joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lápithos

Lápithos (, ) on kylä ja kunta (Δήμος Λαπήθου, Dímos Lapíthou) Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Girnen alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Kyrenian alueeseen. Koko kunnan väkiluku on  ja varsinaisen Lápithoksen kylän väkiluku  (2011). 

Lápithos sijaitsee Kyproksen pohjoisrannikolla noin 15 kilometriä länteen Kyrenian kaupungista. Kylä on ottanut nimensä samalla paikalla sijainneesta antiikin ajan Lapethoksen kaupungista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Λαπήθου. Lápithoksen kreikkalaisen kunnan verkkosivut. 
 Lapta Belediyesi. Laptan turkkilaisen kunnan verkkosivut. 

Kyproksen kunnat
Kyproksen kylät
Kyrenian alueen asutut paikat
Lefkónoiko

Lefkónoiko (, ) on kylä ja kunta (Δήμος Λευκονοίκου, Dímos Lefkonoíkou) Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Koko kunnan väkiluku on  ja varsinaisen Lefkónoikon kylän väkiluku  (2011).

Lefkónoikon kylä sijaitsee saaren koillisosassa linnuntietä noin 24 kilometriä luoteeseen Famagustan kaupungista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Λευκονοίκου. Lefkónoikon kreikkalaisen kunnan verkkosivut. 

Famagustan alueen asutut paikat
Kyproksen kunnat
Kyproksen kylät
Lýsi

Lýsi (, ) on kylä ja kunta (Δήμος Λύσης, Dímos Lýsis) Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Kylän ja kunnan väkiluku on  (2011). 

Lýsin kylä sijaitsee Kyproksen itäisissä sisäosissa linnuntietä noin 24 kilometriä länteen Famagustan kaupungista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Λύσης. Lýsin kreikkalaisen kunnan verkkosivut. 

Famagustan alueen asutut paikat
Kyproksen kunnat
Kyproksen kylät
Mántres

Mántres (, myös Mándres) eli Chamít Mántres (Χαμίτ Μάντρες, myös Hámit Mándres, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Lefkoşan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Kylän väkiluku on  (2011).

Mántres on Nikosian turkkilaisen pohjoisosan esikaupunkialuetta ja sijaitsee noin neljä kilometriä pohjoiseen Nikosian keskustasta.

Lähteet 

Kyproksen kylät
Nikosian alueen asutut paikat
Nina Rahkola

Nina Maarit Rahkola (s. 6. huhtikuuta 1984 Nakkila) on suomalainen toimittaja ja media-alan yrittäjä. Hän on MTV3:n Huomenta Suomen juontaja ja tapahtumien juontaja 

MTV:llä syksyllä 2017 esitetyssä dokumenttiohjelmien sarjassa nimeltä Say What Rahkola kiersi toimittajana eri puolilla maailmaa. Say what voitti vuoden 2017 Kouran uutis-, urheilu- ja ajankohtaissisältöjen sarjan pääpalkinnon. Hänen dokumenttisarjansa on ollut ehdolla Venla-palkinnon saajaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 KOKOmedia

Suomalaiset televisiotoimittajat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Rudy Toth

Rudy Toth (16. joulukuuta 1925 Stare Karasnow, Tšekkoslovakia – 9. heinäkuuta 2009 Lisle, Ontario, Kanada) oli kanadalainen säveltäjä, sovittaja, kapellimestari, pianisti ja cimbalominsoittaja. Hänen isänsä oli Carl Toth. Hän opiskeli 1940-luvulla Toronton musiikkikonservatoriossa, jossa hänen opettajinaan olivat pianonsoitossa Boris Berlin, harmoniassa John Weinzweig ja orkesterinjohdossa Ettore Mazzoleni. Samanaikaisesti hän työskenteli torontolaisissa tanssiyhtyeissä, joita johtivat muiden muassa Stan Patton, Ellis McLintock ja Bert Niosi. 

Vuonna 1950 Toth opiskeli pianonsoittoa Pariisissa Gaby Casadesuksen johdolla. Hän viimeisteli orkesterinjohdon opintonsa Leonard Bernsteinin johdolla Tanglewoodissa ja Walter Susskindin johdolla Torontossa. 

Toth aloitti 1940-luvun lopussa uran CBC:llä Howard Cablen pianistina. Hänellä oli oma radio-ohjelma vuonna 1951, ja hän työskenteli vuoteen 1965 saakka musiikillisena johtajana ohjelmissa, joissa esiintyivät muiden muassa Joan Fairfax, Wally Koster ja Denny Vaughan. 1960-luvun puolessavälissä Toth erikoistui jinglejen säveltämiseen. Vuosina 1965–1970 hänen työkumppaneinaan olivat hänen veljensä Jerry Toth, Dolores Claman ja Richard Morris nimellä Quartet Productions. Vuosina 1970–1980 hän ja Jerry työskentelivät nimellä Seven-O Productions. 

Toth työskenteli myöhemmin muun muassa Emmy-palkintoehdokkuuden saaneen Once Upon the Brothers Grimmin orkestroijana ja kapellimestarina. 1950-luvun lopussa hän soitti pianoa Phil Nimmonsin kokoonpanossa. Hän esitti cimbalomilla Béla Bartókin, Zoltán Kodályn ja Igor Stravinskyn teoksia. Hän esiintyi Toronton sinfoniaorkesterin, Ottawan filharmonikkojen, Buffalon sinfoniaorkesterin ja Ivan Romanoffin orkesterin kanssa. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1989.

Lähteet 

Kanadalaiset säveltäjät
Kanadalaiset kapellimestarit
Cimbalominsoittajat
Kanadalaiset pianistit
Vuonna 1925 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Aimee Semple McPherson

Aimee Semple McPherson, tunnettu myös nimillä Sisar ja Sisar Aimee (9. lokakuuta 1890 – 27. syyskuuta 1944), oli kanadalais-yhdysvaltalainen helluntailiikkeeseen kuulunut parantajaevankelista, joka perusti Kaliforniaan Foursquare Churchin vuonna 1923.

McPherson sai julkisuutta 1920–1930-luvuilla. Häntä pidetään modernin median hyödyntämisen edelläkävijänä, ja hän perusti Yhdysvaltoihin kristillisen radion. Tilaisuuksia järjestettiin McPhersonin Los Angelesiin rakennuttamassa Angelus Templessä. Hän teki saarnamatkoja myös ympäri Yhdysvaltoja.

McPherson tunnetaan uskolla parantajana, jonka tilaisuuksissa kymmenettuhannet ihmiset väittivät parantuneensa. Hän julisti niin sanottua nelinkertaista evankeliumia: Jeesusta pelastajana, Pyhällä Hengellä täyttäjänä, parantajana sekä takaisin palaavana kuninkaana. Tällaista saarnatapaa kutsutaan myös täyden evankeliumin julistamiseksi.

McPhersonin saarnaamistyyli ja parantamistoiminta ovat vaikuttaneet suuresti 1900-luvun ekumeeniseen karismaattiseen liikkeeseen. McPhersonia pidetäänkin karismaattisen liikkeen edelläkävijänä, ja hän oli muun muassa parantajaevankelista Kathryn Kuhlmanin esikuva.

Julkaisuja 

 Declaration of Faith. The International Church of the Foursquare Gospel. 1920
 The Second Coming of Christ: Is He Coming? How is He Coming? When is He Coming? For Whom is He Coming?. 1921.
 This is That: Personal Experiences, Sermons and Writings of Aimee Semple McPherson, Evangelist. The Bridal Call Publishing House. 1923.
 In the Service of the King: The Story of My Life. Boni and Liveright. 1927.
 Perfection, Can a Christian Be Perfect?, Echo Park Evangelistic Association (1930)
 Give Me My Own God. H. C. Kinsey & Company, Inc. 1936.
 The Story of My Life: In Memoriam. Echo Park Evangelistic Association, Los Angeles. 1951.

Lähteet 

Vuonna 1890 syntyneet
Vuonna 1944 kuolleet
Yhdysvaltalaiset evankelistat
Yhdysvaltalaiset uskonnolliset johtajat
Helluntaiherätys
Mari Karppinen

Mari  Karppinen (s. 1984 Oulu) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee MTV Uutisten Yhdysvaltojen kirjeenvaihtajana asemapaikkanaan New York. Karppinen oli aikaisemmin MTV:n ulkomaantoimittajana ja hän on tehnyt yhtiölle myös Kymmenen uutisten loppukevennyksiä. MTV:n lisäksi Karppinen tekee ohjelmia myös hollantilaiseen Metropolis TV -nettitelevisioon.

Karppinen aloitti Oulun yliopistossa suomen kielen opinnot vuonna 2004. Seuraavana vuonna hän siirtyi opiskelemaan tiedotusoppia Tampereen yliopistoon, josta valmistui maisteriksi vuonna 2014. Ennen MTV:tä Karppinen työskenteli toimittajana Pohjolan Sanomissa ja tämän jälkeen toimittajana ja juontajana Yle TV2:n Ajankohtaisessa kakkosessa.

Karppinen on tuotantoyhtiö KOKOmedia Oy:n omistaja ja hallituksen puheenjohtaja.

Karppinen avioitui syyskuussa 2019 New Yorkissa.

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Ulkomaankirjeenvaihtajat
Elävät henkilöt
Vuonna 1984 syntyneet
Beauty and the Beast (vuoden 2012 televisiosarja)

Beauty and the Beast on yhdysvaltalainen draamasarja, joka perustuu Ron Koslown luomaan vuonna 1987 alkaneeseen saman nimiseen televisiosarjaan. Pääosissa näyttelevät Kristin Kreuk ja Jay Ryan.

Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa The CW:n kanavalla lokakuussa 2012. Neljännen kauden viimeinen jakso esitettiin syyskuussa 2016.

Näyttelijät

Tuotanto 
The CW aloitti sarjan kehitystyön virallisesti syyskuussa 2011. Uuden sarjan kerrottiin saaneen vaikutteita alkuperäisen Beauty and the Beast -sarjan romanttisista juonenkäänteistä. The CW tilasi pilottijakson tammikuussa 2012 ja loput ensimmäisestä kaudesta saman vuoden toukokuussa.

Sarjan kuvaukset tehtiin Kanadan Torontossa.

Toinen tuotantokausi tilattiin huhtikuussa 2013, kolmas toukokuussa 2014 ja neljäs huhtikuussa 2015. The CW vahvisti lokakuussa 2015 neljännen kauden jäävän sarjan viimeiseksi.

Palkinnot 
Beauty and the Beast on voittanut useita People’s Choice -palkintoja vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2016.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Beauty and the Beast TV.comissa  

Yhdysvaltalaiset fantasiasarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
The WB:n televisio-ohjelmat
Varsasaari

Varsasaari on pääosin huvilakäytössä oleva saari Espoon itäsaaristossa. Se sijaitsee Miessaarenselän pohjoisosassa puolisentoista kilometriä Haukilahden venesatamasta itään. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Varsasaari kuuluu Westendiin; saaren ja Westendin manneralueen välillä on noin kahdensadan metrin levyinen salmi.

Varsasaaren omistaa Helsingin kaupunki ja se on yleistä virkistysaluetta. Saari on melko tiheään mökitetty: huviloita on noin 250. Varsasaarta hallinnoi Varsasaariyhdistys, joka vastaa saaren kunnosta.

Varsasaaren länsiosassa sijaitsee lounaaseen avautuva hiekkaranta, jonka pituus on noin 170 metriä.

Varsasaaren pohjoinen naapurisaari on Tvijälp. Idän suunnassa sijaitsee muun muassa Vehkasaari ja Westendin Korkeasaari. Edellisiä hieman etäämpänä lounaan ja etelän suunnassa sijaitsee muun muassa Iso Vasikkasaari, Miessaari ja Stora Ådholmen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Varsasaari, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset and Daylength
Foreca.fi: Varsasaari, Espoo
Espoonrekry.fi: Saariston osayleiskaavaluonnos kaupunkisuunnittelulautakuntaan (5.11.2015)
Hagerlund.net: Espoon uimarannat: Varsasaari (10.7.2015)
Runeberg.org

Espoon saaret
Westend
Nionon suurmoskeija

Nionon suurmoskeija on perjantaimoskeija Nionon kaupungissa Malissa. Se on rakennettu kolmessa vaiheessa vuosina 1948–1973. Sudanilaistyylinen rakennus on saanut Aga Khanin arkkitehtuuripalkinnon.

Moskeija sijaitsee Office du Nigerin työläisasutukseksi vuonna 1937 perustetun Nionon keskustassa lähellä torialuetta. Sen ensimmäinen vaihe pystytettiin vuonna 1948. Rakennusta laajennettiin vuosina 1955–1956 ja 1969–1973. Paikallisin voimin suoritettua rakennustyötä johti Djennéstä muuttanut rakennusmestari Lassine Minta.

Djennén suurmoskeijasta ja Moptin Komoguelin moskeijasta vaikutteita saanut rakennus edustaa paikallista sudanilaista tyyliä. Se käsittää 726 neliömetrin laajuisen rukoussalin, 140 neliömetrin laajuisen naisten salin ja joukon sivurakennuksia, joita ympäröi muuri. Entinen talonmiehen asunto muutettiin moskeijan ensimmäisen imaamin hautakammioksi vuonna 1983. Pääasiallisia rakennusaineita ovat auringossa kuivatut savitiilet ja palmupuiset palkit. Tiiliseinät on peitetty savilaastilla, johon on sekoitettu riisiä. Ulkoseinien laastikerros on uusittava joka vuosi ja myös sisätilat vaativat säännöllistä ylläpitoa. Oikein huollettuna savitiilirakennus kestää vähintään yhtä kauan kuin kalliimmista materiaaleista pystytetyt rakennelmat.

Rakennuksen itäsivua torneineen pidetään erityisen kauniina. Pylväsrivien kannattelema pääsali luo sopusointuisen vaikutelman. Naisten rukoussali on tyyliltään vaatimattomampi. Länsisivun suuri minareetti todistaa vieraista vaikutteista. Kaupungin maamerkkinä ja sen asukkaiden yhdistäjänä toimiva Nionon suurmoskeija on onnistunut esimerkki paikallisen rakennusperinteen soveltamisesta nykyaikaan. Se sai ansioistaan Aga Khanin säätiön arkkitehtuuripalkinnon vuonna 1983.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Aga Khan Development Network: Great Mosque of Niono 

Malin moskeijat
Niono
Tiina Ahva

Tiina Kaarina Ahva (o.s. Palovuori, s. 1995 Kangasala) on suomalainen poliitikko, joka toimii Korjausliike-puolueen 1. varapuheenjohtajana. Ahva on myös puolueen nuorisojärjestön Sinisten Nuorten historian ensimmäinen puheenjohtaja. Hän kuvailee itseään arvokonservatiiviksi, kansallisliberaaliksi ja maahanmuuttokriittiseksi.

Ahva oli aiemmin mukana Perussuomalaisten Nuorten toiminnassa vuodesta 2011 lähtien. Luottamustoimiin lukeutuvat toiminta Pirkanmaan piirin puheenjohtajana sekä edustajiston jäsenenä. Hän työskenteli Perussuomalaisten Nuorten järjestö- ja viestintäsihteerinä 2015–2017 ja toimi järjestön toisena varapuheenjohtajana 2016–2017 mutta erosi kesällä 2017. Hän tuli mukaan Sinisen tulevaisuuden toimintaan saman vuoden syksyllä.

Ahva oli ehdolla vuoden 2019 eduskuntavaaleissa sinisten listalta Uudenmaan vaalipiiristä, keräsi 430 ääntä eikä tullut valituksi. Ahva oli ehdolla myös vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa sinisten listalta. Puolueen virkaatekevänä puheenjohtajana hän johti sinisten eurovaalikampanjaa. Vuoden 2021 kuntavaaleissa Ahva oli sinisten pormestariehdokas Helsingissä.

Ahva on opiskellut aiemmin biotekniikkaa Tampereen teknillisessä yliopistossa. Vuodesta 2016 alkaen Ahva on opiskellut tuotantotaloutta Aalto-yliopistossa. Hän on valmistunut tekniikan kandidaatiksi Aalto-yliopistosta.

Lähteet 

Korjausliikkeen poliitikot
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Andrei Hržanovski

Andrei Hržanovski (; syntynyt 30 marraskuuta 1939 Moskova) on venäläinen animaattori, dokumentaristi, kirjailija ja tuottaja. Hän on ohjaaja Ilja Hržanovskin isä. Hržanovski on saanut Venäjän kansantaiteilijan arvon vuonna 2011.

Filmografia (valikoima) 

 Lasihuuliharppu (1968, lyhytelokuva, )
 Fantastinen tarina (1978, )
 Pushkin-trilogia (1986)
 Valkopartainen leijona (1995, )
 Puolitoista kissaa (2002, )
 Puolitoista huonetta (2009, )

Lähteet 

Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Venäläiset animaattorit
Venäläiset elokuvaohjaajat
The Isle of Pingo Pongo

The Isle of Pingo Pongo (Pingo Pongon saari) on Merrie Melodies -piirroselokuva, joka julkaistiin vuonna 1938 ja jonka ohjasi Tex Avery.

Juoni 
Lyhytelokuva seuraa risteilyaluksen matkaa New Yorkista saarelle, joka oletettavasti sijaitsee Etelämerellä. Alus purjehtii Vapaudenpatsaan ohi, joka toimii liikennepoliisina, "Kanarian saarten" ja "Sandwichsaarten" ohi.

Animaatio pyörii jazzin ja primitivismin teemojen ympärillä, ja se tapahtuu syrjäisellä saarella. Keskeinen hahmo on varhainen versio Elmeristä, joka  tunnetaan Älyniekkana, ja suurin osa elokuvasta koostuu matkakertomus-tyyppisestä kerronnasta ja blackout-piloista, joissa monessa on mukana Älyniekka. Pingopongolaiset ovat enimmäkseen pitkiä, mustaihoisia, ja heillä on isot jalat ja huulet. Kuten muut ajan piirroselokuvat, alkuasukkaat muistuttavat eläimiä ja heijastavat ajan stereotypioita. Alkuasukkaat soittavat ensin rumpuja, ja innostuvat sitten jazziin, jota kuvataan "primitiiviseksi villiksi rytmiksi", joka johtaa siihen, että yleisö yhdistää viidakon villi-ihmiset viidakon moderniin jazz-musiikkin.

Elokuvassa on pilakohtaus, jossa Älyniekka sanoo, "Joko nyt pomo?", mutta kertoja sanoo "Ei vielä." Kun aurinko ei lopulta laskekaan, kun hän sanoo "kun aurinko laskee hitaasti länteen", Älyniekka ilmestyy ja sanoo, "Joko nyt, Pomo?" Pomo sanoo, että "Joo, nyt!" Munapää ampuu aurinkoon ja saa sen laskemaan länteen ja elokuva päättyy.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 The Isle of Pingo Pongo (Blue Ribbon), Internet Archive

Vuoden 1938 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset lyhytelokuvat
Kyproksen edustajainhuone

Edustajainhuone (, ) on Kyproksen tasavallan parlamentti eli ylin lakia säätävä elin. Sen jäsenet valitaan viisivuotisille kausille.

Kyproksen edustajainhuone perustettiin maan itsenäistyttyä vuonna 1960, ja ensimmäiset vaalit järjestettiin 31. heinäkuuta 1960. Edustajien määrä oli alun perin 50. Vuodesta 1985 edustajia on ollut 80. Edustajanpaikoista 56 () on varattu kyproksenkreikkalaisille ja 24 () kyproksenturkkilaisille. Vuodesta 1974 lähtien turkkilaisten paikat ovat olleet täyttämättä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 House of Representatives. Edustajainhuoneen verkkosivut.   

Kyproksen politiikka
Parlamentit
Kyproksen presidentti

Kyproksen presidentti (, ) on Kyproksen tasavallan valtionpäämies ja samalla Kyproksen hallituksen johtaja, sillä maassa ei ole erillistä pääministerin virkaa. Vuodesta 2013 Kyproksen presidenttinä toimii Níkos Anastasiádis.

Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viisivuotiselle kaudelle. Mikäli kukaan ehdokas ei saa yli puolta äänistä, järjestetään vaalien toinen kierros kahden eniten ääniä saaneen ehdokkaan kesken.

Luettelo Kyproksen presidenteistä

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Προεδρία της Κυπριακής Δημοκρατίας - Kıbrıs Cumhuriyeti Cumhurbaşkanlığı - Presidency of the Republic of Cyprus. Kyproksen presidentti-instituution verkkosivut.
Henry Draper

Henry Draper (7. maaliskuuta 1837 Prince Edwardin piirikunta, Virginia, Yhdysvallat – 20. marraskuuta 1882 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja tähtitieteen harrastaja. Hänet tunnettaan parhaiten tähtivalokuvauksen pioneerina.

Henry Draperin isä, John William Draper, oli etevä lääkäri, kemisti, kasvitieteilijä ja professori New Yorkin Yliopistossa; hän oli myöskin ensimmäinen joka kuvasi Kuun teleskoopin kautta (1840). Draperin äiti oli Antonia Coetana de Paiva Pereira Gardner. Hänen veljentytär, Antonia Maury oli myöskin tähtitieteilijä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Yhdysvaltalaiset tähtitieteilijät
Vuonna 1837 syntyneet
Vuonna 1882 kuolleet
Apostoli Andreaan luostari

Apostoli Andreaan luostari (, myös Pyhän Andreaan luostari) on ortodoksinen luostari Karpasían niemimaalla Kyproksen saarella. Se on omistettu apostoli Andreaalle.

Apostoli Andreaan luostari sijaitsee lähes Karpasían niemimaan kärjessä luostarista nimensä saaneella Apóstolos Andréaksen niemellä, linnuntietä noin 16 kilometriä itään Rizokárpason kylästä. Legendan mukaan apostoli Andreas kävi paikalla lähetysmatkallaan häntä kuljettaneen laivan pysähdyttyä niemellä. Paikalla on ollut luostari oletettavasti bysanttilaiselta ajalta lähtien. Nykyiset luostarirakennukset ovat peräisin 1700- ja 1800-luvuilta.

Luostari on suositty pyhiinvaelluskohde. Se sijaitsee nykyisin turkkilaisen Pohjois-Kyproksen alueella, ja paikka on sekä kristittyjen että muslimien kunnioittama. Vierailu alueella on ollut helpompaa 2000-luvun alusta lähtien, ja luostaria on kunnostettu YK:n rahoituksella. Luostari juhlii 15. elokuuta ja 30. marraskuuta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Famagustan alue
Kyproksen luostarit
Apostoli Barnabaan luostari

Apostoli Barnabaan luostari (, myös Pyhän Barnabaan luostari) on entinen ortodoksinen luostari Kyproksen saarella. Se sijaitsee Égkomin ja Ágios Sérgioksen kylien välillä Pohjois-Kyproksen puolella. Luostari on omistettu apostoli Barnabaalle ja sitä pidetään tämän hautapaikkana.

Historia 

Luostari sijaitsee lähellä antiikin Salamiin arkeologista aluetta ja kuninkaallisia hautoja. Se on perustettu Salamiista kotoisin olleen, Kyproksella lähetystyötä tehneen ja Kyproksen kirkon perustajana pidetyn Barnabaan perimätiedon mukaiselle hautapaikalle. Hauta löydettiin ja tunnistettiin vuonna 477, ja sen ansiosta Kyproksen kirkko sai keisarilta autokefalian eli itsenäisen aseman. Ensimmäinen kirkko ja luostari rakennettiin paikalle heti tämän jälkeen. Se tuhoutui arabien hyökkäyksessä 600-luvulla. Nykyiset rakennukset ovat peräisin vuodelta 1756. Luostari säilyi asuttuna vuoteen 1976.

Luostari on suosittu pyhiinvaelluskohde. Se juhlii Barnabaan muistopäivänä 11. kesäkuuta.

Museo 

Luostarirakennuksissa toimii vuodesta 1991 arkeologinen ja ikonimuseo. Sen kokoelmiin kuuluu arkeologisia löytöjä neoliittiselta ja pronssikaudelta sekä antiikin ajalta, ja ikoneja kristilliseltä ajalta, kattaen yhteensä noin 9000 vuotta Kyproksen historiaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Famagustan alue
Kyproksen luostarit
Kyproksen museot
Cadila Healthcare

Cadila Healthcare on vuonna 1952 perustettu intialainen lääketeollisuusyritys. Tällä teollisuudenalalla se lukeutuu viiden suurimman intialaisen yhtiön joukkoon. Yrityksellä on noin 20 000 työntekijää.

Yrityksen osake on noteerattu Intian molemmissa pääpörsseissä (BSE ja NSE).

Täsmällisemmin määriteltynä Cadila Healthcare Ltd. on vuonna 1995 konsernin uudelleenorganisoinnin yhteydessä yhtiöitetty ja vuonna 1996 pörssiin viety osa laajempaa Zydus Cadila -yrityskonsernia. Aina tätä eroa ei tehdä, vaan Cadila Healthcarea pidetään tiedotusvälineissä samana kuin Cadila Healthcare -pörssiyritystä.

Covid-19-rokote ja -lääke kehitteillä
Heinäkuussa 2020 uutisoitiin, että ensimmäinen Zydus Cadilan kehittämä rokote covid-19-tautia vastaan (ZyCoV-D) pääsi kliinisiin I-vaiheen testeihin, ja sitten elokuussa II-vaiheen testeihin ihmisillä. Vaiheen II päättymisen jälkeen yhtiön ZyCoV-D-rokote sai III-vaiheen testiluvan Intian lääkevalvontaviranomaiselta (Drugs Controller General of India, DCGI). Yhtiö arvioi voivansa tuoda tämän rokotteen markkinoille maaliskuussa 2021. 

Loppuvuodesta 2020 Zydus Cadila sai III-vaiheen testiluvan DCGI:ltä myös covid-19-potilaiden hoitoon tarkoitetulle 'PegiHep'-interferonilääkkeelleen (Pegylated Interferon alpha-2b). II-testivaiheessa 40:stä keskivaikeaa covid-19-tautia sairastaneista potilaista 95-prosenttia todettiin parantuneeksi taudista 14 päivän kuluttua yhden PehiHep-annoksen saamisen jälkeen. Samaa PegiHep-lääkettä on käytetty muiden sairauksien hoidossa (esimerkiksi hepatiitti C) vuodesta 2001 lähtien, ja se on Maailman terveysjärjestön keskeisten lääkeaineiden luetteolossa (WHO Essential Medicines List).

Katso myös
Suuria intialaisia lääketeollisuus- tai bioteknologiayhtiöitä ovat myös (BSE:n top-100 -listalta yhtiön markkina-arvon mukaan; tai muun lähteen perusteella)
 Aurobindo Pharma
 Biocon
 Cipla
 Divis Laboratories
 Dr. Reddy's Laboratories
 Lupin
 Serum Institute of India
 Sun Pharmaceutical Industries

Lähteet

Aiheesta muualla
 Indian Pharmaceutical Industry  (ibef.org)
 Pharmaceutical Industry Analysis: Market Research, Survey, Growth & Reports: Indian Pharma Sector  (brandindiapharma.in)
 Sector Survey: Pharmaceuticals   (makeinindia.com)

Intialaiset pörssiyhtiöt
Lääkevalmistajat
Ahmedabad
Edward Lansdale

Edward Geary Lansdale (6. helmikuuta 1908 – 23. helmikuuta 1987) oli yhdysvaltalainen kenraali. Hänen tunnetuimpia ansioitaan olivat  osallisuus perutussa suunnitelmassa Kuuban johtaja Fidel Castron syrjäyttämiseksi vallasta (operaatio Mongoose) ja neuvonantajana toimiminen kommunismin vastaisissa sotilasoperaatioissa Filippiineillä ja Etelä-Vietnamissa.

Lansdale syntyi Detroitissa 6. helmikuuta 1908. Hänen vanhempansa olivat Henry Lansdale ja Sarah Frances Phillips. Hän valmistui Kalifornian yliopistosta Los Angelesissa ja toimi mainosalalla, kunnes liittyi armeijaan vuonna 1943. Toisen maailmansodan aikana hän palveli myös OSS:n palveluksessa. Vuonna 1947 hän jätti armeijan majurina ja liittyi samana vuonna ilmavoimiin kapteenina.

Vuosien 1950 ja 1954 välillä Lansdale toimi neuvonantajana Filippiinien hallitukselle Hukbalahap-kapinallisia kukistettaessa. Kapinallisten häviön jälkeen Lansdale toimi Etelä-Vietnamissa CIA:n palkollisena järjestämässä presidentti Ngô Đình Diệmin hallintoa.

Vuonna 1961 Lansdale sai väitetysti presidentti John F. Kennedyltä määräyksen laatia suunnitelma Fidel Castron vallasta syöksemiseksi. Hänen mukaansa suunnitelma ei ollut ollut toteutettavissa, sillä se olisi vaatinut kuubalaisten pakolaisten värväämistä kansannousun aikaansaamiseksi Kuubassa, eikä ryhmää tätä varten oltu muodostettu. Hän jäi eläkkeelle ilmavoimista vuonna 1963, mutta toimi avustajana Yhdysvaltain suurlähettiläille Henry Cabot Lodgelle ja Ellsworth Bunkerille Etelä-Vietnamissa vuoteen 1968 asti.

Lansdale oli mahdollinen esikuva Graham Greenen kirjan Hiljainen amerikkalainen Alden Pylen hahmolle, sekä Eugene Burdickin ja William Ledererin kirjan The Ugly American eversti Edwin Hillendalen hahmolle. Oliver Stonen elokuvan JFK – avoin tapaus "kenraali Y" -hahmo on mahdollisesti myös saanut inspiraationsa Lansdalesta.

Kirjallisuutta

Lähteet

Aiheesta muualla 
 vietnamwar.net

Antikommunismi
Yhdysvaltain ilmavoimien kenraalit
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1987 kuolleet
Somalimaan lippu

Somalimaan lippu on kiistellyn Somalimaan itsenäisen valtion lippu. 
Lippu on trikolori, jossa on panarabialaiset värit vihreä, valkoinen, musta ja punainen. Vihreään raitaan on kirjoitettu valkoisella Sunni Shahada (uskontunnustus). Valkoisessa raidassa on musta tähti.

Symboliikka
Valkoinen symboloi sodan jälkeen saavutettua rauhaa ja punainen verta, joka vuodatettiin itsenäisyyden vuoksi.

Historialliset liput

Lähteet
 
 
 

Lippu
Liput
Serum Institute of India

Serum Institute of India Pvt. Ltd. (lyhenne SII) on vuonna 1966 perustettu intialainen bioteknologinen teollisuusyritys. 

SII on annosten kappalemäärällä  mitattuna maailman suurin rokotteita valmistava yritys, ja valmisti jo ennen covid-19-taudin aiheuttamaa rokotetuotannon laajentamista noin 1,3 miljardia rokoteannosta vuosittain. 

Yritys toimii miljardööri Cyrus Poonawallan hallitseman, vuonna 1896 perustetun Poonawalla Investment & Industries -holdingyhtiön tytäryhtiönä.

Katso myös
Suuria intialaisia lääketeollisuus- tai bioteknologiayhtiöitä ovat myös (BSE:n top-100 -listalta yhtiön markkina-arvon mukaan; tai muun lähteen perusteella)
 Aurobindo Pharma
 Biocon
 Cadila Healthcare
 Cipla
 Divis Laboratories
 Dr. Reddy's Laboratories
 Lupin
 Sun Pharmaceutical Industries

Lähteet

Aiheesta muualla
 Indian Pharmaceutical Industry  (ibef.org)
 Pharmaceutical Industry Analysis: Market Research, Survey, Growth & Reports: Indian Pharma Sector  (brandindiapharma.in)
 Sector Survey: Pharmaceuticals   (makeinindia.com)
Terhi Width (9.12.2020) HS pääsi tutustumaan Intiassa tehtaaseen, joka toimittaa koronarokotetta luultavasti myös Suomeen: eniten yllätti toimitusjohtajan Airbus-työhuone (maksumuuri, tilaajille) (hs.fi)

Lääkevalmistajat
Pune
Intialaiset yritykset
Rosa Kettumäki

Rosa Kettumäki (s. 10. toukokuuta 1991 Iitti) on suomalainen toimittaja ja juontaja. Huhtikuusta 2021 alkaen hän on työskennellyt Yle Uutiset Rec -toimituksessa, jossa hän luo sisältöjä Youtubeen ja Yle Areenaan kohderyhmänään 20–30 vuotiaat suomalaiset.

Kettumäki kasvoi Iitissä, mutta lukion hän suoritti Helsingissä Kallion ilmaisutaidon lukiossa. Lukiossa hän harrasti teatteria, ja sieltä löytyi myös Nuorten Ääni -toimitus. Myöhemmin hän opiskeli Metropolia Ammattikorkeakoulussa, josta valmistui elokuvan ja television koulutusohjelmasta vuonna 2016.

Kettumäki aloitti journalistin uransa runsaasti näkyvyyttä saaneilla reportaaseilla Ylen Nuorten Ääni -toimituksessa. Aiemmin hän on työskennellyt Yleisradiossa muun muassa A-studiossa ja Perjantai-ohjelman juontajana. Vuosina 2019–2021 hän oli Ylen aamun juontaja. Nykyisin (2022) hän toimii Viimeinen sana -ohjelman juontajana.

Lähteet 

Suomalaiset televisiojuontajat
Ylen toimittajat
Elävät henkilöt
Vuonna 1991 syntyneet
Thastor

Petteri Enroos, paremmin tunnettu taiteilijanimeltään Thastor on suomalainen musiikkituottaja ja DJ. Thastor on kansainvälisesti yksi kuunnelluimpia suomalaisia EDM-Artisteja.

Läpimurto tapahtui 2016 kappaleitten "Stockholm", "True Stories" ja "Beach Euphoria" (Deep house edit) noustua kansainvälisiin musiikkiblogeihin ja YouTube-vlogeihin.

Elokuussa 2016 Thastor mainiittiin Helsingin Sanomissa yhtenä lupaavimpana DJ / Tuottajana Suomesta. Samana vuonna Thastor alkoi keikkailemaan.

Yksi Thastorin tunnetuimpia biisejä on "Somewhere Only We Can Go" Feat Notelle, joka julkaistiin 2016. Se sai merkittävää tukea isoilta kansainvälisiltä tubettajilta, tuottajilta ja sosiaalisen median vaikuttajilta.

Vuonna 2017 Thastor esiintyi useilla festivaaleilla, kuten Weekend Festivaleilla. Thastor ja Deadmau5 olivat viimeiset artistit 2017 vuoden Weekend Festivaleilla.

Marraskuussa 2018 Thastor ja Jaakko Salovaara julkaisivat singlen "It Ain't right".

Diskografia

Singlet

Lähteet 

Suomalaiset musiikkituottajat
Suomalaiset DJ:t
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Salmisaaren Liikuntakeskus

Salmisaaren Liikuntakeskus on Helsingin Salmisaaressa toimiva monipuolinen kokonaisuus eri liikuntamuotojen harrastajille. Keskuksessa on muun muassa kaksi jääkiekkokaukaloa, kolme täysimittaista sisähiekkakenttää beach volleyn harrastajille, kuntokeskus, tanssistudioita, viihdeklubi ja 31-metrinen kiipeilyseinä. Lisäksi keskus tarjoaa monia hyvinvointi- ja ravintolapalveluita. Keskuksessa on yli 20 000 neliömetriä liikuntatilaa.

Lähteet 
http://salmisaarenliikuntakeskus.fi

Helsingin urheilupaikat
Ruoholahti
Anton & Anton

Anton & Anton on suomalainen ruokakauppaketju, jolla on kauppoja Helsingin Ullanlinnassa ja Kruununhaassa. Anton & Antonilla on muun muassa ruokakassi- ja catering-palvelua, sekä valmistuskeittiö Järvenpäässä. Anton & Anton perustettiin Porvoossa vuonna 2008 ja ensimmäinen Helsingin myymälä avattiin Töölöön Museokadulle syksyllä 2012. Kauppa sai nimensä perustaja Niina Hietalahden pojan Antonin mukaan. Alkuvaiheen rahoittajana oli myös yksityinen sijoittaja, jolla oli Anton-niminen poika.

Vuonna 2013 yhtiön toiminta oli vaakalaudalla, mutta Heinon Tukku osti yhtiöstä suuren osan. 

Vuonna 2018 Anton & Anton lanseerasi kasvavaan valmisruokakysyntään vastaavan kioski-konseptin Helsingissä.

Lähteet 

Elintarvikekaupat
Suomalaiset yritykset
Ágios Sérgios

Ágios Sérgios (, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Turkkilainen Yeni Boğaziçi muodostaa Yeni Boğaziçin kunnan, joka ei ole Kyproksen tasavallan tunnustama. Koko kunnan väkiluku on  ja varsinaisen Ágios Sérgioksen kylän väkiluku  (2011). 

Ágios Sérgios sijaitsee Kyproksen itärannikolla Famagustanlahden rannalla noin 10 kilometriä pohjoiseen Famagustan kaupungista. Antiikin aikana sen paikalla sijaitsi Salamiin kaupunki, joka oli saaren merkittävimpiä.

Lähteet 

Famagustan alueen asutut paikat
Kyproksen kylät
Gerólakkos

Gerólakkos (, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Lefkoşan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Turkkilainen Alayköy muodostaa Alayköyn kunnan, joka ei ole Kyproksen tasavallan tunnustama. Koko kunnan väkiluku on  ja varsinaisen Gerólakkoksen kylän väkiluku  (2011). 

Gerólakkoksen kylä sijaitsee linnuntietä noin 12 kilometriä itään Nikosian keskustasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Alayköy Belediyesi. Alayköyn turkkilaisen kunnan verkkosivut. 

Kyproksen kylät
Nikosian alueen asutut paikat
Kookospähkinäsota

Kookospähkinäsota oli Papua-Uuden-Guinean sotilaiden ja Espiritu Santon kapinallisten välinen yhteenotto vähän ennen ja jälkeen Vanuatun tasavallan itsenäistymistä.

Tausta
Ennen Vanuatun itsenäistymistä se tunnettiin nimellä Uudet-Hebridit. Iso-Britannia ja Ranska hallitsivat Uusia-Herbidejä yhdessä. Vuonna 1980 Ranska ja Iso-Britannia päättivät, että Vanuatu saisi itsenäisyyden 30. heinäkuuta 1980.

Heinäkuun alussa Nagriamel-liikkeen johtaja Jimmy Stevens johti vastarintaa kolonialistisia virkamiehiä ja itsenäisyyssuunnitelmia vastaan. Kapina kesti 12 viikkoa. Kapinalliset saartoivat Santo-Pekoan lentokenttää, tuhosivat kaksi siltaa ja julistivat Espiritu Santon saaren itsenäiseksi nimellä Vemerana. Steveniä kannattivat ranskankieliset maanomistajat ja yhdysvaltalainen Phoenix-säätiö.

Yhteenotto
8. kesäkuuta 1980 Uusien-Herbidien hallitus pyysi Britanniaa ja Ranskaa lähettämään joukkoja tukahduttamaan Espiritu Santon kapina. Ranska kielsi Britanniaa lähettämästä joukkoja, eivätkä saarella olleet ranskalaiset sotilaat taistelleet kapinallisia vastaan. Itsenäistymispäivän lähestyessä Walter Lini pyysi Papua-Uutta-Guineaa lähettämään joukkoja puuttumaan asiaan. Papua-uusiguinealaisten joukkojen ollessa matkalla Espiritu Santolle lehdistö alkoi kutsua sotaa kookospähkinäsodaksi.

"Sota" oli kuitenkin lyhyt ja erikoinen. Espiritu Santon asukkaat toivottivat papua-uusiguinealaiset tervetulleiksi melanesialaistovereina. Stevensin kannattajat olivat aseistautuneet jousilla, nuolilla, kivillä ja lingoilla. Sodassa oli muutamia tappioita, ja sodalle tuli äkillinen loppu. Kun Stevensin poikaa kuljettanut ajoneuvo ajoi elokuun loppupuolella papua-uusiguinealaisen tiesulun läpi, sotilaat avasivat tulen ajoneuvoa kohti, ja Stevenin poika sai surmansa. Antauduttuaan pian tapahtuneen jälkeen Jimmy Stevens sanoi, ettei uskonut kenenkään kuolevan kapinassa. 

Stevensin oikeudenkäynnissä paljastui Phoenix-säätiön antama tuki. Myös Ranskan hallituksen antama salainen tuki paljastui. Stevens sai 14 vuotta vankeutta, ja hän vapautui vuonna 1991.

1980
Vanuatu
Papua-Uuden-Guinean historia
1900-luvun sodat
Léfka

Léfka (, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Lefken alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Turkkilainen Lefke muodostaa Lefken kunnan, joka ei ole Kyproksen tasavallan tunnustama, ja toimii Lefken alueen keskuksena. Koko kunnan väkiluku on  ja varsinaisen Léfkan kylän väkiluku  (2011). 

Léfka sijaitsee Kyproksen luoteisosassa lähellä Mórfounlahden rantaa ja Kyproksen jakavaa vihreää linjaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Lefke Belediyesi. Lefken turkkilaisen kunnan verkkosivut. 

Kyproksen kylät
Nikosian alueen asutut paikat
Rizokárpaso

Rizokárpaso (, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa İskelen alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Turkkilainen Dipkarpaz muodostaa Dipkarpazin kunnan, joka ei ole Kyproksen tasavallan tunnustama. Koko kunnan väkiluku on  ja varsinaisen Rizokárpason kylän väkiluku  (2011). 

Rizokárpason kylä sijaitsee Kyproksen koilliosan pitkällä Karpasían niemimaalla noin 20 kilometriä sen kärjestä. Antiikin aikana kylän lähellä sijaitsi Karpasian kaupunki.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Dipkarpaz Belediyesi. Turkkilaisen Dipkarpazin kunnan verkkosivut. 

Famagustan alueen asutut paikat
Kyproksen kylät
Tríkomo

Tríkomo (, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa İskelen alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Turkkilainen İskele muodostaa İskelen kunnan, joka ei ole Kyproksen tasavallan tunnustama, ja toimii İskelen alueen keskuksena. Koko kunnan väkiluku on  ja varsinaisen Tríkomon kylän väkiluku  (2011). 

Tríkomon kylä sijaitsee Kyproksen koillisosassa Karpasían niemimaan juuressa, noin 22 kilometriä pohjoiseen Famagustan kaupungista ja noin 50 kilometriä itäkoilliseen Nikosiasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 İskele Belediyesi. İskelen turkkilaisen kunnan verkkosivut. 

Famagustan alueen asutut paikat
Kyproksen kylät
Vatilí

Vatilí (, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Turkkilainen Vadili muodostaa Vadilin kunnan, joka ei ole Kyproksen tasavallan tunnustama. Koko kunnan väkiluku on  ja varsinaisen Vatilín kylän väkiluku  (2011). 

Vatilín kylä sijaitsee Kyproksen itäisissä sisäosissa noin 25 kilometriä itäkaakkoon Nikosian kaupungista.

Lähteet 

Famagustan alueen asutut paikat
Kyproksen kylät
Kanavanippu RTRS-1 (Venäjä)

Kanavanippu RTRS-1 (Venäjä) on Venäjän televisio- ja radiolähetinverkosto RTRS:n (Rossijskaja televizionnaja i radioveštšatelnaja set) operoima Venäjän maanpäällisen digitaalisen televisioverkon kanavanippu, jota välitetään DVB-T2 teknologialla UHF-taajuusalueen kanavilla. Kanavanippuun kuuluu kymmenen maksutonta tv-kanavaa ja kolme maksutonta radiokanavaa.

RTRS-1 kanavanipun lähettämisessä käytetään SFN-teknologiaa (Single Frequency Network), joka mahdollistaa saman lähetystaajuuden käyttämisen useamman lähekkäin olevan lähetysaseman kesken. Karjalan tasavallassa ja Leningradin alueella sijaitsevien lähetysasemien kautta kanavanipun lähetyksiä voi vastaanottaa paikoin myös Suomen puolella valtakunnanrajan läheisyydessä Etelä- ja Pohjois-Karjalassa sekä Kymenlaaksossa.

Tekniset tiedot:

 Lähetysjärjestelmä: DVB-T2 ja Multiple-PLP
 Pakkaustekniikka: MPEG-4 (AVC/H.264)
 Free-to-Air (FTA) - kanavat vapaasti katsottavissa

Etelä- ja Pohjois-Karjalan sekä Kymenlaakson vastaisella Suomen lähialueella sijaitsevat lähetysasemat:   

Karjalan tasavalta, Lahdenpohjan piiri

 Elisenvaara, UHF-kanava 22 (482 MHz)
 Lahdenpohja, UHF-kanava 22 (482 MHz)

Karjalan tasavalta, Sortavalan piiri

 Puikkola, Kaalamo, UHF-kanava 22 (482 MHz)
 Ruskeala, UHF-kanava 22 (482 MHz)
 Sortavala, UHF-kanava 22 (482 MHz)
 Värtsilä, UHF-kanava 52 (722 MHz)

Leningradin alue, Viipurin piiri

 Viipuri (Vyborg), UHF-kanava 24 (498 MHz)
 Enso (Svetogorsk), UHF-kanava 24 (498 MHz)
 Neuvola (Gorkovskoje), Uusikirkko (Poljany), UHF-kanava 35 (586 MHz)
 Kivennapa (Pervomaiskoje), UHF-kanava 35 (586 MHz)

Leningradin alue, Käkisalmen piiri

 Käkisalmi (Priozersk), UHF-kanava 24 (498 MHz)
 Valkeamäki (Traktornoje), Pyhäjärvi (Plodovoje), UHF-kanava 24 (498 MHz)
 Raasuli (Orehovo), Rautu (Sosnovo), UHF-kanava 35 (586 MHz)

Kanavanipun kanavat 
Televisiokanavat (kanavanumero, TV-kanava) 

 01 Pervyi kanal
 02 Rossija 1 / alueellinen tv-kanava; Karjalan tasavallassa Rossija 1 - Karelija (Karjalan TV), Pietarissa ja Leningradin alueella Rossija 1 - Sankt-Peterburg
 03 Match TV
 04 NTV
 05 5 kanal
 06 Rossija K (Telekanal Kultura)
 07 Rossija 24 / alueellinen tv-kanava; Karjalan tasavallassa Rossija 24 - Karelija, Pietarissa ja Leningradin alueella Rossija 24 - Sankt-Peterburg
 08 Karusel
 09 OTR (Obštšestvennoje Televidenije Rossii) / alueellinen tv-kanava; Karjalan tasavallassa Sampo TV 360° , Pietarissa Telekanal Sankt-Peterburg sekä Leningradin alueella LenTV24 ja Telekanal Sankt-Peterburg.
 10 TV Tsentr

Radiokanavat

 Vesti FM
 Radio Majak
 Radio Rossii / alueellinen radiokanava; Karjalan tasavallassa Radio Rossii - Karelija (Karjalan Radio), Pietarissa ja Leningradin alueella Radio Rossii - Sankt-Peterburg

Katso myös
Kanavanippu RTRS-2 (Venäjä)

Lähteet

Televisiotekniikka
Marcus Adeney

Marcus Adeney (1. heinäkuuta 1900 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – 2. maaliskuuta 1998 Toronto, Ontario, Kanada) oli sellisti, säveltäjä kirjailija ja musiikkipedagogi. Hän opiskeli lapsena viulunsoittoa äitinsä Ethelwyn Davies Adeneyn johdolla; äiti oli musiikinopettaja ja Sir Walford Daviesin serkku. Adeney sai Kanadan kasnalaisuuden vuonna 1904 ja aloitti sellonsoiton opintonsa Hamiltonissa J. Bartmannin johdolla. Hänen opettajinaan toimivat myöhemmin eri maissa Leo Smith, Boris Hambourg, Philip Abbas, Arnold Trowell, Wilhelm Jeral ja Percy Such.

Adeney soitti CBC:n sinfoniaorkesterissa vuosina 1952–1963. Hän muodosti Torontossa 1950-luvulla esiintyneen Marcus Adeney -jousikvartetin yhdessä Hyman Goodmanin, Berul Sugarmanin ja Eugene Hudsonin kanssa. Hän toimi Hambourg-konservatorion (1928–1951) ja Toronton yliopiston (1953–1963) henkilökunnan jäsenenä. Vuosina 1944–1985 hän opetti The Royal Conservatory of Musicissa.

Teoksia

Kirjallisuutta 
 Music in post-war Canada (1945)
 Music in Canada (1955)
 The extreme situation in music study and performance (1973)

Sävellyksiä 
 The Gallant's Song (1932)
 Three Irish Tunes sellolle ja pianolle (1933)
 From the Lake of Bays soolosellolle (1948)

Lähteet 

Kanadalaiset säveltäjät
Kanadalaiset sellistit
Musiikkikirjailijat
Musiikkipedagogit
Vuonna 1900 syntyneet
Vuonna 1998 kuolleet
Halsuan seurakunta

Halsuan seurakunta on Oulun hiippakuntaan, Kokkolan rovastikuntaan ja Kokkolan seurakuntayhtymään kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Halsuan kunnan alueella.

Historia 
Halsuasta tuli vuonna 1826 Kokkolan maaseurakunnan rukoushuonekunta. Se sai oman papin, kun Kokkolan emäseurakunnan papiston apulainen sijoitettiin sinne vuonna 1838. Siitä tuli vuonna 1856 Kokkolan kappeliseurakunta, ja se yhdistettiin vuonna 1860 uuteen Vetelin seurakuntaan sen kappeliseurakuntana. Lestijärven Kanalan kylä liitettiin vuonna 1865 Halsuaan. Itsenäinen seurakunta Halsuasta tuli vuonna 1906 senaatin päätöksellä. Halsuan seurakunta kuuluu vuoden 2020 alusta lukien Kokkolan seurakuntayhtymään.

Papisto 
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Halsuan kappeliseurakunnan kappalaisina ja Halsuan seurakunnan kirkkoherroina:

Halsuan kappeliseurakunta 
 1866–1869: kappalainen Johan Heininen
 1871–1888: kappalainen Karl Henrik Lindgren
 1893–1897: kappalainen Tahvo Puhakka
 1898–1906: kappalainen Johan Alfred Lilius

Lähteet

Aiheesta muualla 
Halsuan seurakunnan kotisivut

Oulun evankelis-luterilaisen hiippakunnan seurakunnat
Halsua
Anisalkoholi

Anisalkoholi eli anisyylialkoholi (C8H10O2) on aromaattisiin alkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään hajusteissa ja aromiaineena. Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Ominaisuudet 
Anisalkoholi on huoneenlämpötilassa värittömiä tai hieman kellertäviä kiteitä tai väritöntä nestettä. Aineella on miellyttävä makea ja kukkaismainen tuoksu. Anisalkoholi liukenee vain vähäisessä määrin veteen ja paremmin moniin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Luonnossa anisalkoholia tavataan muun muassa anisruohosta (Pimpinella anisum), tähtianiksista (Illicium) ja vaniljojen (Vanilla) suvun lajeista.

Valmistus ja käyttö 
Osa käytetystä anisalkoholista eristetään aniksesta, osa valmistetaan synteettisesti. Synteettinen valmistus perustuu anisaldehydin pelkistämiseen. Pelkistys voidaan suorittaa vedyttämällä Raney-nikkelin toimiessa katalyyttinä tai formaldehydin avulla niin kutsutulla Cannizzaro-reaktiolla. Muodostuva anisalkoholi puhdistetaan tislaamalla.

Anisalkoholia käytetään ainesosana hajusteissa ja aromiaineena. Siitä valmistetaan myös estereitä, esimerkiksi asetaatti- ja butyraattiestereitä, joita käytetään myös hajusteissa. Lisäksi yhdistettä voidaan käyttää lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Human Metabolome Database (HMDB): 4-Methoxybenzyl alcohol 
Food Component Database (FooDB): 4-Methoxybenzyl alcohol 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Anisyl-alcohol 
Pherobase: Floral Compound – anis alcohol 
Pherobase: Semiochemical – anis alcohol 

Alkoholit
Aromaattiset yhdisteet
Tuukka Heikkinen

Tuukka Heikkinen (s. 1981) on suomalainen Classic Bodybuilding -kilpailija ja valmentaja. Hän on kilpaillut vuodesta 2008 lähtien ja voittanut tämän jälkeen mm. kolme Suomen mestaruutta (2010, 2013, 2015) sekä Pohjoismaiden mestaruuden (2015). Hän voitti myös yleismestaruuden (overall) Suomessa vuonna 2013. Heikkinen on sijoittunut kahdesti finaalikuusikkoon Euroopan mestaruuskilpailuissa, ollen vuonna 2013 neljäs ja 2018 viides.

Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset kehonrakentajat
Ibe

Ilmari Johannes Kärki (s. 29. tammikuuta 1999), taiteilijanimeltään ibe, on helsinkiläinen rap-artisti.  

Kärki kertoo haastattelussa aloittaneensa musiikin harrastamisen jo nuorena, kun hänen äitinsä vei hänet musiikkileikkikouluun jo kuuden viikon ikäisenä. Lapsena hän soitti myös musiikkiopistossa kitaraa, muttei erityisesti pitänyt siitä.  Ensimmäistä kertaa Kärki muistaa kokeilleensa räppäämistä jo peruskoulun kolmannella tai neljännellä luokalla, eli noin 9-10 vuoden ikäisenä.

iben ensimmäinen virallinen single Monologi julkaistiin vuoden 2017 ensimmäisenä päivänä levy-yhtiö Skorpionin kautta. Läpimurtona voidaan pitää samana vuonna myöhemmin julkaistua Eurovisioit-singleä, jolla oli mukana rap-artisti Kube. Vuonna 2018 ibe oli mukana rap-duo JVG:n Popkorni-levyllä sekä Benjamin Peltosen singlellä "Naarmuja", joka sijoittui parhaimmillaan Suomen singlelistan kolmanneksi. Kärjen kolmas albumi Ibelius sijoittui parhaimmillaan Suomen virallisen listan toiselle sijalle helmikuussa 2019. Kärki oli ehdolla vuoden tulokkaana Emma-gaalassa vuonna 2019 sekä vuoden rap/R&B ja vuoden miessolisti -ehdokkaana vuonna 2020. Vuoden 2021 Emma-gaalassa perkele!-albumi voitti vuoden rap-albumin palkinnon.

Kärki on valmistunut ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta syksyllä 2018. Hän on kertonut esikuvikseen muun muassa saksalaisen rap-artisti RINin sekä yhdysvaltalaisen Lil Uzi Vertin.

Kärki seurustelee näyttelijä Olga Heikkalan kanssa.

Diskografia 
Pääartikkeli: iben diskografia

Albumit
 Ibe (2017)
 Nonsense (2018)
 Ibelius (2019)
 perkele! (2020)
 ViO (2022)
 Non2en2e (2022)

Lähteet 

Suomalaiset hip hop -artistit
Elävät henkilöt
Vuonna 1999 syntyneet
Vetelin seurakunta

Vetelin seurakunta on Oulun hiippakuntaan ja Kokkolan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Vetelin kunnan alueella.

Historia 
Vetelin alueesta tuli Yliveteli-niminen Kokkolan seurakunnan kappeliseurakunta vuonna 1639, missä yhteydessä se sai myös oman kirkon. Oman kappalaisen se sai vuonna 1643. Vuonna 1860 siitä tuli itsenäinen, Veteli-niminen seurakunta. Siihen kuului kappeliseurakuntana Halsua, josta tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1906. Seurakuntaan liitettiin 1865 Perhon kappeliseurakunta, joka oli aiemmin kuulunut Kokkolaan. Siitä tuli itsenäinen seurakunta jo vuonna 1879.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Vetelin seurakunnan kotisivut

Oulun evankelis-luterilaisen hiippakunnan seurakunnat
Veteli
Perhon seurakunta

Perhon seurakunta on Oulun hiippakuntaan ja Kokkolan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Perhon kunnan alueella. Perho on Suomen luterilaisin kunta.

Historia 
Vuonna 1780 alueelle perustettiin Kokkolan seurakunnan alainen Perhon saarnahuonekunta, jonka kirkko valmistui 1782, jolloin se sai myös oman saarnaajan. Kun Vetelin seurakunta itsenäistyi Kokkolasta 1860 tuli Perhosta Vetelin kappeli viisi vuotta myöhemmin, vuonna 1865. Vuotta aiemmin eli 1864 Perhoon oli liitetty Salamajärven kylä Kivijärven kappelin itsenäistyttyä omaksi seurakunnakseen. 1879 Perho erotettiin omaksi seurakunnakseen ja itsenäiseksi kirkkoherrakunnaksi 1884.

Papisto

Kirkkoherrat 
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Perhon seurakunnan kirkkoherroina:
 1885–1891: Albert Ferdinant Leidenius
 1892–1899: Akseli Edvard Ekroth
 1900–1905: Henrik Fablan Kärki
 1906–1912: Emil Oskar Ojala
 1912–1927: Abel Raunio
 1927–1937: Kaarle Sarvela
 1937–1946: Lauri Kujanpää
 1947–1953: Veikko Kumpulainen
 1954–1967: Niilo Lilja
 1968–1972: Aimo Sorvari
 1972–1984: Ahti Riihimäki
 1985–1991: Jouko Kiiski
 1992–2010: Esko Heloneva
 2010–2016: Juha Karhulahti
 vt. 2016–2017: Hannu Vapaavuori
 vt. 2017–2018: Raimo Kytölä
 2018–2022: Eija Seppä
 2022– Juha Aronen

Lähteet

Aiheesta muualla 
Perhon seurakunnan kotisivut

Oulun evankelis-luterilaisen hiippakunnan seurakunnat
Perho
Ágios Týchonas

Ágios Týchonas (, ) on kylä ja kyläyhdyskunta (koinótita) Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on  (2011).

Ágios Týchonaksen kylä sijaitsee noin 10 kilometriä koilliseen Limassolin kaupungista. Antiikin aikana nykyisen kylän lähellä sijaitsi Amathuksen kaupunki. Kylä on saanut nimensä amathuslaisesta Pyhästä Tykhonista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Άγιος Τύχωνας - Agios Tychonas. Kylän verkkosivut.  

Kyproksen kylät
Limassolin alueen asutut paikat
Karavostási (Nikosia)

Karavostási (, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Güzelyurtin alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Kylän väkiluku on  (2011). 

Karavostási sijaitsee Kyproksen luoteisrannikolla Mórfounlahden rannalla. Kylässä toimii Lefken eurooppalainen yliopisto (European University of Lefke). Antiikin aikana nykyisen kylän lähellä sijaitsi Soloin kaupunki. Kylän nimi tarkoittaa ”Laivasatamaa”.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kyproksen kylät
Nikosian alueen asutut paikat
Mia Miliá

Mia Miliá (, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Lefkoşan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Kylän väkiluku on  (2011). 

Mia Miliá on nykyisin Nikosian turkkilaisen puolen esikaupunkialuetta ja sijaitsee linnuntietä noin viisi kilometriä koilliseen Nikosian keskustasta.

Lähteet 

Kyproksen kylät
Nikosian alueen asutut paikat