Uskonrauhan rikkominen

Uskonrauhan rikkominen on Suomen rikoslain 17 luvun 10 §:n määrittämä rikos, josta voidaan tuomita sakkoihin tai vankeuteen enintään kuudeksi kuukaudeksi. Laki tuli voimaan vuonna 1999. Uskonrauhan rikkomiseen syyllistyy mikäli: 

Uskonnonvapauslain 2 §:n mukaisesti uskonnollisella yhdyskunnalla tarkoitetaan evankelis-luterilaista tai ortodoksista kirkkoa tai rekisteröityä uskonnollista yhdyskuntaa.

Kriminalisoinnin perustelut 

Vuonna 1997 lakiehdotuksesta antamassa lausunnossa perustuslakivaliokunta totesi, että lain ”suojelukohteina ovat kansalaisten uskonnolliset vakaumukset ja tunteet sekä uskonrauha yhteiskunnassa”. Valiokunnan mukaan lain tulkinnanvaraisuutta vähentää teon rangaistavuuden vaatima loukkaamistarkoitus ja se liittyy vain julkisuudessa tehtävään herjaukseen tai häpäisyyn. 

Rikosoikeuden professori Kimmo Nuotion mukaan oikeudellinen perustelu siihen, miksi teko on nykyisin voimassa olevassa laissa kriminalisoitu, liittyy yleiseen järjestykseen ja yhteiskuntarauhaan: julkinen uskonnon pyhien arvojen pilkkaaminen kenenkään siihen puuttumatta voisi herättää vihaa erilaisia uskontoja ja vakaumuksia edustavien ryhmien välille ja johtaa yleisen järjestyksen vaarantumiseen. Suojeltavana oikeushyvänä ei siten nykyisin ole enää jonkin uskonnon tai jumalan kunnia, vaan olennaisesti yhteiskuntarauha, jonka lainsäätäjä on pelännyt vaarantuvan, jos toisten uskonnollisten käsitysten tai uskonnonharjoittamisen loukkaaminen sallittaisiin.

Arvostelu 
Rikosnimike on toisinaan herättänyt yhteiskunnallista keskustelua: Poliittisista puolueista Piraattipuolue on kannattanut uskonrauhan suojaa koskevan säännöksen lieventämistä, 
ja Vapaa-ajattelijain liitto puolestaan kannattaa sen lakkauttamista, koska sen mukaan muut lait suojelevat uskonnon harjoittamista häiritsemiseltä.<ref name="va"></ref> 

Perussuomalaisten Jussi Halla-aho keräsi 2013 nimiä lakialoitteeseen uskonrauhapykälän kumoamisesta.
Vuonna 2015 Vihreiden puheenjohtaja Ville Niinistö ja kokoomuksen Sampsa Kataja kannattivat lain poistamista. Oikeusministeri Anna-Maja Henriksson  piti lakia tarpeellisena.

Oikeuskäytäntöä 

Uskonrauhan rikkomistapauksia on ollut poliisitutkinnassa vuoden 1999 jälkeen. Syyttäjä voi jättää syytteen nostamatta, jos esimerkiksi teko on vähämerkityksinen.  

Syksyllä 2009 Helsingin kaupunginvaltuutettu Jussi Halla-aho sai uskonrauhan rikkomisesta 30 päiväsakkoa blogikirjoituksestaan, jossa hän muun muassa nimitti islamia ”pedofiiliuskonnoksi”.

Vuonna 2006 yksityishenkilö teki tutkintapyynnön kristinuskoaiheisten pilakuvien julkaisemisesta Vapaa-ajattelijain liiton nettisivuilla. Apulaisvaltakunnansyyttäjä Jorma Kalske päätti vuonna 2007 olla nostamatta syytteitä. Hänen mukaansa liiton puheenjohtaja Robert Brotherus ja pilakuvien piirtäjä Osmo Tammisalo eivät syyllistyneet sen enempää kiihottamiseen kansanryhmää vastaan kuin uskonrauhan rikkomiseenkaan. Vastavetona tutkintapyyntöön Vapaa-ajattelijain liitto teki evankelisluterilaisesta kirkosta rikosilmoituksen vuonna 2006. Rikosilmoituksen mukaan kirkkoa oli syytä epäillä kiihotuksesta kansanryhmää vastaan, koska kirkon nettisivuilla on julkaistu Raamattu. Liiton mielestä Raamatussa panetellaan ja solvataan ateisteja. Poliisin mukaan rikoksen tunnusmerkistö ei täyttynyt.

Katso myös 

 Uskontorikos

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Mikko Välimaa: Professori: Rikoslain uskonrauhapykälät aikansa eläneitä. Helsingin Sanomat 30.9.2009. 
 YK: Uskontojen herjaaminen on ihmisoikeusrikkomus. Suomen kuvalehti 1.4.2009.
 ViNO: Jumalanpilkkaa koskeva lakipykälä uusittava. Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liitto 15.10.2009.
 Ilkka Pyysiäinen: Jumalanpilkka – skandaaleista pahin? HY-Podcast 3.10.2008.
 Kimmo Nuotio: Jumalanpilkasta viharikoksiin . Haaste 1/2009.
 Pakanaverkko ja Lehto: Uskonrauha koskee vain joitain uskontoja. Pakanaverkko 8.6.2010.

Rikokset
Sananvapaus
Suomen uskonnolliset lait