joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kasse laht

Kasse laht (myös Kasselaht) on Virossa Läänerannan kunnassa Pärnumaalla sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 73 ha (hehtaaria) ja se on 1,7 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Saaria on 5, joiden yhteinen pinta-ala on 1,33 ha. Siihen laskee Hanila oja (Hanila jõgi) koillisesta Massun peltoaukealta ja toinen oja Mädasoon ja Heinlahden soilta. Järvestä lähtee länsirannasta 500 metrinen laskuoja Mõisalahteen, joka vuorostaan laskee pengertien ali Itämeren Ramelahteen. Järven valuma-alueen laajuus on 48,2 km2 (neliökilometriä). Järven suurin syvyys vain 0,5 metriä. Järven rantaviivan pituus on 6,2 kilometriä ja rannat ovat ruovikkoista kosteikkoa.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 8) mukaan rannikkojärvi, joka on vielä yhteydessä mereen ().

Järvi luokitellaan limnologisesti halotrofiseksi järveksi, jos sen suolapitoisuus on kohonnutta (, HA). Tällaisia järviä ovat Virossa ne, joilla on matala yhteys mereen.

Lähteet 

Lääneranna
Pärnumaan järvet
Matsalun alavesistöalue
Botin luomat artikkelit
Ohepalu järv

Ohepalu järv (myös Ohepalu Suurjärv) on Virossa Kadrinan kunnassa Länsi-Virumaalla Pandiveren ylängöllä sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järvi sijaitsee keskellä Ohepalu rabaa (suo) ja sen pinta-ala on 68 ha ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 91,0 m meren pinnan yläpuolella. Järveen on kaivettu neljä suo-ojaa, joista etelään suuntautuva on yhdistetty Rutka kraaviin, joka yhtyy Valgejõgeen. Järven valuma-alueen laajuus on 7,5 km2 (neliökilometriä).
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 0,5 metriä ja suurin syvyys 2,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00034 km3 (kuutiokilometriä) eli 0,34 miljoonaa m3 .
Järven rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä ja rannat ovat kaikkialla suota.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma ().

Järvi luokitellaan limnologisesti dystrofiseksi järveksi, jos järven vedessä on korkea humuspitoisuus (, DY). Tällainen järvi sijaitsee usein suon äärellä ja järveen laskee humuspitoista suovettä, joka laskee samalla veden happamuuden alhaiselle tasolle (pH on alle 7).

Luontoarvoja 
Suojärvi oli aiemmin niin sanottu umpijärvi eli siinä ei ollut ojia. Lammen yleisin kala on hauki. Järvi on ympäröivän suon kanssa suojeltu.

Lähteet 

Kadrina
Valgejõen vesistö
Länsi-Virumaan järvet
Botin luomat artikkelit
Murati järv

Murati järv  eli Muratu ezers  on Rõugen kunnassa Võrumaalla Virossa ja Alūksnen Ziemerissa Latviassa sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 66 ha (hehtaaria) ja se on 1,8 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä.  
Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 171,9 m meren pinnan yläpuolella. Sen laskujoki on Vaidava jõgi ja tulo-ojina ovat Allumäe oja, joka laskee Majori järvestä, ja Kuura jõgi, joka laskee Palojärvestä. Allumäe oja toimii hetken Latvian rajajokena samoin kuin tekee Vaidava jõgi, joka kuuluu Gaujan valuma-alueeseen . Pieni osa (11,2 ha ) järven eteläpäästä kuuluu Latvialle. Järven valuma-alueen laajuus on 84,3 km2 (neliökilometriä).
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,6 metriä ja suurin syvyys 4,3 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00139 km3 (kuutiokilometriä) eli 1,39 miljoonaa m3. Järven rantaviivan pituus on 5,3 kilometriä ja sen rannat ovat metsää tai suota lukuun ottamatta järven pohjoispään peltomaita. Riian ja Pihkvan välinen maantie ohittaa järven luoteispuolelta ennen rajan ylittämistä.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt.

Luontoarvoja 
Järvessä viihtyvät hauki, suutari, ahven, särki ja lahna.

Lähteet 

Rõuge
Võrumaan järvet
Latvian järvet
Gaujan vesistö
Koivan vesistöalue
Haanjan ylänkö
Botin luomat artikkelit
Valgjärv (Otepää)

Valgjärv (myös Kriisa tiik) on Virossa Kanepin kunnassa Põlvamaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 66 ha (hehtaaria) ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Saaria on 3, joiden yhteinen pinta-ala on 0,77 ha. Länsipäässä sijaitsevia Mustasaaria, jotka ovat 110 ja 60 metriä pitkät, yhdistää kävelysilta. Luoteisrannan läheisyydessä sijaitsee 40 metriä pitkä pajusaar. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 177,0 m meren pinnan yläpuolella. Järveen laskee viisi ojaa, joista huomattavimmat ovat lounaasta tuleva Roodevikukraav, etelästä tuleva Põdrajärve oja ja kaakosta Mikumõtsa oja. Sen laskujoki on Elva jõgi (Tamme jõgi), joka lähtee Pajusaaren takaa virtaamaan kohti luodetta. Järven valuma-alueen laajuus on 4,9 km2 (neliökilometriä).
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,2 metriä ja suurin syvyys 5,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0021 km3 (kuutiokilometriä) eli 2,1 miljoonaa m3 .
Järven rantaviivan pituus on 5,1 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa metsämaata. Järven itärannalla sijaitsee valgjärven kylä, jonka asutus on levinnyt rantaan. Etelässä on kylän puisto..

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei mataluutensa vuoksi lämpötilakerrostu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt.

Lähteet 

Kanepi
Põlvamaan järvet
Peipsijärven alavesistöalue
Botin luomat artikkelit
Elva jõen valuma-alue
Laialepa laht

Laialepa laht (myös Junkrulaht) on Virossa Saarenmaan kunnassa Saarenmaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järvi sijaitsee Harilaidin niemellä Saarenmaan luoteispäässä ja järven erottaa Itämerestä puoli kilometriä pitkä ja kapeimmillaan 40 metriä leveä kannas, jossa kulkee tie. Järven pinta-ala on 65 ha (hehtaaria) ja se on 1,7 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järven lounaispäästä lähtee pieni oja, joka johtaa niemen länsirantaan. Järven valuma-alueen laajuus on 1,3 km2 (neliökilometriä).
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 0,8 metriä ja suurin syvyys on vain metri. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00052 km3 (kuutiokilometriä) eli 0,52 miljoonaa m3 . Järven rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä ja rannat ovat autiot ja matalaa metsää tai pensaikkoa.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 8) mukaan rannikkojärvi, joka on vielä yhteydessä mereen ().

Järvi luokitellaan limnologisesti halotrofiseksi järveksi, jos sen suolapitoisuus on kohonnutta (, HA). Tällaisia järviä ovat Virossa ne, joilla on matala yhteys mereen.

Lähteet 

Saarenmaan kunta
Saarenmaan järvet
Läänesaarten alavesistöalue
Botin luomat artikkelit
Lohja järv

Lohja järv  on Virossa Kuusalun maalaiskunnassa Harjumaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järvi sijaitsee Kolgan kylän pohjoispuolella ja Loksasta etelään, Lohjan suon ja Suomenlahden välissä. Järven pinta-ala on 56 ha (hehtaaria) ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä.  
Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 5,8 m meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee kymmenen metsä- ja pelto-ojaa, joista Ämmoja, Tölli oja ja Ristoru kraavi ovat huomattavimmat. Sen laskuoja on Lohja oja, joka lähtee järven pohjoispäästä ja laskee 2,5 kilometrin pituisena Suomenlahden Haran lahteen. Järven valuma-alueen laajuus on 12,3 km2 (neliökilometriä).
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,2 metriä ja suurin syvyys 3,7 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0012 km3 (kuutiokilometriä) eli 1,2  miljoonaa m3 .
Järven rantaviivan pituus on 3,5 kilometriä ja järven pohjois- ja luoteisrannat ovat hiekkapohjaiset. Järven eteläpuolella on peltoa, jonka kuivatusvedet laskevat järven eteläpäähän.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi  (, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.

Luontoarvoja 
Järvessä elää särki ja ahven, mutta siellä esiintyy myös karppi, suutari ja hauki.

Järvi kuroutui erilleen Suomenlahdesta 2500 vuotta sitten. Sen jälkeen kävi Kalevipoik jättämässä jalanjälkensä järvellä olevalle isolle kivelle, joka löytyy edelleen järven etelärannalla.

Lähteet 

Kuusalu
Harjumaan järvet
Harjun alavesistöalue
Viron Suomenlahden rannikon valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Pikkjärv (Kaarepere)

Pikkjärv  (myös Kaarepere Pikkjärv) on Virossa Jõgevan kunnassa Jõgevamaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 56 ha (hehtaaria) ja se on 2,0 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä.  
Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 56,0 m meren pinnan yläpuolella. Kaharoja, joka on padottu, laskee järven luoteispäähän. Samaan päähän laskee myös läpi järven virtaava Nava oja, jolla on myös patoallas (Pikkjärve paisjärv) hieman ylempänä. Koska Pikkjärv jää kahden mäenharjanteen väliin, ei muita merkittäviä ojia ole. Nava oja virtaa samaan suuntaan 7 kilometriä, missä se laskee Raigastveren järveen. Järven valuma-alueen laajuus on 24,6 km2 (neliökilometriä).
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys 3,7 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00135 km3 (kuutiokilometriä) eli 1,35 miljoonaa m3. Järven rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä ja rinteiden yläpuolella on peltomaata. Rannat ovat jyrkkiä ja rannat ovat metsäiset. Järven ohittaa lounaassa Tarton ja Jõgevan välinen maantie.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei mataluutensa vuoksi lämpötilakerrostu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.

Luontoarvoja 
Järvessä elää särki, ahven, hauki, lahna, suutari, ruutana ja allikkosalakka.

Lähteet 

Jõgeva
Jõgevamaan järvet
Peipsijärven alavesistöalue
Botin luomat artikkelit
Amme jõen valuma-alue
Käsmu järv

Käsmu järv  on Virossa Erun ja Käsmun kylien rajalla Haljalan kunnassa Länsi-Virumaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järvi sijaitsee Suomenlahden rannikolla Käsmun niemellä sen länsirannan tuntumassa. Järven pinta-ala on 49 ha (hehtaaria) ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 3,9 m meren pinnan yläpuolella. Sen läpi virtaa pieni Käsmu oja, joka laskee Käsmun niemen itärannalla Käsmun lahteen. Järvestä on piirretty karttaan myös lyhyt oja niemen itärannalle Erun lahteen, jossa on alle 200 metrinen kannas nimeltään Järvekael (Järven kaula). Järven valuma-alueen laajuus on 16,5 km2 (neliökilometriä).
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,2 metriä ja suurin syvyys 3,3 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00107 km3 (kuutiokilometriä) eli 1,07 miljoonaa m3. Järven rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä ja rannat ovat sora- ja hiekkapohjaista metsää. Järven pohjoispäässä sijaitsee muutaman talouden kulmakunta.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi  (, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.

Lähteet 

Haljala
Länsi-Virumaan järvet
Virun alavesistöalue
Viron Suomenlahden rannikon valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Järlepa järv

Järlepa järv (myös Suur Järlepa järv) on Virossa Raplan kunnassa Raplamaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järvi on kaksialtainen ja altaita yhdistää 50 metriä leveä salmi. Sen pinta-ala on 45 ha (hehtaaria) ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Siihen laskee neljä suo-ojaa, joista yksi on Järvlepa raban suolammen suoraksi kaivettu laskuoja. Järvellä ei ole selvää laskuojaa, mutta ohi virtaavaan Angerja ojaan on johdettu rantasuolta länteen virtaava suora oja. Sen valuma-alueen laajuus on 8,4 km2 (neliökilometriä).
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,5 metriä ja suurin syvyys 3,3 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00068 km3 (kuutiokilometriä) eli 0,68 miljoonaa m3 . Järven rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä ja rannat ovat puoliksi metsää ja suota. Järven eteläpuolella sijaitsee Järlepan kylä.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.

Lähteet 

Rapla
Raplamaan järvet
Pirita jõen vesistö
Botin luomat artikkelit
Prästvike

Prästvike (myös Prest vike, Kirikuviik; ) on Virossa Vormsin maalaiskunnassa Läänemaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järvi on Itämeren Väinämeressä sijaitsevan Vormsin saaren suurin järvi noin kilometrin verran saaren etelärannasta. Järven pinta-ala on 38 ha ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on saaria vain yksi ja sen pinta-ala on 0,11 ha. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 1,0 metriä mpy. Siihen laskee kolme metsäojaa, joista yksi tuo Suurallikkaasta (Suuri lähde) purkautuvaa vettä järven pohjoispäähän. Sen laskuoja on Prestviigi oja, joka laskee 900 metrin pituisena Hullon lahteen. Järven valuma-alueen laajuus on 11,4 km2.
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 0,3 metriä ja suurin syvyys 0,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00011 km3  eli 0,11 miljoonaa m3 . Järven rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa metsää. Hullon kylä sijaitsee järven itäpuolella.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.

Lähteet 

Vormsi
Läänemaan järvet
Matsalun alavesistöalue
Botin luomat artikkelit
Prossa järv

Prossa järv (myös Luua järv) on Virossa Jõgevan kunnassa Jõgevamaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 24 ha (hehtaaria) ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä.  
Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 61,0 m meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee neljä pientä ojaa pelloilta ja metsästä ja sen laskuoja Kohinaoja eli Prossa kraavi yhtyy Navan ojaan kaakossa harjun kohdalla. Navan oja laskee lopulta Raigastveren järveen. Prossan järven valuma-alueen laajuus on 5,6 km2 (neliökilometriä).
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,2 metriä ja suurin syvyys 4,2 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,000724 km3 (kuutiokilometriä) eli 0,724 miljoonaa m3. Järven rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä ja sen rantoja kiertää suoreunus, jonka takana on metsää ja jossakin paikoin peltoa. Pikkjärven kylä sijaitsee järvestä puoli kilometriä länteen.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.

Lähteet 

Jõgeva
Jõgevamaan järvet
Peipsijärven alavesistöalue
Botin luomat artikkelit
Amme jõen valuma-alue
Männikjärv

Männikjärv (myös Männikjärv, Männikujärv) on Virossa Tooman kylässä Jõgevan kunnassa Jõgevamaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järven länsipuolella kohoaa Männikjärve raba ja koilispuolella Tooman kylän peltoinen mäki. Järven pinta-ala on 17 ha (hehtaaria) ja se on 550 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Siihen laskee yksi kokoava oja, johon laskevat suoalueen kuivausojat sekä Suur Linajärven ja Väike Linajärven yhteinen laskuoja. Järven eteläpuolella kulkee Tooma kraavi, johon myös Männikjärven laskuoja yhtyy. Tooma kraavi jatkaa sitten länteen ja se yhtyy Põltsamaa jõgeen parin kilometrin päässä järvestä. Joki laskee Endlan järveen. Männikujärven valuma-alueen laajuus on vain 1,1 km2 (neliökilometriä).
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2 metriä ja suurin syvyys 3 metriä. 
Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00035 km3 (kuutiokilometriä) eli 0,35 miljoonaa m3 . Järven rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja se on metsäisenä autio.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi  (, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus.

Luontoarvoja 
Järvi kuuluu laajaan Endlan luonnonsuojelualueeseen. Männikjärvellä on opastetut pitkospuut (2,2 kilometriä) ja lintutorni. Reitti kulkee järven ympäri metsässä sekä sen takana suoalueella.

Lähteet 

Jõgeva
Jõgevamaan järvet
Peipsijärven alavesistöalue
Botin luomat artikkelit
Pedja jõen valuma-alue
Väinjärv (Jussi)

Väinjärv (myös Veinjärv) on Virossa Koitjärven kylässä Kuusalun maalaiskunnassa Harjumaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järvi on Võhma raban ja Kõnnu suursoon välisellä harjualueella sijaitsevien Jussin järvien pohjoisin järvi. Järven pinta-ala on 6 ha (hehtaaria) ja se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Sen laskuoja on kaivettuna suunnattu yhtymään Valgejõgeen parin kilometrin päässä. Suurjärvestä laskee lyhyt oja.Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys 4,2 metriä. 
Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00015 km3 (kuutiokilometriä) eli 0,15 miljoonaa m3 . Järven rantaviivan pituus on 950 metriä.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt.

Luontoarvoja 
Jussin järvet ovat patikointialueen ydin kahden suoalueen ja niiden välisen harjualeen ympäristössä. Alueella on kuusi järveä, joista Väinjärvellä on yksityinen leirintäalue. Muut järvet ovat Mustjärv,
Linajärv, Suurjärv, Pikkjärv ja Kõverjärv. Järveraballa on satoja rimpiä.

Lähteet 

Valgejõen vesistö
Harjumaan järvet
Harjun alavesistöalue
Botin luomat artikkelit
Suurjärv (Kurtna)

Suurjärv (myös Kurtna järv, Kurtna Suurjärv) on Virossa Kurtnan kylässä Alutagusen kunnassa Itä-Virumaalla sijaitseva luonnollinen järvi. Järvi sijaitsee Kurtnan järvialueella, joka muodostuu 42 järvestä ja niiden ympäristöstä.

Maantietoa 
Suurjärvi muodostuu kahdesta erikokoisesta järvialtaasta, joista eteläisin on pienin ja se on nimeltään Peenjärv. Altaita yhdistää 70 metrinen salmi, joka jää kahdenterävän niemenkärjen väliin. Järven pinta-ala on 34 ha (hehtaaria) ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Siihen laskee kolme metsäojaa ja sen laskujoki on Vasavere jõgi, joka alkaa järven luoteispäästä. Se laskee Suomenlahteen. Kartan mukaan myös eteläpäästä alkava oja on laskuoja, joka laskee Niinisaaren järveen ja sieltä Konsun järveen. Järven valuma-alueen laajuus on 10,5 km2 (neliökilometriä).
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 4,4 metriä ja suurin syvyys 6,9 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0015 km3 (kuutiokilometriä) eli 1,5 miljoonaa m3 . Järven rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä ja sen rannat ovat pääosin suota. Peenjärven eteläpäässä on hiekkapohjaista metsämaata, jonka rannat ovat hiekkaisia. Järven pohjassa on mutaa. Järvi on myös autio.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi  (, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat ja se on rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus.

Luontoarvot 
Järvi on suhteellisen kalaisa. Siinä elävät lahna, ahven, särki, hauki, sorva ja suutari.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kurtna järvestik  ()

Kurtnan järvialue
Itä-Virumaan järvet
Virun alavesistöalue
Viron Suomenlahden rannikon valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Nõmme järv (Kurtna)

Nõmme järv (myös Kurtna Nõmmejärv, Nõmmjärv) on Virossa Konsun kylässä Alutagusen kunnassa Itä-Virumaalla sijaitseva luonnollinen järvi. Järvi sijaitsee Kurtnan järvialueella, joka muodostuu osittain Mustajõen valuma-alueella olevasta 42 järvestä ja niiden ympäristöstä.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 13 ha (hehtaaria) ja se on 700 metriä pitkä ja 350 metriä leveä.  
Sen laskujokena toimii Raudi kanal (Raudi jõgi), joka on kaivettu yhdysoja Särgjärven ja Ahvenjärven kautta Konsun järveen. Kanava alkaa 13 kilometrin päässä öljyliuskekaivokselta . Myös  tulee laskuoja, joka viimeinen oja ketjussa Suurjärv, Niinisaare järv ja Mustjärv. Järven valuma-alueen laajuus on 20,6 km2 (neliökilometriä).
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,1 metriä ja suurin syvyys 7,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00039 km3 (kuutiokilometriä) eli 0,39 miljoonaa m3 .
Järven rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsää. Konsun kylä sijaitsee Räätsman järven rannalla 300 metrin päässä Nõmmen järvestä.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kurtna järvestik  ()

Kurtnan järvialue
Itä-Virumaan järvet
Virun alavesistöalue
Mustajõen valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Inahamne

Inahamne (myös In hamne) on Osmussaaressa Virossa Lääne-Nigulan kunnassa Läänemaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järvi sijaitsee Viron pohjoisrannikolla Suomenlahdella olevan Osmussaaren eteläpäässä. en pinta-ala on 13 ha (hehtaaria) ja se on 550 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järveen ei ole ojia eikä sillä ole laskuojakaan. Järven valuma-alueen laajuus on vain 0,4 km². Järven suurin syvyys 0,5 metriä. Järven rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä ja rannat ovat ruovikkoa. Lyhin etäisyys Suomenlahteen on etelään, missä 100 metrin kannas erottaa järven Storhamne'sta. Kummankin puoleisen rannan ohi kulkee tiet, joista toinen johtaa saaren eteläkärjessä olevalle laiturille. Viereisen järven Lihlhamnen ja Inhamnen välissä on talo.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 8) mukaan rannikkojärvi, joka on vielä yhteydessä mereen ().

Järvi luokitellaan limnologisesti halotrofiseksi järveksi, jos sen suolapitoisuus on kohonnutta (, HA). Tällaisia järviä ovat Virossa ne, joilla on matala yhteys mereen.

Lähteet 

Lääne-Nigula
Läänemaan järvet
Matsalun alavesistöalue
Botin luomat artikkelit
Õdri järv

Õdri järv (myös Õdra järv, Õdre järv, Edre järv) on Virossa Rebasemõisan kylässä Valgan kunnassa Valgamaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa 
Järvi sijaitsee metsämaastossa olevassa painaumassa, joka on osittain soistunut. Sen pinta-ala on 4 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Siihen ei tule- eikä siitä lähde ojia, joten se on umpijärvi. Järven suurin syvyys 9 metriä. Järven rantaviivan pituus on 850 metriä ja pohjois- ja länsirannat ovat pääosin metsää ja muut rannat suota. Järven eteläpuolelta sen ohittaa Lüllemäen ja Litsmetsan yhdistävä maantie, josta erkanee järven ympärille metsään metsäteitä.

Järven luokittelu ja ekologia 
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi  (, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.

Lähteet 

Valga
Valgamaan järvet
Võrtsjärven alavesistöalue
Botin luomat artikkelit
Võrtsjärven valuma-alue
Lovecraftin lähteillä

Lovecraftin lähteillä on Markku Sadelehdon toimittama ja Jalavan vuonna 2013 julkaisema antologia. Se on tarkoitettu H. P. Lovecraftin Koottujen teosten oheislukemistoksi ja esittelee Lovecraftin esikuvien ja ystävien kirjoittamia kauhunovelleja. Myös Lovecraftin tekstiä on mukana: novelli ”Arvoitus tuolta puolen” on hänen, C. L. Mooren, A. Merrittin, Robert E. Howardin ja Frank Belknap Longin yhteistyössä kirjoittama siten, että seuraava kirjailija on aina jatkanut tarinaa siitä, mihin edellinen oli sen jättänyt.

Sisältö 
 Robert Bloch: ”Kulkija tähdistä” (”The Shambler from the Stars”, 1935)
 John Martin Leahy: ”Amundsenin teltassa” (”In Amundsen’s Tent”, 1928)
 Clark Ashton Smith: ”Yoh-Vombisin holvit” (”The Vaults of Yoh-Vombis”, 1932)
 Frank Belknap Long: ”Avaruuden ahmijat” (”The Space-Eaters”, 1928)
 Donald Wandrei: ”Punaiset aivot” (”The Red Brain”, 1927)
 Henry Kuttner: ”Salemin kauhu” (”The Salem Horror”, 1937)
 Robert E. Howard: ”Yön lapset” (”The Children of the Night”, 1931)
 C. L. Moore, A. Merritt, H. P. Lovecraft, Robert E. Howard & Frank Belknap Long: ”Arvoitus tuolta puolen” (”The Challenge from Beyond”, 1935)
 A. Merritt: ”Kuutamon allas” (”The Moon Pool”, 1918)
 Arthur Machen: ”Kertomus mustasta sinetistä” (”The Novel of the Black Seal”, 1895)
 Guy de Maupassant: ”Horla” (”Le Horla”, 1887)

Vastaanotto 

Nörttityttöjen arvostelussa Nina Niskanen ja Anitta Kiviranta pitävät kirjaa kohtalaisena. Heistä kirjan novellit ovat kuitenkin keskenään turhan samankaltaisia, joskin Lovecraft-faneille tämä saattaa olla myös vahvuus. He myös panevat merkille, että suurin osa kirjailijoista edustaa samaa sukupolvea ja kuuluvat kaikki Lovecraftin ystäväpiiriin. Kuitenkin kirjan loppuun sijoitetut Arthur Machen ja Guy de Maupassant ovat vaikuttaneet selvästi varhaisemmin, ja heidän teostensa yhteys Lovecraftiin ja kirjan muihin novelleihin jää epäselväksi. Toisaalta antologia ei myöskään esittele uudempaa Lovecraft-vaikutteista kirjallisuutta, jolloin Lovecraftin mittava perintö jää käsittelemättä. Niskanen ja Kiviranta myös kritisoivat kirjailijaelämäkertojen sijoittamista esipuheeseen; heistä ne olisi ollut viisaampaa sijoittaa novellien yhteyteen, jolloin alaa tuntematon lukija osaisi paremmin yhdistää novellin ja sen kirjoittajan.

Lähteet 

Markku Sadelehdon toimittamat kirjat
Suomalaiset kauhunovellikokoelmat
Vuoden 2013 kirjat
Pääskytien koulu

Pääskytien koulu (ent. Gammelbackan yläaste) on Porvoossa Gammelbackan kaupunginosassa sijaitseva yläkoulu. Koulussa on luokat 7–9 ja oppilaita on 580. Koulun rehtorina toimii Antti Ylöstalo.

Koulurakennus on valmistunut vuonna 1977. Koulua on laajennettu vuosina 1983 ja 2007.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pääskyläntien koulun peda.net-sivut
 Pääskyläntien koulu Porvoon sivuilla

Porvoon peruskoulut
Google Assistant

Google Assistant on Googlen kehittämä puheentunnistuksella toimiva virtuaaliavustaja. Se esiteltiin toukokuussa 2016 I/O 2016 -tapahtumassa.

Käyttö ja ominaisuudet 
Google Assistant aktivoidaan sanomalla ”Okay Google”, ”OK Google” tai ”Hey Google”. Google Assistant osaa keskustella käyttäjänsä kanssa ja kääntää lauseita Google-kääntäjän avulla. Puhetunnistuksen avulla Google Assistant voi tehdä arkipäiväisiä asioita, kuten hakea tietoa internetistä, ajoittaa tapahtumia ja hälytyksiä, auttaa navigoinnissa, varata elokuvaliput, muuttaa käyttäjän laitteen asetuksia sekä näyttää tietoa käyttäjän Google-tililtä.

Saatavuus 
Google Assistant oli aluksi saatavilla vain Googlen omille Pixel-puhelimille ja Google Home -älykaiuttimelle. Helmikuussa 2017 julkaistun Android Wear 2.0 -päivityksen myötä se tuli saataville myös Android Wear -älykelloille. Maaliskuussa 2017 Google Assistant tuli saataville myös joillekin kolmannen osapuolen Android-puhelimille, joiden käyttöjärjestelmä on Android 6.0 tai uudempi. Google Assistant tuki aluksi vain englannin, hindin ja saksan kieliä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Verkkosivut 

Google
Android-sovellukset
Virtuaaliavustajat
Bixby

Bixby on Samsungin kehittämä puheentunnistuksella toimiva virtuaaliavustaja. Se esiteltiin maaliskuussa 2017 yhdessä Samsung Galaxy S8 -puhelimen kanssa.

Historia 
Samsung alkoi kehittää Samsung Galaxy S8:aa varten uutta virtuaaliavustaja S Voicen tilalle. Samsung ei halunnut käyttää Galaxy S8:ssa valmista Googlen tekemää virtuaaliavustajaa, sillä se pyrki oman virtuaaliavustajansa avulla yhdistämään kaikki kuluttajien älykkäät laitteet. Marraskuussa 2016 huhuttiin Samsungin kehittämän virtuaaliavustajan nimen olevan Bixby, minkä Samsung vahvisti maaliskuussa 2017. Samsung esitteli Bixbyn 21. maaliskuuta 2017 pitämässään lehdistötilaisuudessa hieman ennen Galaxy S8:n julkistusta. Samsung ei ehtinyt käyttää syksyllä 2016 ostamaansa teköälyteknologiaan keskittynyttä Viv Labsia Bixbyn kehityksessä, mutta se pyrkii käyttämään Vivsin teknologiaa Bixbyn kehityksessä. Bixby tuli ensimmäisenä käyttöön Galaxy S8:ssa.

Käyttö 
Bixby toimii puheohjauksella tai kosketuksella. Samsung Galaxy S8:ssa on erillinen Bixby-näppäin Bixbyn käynnistämiseksi. Bixby pyrkii opettelemaan käyttäjänsä älypuhelimen käyttötapoja ja nopeuttamaan puhelimen käyttöä. Sitä ei voi Google Assistantin tavoin käyttää hakukoneena. Samsung integroi Bixbyn kaikkiin Galaxy S8:n mukana toimitettaviin sovelluksiin. Samsung lupasi Bixbyä esitellessään julkaista työkalut Bixby-tuen lisäämiseksi muihinkin sovelluksiin. Bixby Home näyttää käyttäjälleen tietoa Google Now'n tyylisissä korteissa. Bixby Vision -niminen ominaisuus osaa tunnistaa paikkoina, esineitä ja asioita puhelimen kameralla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Verkkosivut

Samsung
Android-sovellukset
Virtuaaliavustajat
Sharp MZ

Sharp MZ on Sharp-yhtiön mallisarja henkilökohtaisia tietokoneita. Mallisarjan ensimmäinen tietokone on vuonna 1978 esitelty MZ-80K. Malli julkaistiin euroopassa vuonna 1979.
Tietokone valtasi puolet japanilaisista markkinoista.Laitteen kellotaajuus oli 2 Mhz ja video-RAMia oli 1 kilotavu.

Mallimerkintä tulee sanasta Micro ja Z-80 suorittimesta, jota tietokoneessa käytetään.

MZ-700 -sarja korvasi MZ-80 -sarjan vuonna 1982.

MZ-800 -sarja (nimellä MZ 1500 Japanissa) oli seuraaja MZ-700 -sarjalle.

MZ-2500 -sarjassa oli Zilog Z80B suoritin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Overview of the SHARP MZ-series 
 Sharp Users Club 

Sharpin tietokoneet
Vuoden 1978 tietokoneet
Da Capo (albumi)

Da Capo on yhdysvaltalaisen psykedeelisen rockyhtye Loven toinen studioalbumi, joka julkaistiin loppuvuodesta 1966. 

Albumi erottuu yhtyeen tuotannosta kappaleen ”Revelation” ansiosta, sillä se kestää melkein 19 minuuttia ja täyttää koko albumin B-puolen. Lisäksi albumi sisältää yhtyeen kaupallisesti menestyneimmän singlen, proto-punk -kappaleen ”7 and 7 Is”, joka nousi Billboard Hot 100 -singlelistan sijalle 33.

Albumi valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.

Kappaleet 
 Kaikki kappaleet kirjoittanut Arthur Lee, ellei toisin mainita.
A-puoli
 
 
 
 
 
 

B-puoli

Kokoonpano 
 Arthur Lee – laulu, huuliharppu, kitara, rummut, lyömäsoittimet
 Bryan MacLean – rytmikitara, laulu
 Johnny Echols – kitara, laulu kappaleessa ”Revelation”
 Ken Forssi – bassokitara
 Alban "Snoopy" Pfisterer – urut, cembalo, rummut kappaleessa ”7 and 7 Is”
 Michael Stuart – rummut, lyömäsoittimet
 Tjay Cantrelli – saksofoni, huilu

Lähteet 

Vuoden 1966 albumit
Loven albumit
Luonnollinen järvi

Luonnollinen järvi on termi jolla tarkoitetaan sellaista järveä joka ei ole tekojärvi. Yhdysvaltain viranomainen EPA on määritellyt sille kolme edellytystä. Luonnollinen järvi on painauma, johon laskee ainakin yksi vesiuoma ja josta voi laskea vesiuoma ja joka on muodostunut vesiuoman laajentumaan tai sen muodostaa luonnollinen este tai sellaisen luonnolliseen painaumaan, joka ei ole syntynyt maanpinnalla olevan vesiuoman osaksi. Määritelmästä on poistettu siinä aikaisemmin ollut kokoraja.

Lähteet 

Järvet
Unelmien prinssi

Unelmien prinssi tai Satuprinssi on arkkityyppinen fiktiivisissä tarinoissa esiintyvä perushahmo. 
Unelmien prinssi on tarinoissa mieluisa kosija, joka täyttää rakastettunsa kaikki unelmat. Hän on hurmaava ja poikkeuksellisen puoleensavetävä.

Unelmien prinssi on yleinen vakiohahmo kansansaduissa (esim. Prinsessa Ruusunen tai Tuhkimo), joissa hän tarinan lopussa pelastaa ahdinkoon joutuneen sankarittaren - neidon pulassa. Perinteinen unelmien prinssi esitetään heteroseksuaalisen naisen prototyyppisenä ja ihannoituna romanttisena kumppanina, ja usein - joskaan ei aina - hänessä henkilöityvät kuvitteellisiin prinsseihin liitetyt luonteenpiirteet, kuten rohkeus ja ritarillisuus.

Nykyisin hahmo ei ole enää kovin suosittu. Sen sijalle on usein tullut kieroutunut versio unelmien prinssistä, pinnallisesti hurmaavasta henkilöhahmosta, joka osoittautuu lopulta itsekkääksi ja epämiellyttäväksi.

Populaarikulttuurissa

Elokuvissa 
 Elokuvasarjassa Shrek Unelmien prinssi on Prinssi Uljas niminen ja hän on Hyvän Haltiakummin poika. Elokuvassa Shrek 2 Haltiakummi on elokuvan antagonisti, ja yrittää saada prinsessa Fionan Uljaan vaimoksi kiristämällä Fionan isää kuningas Haroldia. Elokuvassa Shrek kolmas Uljas on elokuvan antagonisti, ja yrittää valloittaa muiden satupahisten kanssa valtakunnan ja tappaa Shrekin.

Lähteet 

Perushahmot
Lastenmuseo

Lastenmuseo on lapsille suunnattu museo. Lastenmuseot eroavat muista museoista siinä, ettei ne eivät välttämättä keskity kokoelman kartuttamiseen, vaan niiden päämäärä on tarjota lapsille ja koko perheille monipuolisia ympäristöjä oppimista ja leikkimistä varten.

Lastenmuseoiden kokoelmat kerätään esineiden opetuksellisen hyödyllisyyden näkökulmasta. Niissä voi olla muun muassa erilaisia työpajoja, tiedetehtäviä, esityksiä, luontokävelyitä, nukke-esityksiä, musiikkia, tanssia, maalamista, piirtelyä. Monissa muissakin museoissa voi olla lapsille suunnattuja osastoja, näyttelyitä.

Lastenmuseoiden taustalla ovat ”lastengalleriat”, joita on ollut muun muassa Victoria and Albert Museumissa ja Metropolitan Museum of Artissa. Ensimmäinen varsinaisesti lapsille suunnattu museo oli vuonna 1899 avattu Brooklynin lastenmuseo.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Museot
Lastenkulttuuri
Hailuodon silta

Hailuodon silta on suunnitelmissa oleva silta Perämerellä Oulunsalon Riutunkarin ja Hailuodon Huikun välillä.

Huhtikuussa 2018 valmistui tiesuunnitelma rakentamiseksi Hailuotoon. Rakennettavan tieyhteyden pituudeksi suunnitellaan 8,4 km, josta maapengertä olisi 6,9 km ja lisäksi kaksi siltaa, pituudeltaan yhteensä 1,5 km. Yhteydelle tulisi yksi pysäköintialue ja keinosaari. Tie olisi kaksikaistainen (3,25 m + 3,25 m) ja lisäksi kevyelle liikenteelle 1,25 metrin levyiset kaistat kumminkin puolin ajorataa. Penkereen kokonaisleveys olisi 10,5 m ja sen korkeus vedenpinnasta keskimäärin noin 3,5 m. Hankkeen kustannusarvio on 76 miljoonaa euroa.

Katso myös 
 Hailuodon jäätie

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Hailuodon kiinteä siltayhteys etenee - allianssivaihe käynnistyi Mun Oulu.fi

Suomen tieliikennesillat
Hailuodon liikenne
Moog Taurus

Moog Taurus myös Moog Taurus I on Moog Musicin vuosina 1975–1981 valmistama bassosyntetisaattori. Instrumenttia soitetaan siihen kiinteästi kuuluvalla jalkiolla, ja näin sitä kutsutaan myös bassojalkioksi tai -pedaaliksi. Soitin on monofoninen ja siinä on neljä sointiväriä, joista kolme on valmiita ja neljäs vapaasti ohjelmoitava.

Bassojalkio oli tarkoitettu Constellation-nimisen kokonaisuuden osaksi. Muut olisivat olleet monofoninen Lyra-syntetisoija soolo- ja melodiainstrumentiksi sekä polyfoninen Apollo-syntetisoija. Suunnitelma ei toteutunut, mutta prototyypeistä kehitettiin Polymoog ja Taurus. Lyraa ei kehitetty tuotantoon.

Ominaisuuksia
Ääniala on C–C1, ja sitä voi muuttaa oktaavin ylös- tai alaspäin. Tauruksen valmiit sointivärit ovat Tuba, Bass ja Taurus, ja neljäs on ohjelmoitavissa variable-toiminnossa. Soittimessa on kaksi oskillaattoria, joissa on kantti- ja saha-aaltomuodot. Aaltomuotojen muokkaamiseen on 24db-alipäästösuodin, jonka voi myös asettaa resonoivaksi. Sointivärin ohjaukseen on VCA, jossa ovat äänen nousu ja häipyminen. Äänen liukua ylös tai alaspäin eli portamentoa voi säätää. Instrumentissa on kaksi jalkakäyttöistä liukukytkintä alipäästösuodattimen ja VCA:n ohjaukseen.

Taurus II

Taurus II poikkeaa huomattavasti ensimmäisestä Taurus-jalkiosta. Soitin perustuu teknisesti normaalilla koskettimistolla soitettavaan Moog Rogue - syntetisaattoriin. Taurus II on edelleen monofoninen mutta sillä voi soittaa kaikkia instrumentin ominaisuuksien mahdollistamia sointivärejä basso-äänialan ulkopuolella. Soittimessa ei ole valmiita sointivärejä. Siinä on ohjausjännitteen liitäntä (CV/gate), joten soitinta voi käyttää vastaavalla liitännällä varustettujen syntetisaattoreiden ohjaamiseen ja päinvastoin. Instrumentin käyttöpaneeli on erillisen jalan varassa, jonka alaosaan soittojalkio on sijoitettu.

Taurus II:ssa on kaksi oskillaattoria. Kummassakin on kantti- ja saha-aaltomuodot. Mahdolliset äänialat ovat kummassakin 32', 16', 8' l. kolme oktaavia.
Suodatin ja äänenvärin ohjaus ovat kuten Taurus I: ssä. Jalkakäyttöisten kytkimien sijaan Taurus II:ssa on nk. pitch bend - ja modulaatio-pyörät käyttöpaneelissa.

Moog Taurus - malleja on käytetty popmusiikissa. Tunnettuja yhtyeitä ovat esimerkiksi Yes, The Police ja Rush. Emerson, Lake & Palmer käytti Constellation - kokonaisuuden Lyra-  sekä Apollo prototyyppejä albumilla Brain Salad Surgery ja kiertueella 1974.

Lähteet

Syntetisaattorit
Aulis Savolainen

Aulis Ilmari Savolainen (3. heinäkuuta 1908 Kuopio – 18. joulukuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, toimittaja ja kääntäjä. Savolainen pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Hän oli pitkään toimittajana Maaseudun Tulevaisuus-lehdessä.

Suomennoksia 
 Sigge Stark : Lainsuojattoman rakkaus : romaani. Pellervo, Helsinki 1948 (alkuteos Tjuvskyttekungen)
 Albin Widén : Preeria kukkii : romaani. Gummerus 1948 (alkuteos Nu blommar prärien)
 C. S. Forester : Afrikan kuningatar. Pellervo, Helsinki 1949 (alkuteos The African queen)
 Harry Macfie : Vanhat leirinuotiot : turkismetsästäjän ja kullankaivajan seikkailuja Kanadassa ja Alaskassa. Pellervo, Helsinki 1949 (alkuteos Lägereldar längesen)
 Rudolf Erich Raspe : Parooni von Münchhausenin ihmeelliset matkat ja seikkailut maalla ja merellä ; mukaillen kertonut Erich Kästner ; värikuvin ja piirroksin somistanut Walter Trier ; saksan kielestä suom. Aulis Savolainen. Pellervo, Helsinki 1952

Lähteet 
 Fennica

Viitteet

Suomalaiset toimittajat
Suomentajat
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1993 kuolleet
Marja Rislakki

Marja Katriina Rislakki (o.s. Nieminen; s. 17. toukokuuta 1956 Helsinki) on suomalainen diplomaatti. Rislakki valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1982 ja aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1983.

Rislakki toimi Suomen Kiinan-suurlähettiläänä Pekingssä 1. lokakuuta 2015 lähtien ja siirtyi 1. syyskuuta 2017 Suomen EU-edustuston päälliköksi. 

Hän on toiminut aiemmin Suomen EU-edustustossa pysyvän edustajan sijaisena ja suurlähettiläänä, jolloin hän vastasi Coreper 1 -asioista. Hän on hoitanut EU-edustustossa myös EU:n laajentumiseen liittyvien neuvottelujen valmistelua. Suomen suurlähetystöissä hän on palvellut Madridissa, Lontoossa ja Brysselissä.

Kotimaasta käsin Rislakki on työskennellyt ulkoministeriön ensimmäisenä kybersuurlähettiläänä sekä useissa tehtävissä esimerkiksi kauppapoliittisten ja EU-asioiden parissa. Ulkoministeriön Amerikan ja Aasian osastolla hän on toiminut Pohjois-Amerikan yksikön päällikkönä. Rislakki on toiminut työ- ja elinkeinoministeriössä, jossa hän oli vuosina 2013–2014 elinkeinoministeri Jan Vapaavuoren valtiosihteerinä.

Lähteet 

Suomen suurlähettiläät
Elävät henkilöt
Vuonna 1956 syntyneet
Charles Sumner

Charles Sumner (6. tammikuuta 1811 Boston, Yhdysvallat – 11. maaliskuuta 1874 Washington (DC), Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja Massachusettsin edustaja Yhdysvaltain senaatissa vuosina 1852–1874.

Sumner tunnetaan parhaiten tasa-arvon kannattajana ja orjuuden vastustajana. Sumner vastusti vuoden 1850 kompromissia ja Kansas-Nebraska Actia, joissa yritettiin hakea kompromissia orjuuden vastustajien ja kannattajien välillä. Kansas-Nebraska Actiin liittyen Sumner piti toukokuussa 1856 Rikos Kansasia vastaan () -nimisen puheen, jossa hän kritisoi lakia ja lain suunnitelleita senaattoreita Andrew P. Butleria ja Stephen A. Douglasia. Puhe suututti Butlerille sukua olleen edustajainhuoneen jäsenen Preston S. Brooksin niin pahasti, että pari päivää puheen pitämisen jälkeen Brooks pahoinpiteli Sumnerin senaatissa. Pahoinpitely aiheutti Sumnerille vakavia vammoja, joista toipuminen kesti vuosia.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset poliitikot
Vuonna 1811 syntyneet
Vuonna 1874 kuolleet
Mustan jumalan suudelma

Mustan jumalan suudelma on Markku Sadelehdon toimittama miekka ja magia -novellien antologia. Se julkaistiin WSOY:n Fan-sarjassa vuonna 1993.

Mustan jumalan suudelma oli Sadelehdon kolmas ja viimeinen fantasia-antologia. Se keskittyi pelkästään 1930-luvun miekkaan ja magiaan. Kokoelmaan piti aluksi tulla Fritz Leiberin novelli ”Two Sought Adventure” (1939), mutta Leiber kuoli toimitusprosessin aikana. Oikeuksia novelliin ei siksi saatu, ja korvaavaksi tekstiksi otettiin Manly Wade Wellmanin novelli. Vuonna 1995 Sadelehto kertoi, että ”ilman Leiberin kuolemaa en olisi koskaan julkaissut ’Atlantiksen valloittajaa’.” Miekka ja magia -antologioitaan Sadelehto kuvaili ”vasemman käden töiksi”.

Sisältö 

 Robert E. Howard: ”Musta muukalainen” (The Black Stranger, 1935)
 Clark Ashton Smith: ”Satampra Zeiroksen tarina” (The Tale of Satampra Zeiros, 1931)
 Manly Wade Wellman: ”Atlantiksen valloittaja” (Hok Goes to Atlantis, 1939)
 C. L. Moore: ”Mustan jumalan suudelma” (Black God’s Kiss, 1934)
 Henry Kuttner: ”Ukkosta aamunkoitossa” (Thunder in the Dawn, 1938)

Vastaanotto 

Anssi Makkonen kirjoitti Tähtivaeltajan arvostelussa, että viimeinen suomennettu Conan-novelli ”Musta muukalainen” ei ole parasta Robert E. Howardia. Vielä huonompia ovat kuitenkin kokoelmaan valitut Henry Kuttnerin ja Manly Wade Wellmanin kliseiset tuotokset. Clark Ashton Smithin humoristinen tarina on hieman parempi. C. L. Moore saa kiitosta selkeästi erilaisesta novellistaan, jossa Joiryn Jirel kulkee abstraktin ja kiintoisan helvetin läpi. 

Vesa Lehtinen sanoo Aikakoneen verkkosivuilla julkaistussa arvostelussa, että ”näitä sepustuksia en ainakaan minä olisi kaivannut”. Hänestä aiemmat Sadelehdon toimittamat antologiat tarjoilivat laadukkaita novelleja, mutta nyt ne vaikuttavat loppuneen ja Sadelehto kaapii jo tynnyrin pohjia. Erityisesti tämä näkyy Howardin ”Mustassa muukalaisessa”. Lehtisen mielestä Kuttnerin ”Ukkosta aamunkoitossa” on kokoelman ainoa tarina, jossa ylipäätään on juoni, mutta toisaalta henkilöhahmot ovat jopa ohuempia kuin muissa novelleissa. Lehtinen arvioi miekka ja magia -kirjallisuuden ystävien pitävän kokoelmasta, mutta muiden ei kannata vaivautua lukemaan sitä.

Lähteet 

Markku Sadelehdon toimittamat kirjat
Suomalaiset fantasianovellikokoelmat
Vuoden 1993 kirjat
Pimeyden linnake

Pimeyden linnake on Markku Sadelehdon toimittama ja Jalavan vuonna 1991 julkaisema antologia. Se sisältää kuusi vuosina 1931–1983 julkaistua miekka ja magia -novellia.

Sadelehto tunnetaan lähinnä kauhuantologistina, mutta 1990-luvun alussa hän toimitti myös kolme fantasia-antologiaa, joista Pimeyden linnake oli ensimmäinen. Se sisältää sekä 1900-luvun alun fantasiaa että kylmän sodan vuosina kirjoitettuja novelleja. Shoredanin kellot keskittyi tuolloin uusiin fantasiakirjailijoihin ja Mustan jumalan suudelma vanhaan 1930-luvun fantasiaan. Myöhemmin Sadelehto kuvaili fantasiakirjojaan ”vasemman käden töiksi”, vaikka myönsikin Pimeyden linnakkeen olleen opettavainen kokemus antologian rakenteen suhteen. Suosikkikirjailijoihinsa lukeutuvan Clark Ashton Smithin Sadelehto jätti antologiasta pois, koska ei halunnut kirjailijavalikoiman muistuttavan liiaksi Juhani Hinkkasen toimittamaa Velhojen valtakuntaa (1989).

Kirjan ovat suomentaneet Ulla Selkälä ja Ilkka Äärelä. Myös Sadelehto on merkitty kääntäjäksi. Sadelehto korjaili Jack Vancen novellia niin paljon, etteivät varsinaiset suomentajat enää pitäneet käännöstä omanaan. Sadelehdon mielestä novellin kieli oli napakkaa, kun taas Selkälän ja Äärelän käännös oli runsassanainen.

Sisältö 

 Robert E. Howard: ”Bal-Sagothin jumalat” (”The Gods of Bal-Sagoth”, 1931)
 Henry Kuttner: ”Pimeyden linnake” (”The Citadel of Darkness”, 1939)
 David Drake: ”Lohikäärmeen hampaat” (”Dragon's Teeth”, 1983)
 C. L. Moore: ”Jirel taikamaassa” (”Jirel Meets Magic”, 1935)
 Jack Vance: ”Pyhiinvaeltajat” (”The Pilgrims”, 1966)
 Michael Shea: ”Vainajien valtakunta” (”Come Then, Mortal – We Will Seek Her Soul”, 1982)

Vastaanotto 

Aikakoneen arviossa Juhani Hinkkanen piti Pimeyden linnaketta epätasaisena valikoimana. Hinkkasen mukaan Robert E. Howard ja Henry Kuttner ovat taitavia kirjailijoita, mutta kokoelmaan valitut novellit eivät edusta tekijöidensä parhaimmistoa vaan ovat rutiinityönä kirjoitettua palstantäytettä. Howardin novellit eivät Hinkkasen mielestä ole itseisarvo edes miekka ja magia -kokoelmassa, ja antologia olisikin kaivannut ”Bal-Sagothin jumalten” tilalle paremman avausnovellin. Muut kertomukset miellyttävät Hinkkasta enemmän: Jack Vancen ”Pyhiinvaeltajat” on kirjan paras teksti, ja Michael Shean ”Vainajien valtakunta” luo perinteisistä aineksista uudenlaista miekkaa ja magiaa. C. L. Mooren ”Jirel taikamaassa” on merkittävä ennen muuta aikakaudelle epätyypillisen naispäähenkilön ansiosta, kun taas ”Lohikäärmeen hampaat” todistaa David Draken olevan ”häpeilemätön pulp-kirjoittaja 40 vuotta viimeisten pulp-lehtien katoamisen jälkeen”. Hinkkanen tosin harmittelee, ettei mukana ole yhtäkään novellia Fritz Leiberiltä tai Karl Edward Wagnerilta.

Lähteet 

Markku Sadelehdon toimittamat kirjat
Suomalaiset fantasianovellikokoelmat
Vuoden 1991 kirjat
Thepchaiya Un-Nooh

Thepchaiya Un-Nooh (s. 18. huhtikuuta 1985) on thaimaalainen snooker-ammattilainen, joka on urallaan pystynyt kaksi kertaa tekemään 147 pisteen maksimibreikin. Un-Nooh oli mukana German Mastersissa vuonna 2014. Helmikuussa 2019 Un-Nooh voitti uransa ensimmäisen ranking-turnauksen ja 32 000 puntaa kukistettuaan Shoot-Out -turnauksen finaalissa Michael Holtin.

Numerot

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Thepchaiya Un-Nooh WorldSnooker.com 

Thaimaalaiset snookerpelaajat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt