joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Noli Studios

Noli Studios on kiinteistösijoitusyhtiö NREP:n hotelliketju. Noli Studios-hotelleja on Helsingissä Katajanokalla ja Sörnäisissä sekä Vantaan Myyrmäessä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Noli Studios

Hotelliketjut
Virtatalo

Virtatalo (aik. Colosseum Business Center) on rakennus Vantaan Myyrmäessä Rajatorpantiellä, vastapäätä kauppakeskus Myyrmannia. Se rakennettiin Imatran Voiman pääkonttoriksi.

Pitkään vaivanneiden sisäilmaongelmien vuoksi Myyrmäen kirkko on ollut peruskorjauksen vuoksi suljettuna maaliskuusta 2019 alkaen. Vantaankosken seurakunnan toiminta on siirtynyt korvaaviin tiloihin Virtataloon. Väliaikaisessa ”Myyrmäen Virtakirkossa” voidaan järjestää jumalanpalveluksia, muistotilaisuuksia, häitä, kastetilaisuuksia sekä muita juhlia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Virtatalo

Vantaan rakennukset ja rakennelmat
Myyrmäki
Toimistorakennukset
Sean O'Malley

{{Vapaaottelija
 | nimi          = Sean O'Malley
 | kuva          = Sean O'Malley 2018.png
 | kuvateksti    = 
 | lempinimi     = Sugar
 | pituus        = 180 cm
 | paino         = 61 kg
 | painoluokka   = kääpiösarja (2015–)kärpässarja (2015)
 | kansallisuus  = 
 | syntymäaika   = 
 | syntymäpaikka = Helena, Montana
 | kätisyys      = oikea
 | taistelutyyli = potkunyrkkeily, brasilialainen jujutsu<ref>[https://www.mma-core.com/fighters/Sean_Sugar_OMalley/213246 Sean O'Malley] mma-core Viitattu 1.5.2021 </ref>
 | seura         = Team Proven Grounds (2011–2014)MMA Lab (2014–)
 | aktiivisena   = 2015–
 | ottelut       = 14
 | voitot        = 13
 | tyrmäyksellä  = 9
 | luovutuksella = 1
 | päätöksellä   = 3
 | tappiot       = 1
 | tyrmäyksellä2 = 1
 | luovutuksella2= 
 | päätöksellä2  = 
 | tasapelit     = 
}}

Sean Daniel O'Malley (s. 24. lokakuuta 1994 Helena, Montana) on yhdysvaltalainen kääpiösarjan vapaaottelija. Hän sai sopimuksen UFC:n 2017 voitettuaan Alfred Khashakyanin tyrmäyksellä Dana White's Contender Series 2 -tapahtumassa.

Saavutukset
Vapaaottelu
Intense Championship Fighting
Kääpiösarjan mestaruus (kerran)

UFC
Illan suoritus (kolmesti, vs. José Alberto Quiñónez, Eddie Wineland, Thomas Almeida)
Illan kamppailu (kerran, vs. Andre Soukhamthath)

Muualla
O'Malley on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä EA Sports UFC 3 (2018) ja EA Sports UFC 4'' (2020).

Lähteet

Yhdysvaltalaiset vapaaottelijat
Brasilialaisen jujutsun harjoittajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Veeran maaginen elämä

Veeran maaginen elämä on Tonislav Hristovin ohjaama suomalais-tanskalais-bulgarialainen dokumenttielokuva vuodelta 2019. Elokuva on henkilödokumentti Veera Lapinkoskesta. 

Elokuvan päähenkilö Veera on traumatisoitinut lapsuudenkokemustensa johdosta ja käsittelee ongelmiaan terapian ja  liveroolipelaamisen avulla.

Palkinnot ja festivaaliosallistuminen 
Elokuva osallistui lukuisille kansainvälisille elokuvafestivaaleille, mukaan lukien Sundancen elokuvajuhlille (2019) ja Berliinin elokuvajuhlille (2019).

Elokuva voitti parhaan dokumenttielokuvan palkinnon vuonna 2019 Bulgariassa järjestettävillä Sofian kansainvälisillä elokuvajuhlilla.

Lähteet 

Vuoden 2019 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Tanskalaiset dokumenttielokuvat
Bulgarialaiset elokuvat
Mihail Zagoskin

Mihail Nikolajevitš Zagoskin (, 25. heinäkuuta 1789 Penzan kihlakunnan Ramzain kylä – 5. heinäkuuta 1852 Moskova) oli venäläinen kirjailija.

Mihail Zagoskin syntyi aatelisperheeseen. Hän vietti lapsuutensa maatilalla saamatta kunnon koulutusta. Zagoskin työskenteli 13-vuotiaasta lähtien virkamiehenä Pietarissa, osallistui vuoden 1812 sotaan ja muutti vuonna 1820 Moskovaan. Hän toimi pitkään teatterihallinnon johtotehtävissä.

Zagoskinin kaunokirjallinen debyytti oli näytelmä Prokaznik (”Kujeilija”) vuonna 1815. Hän laati joukon komedioita, jotka olivat aikanaan varsin suosittuja. Walter Scottin hengessä kirjoitettu Juri Miloslavski, ili Russkije v 1612 godu (”Juri Miloslavski eli Venäläisiä vuonna 1612”, 1829) oli yksi Venäjän ensimmäisistä historiallisista romaaneista. Se sai erinomaisen vastaanoton ja ilmestyi myöhemmin useina ”kansanpainoksina”. Roslavlev, ili Russkije v 1812 godu (”Roslavlev eli Venäläisiä vuonna 1812”, 1831) ja Zagoskinin muut historialliset romaanit eivät nousseet samalle tasolle. Romaaniin Askoldova mogila (”Askoldin hauta”, 1835) perustuu Aleksei Verstovskin samanniminen ooppera.

Näkemyksiltään äärikonservatiivisen Zagoskinin kirjailijanlahjat olivat vähäiset. Hän jäi nopeasti unohduksiin Aleksandr Puškinin ja Nikolai Gogolin kaltaisten tekijöiden astuttua näyttämölle. Suomessa Zagoskin oli yksi ensimmäisistä venäläisistä kirjailijoista, joiden teoksia julkaistiin ruotsin kielellä.

Lähteet

Venäläiset kirjailijat
Vuonna 1789 syntyneet
Vuonna 1852 kuolleet
Miekkainpetäjä

Miekkainpetäjä on kelottunut vanha mänty Jämsässä Miekkainpetäjään hautausmaan luona. Mäntyä pidetään Isonvihan muistomerkkinä ja tarina kertoo, että taistelujen päätyttyä venäläiset olisivat lyöneet puun tyveen miekkansa pystyyn. Vuonna 1959 Vanhan Jämsän kotiseutuyhdistys pystytti petäjän luo muistokiven, jossa oleva muistolaatta kertoo perimätiedosta. Vuonna 1964 kelo tuettiin vaijereilla. Vuonna 1997 sen ja muistokiven ympärille rakennettiin aita.

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomen muistomerkit
Jämsän historia
Jämsän luonto
Mänty-yksilöt
Suomen puuyksilöt
Vihreä kirja (Tiibet)

Vihreä kirja on Tiibetin pakolaishallituksen myöntämä asiakirja, jonka voivat saada maanpaossa Tiibetin ulkopuolella elävät tiibetiläiset.

Vuonna 1972 pakolaishallitus esitteli idean tiibetiläisten maksamista vapaaehtoisista maksuista, joita kerättäisiin pakolaishallituksen toiminnan tukemiseksi. Tositteeksi näiden maksujen maksamisesta päätettiin luoda vihreä kirja.. Pakolaishallitus on ilmoittanut vihreän kirjan olevan perusta tulevalle Tiibetin kansalaisuudelle. Vihreän kirjan voivat saada vähintään 6-vuotiaat tiibetiläiset..

Muille kuin tiibetiläisille tarkoitettu vastaava kirja on nimeltään sininen kirja (virallisesti englanniksi Tibetan Solidarity Partnership). Se otettiin käyttöön vuonna 1996, ja se toimii vapaaehtoisena jatkuvana lahjoituskanavana pakolaishallinnon tekemälle työlle.

Maksut 
Vihreän kirjan voimassa pitäminen edellyttää tiettyjen maksujen maksamista. Maksut vaihtelevat henkilön asuinpaikan, iän ja työllisyystilanteen mukaan.

Mikäli USA:ssa asuva henkilö on kokopäivätöissä, maksu kasvaa 50 dollaria.

Lähde:

Yli 85-vuotiaat on vapautettu maksuista. Maksut muodostavat 8–10 % Tiibetin pakolaishallituksen budjetista.

Vapaaehtoisten maksujen jälkeen henkilölle myönnetään äänioikeus Tiibetin parlamenttivaaleissa.

Lähteet 

Tiibetin pakolaishallitus
Kukkulan koulu

Kukkulan koulu on Jyväskylän kaupungin ylläpitämä sairaalakoulu, joka tarjoaa palveluitaan Keski-Suomen sairaanhoitopiirin alueelle. Koulu sijaitsee Kukkumäessä Keski-Suomen Sairaala Novan naapurissa ja sen naapurissa sijaitsee myös Valteri-koulu Onerva.  

Koulun ovat suunnitelleet arkkitehdit Jorma Peltonen ja Martta Kyllönen sekä Jyväskylän Tilapalvelun suunnittelupäällikkö Ulla Rannanheimo. Koulun tilat valmistuivat maaliskuussa 2012.  Tilojen valmistuttua yhdistyi kaksi eri yksikköä, Kukkumäen ja Haukkalan yksiköt. Tilat vihittiin käyttöön 1. lokakuuta 2012. Juhlapuheen avajaisissa piti hallinto- ja kuntaministeri Henna Virkkunen. 

Sairaalan sijaintikunta on velvollinen järjestämään opetusta sairaalassa olevalle koululaiselle siinä määrin mitä koululaisen terveydentila ja muut olosuhteet mahdollistavat. Opetus on erityisopetusta. Opetuksessa otetaan huomioon koululaisen ikätaso ja omat oppimisedellytykset. Tarkoitus on edistää kasvua ja kehitystä. 

Koulu tarjoaa Keski-Suomen sairaanhoitopiirin alueen kouluille ohjausta ja konsultaatioita pääasiassa niistä lapsista ja nuorista, jotka ovat erikoissairaanhoidon avopalveluiden piirissä (lastenneurologia, lastenpsykiatria, nuorisopsykiatria) tai perheneuvolan palveluissa. Konsultaatio on Jyväskylän kaupungin ulkopuolisille kouluille maksullinen palvelu. Konsultaatioon tarvitaa aina huoltajan suostumus. Se voidaan tehdä myös nimettömänä, jolloin lupaa ei vältämättä huoltajalta tarvita.

Lähteet 

Jyväskylän peruskoulut
Drehun kieli

Drehu (tai dehu, d'eu) on malaijilais-polynesialaisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Lifoun saarella Uudessa-Kaledoniassa. Kielellä on noin 17 000 puhujaa.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. Viimeisin ortografinen uudistus tehtiin 1970-luvulla. Pitkiä vokaaleja voidaan merkitä macron-viivalla.. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan drehuksi vuonna 1890.

Drehulla ei ole virallista asemaa, mutta se on yksi neljästä Uuden-Kaledonian alkuperäisväestön kielistä, jota opetetaan paikallisissa lukioissa.

Fonologia

Vokaalit 

Lähde:

Konsonantit 

Lähde:

Sanasto 
Lukusanat 1–10 drehuksi:

Lähteet 

Uuden-Kaledonian kielet
Malaijilais-polynesialaiset kielet
Vladislav Hodasevitš

Vladislav Hodasevitš (1886 Moskova, Venäjä – 1939 Pariisi, Ranska) oli venäjänkielinen runoilija, joka oli lähtöisin puolalaisesta perheestä.

Hodasevitš julkaisi runokokoelmat Molodost (1908) ja Stšaslivyi domik (1914), jotka herättivät huomiota. Hän ei kuulunut valtavirtauksiin, sen paremmin symbolismiin kuin akmeismiinkaan. Hän muutti Berliiniin 1922, ja maanpaossa hän julkaisi merkittävimmät kokoelmansa. Neuvostoliitossa hänen runonsa tulivat saataville 1986.

Hodasevitšin kumppani oli Nina Berberova, jonka kanssa hän lähti Venäjältä. He päätyivät Pariisiin.

Suomennettua tuotantoa
Hodasevitšin tuotannosta on näyte teoksessa Venäläinen Eros: kirjoituksia rakkauden filosofiasta (Orient Express 1992). Myös Karjala-kustantamon julkaisussa Carelia on hänen suomennettua tuotantoaan (2010: 4, s. 68-71).

Lähteet

Aiheesta muualla

Puolalaiset runoilijat
Venäläiset runoilijat
Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1939 kuolleet
Loistokarppitorkkuja

Loistokarppitorkkuja (Hypseleotris compressa) on torkkujiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Oseaniasta. Toisinaan sitä pidetään myös akvaarioissa.

Koko ja ulkonäkö
Loistokarppitorkkuja kasvaa useimmiten 5–7 cm pitkäksi ja voi suurimmillaan saavuttaa 12–14 cm:n pituuden. Koiraat ovat kookkaampia kuin naaraat. Ruumiinmuodoltaan se on pitkäomainen ja litteä, selkäeviä on kaksi. Loistokarppitorkkujat ovat väriltään kellanruskeita ja vatsa on vaaleampi. Evät ovat punertavat. Lisääntymisaikana koiraan vatsa muuttuu punaiseksi, selkä- ja peräevät muuttuvat, sinisen mustan ja oranssin raidallisiksi ja otsaan kasvaa kyhmy.

Levinneisyys ja elintavat
Loistokarppitorkkujaa tavataan Australian rannikoilta eteläisintä osaa lukuun ottamatta ja Papua-Uuden-Guinean eteläosissa. Laji elää makeissa ja murtovesissä ja sen elinympäristöä ovat joet, jokisuistot, suot ja tulvatasangot. Täysikasvuiset yksilöt elävät hitasti virtaavissa vesissä kaivautuneena hiekka-, sora- tai mutapohjaan ja nuoret kalat parvina murtovesissä. Loistokarppitorkkujan kutuajan huippu on tammikuusta maaliskuulle. Kalan ravintoa ovat vesihyönteiset ja pienet äyriäiset.

Lähteet

Tokkokalat
Alain Oreille

Alain Oreille (s. 22. huhtikuuta 1953) on ranskalainen ralliautoilija, joka tunnetaan erityisesti Renaultin kuljettajana. 
Ensimmäisen kansallisen rallikilpailunsa Oreille ajoi Rallye du Varissa vuonna 1975. Tuolloin ajokkina oli Simca 1000 Rallye 2. Simcalla Oreille kilpaili kansallisella tasolla vuoteen 1979 asti. Kaudella 1980 alle vaihtui Opel Kadett GT/E. Vuonna 1981 Oreille osallistui kolmeen EM-ralliin vaimonsa Sylvie Oreillen kanssa.

MM-ralliuransa Oreille aloitti vuoden 1984 Korsikan rallissa yksityisellä N-ryhmän Renault 11 Turbolla yhdessä vaimonsa kanssa. Pääsääntöisesti Oreillet ajoivat vain Korsikan ja Monte Carlon MM-rallit. Kaudelle 1989 kartanlukijaksi vaihtui Gilles Thimonier, jonka kanssa Oreille ajoi viiden MM-rallin ohjelman. Monte Carlon ja Korsikan ohella ohjelmaan kuuluivat Australian, Sanremon ja Norsunluurannikon kisat. Norsunluurannikon rallissa Oreille saavutti ainoan MM-osakilpailuvoittonsa. Rallista tosin puuttuivat kaikki tehdastallit ja eurooppalaiset huippunimet.

Seuraavalle kaudelle kartturiksi vaihtui Michel Roissard ja kilpailuohjelma kasvoi yhdeksään MM-ralliin. Kauden kohokohta oli jälleen Norsunluurannikon ralli, jossa Oreille saavutti tällä kertaa kolmannen sijan. Kauden loppupisteissä Oreille oli 11. MM-sarjan yhteydessä ajetussa N-ryhmän tuotantoautojen cupissa Oreille saavutti mestaruuden neljän pisteen erolla Uruguayn Gustavo Trellesiin. PWRC-mestaruus oli Oreillen toinen peräkkäinen.

Kauden 1990 jälkeen Oreille kilpaili enää harvakseltaan MM-sarjassa. Vuosina 1992–1994 hän osallistui kolmesti Korsikan ralliin ja kerran Monte Carlon ralliin A-ryhmän autolla. Parhaana saavutuksena oli 9. sija vuoden 1993 Korsikan rallista. Viimeisen MM-rallinsa Oreille ajoi vuoden 1995 RAC-rallissa, johon hän osallistui ensimmäistä kertaa. Hän kilpaili RAC-rallissa myös vuonna 1996, mutta tuolloin se oli vain uuden alle 2-litraisten ja kaksivetoisten autojen osakilpailu.

MM-ralliuran jälkeen kaudella 1995 Oreille ajoi Renault Dealer Team UK:n nimissä Englannin avointa rallimestaruussarjaa, jossa ylsi neljännelle sijalle kokonaispisteissä. Varsinaisen ralliuransa Oreille lopetti kolmella Englannin sarjan rallilla kauteen 1996. Seuraavan kerran hän osallistui ralliin Korsikan historic-rallissa Porschella vuonna 2011. Vuosina 2014–2020 Oreille on ajanut 1–3 historic-rallia Ranskassa ja Marokossa ajokkina joko Porsche 911 tai Opel Ascona 400.

Saavutukset
 FIA Tuotantoautojen (PWRC) Cup-mestaruus 1989, 1990
 Ranskan kansallinen A-ryhmän mestaruus 1986
 Ranskan mestaruussarjan 3. tila 1985, 1986 ja 1987
 Englannin avoimen rallisarjan 4. tila 1995

Lähteet
 https://www.juwra.com/oreille_alain.html

Viitteet

Ranskalaiset ralliautoilijat
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Asmo Jaaksi

Asmo Samuel Jaaksi (s. 26. helmikuuta 1966 Joensuu) on suomalainen arkkitehti, joka on ollut arkkitehtitoimisto JKMM Arkkitehtien suunnittelija ja osakas vuodesta 1998 eli toimiston perustamisesta lähtien. Hän kannattaa ympäristönäkökulman yhdistämistä suunnitteluun erityisesti siten, että suunnitellaan ja rakennetaan sellaista, jota voidaan käyttää pitkään.

Jaaksi kirjoitti ylioppilaaksi 1985 ja valmistui arkkitehdiksi Tampereen teknillisestä korkeakoulusta 1997. Työuransa hän aloitti Arkkitehtitoimisto Karvola-Silvennoisen avustavana suunnittelijana 1987–1988 ja siirtyi sieltä arkkitehtitoimisto Juhani Kataisen palvelukseen 1989. Vuosina 1990–2000 Jaaksi työskenteli toimistoarkkitehtina Arkkitehdit ky Gullichsen-Kairamo-Vormalassa ja käväisi 1992 arkkitehtitoimisto Kaira-Lahdelma-Mahlamäen palveluksessa.

Suunnittelutöitä

Jaaksi on toiminut suunnittelijana tai pääsuunnittelijana muun muassa seuraavissa kohteissa:

 päiväkoti Leipuri, Helsinki 2002
 Joensuun yliopiston Aurora-rakennus, Joensuu 2002, 2006
 Viikin kirkko, Helsinki 2005, (pääsuunnittelija Samuli Miettinen)
 Turun kaupunginkirjaston pääkirjaston uusi kirjastorakennus, Turku 2007
 kulttuurikeskus Verkatehdas, Hämeenlinna 2007, (pääsuunnittelija Juha Mäki-Jyllilä)
 Kirnu, Suomen paviljonki Shanghain maailmannäyttelyssä, 2010, (pääsuunnittelija Teemu Kurkela)
 Saunalahden lastentalo, Espoo 2011
 Seinäjoen pääkirjaston Apila-rakennus, 2012
 OP-Pohjolan pääkonttori, Helsinki 2015
 Tiedekulma, Helsinki 2017
 Amos Rex -taidemuseo, Helsinki 2018
 Tammisaaren uuden taidemuseon suunnittelukilpailun voitto 2019
 Taideyliopiston Kuvataideakatemian Mylly-rakennus Helsingissä, 2021 (pääarkkitehti)

Lähteet

Suomalaiset arkkitehdit
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Åvalla

Åvalla (myös; Brobacka) on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva vuonna 1907 valmistunut huvila, joka on toiminut muun muassa kunnantalona ja eri yhdistysten kokoontumispaikkana. Åvalla toimi Siuntion kunnantalona ja -virastona vuosina 1918-1990.

Siuntion kirkonkylässä, Kirkkojoen varrella sijaitseva huvila toimii nykyisin yksityisasuntona. Rakennus on mukana Siuntion rakennetun kulttuuriympäristön inventointiluettelossa ja suojeltu.

Historia 
Sjundeå allmogeförening (suom. Siuntion maalaisyhdistys) rakennutti Åvallan omaksi kokoontumispaikakseen Siuntion kirkonkylään Kirkkojoen varteen vuonna 1907. Suitian kartanonherra August Wrede af Elimä tuki Åvallan, joka myös tunnettiin nimellä Brobacka, hankkimista 9 000 markalla.

Vuonna 1918 yhdistys myi Åvallan Siuntion kunnalle kunnantaloksi ja -virastoksi. Siuntion pitäjäntupa Pyhän Pietarin kirkkoa vastapäätä oli käynyt pieneksi ja huonokuntoiseksi, jonka takia kunta etsi uusia tiloja. Siuntion asemanseutu kasvoi ja ajoi pian kirkonkylän ohi kunnan suurimpana taajamana. Porkkalan vuokra-ajan päätyttyä asemanseutu palautui osaksi Siuntiota ja 1990-luvulla päätettiin lopullisesti kunnantalon siirtämisestä Siuntion asemalle. Siuntion uusi kunnantalo valmistui vuonna 1990.

Åvalla pysyi kuitenkin kunnan omistuksessa ja muun muassa Siuntion partiolippukunta Sjundeå strömstarar - Siuntion koskikarat ry piti majaansa rakennuksessa hetken aikaa.

Vuonna 2015 Siuntion kunta myi Åvallan yksityiselle taholle noin 60 000 eurolla. Rakennus vaati suuria remontteja.

Katso myös 

 Siuntion pitäjäntupa
 Siuntion kunnantalo
 Siuntio
Sjundeå Allmogeförening

Lähteet 

Siuntion rakennukset ja rakennelmat
1907
Valoisa tulevaisuus (Islanti)

Valoisa tulevaisuus (islanniksi: Björt framtíð) on Islannissa vuonna 2012 perustettu liberaali puolue.

Puolue oli Euroopan liberaalidemokraattien liiton (ALDE) jäsen ja sillä oli yhteyksiä Euroopan parlamentin ALDE-ryhmään, vaikka se erosi ALDE-jäsenyydestään lokakuussa 2019.

Lähteet 

Islantilaiset puolueet
Rannikkopuolue

Rannikkopuolue () on norjalainen poliittinen puolue. Puolueen ensisijainen politiikka on alue-, kalastus- ja rannikkokysymykset, sillä sen tärkein poliittinen tukikohta on Pohjois-Norjassa, ja puolue on vankka vastustaja Norjan EU-jäsenyydelle. Se oli edustettuna Norjan parlamentissa vuosina 2001–2005 ja edeltäjänsä, puolueettomat edustajat vuosina 1997–2001.

Lähteet 

Norjalaiset puolueet
Kukiz'15

Kukiz'15 on puolalainen poliittinen puolue, jonka puheenjohtaja on punk rock -musiikista tunnettu Paweł Kukiz. Puolue perustettiin vuonna 2015.

Lähteet 

Konservatiivis-liberaalit puolueet
Puolalaiset puolueet
Kristillisdemokraatit (Tanska)

Kristillisdemokraatit (tansk. Kristendemokraterne) on tanskalainen poliittinen puolue. Puolue perustettiin huhtikuussa 1970 kristillisenä kansanpuolueena (Kristeligt Folkeparti) vastustamaan pornografian rajoitusten vapauttamista ja abortin laillistamista. Puolueen nimi vaihdettiin nykyiseen vuonna 2003. Kristillisdemokraatit ovat Euroopan kansanpuolueen (EPP) ja Centrist Democrat Internationalin jäseniä.

Historia 
Tanskan Kristillisdemokraatit perustettiin vuonna 1970 nimellä kristillinen kansanpuolue. Vuonna 2003 puolue muutti nimensä nykyiseen muotoonsa. Vuosina 1973–1994 ja 1998–2005 puolueella oli useimmiten neljästä viiteen kansanedustajaa, mutta alkuaikoina jopa seitsemästä yhdeksään. Menestykseikkäimpinä vuosina kristillisdemokraattien ministereinä ovat toimineet Christian Christensen (1982–1988), Flemming Kofod-Svendsen (1987–1988) ja Jann Sjursen (1993–1994).

Puheenjohtajat 
 Jacob Christensen: 1970–1973
 Jens Møller: 1973–1979
 Flemming Kofod-Svendsen: 1979–1990
 Jann Sjursen: 1990–2002
 Marianne Karlsmose: 2002–2005
 Bodil Kornbek: 2005–2008
 Bjarne Hartung Kirkegaard: 2008–2011
 Per Ørum Jørgensen: 2011–2012
 Egon Jakobsen: 2012 
 Stig Grenov: 2012–2019
 Isabella Arendt: 2019–2022
 Marianne Karlsmose: 2022–

Vaalitulokset

Lähteet

Viitteet 

Euroopan kansanpuolueen jäsenpuolueet
Kristillisdemokraattiset puolueet
Tanskalaiset puolueet
Gro Holm

Gro Holm (1878 Odda, Norja – 1949) oli norjalainen kirjailija. Hänen romaanitrilogiansa Sut, Odelsjord ja Kår (julkaistu yhteisnimellä  Løstølsfolket ) kertoo Länsi-Norjassa vuonon rannalla sijaitsevasta kunnasta ja siellä asuvan naisen elämästä maatilalla.

Lähteet

Norjalaiset kirjailijat
Vuonna 1878 syntyneet
Vuonna 1949 kuolleet
Hans Henrik Holm

Hans Henrik Holm (1896 Kristiania, Norja – 1980 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija ja kansanperinteen kerääjä. Hän kirjoitti kahdeksasta itsenäisestä osasta koostuvan  teoksen Norsk folkfolkeepos.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Hans Henrik Holm, Norsk biografisk leksikon 
 Hans Henrik Holm, Store norske leksikon 

Norjalaiset kirjailijat
Folkloristit
Vuonna 1896 syntyneet
Vuonna 1980 kuolleet
Saksala (Mikkeli)

Saksala (Saxa) on Mikkelin kaupunginosa Etelä-Savossa. Se on saanut nimensä Mikkeliin saapuneen saksalaisen siirtokunnan mukaan noin 1500-luvun tienoilla.

Kaupunginosassa sijaitsee Saksalan kartano, jonka omisti aikanaan saksalainen hansakauppiasperhe Saxa. Perheen alkuperä on Mikkelin hopeaveroluettelossa merkitty flaami Per van Hammerxhuss (Hammershus). He toimivat Kustaa Vaasan palkkaamina sotilaina tai myöhemmin kruunun maatiloille kutsuttuina maanviljelyn asiantuntijoina.

Lähde 

 https://kirjasto.mikkeli.fi/etela-savon-kartanot/index.php?page=mikkelinmlk Herrasväen asuinpaikat (Saksala) Viitattu 4.5.2021
Mikkelin kaupunginosa Saksala, Jyväskylän yliopisto (pdf) s.19-20. Viitattu 4.5.20251
Saksan suku Mikkelin maalaiskunnasta / Kangasniemeltä Viitattu 4.5.2021
Agricolaverkko.fi/keskustelu Viitattu 4.5.2021

Mikkelin kaupunginosat
Liisa ihmemaassa -syndrooma

Liisa ihmemaassa -syndrooma (, AIWS), joka tunnetaan myös nimellä dysmetropsia tai Toddin oireyhtymä, on harvinainen neuropsykologinen tila, joka aiheuttaa vääristymiä käsitykselle.

Liisa ihmemaassa -syndroomassa esineet tai ruumiinosat saattavat näyttää pienemmiltä (mikropsia) tai suuremmilta (makropsia) tai näyttää olevan lähempänä (pelopsia) tai kauempana (teleopsia) kuin ne todella ovat. Voimakkaimmillaan AIWS-potilaat voivat nähdä myös asioita, joita ei ole olemassa.

Vääristymiä voi esiintyä myös muilla aisteilla näön lisäksi. AIWS-potilailla voi esiintyä esimerkiksi tunne, että heidän oma ruumiinsa tai ruumiinosansa kutistuvat tai kasvavat. AIWS-potilailla voi esiintyä myös vääristymiä kuulossa ja ajan käsityksessä.

Liisa ihmemaassa -syndroomaan liittyy usein migreeni, aivokasvaimia tai psykoaktiivisten huumeiden käyttöä. Yleisimmin oireita esiintyy ennen migreenikohtausta, sen aikana tai sen jälkeen.

Neurologiset sairaudet
Oireyhtymät
Tyrinselän tuulivoimapuisto

Tyrinselän tuulivoimapuisto on Kanta-Hämeessä Humppilassa, Jokioisilla ja Ypäjällä sijaitseva tuulivoimayhtiö Megatuulen tuulivoiman tuotantoalue.  Alue on Humppilan, Jokioisten ja Ypäjän rajalla ulottuen kaikkien kolmen kunnan puolella. Alue on korkeimmillaan noin 155 m merenpinnan yläpuolella. Tyrinselän ensimmäisen vaiheen (Jokioisten voimalat) investointien arvo on noin 26 miljoonaa euroa ja toisen vaiheen (Humppilan ja Ypäjän voimalat) investoinnin arvo on noin 18-19 miljoonaa euroa.   Tyrinselkä on ensimmäinen Kanta-hämeen tuulivoimapuisto.

Voimalat 
Tyrinselälle on vuonna 2016 rakennettu Jokioisten kunnan puolelle neljä sähköntuotannossa olevaa tuulivoimalaa. Niiden napakorkeus on 144 m ja roottorien halkaisija 131 m, jolloin voimalan kokonaiskorkeus lavan ollessa pystyssä on 210 m. Yhden voimalan teho on 3 megawattia ja tuulivoimapuiston kokonaisteho vuonna 2016 toteutetuilla neljällä voimalalla 12 megawattia. Nämä voimalat olivat valmistuessaan Suomen korkeimmat. 

Voimaloiden määrää ollaan kasvattamassa. Humppilan puolelle on nousemassa yksi uusi tuulivoimala ja Ypäjän puolelle kolme. Nämä uudemmat tuulivoimalat ovat kukin teholtaan 4,2 megawattia ja myös kooltaan hieman aiempaa suurempia. Voimaloiden napakorkeus kasvaa 145 metriin ja kokonaiskorkeus 220 metriin. Voimaloiden rakentaminen on aloitettu vuonna 2020 perustustöillä.

Lupaprosessi 
Voimalaitoksen rakentamista ovat viivyttäneet erilaiset valitusprosessit. Ypäjän kunta myönsi luvan kunnan puolelle suunniteltuihin alun perin neljään voimalaan jo vuonna 2016. Valitusprosessin myötä Jokioisten puolelle toteutettuja voimalatyyppiä ei ollut enää tuotannossa ja Megatuuli haki poikkeamalupaa tuulivoimaosayleiskaavasta voimalatyypin vaihtoon. Ypäjän kunta hyväksyi poikkeamisluvat ja rakennusluvan muutossuunnitelmat vuonna 2018, mutta päätöksistä valitettiin Hämeenlinnan hallinto-oikeuteen. Hallinto-oikeus jätti valitukset tutkimatta ja helmikuussa 2019 päätös sai lainvoiman. Humppilan kunnan puolelle rakennettava voima läpäisi lupaprosessin ilman valituksia.

Yhden voimalan jääminen pois suunnitelmista johtui muun muassa sähkön siirtokapasiteetin loppumisesta kesken.

Sähköntuotanto 
Tyrinselkä on tuuliolosuhteiltaan Suomen parhaita. Jokioisten voimalat kytkettiin Carunan sähköverkkoon kesällä 2016. Sähköntuotantoarvioiden mukaan tuulivoimaloiden tehon piti olla 30-40% maksimitehosta tuottaen sähköä noin 3000 sähkölämmitteisen omakotitalon tarpeisiin. Nykyiset neljä voimalaa ovat olleet käyttöasteeltaan reilut 40% maksimitehosta, joka on hieman yli alkuperäisen tuotantoarvion.   

Tyrinselällä on oma sähköasema, joka syöttää sähköä Carunan suurjänniteverkkoon.

Lähteet 

Suomen tuulipuistot
Humppilan rakennukset ja rakennelmat
Jokioisten rakennukset ja rakennelmat
Ypäjä
Concetta Antico

Concetta Antico on Australian Sydneyssä kasvanut impressionistisella tyylillä maalaava taidemaalari, jolla on tetrakromaattinen värinäkö eli hänellä on verkkokalvoillaan neljäntyyppisiä, eri aallonpituusalueille herkkiä tappisoluja, kun useimmilla ihmisillä on vain kolmentyyppisiä. Hän on työskennellyt 20 vuotta Salon of Art -koulussa San Diegossa. Tetrakromaattisen värinäkönsä ansiosta hän pystyy näkemään 100 miljoonaa väriä, kun normaali ihminen näkee miljoona. Päiväkoti-ikäisenä hän maalasi vanhan puuaidan vedellä, jossa hän pystyi valon heijastuessa siitä näkemään supernäkönsä ansiosta niin paljon värejä, että se tuntui hänestä "ikään kuin maalaisi sateenkaaria". Hän sai seitsemänvuotiaana ensimmäiset öljyvärinsä, minkä jälkeen taide on ollut osa hänen elämäänsä. Hän on myös kertonut pystyvänsä näkemään tyttärensä ihon pienistä värimuutoksista, onko hän sairas.

Ennen diagnoosia 
Aiemmin kun Antico vei oppilaitaan puistoon, hän saattoi kysyä heiltä esimerkiksi: "näetkö punaisen tuon lehden reunalla", mihin oppilaat vastasivat myöntävästi silkkaa kohteliaisuuttaan. Vuosia myöhemmin hänelle selvisi, etteivät oppilaat oikeasti nähneet mitään sellaista, vaan Anticolla itsellään oli poikkeuksellinen värinäkö, minkä vuoksi hän ainoana näki ne värit.

Maalarina 
Maalauksissaan Antico tuo esiin tetrakromaattisen näkönsä aistimuksia. Hän maalaa taulunsa yhdeltä istumalta, ja ne ovat tyypillisesti luontoaiheisia. Luonnossa Antico näkee enemmän värejä kuin ihmisen tekemissä esineissä. Anticoa laajasti tutkinut Kimberly Jameson Kalifornian yliopistosta on epäillyt, että Anticon geenit ovat parantaneet hänen hämärävärinäköään, ja hän perusteli epäilyään sillä, että Antico maalaa aamunkoittomaalauksiinsa paljon värejä. Sellainen hämärä saa normaalinäköiset näkemään vain harmaan sävyjä, ja Antico väittääkin näkevänsä ne värit, eli maalausten värikkyys ei ole pelkkää taiteellista vapautta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Concetta Anticon verkkosivut
 Concetta Anticon YouTube-kanava

Australialaiset taidemaalarit
Anthony Hope

Anthony Hope, oik. Anthony Hope Hawkins, (1863 Lontoo, Britannia – 1933 Walton-on-the-Hill, Surrey, Britannia), sir, oli brittiläinen kirjailija. Hän työskenteli asianajajana  mutta ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän sai ansioistaan aatelisarvon. Hän kirjoitti romanttisia seikkailukirjoja, joita hän ei arvostanut vaan piti roskana. Muulle tuotannolle hän ei odottanut lukijoita. Esikoisromaani Presidentin kilpakosijat (A Man of Mark) ilmestyi 1890. Hänen maineikkain teoksensa on Zendan vanki (1894), jonka tapahtumaympäristö on kuvitteellinen keskieurooppalainen valtio Ruritania.

Suomennetut teokset
 Presidentin kilpakosijat (A Man of Mark), suom. Valfrid Hedman, Hämeenlinna: Karisto 1916. Sarja: Kariston 50 p:nin romaaneja, n:o 67
 Prinsessa Osran sydän 1–2 (The Heart of Princess Osra), suom. Toini Swan, Porvoo: Werner Söderström osakeyhtiö 1916 Sarja: Werner Söderström oy. 50-pennin kirjoja
 Zendan vanki (The prisoner of Zenda), suom. O. A. Joutsen, Porvoo: WSOY 1922
 Zendan vanki (The prisoner of Zenda), suom. Olavi Linnus, Helsinki: Tammi 1949

Lähteet

Aiheesta muualla

Brittiläiset kirjailijat
Vuonna 1863 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet
Ödön von Horváth

Ödön von Horváth (9. joulukuuta 1901 Fiume, Itävalta-Unkari – 1. kesäkuuta 1938 Pariisi, Ranska) oli saksankielinen unkarilainen näytelmäkirjailija. Hän asui Murnaussa Etelä-Saksassa, pakeni kansallissosialismia Wieniin ja Salzburgiin ja 1938 Pariisiin. Hän jäi putoavan oksan alle ja kuoli.

Von Horváthin näytelmissä on vaikutteita wieniläisestä kansannäytelmästä. Hän kuvasi pikkuporvaristoa ja esitteli yhteiskunnallisia ja taloudellisia seikkoja, joiden vuoksi fasismi saattoi siihen juurtua.


Suomennettuja teoksia
 Figaro ottaa eron: Komedia. (Figaro läßt sich scheiden.) Suomentanut Kai Savola. Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto 1979. Näytelmämoniste.
 Wienerwaldin tarinoita. (Geschichten aus dem Wiener Wald.) Suomentanut Aarno Peromies. Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto 1969. Näytelmämoniste.
 Wienerwaldin tarinoita. (Geschichten aus dem Wiener Wald.) Suomentanut Esko Elstelä. Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto. Näytelmämoniste.
 Usko, toivo, rakkaus: Pieni kuolemantanssi. (Glaube, Liebe, Hoffnung.) Suomentanut Egil Häggman. Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto. Näytelmämoniste.
 Kasimir ja Karoline. (Kasimir und Karoline.) Suomentanut Eeva-Liisa Manner. Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto 1969. Näytelmämoniste.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Bossinade, Johanna: Vom Kleinbürger zum Menschen: Die späten Dramen Ödön von Horváths. Bouvier, Bonn 1988. ISBN 3-416-01982-2.
 Horváth, Ödön von: Gesammelte Werke in 14 Bänden. Kommentierte Werkausgabe in Einzelbänden. Hrsg. von Traugott Krischke und Susanna Foral-Krischke. Suhrkamp, Frankfurt am Main 2001.
 Karlavaris-Bremer, Ute (toim.): Geboren in Fiume, Ödön von Horváth 1901–1938: Lebensbilder eines Humanisten. Löker, Wien 2001. ISBN 3-85409-356-X
 Krischke, Traugott: Ödön von Horváth: Kind seiner Zeit. Ullstein, Berlin 1998. ISBN 3-548-26525-1

Aiheesta muualla

Itävaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1901 syntyneet
Vuonna 1938 kuolleet
Rabbe Gustaf Otto Wrede

Rabbe Gustaf Otto Wrede (9. huhtikuuta 1853 Kaarina – 2. joulukuuta 1927 Teijo) oli suomalainen insinööri ja valtiopäivämies.

Wreden vanhemmat olivat majuri, vankilanjohtaja, vapaaherra Wilhelm Casper Otto David Wrede ja Hedvig Johanna Wilhelmina Gustava Armfelt ja puoliso vuodesta 1878 Agnes Johanna von Essen. Wrede tuli ylioppilaaksi Turussa ja valmistui insinööriksi 1876. Hän toimi Suomen sahanomistajien palovakuutusyhtiönyhtiön tarkastajana. Wrede oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1891, 1894, 1899 ja 1904–1905.

Lähteet

Suomalaiset aateliset
Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Suomalaiset insinöörit
Vuonna 1853 syntyneet
Vuonna 1927 kuolleet
Maiju Rängman

Maria Alexandra Rängman-Moëll (7. elokuuta 1870 Ylistaro – 1938) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Suomalaisessa Teatterissa 1890-luvulla.

Ura 
Rängmanin vanhemmat olivat kauppias ja maanviljelijä Johan Rängman ja Alexandra Molin. Vaasan Ruotsalaisen tyttökoulun käytyään Rängman opiskeli dramatiikkaa Kaarola Avellanin johdolla. Tammikuussa 1892 hän näytteli Regina von Emmeritzin nimiosan Suomalaisessa Teatterissa, johon hän sai kiinnityksen syksyllä 1893. Vuosisadan taitteessa Rängman siirtyi Turun Svenska Inhemska Teaterniin, jossa hän näytteli vuoteen 1903. Näyttämöura katkesi vaikeaan korvatautiin.

Rängmanin rooleja Suomalaisessa Teatterissa olivat muun muassa prinsessa Eboli (Don Carlos), Goneril (Kuningas Lear) ja Ilvo (Kullervo). Svenska Inhemska Teaternissa hänen roolejaan olivat muun muassa Claire (Derblays giftermål), Matriona (Mörkrets makt) ja kuningatar (Hamlet). Rängman näytteli myös Anna Liisan nimiosan.

Rängman avioitui virkamies Axell Moëllin kanssa 1905. Aktiiviuransa jälkeen Rängman näytteli parissa Mauritz Stillerin ohjaamassa Selma Lagerlöfin kirjoihin perustuvassa elokuvassa.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1870 syntyneet
Vuonna 1938 kuolleet
Kelly Kalonji

Kelly Kalonji (s. 10. kesäkuuta 1987) on suomalais-kongolainen malli. Kalonji on ensimmäinen tummaihoinen nainen, joka on voittanut Miss Helsinki -kilpailun. Hän voitti kilpailun 25-vuotiaana vuonna 2013.

Vuonna 2021 Kalonji osallistui Big Brother Vip -ohjelmaan, jossa oli mukana yhteensä 14 julkisuudesta tuttua henkilöä. Hänet häädettiin Big Brother -talosta kolmantena päivänä, kauden ensimmäisenä asukkaana.

Lähteet 

Suomalaiset mallit
Kinshasankongolaiset henkilöt
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Apries

Apries, Raamatussa Hophra, oli Egyptin 26. dynastian neljäs faarao, joka hallitsi vuosina 589–570 eaa. Hän seurasi valtaistuimella isäänsä Psametik II:ta. Apriesin syntymänimi oli Wah-ib-re, jonka merkitys on "Vakaa on Ren sydän"; hänen hallitsijanimensä Haa-ib-ren merkitys puolestaan on "Riemuisa on Ren sydän". Apries on Manethon käyttämä kreikkalaistettu muoto.

Apries jatkoi isänsä ulkopolitiikkaa, muttei onnistunut auttamaan liittolaistaan Juudan kuningasta Sidkiaa Babylonian Nebukadressar II:tä vastaan. Vuosina 574–570 eaa. Apries teki voittoisia sotaretkiä Kyprosta ja Foinikiaa vastaan, mutta kun hän myöhemmin epäonnistui yrittäessään hyökätä Kyreneen, armeija nousi kapinaan. Apries lähetti kenraalinsa Amasin (Ahmose II) lopettamaan kapinan, mutta sotilaat valitsivatkin tämän uudeksi faaraoksi. Apries vangittiin, mutta hän pääsi pakoon; myöhemmin mahdollisesti egyptiläiset murhasivat hänet. Useimpien lähteiden mukaan uusi faarao kuitenkin kohteli Apriesin ruumista kunnioittavasti, ja hänet haudattiin Saisiin kaikin niin kunnianosoituksin, jotka faaraolle kuuluivat.

Lähteet 

Egyptin faaraot
Ennen ajanlaskumme alkua syntyneet
Ennen ajanlaskumme alkua kuolleet
Molière-palkinto

Molière-palkinnot ( tai La Nuit des Molières) ovat Ranskan kulttuuriministeriön alaisuudessa toimivan Académie des Molièresin vuosittain jakamia teatterialan palkintoja, joita jaetaan useissa eri kategorioissa ranskalaisen teatterialan tekijöille. Molière-palkinnot vastaavat esimerkiksi yhdysvaltalaisia Tony- ja brittiläisiä Olivier-palkintoja.

Ensimmäinen Molière-gaala oli Châtelet-teatterissa Pariisissa 23. toukokuuta 1987. Palkinto on nimetty ranskalaisen näytelmäkirjailijan Molièren (1622–1673) mukaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Molière-palkintojen viralliset sivut 

Teatteri
Teatteripalkinnot
Kimmo Siivonen

Kimmo Siivonen on kausina 2007-2009 Superpesistä pelannut suomalainen pesäpalloilija. Siivonen edusti Hyvinkään Tahkoa. Siivonen voitti Tahkon joukkueessa SM-kultaa kauden 2007 päätteeksi. Hän pelasi etenijäjokerina. Siivonen on pelannut urallaan 69 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kuusi kunnaria ja viisi tavallista juoksua, tuonut 35 juoksua ja kerännyt 145 kärkilyöntiä. Siivonen on pelannut urallaan kymmenen Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin, tuonut kahdeksan juoksua ja kerännyt 34 kärkilyöntiä.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Venla Ronkainen

Venla Ronkainen (s. 21. tammikuuta 2010 Lempäälä) on suomalainen lapsinäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Venla Kautsalon roolista suomalais-saksalaisessa rikosdraamasarja Ivalossa.

Ronkaisella on Downin oireyhtymä, kuten hänen roolihahmollaan Venla Kautsalollakin.

Lähteet 

Suomalaiset lapsinäyttelijät
Suomalaiset Down-henkilöt
Vuonna 2010 syntyneet
Elävät henkilöt
Herman Adlercreutz (valtiopäivämies)

Herman Adlercreutz (23. lokakuuta 1862 Kirkkonummi – 13. lokakuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies.

Adlercreutzin vanhemmat olivat varatuomari Leonard Magnus Knut Adlercreutz ja Karolina Maximiliana Myrberg ja puoliso vuodesta 1893 Naima Sofia Charpentier.  Adlercreutz tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja suoritti oikeustutkinnon 1889, varatuomarin arvon hän sai 1892.  Hän oli Suomen Pankin kanslisti 1893–1908 ja Helsingin ensimmäinen kaupunginvouti vuodesta 1899. Adlercreutz oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

Lääkäri Erik Adlercreutz oli Herman Adlercreutzin poika.

Lähteet

Suomalaiset aateliset
Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Suomalaiset juristit
Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet
Suomalaiset virkamiehet
Vuonna 1862 syntyneet
Vuonna 1921 kuolleet
Line of Duty

Line of Duty on Jed Mercurion luoma brittiläinen rikosdraamasarja, jota BBC on esittänyt vuodesta 2012 lähtien. Line of Duty seuraa birminghamilaisen korruptionvastaisen poliisiyksikön toimintaa. Sarjan pääosissa ovat Martin Compston, Vicky McClure ja Adrian Dunbar.

Sarjasta on tehty yhteensä kuusi tuotantokautta, jotka sisältävät yhteensä 36 jaksoa. Line of Dutyn ensimmäinen tuotantokausi alkoi Isossa-Britanniassa BBC Two -kanavalla kesäkuussa 2012. Sarja saavutti suuren suosion BBC Twolla, minkä johdosta se siirrettiin kolmen tuotantokauden jälkeen BBC:n pääkanavalle, BBC Onelle. Suomessa sarjaa ovat esittäneet Yle, C More ja Ruutu+. Sarjan viisi ensimmäistä tuotantokautta ovat Suomessa katsottavissa C Moresta ja Ruutu+:sta. Kuudennesta kaudesta lähtien sarja siirtyi Ylelle.

Line of Duty on ollut suosittu sekä katsojien että kriitikoiden keskuudessa. Sitä pidetään televisiohistorian yhtenä parhaista rikossarjoista. Esimerkiksi The Independent -lehden listauksessa Line of Duty sijoittuu kaikkien aikojen kahdeksanneksi parhaaksi poliisisarjaksi. Sarja on kerännyt Britanniassa parhaimmillaan noin 13 miljoonaa katsojaa.

Asetelma
AC-12-poliisiyksikkö tutkii korruptioon ja poliisien väärinkäytöksiin liittyviä rikoksia. Sarjan päähenkilöitä ovat korruptionvastaiset rikostutkijat Steve Arnott (Martin Compston) ja Kate Fleming (Vicky McClure) sekä heidän pomonsa Ted Hastings (Adrian Dunbar).

Jokaisella tuotantokaudella tutkimukset keskittyvät yhden epäilyttävän poliisin ympärille. Ensimmäisellä tuotantokaudella pääosassa on rikosylikomisario Tony Gates (Lennie James). Muiden kausien pääosissa ovat rikoskomisario Lindsay Denton (Keeley Hawes, 2. kausi), ylikonstaapeli Danny Waldron (Daniel Mays, 3. kausi), rikosylikomisario Roz Huntley (Thandiwe Newton, 4. kausi), peitepoliisi John Corbett (Stephen Graham, 5. kausi) ja rikosylikomisario Joanna Davidson (Kelly Macdonald, 6. kausi).

Näyttelijät

Päärooleissa

Sivurooleissa

1. kausi

2. kausi

3. kausi

4. kausi

5. kausi

6. kausi

Lähteet

Brittiläiset televisiosarjat
Draamasarjat
Brittiläiset rikossarjat
Olliver Hawk (elokuva)

Olliver Hawk on Arthur Franckin ohjaama suomalainen draamallinen dokumenttielokuva vuodelta 2019.

Elokuva on henkilödokumentti suomalaisesta hypnotisoijasta Olavi "Olliver Hawk" Hakasalosta.

Palkinnot 
 Elokuva voitti vuonna 2019 Tampereen elokuvajuhlilla kotimaisen kilpailun pääpalkinnon yli 30-minuuttisten elokuvien sarjassa.

Lähteet 

Vuoden 2019 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Anatoli Djatlov

Anatoli Stepanovitš Djatlov (, 3. maaliskuuta 1931 – 13. joulukuuta 1995) oli Tšernobylin ydinvoimalan pääinsinööri. Hän valvoi voimalan neljännen reaktorin määräaikaishuollon alkaessa tehtäväksi sovittua koetta, joka johti myöhemmin ydinonnettomuuteen.

Elämä ennen Tšernobylia 
Djatlov syntyi vuonna 1931 Krasnojarskin aluepiirissä, Venäjän sosialistiseen neuvostotasavaltaan. Hän vietti lapsuutensa köyhissä oloissa Jenisei-joen varrella ja karkasi kotoaan 14-vuotiaana. Aluksi hän opiskeli ammattioppilaitoksessa sähkötekniikkaa ja työskenteli kolme vuotta sähköasentajana ennen kuin hänet hyväksyttiin Moskovan tekniikan ja fysiikan instituuttiin. Hän valmistui insinööriksi vuonna 1959 hyvin arvosanoin.

Valmistuttuaan insinööriksi Djatlov työskenteli hetken aikaa laivanrakennustelakalla Amurin Komsomolskissa, jossa ydinsukellusveneisiin asennettiin reaktoreita. Erään asennuksen aikana sattui onnettomuus, jossa Djatlov altistui säteilylle. Hän sai noin 200 remiä, joka aiheutti lievän säteilysairauden.

Tšernobyl 
Djatlov muutti Prypjatiin vuonna 1973. Hän sai viran vastavalmistuneesta ydinvoimalasta. Hänen aikaisempi kokemus ydinfysiikasta nosti hänet yhdeksi voimalan kokeneimmista työntekijöistä. Hän oli vastuussa reaktoreista 3 ja 4 aina niiden rakentamisesta vuoteen 1986 saakka.

Djatlov valvoi 26. huhtikuuta 1986 ydinvoimalan 4 reaktorissa suoritettua koetta, jonka tarkoituksena oli selvittää, pystyykö hidastuva generaattori tuottamaan sähköä jäähdytysjärjestelmälle niin kauan, että varajärjestelmät saadaan päälle. Koe epäonnistui täysin, mikä johti historian pahimpaan ydinvoimalaonnettomuuteen. Onnettomuuden aikana Djatlov sai 390 remin säteilyannoksen, joka tavallisesti aiheuttaa kuoleman noin 50 %:lle altistuneista seuraavan 30 päivän aikana. Djatlov kuitenkin selviytyi, ja yhdessä Nikolai Fominin ja Viktor Brjuhanovin kanssa häntä syytettiin turvallisuusmääräysten noudattamatta jättämisestä. Vuonna 1987 kaikki kolme todettiin syyllisiksi onnettomuuteen ja heidät tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankeuteen. Djatlov armahdettiin vuoden 1990 lopulla.

Djatlov kuoli vuonna 1995 säteilysairauden aiheuttamaan sydämen vajaatoimintaan.

Mediassa 
Paul Ritter näyttelee Djatlovia vuonna 2019 ilmestyneessä televisiosarjassa Chernobyl.

Katso myös 
 Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus
 Tšernobylin suojavyöhyke
 Valeri Legasov

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Dyatlov's memoirs, 1994 (Tunnin mittainen venäjänkielinen video englanninkielisillä tekstityksillä)

Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Neuvostoliittolaiset insinöörit
Venäläiset henkilöt
Ukrainalaiset henkilöt
Kim Sainio

Kim Sainio (s. 25. toukokuuta 1973) on suomalainen radiojuontaja ja toimittaja. Sainio juontaa arkiaamuisin Radio Rockilla Harri Moision ja Tytti Junnan kanssa Korporaatiota.

Sainio toimi vuosina 2006–2009 ja 2011–2014 tosi-tv-ohjelma Big Brother Suomen pääohjaajana. Hän on naimisissa ohjelmaa juontaneen Mari Sainion (o.s. Kakko) kanssa.

Sainio teki myös Grillit Huurussa ohjelmaa Sami Hedbergin kanssa.

Sainio sairastaa MS-tautia.

Lähteet 

Suomalaiset juontajat
Suomalaiset radiotoimittajat
Suomalaiset televisio-ohjaajat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Enon terveysasema

Enon terveysasema on Joensuun Enon pitäjän Enon kirkonkylällä sijaitseva julkisen palvelun terveysasema. Palvelujen tuottamisesta vastaa Pohjois-Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä (Siun sote). 

Enon vielä vuonna 2021 käytössä ollut terveyskeskusrakennus on rakennettu 1950-luvulla. Tiloja on laajennettu 1980- ja 1990-luvuilla.  Rakennuksessa on kuitenkin havaittu laajoja kosteusvaurioita ja vain noin 2 800 neliömetriä terveysaseman yli 3 600 neliömetrin tiloista oli enää käytössä. Keväällä 2021 uutisoitiin, että syksyn 2021 ja alkuvuoden 2022 aikana terveysasemalle remontoidaan uudet tilat Enon aiempaan kunnantaloon. Enon terveysasema muuttaa vuonna 2022 noin tuhannen neliömetrin laajuisiin, aiemman kunnantalon kolmeen kerrokseeen sijoittuviin tiloihin. Samoihin aikoihin Enon terveyskeskuksen vuodeosasto lakkautetaan ja sen toiminnot siirretään Kontiolahdelle alkuvuonna 2022 valmistuvan sote-keskuksen yhteyteen.

Enon terveysasema on avoinna arkisin kello 8-16.  Terveysaseman ollessa suljettuna, kiireellistä hoitoa saa tarvittaessa Pohjois-Karjalan keskussairaalan yhteispäivystykseen Joensuussa (Tikkamäentie 16, J2-talon katutaso).

Lähteet

Aiheesta muualla
Enon terveysasema (suomi.fi)
Palveluja ja kohtaamispaikkoja senioreikke: Eno (pksotu.fi)

Eno

Joensuun rakennukset ja rakennelmat

Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Pohjois-Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä
Sopivasti lihava

Sopivasti lihava on Leevi and the Leavings -yhtyeen kappale ja single vuodelta 1988. Se julkaistiin yhtyeen levyllä Häntä koipien välissä. Kappale on yksi levyn suosituimmista kappaleista. Sopivasti lihava kertoo tuntemattomaksi jääneen naisen rinnoista ja siitä mitä kappaleen kertoja tekisi niille. Kappaleen on säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Gösta Sundqvist ja se kestää 3 minuuttia 40 sekuntia.

Kokoonpano 
 Gösta Sundqvist - laulu, kitara
 Juha Karastie - kitara, mandoliini
 Risto Paananen - laulu, kitara, basso, kosketinsoittimet
 Niklas Nylund - rummut, lyömäsoittimet

Lähteet 

Vuoden 1988 kappaleet
 Leevi and the Leavings
Jevgeni Primakov (nuorempi)

Jevgeni Aleksandrovitš Primakov eli Jevgeni Primakov nuorempi (; s. 29. huhtikuuta 1976 Moskova) on venäläinen toimittaja, televisio-ohjaaja, poliitikko ja diplomaatti, joka on toiminut Venäjän valtion Rossotrudnitšestvo-viraston päällikkönä 25. kesäkuuta 2020 lähtien. Aikaisemmin hän on ollut duuman vuosina 2018–2020. Mediassa hänet tunnetaan salanimellä Jevgeni Sandro.

Primakov on Venäjän ulkomaantiedustelupalvelun SVR:n entisen johtajan ja entisen pääministerin Jevgeni Primakovin pojanpoika.

Ura 
Primakov valmistui vuonna 1999 Venäjän valtiollisen humanistisen yliopiston historian ja filologian osastolta historiasta.

Primakov nimitettiin 25. kesäkuuta 2020 Rossotrudnitšestvo-viraston johtajaksi. Virasto koordinoi Venäjän kaikkia tiede- ja kulttuurikeskuksia.

Yksityiselämä 
Primakovin isä Aleksandr Primakov oli vakoojana ja poliitikkona tunnetun Jevgeni Primakovin poika. Primakov oli viisivuotias, kun hänen isänsä kuoli.  Primakov on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.

Viitteet 

Venäläiset diplomaatit
Venäläiset toimittajat
Elävät henkilöt
Vuonna 1976 syntyneet
Guadeloupen kreoli

Guadeloupen kreoli (omakielinen nimitys kréyòl gwadloupéyen) on ranskaan pohjautuva kreolikieli, jota puhutaan Guadeloupella sekä joissain määrin myös Martiniquella. Tästä syystä kielestä käytetään myös toisinaan nimitystä Guadeloupe-Martiniquen kreolikieli..

Kielellä on noin 430 000 puhujaa. Martiniquen kreolin lisäksi myös haitinkreolin puhujat ymmärtävät Guadeloupen kreolia melko hyvin.. 

Guadeloupen kreolilla ei ole kirjallista standardia.

Fonologia

Konsonantit 

Lähde:

Vokaalit 

Puoliavoimet vokaalit sekä [a] voivat esiintyä myös nasaalisina.

Lähde:

Lähteet 

Ranskan kreolit
Guadeloupe
Mia Goth

Mia Goth (oik. Mia Gypsy Mello da Silva Goth, s. 1993 Southwark, Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Nymphomaniac, A Cure for Wellness ja Suspiria.

Gothin läpimurtorooli oli P:n rooli Lars von Trierin Nymphomaniac-elokuvassa vuonna 2013. Vuonna 2015 hän oli ehdokkaana vuoden lupaavimman tulokkaan British Independent Film Award -palkinnon saajaksi pääroolistaan elokuvassa The Survivalist.

Ennen näyttelijän uraansa Goth työskenteli mallina. Hänet palkattiin Storm Model Management -mallitoimistoon 14-vuotiaana. Vuonna 2015 Goth joutui kohun keskelle, kun Iso-Britannian Advertising Standards Authority kielsi Miu Miu -vaatemerkin mainoksen, jonka mainoskasvona hän oli. ASA:n mukaan mainoksessa seksualisoitiin alaikäistä. Goth oli tuolloin 22-vuotias.

Goth on syntynyt Lontoossa, Englannissa. Hänen äitinsä on brasilialainen ja isä kanadalainen. Hän on lapsuudessaan asunut ja käynyt koulua niin Lontoossa kuin Brasiliassa ja Kanadassakin. 19-vuotiaana hän muutti Los Angelesiin tavoitellakseen näyttelijän uraa. Gothin isoisä on taiteilija Lee Jaffe ja isoäiti brasilialainen näyttelijä Maria Gladys. Hän oli naimisissa näyttelijä Shia LaBeoufin kanssa vuosina 2016–2018.

Filmografia

Elokuvat

Lähteet 

Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Englantilaiset näyttelijät
Brittiläiset mallit
FFF (täsmennyssivu)

Lyhenne FFF voi tarkoittaa seuraavia asioita:

 FFF eli Fuck for Forest, norjalainen luonnonsuojelujärjestö
 FFF eli Ranskan jalkapalloliitto
 FFF eli Forte Fortissimo, Dynamiikkamerkintä musiikissa.
Gary Brandner

Gary Phil Brandner (31. toukokuuta 1933 – 23. syyskuuta 2013) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on The Howling -sarja. Sen ensimmäiseen osaan pohjautuu   elokuva Ulvonta (The Howling, 1981), jonka Joe Dante on ohjannut John Saylesin käsikirjoituksesta.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
HK Spišská Nová Ves

HK Spišská Nová Ves on slovakialainen jääkiekkoseura Spišská Nová Vesin kaupungista. Seuraa pelaa maansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. ligassa. HK Spišská Nová Ves on perustettu vuonna 1934.

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto
 Päävalmentaja: Miroslav Mosnár 
 Apuvalmentaja: Róbert Spišák 
 Apuvalmentaja: Martin Saluga 
 Huoltopäällikkö: Dominik Hnat 
 Toimitusjohtaja: Richard Rapáč 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla
Seuran kotisivut

Slovakialaiset jääkiekkoseurat