joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Nukleotidi

Nukleotidi on nukleiinihappojen eli DNA:n ja RNA:n rakenneyksikkö. Nukleotidiin kuuluu kolme osaa, emäs, sokeriosa, jotka muodostavat nukleosidin, sekä fosfaatti. DNA:n sokeriosa on D-deoksiriboosi  ja RNA:n D-riboosi. Emäsosa voi olla joko puriini- tai pyrimidiiniemäs. DNA:n emäsosia ovat guaniini, adeniini, sytosiini ja tymiini. RNA:n emäsosat ovat muuten samat, mutta tymiinin tilalla on urasiili. Nukleotidissa fosfaattiosa liittyy fosfodiesterisidoksella pentoosin viidennen hiilen hydroksyyliryhmään, ja ensimmäiseen hiileen liittyy joko puriini- tai pyrimidiiniemäs. Nukleotidit puolestaan liittyvät toisiinsa siten, että toisen nukleotidin fosfaattiosa muodostaa sidoksen toisen nukleotidin pentoosin kolmanteen hiileen liittyneen hydroksyyliryhmän kanssa.

DNA:n ja RNA:n rakenneosina toimimisen lisäksi nukleotideilla on muitakin tehtäviä soluissa. Adenosiinitrifosfaatti (ATP) on tärkeä molekyyli solujen energiataloudessa. Nikotiiniamidiadeniinidinukleotidi (NAD+), nikotiiniamidiadeniinidinukleotidifosfaatti (NADP+),flaviiniadeniinidinukleotidi (FAD) ja flaviinimononukleotidi (FMN) toimivat koentsyymeinä hapetus-pelkistysreaktioissa. Metaboliassa tärkeä koentsyymi A sisältää nukleotidirakenteen. Syklinen adenosiinimonofosfaatti (cAMP) ja syklinen guanosiinimonofosfaatti (cGMP) toimivat viestimolekyyleinä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Nukleotidit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Pasilan linkkitorni

Pasilan linkkitorni on 146 metriä korkea televisio- ja radiotorni Helsingin Länsi-Pasilassa. Se sijaitsee Yleisradion studioalueella.  

Vuonna 1983 rakennetun tornin on suunnitellut Mikko Armanto. Se on Salmisaaren ja Hanasaaren voimalaitosten savupiippujen jälkeen Helsingin kolmanneksi korkein rakennelma ja kauas näkyvänä yksi Helsingin maamerkeistä. Hyvällä säällä linkkitornista näkee jopa Tallinnaan saakka.  

Linkkitornin kautta lähetettiin Ylen tv- ja radiolähetykset Digitan maanpäälliseen lähetysverkkoon. Linkkitornia on käyttänyt Ylen lisäksi muun muassa Helmiradio, HitMix, Me Naiset Radio ja Radio Dei.
2010-luvulla linkkitorni on tyhjentynyt osasta linkkiantenneja ohjelmansiirron siirtyessä valokuituyhteyksiin. Vuonna 2021 tornissa oli jäljellä vain kaksi Ylen maisemakameraa sekä muutama jakeluyhtiö Digitan kaupallisten radioiden antenni. 

Varhaisissa suunnitelmissa Yleisradio suunnitteli linkkitorniin pyörivää ravintolaa jo 1950-luvulla. Torni toteutui vuosikymmeniä myöhemmin, ilman ravintolaa.  

Tornin huippu on noin 160 metriä merenpinnasta. Tornissa on seitsemän teräksistä sitä kiertävää hoitosiltaa. Vuonna 2020 torniin rakennettiin arkkitehtuurivalot, joilla se valaistaan esimerkiksi juhlapäivinä erilaisilla juhlavalaistuksilla.

17. syyskuuta 2021 YleX teki tornista Yle 95 v. -juhlalähetyksen, joka nähtiin Yle Areenasta ja kuultiin radiosta.

Kuvia

Katso myös 
 Luettelo Suomen korkeimmista rakennuksista ja rakennelmista
 Elisan linkkitorni

Lähteet

Aiheesta muualla

 Emporis – Pasilan linkkitorni

Suomen tornit
Televisiotornit
Helsingin rakennukset ja rakennelmat
Länsi-Pasila
Ylen rakennukset ja rakennelmat
Miguel Ángel Asturias

Miguel Ángel Asturias Rosales  (19. lokakuuta 1899 – 9. kesäkuuta 1974) oli guatemalalainen diplomaatti ja kirjailija, jolle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto 1967.

Elämänvaiheet
Asturias osallistui oikeustieteen opiskelijana vuoden 1920 kansannousuun diktaattori Manuel Estrada Cabreraa vastaan. Hän valmistui 1923 ja lähti Pariisiin jatkamaan opintojaan Sorbonnessa. Pariisissa hän alkoi kirjoittaa runoja ja proosaa. Hän kiinnostui mayakulttuurista ja käänsi espanjaksi mayaeepoksen Popol Vuh. Myös hänen ensimmäinen oma tunnettu teoksensa Leyendas de Guatemala  (1930) perustuu mayatarinaan.

Vuonna 1933 Asturias palasi Guatemalaan, jossa hän työskenteli lehtimiehenä ja diplomaattina sekä parlamentaarikkona 1940-luvulla. Hänet karkotettiin 1954 vanhan hallituksen edustajana. Kuuluisimmat romaaninsa (mm. Mulata de Tal) hän julkaisi maanpaossa ollessaan. Viimeiset vuotensa hän vietti Madridissa, Espanjassa. Asturia on haudattu Père-Lachaisen hautausmaalle Pariisiin. 

Asturias yhdisti teoksissaan mayojen vanhoihin myytteihin nykyajan yhteiskunnallisia ongelmia. Hän sai Leninin rauhanpalkinnon vuonna 1966.

Suomennettuja teoksia
 Herra presidentti 1967 (El señor Presidente 1946)
 Weekend Guatemalassa 1968 (Week-end en Guatemala 1956)

Suomennettuja runoja
Antologiassa: Kello 0: Latinalaisen Amerikan runoja ja runoelmia, runot suom. Pentti Saaritsa, Helsinki: WSOY 1969
 Houreiden tanssi: runoelma
 Niin kyllä, mutta ei magiaa...

Tunnustuksia
 Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto (1966)
 Nobelin kirjallisuuspalkinto (1967)

Lähteet

Aiheesta muualla

 Miguel Angel Asturias . Literaturaguatemalteca.
 Miguel Asturiasin haastattelu (1967). Knud Möller. YLE Elävä arkisto.

Guatemalalaiset kirjailijat
Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat
Vuonna 1899 syntyneet
Vuonna 1974 kuolleet
Suusyöpä

Suusyöpä on suussa esiintyvä syöpä. Sen yleisimmät muodot ovat huuli- ja kielisyövät. Harvinaisempia taudin muotoja ovat sylkirauhas- ja suuontelosyövät. 

Tupakointi aiheuttaa noin 70–80 prosenttia kaikista suusyövistä. Muihin riskitekijöihin kuuluu runsas alkoholin käyttö. Myös usein tapahtuva auringolle altistuminen on huulisyövän riskitekijä. Suusyöpä on yleisempi miehillä kuin naisilla. Suusyöpä on alkuvaiheessa usein lähes oireeton. 

Suusyöpä on maailmanlaajuisesti kuudenneksi yleisin syöpäsairaus.

Henkilö, joka sekä juo alkoholijuomia että tupakoi, on 15-kertaisessa vaarassa sairastua suusyöpään. Runsaasti juovilla mutta tupakoimattomilla henkilöillä suusyöpäriski on kolminkertainen. Leukoplakiaa, tavallisimmin tupakoitsijalla tavattavaa suun limakalvomuutosta, seuraa kymmenen vuoden kuluessa suusyöpä 2–6 prosentilla potilaista. Erytroplakia on punainen limakalvomuutos, jonka muuttuminen pahanlaatuiseksi on todennäköistä. Myös punajäkälä saattaa muuttua suusyöväksi.

Koska suuvedet usein sisältävät runsaasti alkoholia, niiden pitkäaikainen käyttö kasvattaa suusyöpään sairastumisen vaaraa. Myös käytetty ravinto vaikuttaa sairastumisen vaaraan; monipuolista, tuoreita vihanneksia, hedelmiä ja kalaa sisältävää ruokaa syömällä voi suojautua taudilta. Huono suuhygienia voi osaltaan vaikuttaa sairastumiseen.

Noin joka toinen suusyöpäpotilas toipuu taudistaan. Huulisyöpä on kuitenkin huomattavan hyväennusteinen: 95 prosenttia miehistä ja 100 prosenttia naisista on elossa viiden vuoden kuluttua diagnoosista.

Suu- ja kurkkusyöpiin sairastuneiden ja heidän läheistensä tueksi on perustettu Suomen Kurkku- ja Suusyöpäyhdistys, joka kuuluu Syöpäjärjestöihin.

Katso myös
Kielisyöpä
Kurkunpään syöpä

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Kurkku- ja Suusyöpäyhdistys ry
Syöpätaudit
Joonas Kolkka

Joonas Einari Kolkka (s. 28. syyskuuta 1974 Lahti) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi yleensä joko keskikentän laidalla tai laitahyökkääjänä, useimmiten vasemmalla laidalla.

Seurajoukkueura 

Kolkka on Lahden Reippaan kasvatti. Nuorena poikana hän voitti SM-taitokilpailun neljänä vuonna. Hän pelasi ensi kerran Reippaan edustusjoukkueessa Veikkausliigassa 16-vuotiaana vuonna 1991. Vuonna 1994 Kolkka siirtyi Myllykosken Palloon, jonka riviessä hän pelasi kaksi kautta ja saavutti yhden Suomen Cupin voiton.

Vuonna 1995 Kolkka siirtyi Hollantiin Willem II:n joukkueeseen. Willemistä hän siirtyi kolmen kauden jälkeen Hollannin suurseuraan PSV Eindhoveniin. Kolkka voitti PSV:n riveissä kaksi Hollannin mestaruutta. Pelattuaan kolme kautta PSV:ssä hän edusti seuraavat kaksi kautta kreikkalaista Panathinaikosia. Tämän jälkeen Kolkka edusti yhden kauden saksalaista  Borussia Mönchengladbachia ja yhden kauden englantilaista Crystal Palacea. Vuonna 2005 Kolkka palasi Hollantiin ADO Den Haagin joukkueeseen ja pelasi seuran riveissä hyvän kauden. Kesällä 2006 hän teki sopimuksen Hollannin suurseuroihin lukeutuvan Feyenoordin kanssa. Feyenoordissa Kolkka pelasi yhden kauden, minkä jälkeen hän siirtyi saman maan NAC Bredaan, jonka kanssa teki kahden vuoden sopimuksen . Syksyllä  2011 hän siirtyi Hollannin liigasta pudonneeseen Willem II:een.

Kolkka siirtyi keväällä 2012 yhdysvaltalaisen USL Premier Development League -sarjan Texas Dutch Lionsiin.

Maajoukkueura 

Ensimmäisen A-maaottelunsa Kolkka pelasi 26. lokakuuta 1994 Viroa vastaan. Hän teki samassa ottelussa myös ensimmäisen A-maaottelumaalinsa. Kolkka edusti Suomea sekä neljissä EM-kisojen että MM-kisojen karsinnoissa. Hän oli pitkään yksi Suomen avainpelaajista hyökkäyspäässä.

Saavutukset
Suomen Cupin voitto 1995
Alankomaiden mestaruus 2000, 2001

Lähteet

Aiheesta muualla 
Profiili Suomen Palloliiton sivuilla
Profiili Feyenoordin sivuilla  
Profiili FootballDatabase-tietokannassa 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Don’t Believe the Truth

Don’t Believe the Truth on brittiläisen rockyhtye Oasiksen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 2005. Albumin ovat tuottaneet Dave Sardy ja yhtyeen kitaristi Noel Gallagher. Albumia äänitettiin vuoden 2004 lokakuusta vuoden 2005 tammikuuhun. Don’t Believe the Truth on Oasiksen ensimmäinen albumi, jossa yhtyeen rumpalina toimii yhtyeestä eronneen Alan Whiten korvannut Zak Starkey.

Don’t Believe the Truthilla lauluntekovastuuta on jaettu taas koko yhtyeelle, ja pääasiallinen lauluntekijä Noel Gallagher onkin kirjoittanut vain viisi albumin yhdestätoista kappaleesta. Basisti Andy Bellin kirjoittamasta kappaleesta ”Turn Up the Sun” on tullut fanien keskuudessa suosittu, ja se toimi albumia seuranneella kiertueella konserttien avauskappaleena.

Albumin ensimmäinen single ”Lyla” julkaistiin kolme viikkoa ennen itse albumia, ja se ylsi listaykköseksi Britannian singlelistalla. Elokuussa singlenä julkaistu ”The Importance of Being Idle” meni kotimaassaan niin ikään listan kärkeen, ja loppuvuodesta julkaistu ”Let There Be Love” toiselle sijalle.

Albumi sai ilmestyessään pääosin positiivisia arvosteluja. Don’t Believe the Truth nousi kotimaassaan Britannian albumilistan ykköseksi myytyään julkaisuviikollaan lähes 238 000 kappaletta. Siitä tuli julkaisunsa myötä kaikkien aikojen 32. nopeiten myyty albumi Britanniassa. Listaykköseksi albumi nousi myös Irlannissa, Japanissa, Italiassa ja Argentiinassa. Yhdysvalloissa se ylsi Billboard 200 -albumilistalla korkeimmillaan 12. sijalle.

Albumia seurasi suuri maailmankiertue, jonka aikana yhtye soitti yhteensä 113 konserttia 26 maassa. Kiertueesta tehtiin dokumenttielokuva Lord Don’t Slow Me Down, joka julkaistiin syksyllä 2007 yhdessä samannimisen singlen kanssa.

Kappaleet

Singlejulkaisut 

Kaikille singleille kuvattiin myös musiikkivideot, jotka on sittemmin julkaistu muun muassa videopalvelu YouTubessa.

Lähteet 

Oasiksen albumit
Vuoden 2005 albumit
Funeral doom

Funeral doom on metallimusiikin tyylilaji, doom metallin äärimmäisen hidas muoto, joka painottaa epätoivon ja tyhjyyden ilmapiiriä. Se on soinniltaan erittäin raskasta ja kaikki doom metallille tunnusomaiset piirteet on siinä viety äärimmilleen. Funeral doomille tyypillistä ovat kymmenien minuuttien mittaiset, hidastempoiset kappaleet, death metalliin viittaavat laulumörinät, depressiiviset sanoitukset ja melankoliset kitaramelodiat. Myös kosketinsoittimien käyttö on yleistä.

Funeral doomin pioneereiksi voidaan laskea suomalaiset Skepticism ja Thergothon sekä norjalainen Funeral. Genre on hyvin pitkälle kehittynyt Suomessa, ja nykyiseen tyyliin sen muovasikin suomalainen Skepticism. Nykyisistä suomalaisista yhtyeistä funeral doomia edustavat myös Wormphlegm, Shape of Despair, My Shameful, Ordog, Tyranny, MistGuide ja Colosseum, jonka musiikissa on vaikutteita myös dark ambientista ja klassisesta musiikista.

Funeral doom metal-yhtyeitä 

 Agalloch
 Ahab
 Beatrik
Bell Witch
 Colosseum
 Depressed Mode
 Ea
 Esoteric
 Evoken
Frowning
 MistGuide
 Monolithe
 My Shameful
 Nortt
 Ordog
 Pantheist
 Remembrance
 Shape of Despair
 Skepticism
 The Funeral Orchestra
 Thergothon
 Tyranny
 Until Death Overtakes Me
 Wormphlegm
 Worship

Lähteet 

Metallimusiikin tyylilajit

en:Doom metal#Funeral doom
Kelkkailu

Kelkkailu on kilpaurheilun muoto, jonka eri lajityyppien yhdistävä piirre on pyrkimys edetä kelkalla tarkoitusta varten suunniteltu rata mahdollisimman nopeasti.
Ratakelkkailulajeja ovat mahakelkkailu (skeleton), rattikelkkailu (bobsleigh) sekä ohjaskelkkailu (luge) keino- ja luonnonradoilla. Kelkkailu on jakautunut lajeittain kahteen eri liittoon, jossa skeletonia ja rattikelkkailua hallinnoi kansainvälinen kelkkailuliitto FIBT (Federation Internationale de Bobsleigh et de Tobaganning) ja ohjaskelkkailua lajin erikoisliitto FIL (Fédération Internationale de Luge de Course).

Ohjaskelkkailu

Ohjaskelkkailussa maataan kelkan päällä selällään jalat menosuuntaa kohti. Ohjaskelkkailussa kilpaillaan sekä yksin- että parikilpailussa, jossa toinen kilpailija makaa selällään toisen alaruumiin päällä. Erityisen suosittua laji on Saksassa, Itävallassa ja Italiassa.

Ohjaskelkkailuun soveltuvia keinoratoja on maailmassa vain 17 kappaletta 10 eri maassa. Uusien ratojen rakentaminen on kallista, eikä niitä rakenneta yleensä kuin talviolympialaisten kipailupaikoiksi. Tämän johdosta lajista on olemassa kansainvälisen liiton hyväksymä ja hallinnoima luonnonradoille suunniteltu muunnos, jota yritetään myös saada "isoveljensä" tapaan olympialajiksi.

Rattikelkkailu

Rattikelkkailussa kilpaillaan kahden ja neljän hengen kelkoilla. Kelkkoja ohjataan vaijereilla. Rattikelkkailu on ollut olympiaohjelmassa ensimmäisistä kisoista lähtien lukuun ottamatta 1960 Squaw Valleyn kisoja. 

Rattikelkkailuun soveltuvia ratoja on maailmassa ainoastaan 12, joista ainoastaan Sankt Moritzissa sijaitseva rata on luonnonjäästä valmistettu.

Skeleton

Skeletonissa eli mahakelkkailussa kilpailija makaa kelkan päällä mahallaan pää menosuuntaa kohti. Kilpailuja käydään keinoradoilla. Olympialaisten ohjelmassa laji on ollut vuosina 1928 ja 1948 sekä vuodesta 2002 lähtien.

Aiheesta muualla

FIBT 
FIL  
Kelkkailuliitto

Seulonnan keskeiset artikkelit
Jukka Rönkä

Jukka Rönkä on suomalainen urheilutoimittaja, joka toimii syyskuussa 2017 perustetun urheilulehti Elmon päätoimittajana, jota julkaisee hänen omistamansa kustannusyhtiö LehtiMoguli. 

Vuonna 1991 Rönkä siirtyi Veikkaaja-lehden vetäjäksi ja pari vuotta myöhemmin sen päätoimittajaksi. Sen jälkeen hän työskenteli televisio- ja internet-hankkeiden parissa. 

Rönkä siirtyi vuonna 2001 Wellmedia Oy:n julkaiseman Suomen Urheilulehden päätoimittajaksi toimittaen sisältöä lehteen yhdessä Jari Kupilan ja hänen omistamansa Närsäkkälän Viestintä -nimisen yrityksen kautta. Seuraavana vuonna A-lehdet osti lehden, mutta toimitus pysyi edelleen Närsäkkälän Viestinnässä. Rönkä työskenteli lehdessä kesäkuuhun 2017 saakka, kunnes A-lehdet myi sen Sanomille. Hän oli myös A-lehtien omistaman Tuulilasi-lehden päätoimittajana vuosina 2015–2017, toimituksen ollessa Närsäkkälän Viestinnässä. Tuulilasin teko siirtyi takaisin A-lehdille toukokuussa 2017. 

Aiemmin Rönkä on ollut muun muassa Warkauden Lehden toimittajana sekä toimitussihteerinä ja kommentaattorina Yleisradion jalkapallo-ottelulähetyksissä. Rönkä tunnetaan myös intohimoisena Arsenal-fanina.

Lähteet 

Suomalaiset päätoimittajat
Suomalaiset urheilutoimittajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Mladá Boleslav

Mladá Boleslav () on Tšekin tasavallassa Keski-Böömin läänissä sijaitseva kaupunki. Se sijaitsee Iserjoen varrella noin 50 kilometrin päässä pääkaupunki Prahasta. Vuoden 2020 arvion mukaan kaupungissa asui 44 740 asukasta.

Kaupungin perusti 900-luvulla ruhtinas Boleslav II. Nimitys Mladá merkitsee nuorta, erotukseksi vanhasta Boleslavista, eli Stará Boleslavista.

Kuuluisa keihäänheittäjä Jan Železný on kotoisin kaupungista. Kaupunki on Vantaan ystävyyskaupunki. Mladá Boleslavissa sijaitsee myös Tšekin suurimman autonvalmistajan Škodan tehdas ja museo.

Ystävyyskaupungit 
Mladá Boleslavin ystävyyskaupunkeja ovat:
  Vantaa (Suomi)
  Dieburg (Saksa)
  Pezinok (Slovakia)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tšekin kaupungit
Luteet

Luteet (Heteroptera) ovat nivelkärsäisten (Hemiptera) lahkoon kuuluvia hyönteisiä. Maailmanlaajuisesti luteisiin kuuluu yli 50 000 lajia 73 heimossa, ja Suomestakin niitä tunnetaan 500.

Rakenne 
Luteiden koko ja vartalon muoto vaihtelevat paljon. Pää ei liiku vartalon suhteen. Siinä on verkkosilmät ja päälaella kolme pistesilmää. Suuosat ovat muiden nivelkärsäisten tapaan imevät. Imukärsä lähtee pään etuosasta ja levossa eläin pitää sitä vartalon alla. Ruokaillessaan lude taittaa kärsän suoraan eteenpäin. Tuntosarvet muodostuvat enintään viidestä jaokkeesta. Useimmat ludelajit ovat lentokykyisiä ja etusiiven eli hemelytran rakenne on ryhmässä hyvin tyypillinen. Aikuisen hyönteisen etusiipi on useimmiten tyviosastaan kova ja nahkamainen kun taas siiven kärkiosa on kalvomainen. Siiven nahkamainen tyviosa, samoin kuin keskiruumis ja siipien väliin jäävä kolmiomainen scutellum ovat yleensä värikkäitä. Myös kalvomaiset takasiivet ovat hyvin kehittyneet ja toimivat lentämisessä.

Elinympäristöt 
Useimmat ludelajit elävät kuivalla maalla sekä toukkina että aikuisina. Vesimittarit, vesiskorpioni, sauvalude, malluaiset ja pikkumalluainen ovat sopeutuneet elämään veden välittömässä läheisyydessä tai jopa vedenpinnan alla. Monet ludelajit käyttävät ravinnokseen kasvien nesteitä ja ne hakeutuvat kasvin ravinnepitoisimpiin osiin kuten kasvupisteisiin, kukintoihin ja siemeniin. Luteiden joukossa on myös runsaasti petoja ja osaa niistä käytetään biologisessa torjunnassa koska ne ovat tehokkaita vähentämään kasveja tuhoavia hyönteisiä. Useat luteet ovat hyvin ronkeleita ruokansa suhteen ja kasvinsyöjille saattaa kelvata vain tietty kasvi tai petoluteille vain tietyillä kasveilla elävät kirvat, kempit ja punkit.

Osa lajeista imee verta. Ihmisistä verta imevä lude on lutikka. Verta imevät Triatoma-suvun lajit, joita ei esiinny Suomessa, saattavat levittää ihmisiin vaarallista Chagasin tautia. Varmuutta suomalaisten tautiin sairastumiseen ei ole saatu mutta on ollut epäilyjä.

Muodonmuutos 
Muodonvaihdos on osittainen. Munasta kuoriutuva toukka muistuttaa aikuista mutta on siivetön. Lude käy läpi viisi toukkavaihetta ennen aikuistumistaan. Toukkavaiheessa olevien yksilöiden lajinmääritys on usein hankalaa.

Monet luteet puolustautuvat pahanhajuisen eritteen avulla. Tällaisia lajeja on typpyluteiden yläheimossa Pentatomoidea. Hajurauhaset sijaitsevat keskiruumiin sivuilla ensimmäisten jalkaparien välissä. Jotkin lajit (etenkin Nepomorpha-alalahkoon kuuluvat, esimerkiksi vesiskorpioni) voivat pistää käsiteltäessä imukärsällään ja antaa näin varsin kivuliaan kokemuksen ahdistelijalleen.

Katso myös 
Luettelo Suomen luteista
Nivelkärsäiset

Kirjallisuutta
Rintala, Teemu & Rinne, Veikko: Suomen luteet. Hyönteistarvike TIBIALE Oy, 2010.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Hemiptera-työryhmän ylläpitämä lajilista ja levinneisyysluettelo eri lajiryhmien nivelkärsäisistä ja ripsiäisistä
Atlas of the Heteroptera of Finland / Suomen ludeatlas / Atlas över Finlands stinkflyn 2012
ITIS: Heteroptera 
Tree of Life web project

Seulonnan keskeiset artikkelit
Myrkky (lehti)

Myrkky oli suomalainen Egmontin kustantama sarjakuvalehti, joka ilmestyi vuosina 1989–2009. Se sisälsi lähinnä seksi-, sukupuolielin-, WC- ja eriteaiheista huumoria. Myrkky oli alun perin Suomeen tuotu versio norjalaisesta Pyton-lehdestä, mutta ilmestyi pidempään kuin esikuvansa. Myrkyn päätoimittajana oli koko sen ilmestymisen ajan Antti Marttinen. Lehden toi Suomeen Tampereella toimineen Semic Kustannuksen (myöh. Egmont) julkaisujohtaja Marjaana Tulosmaa, joka ei kuitenkaan ollut muuten tekemisissä sen sisällön kanssa. Myrkyssä julkaistiin monien suomalaisten piirtäjien tekemiä sarjakuvia.

Myrkyn vakiohahmoja olivat muun muassa Adolf, Deep Shit Junkies, Firkin ja Rocky, Hyttytytöt, Myyntimies Mynttinen, Niilo ja Ursula, Palle Runqvist, Pera Pervo sekä Rhesus Minus. Lisäksi Myrkyssä esiintyi Pornostarat, Underworld ja Namusetä, sekä satunnaisia muita rivoja sarjakuvahahmoja.

Myrkyssä oli lisäksi tekstipalstoina ”Pierupostia”, jossa on lukijakirjeitä, sekä ”Myrkky-uutisia”, jossa julkaistiin kaikenlaisia enemmän ja vähemmän tosia juttuja, jotka ovat hauskoja groteskiudessaan. ”Myyntimies Mynttinen kertoo vitsejä” -palstalla oli päällekkäin kolme kuvaa myyntimies Mynttisestä ja niihin viittaavat vitsin sisältävät puhekuplat. Ylimmässä kuvassa myyntimies Mynttinen kaivoi nenää, keskimmäisessä asetti räkää kielelleen ja alimmassa virtsasi. Vakiopalstana oli myös ”Kai näillekin joku nauraa”, jossa oli yksittäisiä piirroksia, joihin oli sisällytetty jokin epäsuora huumorijuttu.

Ehkä tunnetuin Myrkyssä julkaistujen sarjakuvien piirtäjä oli englantilainen Hunt Emerson. Suuri osa sarjoista oli kuitenkin suomalaisten piirtäjien kynästä lähtöisin. Kotimaisia vakiotaiteilijoita olivat Santtu Liima (Matti Nisula), Armas Salakka ja Samuli ”Samson” Lintula. Myös Juba Tuomola, Juha Vuorinen, Tuomas Kyrö, Timo Ronkainen, Milla Paloniemi ja Karri ”Donotsue” Aronen tekivät eri aikoina sisältöä lehteen.

Vuonna 1997 julkaistua Myrkky Spesiaalia mainostettiin lauseella ”Sisältää aitoa virtsaa!” Päätoimittaja Marttisen mukaan mainitun numeron kansikuvassa käytettyyn keltaiseen painoväriin todella sekoitettiin mainostemppuna pieni määrä virtsaa.

Myrkky oli merkittävä huumorilehti 1990-luvun sarjakuvia lukeneelle nuorisolle. Myrkyn säännöllinen ilmestyminen päättyi 5. marraskuuta 2008.

Lähteet 

Suomalaiset huumorilehdet
Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sarjakuvalehdet
Riina

Riina on suomalainen naisen etunimi. 

Riina lienee lyhenne Katariinasta, joka puolestaan juontaa kreikan nimestä Aikaterine. Roomalaiset uskoivat nimen liittyvän kreikan puhtautta merkitsevään sanaan katharos. Riinan nimipäivää on vietetty 25. marraskuuta vuodesta 1984 alkaen.

Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa oli rekisteröity noin 6 110 Riina-nimen saanutta naista, joista yli puolet on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla.

Tunnettuja Riinoja
Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.

 Riina Baer, salibandyn pelaaja
 Riina Hyytiä, elokuvantekijä
 Riina Hyöky (ent. Vilén, o.s. Tolonen), kestävyys- ja keskimatkojen juoksija
 Riina Isokääntä, jalkapallomaalivahti
 Riina Kasurinen, tradenomi, Elinkeinoelämän keskusliiton viestinnän asiantuntija
 Riina Katajavuori, runoilija
 Riina Kerola, pesäpalloilija
 Riina Kivelä, Stalingrad Cowgirls-yhtyeen rumpali
 Riina Korkiamäki, pesäpalloilija
 Riina Laurila, balettitanssija
 Riina Lumme, Vihreän liiton poliitikko
 Riina Mikkonen, laulaja
 Riina Mäkinen, vuonna 2017 kadonnut henkilö, nuoriso-ohjaaja
 Riina Nevamäki, konsultti ja lobbari, entinen valtiosihteeri
 Riina Rekilä, eläinlääkäri ja ravivalmentaja
 Riina Sikkut, virolainen poliitikko ja ministeri
 Riina Tanskanen, kuvataiteilija, runoilija ja kirjailija
 Riina Vuokko, kirjallisuuden suomentaja

Lähteet

Etunimet
The Antidote (Moonspellin albumi)


The Antidote on Moonspellin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 29. syyskuuta 2003. Albumilla on vaikutteita mm. black metal-musiikista. Albumin kappaleella ”As We Eternally Sleep on It” käytetään myös urkuja.

Kappale ”Everything Invaded” julkaistiin singlenä, ja siitä kuvattiin musiikkivideo.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet sanoittanut Fernando Ribeiro.

Kokoonpano 
 Fernando Ribeiro – laulu
 Ricardo Amorim – kitarat
 Niclas Etelävuori – basso
 Mike Gaspar – rummut
 Pedro Paixão – kosketinsoitin, samplet, kitarat

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Chronicles of Chaos: 9/10
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet 

Moonspellin albumit
Vuoden 2003 albumit
Sin/Pecado

Sin/Pecado on portugalilaisen Moonspell-yhtyeen vuonna 1998 julkaisema heavy metal -albumi. Se oli yhtyeen kolmas studioalbumi. Albumilta julkaistiin vuonna 1997 singlenä kappale 2econd Skin. Sin/Pecadossa käytettiin koneita hieman enemmän kuin sitä edeltävissä albumeissa. Albumin kolmetoista kappaletta kestävät yhteensä 62 minuuttia. Albumin nimessä ovat englannin ja portugalin kielillä sana "synti". Sin/Pecadon kaikki kappaleet ovat englanninkielisiä.

Kappaleluettelo

Soittajat 
 Fernando Ribeiro - laulu
 Ricardo Amorim - kitara
 Pedro Paixão - koskettimet
 Sérgio Crestana - basso
 Mike Gaspar - rummut

Lähteet

Moonspellin albumit
Vuoden 1998 albumit
Metal Church

Metal Church on yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1981, ja sen ensimmäinen albumi, Metal Church, ilmestyi vuonna 1984. Alkuperäisenä jäsenenä ollut laulaja David Wayne oli mukana kahdella ensimmäisellä levyllä Metal Church (1984) ja The Dark (1986). The Dark levyn jälkeen laulajana oli Mike Howe levyillä Blessing in Disguise (1989), Human Factor (1991), Hanging in the Balance (1993). David Wayne palasi yhtyeeseen Masterpeace-albumille (1999), mutta lähti jälleen 2003.
Seuraavalla levyllä, nimeltään The Weight Of The World (2004), oli laulajana Ronny Munroe. 2006 ilmestyi levy A Light In The Dark, ja tällä kertaa rumpuja soitti Jeff Plate (ex-Savatage).

Diskografia

Studioalbumit 
 Metal Church (1984)
 The Dark (1986)
 Blessing in Disguise (1989)
 The Human Factor (1991)
 Hanging in the Balance (1993)
 Masterpeace (1999)
 The Weight of the World (2004)
 A Light in the Dark (2006)
 This Present Wasteland (2008)
 Generation Nothing (2013)
 XI (2016)
 Damned If You Do (2018)

Demot 
 Red Skies (1981)
 Hitman (1983)
 Four Hymns (1983)

Livealbumit 
 Live (1998)
 Live in Japan (1998)
 Classic Live (2017)

Kokoelmat 
 From the Vault (2020)

Singlet 
 "Gods of Wrath" (1985)
 "Start the Fire" (1986)
 "Watch the Children Pray" (1986)
 "Iron Man" (1988) (Sir Mix-a-Lotin kanssa)
 "Badlands" (1989)
 "Fake Healer" (1989)
 "Date with Poverty" (1991)
 "In Harm's Way" (1991)
 "In Mourning" (1991)
 "The Human Factor" (1991)
 "Gods of Second Chance" (1993)
 "Mirror Of Lies" (2006)
 "No Tomorrow" (2016)
 "Killing Your Time" (2016)
 "Reset" (2016)
 "Needle and Suture" (2016)
 "Fake Healer" (2017) (Todd La Torren kanssa)
 "Damned If You Do" (2018)
 "By the Numbers" (2018)

Yhdysvaltalaiset thrash metal -yhtyeet
Kielisyöpä

Kielisyöpä (carcinoma linguae) on kielessä esiintyvä syöpä. Se on useissa maissa, myös Suomessa, suusyövän toiseksi yleisin muoto huulisyövän jälkeen. Kielisyövässä kielen pintarakenteen muutosta edeltää tavallisesti kielen limakalvon valkotäpläisyys (leukoplakia). Noin 52 % kielisyöpään sairastuneista on elossa vielä viiden vuoden kuluttua diagnoosin saamisesta. Kielisyöpä on alkuvaiheessa lähes oireeton. Kielisyöpää hoidetaan leikkauksella, sädehoidolla ja sytostaattisesti. Tupakointi ja runsas alkoholinkäyttö lisäävät suusyövän riskin kuusinkertaiseksi.

Kielisyövän kirurgisessa hoidossa käytettävää kielen poistoa kutsutaan glossektomiaksi. Osittainen kielen poisto on hemiglossektomia.

Aiheesta muualla 
Terveyskirjasto: Kielisyöpä
Tohtori: Kielisyöpä, carcinoma linguae

Syöpätaudit
MMT

MMT tarkoittaa seuraavia asioita:
maatalous- ja metsätieteiden tohtori
Uusi rahateoria, englannin sanoista Modern Monetary Theory eli MMT, joka on chartalismin nykysuuntaus.
Dark Angel (yhtye)

Dark Angel oli yhdysvaltalainen thrash metal-yhtye. Yhtye perustettiin Los Angelesissa ja sen ensimmäinen demo ilmestyi vuonna 1983. Yhtye hajosi 1990-luvun alussa, mutta se perustettiin uudelleen vuonna 2002 ja se hajosi taas vuonna 2005. Vuonna 2003 Dark Angel teki nauhoituksia täyspitkää levyä varten tauon jälkeen, mutta laulaja Ron Rinehartin vammauduttua vakavasti levyn lauluja ei saatu nauhoitettua, eikä levyäkään siten ole julkaistu. Ainoa kyseisistä sessioista julkaistu kappale on Metallica-cover Creeping Death, joka ilmestyi sekä itsenäisenä singlenä että Metallica-tribuutilla Metallic Attack - The Ultimate Tribute.

Yhtyeen jäsenistä on rumpali Gene Hoglan miltei ainoa, jonka muusikonura on jatkunut aktiivisena näihin päiviin asti.

Jäsenet

Viimeinen tunnettu kokoonpano 
 Eric Meyer - kitarat  (1984-1992, 2002-2005) 
 Gene Hoglan - rummut  (1984-1992, 2002-2005) 
 Ron Rinehart - laulu  (1987-1992, 2002-2005) 
 Danyael Williams - basso  (2002-2005)

Entiset jäsenet 
 Mike Andrade - rummut  (1983) 
 Jack Schwartz - rummut  (1983-1984) 
 Rob Yahn - basso  (1983-1986) 
 Don Doty - laulu  (1983-1987) 
 Jim Durkin - kitarat  (1983-1989, 2002) 
 Lee Rausch - rummut  (1984) 
 Bob Gourley - rummut  (1984) 
 Justin Mann - rummut  (1985) 
 Mike Gonzalez - basso  (1986-1992) 
 Jim Drabos - laulu  (1987) 
 Brett Eriksen - kitarat  (1989-1991) 
 Cris McCarthy - kitarat  (1991-1992)

Diskografia 
Studioalbumit
 
 
 
 

Livealbumit
 

Kokoelma-albumit
 

Demot
 
 
 
 
 

Singlet
 

Videot
 
 

Muut esiintymiset
 

Yhdysvaltalaiset thrash metal -yhtyeet

tr:Dark Angel
Paul Wolfowitz

Paul Dundes Wolfowitz (s. 22. joulukuuta 1943) on yhdysvaltalainen akateemikko ja poliitikko, joka toimi Maailmanpankin pääjohtajana 2005–2007. Wolfowitz on kiistelty henkilö Yhdysvaltain politiikassa. Hänet tunnetaan Irakin sodan arkkitehtina ja George W. Bushin tukijana. Wolfowitz erosi pääjohtajan virastaan kesäkuun 2007 lopussa virkavirheen aiheuttaman skandaalin vuoksi.

Elämä ja ura 

Paul Wolfowitz oli Jacob Wolfowitzin ja Lillian Dundesin toinen lapsi. Wolfowitz syntyi juutalaiseen perheeseen Brooklynissa New Yorkissa, mutta asui lapsuutensa Ithacassa New Yorkin osavaltiossa. Vuonna 1957, kun Paul Wolfowitz oli 14-vuotias, Wolfowitzit muuttivat Israeliin, jossa Jacob Wolfowitz opetti Haifan yliopistossa. Vuonna 1961 Paul Wolfowitz valmistui Ithacan lukiosta ja meni töihin Tattler-nimiseen opiskelijasanomalehteen. Wolfowitz suoritti kandidaatin tutkinnon matematiikasta ja kemiasta vuonna 1965 ja tohtorin tutkinnon valtiotieteistä 1972. 

Tammikuussa 2005 Wolfowitz nimitettiin Maailmanpankin pääjohtajaksi.
Hän herätti kohua Maailmanpankissa työskennelleeseen naisystävänsä Shaha Rizan palkkaukseen ja ylennyksiin liittyvässä jupakassa keväällä 2007. Tämän seurauksena Wolfowitz joutui eroamaan tehtävistään kesäkuun 2007 lopussa.

Lähteet

Viitteet 

Yhdysvaltalaiset poliitikot
Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot
Amerikanjuutalaiset
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
SS Imperator

Höyrylaiva S/S Imperator oli ensimmäinen kolmesta menestyksekkäästä suuresta valtameriristeilijästä (Imperator, Vaterland ja Bismarck), jotka toimitettiin saksalaiselle Hamburg-Amerika Linie eli HAPAG-yhtiölle Atlantin ylittävää matkustajaliikennettä varten. Imperatorin rakentaminen alkoi 1910 Bremer Vulcanin telakalla, ja se suoritti neitsytmatkansa vuonna 1913. 51 680 tonnin Imperator oli RMS Titanicin upottua 15. huhtikuuta 1912, maailman suurin alus aina vuoteen 1914 jolloin sen sisaralus Vaterland aloitti liikennöinnin.

Jotta Imperator olisi ollut pidempi kuin Cunard Linen RMS Aquitania, ennen vesillelaskua 23. toukokuuta 1912 sen keulaan kiinnitettiin pronssinen kotkaveistos. Siihen liittyi myös baneeri, johon oli kirjoitettu motto Mein Feld ist die Welt (maailma on kenttäni). Kotkan siivet murtuivat myöhemmin myrskyssä Atlantilla, ja veistos poistettiin.

Imperatorin painopiste oli poikkeuksellisen ylhäällä ensimmäisen luokan hyteissä ja tiloissa käytettyjen raskaiden sisustusmateriaalien vuoksi. Myös aluksen korkeat savupiiput vaikuttivat heikentävästi sen tasapainoon. Jotta painopiste saatiin alemmas, betonia valettiin lisäpainoiksi aluksen pohjaan, piippuja lyhennettiin kolmella metrillä ja suuri osa raskaista sisustusmateriaaleista korvattiin kevyemmillä. Kulkuominaisuuksiensa vuoksi alus oli kuitenkin jo ehtinyt saada lempinimen Limperator (nilkuttaja).

Ensimmäisen maailmansodan syttyessä Imperator oli New Yorkin satamassa. Kun Yhdysvallat liittyi sotaan, saksalaisomisteinen Imperator takavarikoitiin. Sodan jälkeen lukuisia takavarikoituja saksalaisia valtameriristeilijöitä luovutettiin korvauksena sodassa upotetuista aluksista. Imperator luovutettiin Cunard Line -yhtiölle korvauksena RMS Lusitaniasta, ja se sai nimekseen RMS Berengaria. Alus palveli Cunardin lippulaivana vuoteen 1934, ja se romutettiin lopulta 1938. Imperatorin sisaralus Bismarck taas luovutettiin White Star Line -yhtiölle korvauksena HMHS Britannicista, ja se sai nimekseen RMS Majestic.

Tekniset tiedot
 kokoluokka: 51 680 brt
 pituus: 280,11 metriä
 leveys: 29,9 metriä
 koneistus: höyryturbiinit kytkettynä neljään potkuriin, teho potkuriakselilla 60 000 hv (45 MW)
 suunnittelunopeus: 22,5 solmua (42 km/h)
 matkustajakapasiteetti: 4 234 
1. luokka: 908 henkeä
2. luokka: 592 henkeä
3. luokka: 962 henkeä
siirtolaisluokka: 1 772 henkeä
 miehistöä: 1 180

Lähteet

Imperator
Praasniekka

Praasniekka (, prestolnyi prazdnik) viittaa ortodoksisessa Karjalassa vietettyihin paikallisten suojeluspyhimysten muistopäiviin. Temppelijuhlan lisäksi nimitystä voidaan käyttää myös yleisnimityksenä kirkollisesta juhlapäivästä. Nimen tausta on täysin slaavilainen.

Juhlaa vietetään yleensä sen ortodoksisen pyhän kunniaksi ja muistoksi, jolle kyseinen kirkkorakennus on pyhitetty. Praasniekkapäivä on kyseisen pyhän muistopäivä ja se selviää parhaiten ortodoksisesta kalenterista. Yksi tunnetuimmista suomalaisista praasniekoista on Ilomantsin Eliaan (Iljan) kirkon temppelijuhla, Iljan praasniekka, 20. heinäkuuta.

Praasniekka-juhlien jumalanpalvelukset ovat yleensä vigilia ja liturgia, jonka yhteydessä toimitetaan myös pieni vedenpyhitys. Lisäksi praasniekkojen yhteydessä järjestetään usein erilaisia päiväjuhlia ja muita tapahtumia.

Katkeamaan päässyt suomalainen praasniekkaperinne elvytettiin ensimmäisenä Ilomantsin Hattuvaarassa. Ensimmäiset sotien jälkeiset praasniekat vietettiin siellä vuonna 1957.

Praasniekkoja 
 Petrun praasniekka 28.–29. kesäkuuta Ilomantsin Hattuvaarassa
 Iljan praasniekka 19.–20. heinäkuuta Ilomantsissa
 Kristuksen Kirkastumisen tsasounan praasniekka Tuupovaaran Saarivaarassa elokuussa

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ortodoksiset kirkolliset toimitukset
Vuorikide

Vuorikide eli vuorikristalli on läpinäkyvää, melko puhdasta kvartsia. Kyseessä ei siis ole kristalli, joka on amorfista lasia. Vuorikiteet ovat puikkomaisia, muodoltaan kuin obeliskeja ja kooltaan muutamia senttejä. Kiteet ovat yleensä toisiinsa kasvaneina kimppuina. 

Suomessa vuorikiteitä on muun muassa Pisanmäellä, jonka eräältä seinämältä niitä on kaivettu jo vuosisatoja.

Vuorikidettä kutsutaan myös nimillä Alaskan timantti, Arkansasin timantti, Strassitimantti, Meksikolainen timantti ja Marmarosh timantti.

Vuorikristallista on saanut nimensä myös kristallilasi.  Kristallilasi on kuitenkin muiden lasilajien tavoin amorfista toisin kuin vuorikide, joka nimensä mukaisesti on kiteinen aine.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kvartsi
Emäspari

Emäspari on kaksoiskierteisen nukleiinihapon vastakkaisten emästen muodostama pari. DNA-pätkien pituudet ilmoitetaan usein emäspareina (bp = ) tai niiden monikertoina, esim. kiloemäspareina (kbp =  = 1 000 bp).

DNA:n emäsparit 
Deoksiribonukleiinihappo (DNA) koostuu neljästä emäksestä: adeniini A, sytosiini C, guaniini G, ja tymiini T.  DNA-kaksoiskierteessä näistä emäksistä vastakkain eli pareina ovat aina A ja T, sekä C ja G. Tätä kutsutaan emäsparisäännöksi.

RNA:n emäsparit 

Ribonukleiinihappo (RNA), toisin kuin DNA, esiintyy yleensä yksinauhaisena, jolloin emäkset eivät ole pariutuneina. Myös RNA voi kuitenkin pariutua RNA:n tai DNA:n kanssa, mikäli siinä on sopivat vastinemäkset. RNA:n emäkset ovat muuten samat kuin DNA:n, mutta RNA:ssa tymiinin korvaa urasiili U, joka on sytosiinin ja tymiinin tavoin pyrimidiini. Urasiili pariutuu adeniinin kanssa kuten tymiinikin. Käytännössä RNA huolehtii tavallisesti solun proteiinituotannosta, DNA taas on ratkaisevassa asemassa solunjakautumisessa ja lisääntymisessä.

Pariutumisen syyt 

Emäspari pysyy yhdessä vetyjen vuorovaikutuksesta muodostuvien vetysidosten avulla. Emäsparien väliset vetysidokset ovat yksi tekijä, joka pitää DNA-kaksoiskierteen koossa. G-C-emäsparilla on kolme vetysidosta, mikä tekee sitä pysyvämmän parin kuin A-T-pari, jolla on vain kaksi vetysidosta. Käytännössä tämä näkyy siinä, että runsaasti A-T-pareja sisältävän DNA-pätkän kaksoiskierre aukeaa alemmassa lämpötilassa kuin runsaammin G-C-pareja sisältävä DNA.

Pariutuminen vain tietyn vastinemäksen kanssa johtuu emästen kemiallisesta rakenteesta. A ja G ovat isompia puriineja, kun taas niiden vastinemäkset, T ja C, ovat pienempiä pyrimidiinejä. Vastinemästen vetyjen sijainti on ideaali vetysidosten muodostumisen kannalta. A ja G ovat rakenteeltaan liian isoja pariutumaan keskenään DNA-kaksoiskierteessä. Niiden vetyjen väliset etäisyydet eivät olisi optimaaliset vetysidosten muodostumiselle. T ja C ovat taas liian pienikokoisia pariutumaan keskenään.

Emäsparin muuttuminen toiseksi 

Joskus DNA:n kahdentuessa emäksen kohdalle laitetaankin väärä emäs. Solussa on kuitenkin proteiineja, jotka kykenevät tunnistamaan tällaiset mutaatiot ja korjaamaan ne. Joskus emäs muuttuu toiseksi spontaanisti muulloinkin kuin DNA:n kahdentuessa. Myös tällöin DNA:n korjauskoneisto pystyy usein tunnistamaan mutatoituneen alueen. Joskus näin ei kuitenkaan tapahdu, ja virheellisen emäksen parikin muuttuu vastaamaan virheellistä emästä. Tällöin mutaatiosta tulee pysyvä. Hyvin tyypillinen mutaatio on sytosiinin muuttuminen urasiiliksi. Tällöin saattaa käydä niin, että vastinemäspari (sytosiinilla siis G), muutetaankin urasiilin vastinpariksi A, ja lopulta urasiili muutetaan tymiiniksi. Tällöin on tapahtunut mutaatio emäsparista C-G emäspariksi A-T.

Nukleiinihapot
DNA
R136

R136 on tähtikeskittymä Suuressa Magellanin pilvessä sijaitsevassa avoimessa tähtijoukossa NGC 2070, jota ympäröi HII-alue Tarantellasumu. Siellä uskotaan olevan useita tähtiä, joiden massa ylittää 150 Auringon massaa sekä Wolfin–Rayetin tähtiä Tätä tiivistä ydintä luultiin aluksi suureksi tähdeksi, joka sai kataloginumeron HD 38268. Tähtijoukkoluokitukseltaan R136a on OB-assosiaatio, jonka tähtien ikä on 2–3 miljoonaa vuotta.

Tähtijoukon R136 kirkkaimmat tähdet ovat R136a1, R136a2 ja R136a3 ja spektriluokka näille kaikille on O3. Näiden tähtien pintalämpötilat ovat 46 000–40 000 K ja massat ehkä 37–76 Auringon massaa. Kirkkain on suunnilleen 100 Auringon massaa. R136a1 on massaltaan 265 Auringon massaa.

Lähteet 

Suuri Magellanin pilvi
Tähtijoukot
New beat

New beat on hidastempoista elektronista tanssimusiikkia, jonka juuret ovat Belgiassa ja jonka kulta-aika sijoittui 1980-luvun loppuun. Yksi tunnetuimpia tyylisuunnan kappaleita on 101-yhtyeen "Rock To The Beat". 

New beat on Rave musicin ja Hardcore technon ja sen musiikkiosien lajityyppien suora edeltäjä.

Yhtyeitä  
 Amnesia
 Bizz Nizz
 Confettis 
 LA Style
 Lords of Acid
 A Split Second 
 Taste of Sugar 
 Tragic Error
 T99

Aiheesta muualla 
 Belgialaisen new beatin historiaa   
 Kuvaus ja arvostelu eräästä new beat -kokoelmasta 

Elektronisen tanssimusiikin tyylilajit
Yum

Yum (Yellow Dog Updater, Modified) on avoimen lähdekoodin komentorivikäyttöinen paketinhallintaohjelma RPM-pohjaisiin Linux-jakeluihin. Ohjelman kehitti Seth Vidalin johtama vapaaehtoisten ohjelmoijien joukko ja sen ylläpitäjänä toimii yhdysvaltalaisen Duken yliopiston Linux@DUKE -projekti. Yumiin on saatavana joukko graafisia käyttöliittymiä.

Yum on uudelleen kirjoitettu versio edeltäjästään, Yellowdog Updaterista (YUP). Kehittämisen tavoitteena oli parantaa Duken yliopiston fysiikan laitoksen Red Hat Linux -pohjaisten järjestelmien ylläpitoa. Yum otettiin mukaan Fedoraan, CentOS:ään, Yellow Dog Linuxiin ja moniin muihin RPM-pohjaisiin Linux-jakeluihin. Red Hat Linuxin oma up2date -paketinhallintaohjelma voi käyttää myös yumin ohjelmistopankkeja.

Yum on julkaistu GNU GPL versio 2 -lisenssillä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 yumin kotisivut 

Linux-ohjelmat
Vapaat ohjelmistot
RPM
Pohjois-Rhodesia

Pohjois-Rhodesia () oli Britannian protektoraatti eteläisessä Afrikassa. Protektoraatissa ei asunut kovinkaan paljoa eurooppalaisia uudisasukkaita. 

Rhodesian ja Njassamaan liittovaltio muodostettiin vuonna 1953 ja se oli syvästi epäsuosittu maan afrikkalaisen enemmistön keskuudessa, sillä maan hallinto oli valkoihoisten vähemmistöön kuuluvien hallitsemana. Tämä johti afrikkalaisen enemmistön vaatimaan enemmistöväestön hallitsemaa valtiota, joka lopulta johti maan itsenäistymiseen Sambiana vuonna 1964.

Lähteet

Aiheesta muualla

Afrikan entiset monarkiat
Britannian entiset protektoraatit
Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Afrikassa
Rhodesia
Etelä-Rhodesia

Etelä-Rhodesian siirtomaa () oli Britannian kruununsiirtomaa eteläisessä Afrikassa vuodesta 1923 vuoteen 1980. Valtio oli nykyisen Zimbabwen tasavallan edeltäjä. 

Etelä-Rhodesia julistautui itsenäiseksi valtioksi vuonna 1965 nimellä Rhodesia. Valkoihoiset pitivät vallan maassa. Rhodesiasta tuli tasavalta vuonna 1970. Ainutkaan valtio ei tunnistanut maan itsenäisyyttä. Zimbabwe-Rhodesia perustettiin vuonna 1979, mutta saman vuoden joulukuussa maa palautettiin Yhdistyneelle kuningaskunnalle. Etelä-Rhodesia lakkasi olemasta 1980, kun maa itsenäistyi Zimbabwena.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Afrikan entiset monarkiat
Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Afrikassa
Rhodesia
Zimbabwen historia
Metsatöll

Metsatöll on virolainen 1990-luvun lopulla perustettu metalliyhtye, jonka musiikissa on vaikutteita muun muassa virolaisesta kansanmusiikista.  

Yhtyeen nimen metsatöll  alkuperä on virolainen kiertoilmaus sudelle, jolla on keskeinen rooli virolaisessa kansanperinteessä. Yhtyeen perustamisen aikaan Viron metalliskene oli alkutekijöissään ja se on toiminut edelläkävijänä maansa metallimusiikille.  

Sen ensimmäinen  demoalbumi Terast mis hangund me hinge julkaistiin vuonna 1999. Syksyllä 2000 Metsatöll äänitti cover-version Judas Priestin kappaleesta ”Take On All The World”. Metsatöllin albumi, Hiiekoda, ilmestyi 11. joulukuuta 2004. Marraskuussa 2005 ilmestyi uudelleenäänitys ensimmäisestä levystä Terast mis hangund me hinge 10218. 

Yhtyeen kolmas albumi Iivakivi  ilmestyi vuonna 2008, jonka jälkeen Metsatöll siirtyi virolaiselta Nailboard Recordsilta suomalaiselle,Spinefarm Recordsille. Yhtye julkaisi parissa vuodessa levyt  Äio (2010) ja Ulg (2011). Kuudes albumi Karjajuht ilmeistyi vuonna 2013.  

Joulukuussa 2017 yhtye tiedotti rumpali Marko Atson lähdöstä ja uudeksi rumpaliksi valittiin Tõnis Noevere.  Yhtyeen seitsemäs albumi Katk Kutsariks julkaistiin helmikuussa vuonna 2019. 

Metsatöllin musiikki on lähinnä folk metalia. Viron muinaisuskolla ja muilla pakanallisilla perinteillä on ollut tärkeä rooli Metsatöllille. Yhtyeen metalli on suoraviivaista riffittelyä, jonka tempo pysyy maltillisena ja jossa sanoitukset ja melodiat ovat pääosassa. Lokulaudin, torupillin, ängipillin ja haisutrummin kaltaiset soittimet nousevat paikoin lähes tasaveroiseen asemaan sähkökitaroiden ja rumpujen kanssa. 

Yhtyeen sanoitukset ammentavat innoitustaan voimakkaasti Viron historiasta ja kansanperinteestä. Keskeisiä teemoja ovat muun muassa virolainen muinaisusko ja taistelu ulkopuolisia valloittajia vastaan.

Yhtye esiintyi Suomessa vuosien 2010, 2012 ja 2014 Kivenlahti Rock -festivaaleilla Espoossa, Vuoden 2006 ja 2012 Tuska Open Air Metal Festival -festivaaleilla, Kuopio Rockcockissa 2007 ja 2010 sekä Lappeenrannan Rakuuna Rockissa 2014. Metsätöll on esiintynyt myös Ensiferum-yhtyeen lämmittelijänä muutamia kertoja.

Jäsenet 
 Markus Teeäär – päälaulu, kitara
 Raivo Piirsalu – laulu, basso
 Tõnis Noevere – laulu, rummut
 Lauri Õunapuu – laulu, kitara, säkkipilli, kanteleet, pillit, muut kansanmusiikkisoittimet.

Diskografia 

Studioalbumit
 
 
 
 
 
 
 

Kokoelma-albumit
 

EP:t
 

Livealbumit
 
 

Split-albumit
 

Demot
 

Singlet
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Videot

Lähteet

Aiheesta muualla 

Virallinen sivusto.
 

Folk metal -yhtyeet
Virolaiset metalliyhtyeet
Luettelo suomalaisista tähtitaivaan kohteiden nimityksistä

Tämä on luettelo suomalaisista tähtitaivaan kohteiden nimityksistä. Nimitykset eivät ole kansainvälisiä, vaan ovat alkuperältään suomalaisia. Osan näistä tunsi jo kansantietous. Suurimmalla osalla tähtikuvioista on suomalainen nimi, tosin suuri osa näistä on uudehkoja käännöksiä.

Tähdet
Kalevan tähti (Sirius)
Pohjantähti eli Pohjannaula

Planeetat
Kointähti (Venus)
Aamutähti (Venus)
Iltatähti (Venus)

Tähtikuviot

Kansanperinteen tuntemat
Otava
Pieni Otava (Pieni karhu)
Väinämöisen viikate, väinämöisen vyö, kalevan miekka (Orionin kolme keskeistä tähteä)
Seulaset, Väinämöiset eli Väinämöisen virsut

Standardisoidut tähdistöt
Katso: tähdistö

Muut

Linnunrata
Kuu
Aurinko, päivyt eli päivänkehrä

Tähtitaivaan kohteiden nimitykset
Tähtitaivaan kohteiden nimitykset
Bielefeld

Bielefeld on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltion itäosissa Saksassa Teutoburgin metsän reunalla. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 326 870 asukasta. 

Bielefeld on Westfalenin itäosan voimakas kulttuuri- ja talouskeskus. Se on myös merkittävä yliopisto- ja kongressikaupunki.

Ensimmäiset kirjalliset maininnat kaupungista ovat 1000-luvun ensimmäiseltä vuosisadalta. Se sai kaupunkioikeudet ilmeisesti vuonna 1214. 1300-luvulla se liittyi Hansaliittoon. Vuonna 1647 se siirtyi Brandenburgin alaiseksi. Kaupunki vaurioitui toisessa maailmansodassa pahoin, mutta tuhoutuneet osat on rakennettu uudelleen. 

Kaupungissa on perinteisesti tuotettu pellavaa, Saksan ensimmäiset mekaaniset pellavankehruukoneet tulivat sinne vuonna 1851.

Kaupunki kasvoi kuntaliitosten avulla 1973. Sen jälkeen rakennettu metro on parantanut liikenneyhteyksiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Nordrhein-Westfalenin kunnat
Saksan kaupungit
Familiar to Millions

Familiar To Millions on brittiläisen rock-yhtye Oasiksen konserttitallennealbumi, joka julkaistiin 13. marraskuuta 2000. Se on taltiointi konsertista, joka pidettiin 21. heinäkuuta 2000 Lontoon Wembley-stadionilla. Albumi on saatavana tupla-CD-, CD-, DVD- ja VHS-versioina. DVD:llä on mukana dokumentti show'n rakentamisesta ja valmistelusta, ohjauksen seurausta, yleisön kommentteja ja katsomotunnelmia sekä Gallagherin veljesten haastattelut. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti noin 1,5 miljoonaa kappaletta ja parhaimmillaan se nousi Ison-Britannian albumilistan sijalle 5, joka on todella korkea sijoitus livealbumille. Albumin kannen on suunnitellut kansitaiteilija Simon Halfon.

Kappaleet

 Kaikki kappaleet on kirjoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.

CD1
 Fuckin' In The Bushes (intronauha) - 3:02
 Go Let It Out - 5:29
 Who Feels Love? - 6:02
 Supersonic - 4:31
 Shakermaker - 5:13
 Acquiesce - 4:17
 Step Out (Crosby/Gallagher/Moy/Wonder) - 3:52
 Gas Panic! - 8:15
 Roll With It - 4:43
 Stand by Me - 5:48

CD2
 Wonderwall - 4:43
 Cigarettes & Alcohol - 6:55
 Don't Look Back In Anger - 5:27
 Live Forever - 5:07
 Hey Hey, My My (Young) - 3:45
 Champagne Supernova - 6:36
 Rock 'n' Roll Star - 7:23
 Helter Skelter (Lennon/McCartney) - 6:30 

Helter Skelter on äänitetty 16. huhtikuuta, 2000 Riverside Theatressa, Milwaukeessa, Wisconsinissa, Yhdysvalloissa. (Vain CD julkaisuissa).

Katso myös

 Familiar to Millions DVD.

Vuoden 2000 konserttitallenteet
Oasiksen albumit
Refluksitauti

Ruokatorven refluksitauti on sairaus, jossa mahalaukun hapan sisältö virtaa väärään suuntaan eli ruokatorveen ja aiheuttaa närästysoireen ja joskus myös ruokatorven tulehduksen eli esofagiitin. Refluksitauti on krooninen sairaus, joka huonontaa siitä kärsivän elämänlaatua.

Lapsilla refluksitaudin oireet voivat poiketa aikuisten oireista, ja heidän sairautensa saattaa olla vaikeampi tunnistaa. 

Barrettin ruokatorvi kehittyy 6–14 %:lle refluksitautia sairastavista henkilöistä. Barrettin ruokatorvesta jo kärsivien potilaiden elinikäinen sairastumisvaara syöpään on suunnilleen 0,5 %/vuosi.

Hoito 
Närästyksen voi poistaa välittömästi nauttimalla vatsan happamuuden neutraloivaa ainetta, esimerkiksi kalsiumin ja magnesiumin karbonaattisuoloja sisältävää lääkettä. Pidempiaikaisia vaikutuksia saa lääkkeillä, jotka hillitsevät mahalaukun parietaalisolujen haponmuodostusta, kuten ranitidiinilla.

Refluksitautia epäiltäessä voidaan tehdä gastroskopia eli mahalaukuntähystys. Siinä nähdään ruokatorven, mahalaukun ja ohutsuolen alkuosan limakalvojen tila. Refluksitaudin hoidossa voidaan vaikeassa tapauksessa käyttää leikkausta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 http://www.hus.fi/default.asp?path=1,32,818,1733,1992,1952

Ruoansulatuselinten sairaudet
Seulonnan keskeiset artikkelit