Kaivoksela

Kaivoksela () on kaupunginosa Länsi-Vantaalla Myyrmäen itäpuolella. Sen halki kulkee Hämeenlinnanväylä, ja idässä se rajoittuu Vantaanjokeen ja lännessä Mätäojaan, jonka kautta Vantaanjoki muinoin laski mereen. Kaivokselan asukasluku oli suurimmillaan lähes 5 000 vuonna 1971. Vuonna 2015 se oli 4 300. Vuoden 2020 lopussa kaupunginosan väestöstä muuta kuin suomea, ruotsia tai saamea äidinkielenään puhuvien osuus oli 20,2 prosenttia. Kaupunginosan pinta-ala on 2,3 neliökilometriä. Nimensä kaupunginosa on saanut vanhasta Sillbölen kaivoksesta.

Historia
Kaivokselan kautta on kulkenut maantie Helsingistä Nurmijärvelle. Se kulki Vanhaa Kaarelantietä, Yhtiönkujaa ja Kaivokselantietä pitkin ja edelleen Vanhalle Nurmijärventielle. Maantien ja Mätäojan risteyksen ympäristössä sijaitsi jo keskiajalla Kårbölen kylä. Maantiestä erkani Yhtiönkujan kohdalla toinen tie Helsingin pitäjän kirkonkylään (Kuninkaantammentie).

Vuorimestari Magnus Linder löysi vuonna 1744 rautamalmiesiintymän Sillbölen ratsutilan mailta. Malmi osoittautui hyvälaatuiseksi ja kaivostoiminta aloitettiin. Kaivostoiminta jatkui jaksoittain aina vuoteen 1866, jolloin toiminta muuttui kannattamattomaksi. Vuonna 1833 alue tuotti lähes puolet Suomen rautamalmista.

Kaarenmäen asutus syntyi sodan jälkeen 1950-luvulla, jolloin rakennettiin myös Nurmijärventie, nykyinen Hämeenlinnanväylä.

Kaivokselan lähiörakentaminen alkoi vuonna 1961. Alueen kasvu tukeutui Hämeenlinnanväylään ja suunniteltuun Vaskivuorentien myötäiseen metroyhteyteen. Metrosuunnitelmat kuitenkin peruuntuivat, ja metroyhteyden sijasta rakennettiin Vantaankosken rata Myyrmäen kautta. Kaivokselaan ajoi Suomen Turistiauto (STA) vuoteen 1976, kunnes Vantaan Liikenne otti haltuunsa liikenteen STA:n perääntyessä kokonaan Vantaan liikenteestä. Kaivokselan linjanumero oli 450. Nykyään Kaivokselaan ei ole suoraa yhteyttä Helsingistä, vaan sen ainoa bussilinja on linja 311 Myyrmäen kautta Hämeenkylään. Sitä ajaa yleensä Nobina, mutta linjan vara-autot ovat pikkubusseja ja ne ovat Taksikuljetuksen. Kaivokselan eteläosissa kulkee HelBin ajama linja 39. Vielä vuonna 1974 alueen postinumero oli Helsinki 44. Vaikka Kaivoksela oli Helsingin maalaiskunnan eli nykyisen Vantaan puolella, alue nähtiin silti helsinkiläisenä lähiönä.

Vaskipuiston asemakaava on vuodelta 1996. Sen laajennuskaava hyväksyttiin 2010, ja tuli voimaan syyskuussa 2012.. Alueen rakentaminen alkoi keväällä 2012.

Luonnehdinta alueesta 
Kaivokselan asuntokanta on valmistunut "aalloissa". Länsiosassa on Vantaan vanhin kerrostalolähiö, joka on rakennettu vuosina 1961–1965. Lähiö on väljä ja se koostuu pienistä tornitaloista sekä maaston muotoa seurailevista talomuureista. 1990-luvulla Kaivokselan eteläosiin rakennettiin useita uusia kerros- ja pientaloja. Vaskivuorentien eteläpuolella sijaitseva vehreä "Vaskipelto" on Kaivokselaan kuuluva alue, jossa on paljon myös uutta asuntokantaa aina Helsingin rajalle saakka.

Hämeenlinnanväylän molemmin puolin sijaitsee melko laaja yritysalue, jossa on muun muassa merkittävä autokaupan keskittymä. Idempänä on vielä pientaloja. 

Hämeenlinnanväylällä sijaitsee Kaivokselan pikavuoropysäkki eli Vetotien pysäkki, joka on lähiliikenteen (U-linjat Klaukkalaan ja Nurmijärven kirkonkylälle) sekä Helsingin, Hämeenlinnan ja Tampereen välisen linja-autoliikenteen käytössä.

Kaivokselan pinnanmuodot ovat vaihtelevia. Korkeimman (54 mpy.) ja matalimman (18 mpy.) kohdan välillä korkeuseroa on 36 metriä. Vantaanjoen sekä Mätäojan jokilaaksot reunustavat kaupunginosan itä- ja länsiosia. Väliin jäävät sekä Vaskivuoren virkistysalue, että useat mäet, joista yhdellä sijaitsee Kaivokselalle tunnuksenomainen vesitorni sadetutkineen.

Kaivokselan Vetokannas 
 Vetokannaksen virkistysalue on Vantaan Kaivokselassa osoitteessa Vantaanlaaksontie 1 sijaitseva virkistysalue. Siihen kuuluu Vetokannaksen vanhaan 1950- ja 1960-luvulla syntyneeseen sorakuoppaan vuosina 2010–2012 rakennettu uimaranta sekä leikki- ja kuntoilupaikka. Vetokannas avattiin kesällä 2012.

Nähtävyydet 
Sillbölen kaivosalue sijaitsee vanhan kerrostaloalueen länsipuolella metsäisellä mäellä. Rautakaivoksen jäljiltä alueella on nykyisin 12 osittain veden täyttämää kaivantoa.

Kaivokselan kulttuurimaisemaan kuuluvat Mätäojan laakson reunalla sijaitsevat Silvolan kaivokseen Sillböle Grufva 1920-luvulta, etelämpänä Abrams (1920), ja pohjoisessa Djupbäckin maatilan päärakennus (1928).

Mätäojanlaakso on rehevä kosteikkoalue, jossa on soita, allikoita ja tulvaniittyjä. Siellä kasvaa muutamia harvinaisia kasvilajeja, kuten harajuuri ja leväkkö sekä lisäksi rahkasara ja sääskenvalkku. Mätäoja kulkee valtakunnallisesti arvokkaan Vaskivuoren kallioalueen ohi. Seutu on lintujen suosimaa pesimä- ja levähdysaluetta.

Paikallispolitiikka 
Eduskuntavaaleissa vuonna 2019 kolme suurinta puoluetta olivat SDP (22,2 %), Perussuomalaiset (19,8 %) ja Kokoomus (14,9 %). Äänestysprosentti oli 70,9 %.

Palvelut 

Kaivokselassa toimii Kaivokselan koulu (alakoulu) ja Kaivokselan päiväkoti. Alakoulun lähellä sijaitseva urheilukentällä on mahdollista harrastaa muun muassa jalkapalloa, tennistä sekä talvisin luistelua. Lisäksi alueella on myös Kaivokselan ostoskeskus, McDonald’s, Shell, Neste Express, Cityvarasto ja Teboil sekä Lidlin ja S-marketin suuret myymälät. Itä-Kaivokselassa Silvolan alueella on lammen ympärillä Vetokannaksen virkistysalue.

Vantaankosken seurakunnan vuonna 1969 valmistunut Kaivokselan kirkko tuhoutui sisältä täysin tulipalossa 15. lokakuuta 2006. Kirkko purettiin kesällä 2014. Sittemmin 1980-luvulla valmistunut Myyrmäen kirkko on palvellut myös Kaivokselan asukkaita.

Enemmät palvelut löytyvät Myyrmäen aluekeskuksesta.

Lähteet

Lähteet joihin ei viitata
Leena Korhonen (2005) Kaivokselan historiikki . Kaivoksela-seura.
Eduskuntavaalit Tulokset 2007.