joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
The Damned

The Damned on vuonna 1976 Lontoossa perustettu yhtye, joka oli ensimmäisiä tunnettuja brittiläisiä punk-yhtyeitä. Yhtyeen ensimmäinen single New Rose ja albumi Damned, Damned, Damned ovatkin musiikkityylinsä ensimmäiset julkaisut Englannissa.

Vaikka The Damnedin musiikki olikin aluksi punk-tyylistä, se tunnetaan parhaiten goottirock-tyylisenä yhtyeenä, jonka musiikissa on kuultavissa vaikutteita muun muassa psykedeelisestä rockista ja ns. teatterirockista (esimerkiksi Screaming Lord Sutch).

The Damnedin uran menestyksellisimpänä vaiheena voidaan pitää vuosia 1985–1987, jolloin se levytti MCA:lle kaksi psykeedelisvaikutteista goottirock/pop-albumia Phantasmagoria ja Anything, sekä ”Eloise”-klassikon coverversion, joka nousi brittilistan kärkeen keväällä 1986.

1990-luvun alussa osa The Damnedin jäsenistä jatkoi Phantom Chords -yhtyeessä David Vanianin johdolla. Yhtye levytti kaksi albumia, joista vain toinen (1995) on kuitenkin julkaistu.

Yhtye on hajonnut ja palannut yhteen monia kertoja. Laulaja Dave Vanian on ollut koko ajan yhtyeessä. Kaikkiin kokoonpanoihin on kuulunut myös joko rumpali Rat Scabies tai kitaristi Captain Sensible, joskus molemmat.

Yhtye on vieraillut myös Suomessa vuoden 1981 Rymyrockissa, 1986 Ruisrockissa, 2006 Ilosaarirockissa sekä 2011 Tammerfestissa.

Albumi Machine Gun Etiquette (1979) valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.

Albumit

 Damned Damned Damned (1977)
 Music for Pleasure (1977)
 Machine Gun Etiquette (1979)
 The Black Album (1980)
 Strawberries (1982)
 Phantasmagoria (1985)
 Anything (1986)
 Not of This Earth (1995)
 Grave Disorder (2001)
 So, Who's paranoid? (2008)
 Evil Spirits (2018)

Jäsenet

Nykyiset 

Dave Vanian (laulu)
Captain Sensible (kitara)
Monty Oxy Moron (koskettimet)
Stu West (basso)
Pinch (rummut)

Entiset 
 Brian James - kitara (1976-1978, 1988-1989, 1991)
 Rat Scabies - rummut (1976-1977, 1978-1996)
 Lu Edmonds - kitara (1977-1978)
 Dave Berk - rummut (1977)
 Gary Holton - laulu (1978 kiertueella)
 Henry Badowski - basso (1978)
 Jon Moss - rummut (1978) 
 Algy Ward - basso (1978-1980)
 Lemmy (Ian Kilmister) - basso (1979)
 Paul Gray - basso (1980-1983, 1989, 1997)
 Roman Jugg - koskettimet (1981-1989) kitara (1984-1989)
 Bryn Merrick - basso (1983-1989)
 Paul Shepley - koskettimet (1985-1989)
 Kris Dollimore - kitara (1993-1996)
 Allan Lee Shaw - kitara (1993-1996)
  Jason "Moose" Harris - basso (1993-1996)
 Garrie Dreadful - rummut (1996-1999)
 Patricia Morrison - basso (1998-2005)
 Spike Smith - rummut (1999)

Lähteet

Aiheesta muualla

 Viralliset sivut 

Damned, The
Damned, The
Marianna

Marianna on naisen etunimi, joka on muodostettu yhdistelmänä nimistä Maria ja Anna. Nimi on käytössä monissa maissa.

Suomessa nimi Marianna on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 4464 henkilölle.

Tunnettuja Mariannoja
Marianna Alanen, suomalainen rap- ja pop-artisti (nimimerkki Kana)
Marianna Debes Dahl, färsaarelainen kirjailija
Marianna Flinckenberg-Gluschkoff, suomalainen venäjän kielen lehtori ja tietokirjailija
Marianna Henriksson, suomalainen cembalisti
Marianna Kalliola, suomalainen runoilija
Marianna Kurtto, suomalainen runoilija ja suomentaja
Marianna Longa, italialainen maastohiihtäjä
Marianna Madia, italialainen poliitikko ja ministeri
Marianna Nagy, unkarilainen taitoluistelija 
Marianna Rumjantseva, suomalainen balettitanssija
Marianna Sastin, unkarilainen painija
Marianna Semi, virkarikoksia Semin tapauksen yhteydessä tutkinut syyttäjä
Marianna Tolvanen, suomalainen jalkapalloilija
Marianna Tyni, suomalainen antiikin kirjallisuuden suomentaja
Marianna Uutinen, suomalainen taidemaalari ja Kuvataideakatemian professori
 Marianna Virtanen, suomalainen psykologi ja professori
Marianna Zaikova, suomalainen maratoonari

Kuvitteellisia Mariannoja

Marianna, Nancy Buckhinghamin samannimisen kirjan päähenkilö
Marianna Kurki, televisiosarjassa Salatut elämät

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet
Konstantin Kiseleff

Constantin (Konstantin) Kiseleff (5. tammikuuta 1834 Helsinki – 25. tammikuuta 1888 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.

Tehtailija ja liikemies Feodor Kiseleffin poika kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1852 ja pääsi seuraavana vuonna oppilaaksi intendentinkonttoriin. Hän opiskeli ulkomailla vuosina 1856–1863, muun muassa Italiassa, Pariisissa sekä Münchenissä. Kiseleff toimi vapaana arkkitehtina vuoteen 1869, jolloin hänet palkattiin yleisten rakennusten ylihallituksen ylimääräiseksi arkkitehdiksi. Vuosina 1875–1886 hän oli viraston 1. arkkitehti. Myöhemmin hän työskenteli rakennusmestari Elia Heikelin kanssa yhteisessä Kiseleff & Heikel -arkkitehtitoimistossa. Kiseleffin suunnittelemia rakennuksia on Helsingissä, Jyväskylässä, Uusikaarlepyyssä, Kuopiossa, Lopella ja Sortavalassa. Hän myös johti 1870-luvulla Olavinlinnan restaurointitöitä ollessaan Mikkelin lääninrakennuskonttorin esimiehenä vuodesta 1871 alkaen.

Kiseleffin puoliso vuodesta 1861 oli Sofia Julia Rosa Rüdinger, kukka-akvarelleihin erikoistunut taidemaalari Marga Kiseleff (1862–1924) oli heidän tyttärensä.

Lähteet

Constantin Kiseleff Jyväskylän yliopisto.

Aiheesta muualla

Korttelit.fi , kuvia Kiseleffin suunnittelemista rakennuksista Helsingissä.

Suomalaiset arkkitehdit
Suomen venäläiset
Vuonna 1834 syntyneet
Vuonna 1888 kuolleet
Sederholmin talo

Sederholmin talo on kauppias Johan Sederholmin rakennuttama, vuonna 1757 valmistunut kivitalo Helsingin Senaatintorilla, Aleksanterinkadun ja Katariinankadun kulmassa. Se on Helsingin kantakaupungin vanhin rakennus.

Historiaa

Tontti ja talon rakennuttaminen
Vuonna 1720 kauppias Johan Julius Sund hankki tontin omistukseensa ja rakensi sille puutalon. Hänen kuoltuaan perikunta myi kiinteistön Sederholmille ja toiselle kauppiaalle, Nils Burtzille. Heidän yhteistyönsä päätyttyä Sederholm osti kiinteistön itselleen ja vuonna 1756 kivitalon rakennustyöt pantiin alulle. Arkkitehti lienee ollut saksalainen Samuel Berner. 1700-luvulla alakerta oli liikkeiden käytössä ja yläkerrassa oli asunto.

Talon myöhempi käyttö
Kauppias myi kiinteistön pojilleen ja talo oli vuoteen 1822 Lars ja Alexander Sederholmin omistuksessa. Kauppias Carl Johan Sundberg omisti kiinteistön 1822–1862. Hänen jälkeensä omistajaksi tuli Maria Koch ja vuonna 1865 arkkitehti Konstantin Kiseleff, joka uudisti julkisivua. Ikkunoita suurennettiin, yläkerran ikkunat saivat pylväskaiteen ja rakennus sai kolme uutta kadun puolelle avautuvaa ovea. 1800-luvun puolivälin paikkeilla Sederholmin talossa toimi muun muassa tupakkatehdas sekä tyttökoulu, ravintoloita ja leipomo. Helsingin raastuvanoikeus piti majaansa rakennuksessa vuodet 1949–1985, jonka jälkeen tiloihin muutti kaupunginmuseo, joka avasi tilat yleisölle vuonna 1995.

Nykykäyttö
Sederholmin talossa avattiin 21. marraskuuta 2012 Lasten kaupunki. Museon ystäväyhdistykseen kuuluneen Kirsti Suvannon testamenttilahjoitus mahdollisti Lasten kaupungin toteuttamisen. 

Lasten kaupungissa aloitettiin remontti vuonna 2014. Remontti valmistui vuonna 2016, jolloin museossa pääsi taas tutustumaan Helsingin menneisyyteen elämyksellisesti omin käsin.

Vuonna 2015 Helsingin kaupunginmuseo muutti Sederholmin taloa ympäröiviin vanhoihin rakennuksiin. Aiemmin museo sijaitsi viereisellä Sofiankadulla.

Lähteet

Aiheesta muualla

Senaatintori.fi 
 Helsingin "katakombit". Pääkaupungin allakin eletään, Suomen Kuvalehti, 27.04.1935, nro 17, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Helsingin museot
Kruununhaka
Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Helsingin suojellut rakennukset
Grom pobedy, razdavaisja!

Grom pobedy, razdavaisja! (Гром победы, раздавайся!) oli Venäjän keisarikunnan epävirallinen kansallislaulu 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa.. Sen on sanoittanut ajan johtava venäläinen runoilija Gavrila Deržavin ja säveltänyt Osip Kozlovski 1791. Laulu kirjoitettiin muistamaan nykyisessä Ukrainassa sijaitsevan osmanien linnoituksen Ismailin valloitusta, jota johti kenraali Aleksandr Suvorov. Laulu kuitenkin menetti asemansa, kun viralliseksi kansallislauluksi tuli Bože, Tsarja hrani.

Sanat 

Гром победы, раздавайся! 
Веселися, храбрый Росс! 
Звучной славой украшайся. 
Магомета ты потрёс! 

Kertosäe: 
Славься сим, Екатерина! 
Славься, нежная к нам мать! 

Воды быстрые Дуная 
Уж в руках теперь у нас; 
Храбрость Россов почитая, 
Тавр под нами и Кавказ. 

Kertosäe:

Aiheesta muualla 

Russian anthems site (laulu Mp3 tiedostona sivun lopussa päin)

Historialliset kansallislaulut
Isänmaalliset laulut
Venäläiset musiikkikappaleet
Markku Kivekäs

Markku Olli Juhani Kivekäs (16. kesäkuuta 1947 Helsinki – 30. toukokuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen Disney-asiantuntija ja -keräilijä. Hän toimi Aku Ankka -lehden päätoimittajana vuosina 1988–2007. Hän jätti kaikkien aikojen huippulevikissään olevan Aku Ankan yli 35 vuoden työuran jälkeen. Hän oli tullut lehteen töihin jo vuonna 1970. Hän yleni toimitussihteeriksi vuonna 1976 ja toimituspäälliköksi vuonna 1986.

Sarjakuvaneuvos Kivekäs kiinnostui Aku Ankasta jo lapsuudessaan ja voitti television Tupla tai kuitti -tietokilpailun pääpalkinnon kahdesti, vuonna 1962 aiheena Aku Ankka ja 1965 aiheena Disneyn piirroselokuvat. Hän tapasi Walt Disneyn Los Angelesissa vuonna 1966. Tapaaminen johdatti Kivekkään uravalinnan lopullisesti Disney-sarjakuvien pariin.

Kivekkään päätoimittajakaudella Aku Ankka -lehden yleisilme muuttui paljon. Entisestä poiketen muun muassa piirtäjien ja käsikirjoittajien nimet tuotiin esille tarinoiden oheen. Kivekkään panos populaarikulttuuriin ilmenee lukuisten Aku Ankan sivuilta elämään jääneiden lentävien lauseiden ja mielikuvituksellisten käännösten kautta. Kivekkään organisoima Carl Barksin Suomen vierailu vuonna 1994 oli myös näkyvä mediatapahtuma. Aku Ankan 2. heinäkuuta 2008 ilmestynyt numero 27/2008 omistettiin kokonaan Kivekkään muistolle. Lehti sisälsi kirjoituksen hänen elämästään sekä Carl Barksin ”Takaisin Klondikeen” -tarinan sen alkuperäisellä Kivekkään laatimalla suomennoksella, jota hän itse piti yhtenä merkittävimmistä käännöksistään.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Markku Kivekkään muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
 Kivekkään ystävien sekä kollegoiden muistoja. Ankkalinnake-sivusto.
 Kivekkään lyhyt haastattelu. 
 Markku Kivekäs Ylen Elävässä arkistossa.
 Laine, Jukka: Disneyn elokuvista ja Aku Ankasta heijastuu koko maailma. Kvaak.fi 26.5.2007.

Suomalaiset päätoimittajat
Sarjakuvien suomentajat
Suomalaiset keräilijät
Vuonna 1947 syntyneet
Vuonna 2008 kuolleet
Bože, Tsarja hrani

Bože, Tsarja hrani! (; Jumala, suojele tsaaria) oli Venäjän keisarikunnan virallinen ja viimeinen kansallislaulu. Se valittiin 1833 järjestetyssä kilpailussa ja toimi kansallislauluna vuoteen 1917, jolloin helmikuun vallankumous syöksi tsaarin vallasta ja viralliseksi kansallislauluksi valittiin Marseljeesi.

Laulun on säveltänyt viulisti Aleksei Fjodorovitš Lvov ja sanoittanut runoilija Vasili Žukovski.

Sanat 
Боже, Царя храни!
Сильный, державный, 
Царствуй на славу, На славу нам! 
( 2x :)
Царствуй на страх врагам, 
Царь православный. 
Боже, Царя, Царя храни! 
( 2x :) 

Translitteraatio
Bože, Tsarja hrani!
Silnyi, deržavnyi,
Tsarstvui na slavu, Na slavu nam!
( 2x :)
Tsarstvui na strah vragam,
Tsar pravoslavnyi.
Bože, Tsarja, Tsarja hrani!
( 2x :)

Sanatarkka suomennos
Jumala, suojele tsaaria!
Vahvaa, hallitsevaa,
Hallitse kunniaksi, meidän kunniaksemme!
( 2x :)
Hallitse vihollisten peloksi,
ortodoksinen tsaari.
Jumala, suojele tsaaria, meidän tsaariamme!
( 2x :)

Suomen suuriruhtinaskunnassa käytetyt sanat 
Siunattu olkohon
turvamme tuoja,
mahtava, mahtava
Ruhtinas!
 ( 2x :)

Lempeä laupias,
onnemme suoja,
siunattu, siunattu,
olkohon.
( 2x :)

Lähteet

Aiheesta muualla
Russian Anthems museum 

Historialliset kansallislaulut
Venäjän keisarikunta
Lom (Bulgaria)

Lom (bulgariaksi Лом) on kaupunki Pohjois-Bulgariassa, Montanan alueella Tonavan varrella. Lom sijaitsee lähellä Bulgarian ja Romanian rajaa. Lom on Bulgarian toiseksi tärkein Tonavan satama Rusen jälkeen. Lomin asukasluku on 28 139.

Lom sijaitsee 162 kilometriä pohjoiseen Sofiasta, 56 kilometriä Vidinistä, 50 kilometriä Montanasta ja 42 kilometriä Kozloduista. 

Lomissa, kuten muuallakin Bulgariassa, infrastruktuuri on rappeutunut talojen ja katujen kunto on huono.

Kaupungin nähtävyyksiä ovat muun muassa Borunskan kirkko ja kaupungin historiallinen museo.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Lom 

Bulgarian kaupungit
Tremulous

Tremulous on ilmainen ja avoimen lähdekoodin joukkuepohjainen FPS-tietokonepeli reaaliaikaisella strategialla, joka julkaistiin 31. maaliskuuta 2006. Peli muistuttaa Quake II:n Gloom-modifikaatiota. Pelissä on kaksi joukkuetta, ihmiset ja alienit, joista kummallakin on omat hyöty- ja haittapuolensa. Tremulous tehtiin alun perin modifikaatioksi Quake III Arena -peliin, kunnes se julkaistiin itsenäisenä pelinä. Peli on ladattu yli  kertaa.

Pelaaminen 
Pelissä on tavoitteena eliminoida kaikki viholliset ja vihollisen tukikohdat. Tähän tarvitaan useimmissa tapauksissa tiukkaa tiimityöskentelyä.

Ihmiset ovat fyysisesti heikompia kuin alienit, mutta heillä on käytössään pitkän kantaman aseet ja kestävät, mutta hitaasti rakennettavat tukikohdat. Alienit ovat kestäviä, nopeita ja hyvin lähietäisyydeltä tappavia. Heidän tukikohtansa on nopea rakentaa, mutta se on heikko ihmisten aseita vastaan. Alieneiden kunto palautuu ajan myötä. Alienit kehittyvät paremmiksi käymällä läpi pikaevoluution.

Monet palvelimet haluavat sallia muiden karttojen pelaamisen, jotka eivät ole oletuksena versiossa 1.1.0. On kaksi keinoa hankkia muita karttoja: niitä voi ladata käsin karttalähteestä (katso aiheesta muualla-osio) ja lisätä pk3-tiedostot kantahakemistoon tai käyttää takaportin omaavaa asiakasohjelmaa ja asettaa cl_allowdownload-asetus 1:ksi.

Aiheesta muualla 
 Tremulousin kotisivut 
 Tremulous-tietopaketti 
 Tremulousin kartat 
 Trem-servers.com, tremulousin palvelin- ja yhteisölista. 
 WebSVN 

Linux-pelit
Mac OS -pelit
Windows-pelit
Ensimmäisen persoonan ammuntapelit
Vapaat ohjelmistot
Vuoden 2006 videopelit
Polná

Polná (lausunta [ˈpolnaː]) on kaupunki Tšekissä Vysočinan läänissä Jihlavan piirikunnassa. Vuonna 2009 Polnássa oli 5 236 asukasta.

Polnálle kuuluvat seuraavat kylät/osat: Hrbov, Janovice, Nové Dvory ja Skrýšov.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Polnán kotisivu 

Tšekin kaupungit
Työntekijäin ryhmähenkivakuutus

Työntekijäin ryhmähenkivakuutus on suomalaisten työmarkkinajärjestöjen sopimukseen perustuva vakuutusjärjestely, josta maksetaan työntekijän kuollessa korvaussumma hänen perillisilleen. Työntekijäin ryhmähenkivakuutuksen tarkoituksena on turvata perheen välitön toimeentulo puolison tai lasten huoltajan kuoleman jälkeen. Vakuutuksen perusteella maksetaan vakuutussumma vakuutuksen ottaneen työnantajan palveluksessa olleen työntekijän kuoltua. Kuolemantapauskorvauksen edunsaajia ovat vainajan puoliso sekä alle 22-vuotiaat lapset.

Korvaus maksetaan kaikista kuolemantapauksista kuoleman syystä riippumatta. 
Velvollisuus vakuutuksen ottamiseen koskee kaikkia työnantajia, joita sitovassa työehtosopimuksessa on tai joiden alalla voimassa olevassa yleisessä valtakunnallisessa työehtosopimuksessa on ryhmähenkivakuutusta koskevat määräykset.Ryhmähenkivakuutuksen ovat velvollisia ottamaan sellaiset työnantajat, joiden solmimassa työehtosopimuksessa on määräys tällaisesta vakuutuksesta. Vakuuttamisvelvollisia ovat lisäksi työnantajat, joiden toimialalla on vakuuttamismääräyksen sisältävä yleinen valtakunnallinen työehtosopimus. Merkitystä ei ole sillä, onko työnantaja järjestäytynyt työnantajajärjestöön vai ei.

Vakuutuksia myöntävät suomalaiset henkivakuutusyhtiöt. Vakuutusmaksu määrätään samasta palkkasummasta kuin entisen lakisääteisen tapaturmavakuutuksen eli nykyisen työtapaturma- ja ammattitautivakuutuksen vakuutusmaksu.

Vakuutusyhtiöt tilittävät keräämänsä vakuutusmaksut Työntekijäin Ryhmähenkivakuutuspoolille. Korvaukset käsitellään Tapaturmavakuutuskeskuksessa (www.tvk.fi).

Korvaussummat määritellään vuosittain. Voimassa olevan korvaustaulukon voi tarkistaa Työntekijäinryhmähenkivakuutussivuilta. Vakuutuskorvausta korotetaan, mikäli kuolleella on lapsi tai mikäli kuolema on sattunut tapaturmaisesti. Vuonna 2020 tai sen jälkeen tapahtuneesta kuolemasta leskenosuus on 4 660–16 720 euroa. Määrä riippuu kuolleen työntekijän iästä. Lapsen osuus on noin 7 500 euroa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Työntekijäin ryhmähenkivakuutuksen kotisivut

Työ
Vakuutukset
Hokkanen

Hokkanen on suomalainen sukunimi. Nimen tunnettuja kantajia ovat:

Alisa Hokkanen (s. 2001), jalkapalloilija
Eero Hokkanen (1931–2020), lääkäri ja neurologian professori
Erik Hokkanen (s. 1963), muusikko
Evert Hokkanen (1864–1918), kansanedustaja
Heini Hokkanen (s. 1986), maastohiihtäjä
Iivo Hokkanen (s. 1985), jääkiekkoilija
Janne Hokkanen (s. 1983), kuvataiteilija
Jouni Hokkanen (s. 1964), dokumentaristi, toimittaja ja kriitikko
Kari Hokkanen (s. 1943), toimittaja ja poliitikko
Kauko Harlos (vuoteen 1960 Hokkanen, 1933–1998), moukarinheittäjä
Laura Hokkanen, o.s. Kerola (s. 1992), pesäpalloilija
Matti Hokkanen (1937–2020), ekonomi, toimitusjohtaja, poliitikko, kansanedustaja (Kokoomus) ja maakuntaneuvos
Matti Hokkanen (s. 1940), kirjailija
Minna Hokkanen (s. 1964), näyttelijä
Olli Hokkanen, MTV3:n Ennätystehdas-ohjelmasta esiintynyt henkilö, josta myöhemmin tuli internet-ilmiö
Otto Hokkanen (s. 2004), jääkiekkoilija
Riku Hokkanen (s. 1992), pesäpalloilija
Sulo Hokkanen (1922–1995), amatöörinäyttelijä
Toivo Hokkanen (1895–1918), taidemaalari.
Seittitakiainen

Seittitakiainen (Arctium tomentosum) on suurikokoinen joutomaiden asterikasvi. Se on Suomen yleisin takiaislaji, mutta takiaiset risteytyvät helposti, eikä lajinmääritys ole aina helppoa. Seittitakiainen risteytyy sekä isotakiaisen (Arctium lappa) että pikkutakiaisen (Arctium minus) kanssa.

Ulkonäkö ja koko 
Seittitakiainen kasvaa 50–120 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat suuret, kolmiomaiset ja aaltoilevareunaiset. Lehtiruodit ovat punertavat. Kukinnossa on usein vaaleaa seittiä. Kukat ovat purppuranväriset, siemenkehto harmahtavanvihreä ja piikkinen.

Elinympäristö ja levinneisyys 
Seittitakiainen kasvaa tavallisesti erilaisilla vahvasti ihmisvaikutteisilla kasvupaikoilla, kuten teiden varsilla, kaupunkien joutomailla ja metsiköissä.

Seittitakiaista tavataan laajalti Keski-Euroopasta Keski-Aasiaan ulottuvalla alueella sekä paikoitellen muuallakin. Lajia tavataan myös vieraslajina Pohjois-Amerikassa. Suomessa seittitakiaista tavataan etenkin Etelä-Suomessa sekä jonkin verran aina Tornion ja Oulun korkeudelle asti. Muun muassa Uudellamaalla laji on hyvinkin yleinen.

Seittitakiainen on Suomessa sekä muissa Pohjoismaissa muinaistulokas tai varhainen uustulokas. Suomessa laji on etelässä todennäköisesti muinaistulokas, mutta Keski- ja Pohjois-Suomessa luultavimmin uustulokas.

Käyttö 
Seittitakiaisen juurta voi syödä keitettynä. Sen lehtiä on käytetty rohdoksena.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Seittitakiaisen (Arctium tomentosum) levinneisyys Suomessa
 Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Seittitakiainen (Arctium tomentosum)
 LuontoPortti: Seittitakiainen (Arctium tomentosum)
 Pohjolan kasvien pauloissa: Arctium tomentosum - seittitakiainen
 ITIS: Arctium tomentosum 
 United States Department of Agriculture (USDA): Arctium tomentosum 
 Flora of China: Arctium tomentosum 

Takiaiset
Lääkekasvit
AC Sparta Praha

AC Sparta Praha on tšekkiläinen jalkapalloseura. Sparta Prahalla on myös jääkiekko-osasto HC Sparta Praha. Seura on perustettu vuonna 1893 ja on yksi maansa menestyksekkäimmistä. Se on voittanut Tšekkoslovakian mestaruuden 24 kertaa ja Tšekin mestaruuden 11 kertaa. Lisäksi seura on voittanut edesmenneen Mitropa Cupin kolme kertaa ja ollut säännöllinen edustaja Euroopan kentillä pelaten muun muassa Mestarien liigassa. Sparta Prahan paikallisvastustaja ja pahin kilpailija on SK Slavia Praha.

Saavutukset

Kansalliset 
 
 Tšekkoslovakian mestaruus (24): 1912, 1919, 1922, 1926, 1927, 1932, 1936, 1938, 1939, 1944, 1946, 1948, 1952, 1954, 1965, 1967, 1984, 1985, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1993
 Tšekkoslovakian hopeaa (18 kertaa): 1992, 1986, 1966, 1958, 1953, 1951, 1950, 1949, 1947, 1943, 1940, 1937, 1935, 1934, 1933, 1931, 1930, 1925
 Tšekkoslovakian pronssia (8 kertaa): 1983, 1970, 1969, 1956, 1955, 1948, 1929, 1928
 Tšekkoslovakian Cup (12): 1909, 1943, 1944, 1946, 1964, 1972, 1976, 1980, 1984, 1988, 1989, 1992

 Tšekin mestaruus (12): 1994, 1995, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2003, 2005, 2007, 2010, 2014
 Tšekin hopeaa (2 kertaa): 2002, 2004
 Tšekin Cup (5): 1996, 2004, 2006, 2007, 2008
 Tšekin Supercup (1): 2010

Kansainväliset 
 Mitropa Cup mestaruus (3): 1927, 1935, 1964
 Mitropa Cupin hopeaa (2 kertaa): 1930, 1936
 Pequeña Copa del Mundo de Clubes (1): 1969

Entisiä pelaajia 
 Petr Čech 
 Jan Koller 
 Pavel Nedvěd 
 Karel Poborský 
 Tomáš Rosický 
 Tomáš Hübschman

Sparta Praha
Vuonna 1893 perustetut urheiluseurat
Prahan urheilu
HC Sparta Praha

HC Sparta Praha on tšekkiläinen jääkiekkoseura Prahasta. Sparta Prahalla on myös jalkapallo-osasto AC Sparta Praha. Seura on perustettu vuonna 1903, mutta virallisesti seura perustettiin vasta vuonna 1909. Sparta Praha on yksi maansa menestyksekkäimmistä jääkiekkoseuroista.

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto
 Valmentaja: Miloslav Hořava 
 Valmentaja: Josef Jandač 
 Apuvalmentaja: Tomáš Hamara 
 Apuvalmentaja & Urheilutoimenjohtaja: Jaroslav Hlinka 
 Maalivahtivalmentaja: Petr Přikryl 
 Videovalmentaja & Joukkueenjohtaja: Jakub Zelenka 
 Fysiikkavalmentaja: Martin Šetelík 
 Huoltopäällikkö: Jaroslav Kasík 
 Huoltopäällikkö: Hynek Svoboda 
 Huoltopäällikkö: Josef Toma 
 Toimitusjohtaja: Barbora Snopková Haberová 
 Urheilutoimenjohtaja: Petr Ton 
 Pelaajakehitysjohtaja: Pavel Šrek 
 Omistaja: Karel Pražák 

Lähde: EliteProspects

Saavutukset
 EHL hopeaa (1): 2000
 ECC hopeaa (1): 2008
 Tšekin-mestaruus (4): 2007, 2006, 2002, 2000
 Tšekin hopeaa (2): 2001, 2016
 Tšekkoslovakian-mestaruus (4): 1993, 1990, 1954, 1953
 Tšekkoslovakian hopeaa (10): 2001,  1988,  1974,  1967,  1964,  1963,  1957,  1939,  1938,  1937
 Tšekin liigacupin mestaruus (1): 2001
 Spenglercupin voitto (2): 1963, 1962
 Spenglercupin hopeaa (1): 2004

Lähteet

Aiheesta muualla
Seuran verkkosivut

Tšekkiläiset jääkiekkoseurat
Prahan urheilu
Vuonna 1903 perustetut urheiluseurat
Suomen matemaattinen yhdistys

Suomen matemaattinen yhdistys ry - Finlands matematiska förening rf on 1868 perustettu matematiikan tutkimusta ja harrastamista edistävä yhdistys. Se on yksi maailman vanhimpia matemaattisia yhdistyksiä.  Yhdistyksessä oli vuoden 2014 päättyessä 312 jäsentä. Yhdistyksen tärkein toimintamuoto on matemaattisten tieteellisten esitelmätilaisuuksien järjestämien. Vuosittain yhdistys myöntää Ernst Lindelöf -palkinnon parhaan edellisvuonna valmistuneen matematiikan pro gradu-tutkielman tai diplomityön tekijälle. Yhdistys on viime vuosina jakanut myös matematiikkapalkintoa parillisina vuosina. Yhdistyksen piirissä toimii Valmennusjaosto, joka huolehtii matematiikan koululaiskilpailutoimintaan liittyvästä valmennuksesta ja Suomen osallistumisesta Kansainvälisiin Matematiikkaolympilaisiin.

Historia 

Suomen matemaattisen yhdistyksen perustava kokous oli 20.11.1868.  Keskeinen syy seuran perustamiseen oli vuonna 1852 tapahtunut Keisarillisen Aleksanterin-yliopiston eli Helsingin yliopiston ylioppilasosakuntien lakkauttaminen (joksikin vuodeksi) ja niiden korvaaminen oppiainepohjaisilla yhdistyksillä. Matemaattisen yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja oli tuolloin Suomen ainoa matematiikan professori Lorenz Lindelöf. Jäseniä oli muutama kymmenen, pääasiassa varttuneempia opiskelijoita. Kokouksia pidettiin kerran kuussa muun muassa vuonna 1870 valmistuneessa Ylioppilastalossa. Yhdistyksen toiminnassa oli 1800-luvulla joitakin muutaman vuoden katkoja, mutta etenkin Ernst Lindelöfin pitkän sihteeri- ja puheenjohtajakauden aikana 1900-luvun ensimmäisinä vuosikymmeninä toiminta vakiintui.

Julkaisuja
Yhdistys julkaisee matematiikan tiedostuslehteä Eukleides. Yhdessä  Suomen Fyysikkoseuran ja Fysikersamfundet i Finlandin kanssa yhdistys julkaisee myös fysiikan ja matematiikan aikakauslehteä Arkhimedes. Myös matematiikan koululaisverkkolehti Solmu on löyhästi sidoksissa Suomen matemaattiseen yhdistykseen.

Tapahtumia
Joka toinen vuosi yhdistys järjestää Matematiikan päivät -tapahtuman, joka toimii tapaamispaikkana suomalaisille matemaatikoille, matematiikan opettajille ja opiskelijoille. Päivät järjestetään yhteistyössä jonkin yliopiston kanssa yleensä niin, että joka toinen kerta tapahtuma on pääkaupunkiseudulla ja joka toinen kerta muualla Suomessa. Nimi Matematiikan päivät otettiin käyttöön vuonna 1998; sitä ennen päivät oli järjestetty nimellä Matemaatikkopäivät. Ensimmäiset Matemaatikkopäivät pidettiin vuonna 1963 Helsingissä. Viimeksi Matematiikan päivät järjestettiin Turun yliopistossa tammikuun alussa 2016.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Yhdistyksen kotisivut
 Eukleidesin kotisivut 
 Solmun kotisivut
 Arkhimedeksen kotisivut
 Matematiikan kilpailuvalmennuksen kotisivut

Suomalaiset tiedeyhdistykset
Matematiikka
Ci

Ci tarkoittaa seuraavia:

 
 
 
 curie, tunnus Ci, radioaktiivisuuden vanha yksikkö.
 vastavakoilu, CI, englannin sanoista counter intelligence, vakoilumenetelmä
 vakuutustodistus, c/i, englannin sanoista certificate of insurance, todiste vakuutuksen ottamisesta.
Ct

Ct tarkoittaa seuraavia:

 
 
 Connecticut, postilyhenne CT, Yhdysvaltain osavaltio
 tietokonekerroskuvaus, CT, englannin sanoista computerized tomography tai computed tomography, kuvantamismenetelmä
 Cabinet Treasurer, CT, (Lionsklubien) Piirin rahastonhoitaja
 virtamuuntaja, CT, englannin sanoista current transformer
 c’t, saksalainen tietotekniikkalehti
 Česká televize, ČT, tšekkiläinen televisioyhtiö
 sentti, ct., useiden dollaria käyttävien maiden vaihtoraha
 kanervatyyppi, CT, lyhenne sanasta Calluna-tyyppi, metsätyyppi
 Counter-Terrorist, CT, toinen kahdesta joukkueesta joukkuepohjaisessa Counter Strike -FPS-pelisarjassa.
 Yhdysvaltain keskinen aika, lyh. CT, aikavyöhyke Pohjois-Amerikassa ja Keski-Amerikassa
Korela (Kotka)

Korela on Kotkan kaupunginosa, joka sijaitsee Kymenlaakson maakunnassa, Hovinsaaren pohjoisosassa. Kaupunginosan länsirajana on Kymijoen Langinkoskenhaara Lankilan kaupunginosaan, pohjoisrajana  valtatie 7 Kyminlinnan kaupunginosaan, idässä Hyväntuulentie Jylpyn kaupunginosaan ja etelässä Keisarinmajantie Metsolan kaupunginosaan. Korela kuuluu yhdessä Kyminlinnan kaupunginosan kanssa Korelan–Kyminlinnan tilastoalueeseen, jonka asukasluku on 809 (31.12.2012).

Korelan kaupunginosan alue liitettiin vuonna 1884 Kymistä Kotkaan. Alue kuului silloin Hovinsaaren kruununpuiston maihin.

Korela on suurimmaksi osaksi omakotitaloaluetta. Kerrostaloja on lähinnä Kotkan Opiskelija-asunnot Oy:n Koskisopen alueella. Kaupunginosan alueella sijaitsee myös Korelan ryhmäpuutarha, tavaratalo Motonet, rautakauppa Stark ja K-Market Korela.

Lähteet

Kotkan kaupunginosat
Seppo Harjanne

Seppo Harjanne (s. 20. helmikuuta 1948 Helsinki) on suomalainen rallin kartanlukija. Hän toimi kartanlukijana muun muassa Timo Saloselle 1979–1988 ja Tommi Mäkiselle 1990–1997.

Harjanne saavutti kolme rallin maailmanmestaruutta. Salosen kanssa Peugeot'lla 1985 sekä Mäkisen kanssa Mitsubishilla vuosina 1996 ja 1997. MM-sarjan osakilpailuvoittoja Harjanteelle kertyi vuosina 1974–1997 kaikkiaan 20.

Viimeisen MM-osakilpailunsa Harjanne ajoi Tommi Mäkisen kanssa vuoden 1997 RAC-rallissa. Tämän jälkeen hän on satunnaisesti istunut Juha Kankkusen kyydissä erilaisissa näytösajoissa.

Koulutukseltaan hän on ekonomi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seppo Harjanteen rallit 

Suomalaiset kartanlukijat
Rallin maailmanmestarit
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Corky Laing

Laurence Gordon ”Corky” Laing (s. 26. tammikuuta 1948 Montreal, Québec, Kanada) on Mountain-yhtyeen rumpali. Hän liittyi Mountainiin vuonna 1969. Muita yhtyeitä joissa hän on ollut mukana ovat muun muassa Energy, West, Bruce & Laing, Pompeii ja Cork. Hän on myös julkaissut kaksi sooloalbumia Makin’ It on the Street (1977) ja Lost Album (1978).

Kanadalaiset rumpalit
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Climbing!

Climbing! on Mountain-yhtyeen ensimmäinen varsinainen albumi. Vuoden 1969 Mountain julkaistiin Leslie Westin sooloalbumina. Climbing! sisältää  yhtyeen ehkä tunnetuimmat kappaleet "Mississippi Queen" ja "Theme From an Imagenary Western". Jälkimmäinen on Cream-yhtyeen Jack Brucen säveltämä. Albumia myytiin Yhdysvalloissa kultalevyyn oikeuttava määrä.

Kappaleet 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
Bonuskappale remasteroidulla cd:llä:

Kokoonpano 

Leslie West – kitara, laulu
Felix Pappalardi – basso, laulu
Corky Laing – rummut
Steve Knight – kosketinsoittimet

Arvostelut
 Allmusic () linkki

Lähteet 

Vuoden 1970 albumit
Vuoden 1970 esikoisalbumit
Mountainin albumit
Sarıkamışin taistelu

Sarıkamışin taistelu oli Venäjän ja Ottomaanien valtakunnan välinen taistelu, joka käytiin Kaukasuksen alueella ensimmäisen maailmansodan aikana vuodenvaihteessa 1914–1915. Se päättyi Venäjän ratkaisevaan voittoon. Taistelua kutsutaan joskus nimillä Sarıkamışh tai Sarıkamış, turkin kielillä Sarıkamış Faciası ("Sarıkamışin murhenäytelmä"). 

Ensimmäisen maailmansodan Lähi-idän taistelut
Osmanien valtakunnan taistelut
Venäjän taistelut
Jacobi

Jacobi on seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Alwin Jacobi (1854–1905), saksalais-ruotsalainen rakennusinsinööri ja arkkitehti
 Carl Gustav Jacob Jacobi (1804–1851), saksalainen matemaatikko
 Derek Jacobi (s. 1938), brittiläinen näyttelijä
 Friedrich Heinrich Jacobi (1743–1819), saksalainen filosofi
 Lou Jacobi (1913–2009), kanadalainen näyttelijä
 Moritz Hermann von Jacobi (1801–1874), saksalais-venäläinen fyysikko ja insinööri
 Peter Jacobi (s. 1951), saksalainen kirjailija
F. J. Kantola

Frans Josef Kantola (30. tammikuuta 1886 Helsinki – 1940) oli suomalainen peltiseppä, itseoppinut työläisfilosofi ja filosofinen kirjailija.

Frans Kantolan vanhemmat olivat muurari Jooseppi Kantola ja Maria Hänninen. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten peltiseppänä. Kantola asui Pukinmäessä ja oli naimisissa vuodesta 1925 Sofia Hentilän kanssa.

Frans Kantola tutustui filosofiseen kirjallisuuteen ja kysymyksiin omatoimisesti opiskellen.

Kantola kirjoitti teoksen Sielun todellisuus, joka tutki sielun olemassaoloa ja sielun ja ruumiin suhdetta. Hän pyrki osoittamaan sielun ruumiista erillisen olemassaolon ja "materialismin heikon aseman" käyttämällä todisteena mm. erilaisia biologisia ja sielutieteellisiä todisteita sekä sielullisia ilmiöitä. Teos herätti poikkeuksellista kiinnostusta tiedekirjaksi: siitä otettiin heti ilmestymisvuonna 1933 kaksi lisäpainosta.

Ennen kuolemaansa Kantola valmisteli toista teosta jumaluuden olemuksesta, mutta se ei ehtinyt julkaistavaksi.

Teoksia 

 Sielun todellisuus (esipuhe J. E. Salomaa, Porvoo: WSOY, 1933, 3. painosta)

Lähteet 

Suomalaiset filosofit
Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1940 kuolleet
Jambol

Jàmbol () on kaupunki Etelä-Bulgariassa, Jambolin alueella. Kaupungin asukasluku on 73 268 (2011).

Historia 

Jambolin perusti kreikkalainen Filippos II noin vuonna 350 eaa, ja Rooman valtakunta valloitti kaupungin myöhemmin. Vuonna 583 avaarit tuhosivat kaupungin maan tasalle. Kaupunki rakennettiin myöhemmin takaisin. 1800-luvulle tultaessa kaupungista oli tullut merkittävä uskonnollinen keskus. Neuvostoliiton miehitettyä Bulgarian valtion vuonna 1944 Bulgariassa tuli valtaan kommunistinen puolue ja valtio muuttui Bulgarian kansantasavallaksi. Kommunistimaissa ei sallittu uskontoa, minkä seurauksena melkein kaikki uskonnolliset rakennukset tuhottiin Jambolista. Jambolin merkittävin uskonto on ortodoksisuus.

Jambolin merkittäviä henkilöitä 

 Dimcho Roshmanov, säveltäjä
 George Papazov, taidemaalari
 Nikola Abramov, taiteilija
 Georgi Gospodinov, kirjailija
 Volen Siderov, journalisti ja poliitikko
 Radoy Ralin, runoilija ja satiiri
 Ivan Gazdov, taiteilija, kirjailija ja Bulgarian kansallisen taidekoulun entinen rehtori
 Plamen Ivanov Zhelev, eläinlääkäri 
 Peter Noikov, opettaja

Ystävyyskaupungit 

 Villejuif (Pariisin esikaupunki), Ranska
 Targu Jiu, Romania
 Sieradz, Puola
 Edirne, Turkki
 Iževsk, Venäjä
 Berdiansk, Ukraina

Lähteet

Aiheesta muualla 
Jambol 

Bulgarian kaupungit
Hashem Aghajari

Hashem Aghajari on iranilainen yliopiston professori, reformisti, historiantutkija ja yhteiskuntakriitikko.

Aghajari kritisoi kesäkuussa 2002 iranilaista islamintulkintaa ja esitti, että kaikkia uskonnon opetuksia ei tule noudattaa pilkuntarkasti. Hänet tuomittiin saman vuoden marraskuussa kuolemaan uskonkieltämisestä. Päätös aiheutti laajaa protestointia, ja korkein oikeus kumosikin tuomion helmikuussa 2003. Heinäkuussa 2004 hän sai vähäisemmistä rikkomuksista kolmen vuoden vankeusrangaistuksen.

Aghajari on vammautunut veteraani vuosien 1980–1988 sodasta Irakia vastaan.

Lähteet 

Iranilaiset tieteilijät
Nh

Nh tarkoittaa seuraavia asioita:

 
 
 New Hampshire, postilyhenne NH, Yhdysvaltain osavaltio
 .
Richard Burgi

Richard Burgi (s. 30. heinäkuuta 1958) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä.

Burgi syntyi ja varttui Montclairissa New Jerseyssä. Hän on työskennellyt televisiomaailmassa 1980-luvun lopulta alkaen. Hänen ensimmäinen vakituinen roolinsa oli NBC:n Another World -sarjassa, jossa hän esitti Chad Rolloa. Sittemmin hän on esiintynyt useissa televisiosarjoissa, kuten As the World Turns (Glenn Harrington joulukuusta 1988 huhtikuuhun 1989), 24, Firefly, Pahan tytär, CSI, Poliisipäällikkö Mannion, Matlock, Vain yksi elämä, Amyn lailla, Vartija (pääosa), Ammu vaan!, Seinfeld, Täydelliset naiset ja Harper’s Island. 

Burgilla on ollut rooleja elokuvissa Lainakengissä, Taalat taskuun, Dick & Jane, Cellular, Shanghai Red ja Hostel: Part II.

Burgi meni naimisiin Lori Kahnin kanssa vuonna 1995 ja heillä on kaksi poikaa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Richard Burgi Täydellisten naisten kotisivuilla

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Clarence S. Campbell Bowl

Clarence S. Campbell Bowl on NHL-palkinto, joka on kaudesta 1993–1994 asti myönnetty läntisen konferenssin voittajajoukkueelle.

Voittajat

Läntisen divisioonan runkosarjan voittajat 
 1967–1968: Philadelphia Flyers
 1968–1969: St. Louis Blues
 1969–1970: St. Louis Blues
 1970–1971: Chicago Black Hawks
 1971–1972: Chicago Black Hawks
 1972–1973: Chicago Black Hawks
 1973–1974: Philadelphia Flyers *

Campbell-konferenssin runkosarjan voittajat 
 1974–1975: Philadelphia Flyers *
 1975–1976: Philadelphia Flyers
 1976–1977: Philadelphia Flyers
 1977–1978: New York Islanders
 1978–1979: New York Islanders
 1979–1980: Philadelphia Flyers
 1980–1981: New York Islanders *

Campbell-konferenssin pudotuspelien voittajat 
 1982: Vancouver Canucks
 1983: Edmonton Oilers
 1984: Edmonton Oilers *
 1985: Edmonton Oilers *
 1986: Calgary Flames
 1987: Edmonton Oilers *
 1988: Edmonton Oilers *
 1989: Calgary Flames *
 1990: Edmonton Oilers *
 1991: Minnesota North Stars
 1992: Chicago Blackhawks
 1993: Los Angeles Kings

Läntisen konferenssin pudotuspelien voittajat (1994–2020) 
 1994: Vancouver Canucks
 1995: Detroit Red Wings
 1996: Colorado Avalanche *
 1997: Detroit Red Wings *
 1998: Detroit Red Wings *
 1999: Dallas Stars *
 2000: Dallas Stars
 2001: Colorado Avalanche *
 2002: Detroit Red Wings *
 2003: Mighty Ducks of Anaheim
 2004: Calgary Flames
 2005: kautta ei pelattu työsulun vuoksi
 2006: Edmonton Oilers
 2007: Anaheim Ducks *
 2008: Detroit Red Wings *
 2009: Detroit Red Wings
 2010: Chicago Blackhawks *
 2011: Vancouver Canucks
 2012: Los Angeles Kings *
 2013: Chicago Blackhawks *
 2014: Los Angeles Kings *
 2015: Chicago Blackhawks *
 2016: San Jose Sharks
 2017: Nashville Predators
 2018: Vegas Golden Knights
 2019: St. Louis Blues *
 2020: Dallas Stars

Semifinaalien voittajat 
 2021: Montreal Canadiens 1

Läntisen konferenssin pudotuspelien voittajat (2022–) 
 2022: Colorado Avalanche *

* Joukkue voitti myös Stanley Cupin

1 Kauden 2020–2021 poikkeuksellisen divisioonajaon vuoksi ei konferensseja otettu huomioon, mutta siitä huolimatta palkinto päätettiin jakaa Vegas–Montreal-semifinaalisarjan voittaneelle joukkueelle.

Katso myös 
 Prince of Wales Trophy

NHL:n palkinnot
High School Musical 2

High School Musical 2 on musikaalielokuva, joka on jatkoa Disney Channelin musikaalille High School Musical. Se näytettiin ensi kerran Disney Channelilla 17. elokuuta 2007. Suomessa elokuva nähtiin 5. lokakuuta 2007 Disney Channelilla ja 25. marraskuuta 2007 Yle TV2:lla. High School Musical 2 julkaistiin DVD:lle 7. joulukuuta 2007. elokuvasta on tehty myös aiheeseen liittyvä fanilehti. Elokuva on dubattu suomeksi.

Tarina

Nuoret pääsevät kesätöihin Sharpayn vanhempien omistamalle golfklubille. Sharpay yrittää saada Troyn Gabriellalta itselleen. Ryan vaihtaa puolta ja lähtee kannustamaan Wildcatseja. Sharpay yrittää sotkea oikein kunnolla Troyn ja Gabriellan välit. Sharpay kyllä onnistuu siinä, ja  Gabriella lähtee pois golf-klubilta. Lopussa Troy ja Gabriella ovat kuitenkin sovussa, ja he laulavat taas yhdessä. Ja suutelevat lopusta.

Rooleissa

Ääniraita

Peli 
Elokuvaan liittyen on Disney on julkaissut PlayStation 2:lle ja Wiille High School Musical 2 – Sing It! -musiikkipelin, jossa lauletaan High School Musical -elokuvien lauluja karaokena.

Lähteet 
 Elokuvan DVD:n lopputekstit

Aiheesta muualla 
 Suomenkieliset Kotisivut
 Viralliset sivut

Kenny Ortegan ohjaamat elokuvat
High School Musical -elokuvat
Vuoden 2007 elokuvat
Jyrki Anttila


Jyrki Tapio Anttila (s. 23. kesäkuuta 1966 Oulu) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.

Anttila valmistui kasvatustieteiden kandidaatiksi Oulun yliopistosta 1991 ja oli Kempeleen Ylikylän koulun luokanopettaja 1991–1995.

Anttila aloitti lauluopintonsa Oulun konservatoriossa muun muassa Esko Jurvelinin ja Airi Tokolan oppilaana. Vuosina 1996–2002 häntä opetti Jaakko Ryhänen. Anttila opiskeli Sibelius-Akatemian oopperastudiossa vuosina 1995–1998 ja sai vuonna 1998 kiinnityksen Suomen Kansallisoopperaan solistiksi. Hän on vieraillut oopperarooleissa Saksassa, Sveitsissä ja Latviassa sekä konsertoinut muun muassa Yhdysvalloissa, Japanissa, Australiassa ja Ruotsissa.

Suomessa Anttila on vieraillut Savonlinnan oopperajuhlilla vuosina 1999–2006 ja esiintynyt useiden orkestereiden vierailevana solistina. Lisäksi hän on vieraillut maakuntaoopperoissa muun muassa Tampereella, Oulussa ja Vaasassa.

Anttila on toiminut Lohjan tenoripäivien taiteellisena johtajana 2006–2010 ja Ilmajoen Musiikkijuhlien taiteellisena johtajana vuodesta 2010. Hän oli myös Kirjuri Classicin taiteellinen johtaja vuodesta 2012.

Rooleja
 Pinkerton, Madama Butterfly, Leipzigin ooppera (2002–2003)
 Don José, Carmen, Tampereen ooppera (2003)
 Juhana, Viimeiset kiusaukset (2004)
 Siegmund, Valkyyria, Latvian kansallisooppera (2007)
Lähde

Diskografia 
 O Finno Mio! Opera Concert Live Recording At the Embassy of Finland, Jyrki Anttila et al., 1996
 Some Enchanted Evening, 2003
 On aika joulun, 2005
 Rakkauden siivin, 2007
 Hurmaavat tenorimme Jyrki Anttila, Tomi Metsäketo ja Pentti Hietanen, 2013

Palkinnot  
 Someron valtakunnallisen tenorilaulukilpailun voitto 1997
 Tampereella järjestetyn Opera Grand Prix -kilpailun voitto 1999
Lähde

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset tenorit
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Brahea

Brahea oli Pietari Brahen perustama, nykyisen Lieksan paikalla Pohjois-Karjalassa, silloisessa Käkisalmen läänissä vuosina 1653–1681 sijainnut kaupunki.

Lieksan seutu oli jo keski­ajalla tärkeä kauppa­paikka. Pielisjärvi joutui 1600-luvun puolivälissä laajan Kajaanin vapaa­herra­kunnan osaksi. Kreivi Pietari Brahe, jonka läänitystä alue oli, perusti Brahean kaupungin Lieksan­joen suulle luo vuonna 1653 Vienan kaupan tueksi.

Ruptuuri­sodan aikana kaupunkia puolustamaan rakennettiin hirrestä linnoitus eli skanssi. Se oli mitoiltaan 71 × 53 metriä. Linnoitus oli rakennettu hirrestä, ja siinä oli joka kulmauksessa pyöreä torni sekä kaksi porttia. Sodan aikana vuonna 1656 kaupunki joutui kuitenkin hävityksen kohteeksi eikä toipunut enää koskaan.

Kaupungin alueella sijaitsi muun muassa raati­huone, ortodoksinen tsasouna, porvarien asuin­taloja ja vuonna 1667 valmistunut luterilainen kirkko nykyisen kirkon paikalla. Brahean kaupungissa toimi koulu vuodesta 1663.

Brahea lakkautettiin jo vuonna 1681 ison reduktion yhteydessä, vain vuosi kreivi Brahen kuoleman jälkeen. Pielis­järven alue liitettiin Käkisalmen lääniin, jonka maa­herran Hindrich Piperin käskystä Brahean kaupunki hävitettiin. Lopullisesti kaupungin hävitti Pielisjärven pitäjän vuonna 1685 kruunulta vuokrannut Salomon Ehnberg: kaupungin talot purettiin ja alue kynnettiin pelloksi.

Enimmillään Brahean kaupungissa oli noin 350 asukasta. Lakkauttamisen jälkeen paikalle jäi Pielis­järven pitäjän kirkonkylä. Vuonna 1932 kirkonkylä muutettiin Lieksan kauppalaksi, joka vuonna 1973 yhdistettiin Pielisjärven kunnan kanssa nykyiseksi Lieksan kaupungiksi.

Nykyisen Lieksan kaupungin vaakunan aihe on peräisin Brahean kaupungin sinetistä vuodelta 1669.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Hävinnyt kaupunki, Seura, 10.06.1936, nro 24, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomen entiset kaupungit
Lieksa
Nv

Nv tarkoittaa seuraavia asioita:

 
 Nevada, postilyhenne NV, Yhdysvaltain osavaltio
 
 
 NV, Nymanbolagenin moottoripyörämerkki.
Sauli Tiilikainen

Sauli Ilari Tiilikainen (s. 7. joulukuuta 1952 Valkeakoski)  on suomalainen oopperalaulaja. Hän on opiskellut Helsingissä, Wienissä ja New Yorkissa Pekka Salomaan, Matti Tuloiselan, Eric Werban, Rita Streichin ja Tom Krausen johdolla. Tiilikainen piti ensikonserttinsa vuonna 1981. Toiminut kanttori-urkurina 1974-1985, sekä laulun yliopistolehtorina. Hän on ollut kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperan solistikuntaan 1992-2008. Jatkaa uraansa freelancerina.

Sauli Tiilikainen on esiintynyt mm. useissa Euroopan maissa, kaikissa Pohjoismaissa sekä Pohjois-Amerikassa, Intiassa, Keniassa ja Japanissa. 

Tiilikainen on äänialaltaan baritoni.

Sauli Tiilikainen on esittänyt noin 85 oopperaroolia 16 eri kielellä. Uusien oopperoiden kantaesityksiä Suomessa ja Ruotsissa, säveltäjinä mm. Aulis Sallinen, Erik Bergman, Olli Kortekangas, Lars-Johan Werle, Einojuhani Rautavaara, Hannu Bister, Jukka Linkola, Atli Heimir Sveinsson ja Kimmo Hakola. 
Äänitetaltiointeja mm. Yleisradiossa ja useilla levyillä, mm. Erik Bergman: Det sjungande trädet ja Eino Tamberg: Cyrano de Bergerac.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Suomen Kansallisooppera: Sauli Tiilikainen 
 
 Sauli Tiilikainen Meteli.netissä
 Sauli Tiilikainen Klassinen.fi:ssä 

Suomalaiset baritonit
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Kivijärvi (järvi Utajärvellä)

Kivijärvi on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Kivijärven kylässä Utajärvellä Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. 

Järvi sijaitsee noin 40 kilometriä koilliseen kunnan keskustaajamasta. Kivijärven kylä sijaitsee järven länsirannalla. Järvi saa vetensä soilta sekä Vähä-Ruohosesta, josta Kivijärveen laskee lyhyt Kokkojoki. Lännestä järveen laskee myös Lapinlampien pieni laskujoki Lapinoja. Kivijärvi laskee etelään Kiiminkijoella sijaitsevaan Juorkunan järveen pitkin Kivijokea.

Saaret
Järvessä on yhdeksän pientä saarta tai luotoa, joilla kaikilla ei ole nimeä. Suurimmat saaret ovat Vitjasaari, Honkasaari ja Pallinsaari.

Lähteet
 Pinta-alatieto (Viitattu 1.2.2009)

Kiiminkijoen vesistö
Utajärven järvet
Mystery Club

Mystery Club on Fiona Kelly -kirjailijanimellä kirjoitettu nuorille suunnattu salapoliisikirjasarja. Sitä on ilmestynyt 28 osaa, joista 22 suomennettiin vuosina 1994–2002.

Mystery Club on kolmen tytön perustama etsiväkerho, johon kuuluvat journalistin urasta haaveileva Holly, sporttinen amerikkalaistyttö Tracy ja neuvokas ratsastusintoilija Belinda. He asuvat Willow Dalen kaupungissa Yorkshiressa.

Kirjat
 Salaiset johtolangat (Secret Clues, suom. Jukka Sirola 1994)
 Kaksoisvaara (Double Danger, suom. Raimo Salminen 1994)
 Kielletty saari (The Forbidden Island, suom. Raimo Salminen 1995)
 Konnuuksia keskiyöllä (Mischief at Midnight, suom. Jukka Sirola 1995)
 Vaarallisia temppuja (Dangerous Tricks, suom. Jukka Sirola 1995)
 Siepattu! (Missing!, suom. Raimo Salminen 1995)
 Piilosilla (Hide and Seek, suom. Raimo Salminen 1996)
 Haudattuja salaisuuksia (Buried Secrets, suom. Jukka Sirola 1996)
 Tappavia pelejä (Deadly Games, suom. Jukka Sirola 1996)
 Salaperäinen puhelu(Crossed Lines,suom. Raimo Salminen 1996)
 Musta hevonen (Dark Horse, suom. Jukka Sirola 1997)
 Harhakuvia (Deceptions, suom. Jukka Sirola 1997)
 Kohtalokas putoaminen (Fatal Fall, suom. Jukka Sirola 1998)
 Pakkolasku (Crash Landing, suom. Jukka Sirola 1998) 
 Myrkkyä! (Poison!, suom. Jukka Sirola 1999)
 Pankkiryöstö (Out of Control, suom. Jukka Sirola 1999)
 Salainen huone (The Secret Room, suom. Jukka Sirola 2000)
 Menneisyyden salat (Hidden Pasts, suom. Jukka Sirola 2000)
 Salaliitto (Conspiracy, suom. Jukka Sirola 2001)
 Petos (Betrayal, suom. Tapani Bagge 2001)
 Kadonnut ruumis (Without a Trace, suom. Jukka Sirola, 2002)
 Valepuvussa (Mistaken Identity, suom. Jukka Sirola 2002)
 Duplicity
 Long Shot
 Ancient Sectets
 Under Suspicion
 Cover Up
 Gold Fever

Lähde

Lähteet

Brittiläiset rikosromaanit
Rikoskirjasarjat
Nuortenkirjasarjat
LAPAN

Lembaga Penerbangan dan Antariksa Nasional eli LAPAN on Indonesian ilmailu- ja avaruushallinto. Sen perusti 27. marraskuuta 1964 presidentti Suharto.

Historia
Indonesia aloitti ilmailututkimuksensa 31. toukokuuta 1962, kun pääministeri Juanda nimitti Ilmailukomitean. 22. syyskuuta 1962 aloitettiin rakettiprojekti Proyek Roket Ilmiah dan Militer Awal (PRIMA) Indonesian ilmavoimien puitteissa. Kehitystyötä teki Institut Teknologi Bandung-tutkimuslaitos. Seurauksena saatiin toimiva "Kartika"-rakettiperhe ("Tähti"), jolla tehtiin koelaukaisuja. Nämä kehitysvaiheet johtivat LAPANin perustamiseen presidentin päätöksellä numero 236.

Vuodesta 1976 alkaen LAPAN on kehittänyt ja laukaissut useita satelliitteja, joista useimmat ovat Palapa-sarjan  tietoliikennesatelliitteja. Ensimmäiset olivat Palapa A1 ja A2, jotka laukaistiin 7. elokuuta 1976 ja 3. lokakuuta 1977. Ne perustuivat Kanadan kehittämään Anik-satelliittiin (ja Western Unionin Westar-satelliittiin). Satelliitit oli valmistettu Yhdysvalloissa. 2000-luvulla LAPAN on laukaissut omat LAPSAT-1 ja LAPSAT-2 satelliitit, joiden mittauslaitteet perustuivat monokromaattiseen CCD-kameraan.

LAPANin fasiliteetit
LAPANin pääkonttori on Jakartassa. Sillä on useita toimipisteita Acehissa, Papuassa jne.

Koto Tabangissa Länsi-Sumatralla on ekvatoriaalinen ilmakehää tarkkaileva tutka, joka otettiin käyttöön vuonna 2001.  

Maa-asemia on mm. Pare-paressa (Stasiun Bumi Satelit Penginderaan Jauh). Pare-paren maa-asema vastaanottaa kaukokartoitusdataan Landsat, SPOT, ERS-1, ja JERS-1 satelliiteista.  

Sääsatelliittien vastaanottoasemia on  Pekayonissa, Jakartassa ja Biakissa (Stasiun Bumi Satelit Lingkungan dan Cuaca). Ne vastaanottavat NOAAn keräämää dataa. 
 
Tietokonelaboratorio sijaitsee Pekayonissa Jakartassa (Laboratorium Komputer Induk). Se toimii mm. satelliittidatan kuvankäsittelijänä. 

Rakettimoottorilaboratorio sijaitsee Tarogongissa, Länsi-Jaavalla. Se suunnittelee ja testaa rakettimoottoreita. Ajoaineita kehittää erillinen laboratorio.

Aurinkoa tutkiva observatorio toimii Bandungissa ja Pontianakissa. Se perustettiin vuonna 1992.

Tavoitteita
Indonesia laukaisi 2. heinäkuuta 2009 kehittämänsä RX-420-luotainraketin avaruuteen Garutissa sijaitsevasta laukaisukeskuksesta. Se tavoitteena on oman satelliitin laukaisu omalla kantoraketilla vuoteen 2014 mennessä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 LAPANin sivusto

Avaruusjärjestöt
Indonesian tiede ja tekniikka
Matkaselkä–Suojärvi-rata

Matkaselkä–Suojärvi-rata on Matkaselän ja Suojärven välinen rautatie Karjalassa Laatokan pohjoispuolella. Se avattiin liikenteelle vuonna 1924. Rata kuului alun perin Suomen rataverkkoon, mutta siirtyi Karjalan luovutuksen yhteydessä kokonaan Neuvostoliitolle ja kuuluu nykyään Venäjän rataverkkoon. Rata on 108 kilometriä pitkä.

Aiheesta muualla 
 Rautatie Kalevalan laulumaille. Matkaselän ja Loimolan välinen Suojärven rataosa, Suomen Kuvalehti, 18.12.1920, nro 50, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Luovutettujen alueiden rautatiet
Venäjän rataverkko
Ghassan Mas’ud

Ghassan Mas’ud (arabiaksi غسان مسعود) (s.1958 Damaskos) on syyrialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan elokuvassa Kingdom of Heaven – Taivas maan päällä (2005), jossa hän näytteli Saladinia. Hän on myös näytellyt lukuisissa syyrialaisissa elokuvissa.

Aiheesta muualla

Syyrialaiset näyttelijät
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt