joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sergei In-Fa-Lin

Sergei "Sigge" Vladmirovitš In-Fa-Lin (s. 3. kesäkuuta 1966, Nižni Tagil, Sverdlovskin alue) on venäläinen jääpallon pelaaja, pelipaikaltaan keskikenttämies, sekä valmentaja. Hän on pelannut viime vuodet Ruotsissa Vetlanda BK:n joukkueessa. Valmentajana hän työsennellyt Ruotsissa ja Venäjällä sekä Latvian ja Kazakstanin maajoukkueiden MM-kisojen päävalmentajana.

In-Fa-Lin aloitti uransa kaudella 1983/1984 Uralski Trubnikissa, mistä hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi SKA Sverdlovskiin ja pelasi joukkueessa aina vuoteen 1993 saakka. Sverdlovskissa, joka nykyään tunnetaan nimellä Jekaterinburg, hän voitti vuonna 1990 Neuvostoliiton mestaruuspronssia ja 1992 IVYn mestaruushopeaa. 

Kaudella 1993 Sergei In-Fa-Lin siirtyi Ruotsiin. Hänen ensimmäinen ruotsalaisseuransa oli Nässjö IF ja heti seuraavana kautena IFK Motala, missä vietti kahden kauden ajan. Hän pelasi MM-hopeaa saavuttaneessa Venäjän jääpallomaajoukkueessa Ruotsin MM-turnauksessa. Hän pelasi Neuvostoliiton ja Venäjän maajoukkueissa yhteensä 17 ottelua. Kauden 1998/1999 hän pelasi Stångebrossa ja kauden 2000 Edsbyns IF:ssä, minkä jälkeen siirtyi seuraansa pääsarjajoukkue Vetlanda BK:hon, jossa hän pelaamisen lisäksi aloitti kaudella 2004 pelaavana apuvalmentajana.  Tämä rooli säilyi vielä hänen siirryttyään IF Stjärnanin riveihin syksyllä 2010.

Sergei In-Fa-Lin pelaajauraa kesti 44-vuotiaaksi asti aina kevääseen 2010, jonka jälkeen hän siirtyi valmennustehtäviin. Hän toimi sen jälkeen Vetlanda BK:n organsiaatiossa ja Sandviken AIK:ssa sekä Ruotsin nuorten maajoukkueissa valmentajana. Lisäksi hän toimi ensin vuosien 2014, 2015, 2016 ja 2017 MM-kisoissa Latvian maajoukkueen päävalmentaja sekä sen jälkeen vuosien 2018 ja 2019 MM-kisoissa Kazakstanin maajoukkueen päävalmentajana. Vuonna 2019 hänestä tuli Elitserieniin nousseen Åby/Tjureda IF:n päävalmentaja.

Sergei In-Fa-Linin isoisä oli Koreasta Venäjälle muuttanut siirtolainen. Sergein poika Denis In-Fa-Lin on myös huipputason jääpalloilija, joka on pelannut Kazakstanin maajoukkueessa.

Saavutukset
Seurajoukkueissa
 Neuvostoliiton mestaruuspronssia vuonna 1990 SKA-Sverdlovskin riveissä,
 IVY:n mestaruushopeaa 1992 SKA-Sverdlovskin riveissä,

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Profiili Bandysidan.nu-sivustolla

Venäläiset jääpalloilijat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
HK Jenisei Krasnojarsk

Jenisei () on venäläinen jääpalloseura Krasnojarskista. Se pelaa Venäjän jääpallon superliigassa. Jenisei oli yksi Neuvostoliiton menestyneimpiä jääpalloseuroja. 1980-luku oli Jenisein kulta-aikaa, se voitti vuosina 1980-1991 Neuvostoliiton mestaruuden 11 kertaa, vuonna 1990 se oli hopealla. Maailmancupin seura voitti 1980-luvulla kahdesti. Neuvostoliiton hajottua menestystä ei tullut enää entiseen tahtiin. 1990-luvun lopulla seura kuitenkin palasi maan huipulle.

Saavutukset
Saavutuksia Neuvostoliiton mestaruussarjassa:
 11 kultaa 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1991
  1 hopea 1990
  1 pronssi 1978
Saavutuksia Venäjän mestaruussarjassa:
 5 kultaa 2001, 2014, 2015, 2016, 2021
 3 hopeaa 1999, 2000, 2003
 4 pronssia 2010, 2012, 2013, 2020
4 Jääpallon maailmancupin voittoa: 1982, 1984, 2011, 2015

Lähteet

Aiheesta muualla
 http://www.enisey-krasnoyarsk.ru/

Venäläiset jääpalloseurat
Vuonna 1934 perustetut urheiluseurat
Krasnojarskin urheilu
Luettelo Sumerin kuninkaista

Muinaisen Sumerin kuningasluettelo on
hellenistisellä ajalla eläneen Berossuksen julkaisema 300-luvulla eaa. Varhaisille sumerilaisille kuninkaille annetaan mahdottoman pitkiä hallitusaikoja, ja muutenkin luettelo on epätäydellinen.

Ensimmäinen Sumerin kuningas, josta on löydetty muita todisteita, on Enmebaragesi, Kišin kuningas, joka valloitti Elamin ja jolta Dumuzid, Gilgamešin edeltäjä, kaappasi vallan.

Kuningasluettelo

Sumerilainen kuningasluettelo, jossain määrin 
muokattuna ja kommentoituna. Se alkaa Sumerin varhaisdynastisen kauden kuninkaista.

Varhaisdynastinen I

Vedenpaisumusta edeltäneet kuninkaat hallitsivat luettelon mukaan pitkiä aikoja, sarien (60×60=3600 vuotta) ja nerien (60×10=600 vuotta) kerrannaisia.

Kun kuninkuus tuli alas taivaasta, Alulim tuli kuninkaaksi Eridussa halliten 28800 vuotta

Varhaisdynastinen II

n. 2600- eaa.  monia samanlaisia muissa lähteissä mainittuja hallitsijoita ei ole luettelossa.

"Kun tulva oli pyyhkinyt maan yli, kuninkuus laskeutui Kišiin."

Kišin ensimmäinen dynastia

Urukin ensimmäinen dynastia

Urin ensimmäinen dynastia

n. 2500 eaa. -2400 eaa.

Varhaisdynastinen III

Lagašin 1.dynastiaa ei mainita tässä kuningasluettelossa, vaikka se on hyvin tunnettu temppelien perustamiskirjoituksista.

Awan

Kišin toinen dynastia

Hamazi

Urukin toinen dynastia

Urin toinen dynastia

Adab

Mari

Kišin kolmas dynastia

Akšak

Kišin neljäs dynastia

Urukin kolmas dynastia

Akkad

Urukin neljäs dynastia

Gutilaisaika

Uruk

Urin kolmas dynastia

Isinin dynastia

11 kaupunkia ja 134 kuningasta, jotka hallitsivat yhdessä yli 28 876 vuotta.

Katso myös

Sumerin historia
Babylonian kuninkaat
Assyrian kuninkaat

Aiheesta muualla

List / a wide selection / variant copies / the antediluvian part / the list
Vincente, Claudine-Adrienne, "The Tall Leilan Recension / the Sumerian King List", Zeitschrift für Assyriologie 50 (1995), 234–270
Black, J.A., Cunningham, G., Fluckiger-Hawker, E, Robpoika, E., and Zólyomi, G., The Electronic Text Ctaipus / Sumerian Literature, Oxftaid 1998.

Sumer
Vihtori ja Klaara

Vihtori ja Klaara on George McManusin luoma sanomalehtisarjakuva, joka ilmestyi 12. tammikuuta 1913 – 28. toukokuuta 2000. Sen englanninkielinen nimi oli Bringing Up Father, mutta sitä kutsuttiin yleisesti nimellä Jiggs and Maggie kahden päähenkilön mukaan. Suomessa sarjakuvaa julkaisi Uusi Suomi kesäkuusta 1929 lehden viimeiseen numeroon 29.11.1991 saakka.Myös Seura-lehti julkaisi sarjaa 1980-luvun alussa.

Sarjakuva kertoi äkkirikastuneesta Vihtori-nimisestä irlantilaisherrasta, joka sosiaalisesta arvonnousustaan huolimatta haluaa silti viettää aikaa Topi Tuiterin ravintolassa vanhojen kamujensa kanssa vaimonsa Klaaran harmiksi. Erityisesti Vihtori pitää lammaskaalista jota Klaara inhoaa. 

Klaara on nousukasrouvien tapaan halukas hienosteluun ja siksi on aina raahaamassa Vihtorin mukanaan oopperaan, jota mies inhoaa. Oopperalippujen säilytyksestä/hävittämisestä mahdollisuuksien mukaan tuleekin lopulta absurdeja mittoja saavuttava keskinäinen sota. Klaara yrittää epätoivon vimmalla estää Vihtorin livistäminen ravintolaan mm. lukitsemalla ovet riippulukoilla tai telkeämällä miehen vaatteet lukolliseen kaappiin - mutta Vihtori keksiikin yhä ovelampia pakokeinoja; hän opiskelee lukonavausta kahlekuninkaan muistelmista ja ainakin kerran hän  piilottaa varavaatteet etukäteen takapihalle - mutta muuan kulkuri onkin ottanut ne ja jättänyt tilalle vanhat ryysynsä. Vihtori pukee ryysyt ylleen - eiväthän vanhat kamut välitä moisesta - mutta törmääkin oitis paikalla kadulla Klaaraan joka on kolmen hienostorouvan seurassa - ja saa hysteerisen kohtauksen nähdessään miehensä moisessa asussa.  

Sarjakuva oli heti suuri menestys. McManusin selkeä viiva ja kyky rakentaa vaikuttavia, usein perspektiivillä leikitteleviä ruutusommitelmia teki tästä sarjakuvasta hyvin vaikuttavan varsinkin isoilla sunnuntaisivuilla. McManus on vaikuttanut myös eurooppalaisiin ligne claire -tyylisuunnan edustajiin.

Pathé Film Exchange teki vuosina 1916–1918 animaatiosarjan Vihtorista ja Klaarasta. Hahmot esiintyivät myös näytellyissä mykkäfilmeissä (J. Farrell MacDonald Vihtorina, Polly Moran Klaarana). Joe Yulen ja Renie Rianon tähdittäminä elokuvia tehtiin myös vuosina 1946–1950. Suomessa Teuvo Tulio ohjasi vuonna 1939 elokuvan näyttelijä Eino Jurkan ideaan George McManusin sarjakuvaan perustuvan elokuvan Vihtori ja Klaara.

McManus sai innoituksen Vihtoriin ja Klaaraan William Gillin musikaalista The Rising Generation, jonka hän oli nähnyt poikana St. Louisin (Missouri) Grand Opera Housessa 1800-luvun lopulla.

McManus kuoli vuonna 1954. Hänen pitkäaikaisen apulaisensa Zeke Zekleyn odotettiin jatkavan Vihtorin ja Klaaran piirtämistä, mutta King Features Syndicate valitsikin McManusin tilalle Vernon Greenen. Greenen kuoltua 1965 tilalle tuli Hal Campagna. Vuonna 1980 sarjaa alkoi piirtää Frank Johnson.

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Timo Ronkainen: Görlityttöjä ja lammaskaalia. Kvaak.fi 24.2.2007.
 Heikki Jokinen: Laatukirja klassikkosarjasta. Helsingin Sanomat 24.3.2007.
 Sauli Pesonen: Vihtori ja Klaara pistelee nousukkaita. Kaleva 14.2.2007.

Yhdysvaltalainen sarjakuva
Strippisarjakuva
Sarjakuvahahmot
Eurooppa-päivä

Eurooppa-päivää vietetään Euroopassa 9. toukokuuta.
9. toukokuuta 1950 Robert Schuman esitti ehdotuksensa yhtenäisen Euroopan luomisesta välttämättömänä rauhanomaisten suhteiden ylläpitämiseksi.

Tätä ehdotusta, joka tunnetaan nimellä Schumanin julistus pidetään Euroopan unionin perustamisen ensimmäisenä askeleena.

Nykyään 9. päivästä toukokuuta on tehty Euroopan unionin symboli (Eurooppa-päivä), joka yhdessä yhteisen valuutan (euro), lipun ja kansallislaulun kanssa identifioi Euroopan unionin poliittisena toimijana. Eurooppa-päivä on tarkoitettu unionin kansoja ja kansalaisia yhdistävien juhlallisuuksien päiväksi.

Eurooppa-päivän tapahtumia Suomessa järjestää kansalaisjärjestö Eurooppalainen Suomi yhteistyössä Euroopan komission Suomen-edustuston, Euroopan parlamentin Suomen-toimiston, ulkoministeriön ja Eurooppanuorten kanssa.  Vuonna 2019 Eurooppa-päivän kansanjuhla järjestettiin Helsingissä, Kampin Narinkkatorilla, johon osallistui yli neljätuhatta suomalaista. Ohjelmaan kuului kulttuuriesityksiä, paneelikeskusteluja ja paljon tekemistä koko perheelle.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Euroopan unioni
Toukokuun juhlapäivät
Hieta

Hieta tarkoittaa seuraavia:

 hieta, maalaji
 hieta-ahvenet, ahvenkalojen heimo
 Hieta, kylä Karkussa Sastamalassa

Sukunimenä
 Heli Hieta (s. 1966), kuvittaja ja kuvataiteen opettaja
 Risto Hieta, roolipelien suunnittelija
 Pekka Hieta (s. 1953), jalkapalloilija

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Belgorod

Belgorod (, ) on kaupunki Länsi-Venäjällä lähellä Ukrainan rajaa. Se on 1,53 miljoonan asukkaan Belgorodin alueen pääkaupunki ja kaupungin asukasluku vuonna 2012 oli 369 815 henkeä. Kaupungin nimi tulee alueella olevista runsaista kalkkikivivarannoista.

Kaupungissa toimii vuonna 1876 perustettu Belgorod valtionyliopisto, Belgorodin teknillinen yliopisto, Belgorodin maatalousyliopisto sekä Finanssiakatemia.

Historia 
Ensimmäiset historialliset maininnat Belgorodista ovat vuodelta 1237, jolloin Batu-kaanin johtama mongooliarmeija ryösti ja hävitti kaupungin. On epäselvää sijaitsiko tämä kaupunki samalla paikalla kuin nykyinen kaupunki.

Vuonna 1596 tsaari Fjodor I määräsi kaupungin uudelleen rakennettavaksi samalla, kun Moskovan suuriruhtinaskunnan etelärajoille rakennettiin monia linnoituksia Krimin tataareja vastaan. Kaupunki saikin kokea seuraavina vuosisatoina useita tataarien ja puolais-liettualaisten hyökkäyksiä. Vuonna 1666 Moskovan patriarkaatti perusti kaupunkiin arkkipiispan istuimen.

Venäjän rajan siirtyessä kauemmas etelään kaupungin strateginen merkitys väheni 1700-luvulla. Kaupunki menetti oman provinssinsa ja siitä tuli osa Kurskin aluetta. Kaupungin piispa Joosef Belgorodilainen (1705-1754) julistettiin pyhimykseksi Venäjän ortodoksisessa kirkkossa vuonna 1911.

Ensimmäisen maailmansodan ja Venäjän sisällissodan aikana Belgorod ehti olla niin Saksan armeijan hallussa, osana Ukrainan kansantasavaltaa, Pavlo Skoropadskin johtamaa Ukrainan hetmanaattia, kunnes Puna-armeija valloitti kaupungin 20.12.1918 ja liitti sen osaksi Venäjän neuvostotasavaltaa.

Toisessa maailmansodassa Saksan Wehrmacht miehitti kaupunkia lokakuusta 1941 helmikuuhun 1943. Saksalaiset valtasivat kaupungin takaisin 18.3.1943 osana Harkovan kolmatta taistelua, kunnes menettivät sen uudestaan Kurskin taistelun jälkeen 6. elokuuta.

Belgorodin alue perustettiin vuonna 1954, jolloin Belgorodista tuli alueen hallinnon, teollisuuden ja kulttuurin keskus. Tätä seurasi kaupungin nopea kehitys ja kasvu.

Kulttuuri ja taide

Teatterit 

 Belgorodin draamateatteri
 Belgorodin  nukketeatteri
 Kaksi apinaa, Belgorogin pelleteatteri

Museot 

 Belgorodin historiallinen museo
 Belgorodin taidemuseo
 Belgorodin kansanmuseo
 Vuoden 1943 tankkitaistelun dioraama

Festivaalit 

 Valkoinen naamio, katutaidefestivaali

Tunnettuja belgorodilaisia 

 Joosef Belgodilainen, 1700-luvulla elänyt pyhimykseksi julistettu piispa
 Viktoria Breszneva, Neuvostoliiton johtaja Leonid Brežnevin vaimo
 Svetlana Horkina, kaksinkertainen telivoimistelun olympiavoittaja
 Aleksei Šved, koripalloilija
 Vadim Nemkov, vapaaottelija

Lähteet

Aiheesta muualla 

Belgorodin alueen kaupungit
Eddie Gomez

Edgar "Eddie" Gomez (s. 4. lokakuuta 1944 San Juan) on Puerto Ricossa syntynyt jazzmuusikko, joka tunnetaan yhtenä jazzmusiikin arvostetuimmista kontrabasson soittajista.

Gomez kasvoi New Yorkissa ja opiskeli musiikkia Juilliardissa. Hän soitti Newport Festival Youth Bandissa vuosina 1959–1961. Gomez nousi 1970-luvulla kuuluisuuteen, ja on sen jälkeen työskennellyt esimerkiksi Miles Davisin, Dizzy Gillespien, Bill Evansin, Gerry Mulliganin, Benny Goodmanin, Buck Claytonin, Marian McPartlandin, Paul Bleyn, Wayne Shorterin, Herbie Hancockin, Tony Williamsin, Chick Corean ja Carli Muñozin kanssa. Ehkä merkittävin yhteistyökumppani oli Bill Evans, jonka triossa Gomez soitti yhteensä 11 vuotta (1966 – 1977) osallistuen sen maailmankiertueisiin. Gomezin ura koostuu pääasiassa säestäjänä työskentelystä, mutta hän on studiomuusikon uran lisäksi levyttänyt joukon levyjä omalla nimellään.

Diskografiaa

Sessiomuusikko
Paul Bley
Barrage (ESP-Disk, 1965)

Chick Corea
The Leprechaun (1976)
The Mad Hatter (1978)
Friends (1978)
Three Quartets (1981)

Bill Bruford and Ralph Towner
If Summer had its Ghosts (1997)

Bill Evans
A Simple Matter of Conviction (Verve, 1966)
California Here I Come (Verve, 1967)
Bill Evans at the Montreux Jazz Festival (Verve, 1968)
What's New (Verve, 1969)
Autumn Leaves (Lotus, 1969)
Jazzhouse (Milestone, 1969)
You're Gonna Hear From Me (Milestone, 1969)
From Left to Right (MGM, 1970)
Quiet Now (Charly, 1970)
Montreux II (CTI, 1970)
The Bill Evans Album (Columbia, 1971)
Living Time George Russell Orchestra kanssa(Columbia, 1972)
The Tokyo Concert (Fantasy, 1973)
Eloquence (Fantasy, 1973)
Half Moon Bay (Milestone, 1973)
Since We Met (Fantasy, 1974)
Re: Person I Knew (Fantasy, 1974)
Symbiosis (MPS, 1974)
But Beautiful (Milestone, 1974)
Blue in Green: The Concert in Canada (Milestone, 1974)
Intuition (Fantasy, 1974)
Montreux III (Fantasy, 1975)
Crosscurrents (Fantasy, 1977)
I Will Say Goodbye (Fantasy, 1977)
You Must Believe in Spring (Warner Bros., 1977)

Art Farmer
Yama with Joe Henderson (CTI, 1979)

Mick Goodrick
In Pas(s)ing (ECM, 1979)

'"With Jack DeJohnette"'
"New directions in Europe (ECM, 1980)

Mike Nock
Ondas (ECM, 1981)

Masahiko Satoh
Amorphism (1985)

Eugenio Toussaint
Oinos (Música para beber vino) (2008)

Ralph Towner
Batik (ECM, 1978)
Old Friends, New Friends (ECM, 1979)

Jack Wilkins
Merge (Chiaroscuro, 1977)

Joanne Brackeen
Keyed In (Tappan Zee Records – JC 36075, 1979)
Ancient Dynasty (Tappan Zee Records – JC 36593, 1980)
Where Legends Dwell (Ken Music, 1992) OCLC 26472759

Gabriel Vicéns
Point In Time (2012) http://www.gabrielvicens.com

Steps Ahead
Smokin' in the Pit (1980)
Steps Ahead (1983)

Sooloura 

Down Stretch (1976)
Gomez (1984) 
Discovery (1985)
Trio (1986)
Mezgo (1986)
Power Play (1987)
Street Smart (1989)
Next Future (1992)
Dedication (1998)
Live in Japan (2003)
Jazz Fiddler on the Roof (2004)
Art of the Heart (2006)

Aiheesta muualla
Gomez, Eddie viralliset kotisivut

Puertoricolaiset jazzmuusikot
Puertoricolaiset kontrabasistit
Jazzkontrabasistit
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Vladikavkaz

Vladikavkaz (, ), aiemmin  Dzaudžikau ja Ordžonikidze (), on Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallan pääkaupunki Venäjän federaatiossa.  Kaupunki sijaitsee tasavallan kaakkoisosassa Kaukasusvuoriston juurella, Terek-joen varrella. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 311 693 henkeä.

Historiaa
Vuosina 1931–1944 ja uudelleen 1954–1990 kaupungin nimi oli Ordžonikidze georgialaisen kommunistin Grigori Ordžonikidzen mukaan. Vuosina 1944–1954 kaupunki oli virallisesti osseetin kielestä johdettu Dzaudžikau.

Asukasluvun kehitys
Taulukko kuvaa kaupungin väkiluvun kehitystä.

Kaupungin merkittävin urheiluseura on jalkapallojoukkue FC Alania Vladikavkaz. Kansantanssiryhmä Alan on saavuttanut ulkomaistakin menestystä. 

Maailmankuulu kapellimestari Valeri Gergijev on osseetti ja asui lapsuutensa kaupungissa. Sieltä on kotoisin myös muun muassa Georgian patriarkka Ilia II.

Vladikavkazissa on muun Pohjois-Kaukasian tavoin ollut rauhatonta. Kaupungissa on tehty pommi-iskuja 1999 ja 2008.

Kaupungin pormestari Vitali Karajev ammuttiin 26. marraskuuta 2008 ja paikallinen liikemies tovereineen seuraavana päivänä. Surmien on uskottu liittyvän luvattoman vodkan markkinaosuuksien uusjakoon.
9. syyskuuta 2010 kaupungin torilla räjähti autopommi. Pommi-iskussa kuoli 16 ihmistä ja haavoittui toistasataa.

Ystävyyskaupungit 

 Ardahan, Turkki
 Asheville, Yhdysvallat
 Kărdžali, Bulgaria
 Mahatškala, Venäjä
 Naltšik, Venäjä
 Vladivostok, Venäjä

Lähteet

Aiheesta muualla

Pohjois-Ossetia-Alanian kaupungit
Kalatš (Voronežin alue)

Kalatš () on kaupunki Voronežin alueella Venäjällä. Sen asukasluku vuonna 2009 oli 20 454.

Voronežin alueen kaupungit
Korsun-Ševtšenkivskyi

Korsun-Ševtšenkivskyi (, ) on kaupunki Ukrainassa Tšerkasyn alueen Tšerkasyn piirissä. kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 18 655 henkeä (2013).

Vuoteen 1944 kaupungin nimi oli Korsun, mutta se nimettiin uudelleen runoilija Taras Ševtšenkon kunniaksi. Toisen maailmansodan aikana kaupungin ympäristössä käytiin suuri Korsunin mottitaistelu puna-armeijan ja saksalaisten joukkojen välillä.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Artikkeli Toronton yliopiston Encyclopedia of Ukrainessa  (encyclopediaofukraine.com)

Tšerkasyn alueen kaupungit
Pultava

Pultava () on Pultavan alueen pääkaupunki Keski-Ukrainassa. Vuoden 2013 alussa kaupungissa oli 296 852 asukasta.

Historiaa 

Arkeologisen aineiston perusteella kaupungin alueella on ollut asutusta jo kivikaudelta, 6.-7. vuosisadalla eaa.

Paikkakunta mainitaan historiallisissa lähteissä ensi kerran vuonna 1174 nimellä Ltava. Nykyinen nimi oli käytössä liettualaisella kaudella viimeistään vuonna 1430. Kaupunki kuului Liettuan suuriruhtinaskunnalle 1300-luvulta vuoteen 1569, jolloin se siirtyi Puolan hallintaan.

Se liitettiin Venäjän keisarikuntaan vuonna 1667. Kaupungin lähistöllä käytiin 27. kesäkuuta 1709 tärkeä Suuren Pohjan sodan Pultavan taistelu, jossa Pietari Suuri kukisti Ruotsin kuninkaan Kaarle XII:n armeijan ja joka oli sodan käännekohta. Siihen päättyi Ruotsin suurvaltakausi.

Vuodesta 1802 lähtien kaupunki oli Pultavan kuvernementin keskus.

Liikenteestä 

Kaupungissa on kaksi muita tärkeämpää Ukrainan rautateiden rautatieasemaa: Pultava-Eteläinen ja Kiovan asema. Pultavan Eteläinen rautatieasema (osoite: ) on kaupungin päärautatieasema. Asema rakennettiin alun perin jo 1870 ja uudelleen toisen maailmansodan jälkeen 1947. Se on kaupungin ainoa kansainvälisten junavuorojen käyttämä asema. Myös Pultavan Kiovan asema (osoite ) on merkittävä, koska sieltä liikennöidään muun muassa pääkaupunki Kiovaan.

Muuta kaupunkiin liittyvää 
Ukrainan vuoden 2007 euroviisuedustaja Vjerka Serdjutška on kotoisin  Pultavasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tourist Poltava-sivusto  (tourism.poltava.ua)
 Poltava  (encyclopediaofukraine.com)
Darkness

Darkness tai The Darkness voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

 Darkness, Hell-Born-yhtyeen albumi vuodelta 2008
 Darkness – pimeys, Jaume Balaguerón ohjaama elokuva vuodelta 2002
 The Darkness, brittiläinen glam rock -yhtye
 The Darkness, Dawn of Solacen albumi vuodelta 2006
 The Darkness, videopeli
 The Darkness II, pelin jatko-osa.
Psel

Psel (, , Psjol) on Dneprin sivujoki Venäjän Kurskin alueella ja Ukrainassa. Joen pituus on 717 kilometriä, keskivirtaama alajuoksulla 55 m3/s ja valuma-alueen laajuus 22 800 neliökilometriä. Tyypillisesti joki jäätyy joulukuussa ja vapautuu jäästä maaliskuun lopulla tai huhtikuun alussa. 

Joki saa alkunsa Keski-Venäjän ylängöltä Venäjän Belgorodin alueen pohjoisosista, josta se virtaa länteen Kurskin alueen läpi (Obojanin kaupungin eteläpuolelta) Ukrainan Sumyn alueelle. Joki virtaa Sumyn kaupungin halki ja jatkaa etelälounaaseen Pultavan alueen läpi. Pultavan alueen pohjoisosissa se sivuaa Hadjatšin kaupungin itäosia. Joki yhtyy Dnepriin Krementšukin ja Komsomolskin kaupunkien välissä, Kamjansken tekojärven luoteisosassa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Dneprin vesistö
Ukrainan joet
Venäjän joet
Richard Bremmer

Richard Bremmer (s. 27. tammikuuta 1953 Warwickshire) on englantilainen näyttelijä. Hän esitti Harry Potter ja viisasten kivi -elokuvassa (2001) lordi Voldemortia.

Aiheesta muualla 
 

Englantilaiset näyttelijät
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Alba (vaate)

Alba eli messupaita on jumalanpalveluspuvuista yksinkertaisin. Alba on lännen kirkossa papin liturginen perusvaate, väriltään valkoinen (kreik. alba = valkoinen) joka symboloi puhtautta. Alban kanssa käytetään vyötä, ja se on kapeahihainen. Perinteisesti papit käyttävät albaa messussa kuoripaidan sijasta. .

800-luvulta peräisin oleva kirkkosääntö rajoitti alban käytön koskemaan vain messussa palvelevia pappeja. Sitä ennen albaa käyttivät kaikki messussa läsnä olevat papit.

Alba Suomen luterilaisessa kirkossa 
Albaa käyttävät jumalanpalveluksessa liturgin lisäksi usein henkilöt jotka avustavat ehtoollisen jaossa. Jos jumalanpalvelusen saarnaaja on eri henkilö kuin liturgi, pukeutuu hänkin yleensä albaan. 

Alban valkoinen väri symboloi puhtautta. Rippikoulun käyneet nuoret pukeutuvat yleensä konfirmaatiossa albaan. Myös aikuisena kastettavat pukeutuvat albaan. 

Papin alba ei aina eroa konfirmoitavien alboista mitenkään. Siinä voi kuitenkin olla kirjailtuina hihoihin tasasivuiset, ns. kreikkalaiset ristit tai muita koristeluja. Alba on yleensä luonnonmaterialia, puuvillaa tai pellavaa, jopa silkkiä. Se voi myös olla villaa. Yleensä konfirmaatioalbat ovat ohuemmasta kankaasta.

Perinteiseti albaan on liittynyt irtonainen kaulus(liina), amikti (humelare). Amiktia käytetään katolisessa kirkossa, anglikaanisessa kirkossa ja joissain luterilaisissa kirkoissa, mm. Ruotsin kirkossa. Suomessa se on harvinainen, pääasiassa sitä käyteään Porvoon hiippakunnan seurkunnissa. Ruotsi-Suomessa kaulusliinan käyttö jatkui 1600-luvulle, jolloin sen vähitellen korvasi albaan kiinnitetty pitsikaulus. Kaulusliina on palannut käyttöön 1900-luvulla. 

Alba on ennen muuta messussa käytetty asu. Kirkollisissa toimituksissa sen tilalla voidaan käyttää väljähihaista, kauluksetonta ja vyötöntä "kuoripaitaa", toimituspaitaa, rökliiniä (superpellicum). Suomessa sen käyttö on tosin harvinaista. Rökliinä ei käytetä messukasukan alla, mutta sitä voidaan kantaa kuorikaavun alla.

Voidaan tehdä myös jako "messuvaatteiden" ja "kuorivaatteiden" välillä. Messuvaatteet ovat messussa, ehtoollisen vietossa alttarilla käytettävät alba, stola ja messukasukka. Kuorivaatteita ovat kuorissa käytettävät rökliini, stola ja kuorikaapu.

Miten pappi pukeutuu pukuunsa 
 Ensin pappi pukee mahdollisesti amiktin joko kaulukseksi tai hupuksi.
 Tämän jälkeen hän pukee päälle alban.
 Alban päälle hän panee kirkkovuoden ko. pyhälle määrittämän stolan.
 Mikäli pappi on liturgina ja kyseessä on myös messu, alban ja stolan ylle puetaan vielä messukasukka, jonka jälkeen amikti lasketaan pään päältä harteille kaulukseksi.
 Perinteisesti liturgisen asun pukemiseen on liittynyt lyhyt rukous jokaiselle eri vaatekappaleelleː  Isän ja (✢) Pojan ja Pyhän Hengen nimeen.  Alba: Tee minut puhtaaksi, Herra. Puhdista sydämeni, niin että Karitsan  verellä pestynä nauttisin iankaikkista iloa. 
Vyö: Vyötä, Herra, minut Pyhän Hengen viisaudella ja voimalla.

Lähteet 

Liturginen vaatetus
Maan ydin

Maan ydin on Maan osa, joka sijaitsee syvällä sen keskipisteen ympärillä: Maan pinnan ja keskipisteen välisestä pallon säteestä on ydintä noin 55 %. 

Ytimen aine on pääasiassa rautaa. Ydin on kaksikerroksinen: ulkoydin on nestemäisessä olomuodossa ja sisäydin (30–40 % ydinpallon säteestä) on kiinteää. Ytimen lämpötila on sisäytimen ulkopinnalla noin 4 300 celsiusastetta. 

Ulkoytimen nestemäisen raudan virtaus aiheuttaa Maan magneettikentän. 

Ytimen länsiosa ja itäosa ovat erilaisia.

Lähteet 
Core Australian Museum Online 
The Core&Mantle Massachusetts Institute of Technology 
The Internal Structure Eberhard Karls Universität Tübingen 
Earths interior Nevada Seismological Laboratory
Kiviopas - Maan rakenne  www.kiviopas.fi
Maapallon keskus pyörii nopeammin kuin muu pallo  Yle.fi tiedeuutiset 21.2.2011

Aiheesta muualla 

Millaista on Maan ytimessä? Tiede-lehti

Maan rakenne
Seulonnan keskeiset artikkelit
Americana (albumi)

Americana on The Offspringin albumi vuodelta 1998. Se on The Offspringin viides albumi ja yksi yhtyeen suosituimmista levyistä. Americanalta julkaistiin singleinä jättihitti "Pretty Fly (for a White Guy)" sekä kappaleet: "Why Don't You Get A Job?", "She's Got Issues" ja "The Kids Aren't Alright". Kappale "Feelings" on alun perin Morris Albertin esittämä, vaikkakin The Offspringin versio eroaa alkuperäisestä huomattavasti. "Pay The Man"-kappaleen jälkeen seuraa hiljaisuus ja tämän jälkeen piiloraita, joka on noin minuutin pituinen versio "Pretty Fly (for a White Guy)"-kappaleesta.

Levy on myynyt Yhdysvalloissa viisinkertaista platinaa, Suomessakin platinaa.

Kappaleet
Kaikki kappaleet säv. ja san. Dexter Holland ja Noodles, paitsi "Feelings" säv. ja san. Morris Albert ja Louis Felix-Marie Gaste

Kokoonpano 

 Dexter Holland – laulu, kitara
 Greg Kriesel – basso
 Noodles – kitara, laulu
 Ron Welty – rummut

Lähteet

Vuoden 1998 albumit
The Offspringin albumit
EBay

eBay Inc. on yhdysvaltalainen verkkokauppayhtiö, jonka perusti Pierre Omidyar vuonna 1995. Nykyään eBay työllistää noin 14 000 henkilöä ja sen vuotuinen liikevaihto on noin 10 miljardia dollaria. eBayn osake on listattu NASDAQ-pörssissä

eBayllä on useissa maissa paikallisia sivustoja, esimerkiksi Puolassa ja Isossa-Britanniassa. Ruotsissakin oli hetken oma eBay-sivusto, mutta se suljettiin myös eBayn omistaman verkkohuutokauppa Traderan hyväksi.

Historia 
Vuonna 2015 eBay pilkottiin kolmeksi eri yritykseksi. Tällöin toimitusjohtajaksi tuli Devin Wenig ja John Donahoe vetäytyi tehtävästä. Yrityskauppojen kautta eBay on hankkinut omistukseensa muun muassa PayPal-yrityksen.

Toimintaperiaate 
Kuka tahansa yksityinen henkilö tai yritys, joka kirjautuu eBayn ohjelmistoon käyttäjäksi, voi kaupata tai huutokaupata internetissä julkisesti melkein mitä tahansa tavaraa, palvelua tai tuotetta. Kaikki muut eBayn käyttäjäksi rekisteröityneet voivat ostaa tavaran tai asettaa huudon, jos esine on huutokaupattu. Huutokaupan ominaisuuksiin kuuluu se, että eBayn ohjelmisto korottaa huutoa aina käyttäjän asettamaan maksimirajaan asti automaattisesti. 

Maksaminen tapahtuu kaikilla yleisimmillä maksukorteilla tai PayPalilla. Ostoa ei makseta suoraan myyjän henkilökohtaiselle pankkitilille vaan esimerkiksi PayPal-järjestelmään. Näin varmistetaan, että myytävä tuote vastaa ilmoitusta. 

Tärkeä osa eBay-kaupankäyntiä on ostajan ja myyjän välinen luottamus. Luottamuksen syntymistä voi etukäteen ennakoida ohjelmistoon rakennetulla, henkilökohtaisella "palautetaululla", joka on jokaisella kauppoja tehneellä käyttäjällä. Esimerkiksi tuotteen ostaja voi kirjoittaa muutamalla lauseella tuotteen myyjästä positiivista, neutraalia tai negatiivista palautetta kaupan jälkeen. Myös myyjä saa kirjoittaa kommenttinsa ostajan palautetaululle, mutta myyjä ei voi antaa ostajalle negatiivista tai neutraalia palautetta. Nämä palautteet ovat sitten kaikkien eBayn käyttäjien nähtävillä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 eBay

NASDAQ-100-indeksi
Huutokauppa
Verkkokaupat
Yhdysvaltalaiset verkkosivustot
Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Karmaatit

Karmaatit olivat ismailiittien lahko, joka vaikutti 800-luvulta 1000-luvulle etenkin Irakissa ja Jemenissä. Nimensä lahko sai Hamdan Karmatilta, joka johti lahkoa Etelä-Irakissa 800-luvun puolivälin aikoihin. Karmaatit tulivat tunnetuiksi etenkin kapinoistaan Syyriassa ja Irakissa vuosina 903-906, sekä kahdesta bahrainilaisesta päälliköstä, Abu Said al-Jannabista ja tämän pojasta Abu Tahir Sulaymanista. Jälkimmäiset hyökkäsivät Irakiin useaan otteeseen ja vuonna 930 he tekivät hävitysretken Mekkaan, josta he ryöstivät Kaaban mustan kiven.

Lähteet

Islamin suuntaukset
Narew

Narew (, , ) on Veikselin sivujoki, joka virtaa Valko-Venäjän länsiosassa ja Koillis-Puolassa.

Joki saa alkunsa Belavežskajan suo- ja metsäalueilta Brestin ja Hrodnan alueiden rajaseudulta Valko-Venäjällä. Joen soisia latvavesiä on aiemmin ojitettu tai kanavavoitu, joten nykyinen alkupiste on osaksi sopimuskysymys (suuntaa antava piste , korkeus noin 157 m merenpinnasta). 

Narewin pääuoman pituudeksi ilmoitetaan  484 km, mistä 36 km kilometriä sijaitsee Valko-Venäjän puolella ja loput 448 km Puolassa. Joki yhtyy Veikseliin Varsovan pohjoispuolella, jonka osana Nawevin vedet virtaavat edelleen Itämereen. Joen valuma-alue kattaa 75 175 km², mistä enemmistö (53 873 km²) sijaitsee Puolan puolella.

Narewin pääuoman ja sen sivujokien varrella sijaitsee useita kansallispuistoja. Sivuhaara Biebrzalta alkava, Unescon maailmanperintöehdokkaana oleva Augustówin kanava on osa historiallisesti kiinnostavaa kanavayhteyttä Väinäjokeen (Daugava) osaksi Valko-Venäjän kautta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Valko-Venäjän joet
Puolan joet
Veikselin vesistö
Rebecca Romijn

Rebecca Alie Romijn (ent. Romijn-Stamos, s. 6. marraskuuta 1972 Berkeley, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä.

Tausta 
Romijn syntyi Berkeleyn kaupungissa Kaliforniassa syntyperältään alankomaalaisten Jaap Romijnin ja Elizabeth Kuizengan lapsena. Opiskellessaan musiikkia Kalifornian yliopiston Santa Cruzin kampuksella hän joutui tekemisiin mallintöiden kanssa, ja lopulta hän muutti töiden vuoksi Pariisiin, Ranskaan. Hän on poseerannut muun muassa arvostetun urheilulehden Sports Illustratedin uimapukuosiossa sekä GQ:n ja Ellen kannessa ja toiminut myös Victoria’s Secretin ja Christian Diorin mallina.

Ura näyttelijänä 
Romijnin ensimmäinen suuri elokuvarooli oli elokuvassa X-Men, jossa hän näytteli Mystikkoa. Ensimmäisen pääroolinsa valkokankaalla hän näytteli vuoden 2002 elokuvassa Femme Fatale, jonka ohjasi Brian De Palma.

Yksityiselämä 
Romijn oli vuosina 1998–2005 naimisissa näyttelijä John Stamosin kanssa. Tuolloin hän käytti sukunimenään Romijn-Stamosia, mutta alkoi erottuaan esiintyä jälleen nimellä Romijn. 

Syyskuussa 2005 Romijn kihlautui näyttelijä Jerry O’Connellin kanssa, ja pari meni naimisiin 14. heinäkuuta 2007. Heillä on 28. joulukuuta 2008 syntyneet kaksostytöt.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 Rebecca Romijn Fashion Model Directoryssa

Yhdysvaltalaiset mallit
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Prut

Prut () on 953 km pitkä joki, joka saa alkunsa Karpaattien vuoristosta Ukrainassa ja joka virtaa kaakkoon ja yhtyy Tonavaan Giurgiuleștin kohdalla Galațista itään. Ennen vuoden 1940 Bessarabian miehitystä joki kuului lähes kokonaan Romaniaan, mutta nykyisin se muodostaa Romanian ja Moldovan rajan 711 km:n matkalta. Sen valuma-alue on 27 000 km².

Maantiede 

Prut saa alkunsa Ukrainan puolella Karpaattien vuoristoa, tarkemmin Tšornohoran vuoristoon kuuluvan Hoverlan huipun kaakkoispuolen metsäisestä rinteestä noin 15 kilometriä Voroh’tan kylästä. Lähtökohta sijaitsee 1580 metrin korkeudessa. Se jatkaa matkaansa itään kulkien Moldovan-Bessarabian tasankoalueen halki. Suurin kaupunki sen reitillä on vuoriston laaksossa sijaitseva Tšernivtsi, jossa Prutin rannat ovat matalat ja jossa se saattaa tulvia. Tšernivtsistä se jatkaa kaakkoon muuttuen Lunkan kohdalla mutkittelevaksi. Pian Lunkan jälkeen se toimii Ukrainan ja Romanian välisenä rajana Ukrainan Mamalyhan ja Romanian Darabanin väliselle alueelle asti, jossa joki kohtaa Moldovan rajan ja siirtyy Romanian ja Moldovan rajajoeksi. Tästä kohdasta on 900 kilometriä Tonavaan ja joki kulkee kaakkoon kääntyen Unghenin kohdalla jyrkemmin etelänsuuntaiseksi. Prut yhtyy Tonavaan Giurgiuleștin kohdalla Galațista itään. Yhtymäkohta sijaitsee 164 kilometriä Tonavan suulta, ja Prut on viimeinen siihen yhtyvä suuri joki.

Historia 

Antiikin aikaan Prut tunnettiin muun muassa nimillä Pyretus (muinaiskreikaksi Πυρετός), Poras tai Porata, Hierasus ja mahdollisesti myös Gerasus.

Heinäkuussa 1711 Stănileștin kohdalla käytiin Venäjän–Turkin sodan 1710–1711 ratkaissut Prutjoen taistelu, jossa Baltacı Mehmet paššan johtama Osmanien valtakunnan armeija piiritti keisari Pietari Suuren venäläisarmeijan.

Myytti Hoverlasta ja Prutista 

Ukrainalaisen tarinan mukaan Prut-niminen nuorimies nukahti kerran puun alle. Hänet herätti kaunis tyttö nimeltään Hoverla, ja he rakastuivat toisiinsa. Hoverlan isä oli kuitenkin vuoren tsaari, ja saatuaan tietää parin romanssista isä kirosi tyttärensä. Koska Hoverla ei voinut elää rakkaansa kanssa, hän hyppäsi alas vuorenkielekkeeltä. Hänen niin tehdessään nousi raivokas tuuli, joka runteli puita ja maastoa. Sen nostattaman pölyn viimein laskeuduttua laakson paikalle oli noussut vuori. Prut kuuli Hoverlan äänen kutsuvan häntä vuorelta, ja hän juoksi pois liittyäkseen Hoverlaan, palaamatta koskaan takaisin. Tarinan mukaan vuorta on siitä lähtien kutsuttu Hoverlaksi, ja jokea puolestaan Prutiksi.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Ukrainan joet
Moldovan joet
Romanian joet
Tonavan vesistö
Arctia

Arctia Oy (vuoteen 2016 Arctia Shipping Oy) on Suomen valtion omistama osakeyhtiö, joka tuottaa jäänmurtoon, monitoimialuksiin,  öljyntorjuntaan ja satamajäänmurtoon, hinaukseen liittyviä palveluja sekä vesiväylien kunnossapito- ja merenmittauspalveluja. Lisäksi Arctia tarjoaa alusten hoitopalvelua ja harjoittaa rahtaustoimintaa Suomessa ja ulkomailla. Ennen osakeyhtiövaihetta käytössä oli nimi Varustamoliikelaitos Finstaship.

Konsernin yhtiörakenne 
 Arctia Oy, emoyhtiö
 Arctia Icebreaking Oy, tytäryhtiö (jäänmurtopalvelut)
 Arctia Karhu Oy, tytäryhtiö (Kemin Satama Oy omistaa 10 %) (satamajäänmurto)
Arctia Meritaito Oy, tytäryhtiö (vesiväylien kunnossapito- ja merenmittauspalvelut)
Arctia Management Services Oy (hoitovarustamo)

Konsernin omistamat alukset 
 LNG-jäänmurtaja
 Polaris
 Itämeren jäänmurtajat
 JM Voima
 JM Urho   
 JM Sisu
 Polaariset jäänmurtajat
 MSV Fennica
 MSV Nordica
 JM Otso
Öljytorjuntamurtaja
 ÖT/JM Kontio
Satamajäänmurtaja
 Ahto
Lähde

Katso myös 
Save the Arctic -kampanja

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Arctian kotisivut

Suomen vesiliikenne
Suomalaiset valtionyhtiöt
Varustamot
Valtion entiset liikelaitokset
Kenneth Branagh

Kenneth Charles Branagh ['brænə] (s. 10. joulukuuta 1960 Belfast) on Pohjois-Irlannissa syntynyt brittiläinen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Branagh tunnetaan erityisesti useista Shakespeare-sovituksistaan. Hän on saanut viisi Oscar-ehdokkuutta.

Varhainen elämä 

Kenneth Branaghin perhe muutti Lontooseen kun Branagh oli yhdeksän­vuotias. Hän näytteli Lontoossa koulu­näytelmissä.

Ura 

Branagh valmistui Royal Academy of Dramatic Art -teatteri­koulusta vuonna 1981 ja kuusi viikkoa myöhemmin aloitti ammatti­maisen näyttelijän­uransa teatterissa. Vuonna 1984 hän liittyi arvostettuun Royal Shakespeare Companyyn, jossa hän sai kiitosta rooli­suorituksistaan näytelmissä Hamlet ja Henrik V. Vuonna 1987 hän liittyi Renaissance Theatre Companyyn, jossa hän työskenteli näyttelijänä, kirjoittajana ja ohjaajana.

Branaghin ensimmäinen elo­kuva­ohjaus oli Shakespearen näytelmästä sovitettu Kuningas Henrik V (1989). Hän sai elo­kuvasta parhaan ohjauksen ja parhaan mies­pää­osan Oscar -ehdokkuudet. Seuraavina vuosina Branagh jatkoi Shakespeare-aiheisten elo­kuvien ohjaamista, kuten Paljon melua tyhjästä (1993), In the Bleak Midwinter (1995), Hamlet (1996), Turhaa lemmen touhua (2000) ja Kuten haluatte (2006). Hän ohjasi joitakin Shakespeareen liittymättömiä elo­kuvia, kuten Murha menneisyydestä (1991) ja Mary Shelleyn Frankenstein (1994). Ohjaus­töidensä lisäksi hän näytteli omissa ja muiden ohjaajien elo­kuvissa, televisio­elo­kuvissa ja mini­sarjoissa, kuten The Lady’s Not for Burning (1987), Fortunes of War (1987) ja Look Back in Anger (1989).

Branagh ohjasi 2000-luvulla elo­kuvat Pirullista peliä (2007), Marvel Cinematic Universe -sarjan Thor (2011), toimintatrillerin Jack Ryan: Shadow Recruit (2014), Cinderella – Tuhkimon tarina (2015) ja Hercule Poirot’n roolissa Idän pika­junan arvoitus (2017). Rooli­suorituksestaan elo­kuvassa My Week with Marilyn (2011) hän oli ehdolla parhaan mies­sivu­osan Oscarin saajaksi.

Branagh on näytellyt 2000-luvulla myös televisiossa, kuten mini­sarjoissa Shackleton (2002) ja Warm Springs (2005) sekä rikos­sarjassa Wallander (2008–2016).

Branagh on kirjoittanut useita kirjoja elokuviensa tekemisestä. Hänen oma­elämä­kertansa Beginning ilmestyi 1989. Hänet lyötiin ritariksi vuonna 2012. Branagh on perustanut Kenneth Branagh Theatre Company -teatterin, joka aloitti toimintansa vuonna 2015.

Yksityiselämä 

Branagh oli naimisissa näyttelijä Emma Thompsonin kanssa 1989–1995. He esiintyivät usein samoissa elo­kuvissa ennen eroaan. Sen jälkeen hän seurusteli ja asui yhdessä näyttelijä Helena Bonham Carterin kanssa. Branagh meni naimisiin art director Lindsay Brunnockin kanssa vuonna 2003.

Branagh on kertonut meditoivansa säännöllisesti.

Filmografia 

 myös ohjaajana

Ohjaajana

 In the Bleak Midwinter (1995)
 Kuten haluatte (2006)
 Taika­huilu (2006)
 Pirullista peliä (2007)
 Thor (2011)
 Cinderella – Tuhkimon tarina (2015)
 Artemis Fowl (2020)
 Belfast (2021)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Pohjoisirlantilaiset näyttelijät
Englantilaiset näyttelijät
Royal Shakespeare Companyn jäsenet
Brittiläiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Oulaisten Liikenne

Oulaisten Liikenne Oy on vuonna 1953 perustettu linja-autokonserni, jonka kotipaikka on Oulainen.

Yritys harjoittaa tilausajotoimintaa sekä linjaliikennettä koko Pohjois-Pohjanmaan alueella, joten yritys on Pohjois-Pohjanmaan suurin bussiyritys. Lisäksi Käkelän Liikenne harjoittaa Raahen paikallisliikennettä.

Matka-Rasti on Oulaisten Liikenne Oy:n matkatoimisto. Yrityksellä on noin 100 linja-autoa ja 150 työntekijää. Yritys on saanut seitsemäntenä linja-autoyhtiönä Suomessa ympäristösertifikaatin.

Oulaisten Liikenne Oy:n toimitusjohtajana toimi 1992-2017 Samuli Pirttijärvi. 18. syyskuuta 2017 - 22. helmikuuta 2019 toimitusjohtajana toimi Timo Kivelä.  19. elokuuta 2019 alkaen toimitusjohtajana toimii Henri Hihnala.

Käkelän Liikenteen toimitilat Raahessa tuhoutuivat tulipalossa heinäkuun puolivälissä 2017.

Toimipisteet 

Konserniin kuuluvat yhtiöt:

 Oulaisten Liikenne Oy (emoyhtiö)
 Matka-Rasti (Kalajoki ja Ylivieska)

Entiset:

 Kamusen Liikenne Oy (Kalajoki)
 J. E. Klemetti Oy (Ylivieska)
 Käkelän Liikenne (Raahe)
 Karhun Liikenne Oy (Paavola)
 K. Hollanti Oy (Pyhäsalmi)

Lisäksi toimintaa Haapavedellä ja Kärsämäellä.

Historia 

Konsernin muodostavien yrityksien historia alkaa vuodesta 1936, jolloin Joonas Pirttijärvi aloitti liikennöinnin. Samana vuonna Toivo Käkelä myös aloitti linjalla Raahe–Vihanti–Karhukangas. Vuonna 1938 Johan Emil Klemetti starttasi ensimmäisen linjurinsa välillä Ylivieska–Haapajärvi. J. E. Klemetti Oy on Oulaisten Liikenne-yhtymän vanhin sisar. Toivo Konttila Kärsämäeltä on myös yksi yritykseen kuuluvista sisarista. Nimi on kuitenkin jäänyt pois, sillä yhtiö myytiin Oulaisten Liikenteelle vuonna 1989. Syksyllä 2007 yhtiö laajeni ostamalla Karhun Liikenne Oy:n ja keväällä 2008 automäärä nousi 102 linja-autoon, kun Oulaisten Liikenne-konserni osti kalajokisen Kamusen Liikenne Oy:n. Yhtiön linja-autot tunnetaan puna-mustavalkoisesta värityksestä. Linja-autoja löytyy niin tilausajoon, koulukuljetuksiin kuin palvelukuljetuksiin.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Oulaistenliikenne.fi
 Oulaisten Liikenteen kalustolistaus 

Suomalaiset linja-autoyhtiöt 
Liikenne
Lahti-Saloranta M/26

Lahti-Saloranta M/26 (pv. lyh. 7,62 pk/26 ja 762 PK 26) on aseteknikko Aimo Lahden ja kapteeni Arvo Salorannan kehittämä pikakivääri, jonka toimintamekanismina on lyhyt piippurekyyli. 

Aseen valmistus alkoi vuonna 1928, ensin koesarjoina ja myöhemmin sarjatuotantona. Aseen kapasiteetiltaan pienen 20 patruunan kaarilippaan vaihtoehdoksi kehitettiin 1930-luvulla  M/26-31-mallinimen saanut, 75 patruunan lautasmallisella rumpulippaalla varustettu versio. Suomen armeija ei ollut kiinnostunut uudesta lipasmallista, ja asemallia valmistettiin vain 50 kappaleen koe-erä, joka sekin muutettiin myöhemmin pelkästään 20 patruunan lipasta käyttäväksi.

Palvelus- ja varsinkin sotakäytössä M/26 sai epäluotettavan aseen maineen. Aimo Lahden mielestä pääsyynä toimintahäiriöihin oli, ettei aseen tukin sisässä olevaa rekyylijousta puhdistettu paksusta varastorasvasta. Tämän toimenpiteen vaatima aseen purkaminen oli tavallisilta sotilailta nimenomaan kielletty, ja se olisi pitänyt suorittaa asevarikoilla ennen aseitten käyttöön jakamista.

Toisena syynä häiriöihin pidetään aseen osien liian tiukkoja sovituksia, jonka vuoksi jo aseen suhteellisen vähäinen likaantuminen saattoi aiheuttaa toimintahäiriön. Syy tiukkoihin sovituksiin oli pyrkimys tehdä ase syövyttäviä taistelukaasuja kestäväksi.

Aseen pääsuunnittelijana toiminut Aimo Lahti kehitteli samaan aikaan myös Suomi-konepistoolia, ja aseet muistuttavatkin toimintatavoiltaan hieman toisiaan. Vaikkei Lahti-Saloranta pikakivääri ollut yhtä luotettava kenttäolosuhteissa kuin esimerkiksi venäläinen Degtjarjov DP-27, tutummin ”Emma”, se säilyi Puolustusvoimien koulutuskäytössä 1970-luvulle asti.

Vuonna 1937 Kiina teki valtavan 30 000 kappaleen tilauksen 7,92 × 57 mm -kaliiperista Lahti-Saloranta M/26-32:ta. Tilatuista aseista vain noin 1 200 kappaletta toimitettiin perille Kiinan asekauppaa valvoneiden japanilaisten diplomaattisen painostuksen takia.

Lähteet

Kirjallisuutta 
Timo Hyytinen, Arma Fennica 1 Suomalaiset aseet, Arma Fennica Oy, ISBN 951-99681-6-4 Gummerus Oy 1985
Timo Hyytinen, Arma Fennica 2 Sotilasaseet, Arma Fennica Oy, ISBN 951-99887-0-X Gummerus Oy 1987
Timo Hyytinen, Aimo Lahden asekeksinnöt, Arma Fennica Oy, ISBN 978-952-5687-21-7 Jyväskylä 2013

Aiheesta muualla 
 Lahti-Saloranta pikakivääri. Lipas.net. (Internet Archive)
 Aimo Lahti. Veteraanien perintö. (Internet Archive)

Pikakiväärit
Suomen puolustusvoimien kalusto
Talvisodan aseet
Jatkosodan aseet
Lapin sodan aseet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Conspiracy of One

Conspiracy of One on The Offspringin albumi vuodelta 2000. Singleinä levyltä julkaistiin "Original Prankster", "Want You Bad" ja "Million Miles Away". Yhdysvalloissa levy myi platinaa ja Suomessa kultaa.

Alun perin The Offspring halusi laittaa levyn jakoon ilmaiseksi internetiin, mutta levy-yhtiö ei tähän suostunut. Lopulta vain kappale "Original Prankster" laitettiin jakeluun ja sen yhteyteen järjestettiin arvonta, jossa yksi kappaleen ladanneista voitti miljoona dollaria.

Kappaleet

Kokoonpano

The Offspring 
 Dexter Holland - laulu, kitara
 Noodles - soolokitara, taustalaulu
 Greg K. - basso, taustalaulu
 Ron Welty - rummut

Lisämuusikot 
 Redman - laulu kappaleessa "Original Prankster"
 Chris Higgins - taustalaulu

Lähteet

Vuoden 2000 albumit
The Offspringin albumit
Brendan O’Brienin tuottamat albumit
Lähteenmäen koulu

Lähteenmäen koulu on Kokemäen Kauvatsalla sijaitseva alakoulu. Koulussa järjestetään esiopetusta ja perusopetusta 1–6 -luokille. Koulun rehtorina toimii Elina Kankaanpää.

Koulun tiloissa toimii myös Kauvatsan kirjasto.

Lähteet

Suomen peruskoulut
Kokemäen oppilaitokset
Kauvatsa
Allsvenskan (jääpallo)

Allsvenskan on Ruotsin miesten jääpallon toiseksi korkein sarjataso. Kausina 1981/1982–2006/2007 Allsvenskan oli Ruotsin pääsarja.

Historia
Allsvenskan perustettiin kaudeksi 1981/1982 Ruotsin pääsarjaksi vanhan, vuodesta 1931 pelatun aluelohkoista koostuneen ykkösdivisioonan tilalle. Tosin myös Allsvenskan oli jaettu, tavallisimmin kahdeksan joukkueen etelä- ja pohjoislohkoon, joiden parhaat etenivät Elitserien-vaiheeseen. Kaudeksi 2007/2008 perustettiin koko maan kattava 14 joukkueen Elitserien, jota ei ole jaettu, ja Allsvenskan jatkaa toiseksi korkeimman sarjatason nimenä.

Sarjajärjestelmä
Kaudella 2007/2008 lähtien Allsvenskan oli jaettu kolmeen alueelliseen lohkoon, jotka ovat pohjois-, keski- ja etelälohko. Jokaisen lohkon kaksi parasta etenevät nousukarsintoihin yhdessä Elitserienin kahden huonoimman kanssa. Karsintaottelut pelattiin yksinkertaisena sarjana. Näin pelattiin kaksi sarjakautta.

Kaudesta 2009/2010 lähtien siirryttiin kahteen 12-joukkueiseen Allsvenskan-lohkoon. Lohkot olivat Etelä- ja Pohjoislohko, joiden voittajat nousivat suoraan Elitserieniin. Lohkojen kakkoset karsivat noussta Elitserien 3. ja 4. heikoimman kanssa. Kaudesta 2012/2013 lähtien lohkojen kaksi parasta oli mukana Elitserienin neljän heikoimman kanssa karsinnoissa. Näin pelattiin kahdeksan sarjakautta eli kevääseen 2017 asti.

Kaudesta 2017/2018 lähtien siirryttiin yhteen 16 joukkueen sarjaan, jossa joukkueet oli kuitenkin jaetu sisäisesti kahteen kahdeksan joukkueen lohkoon, jotka pelasivat kaksi kertaa toisiaan vastaan. Lisäksi toisen sisäisen lohkon joukkueita vastaan pelattiin kerran eli 2-kertaisesta osasta tuli 14 ottelua ja kerran pelattuja vastustajia vastaan kahdeksan ottelua eli yhteensä 22 ottelua. Sarjan voittaja nousi Elitserieniin ja sarjan kakkosen ja kolmosen karsiessa Elitserienin 2. ja 3. heikointa vastaan.

Allsvenskanin voittajat kaudesta 2007/2008 lähtien
Kolmilohkoinen sarja 2007/2008-2008/2009:
2008: Kalix Bandy (Pohjoislohko), Örebro SK (Keskilohko) ja IFK Kungälv (Etelälohko) 
2009: HaparandaTornio Bandy (Pohjoislohko), Tillberga Bandy Västerås (Keskilohko) ja GAIS Bandy, Göteborg (Etelälohko)
2010: Tillberga Bandy Västerås (Pohjoislohko) ja IF Boltic, Karlstad (Etelälohko)
Kaksilohkoinen sarja 2009/2010-2016/2017:
2011: Kalix Bandy (Pohjoislohko) ja GAIS Bandy, Göteborg (Etelälohko)
2012: Ljusdals BK (Pohjoislohko) ja Gripen Trollhättan BK (Etelälohko)
2013: Örebro SK (Pohjoislohko) ja Gripen Trollhättan BK (Etelälohko)
2014: Tillberga IK Bandy (Pohjoislohko) ja Gripen Trollhättan BK (Etelälohko)
2015: Katrineholm Värmbol BS (Pohjoislohko) ja Gripen Trollhättan BK (Etelälohko)
2016: Ljusdals BK (Pohjoislohko) ja Nässjö IF (Etelälohko)
2017: Ljusdals BK (Pohjoislohko) ja IFK Motala (Etelälohko)
Yksilohkoinen sarja 2017/2018-;
2018: Frillesås BK
2019: Åby/Tjureda IF
2020: IK Tellus, Tukholma
2021: Örebro SK
2022: Gripen Trollhättan BK

Katso myös
Damallsvenskan
Elitserien
Luettelo jääpallon Ruotsin mestareista

Aiheesta muualla
 Allsvenskan Ruotsin jääpalloliiton sivuilla

Ruotsin jääpallosarjat