joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Suomenröyhytatar

Suomenröyhytatar eli suomentatar (Koenigia × fennica, aiemmin Aconogonon × fennicum) on kurjentattariin kuuluva lajiristeymä, joka on alppiröyhytattaren eli alppitattaren (Koenigia alpina) ja laavaröyhytattaren eli laavatattaren (Koenigia weyrichii) risteymä.

Ulkonäkö ja koko 
Suomenröyhytatar on kookas monivuotinen ruoho ja kasvaa 100–170 senttimetriä korkeaksi. Kantalajeistaan se muistuttaa enemmän laavaröyhytatarta, johon verrattuna suomenröyhytattaren lehdet ovat kapeammat ja alta vähemmän karvaiset. Kasvutapa on pensasmainen. Kasvi kukkii heinä–elokuussa kellanvalkoisin monikukkaisin röyhykukinnoin, jotka eivät haise hyvältä.

Levinneisyys 
2000-luvulla lajista on tullut Suomessa yleinen viljelykarkulainen, jota esiintyy villiintyneenä Lappia myöden. Se kasvaa karkulaisena tienvarsilla ja joutomailla.

Käyttö 
Suomenröyhytatarta kasvatetaan Suomessa yleisenä koristekasvina ja käytetään muun muassa näkösuojakasvina koristepensaiden sijaan. Se on suomalainen perinnekasvi.

Lähteet 
 
 Hämet-Ahti, L., Kurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M., Suominen, J., Ulvinen, T., Uotila., P. & Väre, H. 2005: Lisäyksiä ja korjauksia Retkeilykasvion neljänteen painokseen – Lutukka 21:41–85.

Viitteet 

Kurjentattaret
Junior Soprano

Corrado "Junior" Soprano on kuvitteellinen henkilö HBO:n tuottamassa tv-sarjassa Sopranos. Hän on sarjan päähenkilön Tony Sopranon setä ja hänellä on mutkikas suhde hänen kanssaan. Junior ei ole naimisissa.

Lähteet

HBO:n profiili: http://www.hbo.com/the-sopranos/cast-and-crew/corrado-junior-soprano/index.html 

Televisiohahmot
Kuvitteelliset mafiosot
Luther (televisiosarja)

Luther on BBC:n tuottama englantilainen rikosdraamasarja, jonka pääosassa on Idris Elban esittämä rikosylikomisario John Luther. Sarja sai ensiesityksensä Isossa-Britanniassa BBC Onella vuonna 2010 ja sitä on tehty neljä tuotantokautta. Viidennen tuotantokauden kuvaukset alkoivat alkuvuodesta 2018. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV2.

Kriitikot ovat ylistäneet Idris Elbaa hänen roolistyöstään John Lutherina, ja hän on saanut roolistaan useita palkintoja.

Juoni
Sarjan päähenkilö on lontoolainen poliisi, rikoskomisario John Luther (Idris Elba), joka työskentelee vakavien rikosten yksikössä. Luther on työlleen omistautunut, pakkomielteinen ja väkivaltainen poliisi. Luther maksaa kuitenkin kovaa hintaa omistautumisestaan: hän ei ole koskaan pystynyt pitämään siviilielämäänsä erossa tutkimistaan rikoksista.

Lutherille työ on aina tärkeintä. Hänen omistautumisensa on sekä kirous että siunaus, niin hänelle itselleen että hänen läheisilleen. Sarjan ensimmäisessä jaksossa hän tutkii psykopaatti-murhaajaa Alice Morgania (Ruth Wilson). Luther ei kuitenkaan pysty pidättämään Alicea todistusaineiston puuttumisen vuoksi, mutta sarjan edetessä, Alicesta tulee sekä Lutherin vihollinen että kumppani.

Rooleissa

Vastaanotto
Roolistyöstään John Lutherina ylistetty Idris Elba on roolistaan Golden Globe -palkinnon kategoriassa Paras miespääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa vuonna 2011, Critics’ Choice Television Awards -palkinnon, NAACP Image Awards -palkinnon sekä SAG-palkinnon. Sarja sai myös 11 Primetime Emmy -ehdokkuutta.

Aiheesta muualla

Brittiläiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
BBC:n televisio-ohjelmat
Kuba Giermaziak

Jakub "Kuba" Giermaziak (s. 9. heinäkuuta 1990 Gostyń, Puola) on puolalainen moottoriurheilija. Hän on aloitti formulauransa vuonna 2007 Eurocup Formula Renault 2.0-sarjassa. Hän ajoi Motopark Academy-tallissa. Giermaziak sijoittui ensimmäisellä kaudellaan sarjassa kymmenenneksi. Hän jatkoi sarjassa vuonna 2008, mutta jäi sarjan 18:ksi. Hän ajoi samalla kaudella Formula Renault 2.0 NEC-sarjassa ottaen 5 palkintokorokesijaa ja sijoittuen sarjan kuudenneksi. Giermaziak jatkoi vielä kolmannen kauden Eurocup Formula Renault-sarjassa. Hän ajoi yhden palkintokorokesijan ja sijoittui sarjan loppupisteissä yhdeksänneksi. Vuonna 2010 Giermaziak siirtyi ajamaan Porsche Supercup-sarjaa. Siellä hän sijoittui sarjan 10:ksi. Giermaziak jatkoi sarjassa vuonna 2011. Hän saavutti kaksi voittoa sarjasta ja sijoittui sarjan kolmanneksi. Hän oli ajanut samana vuonna myös Formula 3 Euroseries-sarjassa. Vuonna 2012 Giermaziak jatkoi Porsche Supercupissa sijoittuen loppupisteissä seitsemänneksi. Vuonna 2013 hän saavutti kaksi kolmossijaa kauden aikana sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2014 Giermaziak keräsi kaksi paalupaikkaa ja kolme voittoa sijoittuen sarjan toiseksi.

Porsche Supercup -kuljettajat
American Le Mans Series -kuljettajat
Puolalaiset autourheilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Tiera (romaani)

Tiera on Timo Parvelan kirjoittama romaani. Teoksen kustansi Tammi vuonna 2008. Kirja on toinen Sammon vartijat- kirja.

Vastaanotto 
Kirja otettiin vastaan hyvin ja sitä onkin kuvailtu sanoin:

Sekä:

Lähteet 
 Www.tammi.fi  Viitattu 12.9.2011
 Www.kirjaseuranta.fi: Tiera Viitattu 12.9.2011
 Kirjavinkit.fi:  Viitattu 21.9.2011

Viitteet 

Timo Parvelan teokset
Suomalaiset nuorten fantasiaromaanit
Vuoden 2008 kirjat
Faust (Goethe)

Faust on Johann Wolfgang von Goethen (1749–1832) kirjoittama murhenäytelmä. Se koostuu kahdesta osasta Faust I (1808) ja Faust II (1832), ja se perustuu Christopher Marlowen Faustiin. Teoksesta on olemassa myös varhainen keskeneräinen versio Urfaust. Goethen näytelmä pohjautuu vanhaan tarinaan tohtori Faustuksesta, jonka sanotaan myyneen sielunsa paholaiselle. Goethen näytelmässä tarina laajenee paraabeliksi, joka koskee koko ihmiskuntaa.

Goethe työskenteli Faustin parissa vuosikymmeniä ja on itse sanonut, että teksti on ”summa summarum” hänen elämästään. Pitkä työstämisaika selittää osin, miksi tekstissä on nähtävissä tyyliaineiksia monista kirjallisista kausista, kuten klassisismista, valistuksesta, Sturm und Drangista ja romantiikasta. Lisäksi Goethe käyttää satiiria ja aineksia mysteerinäytelmästä. Näytelmän kohtaukset liittyvät toisiinsa vain löyhästi.

Näytelmän merkittävimmät henkilöt ovat oppinut lääkäri Heinrich Faust, paholainen Mefistofeles ja Faustin rakastettu Margareta.

Goethen Faustit kuuluvat maailmankirjallisuuteen. Etenkin Faust I sisältyy yhä 2000-luvulla monien saksalaisten lukioiden pakollisiin luettaviin, ja näytelmää esitetään edelleen usein saksalaisilla näyttämöillä.

Gustav Mahlerin sinfonian nro 8 Es-duuri (usein myös Tuhannen sinfonia) toinen osa käyttää Faustin II osan tekstiä.

Näytelmän runomitta on ketjusäe.

Faustin on suomentanut Otto Manninen; ensimmäisen osan ovat suomentaneet myös Valter Juva ja Kaarlo Forsman.

Aiheesta muualla 

 Henry Bacon: Kapitalismin henki ja nais-iki-ihanne Goethen Faustissa . Tieteessä tapahtuu 6/2000. 

Saksalaiset näytelmät
Johann Wolfgang von Goethe

ro:Faust
LM-Instruments

LM-Instruments Oy on suomalainen Planmeca-konserniin kuuluva yritys. Se kehittää, valmistaa ja markkinoi hammashoidon käsi-instrumentteja ja niiden oheistuotteita. Yritys toimii Paraisilla ja kaikki sen tuotteet valmistetaan Pohjoismaissa. LM-Instruments osti vuonna 2003 ruotsalaisen ultraäänilaitteita valmistavan Amdent AB:n.

Lähteet

Aiheesta muualla
 http://www.lm-dental.com/

Suomalaiset yritykset
Lääketieteelliset instrumentit
Alfonso I (Aragonia)

Alfonso I hallitsi Aragonian kuninkaana vuosina 1104–1134 veljensä Pietari I:n kuoltua ilman perillistä. 

Leonin kuningas Alfonso VI naitti tyttärensä Urracan Alfonso I:lle, joka näin pääsi nimellisesti yhdistämään Leónin, Navarran ja Aragonian valtakunnat. Urraca ajautui pian kiistoihin miehensä kanssa,  ja aviopuolisoiden välisten sotien jälkeen liitto mitätöitiin vuonna 1114. 

Vaikka Alfonsolla oli kiistoja muiden kristittyjen johtajien kanssa, hän saavutti loisteliaita voittoja Espanjan muslimihallitsijoista ja oli näin oman aikansa kenties ihailluin kristitty sotilasjohtaja. Vuonna 1118 hän valtasi Zaragozan ja vuonna 1125 Alfonso johti suuren retkikunnan eteläiseen Andalusiaan.

Alfonso haavoittui kuolettavasti Fragan taistelussa vuonna 1134. Vuonna 1131 kirjoittamassaan ja vain muutama päivä ennen taistelua ratifioimassaan testamentissaan hän jätti pääosan valtakuntaansa Hospitaaliveljeskunnalle, Temppeliherrain ritarikunnalle sekä Pyhän haudan kirkolle, joiden hän uskoi jatkavan Reconquistaa. Aragonialaiset ja navarralaiset kieltäytyivät kuitenkin hyväksymästä testamenttia ja aragonialaiset valitsivat kuninkaaksi Alfonson veljen Ramiro II:n (1134–1137), jolloin valtioliitto purkaantui.

Lähteet

Viitteet

Aragonian kuninkaalliset
Navarran kuninkaalliset
1000-luvulla syntyneet
Vuonna 1134 kuolleet
Soinniton faryngaalinen frikatiivi

Soinniton faryngaalinen frikatiivi, kansanomaisesti  kurkku-h, on konsonanttiäänne. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkkinä on [ħ]. Äänne esiintyy muun muassa arabian ja heprean kielissä; hepreassa se voidaan ääntää myös jiddišin tapaan velaarisena.

Ääntäminen
Soinnillinen velaarinen frikatiivi äännetään nielussa (lat. farynx). Sinne muodostetaan kapeikko, jonka kautta kulkeva ilmavirta aiheuttaa hankaushälyä. Äänihuulet eivät värähtele äänteen tuottamisen aikana.

Katso myös

Konsonanttiäänteet kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
https://jkorpela.fi/kielet/arabia.html

Konsonantit
Ramiro II (Aragonia)

Ramiro II oli Aragonian kuningas vuosina 1134–1137.

Ramiro, Sancho I:n pojista nuorin, oli munkki ja Barbastron piispaehdokas veljensä Alfonso I:n kuollessa vuonna 1134. 

Alfonso oli testamentannut valtakuntansa kristillisille ritarikunnille, mutta aragonialaiset kieltäytyivät hyväksymästä testamenttia ja valitsivat Ramiron kuninkaakseen. Tällöin Ramiro poistui luostarista ja nai Akvitanian herttua Guillaume IX:n tyttären Agneksen. Pariskunnan saatua lapsen Peronellan Ramiro kihlasi tämän Barcelonan kreivi Ramón Berenguer IV:n kanssa. Vuonna 1137 Ramiro luopui kruunusta vävynsä ja tyttärensä hyväksi ja palasi takaisin luostariin, missä hän kuoli vuonna 1154.

Lähteet

Viitteet

Aragonian kuninkaalliset
1070-luvulla syntyneet
Vuonna 1157 kuolleet
Hannes Tompuri

Leo Johannes (Hannes) Tompuri (27. toukokuuta 1921 Virolahti – 28. huhtikuuta 1994 Kotka) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Kala-Emppu.

Tompuri kävi kansakoulun ja työskenteli ruiskumaalarina, kalastajana, piirtäjänä, metsätyömiehenä ja toimittajana. Hän kirjoitti radiokuunnelmia ja tv-näytelmiä.

Teoksia 
 Alamittaisia : radiokuunnelma. 1968 (nimimerkillä Kala-Emppu)
 Kalakauppaa torilla : radiokuunnelma. 1968 (nimimerkillä Kala-Emppu)
 Kalasoppa : kuvaelma ulkomereltä. L. Tompuri 1969 
 Kun ei kannattanut kalastaa: radiokuunnelma. L. Tompuri 1969
 Köyhälle Kankiselle : radiokuunnelma, 1969
 Mökinkauppa : radiokuunnelma, 1969
 Roope : radiokuunnelma, 1969
 Loppuakordi : radiokuunnelma, 1970
 Murhamies : radiokuunnelma, 1971 
 Täällä ei tavallinen puhe kuulu : radiokuunnelma, teoksessa Kansan äänet. Suomalaisia kansankuunnelmia. Toimittanut Outi Nyytäjä. Otava 1973.
 Kun jata elää : radiokuunnelma, teoksessa Suomalaisten ääniä. Suomalaisia kuunnelmia 1970-74. Toimittaneet Solja Kievari ja Terttu Talonen. Otava 1976 
 Meri, opettaja : radiokuunnelma, 1977
 Kipinäsinko : TV-draama, kirj. yhdessä Sulevi Peltolan kanssa. 1980
 Pilariluoto : radiokuunnelma. 1983
 Sänky : radiokuunnelma.
 Atomisuoja : kuunnelma ja näytelmä.
 Kappale kalastajan iltaa : näytelmä.
 Kertalainen : radiokuunnelma, kirj. Kala-Emppu

Lähteet 
 

Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1921 syntyneet
Vuonna 1994 kuolleet
Jääpallon SM-sarja 1937

Jääpallon Suomen mestaruus 1937 ratkaistiin kahdeksan joukkueen voimin. Talven tulon viivästyttyä Palloliitto määräsi kaksi lohkoa, joista kummastakin kaksi parasta selvisi loppukilpailuun. Loppuotteluun selvisivät ennakkosuosikki HIFK ja HJK. HIFK selvisi loppuotteluun voittamalla kaikki alkusarjan ottelunsa ja voittamalla välierässä WP-35:n maalilla, kun taas HJK pelasi ensin uusintaottelun tasapisteissä olleen Akilleen kanssa ja sen jälkeen välieräottelun Susia vastaan voittaen selvin lukemin. 

HIFK:n ja HJK:n ensimmäinen loppuottelu päättyi tasan 1–1. Ottelua piti jatkaa vielä 30 minuutin jatkoajalla, mutta jatkoajan puolivälissä peli lopetettiin, koska oli jo liian pimeää. Uusintaottelu pelattiin kahden viikon päästä. Siinä HJK onnistui yllättämään HIFK:n ja voitti mestaruuden maalein 3–2. Mestaruus on HJK:n jääpallohistorian viimeisin.

Mestaruussarja

Länsilohko 

Uusintaottelu: HJK–Akilles 5–4 (3–0).

Itälohko 

Alempi loppusarja: MP–Akilles 2–4, ViPS–VIFK 4–0.Ottelun MP–VIFK pelaamisesta luovuttiin asianomaisten seurojen sitä pyydettyä. ViPS luovutti pelaamatta voiton Akilleelle.

MP ja VIFK putosivat sarjasta. Seuraavaksi kaudeksi sarjaa laajennettiin, jolloin VIFK sai alkutalven karsintaottelujen jälkeen lunastettua paikkansa takaisin.

Mitaliottelut

Välierät

Pronssiottelu

Loppuottelu 
21.2.1937 Helsinki

Uusinta
7.3.1937 Helsinki

Lopulliset sijoitukset

Mestarijoukkue 
HJK: Risto Rinne, Jaakko Arajärvi, Leo Laaksonen, Aatos Lehtonen, Pentti Valio, Otso Puro, Kalle Alakari, Kalervo Seppola, Kurt Weckström, Eino Virtanen, Sulo Vuorio, Väinö Laine, Nestor Ruokolahti ja Sven Sinikari.

TUL:n loppuottelu

Lähteet
 Urheilumme kasvot 3
 Jussi Nyyssönen: Urheilukalenteri 1939
 Martti Jukola: Urheilun Pikkujättiläinen, 1958.
 Pekka Anttinen (toim.): Sata vuotta helsinkiläistä jääpalloa, 2007.
 Suomen Palloliiton toimintakertomus vuodelta 1937, sivu 6

Viitteet

Jääpallon SM-sarja
Vuoden 1937 jääpallo
Väinö Pääkkönen

Väinö Johannes Pääkkönen (16. heinäkuuta 1923 Viipurin maalaiskunta – 23. joulukuuta 1997 Turku) oli suomalainen kirjailija. Hän oli varsinaiselta ammatiltaan metallimies, joka työskenteli pitkään Wärtsilän Turun telakalla. Vuosina 1955–1956 Pääkkönen opiskeli Sirola-opistossa. Hänen toinen romaaninsa Usva hälvenee on ensimmäinen romaani, joka kertoo jatkosodan aikaisesta satakuntalaisten metsäkaartilaisten elämästä ja ajatuksista. Teos on henkilöiltään fiktiivinen, mutta perustuu jossain määrin tositapahtumiin.

Teokset

Palkinnot 
 Varsinais-Suomen Maakuntaliiton Aurora-mitali 1985

Lähteet 

Suomalaiset työläiskirjailijat
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 1997 kuolleet
Aurora-mitalin saajat
Soinniton postalveolaarinen frikatiivi

Soinniton postalveolaarinen frikatiivi (myös soinniton palato-alveolaarinen frikatiivi tai soinniton postalveolaarinen sibilantti) on monessa kielessä esiintyvä konsonanttiäänne, joka tunnetaan kansanomaisesti nimellä "suhu-s". Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkkinä on  ja suomalais-ugrilaisessa tarkekirjoituksessa š.

Ääntäminen

Soinniton postalveolaarinen frikatiivi muodostetaan nostamalla kieltä hammasvallin taakse ja puhaltamalla ilmaa siten, että muodostuu hankaushälyä. Äänihuulet eivät värähtele äännettä muodostettaessa.

ʃ suomen kielessä

Suomen kielessä  esiintyy vain vierasperäisissä sanoissa ja kirjoitetaan <š>, tšekin kielestä lainatun käytännön mukaan. Suomessa ʃ merkitään joskus englannin mukaisella yhdistelmällä sh, joskus saksan mukaisella yhdistelmällä sch. Š:n käyttöä pidetään parempana seuraavista syistä:

suomessa, toisin kuin monessa muussa kielessä, lähes aina sama foneemi merkitään samalla yhdellä (geminaatta kahdella) kirjaimella ja lähes aina sama kirjain ääntyy samana foneemina, eikä tätä suomen kirjoitusasulle ominaista kaunista säännönmukaisuutta pitäisi rikkoa ʃ:nkään tapauksessa
sanan sisällä suomen kielen nuorehkoissa lainasanoissa ʃ voi esiintyä sekä yksittäiskonsonanttina että geminaattana eikä sh:sta tai sch:sta sanan sisällä voi päätellä, onko kyseessä yksittäiskonsonantti vai geminaatta, mutta š:ää käytettäessä geminaatta voidaan erottaa yksittäiskonsonantista kahdentamalla kirjain
sh ʃ:n merkkinä suomessa sanan sisällä on huono siksikin, että suomessa sanan sisällä voi esiintyä sh, joka ääntyykin sh, esim. lipashan on täynnä, mieshän on hullu, lautashysteria. Myöskään ortodoksien pääsiäisherkun pashan nimessä sh ei ole ʃ:n merkki vaan ääntyy sh.

Toisaalta koko ʃ-äänteen käyttöä on suomen kielessä viime vuosikymmeninä vähennetty. Aikaisemmin äännettiin yleisesti esim. ʃovinismi ja kirjoitettiin suosituksen mukaan šovinismi, mutta nykyisin suositellaan s-äännettä ja -kirjainta siihen sanaan: sovinismi. Niinikään sana, joka ennen äännettiin tuʃʃi ja siten suositeltiin kirjoitettavaksi tušši, äännetään ja kirjoitetaan nykyään yleensä tussi.

ʃ muissa kielissä
Monissa muissa kielissä  merkitään kahden tai kolmen kirjaimen yhdistelmällä, mutta usein käytössä on muitakin merkintätapoja:
Englannin kielessä <sh> (mutta myös 
 sanassa sure, <ch> sanassa machine ja <t> sanassa initial)
Ranskan kielessä <ch>
Saksan kielessä <sch> (mutta sanan alussa myös 
, jos sitä seuraa soinniton klusiili /k/, /p/ tai /t/)
Ruotsin kielessä muun muassa <sk>, <sj> ja <stj>
Unkarin kielessä  merkitään pelkällä s-kirjaimella, sen sijaan -äänne kirjoitetaan yhdistelmällä sz.
Puolan kielessä  merkitään sz-kirjainyhdistelmällä 
turkkilaisissa kielissä  merkitään useimmiten <ş> (s ja sedilji).
Venäjän kielessä ja muissa kyrillisin kirjaimin kirjoitetuissa kielissä äännettä vastaa kirjain Ш.
Heprean kielessä  -äännettä vastaava kirjain on Šin
idossa ʃ kirjoitetaan sh.

Konsonanttiäänteet kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa

Lähteet

Konsonantit
Schalke 04 Basketball

Schalke 04 Basketball on saksalainen koripalloseura Gelsenkirchenissä. Seura toimii FC Schalken alaisuudessa.

Historia 
Seura syntyi 1960-luvulla, jolloin ASC Buer ja BG Buer yhdistyivät BG Eurovia Bueriksi. Vuonna 1974 Eurovia Buer siirtyi Schalken alaisuuteen. Schalke voitti koripallon 2. Bundesliigan vuosina 1977, 1982 ja 1984, mutta seura ei onnistunut nousemaan karsintojen kautta pääsarjaan. Vuonna 1988 seura nousi pääsarjaan, mutta putosi heti yhden kauden jälkeen. Tiukentuneen talouden takia Schalke putosi edelleen Regionalligaan vuonna 1994 ja myöhemmin vielä 2. Regionalligaan. 2000-luvulla seura nousi takaisin Regionalligaan ja vuonna 2004 Schalke pelasi jälleen 2. Bundesliigassa. Seura pelasi vielä kaudella 2008–2009 Pro A:ssa, mutta tippui kauden jälkeen Pro B:hen. Schalke ei ottanut pelipaikkaa Pro B:ssä vastaan, vaan siirtyi pelaamaan alasarjoihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivu 

Saksalaiset koripalloseurat
Nordrhein-Westfalenin urheilu
Gelsenkirchen
Perttu Hietanen

Perttu Pekka Juhani Hietanen (s. 1950) on porvoolainen säveltäjä.

Hietanen tunnetaan erityisesti Eino Leinon runoihin 1970-luvulla tekemistään sävellyksistä. Vesa-Matti Loiri levytti laulut kolmelle albumille vuosina 1978, 1980 ja 1985. Hän on säveltänyt paljon myös elokuvamusiikkia, etenkin porvoolaisen elokuvantekijän Petteri Saarion dokumentteihin.

Perttu Hietasen viime aikojen töitä ovat Porvoossa esitetyt Balladi Suomen sodasta (2004), joka sisältää Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoiden runoja porvoolaisten laulajien ja muusikoiden tulkitsemina, sekä Niin muistan (2007), joka sisälsi useiden suomalaisten runoilijoiden tekstejä lähinnä Suomen sisällissodan ajalta ja aiheista.

Aiheesta muualla 
 
 Perttu Hietasen elokuvasävellystuotanto Elonetissä

Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset elokuvasäveltäjät
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Cubus

Cubus on norjalainen vaatekauppaketju. Ketjun omistaa Varner-Gruppen, johon kuuluu myös Dressmann, Dressmann XL, BikBok, Solo, Urban, Vivikes, Volt ja Carlings. Cubus toimii niin sanotun pikamuodin kentällä, jonka muita toimijoita ovat muun muassa Gina Tricot, H&M ja Zara.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Cubus Finland

Vaateliikkeet
Norjalaiset yritykset
Ville Ylinen

Ville Ylinen (s. 5. heinäkuuta 1984 Seinäjoki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkäävä keskikenttäpelaaja, mutta pystyi pelaamaan myös oikealla laidalla.

Pelaajauransa hän aloitti TP-Seinäjoen riveissä. Sieltä hän siirtyi VIFK:n vahvuuteen kaudeksi 2006 ja pelasi kaudet 2007-2008 Veikkausliigaa Vaasan Palloseurassa. Kaikkiaan hän pelasi Veikkausliigassa 28 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Veikkausliigassa vietettyjen kahden kauden jälkeen hän siirtyi FC Kiiston kautta takaisin kotikaupunkiinsa ja pelasi viimeksi Kakkosessa SJK:n riveissä.

Aiheesta muualla 
 Ylinen VPS:n kotisivuilla
 Ylinen transfermarket.co.uk-sivustolla
 Ylinen SJK:n kotisivuilla

Vuonna 1984 syntyneet
Suomalaiset jalkapalloilijat
Elävät henkilöt
Uhrilampaat (romaani)

Uhrilampaat () on Thomas Harrisin kirjoittama toinen Hannibal Lecter -aiheinen teos, joka julkaistiin vuonna 1988 ja suomennettiin vuonna 1989. Kirja on palkittu vuonna 1988 Bram Stoker -palkinnolla ja vuonna 1989 Anthony-palkinnolla.

Kirjasta on tehty myös samanniminen elokuva, joka voitti viisi Oscar-palkintoa.

Juoni
Romaani sijoittuu 1980-luvun alkuun. Jack Crawford pyytää nuorta FBI-harjoittelijaa, Clarice Starlingiä laatimaan psykologisen profiilin sarjamurhaajasta ja sosiopaatista nimeltä Hannibal Lecter. Crawford uskoo, että Lecterin näkemys auttaa saamaan kiinni sarjamurhaajan lempinimeltään ”Buffalo Bill”. Tutkimuksen aikana, Starling käy Lecterin luona hankkimassa lisätietoa. Lecter antaa Starlingille arvoituksellisia vihjeitä vastineeksi Claricen lapsuusmuistoista.

Buffalo Billin kaapatessa seitsemännen uhrinsa, senaattorin tyttären, Catherine Baker Martinin Tennesseen osavaltiossa Lecter neuvottelee itselleen siirron pois Baltimoresta tarjoamalla tietoa Buffalo Bilistä. Lecter kuitenkin suostuu paljastamaan murhaajan henkilöllisyyden vain Catherinen äidille, senaattori Ruth Martinille.

Starling näkee Lecterin vielä kerran ennen kuin tämä siirretään pois erityissellistä. Lecter antaa Starlingille vihjeen: ”Me himoitsemme sitä mitä näemme päivittäin” ja vaatii kuulla Claricen pahimman muiston lapsuudestaan. Starling paljastaa, että jäätyään orvoksi hän asui jonkin aikaa serkkunsa karjatilalla ja eräänä yönä hän näki tämän teurastavan lampaita. Myöhemmin Clerice päättelee Lecterin vihjeestä, että Buffalo Bill tunsi ensimmäisen uhrinsa. Siirtonsa aikana Lecter kuitenkin pakenee.

Starling etsii Buffalo Bilin vihjeen avulla ja pelastaa Catherinen. Hän valmistautuu FBI-akatemiasta ja saa pian onnittelusähkeen Lecteriltä, jossa Lecter toivoo karitsojen viimein vaienneen.

Henkilöitä
Clarice Starling: Nuori FBI-harjoittelija, jolle kehittyy läheinen suhde Hannibal Lecterin kanssa.
Hannibal Lecter: Sarjamurhaaja, joka avustaa Buffalo Billin kiinnisaamisessa
Jack Crawford: FBI-profiloija.
”Buffalo Bill”: Sarjamurhaaja, jonka kaappaa ylipainoisia naisia ja pitää heitä muutamia päiviä nälässä ennen kuin tappaa ja irrottaa heidän ihonsa.
Catherine Baker Martin: Senaattorin tytär.
Ruth Martin: Catherinen äiti.

Vastaanotto
Romaania pidettiin menestyksenä heti sen julkaisemisen jälkeen. Kirjailija Clive Barker kuvaili teosta veitsenteräväksi viihteeksi, kauniisti rakennetuksi ja kirjoitetuksi, kun taas The Washington Post ylisti Thomas Harrisia. Kirjaa ovat kehuneet myös muun muassa
The Independent ja Roald Dahl.

Lähteet 

Vuoden 1988 kirjat
Yhdysvaltalaiset kauhuromaanit
Lowestoftin taistelu

Lowestoftin taistelu oli 13. kesäkuuta 1665 toisen Englannin-Hollannin sodan aikana 40 merimailia Lowestoftista lounaaseen käyty meritaistelu. Se on yksi purjelaiva-ajan klassisista meritaisteluista, johon osallistui kaksi suurta laivastoa. Englannin laivastoon kuului 109 ja Hollannin 103 alusta.

Taustaa 
Hollannin laivasto syöksyi toukokuun lopulla Doggermatalikon lähistölle, missä se kaappasi kahdenkymmenen englantilaisen aluksen saattueen. Englannin laivaston komentaja Yorkin herttua James sai tästä tiedon ja vei laivastonsa merelle lippulaivanaan HMS Royal Charles. Laivasto siirtyi Southwoldin lahteen odottamaan hollantilaislaivastoa. Yorkin herttualla oli alipäällikköinä kaksi merisankaria: Sandwichin jaarli ja ruhtinas Rupert.

Taistelu 
Kaksi päivää odotettuaan englantilaiset kohtasivat hollantilaiset 3. kesäkuuta aamulla. Laivastot purjehtivat toistensa sivuitse tulittaen toisiaan. Taistelu hajosi nopeasti keskinäisiksi otteluiksi, ja kaiken keskellä taistelivat lippulaivat HMS Royal Charles ja Eendracht keskenään. Taistelun Eendracht onnistui melkein entraamaan hieman suuremman vastustajaansa. Englantilaisten lippulaiva sai pahan osuman yläkansilleen, joka surmasi Falmouthin jaarlin, lordi Musgraven ja jaarli Burlingtonin pojan. Eendrachtin ruutivarastoon osui, ja se räjähti. Ainoastaan viisi merimiestä pelastui hollantilaisen lippulaivan tuhosta, jossa kuoli laivaston komentaja Wassenaerin. Hollantilaisten uudeksi komentajaksi nousi vara-amiraali Johan Evertsen. Taistelun kuluessa myös vara-amiraali Kortenaer sai surmansa Groot Hollandian kannella.

Ainoastaan Evertsenin ja Cornelis Trompin taito pelasti hollantilaiset tuholta. Laivasto vetäytyi Texelin ja Maasin suistoihin, jonne ne saapuivat illan pimentyessä. Laivasto oli menettänyt 32 alusta, joista yhdeksän vallattiin. Englannin laivasto menetti ainoastaan taistelun alussa vallatun HMS Charityn.

Lähteet

Viitteet 

Toinen Englannin-Hollannin sota
Englannin taistelut
Meritaistelut
1665
Alankomaiden taistelut
Suffolkin historia
Ignatius Chama

Ignatius Chama (s. 12. elokuuta 1957) on sambialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Mansan hiippakuntaan 12. elokuuta 1984 ja nimitettiin Mpikan hiippakunnan piispaksi 17. heinäkuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nicolas Girasoli, jota avustivat George Cosmas Zumaire Lungu ja James Mwewa Spaita.

Lähteet 

Sambialaiset henkilöt
Katoliset piispat
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Norjan kunnallis- ja aluevaalit 2011

Norjan kunnallis- ja aluevaalit 2011 järjestettiin 12. syyskuuta 2011. Kyselyjen mukaan konservatiivipuolue (Høyre) oli nousemassa vaalien voittajaksi. Suurimman puolueen aseman näytti säilyttävän edelleen työväenpuolue. Pahimmin vaaleissa tappion kärsivät oikeistopopulistinen edistyspuolue ja Sosialistinen vasemmistopuolue. Kymmenessä kunnassa ennakkoäänestys oli mahdollista myös internetin kautta. Ennakkoäänestys päättyi 10. syyskuuta, ja kokeiluun osallistuneissa kunnissa lähes kolme neljäsosaa ennakkoäänistä oli jätetty verkon kautta.

Høyren sai äänistä noin 27,9 prosenttia eli 8,7 prosenttiyksikköä enemmän kuin edellisissä paikallisvaaleissa neljä vuotta sitten. Työväenpuolue säilyi suurimpana puolueena. Sitä äänesti 31,7 prosenttia (+2,0) ja edistyspuoluetta 11,5 prosenttia (-6,0).

Lähteet

Kunnallis- ja aluevaalit 2011
Vuoden 2011 vaalit
Tarkiainen

Tarkiainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Antti Tarkiainen (1932–2001), Teatterikoulun mimiikan, liikunnan ja akrobatian opettaja
 J. A. Tarkiainen, kultaseppä
 Jukka Tarkiainen (s. 1961), muusikko ja graafinen suunnittelija
 Kari Tarkiainen (s. 1938), historioitsija ja virkamies
 Lauri Tarkiainen (1946–2003), teatteriohjaaja ja runoilija
 Mauno Tarkiainen (1904–1971), kestävyysjuoksija
 Outi Tarkiainen (s. 1985), jazzsäveltäjä
 Paavo Tarkiainen (s. 1923), kultaseppä, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
 Pentti Tarkiainen (s. 1943), näyttelijä
 Rasmus Tarkiainen (s. 1992), jääkiekkoilija ja näyttelijä
 Terhi Tarkiainen (s. 1977), kirjailija
 Terhi Tarkiainen (s. 1962), pikajuoksija
 Tuttu Tarkiainen (1912–1969), valtiotieteilijä, Yhteiskunnallisen korkeakoulun rehtori 1954-1956
 Viljo Tarkiainen (1879–1951), kirjallisuudentutkija, kriitikko ja professori

Lähteet
En ole kreivitär

En ole kreivitär on Hannu Lemisen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1945.

Elokuva on kuvitteellisen Pomeranian hovien ja hotellien ympäristössä tapahtuva romanttinen kertomus. Helena Kara näyttelee pääosassa kaksoisroolin mannekiinina ja kreivittärenä. Elokuva on ensimmäinen Suomen Filmiteollisuuden uusilla studioilla Helsingin Liisankadulla valmistunut elokuva. Leminen sai lavastuksesta Jussi-palkinnon, joskin käsikirjoituksen tehnyt mutta lavastajana paremmin tunnettu Roy eli Tapio Vilpponen on jälkikäteen sanonut, että hänen tekisi mieli ottaa osansa kunniasta.

Arviot
Aikalaisarvioissa erityisen kiitoksen saavat Lemisen upea lavastus sekä muut ulkoiset puitteet, mutta useimmat kiinnittävät huomiota myös juonen hajanaisuuteen. Näkemykset kiteyttää Olavi Vesterdahl (Aamulehti): "Esiintyjien puvusto [on] loistelias ja suuret tanssikohtaukset antoivat lisää silmänruokaa, niin että filmi ulkonaisilta puitteiltaan on häikäisevä - ei ihme että ohut juoni uhkaa sortua kaiken tämän alle." Toini Aaltonen (Suomen Sosialidemokraatti) antaa kiitoksen Marius Raichin kuvaukselle ja Nils-Eric Fougstedtin musiikille."

Vaikka elokuva on myöhemmin eräässä arviossa sijoitettu Lemisen tuotannon parhaimmistoon, on kuitenkin sanottu myös, että onnistuneesti luotujen miljöiden elokuva on "jähmeäksi jäävä romanttinen satu".

Palkinnot
Elokuvan tekijät saivat kaksi Jussi-palkintoa, Marius Raichi kuvauksesta ja Hannu Leminen lavastuksesta.

Näyttelijät

Lähteet

Hannu Lemisen ohjaamat elokuvat
Jussi-palkitut elokuvat
Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Vuoden 1945 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset romanttiset elokuvat
Vågenin taistelu

Vågenin taistelu oli 2. elokuuta 1665 toisen Englannin-Hollannin sodan aikana käyty meritaistelu.

Toinen Englannin-Hollannin sota
Englannin taistelut
Bergenin historia
1665
Alankomaiden taistelut
T. I. Wuorenrinne

Toivo Ilmari Wuorenrinne (vuoteen 1906 Berggrén; 24. huhtikuuta 1892 Loppi – 19. maaliskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen työväenopiston rehtori, professori ja kirjailija.

Lopen Sajaniemestä kotoisin olleen Toivo Wuorenrinteen vanhemmat olivat kunnallisneuvos, Yli-Melkon ratsutilan isäntä Aapo (Abraham) Berggrén, vuodesta 1905 Wuorenrinne ja Alma Agatha Åkerberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1912 Mikkelin yhteiskoulusta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1915. Opiskeluaikanaan Wuorenrinne kiinnostui näyttelemisestä ja oli mukana muun muassa maaseudulle suuntautuneilla teatterikiertueilla. 

Wuorenrinne toimi suomen kielen lehtorina, SOK:n palveluksessa konsulenttina sekä 1918–1919 tasavaltalaisten ja myöhemmin kansallisen edistyspuolueen puoluesihteerinä. Vuosina 1920–1925 Wuorenrinne toimi Kotkan työväenopiston johtajana ja samaan aikaan hän oli sivutoimisena näyttelijänä Kotkan Näyttämöllä ja Kotkan työväenteatterissa. Wuorenrinne oli Työväen Akatemian rehtori 1925–1938 ja Helsingin työväenopiston rehtori 1936–1961. Hän oli myös Yhteiskunnallisen korkeakoulun kansansivistysopin ja puhetaidon opettajana sekä Suomen Puheopiston puhetaidon historian opettajana ja jonkin aikaa opiston rehtorina. Wuorenrinne oli perustamassa Työväenopistolehteä (myöhemmin Opistolehti) ja toimi sen päätoimittajana. Wuorenrinne sai kouluneuvoksen arvon vuonna 1942 ja professorin arvon vuonna 1953. Vuosina 1960–1967 Wuorenrinne oli Suomen kansallisteatterin johtokunnan puheenjohtajana.

Wuorenrinne oli perustamassa Loppi-seura ry:tä ja hän toimi 25 vuotta seuran puheenjohtajana. Hän myötävaikutti myös Lopen opiston ja Lopen kotiseutumuseon perustamiseen.

Toivo Wuorenrinne oli naimisissa vuodesta 1929 Eva Annikki Oravalan kanssa.

Teoksia 
 Kosti Elo: taiteilijakuva. Gummerus 1933
 Näyttämötaiteen kerho-opiskelusta: radioesitelmä 28.12.1932. Työväen sivistysliiton ohjevihkosia. Työväen sivistysliitto, Helsinki 1933
 Puhetekniikan peruskysymyksiä. Helsinki 1934
 Kalevalan äidit. Erip. Työväenopiston joulusta 1935. Työväenopistojen liitto, Helsinki 1935
 Zachris Castrén: kansansivistäjä ajatustensa valossa ; kirj. T. I. Wuorenrinne, Viljo Kosonen. Otava 1950
 Taisteleva kansansivistystyö: ajatuksia, havaintoja, kokemuksia 30-vuotiselta taipaleelta. Tammi 1952
 Merkkimiehiä lähikuvina. WSOY 1963
 Sajas – sanan taitaja: Joos. Sajaniemi 1872–1945 ; julkaissut Mikkelin yhteiskoulun seniorit; julkaisutoimikunta T. I. Wuorenrinne; toim. Esko Muinonen; piirrokset Martti Poikolainen. Mikkeli 1967
 Tupanäyttämöltä se alkoi. Kirjayhtymä, Helsinki 1971
 Teatterista puhun: maamme teatterilaitos vuosikymmenien kuvastimessa: T. I. Wuorenrinteen teatteripuheet 1948–70 ; kirj. Urho Vapaavuori. Suomen teatterijärjestöjen keskusliiton julkaisuja. WSOY 1973
 Eurooppalainen puhetaito vuosituhanten saatossa. Suomen puheopisto, Forssa 1976

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Häme-Wiki: Toivo Wuorenrinne

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset opettajat
Kansallisen Edistyspuolueen poliitikot
Vuonna 1892 syntyneet
Vuonna 1984 kuolleet
D. J. Caruso

Daniel John ”D.J.” Caruso (s. 17. tammikuuta 1965) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Caruso on ohjannut elokuvat Paranoia, Rahantekijä, Taking Lives, The Salton Sea, Eagle Eye ja I Am Number Four. Caruso on myös ohjannut jaksoja televisiosarjoihin, kuten  Shield – lain varjolla, Over There, Smallville ja Dark Angel.

Filmografiaa

Aiheesta muualla 
 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat
Amerikanitalialaiset
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Ava-akatemia

Ava-akatemia (ennen AVA-instituutti) on johtamis- ja esimiestutkintoihin ja -valmennuksiin, liiketoiminnan tutkintoihin ja valmennuksiin sekä muuhun henkilöstön kehittämiseen erikoistunut koulutus-, valmennus- ja kehittämisorganisaatio.

Ava-akatemia kuuluu Elinkeinoelämän keskusliiton oppilaitoksiin. Sillä on myös Opetushallituksen myöntämä ammatillisen oppilaitoksen status, joka mahdollistaa henkilöstövalmennusten lisäksi tutkintotavoitteisen koulutuksen järjestämisen.

Historia 

Ava-akatemia perustettiin KK:n osuuskauppakouluna kehittämään osuusliikkeiden henkilöstön osaamista vuonna 1920. Kolme vuotta myöhemmin koulu sai seurakseen KK:n kirjeopiston.

Osuuskauppakoulu oli vuosikymmeniä merkittävä yhteiskunnallinen vaikuttaja. Se oli mm. yksi ensimmäisistä naisille ammatillista koulutusta tarjonneista oppilaitoksista. 

Valmennusten sisällöt ja menetelmät ovat heijastaneet eri aikoina tarvittavia taitoja ja osaamista. Esimerkiksi 1920- ja 1930-luvuilla valmennuksissa korostettiin aiheina kirjanpitoa ja kannattavaisuuslaskentoa, kauppakirjeenvaihtoa, reklaamioppia, siirtomaatavaraoppia, henkilökunnan valintaa taipumustensa perusteella sekä liikkeenhoidon valvonta- ja tarkkailutehtäviä. 

Osuuskauppakoulun toiminta jatkui vilkkaana myös toisen maailmansodan aikana, vaikka koulutuksia jouduttiinkin keskeyttämään tilojen tuhoutuessa Helsingin suurpommituksissa 1944. Koulu ja opisto toimivat Helsingin Kirkkokadulla, Pohjoisrannassa ja Mikonkadulla 1950-luvulle saakka.

1950-luvun alussa osuuskauppakoulu ja kirjeopisto aloittivat omissa tiloissaan Strömsin kartanon alueella Helsingin Roihuvuoressa. KK:n lopettaessa toimintansa 1990-luvun alussa oppilaitoksen nimi muutettiin AVA-instituutiksi.

Oppilaitos ja valmennustalo muutti nimensä Ava-akatemiaksi vuonna 2020. Sen kannatusyhdistyksen tarkoituksena on hyvän hallintotavan ja kestävän kehityksen periaatteiden mukaisesti kannattaa, tukea ja kehittää akatemiaa ammattikasvatustyössä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

 Suomalaiset oppilaitokset
 Edistysmielinen osuustoiminta
Felix-kissa

Felix-kissa () on Otto Messmerin luoma kuvitteellinen hahmo. Hahmo on esiintynyt sarjakuvissa ja animaatioelokuvissa. 

Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran elokuvassa Feline Follies (1919). Kissan nimi oli silloin Tom. Animaatiot on tuottanut australialainen Pat Sullivan.

Felix kulki aina yksin. Hänen maisemiaan olivat vuoret, puut, yö, kuu ja pakkanen.

Felix-kissa ilmestyi vuodesta 1929 lähtien Helsingin Sanomissa sarjakuvana.

Lähteet
Tampereen elokuvafestivaali

Aiheesta muualla 

Kuvitteelliset kissat
Sarjakuvahahmot
Yhdysvaltalainen sarjakuva
Strippisarjakuva
Animaatiohahmot
Eusebius Alfred Nzigilwa

Eusebius Alfred Nzigilwa (s. 14. elokuuta 1966 Mwanza) on tansanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Dar-es-Salaamin arkkihiippakuntaan Polycarp Pengo 23. kesäkuuta 1995. Hänet nimitettiin Dar-es-Salaamin vihkipiispaksi ja Mozotcorin titulaaripiispaksi 28. tammikuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pengo, jota avustivat Jude Thadaeus Ruwa'ichi ja Almachius Vincent Rweyongeza.

Lähteet 

Tansanialaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Jääpallon SM-kilpailu 1911

Jääpallon Suomen-mestaruus 1911 ratkaistiin cup-kilpailussa. Kilpailuun osallistui vain kolme joukkuetta. Myös PUS ilmoittautui kilpailuun, mutta joukkue oli hajaantunut töihin eri puolille Suomea, eikä näin saanut joukkuetta kokoon. 
Finaaliin selvisivät Viipurin IFK ja Helsingin IFK. SM-finaali pelattiin 19. helmikuuta ensimmäistä kertaa Viipurissa. Pelikenttä sijaitsi meren jäällä, Salakkalahdella. Kotijoukkue meni alussa jo 4-0 johtoon, mutta hävisi lopulta 7-15. Ottelu on edelleen kaikkien aikojen runsasmaalisin SM-finaali.

Välierät 

 PUS lainasi HIFK:lta pelaajia, joten ottelu jäi epäviralliseksi.

Loppuottelu

Lopulliset sijoitukset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jääpallon historiaa facebookissa
 Juho Halme: Urheilukalenteri IV, 1916

Jääpallon Suomen-mestaruuskilpailut
Vuoden 1911 jääpallo
Circle Regenerated

Circle Regenerated on Northerin kuudes ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi, joka julkaistiin 18. huhtikuuta 2011. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 22.

Kappaleet

Rajoitetun painoksen bonuskappaleet

Kokoonpano 
 Aleksi Sihvonen − laulu
 Kristian Ranta − kitara, puhdas laulu
 Daniel Freyberg − kitara, taustalaulu
 Heikki Saari − rummut
 Jukka Koskinen − bassokitara, taustalaulu
 Tuomas Planman − kosketinsoitin, musiikkiohjelmointi

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Kaaoszine: 
 PopMatters: 
 Soundi: 
 Sputnikmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Circle Regenerated discogs.com-sivustolla

Vuoden 2011 albumit
Northerin albumit
Giuseppe Andrich

Giuseppe Andrich (s. 28. maaliskuuta 1940) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Belluno e Feltren hiippakuntaan Gioacchino Muccin 28. kesäkuuta 1965, ja hänet nimitettiin Belluno-Feltren piispaksi 29. toukokuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi kardinaali Angelo Scola, jota avustivat kardinaali Paolo Romeo ja arkkipiispa Pietro Brollo.

Lähteet 

Italialaiset piispat
Katoliset piispat
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
René Rast

René Rast (s. 26. lokakuuta 1986 Minden) on saksalainen moottoriurheilija. Hän on ajanut muun muassa Porsche Supercup, Formula BMW ADAC, ALMS, ADAC GT Masters ja ADAC Volkswagen Polo Cup-sarjoissa.

Hän on voittanut kolme Porsche Supercup -mestaruutta vuosina 2010, 2011 ja 2012. Vuonna 2013 Rast kilpaili uudessa FIA GT Series -sarjassa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuodesta 2014 Rast on kilpaillut Blancpain Sprint Series -sarjassa. Rast on osallistunut kolmesti urallaan Le Mansin 24 tunnin ajoon. Vuonna 2014 hän voitti Span 24 tunnin ajon yhdessä Laurens Vanthoorin ja Markus Winkelhockin kanssa. Hän on osallistunut myös Nürburgringin ja Daytonan 24 tunnin ajoihin.

Porsche Supercup -tulokset

Formula E -tulokset

Lähteet

Aiheesta muualla 

Saksalaiset autourheilijat
Vuonna 1986 syntyneet
Porsche Supercup -kuljettajat
American Le Mans Series -kuljettajat
Formula E -kuljettajat
DTM-kuljettajat
Elävät henkilöt
Hurrikaani Katia

Hurrikaani Katia oli vuoden 2011 Atlantin hurrikaanikauden toinen hurrikaani ja kymmenes nimetty myrsky. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin ylimmillään tasolle 4.

Katia syntyi Kap Verden eteläpuolella 29. elokuuta, lähti sitten kulkemaan kohti Yhdysvaltoja ja alkoi voimistua. Voimakkaimmillaan eli 4. luokan hurrikaanina se oli lyhyen aikaa syyskuun 5. päivänä. Se kaartoi rannikon lähistöltä itään ja kehittyi 10. syyskuuta tavalliseksi keskileveysasteiden liikkuvaksi matalapaineeksi. Sellaisena se liikkui nopeasti Pohjois-Eurooppaan, aiheutti tuhoja Britanniassa ja syysmyrskyn Skandinaviassa. Englannissa eräs mies sai surmansa, kun puu kaatui hänen autonsa päälle. Tuuli ja tulvat aiheuttivat myös paljon aineellisia vahinkoja. Ruotsissa kaatuvat puut katkoivat sähköjä ja haittasivat juna- ja tieliikennettä.

Lähteet 

Katia
Fanaa

Fanaa on Kunal Kohlin ohjaama intialainen hindinkielinen draamaelokuva vuodelta 2006. Päärooleja näyttelevät Aamir Khan ja Kajol. Elokuva oli sekä yleisö- että arvostelumenestys ja se voitti kolme Filmfare Awards -palkintoa.

Juoni 

Delhiläinen turistiopas Rehan (Aamir Khan) ja sokea kashmirilaistyttö Zooni (Kajol) rakastuvat toisiinsa, mutta heidät erottaa terrori-isku, jossa Rehanin uskotaan kuolleen. Myöhemmin selviää, että Rehan ei kuollutkaan vaan hän on iskusta vastuussa oleva kashmirikapinallinen. Seitsemän vuotta myöhemmin hänen kapinallisjärjestönsä lähettää hänet suorittamaan tehtävää Kashmiriin, missä hän kohtaa jälleen Zoonin.

Näyttelijät

Vastaanotto 
Jotkut kriitikot arvostelivat Fanaata sen pituudesta ja epäuskottavasta juonesta, mutta elokuvaa pidettiin onnistuneena pääasiassa Kajolin ja Aamir Khanin roolisuoritusten sekä kemian vuoksi.

Box Office India julisti elokuvan ”superhitiksi”.

Kohu 
Elokuvaa kieltäydyttiin esittämästä Gujaratin osavaltiossa Aamir Khaniin kohdistuvien protestien takia. Elokuvateatteri Jamnagarissa esitti sitä noin viikon ajan kesäkuussa 2006. Elokuvan esittäminen lopetettiin, kun mieskatsoja sytytti itsensä tuleen elokuvan väliajalla.

Soundtrack 
Fanaa on viimeinen elokuva, johon säveltäjäduo Jatin-Lalit sävelsi musiikin yhdessä. Sanoitukset kirjoitti Prasoon Joshi.

Palkinnot 
Filmfare Awards
 Paras naispääosa – Kajol
 Paras mieslaulaja – Shaan (”Chand Sifarish”)
 Paras sanoitus – Prasoon Joshi (”Chand Sifarish”)

International Indian Film Academy Awards
 Paras mieslaulaja – Shaan (”Chand Sifarish”)
 Paras sanoitus – Prasoon Joshi (”Chand Sifarish”)

Screen Awards
 Paras mieslaulaja – Shaan (”Chand Sifarish”)

Zee Cine Awards
 Paras naispääosa – Kajol
 Paras mieslaulaja – Shaan (”Chand Sifarish”)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 2006 intialaiset elokuvat
Intialaiset romanttiset draamaelokuvat
Hindinkieliset elokuvat
Orange Caramel

Orange Caramel on kolmihenkinen korealainen musiikkiyhtye. Yhtyeen jäsenet ovat Raina, Nana ja Lizzy. Raina, Nana ja Lizzy ovat myös yhtyeessä After School.

Diskografia 

 Lipstick (2012)
 Orange Caramel (2013)

Aiheesta muualla
 After School's Official website 

Eteläkorealaiset yhtyeet
Simppuahvenet

Simppuahvenet (Harpagiferidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan eteläisen pallonpuoliskon kylmissä vesissä.

Taksonomia ja anatomia
Simppuahventen heimoon kuuluu noin 6 lajia yhdessä suvussa esimerkiksi töyhtösimppuahven (Harpagifer palliolatus). Aikaisemmissa luokituksissa heimoon kuului myös muita sukuja, jotka luokiteltiin alaheimoksi Artedidraconinae. Tämä alaheimo on sittemmin erotettu omaksi heimokseen Artedidraconidae. Simppuahvenet ovat melko pienikokoisia kaloja ja jäävät yleensä alle 15 cm:n mittaisiksi.Ruumiinrakenteeltaan ne ovat lyhyehköjä ja tukevia suomuttomia kaloja. Selkäeviä on kaksi, joista etummainen on lyhyempi ja piikkinen. Kiduskannessa on kaloilla kaksi terävää piikkiä. Simppuahvenlajit eroavat Artedidraconidae-heimosta leuasta puutuvan antennimaisen ulokkeen puutteen perusteella.

Levinneisyys
Suurin osa simppuahventen heimon lajeista elää Etelämantereen lähistöllä. Poikkaeuksia ovat Falklandinsaarilla tavattava töyhtösimppuahven ja Etelä-Amerikan eteläkärjen läheisyydessä tavattava Harpagifer bispinis.

Lähteet

Jääkalamaiset
Herbert Lomas

Herbert Lomas (7. helmikuuta 1924 Todmorden, Englanti – 9. syyskuuta 2011 Yorkshire, Englanti) oli brittiläinen runoilija ja kääntäjä. Lomas on kääntänyt englanniksi suomalaista runoutta ja proosaa.

Elämä
Lomas palveli 1943–1946 toisessa maailmansodassa jalkaväessä. Hän valmistui Liverpoolin yliopistosta ja on toiminut opettajana Helsingin yliopistossa (1952–1965) ja Borough Road Collegessa Lontoon yliopistossa (1966–1982). 

Lomasta on luonnehdittu sanoin "ahkera kääntäjä" suomen kielestä. Hän kirjoitti säännöllisesti kolmenkymmenen vuoden ajan kritiikkiä kirjallisuuslehtiin The London Magazine ja Ambit sekä käänsi julkaisuun Books from Finland.

Suomessa Lomas asui Helsingissä. Hän oli naimisissa Anna-Liisa Partasen (o.s. Aatila) kanssa heinäkuusta 1956 toukokuuhun 1968. Heillä ei ollut yhteisiä lapsia, mutta perheessä oli neljä lasta Partasen edellisestä avioliitosta. Lomas viihtyi Akateemisessa kirjakaupassa, ja tarinan mukaan hänen vaimonsa soitti sinne tämän tästä ja pyysi henkilökuntaa lähettämään miehen kotiin päivälliselle. 

Lomas avioitui vuonna 1968 Mary Marshallin kanssa, ja heillä on tytär ja poika. Lomas asui Aldeburghissa Suffolkissa.

Palkinnot ja tunnustukset
 Guinness Poetry Competition
 1982 Cholmondeley Award
 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta

Teokset

Runoteokset
 Chimpanzees are blameless creatures, Mandarin Books, 1969
 Who needs Money?, 1972
 Private and confidential, London Magazine Editions, 1974
 Public Footpath, Anvil Press, 1981
 Fire in the garden Oxford University Press, 1984
 Letters in the Dark Oxford University Press, 1986
 Trouble Sinclair-Stevenson, 1992
 Selected Poems Sinclair-Stevenson, 1995, ISBN 9781856196130
 A Useless Passion  London Magazine Editions, 1999
 The Vale of Todmorden Arc Publications, 2003, ISBN 978190007281-6
 A Casual Knack of Living - Collected Poems Arc Publications, 2009, ISBN 978-1-906570-41-5

Käännökset (valikoima)
 Territorial Song, London Magazine Editions, 1981
 Contemporary Finnish Poetry, Bloodaxe Books, 1991, ISBN 9781852241476
 Fugue, Kai Nieminen Musta Taide, Helsinki, 1992
 Wings of Hope and Daring 1992
 Wings of the Fingertips are Opening Leena Krohn, Musta Taide, Helsinki, 1993
 The Black and the Red Ilpo Tiihonen, Making Waves, 1993
 Narcissus in Winter Risto Ahti, Making Waves, 1994
 The Year of the Hare, Arto Paasilinna, Peter Owen, 1995
 Two Sequences for Kuhmo, Lauri Otonkoski, Kuhmon Kamarimusikin Kannatusyhdistys RY, 1994
 Eeva-Liisa Manner: Selected Poems, Making Waves, 1997
 Three Finnish Poets, London Magazine Editions, 1999
 A Tenant Here: Selected Poems of Pentti Holappa, The Dedalus Press, 1999
 Gaia, a Musical for Children, Ilpo Tiihonen, Suomen Kansallisteatteri, 2000

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kirjailijan verkkosivu (Archive org)

Englantilaiset runoilijat
Brittiläiset kielenkääntäjät
Suomen britit
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet
Aktion Österbotten

Aktion Österbotten on maaseudun kehittämisyhdistys, jonka toiminta-alueena on Pohjanmaan rannikkoseutu aina Kokkolasta Kristiinankaupunkiin saakka. Aktion Österbotten on paikallinen LEADER-toimintaryhmä, jonka toiminnan pohjana on ”Rannikkopohjanmaan paikallinen kehitysohjelma LEADER-toiminnalle 2007-2013”.

Aktion Österbotten toimii myös kalastukseen liittyvän Rannikon toimintaryhmän (KAG) ohjelmaisäntänä Pohjanmaalla kaudella 2007-2013. Ohjelma on laadittu yhdessä kalastuksen alueellisten järjestöjen, Österbottens Fiskarförbund rf:n ja Österbottens Yrkesfiskare rf:n, kanssa.

Ruotsinkielisen Pohjanmaan kylien yhdistys ”Svenska Österbottens Byar r.f.” toimii osana Aktion Österbottenia.

Aiheesta muualla

Aktion Österbotten r.f. 

Kylätoiminta
Maaseutupolitiikka
Pauli Kari

Pauli August Kari, sukunimi aik. Bohm (4. helmikuuta 1898 Kalvola – 20. kesäkuuta 1967 Turku) oli suomalainen vääpeli ja näytelmäkirjailija.

Teoksia 
 Emännäksi taloon : kaksinäytöksinen huvinäytelmä. Tammen näytelmiä 18.      Tammi 1945
 Vain sekunti vielä : 1-osainen näytelmä. Kasvatusjaoston ohjelmistoa 1.          TUL, Kasvatusjaosto, Helsinki 1948  
 Katrin haaveet : yksinäytöksinen näytelmä. Seuranäytelmiä 548.             Karisto 1951
 Kun sade tuli : kaksinäytöksinen näytelmä. Seuranäytelmiä 540.             Karisto 1951
 Palkanmaksu : yksinäytöksinen näytelmä. Seuranäytelmiä 561.             Karisto 1952
 Rauta ja rakkaus : kaksiosainen näytelmä. Kulttuurityön keskuksen näytelmiä.         Kulttuurityön keskus, Helsinki 1963

Lähteet 
 

Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1967 kuolleet