joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jali ja suklaatehdas (vuoden 1971 elokuva)

Jali ja suklaatehdas () on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen musikaalielokuva, jonka on ohjannut Mel Stuart. Elokuva perustuu Roald Dahlin samannimiseen kirjaan. Pääosassa esiintyy Gene Wilder. Jali ja suklaatehdas oli ehdokkaana parhaan musiikin Oscar-palkinnon saajaksi. 

Elokuvassa köyhä poika voittaa pääsylipun kierrokselle ihmeelliseen suklaatehtaaseen yhdessä neljän muun lapsen kanssa. Lasten seikkailua säestävät kummallisen, lyhytkasvuisen umppa-lumppa-heimon laulut.

Alkuperäisen kirjan kirjoittaneen Dahlin tiedettiin olleen elokuvasovitukseen "hyvin pettynyt", koska hänen mielestään "elokuvan tarina painottui liikaa Villi Vonkan hahmoon, eikä niinkään päähahmoksi tarkoitettuun Jaliin".

Näyttelijät

Lähteet 

Vuoden 1971 yhdysvaltalaiset elokuvat
Lastenkirjoihin perustuvat elokuvat
Yhdysvaltalaiset perhe-elokuvat
Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit
Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat
Roald Dahlin teoksiin perustuvat elokuvat
Roald Dahlin käsikirjoittamat elokuvat
Paramount Picturesin elokuvat
Ilmavalvontakomppania

Ilmavalvontakomppania (IVK) on sotilasyksikkö, jonka tehtävänä on suorittaa ilmavalvontaa. Yleensä ilmavalvontakomppaniat suorittivat aisti-ilmavalvontaa toisen maailmansodan aikana. Sotilaiden lisäksi lotat olivat merkittävä osa sodan ajan ilmavalvontaa.

Suomen puolustusvoimissa ja Israelin puolustusvoimissa opetetaan edelleen ilmavalvontasotilaita osana ilmapuolustuksen aisti-ilmavalvontaa täydentämään tutkailmavalvontaa.

Toisen maailmansodan aikaisia ilmavalvontakomppanioita

44. radio- ja ilmavalvontakomppania

Yksikkö oli Suomen puolustusvoimien yksikkö Virossa.

69. ilmavalvontakomppania
Eldanka
Hevoslampi
Jyvälahti
Korsukukkula
Kenttijärvi
Korvajärvi
Kostamus
Kontokki
Luomajärvi
Myrsky
Pistojoki
Rystynen
Röhö
Vuokkiniemi

Lähteet

Aiheesta muualla
Ilmavalvontakuvasto Virtuaalilentäjät, Perttu Peitsara 

Ilmavalvonta
Aiguille Blanche de Peuterey

Aiguille Blanche de Peuterey on Grajisilla Alpeilla Italiassa sijaitseva vuori. Se on osa Mont Blancin massiivia sijaiten Mont Blancista jonkin verran kaakkoon.

Vuori käsittää kolme huippua:
 Pointe Güssfeldt (4 112 m)
 Pointe Seymour King (4 107 m)
 Pointe Jones (4 104 m)

Sen kanssa samaan Mont Blancilta haarautuvaan harjanteeseen kuuluvat myös mm. Aiguille Noire de Peutereyn (3 773 m), Pointe Guglierminan (3 891 m) ja Les Dames Anglaisesin (3 601 m) huiput.

Aiheesta muualla 
 Kuvia ja tietoa, SummitPost (englanniksi)

Alppien vuoret
Italian vuoret
Aostanlaakson vuoret
Suojeluskuntain päällystökoulu

Suojeluskuntain päällystökoulu (SkPK) oli vuosina 1919–1944 toiminut Suomen suojeluskuntien päällystökoulutusta tarjoava oppilaitos. Se toimi käytännössä koko historiansa ajan Koivikon tilalla Tuusulassa.

Koulu teki runsaasti yhteistyötä Taistelukoulun kanssa, ja päällystökoulun toiminnan lakattua Taistelukoulu muutti sen vanhoihin tiloihin.

Alue Tuusulassa 

Päällystökoulu aloitti toimintansa jääkärikapteeni Erkki Raappanan johdolla syksyllä 1919 Hämeenlinnassa linnakasarmien puurakennuksissa. Armeija kuitenkin otti tilat käyttöösä vuonna 1920, jolloin päällystökoulun oli pakko muuttaa. Uudeksi paikaksi valikoitui Koivikon tila Tuusulassa, joka oli perustettu vuonna 1880. Bertha Sandberg, tamperelaisen rautakauppiaan Wilhelm Sandbergin leski, oli rakennuttanut tilalle edustavan huvilan, josta tuli myöhemmin esikunta- ja upseerikerhorakennus. Sandberg myi tilan vuonna 1913 ja usean kaupan jälkeen suojeluskuntajärjestö osti sen 300 000 markalla vuonna 1921.

Tila oli varsin sopiva sotilaskoulutukseen, sillä asutusta oli lähistöllä verrattain vähän. Rakennuksia korjattiin ja laajennettiin sekä lisätontteja hankittiin huomattavasti 1920- ja 1930-luvuilla. Vuonna 1926 alueelle valmistui K. E. Levälahden suunnittelema urheilurakennus, joka oli tiettävästi Suomen ensimmäinen urheilutalo. Martti Paalasen suunnittelema Päällystökoulun päärakennus valmistui vuonna 1934.

Päällystökoulun kurssi- ja koulutustoiminta oli aktiitivista ja jatkuvaa Moskovan välirauhaan saakka, jolloin kaikki suojeluskunnat lakkautettiin. Estääkseen omaisuuden päätymisen vieraalle vallalle suojeluskunnat luovuttivat kaiken kiinteän omaisuutensa Tuusulan tila mukaan lukien Suomen Punaiselle Ristille vuonna 1944.

Punainen risti käytti aluetta invalidien hoitolaitoksena, mutta koska sen taloudellinen tilanne oli huono, jäivät rakennukset huonoon kuntoon ja ampumaradat käyttökelvottomiksi. Valtio alkoi pian käydä neuvotteluja tilojen palauttamisesta sotilaskäyttöön, ja Taistelukoulu muutti tiloihin vuonna 1949. Virallisesti rakennukset siirtyivät valtion omistukseen vuonna 1952.

Lähteet
 Ahto, Sampo: Taistelukoulun viisi vuosikymmentä. Teoksessa Taistelukoulu 1927–1977, Taistelukoulu 1977. .

Viitteet 

Suojeluskunta
Tuusulan historia
Ego Anthem


Ego Anthem on suomalaisen metalliyhtyeen Tracedawnin toinen studioalbumi. Se julkaistiin Suomessa 24. syyskuuta 2009.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 29.

Kappaleet 

Sävellyksistä vastaavat Tuomas Yli-Jaskari, Perttu Kurttila, Pekko Heikkilä sekä yhtyeen entinen kitaristi Jeremy Qvick. Sanoituksista vastaa pääosin Antti Lappalainen lukuun ottamatta kappaletta "Brain Attack", jonka sanoituksista vastaa Pekko Heikkilä.

Kokoonpano 
 Antti Lappalainen – laulu
 Roni Seppänen – kitara
 Tuomas Yli-Jaskari – kitara
 Pekko Heikkilä – basso
 Perttu Kurttila – rummut
 Vili Itäpelto – kosketinsoitin

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 
 Rumba: ristiriitainen

Lähteet 

Vuoden 2009 albumit
Tracedawnin albumit
Poljuško-pole

Poljuško-pole () on neuvostovenäläinen laulu, jonka on säveltänyt Lev Knipper ja sanoittanut Viktor Gusev vuonna 1933. Suomeksi laulu tunnetaan nimellä Kasakkapartio. Englanninkielistä versiota () on tehnyt länsimaissa tunnetuksi muun muassa Ivan Rebroff. Suomalaisista artisteista muun muassa Frederik ja Viktor Klimenko ovat levyttäneet kappaleen.

Lähteet 

Venäläiset kansanlaulut
ABC-piirustuskoulu

ABC-piirustuskoulu oli vuonna 1937 perustettu kirjeopisto, joka toimi Helsingistä käsin. Kirjekoulun johtajaopettajana vuosina 1946–1966 oli kuvataiteilija Unto Pusa. Kirjekurssi oli varsin suosittu, ja monet myöhemmin taiteilijoina tunnetuksi tulleet hankkivat ensimmäiset oppinsa sen avulla. Kurssia ovat käyneet muun muassa Kauko Lehtinen, Rafael Wardi ja Simo Hannula. ABC-piirustuskoulu ja Linguaphone-kielikoulu olivat mainostoimisto Erva-Latvalan perustamia ja sen omistuksessa vuosina 1941–1970.

ABC-piirustuskoulun opetus perustui pariisilaisen kirjekurssin nimeltä École A.B.C. de dessin menetelmiin. Kurssi oli kolmen vuoden pituinen. Siihen sisältyi 12 kirjettä tehtävineen, jotka lähetettiin kouluun palautetta varten. Pyrkimyksenä oli opastaa oppilaita taiteen ymmärtämisessä ja piirtämisen tekniikassa. Taitojen soveltamista käyttötaiteeseen rohkaistiin ja mukana oli muun muassa mainospiirtämiseen liittyviä tehtäviä. Muun hyödyn ohella toivottiin, että piirtämisestä tulisi hauska ja terveellinen harrastus, joka  opettaa näkemään luonnon uudella tavalla. 

Tehtävät johdattelivat usein havainnosta piirtämiseen. Oppilaita kehotettiin toistuvasti piirtämään suoraan luonnosta niin muotokuvia, maisemia kuin eläimiä ja muuta ympärillä näkyvää, ja kehotettiin välttämään kirjeiden kuvituksen kopioimista, oli se sitten tietoista tai tiedostamatonta. Näkemisen taitoa harjoitettiin muun muassa piirtämällä aihe ensin tarkoin havainnon mukaan ja sen jälkeen muistista. Kurssiin liittyi vihkosia ja kirja, joihin oli koostettu monipuolisesti tietoa taiteesta, taiteen tekemisen filosofiasta, sommittelusta, tekniikoista ja eri taiteilijoista. Oppilaita kehotettiin myös käymään taidenäyttelyissä ja tutustumaan taidehistoriaan, sekä perustamaan taideyhdistyksiä eri puolille maata. Mukana oli valmis ehdotus yhdistyksen säännöiksi.

Kirjallisuutta 

 W. K. Latvala (koonnut): Piirtäjän käsikirja. Helsinki: ABC piirustuskoulu, 1944.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ABC-piirustuskoulun lehti-ilmoitus, Suomen Kuvalehti, 23.10.1937, nro 43, s. 33, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Entiset suomalaiset kuvataideoppilaitokset
Grandes Jorasses

Grandes Jorasses on Grajisilla Alpeilla Italian ja Ranskan rajalla sijaitseva vuori. Se on osa Mont Blancin massiivia.

Vuori käsittää useita huippuja:
 Pointe Croz (4 110 m)
 Pointe Elena (4 045 m)
 Pointe Margherita (4 065 m)
 Pointe Walker (4 208 m)
 Pointe Whymper (4 184 m)
 Pointe Young (3 996 m)

Aiheesta muualla 
 Kuvia ja tietoa, SummitPost (englanniksi)

Alppien vuoret
Italian vuoret
Ranskan vuoret
Italian ja Ranskan raja
Eden Fire


Eden Fire on ruotsalaisen Sonic Syndicaten esikoisalbumi. Albumilta julkaistiin single "Jailbreak". Albumi menestyi huonosti.

Kappaleet 
Helix Reign – Chronicles of a Broken Covenant

Extinction – A Sinwar Quadrilogy

Black Lotus – The Shadow Flora

Kokoonpano 
 Richard Sjunnesson – laulu
 Roger Sjunnesson – kitara
 Robin Sjunnesson – kitara
 Karin Axelsson – bassokitara, laulu (kappaleet 2 ja 9)
 Kristoffer Bäcklund – rummut
 Andreas Mårtensson – kosketinsoitin

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Blabbermouth:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Eden Fire discogs.com -sivustolla

Vuoden 2005 esikoisalbumit
Sonic Syndicaten albumit
Only Inhuman


Only Inhuman on ruotsalaisen Sonic Syndicaten toinen studioalbumi. Albumilta julkaistiin singlet "Enclave" ja "Denied". Single "Enclave" poikkeaa muista kappaleista, koska siinä ei ole örinää ollenkaan taas kun muissa kappaleissa on. Albumi on Sonic Syndicaten suosituin ja myydyin.

Kappaleet 

My Soul in Black (Japanin bonuskappale)

Kokoonpano 
 Richard Sjunnesson – murinalaulu
 Roland Johansson – laulu
 Roger Sjunnesson – kitara, elektroniikka
 Robin Sjunnesson – kitara
 Karin Axelsson – bassokitara
 John Bengtsson – rummut, lyömäsoittimet

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Blabbermouth: 
 Imperiumi.net:

Lähteet 

Sonic Syndicaten albumit
Vuoden 2007 albumit
Kari Cavén

Kari Tapio Cavén (s. 13. maaliskuuta 1954 Savonlinna) on suomalainen kuvanveistäjä.

Opiskelu ja tuotanto 

Kari Cavén opiskeli maalausta Vapaassa taidekoulussa vuosina 1976–1977, sen jälkeen Taikissa ja lopuksi Taideakatemian koulussa 1978–1982. Cavénin ensimmäinen yksityisnäyttely oli Kuopion taidemuseossa 1983.

Cavén aloitti taidemaalarina, mutta siirtyi pian tekemään veistoksia kierrätetystä puu- metalli- ja muovimateriaalista. Cavénin teoksille on usein ominaista leikkimielinen kekseliäisyys.

Cavénin työt ovat usein paitsi maalauksia myös reliefejä tai veistoksia. Teosten humoristisilla nimillä on usein tärkeä merkitys. Hän edusti Suomea Venetsian biennaalissa vuonna 1995.

Palkinnot ja tunnustukset 

 Pro Finlandia, 2014
 Suomen Taideyhdistyksen tunnustuspalkinto, 2018
 Taiteilijaeläke, 2019 alkaen

Julkisia teoksia
Kokapell (1993), Wanåsin veistospuisto, Ruotsi
Waterfall (2001), messinkihanat ja kaakeli, Malmö Ruotsi
Skogsdunge (2002), lipputangot, Umedalenin patsaspuisto
Mottagning (2004), lipputangot, Saab Arenain edessä Linköpingissä
Naughty ducks/Tuhmat Ankat (2007), puu, takorauta ja muovisäiliöt, Svenska kulturfonden, Helsinki
Kraft uttryk, Linköpingin yliopisto
Mottagning, Linköping, Ruotsi
Konstväg (1998), Lögde-joki, Bjurholm, Ruotsi
Eetu, Tampereen kaupunki
Lyhyt Saari eli Short island (1997), Meilahti/Pikku-Huopalahti 
Ihmeellinen luonto (2006), Kuukkelin päiväkoti, Oulu
Koeputkiaikuinen, Helsingin yliopisto
Idag i morgen. alltid, Beiarn, Norja

Kuvia julkisista teoksista

Lähteet

Suomalaiset kuvanveistäjät
Pro Finlandia -palkitut
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Neo-Geo (taidesuuntaus)

Neo-Geo on taidesuuntaus, joka sai alkunsa 1980-luvun alussa. Sana viittaa sanoihin neo=uusi ja geo=geometria, mutta kokonaisuudessaan suuntausta on kutsuttu sanoilla Neo-Geometric Conceptualism, eli uusgeometrinen käsitetaide. Termiä alkoivat käyttää Yhdysvalloissa muun muassa taiteilijat Peter Halley, Ashley Bickerton ja Jeff Koons. Erityisesti Halleyhin, joka näki geometrian yhteiskunnan metaforana, vaikutti ranskalainen filosofi Jean Baudrillard.  

Ryhmän taide tähtäsi modernin maailman mekanisoitumisen ja kaupallistumisen kritiikkiin. Halleyn maalaukset ovat geometrisen abstrakteja, mutta niillä on esittävä perusta. Bickerton ja Koons tekevät pääasiassa kolmiulotteisia teoksia. Koons parodioi kulutuskulttuuria esittämällä todellisia kulutustavaroita teoksina, joilla on ajaton kauneus. 

Suomessa Neo-Geo on vain vähän tunnettu suuntaus.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Peter Halley com
 Ashley Bickerton, Artnet
 

Nykytaide
Kypsentäminen

Kypsentäminen on ruuan käsittelemistä lämmön, hapon, suolan tai savun avulla. Tarkoituksena on muuttaa ravinto nautittavampaan muotoon tai säilöä sitä myöhempää käyttöä varten. Kypsentämistä on mm. keittäminen, paistaminen ja grillaaminen.

Ruoanlaitto
Bulgarian kuningaskunta

Bulgarian kuningaskunta () oli valtio, joka perustettiin 5. lokakuuta 1908, kun Bulgarian ruhtinaskunta muutettiin kuningaskunnaksi. Ruhtinas Ferdinand I:stä tehtiin Bulgarian tsaari maan itsenäisyysjulistuksessa.

Olemassaolonsa aikana maa oli lähes jatkuvasti sodassa muiden maiden kanssa, minkä takia siitä käytettiin lempinimeä ”Balkanin Preussi”. Usean vuoden ajan Bulgarialla oli miljoonan miehen vahvuinen armeija. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen ympärysvallat lakkauttivat Bulgarian armeijan ja suunnitelmat bulgarialaisten asuttamien alueiden yhdistymisestä epäonnistuivat. Toisen maailmansodan aikana Bulgaria taisteli akselivaltojen puolella ja yritti yhdistää bulgarialaisten asuttamat alueet. Vuonna 1944 Bulgaria kuitenkin vaihtoi puolta ja liittyi liittoutuneisiin. Vuonna 1946 kuningaskunta lakkautettiin, sen viimeinen tsaari karkotettiin ja Bulgarian kansantasavalta perustettiin.

Aiheesta muualla

Bulgarian historia
Akseli Kurenmaa

Arvi Akseli Kurenmaa (vuoteen 1935 Karlsson; ) oli suomalainen kenraaliluutnantti. Hänen vanhempansa olivat ylikonstaapeli Akseli Karlsson sekä Maria Paavolainen. Osallistui vapaussotaan valkoisten puolella 1918. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Terijoen yhteiskoulusta 1920. Hän suoritti varusmiespalveluksensa Karjalan Kaartin Rykmentissä 1923. Hän suoritti Kadettikoulun 1.12.1923–30.9.1925 (6. kadettikurssi).

Sotilasura
Valmistumisensa jälkeen hän oli Jääkäripataljoona 1:ssä nuorempana upseerina, komppanian päällikkönä ja yleisesikuntaupseerina 1925–1937. Hänet ylennettiin 1927 luutnantiksi ja 1931 kapteeniksi. Hän suoritti Sotakorkeakoulussa yleisesikuntaupseeritutkinnon 1937–1939, jonka jälkeen hänet komennettiin majurina Taistelukouluun opettajaksi 1939.

Talvisodassa hän oli 5. Divisioonan esikunnassa operatiivisen toimiston päällikkönä ja esikuntapäällikkönä. Välirauhan aikana hän oli Helsingin sotilasläänin esikunnan esikuntapäällikkönä.
Jatkosodassa hän oli 12. Divisioonan esikuntapäällikkönä, Kotijoukkojen esikunnassa liikekannallepanotoimiston päällikkönä, jalkaväkirykmentti 33:n komentajana 25.3.1943–13.11.1944. Hän toimi Maasotakoululla yleisen taktiikan tuntiopettajana 1942. Jalkaväkirykmentti 33:n kotiuttamisen jälkeen (Lapin sodassa) 1. Divisioonan esikuntapäällikkönä. Hänet ylennettiin everstiksi 23.6.1944.

Sodan jälkeen hän oli 1. Divisioonan esikunnassa 1945–1947, josta hänet komennettiin Jalkaväkirykmentti 1:n komentajaksi 26.4.1947–24.2.1949. Komentajan tehtävän jälkeen hän palasi 1. divisioonan esikuntaan esikuntapäälliköksi 1949–1954. Hän toimi Reserviupseerikoulun johtajana 1954–1955 ja hänet ylennettiin kenraalimajuriksi, kun hän siirtyi Panssariprikaatin komentajaksi 30.3.1955–22.3.1959 ja edelleen 1. divisioonan komentajaksi 1959. Hän toimi jalkaväen tarkastajana ylennettynä kenraaliluutnantiksi 1959–1960. Hän erosi palveluksesta vuonna 1960.

Ns. asekätkentäjutun yhteydessä Kurenmaa oli pidätettynä noin 3 kuukauden ajan.

Akseli Kurenmaan puoliso oli Oili Törnroos, jonka kanssa hän sai lapset Pekka Akseli (1933-2004), Marja Inkeri, Jaakko Arvi sekä Eeva Katri.

Kunniamerkit
Suomen Valkoisen Ruusun 1. luokan komentajamerkki
Vapaudenristi 1. luokka miekkojen kera
2.lk Vapaudenristi tammenlehvien kera
2.lk Vapaudenristi miekkojen kera
3.lk Vapaudenristi miekkojen kera
Suomen Valkoisen Ruusun ritarimerkki
Suojeluskuntain ansioristi
Vapaussodan muistomitali
Talvisodan muistomitali
Jatkosodan muistomitali

Lähteet 
Eversti Arvi Akseli Kurenmaa. Pohjan Prikaatin Kilta.

Viitteet

Suomalaiset kenraalit
Suomen sisällissodan valkoiset
Vuonna 1900 syntyneet
Vuonna 1968 kuolleet
Newton (täsmennyssivu)

Newton voi tarkoittaa:

Matematiikka, luonnontieteet ja tekniikka

 newton, voiman yksikkö SI-järjestelmässä
 XMM-Newton, Esan röntgensatelliitti
 Apple Newton, kämmentietokone
 8000 Isaac Newton, asteroidi

Paikat

 Newton, kaupunki Kansasissa, Yhdysvalloissa
 Newton, kaupunki Massachusettsissa, Yhdysvalloissa
 Newton, kaupunki New Jerseyssä, Yhdysvalloissa
 Newton, kaupunki Pohjois-Carolinassa, Yhdysvalloissa
 Newton Subdivision, rautatieosuus Kansasissa, Yhdysvalloissa
 Newtonin metroasema, Singaporen Mass Rapid Transitin asema

Henkilöt

 Alfred Newton (1829–1907), englantilainen eläintieteilijä ja lintutieteilijä
 Alisha Newton (s. 2001), kanadalainen näyttelijä
 Arthur Newton (1883–1950), yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija
 Becki Newton (s. 1978), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Cam Newton (s. 1989), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
 Chester Newton (1903–1966), yhdysvaltalainen vapaapainija 
 Christopher Newton (1969–2007), yhdysvaltalainen murhaaja
 Edward Newton (1832–1897), brittiläinen siirtomaavirkamies ja lintutieteilijä
 Francis Newton (1874–1946), yhdysvaltalainen golfaaja
 Helmut Newton (1920–2004), saksalaissyntyinen valokuvaaja
 Huey P. Newton (s. 1942–1989), yhdysvaltalainen ihmisoikeusaktivisti, Mustat Pantterit -järjestön johtaja
 Ian Newton (s. 1940), englantilainen näyttelijä
 Isaac Newton (1642–1716), englantilainen fyysikko ja tähtitieteilijä, joka loi klassisen mekaniikan perustan
 Jake Newton (s. 1988), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
 John Newton (1725–1807), englantilainen merikapteeni, anglikaaninen pappi ja virsirunoilija
 Juice Newton (s. 1952), yhdysvaltalainen laulaja
 Kathleen Newton (1854–1882), irlantilainen taiteilijan malli
 Lee Roy Newton (s. 1978), eteläafrikkalainen pikajuoksija
  Newton (s. 1991), brasilialainen futsalpelaaja
 Olivia Newton-John (1948–2022), englantilais-australialainen näyttelijä ja laulaja
 Paul Newton (s. 1945), brittiläinen basisti
 Robert Newton (1905–1956), brittiläinen näyttelijä
 Thandiwe Newton (s. 1972), englantilainen näyttelijä
 Wayne Newton (s. 1942), yhdysvaltalainen laulaja

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Mike Newton, Bellan koulutoveri kirjasarjassa Houkutus ja sen elokuvasovituksissa.

Katso myös 
 Newtonin liikelait, mekaniikan peruslait
 Newtonin jäähtymislaki termodynamiikassa
 Newtonin menetelmä, jolla etsitään funktion nollakohtia
 newtonilainen fluidi ja ei-newtonilainen fluidi, virtausmekaniikan käsitteitä
 Newtonin kehto, energian säilymislakia demonstroiva laite
 Newtonin–Pepysin ongelma, todennäköisyyksiin liittyvä matemaattinen ongelma
 C/1680 V1 eli ”Newtonin komeetta”, komeetta

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
54 (luku)

54 (viisikymmentäneljä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 53 ja seuraa luku 55.

Matematiikassa 
 54 on yhdistetty, runsas ja puolitäydellinen luku.
 54 on Harshad-luku kymmenjärjestelmässä.
 54 on Leylandin luku: .
 54 on pienin luonnollinen luku, joka voidaan muodostaa kolmen neliöluvun summana useammalla kuin kahdella tavalla: ,  tai .
 54 voidaan muodostaa neljän peräkkäisen neliöluvun summana: .

Luonnontieteissä 
 54 on ksenonin järjestysluku jaksollisessa järjestelmässä.
 Kromi-54 on kromin vakaa isotooppi.
 Hapen ja fluorin sulamispisteet ovat noin 54 kelviniä.

Muualla 
 54 on Argentiinan kansainvälinen suuntanumero.
 Kantatie 54 kulkee Hollolan ja Tammelan välillä.

Lähteet 

Luonnolliset luvut
Sleesian sodat

Sleesian sodat olivat kolme sotaa, jotka Itävalta ja Preussi kävivät Sleesian alueen omistuksesta vuosina 1740-1763. Ensimmäinen Sleesian sota (1740-1742) ja toinen Sleesian sota (1744-1745) olivat osa Itävallan perimyssotaa (1740–1748). Kolmas Sleesian sota (1756-1763) tunnetaan paremmin seitsenvuotisena sotana. Sotien tuloksena Preussi sai haltuunsa Sleesian.

Ensimmäinen Sleesian sota

Ensimmäinen sota sai alkunsa keisari Kaarle VI:n kuoltua, jolloin Preussin kuningas Fredrik II Suuri vaati Sleesiaa itselleen. Vaatimuksensa tueksi hän vetosi yli kaksisataa vuotta vanhaan Schwiebusin sopimukseen (1537), jonka mukaan Briegin, Liegnitzin ja Wohlaun ruhtinaskuntien olisi pitänyt siirtyä Brandenburgin haltuun, kun puolalaisen 
Piastin kuningassuvun Sleesian haara oli sammunut (1675). Lisäksi hän syytti itävaltalaisia protestanttien sorrosta. Ensimmäisessä sodassa Preussi miehitti ja valloitti Sleesian. Sota päättyi Breslaun rauhaan 11. kesäkuuta 1742. Aluemuutokset vahvistettiin 28. heinäkuuta Berliinin rauhassa, jossa Iso-Britannia toimi välittäjänä. Preussi sai Ala- ja Ylä-Sleesian sekä Glatzin kreivikunnan, Itävallalle jäi vain muutama kaupunki (Jägerndorf, Troppau).

Toinen Sleesian sota

Toinen Sleesian sota seurasi, kun perimyssodan liittosuhteissa tapahtui muutoksia ja Preussi päätyi yhteen Ranskan kanssa. Elokuussa 1744 Fredrik II Suuri hyökkäsi Böömiin ja valloitti Prahan 16. syyskuuta. Tätä seurasi Itävallan vastahyökkäys ja preussilaisten vetäytyminen takaisin Sleesiaan. Seuraavan vuoden aikana Preussi oli voittoisa Hohenfriedbergin ja Soorin taisteluissa. Preussin voiton varmisti lopulta Kesselsdorfin taistelu 15. joulukuuta. Joulupäivänä 1745 Itävalta tunnusti Preussin herruuden Sleesiassa (Dresdenin rauha). Vastapalveluksena Fredrikin oli tunnustettava Frans I:n keisariksi.

Seitsenvuotinen sota
Itävallan keisarinna Maria Teresia halusi saada Sleesian takaisin ja kokosi tähän Preussinvastaisen liittouman. Hyökkääjä oli kuitenkin jälleen Preussi, joka siirtomaasodan puhjettua Ison-Britannian ja Ranskan välillä 15. toukokuuta 1756 katsoi parhaaksi ottaa aloitteen käsiinsä. Preussi hyökkäsi Saksiin 29. elokuuta. Seitsemän vuoden taistelujen jälkeen Itävalta ja Preussi solmivat Hubertusburgin rauhan 15. helmikuuta 1763. Sotaa edeltäneet rajat jäivät lähes ennalleen.

Lähteet 
 

1700-luvun sodat
Itävallan sodat 
Preussi
Saksan sodat
Sleesian historia

it:Prima guerra di Slesia
Aimée

Aimée on ranskankielinen naisen etunimi, joka tulee ranskan aimer 'rakastaa' -sanasta. Aimée 'rakastettu (nainen)' on ranskan aimer-verbin passiivin partisiipin perfektin feminiinimuoto. Sitä vastaa latinan Amata, jota käytettiin (lisä)nimenä (cognomen) myöhäisantiikista lähtien. Espanjan kielessä vastaava sana on Amado (maskuliinimuoto), joka myös on peräisin myöhäislatinan Amatus-nimestä. Suoraan latinasta on nimi Amanda 'rakastettava (nainen)', joka maskuliinimuodon Amandus ohella oli hyvin suosittu orjan nimi. Englannin kielessä nimestä Aimée on käytössä myös muoto Aimee. Toinen nimen englanninkielinen muoto on Amy, joka omaksuttiin englannin kieleen 1500-luvulla muodosta Amee.

Aimée tai Aimee -nimisiä
Anouk Aimée (oik. Françoise Sorya Dreyfus'), ranskalainen näyttelijä
Rose-Aimée Bacoul, ranskalainen pikajuoksija
Aimée Beekman, virolainen kirjailija ja elokuvaaja
Aimee Garcia, yhdysvaltalainen näyttelijä
Aimee Graham, yhdysvaltalainen näyttelijä
Aimee Osbourne, englantilainen malli, näyttelijä ja kolumnisti
Aimee Mann, yhdysvaltalainen laulaja
Aimee Teegarden, yhdysvaltalainen näyttelijä
Aimee Watson, australialainen maastohiihtäjä

Lähteet

Etunimet
Stephen Marley

Stephen Robert Nesta "Raggamuffin" Marley (syn. 20. huhtikuuta 1972, Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) on Jamaikan-yhdysvaltalainen muusikko. Hän on Bob Marleyn ja hänen vaimonsa Rita Marleyn poika.

Biografia 
Stephen aloitti uransa nuorena. Jo 8-vuotiaana hän esitti "Sugar Pie" -nimisen kappaleen Jamaica World Music Festivaleilla. Hän kuului Ziggy Marley & The Melody Makers -nimiseen reggaeyhtyeeseen yhdessä sisarustensa Ziggyn, Cedellan ja Sharonin kanssa.

Stephen on julkaissut toistaiseksi yhden sooloalbumin, Mind Control, vuonna 2007.

Diskografia 
 Mind Control (2007)
 Mind Control Acoustic (2010)
 Revelation Part 1: Root Of Life (2011)

Jamaikalaiset reggaemuusikot
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Odilampi

Odilampi on pieni järvi Espoon ja Vantaan rajalla Vihdintien tuntumassa. Odilammen lasku-uomana oleva oja yhtyy Herukkapuroon Vantaan puolella. Odilammen länsirannalla on yleinen uimaranta.

Odilampi on rehevä: sillä on tiheä vesikasvillisuus ja järveä vaivaa umpeenkasvu. Odilampi madaltuu nopeasti ja siinä on happiongelmia. Uudenmaan ympäristökeskuksen raportin mukaan järvessä havaittiin kevättalvella  2007 kalakuolema, jossa oli menehtynyt muun muassa suurikokoisia haukia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kuvia Odilammelta

Espoon järvet
Vantaan järvet
Espoonjoen vesistö
Petikko
Kalajärvi
César Azpilicueta

César Azpilicueta Tanco (s. 28. elokuuta 1989 Zizur Nagusia, Navarran maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Chelseaa.

Seurajoukkueura 
Azpilicueta on Osasunan kasvatti. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla hän teki 8. huhtikuuta 2007 ottelussa Real Madridia vastaan. Kaudesta 2007–2008 lähtien hän oli joukkueen ykkösvalinta pelipaikalleen. Hän pelasi Osasunassa kaikkiaan 99 Primera Divisiónin ottelua.

21. kesäkuuta 2010 ranskalaisseura Marseille ilmoitti hankkineensa Azpilicuetan riveihinsä 7 miljoonan euron siirtokorvauksella ja nelivuotisella sopimuksella. Hän pelasi Marseillessa 47 ottelua Ligue 1:ssä ja 12 ottelua Mestarien liigassa. Hän voitti Ranskan liigacupin 2011 ja 2012 sekä Ranskan supercupin 2010.

Elokuussa 2012 Azpilicueta siirtyi englantilaisseura Chelseaan, ja on kuulunut seuran runkopelaajiin avauskaudestaan lähtien. Chelsean voittaessa Valioliigan mestaruuden hän pelasi 29 ottelua kaudella 2014−2015 ja kaikki 38 ottelua alusta loppuun kaudella 2016−2017. Hän oli voittamassa FA Cupia 2018 ja Liigacupia 2015. Eurooppa-liigan mestaruuden voittaneessa Chelsean joukkueessa hän pelasi kahdeksan ottelua kaudella 2012−2013 ja yhdeksän ottelua kaudella 2018−2019. Hän pelasi 11 ottelua Chelsean voittaessa Mestarien liigan kaudella 2020–2021. Hän voitti UEFA Super Cupin ja seurajoukkueiden maailmanmestaruuden 2021. Kaikkiaan hän on kauden 2021–2022 loppuun mennessä pelannut 322 valioliigaottelua, joissa hän on tehnyt kymmenen maalia ja antanut 40 maalisyöttöä. Chelseassa pelaamissaan 58 Mestarien liigan ottelussa hän on sekä tehnyt että syöttänyt neljä maalia.

Maajoukkueura 
Azpilicueta on kokenut arvokisaosallistuja sekä Espanjan nuorisomaajoukkueissa että A-maajoukkueessa. Hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2007. Hän on pelannut myös alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 2006, alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 2008, alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2011 sekä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009. 

Azplicueta pelasi ensimmäisen ottelunsa Espanjan jalkapallomaajoukkueessa Uruguayta vastaan helmikuussa 2013. Hän kuului Espanjan joukkueeseen Brasilian MM-kilpailuissa 2014 ja pelasi kaksi ensimmäistä ottelua avauskokoonpanossa. EM-kilpailuissa 2016 hän tuli yhdessä ottelussa vaihdosta kentälle. Hän kuului Espanjan joukkueeseen MM-kilpailuissa 2018, muttei päässyt pelaamaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pääsi avauskokoonpanoon kolmannessa alkulohko-ottelussa. Neljännesvälierän Kroatiaa vastaan hän pelasi alusta loppuun ja teki joukkueensa toisen maalin, joka oli hänen A-maaottelu-uransa ensimmäinen maali. Hän oli avauskokoonpanossa myös puolivälierässä Sveitsiä ja tappiollisessa välierässä Italiaa vastaan.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 César Azpilicuetan esittely Olympique de Marseillen sivustolla  

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Keltahytykkä

Keltahytykkä (Tremella mesenterica) on hyytelösieni, joka on keltainen ja liuskainen.

Ulkonäkö ja koko 
Keltahytykkä on nimensä mukaan keltainen tai oranssinkeltainen moniliuskainen hyytelömäinen massa, sen väri muuttuu tummanoranssiksi kuivuessa. Itiöemä on noin 2,5-10 cm leveä ja 3-4 cm korkea. Kasvaa puunrungoilla puulla ja lahottaa sitä. Voi löytää ympäri vuoden. Ei ole myrkyllinen, mutta ei erityisen maukas.

Levinneisyys 
Havaintoja on hajanaisesti Suomen päästä päähän, painottuen eteläisimpään Suomeen. Ei ole kuitenkaan mikään erityisen harvinainen sieni. On levinnyt myös Pohjois-Amerikassa laajasti.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 
Tremella mesenterica, keltahytykkä @ Natural Fungi in Finland
Laji.fi: keltahytykkä (Tremella mesenterica) 
Ikkuna Suomen Luontoon: Keltahytykkä 

Hyytelösienet (luokka)
Leila Aboulela

Leila Aboulela (; s. 1964 Kairo) on sudanilainen kirjailija, joka kirjoittaa englanniksi. Hänen esikoisromaaninsa The Translator (1999) oli ehdolla Orange-palkinnon saajaksi vuonna 2002. Novelli ”The Museum” voitti afrikkalaiskirjailijoiden Caine-palkinnon vuonna 2000. Novelli sisältyy Aboulelan kokoelmaan Coloured Lights (2001).

Teokset 
 The Translator. New York: Grove Press, 1999.
 Coloured Lights. 2001, novellikokoelma.
 Minaret. New York: Grove Press, 2005. ISBN 0-8021-7014-5.
 Lyrics Alley. New York: Grove Press, 2011.
 The Kindness of Enemies. London Weidenfeld & Nicolson, 2015.

Lähteet 
 ContemporaryWriters.com. 

Sudanilaiset kirjailijat
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Saepinum

Saepinum oli antiikin aikainen kaupunki Etelä-Italiassa lähellä nykyistä Sepinoa, 14 kilometriä Campobassosta etelään. Kaupungin rauniot ovat säilyneet hyvin.

Saepinum oli alkujaan samnilaisten kaupunki ja alueelta on löydetty monia samnilaisten kirjoittamia piirtokirjoituksia. Roomalaiset valtasivat kaupungin vuonna 293 eaa. Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Saepinumista tuli municipium ja vuosina 4 eaa. – 2 jaa. sen ympärille rakennettiin muuri, joka on säilynyt osittain nykypäivään asti. Muuri oli vahvasti linnoitettu ja siinä oli 27 tornia. Saepinum kukoisti taloudellisesti ensimmäisellä ja toisella vuosisadalla jaa. mutta 300-luvulle tultaessa kaupunki oli jo laajalti hylätty. Vuonna 882 saraseenit valtasivat kaupungin jolloin sen asukkaat pakenivat muutaman kilometrin päähän ja perustivat nykyisen Sepinon kaupungin.

Lähteet 

Rooman valtakunnan kaupungit
Arkeologiset kohteet Italiassa
Molise
Mac OS X Panther

Mac OS X Panther (versio 10.3) on Applen Mac OS X -käyttöjärjestelmän neljäs pääjulkaisu. Apple julkaisi Pantherin 24. lokakuuta 2003.

Uudet loppukäyttäjän ominaisuudet 
Panther sisälsi paljon uusia ominaisuuksia (Applen mukaan yli 150 uudistusta), josta mainittakoon seuraavat:
Finder – Ikkunoiden ulkoasu päivitetty harjattuun metalliin, reaaliaikainen haku, käyttäjän muokattavissa oleva sivupalkki, turvallinen tiedostojen poistaminen, tiedostojen värimerkintä ja ZIP-tuki sisäänrakennettuna. Uudistettu ikoni.
Nopea käyttäjän vaihto
Exposé – Helpottaa ikkunoiden järjestelyä, ja niiden välillä liikkumista.
TeXturi – Tuki Word-dokumenteille (.doc)
Päivitetyt Xcode-kehitystyökalut
Esikatselu – Nopeammat PDF-latausajat
Päivitetty QuickTime

Uudet ohjelmat Pantherissa 
Kirjasinkirja
FileVault – "Lennossa" tehtävä käyttäjän kotikansion salaus.
iChat AV – Päivitetty iChat sisälsi videoneuvottelumahdollisuuden.
X11 – Sisäänrakennettuna Pantherissa.
Safari – Applen uusi verkkoselain, joka korvasi aikaisemmissa Mac OS X -versioissa mukana tulleen Internet Explorerin.

Järjestelmävaatimukset 
Järjestelmävaatimukset ovat:

 PowerPC G3, G4, tai G5 -suoritin (vähintään 233 MHz)
 Sisäänrakennettu USB (joka merkitsee, että tietokoneesta löytyy myös vaadittu New World ROM)
 Vähintään 128 Mt RAM-muistia (512 Mt suositus)
 Vähintään 1,5 Gt vapaata levytilaa
 CD-asema

Panther tukee täysin Classic-ohjelmistorajapintaa, joka mahdollistaa vanhojen Mac OS 9 -ohjelmien käyttämisen.

Versiot 
 10.3 Build 7B85
 10.3.1 Build 7C107 
 10.3.2 Build 7D24 
 10.3.3 Build 7F44 
 10.3.4 Build 7H63 
 10.3.5 Build 7M34 
 10.3.6 Build 7R28
 10.3.7 Build 7S215 
 10.3.8 Build 7U16 
 10.3.9 Build 7W98

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Applen englanninkielinen Mac OS X 10.3 -tukisivusto

MacOS
Tahdon! (Maria Lundin albumi)


Tahdon! on Maria Lundin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 30. syyskuuta 2009. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 27, ja se pysyi listalla yhteensä 4 viikkoa.

Kappaleet

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2009 albumit
Maria Lundin albumit
Ganjoki

Ganjoki () on Kiinan joki, joka kulkee pääosin Jiangxin maakunnassa ja eräs tärkeimpiä Jangtse-jokeen laskevia sivujokia, johon joen vedet päätyvät Poyangjärven kautta. Joen pituus on 815 kilometriä ja se saa alkunsa Guangdongin maakunnassa, Dayu-vuorilta. Virran yläjuoksua kutsutaan Zhangjoeksi (). Toinen yläjuoksun haaroista, Gongjoki (), saa alkunsa Jiulianin vuoristosta Jiangxin maakunnan eteläosasta. Virrat yhtyvät Ganzhoun kaupungin lähistöllä. Siitä lähtien jokea kutsutaan Ganjoeksi, ja se virtaa pohjoiseen Jiangxin maakunnan halki Poyangjärveen ja siitä edelleen Jangtseen. Kahden yläjuoksun joen lisäksi Ganjoen tärkein sivujoki on Jinjoki, joka juoksee Hunanin rajoilta itään päin ja yhtyy Ganjokeen Nanchangin kaupungin yläpuolella. Jinjoen jokilaakso muodostaa tärkeän itä-länsi -reitin Jiangxin maakunnan pohjoisosassa.

Jokilaakso on ollut tärkeä historiallinen liikenneväylä Kantonista Jangtsen laaksoon. Joella liikennöi pieniä höyrylaivoja Ji’aniin saakka etenkin kesällä vedenkorkeuden ollessa ylhäällä. Talvisin höyrylaivat voivat liikennöidä pelkästään Zhangshuun saakka. Ji’anin yläpuolella joessa on paljon koskia. Zhangjoella voidaan liikennöidä pienillä laivoilla Dayuun saakka ja Gongjoella aina Huichangiin asti, josta on edelleen hyvät liikenneyhteydet Guangdongiin vuoriston läpi. Reitti oli tärkeä kauppareitti Kantonista Jangtsen laaksoon aina vuoteen 1840 saakka, jolloin kaikki ulkomaankauppa oli keskittynyt Kantoniin. Reitin läpi tuotiin ulkomaalaisia tavaroita keski-Kiinaan ja kaikki vienti meni jokea pitkin. Vuonna 1937 rakennetun Kanton-Hankou -rautatien jälkeen Ganjoen merkitys liikenneväylänä väheni.

Lähteet

Kiinan joet
Jangtsen vesistö
Jiangxi
Porolissum

Porolissum oli antiikin roomalainen kaupunki Daakiassa, nykyisen Romanian alueella, 8 kilometriä Zalăun kaupungista. Kaupunki oli yksi roomalaisen Daakian yksi tärkeimmistä kaupungeista ja sen rauniot ovat säilyneet todella hyvin.

Alueella oli ennen roomalaisia daakialainen kylä. Vuosina 101–102 ja 105–106 Rooman keisari Trajanus valloitti Daakian ja entisen kylän paikalle perustettiin Porolissum. Se koostui kahdesta sotilasleiristä, jotka rakennettiin pääosin puusta ja maa-aineksista. Suurempi sijaitsee Pometin kukkulalla ja sen mitat ovat 226 x 294 metriä. Toinen leiri sijaitsi tästä 700 metriä koilliseen ja sen mitat ovat puolestaan 66,65 x 101,10 metriä. Lähistöllä sijaitsi Porolissumin siviilikaupunki. Vuonna 124 tai 158 Daakiasta irrotettiin Dacia Porolissensiksen provinssi, joka nimettiin sen pääkaupungin Porolissumin mukaan. Kaupunki rakennettiin uudelleen ja kivestä ja se ympäröitiin vahvoilla muureilla. Rooman keisari Septimius Severuksen aikana kaupungista tuli municipium. Roomalaiset vetäytyivät Daakiasta keisari Aurelianuksen kaudella mutta Porolissumia ei kuitenkaan hylätty vaan alueella asuttiin yhä.

Aiheesta muualla

Lähteet 

Rooman valtakunnan kaupungit
Daakia
Muinaisjäännökset
Şalom

Şalom (hepreaksi: 'rauha') on Turkissa ilmestyvä juutalainen sanomalehti. Se ilmestyy tabloid-kokoisena turkin kielellä ja sisältää myös sivun ladinoksi (juutalaisespanja). Lehden levikki on noin 5 000 (2005).

Lehden perusti turkkilais-juutalainen toimittaja Avram Leyon vuonna 1947. Ensimmäinen lehti ilmestyi 29. lokakuuta 1947. Lehden päätoimittaja on Yakup Barokas.

Aiheesta muualla 
 Şalom Lehden kotisivu. 
 Şalom Lehden kotisivu. (ladinoksi)

Turkkilaiset sanomalehdet
Swings and Roundabouts

Swings And Roundabouts on ruotsalaisen Amy Diamondin viides studioalbumi. Albumi julkaistiin 21. lokakuuta vuonna 2009. Ruotsissa albumi myi kultaa 18. joulukuuta 2009, ja se nousi Sverigetopplistanin sijalle 16.

Svenska Dagbladetin arvostelijan mukaan levyn parasta antia on bonusraita  It's my life, joka on lähimpänä levyn tekoaikaan 17-vuotiaan entisen lapsitähden omaa kokemusmaailmaa.

Kappaleet 
 Up
 Dance Like Nobody's Watching
 Deserve Better
 Fast Forward
 Lucky Star
 Bittersweet
 So Many Things
 Crossfire
 Heartbeats
 A Good Day
 Higher Ground
 Brand New Day
 Cowboys
 Take Your Time
 It's My Life

Aiheesta muualla 
 Swings and Roundabouts discogs.com -sivustolla

Lähteet 

Vuoden 2009 albumit
Amy Deasismontin albumit
George Ryan

George Homer Ryan, Sr. (s. 24. helmikuuta 1934 Maquoketa, Iowa, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko, joka toimi Illinoisin 39. kuvernöörinä vuosina 1999–2003.

Varhainen elämä ja ura 
Iowan Maquoketassa syntynyt Ryan kasvoi Kankakeen piirikunnassa Illinoisissa. Hän palveli Korean sodassa ja työskenteli farmaseuttina sekä liikemiehenä. Hän on naimisissa Lura Lynn Ryanin kanssa, ja parilla on kuusi lasta. 

Ryan aloitti poliittisen uransa Kankakeen piirikunnassa ja eteni Illinoisin edustajainhuoneeseen. Hän istui siellä vuosina 1973–1983 edeten vähemmistöjohtajaksi ja puhemieheksi asti. Vuosina 1983–1991 hän toimi Illinoisin varakuvernöörinä ja sen jälkeen vuoteen 1999 Secretary of Staten asemassa. Kuvernöörin vaaleissa hän voitti demokraattisen vastustajansa Glenn Poshardin.

Hän tuli tunnetuksi kuolemanrangaistuksen kyseenalaistajana. Vuonna 2003 hän kumosi kaikki 167 Illinoisissa voimassa ollutta kuolemantuomiota. 

Vuonna 1999 Ryan tapasi Fidel Castron.

Korruptiotuomio
Kuvernöörikautensa jälkeen Ryan sai tuomion laajamittaisesta korruptiosta. Hänelle langetettiin ehdotonta vankeutta, jonka istumisen hän aloitti vuonna 2007. Vankeutensa alkaessa Ryan ilmoitti omantuntonsa olevan puhdas.

Samassa jutussa Ryanin kanssa tuomittiin Lawrence Warner.

Illinois’n senaattori Dick Durbin esitti George W. Bushille vuonna 2008 Ryanin saaman kuuden ja puolen vuoden rangaistuksen muuttamista. Hän vetosi muun muassa siihen, että Ryan oli jo saanut maksaa rikoksistaan huomattavan hinnan. Hän mainitsi myös entisen kuvernöörin vaimon heikon terveyden. Tuomio kuitenkin pysyi, joten Ryan vapautui vasta vuonna 2013.

Lähteet

Viitteet

Ryan, George
Ryan, George
Ryan, George
Ryan, George
Walpurgis Rites – Hexenwahn


Walpurgis Rites – Hexenwahn on itävaltalaisen Belphegor-yhtyeen kahdeksas studioalbumi. Albumin tuottajana toimi saksalainen Andy Classen. Yhtye laittoi levyn avausraidan Walpurgis Ritesin levitykseen MySpace-sivustolleen.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Helmuth Lehner – laulu, kitara, musiikkisamplet
 Serpenth – bassokitara, musiikkisamplet
 Morluch – kitara

Vierailevat muusikot 
 Rachael Hecate – laulu
 Andy Classen – musiikkisamplet
 Tomasz "Nefastus" Janiszewski – rummut

Tuotanto 
 Andy Classen – tuottaja, miksaaja, masteroija
 Marcelo Henrique "Marcelo HVC" Vasco – grafiikka
 Gerd Andraschko – valokuvat

Arvostelut 
 About.com: 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Walpurgis Rites – Hexenwahn discogs.com -sivustolla

Vuoden 2009 albumit
Belphegorin albumit
Hietalahden telakka

Hietalahden telakka on Helsingin Hietalahdessa ja Hernesaaressa sijaitseva Helsinki Shipyard Oy:n omistama risteilyalusten, autolauttojen ja jäänmurtajien rakentamiseen erikoistunut telakka. Telakalla on Suomen telakoista ainoana kokonaan katettu telakka-allas. Sen pituus on 280,5 metriä ja leveys 34 metriä.

Syksyllä 2011 telakalla alettiin parin vuoden tauon jälkeen koota kahta jäänmurtajaa. Hietalahden telakan annetaan säilyä, kun viereisiin Jätkäsaareen ja Hernesaareen rakennetaan suuret asuinalueet.

Toukokuussa 2019 Arctech myi Hietalahden telakan venäläisomisteiselle Algador Holdings Ltd:lle. Uuden yrityksen nimeksi tuli Helsinki Shipyard Oy.

Historia 

Telakan perusti Adolf Törngren vuonna 1865 nimellä Helsingfors Skeppsdocka. Yritys ajautui konkurssiin vuonna 1894, minkä jälkeen toimintaa jatkamaan perustettiin Hietalahden Sulkutelakka- ja Konepaja. Vuonna 1904 yritys sai huomattavan tilauksen Venäjän keisarikunnan meriministeriöltä höyrykäyttöisistä torpedohävittäjistä.

Vuonna 1926 Kone- ja Siltarakennus osti yrityksen koko osakekannan 8,6 miljoonalla markalla. Kaksi vuotta myöhemmin turkulainen Crichton-Vulcan siirtyi samaan omistukseen. Vuonna 1938 telakka sai jälleen uuden omistajan, kun Wilhelm Wahlforssin johtama Wärtsilä otti haltuunsa Kone- ja Siltarakennuksen. Näin Hietalahden telakasta tuli osa Suomen oloissa ennenkuulumattoman suurta telakka- ja konepajateollisuuskonsernia.

1920- ja 1930-luvuilla telakan tuotevalikoimaan kuuluivat laivojen lisäksi muun muassa höyrykoneet ja puukaasuttimet.

Toisen maailmansodan jälkeen telakalla valmistettiin laivoja sotakorvauksena Neuvostoliitolle. Vuonna 1965 telakan nimeksi tuli Wärtsilä Helsingin Telakka.

Telakka suunnitteli ja valmisti vuosina 1973–1977 maailman ensimmäisen kaasuturbiinikäyttöisen matkustaja-aluksen GTS Finnjetin. Maailmalla laajalti huomiota saanutta Finnjetiä pidetään telakan ja suomalaisen laivanrakennustaidon mestarinäytteenä.

Vuoden 1987 alussa telakka siirtyi osana Wärtsilän ja Valmetin omistusjärjestelyjä Wärtsilä Meriteollisuuden haltuun. Vuonna 1989 tapahtuneen konkurssin jälkeen toimintaa jatkoi Masa Yards, joka puolestaan siirtyi norjalaisen Kværnerin haltuun. Myöhemmin toinen norjalainen laivanrakennuskonserni, Aker, otti haltuunsa Kværnerin. Korealainen STX Corporation osti Akerin vuonna 2008. Joulukuussa 2010 STX Finland ja Venäjän valtion omistama USC tekivät sopimuksen yhteisyrityksestä, Arctech Helsinki Shipyardista, joka aloitti toimintansa huhtikuussa 2011.

Telakan aluetta laajennettiin 1970- ja 1980-luvuilla Hernesaareen, jonne rakennettiin lisärakennuksia. Näistä lisäalueista telakka on osin luopunut. Tiloissa toimii nykyisin muun muassa venealan yrityksiä jotka käyttävät telakkahalleja eri kokoisten veneiden talvisäilytykseen ja huoltoon. Suurlohkohallissa toimii kesäisin tilapäinen risteilylaivaterminaali. Vuonna 2011 avattiin Hernesaarentori, jolla risteilijöitä palvelevat yrittäjät toimivat konteissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Helsingin telakalta valmistuneet laivat 1884–   Arctech Helsinki Shipyard Inc.

Suomen telakat
Wärtsilä
Helsingin rakennukset ja rakennelmat
Länsisatama
World Painted Blood


World Painted Blood on thrash metal -yhtye Slayerin 11. studioalbumi, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 3. marraskuuta 2009 ja muualla maailmassa 2. marraskuuta 2009. 

Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 12. Suomessa se nousi niin ikään Suomen virallisen listan sijalle 12.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Tom Araya – basso, laulu
 Jeff Hanneman – kitara
 Kerry King – kitara
 Dave Lombardo – rummut

Arviot 
 About.com: 
 Allmusic: 
 Imperiumi.net: 
 Pitchfork Media: 7.3/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Slayerin albumit
Vuoden 2009 albumit
Rick Rubinin tuottamat albumit
E. J. Warén

Eliel Jonathan Warén (28. marraskuuta 1854 Pielisjärvi, Lieksa – 24. maaliskuuta 1928 Salo) oli suomalainen lääkäri ja lintutieteilijä.

Warénin isänisä oli talollinen Iisakki Varis Rautalammilta ja vanhemmat pastori Johannes Warén ja Adolfina Maria Aschan. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lukiosta 1874 ja opiskeli lääketiedettä Helsingin yliopistossa. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1878, filosofian maisteriksi 1882, lääketieteen kandidaatiksi 1881 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1886. Hän toimitti Savo-Karjalaisen osakunnan lehteä. Poliittiselta kannaltaan Warén oli fennomaani. Valmistuttuaan hän toimi lääkärinä Viitasaarella ja Keuruulla. Vuonna 1892 hän siirtyi Jyväskylän piirilääkäriksi ja hoiti virkaansa Saarijärveltä käsin. 1906 hän sai piirilääkärin viran Salosta, ja hän pysyi tässä virassa eläkkeelle siirtymiseensä saakka.

Warén julkaisi kaksi ruotsinkielistä lintutieteellistä tiedonantoa (Ägg af Charadrius apricarius från Suonenjoki, 1874, ja Tringa canutus från Suonenjoki, 1876) sekä julkaisun Suonenjoen lintu- ja nisäkäsfaunasta (1881). Hän julkaisi useita lääktetieteellisiä artikkeleita ja käännöksiä.

Warén oli perustamassa Duodecim-seuraa 1881. Hän oli Finska Läkaresällskapet -seuran, Societas pro Fauna et Flora Fennican ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsen. 


Perhe 
Warén avioitui 1888 Elina Amanda Ignatiuksen (1867–1926) kanssa, ja heille syntyi viisi poikaa. Perheeseen kuului myös kasvattitytär.

 Erkki (Kaarlo Erkki Johannes) Warén-Waris (1888–1939), LKT, Turun synnytyslaitoksen ylilääkäri, Duodecim-seuran jäsen (nro 365) vuodesta 1911, Turun Duodecim-seuran perustajia ja myöhemmin puheenjohtaja
 Matti Eliel Warén (1891–1955), taidemaalari ja Kansallisteatterin päälavastaja
 Harry Ilmari Waris (1893–1973), Turun yliopiston kasvitieteen professori ja rehtori, sittemmin Helsingin yliopiston kasvitieteen professori
 Paavo Gustaf Waris (1897–1959), everstiluutnantti, pankinjohtaja
 Toivo Ignatius Warén (1903–1929), lääket. ylioppilas
 Katri Warén (Kalkkinen) (1898-1976), kasvattitytär, veljen Filip Warénin tytär.

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet 

Suomalaiset lääkärit
Suomalaiset ornitologit
Vuonna 1854 syntyneet
Vuonna 1928 kuolleet
Siimahäntäiset

Siimahäntäiset (Archaeognatha tai Microcoryphia) on pieni ja hyvin alkeellinen hyönteislahko. Siihen kuuluu noin 500 lajia koko maailmassa, joista kahta tavataan myös Suomessa. Lahko on verraten vähän tutkittu.

Siimahäntäisistä on vain vähän fossiiliaineistoa, joka sekin koostuu pääasiassa eläinten kappaleista. Ryhmä lienee peräisin devonikauden keskivaiheilta ja jäänteitä on säilynyt permi- ja triaskausilta saakka, mutta parhaiten materiaalia on liitukaudelta sekä sen jälkeisistä meripihkaesiintymistä.

Rakenne 
Siimahäntäisten ruumis on lieriömäinen, taaksepäin kapeneva, 7–15 mm pitkä ja kokonaisuudessaan suomujen peittämä. Väritys vaihtelee rusehtavasta kellertävään ja eläintä peittää epäsäännöllinen kuviointi. Siipiä ei ole. Takaruumiin kärjessä on kolme selvästi erottuvaa perälisäkettä, joista keskimmäinen on pisin. Tuntosarvet ovat pitkät. Verkkosilmät ovat suuret ja koskettavat toisiaan pään etuosassa. Pistesilmiä on kolme. Suuosat ovat purevat, mutta niiden anatominen rakenne, jossa leuat kiinnittyvät vain yhdellä niveltymiskohdalla pääkapseliin, on alkeellisempi kuin millään muulla hyönteisryhmällä. Tästä piirteestä on peräisin ”alkusuuta” tarkoittava tieteellinen nimi Archaeognatha. Takaruumiin alapinnalla on liikkuvia ulokkeita, jotka saattavat olla jäänteitä aikaisemmista raajoista. Raajojen nilkoissa on 2––4 jaoketta.

Kehitys ja elintavat 
Siimahäntäisillä on hyvin huomaamaton, olematon muodonvaihdos. Toukat (oikeastaan nymfit) muistuttavat aikuisia yksilöitä, ja toukkavaiheita on useita, ehkä jopa kymmenen. Myös aikuiset yksilöt luovat nahkansa useita kertoja muutaman vuoden pituisen elämänsä aikana. Siimahäntäiset elävät metsien karikkeessa, kaarnan alla ja kivenkoloissa mutta myös usein rannoilla, missä ne viihtyvät maalle ajautuneiden leväkasautumien alla. Ravinnoksi kelpaa eloperäinen jäte, sammalet, jäkälät ja levät. Siimahäntäiset ovat yleensä yöaktiivisia. Ne liikkuvat vilkkaasti ja kykenevät hyppäämään noin 10 cm:n matkoja taivuttamalla takaruumistaan nopeasti alaspäin.

Lisääntyminen tapahtuu epäsuoran hedelmöityksen kautta. Koiras laskee maahan spermapaketin eli spermatoforin, jonka naaras poimii sukuaukkoonsa. Siimahäntäisillä naaralta puuttuu erillinen kammio sperman varastointiin, joten jokaista munintakertaa varten tarvitaan uusi paketti. Munat naaras laskee noin 30 kappaleen ryhmiksi. Osalla lajeista esiintyy monimutkaisia kosiorituaaleja, joilla koiras saa naaraan asettumaan spermapaketin päälle.

Lajit Suomessa 
Suomessa siimahäntäisten lahkoon kuuluvista lajeista tavataan rantasiimahäntää (Petrobius brevistylis) ja kivikkosiimahäntää (Dilta hibernica). Näistä rantasiimahäntä luokiteltiin vuoden 2010 uhanalaisarvioinnissa silmälläpidettäväksi.

Lähteet 

Hyönteiset
Seulonnan keskeiset artikkelit
Brandenburg-Preussi

Brandenburg-Preussiksi () kutsutaan Hohenzollernin suvun vaaliruhtinaiden personaaliunionina hallitsemaa ruhtinaskuntaa vuosina 1618–1701. Personaaliunioniin päädyttiin, kun Preussin herttua Albrekt Fredrik kuoli vuonna 1618. Tuolloin Brandenburgin kreivikunnan rajakreivi ja vaaliruhtinas Juhana Sigismund peri Preussin herttuakunnan. Brandenburg-Preussin seuraaja oli Preussin kuningaskunta, joka syntyi vuonna 1701, kun vaaliruhtinas Fredrik III kruunasi itsensä Preussin kuninkaaksi.

Aiheesta muualla 

Preussi