joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Riyo Mori

(s. 24. joulukuuta 1986 Aoi-ku, Shizuoka) on japanilainen tanssinopettaja, joka voitti Miss Universe -kisan toukokuussa 2007.

Morin äiti on tanssin opettaja ja Mori aloitti classisen baletin 4-vuotiaana. Hänen äitinsä opetti hänelle myös jazztanssia ja steppiä. Hän muutti 16-vuotiaana Kanadaan ja opiskeli siellä Quinte Ballet Schoolissa, ja valmistunut myös Ontariossa sijaitsevasta Bellevillen Centennial Secondary Schoolista. Hän omistaa yhä ensimmäiset balettikenkänsä. 

Morista tuli toinen Miss Universe -kilpailun voittanut japanilaisnainen. Ensimmäinen Japanista tullut voittaja oli Akiko Kojima vuonna 1959. Mori on yhdeksäs kisan voittanut aasialaisnainen. Intian Lara Dutta, Miss Universe 2000, oli heistä edellinen. Mori on kolmas japanilaisnainen viiden vuoden sisällä, joka on sijoittunut kilpailussa viiden parhaan joukkoon. 

Voittonsa jälkeen Moria moitittiin Japanissa, koska oli ulkomailla oppinut suorapuheisemmaksi kun japanilaiset naiset yleensä Japanissa ovat, ja hän ei sen takia sopinut enää japanilaisen naisen malliin. Mori perusti vuonna 2008 yhdessä äitinsä kanssa monikulttuurisen I.R.M Dance Academy -tanssikoulun.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Japanilaiset tanssijat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Miss Universum -kilpailun voittajat
Ruth Graham

Ruth Bell Graham (10. kesäkuuta 1920, Jiangsu, Kiina – 14. kesäkuuta 2007, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen runoilija ja kirjailija, joka tunnettiin evankelista Billy Grahamin vaimona. Hän perusti vuonna 1966 Ruth and Billy Graham Children's Health Centerin Pohjois-Carolinassa, Yhdysvalloissa.

Henkilökohtainen elämä 
Ruth Graham sai miehensä Billy Grahamin kanssa viisi lasta: kolme tytärtä, Virginia (Gigi), Anne ja Ruth (Bunny), ja kaksi poikaa, Nelson (Ned) ja Franklin. Ruth kuoli 64 avioliittovuoden jälkeen kesäkuussa 2007.

Teokset

It's My Turn, 1982
Legacy of a Pack Rat, 1994
Prodigals and Those Who Love Them, 1999
Footprints of a Pilgrim, 2001
Never Let It End: Poems of a Lifelong Love, 2001
Ruth Bell Graham's Collected Poems, 2002

Gigi Grahamin kanssa: 
Coffee and Conversation With Ruth Bell Graham and Gigi Graham Tchividjian, 1997
Mothers Together, 1998
A Quiet Knowing, 2001

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 2007 kuolleet
Sher Shah Suri

Sher Shah Suri (1486–1545) (paštuksi شیر شاه سورى ) myös Sher Khan tai "leijonakuningas"  oli Pohjois-Intiaa hallinneen Sur-dynastian perustaja.

Lyhyt elämäkerta    

Hän syntyi pataaniperheeseen Biharissa vuonna 1486, ja sai aluksi nimekseen Farid khan kakar . Vuonna 1522 hän pestautui Biharin hallitsijan Bahar Khanin palvelukseen. Bahar Khan antoi hänelle nimen Shere Khan muistoksi tiikerin surmaamisesta, ja nimitti hänet varakuvernööriksi ja poikansa Jalal Khanin kotiopettajaksi. 

Vuosina 1527–1528 Shere Khan palveli suurmoguli Baburia. Hän palasi Bihariin Jalal Khanin suojelijaksi, ja koska Jalal Khan oli alaikäinen, Sher Khan käytännössä hallitsi Biharia.

Vuonna 1531 Sher Khan julistautui itsenäiseksi Baburin seuraajan Humayunin vallasta. Asemaansa korostaakseen hän vaihtoi nimekseen Sher Shah. Vuonna 1534 hän voitti Bengalin kuninkaan, ja vuonna 1537 valloitti Bengalin. Vuonna 1539 hän voitti Humayunin Chausassa, vuonna 1540 Kannaujissa. Puolustautuakseen Humayunin vastahyökkäyksiltä ja alistaakseen tälle uskolliset Gakharit, hän  rakennutti Rohtasin linnoituksen nykyiseen Pakistaniin. Sher Shah Suri kuoli tapaturmaisesti ruutivaraston räjähdyksessä vuonna 1545. 

Intialaiset hallitsijat
Aateliskalenteri

Aateliskalenteri on yleensä kirjan muotoon painettu matrikkeli, jossa kerrotaan ritari- ja aatelissukuihin kuuluvien henkilötiedot. 

Tunnettuja eurooppalaisia aateliskalentereita ovat ruotsalainen Sveriges ridderskap och adels kalender (1854–), tanskalainen Danmarks Adels Aarbog (1884–) ja saksalainen Genealogisches Handbuch des Adels (1951–). Vanhin tunnettu aateliskalenteri on vuodesta 1763 julkaistu Gothan hovikalenteri ( ja ).

Suomen ritariston ja aateliston kalenteri 
Suomessa aateliskalenteria on julkaistu vuodesta 1858 lähtien, ja nykyisin se ilmestyy joka kolmas vuosi. Kalenteri julkaistiin aiemmin ruotsinkielisenä, nimellä Finlands ridderskaps och adels kalender, mutta uudemmat painokset ovat kaksikielisiä. Suomen ritariston ja aateliston kalenteria julkaisee Suomen Ritarihuone. 

Matrikkelissa ovat kaikkien elossa olevien ritarihuoneeseen merkittyjen sukujen jäsenten henkilötiedot. Jokaisen sukuesittelyn alussa esitellään myös suvun vaakuna.

2010-luvulla kalenterissa oli kaikkiaan 357 sukua, joista 164 – eli hieman alle puolet – oli yhä elossa.

Katso myös
Suomen aateli
Luettelo Suomen aatelissuvuista
Pikaluistelun aateliskalenteri
Aateliskirje

Lähteet

Aiheesta muualla
 Sveriges ridderskap och adels kalender.
 Danmarks Adels Aarbog: Register 1884–2011.
11-12 (Pieni Tietosanakirja / I. A - Isonzo) (runeberg.org) pieni tietosanakirja Runeberg aatelismatrikkeli. Viitattu 1.11.2021

Aateli
Sukututkimus
Henkilömatrikkelit
Kirjat historiasta
Oulunsalon kunnantalo

Oulunsalon kunnantalo on Oulun kaupungissa Oulunsalon kaupunginosassa, osoitteessa Kauppiaantie 5 sijaitseva virastotalo. Aiemmin se on toiminut vuoden 2012 lopussa lakkautetun Oulunsalon kunnan kunnantalona. Vuonna 1982 valmistunut rakennus on tunnetuin Oulun kouluna tunnetun pohjoissuomalaisen arkkitehtikoulukunnan luomuksista.

Oulunsalon kunnan 100-vuotisjuhlavuonna 1982 valmistuneen virastotalon ovat suunnitelleet Arkkitehtitoimisto NVV:n arkkitehdit Kari Niskasaari, Reijo Niskasaari, Kaarlo Viljanen, Ilpo Väisänen ja Jorma Öhman. Rakennuksen ulkonäköön vaikutti suuresti professori Reima Pietilän orgaaninen, regionalistinen arkkitehtuuri. Tässä arkkitehtuurissa suunnassa on  myös viitteitä kansainvälisestä postmodernismista. Nämä orgaaniset ja regionalistiset arkkitehtuuriset piirteet näkyvät vahvimmillaan Oulunsalon kunnantalossa. Rakennuksessa on käytetty yksinkertaisia materiaaleja, kuten mäntyä, punatiiltä ja betonia. Rakennuksen lattiapinta-ala on 10 250 m², kerrosala 3 020 m² ja huoneistoala 2 540 m².

Samat arkkitehdit ovat suunnitelleet myös 1984 valmistuneen Kiuruveden kunnantalon (vuodesta 1993 kaupungintalo) ja Niskasaaret sekä Öhman vuonna 1987 valmistuneen Toholammin kunnantalon.

Suomen Arkkitehtiliitto on tehnyt esityksen talon suojelemisesta arvokkaana rakennusperintönä. Museovirasto puolsi suojelua Pohjois-Pohjanmaan ELY-keskukselle lokakuussa 2012 antamassaan lausunnossa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Museoviraston lausunto talon suojelemisesta (2012)

Oulunsalon rakennukset ja rakennelmat
Suomen kunnantalot
Hailuodon lentokenttä

Hailuodon eli Pöllän lentokenttä  on lentokenttä Pöllän niemellä Pöllänlahden länsirannalla Hailuodossa. Kenttä sijaitsee yhdystien 8162 (Pölläntie) päässä noin kuusi kilometriä Hailuodon kirkonkylältä etelään. Lentokenttää ylläpitää Hailuodon kunta.

Lentokentällä on yksi 500 metriä pitkä hiekka-/nurmipintainen kiitotie (06/24).

Aikanaan lentokenttä oli tärkeä Hailuodon liikenneyhteyksien kannalta, sillä kelirikkoaikaan saarelta ei ollut muuta yhteyttä ulkomaailmaan. Nykyiset maantielautat pystyvät kuitenkin liikennöimään ympärivuotisesti, ja kentän merkitys onkin vähentynyt.

Lähteet

Aiheesta muualla
Hailuodon lentoaseman kiitotie vuonna 2009
VFR Suomi/Finland – Hailuodon lentopaikka 

Hailuodon liikenne
Hailuodon rakennukset ja rakennelmat
Suomen lentopaikat
Brittney Skye

Brittney Skye oik. Brandie Rae Rothwell, (s. 5. marraskuuta 1977 Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornotähti. Hän esitti ensimmäisen hardcore-kohtauksensa vuonna 2001 ja on sen jälkeen esiintynyt sadoissa elokuvissa.

15. kesäkuuta 2003 Skye yritti kukittaa kuuluisan golfpelaaja Jim Furykin Olympia Fields Country Clubilla Yhdysvaltain avoimen golfturnauksen viimeisellä kierroksella. Hän esiintyi kentällä puolialastomana, Goldenpalace.com-kasinon mainos ihollaan. Furyk myönsi olleensa enemmän hämillään kuin häiriintynyt tilanteesta ja lopulta hän voitti kilpailun. Skye sai kuitenkin syytteen ”yleisen järjestyksen häiritsemisestä” (disorderly conduct).

Skye on voittanut AVN-palkinnon. Hän on esiintynyt useilla samankaltaisilla peitenimillä, kuten Brittney Sky ja Brittany Skye. Hän on toiminut myös Penthousen mallina.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset sivut 
 

Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
A Beautiful Lie

A Beautiful Lie on rockyhtye 30 Seconds to Marsin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 16. elokuuta, 2005 levy-yhtiön Virgin Records kautta. Albumin tuotti Josh Abraham ja yhtye.

Albumilta on julkaistu neljä singleä, "Attack", "The Kill", "From Yesterday" ja "A Beautiful Lie". Levy on myynyt platinaa, eli sitä on myyty yli miljoona kappaletta.

Deluxe-versio
Albumi julkaistiin uudelleen uuden kannen kanssa deluxe-versiona 21. marraskuuta 2006. Versiossa oli yksi uusi kappale – uusi versio kappaleesta "The Kill", nimeltään "The Kill (Rebirth)". Siinä oli mukana myös DVD.

Kappaleet

Listasijoitukset

Albumi

Singlet

Lähteet 

Beautiful Lie, A
30 Seconds to Marsin albumit
Agran linnoitus

Agran linnoitus (tunnetaan myös nimillä Lal Qila, Fort Rouge ja Agran punainen linnoitus) on linnoitus ja mogulien aikainen asuin- ja hallintorakennus. Se sijaitsee Agrassa, Intiassa, noin 2,5 kilometrin päässä Taj Mahalista. Linnoitus lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1983.

Historia 

Nykyisen linnoituksen rakennutti suurmoguli Akbar vanhan raunioituneen tiililinnoituksen paikalle punaisesta hiekkakivestä. Noin 4000 ihmistä työskenteli rakennuksella ja kahdeksan vuoden työt päättyivät vuonna 1573. Mutta vasta Akbarin pojanpojan Shah Jahanin aikana linnoitus sai nykyisen muotonsa.

Vuonna 1803 brittiläiset joukot valtavasivat linnoituksen. Se oli myös yhtenä taistelunäyttämönä sepoykapinassa, jonka seurauksena Englannin Itä-Intian kauppakomppania menetti valtansa Intiassa.

Arkkitehtuuri 
Rakennuksen pohjakaava on puolikuun muotoinen ja sitä ympäröivät 21 metriä korkeaa muuri, jonka ympärysmitta on 2,4 kilometriä. Muurit on rakennettu, kuten suurin osa linnoituksesta, punaisesta hiekkakivestä, josta linnoitus on saanut myös nimensäkin. Linnoituksen pääsisäänkäynnit ovat Delhi- ja Lahore-portti, joista jälkimmäistä pitkin yleisö pääsee rakennukseen. Delhi-portti on kiinni julkiselta yleisöltä, sillä Intian asevoimat käyttää edelleen rakennuksen pohjoisosaa.

Muurien sisäpuolella on useita muita rakennuksia. Sieltä löytyy edustuspalatseja, moskeijoita ja puutarhoja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Agran linnoitus UNESCOn sivuilla  
Virtuaalinen kierros  
Matkakertomuksia Agran linnoitukseen 

Intian linnoitukset
Uttar Pradesh
Unescon maailmanperintökohteet Intiassa
Tribal Eagle

Tribal Eagle (DEUDCD-001) on jyväskyläläisen Deuteronomium-yhtyeen EP, joka äänitettiin vuonna 1996 ja julkaistiin vuonna 1997. Tribal Eagle on varsinaisesti ensimmäinen suomalainen kristillinen metalli-CD, sillä useat aiemmat vähänkään metalliin viittaavat kristilliset äänitteet olivat julkaistu kasettiformaatissa. EP oli aluksi omakustanne, mutta myöhemmin Little Rose Productions julkaisi sen Street Corner Queen -albumin bonusmateriaalina vuonna 2001.

Yleiskatsaus
"Crosshope" on melodinen death metal -kappale, joka on laulettu Killing Joke -tyyppisellä punkärjyntätyylillä. Vuonna 2000 oululainen Markus "Black Raven" Vainionpää voitti Ilmakitaransoiton MM-kisat esittämällä "Crosshopen". "Thinking" taas on Deuteronomiumin tuotannosta ainoa puhdas death metal -kappale, laulunkin ollessa perinteistä syväkurkkuista death metal -murinaa. Sanoitukset pohtivat sotien loppumatonta kierrettä ja sitä, mitä ne kertovat ihmiskunnan luonteesta. "Tribal Eagle" alkaa mahtipontisella kitaramelodialla, jota seuraa puhdas laulu. Kappaleen pääasiallinen laulu on black metal -tyylistä kirkunaa, kuten myös viimeisellä raidalla, "Blue Momentilla", jolla kuullaan myös Eeva Vehniäisen laulua. "Tribal Eagle" kertoo vertauskuvallisesti kotkatatuoinnista, joka on musteella (synnillä) kiinnitetty ihoon (maailman menoon) niin, ettei se pysty lentämään tai kirkumaan vapaasti. "Blue Moment" viittaa auringonlaskun jälkeiseen hetkeen talvipäivänä ennen yökoittoa, jolloin ympäristö on lyhyen aikaa sinistä. Kappaleessa sitä verrataan masennukseen tai surulliseen elämäntilanteeseen, jossa on epävarma siitä, että tuleeko huomista enää.

Tribal Eagle sai innostuneen vastaanoton metalliharrastajien joukossa, varsinkin kristittyjen. EP:stä tuli yksi kotimaisen kristillisen metallin merkkiteoksista.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Miika Partala – kitara ja laulu
 Manu Lehtinen – bassokitara ja taustalaulu
 Jari Mantour – kitara
 Johnny Pesonen – rummut

Muut muusikot 
Eeva Vehniäinen – taustalaulu kappaleella "Blue Moment"

Lähteet 

Vuoden 1997 EP:t
Deuteronomiumin albumit
Khersonesos

Khersonesos (, , ) tarkoittaa kreikaksi niemimaata ja voi viitata seuraaviin paikkoihin:

 Khersonasos eli Khersonesos, antiikin aikainen kaupunki Kreetan pohjoisrannikolla nykyisen Chersónisoksen paikalla
 Khersonesos, antiikin aikainen kaupunki Kaariassa
 Khersonesos, antiikin aikainen kaupunki Kreetan länsirannikolla
 Khersonesos eli Tauris, antiikin aikainen kaupunki Tauriassa Skyytiassa, nykyisen Sevastopolin paikalla Krimillä
 Khersonesos, antiikin aikainen kaupunki Traakian Khersonesoksella

 Taurien Khersonesos eli Tauria, antiikin aikainen nimitys nykyiselle Krimin niemimaalle
 Traakian Khersonesos, antiikin aikainen nimitys nykyiselle Gallipolin niemimaalle

Lähteet
Metcalfen laki

Metcalfen laki väittää, että kommunikaatioverkon arvo on verrannollinen verkon käyttäjien lukumäärän neliöön (n2). Robert Metcalfe muotoili sen ensimmäisenä koskemaan Ethernetiä.  Metcalfen laki selittää monia kommunikaatioverkkojen kuten Internet ja World Wide Web kokoon liittyviä ilmiöitä.

Lakia havainnollistetaan usein faksiesimerkin avulla:  Yksi faksilaite verkossa on hyödyton mutta jokaisen faksilaitteen arvo on sitä suurempi mitä useampia fakseja verkossa on sillä jokaisen käyttäjän mahdollisuudet kommunikointiin kasvavat verkon koon mukana.

Täsmennyksiä 

Koska käyttäjä ei tarvitse verkkoa ottaakseen yhteyttä itseensä verkon todellinen hyödyllisten yhteyksien lukumäärä on oheisessa havainnollistavassa kuvassa n-kulmion lävistäjien lukumäärä, (kts myös kolmioluvut) :

Tässäkin muodossa verkon arvo on suurissa verkoissa verrannollinen kommunikoivien osapuolten lukumäärän neliöön, kuten Metcalfen lain alkuperäisessäkin muodossa.

Metcalfen lain pätevyydestä käydään vilkasta keskustelua.  Katso Aiheesta muualla.

Metcalfen lain sovelluksia 
Metcalfen lakia voidaan soveltaa moniin muihinkin verkkoihin kuin telekommunikaatioverkkoihin, kuten esimerkiksi tietokoneverkot, sosiaaliset verkot, organisaatiot jne.

Katso myös
Verkko
Verkottuminen
Reedin laki
Zipfin laki

Aiheesta muualla

 Metcalfe's Law is Wrong. Bob Briscoe, Andrew Odlyzko, and Benjamin Tilly, July 2006 IEEE Spectrum.  Points out that Metcalfe's Law is wrong, that the value is closer to n log(n)
 Metcalfe's Law: More Misunderstood Than Wrong?. A co-worker of Bob Metcalfe puts the IEEE Spectrum critique in perspective. Republished in Web 2.0 Journal here .* Metcalfe’s Law Recurses Down the Long Tail of Social Networking by Bob Metcalfe
 ZDNet: Metcalfe's Law overshoots the mark 
 Andrew Odlyzko and Benjamin Tilly paper
 Metcalfe's Law in Reverse, applying Metcalfe's law to form an argument in favour of large, unified networks.
 George Church. The Personal Genome Project. Molecular Systems Biology. 13 December 2005
 RDF and Metcalfe's law

Graafiteoria
Kananugetti

Kananugetti on leivitetty usein broilerin rintafileestä tai muusta kananlihamassasta valmistettu pala. Kananugetit ovat suosittuja tuotteita pikaruokaravintoloissa, oppilaitosten ruokalistoilla ja kotieineksinä. Suomen kaupoissa tuotetta myydään yleisesti einestuotteena sekä valmisruokapakasteena. Pikaruokapaikoissa kananugetit yleensä uppopaistetaan öljyssä. Kotona ne paistetaan tavallisimmin uunissa tai paistinpannulla. 

Kananugetit kehitti yhdysvaltalainen Robert C. Baker 1950- ja 1960-luvuilla, joka ehdotti huhtikuussa 1963 julkaistussa Agricultural Economics Research -tiedelehdessä leivitettyä "kanapuikkoa" vuonna 1963. Pakastetun tuotteen menekkiä oli testattu myös paikallisissa supermarketeissa. Kananugettien kehitys yhdistetään toisinaan myös tuotteen McNugget-nimellä kaupallistaneeseen McDonaldsiin. McDonalds patentoi oman reseptinsä vuonna 1979 ja markkinoi kananugetteja vuodesta 1980.

Vuonna 2013 The American Journal of Medicinessä julkaistussa artikkelissa oli tutkittu kahden yhdysvaltalaisen pikaruokaketjun kananugeteiden sisältö. Molemmissa oli enintään 50 prosenttia kananlihaa ja loppu oli muun muassa rasvaa, verisuonia ja hermostoa. Johtopäätös oli, että kananugetin nimi on harjaanjohtava sillä ne koostuvat pääosin rasvasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ravintosisältö: Broilerinuggetit friteerattu, laktoositon (Terveyden ja hyvinvoinnin laitos THL) (fineli.fi)
Ravintosisältö: Broilerinuggetti, kananpojan paneroidut nuggetit, hk/kariniemi (Terveyden ja hyvinvoinnin laitos THL) (fineli.fi)
Ravintosisältö: Broilerinuggetti, friteerattu, mcdonald's, chicken mcnuggets (Terveyden ja hyvinvoinnin laitos THL) (fineli.fi)

Kana
Linturuoat
Pikaruoka
Use Your Fingers

Use Your Fingers on The Bloodhound Gang -yhtyeen debyyttialbumi. Cheese Factory Records julkaisi sen 18. heinäkuuta 1995.

Kappaleet
 "Rip Taylor Is God" – 1:23 (mukana Rip Taylor)
 "We Are The Knuckleheads" – 2:39
 "Legend In My Spare Time" – 3:05
 "B.H.G.P.S.A." – 0:22
 "Mama Say" – 2:59
 "Kids In America" – 4:23 (cover Kim Wilden kappaleesta)
 "You're Pretty When I'm Drunk" – 3:56
 "The Evils Of Placenta Hustling" – 0:19
 "One Way" – 3:05
 "Shitty Record Offer" – 0:58
 "Go Down" – 2:26
 "Earlameyer The Butt Pirate" – 0:09
 "No Rest For The Wicked" – 2:50
 "She Ain't Got No Legs" – 2:28
 "We Like Meat" – 0:04
 "Coo Coo Ca Choo" – 2:36
 "Rang Dang" – 3:02
 "Nightmare At The Apollo" – 0:56
 "K.I.D.S. Incorporated" – 2:20
 Untitled Hidden Track – 0:47

Vuoden 1995 esikoisalbumit
The Bloodhound Gangin albumit
The Long Kiss Goodnight

The Long Kiss Goodnight on vuonna 1996 tehty toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Renny Harlin ja pääosissa ovat Geena Davis ja Samuel L. Jackson.

Elokuva kertoo perheenäidistä Samantha Cainesta, joka joutuu auto-onnettomuuteen. Samantha selviää kolarista hengissä, ja huomaa omaavansa kykyjä joita ei aikaisemmin ole pystynyt tekemään. Samantha palkkaa yksityisetsivän, Mitch Henesseyn, tutkimaan menneisyytään ja pian hän saakin tietää että hän on entinen palkkatappaja ja hänen oikea nimensä onkin Charlene "Charly" Baltimore. Pian hän onkin Mitchin tavoin hengenvaarassa.

Näyttelijät 

Vuoden 1996 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat
Renny Harlinin ohjaamat elokuvat
Jokeri (pelikortti)

Jokeri on pelikortti, joka vastaa peleissä mitä tahansa korttipakassa olevaa korttia. Pelaaja, joka käyttää kortin pelissä, saa itse valita, mitä korttia jokeri edustaa. Jokeria ei saa käyttää joissakin peleissä. Joissakin peleissä jossa jokeria saa käyttää on 2-3 jokeria pakassa. Jos pokerissa käytetään jokeria, se on yleensä arvoltaan mikä tahansa kortti. Jokerilla on useita kutsumanimiä, kuten joksu, jokru, jokka, nikke ja narri.

Korttipakka
Tomb of the Mutilated

Tomb of The Mutilated on Cannibal Corpsen kolmas studioalbumi. Metal Blade Records julkaisi sen vuonna 1992, ja se on yhtyeen viimeinen, jossa on mukana alkuperäiskitaristi Bob Rusay. Albumi kiellettiin Saksassa kesäkuuhun 2006 saakka.

Albumilta löytyy myös yhtyeen tunnetuin kappale, Hammer Smashed Face – joka kuullaan myös elokuvassa Ace Ventura – lemmikkidekkari.

Kappaleet

Kokoonpano
 Chris Barnes - laulu
 Jack Owen - kitara
 Bob Rusay - kitara
 Alex Webster - basso
 Paul Mazurkiewicz - rummut

Vuoden 1992 albumit
Cannibal Corpsen albumit
Luettelo Suomen virallisen latauslistan ykkösistä vuonna 2007

Tämä on luettelo Suomen virallisen latauslistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2007.

Lähteet 

 Suomen Virallinen Latauslista – Menneet listat

2008
Latauslista 2007
Kristen Gilbert

Kristen Gilbert (s. Kristen Strickland, 13. marraskuuta 1967) on yhdysvaltalainen sairaanhoitaja, joka tuomittiin kolmesta ensimmäisen asteen murhasta, yhdestä toisen asteen murhasta ja kahdesta murhan yrityksestä. 

Gilbertin rikokset kohdistuivat potilaisiin Veteran's Affairs Medical Centerissä Northamptonissa, Massachusettsissa. Hän tappoi uhrinsa vuosina 1995–1996 myrkyttämällä heidät adrenaliinilla. Jotkut huomasivat korkean kuolleisuuden Gilbertin hoidokkien keskuudessa ja kutsuivat naista huumorimielessä "kuolemanenkeliksi". Asiaa kuitenkin alettiin tutkia, kun vuonna 1996 tehtiin ilmoitus kasvaneesta kuolleisuudesta sydänpysähdyksiin sekä adrenaliinin kulumisesta.

Hänet tuomittiin 14. maaliskuuta 2001 elinkautiseen vankeuteen.

Gilbertillä on kaksi lasta. Hän erosi aviomiehestään vuonna 1998.

Yhdysvaltalaiset sarjamurhaajat
Yhdysvaltalaiset elinkautisvangit
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Fall Babylon Fall

Fall Babylon Fall on ruotsalaisen Veni Domine -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi. Yhtye äänitti albumia ensin Eastbournessa, Englannissa ICC-studiolla, mutta viimeisen kappaleen Ruotsissa Thunderload-studiolla, sillä se oli yksi harvoista aikalaisista paikoista, jossa oli tarvittava tekniikka yli 20-minuuttisen, eeppisen "The Chronicle of the Seven Seals" -kappaleen äänittämiseen. Kingsway Music -levy-yhtiö lisensoi albumin Euroopan ja Yhdysvaltojen markkinoille lukuisten levy-yhtiöiden kautta. 

The Metal Observerin mukaan albumista tuli yksi 1990-luvun alun merkittävimmistä progresiivisista doom metal -teoksista ja on Veni Dominen "mestariteos". Vuonna 2010 HM-lehti sijoitti albumin 38. sijalle 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä metallialbumia -listallaan. Brittitaiteilija Rodney Matthews maalasi albumin kansikuvan. Tiamat-yhtyeen P. A. Danielsson soitti albumilla syntetisaattoria. 

Vuonna 2006 vanhojen painosten loputtua levy-yhtiö Edge Records uudelleenjulkaisi albumin instrumentaalibonusraidan "Visions" kera.


Yleiskuva
Fall Babylon Fall yhdistelee Solitude Aeternus -tyylistä sinfonista ja progressiivista doom metalia Geoff Tate -tyyppiseen laulutapaan. Sanoitukset käsittelevät Ilmestyskirjan sisältöä.

Kappaleet

Yhtyeen kokoonpano albumilla
Fredrik Ohlsson – laulu
Torbjörn Weinesjö – sähkökitara
Magnus Thorman – bassokitara
P. A. Danielsson – koskettimet
Thomas Weinesjö – rumpusetti

Lähteet

Aiheesta muualla
Albumin arvio The Metal Observer -sivulla

Vuoden 1992 esikoisalbumit
Ruotsalaiset doom metal -albumit
Ruotsalaiset progressiiviset metallialbumit
Operaatio Nordwind (1941)

Operaatio Nordwind () oli Suomen ja Saksan yhteinen merioperaatio toisessa maailmansodassa vuonna 1941. Saksa aloitti myöhemmin samannimisen operaation länsirintamalla tammikuussa 1945. Operaatiosta on käytetty myös nimeä Pohjatuuli.

Nordwind oli hämäysoperaatio, jolla koetettiin saada puna-armeija uskomaan, että Saksan joukot aikoivat nousta maihin Viroon kuuluville Saarenmaalle ja Hiidenmaalle lännestä, mereltä päin syyskuussa 1941. Tähän tarkoitukseen koottiin viidentoista aluksen saattue, joka lähti purjehtimaan 13. syyskuuta Utöstä kohti etelää. Tarkoituksena oli ainoastaan, että neuvostotiedustelu huomaisi sen. Operaatio johti täydelliseen epäonnistumiseen, sillä neuvostoliittolaiset eivät ehkä edes havainneet saattuetta, mutta panssarilaiva Ilmarinen upposi jouduttuaan miinaan venäläisten 5. elokuuta laskemaan miinoitteeseen. Saattueen muodostivat panssarilaivat Ilmarinen ja Väinämöinen sekä vartioveneet (VMV 1, VMV 14, VMV 15 ja VMV 16). Toisessa osastossa purjehti kahdeksan saksalaista alusta ja kolmannessa jäänmurtajat Jääkarhu ja Tarmo sekä yksi kuljetusalus.

Lähteet
Suomi sodassa ISBN 951-9078-94-0, sivu 241

Operaatio Barbarossa
Suomen sotilasoperaatiot
Studio Brussel

Studio Brussel (StuBru) on belgialainen radioasema, jota tuottaa Flanderin valtion radio- ja televisiotoimittaja Vlaamse Radio- en Televisieomroep (VRT). Asema soittaa harkitusti enemmän vaihtoehtoista- ja metallimusiikkia, kuin muut suuret radioasemat, ja se on pääasiassa suunnattu nuorelle kuulijakunnalle.

Studio Brussel aloitti 1. huhtikuuta 1983. Aluksi radio lähetti ohjelmaa vain ruuhka-ajan aikana ja vain alueellisesti. Vähitellen lähetysajat laajenivat ja Studio Brusselia voitiin kuunnella kaikkialla Flanderissa.

Keväisin Studio Brussel järjestää StuBru.Uit -tapahtuman Vooruitissa Gentissä, jossa erilaiset flaamilaiset artistit esiintyvät. 

Vuoden 2002 lopussa Studio Brussel sai uuden ilmeen. Uudistuksessa asema sai uuden logon, muotoillun punaisen ellipsin.

Aiheesta muualla 

Studio Brusselin kotisivut 

Belgialaiset radioasemat
Rock Against Racism

Rock Against Racism (RAR), (suomeksi 'Rock rasismia vastaan'), oli kampanja, jonka järjestäjiä olivat muun muassa Red Saunders, Roger Huddle talvella 1976. Kampanja järjestettiin vastalauseena David Bowien ja Eric Claptonin oletettuihin rasistisiin kommentteihin.

Tarkoitus oli alun perin 1970-luvun alussa järjestää vain yksi RAR-konsertti rasismia vastaan. Järjestäjä Huddlen mukaan RAR oli "pelkkä idea elokuuhun 1976 asti", jolloin Eric Clapton sanoi humalassa Birminghamissa kannattavansa entistä konservatiivista ministeriä Enoch Powellia, joka tuli kuuluisaksi maahanmuuttajavastaisesta "Rivers of Blood" -puheestaan. Clapton sanoi, että Englannista oli tullut "ylikansoitettu", ja kannusti yleisöä äänestämään Powellia, jotta Englannista ei tulisi "musta siirtokunta".

Huddle, Sanders ja kaksi Kartoon Klownsin jäsentä vastasivat tähän kirjoittamalla kirjeen NME-lehdelle, jossa he vastustivat Claptonin kommentteja, jotka olivat "kuvottavia, koska Clapton teki ensimmäisen hittinsä soittamalla cover-version reggaetähti Bob Marleyn kappaleesta I Shot The Sheriff". Kirjeen lopussa kirjoittajat kehottivat ihmisiä auttamaan rasismin vastaisen rock-liikkeen muodostamisessa. Omien sanojensa mukaan he saivat satoja vastauksia.

RAR sai lisää kannatusta sen jälkeen kun David Bowie sanoi Playboy-lehden haastattelussa, että "Britannia on valmis fasistiselle johtajalle" ja ojentamalla oikean kätensä natsitervehdykseen. Bowie veti myöhemmin takaisin fasistisen kommenttinsa sanoen, että lausunnon syynä oli päihtymystila. Hän kielsi tehneensä natsitervehdyksen väittäen valokuvaajan ikuistaneen tämän hänen heiluttaessaan kättään.

Toiminta
RAR:n ensimmäinen toimi oli konsertti, jonka pääesiintyjänä oli Carol Grimes. RAR julkaisi myös fanzinen nimeltä Temporary Hoarding.

RAR järjesti keväällä ja syksyllä 1978 kaksi festivaalia Anti-Nazi Leaguen kanssa. Kuvausten mukaan 80 000 ihmistä marssi 30. huhtikuuta 1978 kuusi mailia (9,65 km) Trafalgar Squarelta Itä-Lontooseen (National Front -järjestön aktiivinen alue) Victoria Parkiin Hackneyhin ulkoilmafestivaalille. Konsertissa esiintyivät muun muassa The Clash (nähtävissä myös elokuvassa Rude Boy), The Buzzcocks, Steel Pulse, X-Ray Spex, The Ruts, Sham 69, Generation X ja The Tom Robinson Band. Northern Carnivaliin Manchesteriin tuli 25 000 ihmistä katsomaan konserttia, jossa esiintyivät muun muassa The Buzzcocks, Graham Parker & the Rumour ja Misty in Roots.

Katso myös
Band Aid
Live Aid

Lähteet

Aiheesta muualla
The year rock found the power to unite
1976: David Bowie’s ‘Nazi Salute’ And Eric Clapton’s ‘Wogs’ Created Rock Against Racism

Rockfestivaalit
1970-luku
Antifasismi
1970-luvun musiikki
Max Black

Max Black (24. helmikuuta 1909, Baku – 27. elokuuta 1988, Ithaca) oli anglo-amerikkalainen analyyttinen filosofi. Hän on vaikuttanut ennen kaikkea kielifilosofiaan, matematiikan filosofiaan,  tieteenfilosofiaan sekä taidefilosofiaan. Hänet tunnetaan myös Gottlob Fregen teosten julkaisijana ja kääntäjänä.

Black syntyi Azerbaidžanissa ja kasvoi Lontoossa, Englannissa, johon hänen perheensä muutti vuonna 1912 hänen ollessaan 3-vuotias. Hän opiskeli matematiikkaa Cambridgen yliopiston Queens' Collegessa, jossa kiinnostui matematiikan filosofiasta. Sekä Russell, Wittgenstein, George Edward Moore että Ramsey vaikuttivat kaikki Cambridgessa tuolloin, ja ovat saattaneet vaikuttaa Blackiin huomattavasti.

Black valmistui vuonna 1930 ja pääsi jatkamaan opintojaan Göttingenin yliopistoon vuodeksi. Vuosina 1931–36 hän opetti matematiikkaa Newcastlen Royal Grammar Schoolissa. Vuosina 1936–40 hän luennoi matematiikasta Institute of Educationissa Lontoossa. Vuonna 1940 hän muutti Yhdysvaltoihin ja siirtyi Illinoisin yliopistoon Urbana-Champaigniin. Vuonna 1946 hänestä tuli Cornellin yliopiston filosofian professori. Vuonna 1948 hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden.

Black on tutkinut muun muassa identiteetin metafysiikkaa. Artikkelissaan  "The Identity of Indiscernables" hän esitti vastaväitteensä Leibnizin lakia vastaan.

Blackin veli oli arkkitehti Misha Black.

Teoksia 

 The nature of mathematics (1933)
 "Vagueness: An exercise in logical analysis". Philosophy of Science 4: 427–455. Julkaistu uudelleen teoksessa R. Keefe, P. Smith (toim.): Vagueness: A Reader, MIT Press 1997, ISBN 978-0-262-61145-9 (1937)
 Models and metaphors: Studies in language and philosophy (1962)

Aiheesta muualla 
 Max Black, MacTutor History of Mathematics Archive 

Analyyttiset filosofit
Brittiläiset filosofit
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
Kuokunu

Kuokunu ( ja ) on maalaiskunta (nasleg) ja sen keskyskylä Suntarin ulusin eli Suntarin piirin keskiosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Keskuskylä sijaitsee Viljuin varrella 111 kilometriä länteen piirikeskuksesta Suntarista. 

Kuokunussa on kulttuuritalo, yhtenäiskoulu, terveysasema, jokisatama ja kauppa. Kuokunun kylä on perustettu vuonna 1929. 

Kuokunussa harjoitetaan nautakarja- ja hevostaloutta.

Asukasluvun kehitys
700 (1989) 
734 (2001)

Lähdeviitteet 

Suntarin ulus
Jukka Eskola

Jukka Harri Tapio Eskola (s. 10. kesäkuuta 1978 Espoo) on suomalainen muusikko. Hänen instrumenttinsa ovat trumpetti ja flyygelitorvi. Eskolalla on omat yhtyeensä Jukka Eskola Quintet, Jukka Eskola Orquesta Bossa sekä Jukka Eskola Soul Trio ja hän on soittanut myös muun muassa Sami Saari & Cosmo Sonicissa, Nuspirit Helsingissä, The Five Corners Quintetissa, Teppo Mäkysen Teddy Rok Sevenissä, Jimi Tenor Groupissa, Jo Stancessa, Ricky-Tick Big Bandissä sekä useissa muissa kokoonpanoissa.

Eskola syntyi Espoossa, mutta hänen perheensä muutti Kuopioon hänen ollessaan yksivuotias. Eskola aloitti soittamisen yhdeksänvuotiaana. Tuolloin hän valitsi soittimekseen trumpetin, koska hänen isoveljensä Jari soitti jo saksofonia. Eskola opiskeli ensin Kuopion konservatoriossa ja siirtyi Helsingin Pop & Jazz Konservatorioon vuonna 1998. Vuodesta 2001 hän on opiskellut Sibelius-Akatemiassa musiikin maisteriksi. Musiikilliseksi esikuvakseen Eskola mainitsee etenkin trumpetistit Clifford Brownin, Kenny Dorhamin ja Freddie Hubbardin.

Eskolan ensimmäinen oma levytys oli vuonna 2001 julkaistu single The Waves, jonka hän teki voitettuaan Nokia Young Talent -stipendin. Hänen ensimmäinen soololevynsä Jukka Eskola ilmestyi vuonna 2005. Levy julkaistiin myös Japanissa, ja sitä on myyty yli 5 000 kappaletta. Albumilla soittivat Eskolan lisäksi saksofonisti Timo Lassy, pianisti Jukkis Uotila, basisti Antti Lötjönen sekä rumpali Teppo Mäkynen, joka myös tuotti albumin. Eskolan toinen albumi Hub Up julkaistiin pelkästään Japanissa. Kolmannen soololevyn, Walkoverin julkaisija oli helsinkiläinen Ricky-Tick Records. Tällä levyllä miehitys on sama kuin ensimmäisellä levyllä. Eskolan neljännen soololevyn Jukka Eskola Orquesta Bossa julkaisi maailmanlaajuisesti italialainen Schema Records. Jukka Eskola Soul Trion levyn julkaisi suomalainen Timmion Records. Eskolan levyjä on yhteensä myyty reilusti yli 10 000 kappaletta. Eskolan yhtyeet Jukka Eskola Quintet, Jukka Eskola Orquesta Bossa sekä Jukka Eskola Soul Trio ovat keikkailleet Suomessa ja ulkomailla. 

Eskola on soittanut vierailijana sadoilla suomalaisilla levyjulkaisulla ja ollut mukana sessiomuusikkona useissa television viihdeohjelmissa. 

Eskolalle myönnettiin vuoden 2006 Sony Jazzpalkinto, ja vuonna 2007 hänet palkittiin Pori Jazzin vuoden taiteilijana. 

Eskola on myös tehnyt sävellyksiä ja sovituksia oman soolotuotantonsa lisäksi useisiin television viihdeohjelmiin sekä artisteille kuten Elastinen ja Juha Tapio.

Levyt

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset jazzmuusikot
Suomalaiset trumpetistit
Suomalaiset säveltäjät
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Emil Hurja

Emil Edward Hurja (22. tammikuuta 1892 Crystal Falls, Michigan, Yhdysvallat – 30. toukokuuta 1953 Washington D.C., Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen poliittinen vaikuttaja, toimittaja ja kirjailija. Hurja oli uranuurtaja mielipidetiedustelujen käyttämisessä poliittisena välineenä ja Franklin D. Rooseveltin presidenttikauden aikana tehtyjen sosiaalisten ja taloudellisten uudistusten tärkeä taustavaikuttaja. 

Hurja oli suomalaisten siirtolaisten poika, isä Matt Hurja (alun perin Matti Pitkäkangas) oli töissä kaivoksessa. Hän aloitti kirjapaino-oppilaana vuonna 1909, työskenteli postissa ja sekalaisissa töissä samalla kun opiskeli. Hänestä tuli Charles A. Sulzerin sihteeri vuonna 1917. Hurja suoritti B.A.-tutkinnon Washingtonin yliopistossa vuonna 1917. 

Hän palveli vänrikkinä, myöhemmin kapteenina Yhdysvaltain ilmavoimissa ensimmäisessä maailmansodassa vuosina 1917–1919. Hän avioitui Gudrun Andersin kanssa 22. kesäkuuta 1919. Hurja työskenteli toimittajana sanomalehtialalla Daily American -lehdessä Teksasissa vuosina 1919–1926. Hän työskenteli finanssi- ja kaivosasiantuntijana New Yorkissa vuosina 1927–1931. Hurja julkaisi teoksen History of Presidential Inauguration (1932)

Hurjan kuva oli Time-lehden kannessa maaliskuussa 1936. Hän toimi demokraattisessa puolueessa 1932–1937 ja vuonna 1933 hänestä tuli puoluejohtaja James Farleyn avustaja. Hänen kirjansa Westward Ho, Fare Paid ilmestyi 1937. Vuosina 1937–1939 hän toimi talousanalyytikkona ja vuosina 1939–1945 Pathfinder-lehden kustantajana ja päätoimittajana. 

Rooseveltin pyrkimys hallinnon keskittämiseen oli pettymys Hurjalle. Sen vuoksi Hurja siirtyi republikaaniseen puolueeseen ja asettui vuonna 1946 ehdokkaaksi edustajainhuonevaaleissa Michiganista .Häntä ei kuitenkaan valittu. Emil Hurja on haudattu Arlingtonin sotilashautausmaan osastolle 8.

Palkinnot ja tunnustukset
Suomen valkoisen ruusun ritarikunnan 1. luokan ritarimerkki
Norjan Pyhän Olavin ritarikunnan kunniamerkki

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhdysvaltain presidentin oikea käsi. Suomalainen Emil Hurja, Suomen Kuvalehti, 09.02.1935, nro 6, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Yhdysvaltalaiset toimittajat
Amerikansuomalaiset henkilöt
Vuonna 1892 syntyneet
Vuonna 1953 kuolleet
Pyhän Johanneksen kirkko (Malmö)

Pyhän Johanneksen kirkko () on kirkkorakennus Ruotsin kolmanneksi suurimmassa kaupungissa Malmössä. Sen rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1903 ja saatiin päätökseen 1907. Sen suunnittelusta vastasi ruotsalainen arkkitehti Axel Anderberg. Kirkko edustaa arkkitehtonisesti jugend-tyyliä. Rakennus kohoaa korkeimmillaan 26 metriin.

Aiheesta muualla

 Svenska kyrkan 

Malmön rakennukset ja rakennelmat
Skånen läänin kirkot
Vaaleanpunaisen pantterin paluu

Vaaleanpunaisen pantterin paluu on Blake Edwardsin ohjaama, järjestyksessään kolmas Vaaleanpunainen pantteri -elokuva vuodelta 1975. Sen pääosissa nähdään tarkastaja Jacques Clouseauna Peter Sellers ensi kertaa sitten vuoden 1964 Laukaus pimeässä -elokuvan. Christopher Plummer korvasi herrasmiesvaras Sir "Aave" Lyttonin roolissa David Nivenin, joka oli ollut "Aaveena" elokuvasarjan ensimmäisessä elokuvassa Vaaleanpunainen pantteri. Muita keskeisiä näyttelijöitä ovat Lyttonin naisystävää esittävä Catherine Schell, Clouseauta vihaavaa ylikomisariota esittävä Herbert Lom ja Clouseaun miespalvelijan roolissa Burt Kwouk.

Juoni 

Elokuvan alussa arvokas timantti nimeltä Vaaleanpunainen pantteri varastetaan lugashlaisesta museosta ja kömpelö komisario Clouseau (Peter Sellers) lähetetään Ranskasta tutkimaan tapausta. Clouseaun epäilyt kohdistuvat jälleen kerran Sir Charles Lyttoniin (Christopher Plummer), joka tunnetaan ovelana varkaana. Clouseau haluaa päästä selville Lyttonin ja tämän vaimon (Catherine Schell) tekemisistä naamioitumalla muun muassa allashuoltajaksi ja puhelinkorjaajaksi. 

Clouseaun esimies, ylikomisario Charles Dreyfusilla (Herbert Lom) tulee Clouseaun suhteen mitta täyteen ja hän yrittää kerta toisensa jälkeen salamurhata tämän. Elokuvassa ovat mukana totutusti myös Clouseaun kiinalainen palvelija (Burt Kwouk), Dreyfusin avustaja ja ylikonstaapeli Francois Chevalier André Maranne.

Roolit

Arvioita 
Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo elokuvaa ilahduttavan hyväksi comebackiksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kaksi ja puoli tähteä neljästä.

Lähteet 

Vuoden 1975 elokuvat
Vaaleanpunainen pantteri -elokuvat
Blake Edwardsin ohjaamat elokuvat
Microsoft PixelSense

Microsoft PixelSense (ent. Surface) on Microsoftin tuote, eräänlainen kosketusnäyttöpöytä, jonka käyttöön ei tarvita hiirtä tai näppäimistöä, vaan laite reagoi kosketukseen ja esineisiin. Laite tukee Windows Vista -käyttöjärjestelmää ja sen näytön koko on 30 tuumaa. Surface tuli julkiseen käyttöön ensimmäisen kerran 17. huhtikuuta 2008 muutamiin AT&T-yrityksen liikkeisiin.

Pöytien hinta on reilut 10 000 euroa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Microsoft PixelSense 
 Microsoft Surface -esittelyvideo 

Microsoft
Sveitsin Grand Prix 1982

Sveitsin Grand Prix 1982 oli kauden kolmanneksi viimeinen kilpailu. Se järjestettiin 29. elokuuta Dijonin radalla Ranskassa, koska Sveitsissä oli kielletty autokilpailut Le Mansin 24 tunnin ajoissa sattuneen suuronnettomuuden takia. Kilpailun voitti suomalainen Keke Rosberg Williams-Fordilla. Voitto oli suomalaisten historian ensimmäinen voitto F1:n MM-sarjassa. Rosberg nousi voittonsa myötä MM-sarjan johtoon ohi Didier Pironin.

Aika-ajot
Renaultit olivat jälleen kerran ylitse muiden aika-ajoissa. Alain Prost ja René Arnoux nappasivat sijat 1. ja 2. Muut kuljettajat 10 nopeimman joukossa olivat Riccardo Patrese (Brabham-BMW), Niki Lauda (McLaren-Ford), Andrea de Cesaris (Alfa Romeo), Nelson Piquet (Brabham-BMW), Derek Daly (Williams-Ford), Rosberg, Bruno Giacomelli (Alfa Romeo) ja ainoata Ferraria ajanut Patrick Tambay. Ferrarilta puuttui edelleen toinen kuljettaja Saksan GP:n harjoituksissa tapahtuneen Pironin onnettomuuden jälkeen. Tambayn niska oli huonossa kunnossa, joten hän jätti kilpailun väliin.

Kilpailu
Kaikki odottivat onnistuisiko viimeinkin Brabhamin varikkostrategia kilpailuun, mutta Renaultit karkasivat heti muilta, kärjessä Prost. Patrese, Lauda ja Piquet seurasivat perässä. Piquet ohitti pian kaksi edellään ollutta kuljettajaa ja nousi kolmanneksi, Rosberg seurasi perässä. Kierroksella 11. Piquet ohitti Arnoux'n ja nousi toiseksi, Prost jatkoi kilpailun johdossa. Piquet'n piti tulla kierroksella 40. tankkaukseen, jolloin hän putosi viidenneksi. Rosberg nousi toiseksi kun edellään ajaneella Arnoux'lla oli autossaan polttoaineensyöttöongelmia. Rosberg sai lopulta Prostin kiinni ja ohitti tämän. 

Ranskalaiset järjestäjät olisivat kuitenkin halunneet ranskalaisen Prostin voittavan kilpailun ranskalaisella Renault'lla, minkä takia he olivat aikeissa lopettaa kilpailun pari kierrosta normaalia aiemmin, kun he näkivät, että Rosberg siirtyisi johtoon. Nämä aikeet saatiin kuitenkin estettyä, kun Williamsin työntekijä havaitsi heidän aikeensa ja huomautti virheestä, mutta tästä huolimatta kilpailua jatkettiin yhden ylimääräisen kierroksen verran. Palkintokorokkeelle Rosbergia seurasivat Prost ja Lauda. Muut pistesijat veivät Piquet, Patrese ja Elio de Angelis (Lotus).

Tulokset

Muuta
Nopein kierros: Alain Prost (Renault) 1.07,477
Johtokierrokset: Rene Arnoux (1), Alain Prost (2-78), Keke Rosberg (79-80)
Rosbergin ensimmäinen GP-voitto
Marc Surer 50. kilpailu

Lähteet

Formula 1 -kausi 1982
Käsivarren erämaa

Käsivarren erämaa-alue perustettiin vuoden 1991 erämaalailla samoin kuin 11 muutakin Lapin erämaa-aluetta. Käsivarren erämaa sijaitsee Enontekiön alueella Käsivarren pohjoisosassa. Pinta-alaltaan se on 2 206 km². Käsivarren erämaa-alue on poronhoitoaluetta.

Käsivarren erämaa-alueella sijaitsevat Saanaa lukuun ottamatta kaikki Suomen yli tuhat metriä korkeat tunturit. Alueella ei ole teitä. Siellä on yksi ympärivuotinen asutus, Raittijärven kylä.

Retkeilijöille alueella on merkitty yhteispohjoismainen Kalottireitti. Alueella on runsaasti autiotupia.

Erämaa-alueella sijaitsee Suomen korkein kohta, 1 324 metriä merenpintaa ylemmäksi yltävä Halti-tunturi. Tunturi nousee Norjan puolella vieläkin korkeammalle, 1 365 metriin.

Käsivarren erämaan autiotuvat

Käsivarren erämaan alueella tai sen välittömässä läheisyydessä sijaitsevat seuraavat Metsähallituksen huoltamat autiotuvat:

Aatsan autiotupa Aatsajoen läntisessä haarassa olevan lammen rannalla.
Ailakkajärven autiotupa Ailakkajärven rannalla.
Haltin autiotuvat lähellä Haltia.
Hirvasvuopion autiotupa Lätäsenon rannalla.
Jogasjärven autiotupa Jogasjärven rannalla.
Kalkkoaivin autiotupa Kalkkoaivin lähellä.
Kaskasjoen autiotupa Kaskasjoen rannalla.
Kopmajoen autiotupa Kopmajoen varrella.
Kuonjarjoen autiotupa Kuonjarjoen rannalla
Kahperusvaarojen ja Guonjarvárri-tunturin välissä.
Kutukosken autiotupa Ylimmäisen Vuontisjärven rannalla.
Lossujärven autiotupa lähellä Norjan rajaa.
Meekonjärven autiotupa Pierfejoen rannalla.
Pihtsusjärven autiotupa Pihtsusjärven rannalla.
Porojärven autiotupa Porojärven rannalla.
Puuvrasjoen autiotupa Purasjoen varrella.
Ropin autiotupa Ropitunturin lähellä.
Saarijärven autiotupa Saarijärven rannalla lähellä Norjan rajaa.
Taapmajärven autiotupa Harrijoen latvoilla.
Tenomuotkan autiotupa Poroenon rannalla.
Termisjärven autiotupa Termisjärven rannalla.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kuvia ja tietoa Käsivarren erämaan autiotuvista

Erämaa-alueet
Enontekiön luonto
Retkeilyalueet
Chuck Schumer

Charles Ellis "Chuck" Schumer (s. 23. marraskuuta 1950 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja lakimies. Hän on toiminut tammikuusta 2021 alkaen senaatin enemmistöjohtajana. Hän on 3. tammikuuta 1999 lähtien toiminut senaatissa New Yorkin edustajana. Hänen nykyinen kautensa päättyy tammikuussa 2023. Aiemmin hän toimi kongressiedustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneessa 1981–1999. Schumer toimi senaatin vähemmistöjohtajana 2017–2021. Häntä pidetään keskusta-vasemmistolaisena poliitikkona.

Elämä ja ura
Schumer valmistui Brooklynin James Madison High Schoolista vuonna 1967. Samassa koulussa opiskelivat myös muun muassa tuleva Vermontin senaattori Bernie Sanders ja myöhemmin Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarina toiminut Ruth Bader Ginsburg. Schumer opiskeli oikeustieteitä Harvardin yliopistossa ja valmistui oikeustieteiden tohtoriksi vuonna 1974. Schumer toimi New Yorkin osavaltion edustajainhuoneessa vuosina 1975–1980.  

Vuonna 1980 Schumer valittiin edustamaan New Yorkin 16. vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Vuonna 1982 Schumer valittiin edustamaan New Yorkin 10. vaalipiiriä, jonka edustajana hän toimi vuosina 1983–1993. Vuonna 1992 Schumer valittiin edustamaan New Yorkin 9. vaalipiiriä, jota hän edusti vuosina 1993–1999. Schumer valittiin senaattiin vuonna 1998, ja hän on edustanut New Yorkia vuodesta 1999 asti.  

Schumerista tuli Yhdysvaltain senaatin enemmistöjohtaja 20. tammikuuta 2021, kun varapresidentti Kamala Harris astui virkaansa. Schumerista tuli ensimmäinen demokraattipuolueen senaatin enemmistöjohtaja sitten Harry Reidin, joka toimi tehtävässä vuoteen 2015 asti. Schumer on senaatin ensimmäinen juutalainen enemmistöjohtaja.

Yksityiselämä
Schumer on juutalainen ja hänen sukunsa ovat lähtöisin Venäjältä, Puolasta ja Itävallasta. Schumer ja hänen vaimonsa Iris Weinshall vihittiin 21. syyskuuta 1980. Heillä on kaksi tytärtä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet
Yhdysvaltain senaatin jäsenet
Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot
Newyorkilaiset poliitikot
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Amerikanjuutalaiset
Majority Leader
Richard Burr

Richard Mauze Burr (s. 30. marraskuuta 1955) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän on edustanut tammikuusta 2005 lähtien Pohjois-Carolinaa Yhdysvaltain senaatissa, jossa hänen nykyiten virkakautensa päättyy tammikuussa 2023. Hän oli sitä ennen toiminut vuosina 1995–2005 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä.

Burr syntyi Charlottesvillessä, Virginiassa Martha Gillumin ja David Horace Burrin pojaksi. Hän valmistui Richard J. Reynolds High Schoolista ja Wake Forest Universitystä. Hän meni vuonna 1984 naimisiin Brooke Fauthin kanssa ja sai kaksi poikaa.

Lähteet 

Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet
Yhdysvaltain senaatin jäsenet
Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Vierre

Vierre tarkoittaa oluenvalmistuksessa nestemäistä suodosta, joka saadaan mäskäyksen jälkeen lopputuotteen siilauksessa. Vierre sisältää kaikki vesiliukoiset komponentit ja käymiskelpoiset hiilihydraatit. Vierteen hiilihydraatit käytetään pääkäymisen aikana etanoliksi. Varastokäymisen aikana oluen lopullinen maku muotoutuu.

Oluen kantavierreväkevyys tarkoittaa vierteen käymiskelpoisten hiilihydraattien prosenttiosuutta vierteestä. Nyrkkisääntö on, että etanoliprosentti on noin kolmasosa kantavierreväkevyydestä.

Oluen valmistus
Pappila

Pappila on ollut kristillinen kirkon seurakunnan pappien, työsuhdeasunto, jota koski asumisvelvollisuus. Kirkkoherran virkataloon liittyi myös virkatilat. 

Papin asuntoa nimitettiin virka-asunnoksi silloin, kun siihen ei kuulu maa-alaa, muuten virkataloksi. Papiston virkataloja olivat kirkkoherranvirkatalo eli pappila ja kappalaisenvirkatalo eli kappalaisenpappila, joista myös saatettiin käyttää nimitystä puustelli. Kanttorillakin on voinut olla asuntona virkatalo, kanttorila.

Aikaisemmin Suomen pappilat olivat maatiloja, joiden tuotto oli merkittävä osa papin palkkaa. Toisaalta pappilan asukas vastasi  työsuhdeasuntonsa kunnossapidosta. Vuoden 1922 laki evankelis-luterilaisten seurakuntain papiston palkkauksesta (laki 180/1922) muutti asiaa siten, että vakinaisessa virassa toimivan papin palkan pääosan tuli olla rahapalkkaa. Nykyisin on siirrytty normaaliin työsuhdekäytäntöön, jossa kirkkoherralla voi olla luontoisetuna työsuhdeasunto, kuten muillakin palkansaajilla. 

Papisto pyrki edistämään asuinalueensa kansan oloja omalla esimerkillään. Pappilat pyrkivät olemaan elämäntavoiltaan idyllisen tasapainoisia ja luonnonläheisiä. Papin koko perheen tuli noudattaa vaatimatonta mutta siistiä ja vieraanvaraista elämää, jonka vastakohtana pidettiin aateliston tuhlaavaisuutta ja kaupunkilaisten paheellisuutta. Säätyläiset yöpyivät usein matkoillaan pappiloissa ja niiden vieraanvaraisuutta arvostettiin ja vertailtiin. Pappilassa ei siis eletty yksityiselämää, vaan ne olivat kirkollis-uskonnollisia paikkoja. Jos papin perhepiirissä riideltiin tai vietettiin paheellista elämää, se tuli nopeasti kansan tietoon ja herätti voimakasta pahennusta. 

Virkatalot pappien asuntoina menettivät asemansa, kun luontoisetupalkkausjärjestelmä kumottiin 1990. Jo aiemmin niihin oli alettu kohdistaa verotusta.  Virka-asunnosta säädettiin virkatalolaista, jollainen säädettiin viimeksi 1944. Sitä muutettiin useaan kertaan, kunnes se kumottiin 13 §:ää lukuun ottamatta lailla 860/1998.

Monet vanhat pappilat ovat paikkakuntansa merkittäviä arkkitehtonisia nähtävyyksiä.

Rakennuksesta nimensä saanut jälkiruoka on nimeltään pappilan hätävara.

Katso myös
Kanttorila

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Marja Terttu Knapas, Markku Heikkilä ja Timo Åvist: Suomalaiset pappilat. SKS, 2009. ISBN 978-952-222-096-7.

Suomen asutus- ja yhteiskuntahistoria
Jim Inhofe

James Mountain "Jim" Inhofe (s. 17. marraskuuta 1934 Des Moines, Iowa) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän on edustanut Oklahomaa senaatissa 17. marraskuuta 1994 alkaen. Sitä ennen hän oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen vuosina 1987–1994. Vuosina 1978–1984 Inhofe toimi Tulsan pormestarina.

Inhofe on tunnettu evoluution ja homoseksuaalisuuden vastustaja. Hänen mukaansa ilmastonmuutos ja kirkon erottaminen valtiosta ovat suuria huijauksia. Hän käyttää usein poliittisen päätöksenteon puolusteluun Raamattua. Inhofe on saanut poliittiseen kampanjointiinsa fossiiliteollisuudelta tukea yli miljoona dollaria.

Vuonna 2007 Inhofe oli yksi harvoista senaattoreista, joka vastusti opintolainojen kohtuullistamista 6,8 prosentin vuosikorosta 3,4 prosenttiin. Laki meni kuitenkin läpi äänin 79-12.

Yksityiselämä
Inhofe avioitui vuonna 1959 Kay Kirkpatrickin kanssa. Heillä on neljä lasta.

Lähteet

Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet
Yhdysvaltain senaatin jäsenet
Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot
Vuonna 1934 syntyneet
Elävät henkilöt