joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Legaatti

Legaatti (latinaa, legatus; monikossa legati) oli antiikin Rooman sotilasarvo ja arvonimike, joka osoitettiin legioonien korkeimmille komentajille.

Legaatti toimi duxin alaisuudessa, mutta saattoi olla myös duxista riippumaton, mikäli oli saavuttanut Roomassa vähintään preettorin arvon. Legaatit valittiin senaattorisukujen joukosta, ja koska legaatin asema takasi onnistuneen sotaretken päätteeksi leijonanosan ryöstösaaliista voittoisan legioonan legaatille, legaatin toimi oli erittäin haluttu.

Pääasiallisia legaattivirkoja olivat legatus legionis ja legatus propraetor.

 Legatus legionis komensi yhtä legioonaa ja oli entinen preettori. 
 Legatus propraetor oli entinen konsuli ja hänelle annettiin roomalainen provinssi, jossa hän toimi kuvernöörinä. Virka sisällytti preettorioikeudet, mikä joskus alisti useampia legioonia hänen käskyvaltaansa.

Legaatti palveli asemassaan yleensä kolmesta neljään vuotta – joskus enemmänkin. Yleensä legaatti oli legioonansa korkein komentaja, mutta useamman legioonan yhteisessä kampanjassa sotaretken komentaja, esimerkiksi toinen konsuleista tai kuvernööri, antoi sitovat käskyt legaateille.

Roomalaiset virat ja arvonimet
Luxembourgin provinssi

Luxembourg on Vallonian ja Belgian eteläisin provinssi. Se rajautuu Ranskan ja Luxemburgin valtioihin sekä Namurin ja Liègen provinsseihin. Provinssin pääkaupunki on Arlon. Luxembourgin provinssissa on arviolta 280 327 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 4 439,7 neliökilometriä. 

Asukkaista suuri osa on ranskankielisiä, mutta provinssissa on suuri saksankielinen vähemmistö. Luxembourgin provinssi erosi Luxemburgin suurherttuakunnasta vuonna 1839.

Kunnat 
Arlonin arrondissementti
Arlon 
Attert 
Aubange 
Martelange 
Messancy 

Bastognen arrondissementti
Bastogne 
Bertogne
Fauvillers 
Gouvy 
Houffalize 
Sainte-Ode 
Vaux-sur-Sûre
Vielsalm

Marche-en-Famennen arrondissementti
Durbuy
Erezée 
Hotton
La Roche-en-Ardenne 
Manhay 
Marche-en-Famenne
Nassogne 
Rendeux 
Tenneville 

Neufchâteaun arrondissementti
Bertrix 
Bouillon 
Daverdisse 
Herbeumont
Léglise
Libin 
Libramont-Chevigny
Neufchâteau 
Paliseul 
Saint-Hubert 
Tellin
Wellin 

Virtonin arrondissementti
Chiny 
Etalle 
Florenville
Habay 
Meix-devant-Virton 
Musson 
Rouvroy
Saint-Léger
Tintigny 
Virton

Lähteet

Aiheesta muualla 

Provinssin internetsivut 

Belgian provinssit
Vallonia
FC Futura

FC Futura on vuonna 1992 perustettu porvoolainen jalkapalloseura. Perustajajäseninä toimivat porvoolaiset jalkapallomiehet Ari Juha Alvari, Markku Hautala ja Vesa Kemppainen. FC Futura on Porvoon suurin jalkapalloseura. Se on keskittynyt voimakkaasti junioritoimintaan ja seuran pelaajista 90 prosenttia on junioreita. Edustusjoukkue pelaa kaudella 2022 Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, Kakkosessa.

Vuonna 2012 perustettiin FC Futuran junioreille oma seura, FC Futura Juniorit ry (FCFJ).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran sivusto

Suomalaiset jalkapalloseurat
Porvoolaiset urheiluseurat
Vuonna 1992 perustetut urheiluseurat
Hiihtosauva

Hiihtosauvat eli suksisauvat (tunnetaan myös joillakin murrealueilla keppinä tai porkkina) ovat pari kädessä pidettäviä hiihtämisen apuvälineitä, joita käytetään tasapainon hallintaan ja vauhdin antamiseen. Sauvan toisessa päässä on terävä kovametallikärki eli suovero, joka pureutuu jäähän, ja sen yläpuolella sompa eli kerkkä, joka estää sauvaa painumasta syvälle lumeen. 

Entisaikaan sompa tehtiin rottinkirenkaasta (Calameae-palmujen sukua), joka oli kiinnitetty säteettäisesti nahkahihoilla sauvaan. Nyt sommat ovat polyeteenimuovivalua, joihin piikkiosa on integroitu. Porkka oli kauan sitten hiihtosauvan päässä somman tilalla oleva, pahkasta tehty kuppimainen kappale, jota käytettiin metsästyksessä. Nykyisin porkkana pidetään nuottakalastuvälinettä, jossa sauvaan kiinniteltyllä kuppimaisella osalla tarvotaan ilmakuplia veteen, jotta kalat pysyisivät pyydystä nostettaessa sen perukoilla. Kainuussa porkka oli maidonsekoitukseen käytettävä sauva. 

Suksisauvan varren toisessa päässä on kahva, joka oli entisaikoina nahkaa, nykyisin muovia. Kahvaa on yleensä hieman muotoiltu eteenpäin taipuvaksi, ja siinä on usein korkkipinta. Kahvaan kuuluu säädettävä rannehihnalenkki tai ns. hansikas-hihna, joka kiinnittyy ranteen ympäri kätevästi tarranauhalla. 

Kahva ja sompa on kiinnitetty sauvaputkeen kuumaliimalla, ja ne ovat vaihdettavia osia. Nykyisin sauvaputki valmistetaan hiilikuidusta, lasikuidusta tai niiden yhdistelmästä tai joskus myös alumiinista. Aiemmin materiaalina oli puu, vaneri ja sotien jälkeen aina noin 1970-luvulle asti yleensä bambu (Pseudosasa amabilis, Tonkin Cane, Tea Stick Bamboo). Samaa bambumateriaalia käytettiin ennen myös hyppyseipäissä ja onkivavoissa. Sauvojen valmistuksessa ja suunnittelussa pyritään alhaiseen painoon, riittävään jäykkyyteen ja kestävyteen, vähäiseen ilmanvastukseen ja hyvään ergonomiaan.

Hiihtosauvojen pituus

FIS:n spesifikaatiot rajoittavat maastohiihtokipailuissa sauvan sallitun pituuden välille vyötärö - hiihtäjän pituus-10 cm. Molempien sauvojen tulee olla saman pituiset ja hiihtäjällä sauvat molemmissa käsissä. Sauva ei saa olla teleskooppinen, eikä sen pituus saa muuttua, mutta sauvat saavat olla rakenteeltaan epäsymmetriset (o./v.).

Eri hiihtotyyleille ja -lajeille on omanlaisensa sauvat, joiden sopiva pituus riippuu hiihtäjän pituudesta ja hiihtolajista.

Pituussuositukset:
 Perinteinen tyyli 0.85 × hiihtäjän pituus
 Luistelutyyli 0.90 × hiihtäjän pituus

Katso myös 
 Kävelysauva
 Suksi

Sauvat
Urheiluvälineet
Retkeilyvälineet
Porkka

Porkka on suomalainen sukunimi. Porkka tarkoittaa hiihtosauvaa. 

Porkka-nimisiä kuuluisia henkilöitä:
Ale Porkka (1892–1969), näyttelijä
Harras H. Porkka (1892–1975), teollisuusneuvos
Hannu Porkka (s. 1958), lyömäsoittaja
Henrik Porkka (s. 1998), lentopalloilija
Ilari Porkka (s. 1983), pikajuoksija
Janne Porkka (s. 1965), imitaattori ja televisiojuontaja
Juha Porkka (s. 1953), korkeushyppääjä
Mauno Porkka (s. 1927), seismologi ja geofysiikan professori
Panu Porkka (s. 1977), yritysjohtaja
Paula Porkka (1914–2011), toimittaja ja kirjeenvaihtaja
Reijo Porkka (s. 1947), valokuvaaja
Tarja Porkka-Kontturi (s. 1982), pelialan aktiivi
Toni Porkka (s. 1970), jääkiekkoilija
Volmari Porkka (1854–1889), kielitieteilijä ja kansanrunouden tutkija.

Muita
 Pormestarinluoto eli "Porkka", kaupunginosa Porissa
 Porkka Playboys, edelliseen nimessään viittaava, katusoittajista koostuva yhtye
 Porkka Group, suomalainen kylmälaitteiden valmistaja

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Aila Paloniemi

Aila Annikki Paloniemi (s. 28. tammikuuta 1956 Kyyjärvi) on suomalainen poliitikko, joka toimi keskustan kansanedustajana vuosina 2003–2019 Keski-Suomen vaalipiiristä. Paloniemi on ollut Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1997 lähtien. Lisäksi hän on jäsen Keski-Suomen liiton maakuntavaltuustossa (1997–2000, 2005–).  Ammatiltaan hän on toimittaja ja lastentarhanopettaja. Hänet valittiin Jyväskylän kaupunginvaltuustoon myös vuoden 2017 kuntavaaleissa. Paloniemi putosi eduskunnasta vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.

Paloniemi kuului vuonna 2006 Mikko Alkion puoluesihteeriyttä kannattaneeseen johtonelikkoon Mirja Ryynäsen, Kyösti Karjulan ja Pekka Myllymäen kanssa.

Eduskunnassa Paloniemi on varsinainen jäsen ulkoasiainvaliokunnassa sekä varajäsen puolustusvaliokunnassa ja sosiaali- ja terveysvaliokunnassa.

Paloniemi on myös Perhehoitoliiton puheenjohtaja, hän on ollut rakentamassa nykyistä laskentamallia lastensuojelukertoimelle, jonka mukaan valtio maksaa kunnille lastensuojelusta. Aila Paloniemi ja Pelastakaa Lapset ry:n pääsihteeri Hanna Markkula-Kivisilta työskentelevät yhteistyönä lasten eriasteisen laitostamisen hyväksi. Paloniemi toimii myös valtakunnallisen syöpäsairaiden lasten järjestön, Sylva ry:n, puheenjohtajana.

Ennen valintaansa kansanedustajaksi Paloniemi työskenteli vuodesta 1984 Yleisradion palveluksessa. 1990-luvun lopulla hän toimi TV2:n esittämän Hakupalat-ohjelman juontajana ja toimittajana yhdessä Meku Mannerin kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Aila Paloniemen virallinen kotisivu
 
 Jyväskylän kaupunginvaltuusto

Kansanedustajat
Keski-Suomen vaalipiiri
Suomen Keskustan poliitikot
Jyväskylän kaupunginvaltuutetut
Suomalaiset toimittajat
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Tilintarkastus

Tilintarkastus on talousyksikön tilinpäätöksen tutkimista, jonka tarkoituksena on käsityksen ilmaiseminen tutkitusta tilinpäätöksestä tai siihen rinnastettavasta informaatiosta. ”Tilintarkastus on minkä tahansa kokoisen tai lakisääteisen muodon omaavan ansaintataloudellisen tai muun talousyksikön tilinpäätöksen tai siihen verrattavan informaation riippumatonta tutkimusta, jonka tarkoituksena on käsityksen ilmaiseminen tutkitusta tilinpäätöksestä tai siihen rinnastettavasta informaatiosta.”

Etenkin suurten kansainvälisten yritysten tilintarkastustoiminta on maailmassa keskittynyt muutaman suuren tilintarkastusyritykseen, jotka tarjoavat asiakasyrityksilleen myös muuta taloushallinnon konsultointia. Neljä suurinta alan ketjua (ns. The Big Four) ovat Deloitte, KPMG, Ernst & Young ja PwC.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla  

 Tilintarkastaja
 EU 

Tilintarkastus
Valley of the Damned

Valley of the Damned on DragonForcen vuonna 2003 julkaistu debyyttialbumi. Kansikuva jouduttiin tekemään uudelleen ja bändille keksimään uusi nimi, koska yhtyeen silloinen nimi DragonHeart oli käytössä toisella yhtyeellä. Tämän takia tekijänoikeuskiistojen välttämiseksi tämä oli helpoin vaihtoehto.

Kappaleet 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
  (Japanin-version bonuskappale)

Jäsenet
ZP Theart – laulu
Sam Totman – kitarat
Herman Li – kitarat
Vadim Pružanov – koskettimet ja piano
Didier Almouzni – rummut
Diccon Harper – basso

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 2003 albumit
Vuoden 2003 esikoisalbumit
DragonForcen albumit
Tero Rönni

Tero Matti Johannes Rönni (s. 3. maaliskuuta 1954 Parkano) on suomalainen poliitikko. Hän toimi Suomen sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana vuosina 1999–2011. Rönni on ollut mukana Mäntän kaupunginvaltuustossa vuodesta 1989 lähtien ja puheenjohtajana vuodesta 2005. Kaupunginhallituksessa hän on ollut mukana vuosina 1993–2004, puheenjohtajana vuosina 1997–2000. Tampereen yliopiston tekemän tutkimuksen mukaan Rönni oli vuonna 2007 valituista kansanedustajista mielipiteiltään vasemmistolaisin.

27. tammikuuta 2008 Helsingin Sanomat nimesi eduskunnassa suorittamansa nimettömän kyselyn perusteella Tero Rönnin yhdeksi seksuaalisista häiritsijöistä eduskunnassa. Julkisen sanan neuvosto moitti myöhemmin Helsingin Sanomia hyvän journalistisen tavan loukkaamisesta. Neuvoston mukaan Helsingin Sanomat ei esittänyt riittäviä näyttöjä kirjoituksen perustaksi. JSN:n mielestä voimakkaasti leimaavan ja yleistävän juttukokonaisuuden totuudellisuus jäi näin ollen osoittamatta.

Kansanedustajauran jälkeen Rönni on toiminut kuljetusyrittäjänä. Hän nosti samalla sopeutumiseläkettä seitsemän vuoden ajan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut 
 

Kansanedustajat
Pirkanmaan vaalipiiri
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Mäntän kaupunginvaltuutetut
Mänttä-Vilppulan kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Anneli Kiljunen

Leila Anneli Kiljunen (o.s. Käkelä, s. 17. syyskuuta 1957 Lappeenranta) on suomalainen poliitikko. Hän on ollut SDP:n kansanedustaja vuodesta 2003 lähtien.

Kiljunen on Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1989 lähtien. Kaupunginhallituksessa hän toimi vuosina 1993–2003.

Elämä ja ura
Vuonna 1985 Kiljunen suoritti sosiaalihuoltajatutkinnon Tampereen yliopistossa. Hän työskenteli Lappeerannan kaupungilla päiväkoti- ja vastaanottokotiharjoittelijana 1977–1980, Rauhan sairaalan ja Lappeenrannan mielenterveystoimiston sosiaalihoitajana 1982–1983 ja Lappeenrannan kaupungin sosiaalityöntekijän ja sosiaalisihteerin viransijaisuuksissa 1983–1989.

Ennen eduskuntaa Kiljunen työskenteli Lappeenrannan kaupungin johtavana sosiaalityöntekijänä lastensuojelutyössä (1989–1998) ja sosiaalityössä vuodesta 1998. Kansanedustajaksi Kiljunen valittiin ensimmäisen kerran Kymen vaalipiiristä vuoden 2003 vaaleissa. Hän on ollut sosiaali- ja terveysvaliokunnan jäsen vuodesta 2003 ja toimi sen varapuheenjohtajana 2011–2015. Hän on ajanut muun muassa sote-uudistusta.

Kiljunen on Omaishoitajat ja Läheiset -Liiton puheenjohtaja vuodesta 2009. Hän on kritisoinut Sipilän hallitusta omaishoitajien unohtamisesta.

Yksityiselämä
Myös Kiljusen isä Valto Käkelä ja isoisä Elias Käkelä olivat kansanedustajia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kiljusen kotisivu
 

Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Nykyiset kansanedustajat
Kymen vaalipiiri
Kaakkois-Suomen vaalipiiri
Lappeenrannan kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Tuula Väätäinen

Tuula Anneli Väätäinen (o.s. Häkkinen; s. 2. lokakuuta 1955 Maaninka) on suomalainen SDP:tä edustava poliitikko Savo-Karjalasta. Hän toimi Pohjois-Savon vaalipiirin kansanedustajana kolmen vaalikauden ajan vuosina 2003–2015. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Väätäinen ei tullut valituksi jatkokaudelle; hänen äänimääränsä oli 4698. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Väätäinen palasi eduskuntaan.

Eduskunnassa Väätäinen istui kaudella 2003–2007 sosiaali- ja terveysvaliokunnassa ja hallintovaliokunnassa sekä kaudella 2011–2015 puolustusvaliokunnassa, valtiovarainvaliokunnan hallinto- ja turvallisuusjaostossa sekä kunta- ja terveysjaostossa. Siilinjärven kunnanvaltuuston jäsen Väätäinen oli vuosina 1992–2014. Hän toimi Ensi- ja turvakotien liiton varapuheenjohtajana vuosina 2011–2016.

Kuopion Invalidit ry:n puheenjohtajana Väätäinen on toiminut vuodesta 2015 lähtien ja Savonia-ammattikorkeakoulun hallituksen jäsen vuodesta 2018. Vuosina 2017–2019 hän oli Kuopion kaupunginvaltuuston 2. vpj. Vuodesta 2019 hän on ollut Kuopion kaupunginvaltuuston puheenjohtaja. Koulutukseltaan Väätäinen on erikoissairaanhoitaja ja perheterapeutti.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kotisivut
 

Nykyiset kansanedustajat
Siilinjärven kunnanvaltuutetut
Kuopion kaupunginvaltuutetut
Pohjois-Savon vaalipiiri
Savo-Karjalan vaalipiiri
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Suomalaiset sairaanhoitajat
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
SIGGRAPH

SIGGRAPH (lyhenne englannin kielen sanoista "Special Interest Group in Graphics" eli "tietokonegrafiikan erityisintressiryhmä") vuosittainen tietokonegrafiikka-aiheinen konferenssi, jonka järjestää Association for Computing Machineryn (ACM) ACM SIGGRAPH -järjestö. Ensimmäinen SIGGRAPH-konferenssi järjestettiin vuonna 1974. Konferenssiin osallistuu vuosittain kymmeniä tuhansia tietokonealan ammattilaisia. Tämän jälkeen konferenssi on järjestetty vuosittain kesä-elokuussa. Järjestämisspaikkoja ovat olleet Yhdysvaltojen eri kaupungit. Vuodesta 2008 lähtien konferensseja on pidetty joulukuussa myös Aasiassa nimellä SIGGRAPH Asia.

Konferenssin kohokohtia ovat muun muassa animaatioteatteri, jossa esitetään tietokoneanimaatiolla toteutettuja elokuvia. Konferenssissa on myös suuri määrä näyttelyosastoja, joissa sadat yritykset esittelevät toimintaansa ja värväävät työntekijöitä. Useimmat näistä yrityksistä ovat elokuva- tai tietokonepelialalla. Myös alan koulut esittelevät omaa toimintaansa.

Konferenssissa julkaistaan joka vuosi kymmenittäin tieteellisiä tutkimuksia ja tapahtumaa pidetään yleisesti arvovaltaisimpana alan tapahtumana. Tutkimusten esittelyn lisäksi alan asiantuntijat pitävät tapahtumassa myös keskustelupaneeleja ja järjestävät erimittaisia koulutustilaisuuksia.

Aiheesta muualla 
 ACM SIGGRAPH, järjestön verkkosivut 
 Lista järjestetyistä konferensseista 

Tietokonegrafiikka
Tekniikkakonferenssit
Yhdysvaltain tapahtumat
Association for Computing Machinery
Rashid Ramzi

Rashid Ramzi (s. 17. heinäkuuta 1980 Khoula, Marokko) on keskimatkojen juoksija, joka nykyään edustaa Bahrainia. Aikaisemmin Ramzi juoksi synnyinmaansa Marokon väreissä.

Vuonna 2004 voitti Aasian sisäratojen mestaruuden sekä 800 (aika 1.48,03) että 1 500 metrillä. Samana vuonna hän sijoittui sisäratojen MM-kisoissa Budapestissa samalla matkalla hopealle ajalla 1.46,15. Ateenan olympialaisissa hän sijoittui 1 500 metrillä 11:ksi ajalla 3.44,60.

Maaliskuussa 2005 Ramzi osallistui maastojuoksun MM-kisoihin ja sijoittui lyhyellä matkalla sijalle 32. 

Elokuussa 2005 MM-kisoissa Helsingissä Ramzi kaikkien ennakko-odotusten vastaisesti voitti ensiksi 1 500 metrin maailmanmestaruuden, ja vain neljä päivää myöhemmin myös 800 metrin kilpailun. Näin hänestä tuli kautta aikain ensimmäinen urheilija, joka on voittanut molemmat matkat samoissa MM-kisoissa. Olympialaisissa vain yksi mies on yltänyt samaan, kun Peter Snell voitti molemmat matkat Tokiossa 1964.

Osakan MM-kisoissa 2007 Ramzi sijoittui 1 500 metrillä toiseksi ajalla 3.35,00. Pekingissä 2008 Ramzi teki Bahrainin olympiahistoriaa voittamalla 1 500 metrin juoksun olympiakultaa. Ramzista tuli ensimmäinen bahrainilainen olympiamitalisti. Ramzi kuitenkin menetti kultamitalin, kun hän jäi kiinni Epo-hormonin kehittyneemmän version Ceran käytöstä Pekingin dopingnäytteiden uusintatestissä huhtikuussa 2009.

Ramzi kilpailee harvoin. Kesällä 2007 hän kilpaili vain Osakan MM-kisoissa ja Brysselin kultaisen liigan osakilpailussa. Kesällä 2008 hän kilpaili ensimmäiset 1 500 metrin kilpailunsa Pekingin olympialaisissa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Marokkolaiset keskimatkojen juoksijat
Bahrainilaiset keskimatkojen juoksijat
Dopingrikkomuksesta tuomitut bahrainilaiset
Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Demokraattisen nuorison maailmanliitto

Demokraattisen nuorison maailmanliitto (DNML,  WFDY) perustettiin Lontoossa toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945. DNML:n päämaja on Budapestissä, Unkarissa.

Kylmän sodan alussa lähes kaikki länsimaiset järjestöt kuitenkin vetäytyivät liiton toiminnasta kommunistien ja siirtomaanuorison vahvasta edustuksesta ja liiton sosialististen ja kansandemokraattisten maiden kanssa tekemästä läheisestä yhteistyöstä johtuen. Liitto tuli myöhemmin tunnetuksi nimenomaan Neuvostoliiton kanssa läheistä yhteistyötä tehneiden järjestönä.

Neuvostoliiton ja itäblokin romahtaessa DNML joutui vaikeuksiin. Sen tärkeimmän jäsenjärjestön, neuvostoliittolaisen Komsomolin, puuttuessa syntyi erimielisyyksiä liiton luonteesta. Osa toivoi epäpoliittisempaa rakennetta, kun taas toiset olivat halukkaita viemään toimintaa vasemmistolaiseen suuntaan. DNML selvisi kriisistä ja on nykyään aktiivinen ja kansainvälinen nuorisojärjestö.

Maailman nuorison ja opiskelijoiden festivaalit eli nuorisofestivaali on tärkein DNML:n järjestämä tapahtuma. Se järjestettiin viimeksi vuonna 2017 Venäjän Sotšissa. Vuoden 1962 nuorisofestivaali pidettiin Helsingissä.

Suomesta DNML:oon kuuluu Kommunistinen nuorisoliitto (KomNL). DNML:n perustajajäseniä oli Suomen demokraattinen nuorisoliitto SDNL (nyk. Vasemmistonuoret),  joskin mukana oli aluksi muitakin nuorisojärjestöjä. 1980-luvulla järjestöön kuului myös Vallankumouksellinen nuorisoliitto (VKN).

Lähteet

Aiheesta muualla

 Demokraattisen nuorison maailmanliiton verkkosivut  

Kansainväliset vasemmistolaiset järjestöt
Poliittiset nuorisojärjestöt
Kaikkien maiden proletaarit, liittykää yhteen!

Kaikkien maiden proletaarit, liittykää yhteen! oli muun muassa Neuvostoliiton tunnuslause. Lause on lainaus Karl Marxin ja Friedrich Engelsin Kommunistisesta manifestista (1848), joka päättyi tähän kehotukseen. Tunnuslause oli kirjoitettu kaikkien neuvostotasavaltojen kielillä Neuvostoliiton vaakunaan – myös suomeksi, kunnes Karjalais-suomalainen sosialistinen neuvostotasavalta lakkautettiin ja siitä tuli Venäjän SFNT:hen kuuluva niin sanottu autonominen tasavalta. Tunnuslause kuului myös kaikkien neuvostotasavaltojen vaakunoihin sekä tasavallan omalla kielellä että venäjäksi ja myös autonomisten sosialististen neuvostotasavaltojen vaakunoihin.

Neuvostoliiton tunnuslause eri kielillä 
Tunnuslause viidentoista (vuoteen 1956 kuudentoista) liittotasavallan omilla kielillä:

Lähteet

Aiheesta muualla 

Neuvostoliiton symbolit
Tunnuslauseet
Paasselkä

Paasselkä on Saimaan Oriveden eteläosassa sijaitseva läpimitaltaan yli 10-kilometrinen soikea järviallas ja meteoriittikraatteri.

Paasselkä sijaitsee Savonlinnan ja Kiteen kaupunkien alueella, Savonrannan kirkonkylän kohdalla, noin 25 kilometriä Kerimäen kirkonkylältä pohjoiseen. Paasselän syntyminen meteoriitin törmäyksessä oli pitkään epäilyksenalaisena, mutta 16. huhtikuuta 1999 kraatteri virallisesti julkistettiin porauksissa löytyneiden törmäyksen merkkien havaintojen jälkeen. Järjestyksessään se on yhdeksäs Suomesta löydetty kraatteri. Kraatterilla on ikää noin 200 miljoonaa vuotta.

Alue on saanut tunnettavuutta myös tunnistamattomista valoilmiöistä, "Paasiveden piruista" tai "Paasselän piruista", joista on paikallisten mukaan tehty havaintoja jo 1700-luvulta lähtien ja ilmeisesti valoilmiöt ovat olleet järvellä aina. Silminnäkijöiden mukaan erittäin kirkas, väriltään valkoinen tai punainen valo näkyy useimmiten järvenselän keskellä, suhteellisen korkealla. Tulipalloa muistuttava valo liikkuu yleensä nopeasti pitkiäkin matkoja, mutta toisinaan se pysyttelee paikoillaan. Paikallisen kansantarinan mukaan järveen olisi aikoinaan uponnut venäläinen sotalaiva, jossa uppoamishetkellä vietettiin juhlia, ja valot olisivat uhrien haamujen tulia. Havaintojen aiheuttajiksi on spekuloitu muun muassa virvatulta, maavaloa, pohjasta purkautuvaa metaania sekä pietsosähköistä ilmiötä. Tutkijoita ovat alueella kummastuttaneet monet muutkin geofysikaaliset havainnot, esimerkiksi järven keskisyvänteen magneettiset häiriöt, kunnes niiden syyksi osoittautui syväkairauksessa järven alapuolella oleva suuri kiisuesiintymä.

Paasselän nimestä käytetään myös muotoja Paasiselkä, Paasivesi ja Paasvesi.

Katso myös

Rääkkylän ufoaalto

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Paasselän kraatteri
 Sulo Strömberg: Kerimäen ja Savonrannan kyliä kiertämässä. Tarinoita Paasveen piruista ja pohuista (2006)

Oriveden–Pyhäselän alue
Suomen kraatterit
Kraatterijärvet
Valoilmiöt
Kiteen järvet
Savonranta
Kerimäki
Savonlinnan järvet
Győr

Győr []  (, ) on Luoteis-Unkarin tärkein kaupunki ja Győr-Moson-Sopronin läänin pääkaupunki. Sen paikalla oli jo roomalaisaikaan Arrabonan kaupunki. Győr on väkiluvultaan Unkarin kuudenneksi suurin kaupunki. Siellä on 130 476 asukasta (2009), ja sen pinta-ala on 174,62 neliökilometriä.

Kaupungissa valmistetaan Audin Audi TT -mallia. Kaupunki on Kuopion ystävyyskaupunki.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kaupungin kotisivut

Unkarin kaupungit
Venäjän Ääni

Venäjän Ääni () oli Venäjän federaation valtiollisen Rossija segodnja -mediayhtiön ylläpitämä ulkomaanpalvelu. Palvelu oli aikaisemmin nimeltään Radio Moskova. Radio  aloitti lähetyksensä ulkomaille 29. lokakuuta 1929.

Vuonna 1991 nimeksi tuli Venäjän Ääni. Se lähetti ohjelmaansa venäjän lisäksi 36 muulla kielellä: albaniaksi, saksaksi, englanniksi, arabiaksi, armeniaksi, bengaliksi, bulgariaksi, kiinaksi, koreaksi, dariksi, espanjaksi, suomeksi, ranskaksi, kreikaksi, hindiksi, unkariksi, italiaksi, japaniksi, kirgiisiksi, kurdiksi, moldaviaksi, mongoliksi, norjaksi, urduksi, uzbekiksi, paštuksi, persiaksi, puolaksi, portugaliksi, romaniaksi, serbiaksi, slovakiksi, ruotsiksi, tšekiksi, turkiksi ja vietnamiksi. Vuonna 1961 Venäjän äänen edeltäjällä Radio Moskovalla oli lähetyksiä kolmella afrikkalaisella kielellä; amharaksi, swahiliksi ja hausaksi.

Suomenkieliset lähetykset 

Moskovan radion suomenkieliset lähetykset alkoivat syksyllä 1939 juuri ennen talvisotaa edesauttamaan Neuvostoliiton propagandaa Suomeen. Radiokanavan Moskovan Tiltu oli sotamiesten keskuudessa kuuluisa neuvostoliittolainen radiokuuluttaja, joka levitti talvi- ja jatkosodassa sotapropagandaa suomalaisille sotilaille.

Suomenkieliset radiolähetykset loppuivat 27. maaliskuuta 2009. Tämän jälkeen uutistarjonta siirtyi internetiin.

Lähteet

Audio

Aiheesta muualla 
 Ylen Elävä arkisto: Moskovan Tiltu (ääninäyte)
 Venäjän ääni -nettisivusto  
 Golos Rossii (Moskova) (rus.ruvr.ru) 

Venäläiset radioasemat
Ruokailuväline

Ruokailuväline (myös aterin) on mikä tahansa käsillä käytettävä työkalu, jonka pääasiallinen käyttötarkoitus on ruoan syöminen. Ruokailuvälineitä käytetään yleensä ruoan paloitteluun ja syömiseen. Valmistusmateriaali on useimmiten ruostumaton teräs tai muovi; tosin varsinkin historiallisesti aterimia on tehty myös puusta ja hopeasta. Nykyään länsimaissa eniten käytetyt ruokailuvälineet ovat haarukka, veitsi ja lusikka, mutta ruokailuvälineinä voidaan käyttää myös syömäpuikkoja.

Käyttötavat 
Haarukkaa, lusikkaa ja syömäpuikkoja käytetään ruokailussa pääasiallisesti ruoan syömiseen. Lusikat soveltuvat parhaiten keiton syömiseen, kun taas haarukoita voidaan käyttää kiinteämpien ruokalajien syömiseen. Syömäpuikkoja käytetään kahden puikon pihtiotteella. Syömäpuikkoja ei täten voida käyttää nestemäisen ruoan syömiseen. Veitsi on ruoan syömisen sijaan tarkoitettu ruoan paloitteluun.

Valmistusmateriaalit 
Useimmiten ruokailuvälineet valmistetaan ruostumattomasta teräksestä tai muovista. Historiallisesti ruokailuvälineet on valmistettu hopeasta ja puusta. Nykyään suurin osa länsimaisista ruokailuvälineistä tehdään ruostumattomasta teräksestä. Kertakäyttöiset ruokailuvälineet, joita käytetään esimerkiksi pikaruokaravintoloissa tai lentokoneissa, voidaan kuitenkin valmistaa myös muovista, jolloin säästetään valmistuskustannuksissa. Muovin aiheuttamat ympäristöongelmat johtivat siihen, että Euroopan unioni vuonna 2018 kielsi monet muoviset välineet, kuten pillit ja aterimet.

Historia 
Vanhimmaksi aterimeksi arvellaan veistä. Alkuperä voidaan johtaa kivikaudelle, jolta on löydetty teräväreunaisia työkaluja. Syömäpuikkojen keksimisen oletetaan ajoittuvan aikaan 5 500 vuotta eaa. Kaksiteräisistä veitsistä luovuttiin keskiajalla. Lusikat muuttuivat kolmionmallisista pyöreäpesäisiksi 1700-luvulla. Ruostumattoman teräksen keksiminen 1913 johti siihen, että kiiltävistä ja kestävistä metallisista aterimista tuli halpoja, kun sitä ennen käytetty metalli oli ollut muiden muassa hopea.

Lähteet 

 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Keitto

Keitto (myös soppa) on lusikalla syötävää ruokaa, joka on tehty keittämällä raaka-aineita kuten liha, vihannekset tai herneet  keittoliemessä tai vedessä. Osa raaka-aineen mausta siirtyy liemeen, joka syödään osana keittoa. Keittoliemi voidaan suurustaa paksummaksi, tai raaka-aineet voidaan soseuttaa (esimerkiksi purjoperunasosekeitto) täyteläisemmän rakenteen aikaansaamiseksi.

Keskieurooppalaisessa perinteessä keitto on tyypillinen kylmän vuodenajan alkuruoka. Etelässä on myös kylmiä keittoja, kuten espanjalainen gazpacho ja ranskalainen vichyssoise. 

Pääruokana tarjottavat keitot ovat ennen kaikkea pohjoiseurooppalainen ja aasialainen ilmiö. Yleisiä pohjoiseurooppalaisia pääruokana tarjottavia keittoja ovat muun muassa lohikeitto ja hernekeitto. Aasiassa syödään pääruokana monia erilaisia nuudelikeittoja, kuten vietnamilainen phở-keitto ja malesialainen laksa-keitto.

Jälkiruokakeitot (mehukeitto, mustikkakeitto, sekahedelmäsoppa) lähestyvät kiisseliä mutta ovat usein löysempiä, ja ne tarjotaan usein esimerkiksi puuron lisukkeina.

Keitosta on käytetty myös nimitystä velli joillakin murrealueilla, erityisesti pohjalaismurteissa.

Tunnettuja keittoja
avgolemono
bisque
borssi
fasolada
gazpacho
gulassikeitto
gumbo
kanakeitto
linssikeitto
magiritsa
minestrone
patsas
phở
pääskysenpesäkeitto
seljanka
tom yum
vichyssoise

Lähteet

Viitteet 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Nimetön

Nimetön (digitus annularis, digitus quartus tai digitus IV) on peukalosta laskettuna neljäs sormi kädessä, keskisormen ja pikkusormen välissä. Useimmilla ihmisillä nimetön on käden vaikeimmin hallittava sormi.

Vihkisormus 
Länsimaisissa kulttuureissa vihkisormusta pidetään perinteisesti nimettömässä. Perinnetiedon mukaan vihkisormusta pidetään vasemmassa kädessä, sillä uskomuksen mukaan vasemman käden nimettömästä on suora yhteys sydämeen, rakkauden symboliin. Tämän uskomuksen uskotaan saaneen alkunsa Egyptistä. 

Keskiaikaisessa Euroopassa kristillisessä hääseremoniassa asetettiin sormus vuorotellen etusormeen, keskisormeen ja nimettömään. Tämä kuvasi Jumalan kolminaisuutta; samaan aikaan lausuttiin "Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen." Sormus jätettiin nimettömään. Muutamissa Euroopan maissa sormusta pidetään vasemmassa kädessä ennen avioliittoa ja naimisiinmenon jälkeen se siirretään seremonian aikana oikeaan käteen.

Etymologia 
Tutkija László A. Magyarin mukaan nimettömän sormen on usein uskottu omaavan taikavoimia. Se on usein nimetty taian tai sormusten mukaan tai sitä on sanottu nimettömäksi. 

Lääkitsevä sormi. Joissain kulttuureissa sormi on nimetty sen oletettujen taikavoimien, erityisesti parantavan taian mukaan. Bhaisajyaguru, Lääke-Buddha, käyttää oikean käden nimetöntään lääkitsemään. 
 saksa: Arztfinger (lääkärin sormi)
 unkari: orvos ujj (lääkärin sormi)
 japani: kusuri-yubi (lääkesormi) tai kusushi-yubi (lääkärin sormi)
 latina: digitus medicinalis (lääketieteellinen sormi)
Sormussormi. Joissain kulttuureissa sormi yhdistetään taikasormuksiin. Tämä pätee erityisesti eurooppalaisissa kielissä. 
 englanti: ring finger (sormussormi)
 saksa: Ringfinger (sormussormi)
 unkari: gyűrűsujj (sormussormi)
 latina: digitus annularis (sormussormi)
 ranska: annulaire (sormusta tarkoittavan anneau -sanan johdos)
 italia: dito anulare (sormussormi)
 espanja: dedo anular (sormussormi)
Nimetön sormi. Monet kulttuurit välttivät käyttämästä nimeä voimakkaalle taikavoimalle ja käyttivät joko kiertoilmaisuja tai nimesivät sormen nimettömäksi. 
 suomi: nimetön sormi
 bulgaria: benzimen pryst (nimetön sormi)
 unkari: nevetlen ujj (nimetön sormi)
 ersä: ľemťeme sur (nimetön sormi)
 japani: nanashi-yubi (nimetön sormi)
 latina: digitus medio proximus (sormi keskisormen vieressä)
 mandariinikiina: wúmíngzhǐ (nimetön sormi)
 persia: binàme (nimetön)
 venäjä: bezymyannyi palets (nimetön sormi)
 sanskriitti: anáman (nimetön)
 turkki: adsiz parmak (nimetön sormi)
 tataari: atsyz parmak (nimetön sormi)

Katso myös 
Peukalo
Etusormi
Keskisormi
Pikkusormi

Lähteet 
 László A. Magyar. 1990. Digitus Medicinalis — the Etymology of the Name. Actes du Congr. Intern. d'Hist. de Med. XXXII., Antwerpen. 175-179. (katso sivusto)

Sormet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Christina Gestrin

Anna Christina Gestrin (s. 12. tammikuuta 1967 Helsinki) on suomalainen poliitikko ja entinen kansanedustaja. Hän toimi Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen varapuheenjohtajana vuosina 1998–2005 ja hän oli ruotsalaisen eduskuntaryhmän puheenjohtaja vuosina 2003–2007. Tällä hetkellä hän johtaa RKP:n ympäristövaliokuntaa.

Gestrin  toimi kansanedustajana vuosina 2000–2015. Hän nousi eduskuntaan kesken vaalikauden Rainer Erlundin tilalle. Vuoden 2003 vaaleissa hän tippui eduskunnasta, mutta hän pääsi kuitenkin jatkamaan kansanedustajana europarlamenttikautensa loppuun istuneen Astrid Thorsin varanaisena. Kun Thors palasi eduskuntaan vuoden 2004 eurovaalien jälkeen, RKP:n edustajana parlamenttiin valittiin kansanedustaja Henrik Lax, ja Gestrin jatkoi hänen tilallaan. Gestrin oli ehdolla vuoden 2014 eurovaaleissa. Hän sai 16 427 ääntä ja jäi varasijalle Nils Torvaldsin varahenkilöksi. Syksyllä 2014 Gestrin ilmoitti, ettei pyri jatkokaudelle eduskuntaan vuoden 2015 vaaleissa. Vuoden 2017 kuntavaaleissa Gestrin oli RKP:n ääniharava Espoossa keräten 2 532 ääntä tullen valituksi valtuustoon.

Eduskunnassa Gestrin oli jäsen suuressa valiokunnassa ja ympäristövaliokunnassa. Hän on myös Pohjoismaiden neuvoston ympäristö- ja luonnonvaravaliokunnan puheenjohtaja sekä Parlamentaarisen Itämerikonferenssin jäsen.  

Gestrin toimii myös Suomessa ruotsinkielisen väestön etua ajavan Folktingetin hallituksen puheenjohtajana. 

Gestrin on koulutukseltaan maatalous- ja metsätieteiden maisteri. Hänen isänsä oli ministeri Kristian Gestrin.

Vaalimenestys

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Espoon kaupunginvaltuutetut
Kansanedustajat
Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot
Uudenmaan vaalipiiri
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Mikaela Nylander

Mikaela Birgitta Nylander (s. 27. maaliskuuta 1970 Porvoo) on suomalainen entinen RKP:n kansanedustaja. Hänet valittiin eduskuntaan Uudenmaan vaalipiiristä vuoden 2003 vaaleissa. Porvoon kaupunginvaltuustossa Nylander on ollut ensimmäisenä varapuheenjohtajana 2001–2005 ja vuodesta 2005 lähtien puheenjohtajana. Hän toimi Ruotsalaisen eduskuntaryhmän puheenjohtajana 2011–2015. Nylander on ollut Saaristoasiain neuvottelukunnan puheenjohtajana vuodesta 2003. Vuodesta 2015 hän on ollut Yleisradion hallintoneuvoston jäsen. Nylander putosi eduskunnasta vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.

Nylander on työskennellyt tuntiopettajana Porvoon kauppaoppilaitoksessa ja Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulussa. Hän on ollut myös Astrid Thorsin erityisavustaja Euroopan parlamentissa ja RKP:n ministeriryhmän erityisavustajana.

Vaalimenestys

Eduskuntavaalit 
 1999: 2 008 ääntä (Uudenmaan vaalipiiri, ei valittu)
 2003: 5 813 ääntä (Uudenmaan vaalipiiri, valittiin)
 2007: 4 825 ääntä (Uudenmaan vaalipiiri, valittiin)
 2011: 4 906 ääntä (Uudenmaan vaalipiiri, valittiin)
 2015: 5 422 ääntä (Uudenmaan vaalipiiri, valittiin)
 2019: 4 637 ääntä (Uudenmaan vaalipiiri, varalla)

Kunnallisvaalit 
 1996: 136 ääntä (Porvoo, valittiin)
 2000: 951 ääntä (Porvoo, valittiin)
 2004: 1 512 ääntä (Porvoo, valittiin)
 2008: 1 014 ääntä (Porvoo, valittiin)
 2012: 1 270 ääntä (Porvoo, valittiin)
 2017: 1 279 ääntä (Porvoo, valittiin)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 Nylanderin kotisivut 

Kansanedustajat
Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot
Porvoon kaupunginvaltuutetut
Uudenmaan vaalipiiri
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Eva Biaudet

Eva Rita Katarina Biaudet (IPA: [bioˈdeː], s. 27. helmikuuta 1961 Helsinki) on suomalainen poliitikko. Hän on ollut RKP:n kansanedustaja 1991–2006 ja vuodesta 2015. Hän oli Lipposen II hallituksen peruspalveluministeri 1999–2000 ja 2002–2003 ja RKP:n presidenttiehdokas 2012.

Biaudet on ollut myös Etyjin ihmiskaupan vastaisen toiminnan erityisedustaja. Ennen valintaansa uudelleen eduskuntaan vuonna 2015 hän työskenteli yhdenvertaisuusvaltuutettuna.

Poliittinen toiminta 
Biaudet tuli ylioppilaaksi Nya svenska samskolanista ja opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa, mutta keskeytti opinnot siirtyessään politiikkaan. Biaudet oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1989–1996 ja RKP:n varapuheenjohtaja 1990–1994. Biaudet palasi kaupunginvaltuustoon vuoden 2004 kunnallisvaaleissa, mutta jätti kaksi vuotta myöhemmin poliittiset tehtävänsä.

Biaudet oli ensimmäisen kerran kansanedustajana vuosina 1991–2006. Hän oli Lipposen II hallituksen peruspalveluministeri 15. huhtikuuta 1999 – 13. huhtikuuta 2000 ja 19. huhtikuuta 2002 – 16. huhtikuuta 2003. Vuonna 2006 Biaudet siirtyi Etyjin erityisedustajaksi ja hänen tilalleen eduskuntaan nousi Jörn Donner. Biaudet valittiin uudestaan kansanedustajaksi vuoden 2015 vaaleissa.

30. elokuuta 2011 RKP esitteli Biaudet’n presidenttiehdokkaakseen vuoden 2012 vaaleihin. Vaaleissa hän sai 2,7 % äänistä sijoittuen seitsemänneksi.

Biaudet oli RKP:n pormestariehdokas ja nousi Helsingin kaupunginvaltuustoon vuoden 2017 kuntavaaleissa 3622 äänellä.

Ura vähemmistövaltuutettuna 
Vuonna 2010 Biaudet valittiin erivapaudella vähemmistövaltuutetuksi viiden vuoden määräajaksi. Häneltä puuttui virkaan vaadittava loppututkinto, mutta esittelijän, kansliapäällikkö Ritva Viljasen mukaan hänen kokemuksensa ja pätevyytensä ovat riittäviä. Valinta herätti loppututkinnon puutteen vuoksi runsaasti keskustelua. Valintaa on pidetty poliittisena virkanimityksenä. Valinnasta kanteli oikeuskanslerille muiden muassa Pakolaisneuvonta ry:n lakimies Husein Muhammed, mutta kantelut hylättiin. Biaudet’ta ei kuitenkaan voitu valita enää toiselle kaudelle poikkeusluvalla.

Kesäkuussa 2011 Yhdysvaltain ulkoministeriö palkitsi Biaudet’n ihmiskaupan vastaisesta työstä ja ongelmien nostamisesta esiin Suomessa.

Näkemyksiä 
Biaudet on vaatinut seksin ostokieltoa. Hän on myös vaatinut vihapuheen rajoittamista, internetin keskustelupalstojen ylläpitäjien asettamista lailla vastuuseen palstojen sisällöstä ja lainsäädännön ulottamista myös yksityisten ihmisten välisiin suhteisiin, kuten epäasialliseen käytökseen ja häirintään.

Yksityiselämä 
Eva Biaudet’n isän suku on sveitsinranskalainen. Katolilaisen kirkon tutkija Henry Biaudet oli Biaudet’n isosetä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 
 Yle Elävä arkisto: Eva Biaudet heittäytyy haasteisiin 

Nykyiset kansanedustajat
Helsingin vaalipiiri
Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot
Nykyiset Helsingin kaupunginvaltuutetut
Suomen peruspalveluministerit
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Markus Mustajärvi

Markus Mustajärvi (s. 24. helmikuuta 1963 Savukoski) on suomalainen vasemmistoliiton poliitikko. Hän on toiminut Lapin vaalipiirin kansanedustajana vuodesta 2003 lähtien. Mustajärvi edusti syyskuusta 2011 huhtikuuhun 2015 vasenryhmää.

Ura 
Mustajärvi valmistui ylioppilaaksi Savukosken lukiosta vuonna 1982, metsätalousinsinööriksi Rovaniemen metsäopistosta vuonna 1988 ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1993.

Mustajärvi oli ehdolla eduskuntaan jo vuoden 1999 vaaleissa, mutta hänet valittiin ensimmäisen kerran vuoden 2003 vaaleissa. Hän tavoitteli vasemmistoliiton puheenjohtajuutta Suvi-Anne Siimeksen erottua tehtävästä vuonna 2006. Hän putosi kisasta ensimmäisellä kierroksella saavuttaen yhteensä 69 ääntä, ja vasemmistoliiton puheenjohtajaksi valittiin Martti Korhonen.

Vuosien 2007 ja 2011 vaaleissa Mustajärvi valittiin jatkokausille eduskuntaan. Kevään 2011 vaalien jälkeen vasemmistoliitosta tuli hallituspuolue. 30. kesäkuuta 2011 Mustajärvi erotettiin yhdessä Jyrki Yrttiahon kanssa vasemmistoliiton eduskuntaryhmästä, koska he äänestivät Jyrki Kataisen pääministerivalintaa vastaan ja hallitukselle epäluottamusta hallitusohjelmaa koskevassa äänestyksessä. Saman vuoden syyskuussa Mustajärvi ja Yrttiaho perustivat vasenryhmä-nimisen eduskuntaryhmän. He pysyivät kuitenkin vasemmistoliiton jäseninä. Mustajärvi oli vasemmistoliiton ehdokkaana kevään 2015 eduskuntavaaleissa uusien paikkansa ja liittyen jälleen vasemmistoliiton eduskuntaryhmään.

Vuosina 2005–2012 Mustajärvi oli Kemijärven kaupunginvaltuutettu. Kunnallisvaaleissa 2012 hänet valittiin Savukosken kunnanvaltuustoon. Vuoden 2017 kuntavaaleissa Mustajärvi sai 39 ääntä ja tuli valituksi jatkokaudelle Savukosken valtuustoon.

Lokakuussa 2018 Mustajärvi kirjoitti Twitterissä presidentti Martti Ahtisaareen liittyen, että ”Ahtisaari saa painua alimpaan helvettiin, kun kommentoi asioita, mistä ei mitään ymmärrä”. Kommentti liittyi pari vuotta vanhaan uutiseen, jossa Ahtisaari kritisoi sosiaalidemokraattien ja ay-liikkeen olevan ”romuttamassa” hyvinvointivaltiota. Vasemmistoliiton puheenjohtaja Li Andersson sanoi, että Mustajärven kielenkäyttö oli asiatonta eikä edusta puolueen linjaa. Andersson on kritisoinut Mustajärveä myös osallistumisesta Suomen Kansa Ensin -liikkeen itsenäisyyspäivän mielenosoitukseen.

Yksityiselämä 
Mustajärvellä on kolme lasta.

Vaalimenestys

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Nykyiset kansanedustajat
Vasemmistoliiton poliitikot
Kemijärven kaupunginvaltuutetut
Savukosken kunnanvaltuutetut
Lapin vaalipiiri
Suomalaiset insinöörit
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Roger Jansson

Roger Karl Helge Jansson (s. 9. elokuuta 1943 Kemiö) on entinen ahvenanmaalainen kansanedustaja Ahvenanmaan vaalipiiristä. Hänen varsinainen puolueensa on Frisinnad samverkan. Jansson toimi eduskunnassa RKP:n ryhmässä kaudella 2003–2007. Jansson on ollut myös Ahvenanmaan maakuntahallituksen jäsen 1995–2001 ja maakuntapäivillä 1979–2003 sekä jälleen vuosina 2007–2015. Vuoden 2015 vaaleissa häntä ei enää valittu maakuntapäiville.

Jansson kouluttautui diplomiekonomiksi Åbo Akademista 1968. Ammatiltaan hän on yrittäjä. Janssonilla on kolme lasta: Tina 1971, Mette 1974 ja Alexander 1983.

Lähteet

Aiheesta muualla

Kansanedustajat
Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot
Ahvenanmaalaiset poliitikot
Maarianhaminan kaupunginvaltuutetut
Ahvenanmaan vaalipiiri
Suomalaiset yrittäjät
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Annika Lapintie

Annika Anita Lapintie (o.s. Hiltunen, s. 18. maaliskuuta 1955 Turku) on suomalainen vasemmistoliiton kansanedustaja (1995–2019) ja Turun kaupunginvaltuutettu (1989–2012). Lapintie oli vuosina 2006–2015 vasemmistoliiton eduskuntaryhmän puheenjohtaja. Hän toimi perustuslakivaliokunnan puheenjohtajana 2015–2019.

Elämä ja ura 
Lapintie valmistui ylioppilaaksi Kupittaan yhteiskoulusta vuonna 1974. Yliopisto-opinnot hän aloitti Åbo Akademissa lukemalla ruotsia, venäjää ja kasvatustieteitä. Sieltä hän siirtyi opiskelemaan oikeustiedettä Turun yliopistoon, josta valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1984. Lapintie auskultoi varatuomariksi toimien Paraisten tuomiokunnan notaarina ja käräjätuomarina 1989–1990. Vuonna 1984 hän suoritti ulkoasiainministeriön kansainvälisten asiain valmennuskurssin.

Turun kaupunginhallituksessa Lapintie toimi vuosina 1989–1995. Eduskuntaan hänet valittiin vuoden 1995 vaaleissa. Ennen kansanedustajaksi valitsemista hän toimi Suomen Työväen Säästöpankin konttorin esimiehenä (1984–1988), Turun työvoimapiirin lakimiehenä (1988–1995) sekä Varsinais-Suomen työvoima- ja elinkeinokeskuksen lakimiehenä. Lapintie oli myös Tradekan edustajiston jäsen 1992–2016.

Lapintie oli ehdolla kesäkuussa 2009 pidetyissä europarlamenttivaaleissa. Hän sai 29 112 ääntä eli eniten puolueessaan, muttei tullut valituksi ja vasemmistoliitto jäi ilman paikkaa Euroopan parlamentissa. Lapintie olisi tullut valituksi ilman kristillisdemokraattien ja perussuomalaisten vaaliliittoa, jonka ansiosta Sari Essayah pääsi parlamenttiin. Lapintie oli  puolueen ehdokkaana myös EU-vaaleissa 2014.

Lapintie oli kaudella 2011–2014 suuren valiokunnan varapuheenjohtaja. Hän on ollut myös liikenne- ja viestintävaliokunnan varapuheenjohtaja vuosina 1999–2003. Lapintie on ollut varsinainen jäsen muun muassa ulkoasiainvaliokunnassa (2007–2015), lakivaliokunnassa (1995–2003) ja sivistysvaliokunnassa (1995–1996).

Eduskunnassa Lapintie on pyrkinyt muun muassa rajoittamaan siviilien aseiden saatavuutta.

Lapintie on ollut vuodesta 1983 naimisissa Helsingin Sanomien Turun-toimituksessa työskentelevän Pyry Lapintien kanssa.

Lapintie ilmoitti, ettei asetu ehdolle eduskunnan vuoden 2019 eduskuntavaaleissa, mutta ei vielä sano mitä  ratkaisuja hän tekee europarlamenttivaalien tai mahdollisten maakuntavaalien suhteen.

Vaalimenestys

Eduskuntavaalit 
Lapintie valittiin kansanedustajaksi vaaleissa 1995.
 1995: 11 677 ääntä (Turun läänin eteläinen vaalipiiri)
 1999: 8 299 ääntä (Varsinais-Suomen vaalipiiri)
 2003: 6 743 ääntä (Varsinais-Suomen vaalipiiri)
 2007: 5 575 ääntä (Varsinais-Suomen vaalipiiri)
 2011: 7 723 ääntä (Varsinais-Suomen vaalipiiri)
 2015: 5 027 ääntä (Varsinais-Suomen vaalipiiri)

Europarlamenttivaalit 
 2009: 29 112 ääntä (ei valittu)
 2014: 11 713 ääntä (ei valittu)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Annika Lapintien blogi
 

Kansanedustajat
Varsinais-Suomen vaalipiiri
Vasemmistoliiton poliitikot
SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt
Turun kaupunginvaltuutetut
Suomalaiset juristit
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Avidius Cassius

Gaius Avidius Cassius (noin 130 – heinäkuu 175) oli roomalainen usurpaattori, joka yritti kaapata vallan vuonna 175 Marcus Aureliuksen ollessa Rooman keisari. Hänet tunnetaan etupäässä Dio Cassiuksen historiassa ja Historia Augustassa olevien tietojen perusteella.

Cassius syntyi Cyrrhuksessa Syyriassa. Hänen isänsä oli oraattori Gaius Avidius Heliodorus josta tuli myöhemmin Egyptin prefekti. Cassius menestyi sotilasurallaan Marcus Aureliuksen ja Lucius Veruksen ollessa keisareina. Parthian sodan aikana Cassius johti joukkoja jotka valtasivat Seleukeian ja Ktesifonin. Tämän jälkeen hänestä tuli senaatin jäsen ja vuonna 166 hänestä tuli Syyrian kuvernööri. Hän kukisiti Egyptissä puhjenneen kapinan vuonna 172. 

Vuonna 175 hän julistautui keisariksi ehkä siksi että Marcus Aurelius oli huhujen mukaan kuollut sotaretkellä germaaneja vastaan. Näin ei kuitenkaan ollut ja Marcus Aurelius kiirehti pian Syyriaan kukistamaan Cassiusta joka ei kuitenkaan ollut saanut tukea vallankaappaukselleen Egyptin ja Syyrian ulkopuolella. Lopulta eräs sotilas tappoi Cassiuksen, jonka pää lähetettiin Marcus Aureliukselle. Keisari olisi kuitenkin halunnut ottaa Cassiuksen kiinni elävänä, jotta olisi voinut armahtaa hänet.

Rooman keisarit
Roomalaiset usurpaattorit
Roomalaiset henkirikosten uhrit
Vuonna 130 syntyneet
Vuonna 175 kuolleet
Sonic Firestorm

Sonic Firestorm on DragonForcen toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 2004. Albumi edustaa tyylillisesti ensimmäisen levyn tapaan yhtyeen extreme power metalia.

Kappaleet

Jäsenet 
ZP Theart – laulu
Sam Totman – kitarat
Herman Li – kitarat
Adrian Lambert – basso
Vadim Pružanov – koskettimet
Dave Mackintosh – rummut

Aiheesta muualla 
 
 

DragonForcen albumit
Vuoden 2004 albumit
Musta ritari

Musta ritari on käsitteenä itsenäinen ritari tai sotilas, joka ei taistele missään seurassa. Heraldisessa mielessä musta ritari on tunnukseton tai tunnuksensa peittänyt ritari, eräänlainen freelance-sotilas. Koska mustilla ritareilla ei ollut suvun kunniaa ja omaisuutta suojeltavanaan, he muodostivat villin kortin taistelukentällä, eivätkä aina noudattaneet ritarien kunniakoodia. Tämä on saattanut olla taustana mustien ritareiden huonolle maineelle.

Fiktiossa
Fiktiossa musta ritari on usein paha, erittäin taitava ja häijy ritari. Heillä on usein kuviteltu yliluonnollisia kykyjä.

Heraldiikka
Keskiajan sotahistoria
Ritarit
Perushahmot
Hercule Poirot (televisiosarja)

Hercule Poirot (Agatha Christie’s Poirot) on brittiläisen ITV:n tuottama Agatha Christien salapoliisinovelleihin ja -romaaneihin perustuva televisiosarja. Hercule Poirot'na esiintyy David Suchet. Suomessa sarjaa esittää Yle TV1.

Sarja alkoi Isossa-Britanniassa vuonna 1989. Vuosina 1989–1993 filmattiin lähinnä Poirot-novelleja ja sen jälkeen romaaneja. Sarjan tuottajien tavoitteena on ollut siirtää koko Poirot’n ura filmille.

Puuttuvat sovitukset 
Vuoden 2013 kauden jälkeen on vielä sovittamatta:
novellit
”Lemesurierin perintö” – kokoelmasta Poirotin lyhyet jutut
”Regattamysteeri” –  kokoelmasta Toinen kutsu.
näytelmä
 Black Coffee

Jäljellä on myös viisi novellia, joista Christie kirjoitti myöhemmin laajemmat versiot, joista on jo tehty sarjan jakso.

Pääosissa

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi (1989) 

|}

Toinen tuotantokausi (1990) 

|}

Kolmas tuotantokausi (1990–1991) 

|}

Neljäs tuotantokausi (1992) 

|}

Viides tuotantokausi (1993) 

|}

Kuudes tuotantokausi (1995–1997) 

|}

Seitsemäs tuotantokausi (2000) 

|}

Kahdeksas tuotantokausi (2001) 

|}

Yhdeksäs tuotantokausi (2003–2004) 

|}

Kymmenes tuotantokausi (2006) 

|}

Yhdestoista tuotantokausi (2008–2009) 

|}

Kahdestoista tuotantokausi (2009–2010) 

|}

Kolmastoista tuotantokausi (2013) 

|}

DVD-julkaisut Suomessa 
Suurin osa sarjan jaksoista on julkaistu Suomessa DVD:llä. DVD-julkaisujen kaudet eivät vastaa sarjan alkuperäisiä kausia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Tuotantokaudet 1–3, 5, juonitiivistelmät, Yle.fi
British Film Institute Screen Online. 
Internet Movie Database — Poirot. 

Brittiläiset draamasarjat
Agatha Christien teoksiin perustuvat televisiosarjat
Seulonnan keskeiset artikkelit
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Brittiläiset rikossarjat
ITV:n televisio-ohjelmat
Lymfooma

Lymfooma eli imusolmukesyöpä on yleisnimitys laajalle joukolle syöpäsairauksia. Lymfoomissa on useita eri alatyyppejä. Lymfoomat jaetaan kahteen pääryhmään, Hodgkinin tautiin ja non-Hodgkin-lymfoomiin. 

Lymfoomilla ei ole mitään tyyppioireita. Joskus tauti tulee ilmi, kun potilas on huomannut aristamattoman, suurentuneen imusolmukkeen. Joskus lymfooma aiheuttaa yleisoireita, kuten lämpöily, laihtuminen ja runsas yöhikoilu.

Ennuste ja hoito vaihtelevat runsaasti eri lymfoomatyyppien välillä.

Esiintyvyys

Lymfoomat kuuluvat yleisimpiin syöpätauteihin, sillä niihin sairastuu Suomessa vuosittain vajaa 2 000 ihmistä.

Oireet

 yöhikoilu
 kuumeilu
 kutina
 painon lasku
 yskä
 hengitysvaikeudet
 alkoholin käyttöön liittyvä kipu
 väsymys
 ruokahaluttomuus
 imusolmukesuurentumat esimerkiksi kaulassa, niskassa, soliskuopissa, kainaloissa ja nivusissa

Riskitekijät

Tiettyjen rintojen silikoni-implanttien on todettu kohottavan merkittävästi imusolmukesyövän riskiä.

Katso myös
 Suomen Syöpäyhdistys
 Sytostaattien haittavaikutukset
 Syöpä
 Kemoterapia
 Non-Hodgkin-lymfooma

Lähteet

Aiheesta muualla

 Tietoa lymfoomasta (lymfooma.fi) 
 Syöpäjärjestöt: Lymfooma, Kaikki syövästä
Uusia merkkiaineita imusolmukesyöpien uusiutumisen ennustamiseen  Heli Kyllönen, väitöstilaisuus Oulun yliopistossa

Kirjallisuutta
Veritaudit, Kustannus Oy Duodecim, 1. painos 1996 ISBN 951-8917-66-3

Seulonnan keskeiset artikkelit