joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jesse Heikkinen

Jesse Heikkinen on Tampereella asuva oululaislähtöinen kitaristi sekä omakustannekirjailija. Hän on soittanut muun muassa Kauko Röyhkän ja Jukka Takalon yhtyeissä. Heikkisen sooloprojekti, Iterum Nata, julkaisi ensimmäisen levyn joulukuussa 2017. Hän on vaikuttanut myös muun muassa yhtyeissä Hexvessel, King Satan, The Aeon, Funksons sekä The Groke. Heikkinen julkaisi esikoisromaaninsa Illuusion pysyvyys vuonna 2016. Hän on muusikko Jarmo Heikkisen poika.

Lähteet 
  
 
Haastattelu: In Conversation with Jesse Heikkinen hermetic.com. 12.11.2018. Viitattu 22.11.2019.

Suomalaiset kitaristit
Suomalaiset kirjailijat
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Ville Lastikka

Ville Lastikka (s. 19. huhtikuuta 1996 Loppi) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän edustaa seuratasolla Tampereen Classicia. Hän kuului Suomen maajoukkueeseen miesten MM-kisoissa 2018, joissa Suomi voitti kultaa. Hän kuului poikien maailmanmestaruuden voittaneeseen joukkueeseen vuonna 2015. Lastikka on LFT:n (Lopen Floorball Team) kasvatti, jonka riveissä hän voitti C-junioreiden Suomen mestaruuden kaudella 2011–2012. 

Lastikka edusti kaudella 2016–2017 sveitsiläistä Wiler-Ersigeniä. Hän voitti Sveitsin mestaruuden ja oli pudotuspelien pistepörssin ykkönen. Kaudella 2017–2018 hän teki Hämeenlinnan Steelersin joukkueessa 26 Salibandyliigan runkosarjaottelussa 34 maalia ja keräsi 14 syöttöpistettä. Seuraavalla kaudella hän pelasi 22 runkosarjaottelua ja teki niissä 29 maalia sekä antoi kahdeksan maalisyöttöä. Kaudeksi 2019–2020 hän siirtyi tamperelaiseen Classiciin.

Lastikan puoliso on lentopallon maajoukkuepelaaja Emmi Riikilä.

Lähteet 

Suomalaiset salibandyn pelaajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Vampyr

Vampyr on Dontnod Entertainmentin kehittämä ja Focus Home Interactiven julkaisema toimintaroolipeli. Se julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle 5. kesäkuuta 2018. Peli sijoittuu vuoden 1918 Lontooseen ja kertoo tarinan tohtori Jonathan Reidistä, joka on muuttunut vampyyriksi.

Vastaanotto 
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7/10.

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7/10.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

1910-luvulle sijoittuvat videopelit
Avoin pelimaailma -pelit
PlayStation 4 -pelit
Toimintaroolipelit
Unreal Engine -pelit
Vampyyrit
Vuoden 2018 videopelit
Windows-pelit
Nesteen Soutajat

Nesteen Soutajat on vuonna 1961 Naantalissa perustettu soudun erikoisseura. Se toimii nykyisin Varsinais-Suomen lisäksi Porvoossa. Kuuluisin seuraa edustanut urheilija on kolminkertainen olympiavoittaja Pertti Karppinen. Seuran muita Suomen-mestaruuksia voittaneita soutajia ovat olleet muun muassa Reima Karppinen, Leo Ahonen, Leif Andersson, Kari Hanska, Aarne Lindroos, Kari Lindroos, Rainer Fredriksson, Eija Sylvander (o.s. Aava), Kaarina Elmiö, Tuula Westerlund, Irja Westerlund ja Laila Finska-Bezerra.

Lähteet 

Naantalilaiset urheiluseurat
Vuonna 1961 perustetut urheiluseurat
Suomalaiset soutuseurat
Katajanokan terminaali

Katajanokan terminaali on yksi Helsingin Sataman matkustajaterminaaleista, ja se sijaitsee Helsingin Katajanokalla. Viking Line liikennöi terminaalista säännöllisesti Tukholmaan ja Tallinnaan.

Terminaalirakennus oli alun perin tullimakasiini, satamarakennus K8. Se valmistui vuonna 1937 Helsingin kaupunginarkkitehdin Gunnar Taucherin suunnittelemana. Rakennus muutettiin sataman matkustajaterminaaliksi vuonna 1977, kun autolautta Finnjet aloitti liikennöinnin Helsingin ja Travemünden välillä. Muutostyöt suunnitteli satamalaitoksen arkkitehti Kari Unelius. Terminaalia on sittemmin laajennettu useasti, viimeksi vuonna 2008 rannan puolelle valmistuneella lasiseinäisellä laajennusosalla, jonka suunnitteli arkkitehti Ari Bungers. Rakennus on suojeltu.

Vastapäätä terminaalin sisäänkäyntiä on vuonna 1855 Helsingin edustalla uponneen venäläisen linjalaiva Hesekielin (Iezekiil) ankkuri, jonka sukeltajat löysivät Suomenlinnan luota vuonna 1977.

Raitiovaunulinjan 5 päätepysäkki on terminaalin luona.

Satamasta liikennöivät laivat

Aiempia laivoja

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Tietoa Katajanokan terminaalista Viking Linen sivuilla
 Katajanokan terminaali  Port of Helsinki

Katajanokka
Helsingin satama
Helsingin suojellut rakennukset
Josh Nicholls (kanadalainen jääkiekkoilija)

Josh Nicholls (17. huhtikuuta 1992 Richmond, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, jolla on sopimus KHL-joukkue Kunlun Red Starin kanssa. Nicholls on pelipaikaltaan oikea laita- tai keskushyökkääjä. NHL-seura Toronto Maple Leafs varasi hänet vuoden 2010 varaustilaisuudessa 7. kierroksen toisena pelaajana. Hän voitti hopeaa World U-17 Hockey Challenge-kilpailusta vuonna 2009.

Lähteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Kjisik (yritys)

Kjisik on Turussa 1890-luvulta asti toiminut kangaskauppa. Se oli alun perin venäjänjuutalaisen Kjisikin suvun omistuksessa vuoteen 2012, jolloin uusiksi omistajiksi tulivat kiinalaiset Juan Zhu ja Sheng Chen. Heidän yhtiönsä nimi on Kii-Tex Oy, mutta liike toimii yhä Kjisik-nimellä ja myy sisustustekstiilikokonaisuuksia yksityisille ja yrityksille.

Historiaa
Vuonna 1879 Viipurissa syntynyt Josef Kjisik muutti yhdeksänvuotiaana pikkusiskonsa ja leskeksi jääneen äitinsä kanssa Turkuun ja alkoi 1890-luvulla myydä Aurajoen vanhassa kalarannassa Turun Verkatehtaalta ostamiaan kankaiden jäännöspaloja myyntikärrystään. Perhettä elättäessään hän ei ehtinyt käydä kouluja, vaan vuonna 1903 hän vuokrasi kangaskaupalleen tilat Kauppiaskatu 3:sta. Parin vuoden kuluttua hän muutti liikkeensä Venäjän kirkkokadulle, nykyiselle Yliopistonkadulle niin sanottuun Kaumin taloon, jossa kankaiden ja valmisvaatteiden myynnissä hänen apunaan toimi vaimo ja kolme myyjätärtä. 1910-luvulla Kjisik keskittyi kangaskauppaan uudessa Eerikinkadun myymälässä, jonka tilat hän myös omisti. Hän nimesi liikkeensä Turun Suurimmaksi Kangaskaupaksi. Vielä vuoteen 1918 asti Josef Kjisikin piti anoa puolen vuoden välein lupa uusien kankaiden myyntiin, sillä Venäjän vallan aikana juutalaiset saivat harjoittaa vain käytetyn tavaran kauppaa.

Sotavuosiksi kankaiden tuonti ja myynti pysähtyivät lähes kokonaan, mutta sotien jälkeen toiminta elpyi ja kankaiden välitys ulottui koko Suomeen. Turun Suurin Kangaskauppa muutti nimensä muotoon Oy Kjisik Ab. Ensimmäinen erä ruotsalaista Boråsin lakanakangasta sai aikaan korttelin mittaisen jonon.

Vuonna 1956 Josef Kjisk kuoli, ja yrityksen johtoon astui hänen poikansa Fredrik. 1960-luvulla puutalo Eerikinkadun ja Brahenkadun kulmasta purettiin, mutta Kjisik sai tilat samalle paikalle rakennetusta kerrostalosta, jossa se yhä toimii. Valmisvaatteiden vallankumous toi haasteita vaatekankaiden kaupalle. Kjisik siirtyi kokonaisten pakkojen myynnistä metritavaran myyntiin. Vuonna 1978 johtoon astui Josefin pojanpoika Leo Kjisik. Siitä asti yritys on keskittynyt sisustustekstiileihin ja niistä tehtäviin kokonaisuuksiin, joita Kjisik myy muun muassa Suomessa rakennettaviin risteilyaluksiin.

Lähteet

Suomalaiset vaatetusalan yritykset
Turun historia
Sisustusalan tuotemerkit
Vähittäiskaupat
Tukkukaupat
Haier

Haier Group Corporation on kiinalainen kuluttajaelektroniikkaa ja kodinkoneita valmistava yritys. Haier valmistaa ja myy muiden muassa ilmastointilaitteita ja jääkaappeja. Euromonitorin mukaan Haier on maailman johtava kodinkoneiden valmistaja: sen markkinaosuus maailmassa oli 10,2 prosenttia vuonna 2014. Tammikuussa 2016 Haier osti General Electricin kodinkoneyksikön 5,4 miljardilla Yhdysvaltain dollarilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kiinalaiset yritykset
Kolmastoista yö

Kolmastoista yö on Reijo Mäen vuonna 2001 julkaisema kolmastoista Vares-dekkari. 

Kirjan yhtenä aiheena on laiton kansainvälinen asekauppa. Lisäksi sivutaan Venäjän/Neuvostoliiton tapaa asettaa eri maihin valehenkilöllisyydellä niin sanottuja uinuvia agentteja, jotka voidaan ottaa käyttöön tarpeen tullen. Myös räjähteitä on pitkään kätketty Turun saaristoon, tässä tapauksessa Kakskertaan.

Vareksen nuoruudesta kirjassa kerrotaan hänen muistikuvansa Niinisalon juhannusjuhlista, joilla oli ollut katsomassa Baddingiä. Kerrotaan myös, että Vares on vaihtanut suosikkijoukkueensa Ässistä TPS:ksi viimeistään silloin, kun se voitti Euroopan mestaruuden. Tapauksen yhteydessä oli juotu maljoja Vareksen Pomarfin-kengästä.

Vastaanotto 

Helsingin Sanomien Suvi Ahola kertoi arviossaan, että Kolmastoista yö on hänen ensimmäinen Vares-dekkarinsa. Häntä häiritsi, että Vares ei 41 ensimmäisellä sivulla ole vielä kuin juonut ja nainut ja että tarinan pahikseksi on asenteellisesti valittu lesbo. 

Mäki vastasi Aholalle, että hän on kirjoittanut tätä ennen jo 18 dekkaria ja että näissä yhdessäkään lesbolla ei ole ollut pahan tytön roolia. Hän toisti myös, että koska Ahola ei ole Vareksia lukenut, muistuttaa tilanne sitä,  jos Tony ”Viikinki” Halme yhtäkkiä päättäisi arvostella Jorma Uotisen tanssiteoksen. 

Kolmastoista yö myi ilmestymisvuonnaan 16 200 kappaletta.

Lähteet 

Vuoden 2001 kirjat
Suomalaiset rikosromaanit
Reijo Mäen kirjoittamat kirjat
Oxdog

Oxdog on suomalais-ruotsalainen vuonna 2011 perustettu salibandyn erikoismerkki, joka tuottaa salibandymailoja, maalivahdinvarusteita ja muita salibandyssa tarvittavia varusteita. Yritys Oxdog-brändin takana on Evosport AB, jonka pääkonttori on Piitimessä, Ruotsissa. Oxdog on tunnettu laadukkaista mailoistaan.

Oxdog-seurat 
Suomessa:

 Classic
 Seinäjoen Peliveljet
 Westend Indians
Esport Oilers
Happee
FBC Turku

 FBT Karhut
Limingan Niittomiehet
Kirkkonummi Rangers
Josba
Pirkkalan Pirkat
SB Vantaa
SS Rankat Ankat
Pelicans SB (PHSB)
LoSB
SBS Wirmo
Blue Fox
Santa's United
FBC Loisto
Northern Stars
Merikoski SBT
Papas
MLT
PoNoVo
SB Heinola
Imatran Voima
Blackbirds
HiPa
RSS Panthers
Ilves
SBC Levi
 Suolahden Urho
Vihdin Salisudet

Mailat 
Oxdogin nykyisiä mailamalleja ovat:

 Hyperlight HES
Ultralight HES
Sense HES
 Viper
 Zero HES
 Pulse
 Shift
 Fusion
 Iroc

Lavat 
Oxdogin nykyisiä lapoja ovat:

 OptiLight
Razor
 Avox
 Delta
 Block

Maalivahdin varusteet 
Oxdogin nykyisiä maalivahdinvarustemalleja ovat Tour ja Gate.

Oxdogin maalivahdinvarustemallistoon kuuluvat aina kaksi erilaista paitaa: toinen ilman toppausta ja toinen kevyillä toppauksilla. Paita, jossa ei ole toppauksia on väritykseltään tummempi. Muita mallistoon kuuluvia varusteita ovat maalivahdinhousut, lyhyet polvisuojat, pitkät polvisuojat, silikonihanskat, juniori- sekä aikuiskoon kypärä ja rintapanssari. Oxdog tekee myös lasten maalivahdinvarusteita.

Lähteet 
http://www.oxdog.net/fi/

Urheiluvälinevalmistajat
Suomalaiset yritykset
Salibandy
Vilma Hänninen

Vilma Hänninen (s. 15. tammikuuta 1954) on sosiaalipsykologi (VTT), joka on toiminut sosiaalipsykologian professorina Itä-Suomen yliopistossa. Hän aloitti uransa projektitutkijana Tampereen yliopistossa vuonna 1976 ja sosiaalipsykologian professorina Kuopion yliopistossa vuonna 2005. Hännisen asiantuntemusaluettaan on muun muassa narratiivinen tutkimus. Väitöstutkimuksensa Hänninen teki tarinallisuudesta elämän muutoksissa.

Teokset 

 Ihminen kaleidoskoopissa (toim. Elisa Aaltolan kanssa), 2020.
 Muuttuuko ihminen? 2004.
 Sisäinen tarina, elämä ja muutos, 2002.
 Sosiaalipsykologian suunnannäyttäjiä (toim. yhdessä Jukka Partasen ja Oili-Helena Ylijoen kanssa), 2001.

Lähteet 

 Vilma Hänninen 

Suomalaiset sosiaalipsykologit
Elävät henkilöt
Vuonna 1954 syntyneet
Itä-Suomen yliopiston professorit
Äärivasemmisto Suomessa

Äärivasemmisto Suomessa viittaa poliittisesti radikaaliin vasemmistoon eli vasemmiston äärimmäisimpään osaan Suomessa. Äärivasemmistolaisiksi on historiallisesti kutsuttu kommunisteja, jyrkkiä sosialisteja ja anarkisteja tai näiden ryhmien osia.

Suojelupoliisin mukaan Suomessa on 2010-luvulla esiintynyt väkivaltaista äärivasemmistolaista liikehdintää anarkismin ja antifasismin toimintaympäristöissä. Antifa-verkoston ja äärioikeiston välinen vastakkainasettelu on kärjistynyt ajoittaisina yhteenottoina. Ensisijaisina kohteina ovat olleet sittemmin lakkautettu Pohjoismainen Vastarintaliike sekä Soldiers of Odin. 

Sisäministeriön raportin (2021) mukaan äärivasemmiston radikaaliliikehdintä on ollut Suomessa viime vuosina vähäistä. Anarkististen ja antifasististen ryhmien jäsenten toteuttamat väkivallanteot ovat tapahtuneet pääsääntöisesti äärioikeistoa vastustavien mielenosoitusten yhteydessä ja kohdistuneet äärioikeistolaisiin aktivisteihin. Tekoja on korkeintaan kymmenkunta vuosittain. Äärivasemmistolaisen toimintaympäristön arvioidaan koostuvan muutamista kymmenistä ihmisistä löyhissä verkostoissa. Mielenosoituksissa on ollut mukana enimmillään pari sataa henkilöä.

Äärivasemmisto Suomessa 2000-luvulla 

Osin äärivasemmistosta kumpusivat Tampereen vuoden 2013 itsenäisyyspäivän mellakat, joissa mellakoijat muun muassa rikkoivat ikkunoita. Niitä pidettiin merkkinä vasemmistolaisen väkivallan kasvavasta uhasta Suomessakin.

Turun juutalaisiin kohdistuva, ilkivaltana ja vihaviesteinä ilmenevä ja ilmeisesti Lähi-idän konfliktiin ja Israelin ja Yhdysvaltain liittosuhteeseen liittyvä antisemitismi oli vuonna 2015 seurakunnan mukaan enimmäkseen lähtöisin äärivasemmistosta.  

Suojelupoliisin mukaan vuonna 2017 noin 20 prosenttia väkivaltaiseen ekstremismiin liittyvistä rikosilmoituksista koski äärivasemmistolaista radikaaliliikehdintää.

Vuonna 2017 äärivasemmisto järjesti vastamielenosoituksen, kun Suomen vastarintaliike järjesti toimintansa kielto-oikeudenkäyntiä vastustavan mielenosoituksen. Joillain äärivasemmiston jäsenillä oli mukanaan paukkupommeja, joita he heittelivät uusnatseja ja poliiseja kohti. Ryhmittymien välille syntyi pieniä nujakoita ja sanaharkkaa.

2010- ja 2020-luvulla äärioikeistolaiset ja islamistiset toimijat ovat toteuttaneet maailmalla väkivallantekoja juutalaisia tahoja vastaan. Myös äärivasemmistossa on ilmennyt paikoin antisemitismiin yhdistyvää Israelin valtion vastaisuutta, mutta se ei ole Sisäministeriön raportin mukaan ilmennyt väkivaltaisena toimintana. Äärivasemmalla juutalaisvastaisuus liittyy tutkija Tommi Kotosen mukaan Palestiina-kysymykseen ja Israel-vastaisuuteen.

Suojelupoliisin (2020) mukaan suurimman terrori-iskun uhkan aiheuttavat äärioikeistolaista tai radikaali-islamistista aatetta kannattavat yksittäiset toimijat. Suojelupoliisi seuraa ja arvioi myös äärivasemmistolaisen liikehdinnän muodostamaa uhkaa.

Lähteet
Villien jäljillä

Villien jäljillä on suomalainen MTV3-televisiokanavalla esitettävä luonto-ohjelma. Ohjelmassa tutustutaan luontoon, sen syrjäisimpiin paikkoihin ja uhanalaisiin eläimiin. Villien jäljillä -ohjelman juontajat ovat Pirjo Heikkilä ja Kimmo Ohtonen. WWF tukee ohjelmaa. Ohjelma on samalla myös humoristinen.

Suomalaiset televisio-ohjelmat
Parmaco

Parmaco Oy on suomalainen siirtokelpoisia rakennuksia myyvä, suunnitteleva, valmistava ja vuokraava yritys. Vuoteen 2018 Parmacon omistaja oli pääomasijoitusyhtiö MB Rahastot. 

Vuonna 2012 Parmaco osti Cramon siirtokelpoisten tilojen valmistusliiketoiminnan ja asiakasohjautuvien siirtokelpoisten tilojen vuokrausliiketoiminnan.

Lokakuussa 2018 MB Rahastot ilmoitti myyvänsä Parmacon Terra Firman johtamalle sijoittajaryhmälle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Parmacon verkkosivut

Suomalaiset rakennuskonevuokraamot
Rakentamisen tuotemerkit
Pimeyden tango (kirja)

Pimeyden tango on Reijo Mäen vuonna 1997 julkaisema yhdeksäs Vares-dekkari. 

Kirja sijoittuu viihdemaailmaan ja käsittelee pintajulkisuutta sekä sen toimintatapoja ja ansaintalogiikkaa. Selvitettävänä on tangokuningas Harry Koivikon murha. Myös Vareksen vankilaan toimittama perivihollinen Veikko Hopea on päässyt lomalle ja hautoo kostoa. Kirjassa on lukuisia alajuonia, ja sen henkilögalleriaan kuuluu muun muassa pitkän linjan huijari Risto Rautanen, joka ansaitsee elantoaan tanssivana saarnamiehenä.

Vastaanotto 
Mäki on todennut, että Pimeyden tango oli hänen kirjoistaan ensimmäinen, joka alkoi käydä kaupaksi. 

Helsingin Sanomien Keijo Kettusen mukaan Mäki kirjoittaa railakkaalla otteella parodian rajamailla ja harrastaa kaksimielistä huumoria, josta poliittinen korrektius on kaukana. Hän kiinnitti myös huomiota siihen, että roistot tappavat sopivasti toisiaan sankarin pääsemättä edes täysin jyvälle siitä, mitä ympärillä on tapahtumassa.

Lähteet 

Vuoden 1997 kirjat
Suomalaiset rikosromaanit
Reijo Mäen kirjoittamat kirjat
Ajinomoto

Ajinomoto Co., Inc. () on japanilainen ruokayhtiö, joka sijaitsee Tokiossa. Sen perusti 17. kesäkuuta 1917 Saburosuke Suzuki II (1868–1931).

Aiheesta muualla 

 Viralliset sivut 

Japanilaiset elintarvikeyhtiöt
Elintarvikealan tuotemerkit
Hatch Entertainment

Hatch Entertainment on suomalainen IT-yritys, jonka päätuote on mobiilipelien suoratoistopalvelu Hatch. Suoratoistossa pelit toistetaan suoraa verkon yli, jolloin pelejä ei tarvitse ladata tai päivittää. Hatchin kuukausimaksullinen toimintamalli mahdollistaa uudenlaisen ansaintalogiikan, joka ei nojaa pelinsisäisiin maksuihin tai mainoksiin.

Julkaisu 
Palvelun mainosrahoitteinen versio on julkaistu Google Playssä. Se on saatavilla Suomen lisäksi noin kahdessakymmenessä Euroopan maassa. Palvelun kuukausimaksullinen versio julkaistaan vuoden 2019 aikana.

Pelit 
Palvelussa on tällä hetkellä satoja pelejä kymmeniltä julkaisijoilta.
 Monument Valley
 Mini Metro
 Party Hard Go
 Framed
 Death Road to Canada
 Hitman Go
 Crashlands

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yrityksen kotisivut 
  

Suomalaiset videopeliyritykset
Camilla Tuominen

Camilla Tuominen (o.s. Ahonius) on suomalainen tunnekouluttaja.

Ura
Tuominen on koulutukseltaan ekonomi, joka erikoistui asiakkuudenhallintaan Uumajan yliopiston kauppakorkeakoulussa. Hän aloitti uransa liikkeenjohdon konsulttina 25-vuotiaana. Vuonna 2010 hän siirtyi markkinointitoimistoon, jossa toimi projektijohtajana.

Tuomisen Emotion Tracker -sovellus julkaistiin vuonna 2012. Digitaalinen tunnepäiväkirja käsittelee tunneälyä. Sovelluksen idea oli, että tiimidynamiikka perustuu tunteista puhumiseen, joka taas johtaisi luovuuteen. Sovelluksen ensimmäisten käyttäjien joukossa olivat Aalto-yliopisto ja Ylioppilaiden terveydenhuoltosäätiö (YTHS). Vuonna 2015 yrityksessä oli kuusi sijoittajaa, joista osa työskenteli yrityksessä. Aluksi sovelluksen sai terveysalan ammattilaisten ja valmentajien kautta, mutta sittemmin se julkaistiin avoimesti. Tuominen myi startup-yrityksensä vuonna 2019 suomalaiselle yliopistolle.

Emotion Trackerin myötä Tuomisesta tuli myös tunnekouluttaja, tietokirjailija ja kuvittaja. Vuosina 2015–2016 Tuomisella oli visuaalinen blogi Huffington Postissa. Vuonna 2016 ilmestyivät sekä Tuomisen ensimmäinen kirja, Tunnekuvakirja, jossa hän kertoi miten aloitti yrittäjyytensä että Terhi Majasalmen kanssa kirjoitettu Koululaisen rahakirja. Seuraavassa yksin kirjoittamassaan kirjassa Johda tunteita, menesty työelämässä (2018) Tuominen keskittyi siihen, miten työelämän tunneälyä voidaan kehittää. 

Tuominen pitää tunnekoulutuksia ja -työpajoja yrityksissä ja on esiintynyt muun muassa Nordic Business Forumissa. Vuonna 2020 hän arvioi esiintyvänsä noin 90 kertaa vuodessa. Vuonna 2020 ilmestyi kolmas Tuomisen tunteiden johtamista käsittelevä kirja, Tunteet eivät kuulu työpaikalle, jossa hän antoi konkreettisia ohjeita ja harjoituksia sekä analysoi tarinoita, joita oli kerännyt koulutuksissaan. Ihmiset ovat kertoneet hänelle, mikseivät voi työssään näyttää tai kohdata tunteita.

Julkaisut

Kirjat
Tunnekuvakirja - tunnesekamelskasta tunteiden johtamiseen, Readme, 2016, ISBN 978-952-321-197-1
Majasalmi, Terhi & Tuominen, Camilla: Koululaisen rahakirja, , 2016, ISBN 978-952-321-659-4
Johda tunteita - menesty työelämässä, 2018, Tammi, ISBN 978-952-04-0136-8
Tunteet eivät kuulu työpaikalle, 2020, Otava, ISBN 978-951-1-38963-7

Muut julkaisut
Emotion Tracker -sovellus
Miksi?! Minun oma tunnekirja, 2018, AAMU Säätiö ja Me-säätiö, ISBN 978-952-94-1158-0
43-osainen ohjelma Radio Ravussa Diippii shittii - tunteet työelämässä, jossa Tuominen haastatteli tunnealan asiantuntijoita

Tunnustuksia
Emotion Tracker pääsi suomalaiselle Startup100-listalle
Vuonna 2019 Tuominen valittiin vuoden bisnesvaikuttajaksi.

Yksityiselämä
Tuominen asuu Espoossa, on naimisissa ja kolmen lapsen äiti. Tuomisella on kolme sisarusta, joista nuorin, Carla Ahonius, on tunnettujen suomalaisten artistien manageri.

Lähteet

Aiheesta muualla
Tuomisen verkkosivut
Tuominen vieraana Ylen Kånehuone-ohjelmassa 4.1.2021

Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset tietokirjailijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Rakennusmateriaali

Rakennusmateriaali on mitä tahansa materiaalia, jota käytetään rakentamisessa. Monia luonnossa esiintyviä kiinteitä aineita on käytetty tähän tarkoitukseen; savea, puuta, kiveä ja oksia. Ihminen on näiden lisäksi kehittänyt käyttöönsä monia kestävämpiä ja kauniimpia rakennusmateriaaleja, jotkut enemmän ja jotkut vähemmän synteettisiä. Esimerkiksi betoni oli paljon käytetty materiaali 1900-luvulla.

Rakentaminen
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2023

Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2023 järjestetään Budapestissä, Unkarissa. Kilpailut ovat järjestyksessään 19. yleisurheilun MM-kilpailut. Kisojen näyttämönä toimii National Athletics Centre.

Kansainvälinen yleisurheiluliitto ilmoitti kisojen isännästä 4. joulukuuta 2018. Budapest valittiin järjestäjäksi ilman normaalia hakuprosessia.

Lähteet 

Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut
Vuoden 2023 urheilu
Maailmanmestaruuskilpailut 2023
Budapestin urheilutapahtumat
Aavikkokilli

Aavikkokilli (Cyprinodon macularius) on hammaskillien heimoon kuuluva kala, jota jotkut pitävät myös akvaariossa. Charles Girard ja Spencer Fullerton Baird kuvasivat lajin ensimmäisinä vuonna 1853.

Ulkonäkö ja koko 
Lajin urokset ovat naaraita suurikokoisempia. Koiraat tunnistaa kirkkaansinisestä värityksestä, naaraat taas ovat pronssisen värisiä. Aavikkokilli on pieni ja lyhytikäinen kala: se kasvaa parhaimmillaan vain viiden senttimetrin mittaan ja elää korkeintaan kaksi vuotta.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Aavikkokilli elää Pohjois-Amerikassa lähinnä Meksikossa ja Yhdysvalloissa. Lajia esiintyy makeassa vedessä. Aavikkokillille sopivin veden pH-arvo on 7–8 ja veden kovuus 13–19 °dH. Lajin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan vaarantunut.

Lähteet 



Hammaskarppikalat
Uhanalaiset kalat
Ahonius

Ahonius on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Camilla Tuominen, o.s. Ahonius, tietokirjailija, tunnekouluttaja, kuvittaja ja toimitusjohtaja
 Ejwind Ahonius (1897–1963), jääkärimajuri
 Karl Severin Ahonius (1860–1937), rehtori ja venäläisen kirjallisuuden suomentaja
 Rainer Ahonius (1896–1975), jääkärieverstiluutnantti
Ivan Mládek

Ivan Mládek on tšekkoslovakialainen muusikko. Mládek syntyi 1942 Prahassa, Tšekissä. Hänen isänsä oli lakimies ja taidemaalari. Ivan ja Eva menivät naimisiin  vuonna 1969. Heille syntyi poika Štěpán Mládek. Vuonna 1968 Mládek muutti Ranskaan jatkaakseen musiikkiuraansa Pariisissa. Hän palasi kuitenkin pian Tšekkoslovakiaan ja tuli kuuluisaksi muusikoksi 1970-luvun lopulla. Ivan on tehnyt myös koomikonuraa 1980-luvun lopussa.

Elävät henkilöt
Vuonna 1942 syntyneet
Tšekkiläiset muusikot
Black Diamond Cheerleaders

Black Diamond Cheerleaders eli BDC on Kouvolan seudulla toimiva kilpacheerleadingseura. Se on perustettu vuonna 2013. Harrastajamäärä on kasvanut nopeasti. Seurassa on sekä kilpailevia että harrastajajoukkueita. Jäseniä oli vuoden 2018 lopussa yli 400.

Black Diamond Cheerleaders nimettiin Kymenlaakson urheilugaalassa tammikuussa 2019 Vuoden nuorisourheiluseuraksi. Seuran junioreiden edustusjoukkue Mystique pääsi karsinnoista vuonna 2018 ensimmäisen kerran lajin SM-finaaliin.

Seuralla on oma harjoitushalli Valkealassa, entisen leipomon tiloissa. BDC muutti tiloihin vuonna 2021. Aikaisemmin suurin osa seuran harjoituksista pidettiin Kouvolan keskustassa entisen ammattikoulun aulatiloissa, ja muissa Kouvolan kaupungin liikuntahalleissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran sivut

Suomalaiset tanssiurheiluseurat
Kouvolalaiset urheiluseurat
Vuonna 2013 perustetut urheiluseurat
Lars Väinö Lundahl

Lars Väinö Lundahl (20. maaliskuuta 1875 Helsinki – 7. joulukuuta 1937) oli suomalainen upseeri, joka palveli Venäjän keisarillisessa armeijassa ja myöhemmin myös Suomen armeijassa.

Lundahln vanhemmat olivat Suomalaisen Teatterin näyttelijät Arthur ja Selma Lundahl. Turussa opettajana toiminut Lundahl palveli Suomen suuriruhtinaskunnan armeijaan kuuluneessa Turun Tarkk'ampujapataljoonassa, ja osallistui myöhemmin kapteenina ensimmäisen maailmansodan itärintaman taisteluihin Itä-Preussissa ja Romaniassa 118. Šujan jalkaväkirykmentin pataljoonankomentajana.

Suomeen palattuaan Lundahl nimitettiin kesäkuussa 1917 Mikkelin poliisimestariksi. Sisällissodan sytyttyä Lundahl komensi valkoisten Savon rintaman joukkoja kenraalimajuri Ernst Löfströmin saapumiseen 12. helmikuuta saakka. Maaliskuun alusta lähtien hänen komennossaan oli Savon ryhmän Mikkelin 1. pataljoona, joka osallistui Mouhun ja Hillosensalmen sekä Heinolan taisteluihin. Sodan jälkeen Lundahl jatkoi vielä Mikkelin poliisimestarina, kunnes erosi armeijan palveluksesta everstiluutnantiksi ylennettynä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kolmen sodan taistelija: Itä-Siperian lakeuksilta Preussin, Puolan ja Romanian verisille tanterille, Seura, 22.01.1936, nro 4, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset upseerit
Suomalaiset poliisit
Suomen sisällissodan valkoiset
Vuonna 1875 syntyneet
Vuonna 1937 kuolleet
Hopeakylki

Hopeakylki (Atherina presbyter) on hopeakylkien heimoon kuuluva kala. Georges Cuvier kuvasi lajin vuonna 1829.

Ulkonäkö ja koko 
Kalalla on hopeiset silmät. Kylki näyttää vedessä sinertävältä. Hopeakylki voi elää neljän vuoden ikäiseksi ja kasvaa 20 senttimetrin mittaiseksi.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Laji on levinnyt lähinnä pohjoiseen Afrikkaan ja Länsi-Eurooppaan. Joidenkin vielä kyseenalaisten havaintojen mukaan hopeakylki esiintyisi myös Aasian Turkissa. Laji elää meri- ja murtovedessä. Lajin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen.

Ravinto ja elintavat 
Hopeakyljen ruokalistalle kuuluvat äyriäiset. Kalat kutevat keskikesällä. Ne elävät matalikoissa, mutta viettävät talven syvemmissä vesissä.

Lähteet 

Hopeakylkikalat
Burckhardt

Burckhardt (ranskankielisessä muodossa (de) Bourcard) on Sveitsin Baselissa vaikuttava suku, jonka kantaisä oli silkkikauppias Christoph (Stoffel) Burckhardt (1490–1578).

Suvun jäseniä:
Jacob Burckhardt (1818—1897), kulttuuri- ja taidehistorioitsija.
Johann Ludwig Burckhardt (1784–1817), itämaiden tutkija ja tutkimusmatkailija
Carl Jacob Burckhardt (1891–1974), diplomaatti, historiantutkija ja Punaisen Ristin kansainvälisen komitean johtaja.
R-luokka (sukellusvene, Italia)

R-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston suunnitellun kahdentoista kuljetussukellusveneen alusluokka, jonka aluksista valmistui kaksi loppujen alusten tilausten tultua peruutetuksi. Valmistuneet alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.

Suunnittelu 
Tosin ja Cavallinin suunnittelemat alukset oli suunniteltu nimenomaisesti erityisrahdin kuten kumin kuljettamiseen Japaniin ja Japanista. Niiden pituus oli 86,50, leveys 7,86 ja syväys 5,34 metriä. Alukset kykenivät kuljettamaan 600 tonnia rahtia, mutta niissä oli ainoastaan rajallinen aseistus. Aseistuksena oli kaksi 450 millimetrin torpedoputkea ja kolme 20 millimetrin 65 pituuskaliiperin ilmatorjuntatykkiä. Koska niitä ei oltu suunniteltu hyökkäämään muita aluksia vastaan niin niissä oli ainoastaan risteilyyn sopivat moottorit, joina olivat kaksi 1 300 hevosvoiman Tosi-dieselmoottoria ja kaksi 450 hevosvoiman Marelli-sähkömoottoria. Niiden toimintamatka oli pinta-ajossa 9 solmun nopeudella 12 000 merimailia ja sukelluksissa neljän solmun nopeudella 90 merimailia. Aluksilla oli 63 hengen miehistö.

Alukset

Lähteet

Viitteet
Judah P. Benjamin

Judah Philip Benjamin (11. elokuuta 1811 Christiansted, Tanskan Länsi-Intia – 6. toukokuuta 1884 Pariisi, Ranska) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi uransa aikana Yhdysvaltain senaattorina Louisianan osavaltiosta. Sisällissodan aikana hän toimi monessa eri korka-arvoisessa tehtävässä Amerikan konfederaation hallinnossa. Sodan jälkeen hän muutti Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Benjamin oli Yhdysvaltain historian ensimmäinen juutalainen senaattori ja ministeri. Hän kuoli Pariisissa 72-vuotiaana 6. toukokuuta 1884.

Lähteet

Aiheesta muualla

Amerikan konfederaation hallitus
Yhdysvaltain senaatin jäsenet
Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot
Amerikanjuutalaiset
Vuonna 1811 syntyneet
Vuonna 1884 kuolleet
Sergei Plehanov

Sergei Plehanov (, s. 1978) on venäläinen karateka. Hän saavutti hopeaa World Openissa 2003 ja on kaksinkertainen Venäjän avoimensarjan mestari.

Kilpaura
Plehanov saavutti Venäjän avoimen sarjan mestaruuden 1999 voitettuaan loppuottelussa Artem Puskasin. Hän uusi mestaruutensa seuraavana vuonna 2000, jolloin Plehanov voitti loppuottelussa Mihail Kozlovin. Plehanov saavutti 2001 superraskaassasarjassa MM-pronssia.

Seuraavan kerran Plehanov saavutti hopeaa 2002 Venäjän avoimessa kisoissa, jolloin hän hävisi mestaruusottelussa Artem Puskasille. Syyskuussa Plehanov saavutti MM-hopeaa joukkuekumitessa, kun Venäjä hävisi loppuottelussa Brasilialle. Hän kohtasi loppuottelussa Ewerton Teixeiran. Kaksikon välinen ottelu päättyi tasapeliin.

Venäjän superraskaansarjan mestaruuden 2005 voitettuaan loppuottelussa viisi kertaa aiemmin mestaruuden voittaneen Mihail Kozlovin.

Helmikuussa 2019 Plehanov palasi takaisin pitkän tauon jälkeen ottelemaan. Hän kohtasi Moskovassa kansainyhteisön cupissa Zsolt Zhigan 90-kilon sarjassa, jonka Plehanov voitti tuomariäänin.

Lähteet

Venäläiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Hurskaus

Hurskaus on useimmiten kristinuskossa käytetty termi. Hurskas voi tarkoittaa väärän vastakohtaa. Raamatun mukaan ihminen joka on hurskas, elää noudattaen Jumalan käskyjä ja elää hänelle kuuliaista ja pyhää elämää.

Lähteet 
 
Uskonnollinen kokemus ja toiminta
Helsingin Raamattukoulu

Helsingin Raamattukoulu on luterilaisen kirkon piirissä toimiva Raamattukoulu (virallisesti organisoitunut säätiöksi). Säätiön tarkoituksena on edistää ja ohjata Raamatun opiskelua ja tuntemusta sekä kouluttaa sopivia henkilöitä palvelemaan Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntia. Säätiö tekee myös kristillissosiaalista työtä.

Helsingin Raamattukoulun toiminta on alkanut 1951, kun koulun perustaja sisar (myöhemmin opetusneuvos) Kerttu Vainikainen aloitti Diakonissalaitoksella raamattutunnit. Helsingin Raamattukouluyhdistys perustettiin vuonna 1953, josta muodostettiin nykyinen Helsingin Raamattukoulusäätiö vuonna 1961.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Helsingin Raamattukoulun verkkosivut

Suomalaiset kristilliset järjestöt
Suomalaiset säätiöt
Painkiller Jane

Painkiller Jane on yhdysvaltalaisen Event Comics -sarjakuvakustantamon julkaisemissa sarjakuvissa esiintyvä fiktiivinen supersankari. Jimmy Palmiottin ja Joe Quesadan luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1995 sarjakuvassa 22 Brides, mutta sai oman viisiosaisen minisarjan vuotta myöhemmin. Jane on vieraillut muun muassa Tuomarin, Vampirellan ja Hellboyn sarjakuvissa.

Event Comics lopetti toimintansa vuonna 1999, jonka jälkeen Jimmy Palmiotti jatkoi hahmon käsikirjoittajana useille eri piirtäjille eri kustantamoissa.

Hahmo sai uudelleenjulkaisun Dynamite Entertainmentin alaisuudessa oman minisarjan myötä. Tuon jälkeen Marvelin omistama Icon Comics julkaisi hahmosta kaksi minisarjaa.

Myöhemmin hahmo siirtyi Jimmy Palmiottin ja Amanda Connerin omistaman PaperFilmsin alaisuuteen, jossa sitä on julkaistu useilla eri kielillä. Palmiotti kertoi alkuvuonna 2014 ilmestyneen "The Price of Freedom" sarjakuvan aikana Painkiller Janen tulevaisuuden sarjakuvissa olevan uhattuna heikkojen myyntimäärien vuoksi.

Sarjakuvahahmon pohjalta on luotu elokuva vuonna 2005 ja televisiosarja vuonna 2007. Lotus Entertainment ja Solipsist Film ilmoittivat marraskuussa 2016 suunnitelmista tuoda hahmo uudelleen elokuvaruudulle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Painkiller Jane Grand Comics Database.comissa 
 Painkiller Jane Dynamite Entertainmentin sivustolla 

Sarjakuvahahmot
Supersankarit
Plymouth Cricket

Plymouth Cricket -nimellä on markkinoitu Pohjois-Amerikassa kahta automallia:

 Hillman Avenger, myytiin vuosina 1971–1973 Pohjois-Amerikassa nimellä Plymouth Cricket
 Dodge Colt (uudelleennimetty Mitsubishi Galant), myytiin vuosina 1973–1975 Kanadassa nimellä Plymouth Cricket.

Cricket
Hau Hau, Piip ja Veli

Hau Hau, Piip ja Veli (engl. Ruff-Ruff, Tweet and Dave) on vuoden 2015 animaatiosarja. Sarjan on kääntänyt Minna Tasanto.

Juoni  

Jokaisessa jaksossa, Hau Hau, Piip ja Veli kutsuvat Hamsteri Hattusen seikkailemaan. Jokaisessa jaksossa Hattunen esittää muutamia kysymyksiä. Kolme otsikkamerkkiä antavat vastauksensa, mutta vain yksi niistä on oikein. Hattunen kysyy sitten katsojilta, kuka kolmesta antoi oikean vastauksen kysymykseen.

Äänirooleissa  

Suomenkieliset äänet 

 Antti Jaakola - Hamsteri Hattunen
 Ulla Hurri - Hau Hau
 Eelis Mäkinen - Piip
 Juhana Vaittinen - Veli

Animaatiosarjat
2010-luvun piirrossarjat
K’Andre Miller

K’Andre Miller (s. 21. tammikuuta 2000 Saint Paul, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue New York Rangersissa. Rangers varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 22. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018.

Pelityyli
The Sports Forecaster -sivuston mukaan Miller on iso ja fyysinen puolustava puolustaja, joka liikkuu kokoisekseen hyvin ja menee ruuhkatilanteisiin ennakkoluulottomasti. Hän pelaa kohtalaisen hyvin myös hyökkäyssuuntaan, mutta Millerin tulisi kuitenkin todistaa vielä tasonsa hyökkäävässä roolissa. Hän myös ajoittain pelaa itsensä ulos tilanteista taklatessaan.

Ura

Seuraura
Miller kävi high schoolin Minnesota High Schoolissa. Saskatoon Blades varasi hänet 177. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2015. Miller ei kuitenkaan siirtynyt joukkueeseen, jotta hän voisi pelata tulevaisuudessa Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Tammikuussa 2017 Blades kauppasi Millerin WHL-oikeudet ja kesän 2019 kuudennen kierroksen varausvuoron Victoria Royalsiin vaihdossa hyökkääjä Arjun Atwaliin. Vuodet 2016–2018 Miller vietti Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukana pelaten mm. USHL-junioriliigaa. Hän pelasi kauden aikana myös CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa.

New York Rangers varasi Millerin ensimmäisellä kierroksella 22. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi Wisconsinin yliopistojoukkueeseen.

Maajoukkueura

Miller pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti hopeaa. Miller pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti hopeaa. Miller pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
New York Rangersin pelaajat
New York Rangersin varaamat pelaajat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Tete ja Mama

Tete ja Mama (engl. Tee and Mo) on vuonna 2017 julkaistu animaationa tehty lasten televisiosarja. Tete ja Mama kertoo energisen pikkuapinan Teten ja hänen nokkelan ja taiteellisen äitinsä Maman päivittäisistä puuhista. Tete ja Mama asuvat puumajassa keskellä viidakkoa. Usein heillä on mukanaan Teten lempilelu Superape ja muita viidakon ystäviä, kuten riehakas tiikeri Lilli, lentävä orava Tomo, virtahepo Heidi ja äksy pahkasika herra Nöf. Tete ja Mama viihtyvät yhdessä aamuherätyksestä iltasatuun asti. Kun Tete ja Mama haluavat tehdä eri asioita, auttaa lempeyden ja ymmärryksen ilmapiiri pääsemään yli erimielisyyksistä.

Rooleissa  

 Vilppu Uusitalo
 Katja Aakkula
 Ella Pyhältö
 Susa Saukko
 Petri Hanttu

Äänitys  

 Markus Degerman
 Pete Korhonen
 Lauri Planman
 Magnus Axberg

Suomennos: Tarja Hilli 

Tuottaja: Jaana Hovinen

2010-luvun piirrossarjat
Petteri Kaniini

Petteri Kaniini () on vuoden 2014 animaatiosarja, joka perustuu Beatrix Potterin lastenkirjoihin.

Äänirooleissa  

Suomenkieliset äänet

 Rasmus Kärkkäinen - Petteri
 Elmo Seppälä - Penna
 Esteri Seppälä - Lilja
 Joonathan Kettunen
 Jari Salo - Herra Repolainen
 Jussi Salminen
 Petri Hanttu - Mauri Mäyrä
 Karolina Blom
 Markus Niemi
 Arto Nieminen
 Heljä Heikkinen
 Henri Piispanen
 Saara Lehtonen - Töpöhäntä
 Julia Nurmi - Tupu, Nykerönenä

Laulut  

 J-P Salo

Käännös: Fiable Oy

Studio: Uptempo

Lähteet 

2010-luvun piirrossarjat
Lastenohjelmat
Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
Tietokoneanimaatiosarjat
Kuvitteelliset jänikset ja kaniinit
Antonin Guigonnat

Antonin Guigonnat (s. 2. heinäkuuta 1991 Ambilly) on ranskalainen ampumahiihtäjä ja MM-mitalisti.

Guigonnat saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia viestissä 2012. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän sai hopeaa yhteislähtökilpailussa. Takaa-ajossa hän sijoittui seitsemänneksi. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän voitti sekapariviestin maailmanmestaruuden. Henkilökohtaisilla matkoilla oli pikakilpailussa neljästoista.

Guigonnat sijoittui maailmancupissa palkintokorokkeelle ensimmäisen kerran, kun hän oli pikakilpailussa kolmas Le Grand-Bornandissa joulukuussa 2017. Hän oli seuraavassa kuussa yhteislähdössä Ruhpoldingissa toistamiseen kolmas. Toistaiseksi parhaimman sijoituksensa maailmancupissa Guigonnat sai joulukuussa 2018 pikakilpailussa Pokljukassa, kun hän oli toinen. Hän oli myös Anterselvassa pikakilpailun kolmas ja takaa-ajon toinen. Pikakilpailun cupissa hän sijoittui viidenneksi kaudella 2018−2019.

Lähteet 

Ranskalaiset ampumahiihtäjät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Torstaisaari

Torstaisaari eli Thursday Island eli Waiben (paikallisella aboriginaalikielellä) on Australian Queenslandin Torstaisaariin () kuuluva asuttu saari Australian pääsaaren ja Uuden-Guinean välisen Torresinsalmen eteläosassa.

Torstaisaari on väkirikkain Torresinsalmen saarista ja toimii hallintokeskuksena pääosaltaan Australialle kuuluvien salmen saarille. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Torstaisaaren väkiluku oli 2610. 

Yli 8 000 vuotta sitten merenpinta oli yli 100 metriä nykyistä tasoaan alempana. Koska Torresinsalmi on hyvin matalaa, pääosin alle 20 metriä syvää merialuetta, tuolloin nykyiseltä Australian pohjoispään Cape Yorkin niemimaalta pääsi maayhteyttä pitkin liikkumaan Uuteen-Guineaan. Tämä selittää osaltaan, miksi osa pohjoisimman Queenslandin ja Uuden-Guinean kotoperäisessä eläinlajistossa on yhtenevyyttä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Thursday Island and surrounds (pdf, map 1:200 000)   (csiro.au)
 
Australian saaret
Queensland
Melanesia
Jerry Sammalisto

Jerry Sammalisto (s. 14. tammikuuta 1998 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Sammalisto laukoo oikealta.

Ura
Sammalisto on Porin Ässien kasvatti. Hän toimi kaudella 2014–2015 seuran B2-nuorten varakapteenina, kuten myös kaudella 2015–2016 Ässien B-nuorissa. Kauden 2016–2017 päätteeksi Sammalisto voitti A-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2017–2018 hän jakoi tehoilla 16+19=35 Ässien A-nuorten sisäisen pistepörssin toisen sijan Roman Žitnýn kanssa edellään vain Otto Kivenmäki.

Kaudella 2018–2019 Sammalisto debytoi Ässien SM-liigajoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä 14. joulukuuta 2018 Mikkelin Jukureita vastaan. Sammalisto merkittiin Ässien nelossentteriksi laidoilleen Juho Tommila ja Matias Varttinen. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.02 minuuttia. Liigauransa avausmaalin Sammalisto teki neljännessä ottelussaan Tapaninpäivänä 26. joulukuuta 2018 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Kaikkiaan hän teki SM-liigassa kauden aikana 19 runkosarjaottelussa tehot 2+2=4.

Sammalisto siirtyi kaudeksi 2019–2020 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen. Hänen tulokaskautensa toi siellä 46 runkosarjaottelussa tehot 8+17=25 ja neljässä Suomen Cupin ottelussa tehot 1+1=2. Joulukuussa 2019 Sammalisto kävi yhden ottelun verran lainalla Ässien SM-liigajoukkueessa.

Sammalisto teki kaudeksi 2020–2021 yksivuotisen jatkosopimuksen Hermeksen kanssa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Kokkolan Hermeksen pelaajat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Faith Spotted Eagle

Faith Spotted Eagle (s. 1948 Lake Andes, Pohjois-Dakota) on yhdysvaltalainen poliitikko ja aktivisti. Hän kuuluu Yhdysvaltain alkuperäisasukkaiden jälkeläisiin. Hänet tunnetaan erityisesti intiaanireservaattien läpi suunniteltujen öljyputkien äänekkäänä vastustajana.

Spotted Eaglesta tuli vuonna 2016 Yhdysvaltain historian ensimmäinen intiaanitaustainen henkilö, joka on saanut valitsijamiehiä Yhdysvaltain presidentinvaaleissa. Spotted Eagle ei ollut edes ehdolla vaaleissa, mutta yksi niin kutsuttu uskoton valitsijamies äänesti häntä. Valitsijamiehen oli määrä äänestää oikeasti Hillary Clintonia.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset poliitikot
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Maahanmuuttajat Norjassa

Norjassa on 883 751 maahanmuuttajaa, eli he muodostavat 16,8% Norjan väestöstä.

Maahanmuuton historiaa
1900-luvulla ja 2000-luvulla suuri osa Norjaan maahanmuuttaneista ihmisistä on tullut pakolaisia. 1950-luvulla pakolaisia tuli Unkarista ja 1970-luvulla Vietnamista sekä Chilestä. Vuosina 1977–2012 Euroopasta tulleiden maahanmuuttajien määrä Norjassa nousi 46 000 hengestä 280 000 henkeen. Muista maanosista tulleiden maahanmuuttajien määrä nousi 25 000 hengestä 127 000 henkeen.

Alueellinen sijoittuminen
Vuonna 2012 eniten maahanmuuttajia asui Oslossa (30,4 prosenttia), Drammenissa (25 prosenttia), Lørenskogissa (23 prosenttia) ja Skienissa (19,6 prosenttia).

Toimeentulotuki
Toimeentulotukea vuonna 2017 saaneista maahanmuuttajista 86 prosenttia oli kotoisin Aasiasta ja Afrikasta. Vastaavasti 6 prosenttia oli kotoisin sellaisista Itä-Euroopan maista, jotka eivät ole Euroopan unionin jäseniä.

Rikollisuus

Etelä- ja Keski-Amerikan maista kotoisin olevat maahanmuuttajat tekivät keskimäärin vuosina 2010–2013 164 rikosta 1 000 henkilöä kohden, mikä on eniten kaikista maahanmuuttajaryhmistä. Seuraavaksi eniten rikoksia tekijät Afrikasta (153,8) ja Aasiasta (117,4) lähtöisin olevat maahanmuuttajat. Vähiten rikoksia tekivät Itä-Euroopan (98,4), muiden Pohjoismaiden (69,1) ja Länsi-Euroopan maiden (50,7) maahanmuuttajat. Suomessa syntyneet maahanmuuttajat tekivät 33,8 rikosta per 1 000 henkilöä.

Alkuperämaat

Lähteet

Norjan etniset ryhmät
Muuttoliike
Tuula Mehtonen

Tuula Anita Mehtonen (s. 20. maaliskuuta 1953 Kemi; nimenä ollut myös Tuula Mehtonen-Strandberg) on suomalainen elokuvaleikkaaja, käsikirjoittaja ja näytelmäkirjailija. Hän toimi taideteollisen korkeakoulun elokuvaleikkauksen määräaikaisena professorina (1999).


Teoksia 
 Muutto keskelle Kemiä : radiokuunnelma. 1976
 Tainan kesä eli terve, aurinko! : radiokuunnelma, teoksessa Suomalaisia kuunnelmia 1975-1977. Gummerus 1978

Palkinnot 
 Sokeain kuunnelmapalkinto kuunnelmasta Muutto keskelle Kemiä 1976
 DocPoint-festivaalin Apollo-palkinto 2013 elämäntyöstään
taiteilijaeläke 2017

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yle Areena : Tuula Mehtosen radiokuunnelma Muutto keskelle Kemiä
 Tuula Mehtonen (ed.) Maximizing the moment - theories for the practice of editing. 2005. University of Art and Design Helsinki. ISBN 951-558-134-6 (teostiedot Fennicasta) 

Suomalaiset elokuvaleikkaajat
Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
James Clugnet

James Clugnet (s. 4. joulukuuta 1996) on brittiläinen maastohiihtäjä.

Clugnet sijoittui alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 vapaan hiihtotavan sprintissä 13:nneksi. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli parhaimmillaan 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 67:s. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 25:nneksi.

Clugnet kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Rukalla marraskuussa 2017. Hän oli samalla kaudella Dresdenin vapaan hiihtotavan parisprintissä Andrew Youngin kanssa yhdeksäs. Ensimmäiset henkilölkohtaiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 28:s Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2018. Saman kauden Tour de Skillä hän sijoittui 17:nneksi Toblachin vapaan hiihtotavan sprintissä. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2020.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Brittiläiset maastohiihtäjät
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Dzmitryi Varabei

Dzmitryi Varabei (, ; s. 10. heinäkuuta 1994 Slonim) on valkovenäläinen karateka. Hän saavutti hopeaa EM-kilpailussa 2018 ja 2019.

Kilpaura
Varabei otteli muun muassa vuoden 2014 EM-kisoissa keskisarjassa ennen siirtymistään raskaaseen sarjaan. Hän saavutti samana vuonna pronssia Moldovan cupissa.

Joulukuussa 2015 Varabei oli mukana Puolan Euroopan Openissa. Hän eteni jatkoon ensimmäiseltä kierrokselta, kun Zaur Mamedov ei ilmestynyt paikalle. Toisella kierroksella hän hävisi tuomariäänin Patryk Sypieńille.

Varabei onnistui voittamaan Moldova Cupin 2017 ja saavutti ensimmäisen merkittävän tuloksen EM-kisoissa 2018, jossa Varabei hävisi loppuottelussa Alejandro Navarrolle.

Huhtikuussa 2019 Varabei saavutti Saksan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Sébastien Fochonin. Lokakuussa hän otteli BFC 48 -tapahtumassa, jossa käytiin vapaaottelu ja K–1 otteluita. Varabei kohtasi Ivan Yaroslavtsevin, jossa kaksikon välinen ottelu käytiin vapaaottelukehässä. Varabei voitti 2-eräisen ottelun tuomariäänin. Myöhemmin joulukuussa EM-turnaus käytiin hänen kotimaassaan Valko-Venäjällä, jolloin Varabei eteni toistamiseen loppuotteluun, mutta hävisi mestaruuden tällä kertaa Patryk Sypieńille. Varabei palkittiin turnauksessa parhaasta taisteluhengestä.

Kolmen vuoden tauon jälkeen Varabei palasi takaisin kilpailemaan ja voitti huhtikuussa 2022 Valko-Venäjän raskaansarjan mestaruuden.

Lähteet

Valkovenäläiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Karl Sjöblom

Karl Gustav Sjöblom (26. kesäkuuta 1861 Fiskari  – 15. tammikuuta 1939 Helsinki) oli kanttoriurkuri, kapellimestari, kuoronjohtaja ja musiikkipedagogi.

Karl Sjöblomin vanhemmat olivat konemestari Gustav Adolf Sjöblom ja Amanda Matilda Tegelsten ja puoliso vuodesta 1901 Sofia Wilhelmina Winblad. Sjöblom kävi reaalikoulun ja opiskeli Polyteknillisessä opistossa, mutta vaihtoi sitten musiikkiuralle. Musiikkia hän opiskeli Helsingin musiikkiopistossa 1882–1886 ja 1893–1894 sekä Leipzigin konservatoriossa 1906–1907. Hän oli Helsingin Vanhan kirkon urkuri vuodesta 1891 aina kuolemaansa saakka eli lähes 50 vuotta ja väliaikaisesti myös Helsingin tuomiokirkon urkuri. Director cantus -arvonimen vuonna 1920 saanut Sjöblom toimi myös useiden kirkkokuorojen johtajana, laulun, musiikin ja urkujen soiton opettajana sekä Suomalaisen teatterin, Suomalaisen oopperan ja Uudenmaan tarkka-ampujapataljoonan kapellimestarina. Hän sävelsi Johan Mätthaus Meyfartin sanoittaman ja Toivo Muroman ja Joel Rundtin kääntämän neliäänisen, seitsenosaisen motetin Jerusalem, sä uus ja ylhäinen (ruots. Jerusalem, du Herrens nya stad) sekakuorolle.

Lähteet

 Suomalaiset urkurit
 Suomalaiset kapellimestarit
 Suomalaiset kuoronjohtajat
 Suomalaiset musiikkipedagogit
 Suomalaiset säveltäjät
 Vuonna 1861 syntyneet
 Vuonna 1939 kuolleet