joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Thea LaFond

Thea LaFond (s. 5. huhtikuuta 1994) on dominicailainen kolmiloikkaaja ja korkeushyppääjä.

LaFond sijoittui Kansainyhteisön kisoissa 2014 kolmiloikassa 11:nneksi. Vuonna 2015 hän sijoittui NACAC:n mestaruuskilpailuissa kuudenneksi sekä kolmiloikassa että korkeushypyssä. Samana vuonna hän oli Pan-Amerikan kisoissa kolmiloikassa kahdestoista ja korkeushypyssä kolmastoista. Hän jäi karsintaan Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Vuonna 2018 hän sijoittui  sisäratojen MM-kilpailuissa kolmiloikassa 17:nneksi sekä saavutti pronssia Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 13,92 ja NACAC:n mestaruuskilpailuissa tuloksella 13,74. Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän sijoittui kahdeksanneksi.

LaFond selviytyi Tokion olympialaisissa 2021 loppukilpailuun hyppäämällä karsinnassa ennätystuloksensa 14,60 mutta jäi loppukilpailussa tulokseen 12,57 ja sijoittui 12:nneksi. Hän sijoittui sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 neljänneksi tuloksella 14,53. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän oli viides tuloksella 14,56. Saman vuoden Kansainyheisön kisoissa hän saavutti hopeaa tuloksella 14,39

LaFond ylitti kolmiloikassa 13 metrin rajan vuonna 2013 ja 14 metrin rajan vuonna 2017. Hänen kolmiloikkaennätyksensä ulkoradoilla on Tokion olympialaisten karsinnassa 2021 hypätty 14,60, josta hän jäi neljä senttimetriä MM-kilpailuissa 2022. Sisäradoilla hän on hypännyt 14,62 Albuquerquessa tammikuussa 2022. Hänen ennätyksensä korkeushypyssä on 185 vuodelta 2015 ja pituushypyssä 664 vuodelta 2022. Näiden kolmen lajin lisäksi hän pitää Dominican ulkoratojen ennätystä hallussaan 100 metrin aitajuoksussa ajalla 14,03. Sisäradoilla hänellä on maansa ennätys näiden kolmen hyppylajin ja 60 metrin aitajuoksun lisäksi viisiottelussa.

Lähteet 

Dominicalaiset kolmiloikkaajat
Dominicalaiset korkeushyppääjät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Keturah Orji

Keturah Orji (s. 5. maaliskuuta 1996) on yhdysvaltalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä.

Orji saavutti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 hopeaa pituushypyssä ja pronssia kolmiloikassa. Yleisen sarjan arvokilpailuissa hän on kilpaillut pääasiassa kolmiloikkaajana. Olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi Rio de Janeirossa 2016 tuloksella 14,71 ja seitsemänneksi Tokiossa 2021 tuloksella 14,59. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän oli seitsemäs Dohassa 2019 tuloksella 14,46 ja kuudes Eugenessa 2022 tuloksella 14,49. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 2016, viidenneksi vuonna 2018 ja seitsemänneksi vuonna 2022. Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän saavutti pituushypyssä hopeaa tuloksella 666.

Orji on voittanut Yhdysvaltain-mestaruuden kolmiloikassa ulkoradoilla vuosina 2016–2019 ja 2021–2022 sekä sisäradoilla vuosina 2019 ja 2022. Hän on voittanut NCAA:n mestaruuden kolmiloikassa vuosina 2015–2018 ja pituushypyssä vuonna 2018.

Orjin ennätys kolmiloikassa on huhtikuun 2021 lopulla syntynyt Yhdysvaltain-ennätys 14,92 ja pituushypyssä huhtikuun 2021 alussa tehty 685. Sisäradoilla hänen parhaat tuloksensa ovat kolmiloikassa 14,60 vuodelta 2020 ja pituushypyssä 672 vuodelta 2017.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset kolmiloikkaajat
Yhdysvaltalaiset pituushyppääjät
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Jyrki Ponsiluoma

Jyrki Ponsiluoma (s. Kurikka) on uransa lopettanut ruotsinsuomalainen Ruotsin maajoukkueen hiihtäjä, joka kilpaili Albertvillen olympiakisoissa vuonna 1992 ja sijoittui kahdeksanneksi 30 kilometrin kilpailussa. Hän on ampumahiihtäjä Martin Ponsiluoman isä.

Lähteet 

Ruotsinsuomalaiset henkilöt
Safina Sadullajeva

Safina Sadullajeva (s. 4. maaliskuuta 1998) on uzbekistanilainen korkeushyppääjä.

Sadullajeva sijoittui korkeushypyssä neljänneksi sisäratojen Aasian-mestaruuskilpailuissa 2018, kuudenneksi Tokion olympialaisissa 2021, kuudenneksi sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 2022 ja viidenneksi ulkoratojen MM-kilpailuissa 2022. 

Sadullajevan korkeushyppyennätys on 196 cm, jonka hän ylitti ensimmäisen kerran toukokuussa 2021 maansa mestaruuskilpailuissa Taškentissa ja jota hän sivusi elokuussa 2021 Tokion olympialaisten loppukilpailussa ja heinäkuussa 2022 Eugenen MM-kilpailujen loppukilpailussa.

Lähteet 

Uzbekistanilaiset korkeushyppääjät
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Karmen Bruus

Karmen Bruus (s. 24. tammikuuta 2005) on virolainen korkeushyppääjä.

Bruus sijoittui korkeushypyssä tuloksella 175 cm seitsemänneksi alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa heinäkuussa 2022 ja ylsi pari viikkoa myöhemmin samalle sijalle aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa Eugenessa Viron-ennätyksellä ja alle 18-vuotiaiden maailmanennätystä sivuavalla tuloksella 196 cm. Hän voitti samana kesänä alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Calissa tuloksella 195 cm. Münchenin EM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta.

Bruusin korkeushyppyennätys oli vielä vuoden 2021 päättyessä 180 cm. Maaliskuussa 2022 hän ylitti hallissa 191 cm voitettuaan sitä ennen jo Viron hallimestaruuden alle 18-vuotiaissa tuloksella 187 cm ja yleisessä sarjassa tuloksella 189 cm. Ulkona hän ylitti kesäkuussa 188 cm voittaessaan Viron-mestaruuden. Heinäkuussa hän ylitti Käärikussa ensi kerran ulkoradoilla 190 cm, paransi viikkoa myöhemmin Eugenen MM-kilpailujen karsinnassa ennätykseksi 193 cm ja hyppäsi kolme päivää karsinnan jälkeen MM-loppukilpailussa 196 cm.

Lähteet 

Virolaiset korkeushyppääjät
Vuonna 2005 syntyneet
Elävät henkilöt
Larry Poromaa

Larry Poromaa (s. 1963) on uransa lopettanut Ruotsista lähtöisin oleva maastohiihtäjä, joka on taustaltaan ruotsinsuomalainen. Parhaimmillaan Poromaa sijoittui maailmancupin kokonaistilastossa 12. sijalle, vuonna 1986. Hiihtouransa jälkeen Poromaa toimi pitkään Ruotsin hiihtomaajoukkueen suksihuollossa. Hän on toiminut myös Virossa Kristina Šmigunin suksiasiantuntijana. Larry Poromaan poika William Poromaa on myös maastohiihtäjä.

Lähteet 

Ruotsinsuomalaiset henkilöt
Emil Pakkala

Emil Pakkala (26. joulukuuta 1867 Tornio – 16. tammikuuta 1952 Rauma) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Pakkalan vanhemmat olivat tilanomistaja Johan Erik Pakkala ja Maria Katariina Lemke ja puoliso 1901–1936 Severiina Saarela. Pakkala oli sekä kultasepän opissa että nahkurimestari A. J. Westendin oppipoika Oulussa 1887–1890 ja mestarin kisällinä 1890. Hän kävi käsityöläiskoulun ja suoritti yksityisiä kauppa- ja kirjanpitokursseja sekä harjoitti opintoja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Pakkala teki myös opintomatkoja useisiin eri maihin 1890-luvulla.  Hänellä oli oma liike Helsingissä, mutta hän työskenteli myös eri nahkaliikkeiden palveluksessa ja oli Munkkisaaren nahkatehtaan työnjohtaja 1898–1901. Oma nahkatehdas Helsingissä Pakkalalla oli 1901–1913. Hän oli Nahkatehdas Oy Pakkala & Nikanderin perustajaosakas ja johtaja 1912–1915 ja Rauman Nahkatehdas Oy:n enemmistöosakas ja toimitusjohtaja vuodesta 1915. Tiilitehtaan Helsingin maalaiskunnassa Pakkala omisti 1907–1910 ja maatilan Vihdissä 1917–1936. Pakkala oli Kansallisen Kokoomuksen perustajajäsen 1918. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1936.

Lähteet

Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset maanviljelijät
Kauppaneuvokset
Vuonna 1867 syntyneet
Vuonna 1952 kuolleet
Slimane Moula

Slimane Moula (s. 25. helmikuuta 1999) on algerialainen keskimatkojen juoksija.

Moula kilpaili 400 metrin juoksussa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018. Vuonna 2019 hän voitti 400 metrillä Algerian-mestaruuden. Sittemmin hänen päälajinaan on ollut 800 metrin juoksu. Toukokuussa 2022 hän alitti kahdesti ajan 1.45; jälkimmäinen tulos oli Ostravassa juostu 1.44,19. Kesäkuussa 2022 hän voitti Afrikan-mestaruuden ajalla 1.45,59. Kesäkuun lopulla hän voitti Tukholmassa timanttiliigan osakilpailun ajalla 1.44,60. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti Välimeren kilpailuissa kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän voitti alkueränsä ajalla 1.44,90 ja välieränsä ajalla 1.44,89 sekä sijoittui loppukilpailussa viidenneksi ajalla 1.44,85.

Omat ennätykset 
 400 metriä: 45,96 (Jesolo 10.6.2018)
 800 metriä: 1.44,19 (Ostrava 31.5.2022)

Lähteet 

Algerialaiset keskimatkojen juoksijat
Algerialaiset pikajuoksijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Marco Arop

Marco Arop (s. 20. syyskuuta 1998) on kanadalainen keskimatkojen juoksija. Hänen päälajinsa on 800 metrin juoksu.

Arop saavutti NACAC:n mestaruuskilpailuissa 2018 hopeaa 800 metrillä. Vuonna 2019 hän voitti Pan-Amerikan kisoissa kultaa ajalla 1.44,25. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui seitsemänneksi. Tokion olympialaisissa 2021 hän karsiutui välierissä. Sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kahdeksanneksi. Ulkoratojen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti pronssia ajalla 1.44,28.

Arop on voittanut timanttiliigan osakilpailun Eugenessa ja Lausannessa vuonna 2021 sekä Birminghamissa vuonna 2022. Ennätyksensä 1.43,26 hän juoksi heinäkuussa 2021 Monacon timanttiliigan osakilpailussa, jossa hän sijoittui kolmanneksi.

Arop syntyi Sudanissa, josta hän muutti pienokaisena sisällissotaa paenneen perheensä mukana Egyptin kautta Kanadaan.

Lähteet 

Kanadalaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Ihor Hlavan

Ihor Kostjantynovytš Hlavan (, s. 25. syyskuuta 1990 Nazarivka, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpakävelijä.

Hlavan voitti 50 kilometrillä MM-pronssia Moskovassa 2013: hän sijoittui kilpailussa alun perin neljänneksi mutta nousi mitaleille venäläisen Mihail Ryžovin dopingkäryn myötä. Lontoon kesäolympialaisissa 2012 Hlavan sijoittui 50 kilometrillä 16:nneksi, ja Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 hän sijoittui 20 kilometrillä 35:nneksi sekä keskeytti 50 kilometrillä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 20 kilometrillä ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 50 kilometrillä neljänneksi. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän oli 50 kilometrillä kuudes.

Lähteet

Viitteet 

Ukrainalaiset kävelijät
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Djamel Sedjati

Djamel Sedjati (s. 3. toukokuuta 1999) on algerialainen keskimatkojen juoksija. Hänen päälajinsa on 800 metrin juoksu.

Sedjati juoksi vuonna 2021 parhaimmillaan ajan 1.44,91 kesäkuussa Strasbourgissa. Hän pääsi mukaan Tokion olympialaisiin, mutta kisapaikalla hän antoi positiivisen koronavirustestituloksen eikä saanut kilpailla. Maaliskuussa 2022 hän osallistui sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuihin mutta ei menestynyt. Hän paransi vuonna 2022 ennätystään ensin aikaan 1.44,05 kesäkuussa Décines'ssa ja kuusi päivää myöhemmin aikaan 1.43,69 Strasbourgissa. Hän voitti kultaa Oranim Välimeren kilpailuissa ajalla 1.44,52. Heinäkuussa 2022 Eugenen MM-kilpailuissa hän voitti sekä alku- että välieränsä ja selviytyi loppukilpailuun, jossa hän saavutti hopeaa ajalla 1.44,14.

Lähteet 

Algerialaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Frans Joosefin ritarikunta

Frans Joosefin ritarikunta () oli Itävalta-Unkarin keisarin, Frans Joosef I:n, vuonna 1849 perustama ritarikunta. Se perustettiin keisarin valtaannousun 1-vuotisjuhlapäivän kunniaksi, ja sitä jaettiin tunnustuksena erilaisista ansioista Itävalta-Unkarin kansalaisille, mikä teki siitä yhden niistä harvoista ritarikunnista, joita jaettiin myös muille kuin aatelistolle. Tästä syystä ritarikunnan jäsenyys ei myöskään taannut mitään sosiaalisia erityisoikeuksia. Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1919 keisarikunnan kaaduttua. 

Kunnianosoitusta jaettiin ensin kolmessa, sitten neljässä ja lopulta viidessä luokassa:

  suurristi
  komentaja tähdellä (lisätty vuonna 1869)
  komentaja 
  upseeri (lisätty vuonna 1901)
  ritari

Lähteet 

Itävalta-Unkari
Ritarikunnat
Itävaltalainen kulttuuri
Puolan tasavallan ansioritarikunta

Puolan tasavallan ansioritarikunta () on puolalainen ansioritarikunta, joka on perustettu vuonna 1974. Kunniamerkkiä jaetaan erityisistä ansioista etenkin diplomatian saralla. Saajan ei tarvitse olla Puolan kansalainen. Ritarikunta on Puolan tasavallan tunnustamista ritarikunnista toiseksi alin ja sen yläpuolella ovat Jälleensyntyneen Puolan ritarikunta ja Valkoisen Kotkan ritarikunta. 

Kunnianosoitusta jaetaan viidessä luokassa:

  suurristi
  komentaja tähdellä
  komentaja
  upseeri
  ritari

Lähteet 

Puolan kunniamerkit
Ritarikunnat
Haruka Kitaguchi

Haruka Kitaguchi (, s. 16. maaliskuuta 1998) on japanilainen keihäänheiton MM-mitalisti.

Kitaguchi voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Calissa 2015 tuloksella 60,35 (500 gramman keihäs). Hän sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa kahdeksanneksi Bydgoszczissa 2016. Hän saavutti hopeaa Napolin universiadeissa 2019 tuloksella 60,15. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli kahdestoista.

Kitaguchi saavutti MM-pronssia Eugenessa 2022 viimeisen kierroksen heitollaan 63,27. Hän kukisti neljänneksi sijoittuneen Shiying Liun vain kahdella senttimetrillä ja viidenneksi tulleen Mackenzie Littlen viidellä sentillä.

Kitaguchi on parantanut Japanin ennätystä kahdesti heitettyään tuloksen 64,36 Osakassa 6. toukokuuta 2019 ja maan nykyisen ennätyksen 66,00 Kitakyushussa 27. lokakuuta 2019. Hän on voittanut Japanin-mestaruuden 2019, 2021 ja 2022. Hän on voittanut Timanttiliigan kilpailun Pariisissa 2022.

Lähteet 

Japanilaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Julian Reid (yleisurheilija)

Julian Reid (s. 23. syyskuuta 1988) on Jamaikalla syntynyt ja vuodesta 2011 alkaen Iso-Britanniaa edustanut kolmiloikkaaja ja pituuhyppääjä. Hän voitti kolmoiloikan EM-pronssia vuoden 2016 EM-kilpailuissa Amsterdamissa. Reid osallistui kesäuniversiadeihin vuonna 2011 sijoittuen pituushypyssä kolmanneksi. Jamaikan mestaruuden hän on voittanut pituushypyssä kahdesti ja kolmiloikassa kerran. Brittien mestaruuden kolmiloikasta Reid on saavuttanut sisäradoilta kerran ja ulkoradoilta kolme kertaa.

Ennätyksikseen Reid on hypännyt kolmiloikassa tuloksen 16,98 metriä vuonna 2009 ja pituudessa tuloksen 808 cm vuonna 2011.

Lähteet 

Brittiläiset kolmiloikkaajat
Brittiläiset pituushyppääjät
Jamaikalaiset pituushyppääjät
Jamaikalaiset kolmiloikkaajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Hamidin joukkomurhat

Hamidin joukkomurhat olivat armenialaisten joukkomurhia Osmanien valtakunnassa 1890-luvun puolivälissä. Uhrien arvioitu määrä on 100 000 ja 300 000 välillä. Joukkomurhat on nimetty sulttaani Abdul Hamidin mukaan. Vaikka joukkomurhat kohdistuivat pääasiassa armenialaisiin, niihin sisältyi muitakin kansoja, kuten Diyarbekirin joukkomurhissa, jossa jopa 25 000 assyrialaista tapettiin.

Joukkomurhat alkoivat vuonna 1894, ennen kuin ne yleistyivät seuraavina vuosina. Suurin osa murhista tapahtui vuosien 1894 ja 1896 välillä. Teurastukset alkoivat hiipua vuonna 1897 kansainvälisen tuomitsemisen jälkeen. Osmanisotilaat eivät huomioineet uhrien ikää tai sukupuolta, ja murhasivat kaikki raa'alla tavalla.

Yleistyneet lennättimet levittivät uutisia joukkomurhista ympäri maailmaa, mikä johti merkittävään levitykseen Länsi-Euroopan ja Pohjois-Amerikan tiedotusvälineissä.

Kansanmurhat
Osmanien valtakunta
Kristittyjen joukkomurhat
Armenian historia
Turkin historia
1910-luku
Budaun

Budaun tai Badaun on kaupunki Intia Uttar Pradeshin osavaltiossa. Sen asukasluku oli vuonna 2011 159 285.

Maantiede

Budaun sijaitsee Intia Uttar Pradeshin osavaltiossa Budaunin piirikunnassa Gangesin sivujoki Sotin varrella ja noin 40 kilometriä Bareillyn kaupungista lounaaseen.

Historia

Perinteen mukaan Budaunin perusti hindulainen radža nimeltä Buddh vuonna 905. Kaupungin historiasta ennen islamilaista aikaa tiedetään kuitenkin varmasti vain vähän.

Kansanperinteestä tunnetun, mutta vääräksi tiedetyn tarinan mukaan kaupungin olisi vuonna 1030 valloitttanut Mahmud Ghaznilaisen sukulaispoika nimeltä Ghazi Masud Salar. Todellisuudessa se liitettiin islamilaiseen valtaan vasta myöhemmin. Delhin sulttaani Qutb al-Din Aibak hyökkäsi kaupunkiin ja liitti sen omaan valtakuntaansa vuonna 1197 tai 1198. Alue toimi Delhin sulttaanikunnan kaudella sotilastukikohtana ja se koki useita kapinoita. Sulttaani Iltutmiš rakennutti kaupungin Jami Masjid-moskeijan vuonna 1223. Sajjid-dynastian viimeinen sulttaani Ala al-Din Alam Šah (k. 1478) vietti jätettyään valtaistuimen viimeiset päivänsä Budaunissa, jonne hänelle rakennettiin mausoleumi nykyisessä vanhassakaupungissa.

Suurmogulienhallitsija Akbarin kaudella Budaunista tuli Delhin suban alainen sarkar-alue. Kaupungissa alettiin lyödä kuparikolikkoja. Vuonna 1571 koettiin tuhoisa tulipalo, jossa sai surmansa suuri joukko kaupungin asukkaita. Budaun alkoi menettää hallinnollista merkitystään, kun sen sarkar yhdisterttiin viereisen Sambhalin kanssa Katehrin nimellä. Hallinnollinen keskus oli Bareilly. Suurmogulien heikentyessä vallan ottivat rohillat, jotka menettivät sen hallinnan Awadhin Ali Muhammad Khanille vuonna 1778. Awadh luovutti sen puolestaan briteille vuonna 1801. Sepoy-kapina vuonna 1857 oli tuhoisa. Kapinalliset iskivät paikalliseen vankilaan ja polttivat eurooppalaisen korttelin.

Väestö
Budaunin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 159 285. Heistä hinduja oli 55,15 %, muslimeja 43,94 %. Lukutaitoisuus oli 70,56 %.

Lähteet

Uttar Pradeshin kaupungit
Konrad Schuster

Otto Konrad Schuster (24. helmikuuta 1881 Bockau, Saksa – 1. joulukuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen saksalaissyntyinen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Schusterin vanhemmat olivat johtaja Richard Schuster ja Hedvig Krügel ja puoliso vuodesta 1908 Henrika Sigrid Elisabeth Norrman. Schuster kävi kahdeksan luokkaa oppikoulua ja kaksi vuotta kauppakoulua Leipzigissä. Hän oli Kuusankoski-yhtiön palveluksessa 1902–1904 ja Kymin Osakeyhtiössä kirjeenvaihtaja 1904–1910, prokuristi vuodesta 1910 ja apulaismyyntipäällikkö 1912–1914. Suomen Paperitehtaitten Yhdistyksessä eli Finnpapissa Schuster oli yleisen osaston johtaja 1919, tilaustenjako-osaston johtaja 1920, III osaston myyntijohtaja 1921–1924, I osaston apulaisjohtaja 1925 ja II osaston myyntijohtaja 1925–1948. Schusterin ura Finnapapissa painottui paperiteollisuuden viennin edistämiseen etenkin Eurooppaan, Lähi-itään ja Yhdysvaltoihin. Kauppaneuvoksen arvonimi Suomen kansalaisuuden 1926 saaneelle Schusterille myönnettiin 1941.

Lähteet

Suomalaiset yritysjohtajat
Kauppaneuvokset
Vuonna 1881 syntyneet
Vuonna 1961 kuolleet
Emmanuel Wanyonyi

Emmanuel Wanyonyi (s. 1. elokuuta 2004) on kenialainen keskimatkojen juoksija. Hänen päälajinsa on 800 metrin juoksu.

Wanyonyi voitti vuonna 2021 kotimaansa pääkaupungissa Nairobissa järjestetyissä alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa 800 metrillä ajalla 1.43,76. Aikuisten kilpailuissa hän sijoittui Eugenen MM-kilpailuissa 2022 neljänneksi ajalla 1.44,54. Hän on voittanut timanttiliigassa Rabatin osakilpailun toukokuussa 2022.

Wanyonyin ennätys 800 metrillä on Nairobissa elokuussa 2021 juostu nuorten MM-kilpailujen voittotulos 1.43,76. Hänen ennätyksensä 1 500 metrillä on Nairobissa maaliskuussa 2022 juostu 3.43,19.

Lähteet 

Kenialaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 2004 syntyneet
Elävät henkilöt
Bohdan Boychuk

Bohdan Boychuk  (; 11. lokakuuta 1927 Bortnyky, Puola – 10. helmikuuta 2017 Kiova) oli ukrainalaissyntyinen runoilija, kirjailijaryhmän New York Group perustaja ja jäsen. Hän oli runoilija, prosaisti, kirjallisuuskriitikko ja kääntäjä.

Saksan miehittäessä Ukrainaa toisen maailmansodan aikana Boychuk joutui pakkotyöhön Saksaan. Sodan jälkeen hän oli pakolaisena leirillä Saksassa vuoteen 1949, jolloin hän muutti Yhdysvaltoihin ja asettui New Yorkiin. Hän oli aktiivinen ukrainalaisen kulttuuriyhteisön jäsen, perusti ja toimitti New York Groupin sarjajulkaisuja ja oli perustamassa ryhmän kustantamoa. Myöhemmin hän toimi Ukrainassa ja oli kiovalaisen kirjallisuuslehden Svito-vydin toinen päätoimittaja 1990–1999.

Boychuk oli runoilijana modernisti ja sai vaikutteita eksistentialistisesta filosofiasta. Kaksiosainen runovalikoima ilmestyi Kiovassa 2007. Hän kirjoitti myös näytelmiä ja muistelmat. Hän käänsi espanjankielistä ja yhdysvaltalaista runoja ukrainaksi, ukrainalaisia runoja englanniksi (Bohdan Ihor Antonytš ja Ivan Dratš) ja toimitti ukrainalaisen runouden antologioita, muistelmia ja ukrainalaisten emigranttitaiteilijoita käsitteleviä kirjoja.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ukrainalaiset kirjailijat
Ukrainalaiset kriitikot
Ukrainalaiset kääntäjät
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Walter Greuling

Walter Greuling (10. lokakuuta 1880 Mengersgereuth, Thüringen, Saksa – 23. syyskuuta 1944 Tukholma) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Greulingin vanhemmat olivat tehtaanjohtaja Max August Greuling ja Aline Christiane Krämer ja puoliso vuodesta 1905 Maud Sofia Elmgren. Vuonna 1892 perheensä mukana Suomeen muuttanut Greuling kävi ruotsinkielisen alkeiskoulun Tamperella. Hän oli John Blomin Tukkuliikkeen kirjanpitäjä ja kirjeenvaihtaja Tampereella 1898–1899, Arthur Koppelin sivukonttorin kirjeenvaihtaja Helsingissä 1899–1904 ja Mercantilen prokuristi 1904–1908, toimitusjohtaja 1908–1914 ja johtokunnan jäsen 1905–1915 sekä vuodesta 1919. Ab Hugo Hartig & Co -yhtiön sisäänostaja Greuling oli 1914–1918, Savonlinnan Oluttehdas -yhtiön tilintarkastaja 1907–1911 ja 1920 sekä toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1912–1914, Joensuun Mallasjuomatehdas -yhtiön kirjanpitäjä 1909–1912, toimitusjohtaja 1912–1914, johtokunnan jäsen 1910–1914 ja tilintarkastaja 1918, Hangö Lådfabrik Ab:n eli vuodesta 1935 Oy Hangon Teollisuus Ab:n hallituksen puheenjohtaja 1922–1925 sekä 1936–1943 ja toimitusjohtaja 1925–1943, Parator-yhtiön toimitusjohtaja 1927–1943 ja Hangon Värin toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1938–1942. Vuonna 1919 Suomen kansalaisuuden saaneella Greulingilla oli myös useita osakkuuksia eri yhtiöissä, samoin kuin luottamustehtäviä. Hän teki myös merkittäviä lahjoituksia. Kauppaneuvoksen arvonimen Greuling sai 1941.

Lähteet

Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset lahjoittajat
Kauppaneuvokset
Vuonna 1880 syntyneet
Vuonna 1944 kuolleet
Vähänkyrön kirkonkylä

Vähänkyrön kirkonkylä on kylä ja taajama Vaasassa, Vähänkyrön suuralueella. Kirkonkylä oli entisen Vähänkyrön kunnan hallinnollinen keskus. Kylä on kuulunut Vaasaan 1. tammikuuta 2013 alkaen, jolloin Vähäkyrö liitettiin kaupunkiin.

Keskeisimmät Vähänkyrön palvelut sijaitsevat kirkonkylällä. Savilahden koulussa opetetaan kaikkia peruskoulun luokkia.

Vähänkyrön kirkko on rakennettu vuosina 1799–1803. Kirkonmäki on määritelty valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Kirkonkylä muodostaa Vaasan tilastoaluejaossa oman pienalueensa Vähänkyrön suuralueella. Kirkonkylän pienalueen väkiluku oli 2 060 vuonna 2015.

Taajamana kirkonkylä on alueeltaan itse kylää laajempi ulottuen Tervajoelle ja edelleen Isonkyrön kunnan puolelle. Vähänkyrön kirkonkylän taajamassa asui vuonna 2020 yhteensä 3 392 asukasta, joista 2 514 Vaasassa ja 878 Isossakyrössä. Vähänkyrön kirkonkylä on väkiluvultaan Vaasan kuudesta taajamasta toiseksi suurin.

Kuvia Vähänkyrön kirkonkylältä

Lähteet

Suomen entiset kuntakeskukset
Pohjanmaan maakunnan taajamat
Vähäkyrön kylät
Vaasan taajamat
Gabriel Tual

Gabriel Tual (s. 9. huhtikuuta 1998) on ranskalainen keskimatkojen juoksija. Hänen päälajinsa on 800 metrin juoksu.

Tual sijoittui viidenneksi 800 metrin juoksussa alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2019. Aikuisten arvokilpailuissa hän oli mukana jo Berliinin EM-kilpailuissa 2018 mutta ei päässyt alkueristä jatkoon. Tokion olympialaisissa 2021 hän juoksi välierissä silloisen ennätyksensä 1.44,28 ja selviytyi loppukilpailuun, jossa hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 1.46,03. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän ylsi jälleen loppukilpailuun ja sijoittui kuudenneksi ajalla 1.45,49. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän karsiutui 800 metrin välierissä.

Tualin ennätys 800 metrillä on Pariisin timanttiliigan osakilpailussa kesäkuussa 2022 juostu 1.44,23. Sisäradoilla hänen ennätyksensä 800 metrillä on 1.47,35 ja 1 000 metrillä 2.19,84, molemmat helmikuulta 2022.

Lähteet 

Ranskalaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Nuorturkkilaisten vallankumous

Nuorturkkilaisten vallankumous oli Osmanien valtakunnassa heinäkuussa 1908 tapahtunut vallankumous sulttaani Abdul Hamid II:n monarkiaa vastaan. Vallankumouksen aloittivat niin sanotut nuorturkkilaiset, uudistusryhmien liittouma, joka pyrki uudistamaan Osmanien valtakunnan hallintoa. Liike sai aikaan toisen perustuslaillisen ajan. Sulttaani ei hyväksynyt perustuslaillista monarkiaa, ja yritti vastavallankumousta. Se kuitenkin epäonnistui, ja hänet korvasi veljensä Mehmed V. 

Yli kolme vuosikymmentä aikaisemmin vuonna 1876 perustuslaillinen monarkia perustettiin, mutta se kesti vain kaksi vuotta. Sulttaani Abdul Hamid keskeytti sen ja palautti itselleen kaikki valtuudet.

Lähteet 

Osmanien valtakunta
Vallankumoukset
1908
Peter Bol

Peter Bol (s. 22. huhtikuuta 1994) on australialainen keskimatkojen juoksija. Hänen päälajinsa on 800 metrin juoksu.

Bol kilpaili 800 metrin juoksussa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016, Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja Dohan MM-kilpailuissa 2019 mutta ei päässyt vielä alkueristä jatkoon. Tokion olympialaisissa 2021 hän paransi ennätystään alkuerissä aikaan 1.44,13 ja välierissä aikaan 1.44,11 ja selviytyi loppukilpailuun, jossa hän sijoittui neljänneksi ajalla 1.45,92. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän ylsi jälleen loppukilpailuun ja sijoittui seitsemänneksi ajalla 1.45,51. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti hopeaa ajalla 1.47,66. Hän on voittanut timanttiliigan osakilpailun Tukholmassa vuonna 2018 silloisella ennätyksellään 1.44,56.

Bolin ennätys 800 metrillä on Pariisin timanttiliigan osakilpailussa kesäkuussa 2022 juostu 1.44,00, joka on Oseanian-ennätys. Sisäradoilla hänen ennätyksensä 800 metrillä on 1.47,70 helmikuulta 2018.

Bol syntyi Sudanissa, josta hän lapsena pakeni sisällissotaa perheensä mukana.

Lähteet 

Australialaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Lasta

Lasta tarkoittaa seuraavia asioita:

 Lasta, tukilaite
 Lasta, siivousväline.
Mackenzie Little

Mackenzie Little (s. 22. joulukuuta 1996) on australialainen keihäänheittäjä.

Little voitti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 kultaa keihäänheitossa. Vuoden 2019 universiadeissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Tokion olympialaisissa 2021 hän heitti karsinnassa silloisen ennätyksensä 62,37 ja selviytyi loppukilpailuun, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 59,96. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän paransi loppukilpailussa aiemmin kesällä heittämäänsä omaa ennätystään neljällä senttimetrillä tulokseen 63,22, jolla hän sijoittui viidenneksi. Hän saavutti samana vuonna hopeaa Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 64,27.

Little opiskeli vuosina 2015–2019 Stanfordin yliopistossa ja voitti tuona aikana keihäänheitossa kaksi NCAA:n mestaruutta. Hän ylitti 60 metrin rajan ensimmäisen kerran kesäkuussa 2018 Eugenessa.

Lähteet 

Australialaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Annika Marie Fuchs

Annika Marie Fuchs (s. 29. huhtikuuta 1997) on saksalainen keihäänheittäjä.

Fuchs voitti alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 kultaa keihäänheitossa tuloksella 63,68. Aikuisten MM-kilpailuissa hän jäi Dohassa 2019 karsintaan ja sijoittui Eugenessa 2022 sijalle 12 tuloksella 56,46 heitettyään karsinnassa tuloksen 59,36. Saman kesän Münchenin EM-kilpailuissa hän oli yhdestoista tuloksella 54,52. Karsinnassa hän oli heittänyt 59,90.

Fuchsin ennätys on hänen heinäkuussa 2019 Gävlessä heittämänsä alle 23-vuotiaitten EM-kultaheitto 63,68. Hän ylitti 60 metrin rajan ensimmäisen kerran toukokuussa 2019 Offenburgissa.

Lähteet 

Saksalaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Ayden Owens-Delerme

Ayden Owens-Delerme (s. 28. toukokuuta 2000) on puertoricolainen kymmenottelija.

Owens-Delerme sijoittui alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 kymmenottelussa 12:nneksi tultuaan hylätyksi otteluun kuuluneessa 400 metrin juoksussa. Yksittäisissä lajeissa hän oli paras 110 metrin aitajuoksussa, toiseksi paras 100 metrin juoksussa ja pituushypyssä sekä kolmanneksi paras korkeushypyssä. Vuonna 2019 hänen paras tuloksensa oli 8130 pistettä, ja vuonna 2021 hän ylsi 8238 pisteeseen.

Owens-Delerme otteli Puerto Ricon ennätyksen 8528 pistettä huhtikuussa 2022 Walnutissa ja voitti NCAA:n mestaruuden kesäkuussa Eugenessa 8457 pisteen suorituksella. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui neljänneksi uusilla ennätyspisteillä 8532. Hän johti kymmenottelua ensimmäisen päivän jälkeen kerättyään 4606 pistettä. Hän teki ensimmäisenä päivänä lajikohtaiset ennätyksensä korkeushypyssä tuloksella 202, pituushypyssä tuloksella 764 ja 400 metrin juoksussa ajalla 45,07, joka on Puerto Ricon ennätys ja kaikkien aikojen toiseksi paras kymmenottelussa tehty aika. Sadan metrin juoksussa hänen aikansa oli 10,52, ja kuulaa hän työnsi lukemiin 14,97. Toisena päivänä hän oli nopein ottelun päättäneessä 1 500 metrin juoksussa ennätysajallaan 4.13,02. Hänen muut lajikohtaiset tuloksensa olivat 110 metrin aitajuoksussa 13,88, jolla hän oli kilpailun toiseksi nopein, kiekonheitossa 42,36, seiväshypyssä 450 ja keihäänheitossa 50,98; kolme viimeksi mainittua olivat sijoituksen perusteella hänen heikoimmat lajinsa.

Lähteet 

Puertoricolaiset yleisurheilun moniottelijat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Melissa Jefferson

Melissa Jeffersson (s. 21. helmikuuta 2001) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.

Jeffersson oli mukana Eugenen MM-kilpailuissa vuonna 2022. Kisoissa hän juoksi kultaa voittaneessa pikaviestijuokkueessa, minkä lisäksi hän sijoittui kahdeksanneksi 100 metrin juoksussa. Yhdysvaltain mestaruuden Jeffersson on voittanut 100 metrillä vuonna 2022.

Ennätyksikseen Jeffersson on juossut 100 metrillä ajan 10,82 ja 200 metrillä ajan 22,46, molemmat vuonna 2022.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Abby Steiner

Abby Steiner (s. 24. marraskuuta 1999) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.

Steiner oli mukana Eugenen MM-kilpailuissa vuonna 2022. Kisoissa hän juoksi sekä kultaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa että pitkän viestin joukkueessa, minkä lisäksi hän sijoittui viidenneksi 200 metrin juoksussa. Yhdysvaltain mestaruuden Steiner on voittanut 200 metrillä vuonna 2022.

Ennätyksikseen Steiner on juossut 100 metrillä ajan 10,90 ja 200 metrillä ajan 21,77. Hallissa hän on juossut 60 metriä 7,10 ja 200 metriä Yhdusvaltain sisärataennätysaikaan 22,09. Kaikki nämä ennätyksensä hän on juossut vuonna 2022.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Twanisha Terry

Twanisha Terry (s. 24. tammikuuta 1999) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.

Terry oli mukana Eugenen MM-kilpailuissa vuonna 2022. Kisoissa hän juoksi kultaa voittaneessa pikaviestijuokkueessa sekä karsiutui 100 metrin välierissä. Lisäksi Terry on saavuttanut hopeaa 100 metrin juoksusta alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista vuonna 2018. Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän saavutti 4 × 100 metrin viestissä pronssia ja oli 100 metrillä neljäs.

Ennätyksikseen Terry on juossut 100 metrillä ajan 10,82 vuonna 2022 ja 200 metrillä ajan 22,54 vuonna 2021.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Volodymyr Antonovytš

Volodymyr Antonovytš (, 18. tammikuuta 1834 Mahnivka, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 21. maaliskuuta 1908 Kiova) oli ukrainalaissyntyinen historioitsija, arkeografi, arkeologia ja Kiovan yliopiston historian professori vuodesta 1878. Hän oli Kiovan arkeografisen komission julkaisujen päätoimittaja ja vuodesta 1881 kiovalaisen Nestorin kronikan historiallisen seuran suojelija ja johtaja. Hän järjesti Ukrainassa arkeologia konferensseja. Hänen poikansa oli Dmytro Antonovytš. Hän kokosi, toimitti ja laati johdannot sekä julkaisi laajan kahdeksansarjaisen julkaisun Arkhiv Iugo-Zapadnoi Rossii (1859–1914), joka käsittelee Oikean rannan Ukrainan historiaa 1500-luvulta 1700-luvulle.

Antonovytš laati lisäksi Liettuan, Kiovan ja Länsi-Venäjän historiaa käsitteleviä teoksia sekä toimitti julkaistavaksi historiallisia asiakirjoja sekä julkaisi arkeologiaa käsitteleviä teoksia.

Antonovytš oli ukrainalaisen historiankirjoituksen populistisen koulukunnan merkittävimpiä edustajia. Hän perusti niin sanotun Kiovan historioitsijoiden koulukunnan, johon kuului hänen oppilaitaan, kuten Dmytro Bahali, Petr Golubovskyi, Myh’ailo Hruševskyi, Mytrofan Dovnar-Zapolskyi ja Ivan Lynnytšenko. He laskivat nykyaikaisen ukrainalaisen historiankirjoituksen perustan. Antonovytš ei käyttänyt kirjoituksissaan synteettisiä teorioita vaan keskittyi asiakirjojen tutkimukseen. Vain yleistajuisissa luennoissaan hän loi yleiskatsauksen Ukrainan historiaan kasakoiden alkuperästä alkaen.

Hlopoman-liikkeen jäsenenä Antonovytš julkaisi Osnovassa (Pietari) vastauksen puolalaiselle journalistille Zenon Fiszille (salanimi: Tadeusz Padalica) otsikolla ”Moja ispoved” (), jossa hän puolusti ”talonpoikien ystävien” aatetta. Hän oli kiovalaisen Vanhan Hromadan johtaja. Hänen aloitteestaan Galitsian Galitsian valtiopäivien puolalaiset ja ukrainalaiset solmivat 1890 sopimuksen. Hänen osuutensa oli merkittävä siinä, että Myh’ailo Hruševskyi siirtyi Kiovaan, ja Kiovan kehittymisessä merkittäväksi ukrainalaisen tutkimuksen ja julkaisutoiminnan keskukseksi. Antonovytš oli lähes puolen vuosisadan ajan keskeinen henkilö ukrainalaisessa kansalais- ja poliittisessa elämässä. Hänen tuotantoonsa kuuluu runsaat 300 tieteellistä tutkimusta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ukrainalaiset historioitsijat
Vuonna 1834 syntyneet
Vuonna 1908 kuolleet
Rádio Moçambique

Rádio Moçambique on Mosambikin kansallinen radioyhtiö.

Mosambikin yleisradiolähetykset alkoivat silloisessa Lourenço Marquesissa Portugalin siirtomaa-aikana vuonna 1933. Yhdistyksen hoitama radioasema sai vuonna 1938 nimen Rádio Clube de Moçambique. 1950-luvulla alettiin perustaa myös paikallisradioita. Portugalinkieliset lähetykset oli suunnattu lähinnä Mosambikin eurooppalaisille siirtolaisille, mutta ohjelmia tehtiin myös naapurimaita varten englanniksi ja afrikaansiksi. Vuonna 1962 perustettiin afrikkalaisille tarkoitettu radio-ohjelma A Voz de Moçambique, jonka tehtäväksi muodostui siirtomaavallan propagandan levittäminen maan itsenäisyyssodassa. Vapautusliike Frelimo lähetti ohjelmiaan Dar es Salaamista ja Lusakasta vuodesta 1968.

Valtiollinen Rádio Moçambique perustettiin maan itsenäistyttyä vuonna 1975. Vuonna 1994 se muutettiin julkisen palvelun yhtiöksi. Sen tehtävänä on tarjota yleisölle tietoa ja mahdollisuus tulla kuulluksi, edistää Mosambikin yhteiskunnallista, poliittista ja kulttuurista kehitystä sekä lujittaa kansallista yhtenäisyyttä ja identiteettiä.

Yhtiöllä on maan pääkaupungissa Maputossa kansallinen radiokanava Antena Nacional, urheiluradio RM Desporto ja englanninkielinen Maputo Corridor Radio, nuorisolle suunnatut paikallisradiot Maputossa ja Beirassa sekä kymmenen alueradiota. Ohjelmia tehdään portugalin ja englannin lisäksi 19 bantukielellä. Lähetykset tapahtuvat keski- ja ULA-aalloilla. Lyhytaaltolähetykset päättyivät vuonna 2001. Ohjelmia voi kuunnella myös Internetissä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Rádio Moçambique 

Julkisen palvelun mediayhtiöt
Mosambikilaiset viestimet
Radioasemat
Kotikatu – 8. tuotantokausi (2002–2003)

Kotikatu-televisiosarjan seitsemäs tuotantokausi esitettiin Yle TV1 -kanavalla vuosina 2002–2003. Tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin ensimmäisen kerran 5.9.2001 ja viimeinen jakso 24.4.2002.

Tuotantokausi julkaistiin Yle Areenaan lokakuussa 2018.

Henkilöt

Päähenkilöt

Sivuhenkilöt

Jaksot

Lähteet 

Kotikatu
Tuotantokaudet
Zachery Ziemek

Zachery Ziemek (s. 23. helmikuuta 1993) on yhdysvaltalainen kymmenottelija.

Ziemek sijoittui kymmenottelussa 15:nneksi 8006 pisteellä Pekingin maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 ja seitsemänneksi 8392 pisteellä Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän keskeytti. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui seitsenottelussa kuudenneksi 5941 pisteellä. Tokion olympialaisissa 2021 hän oli kymmenottelussa kuudes 8435 pisteellä. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti pronssia ennätyksellään 8676 pistettä. Lajikohtaisesti hän sijoittui toiseksi pituushypyssä ja seiväshypyssä sekä kolmanneksi kuulantyönnössä.

Ziemek otteli toukokuussa 2022 Fayettevillessa tuloksen 8573 pistettä, ja tätä ennätystään hän paransi saman vuoden heinäkuussa MM-kilpailuissa 8676 pisteeseen. Hän ylitti 8000 pisteen rajan ensimmäisen kerran vuonna 2015.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset yleisurheilun moniottelijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Kyle Garland

Kyle Garland (s. 28. toukokuuta 2000) on yhdysvaltalainen kymmenottelija.

Garland saavutti kymmenottelussa hopeaa alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa 2017 ja sijoittui seitsemänneksi alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018. Vuonna 2021 hän sijoittui Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa kuudenneksi. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui 11:nneksi 8133 pisteellä.

Garlandin kymmenotteluennätys on 8720 pistettä, jonka hän kokosi toukokuussa 2022 Fayettevillessa. Vuonna 2021 hänen paras tuloksensa oli 8196 pistettä.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset yleisurheilun moniottelijat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Charles Oliveira

Charles Oliveira da Silva (s. 17. lokakuuta 1989) on brasilialainen vapaaottelija ja brasilialaisen jujutsun harjoittaja. Hän kilpailee Ultimate Fighting Championshipin (UFC) kevytsarjassa, jonka mestari hän oli vuonna 2021. Oliveira pitää hallussaan useita UFC-ennätyksiä, joista merkittävin on eniten lopetusvoittoja organisaation historiassa. Hän on ollut 9. toukokuuta 2022 alkaen UFC:n kevytsarjan rankingissa sijalla 1. ja on UFC:n miesten Pound for pound -rankingissa sijalla 3. Hän on voittanut urallaan 33 ottelua ja hävinnyt kahdeksan.

Taustaa 
Oliveira syntyi köyhään perheeseen Vicente de Carvalhon favelassa Guarujássa, São Paulossa, Brasiliassa. Oliveira aloitti jalkapallon pelaamisen ja haaveili ammattipelaajan urasta, mutta 7-vuotiaana hän alkoi tuntea olonsa sairaaksi. Hänellä oli säännöllisiä kipuja kehossaan ja kävelyvaikeuksia, eikä hän joskus pystynyt liikuttamaan jalkojaan. Hänellä diagnosoitiin reumakuume ja sydämen sivuääni, jotka vaikuttivat vakavasti hänen nilkkaan. Lääkäri kertoi perheelle, että Oliveiralle voi tulla halvaus. Hän oli usein vuoteessa, mutta kaikista haasteista ja sairauksistaan ​​huolimatta Oliveiran vanhemmat vaativat hänet urheilun pariin ja kahden vuoden kuluttua hän alkoi toipua. Oliveiran naapuri Paulo tutustutti hänet brasilialaiseen jujutsuun 12-vuotiaana. Vaikka hänen perheensä tulot olivat erittäin pienet, BJJ-kuntosalin valmentaja tarjosi tunteja ilmaiseksi osana sosiaalista ohjelmaa. Hänen perheensä auttoi rahoittamaan hänen koulutustaan ​​myymällä katuvälipaloja ja hylättyä pahvia. Paulo kuoli myöhemmin Vicente de Carvalhossa tapahtuneen ammuskelun ristitulessa Charlesin ollessa 14-vuotias.

Oliveira aloitti brasilialaisen jujutsun harjoittelun Roger Coelhon johdolla 12-vuotiaana ja voitti ensimmäisen suuren tittelinsä valkoisena vyönä vuonna 2003. Hänelle myönnettiin musta vyö brasilialaisessa jujutsussa Ericson Cardoson ja Jorge "Macaco" Patinon johdolla vuonna 2010.

Hänen lempinimensä ”do Bronx” tulee New Yorkin Bronxin kaupunginosasta. Nimi tarkoittaa kirjaimellisesti Bronxista, koska Bronx oli slangia, jota käytettiin faveloista ja köyhistä kaupunginosista. Haastattelussa hän paljasti: ”Bronx johtuu siitä, että se on favela, eikö? Esikaupunkialue, josta olen kotoisin. ”Do Bronx” tuli käytännössä, kun menin taistelemaan turnauksessa. Kun vastustajat pyysivät antamaan heille lempinimeni, olin vain Charles Oliveira. Kun menimme taistelemaan jujutsun mestaruudesta, he sanoivat aina ”katsokaa Bronxin tyyppejä, favelasta”, joten otin käyttöön lempinimen ”do Bronx”.”

Lähteet 
 ufc.com

Vuonna 1989 syntyneet
Brasilialaiset vapaaottelijat
Elävät henkilöt
Sander Skotheim

Sander Skotheim (s. 31. toukokuuta 2002) on norjalainen kymmenottelija.

Skotheim sijoittui kymmenottelussa 15:nneksi alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2018 ja saavutti hopeaa 8012 pisteen tuloksella alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui 15:nneksi 8062 pisteellä. Hän keräsi parhaat pisteet korkeushypystä 217 cm:n tuloksellaan, ja sen lisäksi hän teki oman ennätyksensä 100 metrin juoksussa ajalla 10,88.

Skotheim on voittanut Norjan-mestaruuden kymmenottelussa vuonna 2022, korkeushypyssä vuosina 2019, 2020 ja 2022 sekä 110 metrin aitajuoksussa vuonna 2022. Sisäradoilla hän on voittanut Norjan-mestaruuden seitsenottelussa ja korkeushypyssä vuonna 2022.

Skotheimin kymmenotteluennätys on 8298 pistettä, jonka hän kokosi huhti-toukokuun vaihteessa 2022 Grosseton Multistars-tapahtumassa.

Lähteet 

Norjalaiset yleisurheilun moniottelijat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Sondre Guttormsen

Sondre Guttormsen (s. 1. kesäkuuta 1999) on norjalainen seiväshyppääjä.

Guttormsen saavutti seiväshypyssä pronssia alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2016. Hän sijoittui kuudenneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 2019 ja saavutti pronssia vuonna 2021.

Guttormsen sijoittui ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Berliinin EM-kilpailuissa 2018 kuudenneksi silloisella ennätyksellään 575 cm. Vuonna 2019 hän sijoittui Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa kuudenneksi ja jäi Dohan MM-kilpailuissa karsintaan. Myös Tokion olympialaisissa 2021 Guttormsen karsiutui loppukilpailusta. Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kahdeksanneksi ja samana vuonna Eugenen ulkoratojen MM-kilpailuissa kymmenenneksi sekä Münchenin EM-kilpailuissa kuudenneksi.

Guttormsen on voittanut Norjan-mestaruuden seiväshypyssä vuosina 2018, 2019 ja 2020. Sisäradoilla hän on voittanut Norjan-mestaruuden 60 metrin aitajuoksussa vuonna 2017.

Guttormsenin seiväshyppyennätys on Norjan ennätystä sivuava 586 cm, jonka hän hyppäsi syyskuussa 2022 Zürichin timanttiliigan kilpailussa. Hän ylitti 580 cm ensimmäisen kerran heinäkuussa 2019 Leverkusenissa.

Sondre Guttormsenin pikkuveli Simen Guttormsen on myös seiväshyppääjä.

Lähteet 

Norjalaiset seiväshyppääjät
Norjalaiset pika-aitajuoksijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Pyhän Filipin kirkko (Salford)

Pyhän Filipin kirkko on Grade II* -luokan suojeltu kirkkorakennus Salfordissa, Englannissa. Se kuuluu Manchesterin anglikaaniseen hiippakuntaan. Uusklassista tyyliä edustava kirkkko on valmistunut vuonna 1825.

Lähteet 

Englannin kirkot
Suur-Manchesterin rakennukset ja rakennelmat
Grade II* -luokan rakennukset Englannissa
Quanesha Burks

Quanesha Burks (s. 15. maaliskuuta 1995) on yhdysvaltalainen pituushyppääjä.

Burks sijoittui alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2014 pituushypyssä viidenneksi. Vuonna 2015 hän sijoittui Pan-Amerikan kisoissa kahdeksanneksi ja voitti silloisella ennätyksellään 693 cm NACAC:n mestaruuden. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän ei päässyt karsinnasta jatkoon. Vuonna 2018 hän sijoittui neljänneksi Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa halliennätyksellään 681 cm ja saavutti NACAC:n mestaruuskilpailuissa hopeaa. Tokion olympialaisissa 2021 hän jäi karsintaan. Vuonna 2022 hän sijoittui viidenneksi Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa tuloksella 677 cm. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui neljänneksi yhden senttimetrin pronssimitalisti Leticia Oro Melolle hävinneenä tuloksella 688 cm.

Burks ylitti pituushypyssä kuuden metrin rajan ensi kerran vuonna 2012. Hänen elokuussa 2015 San Joséssa hyppäämänsä tulos 693 cm säilyi hänen ennätyksenään lähes kuusi vuotta, kunnes hän kesäkuussa 2021 Eugenessa Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa hyppäsi tuloksen 696 cm, joka riitti kolmanteen sijaan ja olympiaedustuspaikkaan. Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa kesäkuussa 2022 Eugenessa hän hyppäsi myötätuulessa voittotuloksen 706 cm ja saavutti ensimmäisen ulkoratojen kansallisen mestaruutensa. Sisäradoilla hän oli Yhdysvaltain-mestari vuosina 2020 ja 2022. NCAA:n mestaruuden hän voitti vuonna 2015 tuloksella 691 cm, joka pysyi hänen ennätyksenään pari kuukautta. Burksin ennätys 100 metrin juoksussa on 11,19 sekuntia vuodelta 2018 ja sisäradoilla 60 metrin juoksussa 7,20 sekuntia samalta vuodelta.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset pituushyppääjät
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Brooke Buschkuehl

Brooke Buschkuehl (o.s. Stratton, s. 12. heinäkuuta 1993) on australialainen pituushyppääjä.

Buschkuehl sijoittui pituushypyssä nuorten sarjoissa kymmenenneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009, kuudenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010 ja seitsemänneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012. Aikuisten tasolla hän jäi Pekingin MM-kilpailuissa 2015 vielä karsintaan. Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016 hän oli viides tuloksella 675 cm. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 674 cm. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 667 cm. Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän saavutti hopeaa tuloksella 677 cm. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän oli kymmenes tuloksella 646 cm. Tokion olympialaisissa 2021 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 683 cm ja Eugenen MM-kilpailuissa 2022 viidenneksi kaksi senttimetriä pronssimitalisti Leticia Oro Melolle hävinneenä tuloksella 687 cm. Saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti hopeaa tuloksella 695 cm.

Vuonna 2020 alkaneiden polvivaivojen vuoksi Buschkuehl kävi leikkauksessa olympialaisten jälkeen syyskuussa 2021. Hän palasi kilpakentille toukokuussa 2022 ja hyppäsi heinäkuussa Chula Vistassa, Kaliforniassa uuden ennätyksensä 713 cm. Aiemmin hän oli ylittänyt seitsemän metriä vain maaliskuussa 2016 Perthissä tuloksellaan 705 cm. Sisäradoilla hänen paras tuloksensa on kuusi päivää tuon ensimmäisen seitsenmetrisen jälkeen Portlandin MM-hallikisoissa hypätty 675 cm.

Lähteet 

Australialaiset pituushyppääjät
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Marko Annunen

Marko Annunen on suomalainen basisti, kitaristi, rumpali, laulaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan Raekel -yhtyeen lauluntekijänä ja rumpalina. Hän on lisäksi soittanut yhtyeissä Dead Allison, Värinää, Natisuta hetekata ja Sahrami, basistin tai rumpalin roolissa.

Lähteet

Suomalaiset muusikot
Elävät henkilöt
Muusikkotyngät
Arlesin kuningaskunta

Burgundin kuningaskunta, tai Arlesin kuningaskunta, oli Ylä- ja Ala-Burgundin yhdistymisessä muodostunut kuningaskunta nykyisessä Kaakkois-Ranskassa ja Länsi-Sveitsissä. Kuningaskunta liitettiin Pyhään saksalais-roomalaiseen valtakuntaan vuonna 1033 ja siitä lähtien se oli yksi valtakunnan kolmesta osasta yhdessä Saksan ja Italian kanssa. 1300-luvun puoliväliin mennessä Arles oli kuitenkin menettänyt konkreettisen poliittisen merkityksensä ja hiljalleen se liitettiin Ranskaan.

Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Ranskan historia
Provence-Alpit-Riviera
Arlesin historia
Burgundi
Suomi yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2022

Suomi on ollut alusta asti mukana kaikissa yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa ja osallistui vuonna 2022 kisoihin 18. kerran.

Joukkue 
Eugenen MM-kisoihin valittiin 36 suomalaisurheilijaa, 12 miestä ja 24 naista. Suomella on aiemmin ollut suurempi joukkue vain Helsingissä järjestetyissä kisoissa ja yhtä urheilijaa enemmän Stuttgartissa 1993. Monet suomalaisurheilijat saivat paikan Kansainvälisen yleisurheiluliiton näihin kisoihin käyttöön ottaman rankingjärjestelmän ansiosta.

Menestys 

Suomi ei saanut mitaleja. Pistesijoille ylsi neljä urheilijaa: Lassi Etelätalo keihäänheitossa ja Wilma Murto seiväshypyssä sijoittuivat kuudenneksi, Silja Kosonen moukarinheitossa oli seitsemäs ja Oliver Helander keihäänheitossa päätyi kahdeksanneksi. Suomen-ennätystä paransivat Viivi Lehikoinen 400 metrin aitajuoksussa (54,60) sekä Elisa Neuvonen (2.57.42) ja Aleksi Ojala (2.28.22) 35 kilometrin kävelyssä.

Lähteet 

Suomi yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2022