joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pyhäinjäännöslipas

Pyhäinjäännöslipas (myös relikvaario) on lipas tai muu säilytysastia, jossa säilytetään pyhimyksen jäännöksiä tai muita reliikkejä. Relikvaarioita käytetään kaikissa uskonnoissa joissa on pyhäinjäännöksiä, kuten hindulaisuudessa, buddhalaisuudessa ja kristinuskossa. Relikvaarioita säilytetään kirkoissa tai temppeleissä, joihin uskovaiset voivat pyhiinvaeltaa relikvaarioiden luokse päästäkseen osalliseksi pyhäinjäännösten uskotusta voimasta.

Relikvaariot Suomessa

Suomen tunnetuin relikvaario on niin kutsuttu Autuaan Hemmingin (k. 1366) relikvaario Turun tuomiokirkossa. Puista, keskiajan lopulla valmistettua relikvaariota säilytetään tuomiokirkon Pyhän Yrjänän kappelissa. Arkussa on säilynyt huomattava keskiaikainen pyhäinjäännöskokoelma, lähes 90 reliikkiä. Reliikkeihin kuuluu useiden henkilöiden luita. Samoin siellä on kankainen pyhäinjäännöslipas, jossa säilytetään 1150-luvulla kuolleen ruotsalaisen pyhimyskuningas Eerik Pyhän leukaluuta ja pään luita.

Relikvaarioita on Suomessa yhä katolisissa ja ortodoksisissa kirkoissa ja luostareissa, erityisesti Valamon ja Lintulan luostareissa.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Pyhimykset
Uskonnolliset esineet
Haaparanta (täsmennyssivu)

Haaparanta voi tarkoittaa jotain seuraavista:

paikkoja
Haaparannan kunta, kunta Pohjois-Ruotsissa
Haaparanta, samannimisen kunnan keskustaajama Pohjois-Ruotsissa

henkilöitä
Leila Haaparanta (s. 1954), suomalainen filosofi ja professori
Mikko Haaparanta (s. 1996), suomalainen jääkiekkoilija
Pertti Haaparanta (s. 1954), suomalainen taloustieteilijä
Reijo Haaparanta (s. 1958), suomalainen painija
Tomi Haaparanta (s. 1967), suomalainen graafinen suunnittelija ja kirjasinsuunnittelija
Tired of Waiting for You

Tired of Waiting for You on brittiläisen The Kinks -yhtyeen esittämä ja sen laulaja-kitaristin Ray Daviesin kirjoittama kappale vuodelta 1965. Siitä muodostui yhtyeen toinen Britannian listaykköseksi noussut single ja se menestyi hyvin myös Yhdysvalloissa, jossa se oli parhaimmillaan Billboard-listan sijalla kuusi. Suuren kansainvälisen suosion johdosta singleä myytiin maailmanlaajuisesti yli miljoona kappaletta.

Kappale on myös yhtyeen toisella studioalbumilla Kinda Kinks, joka julkaistiin pari kuukautta singlen ilmestymisen jälkeen, maaliskuussa 1965. Alkuperäisen singlen b-puoli, ”Come on Now”, löytyy niin ikään Kinda Kinks -albumilta.

Rakenne
Päinvastoin kuin yhtyeen kaksi aiempaa singleä, ”You Really Got Me” ja ”All Day and All of the Night”, ”Tired of Waiting for You” on tyyliltään rauhallinen ja melodinen kappale. Kappaleen tekijä Ray Davies on myöhemmin kertonut, että yhtyeen oli muutettava tyyliään säilyttääkseen suosionsa. Omien sanojensa mukaan hän sävelsi kappaleen junassa matkalla studiolle ja sanoitti sen kahvilassa äänitysten tauon aikana.

Muita versioita
Cover-version kappaleesta on tehnyt muun muassa yhdysvaltalainen jazz-rock-yhtye The Flock. Suomenkielisen ”Mikset sä tuu” -nimisen käännösversion on levyttänyt vuonna 1997 Stara.

Kappaleet singlellä
A-puoli

B-puoli

Lähteet

Viitteet

The Kinksin kappaleet
Vuoden 1965 kappaleet
Dancing on the Edge

Dancing on the Edge on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän Roy Buchananin studioalbumi vuodelta 1986. Levyn on julkaissut Yhdysvalloissa Alligator Records ja Euroopassa lisenssillä Lontoossa toimiva Sonet Records sarjatunnuksella SNTF 961. Levy on valmistettu Hollannissa.

Albumin ovat tuottaneet Buchanan, Bruce Iglauer ja Dick Shurman saaden apua levyllä esiintyvältä Donald Kinseyltä ja Justin Niebankilta. Niebank on toiminut myös äänittäjänä ja miksaajana. Levy on äänitetty ja miksattu Chicagossa Streeterville-studioilla. Masteroinnin on tehnyt Tom Coyne New Yorkissa studiossa nimeltä Frankford/Wayne.

Levykannen suunnittelija on Kate Friedman ja valokuvat on ottanut Marc PoKempner.

Kiitoksissa on mainittu Teddy Slatus, Mindy Glassberg, Judy Buchanan, Mindy Giles, Hilton Weinberg, Pam Hall, Bill Wokersin, Jay Whitehouse, Bill Haas ja Sharron Scott.

Kappaleet 
A-puoli

 Peter Gunn (Mancini) - 3:13 State Music Ltd.
 The Chokin' Kind (Howard) – 3:11 EMI Music Ltd.
 Jungle Gym (Buchanan) - 3:05 Copyright Control
 Drowning on Dry Land (Gregory / Jones) - 6:18 Rondor Music (London)
 Petal to the Metal (Buchanan) - 2:26 Copyright Control

B-puoli

 You Can't Judge a Book by the Cover (Dixon) - 3:20 Jewel Music Ltd.
 Cream of the Crop (Buchanan) - 2:35 Copyright Control
 Beer Drinking Woman (Chatman) - 4:45 MCA Music Ltd.
 Whiplash (Buchanan) - 2:26 Copyright Control
 Baby, Baby, Baby (A. & C. Franklin) - 4:23 CBS Songs Ltd.
 Matthew (Buchanan) - 2:02 Copyright Control

Muusikot 
 Roy Buchanan – kitara, laulu
 Delbert McClinton – laulu (A2, B1, B5)
 Donald Kinsey - rytmikitara
 Stan Szelest - kosketinsoittimet
 Larry Exum - basso
 Morris Jennings - rummut

Donald Kinsey esiintyy Sinai Productionsin suosiollisella luvalla.

Roy Buchanania on manageroinut Teddy Slatus, 332 W. 22nd St., New York, N.Y. (212) 255-3600.

Lähteet 
 Roy Buchanan LP Dancing on the Edge (Sonet Records 1986)

 Vuoden 1986 albumit
 Roy Buchananin albumit
Last Desire

Last Desire on Mastercastlen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 18. kesäkuuta 2010.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Giorgia Gueglio – laulu
 Alessandro Bissa – rummut
 Pier Gonella – rytmikitara, soolokitara
 Steve Vawamas – basso

Arvostelut 
 Dangerdog: 
 Imperiumi: 5/10
 Sea of Tranquility:

Lähteet 

Vuoden 2010 albumit
Italialaiset metallialbumit
Siirtokarjalaisten tie (kappale)

Siirtokarjalaisten tie on Toivo Kärjen säveltämä ja Juha Vainion sanoittama musiikkikappale. Sen on levyttänyt Pasi Kaunisto vuonna 1977 Paul Fagerlundin sovittamana.

Lähteet 

 YLE Radio 1, Lauantain toivotut levyt, 10. heinäkuuta 2010.

 Vuoden 1977 kappaleet
 Toivo Kärjen säveltämät kappaleet
 Juha Vainion sanoittamat kappaleet
TaylorMade

TaylorMade on yhdysvaltalainen golftuotevalmistaja. Yhtiö valmistaa muun muassa golfmailoja, golfpalloja ja vaatteita.

Historia 
TaylorMaden perusti Gary Adams vuonna 1979. Vuonna 1984 Salomon osti TaylorMaden. Yhtiö oli Salomonin omistuksessa vuoteen 1997 asti, jolloin Adidas osti Salomonin 1,4 miljardilla dollarilla. Vuonna 2017 Adidas myi TaylorMaden sijoitusyhtiö KPS Capital Partnersille.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset verkkosivut

Adidas
Univision

Univision on yhdysvaltalainen, espanjankielinen televisiokanava. Se on yksi Yhdysvaltojen suurimpia televisiokanavia ja suurin espanjankielinen televisiokanava. Ensimmäiset lähetykset kanava lähetti vuonna 1962 KMEX-TV -nimellä. Yhtiön nimi oli vuoteen 1987 asti Spanish International Network. Univisionilla on kaksi rinnakkaiskanavaa, Telefutura ja Galavisión.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset televisiokanavat
Kaakaovoi

Kaakaovoi on kaakaopavuista puristettava kaakaon makuinen rasva. Se muistuttaa koostumukseltaan hieman voita tai margariinia mutta on huoneenlämmössä kuitenkin niitä kiinteämpää.

Kaakaovoin rasvahapot koostuvat yli 95-prosenttisesti kolmesta rasvahaposta eli palmitiinihaposta (noin 25 %), steariinihaposta (noin 37 %) ja oleiinihaposta (noin 33 %) sekä lisäksi pienestä määrästä monityydyttymätöntä linolihappoa (18:2, n-6) ja tyydyttynyttä arakidihappoa (20:0). Kaakaovoin rasvahappokoostumus vaihtelee hieman kasvualueen mukaan.

Eräissä tuotteissa kallistunut kaakaovoi on korvattu palmuöljyllä.

Kaakaovoita on käytetty suppojen (suppositorio, peräpuikko) materiaalina.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Outi Haatainen: Suklaan kemiaa, Kandidaatin tutkielma, Helsingin yliopisto, Kemian laitos, 14.3.2014 (pdf)

Ruoka-ainekset
Pär Engsheden

Pär Engsheden (s. 1967) on ruotsalainen vaatesuunnittelija. Hän on suunnitellut omia mallistoja vuodesta 1996. Hän on tullut tunnetuksi Ruotsin prinsessoille Victorialle ja Madeleinelle sekä kuningatar Silvialle suunnittelemistaan iltapuvuista. Engsheden nousi kuuluisuuteen suunniteltuaan Madeleinelle Nobel-juhlaan 2002 punaisen, kohua herättäneen puvun, jonka sanottiin olevan liian paljastava prinsessalle. Hän on suunnitellut lähes kaikki Nobel-puvut Ruotsin prinsessoille ja kuningattarelle, mutta hänen tunnetuin pukunsa lienee Victorian hääpuku.

Lähteet 

Ruotsalaiset henkilöt
Muotisuunnittelijat
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
24 tunnin kello

24 tunnin kello on tapa ajan esittämiseen, jossa vuorokauden tunnit on numeroitu arvoilla 0–23 keskiyöstä alkaen. 24 tunnin kello on maailman yleisimmin käytetty ajan esitysmuoto.

12 tunnin kello eli järjestelmä, jossa samoilla numeroilla 1–12 merkitään sekä aamu- että iltapäivän tunteja, jotka tarvittaessa erotetaan toisistaan esimerkiksi merkinnöillä AM ja PM, ovat käytössä muun muassa Australiassa, Kanadassa (pois lukien Quebec), Intiassa, Filippiineillä sekä Yhdysvalloissa. Monissa maissa käytetään sekä 12 että 24 tunnin muotoja. 12 tunnin muotoa käytetään yleensä puhekielessä. 24 tunnin muodosta käytetään Yhdysvalloissa myös nimitystä sotilasaika ja astronominen aika. 24 tunnin esitysmuoto on standardin ISO 8601 mukainen esitysmuoto. Ilmailussa ja merenkulussa 24 tunnin esitysmuoto on kansainvälinen standardi.

Kellonajan esitys Suomessa 
Ennen itsenäisyyttä Suomessa käytettiin 12-tuntista kellonajan merkintää lisukkeilla ap. (aamupäivä) ja ip. (iltapäivä), joskus e.p.p. ja j.p.p. (ennen ja jälkeen puolen päivän). Ruotsiksi nimitykset olivat f.m. ja e.m.. Siirtymä 24-tuntiseen kelloon tapahtui 1920-30-luvuilla. Euroopan rautateiden vuoden 1926 aikataulukonferenssissa sovittiin yhteisestä siirtymisestä 24 tunnin esitystapaan. Skandinavian ja Saksan rautatiet siirtyivät tähän keväällä 1927 ja Valtionrautatiet 15. toukokuuta 1928.

Tietokoneiden tuki 
Useimmissa maissa tietokoneet käyttävät 24 tunnin aikaa. Yleensä käyttäjä voi helposti vaihtaa 24 tunnin muotoon kieliasetuksista (alueasetuksia muuttamatta).

Lähteet

Katso myös 
 Military Time

Ajanlasku
Seulonnan keskeiset artikkelit
Tulitikli

Tulitikli (Spinus cucullatus) on eteläamerikkalainen uhanalainen varpuslintu.

Tulitiklit elävät Venezuelassa neljän läänin alueella, Kolumbian Norte de Santanderissa ja Guyanan lounaisosassa, josta löydettiin uusi populaatio vuonna 2000. Trinidadissa elänyt vahva populaatio on todennäköisesti hävinnyt, sillä havaintoja ei ole tehty 1960-luvun jälkeen. Myös Puerto Ricossa elänyt, häkkikarkureista syntynyt populaatio, on vaarassa hävitä. Lajin kokonaiskanta on 2 500–9 999 yksilöä ja kanta on edelleen taantumassa.

Lajin uhanalaisuuden syy on kaupallinen pyynti, joka on 1940-luvulta saakka ollut laitonta. Tulitikli on suosittu lemmikki värikkään ulkomuotonsa ja kauniin laulunsa takia. 1920-luvulta alkaen sitä on risteytetty kanarialintujen kanssa punertavien värisävyjen saamiseksi. Hans Duncker ja Karl Reich tutkivat silloin värien periytyvyyttä.

Lähteet 
http://www.birdlife.org/datazone/species/factsheet/22720374 
The Australian Red Siskin Finch (Carduelis Cucullata) Web Site 

Peipot
Uhanalaiset linnut
Lemmikkilinnut
Serge Daan

Serge Daan (11. kesäkuuta 1940 Mook, Alankomaat) on hollantilainen käyttäytymistutkija.

Serge Daan opiskeli biologiaa Amsterdamin yliopistossa, jossa hän väitteli filosofian tohtoriksi, aiheenaan eläinten talvihorros. Väitöksen jälkeen hän työskenteli neljä vuotta Max Planck -instituutin käyttäytymistieteen laitoksella Jürgen Aschoffin ja Colin Pittendrighin ohjauksessa. Vuonna 1975 Daan nimitettiin Groningenin yliopiston apulaisprofessoriksi ja 1996 etologian professoriksi. Vuodesta 2003 lähtien hän on hoitanut Nikolaas Tinbergenin perustamaa Käyttäyttymisbiologian kunniaprofessorin virkaa.

Daan on perehtynyt etenkin ihmisten ja muiden eläinten biologisen kellon tutkimiseen. Biologinen kello ohjaa eliön perinnöllisiä rytmisiä toimintoja. Daan on kirjoittanut noin 250 tieteellistä artikkelia, pääosin eliön vuorokausirytmiikasta.

Etologit
Alankomaalaiset biologit
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Jippikayjei

"Jippikayjei" on rap-artisti Cheekin ensimmäinen singlejulkaisu hänen kuudennelta studioalbumiltaan, Jare Henrik Tiihonen 2. Single julkaistiin ladattavaksi 11. elokuuta 2010. NRJ sai yksinoikeuden soittaa kappaletta kaksi viikkoa ennen julkaisua. Jippikayjei soi ensimmäisen kerran radiossa 26. heinäkuuta. Kappaleen ovat tuottaneet MMEN, Elastinen ja Iso H ja taustalaulut laulaa Karoliina Kallio. Jippikayjei nousi suoraan Suomen latauslistan kärkeen, viikolla 33.
Jippikayjei-single on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän.

Musiikkivideo 
Kappaleeseen kuvattiin musiikkivideo, jossa Cheek toimii kolmen naisurheilijan valmentajana. Muun muassa Lahden stadionilla kuvattu video oli ensinäytössä The Voicella 16. elokuuta. Urheilijoina esiintyvät videolla Players-tanssiryhmän Jenna Joutsenjärvi ja Linda Härkin.

Tekijät 
 Sanoitus: Cheek
 Tuotanto: MMEN, Elastinen, Iso H
 Taustalaulut: Karoliina Kallio
 Vastaava tuottaja: Cheek
 Nauhoitus, miksaus ja masterointi: Iso H/Rähinä Studiot
 Kannet: Tasis/Make It Happen
 Kuva: Toni Hemmilä/Femboart

Lähteet 

Cheekin kappaleet
MMENin tuottamat kappaleet
Vuoden 2010 kappaleet
Frank Siebeck

Frank Siebeck (s. 17. elokuuta 1949 Schkeuditz) on saksalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pika-aitajuoksussa. Hän edusti maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla SC Leipzigiä. Siebeck voitti kultaa 110 metrin aitajuoksusta Helsingin EM-kisoissa 1971 ajalla 14,00 sekuntia. Lisäksi hän voitti sisäratojen EM-kilpailuissa 60 metrin aitajuoksusta neljä mitalia, kultaa vuonna 1973, hopeaa vuosina 1970 ja 1975 sekä pronssia vuonna 1974. Siebeck osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1972 ja 1976. Hän sijoittui Münchenissä 1972 viidenneksi, mutta ei selviytynyt finaaliin saakka Montrealin kisoissa 1976.

Ennätykset 

 110 m aidat: 13,33 s (1976)

Lähteet 

Siebeck, Frank
Siebeck, Frank
Siebeck, Frank
Algebraisti

Algebraisti () on Iain M. Banksin vuonna 2004 ilmestynyt tieteisromaani. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2008 Loki-kirjojen kustantamana. Suomentaja on Niko Aula.

Vastaanotto 

Portti-lehden arvostelijan Harri Erkin mukaan Banks on unohtanut tiivistää kirjaansa. Kirjailijan luomat muukalaislajien edustajat ovat kuin naamioituneita ihmisiä ja sivuhenkilöt varsin paperinmakuisia. Tähtivaeltaja-lehden Toni Jerrmanin mukaan Algebraisti on Banksin heikoin tieteiskirja. Romaanin loppupuoli on viihdyttävä, mutta kirjassa on liikaa tarpeetonta aineistoa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Brooke, Keith: The Algebraist. Infinity plus 16.1.2005. 
 Geary, Christopher: The Algebraist. Zone-sf.com 2004. 
 Ikävalko, Marko: Algebraisti. Keskisuomalainen 24.1.2009.
 McMahon, Donna: The Algebraist. The SF Site 2005. 
 Murray, Charles Shaar: Access all arias of a standard space opera. The Independent 22.10.2004. 
 Ylönen, Sirpa: Hyvän ja pahan häälyvällä rajalla. Warkauden lehti 9.3.2009.

Skotlantilaiset tieteisromaanit
Vuoden 2004 kirjat
Avaruusoopperaromaanit
Klaus Bremer

Klaus Ilmari Bremer (s. 3. marraskuuta 1938 Helsinki) on suomalainen yrittäjä, toimittaja ja kansanedustaja vuosina 1995–2003. Bremer on koulutukseltaan diplomiekonomi.

Bremer aloitti urheilutoimittajana ja avustajana Sport-Pressen- ja Hufvudstadsbladet-lehdessä 1954 ja jatkoi Uuden Suomen, Ilta-Sanomien ja Helsingin Sanomien avustajana. Vuonna 1962 hänestä tuli Sanoma Oy:n uutiskuvalehti Viikkosanomien auto- ja liikennetoimittaja, 1969 Tekniikan Maailman ja Hymy-lehden erikoistoimittaja, VIP-lehden päätoimittaja, 1972 Yhtyneet Kuvalehdet Oy:n hallituksen jäsen ja Iltasetiä julkaisseen tytäryhtiön toimitusjohtaja, 1974 Karprint Ky:n varatoimitusjohtaja.

Vuonna 1978 Bremer perusti oman lehtikustantamonsa, Kustannus Oy Autotekniikan (v:sta 1991 B Yhtiöt Oy), jonka hallituksen päätoimisena puheenjohtajana hän toimii edelleen. Bremer tuli tunnetuksi Radio Cityn lentävänä liikennereportterina ”Klaude Kopterina” vuosina 1989–2000.

Bremer perusti ensimmäisen maahantuontiyrityksensä Klaus Bremer & Co, Ky:n opiskeluaikanaan 1961, ilmailualan yrityksen Bremer Air Oy:n 1975 ja autoalan yrityksen Bremer MotorSport Oy:n (v:sta 1997 BMS International Oy) 1985. Bremer on toiminut aktiivisesti Euroopan ja Pohjoismaiden autoalan lehdistön yhteistoimintajärjestöissä ITOY, IVOY, IB&COY ja NTC vuodesta 1981. Hän on World Association of Commercial Vehicles Editors (ACE) perustajajäsen. Bremer oli Helsingin Yrittäjät ry:n puheenjohtaja 2000 ja 2001. Hän on Suomen suurimman kotiseutuyhdistyksen, Stadin Slangi ry:n toinen perustajajäsen. 

Bremer oli Helsingin kaupunginvaltuuston ja kaupunkisuunnittelulautakunnan jäsen 1993–2000.  Bremer valittiin eduskuntaan vuoden 1995 eduskuntavaaleissa RKP:n sitoutumattomana ehdokkaana. Hänet valittiin Eduskuntaan myös vuonna 1999, mutta hän ei asettunut ehdolle enää vuoden 2003 vaaleissa. Kansanedustajana hän tuli tunnetuksi liikenneasioiden edistäjänä ja erityisesti yksityisautoilun puolestapuhujana.

Bremer saavutti maajoukkueuimarina ja -vesipalloilijana 28 SM-kultaa ja 3 PM-hopeaa sekä 3 SM-kultaa kilpa-autoilussa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Kansanedustajat
Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot
Helsingin kaupunginvaltuutetut
Helsingin vaalipiiri
Suomalaiset päätoimittajat
Suomalaiset urheilutoimittajat
Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset ralliautoilijat
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Vera Nikolić

Vera Nikolić (omaa sukua Kasap, 23. syyskuuta 1948 Grabovac – 28. kesäkuuta 2021) oli Jugoslaviaa edustanut yleisurheilija, joka kilpaili keskimatkojen juoksussa. Hän edusti seuratasolla Morava Cuprijaa ja Dinamo Zagrebia. Nikolić voitti 800 metriltä kolme EM-mitalia, kultaa vuosina 1966 ja 1971 sekä pronssia vuonna 1969. Lisäksi hän voitti Välimeren kisoista 1971 kultaa sekä 800 metriltä että 1 500 metriltä. Nikolić osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1968 ja 1972. Hänen parhaaksi olympiasijoituksekseen jäi viides tila 800 metriltä Münchenin kisoista 1972.

Nikolić juoksi 800 metrin maailmanennätykseksi Lontoossa 1968 ajan 2.00,5, joka säilyi maailmanennätyksenä aina vuoteen 1971 saakka. Jugoslavian seuraajavaltion Serbian virallisena ennätyksenä se säilyi vuoteen 2015 saakka.

Henkilökohtaiset ennätykset 
 800 m: 1.59,62 (1972) 
 1 500 m: 4.12,7 (1972)

Lähteet 

Jugoslavialaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1948 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Kustaa Saksi

Kustaa Saksi (s. 1975) on suomalainen taiteilija. Hän asuu ja työskentelee Amsterdamissa, ja taiteellisen tuotantonsa ohella hänet tunnetaan Suomessa ja ulkomailla palkittuna graafikkona ja tekstiilisuunnittelijana. Saksi on monialainen taiteilija, jolle suuret installaatiot ovat tunnusomaisia. Hän on mm. suunnitellut pilvenpiirtäjiä peittäviä seinämaalauksia, sekä kuoseja ja printtejä. Brändien, kuten Niken, Dieselin ja Levi’s:n ohella Saksi on tehnyt yhteistyötä mm. Issey Miyaken, Lacosten, New York Timesin ja Marimekon kanssa. Vuonna 2013 Saksi suunnitteli Tukholman huonekalu- ja valaisinmessujen paviljonkia varten valtavan, 15 000:sta A3 -kokoisesta paperista koostuvan installaation yhdessä ruotsalaisen arkkitehti Gert Wingårdhin kanssa. Saksi on valmistunut Lahden Muotoiluinstituutista vuonna 2000. Aiemmin hän on asunut ja työskennellyt Pariisissa.

Viime vuosina Saksi on työskennellyt jacquard-kudontatekniikalla valmistettujen kuvakudonnaisten parissa. Kudonnaisissa on käytetty mohairia ja alpakan villaa, puuvillaa ja synteettisiä materiaaleja, kuten fosforoitua ja metallinhohtoista akryylilankaa. Hypnopompic-näyttely on kiertänyt gallerioissa mm. Helsingissä, New Yorkissa, Madridissa ja Brysselissä sekä museoissa Milanossa (Museo Poldi Pezzoli) ja Tilburgissa (TextielMuseum). Hypnopompinen viittaa heräämisvaiheen tilan aistiharhaan, jossa valve- ja unimaailma sekoittuvat surrealistiseksi todellisuudeksi. Valveuneen liittyy poikkeuksellinen tajunnantila, jossa kokija saattaa tuntea jonkin läsnäolon tai nähdä olentoja ja eläimiä, kuten hämähäkkejä, apinoita ja hyönteisiä. Hypnopompinen tila on yhdistetty myös migreenin aiheuttamiin visuaalisiin harhoihin: graafisiin kuvioihin, malleihin ja tekstuureihin, joiden on ajateltu vaikuttaneen ornamentiikassa sekä mosaiikki- ja tekstiiliperinteessä. Surrealistiset kudonnaiset ovat kuin abstrakteja maisemia, ja niissä näkyy myös optisen taiteen perinne. Saksille tunnusomaisissa, kirjavissa maisemissa orgaaniset muodot yhdessä eloisan kuva- ja värimaailmaan kanssa luovat säteileviä, psykedeelisiä maailmoja. Paradoksaaliset ja leikkisät aiheet synnyttävät voimakkaita, moniaistisia teoksia.

Aiheesta muualla 

 Kustaa Saksin kotisivut (englanniksi)
 http://www.huffingtonpost.com/2013/08/30/kustaa-saksi_n_3839073.html
 http://www.itsnicethat.com/articles/kustaa-saksi-show
 http://www.thecoolhunter.net/article/detail/1595/kustaa-saksi--nike-installation 
 http://www.shift.jp.org/en/archives/2008/11/kustaa_saksi.html

Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Manfred Kuschmann

Manfred Klaus Kuschmann (25. heinäkuuta 1950 Coswig – 13. helmikuuta 2002 Halle) oli saksalainen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksussa. Hän edusti maajoukkuetasolla Itä-Saksaa. Kuschmann voitti kultaa 10 000 metriltä Rooman EM-kisoissa 1974 ja hopeaa 5 000 metriltä samoista kisoista.

Lähteet 

Kuschmann, Manfred
Kuschmann, Manfred
Kuschmann, Manfred
Texasin keltaruusu

Texasin keltaruusu (, tunnetaan suomeksi myös nimillä Keltaruusu, Preerian keltaruusu ja Preerian keltainen ruusu) on yhdys­valtalainen kansan­laulu, joka on peräisin Yhdys­valtain-Meksikon sodan ajoilta (1846–1848). Laulussa nimellä Keltaruusu tarkoitetaan ilmeisesti Emily West -nimistä mulatti­naista, vapautettua orjaa, joka oli ollut Meksikon presidentti Santa Annan rakastajatar, mutta joka toimitti Sam Houstonille tiedon tulossa olleesta hyökkäyksestä vaikuttaen täten osaltaan Yhdys­valtojen voittoon.

Suomeksi kappaleen esitti ensimmäisenä Pirkko Jaakkola vuonna 1953. Kappaleen myöhempiä esittäjiä ovat olleet muun muassa J. Karjalainen, Olavi Virta, Vieno Kekkonen, Berit ja Annikki Tähti.

Keltaruusu -nimelle levytetyn kappaleen version sanat on kääntänyt Kullervo. Preerian keltainen ruusu -nimelle levytetylle versiolle sanat on kääntänyt Sauvo Puhtila.

Lähteet

Vuoden 1953 kappaleet
Suomalaiset käännöskappaleet
Kullervon sanoittamat kappaleet
Miesten 20 kilometrin kävely yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2010

Miesten 20 kilometrin kävely yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2010 kilpailtiin kisojen ensimmäisenä päivänä 27. heinäkuuta, ja se oli kisojen ensimmäinen finaalitapahtuma.

Mitalistit 

Kilpailun alkuperäinen voittaja venäläinen Stanislav Jemeljanov hylättiin vuonna 2014 hänen biologisen dopingpassinsa epäselvyyksien perusteella.

Ennätykset

Aikataulu

Tulokset

Lähteet 
 Tulokset EAA.

Viitteet

Kilpailut vuoden 2010 yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa
Avery

Avery voi tarkoittaa seuraavia:

 Avery, englanninkielinen miehen etunimi
 Avery, yhdysvaltalainen traktorimerkki
 Avery, seuraavien henkilöiden sukunimi:
 George Avery (1926–2006), australialainen kolmiloikkaaja ja olympiamitalisti
 Henry Avery (Pitkä Ben), s. 1655), englantilainen merirosvo
 James Avery (1948–2013), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Margaret Avery (s. 1944), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
 Oswald Avery (1877–1955), yhdysvaltalainen lääketieteen tutkija
 Sean Avery (s. 1980), kanadalainen jääkiekkoilija
 Tex Avery (1908–1980), yhdysvaltalainen animaattori, sarjakuvapiirtäjä ja ohjaaja
 William H. Avery (1911–2009), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Jackson Avery, kirurgi tv-sarjassa Greyn anatomia

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Sami Paatero

Sami Paatero (s. 1972) on suomalainen liike-elämän vaikuttaja ja virkamies. Hän toimi oikeusministeri Antti Häkkäsen erityisavustajana 2018–2019. Aiemmin Paatero oli liikenne- ja kuntaministeri Paula Risikon valtiosihteeri 2014–2015.

Koulutukseltaan Paatero on oikeustieteiden kandidaatti. Hän on työskentellyt ulkoasiainministeriössä lainsäädäntösihteerinä 1999–2000, neuvottelevana virkamiehenä liikenne- ja viestintäministeriössä 2001–2002 ja vanhempana hallitussihteerinä puolustusministeriössä 2002–2007. Joulukuussa 2007 Paatero aloitti sisäasiainministeri Anne Holmlundin erityisavustajana. Tammikuussa 2009 hän siirtyi viestintäministeri Suvi Lindénin erityisavustajaksi. 1. elokuuta 2009 hän aloitti kokoomuksen eduskuntaryhmän pääsihteerinä.

Sami Paateron isä on entinen poliisiylijohtaja Mikko Paatero.

Lähteet

Suomalaiset virkamiehet
Erityisavustajat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Skeittihalli Cube

Skeittihalli Cube on Turussa sijaitseva halli, jossa voi skeitata, rullaluistella, temppupotkulautailla ja ajaa BMX-pyörillä.
Cube aloitti toimintansa vuonna 1997 Alfa-tiloissa, mutta siirtyi 2001 omaan tilaansa Ruissalontielle.

Aiheesta muualla
Skeittihalli Cube

Turun urheiluhallit
Rullalautailu
Kukka Laakso

Kukka Laakso (s. 9. toukokuuta 1979, Tampere) on suomalainen kahvakuulavalmentaja, kirjailija, copywriter, kolumnisti, yrittäjä sekä yksi kahvakuulaharjoittelun ja -urheilun pioneereista Suomessa. Hän on valmistunut medianomiksi Turun ammattikorkeakoulun taideakatemiasta 2005. Laakso on kirjoittanut kaksi kirjaa, Maanantaisoturit (2011) ja Nouse ylös! Toimistotyöläisen kuntokirja (2015).   

Laakso on Candidate for Master of Sport sekä biathlonissa (tempaus ja työntö) että long cyclessä (rinnalleveto+työntö). Hän on ensimmäinen suomalainen nainen, joka on kilpaillut lajissa kansainvälisesti; Virossa, Latviassa, Saksassa, Kroatiassa sekä Yhdysvalloissa. 

Kukka Laakso on vuoden 2009 kahvakuulaurheilun amatöörisarjan maailmanmestari (IUKL World Championships, Viro) ja Suomen mestari. Hän osallistui vuonna 2009 maaliskuussa Ohion Columbuksessa ensimmäisiin Arnold Sport Festival (Arnold Classic) -kahvakuulakisoihin ja tuli toiseksi valmentajansa Catherine Imesin voittaessa kultaa. Lisäksi hän saavutti Kroatiassa, Zagrebissa jaetun ykkössijan marraskuussa 2009 sekä sijoittui kolmanneksi Baltic Cupissa Riiassa 2008. 

Laakson seura oli Suomen Kahvakuula ry, jonka lisäksi hän perusti oman seuran Lift Me Up vuonna 2011. Kukka Laakso oli Suomen Painonnostoliiton kahvakuulavaliokunnan puheenjohtaja, ollen lajinsa tuomari ja yksi Suomen kolmesta virallisesta kahvakuulaurheilun tuomarikouluttajasta. Liitto valitsi Laakson Vuoden parhaat 2009 -listauksessa Vuoden kahvakuulailijaksi. 

Kukka Laakson sisar on tv-toimittaja Milla Madetoja. Heidän isänsä oli julkisoikeuden professori Seppo Laakso. Heidän äitinsä on rytmisen voimistelun Suomen-mestari ja Miss Suomi -kilpailussa 1972 menestynyt Pirkko Laakso, o.s. Lehtonen.

Teokset 

 Maanantaisoturit. my.book, 2011. ISBN  9789526796154.
 Nouse ylös! Toimistotyöläisen kuntokirja. Kauppakamari, 2015. ISBN 9789522463111.

Lähteet
Kukkalaakso.com
Lapin Kansa: Kahvakuulan MM-kulta Suomeen

Viitteet

Aiheesta muualla
Kukka Laakson omat sivut
Laakso Ice Chamber Kettlebell Girls -haastattelussa
Suomen Kahvakuula ry: Miten kahvakuulalla kilpaillaan?
Suomen Painonnostoliitto Kahvakuulaurheilu 

Suomalaiset urheilijat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset mainonnan suunnittelijat
Jemma Simpson

Jemma Louise Simpson (s. 10. helmikuuta 1984 Plymouth) on brittiläinen yleisurheilija, joka juoksee 800 metriä ja 1 500 metriä. Häntä valmentaa olympiamitalisti Mark Rowland.

Ura 
Simpson sijoittui kahdeksanneksi alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2001, neljänneksi alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2002 ja otti pronssia alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa 2003. Kultaa hän voitti Englannissa vuoden 2002 nuorten Kansainyhteisön kisoissa.

Simpson sijoittui 800 metrillä kuudenneksi Kansainyhteisön kisoissa 2006 ja toiseksi Britannian mestaruuskisoissa Rebecca Lynen jälkeen. Göteborgin EM-kisoissa hän karsiutui välierissä.

Vuonna 2007 talven loukkaantumisten jälkeen Simpson teki paluun Britannian mestaruuskisoissa voittamalla kultaa 800 metrillä. Hänet valittiin Britannian joukkueeseen yleisurheilun MM-kisoihin 2007. Hän jäi välierissä kuudenneksi ajalla 2.00,48 ja karsiutui loppukilpailusta. Simpson oli seitsemäs IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2007.

Vuonna 2008 hän karsiutui Valencian sisäratojen MM-kisojen 1 500 metrin ja Pekingin olympialaisten 800 metrin alkuerissä. Seuraavana vuonna hän karsiutui Berliinin MM-kisojen 800 metrin välierissä, mutta oli seitsemäs IAAF:n yleisurheilufinaalissa.

Kaudella 2010 hän juoksi 1500 m aikaan 4.06,39, joka on hänen oma ennätyksensä. 800 metrin ennätyksensä hän teki Timanttiliiga-kisassa Monacossa 22. heinäkuuta 2010 juostuaan matkan aikaan 1.58,74. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli viides 800 metrillä ajalla 1.59,90. Helsingin EM-kisoissa 2012 hän oli 800 metrillä seitsemäs ajalla 2.02,14.

Henkilökohtaiset ennätykset 
800 metriä – 1.58,74 (2010)
1 500 metriä – 4.06,39 (2010)

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Jemma Simpsonin kotisivut
Simpsonin profiili Powerof10:n sivuilla

Brittiläiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Blue Moon

”Blue Moon” on Richard Rodgersin säveltämä ja Lorenz Hartin sanoittama musiikkikappale vuodelta 1934.

Hart kirjoitti kappaleeseen yhteensä kolmet eri sanat, kun musiikkia yritettiin saada sovitettua eri musikaaleihin. Alun perin kappaleen nimi oli ”Prayer”, ja sen oli tarkoitus sisältyä Jean Harlow'n tähdittämään The Hollywood Revue of 1933 -elokuvaan. Henkilökunnan muutosten takia Harlow’n rooli jäi kuitenkin elokuvasta pois, eikä kappalettakaan näin ollen otettu mukaan. Vuonna 1934 Shirley Ross lauloi saman sävelen uusilla sanoilla elokuvassa Manhattan melodrama. Tuolloin laulun nimenä oli ”The Bad in Every Man”. Tuottaja Jack Robbins sai suostuteltua Hartin kirjoittamaan vielä kolmannet, kaupallisesti otollisemmat sanat erillistä singlejulkaisua varten luvaten erilliselle julkaisulle runsaasti mainontaa. Hart kirjoittikin lievästi kyynisenä kolmannet sanat Robbinsin ehdotuksen mukaan. Tässä versiossa kappale sai tunnetuimmaksi tulleen nimensä ”Blue Moon”. Vaikka lopputulos ei erityisesti miellyttänytkään sanoittajaa, tästä lopullisesta versiosta tuli hänen uransa suosituin kappale. Se nousi singlelistan ensimmäiselle sijalle, ja nuottijulkaisua myytiin yli miljoona kappaletta.

Sauvo Puhtila sanoitti kappaleen 1950-luvulla suomeksi nimelle ”Sininen kuu”. Myöhemmin Jarkko Laine kirjoitti uudet suomenkieliset sanat nimellä ”Oi kuu”.

Lähteet 

Vuoden 1934 kappaleet
Richard Rodgersin säveltämät kappaleet
Lorenz Hartin sanoittamat kappaleet
Balladit
Jazzstandardit
Täydennyskoulutus

Täydennyskoulutus tai lisäkoulutus tarkoittaa virallisen tutkintojen lisäksi tarjottavaa koulutusta, jolla opiskelija voi syventää ja laajentaa osaamistaan. Suomessa täydennyskoulutusta tarjotaan toisen asteen oppilaitoksissa sekä yliopistoissa ja ammattikorkeakouluissa. Iltalukiot ja avoin yliopisto ovat esimerkkejä täydennyskoulutusta tarjoavista oppilaitoksista, mutta jokaisella yliopistolla ja ammattikorkeakoululla on täydennyskoulutusyksikkönsä. 

TTS Työtehoseura ry ja CAM-Create IT tarjoavat uutta yhteistyötään täydennyskoulutusten muodossa.

Jakoa ammatilliseen perus- ja jatkokoulutukseen täydentävät lyhyet täydennyskoulutukset, jotka voidaan jakaa sekä ammatillisiin intensiivikoulutuksiin, jotka päättyvät yleensä jonkinlaiseen näyttökokeeseen, että niin sanottuihin työvoimapoliittisiin kursseihin.

Tunnetuimpia esimerkkejä yleisistä ammatillisista intensiivikoulutuksista ovat monet muutaman päivän luennot ja harjoitukset, jotka johtavat esimerkiksi järjestyksenvalvojakorttiin, hygieniapassiin, tietokoneen ajokorttiin tai ensiapuvalmiuksiin.

Yliopistojen täydennyskoulutus
 Aalto-yliopistossa täydennyskoulutusta järjestää Aalto University Executive Education Oy
 Johdon täydennyskoulutus ja Aalto-yliopiston MBA-ohjelmat Aalto EE:ssä
 Asiantuntijoiden ja päälliköiden täydennyskoulutus Aalto PRO:ssa
 Yrittäjyyden ja sisäisen yrittäjyydenkehittäminen Aalto ENT:issä

 Helsingin yliopistossa täydennyskoulutusta järjestää Helsingin yliopiston koulutus- ja kehittämispalvelut HY+
 Koulutus- ja kehittämispalvelut HY+:n koulutusalat ja koulutustarjonta

 Tampereen yliopistossa täydennyskoulutusta järjestää Tampereen yliopiston täydennyskoulutus
 Täydennyskoulutuksen koulutustarjonta

Aiheesta muualla
 Yliopistojen täydennyskoulutus - Opintopolku.fi (Opetushallitus)
 Ammattikorkeakoulujen täydennyskoulutus - Opintopolku.fi (Opetushallitus)
Täydennyskoulutusten hakupalvelu - Koulutus.fi

Koulutus
Isä Matteon tutkimuksia

Isä Matteon tutkimuksia (alkuperäiseltä nimeltä Don Matteo) on italialainen jännityssarja, jossa on mukana myös komediallisia piirteitä. Sarjaa on tuotettu ja esitetty Italiassa vuodesta 2000 lähtien. Sarjaa on tuotettu tähän mennessä yhteensä 13 tuotantokautta, joka käsittää kaikkiaan 265 jaksoa. Suomessa sarjaa on esittänyt pitkään Yle TV2  ja 2014 Yle Teema. Vuonna 2020 elokuva- ja musiikkivideo-ohjaaja Cosimo Alemà ohjasi laulaja-lauluntekijän Max Pezzalin musiikkivideon Sembro matto, jossa esiintyi kuvamateriaalia sarjan tapahtumapaikoista Spoletossa ja kahdennentoista tuotantokauden henkilöitä.

Juoni
Isä Matteo (Terence Hill) on pappi, joka ratkaisee rikoksia Italian Umbriassa. Hän pääsee lähelle hyviä kuin pahoja ihmisiä – oveluudella, aitoudella sekä aseistariisuvan hymynsä avulla. Näillä avuilla hän ratkoo seurakuntansa lampaita kohdanneita visaisia rikosjuttuja. Matteota avustavat rikosten selvittämisessä karabinieerit eli ylivääpeli Cecchini (Nino Frassica) ja kapteenit Flavio Anceschi (Flavio Insinna) (2000–2006) ja Giulio Tommasi (Simone Montedoro) (2008–2016) ja Anna Olivieri (Maria Chiara Giannetta) (2018–). 

Kuvauspaikkoina toimi kausilla 1-8 Gubbio ja kaudesta 9 eteenpäin Spoleto.

Näyttelijät

Entiset hahmot

Sarjassa kuolleet tärkeämmät hahmot

Jaksot

Lähteet

Seulonnan keskeiset artikkelit
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Rai:n televisio-ohjelmat
Italialaiset rikossarjat
Salama-alustus

Salama-alustus on luento, jonka pituus on rajattu 1-10 minuuttiin (usein viisi minuuttia). Salama-alustuksessa luennoitsija tai alustaja voi vain esitellä aiheen pintapuolisesti ja opetustilanteessa salama-alustusta seuraakin keskustelu, jossa yleisö voi esittää tarkentavia kysymyksiä. Menetelmä soveltuu hyvin tilanteisiin, joissa yleisö on heterogeeninen, eikä pitkä luento tai esitelmä palvelisi yleisön tarpeita riittävän hyvin.

Menetelmän juuret ovat vuoden 1997 Python-konferenssissa, jossa alustuksia kutsuttiin yksinkertaisesti lyhyiksi puheiksi. Salama-alustuksen nimen lanseerasi Mark Jason Dominus vuonna 2000.

Katso myös
 Pecha Kucha

Opetusmenetelmät
Roope Riski

Roope Vilhelmi Riski (s. 16. elokuuta 1991 Askainen) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa HJK:ta.

Seurajoukkueet 
Roope Riski pelasi ensimmäiset viralliset ottelunsa Turun Palloseuran edustusjoukkueessa Liigacupissa vuonna 2010 ja hän teki ottelussa MyPa:a vastaan kolme maalia.

Suoritettuaan liigadebyyttinsä samalla kaudella Hakaa vastaan hän sai vastuuta Kakkosessa ÅIFK:ssa ja iski ainoaksi jääneessä ottelussaan hattutempun EIF:n verkkoon. TPS:n valmennus tulikin siihen tulokseen, että Riski tarvitsee vielä kovempia pelejä alleen ja toukokuun alussa hän lähti kuukaudeksi lainalle FC Viikinkeihin.

Riski onnistui heti maalinteossa debyyttiottelussaan Ykkösessä FC Hämeenlinnaa vastaan ja teki kuudessa pelaamassaan ottelussa viisi maalia sekä antoi yhden maalisyötön. Viimeisessä ottelussaan Viikinkien paidassa Riski teki hattutempun FC PoPa:a vastaan, jonka jälkeen hän palasi takaisin TPS:n joukkueeseen.

Seuraavaksi hän onnistui maalinteossa Eurooppa-liigan karsinnassa FC Port Talbotia vastaan ja teki vasta sen jälkeen ensimmäisen liigamaalinsa FC Lahden verkkoon ja onnistui samassa ottelussa vielä toistamiseen. Roope Riski teki hattutempun kahdeksassa minuutissa 22.9.2010 AC Oulua vastaan.

Hän teki 27. tammikuuta 2011 sopimuksen Serie A:ssa pelaavan Cesenan kanssa. 19. maaliskuuta 2011 hän teki debyyttinsä Serie A:ssa päästessään kentälle vierasottelussa SS Laziota vastaan 69. peliminuutilla. Riski palasi lainasopimuksella Turun Palloseuraan loppukaudeksi 2011 syyskuussa ja vuotta myöhemmin loppukaudeksi 2012.

Maajoukkue 
Riski on edustanut Suomea sekä nuorten maajoukkueissa että A-maajoukkueessa.

Muuta 
Roope Riskin isoveli Riku Riski pelaa myös jalkapalloa ammatikseen.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen mestarit
Jalkapallon Suomen Cupin mestarit
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Marcos Alonso (jalkapalloilija)

Marcos Alonso Mendoza (s. 28. joulukuuta 1990 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa espanjalaista FC Barcelonaa.

Alonso on Real Madridin kasvatti. Ensimmäisen ja ainoan esiintymisensä seuran edustusjoukkueessa hän teki 4. huhtikuuta 2010 Primera Divisiónin ottelussa Racingia vastaan. Heinäkuussa 2010 Alonso solmi kolmevuotisen sopimuksen englantilaisen Bolton Wanderersin kanssa. Hän pelasi seurassa kolmen kauden aikana kaikkiaan yhdeksän ottelua Valioliigassa ja 26 Mestaruussarjassa.

Alonso siirtyi vapaalla siirrolla Serie A:n Fiorentinaan kesällä 2013. Hän oli kevätkauden 2014 lainalla Valioliigan Sunderlandissa pelaten 16 sarjaottelua. Fiorentinassa hän pelasi kahden ja puolen kauden aikana 58 Serie A -ottelua.

Alonso siirtyi Englannin Valioliigan Chelseaan 23 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2016. Chelsea voitti hänen tulokaskaudellaan Valioliigan mestaruuden ja Alonso teki pelaamissaan 31 sarjaottelussa kuusi ja syötti kolme maalia. Seuraavalla kaudella hän teki seitsemän valioliigamaalia, ja hänet valittiin Valioliigan kauden joukkueeseen. Hän pelasi kolme ottelua Chelsean voittaessa FA Cupin 2018 ja neljä ottelua seuran voittaessa Eurooppa-liigan kaudella 2018−2019. Hän pelasi kolmella ensimmäisellä Chelsea-kaudellaan yli 30 valioliigaottelua kullakin, mutta kausilla 2019–2021 yhteensä vain 31. Hän pelasi kahdessa ottelussa Chelsean tiellä Mestarien liigan voittoon kaudella 2020–2021. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 28 valioliigaottelua, joissa teki neljä ja syötti viisi maalia. Hän oli syksyllä 2021 voittamassa UEFA Super Cupia ja seurajoukkueiden maailmnanmestaruutta. Syyskuussa 2022 hän purki sopimuksensa Chelsean kanssa ja siirtyi vapaana agenttina FC Barcelonaan.

Maajoukkueura 
Alonso pelasi Espanjan alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa yhdessä ottelussa ikäluokan EM-kilpailuissa 2009. A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Argentiinaa vastaan maaliskuussa 2018.

Muuta 
Alonson isoisä Marquitos ja isä Marcos olivat myös jalkapalloilijoita.

Lähteet 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Marsilius Padovalainen

Marsilius Padovalainen (n.1275, Padova– n.1342) oli italialainen oppinut, joka oli koulutukseltaan lääkäri, mutta harjoitti useita muitakin aloja. Hän oli tärkeä poliittinen hahmo 1300-luvulla. Parhaiten hänet tunnetaan teoksesta Defensor pacis (Rauhan puolustaja) vuodelta 1324, jossa hän puolusta kansansuvereniteettiperiaatetta ja sekulaarista valtiota.

Teos ilmestyi kontekstissa, jossa pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta taisteli vallasta paaviuden kanssa. Vallasta taistelivat erityisesti paavi Johannes XXII ja Ludvig IV Baijerilainen. Marsilius puolusti kantaa, jonka mukaan keisarikunta on kirkon vallasta itsenäinen instituutio.

Italialaiset henkilöt
Kanukat

Kanukat (Cornus) on suku kanukkakasvien (Cornaceae) heimossa. Sukuun kuuluvat lajit ovat kesävihantia yksikotisia pensaita tai pieniä puita ja joskus ruohoja. Lehdet kasvavat vastakkain ja ovat ehyitä ja ehytlaitaisia. Lehtien sivusuonet ovat eteenkaartuvia. Kukinto on sarjamainen tai latvahuiskilo ja tiheä. Kukat ovat kaksineuvoisia ja pieniä; verhiö ja teriö ovat neljälehtisiä. Hedelmä on kaksisiemeninen luumarja.

Lajeja, alalajeja ja lajikkeita 
 Cornus alba – pensaskanukka eli idänkanukka
 Cornus alba 'Elegantissima' ('Argenteomarginata') – laikkukirjokanukka
 Cornus alba 'Gouchaultii', 'Spaethii' – keltakirjokanukka
 Cornus alba 'Kesselringii' – verikanukka
 Cornus alba 'Siberian Pearls' – helmikanukka
 Cornus alba 'Sibirica' – korallikanukka
 Cornus alba 'Sibirica Variegata' – viirukirjokanukka
 Cornus alba subsp. alba – idänpensaskanukka
 Cornus alba subsp. stolonifera (syn. Cornus sericea) – lännenpensaskanukka (lännenkanukka)
 Cornus alba subsp. stolonifera 'Flaviramea' – keltaoksakanukka
 Cornus alba subsp. stolonifera 'Kelsey's Dwarf' – kääpiökanukka
 Cornus alternifolia – lännenpagodikanukka
 Cornus canadensis – kanadanruohokanukka
 Cornus controversa – idänpagodikanukka
 Cornus mas – punamarjakanukka
 Cornus racemosa – terttukanukka
 Cornus sanguinea – mustamarjakanukka
 Cornus suecica – ruohokanukka
 Cornus capitata – nuppikanukka
 Cornus florida – lännenkukkakanukka
 Cornus kousa – liljakanukka
 Cornus nuttallii – oregoninkanukka

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Funet: Kanukat (Cornus)
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Cornus 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cornus 
 Flora of China: Cornus
Liettuan demokraattinen työväenpuolue

Liettuan demokraattinen työväenpuolue (, LDDP) oli liettualainen sosiaalidemokraattinen puolue, joka perustettiin Liettuan kommunistisen puolueen seuraajaksi joulukuussa 1990. Puolueen ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Algirdas Brazauskas, josta tuli Liettuan toisen tasavallan ensimmäinen presidentti. Brazauskasin seuraajaksi tuli Adolfas Šleževičius, joka toimi myös pääministerinä. Šleževičiusin jouduttua eroamaan korruptiosyytteiden takia hänen seuraajakseen tuli Česlovas Juršėnas. 

LDDP voitti vuoden 1992 parlamenttivaalit. Se sai 43 % äänistä ja 73 edustajaa Seimasiin. Vuoden 1996 vaaleissa puolue sai murskatappion verrattuna edellisiin vaaleihin. Se sai vain 9,5 % äänistä ja näin vain 10 edustajaa parlamenttiin. Vuoden 2000 vaaleissa LDDP ja kolmen muun puolueen koalitio saivat enemmistön äänistä. Vuonna 2001 LDDP sulautui Liettuan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen.

Lähteet

Liettualaiset puolueet
Kotimaan liitto – Liettuan kristillisdemokraatit

Kotimaan liitto – Liettuan kristillisdemokraatit (lyh. TS-LKD) (, vuoteen 2008 Kotimaan liitto) on liettualainen keskusta-oikeistolainen puolue. TS-LKD on Euroopan kansanpuolueen ja International Democrat Unionin täysjäsen.

Historia
Sąjūdisin oikeistolainen siipi, jonka johtaja oli Vytautas Landsbergis, perusti puolueen vuonna 1993. Vuoden 1996 parlamenttivaaleissa Kotimaan liitto sai 40 prosentin kannatuksen ja sai näin 70 edustajaa Seimasiin, mutta seuraavissa vaaleissa vuonna 2000 sen kannatus putosi 8,6 prosenttiin, millä puolue sai yhdeksän edustajaa parlamenttiin.

Liettua liittyi Euroopan unioniin vuonna 2004. Kotimaan liitto sai kaksi edustajaa saman kevään europarlamenttivaaleissa. Samana vuonna pidetyissä Seimasin vaaleissa se sai 14,6 prosenttia äänistä ja 25 edustajaa.

Ennen yhteensulautumista Poliittisten vankien ja karkotettujen puolueen ja Kristillisten demokraattien (ei pidä sekoittaa kristillisdemokraatteihin) kanssa puolue tunnettiin pelkästään nimellä Kotimaan liitto. Yhdistymisen jälkeen puolueen nimeksi tuli Kotimaan liitto (liettualaiset konservatiivit). Viimeisin puolueen nimenmuutos tapahtui vuonna 2008, kun puolueeseen sulautuivat Liettuan nationalistinen liitto ja Liettuan kristillisdemokraatit. Tuolloin otettiin käyttöön nykyinen nimi. Yhdistymisen jälkeen puolueesta tuli Liettuan suurin.

Vuoden 2008 vaaleissa puolue sai 19,7 prosenttia äänistä ja 45 edustajaa, 20 edustajaa enemmän kuin vuoden 2004 vaaleissa. Suurimpana puolueena se muodosti hallituskoalition liberaalien liikkeen ja Kansallisen ylösnousemuksen puolueen kanssa. Yhdessä puolueilla oli 72 paikkaa Seimasin 141 paikasta, ja Kotimaan liiton puheenjohtaja Andrius Kubilius nimitettiin toistamiseen pääministeriksi. Vuoden 2009 eurovaaleissa puolue sai neljä paikkaa, kaksi enemmän kuin edellisissä eurovaaleissa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Puolueen virallinen sivusto 

Euroopan kansanpuolueen jäsenpuolueet
Liettualaiset puolueet
Kristillisdemokraattiset puolueet
Konservatiiviset puolueet
Säynäjärvi (Kangasala)

Säynäjärvi  on Pirkanmaalla Kangasalla Lihasulassa sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 38 hehtaaria. Se on 2,1 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvi on pitkä ja kapea muodoltaan. Järvellä on kartan mukaan yksi soistunut saari, joka sijaitsee järven koillispäässä. 
Järven rantaviivan pituus on 5,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoitellen soistunutta. Järven lähiympäristössä on toiminut kolme maatilaa. Muu asutus on haja-asutusta ja niiden välissä on muutama kymmenen kesämökkiä. Järvelle johtaa tie valtatieltä 9, josta haarautuu Lihasulaan vievä yhdystie 14209. Järven läheltä kulkee myös Tampere–Haapamäki-rautatietä.

Vesistösuhteet 
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueeseen (35.73), jonka  Säynäjärven-Myllyojan valuma-alueeseen (35.733) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121,5 metriä mpy.

Järveen on johdettu vain kolme metsäojaa, joista yksi tuo pienen Puikkarinlammen vedet. Siihen laskee sen pohjoispuolella sijaitsevasta Letkumaanjärvestä 600 metrinen oja, johon on johdettu muutama pelto- ja metsäoja. Säynäjärvi laskee pienen Sulkujärven kautta Vesijärven Haapasenlahteen aivan Palosaaren edustalle.

Historiaa  
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 järven nimi kirjoitettiin ”Säinäjärvi”. Kartassa sen pohjoispuolella sijaitsi ”Letkumajärvi”, josta ei ole piirretty ojaa Säynäjärveen. Myös Säynäjärven laskuoja on merkitty heikosti. Koska ojan alajuoksulla on merkitty vesimylly, on vesiyhteys täytynyt olla silloinkin olemassa.

Järven lounaisrannalla sijaitsee Säynäjärven vanha seisake, joka avattiin 1911. Vuonna 1968 avattu radanoikaisu siirsi rataa noin 400 metriä järvestä poispäin. Uudelle rataosuudelle avatulla samannimisellä seisakkeella pysähtyi paikallisjunia vuoteen 1988 saakka. Säynäjärven kautta kulkenut vanha ratalinjaus on otettu maantiekäyttöön.

Lähteet 

Säynäjärven–Myllyojan valuma-alue
Kangasalan järvet
Lihasula
Alexander Puschkin

Alexander Puschkin (1. joulukuuta 1822 München – 1. toukokuuta 1878 Bayreuth) oli saksalainen opettaja ja pikakirjoittaja.

Puschkin opiskeli yliopistossa kieliä, ja toimi aluksi sanomalehtimiehenä. Puschkin oli oppinut pikakirjoituksen Franz Xaver Gabelsbergeriltä, ja toimi vuodesta 1849 pikakirjoituksen opettajana Nürnbergissä ja Würzburgissa, vuonna 1856 lyhyen ajan valtiopäiväpikakirjoittajana Münchenissä, ja vuoden 1856 jälkeen kielten ja pikakirjoituksen opettajana Bayreuthissa.

Puschkin julkaisi vuonna 1854 pikakirjoitusoppikirjan Theoretisch-praktischen Lehrgang der Stenographie. Hän laati Gabelsbergerin järjestelmästä sovituksen ranskan kielelle (Cours pratique de Sténographie universelle, 1863), sekä luonnoksenomaisen sovituksen englannin kielelle.

Lähteet 

Pikakirjoittajat
Saksalaiset opettajat
Vuonna 1822 syntyneet
Vuonna 1878 kuolleet
The Curse

The Curse on Atreyun toinen studioalbumi vuodelta 2004. Albumi käsittelee vampyyriteemaa, minkä takia levyn kappaleita liitettiin Twilight-elokuviin. Yhtyeen ihailijat närkästyivät näistä liitoksista. Albumin hittikappaleiksi nousivat singleinäkin julkaistut ”Bleeding Mascara”, ”Right Side of the Bed” sekä ”The Crimson”, joka sai myös paljon radiosoittoja.

Kappaleet 

You Give Love a Bad Name (bonuskappale)

Vuoden 2004 albumit
Atreyun albumit
The Ultimate Incantation

The Ultimate Incantation on puolalaisen death metal -yhtye Vaderin ensimmäinen studioalbumi, jonka on julkaissut Earache vuonna 1992.

Albumi äänitettiin alun perin Sunlight Studiosilla Thomas Skogsbergin kanssa, mutta sekä levy-yhtiö että yhtye olivat tyytymättömiä tulokseen ja he päättivät nauhoittaa albumin uudelleen eri studiolla.

Kappalelista

Muusikot
 Peter − sähkökitara, laulu
 Docent − rummut
 Jacek "Jackie" Kalisz - basso
 China - kitara

Vuoden 1992 esikoisalbumit
Vaderin albumit
De Profundis (albumi)

De Profundis on puolalaisen death metal -yhtye Vaderin toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1995.

Kappalelista
 "Silent Empire" – 4:02
 "An Act of Darkness" – 1:56
 "Blood of Kingu" – 4:38
 "Incarnation" – 3:08
 "Sothis" – 3:42
 "Revolt" – 3:36
 "Of Moon, Blood, Dream and Me" – 3:51
 "Vision and the Voice" – 3:29
 "Reborn in Flames" – 5:39
 "I Feel You" - 4:23

Bonuskappaleet (Japani)
Julkaistu Japanissa vuonna 1997 Avalon Recordsin kautta
 "De Profundis" − 1:36
 "The Wrath" − 4:53

Muusikot
 Peter − sähkökitara, laulu
 Shambo − basso
 China − sähkökitara
 Docent − rummut

Vuoden 1995 albumit
Vaderin albumit
Future of the Past (Vaderin albumi)

Future of the Past on Vaderin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1996. Se koostuu täysin eri yhtyeiden cover-versioista.

Kappaleet

Muusikot
 Peter − sähkökitara, laulu
 Shambo − bassokitara
 China − sähkökitara
 Docent − rummut

Aiheesta muualla
 

Vuoden 1996 albumit
Vaderin albumit

es:Future of the Past