joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Infernal

Infernal on tanskalainen pop-duo. Se perustettiin vuonna 1997. Tähän mennessä se on julkaissut kolme albumia, joista tunnetuin on From Paris to Berlin. Kyseiseltä levyltä julkaistiin myös samanniminen hittikappale. Huhtikuussa vuonna 2008 yhtye ilmoitti kotisivuillaan uuden albuminsa nimeksi Electric Cabaret, joka julkaistiin 11. elokuuta 2008.

Diskografia

Albumit

 Infernal Affairs (1998)
 Remixed Affairs (1998)
 Waiting for Daylight (2001)
 Muzaik (2001)
 From Paris to Berlin (2004)
 From Paris to Berlin (International Edition) (2005)
 From Paris to Berlin (UK/US Edition) (2007)
 Electric Cabaret (2008)
 Fall from Grace (2010)

Singlet

 Sorti de l'Enfer (1997)
 Highland Fling (1998)
 Kalinka (1998)
 Voodoo Cowboy (1998)
 Your Crown feat. Xenia (1999)
 Serengeti (2000)
 Sunrise (2000)
 Muzaik (2001)
 You Receive Me (2001)
 Humbled By Nature (2001)
 Let Me Hear You Say Yeah (2001)
 The Cult of Noise feat. SNAP! (2003)
 Banjo Thing feat. Red$tar (2003)
 Cheap Trick Kinda Girl (2004)
 From Paris to Berlin (2004)
 Keen on Disco (2005)
 A to the B (2005)
 Ten Miles (2006)
 Self Control (2006)
 I Won't Be Crying (2007)
 Downtown Boys (2008)
 Whenever You Need Me (2008)
 Electric Light (2008)
 Redefinition (2009)
 Love Is All... (2010)
 Alone, Together'' (2010)

Katso myös 
Kotisivut

Lähteet

Tanskalaiset popyhtyeet
Marbella

Marbella on kaupunki Espanjan Aurinkorannikolla Málagan maakunnassa Andalusian itsehallintoalueella. Kaupungissa on noin 140 000 asukasta (2016).

Aluetta on muinoin pitänyt hallussaan niin foinikialaiset, karthagolaiset kuin roomalaisetkin mutta jo paleoliittiselta kaudelta peräisin olevia jäänteitä on löydetty. Roomalaisten ajoilta ovat peräisin roomalainen kylpylä ja Villa romana de Río Verde. 700-luvulla arabit saapuivat eteläiseen Espanjaan tuoden mukanaan islamilaisen hallinnon. Linna ja puolustusmuuri rakennettiin suojaamaan kaupunkia kristittyjen hyökkäyksiltä. Arabit hallitsivat Marbellaa n. 700 vuoden ajan, ja maurilaisvaikutteita voi nähdä eri puolilla Marbellaa.

Katoliset kuninkaat kuningas  Ferdinandin johdolla valloittivat Marbellan vuonna 1485. Tulevina vuosisatoina kaupunki koki dramaattisia muutoksia. Vanhankaupungin alkuperäinen islamilainen medina tuhottiin ja sen paikalle rakennettiin uusi plaza, joka nykyään tunnetaan nimellä Plaza de los Naranjos (Appelsiiniaukio). 

Useita satoja vuosia myöhemmin San Luisin linnake rakennettiin suojaamaan kaupunkia merirosvoilta. Linnakkeesta on jäljellä torni, joka sijaitsee Hotel Fuerten puutarhassa kaupungin keskustassa.

Marbella oli pieni maatalouskaupunki aina 1940-luvulle saakka, jolloin prinssi Alfonso de Hohenlohe saapui kaupunkiin.  Hän osti maata ja alkoi rakennuttaa hotelleja ja asuntoja. Siniverisenä  aristokraattina prinssi Hohenlohe houkutteli Euroopan kuninkaallisia  valitsemaan Marbellan lomailukeitaakseen.

Lähin lentoasema sijaitsee 50 kilometrin päässä Málagassa, jonne on linja-autoyhteys. Cercanías-lähijunan jatkamista Fuengirolasta Marbellaan on suunniteltu. 

Kaupungissa on kuvattu suomalainen elokuva Uuno Epsanjassa sekä tositelevisiosarja Miljonääriäidit.

Kuvia

Lähteet 

http://www.marbellafamilyfun.com/marbella-history.html

Aiheesta muualla 

 Marbellan virallinen sivusto  

Andalusian kaupungit
Málagan kunnat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Salomonsaarten lippu

Salomonsaarten lippu otettiin virallisesti käyttöön 18. marraskuuta 1977 suunnittelukilpailun ja perusteellisen parlamenttiväittelyn jälkeen. Salomosaarten lipusta kiisteltiin pitkään, mutta myöhemmin se hyväksyttiin kansalliseksi tunnukseksi. Sen viisi tähteä kuvaavat eri maakuntia. Vaikka maakuntajako on sittemmin muuttunut, lippuun ei ole lisätty tähtiä. Sininen väri kuvaa saaria ympäröivää valtamerta ja vihreä rehevää maata. Keltainen viiva kuvaa auringonpaistetta.

Lähteet

Viitteet 

Lippu
Valtioiden liput
Hermann Maier

Hermann Maier (s. 7. joulukuuta 1972 Altenmarkt im Pongau, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä ja yksi lajinsa menestyneimpiä. Hän on voittanut alppihiihdon maailmancupin neljä kertaa (1998, 2000, 2001 ja 2004), kaksi olympiakultaa (molemmat 1998) ja kolme lajin maailmanmestaruutta (kaksi 1999 ja yksi 2005). Lisäksi Maier on voittanut Ingemar Stenmarkin ja Marcel Hirscherin jälkeen miesalppihiihtäjistä eniten alppihiihdon maailmancupin osakilpailuita (yhteensä 54 kappaletta). Maierista on käytetty erityisesti hänen uransa huippuhetkillä lempinimeä Herminaattori, mikä viittaa terminatoriin.

Maier joutui vakavaan moottoripyöräonnettomuuteen vuonna 2001. 

Maier ilmoitti lopettavansa uransa lokakuussa 2009.

Tilastot

Maailmancup
Neljä maailmancupin kokonaiskilpailun voittoa: 1998, 2000, 2001 2004
Kolme suurpujottelucupin voittoa: 1998, 2000, 2001
Viisi supersuurpujottelucupin voittoa: 1998, 1999, 2000, 2001, 2004
Kaksi syöksycupin voittoa: 2000, 2001
54 maailmancup-osakilpailuvoittoa (14 suurpujottelussa, 24 supersuurpujottelussa, 15 syöksylaskussa ja 1 alppiyhdistetyssä)
96 palkintokorokesijoitusta
162 kertaa 10 parhaan joukossa

Arvokilpailut
2 olympiakultaa (suurpujottelu ja supersuurpujottelu 1998)
1 olympiahopea (supersuurpujottelu 2006)
1 olympiapronssi (suurpujottelu 2006)
3 maailmanmestaruutta (syöksylasku ja supersuurpujottelu 1999, suurpujottelu 2005)
2 maailmanmestaruushopeaa (syöksylasku 2001, supersuurpujottelu 2003)
1 maailmanmestaruuspronssi (supersuurpujottelu 2001)

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
Virallinen sivusto  

Itävaltalaiset alppihiihtäjät
Itävaltalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Karnak

Karnak on egyptiläinen paikkakunta ja se oli joskus osa Thebaa, Egyptin uuden valtakunnan aikaista pääkaupunkia. Se sijaitsee noin 3 km Luxorin temppelistä pohjoiseen.  

Karnakin temppeli oli useiden vuosisatojen ajan muinaisen Egyptin uskonnollinen keskus, johon jokainen faarao teki omat lisärakennuksensa tai muutoksensa. Se oli Amon-kultin päätemppeli, mutta siellä palvottiin muitakin jumalia ja jumalattaria. Karnakin temppelialue on maailman suurin, jopa 48 hehtaarin kokoinen.

Aiheesta muualla

Lähteet

Muinaisen Egyptin historia
Seulonnan keskeiset artikkelit
Manolo Blahnik

Manolo Blahnik (27. marraskuuta 1942) on espanjalainen muoti- ja kenkäsuunnittelija.  

Blahnik syntyi Santa Cruzissa Kanariansaarilla tšekkiläiselle isälle ja espanjalaiselle äidille. Hän kasvoi banaanimaatilalla. Blahnik valmistui Geneven yliopistosta 1965 opiskeltuaan kirjallisuutta ja lähti Pariisiin opiskelemaan taidetta. 1970 Blahnik muutti Lontooseen, jossa 1973 hän avasi ensimmäisen liikkeensä.

Blahnikin suunnittelemille kengille on tyypillistä piikkikorot, jotka saattavat olla jopa 15 cm korkeat, sekä pramea koristelu. Ne maksavat keskimäärin noin 600 euroa. Suosittu televisiosarja Sinkkuelämää nosti Blahnikin kengät julkisuuteen, sillä lähes joka jaksossa sarjan päähenkilöt joko käyttivät, mainitsivat tai ihastelivat Blahnikin kenkiä eli Manoloita. 

Muotisuunnittelijat
Espanjalaiset henkilöt
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt
Björn Waldegård

Björn Waldegård (12. marraskuuta 1943 – 29. elokuuta 2014) oli ruotsalainen rallikuljettaja. Hän voitti kaikkien aikojen ensimmäinen henkilökohtaisen rallin maailmanmestaruuden vuonna 1979. Hän oli mukana MM-sarjassa alusta asti (Monte Carlo -ralli 1973). Hänen viimeinen MM-rallinsa oli Safari-ralli 1992. Waldegård tunnettiin rallimaailmassa "Afrikan kettuna", sillä Waldegård nappasi peräti seitsemän voittoa Norsunluunrannikon ja Safarin ralleista. 

Waldegård voitti vuoden 1990 Safari-rallin 46 vuoden ja 5 kuukauden ikäisenä ja hän oli pitkään vanhin MM-osakilpailun voittanut kuljettaja. Ennätyksen rikkoi Sébastien Loeb tammikuussa 2022.

Waldegårdin osakilpailuvoitot

Pisteet kausittain

Yhteensä 
Kilpailut: 95
Voitot: 16
Pisteet: 428

Lähteet

Ruotsalaiset ralliautoilijat
Rallin maailmanmestarit
Vuonna 1943 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Kurala (Turku)

Kurala on kaupunginosa ja historiallinen kylä Turun itäosassa vajaan neljän kilometrin päässä keskustasta. Hannunniitun alue kuuluu Kuralan kaupunginosaan.

Runsaan 3 000 asukkaan alueen rakennuskanta koostuu vaihtelevan ikäisistä pientaloista ja joistakin kerrostaloista. Alueella on säilynyt myös peltoja ja Turun reuna-alueille tyypillistä maalaismaisemaa. Kuralan liikekeskuksessa sijaitsevat K-Supermarket, K-Market, baari, kebab-pizzeria ja kirpputori. Kuralan nimistö perustuu maatalouden työvälineisiin, esimerkiksi sirppi, varsta ja talikko.

Liikenneyhteydet 
Turun keskustasta Kuralaan pääsee runkobusseilla 2, 2A, 2B ja 2C sekä yölinjalla 28. Kuralan kautta kulkevat myös kehälinja 99 ja palvelulinja P2.

Alueen koulut 
Kuralassa sijaitsee Hannunniitun koulu.

Kuralan kylä 
Nimensä Kuralan kaupunginosa on saanut aiemmin Kaarinan kuntaan kuuluneesta mutta sittemmin yhdessä muiden Kaarinan alueiden kanssa Turkuun liitetystä Kuralan kylästä, jonka vanhat talot nykyään muodostavat Kuralan Kylämäen. Kylän taloista Kohmo on antanut nimensä läheiselle Kohmon kaupunginosalle. Kohmon jäljellä olevan osatalon, Ison-Kohmon, isäntänä toimi ennen Raisioon muuttoaan Urho Haavisto, ministeri ja maatalousvaikuttaja Heikki Haaviston isä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kuralan kylämäki
 Hannunniitun koulu 
 Alueen kartta Google Maps:ssa

Turun kaupunginosat
Turun kylät
Arktika-luokka

Arktika-luokka on Venäjän federaation ja aikaisemmin Neuvostoliiton kuuden ydinkäyttöisen jäänmurtajan muodostama alusluokka, jonka ensimmäinen alus Arktika saavutti ensimmäisenä pinta-aluksena pohjoisnavan 17. elokuuta 1977. Luokan aluksia rakennettiin vuosina 1975–1994. Viimeinen, Arktika-luokkaan laskettava, mutta kooltaan muita hieman suurempi '50 vuotta voitosta' valmistui vasta 2007. Niiden pituus on 148 metriä ja vauhti 18 solmua. Paino 23 000 t ja jäänmurtokyky max. 200 cm.

Neuvostoliiton romahduksen jälkeen ydinmurtajat luovutettiin kaupallisesti toimivan Murmansk Shipping Companyn käyttöön, mutta elokuussa 2008 alukset siirrettiin Rosatomille. Alusten kotisatama on Atomflot Murmanskin ulkopuolella.

Kaksi vanhinta alusta on poistettu käytöstä.

Alukset 
Alukset ovat kaksoisrunkoisia ja niiden ulompi runko on 48 ja sisempi 25 millimetriä paksu. Välissä oleva tila on täytetty painolastina käytetyllä vedellä. Alukset kykenevät murtamaan jopa viisi metrisen jääpeitteen.

Lähteet

Ydinkäyttöiset jäänmurtajat
Aqtöbe

Aqtöbe (kazakiksi Ақтөбе; ) on kaupunki Ilek-joen varrella Luoteis-Kazakstanissa. Kaupungissa on 367 391 asukasta (2012) ja se on Aqtöben alueen pääkaupunki.

Historia ja nykypäivä
Aqtöbe perustettiin vuonna 1869 linnoitukseksi. Nimi "Aqtöbe" tulee kazakin sanoista "aq" (valkoinen) ja "töbe" (kukkula). Kaupunki kasvoi erityisesti toisen maailmansodan aikana rautamalmin ja kromin käsittelyn keskuksena.

Aqtöbe tunnettiin myös lentokoulustaan. Esimerkiksi neuvostoaikana kaupungissa koulutettiin paljon lentäjiä.

Paikka oli tärkeä maanteiden (esimerkiksi eurooppatie E38) ja lentoliikenteen risteysasema. Kaupungin kautta kulkee Kazakstanin rautateiden sivurata.

Väestön kehitys
Kaupunki on kasvanut merkittävästi 2000-luvulla.

Urheilu
Jalkapalloseura Aktobe pelaa maan pääsarjassa ja on voittanut Kazakstanin mestaruuden vuosina 2005,2007,2008,2009 ja 2013.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Departament statistiki Aktjobinskoi oblasti (alueen tilastolaitos)   (aktobe.stat.kz)

Kazakstanin kaupungit
Nad Tatrou sa blýska

Nad Tatrou sa blýska (Tatralla salamoi) on Slovakian kansallislaulu. Laulu syntyi vuonna 1844, kun joukko Bratislavan evankelis-luterilaisen lyseon oppilaita osoitti mieltään Levočan kaupungissa erään slovakialaisen patriootin maastakarkotusta vastaan. Laulun sanoitti Janko Matúška levottomuuksien aikaan 1844, mutta sen sävel on otettu slovakialaisesta kansanlaulusta Kopala studienku. Laulusta tuli suosittu vuosien 1848/49 levottomuuksien aikaan. Mielenkiintoista kylläkin, ensimmäinen painettu versio julkaistiin vasta 1851. Vuonna 1920 laulun ensimmäisestä säkeistöstä tuli vastamuodostetun Tšekkoslovakian kansallislaulun osa. Se soitettiin välittömästi tšekkien kansallislaulun Kde domov můj jälkeen. Slovakian ollessa itsenäinen valtio vuosina 1939-1945, sen kansallislauluna oli panslaavilainen hymni Hej, sloveni sen alkuperäisessä, slovakiankielisessä muodossa Hej, slováci. Vuonna 1945 Tšekkoslovakian yhtenäisyyden palautuessa maan kansallislaulu palautettiin ennalleen. Kun Slovakia itsenäistyi uudelleen vuonna 1993, tuli Nad tatrou sa blýskan kahdesta ensimmäisestä säkeistöstä maan virallinen kansallislaulu.

Sanat 
Sanat slovakiksi:

Nad Tatrou sa blýska, hromy divo bijú.
Nad Tatrou sa blýska, hromy divo bijú..
Zastavme ich bratia, veď sa ony stratia, Slováci ožijú..
Zastavme ich bratia, veď sa ony stratia, Slováci ožijú..

To Slovensko naše posiaľ tvrdo spalo..
To Slovensko naše posiaľ tvrdo spalo..
Ale blesky hromu, vzbudzujú ho ktomu, aby sa prebralo..
Ale blesky hromu, vzbudzujú ho k tomu, aby sa prebralo..

Suomennos 

Tatran yllä salamoi, ukkonen jyrisee raivokkaasti,.
Tatran yllä salamoi, ukkonen jyrisee raivokkaasti..
Veljet, seisauttakaamme ne ja taas slovakit heräävät,.
Veljet, seisauttakaamme ne ja taas slovakit heräävät..

Meidän Slovakiamme on ollut unessa pitkään,.
Meidän Slovakiamme on ollut unessa pitkään..
Taas salamointi ja ukkonen saattaa sen eloon,.
Taas salamointi ja ukkonen saattaa sen eloon.

Muut säkeistöt 
Hymnissä on myös kaksi säkeistöä, joita ei pidetä virallisen kansallishymnin osana:

Už Slovensko vstáva 
putá si strháva 
Hej rodina milá 
hodina odbila, 
žije matka Sláva 

Ešte jedle rastú 
na krivánskej strane 
Kto jak Slovák cíti, 
nech sa šable chytí, 
a medzi nás vstane

Aiheesta muualla 
 Kansallislaulun virallinen sivu, jossa hymni myös kuultavissa

Kansallislaulut
VG Cats

VG Cats (Videogame Cats) on englanninkielinen Scott Ramsoomairin julkaisema verkkosarjakuva, jonka päähenkilöinä ovat kaksi kissaa. Sarjakuva ei ole yhtenäinen jatkuva tarina, vaikka päähahmot ovat lähes aina samat. Aiheina ovat yleisesti videopelit ja erityisesti niiden parodiointi.

Henkilöhahmot 
 Leo Leonardo                   - Harmaa poikakissa. Yksinkertainen, naiivi.
 Aeris                          - Vaaleanpunainen tyttökissa. Kriittinen, temperamenttinen, realisti.
 Krug, Lord of the Unpleasant   - Punainen piruhahmo. Typerä.
 Pantsman                       - Piirtäjän alter ego, supersankari.
 Johnny Evilguy                 - Kauppias, konna, sairas mieleltään.
 Dr. F.G. Hobo                    - Pummi, pahasti vialla päästään. Kuoli stripissä 183.
 Major Payne                    - Pantsmanin alainen, hoitelee epämiellyttävät henkilöt.
 Ternaldo                       - Peliaddikti. Irtaantunut todellisuudesta.

Aiheesta muualla 
 VG Cats
 VG Cats -keskustelupalsta
 VG Cats -kauppa
 Krug Interweb Productions

Kanadalainen sarjakuva
Verkkosarjakuvat
Ammoniitit

Ammoniitit olivat nilviäisten pääjaksoon ja siinä pääjalkaisten luokkaan luettuja muinaisia merieläimiä, joiden lähimpiä nykysukulaisia lienevät helmiveneet. Ammoniiteillä oli spiraalimainen hieman pässinsarvea muistuttava kuori, ja ne ovat säilyneet hyvin fossiilikerrostumissa.

Fossiilit
Ammoniitit ilmestyivät noin 400 miljoonaa vuotta sitten siluuri- ja devonikausien vaihteessa ja hävisivät sukupuuttoon liitukauden lopun joukkotuhossa 65 miljoonaa vuotta sitten. Koska ammoniitit olivat hyvin yleisiä ja evoluutio tuotti muutaman miljoonan vuoden välein uusia lajeja edellisten kuollessa sukupuuttoon, ammoniittilajin määrittämisellä voidaan arvioida fossiilikerrostuman ikä (niin kutsutut johtofossiilit).

Rakenne ja luokittelu
Ammoniitti kasvatti kuoren ympärilleen. Eläimen kasvaessa ja kuorikammion käydessä ahtaaksi se kasvatti seuraavan suuremman kammion ja kammioiden väliin jäi väliseinä (), joten ammoniittien kuori lopulta muodostui sarjasta suurenevia kammioita joiden läpi kulki putki () sen avulla eläin lisäsi ja vähensi veden määrää tyhjissä kammioissa ja täten sääti uimasyvyyttään vedessä. Viimeisimmässä kammiossa ja suurimmassa oli itse eläin.

Fossiileista on löytynyt pieniä meritähtiä, niveljalkaisia niin kuin rapuja joita ne ilmeisesti söivät.

Ammoniitit luokitellaan lahkoihin kuoren rakenteen perusteella. Ammoniittien kuoret ovat kiertyneet tavallisesti tasomaisesti spiraaliin, mutta kuori voi olla myös suora, osittain kiertynyt tai pitkittäin kiertynyt. Näitä jälkimmäisiä tyyppejä kutsutaan myös heteromorfisiksi ammoniiteiksi.

Ammoniittilajit tunnistetaan muodon ja kasvusaumojen kuvioiden mukaan. Eri lajeja tunnetaan useita tuhansia. Nykyisistä eläimistä ammoniitit ulkoisesti muistuttivat eniten helmiveneitä (Nautilus), mutta lienevät kuitenkin läheisempää sukua mustekaloille.

Kuvia

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Mikko's Phylogeny Archive – Ammonoidea – ammonites
Tonmo: Ammonites: A General Overview

Pääjalkaiset
Esihistorialliset selkärangattomat
Malin lippu

Malin lippu on Malin kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 1. maaliskuuta 1961. Sitä ennen oli käytetty samankaltaista lippua, jossa tosin oli tyylitelty musta ihmishahmo, kanaga. Kuva poistettiin vuonna 1960, koska ihmisen kuvia pidetään islamissa, Malin valtauskonnossa, sopimattomina. Panafrikkalainen vihreä-kelta-punainen pystytrikolori viittaa lippuun, jota Malin entinen emämaa käyttää. Vihreä väri symboloi ympäröivää luontoa, keltainen mineraalivaroja ja puhtautta ja punainen taas itsenäisyyden puolesta tehtyjä uhrauksia ja rohkeutta.

Lähteet 

Lippu
Valtioiden liput
Lesothon lippu

Lesothon lippu on Lesothon kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 4. lokakuuta 2006. Lipussa on keskellä musta sotho-kansan perinteinen basotho-hattu eli mokorotlo.

Edellinen lippu oli käytössä 17. tammikuuta 1987 – 4. lokakuuta 2006. Sen valkoinen väri kuvaa rauhaa, sininen sadetta ja vihreä vaurautta ja hyvinvointia. Vuosina  1987–2006 lipussa oli myös perinteisiä lesotholaisia aseita ja kilpi. Tätä lippua ennen vuosina 1966–1987 oli ollut käytössä lippu, jossa oli valkoinen sotho-hattu. Tämän lipun sininen väri kuvasi taivasta ja sadetta, valkoinen rauhaa, vihreä maata ja punainen uskoa. 

Sotho-hattu palautettiin uuteen lippuun aseiden tilalle siksi, että haluttiin kuvastaa maan rauhanomaista suuntautumista.

Lähteet 

Lippu
Valtioiden liput
Tongan lippu

Tongan lippu otettiin käyttöön vuonna 1866 ja määriteltiin virallisesti Tongan perustuslaissa 4. marraskuuta 1875. Se oli suunniteltu alun perin vuonna 1862, jolloin lippu oli täysin samanlainen kuin Punaisen Ristin lippu, mutta sitä muutettiin sekaannuksen välttämiseksi. Lippujen symboliikka on erilainen, sillä Tongan lipussa punainen risti on Jeesuksen risti.

Tongan perustuslain mukaan lippua ei koskaan saa muuttaa, vaikka maan armeijalla ja laivastolla on omat lippunsa.

Lähteet 

Lippu
Valtioiden liput
Hätäinen päätelmä

Hätäinen päätelmä tarkoittaa argumentaatiovirhettä, jossa kausaliteetti tai korrelaatio päätellään vain yhden, usein ensimmäisenä mieleentulevan, mahdollisuuden mukaan ja sivuutetaan muut mahdollisuudet, usein miettimättä lainkaan mielekkäimpiä vaihtoehtoja. Sen yleinen kaava on seuraava:

 On mahdollista, että muun muassa B voi aiheuttaa A:n
 Siispä B on aiheuttanut A:n

Esimerkki tästä virheestä on:

Auto ei käynnisty. Joku on siis kaatanut tankkiin sokeria.
Jannen skitsofrenia johtuu aivan varmasti ylieläytymisestä roolipelihahmoihin.

Argumentaatiovirheet
Mezuza

Mezuza () on juutalaisen kodin oven oikeaan pieleen kiinnitettävä pieni kotelo, joka sisältää pergamentille kirjoitettuja Tooran jakeita. Mezuza-kotelo on suorakaiteen muotoinen, ja se voidaan valmistaa erilaisista materiaaleista. Heprean sana mezuza tarkoittaa ovenpieltä. Mezuza-käsky kuuluu Šema Israel -rukoukseen:

{{Sitaatti|Kuule, Israel! Herra, meidän Jumalamme, Herra on yksi. Ja rakasta Herraa, sinun Jumalaasi, kaikesta sydämestäsi ja kaikesta sielustasi ja kaikesta voimastasi. Nämä sanat, jotka minä tänä päivänä sinulle annan, painukoot sydämeesi. Ja teroita niitä lastesi mieleen ja puhu niistä kotona istuessasi ja tietä käydessäsi, maata pannessasi ja ylös noustessasi. Ja sido ne merkiksi käteesi, ja ne olkoot muistolauseena sinun otsallasi. Ja kirjoita ne talosi pihtipieliin ja portteihisi. (5. Moos.6:4-9)

Painakaa siis nämä minun sanani sydämeenne ja mieleenne ja sitokaa ne merkiksi käteenne, ja ne olkoot muistolauseena otsallanne; ja opettakaa ne lapsillenne, niin että puhut niistä kotona istuessasi ja tietä käydessäsi, maata pannessasi ja ylös noustessasi. Ja kirjoita ne talosi pihtipieliin ja portteihisi... (5. Moos.13:18-20)}} 

Mezuzan teksti koostuu kahdesta Tooran kappaleesta: 5. Moos. kirja 6:4–9 ja 11:13–21. Teksti kirjoitetaan käsin pergamentille samojen sääntöjen mukaan, joita noudatetaan sefer Toran ja tefillinien kirjoittamisessa. Sen jälkeen pergamentti eli klaf kääritään rullalle ja sijoitetaan suojakoteloon. Koska mezuzan tärkeä osa on klaf'' ja kotelon tarkoitus on vain suojata sitä, kotelo voi olla valmistettu mistä materiaalista tahansa. Ennen mezuzan asettamista ovenpieleen lausutaan rukous.

Mezuza kiinnitetään kodin jokaisen oven oikeanpuoleiseen pieleen kylpyhuonetta ja WC:tä lukuun ottamatta. Juutalainen kiinnittää sen myös oman yrityksensä tai toimistonsa ovenpieliin. Niissä israelilaissa kaupungeissa, joissa on muurit, se kiinnitetään muurin porttien pieliin.

Lähteet

Huomautukset

Aiheesta muualla 

 lubavitch.fi: Mezuza 

Juutalaisuus
Ragunanin eläintarha

Ragunan on eläintarha Jakartassa, Indonesiassa. Se perustettiin vuonna 1864 ja siirrettiin nykyiselle paikalleen vuonna 1966. Eläintarhassa on noin 4 040 eläintä 295 eri eläinlajista. Eläintarhan pinta-ala on 1,4 neliökilometriä.

Eläintarha oli suljettuna 19. syyskuuta–11. lokakuuta 2005, kun siellä olevista linnuista oli löydetty lintuinfluenssaa.

Jakarta
Eläintarhat
Ner tamid

Ner tamid ( eli ikuinen liekki) on juutalaisen synagogan pyhimmän osan  aron ha'kodeš en, eli pyhän kaapin etupuolelle ripustettu jatkuvasti palava valo.  Se voi olla kynttilä, öljylamppu tai sähkövalo.

Juutalaisuus
Mikve

Mikve on juutalaisuudessa rituaalikylpy. Tooran käskyn mukaisesti uskova juutalainen pariskunta noudattaa niin sanottuja perhepuhtauslakeja (taharat mišpaha), jotka koskevat naisen kuukautiskiertoa ja sukupuolikontaktia. Miehen ja vaimon fyysinen yhteys kuukautisvuodon aikana on ehdottomasti kielletty. Vuodon päätyttyä nainen laskee seitsemän "puhdasta" päivää ja kastautuu niiden päätteeksi rituaalikylpyyn eli mikveen. Vedessä ollessa luetaan tevillaa eli rituaalikastautumista koskeva siunaus, ja veteen upottaudutaan kolmesti niin, että viimeisetkin hiukset ovat pinnan alla.

Mikveen upottautuu myös juutalaisuuteen kääntyvä henkilö. Juutalaisen lain mukaan mikven vesi pesee kääntyvän entisestä elämästä ja vedestä noustessaan hän on "kuin vastasyntynyt lapsi". Erään tulkinnan mukaan kristinuskon kasteperinne periytyy juuri mikvestä.

Nykyään mikveen upotetaan myös uudet ruoanvalmistus- ja tarjoiluastiat. (tevilat kelim) Miehillä on joskus tapana käydä mikvessä ennen juhlapyhiä tai sapattia, hasidijuutalaisilla jopa joka päivä, mikä liittyy ajatukseen ejakulaation aiheuttamasta rituaalisesta epäpuhtaudesta. 
   
Mikven perusvaatimus on se, että sen vesi on kosketuksissa johonkin luonnolliseen vedenlähteeseen, kuten sadeveteen, sulaneeseen lumeen, jokeen, järveen tai mereen. Paras rituaalikylpypaikka olisikin luonnossa oleva vesiallas, mutta käytännön syistä useimmat uskovat juutalaisnaiset käyttävät synagogien yhteyteen rakennettuja mikvejä. 

Mikven toinen vaatimus on se, että siinä on vähintään 40 sea-mittaa eli noin 750 litraa vettä. Ihmisen täytyy pystyä upottautumaan mikveen kokonaan.

Mikven vieressä on säiliö, johon kertyy katolta valuvaa sadevettä. Säiliö on yhteydessä itse mikve-altaaseen putken välityksellä, ja kun allas täytetään, sen vesi on siis kosketuksissa luonnonveden kanssa. Tämän mallin mukaan rakennettu mikve on košer eli kelvollinen. 

Tooran mukaan mikvessä upottautuminen on pakollista seuraavissa tilanteissa:

 kerin eli ejakulaation jälkeen
 sukupuolielimistä tapahtuneen epätavallisen vuodon jälkeen (Zav tai zava)
 tiettyjen ihosairauksien kohdalla
 kun kohen pyhitetään tehtäväänsä
 jom kippurina ylipapin eli kohen gadolin oli upottauduttava mikvessä 
 punaisen hiehon rituaalin toimittanut kohen
 kun juutalainen on ollut kosketuksissa kuolleen ihmisen tai haudan kanssa
 luonnollisesti kuolleen eläimen lihan syömisen jälkeen

Koska nykyään temppeliin liittyviä rituaaleja ei voi tehdä eikä puhdistautuminen rituaalisesta epäpuhtaudesta ole yleensä mahdollista eikä tarpeellista, näitä rituaaleja ei nykyjuutalaisuudessa harjoiteta.  Siksi kaikki juutalaiset ovat nykyään rituaalisen epäpuhtauden tilassa. Ainoat tilanteet, joissa mikvessä upottautuminen on edelleen välttämätöntä, ovat juutalaisuuteen kääntyminen ja kuukautisten jälkeinen tevila. Näiden tilanteiden ero muihin on se, että näissä tapauksissa mikvessä upottautumiseen liittyy myös jokin muutos, joka ei liity temppeliin. Kääntymisen tapauksessa mikve muuttaa ihmisen ei-juutalaisesta juutalaiseksi, ja kuukautisten jälkeinen mikve tekee sukupuolisen kanssakäymisen taas sallituksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 lubavitch.fi: Mikve 

Juutalaisuus
Jigdal

Jigdal () on päivittäisen juutalaisen aamupalveluksen (šahrit) avaushymni. Jigdal lauletaan myös sapatin aloittavan perjantai-illan iltapalveluksen (arvit) lopussa. Sen kirjoitti 1300-luvulla Roomassa elänyt rabbi Daniel Ben-Jehuda. Tämä 13-säkeinen hymni tiivistää 13 juutalaisen uskon peruskohtaa, jotka rabbi Moses Maimonides (1135 - 1204) muotoili mišna-kommentissaan (Sanhedrin 10:1). Sen jokainen säe on 16-tavuinen. Espanjan ja Portugalin sefardijuutalaiset lisäsivät siihen vielä 14. säkeen.

Jigdal esittää tiivistetysti juutalaisen uskon 13 peruskohtaa: 

Jumala on Luoja. 
Jumala on yksi ja jakamaton. 
Jumalalla ei ole fyysistä olemusta. 
Jumala on ikuinen. 
Vain Jumalaa voi palvoa. 
Profeettojen sanat ovat totuus. 
Mooses oli suurin kaikista profeetoista. 
Jumala antoi koko Tooran Moosekselle. 
Tooraa ei voi muuttaa. 
Jumala tuntee kaikki ihmisen ajatukset ja teot. 
Jumala palkitsee ja rankaisee tekojen perusteella. 
Jumala lähettää messiaan. 
Päivien lopussa on ylösnousemus.

Sefardirituaalin lisäys:
"Nämä 13 ovat jumalallisen uskon ja Tooran perusta."

Juutalaisuus
Komorien lippu

Komorien lippu on Komorien tunnus ja se otettiin käyttöön nykyisessä muodossaan vuonna 2003. Lipun raidat kuvaavat Komorien eri saaria: keltainen Mohélia, valkoinen Mayottea, punainen Anjouania ja sininen Iso-Komoria. Mayotte ei kuulu Komorien valtioon, mutta se on mukana raitojen määrässä, koska Komorien valtiossa on pyritty saamaan myös Mayotte valtioon mukaan. Kuunsirppi ja neljä tähteä vihreällä pohjalla viittaavat Komorien valtauskontoon islamiin, mutta tähtien määrä viittaa samalla saarten lukumäärään.

Lähteet 

Lippu
Valtioiden liput
Havdala

Havdala () on juutalainen sapatin tai suuren juhlapyhän päätöstoimitus. Nimi johtuu heprean verbistä le'havdil [להבדיל] joka tarkoittaa erottaa. Havdala on siis hetki, jolloin juhla-aika päättyy ja siirrytään arkeen.

Toimituksessa luetaan neljä siunausta:

viinipikarille; peri ha'gafen
tuoksuville yrteille, mausteelle tai öljylle; besamim
tulelle; eš (sytytetty kynttilä tai havdala-soihtu)
havdala; ylistetään Jumalaa, joka erottaa pyhän arjesta, valon pimeästä, Israelin muista kansoista ja seitsemännen päivän kuudesta arkipäivästä

Suurten juhlapäivien päättävässä havdalassa luetaan vain viini- ja havdala-siunaukset.

Juutalaisuus
Malesian lippu

Malesian lippu koostuu 14 vaakasuorasta raidasta, sekä kuunsirpistä ja tähdestä. Lipun 14 raitaa ja tähden 14 sakaraa kuvaavat Malesian osavaltioita. Kuunsirppi ja tähti kuvaavat islamia, Malesian valtauskontoa. Lippu muistuttaa hieman Yhdysvaltain lippua, josta Malesian lipun raidat ja sininen yläkulma on myös johdettu. Lipun on suunnitellut arkkitehti Mohamed Hamzah.

Historia 

Malaijan liittovaltion lippu otettiin käyttöön vuonna 1950. Lipussa oli 11 raitaa ja tähdessä 11 sakaraa, jotka edustivat liittovaltion yhtätoista osavaltiota. Lipun vaakaraitojen punainen ja valkoinen väri tulevat Kaakkois-Aasian tunnusväreistä, ja ne periytyvät Majapahitien imperiumin lipusta. Keltainen on kuninkaallinen väri, joka viittaa liittovaltion sulttaanikuntiin. Sininen on otettu Iso-Britannian lipusta, sillä osoitetaan yhteyttä Brittiläiseen Kansainyhteisöön.

Nykyisen mallinen lippu otettiin käyttöön 16. syyskuuta 1963, kun Malaijan liittovaltioon liittyivät Sarawak, Sabah ja Singapore. Lippuun lisättiin kolme raitaa ja tähteen kolme sädettä kuvaamaan uusia osavaltioita. Yhdistymisen myötä maan nimi muuttui Malesiaksi. Singapore erosi valtioliitosta vuonna 1965, mutta lippua ei kuitenkaan muutettu, vaan sen tulkintaa muutettiin. 14. sakara ja raita muutettiin edustamaan liittovaltion pääkaupunkiterritoriota Kuala Lumpuria.

Muita lippuja

Osavaltioiden ja territorioiden liput

Katso myös 
 Luettelo valtioiden historiallisista lipuista

Lähteet 

Lippu
Valtioiden liput
Martin Koch (mäkihyppääjä)

Martin Koch (s. 22. tammikuuta 1982 Villach, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut mäkihypyn olympiavoittaja ja moninkertainen maailmanmestari. Hänen parhaat henkilökohtaiset saavutuksensa ovat lentomäen MM-hopea ja -pronssi.

Juniorien MM-kisoissa Koch voitti joukkuemäen kultaa vuosina 1999 ja 2000. Maailmancupissa hän tuli suuren yleisön tietoisuuteen kaudella 2001–2002, jolloin Koch sijoittui Engelbergin osakilpailussa kolmanneksi. Samalla kaudella hän oli maailmancupin osakilpailuissa toisena Sapporossa ja Hakubassa sekä sijoittui cupin loppupisteissä kahdeksanneksi. Salt Lake Cityn olympialaisissa Koch oli suurmäessä kahdeksas ja normaalimäessä neljästoista.

Koch sijoittui neljänneksi lentomäen MM-kisoissa Kulmissa 2006. Toisissa olympialaisissaan Torinossa 2006 hän oli mukana voittamassa kultaa joukkuemäen kisassa. Samana keväänä hän otti maailmancupissa kakkos- ja kolmostilan Planican lentomäessä. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 Koch sijoittui suurmäessä yhdeksänneksi. Maaliskuussa 2007 hän oli maailmancupissa toinen Holmenkollenilla sekä kahdesti kolmas Planicassa.

Koch saavutti uransa ensimmäisen henkilökohtaisen arvokisamitalin oltuaan Gregor Schlierenzauerin jälkeen toinen lentomäen MM-kisoissa Oberstdorfissa 2008. Kochin hyppyjen pituudet olivat 215,5, 221, 213 metriä ja 201,5 metriä, joista kolme ensimmäistä olivat kunkin kierroksen pisimmät hypyt. Henkilökohtaisen kilpailun jälkeen hän voitti kultaa joukkuekilpailussa. Maailmancup-kaudella 2007–2008 hän sijoittui toiseksi Planican sekä kolmanneksi Sapporon ja Liberecin osakilpailuissa. Kaudella 2008–2009 hän oli kolmas Tauplitzin lentomäkikilpailussa ja yhdeksäs cupin kokonaiskilpailussa. Kaudella 2009–2010 hän sijoittui jälleen kolmanneksi Tauplitzin lentomäessä ja Sapporon suurmäessä ja oli cupin kokonaiskilpailussa kahdeksas. Lentomäen MM-kisoissa Planicassa Koch oli voittamassa Itävallalle joukkuekilpailun kultaa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kymmenes. Ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Koch saavutti Harrachovin lentomäessä kaudella 2010–2011. Samalla kaudella hän voitti myös Oberstdorfin lentomäessä ja oli toinen Willingenissä sekä kolmas Planican lentomäessä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi. Uransa pisimmän hypyn 241,5 metriä hän hyppäsi Vikersundissa 11. helmikuuta 2011. Oslon MM-kilpailuissa 2011 Koch oli mukana Itävallan sekä normaalimäen että suurmäen joukkuekilpailun kultaa voittaneessa joukkueessa. Suurmäen henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi. Kaudella 2011–2012 Koch voitti Oberstdorfin lentomäessä, Oslossa sekä Planican toisen osakilpailun, oli toinen Engelbergin ensimmäisessä osakilpailussa ja kolmas Planican ensimmäisessä osakilpailussa. Vikersundin lentomäen MM-kilpailuissa 2012 Koch voitti joukkuekilpailun kultaa ja sai henkilökohtaisessa kilpailussa pronssia, vaikka kaatui toisen kierroksen 243 metrin hyppynsä.

Koch lopetti uransa mäkihyppääjänä keväällä 2014.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset kotisivut

Itävaltalaiset mäkihyppääjät
Itävaltalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Ertuğrul Osman

Prinssi Şehzade Ertuğrul Osman Efendi (18. elokuuta 1912 – 23. syyskuuta 2009) oli Osmanlı-dynastian päämies. Hän oli Ottomaanien valtakunnan sulttaanin (1876–1909) Abdul Hamid II:n pojanpoika. Sulttaanikunta lakkautettiin vuonna 1923 ja Turkin tasavalta julistettiin. Jos Ertuğrulista olisi tullut sulttaani, hän olisi ottanut nimen sulttaani Osman V.

Ertuğrul syntyi Yıldızin palatsissa Istanbulissa prinssi Şehzade Mehmed Burhaneddin Efendiin (19. joulukuuta 1885 Istanbul – 15. kesäkuuta 1949 New York City) poikana. Isä Sehzade oli ottomaaniarmeijan kapteeni. Ertuğrul opiskeli Theresianumin akatemiassa Wienissä ja École des Sciences Politiquessa Pariisissa. Ollessan Wienissä vuonna 1924 Ertuğrul kuuli, että Turkin sulttaani on syrjäytetty. Hän ei palannut kotimaahansa kuin vasta 1990-luvulla, kun Turkin hallitus kutsui hänet. Ertuğrul oli ilman kansalaisuutta vuodesta 1923. Hän otti vastaan Turkin kansalaisuuden 2004. Ertuğrul asui Yhdysvalloissa vuodesta 1933 ja hänestä tuli Osmanlı-dynastian 45. päämies vuonna 1994. Hän puhui sujuvasti turkkia, englantia, saksaa, ranskaa ja ymmärsi italiaa ja espanjaa.

Ertuğrul avioitui Gulda Twerskoyn (Hanım Efendi; 20. maaliskuuta 1915 Johannesburg, Gauteng – 16. syyskuuta 1985 New York City) 20. tammikuuta kanssa vuonna 1947 New York Cityssä. Toistamiseen hän avioitui Zeyneb Tarzi Hanım Efendin (s. 16. joulukuuta 1940 Istanbul) kanssa 27. syyskuuta 1991 New York Cityssä.

Lähteet 

Osmanien valtakunnan vallantavoittelijat
Turkkilaiset henkilöt
Vuonna 1912 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Heikki Tala

Heikki Juhani Tala (s. 19. huhtikuuta 1939 Kiikka) on suomalainen hammaslääketieteen asiantuntija ja entinen ylilääkäri, joka toimi Suomalaisuuden liiton puheenjohtajana vuosina 2003–2009.

Ura
Ylioppilas Tyrvään yhteislyseosta vuonna 1958, hammaslääketieteen lisensiaatti Turun yliopistosta 1964, Michiganin yliopistossa Master of Public Health -tutkinto 1972, erikoishammaslääkäri 1976 ja hammaslääketieteen tohtori Kuopion yliopistosta 1984. Hänellä oli Tampereen yliopistossa terveydenhuollon hallinnon dosentuuri 1987–2004 sekä 1999-2002 vierailuprofessuuri Thammasat Universityssa, Thaimaassa. Hän on julkaissut yli 400 artikkelia ammattilehdissä, muiden muassa Suomen Hammaslääkärilehdessä, kirjoja ja useita mielipidekirjoituksia sekä esiintynyt lukuisissa televisio- ja radio-ohjelmissa.

Tala on tehnyt varsinaisen elämäntyönsä lääkintöhallituksen ylilääkärinä 1970–1991. Hän oli sosiaali- ja terveyshallituksen asiantuntija 1991–1992, Stakesin pysyvä asiantuntija 1992–2000 sekä Terveydenhuollon oikeusturvakeskuksen pysyvä asiantuntija 1992–2004 ja ylilääkäri 1995. Tala oli YK:n Maailman terveysjärjestön asiantuntijapaneelin WHO Expert Advisory Panel on Oral Health jäsen 1983–1999 ja WHO:n asiantuntijana 1977–2009. Tala sai Suomen Leijonan ritarikunnan 1. luokan ritarimerkin 1991 ja hän on Terveyskeskushammaslääkäriyhdistyksen, Suomen Hammaslääkäriseura Apollonian kansanterveysjaoston sekä Suomalaisuuden Liitto ry:n kunniajäsen. Vuonna 2012 Talan päätoimittaman Jalkaporasta bioaikaan teoksen koonnut  Hammaslääketieteen historian seura Aurora ry palkittiin Suomen Hammaslääkäriseura Apollonian Apollonia-palkinnolla.

Vuosina 2009-2014 Tala oli Järvenpäässä perussuomalaisten ensimmäinen kaupunginvaltuutettu.

Suomalaisuuden liitto ja kielipolitiikka 
Tala toimi Suomalaisuuden liiton puheenjohtajana vuosina 2003–2009. Hän on pakollisen ruotsin kielen opetuksen vastustaja. Tala tunnetaan myös Ahvenanmaata, suomenruotsalaisia ja valtakunnallista virallista kaksikielisyyttä arvostelevista lausunnoistaan. 

Keväällä 2005 Tala esiintyi Yleisradion Suomi puhuu -ohjelmassa, jossa esitetyn jakson aiheena oli pakkoruotsi sekä tämän jälkeen lukuisissa muissa pakkoruotsia ja kielipolitiikkaa koskevissa tv- ja radio-ohjelmissa sekä lehdissä Suomessa ja kansainvälisesti. 

Internetin yleistymisestä asti Tala on erittäin aktiivisesti osallistunut kielipoliittiseen keskusteluun.

Opettaja-lehden haastattelussa helmikuussa 2006 Tala ilmoitti lopulliseksi tavoitteekseen virallisesti yksikielisen Suomen, missä kaikkia vähemmistökieliä kohdellaan suvaitsevasti.

Tala julkaisi omaelämäkerran "Kaiken maailman hampaissa" (Mediapinta Oy) keväällä 2018.

Politiikka 
Tala oli perussuomalaisten ehdokkaana vuoden 2007 eduskuntavaaleissa. Hän sai 334 ääntä eikä tullut valituksi. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Tala oli perussuomalaisten ehdokkaana Järvenpäässä. Hän sai 202 ääntä ja nousi valtuustoon. Hän uusi paikkansa kaupunginvaltuustossa vuoden 2012 vaaleissa 205 äänellä.

Lähteet 
 

Suomalaiset hammaslääkärit
Perussuomalaiset poliitikot
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Järvenpään kaupunginvaltuutetut
Šehita

Šehita () on juutalaisten harjoittama rituaalinen teurastustapa.

Juutalainen košer-ruoka valmistetaan kaikissa vaiheissa Tooran säädösten mukaan. Yksi peruskielloista koskee veren käyttöä ruoka-aineena. Tämän vuoksi ruokavalioon kelpaavat eläimet teurastetaan viiltämällä pitkällä ja terävällä veitsellä (shalaf) niiden kaulavaltimo auki. Näin pyritään aiheuttamaan mahdollisimman nopea ja kivuton kuolema, mutta ennen kaikkea saamaan valutettua veri eläimestä mahdollisimman tarkkaan.

Teurastuksen jälkeen šohet eli rituaaliteurastaja tarkastaa sisäelimet ja varsinkin keuhkot todetakseen, onko eläin terve. Vasta tämän jälkeen eläimen liha voidaan todeta košeriksi tai ei. Košeria eläintä ei kuitenkaan saa teurastaa samoilla välineillä, joilla on teurastettu kiellettyjä eläinlajeja kuten sikoja, jäniksiä tai hevosia.

Šohet 
Šohet (שוחט, "teurastaja", monikko šohtim) on henkilö, joka suorittaa šehitan. Šohetiksi päästäkseen on opittava, mitkä teurastetut eläimet ovat kosheria, mikä estää niitä olemasta kosheria ja miten eläimiä valmistetaan šehitan lakien mukaan. Šohetit opiskelevat ovat muun muassa teurastusvälineiden valmistusta ja tapoja tulkita, mitkä ruoat noudattavat šehitan lakeja sekä terefot-tyyppejä (epämuodostumia jotka tekevät eläimestä ei-kosherin).

Suomessa
Suomen eläinsuojelulain mukaan eläin tulee tainnuttaa ennen verenlaskua. Mikäli eläintä ei tainnuteta ennen verenlaskua, teurastus aiheuttaa kipua. Juutalaiset eivät saa tainnuttaa teuraseläimiä ennen eivätkä edes samanaikaisesti kurkun aukiviiltämisen kanssa, sillä eläimen on teurastushetkellä oltava hyväkuntoinen ja täysin vahingoittumaton. Oikeaoppinen šehita-teurastus onkin Suomessa kielletty, ja košer-liha tuodaan Suomeen ulkomailta. Euroopan unionin antisemitismin vastaista työtä johtavan Katharina von Schnurbeinin mukaan kiellolla juutalaisista annetaan kuva, että he eivät välitä eläinten hyvinvoinnista. Hän on todennut, että vaikka kiellon tarkoitus ei ole antisemitistinen, se voi kääntyä sellaiseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Sehita
Eläinten teurastus
Matsa

Matsa () on suolakeksityyppinen juutalaisen pesah-juhlan tunnusomainen ruoka. Tooran käskyn mukaisesti tavallinen hapatettu leipä on pesahina ankarasti kielletty:

Ja tämä päivä olkoon teille muistopäivä, ja viettäkää sitä Herran juhlana; sukupolvesta sukupolveen viettäkää sitä ikuisena säädöksenä. Seitsemän päivää syökää happamatonta leipää; jo ensimmäisenä päivänä korjatkaa pois hapan taikina taloistanne. Sillä jokainen, joka hapanta syö, ensimmäisestä päivästä seitsemänteen päivään asti, hävitettäköön Israelista. (2.Moos.12:14-15)

Matsa-leivät leivotaan vehnäjauhosta ja vedestä. Ne täytyy sekoittaa hyvin matalassa lämpötilassa, ja taikina on saatava paistoon 18 minuutin kuluessa. Jos taikina lämpenee tai sen käsittely pitkittyy, hametsia eli hapatetta saattaa alkaa muodostua ja silloin taikina olisi ei-košer.

Oikeaoppisessa matsassa ei saa olla suolaa, sokeria eikä mausteita. Hapate symboloi ylpeyttä ja sydämen kovuutta, josta juutalaisen täytyy erottautua. Tämän vuoksi matsaa kutsutaan köyhäksi leiväksi, ja se symboloi nöyryyttä.

Juutalainen keittiö
Leivät
Tunisian lippu

Tunisian lippua käytettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1831. Siihen on sen jälkeen tehty vain vähäisiä muutoksia. Lipussa olevat sirppikuu ja tähti kuvaavat islamia.

Tunisian alue oli Marokkoa hallinneen Almohadien dynastian alaisuudessa vuoteen 1229 saakka. Tällöin alue irrottautui Hafsidin kuningaskunnaksi, joka oli erillinen berberivaltio ja kattoi Pohjois-Afrikan rannikon nykyisestä Itä-Algeriasta Länsi-Libyaan. Espanjan katolilaisten lisääntyneen painostuksen tuloksena Hafsidin muslimikuningaskunta pyysi 1500-luvulla suojelusta Turkin sulttaanilta ja 1574 kuningaskunta liitettiin ottomaanien imperiumiin. Tunisialaiset hallitsijat, beit, säilyttivät itsemäämisoikeuden. Pääkaupunkina oli Tunis. Bei-hallitsijoilla oli omia lippuja, joissa oli tyypillisesti yksi tai usemapi kuunsirppi punaisessa viirissä. Meriliikenteessä oli käytössä sinipunavihreäraitainen lippu.

Vuonna 1831 beihallitsija Al-Hussain II vihki ottomaaniarmeijaan kuuluneelle laivastolleen Turkin lippua muistuttaneen lipun. Ottomaanien punalippu sai keskelleen valkoisen auringon, jonka päälle sommiteltiin Turkin ja islamin mahtimerkit, kuunsirppi ja tähti. Vaikka Konstantinopolin sulttaani protestoi lipun itsenäisestä tyylistä Turkin sulttaanikunnan lippuun verrattuna, uusi Tuniasian lippu säilytettiin.

Ranska valtasi 1800-luvun puolivälissä Algerian ja teki myös Tunisiasta oman protektoraattinsa 1881. Lippun yläkulmaan lisättiin Ranskan trikoloritunnus. Tätä lippua käytettiin esimerkiksi joissain sotilasyksiköissä ja kauppalaivastossa. Lippu säilyi vuoteen 1956 saakka, joskin toisen maailmansodan aikana 1942–43 maa oli Saksan miehittämä.

Tunisia itsenäistyi 1956 kuningaskuntana. Trikolori poistettiin ja lipun symbolien tulkintaa uudistettiin. Punainen merkitsi uhrattua verta vapaustaistelussa Ranskaa vastaan, valkoinen rauhaa, kuunsirppi islamia ja tähden viisi sakaraa islamin viittä periaatetta: uskoa Allahiin ja koraaniin, päivittäistä rukousta, Ramadan-paastoa, kymmenystä köyhille ja pyhiinvaellusta Mekkaan. Lippu säilyi myös 1957, kun beimonarkki Muhammed al-Amin syrjäytettiin ja maan presidentiksi nousi Habib Bourguiba. Hänen pitkäaikaisen, yksinvaltaisen hallintokautensa aikanaan maa valmisteli valtioliittoa Libyan kanssa (Arabi-islamilainen tasavalta) ja vuonna 1974 ehdittiin hyväksyä uuden valtiomuodostelman lippukin. Valtioiden yhdistymishanketta ei kuitenkaan toteutettu.

Lähteet

Aiheesta muualla

Lippu
Valtioiden liput
4659 Roddenberry

4659 Roddenberry on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi, joka on nimetty Gene Roddenberryn mukaan ja hänen muistokseen. Asteroidin löysi 2. maaliskuuta 1981 Schelte J. Bus australialaisessa Siding Springin observatoriossa Uudessa Etelä-Walesissa. Ennen nimeämistään pikkuplaneetta tunnettiin tunnuksella 1981 EP20.

Lähteet
JPL Small-Body Database Browser: 4659 Roddenberry (1981 EP20) 
Numbered minor planets 

Päävyöhykkeen asteroidit
Brynäs IF

Brynäs IF on vuonna 1912 perustettu gävleläinen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Ruotsin pääsarjassa SHL:ssä. Sen kotihallina toimii Gavlerinken Arena, jonne mahtuu 8 265 katsojaa. Pääasiassa seura pelaa jääkiekkoa, mutta sillä on joukkueita muissakin lajeissa. Brynäs IF on yksi ruotsalaisen jääkiekkoilun suurseuroista ja se on voittanut Ruotsin mestaruuden 13 kertaa.

Jäädytetyt numerot 
 6  Tord Lundström
 26  Anders Huss

Kapteenit 2000-luvulla 
 Jan Larsson 1999–2003
 Tommy Sjödin 2003–2008
 Andreas Dackell 2008–2012
 Jakob Silfverberg 2012
 Jörgen Sundqvist 2012–2014
 Niclas Andersén 2014–2015
 Anton Rödin 2015–2016
 Jacob Blomqvist 2016–2019
 Anton Rödin 2019–

Valmentajat 

 Axel Svensson 1943–1944
 Conny Eriksson 1954–1957
 Arne Backman 1960–1961
 Nils Bergström 1961–1963
 Herbert Pettersson 1963–1966
 Börje Mattsson 1966–1967
 Nils Bergström 1967–1969
 Tommy Sandlin 1969–1977
 Rolf Andersson 1977–1979
 Lennart Johansson 1979–1980
 Tord Lundström 1980–1981

 Lennart Johansson 1981–1982
 Stig Salming 1982–1987
 Tord Lundström 1987–1988
 Staffan Tholson 1988–1991
 Tommy Sandlin 1991–1996
 Göran "Flygis" Sjöberg 1996–1998
 Roger Melin 1998–2002
 Esko Nokelainen 2002–2003
 Gunnar Persson 2003–2004
 Tomas Jonsson 2004
 Roger Kyrö 2004–2005

 Wayne Fleming 2005
 Leif Boork 2005–2008
 Olof Östblom 2007–2008
 Niklas Czarnecki 2008–2011
 Tommy Jonsson 2011–2015
 Thomas Berglund 2015–2017
 Roger Melin 2017
 Tommy Sjödin 2017–2018
 Magnus Sundquist 2018–2020
 Peter Andersson 2020–2021
  Josef Boumedienne 2021

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Mikko Manner 
 Apuvalmentaja: Kalle Kaskinen 
 Apuvalmentaja: Ari-Pekka Pajuluoma 
 Maalivahtivalmentaja: Henning Sohlberg 
 Videovalmentaja: Anthon Hansson 
 Fysiikkavalmentaja: Johan Holmström 
 Kehitysvalmentaja: Ove Molin 
 Huoltopäällikkö: Per-Åke Bäckman 
 Huoltopäällikkö: Mattias Pettersson 
 Huoltopäällikkö: Jens Östling 
 Puheenjohtaja: Bo Johansson 
 Urheilutoimenjohtaja: Johan Alcén 
 Urheilutoimenjohtaja: Erika Grahm 
 Analyytikko: Anthon Hansson 

Lähde: EliteProspects

Lähteet 
 http://www.hockeydb.com/ihdb/stats/leagues/seasons/teams/0014312013.html

Viitteet

Aiheesta muualla 

Brynäs IF:n kotisivut 

Gävlen kunta
SHL-joukkueet
Vuonna 1912 perustetut urheiluseurat
Miika

Miika on heprealaisperäinen miehen etunimi. Miikan nimipäivä on suomenkielisessä kalenterissa 29. syyskuuta. Profeetta Miika kirjoitti Vanhan testamentin pienen profeetallisen kirjan, Miikan kirjan. Nimi on juonnos heprean kielen sanasta Mikael, joka tarkoittaa: "Ken on kuin Jumala". Nimen muunnelmia ovat Mikko, Mika, Miko ja Miikka sekä naispuolinen vastine Mikaela.

Suomessa nimi Miika on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 9 084 miehelle. Nimi Miika on yleistynyt vasta 1960-luvulta alkaen oltuaan sitä ennen varsin harvinainen. Nimi Miika oli suosituimmillaan 1980- ja 1990-luvuilla.

Tunnettuja Miikoja 
Miika Antti-Roiko, painonnostaja
Miika Anttila, pesäpalloilija
Miika Aulio, jousiampuja
Miika Dietrich, meloja
Miika Ekström, jalkapalloilija
Miika Elomo, jääkiekkoilija
Miika Franssila, jääkiekkoilija
Miika Hakala, elokuva- ja musiikkivideoiden tekijä
Miika Heikkilä, jääkiekkoilija
Miika Heikkinen, lentopalloilija
Miika Helander (Armo Murha), rap-artisti
Miika Herrala, jääkiekkoilija
Miika Honkanen, maalipalloilija
Miika Hosio, futsalpelaaja
Miika Huczkowski, jääkiekkoilija
Miika Huhtanen, jääkiekkoilija
Miika Huttunen, Pelaaja-lehden päätoimittaja
Miika Hyytiäinen, säveltäjä
Miika Iskanius, salibandyn pelaaja
Miika Jokinen, pesäpalloilija
Miika Juntunen, jalkapalloilija
Miika Kirmula, suunnistaja
Miika Koivisto, jääkiekkoilija
Miika Koppinen, jalkapalloilija
Miika Korkatti, lähitaikuri ja mentalisti
Miika Korkiakoski, näyttelijä
Miika Koskela, jalkapalloilija
Miika Laakso, näyttelijä
Miika Lahti, jääkiekkoilija
Miika Laiho, moottoriurheilija
Miika Lammi, snowcross- ja motocross-kuljettaja
Miika Malkamäki, salibandyn pelaaja
Miika Mehmet, vapaaottelija ja entinen ammattirikollinen
Miika Muranen, teatteriohjaaja ja näyttelijä
Miika Mäkitalo, toimitusjohtaja
Miika Niemelä, muusikko ja multi-instrumentalisti
Miika Niemi, jalkapalloilija
Miika J. Norvanto, elokuvatuottaja ja -levittäjä
Miika Nousiainen, toimittaja ja kirjailija
Miika Partala, sanoittaja, säveltäjä, kitaristi ja laulaja
Miika Pelkonen, taikuri
Miika Pölkki, Afrikan ja Aasian kielten ja kulttuurien tutkija
Miika Roine, jääkiekkoilija
Miika Saloranta, Comeetta, hip hop -artisti
Miika Siironen, yhteiskuntatieteilijä ja poliittisen historian tutkija
Miika Soini, elokuvaohjaaja
Miika Särmäkari (Särre), rap-artisti ja Basso-lehden päätoimittaja
Miika Söderholm, punk-muusikko
Miika Takala, kestävyysjuoksija
Miika Takanen, rumpali
Miika Takkula, jalkapalloilija
Miika Tenhunen, estejuoksija
Miika Tenkula, sanoittaja, säveltäjä ja kitaristi
Miika Tossavainen, lentopalloilija
Miika Ullakko, elokuvaohjaaja ja näyttelijä
Miika Wiikman, jääkiekkomaalivahti

Miikoja uskonnollisissa teksteissä 
Profeetta Miika

Kuvitteellisia Miikoja 
Miika Mäkelä, tv-sarjassa Salatut elämät

Lähteet 

Etunimet