joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kimi Vilkkula

Kimi Vilkkula (s. 1988) on suomalainen näyttelijä.

Elämä ja ura
Suomessa syntynyt Vilkkula on viettänyt suurimman osan elämästään ulkomailla, muun muassa Venäjällä ja Yhdysvalloissa. Hän opiskeli näyttämötaidetta lontoolaisessa Rose Bruford Collegessa 2010–2016. Sen ohella hän on suorittanut alan opintoja Helsingissä ja Tallinnassa.

Vilkkula näytteli Hamletia kappaleessa Studying Hamlet vuonna 2015. Tuotannon ohjasi Grzegorz Bral ja se esitettiin Song of the Goat Theatressa.

Elokuvataiteessa Vilkkula on näytellyt muun muassa Sihvosen roolin Aku Louhimiehen ohjaamassa Väinö Linnan alkuperäisromaaniin perustuvassa teoksessa Tuntematon sotilas vuonna 2017. Kertaluokkaa kevyempää tuotantoa edustaa Janne Niinimaan osa Aleksi Mäkelän draamakomediassa 95.

Vilkkula on näytellyt myös muutamissa lyhytelokuvissa, kuten Robert Lyn teoksessa City of Silence. Lisäksi Vilkkula tehnyt erinäisiä sivuosia televisiotuotannoissa, kuten sarjassa Presidentti.

Äänitöinään Vilkkula on tehnyt radiokuunnelmia Yleisradiolle vuonna 2016.

Filmografia

Valkokangaselokuvat 
Lovemilla (2015)
Tuntematon sotilas (2017)
95 (2017)
Veljeni vartija (2018)
Milosc jest wszystkim (2018)

Televisiosarjat 
Bitwisards (2016)
Presidentti (2017)
Sorjonen (2018)
Meidän pitää puhua (2018)

Lähteet

Aiheesta muualla
Unifrance : French Cinema Worldwide / Kimi Vilkkula : Acteur
Tuntematon sotilas 2017 / Näyttelijät
Yle Areena: Radioteatteri ja Teatterikorkeakoulu esittävät: Rauhan kierto (25.7.2016)
Uniarts.fi: Väkivaltakunta 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Maria Trubnikova

Maria Trubnikova, alkuperäinen nimi: Marija Vasilevna Ivasheva, (1835–1897) oli venäläinen filantrooppi ja feministi. Hän oli yhdessä Anna Filosofovan ja Nadežda Stasovan kanssa Venäjällä naisasialiikkeen varhaisia toimijoita ja johtajia. 

Trubnikova oli aatelistaustaisen Vasili Ivaševin ja Camille LeDantieux'n tytär. Hän syntyi Itä-Siperiassa Tšitassa, jonne hänen isänsä oli karkotettu dekabristina vuoden 1825 dekabristikapinan jälkeen. Hän avioitui vuonna 1854 Konstantin Trubnikovin kanssa ja sai avioliitossa seitsemän lasta.  

Trubnikova oli aktiivinen pyhäkoululiikkeessä 1850- ja 1860-lukujen taitteessa sekä erilaisissa yhdistyksissä naisten taloudellisen aseman ja koulutuksen parantamiseksi 1860- ja 1870-luvuilla. Trubnikova oli Venäjän naisten julkaisuosuuskunnan perustajia vuonna 1863. Osuuskunta työllisti ennen lakkauttamistaan vuonna 1879 useita kymmeniä naisia kirjoittajina, kääntäjinä, latojina ja kirjansitojina. 

Useat Trubnikovan tyttäristä, muun muassa Olga Bulanova-Trubnikova, liittyivät vallankumousliikkeeseen. Trubnikova itse salli asuntoaan käytettävän kumouksellisten kokouksiin ja kumouksellisen kirjallisuuden säilyttämiseen. Hän myös käytti suhteitaan hallintoon vapauttaakseen vuonna 1881 kaksi pidätettyä tytärtään. Trubnikova vetäytyi naisasialiikkeen toiminnasta 1880-luvulla mielentervesongelmien vuoksi. Hän kuoli 62 vuoden ikäisenä mielisairaalassa Tambovissa.

Lähteet 

Venäläiset feministit
Vuonna 1835 syntyneet
Vuonna 1897 kuolleet
Prequelle

Prequelle on ruotsalaisen heavy metal -yhtye Ghostin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 2018. Albumi äänitettiin vuonna 2017 Tukholman Artery Studios -äänitysstudiolla tuottaja Tom Dalgetyn johdolla, ja sen miksasi Andy Wallace tammikuussa 2018 Westlake Studiosissa, West Hollywoodissa. Albumi debytoi Suomessa virallisen albumilistan ensimmäisellä sijalla, ja se nousi niin ikään piikkipaikalle myös Ruotsissa ja Norjassa. Yhdysvalloissa albumi nousi Billboard 200 -listan kolmannelle sijalle, joka on yhtyeen historian korkein.

Albumilla yhdistyvät raskas rock ja tarttuvat pop-melodiat. Suurin osa albumin kappaleista kertoo pimeistä ajoista ja mustasta surmasta.

Kappaleet

Lähteet 

Vuoden 2018 albumit
Ghostin albumit
Magic Oh Magic

Magic Oh Magic on Al Banon ja Romina Powerin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1985 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Göteborgissa.  

Kappale sijoittui Euroviisuissa seitsemänneksi 78 pisteellä.

Lähteet 

Italian euroviisuedustuskappaleet
Vuoden 1985 euroviisuedustuskappaleet
Filippo Tortu


Filippo Tortu (s. 15. kesäkuuta 1998) on italialainen pikajuoksija. Hän edustaa Gruppi Sportivi Fiamme Giallea. 

Tortu juoksi Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 ankkurina Italian 4 × 100 metrin viestijoukkueessa viidenneksi. 100 metrillä hän pääsi välieriin. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän pääsi 200 metrillä välieriin. Hän voitti Välimeren kilpailuissa 2018 kultaa pikaviestissä. Berliinin EM-kilpailuissa hän oli 100 metrillä viides. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi.

Tortu kuului vuoden 2021 World Relays -kilpailuissa Italian hopeajoukkueeseen 4 × 100 metrin viestissä. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä ja juoksi ankkuriosuuden Italian pikaviestijoukkueessa, joka voitti kultaa Italian ennätysajalla 37,50. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän karsiutui 200 metrin välierissä ennätyksellään 20,10. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 Tortu saavutti 200 metrillä pronssia ajalla 20,27.

Vuoden 2016 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoissa Bydgoszczissa Tortu oli 100 metrillä hopealla ajalla 10,24 s ja pikaviestissä seitsemäs. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Grossetossa 2017 Tortu voitti 100 metriä kultaa ajalla 10,73 s ja oli pikaviestissä hopealla.

Italian mestaruuden Tortu on voittanut 100 metrillä vuonna 2016 ajalla 10,32 s sekä sisäradoilla 60 metrillä vuonna 2020 ajalla 6,60.

Tortu juoksi 100 metrillä Italian ennätyksen 9,99 s Madridissa 22. kesäkuuta 2018. Edellinen ennätys oli Pietro Mennean vuonna 1979 juoksema 10,01 s.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat

Sisäradat

Lähteet 

Italialaiset pikajuoksijat
Italialaiset olympiavoittajat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
LM Tietopalvelut

LM Tietopalvelut Oy, vuoteen 2009 asti LehtiMarket, on vuonna 1972 perustettu yritys, joka tarjoaa muun muassa tietokantojen ja julkaisujen välityspalvelua sekä e-kirjapaketteja. Sen asiakkaita ovat yliopistojen ja tutkimuslaitosten kirjastot, yleiset kirjastot sekä kaupungit, kunnat ja yritykset. 

LM Tietopalvelujen liikevaihto on yli sata miljoonaa euroa vuodessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset yritykset
JOT Automation

JOT Automation Oy on suomalainen tuotantoautomaatioyhtiö, jonka omisti vuoteen 2018 liikemies Veikko Lesosen omistama sijoitusyhtiö Head Invest Oy.

Kesäkuussa 2018 ilmoitettiin, että kiinalainen Suzhou Victory Precision Manufacture ostaa JOT Automationin.

JOT tulee sanoista just on time, jolla tarkoitetaan tuotantofilosofiaa, jossa välivarastot minimoidaan. Perustaja Veikko Lesonen keksi nimen vuonna 1986 ja rekisteröi sen perustamansa pöytälaatikkoyhtiön Jot-Palvelu Oy:n nimeksi tulevaa käyttöä varten.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 JOT Automationin kotisivut

Suomalaiset yritykset
Ceremony and Devotion

Ceremony and Devotion on heavy metal -yhtye Ghostin livealbumi, joka julkaistiin digitaalisessa formaatissa 8. joulukuuta 2017. Se on koottu yhtyeen fanien suosikkikappaleista, jotka on taltioitu yhtyeen vuoden 2017 Yhdysvaltain Popestar -kiertueella.

Albumi julkaistiin CD- ja LP-formaateissa tammikuussa 2018.

Kappaleet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2017 konserttitallenteet
Ghostin albumit
Helsinki Summit 1997

Helsinki Summit 1997 eli Helsingin huipputapaaminen 1997 oli Yhdysvaltojen presidentin Bill Clintonin ja Venäjän presidentin Boris Jeltsinin tapaaminen Helsingissä 20.–21. maaliskuuta 1997. Keskusteluissa käsiteltiin maailmanpoliittisia ongelmia, kuten Naton laajentumisen periaatteita ja aseistariisuntaa.

Jeltsinin oli arveltu olleen huonossa kunnossa, ja siksi tapaamispaikaksi oli valittu Helsinki, jonne Venäjältä oli lyhyt matka. Maailmanjohtajien terveystilanne oli kuitenkin päinvastainen, sillä Clinton oli loukannut polvensa ennen matkaanlähtöä ja istui pyörätuolissa Jeltsinin vastaavasti ollessa hyväkuntoinen ja laihtunut.

Lähteet

Huippukokoukset
1997
Suomen politiikka 1990-luvulla
Helsingin tapahtumat
Suomen ja Yhdysvaltain väliset suhteet
Suomen ja Venäjän väliset suhteet
Venäjän ja Yhdysvaltain suhteet
Mä voin selittää kaiken

Mä voin selittää kaiken on kesäkuussa 2018 Yle Areenassa julkaistu nuorten draamasarja, joka on spin-off Yle TV2:lla esitettävälle Uusi päivä -sarjalle. Sarjassa on 14 varsinaista osaa sekä 15. jaksona julkaistu making of -sarjan tekemisestä, jossa haastateltiin sarjan ohjaajaa Hannaleena Haurua.

Kaisla (es. Eeva Rajakangas) suunnittelee romanttista iltaa Iiron (es. Miro Puranen) kanssa, mutta Iirosta mustasukkainen Pyry (es. Toni Nikka) päättää sotkea Kaisla-siskonsa suunnitelmat ja järjestää kotibileet. Juhlia tulee kuokkimaan Myrsky (es. Tuure Boelius), joka tuo mukanaan joukon ystäviään ja lopputuloksena on sekasorto.

Rooleissa

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sarjan traileri YouTubessa
 Sarjan jaksot Yle Areenassa

2010-luvun televisiosarjat
Suomalaiset draamasarjat
Suomalaiset televisiosarjat
Nuortensarjat
We’ll Live It All Again

We’ll Live It All Again on Al Banon ja Romina Powerin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1976 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Haagissa. 

Kappale sijoittui Euroviisuissa seitsemänneksi 69 pisteellä.

Lähteet 

Italian euroviisuedustuskappaleet
Vuoden 1976 euroviisuedustuskappaleet
Libera (kappale)

Libera on Mia Martinin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1977 Eurovision laulukilpailussa Iso-Britannian Lontoossa.  

Kappale sijoittui Euroviisuissa kolmanneksitoista 33 pisteellä.

Lähteet 

Italian euroviisuedustuskappaleet
Vuoden 1977 euroviisuedustuskappaleet
Heijastus (kappale)

Heijastus (Spegling) on röntgenlääkäri Otto Palmgrenin (1919–1967) säveltämä ja runoilija-kirjailija Jarl Hemmerin ruotsiksi sanoittama laulu, jonka suomenkieliset sanat on tehnyt Reino Helismaa. Laulu alkaa sanoilla ”Meri peilin lailla taas välkkyy heijastusta...”.

Laulu tunnetaan parhaiten Mauno Kuusiston levytyksenä vuodelta 1959, jonka on sovittanut Erkki Melakoski. Sen singlejulkaisun kääntöpuolella on Kuusiston suosituin laulu ”Kertokaa se hänelle”, ja levystä tuli Suomen kaikkien aikojen myydyin kotimainen single 47 000 kappaleen myyntimäärällä. 

”Heijastuksen” ovat suomeksi levyttäneet myös muun muassa Georg Ots (1959), Lasse Mårtenson (1971), Seppo Ruohonen (1976), Raimo Sirkiä (1984), Eino Grön (1989), Pepe Willberg (1998), Jukka Kuoppamäki (2003) ja Sonja Lumme (2007). Se on tallennettu myös monien kuorojen äänilevyille.

Barbara Helsingius teki laulusta englanninkielisen version ”Reflection” albumilleen Reflection – Songs from Finland (1982). Hän levytti laulun vuonna 1986 myös ruotsiksi albumilleen Spegling. Muita laulun alkuperäiskielellä ruotsiksi levyttäneitä ovat ruotsalainen Olav Gerthel (1957) sekä suomalaiset Viking Smeds (1968), Bo Andersson (1982) ja Walton Grönroos (1997).

Lähteet

Suomalaiset musiikkikappaleet
Suomalaiset käännöskappaleet
Reino Helismaan sanoittamat kappaleet
General Motors EV1

General Motors EV1 on sähköauto, jota yhdysvaltalainen General Motors valmisti ja vuokrasi vuosina 1996–1999. Se oli ensimmäinen massatuotannossa ollut sähköauto. Se on GM:n ainoa malli, jota markkinoitiin nimellä General Motors. Sitä vuokrattiin vain Saturnin myymälöissä Kaliforniassa ja Arizonassa. 

Mallia valmistettiin yhteensä 1 117 kappaletta. Vuonna 2003 General Motors lunasti kaikki autot takaisin. Noin 40 autoa lahjoitettiin muun muassa museoille, mutta tiettävästi vain yksi niistä on ajokelpoinen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

EV1
Sähköautot
C-segmentin autot
1990-luvun autot
Unbreakable Kimmy Schmidt

Unbreakable Kimmy Schmidt on Tina Feyn ja Robert Carlockin luoma yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, joka julkaistiin Netflixissä 6. maaliskuuta 2015.

Sarja seuraa 29-vuotiasta Kimmy Schmidtia, joka yrittää sopeutua elämään New Yorkissa. Hänet pelastettiin Durnsvillestä, Indianasta, jossa hän ja kolme muuta naista olivat Pastori Richard Wayne Gary Wayne (Jon Hamm) hallussa maan alla olevassa bunkkerissa 15 vuotta. Positiivisella asenteella Kimmy päättää käynnistää elämänsä muuttamalla New Yorkiin jossa hän nopeasti ystävystyy katuviisaan vuokraemäntänsä Lillian Kaushtupperin (Carol Kane) ja kämppäkaverinsa Titus Andromedonin (Tituss Burgess) kanssa.

Näyttelijät ja hahmot

Päähenkilöt 
 Ellie Kemper .... Kimberly "Kim" Cougar Schmidt toimii sarjan päähenkilönä. Optimismilla, lapsenomaisella ihmetyksellä maailmaa kohtaan ja kahdeksannen luokan koulutuksella hän yrittää saada elämänsä raiteilleen.
 Tituss Burgess ...Titus Andromedon on Kimmyn homoseksuaali-kämppis joka pyrkii näyttelijksi ja laulajaksi. Melodramaattinen ja itsekeskeinen Titus välittää kuitenkin Kimmystä paljon, ja on hyvin suojeleva Kimmyä kohtaan. 
 Jane Krakowski ... Jacqueline White on varakas ja epävarma julkkis, joka palkkaa Kimmyn lastenhoitajaksi. Hän on alkuperältään intiaani, mutta päätti muuttaa pois vanhempiensa luota nuorena ja ryhtyä tavalliseksi amerikkalaiseksi.

Lähteet 

Netflix-alkuperäissarjat
Tilannekomediat
Dario Cerrato

Dario Cerrato (s. 28. syyskuuta 1951) on italialainen entinen ralliautoilija. Hän kilpaili rallin MM-sarjassa vuosina 1974–1993. Cerrato ei kertaakaan ajanut täyttä MM-sarjaa vaan lähinnä Italian MM-rallissa ja satunnaisesti muutamissa muissa Etelä- ja Keski-Euroopan kisoissa. Kauden 1981 Cerrato ajoi Fiatin tehdastallin kuljettajana kolmessa kilpailussa sijoittuen San Remon ralli 1981 San Remossa kahdeksanneksi. Kaudelle 1985 Cerrato sai paikan Lancian satelliittitalli Jolly Clubissa, jonka väreissä hän ajoi koko loppu-uransa. Parhaiksi saavutuksiksi jäivät kolmannet sijat San Remon rallissa 1988 ja 1991.

EM-tasolla Cerrato voitti kaksi mestaruutta vuosina 1985 ja 1987. Lisäksi hän voitti Italian rallimestaruuden kaikkiaan kuusi kertaa – vuosina 1985, 1986, 1988, 1989, 1990 ja 1991

Lähteet 

Italialaiset ralliautoilijat
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Tom Thomson

Thomas John "Tom" Thomson (5. elokuuta 1877 Claremont, Ontario – 8. heinäkuuta 1917 Algonquin Provincial Park, Ontario) oli kanadalainen taidemaalari. Hän oli Group of Seveniksi yhdistyneen taiteilijajoukon varhainen innoittaja. Luonto on keskeisessä osassa hänen taiteellisessa tuotannossaan, ja hänen merkittäviä maalauksiaan ovat The West Wind (1917) ja Jack Pine (1916–1917). Hän kuoli epäselvissä olosuhteissa, mutta todennäköisesti tapaturmaisesti.

Lähteet 

Kanadalaiset taidemaalarit
Vuonna 1877 syntyneet
Vuonna 1917 kuolleet
Pertti Vakkilainen

Pertti Vakkilainen (s. 19. elokuuta 1945 Lieksa) työskenteli Teknillisen Korkeakoulun vesitalouden professorina 1982–2009. Korkeakoulun rakennus- ja ympäristötekniikan osaston johtajana hän toimi tästä ajasta 12 vuoden ajan. Tasavallan Presidentti nimitti 1992 hänet korkeimman hallinto-oikeuden yli-insinöörineuvoksen, sittemmin ympäristöasiantuntijaneuvoksen sivutoimiseen virkaan, jota hän hoiti 1992–2012.

Ura 
Ennen nimitystään TKK:n professoriksi Vakkilainen hoiti Oulun yliopiston vesirakentamisen apulaisprofessuuria 1978–1981. Hän toimi vierailijana Cornell-yliopistossa USA:ssa 1987–1988 ja Wienin teknillisessä yliopistossa Itävallassa 1994–1995.

Vakkilaisen merkittävimmät tutkimukset käsittelevät hydrologiaa, erityisesti haihduntaa ja maaperän vesiä sekä sadanta-valuntatapahtuman mallintamista. Hän organisoi professori Pentti Kaiteran toimesta aloitettujen pienillä hydrologisilla valuma-alueilla vuosina 1931–1958 tehtyjen havaintojen tallentamisen ja käytti näitä havaintosarjoja muun muassa tulvien ja kuivakausien toistuvuuksien analysoimisessa. Vakkilaisen vesiensuojelututkimukset keskittyvät salaojituksen, erityisesti säätösalaojituksen vaikutukseen peltoalueilta tapahtuviin ravinnehuuhtoutumiin ja taajama-alueiden hulevesien hallintaan. Monissa tutkimuksissaan Vakkilainen pyrkii vastaamaan kysymykseen ”Riittääkö maailmassa vesi”.

Vakkilainen on osallistunut usean vesitaloutta käsittelevän oppikirjan laadintaan.  1990-luvulla hän lisäsi Teknillisessä korkeakoulussa annettuun vesitalouden opetukseen luonnonmukaista vesirakentamista ja globaaleja vesikysymyksiä käsittelevät kurssit.

Käyrätorvensoittaja 
Vakkilainen aloitti käyrätorven soiton Lieksan Poikasoittokunnassa vuonna 1962.  Aloittaessaan opiskelunsa Teknillisessä korkeakoulussa hän liittyi Polyteknikkojen orkesteriin.  Sittemmin hän on soittanut käyrätorveaan jokseenkin kaikissa Pääkaupunkiseudun ja Uudenmaan amatööriorkesterissa kuten Ylioppilaskunnan soittajissa  ja Kirkkonummen kamariorkesterissa.

Luottamustehtäviä 
Pertti Vakkilainen on toiminut vuodesta 1988 alkaen Sven Hallinin tutkimussäätiön puheenjohtajana. Vuosina 2000–2002 Vakkilainen oli Suomen Rakennusinsinöörien Liiton hallituksen jäsen ja hän on RIL:n kunniajäsen. Salaojituksen Tukisäätiön puheenjohtajana Vakkilainen toimi vuodet 2004–2012, Oulun yliopiston Professori Pentti Kaiteran rahaston puheenjohtajana vuodet 2006–2013 ja Lemminkäinen Oyj:n Oskari Vilamon rahaston puheenjohtajana vuodet 2012–2016. Espoon musiikkiopiston johtokunnan jäsen Vakkilainen oli vuodet 1994-2005.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Vakkilaisten sukuseura

Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Teknillisen korkeakoulun professorit
Piero Sodano

Piero Sodano (s. 3. heinäkuuta 1946) on italialainen entinen ralli-kartanlukija. Hän aloitti uransa jo vuonna 1967 toimimalla mm. Bruno Ferrarisin kartanlukijana Italiassa ajetuissa EM-ralleissa. Vuosina 1971 ja 1972 hän kiersi EM-sarjaa maanmiehensä Sergio Barbasion kartanlukijana.
1973 FIA lanseerasi automerkkien MM-sarjan ja Sodano osallistui Lancian tiimissä kartanlukijana kolmeen ralliin. Monte Carlossa hän toimi Simo Lampisen kartanlukijana, Ruotsin rallissa kuljettajana oli Ove Andersson ja Sanremossa jälleen Simo Lampinen. Seuraavana kahtena vuonna Sodano oli kartanlukijana MM- ja EM-ralleissa pääsääntöisesti Barbasiolle ja Mauro Pregliascolle. Vuoden 1975 RAC-rallissa Sodano istui kolmannen ja viimeisen kerran Simo Lampisen kartanlukijana.
Vuosina 1977 ja 1978 Sodanon pääasiallinen pari oli italialainen rallilegenda Sandro Munari. Viimeisen MM-rallinsa Sodano ajoi Sandro Munarin kanssa Keniassa vuonna 1981.

Kaikkiaan Sodano työskenteli kartanlukijana 21 MM-osakilpailussa. Voittoja ei tilille kertynyt mutta kahdesti Sodano pääsi Sandro Munarin kartanlukijana palkintokorokkeelle.

Lähteet
 http://www.ewrc-results.com/coprofile/15214-piero-sodano/

Italialaiset kartanlukijat
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Sanremon ralli 1974

Sanremon ralli 1974 oli MM-rallikauden 1974 4. osakilpailu, joka ajettiin pääosin kestopäällysteellä yhteensä 408,4 EK-kilometrin pituisena. Rallin kilpailukeskuksena toimi Sanremon kaupunki Italiassa. Kilpailu ajettiin 2. lokakuuta – 5. lokakuuta välisenä aikana. Kilpailu oli järjestyksessään 16. Sanremon ralli.

Rallin voittoon ajoi italialaispari Sandro Munari & Mario Mannucci ajokkinaan Marlboron sponsoroima Lancia Stratos. Toiseksi sijoittui italialaispari Giulio Bisulli & Francesco Rossetti Fiat 124 Abarth Rallyella. Kolmanneksi ajoivat italialaiset Alfredo Fagnola & Elvio Novarese Tre Gazzelle -tiimin Opel Asconalla.

Suomalaiset Markku Alén ja Simo Lampinen joutuivat keskeyttämään kilpailun.

Tulokset 
Lähde:

Lähteet 

Sanremon ralli
Sanremon ralli 1975

Sanremon ralli 1975 oli MM-rallikauden 1975 8. osakilpailu, joka ajettiin pääosin kestopäällysteellä. Rallin kilpailukeskuksena toimi Sanremon kaupunki Italiassa. Kilpailu ajettiin 1. lokakuuta – 4. lokakuuta välisenä aikana. Kilpailu oli järjestyksessään 17. Sanremon ralli.

Rallin voittoon ajoi ruotsalaispari Björn Waldegård & Hans Thorszelius ajokkinaan Lancia Stratos. Toiseksi sijoittui italialaispari Maurizio Verini & Francesco Rossetti Fiat 124 Abarth Rallyella. Kolmanneksi ajoivat ranskalaiset Jean-Luc Thérier & Michel Vial Alpine A110:lla.

Suomalaisia kisaan starttasi neljä kuljettajaa: Markku Alén, Timo Mäkinen, Rauno Aaltonen ja Simo Lampinen, mutta he joutuivat keskeyttämään kilpailun.

Tulokset 
Lähde:

Lähteet 

Sanremon ralli
Kantokorpi

Kantokorpi on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Hanna Kantokorpi (s. 1963), taidemaalari ja kuvataideopettaja, Voitto Kantokorven tytär, Otso Kantokorven sisar
Mervi Kantokorpi, kirjallisuuskriitikko
Otso Kantokorpi (1957–2018), toimittaja, taidekriitikko, kolumnisti, kuraattori ja tietokirjailija, Voitto Kantokorven poika, Hanna Kantokorven veli
Voitto Kantokorpi (1935–2021), kuvanveistäjä ja taidemaalari, Otso ja Hanna Kantokorven isä.
Graafitietokanta

Graafitietokanta on tietokanta, jossa tietoa varastoidaan solmuihin () ja niiden välisiin suhteisiin (). Muodollisesti graafi on kokoelma verteksejä () ja kaaria ().

Näin ollen rakenne muodostaa graafin, josta myös nimi. Oleellinen osa graafitietokantoja on myös kyselykieli jolla tietoa haetaan tietokannasta. Toisin kuin relaatiomalliin perustuvissa tietokannoissa kyselykieleksi vakiintunut SQL, ei graafitietokannoilla ole vastaavaa standardisoitua kyselykieltä.

Perusidea 

Graafitietokannoissa entiteetit esitetään solmukohtina, eli nodeina. Solmut ovat yhteydessä toisiin solmuihin. Yhteydet voivat kuvata eri asioita, kuten "A on töissä kohteessa B". 

Kukin yhteys (eli kaari) voi lisäksi pitää sisällään muuta relevanttia tietoa (properties) liittyen solmujen yhteyteen.

Edut 
Koska graafitietokannat varastoivat yhteydet muihin solmuihin suoraan solmu-tietueeseen, on kyselyiden toteuttaminen usein nopeampaa kuin esimerkiksi relaatiomalliin perustuvissa tietokannoissa (eli relaatiotietokannoissa), joissa liittyvä tieto täytyy hakea erikseen käymällä läpi jokainen tallennettu tietue.

Käytännön esimerkki relaatiotietokannan hausta voisi olla tilanne, jossa haettaisiin käyttäjän (ID 99) kaikki seuraajat. Relaatiotietokannassa tämä tehtäisiin hakemalla tiedot seuraajat-relaatiosta (taulusta) hakemalla kaikki käyttäjät, jotka seuraavat haluttua käyttäjä-ID 99:iä. 

Vastaavasti graafitietokannassa vastaava haku saataisiin suoritettua "seuraamalla" käyttäjä-solmuun tallennettuja yhteyksiä (joiden tyyppi on "seuraaja"), nopeuttaen kyselyä huomattavasti suurilla tietomäärillä.

Graafitietokannat soveltuvat myös erittäin hyvin monimuotoisten, eli polymorfisten suhteiden tallentamiseen.

Graafitietokantaohjelmistoja 

 AgensGrap
 Profium
 AllegroGraph
 ArangoDB
 JanusGraph
 Neo4j
 Oracle Spatial and Graph (osana Oracle Database:a)
 TigerGraph

Lähteet 

Graafiteoria
Tietokannat
Bratayley

Bratayley on yhdysvaltalainen Youtube-kanava, jolla on 6,3 miljoonaa tilaajaa. Videoiden kuvaajana toimii perheenäiti Katie. Pääosissa ovat perheen lapset. Kanavan nimi tulee sanoista "brat" ja "Hayley". Hayley on perheen nuorin tytär.

Bratayley aloitti kanavansa 1.1.2011. Ensimmäisellä videolla "Who Falls Asleep at their First Movie?" on 3,4 milj. näyttökertaa. Kanavan suosituin video on "I'm Never Going at the Park AGAIN!", jolla on peräti 65 milj. näyttökertaa.

Vielä ennen Bratayley-kanavan perustamista Anniella oli oma kanavansa "acroanna", jolla oli suurimmaksi osaksi voimisteluvideoita.

Yksityiselämä

Perheen ensimmäinen lapsi Caleb syntyi 13.7.2002. Toinen lapsi Julianna "Annie" syntyi 5.12.2004. Perhe asui 5 kuukautta Japanissa Billyn työn takia. Hayley on perheen kolmas ja nuorin lapsi ja syntyi 2.9.2008. Caleb-poika kuoli yllättäen hypertrofiseen kardiomyopatiaan (eng. hypertrophic cardiomyopathy).

Lähteet 

YouTube-kanavat
Poldark (vuoden 1975 sarja)

Poldark on vuosina 1975–1977 esitetty alkuperäinen televisiosarja Winston Grahamin Poldark-kirjasarjasta. Pääosaa, kapteeni Ross Poldarkia esittää Robin Ellis. Poldark perustuu kirjasarjan seitsemään ensimmäiseen romaaniin; ensimmäisen tuotantokausi perustuu neljään ensimmäiseen romaaniin ja toinen tuotantokausi kolmeen seuraavaan romaaniin. Sarja on yksi Iso-Britannian kaikkien aikojen suosituimmista ja menestyneimmistä televisiosarjoista. Poldark on myyty yli 40 maahan.

Sarjaa esitettiin Iso-Britanniassa BBC1-kanavalla. Poldarkista nähtiin Suomessa vain ensimmäinen tuotantokausi, Mainos-TV:n ohjelmistossa keväällä 1981.

Vuonna 2015 alkoi BBC Onella sarjan uusi versio Poldark, jossa pääosaa näyttelee Aidan Turner. Myös alkuperäisen 1970-luvun Poldark-sarjan pääosan esittäjä Robin Ellis nähdään 2010-luvun sarjassa tohtori Halsen roolissa.

Rooleissa

Lähteet

Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
Brittiläiset televisiosarjat
Brittiläiset draamasarjat
1970-luvun televisiosarjat
BBC:n televisio-ohjelmat
Maasillan taistelu

Maasillan taistelu käytiin suuren Pohjan sodan aikana 1713.

Ruotsalaisten ja venäläisten joukkojen välillä käytiin pieni taistelu 22. elokuuta 1713 Karjaalla Mustionjoella Maasillanvirran luona. Venäläisten aikomuksena oli hyökätä Karjaan ohi Turkuun pitkin Suurta rantatietä eli Kuninkaantietä. 500 sotilaan ruotsalainen joukko, jota johti eversti Johan Stiernschantz, yritti pysäyttää venäläisten 13 200 miehen vahvuisen armeijan Mustionjoella kilometrin mittaisella rintamalla, joka kulki Kirkkojärveltä Mustionjoen mutkaan. 

Venäläinen ratsuväki hyökkäsi kahdeksalta aamulla, mutta jalkautui kivääritulen vuoksi ja kahlasi joen poikki, koska ruotsalaiset olivat polttaneet sillan, joka oli heistä pohjoiseen. Ruotsalaiset vetäytyivät, ettei heidän kimppuunsa olisi käyty selustan kautta. Neljän tunnin kuluttua venäläiset pääsivät läpi Maasillan kahluupaikan kohdalla.

Maasillantien ja Vanhan Turuntien risteykseen pystytettiin vuonna 1934 Bertel Nilssonin veistämä muistokivi.

Lähteet
Landsbro på Uppslagsverket Finland viitattu 10.6.2018  
Svenskar stred mot ryssar vid Landsbro på svenska Yle:s webbplats 22.8.2013, viitattu 10.6.2018   
Karis förr - Slaget vid Landsbro 1713, Karis-Billnäs gymnasium, viitattu 10.6.2018

Viitteet

Suomen muistomerkit 
Maasilta
Maasilta
Maasilta
Karjaa
1713
Viterbo

Viterbo on noin 60 000 asukkaan kaupunki Italiassa, Latiumin alueella. Se sijaitsee Ciminin kukkuloiden juurella, Rooman luoteispuolella. Kaupunki on peräisin etruskien ajalta. Se kilpaili Rooman kanssa paavin asuinsijasta 1200-luvun loppupuolella, mutta menetti tämän aseman Avignonille vuonna 1309.

Lähes 70 prosenttia kaupungista tuhoutui toisessa maailmansodassa, mutta sen vanhat osat jälleenrakennettiin nopeasti.

Vuonna 1979 kaupunkiin perustettiin yliopisto, joka sai nimekseen Tuscian yliopisto. Viterbon luostareissa on annettu opetusta 1200-luvulta asti, ja vuonna 1546 paavi Paavali III:n määräyksestä perustettiin "Studium". Siihen liittyvä klinikka toimi vuoteen 1853, jolloin silloinen paavi Leo XIII järjesteli opetuksen uudelleen ja siirsi klinikan muualle.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Latiumin kaupungit
Sardinian ralli 2011

Sardinian ralli 2011 eli Italian ralli oli vuoden tauon jälkeen mukana MM-sarjassa. Ralli oli MM-sarjan viides ja SWRC-sarjan kolmas osakilpailu. Se ajettiin 5.-8. toukokuuta. Rallin voittivat ranskalaispari Sébastien Loeb & Daniel Elena Citroenilla. Toiseksi ajoivat suomalaiset Mikko Hirvonen & Jarmo Lehtinen Fordilla ja kolmanneksi norjalais-englantilainen pari Petter Solberg & Chris Patterson. 
Rallissa ajettiin 18 EK:ta joiden yhteispituus oli 339,70 km.

Lähteet

MM-rallikausi 2011
Sardinian ralli
Halo Infinite

Halo Infinite on 343 Industriesin kehittämä Xbox Game Studiosin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu 8. joulukuuta 2021.

Peli on jatko-osa vuonna 2015 julkaistulle Halo 5: Guardiansille ja kolmas 343 Industriesin kehittämä Halo-pääsarjan peli. Pelin päähenkilö on Spartan II -supersotilas Master Chief.

Kehitys
Halo Infinite esiteltiin vuoden 2018 Electronic Entertainment Expo -pelimessuilla, ja sen kerrottiin toimivan uudella Slipspace-pelimoottorilla. 343 Industriesin Chris Leen mukaan visuaaliseen ilmeeseen on haettu vaikutteita pelisarjan aiemmista osista, ja se keskittyy vahvemmin Master Chiefin tarinaan kuin Halo 5.

Pelin beta-versio on ollut pelattavissa eri aikoina ennen julkaisua.

Vastaanotto 
Metacritic-kerääjäsivustolla pelin Xbox Series X -versio sai 86/100 pistettä, perustuen 80 kriittiseen arvosteluun.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 
 Halo Waypoint pelisarjan virallinen sivusto 
 Halopedia 

Vuoden 2021 videopelit
Halo-pelit
Xbox Series X- ja Series S -pelit
Xbox One -pelit
Windows-pelit
Ruotsalainen rekisterikilpi

Ruotsin rekisterikilpijärjestelmä on valtakunnallinen. Se koostuu tällä formaatista ABC 123. Tätä formaattia käytetään suurimmassa osassa kilpityyppejä. Kaupallisen liikenteen autot käyttävät samaa formaattia kuin henkilöautot. Kilvissä ei käytetä kirjaimia I, Q, V, Å, Ä, Ö.
91 kirjainyhdistelmää on kielletty, mm. APA (apina), DUM  (tyhmä), FEG (pelkuri), FEL (väärä), FUL (ruma), GAY, SEX, ja XXL. Myös WTC 911 on kielletty. 
Rekisterikilvissä ei käytetä enää validaatiotarraa.

Kilpityypit

Jälleenmyyjäkilpi 
Jälleenmyyjäkilpi on normaali kilpi vihreällä pohjalla.

Diplomaattikilvet  
Diplomaattikilvissä on mustat merkit sinisellä pohjalla. Niiden formaatti on AB 123 C. Ensimmäiset kaksi kirjainta kertovat suurlähetystön. Kirjaimet on järjestetty ranskankielisen aakkosjärjestyksen mukaan.

Taksi 
Taksikilpi on normaali kilpi keltaisella pohjalla.

Vientikilpi  
Vientikilvissä on valkoiset merkit punaisella pohjalla. Ne rekisteröidään normaaliin formaattiin.

Armeija 
Armeijan kilvissä on kuusi numeroa.

Historia

1906-1972 

Ennen vuotta 1972 kilvissä oli yksi tai kaksi kirjainta ja viisi numeroa.  Kirjain/-met muodosti(vat) aluetunnuksen. Alueet olivat samat kuin Ruotsin läänit.

Aluetunnukset 
A, AA, AB - Tukholman kaupunki

B, BA, BB - Tukholman lääni,

C - Uppsalan lääni

D - Södermanlandin lääni

E, EA - Itä-Götanmaan lääni

F, FA - Jönköpingin lääni

G - Kronobergin lääni

H - Kalmarin lääni

I - Gotlannin lääni

K - Blekingen lääni

L, LA -  Kristianstadin lääni

M, MA, MB - Malmöhusin lääni

N - Hallannin lääni

O, OA, OB -  Göteborgin ja Bohusin lääni

P, PA - Älvsborgin lääni

R - Skaraborgin lääni

S, SA - Värmlannin lääni

T, TA - Örebron lääni

U, UA - Västmanlandin lääni

W, WA - Kopparbergin lääni

X, XA -  Gävleborgin lääni

Y - Västernorrlandin lääni

Z - Jämtlandin lääni

AC, AD - Västerbottenin lääni

BD - Norrbottenin lääni

1972- 

Vuonna 1972 siirryttiin nykyiseen formaatiin ABC 123. Kirjain I korvattiin sopivammalla J:llä.  Tyyliä on vuosien saatossa muutettu useasti.

Rekisterikilvet
Rekisterikilpi
Deb Haaland

Debra Anne Haaland (s. 2. joulukuuta 1960 Winslow, Arizona) on yhdysvaltalainen poliitikko New Mexicon osavaltiosta, jonka Joe Biden nimitti Yhdysvaltain sisäministeriksi virkakautensa alussa 2021. Hän on New Mexicon demokraattien entinen puheenjohtaja ja Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen tammikuusta 2019 alkaen. Äitinsä puolelta hän on taustaltaan pueblo-intiaaneihin lukeutuva Laguna-pueblo. Haalandin isä oli amerikannorjalainen. Haaland on Sharice Davidsin ohella kaikkien aikojen ensimmäinen alkuperäiskansaan kuuluva nainen Yhdysvaltain kongressissa. Heidät molemmat valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vuoden 2018 vaaleissa.

Demokraatit ovat voittaneet Haalandin vaalipiirissä kaikki kongressivaalit vuodesta 2008 alkaen. Vaalipiirin saama arvo Cook Partisan Voting Indexissä on D+7, eli demokraattien kannatus on siellä seitsemän prosenttiyksikköä maan keskiarvoa korkeampi. Haaland sai vaalipiirissään 59 prosentin kannatuksen.

Lähteet

Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet
Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot
Yhdysvaltalaiset intiaanit
Amerikannorjalaiset
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
335-vuotinen sota

335-vuotinen sota () oli teoreettinen sota – oikeastaan sotatila – joka vallitsi Alankomaiden ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluvien Scillynsaarten välillä. Sotatila kesti 335 vuotta, sillä rauhansopimus Scillynsaarten ja Alankomaiden välillä unohdettiin solmia. Sodassa ei käyty yhtään taistelua. Sotatila alkoi vuonna 1651 ja rauhansopimus tehtiin vasta vuonna 1986. Nimellinen 335-vuotinen sotatila on yksi maailmanhistorian pisimmistä.

Tausta
335-vuotisen sodan juuret olivat Englannin sisällissodassa. Siinä pääministerin valtaa kannattaneet parlamentaristit ja kuninkaan valtaa kannattaneet rojalistit eli kavaljeerit taistelivat maan hallinnasta. Alankomaat tuki sodan alussa kavaljeereja, mutta vaihtoi puolta kun alkoi näyttää siltä että parlamentaristit voittavat sodan.

Rojalistien laivasto oli vetäytynyt Scillynsaarille ja hollantilainen amiraali Maarten Tromp päätti purjehtia sinne laivasto-osastonsa kanssa, vaatiakseen rojalisteilta korvauksia sodassa kärsityistä vahingoista. Rojalistit eivät suostuneet Trompin vaatimuksiin, minkä seurauksena Tromp julisti sodan Scillynsaarille. Trompin valtuuksista sodanjulistukselle on kiistelty, eikä historioitsijat ole päässet sen pätevyydestä yksimielisyyteen.

Sota
Alankomaiden laivasto piiritti Scillynsaaria alkaen 30. maaliskuuta 1651. Kolmen kuukauden jälkeen rojalistit antautuivat, kun parlamentaristit nousivat maihin amiraali Robert Blaken johdolla. Hollantilaiset purjehtivat kotiin, mutta unohtivat peruuttaa Scillynsaarille julistamansa sotatilan. Englannin sisällissota päättyi syyskuussa 1651 ja sotatoimet loppuivat siihen.

Vuonna 1985 scillynsaarelainen historioitsija Roy Duncan huomasi, ettei virallista rauhansopimusta oltu koskaan solmittu. Hän kirjoitti Alankomaiden Lontoon suurlähetystöön tiedustellakseen asiasta. Suurlähetystö teki asiasta selvityksen ja totesi, ettei rauhaa tosiaan ollut solmittu.

Rauhansopimus
Duncan kutsui Alankomaiden suurlähettilään Rein Huydecoperin käymään Scillynsaarilla ja solmimaan rauhansopimuksen. Huydecoper matkusti paikalle ja sopimus allekirjoitettiin 17. huhtikuuta 1986. Sopimukseen ei kuulunut mitään ehtoja. Huydecoper vitsaili sopimusta allekirjoittaessaan: ”On varmasti ollut kauheaa tietää, että olisimme voineet hyökätä milloin tahansa.”

Lähteet

Scillynsaaret
Alankomaiden historia
Yhdistyneen kuningaskunnan sotahistoria
Cornwallin historia
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2023

Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2023 ovat järjestyksessään 53. Kansainvälisen ampumahiihtoliiton järjestämät maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestetään 6.–19. helmikuuta 2023 Saksan Oberhofissa. Oberhof järjesti edellisen kerran MM-kilpailut vuonna 2004.

Valinta 
Kilpailujen järjestäjä valittiin IBU:n kongressissa 9. syyskuuta 2018 Porecissa, Kroatiassa . Kilpailujen järjestäjäehdokkaita oli kongressin virallisella ehdokaslistalla kaksi: Tšekin Nové Město na Moravě ja Saksan Oberhof, joiden väliltä isäntä valittiin äänestämällä. Oberhof voitti Nové Město na Moravěn äänestyksessä äänin 28–21.

Lähteet 

2023
Vuoden 2023 ampumahiihto
Saksan ampumahiihto
Oberhofin urheilu
Juho Angervo

Juho Mauri Angervo (29. heinäkuuta 1904 Helsinki – 28. elokuuta 1965 Tukholma) oli suomalainen filosofian tohtori, säätieteilijä ja säveltäjä.

Angervon vanhemmat olivat lääkintäeversti Vilho Angervo ja Anna Maria von Köthen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1920 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1924, tohtoriksi Berliinin Friedrich-Wilhelms-Universitätistä 1930 sekä Suomessa lisensiaatiksi 1947 ja tohtoriksi 1948. Angervo opiskeli myös Helsingin musiikkiopistossa 1920–1928 sekä ulkomailla Wienissä 1926 ja Berliinissä 1928–1930.

Angervo oli Ilmatieteellisessä keskuslaitoksessa vt. vanhempana apulaisena 1924–1928, vt. osastonjohtajana ja vanhempana apulaisena 1931–1947 sekä osastonjohtajana vuodesta 1947 alkaen. Hän oli myös muusikko ja säveltäjä.

Juho Angervo oli naimisissa vuodesta 1933 Emilie Elisabeth Hannulan kanssa. Heidän lapsiaan ovat näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja Sointu Angervo ja viulisti-kapellimestari Ari Angervo.

Teoksia 
Nimellä J. M. Angervo:
 Einige Formeln für die numerische Vorausbestimmung der Lage und Tiefe der Hoch- und Tiefdruckzentra. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 28, 10. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1928
 Entwicklung der Funktionen in Partialproduktreihen, Friedrich-Wilhelms-Universitätin väitöskirja. Berlin 1930
 Ohjeita sääsähkösanomien laatimista varten. Valtion meteorologisen keskuslaitoksen ohjeita ja tiedonantoja, Helsinki 1931, 3. painos 1939
 Eri säätilojen ilmoista. Helsinki 1932
 Pyörremyrskyistä, erikoisesti 4 p:nä elok. 1932 maassamme raivonneista. Helsinki 1932
 Vesihöyryn tiivistystulosten (hydrometeorien) ja eräiden läheisten ilmiöiden määritelmät : (kansainvälisen komitean ehdoitus polaarivuodeksi 1932-33) ; suomeksi toimittanut ja Suomen oloihin sovittanut J. M. Angervo. Valtion mereorologisen keskuslaitoksen ohjeita, Helsinki 1932
 Lappeenrannan ilmastosta erikoisesti kesäaikana. Lappeenrannan kaupunki, Lappeenranta 1937
 Suomen ilmasto-oloista erikoisesti polttoturveteollisuuden määrääminä aikoina : säähavaintojen järjestämisestä suoalueille. Polttoturvetoimikunnan julkaisuja n:o 2. Akateeminen kirjakauppa, Helsinki 1943
 Maapallon ilmastot ; kirj. J. M. Angervo, Iivari Leiviskä. WSOY 1944
 Eine neue Klimakarte der Erde nach Köppenschen Klassifikation. Ilmatieteellisen keskuslaitoksen toimituksia 23. Helsinki 1944
 Eine Lösung der Hesselbergschen Bewegungsgleichungen nebst Stromlinien im Tief- und Hochdruckgebiet, Helsingin yliopiston väitöskirja. Ilmatieteellisen keskuslaitoksen toimituksia 27. Helsinki 1946
 Über die Bewegung der Luft in einem Hochdruckgebiet. Ilmatieteellisen keskuslaitoksen toimituksia 29. Helsinki 1947
 Helsingin sadeolot 1845-1944. Fennia 70, 6. Societas geographica Fenniae, Helsinki 1948
 Sääopin perusteet. WSOY 1948
 Tampereen ilmasto. Tampere-seuran julkaisuja 9. Tampere 1948
 Lyhyt sääoppi ja säänennustajan opas lähinnä Suomen oloja silmällä pitäen. Otava 1962

Lähteet 

Suomalaiset meteorologit
Suomalaiset säveltäjät
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet
Komorien kansalliskirjasto

Komorien kansalliskirjasto (täsmällisemmin: , vapaasti suom. (Komorien) Kansallisarkiston ja tutkimuskeskuksen yhteydessä toimiva kansalliskirjasto) on saarivaltio Komorien pääkaupungissa Moronissa toimiva kansalliskirjasto. Kansalliskirjasto on perustettu vuonna 1979.

Kirjaston kokoelmiin kuuluu yli 10 000 nimikettä. Komorien kansallisbibliografia julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1992. 

Aikuisten, yli 15-vuotiaiden komorilaisten lukutaito oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan 77,8 prosenttia vuonna 2015.

Lähteet

Aiheesta muualla
Marcel Lajeunesse & Henri Sène (2004) Legislation for library and information services in French-speaking Africa revisited. (Abstrakti; The International Information & Library Review, 36 (4), Dec. 2004, pp. 367-380)  (sciencedirect.com)
CNDRS: Bibliothèque Nationale (arkistoitu websivu 3/2016)   (cndrs-comores.org)

Komorien rakennukset ja rakennelmat
Moroni
Kansalliskirjastot
Afrikan kirjastot
CIA:n pääjohtaja

Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelun pääjohtaja () on virka, jonka haltija toimii Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelun (CIA) johtajana. Helmikuusta 2017 lähtien se on ollut ministerin arvoinen virka. Nimitys vaatii senaatin vahvistuksen. Nykyinen pääjohtaja on William Joseph Burns, joka astui virkaan maaliskuussa 2021.

CIA:n pääjohtaja raportoi kansallisen tiedustustelupalvelun johtajalle. 

Ennen vuotta 2005 CIA:tä johti Keskustiedustelun pääjohtaja, joka johti myös United States Intelligence Communityä.

Luettelo CIA:n pääjohtajista

Lähteet

Yhdysvaltalaiset virkamiehet
Keski-Afrikan tasavallan kansallisarkisto

Keski-Afrikan tasavalla‎n kansallisarkisto () on Keski-Afrikan tasavallan pääkaupunki Banguissa toimiva kansallisarkisto. 

Kansallisarkisto on hoitanut myös Keski-Afrikan tasavalla‎n kansalliskirjaston (, ) tehtävää, eikä tasavallassa ole ollut erillistä kansalliskirjastoa vaikka tasavallan kansalliskirjastosta on laadittu säädös jo vuonna 1981 ja maan vapaakappaleoikeus on asetettu vuonna 1986 annetulla lailla. 

YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan keskiafrikkalaisten aikuisten lukutaito oli eräs maailman heikoimmista, sillä vain 36,8 prosenttia yli 15-vuotiaista osasi lukea vuonna 2015.

Lähteet

Aiheesta muualla
Marcel Lajeunesse & Henri Sène (2004) Legislation for library and information services in French-speaking Africa revisited. (Abstrakti; The International Information & Library Review, 36 (4), Dec. 2004, pp. 367-380)  (sciencedirect.com)

Keski-Afrikan tasavallan rakennukset ja rakennelmat
Bangui
Kansallisarkistot
Kansalliskirjastot
Afrikan kirjastot
Micke Björklöf

Mikael "Micke" Björklöf (s. 1965 Tammisaari) on suomalainen bluesmuusikko. Hän on Micke Björklöf & Blue Strip -yhtyeen sekä Micke & Lefty feat. Chef -trion laulaja. Björklöf asuu Kauhavalla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Micke Björklöf & Blue Strip -yhtyeen kotisivut
 Micke & Lefty feat. Chef. -yhtyeen kotisivut

Suomalaiset bluesmuusikot
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Rennova

Rennova on Vaasassa vuonna 2010 perustettu yritys. Rennova keskittyy liiketoiminnassaan tarjoamaan saneeraus- ja remontointipalveluita. Yrityksen liikevaihto oli vuonna 2017 yhteensä 1,4 miljoonaa euroa, ja se työllistää yhteensä 11 henkilöä. Yrityksen kohderyhmiä ovat yksityiset henkilöt, yritykset ja taloyhtiöt. Yrityksen referenssinä on Vaasan satamassa toteuttama Vaasan satamaterminaalin muutostyöt ja saneeraus.

Lähteet 

Suomalaiset yritykset
Legba

Legba on Länsi-Afrikan Dahomeyn mytologiassa taivaallinen kujeilijajumala, jolta ihmiskunta on oppinut ennustuksen ja oraakkeleiden tulkinnan taidot. Legban pyhä eläin on koira, joka toimii hänen sanansaattajanaan.

Legba on häirikkö, joka rikkoo harmonian ja kylvää sekasortoa, mutta häntä ei pidetä pahana, vaan muutoksen airuena. Kuten kujeilijoilla usein, on myös Legballa ennustamisen lahja. Häntä kutsutaan lisäksi kielitaituriksi, sillä hän kääntää ihmisille ylijumala Mawun muutoin käsittämättömät viestit.

Legba on fon-panteonin pienemmistä jumalista merkittävimpiä. Legba oli nuorin Mawu-Lisan 12 lapsesta. Kun he jakoivat maailmankaikkeuden jälkeläistensä kesken, Legballe ei jäänyt jäljelle mitään. He antoivat Legballe sanansaattajan roolin hänen sisarustensa ja vanhempiensa välillä. Viestintä on siis Legban toimiala. Mitään ei tapahdu hänen tietämättään. Tärkeää on, että Legba välittää ihmisten toiveet ja halut Vodunille.

Ihmiset uhraavat Legballe ja pelkäävät, että jos hän ei saa vaatimiaan uhreja, hän voi estää Vodunia kuulemasta heidän pyyntöjään. Ihmiset eivät myöskään luota Legbaan, ja he saattavat pitää häntä vastuullisena elämän onnettomuuksista. He luonnehtivat häntä myös huijariksi. Legba on kuitenkin tärkeä henkilö määritettäessä ihmisten omaisuuksia, jotka yleensä voivat lähestyä Mawu-Lisaa vain hänen kauttaan.

Lähteet 
 Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9

Viitteet 

Jumalat
Afrikkalainen mytologia
Voodoo
Enkeliusko

Enkeliusko tai enkelihenkisyys on uushenkisyyden eli New Agen tai kansanuskon muoto, jossa uskotaan enkeleihin ja koetaan enkelikokemuksilla olevan myönteistä vaikutusta omaan arkielämään.

Enkeliusko on kasvattanut suosiotaan 2000-luvulla. Enkeliusko leviää kirjojen, messujen, medioiden, populaarikulttuurin ja ystäväverkostojen kautta. Se on globaali ilmiö, joka on tullut Suomeen erityisesti Ison-Britannian ja Yhdysvaltojen kautta. Suosittuja enkeliuskosta kirjoittajia ovat esimerkiksi englantilainen enkelikouluttaja Diana Cooper, irlantilainen Lorna Byrne, kreikkalainen Maria Zavou ja yhdysvaltalainen Doreen Virtue. Norjan prinsessa Märtha Louise on perustanut oman enkelikoulun.

Enkeliuskon taustalla ovat kristinuskon ja kristillisen taiteen perinteinen enkelihahmo sekä joukko vuosisatojen varrella esiintyneitä esoteerisia, raamatullisesta poikkeavia enkelikäsityksiä. Suomessa enkelikiinnostusta on herättänyt myös luterilainen suojelusenkelin kuvasto.

Uskontotieteen dosentti Terhi Utriaisen mukaan enkelikokemuksilla on enkeliuskoisiin hyvä vaikutus. He saattavat mieltää enkelit parhaiksi ystäviksi, joiden kanssa tavanomaisistakin arjen asioista tulee mukavaa. He kokevat saavansa enkelistä hyväksyvän kuulijan omille huolilleen. Joidenkin mukaan enkelit auttavat löytämään esimerkiksi kadonneita esineitä, parkkipaikkoja tai reittejä. Jotkut enkeliuskoiset kertovat saavansa enkeleistä iloa ja kutkuttavaa jännitystä arkeensa.

Suomalaisista enkeleihin uskoo yhden arvion mukaan 41 prosenttia. Jotkut enkeliuskoisista ovat uskossaan tosissaan, osa mukana leikkimielellä. Enkeliuskoiset eivät muodosta yhtenäistä ryhmää vaan pieniä verkostoja. He ovat enimmäkseen naisia, tutkimusten mukaan jopa 94-prosenttisesti. Moni heistä kuuluu kirkkoon ja on kiinnostunut kokemuksellisesta uskosta. Suomessa julkisuuden henkilöt kuten Katri Helena, Manuela Bosco ja Jutta Urpilainen ovat kertoneet lehdissä enkelikokemuksistaan tai henkilökohtaisesta suhteestaan enkeleihin. Suomen luterilainen kirkko suhtautuu enkeliuskoon yleensä kielteisesti.

Jotkin yritykset tarjoavat enkelihoitoa. Enkelihoitajat ja enkeliopettajat pyrkivät energiahoidon avulla parantamaan stressistä ja kriiseistä sekä edistämään itsetuntemusta. Jotkut heistä voivat myös ”kanavoida” enkeleitä eli välittää näiden viestejä kevyessä transsitilassa.

Lähteet

Enkelit
Otto Meri

Otto Aleksi Meri (s. 15. joulukuuta 1989) on helsinkiläinen asianajaja, varatuomari ja kokoomuslainen poliitikko. Hän on Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen sekä kaupunginhallituksen varajäsen. Vuodesta 2019  alkaen Meri on ollut Uudenmaan liiton maakuntahallituksen jäsen.

Ura 
Meri kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 2008. Meri on valmistunut valtiotieteen kandidaatiksi ja oikeustieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta. Suomalaisten opintojen lisäksi Meri on opiskellut politiikan tutkimusta ja oikeustiedettä Pohjois-Carolinan yliopistossa Ashevillessa Yhdysvalloissa.

Suomen Asianajajaliiton järjestämän asianajajatutkinnon Meri on suorittanut vuonna 2015. Meri on oikeustieteen tohtorikoulutettava Helsingin yliopistossa pääaineenaan velvoiteoikeus.

Yliopistosta valmistumisensa jälkeen Meri työskenteli Dittmar & Indrenius Asianajotoimistossa ennen siirtymistään eduskuntaan kokoomuksen eduskuntaryhmän lainsäädäntösihteeriksi.

Meri on suorittanut tuomioistuinharjoittelun Helsingin käräjäoikeudessa 2019–2020 ja saanut varatuomarin arvonimen vuonna 2020. Vuosina 2020-2021 hän toimi oikeustieteen tutkijana Helsingin yliopistossa. Meri on työskennellyt vuodesta 2022 asianajajana Asianajotoimisto Hippi & Kallaskarilla.

Poliittinen toiminta 
Opiskeluaikana Meri toimi Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan edustajiston jäsenenä sekä Oikean edustajistoryhmän puheenjohtajana. 

Meri oli kokoomuksen ehdokkaana vuoden 2017 kuntavaaleissa Helsingissä. Meri sai 691 ääntä ja tuli valituksi kaupunginvaltuustoon. Lisäksi hän on kaupunginhallituksen varajäsen sekä kulttuuri- ja vapaa-aikalautakunnan jäsen. Meri toimii myös Jääkenttäsäätiön hallituksessa ja verotuksen oikaisulautakunnan jäsenenä. 

Meri on ollut vuodesta 2019 Uudenmaan liiton maakuntahallituksen jäsen.

Vuoden 2021 kuntavaaleissa Meri sai 1088 ääntä ja tuli valituksi jatkokaudelle Helsingin kaupunginvaltuustoon.

Poliittiset näkemykset 
Meri kuvailee itseään oikeistoliberaaliksi. Hän ajattelee, että ihmisillä tulee olla vapaus elää minkälaista elämää haluavat elää, kunhan ei rajoita muiden vapauksia. Hän kannattaa tiukkaa taloudenpitoa ja vastustaa kunnallisveron korotuksia.  

Meri on tullut tunnetuksi Helsingin valkoposkihanhiin liittyvien ongelmien vastustajana ja onkin tehnyt valtuustoalotteita hanhien haittojen torjumiseen liittyen. Hän kannattaa valkoposkihanhien metsästämisen sallimista.

Meri teki vuonna 2019 valtuustoaloitteen, jossa ehdotettiin maidon tarjoilun lopettamista Helsingin kouluissa, päiväkodeissa ja vanhainkodeissa. Hän perusteli aloitettaan niin ilmasto-, ravintosuositus- kuin kustannussyilläkin.

Yksityiselämä 
Meri on syntynyt Helsingissä, mutta aloittanut koulunkäynnin Tampereella. Otto Meri on kirjailija Veijo Meren pojanpoika.

Sotilasarvoltaan Meri on reservin luutnantti.

Lähteet 

Vuonna 1989 syntyneet
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Nykyiset Helsingin kaupunginvaltuutetut
Suomalaiset juristit
Elävät henkilöt