Andrea de Cesaris

Andrea de Cesaris (31. toukokuuta 1959 Rooma, Italia – 5. lokakuuta 2014 Rooma, Italia) oli italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän jäi historiaan ajettuaan urallaan kaikkien aikojen viidenneksi eniten GP-kisoja (208), keskeytettyään urallaan ennätykselliset 135 kisaa sekä ajamalla eniten kisoja kautta aikojen voittamatta itse kilpailua. Uransa alussa hän sai onnettomuusherkkänä kuljettajana lempinimen de Crasheris.

Vuonna 2014 de Cesaris kuoli moottoripyöräilyonnettomuudessa Roomassa.

F1-uran alku

De Cesaris ajoi debyytissään vuoden  Kanadan GP:ssä lähes kilpailukyvyttömällä Alfa Romeolla kahdeksanteen ruutuun. Ensimmäinen kisa päättyi moottorin hajottua jo kahdeksannella kierroksella. Seuraavassa kilpailussa, USA:n GP:ssä de Cesaris lähti ruudusta 10 ja kisa päättyi jo kolmannella kierroksella. Heikosta menestyksestä huolimatta nuori italialainen pääsi seuraavaksi kaudeksi vuonna  valmistajien maailmanmestaruuden voittaneeseen McLaren-talliin. McLarenille pääsyä helpottivat de Cesariksen yhteydet Marlboroon, McLarenin pääsponsoriin.

1980-luku

De Cesariksen yhden kauden kestänyt ura McLarenilla oli katastrofi. Italialainen avasi pistetilinsä kauden neljännessä kilpailussa ajettuaan kuudenneksi, mutta se jäi myös kauden ainoaksi pisteeksi, tallikaveri John Watsonin 27 pistettä vastaan. Osittain de Cesariksen huonon pistesaaliin takia McLaren jäi tallien MM-pisteissä vasta kuudenneksi. Saatuaan potkut tallista, de Cesaris palasi Alfa Romeolle. Paluuvuosi  oli parempi. De Cesaris ajoi uransa ensimmäisen (ja ainoan) paalupaikan Länsi-Yhdysvaltain GP:ssä ja ensimmäisen palkintopallisijansa Monacon GP:ssä samana vuonna, mutta siitä huolimatta pisteitä kertyi vain viisi kappaletta. Seuraava kausi  oli vielä parempi kuin edellinen: de Cesaris ajoi uransa ainoan kilpailun nopeimman kierroksen Belgian GP:ssä ja oli kilpailun toinen Etelä-Afrikassa ja Saksassa sekä keräsi kaikkiaan 15 pistettä, jotka riittivät sarjan kymmenenteen tilaan.

Kaudelle  de Cesaris siirtyi Ligierille, jolla oli käytössään kunnolliset Renault'n moottorit. Ligierillä menestystä ei kuitenkaan tullut kovin paljoa, sillä pisteitä kumpanakin vuonna kertyi vain yhteensä kuusi kappaletta.

Kaudella  de Cesaris ajoi Minardilla jääden täysin ilman pisteitä, mikä oli helppo arvata Minardin edellisen kauden menestyksen perusteella. De Cesaris lähti Minardilta kaudeksi  Brabhamille, jolla hän ajoi uransa neljännen palkintokorokepaikan Belgiassa, jossa hän oli kolmas. Kisasta hankitut neljä pistettä jäivät kauden ainoiksi ja tuloksen takia hän joutui lähtemään tallista. 

 de Cesaris istui Rial-tallin auton ratissa ja metsästi kolme pistettä. Kausina - hän ajoi Scuderia Italian Dallara-autoa, jolla hän saavutti uransa viimeisen palkintokorokesijan.

1990-luku ja viimeiset vuodet Formula ykkösissä

Kaudella  de Cesaris ajoi Jordania, tuloksena yhdeksän pistettä. Seuraavalla kaudella Jordan vaihtui Tyrrelliin, jossa hän saavutti ensimmäisellä kaudellaan kahdeksan MM-pistettä. Seuraavalla kaudella ei pisteitä herunut tallin kamppaillessa Yamahan moottoreiden kanssa. Viimeisen vuotensa  de Cesaris ajoi jälleen Jordanilla, tuuraten alkukaudella Eddie Irvinea, joka oli saanut parin kilpailun kiellon avauskisassa Brasiliassa aiheuttamastaan 4 auton kolarista. Karl Wendlingerin loukkaannuttua Monacon GP:n harjoituksissa tuli de Cesaris korvaamaan häntä Sauberille, saavuttaen pari pistettä. Loppukaudesta 1994 de Cesaris sai luovuttaa paikkansa Sauberilla Benettonilta lähteneelle JJ Lehdolle.

Saavutukset F1:ssä

208 GP:tä vuosina 1980–94 (Alfa Romeo, McLaren, Ligier, Rial, Dallara, Minardi, Jordan, Tyrrel, Sauber ja Brabham)
5 kertaa palkintokorokkeella (1 kerta 3. 1982, 2 kertaa 2. 1983, 1 kerta 3. 1987, 1 kerta 3. 1989)
1 paalupaikka (Länsi-USA 1982)
1 nopein kierros (Belgia 1983)
59 MM-pistettä
135 (tai 149) keskeytystä (lajin kaikkien aikojen ennätys)
22 peräkkäistä keskeytystä (ennätys)

Ennätykset
 Eniten GP-viikonloppuja ilman voittoja: 214
 Eniten GP-startteja ilman voittoa: 208

Formula 1 -tulokset

Lähteet

Aiheesta muualla 

Italialaiset Formula 1 -kuljettajat
Liikenneonnettomuudessa kuolleet
Vuonna 1959 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet