Jean Calvin

Jean Calvin (alkujaan Cauvin; 10. heinäkuuta 1509 Noyon – 27. toukokuuta 1564 Geneve) oli ranskalaissyntyinen uskonpuhdistaja. Hän jatkoi Ulrich Zwinglin reformoidun kirkon opillista perinnettä. Hän perusti kalvinismin, yhden protestanttisen kristinuskon oppisuunnista.

Elämä 

Calvin syntyi Noyonissa, Pariisin koillispuolella vuonna 1509. Hän opiskeli Pariisin yliopistossa filosofiaa, minkä jälkeen hän siirtyi Orléansin yliopistoon opiskelemaan siviilioikeutta. Calvin koki 25-vuotiaana voimakkaan herätyksen, jonka seurauksena hän liittyi Pariisissa vaikuttaneisiin radikaaleihin uudistusliikkeisiin ja lopulta 1534 joutui lähtemään maanpakoon Baseliin.

Vuonna 1536 Calvin julkaisi pienen teoksen Institutio religionis Christianae, jossa hän perustelee evankelisen teologian perusajatukset Raamattuun nojaten. Myöhemmin Calvin vielä täydensi ja järjesteli aineistoa uudelleen ja kuuden luvun kirjasta paisuikin vuoteen 1559 mennessä neljä kirjaa sisältävä teoskokonaisuus.

Ulrich Zwinglin kaaduttua Kappelin taistelussa vuonna 1531 vastuu Sveitsin reformaatiosta siirtyi Calvinille. Calvin oli tutustunut Lutherin oppeihin mutta alkoi kuitenkin viedä reformaatiota Genevessä Zwinglin viitoittamaan suuntaan. Calvinin kirkko sai nimen reformoitu kirkko. Calvinilla oli merkittävä rooli Geneven kaupungin kirkollisessa uudistusohjelmassa. Hän loi Geneven kirkolle yhtenäisen opin pohjan kaupungin irtauduttua katolisesta uskosta. Calvinin opista tuli myöhemmin koko reformoidun kirkon esikuva:

Piispan virka kiellettiin ja seurakunnan hallinto perustettiin Raamatun sanaan. Virkoja oli neljä: 
 Pastorin tehtävä oli saarnata ja jakaa sakramentteja.
 Opettajat tekivät työtä kouluissa.
 Diakonit hoitivat köyhiä ja sairaita.
 Vanhimmat eli presbyteerit valvoivat ja ohjasivat seurakunnan elämää.

Calvinin kirkkojärjetyksessä sekoittuivat kirkolliset ja poliittiset asiat tiiviisti keskenään. Kirkon auktoriteetti ulottui myös kaupungin muuhun elämään, mikä loi nopeasti ristiriitoja porvariston ja Calvinin kesken.

Vuonna 1538 Calvin karkotettiin Genevestä, mutta vuonna 1541 kaupunki pyysi häntä palaamaan ja palauttamaan järjestyksen ja luottamuksen kaupunkiin. Pakonsa aikana Calvin oli oleskellut Strasbourgissa ja kirjoittanut useita merkittäviä teoksia sekä laajentanut muun muassa Institutio-teostaan.

Kun Calvin kuoli vuonna 1564, Geneve oli muodostunut keskuspaikaksi kansainväliselle liikkeelle, joka tuli kantamaan hänen nimeään, kalvinismille.

Calvin oli elämänsä loppuun asti kiihkeä katolisuuden vastustaja.

Calvinin ajatuksia 
Calvinin tavoitteena oli tehdä Genevestä jumalallinen kaupunki, jossa kaikki noudattaisivat raamatullista lakia. Tämän takia kaikki maallinen huvittelu, kuten tanssi, kortinpeluu ja kapakoissa käynti, oli kiellettyä. Myös jumalanpalveluksista tehtiin karun yksinkertaisia.

Calvin tavoitteli vanhimpien neuvoston johtamaa teokraattista yhteiskuntaa. Vanhimmat ohjasivat sekä uskonnollista toimintaa että ihmisten arkista elämää. Myöhemmin Calvinin näkemyksiä alettiin kutsua kalvinismiksi.

Katso myös 
 Jan Hus
 Martti Luther
 Miguel Serveto

Lähteet

Kirjallisuutta
 Oehninger, Friedrich: Johannes Kalvin. Jyväskylä: K. J. Gummerus Osakeyhtiö,  1909. Ekirjana Gutenberg-projektissa

Aiheesta muualla 

 Institutio . Calvin, Johannes. (saksaksi)
 
 Calvin, Jean: Institutes of the Christian Religion 
 

Ranskalaiset teologit
Reformoidut teologit
Uskonnolliset julistajat
Geneven historia
Vuonna 1509 syntyneet
Vuonna 1564 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit