joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Mira Hillberg

Mira Hillberg (o.s. Törmi, s. 1975) on suomalainen laulaja. Hän on syntynyt Ruotsissa, mutta muutti pysyvästi Suomeen vuonna 1991.

Hillberg nousi julkisuuteen vuonna 1994 Ykköstähti-kilpailun myötä. Samana vuonna hän teki levytyssopimuksen Audiovoxin kanssa, ja levytti debyyttisinglensä "Onpa iisi päivä". Kappale sai lämpimän vastaanoton. Suosion myötä julkaistiin uusi single "Mun elämää", josta samoin tuli hitti. Huhtikuussa 1995 levy-yhtiö julkaisi studioalbumin. Albumi pysyi Suomen virallisella albumilistalla seitsemän viikkoa.

Ensimmäisen albumin jälkeen Mira vietti hiljaiseloa vuoteen 1997 asti, jolloin julkaistiin toinen studioalbumi "Miljoona volttii". Hän osallistui saman vuoden Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella "Muisti", joka ei saanut samanlaista suosiota kuin aiemmat hittisinglet. 

Seuraavana vuonna Miralta julkaistiin vielä yksi single, jonka jälkeen hän piti taukoa soolouraltaan, kunnes osallistui sisarensa Therese Törmin kanssa Sisterhood-duona vuoden 2000 Euro­viisu­karsintoihin. Sisterhood sijoittui viisukarsinnoissa neljänneksi. Hän osallistui myöhemmin itse vielä vuonna 2004 Euro­viisu­karsintoihin kappaleella "Reason". Silloin hän jäi toisen alkukarsinnan viimeiselle sijalle. 

Hän toiminut myös muun muassa Nylon Beatin, ja laulaja Sheidin taustalaulajana.

Diskografia 
Albumit
 Mira (1995) #27 (Suomen virallinen lista) 
 Miljoona volttii (1997)
Singlet
 Onpa iisi päivä (1994) #13 (50 hittiä -lista)
 Mun elämää (1994) #18 
 Rakkautta on (1995)
 Tahdon rakastella sinua (1995)
 Miljoona volttii (1997)
 Muisti (1997)
 Paha (1997)
 Mietin (1998)

Lähteet

Äänitearkisto

Suomalaiset elektronisen musiikin artistit
Suomalaiset poplaulajat
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Martti Huhtamäki

Martti Heikki Juhani Huhtamäki (s. 14. huhtikuuta 1935 Lapua) on suomalainen päätoimittaja, kirjailija ja urheiluvaikuttaja. Huhtamäki teki myös mittavan uran koripallossa, etenkin kansainvälisenä erotuomarina mutta myös pelaajana ja valmentajana, ja hänet on nimitetty Suomen koripallon Hall of Fameen. Hän hoiti useita urheilujärjestöjen johtotehtäviä.

Työura
Huhtamäki toimi Ilta-Sanomien urheiluosaston esimiehenä 1962–1968 ja Wihuri Oy:n viestintäjohtajana 1968-1973, joista tehtävistä hän siirtyi muuistettavimpaan tehtäväänsä Ilta-Sanomien vastaavaksi päätoimittajaksi vuosiksi 1974–1984. Huhtamäki toimi myös Sanoma Osakeyhtiön varatoimitusjohtajana 1985–1987 ja Kirjayhtymän toimitusjohtajana 1987–1990.

Urheilija ja urheiluvaikuttaja

Huhtamäki on toiminut koripallossa pelaajana, valmentajana ja kansainvälisenä erotuomarina. Koripallossa Huhtamäki pelasi SM-sarjaa Tampereen Pyrinnössä vuosina 1953–1959 ja tämän jälkeen Helsingin NMKY:ssä kaksi ottelua. Pyrinnössä hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1958. Huhtamäki myös valmensi Pyrintöä vuosina 1957–1959 ja Helsingissä vuosina 1959–1964. NMKY-aikanaan hän voitti kaksi SM-pronssia ja kaksi NMKY:n liiton Euroopan mestaruutta.<ref>http://www.basket.fi/sarjat/pelaajat/pelaaja/?player_id=1276353&season_id=14123Urheilumme Kasvot. Osa 3: Palloilu.</ref> 

Huhtamäen kansainvälinen erotuomarinura 1959–1988 sisälsi useiden Koripalloilun Euroopan mestaruuskisojen, Euroopan Cupin, sekä Aasian- ja Afrikan mestaruuskisojen loppuotteluita. Poikkeuksellista uralla oli Huhtamäen tuomitsemat 53 USA-Neuvostoliitto ottelua vuosina 1968–1982 olympiaboikottiin saakka. Oman kertomansa mukaan Huhtamäki sai vuonna 1973 erotuomarisopimustarjouksen NBA:han, mikä oli ylipäänsä ensimmäinen suomalaiselle tarjottu NBA-sopimus. Hän kuitenkin kieltäytyi rahakkaasta sopimuksesta ja siirtyi lastensa vuoksi Ilta-Sanomien päätoimittajaksi.

Huhtamäki on toiminut myös aktiivisesti suomalaisissa ja kansainvälisissä urheiluliitoissa joista merkittävimpinä Suomen Koripalloliiton puheenjohtajana 1972–1982, Suomen Tennisliiton pj. 1988–1989, sekä Suomen Moottoriliiton pj. 1989–1997, joista hän toimi myös Kansainvälisen Moottoriliiton varapuheenjohtajana vuosina 1996–1998, Etelä-Suomen Liikunta ja Urheilu, ESLU:n pj. 2001–2006 ja SVUL:n pj. vuodesta 2005. Huhtamäki toimi Kuortaneen Urheiluopiston valtuuskunnan jäsenenä 32 vuotta.

Elokuussa 2017 Huhtamäki nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen.

Polittinen ura
Huhtamäki on toiminut Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä edustaen Suomen Keskustaa kausina 2001–2005 ja useissa valiokunnissa sekä vanhuusneuvostossa vuodesta 2013 lähtien. 

Muuta
Huhtamäki sai vuonna 2006 valtion journalistipalkinnon. Hän juonsi televisiossa 1980-luvun loppuvuosina useita ohjelmia, mm. Kenen kaapissa seisot'' MTV3:lla. Hän voitti myös väittelytaidon SM-mestaruuden Lappeenrannassa 1989.

Teoksia

Lähteet

Kirjallisuus
 
 Martti Huhtamäki. Suomen Koripalloliitto.

Viitteet 

Suomalaiset päätoimittajat
Suomalaiset koripalloilijat
Suomalaiset koripallotuomarit
Suomalaiset koripallovalmentajat
Helsingin kaupunginvaltuutetut
Suomen Keskustan poliitikot
Vuonna 1935 syntyneet
Elävät henkilöt
Piia Koriseva

Piia Satu Annika Koriseva (s. 8. syyskuuta 1972 Toivakka) on suomalainen juontaja, sanoittaja ja personal trainer. Hän juonsi televisiossa Bingolottoa vuosina 1996–2001. Koriseva on sanoittanut Seinäjoen Tangomarkkinoiden sävellys- ja sanoituskilpailun vuoden 2012 voittajakappaleen Rakkaus riepottaa. 

Koriseva sai vuonna 2008 aivoinfarktin, joka halvaannutti hänen kehonsa vasemman puolen ja hän joutui pyörätuoliin. Koriseva kuntoutui sairaudestaan ja opiskeli personal traineriksi, jota tekee nykyään päätyönään.

Koriseva asettui Varsinais-Suomen Keskustan kansanedustajaehdokkaaksi vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.

Yksityiselämä

Piia Korisevalla on kolme lasta, joiden isästä hän on eronnut.

Piia Korisevan sisar on tangokuningatar Arja Koriseva.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 
Piia Korisevan kotisivut

Suomalaiset sanoittajat
Suomalaiset juontajat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Sähköinen suojautuminen ukkoselta

Sähköinen suojautuminen ukkoselta merkitsee sähkölaitteiden suojaamista salamaniskun vaikutuksilta.

Sähkölaitteet vaurioituvat yleensä salaman sähkö- tai tietoliikenneverkkoon aikaansaamista ylijännitteistä, eikä salaman suorasta iskusta kohteeseen. Suora salamanisku aiheuttaa maadoituksen potentiaalin nousun, jolloin transientti kulkee galvaanisen yhteyden avulla pitkiäkin matkoja esimerkiksi rakennuksesta toiseen. Ukkospilven alla sähkökentän voimakkuus voi kasvaa kymmenkertaiseksi normaaliin nähden, mutta salaman iskettyä varaus purkaantuu ja kentän voimakkuus pienenee nopesti. Tämä voi aiheuttaa häiriötä esimerkiksi herkkiin telelaitteisiin. Itse salaman virta synnyttää muuttuvan magneettikentän, jolloin se indusoi lähellä oleviin johtimiin suuriakin virtoja.

Yksittäisen laitteen suojaus on helpointa suorittaa irrottamalla sähkölaite sähköverkosta mikäli siihen on mahdollisuus. Yksittäinen pistorasia voidaan suojata esimerkiksi ylijännitesuojatulla jatkopistorasialla. Suojattavien pistorasioiden kuitenkin täytyy olla maadoitettuja eli sukopistokkeita, muuten suojauksesta ei välttämättä ole mitään hyötyä. Tehokkampi suojaus saadaan aikaan asentamalla rakennuksen sähkökeskukseen oma ylijännitesuojaus. Vuonna 2012 säädetty sähköasennuksia koskeva standardi edellyttää ilmajohtoja sisältävien muuntopiirien uusien sähköliittymien varustamista ylijännitesuojilla. Vanhempien rakennuksien sähkökeskus voidaan myös jälkikäteen suojata, mutta se saattaa vaatia muutostöitä keskuksessa.

Lähteet 
 http://www.stul.fi/Default.aspx?id=12408
 Prosessori Lehti 6-7/2001
 http://www.stek.fi/ Sähköturvallisuuden edistämiskeskus

Aiheesta muualla 

Ukkonen
Ukkonen
Kimmo Carlson

Kimmo Carlson (s. 18. elokuuta 1987 Jyväskylä) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Hyvinkään Tahkoa. Carlsonin sopimus on voimassa vuoden 2018 loppuun asti.

Carlsonin kasvattajaseura on Jyväskylän Kiri. Hän edusti seuraa aina vuoteen 2016 saakka, pois lukien kaudet 2013-2014 jotka hän edusti Tahkoa. Jyväskylässä hän oli vuosina 2005-2008 edustanut sekä Kiriä että Valoa. Superpesisdebyyttinsä Carlson teki vuonna 2007 Kirissä. Hän pelasi kauden aikana 23 ottelua. Hän oli kuitenkin pelannut Superpesiksen karsintasarjaa jo vuonna 2005. Superpesistä ennen Carlson pelasi Ykköspesiksessä, poikien Superpesiksessä sekä Suomensarjassa. Carlson on valittu Itä–Länsi-otteluun kolmesti. Kaudeksi 2020 Carlson siirtyi Manse PP:hen.

Carlson pelaa ulkona etukentällä. Sisällä Carlsonin roolina on etenijä.

Saavutukset

Pelaajana 
 3 Itä-Länsi-ottelu: 2012, 2015, 2016

Lähteet

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Waltteri Hämäläinen

Waltteri Hämäläinen (s. 20. tammikuuta 1996 Kuopio) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Ykköspesis-joukkue Puijon Pesistä.

Hämäläinen pelasi ensimmäiset ottelunsa Superpesiksessä kaudella 2013 Tahkon joukkueessa. Hämäläinen pelasi kauden aikana yhteensä kymmenen ottelua, joissa hän löi yhden ja toi viisi juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän sai 11. Superpesisdebyyttiään ennen hän oli pelannut nuorten sarjoja, Ykköspesistä sekä Suomensarjaa. Hämäläisen kasvattajaseura on Puijon Pesisjuniorit. Sen lisäksi hän on edustanut Puijon Pesistä ennen siirtymistään Tahkoon.

Hämäläinen pelaa vaihtajana ja etenijänä sekä ulkona polttolinjalla. Hän saavutti kaudella 2011 C-junioreissa SM-hopeaa sekä kaudella 2013 B-pojissa SM-kultaa.

Lähteet

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Puijon Pesiksen pelaajat
Elävät henkilöt
Juha Suorauha

Juha Suorauha (s. 9. toukokuuta 1979) on entinen suomalainen pesäpalloilija.

Suorauha edusti urallaan Superpesiksessä Koskenkorvan Urheilijoita, Nurmon Jymyä, Vimpelin Vetoa ja Kankaanpään Mailaa. Superpesiksen runkosarjassa Suorauha on pelannut kaikkiaan 378 ottelua, joissa on lyönyt 319 ja tuonut 197 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on pelaamissaan runkosarjan otteluissa kerännyt 1 682.

Saavutukset

Pelaajana 
 1 SM-kulta: 2010
 2 SM-pronssia: 2003, 2009
 5 Itä-Länsi-ottelua: 1999, 2003-2005, 2011
 Superpesiksen vuoden tulokas: 1999

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Kankaanpään Mailan pelaajat
Koskenkorvan Urheilijoiden pelaajat
Nurmon Jymyn pelaajat
Vimpelin Vedon pelaajat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Liguuri

Liguuri (omakielinen nimi ligure tai zenéize) on Pohjois-Italian Liguriassa puhuttava romaaninen kieli. Sillä on joitain puhujia myös muualla Pohjois-Italiassa, Sardiniassa, Kaakkois-Ranskassa ja Monacossa (monegassi).. Liguuria puhui vuonna 2002 noin 500 000 ihmistä. Liguurin merkittävin murre on Genovan zenéize. Liguuri muistuttaa piemonten ja lombardin kieliä enemmän kuin italiaa. Liguurin kirjakieli sai alkunsa 1200-luvulla.

Asenteet kieltä kohtaan ovat verrattain positiiviset ja paikallinen nuoriso tukee liguurin kielen käyttöä.

Monacossa liguurista käytetään nimitystä monegassi. Kielellä ei ole virallista asemaa, mutta sitä opetetaan kouluissa.

Fonologia ja ortografia

Konsonantit 

Lähde:

Vokaalit 

Lähde:

Liguurin aakkoset ovat A Æ B C Ç D E EU F G H I J L M N O P Q R S T U V X. Kirjoituksessa käytetään myös erilaisia tarkkeita. Esimerkki liguurinkielisestä lauseesta: Chi sótta gh'é a lìsta di scìmboli che se dêuvian pe scrîve o zenéize.

Lähteet 

Romaaniset kielet
Italian kielet
Liguria
Lasse Mårtenson (vuoden 1965 albumi)

Lasse Mårtenson on Lasse Mårtensonin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1965 levymerkillä Sävel.

Kappaleet

A-puoli

B-puoli

Aiheesta muualla 
 Lasse Mårtenson discogs.com -sivustolla

Vuoden 1965 esikoisalbumit
Suomalaiset jazzalbumit
Suomalaiset popalbumit
Maire Honkanen

Maire Inkeri Honkanen o.s. Tiinonen (s. 1925) on suomalainen kodin taloustieteen tutkija, ja hän on ollut Helsingin yliopiston maanviljelystalouden laitoksen kodin taloustieteen professori 1977–1991. Sitä ennen hän oli ylimääräinen professori 1972–1977.

Lähteet 

Suomalaiset taloustieteilijät
Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Vuonna 1925 syntyneet
Mahdollisesti elävät henkilöt
Immo Rautiainen

Immo Rautiainen (s. 1. toukokuuta 1987) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Rautiainen edusti Sotkamon Jymyä vuosina 2006-2017. Rautiainen pelasi pääasiassa polttolinjassa. Rautiaisen kasvattajaseura on Tohmajärven Pomppu ja hän on pelannut Superpesistä myös Kiteen Pallon riveissä. SM-tasolla hän on voittanut seitsemän kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin.

Superpesiksen runkosarjassa Rautiainen on pelannut 185 ottelua, joissa on lyönyt 109 juoksua ja tuonut 66. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 407. Superpesiksen pudotuspeleissa Rautianinen on saanut tililleen 85 ottelua, joissa on lyönyt 44 ja tuonut 33 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hänellä on pudotuspeleistä kerättynä kaikkiaan 164.

Saavutukset

Pelaajana 
 7 SM-kultaa: 2006, 2009, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015
 4 SM-hopeaa: 2007, 2008, 2016, 2017
 1 SM-pronssia: 2010
 3 Itä-Länsi-ottelua: 2012, 2013, 2014

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Tiina Kivinen

Tiina Marita Kivinen (s. 16. lokakuuta 1959) on vihreän eduskuntaryhmän pääsihteeri.

Tiina Kivinen toimi Setan puheenjohtajana 1991–1994. Setan varapuheenjohtaja hän oli 1988–1989 ja valtuuston puheenjohtaja 1995–1998.

Kivinen työskenteli vihreän eduskuntaryhmän toimistosihteerinä vuodesta 1991 ja siirtyi pääsihteeriksi vuonna 1997. Sitä ennen hän oli työskennellyt Aids-tukikeskuksen taloussihteerinä.

Kivinen on ollut vihreiden sitoutumattomana ehdokkaana Helsingin vaalipiirissä eduskuntavaaleissa 1991 ja sai 604 ääntä. Kunnallisvaaleissa 1992 hänet valittiin Helsingissä varavaltuutetuksi 337 äänellä. Hän on ollut ehdolla myös kunnallisvaaleissa 1984 Tampereella vaihtoehtoliikkeiden listalla ja kunnallisvaaleissa 1996 Helsingissä vihreiden listalla.

Kivinen oli ehdolla vihreiden puoluesihteeriksi puoluekokouksessa 1992, mutta hävisi David Pembertonille yhdellä äänellä.

Lähteet

Setan puheenjohtajat
Vihreän liiton poliitikot
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Iiro Kuosa

Iiro Kuosa (s. 26. kesäkuuta 1991 Lohja) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Ulkokentällä Kuosa pelaa ykkösvahtina, ja hänet tunnetaan erittäin hyvänä etukenttäpelaajana. Sisäpelissä Kuosa toimii yleensä vaihtajan roolissa.

Kuosa pelasi Suomensarjaa kasvattajaseurassaan Vihdin Pallossa vuosina 2007–2011. Kaudeksi 2011 hän siirtyi Hyvinkään Tahkon junioripelaajaksi ja pääsi pelaamaan Poikien Superpesistä kahtena viimeisenä juniorivuotenaan. Tie aikuisten sarjoihin avautui vuonna 2012, kun Kuosa pelasi 23 ottelua Ykköspesistä Puna-Mustissa ja kaksi ottelua Superpesistä Hyvinkään Tahkossa.

Kuosan vastuu Tahkossa kasvoi vähitellen, ja hän edusti seuraa lopulta kauden 2016 loppuun saakka. Tämän jälkeen Kuosa siirtyi Joensuun Mailaan, jonka kanssa hänen nykyinen sopimuksensa on voimassa kauden 2023 loppuun saakka sisältäen option kaudesta 2024.

Kuosa on pelannut 275 Superpesiksen runkosarjaottelua. Hän on lyönyt 3+48 juoksua, tuonut 43 juoksua ja kerännyt 303 kärkilyöntipistettä. Itä–Länsi-otteluun hänet on valittu viisi kertaa. SM-mitaleita Kuosa on voittanut neljä: kaksi kultaa (2018, 2019) ja kaksi pronssia (2017, 2022).

Koulutukseltaan Kuosa on luokanopettaja ja matematiikan aineenopettaja. Hän on opiskellut Itä-Suomen yliopistossa Joensuussa.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Joensuun Mailan pelaajat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Unweaving the Rainbow (albumi)

Unweaving the Rainbow on kanadalaisen yhtyeen Frameshiftin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä InsideOut Music.

Albumi on konseptialbumi, jossa on vaikutteita kirjailija Richard Dawkinsin kirjoituksista.

Kappaleet

Kokoonpano 
 James LaBrie – laulu
 Henning Pauly – kosketinsoittimet, kitarat, sello, banjo, säkkipilli, Chapman Stick, lyömäsoittimet, ohjelmointi, orkestraatiot, basso, Warr-kitara
 Steve Katsikas – saksofoni kappaleessa "Bats"
 Shawn Gordon – kosketinsoitinsoolo kappaleessa "Nice Guys Finish First"
 Matt Cash – sanoitukset
 Eddie Marvin – rummut
 Nik Guadagnoli – basso kappaleissa "River out of Eden" ja "The Gene Machine", sähkökitarasoolo kappaleessa "Message from the Mountain"

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2003 esikoisalbumit
Frameshiftin albumit
Konseptialbumit
An Absence of Empathy

An Absence of Empathy on Frameshiftin toinen albumi. Konseptialbumi käsittelee ihmisen väkivaltaisuutta, ja kertoo tarinan miehestä, joka tappaa vaimonsa. Albumilla laulaa Sebastian Bach.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Sebastian Bach – laulu
 Henning Pauly – kosketinsoittimet, kitarat, banjo, lyömäsoittimet, orkestraatiot, basso, Warr-kitara
 Eddie Marvin – rummut
 Jody Ashworth – basso, taustalaulu kappaleessa "I Killed You"
 Matt Cash – sanoitukset
 Adam Evers – sanoitukset

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2005 albumit
Frameshiftin albumit
Konseptialbumit
Chari (tanssi)

Chari on intialainen kansantanssi Rajasthanista. Tanssia esittävät vain naiset. Tanssijat kantavat koko tanssin ajan päänsä päällä Charia, eli liekehtivää metallista ruukkua, joka sisältää palavia puuvillansiemeniä. Tanssi on aktiivinen ja jatkuvassa liikkeessä oleva hyvin vaikuttavan näköinen esitys, jossa noin 7 naista liikkuu ja pyörii tehden jatkuvasti erilaisia käsiliikkeitä ja muodostelmia. Tanssi ei pysähdy hetkeksikään ja sitä säestää Dhol-tyyppisen rummun jatkuva aktiivinen pauke sekä torvella soitetut erikoiset liukuvat melodianpätkät.

Lähteet 

Intialainen tanssi
Maanviljelijäin Maitokeskus

Maanviljelijäin Maitokeskus (myös Maitokeskus) oli arkkitehti Selim A. Lindqvistin suunnittelema asuinrakennus- ja teollisuuskompleksi, joka sijaitsi Helsingin Kampissa osoitteessa Olavinkatu 1. Erillisiin osiin jaettu rakennus kattoi kaksi kolmasosaa Arkadian-, Olavin- ja Salomonkatuihin rajoittuvan korttelin pinta-alasta. Tyyliltään se edusti jälkijugendia ja uusbarokkia. Rakennus sisälsi meijerin, voi- ja juustovaraston, leipomon, konttorin sekä asuntoja. Rakennus vaurioitui pahoin Neuvostoliiton ilmavoimien pommituksessa talvisodan ensimmäisenä päivänä 30. marraskuuta 1939.

Maanviljelijäin Maitokeskus Oy myi rakennukset 1960-luvulla ja ne purettiin vuonna 1973. Tilalle rakennettiin professori Einari Teräsvirran suunnittelema toimitalo, joka valmistui vuonna 1978.

Lähteet

Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat
Kamppi
Suomen teollisuusrakennukset
Selim A. Lindqvistin suunnittelemat rakennukset
Loor

Loor on Intialainen mustalaistanssi Rajasthansta. Sitä tanssivat Rajasthanin autiomaassa asuvan alhaiseen käärmeenlumoojakastiin kuuluvan Kalbeliya-heimon naiset. Looria esitetään Holi-juhlan aikaan. Tanssi on iloluontoinen ja sitä säestetään naisten laulamien humorististen laulujen säestyksellä. (Esimerkki laulun sanoista: "Lukutaitoinen mieheni lukee kirjaimia pimeässä / hän lukee kauniiden nuorten naisten nimiä / kuka tekikään sinusta lukutaitoisen, rakas aviomieheni?") 

Orkesterissa soittavat mm. pari tamburiininia, intialainen dholak-rumpu, sormisymbaaleja sekä Rajasthanin mustalaiskäärmeenlumoojien ruokopilli Pungi.

Kalbeliya-heimon mustalaiset ovat liittäneet tansseihinsa mukaan myös akrobatiaa. Eräs tyypillinen temppu menee näin: tanssija asettaa kaksi sormusta maahan ja vie itsensä kaarelle selän kautta siten että kasvot osuvat maahan ja sormukset nousevat silmäluomien avulla.

Lähteet 

Intialainen tanssi
Kalbeliyat

Kalbeliyat ovat Intian Rajasthanin autiomaassa asuva alimpaan kastiin kuuluva alkuperäiskansa. Heidät tunnetaan intiassa käärmeenlumoojakastina. Kalbeliyat esittävät myös ammatikseen rajasthanilaisia mustalaistansseja ja musiikkia. 

Aikanaan kalbeliyat olivat kiertolaisia eläen täysin vailla kiinteää asumusta. Yhä nykyäänkin he elävät puolittain kiertolaisina liikkuen eri festivaaleilla Intiassa ja lähialueilla esiintymässä. Miehet pyydystävät kobria ja kouluttavat niitä nousemaan pienistä koreista turistien ja intialaisten maksaessa siitä, että he pääsevät näkemään käärmeen turvalliselta etäisyydeltä.

Intialaisten ennakkoluuloissa heitä pidetään aggressiivisina kerjääjinä, varkaina, talonvaltaajina ja prostituoituina. He asuvat vaatimattomissa kylissä jopa ilman minkäänlaista asumusta mm. Pushkarin alueella Rajasthanissa. Kohdatessaan turisteja he usein myös valmistelevat väliaikaisia hennatatuointeja naispuolisten matkailijoiden käsiin jo ennen kuin asiasta on neuvoteltu saaden näin asiakkaita länsimaalaisista turisteista, jotka yleensä eivät edes tiedä mistä on kyse.

Aikanaan kalbeliyamustalaisia pestattiin maharadžojen ja kuninkaiden hoveihin viihdyttäjiksi. Nykyään heidän esityksiään voi nähdä erilaisilla kansantanssifestivaaleilla mm. Intiassa ja Nepalissa. Kalbeliyat esiintyvät nykyään myös turisteille mm. hotelleissa ja erilaisilla messuilla ja markkinoilla.

Kalbeliyamustalaisten perinteisiä  kansantansseja ovat mm. Matku ja Loor joita säestetään Pungi-käärmeenlumoojapillillä  ja rytmisoittimilla.

Lähteet 

Intian etniset ryhmät
Etelä-Aasian alkuperäiskansat
Sami Partanen (pesäpalloilija)

Sami Partanen (s. 13. heinäkuuta 1979 Saari) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelasi vuonna 2022 päättyneellä urallaan viimeksi Kiteen Pallo-90:ssä.

Ykkösvahtina pelaavaa Partasta pidetään yhtenä aikakautensa parhaista etukenttäpelaajista. Viime vuosina Partanen on ollut myös kolmasvahtina. Hänen kasvattajaseuransa on Saaren Urheilijat, mutta valtaosan pääsarjaurastaan Partanen on edustanut Kiteen Pallo-90:tä.

Partanen on voittanut urallaan yhdeksän aikuisten SM-mitalia.

Partanen lopetti peliuransa kauteen 2022.

Saavutukset

Pelaajana 
 3 SM-kultaa: 1999, 2000, 2005
 5 SM-hopeaa: 1997, 2001, 2003, 2004, 2010
 1 SM-pronssi: 1998
 16 Itä-Länsi-ottelua: 2000, 2002–2007, 2009–2011, 2013–2014, 2016–2019

Katso myös 
 Luettelo vähintään 10 Itä–Länsi-ottelua pelanneista pesäpalloilijoista

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Jouni Oja-Lipasti

Jouni Oja-Lipasti (s. 1. kesäkuuta 1985 Ilmajoki) on suomalainen pesäpallovalmentaja ja entinen pesäpalloilija. Kaudella 2022 hän toimi Hyvinkään Tahkon naisten Superpesisjoukkueen ykköspelinjohtajana.

Omalla pelaajaurallaan Oja-Lipasti pelasi yhteensä 198 Superpesiksen runkosarjaottelua Alajärven Ankkureissa ja Koskenkorvan Urheilijoissa. Hän löi 2+30 juoksua, toi 32 juoksua ja keräsi 332 kärkilyöntiä. Kaudella 2005 Oja-Lipasti voitti Poikien Superpesiksen kärkilyöntitilaston.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Sasu Toikka

Sasu Toikka (s. 26. heinäkuuta 1990 Hamina) on suomalainen pesäpalloilija, joka on edustanut kaudesta 2021 alkaen Superpesiksessä Haminan Palloilijoita. Kaudet 2012-2020 Toikka edusti Kouvolan Pallonlyöjiä. Kouvolan Pallonlyöjissä pelatessaan Toikka saavutti SM-hopean kausilla 2018 ja 2020 sekä SM-pronssin kaudella 2019. Ennen siirtymistään Kouvolaan Toikka pelasi Ykköspesistä kasvattajaseurassaan Haminan Palloilijoissa. Kaudella 2011 Toikka voitti A-poikien Suomen mestaruuden Kouvolan Pallonlyöjien A-poikajoukkueessa. Toikka on myös osallistunut A- ja B-poikien Itä-Länsi-otteluihin. Hänen ulkopelipaikkansa on etukentällä ja sisäpelissä hän toimii vaihtajana ja kotiuttajana. Toikka on pelannut keskikesään 2016 mennessä miesten Superpesiksessä 151 ottelua.

Toikka pääsi edustamaan KooKoota Liigan vuoden 2020 virtuaalisissa ePudotuspeleissä.

Saavutukset

Pelaajana 
 2 SM-hopea: 2018, 2020
 1 SM-pronssia: 2019
 2 Itä–Länsi-ottelua: 2014, 2018

Lähteet 
 Sasu Toikka. Kouvolan Pallonlyöjät. Web Archive 2013.

Viitteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Sigvard

Sigvard on alkujaan saksalainen miehen etunimi. Sen alkuperäinen muoto on ollut Siegward, joka merkitsee voiton vartijaa, kuten myös nimen skandinaavinen vastine Sigurd.

Suomessa nimi Sigvard on 1900-luvun alusta syyskuuhun 2019 mennessä annettu 498 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuosien 1920 ja 1960 välisenä aikana. Sigurdin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 25. syyskuuta.

Tunnettuja Sigvardeja 

 Sigvard Bernadotte (1907–2002), ruotsalainen prinssi, suunnittelija, kuvittaja ja teollinen muotoilija
 Sigvard Eklund (1911–2000), ruotsalainen fyysikko ja ydinfysiikan professori
 Sigvard "Sigge" Ericsson (1930–2019), ruotsalainen pikaluistelija ja olympiavoittaja
 Sigvard Sivertsen (1881–1963), norjalainen voimistelija ja olympiavoittaja

Lähteet
Antti Naakka

Antti Naakka (s. 1979) on suomalainen thainyrkkeilijä. Ottelijaurallaan hän saavutti suomenmestaruuden vuonna 2004 sarjassa -71 kg ja SM-hopeaa vuonna 2005 sarjassa -75 kg. Ottelijauransa jälkeen hän on toiminut valmentajana Helsinki Thaiboxing Clubilla, jonka puheenjohtajana hän myös toimii. Hän on myös Suomen Muaythai-liiton puheenjohtaja sekä Suomen thainyrkkeilymaajoukkueen koordinaattori. Thainyrkkeilytoimiensa lisäksi hän työskentelee personal trainerina omassa yrityksessään. Naakka on toiminut järjestäjänä useissa kotimaisissa thainyrkkeilytapahtumissa, mm. thainyrkkeilyn pohjoismaidenmestaruuskilpailuissa vuonna 2012.

Hän on lisäksi ollut osakkaana ja varatoimitusjohtajana kamppailu-urheiluvarusteita maahantuovassa yrityksessä, jonka omistussuhteensa hän on sittemmin myynyt.

Naakka näyttelee sivuosaa Juho Kuosmasen Olli Mäestä kertovassa elokuvassa Hymyilevä mies - The Happiest Day in the Life of Olli Mäki.

Lähteet 
3. http://www.imdb.com/name/nm8381902/?ref_=fn_al_nm_1

Aiheesta muualla 
http://www.vantaansanomat.fi/artikkeli/108216-pok-ei-tappele-kadulla-vaan-ottelee-kehassa 

http://www.muaythai.fi/?page_id=32

Suomalaiset thainyrkkeilijät
Suomalaiset elokuvanäyttelijät
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Fridolf Rafael von Haartman

Fridolf Rafael von Haartman (20. joulukuuta 1839 Helsinki – 1. maaliskuuta 1902 Pietari) oli suomalainen liikemies ja valtioneuvos. Hänet tunnetaan ennen kaikkea makuuvaunuliikenteen aloittajana Suomessa.

Von Haartmanin vanhemmat olivat lääkintöhallituksen ylijohtaja Carl Daniel von Haartman (1792–1877) ja Maria Helena Rosina Franzén (1800–1840). Hän oli naimisissa Alice Pinellon (1862–1945) kanssa. Fridolf Haartmanin kaksoisveli oli maanviljelysneuvos Alfred Michael von Haartman (1839–1907).

Von Haartman palveli ensin upseerina ja toimi muun muassa Suomen kenraalikuvernöörin adjutanttina. Erottuaan armeijasta majurin arvoisena von Haartman toimi tullipäällikkönä Pietarissa ja vuosina 1879–1887 hän oli Suomen asiain komitean palveluksessa. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1897.

Vuonna 1873 von Haartman perusti Pietarin Suomalaisen Höyryveneyhtiön joka liikennöi Neva-joella. Yhtiöllä oli vuonna 1897 käytössä 76 alusta. Von Haartmanin yhtiö rakensi myös talviaikaan Neva-joen jään yli kulkevia tilapäisiä sähköraitiotielinjoja. Von Haartman harjoitti laivaliikennettä Pietarin seudun ohella  Nižni Novgorodissa ja Sevastopolissa Krimillä. Hän omisti myös konepajan ja kaikkiaan hänen yhtiöidensä palveluksessa oli noin 1 000 työntekijää.

Kun Nižni Novgorodissa järjestettiin vuonna 1896 Yleisvenäläinen teollisuus-, kauppa- ja taidenäyttely von Haartman sai luvan rakentaa näyttelyalueelle kaksi metrin raideleveyksistä sähköraitiotielinjaa ja kaksi hammasratalinjaa. Hän oli jo edellisenä vuonna 1895 saanut toimiluvan Nižni Novgorodiin Venäjän ensimmäiselle sähköraitiotielinjalle.

Helmikuussa 1876 von Haartman ehdotti kirjeessään Suomen valtionrautateiden johtajalle yöjunaliikenteen aloittamista eräiden Suomen kaupunkien ja Pietarin välillä. Hän anoi lupaa myös makuuvaunuliikenteen aloittamiseksi Suomen rautateillä. Ensimmäiset yöjunat alkoivatkin liikennöidä Helsinki–Pietari-välillä 1. kesäkuuta 1876 alkaen. Von Haartmanin perustama Sofkupéaktiebolag-yhtiö tilasi kolme kolmiakselista makuuvaunua prahalaiselta F. Ringhofferin vaunutehtaalta ja ensimmäinen näistä vaunuista oli mukana Pietari–Helsinki-yöjunassa illalla 16. elokuuta 1876. Haartman jatkoi makuuvaunuliikennettä Pietarin ja Helsingin välillä aina vuoteen 1898 saakka jolloin Suomen valtiorautatiet aloitti oman makuuvaunuliikenteen telivaunuilla. Von Haartman myi vaununsa 1899 valtionrautateille joka muutti ne ensimmäisen luokan päivävaunuiksi.

Von Haartman oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1867, 1882 ja 1894.

Lähteet 
 Uppslagsverket Finland
 
 Jorma Rauhalan kommentti Vaunut.org-keskustelussa 11.3.2011
 Mikko Alameri : Kiintoisia käänteitä Suomen makuuvaunuliikenteessä, teoksessa Rautatien aika - Pamfletti Suomen rautateistä ja liikennepolitiikasta,  Anria Kustannus Oy 2007
 Petri Sallinen : Kolmiakseliset makuuvaunut Suomessa, Resiina-keskustelupalsta 16.7.2013

Viitteet

Suomalaiset liikemiehet
Suomalaiset aateliset
Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1839 syntyneet
Vuonna 1902 kuolleet
Pietarin ja Paavalin kirkko

Pietarin ja Paavalin kirkko on apostoleille Pietari ja Paavali omistettu kristillinen kirkkorakennus. Usein kirkon alkuperäinen ja täydellinen alkukielinen nimi on muotoa Pyhien (apostolien) Pietarin ja Paavalin kirkko tai katedraali. Matkaoppaissa, kartoissa ja arkikielessä käytetään usein erilaisia yksinkertaistettuja, epävirallisia nimimuotoja. Erilaisia Pietariin ja Paavaliin viittaavia kirkkoja on maailmassa satoja. Esimerkiksi Iso-Britanniassa, Ranskassa, Saksassa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa runsaasti kirkkoja ja katedraaleja on nimetty Pietarin ja Paavalin mukaan. 

Pietarin ja Paavalin kirkkoja ovat esimerkiksi:

Luterilaisia Pietarin ja Paavalin kirkkoja:
 Pyhän Pietarin ja Paavalin luterilainen kirkko Pietarissa.
 Pietari-Paavalin kirkko Viipurissa.

Katolisia Pietarin ja Paavalin kirkkoja:
 Pyhän Pietarin ja Pyhän Paavalin kirkko Liettuan Vilnassa.
 Pietarin ja Paavalin katedraali Tšekin tasavallan Brnossa.

Ortodoksisia Pietarin ja Paavalin kirkkoja:
 Tornion ortodoksinen kirkko, eli Pyhien apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko Torniossa.
 Pyhien apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko Nurmeksessa
 Haminan Pyhien apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko 
 Pyhien apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko Pielavedellä 
  Pyhien apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko Tuusniemellä.
 Pyhien apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko  Pietari-Paavalin linnoituksessa Pietarissa.
 Pyhien apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko Valko-Venäjän Minskissä.

Joidenkin, aiemmin apostolelle Pietari ja Paavali pyhitetyn kirkon nimi on saattanut muuttua ajan ja vallanpitäjän vaihtumisen seurauksena. Näin on käynyt esimerkiksi 
  Pyhien apostolien Pietarin ja Paavalin kirkolle Sortavalassa.

Varsinaisten kirkoksi vihittyjen rakennusten ohella monia rukoushuoneita (tšasouna) on omistettu apostoleille Pietari ja Paavali.

Luettelot kirkoista
Kirkot suojeluspyhimyksen mukaan
Ismo Ankkuri

Ismo Ankkuri (s. 16. kesäkuuta 1981 seinäjoki) on pelaajauransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija, joka toimii kakkospelinjohtajana Vimpelin Vedossa. Hänen kasvattajaseuransa on Seinäjoen Maila-Jussit ja hän on urallaan voittanut kaksi SM-hopeaa. Kaudella 2018 Ankkuri toimi Alajärven Ankkureiden Superpesis-joukkueen pelinjohtajana. Lisäksi hän on toiminut pelinjohtajana Alavuden Peli-Veikkojen Suomensarja-joukkueessa ja kakkospelinjohtajana Seinäjoen JymyJussien Superpesis-joukkueessa. 

Superpesiksen runkosarjassa Ankkuri on pelannut 265 ottelua, joissa on lyönyt 256 ja tuonut 36 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän keräsi pelaamissaan runkosarjan otteluissa 617. Superpesiksen pudotuspeleissä Ankkuri on pelannut 40 ottelua, joissa on lyönyt 25 ja tuonut yhden juoksun. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pudotuspeleissä kaikkiaan 56.

Saavutukset

Pelaajana 
 2 SM-hopeaa: 2009, 2010

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Pesäpallon pelinjohtajat
Vuonna 1981 syntyneet
Alajärven Ankkureiden pelaajat
Alajärven Ankkureiden pelinjohtajat
Elävät henkilöt
Finnish Defence League

Finnish Defence League ry (FDL) on vuonna 2011 Facebookissa perustettu ja 2013 yhdistykseksi rekisteröity liike, joka oman ilmoituksensa mukaan toimii radikaalin islamin ja islamismin leviämistä vastaan Suomessa. . Järjestöä pidetään äärioikeistolaisena.

Yhdistyksen toiminta on lakannut.

Historia 
Finnish Defence League sai alkunsa vuonna 2011 Englannissa toimivan English Defence Leaguen toiminnan innoittamana. Yhdistys pyrkii epäkohtien esilletuomiseen tiedotusvälineiden kautta sekä osallistumalla erilaisiin tapahtumiin. FDL hyväksyttiin yhdistysrekisteriin 2013.

Toimintaperiaatteet ja tavoitteet 
Finnish Defence League on julkilausunut periaatteikseen muun muassa naisten ja seksuaalivähemmistöjen puolustamisen sekä oikeuden vastustaa radikaalia islamia, ihmisoikeuksien puolustamisen ja edistämisen, demokratian ja oikeusvaltion kunnioittamisen ja näiden edistämisen šaria-lakia vastaan, ääri-islamiin liittyvän tiedottamisen sekä kansainvälisen yhteistyön. Järjestö kertoo vastustavansa ”alkuperäiskulttuurin” tietoista heikentämistä mutta ei kulttuurin ”luonnollisia muutoksia”.

Jäseniltään FDL vaatii järjestön periaatteiden hyväksymistä ja lisäksi ohjeiden noudattamista, kun jäsen kantaa järjestön tunnuksia. FDL:n mukaan jäseniksi ei haluta rasisteja, seksuaalivähemmistöjä syrjiviä tai väkivaltaisia henkilöitä.

Mediassa 
Muun muassa Turun Sanomat on pitänyt järjestöä äärioikeistolaisena. FDL:n rekisteröityminen yhdistykseksi tulkittiin Ilta-Sanomissa islam-kriitikoiden ja äärioikeiston haluna rekisteröityä. Uutisessa todettiin, että PRH:n edustajan mukaan yhdistyksen määritelmä täyttää aatteellisen yhdistyksen kriteerit, eikä hakemuksessa ole viitteitä Pariisin rauhansopimuksen kieltämästä fasisminluonteisesta poliittisesta, sotilaallisesta tai sotilaallisluontoisesta järjestöstä.

FDL:sta on kertonut esimerkiksi Yle. Ylen artikkelissa vuonna 2012 haastatellun Dan Koivulaakson mukaan jäsenet eivät olleet Suomessa syyllistyneet väkivallantekoihin, toisin kuin innoittajansa English Defense League. Osa sen kannattajista käyttää natsitervehdyksiä, mutta se on pyrkinyt tekemään eroa kansallissosialismiin esimerkiksi kannattamalla näkyvästi Israelin lippua. Yhdistyksen silloinen puheenjohtaja Mimosa Koiranen (DeDanann) on puhunut yhdistyksen toiminnasta Yle Silminnäkijässä. Haastattelussa hän korosti muun muassa liikkeen kansainvälisiä yhteyksiä muihin samanmielisiin liikkeihin sekä sitä, että yhdistys on poliittisesti sitoutumaton kansalaisaktivistiliike. Hänen mukaansa FDL tukee Israelia, koska se on "demokratian majakka". Koiranen kiisti liikkeen rasistisuuden ja äärioikeistolaisuuden.

Finnish Defence League oli kutsuttuna vieraaksi A2-keskusteluohjelman Turvattomuus-ilta -erikoisessa vuonna 2016. FDL:n puheenjohtaja oli yksi illan keskustelijoista. Suomeen saapuneita turvapaikanhakijoita käsitellyt jakso esitettiin TV2-kanavalla.

Lähteet 

Suomalaiset nationalistiset järjestöt
Islamin vastustus
Äärioikeisto Suomessa
Janne Hyvönen

Janne Hyvönen (s. 18. syyskuuta 1992) on suomalainen pesäpalloilija, maatalousyrittäjä ja kuntapoliitikko.

Kuntapolitiikka 
Vuoden 2021 kuntavaaleissa Janne Hyvönen valittiin Suomen Keskustan edustajaksi Sotkamon kunnanvaltuustoon toiseksi suurimmalla äänisaaliilla. Hyvönen toimii Sotkamon kunnanhallituksessa.

Hyvönen oli Suomen Keskustan kunnallisvaaliehdokkaana vuoden 2017 kunnallisvaaleissa ja sai keskustan ensimmäisen varavaltuutetun paikan.  Hyvönen toimii Sotkamon sivistystoimen lautakunnassa. Hyvönen siirtyi varavaltuutetusta kunnanvaltuutetuksi 2020. 

Hyvönen toimii Keskustan Nuaskylän paikallisjärjestön hallituksessa, sekä Sotkamon Keskustanuorten puheenjohtajana.

Sotkamon MTK 
Hyvönen valittiin Sotkamon MTK:n puheenjohtajaksi 2021.

Pesäpallo 
Peliuransa Hyvönen edusti Superpesiksessä pelaavaa Sotkamon Jymyä. Superpesisdebyyttinsä Hyvönen teki kesäkuussa 2012 ottelussa Kouvolan Pallonlyöjiä vastaan. Kaudella 2014 hän korvasi kakkoskopparin tontilta joukkueen pelinjohtajaksi siirtyneen Mikko Korhosen. Ulkopelipaikaltaan Hyvönen oli kakkoskoppari. Kausi 2016 jäi Hyvösen viimeiseksi super-tasolla.  

Superpesiksessä pesäpallouransa päättänyt Hyvönen jatkaa kotitilansa isäntänä Sotkamossa.  Hyvönen on superpesisuransa päätyttyä pelannut pesäpalloa Sotkamon Jymy Jaguars joukkueessa Ykköspesistä ja Suomen sarjaa.

Saavutukset 

 4 SM-kultaa: 2012, 2013, 2014, 2015
 SM-hopeaa: 2016

Lähteet

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Matti Latvala (pesäpalloilija)

Matti Latvala (s. 16. marraskuuta 1983 Ilmajoki) on suomalainen pesäpalloilija. Hänen nykyinen seuransa on Superpesiksessä pelaava Kouvolan Pallonlyöjät. Latvalan ulkopelipaikka on kakkosvahti.

Latvalan isoveli Jukka Latvala on myös pääsarjatason pesäpalloilija.

Saavutukset

Pelaajana 
 5 SM-hopeaa: 2009, 20102018, 2020, 2021
 3 SM-pronssia: 2003, 2007, 2019
 9 Itä-Länsi-ottelua: 2008-2011, 2017–2019, 2021: 2022
 Kentän paras: 2010
 Superpesiksen kuukauden pelaaja (1): kesäkuu 2018

Lähteet

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
ReVamp

ReVamp oli alankomaalainen sinfonista metallia esittävä yhtye. Floor Jansen perusti yhtyeen After Foreverin hajottua vuonna 2009. Yhtyeen omaa nimeä kantava debyyttialbumi julkaistiin keväällä 2010 ja uusin albumi Wild Card julkaistiin syksyllä 2013.

Jäsenet 

 Floor Jansen – laulu, lauluntekijä (2009–)
 Arjan Rijnen – kitarat (2010–)
 Jord Otto – kitarat (2010–)
 Henk Vonk – basso (2013–)
 Ruben Wijga – koskettimet (2010–)
 Matthias Landes – rummut (2010–)

Entiset jäsenet 
 Jaap Melman – basso (2010–2012)

Vierailijat
 Joost van den Broek – koskettimet, syntetisaattori, piano, ohjelmointi, tuottaja, miksaus albumilla ReVamp  (2009–2010) 
 Waldemar Sorychta – kitara ja basso albumilla ReVamp  (2009–2010) 
 Koen Herfst – rummut albumilla ReVamp  (2009–2010) 
 Arno Krabman – kitara ja basso, tuottaja, miksaus albumilla ReVamp  (2009–2010) 
 George Oosthoek – murina kappaleessa Here's my  Hell albumilla ReVamp  (2010) 
 Russell Allen – laulu kappaleessa Sweet Curse albumilla ReVamp  (2010) 
 Björn "Speed​​" Strid – murinalaulu kappaleessa In Sickness "Till Death Do Us Part 2: Disdain albumilla ReVamp  (2010) 
 Mark Jansen – huuto kappaleessa Misery's No Crime albumilla Wild Card  (2013) 
 Marcela Bovio – kuorolaulu albumilla Wild Card  (2013) 
 Johan van Stratum – basisti albumilla Wild Card  (2013) 
 Daniël de Jongh – kuorolaulu albumilla Wild Card  (2013) 
 Devin Townsend – laulu kappaleessa Neurasthenia albumilla Wild Card  (2013)

Diskografia

Studioalbumit

Singlet 
 "The Anatomy of a Nervous Breakdown: On the Sideline" (2013)

Lähteet 

Alankomaalaiset sinfoniset metalliyhtyeet
Jussi Hooli

Jussi Eemeli Hooli (s. 18. marraskuuta 1937 Karunki) on suomalainen vesirakentamisen tutkija ja professori emeritus. 

Hoolin vanhemmat olivat talousneuvos Juho Eemeli Hooli ja diakonissa Martta Ylilahti. Hän tuli ylioppilaaksi Tornion yhteislyseosta 1957 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1964, tekniikan lisensiaatiksi 1971 ja tekniikan tohtoriksi 1972. Maataloushallituksen toimistoinsinöörinä Hooli työskenteli 1964–1967, vesihallituksen suunnittelijana 1972–1976, Teknillisen korkeakoulun assistenttina 1965–1972, erikoisopettajana ja vt. professorina 1971–1974 ja vesitalouden professorina 1975–1981. Osaston johtaja hän oli 1977–1980.  Oulun yliopiston vesirakennuksen professorina hän toimi vuodesta 1982, eläkkeelle hän jäi vuonna 2001. Hooli on Teknisten tieteiden akatemian jäsen vuodesta 1977.

Sotilasarvoltaan Hooli on reservin vänrikki (1985), hänen puolisonsa vuodesta 1963 on Airi Marjatta Hämälä (s. 1937).

Lähteet 

Suomalaiset insinöörit
Suomalaiset virkamiehet
Teknillisen korkeakoulun professorit
Oulun yliopiston professorit
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Juha-Matti Matilainen

Juha-Matti Matilainen (s. 24. helmikuuta 1981 Vimpeli) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Alajärven Ankkureita.

Ulkopelissä polttolinjassa ja sisäpelissä vaihtajana tai etenijänä pelannut Matilainen lopetti jo uransa kauden 2013 jälkeen, mutta perui päätöksensä myöhemmin. Peruttuaan päätöksensä, hän siirtyi Alajärven Ankkureiden Superpesis-joukkueeseen. Hän pelasi urallaan kasvattajaseuransa Vimpelin Vedon lisäksi Seinäjoen Maila-Jusseissa sekä Seinäjoen fuusioseurassa JymyJusseissa.

Ammatiltaan Matilainen on opettaja.

Saavutukset

Pelaajana 
 1 SM-pronssi: 2009
 Ykköspesiksen kuukauden pelaaja: elokuu 2011

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
ET-lehti

ET-lehti (aik. Eläketieto) on yli 55-vuotiaille naisille suunnattu aikakauslehti. Lehden päätoimittaja on Minna McGill. Lehden ydinlukija on yli 60-vuotias nainen. ET ilmestyy 24 kertaa vuodessa. 

Lisäksi ET Terveys -lehti ilmestyy kymmenen kertaa vuodessa. 

ET-lehtiryhmän kustantaja on Sanoma Media Finland.

Historiaa
ET-lehti alkoi ilmestyä vuonna 1973. Lehti oli suunnattu varttuneelle väelle, ja lyhenne ET tuli sanasta Eläketieto, jota käytettiin lehden alaotsikkona. Vuonna 1982 alaotsikoksi muuttui Elämäntaito, jota käytettiin 1990-luvun puoleenväliin saakka. 2010-luvulla alaotsikkona on Enemmän tarinoita.

Päätoimittajia 
Tarja Hurme 2001–2008
Maija Toppila –2012
Riitta Korhonen 2012–2017
Katriina Palo-Närhinen 2018–2021
Minna McGill 2021–

Lähteet

Aiheesta muualla 
etlehti.fi

Suomalaiset aikakauslehdet
Sami-Petteri Kivimäki

Sami-Petteri "Sämpy" Kivimäki (s. 6. kesäkuuta 1984 Seinäjoki) on suomalainen entinen pesäpallon pelinjohtaja. Lokakuusta 2018 lähtien hän on toiminut SJK-konsernin liiketoimintajohtajana. 2019 lokakuussa Kivimäki nimettiin SJK-konsernin toimitusjohtajaksi. 

Kivimäki on toiminut pelinjohtajana pääsarjatasolla Porin Pesäkarhujen naisten Superpesisjoukkueessa, ja miesten Superpesiksessä Koskenkorvan Urheilijoissa, JymyJusseissa sekä Vimpelin Vedossa. Lisäksi hän on toiminut Pesäpalloliiton kilpailupäällikkönä.

Muuta
Kivimäki on aiemmin pelannut myös jääkiekkoa Seinäjoen SHT:ssä miesten Suomi-sarjassa sekä Lapuan Virkiän joukkueessa  II-divisioonassa. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Kivimäki on myös Kuortaneen lukiossa pesäpallovalmentajana.

Saavutukset

Pelinjohtajana 
 2 miesten SM-kultaa: 2016, 2017
 1 miesten SM-hopea: 2015
 1 miesten SM-pronssi: 2018
 Miesten Superpesiksen vuoden pelinjohtaja (2): 2016, 2017  
 Naisten Superpesiksen vuoden pelinjohtaja: 2010

Lähteet

Aiheesta muualla 

Pesäpallon pelinjohtajat
Vimpelin Vedon pelinjohtajat
Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Iivarinen

Iivarinen on suomenkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Juha-Matti Iivarinen (s. 1983), lentopalloilija
 Matti Iivarinen (s. 1964), pesäpallon pelinjohtaja ja entinen pesäpalloilija
 Otto Iivarinen (1895–1931), jääkärimajuri
 Sasu Iivarinen (s. 1990), pesäpalloilija
 Timo Iivarinen (s. 1936), jalkapalloilija
 Ville Iivarinen, talouskriitikko
Samu Vainikainen

Samu Eetu Tapio Vainikainen (s. 14. maaliskuuta 1991 Kuopio) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Siilinjärven Pesistä.

Superpesiksen runkosarjassa Vainikainen on pelannut 42 ottelua, joissa on lyönyt kahdeksan ja tuonut 11 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän keräsi pelaamissaan runkosarjan otteluissa 78. Superpesiksen pudotuspeleissä Vainikainen on pelannut kolme ottelua, joissa on lyönyt yhden juoksun. Lisäksi hän on pelaamissaan pudotuspelien otteluissa kerännyt tililleen viisi kärkilyöntipistettä.

Palkinnot 
 Ykköspesiksen kuukauden pelaaja: elokuu 2013

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Joni Rytkönen

Joni Rytkönen (s. 29. maaliskuuta 1993 Helsinki) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Hän pelaa ulkokentällä kolmosvahtina ja sisäpelissä vaihtajana. Superpesiksen etenijäkuninkuuden Rytkönen on voittanut vuosina 2019, 2020 ja 2021. Kaikkien aikojen tuotujen juoksujen ennätyksen hän rikkoi kaudella 2021 (81 tuotua juoksua runkosarjassa). Rytkönen on aiemmin urallaan pelannut lukkarina, mutta sittemmin siirtynyt ulkokentälle lautaskammon vuoksi.

Rytkönen debytoi Superpesiksessä kaudella 2013 Kouvolan Pallonlyöjien joukkueessa, jossa hän lopulta pelasi yhteensä neljä kautta. Kaudella 2017 Rytkönen pelasi Kankaanpään Mailassa ja kaudella 2018 Hyvinkään Tahkossa. Kaudeksi 2019 Rytkönen siirtyi Sotkamon Jymyyn, jossa hän voitti ensimmäiset SM-mitalinsa (hopeaa kaudella 2019, kultaa kaudella 2020). Syksyllä 2022 Rytkönen teki kolmivuotisen pelaajasopimuksen Joensuun Mailan kanssa.

Rytkönen on pelannut 247 Superpesiksen runkosarjaottelua tehoin 22+50 lyötyä, 352 tuotua juoksua ja 1 189 kärkilyöntipistettä.

Nuorempana Rytkönen on kilpaillut myös maastohiihdossa ja salibandyssa.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Joensuun Mailan pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Jouppilanvuoren jäähalli

Jouppilanvuoren jäähalli (mainosnimeltään Atria-halli) oli Seinäjoella sijainnut jäähalli, joka rakennettiin vuonna 1985 väliaikaiseksi jäähalliksi. Jääkiekon II-divisioonassa pelaava Seinäjoen Kiekko-Veljet pelasi hallissa kotiottelunsa. Hallia on käytetty myös tanssitilana Tangomarkkinoiden aikaan. Halli suljettiin maaliskuussa 2018 ja sen tilalle rakennetaan uusi kilpajäähalli.

Lähteet 

Suomen jäähallit
Seinäjoen urheiluhallit
Jouppila
Keltakultakäpy

{{Taksonomia/kasvit
| nimi        = Keltakultakäpy
| kuva        = 
| kuvateksti  = 
| status      = 
| iucn        = 
| domeeni     = Aitotumaiset Eucarya
| kunta       = Kasvit Plantae
| alakunta    = Putkilokasvit Tracheophyta
| kaari       = Siemenkasvit Spermatophyta
| alakaari    = Koppisiemeniset Magnoliophytina
| luokka      = Kaksisirkkaiset Magnoliopsida| alaluokka   = 
| lahko       = Lamiales| heimo       = Akanttikasvit Acanthaceae| alaheimo    = 
| tribus      = 
| suku        = Kultakävyt Pachystachys| laji        = lutea| kaksiosainen = Pachystachys lutea
| kaksiosainen_auktori = Nees
| wikispecies = Pachystachys lutea
| commons     = Pachystachys lutea
}}

Keltakultakäpy (Pachystachys lutea'') on akanttikasvien heimoon ja kultakäpyjen sukuun kuuluva kasvilaji.

Kastelun ja lannoituksen tarve on kesällä suurempi kuin talvella. Kasvia voidaan lisätä pistokkaista. Talven jälkeen kasvia voidaan leikata paljolti.

Ulkonäkö ja koko 

Kukat ovat pienet, valkoiset ja viuhkamaiset. Keltakultakävyn "kukka" sen sijaan on kukinto, joka muodostuu enimmäkseen kukkien suurista suojuslehdistä, jotka ovat
keltaiset.

Levinneisyys 

Kasvi on lähtöisin Etelä-Amerikasta, Perusta.

Elinympäristö 

Kasvi viihtyy valoisalla kasvupaikalla viileähkössä huoneessa.

Käyttö 

Keltakultakäpyä käytetään huonekasvina.

Lähteet 

Akanttikasvit
Taikurinkukka

Taikurinkukka (Crossandra infundibuliformis) on taikurinkukkien sukuun kuuluva laji. Se kuuluu akanttikasvien heimoon.

Kasvia voi lisätä pistokkaista. Kasville sopii hyvin altakasteluruukku.

Ulkonäkö ja koko 

Kukkien väri on oranssi tai keltainen. Lehdet ovat soikeat ja kiiltävät.

Levinneisyys 

Kasvi on kotoisin Intiasta. Luonnossa se kasvaa kosteilla ja lämpimillä alueilla.

Käyttö 

Taikurinkukkaa käytetään huonekasvina.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Puutarha.net: Taikurinkukka (Crossandra infundibuliformis)
ITIS: Crossandra infundibuliformis 

Akanttikasvit
Maija Horsmaheimo

Maija Terttu Horsmaheimo (o.s. Tuomi; s. 17. huhtikuuta 1938 Kontiolahti) on suomalainen iho- ja sukupuolitautien erikoislääkäri, joka työskenteli pitkään ihotautien professorina Kuopion yliopistossa. 

Horsmanheimo tuki ylioppilaaksi Joensuun yhteiskoulusta (1956). Hän opiskeli lääkäriksi Helsingin yliopistossa (LL 1964) ja valmistui sieltä myös lääketieteen tohtoriksi (LKT 1973) sekä pätevöityi iho- ja sukupuolitautien erikoislääkäriksi (1975). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1973) tarkasteli sarkoidoosiin liittyviä lymfosyyttien eli imusolujen muutoksia. Tutkimus oli otsikoitu Lymphocyte transformation in sarcoidosis. Horsmanheimo teki opinto- ja tutkimusmatkoja Englantiin (1975) sekä Yhdysvaltoihin (1976–77 ja 1982). 

Hän toimi Kuopion korkeakoulun ihotautien professorina vuodesta 1978, vuodesta 1984 laajentuneen Kuopion yliopiston professorina. Hän on tutkinut kliinistä immunologiaa ja ihotauteja. Hän jäi eläkkeelle syyskuussa 2002.

Lähteet 

Suomalaiset lääkärit
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Kuopion yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Embryonic Anomaly

Embryonic Anomaly on yhdysvaltalaisen deathcore-yhtyeen Rings of Saturnin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin omakustanteena vuonna 2009 sekä uudelleen Unique Leader Recordsin kautta toukokuussa 2010.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Peter Pawlak – laulu
 Lucas Mann – kitara, bassokitara, kosketinsoitin
 Brent Silletto – rummut

Muut tekijät 
 Tony Koehl – kansikuva
 Bob Swanson – tuottaja, miksaaja, masteroija

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2009 esikoisalbumit
Rings of Saturnin albumit
Hosia

Hosia on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Armi Hosia (1909–1992), kansanedustaja (kansanpuolue)
Eino Hosia (1905–1941), kirjailija
Heikki Hosia (1907–1997) opetusministeriön kansliapäällikkö, poliitikko (Maalaisliitto) ja opetusministeri
Jaakko Hosia (1941–2005), taidemaalari
Martti Hosia (s. 1948), Yleisradion ulkomaantoimittaja
 S. K. Halme (kirjailijanimi, oik. Saimi Tuulikki Hosia, o.s. Kettunen, 1913–2009), kirjailija