joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
MM-rallikausi 2020

MM-rallikausi 2020 oli rallin maailmanmestaruussarjan 48. kausi. Kausi alkoi Monte Carlo -rallilla tammikuussa ja päättyi Monzan ralliin joulukuun alussa.

Kuljettajien maailmanmestaruuden voitti Toyotan Sébastien Ogier, jolle mestaruus oli uran seitsemäs kahdeksan vuoden sisällä (Ott Tänak katkaisi mestaruussarjan hetkeksi edellisellä kaudella). Hän ratkaisi mestaruuden kauden päätöskilpailussa Monzassa, kun sarjaa ennen viimeistä kilpailua johtanut Elfyn Evans ajoi ulos. Valmistajien mestaruuden voitti toista kertaa peräkkäin Hyundai.

Kilpailukalenteri 

Kauden 2020 kilpailukalenterissa oli alun perin 14 osakilpailua, mutta Chilen ralli peruttiin maan epävakaan poliittisen tilanteen vuoksi. Ruotsin ralli ajettiin huonon lumitilanteen vuoksi supistettuna. Meksikon ralli keskeytettiin 14. maaliskuuta koronaviruspandemian vuoksi. Kausi jatkui lopulta vasta syyskuussa, kun suurin osa kauden ralleista joko peruttiin tai siirrettiin pandemian vuoksi. Peruttujen rallien tilalle kalenteriin tuli kolme uutta rallia, jotka olivat ensimmäistä kertaa mukana MM-sarjassa: Viron ralli, Ypresin ralli ja Monzan ralli. Näistäkin Ypresin ralli ehdittiin vielä perua Belgian koronatilanteen pahennuttua. Lopulta kaudella ajettiin seitsemän osakilpailua.

Seuraavat kilpailut olivat mukana joko kauden 2020 alkuperäisessä tai kauden aikana päivitetyssä kilpailukalenterissa, mutta ne peruttiin.

Tallit ja kuljettajat

Tulokset

Osakilpailut

Kuljettajat 

1 2 3 4 5 – sijoitus Power Stage -erikoiskokeella

Valmistajat 
Kunkin valmistajan kaksi parasta sijoitusta jokaisesta rallista lasketaan mukaan valmistajien MM-pisteisiin.

Lähteet 

Vuoden 2020 moottoriurheilu
MM-rallikaudet
Hopea-asetaatti

Hopea-asetaatti (CH3COOAg) on hopea- ja asetaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa hopea-asetaatti on väritöntä kiteistä ainetta, joka liukenee veteen. Valon vaikutuksesta sen väri tummenee ruskehtavaksi. Kiinteänä se esiintyy rakenteeltaan dimeerinä, jossa on hopeaionien välinen kovalenttinen sidos..

Yhdistettä valmistetaan hopeanitraatin ja asetaattisuolojen välisellä reaktiolla. Hopea-asetaattia käytetään katalyyttinä nukleofiilinen substituutioissa, kytkentäreaktioissa, syklisointireaktioissa, alkeenien dihydroksyloinneissa ja hapetuksissa. Näissä reaktioissa sitä voidaan käyttää yhdessä jodin, N‐bromiasetamidin tai palladiumkloridin kanssa. 1970-luvulla hopea-asetaattia käytettiin tupakoinnin lopettamiseen tarkoitetuissa valmisteissa, koska yhdessä tupakansavun kanssa se aiheuttaa suuhun erittäin epämiellyttävän maun.

Lähteet

Asetaatit
Hopeayhdisteet
Anniina Mikama

Anniina Mikama (s. 1977 Tampere) on suomalainen nuortenkirjailija ja kuvittaja.

Mikaman esikoisteos Taikuri ja taskuvaras (2018) sai Topelius-palkinnon vuonna 2019. Sen jatko-osa Huijarin oppipoika (2019) oli ilmestymisvuonnaan ehdolla lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkinnon saajaksi. Trilogian päätösosa Tinasotamiehet ilmestyi keväällä 2020. Se oli Nuori Aleksis -palkintoehdokas vuonna 2021. Mikaman teos Myrrys sai Topelius-palkinnon vuonna 2022.

Mikama on opiskellut kuvataidetta ja graafista suunnittelua Pekka Halosen akatemiassa sekä kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa. Hän on tehnyt myös lasten tietokirjoja Carlos da Cruzin kanssa.

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla
 Anniina Mikama WSOY:n sivuilla
 Luomiskertomus: Anniina Mikaman kirjassa metsänhaltijat ja taiat heräävät eloon. Teos on Topelius-palkintoehdokkaana Yle Areena. 11.12.2021.

Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaarle Laitinen

Karl (Kaarle) Oskar Laitinen (26. maaliskuuta 1886 Pirkkala − 8. elokuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen juristi ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos.

Laitisen vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Oskar Laitinen ja Hilma Johanna Lindén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Hämeenlinnan lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta molempien oikeuksien kandidaatiksi 1910. Laitinen sai varatuomarin arvon 1914.

Laitinen oli Tampereella oikeusneuvosmiehenä, asianajajana ja pankinjohtajana (Etelä-Suomen Pankki oy:n Tampereen konttorin johtaja 1924−1927) vuoteen 1931 saakka. Hän oli lainvalmistelukunnan nuorempana ja vanhempana jäsenenä 1931–1937, oikeusministeriön esittelijäneuvoksena ja kansliapäällikkönä 1937–1945 sekä korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena 1945−1954. Laitinen oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä 1917 ja Pohjois-Pirkkalan kunnanvaltuuston jäsenenä 1929−1931. Olga ja Kaarle Oskari Laitisen säätiö perustettiin 1960 Kaarle Laitisen ja hänen vaimonsa Olgan testamentin perusteella. Säätiö tukee muun muassa lainopillisen kirjallisuuden julkaisemista ja lahjakkaiden lakimiesen opiskelua.

Kaarle Laitinen oli naimisissa vuodesta 1927 Olga Vilhelmina Wilkmanin kanssa.

Lähteet 

Suomalaiset asianajajat
Suomalaiset pankinjohtajat
Korkeimman oikeuden jäsenet
Tampereen kaupunginvaltuutetut
Pohjois-Pirkkalan kunnanvaltuutetut
Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1955 kuolleet
Padasjoen lukio

Padasjoen lukio on Padasjoen kunnassa sijaitseva suomenkielinen lukio. Lukiossa on 39 opiskelijaa, ja sen rehtori on Kari Miettinen.

Maksuttomat oppimateriaalit 
Padasjoen kunta pyrkii välttämään lukion opiskelijamäärän vähenemistä tarjoamalla kaikille lukion opiskelijoille maksutta oppikirjat ja tietokoneen. Alkuun materiaalien hankinta maksoi noin 30 000 euroa, ja jatkossa kunnalta menee maksuttomiin oppimateriaaleihin vuosittain noin 10 000 euroa.

Lähteet 

Suomen lukiot
Padasjoki
Wu Lei

Wu Lei (;s. 19. marraskuuta 1991 Nanjing, Jiangsu, Kiina) on kiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Espanyolia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura 
Wu Lei aloitti jalkapallouransa kiinalaisseura Shanghai SIPG:stä ja teki ensiesiintymisensä 2. syyskuuta 2016 ottelussa Yunnan Lijiang Dongbaa vastaan. Tehdessään debyytin Wu Lei oli iältään 14 vuotta 287 päivää ja oli näin nuorin Kiinan ammattilaissarjassa pelannut pelaaja koskaan.

28. tammikuuta 2019 Wu Lei siirtyi barcelonalaisseura Espanyoliin kolmivuotisella sopimuksella ja hänestä maksettiin 2 miljoonan euron siirtokorvaus. Wu Lei pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 3. helmikuuta 2019 Villarrealia vastaan ja samalla hänestä tuli vasta historian toinen kiinalaispelaaja Zhang Chengdongin jälkeen Espanjan pääsarjassa. Ensimmäisen maalinsa hän teki 2. maaliskuuta 2019 sarjaottelussa Real Valladolidia vastaan ja näin hänestä tuli ensimmäinen kiinalainen maalintekijä Primera Divisiónissa. Uutislähteiden mukaan ottelu keräsi yli 25 miljoonan yleisön Wun kotimaassa Kiinassa.

4. tammikuuta 2020 Wu Lei onnistui maalinteossa paikallisvastustaja Barcelonaa vastaan, kun hän tasoitti ottelun numeroihin 2–2. Hän oli samalla myös ensimmäinen kiinalainen, joka onnistui tekemään maalin Barcelonan verkkoon.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Wu Lein tilastot Soccerway-sivustolla 

Kiinalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Ti’inik

Ti’inik on kylä Palestiinan Länsirannalla. Paikka on yhdistetty muinaiseen paikannimeen Taanak, joka esiintyy esimerkiksi Vanhassa testamentissa. Kylän asukasluku oli vuoden 2016 arvion mukaan 1 243.

Historia

Muinainen Taanak on liitetty nykyisen Ti’inikin vieressä sijaitsevaan telliin. Paikalla on ollut kaupunkimaista asutusta varhaiselta pronssikaudelta eli 2600–2500-luvuilta ennen ajanlaskun alkua lähtien. Myöhemmällä pronssikaudella paikka oli muinaisen Egyptin hallitsijoiden alainen. Taanak mainitaan useissa historiallisissa lähteissä muinaisesta Egyptistä. Se esiintyy esimerkiksi luettelossa Thutmosis III:n valtaamista paikkakunnista ja kanaanilaisten kuninkaiden lähettiläiden luettelossa. Paikalla tehdyissä arkeologisissa kaivauksissa on löydetty nuolenpääkirjoituksella tehtyjä savilevyjä 1400–1300-luvuilta eaa. Savilevyillä alueen Amenhotep-niminen egyptiläinen kuvernööri tai mahdollsiesti faarao määrää Taanakin hallitsijan luovuttamaan miehiä ja rakennustarpeita Megiddoon ja Gazaan. Paikka mainitaan Megiddon yhteydessä myös Amarna-kirjeissä.

Vanhassa testamentissa Joosuan kirjassa Taanak mainitaan Joosuan kukistamien kanaanilaisten kuninkaiden luettelon yhteydessä. Sittemmin se mainitaan Manassen hallitsemana paikkana, mutta taas Tuomarien kirjassa sanotaan päinvastoin, etteivät israelilaiset vallanneet kaupunkia. Arkeologisten kaivauksien perusteella kaupunki tuhoutui vuoden 1125 eaa. paikkeilla ja raunioitui seuranneen vuosisadan ajaksi. Kaupunki mainitaan jälleen Vanhassa testamentissa Daavidin ja Salomon valtakausilla israelilaisten kaupunkina. Sittemmin se mainitaan yhtenä faarao Siisakin valtaamista paikoista. Eusebios mainitsee taanakin sijaitsevan muutaman kilometrin päässä Legiosta (Lajjun), ja ristiretkeläiset tunsivat paikallisen kylän nimellä Tannoc eli nykyinen Ti’inik.

Israelin itsenäistyttyä Ti’inik päätyi Jordanian puolelle rajaa. Israel valtasi kylän alueen kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967.

Väestö
Ti’inikin asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen vuoden 2016 arvion mukaan 1 243. Vuonna 2007 vastava lukema oli 988 ja vuonna 1967 294.

Lähteet

Palestiinan kaupungit
Elävä museo

Elävä museo tarkoittaa museota, joka toimii alkuperäisessä paikassa ja alkuperäiseen tarkoitukseen rakennetussa miljöössä. Elävässä museossa kävijä osallistuu ja eläytyy alkuperäiseen elämään aidossa ympäristössä ja miljöössä omakohtaisesti esitettävään kulttuuriin, teknologiaan, ympäristöön tai historiaan. Tavallisessa museossa kävijän osallistuminen on rajoitettu vitriinein ja esineisiin koskeminen on kielletty.

Eläviä museoita 
Filippiineillä sijaitseva entisen sokeritehtaan työläisten asuntoalue Las Casas Filipinas de Acuzar on tyypillinen elävä museo. Kouvolassa sijaitsee Museomajatalo Rauhala Inn, jossa vierailija voi asua 1930 -luvulla perustetussa matkustajakodissa ja eläytyä samalla tuon ajan kiireettömään ja seesteiseen elämäntyyliin. Jokioisten Museorautatie on tyypillinen elävä museo, jossa matkustaja osallistuu museojunalla tehtävään matkaan aidossa oman aikansa kulkuneuvossa ja ympäristössä matkustamalla museojunalla pitkin museorataa.

Kirjallisuutta 

 Alderson, William and Shirley Payne Low. Interpretation of Historic Sites. Nashville: American Association for State and Local History, 1985.

 Anderson, Jay. Time Machines: The World of Living History. Nashville: American Association for State and Local History, 1984.

 Irwin, Susan K. “Popular History: Living History Sites, Historical Interpretation and the Public.” Master’s thesis, Bowling Green State University, 1993.

 Magelssen, Scott. Living History Museums Undoing History Through Performance. Lanham, Maryland: Scarecrow Press, 2007.

 Roth, Stacy. Past into Present: Effective Techniques for First-Person Historical Interpretation. Chapel Hill: University of North Carolina Press, 1998.

 Snow, Stephen Eddy. Performing the Pilgrims: A Study of Ethnohistorical Role Playing at Plimoth Plantation. Jackson: University of Mississippi, 1993.

 Tilden, Freeman. Interpreting Our Heritage. 3rd ed. Chapel Hill: University of North Carolina Press, 1977.

 Wallace, Michael. “Visiting the Past: History Museums in the United States.” Radical History Review 25 (1981): 63-96.

Lähteet 

Museot
Hannele Korhonen

Hannele Korhonen (s. 1976 Leivonmäki) on suomalainen teoreettinen fyysikko, joka työskentelee Ilmatieteen laitosella tutkimusprofessorina. Hän johtaa ilmakehä- ja merimallinnuksen tutkimusryhmää. Korhonen on jäsen Suomen ilmastopaneelissa (2020–2023), jossa hänen keskeisinä aiheinaan ovat ilmasto- ja ilmakehämallinnukseen sekä skenaarioihin liittyvät teemat. Häntä on haastateltu joukkotiedotusvälineissä esimerkiksi IPCC:n ilmastoraporttien sisällön johdosta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Hannele Korhonen. Researcher (Academic) -  Climate Research Programme, Finnish Meteorological Institute  (publons.com) 
 Ovatko superhelteet tulleet jäädäkseen? (30.7.2019, tv-haastattelu, kesto 11 min) (Yle Areena), 

Elävät henkilöt
Vuonna 1976 syntyneet
Suomalaiset professorit
Suomalaiset fyysikot
Ilmatieteen laitos
Sara Haapakoski

Sara Karoliina Haapakoski, YouTube-nimimerkki Sara Karoliina (s. 1999), on suomalainen entinen tubettaja ja nykyinen vaatesuunnittelija. Tubettaessaan hän keskittyi nuorille naisille suunnattuihin, elämäntavasta kertoviin videoihin. Hänen YouTube-kanavallaan on edelleen vajaat 120 000 tilaajaa.

Elämä ja ura 
Ennen ensimmäistä julkaisuaan Haapakoski esiintyi seurustelukumppaninsa, tubettaja Mike Bäckin (Miklu) videoilla. Haapakoski latasi ensimmäisen oman YouTube-videonsa kesällä 2017, ja vuosi ensimmäisestä latauksesta hänen videoidensa kuukausittainen näyttökertojen määrä ylitti miljoonan rajan. Yhteistyö Miklun kanssa edisti Sara Karoliinan tubekanavasuosiota.

Keväällä 2018 Haapakoski asui Muuramessa ja valmistui ylioppilaaksi Jyväskylän Lyseon lukiosta. Saman vuoden syksyllä hän rekisteröi toimialaltaan esittäviin taiteisiin suuntautuneen toiminimen Helsinkiin. Seuraavana vuonna hän kuitenkin aloitti Éin-vaatebrändin ja lopetti tubettamisen kokonaan alkuvuonna 2020 päättäen keskittyä täysipainoisesti vaatteidensa suunnitteluun. Lopettamispäätöksen hän kertoi johtuvan siitä, että hän oli ollut onnellisempi silloin, kun hänen ei tarvinnut kuvata videoita ja ylläpitää häneen yhdistettyä julkisuuskuvaa YouTubessa.
Vaatetuotannossaan hän on painottanut käsityöläisyyttä ja pyrkinyt käyttämään paljon farkkukangasta.

YouTube-sisällön tyyli 
Haapakoski tubetti noin 3–10 minuuttia kestävillä videoillaan muodista, meikeistä ja elämäntyylistä. Hänen kohdeyleisönsä oli nuoret naiset.

Tunnustukset

Lähteet

Aiheesta muualla
 Somesisältöä parisuhteesta - Missä menee raja? Panelisteina: Tanjaelviira, Alaston Tuottaja, Kalenterikarju, Sara Karoliina sekä Kaksi äitiä & kaksoset -kanavalta Susanna. (Kioski Tubecon 2018; pe 17.8.2018, kesto 45 min) (areena.yle.fi)
 Muistetaan käyttäytyä somessa! Tubettajat Tume ja Sara Karoliina neuvovat (Lasten uutiset, 1.3.2019; Maksumuuri - tilaajille) (hs.fi)
 Jukka Hämäläinen (14.1.2019) Kauppaketju kosiskelee nuoria Tinderissä – lupaa kesätöistä luotettavan kumppanin (helsinginuutiset.fi)

Suomalaiset tubettajat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Matteo Bandello

Matteo Bandello (1485 Castelnuovo Scrivia, Ranska − 1561 Agen, Ranska) oli italialainen novellikirjailija. Hän oli dominikaanimunkki ja oli 1550−1555 Ranskassa Agenin piispana. 

Bandello tunnetaan kokoelmasta Novelle, johon sisältyy 214 kertomusta, joiden aiheet ovat historiallisia, kirjallisia tai peräisin antiikista. Kokoelman kertomukset ovat irrallisia ilman kehyskertomusta, jollainen on Decameronessa. Tarinoissa on usein historiallisia hahmoja, ja Bandello omistaa kunkin tarinan tuntemalleen henkilölle. Psykologinen kuvaus on yleensä pinnallista.

Bandellon novellit ovat sisällöltään hyvin avoimia, rohkeita ja eloisia, mutta italialaiset moittivat niiden kieltä epäpuhtaaksi. William Shakespeare on saanut hänen novelleistaan aiheen näytelmään Paljon melua tyhjästä sekä todennäköisesti myös näytelmiin Romeo ja Julia ja Loppiaisaatto. John Webster puolestaan on kirjoittanut makaaberin tragedian The Duchess of Malfi Bandellon novellista saamastaan aiheesta.

Suomennettuja novelleja
 Kaksi kunniallista vaimoa pettää säädyllisesti aviomiehiään, suom. Arno Katermo, antologiassa: Maailman mestarikertojia 2, Mantere 1945
 Rajakreivi Niccolò saa selville vaimonsa ja tämän poikapuolen lemmensuhteen ja mestauttaa molemmat samana päivänä Ferrarassa, suom. Mirjam Polkunen, antologiassa: Kaikkien aikojen rakkaus, Tammi 1963 Sarja: Omnibus
 Kuollut ja apina, antologiassa: Italian kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Tyyni Tuulio, Helsinki: WSOY 1945

Lähteet

Aiheesta muualla

 Encyclopædia Britannica 1911 
 Matteo Bandello, Nordisk familjebok 
 Matteo Bandello, Britannica.com 

Italialaiset kirjailijat
Vuonna 1485 syntyneet
Vuonna 1561 kuolleet
Tommi Uitto

Tommi Juhani Uitto (s. 1969 Espoo) on suomalainen yritysjohtaja. Hän toimii tällä hetkellä Nokian matkapuhelinverkkojen liiketoiminnan johtajana ja johtokunnan jäsenenä. Uitto on työskennellyt Nokiassa vuodesta 1996. Hän on työskennellyt Nokiassa myynnissä ja 2G-, 3G-, 4G- ja 5G-teknologiakehityksessä. Uitto toimii johtokuntatehtävänsä lisäksi Nokian Suomen maajohtajana. Ennen Nokia-uraansa Uitto työskenteli tuotanto- ja operaatiojohtajana Valmetin Pohjois-Amerikan metsäkonetehtaalla.

Uitto tuli ylioppilaaksi Kallion lukiosta. Koulutukseltaan hän on diplomi-insinööri Teknillisestä korkeakoulusta, pääaineenaan tuotantotalous. Hän on suorittanut maisteriopinnot myös Michiganin teknillisessä yliopistossa.

Kesäkuussa 2019 Uitto vastaanotti historian ensimmäisen Venäjältä soitetun 5G-puhelun, jonka soitti Rostelecom-yrityksen johtaja Mihail Osejevski.

Hän pelasi nuorena jalkapalloa HJK:n edustusjoukkueessa, joka voitti Suomen mestaruuden B-junioreissa 1986, C-junioreissa 1984 ja D-junioreissa 1982. Samassa joukkueessa pelasivat mm. Tommi Grönlund, Petri Helin, Mika Lehkosuo ja Sami Ylä-Jussila.

Uitolla on kolme lasta edellisestä avioliitosta. Hän pitää opettaja, kirjailija ja kolumnisti Arno Kotroa lapsuudenystävänään.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Tommi Uitto Nokian verkkosivuilla
 Tommi Uitto Digimuutos.fi -sivustolla

Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Juho Keskitalo

Juho Keskitalo on suomalainen radio- ja televisiojuontaja, toimittaja sekä näyttelijä. Keskitalo juontaa Radio Suomipopin iltaa, näyttelee Syke-sarjassa ensihoitaja Justusta sekä juonsi televisio-ohjelman Digihuijatut.

Lähteet 

Suomalaiset televisionäyttelijät
Suomalaiset juontajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Kertakäyttömuovidirektiivi

Euroopan unioni hyväksyi 2019 direktiivin 2019/904 tiettyjen muovituotteiden ympäristövaikutuksen vähentämisestä. Direktiivi tunnetaan puhekielessä myös SUP-direktiivinä ja Kertakäyttömuovidirektiivinä. SUP lyhenne tulee englanninkielisestä termistä single-use plastics. Uuden direktiivin tarkoituksena on edistää kiertoon perustuvia toimintamalleja sekä suosia uudelleenkäytettäviä tuotteita ja uudelleenkäyttöjärjestelmiä. Keskeisenä tavoitteena on vähentää syntyvän muovijätteen määrää sekä kertakäyttöisten muovituotteiden käytöstä johtuvia ympäristövaikutuksia.    

Merten roskaantuminen on ollut keskiössä uutta direktiiviä laadittaessa. Tästä syystä direktiivi kohdentuu kertakäyttöisiin muovituotteisiin, joita useimmin löytyy roskana unionin rannoilta. Tällaisia kertakäyttöisiä tuotteita ovat esimerkiksi take away -ruokien pakkaukset, juomamukit, kertakäyttöiset ruokailuvälineet ja -astiat, erilaiset muovia sisältävät vanutuotteet, muovitikut ja pillit, filtterisavukkeet sekä muovipullot.

Direktiivin toimenpiteet 
Direktiivin toimenpiteet kohdistuvat, tuoteryhmästä riippuen, muovituotteiden kulutuksen vähentämiseen, tuotekohtaisiin kieltoihin, tuotesuunnitteluun (tuotevaatimukset), laajennettuun tuottajavastuuseen, erilliskeräyksen järjestämiseen sekä viestintään.

Taulukko 1. 
Yhteenveto direktiivin toimenpiteistä ja niiden kohdistumisesta kertakäyttöisten muovituotteisiin (muokattu lähteestä Ekroos 2019 )

Direktiivin toimeenpano 
Direktiivi tulee voimaan heinäkuussa 2021. Direktiivin ei nähdä antavan kovin paljon kansallista liikkumavaraa käytettävien ohjauskeinojen osalta. Suurin liikkumavara on kertakäyttöisten muovituotteiden kulutuksen vähentämisessä.

Suomessa direktiivin toimeenpanoon linkittyy vahvasti kansallinen muovitiekartta, johon on koottu keinoja vähentää muoveista aiheutuvia haittoja, välttää turhaa kulutusta, tehostaa muovien kierrätystä sekä löytää korvaavia ratkaisuja.

Lähteet 

Euroopan unionin direktiivit
Muovit
Kulttuurinen kuluttajateoria

Kulttuurinen kuluttajateoria ( CCT)  keskittyy tarkastelemaan ihmisten ja ihmisryhmien kulutusvalintoja kulttuurisesta ja sosiaalisesta näkökulmasta perinteisten taloudellisten ja psykologisten näkökulmien sijaan.  Kulttuurinen kuluttajateoria ei ole suuri yksittäinen selittävä teoria, vaan enemmänkin viitekehys, jonka sisällä voi tutkia kulutustoimintojen, markkinoiden ja kulttuuristen merkitysten välisiä suhteita.  Kulttuurinen kuluttajateoria näkee yhteiskunnan post-modernistisena, jolloin myös kulttuuriset merkitykset ovat fragmentoituneita ja niitä on useita erilaisia. Ei siis voida puhua yhdestä yhtenäisestä kulttuurisesta merkityksestä tai ryhmästä, kuten "suomalaiset",  joka jakaisi yhteisen kulttuurisen merkityksen. Kuluttajakulttuurit nähdään sosiaalisina järjestelminä, joissa elettyjen kulttuurien, sosiaalisten resurssien, merkityksellisten elämäntapojen ja näihin liittyvät symbolit ja materia välitetään markkinoiden ja kulutuksen kautta. Kuluttajakultturien sisällä voidaan tutkia myös sitä kuinka kuluttaja valjastavat kaupallisesti tuotettuja tuotteita ja kulutuksensa avulla tuotettuja mielikuvia oman identiteettinsä rakentamiseen ja muiden ihmisten kanssa vuorovaikuttamiseen.

Metodologia 
Kultturinen kuluttajatutkimus yhdistetään usein laadullisiin metodeihin, kuten haastattelututkimukseen, etnografiaan ja tapaustutkimuksiin.  Vaikka kyseset metodit soveltuvatkin hyvin kulttuuriseen kuluttajantutkimukseen, ne eivät ole tutkimuksen edellytys.

Tutkimussuuntauksia 
Arnould & Thompson (2005)  tunnistivat neljä eri kulttuurisen kuluttajatutkimuksen tutkimussuuntausta:

 Kuluttajan identiteettiprojekti: tutkii kuinka kuluttaja luo itselleen identiteetin kulutustuotteiden ja kulutuskäyttäytymisen avulla. (Esim. Schau & Gilly 2003)
 Markkinakulttuuri: tarkastelee kuluttajaa kulttuurin luojana. Tämä tutkimussuunta painottaa Maffesolin (1996) käsitettä uusheimolaisuus (neo-tribes). Kuluttajaheimojen tutkimusta on tehty muun muassa yökerhokulttuureista tai surffikulttuureista. 
 Suurten massojen välittämän ideologiat ja kuluttajien tulkinnalliset strategiat: kuinka taloudellinen ja kulttuurinen globalisaatio muokkaavat kuluttajien ideologiaa ja identiteettiä, ja kuinka kulttuurisen tuotannon järjestelmät ohjaavat kuluttajia kohti tiettyä ideologiaa tai identiteettiä. Esimerkkinä tähän lajiin kuuluvasta     tutkimuksesta on Kozinetsin (2002) tutkimus Burnin man- festivaalista ja sen yhteyteen rakennetusta väliaikaisesta Black Rockin kaupungista.
 Kuluttamisen sosio-historialiset kaavoja tutkitaan esimerkiksi tarkastelemaan sosiaalisen pääoman vaikutusta kulutusvalintoihin.

Lähteet 

Kuluttajakäyttäytyminen
Ilmastonmuutoksen kieltäminen

Ilmastonmuutoksen kieltäminen eli ilmastonmuutosdenialismi tai ilmastodenialismi tarkoittaa näkemyksiä, jotka kiistävät ihmisen aiheuttaman ilmastonmuutoksen. Näkemys on alan tutkijoiden joukossa hyvin harvinainen, ja noin 90-100 % tutkijoista kannattaa valtavirran näkemystä, jonka mukaan ihmisen toimet aiheuttavat tämänhetkistä ilmaston lämpenemistä.

Viitteet

Katso myös 
 Ilmaston lämpeneminen
 Denialismi

Näennäistiede
Ilmastonmuutos
Eino Ahtiainen

Eino Matti Ahtiainen (1920 – 14. elokuuta 1958) oli suomalainen murhaaja, joka surmasi neljä ihmistä ampumalla 14. elokuuta 1958. Välikohtauksessa haavoittui kaksi ihmistä. Teon jälkeen Ahtiainen surmasi itsensä kolmella laukauksella. Surma-ase oli Browning 7.65. Teon motiivina oli mustasukkaisuus.

Lähteet 

Suomalaiset joukkomurhaajat
Itsemurhan tehneet
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 1958 kuolleet
Leningradin rock-klubi

Leningradin rock-klubi (ven. Ленинградский рок-клуб) oli 1980-luvun Leningradin historiallinen esiintymispaikka, joka sijaitsi kaupungin keskustassa Rubinstein-kadulla. Se oli perustettu vuonna 1981 KGB:n valvonnan alla ja siitä tuli ensimmäinen laillinen rockmusiikki-esiintymispaikka Leningradissa. Kaiken kaikkiaan se oli Neuvostoliiton suurin rokkilava, jolla esiintyivät sellaiset kuuluisat yhtyeet kuten Televizor, Kino, Alisa, Aquarium, Zoopark, Piknik, Automatic Satisfiers, DDT, NEP, Grazhdanskaya Oborona; ja jolla oli paljon vaikutusta venäläiseen rock-musiikkiin.

Historia 
Leningrad oli pitkään ollut Neuvostoliiton rock-musiikin keskus, koska kenties Suomen läheisyyden ansiota oli helpompaa hakea länsimaista musiikkia. Jo vuodesta 1973 lähtien oli yrityksiä perustaa rokkiklubeja, mutta suurelta osin ne olivat epäonnistuneita.

Leningradin rock-klubi muodostui vuonna 1981 Leonid Brezhnevin hallinnon alla. Sen tarkoitus oli toimia samaan tapaan kuin Neuvostoliiton säveltäjäliitto: sensuroimalla lauluja ja jakamalla lupakirjoja estääkseen yhtyeiden kiistanalaista toimintaa. Kuitenkin klubi antoi ennennäkemätön määrä luovaa vapautta ja johti venäläiseen rock-revoluutioon antamalla muusikoille paikka, jossa he voivat tavata, esiintyä ja keskustella heidän musiikistaan. Käytännössä rock-klubi lopetti toimintansa vuonna 1991. Klubin ensimmäisen jäsenyyskortin sai "beatles-ologist" Kolja Vasin.

Rock-klubissa oli aina ollut rajoituksia, joiden mukaan yhtyeiden piti esiintyä ja päästääkseen klubiin piti suorittaa koe-esiintyminen. Lisäksi klubi oli KGB:n, NKP:n ja Komsomolin valvottu. Radikaalimmat yhtyeet saivat porttikiellot, kuten liian poliittinen Televizor ja punk-laulaja Svinja. Mutta vuonna 1987 Mihail Gorbatšovin hallinnon aikana nämä rajoitukset vähentyivät.

Vaikutus 
Leningradin rock-klubi näytti uuden musiikkityylin ennennäkemättömän isolle yleisölle. Se antoi alun Neuvostoliiton rock-toiminnalle. Klubin esiintyjät alkoivat kierrellä maata, esiintyä tv-ohjelmissa ja niiden lauluja alettiin soittaa radiossa. Tämä oli osa länsimaisen kulttuurin aseman vahvistumista Neuvostoliitossa.

Kuitenkin jotkut muusikot eivät pitäneet valtavirran maineesta ja hyväksymisestä, joita Leningradin rock-klubi toi heille. ”Me olemme liian virallisia nyt, liian vakavasti otettuja, että ne, jotka oli meidän kanssa ennen eivät enää ole varma meistä”, sanoi Aquariumin Boris Grebenštšikov The New York Timesin haastattelussa. ”Ei kukaan usko, että systeemi on muuttunut. He uskovat, että me olemme muuttuneet”. Joidenkuiden taiteilijoiden mielestä jäsenyys Leningradin rock-klubissa tarkoitti Neuvostovallan noudattamista.

Leningradin rock-klubi on yhdistetty sellaisiin muusikkoihin kuten Viktor Tsoi, Maksim Kuznetsov ja Viktor Sologub.
Pietari
Neuvostoliiton musiikki
Robert Abela

Robert Abela (s. 7. joulukuuta 1977) on maltalainen poliitikko, joka on toiminut tammikuusta 2020 lähtien Maltan pääministerinä ja Maltan työväenpuolueen johtajana.

Hän on Maltan entisen presidentin George Abelan poika ja koulutukseltaan lakimies. Robert Abelan edeltäjä Maltan pääministerinä ja työväenpuolueen johtajana oli Joseph Muscat, joka joutui eroamaan tehtävistä journalistin murhasta nousseen kriisin takia. Maltan korruptiota tutkinut toimittaja Daphne Caruana Galizia murhattiin autopommilla vuonna 2017 ja pääministeri Muscatin suhtautuminen tapauksen tutkintaan herätti raivoa. Hänen syytettiin suojelevan murhan taustavoimia, minkä Muscat itse kiisti ehdottomasti.

Lähteet 

Maltan pääministerit
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Carl Jakobsson

Carl Jakobsson (s. 13. heinäkuuta 2000 Limhamn, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Färjestad BK:ssa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

Ura

Seuraura 
Jakobsson on Visby AIK:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Färjestad BK:hon. Hän oli kaudella 2014–2015 16 osumallaan seuran U16-junioreiden paras maalintekijä André Fredrikssonin kanssa. Kaudella 2015–2016 Jakobsson voitti tehoilla 36+13=49 koko U16 Elitin maalipörssin ja hän jakoi pistepörssin Leksands IF:n Dennis Finn Olssonin kanssa. Jakobsson oli Färjestadin paras pistemies ja maalintekijä myös U16 SM:ssä tehoilla 8+4=12. Kaudella 2016–2017 hän oli J18 Elitissä joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 19+16=35. Kaudella 2017–2018 Jakobsson oli 14 osumallaan Färjestadin J20-junioreiden kolmanneksi paras maalintekijä Jesper Norbäckin kanssa. Hän debytoi kauden aikana myös seuran SHL-joukkueessa, jossa Jakobsson pelasi 11 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Vain 17-vuotias Jakobsson teki SHL-debyyttinsä Tapaninpäivänä 26. joulukuuta 2017 vieraissa Brynäs IF:ää vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.52 minuuttia ja Jakobsson keräsi teholukeman –1.

Marraskuun 2018 lopulla Jakobsson teki Färjestadin kanssa kaksi seuraavaa kautta kattavan SHL-sopimuksen kevääseen 2021 saakka. Hänen varsinainen SHL:n tulokaskausi 2018–2019 toi Jakobssonille 37 runkosarjaottelussa tehot 4+2=6. Kahdeksassa pelaamassaan playoff-ottelussa hän jäi ilman tehopisteitä. Jakobsson teki SHL-uransa avausmaalin 30. lokakuuta 2018 vieraissa Växjö Lakers HC:tä vastaan. 

Helmikuussa 2021 Jakobsson teki Färjestadin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura 

Jakobsson pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti pronssia. Jakobsson pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017, jolloin hän voitti pronssia. Jakobsson pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016, jolloin hän voitti kultaa. Yhteensä Jakobsson on pelannut kuusi nuorten ja 42 poikien maaottelua.

Muuta 
Jakobssonin isä Peter pelasi omalla urallaan puolustajana yli 400 Elitserien-ottelua. Hän oli voittamassa Ruotsin-mestaruutta Färjestadissa vuosina 1997 ja 1998. Peter Jakobsson loi pääsarjauraa myös Saksassa ja Itävallassa. Nykyään hän toimii Färjestadin General Managerina.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Ruotsalaiset jääkiekkoilijat
Färjestad BK:n pelaajat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Kazimir Barantsevitš

Kazimir Stanislavovitš Barantsevitš (3. kesäkuuta (j. 22. toukokuuta) 1851 Pietari – 26. heinäkuuta 1927) oli venäläinen novellisti, puolalaista sukujuurta. Hän on novelleissaan esittänyt tarkkanäköisiä havaintoja köyhien ja kärsivien elämästä, jonka tuntee omasta kokemuksestaan.

Barantsevitšin isä oli puolalainen ja äiti ranskalainen. Hänen oli elannon hankkimiseksi otettava työpaikka konttorissa. Hän meni 1873 naimisiin talonpoikaisnaisen kanssa ja otti työpaikan raitiovaunuyhtiöstä. 

Barantsevitš sai vuonna 1873 Aleksandrinski-teatteriin esitettäväksi näytelmänsä Opritšina, joka on runomuotoinen versio A. K. Tolstoin historiallisesta romaanista Ruhtinas Serebrjani. Hänen kertomuksiaan ja hahmotelmiaan julkaistiin ensin lehdissä, ja ensimmäinen kokoelma ilmestyi 1883, toinen 1885 ja lisäksi vielä kolme nidettä sekä romaani Raba (1888). Barantsevitšin kirjailijuutta voi lähinnä luonnehtia melankoliseksi romantiikaksi. Mieluiten hän kuvaa ihmisiä, jotka kärsivät kurjissa oloissa: köyhtyneitä aatelismiehiä, köyhiä virkamiehiä ja pikkuporvareita. Novelli Tšužak ('Vieras') käsittelee älykkään sivistysintoilijan kaupunkilaista suhdetta maalaisväestöön, ja Bortsy ('Painijat') ihannoi maalaiselämää verrattuna kaupunkielämään.

Lähteet 

Venäläiset kirjailijat
Vuonna 1851 syntyneet
Vuonna 1927 kuolleet
Pomatoschistus bathi

Pomatoschistus bathi on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Miller vuonna 1982.

Levinneisyysalue 
Sitä tavataan Välimeren läntisellä puolella sekä sen keski- ja itäosan Adrian- ja Marmaranmeressä.

Elinympäristö 
Se elää 7-14 metrin syvyydessä.

Lähteet 

Hietatokot
Pomatoschistus lozanoi

Pomatoschistus lozanoi on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä de Buen vuonna 1923.

Levinneisyysalue 
Sitä tavataan Pohjanmereltä Luoteis-Espanjaan yltävällä alueella. Vastikään myös Portugalista on saatu havainto siitä.

Elinympäristö 
Se elää 70-80 metrin syvyydessä.

Lähteet 

Hietatokot
Pomatoschistus quagga

Pomatoschistus quagga on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Heckel vuonna 1837.

Levinneisyysalue 
Sitä tavataan Välimeren läntisellä puolella sekä Adrianmeressä.

Lähteet 

Hietatokot
Pomatoschistus tortonesei

Pomatoschistus tortonesei on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Miller vuonna 1969.

Levinneisyysalue 
Sitä tavataan Marsalassa, Sisiliassa ja Indonesiaan sekä Farwah-laguunissa, läntisessä Libyassa.

Lähteet 

Hietatokot
Uhanalaiset kalat
Kuultohietatokko

Kuultohietatokko (Pomatoschistus marmoratus) on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Antoine Risso  vuonna 1810.

Elinympäristö 
Se elää 20–70 metrin syvyydessä. Se viihtyy 20–28 °C lämpöisissä merivesissä.

Levinneisyysalue 
Sitä tavataan ainakin Välimeressä, Mustassameressä ja itäisellä Atlantilla suurin piirtein Välimeren korkeudella.

Lähteet 

Hietatokot
Antoine Alexandre Barbier

Antoine Alexandre Barbier (1765–1825) oli ranskalainen kirjastonhoitaja ja bibliografi. Hän julkaisi tärkeän bibliografisen teoksen Dictionnaire des ouvrages anonymes et pseudonymes.

Barbier oli ensin pappi, mutta luopui virasta 1793. Hän oli vuodesta 1794 taiteiden ja tieteiden komission jäsen ja pelasti joukon kirjallisia dokumentteja ja teoksia tuhoutumasta Ranskan vallankumouksen aikana. Hänestä tuli kirjastonhoitaja direktorion aikana ja sen jälkeen Napoleonin ja Ludvig XVIII:n, ja hän laati merkittäviä luetteloita, kuten luettelon anonyymeinä ja pseudonyymeillä julkaistuista teoksista Dictionnaire des ouvrages anonymes et pseudonymes, publiés en français (1806–1808, 3. p. 1872).

Lähteet

Aiheesta muualla

Kirjastonhoitajat
Bibliografit
Ensyklopedistit
Ranskalaiset papit
Vuonna 1765 syntyneet
Vuonna 1825 kuolleet
Barbier

Barbier on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Antoine Alexandre Barbier (1765–1825), ranskalainen kirjastonhoitaja ja bibliografi
 Auguste Barbier (1805–1882), vallankumouksen innoittama ranskalainen kirjailija
 Guy Barbier (1921–2011), ranskalais-suomalainen katolinen pappi
 Hubert Marie Pierre Dominique Barbier (s. 1932), ranskalainen katolinen pappi
 Jean Barbier d’Aucour (1641–1694), ranskalainen juristi ja Pariisin parlamentin asianajaja
 Leonid Barbier, oik. Leonid Barbijer (s. 1937), venäläinen uimari ja Euroopan-mestari
 Jules Barbier (1825–1901), ranskalainen kirjailija.

Katso myös
 Barbier-reaktio

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Kirjallisuusvuosi 1829

Kirjallisuusvuosi 1829 käsittelee vuoden 1829 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Sensuuriasetus (Armollinen Asetus 2/14 päivältä Lokakuuta 1829 sensuurista ja kirjakaupasta Suomessa) säädettiin.
 Jaakko Juteinin kirja Anteckningar af Tankar uti Varianta Ämnen poltettiin Viipurissa kirjaroviolla. Kirjaa pidettiin vääräoppisena, ja takavarikoinnin jälkeen painos poltettiin oikeuden päätöksellä. Teos oli painettu kahta vuotta aiemmin Viipurissa. Kirkollisten tahojen painostuksesta ja kenraalikuvernööri Arseni Zakrevskin määräyksestä siitä tehtiin virallinen ilmianto, joka johti syytteeseen. Perusteet: “teos sisältää paitsi moraalisaiheisia tutkielmia ja joitakin huomautuksia suomenkielestä ja muista joutavista asioista, pääasiassa mietiskelyä uskonasioista, jotka ovat täydellisesti ristiriidassa kristillisen opin kanssa ja suoraan suunnatut Raamattua vastaan”. Viipurin kämnerinoikeudessa Juteini tuomittiin 300 hopeatalarin sakkoon evankelisen opin vastaisten mielipiteiden esittämisestä. Myös kirjanpainaja tuomittiin. Koko painos määrättiin takavarikoitavaksi ja hävitettäväksi. Pitkällisen prosessin jälkeen senaatin oikeusosasto vapautti Juteinin rangaistuksesta, mutta prosessi oli vaientanut kirjailijan käytännössä lopullisesti. Hän ei julkaissut kuuteentoista vuoteen ainoatakaan kirjaa. 
 Yhdysvalloissa käyttöön otettu typographer oli ensimmäinen kirjoituskone. Näppäimistön sijasta siinä oli pyöreä kirjainten valitsin.

Julkaisuja 
 H. C. Andersen – Fodrejse fra Holmens Kanal yil Østpynten af Amager i aarena 1828 och 1829 (esikoisteos)
 Gustaf Anton Brakel – Wäinämöinen : lyriskt försök i tre akter (näytelmä)
 Johann Wolfgang von Goethe – Faust. Eine Tragödie (näytelmän ensiesitys)
 Prosper Mérimée – Chronique du règne de Charles IX (historiallinen romaani)

Palkintoja

Lähteet 

1829
1829
Fokker Eindecker

Fokker Eindecker oli sarja Saksan ensimmäisessä maailmansodassa käyttämiä yksipaikkaisia yksitasoisia hävittäjälentokoneita, jotka kehitti hollantilainen insinööri Anthony Fokker.  Huhtikuussa 1915 kehitetty ensimmäinen Eindecker oli ensimmäinen tarkoitukseen rakennettu saksalainen hävittäjälentokone ja ensimmäinen ilma-alus, joka oli varustettu synkronointilaitteella, joka antoi ohjaajalle mahdollisuuden laukaista konekivääri potkurin kaaren läpi iskemättä teriin.

Lähteet

Saksalaiset hävittäjälentokoneet
Fokkerin ilma-alukset
Ferdinánd Barna

Ferdinánd Barna (1825−1895) oli unkarilainen kielentutkija ja etnografi ja Unkarin kansallismuseon virkamies vuodesta 1860. Hän käsitteli useissa tutkielmissa suomalais-ugrilaisten kansojen kieliä, lähinnä unkaria sekä esihistoriaa, pakanallista uskontoa ja runoutta koskevia kysymyksiä.

Erityistä huomiota Barna ansaitsee sen vuoksi, että hän käänsi ensimmäisenä Kalevalan kokonaisuudessaan unkariksi. Käännös Kalevala: a finnek nemzeti eposza ilmestyi 1871 Pestissä. Barnan muita julkaisuja ovat (ei suomennettu): Suomalainen kansanrunous muinais-unkarilaiseen runouteen verrattuna (1873), Unkarin kielen korosta (1875), Eräs unkarilaisen ja suomalaisen kirjallisuuden välinen yhtymäkohta (1878), Muinaisuskontomme pääjumalat (1881), Muinaisuskontomme pienemmät jumaluusolennot sekä uhrimenot (1881).

Barna myös osallistui aikansa polttaviin kielikysymyksiin, kielenuudistusriitaan ja unkarilaisten alkuperää koskevaan väittelyyn. Hän asettui edellisessä periaatteellisesti varsin järkevälle ja maltilliselle kannalle, jälkimäisessä hän taas pääasiassa vastusti Ármin Vámbéryn turkkilaisteoriaa. Barna tutustutti unkarilaisia useissa selonteoissaan Suomessa ja Venäjällä ilmestyneisiin mordvalaisia ja votjakkeja koskeviin kansatieteellisiin ja historiallisiin teoksiin.

Useimmat Barnan tutkielmista ja selostuksista ilmestyivät Unkarin tiedeakatemian julkaisusarjassa Értekezések.

Lähteet

Aiheesta muualla

Unkarilaiset kielitieteilijät
Kansatieteilijät
Vuonna 1825 syntyneet
Vuonna 1895 kuolleet
Ármin Vámbéry

Ármin Vámbéry, myös: Hermann Vámbéry (1832−1913), juutalaissyntyinen unkarilainen tutkimusmatkailija ja orientalisti. Hän matkusti 1857 Konstantinopoliin, jossa opintoja harjoittaen oleskeli kuusi vuotta. Hän liittyi 1863 dervissiksi puettuna pyhiinvaellusretkikuntaan ja kulki näin Armenian ja Persian kautta Bukharaan ja Samarkandiin asti, josta 1864 lähti paluumatkalle. Hänet nimitettiin 1865 Budapestin yliopistoon itämaisten kielten opettajaksi ja myöhemmin professoriksi. Matkoistaan Vámbéry julkaisi useita mieltäkiinnittäviä kertomuksia, esimerkiksi Középázsiai utazás (Matkustus Keski-Aasiassa, 1865, ilmestynyt useille kielille käännettynä). 

Vámbéry ajoi innokkaasti Englannin keskiaasialaisen vallan asiaa, mikä seikka luonnollisesti herätti ihastusta Englannissa ja mielipahaa Venäjällä. Vámbéryn tieteellisistä teoksista ovat arvokkaimmat ne, jotka sisällykseltään ovat aineskokoelmien luontoisia, esimerkiksi tšagatai-turkkilainen sanasto Abuska (1862), Čagataische Sprachstudien (1867), Uigurische Sprachmonumente und das Kudatku Bilik (1870), Altosmanische Sprachstudien (1901) ja Jusuf und Ahmed (1911).

Vähemmin onnistuneita ovat sitä vastoin ne Vámbéryn tutkimukset (esimerkiksi Etymologisches Wörterbuch der turko-tatarischen Sprachen, 1878), joiden laatimiseen olisi ollut tarpeen tarkka tieteellinen koulutus. Unkarilaisten alkuperästä Vámbéry 1882 julkaisi laajan teoksen (Der Ursprung der Magyaren). Tämä herätti kiivaan tieteellisen väittelyn, jossa Vámbéry lopulta joutui alakynteen. Vámbéryn mielestä unkarilaiset etnillisesti olivat turkkilais-tataarilaista alkuperää. Heidän kielestään hänen mielipiteensä ovat jotenkin sekavat: milloin hän sanoo sitä sekakieleksi, jonka yhtä hyvin voi lukea suomalais-ugrilaiseksi kuin turkkilais-tataarilaiseksi, milloin taas kieleksi, jota − samalla kun se on sekä suomalais-ugrilaista että turkkilais-tataarilaista sukua − tarkkaan katsoen ei voi lukea kumpaankaan ryhmään kuuluvaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Unkarilaiset kielitieteilijät
Unkarilaiset professorit
Orientalistit
Vuonna 1832 syntyneet
Vuonna 1913 kuolleet
Bilot

Bilot Oyj on suomalainen ohjelmisto- ja IT-palveluyhtiö, joka on perustettu vuonna 2005. Bilotilla on toimipisteitä Helsingin lisäksi Jyväskylässä, Puolassa Poznańissa ja Varsovassa sekä Ruotsissa Tukholmassa. Bilot listautui vuonna 2020 ja kaupankäynti Bilotin osakkeilla alkoi Nasdaq First North Growth Market Finland -markkinapaikalla (”First North”) 17. maaliskuuta 2020.

Liiketoiminta 
Bilot on kasvanut mm. yritysostojen, kuten Louhia Analytics ja CastorIT kautta. Bilot rakentaa yrityksille digitaalista asiakaskokemusta. Bilot tarjoaa asiakkailleen digitaalisia palveluita ja ratkaisuja asiakaspolun eri vaiheisiin sekä tekoälyä ja analytiikkaa hyödyntäviä myynnin ja markkinoinnin työkaluja.

Bilot vaikuttaa ohjelmistoalustoissa ja teknologiaekosysteemeissä (kuten SAP ja Microsoft) sekä niiden integroinnissa osaksi asiakkaiden liiketoimintaa. Bilotin asiakkaita ovat mm. Valio, Mandatum Life, Wärtsilä ja YIT.

3.2.2022 Bilot julkaisi yhdistymisaikeensa Vincit Oyj:n kanssa. Käytännössä se sulautuu Vincitiin.

Omistus 
Bilot Oyj:n suurimman osakkeenomistajan BCore Oy:n omistusosuus on 51,77%. Suurimpia omistajia ovat lisäksi Merimieseläkekassa, Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo, Helsinki Securities Oy, Sijoitusrahasto Säästöpankki Pienyhtiöt, Rednaut Oy, Umo Capital Oy ja Umo Invest Oy.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Bilotin verkkosivut
 Bilot ja Louhia Analytics yhdistyvät
 Bilot ja CastorIT yhdistyvät
 Bilot osakkeen kurssi
 Bilot sijoittajille

Suomalaiset ohjelmistoyritykset
Suomalaiset First North -yhtiöt
Helsinkiläiset yritykset
Nokkavälskäri

Nokkavälskäri (Zebrasoma rostratum) on välskärikalojen (Acanthuridae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji, jota pidetään myös akvaariossa.

Nokkavälskäri voi kasvaa korkeintaan 21 senttimetrin mittaiseksi. Se on litteä, korkea ja tummansinisen sävyinen. Selkäevä ja peräevä ovat pitkät ja tummat. Nokkavälskäriä tavataan ainoastaan Oseanian maanosasta. Se on levittäytynyt Tyyneltämereltä aina Pitcairnsaarille asti. Se käyttää ravinnokseen leviä. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut nokkavälskärin puutteellisesti tunnetuksi lajiksi.

Lähteet 

Välskärikalat
Embeddable Linux Kernel Subset

Embeddable Linux Kernel Subset (ELKS) on Linuxin kaltainen käyttöjärjestelmä, joka on Linux-ytimen osajoukko.

ELKS on tarkoitettu 16-bittisille alustoille, joiden mikroprosessori ja RAM-muisti eivät riitä normaalin 32-bittisen Linuxin ajamiseen.

ELKS on tarkoitettu Intel IA16 -arkkitehtuurille (16-bittiset suorittimet: 8088, 8086, 80188, 80186, 80286, Nec V20, V30 ja yhteensopivat).
Eräät vanhat tietokoneet (IBM-PC XT / AT ja kloonit) tai uudemmat järjestelmäpiirit ja FPGA-piirit ovat kohteita alustalle.

Historia 
Projektin aloitti Alan Cox vuonna 1995 haarana pääsarjan Linux-ytimestä.

Projekti on ilmoitettu välillä kuolleeksi, mutta vuonna 2019 viimeisteli kääntäjän vaihtamisen.

Katso myös 
 UClinux

Aiheesta muualla 
 Verkkosivu ja versiohallinta 

Sulautettu Linux
Simaorakas

Simaorakas (Hydnum umbilicatum) on vahvero-orakkaiden sukuun kuuluva sienilaji. Se luokitellaan Suomessa elinvoimaiseksi.  Se erotettiin hiljattain rusko-orakkaasta (Hydnum rufescens).

Lähteet

Orakkaat
Emil Forslund

Emil Forslund (s. 21. syyskuuta 1993 Tidaholm, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Färjestad BK:ssa vuokralla Brynäs IF:stä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Forslund laukoo oikealta.

Ura
Forslund on Tidaholms HF:n kasvatti. Hän siirtyi kaudella 2008–2009 Skövde IK:n J18-junioreihin. Forslund oli kauden päätteeksi nostamassa joukkuetta J18 Division 1:stä J18 Elitiin. Kaudella 2010–2011 hän nousi Skövden varakapteeniksi. Forslund oli 15 osumallaan joukkueen paras maalintekijä Filip Molinin kanssa. Hän toimi samalla kaudella myös Skövden J20-junioreiden varakapteenina, kuten myös seuraavalla kaudella 2011–2012. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Carl Gustavssonin jälkeen tehoilla 30+14=44. Forslund debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonassa 24 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4.

Kaudeksi 2012–2013 Forslund siirtyi Leksands IF:n J20-junioreihin. Hän oli 15 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Simon Mattssonin jälkeen. Kaudeksi 2013–2014 Forslund siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin I-divisioonan Tingsryds AIF:ään. Joukkue eteni kauden päätteeksi Kvalserien AS:ään, mutta Tingsryd jäi kuitenkin ilman sarjanousua, mutta seuraavan kauden 2014–2015 päätteeksi joukkue nousi kuitenkin HockeyAllsvenskaniin. Forslundin ensimmäinen kausi 2015–2016 toi siellä 52 runkosarjaottelussa tehot 6+5=11. Kaudella 2016–2017 hän jakoi Tingsrydin sisäisen tehotilaston voiton Johan Erikssonin ja Patrick Nilssonin kanssa lukemalla +12.

Forslund siirtyi kaudeksi 2018–2019 kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Brynäs IF:ään. Hän sai tililleen ensimmäisen SHL-ottelunsa näin ollen runkosarjan avauskierroksella 15. syyskuuta 2018 vieraissa Luleå HF:ää vastaan, mutta Forslund jäi ottelussa ilman peliaikaa. Seuraavassa ottelussa 20. syyskuuta 2018 Frölunda HC:tä vastaan hän sai kuitenkin jääaikaa 4.34 minuuttia. Forslund teki SHL-uransa avausmaalin kahdeksannessa ottelussaan 6. lokakuuta 2018 Skellefteå AIK:ta vastaan. Hänen osumansa jäi Brynäsin 3–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Forslund sai ottelussa myös syöttöpisteen Robert Kousalin tekemään maaliin. Kaikkiaan Forslundin tulokaskausi toi 52 runkosarjaottelussa tehot 9+6=15. Kesken kauden 2019–2020, tammikuussa 2020 Brynäs vuokrasi hänet loppukaudeksi SM-liigajoukkue Saimaan Palloon, joka puolestaan kauppasi Brynäsiin Joel Perssonin. Forslund pelasi SaiPassa vain neljä ottelua, kunnes siirtotakarajalla helmikuussa hän jätti joukkueen ja Brynäs vuokrasi Forslundin loppukaudeksi toiseen SHL-seuraan, Färjestad BK:hon.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Ruotsalaiset jääkiekkoilijat
Brynäs IF:n pelaajat
Färjestad BK:n pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Dávid Baróti Szabó

Dávid Baróti Szabó (1739−1819) oli unkarilainen kirjailija, joka edusti aikansa klassillista suuntausta.

Baróti Szabó sovitti sekä käännöksissään että alkuperäisissä runoissaan klassisia runomuotoja unkarinkieliseen runouteen. Se riita prosodiasta ja runollisesta kielestä, johon Baróti Szabó joutui kahden muun saman suunnan edustajan, József Rájnisin ja Miklós Révain kanssa, kiinnitti yleisön huomion kirjallisuuskysymyksiin ja näytti unkarin kielen lakien selvittämisen tarpeellisuuden.

Baróti Szabón käännöksistä ovat merkittäviä John Miltonin Kadotettu paratiisi ja varsinkin Vergiliuksen Eneidin arvokas unkarinnos (kaksi osaa, Wien 1810 ja Budapest 1813). Hän oli rohkea kielenuudistaja, vertailukohtana Dávid Barczafalvi Szabó, ja esitti muutenkin näkemyksiään unkarin kielestä julkaistessaan heksametrirunon muodossa harvinaisten unkarin sanojen luettelon (Kisded szótár, 1784) sekä oikeinkirjoitusopin ja runo-opin kieliopillisine havaintoineen (Orthographia és grammatikabeli észrevételek, 1800).

Lähteet

Aiheesta muualla

Unkarilaiset kirjailijat
Vuonna 1739 syntyneet
Vuonna 1819 kuolleet
Kirjallisuusvuosi 1854

Kirjallisuusvuosi 1854 käsittelee vuoden 1854 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 Vuonna 1850 käyttöön otettua Suomen sensuuriasetusta lievennettiin.
 Raittiuskirjallisuuskomitea julkaisi suomenkielisiä raittiusaiheisia vihkosia. Ensimmäinen niistä oli Elias Lönnrotin ulkomaalaisen kirjoituksen pohjalta kirjoittama Kolme päivää Saurion kylässä sekä Rampa Lauri, Paimelan ukko ja Houkuttelija.
 Fjodor Dostojevski vapautui vankileiriltä.
 Paavi Pius IX vahvisti Conceptio immaculatan eli dogmin Neitsyt Marian perisynnittömyydestä.

Julkaisuja 
 Charles Dickens – Hard Times
 Theodor Mommsen – Römische Geschichte (historiallinen tutkimus, ensimmäinen osa. II osa 1855 ja III osa 1856.)
 Henry David Thoreau – Walden; or, Life in the Woods (suom. Elämää metsässä, 1954 ja 2010)
 Zachris Topelius – Regina von Emmeritz (näytelmä)
 Josef Julius Wecksell – Tre friare (esikoisrunokokoelma)

Palkintoja

Lähteet 

1854