joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jelizaveta Bryzhina

Jelizaveta Bryzhina (, s. 28. marraskuuta 1989) on ukrainalainen pikajuoksija.

Hän voitti 200 metrin ja 4 × 100 metrin viestin hopeaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007 ajalla 23,66 s. Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui 60 metrin alkuerissä. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sai hopeaa 200 metrillä ennätyksellään 22,44 ja juoksi 4 × 100 metrin viestissä ankkuriosuuden Ukrainan kultajoukkueessa. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän selviytyi 200 metrillä välieriin, joissa hän ei kuitenkaan päässyt maaliin asti. Saman vuoden Shenzenin universiadeissa hän sai kultaa 4 × 100 metrin viestissä.

Bryzhina juoksi Lontoon olympialaisissa ankkuriosuuden Ukrainan pikaviestijoukkueessa, joka sai pronssia maansa ennätysajalla 42,04. 200 metrillä hän karsiutui välierissä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän selviytyi 200 metrillä välieriin, mutta antoi kisoissa positiivisen dopingnäytteen ja sai kahden vuoden kilpailukiellon. Hän karsiutui 200 metrillä välierissä Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 sekä alkuerissä Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Berliinin EM-kilpailuissa 2018.

Hänen 60 metrin ennätyksensä on 7,37 s, jonka hän juoksi Sumyssa 18. helmikuuta 2009. 100 metriä hän on juossut aikaan 11,42 s Kropyvnytskyissä 25. toukokuuta 2016 ja 200 metriä aikaan 22,44 s Barcelonassa 31. heinäkuuta 2010.

Hänen vanhempansa ovat Olga Bryzgina ja Viktor Bryzgin.

Lähteet

Ukrainalaiset pikajuoksijat
Ukrainalaiset olympiamitalistit
Dopingrikkomuksesta tuomitut ukrainalaiset
Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Unstoppable Force

Unstoppable Force on speed metal -yhtye Agent Steelin vuonna 1987 julkaistu toinen studioalbumi, jonka julkaisi Combat Records. Tämä oli viimeinen albumi, jolla yhtyeen molemmat perustajajäsenet, Cyriis ja Profus, soittivat yhdessä. Yhtye hajosi seuraavana vuonna ja koottiin uudelleen vasta vuonna 1998 uuden laulajan voimin. Century Media julkaisi albumin uudelleen vuonna 1999 yhdessä Mad Locust Risingin neljän kappaleen kanssa.

Kappaleet

Kokoonpano 
 John Cyriis – laulu
 Juan Garcia – kitara
 Bernie Versailles – kitara
 Michael Zaputil – basso
 Chuck Profus – rummut

Vuoden 1987 albumit
Agent Steelin albumit
Aino Turtiainen-Visala

Aino Turtiainen-Visala (s. 13. kesäkuuta 1960 Punkaharju) on Fazerin konserttitoimiston toimitusjohtaja. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa muun muassa viestintää ja työskennellyt 1980 Yleisradiossa Radion kamarikuoron sihteerinä.

Turtiainen-Visalan puoliso on professori Arto Visala.

Lähteet 

Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
John Scarlett

Sir John McLeod Scarlett (s. 18. elokuuta 1948) oli Secret Intelligence Servicen eli Yhdistyneen kuningaskunnan ulkomaan tiedustelupalvelun MI6:n johtaja vuosina 2004–2009.

Scarlett sai koulutuksen Epsom Collegessa Surreyssa sekä Magdalen Collegessa Oxfordin yliopistossa. Hänellä on arvosana historiassa ja hän puhuu sujuvasti ranskaa ja venäjää. Hän on työskennellyt Moskovassa, Nairobissa ja Pariisissa. Hänelle annettiin Britanniassa johtava rooli WTC-iskujen jälkeisessä tiedustelussa. 

Englantilaiset henkilöt
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Donatas Motiejūnas

Donatas Motiejūnas (s. 20. syyskuuta 1990 Kaunas) on liettualainen koripalloilija, joka edustaa Houston Rocketsia.

Ura 
Motiejūnas aloitti koripallon Žalgiris-Arvydas Sabonis-koulussa. Hän pelasi BC Žalgirisin eri joukkueissa, joista hänet nostettiin kaudeksi 2007–2008 edustusjoukkueeseen. Motiejūnas debytoi 17-vuotiaana Euroliigassa. Seuraavaksi kaudeksi Motiejūnas siirtyi BC Aisčiain riveihin ja teki joukkueen riveissä 19,9 pistettä ottelua kohden Liettuan koripalloliigassa. Lisäksi hän pelasi Nike Hoop Summitissa. Kaudeksi 2009–2010 Motiejūnas siirtyi monivuotisella sopimuksella Pallacanestro Trevisoon. Kauden 2011–2012 hän pelasi puolalaisessa Asseco Prokom Gdyniassa. Kesällä 2012 Motiejūnas siirtyi Houston Rocketsiin nelivuotisella sopimuksella.

Lähteet

Aiheesta muualla 

NBA:n pelaajaprofiili 
Euroliigan pelaajaprofiili 
Lega Basketin pelaajaprofiili 
Liettuan koripalloliigan pelaajaprofiili 

Liettualaiset koripalloilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Eppu

Eppu on suomalainen miehen etunimi. Vuoden 2012 loppuun mennessä nimi Eppu oli annettu 492 miehelle ja alle 20 naiselle.

Tunnettuja Eppuja 

 Eppu Kosonen, suomalainen säveltäjä, tuottaja ja sanoittaja
 Eppu Pastinen, suomalainen näyttelijä

Kuvitteellisia Eppuja 

Eppu, Tenavien hahmo

Eppu taiteilijanimenä 
Eppu Ainesmaa, gospelmuusikko, oik. Eero
Eppu Nuotio, näyttelijä ja kirjailija, oik. Eija-Riitta
Eppu Salminen  näyttelijä, oik. Jarmo Juhani

Muualla
 Rock-yhtyeen nimi: Eppu Normaali

Lähteet 

Etunimet
Omega Conspiracy


Omega Conspiracy on speed metal -yhtye Agent Steelin vuonna 1999 julkaistu kolmas studioalbumi, jonka julkaisi Metal Blade. Tämä oli yhtyeen comeback-albumi, jolle yhtye nauhoitti uutta materiaalia ensimmäistä kertaa kolmeentoista vuoteen. Tämä oli viimeinen albumi, jolla soittaa yhtyeen pitkäaikainen perustajajäsen ja rumpali Chuck Profus ja ensimmäinen, jolla laulaa Bruce Hall. Myös basisti oli jälleen vaihtunut, tosin puolet levylle nauhoitetuista bassoraidoista on soittanut Steel Prophetin Vince Dennis. Musiikillisesti albumi jatkaa yhtyeen melodista speed metal -linjaa, joskin äänimaailmassa on raskaampia ja tummempia sävyjä, musiikin kuulostaessa näin enemmän thrash metallilta, mihin oman osansa antaa myös Bruce Hallin tummempi ja runsaasti karheampi vokalisointi.

Kappaleesta "It's Not What You Think" tehtiin yhtyeen ensimmäinen musiikkivideo.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Bruce Hall – laulu
 Juan Garcia – kitara
 Bernie Versailles – kitara
 Karlos Medina – basso
 Chuck Profus – rummut

Arvostelut 
 Allmusic: 
 The Metal Crypt:

Lähteet 

Vuoden 1999 albumit
Agent Steelin albumit
GERB

GERB () on vuonna 2006 perustettu bulgarialainen keskusta-oikeistolainen puolue. Puolueen perustajasta ja puheenjohtajasta Boiko Borisovista tuli vuonna 2009 maan pääministeri.

Puolueen nimi tarkoittaa myös 'vaakunaa' bulgariaksi. Se ei ole virallisesti lyhenne mistään, vaikka kirjoitetaankin isolla. Puoluetta tosin edelsi Bulgarian kansalaiset eurooppalaisen kehityksen puolesta -järjestö (, lyh. GERB).

GERB sai jo toukokuun 2007 eurovaaleissa 21,7 % äänistä ja viisi europarlamentaarikkoa, jotka liittyivät EPP-ryhmään. Myöhemmin myös puolue liittyi Euroopan kansanpuolueeseen helmikuussa 2008.

Heinäkuun 2009 vaaleissa GERB otti maanvyöryvoiton ja presidentti Georgi Părvanov nimitti Borisovin hallituksenmuodostajaksi.

Parlamenttivaaleissa maaliskuussa 2017 voitti keskustaoikeistolainen ja EU-myönteinen Gerb-puolue. joka sai yli 30% äänistä. Pääministeriksi nousi puolueen johtaja Boyko Borisov, joka on ollut aiemmin kahdesti maan pääministeri. Ensimmäisen kerran hän erosi pääministerin tehtävästä vuonna 2013 maanlaajuisten köyhyyttä ja korruptiota vastaan nousseiden protestien jälkeen ja toisen kerran vuoden 2016 presidentinvaalien jälkeen. Bulgariassa oli ollut vaikeuksia saada aikaan kestävää hallitusta ja vaalien jälkeen muodotettu hallitus oli maan neljäs hallitus neljän vuoden aikana ja vuoden 2017 vaalit olivat maan kolmannet parlamenttivaalit neljän vuoden aikana.

Lähteet

Aiheesta muualla

ГЕРБ 

Bulgarialaiset puolueet
Euroopan kansanpuolueen jäsenpuolueet
Konservatiiviset puolueet
Benito de Soto

Benito de Soto (22. huhtikuuta 1805 Pontevedra – 25. tammikuuta 1832 Gibraltar) oli espanjalainen merirosvo ja Burla Negra -aluksen kapteeni. Hän on yksi tunnetuimmista viimeisen sukupolven merirosvoista Atlantin valtamerellä. Ennen uraansa merirosvona hän toimi orjakauppiaana. Hänellä oli merimiehen koulutus.

Merirosvoura 

De Soto matkusti Afrikkaan Buenos Airesista Defense de Pedro -laivalla vuonna 1827. Satamasta lähdön jälkeen de Soto alkoi suunnitella laivan valtaamista ja merirosvoksi ryhtymistä. Kun paluumatka Afrikasta alkoi, hän odotti laivan saapumista syvemmille vesille ja aloitti verisen kapinan liittolaisiensa kanssa. Aluksen kapteeni ja hänelle lojaalit miehistön jäsenet heitettiin laidan yli mereen. De Soto myi aluksessa olleet orjat.

Hän nimesi aluksensa Burla Negraksi ja aloitti merirosvona toimimisen Karibianmerellä. Asioiden alkaessa sujua hän siirsi toimintansa Etelä-Atlantille. De Soton kerrotaan olleen hyvin julma; hän harvoin antoi vastustajilleen armoa tai mahdollisuutta liittyä hänen joukkoihinsa.

Kiinnijäänti 

Vuonna 1832 de Soto teki ryöstön intialaiseen kauppa-alukseen ja tappoi suurimman osan miehistöstä ja ryösti lastin. Hän jatkoi ryöstelyä ja seilasi kohti Espanjaa. Hänen aluksensa ajautui huonolla säällä karille ja miehistö yritti mahdollisimman rehellisiltä näyttäen pyytää apua ohikulkevalta alukselta. Aluksella oleva ryöstösaalis kuitenkin vesitti yrityksen. De Soto onnistui kuitenkin pakenemaan Gibraltarille.

De Soto saapui Gibraltarille epäonnekseen samaan aikaan kuin hänen ryöstämänsä intialainen kauppa-alus. Aluksen matkustajat tunnistivat hänet ja kuvernööri Sir George Don päätti lähettää hänet miehistöineen Cádiziin hirtettäväksi. De Soton kerrotaan huutaneen hirtäytyessään "Adios Todos" (suomeksi näkemiin kaikille).

Lähteet 

Espanjalaiset merirosvot
Vuonna 1805 syntyneet
Vuonna 1832 kuolleet
Order of the Illuminati


Order of the Illuminati on speed metal/thrash metal-yhtye Agent Steelin vuonna 2003 julkaistu neljäs studioalbumi. Albumin julkaisi Scarlet Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Bruce Hall – laulu
 Juan Garcia – kitara
 Bernie Versailles – kitara
 Karlos Medina – basso
 Rigo Amezcua – rummut

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Metal Crypt:

Lähteet 

Vuoden 2003 albumit
Agent Steelin albumit
Yasuyuki Konno

Yasuyuki Konno (; s. 25. tammikuuta 1983 Sendai, Japani) on japanilainen jalkapalloilija, joka edustaa J. Leaguen Gamba Osakaa. 

Vuodesta 2004 Tokyota edustanut Konno edusti Japania vuoden 2004 kesäolympialaisissa, jossa Japani jäi alkulohkoon. Puolustajan paikalla viihtyvä Konno kuului myös Japanin alle 20-vuotiaiden joukkueeseen nuorten MM-kisoissa 2003.

Konno valittiin Japanin joukkueeseen vuoden 2010 MM-kisoihin.

Tilastot

Aiheesta muualla 
National Football Teams
Japan National Football Team Database

 Japanilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Alienigma


Alienigma on speed metal/thrash metal-yhtye Agent Steelin vuonna 2007 julkaistu viides studioalbumi. Musiikillisesti se jatkaa kahden edellisen albumin linjaa, joskin soundi on muuttunut hieman raskaammaksi ja modernimmaksi. Albumi jäi laulaja Bruce Hallin viimeiseksi. Albumin julkaisi Mascot Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Bruce Hall – laulu
 Juan Garcia – kitara
 Bernie Versailles – kitara
 Karlos Medina – basso
 Rigo Amezcua – rummut

Arvostelut 
 Blabbermouth: 8/10

Lähteet 

Vuoden 2007 albumit
Agent Steelin albumit
BRICS

BRICS tai BRICS-maat on taloudessa ja kansainvälisessä politiikassa käytetty akronyymi, jolla tarkoitetaan viittä kehittyvää maata: Brasiliaa, Venäjää, Intiaa, Kiinaa ja Etelä-Afrikkaa ja niiden taloudellisen vaikutusvallan kasvua. Lyhenne on muodostettu näiden maiden englanninkielisten nimien alkukirjaimista. Neljää ensimmäistä kutsutaan nimellä BRIC-maat.

BRICS-maiden taloudet ovat kasvaneet 2000-luvulla nopeasti, ja ne kattavat neljänneksen maailman maapinta-alasta, yli 40 % maailman väestöstä sekä arviolta 20–25 % maailman BKT:sta. BRICS-maiden suuren väestön ja niiden suuren talouskasvun takia on odotettavissa, että maiden taloudellinen vaikutusvalta kasvaa tulevaisuudessa huomattavasti, osittain teollisuusmaiden kustannuksella. BRICS-maat ovat viime vuosina lisänneet yhteistyötä keskenään, ja ensimmäinen maiden välinen huippukokous pidettiin vuonna 2009 Jekaterinburgissa, jossa maat sitoutuivat työskentelemään moninapaisen maailmanjärjestyksen puolesta. Etelä-Afrikka liittyi BRICS-maihin 24. joulukuuta 2010 alkuperäisten neljän maan lisäksi.

Historia 
Termiä ”BRIC” käytti ensimmäisenä investointipankkiiriliike Goldman Sachsin Jim O’Neill vuonna 2001 julkaisussaan Building Better Global Economic BRICs. Maiden ulkoministerit tapasivat aloitteellisesti ensimmäisen kerran YK-kokouksen yhteydessä New Yorkissa vuonna 2006. Ensimmäinen suuri diplomaattinen tapaaminen maiden kesken järjestettiin Jekaterinburgissa Venäjällä vuonna 2009.

BRICS-maiden keskinäiset taloudelliset ja poliittiset erimielisyydet ja eroavaisuudet ovat viime aikoina lisääntyneet ja koko BRICS-konseptin hyödyllisyys on kyseenalaistettu. Kiinan ja Intian taloudet ovat kasvaneet menestykkäästi, mutta Venäjän, Brasilian ja Etelä-Afrikan taloudet puolestaan eivät niinkään. Poliittisella tasolla erityisesti Brasilian presidenttinä vuoden 2019 alussa aloittaneen Jair Bolsonaron näkemykset ovat poikenneet muiden BRICS-maiden näkemyksistä. Brasilia tukee voimakkaasti Venezuelassa Juan Guaidón hallintoa, kun taas Venäjä ja Kiina ovat Venezuelassa vallassa olevan Nicolás Maduron vasemmistolaisen hallinnon tärkeimmät ulkomaiset tukijat Kuuban ohella. Bolsonaro on lisäksi syyttänyt, että voimakkaalla taloudellisella panoksellaan Kiina ”yrittää ostaa Brasilian”.

Katso myös
MINT

Lähteet

Aiheesta muualla

 The BRIC economies

Seulonnan keskeiset artikkelit
Jolanda

Jolanda (myös Yolanda, Iolanda, Jolán) on useissa kielissä käytössä oleva naisen etunimi. 

Nimi esiintyi jo keskiajalla Ranskassa muodossa Yolande. Se on todennäköisesti alkujaan muunnos nimestä Violante, joka johtuu orvokkia tarkoittavasta latinan sanasta Viola. Toisaalta nimen on arveltu olevan germaanista alkuperää.

Suomessa nimi Jolanda on väestötietojärjestelmän voimassa ollessa annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 449 naiselle ja nimi Yolanda 178 naiselle. Nimi ei sisälly suomalaiseen nimipäiväkalenteriin.

Tunnettuja Jolandoja, Yolandoja ja Iolandoja 

 Yolanda Adams (s. 1961), yhdysvaltalainen gospel-laulaja
 Iolanda Balaș (, 1936–2016), romanialainen korkeushyppääjä
 Jolanda Batagelj (o.s. Steblovnik, aik. Čeplak, s. 1976), slovenialainen keskimatkojen juoksija
 Yolanda King (1955–2007), yhdysvaltalainen ihmisoikeusaktivisti ja näyttelijä
 Jolán Kleiber (o.s. Kontsek, s. 1939), unkarilainen yleisurheilija
 Yolanda Kondonassis (s. 1965), yhdysvaltalainen harpisti
 Jolanda di Maria Petris (1910–1987), italialaissyntyinen, Suomessa pitkään vaikuttanut ooppera- ja konserttilaulaja
 Yolanda Mérida (1929–2012), meksikolainen näyttelijä
 Jolanda Neff (s. 1993), sveitsiläinen maastopyöräilijä
 Jolanda de Rover (s. 1963), alankomaalainen uimari

Kuvitteellisia Jolandoja ja Yolandoja 

 Jolanda Matsson, Valentin Vaalan vuonna 1941 ohjaamassa elokuvassa Antreas ja syntinen Jolanda
 Yolanda Montez, Wildcat II, supersankaritar DC Comicsin sarjakuvissa sekä televisiosarjassa Stargirl

Lähteet

Etunimet
Yöportieri

Yöportieri tai Yöportieeri (alkuperäiseltä nimeltä Il Portiere di notte) on italialainen Liliana Cavanin ohjaama, vuonna 1974 valmistunut draamaelokuva.

Juoni
Toisesta maailmansodasta on kulunut noin 15 vuotta, mutta edelleen muistot keskitysleireillä koetuista kauhuista raastavat Lucian mieltä. Lucia on matkalla Wienissä, kunnes hän kohtaa henkilön menneisyydestä – sodan aikana natsiupseerina toimineen Maxin. 

Sodan aikana Max kidutti Luciaa ja piti tätä seksiorjana keskitysleirissä. Nykyisin hän on wieniläisessä hotellissa yöportieerina, johon Lucia majoittuu kapellimestarimiehensä kanssa. Lucia ja Max huomaavat pian ajautuvansa takaisin pelottavan sadomasokistiseen suhteeseensa. Maxin natsiystävät kiristävät myös otettaan, kun mahdolliset oikeudenkäynnit uhkaavat heitä.

Näyttelijät

Lähteet

Italialaiset draamaelokuvat
Vuoden 1974 italialaiset elokuvat
Italialaiset eroottiset elokuvat
National Ice Hockey League

National Ice Hockey League (lyh. NIHL) on Ison-Britannian jääkiekon toiseksi korkein sarjataso. Sarjassa pelaa kymmenen (10) joukkuetta. Maan korkein sarjataso, Elite Ice Hockey League, on suljettu sarja, joten NIHL:stä ei voi nousta.

Sarjan edeltäjä EPIHL perustettiin vuonna 1997 maan kolmanneksi sarjatasoksi, mutta kaudesta 2005-2006 se korvasi aiemmin toisena sarjatasona pelatun British National Leaguen (BNL) sen toiminnan päätyttyä kauden 2004-2005 jälkeen. Monet BNL:n joukkueista liittyivät kaudeksi 05-06 EPIHL:n. Kaudeksi 2019-2020 Englannissa tehtiin alempien sarjojen muutos ja National Hockey League jaettiin kolmeksi eri sarjaportaaksi.

Sarjajärjestelmä

Sarjassa pelataan kuusinkertainen sarja kymmenellä joukkueella, jolloin kaikki pelaavat 54 ottelua runkosarjassa. Pelit pelataan suurelta osin lauantaisin ja sunnuntaisin kahden pelin viikkotahdilla lukuun ottamatta joulutaukoa.

Kahdeksan parasta joukkuetta pääsee pudotuspeleihin, jossa ensimmäisellä kierroksella pelataan jalkapallosta tutulla ottelupari-systeemillä ja otteluparien voittajat etenevät Play Off Finals-viikonloppuun, joka pidetään vuosittain neutraalilla Coventryn SkyDome Arenalla.

Sarjan mestarina pidetään joukkuetta, joka voittaa runkosarjan ja playoffit ovat "vain" kauden päätöstapahtuma.

Pelaajarajoitukset

EPIHL:n joukkueet saavat pukea ottelupäivänä 4 EIHA:n ulkopuolella juniorina pelannutta, EU-maan passin omistavaa pelaajaa. Näistä kolme (3) saa olla jäällä samaan aikaan.

Taloudellinen tila ja taso verrattuna muihin sarjoihin

Pelaajabudjetit ovat ulkomaalaisrajoituksen ansiosta alhaisemmat, kuin maan pääsarjassa, EIHL:ssä. Kuitenkin sarja kärsii jatkuvasti taloudellisten syiden vuoksi sarjasta lähtevistä joukkueista.

EPIHL:n taso on Euroopan isoihin sarjoihin verrattuna selkeästi heikompi. Vertailussa maan pääsarjaankin on yllättävän suuri kuilu, sillä lähes poikkeuksetta EPIHL:n joukkue on hävinnyt selkein numeroin EIHL:n joukkueille.

Joukkueet kaudella 2020-2021

Sarjan mestarit

Aikaisempia joukkueita

 Billingham Eagles (1997–1998)
 Blackburn Hawks (1998–1999)
 Chelmsford Chieftains (1998–2001, 2002–2008)
 England u20-u18 (2000–2003)
 Haringey Greyhounds (2000–2003)
 Hull Stingrays (2005–2006)

 Hull Thunder (1997–2003)
 Invicta Dynamos (1997–2003)
 Milton Keynes Kings (1998–1999)
 Nottingham Lions (2000–2003)
 Oxford City Stars (1998–1999)
 Romford Raiders (1998-2010)

 Solihull Barons (1997–1999, 2000–2002, 2003–2007)
 Sunderland Chiefs (1997–1998)
 Telford Tigers (2002–2009)
 Whitley Bay Warriors (1997–1998)
 Wightlink Raiders (1997–2009)

Lihavoituna viimeisimmän kauden jälkeen sarjasta lähteneet.

Aiheesta muualla
 EPIHL virallinen sivusto 

Yhdistyneen kuningaskunnan jääkiekkosarjat
Live at Dynamo Open Air

Agent Steel - Live at Dynamo Open Air  on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Agent Steelin vuonna 2005 julkaistu live-DVD, joka pitää sisällään lauantaina 5. kesäkuuta 2004 taltioidun konsertin, joka järjestettiin Goffertparkin festivaalialueella Nijmegenissä, Alankomaissa. Lisäksi DVD sisältää neljä bonuskappaletta sekä kuvagallerian. DVD:n julkaisi Scarlet Records.

Kappalelista

 "Guyana (Intro)"
 "Unstoppable Force"
 "Rager"
 "Illuminati is Machine"
 "Ten Fists of Nations"
 "Bleed for the Godz"
 "Forever Black"
 "Wash the Planet Clean"
 "New Godz"
 "Know Your Master"
 "Agents of Steel"

Bonuskappaleet

 "Children of the Sun"
 "Mad Locust Rising"
 "Earth Under Lucifer"
 "Avenger"

Tietoa

Kaksi ensimmäistä kappaletta nauhoitettiin 4. kesäkuuta 2004 Dynamo Pre Partyssa, Eindhovenissa. 
Kolmas kappale nauhoitettiin 11. elokuuta 2003 Antwerpenissa, Belgiassa. 
Neljäs kappale nauhoitettiin 10. elokuuta 2003 Eindhovenissa.

Vuoden 2005 konserttitallenteet
Musiikki-DVD:t
Lev Rubinštein

Lev Semjonovitš Rubinštein (; s. 19. helmikuuta 1947 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen runoilija, koulutukseltaan kielitieteilijä. Rubinštein työskenteli kirjastonhoitajana ja kuului 1970-luvulla Neuvostoliiton underground-runoilijoihin. Hän on työskentellyt Helsingin yliopistossa venäläisen kirjallisuuden tutkijatohtorina. Rubinštein oli moskovalaisen konseptualismin perustajia ja suuntauksen tärkeimpiä edustajia yhdessä runoilija Dmitri Prigovin (1940–2007) kanssa.

Rubinštein kirjoitti tekstejään alun perin kirjastokorteille. 1990-luvulla hän alkoi kirjoittaa myös kolumneja Itogi-lehteen (ven. Newsweek). Hänet tunnetaan Venäjällä kolumneistaan, joita hän kirjoittaa Grani.ru-julkaisuun. Kolumneissaan hän käsittelee ajankohtaisia kulttuurielämän asioita ja muun muassa arvostelee maan johdon kulttuuripolitiikkaa.

Rubinštein sai vuonna 1999 Andrei Bely -palkinnon.

Teos Tässä olen minä on korttipakka, joka alkaa valokuva-albumina:
 Tässä olen minä.
 Tässäkin olen minä.
 Ja tässä olen minä.
 Tässä ovat vanhemmat. Ilmeisesti Kislovodskissa. Kirjoitus: ”1952”.

Rubinšteinin teksti on suuri huijaus, joka hämmentää lukijaa, sanoo kriitikko Tomi Huttunen. Valokuva-albumi muuttuu korttipakan edetessä vuorovaikutuspeliksi.

Teokset

Suomennetut
 
 Sankarin ilmestyminen, suom. Tomi Huttunen. Helsinki: Osuuskunta Poesia 2015 ISBN 978-952-305-039-6
Runot
 Aika kuluu, suom. englannista Aki Salmela, julkaisussa: Tuli & Savu: runouslehti, 2009; nro 3
 Puhdas lyriikka,  antologiassa: 
Novelli
 Torstaista perjantaihin, antologiassa

Muita
Случаи из языка ('Kielen sattumia'), 1999
Духи времени ('Ajan hajusteet'), 2008

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Lev Rubinštein, Päivittyvä luettelo suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. 
 Lew Rubinstein, der Poet, der aus der Bibliothek kam. 
 Lev Rubinštein, Marginaalikatuisuus, Idäntutkimus 2011: 2 (pdf)

Venäläiset kirjailijat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Milton Keynes Lightning

Milton Keynes Lightning on englantilainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa maansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, National Ice Hockey Leaguessa.

Historia

Seura perustettiin alun perin vuonna 1990 nimellä Milton Keynes Kings. Tällä nimellä joukkue pelasi kauteen 2001-2002 saakka, kunnes toukokuussa 2002 seuran johto ajautui riitoihin Planet Ice Milton Keynesin johdon kanssa ja päätti siirtää joukkueen pelaamaan Solihulliin nimellä Solihull MK Kings ja sarjapaikka otettiin maan kolmannelta sarjatasolta, English National Hockey Leaguesta. Seuran taru uudessa kaupungissa ei kestänyt pitkään, sillä jo kauden 2002-2003 päätteeksi Solihull MK Kings haudattiin lopullisesti. Nykyinen MK Lightning otti Kingsin EPIHL-sarjapaikan kaudelle 2002-2003 ja siitä saakka joukkue on pelannut tällä nimellä. Joukkuetta valmentaa Suomessakin Pelicansissa yhden kauden pelannut Kanadalainen Nick Poole, joka toimii joukkueessa pelaaja-valmentajana.

Saavutukset

Kausi 2010-2011
Joukkue lähtee kauteen 2010-2011 hallitsevana EIPHL-mestarina.

Joukkue kaudella 2022-2023

Aiheesta muualla
 MK Lightningin kotisivut
 Englannin jääkiekkoliiton sivut

Englantilaiset jääkiekkoseurat
Qi (täsmennyssivu)

Qi tai QI voi viitata johonkin seuraavista:

 QI (Quite Interesting), brittiläinen televisiovisailu
 qi, kiinalaisen filosofian energiakäsite
 Qi-dynastia, kiinalainen hallitsijasuku 479–502
 Pohjoinen Qi-dynastia, osaa Pohjois-Kiinasta 550-577 hallinnut suku* 
 Qi (Shandong) (齊) (1046 eaa. – 221 eaa.), Kiinan Zhou-dynastian aikainen valtio

Henkilön nimenä 
 Qi (1676–1739), yksi Kiinan Yongzheng-keisarin puolisoista
 Qi Faren (s. 1933), kiinalainen avaruusinsinööri
 Chen Qi (s. 1984), kiinalainen pöytätennispelaaja
 Sun Qi (s. 1986), kiinalainen pistooliampuja
Iltasatuja

Iltasatuja on yhdysvaltalainen perhekomedia vuodelta 2008. Fantasiatyylisen elokuvan on ohjannut Adam Shankman.

Juoni 
Elokuva kertoo hotellin yleismiehestä, jonka elämä muuttuu, kun iltasadut, joita hän kertoo veljenpojalleen ja veljentyttärelleen, alkavat tulla todeksi. Hän yrittää hyötyä tästä ja suunnittelee parhaan ystävänsä kanssa miten hän saa unelmiensa tytön, mutta jotenkin lapset onnistuvat muutamaan mielestään tylsät tarinat hauskoiksi laittamalla sinne outoja asioita, kuten purkkapallosateen.

Rooleissa

Vastaanotto 
Iltasatuja-elokuvan vastaanotto oli nuiva. Rotten Tomatoes antaa elokuvalle 4,4/10. Ilta-Sanomat taas antaa elokuvalle puolitoista tähteä viidestä.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat
Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Vuoden 2009 yhdysvaltalaiset elokuvat
Adam Shankmanin ohjaamat elokuvat
Elect the Dead Symphony

Elect the Dead Symphony on System of a Downin laulaja Serj Tankianin ensimmäinen livealbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 2010.

Kappaleet

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Elect the Dead Symphony discogs.com -sivustolla

Vuoden 2010 konserttitallenteet
Serj Tankianin albumit
Yhteiskunta-alan korkeakoulutetut

Yhteiskunta-alan korkeakoulutetut ry on suomalainen yhteiskuntatieteellisen alan korkeakoulutettujen etujärjestö. Jäsenistön tyypillinen koulutustausta on yhteiskuntatieteellinen, humanistinen, hallintotieteellinen tai kasvatustieteellinen korkeakoulututkinto. Yhteiskunta-alan korkeakoulutetut kuuluu keskusjärjestö Akavaan.

Liiton puheenjohtajana on toiminut vuoden 2017 alusta valtiotieteiden maisteri Antton Rönnholm. Liiton toiminnanjohtaja on yhteiskuntatieteiden maisteri Simo Pöyhönen. Liittoon kuuluu noin 13 000 jäsentä.

YKA hoitaa jäsenistönsä edunvalvontaa yhdessä Julkisalan koulutettujen neuvottelujärjestö JUKOn kanssa julkisella sektorilla ja yksityisellä sektorilla Ylemmät Toimihenkilöt YTN:n kanssa.

YKA on aiemmin julkaissut Ura-jäsenlehteä, joka vuosina 1973–2011 ilmestyi printtinä nimellä Valtiotieteilijä.

Historia 
Järjestö perustettiin 1947 nimellä Valtiotieteen Kandidaattien Yhdistys (VKY). VKY oli mukana perustamassa Akavaa vuonna 1950. Vuosina 1969−1971 VKY toimi Suomen Yhteiskuntatieteilijöiden Liiton (SYTL) sisällä. Vuonna 1973 yhdistyksen nimeksi vaihdettiin Suomen Valtiotieteilijöiden Liitto (SVAL). Nykyinen nimi, Yhteiskunta-alan korkeakoulutetut ry otettiin käyttöön maaliskuussa 2012.

Jäsenistön profiili 
Liiton jäsenmäärä on kasvanut tasaisesti 1990-luvun puolivälistä. Toukokuussa 2022 jäseniä oli 13 000, joista noin 2 500 eli 20 % on opiskelijoita. Jäsenistön keski-ikä on 41 vuotta.

Noin 60 prosenttia jäsenistä asuu pääkaupunkiseudulla ja muualla Uudellamaalla. Ammatissa toimivista jäsenistä 31 % työskentelee valtiolla, 20 % kunnissa, 18 % yrityksissä, 15 % järjestöissä ja 12 % yliopistoissa tai ammattikorkeakouluissa.

Jäsenistö työskentelee hallinnon, talouden, koulutuksen ja viestinnän esimies- ja asiantuntijatehtävissä. Kokopäivätyössä olevista enemmistö, 71 %, toimii erilaisissa asiantuntijatehtävissä. Toiseksi suurimman ryhmän muodostavat erilaisissa johtotehtävissä työskentelevät 24 prosentin osuudella. Lisäksi osa jäsenistöstä työskentelee opetustehtävissä.

Jäsenjärjestöt 
Liitolla on kuusi jäsenjärjestöä, joista viisi on rekisteröityjä paikallisyhdistyksiä (Helsinki, Savo-Karjala, Turku, Tampere, Lahti) ja yksi valtakunnallinen opiskelijajärjestö Suomen Yhteiskunta-alan Ylioppilaat SYY.

Toiminta 
YKA huolehtii yhteiskunta-alan osaajien eduista työmarkkinaneuvotteluissa, tarjoaa lakiapua ja palkkaneuvontaa, auttaa jäseniä kehittämään ammatillista osaamista sekä verkostoitumaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhteiskunta-alan korkeakoulutetut ry:n verkkosivut
Vesisulka

Vesisulka eli sorjavesisulka (Hottonia palustris) on monivuotinen vesikasvi esikkokasvien heimossa. Se muodostaa rönsyjen avulla tiheitä, kelluvia kasvustoja. Lehdet kasvavat veden alla kiehkuramaisesti ja niiden liuskat ovat litteät ja hyvin kapeat. Lehtiruusukkeen keskeltä kasvaa 15–40 senttimetriä korkea ontto, yläosastaan nystykarvanen varsi, jonka päähän kehittyy kukinto. Kukat kasvavat kiehkuroina ja niiden teriö halkaisijaltaan 15–25 millimetriä, väriltään valkeanvioletti ja keskeltä keltainen. Hedelmä on pallomainen kota. Vesisulka kasvaa matalissa ravinteisissa vesissä.

Levinneisyys 
Vesisulka kasvaa Euroopassa, erityisesti sen keskiosissa. Euroopan pohjoisimmista ja eteläisimmistä maista tai niiden osista se puuttuu. Vesisulka on havaittu Suomessa luonnonvaraisena uustulokkaana kerran, Turussa 2019 alkaen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Vesisulka (sorjavesisulka) – Hottonia palustris
 Den virtuella floran: Vattenblink (Hottonia palustris L.) 

Esikkokasvit
Jokelan Kisa

Jokelan Kisa (JoKi) on tuusulalainen urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1931. Alun perin sen lajeina olivat yleisurheilu, voimistelu ja hiihto sekä hieman myöhemmin lisäksi nyrkkeily, painonnosto ja pesäpallo. Nykyisin seurassa on neljä jaostoa: hiihto, jalkapallo, lentopallo ja sulkapallo. Seuraan kuuluu noin 450 jäsentä.

JoKin jalkapallon miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2018 Kolmosessa.

Jalkapallo 

Jokelan Kisassa jalkapallo on suurin jaos vastaten noin 85 % koko seuran toiminnasta. JoKiin kuului vuonna 2012 12 jalkapallojoukkuetta: miesten, naisten, viisi poikien ja kolme tyttöjen joukkuetta sekä kaksi sekajoukkuetta. Näissä joukkueissa harrastaa yhteensä noin 250 pelaajaa. Valmentaja-, joukkueenjohtaja-, huoltaja- ja rahastonhoitajatehtävissä toimii noin 50 aktiivista vanhempaa. Näiden lisäksi toiminnassa on mukana paljon vanhempia avustamassa turnauksien järjestelyissä, harjoitus- ja pelimatkojen kyytien järjestelyissä, hankinnoissa, kannustamassa, ym. joukkueiden pyörittämiseen liittyvissä asioissa. Jalkapallo on siis varsin näkyvä ja suosittu harrastus Jokelassa. Jalkapallon suosio on myös selvässä kasvussa: kevään 2009 aikana jalkapalloilijoiden määrä on kasvanut noin 20 %.

Joukkueet pelaavat monissa SPL Uudenmaan piirin  järjestämissä sarjoissa. Edustusjoukkueen sarjataso on Kolmonen, kunta taas osa nuoremmista pelaa ikäryhmänsä Kilpa- , Haaste- tai harrastesarjassa. Lisäksi jo useina vuosina nuorempia ikäryhmiä on osallistunut Opel-liigaan sekä Euroliigaan. Joukkueet järjestävät jonkin verran myös omia turnauksia sekä osallistuvat lähialueiden turnauksiin. Lisäksi pari joukkuetta pelaa Futsal-sarjaa talvella. T94 voitti kaudella 2009 futsalin SM-hopeaa.

Jokelan Tekonurmi 

Jokelan Tekonurmi Oy on Tuusulan kunnan (51 %) ja Jokelan Kisan (49 %) omistama kunnan konserniyhtiö. Jokelan Tekonurmi Oy:n omistama Intersport Puhos Areena (tekonurmi) valmistui Jokelaan entisen Kolsan isomman hiekkakentän tilalla syyskuun alussa 2011. Samalla alueelle hankittiin kaksi lämmitettävää pukukoppia (sis. wc) sekä alue aidattiin kaksi metriä korkealla aidalla (maalien takana 5 metriä). Myöhemmin kentälle aiotaan rakentaa vaihtoaitiot sekä katsomot.

Lähteet

Aiheesta muualla

Jokelan Kisa 

Suomalaiset urheilun yleisseurat
Suomalaiset jalkapalloseurat
Tuusulalaiset urheiluseurat
Vuonna 1931 perustetut urheiluseurat
Henkilöbrändi

Henkilöbrändi tarkoittaa henkilön maineen ja imagon kokonaisuutta, brändiä. Sanaa on Suomessa käytetty internetin sisältömarkkinoinnin ja vaikuttajamarkkinoinnin yhteydessä. Riku Vassinen ja Antti Isokangas neuvovat Digitaalinen jalanjälki -kirjassaan henkilöbrändin rakentamisessa. Vassinen ja Isokangas jakavat henkilöbrändin persoonabrändiin ja ammattibrändiin. Heli Sirkiän mukaan henkilöbrändäyksellä tarkoitetaan oman osaamisensa markkinointia ja itsensä erilaistamista massasta . Oma henkilöbrändi on vahva ura-ankkuri luovan alan osaajalle. 

Henkilöbrändi syntyy toiminnasta, esimerkiksi osallistumalla sosiaalisiin objekteihin liittyvään vuorovaikutukseen, jakamalla tietoa sosiaalisissa verkostoissa tai toimimalla aktiivisesti osana asiantuntijayhteisöä. Henkilöbrändi muodostuu kuitenkin henkilöön liittyvän tiedon kokonaisuudesta, myös ilman henkilön aktiivista toimintaa. Brändi välittyy siitä, mitä tekee, arvioi Mari Koistinen . Oman nimen ilmestymistä verkkoon on nykyään lähes mahdotonta välttää. Osallistumalla esimerkiksi urheilukilpailuun tai hakemalla rakennuslupaa, voi saada nimensä nettiin julkaistuissa julkisissa asiakirjoissa.

Katso myös 
 Online-identiteetti
 Sosiaalinen media

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tuija Aalto ja Marylka Yoe Uusisaari 2010: Löydy – Brändää itsesi verkossa. ISBN 978-951-692-807-7
 Tuija Aalto: Oma blogi on henkilöbrändin ankkuri tietotyöläiselle
 Harto Pönkä: Miten brändäät itsesi sosiaalisessa mediassa? (esitys)
 Calcus Personal Branding video

Markkinointiviestintä
Tiikerisiilikäs

Tiikerisiilikäs (tai tiikerikehrääjä) (Spilosoma lubricipedum) on hyvin yleinen kesän alkupuolen yöperhonen.

Koko ja ulkonäkö 

Molemmilla sukupuolilla sekä etu- että takasiivet ovat pohjaväriltään puhtaan valkoiset. Etusiivissä on harvakseltaan mustia täpliä. Täplien määrä ja koko vaihtelevat yksilöittäin ja joskus ne saattavat puuttua miltei kokonaan. Siiven kärkiosassa on yleensä rivi siipisuonen kahtia jakamia, parittaisia mustia täpliä, mutta myös ne voivat puuttua. Takasiivissä täpliä on etusiipiä vähemmän, mutta tumma keskitäplä erottuu yleensä ongelmitta. Siipiväli vaihtelee 30–44 mm. Siilikkäille ominaiseen tapaan perhosen ruumis on tuuhean karvainen. Keskiruumiissa karvoitus on valkoista ja takaruumiin selkäpuolella kirkkaankeltaista. Takaruumiin selkäpuolella on rivi mustia täpliä ja kärjessä valkoinen tupsu. Tuntosarvet ovat mustat.

Lennossa perhonen näyttää kokonaan valkoiselta.

Täysikasvuinen toukka on 40–45 mm pitkä. Se on väriltään mustanruskea ja selkäpuolella on kapea, punaruskea selkäjuova. Toukka on kauttaaltaan pitkien, tummien karvojen peittämä ja karvat ovat erityisen pitkiä toukan peräpäässä.

Levinneisyys ja lentoaika 

Tiikerisiilikästä tavataan Euroopasta Pohjois-Aasian poikki Japaniin saakka. Suomessa lajia tavataan hyvin yleisenä suunnilleen Oulu-Lieksa -linjan eteläpuolella. Lentoaika on toukokuun lopulta heinäkuun lopulle.

Elinympäristö ja elintavat 
Tiikerisiilikästä tavataan etenkin kosteilla ja avoimilla niityillä. Se on yöaktiivinen perhonen, jonka saattaa tavata päivällä lepäämästä lehtien alapinnoilla, puiden rungoilla tai rakennusten seinillä. Aikuiset koirasperhoset lentävät mielellään valolle, naaraat harvemmin.

Tiikerisiilikkään elimistössä on histamiineja, joiden vuoksi linnut eivät kelpuuta perhosta ravinnokseen. Naaras tuottaa noin 400 munaa, jotka se laskee suurina ryhminä kasvien lehtien alapinnoille ja kuolee heti saatuaan muninnan päätökseen. Toukat kuoriutuvat noin kahden viikon kuluttua. Nuoret toukat viihtvät ryhmissä, mutta vanhemmat elävät yksinään. Ne ovat aikuisten tapaan yöaktiivisia ja pudottautuvat häirittyinä välittömästi maahan. Toukat ovat täysikasvuisia elokuussa ja vaeltavat jopa useita päiviä etsien sopivaa koteloitumispaikkaa. Kotelo on harmaanruskean kotelokopan sisällä kasvillisuudessa, lähellä maanpintaa.

Ravintokasvi 

Toukka on polyfagi ja elää monilla eri kasvilajeilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Harri Puranen

Siilikkäät
Atheist

Atheist on vuonna 1984 perustettu floridalainen death metal -yhtye. Yhtyeen debyyttialbumia Piece of Time pidetään teknisen death metallin aloittajana. Bändi tunnetaan sen virtuoosimaisista soittajista sekä jazz-vaikutteista metallimusiikissa.

Jäsenet

Nykyinen kokoonpano 
 Kelly Shaefer – laulu, kitara (1988–1994, 2006–)
 Steve Flynn – rummut (1984–1991, 2006–2010, 2011–)
 Tony Choy – basso (1991, 1993–1994, 2006–2010, 2012–)
 Chris Martin – kitara (2012–)
 Jason Holloway - kitara (2011–)

Entiset jäsenet 
 Roger Patterson – basso (1985–1991)
 Rand Burkey - kitara (1984–1992, 1993–1994)
 Steve Freid - laulu (1984-1988) 
 Mike Callahan - kitara (1991)
 Frank Emmi – kitara (1993)
 Josh Greenbaum – rummut (1993)
 Kyle Sokol - basso (2001)
 Chris Baker - kitara (2006-2012)
 Jonathan Thompson - kitara, basso (2009–2011)
 Travis Morgan - basso (2011)

Diskografia

Studioalbumit 
 Piece of Time (1989)
 Unquestionable Presence (1991)
 Elements (1993)
 Jupiter (2010)

Livealbumit 
 Unquestionable Presence: Live at Wacken (2009)

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset tekniset death metal -yhtyeet
Yhdysvaltalaiset progressiiviset metalliyhtyeet
Yhdysvaltalaiset thrash metal -yhtyeet
Air Algérie

Air Algérie ()  on Algerian kansallinen lentoyhtiö, joka on perustettu vuonna 1947. Air Algérie operoi lentoja yli 70 kohteeseen 55 koneen laivastollaan.

Laivasto 

Heinäkuussa 2021 Air Algérien laivastoon kuului 56 lentokonetta, joiden keski-ikä oli 13,4 vuotta.

 12 ATR 72-500
 3 ATR 72-600
 8 Airbus A330-300
 5 Boeing 737-600
 2 Boeing 737-700C
 24 Boeing 737-800

Rahtilaivasto

 1 Boeing 737-800BCF
 1 Lockheed L-100-30 Hercules

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Air Algérien viralliset kotisivut 

Algerialaiset lentoyhtiöt
Kansalliset lentoyhtiöt
Dingo (panssariauto)

Dingo Scout Car on australialainen Ford Motor Companyn valmistama toisessa maailmansodassa käytetty panssariauto. Autoa valmistettiin vuonna 1942 yhteensä 245 kappaletta.

Historia
Toisen maailmansodan alkaessa Australian armeija oli heikosti varustettu. Armeijalla oli vähän panssaroituja ajoneuvoja. Perinteisesti Iso-Britannia oli toimittanut kalustoa Australian armeijalle mutta sodan alkaessa Britannian teollisuus oli sidottu maan omiin sotaponnisteluihin. Tästä tilanteesta johtuen Australia oli pakotettu valmistamaan itse tarvittavaa lisäkalustoa.

Dingo Scout Car perustui Fordin siviilimallin autoon, johon yhdistettiin Marmon-Herringtonin valmistama nelivetoinen voimansiirto. Dingon moottorina toimi Fordin joko 85 tai 95 hevosvoimanen V8 polttomoottori ja sen panssaroinnin valmisti Victorian Railways. Auto aseistettiin Bren LMG konekiväärillä ja sen sarjavalmistus alkoi vuonna 1942.

Dingo Scout Carin ongelmaksi muodostui sen suuri paino, joka heikensi auton maasto-ominaisuuksia. Painosta johtuen jopa sen etuakseli saattoi vääntyä ajettaessa huonossa maastossa. Paino-ongelman ratkaisuksi Dingosta suunniteltiin kevyemmin panssaroitu malli, joka ei kuitenkaan päätynyt koskaan tuotantoon. Vuoden 1942 lopussa tuontilanne muuttui ja panssariautojen tuonti Australiaan oli taas mahdollista. Dingo korvattiinkin muilla ajoneuvoilla ja se poistettiin lopullisesti Australian armeijan käytöstä vuonna 1945. Muutamia käytöstä poistettuja Dingoja on edelleen jäljellä museoituna panssarimuseoissa sekä yksityisomistuksessa.

Australian asevoimat
Toisen maailmansodan panssariautot
Deponointi

Deponointi tarkoittaa teoksen tallentamista esimerkiksi museon kokoelmiin niin, että museo ei omista sitä.

Deponointi on eräänlaista lahjoittamista, mutta omaisuuden luovuttaminen on peruutettavissa. Teoksen tai kokoelman käyttöoikeus siirtyy museolle, ja deponointi on tavallaan pitkäaikainen laina. Omistusoikeus ei siirry, ja myös käyttöön saattaa liittyä rajoituksia. Vakuutusvastuusta, laina-ajasta sekä hallinta-, käyttö- ja edelleenlainausoikeudesta tehdään yleensä kirjallinen sopimus.

Lähteet

Museot
Paavali Halonen

Paavali Ollinpoika Halonen eli Paavo Halonen (s. n. 1565 Muhos – k. n. 1642 Kemijärvi) oli suomalainen uudisraivaaja ja sotapäällikkö. Halonen oli Kemijärven ensimmäinen kanta-asukas. Paavali Halosella ja hänen vaimollaan Anna Halosella oli kolme poikaa: Paavo, Olli ja Pekka.

Kansantarinoiden mukaan Paavali Halonen oli sissipäällikkö rappasodan aikana. Tarinoita tästä on tallentanut mm. Hjalmar Appelgren-Kivalo teoksessaan "Muinaisjäännöksiä ja tarinoita Kemin kihlakunnan itäisissä osissa".

Paavali Halonen ja hänen vaimonsa Anna Briita Halonen muuttivat Kemijärvelle 1600-luvun alkuvuosina. Heistä alkaa koko Koillis-Lappiin levinnyt asutus, joka jatkuu nyt monina erinimisinä sukuina. Paavalin kolme poikaa ovat alkuna niille kolmelle sukuhaaralle, jotka vaikuttavat edelleen Koillis-Lapissa. Vanhimman pojan, Paavon, sukua lienee Kemijärvellä ja sen lähiympäristössä eniten, mutta sitä löytyy myös Sodankylästä ja Savukoskelta. Ollista suku jatkuu pääasiassa Sallassa ja Kemijärvellä. Pekasta alkanut sukuhaara on levinnyt laajalle Koillis-Lapin alueelle. Sitä on Pelkosenniemellä, Savukoskella ja Sallassa, niiden monissa eri kylissä.

Paavali Haloselle on pystytetty muistomerkki Halosenniemelle Kemijärven Halosenrantaan.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Janne Kaisanlahti: Siitä syntyi Kemijärvi - Paavali Halosen elämäkerta. Kertomus Kemijärven pitäjän kantaisästä. Omakustanne, Janne Kaisanlahti 2020, 128 s. ISBN 978-952-68410-3-8

Aiheesta muualla
Paavali Halosen sukuseura ry

Kemijärvi
Lapin historia
Pitkä viha
Suomalainen kansanperinne
Suomalaiset uudisraivaajat
Suomalaiset sissipäälliköt
Vuonna 1565 syntyneet
Vuonna 1642 kuolleet
Run Through the Jungle

Run Through the Jungle on yhdysvaltalaisen Creedence Clearwater Revival -yhtyeen kappale vuoden 1970 menestysalbumilta Cosmo’s Factory, jonka a-puolen se päättää. ”Run Through the Jungle” koostuu vain yhdestä soinnusta.

”Run Through the Jungle” julkaistiin myös kahden a-puolen singlellä yhdessä kappaleen ”Up Around the Bend” kanssa. Se nousi Yhdysvalloissa sijalle neljä ja sijoitukseen laskettiin molemmat kappaleet. Australiassa samalla kaavalla julkaistu single Up Around the Bend / Run Through the Jungle oli listaykkösenä kaksi viikkoa.

Sanoitus
Kappaleen sanoitusta on usein erehdytty luulemaan Vietnamin sodasta kertovaksi, etenkin nimensä vuoksi () ja myös siksi, että yhtyeen pari aikaisempaa hittiä; ”Fortunate Son” ja ”Who’ll Stop the Rain”, olivat molemmat protesteja kyseistä sotaa vastaan. Laulusta tuli joka tapauksessa suosittu Vietnamissa taistelevien amerikkalaissotilaiden keskuudessa. Kappaleen tekijä, yhtyeen laulaja-kitaristi John Fogerty on kertonut, että aiheena on huoli aseiden lisääntymistä kohtaan.

Sävellys
Yhtyeen rytmikitaristi Tom Fogerty piti ”Run Through the Junglea” suosikkinaan kaikista CCR-kappaleista.

Kappaleen alussa ja lopussa kuultavat ääniefektit luotiin basisti Stu Cookin mukaan äänittämällä kitaroita ja pianoa takaperin. Fogerty soitti kappaleessa myös huuliharppua, ja hän joutui äänittämään lauluosuutensa myöhemmin erikseen, koska laulu alkoi huuliharppuosuuden jälkeen liian nopeasti.

Creedence Clearwater Revivalin entinen manageri Saul Zaentz piti John Fogertyn myöhempää soolokappaletta ”The Old Man Down the Road” (1985) liian samanlaisena kuin ”Run Through the Junglea” ja haastoi Fogertyn oikeuteen. Se saattoi olla ensimmäinen kerta, kun artistia syytettiin itsensä plagioimisesta.

Muut versiot 
Cover-version kappaleesta ovat tehneet muun muassa Bruce Springsteen, Georgia Satellites, 8 Eyed Spy, Los Lobos, Killdozer ja The Gun Club. Viimeksi mainittu sisälsi kuitenkin erilaisen sanoituksen, koska kyseisen yhtyeen laulusolisti ei saanut selvää kaikista John Fogertyn sanoista.

Kokoonpano
John Fogerty – laulu, soolokitara, huuliharppu
Tom Fogerty – rytmikitara
Stu Cook – basso
Doug Clifford – rummut

Lähteet

78.84 Pop, rock
Creedence Clearwater Revivalin kappaleet
Vuoden 1970 kappaleet
Keski-Suomen Opisto

Keski-Suomen Opisto on vuonna 1894 perustettu sitoutumaton kansanopisto, joka toimii vuodesta 2018 alkaen Äänekosken keskustassa. Vuosina 1912–2017 alun perin Äänekoskelle perustettu opisto sijaitsi Suolahdessa, mutta muutti sieltä takaisin Äänekosken keskustaajamaan siirtyessään Koskelan Setlementin alaisuuteen.

Suolahdessa toimiessaan opisto antoi yleissivistävää ja ammatillista koulutusta sekä ammatillista lisäkoulutusta. Koskelan Setlementin alaisuudessa ensimmäiset kurssit pidettiin kesällä 2018, jolloin tulevien vuosien opintotarjonta ei ollut vielä täysin selvillä. Suunnitelmissa oli täydennyskoulutusta tanssinopettajille, kansalaisopiston opettajille, koululaisten aamu-ja iltäpäivätoiminnan ohjaajille ja mahdollisesti myös kestävään kehitykseen ja monikulttuurisuuteen liittyviä opintoja.

Ammatillinen koulutus
Keski-Suomen Opiston tarjontaan kuului Suolahdessa ammatillista koulutusta seuraavasti: nuoriso- ja vapaa-ajanohjauksen perustutkinto, koulunkäyntiavustajan ammattitutkintoon valmistava koulutus ja lasten ja nuorten erityisohjaajan ammattitutkintoon valmistava koulutus.

Vapaan sivistystyön linjat
Ammatillisen koulutuksen lisäksi Keski-Suomen Opisto toteutti Suolahdessa kansanopistojen yleisen sivistystyön tehtävää tarjoamalla nuorille suunnattuja välivuosilinjoja ”RokkiBreikki” ja ”TaideBreikki” sekä kesäkursseja, kuten soitto- ja laululeirejä lapsille, lausuntakursseja sekä kansainvälisiä musiikkikursseja.

Historia
Kansanopistotyö Keski-Suomessa alkoi Keski-Suomen Maamiesseuran ja Hämäläis-Osakunnan yhteistyönä. Maaliskuun 28. päivänä 1894 pidettiin Jyväskylässä kannatusyhdistyksen ja kuntien edustajien kokous, jossa päätettiin yhdistyksen säännöistä ja johtokunnasta, sekä määrättiin opiston sijoituspaikaksi Äänekoski. 1.11.1894 Keski-Suomen Kansanopisto aloitti työnsä sitoutumattomana maakuntaopistona. Ensimmäisinä vuosina rehtorina toimi pastori Kaarlo Kerkkonen. Suolahteen Keski-Suomen opisto siirtyi vuonna 1912, jolloin arkkitehti Yrjö Blomstedtin suunnittelema opistorakennus valmistui. Keski-Suomen Opiston rehtorina on toiminut vuodesta 1990 FM, opetusneuvos Hannu Salvi.

Keski-Suomen kansanopiston kannatusyhdistyksen aloitteesta Koskelan setlementti haki talousvaikeuksiin joutuneen opiston ylläpitolupaa, ja opisto yhdistettiin siihen vuoden 2018 alusta. Jo kolme vuotta aiemmin Suolahden kampuksella lopetti toimintansa Humanistinen ammattikorkeakoulu. Keski-Suomen Opiston ammatillinen koulutus siirtyi Pohjoisen Keski-Suomen ammattiopiston (Poke) alaisuuteen syksyllä 2017. Konsertti- ja kokoustilana toimineen, kampukselle vuonna 1989 valmistuneen Suolahtisalin kunto on niin huono, että sen tulevaisuus on epävarma. Salin korjaus maksaisi lähes yhtä paljon kuin uuden rakentaminen.

Lähteet

Aiheesta muualla
Opiston historiaa
Opiston historiaa Äksä-lehdessä

 Keski-Suomen Opisto

Suomen kansanopistot
Äänekosken oppilaitokset
Vihvilät

Vihvilät eli aitovihvilät (Juncus) on vihviläkasvien heimoon kuuluva suku. Sukuun kuuluu yli 200 lajia. Lajit ovat yleensä monivuotisia, mätästäviä tai pitkäjuurakkoisia. Niiden lehtitupet ovat avoimia ja kalvolaitaisia, kun taas piippojen (Luzula) lehtitupet ovat umpinaisia ja niiden tupen suu on karvainen.

Vihvilälajeja

Suomessa esiintyvät vihvilät 
 harjasvihvilä (Juncus squarrosus)
 jouhivihvilä (Juncus filiformis)
 kaksikkovihvilä (Juncus biglumis)
 keräpäävihvilä (Juncus conglomeratus)
 kolmikkovihvilä (Juncus triglumis)
 konnanvihvilä (Juncus bufonius)
 konnanvihvilä (Juncus bufonius ssp. bufonius)
 nölliäisenvihvilä (Juncus bufonius ssp. minutulus, syn. Juncus minutulus)
 sammakonvihvilä (Juncus bufonius ssp. ranarius, syn. Juncus ranarius)
 merivihvilä (Juncus balticus)
 miekkavihvilä (Juncus ensifolius)
 nurmivihvilä (Juncus tenuis)
 rantavihvilä (Juncus alpinoarticulatus)
 lapinrantavihvilä (Juncus alpinoarticulatus ssp. alpestris)
 tummarantavihvilä (Juncus alpinoarticulatus ssp. alpinoarticulatus)
 idänrantavihvilä (Juncus alpinoarticulatus ssp. fischerianus)
 hoikkarantavihvilä (Juncus alpinoarticulatus ssp. rariflorus, aik. Juncus alpinoarticulatus ssp. nodulosus)
 rentovihvilä (Juncus bulbosus, aik. Juncus supinus)
 rimpivihvilä (Juncus stygius)
 ruijanvihvilä (Juncus arcticus)
 röyhyvihvilä (Juncus effusus)
 sinivihvilä (Juncus inflexus)
 solmuvihvilä (Juncus articulatus)
 ojasolmuvihvilä (Juncus articulatus var. articulatus)
 isosolmuvihvilä (Juncus articulatus var. hylandri)
 lamosolmuvihvilä (Juncus articulatus var. lindhardii)
 suolavihvilä (Juncus gerardii)
 säilävihvilä (Juncus × inundatus eli Juncus balticus × filiformis, merivihvilän ja jouhivihvilän risteymä)
 tannervihvilä (Juncus compressus)
 tunturivihvilä (Juncus trifidus)
 väylävihvilä (Juncus × montellii eli Juncus arcticus × filiformis, ruijanvihvilän ja jouhivihvilän risteymä)

Muualla esiintyviä vihvilälajeja 
 amerikanvihvilä (Juncus canadensis)
 kerivihvilä (Juncus pygmaeus)
 kerrosvihvilä (Juncus acutiflorus)
 marskivihvilä (Juncus maritimus)
 mustavihvilä (Juncus anceps)
 mykerövihvilä (Juncus capitatus)
 piirtovihvilä (Juncus foliosus)
 pistinvihvilä (Juncus acutus)
 ruskovihvilä (Juncus castaneus)
 tylppövihvilä (Juncus subnodulosus)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Vihvilät (aitovihvilät) (Juncus)
 Den virtuella floran: Juncus 
 ITIS: Juncus 
 United States Department of Agriculture (USDA): Juncus 
 Flora of China: Juncus