joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Etelämantereen keittiö

Etelämantereen keittiö tarkoittaa Etelämantereella väliaikaisesti asuvien noin 4 000 tutkijan ja tukihenkilöstön sekä kymmenien tuhansien vuosittaisten turistien ruokakulttuuria.

Ruokahuolto Etelämantereella on aina ollut haasteellista. Etelämantereella ei voi viljellä maata, kasveja ei ole ja eläinlajeja on vähän, ruokaa on vaikea valmistaa ainaisessa kovassa pakkasessa ja ilman polttopuita, ja juomakelpoisen veden valmistus jäästä on vaivalloista. Entisaikojen naparetkeilijät olivat riippuvaisia hylkeiden lihasta, ja joskus syötiin myös pingviinejä, kihuja ja pahimmassa hädässä rekikoiria. Kuivalihasta, rasvasta ja marjoista valmistettua pemmikaania tuotiin mukana. Hylkeen rasvapitoisesta lihasta saatiin ruokaöljyä sekä paljon arvokasta energiaa ympäristössä, jossa retkeilijän energiantarve on kaksinkertainen normaaliin verrattuna. Vaarana olivat ruoan riittämättömyyden lisäksi C-vitamiinin puutteesta aiheutuva keripukki sekä liiasta maksansyönnistä aiheutuva A-vitamiinimyrkytys.

Nykyisin metsästys on Etelämantereella rajoitettua, ja ruoka tuodaan muualta. Ruokalähetyksiä saapuu kerran vuodessa, ja ruoan pitää riittää tutkimusasemalle koko vuodeksi. Tämän vuoksi kokeilta vaaditaan kykyä selviytyä niukalla valikoimalla usein vanhentunutta ruokaa. Esimerkiksi munista ja hedelmistä joudutaan kuukausien kuluessa heittämään mädäntyneet pois, eikä pakastettu lihakaan säily ikuisesti. Ruokalähetyksiin kuuluu perusruoka-aineiden lisäksi myös herkkuja, kuten viiniä, viiriäistä, laadukasta juustoa ja espressokahvia. Hydroviljelyn avulla on saatu tuotettua hiukan tuoreita kasviksia, mutta sen vaarana on vierasmikrobien tuominen mantereelle.

Ruokaa valmistetaan Etelämanterella samoin menetelmin kuin muuallakin, tosin lähinnä vain sisätiloissa. Polttoainetta käytetään mahdollisimman säästeliäästi. Kullakin tutkimusasemalla noudatetaan yleensä aseman hallinnoiman maan omaa ruokakulttuuria. Tutkijat ovat kutsuneet tutkimusasemilla saatavaa ruokaa laadukkaaksi laitosruoaksi, samankaltaiseksi kuin yliopistokahviloiden ruoka. Kaloreita tutkijat nauttivat tarpeen mukaan. Koska tutkimusasemien työ tehdään lähinnä sisätiloissa, energiantarve ei ole yhtä suuri kuin entisaikoina.

Lähteet

Ruokakulttuuri
Etelämanner
London (metalliyhtye)

London on yhdysvaltalainen metallimusiikkia soittava yhtye, jonka Nikki Sixx perusti vuonna 1978. Sixx lähti yhtyeestä ja perusti myöhemmin Mötley Crüen yhdessä Tommy Leen, Mick Marsin sekä Vince Neilin kanssa.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset metalliyhtyeet
Andrus Junolainen

Andrus Junolainen on virolainen liikemies, joka toimii R&M Finlandin toimitusjohtajana sekä Viron kunniakonsulina Turussa ja Varsinais-Suomessa vuoden 2021 alusta lähtien. Kunniakonsulin toimistona toimii Varsinais-Suomen Viro-keskus ry:n konttori. Junolaisen edeltäjä kunniakonsulin tehtävässä oli Keijo Virtanen, joka toimi Viron kunniakonsulina vuodet 2001-2020.

Lähteet  

Virolaiset liikemiehet
Elävät henkilöt
Tuomas Huumo

Tuomas Huumo (s. 1968) on suomen kielen ja suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professori Turun yliopistossa. Huumon asiantuntijuusalueet ovat suomen kieli, kognitiivinen kielitiede, semantiikka, syntaksi ja kontrastiivinen kielitiede. Hän toimi Tarton yliopiston vierailevana suomen kielen professorina vuosina 2006-2011 jatkaen virassa lisäksi osa-aikaisesti 2011-2015.

Hän on ollut Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 2012.

Lähteet 

Suomalaiset professorit
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Mikael Diakoni

Mikael diakoni oli diakoni Etiopian ortodoksisessa kirkossa 1500-luvulla.  

Vuonna 1534 Mikael Diakoni matkusti Wittenbergiin ja tapasi Martti Lutherin, uskonpuhdistuksen johtajan.   Tapaamisen aikana he vertasivat luterilaista messua Etiopian kirkon käyttämään messuun ja totesivat olevansa samaa mieltä keskenään.   Diakoni Mikael vahvisti myös Augsburgin tunnustuksen "hyväksi uskontunnustukseksi".   Sellaisenaan luterilaiset kirkot aloittivat ystävyyssuhteen Etiopian ortodoksisen kirkon kanssa.

Lähteet

 
Etiopialaiset henkilöt
Orientaaliortodoksinen kirkko
Interslaavi

Interslaavi (Medžuslovjansky / Меджусловјанскы) on rakennettu kansainvälinen apukieli. Kielioppi on yksinkertaistettu versio muinaiskirkkoslaavista, mutta sanasto perustuu pääasiassa nykyaikaisiin slaavilaisiin kieliin. Se on tarkoitettu slaavilaisten kansojen väliseksi suoraksi viestintäkieleksi. Kieltä kirjoitetaan joko latinalaisilla tai kyrillisillä aakkosilla. Interslaavin kielen ovat kehittäneet kielitieteilijä Jan van Steenbergen ja ohjelmoija Vojtěch Merunka vuosina 2006–2017. Sillä on noin seitsemän tuhatta puhujaa.

Kieltä puhutaan elokuvassa Kirjava lintu.

Aakkoset 
Interslaavin latinalaiset ja kyrilliset aakkoset:

Kielinäyte 
YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1. artikla:
Latinalaisin aakkosin »Vsi ljudi rodet se svobodni i ravni v dostojnosti i pravah. Oni sut obdarjeni razumom i svěstju i imajut postupati jedin k drugomu v duhu bratstva.»
Kyrillisin aakkosin »Вси људи родет се свободни и равни в достојности и правах. Они сут обдарјени разумом и свєстју и имајут поступати једин к другому в духу братства.»
Suomeksi »Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.»

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Virallinen nettisivu 
 Yhteinen tietoportaali
 Monikielinen sanakirja

Kansainväliset apukielet
Slaavilaiset kielet
Volvera

Volvera () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 8 577 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Vedenneito (elokuva)

Vedenneito on Petteri Saarion ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2019.

Elokuva on luontodokumentti Saimaan järviluonnosta.

Lähteet 

Vuoden 2019 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Don't Close Your Eyes

Don't Close Your Eyes on slovakialaislaulaja Max Jason Main esittämä kappale, jolla hän edusti Slovakiaa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa. Slovakian yleisradioyhtiö RTVS valitsi Main sisäisesti maan edustajaksi, ja kappaleen valitsi yleisradioyhtiön tuomaristo kahdesta vaihtoehdosta.

Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 24. toukokuuta. Kappale sijoittui semifinaalin 18:nneksi eli viimeiseksi eikä päässyt finaaliin.

Lähteet 
https://eurovision.tv/participant/max-jason-mai

Slovakian euroviisuedustuskappaleet
Vuoden 2012 euroviisuedustuskappaleet
Immutable

Immutable on ruotsalaisen metalliyhtye Meshuggahin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 1. huhtikuuta 2022 levymerkillä Atomic Fire Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jens Kidman – laulu
 Mårten Hagström – kitara
 Dick Lövgren – basso
 Fredrik Thordendal – kitara
 Tomas Haake – rummut

Tuotanto 
 Staffan Karlsson – miksaus
 Rickard Bengtsson – miksaus
 Vlado Meller – masterointi
 Luminokaya – kansitaide

Arvostelut 
 Inferno: 
 Kaaoszine: 
 Soundi:

Lähteet

Vuoden 2022 albumit
Giaveno

Giaveno () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 16 402 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Ramit

Ramit (Boehmeria) on nokkoskasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu tropiikissa ja subtropiikissa kasvavia pieniä puita ja varpuja.

Lähteet 

Nokkoskasvit
Beni Abbesin maakunta

Beni Abbesin maakunta () eli wilaya on hallintoalue Algerian Saharassa. Sen hallinnollinen keskus on Beni Abbes. Maakunnan pinta-ala on 101 350 neliökilometriä. Asukkaita on 50 200 henkeä (vuonna 2008, väestönlaskenta).

Bécharin maakunnasta erotettu Beni Abbes sai täyden itsehallinnon vuonna 2021. Se käsittää kuusi piirikuntaa eli daïraa, joihin kuuluu kymmenen kuntaa:

 Béni Abbèsin piirikunta
 Béni Abbès
 Tamtert
 El Ouatan piirikunta
 El Ouata
 Iglin piirikunta
 Igli
 Kerzazin piirikunta
 Béni Ikhlef
 Kerzaz
 Timoudi
 Ouled Khodeirin piirikunta
 Ksabi
 Ouled Khodeir
 Tabelbalan piirikunta
 Tabelbala.

Lähteet

Algerian maakunnat
Into the West (kappale)

Into the West on Annie Lennoxin esittämä kappale ja vuoden 2003 Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu -elokuvan loppulaulu.

Lennox kirjoitti kappaleen yhdessä elokuvan tuottajan ja käsikirjoittajan, Fran Walshin, ja kappaleen säveltäjän, Howard Shoren kanssa. Kappale soi kokonaisuudessaan Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu -elokuvan päätöstekstien aikana, vaikka kappaleen instrumentaalimusiikkia soitetaan muissa kohdissa itse elokuvan aikana. Kappaletta ovat coveroineet myöhemmin uusiseelantilaiset laulajat Yulia Townsend ja Will Martin sekä amerikkalainen laulaja Peter Hollens. Vuonna 2014 saksalainen a cappella -metalliyhtye Van Canto esitti coverin viidennellä studioalbumillaan Dawn of the Brave.

Tyyli 
Alkuperäinen elokuvan päätöstekstiksi suunniteltu kappale oli Frodo's Song, josta tuli sittemmin Use Well the Days (kirjoittanut Howard Shore). Elokuvassa Frodo lauloi kyseisen kappaleen Samille hänen lähtiessään Keski-Maasta. Ohjaaja Peter Jacksonin mielestä kappale ei sopinut sarjan päätöslauluksi, joten Shore alkoi yrittää kirjoittaa erilaista lopputekstikappaletta. Shore, Walsh ja Lennox saivat inspiraation Into the West -kappaleen kirjoittamiseen, kun Jacksoniin ja hänen tiimiinsä vaikutuksen tehnyt Cameron Duncan, kuoli syöpään vain 16-vuotiaana. Laulun ensimmäinen julkinen esitys oli Duncanin hautajaisissa.

Kappaleen melodia on yksi elokuvaan kirjoitetussa musiikissa käytetyistä musiikillisista teemoista, edustaen Harmaita Satamia ja Valinoria. Kappaleen melodiaa käytetään hienovaraisesti, kun Gandalf kuvailee Valinorin näkyä Pippinille Minas Tirithissä, ja myöhemmin voitokkaasti, kun Sam kantaa Frodon Tuomiovuorelle. Se palaa selloin ja hyräilevin äänin Harmaiden Satamien kohtausten aikana. Itse kappale seuraa melodiaa pian ja sen avaa ja sulkee huomiota herättävä kitarasoolo, joka jatkaa kappaleen säestämistä koko ajan ja sen alla soi bodhrán-rumpujen  sydämenlyöntimäinen aihio.

Versiot 
Kappaleesta on viisi eri versiota elokuvassa käytetyn version lisäksi. Tarjoukset julkistettiin marraskuun lopussa 2003.

 "Into the West" (albumiversio) – 4:35
 "Into the West" (radioversio) – 3:59
 "Into the West" (akustinen versio) – 4:05
 "Into the West" (akustinen versio) – 4:39
 "Into the West" (ilman orkesteriloppua) – 4:34
 "Into the West" (elokuvaversio orkesterilopulla) - 5:48

Palkinnot 
Kappale voitti parhaan alkuperäisen kappaleen Oscarin 76:nnessä Oscar-gaalassa. Tämä oli yksi elokuvan yhdestätoista voitosta. Lennox esitti kappaleen myös livenä seremoniassa. Gaalassa Lennoxin kappaleen esitteli Liv Tyler, joka oli esiti Arwenia samaisessa elokuvassa. Kappale voitti myös parhaan kappaleen Golden Globe -palkinnon vuonna 2004.

Kappaleen esittäjät 

 Annie Lennox – laulu
 John Parricelli – kitara
 Dermot Crehan – hardangerviulu, viulu
 Ulrich Herkenhoff – huilu

Lähteet 

Elokuvamusiikki
Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogia
Return to the Void

Return to the Void on suomalaisen funeral doom metal-yhtye Shape of Despairin viides studio-albumi, joka julkaistiin 25. helmikuuta 2022.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Henri Koivula – laulu
 Natalie Koskinen – laulu
 Jarno Salomaa – kitara & koskettimet
 Tomi Ullgrén – kitara
 Sami Uusitalo – basso
 Samu Ruotsalainen – rummut

Arvostelut 
 Inferno: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2015 albumit
Shape of Despairin albumit
Harjapäät (heimo)

Harjapäät (Melamphaidae) eli suurisuomukalat on kalaheimo, joka luokitellaan joko okakaloihin tai limapääkaloihin. Heimon lajeja tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä.

Lajit ja anatomia 
Harjapäihin kuuluu 5 sukua ja lähteestä riippuen 60–70 lajia. Suurin osa heimon lajeista on pienikokoisia ja suurimmat kasvavat 16–18 cm pitkiksi. Tyypillisiä piirteitä ovat suuri pää, kookas suu, ja kookkaat rintaevät. Suomut ovat usein suuret ja osalla lajeista ne muodostavat päälaelle teräväreunaisen harjan. Harjapäiden päässä on limatäytteiset onteloita. Väriltään heimon kalat ovat ruskeita tai mustia.

Levinneisyys ja elintavat
Harjapäälajeja tavataan niin Atlantista, Intian valtamerestä kuin Tyynestämerestäkin. Ne liikkuvat tyypillisesti 200–2 000 metrin syvyydessä. Harjapäiden ravintoa ovat äyriäiset.

Lähteet

Limapääkalat
Seurakunta laulaa

Seurakunta laulaa -kirja on Suomen Adventtikirkon käyttämä  virsiä ja hengellisiä lauluja sisätävä laulukirja. Se on hyväksytty käyttöön 2001.

Ennen nykyisen laulukirjan valmistumista Suomen Adventtikirkko käytti laulukirjanaan kokoelmaan Adventtilauluja, joka oli vuodelta 1959.  Seurakunta laulaa -kirjassa on 531 laulua. Noin puolet niistä oli myös Adventtitauluja -kirjassa, tosin useat uudelleen käännettyjä tai uudistettuja. Kirjassa on samoja lauluja ja virsiä kuin Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa, Ruotsin kirkon virsikirjassa, Laula- kaikki maa, Siionin kannel ja Hengellinen laulukirja -kokoelmissa. Lisäksi siinä on mukana ennen julkaisemattomia ja muun kielisistä lähteistä suomeksi käännettyjä lauluja.

Osastojako 
Jumalanpalvelus (laulut 1-97)

 Kiitos ja ylistys
 Lepopäivä
 Aamu- ja iltahartaus
 Alkulauluja
 Loppulauluja

Isä Jumala (98-128)

 Jumalan kunnia ja valtasuuruus
 Jumalan armo ja rakkaus
 Jumalan uskollisuus

Jeesus, Kristus (129-190)

 Jeesuksen syntymien
 Jeesuksen elämä ja toiminta
 Jeesuksen kärsimys ja kuolema
 Jeesuksen ylösnousemus
 Jeesuksen kunnia ja ylistys

Pyhä Henki (191-206)

Jumalan sana (207-214)

Evankeliumi (215-255)

 Kutsu ja herätys
 Kääntymys ja pelastus

Uskon elämä (256-380

 Rukous
 Usko ja luottamus
 Ilo ja rauha
 Jumalan johdatus
 Jeesuksen yhteydessä
 Toivo ja lohdutus

Seurakunta (381-430)

 Kaste
 Ehtoollinen
 Rakkaus ja yhteys
 Lähetys ja palvelu

Eri aiheisia lauluja (431-482)

 Avioliitto ja koti
 Siunauksen pyytäminen lapselle
 Lasten lauluja
 Aterian siunaus
 Isänmaa ja yhteiskunta
 Luonto ja vuodenajat
 Hautaaminen

Jeesuksen takaisintulo (483-504)

Taivas ja iankaikkinen elämä (505-531)

Lähteet 
 Hengelliset laulukokoelmat 

Adventismi Suomessa
Ketil Solvik-Olsen

Ketil Solvik-Olsen (s. 14. helmikuuta 1972 Time) on norjalainen edistyspuolueen poliitikko ja vuodesta 2021 puolueensa ensimmäinen varapuheenjohtaja. Hän toimi Norjan liikenne- ja viestintäministerinä vuosina 2013–2018 ja istui suurkäräjillä vuosina 2005–2013. Lisäksi hän oli puolueensa 2. varapuheenjohtaja vuosina 2013–2019.

Teokset
 Solvik-Olsen, Ketil. På vei. Jæren Forlag, 2019. ISBN 9788293351788

Lähteet

Aiheesta muualla

 Ketil Solvik-Olsen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla 
 Ketil Solvik-Olsen edistyspuolueen verkkosivuilla 

Norjan ministerit
Liikenneministerit
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Kuitupalmut

Kuitupalmut (Trachycarpus) on palmukasveihin kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 9 lajia, jotka kasvavat luonnonvaraisina Aasiassa. Niillä on ainavihannat, viukamaiset lehdet ja tiiviit keltaiset kukinnot.

Joitakin lajeja kasvatetaan puutarhoissa koristekasveina.

Lähteet 

Palmukasvit
Martti Puumalainen

Martti Puumalainen (s. 14. huhtikuuta 1997) on suomalainen judoka. Hän edustaa Meidokania ja häntä valmentaa Rok Draksic. Hän on kilpaillut yli 100 kilogramman sarjassa vuodesta 2019 lähtien.

Puumalainen saavutti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hopeaa alle 90 kilogramman painoluokassa Utrechtissa 2013. Hän sai alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa pronssia yli 100 kg:n sarjassa Iževskissa 2019. Budapestin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui seitsemänneksi.

Puumalainen sijoittui Zagrebin Grand Prix -kilpailussa kolmanneksi 2021. Sofian European Open -kilpailussa hän oli kolmas 2020. Hän saavutti sotilaiden MM-kilpailuissa pronssia 2021.

Puumalainen on voittanut Suomen-mestaruuden alle 100 kg:n sarjassa 2015 ja 2018, yli 100-kiloisissa 2019 ja 2020 sekä avoimessa luokassa 2020. SM-hopeaa hän saavutti alle 100 kg:n painoluokassa 2017.

Lähteet 

Suomalaiset judokat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
The Darkness (albumi)

The Darkness on Dawn of Solacen debyyttialbumi, joka julkaistiin 26. toukokuuta 2006 levymerkillä Noble Demon.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 8/10

Lähteet

Suomalaiset metallialbumit
Vuoden 2006 esikoisalbumit
Waves (Dawn of Solacen albumi)

Waves on Dawn of Solacen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 24. tammikuuta 2020 levymerkillä Noble Demon.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 8½
 Inferno: 
 Kaaoszine: 9½/10

Lähteet

Vuoden 2020 albumit
Flames of Perdition

Flames of Perdition on Dawn of Solacen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 12. marraskuuta 2021 levymerkillä Noble Demon. 

Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”White Noise”, ”Skyline” sekä ”Event Horizon”.

Kappaleet

Arvostelut 
 Inferno: 
 Kaaoszine: 
 Soundi:

Lähteet

Vuoden 2021 albumit
David Raum

David Raum (s. 22. huhtikuuta 1998 Nürnberg) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja ja pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa RB Leipzigia, johon hän siirtyi kesällä 2022.

Raum aloitti jalkapalloilun Tuspo Nürnbergissä ja siirtyi vuonna 2006 SpVgg Greuther Fürthin junioreihin. Kauden 2016–2017 kevätpuoliskolla hän pelasi Greuther Fürthin edustusjoukkueessa ensimmäiset viisi otteluaan 2. Bundesliigassa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 20 liigaottelua, joista 11 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin marraskuussa 2017 St. Paulia vastaan. Molemmissa Saksan cupin otteluissaan hän teki maalin. Kaudella 2018–2019 Raum pelasi 16 liigaottelua, joista viisi ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin maaliskuussa SSV Jahn Regensburgia vastaan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 19 liigaottelua, joissa 11 kertaa avauksessa, ja teki maalin kesäkuussa 1. FC Nürnbergiä vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi joukkueensa kaikki 34 liigaottelua ja kahta ottelua lukuun ottamatta avauskokoonpanossa. Kauden ainoan maalinsa hän teki huhtikuussa SV Darmstadt 98:aa vastaan. Greuther Fürth nousi kauden päätteeksi Bundesliigaan, mutta Raum siirtyi kesällä TSG 1899 Hoffenheimiin.

Raum pelasi Hoffenheimin joukkueessa ensimmäisen pääsarjaottelunsa elokuussa 2021. Hän pelasi kaudella 2021–2022 joukkueensa 34 liigaottelusta 32 ja niistä 31 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki maalin joulukuussa Freiburgia, tammikuussa Augsburgia ja huhtikuussa Bochumia vastaan.

Raum on pelannut Saksan alle 19-vuotiaiden, alle 20-vuotiaiden ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Alle 19-vuotiaissa hän pelasi ikäluokan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2017 ilman menestystä. Alle 21-vuotiaissa hän voitti ikäluokan Euroopan-mestaruuden 2021. Hän pelasi EM-turnauksessa kahta ensimmäistä alkulohko-ottelua lukuun ottamatta täydet minuutit. Kesällä 2021 hän pelasi Tokion olympialaisissa täydet minuutit joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa. Saksan A-maajoukkueeseen Raum nousi syksyllä 2021. Hän pääsi syyskuussa vaihdosta kentälle MM-karsintaottelussa Armeniaa vastaan. Avauskokoonpanossa hän pelasi täydet minuutit lokakuussa Pohjois-Makedoniaa ja marraskuussa Armeniaa vastaan. Nämäkin ottelut kuuluivat MM-karsintaan. Heinäkuun 2022 loppuun mennessä Raum on pelannut yhdeksän A-maaottelua, joissa seitsemän kertaa avauskokoonpanossa.

Lähteet 

Saksalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Vinovo

Vinovo () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 15 026 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Haukkatyttö

Haukkatyttö (engl. Hawkgirl) on nimi usealle eri DC Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyville siivekkäille supersankareille. Haukkatytön loivat Gardner Fox ja Dennis Neville ja hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1940 Flash Comics -sarjakuvalehden ensimmäisessä numerossa. Ensimmäinen tunnettu Haukkatyttö oli Carter Hallin, ensimmäisen Haukkamiehen tyttöystävä Shiera Sanders, joka miehensä tavoin löysi muinaisesta Egyptistä siivet, joiden avulla hän kykeni lentämään. Myöhemmin paljastui, että Shiera oli Egyptiläisen prinsessan Chay-Aran reinkarnaatio.

Toinen Silver Agen sarjakuvissa esiintynyt Haukkatyttö oli Thanagar-planeetalta kotoisin ollut Katar Holin, toisen Haukkamiehen vaimo Shayera Hol, josta tuli myöhemmin yhdessä miehensä kanssa Oikeuden Puolustajien jäseniä. Tämä Haukkatyttö käyttää aseenaan metallista nuijaa ja kykenee lentämään painovoiman kumoavien yhdeksännestä metallista valmistettujen siipiensä avulla.

Kolmas ja nykyinen Haukkatyttö, Kendra Saunders uskotaan olevan Jumalan kiroaman enkelisaarnaajan Shrran reinkarnaatio.

DC-universumin supersankarit
Oikeuden Puolustajat
Pianezza

Pianezza () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 15 425 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
S. P. Balasubrahmanyam

Sripathi Panditaradhyula Balasubrahmanyam (4. kesäkuuta 1946 Nellore – 25. syyskuuta 2020 Chennai), joka tunnettiin myös nimillä SPB tai Balu, oli intialainen playback-laulaja, televisiojuontaja, säveltäjä, näyttelijä ja elokuvatuottaja, joka työskenteli pääasiassa telugun-, tamilin-, kannadan-, hindin- ja malajalaminkielisissä elokuvissa. Häntä pidetään laajalti yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista intialaisista laulajista.

Balasubrahmanyam voitti kuusi parhaan mieslaulajan National Film Awards -palkintoa teoksistaan ​​neljällä eri kielellä – teluguksi, tamiliksi, kannadaksi ja hindiksi; 25 Andhra Pradeshin osavaltion Nandi Awards -palkintoa työstään teluguelokuvissa; ja lukuisia muita osavaltion palkintoja Karnatakasta ja Tamil Nadusta. Lisäksi hän voitti Filmfare Awards -palkinnon ja kuusi Filmfare Awards South -palkintoa. Joidenkin lähteiden mukaan hänellä oli Guinnessin maailmanennätys, koska hän oli äänittänyt eniten kappaleita laulajana yli 40 000 kappaleella. Hän äänitti 21 kappaletta kannadaksi säveltäjä Upendra Kumarille Bangaloressa klo 9–21 8. helmikuuta 1981. Lisäksi hän äänitti 19 kappaletta tamiliksi ja 16 kappaletta hindiksi päivässä, jota on myös kutsuttu ennätykseksi. Vuonna 2012 hän sai valtion NTR National Award -palkinnon panoksestaan ​​​​intialaiselle elokuvalle. Vuonna 2016 hänet palkittiin hopeisella riikinkukkomitalilla vuoden intialaisena elokuvapersoonallisuutena. Hän sai Intian hallituksen Padma Shri- (2001), Padma Bhushan- (2011) ja Padma Vibhushan -palkinnot (2021). Hän voitti myös Keralan hallituksen Harivarasanam-palkinnon.

S. P. Balasubrahmanyam kuoli Chennaissa 25. syyskuuta 2020 oltuaan yli kuukauden sairaalahoidossa COVID-19:n aiheuttamien komplikaatioiden vuoksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Intialaiset laulajat
Intialaiset elokuvasäveltäjät
Intialaiset näyttelijät
Vuonna 1946 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Kai Kortelainen

Kai Kortelainen (s. 7. toukokuuta 1971) on suomalainen ohjelmajohtaja, toimittaja ja tietokirjailija. Hän on työskennellyt toimittajana muun muassa Ylen Tampereen Radiossa, Radio Pirkassa, Satakunnan Kansassa ja Salon Seudun Sanomissa. Kortelainen on 1. helmikuuta 2010 avatun Seurakuntalainen.fi-verkkolehden perustaja ja sen ensimmäinen päätoimittaja. Vuonna 2021 hän johti Radio Deissä kehityshanketta, jonka tuloksena kanava julkaisi 10. tammikuuta 2022 Dei Plus -striimauspalvelun.

Kai Kortelainen on kirjoittanut Meri-Tuuli Elorinteen elämäkertateoksen Jippu – Kun perhonen lakkaa hengittämästä (WSOY 2022).

Kortelainen on opiskellut sekä Suomessa että Yhdysvalloissa. Hän suoritti Tampereen yliopistossa yhteiskuntatieteiden maisterin tutkinnon (1997) pääaineenaan tiedotusoppi ja opiskeli vuonna 1995 kansainvälistä politiikkaa Chicagossa (North Park University).

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset tietokirjailijat
Elävät henkilöt
Vuonna 1971 syntyneet
Borgaro Torinese

Borgaro Torinese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 11 838 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Kjell-Børge Freiberg

Kjell-Børge Freiberg (s. 27. huhtikuuta 1971 Hadsel) on norjalainen entinen edistyspuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan öljy- ja energiaministerinä vuosina 2018–2019 ja istui suurkäräjillä vuosina 2017–2021. Lisäksi hän oli kotikuntansa Hadselin pormestari (ordfører) vuosina 2007–2015.

Freiberg erotettiin edistyspuolueesta marraskuussa 2021, koska hänen uskottiin vuotaneen puolueen sisäisiä asiakirjoja lehdistölle.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kjell-Børge Freiberg Norjan suurkäräjien verkkosivuilla 

Norjan ministerit
Pormestarit
Hadsel
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Angolan kansallinen ilmatieteen ja geofysiikan laitos

Angolan kansallinen ilmatieteen ja geofysiikan laitos (, lyhennys INAMET) on Angolan ilmatieteellinen palvelu- ja tutkimuslaitos. Laitoksella on myös joitain geofysikaalisia tehtäviä, esimerkiksi muutamia seismologisia mittausasemia. INAMET toimii hallinnollisesti Angolan viestintä- ja informaatioteknologian ministeriön alaisuudessa.

Laitoksella on ollut meneillään merkittävä havaintoverkoston kehitys- ja uudistusohjelma 2020-luvulle tultaessa. Keskeisenä yhteistyökumppanina on toiminut Ranskan ilmatieteen laitoksen Météo-Francen asiantuntijapalvelujen vientiyritys (MFI).

Lähteet

Aiheesta muualla
Imagem de Satélite de Angola (sääsatelliittikuva Angolasta)  (inamet.gov.ao)
Previsão 3 dias (3 vrk:n taulukkoennuste Angolan paikkakunnille)  (inamet.gov.ao)
METAR-lentosäähavainnot ja TAF-ennusteet (METAR ja TAF) Angolan keskeisille lentoasemille, via NOAA  (aviationweather.gov)

Angola
Sääpalveluntarjoajat
Ympäristötieteelliset tutkimuslaitokset‎
Alcolapia grahami

Alcolapia grahami on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. Se elää luonnonvaraisena Kenian Magadijärvessä, jossa se on ainoa selkärankaislaji. Sen tieteellinen lajinimi grahami on annettu lajin tyyppinäytteen keränneen J. W. Grahamin mukaan.

A. grahami voi kasvaa korkeintaan 12–13 senttimetrin mittaiseksi (SL) ja painaa korkeintaan noin 55 grammaa. Sillä on selkäevässään 11–13 piikkiruotoa ja 12–13 pehmeää ruotoa ja peräevässään kolme piikkiruotoa ja 9–11 pehmeää ruotoa.

A. grahami elää kotoperäisenä Keniassa erittäin suolaisen ja emäksisen Magadijärven reunoilla, järven ympärillä olevien maanalaisten kuumien lähteiden muodostamissa eristyneissä laguuneissa. Veden lämpötila voi nousta niissä 40 celsiusasteeseen ja kuumimmillaan lähes 50 asteeseen. A. grahamia on viety Nakuru- ja Natronjärviin sekä mahdollisesti Elmenteitajärveen. Nakurujärvessä lajin populaatiot onnistuivat vakiintumaan ja siitä tuli järven ainoa kalalaji. A. grahamin määrien arvioidaan olevan laskussa, ja Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteleekin sen vaarantuneeksi lajiksi.

A. grahamin ravintoa ovat pääasiassa syanobakteerit. Emo hautoo munia suussaan kahden viikon ajan. A. grahami on ainoa varsinaisiin luukaloihin kuuluva merkittäviä määriä ureaa erittävä laji.

Lähteet 
 Taksonomian lähde heimon sukuun asti:

Viitteet
Kutujärvi (Suonenjoki)

Kutujärvi on järvi Suonenjoella Pohjois-Savon lounaisosassa. Sen pinta-ala on 65 hehtaaria ja vesitilavuus 6,6 kuutiohehtometriä. Etäisyys Kuopiosta on 48 kilometriä lounaaseen.

Maantiede 
Kutujärven pituus lounaasta koilliseen on 2,5 kilometriä. Järvi kapenee pohjoista kohden. Etelärannan Kallioniemi jakaa järven eteläisimmän osan läntiseen ja itäiseen lahteen. Läntisen lahden etelärannalla on pieni luonnonsuojelualue. Noin viisi hehtaaria Kutujärvestä on korkeintaan metrin syvä ja noin seitsemän hehtaaria vähintään 25 metriä syvä. Kutujärven etelä- ja keskiosan syvyys on laajalti vähintään kymmenen metriä ja syvin kohta sijaitsee järven eteläpuoliskolla. Järven pohjoisosa on matalampaa. Järven kaakkoisosassa sijaitsee noin puolen hehtaarin laajuinen Karjalansaari.

Kutujärven rannoilla on metsää ja peltomaata. Itärannan Ylä-Kutumäki kohoaa noin 205 metriä merenpinnan yläpuolelle eli yli 100 metriä järven pintaa korkeammalle.

Kutujärveen virtaa noin neljä kilometriä pitkä Kutujoki kaakosta. Joki on melko luonnontilainen ja sen kasvillisuus on varsin rehevää. Kutujärvi laskee pohjoiseen Leväjärveen, jonka pinta on 0,2 metriä Kutujärveä alempana.

Kutujärven vesitilavuus on 6 579 000 kuutiometriä.

Kutujärvi (14.791.1.002) kuuluu Leväjärven–Kutujoen alueeseen (14.791), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Pieksäjärven valuma-alue (14.79) ja ensimmäinen on Rautalamminreitin valuma-alue (14.7). Leväjärven–Kutujoen alueeseen kuuluu kahdeksan vähintään hehtaarin laajuista järveä. Kutujärvi on niistä laajin, toisena on Savijärvi ja kolmantena Leväjärvi.

Suomessa on yksitoista Kutujärveä, joista Inarin Alajärvi-Kutujärvi on laajin. Kutujärvistä viisi sijaitsee Inarissa ja kaksi muualla Lapissa. Suonenjoen ja Kuopion rajalla sijaitsee Kutunjärvi-niminen vakavesi (04.265.1.032).

Lähteet 

Suonenjoen järvet
Pieksäjärven valuma-alue
Boeing Business Jet

Boeing Business Jet eli BBJ on yhdysvaltalaisen Boeingin valmistama, Boeing 737 NG-ja MAX-liikennelentokonemallistoon pohjautuva liikesuihkulentokonemallisto, joka alkujaan tuli myyntiin vuonna 1998. BBJ1 perustuu 737-700-koneeseen ja siihen saa enimmillään yhdeksän polttoainesäiliötä, joilla saavutetaan yli 11 000 km toimintamatka. Koneessa on 737-800:n siivet ja laskutelineet. BBJ2 perustuu 737-800:aan ja BBJ3 vastaavasti 737-900:aan. Sen pohjalta kehitettiin matkustajaliikenteeseen pitkän toimintamatkan versio 737-900ER. Nykyään valmistettavat BBJ-versiot perustuvat 737 MAX-mallistoon ja niiden nimet ovat puolestaan BBJ MAX 7, BBJ MAX 8 ja BBJ MAX 9. Näiden ohella tarjolla on liikelentokoneversiot 747-8i-, 787- sekä 777X-koneista. 737-malleissa on yhdysrakenteiset matkustajaportaat, joten niillä voidaan operoida myös vaatimattomasti varustetuilta lentoasemilta.

Teknisiä tietoja

Lähteet
Oscar Piastri

Oscar Piastri (s. 6. huhtikuuta 2001 Melbourne, Australia) on australialainen rata-autoilija.

Piastri on voittanut vuoden 2019 Formula Renault Eurocup ja vuoden 2020 FIA Formula 3 -mestaruudet sekä Prema Racingilla vuoden 2021 Formula 2 -mestaruuden. Hän on ollut Renault’n kehityskuljettaja tammikuusta 2020 alkaen ja Alpinen F1-tallin varakuljettaja Formula 1 -kaudella 2022.

2. elokuuta 2022 Alpine ilmoitti Piastrin korvaamaan Aston Martinille lähtevän Fernando Alonson, mutta Piastri kiisti tämän sosiaalisen median alustoillaan. 2. syyskuuta vahvistettiin että Piastri ajaa McLarenilla kaudesta 2023 alkaen.

Australialaiset autourheilijat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Jesse Nurmi

Jesse Nurmi (s. 7. maaliskuuta 2005 Valkeala) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue KooKoota. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.

Ura

Seuraura 
Nurmi aloitti luistelukoulun viisivuotiaana. Hän on KooKoon kasvatti. Kaudella 2019–2020 Nurmi voitti C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 15+14=29.

Kesäkuussa 2020 Nurmi teki KooKoon kanssa vain 15-vuotiaana 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi kauden 2020–2021 suurimmaksi osaksi seuran U18-joukkueessa, mutta Nurmi pelasi osan kaudestaan myös U20-joukkueessa, jossa hän aloitti kauden 2021–2022. Nurmi oli 15 osumallaan KooKoon kolmanneksi paras maalintekijä Simo Heinosen kanssa. Hänen oli tarkoitus tehdä SM-liigadebyyttinsä 21. tammikuuta 2022 Vaasan Sportia vastaan, mutta KooKoon viikonlopun molemmat ottelut kuitenkin siirtyivät vastustajajoukkueissa ilmenneiden koronavirustartuntojen vuoksi. Vain 16-vuotias Nurmi teki liigadebyyttinsä viikkoa myöhemmin KooKoon seuraavassa ottelussa 28. tammikuuta 2022 Pelicansia vastaan. Hänet merkittiin KooKoon nelosketjun vasempaan laitaan Eetu Paasovaaran ja Teemu Engbergin viereen. Nurmi sai ottelussa jääaikaa 12.12 minuuttia. Hänestä tuli kaikkien ensimmäinen vuonna 2005 syntynyt SM-liigassa pelannut pelaaja. Ottelu jäi Nurmelle kauden ainoaksi SM-liigassa. Huhtikuussa 2022 KooKoo käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki Nurmen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura 

Nurmi pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2022, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Nurmi on pelannut 15 poikien maaottelua.

Pelityyli 
EP Rinksiden suomenkielisten sivujen päätoimittaja Lassi Alasen mukaan Nurmi profiloituu vahvasti hyökkäyssuunnan ratkaisijaksi, joka pystyy erittäin taitaviin murtaviin syöttöihin useiden painekerrosten läpi ja on kokonaisuudessaan juonikas pelintekijä. Samalla Nurmen kiekolliset taitonsa ovat varsin hyvät ja hän pystyy myös viimeistelemään tilanteita varsin tarkalla rannelaukauksella. Alasen mukaan suhteellisen pienikokoiseksi laituriksi Nurmen luistelu vaatii jatkoa ajatellen kehitystä ja myös hänen kamppailu- ja kiekontavoittelutilanteistaan häneltä odottaisi myös enemmän, minkä lisäksi Nurmen kokonaisvaltaisen pelaamisen kanssa on vielä työstettävää.

Muuta 
Nurmella on isosiskot Oona ja Viivi, joista ensimmäisenä mainittu on pelannut jalkapalloa. Sisarusten isä Jouni Nurmi on pelannut amerikkalaista jalkapalloa Vaahteraliigan Helsinki Roostersissa, jossa hän saavutti sekä Euroopan- että Suomenmestaruudet. Jounin urheilu-ura piti sisällään myös yleisurheilua ja jalkapalloa. Hän toimii nykyään jääkiekon puolella pelaaja-agenttina.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
KooKoon pelaajat
Vuonna 2005 syntyneet
Elävät henkilöt
Poirino

Poirino () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 10 112 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Mikko Hautala

Mikko Tapani Hautala (s. 10. toukokuuta 1972 Seinäjoki) on suomalainen diplomaatti. Hän on toiminut syyskuusta 2020 alkaen Suomen Yhdysvaltain suurlähettiläänä.

Koulutus
Hautala on suorittanut valtiotiedeiden maisterin tutkinnon sekä filosofian maisterin tutkinnon slaavilaisista kielistä Helsingin yliopistossa.

Hänen vuonna 2000 valmistuneen poliittisen historian pro gradu -tutkielmansa otsikko oli Vienninedistämistä vai ulkopolitiikkaa? Suomen Ukraina-suhteet poliittisena ja taloudellisena kysymyksenä 1917–1919 (164 sivua). Hänen slaavilaisen filologian pro gradu -tutkielmansa otsikko oli Puolan murros 1980–1981 Kultura-lehden kuvaamana, ja se valmistui vuonna 2006 (114 sivua).

Hautala puhuu sujuvaa englantia, ruotsia, venäjää, ukrainaa ja puolaa.

Diplomaattiura
Hautala aloitti diplomaattiuransa toimimalla attašeana Suomen suurlähetystössä Kiovassa vuosina 1998–2001. Varsinaisesti Ulkoministeriön palvelukseen hän astui viimemainittuna vuotena, ja vuodet 2001–02 hän toimi siellä attašeana. Vuosina 2002–07 hän toimi Brysselissä Suomen EU-edustuston ensimmäisenä sihteerinä, ja vuosina 2007–2011 Ulkoministeriön diplomaattisena neuvonantajana Helsingissä. Vuosina 2012–16 hän toimi tasavallan presidentti Sauli Niinistön ulkopoliittisena neuvonantajana, ja vuodesta 2011 lähtien Suomen Venäjän suurlähetystön varajohtajana Moskovassa, ja vuosina 2016–2020 samassa paikassa suurlähettiläänä.

Muuta
Hautala kirjoittaa kolumneja Suomen Kuvalehteen, joiden yleisotsikkona on “Näkökulma”.

Näkemyksiä Venäjän ja Ukrainan välisestä sodasta
Hautalan mukaan itsenäinen Ukraina on Venäjän johtajille mahdoton ajatus. Ukrainan epäonneksi Venäjä on kaapannut sen varhaishistorian osaksi omaa alkumyyttiään. Tällä tarkoitetaan sitä, että Venäjä katsoo saaneensa alkunsa Vladimir Suuren kääntymisestä kristinuskoon vuonna 988 Kiovan Rusissa, ja aikaa myöten Venäjän keskus siirtyi Moskovaan.

Venäjälle mitään Venäjästä erillistä Ukrainaa ei voi olla olemassa. Tsaarin aikana Venäjä pyrki tiukasti torjumaan ukrainalaista kansallista kulttuuria, eikä sille suotu omia kansallisia instituutioita tai omaa koulutusjärjestelmää. Moskovassa ei myöhemminkään otettu ukrainalaista kansallisuusaatetta tosissaan. “Ukrainaa ei ikään kuin voi olla, sillä se on ristiriidassa Venäjän historiakäsityksen kanssa ja loukkaa sitä. Itsenäinen Ukraina on ristiriidassa myös Moskovan suurvaltakonseptin kanssa. Koetaan, että ilman Ukrainaa jäädään liian kevyeen sarjaan.”

Ylen aamun haastattelussa 23.8.2022 Hautalalta kysyttiin, että “miksi näet että Venäjällä nimenomaan tämän Ukrainan nujertaminen on olemassaolon kysymys”. Hänen vastauksensa oli seuraava:

Näkemys nyky-Venäjästä
Samassa Ylen haastattelussa Hautala kertoi myös näkemyksensä nyky-Venäjästä:

Kysymykseen siitä, kuka Venäjän kehityksestä on vastuussa, Hautala vastasi:

Lähteet 

Vuonna 1972 syntyneet
Suomen Yhdysvaltain suurlähettiläät
Suomen Venäjän suurlähettiläät
Elävät henkilöt
Neville Goddard

Neville Lancelot Goddard (19. helmikuuta 1905 − 1. lokakuuta 1972) oli barbadoslaissyntyinen yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoitti Raamatusta, mystiikasta ja elämäntaidosta. Hän myös piti luentoja metafyysisistä aiheista.

Goddard muutti Barbadokselta Yhdysvaltoihin vuonna 1922. Hän asettui New Yorkiin, jossa hän aluksi toimi balettitanssijana. 1930-luvulla Goddard aloitti opiskelut etiopialaisen rabbin alaisena, joka tutustutti hänet kabbalaan. 

Goddard ei pitänyt Raamattua historiallisena teoksena, vaan enemmänkin omanlaisena vertauksena ihmisen psyykkeelle. Hän ei uskonut ”ulkopuoliseen jumalaan”, joka vastaa rukouksiin. Goddardin mukaan henkilö itse on ”luoja”.

Muun muassa hengellinen kirjailija Wayne Dyer sai vaikutteita Goddardin työstä.

Teoksia 

 At Your Command (1939) 
 Your Faith Is Your Fortune (1941) 
 Freedom for All—A Practical Application of the Bible (1942) 
 Feeling Is the Secret (1944) 
 Prayer—The Art of Believing (1946) 
 Out of This World (1949) 
 The Creative Use of Imagination (1952) 
 The Power of Awareness (1952) 
 Awakened Imagination (1954) 
 Seedtime and Harvest (1956) 
 The Law and the Promise (1961)

Lähteet

Aiheeesta muualla 

 Neville Goddard Original Audio Lectures

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Arovaivaisvehnä

Arovaivaisvehnä (Eremopyrum triticeum) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, vaivaisvehnien (Eremopyrum) sukuun kuuluva kasvilaji.

Arovaivaisvehnä on yksivuotinen kasvi, ja se voi kasvaa yksittäisversoina tai pieninä mättäinä. Arovaivaisvehnä voi kasvaa noin 15–40 cm korkeaksi ja varret ovat kasvutavaltaan pystyjä tai polveilevasti kohenevia. Lehdet ovat pehmeitä ja tasapintaisia. Lehdissä on myös pienet kielekkeet. Kosteusolosuhteista riippuen kasvi aloittaa kasvunsa myöhään syksyllä tai aikaisin keväällä ja kukkii sitten loppukeväästä. Kukintona on tiivis kerrannaistähkä, joka muistuttaa paljolti ketoharjasvehnän kukintoa. Kaleet ovat otakärkisiä ja sivuilta hieman litistyneitä. Helpeet ovat hieman kaleita pidempiä ja vihneellisiä. Jyvien kypsyessä tiivis kukinto alkaa hajota tyveltään.

Arovaivaisvehnä kasvaa suola-aavikoilla sekä kuivuneiden järvien pohjilla ja painanteissa, joissa maaperä on suolaista sekä savista.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Arovaivaisvehnä (Eremopyrum triticeum)
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Eremopyrum triticeum 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Eremopyrum triticeum 
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Eremopyrum triticeum 

Heinäkasvit
Kluuvikatu

Kluuvikatu () on noin 220 metriä pitkä pohjois–etelä-suuntainen kävelykatu Helsingin keskustassa Kluuvin kaupunginosassa. Se alkaa etelässä Pohjoisesplanadilta ja kulkee Aleksanterinkadun läpi päättyen Yliopistonkadulle. Katu ja koko kaupunginosa ovat saaneet nimensä sen alueella ennen sijainneesta Kluuvinlahdesta. Kluuvikatu rakennettiin 1820–1830-luvun taitteen aikoihin tämän entisen vesialueen täyttömaan päälle.

Kluuvikadun tunnetuimpia kohteita ovat muun muassa Maxim-elokuvateatteri ja Fazerin liiketalo, jossa sijaitsee alkuperäinen Fazer-kahvila. Katu jouluvalaistiin vuonna 2001 ensimmäistä kertaa yli 60 vuoteen, ja siitä eteenpäin joka vuosi.

Kadun keskelle Fazerin kahvilan kohdalle pystytettiin vuonna 1991 Björn Weckströmin toteuttama veistos Fazerin kukko. Tuolloin tuli kuluneeksi sata vuotta siitä, kun Karl Fazer avasi alkuperäisen konditoriansa Kluuvikadun varrella sijainneessa puutalossa.

Galleria

Lähteet

Aiheesta muualla 

Helsingin kadut
Kluuvi
Carita Maisila

Carita Maisila (s. 1984 Mynämäki) on Marttilan kunnanjohtaja. Maisila valittiin kunnanjohtajan virkaan tammikuussa 2012 ja tehtävässä aloittaessaan hän oli 27-vuotias. Aiemmin Maisila on työskennellyt Suomen Kuntaliitossa asiantuntija- ja tutkimustehtävissä sekä kansanedustaja Timo Kauniston eduskunta-avustajana.

Maisila on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri ja hän valmistui vuonna 2011 Tampereen Yliopiston kauppa- ja hallintotieteiden tiedekunnasta, kunta- ja aluejohtamisen koulutusohjelmasta pääaineenaan kunnallispolitiikka. Ylioppilaaksi Maisila kirjoitti Mynämäen lukiosta.

Maisila on toiminut vuonna 2008 Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan (TAMY) hallituksessa sekä vuosina 2008-2009 Tampereen yliopiston hallituksessa. Vuosina 2009-2011 Maisila toimi Suomen Keskustanuoret ry:n varapuheenjohtajana ja Pohjola-Nordenin nuorisoliiton (PNN) varapuheenjohtajana vuonna 2011.

Syksyllä 2020 Carita Maisila valittiin Vuoden nuoreksi johtajaksi Suomen nuorkauppakamarin järjestämässä kilpailussa. Hän oli ensimmäinen kyseisen tunnustuksen saanut kuntajohtaja.

Joulukuussa 2020 Maisila haki Naantalin kaupunginjohtajan virkaa, mutta hän ei tullut valituksi tehtävään. 

Maisila toimi vuosina 2017−2021 Paimionjoki-yhdistyksen puheenjohtajana.

Carita Maisilan äiti on kunta- ja aluepoliitikko Päivi Maisila.

Lähteet 

Suomen kunnanjohtajat ja pormestarit
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Terje Søviknes

Terje Søviknes (s. 28. helmikuuta 1969) on norjalainen edistyspuolueen poliitikko ja puolueensa 2. varapuheenjohtaja vuodesta 2019. Hän toimi Norjan öljy- ja energiaministerinä vuosina 2016–2018 sekä vanhus- ja kansanterveysministerinä vuosina 2019–2020. Lisäksi hän oli kotikuntansa Osin pitkäaikainen pormestari vuosina 1999–2019 (ministerintoimensa aikaan 2016–2018 hän oli virkavapaalla pormestarin tehtävästä).

Yksityiselämä
Vuonna 2000 tuolloin 31-vuotias Søviknes harrasti seksiä puolueen nuorisojärjestöön kuuluneen 16-vuotiaan tytön kanssa. Tyttö syytti Søviknesiä raiskauksesta. Poliisi tutki asiaa, mutta tapaus ei johtanut oikeudellisiin seurauksiin. Søviknes joutui kuitenkin eroamaan puolueensa varapuheenjohtajuudesta. Vuonna 2018 Me Too -kampanjan seurauksena tapaus nousi uudelleen pinnalle, kun nainen kertoi joutuneensa pian tapauksen jälkeen sairaalaan psykiatriselle osastolle, ja haki rikosuhrikorvausta valtiolta. Søviknes kiisti yhä raiskauksen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Terje Søviknes Norjan suurkäräjien verkkosivuilla 
 Terje Søviknes edistyspuolueen verkkosivuilla 

Norjan ministerit
Pormestarit
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Philip Randle

Sir Philip John Randle (16. heinäkuuta 1926 − 26. syyskuuta 2006) oli brittiläinen lääketieteen tutkija, joka parhaiten tunnetaan hänen kuvaamastaan aineenvaihduntaprosessista nimeltään ”Randle cycle”. Randle toimi 1960-luvulta eteenpäin biokemian professorina Bristolin yliopistolla, missä hän perusti ostaston, joka toteutti laajasti erilaisia tutkimuksia. Vuonna 1975 hän siirtyi työskentelemään Oxfordin kliinisen biokemian laitokseen ja jatkoi siellä aina vuoteen 1993.

Randle oli merkittävä diabeteksen tutkija, joka keskittyi hiilihydraattien ja rasvojen osuuteen aineenvaihdunnassa. Randle cycle on biokemiallinen mekanismi, jonka keskiössä on glukoosin ja rasvahappojen välinen ”kilpailu” niiden hapettumisesta ja imeytymisestä lihas- ja rasvakudoksessa.

Lähteet 

Brittiläiset professorit
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 2006 kuolleet
Pietro Guarneri II

Pietro Guarneri II (1695 Cremona - 1762 Venetsia) oli italialainen viulunrakentaja. Hänen isänsä oli viulunrakentaja Pietro Guarneri I.

Elämäkertatietoja 
Pietro Guarneri II oli Pietro Guarneri I:n vanhin poika ja oppilas. Hän lähti Cremonasta vuoden 1717 paikkeilla Venetsiaan, missä asui loppuelämänsä.
 

Venetsiassa oli 1700-luvun alkupuolella paljon soitinrakentajia. Kitaroita rakensi Matteo Sellas ja viulunrakentajina toimivat Montagana, Tononi, Serafin ja Gofriller. Joku mainituista tarjosi nuorelle cremonalaiselle mielellään paikan verstaastaan. Pietro Guarneri II:n ensimmäiset omat viulut ovat arviolta vuodelta 1730. Hänen tuottelian kautensa osuu vuosien 1740- 1750 välille.

Lähteet

Aiheesta muualla
 http://www.theviolinsite.com/violin_making/guarneri.html
 Italialaiset soitinrakentajat
 Vuonna 1695 syntyneet
 Vuonna 1762 kuolleet
 Guarneri-suku
Roddy Llewellyn

Roderic ”Roddy” Victor Llewellyn (s. 1947 Wales) on brittiläinen baronetti ja puutarhasuunnittelija. Hänet tunnetaan siitä, että hänellä oli aikoinaan suhde kuningatar Elisabet II:n sisaren, prinsessa Margaretin kanssa.

Puutarhurina työskennellyt Llewellyn tapasi Margaretin vuonna 1973, ollessaan 25-vuotias. Prinsessa oli vielä tuolloin naimisissa valokuvaaja Antony Armstrong-Jonesin kanssa, mutta heillä oli avio-ongelmia. Margaret lähentyi 17 vuotta itseään nuoremman Llewellynin kanssa. Vuonna 1976 heistä julkaistiin uimapukukuvia, jotka oli otettu prinsessan loma-asunnolla Mustiquen saarella. Suhteesta nousseen kohun on sanottu olleen yksi syy siihen, miksi Margaretin avioliitto päättyi eroon vuonna 1978. Llewellynin ja Margaretin suhde kesti noin kahdeksan vuotta; kesällä 1981 Llewellyn avioitui toisen naisen kanssa.

Llewellyn on olympiavoittaja Harry Llewellynin poika.

Lähteet 

Baronetit
Puutarhurit
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Dušan Vlahović

Dušan Vlahović (; s. 28. tammikuuta 2000 Belgrad) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Juventusta.

Vlahović aloitti uransa serbialaisessa Partizanissa, josta hän siirtyi Italian Serie A:ssa pelaavan Fiorentinan riveihin heinäkuussa 2018. Hän teki ensiesiintymisensä seurassa 3–1 voittoon päättyneessä cup-ottelussa Monzaa vastaan, jossa hän tuli vaihdosta kentälle 74. minuutilla ja teki kaksi maalia. Hän pelasi Fiorentinan paidassa yhteensä 108 ottelua ja teki 49 maalia kaikissa kilpailuissa.

Vlahović siirtyi Fiorentinan kilpailijan Juventuksen riveihin tammikuussa 2022. Juventus maksoi hänestä 70 miljoonan euron siirtosumman, joka voi nousta 90 miljoonaan tiettyjen ehtojen täyttyessä. Hän sai pelinumeron 7, jota oli seurassa aiemmin käyttänyt Cristiano Ronaldo.

Maajoukkuetasolla Vlahović teki ensiesiintymisensä Serbian paidassa 11. lokakuuta 2020 Kansojen liigan ottelussa Unkaria vastaan. Tammikuun 2022 loppuun mennessä hän on edustanut Serbiaa yhteensä 14 kertaa ja on tehnyt 7 maalia.

Lähteet

Vuonna 2000 syntyneet
Serbialaiset jalkapalloilijat
Elävät henkilöt
Göringin sauva

Göringin sauva on Pia Andellin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2010.

Elokuva on dokumentti sotakuvaaja Felix Forsmanista, joka oli Carl Gustaf Emil Mannerheimin mukana vierailulla Natsi-Saksassa.

Palkinnot ja ehdokkuudet 
 Elokuva voitti vuoden 2010 Tampereen elokuvajuhlilla kotimaisen kilpailun pääpalkinnon yli 30-minuuttisten elokuvien sarjassa.
 Elokuva voitti vuoden 2011 Arktisen upeeta -elokuvajuhlilla pääpalkinnon.

Lähteet 

Vuoden 2010 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat