joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sea FM Radio

Sea FM Radio (entinen Cmusic) on 3. elokuuta 2012 toimintansa aloittanut oululainen radiokanava. Sea FM Radio on Suomen Radio- ja Viestintäjärjestön perustajajäsen.

Kanavan aikaisempi nimi oli C Music (tai Cmusic) 10. kesäkuuta 2011 – 2. elokuuta 2012 saakka.

Kuuluvuus ja kuuntelu 
Sea FM Radiota voi kuunnella nettiradiona ja radiossa taajuudella 88,8 MHz (Oulu ja lähiseutu) sekä 100,9 MHz (Kemi, Tornio ja lähikunnat) Sea FM Radiolle on myönnetty toimilupalaajennus 5.11.2015 alkaen Rovaniemelle taajuudelle 98,3 MHz (Rovaniemi ja lähikunnat). Kanavan kohderyhmä on 20 - 45 -vuotiaat kuuntelijat. Kuuluvuuspeitto on noin 400 000 potentiaalista kuuntelijaa.

Ohjelmisto 
Aseman ohjelmaformaatti on CHR (Contemporary Hit Radio) eli ohjelmisto koostuu pääasiassa tuoreimmista hittikappaleista. Pääpaino on kansainvälisessä uudessa musiikissa sekä ennen julkaisemattomissa kappaleissa. Soitossa on lisäksi populäärimusiikin klassikkoja. 
Taajuudella kuullaan paikallista juonnettua ohjelmaa muun muassa perjantai-iltapäivisin. Lisäksi taajuudella lähetetään viikonloppuisin musiikkilistaohjelmia ja DJ:n juontamia musiikkiohjelmia, kuten Tieston 'Clublife', Nicky Romero 'Protocol Radio', Sander Van Doorn 'Identity', Paul Oakenfold 'Planet Perfecto' ja Paul Van Dyk's VONYC SESSIONS.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seafm.fi Radiokanavan kotisivu
 Nettiradio - seafm.fi 
 Nettiradio - cloudrad.io
 Nettiradio - myradiostream.com
 Sea FM Facebookissa

Oulun media
Suomalaiset radioasemat
Suomalaiset Internet-radioasemat
Suur-Helsingin seurakunta

Suhe Seurakunta eli Suur-Helsingin seurakunta on kristillinen seurakunta Helsingin Kalliossa. Suhe on perustettu vuonna 1990 pastori Rauno Kokkolan toimesta. Nykyisin seurakunnan johtavana pastorina toimii Juan David Gómez. Suhe toimii tunnustuskunnallisesti sitoutumattomana yhteisönä.

Seurakunnan tilaisuuksissa käy viikoittain noin 400–500 kävijää. Perustaja Rauno Kokkolan lisäksi seurakunnan johtavina pastoreina ovat toimineet Markus Lehtonen, Marko Martiskainen ja Kirsi Rothfors. Suhe on tunnettu erityisesti bändistään Suhe Livestä, minkä lisäksi seurakunnan toimintaan on kuulunut opetuslapseuskoulu, lasten sunnuntai ja latinotyötä. Seurakunta on perustanut uusia toimipisteitä myös Tikkurilaan ja Espoon Leppävaaraan.

Suhe on Suomen Evankelisen Allianssin yhteisöjäsen.

Toimintamuodot 

Toimintamuotoina ovat viikoittaiset jumalanpalvelukset, Suhe Youth -nuortenillat, pienryhmät sekä Suhe Kids -lapsityö. Seurakunnan tilaisuudet pidetään Kalliossa, Pengerkuja 6:ssa ja Vantaan Tikkurilassa ravintola Tulisuudelmassa. Lisäksi Suhe on aloittanut Espoossa Team Night -illat, joiden tarkoituksena on luoda pohja Espoon lokaation avaamiseksi.

Historia

Toiminnan aloitus ja seurakunnan vakiintuminen (1990–2000) 
Suhen perustaja Rauno Kokkola toimi vuodesta 1978 Suomen Yhteiskristillisen Raamattukoulun johtajana joka järjesti muun muassa Karismakonferensseja. 1980-luvun lopulla Kokkolat muuttivat Yhdysvaltoihin, jossa he tutustuivat Oregonin Portlandissa City Bible -seurakunnan toimintaan. Toiminnan innoittamana Kokkolat päättivät perustaa seurakunnan Helsinkiin.

Ensimmäinen Suur-Helsingin Seurakunnan tilaisuus järjestettiin 26. elokuuta 1990. Samalla seurakuntaan liittyi 120 jäsentä, jotka tulivat erilaisista taustoista ja elämäntilanteista. Suhe kokoontui aluksi Tikkurilassa, josta se muutti Leppävaaraan vuonna 1992. Vuonna 1995 seurakunnassa syntyi Toronton herätyksen tyylinen herätys, joka sai huomiota tiedotusvälineissä.

Helsingin aika (2000–) 
Keväästä 2000 lähtien Suhe on kokoontunut Helsingin keskustan tuntumassa. Helsingissä työtä on myös järjestelmällisesti siirretty nuoremmalle sukupolvelle. Vuonna 2015 seurakunnan Rauno Kokkola luovutti johtavan pastorin viran Markus Lehtoselle, joka toimi tehtävässä vuodet 2015–2017. Lehtosen aikana seurakunta laajensi toimintaansa Tikkurillaan ja Leppävaaraan. Tikkurilan hankkeen vetäjinä olivat vuodesta 2017 johtavana pastorina toiminut Make Martiskainen ja Pietu Korpelainen.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Suhen kotisivut

Helsingin seurakunnat
Tunnustuskuntiin sitoutumaton uuskarismaattisuus
Kallio
UTC+2

UTC+2 on aikavyöhyke, joka on 2 tuntia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Sitä käytetään noin 5 läntistä pituutta ja 40 itäistä pituutta välillä. UTC+2 on käytössä Itä-Euroopassa ja Lähi-idässä normaaliaikana sekä Länsi- ja Keski-Euroopassa kesäaikana. Lisäksi se on käytössä useissa valtioissa Afrikassa.

Aikavyöhykettä käyttävät valtiot ja alueet

Ympäri vuoden

Eurooppa
 
 Luoteinen federaatiopiiri (osa)

Afrikka
 
 
 
 Kasai-Occidental, Itä-Kasai, Katanga, Maniema, Pohjois-Kivu, Etelä-Kivu, Province orientale
 
 
 
 
 
 
 
 
  (ei Prinssi Edwardin saaret)

Normaaliaikana

Eurooppa
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 Ei Krim, osia Itä-Ukrainasta
 
 Akrotíri ja Dekéleia

Aasia

 
  Palestiina

Kesäaikana

Eurooppa
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  (ei Kanariansaaret)

Katso myös
 Itä-Euroopan aika

Lähteet

Aikavyöhykkeet
Kuosmanen

Kuosmanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Antti Kuosmanen (s. 1950), Suomen edustaja OECD:ssä ja Unescossa
 Antti Kuosmanen (s. 1970), muusikko
 Elias Kuosmanen (s. 1995), kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
 Elo Kuosmanen (1893–1980), tanssija, koreografi, lavastaja, näyttämöpukusuunnittelija, balettimestari, balettipedagogi ja taidemaalari
 Erkki Kuosmanen (1904–1993), kirjailija
 Heikki Kuosmanen eli Punka-Heikki (1861–1924), Nilsiässä asunut rikollinen
 Juho Kuosmanen (1887-1960), ulkomaankaupan harjoittaja ja kauppaneuvos
 Juho Kuosmanen (s. 1979), elokuvaohjaaja
 Kalle Kuosmanen (s. 2001), pesäpalloilija
 Kauko Kuosmanen (1913-2007), kauppaneuvos, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos Juho Kuosmasen poika
 Kimmo Kuosmanen (s. 1966), muusikko ja teollinen muotoilija
 Kirsti Kuosmanen (s. 1962), näyttelijä
 Marja-Liisa Kuosmanen (s. 1964), iskelmälaulaja
 Martti Kuosmanen (s. 1950), näyttelijä
 Mauri Kuosmanen (1945–2008), näyttelijä
 Mikko Kuosmanen, pesäpalloilija
 Mirjami Kuosmanen (1915–1963), näyttelijä ja elokuvakäsikirjoittaja
 Pekka Kuosmanen (s. 1940), yrittäjä ja ent. kansanedustaja
 Rauno Kuosmanen (1932–1970), näyttelijä ja teatterinjohtaja
 Sakari Kuosmanen (s. 1956), laulaja ja näyttelijä
 Susanna Kuosmanen (s. 1964), jalkapalloilija
 Tauno Kuosmanen (1928–2008), yrittäjä, "Nilsiän öljysheikki"
 Timo Kuosmanen, (s. 1974), taloustieteilijä, talousmatematiikan ja tilastotieteen professori
 Tomi Kuosmanen (s. 1974), pastori, kristillisdemokraattinen poliitikko ja Suomen Lähetysseuran aluepäällikkö
 Vesa Kuosmanen (s. 1984), elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Helmiahvenet

Helmiahvenet (Glaucosomatidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan Intian valtameren itäosista ja Tyynestämerestä.

Lajit ja anatomia
Helmiahventen heimoon kuuluu yksi suku ja siihen neljä lajia. Lajit ovat helmiahven (Glaucosoma scapulare), Glaucosoma buergeri, Glaucosoma hebraicum ja  Glaucosoma magnificum joskin G. hebraicumin status on osittain epävarma. Kooltaan helmiahvenet ovat suurimmillaan noin 70–90 cm. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat tukevahkoja, ovaalinmuotoisia ja litteähköjä kaloja. Pää ja suu ovat lajeilla kookkaat. Helmiahvenilla on yksi selkäevä ja pyrstöevä on suora tai kuunsirpinmuotoinen. Kalojen suomut ovat väritykseltään tyypillisesti hopeanharmaita tai ruskehtavia. Päässä on usein pystyraitoja ja selässä selkäevän takaosan kohdalla on tumma tai hopeanvärinen laikku.

Levinneisyys ja elintavat
Kolme helmiahvenlajia ovat endeemisiä merikaloja Australian läheisyydessä, mutta yhtä lajia Glaucosoma buergeri tavataan Australiasta Japaniin ulottuvalta vyöhykkeeltä. Niitä tavataan riutoilta ja kivikkopohjilta usein melko syvissä vesissä, mutta toisinaan myös matalammissa vesissäkin. Kalat syövät pieniä selkärangattomia eläimiä, joita ne etsivät merenpohjasta. Helmiahvenlajit ruokailevat erityisesti iltaisin ja aamuisin hämärän aikaan. Helmiahvenlajien liha on vaaleaa ja ne ovat hyviä ruokakaloja. Australiassa niitä pidetään yksinä arvokkaimmista ruokakaloista.

Lähteet

Percoidei
Puoskarilaki

Puoskarilaki oli suunnitteilla ollut laki, jolla oli tarkoitus rajata vaihtoehtoisten hoitojen antamista. Lain valmistelusta kuitenkin luovuttiin syksyllä 2010. Kohutun lain valmistelu aloitettiin 2009, mutta se todettiin tarpeettomaksi ja asia päätettiin hoitaa muuta lainsäädäntöä kehittämällä.

Ruotsissa on olemassa puoskarilaiksi (kvacksalverilagen) sanottu laki, joka tosin itsessään on kumottu vuoden 1999 alusta alkaen. Nykyisin lain pääkohdat sisältyvät Ruotsissa potilasturvallisuuslakiin.

Lyhyesti sanottuna laissa määrätään, että henkilöiden, joilla ei ole laillista ammattia, ei tulisi:

 hoitaa tartuntatautilakiin kuuluvien tartuntatautien (esimerkiksi HIV, tuberkuloosi ja muut) potilaita
 hoitaa syövän, diabeteksen tai epilepsian potilaita
 hoitaa raskauden tai synnytyksen yhteydessä esiintyviä sairauksia
 käyttää yleistä anestesiaa ennen tutkimusta tai hoitoa
 käyttää radiologisia menetelmiä (röntgen, lääketieteellinen säteily)
 tutkia tai hoitaa alle 8-vuotiaita lapsia
 antaa kirjallisia neuvoja tai ohjeita hoidosta ilman henkilökohtaista tutkimusta
 kokeiluttaa tai toimittaa piilolinssejä

Lähteet

Aiheesta muualla
Terveyssosiologi syyttää eduskuntaa puoskarilain jarruttelusta – Päivi Räsäsen mukaan taustalla isoa bisnestä ja poliitikkojen painostamista Yle, 2018

Erityislait
Lääketiede
Luontaislääkintä
Toteutumattomat suunnitelmat ja hankkeet
ORP Dzik (1942)

ORP Dzik oli toisessa maailmansodassa Puolan laivaston U-luokan sukellusvene HMS P52, jonka Britannia lainasi Puolalle ORP Jastrząbin tuhouduttua 2. toukokuuta 1942 Norjan rannikolla.

Puolan laivastossa 
ORP Dzik otettiin palvelukseen Puolan laivastossa, ja se oli aluksi koulutettavana Holy Lochissa. Koulutuksen päätyttyä alus liitettiin Dundeehin sijoitettuun Britannian kuninkaallisen laivaston 7. sukellusvenelaivueeseen, jonka mukana se aloitti operaatiot Norjan rannikolla. Alus siirrettiin vuoden 1943 alkupuolella Välimeren laivaston 10. sukellusvenelaivueeseen Maltalle.

Aluksen laukaisemat torpedot vaurioittivat 24. toukokuuta 1943 Cape Spartiventon edustalla Italian merivoimien suojaamaa tankkeri SS Carnaroa. Iskun jälkeen sukellusvene joutui suojauksena toimineiden kahden korvetin syvyyspommien maaliksi, mutta se pääsi poistumaan alueelta.

Alus laukaisi 15. elokuuta neljän torpedon viuhkan italialaisiin kauppa-laivoihin SS Citta di Speziaan ja SS Goggiamiin 12 merimailia Barista itään. Jälkimmäiseen aluksista osui, ja se ajettiin rantaan uppoamisen estämiseksi. Alus laukaisi 21. syyskuuta torpedonsa Bastian satamaan ja upotti saksalaisen tankkerin SS Nikolausin sekä hinaajan SS Kraftin. Alus upotti vielä 17. marraskuuta tykkitulella purjealuksen Kreikan rannikolla.

ORP Dzik laukaisi torpedonsa 7. tammikuuta 1944 saksalaiseen tankkeriin Brunhildeen Tenedoksen eteläpuolella ilman tulosta. Seuraavana päivänä alus upotti Lesboksen saaren edustalla kreikkalaisen purjealuksen Elleniin tykkitulella. Alus palasi 8. huhtikuuta Plymouthiin suoritettuaan 12 partiomatkaa Välimerellä. Se siirrettiin telakalle huollettavaksi, jonka jälkeen alus siirrettiin koulutustehtäviin.

Aluksen päälliköt 
Boleslaw Romanowski 12. joulukuuta 1942 – 12. joulukuuta 1944
Tadeusz Noworol 12. joulukuuta 1944 – 6. tammikuuta 1945
Andrzej Klopotowski 6. tammikuuta 1945 – 1. heinäkuuta 1946

Tanskan laivastossa 
Puola palautti 25. heinäkuuta 1947 sukellusveneen Britannialle, joka siirsi sen vielä heinäkuun aikana Tanskalle. Alus nimettiin Tanskan laivaston sukellusveneenä KDM U 1:ksi ja edelleen 1950 KDM Springereniksi. Alus palautettiin Britannialle lokakuussa 1957 ja se romutettiin huhtikuussa 1958.

Lähteet

Viitteet

Puolan merivoimien U-luokan sukellusveneet
Puolalaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Vickersin valmistamat alukset
Lipstick Building

Lipstick Building on 138 metriä korkea ja 34-kerroksinen pyöreänmuotoinen pilvenpiirtäjä lähellä Citigroup Centeriä, Third Avenuella, 53. ja 54. kadun välissä Manhattanilla, New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Rakennus valmistui vuonna 1986.

Lähteet 

Manhattanin pilvenpiirtäjät
Midtown (Manhattan)
Dereck Chisora

Dereck Chisora (s. 29. joulukuuta 1983 Harare, Zimbabwe) on zimbabwelaissyntyinen englantilainen raskaansarjan nyrkkeilijä ja entinen Britannian raskaansarjan mestari.

Ura 

Chisora otteli Euroopan mestaruudesta raskaassa sarjassa suomalaista Robert Heleniusta vastaan Helsingin Hartwall Arenalla 3. joulukuuta 2011. Ottelun panoksena oli Euroopan nyrkkeilyliiton (EBU) avoin mestaruus. Chisora hävisi ottelun tuomaripistein 2–1. Jotkut pitivät kuitenkin Chisoraa ottelun todellisena voittaja; esimerkiksi The Ring kuvaili ottelun tulosta "lahjaksi" Heleniukselle ja pudotti Heleniuksen maailmanmestari Volodymyr Klytškon viidennen haastajan paikalta kuudenneksi. Myös Chisoran nostaminen maailman kymmenen parhaan raskassarjalaisen joukkoon oli keskustelun alla.

Heleniuksen jälkeen Chisora pääsi ottelemaan maailmanmestaruudesta Vitali Klytškoa vastaan, mutta hävisi yksimielisesti pisteillä. Ottelun jälkeisessä lehdistötilaisuudessa Chisora ja David Haye ajautuivat kahakkaan, jonka seurauksena Iso-Britannian nyrkkeilyliitto asetti Chisoran toistaiseksi voimassa olevaan kilpailukieltoon ja saksalainen nyrkkeilyliitto langetti hänelle 75 000 euron sakot käytöksestä. Myöhemmin WBC ensimmäisenä suurista nyrkkeilyliitoista asetti Chisoran elinikäiseen kilpailukieltoon. 

Kaikesta huolimatta Chisora onnistui hankkimaan itselleen lisenssin Luxemburgin nyrkkeilyliiton kautta. Liitto järjesti David Hayen ja Chisoran välille sovitun ottelun Lontoon Upton Parkissa. Britannian nyrkkeilyliitto pettyi Luxemburgin menettelyyn. Ottelussa Chisora joutui kärsimään jo kolmannen perättäisen tappionsa kun Haye tyrmäsi hänet viidennessä erässä.

Maaliskuussa 2013 Britannian nyrkkeilyliitto kumosi Chisoran kilpailukiellon. Loppuvuoden aikana Chisora otteli yhteensä neljä ottelua tyrmäten kaikki vastustajansa. Vuoden 2013 ottelussa Ondrej Palaa vastaan Chisora voitti WBA international ja WBO international liittojen mestaruudet. Chisora tyrmäsi Palan keskeytysvoitolla kolmannessa erässä. Vuonna 2014 Chisora puolusti mestaruuksia Kevin Johnsonia vastaan menestyksekkäästi voittaen ottelun yksimielisellä tuomaripäätöksellä täysien erien jälkeen. Saman vuoden marraskuussa Chisora menetti Ison-Britannian- ja Euroopan mestaruusvyöt Tyson Furylle luovuttamalla ottelun kymmenen erän jälkeen. Vuonna 2016 Chisora pääsi ottelemaan Euroopan mestari Kubrat Pulevia vastaan mutta hävisi hajaäänituomiolla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Brittiläiset nyrkkeilijät
Zimbabwelaiset urheilijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Ethan Ringel

Ethan Ringel (s. 12. elokuuta 1994 Windermere, Florida) on yhdysvaltalainen moottoriurheilija.

Ringel aloitti Karting-uransa vuonna 2008. Hän sijoittui toiseksi Rotax Grand Nationals U.S.A-sarjassa vuonna 2009 ja vielä samana vuonna Ocala Gran Prix Spring-sarjassa hän sijoittui sielläkin sarjan toiseksi. Vuonna 2011 Ringel aloitti kilpa-uransa ajamalla Formula Enterprise-sarjassa, jossa hän otti neljä voittoa. Hän ajoi samana vuonna neljä kilpailua Formula 2000-sarjassa. Vuonna 2012 Ringel siirtyi Eurooppaan kilpailemaan GP3-sarjassa Atech CRS GP -tallissa. Hän ei saavuttanut pisteitä.

GP3-tulokset 

GP3-kuljettajat
Yhdysvaltalaiset autourheilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Villa Helena

Villa Helena on Jarowskijn tuottama suomalainen draamakomediasarja, joka esitettiin Nelosen maksukanavalla Nelonen Kinolla 1. joulukuuta – 11. joulukuuta 2011. Sarja uusittiin kanavalla vielä samana vuonna. Villa Helena on parodinen saippuasarja, jossa seurataan seurapiiriperheen elämää perheenjäseniä yhdistävän keskushenkilön, laulaja-liikemies Jyrki Salojärven (Veeti Kallio), kuoleman jälkeen.

Nelonen esitti sarjan tiistaisin 1. tammikuuta 2013 alkaen. Sarjan kolme ensimmäistä osaa esitettiin kello 22, mutta jo 22. tammikuuta Nelonen myöhäistä sen esitysaikaa keskiviikon alkuyöhön., sillä se ei tavoittanut kanavan sille asettamaa tavoitetta. Sarjan ensimmäistä osaa katsoi Nelosella 95 000 katsojaa.

Rooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut

Suomalaiset draamasarjat
Suomalaiset komediasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Finne

Finne on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Edvard Finne (1986–1941), suomalainen jääkäri
 Elma Finne (1907–1977), suomenruotsalainen uskonnollinen kirjailija
 Erik Finne (1869–1931), suomenruotsalainen kirjailija
 Gunnar Finne (1886–1952), suomalainen kuvanveistäjä
 Gustaf Adolf Finne (1883–1936), suomalainen insinööri ja suojeluskuntakapteeni
 Harriet Finne-Soveri (s. 1953), suomalainen geriatri
 Henrik Finne (1548–1684), suomalaissyntyinen kuninkaallinen hevostenhoitaja, jonka väitettiin eläneen 136-vuotiaaksi
 Hilkka Finne (1877–1964), suomalainen taiteilija ja kuvittaja, Jalmari Finnen sisar
 Jalmari Finne (1874–1938), suomalainen kirjailija, suomentaja, teatterinjohtaja, suku- ja asutushistorioitsija
 Jukka Finne (s. 1951), suomalainen solu- ja molekyylibiologian professori
 Tuomas Finne (s. 1979), kulttuurituottaja ja järjestöaktiivi

Entisenä sukunimenä:
 Olga Poppius (1866–1939), suomalainen näyttelijä, Jalmari ja Hilkka Finnen sisar
Black Sails at Midnight


Black Sails at Midnight on skotlantilaisen power metal -yhtye Alestormin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 27. toukokuuta 2009 Napalm Recordsin kautta.

Kuten ensimmäisellä studioalbumilla, rumpuraidat äänitti sessiorumpali Migo Wagner, mutta kiertuerumpalina toimi Ian Wilson. Albumilla esiintyy jousi- ja puhallinsoittimia sekä enemmän folk-soittimia vastapainoksi Captain Morgan's Revenge -albumin raskaammalle äänimaailmalle. Levyn erikoispainos sisälsi DVD:n yhtyeen live-esiintymisestä vuoden 2008 Wacken -metallifestivaaleilla.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Christopher Bowes – laulu, kosketinsoittimet, tinapilli
 Dani Evans – kitarat, taustalaulu
 Gareth Murdock – basso, 
 Ian Wilson  – rummut, vibraslap, taustalaulu

Arvostelut 
 About.com: 
 Allmusic:

Lähteet 

Vuoden 2009 albumit
Alestormin albumit
Déli pályaudvar

Déli pályaudvar () on rautatieasema Unkarin pääkaupungissa Budapestissä. Se on yksi Budapestin kolmesta päärautatieasemasta. Sieltä lähtee junia enimmäkseen Länsi-Unkariin ja Balatonille, mutta myös kansainvälistä liikennettä etelään Kroatiaan. 

Délin asema sijaitsee Budapestin I osa-alueella Krisztinavárosissa, ja se on Budan puolen suurin rautatieasema. Paikalla on ollut asema vuodesta 1861, mutta nykyinen asemarakennus on 1970-luvulta.

Délin asema on myös metron M2-linjan läntinen päätepiste joulukuusta 1972.

Lähteet

Viitteet

Budapestin rakennukset ja rakennelmat
Unkarin rautatieliikennepaikat
Budapestin liikenne
Pohjois-Makedonian maantiede

Pohjois-Makedonia sijaitsee sisämaassa Balkanilla ja on osa laajempaa Makedonian maantieteellistä aluetta, josta loppu jakautuu Kreikan, Bulgarian ja Albanian kesken. Makedonian tasavalta (25 713 km2) kattaa runsaan kolmanneksen historiallisen Makedonian alueesta. Noin puolet alueesta (34 411 km2) on Kreikan aluetta ja kymmenesosa Bulgarian.

Pohjois-Makedonia sijaitsee Šar- ja Rhodope-vuorten välissä Vardar-joen laaksossa. Makedonian etelärajalla sijaitsee kolme suurta järveä, jotka raja leikkaa kahtia – Ohrid, Prespa ja Dojran. Maan alue on seismisesti aktiivista ja siellä on ollut useita tuhoisia maanjäristyksiä, viimeisin vuonna 1963, jolloin pääkaupunki Skopje vaurioitui pahoin.

Pohjois-Makedonian kymmenen korkeinta vuorta ovat:

 Korab (2 765 m)
 Šar (2 747 m)
 Baba (2 601 m)
 Jakupica (2 540 m)
 Nidze (2 521 m)
 Ljuboten (2 498 m)
 Dešat (2 373 m)
 Galitšica (2 288 m)
 Stogovo (2 273 m)
 Jablanica (2 257 m)
- - - - - -
 Bistra (2 163 m)

Pohjois-Makedonian ilmastoon kuuluvat kylmät talvet ja lämpimät kesät. Ylänköalueilla on talvisin pitkään lunta. Skopjen tilastot edustavat maan tyypillistä ilmastoa melko hyvin. Siellä on heinä- ja elokuun keskimääräinen päivän ylin lämpötila noin 30 astetta, ja keskimääräinen alin joulukuusta helmikuuhun pakkasen puolella.

Ohridin alue kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon sekä luonto- että kulttuuriarvojen takia.

Pohjois-Makedoniassa on tavattu 330 lintulajia, joista kolmannes on muuttolintuja. Kahdeksan eläinlajia on suojeltu, niihin kuuluvat karhu, kultasakaali ja ilves. Susia sen sijaan pidetään haittaeläiminä, ja niitä surmatan vuosittain noin 350. Karhunmetsästys on kielletty vuonna 1996 ja hirvieläinten metsästysta on säännelty metsästysluvin, mutta niiden kantojen arvioidaan silti pienenevän.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
Tapani Harviainen

Juha Mauri Tapani Harviainen (s. 1. helmikuuta 1944 Kuopio) on suomalainen kielitieteilijä, joka on erikoistunut heprean kieleen. Hän oli Helsingin yliopiston seemiläisten kielten ja kulttuurien professori vuosina 1985–2009. Harviainen teki koko työuransa Helsingin yliopiston palveluksessa: valmistuttuaan filosofian kandidaatiksi 1970 hän toimi aluksi tuntiopettajana, väiteltyään tohtoriksi vuonna 1977 hän sai seemiläisten kielten dosentuurin, myöhemmin hän toimi vs. professorina 1983–1985 ja siitä lähtien oppiaineensa ordinariuksena. Professuurin nimenä oli aluksi seemiläisten kielten professori; sana kulttuuri lisättiin viran nimikkeeseen 1980-luvun lopulla.

Harviaisen väitöskirja käsittelee heprean kielen painottomien umpitavujen vokalisointia. Toinen hänen erityisalueensa on Liettuan ja Puolan karaiimi-yhteisön ja sen erityislaatuisen heprean ääntämistavan tutkimus.

Harviainen toimi asiantuntijajäsenenä raamatunkäännöskomiteassa, jonka valmistelema uusi suomenkielinen Kirkkoraamattu hyväksyttiin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokouksessa vuonna 1992. Lisäksi hän on toiminut useaan otteeseen Suomen itämaisen seuran puheenjohtajana.

Teokset
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 Harviainen, Tapani (johdanto, käännös ja selitykset): Tuomaan tekojen Helmihymni. Teoksessa:

Lähteet

Viitteet

Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset kielitieteilijät
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Scottish Rite Cathedral

Scottish Rite Cathedral on vapaamuurarien katedraali Indianapolisissa, Indianan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti George F. Schreiber Euroopan goottilaisten katedraalien tyyliin. Schreiber oli itse vapaamuurari, ja käytti rakennuksen suunnitelmissa ja mittasuhteissa paljon lukuja 3 ja 33, jotka ovat vapaamuurareille tärkeitä numeroita. Katedraalia alettiin rakentaa vuonna 1927 ja se valmistui vuonna 1929. Katedraali tuli maksamaan kolme miljoonaa dollaria.

Rakennukseen mahtuu kerralla noin 1 200 ihmistä ja se on 65 metriä korkea.

Vaikka rakennuksen nimi on "katedraali", se ei ole kristillinen kirkko, vaan vapaamuurarien kokoontumistila, jossa järjestetään myös häitä ja muita tilaisuuksia.

Skottilainen riitti "Scottish Rite" on yksi vapaamuurarien veljeskunnista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltain katedraalit
Indianapolisin kirkot
National Register of Historic Places -kohteet Indianapoliksessa
Kivikirkot
Vapaamuurarius
HMS Romulus (1940)

HMS Romulus (runkonumerot 27) oli Ruotsin laivaston Romulus-luokan hävittäjä. Alus valmistui 1935 Bacino e Scalin telakalla Napolissa Regia Marinan Spica-luokan torpedoveneenä ja Ruotsi osti aluksen 1940.

Valmistus 
Alus laskettiin vesille 11. maaliskuuta 1936 Bacino e Scalin telakalla Napolissa nimettynä RN Spicaksi ja se otettiin 30. toukokuuta 1935 Regia Marinan palvelukseen.

Ruotsin merivoimissa 
Joulukuussa 1939 saapui Italiaan Ruotsista lähetystö, jonka tehtävänä oli selvittää mahdollisuudet ostaa sotalaivoja. Matka johti maaliskuussa 1940 Psilander- ja Romulus-luokkien alusten hankintaan. Neljä ostettua alusta lähtivät 14. huhtikuuta La Speziasta. Niiden matka kuitenkin keskeytyi Skaalefjordissa, kun Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjät pakottivat alukset Kirkwalliin. Diplomaattisten keskustelujen jälkeen alukset pääsivät 1. heinäkuuta jatkamaan matkaansa ja ne saapuivat 10. heinäkuuta Göteborgiin.

Alus poistettiin palveluksesta 15. elokuuta 1958.

Lähteet

Viitteet 

Romulus-luokan hävittäjät
Ruotsalaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Ruotsalaiset kylmän sodan hävittäjät
Kansalaisen osallistumisympäristö

Kansalaisen osallistumisympäristö on oikeusministeriön hanke, joka tuottaa kansalaisyhteiskunnan, päättäjien ja hallinnon käyttöön verkkopalveluita.

Kansalaisen osallistumisympäristö -hanke tuottaa vuosina 2011-2013 verkkopalveluita, jotka edistävät kansalaisten, päättäjien ja hallinnon välistä vuorovaikutusta. Tarkoitusta varten hankkeessa kehitetään keskustelufoorumeita sekä palveluita kyselyjen, aloitteiden ja lausuntojen järjestämiseksi.

Hankkeeseen osallistuu Oikeusministeriön lisäksi muita ministeriöitä, kansalaisjärjestöjä, kuntia, virastoja, eduskunta, tutkimuslaitoksia ja muita julkisen sektorin toimijoita.

Aiheesta muualla 
 Osallistumisympäristön hankeblogi 
Oikeusministeriö
Kansalaisjärjestöt
Suomalaiset yhteiskunnalliset verkkosivustot
Lassila (Noormarkku)

Lassila () on kylä Noormarkussa Porissa. Kylässä on 192 asukasta (2017).

Lassilassa sijaitsee kirkko. Kyläkeskus sijaitsee Lavian Karhijärvestä Noormarkun Inhottujärveen laskevan Lassilanjoen varrella. Lassila on Noormarkun itäisen osan keskus. Alueen pienempiä kyliä ovat Lassilan pohjoispuolella sijaitsevat Kairila ja Harhala. Kylän kautta kulkee Noormarkun ja Lavian välinen seututie 2560, jota pitkin on 24 kilometriä Noormarkun keskustaan ja 25 kilometriä Laviaan. Matkaa Poriin on 45 kilometriä. Lassilaan oltiin perustamassa omaa kirkkoherrakuntaa eli tutummin seurakuntaa v. 1922, mutta asia raukesi vuoteen 1928 mennessä. Tuohon aikaan tämä muutos olisi edellyttänyt itsenäisen kunnan perustamista .

Aiheesta muualla

Lähteet

Noormarkun kylät
Toteutumattomat kuntasuunnitelmat
Jockstraps

Jockstraps on miehille tarkoitettu alusvaatemalli. Jockstrapsit on suunniteltu aktiiviselle liikkujalle, ne tukevat miehen sukuelimiä, mutta eivät rajoita tai haittaa muuta liikkumista. Jockstrapseilla on pitkä historia esimerkiksi Yhdysvalloissa, mutta Euroopassa ja Suomessa jockstrapsit ovat suhteellisen tuntemattomat. Nykyisin toiminnallisuus ja mukavuus on saanut siirtyä taka-alalle ja isot muotitalot ovat alkaneet valmistaa jockstrapseja oman muotimerkkinsä alla. Jockstrapseja valmistaa nykyään mm. Diesel, Calvin Klein ja Puma.

Alusvaatteet
Artillery

Artillery on tanskalainen tekninen thrash metal -yhtye. He osallistuivat genren aikaiseen kehitykseen, ja heidän erittäin energinen riffikeskeinen ja usein nopeatempoinen musiikki on tyyliltään verrattavissa Voivodiin, Coroneriin, Megadethiin ja Sabbatiin samoilta ajoilta. Julkaistuaan kolme pitkäsoittoalbumia ja keikkailtuaan laajasti vuosina 1980–1990, Artillery lakkautettiin 1991, mutta palasi uudestaan seitsemän vuotta myöhemmin, ja hajosi taas kerran vuonna 2000. Kuitenkin, se palasi taas vuonna 2007 ja on vielä nykyäänkin kasassa.

Jäsenet

 Søren Nico Adamsen – laulu
 Michael Stützer – kitara
 Morten Stützer – kitara
 Peter Thorslund – basso
 Carsten Nielsen – rummut

Entiset jäsenet 
 Flemming Rönsdorf – laulu
 Per Onink – laulu
 Carsten Lohman – laulu
 John Mathias – laulu
 Mickey Find – laulu
 Jørgen Sandau – kitara
 Samir Belmaati – kitara
 Mikael Ehlert – basso
 Michael "Romchael" Nielsen – basso
 Per M. Jensen – rummut
 Henrik Quaade – rummut
 Benny balschmidt – rummut
 Anders Gyldenøhr – rummut

Tanskalaiset thrash metal -yhtyeet
Lumilapio

Lumilapio on lumikolaa pienempi pääosin lumenluontiin tarkoitettu lapio. Nimestään huolimatta sitä voi käyttää muihinkin töihin. Lumilapiot ovat kookkaita vanerista, metallista (lähinnä alumiini) tai muovista tehtyjä lapioita. Muovisissa lumilapioissa voi olla metallinen vahviste.

Katso myös 
Lumikola

Työkalut
Lumi
Remifentaniili

Remifentaniili on erittäin nopea- ja lyhytvaikutteinen synteettinen opioidi, joka on fentanyylijohdos. Sitä käytetään suonensisäisesti, ja sen vaikutus alkaa 1–2 minuutissa. Se on tarkoitettu nopeaan kivunlievitykseen ja sedaatioon sekä yhdistelmälääkkeenä yleisanestesiassa. Se on teholtaan noin kaksinkertainen fentanyyliin ja 200-kertainen morfiiniin verrattuna. Suomessa remifentaniilia myydään valmistenimillä Remifentanil B Braun ja Ultiva.

Annostelu 
Remifentaniilia käytettäessä muiden anesteettien, hypnoottien sekä bentsodiatsepiinien määrää voidaan vähentää. Sitä annostellaan infuusiossa aikuisille 0,1−0,5 (µg/kg)/min, lapsille annostelu on suurempaa, jopa 1,0 (µg/kg)/min. Sedaatiossa käyttökelpoinen annostelu on 0,025–0,1 (µg/kg)/min. Lääkkeen puoliintumisaika on vain minuutteja annostelun loppumisesta, koska se inaktivoituu veren ja kudosten epäspesifisten esteraasien välityksellä. Plasman koliiniesteraasit eivät metaboloi remifentaniilia. Sitä voidaan käyttää myös silloin, kun potilaalla on maksan tai munuaisten vajaatoimintaa. Syntyvällä metaboliitilla ei ole enää kliinistä merkitystä (sen teho on vain 1/200–1/4000 remifentaniilin tehosta) ja se eliminoituu munuaisten kautta vajaassa 10 tunnissa.

Toleranssi 
Remifentaniilia voidaan antaa eri pituisissa anestesioissa hyvinkin suurina annoksina potilaan toipumisen siitä viivästymättä. On todettu, että vaikka remifentaniilia annetaan tiputuksessa kolmatta viikkoa ajoittain varsin pientäkin nopeutta (0.04 μg/kg/min), sen lopettaminen johtaa muutamassa minuutissa potilaan spontaaniin kivunilmaisuun. Muiden opiaattien tavoin remifentaniili voi aiheuttaa riippuvuutta. Sen yliannostuksen vahingolliset vaikutukset rajoittuvat välittömästi lääkkeen antamisen jälkeiseen aikaan. Vaste lääkkeen antamisen lopettamiselle on nopea, ja paluu lähtötilanteeseen tapahtuu kymmenessä minuutissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Remifentaniilin vaikutus aivosähkökäyrään Duodecimlehti
 Remifentaniili neuroanestesiassa Pdf
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Remifentanil 

Fentanyylijohdokset
Kipulääkkeet
Venäjän patriootit

Venäjän patriootit () oli venäläinen vasemmistolainen puolue. Puolue sai nykyisen nimensä vuonna 2005. Perustaminen ja rekisteröinti tapahtui 2002 Venäjän työn puolueen pohjalta, johon yhdistyivät Kansallis-valtakunnallinen puolue ja Euraasialainen puolue – patrioottien liitto.

Syyskuussa 2008 lakkautetun Venäjän uudelleensyntymän puolueen (Партия возрождения России) tukijat ja jäsenet liittyivät puolueeseen ja marraskuussa 2008 Rauhan ja yhtenäisyyden puolue (Партия мира и единства) päätti liittyä Venäjän patriootteihin.

Puolueen johtaja on Gennadi Semigin, akateemikko ja III ja IV duuman jäsen kommunistisen puolueen listalta. Semigin valittiin vuonna 2000 Venäjän kansallis-patrioottisen liiton (NPSR) johtoon, joka oli kommunistien ja eräiden pienpuolueiden yhteistyöelin. Vuonna 2003 NPSR ja KPRF:n välille syntyi konflikti ja kommunistit vetäytyivät yhteistyöstä.

Venäjän patrioottien edustajat liittyivät 2006 Rodinan ryhmään duumassa. Rodinan yhdistyttyä eräiden puolueiden kanssa Oikeudenmukaiseksi Venäjäksi puolue lähti yksin vuoden 2007 duuman vaaleihin joissa se sai 0,89 % äänistä ja jäi ilman paikkoja. Myöhemmin puolue on saanut edustajia eräiden alueiden duumiin.

Aiheesta muualla
 http://www.patriot-rus.ru/

Venäjän puolueet
Al-Nour-puolue

al-Nour-puolue (, "Valon puolue") on salafistien islamistinen puolue Egyptissä. Puolue perustettiin 25. tammikuuta 2011 Egyptin vallankumouksen jälkeen.

Vuoden vaihteen 2011–2012 molemmin puolin kolmessa vaiheessa järjestetyissä vaaleissa puolue tuli toiseksi Muslimiveljeskunnan Vapaus- ja oikeuspuolueen jälkeen ja sai 121 paikkaa parlamenttiin 498 valittavasta, eli noin 24 %.

Lähteet

Aiheesta muualla
 http://www.alnourparty.org/

Egyptiläiset puolueet
Islamistiset puolueet
Pääskylahden rautatieasema

Pääskylahden rautatieasema (, ratakm 484+913) on rautatieliikennepaikka Savonlinnan Pääskylahden kaupunginosassa -radan varrella.

Liikennepaikka avattiin kesäkuussa 1923, ja samana vuonna valmistuneen asemarakennuksen on suunnitellut Bruno Granholm. Asemalla oli myös henkilöliikennettä tammikuuhun 1989 saakka ennen pysähdysten lakkauttamista. Henkilöliikenne alkoi kuitenkin uudelleen 12. joulukuuta 2011, kun Savonlinnan rautatieasema liikennepaikkana suljettiin Savonlinnan ohikulkutien rakentamisen aiheuttamien muutostöiden takia. Samalla liikennepaikalle rakennettiin uusi korkea laituri ja Savonlinnan vanhan rautatieaseman ratapihatoiminnot siirtyivät Pääskylahteen. Pääskylahti toimi Parikkalan suunnasta tulevan liikenteen päätepisteenä 16.6.2012 saakka, jolloin keskustan läpi kulkevan radan uusi linjaus sekä Kauppatorin kohdalle rakennettu Savonlinnan uusi rautatieasema otettiin käyttöön.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kuva Pääskylahden asemarakennuksesta.

Etelä-Savon henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat
Savonlinnan rautatieliikennepaikat
Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset
Tequixquiac

Tequixquiac on kaupunki Meksikossa, Estado de Méxicon osavaltiossa. Asukkaita kaupungissa on 33 029. Kaupungin nimi juontuu nahuatlin kielestä.

Lähteet

Meksikon kaupungit
Jalkakäytävä

Jalkakäytävä on jalankulkijoille varattu alue esimerkiksi tien tai kadun laidassa. Taajamissa se on tavallisesti hieman korkeammalla kuin ajorata, josta se yleensä on erotettu reunakiveyksellä. Taajamien ulkopuolella maantien vierellä kulkee usein yhdistetty pyörätie ja jalkakäytävä.

Jos jalkakäytävää ei ole, jalankulkijan on käytettävä piennarta, pyörätien reunaa tai tien reunaa. Tien ylittämistä varten jalankulkijoille merkitään suojateitä.

Esimerkiksi Suomen lain mukaan jalkakäytävällä saa taluttaa polkupyörää tai mopoa, ellei siitä voi aiheutua huomattavaa haittaa muille jalankulkijoille. Alle 12-vuotiaat lapset voivat kuljettaa (=ajaa) polkupyörää jalkakäytävällä, mutta eivät saa aiheuttaa kohtuutonta häiriötä jalankululle.

Suomessa polkupyörän ja mopon saa pysäköidä jalkakäytävälle. Muunkin ajoneuvon saa erityistä varovaisuutta noudattaen pysäyttää lyhyeksi ajaksi jalkakäytävälle ja pyörätielle ajoneuvoon nousemista, siitä poistumista, sen kuormaamista tai kuorman purkamista varten, milloin läheisyydessä ei ole käytettävissä muuta pysäyttämiseen sopivaa paikkaa ja pysäyttämiseen on pakottavia syitä. Pysäytetty ajoneuvo ei kuitenkaan saa kohtuuttomasti haitata jalkakäytävällä ja pyörätiellä kulkemista. Kuljettajan on tällöin pysyteltävä ajoneuvonsa läheisyydessä ja tarvittaessa siirrettävä ajoneuvo paikkaan, jossa se ei häiritse muuta liikennettä.

Lähteet

Kevyt liikenne
Tieliikenne
Gonna Fly Now

Gonna Fly Now (tunnetaan myös nimellä ”Theme from Rocky”) on vuonna 1976 ilmestyneen Rocky-elokuvan tunnuskappale. Sen on säveltänyt yhdysvaltalainen elokuvamuusikko Bill Conti. Contin säveltämä ”Gonna Fly Now” oli myös Oscar-ehdokkaana parhaan kappaleen kategoriassa. 

Jääkiekkojoukkue Helsingin Jokerit on käyttänyt kappaletta maalilaulunaan 1990-luvun alusta lähtien.

Lähteet 

Vuoden 1976 kappaleet
Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Tunnusmusiikki
Martin Brain

Martin Brain (s. 1934? - k. 25. toukokuuta 1970) oli brittiläinen moottoriurheilija. Hän kilpaili Formula 1 MM-sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa. Hän menehtyi Nottingham Sports Car Club Meeting kilpailussa Silverstonen radalla sattuneessa onnettomuudessa kun hänen Cooperinsa suistui ulos radalta tuhoisin seurauksin. Hän oli kuollessaan 36-vuotias.

Aiheesta muualla
http://www.motorsportmemorial.org/focus.php?db=ct&n=4203
"Racing car death". The Times (London): p. 2. May 26, 1970.

Brittiläiset autourheilijat
Moottoriurheilussa surmansa saaneet kuljettajat
Strukturaalinen elokuva

Strukturaalinen elokuva oli kokeellisen elokuvan suuntaus, joka oli merkittävä 1960-luvulla Yhdysvalloissa ja kehittyi Britanniassa 1970-luvulla strukturaalis-materialistiseksi elokuvaksi.

Yleistä
Termin on kehittänyt P. Adams Sitney, joka on todennut että esimerkiksi sellaiset elokuvataiteilijat kuin Michael Snow, Hollis Frampton, George Landow (eli Owen Land), Paul Sharits, Tony Conrad, Joyce Wieland, Ernie Gehr, Birgit and Wilhelm Hein, Kurt Kren ja Peter Kubelka ovat etääntyneet elokuvan kompleksista ja tiiviistä muodoista, jollaista ovat toteuttaneet esimerkiksi Sidney Peterson ja Stan Brakhage. ”Strukturaalisten elokuvien” tekijät pyrkivätt sen sijaan yksinkertaisempaan, toisinaan jopa ennalta arvattavaan taiteeseen. Elokuvan muoto oli olennainen, sisältö sivuseikka. Tätä termiä ei pidä sekoittaa kirjalliseen ja filosofiseen termiin  strukturalismi.

Piirteitä
Sitney tunnisti neljä strukturaalisille elokuville ominaista piirrettä, mutta ne kaikki eivät yleensä esiinny yhtä aikaa yhdessä elokuvassa:
 kiinteä kameran asema (jolloin kuvan rajaus on selvästi pysyvä)
 flicker- eli välke-ilmiö
 luuppinauhojen käyttö
 kankaan ulkopuolinen uudelleenkuvaus, toisin sanoen tapa, jossa valkokankaalta kuvataan vielä kerran kuvatut tapahtumat.

George Maciunas on huomauttanut, että samat piirteet ovat esillä myös fluxus-elokuvissa.

Keskeisiä elokuvia
The Flicker (1965) Tony Conrad
Wavelength (1966–67) Michael Snow
T,O,U,C,H,I,N,G (1968) Paul Sharits
One Second in Montreal (1969) Michael Snow
Zorns Lemma (1970) Hollis Frampton
Serene Velocity (1970) Ernie Gehr
Remedial Reading Comprehension (1971) George Landow

Kirjallisuutta
de Lauretis, Teresa and Stephen Heath (eds). The Cinematic Apparatus. Macmillan, 1980.
Heath, Stephen. Questions of Cinema.  Bloomington: Indiana UP, 1981.
Maciunas, George. "Some Comments on Structural Film by P. Adams Sitney." Film Culture, No. 47, 1969.
O'Pray, Michael. The British Avant-Garde Film 1926 to 1995: An Anthology of Writings. Indiana University Press, 2003.
Sitney, P. Adams. Visionary Film: The American Avant-Garde 1943-1978. Second Edition, Oxford University Press 1979

Lähteet

Aiheesta muualla
 Hanna Johansson: Maataide, luonto ja liikkuva kuva. Widerscreen.fi.

Elokuvalajityypit
Markku Aro (vuoden 1977 albumi)

Markku Aro on Markku Aron albumi vuodelta 1977, jonka on julkaissut Finnlevy.

Kappaleet
Fazer Finnlevy fl 5036 (lp)
 Keskiyön aikaan (I'll meet you at midninght) 3:14
 Ennusta, mustalainen (Sister Mary) 3:32
 Heinäkuussa vuosi sitten (Caterina Ballerina) 3:37
 Mielessäni on Hollywood (Minns du Hollywood) 3:30
 Kävi kuten ennenkin (La Philosophie) 3:59
 Rakkauden aamu (Quieres ser mi amante?) 3:47
 Ollaan lähekkäin 3:34
 Kaipuu (Sorrow) 4:18
 Yön yli vain (Lady of the night) 3:09
 Painan pään (Still I'm sad) 4:35
 Lalabye (Lalabye) 5:34

Lähteet
Äänitearkisto

Markku Aron albumit
Vuoden 1977 albumit
Kai Merilä

Kai Merilä on suomalainen toimittaja, joka on kirjoittanut erityisesti juorulehti Seiskaan. Hän oli Matti Nykäsen luottotoimittaja Seiskassa 17 vuoden ajan. Nykäsen ja Merilän ystävyys alkoi kuitenkin jo Somerolla vuonna 1993 ja jatkui aina mäkimestarin kuolemaan saakka 2019 helmikuuhun. 

Toimittajanuransa Merilä aloitti paikallislehti Somerossa vuonna 1992. Vuonna 2015 Merilä ryhtyi media-alan yksityisyrittäjäksi. Hän kirjoittaa nykyisin Hymyyn, Seiskaan, Alibiin ja Somero-lehteen

Merilä on julkaissut Matti Nykäsestä kirjat Minun ja Matin rankka reissu (2005) ja Luottotoimittaja (2016). Paperiversiosta julkaistiin päivitetty äänikirja versio vuoden 2020 maaliskuussa.

Merilä asuu Somerolla ja laulaa sivutyönä Kai Merilä Bandissa.. Vuonna 2013 Merilä osallistui Julkkis Big Brother -ohjelmaan. 

Merilä on säveltänyt ja sanoittanut muutaman soolosinglen ja tehnyt kappaleita myös Janne Hurmeelle sekä Juhamatille. Lisäksi Turkka Malin esittämä kappale "Laulu tähdistä" on Merilän säveltämä ja Malin sanoittama. Merilän viimeisin teos on kesällä 2019 julkaistu ja Matti Nykäsen muistolle sävelletty kappale "Armahtaa". Sen on sanoittanut Sana Mustonen.

Julkaisuja
 
 Merilä, Kai: Luottotoimittaja. Helsinki: Johnny Kniga, 2016. EAN 9789510418826.

Levytykset
 Iltapäiväpoika (1997)
 Äitimaa (2010)
 Joo (2011)
 Kolme suolaista pisaraa (2013)
 Summer of '69 (2014)
 Isänmaa (2017)

 Armahtaa (Matti Nykäsen muistokappale 2019)

Lähteet

Aiheesta muualla
Kai Merilä Bandin Facebook-sivut

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset laulajat
Suomalaiset lauluntekijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Annina Antinranta

Annina Antinranta on suomalainen säveltäjä, äänisuunnittelija, muusikko ja tulevaisuusajattelija. Antinrannan pääinstrumentteja ovat piano ja laulu. Antinranta julkaisi vuonna 2020 soololevyn Ne, jotka olivat ennen meitä / The ones who were here before us, joka sisälsi  lyhytelokuvaan Carina Tarinasta Koruun (2019) sävellettyä materiaalia.

Antinranta tunnetaan parhaiten progressiivisen Tuvalu-yhtyeen muusikkona, laulajana ja sanoittajana. Ennen Tuvalua Antinranta lauloi Myyt-yhtyeessä.

Antinrantaa on haastateltu kirjassa Kirosäkeet – 20 uuden suomirockin sanoittajaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Annina Antinrannan kotisivut

Suomalaiset rocklaulajat
Suomalaiset kosketinsoittajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Manuel Gräfe

Manuel Gräfe (s. 23. syyskuuta 1973 Saksa) on saksalainen jalkapalloerotuomari. Hänestä tuli kansainvälinen erotuomari vuonna 2007.

Kotimaansa pääsarjassa Bundesliigassa Gräfe tuomitsi ensi kertaa vuonna 2004. Ensimmäisen ottelunsa Mestarien liigassa hän tuomitsi lokakuussa 2010, jossa kohtasivat kreikkalainen Panathinaikos ja venäläinen Rubin Kazan.

Aiheesta muualla 
 Manuel Gräfen esittely World Referee -sivustolla 

Saksalaiset jalkapallotuomarit
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2011

Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2011 15. kertaa. Kilpailut pidettiin Puolan Szczecinissä 8.–11. joulukuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN.

Kilpailuissa kilpailtiin yksittäisellä matkalla alkuerissä, välierissä ja loppukilpailussa poikkeuksena naisten 800 metrin ja miesten 1 500 metrin vapaauinnit, joissa uitiin pelkät erät.

Mitalistit 
Tulokset:

Miehet

Naiset

Mitalitaulukko 
      Isäntämaa

Suomen joukkue 
Suomen Uimaliitto valitsi Szczeciniin kaksi mies- ja kahdeksan naisuimaria, joista Noora Laukkanen ei osallistunut kilpailuihin sairastelun vuoksi. Suomen kilpailleet yhdeksän uimaria olivat:

Miehet
 Sami Juopperi
 Ari-Pekka Liukkonen

Naiset
 Patricia Aschan
 Tanja Kylliäinen
 Jenna Laukkanen
 Lotta Nevalainen
 Marlene Niemi
 Emilia Pikkarainen
 Hanna-Maria Seppälä

Suomen uimareiden paras sijoitus Szczecinissä oli Hanna-Maria Seppälän kuudes sija 100 metrin sekauinnissa. Tanja Kylliäinen ui 400 metrin sekauinnissa kilpailujen ainoan uuden Suomen ennätyksen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut 

Uinnin Euroopan-mestaruuskilpailut
Euroopan-mestaruuskilpailut lyhyen radan
Puolan urheilu
Szczecin
Åbyn ravirata

Åbyn ravirata (ruots. Åbytravet) on ravirata, joka sijaitsee Ruotsissa Mölndalissa aivan Göteborgin kaupungin kupeessa. Vaikka rata on Mölndalin kunnan puolella, puhutaan siitä yleisesti Göteborgin raviratana.

Åby on Tukholmassa sijaitsevan Solvallan raviradan jälkeen maan toiseksi suurin ja tärkein ravikeskus, jossa vierailee vuosittain yli 160 000 katsojaa. Radalla on noin 60 kilpailupäivää vuodessa. Katsomorakennuksissa on kymmenen ravintolaa/kahvilaa ja kahdeksan aitiota.

Keväällä ja kesällä 2011 radalla suoritettiin suuria muutostöitä ja sitä pidetään nyt yhtenä Euroopan hienoimmista ja nykyaikaisimmista ravikeskuksista.

Åbyn raviradalla toimii useita ammattivalmentajia, nimekkäimpinä Olle Goop ja suomalaislähtöinen Veijo Heiskanen ja siellä on valmennuksessa yli 500 hevosta. Vuonna 2007 Åbyn kavioura remontoitiin perusteellisesti ja etusuoralle rakennettiin kaksi ns. open stretch -kaistaa, jotka mahdollistavat kilpailuissa hevosten kirimisen myös sisäkautta. Vuoteen 1976 asti Åbyssä järjestettiin myös laukkakilpailuja.

Suurkilpailut
Åbyn merkittävin suurkilpailu on vuodesta 1936 lähtien ajettu Åby Stora Pris, joka on Elitloppetin jälkeen Ruotsin toiseksi suurin ravikilpailu. Vuonna 2011 palkintosumma oli 1,5 miljoonaa kruunua ja sen voitti ranskalainen Rapide Lebel. Suomalaishevosista sen on pystynyt voittamaan Jorma Kontion ohjastama Houston Laukko vuonna 1994 ja Veijo Kumpulaisen omistama ja kasvattama sekä Iikka Nurmosen ohjastama Midnight Hour vuonna 2017. 
 
Muita suurkilpailuja ovat Olympiaravien (Olympiatravet) finaalit, Svenskt Mästerskap (Ruotsin mestaruus) sekä Drottning Silvias Pokal ja Konung Gustaf V:s Pokal.

Lähteet 

Mölndalin kunta
Göteborgin urheilu
Ruotsin raviradat
Wanha Jokela

Wanha Jokela oli Joensuun keskustassa Torikatu 26:ssa sijainnut hotelli ja ravintola. Se tunnettiin kulttuuriravintolana.  Ravintola aloitti toimintansa 1930-luvulla ja oli toimiessaan Joensuun vanhin ravintola. 

Vuonna 1939 valmistuneen kaksikerroksisen funkkistyylisen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Aulis E. Hämäläinen. Rakennus koostuu kivisestä Kino Karjalan entisestä elokuvateatterista ja puurakenteisesta Vanhan Jokelan ravintolasta ja hotellista. Näitä erottaa rakennuksen katon yläpuolelle kohoava palomuuri. Kiinteistö pinnoitettiin mineriittilevyllä 1960-luvulla. Talon rakennutti joensuulainen liikemies Heikki Inari (k.1961) ja hänen jälkeensä talon omisti hänen tyttärensä rouva Irene Turunen. 

Kino Karjalan elokuvateatteri oli toiminnassa vuosina 1939-1988 ja teatterissa oli 330 istumapaikkaa. Nykyisin teatterin tiloissa toimii kirpputori. Ravintola-hotelli Jokelan puoli sisältää alun perin 1900-luvun alussa Niskakadun ja Torikadun kulmaan rakennetun hirsirunkoisen liikerakennuksen jonka ulkoasu muutettiin 1930-luvun lopulla funkkistyyliseksi. Kahvila-Ravintola Jokela aloitti toimintansa tässä rakennuksessa vappuna 1934.Ravintola Wanha Jokela toimi vuoden 2012 loppuun saakka.

Wanhan Jokelan olemassaolo oli ollut uhattuna. Rakennuksen omistaa Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiö.Joensuun rakennusvalvontaviranomaiset pitivät rakennusta liian huonokuntoisena mutta siihen on tehty korjauksia ja se sai jatkoaikaa. Rakennus oli myös ehdolla Joensuun kaupunkikeskustan osayleiskaavassa suojeltaviin kohteisiin, mutta ei saanut suojelumerkintää.  Kulttuuriperintöyhdistys Europa Nostra Finland valitsi Wanhan Jokelan Suomen uhanalaisimmaksi kulttuuriperintökohteeksi vuonna 2013. Kuopion hallinto-oikeus kumosi alkuvuodesta 2014 yleiskaavan, joka olisi mahdollistanut rakennuksen purkamisen mahdollistavan asemakaavan laatimisen, rakennuksen suojeluarvojen perusteella. Rakennus seisoo tällä hetkellä tyhjillään, eikä suojelukysymystä ole ratkaistu asemakaavalla.

Vuosina 1971–1978 yrityksen omisti osuusliike Oma-Apu, ja sen nimenä oli Hotelli ja Ravintola Elli.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Joensuun Vanha Jokela Suomen uhanalaisin kulttuuriperintökohde Agricolan uutis- jakeskustelufoorumi (12.3.2013)
 Funkkis Karjalassa kirjan esittely
 Joensuun Torikatua jouluna 1963, Jokela ja Kino-Karjala, Pohjois-Karjalan museon kuvakokoelmat (Suomen Museot Online) 

Ravintolat Suomessa
Suomen entiset elokuvateatterit
Joensuun rakennukset ja rakennelmat
Simpeleen kirkko

Simpeleen kirkko on Rautjärven Simpeleellä sijaitseva Rautjärven seurakunnan kirkko. Se on seurakunnan pääkirkko seurakunnan perustamisesta vuodesta 1999 alkaen. Sitä ennen se oli vuonna 1922 perustetun Simpeleen seurakunnan kirkko.

Kirkko sijaitsee Kaunolanharjulla Kivijärven rantatöyräällä. Kirkkorakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Elsa Arokallio ja Elsi Borg ja se valmistui 1933. Vihkiäiset pidettiin 29. lokakuuta 1933. Kirkossa on Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n vihkiäistilaisuudessa lahjoittama Alvar Cawénin maalaama kylväjäaiheinen alttaritaulu ja vuonna 1962 tehtaan lahjoittamat lasimaalaukset, jotka on maalannut taiteilija Mikko Vuorinen. Kirkon vierellä on kuvanveistäjä Eila Hiltusen sankarihautamonumentti vuodelta 1953.

Kirkko on peruskorjattu 1994-1995 jolloin Urkurakentamo Martti Porthan rakensi sinne 16-äänikertaiset urut.

Kirkko on valtakunnallisesti merkittävä kulttuuriympäristö. Seurakunnan toinen kirkko on Rautjärven kirkko.

Lähteet

Aiheesta muualla

Rautjärven seurakunta
 

Suomen kivikirkot
Etelä-Karjalan kirkkorakennukset
Rautjärven rakennukset ja rakennelmat
Simpele