joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Andrea Bocelli

Andrea Bocelli (s. 22. syyskuuta 1958 Lajatico, Toscana, Italia) on italialainen oopperatenori. Hänen ohjelmistoonsa kuuluu oopperamusiikin lisäksi paljon kevyempää musiikkia (crossover). Glaukoomaa syntymästään asti sairastanut Bocelli sokeutui 12-vuotiaana jalkapallon iskeydyttyä hänen päähänsä.

Ura 
Bocelli on yksi menestyneimmistä, myydyimmistä ja pidetyimmistä tenoreista kautta aikojen. Hänen uransa sai alkunsa vuonna 1992 italialaisen rocktähden Zuccheron kanssa lauletusta duetosta ”Miserere”, jonka myötä Bocelli nousi hetkessä koko maailman tietoisuuteen.

Vuonna 1994 Andrea Bocelli voitti San Remon musiikkifestivaalien laulukilpailun uusien esiintyjien sarjan kappaleella ”Il Mare Calmo Della Sera”. Samana vuonna julkaistiin hänen ensilevynsä, jota myytiin Italiassa platinalevyyn oikeuttava määrä. Samana vuonna hän myös debytoi Macduffin roolissa Giuseppe Verdin oopperassa Macbeth.

Vuonna 1996 Bocelli teki varsinaisen läpimurtonsa duetolla ”Con te partirò” (”Time to say goodbye”) englantilaissopraano Sarah Brightmanin kanssa. Tämä yksi maailman tunnetuimmista rakkauslauluista nosti Bocellin lopullisesti huipulle. Kyseisellä kappaleella Bocelli pysyi Saksan Top Ten -listalla miltei kuusi kuukautta.

Bocelli on levyttänyt duettoja myös Celine Dionin ja Eros Ramazzottin kanssa.

Yksityiselämä 
Ennen laulu-uransa alkamista Bocelli ehti opiskella lakitieteiden tohtoriksi Pisan yliopistossa, mutta laulaminen sai koko ajan suuremman osan hänen elämästään.  Kustantaakseen lauluopintonsa sokea Bocelli toimi baari- ja ravintoapianistina ja tapasi soittokeikalla vuonna 1987 tulevan vaimonsa Enrica Cenzattin. He avioituivat vuonna 1992 ja saivat kaksi poikaa, Amosin ja Matteon. Pari muutti erilleen maaliskuussa 2002, mutta koska Bocelli on katolinen, he eivät hakeneet avioeroa. Samana vuonna Bocelli tapasi itseään 24 vuotta nuoremman Veronican ja muutti yhteen tämän kanssa, ja vuonna 2012 heille syntyi tyttövauva.

Levytykset 
 Romanza (1996)
 Aria - The Opera Album (1997)
 Hymn for the World (1997)
 Il Mare Calmo Della Sera (1998)
 Viaggio Italiano (1998)
 Bocelli (1998)
 Hymn for the World 2 (1998)
 Sogno (1999)
 Sacred Arias (1999)
 Verdi (2000)
 La bohème (2000)
 Cieli di Toscana (2001)
 Sentimento (2002)
 Tosca (2003)
 Il trovatore (2004)
 Andrea (2004)
 Werther (2005)
 Amore (2006)
 Vivere (2007)
 Incanto (2008)
 My Christmas (2009)
 Passione (2013)
 Cinema (2015)
 Sì (2018)
 Believe (2020)

DVD 
 A Night in Tuscany (1998)
 Sacred Arias: The Home Video (2000)
 Tuscan Skies (Cieli di Toscana) (2001)
 Credo: John Paul II (2006)
 Under the Desert Sky (2006)
 Vivere Live in Tuscany (2008)
 Incanto The Documentary (2008)
 My Christmas Special (2009)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Virallinen sivusto 

Italialaiset tenorit
Sokeat henkilöt
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Game Freak

Game Freak () on japanilainen videopelejä kehittävä yritys, jonka perusti Satoshi Tajiri 26. huhtikuuta 1989. Yritys tekee pelejä Nintendolle, ja  on tullut tunnetuksi kehittämästään Pokémon-pelisarjasta. 

Game Freak toimii Tokion Setagayan Carrot Towerissa.

Pelit

Pokémon-pelit
Pokémon Red ja Blue (1996, Game Boy)
Pokémon Yellow (1998, Game Boy)
Pokémon Gold ja Silver (1999, Game Boy Color)
Pokémon Crystal  (2000, Game Boy Color)
Pokémon Ruby ja Sapphire (2002, Game Boy Advance)
Pokémon FireRed ja LeafGreen (2004,Game Boy Advance)
Pokémon Emerald (2004, Game Boy Advance)
Pokémon Diamond ja Pearl (2007, Nintendo DS)
Pokémon Platinum (2008, Nintendo DS)
Pokémon HeartGold ja SoulSilver (2009/2010, Nintendo DS)
Pokémon Black ja White (2010/2011, Nintendo DS)
Pokémon Black 2 ja White 2 (2012, Nintendo DS)
Pokémon X ja Y (2013, Nintendo 3DS)
Pokémon Omega Ruby ja Alpha Sapphire (2014, Nintendo 3DS)  
Pokémon Sun ja Moon (2016, Nintendo 3DS)
Pokémon Ultra Sun ja Ultra Moon (2017, Nintendo 3DS)
Pokémon Quest (2018, Nintendo Switch, iOS, Android)
Pokémon Let’s Go Pikachu ja Let’s Go Eevee (2018, Nintendo Switch)
Pokémon Sword ja Shield (2019, Nintendo Switch)

Muut pelit
Bazaar de gosaaru no Game de gosaaru (1996, PC Engine)
BUSHI Seiryūden: Futari no Yūsha (1997, SNES)
 Click Medic (1999, Sony Playstation)
Drill Dozer (2005, GBA)
HarmoKnight (2012, 2013 Nintendo 3DS)
 Magical Tarurūto-kun (1992, Sega Mega Drive) 
Mario & Yoshi (1991, Game Boy, NES)
Mario & Wario  (1993, SNES)
Mendel Palace  (1989, NES)
Nontan to Issho! Kuru-Kuru Puzzle (1994, Game Boy)
Pocket Card Jockey (2013, Nintendo 3DS, iOS, Android)
Pulseman (1994, Sega Mega Drive)
Smart Ball  (1991, SNES)
Tembo the Badass Elephant (2015, Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One)
Giga Wrecker (2017, Microsoft Windows)
Giga Wrecker Alt. (2019, PlayStation 4, Xbox One, Nintendo Switch)
Town (työnimi) (2019, Nintendo Switch)

Lähteet 

Japanilaiset videopeliyritykset
Viktor Pokrovski

Viktor Leonidovitš Pokrovski  (, 1889 – 9. marraskuuta 1922) oli venäläinen kenraaliluutnantti ja valkoisten komentaja Venäjän sisällissodan aikana.

Pokrovski valmistui Pavlovskin kadettikoulusta ja Sevastopolin sotilasilmailukoulusta. Hän toimi ensimmäisessä maailmansodassa lentäjänä ja sai sodan aikana Pyhän Yrjön ristin.

Lokakuun vallankumouksen aikana Pokrovski perusti anti-bolševikkisen armeijan Kuban alueelle ja Pohjois-Kaukasukselle. Kuban Rada antoi Prokrovskille everstin ja myöhemmin  kenraalimajurin arvon. Maaliskuussa 1918 puna-armeijan vastaisten ankarien taistelujen jälkeen Pokrovski joutui siirtämään joukkonsa Krasnodarista. 26. maaliskuuta 1918 Pokrovski liittyi vapaaehtoiseen armeijaan, jota johti kenraali Lavr Kornilov (myöhemmin Anton Denikin ja Pjotr Wrangel).

Pokrovski oli Kubanin kasakoiden ja Kaukasuksen armeijan komentaja. Pokrovskin miehet valtasivat bolševikeiltä Volgogradin ja Kamyšinin kesällä vuonna 1919. Valkoisessa armeijassa monet paheksuivat Pokrovskin tapaa käsitellä vankeja. Huhtikuussa vuonna 1920 Pokrovski muutti Krimiltä koska kenraali Pjotr Wrangel ei nimittänyt tätä enää suuriin operaatioihin. Pokrovski muutti Bulgariaan, jossa jatkoi Neuvostoliiton vastaisia toimia. 9. marraskuuta 1922 NKVD:n agentit murhasivat Pokrovskin  Kjustendilissa, Bulgariassa.

Venäläiset kenraalit
Vuonna 1889 syntyneet
Vuonna 1922 kuolleet
Venäjän valkoinen armeija
Senni

Senni on suomalainen naisen etunimi.

Senni on karjalainen muunnos kreikkalaisesta nimestä Eugenia, jonka merkitys on 'korkeasukuinen'. Toisinaan nimeä on käytetty Ksenian muunnoksena eli Senjan rinnakkaisnimenä. Virossa Senni voi olla myös Jennyn muunnos.

Suomen almanakassa Senni on ollut vuodesta 1950, ja 1900-luvun lopulla nimi koki uuden nousun, kun vanhat nimet tulivat muotiin.

Joulukuuhun 2019 mennessä Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan Senni-nimen on saanut 2 847 naista ja ainakin yksi mies. Yli puolet heistä on syntynyt vuosituhannen vaihteen jälkeen.

Tunnettuja Sennejä 

 Senni Eskelinen (s. 1986), kantelensoittaja
 Senni Hietanen (s. 1993), salibandyn pelaaja
 Senni Kivi (1871–1926), näyttelijä
 Senni Moilanen (s. 1987), kansalaisaktivisti
 Senni Nieminen, Senni Lehto (1905–1970), näyttelijä
 Senni Ronkainen (s. 1993), korkeushyppääjä
 Senni Sallinen (s. 1997), pesäpalloilija 
 Senni Salminen (s. 1996), kolmiloikkaaja

Kuvitteellisia Sennejä 

 Senni Kemppainen, talousapulainen Matti Oraviston elokuvassa Senni ja Savon sulttaani

Lähteet

Viitteet

Etunimet
Senja

Senja on suomalainen naisen etunimi.

Senja on karjalainen muunnos kreikkalaisperäisestä nimestä Xenia, joka tarkoittaa vieraanvaraisuutta.

Senja on ollut käytössä koko maassa, eniten Itä-Suomen ortodoksisilla alueilla. Suomen almanakassa nimi on ollut vuodesta 1950.

Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Senja-nimen saanut Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 7 046 henkilöä.

Tunnettuja Senjoja 
Senja Kaarikivi (s. 2000), pesäpalloilija
Senja Lehti (1912–1987), näyttelijä
Senja Mäkitörmä (s. 1994), kuulantyöntäjä
Senja Nuolikivi (s. 1941), hiihtäjä
Senja Rummukainen (s. 1994), sellisti
Senja Svahn (s. 1973), professori, dosentti ja verkostoasiantuntija

Lähteet

Viitteet
Selja (nimi)

Selja on suomalainen naisen etunimi sekä sukunimi. Nimi on mahdollisesti Cecilia-nimen muunnelma tai johtuu kasvisuvun nimestä seljat (Sambucus).

Vuoden 2019 loppuun mennessä Seljan on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan saanut etunimekseen 820 henkilöä, jotka kaikki ovat naisia.

Tunnettuja Seljoja

Etunimenä
 Selja Ahava (s. 1974), kirjailija ja käsikirjoittaja
 Selja Leiwo (s. 2004), jalkapalloilija

Sukunimenä
 Aapo Selja (1898–1977), näytelmäkirjailija
 Sirkka Selja (1920–2017), runoilija ja kirjailija

Lähteet 

Etunimet
Sukunimet
Signe

Signe on naisen etunimi.

Signe tulee muinaisskandinaavisesta nimestä Sighne, joka tarkoittaa 'voittajatarta'. Nimi koostuu sanoista sig ('voitto') ja ny ('uusi').

Ruotsissa nimen käyttö yleistyi 1800-luvun lopulla ja Signe pääsi siellä almanakkaan 1901. Suomen almanakassa Signe on ollut 1909–1928 ja uudelleen vuodesta 1973 lähtien. Nimipäivä on 23. elokuuta

Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä Signe-nimen on saanut 5 791 henkilöä.

Tunnettuja Signejä 
Signe Björnberg, Sigge Stark (1896–1964), ruotsalainen kirjailija ja ravivalmentaja
Signe Brander (1869–1942), suomalainen valokuvaaja
Signe Bruun (s. 1998), tanskalainen jalkapalloilija
Signe Gyllenberg, toinen Gyllenbergin säätiön perustajista
Signe Hammarsten-Jansson (1881–1970), ruotsalainen graafikko, Tove Janssonin äiti
Signe Hirvihauta-Heino (s. 1901), suomalainen runoilija
Signe Hornborg (1862–1916), suomalainen arkkitehti
Signe Häggman (1863–1911), suomalainen liikuntavammaisten koulutuksen uranuurtaja
Signe Jauhiainen, suomalainen taloustieteilijä
Signe Johansson (1905–2010), ruotsalainen uimahyppääjä
Signe Kantele (1890–1970), suomalainen lähetystyöntekijä, lastenkirjailija ja runoilija
Signe Lagerborg-Stenius (1870–1968), suomalainen arkkitehti
Signe Liljequist (1876–1958), suomalainen laulaja
Signe Löfgren (1897–1969), suomalainen ylilääkäri ja professori
Signe Mörne (1875–1952), suomalainen näyttelijä, lausuja ja kirjailija
Signe Persson-Melin (1925–2022), ruotsalainen muotoilija
Signe Relander (1886–1962), Suomen presidentti Lauri Kristian Relanderin puoliso
Signe Riisalo (s. 1968), virolainen poliitikko ja ministeri
Signe Stenbäck (1887–1958), suomalainen kirjailija
Signe Strömborg (1880–1945), suomenruotsalainen kansankorkeakoulun johtaja ja kirjailija
Signe Søes (s. 1983), tanskalainen suunnistaja
Signe Tandefelt (1879–1943), suomalainen taidearvostelija ja taidemaalari
Signe Wirff (1887–1956), ruotsalainen näyttelijä
Signe Yletyinen (1900–1985), suomalainen taidemaalari

Lähteet

Viitteet
VisualBoyAdvance

VisualBoyAdvance on tietokoneella toimiva Game Boy Advance -emulaattori. VisualBoyAdvance on GNU GPL-lisenssin alainen ohjelma. Viimeisin ohjelman versio on 1.8.0 beta 3. VisualBoyAdvance on monipuolinen, koska sillä voi GBA-ROM (GBA-kasetin kuvatiedosto):ien lisäksi pelata pelejä myös aikaisemmista Game Boysta, sekä pelata lähes jokaista Game Boylle julkaistua peliä. VisualBoyAdvance ei tarvitse GBA Bios tiedostoa pelien pelaamiseen. VisualBoyAdvance:een on myös saatavilla erilaisia tyylejä, jotka muuttavat emulaattorin ulkoasun enemmän käyttäjäystävällisemmäksi. Se on saatavilla myös Wii-konsolille Homebrew Channelin kautta.

Aiheesta muualla 
Ohjelman kotisivu 

Emulaattorit
Linux-ohjelmat
Vapaat ohjelmistot
Sonja

Sonja on naisen etunimi.

Sonja () on alkujaan venäläinen hellittelymuoto kreikkalaisesta nimestä Sofia, joka merkitsee 'viisautta ja itseluottamusta'. Nimi on ollut käytössä muun muassa Saksassa, Sloveniassa, muissa Pohjoismaissa sekä englanninkielisissä maissa useimmiten muodossa Sonia. 

Sonjan nimipäivä on 15. toukokuuta. Nimi otettiin Suomen ruotsinkieliseen kalenteriin aikaisemmin kuin suomenkieliseen, jonne Sonja pääsi 1964.

Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Sonja-nimen saanut 9 885 naista ja muutama mies.

Tunnettuja Sonjia 

Sonja, Norjan kuningatar
Sonja Alasalmi, suomalainen pikajuoksija
Sonja Aldén, ruotsalainen poplaulaja
Sonja Balun, itävaltalainen taitoluistelija
Sonja Bennett, kanadalainen näyttelijä
Sonja Edström-Ruthström, ruotsalainen maastohiihtäjä ja olympiavoittaja
Sonja Finell, suomalainen pikajuoksija
Sonja Fräki, suomalainen pianisti
Sonja Fuss, saksalainen jalkapalloilija
Sonia Gandhi, intialainen poliitikko
Sonja Gerhardt, saksalainen näyttelijä
Sonja Graf, saksalainen shakinpelaaja
Sonja Grefberg, suomalainen pöytätennispelaaja
Sonja Halla-aho, suomalainen näyttelijä
Sonja Henie, norjalainen taitoluistelija ja näyttelijä
Sonja Huhtaniska, taiteilija, toimittaja ja kolumnisti
Sonja Hämäläinen, suomalainen YouTube-videobloggaaja
Sonja Kailassaari, suomalainen televisiojuontaja
Sonja Korkeala, suomalainen viulisti ja professori
Sonja Koskinen, suomalainen käsipallomaalivahti
Sonja Kovalevskaja, venäläinen matemaatikko ja kirjailija
Sonja Kuittinen, suomalainen näyttelijä ja muusikko
Sonja Lumme, suomalainen laulaja
Sonja Lyubomirsky, yhdysvaltalainen psykologian professori ja tietokirjailija
Sonja Nef, sveitsiläinen alppihiihtäjä
Sonja Oberem, saksalainen maratonjuoksija
Sonia O'Sullivan, irlantilainen juoksija
Sonja Pekkola, suomalainen sulkapalloilija
Sonja Roman, slovenialainen keskimatkojen juoksija
Sonja Salminen, suomalainen näyttelijä
Sonja Silvander, suomalainen näyttelijä
Sonja Sohn, yhdysvaltalainen näyttelijä
Sonja Stång, suomalainen aitajuoksija
Sonja Tirkkonen-Condit, suomalainen käännöstieteilijä ja professori
Sonja Vectomov, tšekkiläis-suomalainen elektronisen musiikin artisti ja säveltäjä
Sonja Vectomov, tšekkiläis-suomalainen kuvanveistäjä
Sonja Ziemann, saksalainen näyttelijä, tanssija ja laulaja
Sonja Åkesson ruotsalainen runoilija
Sonja Ängeslevä, aik. Sonja Kangas, suomalainen pelitutkija, Unity Finlandin tuotejohtaja
.

Kuvitteellisia Sonjia
 Sonja, Fjodor Dostojevskin romaanin Rikos ja rangaistus naispäähenkilö
 Sonja, Ani Holopaisen romaanisarjan päähenkilö
 Sonja Dmitrijevna Orbeliani, venäläinen ruhtinatar, Laila Hirvisaaren Sonja-sarjan päähenkilö
 Sonja O., Anja Snellmanin (silloisen Kaurasen) romaanihahmo
 Red Sonja, elokuvahahmo

Lähteet

Viitteet
Duck Hunt

Duck Hunt on pelihalliversiona  julkaistu yksinkertainen ammuntapeli, joka ilmestyi myöhemmin Nintendo Entertainment System -pelikonsolille.

Pelin tavoitteena on saada lentäviä sorsia ampumalla kerättyä mahdollisimman paljon pisteitä. Metsästyskoira käy noukkimassa pudonneet sorsat. Pelissä on toinen osuus, jossa ammutaan valkoisia savikiekkoja. Yhtä sorsaa ammuttaessa, sorsaa voi liikutella peliohjaimella. Jos sorsaan ei osu, metsästyskoira rupeaa hihittämään pelaajalle. Koira on vuosien varrella noussut yhdeksi pelimaailman ikonisimpien videopelihahmojen joukkoon, mutta samalla moni pelaaja on kertonut vihaavansa pelin koiraa ja haluavansa ampua sen sorsien lisäksi. Kyseinen on mahdollista Vs. Duck Hunt -pelissä, joka on tehty arcade-käyttöön.

Peliohjaimena käytetään NES:in Zapper-valopistoolia. Suomessa myytiin NES-konsoleita tiettynä aikana NES Zapper -valopistoolin ja Duck Huntin sekä Super Mario Bros. -pelin sisältäneen pelimoduulin kanssa.

Duck Huntia ei pysty pelaamaan nykyaikaisilla LCD- tai plasmatelevisiolla.

Lähteet

Duck Hunt at Falco Games

Aiheesta muualla 
 
 

Valopistoolipelit
Nintendo Entertainment System -pelit
Kolikkopelit
Vuoden 1984 videopelit
Selja

Selja tarkoittaa seuraavia:

 Selja, naisen nimi
 Seljat (Sambucus), kasvisuku
 Selja, kylä Torissa, Virossa
 Selja, saari Seljessä, Norjassa
 Selja, kylä Morassa, Ruotsissa.

Henkilöt
Selja on seuraavien henkilöiden nimi:

 Aapo Selja, suomalainen taidemaalari
 Kumari Selja (s. 1962), intialainen poliitikko
 Sirkka Selja (1920–2017), suomalainen runoilija ja kirjailija.
Eemeli

Eemeli on suomalainen miehen etunimi, muunnelma roomalaisen ylimyssuvun nimestä Aemilius. Nimi on annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 28 899 suomalaiselle miehelle. Nimi on noussut uuteen suosioon 1980-luvun alusta lähtien.

Tunnettuja Eemeleitä 

 Eemeli, laulaja-koomikko Esko Toivosen käyttämä taiteilijanimi
 Mikkel Emil (Mikko Eemeli) Aakula, suomalainen poliitikko (Maalaisliitto)
 Eemeli Etelälahti, kansakoulunopettaja, toimittaja ja oppikirjojen tekijä
 Eemeli Hakoköngäs, sosiaalipsykologi ja historioitsija
 Matti Eemil ”Eemeli” Harja, suomalainen poliitikko (Kokoomus)
 Eemeli Heikkinen, jääkiekkoilija
 Eemeli Jaakkola, kirjailija
 Eemeli Kiiski, kilpakävelijä
 Eemeli Kitunen, kasvipatologi
 Eemeli Kivirikko, lintutieteilijä ja lintujen täyttäjä
 Eemeli Korpivaara, sotaylituomari ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos
 Eemeli Kouki, lentopalloilija
 Eemeli Lakkala, poliitikko (SKDL)
 Eemeli Lassila, pesäpalloilija
 Eemeli Lehtokivi (Emil Tabell), suomalainen poliitikko (Sosialistinen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmä)
 Eemeli Mäki, kirjailija
 Eemeli A. Oulasvirta, toimitusjohtaja ja päätoimittaja
 Eemeli Paldanius, pesäpalloilija
 Eemeli Paronen, SDP:n kansanedustaja
 Eemeli Parras, Suomessa, Yhdysvalloissa ja Neuvostoliitossa asunut toimittaja ja poliitikko
 Eemeli Pehkonen, jääkärivänrikki
 Eemeli Peltonen, poliitikko
 Eemeli Pirinen, alppihiihtäjä
 Eemeli Railo, vuorineuvos, Keskon toimitusjohtaja 1946–1956
 Eemeli Rautiainen, neuvostoliitonsuomalainen kirjailija
 Eemeli Reponen, jalkapallomaalivahti
 Eemeli Risku, kansansoittaja
 Eemeli Räsänen, jääkiekkoilija
 Eemeli Saari, jääkiekkoilija
 Eemeli Salin, salibandyn pelaaja
 Eemeli Salminen, sanomalehtien perustaja, päätoimittaja ja tietokirjailija
 Eemeli Salomäki, suomalainen seiväshyppääjä
 Eemeli Suomi, jääkiekkoilija
 Eemeli Takala, jääkiekkoilija
 Eemeli Toikka, suomalaissyntyinen neuvostoarmeijan upseeri
 Eemeli Virtanen, jääkiekkoilija
 Eemeli Väre, kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
 Eemeli Väyrynen, maatalousteknikko ja keksijä
 Eemeli Ylitalo, jääkiekkoilija

Kuvitteellisia Eemeleitä 

 Vaahteramäen Eemeli (ruots. Emil i Lönneberga), Astrid Lindgrenin luoma satuhahmo
 Kalastaja-Eemeli, samannimisessä Kauko Käyhkön 1950-luvun alussa säveltämässä valssissa
 Eemeli, Tarmo Soukan luoma sarjakuvahahmo
 Eemeli Tikka, tv-sarjassa Salatut elämät

Muita 

 Eemeli on suomenkielisissä radioaakkosissa E (E niin kuin Eemeli)

Lähteet

Etunimet
Kuksa

Kuksa on juoma-astia, joka valmistetaan puusta, mieluiten pahkasta kovertamalla. Kuksa on helppokäyttöinen, kevyt ja hyvin valmistettuna pitkäikäinen. Kuksia valmistetaan myös pelkiksi koriste-esineiksi.

Puhtaanapito
Kuksa puhdistetaan kostealla pyyhkeellä tai huuhtomalla puhtaalla vedellä aina käytön jälkeen.
Kuksaan ei saa missään olosuhteissa tumpata tupakkaa tai sikaria.

Pesuaineita kuksan puhdistukseen ei saa käyttää, koska ne pilaavat astian. Astianpesuaine imeytyy huokoiseen puuhun ja aiheuttaa kupista juotuun juomaan makuvirheitä.

Lappilaisen uskomuksen mukaan voi myös menettää onnensa, jos kuksan pesee; ainoastaan tunturipurossa huuhtominen on sallittua.

Valmistus

Kuksan tekoon sopivin materiaali on koivunpahka, vaikka muitakin puulajeja voi käyttää. Pahkat ovat harvinaisia, eikä niitä saa irrottaa elävästä puusta ilman lupaa. Tämän vuoksi kuksanvalmistaja joutuu usein tyytymään suoraan puuhun. Pahkakuksa on kestävämpi, koska siinä puun syyt mukailevat astian muotoa. Suorasta puusta kuksaa valmistaessa tulee valita oksaton puunkappale (oksakohdat vaikeuttavat työstämistä), jossa ei ole lahovikaa tai muuta vauriota, joka voi pilata kuksan.

Kuksa varustetaan usein nahkahihnalla, jolla sen voi ripustaa esimerkiksi vyöhön. Lisäksi kuksan kahvaan voidaan upottaa luulyöte, joka valmistetaan joko luusta, poron- tai hirvensarvesta. Lyötteeseen voidaan kaivertaa nimikointi tai muita kuvioita.

Käyttöönotto

Tekovaiheessa aitoa kuksaa keitetään suolavedessä, jolloin suola imeytyy puuhun. Suola liukenee myös kuksasta juotavaan juomaan, jos kuksaa ei ennen käyttöönottoa käsitellä.
Suola on hygroskooppista ja sitoessaan kosteuttaa estää puun kuivumisen ja halkeamisen.
Suolan liukenemisen voi estää käsittelemällä sisäpinnan kahvirasvalla, mikä tapahtuu kaatamalla kuppiin kahvia, joka muutaman minuutin päästä kaadetaan pois, sekä hinkkaamalla sisäpintaa käytetyillä, märillä kahvinporoilla. Tällöin kahvirasva imeytyy kupin sisäpintaan ja muodostaa siihen kalvon, joka estää kuksan kuivumisen ja halkeamisen ja vieraiden makujen imeytymisen.
Jotkin teollisesti valmistut kuksat käsitellään parafiiniöljyllä.

Kuksan makua voi myös muuttaa tilkalla viinaa ennen rasvakäsittelyä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Esa Klemolan kuksa-sivut
 Kuksanvalmistaja E. Koivumaa

 

Retkeilyvälineet
Astiat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Heidi Fleiss

Heidi Lynne Fleiss (s. 30. joulukuuta 1965), tunnetaan myös nimellä ”Hollywood Madam”, on yhdysvaltalainen parittaja ja prostituoitu. 

Fleiss tuomittiin tammikuussa 1997 veronkierrosta 37 kuukaudeksi vankilaan. Hän istui rangaistuksesta 21 kuukautta vankilassa. Fleissin paritusrenkaassa oli lukuisia tunnettuja asiakkaita, kuten näyttelijä Charlie Sheen. Aikaisemmin Fleissin asiakkaita ovat olleet muiden muassa näyttelijät Marlon Brando ja Jack Nicholson. 

Fleissin elämästä on tehty dokumentti Heidi Fleiss: Hollywood Madam sekä televisioelokuva Call Me: The Rise and Fall of Heidi Fleiss, jossa pääosaa esitti Jamie-Lynn Sigler.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivu

Yhdysvaltalaiset rikolliset
Talousrikolliset
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Israel Aerospace Industries

Israel Aerospace Industries (lyh. IAI, alk. Israel Aircraft Industries) on israelilainen ilmailu-, avaruusteknologia- ja puolustusteollisuusyritys. Yhtiö perustettiin alkujaan vuonna 1953 valtiolisena ilmailuinstituuttina nimellä Bedek Aviation Company. Aluksi toiminta oli keskittynyt lentokoneiden huoltoon. Vuodesta 1959 lähtien yhtiö alkoi suunnitella omia ilmailu- ja aseteknisiä tuotteita. Vuonna 1964 julkaistiin Gabriel-meriohjus, jonka päivitetyt versiot ovat yhä käytössä useissa maissa. 

Yhdysvaltalainen Defence News -uutispalvelun arvion mukaan IAI oli maailman 41. suurin aseteollisuusyritys vuonna 2019, ja yhtiön 4,1 miljardin Yhdysvaltain dollarin liikevaihdoista noin 73 prosenttia (3,0 mrd. USD) edusti aseteollisuutta. Vuonna 2020 yhtiöllä oli noin 16 000 työntekijää. Marraskuussa 2020 Israelin hallitus hyväksyi suunnitelman yhtiön yksityistämisestä ja listaamisesta pörssiin. Tarkoituksena oli myydä 35–49 prosenttia yhtiöstä osakemarkkinoilla ja säilyttää  enemmistöomistus Israelin valtiolla. 

Yhtiön liiketoiminta jakautuu neljään eri ryhmittymään: ELTA Systems Group (IAI:n tutkat ja tiedusteluteknisten sekä elektronisten järjestelmien ryhmittymä), Systems Missiles & Space Group (järjestelmä-, ohjus-, ja avaruustoimintojen ryhmä), Military Aircraft Group (sotilaslentolaitteiden ryhmä) ja Aviation Group (miehitettyjen ja miehittämättömien lentolaitteiden suunnittelu, integrointi, testaus, sertifiointi, valmistus ja tuotetuki). Esimerkiksi Aviation Group sovittaa Israelin ilmavoimille pääasiassa Yhdysvalloista hankittuja lentokoneita. Military Aircraft Group vastaa yhtiön miehittämättömistä tiedustelulennokeista.

Yhtiö valmistaa esimerkiksi Gabriel-merimaaliohjuksia sekä Phalcon Early Warning -lentokoneita sekä Arrow-torjuntaohjuksia.

IAI toimii myös avaruusteknologiayhtiönä. Vuonna 1988 yhtiö laukaisi valmistamallaan Shavit-kantoraketilla valmistamansa Israelin ensimmäisen tiedustelusatelliitin (Ofek 1). Nykyisin IAI valmistaa esimerkiksi pieniä ja keskisuuria satelliitteja (mm. AMOS-4000 ja AMOS-E -tietoliikennesatelliitteja; OptSat-3000, OptSat-180 ja TecSAR-kaukokartoitussatelliitteja), satelliittitietoliikennelaitteistoja, maa-asemia ja satelliittien laukaisuun sopivia Shavit-kantoraketteja.

IAI:n tuotteet Suomessa
Suomessa käytetään RUAG Aerospacen Israel Aircraft Industriesilta hankkimalla lisenssillä SF:n, Swiss Aircraft and System Enterprisesin ja Oerlikon-Contravesin valmistamaa miehittämätöntä lentotiedustelujärjestelmää RUAG Rangeria. Suomen lainsäädännössä on rajoituksia puolustusvälineiden kauppaan sotaa käyvien maiden kanssa.

Suomi on päättänyt tilata IAI-yhtymältä Gabriel-meritorjuntaohjuksia, joiden suomalaistettu nimi eli tyypitustunnus on PTO 2020. Näillä korvataan MtO 85 -tyypin meritorjuntaohjukset.

Lähteet

Aiheesta muualla

Israel Aircraft Industries 

Lentokonevalmistajat
Israelilaiset aseteollisuusyritykset
Avaruusteknologiayhtiöt
Valtionyhtiöt
Mira Sorvino

Mira Katherine Sorvino (s. 28. syyskuuta 1967 Tenafly, New Jersey) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.

Tausta 

Sorvino kasvoi New Jerseyssä vanhempiensa ja kahden sisaruksensa kanssa. Hänen isänsä oli amerikanitalialainen näyttelijä Paul Sorvino. Tämä ei halunnut lastensa aloittavan näyttelemistä nuorena ja Mira keskittyi akateemisiin opintoihinsa, vaikka esiintyikin high school -aikanaan teatterissa. Hän valmistui Harvardin yliopistosta Itä-Aasian tutkimusalasta.

Näyttelijän ura

Valmistuttuaan yliopistosta Sorvino yritti kolme vuotta saada nimeä näyttelijänä. Hän työskenteli muun muassa tuotantoassistenttina elokuvayhtiössä. Vuoden 1993 elokuvaan Amongst Friends Sorvino palkattiin kolmanneksi apulaisohjaajaksi ennen siirtämistään roolittajaksi ja kuvaussihteeriksi. Lopulta hänelle tarjottiin elokuvan pääosaa. Sorvino sai ensimmäisestä roolityöstään hyvät arvostelut, mikä aukaisi hänelle lisää paikkoja näyttelijänä.

Lopullisen läpimurtonsa Sorvino teki Woody Allenin elokuvassa Rakkauden jumalatar, josta hän voitti parhaan naissivuosan Oscarin ja Golden Globen ja sai Bafta- ja SAG-palkintoehdokkuuden.

Viime aikoina Sorvino on tehnyt lähinnä pienen budjetin riippumattomia elokuvia, kuten vuoden 2001 Harmaa alue.

Taru sormusten herrasta -elokuvat ohjanneen Peter Jacksonin mukaan Sorvinolta jäi rooli saamatta, koska Miramax-studion johtajana toiminut tuottaja Harvey Weinstein levitti Sorvinosta ikäviä huhuja.

Yksityiselämä

Sorvino on ollut naimisissa näyttelijä Christopher Backusin kanssa heinäkuusta 2004 lähtien. Pariskunnalla on kolme lasta, vuonna 2004 syntynyt tytär ja vuosina 2006 ja 2009 syntyneet pojat.

Sorvino on poliittinen aktivisti ja Amnestyn jäsen.

Palkintoja

Oscarit
1996 Paras naissivuosa elokuvasta Rakkauden jumalatar

Baftat
Ehdokkaana:
1996 Paras naissivuosa elokuvasta Rakkauden jumalatar

Emmyt
Ehdokkaana:
1996 Paras naispääosa televisioelokuvassa tai minisarjassa elokuvasta Norma Jean ja Marilyn

Golden Globet
1996 Paras naissivuosa elokuvasta Rakkauden jumalatar
Ehdokkaana:
1997 Paras naispääosa televisioelokuvassa tai minisarjassa elokuvasta Norma Jean ja Marilyn
2006 Paras naissivuosa elokuvasta Human Trafficking

Filmografiaa
Quiz Show – tupla ja kuitti (Quiz Show, 1994)
Rakkauden jumalatar (Mighty Aphrodite, 1995)
Norma Jean ja Marilyn (Norma Jean & Marilyn, 1996)
Unelmien tytöt (Beautiful Girls, 1996)
Blondit luokkakokouksessa (Romy and Michele's High School Reunion, 1997)
Mimic – ääretön vaara (Mimic, 1997)
The Replacement Killers (1998)
Summer of Sam (1999)
Ensi silmäyksellä (At First Sight, 1999)
Harmaa alue (The Grey Zone, 2001)
Jumalan miekka (Gods and Generals, 2003)
The Final Cut (2004)
Crime Story (2021)

Lähteet

Aiheesta muualla

 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Oscar-palkinnon saajat
Golden Globe -palkinnon saajat
Amerikanitalialaiset
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Väsymys

Väsymys on kehon tila, jossa energia ja elinvoimat ovat vähentyneet. Vireys palaa levolla. Väsymystä on monta lajia: fyysinen väsymys, henkinen väsymys, kyllästyminen. 

Ihmisen keskittymiskyky huononee silloin, kun häntä nukuttaa eli hänen ollessaan väsynyt. Ihminen tarvitsee unta, vaikkei joskus huomaisikaan tätä. Kun ihminen saa nukutuksi, keskittymiskykykin paranee.

Uni
Ihmisen keho tarvitsee toimiakseen kunnolla säännöllistä lepoa unen muodossa. Unen aikana keho palautuu vireäksi. Ihminen pystyy valvomaan arviolta pari vuorokautta nukkumatta. Nukkumatta olemisen seuraamuksena väsymys herpaannuttaa aisteja ja syntyy huomaamattomia ns. mikrounia (muutaman sekunnin pituisia unia).

Unilääkkeillä voidaan edesauttaa nukahtamista. Kemiallinen uni ei kuitenkaan aina palauta kehon vireyttä ja toimintakykyä.

Fyysinen väsymys
Fyysinen väsymys tarkoittaa fyysisen suorituskyvyn laskua lihaksistoon syntyvän maitohapon seurauksena. Lihasten väsymys vähenee ja poistuu, kun verenkierto vie maitohappoa pois ja tuo tilalle hapekasta verta.

Henkinen väsymys
Henkinen väsymys voi johtua monesta tekijästä. Ihmisen suorittama työ on fyysisesti raskasta, ja lopulta siihen väsyy henkisestikin. Henkinen väsymys tulee myös fyysisesti kevyestä työstä, joka jatkuu ilman taukoa liian pitkään. Henkistä väsymystä aiheuttaa myös työ, joka ei ole tarkoituksenmukaista tai jolla ei ole päämäärää tai merkitystä.

Katso myös 
 FFI (Familiaarinen Fataali Insomnia)
 Krooninen väsymysoireyhtymä
 Uupumus
 Työuupumus

Aiheesta muualla

Väsymys (terveyskirjasto.fi)

Oireet
Fysiologia
Uni
Seulonnan keskeiset artikkelit

de:Müdigkeit
ru:Прострация
130 mm kanuuna M-46

130 mm kanuuna M-46, lyhyemmin M-46, (ven. 130-мм пушка M-46) on neuvostoliittolainen 130 millimetrin raskas kenttäkanuuna. Tykki on vedettävä ja siinä on haaralavetti. Putki on poikkeuksellisen pitkä, 58 kaliiperia. Pitkä putki mahdollistaa suuren kantaman ja laajan ampuma-alan. Tykissä on sivusuunnassa avautuva kiilalukko ja se on käsin ladattava. Lavetista on olemassa kaksi eri versiota, joista toisessa on kaksi pyörää ja toisessa neljä.

M-46-kanuuna suunniteltiin Permissä tehtaassa numero 172 vuosina 1946–1950. Ja sen tuotanto aloitettiin vuonna 1950. Tykki esiteltiin julkisuudessa ensi kerran vuonna 1954, minkä takia siitä länsimaissa käytettiin nimitystä M1954. Kiinalainen malli 59-kanuuna on kopio M-46:sta.

M-46:tta alettiin korvata Neuvostoliitossa 152 millimetrin 2A36 Giatsint-B (M1976) -kanuunalla, sekä vuodesta 1978 152 millimetrin 2S5 Giatsint-S -telakanuunalla.

Neuvostoliitto myi Intialle 550 kappaletta M-46:ia, jotka Intia yritti korvata Bofors FH-77B:llä. Bofors-skandaalin vuoksi niitä toimitettiin kuitenkin 1 500:n asemesta vain 410 kappaletta.

Käyttö Suomessa 
M-46-kanuunat ovat olleet 1960-luvulta lähtien Suomen kenttätykistön käytössä nimikkeellä 130 K 54. Kyseisiä tykkejä ostettiin alun perin Neuvostoliitosta, ja 1990-luvun alussa niitä hankittiin lisää Saksan demokraattisen tasavallan vanhoista asevarastoista. Tykkiä on käytetty jalkaväki- ja jääkäriprikaatien sekä taisteluosastojen tukemiseen. Myöhemmin tykit annettiin liikkuvien rannikkotykistöpattereiden käyttöön.

Suomessa M-46-kanuunat poistettiin puolustusvoimien käytöstä vuoden 2019 lopulla. Viimeisinä vuosina niitä oli koulutus- ja harjoituskäytössä noin 40 kappaletta. Viimeisen kerran M-46-kanuunoilla ammuttiin Porin Prikaatissa Niinisalossa marraskuussa 2019. Tarkoituksena oli jättää yksi kappale museoitavaksi Niinisaloon.

Tekniset tiedot 
 Kaliiperi: 130 mm
 Putken pituus: 58 kaliiperia/7 600 mm
 Ammuspaino: 32,94 kg (OF-482M-sirpalekranaatti)
 Lähtönopeus suurimmalla panoksella: 930 m/s
 Kantama: 27 150 m
 Koro: -2,5 – +45°
 Sivu: ± 25°
 Tuliasemapaino: 7 700 kg

Ammuksia 
 Sirpalekranaatti OF-482M (ОФ-482М) 
 Keskipaino: 32,94 kg
 Räjähdysainelataus: 3,64 kg tritonaalia (TNT:n ja alumiinijauheen seos)

 Panssarikranaatti BR-482B (БР-482Б)
 Keskipaino: 33,4 kg
 Räjähdysainelataus: 0,127 kg heksaalia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 M-46 130-mm Towed Gun, Type 59 130mm Field Gun 

Kanuunat
Neuvostoliiton asevoimat
Juha Reini

Juha Reini (s. 19. maaliskuuta 1975 Kokkola) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi oikealla laidalla joko puolustajana tai keskikentällä, mutta viimeiset vuodet Hollannissa myös keskuspuolustajana.

Pelaajaura
Reini on Kokkolan Pallo-Veikkojen kasvatti. Jälkimmäisessä hän pelasi myös ensimmäiset aikuisten ottelunsa. Veikkausliiga-debyyttinsä Reini teki kaudella 1996 Vaasan Palloseurassa, jonka kanssa hän saavutti SM-hopeaa kahdesti. Hän pelasi 1998–2002 belgialaisessa KRC Genkissä, jossa hän voitti kaksi Belgian mestaruutta vuosina 1999 ja 2002, ja yhden Belgian Cup-mestaruuden vuonna 2000. Vuosina 2002–2006 Reini pelasi alankomaalaisessa AZ:ssa, jossa lukuisten loukkaantumisten vuoksi joutui tyytymään vähäiseen peliaikaan. Reini palasi kahdeksan kansainvälisillä kentillä pelaamansa ammattilaisvuoden jälkeen Kokkolaan vuonna 2006 ja päätti uransa Suomen Cupin loppuotteluun KPV:ssä. Suomen maajoukkueessa hän pelasi 23 A-maaottelua ja yhdeksän nuorten maaottelua.

Uran jälkeen
Vuosina 2006–2010 saakka Reini toimi AZ:n pelaajatarkkailijana ensin Skandinaviassa ja myöhemmin pelkästään Suomessa. Reini nimitettiin Vaasan Palloseuran urheilutoimenjohtajaksi syyskuussa 2008. Toukokuusta 2009 lähtien hän kantoi yhdessä Petri Vuorisen kanssa myös seuran edustusjoukkueen valmennusvastuun. Syksyllä 2009 Reini ilmoitti eroavansa tehtävistään VPS:ssa henkilökohtaisiin syihin vedoten. 

Vuosina 2010–2013 Reini toimi useiden suomalaisten maajoukkuepelaajien managerina jalkapalloagentti Tapio Raatikaisen kanssa. Asiakkainaan kaksikolla oli muun muassa Teemu Pukki, Joona Toivio, Kasper Hämäläinen ja Jere Uronen. Kesällä 2013 hän otti vastaan Turun Palloseuran toimitusjohtajan paikan, toimien virassa tammikuuhun 2015 saakka. Sen jälkeen hän siirtyi TPS:n urheilutoimenjohtajan virkaan, josta erosi kesällä 2015 vedoten haluunsa jatkaa uraansa valmennustehtävissä. 

Reini on toiminut Yle Urheilun asiantuntijana vuodesta 2002 alkaen. Tämän lisäksi Reini on toiminut Suomen Palloliiton huippujalkapallovaliokunnan jäsenenä vuosina 2006–2012. Reini työskentelee it-alalla toimivan Anders Innovationsin myynti- ja markkinointijohtajana.

Saavutukset
 SM-hopea 1997, 1998
 Belgian mestaruus 1998–1999, 2001–2002
 Belgian cup 2000

Lähteet

Viitteet

Suomalaiset jalkapalloilijat
Suomalaiset jalkapallovalmentajat
Veikkausliigan legendat
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Juuso Riksman

Juuso Anreas Riksman (s. 1. huhtikuuta 1977 Helsinki) on suomalainen vuonna 2016 pelaajauransa lopettanut jääkiekkomaalivahti.

Ura
Riksman on Espoon Palloseuran kasvatti. SM-liigassa hän pelasi HIFK:ssa, Ilveksessä, Ässissä, Jokereissa ja Bluesissa, sekä ykkösdivioonassa Hermeksessä, Haukoissa ja FPS:ssä. Lisäksi hän pelasi Ruotsissa Kirunassa, Modossa ja Färjestadissa. Kaudeksi 2007–2008 hän teki sopimuksen NHL-seura St. Louis Bluesin kanssa, mutta pelasi vain yhden ottelun Bluesin farmijoukkue Peoria Rivermenissä. Hän siirtyi kesken kauden pelaamaan Ruotsiin ja sieltä vielä Venäjälle. Huhtikuussa 2008 hän solmi kahden vuoden sopimuksen Jokereiden kanssa. Jokereissa hän pelasi kaudet 2008–2010. Kaudella 2008–2009 hänet valittiin SM-liigan runkosarjan parhaaksi pelaajaksi. Hän solmi kaudeksi 2010–2011 sopimuksen HIFK:n kanssa ja voitti Suomen mestaruuden ja hänet valittiin liigakauden parhaaksi maalivahdiksi. Kaudella 2011–2012 Riksman loukkaantui ja joutui leikkaukseen. Kauden 2012–2013 hän edusti Bluesia. Kaudeksi 2013–2014 Riksman siirtyi Ässiin. Ässissä Riksman pelasi kaksi kautta ja johdatti joukkueen jälkimmäisellä kaudella playoffseihin, joissa kuitenkin tuli noutaja heti karsintakierroksella Espoon Bluesia vastaan. Ässien päätettyä olla tarjoamatta enää sopimusta Riksmanille, hän pelasi vielä vuoden ajan Italiassa ja Itävallassa kunnes lopetti uransa keväällä 2016.

Kaudella 2013–2014 Riksman nousi SM-liigan kaikkien aikojen nollapelitilaston kärkeen. 29. lokakuuta 2013 hän pelasi 39:nnen nollapelinsä SM-liigassa. Kaikkiaan Riksman pelasi urallaan 41 nollapeliä. Eero Kilpeläinen ohitti Riksmanin nollapelitilaston kärjessä vuonna 2017.

Saavutukset 
 Suomen mestaruus 2011
 SM-liiga hopeaa 2006, 2007
 Lasse Oksanen -palkinto (SM-liigan paras pelaaja) 2009
 Urpo Ylönen -palkinto (SM-liigan paras maalivahti) 2006, 2009, 2011
 SM-liigan kultainen kypärä (runkosarjan paras pelaaja, pelaajaäänestys) 2009
 SM-liigan tähdistökentällisessä: 2006, 2009, 2011
 SM-liigan paras torjuntaprosentti: 2009 (94,3 %)
 Itävallan EBEL-liigan mestaruus: 2016

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 
 Juuso Riksman jatkoaika.comissa

Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit
Lasse Oksanen -palkinnon voittajat
Urpo Ylönen -palkinnon voittajat
Maalin tehneet jääkiekkomaalivahdit
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Oscar Temaru

Oscar Manutahi Temaru (s. 1. marraskuuta 1944 Tahiti) on itsenäisyysmielinen Ranskan Polynesian poliitikko ja moninkertainen presidentti vuosina 2004, 2005–2006, 2007–2008, 2009 ja 2011–2013.

Hän oli presidenttinä kesäkuusta 2004 lokakuuhun, jolloin maan pitkäaikaisen presidentin Gaston Flosse puolue onnistui kaatamaan hänen hallituksensa. Flossen hallitus kesti maaliskuuhun 2005, jolloin Temaru nousi jälleen presidentiksi. Hänen toinen kautensa kesti nyt joulukuuhun 2006, jolloin häntä seurasi Gaston Tong Sang, jonka jälkeen Temaru valittiin uudelleen syyskuussa 2007 presidentiksi, kunnes Flosse seurasi häntä jälleen helmikuussa 2008. Temaru valittiin uudelleen presidentiksi 12. helmikuuta 2009. Saman vuoden marraskuussa hän joutui luovuttamaan paikkansa jälleen Tong Sangille hävittyään luottamusäänestyksen. Hänestä tuli jälleen presidentti huhtikuussa 2011.

Temaru kouluttautui Faa'assa ja Papeetessa. Temaru palveli Ranskan laivastossa kolme vuotta ja osallistui Algerian sotaan. Hän vastusti äänekkäästi Ranskan ydinkokeita Tyynellämerellä 1970-luvulla ja perusti 1977 Polynesian vapautusrintama -puolueen, josta tuli 1983 Tavini Huiraatira.

Lähteet
http://www.worldstatesmen.org/Fr_Polynesia.html

Viitteet 

Ranskan Polynesian presidentit
Ranskanpolynesialaiset poliitikot
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Harri Hänninen

Harri Johannes Hänninen (s. 18. lokakuuta 1963 Helsinki) on suomalainen entinen kestävyys- ja maastojuoksija, joka tunnettiin erityisesti maratonjuoksijana.

Arvokisoissa Hännisen parhaat sijoitukset ovat kaksi kahdeksatta tilaa: Splitin EM-kisoissa 1990 5 000 metrillä ja Helsingin EM-kisoissa 1994 maratonilla. Hänninen osallistui olympiamaratoneille 1992 ja 1996 sijoittuen 11:nneksi ja 32:nneksi.

Harri Hänninen on juossut kaikkien aikojen neljänneksi nopeimman suomalaisajan maratonilla: aika 2.11.58 syntyi Rotterdamin maratonilla 18. huhtikuuta 1993. Paremman tilastokelpoisen ajan ovat juosseet Janne Holmén 2.10.46, Esa Tikkanen 2.11.15 ja Jukka Toivola 2.11.35. Hänninen on juossut kahdeksan maratonia aikaan 2.13.30 tai alle.

5 000 metrillä Hännisen ennätys on 1. syyskuuta 1990 Splitissä juostu 13.28,22, jolla hän on matkan kaikkien aikojen kahdeksanneksi nopein suomalainen. 10 000 metrillä Hänninen juoksi Södertäljessa 7. kesäkuuta 1989 ajan 28.00,73, jolla hän on matkan seitsemänneksi nopein suomalainen.  Puolimaratonilla Hänninen on juossut 1.02.00 vuonna 1996. 1 500 metrillä Hänninen juoksi 22-vuotiaiden sisäratojen Suomen ennätyksen vuonna 1985 (aika 3.44,67).

Suomen mestaruudet

Lähteet 

Suomalaiset keskimatkojen juoksijat
Suomalaiset kestävyysjuoksijat
Suomalaiset maastojuoksijat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Erityispedagogiikka

Erityispedagogiikka on laaja tieteenala, joka pyrkii löytämään vammaisten ja muiden erityistä tukea tarvitsevien ihmisten oppimaan auttamiseen soveltuvia teoreettisia lähestymistapoja, toimintamalleja ja käytänteitä, sekä tutkii oppimistilanteissa poikkeavasti käyttäytyviä ja poikkeavan lahjakkaita oppijoita.

Erityispedagogiikassa sovelletaan kasvatustieteen, psykologian, lääketieteen eräiden osa-alueiden ja yhteiskuntatieteiden saavutuksia.

Suomessa erityispedagogiikkaa voi opiskella Helsingin, Itä-Suomen, Jyväskylän, Oulun ja Turun yliopistoissa sekä Åbo Akademissa. Valmistuneet toimivat yleensä erityisluokanopettajan tai erityisopettajan tehtävissä.

Lähteet
Studio Etana

Studio Etana on suomirockyhtye Eppu Normaalin kahdestoista studioalbumi. Albumi julkaistiin 14. toukokuuta 1993, ja sen on tuottanut yhtyeen kitaristi ja pääasiallinen säveltäjä Mikko "Pantse" Syrjä. Yhtyeen viisi edellistä studioalbumia olivat olleet kaupallisia menestyksiä, mutta Studio Etana ei enää yltänyt edeltäjiensä kaltaisiin menestyksiin, ja sitä on myyty vain vajaat 42 000 kappaletta. Studio Etanaa seurasi yhtyeen 11 vuoden mittaiseksi paisunut levytystauko, sillä Eppu Normaalin seuraava studioalbumi Sadan vuoden päästäkin julkaistiin vuonna 2004.

Kappalelista 

Hipit rautaa − 05:20
Olen ihminen − 04:10
Tiimalasin santaa − 04:58
Elossa taas − 04:38
Näinhän täällä käy − 05:16
Lahtinen näkee Jumalan − 04:41
Talviunta − 05:01
Löydän ja menetän − 05:42
Maailmani kahva − 05:39
Arkussa vainaan − 05:14
Reunan yli hohtaa − 05:26

Singlet 

”Näinhän täällä käy” / ”Maailmani kahva” toukokuu, 1993
”Arkussa vainaan” / ”Oppi tulee idästä” (live) / ”Hipit rautaa” (Woodstock jam-versio) marraskuu, 1993

Kokoonpano

Martti Syrjä - laulu
Pantse Syrjä - kitara, taustalaulu
Juha Torvinen - kitara
Sami Ruusukallio - basso, taustalaulu
Aku Syrjä - rummut

Lähteet

Vuoden 1993 albumit
Eppu Normaalin albumit
Kilpirauhasen liikatoiminta

Kilpirauhasen liikatoiminta eli hypertyreoosi on sairaus, joka kiihdyttää elimistön aineenvaihduntaa. Se voi jopa kaksinkertaistaa perusaineenvaihdunnan. Liikatoiminta johtuu kilpirauhashormoni trijodityroniinin ja sen esiaste tyroksiinin liiallisesta kierrosta. Yleisin kilpirauhasen liikatoimintaa aiheuttava etiologia on Basedowin tauti. Harvinaisempia aiheuttajia ovat toksinen adenooma ja toksinen monikyhmystruuma.

Kilpirauhasen liikatoiminta on huomattavasti kilpirauhasen vajaatoimintaa harvinaisempi sairaus, mutta kumpaakin todetaan useammin naisilla kuin miehillä. Lisäksi liikatoiminta on vajaatoimintaa vakavampi sairaus, vaikkakin sen hoitoennuste on hyvä. Kilpirauhasen liikatoiminnan syynä voi olla esimerkiksi immunoglobuliinit, jotka vaikuttavat tyreotropiinin eli kilpirauhasta stimuloivan hormonin tavoin.

Kilpirauhasen liikatoiminnan on ensimmäisenä kuvannut vuonna 1786 Caleb Hillier Parry sekä myös muutamat muut tuon ajan lääkärit.

Oireet
Potilaiden liikatoiminnan oireet vaihtelevat, ja niillä on taipumusta ilmaantua hitaasti. Vanhemmilla henkilöillä oireet ovat kuitenkin vähäisempiä. Joskus oireet saattavat muistuttaa jonkin toisen sairauden oireita, esimerkiksi sydän- ja suolistovaivoja.

Tyypillisiä oireita ovat muun muassa laihtuminen ruokahalun lisääntymisestä huolimatta, sydänoireet (nopea, epäsäännöllinen syke, tykytys), hikoilun lisääntyminen, lämmönsietokyvyn heikentyminen, uupumus, lihasheikkous, käsien tärinä, hermostuneisuus, ahdistuneisuus, univaikeudet, ripuli, kuukautiskierron muutokset ja hiustenlähtö. Oireita ovat myös sukupuolivietin heikentyminen, gynekomastia ja akne. Lisäksi potilaan silmät voivat pullistua ulospäin, koska silmän takainen sidekudos lisääntyy.

Tuoreen kilpirauhasen liikatoiminnan diagnoosin yhteydessä on tavallista, että potilaan työkyky on täysin alentunut enintään kuukauden ajan. Lisäksi on mahdollista, että tämän jälkeen potilaan työkyky on osittain alentunut. Joskus fyysisesti tai henkisesti raskas työ on peruste määrätä potilaalle pitkä sairausloma.

Diagnoosi ja hoito
Löydöksenä on yleensä verenkierrossa matala tyreotropiini eli TSH ja korkeat tyroksiini T4 ja trijodityroniini T3.

Liikatoimintaa voidaan hoitaa tyreostaateilla, jotka estävät kilpirauhasen toimintaa. Hyväkuntoisilla potilailla voidaan käyttää radiojodihoitoa, jossa suun kautta nautittu radioaktiivinen jodi kerääntyy kilpirauhaseen ja heikentää sitä. Jos kilpirauhanen on haittaavasti suurentunut tai muut hoidot eivät ole riittävän tehokkaita tai sopivia, voidaan tehdä kilpirauhasleikkaus. Liikatoiminnan oireita voidaan lievittää beetasalpaajalla.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kilpirauhasen liikatoiminta, Terveyskirjasto.fi
Kilpirauhasen liikatoiminta, Suomen Kilpirauhasliitto ry
Therapia Fennica Kilpirauhasen liikatoiminta

Kilpirauhasen sairaudet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Tavor TAR-21

Tavor TAR-21 on israelilainen rynnäkkökivääri, jonka kehitys aloitettiin vuonna 1991 tarkoituksena korvata M16A1-, CAR-15- ja Galil-rynnäkkökiväärit. Ase on kaasumäntätoiminen ja bullpup-tyyppinen, eli laukaisukoneisto on liipaisinasetelman takana. 

Israelin puolustusvoimat ei ole tehnyt suurta tilausta Tavor rynnäkkökivääreistä, mutta Intia on ostanut niitä 20 miljoonalla dollarilla. Tavoreilla ei vielä ole ollut juurikaan taistelukäyttöä, joten on vaikea arvioida sen onnistuneisuutta. Epävarmoista tulevaisuudennäkymistä huolimatta Israeli Military Industriesista (IMI) yksityistetty Israel Weapon Industries  Ltd. (IWI) jatkaa Tavor OICW -projektia, missä paranneltuun Tavoriin yhdistettäisi kaikkein moderneinta elektroniikkaa.

Variaatioita

Tavor TAR-21
Tavor CTAR-21 (karbiiniversio)
Tavor MTAR-21 (mikroversio)
Tavor-2 (Päivitetty versio Tavor MTAR-21:stä)
Itselataava siviiliversio

Lähteet

Aiheesta muualla 
  Valmistajan kotisivu 
 Modern firearms

Rynnäkkökiväärit
Dokumentointi

Dokumentointi on todellisen tapahtuman, ilmiön, idean tai rakenteen tarkkaa kirjallista kuvaamista, joka tapahtuu kuvattavan asian ehdoilla. Dokumentoinnissa pyritään mahdollisimman suureen tarkkuuteen, jotta päästäisiin lähelle yksiselitteisyyttä. Muutosten huomioiminen ja dokumentoinnin pitäminen ajan tasalla tekevät siitä jatkuvan prosessin, joka kuuluu oleellisena osana kunkin dokumentoitavan asian elinkaareen.

Historia  
Ihmiset ovat dokumentoineet tekemisiään ja suunnitelmiaan siitä alkaen kun kirjoitus keksittiin. Ensimmäinen tunnettu kirjoitusjärjestelmä kehitettiin Mesopotamiassa noin 3000 eaa. Muinaisessa Egyptissä ovat varhaisimmat löydöt kirjoituksesta samoilta ajoilta noin 3 250-3 100 eaa. Ilmeisesti kirjoitusjärjestelmät syntyivät samoihin aikoihin maanviljelyn aloittamisen kanssa eri puolilla maailmaa toisistaan riippumatta. Kiinasta on löydetty kymmeniä tuhansia oraakkeliluita joihin on kaiverrettu alkeellisia kirjoitusmerkkejä Shang-dynastian ajalta noin 1500-1300 eaa., mutta on tehty löytöjä joiden perustella voi olla että kirjoitus on keksitty Kiinassa jo paljon aikaisemmin.

Mesopotaniassa ja Egyptissä oli jo varhain kirjureita tekemässä dokumentteja kaupan ja valtion toimista. Egyptissä kirjuriksi opiskeltiin oppisopimuksella. Jo antiikin Rooman armeijaan etsittiin kirjoitus ja laskutaitoisia henkilöitä. Trajanuksen aikana 100-luvulla rooman armeija oli hyvin öljytty kone, jolla oli useita hallinnollisia osastoja joissa tarvittiin erityisosaamista.

Mihin dokumentointia käyteään  
Dokumentit eivät ainoastaan tallenna ja siirrä tietoja, ne kertovat myös ajattelumalleista. Dokumenttien käyttötapoja ovat muun muassa:

 Tietojen säilyttäminen
 Tietojen jakaminen
 Tehdyn osoitus ja perustelu, tarkastamisen ja audioinnin mahdollistaminen
 Luottamuksen luominen
 Muistin tueksi 
 Käyttöohjeet
 Aikomusten ja lupausten kuvaus 
 Rakennus- ja rakennepiirustukset
 Seurannan välineenä
 Sopimukset
 Lait
 Pöytäkirjat
 Työsopimukset
 Velkakirjat

Dokumentointi kirjanpidossa  
Yritysten kirjanpidossa dokumentointi on tärkeä osa. Kunnollinen dokumentointi takaa sen että vielä muutaman vuoden kuluttua voidaan kirjanpidosta tutkia miten on ennen tehty ja suunnitella tulevaa. Yrityksen dokumentointiin kuluva mukaan kirjanpidon eri tositteet, palkkalaskelmat, laskut, kuitit ja muistiot. Laki säätä siitä muun muassa että mitä dokumentoidaan ja kuinka pitkäksi ajaksi se tallenetaan.

Tekniikan dokumentointi  
Dokumentoinnin merkitys on suuri monimutkaisten rakenteiden kuten tietokoneohjelmien ymmärtämisessä ja suunnittelussa. Monissa organisaatiossa joissa suunnitellaan tietokoneohjelmia dokumentointi nähdään välttämättömänä pahana eikä välineenä jolla vältetään hankaluuksia ohjelmien tekemisessä.

Lähteet

Aiheesta muualla  
Dokumentoinnin ohjeistus ja arkistointi
Arkeologia digitaalisen aikakauden kynnyksellä
From The Sennacherib Prism
Mitä käsiala kertoo?

Informaatiotiede
Tekninen piirtäminen
Tieteellinen menetelmä

pl:Dokumentacja programu