joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Mona-Lisa Pursiainen

Eivor Mona-Lisa Pursiainen (o.s. Strandvall, 21. kesäkuuta 1951 Kruunupyy – 7. elokuuta 2000) oli suomalainen pikajuoksija, joka hallitsi yhdessä Riitta Salinin ja Pirjo Häggmanin kanssa pikajuoksumatkoja Suomessa 1960-luvun puolivälistä 1970-luvun jälkipuoliskolle.

Pursiaisen uran huippuvuosi oli 1973, jolloin hän voitti Moskovan kesäuniversiadeissa mestaruuden 100 metrin ja 200 metrin juoksuissa. Hänen 200 metrin voittotuloksensa 22,39 sekuntia on edelleen voimassa oleva Suomen ennätys. Rooman EM-kisoissa 1974 Pursiainen voitti hopeaa 4 × 400 metrin viestissä ja pronssia 200 metrin juoksussa (aika 23,17). Sadalla metrillä hän oli kuudes ajalla 11,42. Hän osallistui myös Ateenan EM-kisoihin 1969, Helsingin EM-kisoihin 1971 ja Münchenin olympialaisiin 1972, mutta ei selviytynyt näissä henkilökohtaisilla matkoilla loppukilpailuun. 4 × 400 metrin viestissä Pursiainen oli 1969 EM-kisoissa kahdeksas, 1971 EM-kisoissa seitsemäs, 1972 olympialaisissa seitsemäs ja Montrealin olympialaisissa 1976 kuudes.

Kalevan kisoissa Pursiainen voitti peräti 14 SM-kultaa: yhdeksän 100 metrillä (1967–1970, 1973–1977), neljä 200 metrillä (1967–1970) ja yhden 400 metrillä (1970). Lisäksi hän voitti viestijuoksuissa yhteensä 12 kultamitalia. Hän kilpaili Suomi–Ruotsi-maaottelussa 100 metrillä 13 peräkkäisenä vuotena 1966–1978. Hän teki yhteensä 21 Suomen ennätystä 100–400 metrin matkoilla.

Pursiainen valittiin Vuoden urheilijaksi Suomessa vuonna 1973 ensimmäisenä nimityksen saaneena naisurheilijana. Seuratasolla Pursiainen edusti Gamlakarleby Idrottsföreningia. 

Münchenin olympialaisten jälkeen Pursiainen avioitui 110 metrin aitajuoksun maaottelumiehen Pauli Pursiaisen kanssa. 

Mona-Lisa Pursiainen kuoli 7. elokuuta 2000. Hän sairastui rintasyöpään kymmenen vuotta aikaisemmin, josta se oli lopulta levinnyt luustoon. Hänet on haudattu Kauniaisten hautausmaalle.

Ennätykset 

200 metrin tulos on edelleen voimassa olevan naisten Suomen ennätys. Vuosina 1972–1973 Pursiainen piti hallussaan 100, 200 ja 400 metrin juoksujen Suomen ennätyksiä.

Lähteet 
 Kilpakenttien sankarit, Tammi 1992, s. 104–105
 
 http://trackfield.brinkster.net/
 http://www.gbrathletics.com/nc/fin.htm

Viitteet

Aiheesta muualla
 Mona-Lisa Pursiaisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Pursiainen, Mona-Lisa
Pursiainen, Mona-Lisa
Pursiainen, Mona-Lisa
Aulis Virtanen

Aulis Virtanen (27. elokuuta 1926 Turku – 16. heinäkuuta 2006 Turku) oli suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja.

Virtanen aloitti toimittajauransa 1945 Turun Sanomissa jääkiekkotoimittajana. Hän oli toimessa viisi vuotta. Vuonna 1960 Virtanen siirtyi radio- ja televisioselostajaksi. Hän tuli tunnetuksi 1970-luvulla Englannin liigan jalkapallo-otteluiden selostajana. Virtanen teki pitkän elämäntyön mainostoimistoalalla.

Virtanen toimi vuosikymmenien ajan kuuluttajana aina kauteen 2005–2006 saakka Turun Palloseuran kotiotteluissa. Hänet valittiin Suomen Jääkiekkoleijonaksi #118.

Virtanen kuoli 79-vuotiaana vaikeaan sairauteen heinäkuussa 2006.

Lähteet

Virtasen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla

Suomalaiset urheiluselostajat
Suomalaiset urheilutoimittajat
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 2006 kuolleet
Bernardo Provenzano

Bernardo Provenzano (31. tammikuuta 1933 – 13. heinäkuuta 2016 Milano) oli pitkään Sisilian Mafian (Cosa nostra) jäsen ja toimi luultavasti johtavan Corleone-perheen päällikkönä koko Sisilian mafian ”päälliköiden päällikkönä” (italiaksi capo di tutti capi) edellisen ”päälliköiden päällikön” Salvatore ”Toto” Riinan vangitsemisen jälkeen vuodesta 1993 lähtien. 

Italian poliisi antoi Provenzanosta pidätysmääräyksen 10. syyskuuta 1963. Hänestä tuli Italian etsityin rikollinen ja hänen kiinniottamisestaan luvattiin 2,2 miljoonan Yhdysvaltain dollarin palkkio. Hänet saatiin kiinni kotikaupunkinsa Corleonen ulkopuolella Sisilian maaseudulla 11. huhtikuuta 2006 43 vuoden pakoilun jälkeen ja siirrettiin vankilaan Palermoon ja sieltä myöhemmin erityisvankilaan Terniin. Poliisi oli neljä kuukautta aikaisemmin pidättänyt 46 henkilöä, joiden epäiltiin auttaneen Provenzanoa piileskelyssä. Tuorein kuva ennen pidätystä Provenzanosta oli vuodelta 1959.

Provenzanoa syytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1963, kun hän entisen Corleonen mafian johtajan Luciano Liggion käskystä osallistui Michele Navarran mafiaryhmän vahingoittamiseen. Tällöin hän tappoi kylmäverisesti kolme Michele Navarran ryhmään kuulunutta henkilöä. Vuonna 1969 Provenzano tappoi jälleen kylmäverisesti ampuen Beretta 38/A:lla muun muassa mafiajohtaja Michele ”Cobra” Cavataion. Luciano Liggio, Provenzanolle pitkään toiminut johtaja, on kuvannut Provenzanoa: ”Ampuu kuin enkeli, mutta valitettavasti kanan aivot”.

Provenzano asetettiin syytteeseen 2. toukokuuta 2006 useista kymmenistä murhista. Provenzano esiintyi oikeudenkäynnissä videoyhteyden välityksellä, jotta häntä ei olisi tarvinnut kuljettaa Palermoon erityisvankilasta.  Hänet oli aiemmin tuomittu elinkautiseen vankeuteen muun muassa osallisuudesta kahden tutkintatuomarin, Giovanni Falconen ja Paolo Borsellinon, murhiin vuonna 1992. Tuolloin Provenzanon läheisin liittolainen oli mafian johdossa vielä toiminut Salvatore ”Toto” Riina, joka saatiin kiinni pian murhien jälkeen Palermossa vuonna 1993.

Lokakuussa 2006 Provenanzo todettiin syylliseksi noin 60 murhaan ja tuomittiin jälleen elinkautiseen vankeuteen.

Lähteet

Aiheesta muualla
Time Europe Magazine: Sicily's Invisible Man  

Italialaiset elinkautisvangit
Italialaiset mafiosot
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
HWA

HWA AG on autourheilutalli, joka kilpailee Saksan vakioautojen sarjassa DTM:ssä. Tallin DTM-debyytti tapahtui vuonna 1988. Talli on voittanut sarjan valmistajien mestaruuden vuosina 1992, 1994, 1995, 2000, 2001, 2003, 2005 ja 2006.

HWA oli alun perin vuonna 1967 perustetun kilpamoottoreita suunnitelleen ja testanneen AMG:n (nykyinen Mercedes-AMG) kilpatalli. Mercedes-Benzin ostettua AMG:n vuonna 1999 erotettiin HWA omaksi yhtiökseen. Lyhenne HWA tulee tallin päällikön ja AMG:n toisen perustajan Hans Werner Aufrechtin nimikirjaimista.

HWA on DTM-toimintansa lisäksi toimittanut moottoreita Formula 3 -sarjoihin.

Formula 3 -tulokset

Formula E -tulokset

Aiheesta muualla 

 HWA:n sivusto 
 HWA DTM:n sivustolla 

DTM-tallit
Formula E -valmistajat
Teuvo Länsivuori

Teuvo Pentti ”Tepi” Länsivuori (s. 9. joulukuuta 1945 Iisalmi, Suomi) on suomalainen entinen ratamoottoripyöräilijä. 

Länsivuori ajoi urallaan 74 MM-osakilpailua, voitti niistä 8 ja voitti tämän lisäksi kolme MM-hopeaa (350- ja 250-kuutioisissa kaudella 1973, 500-kuutioisissa kaudella 1976) sekä yhden MM-pronssin (500-kuutioisissa kaudella 1974). Viimeisin Länsivuoren ajama kisa on vuoden 2007 toukokuussa ajettu Ducati-cupin kisa Botniaringillä.

Ura 
Länsivuori ajoi uransa ensimmäisen MM-osakilpailun kaudella 1969. Ensimmäisen voittonsa hän otti kaudella 1971 Espanjan GP:ssä ja oli loppupisteissä 10. Seuraavalla kaudella Länsivuori oli 350-kuutioisissa seitsemäs ja 250-kuutioisissa viides, mutta ei voittanut yhtään kilpailua. Kaudella 1973 Länsivuori otti paikkansa suomalaisen ratamoottoripyöräilyn kuninkaana, kun hänen hyvä ystävänsä Jarno Saarinen menehtyi Monzan kilpailussa kauden alussa. Länsivuori ajoi hopealle sekä 250- että 350-kuutioisissa. Tuon kauden jälkeen Länsivuori osallistui kahteen suurimpaan luokkaan: 500- ja 350-kuutioisiin. Länsivuori panosti erityisesti 500-kuutioisiin, jossa hän ajoi jo avauskaudellaan pronssia. 350-kuutioisissa hän oli kuudes. 1975–1978 Länsivuori ajoi pelkästään 500-kuutioisissa. Parhaimmillaan hän oli toinen vuonna kaudella 1976. Kauden 1978 jälkeen hän lopetti uransa.

Teuvo Länsivuoren urasta kertova näyttely on Iisalmen kauppahallin yhteydessä. Hänelle myönnettiin vuonna 2010 Pro Urheilu-tunnustuspalkinto urastaan kilpamoottoripyöräilijänä.

Moottoripyörä Grand Prix tulokset

Lähteet

Suomalaiset ratamoottoripyöräilijät
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Maire

Maire on suomalainen naisen etunimi.

Maire on kansallisromanttisen kauden nimiä ja nimi tulee sanasta maire(a), joka tarkoittaa 'ihanaa', 'suloista' tai 'armasta'. Tässä merkityksessä sana tunnetaan Kalevalassa.

Suomen almanakassa nimi on ollut vuodesta 1908, ja se kulkeutui yhdessä Mairi-nimen kanssa Viroon, missä niitä suositeltiin virolaisperäisinä 1920- ja 1930-luvuilla.

Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 17 564 naista saanut nimekseen Maire. Heistä hieman yli puolet on syntynyt 1920- ja 1930-luvuilla.

Tunnettuja Maireja 
 Maire Gullichsen, suomalainen mesenaatti, useiden kuvataiteisiin liittyvien hankkeiden ideoija ja toteuttaja
 Maire Halava, suomalainen pianotaiteilija, muun muassa Radion sinfoniaorkesterin pitkäaikainen solisti
 Maire Harme, kirjailija ja suomentaja
 Maire Honkanen, suomalainen kodin taloustieteen tutkija
 Maire Hyvönen, o.s. Karila, suomalainen elokuvanäyttelijä ja näytelmäkirjailija
 Maire Kukkonen, suomalainen kestävyysjuoksija
 Maire Lindholm, suomalainen jousiampuja ja maailmanmestari
 Maire Ojonen, kuvataiteilija ja laulaja
 Maire Pohjanheimo, suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja haitaristi
 Maire Pyykkö, virolais-suomalainen lasitaiteilija ja taidemaalari
 Maire Rautakoski, suomalainen keilaaja
 Maire Salomaa-Hillman, opistonjohtaja, toimittaja ja nuortenkirjailija
 Maire Suominen, tekstiilialan yrittäjä ja toimitusjohtaja
 Maire Suvanto, suomalainen näyttelijä
 Maire Tolonen, toimittaja, pakinoitsija, sarjakuvantekijä ja lastenkirjailija
 Maire Tähtinen, koripalloilija
 Maire Vaajakallio, toimittaja ja runoilija
 Maire Virkkunen-Harki, laulaja, laulunopettaja ja muotitaiteilija
 Maire Österdahl (myöh. Oksanen), suomalainen pituushyppääjä.
 Maire, René Charles Joseph Ernest (1878-1949) oli ranskalainen kasvi- ja sienitieteilijä

Muuta 
 Villa Mairea, Alvar Aallon suunnittelema talo Noormarkussa on saanut nimensä Maire Gullichsenin, talon omistajan mukaan.
 Maire on Kerttu Horilan tekemä veistos Porissa.
 Maire-myrsky oli laajalti Suomessa 1. elokuuta 1961 riehunut ukkosmyrsky.
 Rakkaudella, Maire on Veikko Aaltosen elokuva.

Lähteet 

Etunimet
Baywatch

Baywatch (myöhemmin Baywatch Hawaii) on yhdysvaltalainen televisiosarja, joka kertoo kalifornialaisista hengenpelastajista. Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa vuodesta 1989 vuoteen 2001. Guinnessin ennätysten kirjan mukaan Baywatch pitää hallussaan parhaimmillaan 1,1 miljardilla viikoittaisella katsojallaan kaikkien aikojen katsotuimman televisiosarjan titteliä.

David Hasselhoff toimi sarjan tuottajana ja siivitti sen menestykseen. Baywatchia oli tuotettu ensi kerran 1989, mutta sarja oli lopetettu yhden kauden jälkeen. Hasselhoff osti varoillaan sarjan oikeudet takaisin NBC:lta ja jatkoi sen tuottamista 1991. Sarja muodostui menestykseksi ja sitä esitettiin yhteensä yksitoista kautta 148 eri maassa, 44 eri kielellä. Antarktis oli ainoa maanosa, jossa ei voinut katsoa Baywatchia.

Yhdeksän kauden jälkeen Baywatchin kuvaamiselle etsittiin uutta sijaintia kasvavien tuotantokulujen takia. Vuonna 1999 Avalon Beachin uimarannalla Australiassa kuvattiin tulevan kauden pilottijakso nimellä Baywatch Down Under, mutta projekti lopetettiin Australian paikallishallinnon kieltäessä kuvauksen kyseisellä rannalla vedoten ympäristön ekosysteemin tasapainon säilyttämiseen. Lopulta uudeksi kuvauspaikaksi löydettiin Havaiji, jonka myötä sarjan nimeksi tuli Baywatch Hawaii.

Suomalainen viulisti Linda Lampenius esiintyi vierailevana näyttelijänä vuonna 1999, taiteilijanimellä Linda Brava.

Suomessa sarjaa esitti ensin 1990-luvulla MTV3, myöhempinä vuosina Nelonen. Vuonna 2009 sarjaa alkoi näyttää Sub. DVD-bokseja on julkaistu Suomessa kolme.

Sarjan näyttelijät 

Baywatch (1989–1999)

Baywatch Hawaii (1999–2001)

Sisarsarjat ja elokuvat

Sarjat 
Baywatch-sarjasta on tehty Baywatch Nights -niminen spin-off-sarja vuosien 1995–1997 aikana.

Alkuperäistä sarjaa kevyempi Beach Heat: Miami -sarja lopetettiin kahden tuotantokauden jälkeen. Miami Beachillä kuvattua sarjaa esitettiin vuosina 2010–2012 Showtime-kanavalla.

Elokuvat 
Elokuva Baywatch the Movie: Forbidden Paradise julkaistiin vuonna 1995 ja Baywatch: Hawaiian Wedding vuonna 2003.

Vuonna 2017 Paramount Pictures toi ensi-iltaan Baywatch-elokuvan. Sen pääosia näyttelevät Dwayne Johnson, Zac Efron, Alexandra Daddario, Kelly Rohrbach ja Priyanka Chopra.

Dokumentit 
 E! True Hollywood Story – kausi 3; jakso 19: Baywatch
Dark Side of the '90s – kausi 1; jakso 6: Baywatch: Sex Sells

Parodiat 
 Huuliveikot-viihdesarjassa on esitetty Baywatch-sarjasta parodisia sketsejä, jossa kaksi homoseksuaalista miestä ovat "hengenpelastajia" eli sketsin mukaisesti "Gaywatcheja"
 Rantojen kunkku () kolmella tuotantokaudella 43 episodia saanut Baywatch-parodiasarja 2000-luvun alusta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
  (vuoden 2017 elokuva)
 
 
 
 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Saippuasarjat
1980-luvun televisiosarjat
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Seulonnan keskeiset artikkelit
EPC

EPC (Electronic Product Code), eli sähköinen tuotekoodi. Kansainvälisessä käytössä oleva koodi on tallennettu sähköisesti RFID-tunnisteeseen. EPC on 64- tai 96-bittinen koodi, joka on jaettu numerosarjoihin jotka sisältävät tietoa kuten valmistajan ja tuotteen tyypin. Suurin ero vanhan tuotekoodin UPC:n ja EPC:n välillä on se lisätieto mikä voidaan mahduttaa EPC-numeron suurempaan merkkimäärään. Jokainen EPC-numero on yksilöllinen, jolloin jokainen tuote tuoteryhmän sisällä on yksilöity, toisin kuin UPC-numerossa, jotka yleensä yksilöivät yksittäisten tuotteiden sijasta kokonaisia tuoteryhmiä.

EPC-numero sisältää seuraavat asiat:
 Alkutunniste, mikä määrittää pituuden, tyypin, rakenteen, version ja EPC-sukupolven
 Hallinnointinumero, mikä määrittää yhtiön tai yhtiömuodon
 Objektiluokka, mikä määrittää SKU:n (stock keeping unit)
 Sarjanumero, mikä on tietty ilmentymä objektiluokassaan

EPC järjestelmän loi Auto-ID Center Massachusettsin teknillisessä korkeakoulussa. Nyt järjestelmää hallinnoi EPCglobal, joka on EAN Internationalin ja UCC:n (Uniform Code Council) yhteishanke.

EPCglobal Network 
EPCglobal Network on joukko teknologisia ratkaisuja, jotka mahdollistavat tuotteen välittömän ja automaattisen tunnistamisen, sekä tietojen jakamisen logistiikkaketjussa.

EPCglobal verkko käyttää radiotaajuuksien etätunnistamista (RFID) mahdollistaakseen tiedon tarkemman seuraamisen logistiikkaketjussa. Verkko koostuu viidestä keskeisestä elementistä: sähköinen tuotekoodi (EPC), ID systeemistä (RFID-tunnisteet ja -lukijat), Objektien nimipalvelusta, Physical Markup Language (PML) ja Savant.

EPC-numero on suunniteltu yksilöimään tietty tuote logistiikkaketjussa. EPC-numero sijaitsee tuotteessa esimerkiksi tarrassa, joka koostuu mikrosirusta ja antennista, muodostaen RFID-tunnisteen. Tunniste kommunikoi RFID-lukijan kanssa. Lukija välittää EPC-numeron järjestelmälle, josta käytetään nimitystä Objekti nimipalvelin. Nimipalvelin kertoo tietojärjestelmälle, mistä löytää tietoa kyseisestä tuotteesta.

Physical Markup Language (PML), on ohjelmointikieli, jota käytetään määrittämään tietoa EPCglobal Networkin fyysisissä objekteissa.

Savant on ohjelmisto, joka toimii EPCglobal Networkin keskusjärjestelmänä. Savant hallinnoi ja siirtää tietoa siten, että se ei ylikuormita olemassa olevia yhtiöllisiä ja julkisiaverkkoja.

Aiheesta muualla 
EPCglobal Homepage 
Auto-ID Labs – Entinen Auto-ID Center

Radiotekniikka
Otaviitti

Otaviitti (CdCO3) on harvinainen kadmiumkarbonaattimineraali. Se on rakenteellisesti yhtenevä kalsiitin kanssa.
Sen väri on valkoinen tai hieman kellertävä, se saattaa joistain kohdin olla hieman punertava tai keltaisen ruskea. Otaviitin kovuus on 3,5–4 Mohsin asteikolla ja ominaispaino on 5,03 g/cm³. 

Se löydettiin ensimmäistä kertaa 1906 Tsumebissa, Namibiassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Mindat: Otavite 
Webmineral: Otavite Mineral Data 

Karbonaattimineraalit
Euston Tower

Euston Tower on pilvenpiirtäjä Lontoossa, Regent's Parkin eteläpuolella. Rakennuksessa on 36 kerrosta ja se on 124 metriä (407 jalkaa) korkea. 

Se oli vuoteen 1997 saakka Capital FM:n toimistorakennus, kunnes yhtiö muutti Leicester aukiolle (Leicester Square). Vastavalmistuneen remontinjälkeen rakennuksen alakertaan on avattu kauppoja ja kahviloita.

Lähteet 

Lontoon pilvenpiirtäjät
Strontianiitti

Strontianiitti (SrCO3) on strontiumkarbonaattimineraali. Sen on nimetty skotlantilaisen Strontianin kylän mukaan, mistä se löydettiin ensi kertaa. Strontianiitti on väriltään valkoinen, hieman vihertävä tai kellertävä. Se on tärkeä raaka-aine strontiumin valmistuksessa. Sitä louhitaan varsinkin Saksassa ja Yhdysvalloissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Mindat: Strontianite 
Webmineral: Strontianite Mineral Data 
Handbook of Mineralogy: Strontianite (pdf) 

Karbonaattimineraalit
Ari Valjakka

Ari Eero Juhani Valjakka (s. 27. toukokuuta 1941 Suonenjoki) on suomalainen toimittaja, Turun Sanomien päätoimittaja vuosina 1990–2006. Hän on toiminut myös Uuden Suomen päätoimittajana 1989–1990, Metalliteollisuuden työnantajaliiton apulaisjohtajana, Wärtsilän henkilöstöjohtajana sekä Suomen Työnantajain tiedotusjohtajana, BBC World Servicen toimittajana 1967–1970 ja Ylen uutisten toimitussihteerinä 1965–1967.

Valjakka valmistui ylioppilaaksi 1960 Mikkelin Lyseosta ja kansakoulunopettajaksi Jyväskylästä 1963. Lisäksi hän opiskeli Lontoossa Holborn Collegessa vuosina 1967–1969. Hän harrastaa lukemista.

Valjakka on ollut vuosikymmeniä mukana SOS-lapsikyläyhdistyksen toiminnassa ja oli 20 vuotta sen johdossa.

Ari Valjakan veljiä olivat arkkitehdit Raimo ja Ilmo Valjakka.

Lähteet

Kirjallisuus
 Kuka kukin on 2003, s. 1079. Helsinki 2002. ISBN 951-1-18086-X
 Parkkonen, Mika: Ari Valjakka lähti SOS-lapsikyläyhdistyksen puheenjohtajan paikalta. Helsingin Sanomat 25.4.2006.

Viitteet

Turun Sanomien päätoimittajat
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Fatos Nano

Fatos Thanas Nano (s. 16. syyskuuta 1952, Tirana) on albanialainen poliitikko. Hän on toiminut useaan otteeseen Albanian pääministerinä ja vuoteen 2005 saakka myös Albanian sosialistipuolueen johtajana. 

Nano syntyi ja opiskeli Tiranassa. Hän väitteli taloustieteen tohtoriksi  vuonna 1989. Nano  vangittiin vuonna 1993 korruption vuoksi, mutta armahdettiin vuonna 1997. Vankilatuomiota on pidetty poliittisesti värittyneenä.
Nano on toiminut maansa pääministerinä kolmeen otteeseen: ensimmäisen kerran 1991, toisen 1997–1998 ja kolmannen 2002–2005.

Lähteet 
 

Albanian pääministerit
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Tiktaalik roseae

Tiktaalik roseae on Kanadasta, Ellesmerensaarelta napapiirin pohjoispuolelta 2000-luvun alussa löydetty merkittävä selkärankaisfossiili. Tiktaalik oli noin 375 miljoonaa vuotta sitten devonikauden lopulla elänyt laji, jolla oli sekä kalan, matelijan että nisäkkään piirteitä. Fossiililöytö oli erittäin mielenkiintoinen, koska se valaisee prosessia, jossa kaloista kehittyi käveleviä eläimiä. Tiktaalik luokitellaan varsieväkalaksi.

Löytö
Ensimmäinen fossiili löydettiin vuonna 2004 ja kaksi muuta tunnettua yksilöä pian sen jälkeen. Ne ovat suurikokoisia, noin kolmen metrin pituisia yksilöitä ja ne ovat säilyneet erittäin hyvin. Eläimen saama sukunimi Tiktaalik on inuiittien kieltä ja tarkoittaa suurta makean veden kalaa, jolla ei ole kalan tapaan ruotoja vaan kylkiluita muistuttavat luut.

Tuntomerkit ja elintavat
Kalamaisia piirteitä fossiileissa ovat suomupeite sekä evät. Eläimellä oli kuitenkin selvä niska, joka mahdollisti pään liikkumisen selvästi paremmin kuin kaloilla. Sen evissä oli myös ranteet ja sormien luiden kaltaisia luita. Takaraajojen rakenne on fossiililöytöjen puutteellisuuden vuoksi tuntematon.

Rakenteesta voidaan päätellä eläimen eläneen matalassa vedessä ja tarvittaessa pystyneen liikkumaan lyhyitä matkoja kuivalla maalla. Laji eli 375 miljoonaa vuotta sitten suurin piirtein nykyistä Amazonin suistoa muistuttavassa subtrooppisessa ympäristössä. Kanadan arktiset alueet sijaitsivat tällöin lähellä päiväntasaajaa.

Asema evoluutiossa 

Tiktaalik on evoluutioteorian mukaan keskidevonikautisten lihaseväisten kalojen ja myöhäisdevonin Acanthostega-tyyppisten sammakkoeläinten välimuoto tai lähellä sitä.

Katso myös
 Kalasammakko

Lähteet

Aiheesta muualla
 Löydön sivut Chicagon yliopiston palvelimella 
 BBC: Arctic fossils mark move to land 

Lihaseväiset
Esihistorialliset kalat
Sali Berisha

Sali Ram Berisha (s. 15. lokakuuta 1944 Tropojë) on albanialainen demokraattisen puolueen poliitikko ja maansa pitkäaikainen pääministeri.

Berisha syntyi Tropojëssa ja opiskeli lääketiedettä Tiranan yliopistossa. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan Pariisissa. Vuosina 1980–1990 Berisha opetti Tiranan yliopistossa. Hän toimi Albanian presidenttinä vuosina 1992–1997. Vuonna 2005 hän seurasi Fatos Nanoa maansa pääministerinä.

Berisha dominoi maansa politiikkaa yli 20 vuoden ajan, mutta vuonna 2013 äänestävät olivat väsyneet talouskehityksen hitauteen ja Berishan kyvyttömyyteen käsitellä järjestäytynyttä rikollisuutta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Albanian presidentit
Albanian pääministerit
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Ari Salin

Ari Juhani Salin (s. 20. tammikuuta 1947 Lohja) on suomalainen entinen aita- ja pikajuoksija.

Salin sijoittui Helsingin EM-kisoissa 1971 kuudenneksi 400 metrin aidoissa silloisella sähköajanoton Suomen ennätysajalla 50,41. Münchenin olympialaisissa 1972 hän oli mukana Suomen 4 × 400 metrin viestijuoksujoukkueessa, joka sijoittui kuudenneksi SE-ajalla 3.01,1. Salin juoksi toisen osuuden. Hänen ajakseen mitattiin epävirallisesti 45,1. Samana vuonna hän juoksi Helsingin maailmankisoissa 400 metrin aitojen Suomen ennätyksen 49,5.

Kalevan kisoissa Salin voitti kolme Suomen mestaruutta 110 metrin aitajuoksussa (1968, 1969 ja 1971), neljä kultaa 400 metrin aidoissa (1970, 1971, 1972 ja 1974) ja yhden viestissä. Salinin vaimo Riitta Salin on myös entinen pikajuoksija.

Lähteet
 Kilpakenttien sankarit, Tammi 1992, s. 104
 

Suomalaiset 400 metrin aitajuoksijat
Suomalaiset pika-aitajuoksijat
Suomalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Linda Lingle

Linda Lingle (o.s. Cutter, s. 4. kesäkuuta 1953 Saint Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka on toiminut Havaijin kuvernöörinä. Hän kuuluu republikaaniseen puolueeseen.

Tausta ja yksityiselämä 
Lingle syntyi juutalaiseen perheeseen Saint Louisissa, mutta muutti 12-vuotiaana perheineen Kaliforniaan. Vuonna 1975 Lingle valmistui Kalifornian osavaltionyliopistosta, Northridgesta (CSUN), pääaineenaan journalistiikka ja myöhemmin politiikan tutkimus.

Myöhemmin hän siirtyi Havaijille, jossa hän toimi aluksi sanomalehtitoimittajana. 

Lingle on eronnut kahdesti eikä hänellä ole omia lapsia.

Poliittinen ura 
Lingle valittiin Mauin kaupunginvaltuustoon vuonna 1980. Vuosina 1991–1999 hän toimi muun muassa Mauin piirikunnan pormestarina. Mauin pormestariksi noustessaan Lingle oli ensimmäinen nainen virassa sekä nuorin virkaan valittu.

Vuonna 2002 Lingle seurasi Ben Cayetanoa Havaijin kuvernöörinä. Linglesta tuli Havaijin ensimmäinen ja koko Yhdysvaltojen toinen juutalainen nainen, joka on valittu kuvernööriksi (Madeleine Kunin valittiin Vermontin kuvernööriksi vuonna 1985).
Hänet valittiin uudelleen vuonna 2006. Vuonna 2010 Lingle käytti veto-oikeuttaan ja torppasi samaa sukupuolta olevien rekisteröidyn parisuhteen () mahdollistavan lakialoitteen ja sanoi, että asia pitäisi viedä kansanäänestykseen.

Lingle jätti kuvernöörin tehtävän vuonna 2010, kahden täyden kauden jälkeen, jolloin hänen seuraajakseen valittiin demokraatti Neil Abercrombie. Kuvernöörikautensa jälkeen Lingle toimi mm. lehtorina CSUN:ssa, josta hän lähti vuonna 2015. Vuonna 2012 hän asettui ehdokkaaksi Yhdysvaltain senaatin vaaleissa, mutta hävisi vastaehdokkaalleen Mazie Hironolle. Vuonna 2020 Lingle tuki sitoutumatonta Rick Blangiardia Honolulun pormestariksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Havaijin kuvernöörit
Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Amerikanjuutalaiset
Los Angeles Lakers

Los Angeles Lakers on NBA-sarjassa pelaava, Los Angelesista kotoisin oleva koripallojoukkue. Se pelaa läntisen konferenssin Tyynenmeren divisioonassa jossa sen lisäksi pelaavat Golden State Warriors, Los Angeles Clippers, Phoenix Suns ja Sacramento Kings. Lakers on yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä NBA-joukkueista. Joukkue perustettiin 1946 Detroitissa nimellä Detroit Gems. Vuonna 1947 joukkue siirtyi Minneapolisiin ja otti Lakers-nimen Minnesotan osavaltion lempinimestä. Lakers voitti 5 NBA-mestaruutta ennen siirtymistään Los Angelesiin vuonna 1960. Tämän jälkeen se on voittanut 12 mestaruutta.

Kaudella 1971–1972 Lakers teki yhä voimassa olevan NBA:n ennätyksen voittamalla 33 ottelua peräjälkeen.

Lakersissa ovat pelanneet muun muassa Kareem Abdul-Jabbar, Magic Johnson, Shaquille O'Neal ja Kobe Bryant. Joukkueen nykyisiä tähtiä ovat supertähdet LeBron James ja Anthony Davis sekä nuori laitahyökkääjä Kyle Kuzma. Lakers on voittanut viimeisimmän mestaruutensa kaudella 2019–2020, jolloin joukkue voitti loppuottelusarjassa Miami Heatin otteluvoitoin 4–2. LeBron James valittiin finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi.

NBA-mestaruudet 

 1949 (vastassa Washington Capitols, voitot 4–2)
 1950 (vastassa Syracuse Nationals 4–2)
 1952 (vastassa New York Knicks 4–3)
 1953 (vastassa New York Knicks 4–1)
 1954 (vastassa Syracuse Nationals 4–3)
 1972 (vastassa New York Knicks 4–1)
 1980 (vastassa Philadelphia 76ers 4–2)
 1982 (vastassa Philadelphia 76ers 4–2)
 1985 (vastassa Boston Celtics 4–2)
 1987 (vastassa Boston Celtics 4–2)
 1988 (vastassa Detroit Pistons 4–3)
 2000 (vastassa Indiana Pacers 4–2)
 2001 (vastassa Philadelphia 76ers 4–1)
 2002 (vastassa New Jersey Nets 4–0)
 2009 (vastassa Orlando Magic 4–1)
 2010 (vastassa Boston Celtics 4–3)
 2020 (vastassa Miami Heat 4–2)

Joukkue 2021–2022 

Päivitetty 19.4.2022

Jäädytetyt numerot 
 8/24 Kobe Bryant, 1996–2016
 13 Wilt Chamberlain, 1968–73 
 22 Elgin Baylor, 1958–71 
 25 Gail Goodrich, 1965–68 & 1970–76 
 32 Magic Johnson, 1979–91 & 1995–96; vastuuvalmentajana 1994, toimitusjohtajana 2017– 
 33 Kareem Abdul-Jabbar, 1975–89 
 34 Shaquille O'Neal, 1996-2004
 42 James Worthy, 1982–94 
 44 Jerry West, 1960–74; Valmentajana 1976–79; General Manager, 1981–2002 
 52 Jamaal Wilkes, 1975-85
 Mikrofoni-tunnus Chick Hearn, kuuluttaja, 1960–2002

Los Angeles Lakersin valmentajat

Lähteet

Aiheesta muualla 

Los Angeles Lakersin kotisivu

Seulonnan keskeiset artikkelit
Tšuhna

Tšuhna tai suhna () on venäläisten käyttämä haukkumasana suomalaisesta, virolaisesta, karjalaisesta sekä inkeriläisestä. Se on peräisin venäläisten suomalaisille antamasta haukkumanimestä "tšuhonets" tai "tšuhonka", jota käytettiin eritoten suomalaisista, jotka toivat kaupunkeihin maataloustuotteita, esimerkiksi maitoa, voita tai munia.

Lähteet

Viitteet

Katso myös 
 Tšuudit

Kansatiede
Etniset ja uskonnolliset haukkumasanat
Venäjänkieliset sanat ja sanonnat
Premier Executive Transport Services

Premier Executive Transport Services on Massachusettsiin rekisteröity ulkomaalainen lentoyhtiö, jonka uskotaan osallistuneen epäiltyjen CIA:n vankilentojen toimeenpanoon.

6. maaliskuuta 2005 60 Minutes -ohjelmassa väitettiin, että libanonilaissyntyinen Saksan liittotasavallan kansalainen Khaled el-Masri siirrettiin Premier Executive Transport Services:n Boeing 737:llä vangiksi yhdysvaltalaisten ylläpitämään vankilaan Afganistaniin.

Lentokalusto

Yhtiön arvellaan omistavan kaksi lentokonetta, Gulfstream V, numero N44982, entinen numero N379P ja Boeing 737, numero N4476S, entinen numero N313P, mikä kuuluu nykyisin Keeler & Tate Managementille. Samaa konekantaa ylläpidetään vaihtaen omistajia ja saman omistajan aikana rekisterinumeroita.

Boeing 737-7ET BBJ
 
2005 18. tammikuuta Palma de Mallorca (PMI)
2005 6. toukokuuta Praha-Ruzyne (PRG)

Gulfstream G-V N44982
Kone on myyty Premier Executive Transport Services:ltä Keeler and Tate Management:lle. Koneen ensimmäinen rekisterinumero oli N581GA (18. marraskuuta 1999), toinen N379P (24. maaliskuuta 2000), kolmas N8068V (29. tammikuuta 2004).

Bayar Foreign Marketing:n omistuksessa koneella ovat olleet rekisterinumerot N8068V (omistuksesta 16. marraskuuta 2004 alkaen) ja viimeksi N44982 (17. joulukuuta 2004) alkaen.

Aiheesta muualla 
N44982 
N44982
Britain Accused over CIA's Secret Torture Flights
Jet linked to torture claims is sold 

Tiedustelu
Aviation Specialties

Aviation Specialties on lentoyhtiö, jonka epäillään tuottaneen CIA:lle vankilentokuljetuspalveluita. Yhtiöllä on kahdeksan lentokonetta omistuksessaan:

B200C
rekisterinumero 157A, sarjanumero BL-53
rekisterinumero 299AL, sarjanumero BL-1823
rekisterinumero 312ME, sarjanumero BL-46
rekisterinumero 4456A, sarjanumero BL-143
rekisterinumero 4489A, sarjanumero BL-145
rekisterinumero 5139A, sarjanumero BL-144
rekisterinumero 5155A, sarjanumero BL-146

De Havilland DHC-6
rekisterinumero 6161Q, sarjanumero 633

Aiheesta muualla
CIA:n kidutuslennot

Tiedustelu
Pirjo Wilmi-Rokkanen

Airi Pirjo Maritta Wilmi-Rokkanen (o.s. Wilmi, ent. Häggman, s. 8. kesäkuuta 1951 Sotkamo) on suomalainen pikajuoksija ja urheiluvaikuttaja, ammatiltaan liikunnanopettaja. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1970 ja liikunnanopettajaksi Jyväskylän yliopistosta 1973. Wilmi-Rokkanen hallitsi suomalaista naisten pikajuoksua 1970-luvulla yhdessä Riitta Salinin ja Mona-Lisa Pursiaisen kanssa.

Wilmi-Rokkanen voitti EM-hopeaa 4 × 400 metrin viestissä Roomassa 1974. 400 metrillä hän oli Montrealin olympialaisissa 1976 neljäs (aika 50,56, häviten pronssimitalin sadasosasekunnilla), EM-kisoissa Prahassa 1978 seitsemäs (52,46) ja Moskovan olympialaisissa 1980 myös seitsemäs (51,35). Pitkässä viestissä hän oli mukana Rooman lisäksi 1969 EM-kisoissa (sijoitus kahdeksas), Münchenin olympialaisissa 1972 (seitsemäs) ja Montrealin olympialaisissa 1976 (kuudes).

Wilmi-Rokkanen voitti 200 metrillä viisi (1972, 1976–1978 ja 1980) ja 400 metrillä viisi (1972, 1973, 1978–1980) Suomen-mestaruutta. Viestissä hän keräsi neljä mestaruutta. Kaikkiaan viestit ja juniorisarjat mukaan lukien Wilmi-Rokkanen voitti urallaan 51 SM-mitalia.

Urheilu-uransa jälkeen Wilmi-Rokkanen valittiin ensimmäisenä naisena vuonna 1981 Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) jäseneksi. Hän erosi KOK:n jäsenyydestä tammikuussa 1999 laajan lahjusskandaalin yhteydessä, kun The New York Times -lehti oli uutisoinut, että hänen entinen aviomiehensä oli työskennellyt vuoden 2002 talviolympialaisten kisaisännyyden saaneelle Salt Lake Cityn hakukomitealle. Wilmi-Rokkanen itse kiisti tienneensä entisen puolisonsa työsuhteesta tai rikkoneensa KOK:n sääntöjä.

Urheilu-uran jälkeen pääasiallisena työnään Wilmi-Rokkanen on toiminut vuodesta 1991 alkaen Olarin koulun ja lukion liikunnan- ja terveystiedon lehtorina. Vuonna 2011 hän hankki myös terveystiedon aineopettajan pätevyyden. Ylipäätään liikunnanopettajana hän on toiminut vuodesta 1974 alkaen. Lisäksi hän on toiminut Espoossa liikunnan ohjaavana opettajana. Pitkän uransa ansiosta hän sai OAJ:n kultaisen ansiomitalin vuonna 2014. Wilmi-Rokkanen jäi eläkkeelle lukuvuoden 2015–2016 päätteeksi.

Seuratasolla Wilmi-Rokkanen edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja Sotkamon Jymyä.

Ennätykset

Lähteet 
 Kilpakenttien sankarit, Tammi 1992, s. 114–115
 http://www.kolumbus.fi/geodun/leghag.htm
 http://www.gbrathletics.com/nc/fin.htm
 
 Liikunnan ja Urheilun Maailma 1/99: Pirjo Häggman liitetty lahjusskandaaliin 
 Liikunnan ja Urheilun Maailma 3/99: Kymmenen uuttaa KOK:n jäsentä liitetty skandaaliin

Viitteet

Suomalaiset pikajuoksijat
Suomalaiset urheiluvaikuttajat
Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Inkeri Anttila

Sylvi Inkeri Anttila (o.s. Metsämies; 29. marraskuuta 1916 Viipuri – 6. heinäkuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä, jolla on ollut merkittävä rooli Suomen vankeinhoitojärjestelmän kehittämisessä. Hänen tutkimuksillaan kriminologian ja kriminaalipolitiikan alalta on ollut myös kansainvälistä merkitystä. Hän ei uskonut, että rikollisuutta voidaan lopettaa mutta kriminaalipolitiikan keinoin voitaisiin vaikuttaa rikollisuuden laatuun ja määrään.

Inkeri Anttilan vanhemmat olivat asianajaja Veini Metsämies, ent. Horelli (1879–1944) ja Sylvi Airio, ent. Malmgren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1933, suoritti yleisen oikeustutkinnon 1936 ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1937, lakitieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1946 sekä valtiotieteen kandidaatiksi ja lisensiaatiksi 1954. Anttila sai varatuomarin arvon 1942.

Anttila väitteli vuonna 1946 loukatun suostumusta koskevalla väitöskirjalla oikeustieteen tohtoriksi. Hän on ensimmäinen oikeustieteen tohtoriksi väitellyt nainen Suomessa. Anttila on kertonut ryhtyneensä juristiksi ilahduttaakseen isäänsä, joka myös oli juristi. Hänen ajatuksissaan oli ollut myös laulajan tai pianistin ura.

Anttila oli Helsingin yliopiston rikosoikeuden professori 1961–1980, oikeuspoliittisen tutkimuslaitoksen johtaja 1974–1979 ja Liinamaan virkamieshallituksen oikeusministeri 13.6.1975–30.11.1975. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1973–1976. Hän oli ensimmäinen nainen oi­keus­tie­teen pro­fes­so­ri­na ja en­sim­mäi­nen nai­nen oi­keus­mi­nis­te­ri­nä. Hän oli mer­kit­tä­vin uudenlaisen kri­mi­naa­li­po­li­tii­kan ke­hit­tä­jä: seuraamusten tuli olla ra­tio­naa­li­sia, hu­maa­neja ja hy­vin­voin­ti­val­tion ar­voil­le ra­ken­tu­via. Linjaukset perustuivat Anttilan kokoamaan tut­kimustie­toon. Ri­kos­ten tor­jun­nas­sa alettiin käyttää so­siaa­li- ja yh­teis­kun­ta­po­li­tii­kan kei­no­ja, mut­ta myös konk­reet­ti­sia toi­mia ri­kosten ­ ennaltaehkäisemiseksi. Helsingin kaupunginvaltuustossa Anttila edusti Liberaalista Kansanpuoluetta.

Anttila oli Helsingin, Turun ja Uppsalan yliopistojen kunniatohtori. Lisäksi hän on saanut lukuisia tunnustuspalkintoja tieteellisistä ansioistaan, muun muassa Euroopan Kriminologiyhdistyksen elämäntyöpalkinnon vuonna 2011. Monet hänen saavutuksistaan perustuivat hä­nen hen­ki­lö­koh­tai­siin omi­nai­suuk­siin­sa, ku­ten te­rä­vään älyk­kyy­teen, il­mai­sun kirk­kau­teen ja val­loit­ta­van seu­ra­ih­mi­sen sosiaalisuuteen.

Anttilan puoliso vuodesta 1934 oli keuhkosairauksien erikoislääkäri Sulo Valter Anttila (1909–2001). Perheeseen syntyi kolme lasta.

Lähteet

Kirjallisuutta
 
 
 
 Rikosoikeudellisia kirjoitelmia, 5. Sylvi Inkeri Anttilalle 29.11.1986 omistettu julkaisu. Suomalainen lakimiesyhdistys, 1986. Suomalaisen lakimiesyhdistyksen julkaisuja. A-sarja, nro 168. ISBN 951-855-084-0.

Aiheesta muualla
 Tiedenaisia – Inkeri Anttila
 
 

Suomalaiset oikeustieteilijät
Suomen oikeusministerit
Helsingin kaupunginvaltuutetut
Suomalaiset liberaalit poliitikot
Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Elintasosairaus

Elintasosairaudet ovat sairauksia, joita esiintyy erityisesti korkean elintason maissa. Elintasosairauksien yleisyyteen vaikuttavat tällaisissa maissa noudatettavat elintavat. Korkean elintason maissa varakkailla henkilöillä on kuitenkin parempi terveys ja varakkaat henkilöt siis kärsivät elintasosairauksista vähemmän, vaikka heillä on muita korkeampi elintaso.

Yleisimpiä elintasosairauksiin luettavia sairauksia ovat muun muassa sydänsairaudet, liikalihavuus, kakkostyypin diabetes, metabolinen oireyhtymä, Crohnin tauti, verenpainetauti, allergiat, kihti, osteoporoosi, aivohalvaus, syöpä, syömishäiriöt ja maksakirroosi. Toisinaan myös masennus luetaan elintasosairauksiin, mutta on todettu että masennusta esiintyy kuitenkin piilevänä kehittyvissäkin maissa,.

vaikka tartuntataudit ovat kehitysmaissakin suurin ongelma, elintasosairaudet lisääntyvät länsimaisen elämäntyylin ja ravintotottumusten saadessa suosiota.

Elintasosairauksien tärkeimpiin syihin kuuluvat:

Vähäinen liikuntaa
Halvan ruoan hyvä saatavuus
Ruoan suuri kaloripitoisuus
Prosessoidun ja huonolaatuisen ruoan suuri osuus
Alkoholi ja tupakka
Pidentynyt elinikä

Lähteet

Aiheesta muualla
Kehitysmaissa yhä enemmän elintasosairauksia 
Elintasosairaudet yleistyneet hurjasti Kiinassa 

Sairaudet
Epidemiologia
Monté

Monté eli raviratsastus on ravikilpailumuoto, jossa ohjastaja istuu kärryjen sijaan satulassa hevosen selässä. Laji on kotoisin Ranskasta, jossa se on hyvin arvostettu raviurheilun muoto. Suomessa ensimmäinen virallinen monté-lähtö ajettiin vuonna 1979 Vermossa. Montén SM-kilpailuissa (lämminveriset) on 12 osakilpailua.

Montéa ei tule sekoittaa laukkaurheiluun vaikka sitä ajetaan myös ratsailta ilman kärryjä.

Monté Suomessa 

Useimmat suomalaiset montéohjastajat ovat naisia, koska he ovat tavallisesti miehiä kevyempiä. Lähdöissä hevosen selässä on oltava painoa satula mukaan lukien vähintään 52 kiloa. Ohjastajalla on oltava c-ajolupakortti, jonka voi suorittaa aikaisintaan 16-vuotiaana. Aikaisemmin oikeaoppisessa montéistunnassa ohjastaja seisoi jalustimilla jalat suorina tai kevensi. Nykyisin Suomessakin suositaan Ranskasta lähtenyttä montéistuntaa, jossa ohjastaja käyttää hyvin lyhyitä jalustimia laukkakilpailuista tutun jockeyistunnan tapaan. Ohjastajalla tulee olla hyvä kunto ja tasapaino, jotta hän ei häiritse hevosen juoksua. Ohjastajan jalkalihasten on myös oltava erittäin vahvat, jotta hän jaksaa pysyä pitkän matkan kevyessä istunnassa. Keski-Pohjanmaan ammattiopisto (kpedu) järjestää osana hevostalouden perustutkintoa monté-koulun 2021.

Varusteet
Montéssa sallitaan samat kuolaimet kuin normaaleissa ravilähdöissäkin ja lisäksi olympia-, kanki- ja pelhamkuolaimet. Kielletyt ja tarkkailtavat varusteet ovat samat kuin muissakin ravilähdöissä. Ohjina voidaan käyttää ratsastusohjia tai montéohjia, joissa on lenkit helpottamaan hevosen hallintaa. Montéssa käytetään kevyitä monté- tai laukkasatuloita, joissa on myös helpompi istua jockeyistunnassa kuin esimerkiksi yleissatulassa. Ajovitsa saa olla korkeintaan 75 cm pitkä, eikä ohjastaja saa käyttää kannuksia. Lisäksi ratsukolla on oltava yllään omat ajovärinsä, aivan kuten muissakin ravilähdöissä.

Monté maailmalla 
Ranska on tunnettu ravimaa, jossa noin 25–30 % ravilähdöistä on montélähtöjä.

Montéhevoset
Montéssa kilpaillaan yleensä lämminveriravureilla, erityisesti kookkailla ranskanravureilla. Suomessa myös suomenhevoset ovat suosittuja montéhevosia, ja montélähtöjä järjestetään myös poniraveissa.

Aiheesta muualla 
 Suomen Monté-ohjastajat ry
 Monté Team Finland ry
 Suomen Ratsastajainliitto - monté
 Suomen Hippos
 Koulutus: monteurheilu/monteratsastus Keski-Pohjanmaan ammattiopiston sivustolla 

Raviurheilu
Frank Moberg

Frank Moberg (s. 27. maaliskuuta 1940 Turku) on suomenruotsalainen jääkiekkovaikuttaja. Hänet yhdistetään Idrottsföreningen Kamraterna i Helsingforsiin siinä määrin, että hän on saanut lempinimen "Mr. IFK". Moberg istuu HIFK:n liigayhdistyksen hallituksessa, joka omistaa enemmistön HIFK-Hockeyn osakkeista. Kiekkouran ohella hän on työskennellyt pitkään perheyrityksessä.

Moberg toimi HIFK:ssa rahastonhoitajana vuodet 1968–1976. Seuran puheenjohtajana hän palveli vuosina 1976–1990. Seuran toimitusjohtajana hän työskenteli vuodet 1987–2001.

A-maajoukkueessa Moberg toimi kolmeen eri otteeseen  joukkueenjohtajana 1974–1975, 1977–1980 ja 1988–1989.

SM-liigassa Moberg on ollut taustahahmona sen alusta saakka. Vuodet 1975–1991 hän oli SM-liigan liittohallituksen jäsen ja vuodesta 1992 Moberg on ollut liigan johtoportaassa. Moberg oli myös NHL-seura Quebec Nordiquesin palkkalistoilla kykyjenetsijänä kaudet 1989–1993. Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Mobergin vuonna 2000 Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 125.

Marraskuussa 2006 Moberg ilmoitti asettautuvansa Ruotsalaisen kansanpuolueen sitoutumattomaksi ehdokkaaksi kevään 2007 eduskuntavaaleihin. 

Moberg tuli aikanaan tunnetuksi Hotelli Hesperian yökerhosta. Jääkiekkoilija Toni Mäkiaho on hänen vävynsä.

Lähteet

Mobergin tiedot Jääkiekkomuseon sivulla

Viitteet

Suomalaiset jääkiekkovaikuttajat
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Ismo Toukonen

Ismo Tenho Tapio Toukonen (s. 25. huhtikuuta 1954 Hollola) on suomalainen este- ja kestävyysjuoksija.

Toukonen voitti EM-pronssia 3 000 metrin esteissä Prahassa 1978 ennätysajallaan 8.18,29. Toukonen on ajallaan kaikkien aikojen neljänneksi nopein suomalainen estejuoksija Tapio Kantasen, Jukka Keskisalon ja Topi Raitasen jälkeen. Aika oli vuoden 1978 maailmantilaston neljänneksi nopein . 10 000 metrillä Toukonen juoksi Kouvolassa vuonna 1982 ajan 28.35,61 .

Toukonen voitti Suomen mestaruuden 3 000 metrin esteissä vuosina 1978 ja 1983 sekä 10 000 metrin juoksussa vuonna 1985 . Hän osallistui myös maastojuoksun MM-kisoihin vuonna 1976 .

Seuratasolla Toukonen edusti Lahden Ahkeraa.

Lähteet 

Suomalaiset estejuoksijat
Suomalaiset kestävyysjuoksijat
Suomalaiset maastojuoksijat
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Jorma Salmi

Jorma Pertti Salmi (6. toukokuuta 1933 Kotka – 24. toukokuuta 2016 Seattle) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän oli ensimmäinen suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi Ruotsissa, ja ensimmäinen suomalainen ammattilaisjääkiekkoilija.

Salmi tuli SM-sarjaan hieman erikoista tietä, sillä hän lähti vuonna 1953 Englantiin ensimmäisenä suomalaisena ammattikiekkoilijana ja pääsi mukaan ammattilaisjoukkue Nottingham Panthersiin. Hän pelasi Englannissa yhteensä kaksi kautta Nottinghamissa, Brightonissa ja Southamptonissa.

Vuonna 1955 Salmi siirtyi Englannista Ilvekseen. Hän pelasi viisi kautta Ilveksessä ja voitti kolme Suomen mestaruutta ennen siirtymistään HIFK:hon, jossa pelasi kauden. Vuonna 1961 Salmesta tuli ensimmäinen suomalaiskiekkoilija Ruotsissa. Neljän kauden aikana Salmi pelasi pääsarjassa AIK:ssa ja Västra Frölundassa, jossa voitti mestaruudenkin, sekä I divisioonassa Sundbybergs IK:ssa. Suomessa Salmi pelasi ennen lopettamistaan vielä kauden 1965–1966 HJK:ssa. Salmi pelasi yhteensä sata SM-sarjan ottelua tehoin 98+66.

Suomen jääkiekkomaajoukkueessa Salmi pelasi 48 ottelussa, joissa teki pisteet 17+13. Hän edusti Suomea kolmissa MM-kilpailuissa ja talviolympialaisissa Squaw Valleyssa.

Salmi toimi valmentajana muun muassa Töölön Vesassa 1966–1967 ja Jokereissa 1967–1968. 

Salmi asui Yhdysvaltojen Seattlessa vuodesta 1968, mutta vietti vuosittain pari kuukautta Suomessa. Hän työskenteli Yhdysvalloissa Finnairin palveluksessa myyntitehtävissä. Vancouverin olympialaisissa Salmi työskenteli vapaaehtoisena Suomen joukkueen apuna.

Saavutukset ja palkinnot
3 Suomen-mestaruutta (Ilves, 1957, 1958, 1960)
1 Ruotsin-mestaruus (Västra Frölunda, 1965)
SM-sarjan paras pistemies (1957, 1958, 1959)
SM-sarjan syöttöpörssin voittaja (1957, 1959)
Suomen Jääkiekkoleijona nro 129

Lähteet

Salmen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla
Eurohockeyn tilastosivu

Viitteet

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomalaiset jääkiekkovalmentajat
Amerikansuomalaiset henkilöt
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Rauli Pudas

Rauli Antero Pudas (s. 13. syyskuuta 1954 Alavieska) on suomalainen entinen seiväshyppääjä. Seuratasolla hän edusti Alavieskan Viriä.

Pudas voitti Prahassa 1978 seiväshypyssä pronssia tuloksella 545. Samassa kisassa Suomen Antti Kalliomäki otti hopeaa. Suomen-mestaruuden Pudas voitti Kalevan kisoissa 1980, hallimestaruuden puolestaan vuosina 1978 ja 1982. Vuoden 1980 Moskovan kesäolympialaisissa hän oli kahdestoista.

6. heinäkuuta 1978 Pudas hyppäsi Nivalassa tuloksen 556, jolla hän oli sen vuoden maailmantilaston seitsemäs. Pudaksen ennätys on Raahessa 13. heinäkuuta 1980 hypätty 560. Samassa kisassa Antti Kalliomäki hyppäsi Suomen ennätyksen 566.

Lähteet 

Suomalaiset seiväshyppääjät
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Kolmas vuosituhat eaa.



Tapahtumia 
 Egyptin dynastiat 1–11.
 Gizan pyramidit rakennettiin (noin 2600–2500 eaa.).
 Awanin dynastia hallitsi Elamissa (noin 2500–2240 eaa.)
 Sargon valtasi Urin (noin 2340 eaa.)
 Urin kolmas dynastia (noin 2094–1950 eaa.)
 Induskulttuuri (noin 2600–1800 eaa.)
 Gilgamesh runon kirjoitettu versio ajoittuu tälle ajalle

Henkilöitä 
 Sargon, Akkadin kuningas
 Enheduanna, ensimmäinen nimeltä tunnettu kirjailija ja runoilija

Tapahtumia vuosittain 
2173 eaa. – Egypti: seitsemännen dynastian loppu ja kahdeksannen dynastian alku.
2070 eaa. Xia-dynastia perustettiin Kiinassa.

-97
Da Buzz

Da Buzz on ruotsalainen dancepop-yhtye, jonka perustivat Annika Thörnquist, Per Lidén ja Pier Schmid vuonna 1999. Ensimmäinen, vuonna 2000 julkaistu single Do you want me myi Ruotsissa platinaa. Toinen single Let me love you ja ensimmäinen albumi Da Sound myivät kultaa. Toinen single ylsi Billboard Hot Dance music chart -listan neljänneksi vuonna 2001.

Diskografia
Da Sound (21. syyskuuta 2000)
Wanna be with me (2002)
More than alive (2003)
Dangerous (2004)
Last goodbye (15. maaliskuuta 2006)
Greatest hits (2007)

Singlet 
 Paradise (1999)
 Do You Want Me (2000)
 Let Me Love You (2000)
 Believe in Love (2001)
 Wanna Be With Me? (2002)
 Wonder Where You Are (2002)
 Stronger Than Words Can Say (2002)
 Alive (2003)
 Tonight (Is the Night) (2003)
 Wanna Love You Forever (2003)
 Dangerous (2004)
 How Could You Leave Me (2004)
 Come Away With Me (2004)
 Last Goodbye (2006)
 Without Breaking (2006)
 Soon My Heart / World for 2 (2007)
 Take All My Love (2007)
 Baby Listen to Me (2007)
 U Gotta Dance (2010)
 Got This Feeling (2012)
 The Moment I Found You (2014)
 Bring Back the Summer (2014)

Ruotsalaiset eurodanceartistit ja -yhtyeet
Ruotsalaiset house-yhtyeet
Audi Sport Team Abt Sportsline

Audi Sport Team Abt Sportsline on Abt Sportslinen talli, joka kilpailee Saksan vakioautojen sajassa DTM:ssä. Talli käyttää autonaan Audi A4 DTM 2006:sta.

Vuoden 2006 kuljettajat tallissa ovat:

 Martin Tomczyk
 Heinz-Harald Frentzen
 Mattias Ekström
 Tom Kristensen

Historia 

DTM-tallit
NK

NK eli Nordiska Kompaniet on ruotsalainen tavarataloketju, jonka tavaratalot sijaitsevat Hamngatanilla Tukholmassa ja Östra Hamngatanilla Göteborgissa.

Historia 
Tukholman NK avattiin vuonna 1902, kun kaksi miestä, K.M. Lundberg ja Joseph Leja perustivat tavaratalon. Alkuunpanija oli ollut Josef Sachs. Nykyinen tavaratalorakennus Hamngatanilla avattiin 22. syyskuuta 1915. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Ferdinand Boberg. Tavaratalossa otettiin käyttöön Ruotsin ensimmäiset liukuportaat. Tavarataloa on laajennettu 1961–1963 ja 1971–1973.

Göteborgin NK perustettiin vuonna 1971, kun NK otti haltuunsa Göteborgsvaruhuset Ferd. Lundquist & Co:n, joka oli perustettu vuonna 1864. Näin NK hautasi ajatuksen uudisrakennuksen rakentamisesta Nordstanin ostoskeskukseen.

NK avasi myymälöitä myös ulkomaille, muun muassa Pietariin (1908–1917), Moskovaan (1913–1917) sekä Buenos Airesiin (1920–1934). NK-tavaratalo avattiin Farstaan vuonna 1960, Malmön tavaratalo avattiin vuonna 1963 ja Täbyn tavaratalo vuonna 1974. 

NK:n talous alkoi muuttua vuosien 1969–1982 välillä. 1980-luvun loppuun tullessa tavaratalojen käyttökustannukset alkoivat nousta sietämättömiksi. Tämän vuoksi Farstan, Malmön ja Täbyn tavaratalot lopetettiin ja loput tavaratalot ryhtyivät toimimaan franchising-periaatteella.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 NK Tukholman kotisivut 
 NK Göteborgin kotisivut 

Tavaratalot
Tukholma
Göteborg
Ruotsalaiset yritykset
Baba (kakku)

Baba on itäisen Euroopan (kuten Puolan) ja Venäjän keittiöön kuuluva, pääsiäisenä syötävä vehnätaikinasta valmistettu, hiivalla kohotettu, rusinoita tai korintteja sisältävä makea kakku tai leivos. Se tarjoillaan usein pashan kera. Se voidaan kostuttaa rommilla tai madeiralla ja koristella sokerivesikuorrutuksella.

Aiheesta muualla 

 Baba (maku.fi)
 Pikkubabat (valio.fi)
 Rommilla kostutettu baba (savonsanomat.fi)
 Baba (kolumbus.fi/rahola)

Kakut
Venäläinen keittiö
Pääsiäisruoat
Marras

Martaan eri merkityksiä on täsmennetty täsmennyssivulla
Suomen kielessä erilaisia kuolemaan liittyviä ilmiöitä ja ennusmerkkejä on kutsuttu nimityksellä marras. Suomalaisten kansanuskomusten yhteydessä martaat ovat muun muassa kuolleiden sieluja, pian kuolevia ihmisiä tai kuoleman ennusmerkkejä, toisinaan myös menninkäisiä muistuttavia Manalan olentoja.

Suuri saalis
Erityisen suuri kalastajan, linnustajan tai muun pyytäjän saalis on voinut olla marras, kuoleman ennusmerkki. Eräässä uskomuksessa marras on jättiläiskala, kalojen kuningas. Martaan saaneelle kalastajalle saalis on kuitenkin ennustanut kuolemaa.

Etymologia 
Marras (marta) tarkoittaa usein kuolemaa tekevää ihmistä tai vainajaa. Se on lainautunut suomeen indoiranilaisen kantakielen sanasta *mr̥tás, joka taas polveutuu indoeurooppalaisen kantakielen sanasta *mr̥tós, jonka juuri on kuolemaa tarkoittava *mer-. Juuresta ovat kehittyneet muiden muassa latinan sanat mori (kuolla), mors (kuolema) ja mortalis (kuolevainen), joista on johdettu muun muassa englannin mortal (kuolevainen), ranskan mort (kuolema), mortel (kuolevainen), mourir (kuolla) ja espanjan mortal (kuolevainen), morir (kuolla) ja muerte (kuolema).

Katso myös
Huu

Lähteitä
 

Suomalaiset jumalat ja taruolennot