joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pahalampi (täsmennyssivu)

Pahalampi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Vesistöjä 
 Pahalampi, lampi Heinolan kirkonkylällä
 Pahalampi, lampi Jyväskylän Moksissa
 Pahalampi, lampi Keuruun Monttosvuorella
 Pahalampi, lampi Keuruun Sällinkylässä
 Pahalampi, lampi Laukaan Rajajärvellä
 Pahalampi, lampi Kouvolan Jaalassa
 Pahalampi, lampi Mikkelin Häkkilässä
 Pahalampi, lampi Mikkelin Rahikaisenkylässä
 Pahalampi, lampi Pieksämäellä
 Pahalampi, järvi Pihtiputaan Liitonjoella
 Pahalampi, järvi Saarijärven Heinäpohjalla
 Pahalampi, lampi Saarijärven Hirvaanmäellä
 Pahalampi, lampi Saarijärven Lehtomäellä
 Pahalampi, lampi Tampereen Viinikassa
 Pahalampi, järvi Viitasaaren Soliskylässä
 Pahalampi, lampi Virtain Tulijoella
 Pahalampi, lampi Äänekosken Laajarannassa
 Iso Pahalampi, lampi Kouvolassa
 Keskimmäinen Pahalampi, lampi Kouvolassa.

Näiden lisäksi Suomessa on kymmeniä muitakin Pahalampia.

Muita 
 Pahalampi, tamperelainen urheiluseura

Katso myös 
 Pahalammi

Järvien täsmennyssivut
PulseAudio

PulseAudio on äänijärjestelmä POSIX-yhteensopiville käyttöjärjestelmille. PulseAudio on käytössä useimmissa Linux-jakeluissa.

PulseAudio toimii välittäjä ALSA-kerrokselle. PulseAudio tukee laajennusosia ja tietokoneverkon kautta välittämistä.

Ohjelmiston huonoiksi puoliksi on sanottu kaiken toimintalogiikan sisältyminen äänipalvelimeen rajatuilla konfigurointiominaisuuksilla. Ohjelmiston seuraajaksi on suunniteltu PipeWire, joka on JACK Audio Connection Kitin tavoin suunniteltu korkeaan suorituskykyyn ja alhaiselle latenssille.

Versiot 
PulseAudio on otettu käyttöön Fedora versiossa 8.

Versio 13.0 on julkaistu syyskuussa 2019.

Versio 14.0 on julkaistu marraskuussa 2020. Mukana on muun muassa muutos GNOMEn kanssa yhteentoimivuuteen käyttäjän vaihtaessa audiolaitetta.

Katso myös 
 JACK Audio Connection Kit
 PipeWire

Lähteet

Aiheesta muualla 
 pulseaudio(1) - Linux man page 
 PulseAudion kotisivut 

Ääniohjelmistot
Jenni Saarinen

Jenni Saarinen (s. 9. maaliskuuta 1999 Espoo) on suomalainen taitoluistelija. Saarinen edustaa Suomessa tamperelaisseura Kooveeta. Hän on vuodesta 2020 asunut ja harjoitellut Saksan Oberstdorfissa. Saarinen sijoittui 20-vuotiaana kansainvälisessä Finlandia Trophy -kilpailussa neljännelle sijalle Espoossa lokakuussa 2019. Hän paransi tuolloin ennätystään lähes 20 pisteellä 181,20 pisteeseen. Hänen tuolloiset vapaaluistelupisteensä 121,14 ovat säilyneet hänen ennätyksenään mutta lyhytohjelmassa hän teki ennätyspisteensä 68,71 Varsova Cupissa marraskuussa 2021.

Saarinen kilpaili aikuisten arvokisoissa ensimmäisen kerran vuoden 2020 EM-kilpailuissa, joissa hän sijoittui 33:nneksi. Vuoden 2021 MM-kilpailuissa hän oli naisten kilpailun ainoa suomalaisosallistuja ja sijoittui 24:nneksi oltuaan lyhytohjelman jälkeen neljästoista. Vuonna 2022 hän sijoittui Pekingin olympialaisissa 25:nneksi, MM-kilpailuissa 25:nneksi ja EM-kilpailuissa 18:nneksi.

Lähteet 

Suomalaiset taitoluistelijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Gergely Karácsony

Gergely Karácsony (s. 1975 Fehérgyarmat, Unkari) on unkarilainen poliitikko. Hän siirtyi politiikan pariin 2010, jolloin hänet valittiin ympäristöpuolue Lehet Más a Politikan (LMP) ehdokkaana Unkarin parlamenttiin. Hän erosi puolueesta 2014 ja perusti uuden viher-liberaalin puolueen. Samana vuonna hän oli ensi kerran opposition yhteisehdokkaana Budapestin pormestariksi.

Karácsony valittiin lokakuussa 2019 Budapestin pormestariksi. Hän syrjäyttää istuvan pormestarin István Tarlósin, joka oli pääministeripuolue Fideszin ehdokkaana. Valintaa pidettiin yllätyksenä, sillä hän oli opposition ehdokas.

Karácsony on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi.

Lähteet 

Unkarilaiset poliitikot
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
PipeWire

PipeWire on infrastruktuuri äänen ja videon käsittelyyn Linux-alustalla, joka pyrkii yhdistämään PulseAudion ja JACK Audio Connection Kitin käyttötapaukset. 

PipeWiren alkuperäinen kehittäjä on Wim Taymans, joka sai ajatuksen William Manleyn PulseVideosta, sekä tarpeesta näytön kaappaukseen. 
Alkuperäinen käyttökohde oli videokuvan välittäminen, johon tuli lisänä turvallisuus ja Flatpak-tuki. Taymans oli myös GStreamerin kehittäjä. PipeWiren tavoitteena on tukea ammattilaiskäyttöä kuluttajakäytön lisäksi, johon PulseAudio ei pyri. PipeWire käyttää JACKin kaltaista mallia äänen käsittelyyn.

Ohjelmisto on suunniteltu korjaamaan PulseAudion ja JACKin ongelmakohdat. PipeWiren eduiksi sanotaan korkea suorituskyky myös alhaisen latenssin kanssa, turvallisuus, joustavuus ja integroitavuus sekä ylläpidettävyys. Muokattavuus soveltuu erikoiskohteisiin kuten sulautettuihin järjestelmiin. Yhteensopivuuden vuoksi asiakasohjelmille on kirjastot, jolloin ne eivät tarvitse muutoksia.

Videokaappaus verkkokameralta on aiemmin tapahtunut suoraan Video4Linux -rajapinnan kautta, mutta siihen liittyvien rajoitteiden ja uusien tarpeiden vuoksi on ilmaantunut tarve vaihtoehtoiselle tavalle.

Käyttökohteet 
PipeWire on alkujaan julkaistu Fedoran versiossa 27. PipeWire korvasi PulseAudion oletuksena käytettävänä Fedoran versiossa 34. GNOME käyttää versiosta 3.38 lähtien PipeWirea näytön jakamiseen Waylandin kanssa.
Ubuntun versiossa 22.10 PipeWire on oletuksena käytössä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 The PipeWire multimedia framework and its potential in AGL (PDF) 
 FAQ 
 PipeWire dokumentaatiota 

Linux-ohjelmat
Ääniohjelmistot
Iso-Hunkeri

Iso-Hunkeri  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Kuhmoisissa.

Maantietoa 
Saari on 310 metriä pitkä, 210 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,3 hehtaaria .
Se sijaitsee Tehinselän länsiosassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla olevassa saaristoisessa lahdessa. Saarijoukon pääryhmä sijaitsee Sarvisalon ympärillä lahden edustalla. Saari on muuten pyöreän muotoinen, mutta sillä on 100 metriä pitkä niemi, joka työntyy kohti Vähä-Hunkerin saarta. Saarien välissä on vain 100 metriä matkaa ja tässä salmessa on kivinen matalikko ja yksi luoto. Iso-Hunkerin vastakkaisella puolella on kolme muutakin pikkusaarta ja koillisessa veneväylän lähellä sijaitsevat lisäksi Pikku-Hunkerit ja Someronluoto. Saaret ovat jo lahden suojassa ja lahdensuulla olevat Huhtsaaret suojaavat niitä lisää. Vain kaakosta tulevat tuulet aiheuttavat saarille suojaamatonta aallokkoa, joka saa voimaa Varpusenlinnanselältä asti. Saari keskellä kohoaa kallioinen mäki Päijänteestä noin 27 metrin korkeuteen. Mäen pohjoisrannassa on kalliojyrkänne. Saari on metsän peittämä ja sinne on rakennettu viisi vapaa-ajan asuntoa.

Historiaa 
Vuoden 1938 taloudellisessa kartassa on saarten nimet kirjoitettu ”Hunkarisaaret”. Nykyisen Iso-Hunkerin pohjoisosat on piirretty keltaisiksi eli ne alueet ovat peltomaata. Vuoden 1965 peruskartassa on saaren niemenkärjessä jo kesämökki. Myös luoteispään pikkusaaressa oli tuolloin mökki. Saarten karttanimenä on ”Hunkarisaaret”, mutta se on vaihdettu vuoden 1985 kartassa nykyisiksi nimiksi. Viimeisessä kartassa on saareen piirretty viisi kesämökkiä.

Huomautukset

Lähteet 

Päijänteen saaret
Kuhmoisten saaret
Olli Rahkonen

Olli Rahkonen (s. 5. kesäkuuta 1987 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.

Ura 
Rahkonen valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2016. Hänet kiinnitettiin Turun kaupunginteatterin näyttelijäksi niin ikään 2016. Tammikuussa 2017 Rahkonen näytteli pääroolin musiikkinäytelmässä Tom of Finland. Joulukuussa 2017 hänellä oli Aapon rooli Seitsemässä veljeksessä. Kiinnitys päättyi keväällä 2018.

Rahkosella on ollut useita sivurooleja suomalaisissa elokuva- ja televisiotuotannoissa vuodesta 2007 alkaen, kuten yövartija elokuvassa Aikuisten poika (2014) ja Antin rooli elokuvassa Armomurhaaja (2017). Vuonna 2012 Rahkonen näytteli yhden päärooleista Teemu Nikin elokuvassa 3 Simoa.

Valikoitu rooliluettelo 
rooli (Roberto Zucco, Vapaa Teatteri, 2015)
Touko Laaksonen (Tom of Finland, Turun kaupunginteatteri, 2017)
Aapo (Seitsemän veljestä, Turun kaupunginteatteri, 2017)
Legolas / Tom Bombadil (Taru Sormusten Herrasta, Turun kaupunginteatteri, 2018)

Filmografia (valikoitu)

Elokuvat 
Kalajuttu (2011) lyhytelokuva
Missä kuljimme kerran (2011)
Komero (2012) lyhytelokuva
3 Simoa (2012)
Tissit (2014) lyhytelokuva
Aikuisten poika (2014)
Lovemilla (2015)
Hymyilevä mies (2016)
Armomurhaaja (2017)
Ihmisen osa (2018)

Televisiotuotannot 
lovemilla (2013–2014)
Harjunpää (2022)
Exit (2022)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Turun Sanomat: Teatteriarvio: Lauri Maijalan Seitsemän veljestä on teatteria isolla T:llä: yllättävä, oivaltava, viiltävä ja aina väliin hulvattoman hauskakin (4.11.2017) 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Hiisi (Lordi)

Hiisi on suomalaisessa Lordi-metalliyhtyeessä soittava muusikko ja yhtyeen basisti. Hän liittyi Lordiin 2019, kun basisti OX jätti yhtyeen. Hän soittaa Killection-albumilla.

Hiisi on kotoisin Tampereelta.

Lähteet 

Lordin jäsenet
Suomalaiset basistit
Tunnistamattomat henkilöt
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Michael Brandon

Michael Brandon (alk. Feldman; s. 20. huhtikuuta 1945 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalais-brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten 1980-luvun brittisarjasta Taistelupari, jossa hän esitti pääosaa Glynis Barberin kanssa.

Valikoitu filmografia

Elokuvia

 Hyvästi Columbus (Goodbye, Columbus, 1969)
 Rakastajia ja muita veijareita (Lovers and Other Strangers, 1970)
 Jennifer on My Mind (1971)
 Quattro mosche di velluto grigio (engl. Four Flies on Grey Velvet, 1971)
 Heavy traffic – kuumat paikat (Heavy Traffic, 1973)
 Hälytys (Red Alert, 1977)
 FM – rock-kanava (FM, 1978)
 Promises in the Dark (1979)
 Vaihtelu virkistää (A Change of Seasons, 1980)
 Rikas ja kuuluisa (Rich and Famous, 1981)
 Murhaajan viimeinen todistaja (Deadly Messages, 1985)
 Anna tulta, kultaseni (Try This One for Size, 1989)

 Kerran se kirpaisee (Passez une bonne nuit, 1989)
 Haluatko mieluummin kuolla? (Le denier du colt, 1990)
 Iso kala koukussa (Présumé dangereux, 1990)
 Tappavaa seuraa (The Care of Time, 1990)
 Tapaus Kevin Johnson (The Disappearance of Kevin Johnson, 1996)
 Déjà vu – matka rakkauteen (Déjà Vu, 1997)
 Näkymätön tappaja (Contaminated Man, 2000)
 Scooby-Doo ja kyberjahti (Scooby-Doo and the Cyber Chase, 2001) – äänirooli
 The Detonator (2006)
 Minä ja Orson Welles (Me and Orson Welles, 2008)
 Captain America: The First Avenger (2011)

Televisiosarjoja

 Sairaalan syke (St. Elsewhere, 1983; 1 jakso)
 Taistelupari (Dempsey & Makepeace, 1985–1986; 30 jaksoa)
 Dynastia – viimeinen luku (Dynasty: The Reunion, 1991; minisarja)
 Murhasta tuli totta (Murder, She Wrote, 1994; 1 jakso)
 Silkkiä ja luoteja (Silk Stalkings, 1996; 1 jakso)
 Nanny (The Nanny, 1997; 1 jakso)
 Kunnian miehet (JAG, 1997, 1999; 2 jaksoa)
 Ally McBeal (1998; 1 jakso)
 Oikeus ja kohtuus (The Practice, 1998, 1999; 2 jaksoa)

 Jonathan Creek – illuusioiden mestari (Jonathan Creek, 1999; 1 jakso)
 Casualty (2007; 1 jakso)
 Doctor Who (2008; 1 jakso)
 Bones (2008; 1 jakso)
 Ryhmä Pullman (New Tricks, 2009; 1 jakso)
 Kelmien kerho (Hustle, 2011; 1 jakso)
 Amerikan frendi (Episodes, 2012–2017; 8 jaksoa)
 Mr Selfridge (2013; 1 jakso)
 Murha paratiisissa (Death in Paradise, 2013; 1 jakso)

Yksityiselämä
Brandonin puoliso on hänen Taistelupari-kollegansa Glynis Barber. He tutustuivat sarjan kuvauksissa ja solmivat myöhemmin avioliiton. Heillä on yksi lapsi.

1970-luvulla Brandon oli muutaman vuoden naimisissa näyttelijä Lindsay Wagnerin kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Brittiläiset näyttelijät
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Saana Tyni

Saana Tyni (1988, Taivalkoski) on Sahera Koti Puhtaaksi Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.

Ura 
Saana Tyni perusti vuonna 2011 siivousalan perheyrityksen Sahera Koti Puhtaaksi Oy:n ja työskentelee yrityksen toimitusjohtajana.

Saana Tyni perusti Saana Tyni -säätiön, joka tukee nuorten työllistymistä ja ammattitaitoa siivousalalla. Säätiö jakaa vuosittain stipendirahaa rohkaistakseen ja palkitakseen siivousalalta uran valinneita nuoria.

Vuonna 2019 Saana Tyni sai toimitusjohtajana kutsun Linnan juhliin.

Yksityiselämä 
Saana on yksi Tynin lestadiolaisperheen 15 lapsesta. Saana Tyni on naimisissa yhtiökumppaninsa Henri Hahon kanssa ja heillä on kaksi lasta.

Palkinnot 
 Future CEO 2019 (Seedi, Ilmarinen, Neon Audit), 2019
 Pirkanmaan Vuoden Nuori Yrittäjä (Suomen Yrittäjät), 2019
 Puhtausalan Esimies (SSTL-alan liitto), 2019
 Vuoden Nuori Johtaja TOP 8 (JCI-nuorkauppakamari), 2018
 Kauppalehden menestyjä -maininta, 2018

Lähteet 

Suomalaiset yrittäjät
Elävät henkilöt
Vuonna 1988 syntyneet
Sinisäiläkolibri

Sinisäiläkolibri (Heliomaster furcifer) on kolibreihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Etelä-Amerikasta.

Koko ja ulkonäkö
Sinisäiläkolibri kasvaa noin 13 cm pitkäksi. Lajin sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Koiras on päästään ja selästään vihreä ja otsa on kiiltävän vinivihreä. Kurkussa on violetti tai vaaleanpunainen laikku  ja niskassa on pitkiä sinisiä sulkia. Rinta ja vatsa ovat väriltään siniset. Naaras on selästään ruskehtavan vihreä ja päälaki on punaruskea. Vatsa naaraalla on valkoinen ja harmaantuu alaperää kohden. Linnun pyrstö on pitkä, haarautunut ja väriltään vihreä. Naaraalla pyrstön kärjet ovat valkoiset. Nokka on pitkä, hieman alaspäin kaartuva ja väriltään musta.

Levinneisyys ja elinympäristö
Sinisäiläkolibria tavataan Brasilian etelä- ja keskiosista, Paraguaysta, Uruguaysta ja Argentiinasta. Satunnaisia havaintoja on myös Kolumbiasta ja Ecuadorista. Sen elinympäristöä ovat pääasiassa kosteat metsät ja metsien reunamaat, mutta sitä voidaan tavata myös savanneilta ja pensaikkomailta. Sinisäiläkolibrin ravintoa on pääasiallisesti kukkien mesi. Lajin pesimäkausi kestää marraskuulta maaliskuulle. Sinisäiläkolibri rakentaa kuppimaisen pesän kasvimateriaaleista ja naaras munii kaksi munaa.

Lähteet

Kolibrit
St. Jakobshalle

St. Jakobshalle on Münchensteinissa Sveitsissä, sijaitseva monitoimihalli, joka on ollut käytössä vuodesta 1976 alkaen. Halli sijaitsee aivan Baselin rajalla ja sen katuosoite on Baselissa; usein puhutaankin Baselissa sijaitsevasta hallista. 

St. Jakobshallessa järjestetään muun muassa urheilutapahtumia (tenniskilpailut kuten Swiss Indoors, jääkiekko, hevosurheilu, pyöräily), messuja, konsertteja ja muita viihdetapahtumia sekä konferensseja .

St. Jakobshalle toimi yhtenä 1998 jääkiekon MM-kilpailujen näyttämönä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Hallin verkkosivut 

Basel
Münchenstein
Thompson shell

Thompson shell (sh) oli Unixin alkuperäinen komentotulkki, jonka Ken Thompson kirjoitti PDP-7:lle. sh:n ja eräiden apukomentojen myötä Unixia voitiin suorittaa ja kehittää itsellään. 
Varhaisessa versiossa oli alkuun useita rajoitteita. Komentotulkkiin lisättiin pian IO:n uudelleenohjaus sekä Unix-putket. Komentotulkin IO:n uudelleenohjaus oli yksinkertaisempaa käyttää kuin Multicsin iocall. Myöhemmän kehityksen kannalta oli merkittävää että komentotulkki oli toteutettu käyttäjäsovelluksena eikä osana itse käyttöjärjestelmää.

Thompsonin tulkki oli lyhyt (noin 20 sivua C-kielistä ohjelmakoodia) ja useat tulkin tukemista komennoista olivat riippumattomia ohjelmia. J. R. Mashey laajensi Thompsonin tulkkia PWB/Unix-julkaisua varten (nk. Mashey shell).

Thompsonin tulkki oli yksinkertainen mutta liian rajoittunut kun käyttöjärjestelmää käytettiin sovelluskehitykseen.
Thompsonin tulkin ohjelmoitavuus oli rajoittunutta ja ainoa vuonohjausmenetelmä oli goto-lause.
Stephen Bourne kehitti myöhemmin Thompsonin tulkin korvaajaksi Bourne shellin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 sh - shell (command interpreter) manuaalisivu 
 The UNIX Command Language 

Unix-ohjelmat
Komentotulkit
Huhtsaaret (Kuhmoinen, Sarvisalo)

Huhtsaaret  on Päijänteen saariryhmä Päijät-Hämeessä Kuhmoisissa.

Maantietoa 
Huhtsaaret on paikannimenä kolmen saaren ryhmälle, joilla ei ole erikseen omia karttanimiä. Saaret sijaitsevat rivissä lähes pohjois-etelä-suuntaisesti Tehinselän länsiosassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla olevassa saaristoisessa lahdessa. Lähin matka mantereelle tulee pohjoisessa sijaitsevalle Sarviniemenkärkeen, jonne on matkaa 250 metriä. Idässä sijaitsevat Lampsalo ja Sarvisalo, etelässä Hökänsaaret ja lännessä Hunkerinsaaret. Pohjoisin saari on 380 metriä pitkä ja 360 metriä leveä. Keskimmäinen saari on 460 metriä pitkä ja 370 metriä leveä. Eteläisin saari on muodoltaan pyöreä ja sen halkaisija on yli 100 metriä. Saarien välimatkat ovat pieniä. Suurten saarien välissä on 20–60 metriä leveä salmi. Pienestä saaresta on matkaa 50 metriä keskimmäiseen saareen. Pohjoisen saaren pinta-ala on 9,9 hehtaaria, keskimmäisen on 9,4 hehtaaria ja  saarien yhteispinta-ala on noin 19,3 hehtaaria . Pohjoisella saarella on kolme mäkeä, jotka kaikki kohoavat 22 metrin korkeuteen Päijänteestä. Keskimmäinen saari on korkein, kun sen suurin mäki kohoaa 27 metrin korkeuteen. Pienin saari on alle 5 metriä korkea. Kaikissa saarissa on vapaa-ajan asutusta. Pohjoissaaressa on kaksi mökkiä, keskimmäisessä on seitsemän ja pienimmässä yksi.

Historiaa 
Vuonna 1938 julkaistussa talouskartassa on keskimäiseen saareen merkitty asuintila, jonka pelto on raivattu saaren pohjoisosiin. Sama tila näkyy myöhemmin vuoden 1965 peruskartassa. Molemmissa kartoissa saarten karttanimi on ”Huhtainsaaret”. Pohjoissaaressa on tuolloin yksi ja keskimmäisessä neljä mökkiä. Pienin saari on vielä autio. Vuoden 1985 peruskartassa on saarten nimi ”Huhtsaaret”. Keskimmäiseen saareen on nyt rakennettu seitsemän mökkiä. Viimeisessä vuoden 1996 kartassa on pohjoisessa saaressa kaksi mökkiä ja pienemmässä saaressa yksi.

Huomautukset

Lähteet 

Päijänteen saaret
Kuhmoisten saaret
Osituskäyttö

Osituskäyttö tarkoittaa tietojenkäsittelyssä tietokoneen resurssien jakamista useiden käyttäjien välillä lähes samanaikaisesti.

Osituskäyttöjärjestelmä toimii keskustietokoneella, johon käyttäjät ovat yhteydessä päätteiden avulla.

Osituskäytöllä pyrittiin ratkomaan eräajon ongelmia: osituskäyttöjärjestelmiä olivat muun muassa Compatible Time-Sharing System (1961) ja Dartmouth Time Sharing System.

Suurtietokoneet olivat pääasiallisesti eräajotietokoneita. Minitietokoneiden myötä yleistyi interaktiivinen tietojenkäsittely ja niiden mukana tuli osituskäyttöjärjestelmä.

Osituskäyttöjärjestelmiä 
 Berkeley Time-Sharing System
 Compatible Time-Sharing System 
 Dartmouth Time Sharing System
 Incompatible Timesharing System
 Universal Time-Sharing System
 Multics
 Unix (alkuperäinen kehityssuunta)

Lähteet 

Ihmisen ja tietokoneen vuorovaikutus
Tietotekniikan historia
Perttu Jussila

Perttu Jussila (16. maaliskuuta 1991) on suomalainen keilaaja, joka voitti MM-joukkuekultaa vuonna 2013. Jussila toimi myös Suomen Keilailuliiton puheenjohtajana vuosina 2017–2019. Vuonna 2018 hän oli ehdolla lajin maailmanjärjestön puheenjohtajaksi mutta hävisi äänestyksessä kuwaitilaiselle sheikki Talal Mohammad al-Sabahille.

Jussila on vihreiden puoluehallituksen jäsen ja toimi vuosina 2018–2019 Pirkanmaan vihreiden puheenjohtajana. Hän oli ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2019 ja kuntavaaleissa 2021 mutta ei tullut valituksi. Jussila on Tampereen sosiaali- ja terveyslautakunnan jäsen ja kritisoinut esimerkiksi huumehoitoon pääsyn hankaluutta ja palveluverkon repaleisuutta. 

Jussila on Ehjänä syntynyt – loppu "eheytyshoidoille" -kansalaisaloitteen alullepanija. Hänen mukaansa "eheytyshoidoissa" on kyse vakavasta väkivallasta, joka voi traumatisoida syvästi. Aloite saavutti eduskuntaan etenemiseen vaadittavan 50 000 allekirjoittajan rajan reilussa kuukaudessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Perttu Jussilan kotisivut

Suomalaiset keilaajat
Suomalaiset urheilujohtajat
Vihreän liiton poliitikot
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Hamming-koodi

Hamming-koodi on Richard Hammingin mukaan nimetty virheenkorjauskoodi.

Koodilla voidaan havaita ja korjata tiedonsiirrossa tapahtuva virhe. Olettaen että bittijonot 0000 ja 0011 ovat sallittuja arvoja ja lähettäessä 0000 tulee kahden bitin siirtovirhe 0011 tarvitaan koodausmenetelmä virheen havaitsemiseen. Käyttämällä seitsemää bittiä neljälle bitille (kolme tarkistusbittiä) voidaan yhden bitin virhe korjata ja käyttämällä kahdeksaa bittiä neljälle bitille (neljä tarkistusbittiä) voidaan kahden bitin virhe havaita.

Lähteet

Viitteet 

Koodausmenetelmät
Hessenin vaaliruhtinaskunta

Hessenin vaaliruhtinaskunta () oli alun perin Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan kuulunut vaaliruhtinaskunta. Se oli olemassa vuosien 1803–1807 ja 1814–1866 aikana. Vaaliruhtinaskunnan pääkaupunkina toimi Kassel.

Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta lakkautettiin vuonna 1806. Tällöin myös vaaliruhtinaan asema menetti alkuperäisen merkityksensä, koska keisarinvaaleja, joihin vain vaaliruhtinaat osallistuivat, ei enää järjestetty. Kuitenkin Hessenin hallitsijat käyttivät ainoina saksalaisista ruhtinaista vielä tämän jälkeen vaaliruhtinaan arvonimeä vuoteen 1866 saakka.

Vaaliruhtinaat
Vilhelm I 1803–1807, 1813–1821 (sitä ennen Hessenin maakreivi nimellä Vilhelm IX)
Vilhelm II 1821–1847
Fredrik Vilhelm I 1847–1866

Lähteet

Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan vaaliruhtinaskunnat
Saksan entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Logogrammi

Logogrammi on kirjoitusmerkki, joka esittää kokonaista sanaa. Logogrammi on logografisen kirjoituksen eli sanakirjoituksen perusyksikkö.

Logogrammeja käyttäviä kirjoitusjärjestelmiä ovat esimerkiksi kiinan kieli, egyptiläiset hieroglyfit ja varhainen nuolenpääkirjoitus. Mikään tunnettu kirjoitusjärjestelmä ei kuitenkaan käytä pelkkiä logogrammeja, vaan niihin kuuluu myös äänteitä tai tavuja merkitseviä merkkejä.

Lähteet

Kirjoitusjärjestelmät
Atso Lehtinen

Atso Johannes Lehtinen (s. 2. tammikuuta 2001 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa.

Ura

Seuraura 
Lehtinen on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän toimi kaudella 2016–2017 seuran C-nuorten kapteenina. Lehtinen oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 9+15=24. Kaudella 2017–2018 hän oli HPK:n B-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 9+14=23. Kaudella 2018–2019 Lehtinen oli viidellä osumallaan seuran A-nuorten eniten maaleja tehnyt puolustaja Joonas Uimosen kanssa. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +8.

Toukokuussa 2019 Lehtinen teki kaksivuotisen juniorisopimuksen HPK:n SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden 2019–2020 ainoaksi jääneen miesten pääsarjaottelunsa Mestarien liigan lohkovaiheen päätösottelussa 15. lokakuuta 2019 vieraissa tanskalaista Rungsted Seier Capitalia vastaan, kun CHL:ssä jatkomahdollisuudet menettänyt HPK antoi ottelussa mahdollisuuden useille junioripelaajilleen. Lehtinen merkittiin joukkueen kakkospuolustajapariin Roope Laavaisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 20 minuuttia. Lehtinen keräsi myös teholukeman –2. Hän pelasi kautensa pääosin HPK:n A-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja Lehtinen oli tehoilla 7+19=26. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +13.

Lehtinen teki SM-liigadebyyttinsä kauden 2020–2021 avauskierroksella 1. lokakuuta 2020 Oulun Kärppiä vastaan. Hänet merkittiin HPK:n seitsemänneksi puolustajaksi. Lehtinen sai ottelussa jääaikaa 7.28 minuuttia ja hän keräsi teholukeman –1. Lehtinen pelasi SM-liigassa kauden aikana kaikkiaan 16 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Loppukaudella hän pelasi miesten pelejä lainalla HPK:n yhteistyöseurassa, Mestis-joukkue Forssan Palloseurassa kuusi ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Helmikuussa 2021 Lehtinen teki HPK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Kaudella 2021–2022 Lehtinen pelasi HPK:n SM-liigajoukkueessa kuusi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan lainalla FPS:n Mestis-joukkueessa, jossa Lehtinen pelasi 32 runkosarjaottelua tehopistein 4+9=13 ja 14 playoff-ottelua tehopistein 1+2=3 sekä neljä Suomen Cupin ottelua tehden yhden syöttöpisteen.

Lehtinen siirtyi kaudeksi 2022–2023 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen.

Maajoukkueura 
Lehtinen on pelannut kaksi nuorten ja 15 poikien maaottelua.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Kiekko-Vantaan pelaajat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Kasperi Heinänen

Kasperi Johannes Heinänen (s. 7. heinäkuuta 2001 Forssa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Mestis-joukkue Kajaanin Hokkia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Ura 
Heinänen on Forssan Palloseuran kasvatti. Hän siirtyi D-juniori-ikäisenä Hämeenlinnan Pallokerhoon. Heinänen oli kaudella 2016–2017 joukkueensa paras pistemies sekä C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 7+9=16 että pudotuspeleissä tehoilla 4+3=7, jolloin hän oli myös HPK:n paras maalintekijä.

Toukokuussa 2019 Heinänen teki kaksivuotisen juniorisopimuksen HPK:n SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden 2019–2020 ainoaksi jääneen miesten pääsarjaottelunsa Mestarien liigan lohkovaiheen päätösottelussa 15. lokakuuta 2019 vieraissa tanskalaista Rungsted Seier Capitalia vastaan, kun CHL:ssä jatkomahdollisuudet menettänyt HPK antoi ottelussa mahdollisuuden useille junioripelaajilleen. Heinänen merkittiin joukkueen nelosketjun vasempaan laitaan Santtu Hakasen ja Jere Jokisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.51 minuuttia. Heinänen keräsi myös teholukeman –1. Kauden 2020–2021 hän pelasi kokonaan HPK:n U20-junioreissa. Heinänen oli yhdeksällä osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä.

Kaudeksi 2021–2022 Heinänen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin. Hän pelasi tulokaskautenaan 35 runkosarjaottelua tehopistein 1+5=6 ja kuusi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Heinänen pelasi myös kaksi Suomen Cupin ottelua tehopistein 1+1=2. Toukokuussa 2022 hän teki Hokin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Kajaanin Hokin pelaajat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Hökänsaaret

Hökänsaaret  on Päijänteen saariryhmä Päijät-Hämeessä Kuhmoisissa.

Maantietoa 
Hökänsaaret muodostuu kolmesta saaresta ja Hökänkivestä, jossa on kummeli. Saariryhmä sijaitsee Tehinselän länsiosassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla ja Sarvisalon saariryhmän etelälaidalla. Hökänsaarista 400 metriä luoteeseen sijaitsee Huhtsaaret ja 500 metriä koilliseen Lampsalo. Näitä saaria suurempi saari Rekisalo näkyy esteettä noin kilometrin verran lounaassa päin. Kolmesta saaresta pisin on pohjoissaari, joka on alle 200 metriä pitkä. Se eteläpuolella sijaitseva saari pyöreämpi ja sen halkaisija on suurimmillaan yli 100 metriä. Pienin saari on vain noin 30 metriä pitkä. Saarien yhteinen pinta-ala on noin 1,9 hehtaaria . Saaret ovat matalia ja ne kohoavatkin vain noin 5 metriä Päijänteen vedenpinnan yläpuolelle. Saarissa on kaksi rakennusta ja saaret on yhdistetty toisiinsa kahdella laiturilla.

Historiaa 
1910–1930-luvuilla alettiin Päijänteen saaristossa rakentamaan huviloiksi kutsuttuja vapaa-ajanasuntoja. Sellainen on varmasti ollut myös Hökän huvila . Vuoden 1965 peruskartassa on eteläisemmässä saaressa talo, jonka tila on nimeltään Suvela. Vuoden 1996 kartaan ei ole vielä merkitty toista rakennusta pohjoiselle saarelle.

Huomautukset

Lähteet 

Päijänteen saaret
Kuhmoisten saaret
Moonbyul

Moon Byul-yi (), paremmin tunnettu nimellä Moonbyul () on eteläkorealainen räppäri, laulaja, sanoittaja, tuottaja ja näyttelijä. Hän on eteläkorealaisen tyttöyhtyeen Mamamoon räppäri ja laulaja. Vuoden 2018 toukokuussa Moonbyul teki soolodebyyttinsä ja julkaisi digitaalisen singlensä Selfish. Laulussa oli vierailemassa Moonbyulin hyvä ystävä ja kollega Red Velvetin Seulgi. Moonbyul on kirjoittanut yhteensä 107 kappaletta tehden hänestä Korean kreditoiduimman naisartistin vuonna 2022.

Ennen debyyttiä 
Moon Byul-yi syntyi perheen esikoisena 22. joulukuuta 1992. Vuosina 1996 ja 2004 Moonbyulille syntyi pikkusiskot (Seulgi ja Yesol).

Ura

MAMAMOO 
Moonbyul toimii Mamamoon räppärinä ja laulajana. Mamamoo teki debyyttinsä vuoden 2014 toukokuussa EP:llään Hello. Moonbyul osallistui Hello:n päälaulun Mr.애매모호 (Mr.Ambigous):n sanoittamiseen auttamalla kirjoittamaan räppinsä. Moonbyul osallistui myös heidän seuraavan laulun Piano Man sanoittamiseen ja kirjoitti räppinsä tälläkertaa kokonaan itse. Moonbyul aloitti youtubekanavansa "문별이다 moonbyul2da" joulukuussa 2021.

Sooloura 
Toukokuussa, 2018 Moonbyul julkaisi ensimmäisen soolosinglensä Selfish yhdessä hyvän ystävänsä ja kollegansa Red Velvetin Seulgin kanssa. Myöhemmin Selfish julkaistiin Mamamoon 4 Seasons 4 Color -projektin toisessa albumissa (Red Moon) joka nimitettiin Moonbyulin albumiksi. Vuonna 2020 hän julkaisi ensimmäisen EP:nsä, jonka nimi on Dark Side of the Moon.

Diskografia

Soolosinglet

Yhteistyöt

Vierailijana

Filmografia

TV Sarjat

Reality ohjelmat

Lähteet 
 Amino: Shared Folder / Moonbyul 
 Mamamoo Members Profile

Eteläkorealaiset laulajat
Eteläkorealaiset näyttelijät
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Anthony Rolfe Johnson

Anthony Rolfe Johnson CBE (5. marraskuuta 1940 Tackley, Oxfordshire – 21. heinäkuuta 2010 Lontoo) oli brittiläinen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.

Johnson lauloi lapsena kirkkonsa kuorossa, mutta suuntautui teini-ikäisenä maatalouteen ja toimi kaksikymppisenä maanviljelijänä Sussexissa. Liityttyään paikalliseen kuoroon hän pääsi toisen laulajan välityksellä esiintymään huomattavalle laulunopettajalle Lontooseen. Opettaja vakuuttui Johnsonin kyvyistä, vaikka tällä ei vielä ollut muodollista koulutusta. Aluksi hän ei osannut edes lukea nuotteja, mutta hän oppi pian. Hän opiskeli Guildhall School of Music and Dramassa sekä yksityisesti Peter Pearsin johdolla.

Johnson teki oopperadebyyttinsä vuonna 1973 English Opera Groupin kanssa kreivi Vaudémontin roolissa Pjotr Tšaikovskin oopperassa Iolanta. Johnson esiintyi ensimmäisen kerran Metropolitan-oopperassa vuonna 1991 Wolfgang Amadeus Mozartin Idomeneon nimiroolissa Luciano Pavarottin sijaisena. Hänet tunnettiin myös oratoriolaulajana, jona hän levytti Johann Sebastian Bachin Johannes- ja Matteuspassiot evankelistan roolissa.

Kaikkiaan Johnson esiintyi Metropolitan-oopperassa 1990-luvun aikana 20 kertaa. Lisäksi hän esitti päärooleja muiden muassa Covent Gardenissa ja Pariisin oopperassa. Hän lauloi Chicagon ja Bostonin sinfoniaorkestereiden sekä New Yorkin filharmonikkojen solistina. Hänet yhdistettiin urallaan etenkin varhaisten säveltäjien kuten Claudio Monteverdin, Bachin ja Georg Friedrich Händelin teoksiin, mutta hänen ohjelmistonsa ulottui Joseph Haydnin, Mozartin ja Franz Schubertin kautta uudempiin teoksiin. 1900-luvun musiikissa hänet tunnettiin etenkin Benjamin Brittenin Peter Grimes -oopperan nimiroolista, jonka hän tulkitsi muun muassa Metropolitan-oopperassa vuonna 1994. Myös Aschenbachin rooli Brittenin Death in Venicessä kuului Johnsonin merkittäviin rooleihin.

Johnson sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon vuonna 1992. Hänellä oli viisi lasta kahdesta avioliitosta. Hän sairasti viimeisinä vuosinaan Alzheimerin tautia ja kuoli 69-vuotiaana.

Lähteet 

Brittiläiset oopperalaulajat
Tenorit
Vuonna 1940 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet
John McGinn

John McGinn (s. 18. lokakuuta 1994 Glasgow) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Aston Villaa.

McGinn nousi St. Mirrenin junioreista edustusjoukkueeseen kaudella 2012–2013. Hän pelasi St. Mirrenissä kolmen kauden aikana 87 Skotlannin Valioliigan ottelua ja teki niissä neljä maalia. Kaudet 2015–2018 hän edusti Hiberniania, ensin kaksi kautta toisella sarjatasolla ja sitten Valioliigassa, jossa hän pelasi 31 ottelua ja teki viisi maalia. Elokuussa 2018 McGinn siirtyi englantilaisseura Aston Villaan, joka keväällä 2019 nousi Englannin mestaruussarjasta Valioliigaan. Englannin Valioliigan kaudella 2019–2020 hän teki maalin heti ensimmäisessä ottelussaan Tottenham Hotspuria vastaan sekä syyskuussa kahdessa peräkkäisessä ottelussa Arsenalia ja Burnleyä vastaan. Hän pelasi kauden aikana 28 valioliigaottelua ja teki edellä mainitut kolme maalia. Hän joutui joulukuussa saamansa nilkkavamman vuoksi jäämään pois kentiltä mutta palasi peleihin kesäkuussa sarjan jatkuessa koronaviruspandemian aiheuttaman tauon jälkeen. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 37 valioliigaottelua, jotka kaikki hän oli kentällä alusta loppuun, ja oli poissa vain yhdestä ottelusta varoitustilin täyttymisen vuoksi.

McGinn on pelannut Skotlannin alle 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Skotlannin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 2016 Tanskaa vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki 16. maaottelussaan syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Venäjää vastaan. Lokakuussa 2019 hän teki kolme maalia EM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan ja marraskuussa maalin Kyprosta sekä kaksi maalia Kazakstania vastaan. Maaliskuun 2021 MM-karsintaotteluissa hän teki yhden maalin Itävaltaa ja kaksi maalia Färsaaria vastaan. Kesäkuun 13. päivään 2021 mennessä hän on pelannut 33 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia.

Lähteet 

Skotlantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Anni Saastamoinen

Anni Saastamoinen on suomalainen toimittaja ja kirjailija.

Saastamoinen on opiskellut Isossa-Britan­niassa filoso­fiaa ja Suomessa radiotoimittajaksi. Saastamoinen juontaa Etusivu-ohjelmaa YleX-radiokanavalla ja kirjoittaa kolumneja Seura-lehdelle.

Aikaisemmin Saastamoinen on työskennellyt Iltalehdelle ja on tehnyt Ylelle Depressiopäiväkirjat-nimistä podcastia. Saastamoisen samanniminen esikoiskirja julkaistiin vuonna 2017.

Saastamoinen ensimmäinen romaani nimeltään Sirkka, julkaistiin kustannusyhtiö Kosmoksen kustantamana vuonna 2019.

Vuonna 2022 julkaistiin Saastamoisen toinen romaani Ja mutta että sitten, jonka kustansi Gummerus.

Teokset 
Depressiopäiväkirjat. Kosmos 2017. ISBN 978-952-7144-36-7.

Sirkka. Kosmos 2019. ISBN 978-952-7144-81-7.
Ja mutta että sitten. Gummerus 2022. ISBN 978-951-2423-22-4.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset kirjailijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Lampsalo

Lampsalo  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Kuhmoisissa.

Maantietoa 
Saari on noin 1000 metriä pitkä, 900 metriä leveä ja sen pinta-ala on 45,1 hehtaaria . Se sijaitsee Tehinselän länsiosassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla. Saaren ympäristö on matalaa ja paikoin kivikkoista aluetta, jonka lähisaaret sijaitsevat samalla alle kolme metriä syvällä matalikolla . Pohjoisessa sijaitsevan Sarvisalon väliin jää yli 20 meträ syvä salmi, joka on 300–500 metriä leveä. Salmen lähirannassa sijaitsevat saaret Römsä ja Ämmäsaari, Lampsalon itärannan tuntumassa Kortesaari ja Lampsalon eteläpuolella Vähä Lampsalo. Kahden edellisen saaren väli on kivikkoinen ja sieltä löytyy 17 muuta saarta tai luotoa. Lampsalon länsipuolella sijaitsee vain yksi luoto. Lampsalon itäpuolella näkyy alle 600 metrin päässä Vähä Aitasalon saariryhmä, Vähä Lampsalon kaakkoispuolella on pieni saari Matti, ja Lampsalon lounaispuolella yli 600 metrin päässä Hökänsaaret ja lännessä 800 metrin päässä Huhtsaaret.

Saari on melko matala ja sen neljä matalaa mäkeä kohoavat alle 20 metrin korkeuteen Päijänteen pinnasta. Monilla pikkumäillä on laellaan kalliopaljastumia. Saaren keskellä on soistunut painauma, jossa on pieni lampi. Saaren alavat alueet, suo mukaan lukien, on ojitettu lammen kautta etelärantaan laskevaan ojaan. Saarella on viisi vapaa-ajan asuntoa, joista kaksi sijaitsee länsirannassa ja kolme kaakkoispään niemessä. Pohjoisrannan tuntumassa on vielä yksi rakennus. Sarvisalon puolella kulkee veneväylä, joka vie Kuhmoisten kirkonkylälle. Siitä haarautuu toinen väylä Huhtsaarien edestä kohti etelää.

Luontoarvoja 
Päijänteen saariston inventoinnissa havaittiin saarella kasvavan kantopaanusammalta.

Historiaa 
Vuoden 1938 taloudellisessa kartassa ei saarelle ole merkitty rakennuksia tai tiloja . Vuoden 1965 peruskartassa on saaren lammen rannalle merkitty korkeuslukema 79 metriä mpy. Tämä on vain 0,7 metriä Päijänteen vedenpinnan yläpuolella ja koska 1830-luvulla Päijänteen vedenpintaa laskettiin lähes kaksi metriä, on lampi ollut ennen laskua osa Päijännettä. Järvenlasku on aiheuttanut joko usean saaren maatumisen yhdeksi suureksi saareksi tai lammen kohdalla on sijainnut lahti, joka laskussa kuivui ja soistui umpeen. Vain lampi on jäänyt jäljelle. Saarta on käytetty karjalaisten evakkojen väliaikaiseen majoittamiseen ennen heidän lopullista sijoittamista . Kartassa vuodelta 1985 on saaren painumia ojitettu. Ensimmäisessä ja toisessa kartassa on saarella neljä rakennusta, mutta vuoden 1996 kartassa on vapaa-ajan asuntoja jo viisi.

Huomautukset

Lähteet 

Päijänteen saaret
Kuhmoisten saaret
Power Truck Show

Power Truck Show on merkittävä kuljetusalan ammattimessu- ja autonäyttelytapahtuma, se järjestetään vuosittain PowerParkin alueella Kauhavan Alahärmässä. Power Truckiin tulee rekkoja ja kuorma-autoja Suomesta ja muualta Euroopasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Powerparkin sivut 
Kotisivut

Kauhavan tapahtumat
Alahärmä
Münchensteinin junaturma

Münchensteinin junaturma tapahtui 14. kesäkuuta 1891 Sveitsin Münchensteinissa Birsjoen ylittävällä Basel-Delémont-rautatien sillalla. Sillan rakenteet pettivät kahden veturin alla, minkä seurauksena veturit ja seitsemän vaunua suistuivat jokeen ja tuhoutuivat. Onnettomuudessa kuoli 78 ja loukkaantui 131 ihmistä. Turma on Sveitsin tuhoisin junaonnettomuus.

Tutkimuksissa onnettomuuden katsottiin johtuvan monesta syystä: suunnittelukuluissa oli säästetty eikä rakennemateriaali ei ollut riittävän vahvaa ja sitkeää. Lisäksi edellisen kevään tulva oli syövyttänyt siltapenkereitä eikä vahinkoja oltu korjattu kunnolla. Sillan suunnittelija oli Gustave Eiffel.

Onnettomuuden seurauksena Sveitsin rautatiesilloille määriteltiin ensi kerran rakennestandardit ja niille alettiin tehdä määräaikaistarkastuksia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
	

Münchenstein
Onnettomuudet Sveitsissä
Vuoden 1891 junaonnettomuudet
Akansienet

Akansienet (Chlorophyllum) on suhteellisen uusi sienisuku, joka on erotettu ukonsienistä (Macrolepiota) omaksi suvukseen, koska molekyylisystemaattisin menetelmin on osoitettu näiden olevan geneettisesti suhteellisen kaukaisia toisilleen. Toisaalta latinalainen nimi Chlorophyllum on aikoinaan ollut muussa, vihreäitiöisiä helttasieniä tarkoittavassa käytössä. Akansienilajeja tunnetaan Suomesta tällä kertaa neljä, joista akansieni ja puistoakansieni sekä joskus tarha-akansienikin kasvavat ulkosalla, mutta suomeksi nimeämätön Chlorophyllum molybdites ainakin toistaiseksi vain sisätiloissa. Viimeksi mainittu on maailmalla, etenkin Yhdysvalloissa tunnettu sienimyrkytysten aiheuttaja. Akansienilajien syötävyydestä keskustellaan edelleen.

Lajeja 
Akansieni (C. olivieri)
Puistoakansieni (C. rhacodes)
Tarha-akansieni (C. brunneum)
Chlorophyllum molybdites

Lähteet 

Agaricaceae
Kafr Qasim

Kafr Qasim on pääasiassa arabien asuttama kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 23 241.

Maantiede

Kafr Qasim sijaitsee Israelin keskiosassa Petah Tikvan kaupungin koillispuoella ja Samarian kukkuloiden lounaispuolella.

Historia
Kafr Qasimin vieressä sijaitsevalta Qesemin luolalta on löydetty arkeologisissa kaivauksissa merkkejä ihmisistä paleoliittiselta kaudelta. Kaivauksissa on myös löydetty merkkejä asumuksista Bysantin valtakunnan ajalta.

Kafr Qasim muistetaan esimerkiksi vuoden 1956 verilöylystä. Suezin kriisin aikaan 29. lokakuuta 1956 Israelissa oli julistettu ulkonaliikkumiskielto. Israelissa pelättiin tuolloin vielä Jordaniaan kuuluvalta Länsirannalta tulevia hyökkäyksiä. Kafr Qasimissa ulkonaliikkumiskieltoa ei oltu tajuttu ja tilanne johti 43 henkilön surmaan Israelin sotilaiden tulituksessa. Myöhemmin samana päivänä käydyissä yhteenotoissa kuoli vielä lisäksi kuusi paikallista. Verilöyly johti oikeudenkäyntiin, jossa tuomittiin Israelin rajavartioston jäseniä. Oikeuden päätöksen perusteella syytetyt voitiin tuomita, koska käskyjen seuraaminen ei ollut hyväksyttävä peruste verilöylyn tapahtumille. Kuolleiden omaisille maksettiin korvauksia.

Väestö
Kafr Qasimin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 23 241. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 15 700 ja vuonna 1968 3 720. Kafr Qasimin asukkaat ovat pääosin islaminuskoisia arabeja.

Lähteet

Israelin kaupungit
Arabien asuttamat paikkakunnat Israelissa
Pyhän Yrjänän hospitaali

Pyhän Yrjänän hospitaali oli 1300-luvulta 1620-luvulle Turussa toiminut leprahospitaali. Hospitaalin perustamisaikaa ei tiedetä, mutta varhaisin maininta siitä on vuodelta 1355. Hospitaali sijaitsi Turun keskiaikaisen kaupunkialueen ulkopuolella Puolalanmäen kupeessa, lähellä nykyistä Kauppatoria. Hospitaalin keskiaikaisesta esineistöstä on säilynyt nykypäivään asti hospitaalin ehtoolliskalkki ja pateeni 1400-luvulta. Esineet ovat olleet myöhemmin käytössä Seilin hospitaalissa.

Hospitaalin toiminta loppui 1620-luvun alussa, kun laitoksen potilaat ja kirkko siirrettiin Seilin saarelle Turun saaristoon.

Lähteet

Turun historia
Turun entiset rakennukset ja rakennelmat
Vähä Lampsalo

Vähä Lampsalo  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Kuhmoisissa.

Maantietoa 
Saari on 250 metriä pitkä, 230 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,0 hehtaaria .
Se sijaitsee Tehinselän länsiosassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla olevassa saaristossa. Se sijaitsee Lampsalon eteläpuolella ja saarien välissä on 130 metrinen kivinen salmi. Saaren lounaispuolella aukeaa Rekisalon suunnassa yli kaksi kilometriä leveä järvenselkä ja muissa eteläisissä suunnissa vastassa on vain pieniä saaria. Itäpuolella sijaitsee lähinnä Vähä Aitasalo. Saari on matala ja sen korkein kohta yltää noin 9 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saaressa on kaksi vapaa-ajan asuntoa.

Historiaa 
Kun 1900-luvun alussa saha- ja puuteollisuus hankki ja työllisti työväkeä, järjestettiin heille myös vapaa-ajanviettomahdollisuuksia. Saari oli yrityksen omistuksessa ja tänne tehtiinkin piutteet tapahtumien järjestämiselle . Vuoden 1938 taloudellisessa kartassa , eikä vielä vuoden 1965 peruskartassakaan, saarella ei ollut rakennuksia, mutta seuraavassa vuoden 1985 kartassa niitä oli kaksi.

Huomautukset

Lähteet 

Päijänteen saaret
Kuhmoisten saaret
Pelo (konepistooli)

Pelo on suomalainen konepistooli jonka suunnitteli kapteeni Kari Pelo. Asetta valmistettiin muutama koekappale vuosina 1949 - 1951. Erikoispiirteenä oli sivulta avattava lipas, joka irroittamisen sijaan kääntyi eteenpäin nivelen varassa. Lipas tarkoitettiin ladattavaksi valmiilla, patruunat sisältävällä paperipakkauksella yksittäisten patruunoiden sijaan. Toimintaperiaate on massasulku. Kääntyvät lipas sekä olkatuki mahdollistivat aseen kuljetuksen kantohihnassa olevassa kotelossa.

Ominaisuuksia

Massasulku
Vain sarjatuli
Kaliperi 9 mm Parabellum
Aseen kokonaispituus ilman olkatukea 390 mm
Lipas 30 patruunaa, tankolipas
Paino 2,5 kg

Lähteet

Viitteet

Konepistoolit
Jesse Pinkman

Jesse Bruce Pinkman (s. 24. syyskuuta 1984) on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Breaking Bad. Hän on toinen sarjan kahdesta päähenkilöstä. Hahmon on luonut Vince Gilligan ja häntä näyttelee Aaron Paul.

Lähteet 

Televisiohahmot
Kuvitteelliset rikolliset
Kuvitteelliset murhaajat
Álex Collado

Álex Collado Gutiérrez (s. 22. huhtikuuta 1999 Sabadell, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaista FC Barcelona B:tä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

Ura 
Collado teki debyyttinsä Barcelonan edustusjoukkueessa 4. toukokuuta 2019 pelatussa La Ligan ottelussa Celta Vigoa vastaan. Hän tuli kentälle 6. minuutilla Ousmane Dembélén tilalle.

Collado on edustanut kotimaataan Espanjaa alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Álex Collado WhoScored-sivustolla.

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Katariina Juselius

Katariina Juselius (s. Nurmijärvi) on sosiaalisen median vaikuttaja, näyttelijä ja vuosien 2019 ja 2021 Miss Suomi -finalisti.

Lähteet

Suomalaiset bloginpitäjät
Suomalaiset elokuvanäyttelijät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Vähä Aitasalo

Vähä Aitasalo  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Kuhmoisissa.

Maantietoa 
Saari on 1,2 kilometriä pitkä, 710 metriä leveä ja sen pinta-ala on 43,8 hehtaaria . Se sijaitsee Tehinselän länsiosassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla olevassa saaristossa. Saari on kaksiosainen. Koillispuoli yhtyy lounaisosaan 130 metriä leveän ja matalan kannaksen kautta. Koillisosa on 730 metriä pitkä ja 420 metriä leveä. Lounaisosa on vastaavasti 800 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Kannaksella kasvaa vähän puita ja siihen työntyy kaakosta 300 metriä pitkä lahti ja vastakkaiselta suunnalta toinen lahti. Viereinen Iso Aitasalo jää länsipuolella olevan 40-200 metriä leveän salmen taakse. Salmen eteläpuolla on matalikolla neljä luotoa yhdessä ryhmässä . Vastakkaisella puolella sijaitsee suurempia saaria. Niitä ovat Valakka, Sitkee, Töttö ja kuusi muuta pikkusaarta. Suuremmat pikkusaaret sijaitsevat korkeintaan 200 metrin etäisyydellä Vähä Aitasalosta. Tämä alue on vielä luotaamatta . Pohjoispuolella sijaitseva Suppa on 300 metrin pääsä, mutta saarien välistä kulkee veneväylä. Valakassa on väylää opastava kummeli. Saariryhmän suuria saaria ovat vielä alle 600 metriä länteen sijaitseva Lampsalo, 700 metriä luoteeseen sijaitseva Sarvisalo ja 300 metriä kaakkoon sijaitseva Pukki. Vähä Aitasalo on verrattain matala ja sen korkein mäki kohoaa 24 metrin korkeuteen Päijänteestä. Se sijaitsee saaren koillispäässä. Myös länsipäässä on mäki ja se kohoaa noin 19 metrin korkeuteen. Saaren asutus on vähäistä. Sen koillispuolella on kaksi vapaa-ajan asuntoa.

Historiaa 
Vuoden 1938 taloudellisessa kartassa saaria kutsuttiin karttanimellä ”Aitasalot”. Kartassa näkyy yksi rakennus saaren koillispäässä . Alueen saarissa asusteli kalastaja mökeissä tai majoissa. Tällainen voi olla taloudellisessa kartassa näkyvä rakennus. Mökkiä on kutsuttu Artturinmajaksi . Vuoden 1965 peruskartassa on saarella kaksi mökkiä samalla paikalla kuin nykyäänkin.

Huomautukset

Lähteet 

Päijänteen saaret
Kuhmoisten saaret
Jyväskylän keskustaajama

Jyväskylän keskustaajama on Suomen viidenneksi suurin taajama ja Jyväskylän kaupungin keskus, joka sijaitsee Keski-Suomessa Jyväskylän ja Muuramen alueilla. Taajamassa asui vuoden 2019 lopussa 128 911 ihmistä, joista Jyväskylässä 127 222 ja Muuramessa 1 689 henkilöä. Taajama ohitti asukasluvussa Lahden keskustaajaman 2000-luvulla.

Taajaman pinta-ala on 111,2 km² ja väestötiheys 1 159 as./km². Taajaman osiksi on tullut aiemmin eri taajaman muodostaneita alueita, mm. Vaajakoski muodosti vielä 1980-luvun alussa eri taajaman, mutta nykyään on yhdessä viereisen Jyskän kanssa osa Jyväskylän keskustaajamaa. Myös Muuramen kunnan puolella sijaitseva Kinkomaa on nykyisin osa Jyväskylän keskustaajamaa, mutta Muuramen kuntakeskus Muuramen kirkonkylä on edelleen oma taajamansa.

Lähteet 

Suomen kuntakeskukset
Keski-Suomen maakunnan taajamat
Lahden keskustaajama

Lahden keskustaajama on Suomen kuudenneksi suurin taajama ja Lahdessa sijaitsevalta osaltaan Lahden kaupungin sekä Salpakankaan osalta Hollolan kunnan hallinnollinen keskus, joka sijaitsee Päijät-Hämeessä Lahden, Hollolan ja Asikkalan alueilla. Taajamassa asuu 119 469 ihmistä. Taajaman pinta-ala on 116,3 km² ja väestötiheys 1 027 as./km². Ennen Lahden ja Nastolan vuoden 2016 kuntaliitosta taajama ulottui 10 asukkaan verran myös Nastolan kunnan alueelle.

Lähteet 

Päijät-Hämeen maakunnan taajamat
Suomen kuntakeskukset
Kuopion keskustaajama

Kuopion keskustaajama on Suomen seitsemänneksi suurin taajama ja Kuopion kaupungin hallinnollinen keskus, joka sijaitsee Pohjois-Savossa Kuopiossa. Taajamassa asui vuoden 2019 lopussa 91 243 ihmistä ja sen pinta-ala oli 53,2 km². Täten väestötiheys oli 1 715 as./km², mikä tekee siitä Suomen kolmanneksi tiheimmin asutun taajaman ja toiseksi tiheiten asutun keskustaajaman Helsingin keskustaajaman jälkeen. Kyseessä on Suomen suurin vain yhdessä kunnassa sijaitseva taajama.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kuopion keskustaajaman kartta vuoden 2019 lopussa

Suomen kuntakeskukset
Pohjois-Savon maakunnan taajamat
Rauman keskustaajama

Rauman keskustaajama on Rauman kaupungin hallinnollinen keskus ja Suomen 21. suurin taajama, joka sijaitsee Satakunnassa Raumalla. Taajamassa asuu 33 654 ihmistä. Taajaman pinta-ala on 53,60 km² ja väestötiheys 627,8 as./km².

Lähteet 

Suomen kuntakeskukset 
Satakunnan maakunnan taajamat
Kajaanin keskustaajama

Kajaanin keskustaajama on Kajaanin kaupungin hallinnollinen keskus ja Suomen 23. suurin taajama, joka sijaitsee Kainuussa Kajaanissa. Taajamassa asuu 30 028 ihmistä. Taajaman pinta-ala on 28,52 km² ja väestötiheys 1 052,9 as./km².

Lähteet 

Suomen kuntakeskukset 
Kainuun maakunnan taajamat