joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Abraham Stiller

Abraham Stiller (30. kesäkuuta 1885 Helsinki – 15. syyskuuta 1972) oli suomenjuutalainen liikemies, joka tunnettiin hyväntekijänä ja 1930–1940-lukujen vaikeina aikoina juutalaisten puolustajana sekä silloin kuten myöhemminkin suomenjuutalaisten itseoikeutettuna keskushahmona.

Orvoksi jääneellä Stillerillä oli menestyvä vaatetusliike Oy Stiller Ab, jonka toiminnasta hänen vaimonsa Vera Stiller vastasi. Abraham oli sionisti ja kannatti juutalaisvaltion perustamista Palestiinaan. Hänen veljensä oli elokuvaohjaaja Mauritz Stiller, ja hänen lapsenlapsensa on toimittaja Ruben Stiller.

Kirjallisuutta

Lähteet 
 Amitys.com

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset liikemiehet
Suomen juutalaiset
Vuonna 1885 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Sarita Koskelin

Sarita Koskelin (ent. Harma) on MTV3:n draamapäällikkö. Hän on tuottanut mm. Salatut elämät -sarjaa. Koskelin aloitti vuonna 2018 Suomen elokuvasäätiön tuotantoneuvojana. Hän käsittelee säätiössä pitkien fiktioiden kehittämis- ja tuotantotukia, draamasarjojen kehittämistukia, pitkien fiktioiden markkinointi- ja levitystukia, slate-tukia ja 50/50-tuotantukia.

Harman puoliso on muusikko Heikki Harma eli Hector, jonka levyillä hän on laulanutkin.

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset televisiotuottajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Bernhard zur Lippe-Biesterfeld

Bernhard von Lippe-Biesterfeld eli Alankomaiden prinssi Bernhard (29. kesäkuuta 1911 Jena, Saksa – 1. joulukuuta 2004 Utrecht, Alankomaat) oli kuningatar Julianan puoliso. Hän on kuningatar Beatrixin isä.

Bernhard liittyi 1930-luvun alussa Adolf Hitlerin natsipuolueen jäseneksi sekä kansallissosialistisiin puolisotilaallisiin SA- ja SS-iskujoukkoihin. Valmistuttuaan lakimieheksi hän työskenteli IG Farbenin edustajana Pariisissa. Tavattuaan tulevan vaimonsa prinsessa Julianan Bernhardista tuli Alankomaiden kansalainen, mutta vielä kuninkaallisissa häissä vuonna 1937 soitettiin myös natsipuolueen tunnuslaulu Horst-Wessel-Lied Saksan valtakunnan kunniaksi. Toisen maailmansodan Bernhard vietti vaimonsa mukana maanpaossa Lontoossa, sodan jälkeen hän oli perustamassa vaikutusvaltaisten henkilöiden Bilderberg-ryhmää yhdessä Joseph Retingerin kanssa.

Hän oli mukana 1970-luvulla kuuluisassa Lockheed-lahjusskandaalissa. 

26. elokuuta 1976 prinssi Bernhard luopui kaikista julkisista viroistaan Lockheed-skandaalin vuoksi, vaikka hänen ei ollut todettukaan ottaneen vastaan lahjuksia Lockheedilta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Hollannin kuningattaren isä kuoli. Luettu 6.9.2009.

Valtionpäämiesten puolisot
Alankomaiden kuninkaalliset
WWF
Vuonna 1911 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet
Rahan raiskaama terveydenhuolto

Rahan raiskaama terveydenhuolto on Markku Myllykankaan vuonna 2009 ilmestynyt teos suomalaisesta terveydenhuollosta. Teos on Myllykankaan ensimmäinen kokonaan itse kirjoittama kirja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kirjan esittely kustantajan sivuilla.
 Kati Haapakoski: Ahneiden pidot. Mediuutiset 8.5.2009.
 Aku Kopakkala: Pharmageddon. Mediuutisten kolumni 22.5.2009.
 Seija Holtari: Riskien hoito tuottaa paljon rahaa. Talouselämä 26.5.2009.
 Markku Kulmala: Onko terveiden lääkitsemisessä mieltä? Ilkka 11.6.2009.

Kirjat yhteiskunnasta
Vuoden 2009 kirjat
Suomalaiset tietokirjat
Tutkimusalus Muikku

Tutkimusalus Muikku on entinen Etelä-Savon ympäristökeskuksen omistama merentutkimusalus. Aluksen tutkimuslaitteiden hankinnasta ja ylläpidosta, laboratoriotoiminnoista sekä käytön koordinoinnista vastasi Joensuun yliopisto. Kalastusteknisistä laitteista vastasi Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos.

Muikku siirtyi Suomen Saaristokuljetus Oy:n hallintaan ja TMSJ Group Oy:n omistukseen lokakuussa 2017. Yhtiö entisöi ja kunnosti alusta huomattavasti. Alus toimi hotellilaivana Helsingin Kauppatorilla talvikauden 2017-2018. Keväällä 2018 alus myytiin Raumalle ravintolakäyttöön. TMSJ Group Oy osti Muikun takaisin heinäkuussa 2022. Jatkossa Muikku toimii tilaus- ja reittiliikenteessä matkustaja-aluksena sekä satamana ollessaan hotellilaivana. Muikku on TRAFICOM:n katsastama kauppa-alus ja rekisteröity Suomen lipun alle. Aluksen kotisatama on Helsinki.

Tekniset tiedot 

Muikun runko on valmistettu teräksestä. Pituutta aluksella on 27,7 metriä, leveyttä 6,9 metriä ja syväys on 2,1 metriä. Laivan matkanopeus on 10 solmua.

Lähteet

Joensuun yliopisto, Suurjärvitutkimus
Hotellilaiva Muikku

Viitteet 

Tutkimusalukset
Seksiorjuus

Seksiorjuus tai pakkoprostituutio on henkilön alistamista pitkäksi ajaksi erilaisia keinoja hyödyntämällä ja käyttäen tätä seksuaalisesti hyväkseen. Seksiorjuuteen liittyy usein ihmiskauppa.

Kansainvälisen rikostuomioistuimen Rooman perussäännön mukaan ”raiskaus, seksuaalinen orjuus, pakkoprostituutio, pakkoraskaus, pakkosterilisaatio tai muu yhtä törkeä seksuaalisen väkivallan muoto” on rikos ihmisyyttä vastaan silloin, kun se tehdään osana siviiliväestöön kohdistuvaa laajamittaista tai järjestelmällistä hyökkäystä ja hyökkäyksestä tietoisena.

Poikkeusaikoina, kuten sodassa, valloitetun alueen naisväestöä saatetaan käyttää miehitysjoukkojen viihdytykseen. Japani perusti laajenemissotansa aikana eri puolille Aasiaa bordelleja, joissa harjoitettiin pakkoprostituutiota. Japanin miehityksen aikana seksiorjuuteen pakotettuja korealaisia naisia kutsutaan nimellä chongshindae, ja muualla termillä jugunianfu.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Washington Coalition for Comfort Women Issues 

Ihmiskauppa
Orjuus
Seksuaalirikokset
Uhrit 1918

Uhrit 1918 () on vuonna 2008 valmistunut suomalainen dokumenttielokuva. Elokuva kertoo Suomen sisällissodasta ja sitä seuranneesta ajasta. Elokuvan on ohjannut Seppo Rustanius, joka
on myös aikaisemmissa elokuvissaan käsitellyt Suomen sisällissotaan liittyviä aiheita.

Synopsis 

Vuoden 1918 sisällissodan aikana ja varsinkin sodan jälkimainingeissa teloitettiin tuhansia suomalaisia. Elokuva kertoo tästä ajasta kahden ihmisen, teloittajan ja teloitetun tarinoiden kautta. Elokuvassa seurataan punaisia teloittaneen suomenruotsalaisen lehtimiehen Erik Grotenfeltin sekä Kemijärvellä ammutun maalarin Matti Ollankedon vaiheita sisällissodan aikana.

Tuotantoryhmä 

 Käsikirjoitus: Seppo Rustanius
 Ohjaus: Seppo Rustanius
 Kuvaus: Pekka Aine
 Leikkaus: Timo Linnasalo
 Äänisuunnittelu: Martti Turunen
 Musiikki: Perttu Kivilaakso
 Tuottaja: Jouko Aaltonen
 Tuotantoyhtiö: Illume Oy

Palkinnot

Ensimmäinen kunniamaininta, Arktisen Upeeta-elokuvafestivaali, 2008

Lähteet

Aiheesta muualla  

illume.fi 

Vuoden 2008 dokumenttielokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Nokkakoriste

Nokkakoriste on tavallisesti auton konepellin etureunassa keskellä sijaitseva koriste. Nokkakoriste voi olla esimerkiksi auton valmistajan tunnus tai pienoisveistos. Tunnetuimpia nokkakoristeita ovat Rolls-Roycen naishahmoinen Spirit of Ecstasy ja Mercedes-Benzin nokkakoristeena käyttämä kolmisakarainen tähti.

Autotekniikka
Koriste-esineet
52 (luku)

52 (viisikymmentäkaksi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 51 ja seuraa luku 53.

Matematiikassa 
 52 on yhdistetty luku.
 52 on kymmenkulmioluku.
 52 voidaan muodostaa kahden peräkkäisen alkuluvun summana: 23 + 29.
 52 on Harshad-luku nelijärjestelmässä: 3104.
 52 on palindromi kolmijärjestelmässä: 12213.

Luonnontieteissä 
 52 on telluurin järjestysluku jaksollisessa järjestelmässä.
 Kromi-52 on kromin vakaa isotooppi.

Ajanlaskussa 
 Vuodessa on 52 viikkoa ja 1–2 päivää. Viikkonumeroinnin kannalta useimpiin vuosiin lasketaan 52, joskus 53 viikkoa.
 Mayakalenterissa 52 vuoden jaksolla oli keskeinen merkitys.

Muualla 
 Tavallisessa korttipakassa on 52 korttia.
 52 on Meksikon kansainvälinen suuntanumero.
 Kantatie 52 kulkee Raaseporin ja Jokioisten välillä.

Lähteet 

Luonnolliset luvut
7. hetki

7. hetki oli suomalainen VipVisionin tuottama ajankohtaisohjelma, jota esitettiin Kolmoskanavalla vuosien 1988–1991 aikana. Ohjelmaa esitettiin sunnuntai-iltaisin niin sanottuun prime time -aikaan. Ohjelmia tehtiin yhteensä 70. Vakiolähetysten lisäksi esitettiin myös ylimääräisiä ohjelmia.

Ohjelman toimittajina toimivat alkuvuosina Lenita Airisto ja Tapani Ruokanen. Myöhemmin Ruokasen juontopaikan tilalle tuli Jörn Donner. Ohjelmassa käsiteltyjä aiheita olivat muun muassa Berliinin muurin murtuminen, Persianlahden sota, Neuvostoliiton romahtaminen ja Baltian maiden itsenäistyminen sekä Suomen 1990-luvun alun lama. Jokaisessa ohjelmassa oli mukana vieraita, joiden kanssa toimittajat keskustelivat. 

Ohjelmien osia on nähtävillä Lenita Airiston internetsivuilla.

Parodia
Lapinlahden Linnut ovat tehneet ohjelmasta parodisen sketsin, joka esitettiin heidän sketsisarjassaan Maailman kahdeksan ihmettä. Markku Toikka esittää sketsissä toimittaja Ruokasta ja muut yhtyeen jäsenet ovat pukeutuneet Lenita Airistoiksi, jotka hokevat lausahdusta "Kyllä suomalainen mies haisee".

Lähteet

Aiheesta muualla
 Web-TV Lenita Airisto

Ajankohtaisohjelmat
Suomalaiset televisio-ohjelmat
1980-luvun televisiosarjat
1990-luvun televisiosarjat
Toronton siunaus

Toronton siunaus joka tunnetaan myös nimillä Toronton herätys tai torontolaisuus on karismaattista liikehdintää, johon kuuluu muun muassa hallitsematonta naurua ja eläinten jäljittelyä, kuten haukkumista. Herätys käynnistyi tammikuussa 1994 Toronto Airport Vineyardissa, joka nykyisin tunnetaan Toronton lentokenttäseurakuntana (). Kyseinen seurakunta tuli poistetuksi Vineyard-liikkeen yhteydestä joulukuussa 1995 ja jatkoi toimintaansa itsenäisenä kirkkona. Toronton siunaus otettiin vastaan muutamissa suomalaisissakin seurakunnissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Jürgen Römer: Toronton eksytys - Toronto-ilmiö Raamatun valossa, verkkokirja (pdf) 

Herätysliikkeet
Heikki Huhtamäki

Vilho Heikki Huhtamäki (29. marraskuuta 1900 Lapua – 14. syyskuuta 1970 Helsinki) oli kauppaneuvos (1941), vuorineuvos (1945) ja nimeään kantavan elintarviketeollisuuden yhtymän Huhtamäki Oyj:n perustaja.

Henkilöhistoria
Huhtamäen vanhemmat olivat leipuri Vilho Huhtamäki ja Hulda Puukila ja puolisot 1920–1953 Signe Hagström ja vuodesta 1953 Kirsti Kyllikki Kallioinen. Huhtamäki kävi kauppakoulun Vaasassa 1919 ja teki useita opintomatkoja Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. Hän oli Huhtamäen Tehtaat Oy:n toimitusjohtaja 1920–1931, Makeistehdas Oy Hellaksen eli sittemmin Huhtamäki-Hellas Oy:n toimitusjohtaja 1931–1935, Leipätehdas Ipnos Oy:n toimitusjohtaja 1935–1940 sekä Huhtamäki-yhtymä Oy:n pääjohtaja 1941–1952, johtokunnan puheenjohtaja 1940–1957 ja hallintoneuvoston varapuheenjohtaja vuodesta 1957. Huhtamäellä oli myös useita luottamustehtäviä. Taiteilija Heikki Nieminen on veistänyt (1984) ja taiteilija Emil Rautala (1947) maalannut hänen muotokuvansa. Mesenaatti, liike-elämän vaikuttaja Heikki Huhtamäen mukaan on nimetty katu ja aukio Alavudella ja katu Turussa sekä julkaistu postimerkki (2003).

Huhtamäki oli yhteiskunnallisesti suuntautunut yrittäjä, jolle yhteiskuntasuhde oli laajempi käsite kuin pelkkä suhde markkinoihin. Hänen yrittäjäkuvaansa kuuluivat monipuoliset kontaktit yhteiskunnan eri aloille. Huhtamäki on haudattu Alavudelle, jossa sijaitsee hänen patsaansa järven rannalla.

Julkaisuja
 Seikkailuja bolshevikkien maassa, 1920
 Sata viitettä nuorelle myyjälle, 1938
 Ravinto- ja nautintoaineet, 1939, Toivo Rautavaaran kanssa
 Ajankohtaisia ajatuksia teollisuusmiehen näkökulmasta, 1945
 Teollisuusmiehen suhde Neuvostoliittoon, 1946

Lähteet

Kirjallisuus 
 Kari Teräs: Yritys ja yhteiskunta. Heikki Huhtamäen luottamusverkostot ja sidosryhmäsuhteet, SKS, 2009 ISBN 978-952-222-115-5.
Luovassa työssä tulevaisuus. Vuorineuvos Heikki Huhtamäen juhlakirja. 1960.

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Suomalaiset kirjailijat
Vuorineuvokset
Kauppaneuvokset
Suomalaiset mesenaatit
Vuonna 1900 syntyneet
Vuonna 1970 kuolleet
Mont Blancin massiivi

Mont Blancin massiivi (; ) on Grajisiin Alppeihin kuuluva Mont Blancin ympärillä oleva vuoristoalue, joka sijaitsee Italian, Ranskan ja Sveitsin rajaseudulla.

Mont Blancin massiivin korkein huippu on Mont Blanc (4 811 m), joka on myös korkein Alppien vuoristoon kuuluvista huipuista.

Huippuja

Aiheesta muualla 

Alppien vuoristot
it:Alpi del Monte Bianco
Taimi (nimi)

Taimi on suomalainen naisen etunimi, joka on saanut aiheensa nuorta kasvia tarkoittavasta sanasta taimi. Nimi on ollut käytössä 1800-luvun lopulta lähtien..  Vuoden 2019 loppuun mennessä Taimi on annettu nimeksi 15 343 naiselle sekä ennen vuotta 1940 myös hieman alle 40 miehelle.

Tunnettuja Taimi-nimisiä
 Taimi Tellervo Koivisto (s. 1929), ekonomi, poliitikko (SDP), presidentti Mauno Koiviston puoliso.
 Taimi Mattsson (1913–1993), suomalainen miekkailija
 Taimi Mikkola (s. 2002), salibandyn pelaaja
 Taimi Pitkänen, Taimi Heinäaho (s. 1935), korkeushyppääjä
 Taimi Siitari (1925−1996), korkeushyppääjä
 Taimi Torvinen (1911–1995), toimittaja ja historiantutkija
 Taimi Wuorinen (1878–1968), yliopettaja ja rehtori
 Taimi, Matti Saanion dokumenttivalokuvassa Taimi ja Jouni, Inari, Suomi esiintynyt inarilainen henkilö

Lähteet 

Etunimet
Poikkeuslaki

Poikkeuslaki on laki, joka syrjäyttää oikeusjärjestyksen yleisiä periaatteita tai puuttuu kansalaisten perusoikeuksiin, kuten tasa-arvoisuuteen lain edessä. Suomessa eduskunta säätää poikkeuslain perustuslainsäätämisjärjestyksessä. Poikkeuslaille on tyypillistä, että se syrjäyttää perustuslain säännöksiä, mutta ei julista itseään perustuslaiksi. Normihierarkiassa poikkeuslaki sijoittuu tavallisen lain rinnalle ja se voidaan kumota tavallisen lain tavoin. Sitä voidaan myös muuttaa kuten tavallista lakia, ellei muutos poikkea perustuslaista enempää kuin alkuperäinen poikkeuslaki.

Saksan ruhtinaskunnissa kehittyi 1840-luvulta alkaen tapa muuttaa perustuslakia välillisesti perustuslainsäätämisjärjestyksessä, mutta nimeämättä lakia perustuslaiksi. Tapa jatkui Saksan keisarikunnassa ja siirtyi Weimarin tasavallan vuoden 1919 perustuslain mukaiseen valtiojärjestykseen. Ensi sijassa poikkeuslakeja käytettiin valtioelinten toimivallan ja hallintokoneiston organisaation muutoksiin. Esimerkiksi Adolf Hitlerin hallinnon näennäisesti laillisen perustan muodostanut valtalaki () hyväksyttiin perustuslain välillisenä muutoksena. Saksan liittotasavallan vuoden 1949 perustuslaki kielsi tällaisen välillisen muuttamisen.

Suomessa alettiin 1800-luvun loppupuolella syrjäyttää Ruotsin vallan aikaisten perustuslakien ja niihin vertautuvien säätyerioikeuksien säännöksiä niiden haitatessa talouselämän ja hallinnon uudistuksia. Tällöin ei aina kumottu perustuslakien ja erioikeuksien säännöksiä, eikä muutettu niiden tekstiä. Poikkeuslakien säätäminen vakiintui 1917–1921. Vanhojen perustuslakien ja vuoden 1919 hallitusmuodon vastaisina pidettiin esimerkiksi torpparien vapauttamista ja tavaroiden niukkuuden seurauksia lieventäviä lakeja. Käytännöstä tuli virallinen hallitusmuodon 95 pykälän nojalla, joka sääti että hallitusmuotoa sai muuttaa tai poikkeuksia siitä säätää vain perustuslainsäätämisjärjestyksessä. Vuoden 1919 hallitusmuodon aikana (1919–2000) hyväksyttiin yli 800 poikkeuslakia. Yli puolet niistä muutti perustuslain takaamaa omaisuudensuojaa, esimerkiksi monet talouselämän säännöstelemiseksi säädetyt lait sekä maanhankintalaki, mutta niillä lykättiin myös eduskuntavaaleja, valittiin tasavallan presidentti poikkeavassa järjestyksessä tai pidennettiin toimikautta sekä säädettiin sotaan syyllisten rankaisemisesta. Erityisen runsaassa käytössä menettely oli toisen maailmansodan aikana ja muutamana vuotena sen jälkeen. 

Myös nykyisen, vuoden 2000 perustuslain mukaan rajattuja poikkeuksia perustuslain säännöksiin voidaan säätää perustuslain säätämisjärjestyksessä, mutta tätä mahdollisuutta on harvoin enää käytetty.

Katso myös
 poikkeustila
 valmiuslaki
 Suomen presidentin valinta 1973

Lähteet

Aiheesta muualla
 Valmiuslaki 2011/1552

Erityislait
Tähtisumua (romaani)

Tähtisumua (Stardust) on Neil Gaimanin kirjoittama fantasiaromaani vuodelta 1998. Charles Vess on tehnyt kirjaan runsaan kuvituksen, jota ei kuitenkaan ole sisällytetty Otavan julkaisemaan suomennokseen. Ensimmäinen suomenkielinen painos julkaistiin vuonna 2000. Sen on suomentanut Mika Kivimäki.

Juoni
Tarina kertoo nuoresta englantilaisesta Tristran Thornesta, joka ylittää haltioiden maan rajan hakeakseen sinne pudonneen tähden ja todistaakseen siten rakkautensa Victoria-neidolle. Rajan tuolla puolen Myrskynpesän valtakunnassa pudonneesta tähdestä on kuitenkin kiinnostunut moni muukin.

Sovitukset
Vuonna 2007 kirjasta tehtiin samanniminen elokuvasovitus, jonka pääosissa ovat Charlie Cox ja Claire Danes.

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 M. G. Soikkeli: Veritekoja haltiamaassa. Aikakone 8.5.2000.
 Sari Peltoniemi: Tähtisumua. Kalaksikukko 25.5.2000.
 Debbie Skolnik: Stardust . Green Man Review. 
 Russ Allbery: Stardust. 5.3.2007. 
 Scott Shaffer: Stardust . SF Signal 28.8.2009. 

Englantilaiset fantasiaromaanit
Vuoden 1998 kirjat
Veturitalli

Veturitalli on rakennus, jossa säilytetään, lämmitetään ja kunnostetaan junien vetureita. 

Höyryveturiaikana tallit rakennettiin kaareviksi rakennuksiksi, joiden edessä on kääntöpöytä, jonka kautta veturi siirretään omaan pilttuuseensa.

Katso myös 
 Pasilan veturitallit

Lähteet 

Rautatieinfrastruktuuri
Rakennukset ja rakennelmat
NBA-kausi 1983–1984

NBA-kausi 1983–1984 oli NBA-liigan 38. kausi. Runkosarja käynnistyi 28. lokakuuta 1983 ja päättyi 15. huhtikuuta 1984, jonka jälkeen käynnistyivät pudotuspelit. Mestaruus ratkesi 12. kesäkuuta, kun Boston Celtics voitti Los Angeles Lakersin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–3.

Tapahtumia

 Tähdistöottelu pelattiin Denverissä. Idän joukkue voitti ottelun 154–145 ja ottelun parhaana pelaajana palkittiin Detroit Pistonsin Isiah Thomas.
 David Stern aloitti liigan neljäntenä komissaarina.
 Pudotuspeleihin pääsevien joukkueiden määrää kasvatettiin 16:een entisestä 12:sta.
 Kareem Abdul-Jabbar ohitti Wilt Chamberlainin NBA:n historian eniten pisteitä tehneenä pelaajana.
 Denver Nuggets ja Detroit Pistons tekivät NBA:n yhden ottelun piste-ennätyksen Detroitin 186–184-voittoon kolmen jatkoajan jälkeen päättyneessä ottelussa.
 Dallas Mavericks ja Utah Jazz pääsivät seurahistoriansa ensimmäistä kertaa pudotuspeleihin. Molemmat voittivat ensimmäisen kierroksen ottelusarjansa ja putosivat jatkosta toisella kierroksella.
 Clippers pelasi viimeisen kautensa San Diegossa.

Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja

Pelaajatilastot

Pudotuspelit

Palkitut pelaajat

 Arvokkain pelaaja (MVP): Larry Bird, Boston Celtics
 Vuoden tulokas: Ralph Sampson, Houston Rockets
 Vuoden puolustuspelaaja: Sidney Moncrief, Milwaukee Bucks
 Paras kuudes pelaaja: Kevin McHale, Boston Celtics
 Vuoden valmentaja: Frank Layden, Utah Jazz
 Finaalien MVP: Larry Bird, Boston Celtics

NBA-kaudet
Vuoden 1983 koripallo
Vuoden 1984 koripallo
Cashis

Ca$his (oik. Ramone Johnson, s. 16. lokakuuta 1981 Chicago) on yhdysvaltalainen hip hop -artisti ja musiikkituottaja.  Johnson tuli tunnetuksi singlestään ”County Hound”, joka oli Yhdysvalloissa menestys. Johnson on tullut tunnetuksi myös yhteistyöstään Eminemin ja T.I.:n kanssa. Cashis oli myös mukana kappaleessa You Don’t Know, jossa hän esiintyi Eminemin, Lloyd Bankesin ja 50 centin kanssa.

Lähteet 
 

Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat
Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Tyttö ja villihanhet

Tyttö ja villihanhet (Fly Away Home) on Carroll Ballardin ohjaama nuortenelokuva vuodelta 1996. Se kertoo 14-vuotiaasta Amysta ja tämän isästä, kun he lähtevät näyttämään tietä kohti etelää Amyn löytämille kanadanhanhille. Elokuva oli ehdokkaana parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saajaksi.

Vuoden 1996 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat
Yhdysvaltalaiset perhe-elokuvat
Elokuvat linnuista
Ohjelmatoimisto

Ohjelmatoimisto tarkoittaa liikeyritystä, joka tarjoaa esiintyjiä kuten viihdetaiteilijoita tai musiikkiyhtyeitä esimerkiksi tanssi- tai musiikkiravintoloille. Niiden etujärjestöön Suomen ohjelmatoimistot ja agentit ry. kuuluu lähes 60 yritystä. Ohjelmatoimisto hoitaa esiintyjien palkkioiden maksut, verot ja muut käytännön järjestelyt. Useimmiten ohjelmatoimisto laskuttaa joko esiintyjältä tai ravintolalta pienehkön palvelumaksun, jolla se rahoittaa omaa toimintaansa.

Lähteet

Yritykset
Taipaleen museokanava

Taipaleen museokanava on puoli kilometriä pitkä sulkukanava Varkaudessa, Unnukan ja Haukiveden Siitinselän välillä. Se rakennettiin vuosina 1835–1840, ja se oli Suomen ensimmäinen kanava, jossa oli sulkuportit. Kanava on nykyään museokanavana, ja se sijaitsee noin sata metriä itään toimivasta kanavasta. Taipaleen kanavan rakennustyömaalla oli myös Suomen ensimmäinen rautatie vuosina 1836–1840.

1900-luvun alussa kanavassa toimivat mylly ja saha, joiden jäänteet on nykyään poistettu. Museokanava on nykyään tyhjillään, eikä siinä ole enää puisia sulkuportteja.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomen kanavat
Varkauden rakennukset ja rakennelmat
Suomen ulkoilmamuseot
Varkauden nähtävyydet
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Klaus Klemola

Klaus Mikael Klemola (s. 12. maaliskuuta 1973 Göteborg) on suomalainen elokuvajärjestäjä, näytelmäkirjailija ja näyttelijä.

Klaus Klemola on kirjoittanut siskonsa Leea Klemolan kanssa Tampereen Teatterissa kantaesitetyn Arktisen trilogian "Kokkola", "Kohti Kylmempää" ja "New Karleby" kaksi viimeistä osaa. Klaus Klemola myös näytteli trilogiassa.

Klaus ja Leea Klemolan kirjoittama "Maaseudun Tulevaisuus" sai ensi-iltansa Kansallisteatterissa syksyllä 2014. Näytelmän ohjasi Leea Klemola ja Klaus Klemola näytteli näytelmässä.

2019 sai ensi-iltansa Klaus ja Leea Klemolan käsikirjoittama "Arktiset leikit" näytelmä Tampereen teatterin Frenckell-näyttämöllä. Se on Arktisen trilogian neljäs osa. Näytelmän ohjasi Leea Klemola ja Klaus Klemola näytteli näytelmässä. 

Klaus Klemola on kotoisin Kokkolasta ja asuu  Tampereella.

Aiheesta muualla

 
 

Suomalaiset teatterinäyttelijät
Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaisen elokuvan järjestäjät
Petrus Bång

Petrus Bång (1633–1696) toimi Viipurin hiippakunnan piispana 1681–1696. Tämä ruotsalaissyntyinen mies mainitaan 1600-luvun etevimmäksi virkansa hoitajaksi. Hän teki ulkomaanmatkoja ja oli suomen kielen taitoinen.

Elämäkerta 
Bång syntyi Norrbon pitäjässä, tuli ylioppilaaksi 1651 Upsalassa, jossa myös sai maisterin arvon sekä toimi jumaluusopin professorina. Kreivi Pietari Brahe kutsui hänet professoriksi Turkuun, kun piispa Johannes Terserus oli erotettu virastaan epäilyttävien opetustensa vuoksi. Turussa Bång hoiti toistakymmentä vuotta teologian professorin virkaa.

Viipurin piispana Bång suhtautui ortodokseihin eri tavalla kuin edeltäjänsä. Vaikka hän piti ortodoksista uskoa eksytyksenä, hän koetti osoittaa ortodokseille, ettei heidän uskonsa eronnut paljoa luterilaisuudesta. Hän ei hyväksynyt ortodoksien pakkokäännyttämistä. Bång totesi, että "synnistä he opettavat puhtaasti ja totuudenmukaisesti ja he puhuvat kauniisti Jumalan armosta ja Kristuksen armotyöstä. Yksin Kristusta he pitävät Vapahtajanaan... Monet uskonkappaleet ovat heille tuntemattomia, mutta mitään he eivät tietääkseni kiellä".

Bång perusti omilla varoillaan kaupunkiin kirjapainon, joka oli Suomessa toinen järjestyksessä. Hän edisti tarkastusmatkoillaan lukutaitoa seurakunnissa. Rautalammin seurakunnan vanhin säilynyt piispantarkastuspöytäkirja on vuodelta 1695. Siinä Petrus Bång totesi pitäjän miesten osaavan katekismusta "kauniisti ja puhtaasti" ulkoa. Sen sijaan vain muutamat seurakuntalaiset osasivat lukea.

Bång oli lukenut ja oppinut mies ja osasi myös suomea. Tosin hänen teoksensa Ruotsin kirkon historiasta (1675) on ajalle tyypillistä götismiä, jossa mahtipontiset kuvitelmat sotkeutuivat tosiasioiden kanssa. Niinpä hän toteaa, että Aatami toimi piispana Kälkestadissa Ruotsissa

Petrus Bång oli avioliitossa kahdesti. Hänen ensimmäinen vaimonsa Katarina Leijel kuoli 1675, minkä jälkeen Bång v. 1681 solmi uuden avioliiton Magdalena Schnackin kanssa. Hänen lapsistaan eli täysi-ikäiseksi vain ensimmäisestä avioliitosta syntynyt tytär Katarina, joka vajaat 18-vuotiaana vihittiin  vuonna 1688 avioliittoon vuonna 1691 aateloidun Carl Banckin kanssa.

Lähteet

Viipurin piispat 1554–1723
Vuonna 1633 syntyneet
Vuonna 1696 kuolleet
Anton Wilhelm Lindgren

Anton Wilhelm Lindgren (27. syyskuuta 1831 Tampere – 3. joulukuuta 1901 Kuopio) oli suomalainen oppikoulun lehtori, kirjailija, toimittaja ja kirjankustantaja. 

Lindgrenin vanhemmat olivat kirvesmies David Lindgren ja Maria Mattsdotter. Hän kävi Tampereen pedagogiota ja ala-alkeiskoulua valmistuen ylioppilaaksi 1850. Lindgren opiskeli jonkin aikaa Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa.

Lindgren oli Tampereen ala-alkeiskoulun vt. opettajana ja Pietarsaaren ala-alkeiskoulun opettajana 1853, Porin yläalkeiskoulun historian ja maantiedon kollegana vuodesta 1857 sekä Hämeenlinnan yläalkeiskoulun historian ja maantiedon kollegana vuodesta 1862. Hän jäi tästä toimesta lakkautuspalkalle 1879 ja toimi vielä senaatin suomen kielen apulaiskielenkääntäjänä 1881–1892.

Lindgren osti 1874 Gustaf Erik Eurénin (1818–1872) vuonna 1858 perustaman sanomalehti Hämäläisen sekä sitä painaneen kirjapainon. Hän oli myös Hämeenlinnassa ilmestyneen Hämäläisen päätoimittajana.

Anton Wilhelm Lindgren oli naimisissa vuodesta 1862 Amanda Wetterstenin kanssa. Arkkitehti Armas Lindgren oli heidän poikansa.

Teoksia 
 Keski-ajan historia : oppikirjan-koetus Suomen yli-alkeis-kouluja varten. Eurén, Hämeenlinna 1864
 Kuvaelmia Suomen maakunnista 1 : Satakunta. Wilén, Turku 1864
 Kuvaelmia Suomen maakunnista 5 : Hämeenmaa. Wilén, Turku 1864
 Kuvaelmia Suomen maakunnista 7 : Uusimaa. Wilén, Turku 1866
 Kertomuksia sodasta Venäjän ja Turkin välillä vv. 1877-78, kirjoitellut A. W. L.  Hämäläinen, Hämeenlinna 1878
 Asevelvollisuus Suomessa, lyhykäisesti ja yksinkertaisesti yhteiselle kansalle esitellyt A. W. L. Hämäläinen, Hämeenlinna 1879, 2. painos 1880
 Torpan tyttö : kuvauksia kansan elämästä. Edellinen osa. Tekijä, Hämeenlinna 1884
 Torpan tyttö : kuvauksia kansan elämästä. Jälkimmäinen osa. Tekijä, Hämeenlinna 1885
 Jutelmia ja runoelmia 1. Tekijä, Hämeenlinna 1895
 Klaara, tehtaan tyttö : jutelma. Tekijä, Hämeenlinna 1896
 Napoleon Bonaparte, sotilas ja valtias. G. W. Edlund, Helsinki 1902

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Hämeenlinnan Lydia: Hämeen historiaa – A. W. Lindgren 1864 kirjoittama kuvaus Hämeenmaasta, ilmestyi sarjassa Kuvaelemia Suomen maakunnista osa V

Suomalaiset opettajat
Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset päätoimittajat
Suomalaiset kirjankustantajat
Vuonna 1831 syntyneet
Vuonna 1901 kuolleet
David Wilhelm af Grubbens

David Wilhelm af Grubbens (17. heinäkuuta 1824 Lofö, Ruotsi – 6. maaliskuuta 1903 Tammela) oli ruotsalaissyntyinen insinööri joka saapui opettajaksi Mustialan maanviljelysopistoon. Hän opetti maanmittausta sekä toimi opiston navetan esimiehenä. Kirjallisessa tuotannossaan af Grubbens käytti nimimerkkejä -bb-, D.W., D.W.G., Gbb ja Min-Penna.

1860-luvulla af Grubbens osti Tammelan kirkonkylästä pienen maatilan jossa hän asui taloutta hoitaneen sisarensa Wilhelmina (Minna) Maria Elisabeth Chiewitzin kanssa. Minna Chiewitz oli arkkitehti Georg Theodor von Chiewitzin leski. Tilanpidon ohella af Grubbens kävi kävi kartoittamassa lähiseudun maatilojen uudisraivauksia. Hänellä oli myös arkkitehti von Chiewitzin suunnittelema pieni kesähuvila Lunkinjärven saaressa.

Af Grubbensin kirjalliseen tuotantoon kuului näytelmä ja kaksi runokokoelmaa.

Teoksia 
 Katovuosien syistä, estämisestä ja helpoimmasta kärsimisestä. Suomen talousseuran kirjaisia kansalle 4.   Turku 1870
 En fiskarfärd i Tawastland. Lustspel i en akt med kupletter.  Näytelmä, esitetty Mustialassa 25. maaliskuuta 1873
 Min penna : några blad från en flerårig samling verser, af D. W. G.  Helsingfors 1878
 På fantasiens vingar : fortsättning af "Min penna", af D. W. G.   Helsingfors 1886

Lähteet

Viitteet

Suomalaiset runoilijat
Suomalaiset insinöörit
Suomalaiset opettajat
Ruotsalaiset henkilöt
Vuonna 1824 syntyneet
Vuonna 1903 kuolleet
Huumetsaari

Huumetsaariksi () kutsutaan epävirallisesti Yhdysvaltain hallinnon virkamiestä, joka johtaa maan huumausainepolitiikkaa. Huumetsaari on presidentin huumausainepoliittinen neuvonantaja ja vuodesta 1988 Kansallisen huumausaineiden sääntelyviraston johtaja (Office of National Drug Control Policy). Huumausainepoliittisen neuvonantajan virka perustettiin vuonna 1982. Senaattori Joe Biden tiedotti asiasta lehdistölle sanoen: "Senaatti on päättänyt äänin 62-34 perustaa "huumetsaarin" viran, jonka haltija on vastuussa USA:n huumepolitiikasta." Obaman huumetsaari Gil Kerlikowske on ilmoittanut, että USA:n liittovaltio aikoo lopettaa "huumeiden vastaisen sodan" politiikan.

Huumetsaarit tähän mennessä

Nixon ja Ford 
 Jerome Jaffe
 Myles Ambrose
 Robert Dupont

Carter 
 Peter Bourne
 Mathea Falco

Reagan 
 Carlton Turner
 Ian McDonald

Bush vanhempi 
 William Bennett
 Bob Martinez

Clinton 
 Lee P. Brown
 Barry McCaffrey

Bush nuorempi 
 John P. Walters

Obama 
 Gil Kerlikowske

Lähteet 

Yhdysvaltain politiikka
Lauri Kemiläinen

Lauri August Kemiläinen (6. syyskuuta 1886 Kuopion maalaiskunta – 4. lokakuuta 1946 Kuopio) oli suomalainen opettaja, runoilija ja kääntäjä.

Kemiläisen vanhemmat olivat suntio Juho Vilho Kemiläinen ja Anna Loviisa Hyvärinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1905 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1911 ja maisteriksi 1919.

Kemiläinen toimi Pietarin suomalaisen lyseon opettajana ja sittemmin hän oli Keski-Suomen kansanopiston johtajana ja Kuusankosken, Karkkilan ja Mäntän työväenopistojen opettajana.

Kemiläinen suomensi muun muassa Aleksandr Puškinin runoromaanin Jevgeni Onegin, Tito Collianderin teoksen Ilja Repin, ukrainalainen taiteilija, Maksim Gorkin Valittuja novelleja ja runoja sekä Dagmar Edqvistin romaanin Kohtalokas tapaus ja Gina Kausin kirjan Katariina Suuresta.

Runokokoelmat 
 Keväiset puistot, runoja. WSOY 1912
 Ohratulet, runoja. Tekijä, Kangasala 1932
 Etäinen rauha, runoja.  WSOY 1943

Lähteet 
 Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia: Lauri Kemiläinen 
 Ylioppilasmatrikkeli 1905

Suomalaiset runoilijat
Suomentajat
Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1946 kuolleet
Vihtori Simonen

Vihtori Simonen (3. marraskuuta 1882 Iitti – 18. toukokuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija joka käytti myös nimimerkkejä Vihtori Auer ja Valkoinen Neekeri.

Vihtori Simonen oli toimittajana Etelä-Suomi-lehdessä 1903–1909, Mikkelin Sanomat-lehden päätoimittajana 1906–1911 ja 1913–1921 sekä Kouvolan Sanomat-lehden päätoimittajana ja Kouvolan Sanomalehti Oy:n toimitusjohtajana 1921–1929. Vuonna 1929 Simonen muutti Helsinkiin ja ryhtyi vapaaksi toimittajaksi. Hän toimi eräiden maaseutulehtien Helsingin kirjeenvaihtajana ja kirjoitti pakinoita suojeluskuntien Hakkapeliitta-lehteen. 

Simonen toimi Suomalaisen puolueen puoluesihteerinä 1911–1912 ja kuului Mikkelissä suomalaisen puolueen ja myöhemmin kokoomuspuolueen piiritoimikuntaan. Hän oli myös Suomalaisen Järjestön johdossa ja tuli maakunnassa tunnetuksi etevänä puhujana.

Simonen oli Mikkelissä asuessaan kaupunginvaltuuston jäsenenä 1917–1920. Suomen sisällissodan aikana hän valkoisten tiedostustoimiston johtajana.

Vihtori Simosen lapsia olivat toimittaja Salama Hirvonen ja toimittaja Seppo Simonen.

Teoksia 
Nimimerkillä Valkoinen Neekeri:
 Mikkelin läänin kalenteri 1910.   Helsingin kustannus-o.y. Helsinki 1910
 Musta varjo katoaa : 1-näytöksinen suojeluskunta-aiheinen näytelmä. Iltamaohjelmistoa 22.   Hakkapeliitta, Helsinki 1934
Nimimerkillä Vihtori Auer:
 Sortunut.  Boman & Karlsson, Hämeenlinna 1902
 Matkailijan lauluja.   Boman & Karlsson, Hämeenlinna 1903
 Purjeettomassa purressa : kuvaus.   Boman & Karlsson, Hämeenlinna 1903
 Marianne Lundegård-Hagberg: Haaveilua.   Vihtori Simonen, Kotka 1905 (suomentajana)

Toimitustöitä 
 Puolesta Savon ja syntymämaan : muistelmia ja kuvia vapaustaistelusta ; toimittaneet K. I. Karttunen, Antti Valve, Vihtori Simonen. Mikkeli 1919

Lähteet 
 

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset päätoimittajat
Pakinoitsijat
Mikkelin kaupunginvaltuutetut
Suomen sisällissodan valkoiset
Vuonna 1882 syntyneet
Vuonna 1951 kuolleet
NBA-kausi 1982–1983

NBA-kausi 1982–1983 oli NBA-liigan 37. kausi. Runkosarja käynnistyi 29. lokakuuta 1982 ja päättyi 17. huhtikuuta 1983. 31. toukokuuta loppuneiden pudotuspelien päätteeksi mestaruuden voitti Philadelphia 76ers kaadettuaan Los Angeles Lakersin finaalisarjassa puhtaasti otteluvoitoin 4–0.

Tapahtumia

 Tähdistöottelu pelattiin Inglewoodissa. Idän joukkue voitti ottelun lukemin 132–123 ja sen parhaana pelaajana palkittiin Philadelphia 76ersin Julius Erving.
 Tämä kausi oli viimeinen, jona Larry O'Brien toimi komissaarina. O'Brienin pitkän pestin kunniaksi NBA nimesi mestaruuspalkinnon hänen mukaansa.
 Philadelphia 76ers voitti pudotuspeleissä 12 ottelua ja hävisi vain yhden. Kyseinen voittoprosentti oli liigan ennätys, jonka rikkoi Los Angeles Lakers vuonna 2001.

Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja

Pelaajatilastot

Pudotuspelit

Palkitut pelaajat

 Arvokkain pelaaja (MVP): Moses Malone, Philadelphia 76ers
 Vuoden tulokas: Terry Cummings, San Diego Clippers
 Vuoden puolustuspelaaja: Sidney Moncrief, Milwaukee Bucks
 Paras kuudes pelaaja: Bobby Jones, Philadelphia 76ers
 Vuoden valmentaja: Don Nelson, Milwaukee Bucks
 Finaalien MVP: Moses Malone, Philadelphia 76ers

NBA-kaudet
Vuoden 1982 koripallo
Vuoden 1983 koripallo
Kristian Thulesen Dahl

Kristian Thulesen Dahl on tanskalainen poliitikko. Hän on ollut kansanedustaja Tanskan folketingetissä vuodesta 1994. Vuosina 1994-1995 hän edusti Tanskan edistyspuoluetta, mutta irtautui puolueesta ja oli perustamassa Tanskan kansanpuoluetta, jonka riveissä on sittemmin pysynyt. 

Tanskalainen Arena-lehti valitsi Dahlin maansa vaikutusvaltaisimmaksi alle 40-vuotiaaksi poliitikoksi vuonna 2009. Koulutukseltaan hän on liiketalouden ja kauppalain maisteri Aalborgin yliopistosta. Dahl suoritti asepalveluksen tykistössä Skivessä vuosina 1988-89, ja on sotilasarvoltaan reservin korpraali ().

Lähteet 

Tanskalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Pyhimysten ja mielipuolten kaupunki

Pyhimysten ja mielipuolten kaupunki () on yhdysvaltalaisen Jeff VanderMeerin alun perin vuonna 2001 ilmestynyt fantasiakirja. Teos sisältää muun muassa pitkän novellin ”Martin Laken muodonmuutos”, joka palkittiin vuonna 2000 World Fantasy Awardilla. 

Teoksesta on julkaistu erilaisia sisällöltään jonkin verran vaihtelevia laitoksia. Suomeksi teos ilmestyi vuonna 2006 Loki-Kirjojen kustantamana. Suomennos on valikoima alkuperäisteoksen tarinoista. Alkuteoksen ensimmäiseen painokseen sisältyi myös mm. pitkä novelli ”Dradin, in Love”, mutta sitä ei ehditty kääntää kirjailijan Finnconin vierailun alla ilmestyneeseen suomennokseen. Teokseen sisältyvät novellit "Vaihtokauppa" ja "Kuningaskalmari: Suppea tutkielma, kirjoittanut Frederick Madnok" on julkaistu Tähtivaeltaja-lehden liitteinä.

Suomennos voitti ensimmäisen vuoden parhaalle käännösfantasialle jaettavan Tähtifantasia-palkinnon vuonna 2007. Raadin mukaan VanderMeer ”on onnistunut luomaan teoksessaan mosaiikkimaisen runsaan rinnakkaistodellisuuden” ja kirja ”on kaunokirjallisesti merkittävä, fantasiaa lajityyppinä uudistava teos”.

Tausta 
”Martin Laken muodonmuutosta” varten VanderMeer tutki Marc Chagallin, Max Ernstin ja Salvador Dalín maalauksia ja kirjoja taidekritiikistä. Hän käytti myös hyväkseen muistojaan taiteilijaäitinsä ateljeesta ja omasta nuoruudestaan. Väkivallan kuvaamista varten hän tutki kohtauksia muun muassa Ian McEwanin romaanista Viaton.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Dradin, in Love. 
 William Thompson: City of Saints and Madmen. The SF Site 2001. 
 Jeffrey Ford: An Interview with Jeff VanderMeer. Infinity plus 26.1.2002. 
 Nick Gevers: Our Man In Ambergris: An Interview With Jeff Vandermeer. The SF Site, toukokuu 2002. 
 Keith Brooke: City of Saints and Madmen. Infinity plus 16.3.2002. 
 Allen B. Ruch: City of Saints and Madmen. The Modern World 13.8.2003. 
 Martin Lewis: City of Saints and Madmen. The SF Site 2004. 
 Stuart Carter: City of Saints and Madmen. Infinity plus 11.7.2005. 
 Jakob Schmidt: City of Saints and Madmen. The SF Site 2006. 
 Science Fiction and the City: An Interview with Jeff VanderMeer. Bldgblog 2006. 
 James M. Toburen: City of Saints and Madmen. The James Review 18.1.2010. 

Fantasianovellikokoelmat
Yhdysvaltalaiset novellikokoelmat
Vuoden 2001 kirjat
Lanuvium

Lanuvium (nykyinen Lanuvio) oli antiikin aikainen kaupunki Latiumissa, Italiassa. Se sijaitsi Albanovuorten etelärinteellä, Rooman kaakkoispuolella. Lanuviumin perusti tarun mukaan Diomedes. Vuonna 338 eaa. siitä tuli municipium. Kaupungissa oli Juno Sospes Reginan temppeli ja kultti. Rooman keisari Antoninus Pius syntyi Lanuviumin lähellä vuonna 86 jaa.

Lähteet 

Rooman valtakunnan kaupungit
Faustina nuorempi

Annia Galeria Faustina Minor, myös Faustina Minor tai Faustina nuorempi (16. helmikuuta noin 130 – kesä 175 tai 176) oli roomalainen keisarinna ja keisari Marcus Aureliuksen vaimo.

Elämäkerta 

Faustina syntyi noin vuonna 130. Hänen vanhempansa olivat keisari Antoninus Pius ja Faustina vanhempi. Nuori Faustina naitettiin jo varhain Antoninuksen adoptiopojalle Lucius Verukselle 25. helmikuuta 138, mutta se purettiin heinäkuussa. Vuonna 145, mahdollisesti 13. toukokuuta, Faustina meni naimisiin toisen adoptiopojan, Marcus Aureliuksen kanssa. He saivat yhteensä 14 lasta:

Domitia Faustina (30. marraskuuta 147–151)
Titus Aurelius Antoninus (syntyi ja kuoli vuonna 149)
Titus Aelius Aurelius (syntyi ja kuoli vuonna 149)
Annia Aurelia Galeria Lucilla (149–182), meni naimisiin aluksi Lucius Veruksen  ja myöhemmin tämän kuoltua Tiberius Claudius Pompeianuksen kanssa.
Titus Aelius Antoninus (syntyi ja kuoli vuonna 152)
Tuntematon poika (syntyi ja kuoli vuonna 157)
Fadilla (159–192 jälkeen), meni naimisiin Marcus Peducaeus Plautius Quintilluksen kanssa
Cornificia (s. 160, teki itsemurhan keisari Caracallan aikana), oli naimisissa Marcus Petronius Sura Mamertinuksen sekä Lucius Didius Marinuksen kanssa.
Titus Aurelius Fulvus Antoninus (31. elokuuta 161–165)
Lucius Aurelius Commodus (31. elokuuta 161–31. joulukuuta 192), Rooman keisari vuosina 180–192.
Marcus Annius Verus Caesar (162–169)
Hadrianus (s. 152, kuoli ennen 7. maaliskuuta 161)
Vibia Aurelia Sabina (s. 170, kuoli keisari Caracallan aikana)

Domitia Faustinan syntymän jälkeen vuonna 147, Antoninus Pius myönsi Faustina nuoremmalle Augustan arvonimen. Hänen uskollisuuttaan Marcus Aureliukselle kuitenkin epäiltiin ja hänellä kerrottiin olleen useita rakastajia. Faustina kuoli kesän alussa vuonna 175 tai 176 Halalassa, Taurusvuoristossa. Marcus Aurelius suri häntä kovasti, julisti hänet jumalaksi ja hautasi hänet Hadrianuksen mausoleumiin.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Rooman keisarinnat
Vuonna 130 syntyneet
170-luvulla kuolleet
Volskit

Volskit () olivat muinainen itaalinen kansa. Volskit puhuivat volskin kieltä, joka oli sukua umbrille, oskille ja latinalle. Volskien tärkeimpiä keskuksia olivat Antium, Tarracina (volskiksi Anxur), Circeii, Satricum, Velitrae, Sora, Arpinum ja Atina.

Volskit olivat roomalaisten sitkeimpiä vastustajia Italian niemimaalla. He asuivat aluksi Apenniinien niemimaan keskiosassa, mutta hyökkäsivät 400-luvun eaa. alussa mäkiselle ja soiselle |Etelä-Latiumin alueelle ja asettuivat sinne asumaan. 400-luvun eaa. alussa volskit sotivat usein yhdessä eekvien kanssa roomalaisia vastaan, mutta heidät voitettiin vuonna 431 eaa. Myöhemmin 300-luvulla eaa. roomalaiset kukistivat volskit uudelleen ja valloittivat heidän alueensa. Sen jälkeen valloitetulle alueella perustettiin useita roomalaisia kolonioita, joilla oli latinalaisoikeudet, ja volskit roomalaistuivat. Roomalainen sotapäällikkö Marcus Furius Camillus kukisti volskit vuonna 367 eaa.

Lähteet 

Muinaiset kansat
Kesällä kello 5

Kesällä kello 5 on Erkko Kivikosken vuonna 1963 julkaistu pitkä esikoisohjaus. Se on uuden aallon hengessä tehty elokuva ja kuvaa 1960-luvun nuorten helsinkiläisten arkea ja ihmissuhteita.

Tuotanto
Kivikoski teki käsikirjoituksen itse, ytimenä omat kokemukset, joista tarina alkoi kehittyä. Vuorosanojen teossa avustivat Marja-Leena Mikkola ja Juha Tanttu, jonka keksintöä on elokuvan nimi. Meneillään olleen näyttelijälakon vuoksi pääosia näyttelevät harrastajanäyttelijät. Elokuva leikattiin mykkänä ja jälkiäänitettiin Fennada-Filmin äänittämössä.

Arviot
Aikalaisarvioissa elokuva otettiin myönteisesti vastaan. Heikki Eteläpää [Uusi Suomi] kirjoitti: "Tämän esikoisen jälkeen on Erkko Kivikoskelta lupa odottaa hyvin paljon." Useassa arviossa kiitettiin sen yksinkertaisuutta ja vaatimattomuutta. Paula Talaskivi (Helsingin Sanomat) kiittää Kivikosken henkilöohjausta, jolla tämä osaa käsitellä ensikertalaisia.

Myöhemmin televisioesitysten yhteydessä arvio muuttuvat osin pidättyvämmiksi.  Markku Tuuli (Katso) pitää sitä kevyenlaisena ihmistutkielmana, mutta kuitenkin tärkeänä virstanpylväänä 1960-luvun suomalaisessa elokuvassa. Eräs kriitikko luonnehtii elokuvaa kepeän sympaattiseksi kuvaukseksi nuoresta pariskunnasta, jonka suhde kaipaa tuuletusta. Tarina kulkee sujuvasti, ja parin sielunmaiset heijastuvat siinä hienosti arkitunnelmien kautta. 'Video-oppaassa'' vuodelta 1995 Olavi Similä antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Hän piti elokuvaa kepeän onnistuneena, leimallisesti 1960-luvun työnä, jossa on mukana myös ripaus huumoria.

Näyttelijät

Palkinnot ja tunnustukset 
Valtion elokuvapalkinto  
Jussit 1964 
vuoden lupaavin esikoistyö: Erkko Kivikoski ja Virke Lehtinen
paras leikkaus: Juho Gartz

Lähteet 

Erkko Kivikosken ohjaamat elokuvat
Jussi-palkitut elokuvat
Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Vuoden 1963 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Tom Sukanen

Tom Sukanen, oik. Tomi Jaanus Alankola (23. syyskuuta 1878 Virrat – 23. huhtikuuta 1943 North Battleford, Saskatchewan, Kanada) oli suomalainen laivanrakentaja. Hän muutti Suomesta Yhdysvaltoihin ja myöhemmin Kanadaan, jossa hän yritti rakentaa merikelpoista höyrylaivaa palatakseen takaisin Suomeen.

Tomi Jaanus Alankola syntyi 23. syyskuuta 1878, joidenkin lähteiden mukaan 1888, tällöin Koroon kuuluneessa Kurjenkylässä, Vaasan läänissä, Virroilla. Hän oppi taitavaksi merenkävijäksi. Hän oppi myös taitavaksi laivanrakentajaksi aikana, jolloin uudet höyrylaivat syrjäyttivät purjeveneet. Kaksikymmentä vuotta täytettyään hän matkusti Yhdysvaltoihin ja päätyi siellä monien pohjoismaalaisten suosimaan Minnesotaan. Minnesotassa hän tapasi tulevan suomalaisen vaimonsa, joka isänsä kuoltua yritti hoitaa perheen maatilaa. Yhdessä he viljelivät maata, ja heille syntyi yksi poika ja kolme tytärtä.

Vuonna 1911 Tom päätti lähteä Kanadaan tapaamaan veljeään, joka asui Macroriessä Saskatchewanissa (Reginan ja Saskatoonin kaupunkien puolimatkassa). Hän matkusti koko matkan, noin 940 km, Minnesotasta Kanadaan jalkaisin. Hän suunnitteli hankkivansa Kanadasta maatilan ja tuovansa perheensä perustamalleen tilalle. Vuonna 1916 hän onnistui vihdoin saamaan nimiinsa maa-alueen ja oli pystynyt säästämään 9 000 dollarin pesämunan. Hän ei pitänyt minkäänlaista yhteyttää perheeseensä Minnesotassa, ja vuonna 1918 hän päätti palata takaisin tuodakseen perheensä Kanadaan. Hän matkasi takaisin Minnesotaan jälleen jalkaisin. Saavuttuaan kotitilalle, hän löysi sen hylättynä. Myöhemmin hän kuuli vaimonsa kuolleen espanjantautiin ja lasten joutuneen huostaanotetuiksi ja heidät oli sijoitettu uusiin perheisiin. Menetettyään perheensä hän palasi takaisin Kanadaan, jossa hän alkoi suunnitella valtamerikelpoisen laivan rakentamista palatakseen takaisin Suomeen.

Sukasen suunnitelmissaan oli rakentaa laiva osissa ja kuljettaa osat Saskatchewanjokea pitkin Winnipegjärvelle ja sieltä edelleen Hayesjokea pitkin Hudsoninlahdelle, jossa hän olisi koonnut laivan merikelpoiseksi. Hän nimesi laivansa Sontiaiseksi. Hänen naapurinsa pitivät häntä mielipuolena ja toistuvasti vandalisoivat hänen laivanrakennusprojektiaan. Lopulta vuonna 1940 Tom lähetettiin mielisairaalaan, jossa hän kolme vuotta myöhemmin kuoli.

Nykyisin Sontiaisesta jäljellä olevat osat ovat nähtävillä Moose Jawin kaupungin lähellä sijaitsevassa Sukanen Ship Pioneer Village and Museum museossa.

Lähteet

Suomalaiset laivanrakentajat
Amerikansuomalaiset henkilöt
Kanadansuomalaiset henkilöt
Vuonna 1878 syntyneet
Vuonna 1943 kuolleet
Kova laki: Erikoisyksikkö

Kova laki: Erikoisyksikkö () on yhdysvaltalaisen Kova laki -televisiosarjan spin-off. Sarja keskittyy New Yorkin poliisin erikoisyksikön selvittämiin seksuaalirikoksiin.

Sarjan toteutuksesta vastasi alkuperäisen L&O sarjan tapaan Dick Wolf. Sarjaa on tehty vuoteen 2021 mennessä jo 22 tuotantokautta, joka on eniten alkuperäisen Kova laki -sarjan pohjalta luoduista spinoff-sarjoista. Sarjasta tuli 21. kauden varmistuttua syksyllä 2019 myös Yhdysvaltojen pisimpään esitetty primetime-ohjelma. Suomessa Yle TV2 on esittänyt vuoteen 2019 mennessä sarjan 15 ensimmäistä tuotantokautta.

Sarjaa esitettiin vuoteen 2017 asti Yle TV2 -televisiokanavalla sen 19. tuotantokauteen asti, kunnes sarjan tuotantoyhtiö myi sitä myös Ylen kilpailija TV5-kanavalle. Tämän seurauksena Yle kieltäytyi esittämästä jatkokausia yhtäaikaisesti toisen televisiokanavan kanssa. TV5 on jatkanut sarjan esittämistä, ja syyskuussa 2019 alkoi 15. tuotantokausi arki-illoissa. TV5 ja Frii on jatkanut sarjan esittämistä arki-illoissa, näyttäen jo tuotantokautta 18.

Sarjan henkilöt 22. tuotantokaudella 
 ylikomisario Olivia Benson (Mariska Hargitay)
 vanhempi etsivä Amanda Rollins (Kelli Giddish)
 ylikonstaapeli Odafin ”Fin” Tutuola (Ice-T)
 apulaispiirisyyttäjä Dominick Carisi (Peter Scanavino)
 etsivä Katriona "Kat" Tamin (Jamie Gray Hyder)
 poliisijohtaja Christian Garland (Demore Barnes)

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Yhdysvaltalaiset rikossarjat
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
NBC:n televisio-ohjelmat
Yksijyvävehnä

Yksijyvävehnä (Triticum monococcum) eli einkorn-vehnä oli varhainen Lähi-idässä ja Euroopassa viljelty vähäjyväinen, niukkatuottoinen viljalaji, jota kasvaa nykyään villinä.
Einkorn tarkoittaa joko villiä muotoa Triticum boeoticum tai viljeltyä, domestikoitua Triticum monococcum. Yksijyvävehnässä proteiini on suurelta osin gliadiinia, mutta siitä huolimatta siinä on myös gluteenia, vaikka toisinaan muuta väitetäänkin.

Lähteet

Aiheesta muualla
MTT: Vehnän pitkä kehityshistoria
Vehnä: Yksijyvävehnä 
Ancient Grain Varieties in Archaeology 
"Hulled Wheats. Promoting the conservation and use of underutilized and neglected crops." 4. Proceedings of the First International Workshop on Hulled Wheats 21–22 July 1995, Castelvecchio Pascoli, Tuscany, Italy
Wheat evolution: integrating archaeological and biological evidence 

Vehnät