joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Metsäteollisuus (järjestö)

Metsäteollisuus ry on suomalainen metsäteollisuusyritysten edunvalvontajärjestö, joka edistää puuta jalostavan teollisuuden toimintaedellytyksiä. Järjestö edustaa koko Suomen massa-, paperi- ja kartonkiteollisuutta sekä merkittävää osaa puutuoteteollisuudesta. Metsäteollisuus ry:n toimitusjohtaja on ollut vuodesta 2010 Timo Jaatinen.

Toiminta
Metsäteollisuus ry toimii metsäteollisuuden kilpailukyvyn ja kannattavuuden parantamiseksi. Järjestön tehtävänä on vahvistaa alan toimintaedellytyksiä ja rakentaa toimialasta myönteistä julkisuuskuvaa Suomessa ja kansainvälisesti.

Yhdistyksen muodostavat 77 sellu-, paperi-, kartonki- ja pakkausteollisuudessa sekä puutuoteteollisuudessa toimivaa jäsenyritystä. Metsäteollisuus ry edustaa kaikkia Suomessa toimivia massa-, paperi- ja kartonkiteollisuuden yrityksiä sekä noin 65 prosenttia puutuoteteollisuudesta eli teollisia sahoja, levyteollisuusyrityksiä sekä rakennuspuusepäntuotteiden ja puutalojen valmistajia.

Metsäteollisuus ry ajaa jäsentensä etuja työelämäasioissa ja vaikuttaa työelämän lainsäädäntöön. Järjestön tavoitteena on neuvotella metsäteollisuuden kansainvälistä kilpailukykyä tukevat työehtosopimukset. Metsäteollisuus ry neuvottelee kymmenen työehtosopimusta.

Historia 
Alan teolliset toimijat järjestäytyivät joulukuussa 1918 yhteisen järjestön Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton alaisuuteen. Järjestö muutti nimensä Metsäteollisuuden Keskusliitoksi vuonna 1973 ja edelleen Metsäteollisuus ry:ksi vuonna 1993.

Metsäteollisuus ry:n syntessä siihen olivat 1990-luvun alussa liittyneet metsäteollisuuden alakohtaiset edunvalvontajärjestöt, kuten Suomen Sahanomistajayhdistys ja Suomen Vaneriyhdistys ja Lastulevy-yhdistys. Vuonna 1993 Metsäliiton Keskusliiton kanssa yhteen alan työnantajajärjestö Metsäteollisuuden Työantajaliitto.

Järjestön johtajat 

Asiamiehet (1918–1940):
 1918–1920 lakit. tri Leo Ehrnrooth
 1921–1940 ins. Axel Solitander
 1940–1960 lakit. tri J. O. Söderhjelm

Toimitusjohtajat:
 1961–1979 Lauri Kirves
 1979–1990 dipl.ins. Matti Pekkanen
 1990–1996 Jarl Köhler
 1996–1997 valtiot. maisteri Matti Korhonen
 1998–2005 dipl.ins. Timo Poranen
 2006–2009 kauppat. tri Anne Brunila
 2010–2022 valtiot. maisteri Timo Jaatinen

Hallituksen puheenjohtajat:
 1918–1922 Gösta Serlachius
 1923–1936 Wilhelm Rosenlew
 1937–1945 Rudolf Walden
 1946–1955 Karl–Erik Ekholm
 1956–1963 Olli Paloheimo
 1964–1967 R. Erik Serlachius
 1968–1975 Paavo Honkajuuri
 1976–1977 Gay Ehrnrooth
 –1987 Casimir Ehrnrooth
 1988–1992 Carl G. Björnberg
 1993–1996 Jukka Härmälä
 1997–1999 Juha Niemelä
 2002–2003 Juha Rantanen
 2003–2004 Jouko M. Jaakkola
 2005– Pekka Laaksonen
 2006–2008 Jussi Pesonen
 2009–2011 Kari Jordan
 2012–2013 Juha Vanhainen
 2014–2017 Jussi Pesonen
 2018– Ilkka Hämälä

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Metsäteollisuus ry

Suomen metsäteollisuus
Suomalaiset järjestöt
Elinkeinoelämän järjestöt
Oliver Lodge

Sir Oliver Joseph Lodge (12. kesäkuuta 1851 – 22. elokuuta 1940) oli englantilainen fyysikko. Lodge tutki monia fysiikan ongelmia, mutta hän on tunnettu erityisesti langattoman viestinnän tutkimuksistaan.

Lodge syntyi Penkhullissa, Staffordshiren maakunnassa. Hän opiskeli Lontoon yliopistossa, josta valmistui vuonna 1877, jatkaakseen fysiikan laitoksen professorina samaisessa laitoksessa. Vuosina 1881–1890 hän opetti myös Liverpoolin yliopistossa. 1900–1919 hän toimi Birminghamin yliopiston johtajana. Hän sai ritarin arvonimen vuonna 1902 saavutuksistaan langattoman viestinnän tutkimuksessa.

Fysiikan tutkimus
Lodge oli kiinnostunut Maxwellin sähkömagneettiseen säteilyyn liittyvistä teorioista. Hän tunsi Hertzin henkilökohtaisesti ja seurasi hänen kokeitaan. Lodge aloitti sähkömagneettisen säteilyn tutkimuksensa 1888, jolloin hän tutki lankaa pitkin etenevää jännitettä, joka synnytti parijohdon kipinäväliin kipinöitä. 1889 Lodge havaitsi, että kahden metallipallon väliin syntyi vetovoimaa, jos lähistöllä tapahtui sähköpurkaus. Periaate oli sama, kuin Branlyn kokeissa metallijauheen kanssa. Havainnon pohjalta sekä Branly että Lodge kehittivät laitetta, jolla voisi havainnoida sähkömagneettista säteilyä. Lodge antoi laitteelle nimen kohereeri ja se oli seuraavat viisitoista vuotta perustana kaikille radiokokeiluille.

Vuonna 1894 Lodge piti Oxfordissa luentoja Hertzin kokeista. Esityksessään hän siirsi morsen aakkosilla kirjoitetun sanoman radioteitse toiseen rakennukseen. Tämä oli tiettävästi ensimmäinen kerta, kun radiolla siirrettiin käytännöllistä informaatiota.

Lodge oli myös kiinnostunut kuolemanjälkeisestä elämästä. Hän kirjoitti lukuisia kirjoja aiheesta, fysiikkaan liittyvien teosten ohella.

Suomennettuja teoksia
 Raymond eli haastelua haudan takaa (1922)
 Ihmisen eloonjääminen : tutkielma ihmisen tunnistamattomista kyvyistä (1920)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Brittiläiset fyysikot
Radion varhaiset kehittäjät
Vuonna 1851 syntyneet
Vuonna 1940 kuolleet
Beta Lyrae

Beta Lyrae (β Lyr,β Lyrae) eli Sheliak on tunnettu kirkkaudeltaan muuttuva tähti. Beta Lyrae on näkyvä kaksoistähti ja sen A-komponentti spektroskooppinen kaksoistähti ja pimennysmuuttuja. Lähekkäisen kaksoistähden toista komponenttia ympäröi kaasurengas, johon virtaa massaa toisesta tähdestä, joka on venynyt ilmapallon muotoiseksi.

Kaksoistähti Beta Lyraen tähdet ovat valkeita -- vihertävänvalkeita eli niiden välinen lämpötilaero ei ole suurikaan, kuten Algol-tähdessä. Tähden kirkkauden muutokset johtuvat siis siitä, että tähdet pimentävät toisensa. Koska tähdet ovat hyvin lähekkäin, ne ovat soikeita, ja tämän takia niiden säteilemä valo vaihtelee liukuvasti tähden komponenttien kiertäessä toisiaan. Tähtien ympärillä on paksu kaasuvaippa. Läpimitaltaan suuremmasta tähdestä virtaa kaasua pienempään tähteen. Virtaava kaasu kerääntyy erään vanhan teorian mukaan tähtien ympärille kuoreksi. Nykynäkemyksen mukaan pienempää komponenttia ympäröi massivinen, munkkirinkilämäinen kaasukuori, joka luo B5-spektrin pienemmälle tähdelle. Luultavasti kaasua virtaa systeemistä ulos ja toisen komponentin ympärillä oleva kaasukiekko on elliptinen kaasun virtausnopeuden takia. Massavirran nopeus on 300 km/s. Kaksoistähden kiertoaika pitenee ~ 2,2 x 10-4 vuotta, ja massavirraksi suuremmasta tähdestä pienempään on laskettu 2,7 x 1025 eli 4,5 Maan massaa vuodessa.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Beta Lyrae Novacelestia Art
Kaler Sheliak 
Beta Lyrae
Alcyone Sheliak
Kyotu kusastro Beta Lyrae

Pääsarjan tähdet
Kaksoistähdet
Muuttuvat tähdet
John Belushi

John Adam Belushi () oli yhdys­valtalainen näyttelijä ja koomikko.

Varhainen elämä 

Belushi syntyi Albaniasta muuttaneille Agnes ja Adam Belushille. Belushi kasvoi Illinoisissa. Hänen veljensä on koomikko James Belushi.

Ura 

Belushin ensimmäinen suuri läpi­murto koomikkona tapahtui vuonna 1971, jolloin hän liittyi Chicagossa The Second City -teatteri­ryhmään. Hänen idiootti­mainen esiintymisensä laulaja Joe Cockerin karikatyyrinä toi hänelle mahdollisuuden osallistua National Lampoon ”Lemmingsin” lava­esiintymiseen vuonna 1972.

Belushi saavutti mainetta työstään Saturday Night Live -ohjelman parissa. Hän aloitti yhtenä ryhmän alku­peräisistä jäsenistä vuonna 1975. Tuotanto­kausien välillä hän teki yhden tunnetuimmista rooleistaan elo­kuvassa Delta-jengi. Belushi jätti Satur­day Night Liven vuonna 1979 jatkaakseen esiintymistä lukuisissa elo­kuvissa, joista tunnetuin on The Blues Brothers yhdessä Dan Aykroydin kanssa. Animal House ja Blues Brothers olivat albumilistan ykkösiä. Belushi oli esiintyvä taiteilija samanaikaisesti sekä näyttelijänä että laulajana.

Yksityiselämä 

Belushi löydettiin kuolleena 5. maalis­kuuta 1982 33 vuoden ikäisenä Los Angelesissa Chateau Marmont -hotellista. Hänen kuolin­syykseen varmistui yli­annostus kokaiinin ja heroiinin sekoitusta.

Filmografia 

 Tarzoon: Shame of the Jungle (ääni, 1975)
 Delta-jengi (1978)
 The Rutles (1978)
 Mitäs täällä roikut Henry Moon? (1978)
 Entiset poikaystävät (1979)
 1941 – Anteeksi, missä on Hollywood? (1979)
 The Blues Brothers (1980)
 Nimeni on Kotkis (1981)
 Naapurit (1981)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset koomikot
Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Hollywood Walk of Fame
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Vuonna 1949 syntyneet
Vuonna 1982 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Barnardin tähti

Barnardin tähti on himmeä punainen kääpiötähti, joka sijaitsee noin 6 valovuoden päässä Maasta, Käärmeenkantajan tähdistön suunnalla. Tähti on Aurinkoa toiseksi lähin tähtijärjestelmä kolmoistähti Alfa Centaurin jälkeen, eli neljänneksi lähin yksittäinen tähti. Himmeytensä takia se ei kuitenkaan näy paljain silmin. Tähti tunnetaan erityisesti siitä, että sen ominaisliike suhteessa muihin tähtiin on suurempi kuin yhdelläkään muulla tunnetulla tähdellä. Vuonna 2018 tähden läheltä löydettiin jäinen planeetta.

Ominaisuudet 
Barnardin tähti on himmeä M-tyypin punainen kääpiötähti 5,979 valovuoden päässä aurinkokunnasta. Sen absoluuttinen kirkkaus on 13,25 ja näennäinen kirkkaus 9,57 (joten tähti ei näy paljain silmin).Tähden massa on noin 16 %, säde 20 % ja valovoima vain 0,04 % Auringon vastaavista. Sen pintalämpötila on noin 3 134 K, ja metallipitoisuus −0,15. Barnardin tähti on Aurinkoa vanhempi, ja sen iäksi on arvioitu 10–12 miljardia vuotta.

Tutkimuksen historia 
Barnardin tähti on nimetty löytäjänsä, tähtitieteilijä Edward Emerson Barnardin mukaan. Vuonna 1916 Barnard havaitsi, että tähden ominaisliike oli suurempi kuin yhdelläkään toisella tunnetulla tähdellä.

1960-luvulla hollantilainen tähtitieteilijä Peter van de Kamp arveli löytäneensä vanhoja valokuvauslevyjä tutkimalla todisteita siitä, että Barnardin tähteä kiertäisi 1–3 noin Jupiterin massaista eksoplaneettaa. Vuosina 1969–1982 hän julkaisi useita tutkimuksia mahdollisiin planeettoihin ja niiden ominaisuuksiin liittyen. Tutkimuksista huolimatta planeettoja ei kuitenkaan ole löydetty.

17. heinäkuuta 1997 Barnardin tähdeltä havaittiin suuri, sinertävän värinen soihtupurkaus. Soihdun lämpötila oli yli 8000 K, ja se kirkasti tähteä yli puoli magnitudia. Soihdun jälkeen tähti sai muuttujanimen V2500 Ophiuchi.

Planeetta 
Barnardin tähdellä on pitkään epäilty olevan planeettoja. Vuonna 2018 Ignasi Ribasin johtama kansainvälinen tutkijaryhmä ilmoitti, että Barnardin tähteä kiertää noin kolmen Maan massainen kohde. Kiertoaika noin 233 vuorokautta, etäisyys keskustähdestä 0,4 AU. Rata on soikea, eksentrisyys 0,3. Se lienee jäätynyt supermaapallo, jollainen on elinkelvoton.

Huomautukset

Lähteet

Aiheesta muualla 

BY Draconis -muuttujat
M-spektriluokan pääsarjan tähdet
Paikallinen tähtienvälinen pilvi
Dagens Nyheter

Dagens Nyheter (, suom, Päivän uutiset) on Rudolf Wallin vuonna 1864 perustama Ruotsin suurin aamulehti. Sen nykyinen päätoimittaja on Peter Wolodarski.

Lehteä julkaistaan Tukholmassa, ja sen levikki on Ruotsissa maanlaajuinen. Sitä luetaan myös Suomessa ruotsinkielisillä alueilla. Vuonna 2003 sen keskimääräinen levikki oli arkipäivisin 360 000 ja sunnuntaisin 400 000. Vuodesta 2013 lehti ei ole ilmoittanut levikkiään, vaan kokonaistavoittavuuden. Vuonna 2020 lehden kokonaistavoittavuus (painettu lehti, verkkosivut ja uutissovellus) oli 1,1 miljoonaa lukijaa päivässä.

Vuodesta 2004 lehti on ilmestynyt tabloid-koossa.

Vuonna 2017 lehti perusti vuosittain jaettavan kulttuuripalkinnon.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Lehden kotisivut. 

Bonnier
Ruotsalaiset sanomalehdet
Eeva Tenhunen

Eeva Tenhunen (oik. Eeva Leena Palosuo, 2. tammikuuta 1937 Sortavala – 9. kesäkuuta 2017 Kitee) oli suomalainen rikoskirjailija. Hän oli valmistunut  humanististen tieteiden kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1961.

Tenhusen vanhemmat olivat kauppatieteiden kandidaatti Toivo Ilmari Tenhunen ja filosofian kandidaatti Siiri Maria Silvennoinen. Hän avioitui Knud Aksel Palosuon kanssa vuonna 1968, mutta tämä kuoli vuonna 1986 jonka jälkeen Tenhunen sanoi kirjoittamisesta kadonneen kepeyden. Hän työskenteli äidinkielen ja historian opettajana Kiuruvedellä, Sukevalla ja Kiteellä. 

Eeva Tenhusen teokset ovat humoristisia whodunit-tyyppisiä rikosromaaneja, joiden päähenkilönä on komisario Martti Halla ja tämän vaimo Liisa. Esikoisromaani Mustat kalat (1964) sijoittuu Olavinlinnaan, jossa Tenhunen oli oppaana opiskelukesinään. Kirjan päähenkilö on Liisa Rautasalo, joka on oppaana linnassa. Kirjassa tapahtuva rikos on toisen oppaan murha, jota tutkii komisario Martti Halla. Komisario Halla on myöhemmissä kirjoissa naimisissa Liisan kanssa.

Vuonna 1985 ilmestyneessä dekkarissa Kuolema sukupuussa ei poikkeuksellisesti esiinny Hallan pariskunta. Tapahtumat sijoittuvat Savonlinnaan, johon on kokoontunut Frostin suvun jäseniä. Myöskään kirjassa Nuku hyvin, Punahilkka ei kyseinen pariskunta esiinny, vaan kirjan tapahtumat sijoittuvat erääseen pikkukylään ja päähenkilöinä ovat koulun opettajat.

Romaanista Kuolema savolaiseen tapaan (1976) on tehty myös televisioelokuva vuonna 1983. Viimeinen, yhdeksäs teos Joka uniinsa uskoo ilmestyi 1987. 

Dekkareiden lisäksi Tenhuselta ilmestyi 1982 kirjeromaani Rakas perhe, jossa Turussa asuva suomen kielen opiskelija kertoo auskultointivuodestaan perheelleen.

Teokset

Lähteet 
 Savonlinnan kirjaston esittely
 Kuopion kirjaston esittely

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Eeva Tenhusen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
 Kujerruksia (blogi): Eeva Tenhunen: Mustat kalat
 Luetut, lukemattomat (blogi): Eeva Tenhunen: Kuolema savolaiseen tapaan ja Nuku hyvin, Punahilkka

Kirjallisuutta 
 Lea Toivola: Lapsuuden paratiisista karkoitetut. (Eeva Tenhunen). Ruumiin kulttuuri 2/1995, s. 14–18.

Suomalaiset rikoskirjailijat
Vuonna 1937 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Anja Niskanen

Anja Niskanen (s. 13. kesäkuuta 1968) on suomalainen iskelmälaulaja, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja joka voitti 16-vuotiaana vuonna 1984 Syksyn Sävel -kilpailun kappaleella "Ollaan hiljaa vain". Hän sai myös kultalevyn vuonna 1984 ilmestyneestä ensimmäisestä albumistaan Anja Niskanen.

Anja Niskanen oli mukana 1983 Lahden taidetapahtumassa järjestetyssä laulukilpailussa, jossa hän voitti nuorten pop-rock-laulelma-sarjan. Hän oli itse sovittanut kilpailukappaleensa “You’re the sunshine of my life”. Tämän jälkeen hän voitti MTV:n Kyky-84 -nimisen laulukilpailun, jossa hän tulkitsi Carola Häggkvistin balladin ”Liv”. Hänen muita laulujaan ovat muun muassa Lauantaina bailataan vaan, Syy on rakkauden ja Sydämessä soi.

Vuonna 1991 Niskanen teki toisen albuminsa Ikkuna, joka sisälsi edeltäjäänsä nähden aikuismaisempaa ja vakavampaa iskelmämusiikkia.

Tammikuussa 2012 Anja Niskaselta ilmestyi promosingle Sydämessä soi, joka on uusintaversio Kevään Sävel -kilpailussa vuonna 1985 kuullusta kappaleesta. Keväällä 2012 Anjalta ilmestyi promosingle Euroviisu-karsinnoissa mukana olleesta kappaleesta Love me do. Kappaleen on säveltänyt Anja Niskanen. Sen sanoituksesta ja sovituksesta vastaavat Anja Niskanen ja Thommy Fagerlund.

Kesällä 2012 Anja Niskanen solmi levytyssopimuksen Rocket Recordsin kanssa. Vuoden 2012 syksyllä häneltä ilmestyi ruotsinkielinen albumi Personligt ja vuonna 2013 suomenkielinen albumi Valoisat tunteet.

Yksityiselämä 
Niskanen on kouluttautunut liikunnan, nuoriso- ja vapaa-ajan ohjaajaksi. Nykyään hän työskentelee kehitysvammaisten ohjaajana. Hän on toista kertaa naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

Diskografia 

Albumit:
 Anja Niskanen (CBS 1984)
 Ikkuna (Base Beat 1991)
 Personligt (Rocket Records 2012)
 Valoisat tunteet (Rocket Records 2013)

Singlet:
Ollaan hiljaa vain / Syy on rakkauden (CBS 1984)
Sydämessä soi / Tunteet sydämen jaa (CBS 1985)
Ikkuna / Saan nuori olla taas (Oodi 1991)
Sydämeesi pesän rakennan / Sydämeesi pesän rakennan klubimix (Columbia 1993)
Ollaan hiljaa vain 94 (Columbia / Sony Music Entertainment 1994)
Yksinäisyys (City Iskelmä 2008)
Sydämessä soi (MuchMore Entertainment 2012)
Salamana rakkaus (2018)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Anja Niskasen www-sivut
 Rocket Recordsin artistisivu
 Anja Niskasen YouTube-kanava

Suomalaiset iskelmälaulajat
Suomalaiset laulaja-lauluntekijät
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Morin huur

Morin huur eli morin khuur (mongoliksi морин хуур) on mongolialainen jousisoitin. Siinä on kaksi hevosen häntäjouhista tehtyä kieltä. Soittimen nimi on suoraan suomennettuna "hevosenpääviulu", ja se tulee soittimen kaulan jatkeesta, joka muotoillaan hevosen pään muotoiseksi.  Morin huuria käytetään pääasiassa mongolialaisessa kansanmusiikissa ja jotkut pitävät sitä Mongolian kansallissoittimena.

Eläinten hoidossa
Mongoliassa Gobin alueella morin huurilla on viljelijöiden elämässä toinen tärkeä käyttötarkoitus: kun emäkameli synnyttää vasikan, se voi hylätä poikasen erilaisten stressitilanteiden takia. Mongolian kamelinomistajat käyttävät morin huur -pohjaisia melodioita emäkameleiden stressin parantamiseksi ja saavat emän helpommin hyväksymään jälkeläisensä.

Soittimen käyttö eläinten hoidossa on ikuistettu dokumenttielokuvassa Ingen Egshig, jonka ohjasi Badraa J. vuonna 1986. Dokumentti voitti vuonna 1988 Moskovan kansainvälisten elokuvajuhlien pääpalkinnon. Dokumenttielokuvasta on myös tehty uusi versio vuonna 2003, jolloin Byambasuren Davaa ohjasi dokumenttielokuvan nimeltään Tarina itkevästä kamelista. Davaan dokumentti oli ehdolla vuoden 2005 parhaan dokumentin Oscar-palkinnon saajaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Viulu
Mongolian musiikki
R-kioski

R-kioski (viralliselta toiminimeltään R-kioski Oy) on norjalaisen Reitan Conveniencen omistama valtakunnallinen, kauppiasvetoinen kioskiketju. Ketjuun kuuluu Suomessa noin 480 R-kioskia, joista suurin osa on franchise-sopimuksen piirissä.

Ketjun nimessä R-kirjain tuli aiemmin sanasta Rautatiekirjakauppa, sittemmin Rautakirja ja tulee nykyään nimestä Reitan Convenience. Kansanomaisemmin kioskeista käytetään nimitystä ”Ärrä”. R-kioskin logo uudistui vuonna 2010, kun R-kioski täytti sata vuotta.

R-kioskien valikoimaan kuuluu muun muassa VR:n junalippujen lunastus, Matkahuollon korttien arvon lataaminen, laskunmaksu, kalastusluvat ja puheajan lataus. Pääkaupunkiseudun R-kioskeilla on myös mahdollista ladata HSL:n matkakortteja.

Historia 

R-kioskiketjun historia alkaa vuodesta 1910, jolloin Kustannusosakeyhtiö Otava, Sanoma Osakeyhtiö (nyk. Sanoma Media Finland), Uuden Suomettaren Oy, Hufvudstadsbladet Ab sekä eräät muut yhtiöt perustivat Rautatiekirjakauppa Osakeyhtiön, vuodesta 1974 Rautakirja Oy. Sen tarkoitus oli myydä sanomalehtiä sekä kirjallisuutta rautatieasemilla.

Vuonna 1911 suomalaiseen asemakuvaan saapuivat ensimmäiset 30 kirjakaupan kioskia. Myös lehtien junamyynti alkoi. Vuonna 1920 yhtiöllä oli jo yli 100 kioskia ja muuta toimipistettä. 1920-luvun lopussa toimipaikkojen määrä oli 140, junamyyntiä suoritettiin 70 myyjän voimin, katukauppiaita oli 300 ja muita tuotteiden jälleenmyyjiä 500. Henkilöstöä yhtiöllä oli 380. Vuonna 1933 yhtiö perusti ensimmäiset kioskinsa rautatiealueiden ulkopuolelle. Samalla aloitettiin valokuvausfilmien, tupakan ja makeisten myyntikokeilu. Veikkaustoiminnan alkaessa Suomessa vuonna 1940 useimmat Rautakirjan kioskit toimivat veikkausasioimistoina jo ensimmäisestä kierroksesta lähtien.

Vuonna 1958 yhtiö otti käyttöön uuden logon, ja uudet kioskit saivat suoraan nimekseen R-kioski. R-kioskeja perustettiin nopeasti useisiin ostoskeskuksiin. Viidessadas R-kioskin toimipiste avattiin vuonna 1971. Videofilmien vuokraus alkoi vuonna 1982, ja kolme vuotta myöhemmin R-kioskeja olikin jo yli 800 kappaletta eri puolilla Suomea. Rautakirjan pääkonttori ja portinvartijan koppi Vantaan Hämeenkylässä edustavat merkittävää 1970-luvun teollista rakennusperintöä.

Vuonna 2004 R-kioskeissa otettiin käyttöön uusi myymäläjärjestelmä, joka mahdollisti uusien tuotteiden sekä palveluiden tarjoamisen kioskeissa, ja sitä käyttivät hyväkseen muun muassa TeliaSonera (puheajan lataus) ja Lippupalvelu.

Vuonna 2012 Sanoma Oy myi R-kioskit ja Rautakirja-tavaramerkin norjalaiselle Reitan Conveniencelle.

Lokakuussa 2021 avattiin ensimmäinen ilman henkilökuntaa toimiva R-kioski Helsingin Viikkiin.

Ajan saatossa yrityksen tunnuslauseina ovat toimineet mm. "Sellaisena kuin sinä haluat", "Kaikki käy", "Äkkiä R-kioskille" ja "Kaiken lisäksi lähellä".

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla

 R-kioskin nettisivut

Suomalaiset kauppaketjut
Kioskit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Hämeenkylä
Auri

Auri on suomalainen naisen, joskus miehenkin etunimi. Nimi on muunnos Aurorasta ja Aurasta. Aurora tarkoittaa aamuruskoa. Aurin, Auroran ja Auran nimipäivää vietetään 10. maaliskuuta.

Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Auri on Suomessa annettu hieman alle 340 naiselle ja noin 20 miehelle.

Tunnettuja Auri-nimisiä 
 Auri Ahola (s. 1984), suomalainen balettitanssija ja saamelaiskulttuurin läänintaiteilija

Nimen muita merkityksiä 
 Auri, suomalainen yhtye

Lähteet 

Etunimet
Mega Man 6

Mega Man 6 (Japanissa nimellä Rockman 6: The Biggest Battle in History!!) on Capcomin kehittämä ja julkaisema julkaisema toiminta-/tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna  Nintendo Entertainment Systemille ja on viimeinen länsimaissa julkaistu Mega Man -peli kyseisellä konsolilla (Japanissa julkaistiin vielä Monopoli-tyylinen Rock Board 1990-luvun puolivälissä). Peliä ei julkaistu lainkaan Euroopassa moduuliversiona, tosin Nintendon 3DS:n kauppapalvelun kautta peli julkaistiin ensimmäistä kertaa Euroopassa liki 20 vuoden jälkeen alkuperäisestä Japanin ja Pohjois-Amerikan julkaisusta, mutta sen yhdysvaltalaisia versioita päätyi kuitenkin myös Eurooppaan. 

Capcom työsti peliä samanaikaisesti Mega Man X -pelin ohella, joka ilmestyi samana vuonna; ja peli suunniteltiin edeltäjiään haastavammaksi. Mega Man 6 -pelissä apulaitteet ovat erilaiset kuin muissa klassisissa Mega Man-peleissä, mutta niillä on silti samat ominaisuudet kuin aikaisemmillakin esineillä.

Suurin osa pelin roboteista edustaa tiettyjä kulttuureja, kuten Tomahawk Man (Amerikan alkuperäiskansat), Yamato Man (feodaalinen Japani), Flame Man (arabit, joskin hyvin etäisesti) ja Blizzard Man (mahdollisesti Pohjoismaat tai Kanada). Muut ovat suunnittelultaan pelisarjalle tyypillisempiä.

Knight Man ja Wind Man ovat Nintendo Powerin Amerikassa pitämän kilpailun voittajien suunnittelemia. Kilpailun tarkoitus oli suunnitella robottimestari ja kaksi parhainta lähetettiin Capcomille ja lopulta ne päätyisivät peliin. Kilpailuja on pidetty aikaisemmin Japanissa lähes joka pelille, Knight- ja Wind man ovat ainoat robottimestarit, jotka eivät ole japanilaisten suunnittelemia. Knight Man on kanadalaisen Daniel Valléen suunnittelema ja Wind Man on USA:laisen Michael Leaderin suunnittelema.

Juoni 

Mystinen Mr X isännöi ensimmäisiä robottiturnauksia, johon osallistuu useita robotteja kautta maailman. Kun turnauksen finaalissa on jäljellä enää 8 robottia, Mr X varastaa robotit ja ohjelmoi ne armeijakseen, jota hän aikoo käyttää maailman valloitukseen. Mega Man onnistuu tuhoamaan robotit ja jäljittää Mr X:n tukikohdan. Mega Man voittaa Mr X:n, joka tappion jälkeen paljastuu Mega Manin arkkiviholliseksi, Dr Wilyksi. Mega Man onnistuu voittamaan Wilyn ja ilkeä tiedemies joutuu vihdoin kaltereiden taakse.

Aiheesta muualla 
 Mega Man 6 MMHP.net-sivustolla 
 

Tasohyppelyt
6
Nintendo Entertainment System -pelit
Vuoden 1993 videopelit
Warner Music Group

Warner Music Group (WMG) on yksi maailman kolmesta suuresta levy-yhtiöstä ja äänitallenteiden tuottajasta. Sen levymerkkejä ovat muun muassa  Warner Bros. Records, Reprise Records, Sire Records, Atlantic Records, Elektra Records, WEA, London Records, Rhino Entertainment, Warner Music Australia, Word Entertainment, Warner Music Finland, Roadrunner Records ja Warner Western. WMG:hen kuuluu myös musiikkikustantamo Warner-Chappell Music.

Warner on RIAA:n jäsen.

Artistit 

Warnerin artisteja ovat tai ovat olleet muun muassa:

 Black Sabbath
 Eric Clapton
 Enya
 Madonna
 Megadeth
 Metallica
 Muse
 Mötley Crüe
 Ramones
 Led Zeppelin
 R.E.M.
 Skillet
 Red Hot Chili Peppers
 Frank Sinatra
 The Smiths
 Van Halen
 The Baseballs
 Prince
Warner Records

Warner Records Inc. (WBR) on osakeyhtiö ja levymerkki, jonka liiketoiminnan Warner Bros. avasi 19. maaliskuuta 1958 Burbankissa. Se on nykyään osa Warner Music Groupia. Warner Bros. Recordsin alamerkkejä ovat muun muassa Sire Records, Reprise Records, Nonesuch ja Maverick Records.

Warner Bros. Recordsin ja sen levymerkkien artisteihin ovat kuuluneet muun muassa Frank Sinatra, Count Basie, Duke Ellington, The Kinks, Joni Mitchell, Jimi Hendrix, Randy Newman, Black Sabbath, The Grateful Dead, The Mothers of Invention, Van Morrison, Neil Young, Jethro Tull, Alice Cooper, Captain Beefheart, James Taylor, Ry Cooder, Gordon Lightfoot, The Band, The Doobie Brothers, Little Feat, T-Rex, Bonnie Raitt, The Allman Brothers, Richard Pryor, Rod Stewart, George Harrison, Prince, Van Halen, The Traveling Wilburys, Steve Martin, The Sex Pistols, Talking Heads, Steve Winwood, Dire Straits, Paul Simon, ZZ Top, Quincy Jones, The Who, Eric Clapton, Madonna, Miles Davis, k.d. lang, Randy Travis, Emmylou Harris, Faith Hill, John Fogerty, Hank Williams, Jr., R.E.M., Red Hot Chili Peppers, Candlebox, Green Day, Jane's Addiction, Seal, Tom Petty, Tevin Campbell ja monet muut.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen kotisivu

Warner Music Group
Välilevypullistuma

Välilevypullistuma eli protruusio  on tuki- ja liikuntaelinten sairaus, jossa selkärangassa olevan nikamavälilevyn pehmeä sisäosa pullistuu ulospäin sitä ympäröivän syykehän läpi. Välilevyn hapan hyytelömäinen massa voi tulehduttaa hermojuurta. Välilevytyrä tai pullistuma on yleisin säteilyoireyhtymän syy: pullistuman suuntautuessa selkää kohti voi selkäydinhermon hermojuuri ahtautua, mikä tuntuu tilalle ominaisena säteilykipuna alaraajoissa (iskiaskipu). Jos välilevyn pullistuman aiheuttama hermopuristus on riittävän voimakas, se voi aiheuttaa jalan halvaantumisen. Noin 90 prosenttia välilevyn pullistumasta kärsivistä iskiasoireisista paranee ilman leikkausta.

Välilevytyrä voi tulla nuorelle, terveelle ihmiselle vaikkapa yhtäkkisen voimakkaan kuormituksen seurauksena. Välilevyn ikärappeuma, nikaman kehityshäiriö tai tapaturma lisäävät välilevytyrän riskiä.

Oireet

pitkin jalkaa säteilevä kipu on yleisin oire
puutumista jalan alueella on varsin usein
voimattomuutta esiintyy vaikeammassa taudinkuvassa 
päivystysluonteista hoitoa vaativassa taudinkuvassa voi olla virtsan ja ulosteen pidätyskyvyn häiriöitä
virtsaumpi
erittäin vaikeassa taudinkuvassa on joskus peräaukon seudun tunnottomuutta

Hoito

Sairautta hoidetaan kipua aiheuttavaa kuormitusta vähentämällä, ja lisäksi ainakin levossa voidaan rauhoittaa kipua kipulääkkeillä, tulehduskipulääkkeillä tai parasetamolilla. Lisäksi voi käyttää myös sentraalisesti vaikuttavia lääkkeitä eli kodeiinia ja tramadolia. Myös lihasta rentouttavat lääkkeet ovat käytettyjä, sillä ne auttavat esimerkiksi nukkumaan paremmin.

Fysioterapeuttisia hoitoja voi käyttää, tosin lähinnä, jos iskiasvaiva pitkittyy. Fysioterapialla tarkoitetaan muun muassa venytys- eli traktiohoitoja. Oleellinen osa sairauden hoitoa on selän ryhdistä ja lihastasapainosta huolehtiminen. Tämä tapahtuu usein fysioterapeutin ohjauksessa stabiloivien ja ergonomiaharjoitteiden avulla.

Leikkauksesta on hyötyä, jos pullistuma ei parane itsestään tai se aiheuttaa esimerkiksi merkittävän halvausoireen, jos vaiva pahenee tai kipu on sietämätön. Leikkaushoitoa varten tarvitaan selkärangan magneettikuvaus (MRI), harvemmin muita tutkimuksia. Selkärankaan kohdistuvia leikkauksia tekevät neurokirurgit ja ortopedit. Mikrokirurginen leikkaustekniikka on ollut Suomessa käytössä laajemmin jo 1980-luvulta alkaen. 

Iskiasoireen parannuttua kannattaa välttää toistuvaa, pitkäkestoista paikallaanistumista. Moni saa apua myös stabiloivista harjoitteista, joissa keskivartalon ja alaselän lihaksia vahvistetaan.

Ennaltaehkäisy 
Pitkien staattisten asentojen välttäminen vähentää välilevypullistuman riskiä.

Viitteet

Muut Lähteet 

Esa Kotilainen: "Lannerangan välilevytyrän diagnostiikka ja leikkaushoito", Duodecim 1995; 111(21):2078
J. N. Alastair Gibson, Gordon Waddell "Surgical interventions for lumbar disc prolapse", Cochrane Database of Systematic Reviews 2007 no 4

Aiheesta muualla 

Välilevytyrä, iskias (terveyskirjasto.fi)
 Diskusprolapsi, Tohtori.fi
Iskias, Hyväterveys.fi

Tuki- ja liikuntaelinten sairaudet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Colin Farrell

Colin James Farrell (s. 31. toukokuuta 1976) on irlantilainen Golden Globe -palkittu näyttelijä.

Ura 
Farrell opiskeli nuorena näyttelemistä kotikaupunkinsa Dublinin Gaiety School of Dramassa. Huolimatta koulun jättämisestä kesken hän pääsi näyttelemään pääosaa BBC:n televisiosarjaan Elämää Ballykissangelissa vuonna 1997. Ensimmäisen huomionarvoisen elokuvaroolinsa hän teki draamassa The War Zone – elämän reunalla vuonna 1999.

Farrellin ensimmäinen suuren luokan elokuva oli Joel Schumacherin ohjaama, amerikkalaisten sotilaiden elämästä kertova Tigerland vuonna 2000. Silloin Farrellia viimein alettiin nimittää Hollywood-tähdeksi. Tämän jälkeen hän näytteli lännenelokuvassa American Outlaws – viimeiset lainsuojattomat vuonna 2001. Hänen seuraavan elokuvansa, Phone Boothin, ohjasi taas Joel Schumacher. Phone Boothista tuli menestys ja Farrelista entistäkin suositumpi. Vuonna 2001 ilmestyneessä Hart’s War -elokuvassa hänen vastanäyttelijänään oli Bruce Willis.

Sittemmin Farrell on esiintynyt muun muassa elokuvissa Aleksanteri, Miami Vice ja Ihmeotukset ja niiden olinpaikat (2016).

Farrell sai roolistaan elokuvassa The Lobster (2015) parhaan miespääosan Golden Globe -ehdokkuuden.

Farrell näytteli pääosaa True Detective -kulttisarjan toisella tuotantokaudella.

Yksityiselämä 
Farrell syntyi Dublinissa. Hänen äitinsä Rita (o.s. Monaghan) oli kotiäiti. Isä Eamon Farrell pelasi jalkapalloa Shamrock Roversissa.

Vuonna 2001 Farrell meni naimisiin näyttelijä Amelia Warnerin kanssa, mutta pari erosi jo puolen vuoden kuluttua. 

Farrellilla ja hänen entisellä tyttöystävällään Kim Bordenavella on yhteinen, vuonna 2003 syntynyt poika.
Vuonna 2005 Farrell kirjoittautui vieroitushoitoon, jossa hän viipyi viiden viikon ajan.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Irlantilaiset näyttelijät
Golden Globe -palkinnon saajat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Skeletons in the Closet (Gamma Rayn albumi)

Skeletons in the Closet on Gamma Ray -yhtyeen vuonna 2003 julkaisema konserttitallennealbumi. Levy nauhoitettiin kahdessa eri konsertissa: Barcelonassa 31. lokakuuta ja Strasbourgissa 1. marraskuuta 2002.

Kappaleet

Levy 1

Levy 2

Kokoonpano
Kai Hansen – laulu, kitara
Henjo Richter – kitara, taustalaulu
Dirk Schlächter – basso, taustalaulu
Daniel Zimmermann – rummut, taustalaulu
Axel Mackenrott – kosketinsoittimet, taustalaulu

Vuoden 2003 konserttitallenteet
Gamma Rayn albumit
No World Order!

No World Order on Gamma Rayn seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin levy-yhtiö Metal:Is:n kautta vuonna 2001.

Kappaleet

Kokoonpano
Kai Hansen – laulu, kitara
Henjo Richter – kitara, koskettimet
Dirk Schlächter – basso
Dan Zimmermann – rummut

Muuta
Japanilainen versio sisältää "Trouble"-lisäkappaleen.
Kansikuvan on piirtänyt Herve Monjeaud.

Arvostelut 
 Metalliluola: 9+/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2001 albumit
Gamma Rayn albumit
Punainen sulka

Punainen sulka – parhaita seikkailuromaaneja oli WSOY:n kustantama kirjasarja, jossa julkaistiin poikien seikkailuromaaneja vuosina 1957–1970.

Luettelo sarjassa julkaistuista kirjoista
 Arthur Conan Doyle: Baskervillen koira
 Mayne Reid: Kullankaivajia ja intiaaneja
 Honoré W. Morrow: Uudisasukkaan poika
 Edward S. Ellis: Nopsajalka
 Hubert Footner: Turkiskuninkaan perintö
 Frank R. Stockton: Perun kuninkaiden kulta-aarre
 James Oliver Curwood: Sudenpyytäjät
 James Oliver Curwood: Aarteen etsijät (jatkoa kirjaan Sudenpyytäjät)
 Jan Ivar Billow: Aaveprikaati
 Jan Ivar Billow: Sininen naamio (jatkoa kirjaan Aaveprikaati)
 Karl von Schoultz: Seikkailu Suezilla
 Hans Dominik: Nuori reportteri
 Hans Dominik: Kultakaivos
 Charles G. D. Roberts: Tulen löytäjät
 Aleko Lilius: Ahmed ja kultaraha
 Heikki Jylhä: Delawaren pojat, intiaanikertomus
 Karl von Scoultz: Seikkailu Siinailla
 Edward S. Ellis: Väijytys Ohiossa
 John Buchan: Sinisen antiloopin lähde
 John Buchan: Suuren käärmeen luola (jatkoa kirjaan Sinisen antiloopin lähde)
 Yrjö Muuranto: Piilopirtin partio, seikkailukertomus talvisodan ajalta
 Pentti Ketola: Vaskisen vangit, poikamainen robinsonadi
 Mayne Reid: Valkoinen hevonen
 Aira Kokki: Ankkurin salaisuus
 Verneri Louhivuori: Samppa ja me, koululaiskertomus routavuosilta
 Yrjö Muuranto: Rajakylän teini, historiallinen kertomus
 W. T. H. Visser: Salaisen armeijan lähetti
 Jack London: Korpien kutsu
 Erkki Rekimies: Tuomas ja tykkivene
 Jack London: Aavoilla ulapoilla
 Alexandre Dumas (vanhempi): Musta tulppaani

Kirjasarjat
Master of Orion

Master of Orion (MOO tai MoO) on avaruuteen sijoittuva vuoropohjainen tietokonestrategiapeli, joka julkaistiin vuonna 1993. Pelin julkaisija oli yhdysvaltalainen MicroProse ja kehittäjä Steve Barcian luotsaama Simtex. Pelistä on myös julkaistu kaksi jatko-osaa, Master of Orion II ja Master of Orion III. Wargaming.net osti 2010-luvulla Master of Orionin tavaramerkin ja teki siitä Master of Orion: Conquer the Stars -uusintaversion.

Master of Orion 
Master of Orion on 4X-strategiapeli (juontuu englannin kielen sanoista eXplore, eXpand, eXploit, eXterminate – tutki, laajene, hyödynnä, tuhoa), joka sijoittuu ulkoavaruuteen. Peli julkaistiin suositun Civilization-strategiapelin vanavedessä. Pelin toiminnallisuus muokattiin useiden aikaisempien avaruusstrategioiden, kuten Delta Taon Spaceward Ho!:n ja SSI:n Reach for the Starsin, ominaisuuksia mukaillen. Peliä pidetään yhtenä lajityyppinsä parhaista teoksista.

Master of Orionissa pelaajan tavoitteena on saavuttaa galaksin herruus joko voimankäytön tai diplomatian avulla. Pelissä on useita eri rotuja, joiden lajilliset ominaisuudet vaihtelevat ja vaikuttavat siten pelattavuuteen. Pelaajat voivat suunnitella oman avaruuslaivastonsa yksityiskohtia myöten. Pelissä on myös useita satunnaisia tapahtumia, jotka vaikuttavat omalla tavallaan pelin kulkuun. Orionin tähtijärjestelmän valtaaminen tarkoittaa yleensä voimasuhteiden muuttumista siten, että valtaaja voittaa pelin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoropohjaiset strategiapelit
MS-DOS-pelit
Mac OS -pelit
MicroProsen videopelit
Scifipelit
Vuoden 1993 videopelit
Yhdysvalloissa kehitetyt videopelit
Pain

Pain on Tukholmassa vuonna 1996 perustettu ruotsalainen industrial metal -yhtye. Se sai alkunsa muusikko ja tuottaja Peter Tägtgrenin ideasta yhdistää elektronista musiikkia metallimusiikkiin. Pain tuli tunnetuksi Suomessa, kun he esiintyivät Nightwishin lämmittelijöinä.

Pain lämmitteli Nightwishiä kevään 2008 Euroopan kiertueella joka alkoi 17. helmikuuta Liettuassa ja päättyi 19. huhtikuuta Portugaliin. Keikkoja matkan varrella oli kaikkiaan 38 kappaletta.

Pain sai Swedish Metal Awards 2008 -gaalassa vuoden 2007 parhaimman metallialbumin palkinnon.

Jäsenet

Nykyiset jäsenet 
 Peter Tägtgren – laulu, kaikki instrumentit (1996–)

Nykyiset kiertuemuusikot 
 David Wallin – rummut (2003–)
 Michael Bohlin – kitara (2007–)
 Johan Husgafvel – basso (2007–)

Entiset kiertuemuusikot 
 Saroth (Yngve Liljebäck) – basso (1999–2005)
 Mathias Kamijo – kitara (1999–2003)
 Horgh (Reidar Horghagen) – rummut (1999–2003)
 Andrea Odendahl – kitara (2003–2007)
 Alla Fedynitch – basso (2005–2007)
 Marcus Jidell – kitara (2007)
 André Skaug – basso (2007/2011)
 René Sebastian – kitara (2007)
 Sebastian Tägtgren - Rummut (2016)

Julkaisut

Studioalbumit

DVD:t

Singlet 
 ”End of the Line” (1999)
 ”On and On” (1999)
 ”Suicide Machine” (2000)
 ”Shut Your Mouth” (2001)
 ”Eleanor Rigby” (2002)
 ”Just Hate Me” (2002
 ”Eleanor Rigby 2” (2002)
 ”Same Old Song” (2004)
 ”Bye/Die” (2005)
 ”Nothing” (2005)
 ”I’m Going In” (2008)
 ”Follow Me” (feat. Anette Olzon, 2009)
 ”Dirty Woman” (2011)
 ”My Angel” (feat. Cécile Siméone, 2011)
 ”Black Knight Satellite” (2016)
 ”Gimme Shelter” (2021)
 ”Party in My Head” (2021)

Aiheesta muualla 

 Yhtyeen virallinen sivusto 

Ruotsalaiset metalliyhtyeet
Pieris

Pieris voi viitata seuraaviin:

 Pieria eli Pieris, antiikin aikainen alue Makedoniassa nykyisessä Kreikassa
 Pieris, antiikin aikainen alue Traakiassa nykyisessä Kreikassa
 kellovaiverot (Pieris), kanervakasveihin kuuluva suku
 Pieris, perhossuku.
Paavo Noponen

Paavo Arno Olavi Noponen (25. maaliskuuta 1930 Helsinki – 24. lokakuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen urheiluselostaja. Hän oli Pekka Tiilikaisen ja Raimo ”Höyry” Häyrisen ohella yksi Suomen tunnetuimmista urheiluselostajista.

Perhetausta
Paavo Noposen vanhemmat olivat agronomi Arno Iivari Noponen ja Ellen Johanna o.s. Lagerwall. Noponen oli kaksi kertaa naimisissa, vuosina 1959–1973 lennätinvirkailija Kirsti Marjatta Lindbergin kanssa ja vuodesta 1990 Anja-Lena Belinskijn kanssa. Lapsia Noposella on kaksi: Jutta (s. 1960) ja Erkka (s. 1963).

Opinnot
Paavo vietti kouluvuotensa Hämeenlinnassa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta vuonna 1949 ja valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi 1953 ja maisteriksi 1956 Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta.

Työura
Noposen selostajaura Yleisradiossa alkoi vuonna 1952 Helsingin olympiakisoista. Sen jälkeen Noponen oli selostamassa 18 olympiakisoja. Vuonna 1963 Noponen pääsi haastattelemaan itse nyrkkeilyn raskaansarjan silloista maailmanmestaria Sonny Listonia tämän tehtyä lyhyen vierailun Suomessa. Noponen jäi eläkkeelle vuoden 1994 yleisurheilun EM-kisojen jälkeen. Sittemmin Noposen ääntä saattoi kuulla mediassa Radio Helsingin kanavatunnuksissa.

Kirjallista tuotantoa 
Noponen on tullut tunnetuksi myös urheiluaiheisista kirjoistaan, kuten Pekka Tiilikaisen elämäkerrasta.

 Uljaat mäkikotkamme. 1967 (Pekka Tiilikaisen kanssa)
 Valon ja värien Suomi. 1968 (Reino Lounimon kanssa)
 Susi-Kalle (Kalevi Oikarainen): Koillismaa. 1972
 Naurukisat. 1972
 Vaeltajan Lappi. 1974 (Reino Lounimon kanssa)
 Pekka Tiilikainen, Suomi: sinivalkoisen äänen legenda 1911–1944. 1986
 Pekka Tiilikainen, pääselostaja: sinivalkoisen äänen legenda 1945–1976. 1987
 Ylhäisyys ratsastaa urheilukouluun: rurali-kersantti T. J. A. Heikkilä junior seikkailee. 1992
 Paavon parhaat: selostajan sanakiehisiä. 1994
 Paavon vieläkin paremmat: uusia sanakiehisiä. 1995.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 Paavo Noposen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.

Suomalaiset tietokirjailijat
Suomalaiset urheiluselostajat
Suomalaiset urheilutoimittajat
Ylen toimittajat
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Hor

Hor voi tarkoittaa seuraavia:

 Hor, Horus, muinaisegyptiläinen auringonjumala
 Hor, Heilurikellon tähdistön () lyhenne
Koivu ja tähti

Koivu ja tähti (alkukielellä ruotsiksi "Björken och stjärnan") on Sakari Topeliuksen tunnetuimpia satuja. Satu ilmestyi kokoelmassa Läsning för barn (suomeksi "Lukemista lapsille, suomentaja Aatto Suppanen, Werner Söderström, 1893). Satu kertoo koti-ikävästä ja luottamuksesta Jumalaan niin kuin monet muutkin Topeliuksen sadut.

Juoni
Koivu ja tähti kertoo Suomesta isonvihan aikana Venäjälle kaapattujen pojan ja tytön kotimatkasta. Lapsien ainoa kodin tuntomerkki on talon pihalla kasvava koivu, jonka oksilla he muistavat lintujen aamuisin laulaneen ja oksien välistä tähden iltaisin välkkyneen. Välittämättä muiden kauhisteluista he lähtevät matkaan, ja vuoden matkanteon jälkeen he kahden pikkulinnun opastamana löytävät kotinsa. Vanhemmat ilahtuvat suuresti, kun saavat kahden kuolleen lapsen tilalle elävät. Lapset käsittävät, että linnun muodossa olleet enkelit olivatkin heidän kuolleet siskonsa.

Tausta 
 
Sakari Topeliuksen isän isoisä Kristoffer Toppelius pakeni isonvihan aikaan vuonna 1714 sisarustensa ja äitinsä kanssa Oulusta Muhokselle piilopirttiin. Kasakat kuitenkin ryöstivät pojan ja veivät Venäjälle. Venäjällä hän pääsi asumaan lapsettoman pariskunnan taloon, sai uuden, venäläisen nimen ja opiskeli venäläisessä koulussa.

Vuosien kuluttua Kristoffer karkasi, ja kulkiessaan aina auringonlaskua kohti pääsi Viipuriin. Viipurista hän pääsi laivalla Tukholmaan, missä sattumalta kohtasi äitinsä satamassa. Äiti ja lapset muuttivat lopussa takaisin Ouluun ja Kristoffer pääsi takaisin samaan pihapiiriin, josta he olivat muuttaneet Muhokselle. Pihassa kasvoi koivu, jonka oksain haarasta näkyi illalla tähti. Suvun tapahtumat mielessään Sakari Topelius kirjoitti sadun "Koivu ja tähti".

Sadun mukaan nimettyjä kohteita 

Sadun mukaan on nimetty:

 Koivu ja Tähti, kulttuurikeskus Muhoksella
 Koivu ja tähti, Kannuksessa 1938–2010 toiminut elokuvateatteri

Aiheesta muualla 
 Koivu ja tähti  Topelius-seuran sivuilla 
 Koivu ja tähti 
 Koivu ja tähti digitoituna Helmi-tietokannassa

Lähteet 
 

Suomalaiset sadut
Zachris Topeliuksen teokset
Isoviha
Vyšehrad

Vyšehrad on linnoitus Prahassa, Tšekin tasavallassa. Ensimmäinen paikalla sijainnut linna rakennettiin 900-luvulla. Nykyinen linnoitus on pääosin 1600-luvulla rakennettu ja on tyyliltään barokkia.

Historia 
Vyšehradin linna rakennettiin samalla vuosisadalla Prahan linnan kanssa lähekkäin oleville kukkuloille Vltava-joen eri puolille. Niiden suojassa alkoi Prahasta kehittymään merkittävä kauppapaikka. Vuonna 1085 Böömin kuningas Vratislav II siirsi valtaistuimensa Vyšehradiin ja vahvisti linnoitusta. Seuraavan viidenkymmenen vuoden aikana linnoituksen alueelle rakennettiin muun muassa useita kirkkoja, kunnes vuonna 1140 herttua Soběslav I palautti kruununistuimen Prahan linnaan.

Käytännössä koko linnoitusalue tuhoutui hussilaissodissa vuosina 1420–1436. Nykyisin olemassa oleva linnoitus rakennettiin samoille paikoille 1600-luvulla, ja se palveli sotilaskäytössä vuoteen 1911. 1800-luvulla muurien sisään rakennettiin Pyhän Vituksen katedraalin tapainen, uusgoottista tyyliä edustava Pietarin ja Paavalin kirkko, joka on yksi Prahan näkyvimmistä maamerkeistä.

Hautausmaa 
Nykyisin Vyšehradin kukkulalla sijaitsee myös Tšekin kuuluisimpien henkilöiden hautausmaa. Alueelle on haudattu muun muassa:
 Kirjailija Jan Neruda
 Säveltäjä Bedřich Smetana
 Taidemaalari Alfons Mucha

Turismi 
Vyšehradin kukkulalta avautuu komeat näkymät Vltava-joelle ja Prahan kaupunkiin. Alueella ei liiku yhtä paljon turisteja kuin Prahan linnan tai keskustan alueella, ja se onkin suosittu rentoutumis- ja piknikalue.

Lähteet 
 Viralliset Vyšehrad-sivut
 Petja Pyykkösen ja Sonja Tammivuoren sivut

Aiheesta muualla 

Prahan rakennukset ja rakennelmat
Tšekin linnat
The Islanders

The Islanders on suomalainen popyhtye, joka perustettiin 1960-luvun alussa Helsingissä. Yhtyeen nimi () viittaa yhtyeen alkuperäisten jäsenten asuinpaikkaan, Lauttasaareen. Alkuvaiheissa siihen liittyi laulusolistiksi Danny, jonka taustayhtyeenä se toimi myöhemmin (nimellä D'Islanders). Alkuperäiseen ryhmään kuului myös Pepe Willberg. Vuosina 1967–1976 yhtyeen laulusolistina oli  Kirka Babitzin, jonka kanssa levytettiin muun muassa Pertsa Reposen sanoittama hitti "Hetki lyö" (alun perin "Beat the Clock") . Yhtyeen rumpalina toimi 1960-luvulla Kurt Mattson. Islanders soittaa jälleen Dannyn taustayhtyeenä.

Yhtyeen nykyinen kokoonpano 
 
Rummut: Jarkko Lepistö
Kitara: Jack Atamasov
Koskettimet: Janne Levy
Basso: Jani Snellman

Katso myös 
 The Creatures

Lähteet

Aiheesta muualla 
http://pomus.net/001838
http://danny.kolumbus.fi/1960.htm
http://www.iltalehti.fi/popstars/200803257430578_ps.shtml
 Ylen Elävä arkisto: Kirka & Islanders:  Sweet Soul Music/I Can’t Turn You Loose (live 1975)

Islanders
Doom II: Hell on Earth

Doom II: Hell on Earth (lyhyesti DOOM II) on id Softwaren kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka julkaistiin MS-DOS:lle vuonna . Se on Doom-pelisarjan toinen osa, ja julkaistiin noin vuosi ensimmäisen jälkeen. Peli ei teknisesti eronnut edeltäjästään vaan sisälsi ainoastaan uusia kenttiä, aseita ja hirviöitä. Doom II sai yleisesti hyvän vastaanoton ja sitä myytiin kaksi miljoonaa kappaletta. Peli sai lisäosan Master Levels for Doom II vuonna 1995. Elementtejä pelistä käytettiin myös Final Doom -pelissä.

Juoni 
Doom II koostuu yhdestä pitkästä episodista, ensimmäisen osan kolmen lyhyemmän sijaan. Tämä muutos merkitsi, ettei pelaajan tarvinnut aloittaa pelkällä pistoolilla noin joka yhdeksännessä tasossa. Tasojen välissä on ensimmäisen osan pelin etenemistä seuraavan kartan sijasta pelkkä taustakuva.

Heti Doomin tapahtumien jälkeen pelaaja ottaa jälleen nimettömän avaruussotilaan roolin, joka on osoittautunut kovaksi vastukseksi Helvetin joukoille. Tultuaan tapetuksi Phobosissa, ja taisteltuaan tiensä läpi Deimosin ja Helvetin, pelaaja palaa Maapallolle vain todetakseen sen joutuneen helvetillisten voimien hyökkäyksen kohteeksi.

Pelaaja etenee 30 kentän läpi, ja matkansa aikana saa tietää invaasiosta selvinneiden Maapallon asukkaiden olevan vangittuina avaruusportissa, josta heidän täytyy paeta siirtimen avulla. Kun avaruussotilas saa ihmiset pelastettua, hän on vapaa elämään loppuelämänsä yksin maapallolla muun ihmiskunnan toivottavasti jatkaessa elämäänsä jossain muualla. Ennen pitkää avaruussotilas kuitenkin keksii keinon, jolla hyökkäys saadaan lopullisesti kukistettua.

Vastaanotto
Pelit-lehden Niko Nirvi antoi pelille 92 pistettä sadasta. Mikrobitin arvostelijat olivat samoilla linjoilla: Jarno Kokolta heltisi 96 pistettä sadasta ja Petri Teittiseltä 92.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen id Softwaren sivu
 

Vuoden 1994 videopelit
Doom-pelit
MS-DOS-pelit
Mac OS -pelit
NEC PC-9801 -pelit
Game Boy Advance -pelit
Jormas

Jormas oli suomalainen vuosina 1965–1968 toiminut suomeksi ja englanniksi levyttänyt popyhtye. Yhtyeen laulusolistina toimivat Pepe Willberg ja Raul Wikström. Jormas syntyi The Islanders ja Jim & The Beatmakers -yhtyeiden entisistä jäsenistä vuonna 1965. Yhtye sai nimensä ohjelmatoimiston myyjän Jorma Weneskosken mukaan, ja esikuvana nimenmuodostukselle oli samaan aikaan Ruotsissa vaikuttanut Tages-yhtye. Alun perin yhtyeen nimenä oli The Beatmakers ja myöhemmin The Finnish Beatmakers (erotukseksi samannimisestä norjalaisesta yhtyeestä). The Finnish Beatmakers teki elokuussa 1965 julkaistun singlen "Mr. Tambourine Man".

Jormasin suuria hittejä olivat "Saat miehen kyyneliin" (alun perin "To Make a Big Man Cry"), "Taivas vain tietää" ("God Only Knows") ja "Rööperiin" ("Penny Lane").

Jormas teki paluun lavoille 1995 ja on tehnyt satunnaisesti keikkoja muun muassa Back To Sixties -tapahtumissa.


1960-luvun kokoonpano 

 Pertti "Pepe" Willberg (laulu ja kitara)
 Kaj Wallin (basso, maalis–joulukuu 1965, erosi armeijan takia)
 Kurt Mattson (rummut, 1965–1966)
 Raul Wikström (laulu, 1965–1966)
 Seppo Keurulainen (soolokitara, 1965–1968, välillä opiskelemassa)
 Hasse Walli (kitara, 1966)
 Christer "Kicke" Bergholm (basso, joulukuu 1965 – lokakuu 1966, oli mukana uudelleen 1967–1968, kunnes loukkaantui Lapin kiertueella)
 Ronnie Österberg (rummut, 1967, väliaikainen jäsen)
 Måns Groundstroem (koskettimet, 1967, väliaikainen jäsen)
 Matti "Boiling" Oiling (rummut, 1967–1968)
 Arto "Mamba" Koskinen (koskettimet, 1967–1968)

Diskografia

Albumit
 Jormas (1966)
 Sincerely! (1968)

Kokoelmat
 Pepe Willberg & Jormas: Pepen parhaat (1972)
 20 suosikkia – Saat miehen kyyneliin (1996)
 Saat miehen Rööperiin (2001) (2CD, sisältää kaikki yhtyeen levytykset)

Lähteet 
 http://www.backtothesixties.org/jormas.htm 
 Suomi soi 2: Rautalangasta hiphoppiin
 Vinyylimania 9/1994.

Aiheesta muualla 

 Pepe Willbergin epäviralliset sivut (sisältää Willbergin ja Jormasin diskografian)
 Ylen Elävä arkisto: Jormas sai 60-luvun tytöt kyyneliin

Pepe Willberg
Suomalaiset popyhtyeet
The Pretenders

The Pretenders on vuonna 1978 Lontoossa perustettu uuden aallon (new wave) rockyhtye. Yhtyeen keulakuva on sen laulaja, lauluntekijä ja kitaristi Chrissie Hynde. Muita alkuperäiskokoonpanon jäseniä olivat kitaristi James Honeyman-Scott, basisti Pete Farndon ja rumpali Martin Chambers. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat "I'll Stand by You", "Brass in Pocket" albumilta Pretenders (1980) ja "Don't Get Me Wrong" albumilta Get Close (1986). Yhtyeen kappaleet "Where Has Everybody Gone" ja "If There Was a Man" soivat elokuvassa 007 vaaran vyöhykkeellä.

Diskofrafia

Studioalbumit

EP:t

Livealbumit

Kokoelma-albumit

Katso myös 
 Pretenders-yhtyeen single Talk of the Town (1980).

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
Yhtyeen kotisivu
Pretenders Archives

Brittiläiset uuden aallon yhtyeet
Brittiläiset vaihtoehtorockyhtyeet
Rock and Roll Hall of Fame