joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
M/S Celestyal Crystal

M/S Celestyal Crystal (ent. M/S Sally Albatross, M/S Leeward, M/S Superstar Taurus, M/S Silja Opera, M/S Opera, M/S Cristal ja M/S Louis Cristal) on risteilyalus, joka teki muun muassa Silja Linen omistuksessa ollessaan risteilyjä Helsingistä Pietariin, Riikaan, Tallinnaan ja Visbyhyn sekä Tukholmasta Tallinnaan. Alus  on tällä hetkellä sijoitettuna Kyprokselle. Sen omistaa Louis Cruise Lines.

Historia 
M/S Celestyal Crystal on entinen M/S Sally Albatross, joka rakennettiin vuonna 1992 samannimisen risteilyaluksen rungon päälle Finnyardsin Rauman telakalla.

Viking Saga 1980 
Alkuperäinen alus, M/S Viking Saga, rakennettiin vuonna 1980.

Sally Albatross (I) 1986 
Viking Saga muutettiin Sally Albatross -risteilyalukseksi vuonna 1986. Laiva paloi vesirajan yläpuolisilta osin korjauskelvottomaksi vuonna 1990 ollessaan korjattavana Finnbodan telakalla Nackassa.

Sally Albatross (II) 1992 
Laivan omisti Rederi AB Sally. Se siirtyi Silja Linen taustayhtiöille samana vuonna 1992.

Sally Albatross risteili Helsingistä käsin 4. maaliskuuta 1994 asti. Tuolloin laiva ajoi Porkkalan edustalla pahasti karille, koska komentosillan henkilökunta ei hallinnut laivan navigointijärjestelmää. Se vajosi osittain matalikolle. Alus saatiin pelastettua, ja sitä korjattiin ensin Helsingin Vuosaaren telakalla ja lokakuusta 1994 alkaen La Speziassa Italiassa.

Leeward / SuperStar Taurus 1995 
Alus vuokrattiin Norwegian Cruise Linelle, jonka liikenteessä alus oli 20. lokakuuta 1995 alkaen vuosituhannen vaihteeseen saakka. Laivan nimenä oli Leeward.

Laiva aikarahdattiin Star Cruises -varustamolle. Superstar Taurus -nimisenä alus risteili Japanin ja Korean välillä maaliskuusta 2000 joulukuuhun 2001 saakka.

Laivan vaiheita 2000-luvulla 

Uutta rahtaajaa ei löytynyt, joten vuonna 2002 alus palasi Itämerelle ja aloitti risteilytoiminnan Silja Opera -nimisenä kesäkuussa 2002. Risteilyjä oli Helsingistä Tallinnaan, Pietariin, Riikaan ja Visbyyn.

Alus rekisteröitiin Sea Containers Opera Ltd. -yhtiölle 19. heinäkuuta 2006. Laivan nimeksi tuli Opera ja kotisatamaksi Nassau. Sea Containers myi Operan toukokuussa 2007 kyproslaiselle Louis Cruise Linesille. Heinäkuussa alus sai silloisen Cristal-nimensä. Se korvasi M/S Sea Diamond -aluksen, joka upposi 6. huhtikuuta 2007 Välimerellä.

Joulukuussa 2013 laiva aloitti Louis Cristal -nimisenä yhteistyössä kanadalaisen matkatoimiston kanssa ensimmäisenä viikon risteilyt Kuuban ympäri.

Alkuvuodesta 2015 laivan nimeksi muutettiin Celestyal Crystal. Kesäkuussa 2015 alus törmäsi toisen aluksen kanssa Turkin rannikolla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Sagasta sävellettiin Opera, Turun Sanomat
 M/S Sally Albatrossin pohjakosketus Porkkalan edustalla 4.3.1994, Onnettomuustutkintakeskus
 m/s Sally Albatross, valkeatlaivat.net
 Viking Saga – Sally Albatross – Silja Opera, postikortteja
 M/S Viking Saga ja , faktaomfartyg.se
Sally Albatrossin karille ajo Ylen Elävässä arkistossa

Cristal
Cristal
Seulonnan keskeiset artikkelit
Limetti

Limetti (Citrus aurantiifolia) on ruutakasveihin (Rutaceae) kuuluva sitruspuu (Citrus), joka on kotoisin Kaakkois-Aasiasta. Limetti on sukaattisitruunan ja Citrus micranthan luonnollinen risteymä. Limettiä kasvatetaan trooppisilla alueilla kaikkialla maailmassa. Sen hedelmää kutsutaan samalla nimellä, tosin usein hedelmästä käytetään virheellisesti sen vieraskielistä nimeä lime. Limetin hedelmä on vihreä ja sitruunaa pienempi, ja se on mehukas ja hapan. Sen hedelmäliha on vaalean keltaisenvihreää.

Limettipuu on pensasmainen ja kasvaa noin viiden metrin korkuiseksi. Siitä on olemassa myös pienoislajikkeita, joita on mahdollista kasvattaa sisällä tai kasvihuoneessa. Puun soikeat lehdet muistuttavat appelsiinin lehtiä. Kukat ovat halkaisijaltaan noin 2,5 senttiä ja väriltään kellertävän valkoisia, ja niiden ulkoreunoissa on hiukan vaaleaa violettia.

Käyttö 
Limetin hedelmien mehua käytetään usein juomissa, kuten alkoholipitoisissa drinkeissä (esimerkiksi margarita, mojito, caipirinha ja cuba libre) sekä virvoitusjuomien ja mehujen ainesosana. Limetti on perusraaka-aine meksikolaisessa ja thaimaalaisessa keittiössä.

Ruoanlaitossa limetistä käytetään useimmiten sen mehua tai raastettua kuorta.

Limettiä voidaan käyttää myös ruokien tai juomien koristeluun viipaleina tai lohkoina.

Limettimehu sisältää runsaasti C-vitamiinia, minkä vuoksi sitä on käytetty keripukin torjunnassa. Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat otti käyttöön päivittäisen limettimehuannoksen keripukin torjuntaan laivoillaan 1700-luvulla. Brittimerimiehet saivat tästä lempinimen limey, joka yleistyi tarkoittamaan brittejä yleisesti.

Limettiöljy 

Limettiöljy () on limetin ja muidenkin sitrushedelmien, kuten sitruunan, kuorista puristettu tai tislattu eteerinen öljy. Se sisältää sitraalia, linalolia ja linalyyliasetaattia. Limettiöljyä käytetään juomien ja hajuvesien valmistuksessa sekä siivoustuotteissa ja aromaterapiassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
ITIS: Citrus X aurantiifolia 
United States Department of Agriculture (USDA): Citrus ×aurantiifolia 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Citrus aurantiifolia 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Citrus aurantiifolia (lime) 
Gernot Katzer's Spice Pages: Lime (Citrus aurantifolia) 

Sitruspuut
Sitrushedelmät
Seulonnan keskeiset artikkelit
Mignet HM-14 Pou du Ciel

Mignet HM-14 Pou du Ciel (Taivaankirppu) on ranskalainen vuonna 1934 suunniteltu itserakennettava lentokone.

Koneen suunnitteli sähköinsinööri Henri Mignet vuonna 1934. Koneesta tuli suosittu, sen rakennusohjekirjoja myytiin tuhansia kappaleita Euroopassa ja satoja koneita valmistettiin eri maissa. Koneen rakenne oli hyvin yksinkertainen, ja siinä ei ollut lainkaan korkeusperäsintä eikä siivekkeitä. Kone ei kuitenkaan oiennut yli 15 asteen syöksystä, mikä aiheutti useita lentäjän kuolemaan johtaneita onnettomuuksia. Kone asetettiin useissa maissa lentokieltoon ja sen suosio hupeni. Mignet kuitenkin jatkoi koneensa kehittämistä kuolemaansa vuonna 1965 asti.

Käyttö Suomessa 
Suomeen hankittiin 1930-luvulla useita Taivaankirppuja, näistä rekisteröitiin OH-KAA, OH-KAB ja OH-KAH. Konetyyppi asetettiin Suomessa lentokieltoon vuonna 1939.

Tekniset tiedot

Yleiset ominaisuudet 
 Kärkiväli: etummainen siipi 6 m, takimmainen 4 m
 Siipipinta-ala: 9 m²
 Pituus: 3,5 m
 Korkeus: 1,6 m
 Tyhjäpaino: 120 kg
 Lentopaino: 200 kg
 Voimalaite: Aubier Dunne tai Poinsard-moottori, teho 27-35 hv

Suorituskyky 
 Nopeus: 120 km/h
 Lakikorkeus: 3 000 m
 Toiminta-aika: kolme tuntia

Museokoneita Suomessa 

Keski-Suomen ilmailumuseossa on yksi kappale, OH-KAH. Suomen ilmailumuseossa on OH-FBA, joka on replika. Tampereen Vapriikin näyttelyssä vuonna 2006 oli esillä yksi Taivaankirppu.

Lähteet 
 Keski-Suomen ilmailumuseo-kirja

Aiheesta muualla 
 

Ranskalaiset yleisilmailukoneet
1930-luvun yleisilmailukoneet
Ranskalaiset experimental-ilma-alukset
1930-luvun experimental-ilma-alukset
Almaty

Almaty tai Almatı (,  IPA: , vuosina 1921–1992 Alma-Ata ) on runsaalla 1,5 miljoonalla asukkaallaan Kazakstanin suurin kaupunki ja maan entinen pääkaupunki. Maan kaakkoisosassa sijaitseva Almatyn kaupunki on itsenäinen, suoraan Kazakstanin tasavallan hallinnon alaisuudessa oleva kaupunkialue Almatyn alueen eli oblastin sisällä, eikä ole hallinnollisesti osa maakunta-aluetta.

Historia
Vuonna 1854 venäläiset perustivat Almatyn kazakkikylään Keski-Aasiaan yhteyteen, lähelle Kirgisian rajaa Zailijskojen rajalinnoituksen (Заилийское). Paikkakunnan nimeksi tuli tsaari Nikolai I:n mieltymyksen perusteella pian Vernyi (Верный, ). Vuonna 1921 kaupungista alettiin käyttää kazakinkielisestä nimestä tulevaa venäläistettyä nimeä Alma-Ata, jossa alkuosa tarkoittaa omenaa, loppuosa isoisää: kaupungin nimen merkitys olisi näin ollen "omenan isoisä" tai "omenoiden isä". Tosiasiassa kaupungin nimi näyttää olevan yksinkertaisesti adjektiivimuoto sanasta alma, omena. Kaiken lisäksi tutkijat saivat selville vuonna 2010, että omenakasvi on todella peräisin Etelä-Kazakstanin vuorilta Almatyn ympäristöstä. Kaupungin nimen turkkilaista kirjoitustapaa vastaa translitterointi Almatı. Nykyisin esimerkiksi ulkoministeriö käyttää kaupungista nimeä Almaty, joka on kaupungin ”virallinen” suomalainen kirjoitustapa, vaikka monien matkatoimistojen viestinnässä neuvostovallan aikainen Alma-Ata on yhä käytössä. 

Kaupungista tuli vuonna 1929 perustetun Kazakstanin sosialistisen neuvostotasavallan pääkaupunki. Kazakstan itsenäistyi vuonna 1991 Neuvostoliiton hajotessa. Pääkaupunki siirrettiin keskemmäksi valtiota Astanaan vuonna 1997.

Venäjällä syntyneen Gennadi Kolbinin nimitys Kazakkien kommunistisen puolueen pääsihteeriksi loppuvuodesta 1986 johti kolmipäiväisiin väkivaltaisiin mellakoihin kaupungissa (ns. Jeltoqsan, Желтоқсан, suom. joulukuu). Levottomuudet olivat yksi ensimmäisiä merkkejä Neuvostoliiton kansallisuuspolitiikan epäonnistumisesta ja kansallisuuksien välisistä jännitteistä.

Väestö
Almaty on Kazakstanin suurin kaupunki 1 450 327 asukkaallaan (2012 alun arvio).Kaupunki on jatkanut kasvuaan Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen ja pääkaupungin aseman menettämisestä huolimatta. Kaupungin asukasluku on kehittynyt viime vuosikymmeninä väestönlaskentojen mukaan seuraavasti:

Vuonna 2003 kaupunki jakautui etnisesti seuraavasti: kazakit 43,7 %, uiguurit 5,7 %, tataarit 2,1 %, venäläiset 40,2 %, ukrainalaiset 1,7 %, saksalaiset 0,7 %, korealaiset 1,8 %.

Palvelut
Kaupungissa on kaksi yliopistoa ja kymmeniä korkeakouluja. Tunnettuja ovat myös televisiotorni ja Medeo-tekojäärata.

Liikenne
Eurooppatiet E40 ja E125 kulkevat Almatyn kautta ja lyhyempi eurooppatie E011 alkaa sieltä. Kaupungissa on kansainvälinen lentoasema ja tärkeä rautatieasema.

Ilmasto

Lähteet

Aiheesta muualla 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Luettelo suomalaisista kotieläinroduista

Suomessa on pidetty kotieläimiä noin 3000 vuotta. Suomalaiset alkuperäisrodut ovat aikojen saatossa sopeutuneet hyvin pohjoisiin oloihin, mutta eivät usein menesty kilpailussa jalostetumpien rotujen kanssa. Alkuperäisrotujen lisäksi Suomessa on kehitetty myös kaksi uutta hevosrotua.

Hevosrodut
 Suomalainen ratsuponi
 Suomenhevonen
 Suomenpuoliverinen, FWB

Koirarodut
Suomalaisista koiraroduista vanhin on suomenpystykorva. Se on ns. alkuperäisrotu, joka polveutuu suoraan luonnonkannasta ilman risteytyksiä. Kaikki suomalaiset koirarodut ovat työkoiriksi,  joko metsästykseen tai poropaimeniksi, jalostuneita. Tämä on suoraan sidoksissa paikalliseen kulttuuriin, jossa metsästys ja maatalous säilyivat pitkään tärkeinä elinkeinoina. 

Luettelo suomalaisista koiraroduista:
 Karjalankarhukoira
 Lapinporokoira
 Suomenajokoira
 Suomenlapinkoira
 Suomenpystykorva

Lammasrodut
 Ahvenanmaanlammas  eli saaristolammas
 Kainuunharmas
 Suomenlammas

Nautarodut
Suomenkarja:
 Itäsuomenkarja eli kyyttö
 Länsisuomenkarja
 Pohjoissuomenkarja eli lapinlehmä

Muut eläimet
 Suomalainen maatiaiskana
 Suomalainen maatiaissika
 Suomenvuohi

Aiheesta muualla
 Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus Suomen alkuperäisrodut
 VirtuaaliAMK Suomen alkuperäisrodut
 Maatiainen ry: Maatiaiseläimet

Suomalaiset kotieläinrodut
Kotieläinrodut
 
Maatiaisrodut
H. R. Giger

Hans Rudolf (Hansruedi) Giger (5. helmikuuta 1940 Chur, Sveitsi – 12. toukokuuta 2014 Zürich, Sveitsi) oli sveitsiläinen kuvataiteilija. Giger tunnetaan omaleimaisesta tyylistään, jota hän kutsui ”biomekaaniseksi taiteeksi”: koneet ja ihmiskehot sulautuvat yhteen ja maisemat ovat painajaismaisia. Giger käytti usein seksuaalista ja satanistista kuvastoa.

Ura 
Giger sai vaikutteita muun muassa Salvador Dalín ja Jean Cocteaun taiteesta ja Sigmund Freudin kirjoituksista. Hän näki painajaisunia, piti niistä päiväkirjaa ja alkoi maalata ja piirtää niitä. Lukion jälkeen hän opiskeli arkkitehtuuria ja teollista muotoilua Zürichin taideteollisessa korkeakoulussa (Hochschule für Gestaltung und Kunst Zürich). Hän julkaisi biomekaanista taidetta ensimmäisen kerran vuonna 1969 portfoliossaan Biomechanoids, mutta uran kuuluisin portfolio on vuonna 1977 ilmestynyt Necronomicon. 

H. R. Gigerin ensimmäinen elokuvaprojekti oli Alejandro Jodorowskyn Dyyni-elokuva, johon hänen piti luoda Harkonnen-imperiumin visuaalinen ulkoasu. Projektin kariuduttua mukana ollut Dan O’Bannon pyysi H. R. Gigeriä Alien – kahdeksas matkustaja -tuotantoon, jossa O’Bannon toimi käsikirjoittajana. H. R. Giger loi elokuvan nimihirviön sekä planeetalle syöksyneen aluksen ulkoasun ja sisätilat. Tästä työstään hän voitti Oscar-palkinnon parhaista efekteistä.

Gigerin luomuksia on nähty muissakin Hollywood -elokuvissa, esimerkiksi kauhuelokuvissa Poltergeist II ja Peto – The Species.

Giger on suunnitellut myös lukuisia levynkansia artisteille, kuten Celtic Frostille, Danzigille ja Debbie Harrylle. Giger myös ohjasi kaksi Debbie Harryn musiikkivideota vuonna 1981.  Necronomiconin jälkeen Giger julkaisi muun muassa kirjat Necronomicon II, Biomechanicks, New York City, Alien, Arh ja The Mystery of San Cottardo. Giger omisti Sveitsissä useita ravintoloita, jotka hän oli sisustanut omaan tyyliinsä.

Gigerin maalauksesta Landscape XX (jota Dead Kennedys käytti albumin Frankenchrist mukana tulleessa julisteessa) nostettiin oikeusjuttu Yhdysvalloissa.

Gigerin töitä on myös videopelissä Dark Seed (1992).

Suomessa 
Tampereen taidemuseossa oli vuonna 2010 esillä H. R. Gigerin elokuvaretrospektiivinäyttely H. R. Giger: Art – Design – Film. Näyttelyssä esiteltiin muun muassa luonnoksia ja suunnitelmia, joiden pohjalta Gigerin tunnetut elokuvahirviöt toteutettiin. Helsingin edustalla sijaitsevasta Harakka-saaressa on Gigerin vuonna 2003 State of Sabotage -mikrovaltiolle tekemä teos Sabotage.

Yksityiselämä 
Giger asui ja työskenteli Zürichissä. Hänen puolisonsa Carmen Maria Scheifele Giger työskentelee Gruyèresissä sijaitsevan Giger-museon johtajana.

Giger kuoli vuoden 2014 toukokuussa sairaalassa, jonne hän joutui kaaduttuaan portaissa.

Kuvia teoksista

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset kotisivut.

Sveitsiläiset taidemaalarit
Vuonna 1940 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Erkki Aho (pääjohtaja)

Erkki Aho (s. 11. toukokuuta 1937 Vehkalahti) oli Kouluhallituksen pääjohtaja vuosina 1973–1991. Aho ajoi kouludemokratian kehittämistä. Puoluekannaltaan hän on sosiaalidemokraatti.

Elämäkertatietoja
Työläisperheessä varttunut Aho valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1958 ja työskenteli ensin opettajana Keski-Suomessa, 1963–1965 Jyväskylän yliopiston assistenttina, 1965–1966 Suomen ensimmäisenä koulupsykologina Lahdessa ja sen jälkeen virkamiehenä kouluhallituksessa. Kouluhallituksen pääjohtajana hän toimi 1973–1991.

Aho vihittiin kasvatustieteen kunniatohtoriksi Oulun yliopistossa 1983, ja hän sai professorin arvonimen 2006.

Toiminta kouluhallituksen pääjohtajana
Aho aloitti kouluhallituksen pääjohtajana vuoden 1973 alusta Reino Oittisen jäätyä eläkkeelle.

Aho oli jo vuonna 1970 johtanut kouludemokratiatyöryhmää, joka esitti kouluneuvostojen perustamista, mikä toteutui hänen pääjohtajakautensa alussa vuonna 1973.

Kouluneuvostojen epäonnistumisesta ja 1985 tapahtuneesta lakkauttamisesta huolimatta Aho jatkoi pääjohtajana kunnes kouluhallitus ja ammattikasvatushallitus yhdistettiin uudeksi opetushallitukseksi vuonna 1991. Hänen edeltäjänsä Oittisen kaudella perustetun peruskoulujärjestelmän vakiinnuttaminen ja kehittäminen muodostuikin Ahon kestävimmäksi saavutukseksi.

SDP:n vasenta laitaa edustanut Aho oli edistysmielinen ja kouludemokratiahankkeissa pitkälti samoilla linjoilla kuin Teiniliiton radikaalit, joista monet lukeutuivat taistolaisiin kommunisteihin. Vuonna 2016 julkaistun kirjan mukaan pääjohtaja Aho olisi ollut neuvostoliittolaisia näkökantoja heijastaneen Pirkkalan koulukokeilun keskeinen alullepanija. Aho on kiistänyt väitteen. Seura-lehden julkaiseman artikkelin mukaan kokeilun valvonta ei kuulunut Aholle vaan kouluhallituksen opetusosastolle.

Luottamustehtävät
Aho oli pitkään Suomi–Neuvostoliitto-Seuran johtokunnan jäsen ja  puheenjohtaja vuosina 1990–1991 sekä Suomen Unesco-toimikunnan puheenjohtaja 1987–1993.

Lähteet

Kirjallisuus
 Kuka kukin on 1994, s. 26. Otava, Helsinki 1994.
 Kärenlampi, Paavo: Taistelu kouludemokratiasta: Kouludemokratian aalto Suomessa. Suomen Historiallinen Seura, Helsinki 1999.
 "Lahti oli suunnannäyttäjä. Koulupsykologitoiminta alkoi Suomessa vuonna 1965." Psykologi-lehti 1/2015, s. 14–17.

Viitteet

Kouluhallituksen pääjohtajat
Koululaitoksen kehittäjät
Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
suomalaiset psykologit
Abstrakti algebra

Abstrakti algebra on matematiikan osa-alue, joka tutkii algebrallisia rakenteita, kuten ryhmiä, renkaita ja kuntia.

Historiaa ja esimerkkejä 

Historiallisesti algebralliset rakenteet ovat usein esiintyneet ensimmäistä kertaa matematiikassa muualla kuin itse abstraktissa algebrassa. Kun uusi käsite on todettu hyödylliseksi erottaa alkuperäisestä asiayhteydestään, se on voitu aksiomatisoida ja sitä on voitu tutkia abstraktin algebran keinoin. Tämän vuoksi abstraktilla algebralla on monia yhteyksiä muihin matematiikan osa-alueisiin.

Esimerkkejä algebrallisista rakenteista, joissa on annettu yksi laskutoimitus:

 magmat
 monoidit
 puoliryhmät
 ryhmät.

Monipuolisempia algebrallisia rakenteita:

 renkaat ja kunnat
 moduulit ja vektoriavaruudet
 assosiatiiviset algebrat ja Lien algebrat
 lattiisit ja Boolen algebrat

Kaikki yllä olevat esimerkit muodostavat yhdessä kunkin algebrallisen rakenteen homomorfismien kanssa kategorian, ja kategoriateoria antaa mahdollisuuden vertailla erilaisia algebrallisia rakenteita.

Kirjallisuutta 
 
 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Tulevaisuusvaliokunta

Tulevaisuusvaliokunta (TuV) on eduskunnan valiokunta. Se perustettiin alun perin tilapäiseksi vuonna 1993. Taustalla vaikuttivat 167 kansanedustajan allekirjoittama kansanedustaja Eero Paloheimon (vihr.) aloite sekä kansanedustaja Martti Tiurin (kok.) aktiivisuus. Tulevaisuusvaliokunnan asema vakinaistettiin uuden perustuslain myötä vuonna 2000.

Muista valiokunnista poiketen tulevaisuusvaliokunta ei osallistu päivittäiseen lainsäädäntötyöhön. Sen sijaan tulevaisuusvaliokunta tarkastelee pitkän aikavälin kysymyksiä tulevaisuusnäkökulmasta. 
Valiokunnan ensisijaisena tehtävänä on valmistella eduskunnan vastaus valtioneuvoston eduskunnalle kerran vaalikaudessa antamaan tulevaisuusselontekoon. Valiokunta käsittelee siten asioita, jotka liittyvät tulevaisuuden kehitystekijöihin ja kehitysmalleihin. Valiokunta suorittaa tulevaisuuden tutkimiseen, myös sen menetelmäkysymyksiin, liittyvää selvitystyötä.

Lisäksi tulevaisuusvaliokunta voi käsitellä itse valitsemiaan aiheita pitkän ja keskipitkän tähtäimen näkökulmasta ja tuoda keskustelun tulokset eduskunnan täysistunnon ajankohtaiskeskusteluun. Tulevaisuusvaliokunta toimii myös parlamentaarisena elimenä, joka suorittaa teknologiakehityksen ja teknologian arviointia yhteiskunnallisen vaikutusten näkokulmasta.

Tulevaisuusvaliokunta antoi valtioneuvoston ilmastostrategian selontekoon vuonna 2001 lausunnon, jonka mukaan ilmastonmuutoksen pysäyttäminen tulevaisuudessa siedettäväksi edellyttää todella radikaaleja toimia ja kasvihuonepäästöjen vähentämistä 60–80 prosentilla seuraavien vuosikymmenien aikana.

Tulevaisuusvaliokunnassa on 17 jäsentä ja 9 varajäsentä. Jäsenet ovat kansanedustajia.

Esimerkkejä tulevaisuusvaliokunnan viime vuosina käsittelemistä aiheista:
 Energia 2010 - Delfoi-paneelitutkimus tulevaisuuden energiavalinnoista (2001) 
 Uusiutuvat energialähteet vuoteen 2030 Suomessa (2002) 
 Alueellisen innovaatiotoiminnan tila, merkitys ja kehityshaasteet Suomessa (2003) 
 Ihmisen perimän ja kantasolujen tutkimuksen haasteet päätöksenteolle (2003) 
 Suomalaisen tietoyhteiskuntamallin tulevaisuus (2004)
 Terveydenhoidon tulevaisuus (2005)
 Sosiaalinen pääoma ja tietotekniikka lasten ja nuorten tulevaisuuden riskien kannalta 
 Väestökehityksestä, väestöpolitiikasta ja ikärakenteen muutokseen varautumisesta - Hyvä yhteiskunta kaikenikäisille (Valtioneuvoston tulevaisuusselonteko)

Jäsenet 
Tulevaisuusvaliokunnassa on 17 jäsentä ja 9 varajäsentä.

Puheenjohtajat

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tulevaisuusvaliokunta eduskunnassa
 Eduskunta: Tulevaisuusvaliokunnan julkaisuja

Eduskunnan valiokunnat
Kanta

Kanta voi tarkoittaa muun muassa:

 matematiikassa:
 kanta, , topologiassa sellainen kokoelma  topologisen avaruuden  osajoukkoja, että mikä tahansa :n  avoin osajoukko voidaan lausua :n alkioiden yhdisteenä.
 kanta, lineaarialgebrassa pienin sellaisten vektorien joukkoa, joiden lineaarikombinaationa voidaan esittää avaruuden kaikki muut vektorit
 kanta, geometriassa se kolmion tai monikulmion se sivu, josta korkeus mitataan
 kanta, erityisesti se tasakylkisen kolmion sivu, jolla ei ole yhtä pitkää paria.
 kanta, populaatio, samanaikaisesti samalla alueella elävien samaan lajiin kuuluvien yksilöiden joukko
 kanta, elektroniikassa transistoria ohjaava kosketin
 kanta, tietokanta
 Kansallinen Terveysarkisto (Kanta)
 kengän kanta (myös korko), kengän osa
 kanta, mielipide
 kanta, kasvin lehden osa, joka yhdistää lehden varteen
 Kanta, Turun yliopiston suomen kielen opiskelijoiden ainejärjestö

Katso myös 
 kantaluku

Algebra
Topologia
Ravintola Messenius

Ravintola Messenius on vuonna 1937 perustettu perinteinen ruokaravintola Helsingin Taka-Töölössä Messeniuksenkadulla, jossa se on toiminut perustamisestaan saakka.

Messenius oli Suomen ensimmäinen ravintola, joka alkoi tarjota lankkupihviä. Toinen tunnettu Messeniuksen ruokalaji on vorschmack. Messenius on muun muassa kirjailijoiden suosima paikka.

Eräs merkittävimpiä Messeniuksen kävijöitä oli Salman Rushdie. Käydessään Suomessa suojelupoliisin tiukan vartioinnin alaisena Rushdie sai päähänpiston, että haluaisi käydä täysin ennaltasuunnittelemattomalla kapakkakäynnillä. Suojelupoliisin väki oli aluksi kovin huolestunut, mutta kääntäjä Arto Häilä ehdotti Messeniusta. Tapauksen kunniaksi ravintolapöydän yllä on pronssilaatta, johon on kirjattu Salmanin juoneen siellä ensimmäisen tuoppinsa tiloissa, jota turvamiehet eivät olleet ennakolta "varmistaneet".

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto
 Cityn arvostelu Messeniuksesta 
 Helsingin Sanomien Nyt-verkkoliitteen nam & yäk Messeniuksesta 

Messenius
Taka-Töölö
Batavian tasavalta

Batavian tasavalta (hollanniksi Bataafse Republiek) oli vuosina 1795–1806 Yhdistyneistä provinsseista (käsitti nykyiset Alankomaat ja Belgian) ranskalaisvalloituksen jälkeen Ranskan mallin mukaan luotu tasavalta. Se oli käytännössä Ranskan vasallivaltio. Batavian tasavalta julistettiin perustetuksi 19. tammikuuta 1795, päivä sen jälkeen kun maaherra (stadhouder) Vilhelm V Oranialainen pakeni Englantiin. Uusi tasavalta sai nimensä bataaveilta, germaaniheimolta joka oli elänyt Alankomaissa roomalaisaikoina ja joita pidettiin hollantilaisten esi-isinä.

Päinvastoin kuin Ranskassa, vallankumous tapahtui verrattain rauhallisesti. Maa oli ollut tasavalta kaksi vuosisataa ja aatelistoa oli niukasti, eikä giljotiinia tarvittu. Vanhan tasavalta oli ollut vanhahtava ja päätöksenteko hidasta ja joskus mahdotonta provinssien estettyä uudistukset. Batavian tasavalta muutti hallinnon keskitetymmäksi ja tehokkaammaksi. Monet sen uudistuksista jäivät voimaan.

Ainoina merkkeinä epävakaudesta olivat vallankaappaukset. Ensimmäinen tapahtui 1798, kun vallankumoukselliset komentaja kyllästyivät demokraattisten uudistusten hitauteen kansalliskokouksen sisäisten riitojen vuoksi. Toinen kaappaus tapahtui 1801, kun ranskalainen komentaja, Napoleonin tukemana, järjesti konservatiivisen kaappauksen, joka peruutti vuoden 1798 kaappauksen tulokset.

Edelleen vastakohtana Ranskan vallankumoukselle uusi tasavalta ei ajautunut terroriin tai diktatuuriin. Napoleon asetti 1805 Rutger Jan Schimmelpenninckin tasavallan presidentiksi (raadspensionaris). Vuonna 1806 hän kuitenkin pakotti Schimmelpenninckin eroamaan ja asetti veljensä Louis Bonaparten uuden Hollannin kuningaskunnan kuninkaaksi.

Alankomaiden historia
Belgian historia
Ranskan vasallit
Seisova aalto

Seisova aalto on fysiikan aalto-opissa ilmiö, jossa heijastuvat aallot vahvistavat toisiaan eli interferoivat. Seisovassa aaltoliikkeessä on ns. solmuja ja kupuja. Solmut ovat kohtia, joissa aallon amplitudi on koko ajan nolla; kuvut sijaitsevat solmujen puolivälissä.

Akustiikka

Akustiikassa seisovia aaltoja kutsutaan myös huonemoodeiksi. Ilmiö syntyy kun huoneen mitta on puolet ääniaallon pituudesta tai sen monikerta. Aalto vahvistaa itseään kimmotessaan seinästä ja jää soimaan. Huonemoodit ovat hyvin paikallisia: Niiden olemassaolon voi todeta soittamalla pistetaajuuksia stereoista ja kävelemällä huoneessa, joissain kohtaa ääni vaimentuu ja toisessa korostuu. Ero voimakkuudessa voi olla merkittävä jo metrin murto-osien siirtymisellä.

Moodit ovat varsinkin lähes kuutionmallisten betoniseinäisten huoneiden ongelma äänentoistossa, sillä mitä lähempänä huoneen mitat ovat toisiaan, sitä epätasaisemmin moodien aiheuttamat piikit taajuusvasteessa sijoittuvat. Kevytseinäisissä huoneissa matalat taajuudet  
kulkevat helposti rakenteiden läpi, eivätkä siksi jää voimakkaasti soimaan. Paikallisuutensa vuoksi huonemoodien vaikutusta äänentoistoon voi vähentää äänilähteiden sekä kuuntelupaikan sijoituksella: Nyrkkisääntönä seinien, ja erityisesti nurkkien, lähistöllä moodit ovat voimakkaimmillaan kun taas huoneen keskellä on vaimentumia.

Elektroniikka ja radiotekniikka

Elektroniikassa seisova aalto syntyy helposti siirtolinjassa, kun signaalin aallot johtimen impedanssisovittamattomista päistä heijastuessaan menevät samaan vaiheeseen. Vähän alle valonnopeuden oleva signaali muodostaa korkeilla radiotaajuuksilla ja tiedonsiirrossa helposti tällaisen tilanteen jo metrien etäisyyksillä ja allekin. 

Jos syöttöjohtoa, tavallisesti koaksiaalikaapelia, ei ole päätetty sen ominaisimpedanssia vastaavaan puhtaaseen resistanssiin, syntyy seisova aalto. Syöttöjohtoon lähetetty teho ei siirry kohteeseensa vaan osa siitä heijastuu takaisin lähtöpistettä kohti. Näin syöttöjohtoon syntyy paikallaan olevia virta- ja jännitevaihteluita. Seisovan aallon suhde on Umax / U min, myös SAS, V.S.W.R ja SWR nimityksiä käytetään.

Radiotekniikassa seisova aalto syntyy helposti johtimessa tai heijastavien seinämien välille, kun aaltoja mahtuu välille jokin tasamäärä. Ilmiötä käytetään hyväksikin resonoivissa ontelorakenteissa.

Lähteet

Katso myös
seiche

Aaltoliike
Elektroniikka
Radiotekniikka
Kolgujev

Kolgujev () on saari Kaninin niemimaan koillispuolella Barentsinmeressä Koillis-Euroopan rannikolla. Se kuuluu Nenetsian autonomiseen piirikuntaan, joka on samalla osa Venäjän Arkangelin aluetta. Jokseenkin pyöreän saaren läpimitta on noin 80 km ja pinta-ala on noin 5 200 km²  (toisen lähteen mukaan 4968 km²). Saari sijaitsee runsaan 70 kilometrin etäisyydellä mantereesta.

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Kolgujevin maalaiskunnassa asui yhteensä 424 asukasta. Saaren väestö koostuu yhtäältä poronhoitoa harjoittavista nenetseistä (alkuperäisväestöä) ja toisaalta petrokemian tuotannon parissa toimivasta väestöstä, joista suuri osa tulee muualta. Ainoa asutuskeskus on saaren etelärannalla sijaitseva Bugrinon taajama, johon avattiin lentokenttä pienkoneille vuonna 2002.

Lukoilin tytäryhtiö Arcticneft poraa saarelta öljyä. Saaren koillisrannan läheisyydessä on pieni Kolgujevin öljyterminaali, jota kautta seudulta porattua öljyä viedään esimerkiksi Murmanskin satamaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Kolgujevin maalaiskunta Zapoljarnyin piirin sivulla   (zrnao.ru)
Kolgujevin maalaiskunnan sivut  (kolgadm.ru)
Entsiklopeditšesju slovar F. A. Brokgauza i I.A. Efrona: Kolgujev ili Kalgujev ostrov  (dic.academic.ru)

Venäjän saaret
Nenetsia
Barentsinmeri
Ian Curtis

Ian Kevin Curtis (15. heinäkuuta 1956 Manchester – 18. toukokuuta 1980 Macclesfield) oli brittiläinen laulaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan parhaiten urastaan yhtyeessä Joy Division, jota hän oli perustamassa vuonna 1977 Manchesterissä. Curtisin kenties suurimpia vaikutteita olivat muusikot Jim Morrison (The Doors), David Bowie ja Iggy Pop sekä kirjailijat William Burroughs, J. G. Ballard ja Joseph Conrad. Hän teki itsemurhan vuonna 1980. Kuoleman jälkeen Curtisista on tullut lähes myyttinen hahmo rockpiireissä.

Ura 

Vuonna 1976 Ian Curtis liittyi tuolloin vielä Warsaw-nimellä liikkuneeseen yhtyeeseen laulajaksi. Ensimmäinen yhtyeen julkaisu oli EP An Ideal For Living. Uusi nimi Joy Division oli englanninkielinen käännös toisen maailmansodan aikaisten saksalaisten kenttäbordellien kutsumanimestä. Julkaisun myötä Joy Division sai myös ensimmäisen televisioesiintymisensä Tony Wilsonin (josta tuli myöhemmin erityisesti Curtisin ystävä) luotsaamalla kanavalla. Tästä alkoi suosion raju nousu, joka huipentui ensimmäiseen kokopitkään albumiin Unknown Pleasures, joka myös jäi ainoaksi Curtisin eläessä julkaistuksi albumiksi. Ainoastaan singlenä julkaistu ”Love Will Tear Us Apart” nousi suureksi hitiksi.

Yhtyettä alkoi kuitenkin pian vaivata Ian Curtisin pahentuva epilepsia, joka sai hänet muun muassa menettämään tajuntansa kesken konsertin. Curtis myös masentui pahasti, ja hänen yksityiselämäänsä varjostivat kolmiodraama ja isyyden tuoma vastuu, jota hän ei katsonut pystyvänsä täyttämään kiertue-elämän puitteissa. Curtis purki synkkiä ajatuksiaan laulujen sanoituksiin, joista kuuluisin on ”Love Will Tear Us Apart”.

Kuolema 

Curtis kärsi epilepsiasta ja masennuksesta, ja hän teki itsemurhan keväällä 1980 juuri ennen Joy Divisonin Yhdysvaltojen konserttikiertuetta. Kuoleman jälkeen julkaistu yhtyeen toinen albumi, Closer, oli jopa ensimmäistä levyä synkempi ja apaattisempi, mutta myös kriitikoiden ylistämä teos.

Curtisin hirttäytymisen jälkeen muut Joy Divisionin jäsenet – Peter Hook, Bernard Sumner ja Stephen Morris – perustivat uuden yhtyeen, New Orderin. Yhtyeeseen otettiin neljänneksi jäseneksi Gillian Gilbert.

Curtisin hautakivessä lukee yhden Joy Division -kappaleen nimi ”Love Will Tear Us Apart”. Heinäkuun 2008 alussa Macclesfieldin hautausmaalla ollut hautakivi varastettiin. Ianin vaimo Deborah Curtis on kirjoittanut miehensä elämästä kirjan Touching from a Distance. Sen pohjalta valmistui vuonna 2007 Anton Corbijnin ohjaama elokuva Control, jossa häntä näyttelee Sam Riley.

Katso myös 
 24 Hour Party People

Kirjallisuutta

Lähteet

Aiheesta muualla 

Brittiläiset laulaja-lauluntekijät
Brittiläiset lauluntekijät
Englantilaiset laulajat
Itsemurhan tehneet
Vuonna 1956 syntyneet
Vuonna 1980 kuolleet
Peto

Peto tarkoittaa seuraavia asioita:

 petoeläin, petoeläimiin eli Carnivora-lahkoon kuuluva nisäkäs
 saalistaja, ekologiassa käytetty termi muita eliöitä ravinnokseen käyttävästä eliöstä
 ”Peto” eli Antikristus, Ilmestyskirjassa esiintyvä, Saatanan lähettämä Jeesuksen vastustaja
 Peto, Marvel-yhtiön sarjakuvahahmo
 Peto (engl. The Species), elokuva vuodelta 1995
 Peto, palo- ja pelastustoimen vanha analoginen VHF-radioverkko
 PeTo, sanomalehti Kalevan viikkoliite
 Peräseinäjoen Toive (PeTo), seinäjokelainen urheiluseura
 Peto, sukunimenä:
 Kyle Peto (s. 1982), kanadalainen jääkiekkoilija
 Richard Peto (s. 1943), brittiläinen tilastotieteilijä, epidemologi, professori ja tieteen akateemikko
Machinae Supremacy

Machinae Supremacy on vuonna 2000 perustettu luulajalainen yhtye, jonka musiikkityyli on melodisen metallimusiikin ja videopelimusiikin yhdistelmä. Tyyliä on kuvailtu myös ”SID-metalliksi”, sillä yhtye käyttää SidStation-syntetisaattoria, jossa on Commodore 64:n kuuluisa SID-äänipiiri.

Historia 
Ennen virallista levytyssopimusta Machinae Supremacy julkaisi kappaleitaan verkkosivustollaan vapaasti ladattavina, ja saavutti suurta suosiota etenkin peliyhteisössä. Yhtyeen esikoisalbumi Deus Ex Machinae julkaistiin 1. toukokuuta 2004 englantilaisen Music by Design Recordsin kautta. Samana vuonna julkaistiin yhtyeen tekemä 28 kappaletta sisältänyt soundtrack Jets’n’Guns-peliin. Yhtyeen kappaleita oli mukana myös In the Groove -pelissä ja sen jatko-osassa.

Machinae Supremacyn toinen albumi, Redeemer oli alun perin tarkoitus julkaista elo–syyskuussa 2005, mutta julkaisu viivästyi, sillä Music by Design joutui lopettamaan toimintansa. Useat levy-yhtiöt kiinnostuivat albumista, mutta tarjotut sopimukset eivät tyydyttäneet yhtyettä, joten se päätyi julkaisemaan albumin omakustanteena (niin sanottu Underground Edition) oman verkkokauppansa kautta 18. maaliskuuta 2006. Toukokuussa 2006 suomalainen Spinefarm Records otti yhteyttä Machinae Supremacyyn, ja yhtiön edustajien nähtyä yhtyeen live-esiintymisen Tukholmassa osapuolet tekivät neljä albumia kattavan levytyssopimuksen. Spinefarm julkaisi Redeemerin 8. marraskuuta 2006.

Heinäkuussa 2007 Machinae Supremacy esiintyi Tukholmassa Kungliga Filharmonikerna -orkesterin kanssa Play!-videopelisinfoniassa. Esiintyminen oli menestys, ja yhtye pyydettiin vierailemaan saman vuoden lokakuussa Oslossa järjestettyyn konserttiin, jossa se esiintyi Kringkastingsorkestretin kanssa.

Machinae Supremacyn kolmas studioalbumi Overworld ilmestyi 12. helmikuuta 2008.

Elokuun 2. päivänä vuonna 2009 Machinae Supremacyn jäsenet ilmoittivat kotisivuillaan rumpali Tomas "Tom" Nilsénin jättävän bändin henkilökohtaisiin syihin vedoten. Lopulta samana vuonna, 27. lokakuuta, yhtyeen sivulla julkaistiin tieto uudesta rumpalista, Niklas Karvosesta. 

Yhtye julkaisi uuden levynsä A View from the End of the World 3. marraskuuta 2010. Suomen virallisella listalla se oli sijalla 12 viikolla 45.

Basisti Johan Hedlundin lähdöstä yhtye kertoi kotisivuillaan heinäkuussa 2011.

Machinae Supremacy on esiintynyt Suomessa useita kertoja, viimeksi 25.5.2017 Tampereen Tulliklubilla.

Jäsenet 
 Andreas ”Gordon” Gerdin – basso (2011–), rytmikitara (2006–2011), kosketinsoittimet (2000–2006)
 Jonas ”Gibli” Rörling – soolokitara (2000–)
 Niklas Karvonen – rummut (2009–)
 Robert ”Gaz” Stjärnström – laulu (2000–), rytmikitara (2000–2006)
Tomi Luoma – rytmikitara (2013–)

Entiset jäsenet 
 Johan ”Dezo” Hedlund – basso (2007–2011)
 Tomas ”Tom” Nilsén – rummut (2002–2009)
 Kahl Hellmer – basso (2000–2005)
 Johan ”Poe” Palovaara – basso (2005–2007)
 ”Tobbe” – rummut (2000–2002)

Diskografia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Machinae Supremacyn virallinen sivusto 
 Machinae Supremacyn esittely Spinefarm Recordsin sivustolla  
 
 

Ruotsalaiset metalliyhtyeet
Ruotsalaiset power metal -yhtyeet
Industrial metal -yhtyeet
AltaVista

AltaVista oli hakukonepalvelu, jonka Digital Equipment Corporation (Digital) perusti vuonna 1995 esittelemään tietokonetekniikkaansa ja niiden kykyä hakea suurista tietokannoista. Myöhemmin AltaVista irrotettiin emoyhtiöstään. Digitalin jälkeen AltaVista kuului Compaqille, CMGI:lle ja Overturelle, jonka kautta se päätyi Yahoolle.

AltaVistan hakukone julkistettiin vuonna 1995 ja siitä tuli nopeasti internetin suosituin. AltaVista indeksoi kymmenen kertaa enemmän verkkosivuja kuin kilpailijat ja se tarjosi enemmän mahdollisuuksia hallita hakutuloksia. Aluksi Digital näki palvelun vain tekniikkademona, mutta se kasvoi nopeasti ja vuoden aikana se kasvoi  19 miljoonaan kävijään päivässä ja edelleen 80 miljoonaan kävijään. 

AltaVista oli ensimmäinen monikielinen hakukone. 1990-luvun loppua kohti tultaessa yhdeksi ongelmaksi nousi osumien tarkkuus. Usein kävi niin, että yleistä hakusanaa käytettäessä ensimmäiset osumat olivat aikuisviihdesivuilla, joiden ylläpitäjät olivat keksineet, että lisäämällä suuren määrän erilaisia yleisiä sanoja sivujen loppuun oli mahdollista vaikuttaa helposti sivuston sijoitukseen ja näkyvyyteen AltaVistan haussa. Vuosituhannen vaihteessa AltaVista menetti asemansa Googlelle, jonka käyttöliittymä oli kevyempi ja hakualgoritmi tehokkaampi. Vuonna 2004 AltaVista myytiin Yahoolle.

Compaqin aikana AltaVistasta muokattiin kilpailevan Yahoon kaltainen web-portaali, jollin yksinkertainen lomake korvattiin sekavammalla sivulla. Samoihin aikoihin Google aloitti kilpailevan palvelun.

AltaVistalla oli hakurobotti nimeltä Scooter, jonka kehitti Louis Monier. Scooter keräsi noin 10 miljoonaa sivua vuonna 1995 AltaVistan indeksiin. Paul Flahertyn sanotaan keksineen idean AltaVistalle ja Michael Burrows kirjoitti indeksointitoiminnon.

Altavistalla oli myös Babel Fish -konekäännöspalvelu, joka käänsi tekstejä tai verkkosivustoja useille kielille.

AltaVista määriteltiin yhdeksi Yahoon kahdesta lakkautettavasta palvelusta. Se suljettiin 8. heinäkuuta 2013.

Lähteet

Digital Equipment Corporation
Ohjelmistoyhtiöt
Hakukoneet
Rajiv Gandhi

Rajiv Ratna Gandhi ( , 20. elokuuta 1944 Bombay, Bombayn presidenttikunta, Britannian Intia – 21. toukokuuta 1991 Sriperumbudur, Tamil Nadu, Intia) oli Indira ja Feroze Gandhin ensimmäinen poika, josta tuli Intian pääministeri äitinsä kuoleman jälkeen 31. lokakuuta 1984. Gandhi toimi virassa 2. joulukuuta 1989 asti.

Gandhi opiskeli Imperial Collegessa ja Cambridgen yliopistossa tekniikkaa. Hän suoritti lentolupakirjan intiassa tarkoituksensa oli luoda työuransa lentäjänä, mutta hän lähti politiikkaan pikkuveljensä Sanjay Gandhin kuoltua lento-onnettomuudessa vuonna 1980. Hänet valittiin parlamentin alahuoneeseen eli Lok Sabhaan vuonna 1981. Rajiv Gandhi oli naimisissa Englannissa tapaamansa italialaisen Sonia Mainon kanssa.

Gandhia pidettiin yleisesti äitinsä seuraajana. Kun sikhiturvamiehet murhasivat Indira Gandhin, Kongressipuolueen johto valitsi nopeasti Rajivin hänen seuraajakseen. Murhan jälkeen sikhien vastaisessa vainossa surmattiin 5 000 ihmistä, jonka hiljaisesta hyväksymisestä monia Kongressipuolueen poliitikkoja syytettiin. Rajiv Gandhi kommentoi väkivaltaa: "Kun suuri puu kaatuu, maa tärisee." Seuranneissa uusissa vaaleissa Kongressipuolue sai historian suurimman voiton sympatiasyistä.

Gandhin politiikka oli huomattavasti äitiään vähemmän sosialistista. Hän avasi kahdenväliset välit Yhdysvaltoihin, joka oli suhtautunut Intiaan ja sen läheiseen suhteeseen Neuvostoliiton kanssa epäilevästi. Valtion tukea etenkin tieteeseen, teknologiaan ja niihin liittyviin teollisuudenhaaroihin lisättiin. Vastaavasti laskettiin tietokoneiden, ilmailun ja viestinnän tuontitulleja. Vuonna 1986 hallitus ilmoitti suuresta koulutuspolitiikan uudistuksesta.

Punjabin alueella aloittiin laaja militanttien vastainen operaatio ja alue asetettiin sotatilaan. Hänen hallituksensa yritti neuvotella Sri Lankan hallituksen ja Tamilitiikerien (LTTE) välejä ja vuoden 1987 rauhansopimuksen jälkeen alueella saapui intialaisia rauhanturvaajia. Epäluottamus johti kuitenkin taisteluihin, jossa kuoli yli 1 000 intialaista sotilasta ja Gandhi joutui vetämään loput pois.

Ennen vuoden 1989 vaaleja Rajiv Gandhia ja hänen lähipiiriään syytettiin sekaantumisesta Bofors-skandaaliin ja korruptioon ja puolue hävisi vaalit marraskuussa 1989. 

Itsemurhapommittaja Thenmuli Rajaratnam (alias Dhanu) tappoi Gandhin tämän vaalikampanjamatkalla Sriperumbudurissa, Tamil Nadussa. Iskusta syytetään tamilien LTTE-järjestöä. Hänen turvamiehiään oli merkittävästi vähennetty pääministerikauden jälkeen.

Rajiv Gandhin kuoleman jälkeen Kongressipuolue palasi valtaan vuoden 1991 vaaleissa. Vuonna 1998 Intian oikeuslaitos tuomitsi 26 tamilisissiä salaliitosta Gandhin murhassa. Syytteet Gandhia vastaan Bofors-jutussa hylättiin 2004.

Vuonna 1998 Rajiv Gandhin leskestä Sonia Gandhista tuli Kongressipuolueen puheenjohtaja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Intian pääministerit
Intian kongressipuolueen poliitikot
Lok Sabhan jäsenet
Intialaiset henkirikosten uhrit
Vuonna 1944 syntyneet
Vuonna 1991 kuolleet
Albert II (Monaco)

Ruhtinas Albert II (Albert Alexandre Louis Pierre Grimaldi; s. 14. maaliskuuta 1958 Monaco) on Monacon  ruhtinas (Prince de Monaco) 6. huhtikuuta 2005 alkaen. Hän on edellisen ruhtinaan Rainier III:n ja hänen vaimonsa Grace Kellyn toinen lapsi ja ainoa poika. Hänestä tuli ruhtinas isänsä kuoltua. Hän kihlautui eteläafrikkalaisen uimarin Charlene Wittstockin kanssa kesäkuussa 2010. Heidät vihittiin siviiliseremoniassa 1. heinäkuuta. Kirkollinen hääseremonia oli lauantaina 2. heinäkuuta 2011. 

Albert II on osallistunut rattikelkkailuun vuosien 1988, 1992, 1994, 1998 ja 2002 talviolympialaisissa ja on kansainvälisen olympiakomitean jäsen. Huhtikuussa 2006 hän vieraili retkikunnan kanssa pohjoisnavalla ja vuonna 2009 etelänavalla.

Albertilla on poika Alexandre (s. 2003) togolaisen lentoemännän Nicole Costen kanssa ja tytär Jazmin Grace (s. 1992) amerikkalaisen tarjoilija Tamara Rotolon kanssa. Kumpikaan lapsista ei ole oikeutettu kruununperimykseen.

Ruhtinasparille syntyi 10. joulukuuta 2014 kaksoset, tyttö ja poika. Ensin syntynyt tyttövauva sai nimekseen Gabriella Thérèse Marie ja hänen arvonimekseen tulee Carladèsin herttuatar. Pari minuuttia myöhemmin syntynyt poikavauva on nimeltään Jacques Honoré Rainier, hänen arvonimekseen tulee Baux'n markiisi ja hän on Monacon kruununperillinen.

Lähteet 

Monacon ruhtinaat
Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Monacolaiset rattikelkkailijat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Soni

Soni (myös sooni <  <  ’ääni’) on ihmisen subjektiivisen äänekkyyshavainnon (äänekkyyden, kuuluvuuden) mittayksikkö psykoakustiikassa. Yhdellä sonilla tarkoitetaan 1 000 hertsin siniaallon äänekkyyttä, kun äänenpainetaso on 40 desibeliä (40 fonia). Soniasteikko on tasavälinen äänekkyysmitta-asteikko. Sonimäärän kaksikertaistuminen tarkoittaa äänekkyyden kaksinkertaistumista. 10 fonia kovempi siniaalto tarkoittaa kaksinkertaista sonimäärää. Soniasteikko ei ole aivan lineaarinen alle yhden sonin (alle 40 fonin) voimakkuuksilla. Yksikön kehitti psykologi Stanley Smith Stevens.



Oikeinkirjoitus
Tekniikan alan lähteissä käytetään yleensä kirjoitusasua soni. Kielenhuoltajat ovat suosittaneet muotoa sooni ja pitäneet muotoa soni hylättävänä tai vältettävänä.

Katso myös 
 Foni
 Vakioäänekkyyskäyrästö

Lähteet

Kirjallisuus
 
 
 
 
 Karjalainen, Matti: Hieman akustiikkaa.  Suomenkielinen opetusmoniste. Espoo: TKK, Akustiikan ja äänenkäsittelytekniikan laboratorio, 2000.
 Pulkki, Ville & Karjalainen, Matti: Lyhyt johdatus kommunikaatioakustiikkaan. Suomenkielinen opetusmoniste. Espoo: TKK, Akustiikan ja äänenkäsittelytekniikan laboratorio, 2015.

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
 
 

Akustiikka
Suureet
Polypropeeni

Polypropeeni (lyhenne PP) on termoplastinen polymeeri, jota valmistetaan propeenista eli propyleenistä (C3H6). Polypropeenia käytetään useissa tarkoituksissa, kuten kalvoissa, kuiduissa, köysissä  ja levyissä. Polypropeeni on erittäin vastustuskykyinen liuottimille, emäksille ja hapoille. Se on kiteinen muovi ja sivutuote öljyn valmistuksessa. Polypropeenin kiteisyysaste on normaalisti 40−60 %, lämpökäsittelyllä jopa 70 %

Polypropeenin sulamispiste on 160 °C. Tästä muovista tehdyt astiat eivät sula astianpesukoneessa, eivätkä teollisessa täytössä. 

Polypropeenin keksi Giulio Natta 1950-luvun alkupuolella. 

Polypropeeni on melko turvallinen polymeeri. Sitä käytetäänkin monissa elintarvikepakkauksissa. 

Polypropeeni voidaan sulattaa ja käyttää uudelleen tai polttaa energiajakeena. Valmistustapana on pääasiassa ruiskuvalu sekä ekstruusio eli suulakepuristus.

Polypropeenista valmistetaan muun muassa muovituoleja, kuten 1970-luvulla suosittuja putkijalkaisia ja pinottavia, Suomessa usein oranssinvärisiä tuoleja sekä 1980-luvulta alkaen ympäri maailmaa levinneitä halpoja ja säänkestäviä, yhtenä kappaleena valettavia monoblock-tuoleja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Muovit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Käpyrauhanen

Käpyrauhanen eli käpylisäke () on väliaivojen yläosassa, kolmannen aivokammion takaseinämässä sijaitseva pieni, noin 0,1–0,2 g painava rauhanen, joka erittää vereen muun muassa melatoniinia, joka puolestaan toimii ruumiin 'sisäisenä kellona' määrittäen vuorokausirytmin. Valo vaikuttaa silmien ja hermoston kautta käpyrauhaseen ja estää melatoniinin eritystä. Melatoniinihormonin määrä on suurimmillaan yöllä ja pienimmillään päivällä. Käpyrauhasen muu hormonaalinen toiminta ihmisen fysiologiassa ei ole täysin selvillä.

Käpyrauhanen on aivojen ainoa osa, joka on täysikasvuisilla ihmisillä useimmiten normaalisti kalkkiutunut ja siten se erottuu tavallisessa röntgenkuvassa selvästi aivojen muista osista. Liiallinen kalkkiutuminen saattaa kuitenkin viitata esimerkiksi pinealoomaan eli kasvaimeen käpyrauhasessa.

Käpyrauhasen sijainti syvällä aivoissa on perinteisesti herättänyt paljon filosofista kiinnostusta, jonka kautta siihen on liitetty erilaisia metafyysisiä ja myyttisiä teorioita. Joidenkin uskomusten mukaan käpyrauhanen on surkastunut ”kolmas silmä”, joka liittyy paranormaaleihin psyykkisiin kykyihin kuten telepatiaan. Näiden uskomusten perusteena on käpyrauhasen synty alkion kehityksen aikana. Tällöin käpyrauhasessa tapahtuvan kuroutumisen on katsottu muistuttavan silmän syntyä. Vaikka ihmisen käpyrauhasesta tiedetään vähän, ovat eläinkokeet osoittaneet että esimerkiksi rottien aivojen käpyrauhasessa esiintyy luontaisesti N,N-dimetyylitryptamiinia. DMT:näkin tunnettu molekyyliyhdiste on vuosituhansia tunnettu hallusinogeeni, joka on esimerkiksi ayahuasca-juoman keskeisin ainesosa.

René Descartes kuvasi käpyrauhasta ”sielun istuimeksi” uskoen, että juuri se toimisi ainoana yhdyssiteenä ihmisen ruumiin ja sielun välillä.  Tämä käsitys perustui siihen, että käpyrauhanen oli hänen käsityksensä mukaan ainoa aivojen osa, jota ei ollut samankaltaisena sekä oikealla että vasemmalla puolella. Käpyrauhaseen liittyy myös joogassa otsachakra.

Rick Strassman on esittänyt käpyrauhasen erittävän dimetyylitryptamiinia eli DMT:tä, joka on vahva hallusinogeeni. Sisäsyntyistä DMT:tä on tutkittu 1960-luvulta asti. Keho pystyy tuottamaan kemikaalia monissa eri elimissä, Strassman vain olettaa käpyrauhasen olevan tärkeä DMT:n tuottaja muun muassa sijaintinsa takia. On muitakin nykytutkijoita, jotka ovat kiinnostuneita vähän selvitetystä aiheesta. Sisäsyntyisenä DMT:n on arveltu vaikuttavan osallisena muun muassa unien näkemisessä sekä kuolemanrajakokemuksissa. Teoria ei ole kuitenkaan toistaiseksi saanut tieteellistä vahvistusta. Strassmanin johtama tutkimussäätiö kehittää kuitenkin parhaillaan parempia metodeja sisäsyntyisen DMT:n mittaukselle kehosta ja aikoo soveltaa niitä koehenkilöihin erilaisissa luonnollisissa muuntuneissa tietoisuudentiloissa. Vuonna 2013 tutkimusryhmä, jonka jäsen Strassman on, ilmoitti löytäneensä mikrodialyysin avulla rotan käpyrauhasesta DMT:tä

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
Solunetti: Käpylisäke

Aivot
Umpieritysrauhaset
Seulonnan keskeiset artikkelit
Death from Above 1979

Death from Above 1979 on Torontosta kotoisin oleva vuosina 2002–2006 toiminut kanadalainen vaihtoehtorock-yhtye.

Yhtye koostui laulaja/rumpalista Sebastien Graingerista ja basistista Jesse F. Keelerista, joka myös soitti satunnaisesti koskettimia studiokappaleilla. Yhtyeen erikoisuutena pidettiin heidän haluttomuuttaan palkata kitaristia. He soittivat rajua ja punkahtavaa noise-rockia pelkällä rumpali-basisti-kokoonpanolla. 

Yhtye perustettiin 2002 alkuperäiseltä nimeltään pelkästään Death from Above, mutta kaksikko pakotettiin vaihtamaan nimensä, kun samanniminen newyorkilainen levy-yhtiö uhkasi yhtyettä oikeustoimilla. 2004 yhtye vaihtoi nimeksi Death from Above 1979. Yhtye oli kerennyt jo julkaista aikaisemmalla nimellään EP:t Heads Up! (2002) ja Romantic Rights (2004).

Yhtye julkaisi studioalbumin You're a Woman, I'm a Machine (2004). Albumilta julkaistiin singlet Romantic Rights, Blood On Our Hands ja Black History Month, jotka herättivät indie fanien mielenkiinnon. Albumista julkaistiin myöhemmin myös erikoisversio, joka sisältää perusalbumin lisäksi bonus-CD:n. Yhtye pääsi soittamaan mm. Late Night with Conan O'Brien talk show-ohjelmassa kappaleen "Romantic Rights", jossa Max Wineberg soitti kappaleen loppupuolella rumpuja. Yhtye päätti lopettaa 2006 sillä Jesse F. Keeler halusi työstää omaa MSTRKRFT yhtyettä, joka soittaa konemusiikkia. Myöhemmin myös Sebastien Grainger on tehnyt musiikkia omien yhtyeidensä kanssa.

Yhtye palasi taas yhteen vuonna 2011 1 . Yhtye ilmoitti keikka-aikataulunsa, joka käsittää hieman yli 20 live-esiintymistä, joista suurin osa on Yhdysvalloissa, Englannissa ja Kanadassa. Moni esiintymisistä on festivaaleilla.

Jäsenet

 Jesse F. Keeler - bassokitara, koskettimet
 Sebastien Grainger - laulu, rummut

Diskografia

Studioalbumit

Remix-albumit

EP:t

Singlet

Romantic Rights (2004)
"Romantic Rights"
"Do It 93! (Live in Rio)"

Blood On Our Hands (2005)
Blood On Our Hands
Blood On Our Hands (Justice Remix)

Black History Month (2005)
Black History Month
Luno (Bloc Party cover)

Musiikkivideot 
 "Romantic Rights"
 "Blood on Our Hands"
 "Black History Month"
 "Pull Out"
 "Sexy Results" (MSTRKRFT Edition)

Aiheesta muualla 

 Viralliset kotisivut

Kanadalaiset indie rock -yhtyeet
Kanadalaiset punkyhtyeet