joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
REST

REST () on Roy Fieldingin vuonna 2000 väitöskirjassaan nimeltä Architectural Styles and the Design of Network-based Software esittelemä arkkitehtuurityyli ohjelmointirajapintojen toteuttamiseen. RESTful-arkkitehtuuri ei ota kantaa käytettävään protokollaan. Yleensä RESTful-arkkitehtuuriin perustuvia ohjelmointirajapintoja toteutetaan joko HTTP tai HTTPS-protokollien avulla. 

REST-ohjelmointirajapintojen avulla voidaan lähettää pyyntöjä HTTP- tai salatun HTTPS-protokollan yli toisille palvelimille, jotka palauttavat datan jossain muodossa kuten JSON ja XML. Tällä tavoin dataa voidaan siirtää helposti palvelimelta toiselle.

Tavoitteet 
REST-arkkitehtuurin on tarkoitus parantaa rajapintojen
 suorituskykyä
 skaalautuvuutta
 yksinkertaisuutta
 muunneltavuutta
 siirrettävyyttä
 luotettavuutta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Ohjelmistoarkkitehtuuri
Seulonnan keskeiset artikkelit
Chitralin piirikunta

Chitral () on piirikunta Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan maakunnassa. Sen pinta-ala on 14 850 neliökilometriä ja väkiluku 318 689 henkeä (vuonna 1998). Piirikunnan keskus on Chitralin kaupunki.

Chitral on Khyber-Pakhtunkhwan pohjoisin ja pinta-alaltaan suurin piirikunta. Se rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Afganistaniin, idässä Pakistanin hallitsemaan Kashmiriin ja etelässä Pakistanin Ylä-Dirin ja Swatin piirikuntiin.

Piirikunnan halki virtaavan Kunarjoen laakso yhdistää Chitralin Afganistaniin. Pakistanin eteläosaan on suora yhteys Lowarin solan kautta, johon on rakenteilla talviaikaan liikennöimisen mahdollistava tunneli. Peshawarista ja Islamabadista on lentoyhteys.

Alueen suurimman heimon muodostavat khowarin kieltä puhuvat khot. Alkuperäisväestöön kuuluu kalašheimo. Piirikunnassa puhutaan lukuisia dardilaisia ja iranilaisia kieliä. Yhteisinä kielinä toimivat khowar, paštu ja urdu. Islamin vaikutus alueella on vahva.

Vuoteen 1969 saakka Chitral oli Katur-suvun hallitsema puoli-itsenäinen ruhtinaskunta. Vuoteen 2000 saakka se kuului Pakistanin luoteisen rajaprovinssin Malakandin piiriin.

Pakistanin piirikunnat
Age of the Joker

Age of The Joker on Edguyn yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 26. elokuuta 2011. Se on ensimmäinen Edguy -studioalbumi kolmeen vuoteen ja ensimmäinen sitten vuoden 2006 Rocket Riden joka ei ole tehty Avantasia -projektin aikana.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 15.

Kappaleet

Rajoitetun painoksen bonuslevy

Kokoonpano 
 Tobias Sammet – laulu
 Dirk Sauer – kitara
 Jens Ludwig – kitara
 Tobias Exxel – bassokitara
 Felix Bohnke – rummut
 Miro Rodenberg – kosketinsoitin

+

 Sascha Paeth – tuottaja, miksaaja, kosketinsoitin

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Blabbermouth: 8/10
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Age of the Joker discogs.com -sivustolla

Edguyn albumit
Vuoden 2011 albumit
Julkinen tila

Julkinen tila tai julkinen paikka on kaikille avoin tila, johon kuka tahansa voi mennä lupaa kysymättä. Valtion virastot tai kaupunkien ylläpitämät kirjastot, puistot ja aukiot ovat julkisia tiloja. Myös kadut ovat julkista tilaa.

Yksityisiä tiloja ovat asunnot ja niihin liittyvät parvekkeet ja pihat.

Julkisten ja yksityisten tilojen välillä on osittain julkisia eli puolijulkisia tiloja. Näitä ovat esimerkiksi kauppakeskukset ja kahvilat. Niihin voi mennä periaatteessa kuka tahansa, mutta ne ovat kuitenkin yksityisessä omistuksessa. Puolijulkisten tilojen omistajat voivat asettaa rajoituksia tilojen käytölle, esimerkiksi kieltää joitakin ihmisiä tulemasta sisään.

Tilan julkisuuden aste saattaa vaihdella. Jos kotipihalla järjestetään kirpputori, yksityisestä tilasta tulee julkinen tietyksi aikaa. Julkinen katu voidaan sulkea aidoilla esimerkiksi ravintolaksi, jolloin se muuttuu yksityiseksi tilaksi.

Yleinen paikka järjestyslaissa 
Järjestyslain määräykset koskevat yleisesti käytettäviä paikkoja riippumatta siitä, kuka paikat omistaa. Yleinen paikka tarkoittaa tietä, katua, jalkakäytävää, toria, puistoa, uimarantaa, urheilukenttää, vesialuetta, hautausmaata tai muuta vastaavaa aluetta. Yleinen paikka tarkoittaa myös rakennusta, joukkoliikenteen kulkuneuvoa ja muuta vastaavaa paikkaa, kuten virastoa, toimistoa, liikenneasemaa, kauppakeskusta, liikehuoneistoa tai ravintolaa, joka on yleisön käytettävissä joko jonkin tilaisuuden aikana tai muutoin. koskee yleisesti käytettäviä paikkoja riippumatta siitä, kuka paikat omistaa.

Katso myös 
 Julkinen taide
 Julkisuus
 Järjestyslaki
 Yksityisalue
 Yksityistie
 Yksityistie Suomessa

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Kaupunkisuunnittelu
Malmström

Malmström on suomalainen ja ruotsalainen sukunimi. Malmström on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 August Malmström (1829–1901), ruotsalainen taidemaalari ja kuvittaja
 Bernhard Elis Malmström (1816–1865), ruotsalainen runoilija ja kirjallisuushistorioitsija
 Cecilia Malmström (s. 1968), ruotsalainen poliitikko ja EU:n komissaari
 Gustaf Malmström (1884–1970), ruotsalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
 Gustaf Vilhelm Malmström (1818–1874), suomalainen pappi ja opettaja
 Ingeborg Malmström (1831–1919), suomenruotsalainen runoilija
 Karl Malmström (1875–1938), ruotsalainen uimahyppääjä
 Karl Robert Malmström (1830–1900), suomenruotsalainen pappi ja runoilija
 Maria Malmström (s. 1973), suomalainen tietokirjailija, tuntiopettaja ja käsityöläinen
 Nicken Malmström (1897–1967), suomenruotsalainen kirjailija
 Paul Rurik Bruno Malmström (1872–1919), suomalainen Teknillisen korkeakoulun mekaniikan professori
 Pehr Olof Malmström (1758–1834), ruotsalainen pappi, virkamies, professori ja Turun akatemian rehtori
 Tyra Malmström (1875–1928), suomalainen taidemaalari
 Victor Malmström (s. 1991), suomalainen alppihiihtäjä.

Entisenä nimenä
Jussi Malmivuo (1898–1972), vakuutusjohtaja
434 Hungaria

434 Hungaria on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Max Wolf vuonna 1898. Pikkuplaneetta sai nimensä Unkarin latinankielisen nimen mukaan. Ennen kuin asteroidi sai nimensä se tunnettiin tunnuksella 1898 DR. Hungaria on Hungaria-ryhmän nimikkokappale. Ryhmä kiertää Aurinkoa päävyöhykkeen sisäosissa 4:1 Jupiter-rataresonanssin kohdalla Kirkwoodin aukossa radoilla joiden inklinaatio on suuri. Koska Hungarian absoluuttinen magnitudi (H) on 11,21, sen läpimitta on todennäköisesti viidentoista ja neljänkymmenen kilometrin välillä.

Katso myös
1452 Hunnia
Hilda-ryhmä
153 Hilda

Lähteet
JPL Small-Body Database Browser: 434 Hungaria (1898 DR) 
 
2. Asteroids and meteorites 
The Hungaria group of minor planets 
Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000): Minor Planet Center 
ABSOLUTE MAGNITUDE (H) 
Numbered minor planets 

Päävyöhykkeen asteroidit
Akropolis (täsmennyssivu)

Akropolis (, ”yläkaupunki” > ”linna”) tai Akrópoli () voi viitata seuraaviin:

Akropolis 

 akropolis, linnavuori useissa antiikin Kreikan kaupungeissa, erityisesti Ateenan Akropolis
 Akropolis-ralli, Kreikassa järjestettävä autourheilukilpailu
 Akropolis, kauppakeskus Kaunasissa, Liettuassa

Akrópoli 

 Akrópoli, Ateenan kaupunginosa
 Akrópolin metroasema, Ateenan metron asema

Lähteet
Judy Greer

Judy Greer (alk. Judith Therese Evans, s. 20. heinäkuuta 1975) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt monien romanttisten komedioiden sivurooleissa ja vieraillut useissa televisiosarjoissa, kuten Teho-osasto, Miehen puolikkaat, Californication, House ja Rillit huurussa.

Greer syntyi Detroitissa, Michiganissa. Hän harrasti lapsena balettia. Valmistuttuaan chicagolaisen DePaulin yliopiston teatterikoulusta vuonna 1997 hän muutti Los Angelesiin. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1998 halpatuotantokauhuelokuvassa Stricken, mutta esiintyi jo samana vuonna myös romanttisessa komediassa Hupsu lemmenleikki. Hän on esiintynyt urallaan erityisesti komedioissa, niin valkokankaan romanttisissa komedioissa kuin televisiossakin. Hän debytoi Broadwayllä näytelmässä Dead Accounts vuonna 2012.

Vuonna 2014 Greer julkaisi omaelämäkerrallisen kirjan I Don’t Know What You Know Me From: Confessions of a Co-Star.

Yksityiselämä 
Greer meni naimisiin tuottaja Dean E. Johnsenin kanssa vuonna 2011. Johnsenilla on aiemmasta suhteestaan kaksi lasta.

Filmografia

Elokuvat

Televisiosarjat

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Kevin Love

Kevin Wesley Love (s. 7. syyskuuta 1988 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 2008 lähtien. Kaudesta 2014–2015 alkaen hän on edustanut Cleveland Cavaliersia.

Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelaavan Loven varasi NBA:han vuoden 2008 varaustilaisuudessa viidennellä vuorolla Memphis Grizzlies, joka myi Loven pelioikeudet usean pelaajan vaihtokaupassa Minnesota Timberwolvesille. Kaudella 2010–2011 Love palkittiin NBA:n kehittyneimpänä pelaajana. Samalla kaudella hän keräsi sarjassa eniten levypalloja ottelua kohden, ja hänet valittiin tähdistöotteluun. Yhteensä Love on pelannut NBA:n tähdistöottelussa kolmesti. Kaudella 2008–2009 Love valittiin tulokkaiden kakkostähdistöjoukkueeseen ja kausina 2011–2012 ja 2013–2014 NBA:n kakkostähdistöjoukkueeseen. Vuonna 2016 hän voitti Cavaliersissa NBA:n mestaruuden.

Love on pelannut myös Yhdysvaltain maajoukkueessa, jossa hän on voittanut maailmanmestaruuden Turkissa vuonna 2010 ja olympiakultaa Lontoossa vuonna 2012.

Laulaja Mike Love, joka kuuluu The Beach Boys -yhtyeeseen, on Loven setä.

Lähteet 
 Loven NBA-uran tilastot Basketball-Reference.com

Viitteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Rakkauslauluja

Rakkauslauluja on suomalaisen iskelmälaulajan Fredin vuonna 1975 julkaistu studioalbumi. Levyllä on muun muassa kappale ”Rakkauslaulu”, joka ylsi singlenä ilmestyessään top 10:een – sijalle 9. Albumi on myynyt kultalevyn oikeuttavan määrän.

Kappaleet 

Kaikki sovitukset on tehnyt Antti Hyvärinen.

A-puoli
 
 
 
 
 
 
B-puoli

Lähteet 

Fredin albumit
Vuoden 1975 albumit
Erta Ale

Erta Ale on Etiopiassa sijaitseva aktiivinen kilpitulivuori. Tulivuori on 613 metriä korkea ja sen kraatterissa on aktiivinen laavajärvi. Laavajärvi näytettiin elokuvassa Titaanien taistelu (2010). Tulivuori purkautui vuonna 2005, jolloin 250 ihmistä sai surmansa. Vuosina 2007–2008 purkaukset aiheuttivat tuhansien ihmisten evakuoinnin. Vuodesta 2010 lähtien vuori on purkautunut hiljalleen jatkuvasti.

Vuoren nimi tarkoittaa afarin kielellä ’savuavaa vuorta’.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etiopian vuoret
Afrikan tulivuoret
Afar
Ex situ -suojelu

Ex situ -suojelulla eli etäsuojelulla tarkoitetaan luonnonsuojelua, joka tapahtuu muualla kuin eliölajin alkuperäisessä elinympäristössä.

Ex situ -suojelussa voidaan hyödyntää monia eri laitoksia ja tekniikoita. Sen avulla voidaan suojella sekä geneettistä materiaalia että eläviä, villejä ja kasvatettuja eliöitä. Ex situ -suojelussa käytetään erilaisia geenipankkeja, kuten siemen- tai munakokoelmia, ja vankeudessa olevien eläinten siittämistä ja kasvien keinotekoista lisääntymistä. Ex situ -suojelussa tärkeässä asemassa ovat eläintarhat, akvaariot ja kasvitieteelliset puutarhat. 

Suomessa Kumpulan kasvitieteellisen puutarhan tiloihin perustettuun siemenpankkiin kerätään uhanalaisia ja silmälläpidettäviä suomalaisia kasvilajeja.

Katso myös 
 In situ -suojelu
 Luonnosta hävinnyt laji
 Palautusistutus
 EEP-suojeluohjelma

Lähteet 

Luonnonsuojelu
Auroran sairaala

Auroran sairaala on Helsingin kaupungin  sairaala Helsingin Länsi-Pasilassa.  Sairaala-alueella on aikuisten psykiatrisia akuutti- sekä kuntoutusosastoja.

Alun perin sairaala perustettiin vuonna 1914 Helsingin kaupungin kunnalliseksi kulkutautisairaalaksi. Tämän alan hoito­keinojen kehittyessä tällaisten sairaala­paikkojen tarve väheni, ja 1930-luvulta lähtien sairaala muutettiin vähitellen lastensairaalaksi, jollaisena se toimi 1990-luvun puoliväliin saakka. Olympiavuonna 1952 sairaala sai nykyisen nimensä Aurora Karamzinin mukaan.

Sairaala sijaitsee noin 10 hehtaarin laajuisella tontilla Länsi-Pasilan etelälaidalla, osoitteessa Nordenskiöldinkatu 20. Lännessä sairaalatontti rajoittuu Helsingin keskuspuistoon eteläisimpään osaan, joka tässä kohdassa, Auroran ja läheisen Laakson sairaalan välissä on kapeimmillaan, vain noin 200 metrin levyinen.

Suunnitelmat 

Eräissä pääkaupunkiseudun sairaala-alueiden tulevaisuutta koskevissa skenaarioissa Auroran sairaalaa on esitetty lakkautettavaksi. Uudempien suunnitelmien mukaan se aiotaan viimeistään 2030-luvulla muuttaa kokonaan psykiatriseksi sairaalaksi, johon tulee erilaisia palveluja psykiatrisille potilaille.

Katso myös 

 Luettelo Suomen sairaaloista

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Helsingin sairaalat‎
Länsi-Pasila
HUS
Helsingin suojellut rakennukset
HYKS
Tverin suuriruhtinaskunta

Tverin suuriruhtinaskunta () oli Volgan yläjuoksulla 1200–1400-luvuilla sijainnut muinaisvenäläinen feodaalivaltio. Sen keskuksena toimi Tverin kaupunki. Muita kaupunkeja olivat Kašin, Ksnjatin, Zubtsov, Staritsa, Holm, Mikulin ja Dorogobuž.

Vladimirin suuriruhtinas Jaroslav Vsevolodovitš lahjoitti Pereslavl-Zalesskin ruhtinaskuntaan kuuluneen alueen pojalleen Aleksanteri Nevskille 1230–1240-luvun vaihteessa. Vuonna 1247 se siirtyi Jaroslavlin toisella pojalle Jaroslav Jaroslavitšille, jonka jälkeläiset siitä lähtien hallitsivat aluetta. Perustamisvaiheessa ruhtinaskunta käsitti 25 000 neliövirstan laajuisen alueen, jolla asui noin 700 000–800 000 henkeä. Tverin ruhtinaskunta oli suojassa mongolien ja liettualaisten hyökkäyksiltä, ja siksi sinne siirtyi paljon väkeä Suzdalista ja Länsi-Venäjältä.

Ruhtinaskunnan poliittinen merkitys kasvoi nopeasti 1200-luvun loppupuolella. Vladimirin suuriruhtinaskunnan 1260-luvulla haltuunsa saanut Jaroslav Jaroslavitš ajoi Venäjän yhdistämispolitiikkaa, jota jatkoi hänen poikansa Mihail Jaroslavitš. Tverin ruhtinaskunnan vahvistuminen herätti huolta Kultaisessa ordassa, joka ryhtyi tukemaan kilpailevia Moskovan ruhtinaita. Moskovan ruhtinaan Juri Danilovitšin aloittamat sotatoimet päättyivät Mihail Jaroslavitšin ja hänen seuraajiensa mestaukseen 1300-luvun alussa. Vuonna 1327 Tverin ruhtinaskunnassa puhkesi kapina, jonka Kultainen orda tukahdutti Moskovan ruhtinaan Iivana Kalitan avulla. Hävityksen jälkeen Tverin ruhtinaskunta ei enää toipunut entiselleen. 1300-luvun loppupuolella siitä irtautuivat Kašinin, Holmin, Mikulinin ja Dorogobužin ruhtinaskunnat, joista kolme jälkimmäistä hajosi vielä pienemmiksi osiksi.

1370-luvulla Tverin ruhtinas Mihail Aleksandrovitš yritti heikentää Moskovan ruhtinaskuntaa Kultaisen ordan avulla, mutta joutui samalla kilpailemaan Moskovan tukeman Kašinin kanssa. Ruhtinas Ivan Mihailovitš onnistui nujertamaan Kašinin vastarinnan 1400-luvun alussa. Tverin ruhtinaskunnan vaikutusvalta kasvoi 1430–1360-luvuilla Moskovan ruhtinaiden keskinäisen taistelun aikana. Sen jälkeen ruhtinaskunta alkoi jälleen heiketä. Tverin ruhtinas Mihail Borisovitš joutui solmimaan epäedullisia sopimuksia Moskovan suuriruhtinaan Iivana III:n kanssa. Yritys tukeutua Liettuaan johti Moskovan hyökkäykseen. Sen joukot valtasivat Tverin vuonna 1485, jolloin ruhtinaskunta lakkasi olemasta.

Ruhtinaskunnalla oli huomattava merkitys venäläisen kulttuurin ja taiteen kehityksessä. Tverissä kirjoitettiin kronikoita ja muita historiallisia teoksia. Siellä vaikutti myös omaperäinen ikonimaalauskoulukunta. Tveriläinen kauppias Afanasi Nikitin kävi ensimmäisenä venäläisenä Intiassa ja laati matkastaan värikkään kuvauksen. Tverin hiippakunta oli 1200–1300-luvuilla yksi Venäjän ortodoksisen kirkon vaikutusvaltaisimmista keskuksista.

Lähteet

Aiheesta muualla

 V.S. Borzjakovski: Istorija Tverskogo knjažestva 

Venäjän entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Radioamatöörien viestintäpallotoiminta

Radioamatöörien viestintäpallotoiminta on ilmailua jossa viestintälaitteita nostetaan ilmaa kevyemmän kaasun nostaman, vaakatasossa ohjautumattoman eli tuulen mukana kulkevan, miehittämättömän pallon avulla korkealle, yleensä stratosfääriin ja jopa 34 kilometrin korkeuteen. Tiettävästi maailman ensimmäinen radioamatöörien viestintäpallolento (tai ehkä maailman ensimmäinen viestintäpallolento minkäänlaisen tahon tekemänä?) tapahtui toukokuun 28 päivä 1967 Suomessa, Ilmari-nimisenä koelentona. Se käytti vetypalloa tai heliumpalloa.

Tekniikkaa 

Hyötykuormaa on hankala suunnata.

Osan matkasta kuorma saattaa heilua heiluriliikkeellä.

Käyttö 

Näitä lentoja on käytetty testaamaan ainakin viestintälinkkejä, yksisuuntaista tallennetun datan lähetystä ja radiomajakoita.

Vertailu muihin 

Eroaa tietoliikenneaerostaateista eli yhdenlaisista kiintopalloista siten, että ei ole kiinnitetty siimalla tai kaapelilla yhteen paikkaan.

Hyvin harva lentokone lentää tai on lentänyt niin korkealla. Poikkeuksena ainakin U-2, SR-71 ja Helios prototype.

Pula-Ilmari 

Pula-Ilmari oli nimitys, jota käytettiin kokeellisista vapaasti lentävistä tietoliikennevetypalloista. Pula-Ilmarit nostivat radioamatöörien omatekoisia radiolinkkejä 10-25 kilometrin korkeuteen.

Versiot 
Pula-Ilmari 1
 Lensi 23.10.2004
 Korkeus 10 km

Pula-Ilmari 2
 Lensi 18.6.2005
 Korkeus yli 18 km

Pula-Ilmari 3
 Lensi 4.11.2006 
 Reitin pituus noin 163 km

Pula-Ilmari 4
 Lensi 12.7.2008
 Reitin pituus oli noin 132 km, 
 Maksimikorkeus noin 18,5 km

Katso myös 

Pathfinder-Plus

Lähteet 
 Pula-Ilmari 4
 
  (hae "pula ilmari")

Radioamatööritoiminta
Langaton viestintä
Ilma-alukset
Silkkialbitsia

Silkkialbitsia (Albizia julibrissin) on hernekasveihin kuuluva pienikokoinen puu, jota kasvaa luonnonvaraisena Aasiassa maanosan lounaisosista itäosiin.

Ulkonäkö ja koko 
Silkkialbitsia on sateenvarjon muotoinen puu, joka kasvaa 6–10 metriä korkeaksi ja leveäksi. Sen lehvästö on avoin, minkä ansiosta valo pääse siitä läpi ja kasvin juurella voi kasvaa ruohoja. Puun kaarna on lähes sileää, väriltään se vaihtelee vaaleanruskesta harmaaseen.

Silkkialbitsian kukat muistuttavat silkkinauhaisia pom-poneja. Ne tuoksuvat hyvältä ja ovat väriltään vaaleanpunaisia. Lajin hedelmät ovat litteitä harmaanruskeita palkoja, jotka ovat 12–18 senttimetriä pitkiä. Palkot sisältävät ruskeita soikeanmuotoisia siemeniä. Silkkialbitsian lehdet ovat saniaismaisia ja kerrannaisesti pariliuskaisia. Ne voivat olla 50 senttimetriä pitkiä ja muodostua 40–60 noin 6 millimetriä pitkästä lehdykästä. Silkkialbitsia kukkii myöhäiskeväältä alkukesään, esimerkiksi Nepalissa huhtikuulta kesäkuulle. Siemenet kypsyvät elo-syyskuussa ja levittäytyvät pääasiassa vain emopuunsa ympärille, mutta ne voivat kulkeutua kauemmaksikin veden mukana.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Silkkialbitsian luonnonvarainen levinneisyysalue kattaa vyöhykkeen Azerbaidžanista ja Iranista Aasian poikki Japaniin. Sitä kasvaa kuitenkin tulokaslajina myös Kreikassa ja Yhdysvalloissa. Yhdysvaltoihin se tuotiin koristekasvina 1700-luvulla, ja nykyään sitä kasvaa maan itärannikolla Massachusettsissa saakka ja eteläosissa Floridan trooppisia alueita lukuun ottamatta.

Lajia tavataan rannikoilla, ranta-alueilla ja kaupungeissa, kuten tienpientareilla ja käyttämättömillä tonteilla. Se kasvaa vain harvoin metsissä, vaikka sitä joskus tavataan metsittyneillä alueilla. Se tarvitsee paljon auringonvaloa ja kestää kuivuutta, tuulta ja suolaisuutta. Silkkialbitsia voi kasvaa monenlaisella maaperällä, kuten savella, hiesulla ja hiekalla. Se kestää myös hieman emäksistä tai hapanta maaperää. Yleensä se kasvaa alle 900 metrin korkeudessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
ITIS: Albizia julibrissin 
United States Department of Agriculture (USDA): Albizia julibrissin 
Flora of China: Albizia julibrissin 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Albizia julibrissin 
Pherobase: Floral volatiles of Albizia julibrissin 

Hernekasvit
Puut
Laimi Leidenius

Laimi Lovisa Leidenius (13. helmikuuta 1877 Kurikka – 23. marraskuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston ensimmäinen naispuolinen professori. Hän valmistui ensin kielten opettajaksi.

Ura
Leideniuksen vanhemmat olivat kirkkoherra Albert Ferdinand Leikola (aik. Leidenius) ja Mathilda Lovisa Landén. Hänen veljensä oli professori Erkki Leikola. Valmistuttuaan ensin opettajaksi Leidenius ryhtyi opiskelemaan lääketiedettä ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1908 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1918. Hänen väitöskirjansa aihe oli Untersuchungen über den Einfluss der Desinfektion der Kreissenden auf den Keimgehalt des puerperalen Uters. 

Leidenius toimi Helsingin yliopiston yleisen sairaalan apulaislääkärinä 1910–1913 ja apulaisopettajana 1920–1928 sekä gynekologian klinikan alilääkärinä 1929–1930. Synnytys- ja naistentautiopin dosentiksi hänet nimitettiin 1925 ja professoriksi 1930, samalla kun hän toimi naistenklinikan toisena naistentautien ja synnytysosaston ylilääkärinä. Naistentautien erikoislääkärinä hän oli toiminut jo vuodesta 1913 alkaen. Hän oli myös sukupuolitautien vastustamiskomitean jäsen 1917–1924, äitiyshuollon järjestämiskomitean jäsen sekä naistenklinikan rakennustoimikunnan jäsen 1932–1934. Suomen Gynekologiyhdistyksen puheenjohtajana hän toimi vuodesta 1934 kuolemaansa saakka, ja Suomen akateemisten naisten liiton puheenjohtaja hän toimi usean vuoden ajan.

Leidenius julkaisi tutkimuksia muun muassa synnytyskouristuksista, kohtusyövästä ja sen hoidosta sekä vastasyntyneiden lasten sisäeritysrauhasten toiminnasta.

Leidenius kuvattiin postimerkkiin vuonna 1992. Suomalainen Lääkäriseura Duodecim on vuodesta 2009 lähtien jakanut Leideniuksen mukaan nimettyä tunnustuspalkintoa.

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet

Aiheesta muualla
 Forsius, Arno: Laimi Leidenius.
 

Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Suomalaiset lääkärit
Vuonna 1877 syntyneet
Vuonna 1938 kuolleet
Mikael Vasunta

Yrjö Mikael Vasunta, sukunimi aik. Palmroth käytti myös sukunimeä Palmroth-Wasunta (12. huhtikuuta 1891 Hämeenlinna – 4. huhtikuuta 1935 Hauho) oli suomalainen toimittaja, viulutaiteilija, näytelmäkirjailija ja suomentaja.

Vasunnan vanhemmat olivat lääninrovasti Wilhelm (Ville) Palmroth ja Olga Maria Matilda Armfelt. Hänen nuorempia veljiään olivat säveltäjä Toivo Palmroth ja toimittaja, sanoittaja ja kirjailija Reino Palmroth.

Vasunta esiintyi yhdessä Teuvo Pakkalan 1921 ohjaaman Sotapolulla-elokuvan pääosista käyttäen nimeä Yrjö Hirviseppä.

Mikael Vasunta oli naimisissa vuodesta 1914 kansakoulunopettaja Aino Maria Tommolan kanssa.

Teoksia
 Taitava puheenjohtaja : opas puheenjohtajille, seurojen, yhdistysten, lautakuntien, komiteojen y.m. kokousten osanottajille, seurojen perustajille y.m. toimihenkilöille; vanhojen ja uusien lähteiden mukaan sekä monivuotisen kokemuksen perusteella laatinut Sihteeri M.P.-W.           Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1929, 2. painos 1934
Nimellä Geo Palmroth:
 Kuulkaas, Bakkelin! : kolminäytöksinen farssi. Seuranäytelmiä 292.    Karisto 1926

Suomennoksia 
 Rora Asim Khan (Aurora Nilsson) : Pako haaremista.     Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1929
 H. Ashton-Wolfe : Rikollista verta.     Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1929
 H. Ashton-Wolfe : Synnin väreet : merkillisiä rikosjuttuja Parisin etsivän poliisin kokoelmista.     Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1930 (Alkuteos The thrill of evil)
 H. Ashton-Wolfe : Suurrikollisten jäljillä : salapoliisin muistelmia ja seikkailuja eri maista.     Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1932 (alkuteos The underworld)

Lähteet 
 
 Martti Strengin Geneanet-sukutietokanta
 Anneli Kotisaari : Sara Gabrielintytär Laureus s. 1674 Muhoskylä ja hänen jälkeläisiään yhteensä 377 taulua, taulu 359 
 Elonet : Sotapolulla-elokuvan tiedot

Suomalaiset toimittajat
Suomentajat
Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1891 syntyneet
Vuonna 1935 kuolleet
Ivittuut

Ivittuut (vanha kirjoitusasu: Ivigtût) on hylätty kaivoskaupunki Sermersooqin kunnassa Lounais-Grönlannissa. Kaupungissa on mitattu Grönlannin korkein lämpötila, 30,1 celsiusastetta. Matalin Ivittuutissa mitattu lämpötila on ollut -28,9 celciusastetta. Kaupungin nimi on grönlantia ja tarkoittaa ruohikkoista paikkaa. Ivittuutista Kangilinnguitiin johtaa 5 kilometriä pitkä tie, joka on Grönlannin ainoa kaksi asutuskeskusta yhdistävä tie.

Historia

Ivittuut sijaitsee viikinkiaikaisen keskimmäisen siirtokunnan paikalla, jota tosin toisinaan pidetään läntisen siirtokunnan osana. Siirtokunta oli pienin kolmesta, ja siinä oli noin 20 maatilaa. Keskimmäisestä siirtokunnasta tiedetään vähemmän kuin muista, sillä kirjallista materiaalia ei ole säilynyt. Tämän vuoksi myös maatilojen nimet ovat täysin hämärän peitossa. Se oli todennäköisesti viimeisimpänä perustettu ja ensimmäisenä hylätty.

Vuonna 1806 alueelta löydettiin kryoliittia, ja kaivostoiminta aloitettiin vuonna 1865. Malmivarannot oltiin kulutettu loppuun vuoteen 1987 mennessä, ja kaupunki menetti taloudellisen perustansa. Se hylättiin pian kaivostoiminnan loppumisen jälkeen.

Katso myös
 Grönlannin historia
 Läntinen siirtokunta
 Itäinen siirtokunta

Lähteet 

Sermersooq
Merimaruna

Merimaruna (Artemisia maritima) on marunoihin kuuluva merenrantojen kasvilaji. Kooltaan laji on noin 20–50 senttimetriä ja sen varsi on pysty. Useimmiten merimarunan pienet, syksyllä aukeavat mykeröt sijaitsevat latvan toisella laidalla. Niissä kussakin on vain muutamia kukkia, joiden teriö on punakeltainen ja muodoltaan torvimainen. Merimarunan lehdet ovat pariosaiset ja niiden kapeat liuskat ovat hopeanharmaan karvan peittämiä. Suomessa lajia on tavattu ainoastaan Oulussa. Tämäkin havainto on tehty ennen 1900-lukua.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Merimaruna (Artemisia maritima)
 ITIS: Artemisia maritima 
 United States Department of Agriculture (USDA): Artemisia maritima 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Artemisia maritima 

Marunat
Mare Nostrum

Mare Nostrum (latinaa, Meidän meremme) oli Rooman valtakunnassa käytetty Välimeren nimi. Italian yhdistyttyä 1861 termin ottivat jälleen käyttöön italialaiset nationalistit, joiden mielestä Italia oli Rooman valtakunnan seuraaja ja sen olisi siten hallittava sen entisiä alueita Välimerellä.

Roomalaisaikainen käyttö
Termiä mare nostrum käyttivät alkujaan muinaiset roomalaiset Välimerestä sen jälkeen, kun Rooma oli vallannut Sisilian, Sardinian ja Korsikan Karthagoa vastaan käymissään puunilaissodissa. Vuodesta 30 eaa. lähtien Rooman valta­kunnan alueisiin kuuluivat kaikki Väli­meren rannikot Iberian niemimaalta Egyptiin saakka, ja mare nostrum -nimitystä alettiin käyttää puhuttaessa Välimerestä kokonaisuutena.

Italian nationalistien käyttö
Italian nationalismin nousu  1880-luvulla johti vaatimuksiin Italian siirtomaavallan luomiseksi. Nimityksen otti käyttöön italialainen runoilija Gabriele d'Annunzio.

Fasistien käyttö
Termin otti jälleen käyttöön Benito Mussolini hyödyntääkseen sitä fasistisessa propagandassa samaan tapaan kuin Adolf Hitler käytti ilmaisua lebensraum. Mussolini halusi luoda samanlaisen mahtavan valtion kuin aikoinaan Rooman valtakunta, ja hän uskoi, että ensimmäisen maailmansodan jälkeen Italia oli Välimeren maista kaikkein mahtavin. Hän sanoi, että ”1900-luku on Italian mahtavuuden vuosisata”, ja voidakseen valvoa Välimerta hän loi laivaston, joka kuului maailman mahtavimpiin.

Kun Italia liittyi toiseen maailmansotaan, se oli jo merkittävä Välimeren valtio ja sen vallassa olivat keskisen Välimeren pohjois- ja etelärannat. Ranskan kaatuminen hävitti merkittävimmän uhan lännessä, ja iskulla Albaniaan ja myöhemmin Kreikkaan ja Egyptiin akselivaltojen valtaa pyrittiin laajentamaan itään.

Mussolini haaveili Suur-Italian luomisesta ”mare nostrumiin” ja edisti fasistista Italian valtakunnan laajentamisen hanketta, joka toteutettaisiin akselivaltojen odotetun voiton päätteeksi järjestettävässä rauhankonferenssissa. Tämä valtakunta oli tarkoitus ulottaa Egyptin Välimeren puoleiselta rannikolta Intian valtamerelle Somalian rannikolle ja Itä-Keniaan. Hän sanoi tekevänsä Välimerestä ”Italian järven”. Tavoitetta kuitenkin uhkasivat liittoutuneiden laivastot koko Välimeren alueella ja liittoutuneiden maajoukot ja vastarintajoukot maissa. Kreikka oli ollut aikoinaan helppo liittää Rooman valtakuntaan, mutta uusi Kreikan valtio osoittautui niin voimakkaaksi, ettei Italia olisi saanut sitä voitetuksi, niinpä Kreikka pysyi itsenäisenä siihen asti, kunnes Saksan joukot tulivat avuksi Italian iskuun. Vaikka akselivallat nousivat valtaan Välimeren taistelussa, haave ei toteutunut, ja se murskaantui täysin, kun Italia kärsi lopullisen tappion syyskuussa 1943.

Katso myös
 Italian siirtomaavalta

Lähteet

Antiikin Rooman maantiede
Italian historia
Italian merialueet
Latinankieliset fraasit
Välimeren historia
Joe Morrow

Joseph Mathew Alexander Morrow (s. 9. joulukuuta 1992 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue HK Sotšissa. Pittsburgh Penguins varasi hänet numerolla 23 varaustilaisuudessa 2011. Hänen veljensä Josh varattiin Nashville Predatorsiin vuonna 2002, mutta olkapäävamma päätti hänen uransa jo junioritasolla.

Morrow edusti Portland Winterhawksin joukkuetta WHL:ssä kausina 2007–2012, ja pelasi 227 ottelussa, joissa hän keräsi tililleen 151 pistettä. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi NHL-seura Pittsburgh Penguinsiin. Morrow edusti Penguinsin farmijoukkuetta Wilkes-Barre/Scranton Penguinsia maaliskuuhun 2013 asti, jolloin hän siirtyi kesken kauden tehdyssä pelaajakaupassa Dallas Starsiin. Stars sai lisäksi viidennen kierroksen varausvuoron vuonna 2013 ja Penguins laitahyökkääjä Brenden Morrow’n sekä kolmannen kierroksen varausvuoron vuonna 2013.

Sittemmin Morrow on pelannut NHL-seuroissa Boston Bruins, Montreal Canadiens ja Winnipeg Jets, sekä KHL-seura Dinamo Minskissä. Tammikuussa 2021 hän teki loppukauden mittaisen sopimuksen SM-liigajoukkue Ässien kanssa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Pittsburgh Penguinsin varaamat pelaajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Uupumus

Uupumus on elimellinen tai psyykkinen tila, johon liittyy henkistä tai fyysistä voimattomuutta ja väsymyksen tunnetta. Uupumus jaetaan perifeeriseen, sentraaliseen ja kognitiiviseen. Perifeerisellä uupumuksella tarkoitetaan sitä, että lihas ei kykene ylläpitämään lihassupistusta, mikä johtaa lihasväsymiseen. Sentraalista uupumista
luonnehditaan kokemuksenomaiseksi yleisluonteiseksi väsymykseksi. Kognitiivisella uupumuksella
tarkoitetaan joko ajatustoimintojen väsymistä tai kognitiivisen suorituksen heikkenemistä  pitkäaikaisessa tehtävässä.

Vuonna 2016 julkaistun tutkimuksen mukaan työuupumuksesta kärsivien ihmisten aivojen tarkkaavaisuuteen ja muistiprosessointiin liittyvä aktivaatio on epänormaalia.

Uupumuksen luokittelu 
Uupumus voidaan jakaa kolmeen luokkaan:
 Jatkuva väsymys, joka yleensä poistuu normaalin viikonlopun tai vuosiloman aikana
 Väsymyksen tunne, jota loma ei enää kykene poistamaan. Loman jälkeen joutuu palaamaan töihin puolikuntoisena ja elämä tuntuu olevan pelkkää raahustamista päivästä toiseen
 Syvä uupumus, loppuun palaminen, burn-out, joka tekee henkilöstä työkyvyttömän. Tila on niin vakava, vaikea ja monikerroksinen, että siitä on käytännössä mahdotonta tervehtyä omin päin

Syyt 
Psyykkinen uupumus voi johtua siitä, että ihminen kokee omat kykynsä riittämättömiksi suhteessa oman elämäntilanteen, muiden ihmisten tai hänen itsensä itselleen asettamiin vaatimuksiin. Fyysinen uupumus johtuu tyypillisesti sairaudesta tai liian kuormittavasta fyysisestä ponnistelusta.

Uupumuksen hoito 

Uupumus poistuu tai lievittyy usein levolla tai loman aikana. Uupumusta ei luokitella itsenäiseksi sairaudeksi, vaan liian kuormittavien olosuhteiden tai jonkin sairauden aiheuttamaksi oireeksi. Uupumuksen perusteella on mahdollista saada sairauslomaa, mutta Kela ei kuitenkaan maksa sairauspäivärahaa pelkän uupumuksen perusteella kirjoitetun sairausloman perusteella. Jos työperäinen uupumus ei parane levolla tai uusiutuu pian levon jälkeen, työnantajan on pyrittävä muokkaamaan työolosuhteita siten, että työn kuormittavuus vähenee.

Katso myös 
 
 Krooninen väsymysoireyhtymä
 Työuupumus

Lähteet 

Psykologia
Tauno-Olavi Huotari

Tauno-Olavi Huotari (16. huhtikuuta 1942 Helsinki – 20. kesäkuuta 2011 Tampere) oli suomalainen historiantutkija, erikoisalanaan Kiinan, Korean ja Japanin kulttuurit. Hän työskenteli uransa pääosan Helsingin yliopiston Renvall-instituutissa.

Huotarin merkittävimmät teokset ovat Kiinan nähtävyyksiä (1988), Pertti Seppälän kanssa yhdessä kirjoitettu Kiinan kulttuuri (1990) ja hänen yhdessä Juha Janhusen ja Ilmari Vesterisen kanssa kirjoittama Korea – kolme ovea tiikerin valtakuntaan (2000).

Erityisesti 1960-1970-luvulla aktiivinen Huotari oli Sadankomitean perustajajäsen ja osallistui mm. Vietnamin sodan vastaisiin mielenosoituksiin. Hän kuului yli 40 vuotta Suomi−Kiina-seuran johtoelimiin ja oli sen puheenjohtaja 1996−2002. Kiina Sanoin ja kuvin -lehden päätoimittaja hän oli 1986−1994.

Huotari toimi aktiivisesti Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattisessa Liitossa (TPSL). 

Huotarin puoliso oli antiikin historian tutkija, Suomen Rooman-instituutin johtaja Katariina Mustakallio.

Teokset
 Punainen lanka (toim.) Työväen sivistysliitto, 1970. 
 Suomi-Unkari seura 1950-1975.Suomi-Unkari-seura,1975 
 Antiikin historian tutkimuksesta Neuvostoliitossa. Helsingin yliopisto, 1980. 
 Kiinan nähtävyyksiä. 2. p. Suomi-Kiina-seura, 1988  ISBN 951-99919-3-X
 Kiinan kulttuuri, Tauno-Olavi Huotari ja Pertti Seppälä. Otava, 1990 5. tark. p. 2005. ISBN: 951-1-15943-7
 Kiinan-kaupan käsikirja, toim. Tauno-Olavi Huotari ja Veli Rosenberg. Suomi-Kiina-seura, 1995 ISBN: 951-97263-0-6
 Korea: kolme ovea tiikerin valtakuntaan, Ilmari Vesterinen, Juha Janhunen, Tauno-Olavi Huotari. Gaudeamus, 2000 ISBN 951-662-797-8
 Jadeprinsessa: elämä ja kuolema Han-keisarien Kiinassa, kirjoittajat: Tauno-Olavi Huotari, Marjo-Riitta Saloniemi ; piirrokset: Susanna Vähämäki. Vapriikki, 2007 ISBN 978-951-609-327-0
 China. Vol. 1, Ajatonta kauneutta Kiinan klassiselta kaudelta : Cindes-kokoelma = Timeless beauty from China's Classical Age: The Cindes collection, Saara Hildénin taidemuseo, 2007 ISBN: 978-951-609-325-6 Sarja: Sara Hildénin taidemuseon julkaisuja, ISSN 0357-3001; 79

Lähteet

Suomalaiset historioitsijat
Vuonna 1942 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet
Ilmari Ahma

Viktor Ilmari Ahma, sukunimi vuoteen 1906 Nordlund (31. elokuuta 1884 Turku – 14. helmikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.

Ahma toimi kustannusliike Otavan kirjallisena johtajana ja kielentarkastajana. Hänet tunnetaan erityisesti kirjailija Runar Schildtin tuotannon suomentajana. Hän toimitti myös Eino Leinon 16-osaiset kootut teokset.

Toimituksia 
 Allan Saratie : Hyvää suomea : oikeakielisyyskirjoitelmia ja -ohjeita, toim. Ilmari Ahma.     2. painos Otava 1927
 Eino Leino : Kootut teokset 1–16, toim. Ilmari Ahma.     Otava 1926–1930
 Torsten Söderhjelm ja Werner Söderhjelm : Italian renessanssia : kirjallisuus ja kulttuuritutkielmia ; suomennoksen tehnyt v. 1908 Verner Malinen ; uudistetun 2. painoksen toim. Ilmari Ahma.

Suomennoksia 
 L. Larsson : Kodin ruukkukasvikirja : huonekasvien viljelys ja hoito : parvekeistutusten järjestely : aakkosellinen, selittävä asuinhuonekasvien luettelo.       Otava 1910
 August Strindberg : Onnellisten saari : kaksi kertomusta kokoelmasta "Svenska öden och äfventyr".     Otava 1912
 Stein Riverton :  Salaperäinen vihollinen : kertomus salapoliisi Asbjörn Kragin elämästä.      Orava 1913
 Bernhard Kellermann : Tunneli : romaani.   Otava 1914, 2. painos 1919
 Axel Söderlund : Helsingin telefoniyhdistys 1891-1916 : historiikkia.     Helsinki 1916
 Ossian Lundén : Keittiökasvikirja : Suomen puutarhureita ja puutarhaopetusta varten 1–4; suom. Maiju Pöyhönen ja Ilmari Ahma.     2.  lis. ja korj. painos Otava 1919–1921
 Rafael Karsten : Intiaanien parissa Ecuadorin aarniometsissä : kuvauksia kolmivuotiselta tutkimusmatkalta 1-2.      Otava 1920-1921
 Runar Schildt : Kotiinpaluu ja muita novelleja.     Otava 1922, uusi painos Love-kirjat, Helsinki 1983 (alkuteos Hemkomsten och andra noveller)
 Runar Schildt : Hirsipuumies : sydäntalven tarina. Gummeruksen näytelmiä 28.     Gummerus 1923, uusi painos Karisto 1988 (alkuteos Galgmannen)
 Axel L. Romdahl : Taidehistoria : kuvauksia ja yleiskatsauksia.    Otava 1923
 Yrjö Hirn : Erakoita ja vaeltajia.     Otava 1924
 Eirik Hornborg : Fortuna : kertomus purjelaivaliikenteen viimeisiltä loistoajoilta.    Gummerus 1924
 Gustaf Strengell : Nykyajan ilmoitusreklaami : sen luonne ja vaikutuskeinot.      Otava 1924
 Runar Schildt : Sateenkaari.       Otava 1924, uusi painos Karisto 1988  (Alkuteos Regnbågen)
 Runar Schildt : Suuri haave : nelinäytöksinen näytelmä.        Otava 1924 (Alkuteos Den stora rollen)
 Bernhard Estlander : Ernst Linder vanhempi : eräs merkkimies Suomen  liberaalisen liikkeen ajoilta.    Otava 1925
 J. J. Tikkanen : Taidehistoria : maalaus ja kuvanveisto muinaiskristillisistä ajoista meidän päiviimme.       Otava 1927

Lähteet 
 
 LehtoNet-sivusto : Joel Lehtosen ystäviä ja tukijoita 

Suomentajat
Vuonna 1884 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet
2. luokan armeijankomentaja

2. luokan armeijankomentaja, oli sotilasarvo puna-armeijassa vielä talvisodassa 1940. Talvisodan jälkeen puna-armeija otti käyttöönsä Kenraalinarvot. Talvisodassa 2. luokan armeijankomentaja vastasi Suomen sotilasarvoissa täyden kenraalin arvoa. 2. luokan armeijankomentajan ylempi arvo 1. luokan armeijankomentaja ja alempi arvo armeijakunnankomentaja.

Kuuluisia Neuvostoliiton 2. luokan armeijankomentajia talvisodassa
Kirill Meretskov
Mihail Kovaljov
Vladimir Kurdjumov 
Grigori Kulik

Lähteet

Puna-armeija
Huotari

Huotari on suomalainen sukunimi.  Huotareita oli Suomessa 1. elokuuta 2022 yhteensä 3614 henkilöä. Sukunimien yleisyyslistalla Huotari on sijalla 194.  Sukunimeä tavataan yleisimmin Suomessa Kainuun seudulla ja siellä erityisesti Kuhmossa, jossa toimii vuonna 2001 perustettu Huotarien sukuseura ry .

Iisalmesta löytyy kylä nimeltä Huotari.

Tunnettuja nimenkantajia 
 Aleksanteri Huotari (s. 2003), pesäpalloilija
 Anne Huotari (s. 1959), kansanedustaja (Vasemmistoliitto)
 Anni Huotari (1874–1943), kansanedustaja (SDP)
 Anton Huotari (1881–1931), päätoimittaja ja kansanedustaja (SDP)
 Aune Huotari (1903–1932), lastenkirjailija
 Ellinoora Huotari (s. 1997), salibandyn pelaaja
 Heikki Huotari (s. 1960), taidemaalari
 Heimo Huotari (1913–1990), päätoimittaja
 Ismo Huotari (s. 1988), pesäpalloilija
 Jouko Huotari (1918–2004), jatkosodan aikainen hävittäjälentäjä
 Kaarlo Huotari (1858–1931), pappi, opettaja ja suomentaja
 Kalevi Huotari (1924–1975), kansanedustaja (SMP, SKYP)
 Mikko Huotari (s. 1976), pesäpalloilija
 Nelli Huotari (s. 2005), pesäpalloilija
 Pekka Huotari (s. 1962), näyttelijä
 Päivi Huotari, Maatalousyrittäjien eläkelaitoksen (Mela) toimitusjohtaja
 Samuel Huotari (s. 2007), pesäpalloilija
 Satu Huotari (s. 1967), jääkiekkoilija
 Soili Huotari (s. 1964), viisiottelija
 Tauno-Olavi Huotari (1942–2011), historiantutkija
 Voitto Huotari (s. 1943), Mikkelin hiippakunnan ent. piispa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Huotarien sukuseura
Uskonto Bosnia ja Hertsegovinassa

Bosnia ja Hertsegovinan perustuslaki turvaa uskonnonvapauden ja valtio noudattaa sitä myös käytännössä, vaikka paikallishallinto saattaa ajoittain rajoittaa vähemmistöryhmien oikeuksia. Muslimeita on 45%, serbiortodokseja 36%, roomalaiskatolisia 15%, protestantteja 1% ja muita ryhmiä, joihin kuuluvat myös juutalaiset, yhteensä 3%. Bosniakit ovat yleensä islaminuskoisia, kroaatit katolisia ja serbit ortodokseja.

Katso myös
Međugorje

Lähteet

Bosnia ja Hertsegovina
Bosnia ja Hertsegovina
Ekholm

Ekholm on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Aleksis Ekholm (1879–1967), korkeimman oikeuden oikeusneuvos
 Antti Ekholm (1918–1996), hammaslääkäri, professori
 Atte Ekholm (s. 1998), futsalpelaaja
 Bo-Göran Ekholm (s. 1946), suomalainen taloustieteilijä, professori
 David Ekholm (s. 1979), ruotsalainen ampumahiihtäjä
 Gregorius Ekholm (1921–1985), suomalainen Mannerheim-ristin ritari
 Fredrik Jonathan Ekholm (1770–1810), ruotsalainen Juankosken ruukin omistanut ruukinpatruuna joka murhattiin Nilsiässä
 Helena Ekholm (s. 1984), ruotsalainen ampumahiihtäjä
 Hjalmar Ekholm (1876–1933), suomalainen virkamies ja pankin- ja yritysjohtaja
 Hugo Ekhammar, ent. Ekholm (1880–1955), suomenruotsalainen kirjailija
 Johan Fredrik Ekholm (1873–1918), asianajaja ja Haminan pormestari
 Johannes Ekholm (s. 1984), suomalainen kirjailija ja graafinen suunnittelija
 Kaarle Ekholm (1884–1946), suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti
 Kai Ekholm (s. 1953), ylikirjastonhoitaja
 Karl-Erik Ekholm (1896–1975), suomalainen poliitikko ja ministeri
 Kurt Ekholm (1907–1975), suomalaissyntyinen Ruotsissa myöhemmin vaikuttanut keramiikkataiteilija
 Matilda Ekholm (s. 1982), ruotsalainen pöytätennispelaaja
 Mattias Ekholm (s. 1990), ruotsalainen jääkiekkoilija
 Mauritz Ekholm (1897–1986) Helsingin Osakepankin pääjohtaja
 Nils Gustav Ekholm (1848–1923), ruotsalainen ilmatieteilijä
 Oiva Ekholm (s. 1905), suomalainen kestävyysjuoksija
 Per Ekholm (1893–1973), suomalainen jääkärieversti ja toimitusjohtaja
 Oskar Ekholm, marxilaisen kansantaloustieteen tutkijan Eino Nevalaisen salanimi
 Raimo Ekholm (s. 1946), suomalainen mäkihyppääjä
 Rauno Ekholm (1930–2011), suomalainen kustannusjohtaja ja suomentaja
 Thorvald Ekholm (1913–1990), suomalainen oikeusneuvos
 Ulla Ekholm (1924–2015), suomenruotsalainen nuortenkirjailija
 Vihtori Ekholm, punakaartin rykmentin päällikkö.

Kuvitteellisia henkilöitä 
 Karin Ekholm, Markus Ekholm ja Erik Ekholm Sekä Henrik Ekholm ja Lars Ekholm tv-sarjassa Salatut elämät
Sanansaattaja (lehti)

Sanansaattaja on Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen (SLEY) pää-äänenkannattaja ja yksi Suomen vanhimmista kristillisistä lehdistä. Se on perustettu vuonna 1876 ja se ilmestyy kahdesti kuukaudessa.

Sanansaattajan tehtävänä on evankeliumin julistus, raamattuopetus, Jumalan toiminnasta nykyajassa kertominen, SLEY:n toiminnan esittely, evankelisen herätysliikkeen yhdyssiteenä toimiminen, antaa tietoa lähetystyöstä tuoden nuoria kirkkoja ja niiden jäseniä lähemmäksi lukijoita, kertoa toimintaympäristönsä kirkollisia uutisia sekä yleisesti uskovien tukeminen. Pohjana on luterilaisuus ja evankelisuus.

Vuodesta 1876 vuoteen 1977 Sanansaattaja ilmestyi kahdesti kuussa. Vuosina 1978-2017 lehti ilmestyi viikkolehtenä. Vuoden 2018 alusta lehti palasi alkuperäiseen ilmestymistahtiinsa ilmestyen parittomien viikkojen perjantaisin. Lehden levikki on laskenut viime vuosina.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kotisivut

Evankelisuus
Suomalaiset kristilliset aikakauslehdet
Suomalaiset lähetystyölehdet
Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys
Orfenadriini

Orfenadriini (joskus myös orfenadiini) on muun muassa lihasjäykkyyden, kivuliaiden lihasspasmien ja Parkinsonin taudin hoidossa käytettävä synteettinen, muskariinireseptoria salpaava antikolinergi. Parkinsonin taudin hoidossa käytettäviä saman ryhmän lääkeaineita ovat biperideeni ja bentsheksoli. Lääkettä myydään nimillä Norflex, Dolan ja Norgesic, joista kaksi jälkimmäistä sisältävät lisäksi parasetamolia.

Käyttö
Orfenadriinia käytetään eri syistä johtuvan lihasjäykkyyden, akuuttien kivuliaiden lihasspasmien, venähdysten, akuutin kierokaulan (torticollis), prolaboituneiden nikaman välilevyjen, fibrosiitin ja noidannuolen hoitoon sekä joskus suonenvetokohtauksen laukaisuun, levottomat jalat -oireyhtymään ja huimaukseen. Sillä voidaan hoitaa myös Parkinsonin tautia, vaikkakin levodopahoito on yleensä antikolinergejä tehokkaampaa. Orfenadriinin lääkemuodot ovat depottabletti ja injektioneste.

Vaikutusmekanismi ja metabolia
Orfenadriini on vaikutusmekanismiltaan muskariinireseptoria (eräs asetyylikoliinireseptorin alatyyppi) salpaava antikolinergi, joka pääsee keskushermostoon lipidiliukoisuutensa vuoksi. Tableteissa ja injektionesteessä se on yleensä sitraattimuodossa (orfenadriinisitraatti).

Orfenadriini leviää annostelun jälkeen nopeasti kudoksiin, ja sen pitoisuus veressä on matala. Se metaboloituu, eli hajoaa nopeasti, maksassa. Hajoamistuotteita ovat N-desmetyyliorfenadriini, joka on orfenadriinin N-demetyloitunut muoto, sekä N,N-didemetyyliorfenadriini. Kummallakin metaboliatuotteella on antikolinergisiä vaikutuksia. Annoksesta noin 8% erittyy muuttumattomana.

Sivu- ja yhteisvaikutukset
Suositelluilla annoksilla orfenadriini ei yleensä aiheuta sivuvaikutuksia. Mahdollisia psyykkisiä haittoja ovat hermostuneisuus ja fysiologisia näön heikkeneminen, suun kuivuminen sekä huimaus.

Orfenadriinin käytön estäviä syitä ovat lihasheikkoutta aiheuttava myasthenia gravis -sairaus, glaukooma, eturauhasen liikakasvu ja virtsaretentio. Takykardiasta ja etenkin sinustakykardiasta kärsiville potilaille lääkettä tulee antaa harkiten. Orfenadriinia ei suositella käytettäväksi raskauden aikana. Se myös imeytyy äidinmaitoon, joten sitä ei saa käyttää imetyksen aikana.

Orfenadriini voimistaa alkoholin ja muiden keskushermostoon vaikuttavien aineiden, kuten rauhoittavien lääkkeiden, muiden antikolinergien sekä sympatomimeettien vaikutuksia.

Yliannostus
Orfenadriinin yliannostus voi olla aikuiselle hengenvaarallinen yli 1,0–4,5 gramman annoksilla (yli 10-kertainen yliannostus), lapsille huomattavasti pienempikin. Se voi aiheuttaa muun muassa sydämen tykytystä, pupillien laajenemista, aivoödeemaa ja maksavaurioita. Pahimmassa tapauksia yliannostuksessa voi seurata kooma.

Stereokemia
Orfenadriinissa on kiraliakeskus ja sillä on 2 enantiomeeriä. Lääkkeenä käytetään rasemaattia.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Orphenadrine 
Antikolinergit
Lihasrelaksantit
61.51 Lääkehoito, lääkeaineoppi
Seulonnan keskeiset artikkelit
Natriumkanavan salpaajat
Kaliumkanavan salpaajat
H1-reseptorin vastavaikuttajat
Muskariiniantagonistit
Noradrenaliinin takaisinoton estäjät
Bentsheksoli

Bentsheksoli eli triheksifenidyyli on Parkinsonin taudin hoidossa käytettävä synteettinen, muskariinireseptoria salpaava antikolinergi. Se pääsee keskushermostoon lipidiliukoisuutensa vuoksi. Sen ohella Parkinsonin taudin hoidossa käytettäviä saman ryhmän lääkeaineita ovat biperideeni ja orfenadiini.

Triheksifenidyylin kemiallinen kaava on C20H31NO, moolimassa 301,466 g/mol, tiheys 1,04 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), kiehumispiste 760 mmHg paineessa 447,9 °C, leimahduspiste 211 °C ja CAS-numero 144-11-6.

Stereokemia
Triheksifenidyylissä on kiraliakeskus ja kaksi enantiomeeriä. Lääkkeet ovat rasemaatteja.

Lähteet

Aiheesta muualla
PubChem: Trihexyphenidyl 
DrugBank: Trihexyphenidyl 
ChemSpider: Trihexyphenidyl 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Trihexyphenidyl 
ChemBlink: Trihexylphenedyl 

Antikolinergit
Parkinsonin taudin lääkkeet
Muskariiniantagonistit
Piperidiinit
Kynnysraha

Kynnysraha on termi, joka esiintyy usein yrityskauppatilanteessa tai yrityksen toimitilahankinnan yhteydessä. Sillä tarkoitetaan hyvälle liikepaikalle pääsemisestä maksettavaa korvausta. Nk. hyvä liikepaikka on mm. ravintoloille usein erittäin tärkeä. Kynnysraha voi sisältyä yrityksestä maksettavaan liikearvoon, so good will -arvoon. Näin ollen yrityksen taloushistorialla ei välttämättä ole merkitystä kauppatilanteessa: yritys voi olla toiminut tappiollisesti, mutta sen realisointiarvo siitä huolimatta olla merkittävä.
 Talous