joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
William (rap-artisti)

William (s. 22. heinäkuuta 1996 Rauma), oikealta nimeltään Ville Virtanen, on suomalainen rap-artisti.

Virtanen julkaisi ensimmäiset kappaleensa keväällä 2018 SoundCloudissa, ja vuonna 2019 hänet kiinnitettiin M-Eazy Musicille ja Sony Musicille. Hänen helmikuussa 2020 julkaistu kappale ”Penelope” oli syyskuussa 2020 lähellä triplaplatinan rajan rikkomista, ja se on Spotifyssa pisimpään Suomen top 50 -listan ykkösenä pysynyt kappale (yli 90 päivää). Kappale on tehty yhdessä tuottaja Anselmi ”Aitio” Ala-Kailan kanssa, ja sillä vierailee yhdysvaltalainen Clever.

Virtasen esikoisalbumi Shakespeare julkaistiin 4. syyskuuta 2020.

Virtanen on kotoisin Raumalta, jossa hän kasvoi yrittäjäperheessä. Hän on opiskellut kansainvälistä kauppaa Satakunnan ammattikorkeakoulussa.

Yksityiselämä 
Virtanen seurusteli joulukuusta 2020 huhtikuuhun 2022 sometähti ja fitnessurheilija Sonja Aiellon kanssa.

Rahanpesuepäily 
Marraskuussa 2021 Virtanen sai syytteen rahanpesusta. Syyttäjän mukaan Virtanen lensi kesäkuussa 2021 Espanjaan mukanaan 10 000 euroa käteistä, jotka oli hankittu rikollisella toiminnalla. Syyttäjä vaati hänelle kolmen kuukauden ehdollista vankeusrangaistusta. Helsingin käräjäoikeus hylkäsi syytteet näytön puutteen vuoksi. Käräjäoikeus oli aiemmin asettanut todisteena esitetyt ANOM-viestit hyödyntämiskieltoon, eikä syyttäjä esittänyt muita todisteita syytteen tueksi. Viestit asetettiin hyödyntämiskieltoon, koska käräjäoikeuden mukaan epäillyn rahanpesurikoksen tutkinnassa ei olisi voitu käyttää niitä pakkokeinoja, joita FBI oli viestien hankkimiseksi käyttänyt.

Diskografia 

 Shakespeare (2020)
 Boy Wonder (2021)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virtasen kotisivut

Suomalaiset hip hop -artistit
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Temppelivero

Temppelivero (eli מחצית השקל puoli sekeli) oli israelilaisten ja leeviläisten maksama vero, jolla katettiin juutalaisen temppelin ylläpitoa, kuten Uudessa testamentissa kerrotaan.  Perinteisesti leeviläiset (juutalaiset papit) vapautettiin verosta.

Heprealainen Raamattu 
Myöhempinä vuosisatoina puolisekeli otettiin käyttöön temppeliveron määränä, vaikka Nehemian kirjassa vero annetaan kolmanneksena sekelistä.  

Palattuaan Nehemian johdolla Israeliin, pakkosiirtolaisuudessa olevat juutalaiset jatkoivat temppeliveron maksamista. Josephus kertoi, että 30-luvun loppupuolella "monet kymmenet tuhannet" babylonialaiset juutalaiset vartioivat saattuetta, joka vei veron Jerusalemiin (Ant. 18.313).

Uusi testamentti 
Vero mainitaan Matteuksen evankeliumissa Uudessa testamentissa, kun Jeesus ja hänen opetuslapsensa olivat Kapernaumissa. Temppeliveron (, didrachma ) kantajat tulivat Pietarin luo ja sanoivat: "Kai teidän opettajanne maksaa temppeliveroa?"  Kerronta, joka ei näy muissa evankeliumeissa, johtaa keskusteluun Jeesuksen ja Pietarin välille, että "maan kuninkaille" maksetaan veroa, ja ihmeeseen, jonka mukaan Pietari löytää hopearahan ( ) kalan suussa, jolla voitiin maksaa vero molemmista.  Hopearahan "katsottiin olevan yhtä suuri kuin neljä drachmæa, ja siksi se maksaisi temppeliveron sekä Pietarin että hänen Mestarinsa puolesta".  

Sanaa "temppeli" ei mainita tässä tekstissä, ja kohdassa käytetty esimerkki viittaa esimerkkiin kuninkaallisesta verosta eikä uskonnollisesta verotuksesta, mikä herättää kysymyksen siitä, oliko kyseessä temppelivero vai kansallinen vero.

Temppelin tuhoutumisen jälkeen 
Ensimmäinen Rooman yritys lopettaa veron maksaminen tullivalvonnan vuoksi tehtiin kauan ennen juutalaista sotaa. Senaatti oli kieltänyt kullan ja hopean viennin, mutta Italian juutalaiset jatkoivat temppeliveron maksamista. Vuonna 62 eaa. . Aasian provinssin kuvernööri L. Valerius Flaccus antoi määräyksen, joka kielsi maakunnan juutalaisia lähettämästä veroa Jerusalemiin. Sen jälkeen kun temppeli tuhottiin Jerusalemissa vuonna 70 jKr, juutalaisille määrättiin uusi roomalainen vero, Fiscus Judaicus, joka tilitettiin keisarin kassaan.

Lähteet 

Verot
Makkari

Makkari on suomalainen kahdeksanosainen draamakomediasarja, joka kertoo sarjan henkilöiden elämän käännekohdista makuuhuoneesta käsin. Jaksot ovat toisistaan itsenäisiä, mutta jaksojen henkilöillä on kuitenkin yhteys toisiinsa. Sarjan on ohjannut Petri Kotwica ja se perustuu Samuli Norhomaan ja Jemina Jokisalon alkuperäiskonseptiin, jonka pohjalta Jokisalo on tehnyt sarjan käsikirjoituksen.

Sarjan kaikki kahdeksan jaksoa julkaistiin Elisa Viihde -suoratoistopalvelussa 27. elokuuta 2020.


Rooleissa

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Makkari Elisa Viihde -suoratoistopalvelussa
 Sarjan traileri YouTubessa
 Kun nämä kaksi näyttelijää pääsevät vauhtiin, on luvassa suomalaisen Makkari-uutuussarjan huippukohta | Aamulehti 27.8.2020
 Makkari-sarjan kaikki jaksot sijoittuvat vuoteeseen tai sen äärelle | Helsingin Sanomat 31.8.2020

2020-luvun televisiosarjat
Suomalaiset draamasarjat
Elisa Viihde -alkuperäissarjat
Mussau

Mussau (mussau-emiraksi [musɑo]) on Papua-Uuden-Guinean valtioon kuuluva saari Tyynellämerellä. Se sijaitsee Uuden-Irlannin maakunnassa ja on St Matthiaksen saariryhmän pääsaari. Muita saariryhmän saaria ovat esimerkiksi Emira, Loaua ja Mananus.

Liikenne 
Mussaun saari on vuoristoinen ja sen tiet huonokuntoisia. Saarella on muutamia moottori- ja polkupyöriä, mutta niillä liikkuminen on hankalaa. Ihmiset liikkuvat kylästä toiseen joko kävellen tai vesireittejä pitkin kanooteilla tai pienillä lasikuituveneillä. Autoja saarella näkee vain harvoin, ja ne ovat lähinnä hallinnossa toimivien henkilöiden ja terveydenhuoltohenkilöstön käytössä.

Väestö 
Mussaun saarella vaikuttaa edelleen voimakkaasti perinteinen heimoajattelu. Tämän lisäksi seitsemännen päivän adventistien kirkko on merkittävä yhteiskunnallinen vaikuttaja; lähes kaikki saaren asukkaat kuuluvat kirkkoon ja adventistinen ajattelu rytmittää myös viikkoa.

Suurin osa Mussaun väestöstä hankkii elantonsa kalastamalla sekä kotitarveviljelyllä. Monilla on myös kanoja, joiden munat syödään, ja useat harjoittavat omassa kylässään pienimuotoista kaupankäyntiä välittämällä polttoainetta esimerkiksi perämoottoreihin. Saarelta myydään jonkin verran viljelytuotteita ja muun muassa hummereita maakunnan pääkaupunkiin Kaviengiin lisäansioiden saamiseksi.

Mussaun saaren pääkieli on mussau-emira (myös emira-mussau). Koko väestö osaa myös tok-pisiniä sekä kykenee ymmärtämään kirjoitettua englantia vaihtelevantasoisesti.

Koulutus 
Nykyisin useimmissa saaren kylissä on koulu, jossa on luokat esiluokasta 4. tai 5. luokkaan. Lähin ylempien perusopetuksen luokkien (8. luokkaan saakka) koulu on pienellä Boliun saarella lähellä Mussaun etelärannikkoa.  Taloudelliset vaikeudet varjostavat kuitenkin sekä koulujen toimintaa että perheiden mahdollisuuksia lähettää lapsia kouluun. Hankkiakseen rahaa koulumaksuihin monet Mussaun miehistä lähtevät ajoittain joksikin ajaksi töihin Kaviengiin.

1990-luvun puoliväliin saakka Mussaulla saattoi käydä koulua vain englanniksi.

Katso myös 
 Bismarckinsaaret

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Brownie, John: Multilingualism and identity on Mussau (englanniksi)

Papua-Uuden-Guinean saaret
Pitcairnin saarineuvosto

Pitcairnin saarineuvosto () on Pitcairnsaarten lainsäädännöllinen elin, joka vastaa saarten jokapäiväisten asioiden hoitamisesta. Lainsäätämisessä neuvosto tekee yhteistyötä Pitcairnin kuvernöörin kanssa, joka kuitenkin asuu Uudessa-Seelannissa. Pitcairniä on sanottu maailman pienimmäksi demokratiaksi.

Neuvoston puheenjohtajan titteli on pormestari.

Saarineuvosto koostuu seuraavista henkilöistä (sulkeissa kauden pituus):

 Neljä vaaleilla valittua edustajaa (1 vuosi)
 Kaksi ex-officio-edustajaa: pormestari ja neuvoston puheenjohtaja (pormestari: 3 vuotta, neuvoston pj.: 1 vuosi) 
 Yksi neljän valitun edustajan nimeämä edustaja (1 vuosi)
 Kaksi kuvernöörin nimittämää edustajaa (1 vuosi)
 Yksi paikka kuvernöörille itselleen (toistaiseksi)

Vaalit pidetään joka vuosi. Vaaleissa äänioikeus on kaikilla vähintään 18-vuotiailla, jotka ovat asuneet saarella vähintään kolme vuotta. Poliittisia puolueita ei ole, vaan kaikki edustajat ovat sitoutumattomia. Viimeisimmät vaalit pidettiin 6. marraskuuta 2019. 

Vuoden 2020 ensimmäisessä kokouksessa neuvoston kokoonpano oli seuraava:

Lähteet 

Pitcairnsaaret
Parlamentit
Niuen parlamentti

Niuen parlamentti (, niueksi ) on Niuen lakiasäätävä elin. Se koostuu 20 vaaleilla valituista edustajasta. Vaalit pidetään joka kolmas vuosi.

Niuen perustuslain mukaan parlamentin 20 edustajista 14 valitaan kylien edustajiksi ja loput kuusi koko alueen kattavasta vaalipiiristä.

Viimeisimmät vaalit pidettiin 30. toukokuuta 2020.

Lähteet 

Niue
Parlamentit
Montserratin parlamentti

Montserratin parlamentti () on Montserratin saaren lainsäädännöllinen elin. Se on perustettu vuonna 2011. Parlamenttiin kuuluu 11 edustajaa, joista 9 valitaan vaaleilla. Kaksi ex officio -paikkaa on varattu oikeuskanslerille ja taloussihteerille.  

Viimeisimmät vaalit pidettiin vuonna 2019, jolloin suurimmaksi puolueeksi nousi MCAP, joka sai 42,66 % annetuista äänistä.

Parlamentin nykyinen kokoonpano on seuraava:

Lähteet 

Montserrat
Parlamentit
Carl du Prel

Carl du Prel eli Karl von Prel (1839 Landshut – 1899), vapaaherra, oli saksalainen filosofinen kirjailija ja okkultisti. Hän opiskeli Münchenin yliopistossa. Hän liittyi 1859 Baijerin armeijaan, josta erosi kapteenina 1872.  Ausgewählte schriften ilmestyivät 1900–1901.

Prelin vaikutteiden antajia olivat Immanuel Kant, Arthur Schopenhauer ja Eduard von Hartmann. Hän pyrkii kirjoituksissaan yhdistämään evolutiivisen luonnonkäsityksen okkultismiin ja spiritismiin. Tavanomaisen tietoisuuden rinnalle hän liittää alitajuisuuden, joka yhdistää ihmisen korkeampaan maailmaan, jonne kuoleman jälkeen elävä ihmisen transkendentaalinen subjekti kuuluu.

Teokset
 Der gesunde menschen verstand vor den problemen der wissenschaft (1872)
 Psychologie der lyrik (1880)
 Die planetenbewohner und die nebularhypothese (1880)
 Entwicklungsgeschichte des weltalls (1882)
 Das gedankenlesen (1885)
 Die philosophie der mystik (1885)
 Justinus Kerner und die seherin von Prevorst (1886)
 Die monistische seelenlehre (1888)
 Die mystik der alten griechen (1888)
 Die entdeckung der seele durch die geheimwissenschaften (1893–1894)

Suomennetut teokset
 Mistä tulen, mihin menen?: johdantoa salaisiin tieteihin, suom. S. Gd. Helsinki: Pekka Ervast 1905
 Spiritismi (Der Spiritismus), suomentanut Siimes Kanervio. Helsinki: G. W. Edlund'in kustannus-o.y 1909

Lähteet

Aiheesta muualla

Saksalaiset filosofit
Saksalaiset okkultistit‎
Vuonna 1839 syntyneet
Vuonna 1899 kuolleet
Jaanusjärv

Jaanusjärv (myös Sinepijärv, Tahkri järv tai Tohkri veskijärv ) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Koloreinon, Saaremaan ja Tohkrin kylissä sijaitseva järvi. Virolaisessa nimistössä veski tarkoittaa vesimyllyä. Järvi ei kuitenkaan ole merkitty tekojärveksi.

Maantietoa 
Järvi on 240 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Se sijaitsee Haanjan ylängöltä alas tasangolle laskeutuvassa Kütiorgin laaksossa, jossa se on painaumaan muodostuneen suon ympäröimä. Syvässä laaksossa ei ole asutusta tai tietä. Laakson itä- ja länsipuoliset rinteet kohoavat 50–60 metrin korkeuteen. Järven suurin syvyys on 11,2 metriä ja keskisyvyys 4,2 metriä. Siinä ei ole saaria.

Luontoarvoja 
Järvi on mainittu rehevöityneeksi.

Vesistösuhteita 
Jaanusjärv kuuluu Iskna jõen valuma-alueeseen, jossa Iskna jõgi on Võhandu jõen sivu-uoma. Se on Iskna jõen läpivirtausjärvi, mutta siihen laskee kolme lyhyttä ojaa laakson reunoilta. Iskna jögi yhtyy Võhandu jõgeen kahdeksan kilometrin päässä Kääpan taajaman lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Huomautuksia

Lähteet 

Võrun kunta
Haanjan ylänkö
Võrumaan järvet
Iskna jõen valuma-alue
Maailmankisat 1967

Viidennet Maailmankisat järjestettiin vuonna 1967 Helsingissä 29.–30. kesäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät, josta aiempipäätukija Apu-lehti oli jäänyt pois. Mainittavana joukkueena oli myös Neuvosto-Virosta tullut laaja joukko. Viidensien kisojen kahtena kilpailupäivänä oli kaikkiaan 37 000 katselijaa, joista ensimmäisenä päivänä 21 000 ja toisena 16 000.

Miehet

Naiset 

Kisojen parhaalle urheilijalle jaettava Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai Australian juoksija Judy Pollock, joka teki 800 metrillä naisten maailmanennätyksen. Hän sai itselleen palkinnosta 30 cm:n suuruisen pienoisveistoksen näköiskappaleen.

Lähteet

Viitteet

Vuoden 1967 yleisurheilu
Helsingin urheilutapahtumat
Maailmankisat
Aapo Komulainen

Aapo Komulainen (s. 3. helmikuuta 2003) on suomalainen pesäpalloilija. Komulainen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Sotkamon Jymyä. Hän pelaa ulkokentällä lukkarina. Hänellä on sopimus Sotkamon Jymyn kanssa kauden 2024 loppuun saakka. Komulainen valittiin vuonna 2022 uransa ensimmäiseen miesten Itä-Länsi- otteluun.

Komulainen on pelannut urallaan 67 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt 4+47=51 juoksua, tuonut 22 juoksua ja kerännyt 174 kärkilyöntiä. Komulainen on pelannut urallaan 21 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt 0+6=6 juoksua, tuonut 2 juoksua ja kerännyt 20 kärkilyöntiä. Komulainen on vuosina 2019-2020 pelannut myös 23 Ykköspesis- ottelua Sotkamon Jymyn kakkosjoukkueessa. Näissä otteluissa hän on lyönyt 0+14=14 juoksua, tuonut 9 juoksua ja kerännyt 70 kärkilyöntiä. Tilastot päivitetty 15.9.2022.

Komulaisen isä on uransa lopettanut pesäpalloilija ja kaudet 2018 - 2022 Sotkamon Jymyn pelinjohtajana toiminut Jani Komulainen.

Saavutukset

Pelaajana 
 1 SM-kulta: 2020 
 Vuoden poikalukkari: 2020, 2021, 2022
 Superpesiksen Vuoden tulokas: 2020
 1 Itä-Länsi-ottelu: 2022

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 2003 syntyneet
Elävät henkilöt
Ranskan Polynesian parlamentti

Ranskan Polynesian parlamentti (, tahitiksi ) on Ranskan Polynesian lainsäädännöllinen elin, joka koostuu 57 vaaleilla valitusta edustajasta. Vaalit, joissa on aina kaksi erillistä kierrosta Ranskan mallin mukaisesti, pidetään viiden vuoden välein..

Ensimmäinen paikallinen parlamentti perustettiin jo vuonna 1880 nimellä siirtomaaneuvosto (), johon kuului 12 edustajaa. Nykyisessä muodossaan, ja nimellään, parlamentti aloitti vuonna 1996. Vuonna 2004 edustajien määrä nostettiin nykyiseen 57..

Lainsäädäntötyö tapahtuu yhdeksässä valiokunnassa. Parlamentin tärkeimpiin tehtäviin kuuluvat lakien säätäminen ja alueen hallituksen toiminnan valvominen. Lisäksi parlamentti valitsee keskuudestaan Ranskan Polynesian presidentin, joka johtaa alueen hallitusta.

Viimeisimmät vaalit 
Viimeisimmät vaalit käytiin vuonna 2018. Kierroksia oli kaksi, joista ensimmäinen käytiin 22. huhtikuuta ja toinen 6. toukokuuta. Suurimmaksi puolueeksi nousi Tapura Huiraatira, joka sai 38 paikkaa..

Alueen uudeksi presidentiksi valittiin Gaston Tong Sang. Hän sai presidentinvaalissa 38 ääntä puolesta, 11 vastaan ja 8 äänesti tyhjää..

Lähteet 

Parlamentit
parlamentti
Väikene Kõrbjärv

Väikene Kõrbjärv (myös Väike Kõrbjärv, Ülemäe järv) on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Uue-Saalusen ja Kolepin kylissä sijaitseva järvi. Viron nimistössä väikene tarkoittaa pientä ja 200 metriä lännempänä sijaitseekin Suur Kõrbjärv.

Maantietoa 
Järvi on 90 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,6 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaaston soistuneessa painaumassa, jossa virtaa Iskna jõen yläjuoksu (myös Savikunnu oja). Järvelle tulee metsätieltä kävelypolku, mutta muuten järvi on autio.

Vesistösuhteita 
Väikene Kõrbjärv kuuluu Iskna jõen valuma-alueeseen, jossa Iskna jõgi on Võhandu jõen sivu-uoma. Se on Iskna jõen läpivirtausjärvi, johon Iskna laskee kahta haaraa myöten. Järveen ei tule muita ojia. Iskna jõgi yhtyy Võhandu jõgeen Kääpan taajaman lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Huomautuksia

Lähteet 

Rõuge
Võrun kunta
Haanjan ylänkö
Võrumaan järvet
Iskna jõen valuma-alue
Suur Kõrbjärv

Suur Kõrbjärv on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Uue-Saalusen kylässä ja Võrun Kolepin kylässä sijaitseva järvi. Noin 200 metriä idässä sijaitsee Väikene Kõrbjärv.

Maantietoa 
Järvi on 210 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Se sijaitsee Haanjan ylängöllä mäkien välisessä painaumassa. Sen lounaispuolella kohoaa Kaarsimägi noin kymmenen metrin korkeuteen. Painauma on suomaata, mutta hieman ylempänä järveä ympäröivät metsämaat. Järvelle tulee viereiseltä metsäautotieltä lyhyt tie, mutta järven rannat ovat autiot.

Vesistösuhteita 
Suur Kõrbjärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-oja on Iskna jõen sivuhaara. Siihen ei tule ympäristöstä ojia, mutta sen laskuoja alkaa järven eteläpäästä ja se virtaa suoraksi kaivettuna suon läpi kohti etelää. Oja yhtyy 450 metrin päässä Iskna jõgeen (myös nimeltään Savikunnu oja). Iskna yhtyy kymmenen kilometrin päässä Võhandu jõgeen Kääpan taajaman lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Huomautuksia

Lähteet 

Rõuge
Võrun kunta
Haanjan ylänkö
Võrumaan järvet
Iskna jõen valuma-alue
Mikronesian liittovaltion kongressi

Mikronesian liittovaltion kongressi () on Mikronesian liittovaltiotason lakiasäätävä elin. Se koostuu 14 vaaleilla valituista edustajista. Kongressi aloitti toimintansa 1979.

Parlamentti valitsee keskuudestaan liittovaltion presidentin nelivuotiskaudelle. Kongressiedustajista neljä on senaattoreita, joita valitaan yksi jokaisesta osavaltiosta (ns. At-large), joiden toimikausi on neljä vuotta. Loput 10 edustajaa valitaan kahden vuoden välein pidettävissä vaaleissa..

Vaikka naisilla on samat poliittiset oikeudet kuin miehilläkin, ei Mikronesian kongressiin ole toistaiseksi valittu ainuttakaan naisedustajaa. Vastaava tilanne on Papua-Uudella-Guinealla ja Vanuatulla.. Vuonna 2018 kongressille tehtiin lakialoite, jonka mukaan yksi paikka kiintiöitäisiin naisille, mutta kyseinen edustajalla ei olisi parlamentissa äänioikeutta.

Viimeisimmät vaalit 
Viimeisimmät vaalit pidettiin vuonna 2019. Poliittisia puolueita ei ole, vaan kaikki ehdokkaat ja valitut edustajat ovat sitoutumattomia. Ehdokkaita oli yhteensä 32..

Nykyisenä kongressin puhemiehenä toimii Wesley Simina. 

Parlamentin nykyinen kokoonpano on seuraava:

Lähteet 

kongressi
Parlamentit
Joutsalainen

Joutsalainen on mekaaninen nosturi, jota käytettiin yleisesti Suomessa puutavara-autoissa ennen kuin hydrauliset kuormaimet alkoivat 1970-luvulta lähtien yleistyä. Mekaaninen kuormain saa käyttövoimansa auton moottorin pyörittämästä voimanulosottoakselista, joka pyörittää vaijerikelaa. Kuormausvaijerin toisessa päässä on ”tukkisaksi”. Nosturin pystytolppa ja puomi on tuettu auton nokkaan menevillä vaijereilla.

Mekaaniset kuormaimet vaativat kaksi käyttäjää. Yleensä auton kuljettaja käytti kuormainta kuorman päällä seisten ohjausköyden avulla ja maassa seisova apulainen huolehti tukkien kiinnittämisestä kuormaimen sakseen.

Joutsalainen sai nimensä Joutsassa toimineesta Österbergin konepajasta, joka oli kuormainten merkittävä valmistaja. Nimitys laajeni tarkoittamaan muitakin samalla periaatteella toimivia kuormaimia Suomessa. Toinen merkittävä valmistaja Suomessa oli tamperelainen Kone ja Terä Oy, jonka nostin oli Record-merkkinen.

1960-luvulla Joutsalaiset poistuivat käytöstä ja niiden tilalle tulivat hydrauliset kuormaimet, jotka aluksi sijoitettiin ohjaamon taakse ja myöhemmin auton perään.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 
 

Nosturit
Häälijärv

Häälijärv (myös Külma järv) on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Häälin  kylässä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järvi on 160 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,9 hehtaaria. Se sijaitsee Haanjan ylängöllä Kavadi järven eteläpuolella Häälimäen ja Saika mäen välisessä painaumassa. Uue-Saalusen kylän peltomaat ulottuvat Häälijärvelle asti, joskin ne ovat järven ympärillä nykyään niittyinä. Järven ympärillä ei ole enää asutusta, mutta Uue-Saalusen ja Trollan kylien välinen maantie ohittaa järven sen itäpuolelta. Järvelle ei kuitenkaan tule tietä.

Vesistösuhteita 
Häälijärv kuuluu Iskna jõen valuma-alueeseen, jossa Iskna jõgi on Võhandu jõen sivu-uoma. Häälijärv on Iskna jõen läpivirtausjärvi ja siihen tulee ympäröiviltä niityiltä kolme lyhyttä ojaa. Isknaa kututaan yläjuoksulla myös Troll'a ojaksi. Jo 800 metrin päästä joki laskee Kavadi järveen ja joelle tulee sillä osuudella 12 metrin pudotus. Iskna jõgi yhtyy Võhandu jõgeen 15 kilometrin päässä Kääpan taajaman lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Huomautuksia

Lähteet 

Rõuge
Haanjan ylänkö
Võrumaan järvet
Iskna jõen valuma-alue
Papua-Uuden-Guinean parlamentti

Papua-Uuden-Guinean parlamentti () on Papua-Uuden-Guinean lainsäädännöllinen elin. Se koostuu tällä hetkellä 111 vaaleilla valituista edustajista. Näistä 89 valitaan maan vaalipiireistä ja 22 kuvernööriä jokaisesta provinssista. Parlamentti perustettiin 1964 ja siitä tuli itsenäinen parlamenttin Papua-Uuden-Guinean itsenäistymisen yhteydessä vuonna 1975. Maan perustuslaki asettaa parlamentin enimmäiskooksi 126 edustajaa.

Parlamentaarista työstä tehdään valiokunnissa, jotka ovat perusluonteeltaan pysyviä, mutta myös ad hoc -valiokuntia voidaan perustaa.

Nykyisin parlamentin käytössä oleva parlamenttitalo, joka on yksi maan tunnetuimpia nähtävyyksiä, valmistui vuonna 1984.

Edustajien tulee olla vähintään 25-vuotiaita. Lisäksi tämän tulee olla syntynyt edustamassaan provinssissa tai ollut asunut siellä yhtäjaksoisesti vähintään kaksi vuotta sekä maksaa 1000 kinan maksu ehdolle asettuessaan.. Edustajien työtä voi seurata parlamentin tarjoamalla tekstiviestipalvelulla.

Maaliskuussa 2019 parlamentti aloitti keskustelun lain valmistelusta, jolla osa parlamenttipaikoista kiintiöitäisiin naisille. Tällä hetkellä parlamentissa ei ole ainuttakaan naisedustajaa.. Maan itsenäisyydestä lähtien parlamentissa on ollut vain 7 naispuolista edustajaa, joista kolme ensimmäistä valittiin vuonna 1977.

Viimeisimmät vaalit 
Viimeisimmät vaalit pidettiin 2017, jolloin suurimmaksi puolueeksi nousi PNC, joka sai vain 27 paikkaa. Papua-Uuden-Guinean poliittinen kenttä on pirstaleinen ja yksittäisiä puolueita on paljon.. 

Heinäkuussa parlamentin puhemiehenä toiminut Job Pomat erosi PNC-puolueesta voidakseen pysyä neutraalina. Hänet valittiin puhemieheksi alun perin elokuussa 2017.

Lähteet 

Parlamentit
Papua-Uuden-Guinean politiikka
Busy beaver

Busy beaver (suom. ”touhuaja”, kirjaimellisesti ”kiireinen majava”) on lukujono, jonka jäseninä on tietyn Turingin koneen syöttämät maksimiarvot. Busy beaver -ongelman esitteli ensimmäisen kerran unkarilainen matemaatikko Tibor Rado vuonna 1962. Busy beaver -lukujonoa pidetään nopeimmin kasvavana funktiona, joka voidaan ohjelmoida ja suorittaa koneellisesti.

Busy beaver -ongelma

Turingin kone 
Turingin kone on yksinkertainen tietokone, joka tulostaa nauhalle sarjan ykkösiä tai nollia riippuen koneelle syötetystä ohjeistuksesta. Koneeseen voidaan syöttää seuraavanlaiset ohjeet:

 Lue symboli (Koneen lukupää lukee nauhalta joko ykkösen tai nollan)
 Tee toimenpide (tulostaa numeron päälle joko ykkösen tai nollan (2 symbolin Turingin koneessa))
 Siirry seuraavalle tai edelliselle solulle (ohjataan joko ykkösellä tai nollalla)
 Vaihda toimintaohjekorttia (koneelle syötetään uuden ohjekortin numero, nollas ohjekortti on pysäytyskomento)

Esimerkki koneelle syötetystä ohjeistuksesta: 

Ylläoleva kone muuttaa numeron ykköseksi, siirtää lukupäätä askeleen oikealle ja pysähtyy lukiessaan nollan (komentosarja 0110). Lukiessaan ykkösen kone muuttaa numeron uudelleen ykköseksi, siirtyy vasemmalle ja siirtyy ohjekorttiin kaksi (komentosarja 1102).

Busy beaver -sarja 
Busy beaver on Turingin koneen erityistapaus, joka pohjautuu seuraavaan kysymykseen: Mikä on suurin lukumäärä ykkösiä, mitä kahden symbolin {0,1} Turingin kone voi tulostaa, kun koneella on n - määrä ohjekortteja ja kone pysähtyy. Tällöin sellaisia Turingin koneita, jotka tulostavat äärettömän määrän ykkösiä ei lasketa, vaan johonkin koneeseen syötetyistä ohjekorteista on sisällytettävä pysäytyskomento. On huomioitava, että jokaisen Turingin koneen alkuasetelmassa kaikki nauhan solut ovat "0"-asennossa (eli ...0,0,0,0,0,....).

Tunnetut lukujonon jäsenet ja yksityiskohtia lukujonosta 
Busy beaverin (lyhennetään BB(n)) jäsenten seulominen ja ratkaiseminen on todettu äärimmäisen hankalaksi, koska osa mahdollisista ≥5 kortin koneista on edelleen käynnissä. Näistä koneista ne versiot, jotka muodostavat komentosarjan, mitkä kiertävät kehää, voidaan postaa, koska tiedetään, etteivät ne koskaan pysähdy. Kuitenkin on olemassa ≥5 ohjekortin koneita, jotka ovat edelleen käynnissä eikä niiden ole toistaiseksi huomattu kiertävän kehää. Tämän vuoksi ≥5 kortin koneista on tiedossa vain alarajat, mitkä ovat toistaiseksi suurimpia löydettyjä lukumääriä ykkösiä.

Lähteet

Tietotekniikka
Lukujonot
Arno Fellman

Arno Jakob Fellman (10. heinäkuuta 1882 Helsinki – 18. tammikuuta 1954 Pietarsaari) oli suomalainen historiantutkija, hengellinen kirjailija ja Ristin Voitto-lehden päätoimittaja.

Arno Fellmanin vanhemmat olivat senaattori, Vaasan hovioikeuden presidentti Nils Isak Fellman ja Julia Revell. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1900 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1903 ja filosofian maisteriksi 1912.

Arno Fellman oli Ristin Voitto-lehden päätoimittajana 1916–1922. Norjalaisesta Korsets Seieristä suomennettua Ristin Voitto -lehteä alettiin julkaista vuonna 1912, julkaisijana oli tammisaarelainen muurarimestari H. W. Sjöblom. Maisteri Arno Fellman toimi suomentajana.

Teoksia 
 Miten suurkaupungissa sisälähetystyötä tehdään. Yrjö Weilin, Helsinki 1907
 Juhana Henrik Wichern: "Sisälähetyksen isä": 100-vuotinen muisto. Tekijä, Helsinki 1908
 Voyage en Orient du roi Erik Ejegod et sa mort à Paphos. Librairie académique, Helsinki 1938

Suomennoksia 
 T. B. Barratt : Polttavia kysymyksiä 1, "Se on Täytetty": saarna. Tammisaari 1913
 T. B. Barratt : Polttavia kysymyksiä 2, "Minä tulen pian": saarna. Tammisaari 1913
 T. B. Barratt : Polttavia kysymyksiä 3-5, Hengen kaste eli tulikaste: kolme saarnaa. Tammisaari 1913
 T. B. Barratt : Sussin kotimatka. Ristin Voitto, Tammisaari 1913

Lähteet 

Suomalaiset päätoimittajat
Suomalaiset kristilliset kirjailijat
Helluntaiherätys Suomessa
Vuonna 1882 syntyneet
Vuonna 1954 kuolleet
Sabatonin diskografia

Sabaton on ruotsalainen power metal -yhtye, joka perustettiin Falunissa vuonna 1999. Yhtye käsittelee lauluissaan monia eri sotia ja konflikteja, muun muassa ensimmäistä ja toista maailmansotaa. Yhtye on julkaissut yksitoista studioalbumia, joista viimeisin The War To End All Wars julkaistiin 4. maaliskuuta 2022.

Studioalbumit

Livealbumit

Kokoelma-albumit

Singlet

Musiikkivideot

Lähteet 

Diskografiat
Kalochóri

Kalochóri (; myös Kalohóri) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Thessalonikin metropolialueella. Se kuuluu hallinnollisesti Déltan kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kalochóri muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Καλοχωρίου, Dimotikí Koinótita Kalochoríou). Kaupungin väkiluku on 4 672 (vuonna 2011).

Kalochórin pieni kaupunkiy, suomeksi ”Kaunis kylä”, on Thessalonikin läntisiä esikaupunkeja. Se sijaitsee Axiós-joen suun itärannalla Thermaïkóslahden rannalla linnuntietä noin kahdeksan kilometriä länteen Thessalonikin keskustasta. Lähistö on Axióksen suiston kansallispuistoa.

Aiemmin kaupunki kuului Echédoroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Déltan kunnan Echédoroksen kunnallisyksikköön.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Délta
Keski-Makedonian kaupungit
Kalle Kuosmanen

Kalle Kuosmanen (s. 10. marraskuuta 2001) on suomalainen pesäpalloilija. Kuosmanen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Sotkamon Jymyä. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana ja ulkokentällä polttolinjassa. Kuosmanen voitti Jymyn joukkueessa SM-kultaa kaudella 2020. Kaudella 2022 Kuosmanen valittiin uransa ensimmäiseen miesten Itä-Länsi-otteluun.

Kuosmanen on pelannut urallaan 73 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt 2+15=17 juoksua, tuonut 73 juoksua ja kerännyt 289 kärkilyöntiä. Kuosmanen on pelannut urallaan 21 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin, tuonut 18 juoksua ja kerännyt 85 kärkilyöntiä. Kuosmanen on myös pelannut urallaan Sotkamon Jymyn kakkosjoukkueessa 39 Ykköspesiksen runkosarjaottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt 0+4=4 juoksua, tuonut 23 juoksua ja kerännyt 104 kärkilyöntiä.Tilastot päivitetty 15.9.2022.

Myös Kuosmasen isä Mikko Kuosmanen pelasi urallaan Sotkamon Jymyssä ja on uransa jälkeen toiminut joukkueen pelinjohtajana, sekä nykyisin seuran toimitusjohtajana.

Saavutukset 
 1 SM-kulta: 2020
 1 SM-hopea: 2019
 1 Itä-Länsi-ottelu: 2022

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Mio

Mio on etunimi, jota Suomessa ja Skandinaviassa käytetään miehennimenä. Vuonna 2016 se oli Ruotsissa yksi yleisimmistä vastasyntyneille pojille annetuista etunimistä. Suomessa Mio pääsi mukaan suomenruotsalaiseen nimipäiväkalenteriin vuonna 2020.

Mio-nimen taustasta voidaan esittää useita tulkintoja. Se on saattanut syntyä lyhentymällä esimerkiksi Milosta tai Mirosta. Toisaalta nimen pohjana voi olla myös itsenäinen sana mio, jonka merkitys on italiassa ja espanjassa ’minun’.

Mio-nimi tunnetaan Astrid Lindgrenin teoksesta Mio, poikani Mio (ruots. Mio, min Mio, 1954, suom. 1955). Nimen yhteys lastenkirjallisuuteen näkyy myös suomenruotsalaisessa almanakassa: Mio jakaa nimipäivän (4. helmikuuta) Ronjan ja Myn kanssa. Kaikki kolme ovat tuttujen satuhahmojen nimiä.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Mio on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 830 miehellä ja noin 30–40 naisella.

Tunnettuja Mio-nimisiä 
 Mio Ōtani (s 1979), japanilainen jalkapalloilija

Kuvitteellisia Mio-nimisiä 
 Mio, Jussi Hämäläinen, Astrid Lindgrenin teoksessa Mio, poikani Mio

Lähteet

Aiheesta muualla
 Etunimien taivutus: Mio (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)

Etunimet
2b2t

2b2t (2builders2tools, ) on vuonna 2010 luotu Minecraft-palvelin. Palvelimella ei ole sääntöjä tai moderointia, joten mikään toiminta ei ole siellä kiellettyä, ja muun muassa Rock Paper Shotgun -pelimedia on maininnut sen hävyttömimmäksi ja törkeimmäksi olemassa olevaksi Minecraft-palvelimeksi. Kyseessä on vanhin tämän tyypin Minecraft-palvelin, joskin 2b2t:n käyttäjäkunta itse on viitannut vielä sitäkin vanhempiin vastaaviin palvelimiin.

Historiaa 

2b2t:n perusti käyttäjä nimeltä Hausemaster. Sen ensimmäiset pelaajat kuuluivat Facepunch-keskustelufoorumin käyttäjäkuntaan. Palvelimelle alkoi myöhemmin tulla pelaajia muilta foorumeilta, mikä johti käyttäjäkuntien välisiin konflikteihin.

Vuonna 2013 2b2t:n kartan tiedostokoko oli yli 500 gigatavua. Vuoteen 2015 mennessä koko oli kasvanut 800 gigatavuun.

Kesäkuussa 2016 tubettaja The Camping Rusher teki YouTubeen videon 2b2t:stä, mikä aiheutti merkittävän kasvun palvelimen suosiossa. Aikaisemmat pelaajat olivat tilanteeseen tyytymättömiä ja yrittivät estää uusien pelaajien pääsyn palvelimelle ansoilla, sekä estämään palvelimen käsittelemisen YouTubessa aloitusalueelle sijoitetuilla pornografisilla kuvilla, jotka laukaisisivat YouTuben seksuaalisen sisällön suodattimet.

Yleistä 

2b2t:n tärkeimmäksi ohjenuoraksi on usein mainittu ”älä luota kehenkään”.

Uusien pelaajien on odotettava vuoroaan jonossa useiden tuntien ajan ennen serverille saapumistaan – vuonna 2016 jono oli yli tuhat pelaajaa pitkä. Pelialue, jolle uudet pelaajat saapuvat, on petollinen ja täynnä vanhojen pelaajien virittämiä ansoja ja vaaroja, minkä lisäksi se myös muuttuu jatkuvasti. Aloituspistettä ympäröi joka suuntaan noin viiden kilometrin laajuinen täysin tuhottu ja raunioitunut alue. Pelaajat rakentavat tukikohtansa yleensä 10–500 kilometrin etäisyydelle aloituspisteestä, mutta myös hylätyn vanhan tukikohdan ottaminen haltuunsa on mahdollista. Pelimaailmaa täplittävät siellä täällä muun muassa natsiaiheiset rakennelmat – eräs käyttäjä rakensi Hitlerville-nimisen kylän, minkä lisäksi hakaristit ovat serverillä yleisiä – ja ISIS-järjestöä ylistävät liput ja kyltit.

Koska 2b2t:ssä huijaaminen ei ole kiellettyä, on lisäohjelmia, koodeja ja muita vastaavia käyttävillä pelaajilla merkittävä yliote normaaliin pelaajiin nähden. Näilläkään keinoilla ei silti ole aina mahdollista pysyä perillä pelin jatkuvasti muuttuvan maailman tilasta, etenkään aloituspisteen osalta.

2b2t:n chat-osio on yleensä täynnä säädytöntä ja rasistista kielenkäyttöä ja linkkejä esimerkiksi porno- ja šokkisivustoille.

Galleria

Lähteet

Aiheesta muualla 

Internet-ilmiöt
Virtuaalimaailmat
Minecraft
Palvelinsovellukset
Varvara

Varvara tai Varvára (, ”Barbara”) voi viitata seuraaviin:

 Varvara, naisen etunimi, muunnelma nimestä Barbara
 Varvara Lepchenko (s. 1986), yhdysvaltalainen tennispelaaja
 Varvara Schantin (1870–1941), venäläis-suomalainen leipuri
 Varvára, kylä Aristotéliin kunnassa Chalkidikín alueyksikössä Keski-Makedonian alueella Kreikassa
 Varvára, vuori Rodópivuorilla Kreikassa
 Varvara, yhtye.

Katso myös 

 Agía Varvára, useita merkityksiä
Autonkuljetusvaunu

Autonkuljetusvaunu on vaunu missä kuljetetaan autoja. Näitä vaunuja Suomessa on lähinnä käytössä vain yöjunissa. Autovaunumalleja ovat Gd ja Gfot. Gfot-autovaunun ylätasolla ei ole kattoa. 

Rautatiekalusto
Alvilde Prydz

Alvilde Prydz (1846–1922) oli norjalainen kirjailija. Prydz on ensisijaisesti probleemikirjailija, ja hänen teoksissaan on aina poleeminen sävy. Muoto on usein epäselvä, mutta hänen parhaat saavutuksensa kuvastavat aina norjalaista luonnetta. Hänen teoksistaan mainittakoon Lykke (1890) ja sen jatko Paa Fuglvik, (1891). Mennesker (1892), Dröm (1893), Gunvor Thorsdatter till Hærø (1890; suom. 1903), paras hänen teoksistaan. Sylvia (1898), näytelmä Aino (1900), Det lovede land(1902), Barnene paa Hærø gaard (1900; suom.), I Ulvedalene (1909), Mens det var sommer (1911).

Prydz toimi alkuun opettajana. Hänen esikoisteoksensa oli kertomus Agn og Agnar (1880), jonka tyylissä on vaikutteita Bjørnstjerne Bjørnsonilta. Itsenäisempää ja kypsempää tyyliä on nähtävissä novellikokoelmissa I moll (1885) ja Underveis (1889), kertomuksissa Lykke (1890), Paa Fuglvik (1891), Mennesker (1892), Dröm (1893), Sylvia (1899) ja Mens det var sommer (1911).

Suuren menestyksen sai romaani Gunvor Thorsdatter til Herö (1896; Herön kartanon Gunvor). Sillä saavuttamansa aseman Prydz säilytti romaaneilla Det lovede land (1902, Luvattu maa), Barnene paa Herö gaard (1906; Herön kartanon lapset), I Ulvedalen (1909) ja erityisesti Torbjörn Vik (1913), joka on kuvaus heittiön kärsimystarinasta ja samalla kirjailijan lämminhenkisin ja taiteellisesti varmin teos. Hän käsittelee myötäeläen kirjallisia ongelmia, usein poleemisesti ja huumorinsävyisesti. Hänen kirjoissaan on aina ajatuksia ja elämänfilosofiaa, joka perustuu terävään todellisuudentajuun ja elämänkokemuksiin. Prydzin teoksia on käännetty ainakin ruotsiksi, saksaksi, englanniksi, venäjäksi ja suomeksi.

Suomennetut teokset
 Gunvor Thorintytär Heröstä, suom. Lauri Soini, suomennosta korjannut A. A. Ilmonen, Helsinki: Yrjö Weilin 1903. – 2. p. WSOY 1918 nimellä Herön kartanon Gunvor. – Lisäpainokset: 3. p. 1920
 Härön kartanon lapset, suomentanut Juho Ahava, Helsinki: Yrjö Weilin 1907. Sarja: Puolentoistamarkan kirjasto, n:o 4. – Lisäpainokset: 2. p. 1908.
 Herön kartanon lapset, suomentanut Hilja Walldén, Porvoo: WSOY 1920.
 Luvattu maa: romaani, suomentanut Hilja Walldén, Porvoo: WSOY 1919.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Vapaasti ladattavia Alvilde Prydzin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta.

Norjalaiset kirjailijat
Vuonna 1846 syntyneet
Vuonna 1922 kuolleet
Piennarkeltto

Piennarkeltto (Crepis biennis) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, kelttojen (Crepis) sukuun kuuluva, kaksivuotinen ruohovartinen kasvilaji. Piennarkeltto muistuttaa ranskankelttoa (Crepis nicaeensis), mutta lajit ovat erotettavissa mykeröiden koon, luottien värin sekä kehtosuomujen karvoituksen perusteella.

Piennarkeltto voi kasvaa noin metrin korkuiseksi, ja sen varsi on kasvutavaltaan pysty. Lehdet ovat pariliuskaisia ja karheakarvaisia. Ylimmät lehdet ovat osittain sepiviä, kun taas alimmat lehdet ovat ruodillisia. Kaikista alimmat lehdet sijaitsevat yleensä ruusukkeena varren tyvellä. Piennarkelton kukat sijaitsevat mykeröinä, jotka ovat noin 3 cm leveitä. Mykeröt sijaitsevat huiskilomaisesti. Mykeröiden kehtosuomut ovat mustanvihreitä ja ulommat kehtosuomut ovat sisempiä lyhyempiä sekä usein ulospäin siirottavia. Sisemmät kehtosuomut ovat sisäpinnoiltaan karvaisia. Mykeröissä olevat kukat ovat kokonaan keltaisia. Piennarkeltto kukkii heinäkuusta elokuulle. Siemenet ovat valkean lenninhaivenen omaavia.

Piennarkeltto kasvaa tienpientareilla ja pellonreunoilla. Suomessa piennarkelttoa on tavattu sieltä täältä eri puolilta maata, eniten eteläisestä Suomesta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Piennarkeltto (Crepis biennis)
 LuontoPortti: Piennarkeltto (Crepis biennis)
 ITIS: Crepis biennis 
 United States Department of Agriculture (USDA): Crepis biennis 
 Flora of North America: Crepis biennis 
 The Plant List: Crepis biennis 

Keltot
Tua

Tua on naisen etunimi. Se on lyhentymä latinalaisesta nimestä Perpetua, joka merkitsee ’kestävää’, ’ainaista’ ja ’pysyvää’. 

Tua-nimi on ollut käytössä Ruotsissa jo 1830-luvulla. Suomessa se otettiin suomenruotsalaiseen almanakkaan vuonna 1973. Tätä etunimeä eivät kuitenkaan ole käyttäneet ainoastaan ruotsinkieliset, vaan sitä on esiintynyt suomenkieliselläkin väestöllä. Nimestä on olemassa myös saamelainen variantti Tuá, joka sisältyy professori Pekka Sammallahden laatimaan pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin (1997–). Tuan ja Tuán nimipäivää vietetään 7. toukokuuta. Ortodoksisessa kalenterissa Tuan nimipäivä on 1. helmikuuta.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on tilastoitu vuoteen 2020 mennessä noin 620 Tua-nimistä naista. Ruotsissa (mistä nimi aikoinaan on tullut Suomeen) Tua on huomattavasti harvinaisempi etunimi.

Saamelaista nimeä Tuá ei esiinny Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastossa. Suomen väestörekisteriin ei ollut ennen 1990-lukua mahdollista kirjata nimiasuja, jotka sisältävät saamelaisia kirjaimia.

Tunnettuja Tua-nimisiä
Tua Forsström (s. 1947), suomalainen kirjailija ja runoilija
Tua Rahikainen (s. 1944), suomalainen muotisuunnittelija
Tua Tagovailoa (s. 1998), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja

Lähteet

Aiheesta muualla
 Etunimien taivutus: Tua (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)

Etunimet
Sylvia Harris

Sylvia Harris (s. 17. maaliskuuta 1965 Chorley, Lancashire) on brittiläinen jousiampuja. Hän edusti Isoa-Britanniaa Barcelonan kesäolympialaisten 1992 naisten yksilökilpailussa sijoittuen sijalle 46. Barcelonassa 1992 hän kuului myös Iso-Britannian joukkueeseen naisten joukkuekilpailussa. Harris kilpaili myös Antalyan MM-kilpailuissa 1993.

Harris on pituudeltaan 175-senttimetrinen ja painaa 66 kilogrammaa.

Lähteet 

Brittiläiset jousiampujat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Mika Kalliomaa

Mika Pekka Kalliomaa (s. 5. syyskuuta 1966 Isokyrö) on suomalainen prikaatikenraali. Hän on toiminut Maanpuolustuskorkeakoulun rehtorina heinäkuusta 2021 lähtien. Vuosina 2018–2021 hän toimi Porin prikaatin komentajana.

Kalliomaa valmistui Kadettikoulusta vuonna 1990. Hän väitteli sotatieteiden tohtoriksi Maanpuolustuskorkeakoulussa 2003. Kalliomaa toimi Maanpuolustuskorkeakoulun apulaisjohtajana (2006–2009), pataljoonan komentajana Kaartin jääkärirykmentissä (2009–2012) ja Puolustusvoimien viestintäjohtajana Pääesikunnassa (2014–2015). Aikaisemmin hän on toiminut useissa joukko-osastoissa opetusupseerina ja opettajana.

Kalliomaa on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

Lähteet 

Suomalaiset kenraalit
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Pentti Pajari

Pentti Pellervo Pajari (19. lokakuuta 1914 Helsinki – 17. toukokuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja pääkonsuli, joka toimi kahvi- ja leipomoalalla.

Elämäkerta 
Pentti Pajarin vanhemmat olivat konsuli Toivo Kallio Pajari ja Magda Maria Lovisa Kock. Hän vietti lapsuutensa Helsingissä, jossa hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Normaalilyseosta. Hän opiskeli Helsingin kauppakorkeakoulussa ja valmistui ekonomiksi vuonna 1934 ja myöhemmin kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1946. Pajari taisteli talvisodan aikana Taipaleella. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti.

Pajari teki elämäntyönsä perheyhtiö Colombia Oy:ssä. Hänen toimitusjohtaja-aikanaan vuosina 1936–1969 Colombia Oy:stä kasvoi merkittävä kotimainen kahvila- ja konditoriayhtiö, jolla oli parhaimmillaan 1 200 työntekijää, kaksi leipomoa Helsingissä, valtakunnallisia tuotemerkkejä sekä 36 Café de Colombia -kahvilaa, joista tunnetuin Helsingin Rautatalossa.

Hän työskenteli aktiivisesti myös toisen perheyhtiön, Oy Mediator Ab:n hallituksessa. Mediator harjoitti monipuolista maahantuontia ja toimi muun muassa kolumbialaisen kahvin agentuurina Suomessa. 

Oy Karl Fazer Ab osti suvulta Colombia Oy:n vuonna 1970, jonka jälkeen Pajari keskittyi työskentelemään oman kahviagentuurinsa parissa.

Pentti Pajari jatkoi isänsä konsuli Toivo Pajarin (1886–1935) luomia läheisiä yhteistyö- ja kauppasuhteita sekä Kolumbian valtion että Kolumbian kansallisen kahvintuottajien järjestön (Federación Nacional de Cafeteros de Colombia) kanssa. Hän toimi Kolumbian kunniakonsulina 1950–1961, pääkonsulina 1961– ja Suomen Konsulikunnan vanhimpana (Doyen, Dean) 1967–1979. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä Helsingin kauppakamarissa, yritysten hallintoneuvostoissa sekä leipomo- että hotelli- ja ravintola-alan etujärjestöissä.

Yksityiselämä 
Pajari oli naimisissa Helvi Mirjami Pajarin (o.s. Timonen) kanssa ja perheessä oli viisi lasta. Pentti Pajari jäi leskeksi vuonna 1963 ja avioitui 1969 Tupla tai Kuitti -ohjelmasta tunnetun televisiojuontaja Kirsti Pajarin (ent. Rautiainen) kanssa.

Pajarin harrastuksiin kuului voimailu, nyrkkeily ja puutarhanhoito. Hän toimi Suomen Nyrkkeilyn Ystävät ry:n puheenjohtajana 1952–1959, Ringside Clubin puheenjohtajana ja hän oli II luokan nyrkkeilytuomari.

SOK:n laboratorioiden johtaja, kemisti ja väestönsuojelumies Kosti Pajari (1887–1955) oli hänen setänsä. Äitinsä puolelta hänen setiään oli puolustusvoimien eversti ja sodanaikainen rykmentin komentaja Aarne Kiira (1894–1972).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Leiväntekijät: Helsingin Leipomotyöntekijäin ammattiosaston tarina 1888–2018.
 Järvi, Maikki: The distant coffee partners: Bilateral relationship between Finland and Colombia 1950–2018. Pro gradu. Helsingin yliopisto 2019.

Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 1982 kuolleet
Sukaskeltto

Sukaskeltto (Crepis setosa) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, kelttojen (Crepis) sukuun kuuluva ruohovartinen kasvilaji. Yksi sukaskelton lajituntomerkeistä on sen varsissa, lehdissä sekä kehtosuomuissa oleva keltainen karvoitus.

Sukaskeltto on yksivuotinen ja voi kasvaa noin 60 cm korkeaksi. Sen varsi on kasvutavaltaan pysty sekä yleensä ainakin tyveltään monihaarainen. Lehdet ovat karheakarvaisia ja pariliuskaisia. Ylimmät lehdet ovat ruodittomia ja sepiviä, kun taas alemmat lehdet ovat ruodillisia. Sukaskelton kukat ovat kalvaankeltaisia ja sijaitsevat mykeröinä, jotka ovat noin 1 cm leveitä. Mykeröt sijaitsevat huiskilomaisesti. Kehtosuomut ovat varisen ja lehtien tapaan karvaisia. Ulommat kehtosuomut ovat sisempiä lyhyempiä sekä yleensä ulospäin siirottavia. Sukaskeltto kukkii heinäkuusta syyskuulle. Hedelmät ovat otakärkisiä ja valkean lenninhaivenen omaavia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Sukaskeltto (Crepis setosa)
 Kasviatlas 2018: Sukaskelton (Crepis setosa) levinneisyys Suomessa

Keltot
Yangel Herrera

Yangel Clemente Herrera Ravelo (s. 7. tammikuuta 1998 La Güaira, Venezuela) on venezuelalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Espanyolia ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura 
Herrera aloitti uransa Monagas Sport Clubista, josta hän siirtyi Atlético Venezuelaan vuonna 2016.

31. tammikuuta 2017 Herrera teki sopimuksen englantilaisseura Manchester Cityn kanssa. Siirron toteuduttua hänet lainattiin New York Cityyn kaksivuotisella sopimuksella. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 12. maaliskuuta 2017 ottelussa D.C. Unitedia vastaan.

Vietettyään kaksi vuotta lainalla New York Cityssa, Herrera lainattiin Espanjan Primera Divisiónissa pelanneeseen Huescaan loppukauden kestävällä sopimuksella.

26. heinäkuuta 2019 Herrera siirtyi vuoden kestävällä lainasopimuksella Granadaan. 30. elokuuta 2020 lainaa jatkettiin kaudeksi 2020–2021.

Maajoukkueura 
Herrera teki ensiesiintymisensä Venezuelan maajoukkueessa 10. lokakuuta 2016 karsintaottelussa Brasiliaa vastaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yangel Herreran tilastot Soccerway-sivustolla 

Venezuelalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Korkeaoja (sukunimi)

Korkeaoja on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Aapo Korkeaoja (s. 1978), performanssitaiteilija, Juha Korkeaojan poika
Juha Korkeaoja (s. 1950), poliitikko, kansanedustaja ja maa- ja metsätalousministeri 2003–2007 (Keskusta), Aapo Korkeaojan isä
Rodeopyörä

Rodeopyörä on chopper-tyylisestä moottoripyörästä vaikutteita saanut polkupyörä, joka oli suosittu etenkin nuorten poikien keskuudessa 1960-luvulta 1970-luvulle. Rodeomallisen pyörän tunnistettavimpia osia ovat korkea ohjaustanko ja pienehköt pyörät (etupyörä joskus takapyörää pienempi) sekä pitkä, takapyörän ylle ulottuva pehmustettu speedway- eli ”banaanisatula”, johon mahtuu myös kyytiläinen. Satulan takaosasta nousee krominvärinen kaariputki, ”jappirauta”, joka toimii selkänojana.

Pitkän satulan ja korkean ohjaustangon ansiosta ajaja voi siirtää painopistettään taakse, mikä mahdollistaa helpon keulimisen eli ajon pelkän takapyörän varassa. Tämän takia pyörää kutsutaan englanniksi nimellä wheelie bike, ”keulimispyörä”.

Rodeopyörä kehitettiin Yhdysvalloissa 1960-luvun keskivaiheilla, ja Suomessa se oli suosituimmillaan 1970-luvulla. Suomessa yleisiä rodeopyöriä olivat Anttila-postimyyntitavaratalon markkinoima saksalainen Bonanza Rodeo Sport, Helkama Jopo Rodeo ja Tunturipyörän valmistama Tunturi Ralli, mutta muillakin merkeillä oli rodeomalleja. 

Liikenneturvallisuudesta huolestuneet pitivät lapsia temppuiluun innostavia rodeopyöriä vaarallisina. Vuonna 1977 Suomessa kehitettiin polkupyörien uudet turvallisuusnormit, joissa muun muassa pitkä satula yläkaarineen kiellettiin ja ohjaustanko sai olla enintään 70 cm leveä ja ulottua enintään 40 cm matalimman istuintason yläpuolelle. 

Vuonna 2013 Helkama toi vuosikymmenten jälkeen uudelleen markkinoille ”nostalgisen”, alkuperäistä pienemmän, 7–10-vuotiaille pojille suunnatun Jopo Rodeo -pyörän korkeine ohjaustankoineen ja pitkine satuloineen.

Lähteet

Polkupyörät
1970-luku
Nicolina

Nicolina on naisen etunimi. Se on Nicolauksen feminiininen vastine. Nimestä tunnetaan myös kirjoitusasu Nikolina (vrt. Nikolaus).

Suomessa Nicolina lisättiin suomenruotsalaiseen kalenteriin vuonna 2020. Nicolinan nimipäivää vietetään 6. joulukuuta eli pyhän Nikolauksen muistopäivänä, joka on ruotsinkielisessä almanakassa myös Nilsin, Niklaksen, Nicon, Nicolaksen ja Nicolen nimipäivä.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä tilastoitu parisataa Nicolinaa. Harvinaisempi Nikolina-etunimi on ollut noin 50–60 naisella.

Tunnettuja Nikolinoja
Nikolina Štereva (s. 1955), bulgarialainen juoksija ja olympiamitalisti

Lähteet

Aiheesta muualla
 Etunimien taivutus: Nicolina (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)

Etunimet