Ufojen luokittelu

Ufojen luokittelu on ufohavaintojen lajittelemista havaitsijoiden laatiman raportin ja/tai tutkimuksen aikana koottujen  yhteisten piirteiden perusteella.
Tunnetuin lienee yhdysvaltalaisen ufotutkijan J. Allen Hynekin luokittelu yövaloihin, päiväkiekkoihin, tutka- ja näköhavaintoihin, lähihavaintoihin, fyysisiä vaikutuksia aiheuttaviin ja humanoiditapauksiin. Monia ufoluokitteluja on arvosteltu havaintoaineistoon sopimattomiksi. Esimerkiksi Hynekin ufoluokittelussa ei ole luokkaa yöllä nähdylle valottomalle kohteelle. Näin ollen Hynekin ufoluokittelun on väitetty luovan ennakko-oletuksia siitä, millaisia ufot ovat.

Suomen ufotutkijoiden luokitus 

I Tunnistamaton kohde, josta on käytettävissä runsaasti tarkkaa, yksityiskohtaista tietoa.
II Tunnistamaton kohde, josta saatu tieto ei ole tarkkaa, mutta havaintoa pidettävä selvänä ufona. Havaitsija tiedossa nimeltä.
III Selvitetyt raportit, joissa alun perin tunnistamaton kohde on tunnistettu luonnolliseksi, eli ifot.
IV Raportti, josta puuttuu riittävät pohjatiedot, esimerkiksi nimetön ilmoitus, havaintokaavake lähetetty, tapausta ei voi jatkotutkia millään tavoin.

Hynekin luokittelu 

Hynekin ufoluokittelu on monesti käytetty, mutta melko karkea ufojen luokitus. Luokittelussa esiintyvät lähituntumat on usein ollut tapana suomentaa ensimmäisen asteen yhteys, toisen asteen yhteys jne.

Steven Spielbergin elokuvan Kolmannen asteen yhteys alkuperäinen nimi Close Encounters of the Third Kind perustuu Hynekin luokitukseen. Hynek oli elokuvan neuvonantajana ja sen ufo-kohtaukset mukailevat etenkin Levellandin ufotapausta sekä Yhdysvaltain Portagen piirikunnassa
sattunutta apulais-sheriffi Dale Spaurin ja auttamassa olleen Wilbur Neffin Portagen ufo- takaa-ajoa 1966 jolla oli useita todistajia. Tapaus kuuluu muutoin lähituntuman 2.lajiin.

Hynekin luokittelu ufojen outous, todennäköisyys 

Ufot voidaan luokitella niiden havaintoraporttien arvioidun luotettavuuden ja havaintojen outouden perusteella. 

Luotettavuusluokitus on arvio sille, miten todennäköisesti ufohavainnon tapahtumasarja oli havaitsijan kuvaaman kaltainen.
Luotettavalla havainnolla on monta, parhaassa tapauksessa toisistaan riippumatonta todistajaa. 
Hyvin epäluotettava todistus on esimerkiksi haastattelukerroilla muuttuva tarina, jolla on vain yksi todistaja.

Esimerkiksi kaukana havaittu, havaitsijalle normaalista poikkeava valopiste ei ole kovinkaan outo, mutta maahan laskeutunut alus, josta astuu  humanoidi, on hyvinkin outo. Oudot ufotapaukset on hyvin vaikea selittää jollakin luonnon ilmiöllä. Selitykset ovat silloin havaitsijaan liittyviä tai todellisia. Havaitsijaan liittyvä psykologinen selitys voi olla sepite tai hetkellinen nukahtaminen, jonka aikana nähdään unta.

Skeptikko Klassin mielestä Hynekin outous-luotettavuusluokitus on subjektiivinen eli luokittelijasta riippuva, eikä näin kerro mitään ufoista, vaan Hynekistä itsestään.

Outous S Strangeness

 Selitetty tai helposti selitettävissä
 Luultavasti selitettävissä, jos saadaan lisätietoja
 Luultavasti selitettävissä, mutta tapauksessa outoja piirteitä
 Outo, ei sovi mihinkään tavanomaisiin selityksiin
 Hyvin outo, selviä merkkejä älyllisestä ohjauksesta

Esimerkkejä Hynekin outousluokituksesta

Lentokone, meteori tai muu sen tapainen tunnettu kohde
Tutkimuslentokone, planeetta tai tähti
Hitaasti, matalalla muodostelmassa lentäviä kohteita
Valopallo, joka jättää laskeutumisjälkiä ja/tai vaikuttaa ympäristöönsä fysikaalisesti
Lähituntumat, humanoidit, abduktiot

Luotettavuus P Probability

 Havaitsija ei luotettava tai järkevä
 Ei luotettava, haiskahtaa huijaukselta
 Jotenkuten tai kutakuinkin luotettava
 Luotettava, järkevän tuntuinen havaitsija
 Hyvin luotettava havainto, joka ei jätä epäilykselle sijaa

Esimerkkejä Hynekin luotettavuusluokituksesta

 Tunnettu huijari tai ufointoilija, väärennetty ufokuva
 Toistuva havaitsija, kertomus/kertomukset ristiriitaisia
 Tavanomainen ensikertalainen havaitsija. 
 Monta todistajaa, esimerkiksi lentokoneen ohjaaja, selvä valokuva
 Merkittävässä asemassa oleva todistaja, monta todistajaa/todistajaryhmää eri tahoilla, videonauha.

Esimerkkejä 

S5P1 (outous 5, luotettavuus 1) Billy Meier
S5P5 (outous 5, luotettavuus 5) MedEvacin helikopteri eli Coynen tapaus

Voidaan käyttää myös kymmenportaista asteikkoa S0-9, P0-9.

Randlesin-Warringtonin luotettavuusluokitus 

Randlensin-Warringtonin raportin ufoluokitus vastaa lähinnä Hynekin luotettavuus-ulottuvuutta.

A: Ufotutkijat tutkineet tapauksen paikalla (pian tapauksen jälkeen)
B: Ufotutkijat haastatelleet ufohavainnon todistajaa tai todistajia
C: Havaitsija täyttänyt havaintokaavakkeen, ei haastatteluja tai jatkotutkimuksia.
D: Havaitsijan lähettämä vapaamuotoinen kirje tms.
E: Toisen käden tieto, sanomalehtiuutinen jne.

Jonkun tapauksen pistäminen luokkaan riippuu vaikkapa siitä, tarkastelleenko ensimmäistä raporttia vai myöhempiä tutkimuksia. On huomattava, että luokkaan A:kaan kuuluva tapaus ei ole luotettava. Esimerkiksi Kinnulan ufohuijaus kuului luokkaan B koska Tapani Kuningas haastatteli ufojen näkijöitä. Hän myös kävi havaintopaikalla, mutta melko kauan tapauksen jälkeen. Silloin Kinnulan huijaus olisi kuulunut luokkaan A. mutta alkuperäinen tieto oli sanomalehdessä oleva aprillinpäivänä julkaistu uutinen, ja tapaus kuului sen mukaan luokkaan E.

Jacques Valléen vanha ufoluokitus 

Jacques Valléen luokitus vastaa lähinnä Hynekin outous-ulottuvuutta. Tyypit jaetaan vielä alaluokkiin, esimerkiksi I-A on lähellä maanpintaa, lähellä puiden latvoja ja I-C on sama kuin Hynekin CE III. Valléen ensimmäinen luokitus on jossain määrin epämääräinen, mutta tuo esille joitain ufoilmiön piirteitä.

Tyyppi I: pallomainen, kiekkomainen tai monimutkaisempi kohde, joka maassa tai sen lähellä, humanoideja voi esiintyä. Voi myös olla fysikaalisia vaikutuksia.
I-A maassa tai lähellä maan pintaa, korkeintaan puiden latvojen tasalla
I-B Lähellä avovettä tai sen yllä
I-C alusten kaltaisia kohteita, joiden ohjaajat elehtivät, lähettävät valomerkkejä tms. havaitsijoille
I-D kohteet seuraavat kulkuneuvoja

Tyyppi II: taivaalla havaittu sumumaiseen pilveen liittyvä pystysylinteri, pilvisikari tai pilvipallo.
II-A kohde liikkuu epäsäännöllisesti taivaalla
II-B Kohde paikallaan, toissijaisia ilmiöitä
II-C Pilvisikareita ja pienempiä kohteita, ei muodostumista ja yhdistymistä.

Tyyppi III: Pallomainen, kiekkomainen tai soikea kohde, jonka liikkeessä ainakin yksi epäjatkuvuuskohta. Kohteesta voi irrota pienempiä kohteita, voi olla putoavan lehden liikettä, yksittäinen kohde voi liikkua oudolla tavalla.
III-A pystysuoria ylös-alas-liikkeitä, putoavan lehden tai heiluriliikettä
III-B kohde pysähtyi hetkeksi korkeuttaan muuttamatta ja jatkoi liikettä
III-C kohde pysähtyi hetkeksi, ja muutti ulkonäköään: kirkkaus muuttui, kohteesta irtautui pienempiä kohteita jne
III-D "ilmataisteluja", joissa monta kohdetta lensi ilma-akrobatiaa esittäen, yksittäinen kohde käyttäytyi kummallisesti
III-E kohde muutti liikerataansa lentäen hyvin hitaasti tietyn paikan yllä, kierrellen tai muutti äkisti suuntaansa

Tyyppi IV: jatkuvasti liikkuva kohde, joka voi liikkua mutkitellen, muutellen väriään, kiihdytellä, pyöriä, monta kohdetta voi lentää muodostelmassa jne.
IV-A jatkuvassa liikkeessä, ei mikään luokan IV B-D eli alla olevista
IV-B lähellä ollut tavanomainen lentokone vaikutti kohteen liikkeeseen
IV-C monta kohdetta liikkui muodostelmassa
IV-D jatkuvassa liikkeessä olevia aaltomaisesti tai siksakrataa lentäneitä kohteita

Tyyppi V: Kohteita, jotka kaukaisuutensa takia eivät näytä aineellisilta tai kiinteiltä, esimerkiksi hyvin nopeasti kiitäviä pisteitä, pintamaisia yövaloja, 
tähdenkaltaisia kauan paikoillaan pysyviä kohteita.
V-A Outoja ilmakehässä olleita pintamaisia kohteita, ei aineellisia, yöllisiä vaeltavia valoja, jotka eivät pistemäisiä
V-B tähdenkaltaisia kauan paikallaan pysyviä kohteita
V-C nopeasti taivaan halki liikkuvia, tai outoa rataa liikkuvia pistemäisiä kohteita, jotka eivät nopeutensa ja ratansa puolesta voi olla tähdenlentoja, korkealla lentäviä lentokoneita tai satelliitteja.

Jacques Valléen uusi ufoluokitus 

Ranskalaisen Jacques Valléen uusi ufoluokitus sisältää kaksi ulottuvuutta, joista toinen kuvaa tapauksen etäisyyttä ja outoutta, toinen ufon vaikutuksia.. Valléen tarkoituksena on ollut yhdistää hänen aikaisempi oma ufoluokituksensa, ja Hynekin luokitus. Kaukainen, outo paikallaan pysvä valo kuuluu luokkaan AN-1. Vammautumiseen johtava ufon kohtaaminen kuuluu luokkaan CE-5.

Ensimmäinen ulottuvuus

AN poikkeava
FB ohilento
MA manöövereitä eli mutkikkaita radanmuutoksia
CE lähihavainto

Toinen ulottuvuus, ufoon liittyviä vaikutuksia

1 havainto
2 fysikaalisia vaikutuksia
3 olento
4 todellisuuden muutos
5 vammautuminen tai kuolema

Kirjallisuutta

J. Allen Hynek - Ufot toden rajamailla WSOY 1973 ISBN 951-0-05638-3
Hynek esittelee luomansa luokittelujärjestelmän ja niiden tyyppiesimerkit.

Juhani Kyröläinen, Pekka Teerikorpi Ufojen arvoitus Ursa 1980 ISBN 951-9269-11-8
Kirjassa on esitelty sekä Hynekin että Valléen luokittelu.

Tapani Koivula (toim.) Uforaportti 15-16 Suomen Ufotutkijat ry 2009
Kaikki Uforaportit esittelevät Suomen ufotutkijoiden käyttämät luokittelut.

Lähteet

Aiheesta muualla
UFO-Finland ry: Kerää tietoa UFO-havainnoista viitattu 14.09.2008

Ufot