joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Al-Mamun

Al-Mamun (Al-Mamūn, Abū Jaʿfar Abdullāh al-Maʾmūn ibn Harūn tai Al-Ma'mun, syyskuu 786 – 9. elokuuta 833) oli Abbasidivaltion kalifi vuosina 813–833. Hänen isänsä Harun al-Rašid jakoi kalifaatin pojilleen niin, että al-Aminista tuli kalifi, kun taas vanhin poika Al-Mamun sai hallittavakseen Mervin kaupungista johdetun valtion itäosan eli Iranin. . Seurauksena oli tuhoisa sisällissota, joka päättyi neljä vuotta kestettyään vuonna 813, kun Mamunin armeija valtasi ja ryösti Bagdadin. Mamun pysyi Mervissä vielä kuusi vuotta, mutta joutui lopulta siirtymään Bagdadiin, vaikka Keski-Aasiassa oli käynnissä Babakin johtama kapinaliike. 

Kaikkia arabihallitsijoita on ollut tapana kutsua kalifeiksi, mutta todellisuudessa vasta Mamun otti käyttöön tämän kunnianimen Khalifat Allah. Mamun tosin poimi nimen menneisyydestä, sillä Abd al-Malik oli jo ehtinyt käyttää sitä 200 vuotta aikaisemmin. Mamun halusi korostaa ”Jumalan seuraaja” –nimellä asemaansa yhtä aikaa sekä hallitsijana että imaamina, sekä maallisen että jumalallisen vallan haltijana. Käsitys hallitsijan kaksoisroolista vastasi iranilaisia perinteitä, mutta Mamun joutui sen johdosta heti katkeraan riitaan islamilaisen papiston kanssa.  

Arabikalifaatissa kehittynyt uusi sääty, islamilainen papisto, ulama eli tietäjät tai oppineet, antoi tässä vaiheessa ensimmäisen kerran todisteen paitsi olemassaolostaan myös vaikutusvallastaan. Mamunin vastaveto papiston vallan kasvua vastaan oli tukea rationaalista islamin suuntausta, niin sanottuja mutaziliitteja. He edustivat uskonoppineita, joiden ajattelu oli saanut virikkeitä kreikkalaisesta filosofiasta. Sen vaikutuksesta heitä kiinnosti kriittinen ajattelu, ja he näkivät muita vähemmän arvoa jyrkkien uskonnollisten dogmien vartioinnissa. Kalifi alkoi suosia mutaliziitteja ja teki suuntauksesta ainoan virallisesti hyväksytyn. Papiston vastarinta johti siihen, että vuonna 827 Mamun päätyi perustamaan inkvisition, mihnan, valvomaan, että ulama noudattaisi hänen valitsemansa koulukunnan oppeja. Symboliseksi pääasiaksi nousi kysymys siitä, oliko Koraani luotu (jolloin sitä saattoi järkiperäisesti arvioida) vai oliko se ollut aina olemassa. 

Al-Mamunin aikana kalifin hovikirjasto eli Viisauden talo eli kukoistuskauttaan. Al-Mamunin tarkoituksena oli kääntää persialaista ja  kreikkalaista kirjallisuutta arabiaksi tavoitteena koota uudelleen maailmalle hajonnut Zarathustran kirjoittama Avesta. Tätä varten palkattiin kääntäjiä. Abbasidivaltio eli vahvinta kauttaan hänen aikanaan, sillä jälkeen dynastia taantui.

Seuraaja 
Mamunin seuraaja kalifina oli hänen poikansa al-Mutasim. Tämä muutti vuonna 836  Bagdadista sadan kilometrin päähän Samarraan päästäkseen eroon Bagdadin valtapelistä, johon armeijan lisäksi osallistui persialainen hallintoeliitti. Kalifi al- Mamun oli jo aloittanut Khorasanista värvätyn armeijansa eli ”dynastian poikien” korvaamisen turkkilaisperäisellä armeijalla luodakseen itselleen enemmän liikkumavaraa ja päästäkseen eroon klaanien vaikutusvallasta. Mutasim jatkoi tätä toimintaa, joka lopulta johti turkkilaisista orjista kootun armeijan vallankaappaukseen.

Lähteet

Viitteet 

780-luvulla syntyneet
830-luvulla kuolleet
Kalifit
Samira Makhmalbaf

Samira Makhmalbaf (; s. 15. helmikuuta 1980 Teheran) on iranilainen elokuvaohjaaja. Isänsä Mohsen Makhmalbafin ammattiin kouluttama esikoistytär löi itsensä läpi jo 17-vuotiaana ohjaamallaan dokumenttielokuvalla Omena (Sib, 1998). Se kertoo fundamentalisti-isän 12-vuotiaista kaksostyttäristä, jotka on suljettu kotiinsa. Sillä hän pääsi Cannesin elokuvajuhlien pääkilpailusarjaan kaikkien aikojen nuorimpana ohjaajana. Hänen ensimmäinen näytelmäelokuvansa, Kurdistanin maaseutua kiertävistä opettajista kertova Liitutaulut (Takhté siah, 2000)  valittiin Cannesin kilpailusarjaan vuonna 2000. Hänen muita elokuviaan ovat naisten asemaa talebanihallinnon jälkeisessä Kabulissa käsittelevä Kello 5 iltapäivällä (Panj é asr, 2003) ja Two-Legged Horse (Asbe du-pa, 2008), jonka aiheena on kahden pojan välille syntyvä väkivaltainen suhde.

Samira Makhmalbaf on käsikirjoittanut useimmat elokuvansa yhdessä isänsä Mohsen Makhmalbafin kanssa. Koko perhe on elokuva-alalla: äiti Marzieh ja pikkusisko Hana ovat myös ohjanneet omia elokuviaan.

Isänsä tavoin Samira Makhmalbaf ja hänen elokuvansa ovat Iranin valtaapitävien ja muiden islam-fundamentalistien epäsuosiossa. Two-Legged Horse -elokuvan kuvaukset keskeytyivät Pohjois-Afganistanissa, kun kuvauspaikalla räjäytettiin pommi ja kuusi kuvausryhmän jäsentä loukkaantui hengenvaarallisesti. Kuvaukset saatettiin loppuun salassa pidetyissä kuvauspaikoissa.

Samira Makhmalbaf oli yksi vuoden 2009 Sodankylän elokuvajuhlien vieraista.

Lähteet

Aiheesta muualla
Bagh, Peter von: ”Runolla on syvät juuret”, Samira Makhmalbafin haastattelu, Filmihullu 4/2009

Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Iranilaiset elokuvaohjaajat
Miro Ruokonen

Miro Petteri Ruokonen (s. 27. maaliskuuta 1996 Forssa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Tampereen Ilveksessä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Ura

Seuraura 
Ruokonen on Forssan Palloseuran kasvatti. Kaudella 2010–2011 hän voitti koko C-nuorten I-divisioonan syöttöpörssin ja jakoi sarjan pistepörssin toisen sijan KooKoon Sami Hyttisen kanssa tehoilla 20+36=56. Kaudeksi 2011–2012 Ruokonen siirtyi Hämeenlinnan Pallokerhon junioreihin. Kauden 2012–2013 päätteeksi hän voitti siellä B2-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudella 2013–2014 Ruokonen edusti HPK:ta myös Junior Club World Cupissa, joka päättyi hopeaan. Kauden 2014–2015 päätteeksi hän voitti A-nuorten SM-hopeaa.

Kesäkuussa 2015 Ruokonen teki 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen HPK:n kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä 11. joulukuuta 2015 Rauman Lukkoa vastaan. Ruokonen merkittiin HPK:n kolmosketjun vasempaan laitaan Otto Paajasen ja Juha Koiviston viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.43 minuuttia. Ruokonen sai myös yhden kahden minuutin jäähyn estämisestä. Hän teki liigauransa avausmaalin 2. helmikuuta 2016 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Kaikkiaan Ruokonen pelasi kauden aikana SM-liigassa 19 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3.

Varsinaisella SM-liigan tulokaskaudellaan 2016–2017 Ruokonen teki 30 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3 ja kuudessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös seitsemän Mestis-ottelun verran lainalla Lempäälän Kisassa. Ruokonen vahvisti kevätkaudella myös HPK:n A-nuoria, jossa hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Huhtikuussa 2017 Ruokonen teki HPK:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kauden 2017–2018 hän teki SM-liigassa 40 runkosarjaottelussa tehot 4+2=6. Ruokonen edusti HPK:ta myös Spengler Cupissa. Hän pelasi myös viisi ottelua lainalla LeKissä. Kaudella 2018–2019 Ruokonen päätteeksi Ruokonen voitti Suomenmestaruuden. Tammikuussa 2019 hän teki HPK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas jo saman vuoden marraskuussa. Marraskuussa 2020 Ruokonen teki HPK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2021–2022 hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+13=20.

Kaudeksi 2022–2023 Ruokonen siirtyi 2+1-vuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen.

Maajoukkueura 
Ruokonen on pelannut kuusi nuorten ja neljä poikien maaottelua.

Muuta 
Ruokonen on toisen polven liigapelaaja, sillä hänen isänsä Miikka pelasi omalla urallaan puolustajana yli 100 SM-liigaottelua HPK:ssa, Kalevan Pallossa ja Tapparassa. Hän loi pääsarjauraa myös Itävallassa, Ranskassa ja Tanskassa. Miikka voitti kolme Ranskan-mestaruutta. Miro Ruokonen pelasi isänsä valmennuksessa FoPS:n junioreissa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Tampereen Ilveksen pelaajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Roivas

Roivas on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Aija Roivas, säveltäjä, sanoittaja, muusikko ja radiotoimittaja
 Lauri Roivas, talonpoikaispäällikkö

Katso myös
 Taavi Rõivas, virolainen poliitikko ja pääministeri
Ranger (yhtye)

Ranger on helsinkiläinen vuonna 2009 perustettu metalliyhtye. Yhtyeen perusti laulaja-basisti Dimi Pontiac. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita speed, thrash ja heavy metalista.

Elokuussa 2014 yhtye kiinnitettiin Spinefarm Recordsille. Yhtyeen esikoisalbumi Where Evil Dwells julkaistiin vuonna 2015. Toinen albumi, Speed & Violence julkaistiin 2. joulukuuta 2016.

Diskografia 
Studioalbumit
 
 

 EP:t 
 
 

Kokoelma-albumit
 

Demot
 
 
 

Singlet
 ”Storm of Power” (2015)
 ”Lethal Force” (2016)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset thrash metal -yhtyeet
Speed metal -yhtyeet
Where Evil Dwells


Where Evil Dwells on suomalaisen speed metal -yhtye Rangerin esikoisalbumi. Se julkaistiin 13. maaliskuuta 2015 levymerkillä Spinefarm Records. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 13.

Albumilta julkaistiin single ”Storm of Power”, josta kuvattiin myös musiikkivideo.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Dimi Pontiac – laulu, bassokitara
 Ville Valtonen – kitara
 Mikael Haavisto – kitara
 Miko Sipilä – rummut

Tuotanto 
 Tapio Lepistö – äänittäjä, miksaaja
 Saku Tamminen – äänittäjä, miksaaja
 Jaakko Viitalähde – masteroija
 Emma Grönqvist – valokuvat
 Samu Salovaara – kansikuva, layout, logo

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Kaaoszine.fi: 
 Pitchfork Media: 7.3/10

Aiheesta muualla

Lähteet 

Vuoden 2015 esikoisalbumit
Rangerin albumit
Pentti Alonen

Pentti Johannes Alonen (15. syyskuuta 1925 Janakkala – 28. marraskuuta 2017 Hämeenlinna) oli suomalainen alppihiihtäjä.

15-vuotiaana alppihiihdon aloittanut Alonen oli lajin suomalaistähti 1940- ja 1950-luvuilla ja samalla alppihiihdon pioneereja Suomessa. Hän edusti Suomea kolmissa talviolympialaisissa ja kaksissa MM-kilpailuissa.

Olympiatasolla ”Pena” Alonen sijoittui Sankt Moritzissa 1948 syöksylaskussa 39:nneksi, pujottelussa 32:nneksi ja alppiyhdistetyssä 28:nneksi, joka oli hänen uransa paras sijoitus olympiakisoissa. Oslossa 1952 Alonen oli syöksylaskussa 44:s, suurpujottelussa 31:nen, ja pujottelussa hän oli ensimmäisellä kierroksella 51:nen karsiutuen toiselta kierrokselta. Cortina d’Ampezzossa 1956 hänet hylättiin syöksylaskussa ja pujottelussa, ja suurpujottelussa hän oli 42:nen.

Alonen voitti pujottelun Suomen-mestaruuden vuosina 1947–1950, 1952–1955 ja 1958.

Alosen veli Pekka Alonen oli myös alppihiihtäjä, joka sijoittui Oslon talviolympialaisissa 1952 pujottelussa 14:nneksi. Tulos pysyi suomalaisten alppihiihtäjien parhaana olympiasijoituksena yli neljän vuosikymmenen ajan.

Lähteet 
 Pentti Alonen Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet

Aiheesta muualla 
Pentti Alosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Suomalaiset alppihiihtäjät
Vuonna 1925 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Knights of Darkness

Knights of Darkness on suomalaisen speed metal -yhtye Rangerin EP-levy, joka julkaistiin 6. syyskuuta 2013. Albumista julkaistiin rajoitettu 1000:n kappaleen painos.'

Kappaleet 
A-puoli

B-puoli

Kokoonpano 
Yhtye
 Dimi – laulu, bassokitara
 Jaakko – kitara
 Veke – kitara
 Miko – rummut

Tuotanto
 Tapio Lepistö – äänittäjä, miksaaja, masteroija
 Saku Tamminen – äänittäjä, miksaaja, masteroija
 Samu Salovaara – grafiikka, layout
 Emma Grönqvist – valokuvat
 Terne Toivainen – valokuvat

Aiheesta muualla 
 
 Knights of Darkness discogs.com -sivustolla

Vuoden 2013 EP:t
Rangerin albumit
Saksela

Saksela on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:

 Eero Saksela (s. 1937), lääkäri, professori, Niilo Sakselan poika
 Janne Saksela (s. 1993), jalkapalloilija ja entinen lapsinäyttelijä
 Kalle Saksela (s. 1962), lääkäri ja virologian professori, Eero Sakselan poika
 Martti Saksela, vuoteen 1930 Saxén (1898–1977),  geologi ja malmintutkija, Niilo Sakselan veli
 Niilo Saksela, vuoteen 1930 Saxén (1909–1978), lääkäri, professorin arvonimi, Martti Sakselan veli
Eläkkeensaajien Keskusliitto

Eläkkeensaajien Keskusliitto (lyh. EKL) on vuodesta 1962 alkaen toiminut valtakunnallinen eläkeläisjärjestö. EKL on Suomen toiseksi suurin eläkeläisjärjestö ja siihen kuuluu yli 80 000 jäsentä.

Liiton perustajat olivat sosialidemokraatteja, ja järjestössä ovat vaikuttaneet ensisijaisesti sosialidemokraatit, mutta EKL on aina korostanut puoluepoliittista sitoutumattomuuttaan (muiden puolueiden eläkekeläisjärjestöjen tavoin) ja liittoon on kuulunut myös muiden puolueiden kannattajia ja sitoutumattomia. EKL on Työväen Sivistysliiton ja SOSTEn jäsenjärjestö.

Eläkkeensaajien Keskusliiton ylin päättävä elin on liittokokous, joka kokoontuu joka neljäs vuosi. Yhdistykset lähettävät sinne edustajan jäsenmääriensä suhteessa. EKL:oon kuuluu 323 yhdistystä, joista valtaosa toimii yhden kunnan tai kunnanosan alueella. Alueellisella tasolla toimii 15 piirijärjestöä, joihin paikallisyhdistykset kuuluvat. Ylintä päätäntävaltaa käyttää liittokokousten välisenä aikana valtuusto, johon kuuluu puheenjohtajan lisäksi 35 jäsentä. Liiton hallituksen muodostavat puheenjohtaja ja 15 jäsentä. Eläkkeensaajien Keskusliiton puheenjohtaja on Simo Paassilta ja valtuuston puheenjohtaja Arja Ojala.

EKL:n äänenkannattaja on vuonna 1971 perustettu Eläkkeensaaja-lehti, joka ilmestyy seitsemän kertaa vuodessa. Liitto omistaa Täyttä Elämää Lomat Oy:n, joka ylläpitää toimintaa Virroilla sijaitsevassa Rajaniemen lomakeskuksessa sekä Helsingissä Käpylän työväentalossa.

Lähteet
EKL:n kotisivut. Viitattu 20.12.2015.
Suomalaiset eläkeläisjärjestöt
Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
Kasper-nukke

Kasper (Kasperl, Kasperle) on tunnetuin käsinukkehahmo Saksassa ja Itävallassa. Näissä maissa on Kasperltheaterista tullut synonyymi nukketeatterille.

Historia
Kasperin hahmo kehittyi 1600-luvun lopulla Itävallassa Wienissä Hanswurstista, joka oli komediallinen talonpoikahahmo. Kasper tuli tunnetuksi 1800-luvun alkupuolella Saksassa liikkuvien nukketeattereiden ansiosta. Kasper esiintyi markkinoiden ja torien nukketeattereissa. Näytelmissä Kasper löi kepillä vihollisiaan, joita olivat muiden muassa krokotiili, noita ja paholainen.

Kasper Larifari esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1858 Franz Graf von Poccin nukketeatterissa Münchenissä näytelmässä Prinz Rosenrot und Prinzessin Lilienweiß (Prinssi Ruusunpunainen ja Prinsessa Liljanvalkoinen). Näytelmässä Kasper on Prinssi Ruusunpunaisen vähän yksinkertainen, mutta hyvä ja urhea adjutantti, joka auttaa prinssiä pelastamaan prinsessan velho Negromanticukselta. Näytelmää esitettiin useita vuosia.

Hohnsteiner-tyyli
1920-luvulla Max Jacob uudisti Kasperin. Hänen kiinnostuksensa nukketeatteriin herätti Kasper-nukke, jonka pää oli tehty puusta. Täyttäessään 33 vuotta elokuussa 1921, hän piti amatöörinä ensimmäisen nukketeatteriesityksen. Vähän myöhemmin hän lopetti työpaikkansa kirjanpitäjänä ja aloitti ystävineen liikkuvan nukketeatterin esittäjänä. Useiden vuosien ajan hän asui ystävineen Saksissa olevassa Hohnsteinin linnassa, joka oli tuolloin nuorisomaja. Siksi tätä uutta Kaspertheater-tyyliä on kutsuttu myös Hohnsteiner-tyyliksi.

Suurimman osan Hohnsteinerin Kasper-nukeista veisti Theo Eggink. Nuket olivat Elisabeth Grünwaldin suunnittelemia, ja hän myös puvusti ne. Hohnsteiner-tyyli muutti Kasper-nuken ulkonäköä siten, että Kasperilla aiemmin ollut pitkä ja jäykkä hattu korvattiin pehmeällä hatulla, jotta Kasper saattoi pyörittää päänsä ympäri. Kasperin olemus muutettiin soljakkaan näköiseksi. Myös Kasperin identiteettiä muutettiin. Kasper muuttui positiiviseksi sankariksi, joka on koominen mutta ei tyhmä. Lisäksi Kasperilla on hyvä huumorintaju, ja hän on nokkela ja rohkea. Myös kepillä lyöminen jäi pois esityksistä. Myös hahmogalleria lisääntyi. Perinteisten hahmojen kuten krokotiilin, paholaisen ja poliisin lisäksi tulivat muun muassa Seppel ja Gretel.

Hohnsteiner-tyylissä näytelmän alkuun lisättiin Kasperille sisääntulolaulu, joka on seuraavanlainen:

"Tri-tra-trulla-la, tri-tra-trulla-la,tri-tra-trulla-la, Kasperle ist wieder da!"

Laulun jälkeen Kasper käy usein lyhyen vuoropuhelun yleisön kanssa, joka alkaa usein kysymyksellä: "Seid ihr alle da?" (Oletteko kaikki täällä?).

Kasper Suomessa

Suomeen Kasper-nuken toivat Irja ja Matti Ranin. Kasper ja muut Raninien luomat nukkehahmot, kuten Eulaalia Kenkkunen, esiintyivät television lastenohjelmissa vuosina 1960–1976. Ensimmäisen kerran Kasper nähtiin vuonna 1960 ohjelmassa Raninien tv-perhe, mutta neljä vuotta myöhemmin ohjelman nimeksi vaihtui Niksulan TV.

Kasperin usein laulamasta säkeestä "Trai trai trallallaa" tuli ohjelman epävirallinen tunnusmelodia.

Lähteet

Aiheesta muualla

Nukkehahmot
Televisiohahmot
Eero Saksela

Eero Juhani Saksela (s.  ) on suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston patologisen anatomian professori emeritus. 

Sakselan isä oli professori Niilo Saksela ja äiti Aira Annikki Penttilä. Hänen puolisonsa vuodesta 1960 on tekstiilitaiteilija Riitta Irmeli Gyldén. Saksela kirjoitti ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta vuonna 1955. Hän valmistui Helsingin yliopistosta lääkäriksi (LL) ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1962 sekä patologian erikoislääkäriksi vuonna 1969. Hän täydensi opintojaan 1962–1963 Yhdysvalloissa ja 1967 Ruotsissa.

Saksela oli Suomen molekyylilääketieteen instituutin (FIMM) johdossa vuonna 2007  instituutin perustamisesta siihen asti kunnes virkaan valittiin 1. joulukuuta 2007 alkaen akatemiaprofessori Olli Kallioniemi.

Saksela on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1983 lähtien. Lääketieteen kandidaattiseura valitsi hänet vuoden opettajaksi (luennoija) vuonna 1992. Hän on saanut Matti Äyräpään palkinnon.

Sakselan poika Kalle Saksela on Helsingin yliopiston virologian professori.

Lähteet

Aiheesta muualla
Google Scholar: Eero Saksela  (scholar.google.com)

Suomalaiset lääkärit
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Matti Äyräpään palkinnon saajat
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Chloe Bridges

Chloe Suazo (s. 27. joulukuuta 1991 Thibodaux, Louisiana), paremmin tunnettu nimellä Chloe Bridges, on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan Disney Channelin elokuvassa Camp Rock 2: The Final Jam (2010) sekä televisiosarjoissa Freddie ja Carrien päiväkirjat. Bridges on lisäksi esiintynyt sarjoissa kuten 90210, Kolme miestä ja tyttö, Valehtelevat viettelijät ja Rizzoli & Isles.

Bridges seurustelee näyttelijä Adam Devinen kanssa.

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Khoy

Khoy ()  on kaupunki Iranin Länsi-Azerbaidžanin provinssissa, linnuntietä noin 128 kilometriä Tabrizista luoteeseen ja noin 642 kilometriä pääkaupunki Teheranista luoteeseen. 

Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 34 491 (1956), 47 648 (1966), 70 357 (1976), 115 343 (1986), 137 885 (1991), 148 944 (1996), 181 465 (2006) ja 200 958 (2011).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Iranin kaupungit
Saveh

Saveh ()  on kaupunki Iranin Markazin provinssissa, linnuntietä noin 125 kilometriä pääkaupunki Teheranin hallintokeskuksesta lounaaseen.

Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 14 537 (1956), 17 565 (1966), 25 751 (1976), 64 081 (1986), 87 621 (1991), 111 245 (1996), 180 548 (2006) ja 200 481 (2011).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Iranin kaupungit
Sirjan

Sirjan () on kaupunki Iranissa Kermānin provinssissa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 164 kilometriä provinssikeskus Kermanista lounaaseen ja noin 810 kilometriä pääkaupunki Teheranista eteläkaakkoon.

Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 12 160 (1956), 19 568 (1966), 39 464 (1976), 90 072 (1986), 107 887 (1991), 135 024 (1996), 170 916 (2006) ja 185 623 (2011).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Iranin kaupungit
Maragheh

Maragheh (; joskus muodossa Maragha tai Maraghe, tai jopa Maraqeh) on kaupunki Iranin Itä-Azerbaidžanin provinssissa, noin 495 kilometriä pääkaupunki Teheranista länsiluoteeseen.

Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 36 551 (1956), 54 106 (1966), 65 172 (1976), 100 679 (1986), 117 388 (1991), 132 318 (1996), 149 929 (2006) ja 162 275 (2011).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Iranin kaupungit
Malayer

Malayer, () on kaupunki Iranin Hamadanin provinssissa, linnuntietä noin 63 kilometriä provinssikeskus Hamadanista eteläkaakkoon ja noin 284 kilometriä pääkaupunki Teheranista länsilounaaseen.

Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 21 105 (1956), 28 434 (1966), 47 117 (1976), 103 640 (1986), 130 458 (1991), 144 373 (1996), 156 289 (2006) ja 159 848 (2011).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Iranin kaupungit
Safi al-Din Ardabili

Safi al-Din eli Safi al-Din Ardabili () tai Ṣafī od-Dīn (1253 Ardabīl, Persia – 12. syyskuuta 1334 Ardabīl) oli kurditaustainen sunnimuslimi. Hän oli islamilainen mystikko ja šeikki, joka perusti safavidilaisen mystisen suuntauksen.

Šeikin poika Ebn Bazzāz kokosi Ṣafwat al-ṣafā -teoksen, biografian isänsä ihmeteoista ja puheista 24 vuotta tämän kuoleman jälkeen. Runsas sata vuotta myöhemmin šaahi Ṭahmāsb määräsi teoksen virallista versiota muokattavan niin, että safavidien kurditaustaa häivytettäisiin ja polveutumista Muhammadia seuranneista imaameista puolustettaisiin.

Šeikki Safi al-Dinin khanqah ja mausoleumi on tunnettu hautapyhäkkö Ardabilissa ja eräs  Iranin maailmanperintökohteista.

Lähteet

Aiheesta muualla

Richard Tapper, 1997: Frontier nomads of Iran: a political and social history of the Shahsevan (Cambridge University Press) 

Persialaiset runoilijat
Kurdit
Islamilaiset mystikot
Vuonna 1253 syntyneet
Vuonna 1334 kuolleet
Denis Strandell

Denis Strandell (s. 1958) on Hangon kaupunginjohtaja ja Kirkkonummen entinen kunnanvaltuutettu. Hänet valittiin Hangon kaupunginjohtajaksi vuonna 2015. Strandell on koulutukseltaan kauppatieteen maisteri, ja hän on työskennellyt yli 25 vuotta finanssialalla.

Lähteet

Hangon kaupunginjohtajat
Kirkkonummen kunnanvaltuutetut
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Salmenkallio (täsmennyssivu)

Salmenkallio tarkoittaa seuraavia:

 Salmenkallio, Helsingin kaupunginosa

Sukunimi
 Ensio Salmenkallio, vuoteen 1906 Sallmén (1900–1985), diplomi-insinööri, toimitusjohtaja ja vuorineuvos
 Kauko Salmenkallio, vuoteen 1946 Teräväinen (1925–2012), tietokirjailija ja kouluneuvos, Ensio Salmenkallion adoptiolapsi
 Sanna Salmenkallio (s. 1966), säveltäjä, viulisti ja äänisuunnittelija

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Ada Colau

Ada Colau i Ballano (s. 3. maaliskuuta 1974 Barcelona) on katalonialainen poliitikko, joka toimii Barcelonan pormestarina. Colau valittiin virkaansa vuonna 2015 Barcelona en Comú (suomeksi "Yhteinen Barcelona") -puolueen edustajana. Colau tuli tunnetuksi asuntohäätöjä vastustaneen PAH-kansalaisliikkeen (Plataforma de Afectados por la Hipoteca) edustajana.

Colau on toiminut tutkijana ja ihmisoikeusaktivistina. Hän on opiskellut Barcelonan yliopiston filosofisessa tiedekunnassa. Vuoden 2015 kunnallisvaaleissa Ada Colaun johtama Barcelona en Comú nousi vaalivoittoon ja Colau nimitettiin Barcelonan pormestariksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ada Colaun verkkosivut    
 Barcelonan pormestari kaupungin verkkosivuilla  
 Barcelona en Comú  

Elävät henkilöt
Vuonna 1974 syntyneet
Espanjalaiset poliitikot
Katalonialaiset poliitikot
Pormestarit
P-Hydroksiasetofenoni

p-Hydroksiasetofenoni eli 4-hydroksiasetofenoni (C8H8O2) on aromaattinen fenoleihin ja ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa esimerkiksi lääkeaineita. p-Hydroksiasetofenonin isomeereja ovat o- ja m-hydroksiasetofenonit.

Esiintyminen luonnossa ja ominaisuudet 
p-Hydroksiasetofenoina esiintyy useissa kasveissa. Esimerkiksi kuusissa sitä esiintyy pikeiini-nimisenä glykosidina. Sitä esiintyy myös muun muassa mangossa, fabianassa, lakoissa, karpaloissa ja sitä muodostuu myös kahviin paahdon aikana sekä sherryyn ja olueen käymisen aikana. Yhdisteen tuoksu ja maku on hedelmäinen.

Huoneenlämpötilassa p-hydroksiasetofenoni on väritöntä kiteistä ainetta. Se liukenee hieman veteen ja paremmin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Yhdiste on hyvin heikko happo ja sen pKa-arvo on 8,05.

Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Valmistus ja käyttö 
p-Hydroksiasetofenonia voidaan valmistaa kuumentamalla fenyyliasetaattia ja reaktio on niin kutsuttu Fries-toisiintuminen. Pidettäessä lämpötila noin 60 °C:n paikkeilla on p-isomeeri vallitseva tuote. Lisäksi muodostuu hieman o-hydroksiasetofenonia. Yhdistettä muodostuu myös fenolin ja asetyylikloridin välisellä Friedel–Crafts-asylointireaktiolla.

p-Hydroksiasetofenonia käytetään valmistettaessa muun muassa formoterolia, p-hydroksifenyylietikkahappoa, parasetamolia, salbutamolia ja synefriiniä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Food Component Database (FooDB): 4'-Hydroxyacetophenone 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 4'-Hydroxyacetophenone 
Pherobase: Floral Compound - p-hydroxyacetophenone 
Pherobase: Semiochemical - p-hydroxyacetophenone 

Aromaattiset yhdisteet
Ketonit
Signal Hill (Kapkaupunki)

Signal Hill tai Lion’s Rump () on tasahuippuinen vuori Etelä-Afrikan Kapkaupungin keskustan länsipuolella. Se on 350 metriä korkea. Signal Hillin viereiset vuoret ovat Lion’s Head ja Pöytävuori.

Vuori on saanut nimen ”Signaalivuori” siitä, kun sieltä annettiin lippuviestein säätilavaroituksia ja ankkurointiohjeita merellä kulkeville aluksille. Signal Hilliltä on myös annettu aikamerkki päivittäin kello 12 ampumalla tykillä, jotta laivat voivat tarkistaa laivakellonsa. Tykillä varoitettiin aikoinaan myös laivoja törmäysten varalta. Nykyään tykki laukastaan joka päivä kello 12 turistien iloksi. Vuori on turistien suosima näköalojensa ansiosta.

Vuoren huipulle kulkee tie. Vuorella on monien islamilaisten lähetystyöntekijöiden ja uskonnollisten johtajien hautoja. Suurin niistä, valkoinen neliömäinen rakennus ja sen vihreä kupoli, rakennettiin sheikki Mohamed Hassen Ghaibien hautamuistomerkiksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Kapkaupunki
Länsi-Kapin maantiede
Etelä-Afrikan vuoret
Oliver Lindell

Oliver Lindell (s. 29. syyskuuta 1998) on suomalainen golfammattilainen, joka edustaa Virvik Golfia. Lindell on voittanut Finnish International Junior Championship kisan vuonna 2012 14-vuotiaiden poikien juniorisarjassa. Lindell on myös voittanut poikien reikäpelin SM-mestaruuden vuosina 2013–2014. Lindell voitti uransa neljännen SM-kullan vuonna 2015 alle 18-vuotiaiden poikien lyöntipelikilpailuissa. Lindell voitti Nordic Leaguen historian nuorimpana yksittäisen osakilpailun, Master Promo Championshipin, (69,65,70= -12). Lindell siirtyi ammattilaiseksi marraskuussa 2015. Hänet valittiin Porvoon vuoden urheilijaksi vuonna 2015. Lindell voitti uran ensimmäisen ammattilaiskisansa toukokuussa ja lähes heti perään toisen kerran kesäkuun puolivälissä.

Lindell voitti myös miesten 2016 Suomen Mestaruuden Hämeenlinassa kokonaistuloksella -13.

Lindell nousi upean Nordic League kauden ansiosta Challenge Tourille vuodeksi 2017.

Lindell sai Ecco Tourin upean menestyksen myötä villin kortin Euroopan Tourin osakilpailuun Tanskaan elokuun loppuvaiheessa. Debyytissään Euroopan Tourilla hän sijoittui hienosti sijalle T26.

Lindell pelaa tällä hetkellä Challenge Tourilla.

Urheilu-ura 
Lindell aloitti golfin vuonna 2007 ja liittyi Virvik Golf -seuraan 2008. 2015 ammattilaiseksi siirtynyt Lindell sijoittui 18:nneksi Espanjassa debyyttikisassa. Lindell voitti kaudella 2016 Nordic Leaguen satelliittikiertueella 2 kertaa, sekä sijoittui toiseksi kaksi kertaa. Myös top 10 sijoituksia löytyi monta. Lindell sijoittui kauden 2016 Nordic Leaguen rankingissa toiseksi ja sai kategorian 13 euroopan haastajakierueelle. Lindell on pelannut pääsääntöisesti Challenge Touria vuodesta 2017, tienaten 62 kilpailuusa reilut 127 000 euroa. Euroopan kiertueen kokonaisansiot ovat noin 54 000 euroa.

Saavutukset 
 2015 Master Promo Championship voitto (69,65,70= -12)
 2015 The Duke Of Your Young Champions Trophy voitto (73,68,66= -9)
 2016 Kitchen Joy Championship voitto (66,68,69=-16)
 2016 Miesten lyöntipelin Suomen mestaruus, Tawast Golf (kokonaistulos -13)
 2016 Northside Charity Challenge voitto (62,64,72=-18)
 2016 Ecco Tour Player of the year & Rookie of the year
 2017 Challenge Tour ranking 35.
2018 Challenge Tour ranking 120.
2019 Challenge Tour ranking 60.
2020 Uran paras sijoitus Challenge Tourin rankingissa, 21.

Lähteet 
oliverlindell.fi

Suomalaiset golfaajat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
British Warships in the Age of Sail

British Warships in the Age of Sail on merihistorioitsija Rif Winfieldin neljän teoksen sarja, joka listaa perustiedot kaikista Britannian kuninkaallisen laivaston aluksista vuodesta 1603 vuoteen 1863.

Sisältö 
Teokset sisältävät tiedot Amiraliteetin virallisista lähteistä täydennettynä valmistustiedoilla. Perustietoina ovat tilaus, kölin- ja vesillelasku sekä valmistusmisajat ja poistuminen laivastosta. Lisäksi valmistuskustannukset on ilmoitettu. Alusten tietoina on ilmoitettu pituus, leveys, syväys ja uppouma sekä aseistus ja miehistönmäärä. Höyryaluksista on annettu lisäksi tiedot höyrykoneesta ja nopeudesta. 

Kussakin teoksessa on yli kahdentuhannen aluksen tiedot ja lisäksi niistä noin 200 on esitelty kuvissa.

Teokset 
Chatham Publishing julkaisi vuonna 2005 sarjan ensimmäisen teoksen, joka käsitteli vuodet 1793-1817. Loput kolme teosta julkaisi Seaforth Publishing, minkä lisäksi se kustansi ensimmäisen teoksen uudistetun version.

Vastaanotto 
Journal for Maritime Research arvioi sarjan ensimmäistä teosta kattavaksi ja hyvin jäsennellyksi ja esitetyksi. Se on perusteos purjelaivakaudesta kiinnostuneille tutkijoille sekä opiskelijoille.

South West Maritime History Society arvioi sarjan toisen osan ylivoimaiseksi alallaan sekä kattavimmaksi Britannian kuninkaallisen laivaston aluksista tehdyksi teokseksi.

Lähteet 

Brittiläiset tietokirjat
2000-vuosikymmenen kirjat
2010-luvun kirjat
FOLK-raati

FOLK-raati on ohjelma, jossa seurataan kenen tahansa suomalaisen hakemusvideoita saamaan rahoitusta oman videon tai videosarjan tekemiseen. Raadissa videoita arvioimassa ovat julkisuudesta tutut henkilöt. Juontajina toimivat Jan Zapasnik ja Essi Lamppu. Ensimmäinen jakso esitettiin Yle TV2-kanavalla 30. lokakuuta 2015.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Mami Wata

Mami Wata on Länsi- ja Keski-Afrikan rannikkoalueilla tunnettu ja palvottu vedenhenki. Henkeen uskovat asuvat pääasiassa Beninissä, Togossa, Ghanassa, Nigeriassa, Kamerunissa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa. Nimi Mama Wata on pidginenglantia nimestä Mammy Water eli vapaasti käännettynä "veden äiti". Muita nimiä samalle hengelle ovat esimerkiksi Ezenwaanyi, Nnekwunwenyi, Ezebelamiri ja Nwaanyi mara mma.

Historia 
Mami Watan alkuperää ei tunneta tarkasti, mutta se syntyi ilmeisesti Nigerian etelärannikolla 1900-luvun alussa. Mami Watan nykyisellä papistolla (Mamaissii) on kuitenkin juurensa vanhemmassa kansanuskossa. Papisto yhdistetään myös dahomeyläiseen vodouhun, joka oli nykyisen Haitissa harjoitettavan voodoon edeltäjä.

Piirteet 
Joidenkin antropologien mukaan yleiset Mami Watan kuvaukset ovat saaneet vaikutteita siirtomaa-ajan aikana eurooppalaistaustaisista naisista, jotka nähtiin rikkaina ja vaikutusvaltaisina. Mami Wata kuvataan usein vaaleaihoisena, mikä saattaa juontaa juurensa tosin myös yleiseen tapaan kuvata henkimaailman olennot valkoisella. Punaista on käytetty kuvaamaan tunteita ja sairauksia, kun taas valkoinen on ikään kuin tämän vastakohta. Monet Mami Watan kuvaukset ovat saaneet vaikutteita myös hindulaisuudesta. Kuvauksissa Mami Watan ympärille kiertyy usein käärmeitä. Mami Watan kuvauksia leimaa vierasperäisyys, himo ja rikkaus. Nykyisin monilla Mami Watan palvontapaikoilla onkin näytteillä esimerkiksi muodikkaita hajuvesiä ja aurinkolaseja.

Mami Wataa palvotaan lähinnä rannikkoalueilla, joilla henki liitetään esimerkiksi hukkumisiin tai vesiperäisiin sairauksiin. Henki liitetään toisaalta myös rikkauteen.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Drewal, Henry John, Mami Wata: Arts for Water Spirits in Africa and Its Diasporas, African Arts, Summer, 2008, Vol. 41, No. 2 (Summer, 2008), s. 60–83 (en) 

Jumalat, henget ja taruolennot
Afrikkalainen mytologia
Voodoo
Kodinturvajoukot

Kodinturvajoukot ovat eri aikoina eri maissa perustettuja vaihtelevia sotilaallisia organisaatioita. 

Kodinturvajoukoissa harjoitellaan sodan varalta. Kodinturvajoukot auttavat viranomaisia myös rauhan aikana esimerkiksi suuronnettomuuden tai tulvan aikana ja huolehtivat evakuoinnista, vartioinnista ja huollosta.

Suomessa ei ole kodinturvajoukkoja. Jotkut armeijan sodanaikaisen vahvuuden pienentämisestä huolestuneet reserviläiset ovat ehdottaneet jopa 100 000 hengen vahvuisia kodinturvajoukkoja armeijan avuksi. Puolustusvoimat suhtautuu kielteisesti sotilaallisen voimankäytön oikeuden antamiseen armeijan ulkopuoliselle järjestölle. Poliisiylijohtaja Mikko Paatero on ehdottanut Suomeen poliisin tukena toimivia kodinturvajoukkoja. Hänen mukaansa joukkoja tarvittaisiin erityisesti haja-asutusalueilla, jonne poliisin tuleminen kestää usein liian kauan.

Muissa Pohjoismaissa ja Virossa kodinturvajoukot ovat osa puolustusvoimia. Niiden toiminta, varustus ja koulutus ovat nykyaikaisia, ja ne ovat nopean toiminnan joukkoja. Ruotsin puolustus muodostuu nykyisin ammattiarmeijasta ja kodinturvajoukoista.

Lähteet

Aiheesta muualla
Suomen suojelijat (Suomen sotilas -lehden pääkirjoitus 7.10.2014}
Sodankäynti
Maanpuolustus
Kesäkuski

Kesäkuski on viihdeohjelma, jossa Mikko Kuustonen kyydittää eri autolla jokaisessa jaksossa yhtä julkisuuden henkilöä. Ensimmäinen jakso esitettiin MTV3-kanavalla 2. heinäkuuta ja viimeinen jakso 3. syyskuuta 2015.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Blasphemers’ Maledictions


Blasphemers’ Maledictions on puolalaisen death metal -yhtye Azarathin viides studioalbumi. Se julkaistiin 29. kesäkuuta 2011 levymerkillä Witching Hour Productions.

Albumilta julkaistiin single ”Holy Possession”.

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Inferno – rummut, lyömäsoittimet
 Bart – kitara
 Necrosodom – laulu, kitara
 P. – bassokitara

Tuotanto 
 Inferno – tuottaja
 Sławek Wiesławski – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Wojtek Wiesławski – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Zbigniew Bielak – kansikuva, layout
 Konrad Adam Mickiewicz – valokuvat
 Aga Krysiuk – valokuvat

Arvostelut 
 Heavy Metal Tribune: 9.2/10
 Imperiumi.net: 
 The Metal Crypt:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Azarathin albumit
Vuoden 2011 albumit
Samori Touré

Samori Touré (tunnettu myös nimillä Samori, Samori Turé, Samory Touré, noin 1830 – 1900) oli Mandinkan valtakunnan perustaja. Hän valtasi ja hallitsi suuria alueita Nigerjoen yläjuoksulla, kunnes Ranska valloitti alueen siirtomaakseen. Touré kuoli lopulta karkotettuna nykyiseen Gaboniin.

Elämäkerta

Varhainen elämä

Samori Touré syntyi djulaperheeseen nykyisen Guinean sisäosissa vuoden 1830 paikkeilla. Hänen sukunsa olivat aikanaan olleet muslimikauppiaita, jotka olivat ajan saatossa siirtyneet viljelemään maata. Tourén perhe harjoitti paikallista perinteistä uskoa ja noihin aikoihin muslimit pyrkivät alistamaan valtaansa alueen perinteisiä uskoja harjoittaneet kansat. Tähän liittyen muslimitaustaiset sisésoturit valtasivat Tourén kotikylän 1800-luvun alkupuoliskolla ja ottivat tämän äidin vangiksi. Touré liittyi tämän jälkeen siséjoukkoihin ja osoittautui pian kyvykkääksi sotilaaksi. Vuonna 1861 hän lähti siséjoukoista ottaen haltuunsa perinteistä uskoa harjoittaneiden kamarojen johtajuuden. Hän kääntyi siséjä vastaan vallaten pienestä armeijastaan huolimatta Dyon- ja Milojokien alueet.

Mandinkan valtakunta
Vuonna 1873 Touré perusti sittemmin Mandinkan valtakuntana tunnetulle valtakunnalleen uuden pääkaupungin nimeltä Bisandugu, nykyisessä Guineassa. Valtakunta jaettiin kantoneihin, joiden johdossa toimivat Tourén sukulaiset tai ystävät. Vuosine 1875-1879 välillä hän levitti valtakuntaansa Nigerjoen yläjuoksulla aina Siguirista Kouroussaan. 1880-luvun alussa hän valtasi myös Kankanin muslimikaupungin nujertaen näin vanhat vihollisensa sisét. Hänen valtakunnastaan tuli näin Länsi-Afrikan kolmanneksi suurin heti Toucouleurin kuningaskunnan ja Sokoton kalifaattin jälkeen. Molemmat näistä valtioista olivat syntyneet islamilaisen jihadin lopputuloksena. Tourén valtakunta oli näitä maallistuneempi, mutta Touré valitsi lopulta islamin valtakuntansa uskoksi yhdistääkseen useista eri etnisistä taustoista koostuvat alamaisensa. Hän otti lopulta myös imaamia vastaavan tittelin almami ja alkoi käännyttää alamaisiaan vuodesta 1884 eteenpäin.

Kukistuminen

Touré pyrki laajentamaan valtakuntaansa edelleen vanhoja kauppareittejä pitkin, mutta nyt Ranska alkoi levittää siirtomaavaltaansa alueella. Touré kykeni ensin pitämään ranskalaiset loitolla sopimusten ja pienien yhteenottojen avulla. Hän kävi myös kauppaa brittien kanssa saaden näiltä aseita Freetownista brittien siirtomaa Sierra Leonesta. Vuonna 1882 Ranska aloitti kuitenkin suuren sotilasoperaation Mandinkan valtakunnan valloittamiseksi. Touré käytti heitä vastaan poltetun maan taktiikkaa, mutta joutui vuoteen 1894 mennessä vetäytymään nykyisestä Ghanasta ja Norsunluurannikosta valloittamilleen alueille. Vuonna 1898 Ranska oli valloittanut koko valtakunnan alueen ja Touré jäi lopulta vangiksi hänen paettuaan nykyisen Liberian alueelle. Ranskalaiset karkottivat hänet Gaboniin Atlantin valtameren rannikolle, jossa Touré kuoli vuonna 1900.

Lähteet

Aiheesta muualla

Afrikan historia
Guinealaiset uskonnolliset johtajat
Guinean historia
Hallitsijat
Malin historia
Norsunluurannikon historia
Vuonna 1830 syntyneet
Vuonna 1900 kuolleet
Luettelo Hyvinkään julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Hyvinkään julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Hyvinkäällä julkisesti esillä olevat pysyvät patsaat, veistokset, muistomerkit ja muistolaatat. Hyvinkään maalaiskunta on liitetty Hyvinkääseen.

Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset

Lähteet 
 
 Hyvinkään kaupunginosat

Viitteet

Aiheesta muualla 

 

Patsaat ja muistomerkit

Hyvinkää
PC Gamer

PC Gamer on videopeleistä kirjoittava englanninkielinen aikakauslehti, joka on perustettu Iso-Britanniassa vuonna 1993. Yhdysvalloissa lehteä alettiin julkaista vuonna 1994.

PC Gamerin levikki Yhdysvalloissa oli vuonna 1999 noin 350 000 lehteä kuukaudessa. Samoihin aikoihin silloinen julkaisija Imagine Media osti IDG:n PC Games -lehden ja yhdisti sen PC Gameriin.

Lähteet 

Brittiläiset videopelilehdet
Yhdysvaltalaiset videopelilehdet
Chipata

Chipata on kaupunki Itä-Sambiassa. Se on Eastern Provincen pääkaupunki. Sen asukasluku oli vuonna 2010 116 627.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Sambian kaupungit
Gustaf Magnus Armfelt

Gustaf Magnus Armfelt (2. huhtikuuta 1792 Tukholma – 8. heinäkuuta 1856 Joensuun kartano, Halikko) oli suomalainen kenraaliluutnantti, kuvernööri ja senaattori.

Elämäkerta 

Armfeltin vanhemmat olivat jalkaväenkenraali, kreivi Gustaf Mauritz Armfelt (1757–1814) ja kreivitär Hedvig Ulrika De la Gardie (1761–1832). Hän kävi sotilaskoulua Berliinissä ja vuonna 1809 hänestä tuli Ruotsin armeijan ratsastavan henkikaartin kornetti. Armfelt erosi kuitenkin Ruotsin armeijasta, muutti Suomeen ja meni vuonna 1811 Venäjän armeijan palvelukseen aliluutnanttina. Hän palveli vuodesta 1812 alkaen 3. suomenmaalaisessa jääkärirykmentissä ja osallistui Napoleonia vastaan käytyyn sotaan vuosina 1812–1815. Armfeltista tuli luutnantti 1812, alikapteeni 1813 ja kapteeni 1814. Hän erosi palveluksesta 1816 everstiluutnanttina mutta palasi jo vuonna 1817 takaisin armeijaan. Armfelt palveli 1817–1819 3. Suomen jääkärirykmentin Viipurin pataljoonan esikunnassa ja sitten 1819–1820 suomenmaalaisen divisioonan esikunnan Suomen joukkojen jaoston ensimmäisenä adjutanttina ja keisarin sivusadjutanttina. Hän oli sitten 1. Suomen jalkaväkirykmentin komentajana 1820–1827 ja 1. Suomen tarkk’ampujaprikaatin komentajana 1827–1830 aina Suomen sotaväen lakkauttamiseen saakka. Armfelt ylennettiin everstiksi 1819 ja kenraalimajuriksi 1828. Hän erosi armeijan palveluksesta todellisena valtioneuvoksena vuonna 1830.

Armfelt oli Vaasan läänin maaherrana 1830–1832 ja Uudenmaan läänin maaherrana (vuodesta 1838 kuvernöörinä) 1832–1847. Hän sai keisarillisen hovin kamariherran arvon 1831 ja hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1834. Armfelt oli viimeksi senaatin talousosaston jäsenenä 1847–1853 ja Suomen ruotujakoisten tarkk’ampujapataljoonien tarkastajana 1854–1855. Hän omisti vuoteen 1852 saakka Elimon kartanon Pohjan pitäjässä ja sen jälkeen Käpylän kartanon Helsingissä.

Armfelt oli naimisissa vuodesta 1819 englantilaisen Louise Cuthbert-Brooken (1801–1865) kanssa jonka isä oli Englannin armeijan eversti Thomas Brooke. Heidän poikansa oli kenraalimajuri Gustaf Wilhelm Artur Armfelt (1821–1880)

Lähteet 

Suomalaiset kenraalit
Vaasan läänin maaherrat
Uudenmaan läänin maaherrat
Suomalaiset senaattorit
Suomalaiset aateliset
Vuonna 1792 syntyneet
Vuonna 1856 kuolleet
Mansa

Mansa on kaupunki Pohjois-Sambiassa. Se on Luapula Provincen pääkaupunki. Vuonna 2010 Mansan asukasluku oli 78 153.

Lähteet 

Sambian kaupungit
Helsingfors Svenska Arbetarförening

Helsingfors Svenska Arbetarförening (lyh. HSAF) on Helsingissä toimiva ruotsinkielinen työväenyhdistys, joka on yksi Suomen sosialidemokraattisen puolueen jäsenjärjestöistä. Yhdistys on perustettu vuonna 1898.

Historiaa 
Helsingfors Svenska Arbetarförening perustettiin huhtikuussa 1898 Pohjanmaalta Helsinkiin muuttaneen kirvesmiehen Gustaf Wistbackan aloitteesta. Muita perustajajäseniä olivat niin ikään Pohjanmaalta kotoisin ollut puuseppä Anders Käcklund, Kymenlaaksossa syntynyt faktori Reino Drockila, hovioikeuden auskultantti Jean Boldt sekä samana vuonna Ruotsista saapunut metallimies Axel Weüdel. Perustajajäsenistä Weüdel oli tullut Suomeen Ruotsin sosialidemokraattisen työväenpuolueen puheenjohtajan Hjalmar Brantingin lähettämänä, tarkoituksenaan organisoida suomenruotsalaisen työväenliikkeen toimintaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Helsingfors Svenska Arbetarföreningin kotisivut

Suomalaiset työväenyhdistykset
Helsinkiläiset järjestöt
Suomenruotsalaiset järjestöt
Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
Manchester Storm

Manchester Storm on jääkiekkojoukkue Manchesterista, Englannista. Joukkue pelaa Britannian pääsarjassa Elite Ice Hockey Leaguessa. Kotipelit joukkue pelaa Altrinchamissa Altrincham Ice Domessa, johon mahtuu 2 200 katsojaa. Joukkue on perustettu vuonna 2015.

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja & Toimitusjohtaja: Ryan Finnerty 
 Apuvalmentaja: Mike Morin 
 Fysiikkavalmentaja: Sam Bell 
 Huoltopäällikkö: Scott Glenwright 
 Pelaajakehitysjohtaja: Mark Thomas 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla
 http://manchesterstorm.com/

Englantilaiset jääkiekkoseurat
Lapland New Forest

Lapland New Forest oli jouluaiheinen teemapuisto, joka toimi vähän aikaa joulukuussa 2008. Puisto sijaitsi Britanniassa lähellä Hampshiren Ringwoodia. Puisto herätti mediahuomiota Englannissa, koska puisto käsitti vain Jeesuksen syntymää kuvaavan mainostaulun, puihin ripustettuja valoja, huonosti hoidettuja, mutaisia eläimiä, toimimattoman luistelukentän, puutarhavajoja (joita mainostettiin verkkosivulla hirsimökeiksi) ja erittäin huonosti koristellun Joulupukin luolan.

Puistoa oli mainostettu 'talven ihmemaana', jossa olisi runsaasti jännittävää ohjelmaa perheille, mukaan lukien joulutori. Puistoon myytiin yli 50 000 ennakkolippua, joiden hinnat olivat 25 punnasta ylöspäin. Rahaa kerättiin yhteensä kaikkiaan 1,2 miljoonan puntaa.

Puisto suljettiin viikon aukiolon jälkeen ja sen verkkosivut poistettiin. Tähän mennessä vihaiset asiakkaat olivat käyneet puiston työntekijöihin käsiksi– mukaan lukien Joulupukki ja tontut. Tapahtumaa odottaneiden lasten odotus vaihtui kyyneliin, varsinkin kun Pukin nähtiin tupakoivan.

Puistoa pyörittäneet veljekset Victor Mears ja Henry Mears todettiin helmikuussa 2011 syyllisiksi harhaanjohtavaan mainontaan ja he saivat 13 kuukauden vankeustuomion. Lokakuussa 2011 vetoomustuomioistuin kumosi veljesten aikaisemman oikeudenkäynnin. Syynä oli oikeudenkäynnin aikana yhden juryn jäsenen saama tekstiviesti morsiameltaan, jossa luki 'syyllinen'. Myös muut juryn jäsenet näkivät tekstiviestin. Uutta alemman oikeuden oikeuskäsittelyä ei kuitenkaan järjestetty, koska veljekset olivat jo istuneet vankilassa.

Lähteet 

Huijaukset
Hampshiren rakennukset ja rakennelmat
Janne Saarikivi

Janne Santeri Saarikivi (s. 29. toukokuuta 1973 Helsinki) on suomalainen kielitieteilijä ja tietokirjailija, joka on toiminut professorina Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisten kielten laitoksella vuosina 2018–2021. Aikaisemmin hän on ollut muun muassa suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen määräaikainen professori Helsingin yliopiston humanistisessa tiedekunnassa vuosina 2009–2014. Hän toimii Tromssan yliopiston osa-aikaisena professorina.

Ura
Saarikivi aloitti opinnot syksyllä 1989 Kallion lukiossa, jossa hänen luokkatovereinaan olivat muiden muassa Kalle Ahola, Anni Sinnemäki, Maija Vilkkumaa, Vilma Melasniemi ja Anna Tulusto. Saarikivi valmistui ylioppilaaksi vuonna 1992 ja väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2006. Väitöskirjassaan Substrata Uralica: Studies on Finno-Ugrian Substrate in Northern Russian Dialects hän käsitteli kuolleiden suomalais-ugrilaisten kielten jälkiä venäjän kielen pohjoisissa murteissa ja pyrki kehittämään kuolleiden kielten tutkimuksen menetelmiä. Vuosina 2006–2008 hän toimi tutkijana Helsingin yliopistossa.

Saarikivi on luennoinut ja opettanut ulkomailla muun muassa Tarton yliopistossa, Babeș-Bolyain yliopistossa ja Udmurtian valtionyliopistossa.

Saarikivi on polyglotti ja hallitsee itämerensuomalaisista kielistä suomen,  viron, vepsän ja karjalan; saamelaiskielistä pohjoissaamen, jonka lisäksi ymmärtää eräitä muita saamen kieliä sekä joitakin niiden murteita; muista suomensukuisista kielistä permiläiskielet komin ja udmurtin, volgalaiskielistä marin ja ersän sekä ugrilaiskieli unkarin; germaanikielistä englannin, saksan ja ruotsin sekä muista indoeurooppalaisista kielistä venäjän, kreikan ja latinan sekä muista kielistä muun muassa turkin, arabian ja japanin – joskaan kaikkia hän ei puhu yhtä sujuvasti kuin esimerkiksi viroa.

2015 Saarikivi johti kahta tutkimushanketta. Minoreurus-hanke tutkii vähemmistökielten säilymisen ja katoamisen kysymyksiä erityisesti Venäjällä vertaillen Euroopan unionin vähemmistöihin.  

Saarikivi on 1990-luvulla tehnyt sanoituksia Ultra Bra -yhtyeen kappaleisiin. Hän on myös kirjoittanut kolumneja muun muassa Parnassoon ja Helsingin Sanomiin.

Julkaisuja

Teoksia

Lähteet

Aiheesta muualla 
Janne Saarikivi: Suomen kieli ja mieli, Kirjastokaista-video  
Janne Saarikivi 375 humanistia -sivusto 16.10.2015, Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.

Suomalaiset professorit
Suomalaiset kielitieteilijät
Suomalaiset sanoittajat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Black Blood

Black Blood on puolalaisen black metal -yhtye Christ Agonyn EP-levy. Se julkaistiin 1. marraskuuta 2015 levymerkillä Witching Hour Productions.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Cezar – laulu, kitara, bassokitara
 Darek – rummut

Tuotanto 
 Michał Grabowski – miksaaja, masteroija
 Piotr "Kaos" Jeziorski – grafiikka
 Irena Ivanowa – valokuvat
 Robert Grablewski – valokuvat
 Przemysław Cholewinski – valokuvat

Arvostelut 
 Kvlt.pl: 7/10
 Metal Temple: 
 The Metal Observer: 7.5/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2015 EP:t
Christ Agonyn albumit
Työttömyyskassa

Työttömyyskassa on keskinäisen vastuun perusteella toimiva yhteisö, jonka jäseninä on joko palkkatyöntekijöitä (palkansaajakassa) tai yrittäjiä (yrittäjäkassa). Työttömyyskassan tarkoituksena on työttömyysturvalaissa tarkoitetun ansioturvan ja siihen liittyvien ylläpitokorvausten järjestäminen jäsenilleen. 

Työttömyyskassa ei saa harjoittaa muuta kuin työttömyyskassalaissa tarkoitettua toimintaa. Se ei saa olla sellaisessa yhteydessä muunlaista toimintaa harjoittavaan yhdistykseen, järjestöön tai muuhun yhteenliittymään, jossa kassan itsenäisyys tulisi rajoitetuksi.

Suomessa on 18 työttömyyskassaa. Näistä 17 on palkansaajien työttömyyskassoja ja yksi yrittäjien työttömyyskassa (tilanne vuoden 2022 alussa). Valtaosa Suomessa toimivista kassoista on jäsenistöltään rajattuja toimiala- tai ammattikohtaisia palkansaajakassoja. Työttömyyskassojen yhteistoimintaelimenä toimii Työttömyyskassojen yhteisjärjestö (TYJ).

Työttömyyskassalain mukaan työttömyyskassojen valvonta kuuluu Finanssivalvonnalle. Sen mukaan työttömyyskassoilla oli vuoden 2018 lopussa kaikkiaan 1 910 859 jäsentä. Suurin työttömyyskassa oli Yleinen työttömyyskassa YTK, johon kuului 416 013 jäsentä. Seuraavaksi suurimpia olivat Korkeasti koulutettujen työttömyyskassa KOKO 196 055, Julkisten ja hyvinvointialojen työttömyyskassa (JYTK) 142 519 ja Palvelualojen työttömyyskassa 141 908 jäsenellään. 

Muutamat työttömyyskassoista yhdistyivät vuosina 2014–2015. Myös uusia yhdistymisiä on esitetty.

Katso myös
 Luettelo työttömyyskassoista Suomessa

Lähteet