joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Hannu Hautala



Hannu Juhana Hautala (s. 12. toukokuuta 1941 Töysä) on suomalainen luontokuvaaja ja -kirjailija. Hän oli Suomen ensimmäinen ammattimainen luontokuvaaja ja on edelleen ehkä maan tunnetuin luontokuvaaja. Hautala on kuvannut luontoa runsaat viisi vuosikymmentä, ottanut yli puolitoista miljoonaa kuvaa. ja julkaissut runsaat 50 kuvakirjaa. Niistä suosituin on Kuukkelin maa, jota on myyty yli 32 000 kappaletta. 

Hautala tuli suuren yleisön tietoisuuteen kuvallaan Kotkat parittelevat, joka valittiin vuoden 1973 lehtikuvaksi. Tämä kuva oli Suomen ensimmäinen kuva kotkien parittelusta.
Kuusamossa vuodesta 1979 asunut Hautala tunnetaan erityisesti Koillismaan luonnon ikuistajana. Hänen nimeään kantava Suomen ensimmäinen luontokuvakeskus Hannun Jäljet – Hannu Hautala luontokuvakeskus avattiin yleisölle vuonna 2007 matkailukeskus Karhuntassun yhteyteen.

Hautala on alun perin ammatiltaan autonasentaja. Hän myi ensimmäisen kuvallisen luontojuttunsa Vaasa-lehteen vuonna 1958. Hänen ensimmäinen kirjansa Erämetsän elämää ilmestyi vuonna 1968. Saatuaan valtion puolivuotisen taiteilija-apurahan vuonna 1970 Hautala ryhtyi päätoimiseksi luontokuvaajaksi. Hänestä tuli Suomen ensimmäinen ammattiluontokuvaaja. 
Hautala tapasi puolisonsa Irman vuonna 1971. Vuonna 1987 myönnetyn valtion apurahan myötä puoliso jäi pois töistä ja omistautui yhteiseksi muuttuneen valokuvausuran tukemiseen. 

Vuonna 2000 Hautalaa syytettiin kuvamanipuloinnista. Hän oli käsitellyt kuviaan digitaalisesti ja muun muassa yhdistänyt kaksi perättäistä ruutua kertomatta siitä. Tätä jotkut pitivät huijauksena. Hautala itse perusteli, että hän teki digitekniikalla todeksi sen, mitä luonnossa näki.

Runsaasti palkittu Hautala sai valokuvataiteen valtionpalkinnon vuonna 1972. Tiedonjulkistamisen elämäntyöpalkinnon hän sai vuonna 2012. ja Pro Finlandia -mitalin kaksi vuotta myöhenmmin.
Hautalalle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2004 ja Suomen valokuvajärjestöjen keskusliiton Finnfoto-palkinto vuonna 2003.
Hautalan pitkä ura luontokuvaajana päättyi vuonna 2020, kun monet sairaudet veivät voimat. Hänen uusin kirjansa Sata parasta julkaistiin syksyllä 2021.

Teokset

Lähteet
Hannu Hautala ja Pekka Punkari, Hannu Hautalan luontokuvausopas, Docendo 2011 ISBN 978-951-0-38559-3

Viitteet

Kirjallisuutta 

 Anna-Stina Nykänen: Hannu Hautala – Legendan perintö. Docendo, 2021. ISBN  9789523820975

Dokumenttielokuvat 

 Juha Metso: Hannu Hautala – legendan perintö (2022)

Aiheesta muualla 
 Hannun Jäljet - Hannu Hautala luontokuvakeskus
 Hannu Hautala radio-ohjelmassa Kuusi kuvaa, 15.7.2017 Yle

Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Racer Free Car Simulation

Racer Free Car Simulation on ilmainen kilpa-ajo-simulaattori, josta on versiot Microsoft Windowsille, Linuxille sekä Mac OS X:lle.

Racer oli alun perin vain ajosimulaattori, mutta nykyään se sisältää lähes kaikki autopeliltä odotettavat ominaisuudet, kuten mahdollisuudet kisata joko tietokonetta tai verkon ylitse toista ihmistä vastaan. Racerin tärkein elementti on sen realistinen fysiikkamallinnus sekä tasokas, OpenGL-pohjainen grafiikkamoottori. Racerista puuttuu ainakin toistaiseksi monista kaupallisista ajopeleistä löytyvä autojen vahinkomallinnus sekä uramoodi.

Yksi Racerin tärkeimmistä ominaisuuksista on sen avoimuus. Ohjelmakoodi itsessään ei ole enää vapaassa levityksessä, mutta esimerkiksi autojen ja ratojen formaateista ja luonnista on olemassa tarkka dokumentaatio. Tämän ansiosta Raceriin onkin julkaistu monenlaisia autoja: Formuloita, antiikkiautoja, luxusautoja, perheautoja... Mahdollisuudet ovat lähes rajattomat. Myös ratoja on monenlaisia todellisista kilparadoista vuoristoteihin.

Racer julkaistiin ensimmäisen kerran elokuussa 2000, ja sitä on päivitetty jatkuvasti tähän päivään asti. Vuosien kuluessa Racerin ympärille on kasvanut suuri yhteisö. Racerin virallinen foorumi sijaitsee Race Sim Centralissa.

Racer on ilmaisohjelma ei-kaupallisille käyttäjille. Autojen ja ratojen tekijät ovat säätäneet erilaisia käyttöehtoja luomuksilleen, mutta ne kaikki ovat ladattavissa ilmaiseksi.

Raceriin julkaistaan - kiitos avoimien tiedostoformaattien - jatkuvasti uutta sisältöä, mutta koska itse Racerin lähdekoodi on suljettu, riippuu päivitysten määrä siitä, kuinka paljon ohjelmoijilla on aikaa päivittää Raceria. Tämä johtaa siihen, että uusia versioita ilmestyy melko harvoin, mutta toisaalta ne ovat usein hyvin monipuolisia, ja antavat uutta intoa yhteisölle.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Virallinen sivu
 Race Sim Central forum Virallinen foorumi, täältä ladattavissa uusin versio Racerista sekä autoja ja ratoja.
 Racer-Xtreme Sivusto, jolla paljon autoja ja ratoja
 D1 Racer Grand Prix
 Tracciontrasera.es

Windows-pelit
Linux-pelit
Vuoden 2000 videopelit
Sorood-e Jomhoori-e Eslami

Sorood-e Melli-e Jomhoori-e Eslami (tunnetaan myös nimellä ”Sorud-e Melli-e Iran”) on Iranin islamilaisen tasavallan kansallislaulu.  Sen on säveltänyt Hassan Riahi, laulun sanat on kirjoittanut komitea. Laulu otettiin käyttöön 1990, se korvasi vanhemman, Ajatollah Ruhollah Khomeinin aikaisen kansallislaulun. Laulu tuo voimakkaasti esiin Iranin islamilaisen vallankumouksen uskonnollisen ja poliittisen vakaumuksen.

Katso myös
 Ey Iran

Kansallislaulut
Iranilaiset musiikkikappaleet
Ahaggar

Ahaggar tai Hoggar () on ylänköalue Afrikassa Saharan autiomaan keskiosassa Kravun kääntöpiirillä ja Algerian etelärajalla. Ylänkö on noin 1 550 kilometriä leveä pohjois–eteläsuunnassa ja 2 100 kilometriä pitkä itä–länsisuunnassa. Se kohoaa yli 900 metrin korkeudelle merenpinnasta, ja sen korkein kohta Tahatvuori on 2 918 metriä merenpinnan yläpuolella. Ahaggar on kivistä autiomaata. Se koostuu mustasta vulkaanisesta basalttikivestä, joka lepää graniittiperustalla. 

Alueen luoteispuolelta on löydetty maakaasua. Sen länsiosassa sijaitsee tärkeä Tamanrassetin keidaskaupunki, jonka läpi kulkee karavaanireitti etelään Nigerian Kanoon.

Kirjallisuutta

Lähteet

Aiheesta muualla 

Algerian maantiede
Sahara
Ylängöt
Franco Frattini

Franco Frattini (s. 14. maaliskuuta 1957 Rooma) on italialainen Forza Italiaan kuuluva poliitikko. Hän toimi Silvio Berlusconin hallituksissa ulkoministerinä 2002–2004 sekä 2008–2011. Vuosina 2004–2008 hän oli komissaari ja yksi viidestä varapuheenjohtajasta Euroopan komissiossa  vastuualueenaan oikeuteen, vapauteen ja turvallisuuteen liittyvät asiat.

Komissaarina ollessaan Frattini oli julkisuudessa populistisilla ehdotuksillaan väkivaltaisten asioiden kieltämiseksi. Tammikuussa 2005 Frattini ajoi natsisymbolien kieltoa Euroopan unionin alueella, mutta vastusti vastaavaa kieltoa kommunistisille symboleille. Alkuvuodesta 2007 hän ehdotti, että lasten suojelemiseksi ”äärimmäisen väkivaltaiset” videopelit pitäisi kieltää ja syyskuussa hän julkisti Reutersin haastattelussa valmistelevansa esitystä, jolla internetin hakukoneista sensuroitaisiin EU:n alueella vaaralliset hakusanat. Frattinin mukaan tällaisia sanoja voisivat olla esimerkiksi ”pommi”, ”terrorismi” tai ”kansanmurha”.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Virallinen kotisivu 
 BBC:n profiili 

Italialaiset EU-komissaarit
Italian ulkoministerit
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Triaskauden joukkotuho

Triaskauden joukkotuho eli trias-jurakauden joukkotuho  oli eliökuntaa noin 200 miljoonaa vuotta sitten kohdannut katastrofi, joka tuhosi monia maalla eläviä matelijoita ja suuria sammakkoeläimiä. Se tapahtui trias- ja jurakausien taitteessa ja oli yksi kaikkien aikojen suurimmista joukkotuhoista.

Hävinneet eliöt 

Kaikki suuret Cruotarsi-matelijat krokotiileja lukuun ottamatta hävisivät. Samoin tuhoutuivat monet vielä jäljellä olevista terapsideista, nisäkäsmäisistä matelijoista, ja useimmat suuret sammakkoeläimet.

Merieläinheimoista tuhoutui 20 % ja suvuista 55 %, melkein yhtä paljon kuin liitukauden lopun joukkotuhossa. 
23 % kaikista heimoista 48% kaikista suvuista hävisi.

Puolet silloisesta lajistosta kuoli sukupuuttoon. Joukkotuho avasi kuivalle maalle ekologisia lokeroita dinosaurusten kehitykselle. Merieläinten tuho oli melko nopea.

Asteroiditörmäys vai tulivuorenpurkaus 

Kerrostumista on löydetty äkillinen iridiumpitoisuuden nousu, joka liittyy suureen asteroiditörmäykseen, mutta itse törmäyskraatteria ei ole löydetty. Suureen asteroiditörmäykseen liittyvät tuhoava räjähdys, kuuman kaasun aalto, kivisade, maanjäristys ja mahdollisia jättimäisiä hyökyaaltoja. Törmäys saattaa myös laukaista suuren tulivuorenpurkauksen. Törmäyksen ilmakehään nostattama aine estää auringonsäteiden pääsyn maan pinnalle ja aiheuttaa ydintalven.

Toisaalta hiilen isotoopit viittaavat pidempiaikaiseen eliöstöä tuhoavaan häiriöön, jonka syynä voivat olla jättimäiset tulivuorenpurkaukset. Noin 200 miljoonaa vuotta sitten jättimanner Pangean hajoamiseen liittyvät valtavat Keski-Atlantin tulivuorenpurkaukset (engl. CAMP) alkoivat. Ne tapahtuivat noin 5000x2500 km suuruisella alueella, joka ulottui Espanjasta ja Ranskasta Länsi-Afrikkaan ja läntiseen Pohjois-Amerikkaan. Afrikka ja Eurooppa olivat tuolloin lähellä Pohjois-Amerikkaa.

Joidenkin tietojen mukaan trias-jura-joukkotuho tapahtui noin 10 000 vuotta sen jälkeen, kun Pangean hajoamiseen liittyvät tulivuorenpurkaukset alkoivat Keski-Atlantilla. Purkausten aiheuttaman lämpötilaa nostavan hiilidioksidimäärän noususta on vain joitain viitteitä, varmaa se ei ole. On teoriassa mahdollista, että purkaukset olisivat aiheuttaneet pimentävän talven rikkihappopisaroiden avulla.

Trias-jurakauden rajasta käytettyjä lyhenteitä ovat mm. T/J boundary, TrJB tai TJB.

Suuret teropodi-dinosaurukset ilmestyivät Pohjois-Amerikkaan alle 10000 vuodessa tuhon jälkeen. Dinosaurukset monimuotoistuivat huomattavasti 100 000 vuoden kuluessa joukkotuhosta.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Theories on the Triassic-Jurassic Extinction
 L.H. Tannera, S.G. Lucasb, M.G. Chapmanc "Assessing the record and causes of Late Triassic extinctions"  
 The Triassic-Jurassic Mass Extinction 

Joukkosukupuutot
Triaskausi
Abadan

Abadan (, [], , []) on kaupunki Iranin lounaisosassa Khūzestānin provinssissa lähellä Irakin rajaa ja Persianlahden rannikkoa. Kaupunki sijaitsee samannimisellä saarella, joka rajautuu lännessä Shatt al-Arab -jokeen ja idässä Karunjoen haaraan Bahmanširiin. Vuonna 2006 kaupungissa oli 219 772 asukasta.

Historia 
Tarinan mukaan kaupunki sai alkunsa 700-luvulla, kun ʿAbbād b. Hosayn Kabetī perusti sinne varuskunnan. Ensimmäinen maininta kaupungin nimestä on 800-luvulta. Keskiajalla se sijaitsi meren rannalla, ja sillä oli jonkin verran merkitystä matkaajille ja merenkulkijoille. Abbasidien kaudella se olikin suhteellisen vauras kaupunki, joka tunnettiin suolasta ja kudotuista olkimatoista. Abadanissa sijaitsi myös ensimmäinen sufilainen luostari, joka oli perustettu 700-luvulla. Rantaviivan siirtyessä etelään joen tuoman maa-aineksen vaikutuksesta Abadan kuitenkin taantui vähitellen pieneksi kyläksi.

Abadan joutui Persian haltuun vuonna 1847. 1900-luvun alussa Khūzestānista löydettiin suuria öljykenttiä, ja Abadanista kasvoi nopeasti tärkeä teollisuuskaupunki. Anglo-Iranian Oil Companyn öljynjalostamo aloitti toimintansa vuonna 1912, ja siitä tuli vähitellen ehkäpä maailman suurin jalostamo, joka vuonna 1960 tuotti yhteensä 21 miljoonaa tonnia öljyä. Nopeimmin kaupunki kasvoi 1950-luvun puoliväliin saakka ja saavutti vuonna 1966 yhteensä 276 000 asukasta, joista 12 000 oli töissä öljynjalostamossa. Kuitenkin vuoden 1980 syyskuussa Irakin–Iranin sodan aloittanut Irakin yllätyshyökkäys Khūzestāniin lähes tuhosi kaupungin: vaikka irakilaiset eivät onnistuneet miehittämään kaupunkia, pommitukset aiheuttivat pahoja vaurioita. Öljyntuotanto alkoi jälleen sodan päätyttyä vuonna 1988 ja Abadanin satama avattiin vuonna 1993.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 ĀBĀDĀN – City and island in the Ḵūzestān province at the head of the Persian Gulf Encyclopædia Iranica

Iranin kaupungit
Hino Nacional Brasileiro

Hino Nacional Brasileiro ("Brasilian kansallislaulu") on Brasilian kansallislaulun virallinen nimi. Usein lauluun viitataan myös sen alkusanojen mukaan nimellä Ouviram do Ipiranga. Laulun on säveltänyt Francisco Manoel da Silva jo vuonna 1822, jolloin maa itsenäistyi Portugalista. Vuoteen 1890 maan kansallislauluna oli kuitenkin maan ensimmäisen keisarin, Pedro I:n säveltämä Hino da Independência ("Itsenäisyyden hymni"). Vallankumouksen syöstyä keisarin vallasta ja maan muututtua tasavallaksi 1889 de Silvan isänmaallisesta laulusta tehtiin uusi kansallislaulu. Laulun portugalinkieliset sanat laati Joaquim Osório Duque Estrada. De Silvan alkuperäissävellystä on hieman sovitettu uudelleen. Vaikka laulu koostuu kahdesta osasta, käytetään virallisissa yhteyksissä vain ensimmäistä.

Brasilia on Suomen lisäksi harvoja maita, joilla on käytössä myös erillinen lippulaulu, Hino à Bandeira.

Sanat

Aiheesta muualla 
 Brasilian hallituksen kotisivu kansallisista lauluista
 MIDI-tiedosto 
 Laulu laulettuna unkarilaisella sivustolla

Kansallislaulut
Brasilialainen kulttuuri
Whedefit Gesgeshi Woude Henate Ethiopia

Whedefit Gesgeshi Woude Henate Ethiopia (, toinen mahdollinen translitteraatio Wodefit Gesgeshi, Widd Innat Ityopp'ya, ) on Etiopian kansallislaulu. Laulun sanat on kirjoittanut Dereje Melaku Mengesha ja säveltänyt Solomon Lulu Mitiku. Laulu otettiin käyttöön kommunistihallinnon kukistumisen jälkeen 1992.

Teksti

Amharankielinen teksti 

የዜግነት ክብር በ ኢትዮጵያችን ፀንቶ
ታየ ህዝባዊነት ዳር እስከዳር በርቶ
ለሰላም ለፍትህ ለህዝቦች ነፃነት
በእኩልነት በፍቅር ቆመናል ባንድነት
መሰረተ ፅኑ ሰብዕናን ያልሻርን
ህዝቦች ነን ለስራ በስራ የኖርን
ድንቅ የባህል መድረክ ያኩሪ ቅርስ ባለቤት
የተፈጥሮ ፀጋ የጀግና ህዝብ እናት
እንጠብቅሻለን አለብን አደራ
ኢትዮጵያችን ኑሪ እኛም ባንቺ እንኩራ።

Translitteraatio 

Yäzêgennät Keber Bä-Ityopp'yachen S'änto 
Tayyä Hezbawinnät Dar Eskädar Bärto. 
Läsälam Läfeteh Lähezboch Näs'annät;
Bä'ekkulennät Bäfeqer Qomänal Bä'andennät.
Mäsärätä S'enu Säbe'enan Yalsharen;
Hezboch Nän Läsera Bäsera Yänoren.
Denq Yäbahel Mädräk Yä'akuri Qers Baläbêt;
Yätäfät'ro S'ägga Yä'jägna Hezb ennat;
Ennet'äbbeqeshallän Alläbben Adära;
Ityopp'yachen nuri Eññam Banchi Ennekura!

Käännös suomeksi 

Kunnioitus kansallisuudelle on vahva Etiopiassamme;
kansallinen ylpeys näkyy, hohtaa joka puolelle.
Rauhan, oikeudenmukaisuuden ja kansojen vapauden puolesta,
tasa-arvoon ja rakkauteen me uskomme yhdessä.
Vahvana perustana, emme hylkää ihmisyyttä;
olemme ihmisiä jotka elävät työn vuoksi.
Perinteen taival on ihmeellinen,
ylpeän perinteen rakastajatar,
luonnollinen sulo, urhoollisten ihmisten äiti.
Me suojelemme sinua – meillä on velvollisuus;
Etiopiamme, elä! Ja anna meidän olla ylpeä sinusta!

Audio 
Kuuntele kansallislaulu

Lähteet 

Etiopia
Kansallislaulut
Nürburgringin 6 tunnin ajo

Nürburgringin 6 tunnin ajo (aiemmin Nürburgringin 1000 kilometrin ajo) on Nürburgringilla ajettava urheiluautojen kestävyysajo, jolla on pitkä ja kunniakas historia. Ensimmäinen 1 000 kilometrin kilpailu ajettiin vuonna 1953 nimellä ADAC-1000. Vuodesta 2015 alkaen kilpailu on kuulunut FIA WEC -sarjaan.

Historia 

Nordschleifella ajettiin prototyyppien kilpailuja vuodesta 1953 siihen saakka, kunnes uusi GP-Strecke -rata valmistui vuonna 1984. Osanottajia kilpailussa oli varsinkin 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa monista maista, myös Suomesta. Tähän liittyy myös suomalaisittain ikävä muisto vuoden 1970 harjoitusajoista, jossa sai surmansa AAW teamin ajaja Hans Laine tallin Porsche 908 type 2:n ohjaimissa Döttinger-Höhe -suoralla auton suistuttua radalta ja sytyttyä palamaan tämän jälkeen.

Voittajat

Katso myös 
 Nürburgringin 24 tunnin ajo
Ey Iran

Ey Iran (, eli Oi Iran) on iranilainen isänmaallinen laulu. Sen sanat on kirjoittanut Hossein Gol-e-Golab vuonna 1946, musiikin on säveltänyt Ruhollah Khaleghi. Monet luulevat erheellisesti, että Ey Iran on tai on ollut Iranin kansallislaulu. Sillä tosin oli tämä asema de facto vähän aikaa, šaahin kukistumisesta helmikuussa 1979 Iranin islamilaisen tasavallan kansallishymnin omaksumiseen maaliskuussa 1980. Laulu on kuitenkin iranilaisten keskuudessa hyvin suosittu. Itse asiassa suurin osa iranilaisista tuntee tämän laulun virallista kansallislauluaan paremmin. Laulu ei ole sanomaltaan islamistinen eikä monarkistinen vaan patriotistinen.

Laulun alkusanat persiaksi ja translitteroituna 

Iranilainen kulttuuri‎
Isänmaalliset laulut
Hylonomus

Hylonomus  (nimen merkitys: "metsäasukas") oli sukupuuttoon kuollut matelijasuku, joka eli noin 312 miljoonaa vuotta sitten kivihiilikauden Pennsylvania-kaudella. Vuodesta 2005 lähtien sitä on pidetty ensimmäisenä matelijana (Westlothiana on vanhempi, mutta se on nykyään tutkijoiden mielestä pikemminkin sammakkoeläin, ja Casineria on pikemminkin kehitysaskel sammakkoeläinten ja matelijoiden välillä). Sen ainoa laji on tyyppilaji Hylonomus lyelli.

Koko ja ulkonäkö 

Hylonomus oli noin 20-25 senttiä pitkä (häntä mukaan lukien) ja muistutti ulkonäöltään suuresti nykyisiä liskoja. Sillä oli pienet ja terävät hampaat, joilla se luultavasti söi pieniä selkärangattomia, kuten tuhatjalkaisia tai varhaisia hyönteisiä.

Löydöt 

Hylonomuksen fossiileita on löydetty Joggins Formationista, Kanadasta. Myös pelykosauri Archaeothyriksen ja diapsidi Petrolacosauruksen fossiileita on löydetty samalta alueellta, vaikka ylemmän kerroksen mukaan ne elivät suunnilleen 6 miljoonaa vuotta myöhemmin. 

New Brunswickista löytyneet fossiloituneet jalanjäljet saattavat kuulua Hylonomukselle. 

Hylonomuksen löysi John William Dawson 1800-luvun puolivälissä. Sen nimen antoi geologi Sir Charles Lyell. Vaikka Hylonomus luetaan perinteisesti Protothyrididae-heimoon, myöhemmät tutkimukset osoittavat sen olevan läheisempää sukua diapsideille.

Katso myös 

 Paleothyris; toinen varhainen matelija
 Casineria; eräänlainen kehitysaskel matelijoiden ja sammakkoeläinten välillä
 Archaeothyris; ensimmäinen synapsidi
 Petrolacosaurus; ensimmäinen diapsidi

Esihistorialliset matelijat
Salamanterieläimet

Salamanterieläimet eli pyrstösammakot (Caudata tai Urodela) on yksi sammakkoeläinten lahkoista. Salamanterieläimet ovat pitkäpyrstöisiä hieman sisiliskoa muistuttavia eläimiä, jotka elävät kosteissa ympäristöissä, joko vedessä tai metsän kosteassa maassa. Useimmat salamanterieläimet ovat pieniä, mutta suurin jättiläissalamanteri voi olla jopa 1,5 metrin mittainen.

Monet salamanterieläinlajit ovat suojautuneet siten, että niiden suomutonta ihoa peittää myrkyllinen tai pahanmakuinen limakerros. Esimerkiksi tulisalamanteri varoittaa tästä ominaisuudesta kirkkaalla kelta-mustakirjavalla värityksellään. On tosin olemassa petoja, joilla on immuniteetti myrkkyä vastaan. Tällaisia ovat muiden muassa jotkin käärmeet.

Kaikki salamanterieläimet ovat petoja. Valtaosa niistä syö erilaisia pieniä selkärangattomia. Suurimmat lajit voivat napata ravinnokseen myös pieniä selkärankaisia.

Suomessa on kaksi luonnonvaraisena elävää salamanterieläinlajia: vesilisko (Triturus vulgaris) ja rupilisko (Triturus cristatus). Muualla Euroopassa tavattavia lajeja ovat muiden muassa tulisalamanteri (Salamandra salamandra), alppisalamanteri (Salamandra atra), karpaattienvesilisko (Triturus montandoni), alppivesilisko (Triturus alpestris) ja olmi (Proteus anguinus) sekä kaksi Hydromantes-suvun keuhkotonsalamanterilajia.

Lähteet 

Seulonnan keskeiset artikkelit
March Engineering

March oli brittiläinen autonvalmistaja ja Formula 1 -talli, joka ajoi F1-sarjassa vuosien 1970 ja 1992 välillä. Alun perin March Engineering nimellä kulkevan organisaation perustivat vuonna 1969 Max Mosley, Alan Rees, Graham Coaker ja Robin Herd. March ajatti autoja eri autourheilusarjoissa ja myös kauppasi autojaan muille F1-talleille, kuten Leyton Houselle.

Marchin valmistamalla autolla ajettiin ensimmäinen voitto jo kaudella , kun asiakastalli Tyrrellin Jackie Stewart voitti Espanjan GP:n.

Seuraavalla kaudella 1971 tallin kuljettaja Ronnie Peterson sijoittui kauden aikana kilpailuissa useasti palkintokorokkeelle ja taisteli Stewartia vastaan uudella March 711 -autolla, mikä päättyi toiseen sijaan kauden lopputuloksissa.

Kaudella  tallin suunnitteluosasto päätti kokeilla erityistä takajousitusta sekä vaihdelaatikon asentamista taka-akselin ja moottorin väliin 721X -autossaan, mutta kokeilun ongelmaksi koituivat eturenkaiden kuluminen sekä ohjauksen vaihtelevuus aliohjaavan ja yliohjaavan välillä. Tilalle rakennettu 721G-auto valmistui yhdeksässä päivässä, minkä aikana autoon asennettiin lisäpolttoainesäiliöt, isommat jarrupalat ja enemmän avoimena olleet ilmanottimet.

Talli itse saavutti ainoat voittonsa Itävallan GP:stä vuonna 1975 ja Italian GP:stä vuonna 1976. Mauricio Gugelmin ajoi tallin viimeisen palkintokorokesijan kaudella  sijoittumalla kolmanneksi kotikilpailussaan Brasiliassa.

March-talli myytiin japanilaiselle Akira Akagille ennen kautta 1990, joka ajatti tallia Leyton Housen nimellä kausina –. March palasi takaisin kaudelle , mutta joutui lopettamaan kauden jälkeen rahavaikeuksien vuoksi. Kauden parhaaksi tulokseksi jäi Karl Wendlingerin ajama neljäs sija Kanadan osakilpailussa.

March-talli osallistui 175 GP:hen, joista saaliina oli 2 voittoa, 4 paalupaikkaa ja 7 kilpailun nopeinta kierrosta. Menestyksekkäimmät tallissa ajaneet kuljettajat olivat Ronnie Peterson, Chris Amon ja Ivan Capelli. March haki tallipaikkaa kaudelle 2010, mutta hanke kaatui.

Saavutukset (valmistaja ja asiakastallit)

Kuljettajat 

  Chris Amon (1970)
  Jo Siffert (1970)
  Ronnie Peterson (1971–1972, 1976)
  Alex Soler-Roig (1971)
  Andrea de Adamich (1971)
  Nanni Galli (1971)
  Niki Lauda (1971–1972)
  Jean-Pierre Jarier (1971, 1973)

  Mike Beuttler (1971)
  Henri Pescarolo (1973)
  Roger Williamson (1973)
  Hans-Joachim Stuck (1974–1977)
  Howden Ganley (1974)
  Vittorio Brambilla (1974-1976)
  Reine Wisell (1974)
  Lella Lombardi (1975)

  Ian Scheckter (1977)
  Alex Ribeiro (1977)
  Brian Henton (1977)
  Eliseo Salazar (1981)
  Derek Daly (1981)
  Raul Boesel (1982)
  Jochen Mass (1982)
  Rupert Keegan (1982)

  Emilio de Villota (1982)
  Ivan Capelli (1987–1989)
  Mauricio Gugelmin (1988)
  Paul Belmondo (1992)
  Karl Wendlinger (1992)
  Emanuele Naspetti (1992)
  Jan Lammers (1992)

Lähteet

Brittiläiset Formula 1 -tallit
Formula 1 -valmistajat
Acanthostega gunnari

Acanthostega gunnari oli alkeellinen sammakkoeläin, joka muistutti ulkonäöltään kalaa ja jolla oli vahvat raajat. Se oli ensimmäisiä nelijalkaisia. Pää oli kuin sammakkoeläimen pää, jalat kuin nelijalkaisen jalat ja pyrstö kuin kalan pyrstö. Raajoilla tämä kalasammakko liikkui vesikasvien seassa. Acanthostega eli ylädevonikaudella (Fammenian-kaudella). Samaan aikaan elänyt Ichthyostega ei ollut Acanthostegan lähisukulainen.

Aiheesta muualla 
 Tree of Life - Acanthostega 
 The World of the Tetrapods  
 UCA 
 The Tetrapods Transition to Land pdf-tiedosto  
 A Moment of Science:Aganthostega  

Esihistorialliset sammakkoeläimet
Perno

Perno on kaupunginosa Turun länsiosassa Raision kupeessa. Pernosta on matkaa keskustaan noin seitsemän kilometriä. Vuonna 2004 alueen väkiluku oli 2 513, ja 17,83 % asukkaista oli alle 15-vuotiaita ja 9,39 % yli 65-vuotiaita. Väestöstä 90,81 % puhuu äidinkielenään suomea, 2,39 % ruotsia ja 6,08 % jotakin muuta kieltä.

Alueella sijainneen Pernon koulun toiminta on päättynyt. Pernon lukio lopetettiin kesällä 2007 ja Pernon yläaste alkuvuodesta 2009. Koulurakennus purettiin vuonna 2021. 

Meyer Turun omistamalla Pernon telakalla on rakennettu muun muassa loistoristeilijöitä.

Historia 

Varhaisimmat kirjalliset maininnat alueesta ovat 1400-luvulta. Perno liitettiin Raisiosta Turkuun yhdessä Pansion kanssa vuonna 1931. Vuonna 1967 liitettiin vielä pienempi alue Upalingon suunnalta nykyisen Pernon telakan luona.  Nimensä kaupunginosa on saanut alueella sijainneesta Pernon kartanosta.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Kupila, Sanna. Perno.  Teoksessa:

Aiheesta muualla 
Pernon Huolto Oy:n alueellinen sivusto (Pernon historiasta ja rakennuksista)
Rhipidistia

Rhipidistia on lihaseväisten kalojen kladi, joka sisältää tetrapodit (”nelijalkaiset”) ja keuhkokalat. Sen kaksi pääryhmää ovat Dipnomorpha, joka sisältää nykyiset keuhkokalat (Dipnoi) ja sukupuuttoon kuolleen Porolepiformesin, sekä Tetrapodomorpha, joka puolestaan sisältää paitsi tetrapodit, myös tetrapodeihin johtaneen kehityslinjan. Aikaisemmin Rhipidistiaa ja keuhkokaloja pidettiin kokonaan eri ryhminä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sarcopterygii:Fossil Record. University of Bristol

Esihistorialliset kalat
Lihaseväiset
Lihaseväiset

Lihaseväiset (Sarcopterygii), aikaisemmin varsieväiset, on toinen luukalojen alaluokista viuhkaeväisten (Actinopterygii) rinnalla. Siihen luetaan kuuluviksi varsieväkalat js  keuhkokalat. Lihaseväiset kykenevät liikuttamaan rintaeviään ja vastaeviään edestakaisin, ja kääntämään niitä, mihin muut kalat eivät kykene. Vain hyvin pieni osa nykyisistä kalalajeista kuuluu lihaseväisiin. Suurin osa on viuhkaeväisiä.

Lihaseväisten sijoittuminen tieteellisessä luokittelussa on kiistanalaista. Lihaseväisiä on pidetty luukalojen alaluokkana tai omana luokkanaan tai (nykyluokituksessa) yläluokkana jonka luokkia varsievaäkalat ja keuhkokalat ovat.

Polveutumishistorian kannalta nelijalkaiset maaselkärankaiset (tetrapodit - Tetrapoda) kuuluisivat myös lihaseväisiin, ne muodostavat keuhkokalojen sisarryhmän. Muodollisessa luokituksessa ne kuitenkin sijoitetaan erilleen luukalojen ulkopuolelle.

Lähteet 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Geoff Capes

Geoff Capes (s. 23. elokuuta 1949 Holbeach, Lincolnshire) on brittiläinen voimamies ja kuulantyöntäjä.

Capes on työntänyt kuulaa parhaimmillaan 21,68, joka oli Kansainyhteisön ennätys 23 vuoden ajan. Kuulantyönnössä hän on voittanut Kansainyhteisön mestaruuden kahdesti (1974 ja 1978). Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän oli pronssilla. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän saavutti kaksi kultaa, kolme hopeaa ja yhden pronssin vuosina 1974–1979. Hän on edustanut maataan erilaisissa kansainvälisissä yleisurheilukilpailuissa 67 kertaa, mikä on sekin ennätys. Maansa mestaruuden hän voitti 17 kertaa.

Vuonna 1980 Capes lopetti yleisurheilu-uransa ja ryhtyi ammattimaiseksi voimamieheksi. Maailman vahvin mies -kilpailun hän voitti vuosina 1983 ja 1985. Lisäksi hän kilpaili menestyksekkäästi perinteisissä Ylämaan kisoissa.

Nykyään Capes harrastaa undulaattien kasvatusta.

Sijoitukset Maailman vahvin mies -kilpailuissa
1980 – 3.
1981 – 2.
1982 – 4.
1983 – 1.
1984 – 3.
1985 – 1.
1986 – 2.

Aiheesta muualla
 http://www.geoffcapes.com/ 

Brittiläiset kuulantyöntäjät
Brittiläiset voimamiehet
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Pyhän Olavin päivä

Pyhän Olavin päivä (, ) on Norjan ensimmäisen kristityn kuninkaan, Pyhän Olavin muistopäivä, jota vietetään 29. heinäkuuta. Sanottuna päivänä vuonna 1030 Pyhä Olavi sai surmansa Stiklestadin taistelussa kapinallisia vasallejaan vastaan. Muistopäivä kuuluu varsinaisesti katoliseen pyhimyskalenteriin, mutta sitä on juhlittu laajalti Pohjoismaissa uskonpuhdistuksen jälkeenkin. Nykyäänkin se on Norjassa perinteinen juhlapäivä ja liputuspäivä. Färsaarilla sitä vietetään kansallispäivänä, joka on samalla myös pyhäpäivä. Suomessakin sitä juhlitaan erityisesti Savonlinnassa. Päivä on myös Olavin nimipäivä.

Päivän norjankielinen nimi olsok ja fäärinkielinen nimi Ólavsøka ovat muunnoksia keskiaikaisesta nimityksestä Olafsvaka (Olavin valvojaiset, Olavin vigilia). Nimet ovat alkujaan tarkoittaneet katolisena aikana Norjan kirkoissa edellisenä iltana pidettyä messua.

Pyhän Olavin päivä Savonlinnassa 
Savonlinnassa Pyhän Olavin päivä on vanhastaan tärkeä merkkipäivä, koska Pyhä Olavi on Olavinlinnan suojeluspyhimys, jonka mukaan linna on saanut nimensäkin. Koska vuonna 1639 perustetun kaupungin tarkka perustamisajankohta on hämärän peitossa, juhlitaan päivää myös kaupungin syntymäpäivänä.

Vanhaan aikaan Pyhän Olavin päivän juhlaruokana oli lammaspaisti. Olavinlinnassa kasvatettiin mustia pässejä silloin uhrattaviksi. Vuonna 1728 linnan viimeinen pässi hukkui pudottuaan virtaan.

Pyhän Olavin päivänä kaupungissa järjestetään koko päivän ajan erilaista ohjelmaa, kuten lörtsynsyönnin MM-kilpailut ja kulttuuritapahtumia. Kauppatorilla esiintyy muusikoita, ja Olavinlinnaan ja museoihin pääsee tavallista edullisemmin. Puolilta öin juhlinta päättyy ilotulitukseen.

Lähteet 

Heinäkuun juhlapäivät
Kansallispäivät
Kristilliset juhlapäivät
Norjalaiset juhlapäivät
Färsaarelainen kulttuuri
Savonlinnan tapahtumat

da:Ólavsøka
fo:Ólavsøka
Ylä-Normandia

Ylä-Normandia () on yksi Ranskan 26 hallinnollisesta alueesta. Se muodostettiin vuonna 1956, kun Normandia jaettiin Ylä-Normandiaan ja Ala-Normandiaan. Alue koostuu Euren ja Seine-Maritimen departementeista ja sen pääkaupunki on Rouen.

Lähteet
Sosialistisen työn sankari

Sosialistisen työn sankari () oli Neuvostoliitossa korkein arvonimi, joka myönnettiin erityisistä saavutuksista kulttuurin tai talouden alalla. Arvonimi perustettiin 27. joulukuuta vuonna 1938 Neuvostoliiton korkeimman neuvoston presidiumin päätöksellä ja se myönnettiin henkilöille, jotka olivat saavutuksillaan teollisuuden, maatalouden, kuljetuksen, kaupan, tieteen tai tekniikan alalla edistäneet Neuvostoliiton kunniaa ja valtaa. Arvonimen saattoi riistää pois vain Neuvostoliiton korkeimman neuvoston presidium. Vuoteen 1971 mennessä sosialistisen työn sankarin arvonimi oli myönnetty 16 245 henkilölle, joista 4 497 oli naisia. 

Ensimmäinen Sosialistisen työn sankarin arvonimi myönnettiin 20.12.1939 Josif Stalinille. Viimeisen kerran arvonimi annettiin 21.12.1991, saajana kazakstanilainen oopperalaulajatar Bibigul Tulegenova.

Sosialistisen työn sankari -arvonimen saaneita henkilöitä
 Sergei Afanasjev
 Nikolai Baibakov
 Aleksei Batalov
 Axel Berg
 Sergei Bondartšuk
 Leonid Brežnev
 Naftali Frenkel
 Ivan (Juho) Huttunen
 Sergei Iljušin
 Lev Jašin
 Mihail Kalashnikov
 Igor Kurtšatov
 Lev Landau
 Leonid Leonov
 Igor Moisejev
 Andrei Saharov
 Tahir Salahov
 Nikolai Semjonov
 Innokenti Smoktunovski
 Mihail Šolohov
 Dmitri Šostakovitš
 Aleksei Stahanov
 Josif Stalin
 Pavel Tšerenkov
 Ljudmila Zykina
Leninin kunniamerkki

Leninin kunniamerkki (, Orden Lenina) oli Vladimir Leninin mukaan nimetty neuvostoliittolainen kunniamerkki, joka myönnettiin huomattavista siviili- ja sotilasansioista Neuvostoliiton hyväksi. Se perustettiin 6. huhtikuuta 1930.. Mitali on valettu platinasta.

Neuvostoliiton sankari tai sosialistisen työn sankari -arvonimen saaneet henkilöt saivat aluksi Leninin kunniamerkin, mutta näille tunnustuksille luotiin oma mitali.  Kunniamerkki voitiin myöntää myös kaupungeille, yhtiöille, tehtaille, maantieteellisille alueille ja sotilasyksiköille.  Ensimmäisen kunniamerkin sai 23. toukokuuta 1930 Komsomolskaja pravda -sanomalehti.
 
Talvisodan ansioista myönnettiin 735 Leninin kunniamerkkiä.

Leninin kunniamerkin saajia 
Kaupungit:
Moskova
Leningrad, nykyinen Pietari

Yhtiöt
 Kirovin tehdas
Pravda

Henkilöt
Fidel Castro
Juri Gagarin 
Urho Kekkonen
Aura Kiiskinen
Juho Kusti Paasikivi
Mauno Koivisto
Kim Philby
Taisto Sinisalo
Josip Broz Tito 
Kliment Vorošilov
Sergei Merkurov
Lev Jašin 
Georgi Žukov 
Armand Hammer
Vladimir Petljakov
Otto Wille Kuusinen (viidesti)

Populaarikulttuuri
James Bond (elokuvassa 007 ja kuoleman katse)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Neuvostoliiton kunniamerkit
Komsomolskaja Pravda

Komsomolskaja Pravda () on venäläinen iltapäivälehti, jonka perusti vuonna 1925 Komsomol-järjestö. Nykyisin lehden levikki on päivälehtenä noin 800 000 kappaletta ja viikkolehtenä 3 000 000 kappaletta ja se on Venäjän suurin päivälehti.

Komsomolskaja Pravda on palkittu Leninin kunniamerkillä, Lokakuun vallankumouksen kunniamerkillä, Suuren isänmaallisen sodan kunniamerkillä ja kahdesti Työn punalipun kunniamerkillä. Kunnianosoitukset painetaan edelleen etusivulle sen nimen viereen.

Komsomolskaja Pravda julkaisi vuonna 1959 erikoislehden, jossa kerrottiin millaista elämä olisi Neuvostoliitossa vuonna 2010. Erikoislehden mukaan muun muassa rikollisuutta ei olisi lainkaan eikä alkoholia käytettäisi muutoin kuin lääketieteellisiin tarkoituksiin.

Syyskuussa 2022 lehden päätoimittaja Vladimir Sungorkin kuoli työmatkalla Habarovskin alueella Venäjän Kaukoidässä, lehden mukaan aivohalvaukseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Komsomolskaja Pravda 

Neuvostoliittolaiset sanomalehdet
Venäläiset sanomalehdet
Jak and Daxter: The Precursor Legacy

Jak and Daxter: The Precursor Legacy on Naughty Dogin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema tasohyppelypeli. Peli on ensimmäinen osa Jak and Daxter -pelien sarjassa. Peli julkaistiin alun perin vuonna 2001 PlayStation 2:lle sekä myöhemmin vuonna 2012 PlayStation 3:lle ja PlayStation Vitalle osana The Jak and Daxter Trilogy -kokoelmaa. Vuonna 2017 peli julkaistiin PlayStation 4:lle ladattavaksi PlayStation 2 -klassikoksi Uncharted: The Lost Legacy -julkaisun yhteydessä.

Tarina

Hahmot 
 Päähenkilö Jak on mykkä, ja tyytyy ilmaisemaan itseään lähinnä ilmeillä ja elekielellä. Keira näyttää olevan kiinnostunut hänestä, Daxterin harmiksi. Pelisarjan ensimmäisessä osassa Jak on 15-vuotias.

 Daxter on Jakin vastakohta. Hän puhuu paljon, eikä muodonmuutos sanottavasti vaikuta asiaan. Daxter on myös iskenyt silmänsä Samoksen tyttäreen Keiraan, ja yrittääkin jatkuvasti lähestyä tätä, joskin huonoin tuloksin.
     
 Samos (Green sage) on kylän tietäjä, ja hallitsee Green Ecoa. Hän on vanha ja viisas , mutta ei omaa juurikaan kärsivällisyyttä Daxteria kohtaan.

 Keira on Samoksen tytär kuin myös Jakin ja Daxterin mekaanikko. Hän on kehittänyt zoomerin, ilmassa leijuvan kulkuneuvon, jolla Jak suorittaa yhden jos toisenkin tehtävän.

 Gol on Samoksen tapaan tietäjä, ja on ainoa joka pystyy muuttamaan Daxterin takaisin ihmiseksi. Hän asuu kaukana pohjoisessa, eikä ole puhunut juuri kenenkään kanssa aikoihin.

 Maia toimii Golin kanssa yhteistyössä ja on tämän sisko. Hänestä ei tiedetä paljonkaan.

 Lurkerit palvelevat Golia ja Maiaa. Pelin perusvihollisia.

Juoni 
Tarina kertoo kahdesta pojasta, Jakista ja Daxteristä, jotka lähtevät veneellä sumuiselle saarelle, jonne heitä on ehdottomasti kielletty menemästä. Siellä he näkevät kahden salaperäisen henkilön suunnittelevan hyökkäystä Jakin kotikylään Lurkerien avulla. Poikien palatessa veneelle Daxter putoaa Dark Ecoa (pimeiden voimien musta aine) sisältävään altaaseen ja muuttuu oranssiksi, näädäntapaiseksi olennoksi, ottseliksi. Pojat kertovat tapahtuneesta tietäjä Samokselle, joka kertoo pohjoisessa asuvan tietäjän Golin olevan ainoa, joka voi muuttaa Daxterin takaisin ihmiseksi. 

Ennen lähtöä pohjoiseen Jakin ja Daxterin on pelastettava kylänsä Lurkereilta, jotka olivat saarella suunnitelleet sen valtaamista. Kun pojat pääsevät lähelle Golin kotia paljastuu, että Jakin kylän kaappausta suunnitelleet kaksi henkilöä ovatkin tietäjä Gol ja hänen sisarensa Maia. Heidän tavoitteensa on täyttää maailma Dark Ecolla.

Ääninäyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Pelin viralliset sivut  
 Pelin kehittäjän sivut 
 J&D wiki http://fi.jakgames.wikia.com/wiki/Jak_ja_Daxter_wiki

Vuoden 2001 videopelit
PlayStation 2 -pelit
PlayStation 3 -pelit
PlayStation Vita -pelit
PlayStation 4 -pelit
PlayStation Network -pelit
Tasohyppelyt
Jak & Daxter
Naughty Dogin videopelit
Steampunk-pelit
Istumaterveys

Istumaterveys on monitieteinen näkökulma istumiseen yhteydessä oleviin psyko-fyysisiin tekijöihin. Ergonomia on tieteenala, joka sisältää istumiseen liittyviä kysymyksiä tuloksellisuuden näkökulmasta. Keskeistä istumaterveyden kannalta on kiinnittää huomiota istumisen määrään ja olosuhteisiin. Erilaiset perusteet ja tavat istua johtavat erilaisiin seuraamuksiin. Nykyaikainen elämänmuoto pakottaa istumaan huomattavan paljon, mihin ihmisen keho ei ole sopeutunut. Näin ollen istumisesta seuraa monenlaisia ei-toivottuja seuraamuksia. 

Istumisen määrän on havaittu olevan yhteydessä korkeampaan riskiin sairastua eturauhassyöpään . Tutkimuksessa selvitettiin työistumisen määrän yhteyttä syöpäriskiin (enimmäkseen istumista, puolet ajasta istumista, enimmäkseen seisomista ja raskas ruumiillinen työ). Tuloksista voidaan päätellä, että eturauhassyöpäriski voi olla jopa 40 %  pienempi raskasta ruumiillista työtä tekevillä verrattuna niihin, jotka enimmäkseen istuvat. Riskin eron vaihteluväli oli noin 10–40 %.

Yhteenvetotutkimuksia

Ammatillisen istumisen yhteys terveydellisiin riskeihin ei ole tutkimusten valossa selkeä mutta kuitenkin mahdollinen. 
 Istuminen ja painoindeksi - Viisi tutkimusta kymmenestä poikittaistutkimuksesta osoitti positiivisen yhteyden, neljässä tutkimuksessa ei havaittu yhteyttä, yhdessä tutkimuksessa yhteys oli negatiivinen.
 Istuminen ja syöpäriski - Viisi tutkimusta 17:stä osoitti positiivisen yhteyden, kymmenen seurantatutkimusta ei havainnut yhteyttä, kaksi tutkimusta osoitti kohonneen keuhkosyöpäriskin niillä, jotka olivat työssään aktiivisempia kuin istumatyötä tekevät.
 Istuminen ja sydänsairaudet - Neljä tutkimusta osoitti kohonneen riskin, kolmessa tutkimuksessa yhteyttä ei ollut, ja yksi tutkimus osoitti kohonneen sydänsairausriskin ja suuremman ammatillisen aktiivisuuden välille.
 Istuminen ja diabetes - Kaksi seurantatutkimusta ja yksi poikittaistutkimus osoittvat kohonneen riskin. Yksi seurantatutkimus ei havainnut yhteyttä. 
 Istuminen ja kuolemariski (mikä tahansa syy) - Neljä seurantatutkimusta osoitti kohonneen riskin, yhdessä tutkimuksessa ei havaittu yhteyttä, ja yhdessä tutkimuksessa istuminen pienensi kuolemariskiä.

Katso myös 
 Metabolinen oireyhtymä
 Satulatuoli

Lähteet 

Terveys
Ala-Normandia

Ala-Normandia eli Basse-Normandie (ransk. Basse Normandie) on yksi Ranskan 26 hallinnollisesta alueesta. Se muodostettiin vuonna 1956, kun Normandia jaettiin Ala-Normandiaan ja Ylä-Normandiaan. Alue koostuu Calvadoksen, Manchen ja Ornen departementeista ja sen hallintokaupunki on Caen.

Historia 
Normandia syntyi vuonna 911, kun Ranskan kuningas antoi alueen Seinen suulta Rollo-nimiselle viikinkipäällikölle. Viikinkejä kutsuttiin sittemmin normanneiksi. Alueita laajennettiin vuonna 924 käsittämään Ala-Normandian Ornen ja Calvadoksen alueet, sekä vuonna 933 myös Manchen alue. Normandian pääkaupunki oli Rouen, kunnes sen ruhtinas Vilhelm Valloittaja valloitti Englannin 1000-luvulla. Normandia säilyi jonkin aikaa Englannin osana, mutta siitä tuli Ranskan ja Englannin kiistojen kohde. Normadiasta tuli osa Ranskaa vuonna 1469 Ludvig XI:n kaudella. 1500-luvulla alue jaettiin Rouenin ja Caenin provinsseihin. Ranskan suuren vallankumouksen myötä provinssit lakkautettiin ja departementit syntyivät. Nykyinen Ala-Normandia syntyi vuonna 1960 Ranskan alueiden uudistamisen yhteydessä. 1980-luvulla eri alueille annettiin merkittävästi enemmän oikeuksia hallintoonsa liittyen.

Väestö 
Vuonna 2006 Ala-Normandiassa asuneista noin 1 457 000 asukkaasta 46 prosenttia asui Calvadosin departementissa. Väestö on kasvanut vuodesta 1999 noin 0,3 prosenttia. Alueen väestö on Ranskan mittakaavassa keskittynyt merkittävissä määrin maaseudulle. 35 prosenttia alueen asukkaista asui maaseudulla Ranskan keskiarvon ollessa 18 prosenttia. Alueella on vain 15 yli 10 000 asukkaan kaupunkia. Väestö on keskittynyt rannikolle ja kahteen suureen kaupunkiin Cherbourgiin ja Caeniin.

Talous 
Vuonna 2006 Ala-Normandian väestöstä 588 600 henkilöä kuului työvoimaan. 69 prosenttia työvoimasta oli palvelualalla ja 6,5 prosenttia maatalouden parissa. Maatalouden keskiarvo Ranskassa oli 3,5 prosenttia. 21 prosenttia työvoimasta työskenteli teollisuuden parissa, jonka suurin haara liittyy maatalouteen. Teollisuus tuottaa pääasiassa maitoa ja lihaa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Frits Bolkestein

Frits (Frederik) Bolkestein (s. 4. huhtikuuta 1933) on hollantilainen VVD-puolueeseen kuuluva poliitikko ja entinen Euroopan komission jäsen Prodin komissiossa (1999-2004). Bolkensteinin vastuulle kuuluivat sisämarkkinat, verotus ja tulliasiat.  Hän oli vastuussa usean poliittisesti herkän direktiivin valmistelusta kuten ohjelmistopatentti- ja palveludirektiivit (niin kutsuttu Bolkesteinin direktiivi). 

Irlantilainen Charlie McCreevy on hänen seuraajansa sisämarkkinoista vastaavana komissaarina.

Kohu Clearstream, Menatep ja Shelliin liittyen
7. kesäkuuta 2005 Paul van Buitenen esitti Euroopan parlamentissa kysymyksen liittyen Bolkesteiniin, mm. seuraavia kohtia sisältäen: "Menatep-pankki oli sekaantunut IMF:n varojen kavallukseen Venäjällä. Oli olemassa salaisia pankkitilejä sekä tutkimatta jääneitä epäilyttäviä rahasiirtoja... Shell-ryhmällä on salaisia tilejä Clearstreamissa. Bolkestein on ollut 16 vuotta Shellin palveluksessa...Bolkestein on sittemmin siirtynyt Menatepin neuvoa-antavaan neuvostoon. Hän auttaa Menatep-ryhmän johtoa suojaamaan ryhmän etuja Venäjän viranomaisten Menatep-ryhmän osia vastaan nostamilta rikosoikeudellisilta kanteilta...

...(Kysymys 2.) Voiko komissio selvittää jäsen Bolkesteinin roolia, kun otetaan huomioon, että hänellä on aiempia yhteyksiä Shelliin ja että hän on nykyään Menatepin palveluksessa?"

Katso myös
Paul van Buitenen

Lähteet
 europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+WQ+E-2005-2075+0+DOC+XML+V0//FI

Alankomaalaiset EU-komissaarit
Alankomaiden ministerit
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Scarborough (Tobago)

Scarborough on kaupunki Trinidad-Tobagolla. Kaupunki sijaitsee Tobagon saarella ja se on saaren suurin kaupunki ja myös pääkaupunki. Scarborough'ssa on noin 25 500 asukasta, joka vastaa karkeasti kolmannesta koko saaren asukasluvusta.

Saaren horisonttia hallitsee 1700-luvulla rakennettu Fort King George, jossa nykyään toimii historiallinen ja arkeologinen museo. Scarborough'n syväsatama rakennettiin 1991, jota ennen laivojen oli jäätävä ankkuriin rannikon edustalle ja siirrettävä rahti pienempiin veneisiin maihin kuljetusta varten.

Historiaa 
Scarborough korvasi Georgetownin Tobagon pääkaupunkina vuonna 1769. Ranskan siirtomaavallan aikana kaupunki tunnettiin nimellä Port Louis.

Trinidad-Tobagon kaupungit
Surinamen lippu

Surinamen lippu otettiin käyttöön maan itsenäistyttyä 25. marraskuuta 1975 ja sen mittasuhteet ovat 2:3. Lipun punainen väri kuvaa rakkautta ja kehitystä, vihreä toivoa ja hedelmällisyyttä sekä valkoinen rauhaa ja oikeutta. Lipun keskellä oleva tähti kuvaa etnisten ryhmien ykseyttä.

Lähteet 

Lippu
Valtioiden liput
Toaripi Lauti

Sir Toaripi Lauti (28. marraskuuta 1928 – 25. toukokuuta 2014) oli tuvalulainen poliitikko. Hän toimi vuosina 1978–1981 maansa ensimmäisenä pääministerinä. Vuonna 1981 pääministeriksi tuli Tomasi Puapua. Vuosina 1990–1993 Lauti toimi Tuvalun kenraalikuvernöörinä.

Lähteet

Tuvalun pääministerit
Tuvalun kenraalikuvernöörit
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Päämies–agentti-ongelma

Päämies–agentti-ongelmalla (myös esimies–alainen-ongelma) tarkoitetaan taloustieteessä tilannetta, jossa päämies palkkaa agentin toimimaan puolestaan epätäydellisen tai epäsymmetrisen informaation vallitessa. Tyypillinen esimerkki on työnantaja, joka ei pysty valvomaan, kuinka paljon tai tehokkaasti työntekijä tekee töitä. Päämies yrittää saada alaisensa toimimaan tahtomallaan tavalla: työskentelemään parhaan kykynsä mukaisesti yrityksen etua ajaen ja ottamaan oikeita riskejä. Yksi ratkaisu on tehdä alaisesta yrityksen omistaja, jolloin tällä on aito kannustin toimia yrityksen parhaaksi. Motivointiongelma voidaan siis yrittää ratkaista tehokkuuspalkkaus- ja voitonjakojärjestelmillä.

Päämies–agentti-ongelmaa analysoidaan peliteorian avulla.

Katso myös 
Motivaatioteoriat

Peliteoria
Dennis Weaver

William Dennis Weaver (4. kesäkuuta 1924 Joplin, Missouri – 24. helmikuuta 2006 Ridgway, Colorado) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi muun muassa televisiosarjasta Sheriffi McCloud. Sarjaa tuotettiin Yhdysvalloissa 1970–1977. Tätä ennen hän näytteli televisiosarjassa Gunsmoke (1955–1975), josta sai suorituksestaan Emmy-palkinnon vuonna 1959. Kolmas Weaverin tv-sarja oli vuosina 1964–1965 tuotettu perhekomedia Poikani on toista maata.

Dennis Weaver näytteli 1955 elokuvassa Toko-rin sillat (The Bridges at Toko-Ri) pikkuroolissa tiedustelu-upseeria. Pieni rooli hänellä oli myös Orson Wellesin elokuvassa Pahan kosketus (The Touch of Evil) vuodelta 1958. Vuonna 2005 hän teki ääniroolin TV-sarja Simpsoneihin (jakso "Viimeinen lännensankari"). Weaverin tunnetuin elokuvarooli on Steven Spielbergin 1971 ohjaamassa varhaisessa elokuvassa Kauhun kilometrit (Duel), jossa hän esitti pääroolia.

Weaver lauloi myös jonkin verran ja vieraili Suomessakin vuosina 1977 ja 1985. Ensimmäisellä vierailulla Seura-lehti lahjoitti hänelle kanteleen.

Dennis Weaver kuoli vuonna 2006 syöpään 81-vuotiaana.

Aiheesta muualla
 Dennis Weaverin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Virallinen kotisivusto 

Elämäkerta  

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 2006 kuolleet
Oscar Swahn

Oscar Gomer Swahn (20. lokakuuta 1847 Tanum – 1. toukokuuta 1927 Tukholma) oli ruotsalainen kilpa-ampuja ja olympiavoittaja. 

Vuoden 1908 olympialaisissa Oscar Swahn voitti kaksi kultamitalia hirviammunnan yksittäislaukauksissa (yksilö- ja joukkuekilpailussa) ja pronssia hirviammunnan kaksoislaukauksen yksilökilpailussa. Hän oli voittaessaan 60-vuotias, vain vuoden nuorempi kuin samoissa kisoissa vapaakiväärin 1000 jaardin ammunnan voittanut Joshua Millner.

Kotikisoissa vuonna 1912 hän oli mukana joukkueessa, joka voitti kultaa hirviammunnan yksittäislaukauskilpailussa. Hirviammunnan kaksoislaukauksien yksilökilpailussa Swahn otti pronssia tuloksella 72 ja oli yksittäislaukauksissa viides. Viimeksi mainitun kilpailun voitti hänen poikansa Alfred Swahn. Oscar Swahn oli kultaa voittaessaan 64-vuotias: hän oli silloin ja on edelleen kaikkien aikojen vanhin olympiavoittaja.

Vuoden 1920 olympialaisissa Oscar Swahn voitti 72-vuotiaana hopeaa hirviammunnan kaksoislaukauksien joukkuekisassa. Näin hänestä tuli kaikkien aikojen vanhin olympiamitalisti. Vuoden 1924 kisoihin Swahn ei osallistunut sairauden vuoksi.

Lähteet 

Ruotsalaiset ampujat
Ruotsalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1847 syntyneet
Vuonna 1927 kuolleet
Alla Pugatšova

Alla Borisovna Pugatšova (, s. 15. huhtikuuta 1949 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen poplaulaja. Hän on kaupallisesti menestynein neuvostoliittolainen ja venäläinen laulaja. Vuonna 1991 hänelle myönnettiin korkein Neuvostoliitossa esiintyvälle taiteilijalle myönnettävä palkinto, Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimi (Народный артист СССР). Vuonna 2022 hän asettui ensimmäisenä laajan yleisön tuntemana taiteilijana vastustamaan Venäjän sotatoimia Ukrainaa vastaan.

Ura

Pugatšova aloitti laulajanuransa jo pikkutyttönä, ja vuonna 1965 ilmestyi hänen ensimmäinen laulunsa "Robot". 1960- ja 1970-luvulla hän kierteli maata viihdelaulajana ja esiintyi myös elokuvissa. Suureen suosioon hän nousi 1970-luvun loppupuolella kappaleellaan "Harlekiini" ja esiinnyttyään Cannesin laulufestivaaleilla. 1980-luvun alussa hän levytti suuren menestysiskelmän "Miljoona ruusua" (Million alyh roz). Vuonna 1985 julkaistiin Ruotsissa Pugatšovan englanninkielinen albumi Watch Out, jonka julkaisi levy-yhtiö Melodija Neuvostoliitossa nimellä Alla Pugacheva in Stockholm.

Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Pugatšova muun muassa perusti omaa nimeään kantavan lehden, hajusteen ja kenkämerkin. Hän sai valtionjohdolta useita tunnustuksia. Vuonna 1997 hän edusti Venäjää Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Primadonna" ja sijoittui sijalle 15. Viime aikoina Pugatšova on johtanut kotimaassaan Idols-kilpailua muistuttavaa television Fabrika zvjozd ('tähtitehdas') -kykyjenetsintäkilpailua. Hän on myös ollut vahvasti esillä lööpeissä ja juorulehtien sivuilla.

Yksityiselämä
    
Pugatšovan äiti on Zinaida Аrhipovna Odegova, isä Boris Mihailovitš Pugatšov. Hänellä on tytär, myös tunnettu viihdetaiteilija Kristina Edmundovna Orbakaite (s. 25. toukokuuta 1971) ja tällä lapset Nikita (s. 21. toukokuuta 1991), Deni (s. 10. toukokuuta 1998) ja Klavdia (s. 30 maaliskuuta 2012). Pugatšova on ollut naimisissa viidesti, 1969–1973 Mykolas Orbakasin kanssa, 1976–1980 Aleksander Stefanivitšin kanssa, 1985–1993 Jevgeni Boldinin kanssa, 1994–2005 Filipp Kirkorovin kanssa ja (2011–) Maksim Galkinin kanssa. Galkinilla ja Pugatšovalla on kaksoset, poika ja tyttö, jotka synnytti sijaissynnyttäjä vuonna 2013.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Virallinen sivusto

Neuvostoliittolaiset laulajat
Venäläiset poplaulajat
Venäjän euroviisuedustajat
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Vuoden 1997 euroviisuedustajat
Seulonnan keskeiset artikkelit