joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Hilja – maitotyttö

Hilja – maitotyttö on Toivo Särkän ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1953. Sen myös tuotti Toivo Särkkä. Käsikirjoitus perustuu Johannes Linnankosken novelliin ”Hilja, maitotyttö” vuodelta 1913. 

Pääosissa näyttelevät Anneli Sauli ja Tauno Palo. Palo esittää maatalon isäntää, joka himoitsee nuorta karjapiikaa Hiljaa (Sauli). Saulo Haarlan esittämä nuori ylioppilas Yrjö yrittää myös saada Hiljan rakkauden, mutta talon isäntää se ei miellytä. Elokuvassa keskeisessä roolissa ovat myös taiteellisen Yrjön Hiljasta piirtämät muotokuvat, joista muodostuvien takaumien kautta tarinaa kerrotaan. 

Suomenkielisessä rinnakkaisnimessä käytettiin väliviivatonta kirjoitusasua. Ensi-iltaan tullessaan Hilja maitotyttö aiheutti kohua eroottisten kohtaustensa takia. Erityisesti Anneli Saulin alastonuinti oli ajalle rohkeaa kuvastoa. Eroottinen sisältö takasi kuitenkin elokuvan myynnin kymmenkuntaan muuhun maahan. Elokuvan DVD-taltioinnissa on yhä K15-merkintä.

Juoni 

Hilja ja maalle kesänviettoon tullut Yrjö tapaavat alkukesällä Hiljan ollessa viemässä tilalta maitoa asemalle. Nuorten välille kehittyy nopeasti romanssi, jota tilan isäntärenki Kalevi ei hyväksy. Isäntärenkikin on näet halukas saamaan Hiljan itselleen, ja juhannusyönä tämä raiskaa tytön. Myöhemmin nuorten romanssi jatkuu, mutta onnea varjostavat paitsi sosiaaliset erot myös mustasukkainen Kalevi.

Näyttelijät

Tuotanto 

Elokuvan ensi-ilta oli Helsingissä Rexissä ja Tuulensuussa.

Vastaanotto 

Helsingin Sanomien Arto Pajukallion mukaan Särkkä on onnistunut lataamaan kankeanrunolliseen ohjaukseensa hellyttävää ilmaisuvoimaa. Kriitikko pitää elokuvaa myös mainettaan tärkeämpänä seksuaalisen väkivallan kuvauksena. Kalle Peronkosken kuvaus saa Pajukalliolta erikoismaininnan.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 1953 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Novelleihin perustuvat elokuvat
Toivo Särkän ohjaamat elokuvat
Broadcast (albumi)

Broadcast on suomalaisen pop-yhtye Broadcastin debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1981. CD-versio levystä ilmestyi vuonna 2001.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Esa Kaartamo, ellei toisin mainittu.

 
 
 
 
 

B-puoli

Kokoonpano 
 Esa Kaartamo – laulu, kitara, kosketinsoitin, kansikuva, design
 Kim Lönnholm – laulu
 Erkka Kettunen – laulu, lyömäsoittimet
 Martti Rechardt – kitara, laulu
 Seppo Allinen – basso
Kari Miettinen – rummut

Muut tekijät 
 Kassu Halonen – tuottaja
 Tommi Liuhala – tuottaja, kansikuva, design
 Dan "Datsun" Tigerstedt – äänittäjä
 Mika Jussila – digitaalinen remasterointi (Finnvox, 2001)
 Tapsa Rantanen – kansikuva, design
 Henrik Schütt – valokuvat

Vuoden 1981 esikoisalbumit
Broadcastin albumit
Kassu Halosen tuottamat albumit
Tommi Liuhalan tuottamat albumit
Who’s Got the Ball

Who's Got the Ball on suomalaisen pop-yhtye Broadcastin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1983. Albumista hitiksi nousi "You Break My Heart".

Kappaleet

Kokoonpano 
 Esa Kaartamo – laulu, kitara, kosketinsoitin
 Edu Kettunen – laulu, kitara, rummut, lyömäsoittimet
Kari Miettinen – laulu, rummut, lyömäsoittimet
 Kim Lönnholm laulu
 Jarmo Nikku – kitara
 Matti Maijanen – basso

Vuoden 1983 albumit
Broadcastin albumit
Soon (albumi)


Soon on suomalaisen pop-yhtye Broadcastin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1984.

Kappaleet

A-puoli

B-puoli

Kokoonpano

Yhtye 
 Edu Kettunen – kitara, laulu
 Kim Lönnholm – laulu
 Esa Kaartamo – kitara, kosketinsoittimet, laulu
 Jarmo Nikku – kitara
 Masa Maijanen – basso
 Miri Miettinen – rummut

Tuotanto 
 Jan Ugand – äänittäjä
 Tumppi Haaranen – manageri
 Gogh, Kari Riipinen – kansikuva

Vierailevat muusikot 
 Mats Englund – basso
 Peter Ekberg – kitara, taustalaulu, tuottaja
 Anders Neglin – kosketinsoitin
 Peter Ljung – kosketinsoitin
 Stefan Nilsson – kosketinsoitin
 Inga-Lill Päivärinta – taustalaulu
 Sussie Päivärinta – taustalaulu
 Nils Landgren – pasuuna
 Kim Wilson – huuliharppu (kappaleet 6 ja 9)

Vuoden 1984 albumit
Broadcastin albumit
Step On It

Step On It on suomalaisen pop-yhtye Broadcastin viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1987, kolme vuotta edellisestä albumista. CD-versio levystä ilmestyi vuonna 1998.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet sovittanut Broadcast.

Kasetti ja LP 
A-puoli

B-puoli

CD

Kokoonpano 
 Esa Kaartamo – kitara, piano, laulu
 Edu Kettunen – laulu, akustinen kitara, rummut & lyömäsoittimet
 Kim Lönnholm – laulu
 Jarmo Nikku – kitara
 Masa Maijanen – basso, laulu
 Miri Miettinen – rummut, laulu

Muut tekijät 
 Kassu Halonen – tuottaja, urut, taustalaulu
 Peter Iversen – äänittäjä
 Jari Laasanen – äänittäjä
 Tumppi Haaranen – manageri
 Jussi Aalto – valokuvat
 Tapsa Rantanen – kansikuva

Vuoden 1987 albumit
Broadcastin albumit
Kassu Halosen tuottamat albumit
Piispanhiippa

Piispanhiippa (Gyromitra infula) on maljasienten lahkoon kuuluva ruokasieni.  Sen myrkyllisyydestä on ristiriitaista tietoa.

Koko ja ulkonäkö 
Piispanhiipan lakki on epämääräisen muotoinen ja se muistuttaa hieman korvasientä. Sienen lakki on tumman punertavan ruskea ja noin kymmenen senttiä korkea. Lakki on muodoltaan satulamainen tai piispan hiippaa muistuttava, josta sieni on saanut nimensä. Ohutmaltoinen ja ontto lakki on laakeapoimuinen. Piispanhiipan ontto ja vaalea jalka on melko lyhyt. Itiöt ovat kooltaan noin 18-25 x 7-10 mikrometriä.. Maultaan sieni on mieto, tuoksuton.

Piispanhiipan itiölavassa voi esiintyä pieni kotelosieni, Sphaeronaemella helvellae.

Samankaltaisia lajeja 
Pohjanpiispanhiippa (Gyromitra ambigua) on hyvin samankaltainen laji. Sen jalan sävy on heikon violetti ja sen itiöt ovat piispanhiipan itiöitä pienempiä. Varma lajinmääritys on siten mahdollista vain mikroskoopilla. Keittämättömät pohjanpiispanhiipat ovat aiheuttaneet myrkytysoireita, ja koska lajien erottaminen ei onnistu ilman mikroskopiaa, piispanhiipat on syytä aina keittää ennen ruoanlaittoa.Pohjanpiispanhiippa kasvaa paljaalla maalla.

Kasvuaika ja -paikka 
Piispanhiipan itiöemät kasvavat syksyllä, elokuun lopulta aina marraskuuhun asti. Niitä tavataan yleisimmin kangasmetsissä, hakkuualueilla, lahojen kantojen yhteydessä, metsäteillä ja niiden ojien varsilla.. Piispanhiippa on yleisempi Etelä- kuin Pohjois-Suomessa.

Käyttö 
Piispanhiippa on syötävä sieni, joskin se pitää keittää kuten korvasienet. Sitä voi käyttää korvasienen tavoin. Piispanhiipan voi sekoittaa pohjanpiispanhiippaan, jonka tiedetään aiheuttaneen myrkytystapausten kaltaisia herkistymisreaktioita. Piispanhiippa säilyy kuivatettuna ja pakastettuna.

Lähteet 

Maljasienet
Etäisyys (albumi)

Etäisyys on suomalaisen laulaja Esa Kaartamon toinen sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1993.

Kappaleet 

Säv. & san. & sov. Esa Kaartamo; "Onnen kulkuri" san. Arto Tamminen.

Vuoden 1993 albumit
Esa Kaartamon albumit
Hongkongin kreivitär

Hongkongin kreivitär (A Countess from Hong Kong) on Charles Chaplinin ohjaama komediaelokuva vuodelta 1967. Se oli Chaplinin viimeinen ohjaustyö ja hänen ainoa värielokuvansa.

Elokuva kertoo Hongkongista Yhdysvaltoihin palaamassa olevasta upporikkaasta amerikkalaisdiplomaatista Ogden Mearsista (Marlon Brando), jota on veikkailtu jopa uudeksi ulkoministeriksi, mutta hänet nimitetäänkin vähemmän loistokkaaseen Saudi-Arabian suurlähettilään virkaan. Hän tutustuu ”kreivitär” Natashaan (Sophia Loren), joka on taustaltaan Hongkongissa syntynyt aatelisen valkovenäläisen emigranttiperheen lapsi. Vanhempiensa kuoltua Natasha on ajautunut 14-vuotiaana hongkongilaisen gangsterin jalkavaimoksi ja sitä kautta prostituoiduksi. Kun luksuslaiva on lähtenyt Hongkongista, Ogden huomaa, että Natasha on kätkeytynyt hänen hyttiinsä. Natasha haluaa luopua entisestä elämästään matkustamalla jäniksenä Yhdysvaltoihin, jonka hän kuvittelee joksikin vapauden yhteiskunnaksi. Koska Natashalta puuttuu passi, Ogden järjestää lakimiesystävänsä Harveyn (Sydney Earle Chaplin) avulla palvelijansa Hudsonin (Patrick Cargill) ja Natashan välille valeavioliiton, jotta Natasha pääsisi laillisesti Yhdysvaltoihin. Vaikka Ogden lupaa myöhemminkin tukea Natashaa, tämä ei usko häntä, vaan laivan saapuessa välisatamaan Hawaijille Natasha sukeltaa henkensä vaarantaen laivan kannelta mereen ja ui rantaan. Ogdenin avioliitto on ollut rakkaudeton, ja Hawaijilla Ogden tapaa myös vaimonsa Marthan (Tippi Hedren) - Martha on mennyt Ogdenin kanssa naimisiin ennen kaikkea vain rahan ja yhteiskunnallisen aseman tähden. Ogdenille paljastuu koko elämänympäristönsä tyhjyys, muodollisuus ja sisällöttömyys. Hän päättää luopua tulevasta diplomaattiurastaan ja etsii Hawaijilta käsiinsä Natashan. Elokuvan loppu jää kaikesta huolimatta melankoliseksi ja moniselitteiseksi.

Elokuva menestyi hyvin vain Italiassa; muualla sitä yleensä väheksyttiin ja jopa halveksittiin.[1][2]. Filmillä oli kuitenkin alusta alkaen myös vahvat puoltajansa. Esimerkiksi elokuvaohjaajat François Truffaut ja Éric Rohmer sekä näyttelijä Jack Nicholson ovat pitäneet sitä Chaplinin tuotannon yhtenä huippuna. Filmiä on pidetty myös Chaplinin suurimpana äänielokuvana.  Suomessa elokuvan puolestapuhujiin on kuulunut Peter von Bagh, jonka mielestä Hongkongin kreivitär kuuluu maailman aliarvostetuimpiin klassikkoelokuviin.

Universal on julkaissut elokuvan DVD:nä myös Suomessa. Ilmeisesti tekijänoikeudellisista syistä elokuvaa ei ole sisällytetty aiemmin julkaistuun The Chaplin Collection DVD-sarjaan, eikä myöskään myöhemmin Soul Median julkaisemaan DVD- ja Blu-ray sarjaan.

Lähteet 

Charles Chaplinin ohjaamat elokuvat
Vuoden 1967 brittiläiset elokuvat
Brittiläiset komediaelokuvat
Nelimauste

Nelimauste on maustesekoitus, joka koostuu pippurista, inkivääristä, neilikasta ja muskottipähkinästä. Sekoitus tunnettiin jo keskiajalla. Maultaan se muistuttaa maustepippuria.

Ranskalaisessa keittiössä nelimaustetta käytetään keitoissa ja muhennoksissa sekä makkaroissa.

Katso myös
 Viismauste

Maustesekoitukset
Veronica Taylor

Veronica Taylor (s. 9. huhtikuuta 1978 New York, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan erityisesti lukuisien animesarjojen dubbauksista, joista tunnetuin on Pokémonista tuttu Ash.

Ura
Taylor kiinnostui näyttelemisestä 5-vuotiaana, jolloin hän oli mukana eri koulun näytelmissä. Sittemmin hän ryhtyi opiskelemaan näyttelemistä collegessa, jonka aikana Taylor koe-esiintyi ensimmäiseen ääniroolinsa, kun eräs hänen opettajansa suositteli Tayloria eräälle ääniohjaajalle, jonka myötä 4Kids Entertainment -yhtiö palkkasi Taylorin. Tehtyään useita dubbausrooleja 2000-luvulla hänestä on tullut maansa yksi suosituimmista ääninäyttelijöistä, erityisesti Pokémonin myötä. Taylor palkittiin vuonna 2002 kuukauden ääninäyttelijäksi animesta His and Her Circumstances. Hänen ensimmäinen alkuperäinen äänirooli oli April O'Neil animaatiosarjassa Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat vuosien 2003–2008 aikana, jolloin hän teki myös sarjaan liittyviin videopeleihin oman hahmonsa äänirooleja.

Ääniroolit 
Alla on lista valikoituja äänirooleja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Anime News Network
 Voice Chasers 

Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät
Videopelien ääninäyttelijät
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Volkswagen Iroc

Volkswagen Iroc on Volkswagenin suunnittelema konseptiauto, jonka pohjalta luotu Volkswagen Sciroccon kolmas sukupolvi jatkaa sen ja Volkswagen Corradon perinteitä. Konsepti esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2006. Autossa on hyödynnetty hyvin pitkälle Volkswagen Groupin A5-pohjalevyä sekä Golfin ja muiden yhtymän mallien tekniikkaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Iroc
Konseptiautot

en:Volkswagen Iroc
Peter Gay

Peter Gay (20. kesäkuuta 1923 Berliini – 12. toukokuuta 2015 New York) oli yhdysvaltalainen historioitsija, joka tunnetaan erityisesti laajasta Freud-elämäkerrasta. 

Juutalainen Gay syntyi Berliinissä nimenään Peter Joachim Fröhlich, mutta hänen perheensä otti käyttöön englanninkielisen sukunimen paettuaan Yhdysvaltoihin toisen maailmansodan alussa. Hän oli Yhdysvaltain kansalainen vuodesta 1946.

Gay valmistui Denverin ja Columbian yliopistosta. Hän toimi Columbian valtio-opin professorina vuosina 1948–1955 ja historian professorina vuosina 1955–1969. Sen jälkeen hän opetti Yalessa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1993. Hän oli vuodesta 1959 naimisissa taidehistorioitsija Ruth Slotkinin (k. 2006) kanssa.

Gay oli Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäsen vuodesta 1989, ja hänelle myönnettiin vuonna 1996 akatemian kultamitali historian alalta.

Julkaisuja 
 The Dilemma of Democratic Socialism: Eduard Bernstein’s Challenge to Marx (1952)
 Voltaire’s Politics: The Poet as Realist (1959)
 The Party of Humanity: Essays in the French Enlightenment (1964)
 The Enlightenment: An Interpretation: The Rise of Modern Paganism (1966)
 The Loss of Mastery: Puritan Historians in Colonial America (1966)
 Weimar Culture: The Outsider as Insider (1968)
 The Enlightenment: An Interpretation: The Science of Freedom (1969)
 The Bridge of Criticism: Dialogues on the Enlightenment (1970)
 Historians at Work (1972)
 Modern Europe (1973)
 The Enlightenment; A Comprehensive Anthology (1973)
 Style in History (1974)
 Art and Act: On Causes in History—Manet, Gropius, Mondrian (1976)
 Freud, Jews, and Other Germans: Masters and Victims in Modernist Culture (1978)
 Education of the Senses (1984)
 The Bourgeois Experience: Victoria to Freud (viisi osaa, 1984–1998)
 Freud for Historians (1985)
 The Tender Passion (1986)
 A Godless Jew: Freud, Atheism, and the Making of Psychoanalysis (1987)
 Freud: A Life for Our Time (1988)
 A Freud Reader (toimittaja, 1989)
 Reading Freud: Explorations & Entertainments (1990)
 Sigmund Freud and Art: His Personal Collection of Antiquities (1993)
 The Cultivation of Hatred (1993)
 The Naked Heart (1995)
 The Enlightenment and the Rise of Modern Paganism (1995)
 Pleasure Wars (1998)
 My German Question: Growing Up in Nazi Berlin (omaelämäkerta, 1998)
 Mozart (1999)
 Schnitzler’s Century (2002)

Lähteet

Yhdysvaltalaiset historioitsijat
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Robert A. Dahl

Robert Alan Dahl (17. joulukuuta 1915 Inwood, Iowa – 5. helmikuuta 2014) oli yhdysvaltalainen tutkija ja Yalen yliopiston valtiotieteen Sterling-professori. Dahl tunnettiin parhaiten demokratian toiminnan empiirisestä tutkimisesta ja vallankäytön mekanismien pohdinnasta. Hänen tunnetuin teoksensa on Who Governs? (1961), ja hänelle myönnettiin John Skytten palkinto vuonna 1995.

Julkaisuja 
 A Preface to Democratic Theory (1956)
 Who Governs? Democracy and Power in an American City (1961)
 Modern political analysis (1963), suomennettu nimellä Johdatus politiikan tutkimukseen (1971)
 Polyarchy: Participation and Opposition (1972)
 Dilemmas of Pluralist Democracy: Autonomy vs. Control (1983)
 Democracy and Its Critics (1989)
 On Democracy (1998)
 How Democratic Is the American Constitution? (2002)
 On Political Equality (2006)

Lähteet

Yhdysvaltalaiset yhteiskuntatieteilijät
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Hellcity 13

Hellcity 13 on helsinkiläinen hard rock-yhtye. Yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, Hellcity 13 julkaistiin 24. lokakuuta 2007. Yhtyeen In Love With Love-musiikkivideolla nähdään vieraana OX Lordi-yhtyeestä. 
__notoc__

Jäsenet 
 Mika – laulu
 Susannah – laulu
 LL Stud – kitara
 Tommi Mikael – kitara
 Mr. Kess – koskettimet 
 JJ Hjelt – basso
 Pitkä – rummut

Julkaisut

Videot 
 In Love With Love (2007) (vierailijana OX Lordi-yhtyeestä)

Aiheesta muualla 
 Virallinen kotisivu
 
 

Suomalaiset rockyhtyeet
Suomalaiset metalliyhtyeet
Jean d’Estrées

Jean d'Estrées (1666 Pariisi – 3. maaliskuuta 1718) oli ranskalainen kirkonmies ja poliitikko.

Jean d'Estrées oli kardinaali César d'Estrées'n veljenpoika ja marsalkka Victor Marie d'Estrées'n veli, jotka molemmat olivat myös Ranskan akatemian jäseniä. Jean d'Estrées valtuutettiin vuonna 1692 suorittamaan ensimmäinen diplomaattinen tehtävänsä, joka käsitti Portugalin puolueettomana pysymisen varmistamisen yhdeksänvuotisen (1688–1687) sodan eli niin sanotun Augsburgin liiton sodan aikana. 

Tohtorin arvon teologiassa Jean d'Estrées suoritti vuonna 1698 ja hän toimi Évron'in luostarin apottina. Vuonna 1703 hän seurasi setäänsä Espanjaan ja oli tämän jälkeen kaksi vuotta Ranskan kuninkaan lähettiläänä Espanjassa.

Jean d'Estrées valittiin Ranskan akatemian jäseneksi 1711. Ranskan akatemia näki hänessä Nicolas Boileau-Despréaux'n kaltaisen loistavan, sivistyneen henkilön. Hänet nimettiin myös valtioneuvoston jäseneksi ja Cambrain arkkipiispaksi vuonna 1716, mutta hän ennätti kuolla ennen piispaksivihkimystä.

Lähteet 
Ranskan akatemian elämäkertasivut 

Ranskan akatemian jäsenet
Vuonna 1666 syntyneet
Vuonna 1718 kuolleet
Ron Lyle

Ron Lyle  (12. helmikuuta 1941 Dayton, Ohio – 26. marraskuuta 2011 Denver, Colorado) oli yhdysvaltalainen raskaansarjan nyrkkeilijä.

Lapsuus 
Ron Lyle kuului William ja Nellie Lylen 19-lapsiseen perheeseen. Hän oli perheestään ainoa, joka joutui rikollisille teille: hän ampui katujengitappelussa 21-vuotiaan Douglas Byrdin.

Vankilavuodet 
Vankilassa ollessaan Lyle kiinnostui urheilusta. Hän kokeili muun muassa baseballia ja jalkapalloa mutta päätyi lopulta nyrkkeilyyn. Ensimmäisessä vankilan nyrkkeilyottelyssaan hän hävisi Texas Johnson -nimiselle miehelle. Tämä jäi hänen ainoaksi tappiokseen vankilan nyrkkeilyotteluissa. Hän vapautui 7,5 vankilavuoden jälkeen vuonna 1969.

Amatööriura 
Päästyään vankilasta Lyle ryhtyi harjoittelemaan Denver Els -salilla ja aloitti amatöörinyrkkeilyn Bill Danielsin huomassa. Ensimmäisen ottelunsa hän voitti kolmannessa erässä tyrmäämällä Fred Houpen. Hän otteli amatöörinä 14 kuukautta ja voitti 25 kertaa (17 tyrmäyksellä). Tappioita hän kärsi vain neljä. Lyle nyrkkeili vaihtelevalla menestyksellä myös Yhdysvaltojen nyrkkeilymaajoukkueessa. Hän hävisi Neuvostoliiton Ivan Alexille mutta tyrmäsi saman maan Kamo Saroyanin ABC-televisiokanavan järjestämässä ottelussa.

Ammattilaisena 
Lyle siirtyi ammattilaiseksi tunnetun managerin Bill Danielsin suojissa. Valmentajana toimi Bobby Lewis. Lyle sai nopeasti voittoja uralleen, ja kohta hänen ammattilaistilastonsa olivat 19–0, joista 17 oli tyrmäysvoittoja. Lyle otti tehokkaan tyrmäysvoiton Vicente Rondonista, Buster Mathiaksesta ja Larry Middletonista. Yllättäen voittoputki kuitenkin katkesi yksipuolisessa ottelussa Jerry Quarryä vastaan.

Lyle ei kuitenkaan luovuttanut vaan jatkoi uraansa tyrmämällä monia huippuottelijoita (muun muassa Jose Luis Garcian, Oscar Bonavenan ja Earnie Shaversin). Ura sai ikävän käännekohdan Lylen kohdattua Muhammad Alin. Lyle hävisi Alille teknisellä tyrmäyksellä 11. erässä oltuaan pahasti kiipelissä köysissä. Ura ei jatkunut voitokkaasti kuuluisan tappion Muhammad Alille Zairessa käydyssä The Rumble in the Jungle -kamppailussa yhdysvaltalaista "Big" George Foremania vastaan. Lyle iski Foremanin kahdesti neljännessä erässä lattiaan (Lylekin joutui kerran lattiaan neljännessä erässä) mutta viides erä oli Lylelle liikaa, ja hän hävisi ottelun tyrmäyksellä viidennessä erässä ajassa 2:28.

Ottelun Gerry Cooneya vastaan Lyle hävisi ensimmäisessä erässä tyrmäyksellä. Ura ei kuitenkaan päättynyt vielä siihen, vaan hän teki vuonna 1995 lyhyen paluun kehiin, lähinnä lämmittelyotteluihin, mutta päätti sitten uransa.

Foreman vs. Lyle -ottelu vuonna 1976 valittiin vuoden otteluksi (fight of the year).

Uran jälkeen 
Hävittyään Cooneylle Lyle lopetti nyrkkeilyn ja ryhtyi Las Vegasissa turvallisuusvartijaksi. Myöhemmin hän olisi halunnut otella vielä kerran George Foremania vastaan, mutta ottelu ei toteutunut.

Kuolema 
Ron Lyle menehtyi vatsataudin aiheuttamiin komplikaatioihin.

Lähteet

Aiheesta muualla
BoxRec.com

Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät
Vuonna 1941 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet
Purjemolli

Purjemolli (Poecilia velifera) on hammaskarppeihin kuuluva kala, mustamollin ja miljoonakalan sukulainen. Lähisukulaista leveäevämollia (Poecilia latipinna) on myös kutsuttu purjemolliksi. Ne voi erottaa toisistaan laskemalla selkäevän ruotojen määrän: latipinnalla 12-14, veliferalla 18-19. Poecilia-lajit myös risteytyvät keskenään.

Koko ja ulkonäkö  
Purjemolli on isompi kuin useimmat hammaskarpit, se kasvaa 10–15 senttimetriä pitkäksi. Varsinkin koiraan selkäevä kohoaa komeana purjeena. Purjemollista on useita värimuotoja, kuten vihreä, keltainen, musta ja pilkullinen — osa näistä on risteymiä.

Alkuperä  
Purjemolleja tavataan makeassa ja murtovedessä Keski-Amerikassa ja Jukatanin niemimaan rannikoilla.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen 
Kala on rauhallinen ja sopii muidenkin lajien seuraan, kunhan nekin kestävät kovaa, emäksistä vettä. Purjemolleja suositellaan pidettäväksi haaremeissa, joissa on yhtä koirasta kohti muutamia naaraita. Liian pienessä altaassa kala jää pieneksi eikä koiraalle kehity purjetta. Lisääntyminen kotiakvaariossa ei onnistu yhtä usein kuin muilla molleilla.

Vesiolot ja ravinto  
Purjemolli syö sekaruokaa johon pitää kuulua myös kasviksia. Veden pitää olla kovaa, ja vaikka aikuisia kaloja voidaan pitää makeassa vedessä, poikasten syntyminen vaatii usein murtovettä.
Lämpötilaksi suositellaan 24–28 °C, veden kovuudeksi 20–30 °dH ja happamuudeksi pH 7,5–8,5.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Peteducation (myös kuva)
 akvariumas.lt  (kuva)

Akvaariokalat
Hammaskarpit
Uhanalaiset kalat
Neurotyypillinen

Neurotyypillinen (tai NT) on  Neurodiversiteettisten ihmisten käyttämä neologistinen nimitys ihmisille, joilla ei ole neurologista poikkeavuutta. Vaikka termiä käyttivät alun perin autismikirjon ihmiset, sitä käyttävät nykyisin myös muut neurologisesti poikkeavat ihmiset, heidän läheisensä sekä koulutuksen ja lääketieteen ammattilaiset. Englannissa kansallinen autismijärjestö National Autistic Society suosittelee neurotypical -termiä käytettäväksi myös tiedotusvälineissä.

Neurotyypillinen ihminen vastaanottaa koko ajan informaatiota kaikkien aistikanaviensa kautta, prosessoi ja pystyy hoitamaan yhtä aikaa useita erilaisia asioita, tiedostaa omat tarpeensa ja huomioi lähistöllä olevien ihmisten toiveet kysymättäkin, sekä pystyy kommunikoimaan ympäristönsä kanssa pelkän katsekontaktin avulla. Neurotyypillisen ei tarvitse miettiä näitä sosiaalisen kanssakäymiseen liittyviä rutiineja, sillä ne sujuvat lähes automaattisesti toisin kuin autismikirjon ihmisellä, jonka vuorovaikutustaidot voivat olla vajavat.

Toisaalta myös autistisen yksikanavaisuudessa on usein vahvuuksia neurotyypillisyyteen verrattuna. Viistolla pinnalla -blogin mukaan "intohimoinen keskittyminen yhteen asiaan mahdollistaa hyvin perinpohjaisen erikoistumisen", jonka kautta moni on löytänyt ammatin, ystäväpiirin, puolison tai paikan maailmassa. Monella maailmanmaineeseen nousseella henkilöllä on todettu jokin autismikirjon "häiriö", etenkin tieteissä ja taiteissa. Erilaiseen synnynnäiseen temperamenttiin liittyvät ominaisuudet voivat olla heikkouksia tai vahvuuksia sen mukaan, miten niiden kanssa eletään.

Katso myös
 Neurodiversiteetti
 Autistien oikeuksien liike
 Autismikirjon häiriö
 Tarkkaavaisuus- ja ylivilkkaushäiriö
 ADHD-liitto

Lähteet 

Autismi
Neurologiset poikkeavuudet
Vicky

Vicky on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1975.

Kappaleet 

 "Shoorah shoorah"
 "Pistin pennit jonoon"
 "Kääntymään et mua saa"
 "Puupaukut"
 "Etsin miestä joka sua muistuttaa"
 "Taas tahdon huutaa sulle hei"
 "Kun nuori on"
 "En ole maalla ollut koskaan"
 "C'mon everybody"
 "Kun Chicago kuoli"
 "Toisille kuulu se ei"
 "Siinä ruutia on kun rakastun"

Lähteet 

Vuoden 1975 albumit
Vuoden 1975 esikoisalbumit
Vicky Rostin albumit
Āzārbāyjān-e Gharbī

Āzārbāyjān-e Gharbī eli Länsi-Azerbaidžan (; ; ) on Iranin provinssi valtion luoteisosassa Irakin ja Turkin rajalla. Provinssi on laajudeltaan 39 487 neliökilometriä ja asukkaita siellä on vuonna 2007 arviolta 3 074 414 .

Provinssi on jaettu edelleen 14 piirikuntaan. Provinssin pääkaupunki on Urmia. 

Āzārbāyjān-e Gharbī sijaitsee vuoristoisessa maastossa ja  Zagros-vuoristo levittäytyy luoteesta kaakkoon . Lumipeittoisten huippujen sulamisvesi muodostaa useita jokia, jotka ovat saaneet aikaan kolme merkittävää allasta. Tunnetuimmasta näistä sijaitsee Urmiajärvi, joka on suurin järvi kokonaan Iranin alueella.

Historiaa

Provinssin historia ulottuu kuudennelle vuosituhannelle ennen ajanlaskun alkua. Tuolta ajalta on löytynyt todisteita Teppe Hasanlun arkeologiselta alueelta, josta on kotoisin myös kuuluisa kultainen vaasi. Muita merkittäviä arkeologisia kohteita ovat Teppe Hajifiruz, josta on löytynyt maailman vanhimmat jäänteet viinistä, Gooy Teppe ja zarathustralaisuuden pyhä paikka Takht-i Suleiman. 

Urmiajärven alue oli esihistoriallisena ja vanhana aikana sivilisoituneen Mesopotamian reuna-aluetta ja siten sinne syntyi jo varhain kauppaa ja asutuskeskuksia. 3. vuosituhannella hurrilaisten alue ulottui tänne. Myöhemmin Urartun mahtava kuningaskunta laajeni Vanjärven ympäristöstä tänne joskus 700-luvulla eaa, jolloin Assyria oli suuri valtio etelässä. Mannaealaiset rakensivat Urmiajärven rannoille kuningaskuntansa, jonka keskus oli Hasanlu järven etelärannalla. Mannaealaisten kuningaskunta päättyi Matiani-valloitukseen. Matienilaiset olivat ehkä skyyttejä, kimmerialaisia tai muita vastaavia indoeurooppalaisa ratsastajakansoja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Āzārbāyjān-e Gharbīn kuvernöörin toimisto  
Āzārbāyjān-e Gharbīn  hallituksen portaali  

Iranin provinssit
Bowel of Chiley

Bowel of Chiley on Mr. Bungle -yhtyeen kasettijulkaisu. Se on harvinainen keräilykohde. Alkuperäistä omakustannejulkaisua on vaikea löytää, mutta albumi julkaistiin uudestaan vuosina 1991 ja 1997. Nauha oli tarkoitettu annettavaksi konserttien järjestäjille mainostamaan yhtyettä ja keikkojen saamiseksi. Bowel of Chiley on Bunglen ensimmäinen julkaisu, joka oli CD muodossa.

Musiikki levyllä on melko lailla erilaista kuin millään muilla Mr. Bunglen julkaisuilla. Vaikutteita on skasta, swingistä, speechistä ja funkista.

Raidat

Playhouse Productionin julkaisu Bowel of Chileystä (1991)

For No Reason – 2:52 
Definition Of Shapes – 8:42 
Carousel – 3:47 
Evil Satan – 2:40 
Walkin' In Circles – 5:41 
Snap, Crackle, Pop – 3:16 
Cottage Cheese – 1:18 
Incoherence – 1:11 
No Strings Attached – 2:50 
Hi! – 2:21 
Fart In A Bag – 1:15 
Freight Train – 3:44

Rastacore Recordsin julkaisu Bowl Of Chileystä (1997)

For No Reason – 2:52 
Nicotina – 8:42 
Incoherence – 1:11 
Carousel – 3:47 
Evil Satan – 2:40 
Jumping (Part 1) – 3:10 
Jumping (Part 2) – 2:03 
Cottage Cheese – 1:18 
You Can't Make Me Mad – 1:52 
() – 4:00 
Freight Train – 3:44 
No Strings Attached – 2:50 
Fart In a Bag – 1:15 
Walkin' In Circles – 5:41

Muusikot
Mr. Bungle - Tuottaja
Mike Patton - Laulu
Trevor Dunn - Basso
Trey Spruance - Kitara
Theo Lengyel - Saksofoni
Scott Fritz - Trumpetti
Hans Wagner - Rummut

Aiheesta muualla

Mr. Bungle.com yhtyeen kotisivut
Bunglefever.com fanisivu (sivulla myös albumi ladattavissa kokonaan ilmaiseksi)

Vuoden 1987 albumit
Mr. Bunglen albumit
James Bond Junior

James Bond Junior on vuonna 1991 valmistunut 65-osainen piirrossarja.

Sarja kertoo James Bond Junior -nimisestä nuoresta agentista, joka selvittää erilaisia mysteerejä. Sarjan hahmo perustuu pääosin vuonna 1967 ilmestyneeseen 003½: The Adventures of James Bond Junior -teokseen. 

Suomessa sarjaa on esitetty vuosina 1993–1994 suomenkielisellä tekstityksellä MTV3-kanavalla Harlekiini-klubi-ohjelman yhteydessä. Ensiesityksen jälkeen sarjaa ei ole esitetty toistaiseksi uusintana.

Sarjasta on julkaistu videopelit Nintendo Entertainment System- ja Super Nintendo Entertainment System -pelikonsoleille. Muita julkaisuja ovat muun muassa sarjakuvalehdet ja VHS-kasetit.

Ääninäyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 TV.com 
 Voice Chasers 

1990-luvun piirrossarjat
James Bond
Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Viasat Nature/Crime

Viasat Nature/Crime oli luontodokumentteja sekä rikoselokuvia ja -sarjoja lähettävä televisiokanava. Maksullinen kanava ei valittettavasti näy enää Norjassa, Ruotsissa, Suomessa eikä Tanskassa.

Televisiokanavat
Vuonna 2000 perustetut televisiokanavat
Vuonna 2012 lakkautetut televisiokanavat
Australian parlamentti

Australian parlamentti  on Australian lakeja säätävä elin.

Parlamentin osat 
Australian parlamentin rakenne muistuttaa ennen kaikkea Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttia, mutta vaikutteita on saatu myös Yhdysvalloista. Perustuslain mukaisesti Australian parlamentti koostuu kolmesta osasta: kuningatar (tai kuningas), senaatti ja edustajainhuone. Yleensä kenraalikuvernööri toimii kuningattaren edustajana.

Edustajainhuoneessa eli alahuoneessa on 150 edustajaa, joista kukin edustaa tiettyä alueellista vaalipiiriä. Ylähuoneessa eli senaatissa on 76 jäsentä, 12 joka osavaltiosta ja kaksi kustakin territoriosta. Senaattorien toimikausi kestää tavallisesti kuusi vuotta, joten kolmen vuoden välein pidettävissä parlamenttivaaleissa äänestetään vain puolesta senaatista; tästä poikkeuksena ovat territorioiden senaattorit, joiden toimikausi on kolme vuotta kuten edustajainhuoneen jäsenillä. Mikäli kyseessä on kuitenkin niin kutsuttu Double Dissolution Election, koko senaatin kokoonpanosta äänestetään.

Parlamenttirakennukset

Melbourne 
Australian liittovaltion parlamentin avajaiset pidettiin 9. toukokuuta 1901 Melbournessa Royal Exhibition Buildingissa. Avajaisiin osallistuivat muun muassa Yorkin ja Cornwallin herttua ja herttuatar sekä Australian pääministeri Edmund Barton. Avajaisten jälkeen Australian liittovaltion parlamentti kokoontui Melbournessa Victorian osavaltion parlamenttitalossa vuosina 1901–1927. Tällä välin Victorian osavaltion parlamentti joutui kokoontumaan Royal Exhibition Buildingissa.

Canberra 
Vuonna 1911 hyväksyttiin yhdysvaltalaisen arkkitehdin Walter Burley Griffinin suunnitelma uuden pääkaupungin Canberran kaavoituksesta. Canberraan muuttaminen kuitenkin lykkääntyi ensimmäisen maailmansodan vuoksi ja Griffinin suunnittelema Canberran parlamenttirakennus jäi toteuttamatta. Sen sijasta Canberraan valmistui vuonna 1927 John Smith Murdochin suunnittelema parlamenttirakennus, jonka avajaiset pidettiin 9. toukokuuta 1927. Avajaisiin osallistuivat muun muassa Yorkin herttua, Yorkin herttuatar, Australian pääministeri Stanley Bruce ja oopperalaulaja Nellie Melba. 1970-luvulle tultaessa kävi selväksi, että tilanpuutteen takia uusi parlamenttirakennus oli välttämätöntä rakentaa. Uuden parlamenttitalon avajaisia vietettiin 9. toukokuuta 1988 eli 61 vuotta edellisen rakennuksen vihkimisen jälkeen. Uuden parlamenttitalon avajaisiin osallistui kuningatar Elisabet II.

Lähteet 
 Parlamentin verkkosivut

Viitteet 

Parlamentit
Parlamentti
Canberran rakennukset ja rakennelmat
Turkki (vaate)

Turkki on turkiksesta valmistettu päällystakki. Se on ollut yksi viileiden alueiden vanhimmista vaatteista, jota on käytetty Pohjoismaissa, eskimoiden parissa, Siperiassa ja Japanissa. Saamelaisten perinteinen poroturkki on suomeksi nimeltään peski.  Pohjoissaameksi sama vaatekappale on nimeltään beaska, koltansaameksi piâckk ja inarinsaameksi peskâ.

Nykyisin länsimaissa monet välttävät turkisten käyttöä eettisistä syistä.

Erilaisia turkkeja
Varsinaisessa turkissa karvapuoli on päälläpäin. Minkki, soopeli, kärppä ja näätä ovat olleet kalliimpien turkkien aineksia, lammas, kettu, kani ja susi halvempien.

Krimiturkki tai astrakaaniturkki on musta ja tiiviisti kähärä turkis, jota on käytetty hattuihin ja etenkin naisten takkeihin. Sitä saadaan keskiaasialaisen karakul-lampaan nuorista karitsoista.

Kelsiturkissa karvapuoli on sisäpuolella ja nahkapuoli näkyvissä. Ne tehdään yleensä lampaannahasta.

Sisäturkissa karvapuoli on myös sisällä, mutta päällinen on kangasta. Hihansuut, kaulus ym. reunat voidaan usein somistaa turkiksella. Vuorimateriaalina käytetään yleensä kania, kettua tai näätää.

Kääntöturkki on nimensä mukaisesti käännettävä turkki, jossa on toisella puolella karva ja toisella kangas tai nahka.

Lähteet

Aiheesta muualla 
MuseoSuomi erilaisia turkkeja

Takit
Exilion Capital

Exilion Capital Oy on suomalaisten instituutioiden omistama kiinteistösijoitusten hallinnointiin erikoistunut yhtiö. Yhtiö hallinnoi pääkaupunkiseudun toimitilakohteisiin sijoittavaa Exilion Real Estate 1 kommandiittiyhtiötä.  Yhtiön omistavat Eläke-Fennia, Keva, Etera ja LähiTapiola eläkeyhtiö. Toimitusjohtaja on Ari Talja.

Lähteet 
www.exilion.fi

Sijoitusyhtiöt
Suomalaiset kiinteistöomistajat
Mike Siklenka

Mike Siklenka (s. 18. joulukuuta 1979 Meadow Lake, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija.

Washington Capitals varasi Siklenkan NHL:ään vuoden 1998 varaustilaisuudessa. Siklenka teki vuonna 1999 tulokassopimuksen Washingtonin kanssa. Hän pelasi seuraavien kolmen kauden ajan Washingtonin farmijoukkueissa AHL:n Portland Piratesissa ja ECHL:n Richmond Renegadesissa ja Hampton Roads Admiralsissa. Kaudella 2002–2003 Siklenka teki sopimuksen Philadelphia Flyersiin, jossa pääsi pelaamaan ensimmäisen NHL-ottelunsa. Yhtä NHL-ottelua lukuun ottamatta Siklenka pelasi Flyersin farmiseurassa Philadelphia Phantomsissa.

Kaudella 2003–2004 Siklenka joutui useaan siirtoon. New York Rangers otti hänet waiver-listalta, jonne hän oli joutunut Philadelphiassa. Siklenka pelasi Rangersissa toisen NHL-ottelunsa, jonka jälkeen Philadelphia nappasi hänet uudelleen itselleen waiverista. Myöhemmin saman kauden aikana Philadelphia kauppasi Siklenkan Dallas Starsiin vaihdossa Steve Gaineyhyn. Hän pelasi kauden aikana Rangersissa yhden NHL-ottelun ja otteluita kolmessa farmijoukkueessa: Philadelphia Phantomsissa, ja Utah Grizzliesissä AHL:ssa sekä Trenton Titansissa ECHL:ssä.

Kaudeksi 2004–2005 Siklenka päätti siirtyä pelaamaan Eurooppaan. Siklenka pelasi kaksi kautta Itävallan pääsarjassa Klagenfurtissa. Hän voitti kummallakin kaudellaan liigan jäähytilaston. Jälkimmäisellä kaudellaan hän sai 206 jäähyminuuttia. Siklenka jatkoi samaa tahtia myös Leksandissa Allsvenskanissa kaudella 2006–2007, jossa voitti myös sarjan jäähykuninkuuden. Ruotsin kakkostasolta Siklenka siirtyi SM-liigaan Lukkoon, jossa pelasi yhden kauden. Kaudeksi 2008–2009 Siklenka palasi Itävallan pääsarjaan, kun hän teki sopimuksen EC Salzburgin kanssa. Hän pelasi Salzburgissa kaksi kautta, kunnes sai sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa kaudeksi 2010–2011. Siklenka siirtyi kuitenkin takaisin Itävaltaan jo samalla kaudella pelattuaan AHL:n Chicago Wolvesissa 36 ottelua. Tammikuusta 2011 lähtien hän on edustanut jälleen Klagenfurtia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Washington Capitalsin varaamat pelaajat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
1–2–3–4–tulta!

1–2–3–4–tulta! on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1976.

Kappaleet 

 "1-2-3-4-tulta!"
 "Sun mä aina oon"
 "Näinkö aina meille täällä käy"
 "Talven tullen"
 "Saisinpa vain"
 "Suosikkini mun"
 "Oi mikä yö"
 "Disco Dan"
 "Luokses viimein jään"
 "Kaatumaan ei laiva jouda"
 "James Dean"
 "Apinoiden planeetta"

Lähteet

Vuoden 1976 albumit
Vicky Rostin albumit
Vickyshow

Vickyshow on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1977.

Kappaleet 

 "Rahaa, rahaa, rahaa"
 "Viimeinkin"
 "Jolene"
 "Kuuma linja"
 "Marjat nää nyt poimitaan"
 "Jorkan lähtö"
 "Kun voit soittaa, kun voit laulaa"
 "Äiti, laita avain paikkaan entiseen"
 "Tunne en sua laisinkaan"
 "Kuin eilistä päivää"
 "Help"
 "Pidä huolta rakkaastasi"

Lähteet 

Vuoden 1977 albumit
Vicky Rostin albumit
Tee mulle niin

Tee mulle niin on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1978.

Kappaleet 

 "Tee mulle niin"
 "Sorry, jos oon lady"
 "Amado mio"
 "Niin paljon, niin kauan"
 "Mustaa vain"
 "Seis mies"
 "Nousevan auringon talo"
 "Älä kysy kuka on sylissäin"
 "Dream maker"
 "Kaipaan sinua vaan"

Lähteet 

Vuoden 1978 albumit
Vicky Rostin albumit
Oon voimissain

Oon voimissain on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1979. Nimikappale on käännös Gloria Gaynorin hitistä I Will Survive ja siitä on tullut todellinen kestohitti.

Kappaleet 

 "Antaudun"
 "Johnny oi johnny"
 "Koputa puuta"
 "Menolippu"
 "Ohari"
 "Oon voimissain"
 "Soita kelloain"
 "Soitto soikoon vaikka aamuun"
 "Sua en voi unohtaa"
 "Varjossa vain"

Lähteet 

Vuoden 1979 albumit
Vicky Rostin albumit
Sata salamaa

Sata salamaa on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin 6. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1987, pitkän levytystauon jälkeen. Nimikappale on Suomen euroviisuedustaja vuonna 1987.

Kappaleet 

 ”Sata salamaa”
 ”Ole mulle totta”
 ”Aamuinen tähdenlento”
 ”Jee, jee vapauteen”
 ”Erämaa”
 ”Sata lintua”
 ”Päivä ilman kahvia”
 ”Parhaimmat päivät”
 ”Ja sydän lyö”
 ”Miksei mun kitara soi”

Lähteet 

Vuoden 1987 albumit
Vicky Rostin albumit
Bob Grant

Bob Grant (s. Robert Sinclair Grant 14. huhtikuuta 1932 Lontoo – 8. marraskuuta 2003) oli brittiläinen näyttelijä, joka muistetaan erityisesti rahastaja Jack Harperin roolista sarjassa Mennään bussilla. Grant esiintyi 1980-luvulla myös suomalaisessa tv-mainoksessa, jossa hän mainosti Lontoon rae -makeisia.

Marraskuussa 2003 Grant löydettiin kuolleena pakokaasujen täyttämästä autosta omasta autotallistaan. Hän kärsi masennuksesta ja oli yrittänyt itsemurhaa jo 1995.

Lähteet

Aiheesta muualla

Englantilaiset näyttelijät
Itsemurhan tehneet
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 2003 kuolleet
İzmit

İzmit (muinainen Nikomedeia) on Kocaelin maakunnan pääkaupunki Turkin pohjoisosassa. Se sijaitsee Marmaranmeren rannalla noin sata kilometriä Istanbulista itään. Vuonna 2006 siellä arvioitiin asuvan 196 247 asukasta. Vuonna 1999 kaupunkia koetteli paha maanjäristys, ennen sitä kaupungissa oli yli 210 000 asukasta.

Izmitissä on suuri öljynjalostamo sekä paperi- ja sementtiteollisuutta. Fordilla on autotehdas kaupungin liepeillä. Kocaelin yliopisto on perustettu 1992, ja siellä on 50 000 opiskelijaa.

Historia
Izmit, silloinen Nikomedeia, oli Rooman valtakunnan tärkeistä kaupungeista itäisin, ja Diocletianuksen pääkaupunki tetrarkian aikana vuosina 286–324.  Konstantinus Suuren aikana Nikomedeia oli alueen pääkaupunki kunnes Konstantinus siirsi Rooman valtakunnan pääkaupungin Roomasta Byzantioniin, nykyiseen Istanbuliin, jonka hän rakennutti uudelleen ja nimesi Nova Romaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Izmit
Postkolonialismi

Postkolonialismi tai jälkikolonialismi on tutkimusperinne ja käsite, joka periaatteessa viittaa siirtomaajärjestelmän eli kolonialismin  purkautumiseen ja sen jälkeiseen aikaan. Pohjimmiltaan kyseessä on valtasuhteita käsittelevä tutkimussuuntaus, ja kyseessä on enemmän virtaus kuin varsinainen tutkimustraditio. Suomessa postkolonialismiin liittyviä näkökulmia ja käsitteitä on sovellettu muun muassa etnisyyttä, rasismia, muuttoliikkeitä, feminismiä ja kirjallisuutta tutkittaessa.

Postmodernismin piirissä alkoi 1900-luvulla kehittyä postkolonialistinen teoriasuuntaus perustajanaan Edward Said. Tämän pääteos Orientalism (1978) nojautui vahvasti Foucaultiin. Tavoitteeksi muodostui dekonstruoida läntinen kertomus idästä, jotta ääneen voisivat päästä kolonialismista kärsineet ihmiset. Pluckrose ja Lindsay katsovat  kirjassa Cynical Theories, että postkolonialismin teoreetikot sivuuttavat yhteiskunnalliset ja taloudelliset olot keskittyessään vain puhetapoihin. Niitä eritellessään he syyllistyvät ennakkoluuloiseen essentialismiin luodessaan kielteistä kuvaa läntisestä "orientalismista".

Katso myös 
 Postkolonialistinen kirjallisuus

Lähteet

Kirjallisuutta
Balıkesirin maakunta

Balıkesir () on Länsi-Turkissa sijaitseva maakunta. 

Maakunta rajoittuu Egeanmereen lännessä, Çanakkalen maakuntaan luoteessa, Marmaramereen pohjoisessa, Bursan ja Kütahyan maakuntaan idässä sekä Denizlin ja Burdurin maakuntaan pohjoisessa sekä Manisanan ja İzmirin maakuntaan etelässä.

Maakunnan pääkaupunki on Balıkesir (272 569 as., 31.12.2014 arvio). Balıkesirin maakunnan pinta-ala on 14 583 neliökilometriä. Väkiluku oli 1 155 216 vuoden 2011 väestönlaskennassa; vuoden 2015 lopun arvio oli 1 186 688 asukasta.

Maakunnan nimi tulee persiankielen ilmauksesta, joka tarkoittaa "paljon hunajaa". Tämä viittaa lähialueiden runsaisiin hedelmä- ja vihannessatoihin sekä kuumiin lähteisiin. Luonnollisia työllistäjiä ovat matkailuelinkeinot ja oliivien jalostaminen. Lisäksi maakunnassa on avolouhoksia, joista kaivetaan kaoliinia.

Vuonna 2005  Balikesir nousi otsikoihin siellä havaitun Turkin ensimmäisen lintuinfluenssatapauksen takia.

Piirikunnat 

Maakunta on jaettu 20 piirikuntaan.

 Altıeylül
 Ayvalık
 Balya
 Bandırma
 Bigadiç
 Burhaniye
 Dursunbey
 Edremit
 Erdek
 Gömeç

 Gönen
 Havran
 İvrindi
 Karesi
 Kepsut
 Manyas
 Marmara
 Savaştepe
 Sındırgı
 Susurluk

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin maakunnat
Saloisten Salama

Saloisten Salama on vuonna 1947 perustettu yleisseura. Seuran lajit ovat lentopallon ohella hiihto, yleisurheilu, paini sekä kunto-ja veteraaniurheilu Seuran puheenjohtajana toimii Alpo Ohenoja. Saloisten Salaman lentopallon naisten edustusjoukkue pelaa 2-sarjassa. Juniorijoukkueita seuralla ei ole tällä hetkellä.

Kovia pelaajia Saloisten Salamassa nähdään kaudella 2007–2008. Kempeleen Lentopallossa SM-liigassa pelannut Miika Tossavainen oli joukkueen kovin vahvistus 2007–2008 kaudeksi. Tossavaisen menettäminen Saloisten Salamalle, oli kova paikka Kempeleelle sillä olihan Tossavainen joukkueen kapteeni. Muita kovia nimiä joukkueesta löytyy Tommi Eirola, joka on vuonna 89-syntyneiden maajoukkuepelaaja, ja iso lahjakkuus.

Lähteet 

Suomalaiset urheilun yleisseurat
Saloinen
Raahelaiset urheiluseurat
Vuonna 1947 perustetut urheiluseurat
1–2–3–4–5 Tulta!

20 suosikkia — 1–2–3–4–5 Tulta! on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin kolmas kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2000. Levy on Vickyltä jo toinen osa 20 suosikkia -kokoelmasarjaa.

Kappaleet 
C'mon everybody
Siinä ruutia on kun rakastun
Tee mulle niin
Seis mies
Dream maker
Antaudun
Rahaa, rahaa, rahaa
Help
1–2–3–4–5 tulta
Sun mä aina oon
Talven tullen
Saisinpa vain
James Dean
Apinoiden planeetta
Koputa puuta
Soita kelloain
Sua en voi unohtaa
Soitto soikoon vaikka aamuun
Ohari
Varjossa vain

Lähteet 

Vuoden 2000 kokoelma-albumit
Vicky Rostin albumit
Peter Laird

Peter Alan Laird (s. 27. tammikuuta 1954 North Adams, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä, joka tunnetaan yhdessä Kevin Eastmanin kanssa luodusta sarjakuvasta Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat.

Elämäkerta
Peter Laird syntyi Massachusettsin osavaltiossa vuonna 1954. Hän oli kiinnostunut piirtämisestä jo hyvin nuorena. Piirtämiseen muuttui vakavemmaksi high schoolissa, kun Laird kiinnostui Jack Kirbyn The New Gods ja The Demon -sarjakuvista.

Valmistuttuaan Massachusettsin yliopistosta Laird aloitti sarjakuvauransa aluksi freelancer-kuvittaja ja sarjakuvan piirtäjä. Viiden vuoden epäonnistuneen yrityksen jälkeen saada pientä menestystä sarjakuvien parissa, Lairdin elämä muuttui menestyksekseempään suuntaan, kun hän ensiksi tapasi tulevan työparinsa Kevin Eastmanin ja myöhemmin tulevan vaimonsa Jeanninen. Laird muutti Jeanninen kanssa Doveriin, New Hampshireen, joka sattui olemaan 32 kilometrin päässä Mainen Ogunquitista, jossa Eastman työskenteli hummeriravintolassa.

Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat
Perustettuaan Eastmanin kanssa Mirage Studiosin kesällä 1983 kaksikko loi marraskuussa heidän tunnetuimman sarjakuvansa Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat. Sarjan hahmoista Laird on kertonut Donatellon olevan hänen suosikkihahmonsa.

Kaksikon luoma sarjakuva sai erityistä suosiota 1990-luvulla sarjan päädyttyä ensimmäistä kertaa televisioon vuonna 1987 animaation muodossa. Sittemmin 1990-luvun alussa tuotettiin kolme elokuvaa, joka auttoi suuresti Turtlesien tunnettavuutta. Myös sarjakuvien myynti kasvoi, mutta vuoden 1994 jälkeen sarjakuvien suosio ja myynti laski rajusti, jonka myötä sarjakuvan toinen osa kesti vain 13 numeron verran. Laird päätti yhdessä Eastmanin kanssa antaa Image Comicsille oikeudet tehdä alkuperäisen sarjakuvan kolmatta osaa, jota tehtiin vuosina 1996–1999. Kaksikko ei tehnyt ainuttakaan Turtles sarjakuvaa neljän vuoden aikana. Myöhemmin Laird päätti tuoda alkuperäisen sarjakuvan takaisin aloittamalla julkaisemaan sen neljättä osaa vuonna 2001 ja suosio alkoi taas kasvaa takaisin.

21. lokakuuta 2009 Peter Laird ilmoitti myyneensä Viacomin omistuksessa olevalle Nickelodeonille kaikki omistusoikeutensa Turtleseihin. Hän kuitenkin saa jatkaa sarjakuvien parissa julkaisemalla vuodessa 18 numeroa, jotka eivät saa olla yli 48 sivuisia. Sittemmin Turtlesien julkaisemisen otti haltuunsa IDW, jossa hänen entinen työparinsa Eastman jatkoi Turtlesien tekemistä.

Lähteet

Viitteet

Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät
Mirage Studios
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Oon voimissain – Kaikki parhaat

Oon voimissain – Kaikki parhaat on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin neljäs ja tähän mennessä kattavin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2004.

Kappaleet

CD 1
 "Kun Chicago kuoli" (- The Night Chicago Died -)
 "Kun nuori on" (- At Seventeen -)
 "Tuolta saapuu Charlie Brown" (- Charlie Brown -)
 "Näinkö aina meille täällä käy" (- Ain't That Just The Way -)
 "Saisinpa vain" (- I Love To Love -)
 "Rahaa, Rahaa, Rahaa" (- Money, Money, Money -)
 "Jolene"
 "Viimeinkin" (- This Is It -)
 "Nousevan auringon talo" (- The House Of The Rising Sun -)
 "Oon voimissain" (- I Will Survive -)
 "Koputa puuta" (- Knock On Wood -)
 "Menolippu" (- One Way Ticket To The Blues -)
 "Soita kelloain" (- Ring My Bell -)
 "Ohari" (- The Runner -)
 "Riisu pois jo arkipaita"
 "Sata salamaa"

CD 2
 "Sua kaipaan niin"
 "Tunnen sen täysillä taas" (- Total Eclipse Of The Hearts -)
 "Yön helmaan" (- Black Velvet -)
 "Nyt aika on"
 "Eletään"
 "Taikanainen" (- Mojo Hanna -)
 "Ei oo helppo olla nainen" (- Stand By Your Man -)
 "Jos huominen muutoksen tois"
 "Parhaita kavereita" (feat. Timo Schmidt)
 "Paras mulle" (feat. Pate Mustajärvi)
 "Uudelleen" (- Here And Now -)
 "Mulla voi mennä myöhään"
 "Mä sun oon" (- Only Just Begun -)
 "Rakkauden jälkeen" (- Was Ich Dir Sagen Will -)
 "Ville, lupaa ja vanno" (- Billy Don't Be A Hero -)
 "Aurinko voittaa"

Lähteet 

Vuoden 2004 kokoelma-albumit
Vicky Rostin albumit
Italian Grand Prix 2005

Italian Grand Prix 2005 oli Formula 1 -kauden 2005 15. osakilpailu, joka ajettiin 4. syyskuuta 2005 Monzan radalla, Italiassa.

Raportti

Kimi Räikkönen ajoi aika-ajojen nopeimman ajan McLaren-Mercedeksellään, mutta  hänet kuitenkin pudotettiin moottorinvaihdon vuoksi paalupaikalta 11. lähtöruutuun. Paalupaikan tuolloin nappasi siis aika-ajojen toiseksi nopeimman ajan ajanut, Kimi Räikkösen tallitoveri Juan Pablo Montoya.

Kilpailun voitti Juan Pablo Montoya ennen Renault'n Fernando Alonsoa, joka ajoi toiseksi. Kolmanneksi ajoi Fernando Alonson tallikaveri Giancarlo Fisichella. Kimi Räikkönen nousi hienosti ruudusta 11 sijalle neljä, ja häntä seurasivat Jarno Trulli, Ralf Schumacher, Antônio Pizzonia sekä Jenson Button.

Kilpailun jälkeen Renault'n Fernando Alonso pysytteli edelleen kuljettajien pistetilanteen kärjessä ennen Kimi Räikköstä, jolla oli Italian osakilpailun jälkeen koossa 76 pistettä. Räikkösen takana seurasi kolmantena Ferrarilla ajava Michael Schumacher 55 pisteellään. Vaikka McLaren-tallin Juan Pablo Montoya voitti kilpailun, oli hän edelleen pisteissä neljäntenä 50 pisteellään. Renault-talli johti valmistajien sarjaa 146 pisteellään kymmenen pistettä McLaren-tallia edellä. Kolmantena valmistajien sarjassa oli Ferrari, joka oli jäänyt Renault'sta jo 60 pistettä. Toyota-talli saalisti Italian osakilpailusta seitsemän pistettä säilyttäen neljännen paikan 78 pisteellään. Kilpailussa ei nähty ainuttakaan keskeytystä.

Tulokset

Aika-ajot

* = Kimi Räikkönen pudotettiin ruutuun 11 moottorinvaihdon vuoksi.

Kilpailu

Muuta 
 Kimi Räikkösen sijoitusta pudotettiin kymmenellä moottorivaihdon takia.
 Mercedes-moottorin 50. voitto ja paalupaikka.
 Ensimmäistä kertaa sitten Hollannin GP:n 1961 ei nähty yhtään keskeytystä.

Lähteet

Formula 1 -kausi 2005