Saadet Çağatay

Saadet Çağatay (tat. Säğädät - os. Ishaki; 27. heinäkuuta 1907 – 24. kesäkuuta 1989) oli tataaritaustainen turkkilainen kielitieteilijä, professori, kirjailija. Çağatay vaikutti merkittävästi turkologian kehitykseen Turkissa. Hänen isänsä oli toimittaja-kirjailija Ayaz Ishaki, joka tuli tunnetuksi myös Suomen tataaripiireissä.

Varhainen elämä 
Säğädät İsxaqıy (myöh. Çağatay) syntyi Yaushirmen kylässä Kazanissa, heinäkuussa 1907. Hänen isänsä Ğayaz İsxaqıy ja äiti Märyäm erosivat vuonna 1908, ja Çağatay asui lapsuutensa isoisänsä Ilacettin Hazretin luona.

Valmistuttuaan kylänsä peruskoulusta Çağatay aloitti vuonna 1917 opinnot Mariinskaya Gymnasiumissa. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hänen isänsä Ayaz joutui pakenemaan Berliiniin. Tuona aikana Çağataystä huolehti hänen setänsä ja tätinsä. Vuonna 1922 Ayaz kutsui tyttärensä Saksaan, mutta se ei onnistunut, koska Kazanin passivirasto ei myöntänyt hänelle passia. Hieman myöhemmin Çağatay matkusti Pietariin, jossa hän tapasi salakuljettajia. He järjestivät hänet ensiksi Suomeen, jonne päästyään Çağatay kuitenkin joutui kuukaudeksi karanteeniin sen aikaisten Pietarin epidemioiden vuoksi. Kun isä-Ayaz tuli itse Suomeen, he vihdoin matkasivat yhdessä Berliiniin.

Akateeminen elämä 
Berliinissä Saadet Çağatay aloitti opinnot yksityisessä saksalaisessa lukiossa. Ayaz Ishaki oli ehtinyt tässä kohtaa muuttaa hetkellisesti Istanbuliin. Çağatayn ollessa Berliinissä siellä elivät myös mm. Sadri Maksudi Arsal ja Yusuf Akçura sekä monia muita tataaripakolaisia. Çağataystä tuli poliitikko Hamdullah Suphi Tanrıöverin avulla vuonna 1925 Turkin kansalainen ja seuraavan vuoden kesän hän vietti isänsä kanssa Turkissa. Maassa ollessaan hän oli ehdottanut isälleen, että lopettaisi opiskelunsa Berliinissä ja muuttaisi pysyvästi Istanbuliin, mutta isä-Ayaz ei suostunut, vaan vaati tyttärensä suorittamaan opiskelunsa loppuun. Çağatay siis palasi Saksaan, jonne hänen isänsäkin muutti myöhemmin.

Çağatay jatkoi opintojaan Saksassa ja valmistui Berliinin yliopiston filosofisen tiedekunnan turkologian laitokselta vuonna 1932. Samaisena vuonna hän meni naimisiin professori Tahir Çağatayn kanssa, jolloin silloisesta Saadet Ishakista tuli Saadet Çağatay.

Çağatay suoritti tohtorin tutkinnon saksalaisen turkologin Willy Bang Kaupin alaisena. Hänen väitöskirjansa nimi oli Denominale Verbbildungen in den Türksprachen. Hän omisti sen panturkkilaiselle krimintataarilaiselle poliitikolle İsmail Gaspıralılle. Hän myös lupasi olla apuna isänsä Yaña Milli Yul -lehden julkaisussa. Vuonna 1935 Puolan tiedeakatemia julkaisi Krakovassa Çağatayn kirjallisen teoksen Çora Batır.

Vuonna 1939 Çağatay muutti miehensä Tahirin kanssa Turkkiin. Siellä, hän toimi mm. Ankaran yliopiston kielen-, historian- ja maantieteellisen tiedekunnan assistenttina, turkologian laitoksen apulaisprofessorina ja lopulta professorina. Näinä aikoina, hän sai valmiiksi ltun Yaruktan İki Parça -nimisen työnsä ja toimi myös saksalaisten turkologien kääntäjänä.

Çağatay perusti isänsä ja miehensä Tahirin kanssa vuonna 1988 säätiön nimeltään Ayaz Tahir Türkistan İdil-Ural Vakfı, jolle hän lahjoitti koko omaisuutensa.

Hänen vuonna 1950 julkaistua turkkilaisia murteita käsittelevää teosta (Türk Lehçeleri Örnekleri’nin) opetettiin kouluissa monen vuoden ajan.

Saadet Çağatay kuoli maksasyöpään Ankarassa vuonna 1989. Hänet haudattiin Cebeci Asrin hautausmaalle, miehensä Tahir Çağatayn viereen.

Teokset 

 Çora Batır (Krakova, 1935)
 Altun Yaruktan İki Parça (1945)
 Türk Lehçeleri Örnekleri’nin (2 painosta, 1950, 1977)
 Denomanale Vebbildungen in der Türkprachen (Rooma, 1953)
 Kazakça Metinler (1961)
 Türk Lehçeleri Örnekleri (2 painosta, 1963, 1972)
 Türk Lehçeleri Üzerine Denemeler (1978)

Lähteet 

Professorit
Tataarit
Turkkilaiset kirjailijat
Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 1989 kuolleet