joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Scheeliitti

Scheeliitti (CaWO4), on volframimalmimineraali. 
Väriltään scheeliitti on harmaanvalkoinen, hieman kellertävä tai ruskehtava. Viirun väri on valkoinen ja kiilto vaihtelee rasvakiillosta lasikiiltoon. Scheeliitin kovuus on 4,5–5,0 ja ominaispaino 6,0–6,1 g/cm³. Scheeliitin kiderakenne on tetragoninen.

Scheeliitti esiintyy esimerkiksi diopsidin, fluoriitin, granaatin, molybdeenihohteen ja sarvivälkkeen kera. Scheeliittiesiintymiä on muun muassa Australiassa, Brasiliassa, Italiassa, Meksikossa, Ranskassa ja Suomessa muun muassa Ylöjärven kaivoksessa.

Scheeliittiä on vaikea erottaa kvartsista tai maasälvästä. Scheeliitin tunnistaa parhaiten UV-lampulla, sillä se fluoresoi sinivalkoista valoa ultraviolettivalossa.

Lähteet 
 Kiviopas

Viitteet

Aiheesta muualla 

Jalokivet
Oksidimineraalit
Malmimineraalit
Palva

Palva tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:

Palva, Velkuan pääsaari Naantalissa
Palvan meritaistelu, Suomen sodassa 18. syyskuuta 1808 käyty meritaistelu
Palva, saari Luonnonmaan kaakkoispuolella Naantalissa
2885 Palva, asteroidi
M/T. Palva, myöhemmin Vitoria, Neste Shippingin vuonna 1964 valmistunut tankkeri
M/T Palva, nyk. Laurentia Desgagnes, Neste Shippingin vuonna 2007 valmistunut tankkeri

Sukunimi 
Antti Palva (s. 1933), korva-, nenä- ja kurkkutautiopin professori
Heikki Palva (s. 1935), arabian kielen ja islamilaisen kulttuurin professori
Tapio Palva (s. 1947), perinnöllisyystieteen professori
Tauno Palva (1925–2019), korva-, nenä- ja kurkkutautiopin professori
Veikko Palva (1924–2013), diplomi-insinööri, sähkötekniikan professori ja VTT:n tutkimusjohtaja

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
The Cleansing

The Cleansing on kokkolalaisen Immortal Souls -yhtyeen toinen EP, joka julkaistiin Little Rose Productions -levymerkillä vuonna 2000. Divine Wintertime -EP:n tapaan The Cleansing äänitettiin Studio Watercastlessa, Jyväskylässä helmikuussa 2000. Teknisestä avusta vastasi jälleen Arttu Sarvanne, mutta EP:n tuottajana toimi Little Rose Productionsin Manu Lehtinen.

The Cleansing -EP julkaistiin niin sanotusti maistiaisena vuotta myöhemmin seuranneesta debyyttialbumista Under the Northern Sky, jolta EP:llä on myös mukana suoraviivainen ja tarttuvia kertosäkeitä sisältävä kappale "The Cleansing". A. Särkioja on kertonut keksineensä kappaleen psyykkistä puhdistautumista käsittelevän teeman saunassa, mistä on perujaan aloitussäe "Out from the darkened night, into the burning hot cleansing steam." Kappaleet "Until" ja "Prophet" ovat uudelleensovitettuja versioita Reflections of Doom -demokasetin kappaleista. Demon doom metal -elementit on vaihdettu yhtyeen modernimpaan, nopeaan ja melodiseen ilmaisuun. "Icebound" oli äänitetty myös debyyttialbumia varten, mutta tuottajan ja yhtyeen päätöksellä jätettiin lopulta pois ja julkaistiin EP:llä. "Iceboundin" idean A. Särkioja kertoo tulleen ajatuksesta kapeista ja sulkeutuneista mielistä sekä rajusta lähellä kuolemaa olleesta kokemuksesta, joka tarvitaan havahduttamaan nukkuva mieli näkemään tilanteensa.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Aki Särkioja – murinalaulu, basso
 Esa Särkioja – kitara
 Pete Loisa – kitara
 Jupe Hakola – rummut

Lähteet 

Vuoden 2000 EP:t
Immortal Soulsin albumit
Toden toistoa

Toden toistoa on suomalaisen kosketinsoittaja-laulaja Jukka Gustavsonin kolmas soololevy ja samalla ensimmäinen soololevy, jolla kuullaan laulua. Levyn sanoituksiin on vahvasti vaikuttanut Jukka Gustavsonin uskonnollinen elämänkatsomus.

Kappaleet
A-puoli
 ...minkä halajat minun tietävän...
 ...tuntevan – syvimmin, aidoimmin, puhtaimmin...

B-puoli
 ...Tosi aatteiden riemusta...
 ...Oikean elämän ekstaasiasta...

Sävellykset, sanoitukset ja tuotanto: Jukka Gustavson

Kokoonpano
 Jukka Gustavson – laulu, kosketinsoittimet, perkussiot
 Pekka Nylund – kitara
 Seppo Tyni – kitarasoolo
 Tim Ferchen – vibrafoni, marimba
 Harri Vainikka – basso, perkussiot
 Pekka "Vando" Suvanto – rummut, perkussiot
 Hessu Loukovaara – äänitys, miksaus

Aiheesta muualla 
 Tahdon kertoa sinulle kaiken minkä haluat minun tietävän kappaleen instrumentaali-sovitus Sahti-yhtyeen 1979 esittämänä Ylen elävässä arkistossa

Vuoden 1981 albumit
Jukka Gustavsonin albumit
Ligandi

Ligandi voi tarkoittaa:

 Ligandi (kemia) on kemiassa atomi, ioni tai funktionaalinen ryhmä, joka luovuttaa yhden tai useamman elektroneistaan koordinaatiosidoksella (eräs kovalenttisen sidoksen tyyppi) yhdelle tai useammalle keskusatomille tai -ionille. 
 Ligandi (biokemia) on biokemiassa ja farmakologiassa atomi tai molekyyli, joka sitoutuu suurempaan molekyyliin.
Langinkosken koulu

Langinkosken koulu on Kotkan Metsolassa sijaitseva peruskoulu, jossa on noin 500 oppilasta. Koulun rehtorina on toiminut vuodesta 2007 alkaen Heidi Honkanen. Langinkosken koulu purettiin vuoden 2017 aikana sisäilmaongelmien takia. Koulu oli väistötiloissa Mussalon Savotassa syksyyn 2019 asti, jolloin Allintielle valmistui uusi koulurakennus.

Historia 
Koulun historia alkaa vuodesta 1943, jolloin Viipurissa perustettiin Viipurin yhteislyseo. Jo seuraavana vuonna koulu joutui muuttamaan sodan vuoksi Kotkaan, missä se toimi Kotkan yhteislyseon nimellä Kotkansaarella ensin Tyttölyseon (nyk. Datariina) ja sitten niin kutsutun puukoulun tiloissa. Vuonna 1956 valmistui nykyinen koulurakennus Metsolan kaupunginosaan.

Kun vuonna 1974 siirryttiin peruskoulujärjestelmään, koulu jaettiin yläasteeseen ja lukioon, jotka saivat nimensä läheisen Langinkosken mukaan. Vuonna 1979 rakennukseen valmistui lisäsiipi. Ympäristölukio aloitti toimintansa vuonna 1994.

Langinkosken lukio lakkautettiin vuonna 2012.

Kirjallisuutta

Lähteet

Aiheesta muualla 
Langinkosken yläkoulun kotisivut

Kotkan peruskoulut
Salinarin kulttuuri

Salinarin kulttuuri oli Pohjois-Perun rannikolla noin 200 eaa.–200 jaa. oli siirtymävaihe Cupisniquen kulttuurin ja Moche-kulttuurin välissä. Yhteiskunnallisesti kulttuurin aika oli levoton, minkä on arveltu johtuneen helposti käyttöön otettavan viljelysmaan loppumisesta. Kauden aikana ihmiset hylkäsivät vanhoja peltojaan ja rakensivat suojattuja pakopaikkoja. Asutuskeskusten koko myös kasvoi, koska suurempina ne tarjosivat paremman suojan.

Asuinpaikat 
Suurin tunnetuista asuinpaikoista oli kaupunki Cerro Arena joka sijaitsi Moche-joen laaksossa olevalla harjanteella noin 400 kilometriä etelään Piura-joesta. Sen koko oli yli 2 km² ja sen alueella on kaivauksissa löydetty yli 2 000 rakennelmaa. Kaupungista on muun muassa löydetty sekä kansan että eliitin asuinrakennuksia ja hallinnollisia ja uskonnollisia rakennuksia.

Keramiikka 
Jatkuvuus näkyi muun muassa kulttuurin keramiikassa. Salinar-kulttuurin keramiikka on paljolti jatkoa Cupisnique-kulttuurin keramiikalle. Siitä puuttui kuitenkin Cupisniquen kulttuurille ominainen hienostuneisuus. Veistoksellisia keramiikan motiiveja olivat eläimet ja ihmiset. Uutena aiheena keramiikassa oli Salinarissa erotiikka. Myös tavanomaisempaa vähemmän koristeellista keramiikkaa valmistettiin. Keramiikan värit vaihtelevivat oranssista beigeen.

Kuvia

Keramiikkaa

Nenäkoruja

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 
 

Esikolumbiaaniset kulttuurit
Risto Piipari

Risto Piipari (s. 21. kesäkuuta 1947) on suomalainen koripallovalmentaja ja opettaja. Keväällä 2007 hän jäi eläkkeelle Kotkassa sijaitsevan Langinkosken koulun rehtorin virasta.

Piipari valmensi Suomen naisten koripallomaajoukkuetta vuosina 1989–1993 ja 1999–2005. Miesten Korisliigassa hän on voittanut Kouvolan Kouvojen päävalmentajana mestaruuden vuosina 1995 ja 1999. Molempina vuosina hänet valittiin Korisliigan vuoden valmentajaksi. Lisäksi hän on valmentanut Kotkan Työväen Palloilijoita. Valmentajana hän on saavuttanut Korisliigassa yhteensä 245 voittoa, joilla hän on jaetulla kolmannella sijalla kaikkien aikojen tilastossa.

Risto Piiparin tytär Reetta Piipari on pelannut koripalloa Suomen maajoukkueessa.

Piipari nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen vuonna 2019.

Lähteet
 
 
 Kouvolan Kouvojen historiaa
 plaza.fi:n uutinen 200 voiton valmentajista

Viitteet 

Suomalaiset koripallovalmentajat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Näyttökuva

Näyttökuva (, käytetään myös nimiä kuvakaappaus, kuvankaappaus ja ruutukaappaus) on tietokoneen tallentama kuva tietokoneen näytöltä. Yleensä tällainen digitaalinen kuva on otettu joko käyttöjärjestelmän käyttöliittymän toiminnolla tai tietokoneessa toimivalla ohjelmistolla, mutta kuva voidaan muodostaa myös kameralla tai tietokoneen videosignaalin kaappaavalla laitteella.

Kuvakaappauksia voidaan käyttää tietokoneohjelman esittelemiseen, ongelman havainnollistamiseen tai ylipäänsä aina kun tietokoneen ruutu pitää näyttää muille tai arkistoida.

Kuvankaappaus tehdään Windows-käyttöjärjestelmässä painamalla -painiketta, jolloin kuva kopioituu leikepöydälle. Painike voi olla näppäimistössä myös nimillä Print Screen, PrtScrn tai PrtSc. Tämän jälkeen kuva liitetään kuvankäsittelyohjelmaan (esimerkiksi Paint). Windows 10 -käyttöjärjestelmässä näppäinyhdistelmällä  kuvakaappaus tallentuu suoraan Kuvat-kansiossa olevaan Näyttökuvat-alakansioon. Kuvakaappauksien ottamiseen voi käyttää myös tietokoneelta löytyvää Kuvakaappaustyökalua () tai Leikkaa ja luonnostele -työkalua ().

Mac-tietokoneilla koko ruudun kuvakaappauksen voi tehdä näppäinyhdistelmällä . Tietystä alueesta kuvakaappauksen voi tehdä painamalla numeron kolme sijaan numeronäppäintä neljä. Painamalla välilyöntinäppäintä heti Vaihto-Komento-4-yhdistelmän jälkeen ristiosoitin vaihtuu kameraksi, jonka avulla näyttökuvan voi ottaa mistä tahansa avoimesta ikkunasta. Kuvakaappaus tallentuu työpöydälle.

Yleensä Android-puhelimilla kuvakaappauksen voi ottaa pitämällä virta- ja alempaa äänenvoimakkuusnäppäintä pohjaan parin sekunnin ajan. Joissain Android-puhelimissa voi vaihtaa asetuksia siten, että näyttökuvan voi ottaa vetämällä kolmella sormella näytön ylhäältä alaspäin.

iPhone-puhelimilla näyttökuva voidaan ottaa mallista riippuen painamalla samanaikaisesti sivupainiketta ja äänenvoimakkuuden lisäyspainiketta, sivupainiketta ja Koti-painiketta tai yläpainiketta ja Koti-painiketta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Käyttöliittymät
Näyttötekniikka
Seulonnan keskeiset artikkelit
Karmeliitat

Karmeliitoiksi  sanotaan kahden katolisen kirkon sääntökunnan jäseniä. Alkuperäinen karmeliittasääntökunta syntyi Karmelvuorella, siitä nimi. 1500-luvulla tämä sääntökunta jakautui kahtia (ks. Historia). Karmelvuori on Israelissa Haifassa.

Historia 

Nimensä karmeliitat ovat saaneet Palestiinan Karmelvuoren mukaan. Vuorella syntyi 1190-luvulla pyhän Eliaan lähteen luo erakkoyhteisö, joka on karmeliittasääntökunnan alku. Ensimmäisen, ns. pyhän Albertuksen säännön (1208–14) mukaan karmeliitan tuli elää uskossa, toivossa ja rakkaudessa ja työtä tehden, elää yhteisöelämää, lakkaamatta rukoilla hiljaisuudessa ja yksinäisyydessä sekä käyttää arvostelukykyä kaikessa. Muslimien valloittaessa Palestiinan karmeliitat pakenivat 1200-luvun puolessavälissä Eurooppaan, jossa he joutuivat luopumaan erakkoelämästään ja muuttumaan kerjäläismunkkijärjestöksi. Heidät tunnettiin nimellä Karmelvuoren Neitsyt Marian veljet. Vuonna 1452 paavi Nikolaus V julkaisi bullansa "Cum Nulla", joka on ns. toisen ja kolmannen sääntökunnan perustamisasiakirja. Siitä lähtien on ollut sääntökuntaan kuuluvia nunnia ja maallikkoja. 1500-luvun lopulla syntyi pyhän Jeesuksen Teresan (1515–1582) perustamana uusi karmeliittasääntökunta, niin sanotut kengättömät karmeliitat. Vanhan observanssin karmeliittasääntökunta (Ordo Carmelitarum, lyh. O. Carm) ja reformoitu sääntökunta (Ordo Carmelitarum Discalceatorum lyh. OCD) ovat erillisiä sääntökuntia, joilla kummallakin on munkki-, nunna- ja maallikkohaara sekä suuri määrä karmeliittojen kahteen sääntökuntaperheeseen assosioituneita, karmeliittaspiritualiteettia noudattavia sääntökuntia. O.Carm. ja OCD-karmeliittojen johto on Roomassa. Karmeliitoilla on YK:ssa NGO-status.

Spiritualiteetti 

Karmeliittasääntökunnat ovat luonteeltaan kontemplatiivisia ja apostolisia. Karmeliittojen esikuva on profeetta Elia, joka oli rukouksen ja toiminnan mies. Toinen tärkeä esikuva on Neitsyt Maria, joka on kontemplatiivisen elämän täydellinen esikuva. Karmeliitat seuraavat erityisesti pyhän Jeesuksen Teresan ja pyhän Ristin Johanneksen opetusta ja esimerkkiä. Teresan tie kristittynä oli rukouksen tie, missä rukous koetaan ystävyytenä Jeesuksen Kristuksen kanssa (Elämäni, 8).

Toiminta Suomessa 
 
Suomessa oli karmeliittasisarten luostari (OCD) Espoossa vuodesta 1988 vuoteen 2021 sekä karmeliittamaallikkoryhmä (OCDS) Helsingissä.

Katso myös

Espoon karmeliittaluostari
Ekumeeninen Karmeliittaluostariyhteisö

Lähteet
Sääntökuntamaallikot Suomessa (moniste, 2003)
Pyhä Teresa, Elämäni (KATT, 1990)
Karmeliittasääntö (KATT, 2012) 

Rukous
Metameria (väri)

Metameria on ilmiö, jossa kaksi väritiheydeltään erilaista kappaletta näyttävät tarkkailijan mielestä samanvärisiltä. Tämä yleinen ilmiö tulee useimmiten esiin siis sopivissa valaistusolosuhteissa. Kyse on pohjimmiltaan ihmisen silmän biologisista ominaisuuksista. Ihmisen silmä havaitsee tappisolujen avulla kolme perusväriä, joiden perusteella käsitys väristä eli värinäkö muodostuu. Lieväkin värisokeus tai poikkeama yksilön värinäössä voi johtaa siihen että hän näkee useampia erilaisen värispektrin omaavia kappaleita samanvärisinä. Kappaleiden värinheijastusominaisuuksien lisäksi metamerian ilmenemiseen vaikuttaa tarkasteluolosuhteiden valaistus, koska se muodostaa aina osan kappaleen väristä. Nimenomaan valaistusolosuhteet aiheuttavat useimmiten käytännön ongelmia. Eriväriset kappaleet, jotka siis tietyssä valossa näyttävät samansävyisiltä ovat metameerejä.

Arkipäivän tilanteista useille on metameria tullut tutuksi esimerkiksi vaateostoksilla. Jotkin kaksi vaatekappaletta voivat kaupan sisävalaistuksessa näyttää molemmat esimerkiksi mustalta, mutta ulkona päivänvalossa vaatekappaleet ovatkin selvästi eriväriset. 

Metameria ilmenee useimmiten tummilla ja vaaleilla sävyillä. Erityisesti teollisuudessa tulisi välttää pelkästään ihmisen, tietyissä valaistusolosuhteissa tekemään sävymääritelmään. Virheellisen sävymielipiteen ja metamerian välttäminen voi osoittautua esimerkiksi teollisessa tuotannossa erittäin arvokkaaksi. Metameraongelman todennäköisyyden vähentämiseksi arvio kannattaa tehdä useamman henkilön toimesta erilaisissa valaistusolosuhteissa. Yksi mahdollisuus on myös käyttää esimerkiksi metameriamittauksella varustettua värimittaria. Mittarilla pystyy tutkimaan onko jokin väripari metameerinen se ei kuitenkaan vielä kerro mitkä erilaisen väritiheyden omaavat kappaleet kukin ihminen näkee samanvärisinä esimerkiksi päivänvalossa.

Väriavaruudet
Ämmänlänget

Ämmänlänget eli niskakorento on niskan taakse olkapäille muotoiltu, puusta valmistettu kantoteline. Sen avulla kannetaan raskaita taakkoja, ja se on ollut perinteisesti vesiämpäreiden kantamisessa yleinen apuväline. Suomessakin ämmänlänget olivat käytössä vielä ennen sotia.

Ämmänlänget muistuttaa litistettyä vannetta, jonka pitkät sivut yhdistetään toisiinsa kahdella kangas- tai nahkahihnalla. Laite nostetaan olkapäille lepäämään näiden hihnojen varassa, ja hartiat jäävät siis vanteen sisään. Pituudeltaan säädettävät kantoketjut on kiinnitetty vanteen molempiin päihin.

Katso myös 
Ies
Korento

Lähteet

 Suomen maatalousmuseon internetsivu

Aiheesta muualla

Ämmänlänget, Maatalousmuseo Sarka

Työkalut
The Milestones

The Milestones on vuonna 1994 perustettu helsinkiläinen rock-bändi. Yhtye on julkaissut viisi albumia, Vol 1 (1996), Souvenirs (1999) Devil In Me (2009) Higher Mountain - Closer Sun (2014) ja Beautiful Light (2019).

Yhtyeen musiikki on englanninkielistä perinteistä rockia, jossa on vahvoja vaikutteita 70-luvun amerikkalaisesta ja englantilaisesta genren tyylisuunnasta. Musiikki on sekoitus classic-, southern- ja blues-rockia. Bändi operoi edelleen alkuperäisessä kokoonpanossa. 

The Milestones toimi joulukuussa 2008 ja kesäkuussa 2011 Whitesnake-yhtyeen lämmittelijänä Helsingin jäähallissa. Helmikuussa 2009 The Milestones teki Suomessa neljän keikan minikiertueen tanskalaisen D-A-D:n lämmittelijänä. Yhtye on myös ollut kolme kertaa Deep Purplen lämmittelijänä: Kotkan Meripäivillä (17.7.2009), Tampereen jäähallissa (18.7.2009) ja Hartwall Areenalla (7.12.2011)

Yhtye on esiintynyt myös mm. Yhdysvalloissa, Islannissa, Saksassa ja Norjassa.

Jäsenet
 Olavi Tikka – Laulu, huuliharppu
 Tomi Julkunen – Kitara
 Marko Kiviluoma – Kitara
 Veli Palevaara – Basso
 Tommi Manninen – Rummut

Diskografia
 Vol 1 (1996)
 Souvenirs (1999)
 Devil In Me (2009)
 Higher Mountain - Closer Sun (2014)
Beautiful Light (2019)

Aiheesta muualla
 The Milestones yhtyeen viralliset kotisivut

Milestones, The
Under the Northern Sky

Under the Northern Sky on kokkolalaisen Immortal Souls -yhtyeen ensimmäinen täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Se äänitettiin samassa yhteydessä The Cleansing -EP:n levytyssessioiden kanssa Studio Watercastlessa, Jyväskylässä 26. helmikuuta–5. maaliskuuta 2000. Avustajana toimi studioteknikko Arttu Sarvanne. Tuottajana toimi Little Rose Productionsin Manu Lehtinen.

Basisti-laulaja A Särkioja on kertonut yhtyeen historian katsauksessa, että äänityssessioiden aikaan talvi oli äärimmäisen luminen, mikä vei albumia melkein "talvikertomuksen" suuntaan. "Frostmind" sisältää eräät Immortal Soulsin nopeimmista kirjoittamista kitarariffeistä, sekoittaen perinteistä metallia death metalin ankaruuteen. Albumi sisältää myös kaksi Instrumentaaliraitaa: "Snowfalls" ja "Metsäkukkia". Ensimmäinen on rauhallinen, talvisia tunnelmia luova kappale, jota siivittää folkhenkinen puhdas kitarointi. Metsäkukkia taas on nopea muunnelma vanhasta, perinteisestä sävelmästä. "Painthings" kertoo taiteilijan ahdingosta. Kappale "The Cold Northwind" julkaistiin samana vuonna kokoelma-albumilla The Metal Rose Collection.

Under the Northern Sky sai fanien keskuudessä innostuneen vastaanoton ja kriitikotkin kirjoittivat siitä myönteisiä arvosteluita. Albumi ei kuitenkaan saanut laajaa tunnettavuutta sillä Little Rose Productionsin resurssit eivät riittäneet kovin kattavaan markkinointiin. Under the Northern Sky oli yhtyeen viimeinen  julkaisu Little Rose Productions -levymerkillä.


Kappaleet

Kokoonpano 
 Aki Särkioja – murinalaulu, basso
 Esa Särkioja – kitara
 Pete Loisa – kitara
 Jupe Hakola – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla 
Arvostelu PowerMetal.De-sivulla (saksaksi)

Vuoden 2001 albumit
Vuoden 2001 esikoisalbumit
Immortal Soulsin albumit
Defensor Legis

Defensor Legis on Suomen Asianajajaliiton julkaisema oikeustieteellinen aikakauskirja. Julkaisu on ilmestynyt vuodesta 1920 ja on siten Pohjoismaiden vanhin asianajajien julkaisu.

Julkaisu sisältää kirjoituksia käytännön oikeuselämän eri aloilta ja valikoituja oikeustapauksia. Julkaisu on tarkoitettu oikeudellisen alan asiantuntijoille sekä oikeuskehityksestä kiinnostuneille.

Defensor Legis ilmestyy kuusi kertaa vuodessa ja sen levikki on noin 3 200. Julkaisun lukijakunnasta noin puolet on muita kuin asianajajia.

Lehden päätoimittajana toimii tehtävässä vuonna 2006 aloittanut asianajaja, oikeustieteen tohtori Ari Savela. Häntä ennen päätoimittajina ovat toimineet mm. Timo Esko, Mikko Tulokas, Matti Ylöstalo ja Bruno Salmiala.

Defensor Legis -nimi on latinaa ja tarkoittaa oikeuden puolustajaa. Defensor Legis -hahmo on kuvattu Suomen Asianajajaliiton logossa, jonka mukaan liiton lehti on saanut nimensä.

Suomalaiset ammattilehdet
Oikeustieteelliset lehdet ja aikakauskirjat
Pohjois-Suomen opiskelija-asuntosäätiö

Pohjois-Suomen opiskelija-asuntosäätiö (PSOAS) on Oulussa toimiva opiskelija-asuntoja rakennuttava, omistava, ylläpitävä ja vuokraava yleishyödyllinen asuntoyhteisö. Säätiöllä oli alkuvuonna 2009 771 yksiötä, 1228 perhe- ja 1824 soluasuntoa, yhteensä noin 5300 vuokralaista.
 
Säätiö perustettiin vuonna 1971, perustajina Oulun yliopiston ylioppilaskunta, Domus Botnica -säätiö ja Pohjois-Suomen oppilasasuntolat Oy.

Lähteet
PSOAS: Pohjois-Suomen opiskelija-asuntosäätiön toimintakertomus ja tilinpäätös 2005, sivu 4. Oulu 2006.

Aiheesta muualla
PSOAS: säätiön internet-sivusto

Suomalaiset säätiöt
Suomen opiskelija-asunnot
Oulu
Reseptori (biokemia)

Reseptori on solun erikoistunut proteiinimolekyyli, joka aktivoituessaan käynnistää siihen kytkeytyvät solun fysiologiset signaalin välitysmekanismit. Reseptoreita aktivoivat elimistön omat viestimolekyylit kuten hormonit, hermoston välittäjäaineet, kasvutekijät ja sytokiinit. Useimmat lääkeaineet vaikuttavat elimistössä sitoutumalla em. viestimolekyylien reseptoreihin joko agonisteina aktivoiden niitä tai antagonisteina estäen niiden aktivoitumista. Reseptoriin sitoutuvia aineita kutsutaan ligandeiksi.

Reseptorien luokittelu
Aiemmin reseptorit jaoteltiin toiminnallisten erojen mukaan, mutta nykyisin ne jaotellaan reseptorigeenien kloonauksen tuoman rakennetiedon mukaan neljään reseptoriperheeseen, joita ovat seuraavat:

 Ionikanavareseptorit. Ne sijaitsevat solukalvolla kytkeytyen suoraan ionikanavaan. Ne reagoivat millisekunneissa aktivoivien ligandien vaikutuksesta, jolloin kanavan avautuessa sille tyypillinen ionivirta pääsee kulkemaan solukalvon läpi. Monien hermoston välittäjäaineiden, kuten asetyylikoliinin ja glutamaatin, reseptorit ovat ionikanavia.

 G-proteiinikytkentäiset reseptorit. Ne sijaitsevat solukalvolla välittäen vasteen epäsuorasti entsyymin tai ionikanavan kautta. Ne aiheuttavat vasteen stimuloimisen jälkeen yleensä muutamassa sekunnissa. G-proteiinikytkentäisten reseptorien geeniperhe on varsin suuri käsittäen useita satoja reseptorigeenejä. Geeniperhe voidaan jakaa useisiin alaperheisiin reseptorien rakenteiden ja ligandien mukaan. Katekoliamiinit (mm. adrenaliini, noradrenaliini ja dopamiini), peptidit, glykoproteiinihormonit sekä rodopsiini ovat esimerkkejä ligandeista.

 Entsyymireseptorit. Ne sijaitsevat solukalvolla kuten ionikanava- ja G-proteiinikytkentäiset reseptorit kytkeytyen suoraan reseptoriproteiinissa olevaan entsyymiin, joka aiheuttaa vasteen minuuttien kuluessa reseptorin aktivoitumisen jälkeen. Tunnetuimpia entsyymireseptoreita ovat tyrosiinikinaasireseptorit. Insuliinit ja kasvutekijät ovat esimerkkejä entsyymireseptorien ligandeista.

 Tumareseptorit. Jotta aine vaikuttaisi tumaan, se ensin kiinnittyy solulimassa olevaan tumareseptoriproteiiniin. Yhdistelmä kulkeutuu sitten tumaan välittäen vasteensa geenien aktiivisuuden muuttumisella. Vaste tulee hitaasti vasta tuntien tai jopa päivien jälkeen aktivaatiosta. Tumareseptorien ligandeja ovat esimerkiksi steroidit (mm. androgeenit, estrogeenit ja glukokortikoidit), A- ja D-vitamiini ja kilpirauhashormoni.

Muita kohdemolekyylejä
Reseptorien ohella muita lääkeaineiden kohdemolekyylejä ovat muun muassa muut kuin solukalvoon kiinnittyneet entsyymit (esimerkiksi asetyylikoliiniesteraasi), muut kuin ligandin säätelemät ionikanavat, kuljetusproteiinit (esimerkiksi protonipumppu mahalaukun limakalvon soluissa) ja nukleiinihapot (monien syöpä- ja viruslääkkeiden vaikutuskohde).

Lähteet
 Scheinin M, Lääkeaineiden vaikutusmekanismit: reseptorit, kirjassa Koulu M, Mervaala E, Tuomisto J, Farmakologia ja toksikologia, 8. painos, ss. 27–67. Kustannus Oy Medicina, Kuopio, 2012. ISBN 978-951-97316-4-3.
 

Lääkeaineoppi
Reseptorit
Tohtori Faustus

Tohtori Faustus (, KiV 303) on Ferruccio Busonin viimeinen, keskeneräiseksi jäänyt ooppera. Säveltäjä kirjoitti teoksen libreton itse ja se perustuu vanhaan saksalaiseen nukketeatteriversioon Faustin legendasta. Teos sai ensi-iltansa Dresdenissä vuonna 1925 Busonin oppilaan Philipp Jarnachin viimeistelemänä. Tohtori Faustusta on esitetty ja levytetty kohtalaisen vähän.

Teos eroaa tyylillisesti sekä aikakauden italialaisesta verismistä, että saksalaisesta Richard Straussin myöhäisromantismista. Busonin "uus-klassisuus" on selkeää, suoraviivaista ja keskittyy melodioihin. Säveltäjä käyttää diatonisten ja kromaattisten jaksojen välistä kontrastia draaman tehokeinona.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Joseph Horowitz: On Busoni's Doktor Faust
 The Culture Vulture: Doktor Faust - Ferruccio Busoni 

1920-luvun musiikkiteokset
Saksankieliset oopperat
Teschenin alue

Teschenin alue on Puolassa, Sleesian itäosassa oleva alue Tšekin tasavallan ja Puolan rajalla. Se muodostettiin itsenäiseksi herttuakunnaksi vuonna 1290 ja liitettiin suoraan Itävaltaan vuonna 1653, jolloin se säilytti kuitenkin erityisasemansa. Suurimman osan Sleesiaa joutuessa 1742 Preussille Teschenin alue säilyi Itävallan omistuksessa. Habsburgien vallan romahtaessa 1918 Teschenistä tuli kiistakapula Tšekkoslovakian ja Puolan välille, ja näiden kesken se jaettiinkin vuonna 1920 (Český Těšín, Cieszyn). Puola annektoi Teschenin alueen tšekkiläisen osan Münchenin konferenssin jälkeen lokakuussa 1938. Toisen maailmansodan aikana alue oli natsi-Saksan hallussa ja siellä oli sotavankileiri. Vuoden 1920 rajat palautettiin vuonna 1945.

Teschen-niminen kaupunki jaettiin kahtia vuonna 1920: Český Těšín on Tšekin puolella, Cieszyn Puolassa.

Lähteet 

Puolan maantiede
Ice Upon the Night

Ice Upon the Night (FD010, FR040) on kokkolalaisen Immortal Souls -yhtyeen toinen täyspitkä studioalbumi.

Ice Upon the Night on Immortal Soulsin ensimmäinen julkaisu päästyään alankomaalaiselle Fear Dark -levy-yhtiölle. Albumi äänitettiin marraskuussa 2002 Helsingin Sonic Pump Studiosissa. Miksauksesta ja teknisestä puolesta vastasi Nino Laurenne. Mika Jussila masteroi Ice Upon the Nightin Finnvox-studiolla Helsingissä. Albumin tuotti Immortal Souls.

Musiikkityyliltään yhtye jatkaa tunnettua melodista death metal -linjaansa kuten myös sanoitusten talviteemojen käsittelyä, mutta musiikin tempo on kauttaaltaan aavistuksen hidastunut. Kappaleella "You" vieraileva laulaja Kimmo Pulkkinen tulkitsee puhtain vokaalein kappaleen säkeitä duettona A. Särkiojan murinavokaaleja vasten. Puhdasta laulua kuullaan myös lieviä hittiaineksia sisältävällä "Man of Sorrow" -kappaleella.

Ice Upon the Night sai monilta kriitikoilta hyvän vastaanoton. Esimerkiksi Imperiumi.netin Mape Ollila kirjoitti, että teknisesti yhtye on erittäin hyvä ja sen kappalemateriaalissakaan ei ole moitteen sijaa. Jotkut vanhat fanit sen sijaan moittivat albumia jonkin verran uusien ideoiden puutteesta, joistain lievistä metalcore-vaikutteista, vähemmän talvitunnelmaisesta kansikuvasta sekä Under the Northern Sky -albumiin verraten hieman rauhoittuneesta ulosannista.

Ice Upon the Nightia ei markkinoitu erityisen näkyvästi Suomessa, sillä Fear Dark -levy-yhtiön markkinointi kohdistuu pääasiassa Benelux-maihin, Saksaan ja Sveitsiin. Vuonna 2004 Albumi lisensoitiin Yhdysvaltojen markkinoille lähinnä hardcore punkiin suuntautuneen levy-yhtiön Facedown Recordsin kautta. USA-painos julkaistiin erilaisella, Fear Dark -versioon verraten talvisemmalla kansikuvalla.


Kappaleet

Kokoonpano 
 Aki Särkioja – murinalaulu, basso
 Esa Särkioja – kitara
 Pete Loisa – kitara
 Jupe Hakola – rummut

Vierailevat muusikot
Kimmo Pulkkinen – puhdas laulu kappaleella "You" ja "Man of Sorrow"

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Albumin arvio Revelationz-sivulla 
 Albumin arvio Imperiumi.Net-sivulla
 Albumin arvio Noise.Fi-sivulla
 Sanoituksia Darklyrics-sivulla 

Vuoden 2003 albumit
Immortal Soulsin albumit
Ratsumies

Ratsumies, Op. 32 on Aulis Sallisen säveltämä ooppera, joka sai ensi-iltansa Savonlinnan oopperajuhlilla 17. kesäkuuta 1975. Sen libreton on kirjoittanut akateemikko Paavo Haavikko. Teos sävellettiin alun perin Olavinlinnan 500-vuotispäivien kunniaksi järjestettyyn sävellyskilpailuun.

Ratsumies omaperäisyydestään huolimatta liittyy vahvasti suomalaiseen oopperaperinteeseen ja sen kantaesityksen jälkeen siitä povattiin kolmatta kansallisoopperaa Leevi Madetojan Pohjalaisien ja Aarre Merikannon Juhan rinnalle. Myöhemmin Sallisen ja Joonas Kokkosen oopperoita on alettu nimittää karvalakkioopperoiksi. Ratsumies koostuu kolmesta sinfonisesta jaksosta, jotka sisältävät temaattisesti yhtenäisiä aineksia ja orkesterilla on keskeinen osa tarinankerronnassa. Ratsumies ei ole varsinaisesti historiallinen ooppera, vaan se kertoo mitä 500 vuotta sitten olisi saattanut tapahtua. Ooppera on kertomus "miehestä ja naisesta, sodasta, hevosista, naisista, onnesta, kuolemasta".

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Synopsi 

Suomenkieliset oopperat
1970-luvun musiikkiteokset
Aulis Sallisen teokset
Jari Komulainen

Jari Komulainen on suomalainen liikemies. Hän oli naimisissa presidentti Mauno Koiviston tyttären Assi Koiviston kanssa vuosina 1982–1990. Tämän jälkeen, Komulainen oli naimisissa Anitra Ahtolan kanssa vuosina 1998–2003. Ahtola oli vuoden 1996 Miss Suomi -kisojen 1. perintöprinsessa.

Komulainen on välittänyt sukellusveneitä venäläisen yhteistyökumppanin avustuksella sekä toimittanut suomalaisille liikkeille kiinalaisia Sanil Europe Oy:n maahantuomia halpaskoottereita yrityksensä Solo International Oy:n kautta. Solo International Oy myös maahantoi halpoja polkupyöriä, jotka toimitettiin eri merkkisinä suomalaisille tavarataloketjuille. Tämän yrityksen koko liiketoiminnan Komulainen myi Solifer-konsernille kesällä 2006.

Lähteet

Suomalaiset liikemiehet
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Coryn koukerot

Coryn koukerot (Cory in the House) on yhdysvaltalainen nuorten tilannekomediasarja. Se on That's So Raven -sarjan spin-off. Pääosassa ovat Cory (Kyle Massey) ja hänen isänsä (Rondell Sheridan).

Sarjassa Ravenin isä pääsee Valkoiseen taloon töihin, joten Cory ja hänen isänsä lähtevät matkaan. Ravenia ja perheen äitiä ei ole kirjoitettu sarjaan, sillä he ovat molemmat opiskelemassa. Cory pääsee siellä uuteen kouluun ja tapaa uusia ystäviä, kuten Meenan ja Newtonin. Heillä on oma bändi. Sarjaa nähdään Suomessa Disney Channelilla. Sarjan Suomen ensi-ilta oli 23. maaliskuuta 2007. Sarjan toinen ja viimeiseksi jäänyt kausi alkoi marraskuussa 2007 ja päättyi vuonna 2008.

Henkilöt

Cory Baxter 
Cory on Valkoisen talon kokin poika. Cory pitää videopeleistä, rahasta ja koripallosta. Hän on ihastunut Meenaan. Cory on aikamoinen bisnesmies ja DC3-bändin rumpali.

Meena Paroom 
Meena on Bahavian suurlähettilään tytär. Hänen parhaita ystäviään ovat Cory ja Newton. Meena toimii DC3-bändissä laulajana.

Newton "Newt" Livingston III 
Newton on Meenan ja Coryn hassu ystävä. Newtonin isä on senaattori ja hänen äitinsä on korkeimman oikeuden tuomari. Newt on DC3-bändin kitaristi.

Sophie Martinez 
Sophie on presidentti Richard Martinezin tytär. Häntä kutsutaan "Amerikan enkeliksi".

Presidentti Richard Martinez 
Richard on Yhdysvaltojen presidentti ja on Sophien isä.

Victor Baxter 
Victor on Valkoisen talon kokki ja Coryn isä.

Samantha Samuels 
Samantha on presidentin assistentti ja luonteeltaan hieman äkkipikainen.

Jason Stickler 
Jason on luonteeltaan massiivinen ja omistaa todella paljon CIA-teknologiaa, koska hänen isänsä on agentti. Hän on ihastunut Meenaan.

Candy Smiles 
Candy on koulun entinen puheenjohtaja ja aikamoinen ilopilleri. Hän oli ihastunut Coryyn yhdessä jaksossa.

Näyttelijät

Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Tilannekomediat
Lastenohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Estonia-teatteri

Estonia-teatteri on Tallinnassa sijaitseva teatterirakennus, joka on toiminut vuodesta 1949 Viron kansallisooppera Estonian ja Viron valtion sinfoniaorkesterin toimitilana.

Historia

Estonia-teatterin rakennutti Tallinnan virolainen Estonia-seura ja sen vuonna 1913 valmistuneen rakennuksen suunnittelivat suomalaiset arkkitehdit Armas Lindgren ja Wivi Lönn. Lönn ja Lindgren voittivat rakennuksen suunnittelukilpailun työllään Thalia vuonna 1908 ja varsinaisesti rakennus suunniteltiin vuosina 1910–1913. Valmistunut rakennus oli monitoimitila, jossa oli 900-paikkainen teatterisali, 1 200 paikkainen konserttisali, kasino, ravintola ja biljardisali, liiketiloja ja eri seurojen kokoushuoneita. Kuvanveistäjä August Weizenberg lahjoitti teatterille kaksi marmoripatsastaan, Hämarik ja Koit. Estonia-teatterin lavasta tuli kansallinen päänäyttämö, jolla esitettiin puheteatteria, oopperaa ja balettia. Venäläiset viranomaiset pitivät Estonia-teatteria virolaisena suuruudenhulluutena ja rakennus olikin jatkuvasti viranomaisten silmätikkuna. 23. huhtikuuta 1919 rakennuksessa kokoontui Viron perustava kokous.

Estonia-teatteri kärsi huomattavia vahinkoja toisen maailmansodan aikana Neuvostoliiton ilmavoimien tekemissä Tallinnan suurpommituksissa 9. maaliskuuta 1944. Vuosina 1946–1947 korjattu rakennus poikkesi jonkin verran edeltäjästään ja sen ulkoasu on pelkistetympi. Uusi rakennus perustui arkkitehtien Alar Kotlin ja Edgar Johan Kuusikin suunnitelmiin ja rakennusta innoitti 1930-luvun uusklassismi ja sodan jälkeisen ajan stalinistinen sosialistinen realismi. Rakennuksen sivufasadi säilyi ennallaan, mutta muita muutettiin huomattavasti, minkä lisäksi rakennuksen sisätilat saivat aiemmasta jugend-tyylistä poikkeavan uusklassisen ilmeen. Virolainen puheteatteri siirtyi vuonna 1949 Viron draamateatteriin. 11. maaliskuuta 1990 rakennuksessa kokoontui Viron komitea (). Vuonna 2003 rakennukseen valmistui uusi monikäyttölava ja teatterisali sai uuden ja nykyaikaisen näyttämön vuonna 2004. Vuonna 2013 vietettiin rakennuksen 100-vuotisjuhlallisuuksia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Armas Lindgrenin suunnittelemat rakennukset
Wivi Lönnin suunnittelemat rakennukset
Oopperatalot
Tallinnan rakennukset ja rakennelmat
Viron teatterit
Once Upon a Time in the North

Once Upon a Time in the North (FD020) on kokkolalaisen Immortal Souls -yhtyeen kaksi CD:tä käsittävä kokoelmalevy, jonka Fear Dark -levy-yhtiö julkaisi digipak-painoksena vuonna 2005. Julkaisu käsittää Immortal Soulsin äänitetyn historian käänteisessä järjestyksessä. Ensimmäisen CD:n kappaleet on masteroinut uudelleen vuonna 2004 Martin Groeneveld Mailmen Studiossa Utrechtissa Hollannissa.

Once Upon a Time in the Northin ensimmäinen CD sisältää kaksi uutta kappaletta, ”Painweighted” ja ”Down in My Grave”, jotka Pete Loisa äänitti OH6AI:ssa, Kokkolassa tammikuussa 2004. ”Painweightedilla” yhtye kokeili matalavireisempiä rytmejä yhdessä tutumman melodisen ilmaisun kanssa. Basisti-laulaja A. Särkiojan mukaan kappaleen sanoituksen innoitus tuli Mika Waltarin novellista ”Leikkaus”. Blues-/metallikappale ”Down in My Grave” kirjoitettiin Ice Upon the Night -albumia varten, mutta kappale jätettiin pois, koska se eroaa tyyliltään kyseisen julkaisun linjasta.

Kokoelmalevyn materiaaliin kuuluvat järjestyksessä EP:t The Cleansing ja Divine Wintertime, Reflections of Doom -demokasetin kappaleet ”Hate Sender”, ”I am Me” ja ”Realm of Hatred” sekä Immortal Souls -demokasetin kappale ”Immortal”. Kappaleista ilmenee yhtyeen kehitys varhaisesta doom metalistaan nykyiseen melodiseen death metaliin. Toinen CD sisältää uudelleenjulkaistun Under the Northern Sky -albumin.

Kahdeksansivuinen kansilehti sisältää ”Painweighted” ja ”Down in My Grave” -kappaleiden sanoitukset, promootiokuvia vuosilta 1994–2002 sekä A. Särkiojan kirjoittaman katsauksen yhtyeen historiaan. Hän kirjoittaa kappaleiden ja sanoitusten taustoista, levytyssessioissa kohdatuista onnistumisista sekä vaikeuksista.


Kappaleet 
CD 1
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

CD 2

Kokoonpano 
 Aki Särkioja – murina, basso
 Esa Särkioja – kitara
 Pete Loisa – kitara
 Jupe Hakola – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla 
Albumin arvio Ultimate Guitar-sivulla

 Vuoden 2005 albumit
Immortal Soulsin albumit
Lewyn kappale -tauti

Lewyn kappale -tauti on dementoiva aivosairaus. Sen tunnusmerkkinä ovat aivoista löytyvät solunsisäiset Lewyn kappaleet, jotka ovat alfasynukleiinista ja muista proteiineista koostuvia poikkeavia kertymiä. Tauti on kolmanneksi yleisin muistisairaus, ja sitä on arvioitu Suomessa esiintyvän 5 prosentilla yli 75-vuotiaista.

Lewyn kappale -tauti on nimetty saksalaissyntyisen neurologin Frederic Lewyn mukaan. Hän kuvaili vuonna 1912 aivoista löytämänsä inkluusiokappaleet, jotka myöhemmin nimettiin hänen mukaansa.

Oireet 

Lewyn kappale -taudin keskeisin oire on etenevä kognitiivisten toimintojen heikentyminen, joka voi näkyä esimerkiksi tarkkaavaisuuden, muistin, toimintakyvyn tai näköhäiriöinä. 

Taudissa vireystila ja toimintakyky vaihtelevat ajankohdasta toiseen. Lisäksi tyypillinen oire ovat yksityiskohtaiset, toistuvat ja selväpiirteiset näköharhat. Kolmas keskeinen oire on parkinsonismi eli Parkinsonin taudin kaltainen jäykkyys, vapina, kävelyvaikeudet ja liikkeiden hidastuminen. Lewyn kappale -tautiin voi liittyä myös REM-unen häiriöitä, tajuttomuuskohtauksia, kaatumisia, lukemisen, laskemisen, hahmotuskyvyn ja kätevyyden heikentymistä, virtsankarkailua ja masentuneisuutta. Tautia sairastavat henkilöt ovat tyypillisesti herkkiä psykoosilääkkeiden sivuvaikutuksille.

Aivojen kuvantamistutkimuksissa voidaan nähdä alentunut dopamiinipitoisuus tyvitumakkeissa ja heikentynyt verenvirtaus erityisesti aivojen takalohkossa. Toisaalta aivojen magneettikuvauksessa sisemmän ohimolohkon rakenteet ovat suhteellisen hyvin säilyneitä, toisin kuin esimerkiksi Alzheimerin taudissa.

Hoito 

Lewyn kappale -tautiin ei ole parantavaa hoitoa, ainoastaan oireita voidaan helpottaa. Alzheimerin tautiin kehitettyjen kolinergisten lääkkeiden on todettu auttavan myös Lewyn kappale -taudissa. Kyseessä on etenevä sairaus, joka johtaa yleensä kuolemaan vajaassa kymmenessä vuodessa.

Lähteet

Neurologiset sairaudet
Seulonnan keskeiset artikkelit

Lisää aiheesta
Parkinsonliitto, Lewyn kappale -tauti https://www.parkinson.fi/lewyn-kappale-tauti
Manta Ray

Manta Ray on espanjalainen vuonna 1992 perustettu indie rock -yhtye, jonka ensimmäinen albumi Manta Ray julkaistiin vuonna 1995 sen jälkeen kun, kokoonpano oli palkittu Villa de Bilbao -kilpailun pop- ja rockmusiikin lohkossa. Englanniksi lauletulla mutta instrumentaalipainotteisella levyllä äänikokeilut ja säröytetyt kitaravallit yhdistyvät melankolisiin melodioihin. Seuraavana vuonna yhtye teki yhteistyössä muusikko-kirjailija Javier Corcobadon kanssa elokuvamusiikkia Gijónin
filmifestivaaleille. Yhteistyö antoi yhtyeen musiikille uutta suuntaa, ja vuonna 1998 ilmestynyt levy Pequeñas puertas que se abren, pequeñas puertas que se cierran nosti Manta Rayn kansainväliseen suosioon. Schwarz -yhtyeen levystä Hard Listening vaikuttunut yhtye levytti vuonna 2001 Schwarzin kanssa yhdessä albumin Heptágono. Aiheen yhtyeen nimelle on antanut paholaisrausku ().

Kokoonpano levyllä Manta Ray: José Luís García, Nacho Glez, Nacho Álvarez, Juan Luíz Ablanedo
Kokoonpano levyllä Torres De Electricidad: Nacho Álvarez, Frank Rudow, José Luis García, Xabel Vegas

Diskografia 

Escuezme! Ep 1994
Manta Ray 1995
Diminuto Cielo (Corcobadon kanssa) 1997
La última Historia De Seducción (yhdessä ranskalaisen Diabologumin kanssa) 1997
Pequeñas Puertas Que Se Abren Y Pequeñas Puertas Que Se Cierran 1998
Score, Un Concierto De Manta Ray 1999
Esperanza 2000
Heptágono (Schwarzin kanssa) 2001
Estratexa 2003
Torres De Electricidad 2006

Espanjalaiset yhtyeet
Neuvostoliiton 13. kaartin kivääridivisioona

Neuvostoliiton 13. kaartin kivääridivisioona oli Neuvostoliiton puna-armeijan jalkaväkidivisioona. 

87. kivääridivisioonan ensimmäiset joukko-yksiköt saapuivat Stalindgradiin 14. syyskuuta 1942 ja se osallistui Vasili Tšuikovin komentaman 62. armeijan alaisuudessa Stalingradin taisteluihin tammikuusta 1943, jolloin divisioonankomentajana oli Aleksander Rodimtsev. Divisioona korotettiin 19. tammikuuta 1943 kaartindivisioonaksi nimellä 13. kaartindivisioona. Saman vuoden syyskuussa se sai kunnianimen "Pultava".

Vuodesta 1943 jälkeen 13. kaartindivisioona taisteli Voronežin rintamalla 5. kaartinarmeijan osana. Divisioona otti osaa Operaatio Polkovodets Rumjantseviin, jonka tavoitteena oli vallata Belgorod ja Harkova ja edetä Dneprille. Silloin se toimi osana 32. kaartinkivääriarmeijakuntaa. Sodan lopulla se liitettiin 1. Ukrainan rintamaan puna-armeijan edetessä Saksaan.

Sodan jälkeen divisioonasta tuli 13. kaartinmekanisoiduksidivisioonaksi organisoituna osa Eteläistä armeijanryhmää. Se lakkautettiin 1950.

Divisioonan yksiköt 

 42. kaartinkiväärirykmentti
 39. kaartinkiväärirykmentti
 34. kaartinkiväärirykmentti
 32. kaartin Tykistörykmentti
 4. kaartin Panssarintorjuntarykmentti
 8. kaartin Pioneeripataljoona
 14. tiedustelukomppania
 139. viestintäpataljoona
 12. kemiallisen sodankäynnin Komppania
 11. kuljetuskomppania
 17. kenttäkeittiö
 15. lääkintäpataljoona
 2. eläinlääkintäosasto

Aiheesta muualla 
 Yksikön toimien aikajana
 Yksikön historiaa 

13
Puna-armeijan yksiköt toisessa maailmansodassa
Waterlines


Waterlines on Excalionin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 2. maaliskuuta 2007.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt Jarmo Myllyvirta ja sanoittanut Tero Vaaja, ellei toisin mainittu.

Kokoonpano 
 Jarmo Pääkkönen – laulu
 Vesa Nupponen – kitara
 Tero Vaaja – basso
 Henri Pirkkalainen – rummut
 Jarmo Myllyvirta – kosketinsoittimet

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Imperiumi.net: 9–/10
 Metal Storm:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Excalionin albumit
Vuoden 2007 albumit
Primal Exhale


Primal Exhale on Excalionin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 17. heinäkuuta 2005.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jarmo Myllyvirta, ellei toisin mainittu.

Kokoonpano 
 Jarmo Pääkkönen – laulu
 Kimmo Hänninen – kitara
 Tero Vaaja – kitara
 Timo Sahlberg – basso
 Henri Pirkkalainen – rummut 
 Jarmo Myllyvirta – kosketinsoittimet

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 
 Metal Storm:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2005 esikoisalbumit
Excalionin albumit
Arttu Sarvanteen tuottamat albumit
Janne Mellin

Janne Mellin on suomalainen laulaja-lauluntekijä, joka on julkaissut kaksi albumia, Kuningas vuonna 2004 ja Huominen on huono paikka vuonna 2008. Ennen soolouraansa hän kuului 1990-luvun alussa vaikuttaneeseen Mental Penalty -yhtyeeseen.
Nykyisin hän toimii peruskoulun ala-asteen rehtorina Vaunukankaan ja Nahkelan kouluissa.

Diskografia

Albumit 
 Kuningas (2004)
 Huominen on huono paikka (2008)

Singlet 
 Kuningas (2004)
 Tiedän liikaa (2006)

Aiheesta muualla 
 Virallinen kotisivu

Suomalaiset laulajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Nothing from Nothing

Nothing from Nothing oli Ayumi Hamasakin ensimmäinen albumi, jossa hän keskittyi rap-musiikkiin. Albumi julkaistiin 1. joulukuuta 1995. Nothing from Nothing ei menestynyt kaupallisesti, joten levy-yhtiö purki sopimuksensa Hamasakin kanssa.

Levyn alkuperäinen hinta oli 1500 jeniä (noin 15 dollaria), mutta nykyään levy on niin harvinainen, että hinta voi olla hyvinkin korkea.

Kappaleet

 "Nothing from Nothing" (singleversio)
 "Limit"
 "Paper Doll"
 "Gut it-pez"
 "Nothing from Nothing" (albumiversio)

Ayumi Hamasakin albumit
Vuoden 1995 albumit
Pasila (täsmennyssivu)

Pasila tarkoittaa seuraavia asioita:

 Pasila, kaupunginosa Helsingissä
 Pasila, rautatieasema Helsingissä
 Pasila, suunniteltu metroasema Helsingissä
 Pasila, suomalainen animaatiosarja
 M/S Pasila, ESL Shipping Oy:n laiva.
Välskärikalat

Välskärikalat (Acanthuridae) on ahvenkalojen heimo. Heimoon kuuluu kuusi sukua, joissa on noin 80 eri lajia. Niitä tavataan yleisinä trooppisilla merillä eri puolilla maailmaa, erityisesti Tyynenmeren ja Karibianmeren koralliriutoilla. Värikkään ulkoasunsa vuoksi ne ovat myös suosittuja akvaariokaloja.

Ulkonäkö ja koko 
 
Välskärikaloilla on pyrstön tyvessä piikki, jolla ne pystyvät haavoittamaan toisia kaloja. Piikki muistuttaa muodoltaan kirurginveistä, mistä on tullut heimon nimi monessa kielessä.

Välskärikalat ovat vartalonmuodoltaan litteitä, korkeita, ja soikeita tai kiekkomaisia. Zebrasoma-suvun lajeilla on suipoin kuono; Acanthurus-lajit ovat tylppäpäisimpiä. Sirppimäinen pyrstö on yleinen.

Alkuperä 
Useimmat välskärikalat elävät luonnossa Tyynenmeren länsiosissa. Yhdeksän lajia elää Atlantilla ja neljä Tyynenmeren itäosissa.

Välskärikalat eivät ole uhanalaisia, mutta niitä kalastetaan joskus ympäristön kannalta haitallisilla menetelmillä, kuten koralliriuttoja vahingoittavalla dynamiitilla. Myös kalojen tainnuttamiseen käytettävät pienet syanidimäärät ovat ympäristölle haitallisia, sillä ne tuhoavat samalla useita muita lajeja.

Ravinto 
Välskärikalojen pääasiallista ravintoa on levä, ja ne viettävät aikaansa laiduntamalla koralliriuttojen levämatoilla. Syömänsä levän joukossa ne kuitenkin nielaisevat ilmeisesti myös melkoisen määrän pieniä selkärangattomia. Jotkin lajit siirtyvät aikuistuessaan syömään eläinplanktonia tai detritusta eli hajoamassa olevaa eloperäistä materiaalia.

Lisääntyminen 
Välskärikalat kutevat pareittain eivätkä ryhmäkutuna; toisinaan monet parit kutevat yhdessä. Kutuajan lähestyessä ne kerääntyvät suuriksi parviksi. Koiraat valtaavat haaremin tai reviirin ja taistelevat vallasta käyttäen tarvittaessa veitsiulokettaan. Niiden ei ole havaittu hoitavan jälkikasvuaan.

Välskärikalat akvaariossa 
Zebrasoma-suvussa on suosituimpia akvaariokaloja; Acanthurukset ovat näyttäviä mutta vaikeasti hoidettavia. Ctenochaetus-suvun neljää lajia pidetään akvaarioissa; Nasoista akvaarioon soveltuu varsinaisesti vain yksi laji, Naso lituratus, toistakin (Naso elegans) näkee joskus. Paracanthurus-suvun ainoaa lajia, palettivälskäriä, teki tunnetuksi Dorin hahmo Pixarin animaatioelokuvissa Nemoa etsimässä (2003) ja Doria etsimässä (2016). Prionurus-lajeja on vain suurimmissa yleisöakvaarioissa.

Lähteet
Babm

Babm on keinotekoinen kieli. Sen suunnitteli japanilainen Fuishiki Okamoto, joka julkaisi kielestä yksityiskohtaisen kuvauksen kirjassaan vuonna 1962.

Okamoto suunnitteli babmin kansainväliseksi apukieleksi, mutta kuten suurin osa muistakin, se vaipui käytännössä täysin unholaan. Omien sanojensa mukaan Okamoto toteutti kielensä siten, että sen kielioppisäännöt olisivat hyvin yksinkertaiset, mutta kuitenkin kaikkien asioiden sanalliseen ilmaisemiseen riittävät.

Vaikka Okamoto näki vaivaa babmin vuoksi, hän ei saanut sille liiemmin puhujia eikä tukijoita.

Lähteet 

Kansainväliset apukielet
Olio (ohjelmointi)

Olio on olio-ohjelmoinnissa ohjelmiston perusyksikkö, joka sisältää joukon loogisesti yhteenkuuluvaa tietoa (attribuutteja) ja toiminnallisuutta (jäsenfunktioita eli metodeja). Oliot voivat kommunikoida keskenään lähettämällä viestejä tai kutsumalla toisen olioiden metodeja. Viestin vastaanottaminen suorittaa määritellyn toiminnon vastaanottavassa oliossa. Oliota käytetään ohjelmistosuunnittelussa esittämään jonkin abstraktin tai reaalimaailman käsitteen ilmentymää ohjelmistossa. Oliokielillä laaditut ohjelmat koostuvat tavallisesti lukuisista olioista, joiden yhteistyön tuloksena on ratkaisu ohjelmointiongelmaan. 

Oliolla on määritelmä, josta käytetään nimeä luokka. Luokka määrittelee jonkun tietyn oliojoukon yhteiset piirteet. Olio luodaan laatimalla luokan ilmentymä eli instanssi, esimerkiksi varaamalla olion vaatima muisti. Esimerkiksi henkilörekisteriohjelmassa voidaan määritellä luokka Henkilö, joka määrittelee millaista tietoa henkilöistä halutaan esittää ja millä tavalla näitä tietoja voidaan käsitellä. Ohjelman ajon aikana luokasta Henkilö luodaan olioita esittämään yksittäisiä henkilöitä. 

Oliokielissä oliot toteutetaan ajonaikaisina tietorakenteina, jotka sisältävät jäsenmuuttujat olion tiedon tallentamiseen. Olioiden toiminnallisuus määritellään useimmiten luokkien jäsenfunktioissa, jolloin kaikki saman luokan oliot sisältävät täsmälleen saman toiminnallisuuden tiedon käsittelyyn. Oliokieli osaa selvittää olion määrittelevän luokan, eli tyypin, ja siten käyttää oikeita jäsenfunktioita eri olioiden yhteydessä. Oikean jäsenfunktion löytämiseen on kaksi keinoa. Joko kääntäjä voi tehdä sen käännöksen yhteydessä, jolloin puhutaan staattisesta sidonnasta, tai se tapahtuu ajonaikana, jolloin kyseessä on dynaaminen sidonta.

Yksi varhaisimmista oliokielistä, 1960-luvulla kehitetty Simula esitteli luokan, olion, perinnän ja dynaamisen sidonnan käsitteet.
Toisen koulukunnan luoja on ollut Smalltalk. Näiden kahden suunnan ohjelmointikielissä käytetään toisistaan eriävää termistöä. Simulasta objektimallinsa lainanneessa C++:ssa kutsutaan luokan jäsenfunktioita, Smalltalkin jälkeläisissä kuten Objective-C:ssä niille lähetetään viestejä. Smalltalkiin perustuvissa kielissä käytetään dynaamista sidontaa, kun taas Simulaan perustuvissa kielissä suorituskykysyistä staattista silloin kun se on mahdollista.

Lähteet 

Olio-ohjelmointi