joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kaappaus merellä

Kaappaus merellä (Under Siege) on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen Die Hard -tyyppinen toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Andrew Davis ja pääosassa on Steven Seagal. Elokuva on Seagalin elokuvista taloudellisesti menestynein, se tuotti noin 157 miljoonaa dollaria. Kaappaus merellä oli myös ehdolla kahden Oscar-palkinnon saajaksi paras äänitehoste- ja paras äänitys -kategorioissa.

Juoni
Sotalaiva USS Missouri lähtee jäähyväismatkalleen. Pian laivan kaappaa terroristiryhmä, jota johtavat rikollisiksi ryhtyneet entinen CIA:n agentti William Stranix (Tommy Lee Jones) ja Missourin upseeri komentaja Krill (Gary Busey). Miehistön ainoa toivo on laivan kokki ja entinen Navy SEAL Casey Ryback, joka ryhtyy pelastamaan laivaa.

Näyttelijät

Palkinnot

Voitetut
Golden Reel
1993 Parhaat äänitehosteet

Ehdokkuudet
Oscar
1993 Parhaat äänitehosteet John Leveque ja Bruce Stambler
1993 Paras äänitys Donald O. Mitchell, Frank A. Montaño, Rick Hart ja Scott D. Smith 

MTV Movie Awards
1993 Paras toimintakohtaus (helikopterin tuhoaminen)

Arvostelut

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Leffatykin arvostelu elokuvasta

Vuoden 1992 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset toimintatrillerit
Andrew Davisin ohjaamat elokuvat
Warner Brosin elokuvat
Rainbow (Ayumi Hamasakin albumi)

Rainbow on Ayumi Hamasakin viides studioalbumi, joka julkaistiin 18. joulukuuta 2002. Albumi nousi Oricon-albumilistan ensimmäiselle sijalle ja pysyi listalla kaikkiaan 21 viikkoa.

Albumilta on julkaistu singlet ”Free & Easy”, ”H” ja ”Voyage”.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet sanoittanut Ayumi Hamasaki.

 Everlasting Dream
 We Wish
 Real Me
 Free & Easy
 Heartplace
 Over
 Hanabi
 Taskinillusion
 Everywhere Nowhere
 July 1st
 Dolls
 Neverending Dream
 Voyage
 Close to You
 Independent＋

Tekijätiedot 
Kappaleet 1 ja 6 on säveltänyt CMJK. Kappaleet 2 ja 3 on säveltänyt D・A・I. Kappaleet 4, 7, 10, 13 ja 15 ovat säveltäneet CREA ja D・A・I. Kappaleet 5, 11 ja 14 on säveltänyt CREA. Kappaleen 8 on säveltänyt tasuku. Kappaleen 12 on säveltänyt HΛL.

Kappaleet 1, 3, 7 ja 9 on sovittanut CMJK. Kappaleet 2, 4, 11 ja 12 on sovittanut HΛL. Kappaleet 5, 8, 10 ja 15 on sovittanut tasuku. Kappaleen 6 ovat sovittaneet Toshiharu Umesaki ja Atsushi Sato. Kappaleen 13 on sovittanut Ken Shima. Kappaleen 14 on sovittanut Seji Kameda.

Lähteet 

Ayumi Hamasakin albumit
Vuoden 2002 albumit
Purnuvuori

Purnuvuori on nykyisin Hiihtokeskus Purnuna tunnetun hiihtokeskuksen entinen nimi. Nimestä luovuttiin vuonna 2004, jolloin Purnunrinteet Oy siirsi toimintansa Juupajoelle, ja paikalla aloitti uusi yhtiö nimeltä Hiihtokeskus Purnu Oy. Purnunrinteet Oy jatkaa edelleenkin toimintaansa Juupajoella, hiihtokeskuksen nimi on Juupavaara.

Alun perin 1980-luvun lopulla aloittanut hiihtokeskus on kokenut kaksi konkurssia. Edellinen konkurssi tapahtui syyskuussa 2007, jolloin Matti Mustosen johdolla toiminut hissiyhtiö Hiihtokeskus Purnu Oy ajautui konkurssiin ennätyksellisen huonolumisen talven seurauksena. Loppusyksystä 2007 lähtien Hiihtokeskuksen taustalla on Vuorenkylän Purnu Oy -niminen yritys, jonka omistajat ovat joukko Hartolalaisista yksityishenkilöitä. Vuorenkylän Purnu Oy osti Hiihtokeskus Purnun konkurssipesän ja keskuksen markkinointinimenä jatkaa Hiihtokeskus Purnu. Uuden yrityksen johdossa on Toivo Vilkman, Matti Mustosen jatkaessa rinnepäällikkönä.

Hiihtokeskus Purnu on hiihto- ja laskettelukeskus Etelä-Suomen läänissä, Hartolan Vuorenkylässä. Laskettelurinteitä on 5, hissejä 1, korkeusero on 100 metriä ja pisin rinne 750 metriä. Laskettelun lisäksi on mahdollisuus hiihtoon EU-tuella rakennetulla hiihtoladulla, josta 2km on valaistua.

Uudelleenavaus 2006 ja toiminta nykyhetkellä

Purnu avattiin jälleen 18. helmikuuta 2006. Edellisen kerran keskus oli auki "Purnuvuori" -nimellä  keväällä 2004. Paikka oli tällä välillä kiinni edellisen yrittäjän siirryttyä Juupaan, vieden mukanaan hiihtohissit ja pääosan muusta kalustosta. Nykyinen omistaja Matti Mustonen osti Purnuvuoren hiihtokeskuksen rakennukset ja vuokrasi maat vuoden 2004 syksyllä. Mustonen on hiihtokeskusyhtiön entinen toimitusjohtaja 1990-luvun vaihteesta.

Hiihtokeskus Purnun avaamista viivytti rahoitusjärjestelyjen mutkistuminen. Hartolan kunnanvaltuusto myönsi Purnu-yhtiölle kunnan omavelkaisen, enintään 105 tuhannen euron takauksen lokakuussa 2005. Kuitenkin valtuuston jo keväällä ensimmäisen kerran tekemästä takauspäätöksestä valitti Hallinto-oikeuteen Hartolan kunnanvaltuuston jäsen Heikki Leisti (vas). Kouvolan hallinto-oikeus hylkäsi kunnallisvalituksen. Rahoitusta saatiin myös Hämeen TE -keskukselta ja EU:n maaseudun kehittämisohjelmasta.

Nykyisellä hissiyhtiöllä ei ole takauksia Hartolan kunnalta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Hiihtokeskus Purnun sivut
 Hiihtokeskus Juupavaaran sivut

Suomen talviurheilukeskukset
Hartolan luonto
Dikloorimetaani

Dikloorimetaani (CH2Cl2) on helposti haihtuva väritön polaarinen orgaaninen kloorattu hiilivety, jota käytetään liuottimena. Se ei ole erityisen myrkyllinen, mutta höyryjen hengittämistä pitää välttää. Dikloorimetaani on karsinogeeninen aine.

Dikloorimetaanista käytetään myös nimityksiä metyleenikloridi tai DCM.

Dikloorimetaani on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön, kirkas neste, jolla on makea kloroformia muistuttava haju. Sen moolimassa on 84,9 g/mol, sulamispiste −96,7 °C, kiehumispiste 40 °C (313 K), suhteellinen tiheys 1,3 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukoisuus veteen 20 °C:n lämpötilassa 1,3 g/100 ml, itsesyttymislämpötila 556 °C ja CAS-numero 75-09-2.

Valmistus ja käyttö 
Ensimmäinen dikloorimetaanin valmistustapa oli pelkistää trikloorimetaania alkoholiliuoksessa sinkin avulla. Henri Victor Regnault valmisti sitä vuonna 1840 klooramalla kloorimetaania. Nykyään suuren mittakaavan valmistusmenetelmät perustuvat metaanin tai kloorimetaanin klooraukseen.

Tärkein dikloorimetaanin käyttökohde on liuotinkäyttö, mihin se soveltuu hyvin hyvän liuotuskykynsä ja palamattomuutensa vuoksi. Sitä käytetään maalinpoistoaineissa sekä liuottamaan selluloosaestereitä, rasvoja, vahoja ja muoveja. Sitä käytetään myös liuottimena liuotinuutossa muun muassa kofeiinin eristämisessä, lääkeaineiden eristämisessä, eteeristen öljyjen uutoissa ja kookosvoin valmistamisessa. Se muodostaa atseotrooppisen seoksen veden kanssa, minkä vuoksi sitä voidaan käyttää veden poistoon orgaanisista liuottimista.

Dikloorimetaanista voidaan klooraamalla valmistaa trikloori- tai tetrakloorimetaania ja alumiinikatalyytin ja bromin läsnä ollessa muodostuu bromikloorimetaania tai dibromimetaania. Alumiinikatalyytin läsnä ollessa yhdiste reagoi 220 °C:n lämpötilassa hiilidioksidin kanssa muodostaen klooriasetyylikloridia ja kuuman ammoniakkiliuoksen kanssa heksametyleenitetramiinia. Muita käyttökohteita ovat kylmälaitteet ja puudutus.

Juoppolintu toimii dikloorimetaanin avulla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Dikloorimetaanin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 18.1.2015.

OVA-ohje
PubChem: Dichloromethane 
Human Metabolome Database (HMDB): Dichloromethane 
Food Component Database (FooDB): Dichloromethane  
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Dichloromethane 
Pherobase: Semiochemical - dichloromethane 

Liuottimet
Alkaanit
Myrkylliset teollisuuskemikaalit
Yangin–Millsin olemassaolo

Yangin–Millsin olemassaolo on matemaattinen ongelma, jossa tarkoituksena on vankistaa Yangin–Millsin teorian matemaattista pohjaa. Yangin–Millsin teoriaa voidaan käyttää kvanttikenttäteoriassa heikon ja vahvan vuorovaikutuksen kuvaamiseen. Teoriaa käytetään menestyksekkäästi fysiikassa, mutta sitä ei ymmärretä täydellisesti matemaattisesti. Yangin–Millsin olemassaolo on Millennium-ongelma, eli yksi niistä seitsemästä matemaattisesta ongelmasta, joiden ratkaisuista Clay-instituutti on luvannut miljoonan Yhdysvaltain dollarin palkinnon.

Ongelman muotoilu 
Millennium-palkinnon saadakseen täytyy todistaa, että mistä tahansa ehdot täyttävästä mittakenttäteorian symmetriasta voidaan ylipäänsä tehdä ei-triviaali Yangin–Millsin teoria neljässä ulottuvuudessa. Osa teorian olemassaolon todistamista on luoda kvanttikenttäteorian aksioomia, eli perusehtoja, jotka teorian täytyy toteuttaa, jotta sitä ylipäänsä voi kutsua kvanttikenttäteoriaksi.

Lisäksi vaaditaan, että saadussa teoriassa täytyy olla nollaa suurempi massaväli. Massavälillä tarkoitetaan tässä energiaeroa alimman energiatason eli tyhjiön ja toiseksi alimman energiatason välillä. Energiatasoja voidaan kvanttikenttäteoriassa tulkita hiukkasina, joten massaväli antaa keveimmän hiukkasen massan. Nollaa suurempi massaväli tarkoittaisi siis, että teoria antaa massallisen hiukkasen massalle jonkin alarajan. Massavälin olemassaololla on kokeellista tukea, joten ilmiötä kuvaavan teorian tulisi myös täyttää tämä ehto.

Lähteet 
Ratkaisemattomat matemaattiset ongelmat
Tk3

Tk3, lempinimi Pikku-Jumbo, on Valtionrautateiden käyttämä höyryveturi, tyypiltään kevyt tavarajunaveturi. Vetureita rakennettiin kaikkiaan 161 kappaletta vuosina 1927–1953. Tk3 oli valmistusmäärältään suurin höyryveturisarja Suomessa, ja kaikki sarjan veturit eivät ehtineet olla samaan aikaan käytössä. Veturit saivat alun perin sarjamerkinnän K5, joka vaihdettiin Tk3:ksi vuonna 1942.

Tk3-vetureita oli käytössä tavarajunissa höyryveturiliikenteen päättymiseen saakka vuonna 1975. Osa vetureista jouduttiin luovuttamaan Neuvostoliitolle talvisodan jälkeen, jolloin tuli tarvetta uusille vetureille. Suomalaisten Tampellan ja Lokomon veturitehtaiden rajallisesta tuotantokapasiteetista johtuen veturit 1147–1166 rakensi tanskalainen Frichs vuonna 1949.

Tk3 muistuttaa raskaampaa Tv1-tavarajunaveturia. Veturi on kaksoiskoneistoinen ja tulistajatyyppinen.

Teknisiä tietoja
 Akselijärjestys 2-8-0
 Pituus 16,000 m
 Suurin sallittu nopeus 60 km/h
 Vetopyörien halkaisija 1 270 mm
 Vetovoima 9 550 Kp / 94 kN
 Tulipinta 84,8 m²
 Työpaine 14,0 kp/cm²
 Vesitila 9,5 m³
 Halkotila 10,0 m³
 Hiilitila 4,5 m³
 Sylinteri/isku 460/630 mm

Säilyneet Tk3-veturit 

Veturin numero 1168 omistaa Höyryraide Oy, joka kunnosti veturin liikennöintikuntoiseksi jo vuosina 1996–1999. Museoliikennöinnin Höyryraide aloitti Porvoon radalla heti veturin kunnostuksen valmistuttua kesällä 1999. Höyryveturi Tk3 1168 on ainoa Lokomon valmistama Tk3 -sarjan veturi, joka on kunnostettu museoliikenteeseen.

Nro 1136 Haapamäen museoveturiyhdistyksen hallussa.

Nro 1150, kolmas käyttökuntoinen Tk3 on Veturimuseon hallinnoima ja VR:n omistama. 

Syksyllä 2007 valmistui ajokuntoon Rovaniemelle sijoitettu Tk3 1148. Sen liikennekelpoisuustarkastus tehtiin marraskuun lopussa 2007. Sitä käytettiin brittituristeille tarkoitetussa Arctic Express -junassa. 

Näiden neljän lisäksi Englannissa, Epping-Ongar -museorautatiellä, on ajokuntoisena aiemmin Suomessa käytössä ollut Tk3 1151 (sponsorinumeroltaan 1819). Sen omistaa brittiläinen Nigel Sill, ja se laivattiin Englantiin vuonna 2005. 

Tk3-vetureita on myös useilla asemilla muistomerkkeinä sekä muun muassa Haapamäen höyryveturipuistossa.

Lähteet

SRHS: Tietoa Suomen vetureista

Viitteet

Aiheesta muualla

Kevyt tavaraliikenneveturi TK3

Museorautatiekalusto
Suomalaiset höyryveturit
DEFCON

DEFCON eli Defense Readiness Condition on Yhdysvaltain asevoimien käyttämä puolustusvalmiuden tilaa osoittava luokitusjärjestelmä. Alhaisin valmiustila on DEFCON 5 ja korkein DEFCON 1, joka merkitsee välitöntä Yhdysvaltoihin kohdistuvan hyökkäyksen uhkaa. DEFCON-tilan muuttamisesta päättävät aselajien komentajat (Joint Chiefs of Staff).

Asteikko 
 DEFCON 5  Ilmaisee normaalia rauhanajan valmiutta. Siirtymisestä DEFCON 4:ään päättää JCS ja siirtymisestä ilmoittaa Yhdysvaltain puolustusministeri. Värikoodi: sininen.

 DEFCON 4  Ilmaisee lisääntynyttä tiedustelua ja kansallista turvallisuutta kohottavia toimia. Värikoodi: vihreä.

 DEFCON 3  Ilmaisee joukkojen valmiuden kohottamista normaalia korkeammaksi. Joukkojen radiokutsumerkit vaihdetaan salassa pidettyihin kutsumerkkeihin, ja ilmavoimien mobilisointi voi tapahtua 15 minuutissa. Ollut voimassa viimeksi Yom Kippurin sodan  aikana vuonna 1973 ja Panmunjomin välikohtauksen aikana vuonna 1976 sekä syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen vuonna 2001. Värikoodi: keltainen.

 DEFCON 2  Ilmaisee edelleen kohotettua joukkojen valmiutta. Asevoimien käyttöönotto mahdollista kuuden tunnin sisällä. Merkittävimmät kerrat olivat Kuuban ohjuskriisi vuonna 1962 sekä Persianlahden sota vuonna 1991. Värikoodi: punainen.

 DEFCON 1  Ilmaisee korkeinta mahdollista valmiutta, ydinsodan uhka on välitön. Sisältää luultavasti muun muassa strategisten pommittajien lähettämisen ilmaan ydinaselastissa sekä presidentin nousun Air Force Oneen. DEFCON 1:tä ei ole tiettävästi koskaan julistettu. Värikoodi: valkoinen.

Historia 

Aselajien komentajat loivat DEFCON-järjestelmän marraskuussa 1959, jotta voitaisiin pitää yllä tiettyä valmiustilaa eri komentoalueilla.

Korkein koskaan käytetty valmiustila on DEFCON 2. Kuuban ohjuskriisin aikana lokakuussa 1962 Yhdysvaltain asevoimat määrättiin valmiustilaan DEFCON 3. Yhdysvaltain ilmavoimat määrättiin 23. lokakuuta valmiuteen DEFCON 2 muiden aselajien pysyessä valmiudessa DEFCON 3. Ilmavoimien valmiustasoa laskettiin 15. marraskuuta.

Katso myös 
EMERGCON

Lähteet 
DEFCON DEFense CONdition

Viitteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltain asevoimat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Aalborgin lentoasema

Aalborgin lentoasema ()  on Tanskan kolmanneksi suurin ja Pohjois-Jyllannin suurin lentoasema. Lentoasema sijaitsee Aalborgin keskustasta 6,5 kilometriä luoteeseen.

Lentoyhtiöt ja reittikohteet
Air Norway (Orland, Oslo)
Atlantic Airways (Vágar)
British Airways
Sun Air of Scandinavia (Oslo)
Scandinavian Airlines System (Kööpenhamina, Oslo-Gerdermoen)
Ryanair (Lontoo)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Aalborgin lentoasema – Virallinen kotisivu
 Tanskan ilmailukäsikirja – Aalborgin lentoasema
 VFR Flight Guide Denmark – Aalborgin lentoasema 

Tanskan lentoasemat
Aalborgin kunta
Humanistinen psykologia

Humanistinen psykologia sai alkunsa 1950-luvulla kun joukko humanistisesti suuntautuneita psykologeja halusi korjata  behaviorismin sekä  psykodynaamisen psykologian puutteita.

Menneisyydellä ei ole merkitystä

Humanistisessa psykologiassa esimerkiksi lapsuuden ei tarvitse antaa määrätä tulevaisuutta, vaan ihminen voi koska tahansa tehdä tulevaisuutta koskevat valintansa.

Laadullinen tutkimus

Humanistiset psykologit uskoivat, että ihmisen käsittäminen ilman hänen kokemuksiensa huomioimista eri tilanteissa on mahdotonta. Siksipä humanistisessa psykologiassa ei pyritä tarkkaan ja mitattuun tietoon kuten behaviorismissa vaan tärkeämpää oli kuvailla avoimesti ja monipuolisesti tutkimuksen kohteesta saatua tietoa. Humanistit eivät pyri yleistettävissä olevaan tietoon vaan yksittäistapaukset ovat heille tärkeämpiä.

Merkitys

Humanistinen psykologia on ollut merkittävä psykologian historialle sillä sen parissa on kehitetty monia terapiamuotoja. Humanistisen psykologian ongelma on kuitenkin se ettei sillä ole mitään yleistä teoriaa, jota kaikki humanistit kannattaisivat. Lisäksi se esittää psykologiatieteelle vieraita idealistisia käsityksiä siitä, miten asioiden tulisi olla ilman että se vetoaa tutkimustuloksiin.

Humanistisia psykologeja

 Abraham Maslow
 Carl Rogers
 Viktor Frankl

Lähteet
Lukion psykologia 1, Otava, Karrasch Mira, Lindblom-Ylänne Sari, Niemelä Raimo, Päivänsalo Tiina-Maria, Tynjälä Päivi

Psykologian koulukunnat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Mauretania Caesariensis

Mauretania Caesariensis () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Mauretaniassa Pohjois-Afrikassa nykyisen Algerian alueella.

Maantiede 

Mauretania Caesariensiksen provinssi käsitti Mauretanian itäosan. Sen länsipuolella sijaitsi Mauretania Tingitanan provinssi ja itäpuolella alun perin Africa Proconsulariksen provinssi. Pohjoisessa provinssia rajasi Välimeri ja etelässä Atlasvuoret. Nykymaantieteessä alue on Algerian pohjoisosaa. Seudun väestö oli maureja, jotka olivat berberikansaa. Rannikolla oli myös vanhaa foinikialais- ja karthagolaisvaikutusta. Provinssin hallinnollinen keskus oli Caesarea (nyk. Cherchel).

Kaupunkeja 

Mauretania Caesariensiksen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:

 Ala Miliaria
 Aquae Calidae
 Arsenaria
 Auzia
 Badias
 Bida
 Caesarea
 Cartenna
 Choba
 Cuicul
 Gemellae
 Gunugu
 Igilgili
 Jomnium
 Magnus Portus
 Oppidum Novum
 Pomaria
 Quiza
 Rapidum
 Regiae
 Rusazus
 Rusgunia
 Saldae
 Siga
 Sitifis
 Succabar
 Sufasar
 Thabudeos
 Thubunae
 Tipasa
 Tubusuctu
 Tucca
 Zabi Justiniana

Historia 

Mauretania Caesariensiksen provinssin alue oli vanhaa Mauretanian kuningaskunnan aluetta. Mauretania Caesariensiksen provinssi perustettiin noin vuonna 40–42 samaan aikaan Mauretania Tingitanan provinssin kanssa. Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan.

Septimius Severus yritti yhdistää Mauretanian provinssit, mutta siitä luovuttiin. Noin vuonna 293 provinssin itäosasta erotettiin Mauretania Sitifensiksen provinssi. Jäljelle jäänyt pienempi Mauretania Caesariensiksen provinssi kuului African diokeesiin. 300-luvulla se kuului välillä Italia, Illyricum et African prefektuuriin ja välillä Italia et African prefektuuriin. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Italia et African prefektuuriin ja edelleen African diokeesiin.

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

Mauretania
Rooman provinssit
Mauretania Tingitana

Mauretania Tingitana () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Mauretaniassa Pohjois-Afrikassa nykyisen Marokon alueella.

Maantiede 

Mauretania Tingitanan provinssi käsitti Mauretanian länsiosan rajoittuen lännessä Atlanttiin ja idässä Mauretania Caesariensiksen provinssiin. Mauretania Tingitanan ja Caesariensiksen erotti toisistaan vuoristo. Provinssin pääaluetta oli Tingiksen niemimaa, josta se ulottui jonkin verran etelään ja itään. Nykymaantieteessä provinssiin kuului Marokon pohjoisosa. Seudun väestö oli maureja, jotka olivat berberikansaa. Rannikolla oli myös vanhaa foinikialais- ja karthagolaisvaikutusta. Provinssin hallinnollinen keskus oli Tingis (nyk. Tanger), josta sen lisänimi on peräisin.

Kaupunkeja 

Mauretania Tingitanan roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:

 Aquae Dacicae
 Babba
 Banasa
 Cottae
 Frigidae
 Lixus
 Oppidum Novum
 Rusadir
 Sala
 Septem
 Tamuda
 Thamusida (Tamusida)
 Tingis
 Volubilis
 Vopiscianae
 Zilia

Historia 

Mauretania Tingitanan provinssin alue oli vanhaa Mauretanian kuningaskunnan aluetta. Mauretania Tingitanan provinssi perustettiin vuonna 40-42 samaan aikaan kuin Mauretania Caesariensis. Näistä Mauretania Tingitana pysyi olemassa sellaisenaan Rooman historian loppuun saakka. Provinssin päätehtävä oli suojata Hispanian provinsseja maurien hyökkäyksiltä.

Septimius Severus yritti yhdistää Mauretanian provinssit, mutta siitä luovuttiin. Vuodesta 293 provinssi kuului Hispanian diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Gallian prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

Mauretania
Rooman provinssit
Nummenjoki

Nummenjoki eli Tavastilanjoki on Suomenlahden Kaarniemenlahteen eli Salminlahteen laskeva joki Kotkassa. Nummenjoen vesistö ulottuu myös Kouvolan ja Haminan alueelle. Nummenjoen suu ja Kaarniemenlahti kuuluvat Natura 2000 -alueisiin.

Historia

Nummenjoki on ollut jääkauden jälkeen Kymijoen suuhaara, mutta vedenjakaja on nykyään Kymijokeen virtaavan Rapakivenjärven ja Nummenjokeen virtaavan Läkäjärven välissä. Kymijoen suurimpien tulvien aikana vesi on virrannut Kymijoesta Nummenjoen kautta mereen vielä viime vuosisatoinakin (1779–1780 ja 1898–1899).. Tämä historiallinen yhteys on sittemmin tukittu tulvasuojelun nimissä.

Maantiede

Nummenjoen tärkein latvahaara on Läkäjärven kautta virtaava Uronjoki, joka yhtyy Joutsenjoen kanssa kuivatetun Nummenjärven alueella Nummenjoeksi. Nummenjoki on yläjuoksultaan ojamainen mutta alajuoksultaan jokimainen.

Lähteet

Kotkan joet
Suomen vesistöt
Suomenlahteen laskevat vesistöt
Samu Haber

Samu Aleksi Haber (s. 2. huhtikuuta 1976 Helsinki) on suomalaisen poprockyhtyeen Sunrise Avenuen laulaja, kitaristi ja lauluntekijä. Haber perusti Sunrise-nimisen duon vuonna 1992 yhdessä myöhemmin soolouralle päätyneen Jan Hohenthalin kanssa. Varsinaisen Sunrise Avenue -yhtyeen perustaminen tapahtui vuonna 2002 yhdessä Janne Kärkkäisen kanssa. 

Sunrise Avenuen lopettaessa Haber siirtyy soolouralle ja tekee musiikkia jatkossa suomeksi. Ensimmäinen Universal Music Groupille tehty kappale "Enkelten kaupunki" julkaistiin marraskuussa 2020.

Ura
Nuoruudessaan Haber soitti kitaraa Absurdus-nimisessä heavy-bändissä. Haber on ollut mukana jokaisen Sunrise Avenuen julkaiseman musiikkikappaleen teossa joko yksin tai yhdessä tuottajan tai co-writerin kanssa. Kansainvälisen Sunrise Avenue -menestyskappaleen  ”Hollywood Hills” hän on säveltänyt kokonaan yksin.

Haber esiintyi Follow Your Instinctin syyskuussa 2012 julkaistulla kappaleella ”No Matter What They Say”.

Lisäksi Haber toimi yhtenä tähtivalmentajista ja tuomareista The Voice of Germany -ohjelmaformaatissa vuosina 2013, 2014, 2016,2017 & 2020. Haber otti ensimmäisen kautensa pestiä varten kahden viikon ajan saksan kielen opetusta parantaakseen kielitaitoaan. Vuonna 2017 ja 2019 hän oli mukana suomalaisessa Vain elämää-ohjelmassa yhtenä seitsemästä artistista, jotka versioivat toistensa kappaleita.

Haber on toiminut lauluntekijänä myös muille artisteille kuten Kaija Koolle ja Mikko Sipolalle. 

Haberista ilmestyi 14. lokakuuta 2020 Otavan kustantama Tuomas Nyholmin kirjoittama Samu Haber – forever yours -elämäkertakirja.

Yksityiselämä 
Haber tunnetaan intohimoisena HIFK:n fanina. Haber itse pelasi Espoon Kiekkoseurassa 14-vuotiaaksi asti, mutta lopetti jääkiekon, koska musiikki kiinnosti häntä enemmän. Haberin isä on kotoisin Saksasta, mutta Haber on syntynyt Helsingissä, missä hän asuu nykyäänkin. Hän on asunut joitakin vuosia Espanjassa, jolloin hän työskenteli baareissa, pyöritti mobiilihommia ja myi muun muassa lomaosakkeita. 

Haber oli Sunrise Avenuen alkuaikoina kihloissa laulaja Jonna Kärkkäisen kanssa. Haber seurusteli ja asui avoliitossa Vivianne Raudeseppin kanssa vuosina 2010–2017. Elokuussa 2018 Haber kihlautui elokuvantekijä Marko Röhrin tyttären Etel Röhrin kanssa.

Rikostuomiot
Haber on saanut kahdeksan kuukauden ehdollisen vankeustuomion talouspetoksesta.

Haberia vastaan nostettiin vuoden 2020 alussa Helsingin käräjäoikeudessa syyte huumausainerikoksesta Hän oli käyttänyt huumeita 6. heinäkuuta 2019 Ruisrock-festivaaleilla Turussa. Haberin syytettä käsiteltiin osana laajempaa Katiska-huumejuttua. Hänet tuomittiin huhtikuussa 2021 Helsingin käräjäoikeudessa huumausaineen käyttörikoksesta kymmeneen päiväsakkoon, joka teki hänen tuloillaan 5 490 euroa.

Soolotuotanto

Albumit

Singlet

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen kotisivut 

Suomalaiset kitaristit
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset laulaja-lauluntekijät
Sunrise Avenuen jäsenet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Skin and Bones

Skin and Bones on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Foo Fightersin 7. marraskuuta 2006 julkaistu live-albumi. Albumi sisältää 15 kappaletta, jotka on taltioitu elokuussa 2006 Los Angelesin Pantages-teatterissa soitetuilta kolmelta keikalta. Live-albumilla on mukana Foo Fightersin akustisella kiertueella soittanut laajennettu kokoonpano. Siihen kuuluivat Foo Fightersin lisäksi viulisti Petra Haden, kosketinsoittaja Rami Jaffee, kitaristi Pat Smear ja lyömäsoittaja Drew Hester.

Albumista julkaistiin myös DVD-versio marraskuussa 2006. DVD sisältää kokonaisuudessaan Pantages-teatterissa soitetun akustisen keikan. Lisäksi Englannissa ja Australiassa julkaistu versio sisältää yhtyeen keikan Lontoon Hyde Parkista.

Kappaleet

DVD

Hollywood 
Intro
Razor
Over and Out
On the Mend
Walking After You
Still
Marigold
My Hero
Next Year
Another Round
See You
Cold Day in the Sun
Big Me
What If I Do
Skin and Bones
Ain’t It the Life
February Stars
Times Like These
Friend of a Friend
Best of You
Everlong

Hyde Park 
In Your Honor
All My Life
Best of You
Times Like These
Learn to Fly
Breakout
 Shake Your Blood (feat. Lemmy Kilmister)
Stacked Actors
My Hero
Generator
DOA
Monkey Wrench
Tie Your Mother Down (feat. Brian May & Roger Taylor)
Everlong

CD 

Ain’t It The Life (iTunes bonus)
Video: Skin and Bones (iTunes bonus)

Kokoonpano 
 Dave Grohl – laulu, kitara
 Chris Shiflett – kitara
 Nate Mendel – basso
 Taylor Hawkins – rummut, taustalaulu, laulu (kappale ”Cold Day in the Sun”)
 Petra Haden – viulu, mandoliini, taustalaulu
 Rami Jaffee – piano, urut, mellotron, haitari
 Drew Hester – lyömäsoittimet
 Pat Smear – kitara

Foo Fightersin albumit
Vuoden 2006 konserttitallenteet
Mille Petrozza

Miland ”Mille” Petrozza (s. 18. joulukuuta 1967) on sukujuuriltaan saksalais-italialainen muusikko, joka tunnetaan thrash metal -yhtye Kreatorin laulaja-kitaristina.

Petrozza perusti jo kouluikäisenä yhtyeen nimeltä Tyrant. Vuonna 1982 hän perusti thrash metal -yhtyeen Tormentor, jonka nimi vaihtui myöhemmin Kreatoriksi. Yhtye on genressään yksi Euroopan tunnetuimpia ja arvostetuimpia.

Petrozza tunnetaan aggressiivisena ja energisenä esiintyjänä. Hän käyttää nykyään enimmäkseen Jacksonin RR-mallisia kitaroita, aiemmin hän on soittanut mustaa KV2:ta.

Petrozza soitti myös vuonna 1994 yhtyeessä Voodoocult Slayerin Dave Lombardon ja Death-kitaristi Chuck Schuldinerin kanssa. Vuonna 2010 hän vieraili Volbeatin kappaleessa ”7 Shots” albumilla Beyond Hell / Above Heaven.

Lähteet 

Saksalaiset metallimusiikin laulajat
Saksalaiset metallimusiikin kitaristit
Saksanitalialaiset
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Kelsey Grammer

Allen Kelsey Grammer (s. 21. helmikuuta 1955 Saint Thomas, Yhdysvaltain Neitsytsaaret) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi Suomessa tilannekomedia Frasierin Frasier Cranena ja Simpsoneiden Sideshow Bobin ääninäyttelijänä. Hän on myös työskennellyt kirjoittajana, ohjaajana ja tuottajana.

Grammer on naimisissa Kayte Walshin kanssa ja heillä on kolme yhteistä lasta: vuonna 2012 syntynyt tytär sekä vuosina 2014 ja 2016 syntyneet pojat. Grammerilla on edellisistä suhteistaan neljä lasta.

Grammer on poliittiselta kannaltaan republikaani. Hän sai sydänkohtauksen Havaijilla 31. toukokuuta 2008.

Grammer on voittanut uransa aikana useita palkintoja, mukaan lukien Emmyjä ja Golden Globeja. Hän on kokenut suvussaan useamman tragedian; väkivaltarikosten uhreina kuolivat sekä sisko että eronnut, pojan harvoin tapaama isä.

Televisiorooleja 
 Cheers (1982–1993) Frasier Crane
 Frasier (1993–2004) Frasier Crane
 Simpsonit (1990–) Sideshow Bob
 Näkijä (2005–2011) Kuoleman enkeli
 Takaisin ruutuun (2007–2008) Chuck Darling 
 Boss (2011) Mayor Tom Kane

Elokuvarooleja 
 Periskooppi pystyyn (1996), sukellusveneen komentaja Thomas Dodge
 Anastasia (1997) (ääni), Vladimir
 Toy Story 2 (1999) (ääni), Paukku-Pete
 Eläinten kapina (1999, tv-elokuva), Lumipallo (ääni)
 Significant Others (2006), Francis
 X-Men: Viimeinen kohtaaminen (2006), Henry ”Hank” McCoy / Peto
 Even Money (2006), Detective Brunner
 The Simpsons Movie (2007), Sideshow Bob (ääni, poisleikattu rooli)
 Fame (2009), Joel Cranston
 Kate Reddy – täydellä teholla yötä päivää (2011), Clark Cooper
 X-Men: Days of Future Past (2014), Henry ”Hank” McCoy / Peto (hahmon vanha versio)
 Transformers – Tuhon aikakausi (2014), Harold Attinger 
 The Expendables 3 (2014), Bonaparte

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Simpsoneiden ääninäyttelijät
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Golden Globe -palkinnon saajat
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Teos (kirjankustantamo)

Teos on vuonna 2003 perustettu suomalainen itsenäinen kirjankustantamo, joka keskittyy kotimaiseen kauno- ja tietokirjallisuuteen. Se julkaisee noin 50 kirjaa vuodessa. Käännöskirjallisuutta on julkaistu muutama nimike vuodessa. Vuodesta 2007 yhtiö on julkaissut klassikkokirjoja eri puolilta maailmaa Baabel-sarjassa. Yleiskustantamona Teos julkaisee myös runoutta, esseitä ja lastenkirjallisuutta.

Teoksen kustantamia ovat muun muassa Finlandia-palkinnon saaneet Mikko Rimmisen Nenäpäivä (2010), Riikka Pelon Jokapäiväinen elämämme (2013), Laura Lindstedtin Oneiron (2015) ja Juha Hurmeen Niemi (2017). Myös Rimmisen Kalevi Jäntin palkinnon saanut Pussikaljaromaani (2004) on Teoksen kustantama. Kolme kustantamon teosta on palkittu Vuoden urheilukirjana: Juha Kanervan ja Vesa Tikanderin Urheilulajien synty (2012), Tuomas Kyrön Urheilukirja (2011) ja Yrjö Lautelan ja Göran Wallénin Rakas jalkapallo – Sata vuotta suomalaista jalkapalloa (2007).

Yksi Teoksen pääomistajista oli Niklas Herlin, joka toimi hallituksen puheenjohtajana. Vuonna 2009 hän omisti 40 prosenttia yhtiöstä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kustannusosakeyhtiö Teoksen sivut

Suomalaiset kirjankustantamot
Tohvelieläimet

{{Taksonomia/eläimet
| nimi = Tohvelieläimet
| kuva =  Paramecium.jpg
| kuvateksti =
| domeeni = Aitotumaiset Eucarya
| kunta =  Chromalveolata
| pääjakso = Alveolata
| alajakso = Ripsieläimet Ciliophora
| luokka = Oligohymenophorea
| alaluokka = Peniculia
| lahko = Peniculida
| alalahko = Parameciina
| heimo = Parameciidae
| suku = TohvelieläimetParamecium| suku_auktori = Müller, 1773
| wikispecies = Paramecium
| commons = 
| commonscat = 
}}

Tohvelieläimet (Paramecium) ovat ripsieläimiin kuuluvia yksisoluisia eliöitä. Ne kuuluvat Chromalveolata''-eliökuntaan. Muiden ripsieläinten tavoin tohvelieläimillä on solukalvossa ripsiä, joiden avulla solu liikkuu ja pyydystää ravintohiukkasia. Tohvelieläimet ovat 100–300 mikrometriä pitkiä, joten niitä ei näe paljain silmin, mutta sen voi nähdä liikehtivän vesilätäkössä. Ravinnokseen ne käyttävät sekä erilaisia bakteereja että muita pienempiä yksisoluisia eliöitä ja kasvisoluja.

Lähteet 

Chromalveolata
Strength and Honour

Strength and Honour on suomalaisen black metal -yhtye Satanic Warmasterin ensimmäinen täyspitkä albumi. Suomennettuna levyn nimi tarkoittaa "voimaa ja kunniaa". 

Alkuperäinen julkaisija Northern Heritage on ottanut levystä neljä 1000 kappaleen lisäpainosta. Levyn vinyyli- sekä kasettiversio sisältää lisäraidan nimeltä Legion Werewolf. Kappale löytyy myös Northern Heritagen vuonna 2007 julkaisemasta albumin viidennestä cd-painoksesta.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Satanic Tyrant Werwolf – laulu ja kaikki soittimet
 Lord War Torech – kitarat

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2001 albumit
Vuoden 2001 esikoisalbumit
Satanic Warmasterin albumit
Tiimari

Tiimari oli 1970-luvulta vuoteen 2014 toiminut suomalainen kauppaketju, joka myi muun muassa koulu- ja askartelutarvikkeita sekä lahjatavaroita. Tiimarilla oli vuonna 2012 yhteensä 194 myymälää Suomessa ja Baltian maissa. Tiimarin pääkonttori sijaitsi Vantaalla, varasto ja logistiikka Lahdessa. Entisestä ketjusta on nykyisellään jäljellä yksi, Kouvolassa sijaitseva myymälä, jota ylläpitää Tiimari-tuotemerkin itselleen hankkinut liikemies Petri Rantanen.

Yhtiö jätti konkurssihakemuksen 18. syyskuuta 2013, ja Vantaan käräjäoikeus asetti sen konkurssiin 20. syyskuuta 2013.

Historia 
Kari Sulkanen, antikvariaatin pitäjän poika, perusti vaimonsa kanssa KarvaMarja-nimisen kirja- ja paperikaupan Lahden keskustaan vuonna 1971. Nimi tuli miehen lempinimestä ja vaimon etunimestä. Vuoteen 1975 mennessä liikkeitä oli jo kahdeksan ja nimeksi oli vaihtunut Tiimari. Saadakseen myyntiin erilaista tavaraa kuin muut samoja tukkuliikkeitä käyttävät kilpailijat Sulkaset alkoivat tehdä hankintamatkoja Eurooppaan ja Aasiaan. 

1980-luvun puoleenväliin mennessä ketju oli kasvanut 50 liikkeen kokoiseksi, ja 1990-luvun puolessavälissä liikkeitä oli 150. Vuonna 1990 omistajaksi tuli Rautakirja Oy, mutta Kari Sulkanen jäi alkuun toimitusjohtajaksi. Vuonna 1998 Sulkanen tuli takaisin omistajaksi yhdessä CapMan Oyj:n kanssa. Vuonna 2006 yritys sulautettiin mainoslahjabisneksessä toimineeseen pörssiyhtiö Leo Longlifeen, jonka nimeksi muutettiin Tiimari Oyj.

Vuonna 2002 Tiimari ilmoitti aikeistaan laajentaa toimintaansa Ruotsissa ja Baltiassa ja edetä sitten Norjaan ja Tanskaan. Marraskuussa 2007 Tiimari hankki omistukseensa ruotsalaisen sisustustauluihin, kehyksiin ja piensisustamiseen erikoistuneen franchising-vähittäismyyntiketju Gallerixin, jonka se myi toimivalle johdolle 2012 ja vetäytyi samalla kokonaan Ruotsista.

Konkurssi 
Yhtiö asetettiin konkurssiin syyskuussa 2013. Konkurssipesä irtisanoi ensin kaikki yhtiön työntekijät, mutta palkkasi lähes kaikki takaisin ja jatkoi yhtiön toimintaa etsien samalla toiminnoille ostajaa. Neuvotteluita käytiin noin kymmenen eri tahon kanssa, mutta ostajaa ei löytynyt, ja liikkeiden toiminta lopetettiin alkuvuodesta 2014.

5. maaliskuuta 2014 uutisoitiin, että konkurssiin ajautuneen yhtiön liiketoiminnasta ostaja oli löytynyt ainoastaan Tiimari-tuotemerkille. Konkurssipesän hoitajan Pekka Jaatisen mukaan se myytiin joillakin kymmenillä tuhansilla euroilla. Ostaja oli suomalainen liikemies Petri Rantanen, joka sittemmin avasi uudet Tiimari-nimellä toimivat myymälät Kouvolaan ja Lahteen. Lahdessa toimiva Tiimari kuitenkin suljettiin alkuvuodesta 2018.

Nykyhetki 
Nykyisellään ainoa Tiimari-myymälä sijaitsee Kouvolassa. Tällä uudella Tiimari-brändillä on enää kolme työntekijää.

Kuvia

Lähteet 

Entiset suomalaiset pörssiyhtiöt
Suomalaiset kauppaketjut
Halpamyymäläketjut
Ð

__notoc__
 

Ð (ð) eli eth on kirjain, joka kuuluu islannin ja fäärin kielten aakkosiin. Se on myös Ruotsissa puhuttavan älvdalskan aakkosissa. Ð kuului myös muinaisenglannin ja muinaisnorjan kieliin.

Sitä ei pidä sekoittaa kirjaimeen D ja poikkiviiva:  Đ/đ  (iso U+0110; pieni U+0111) , joka on eri kirjain, jota käytetään saamelais- ja vietnamin kielissä.

Keskiajalla sitä käytettiin Skandinaviassa, mutta se korvautui yhdistelmällä dh ja myöhemmin pelkkä d.

Islannin kielessä ð vastaa  soinnillista dentaalifrikatiivia (ð), kuten "th" englannin sanassa them. Islannin aakkosissa se on viidentenä, D:n ja E:n välissä. Pieni ð ei koskaan esiinny ensimmäisenä kirjaimena. 

Fäärin kielessä ð on konsonantti, jolla ei ole omaa äännearvoaan, vaan ääntämys vaihtelee. Kirjain ð ei koskaan esiinny ensimmäisenä kirjaimena. 

Pientä eth-kirjainta ð käytetään Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa  soinnillisen dentaalifrikatiivin symbolina. (Soinnittoman symboli on "θ".)

Ethin voi kirjoittaa suomalaisella monikielisellä näppäimistöllä yhdistelmällä AltGr(d).

Katso myös
 D ja poikkiviiva
 Retrofleksinen D

Aiheesta muualla
Kuinka kirjoittaa thorn ja eth oikein (eng) Archive.org

D
Nunnatasku

Nunnatasku (Oenanthe pleschanka) on kivitaskua muistuttava varpuslintu, jonka kuvaili ja nimesi Ivan Lepjohin vuonna 1770.

Koko ja ulkonäkö 
Linnun pituus on 14–16½ cm ja paino keskimäärin noin 18–20 g, eli se on kivitaskun kokoinen. Vanha juhlapukuinen koiras on helppo tuntea värityksensä perusteella: sen selkä, siivet, naama ja kurkku ovat mustat. Niska, päälaki ja vatsapuoli valkeat sekä pyrstössä on kivitaskumainen mustavalkea kuviointi. Naaras ja nuori lintu ovat päältä harmaita ja alta vaaleita.

Vanhoilla linnuilla on täydellinen sulkasato kesällä, nuorilla vain osittainen.

Esiintyminen 
Nunnataskun pääasiallinen esiintymisalue on Keski-Aasia. Euroopassa sitä tavataan Mustanmeren pohjoispuolella ja Tonavan suiston tuntumassa. Kyproksella elää kyproksentasku (O. cypriaca), jota aikaisemmin pidettiin nunnataskun alalajina. Euroopan populaation koko on 64 000–270 000 yksilöä.

Satunnaisia havaintoja on tehty muun muassa Suomessa, jossa laji on tavattu yli 30 kertaa. Suomen ensihavainto tehtiin 19.10.1979 Lemlandin Lågskärillä. Viime vuosina laji on havaittu joitakin kertoja vuosittain.

Laji talvehtii Itä-Afrikassa.

Elinympäristö 
Nunnatasku asuu vuorten karuilla rinteillä ja kivikkoisilla ylängöillä.

Lisääntyminen 
Pesä on tavallisesti maakolossa, kiven alla tai rakennuksessa. Munia on 4–6, joita naaras hautoo 2 viikkoa. Poikaset jättävät pesän 13–14 päivää vanhoina.

Ravinto 
Ravintona ovat pääasiassa maassa liikkuvat selkärangattomat, joskus myös kasvillisuudessa elävät selkärangattomat.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kauppinen, Sakari ym. 1986: Nunnatasku Oenenthe pleschanka tavattu Suomessa*. – Lintumies 1.1986 s. 33–34. LYL.
 Laine, Lasse J. 1986: Nunnatasku Oenanthe pleschanka Hangossa*. – Lintumies 1.1986 s. 34–36. LYL.

Kivitaskut
Korkeasti yhdistetty luku

Korkeasti yhdistetty luku on positiivinen kokonaisluku, jolla on enemmän tekijöitä kuin millään sitä pienemmällä positiivisella kokonaisluvulla. Ensimmäisiä korkeasti yhdistettyjä lukuja ovat 1, 2, 4, 6, 12, 24, 36, 48, 60, 120, 180, 240, 360, 720, 840, 1260, 1680, 2520, 5040, 7560 ja 10080.

Kaikki lukua 6 suuremmat korkeasti yhdistetyt luvut ovat myös runsaita lukuja. Kaikki korkeasti yhdistetyt luvut ovat myös Harshad-lukuja kymmenjärjestelmässä.

Korkeasti yhdistettyjä lukuja on ääretön määrä, mikä on helppo todistaa seuraavasti:
Oletetaan, että on olemassa jokin n, joka on suurin korkeasti yhdistetty luku. Tarkastellaan lukua 2n. Luku 2n on itsensä jakaja ja sen jakajia ovat myös kaikki luvun n jakajat, joten sillä on ainakin yksi jakaja enemmän. Niinpä ei voi olla olemassa suurinta korkeasti yhdistettyä lukua n.

Korkeasti yhdistettyjen lukujen määrälle on olemassa seuraava epäyhtälö:
 
Olkoon Q(x) niiden korkeasti yhdistettyjen lukujen määrä, jotka ovat pienempiä tai yhtä suuria kuin x. Silloin on olemassa vakiot a ja b, molemmat suurempia kuin 1, siten että

Ensimmäisen osan epäyhtälöstä todisti Paul Erdős vuonna 1944 ja toisen osan J.-L. Nicolas vuonna 1988.

Seuraavat yhtälöt pätevät myös:

ja

Katso myös 

 Yhdistetty luku
 Erittäin korkeasti yhdistetty luku

Lukuteoria
Birmingham (täsmennyssivu)

Birmingham on:

Kaupunkeja
 Birmingham, kaupunki Englannissa
 Birmingham, kaupunki Alabamassa
 Birmingham, kaupunki Michiganissa

Henkilöitä

 Gil Birmingham (s. 1966), yhdysvaltalainen näyttelijä

Aluksia
HMS Birmingham (1913) Town-luokan kevyt risteilijä
HMS Birmingham (19) Town-luokan kevyt risteilijä
HMS Birmingham (D86) Tyypin 42 -hävittäjä
 USS Birmingham (SSN-695), Yhdysvaltain ydinsukellusvene
Lasihelmipeli

Lasihelmipeli (Das Glasperlenspiel) on Hermann Hessen viimeinen romaani ja hänen tunnetuin teoksensa Arosuden ja Siddharthan ohella.  Vuonna 1943 julkaistu Lasihelmipeli lienee edesauttanut merkittävästi Hessen vuonna 1946 saamaa Nobel-palkintoa. 

Kirja kertoo Kastalian maakunnasta, jossa keskitytään tieteisiin, taiteisiin ja niin kutsuttuun "lasihelmipeliin", ja hylättiin "sarjalukemistojen aikakauden" turhuus. Kirjan päähenkilönä on lasihelmipelin mestari Josef Knecht, jonka elämäntarinan ympärille kirja rakentuu. Kirja on yksi 1900-luvun suuria romaaneja.

Suomeksi 
 

Hermann Hessen teokset
Vuoden 1943 kirjat
Memorial address

Memorial address on Ayumi Hamasakin ensimmäinen EP, joka julkaistiin 17. joulukuuta 2003. Se nousi Oricon-albumilistan ensimmäiselle sijalle, ja sai kaikkiaan 46 listasijoitusviikkoa. EP:tä on myyty yli miljoona kappaletta.

EP:ltä on julkaistu singlet ”&”, ”forgiveness” ja ”No way to say”. ”&” on oikeastaan kolmen singlen kokoelma, sillä se sisältää kolme levyn kappaletta, remix-versiot niistä sekä kappaleen ”theme of a-nation’03”, joka oli vuoden 2003 a-nation-tapahtuman tunnussävel. 

Memorial address oli ensimmäinen Hamasakin julkaisu, josta on julkaistu kaksi versiota. Molemmissa versioissa on sama musiikki-CD, mutta toisessa versiossa on sen lisäksi myös DVD, joka sisältää musiikkivideoita albumin kappaleista sekä näytteitä noin kahta kuukautta myöhemmin julkaistusta A museum ～30th single collection live～ -DVD:ltä. Memorial addressin jälkeen jokainen Hamasakin single ja albumi on julkaistu vähintään kahtena versiona.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet sanoittanut Ayumi Hamasaki.

CD 
 ANGEL’S SONG
 Greatful days
 Because of You
 ourselves
 HANABI ～episode II～
 No way to say ”Original Mix”
 forgiveness
 (bonusraita) Memorial address (take 2 version)

DVD 
 ANGEL’S SONG
 Greatful days
 Because of You
 ourselves
 HANABI ～episode II～
 No way to say ”Original Mix”
 forgiveness
 Special Digest from A museum ～30th collection live～

Tekijätiedot 
Kappaleet 1 ja 8 on säveltänyt Tetsuya Yukumi. Kappaleet 2, 3, 4 ja 6 on säveltänyt BOUNCEBACK. Kappaleet 5 ja 7 ovat säveltäneet CREA ja D・A・I.

Kappaleet 1, 2, 3 ja 6 on sovittanut HΛL. Kappaleet 4 ja 7 on sovittanut CMJK. Kappaleet 5 ja 8 on sovittanut tasuku.

Lähteet 

Ayumi Hamasakin albumit
Vuoden 2003 EP:t
Aventinus

Aventinus () on eteläisin Rooman alkuperäisistä seitsemästä kukkulasta. Se sijaitsee Tiber-joen rannassa Circus Maximuksen eteläpuolella. Kukkula voidaan jakaa kahteen osaan: varsinaiseen Aventinukseen Tiberin rannassa sekä pikku-Aventinukseen (ital. Piccolo Aventino).

Rooman tasavallan (509 - n. 27 eaa.) aikana kukkula oli erityisesti plebeijien asuinaluetta vastakohtana patriisien asuttamalle Palatium-kukkulalle. Tästä syystä se oli myös tribuuni Gaius Gracchuksen viimeinen puolustusasema 121 eaa. Keisariajalla (n. 27 eaa. eteenpäin) alueen arvostus nousi ja siellä asui paljon myös senaattorisäätyisiä henkilöitä, muiden muassa Trajanus ja Hadrianus ennen keisariksi julistamistaan. Kukkulalla oli myös useita kylpylöitä ja paljon myös kaupallista toimintaa, sillä se oli lähellä Tiberin rannassa toiminutta satamaa. Myös monet vierasperäiset kultit löysivät täältä paikkansa: varhaisella ajalla kukkulalle pystytettiin pyhäköt muiden muassa vejiläiselle Juno Reginalle ja volsiniilaiselle Vertumnukselle, keisariajalla puolestaan muiden muassa Juppiter Dolichenukselle, Isikselle ja Mithralle. Alarikin hyökkäyksessä vuonna 410 jaa. kukkulan asutus tuhoutui täysin.

Nykyään kukkula on asuinaluetta, jonka nähtävyyksiä ovat alueen kirkot, kuten myöhäisantiikkista alkuperää oleva Santa Sabina ja pikku-Aventinuksella sijaitseva Santa Balbina sekä Maltan ritarikunnan päämajan portin avaimenreiästä avautuva näkymä Pietarinkirkon kupolille.

Rooman kukkulat
Raumo (Tornio)

Raumo on yksi Tornion vanhimmista kylistä. Raumo jakautui Ala- ja Yliraumoon jo 1600-luvun alussa. Raumon kylällä virtaa Raumonjoki. Kylä sijaitsee noin kuusi kilometriä Tornion keskustasta.

Lähteet

Kirjallisuutta
Vuento, Pertti (toim.): Raumon wirtojen warsilla : historiaa ja perimätietoa. Raumon kylätoimikunta, 1986. ISBN 951-99720-1-3.

Alatornion kylät
Senegalin lippu

Senegalin lippu on Senegalin tunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Malliltaan se on trikolori, jonka värit ovat vasemmalta oikealle vihreä, keltainen ja punainen. 

Senegalin lippu otettiin käyttöön kun Senegal irtautui Malista. Tähti symboloi lippujen eroja. Senegalin lipussa värit edustavat kolmea puoluetta, jotka yhdistyivät muodostaen Union Progressiste Sénégalaisen eli Senegalin Edistyksellinen Unionin, jota johti presidentti Léopold Sédar Senghor. Tähti edustaa valistusta ja tietoa.

Lähteet

lippu
Valtioiden liput
Carl-Olaf Homén

Carl-Olaf Lars Alexander Homén (s. 24. maaliskuuta 1936 Helsinki) on suomalainen urheiluvaikuttaja, varatuomari ja entinen ministeri.

Homén valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1959, opiskeli vuosina 1959–1960 Delawaren yliopistossa Yhdysvalloissa ja sai varatuomarin arvon vuonna 1962. Hän toimi vuosina 1960–1963 Suomen Työnantajain Keskusliiton sihteerinä ja vuosina 1963–1964 apulaisosastopäällikkönä, vuosina 1964–1966 Puunjalostusteollisuuden Työnantajaliiton lainopillisena asiamiehenä, vuosina 1966–1970 Oy Wilh. Schauman Ab:n hallinnollisena lakimiehenä ja vuosina 1970–1974 hallintojohtajana.

Homén toimi Teollisuusvakuutuksen varatoimitusjohtajana vuosina 1974–1975 ja toimitusjohtajana vuodesta 1975 vuoteen 1996, jolloin hän jäi eläkkeelle. Homén istui myös mm. Nokia Oyjn, Partekin, Silja Linen sekä Cultorin hallituksissa. Homénille myönnettiin ministerin arvonimi vuonna 2012.

Carl-Olaf Homén loi Stafettkarnevalen-viestijuoksutapahtuman vuonna 1961. Hän oli myös mukana luomassa Suomen Liikunta ja Urheilu -kattojärjestöä vuonna 1993. Homénille myönnettiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi vuonna 1994. Vuonna 1999 hänet vihittiin kasvatustieteen kunniatohtoriksi Vaasan yliopistossa. Sotilasarvoltaan Homén on reservin luutnantti.

Julkaisuja
 Työmarkkinasanasto – Arbetsmarknadsterminologi, 1965.

Urheilun luottamustoimet

Suomessa 
 Svenska Finlands Skolidrottsförbund (Ruotsinkielinen koululiikuntajärjestö)
 Puheenjohtaja 1960–64
 Finlands Svenska Idrott (CIF)
 Puheenjohtaja 1966–70
 Suomen Olympiakomitea
 Pääsihteeri 1969–73
 Varapuheenjohtaja 1981–84
 Puheenjohtaja 1984–88
 Suomen Urheiluliitto
 Puheenjohtaja 1977–80
 Vuoden 1983 yleisurheilun MM-kisat
 Järjestelytoimikunnan puheenjohtaja
 Suomen Liikunta ja Urheilu
 Hallituksen jäsen 1995–99
 Puheenjohtaja 2000–03.

Kansainvälisesti 
 Euroopan yleisurheiluliitto (EAA)
 Hallituksen jäsen 1979–87
 Puheenjohtaja 1987–99
 Kunniapuheenjohtaja 99–
 Kansainvälinen yleisurheiluliitto (IAAF)
 Hallituksen jäsen 1987–99
 Kunniajäsen 1999–

Politiikka 
Carl-Olaf Homén toimi puolustusministerinä Sorsan I hallituksessa 1. elokuuta 1974 – 13. kesäkuuta 1975. Homénin puolue oli Ruotsalainen kansanpuolue.

Lähteet
 
 https://www.ilkka.fi/polopoly_fs/1.1475585.1380885155!/menu/standard/file/My%C3%B6nnetyt%20arvonimet%20vuodesta%201993.pdf

Viitteet

Kirjallisuutta
 Hannu Pelttari: Reilua urheilua – Carl Olaf Homén, Otava 2016. ISBN 978-951-1-30379-4.

Suomen puolustusministerit
Suomalaiset yleisurheiluvaikuttajat
Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot
Suomalaiset juristit
Suomalaiset ministerin arvonimen saaneet
Vuonna 1936 syntyneet
Elävät henkilöt
Muanpiällinen helevetti


Muanpiällinen helevetti (kirjakielellä "maanpäällinen helvetti") on kuopiolaisen metalliyhtye Verjnuarmun ensimmäinen albumi, joka ilmestyi vuonna 2006. Albumi on laulettu savoksi. Se nousi Suomen virallisella albumilistalla seitsemännelle sijalle ja sitä on myyty noin 3500 kappaletta. Singleiksi levyltä on irrotettu kappaleet "Itkuvirsj´" sekä "Kurjuuvven valssi".

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Puijon Perkele – laulu ("piähoelaus")
 Savon Surma – kitara ("surmakitara"), murinalaulu ("kuolonkorina")
 Viitakemies – kitara ("murhakitara")
 Woema – bassokitara ("säröpasso")
 Musta Savo – rummut ("sotarummut"), murinalaulu ("kuolonkorina")

Vierailevat muusikot 
 Savon Viina – kosketinsoittimet
 Hietalan poeka – taustalaulu
 Tommi ”Tuple” Salmela – taustalaulu
 MC Raaka Pee – taustalaulu
 Spellgoth – taustalaulu
 Parta Savo – taustalaulu ("Vihankylyväjä")
 Jäläkeläenen – kirkuminen ("Jäläkeläenen")

Tuotanto 
 Petteri Ruotsalainen – tuottaja, äänittäjä
 Janne Tolsa – tuottaja, äänittäjä
 Kimmo Perkkiö – miksaaja, masteroija
 Tarmo Luostarinen – kansikuva
 Timo Kokko – kansikuva
 Miia Maaninen – valokuvat

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 The Metal Observer: 9/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen kotisivu
 

Vuoden 2006 esikoisalbumit
Verjnuarmun albumit