Pirkko Turpeinen-Saari

Pirkko Marjatta Turpeinen-Saari (aiemmin Idänpään-Heikkilä ja Turpeinen-Kajanoja) (s. 7. marraskuuta 1940 Helsinki) on suomalainen poliitikko ja lääkäri. Hän oli kansanedustaja vuosina 1983–1986 Suomen kansan demokraattisen liiton ja vuosina 1986–1987 Demokraattisen Vaihtoehdon eduskuntaryhmässä.

Turpeinen teki työuransa lasten- ja nuorisopsykiatrian parissa toimien muun muassa Helsingin kaupungin nuorisopsykiatrian ylilääkärinä vuosina 1989–1999. Hän oli myös Suomen lääkäriliiton hallituksen ensimmäinen naisjäsen (1972–1977). Turpeinen on ollut vuodesta 1997 Euroopan neuvoston kidutusta ja ihmisarvoa alentavaa kohtelua tutkivan komitean (CPT) psykiatrian asiantuntija.

Ura

Politiikka
Turpeinen valittiin eduskuntaan vuoden 1983 vaaleissa Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Vuosina 1983–1986 hän kuului SKDL:n eduskuntaryhmään ja vuosina 1986–1987 Demokraattisen Vaihtoehdon ryhmään. Eduskunnassa hän oli vuosina 1983–1986 suuren valiokunnan ja lakivaliokunnan sekä Pohjoismaiden neuvoston jäsen.

Helsingin kaupunginvaltuustossa Turpeinen istui vuosina 1984–1992 ja 1997–1998. Hän istui SKDL:n, DEVA:n ja SDP:n valtuustoryhmissä ja hänet valittiin presidentin valitsijamieheksi vuoden 1978 vaaleissa.

Vuosina 1976–1984 Turpeinen oli Suomen kansan demokraattisen liiton ja Suomen kommunistisen puolueen jäsen. Hän toimi SKDL:n liittoneuvostossa vuodet 1982–1985. Vuonna 1985 hän siirtyi SKP:n järjestöjen toimikuntaan, joka seuraavana vuonna vaihtoi nimensä Suomen kommunistiseksi puolueeksi (yhtenäisyys). Hänet valittiin SKP:n järjestöjen keskuskomiteaan ja poliittiseen toimikuntaan vuonna 1986 sekä SKPy:n vastaaviin elimiin edustajakokouksessa 1987. Turpeinen toimi Devan sivistysjärjestö Demokraattisen sivistysliiton (DSL) ensimmäisenä puheenjohtajana (1986–1989). Vuosina 1991–2015 hän oli SDP:n jäsen. Hän on ollut sittemmin vasemmistoliiton jäsen. Eduskuntavaaleissa 2019 hän asettui ehdolle Paavo Väyrysen Seitsemän tähden liikkeen ehdokkaana. Turpeinen-Saari ei ole kuitenkaan Seitsemän tähden liikkeen jäsen.

Kirjallinen tuotanto
Huumeet (WSOY 1972) toisen tekijän kanssa (Idänpään-Heikkilä & Idänpään-Heikkilä).
Inhimillinen kasvu ja yhteisö (Kansankulttuuri 1978).
Parantajan roolit (Kirjayhtymä 1986).
Ahdingossa luova lapsi ja nuori (Edita 2004) on kirjoittajan omiin kokemuksiin perustuva kertomus kodin, koulun ja hoitoalan ammattilaisten yhteistyön merkityksestä. Teos julkaistiin Espanjassa vuonna 2007 nimellä Adolescencia, creatividad y psicosis (Herder Editorial). 
Suuri yksinäinen (Gummerus 2006) tarkastelee Urho Kekkosta psykiatrian näkökulmasta. 
Outcome of drug abuse in a 20-year follow-up study of drug-experimenting schoolchildren in Finland: Nordic Journal of Psychiatry 55:4, 2001,263-70 
Lahtari, Punikki ja Teurastaja; marsalkka Mannerheim, Kullervo Manner ja Ratko Mladic historian henkilöinä (Into 2016) Teoksen serbiankielinen käännös julkaistiin Belgradissa lokakuussa 2019. (Pesic i Sinovi)
Lupa olla julma (Viestintä M. Saari Oy 2020), valmistaja BoD–Books on Demand, Norderstedt, Saksa

Näiden lisäksi hän on julkaissut noin 40 tieteellistä julkaisua riippuvuusongelmista, luovuudesta ja tiedostusprosessista kansainvälisissä sarjoissa.

Yksityiselämä
Turpeinen on ollut kolmesti naimisissa. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Juhana E. Idänpään-Heikkilä vuosina 1964–1976. Vuodet 1985–1996 Turpeinen oli naimisissa SKP:n ja SKPy:n johtotehtävissä 1980-luvulla toimineen Jouko Kajanojan kanssa. Vuonna 2006 Turpeinen avioitui kirjailija Mauno Saaren kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Hän voitti Suomen valtion Iltalehti 8.1.2007

Demokraattisessa Vaihtoehdossa vaikuttaneet henkilöt
Helsingin kaupunginvaltuutetut
SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt
Kansanedustajat
SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Uudenmaan vaalipiiri
Suomalaiset psykiatrit
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt