Ed Wood

Edward Davis Wood Jr. (10. lokakuuta 1924 – 10. joulukuuta 1978) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, näyttelijä ja tuottaja, joka teki 1950-luvulla äärimmäisen pienibudjettisia kauhu-, tieteis- ja lännenelokuvia, myöhemmällä urallaan myös pornoelokuvia. Nykyisin Woodin elokuvat nauttivat kulttimainetta kaikenpuolisen kömpelyytensä vuoksi. Kaksi vuotta kuolemansa jälkeen Wood sai Golden Turkey -palkinnon kaikkien aikojen huonoimpana elokuvaohjaajana. Vuonna 1994 Tim Burton ohjasi Woodista elokuvan, jossa Woodia näyttelee Johnny Depp.

Wood halusi tehdä merkittäviä elokuvia ja kertoa tarinoita, jotka kiinnostaisivat katsojien lisäksi myös häntä itseään. 

Wood ohjasi hyvin nopeasti pienien budjettien ahdistamana. Välillä lavasteet kaatuilivat ja näyttelijät törmäilivät niihin, mutta silti ottoa ei uusittu. Se oli merkittävä syy siihen, että Woodin elokuvat jäivät vaille arvostusta.

Ennen elokuvauraa 

Woodin isä, Edward Wood vanhempi, työskenteli postitoimistossa, ja perhe muutti useita kertoja ympäri Yhdysvaltoja. Lopulta Woodit asettuivat New Yorkiin, missä Edward Wood nuorempi syntyi. Lapsuutensa aikana Wood oli kiinnostunut pulp-kirjallisuudesta. Hän keräili sarjakuvia ja pulp-lehtiä. Kun Wood oli pikkulapsi, hänen äitinsä tapasi pukea hänet hameeseen. Myöhemmin Wood kertoi vaimolleen uskovansa, että hänen äitinsä olisi halunnut tyttölapsen. Lapsuudesta juontui Woodin mieltymys pukeutua naisten vaatteisiin.

Wood liittyi merijalkaväkeen 17 vuoden ikäisenä, vain joitain kuukausia japanilaisten hyökättyä Pearl Harboriin. Wood osallistui Guadalcanalin taisteluun, jossa hän haavoittui. Hän osallistui myöhemmin myös Tarawan taisteluun ja väitti myöhemmin pitäneensä taistelun ajan vaatteidensa alla rintaliivejä ja pikkuhousuja. Wood kertoi, ettei kehdannut haavoittua tai kaatua, koska ”en olisi mitenkään pystynyt selittämään vaaleanpunaisia rintaliivejäni ja pöksyjäni, jos olisin haavoittunut”.

Sodan jälkeen Wood liittyi karnevaaliryhmään, jossa hän esiintyi parrakkaana naisena. Wood myös kirjoitti kokemuksistaan romaanin Killer in Drag. Wood oli riippuvainen alkoholista; alkoholiriippuvuus kasvoi myöhemmin todella pahaksi alkoholismiksi. Hän kärsi myös seksiaddiktiosta, mutta oli siitä huolimatta uskollinen tyttöystävilleen ja myöhemmin vaimolleen Kathylle, joka oli omaa sukua O'Hara.

Ohjaajana 

Wood aloitti elokuvaohjaajan uransa vuonna 1948, jolloin hän teki ystäviensä kanssa 30-minuuttisen lännenelokuvan Crossroads of Laredo. Elokuvaa ei koskaan pantu julkiseen levitykseen. Samana vuonna hän ohjasi myös sotakokemuksiinsa perustuvan näytelmän The Casual Company. Hän kirjoitti myös samannimisen kirjan, mutta sitä ei koskaan julkaistu. 

1950-luvulla Wood alkoi elokuvaohjaajaksi toden teolla, ja vuonna 1953 hän ohjasi elokuvan Glen or Glenda. Se oli hänen ensimmäinen huomiota saanut elokuvansa. Se käsittelee omana aikanaan hyvin rohkeaa aihetta, transvestismia. Elokuvassa Wood esittää avoimesti transvestiittia, jonka parisuhteen transvestismi sekoittaa. Ohjaaja yritti saada elokuvalla ymmärrystä omalle poikkeavuudelleen. Glen or Glenda ei menestynyt, vaikka se saatiin myydyksi melko usealle levittäjälle, osasyynä erikoiset vaihtoehtoiset nimet, joilla elokuvaa markkinoitiin, kuten I Changed my Sex, He or She?. Arvostelijat ja yleisö pitivät elokuvaa taiteellisesti alamittaisena. 

Glen or Glendan aikoihin Wood ystävystyi kauhulegenda Bela Lugosin kanssa, joka oli näytellyt muun muassa alkuperäisissä Dracula-elokuvissa. Wood ja Lugosi ystävystyivät, ja Lugosista tuli Woodin elokuvien vakionäyttelijä aina kuolemaansa asti. 

Vuonna 1955 Wood ohjasi elokuvan Bride of the Monster, jossa myös Lugosi näytteli. Myöskään Bride of the Monster ei menestynyt kovin hyvin, mutta se jäi kuitenkin ainoaksi Woodin elokuvaksi, joka tuotti voittoa. 

Kun Lugosi kuoli elokuussa 1956, Woodilla oli halussaan hänen viimeinen filmikatkelmansa, jonka hän käytti samana vuonna valmistuneessa elokuvassaan Plan 9 from Outer Space. Filmikatkelman lisäksi käytettiin sijaisnäyttelijää. Plan 9 from Outer Space on Woodin ohjauksista tunnetuin. Sen osittaisen suosion takasi elokuvan prologin juontanut Criswell, joka oli tullut tunnetuksi The Tonight Show’n ennustajana. Elokuvassa Wood teki yhteistyötä myös amerikansuomalaisen Maila Nurmen eli Vampiran kanssa. Woodin kulttimaine ”maailman huonoimpana elokuvaohjaajana” perustuu erityisesti tähän elokuvaan.

1950-luvun jälkeen 

1960-luvulle tultaessa Woodin ura kulki edeltävää vuosikymmentäkin huonommin, ja hän ohjasi muutamia pornoelokuvia, kuten The Sinister Urge ja Necromania. Sen jälkeen hänen elokuvahankkeensa harvemmin edes toteutuivat ja hän ryhtyi kirjoittamaan ammatikseen pornokirjoja, joita hän tuotti useita kymmeniä. Wood myös alkoholisoitui viimeisinä vuosinaan pahasti, ja hän sai toistuvasti häädön asunnoistaan vuokrarästien vuoksi. Myös hänen vaimonsa Kathy käytti runsaasti alkoholia. Maksamattomien velkojen vuoksi myös avioparin omaisuus takavarikoitiin, ja Wood vaimoineen muutti ystävänsä Peter Coen luokse, jonka luona Wood kuoli sydänkohtaukseen 54-vuotiaana.

Kuoleman jälkeen Woodin ruumis krematoitiin ja tuhka siroteltiin mereen.

Wood on valittu kaikkien aikojen huonoimmaksi ohjaajaksi. Vaikka hän oli lähes ammattitaidoton, hän rakasti elokuvia. Hän ei kuitenkaan eläissään saavuttanut haaveilemaansa menestystä.

Ohjaaja Tim Burton ohjasi Woodista vuonna 1994 elämäkertaelokuvan Ed Wood, jossa nimiroolin näytteli Johnny Depp. Elokuva voitti kaksi Oscar-palkintoa.

Tuotanto

Elokuvat 

 Crossroads of Laredo, vuonna 1948
 The Sun was Setting, vuonna 1951. Elokuva tunnetaan myös nimellä The Sun also Sets.
 The Lawless Rider, vuonna 1952
 Glen or Glenda, vuonna 1953
 Crossroad Avenger: The Adventures of the Tucson Kid, vuonna 1953
 Boots, vuonna 1953
 Jailbait, vuonna 1954
 Bride of the Monster, vuonna 1955, alkujaan työnimellä Bride of the Atom
 The Violent Years, vuonna 1956
 Plan 9 from Outer Space, vuonna 1956, alkujaan työnimellä Grave Robbers From Outer Space, suomeksi myös nimellä Haudanryöstäjät ulkoavaruudesta)
 Final Curtain, vuonna 1957
 The Night the Banshee Cried, vuonna 1957
 The Bride and the Beast, vuonna 1958
 Night of the Ghouls, vuonna 1958
 The Sinister Urge, vuonna 1960
 Shotgun Wedding, vuonna 1963
 Orgy of the Dead, vuonna 1965
 For Love or Money, vuonna 1969
 One Million AC/DC, vuonna 1969
 Operation Redlight, vuonna 1969
 Gun Runners, vuonna  1969
 The Photographer, vuonna 1969
 Take it out in Trade, vuonna 1970
 Necromania, vuonna 1971
 The only House, vuonna 1971
 The Undergraduate, vuonna 1971
 Class Reunion, vuonna 1972
 The Cocktail Hostesses, vuonna 1972
 Dropout Wife, vuonna 1972
 Fugitive Girls, vuonna 1974
 Sex Education, vuonna 1975
 The Beach Bunnies, vuonna 1976

Lisäksi Wood ohjasi ja käsikirjoitti lukuisia elokuvahankkeita, joissa oli mukana muitakin tekijöitä. Myös toteutumattomia hankkeita oli useita.

Romaanit 

Kaikki Woodin romaanit julkaistiin pokkareina. Yhtään niistä ei ole julkaistu Suomessa. Woodin kirjojen sisältö oli lähinnä pornografiaa. Toisin kuin usein tämäntyyppisten kirjojen tekijät, Wood ei käyttänyt salanimeä ja antoi jopa kirjojaan lahjaksi tuttavilleen. Ei ole tiedossa, miten monta kirjaa Wood tarkalleen kirjoitti ja miten monta niistä julkaistiin, sillä joissain kirjoissa hän saattoi käyttää salanimeä ja myös kustantajat tapaavat vaihtaa pornokirjojen kirjoittajien nimiä. Mahdollisesti Wood kirjoitti jopa 75 kirjaa.

 Black Lake Drag, vuonna 1963
 Orgy of the Dead, vuonna 1966
 Parisian Passions, vuonna 1966
 Watts – the Difference, vuonna 1966
 Side-Show Siren, vuonna 1966
 Drag Trade, vuonna 1967
 Bloodiest Sex Crimes of History, vuonna 1967
 Security Risk, vuonna 1967
 Watts... After, vuonna 1967
 Devil Girls, vuonna 1967
 It takes one to know one, vuonna 1967
 Death of a Transvestite, vuonna 1967
 Suburbia Confidential, vuonna 1967
 Night Time Lez, vuonna 1968
 Bye Bye Broadia, vuonna 1968
 Raped in the Grass, vuonna 1968
 The Perverts, vuonna 1968
 The Gay Underworld, vuonna 1968
 Sex, Shrouds and Caskets, vuonna 1968
 The Sexecutives, vuonna 1968
 Sex Museum, vuonna 1968
 The Love of the Dead, vuonna 1968
 One, Two, Three, vuonna 1968
 Young, Black and Gay, vuonna 1968
 Hell Chicks, vuonna 1968
 Purple Things, vuonna 1968
 Carnival Piece, vuonna 1968
 Toni: Black Tigress, vuonna 1969
 Mama's Diary, vuonna 1969
 To Make a Homo, vuonna 1971
 A Study of the Sons and Daughters of Erotica, vuonna 1971
 Sexual Practices in Witchcraft and Black Magic, vuonna 1971
 Black Myth, vuonna 1971
 The Sexual Woman osa 2, vuonna  1971
 The Sexual Man osa 2, vuonna 1971
 Mary-go-Round, vuonna 1972
 The Only House, vuonna 1972
 A Study of Fetishes and Fantasies vuonna 1973
 A Study in the Motivation of Censorship, Sex & The Movies osa 1, vuonna 1973
 A Study in the Motivation of Censorship, Sex & The Movies osa 2, vuonna 1973
 Tales for a Sexy Night osa 1, vuonna 1973
 Tales for a Sexy Night osa 2, vuonna 1973
 Outlaws of the Old West, vuonna 1973
 Death of a Transvestite Hooker, vuonna 1974
 Forced Entry, vuonna 1974
 TV Lust, vuonna 1977

Wood kirjoitti myös lukuisia novelleja.

Wood-aiheisia elokuvia 

 Look Back in Angora, vuonna 1992
 Ed Wood, vuonna 1994
 Vampira - About Sex, Death and Taxes, vuonna 1995
 The Haunted World of Edward D. Wood Jr., vuonna 1996

Kirjallisuutta 
 Ed Wood on Ed Wood (Like Kustannus)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 1978 kuolleet