joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Arvo Lehesmaa

Arvo Aleksander Lehesmaa (vuoteen 1928 Nylund; 22. lokakuuta 1901 Pori – 18. toukokuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.

Lehesmaa oli ansioitunut teatterinäyttelijä, ja hän esiintyi 1940-luvulta lähtien myös lukuisissa elokuvissa. Yli 80 elokuvaroolia tekevät hänestä yhden ahkerimmista suomalaisista näyttelijöistä. Hän esiintyi etupäässä Suomen Filmiteollisuuden tuottamissa elokuvissa. Hän oli muun muassa yksi Matti Kassilan, Ville Salmisen ja Edvin Laineen luottonäyttelijöistä, ja hän esitti niin koomisia kuin vakaviakin rooleja. 

Lehesmaan menestysrooleja näyttämöllä olivat muun muassa Nummisuutarien Esko ja Othellon Jago, ja tunnetuimmat valkokangasroolit nähtiin elokuvissa Mikä yö (Majuri Hector) (1945), Pitkäjärveläiset (Sotamies Modig) (1951), Valkoinen peura (Tsalkku-Nilla) (1952), Viisi vekkulia (Professori Sinimaa) (1956) ja Taas tapaamme Suomisen perheen (Volmar-vaari) (1959).

Lehesmaa muistetaan myös elokuvista Ryysyrannan Jooseppi (1955) ja Komisario Palmun erehdys (1960) sekä Aarne Tarkaksen 1960-luvun alun seurapiirikomedioista ja monista pikkurooleista Pekka Puupää -elokuvissa. Lehesmaan viimeiseksi rooliksi jäi pieni viestintuojan rooli Edvin Laineen suurtyössä Täällä Pohjantähden alla (1968).  

Lehesmaalle myönnettiin vuonna 1953 Pro Finlandia -mitali.  

Arvo Lehesmaan puoliso oli vuodesta 1926 näyttelijä Aino-Inkeri Notkola.

Valikoitu filmografia 

Lapseni on minun (1940)
Eulalia-täti (1940)
Ryhmy ja Romppainen (1941)
Viimeinen vieras (1941)
Jees ja just (1943)
Kirkastettu sydän (1943)
Kuollut mies vihastuu (1944)
Mikä yö! (1945)
Linnaisten vihreä kamari (1945)
”Minä elän” (1946)
Suopursu kukkii (1947)
Särkelä itte (1947)
Ruusu ja kulkuri (1948)
Laitakaupungin laulu (1948)
Prinsessa Ruusunen (1949)
Serenaadiluutnantti (1949)
Ruma Elsa (1949)
Aaltoska orkaniseeraa (1949)
Tanssi yli hautojen (1950)
Maija löytää sävelen (1950)
Katarina kaunis leski (1950)
Radio tekee murron (1951)
Pitkäjärveläiset (1951)
Vain laulajapoikia (1951)
Sadan miekan mies (1951)
Yhden yön hinta (1952)
Valkoinen peura (1952)
Radio tulee hulluksi (1952)
Pekka Puupää (1953)
Sillankorvan emäntä (1953)
Alaston malli karkuteillä (1953)
Herrojen Eeva (1954)
Minäkö isä! (1954)
Hilmanpäivät (1954)
Ryysyrannan Jooseppi (1955)
Pekka ja Pätkä pahassa pulassa (1955)
Rakas lurjus (1955)
Helunan häämatka (1955)
Kukonlaulusta kukonlauluun (1955)
Viisi vekkulia (1956)
Herra sotaministeri (1957)
Risti ja liekki (1957)
Pekka ja Pätkä miljonääreinä (1958)
Mies tältä tähdeltä (1958)
Taas tapaamme Suomisen perheen (1959)
Kovaa peliä Pohjolassa (1959)
Molskis, sanoi Eemeli, molskis! (1960)
Komisario Palmun erehdys (1960)
Isaskar Keturin ihmeelliset seikkailut (1960)
Olin nahjuksen vaimo (1961)
Kertokaa se hänelle... (1961)
Älä nuolase... (1962)
Täällä Pohjantähden alla (1968)
Pohjantähti (1973)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Kuka kukin on 1954. Otava (Projekt Runeberg)

Suomalaiset näyttelijät
Pro Finlandia -palkitut
Vuonna 1901 syntyneet
Vuonna 1973 kuolleet
Raskasta joulua (vuoden 2004 albumi)

Raskasta joulua on vuonna 2004 julkaistu T2 Productionsin tuottama kokoelma joululauluja. Se on samannimisen projektin ensimmäinen julkaisu ja saanut sittemmin jatkoa useista levyistä. Levyä on myyty marraskuuhun 2016 mennessä yli 18 000 kappaletta, mikä oikeuttaa kultalevyyn.

Joululauluista on sovitettu levyille tavallista ”raskaammat” versiot. Levyillä esiintyy tunnettuja suomalaisia metallilaulajia kuten Marco Hietala ja Machine Menin Antony Parviainen.

Vuoden 2004 levyllä soittivat Erkka Korhonen (kitara, taustalaulu, basso), Janne Parviainen (rummut), Lauri Porra (basso), Kari Tornack (piano, syntetisaattori) ja Tero Kostermaa (koskettimet, ohjelmointi).

Kappaleet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Raskasta joulua -konserttikiertue MySpace-sivustolla

Vuoden 2004 joulualbumit
Raskasta joulua -albumit
Chris Phillips

Chris Phillips (s. 9. maaliskuuta 1978 Fort McMurray, Alberta, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän oli Ottawa Senatorsin 1. kierroksen ja samalla koko vuoden 1996 NHL:n varaustilaisuuden ensimmäinen varaus.

Ennen NHL-uransa alkua Phillips pelasi juniorikiekkoa WHL:n Prince Albert Ridersin ja Lethbridge Hurricanesin joukkueissa kahden kauden ajan. NHL-uransa Phillips aloitti syksyllä 1997 ja lopetti keväällä 2016 edustaen ainoastaan Ottawa Senatorsia. NHL:n työtaistelun aikana Phillips pelasi Ruotsin Elitserienissä Brynäs IF:n joukkueessa, jossa hän teki 27 pelaamassaan ottelussa tehot 5+3 ja istui 45 jäähyminuuttia.

Helmikuussa 2020 Ottawa Senators ilmoitti jäädyttävänsä Philipsin pelinumeron.

Uran tilastot

Seurajoukkueissa

Maajoukkueessa

Katso myös 
 Luettelo NHL:n ykkösvarauksista

Lähteet 
  Viitattu 29.7.2010
  Viitattu 29.7.2010
  Viitattu 29.7.2010

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Ottawa Senatorsin varaamat pelaajat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Clive W. J. Granger

Sir Clive William John Granger (4. syyskuuta 1934 Swansea, Wales – 27. toukokuuta 2009 San Diego, Kalifornia) oli walesilaissyntyinen ekonomisti ja Kalifornian yliopiston professori.

Vuonna 2003 Ruotsin keskuspankki myönsi Grangerille ja New Yorkin yliopiston Robert Englelle Nobelin taloustieteen muistopalkinnon ekonometristen aikasarjojen tutkimuksesta.

Granger opiskeli Nottinghamin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1959. Hän työskenteli yliopiston tilastotieteen ja matematiikan laitoksen luennoitsijana. Vuonna 1974 Granger siirtyi Kalifornian yliopiston professoriksi. Hän jäi tehtävästä eläkkeelle vuonna 2003, jolloin hänestä tuli emeritusprofessori. Granger kuului American Academy of Arts and Sciences -tiedeyhteisöön.

Granger aateloitiin ritariksi vuonna 2005.

Lähteet 

Nobelin taloustieteen palkinnon saajat
Brittiläiset taloustieteilijät
Vuonna 1934 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Pinseri

Pinsereihin kuuluvat FCI:n luokituksen mukaan paitsi pinseri, myös sentyyppiset rodut. Nämä ovat apinapinseri, dobermanni, itävallanpinseri, kääpiöpinseri ja tanskalais-ruotsalainen pihakoira.

FCI-pinserit

Muita pinsereitä 
Harlekiinipinseri
Sveitsinpinseri

Pinserit ja snautserit
Molossikoira

Molossikoirat ovat saaneet nimensä muinaisilta molosseilta, joilla tiettävästi oli kookkaita, raskasrakenteisia vahtikoiria. Molossirodut ovat ikivanhoja. Niiden alkuperä lienee Kreikan luoteisosissa sijaitsevassa Epeiroksessa ja eteläisessä Albaniassa.

Molossirodut jaetaan kahteen ryhmään: mastiffeihin ja vuoristokoiriin. Yleensä mastiffit ovat lyhyt- ja sileäkarvaisia, vuoristokoirat taas tuuheaturkkisia ja keskipitkä- tai pitkäkarvaisia. Castro laboreironkoira on kuitenkin poikkeuksellisesti vuoristokoira, vaikka sen karvapeite onkin lyhyt ja sileä. Jako määritellään virallisesti sen perusteella, onko rotu kotoisin vuoristosta vai ei. Esimerkiksi espanjanmastiffi ja pyreneittenmastiffi ovat vuoristokoiria mastiffi-nimityksestään huolimatta. Myös bernhardinkoira kuuluu vuoristokoiriin, vaikka onkin melko mastiffimainen.

Alaryhmä 1: Mastiffit

Alaryhmä 2: Vuoristokoirat

Muita molossikoiria 

Molossikoirat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Mastiffi

Mastiffi tarkoittaa kolmea eri asiaa:
 Mastiffi eli englanninmastiffi, englantilainen koirarotu
 FCI:n alaryhmä 2.2.1: Mastiffit 
Bokseri, Bordeauxindoggi, Broholminkoira, Bullmastiffi, Cane corso, Dogo argentino, Englanninbulldoggi, Fila brasileiro, Kanariandoggi, Mallorcandoggi, Mastiffi, Napolinmastiffi, Rottweiler, São miguelinfila, Shar pei, Tanskandoggi, Tosa ja Uruguayncimarrón
rodut, jotka kuuluvat Bullmastiffit & Mastiffit ry:n piiriin
Bordeauxindoggi, Bullmastiffi, Cane corso, Espanjanmastiffi, mastiffi ja Napolinmastiffi
Karl Kilbom

Karl Kilbom (1885–1961) oli ruotsalainen poliitikko, merkittävä hahmo ruotsalaisessa työväenliikkeessä. Hän oli alkuun sosiaalidemokraatti, sitten kommunisti, sosialisti ja loppujen lopuksi jälleen sosiaalidemokraatti.

Kilbom vietti lapsuutensa Österbybrukissa Uppsalan ulkopuolella tyypillisessä työläisympäristössä. Hänen äitinsä oli sukujuuriltaan valloni. Kilbomin isä oli seppä, ja hän itsekin ryhtyi ammattiin jo varsin nuorena. Kun hän yritti järjestäytyä ammatillisesti, työnantaja uhkasi perhettä, ja isä käski pojan pysyä erossa politiikasta.

Karl Kilbom muutti 1903 Sandvikeniin ja astui Gävlen satamassa matruusiksi rahtilaivalle nimeltä Thetis. Vuonna 1907 hän sai kutsun asepalvelukseen Ruotsin laivastoon taistelulaiva Svealle. 

Armeijapalveluksen jälkeen Kilbom muutti Göteborgiin, jossa hän ryhtyi toimimaan Ruotsin sosiaalidemokraattisessa työväenpuolueessa (SAP). Puolueen jakauduttua 1917 Kilbom siirtyi Zeth Höglundin vallankumouksellisten ryhmään ja oli mukana muodostamassa Ruotsin sosiaalidemokraattista vasemmistopuoluetta, josta sittemmin tuli Ruotsin kommunistinen puolue (SKP).

Kilbom toimi hyvin tiiviisti Kommunistisessa internationaalissa, ja kun Zeth Höglund oli eronnut SKP:sta 1924, Kilbom nousi yhdessä Nils Flygin kanssa puolueen kärkeen. Vuonna 1929 puolueen enemmistö kuitenkin erotettiin Moskovasta Stalinilta tulleen käskyn vuoksi. Flygistä tuli puheenjohtaja ja Kilbomista puoluelehden päätoimittaja uudessa "kilbomilaisten" puolueessa, joka sai vuonna 1934 nimekseen Ruotsin sosialistinen puolue (SP). 

Flygin ja Kilbonim välit huononivat, ja vuonna  1937 Karl Kilbom erotettiin sosialistisesta puolueesta. Sosialistinen puolue kehittyi sen jälkeen Flygin johdolla kansallissosialismin suuntaan, kun taas Kilbom palasi sosiaalidemokraatteihin ja tuki ja kannatti Hanssonin koalitiohallituksen politiikkaa.

Elämänsä loppupuolella Kilbom toimi Tukholman paikallispolitiikassa ja oli mukana toteuttamassa Tukholman metron laajentamista. Hän oli myös hyvin innostunut Ruotsin kansantalo- ja kansanpuistoliikkeestä.

Lähteet 

Kominternissa vaikuttaneet henkilöt
Ruotsalaisten puolueiden puheenjohtajat
Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot
Vuonna 1885 syntyneet
Vuonna 1961 kuolleet
Nauraminen

Nauraminen eli nauru on huvittuneisuuden, ilon ja joskus muiden tunteiden ilmaisemista. Nauraessa ihminen tavallisesti avaa suunsa hymyyn, hänen pallealihaksensa supistelee ja silmänsä kaventuvat, ja hän päästelee rytmikkäitä ääniä, kuten "ha-ha" tai "hoh-hoh". Voimakas nauraminen voi joskus laukaista kyyneleiden eritystä ja jopa lihaskipua.

Nauraminen on ihmiselle tyypillistä, kun hän kuulee, näkee tai tuntee jotain hänestä hauskaa tai huvittavaa. Nauru voi olla myös reaktio fyysiseen kosketukseen, kuten kutittamiseen. Myös ilokaasun eli typpioksiduulin hengittäminen ja jotkut päihteet voivat aiheuttaa nauramista. Jopa shokki saattaa aiheuttaa tahatonta naurua, vaikka shokin aiheuttajassa ei olisikaan mitään huvittavaa.

Nauraminen, varsinkin suurissa väenjoukoissa kuten yleisöissä on hyvin usein tarttuvaa: yhden henkilön nauraminen usein saa toisetkin nauramaan.

Huumoria ja nauramista sekä niiden psykologisia ja fysiologisia seurauksia ihmisessä tutkiva tieteenala on nimeltään gelotologia.

Tarkoitus
Nauraminen on osa ihmisten välistä vuorovaikutusta, ja sen on arveltu kehittyneen alun perin sosiaalisen kanssakäymisen tarpeisiin. Nauramista käytetään osoituksena ryhmään kuulumisesta – se ilmaisee hyväksyntää ja positiivisia tunteita. Psykologi Sigmund Freudin mukaan nauru on yksinkertaisesti vain tukahdutetun aineksen vapautumista – vitsi vapauttaa tämän tukahdutetun materiaalin, mikä aiheuttaa naurun. Filosofi Henri Bergsonin mukaan ihmiset nauravat ihmisille, jotka taantuvat automaattiseen käyttäytymiseen. Tällöin nauru on ryhmän tapa patistaa kyseinen yksilö ryhdistäytymään, sillä joustamattomasti käyttäytyvä ryhmän jäsen vaarantaa koko ryhmän. Erään yleisen teorian mukaan ihminen nauraa tilanteissa, jolloin hän näkee itsensä ylempiarvoisena johonkuhun toiseen nähden. Tällöin nauru on ryhmän tapa osoittaa alempiarvoiselle tämän paikka.

Vaikutukset
Ihmisen nauraessa hänen stressihormonitasonsa laskevat, immuunijärjestelmänsä aktivoituu, mielialansa kohoaa ja kivun kokemisensa vähenee. Myös verenkierto ja sydämen syketaajuus kasvavat.

Nauraminen vapauttaa ihmisaivoissa mielihyvähormoneja endorfiineja. Tämän arvellaan tukevan ihmisten sosiaalisten suhteiden muodostumista, vahvistumista ja ylläpitämistä.

Naurun uskotaan olevan terveellistä, joten naurattamista on käytetty perinteisenä parannuskeinona.

Historiassa tunnetaan ainakin yhdeksän tapausta, jolloin ihminen on kuollut nauruun. Kuolinsyy on usein sydänkohtaus.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

Huumori
Refleksit
Kuljettaja

Kuljettaja voi viitata seuraaviin ammatteihin:
 jäteautonkuljettaja
 kilpakuljettaja
 kuorma-autonkuljettaja
 linja-autonkuljettaja
 maitoautonkuljettaja
 metrojunan kuljettaja
 metsäkoneenkuljettaja
 nosturinkuljettaja
 raitiovaununkuljettaja
 sairaankuljettaja
 sotilaskuljettaja
 taksinkuljettaja
 veturinkuljettaja
Craig Jones (muusikko)

Craig Michael Jones (s. 11. helmikuuta 1972) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten yhtyeestä Slipknot. Jones on soittanut Slipknotissa koskettimia ja sampleja vuodesta 1996.

Craig Jones tunnetaan myös nimillä 133, Pinhead, The Silent One, tai hänen numerostaan #5.

Elämä ja ura
Jones syntyi Des Moinesissa, Iowassa. Hän soitti aikaisemmin sekalaisissa yhtyeissä, kuten Modifious, ennen liittymistään Slipknotiin vuonna 1996. Hän oli Slipknotin alkuperäisen kitaristin, Donnie Steelen sijainen. Steele lähti yhtyeestä heidän ensimmäisen demon Mate.Feed.Kill.Repeatin tekemisen aikana. Koska yhtye oli tuolloin saanut demonsa melkein valmiiksi, ei Jones ollut osallisena sen teossa. Ennen kuin vuosi ehti kulua loppuun, Jones oli korvannut Slipknotin entisen kitaristin ja hän vastasi yhtyeen sampleista.

Naamio
Alun perin Jonesilla oli naamion sijaan sukkahousut päässään ja yllään t-paita. Joskus hän saattoi käyttää sudennahkaista naamaria. Kun Jonesista tuli Slipknotin kosketinsoittaja, hän alkoi käyttää valkoista kiiltävää kypärää, joka oli koristeltu Sinclair Oil -nimisen yhtiön tarroilla. Myöhemmin kypärä maalattiin mustaksi ja vasaroitiin täyteen nauloja.

Julkaisut 
 Slipknot
 Iowa
 Vol. 3: (The Subliminal Verses)
 9.0: Live
 All Hope Is Gone
 Antennas To Hell
 .5: The Gray Chapter

Yhdysvaltalaiset metallimusiikin kosketinsoittajat
Yhdysvaltalaiset metallimusiikin kitaristit
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Anna Wintour

Anna Wintour (s. 3. marraskuuta 1949) on brittiläis-yhdysvaltalainen toimittaja ja Vogue-lehden päätoimittaja vuodesta 1988 lähtien. Hän sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon vuonna 2017.

Lauren Weisbergerin avainromaani Paholainen pukeutuu Pradaan (2003) ja sen pohjalta tehty samanniminen elokuva vuodelta 2006 (pääosissa Meryl Streep sekä Anne Hathaway) perustuvat Weisbergerin kokemuksiin työstään Wintourin assistenttina. Vuonna 2009 Anna Wintour oli pääkohteena R. J. Cutlerin dokumenttielokuvassa The September Issue.

Yhdysvaltalaiset toimittajat
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Muoti
Antichrist (Gorgorothin albumi)


Antichrist on Gorgorothin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 3. kesäkuuta 1996.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Hat – laulu
 Pest – laulu
 Infernus – kitara, basso
 Frost – rummut

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto
 

Gorgorothin albumit
Vuoden 1996 albumit
Bone Thugs-n-Harmony

Bone Thugs-n-Harmony on yhdysvaltalainen rap-yhtye Ohiosta, Clevelandista. Yhtye on myynyt maailmanlaajuisesti yli 30 miljoonaa albumia. Yhtye on palkittu mm. Grammy-palkinnolla.

Aikaiset vuodet: Faces Of Death
Yhtye tunnettiin alussa nimellä Bone Enterprise. Yhtyeeseen kuuluivat tuolloin Krayzie Bone, Layzie Bone, Bizzy Bone ja Wish Bone. Yhtye julkaisi Bone Enterpisena albumin, Faces Of Death, vuonna 1993.

Ruthless Records
Yhtyeen läpimurto tapahtui vuonna 1994 yhtyeen siirryttyä Eazy-E:n Ruthless Recordsin alaisuuteen. Yhtye julkaisi Ruthless Recordsin alaisuudessa 5 albumia (Creepin On Ah Come Up, E.1999 Eternal, The Art Of War, BTNHResurrection, Thug World Order).

Koch Records
Yhtyeen kuudes albumi "Thug Stories" julkaistiin Koch Recordsin alaisuudessa vuonna 2006.

Diskografia

Albumit

Jäsenet

Nykyiset jäsenet
Layzie Bone
Krayzie Bone
Wish Bone

Flesh-n-Bone
Bizzy Bone

Musiikkivideot

Lähteet

Aiheesta muualla
Bone Thugs-n-Harmony  (virallinen Interscope sivu)
Btnhboard.com (virallinen fanisivusto)

Yhdysvaltalaiset hip hop -yhtyeet
Horrorcore-yhtyeet
1990-luvun yhtyeet ja sooloartistit
2000-vuosikymmenen yhtyeet ja sooloartistit
Grammy-palkinnon saajat
Karelski okatyš

OAO Karelski okatyš on nykyään Severstal-konserniin kuuluva pellettejä tuottava rautamalmirikastamo. Se työllistää 70 % Kostamuksen kaupungin työvoimasta ja tuottaa 30 % Venäjän rautapelleteistä. Rikastamo sai alkunsa 1974 Suomen toivomuksesta. Sen perustamista vastusti toimialasta vastaava ministeri, koska ministeriöllä oli runsaasti kannattavampiakin hankekohteita. Kostamuksen projektin ensisijaisena tarkoituksena oli työllistää kainuulaisia. Suomalaiset rakensivat rikastamoa varten runsaasti myös asuntoja.

Historia

1974 Neuvostoliitto hyväksyi päätöksen rakentaa rikastamon Kostamukseen.

26. elokuuta 1978 aloitettiin rikastamon työt.

19. syyskuuta 1978 Neuvostoliiton ministerineuvoston puheenjohtaja Aleksei Kosygin ja Urho Kekkonen muurasivat rikastamon ensimmäisen osan peruskiven.

27. toukokuuta 1982 tuotettiin ensimmäinen erä malmirikastetta.

2. heinäkuuta 1982 lähetettiin ensimmäinen koe-erä, 2 800 000 tonnia, rikastetta Novolipetškin metallurgiselle tehtaalle.

3. syyskuuta 1983 alkoivat toimitukset Suomeen.

15. maaliskuuta 1993 alkoi tuotantoyhtiön yksityistäminen ja siitä tuli OAO Karelski okatyš, mikä tarkoittaa avointa osakeyhtiötä Karjalan pellettiä.

Aiheesta muualla
 OAO Karelski okatyš   
Turun Sanomat:  Neuvostojohdon lahja Kekkoselle, Hannu Miettunen, 9. elokuuta 1997

Kostamus 
Metalliteollisuusyhtiöt
Venäläiset teollisuusyritykset
Jean-Luc Picard

Jean-Luc Picard on Star Trek -sarjan elokuvissa ja tv-sarjoissa esiintyvä hahmo, jota näyttelee Sir Patrick Stewart. Picard toimi avaruusalus USS Enterprisen kapteenina sarjassa Star Trek – uusi sukupolvi sekä sen pohjalta tuotetuissa elokuvissa. Sarjan ja elokuvien aikana Picard ehti poikkeuksellisesti toimia kahden eri Enterprise-aluksen kapteenina USS-Enterprise-D:n tuhouduttua elokuvassa Star Trek – sukupolvet. Picardin hahmo esitteli varsin erilaisen kapteenin kuin alkuperäisestä Star Trekistä tuttu James T. Kirk. Kirkin ollessa cowboymainen naistenmies, Picardin persoonaa värittivät tiukka herrasmiesmäisen etiketin ja tinkimättömän etiikan noudattaminen kaikissa tilanteissa. Hänen lempijuomansa on Earl Gray -tee, kuumana. Vuonna 2020 julkaistiin Picardista kertova tv-sarja Star Trek: Picard. Hillitystä olemuksestaan ja vakavuudestaan huolimatta Picard on säilynyt yhtenä kaikkien aikojen rakastetuimmista Star Trek -hahmoista. 

Nimi Jean-Luc Picard on johdettu sveitsiläisestä Jacques Piccardista, joka oli ensimmäinen Mariaanien hautaan laskeutunut ihminen.

Lähteet 

Star Trek -hahmot

de:Figuren im Star-Trek-Universum#Captain Jean-Luc Picard
Hole (yhtye)

Hole oli Yhdysvalloissa vuosina 1989–2002 ja 2009–2012 toiminut vaihtoehtorock-yhtye, jonka keulahahmo oli Courtney Love. Se perustettiin Los Angelesissa. Yhtye tuli suosioon sen toisen albumin Live Through This (1994) aikoihin. Tunnettuja kappaleita ovat muun muassa ”Teenage Whore”, ”Beautiful Son”, ”Doll Parts”, ”Miss World”, ”Old Age”, ”Celebrity Skin” ja ”Malibu”.

Historiaa lyhyesti

Julkaistuaan muutamia singlejä Sympathy for the Record Industryllä Hole sai levytyssopimuksen Caroline Recordsilta ja levytti ensimmäisen studioalbuminsa Pretty on the Inside (1991). Albumin julkaisun yhteydessä yhtye teki kiertueen Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Ensimmäisen albuminsa jälkeen Hole sai kahdeksan levyn sopimuksen Geffen Recordsilta. 

Toinen albumi Live Through This ilmestyi 1994. Se sisälsi Courtney Loven kuolleen aviomiehen Kurt Cobainin taustalaulua, ja albumi julkaistiin vain muutama päivä sen jälkeen, kun Cobain oli löydetty kuolleena. Basisti Kristen Pfaff päätti muun muassa tämän johdosta lähteä yhtyeen riveistä takaisin aikaisempaan yhtyeeseensä Janitor Joeen, mutta hän kuolikin vähän ennen palaamista yhtyeeseen heroiinin yliannostukseen, josta järkyttyi varsinkin Pfaffin poikaystävä, Holen kitaristi Eric Erlandson. Melissa Auf der Maur tuli uudeksi basistiksi Pfaffin tilalle. Kyseisellä albumilla yhtyeestä tuli suosittu monien singlehittien siivittämänä (esim. "Miss World" ja "Doll Parts"). Albumi oli mukana monien kriitikoiden vuoden 1994 parhaiden albumien listoilla.

Vuonna 1997 Hole julkaisi My Body, the Hand Grenade -kokoelman, joka koostui muun muassa aiemmin julkaistujen singlejen b-puolista. Kolmas ja viimeinen studioalbumi oli vuonna 1998 julkaistu Celebrity Skin, joka myi platinaa ja albumin nimikkokappale sai paljon soittoa radiossa. Albumin jälkeen basisti Melissa Auf der Maur lähti yhtyeestä Smashing Pumpkinsiin ja yhtye alkoi pikkuhiljaa hajota. Yhtyeen hajoaminen ilmoitettiin virallisesti 2002, vaikka käytännössä se oli tapahtunut jo noin pari vuotta aiemmin.

Euroopassa 23. huhtikuuta 2010 julkaistu Nobody's Daughter on Courtney Loven ja Billy Corganin yhteistyönä syntynyt uusin Hole-albumi.

Diskografia

Albumit ja EP:t 
 Pretty on the Inside (1991)
 Live Through This (1994)
 Ask for It (EP, 1995)
 The First Session (EP, 1997)
 My Body, the Hand Grenade (1997)
 Celebrity Skin (1998)
 Nobody's Daughter (2010)

Singlet 
 "Retard Girl" (1990)
 "Dicknail" (1991)
 "Teenage Whore" (1991)
 "Beautiful Son" (1993)
 "Miss World" (1994)
 "Doll Parts" (1994)
 "Violet" (1995)
 "Softer, Softest" (1995)
 "Gold Dust Woman" (1996)
 "Celebrity Skin" (1998)
 "Malibu" (1998)
 "Awful" (1999)
 "Be a Man" (2000)
 "Skinny Little Bitch" (2010)
 "Pacific Coast Highway" (2010)
 "Letter to God" (2010)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Yhdysvaltalaiset punkyhtyeet
Grungeyhtyeet
Sauber C17

Sauber C17 oli Leo Ressin suunnittelema auto, jolla Sauber-talli kilpaili Formula 1 -kaudella 1998. Autoa ajoivat Benettonilta siirtynyt Jean Alesi ja kolmatta vuotta tallissa ollut Johnny Herbert.

Kausi 1998 vahvisti Sauberin aseman kunnioitettavana keskiluokan tallina, joka ei kyennyt tekemään läpimurtoa tullakseen kärkitalliksi. Tallin auto oli nopea ja luotettava, mutta ei tarpeeksi, jotta pisteitä olisi kyetty keräämään säännöllisesti. Alesi ja Herbert itse asiassa sijoittuivat pisteiden ulkopuolelle seitsemänneksi kaiken kaikkiaan viisi kertaa. Kauden kohokohta oli Alesin kolmas tila Belgiasta. Pitkälti tämän ansiosta hän teki tallin kanssa sopimuksen seuraavaksi kaudeksi. Herbert sen sijaan kadotti motivaationsa huonon onnen ja vain yhden pistesijan takia. Hän päätti lähteä seuraavaksi kaudeksi Stewart-talliin. Seuraavalla kaudella hänet korvasi Pedro Diniz.

Talli sijoittui valmistajien MM-sarjassa kuudenneksi saavuttaen kymmenen MM-pistettä. Tämä oli toistaiseksi tallin paras sijoitus, mutta kärkitalleihin, kuten Ferrariin ja McLareniin, oli vielä matkaa.

Formula 1 -tulokset

Aiheesta muualla 

 Sauber C17 - The Formula One DataBase
 Sauber C17 - ChicaneF1
 Sauber C17 - F1Olivier 

Formula 1 -kausi 1998
C17
Irja Kuusla

Irja Kuusla (o.s. Digert, 26. tammikuuta 1904 Karstula – 4. heinäkuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Irja Kuuslan aviomies oli näyttelijä Arvo Kuusla ja hänen lapsiaan ovat näyttelijä Matti Kuusla ja kuvaaja Mauno Kuusla. Kuusla oli myös tunnettu teatterinäyttelijä.

Irja Kuusla esiintyi pitkän uransa aikana yli sadassa elokuvassa. Hänet muistetaan mm. Pekka Puupää -elokuvien Mattsonskana. Kuusla tunnettiin usein vanhan rouvan roolissa. Kuuslan ensimmäinen elokuva oli VMV 6 ja viimeinen oli Spede Pasasen elokuva Kahdeksas veljes, jossa hän esitti lehtimyyjää.

Valikoitu filmografia 

VMV 6 (1936)
Vaimoke (1936)
Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (1940)
Katariina ja Munkkiniemen kreivi (1943)
Prinsessa Ruusunen (1949)
Pekka Puupää (1953)
Hilja – maitotyttö (1953)
Majuri maantieltä (1954)
Pekka ja Pätkä pahassa pulassa (1955)
Pekka ja Pätkä ketjukolarissa (1957)
Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä (1957)
Pekka ja Pätkä mestarimaalareina (1959)
Pekka ja Pätkä neekereinä (1960)
Jussi Pussi (1970)
Kahdeksas veljes (1971)

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
New Memories

New Memories on suomalaisen vuonna 1975 vaikuttaneen Rock’n’Roll Bandin 30-vuotis juhlalevy, kun yhtye palasi keikoille vuonna 2005. Levy on äänitetty livenä Puistobluesissa 2. heinäkuuta 2005. Levy on ilmestynyt CD:nä ja DVD:nä, jotka siis sisältävät kummatkin koko keikan. CD sisältää livekeikan lisäksi kaksi uutta studioraitaa "Rock ’n’ roll Fire" ja "Rock ’n’ roll Water", mutta julkaisu, joka sisältää sekä  DVD:n että CD:n ei sisällä CD:n studioraitoja.

Kappaleet

CD 
 Come ’round Betty
 I Know What You Want, Sister
 Hard Grown Boys
 You Can Do the Jingle
 Rock ’n’ roll Water
 88 Dance Halls
 Teenage Nervous Breakdown
 Mona
 Fever
 Rock ’n’ roll Fire
 Wooly Bully
 California Rag
 Rockin’ Phneumonia
 I’m Gonna Roll
 Hoochie Coochie Man
 Love Me/Come Back Home

+ 

Rock 'n' roll Fire (studio, säv. Lindholm)
Rock ’n’ roll Water (studio, säv. Maijanen/Pietikäinen)

DVD 
 Come 'round Betty
 I Know What You Want, Sister
 Hard Grown Boys
 You Can Do the Jingle
 Rock ’n’ roll Water
 88 Dance Halls
 Teenage Nervous Breakdown
 Mona
 Fever
 Rock ’n’ roll Fire
 Wooly Bully
 California Rag
 Rockin’ Phneumonia
 I’m Gonna Roll
 Hoochie Coochie Man
 Love Me/Come Back Home

+ Dokumenttielokuva ”I’m Gonna Roll - Rokkibändin paluu”

Kokoonpano 
 Dave Lindholm – laulu, kitarat
 Pave Maijanen – basso, laulu, tuottaja
 Affe Forsman – rummut

Aiheesta muualla 
 Rock'n'Roll Band: New Memories 
 Kuvia Puistobluesin keikasta 

Vuoden 2005 konserttitallenteet
Suomalaiset rockalbumit
Under the Sign of Hell


Under the Sign of Hell on Gorgorothin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 20. lokakuuta 1997. Under the Sign of Hell oli ensimmäinen Gorgorothin levy, jolla Pest oli laulajana.

Vuonna 2005 Season of Mist julkaisi albumista digipak-painoksen.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Pest – laulu
 Infernus – kitara, basso
 Grim – rummut
 Ares – basso (kappale 1)

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Gorgorothin albumit
Vuoden 1997 albumit
Amazing Race (3. tuotantokausi)

Amazing Race on tosi-TV-ohjelma, jossa kilpailijat matkustavat ympäri maailmaa haastavien tehtävien johdattelemina. Sarjan kolmas tuotantokausi esitettiin  Yhdysvalloissa syksyllä vuonna 2002. Kisa alkoi Floridasta ja päättyi Seattleen. Kisan aikana käytiin muun muassa Isossa-Britanniassa, Singaporessa ja Lissabonissa.

Vuonna 2003 kolmas tuotantokausi voitti Emmyn parhaasta tosi-tv-ohjelmasta.

Kilpailun voittivat ystävykset Flo ja Zach.

Kilpailun tulokset 

 Punainen Tarkoittaa että pari putosi kilpailusta
 Sininen Tarkoittaa että pari tuli viimeisenä varikolle, mutta ei pudonnut
 Vihreä Tarkoittaa että pari voitti pikapassin

Kilpailun reitti

Jaksot 

 What If Our Parachute Doesn't Open? – Eve
 This Seems Like The Path Straight To Hell! – Arianne
 You Always Just Forget About Me! – Flo
 Did You See How I Stopped It? With My Face – John Vito
 What Happens If I Slip? Am I Just Hanging Off A Cliff? – Flo
 I’m A Much Better Liar than You Are – Flo
 I’m Supposed To Be Indebted To Her For The Rest Of The Race?! – Derek
 This Is More Important Than Your Pants Falling Down! – Ian
 Why Did You Have To Take Your Pants Off? – Flo
 Don’t Try To Play The Moralist Now! – Flo
 They’re Slithering To The Finish Line Like The Rest Of Us! – Ian

Aiheesta muualla 
 CBS : Amazing race 3 
 TARFlies Times (Tuotantokausi 3)  

Amazing Race
Tuotantokaudet
Roadster

Roadster on alun perin pohjoisamerikkalainen termi kaksipaikkaiselle avoautolle. Nykyaikaisessa roadsterissa on tavallisesti irroitettava tai alas laskettava katto. Convertible tarkoittaa yleisemmin autoa, jonka katto on irroitettava tai alas laskettava, riippumatta matkustajien lukumäärästä. Vanhoissa roadstereissa tuulilasi ei ollut integroitu koriin, kuten se yleensä on moderneissa autoissa. Phaeton on kuin roadster, mutta kori on pitkä avonainen ammemalli takapenkillä, ilman sivuikkunoita. Perinteiset vanhat kilpa-autot ovat usein roadstereita. Nykyisin monia kaksipaikkaisia cabrioleteja markkinoidaan roadstereina.

Eurooppalainen nimitys kaksipaikkaiselle avoautolle on spyder.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Auton korimallit
Englanninkieliset sanat ja sanonnat

fr:Type de carrosserie#Roadster
Vibeke Stene

Vibeke Stene (s. 17. elokuuta 1978) on norjalainen laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten norjalaisen goottimetalliyhtyeen Tristanian entisenä solistina. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 1997 vähän ennen kuin se alkoi tehdä ensimmäistä demoaan. Aluksi hänen oli tarkoitus olla vain vieraileva laulaja, mutta hänestä tulikin pysyvä jäsen. Stene jätti yhtyeen viiden studioalbumin jälkeen 27. helmikuuta 2007. Hän totesi eronneensa voidakseen toteuttaa pitkäaikaisen unelmansa, laulun opettajana toimimisen.

Stene on esiintynyt myös Green Carnationin levyllä Journey to the End of the Night (1999).

20. maaliskuuta 2007 Vibeke Stenen nimi mainittiin mahdollisena Nightwishin uutena solistina. Stene kuitenkin kumosi huhut ja kertoi, ettei edes haluaisi laulaa Nightwishissä.

Vuoden 2013 kesäkuussa Vibeke palasi julkisuuteen ja ilmoitti, että oma albumi on tekeillä. Ensin hän kuitenkin tekee albumin yhdessä God of Atheists -nimisen extreme metal-projektin kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Official website of Vibeke Stene

Norjalaiset metallimusiikin laulajat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Globalisaatioraportti

Gobalisaatioraportteja
 Osaava, avautuva ja uudistuva Suomi
 Globalisaation haasteet Euroopalle 
 ILO-globalisaatioraportti 

Täsmennyssivut
Tanskanpystykorva

Tanskanpystykorva (dansk spids) on tanskalainen koirarotu. Vaikkei sillä ole FCI:n tunnustusta, se on Suomen Kennelliiton hyväksymä.

Ulkonäkö 
Tanskanpystykorva on valkoinen, hieman korkeuttaan pitempi pystykorva. Se muistuttaa melko paljon japaninpystykorvaa, volpino italianoa ja saksanpystykorvien valkoista värimuunnosta. Uroksen säkäkorkeus on 43–49 cm ja nartun 39–46 cm. Turkin sävy voi olla puhtaanvalkoisen lisäksi vaalean keksin- (kellertävän kerman) tai roosanvärinen. Ilmiasu ei saa kuitenkaan näyttää vaaleanruskealta.

Luonne ja käyttäytyminen 
Tanskanpystykorva on hyvä pihavahti. Se ei kuitenkaan ole aggressiivinen vaan utelias ja ystävällinen. Se on myös eloisa ja rohkea. Siltä puuttuu kokonaan metsästysvietti, joten riistakoiraksi siitä ei ole.

Alkuperä 
Tanskanpystykorva on tunnettu jo kolmensadan vuoden ajan. Sitä esiintyi aiemmin paljon maatiloilla, joilla se piti lapsille seuraa. Työ rodun elvyttämiseksi ja hyväksymiseksi alkoi vuonna 1988. Tanskan kennelklubi hyväksyi sen vuonna 2001, minkä jälkeen sillä on ollut osallistumisoikeus Tanskan kansallisiin näyttelyihin. Vuoden 2013 alusta alkaen se on voinut osallistua niihin myös Suomessa.

Suomeen tuotiin ensimmäiset rodunedustajat, kaksi narttua, vuonna 2021. Kolmas narttu saapui alkuvuodesta 2022.

Lähteet 
Adlercreutz, Carl-Johan: Koirarotujen maailma

Viitteet

Galleria

Aiheesta muualla 
 www.danishspitz.com
 Kennel Spitha 

Pystykorvat
FCI:n ulkopuoliset rodut
SKL 5 Pystykorvat ja alkukantaiset koirat
Tanskalaiset koirarodut
James Gordon

James ”Jim” Gordon on DC Comicsin Batman-sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen komisario ja Batmanin liittolainen. Gordon esiintyi ensi kerran Detective Comics -sarjakuvan numerossa 27 toukokuussa 1939.

DC Comics on ilmoittanut James Gordonin syntymäpäiväksi 5. tammikuuta.

Historia
Gordon on Gotham Cityn komisario ja taistelee Batmanin kanssa rikollisia vastaan. Hän saapui alun perin Chicagosta ja tullessaan Gothamin poliisivoimiin töihin hän huomasi, ettei Chicago ollut mitään verrattuna siihen, miten korruptoituneita Gothamin poliitikot ovat. Hänen ensimmäisenä vuotena myös Batman aloitti lainvalvojan uransa ja kylvi  pelkoa Gothamin rikollisiin. Gordon oli aluksi varovainen Batmanin suhteen, mutta hänen luottamuksensa kasvoi ja pian hän jo luottikin Batmanin apuun.

Jim Gordonia näytelleet

Lähteet

DC-universumin sivuhenkilöt
Batman
Kuvitteelliset etsivät
Rupert Thorne

Rupert Thorne on DC Comicsin kustantama kuvitteellinen mafiapomo ja Batmanin vihollinen, jonka loi Steve Englehart. Hahmo teki ensiesiintymisensä Detective Comicsin numerossa 469, vuonna 1977.

Sarjakuva
Thorne on pelätty rikospomo, joka hallitsee lähes koko Gothamin rikollisuutta. Hän oli alun perin korruptoitunut poliitikko, jota tohtori Phosphorus kiristi saadakseen kaupungin asettumaan Batmania vastaan. Saadessaan Phosphorusin pois tieltä, Thorne julisti Batmanin olevan lainsuojaton. Hän yritti saada koko Gothamin valtaansa tulemalla kaupungin pormestariksi. Hän sai myös tietää, että tohtori Outo tiesi Batmanin salaisen henkilöllisyyden ja kidnappasikin tohtorin ja kidutti tätä paljastamaan salaisuuden. Tohtori Outo kuitenkin vastusteli, jonka seurauksena hän kuoli. Vaikka Outo olikin kuollut, tohtorin kummitus alkoi kummitella Thornea. Tämän seurauksena hän joutui Arkhamin mielisairaalaan.

Muissa medioissa

Televisiossa

Batman
Thorne esiintyi vuoden 1992 Batman-animaatiosarjassa sarjakuvan tapaan mafiapomona, joka kilpaili kaupungin vallasta toisen iäkkäämmän mafiapomon Arnold Stromwellin kanssa.

The Batman
Vuonna 2004 Thorne teki lyhyen esiintymisen vuoden 2004 Batman-animaatiosarjassa, jossa se oli sarjan ensimmäinen rikollinen. Hahmoa ei avausjakson jälkeen nähty sarjan aikana. Hahmon äänenä toimi Victor Brandt.

Elokuva

Batman: Salaperäinen Batwoman
Thorne teki ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 2003 Batman: Salaperäinen Batwoman, jossa sillä oli lähinnä pienirooli.

Hahmoa näytelleet

Lähteet

Batmanin vastustajat
DC-universumin superroistot
Kuvitteelliset mafiosot
Firefly

Firefly tarkoittaa:

Firefly, yhdysvaltalainen scifi-western-televisiosarja
Tulikärpänen (Firefly), piirroshahmo Batman-sarjakuvissa 
Firefly, Uriah Heepin albumi
 Firefly, piirroshahmo Action Force -sarjoissa
Firefly, purjejolla
Firefly, mm. kenkien valmistaja
Firefly, malesialainen lentoyhtiö
Firefly, Christina Metaxan kappale
Sherman Firefly, yhdysvaltalainen panssarivaunu
Securitate

Securitate () oli kommunistisen Romanian salainen poliisi. Se perustettiin 30. elokuuta 1948 Neuvostoliiton NKVD:n avustuksella. Se hajotettiin 30. joulukuuta 1989 pian presidentti Nicolae Ceaușescun syrjäyttämisen jälkeen.

Securitate oli Romanian väkilukuun suhteutettuna suurin salainen poliisi itäblokin alueella. Pian perustamisen jälkeen vuonna 1949 siinä työskenteli 3 549 henkilöä. Vuonna 1951 työntekijöitä oli jo 25 468. Vuonna 1985 Securitaten palveluksessa oli 11 000 agenttia ja lähes 500 000 ilmiantajaa, maassa jossa asui 22 miljoonaa asukasta. Ceaușescun alaisuudessa ollut Securitate oli yksi julmimmista poliisiorganisaatioista maailmassa.

Historia

Perustaminen
Departamentul Securităţii Statului (lyhenne DGSP, mutta yleisesti käytettiin sanaa Securitate) perustettiin presidentillisellä päätöksellä Kansalliskokouksessa 30. elokuuta 1948. Securitaten esiasteita oli kuitenkin havaittavissa jo vuonna 1944, jolloin kuningas Mikael I yritti vallankaappausta.

Securitate luotiin SMERŠin avustuksella. Ensimmäinen Securitaten johtaja oli NKVD:n kenraali Gheorghe Pintilie. Aluksi monet poliiseista olivat entisiä Romanian kuningaskunnan turvallisuuspoliisin työntekijöitä. Kuitenkin pian Pintilie määräsi kaikki entiset työntekijät pidätettäviksi ja korvasi poliisit kommunistisen puolueen jäsenillä. Vakoilun ja murhien lisäksi poliisille annettiin tehtäväksi ryöstää hautoja, vainota unkarilaisia ja kerätä Raamattuja, joita poltettiin tai käytettiin vessapaperina.

Toiminta
1980-luvulla Securitate käynnisti operaation toisinajattelijoiden kitkemiseksi Romaniasta. Securitate syötti huhuja toisinajattelijoiden yhteyksistä länsimaiden tiedustelupalveluihin. Myös sensuuria, lavastuksia ja julkisia nöyryyttämisiä käytettiin toisinajattelijoiden kitkemiseksi.

Securitaten toimintatapoihin kuuluivat myös salamurhat. Tunnetuin tapauksista oli korkea-arvoisen loikkaajan Ion Mihai Pacepan salamurhayritykset. Hän sai kaksi kuolemantuomiota Romaniasta ja Ceauşescu antoi kahden miljoonan Yhdysvaltain dollarin palkkion hänen kuolemastaan. Jasser Arafat ja Muammar Gaddafi antoivat molemmat miljoona dollaria lisää Pacepan kuolemasta. Väitetään, että Securitaten virkailijat palkkasivat kuuluisan palkkamurhaajan Shakaalin surmaamaan Pacepan sekä muita loikkareita Euroopan alueella.

Murrot koteihin ja toimistoihin salakuuntelulaitteiden asentamiseksi oli yksi Securitaten taktiikka tiedon saamiseksi kantaväestöstä. Puhelinliikennettä tarkkailtiin ja kansainvälistä faksiliikennettä seurattiin.

Hiilikaivostyöntekijöiden ammattiliiton mennessä lakkoon useita sen johtajia kuoli ennenaikaisesti. Myöhemmin kävi ilmi, että Securitaten lääkärit olivat altistaneet heitä viiden minuutin rintakehän röntgenkuvaukselle, syövän aikaansaamiseksi.

Kun huomattiin, että syntyvyys oli kääntynyt laskuun, sijoitettiin Securitaten agentteja terveyskeskuksiin, joissa käynnistettiin pakolliset raskaustestit hedelmällisille naisille. Rajut rangaistukset kohtasivat niitä, jotka olivat keskeyttäneet raskauden.

Katso myös 
Romanian vallankumous

Lähteet 

Poliisitoimi
Romanian historia
Mahonia

Mahonia eli lännenmahonia (Mahonia aquifolium) on piikkinen ainavihanta pensas, joka kuuluu happomarjakasvien (Berberidaceae) heimoon. Sitä viljellään koristekasvina.

Ulkonäkö ja koko 
Mahonia kasvaa pieneksi pensaaksi, jonka korkeus on 30–100 cm ja leveys noin 70 cm. Se kukkii touko–kesäkuussa. Mahonian lehdissä on 2–4 paria soikeita lehdyköitä. Lehdykät ovat kiiltävän tummanvihreät ja laidoilta teräväpiikkiset. Keltaiset ja tuoksuvat kukat sijaitsevat tiheissä pystyissä tertuissa. Mahonian vajaan senttimetrin leveät marjat ovat sinimustia ja härmeisiä.

Levinneisyys 
Mahonia on kotoisin Pohjois-Amerikan länsirannikolta, mutta kasvaa viljeltynä kaikkialla viileässä ilmastossa. Se on suosittu muun muassa Japanissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Lännenmahonia – Mahonia aquifolium

Happomarjakasvit
The Tide Is High

The Tide Is High on jamaikalaisen John Holtin vuonna 1967 kirjoittama ja Holtin ja The Paragonsin esittämä reggae-laulu. Pari kuukautta Jamaikan-julkaisunsa jälkeen se julkaistiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa "Only a Smile" -singlen b-puolena. 

The Tide Is Highista on tehty useita covereita, joista tunnetuimman teki Blondie (1980). Muita kappaleen levyttäneitä ovat ainakin Papa Dee (1996), Seeed (2001) ja Atomic Kitten (2002). Blondien versio pääsi heti brittilistan kärkeen ja myi platinaa. Myöhemmin Atomic Kittenin laulu vietti brittilistan kärjessä kolme viikkoa myyden kultaa.

Alkuperäinen julkaisija oli Treasure Isle -levy-yhtiö. Blondien versio julkaistiin Chrysalis Recordsin ja Atomic Kittenin versio Virgin Recordsin kautta. 

Vuoden 1967 kappaleet
Jamaikalaiset musiikkikappaleet
Reggae
Merrin Dungey

Merrin Dungey (s. 6. elokuuta 1971, Sacramentossa, Kaliforniassa) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä.

Filmografia 

  Alias
  The King of Queens
  Summerland
  Veljemme on nero
  West Wing
  Martin
  Living Single
  Teho-osasto
  Murphy Brown
  Seinfeld
  Frendit
  Curb Your Enthusiasm
  Kosto
  Rakkauden Anatomia
  Hollywood Heights
  Resident

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Deena Payne

Deena Payne (s. 29. elokuuta 1954, Kentissä, Englannissa) on englantilainen näyttelijä ja entinen laulaja. Vuosina 1993–2011 hän näytteli draamasarjassa Emmerdale Viv Hopen roolissa.

Ennen näyttelijäuraansa Deena Payne lauloi muun muassa Cats U.K. -yhtyeessä ja The Animals -yhtyeen entisen kosketinsoittajan Alan Pricen yhtyeen taustalaulajana. Hän oli mukana Alvin Leen vuonna 1992 ilmestyneellä albumilla Zoom.

Lähteet 

Englantilaiset näyttelijät
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Destroyer (Or About How to Philosophize with the Hammer)


Destroyer (lisänimellä Or About How to Philosophize with the Hammer) on Gorgorothin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. toukokuuta 1998. Darkthrone-cover  "Slottet i Det Fjerne" ei esiinny albumin kappaleluettelossa, vaan on salakappaleena.

Levy sisältää materiaalia neljän vuoden varrelta, ja tämän vuoksi levyllä esiintyy useampikin laulaja ja rumpali.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Infernus – kitarat, laulu (kappaleet 6 ja 8)
 Tormentor – kitarat
 Pest – laulu (kappaleet 2, 4, 5 ja 7)
 Gaahl – laulu (kappale 1)
 Ares – basso
 Daimonion – kosketinsoittimet
 Frost – rummut
 T-Reaper – laulu (kappale 3)
 Vrolok – rummut (kappaleet 2, 4 ja 7)

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Gorgorothin albumit
Vuoden 1998 albumit
Hilarius Poitierslainen

Hilarius (noin 300–367) oli Poitiers'n piispa ('pictavium'), teologi, filosofi ja puhuja. Häntä pidetään merkittävänä läntisen kirkon opettajana. Hän kirjoitti useita uskonopillisia teoksia. Hänen nimensä tulee kreikan kielen sanasta, joka vastaa merkitykseltään suomen kielen sanaa onnellinen tai iloinen.

Lähteet
 Ortoweb

Kirkkoisät
Kirkonopettajat
Ranskalaiset pyhimykset
Ranskalaiset papit
Poitiers’n historia
300-vuosikymmenellä syntyneet
360-luvulla kuolleet
Japaninvaahtera

Japaninvaahtera (Acer palmatum) on Aasiasta kotoisin oleva vaahteralaji. Puutarhamyymälöissä sitä sekoitetaan välillä hokkaidonvaahteraan (Acer japonicum).

Ulkonäkö ja koko 

Japaninvaahtera kasvaa noin 1–2 metriä korkeaksi. Runko haarautuu usein maasta asti niin, että aikuisen kasvin muoto on kärjellään seisova pyramidi. Japaninvaahteran lehdet ovat 5–10 cm leveitä ja jakautuvat 5–7 sormimaiseen liuskaan. Japanissa siitä on kehitetty yli tuhat eri viljelymuotoa. Osa niistä on koko kesän punalehtisiä.

Levinneisyys 
Japaninvaahtera kasvaa luonnonvaraisena Japanissa, Koreassa, Taiwanilla ja Kiinan itäosissa. Kasvuympäristöjä ovat tuoreet keskiravinteiset lehti- ja sekametsät, mutta joskus myös rehevät ja tulvivat jokivarsimetsät.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Arboretum Mustila: Japaninvaahtera (Acer palmatum)
ITIS: Acer palmatum 
United States Department of Agriculture (USDA): Acer palmatum 
Flora of China: Acer palmatum 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Acer palmatum (Japanese maple) 

Vaahterat
Kaatuneitten Omaisten Liitto

Kaatuneitten Omaisten Liitto (KOL) on suomalaisten sotaleskien vuonna 1945 perustama järjestö, johon myöhemmin liittyi myös kaatuneiden vanhempia.

Suomen taisteluissa toisessa maailmansodassa eli talvisodassa 1939-1940, jatkosodassa 1941-1944 ja Lapin sodassa 1944-1945 sekä myös suomalaisen SS-pataljoonan riveissä natsi-Saksan itärintamalla 1941-1943 kaatui yhteensä noin 90 000 suomalaista, joilta jäi noin 30 000 sotaleskeä ja yli 50 000 sotaorpoa. Jo sotien aikana sotalesket olivat perustaneet omia yhdistyksiään, jotka toimivat silloisen Suomen Aseveljien Liiton suojissa. Kun järjestö jouduttiin lakkauttamaan jatkosodan päättäneen Moskovan välirauhansopimuksen perusteella, perustettiin vuonna 1945 Sotaleskien Huolto, joka yhdistyi seuraavana vuonna kahden muun yhdistyksen kanssa nimellä Sotaleskien ja Kaatuneitten Omaisten Huolto. Nykyinen nimi otettiin vuonna 1958.

KOL vastaa kaatuneiden muistopäivän valtakunnallisesta järjestämisestä vuosittain toukokuun kolmantena sunnuntaina.

2000-luvun alussa sotaorvot alkoivat perustaa omia yhdistyksiään, jotka liittyivät KOL:ään. Nykyään sotaorvot muodostavatkin jäsenistön pääosan, sillä sotaleskien keski-ikä on yli 90 vuotta. Liitto järjestää vuosittain valtakunnalliset hengelliset päivät. KOL:n lehti on vuonna 1945 perustettu Huoltoviesti.

Aiheesta muualla 

 Kaatuneiden Omaisten Liiton kotisivut

Suomalaiset veteraanijärjestöt
Intianpystykorva

Intianpystykorva on intialainen pystykorva. Se on Intian kennelliiton hyväksymä, mutta FCI ei tunnusta sitä eikä se siksi saa osallistua kansainvälisiin koiranäyttelyihin.

Intianpystykorvat olivat 1980- ja 1990-luvun suosituimpia intialaisia tuontikoiria.

Ulkonäkö 

Intianpystykorva muistuttaa paljon saksanpystykorvia vähemmän tuuheaa karvapeitettään lukuun ottamatta, ja sitä kutsutaan toisinaan harhaanjohtavasti pomeranianiksi. Se on kuitenkin viimeksi mainittua kookkaampi (jopa sen pienempi muunnos), sen korvat ovat teräväkärkisemmät ja sen pää on kartiomaisempi eikä yhtä litteä, joten käytännössä se on hieman enemmän mittelspitzin tai grosspitzin kaltainen. Näyttelyissä se on tarkkaan siistittyine turkkeineen vaikuttavan näköinen.

Rodusta on olemassa kaksi kokomuunnosta, pieni ja iso. Pieni painaa noin 5–7 kg ja on 22–25 cm korkea, isommalla vastaavat mitat ovat 12–20 kg ja 35–45 cm. Yleisin väri on maidonvalkoinen, mutta myös tummanruskeita ja mustia yksilöitä tavataan. Harvinaisin väritys on dalmatialaista muistuttava valkoinen mustin pilkuin.

Käyttäytyminen ja luonne 
Intianpystykorva on erittäin aktiivinen, mutta samalla myös äärimmäisen uskollinen ja sopeutuvainen rotu. Se voi elää yhtä hyvin pienessä kaupunkihuoneistossa kuin suuressa maalaistalossakin. Se on hyvin älykäs ja ne voi oppia uusia temppuja muutamissa minuuteissa, jos sitä opetetaan oikealla tavalla. Se on näppärä ja osaa helposti lukea ihmisten elekieltä ja käytöstä, tajuten nopeasti mitä siltä vaaditaan. Rotua käytettiin Intiassa paljon sirkuskoirana 1970- ja 1980-luvulla, mutta nykyisin se on ennen kaikkea seura- ja vahtikoira. Tunkeilijoiden saapuessa pihalle se antaa hälyttävän vahtihaukun. Se tulee kuitenkin hyvin toimeen muiden koirien kanssa. Sillä on voimakas riistavietti, ja sillä on taipumus jahdata kyyhkysiä ja jyrsijöitä. Se on kaikkiruokainen, ja sitä voikin ruokkia yhtä hyvin maidolla, riisillä ja jogurtilla kuin kanalla ja riisillä.

Alkuperä 
Rodun historia juontaa juurensa brittiläisten siirtolaisten mukanaan tuomiin saksanpystykorviin, joita he alkoivat uudessa maassa jalostaa eteenpäin. Vuosien saatossa koirat sopeutuivat paikalliseen ympäristöön ja sen ilmastoon, ja niistä kehittyi kantarotuaan pienikokoisempia ja lyhytkarvaisempia. Intianpystykorvaa käytettiin Intiassa sittemmin maatilojen työkoirana. Pomeranianin saavuttua Intiaan intianpystykorvan suosio alkoi kuitenkin vähentyä.

Terveys 

Intianpystykorvat elävät yleensä keskimäärin on 10–14 vuotta. Jotkut elävät jopa 16-vuotiaiksi. Vanhimmaksi elänyt intianpystykorva oli 18-vuotias. Toiseksi vanhin oli 17-vuotias. Intianpystykorvat ovat yleensä pitkäikäisempiä, kuin useat muut rodut.

Populäärikulttuurissa 
6-vuotias intianpystykorva Redo esitti Tuffy-koiran roolin yhdessä kaikkien aikojen menestyneimmistä intialaisista elokuvista Hum Aapke Hain Koun…! Koiralla oli merkittävä rooli kyseisen elokuvan juonessa. Yksi näyttelijöistä, Madhuri Dixit, adoptoi Redon elokuvan jälkeen ja se kuoli vuonna 2000.

Lähteet 
Intianpystykorva

Aiheesta muualla 

Intian kennelliitto (KCI) 

Pystykorvat
FCI:n ulkopuoliset rodut
Intialaiset koirarodut
Rafael Ramstedt

Rafael "Rafu" Gustaf Johan Ramstedt, joskus myös Raf. Ramstedt, (14. kesäkuuta 1888 Turku – 26. tammikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen laulaja, säveltäjä, sanoittaja ja näyttelijä.

Ramstedtin vanhemmat olivat konetyömies Gustaf Adolf Ramstedt ja Edla Mathilda o.s. Holmberg. Perheessä oli yksitoista lasta, joista tunnettuja olivat myös kielentutkija, tutkimusmatkailija ja kirjailija Gustaf John Ramstedt sekä kansanedustaja Emanuel "Manu" Ramstedt.

Ramstedt oli kuplettilaulaja ja kuului J. Alfred Tannerin ystäväpiiriin Tettu Weissmanin ja oululaisen Oskar Nyströmin ohella. Ramstedtin kupleteista kuuluisin lienee Balladi Rosvo-Roopesta, jonka ovat Ramstedtin itsensä (1931) lisäksi levyttäneet muiden muassa Kauko Käyhkö (1956), Tapio Rautavaara (1963) sekä Tauno Palo (1968 yksin ja 1974 yhdessä Ansa Ikosen kanssa). Tapio Rautavaara käytti sävelmää sanoittaessaan ja levyttäessään laulelman Isoisän olkihattu (1951).

Lähteet 
G. J. Ramstedt (1873—1950) — kielentutkija, tutkimusmatkailija, kirjailija

Viitteet

Aiheesta muualla 

 
 
 
 Elonet tietokanta
 Pomus.net tietokanta
 Hirviseppä, Reino: Hupilaulun taitajia. WSOY 1969, Porvoo.

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset sanoittajat
Suomalaiset kuplettilaulajat
Vuonna 1888 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet
Opferblut

Opferblut on suomalaisen black metal -yhtyeen Satanic Warmasterin toinen studioalbumi. Levyn LP-versioita painettiin aluksi 800 kappaletta, mutta vuonna 2005 siitä julkaistiin uudet 500 kappaletta.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Satanic Tyrant Werewolf – kitara, laulu
 Lord Sargofagian – rummut (sessio)

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2003 albumit
Satanic Warmasterin albumit
Carelian Satanist Madness

Carelian Satanist Madness on suomalaisen black metal -yhtyeen Satanic Warmasterin kolmas studioalbumi. Levyn digipack-versio oli rajoitettu 1000 kopioon.

Kappaleet

Muusikot 
 Satanic Tyrant Werwolf – kaikki soittimet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2005 albumit
Satanic Warmasterin albumit