joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tonttu Toljanteri: Tonttulan elämää

Tonttu Toljanteri: Tonttulan elämää on vuonna 2000 esitetty Yle TV2:n tuottama suomalainen lastenohjelma, jota esitettiin marras, joulu ja tammikuussa 2000-2001. Sarja on esitetty uusintana vuodenvaihteessa 2006–2007 sekä 2019. Sarjaa ei ole julkaistu VHS-kasetilla, 23.10.2020 julkaistiin vuoden 2000 10 osainen joulusarja nimellä Tonttu Toljanteri - Tonttulan elämää.

Nenäsen ensiesiintyminen oli jaksossa Lentsua Tonttulassa (23.11.2000) ja viimeinen esiintyminen oli jaksossa Hilda lähtee Kiinaan (4.1.2001).

Ohjelman nimikkohenkilöä Tonttu Toljanteria näyttelee Kunto Ojansivu.

Juoni 
Tonttulassa vietetään välillä pukkis-päivää, jolloin saa tehdä ihan mitä huvittaa. Vaan jos pelaa kaverin kanssa paljon, niin kurkkuun voi tulla paha kiukkumato. Jos taas saa lunta korvaan lumisotasilla, niin saattaa iskeä korvatulehdus. Onneksi Lääkäri Letulla on lääkkeet kaikkeen. Viänäne eksyy eikä uusi apulainen Nenänen oikein hallitse kaikkia tapoja. Miksi poro puhuu ja missä pippuri kasvaa? Entä kuka on Tonttulan Pavarotti? Voi kehvatsu!

Synopsis

1. jakso
Tonttulassa vietetään pukkis-päivää. Silloin kerätään voimia tulevia koitoksia varten. Kesken arvuuttelupelin Toljanterin kurkusta löytyy kiukkumato

2. jakso
Toljanteri ja Joulupukki ovat lumisotasilla ja Toljanteri saa lunta korvaansa. Se kipeytyy, mutta Toljanteri kieltää ehdottomasti Lääkäri Lettua tutkimasta korvia.

3. jakso
Viänäne soittaa metsästä partiopaikalta ja pyytää Toljanterilta ohjeita, kuinka päästä Tonttulaan. Toljanteri katsoo kartasta ja antaa omasta mielestään selvät ohjeet.

4. jakso
Lunssa elikä nuhakuume kaataa tonttuja petiin ympäri Suomen. Tonttulaan on tullut apulaiseksi Nenänen, joka aiheuttaa jutuillaan sekaannusta. Viänäne saa pukilta komennuksen pohjoiseen.

5. jakso
Muori lähettää Toljanterin auttamaan Nenästä halonhakkuupaikalle. Toljanteri laskee vauhdilla päin Nenästä, joka on syömässä kanankoipia ja juomassa mehua.

6. jakso
Toljanteri on työn touhussa Tonttulassa. Hän hermostuu Hilda Häkkyrään ja käskee tämän suksia kuuseen. Viänäne on ollut Pohjanmaalla partioreissulla ja antaa raportin Joulupukille.

7. jakso
Joulumuori menee aivan sekaisin, kun kuulee oopperamusiikkia. Toljanteri päättää hurmata Lääkäri Letun ooppera-aarialla, mutta laulaakin aivan väärälle tontulle.

8. jakso
Nenänen tulee korjaamaan Tonttulan tietokonetta. Hän avaa lahjapaketteja ja ottaa muutamia itselleen. Muori ja Pukki luulevat Toljanterin hukanneen puuttuvat lahjat.

9. jakso
Muori komentaa Toljanterin saunan lämmitykseen. Toljanteri on innoissaan, kun saa ajaa rantaan Mooses-porolla. Mutta kuka Toljanterille oikein juttelee?

10. jakso
Sähkömiestonttu tuo Toljanterille Santeri-vauvan hoitoon. Hilda ryntää kuitenkin sisään ja herättää Santerin ja suututtaa Lääkäri Letun. Hildalla olisi kuitenkin tärkeitä uutisia.

Näyttelijät

Jaksot

Aiheesta muualla 
 Yle Areena: Tonttu Toljanteri: Tonttulan elämää

Lastenohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Tonttu Toljanteri
Pertti Salminen

Pertti Olavi Salminen (s. 25. maaliskuuta 1954 Luopioinen) on suomalainen valtiotieteiden tohtori, upseeri ja kenraalimajuri evp. 

Pertti Salminen syntyi maanviljelijä Olavi Salmisen ja emäntä Heleena Mattilan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1980 on lähihoitaja Pirjo Laurila.  Salminen tuli ylioppilaaksi 1973, valmistui Kadettikoulusta 1978 ja Sotakorkeakoulusta 1987. Ylemmän päällystön kurssin hän suoritti 1996, maanpuolustuskurssin 2000 ja ylimmän johdon kurssin 2003. Salminen opiskeli Royal College for Defence Studies -oppilaitoksessa 2002. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1996. 

Salminen työskenteli Uudenmaan jääkäripataljoonassa opetusupseerina ja varapäällikkönä 1978–1983, Kadettikoulussa opetusupseerina ja kurssinjohtajana 1983–1985, Raahen sotilaspiirin esikunnassa toimistoupseerina 1987–1989, Namibian rauhanturvaoperaation suunnittelu-upseerina 1989–1990, Sotakorkeakoulun opettajana 1990–1992, Maanpuolustuskorkeakoulun tutkijaesiupseerina 1993–1995, pääopettajana 1999, strategian laitoksen johtajana 2003–2004 ja korkeakoulun rehtorina 2004–2009. Hän oli Porin prikaatissa pataljoonan komentaja 1996–1998. SFOR-joukoissa Bosnia ja Hertsegovinassa Salminen oli prikaatin apulaiskomentaja 1998–1999, divisioonan apulaisesikuntapäällikkö 1999 ja pääesikunnan kansainvälisen osaston apulaisosastopäällikkö 2000–2001. Vuonna 2009 Salmisesta tuli sotilasedustaja Suomen pysyvässä edustustossa EU:ssa ja Suomen edustustossa Natossa Brysselissä. Länsi-Suomen sotilasläänin komentajaksi hänet nimitettiin maaliskuussa 2012. Salminen siirtyi reserviin 1.1.2014.

Salminen ylennettiin vänrikiksi 1974, luutnantiksi 1978, yliluutnantiksi 1980, kapteeniksi 1985, majuriksi 1989, everstiluutnantiksi 1995, everstiksi 1999, prikaatikenraaliksi 2004 ja kenraalimajuriksi 2006.

Pertti Salminen johti Baltian maiden maanpuolustuskorkeakoulun, Baltic Defence Collegen, kasvatuksen ja opetuksen kansainvälisen auditoinnin 2014. Länsi- Ja Sisä-Suomen  harjoituksiin hän osallistui 2014-2017 suunnittelijana ja evaluaattorina. Sen jälkeen hän on toiminut freelancer-tutkijana keskittyen puolustushallinnon siviiliyhteistyökysymyksiin.

Kuntavaaleissa 2017 Salminen valittiin Pälkäneen kunnanvaltuustoon kokoomuksen ehdokaslistalta. Kesäkuussa 2020 hänet valittiin Pälkäneen kunnanhallituksen puheenjohtajaksi edellisen puheenjohtajan Eero Laesterän erottua kunnallisista luottamustoimistaan. Kuntavaaleissa 2021 Salminen valittiin uudelleen kunnanvaltuustoon ja sittemmin kunnanhallituksen jäseneksi, samoin kuin Kangasalan ja Pälkäneen yhteistoiminta-alueen sosiaali- ja terveyslautakunnan jäseneksi. Aluevaaleissa 2022 Salminen tuli valituksi Pirkanmaan hyvinvointialueen valtuuston varajäseneksi ja sittemmin valiokuntajäseneksi.

Lähteet

Suomalaiset kenraalit
 Suomen oppilaitosten rehtorit
Pälkäneen kunnanvaltuutetut
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
 Vuonna 1954 syntyneet
 Elävät henkilöt
Tonttu Toljanterin Tonttu-TV

Tonttu Toljanterin Tonttu-TV on Yle TV2:n tuottama suomalainen joulukalenterisarja vuodelta 2003, jota esitettiin joulukuussa 2003. Ohjelman nimikkohenkilöä Tonttu Toljanteria näyttelee Kunto Ojansivu. Vuonna 2009 julkaistiin Elävään arkistoon muutamia Tonttu Toljanterin Tonttu-TV jaksoja. 18.10.2019 julkaistiin DVD:nä vuoden 2003 joulukalenteri nimellä Joulukalenteri - Toljanterin Tonttu-TV. 

Sarjan jälkeen oli 4 vuoden tauko, mutta Yle TV2 esitti Tonttu Toljanterin joulupulma vuoden 1998 kalenterin uusintana 1.12.2004-24.12.2004, Tonttu Toljanterin tarinoita vuoden 1999 televiosarjan uusintana 23.12.2005 - 6.1.2006 ja Tonttu Toljanteri: Tonttulan elämää vuoden 2000 televisiosarjan uusintana 6.12.2006-2.1.2007. 

Hilda Häkkyrän viimeinen esiintyminen oli kymmenessä jaksossa 10.12.2003. Talvisia mietteitä. 

Tietokonepäätteen viimeinen esiintyminen oli 21. jaksossa 21.12.2003. Väärä päivitys.

Juoni 
Amerikan-tonttu Hilda Häkkyrä valittaa, että lapset villiintyvät Tonttu-TV:n lelumainoksista. Joulupukki aloittaa uuden ohjelman, jonka tähdeksi Tonttu Toljanteri pestataan. Hänen pitää viihdyttää lapsia, mutta sanaa "joulu" ei saa mainita. "Antaa joulun tulla sydämiimme pikkuhiljaa, päivä päivältä ja yö yöltä. Mitä sitä heti ahnehtimaan", kuuluu Joulupukin ohje.Sarjaa ei ole uusittu toistaiseksi kertaakaan.

Näyttelijät

Jaksot

Lähteet

Tonttu Toljanteri
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Entropia (Lauri Porran albumi)

Entropia on Lauri Porran neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 10. tammikuuta 2018. Kaikki sävellykset ovat Lauri Porran säveltämiä.

Kappaleet 

Domino Suite (Aki Rissanen, Lahti Symphony Orchestra & Jaakko Kuusisto)

Concerto for Electric Bass ”Entropia”

Muusikot 
 Paperi T – laulu
 Joonas Riippa – rummut
 Aki Rissanen – piano
 Lauri Porra – sähköbasso
 Sinfonia Lahti
 Jaakko Kuusisto – kapellimestari

Lähteet 

Vuoden 2018 albumit
Suomalaiset jazzalbumit
Renaissance in Extremis


Renaissance in Extremis on Akercocken kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 25. elokuuta 2007. Se on yhtyeen ensimmäinen sitten vuoden 2007 julkaistun albumin Antichrist, minkä jälkeen yhtye hajosi vuonna 2012. Yhtye ilmoitti paluustaan vuonna 2016 sekä uuden albumin työstämisestä kesäkuussa 2017.

Albumi on edeltäjiään vähemmän satanistinen, eikä sisällä yhtä runsaasti black metal -elementtejä.

Vastaanotto 

Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Angry Metal Guyn Akerblogger sanoi odottaneensa albumin olevan mahdollisimman hävytön ja luova, joka piti lopulta paikkansa, ja sanoi yhtyeen löytäneen tavaramerkkisoundinsa. Metal Injectionin Tyler Hersko piti albumia merkkipaaluna sekä parhaana death metal -albumina viiteen vuoteen, ja sanoi epätasapainoisten ja ylipitkien kappaleiden loistavan poissaolollaan. PopMattersin arvioija sanoi yhtyeen palaavan brutaaliudessa ja raskaudessa juurilleen, ja piti albumia yhtyeen monipuolisimpana ja teknisimpänä tuotoksena, ja nosti jalustalle erityisesti David Grayn rumputyöskentelyn.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jason Mendonça – laulu, kitara
 Paul Scanlan – kitara
 Nathanael Underwood – basso
 David Gray – rummut
 Sam Loynes – kosketinsoitin, samplet

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit
Akercocken albumit
Mirkka Paajanen

Mirkka Paajanen (s. 1982) on helsinkiläinen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja.

Paajanen on sanoittanut kappaleita muun muassa Samuli Edelmannille, Katri Helenalle, Suvi Teräsniskalle, Club for Fivelle ja  Rajattomalle. Lisäksi Paajanen on tehnyt lukemattomia levytyksiä Suomen eturivin artistien kanssa.

Alun perin Paajanen tuli tunnetuksi gospel-musiikin genrestä ja Ylen 2010-luvun alkupuolen tv-ohjelmasta Nojatuolikirkko. Paajanen on esittänyt vuosia Samuli Edelmannin kanssa virsiä ympäri Suomen.

Paajanen siirtyi soolouralle vuonna 2017, jolloin hän julkaisi soololevyn Että muistaisit saman ja esitti Kuiskaus-levyn nimikkokappaleen.
Soolouran ohella Paajanen toimii biisinkirjoituksen opettajana.

Sooloalbumit
 Että muistaisit saman (2017)
 Kauneus (2018)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Musiikkiuutiset: Huikea lauluntekijänä ja -tulkitsija Mirkka Paajanen julkaisee viimein debyyttialbuminsa 22.3.2017. SmackTheJack
 Mirkka Paajasen kotisivut

 Suomalaiset laulajat
 Suomalaiset säveltäjät
 Suomalaiset sanoittajat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Stephen Portman

Stephen Ivan Portman (s. 1. tammikuuta 1935 Mount Vernon, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kapellimestari ja pianisti, joka opiskeli ja työskenteli Suomessa 1960–1970-luvulla.

Portman opiskeli pianonsoittoa Roomassa Santa Cecilian akatemiassa 1956–1957 ja New Yorkissa Juilliardin musiikkikoulussa 1957–1959 sekä orkesterinjohtoa Mannesin konservatoriossa. Sibelius-Akatemiassa hän opiskeli vuosina 1962–1964 orkesterinjohtoa Jussi Jalaksen johdolla ja kuoronjohtoa Harald Andersénin johdolla.Työskenneltyään Hämeenlinnassa ja Jyväskylässä hän toimi Suomen Kansallisoopperan kapellimestarina 1969–1970 ja Oulun kaupunginorkesterin kapellimestarina 1969–1974. Sen jälkeen hän siirtyi Göteborgiin ja Clevelandiin.

Lähteet
 Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 4, s. 624–625. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04763-9

Yhdysvaltalaiset kapellimestarit
Yhdysvaltalaiset pianistit
Vuonna 1935 syntyneet
Elävät henkilöt
Timothée Chalamet

Timothée Hal Chalamet (s. 27. joulukuuta 1995 New York, New York) on ranskalais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan draamaelokuvassa Call Me by Your Name (2017), josta hän sai parhaan miespääosan Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuudet.  Hän on näytellyt myös muun muassa televisiosarjassa Isänmaan puolesta ja elokuvissa Interstellar (2014), Miss Stevens (2016), Lady Bird (2017) ja Pikku naisia (2019) Vuonna 2018 Chalamet näytteli elokuvassa Beautiful Boy, josta hän sai parhaan miessivuosan Golden Globe -ehdokkuuden.

Chalamet on saanut runsaasti kehuja sielukkaista ja ikäänsä nähden kypsistä näyttelijäsuorituksistaan, ja häntä on verrattu muun muassa James Deaniin sekä nuoreen Marlon Brandoon. Hän on kaikkien aikojen kolmanneksi nuorin parhaasta miespääosasta Oscar-ehdokkaana ollut näyttelijä, ja nuorin sitten Mickey Rooneyn vuoden 1940 ehdokkuuden.

Chalamet on kaksikielinen; hän puhuu sujuvasti sekä englantia että ranskaa.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1995 syntyneet
Amerikankanadalaiset
Amerikanranskalaiset
Elävät henkilöt
Sipoon seurakunta

Sipoon seurakunta oli Sipoossa toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Se perustettiin 1400-luvun alussa ja lakkautettiin vuonna 1965.

Sipoo mainitaan ensimmäisen kerran Porvoon kappelina vuonna 1340 ja itsenäisenä seurakuntana vuonna 1405 tai 1425. Seurakunnan enemmistökieli oli alusta lähtien ruotsi. Ainakin 1700-luvulta lähtien seurakunnassa pidettiin jumalanpalveluksia ja muita toimituksia myös suomeksi. Sipoon seurakunnan pappien tuli osata kumpaakin kieltä ja yleensä myös seurakunnan muutkin työntekijät osasivat molempia. 1960-luvun alussa suomenkielisten osuus seurakunnan jäsenistä nousi neljännekseen. Piispantarkastuksessa todettiin, että seurakunta oli syytä jakaa. Porvoon tuomiokapituli antoi jakomääräyksen ja vuoden 1965 alusta lähtien seurakunta jaettiin Sipoon suomalaiseen ja Sipoon ruotsalaiseen seurakuntaan. Papit ja kanttorit siirtyivät ruotsalaiseen seurakuntaan ja suomalaiseen seurakuntaan perustettiin uudet kirkkoherran ja kanttorin virat. Diakonissat ja taloushallinto pysyivät seurakuntien yhteisinä. Vuonna 2003 Sipoon kielisuhteet muuttuivat niin, että kunnan asukkaiden enemmistö oli nyt suomenkielinen ruotsinkielisen sijaan. Tämän myötä Sipoon seurakuntayhtymä siirtyi Porvoon hiippakunnasta Helsingin hiippakunnan tuomiokapitulin alaisuuteen.

Seurakunnan viimeinen kirkkoherra oli rovasti Odert Lindqvist, josta tuli Sipoon ruotsalaisen seurakunnan ensimmäinen kirkkoherra.

Lähteet

Kirjallisuutta 

 

Seurakunta
Suomen entiset evankelis-luterilaiset seurakunnat
Creed Taylor

Creed Taylor (13. toukokuuta 1929 Lynchburg, Virginia, Yhdysvallat – 	23. elokuuta 2022 Nürnberg, Saksa) oli yhdysvaltalainen musiikkituottaja, joka tunnetaan parhaiten työstään CTI Records -levy-yhtiön parissa, jonka hän perusti vuonna 1967. Hänen uraansa kuului myös työ levy-yhtiöiden Bethlehem Records, ABC-Paramount Records, Verve Records sekä A&M Records kanssa. Hän oli laajalti tunnettu suurten brasilialaisten bossa nova -artistien (kuten Antônio Carlos Jobim, Eumir Deodato, João ja Astrud Gilberton) tuomisesta äänittämään Yhdysvaltoihin 1960-luvulla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Antiklerikalismi

Antiklerikalismi merkitsee kirkon tai papiston vastaista suuntausta vastakohtana klerikalismille eli kirkollis- tai pappisvaltaisuudelle. Antiklerikaalinen henkilö on kirkonvastainen ja ei-pappismielinen. Vastustus kohdistuu papiston ja kirkon asemaan julkisessa elämässä. Historiallinen antiklerikalismi on pääosin vastustanut roomalaiskatolilaisuuden vaikutusta. Antiklerikalismi liittyy sekularismiin, jonka tarkoituksena on poistaa kirkon vaikutus niiltä osin, kuin se liittyy julkiseen ja poliittiseen elämään sekä kansalaisten jokapäiväiseen elämään.

Katso myös 
 Kirkon ja valtion ero

Lähteet

Aiheesta muualla 

Poliittinen ideologia
Kristinusko ja yhteiskunta
CTI Records

CTI Records (Creed Taylor Incorporated) on yhdysvaltalainen jazzmusiikkiin keskittynyt levy-yhtiö, jonka musiikkituottaja Creed Taylor perusti vuonna 1967. Levy-yhtiön ensimmäinen albumijulkaisu oli Wes Montgomeryn A Day in the Life vuonna 1967. CTI Recordsille levyttäneitä artisteja ovat muun muassa George Benson, Bob James,  Walter Wanderley, Freddie Hubbard, Hubert Laws, Stanley Turrentine, Ron Carter, Antônio Carlos Jobim ja Deodato. 

CTI Recordsin tytäryhtiö Kudu Records perustettiin vuonna 1971 ja keskittyi soul jazziin. Kudu julkaisi musiikkia artisteilta kuten Grover Washington, Jr., Esther Phillips, Hank Crawford, Johnny Hammond, Grant Green, Joe Beck, Lonnie Smith ja Idris Muhammad.

Salvation Records sekä Greenestreet olivat myös CTI Recordsin lyhytikäisiä tytäryhtiöitä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset levy-yhtiöt
Tu Yu-ming

Tu Yu-ming eli Du Yuming (; 28. marraskuuta 1904 Mizhi, Shaanxi, Kiina – 7. toukokuuta 1981 Peking, Kiinan kansantasavalta) oli kiinalainen Kuomintangin kenraaliluutnantti. Vuosina 1926–1928 hän oli mukana Tšiang Kai-šekin pohjoisella sotaretkellä, vuosina 1937–1945 toisessa Kiinan–Japanin sodassa ja vuosina 1945–1948 Kiinan sisällissodassa. Vuosina 1948–1959 hän oli kommunistien vankina, minkä jälkeen hänet armahdettiin. Tämän jälkeen hän toimi Kiinan kansan neuvoa-antavassa poliittisessa konferenssissa.

Vuonna 1904 syntyneetVuonna 1981 kuolleet
Kaunisto

Kaunisto on suomenkielinen sukunimi. Helmikuussa 2021 se oli nimenä 1349 suomalaisella.

Tunnettuja nimenkantajia ovat:

 Irmeli Kaunisto (o. s. Pinomäki, s. 1950), kuvataiteilija
 Milja Kaunisto (s. 1976), kirjailija 
 Nanny Kaunisto (o.s. Rivas, e. Ringvall, 1911–2006), silmätautien erikoislääkäri ja taiteenkerääjä
 Pasi Kaunisto (s. 1950), iskelmälaulaja
 Rainer Kaunisto (s. 1950), näyttelijä ja nukketeatteritaiteilija
 Taavetti Kaunisto (1888–1961), jääkärimajuri
 Timo Kaunisto (s. 1963), poliitikko
 Verna Kaunisto (s. 1973), viulisti, musiikkipedagogi, kulttuuritoimitsija ja tietokirjailija
 Ville Kaunisto (s. 1982), koripalloilija, poliitikko
 Yrjö Kaunisto, lääketieteen tohtori ja taiteenkerääjä
 Kirsi Ojansuu-Kaunisto (e. Ojansuu, o.s. Hietala, s. 1963), poliitikko.

Lähteet
Ritajärven luonnonsuojelualue

Ritajärven luonnonsuojelualue perustettiin vuonna 2014 osana Metso-ohjelmaa Sastamalaan Pirkanmaahan. Se käsittää 127,2 hehtaarin useamman metsälohkon alueen, joka sijaitsee Sastamalan kirkolta noin 11 kilometriä pohjois-koilliseen Heinijärvellä Karkussa. Kohde on valittu vuoden 2017 Vuoden retkipaikaksi.

Alueen kuvaus 
Ritajärven metsäalue on säilyttänyt erämaisuutensa varsin hyvin. Vaihtelevassa maastossa on silmiin pistävää siirtolohkareiden runsaus. Suot ovat pääsääntöisesti ojittamattomia ja alueella sijaitsee vain neljä vapaa-ajan asuntoa. Metsäalue ympäröi kolme alueen merkittävintä järveä Valkeajärveä, Ylistä Ritajärveä ja Alinta Ritajärveä. Nämä eivät sisälly suojelualueeseen, kuten eivät myöskään suojellun alueen erillisalueilla sijaitsevat Ritarijärvi ja Heinijärvi. Suojeltu on myös Ritajärvenoja ja sen ympäristö, kun se laskee Heinijärveen.

Retkeilyreitit 
Alueen kolmea suurta järveä kiertävät viitoitetut retkipolut. Niiden varrella on seitsemän nuotiopaikkaa, joista yksi sijaitsee huoltotien päässä. Sinne on rakennettu huoltotieltä liikuntaesteellisille pitkospuut, kaiteet ja kulkulaiturit. Paikoitusalueita on kolme, autiotupia kaksi, sekä kota ja laavu. Alueella voi merkityissä paikoissa yöpyä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Satamalan kaupunki: Ritajärven luonnonsuojelualue
 Retkipaikka.fi: Ritajärven luonnonsuojelualue

Pirkanmaan luonnonsuojelualueet
Sastamalan luonto
Air Floridan lento 90

Air Floridan lento 90 oli Air Florida -lentoyhtiön kotimaanlento Washingtonista Tampaan. Heti nousun jälkeen Boeing 737 menetti korkeutta ja putosi Potomac-jokeen kello 16:01 paikallista aikaa. Yhteensä 78 ihmistä kuoli.

Onnettomuus 

Kone lähti lentoon kello 15:58. Hieman aiemmin lentoperämies oli sanonut kapteenille neljä kertaa jonkin olleen pielessä, mutta kapteeni ei ohjaamon ääninauhoitteen mukaan välittänyt asiasta.

Melkein heti nousun jälkeen koneen ohjaamoon tuli sakkausvaroitus koneen alkaessa menettää korkeutta. Miehistö yritti vetää koneen nokkaa ylöspäin, mutta kello 16:01.01 kone törmäsi 14th Street Bridge -siltaan sekä kuuteen sillalla olleeseen autoon. Tämän jälkeen kone putosi jokeen. 

 15:55 - 16:00: Perämies: "Tuo ei ole oikein." (perämies sanoo saman asian kapteenille neljästi)
 15:58.58: Kone saa lähtöluvan.
 16:00.29: Kone nousee.
 n. 16:00.30: Kone alkaa menettää korkeutta.
 16:00.45-50: Kapteeni: "Eteenpäin, eteenpäin..." 
 16:01.00: Perämies: "Larry, me putoamme!"
 16:01.01: Kapteeni: "Tiedän!"
 16:01.01: Kone törmää siltaan ja putoaa jokeen

Törmäyksen jälkeen 

Törmäyksestä selvisi takaisin pintaan kuusi koneessa ollutta ihmistä. Koneen matkustaja Arland D. Williams kuitenkin menehtyi hypotermiaan. Yksi koneen matkustajista pelastui kylmästä joesta sivullisen ihmisen toimesta. 

Koneessa olleista 79 ihmisestä 74 kuoli ja viisi eloonjäänyttä loukkaantuivat vakavasti. Lisäksi neljä ihmistä kuoli sillalla ja neljä muuta loukkaantui.

Onnettomuuden syy 
Onnettomuuden aiheutti jään poiston epäonnistuminen  sekä liian vähän tehoja moottoreissa.

Lähteet 

Washingtonin (DC) historia
Vuoden 1982 lento-onnettomuudet
Lento-onnettomuudet Yhdysvalloissa
Black Desert Online

Black Desert Online () on Pearl Abyssin kehittämä ja Kakao Gamesin julkaisema massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli (MMORPG). Peli on julkaistu Windows-alustalle vuonna 2014 Koreassa ja myöhemmin länsimaissa.
Pelistä julkaistaan Xbox One -versio 4. maaliskuuta 2019.

Pelin julkaisussa länsimaissa rahoitusmalli on muuttunut ilmaispelistä kertamaksulliseksi. Peli on niin sanottu hiekkalaatikko-MMO, jossa ei ole luolastoja eräiden muiden MMO-pelien tapaan. Taistelumenetelmä on myös aktiivisempi ja toimintasarjoihin perustuva.

Peli on kehittäjän ensimmäinen MMORPG. Studiolla oli aiempaa kokemusta pelimoottorien tekniikasta ja kehittivät peliin omansa.

Pelistä julkaistiin visuaalisesti parannettu Remastered-versio vuonna 2018.

Peliin on lisätty Shadow Arena -niminen Battle royale -pelimuoto vuonna 2019.

Pelin julkaisija Kakao Games ilmoitti sulkevansa pelin 24. helmikuuta 2021.
Kehittäjä Pearl Abyss ottaa itse vastuun pelin ylläpidosta.

Vastaanotto 
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 7/10 arvostelussaan. Arvostelun mukaan pelin onnistumisiin lukeutuu virtuaalielämä huvipuistomaisuuden sijaan.

IGN antoi pelille arvosanaksi 7/10 arvostelussaan.

Myynti 
Pelillä on yli kolme miljoonaa rekisteröitynyttä pelaajaa länsimaissa. Peli on ylittänyt 10 miljoonaa pelaajaa maailmanlaajuisesti vuonna 2018.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Windows-pelit
MMORPG-pelit
Vuoden 2014 videopelit
Linus Högberg

Linus Högberg (s. 4. syyskuuta 1998 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-seura Philadelphia Flyersin organisaatiossa. Hän aloittanee kauden 2020–2021 AHL-joukkue Lehigh Valley Phantomsissa.

Ura

Seuraura
Högberg on Älta IF:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Huddinge IK:hon, josta Högberg jatkoi kaudeksi 2014–2015 Växjö Lakers HC:n J18-junioreihin. Kaudella 2015–2016 hän oli tehoilla 7+18=25 seuran J20-junioreiden toiseksi paras syöttäjä, kolmanneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja. Högberg jakoi koko J20 SuperElitin puolustajien pistepörssin yhdeksännen sijan neljän muun pelaajan kanssa. Hän debytoi samalla kaudella myös Lakersin SHL-joukkueessa, jossa Högberg pelasi kaksi runkosarja- ja yhden playoff-ottelun. Vain 17-vuotias Högberg teki SHL-debyyttinsä 26. tammikuuta 2016 vieraissa Färjestad BK:ta vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 5.31 minuuttia ja Högberg keräsi teholukeman –2.

Philadelphia Flyers varasi Högbergin viidennellä kierroksella 139. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Kausi 2016–2017 oli hänen varsinainen tulokaskautensa SHL:ssä. Högberg teki 35 runkosarja- ja 11 Mestarien liigan ottelussa neljä syöttöpistettä. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalla sarjatasoa alempana HockeyAllsvenskan-joukkue IF Björklövenissä tammi-helmikuun 2017 vaihteessa. Högberg pelasi osan kaudestaan myös Lakersin J20-junioreissa, jossa hän voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin hopeaa.

Kaudella 2017–2018 Högberg teki SHL:ssä 42 runkosarjaottelussa tehot 2+4=6 ja 13 playoff-ottelussa kolme syöttöpistettä. 11 CHL-ottelussa hän teki tehot 1+1=2. Högberg teki ensimmäisen miesten pääsarjamaalinsa Mestarien liigassa 3. lokakuuta 2017  ylivoimalla brittiläistä Cardiff Devilsia vastaan. Ensimmäisen SHL-maalinsa hän teki 30. marraskuuta 2017 Luleå HF:ää vastaan. Högberg voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Hän eteni Lakersin kanssa myös CHL:n finaaliin, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin suomalainen JYP lukemin 0–2. Maaliskuussa 2018 Högberg teki Lakersin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2019–2020 hän teki SHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+9=14.

Toukokuussa 2020 Högberg teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa.

Maajoukkueura

Högberg pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti hopeaa. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa marraskuussa 2014, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Högberg on pelannut 23 nuorten ja 11 poikien maaottelua.

Muuta
Högbergin kaksoisveli Pontus pelaa puolustajana Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTvåan-joukkue Spånga IS:ssä.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Ruotsalaiset jääkiekkoilijat
Philadelphia Flyersin pelaajat
Philadelphia Flyersin varaamat pelaajat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaarle I (Württemberg)

Kaarle I (6. maaliskuuta 1823 Stuttgart – 6. lokakuuta 1891 Stuttgart) oli Württembergin kuningas vuosina 1864–1891.

Kaarle I oli kuningas Vilhelm I:n ainoa poika ja osallistui Württembergin hallintoon täysi-ikäiseksi tulostaan lähtien. Kaarle tuli kuninkaaksi isänsä kuoltua 25. kesäkuuta 1864. Hän liittoutui vuoden 1866 sodassa Itävallan kanssa Preussia vastaan. Tappion jälkeen Württemberg joutui solmimaan Preussin kanssa sotaliiton ja liittymään vuonna 1867 Saksan tulliliittoon. Vuodesta 1871 se kuului osana Saksan keisarikuntaan. Kaarlen hallitsijakautena Württembergin sisäiset asiat olivat pitkäaikaisten pääministerien Karl von Varnbülerin ja Hermann von Mittnachtin käsissä, kun taas kuningas oleskeli myöhempinä vuosinaan paljon ulkomailla. Varnbülerin hallitus laajensi vuonna 1868 äänioikeutta.

Kaarle I:n puoliso oli vuodesta 1846 suuriruhtinatar Olga Nikolajevna, Venäjän keisari Nikolai I:n tytär. Avioliitto oli lapseton. Kaarle I:n seuraajaksi tuli hänen siskonsa poika Vilhelm II.

Lähteet

Aiheesta muualla

Saksalaiset hallitsijat
Kuninkaat
Vuonna 1823 syntyneet
Vuonna 1891 kuolleet
Tennessee Ernie Ford

Ernest Jennings Ford (13. helmikuuta 1919 – 17. lokakuuta 1991), joka tunnettiin taiteilijanimeltään Tennessee Ernie Ford, oli yhdysvaltalainen artisti ja televisiojuontaja, joka levytti suosittuja country-, pop- sekä gospelkappaleita. Bassobaritoniäänestään ja huumoristaan tunnettu Ford muistetaan hittikappaleistaan ”Sixteen Tons” ja ”The Shotgun Boogie”.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Grammy-palkinnon saajat
Yhdysvaltalaiset countrymuusikot
Yhdysvaltalaiset gospellaulajat
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät
Televisiojuontajat
Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 1991 kuolleet
Australian avoin tennisturnaus 1996

Australian avoin tennisturnaus 1996 alkoi 15. tammikuuta ja päättyi 28. tammikuuta 1996.

Loppuottelut

Miesten kaksinpeli 
 Boris Becker –  Michael Chang 6–2, 6–4, 2–6, 6–2

Naisten kaksinpeli 
 Monica Seles –  Anke Huber 6–4, 6–1

Miesten nelinpeli 
 Stefan Edberg /  Petr Korda –  Sébastien Lareau /  Alex O'Brien 7–5, 7–5, 4–6, 6–1

Naisten nelinpeli 
 Chanda Rubin /  Arantxa Sánchez Vicario –  Lindsay Davenport /  Mary Joe Fernández 7–5, 2–6, 6–4

Sekanelinpeli 
 Mark Woodforde /  Larisa Neiland –  Luke Jensen /  Nicole Arendt 4–6, 7–5, 6–0

Lähteet 
 

Australian avoin tennisturnaus
Vuoden 1996 tennis
Australian avoin tennisturnaus 1995

Australian avoin tennisturnaus 1995 alkoi 17. tammikuuta ja päättyi 29. tammikuuta 1995.

Loppuottelut

Miesten kaksinpeli 
 Andre Agassi –  Pete Sampras 4–6, 6–1, 7–6, 6–4

Naisten kaksinpeli 
 Mary Pierce –  Arantxa Sánchez Vicario 6–3, 6–2

Miesten nelinpeli 
 Richey Reneberg /  Jared Palmer –  Mark Knowles /  Daniel Nestor 6–3, 3–6, 6–3, 6–2

Naisten nelinpeli 
 Jana Novotná /  Arantxa Sánchez Vicario –  Gigi Fernández /  Nataša Zvereva 6–3, 6–7, 6–4

Sekanelinpeli 
 Rick Leach /  Nataša Zvereva –  Cyril Suk /  Gigi Fernández 7–6, 6–7, 6–4

Lähteet 
 

Australian avoin tennisturnaus
Vuoden 1995 tennis
Australian avoin tennisturnaus 1994

Australian avoin tennisturnaus 1994 alkoi 17. tammikuuta ja päättyi 30. tammikuuta 1994.

Loppuottelut

Miesten kaksinpeli 
 Pete Sampras –  Todd Martin 7–6, 6–4, 6–4

Naisten kaksinpeli 
 Steffi Graf –  Arantxa Sánchez Vicario 6–0, 6–2

Miesten nelinpeli 
 Jacco Eltingh /  Paul Haarhuis –  Byron Black /  Jonathan Stark 6–7, 6–3, 6–4, 6–3

Naisten nelinpeli 
 Gigi Fernández /  Nataša Zvereva –  Patty Fendick /  Meredith McGrath 6–3, 4–6, 6–4

Sekanelinpeli 
 Andrei Olhovski /  Larisa Neiland –  Todd Woodbridge /  Helena Suková 7–5, 6–7, 6–2

Lähteet 
 

Australian avoin tennisturnaus
Vuoden 1994 tennis
Bartleby

Bartleby on kuvitteellinen hahmo Herman Melvillen novellissa tai pienoisromaanissa Bartleby, the Scrivener: A Story of Wall Street vuodelta 1853. Tarinassa Bartleby otetaan töihin asiakirjojen jäljentäjäksi lakiasiaintoimistoon New Yorkin Wall Streetillä, mutta mies alkaa pian kieltäytyä tehtävistään ja vain tuijotella ulos ikkunasta. Bartlebyn arvoituksellinen, mitään itsestään kertomaton hahmo on innoittanut monia myöhempiä tarinankertojia. Hahmo nähdään esimerkkinä muun muassa passiivisesta vastarinnasta tai masennuksesta, mutta varsinaisesti Melvillen tarinan päähenkilönä eli protagonistina on kertoja, Bartlebyn esimies, jonka mielenliikkeitä yllättävän ja absurdin antagonistin haastamana tarina seuraa.

”Mieluummin en”
Melvillen novellissa Bartleby hoitaa työnsä aluksi pari päivää hyvin, mutta alkaa kolmantena päivänä yllättäen kieltäytyä kaikista tehtävistä vakiolauseella ”Mieluummin en” (engl. ”I would prefer not to”). Esimies, tarinan kertoja, hämmentyy eikä osaa antaa miehelle potkuja. Vähitellen tilanne kärjistyy niin, että Bartleby eristäytyy muista ja näyttää vain tuijottavan ikkunastaan näkyvää viereisen talon tiiliseinää. Kun kertoja käy kerran toimistolla sunnuntaina, Bartleby vaikuttaa muuttaneen huoneeseensa asumaan. Pyydettäessä poistumaan hän vastaa ”Mieluummin en”. Lopulta Bartleby kieltäytyy syömästäkin ja sen seurauksena kuolee.

Suomennoksia
Novelli on suomennettu nimillä ”Bartleby, kirjuri” (Amerikkalaisia kertojia: valikoima Yhdysvaltain kirjallisuutta, Tammi, 1959) ja ”Bartleby, jäljentäjä” (Herman Melville: Lumotut saaret ja muita kertomuksia, Pequod, 1999). Tuorein suomennos on Juhani Lindholmin Bartleby, joka ilmestyi vuonna 1999 Ai-ai-kustantamon lyhytproosajulkaisujen sarjassa Lue vähemmän.

Tarinaan perustuvia muita teoksia
Vuonna 2000 ilmestyi katalonialaisen Enrique Vila-Matasin Melvillen novelliin ja hahmoon perustuva, pelkistä alaviitteistä koostuva kokeellinen romaani Bartleby ja kumppanit (suom. Anu Partanen, Basam Books 2007), jonka teemana on tyhjän paperin kammo ja luovasta työstä kieltäytyminen. 

Tarinasta on tehty elokuvat ainakin vuosina 1970 (ohj. Anthony Friedmann), 1976 (ohj. Maurice Ronet) ja 2001 (ohj. Jonathan Parker). Bartleby-novelli oli pohjana myös Juha Koirasen käsikirjoittamassa ja ohjaamassa suomalaisessa televisioelokuvassa Partanen (2003), jossa konepajan omistaja (Risto Tuorila) saa muiden ongelmiensa lisäksi riesakseen uuden merkillisesti käyttäytyvän työntekijän (Marko Tiusanen).

Tammikuussa 2018 sai kantaesityksensä Helsingin ruotsalaisessa teatterissa Milja Sarkolan Bartleby-tarinasta sovittama näytelmä I Would Prefer Not To.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Tarina luettavissa verkossa, Project Gutenberg 
 Sihvonen, Jukka: ”Mieluummin en : vastahangan estetiikkaa ja etiikkaa”. Eetos, 2020. ISBN 978-952-7385-02-9.

Kirjallisuuden henkilöhahmot
Cardenal Cisneros (1897)

Cardenal Cisneros oli Espanjan laivaston vuonna 1897 vesillelaskettu Princesa de Asturias -luokan panssariristeilijä.

Valmistus 

Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin vuonna 1890. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1897 ja se valmistui vuonna 1904.

Palvelus 
Alus haaksirikkoutui vuonna 1905.

Lähteet

Viitteet 

Princesa de Asturias -luokan panssariristeilijät
Suomen Hamsteriyhdistys

Suomen Hamsteriyhdistys ry () on vuonna 1989 perustettu suomalainen yhdistys. Sen tehtävänä on parantaa hamstereiden tuntemusta, jalostus- ja kasvatustyötä sekä toimia yhdyssiteenä hamsteriharrastajien välillä. Yhdistys ylläpitää yhteyksiä myös muiden maiden vastaaviin yhdistyksiin ja kasvattajiin. Suomen Hamsteriyhdistys on Suomen Kani- ja Jyrsijäliitto ry:n alajärjestö. Yhdistys järjestää muun muassa hamsterinäyttelyitä sekä kursseja hamstereiden kasvatukseen liittyen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhdistyksen kotisivu

Harrastejärjestöt
Hamsterit
Sponsor Capital

Sponsor Capital Oy on suomalainen pääomasijoitusyhtiö. Sponsor Capital on sijoittanut muun muassa Myllyn Parhaaseen ja Fresh Servantiin.

Sijoitukset  
 Finncont
 Fresh Servant
 LikeIt Nepton Group
 Ekokuljetus
 Herrmans
 Nordic Lights
 Duell
 Myllyn Paras
 StaffPoint
 Accountor
Lähde

Irtautumiset  
 Haltija
 Orthex Group
 Kymsol
 TLT Group
 Plastiroll
 Lehtipiste
 Realia Group
 Espotel
 Tikomet
 Lämpölux
 Pouttu
 Barona
 Lujapalvelut
 Erätukku
 Lindorff
 MedOne
 Saunatec
 Indoor Group
 Contant
 Bravida
 Ensto
 Exel
 Teleste
Lähde

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sponsor Capitalin verkkosivut

Sijoitusyhtiöt
Suomen finanssipalveluyhtiöt
MB Rahastot

MB Rahastot Oy on suomalainen pääomasijoitusyhtiö. MB Rahastot on sijoittanut muun muassa A-Katsastukseen. Joulukuussa 2020 Tradeka osti A-Katsastuksen.

Omistukset  
 Mintly
 Alltime
 Pyroll Pakkaukset
 TietoAkseli
 Noja Rahoitus
 Suvia Group
 Liwlig
 Raksystems
 Freebo
 Pinja
 Dieta
Lähde

Irtautumiset 
 A-Katsastus Group
 Kotkamills
 Makua Foods
 Transval
 Parmaco
 Cityterveys
 Debora (myyty Mehiläiselle 7. joulukuuta 2021, lukuun ottamatta lapsiperhepalveluita, jotka jatkavat Debora Lapsiperhepalvelut Oy:ssä)
 Forchem
 Norpe
 Mainio Vire
 Inspecta
 Medivire
 Panda
 CPS Color
 Suomen Gallup
 Suomen Rehu
 Enermet
 Engel-Yhtymä
 Arca Systems
 Tryckinvest i Norden - Helprint
 Noviant
 Finnish Chemicals
 Pyrollsack
 Elcoteq Network
 Byggfakta Skandinavia
 Solitra
 A-Rakennusmies
 AJM-Industries
 Fibox
 Instru Data
 Kotkamills
Lähde

Lähteet

Aiheesta muualla 
 MB Rahastojen verkkosivut

Sijoitusyhtiöt
Suomen finanssipalveluyhtiöt
Vilho Rantanen

Vilho Rantanen -nimisiä henkilöitä ovat:

 Vilho Rantanen (1894–1947), jääkärilääkintäluutnantti
 Vilho Rantanen (1899–1978), Suomen Vapaakirkon pastori ja saarnaaja, kirjailija ja runoilija
 Vilho Rantanen (1902–1994), Uusi Aika -lehden päätoimittaja ja Porin kaupunginvaltuutettu
Dark Matters

Dark Matters on The Rasmuksen yhdeksäs albumi, joka julkaistiin 22. syyskuuta 2017.

Kappaleet 

Bonuskappaleet

Arvostelut 
 Kaaoszine: 5/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit
The Rasmuksen albumit
Skeeter Davis

Skeeter Davis (oik. Mary Frances Penick, 30. joulukuuta 1931 Dry Ridge, Kentucky, Yhdysvallat – 19. syyskuuta 2004 Nashville, Tennessee, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen countrylaulaja, joka lauloi crossover-popkappaleita, kuten ”The End of the World”.

Hän aloitti uransa teini-ikäisenä osana The Davis Sisters -yhtyettä 1940-luvun lopulla, lopulta tehden levytyssopimuksen RCA Victorin kanssa. 1950-luvun lopulla hän aloitti soolouran. Davis oli yksi ensimmäisistä naisista, jotka saivat suurta suosiota countrymusiikin saralla sooloartistina.

Diskografia

Albumeita
 I’ll Sing You a Song and Harmonize Too (1959)
 Here’s the Answer (1961)
 Skeeter Davis Sings The End of the World (1963)

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset countrymuusikot
Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät
Yhdysvaltalaiset poplaulajat
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet
Albert Edelfeltin patsas

Albert Edelfeltin patsas on kuvanveistäjä Ville Vallgrenin toteuttama taidemaalari Albert Edelfeltin näköispatsas. Vuonna 1927 paljastettu pronssiveistos on sijainnut useissa paikoissa eri puolilla Helsinkiä. Nykyään se on Ateneumin taidemuseon pääaulassa.

Patsas esittää työskentelevää Edelfeltiä paletti ja sivellin käsissään ja maalarin työtakki yllään. Veistoksen omistaa Suomen Taideyhdistys, joka on luovuttanut sen Ateneumin hoitoon. Veistos painaa 200 kiloa.

Historia
Ajatus Edelfeltin muistomerkistä syntyi pian hänen kuoltuaan vuonna 1905 ja Edelfeltin ystäväpiiriin kuulunut kuvanveistäjä Ville Vallgren piti asiaa esillä. Suomen Taiteilijaseura järjesti vuosina 1906–1907 kilpailun Edelfeltin hautamuistomerkistä Hietaniemen hautausmaalle, minkä jälkeen huomio siirtyi varsinaiseen patsashankkeeseen. Vuosina 1912–1913 järjestetyssä muistomerkkikilpailussa ei valittu varsinaista voittajaa, mutta Suomen Taideyhdistys ja Taiteilijaseura alkoivat yhdessä kerätä rahaa Felix Nylundin luonnosteleman muistomerkin toteuttamiseksi. Huonosti sujunutta rahankeräystä jatkettiin vuoteen 1924. Vuonna 1926 Vallgren tarjoutui toteuttamaan muistomerkin siihen mennessä kasaan saaduilla varoilla, 31 000 markalla. Patsaan tilaajana oli Suomen taideakatemian jaosto. Tuntematon Edelfeltin ulkomaalainen ystävä maksoi osan pronssivalun kuluista. Patsas paljastettiin Ateneumin puistikossa 22. lokakuuta 1927 ja paljastuspuheen piti Akseli Gallen-Kallela.

Patsaan alkuperäinen sijoituspaikka oli Ateneumin itäinen, Mikonkadun puoleinen puistikko, mutta jo vuonna 1930 se siirrettiin rakennuksen toiselle puolelle läntiseen, Keskuskadun puoleiseen puistikkoon. Asematunnelin ajoramppien ja Makkaratalon rakentaminen muutti 1960-luvulla patsaan ympäristön ilmettä voimakkaasti, joten tämän ja lisääntyneen ilkivallan vuoksi se siirrettiin vuonna 1976 Eiraan, huomaamattomalle paikalle Juhani Ahon tien ja Chydeniuksentien risteykseen. Edelfeltin syntymän 150-vuotispäivän yhteydessä heinäkuussa 2004 patsas palautettiin kunnostettuna Ateneumin läntiseen puistikkoon. Vuonna 2013 se siirrettiin katuremontin tieltä varastoon, mikä oli alkujaan tarkoitettu vain väliaikaiseksi järjestelyksi. Nyttemmin se on kuitenkin sijoitettu Ateneumin sisälle, museon ala-aulaan.

Helsingin patsaaseen perustuva pienempi Edelfeltin rintakuva on ollut Porvoossa tuomiokirkon vierellä vuodesta 1934. Sen lahjoitti Porvoon kaupungille Borgå Sparbank.

Lähteet

Helsingin patsaat ja veistokset
Ville Vallgrenin veistokset
patsas
(You’re the) Devil in Disguise

(You’re the) Devil in Disguise on Elvis Presleyn vuoden 1963 single, jonka Bill Giant, Bernie Baum ja Florence Kaye tekivät. Kappale julkaistiin Elvis Presley Musicilla kesäkuussa 1963. Single sijoittui Yhdysvaltain Billboardin singlelistan 3. sijalle 10. elokuuta 1963. RIAA myönsi kappaleelle kultasertifikaatin 500 000 myydyn kappaleen ylittämisestä. Suomessa kappale sijoittui Suomen virallisen listan sijalle 1.

Henkilöstö
 Elvis Presley – laulu
 The Jordanaires – taustalaulu
 Scotty Moore – sähkökitara
 Dudley Brooks – piano
 Ray Seigel – kontrabasso
 Emil Radocchi – lyömäsoittimet
 D. J. Fontana – rummut

Lähteet

Elvis Presleyn kappaleet
Vuoden 1963 kappaleet
Seebliga

Seebliga on laskettelurinne Silvretta Montafonin talviurheilukeskuksessa Schrunsin ja Silbertalin kunnissa Itävallassa.

Seebligalle rakennetulla crossradalla järjestetään lumilauta- ja skicrossin maailmancupin osakilpailuja.

Lähteet
Pistes and lift facilities Montafon.at 
Winter panorama Montafon.at 
Ski Cross Results – Montafon fis-ski.com 
Snowboard Cross Results – Montafon fis-ski.com 

Itävallan laskettelurinteet
Vorarlberg
Mirabegroni

Mirabegroni C21H24N4O2S, CAS-numero 223673-61-8  jonka moolimassa on 396,506 g/mol. Kauppanimellä Betmiga myytävää lääkettä  käytetään pääasiassa yliaktiivisen virtsarakon hoitoon. Betmiga annostellaan 25 tai 50 milligramman tabletteina. Yleisin haittavaikutus on verenpaineen nousu.

Lähteet 
Lääkeinfo.fi

Aiheesta muualla 
Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus (Fimea), Päivi Ruokoniemi: Uutta lääkkeistä: Mirabegroni, 26.3.2013
PubChem: Mirabegron 
DrugBank: Mirabegron 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Mirabegron 
ChemBlink: Mirabegron 

Lääkkeet
Urologia
Lean Service Creation

Lean Service Creation (LSC) on Creative Commons -lisensoitu palvelumuotoilu- ja tuotekehitysprosessi. Menetelmässä palvelukehityksen kannalta keskeisiä kysymyksiä ja vaiheita työstetään valmiiden työskentelypohjien avulla. Menetelmä korostaa liiketoimintaongelman ja käyttäjäongelman yhdistämistä, lyhyitä tuotekehityssyklejä ja tehtyjen ratkaisujen jatkuvaa validoimista.

Lean Service Creation kumpuaa Lean Startup, Agile software development ja Design Thinking -ideologioista yhdistäen näiden kantavia teemoja ja käytäntöjä askeleittain eteneväksi prosessiksi ja työskentelypohjiksi.

Lean Service Creation -menetelmä syntyi ja jalostui suomalaisen it- ja palvelumuotoiluyritys Futuricen sisäisessä käytössä. Ensimmäiset Lean Service Creation -työskentelypohjat loivat ja näihin liittyvän opaskirjan kirjoittivat Hanno Nevanlinna, Juha Pesonen sekä myöhemmin Aalto-yliopistoon työelämäprofessoriksi siirtynyt Risto Sarvas.

Lean Service Creation -menetelmän Creative Commons -lisensoitu materiaali on sittemmin käännetty ja julkaistu mm. Brasiliassa ja Ranskassa.

Aiheesta muualla 

 leanservicecreation.com

 leanservicecration.fr

 leanpub.com/lean-service-creation

Suunnittelu ja innovaatio
Aino-gaala

Aino-gaala on ooppera-alan palkintogaala, joka järjestetään ensimmäisen kerran tammikuussa 2018. Paikkana on Aleksanterin teatteri Helsingissä. Gaalassa palkitaan yleisöäänestyksen ja ammattilaisraatien perusteella vuoden kiinnostavimmat ja ansioituneimmat oopperan tekijät ja tuotannot Aino-patsailla.

Palkintokategoriat 
Aino-palkinnot jaetaan kymmenessä eri sarjassa:

 Vuoden ooppera
 Vuoden lastenooppera
 Vuoden kantaesitys
 Vuoden ilmiö
 Vuoden puvustus 
 Vuoden lavastus
 Vuoden naissolisti
 Vuoden miessolisti
 Vuoden kuorolainen
 Elämäntyö Aino

Lähteet 

Musiikkipalkinnot
Barbara Hanrahan

Barbara Janice Hanrahan (6. syyskuuta 1939 Adelaide, Etelä-Australia, Australia – 1. joulukuuta 1991 Adelaide, Etelä-Australia, Australia) oli australialainen kirjailija ja graafikko.

Hanrahanin isä kuoli tyttären ollessa vuoden ikäinen. Hanrahan asui lapsena mainosgraafikkoäitinsä kanssa isoäidin ja tämän kehitysvammaisen sisaren luona. Tausta heijastuu hänen tuotantoonsa. Vuonna 1955 äiti ja tytär muuttivat uuden isäpuolen kanssa Oaklands Parkiin. Hanrahan muutti 1963 Lontooseen opiskelemaan Central School of Artiin. Hän kirjoitti 19-vuotiaana novelleja opettajaopiston lehteen. Hänen tehdessään grafiikkaa niiden oheen alkoi syntyä tekstiä. Lontoossa hän aloitti kirjoittamisen tosissaan, kun isoäidin kuolema 1968 herätti hänessä lapsuusmuistoja.

Yhdessä kumppaninsa kuvanveistäjä Jo Steelen kanssa Hanrahan palasi Australiaan 1978, ja he perustivat työhuoneensa Thebartoniin. Hanrahan oli tuottelias taiteilija, jolta syntyi runsaat 400 grafiikan työtä ja myös maalauksia, joita oli esillä näyttelyissä Australiassa, Ranskassa ja Lontoossa. Hän piti yli kolmekymmentä yksityisnäyttelyä. Hän oli vuonna 1987 jonkin aikaa residenssitaiteilija Adelaiden yliopistossa ja samana vuonna Yhdysvalloissa Floridassa Rollins Collegessa.

Hanrahanin tuotantoon kuuluu omaelämäkerrallisten teosten lisäksi kauhuromaaneja sekä elämäkerrallisia romaaneja, jotka pohjautuvat hänen tuntemiensa ihmisten elämään. Hän piti taiteellista työtään täydentävänä työnä, ja se oli vaistomaista, kun taas kirjoitustyö oli älyllistä.
 
Hanrahanin muistoksi on nimetty kirjailijastipendi The Barbara Hanrahan Fellowship, ja University of South Australian läntisellä kaupunkikampuksella on hänen mukaansa nimetty rakennus.

Suomennetut teokset
 Vihreä on meri: romaani (Sea-green), suom. Väinö J. Tervaskari. Helsinki: Librum, 1981 ISBN 951-862-023-7

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Heywood, Anna 'Hanrahan, Barbara Janice (1939-1991)' Australian Women's Register 
Guide to the Papers of Barbara Hanrahan MS 7754 National Library of Australia 
ABC Radio National Hindsight program about Barbara Hanrahan 
Interview with Barbara Hanrahan ABC 
 

Australialaiset kirjailijat
Australialaiset taiteilijat
Graafiset suunnittelijat
Vuonna 1939 syntyneet
Vuonna 1991 kuolleet
Sigyn-sali

Sigyn-sali on Turun Länsirannan kaupunginosassa Varvintorilla sijaitseva konserttisali, joka sijaitsee samassa kiinteistössä Turun konservatorion ja Turun ammattikorkeakoulun taideakatemian kanssa. Salissa on nouseva katsomo ja istumapaikkoja lähes 400. Näyttämön leveys on 10–12 metriä.

Sigyn-sali on osa Turun vanhoihin telakka- ja köysitehdastiloihin 1990-luvun puolessavälissä rakennettuja taidealojen opetustiloja, jotka on suunnitellut arkkitehtitoimisto Laiho-Pulkkinen-Raunio. Entiseen telakkahalliin rakennetun salin akustiikan on suunnitellut Henrik Möller Akukon-insinööritoimistosta. Saman kiinteistön pienempiä konserttipaikkoja ovat Crichton-sali konservatorio­rakennuksen toisessa kerroksessa (200 paikkaa) sekä Vulcan-sali Sigyn-salin takana (120 paikkaa). Crichton-saliin on sijoitettu konservatorion urut, ja Vulcan-salia käytetään Sigyn-salin takahuonetilana silloin, kun esiintyjiä on paljon.

Sigyn-salissa pidetään muun muassa Turun musiikkijuhlien konsertteja ja Turun sellokilpailun välieriä. Ulkomaisia esiintyjiä salissa ovat olleet muiden muassa baritoni Olaf Bär (1999), viulisti Leonidas Kavakos (1999) ja jazzpianisti Brad Mehldau (2016). Salissa mahtuu esittämään myös pienimuotoisia oopperoita, musikaaleja ja tanssiteoksia, kuten vuonna 1995 Turun musiikkijuhlilla esitetty Mikko Heiniön säveltämä ja Tiina Lindforsin koreografiaan pohjautuva tanssiteos Hermes.

Sigyn-sali on saanut nimensä Varvintorille pysyvästi museoidusta Sigyn-purjelaivasta. Pienempien salien nimet muistuttavat tiloissa aiemmin toimineesta Crichton-Vulcanin telakasta.

Sigyn-sali sai osana Turun konservatorion muita tiloja Vuoden teräsrakenne -palkinnon vuonna 1994.

Lähteet

Suomen konserttitalot
Turun suojellut rakennukset
IX kaupunginosa
Turun kulttuuri
Hilda Olson

Karin Hilda Olson (1832 Uusikaarlepyy – 1916 Lontoo, Iso-Britannia) oli suomalainen taidemaalari ja kuvittaja.

Olsonin isä oli norjalaissyntyinen merikapteeni, alkuperäiseltä nimeltään Olsen. Olson opiskeli 1850-luvulla Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Hänet palkittiin yhdessä Alvina Ugglan kanssa Suomen Taideyhdistyksen ensimmäisessä dukaattipalkintokilpailussa vuonna 1858. Olson sai palkinnon E. J. Löfgrenin maalauksen Tyttö kukkia kädessä kopiosta, sillä alkuperäistöiden vähäisyyden vuoksi jouduttiin palkitsemaan taitavia kopioita. Olsonin tiedetään maalanneen kopioiden ohella muotokuvia ja maisemamaalauksia. Lisäksi hän avusti professori Alexander von Nordmannin eläintieteellisiä tutkimuksia tekemällä vuosina 1859–1862 yli 300 kappaletta Suomen ja Venäjän eri hämähäkkilajeja esittäviä akvarellimaalauksia, jotka ovat nykyään Luonnontieteellisen keskusmuseon kokoelmissa. Olson oli mukana von Nordmannin näytteenkeruuretkellä Ukrainassa ja Krimillä vuosina 1860–1861. Von Nordmann nimesi hänen mukaansa Olsonia pilifera Nordmann -nimisen hämähäkkilajin, joka ilmeisesti osoittautui jo entuudestaan tunnetuksi lajiksi eikä nimi siksi jäänyt käyttöön. Olson suunnitteli ja kuvitti useita G. W. Edlundin 1860–1870-luvuilla julkaisemia varhaisia lautapelejä, kuten Huvimatka Aavasaksaan. Lisäksi Olson kuvitti K. F. Ignatiuksen kansatieteellisen teoksen Suomalaisia kansan-pukuja I (1863).

Maalaamisen ohella Olson ruotsinsi englanninkielisiä novelleja, joita julkaistiin jatkokertomuksina helsinkiläisissä lehdissä 1850–1870-luvuilla. Ansiotyönään hän työskenteli muun muassa Helsingin maistraatin puhtaaksikirjoittajana 1867–1873 ja vuodesta 1877 tapettitehtaan mallipiirtäjänä Lontoossa Englannissa, jossa hän asui loppuikänsä. Hän kävi Suomessa viimeisen kerran vuonna 1906. Olson osallistui taidenäyttelyihin vain muutaman kerran kopiotöillään ja tieteellisillä hämähäkkimaalauksillaan eikä kuulunut Suomen Taiteilijaseuraan, joten hän ja hänen tuotantonsa jäivät Suomessa melko tuntemattomiksi. Olsonin kirjearkisto on Åbo Akademin kirjastossa.

Lähteet

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1832 syntyneet
Vuonna 1916 kuolleet
Antti Kokkonen (päätoimittaja)

Antti Juhani Kokkonen (s. 19. huhtikuuta 1962 Kuusamo) on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt Lapin Kansa -lehden päätoimittajana vuoden 2009 alusta.   

Antti Kokkonen syntyi piiri-insinööri Paavo Kokkosen ja farmaseutti Eeva-Liisa Reunasen perheeseen. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1987–2001 oli professori Hanna Snellman ja toinen vuodesta 2005 on toimitusjohtaja Päivi Tahkokallio. Kokkonen valmistui valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta 1988. Ennen Lapin Kansan päätoimittajan tehtäviä hän työskenteli Helsingin Sanomien politiikan toimituksen esimiehenä vuodesta 2004 sekä muun muassa sanomalehti  Kalevassa usean vuoden ajan.

Lähteet 

Suomalaiset päätoimittajat
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt