. Sitä rajaa luoteessa Innere Stadtin kaupunginosa, idässä Leopoldstadt, etelässä Simmering, ja lännessä Favoritenin ja Wiedenin kaupunginosat.

Historia 
Nykyisen Landstraßen kaupunginosan alueella on ollut asutusta jo pronssikaudesta lähtien. 800-luvulla ennen ajanlaskun alkua aluetta asuttivat keltit, jotka levittivät alueelle La Tènen kulttuuria. Kelttiläinen asutus on mahdollisesti saattanut säilyä alueella Antiikin Rooman ajoille saakka. Vuonna 1192 englantilainen kuningas Rikhard I Leijonamieli vangittiin Landstraßen alueella epäonnistuneen Kolmannen ristiretken jälkeen. Nykyisen Landstraßen alueen historia kaupunginosana alkaa vuodesta 1850, jolloin Landstraßen kaupunginosa muodostettiin Weißgerberin, Erdbergin ja Landstraßen kunnista.

Vaakuna 
Kaupunginosan vaakunassa yhdistyy niiden kolmen kunnan vaakunat, joista kaupunginosa muodostettiin vuonna 1850. Vasemmalla ylhäällä sijaitseva osa symboloi Landstraßen entistä kuntaa, ja siinä esiintyy Pyhä Nikolaus. Oikealla ylhäällä sijaitseva osa symboloi puolestaan Erdbergin entistä kuntaa. Weißgerberin entistä kuntaa symboloi vaakunan alempi osa.

Nähtävyyksiä 
 Belvederen linnat
 Palais Schwarzenberg
 Wienin kaupunginpuisto
 Wiener Konzerthaus
 Rochuskirche
 Herz-Jesu-Kirche

Aiheesta muualla 

 Landstraßen kaupunginosa Wienin virallisilla sivuilla 

Wienin kaupunginosat
Postseksuaalisuus

Postseksualismi-käsitteellä tarkoitetaan ranskalaisen queer-teoreetikko Michel Foucault'n seksuaalipoliittisista näkemyksistä vaikutteita saanutta tietoisesti keinotekoista elämäntapaidentiteettiä, jonka tavoitteena on käsitteellinen pakeneminen seksuaalisuuden ”tunnustuksellisesta” jäsentämistavasta. Postseksuaalisesta näkökulmasta raja seksuaalisen ja ei-seksuaalisen välillä on mielivaltainen, eikä sen avulla ole mahdollista mitata ihmissuhteiden aitoutta. 

Postseksuaalista elämänpolitiikkaa levitettiin Suomessa Postgender ry:n ryhmätoiminnassa 1990-luvulla. Yhdistyksen piirissä otettiin muun muassa käyttöön ”osittaisparisuhteen” käsite. Käsitteellä viitataan järjestelyyn, jossa osapuolet sitoutuvat sellaiseen ihmissuhteeseen, jossa on joitakin parisuhdemaisia piirteitä, mutta jota jäsennetään ”osittaisena”.

Katso myös 
 Biseksuaalisuus
 Aseksuaalisuus
 Postgenderismi

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kaisa Luoma: Postmoderni feminismi, postgenderismi, postseksuaalisuus. Raijakoo-verkkolehti.

Filosofiset opit
Seksuaalisuus
Wihurinkoski

Wihurinkoski oli Heinolassa vuodesta 1970 alkaen toiminut virvoitusjuomatehdas ja olutpanimo.

Tehtaan perustajalla, Wihuri-yhtiöillä, oli panimotoimintaa jo vuodesta 1952 alkaen jolloin yhteistyö Porvoon Panimo - Borgå Bryggerin kanssa alkoi. Panimot sulautuivat vuonna 1961 ja vuonna 1970 aloitti Wihurinkoski toimintansa Heinolan Hevossaaressa. Samana vuonna juomien valmistus Porvoossa lopetettiin.

Wihurinkosken ehkä tunnetuin tuote oli passiohedelmälimonadi "Zorbas" jonka kreikkalaismiljööseen sijoittuvassa televisiomainoksessa soi samanniminen mieliinpainuva elokuvamelodia.

Olutmerkkejä olivat "Kosken Kohinaa" ja "Vaalea Viikinki". Yrityksen tunnuslauseena tunnettiin ilmaisu "Saa koskea".

Juomatehdas kuului Wihuri-konserniin vuoteen 1973 asti jolloin se myytiin lahtelaiselle Mallasjuoma Oy:lle. Tehdas jatkoi entiseen tapaan juomien valmistusta mutta Mallasjuoman tuotemerkeillä.

Hartwall Oy:n ostettua 1994 Mallasjuoman toiminnot siirtyi myös Wihurinkosken tehdas uudelle omistajalle. Juomien valmistus keskitettiin Lahteen ja Hevossaaren tehdas suljettiin. Nykyään entisen juomatehtaan tiloissa toimii useita pienempiä eri alojen yrityksiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Porvoon Panimo Oy (Pörssitieto)

Heinola
Wihuri
Mallasjuoma
Suomalaiset panimot
Alina

Alina on kansainvälinen naisen etunimi. Nimi on syntynyt lyhentymänä nimestä Adelina tai useista -alina -loppuisista nimistä. Toisaalta nimi esiintyy myös arabimaissa ja johtuu tällöin jaloa tarkoittavasta arabian kielen sanasta.. 

Suomessa oli 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä rekisteröity  18 408 Alina- ja 8 841 Aliina-nimistä naista sekä alle 15 Alina-nimistä miestä.

Tunnettuja Alinoita ja Aliinoita

 Alina Astafei (s. 1969), saksalainen korkeushyppääjä
 Alina Baraz (s. 1993), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
 Alina Devecerski (s. 1983), ruotsalainen laulaja, lauluntekijä, tanssija ja koreografi
 Alina Alexandra Dumitru (s. 1982), romanialainen judoka
 Alina Eremia (s. 1993), romanialainen laulaja ja näyttelijä
 Alina Fernández (s. 1956), kuubalais-yhdysvaltalainen radiojuontaja ja luennoitsija
 Alina Fodorova (s. 1989), ukrainalainen seitsenottelija
 Alina Forsman (1845–1899), suomalainen kuvataiteilija ja taidemaalari
 Alina Frasa (1834–1899), suomalainen tanssitaiteilija
 Alina Ham (s. 1959), neuvostoliittolainen maahockeypelaaja
 Alina Ibragimova (s. 1985), venäläinen viulisti
 Alina Ivanova (s. 1969), venäläinen kävelijä ja maratonjuoksija
 Alina Kabajeva (s. 1983), venäläinen poliitikko, entinen rytminen kilpavoimistelija
 Alina Kinnunen, o.s. Mattila (s. 1982), suomalainen korkeushyppääjä
 Alina Kosunen (s. 1998), suomalainen jalkapalloilija
 Alina Lohvynenko (s. 1990), ukrainalainen pikajuoksija
 Alina Makarenko (s. 1999), venäläinen rytminen voimistelija
 Alina Müller (s. 1998), sveitsiläinen jääkiekkoilija 
 Alina Nissinen (1866–1926), suomalainen koulunjohtaja, kirjailija ja nuorsuomalaisten kansanedustaja
 Alina Paš (s. 1993), ukrainalainen laulaja ja rap-artisti
 Alina Pogostkina (s. 1983), saksalainen viulisti, Sibelius-viulukilpailun voittaja 2005
 Alina Râpanu (s. 1981), romanialainen juoksija
 Aliina Salomaa (1866–1909), suomalainen raittiusliikkeen vaikuttaja.
 Aliina Soininen, o.s. Pennanen (1887–1978), suomalainen kansakoulunopettaja ja lastenkirjailija
 Alina Strömberg (s. 1999), suomalainen seiväshyppääjä 
 Alina Šynkarenko (s. 1998), ukrainalainen taitouimari ja maailmanmestari
 Alina Szapocznikow (1926–1973), puolalainen kuvanveistäjä
 Alina Talai (s. 1989), valkovenäläinen pika-aitajuoksija
 Alina Toivanen (s. 1980), suomalainen rumpali
 Alina Tomnikov (s. 1988), suomalainen näyttelijä
 Alina Voronkova (s. 1994), Miss Suomi 2018
 Alina Vuc (s. 1993), romanialainen vapaapainija
 Alina Zagitova (s. 2002), venäläinen taitoluistelija ja olympiavoittaja

Alinoita ja Aliinoita teoksissa
Aliina Laurila, Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla -romaanin henkilö, Anttoo Laurilan vaimo
Aliina Harjula, henkilö Hella Wuolijoen Niskavuori-sarjassa
Alina, Gaetano Bragan ooppera (1853)
Alina, Kauppis-Heikin teos (1896)
Alina Heinonen, Jussi Valtosen vuonna 2014 kirjoittaman He eivät tiedä mitä tekevät -romaanin henkilö

Muita Alinoita ja Aliinoita
Alina Hoivatiimi -ketju on VMP-konsernin tytäryhtiö, joka tarjoaa kotihoivapalveluita 
Alina-sali on yksi Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan juhlasaleista

Lähteet

Aiheesta muualla
Joanne Harris

Joanne Michèle Sylvie Harris (s. 3. heinäkuuta 1964 Barnsley, Yorkshire) on brittiläinen kirjailija. Hänen äitinsä on ranskalainen ja isänsä englantilainen. Harris opetti Leedsissä ranskan kieltä 12 vuotta, kunnes ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi.

Teokset 

 Pieni suklaapuoti (1999)
 Kesäviiniä (2000)
 Appelsiinin tuoksu (2001)
 Suolaista hiekkaa (2002)
 Jigs and Reels (2004)
 The French Kitchen – A Cookbook (2002)
 Sarkaa ja samettia (2003)
 Herrasmiehiä ja huijareita (2005)
 Karamellikengät (2007)
 Riimut (2008)
 Sinisilmä (2010)
 Persikoiden aikaan (2013)
 Mansikkavaras (2020)

Lähteet 
 Joanne Harris Otavan sivustolla
 http://www.otava.fi/kirjat/lasten_ja_nuorten/2008/fi_FI/riimut/

Aiheesta muualla 

 Ismo Loivamaa: Pieni suklaapuoti. Helsingin Sanomat 1.8.1999.
 http://www.elisanet.fi/marjatta.ripsaluoma/joanne_harris.htm
 Leena Ahlholm: Taitavasti huijattu. Keskipohjanmaa 3.7.2008
 Sirpa Sutinen: Aikuisten Potteria . Karjalainen 7.7. 2008. 
 Susanna Pajakko: Suklaalla kuorrutettua magiaa. Pohjalainen 1.08.2008.
 Henna Birkman: Loistavat Riimut vie historiaan. Keskipohjanmaa.

Brittiläiset kirjailijat
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Amaltheia

Amaltheia () oli kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvä nymfi, joka imetti Zeusta Kreetassa. Amaltheia on esitetty myös vuohena, joka imetti Zeusta. Hänen sarveaan pidetään runsaudensarvena. 

Erään tarinan mukaan pelästynyt vuohi oli katkaissut toisen sarvistaan. Amaltheia täytti sarven kukkasilla ja hedelmillä ja ojensi sarven Zeukselle, joka asetti sekä sarven että vuohen tähtien joukkoon Kauriin tähdistöksi (, "vuohi").

Toisessa tarinassa Zeus katkaisi itse nymfi-vuohen sarven ja ojensi sen takaisin Amaltheialle, luvaten että se tuottaa kaiken yltäkylläisyyden, jota hän janoaa.

Kreikkalainen mytologia
Ylivalli

Ylivalli (myös Yli-Valli) on kylä Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla entisen Jalasjärven kunnan alueella. Matkaa Jalasjärven keskustaan Ylivallista on 15–30 kilometriä. Kylän suurin matkailunähtävyys on Isovuorella sijaitseva muinainen rapaumaonkalo Pirunpesä.

Ylivalli on kooltaan noin 150 neliökilometriä, mikä tekee siitä entisen Jalasjärven kunnan pinta-alaltaan suurimman kylän. Ylivallin asutus sijaitsee varsin hajallaan. Aiemmin Ylivallissa oli neljä koulupiiriä: Sanasjärvi, Mäkelä, Ylivalli ja Leppäkoski. Niistä Ylivallin koulu lakkautettiin viimeisenä keväällä 2000, ja oppilaat käyvät Ylivallista nyt Koskuen koulua.

Maanviljely ja lypsykarjatalous ovat Ylivallin pääelinkeinoja. Myös luomuviljelysopimuksia on kylässä tehty. Ylivallissa on myös turvetuotantoa.

Ylivalliin johtaa tie Koskuelta, Tampereentieltä. Kihniön tien varrella sijaitsee Ylivallin nuorisoseuran talo Seurala. Sen pihalla on Fälly-kesäteatteri, joka esittää muutaman kerran kaudessa näytelmän. Ylivallin Nuorisoseura on myös julkaissut Ylivallin Joulu -lehteä vuodesta 1996. Ylivallissa toimivat myös Maa- ja kotitalousseura, Maa- ja kotitalousnaiset sekä vuonna 1980 perustettu kylätoimikunta.

Yhteydet 

Ylivallissa on Ratahallintokeskuksen Ylivallin liikennepaikka, joka tukee lähinnä turvetuotantoon liittyviä raskaita kuljetuksia.

Nähtävyyksiä 
Ylivallin korkeimpia paikkoja ovat Isovuori, Navettavuori ja Käskyvuori. Isovuoren pohjoisrinteellä on kymmeniä miljoonia vuosia vanha Pirunpesänä tunnettu rapaumaonkalo. Isovuorella on myös Paimenpojan mänty ja Pirunpesältä noin 250 metriä itään Kollinluola. Navettavuori on korkea, laakea kallioalue, jossa on hyvin näkyvissä jääkauden merkkejä. Sen laki on suurten siirtolohkareiden ympäröimä tasanne, jota on perinteisesti käytetty juhlapaikkana. Käskyvuoren korkein kohta, lähes 190 metriä merenpinnasta, sijaitsee juuri ja juuri Kihniön kunnan puolella.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ylivallin kotisivut
Nevala, Aino (toim.): Tarinoita ja muistoja Ylivallista. Jalasjärven kansalaisopiston Ylivallin kylähistoriaryhmä, 1997. ISBN 952-90-9296-2.

Jalasjärven kylät
Sören Berner

Sören Mikael Brostrup Berner (22. heinäkuuta 1859 Stavanger – 2. syyskuuta 1902) oli norjalainen kauppias, joka muutti 1880-luvulla Helsinkiin ja perusti sillin tuontiliikkeen, josta kehittyi maahantuontia ja kulutustuotteiden valmistusta harjoittava Berner Oy.

Sören Berner kuului Saksasta 1600-luvun lopulla Norjaan muuttaneeseen käsityöläis- ja kauppiassukuun. Hänen isänsä johti omaa tukkukauppaansa Stavangerissa. Vuonna 1881 Sören Berner kävi Helsingissä ja näki kaupungissa ja koko kasvavassa Suomessa hyviä liiketoiminnan mahdollisuuksia. Pari vuotta myöhemmin hän muutti Helsinkiin ja vuokrasi sillintuontiliikkeelleen konttorihuoneiston Eteläranta kuudesta.

Vuonna 1892 Sören Berner avioitui konttorinsa kanslistin Bertha Laguksen kanssa. He saivat kolme lasta, joista Rolf B. Berner oli Edistyspuolueen kansanedustaja. Sören Berner kuoli vaikeaan sairauteen jo 43-vuotiaana.

Lähteet 

Suomalaiset liikemiehet
Suomalaiset kauppiaat
Norjalaiset liikemiehet
Vuonna 1859 syntyneet
Vuonna 1902 kuolleet
Kuusaanjärvi

Kuusaanjärvi on melko pieni järvi, joka sijaitsee Oulun eteläpuolella, Haapajärven kaupungissa Kuusaan kylässä. Kuusaanjärven pinta-ala on 200 ha ja keskisyvyys on noin 1,5 m. Järvessä on haukea, ahventa, särkeä sekä istutettuna siikaa ja lohta. Järvi on peruskunnostettu 2006, jolloin rannat kunnostettiin ja vedenpintaa nostettiin 40 cm.

Lähteet

Aiheesta muualla 
kyläsivu Kuusaa-Jokela

Kalajoen vesistö
Pohjois-Pohjanmaan järvet
Haapajärvi
The Remixes

The Remixes on Shakiran järjestyksessä neljäs albumi ja ensimmäinen remix-albumi. Se julkaistiin vuonna 1997.

Kappalelista 

 Shakira DJ Memêgamix
 Estoy Aquí (Extended Remix)
 Estou Aqui (Português)
 Dónde Estás Corazón (Dance Remix)
 Un Poco de Amor (Extended Dancehall 12")
 Um Pouco de Amor (Português)
 ies Descalzos, Sueños Blancos (Memê's Super Club Mix) 
 Pés Descalços (Português)
 Estoy Aquí (Timbalero Dub)
 Dónde Estás Corazón? (Dub-A-Pella Mix)
 Un Poco De Amor (Memê's Jazz Experience)
 Pies Descalzos, Sueños Blancos (The Timbalero Dub 97)

Vuoden 1996 remix-albumit
Shakiran albumit
¿Dónde están los ladrones?

¿Dónde Están los Ladrones? on Shakiran järjestyksessä neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1998. Albumin nimi on espanjaa, ja tarkoittaa Missä varkaat ovat?

Kappaleet 
 Ciega, Sordomuda
 Si Te Vas
 Moscas En La Casa
 No Creo
 Inevitable   
 Octavo Dia   
 Que Vuelvas
 Tú
 Dónde Están Los Ladrones? 
 Sombra De Ti  
 Ojos Así
 Estoy Aqui (bonusraita uudemmassa painoksessa)
 Ojos Así (single version) (bonusraita uudemmassa painoksessa)

Singlet
 Ciega, Sordomuda (1998)
 Si Te Vas (promo) (1999)
 Tú (1999)
 Inevitable (1999)
 Octavo Día (promo) (1999)
 Moscas En La Casa (promo) (1999)
 No Creo (1999)
 Ojos Asi (1999)

Shakiran albumit
Vuoden 1998 albumit
MTV Unplugged (Shakiran albumi)

MTV Unplugged on Shakiran ensimmäinen live-cd. Se julkaistiin vuonna 2000 ja nauhoitettiin Music Televisionnin MTV Unplugged -konsertissa, New Yorkissa vuonna 1999. Konsertista on julkaistu myös DVD.

Kappaleluettelo 
 Intro/Octavo Día
 Si Te Vas
 ¿Dónde Están los Ladrones?
 Moscas en la Casa
 Ciega, Sordomuda
 Inevitable
 Estoy Aquí 
 Tú
 Sombra de Ti
 No Creo
 Ojos Así

Vuoden 2000 konserttitallenteet
Shakiran albumit
Musiikki-DVD:t
Ecser

Ecser on kunta Unkarissa, Pestin läänissä. Sillä on slovakialainen vähemmistö, kylän nimi slovakiksi on Ečer.

Sijainti

Ecser sijaitsee kaakkoon Budapestistä, Ferihegyin kansainvälisen lentoaseman vieressä. Ecserin naapurikyliä ovat Vecsés, Üllő, Maglód. Moottoritie M0 kulkee Ecserin ohitse.

Historia

Muinaistieteelisten tutkimuksien mukaan kylän alueella keltit, sarmaatit, avaarit, skyytit ja roomalaiset asuivat. Erityisesti sarmaatien asetus oli merkittävä.

Ensimmäinen kirjallinen merkintä Ecseristä on vuodelta 1315, mutta kylä oli silloin ollut olemassa jo noin 300 vuotta. Kylän nimi on tullut legendan mukaan ruhtinas Árpádilta, joka kävi Ecserissä ja kysyi paikallisilta kylän nimeä, mutta he eivät osanneet sanoa sitä hänelle. Ruhtinas sanoi asukkaille, että kylä nimetään "tämän tammen" (hänen lähellään olleen tammen) mukaan: tammi on unkariksi cser ja tämä oli tuohon aikaan unkariksi e.
Turkkilaisten vallattua 1500-luvulla osan Unkaria kylä lakkasi olemasta. Ecser asutettiin uudestaan vasta vuoden 1699 jälkeen. Ecserissä on nykyään slovakialainen vähemmistö, jonka esivanhemmat tulivat Ecseriin 1700-luvulla.

Ecserin ystävyyskunnat
 Zlaté Klasy / Nagymagyar, Slovakia
 Kumbag, Turkki

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kunnan verkkosivusto   

Unkarin kaupungit