joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Agent Orange

Agent Orange oli muun muassa Monsanton ja Dow Chemicalin valmistama kasvimyrkky, jota Yhdysvaltain asevoimat käyttivät Vietnamin sodassa vuosina 1962–1971 paljastaakseen metsissä piileskelevät Vietkongin sissit tuhoamalla kasvillisuutta.  

Myrkky oli seos kahta fenoksikasvimyrkkyä, 2,4-dikloorifenoksietikkahappoa (2,4-D) eli C8H6Cl2O3 ja 2,4,5-trikloorifenoksietikkahappoa (2,4,5-T) eli C8H5Cl3O3. Agent Orangen teki vaaralliseksi se, että valmistuksessa syntyi 2,4,5-T:n lisäksi sivutuotteena erittäin myrkyllistä ja karsinogeenista dioksiinia, joka saastutti Agent Orangen. Monet sotilaat, sissit ja siviilit altistuivat aineelle Vietnamin sodassa. 

Myrkylle altistuminen on liitetty useisiin tauteihin. Agent Orange on perimämyrkyllistä, genotoksista. Se on havaittu aiheuttavan laboratorioeläimissä synnynnäisiä epämuodostumia. Monet Vietnamin sodan veteraanit kärsivät erilaisista oireista sodan jälkeen. Heidän lapsillaan saattoi myös syntyessään olla myrkyistä johtuneita epämuodostumia.

Katso myös 
 Operaatio Ranch Hand
 Agent Blue
 Agent Green
 Agent Orange II
 Agent Pink
 Agent Purple
 Agent White

Aiheesta muualla 

 Netta Vuorinen: Agent Orange myrkyttää toista sukupolvea - maksaako Yhdysvallat laskun? Suomen kuvalehti 16.6.2010.
 Risto Vuorinen: Ottaako USA 40 vuoden jälkeen vastuun hirviösikiöistä ja vammaisista lapsista? Yle 16.5.2011

Myrkylliset kemikaalit
Kemialliset aseet
Ihmisoikeusloukkaukset
Vietnamin sota
Ympäristökatastrofit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Numidia

Numidia oli antiikin aikainen alue Pohjois-Afrikassa nykyisen Algerian ja Tunisian alueella. Sieltä värvättiin usein laadukasta ratsuväkeä.

Masinissa muodosti alueesta Numidian kuningaskunnan, jonka pääkaupunkina toimi Dougga. Jugurtha ajautui sotaan Rooman kanssa. Juba asettui Pompeiuksen puolelle Julius Caesaria vastaan. Tämän jälkeen osa Numidiaa liitettiin Rooman Africa Novan provinssiin. Myöhemmin Numidiasta tehtiin Rooman vasallivaltio, sitten Africa Proconsulariksen provinssin osa ja lopulta vuonna 198 oma Numidian provinssinsa.

Numidia joutui vandaaleille vuonna 435 ja edelleen 500-luvulla Bysantille ja 600-luvun puolivälissä osaksi Arabivaltakuntaa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Sundasaaret

Sundasaaret ovat saariryhmä Kaakkois-Aasiassa. Saaret ulottuvat Malakan niemimaalta kohti kaakkoa Uuteen-Guineaan. Ne muodostavat kaksi ryhmää, Isot Sundasaaret ja Pienet Sundasaaret. Isoihin Sundasaariin kuuluvat Borneon, Jaavan sekä Sumatran saaret. Pieniin Sundasaariin kuuluvat Bali, Lombok, Sumbawa, Flores, Sumba, Timor, Barat Daya -saaret sekä Tanimbar-saaret. 

Saarista useimmat ovat osa Indonesiaa. Lisäksi Malesia sijaitsee osittain Borneon saarella. Borneon saarella sijaitsee myös Brunei ja Timorin saaren itäosassa on itsenäinen Itä-Timor.

Katso myös 
 Malaijien saaristo

Lähteet 

Indonesian saaret
Seulonnan keskeiset artikkelit
Valkoherukka

Valkoherukka eli valkoinen viinimarja (Ribes Rubrum-ryhmä) on pensasmarja, joka on alun perin geneettinen muunnos punaherukasta. Valkoherukasta puuttuu punaherukan marjan punaisen värin aiheuttava geeni. Valkoherukka ei ole maultaan niin väkevä kuin punaherukka, vaan makeampi, mutta silti melko hapan.

Suomessa valkoherukkaa viljellään ammattimaisesti noin 86 hehtaarin verran, ja se on kolmanneksi eniten viljelty herukkalajike. Yleisimmät ovat mustaherukka (1 220 ha) sekä punaherukka (219 ha). Valkoherukan keskimääräinen sato vuodessa on noin 4 000 kilogrammaa hehtaaria kohti.

Tärkeimmät lajikkeet 
Suomessa viljeltävistä lajikkeista yleisimmät ovat:
 ’Valkoinen hollantilainen’
 ’Valkea Juterborg’
 ’Valkoinen suomalainen’
 ’Vit Jätte’

Valkoinen suomalainen on lajikkeena uusi. Se tuottaa makeita marjoja, on kestävä ja erittäin runsassatoinen.

Käyttö 
Valkoherukkasadosta korjataan marjat, joita käytetään useimmin mehuissa, hilloissa ja hyytelöissä. Marjat ovat makeita, punaherukkaan verrattuna valkoherukka on makeampi ja vähemmän hapan. Valkoherukoista tehdään myös viiniä, yksin tai muihin herukoihin sekoitettuna.

Lähteet 

Herukat
Hera

Hera tarkoittaa seuraavia asioita:
 Hera, jumalatar kreikkalaisessa mytologiassa
 103 Hera, asteroidi
 hera, maidon osa.
Pansio

Pansio on kaupunginosa Turun länsiosassa noin kuusi kilometriä kaupungin keskustasta. Alueen asukasluku on 2 837 (2007). Pansion työttömyysaste – 35 prosenttia vuonna 2016 – on Turun korkein. Lisäksi Pansiossa oli suhteellisesti Suomen eniten maksuhäiriömerkintöjä, melkein joka neljännellä asukkaalla.
 

Alueella on eri ikäisiä omakoti- ja rivitaloja sekä kerrostaloja 1940-luvulta viime vuosikymmenille. Asuinalueista Erik Bryggmanin 1940-luvulla suunnittelema Oy Laivateollisuus Ab:n työläisten tarpeisiin 1940-luvulla rakennettu, pääosin puisista omakoti- ja rivitaloista kostuva Pansion Laivateollisuuden asuinalue on määritelty valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Pansiossa sijaitsee myös alueen mukaan nimetty ala-aste, Pansion koulu. Samassa rakennuksessa toimii myös aluekirjasto. Alueella on myös vanha Pansion lentomajakka.

Pansio liitettiin Turkuun vuonna 1931. Aiemmin alue kuului Raisiolle. Varhaisimmat kirjalliset maininnat alueesta löytyvät 1400-luvulta.

Pansiossa sijaitsee Turun satamaan kuuluva Pansion satama, runsaasti raskasta teollisuutta sekä merivoimien Rannikkolaivaston päätukikohta Pansion varuskunnassa. Vuoden 2007 loppuun saakka Pansiossa toimi Suomen ainoa junalauttasatama. 

Pansiossa toimii Turun turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskus.

Lähteet
Luukas

Luukas tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:

 Luukas, evankelista
 Luukas, miehen nimi.
 Luukkaan seurakunta, Lukas församling, Helsingin ruotsinkielinen seurakunta
 Pyhän Luukkaan akatemia Roomassa 
 Pyhän Luukkaan kilta, maalarien ja käsityöläisten kiltoja
 Luukas, sukunimenä:
 Heikki Luukas (s. 1957), suomalainen näyttelijä
 Tuukka Luukas (s. 1969), suomalainen kirjailija
 Tuuli Luukas (s. 1966), suomalainen kuvataiteilija
Jaakob (Jeesuksen veli)

Jaakob oli tärkeä vaikuttaja varhaiskristillisyydessä ja Raamatun Uuden testamentin mukaan Jeesuksen "veli", minkä merkityksestä on kristittyjen keskuudessa erilaisia käsityksiä.

Kristinuskon varhaisesta vaiheesta lähtien on esiintynyt näkemys, jonka mukaan Jeesuksen äiti Maria olisi pysynyt neitsyenä koko elämänsä ajan, eikä Jaakob olisi ollut Jeesuksen biologinen veli. Tämän näkemyksen mukaan termillä adelphos olisi voitu tarkoittaa Uudessa testamentissa myös serkkua, sukulaista tai läheistä ystävää, tai Jaakob olisi voinut olla Joosefin lapsi aiemmasta liitosta, Jeesuksen velipuoli. Oppi on säilynyt nykyaikana etenkin katolisessa ja ortodoksisessa kristinuskossa, mutta osa protestanteista on hylännyt käsityksen Marian ikuisesta neitsyydestä.

Perimätiedon mukaan Jaakob oli Jaakobin kirjeen kirjoittaja, Jerusalemin piispa tai patriarkka, ja ensimmäinen Luukkaan evankeliumissa mainituista seitsemästäkymmenestä. Apostoli Paavali sanoo Jaakobia "seurakunnan tukipilariksi" yhdessä Simon Pietarin ja apostoli Johanneksen kanssa.

Joskus Jaakobia on pidetty samana henkilönä kuin Jaakob nuorempi, Jeesuksen opetuslapsi.

Henkilöhistoria

Jerusalemin seurakunnan johtaja 

Vuoden 40 tienoilla Jaakob saapui Jerusalemiin. Hän kohosi sukulaisuutensa ansiosta nopeasti johtoon Pietarin jälkeen. Jaakob hallitsi Jerusalemin seurakuntaa juutalaisella järjestelmällä, vanhempien neuvostolla. Hän esiintyi mahtihahmona ja toimi vanhoillisena voimana ensimmäisen vuosisadan kristinuskossa.

Kuolema 

Jaakobin kerrotaan kärsineen marttyyrikuoleman ylipappi Hannas nuoremman toimesta vuonna 62. Häntä kivitettiin, ja surmanisku annettiin vanuttajan nuijalla. Siksi muun muassa Helsingin tuomiokirkon katolla olevassa apostolia esittävässä veistoksessa hahmolla on nuija kädessään.

Jaakobin luuarkku 

Vuonna 2002 nykyisen Israelin alueelta löydettiin niin sanottu Jaakobin luuarkku, johon oli kaiverrettu kirjoitus Jaakob Joosefin poika Jeesuksen veli. Edelleen väitellään onko arkku väärennös vai ei.

Jaakob-kirjallisuus 

Jaakobia on pidetty Jaakobin kirjeen kirjoittajana. Jaakobin nimiin on myös laitettu seuraavat toiselta vuosisadalta tai myöhemmin peräisin olevat pseudepigrafiset kirjoitukset:

 Jaakobin (proto)evankeliumi
 Ensimmäinen Jaakobin ilmestys
 Toinen Jaakobin ilmestys

Katso myös 
Jaakobin liturgia

Lähteet

Aiheesta muualla 
Ortodoksi.net / Apostoli Jaakob, Herran veli 

Uuden testamentin henkilöt
Apostolien tekojen henkilöt
Jerusalemin historia
Sazan

Sazan (italiaksi: Saseno) on viiden neliökilometrin kokoinen saari Albaniassa. Saarella ei ole vakituista asutusta. Muinoin saari tunnettiin nimellä Saso. Vuonna 1864 saari luovutettiin Kreikalle. Vuonna 1914 se joutui Italian haltuun. 10. helmikuuta 1947 lähtien Sazan on kuulunut Albanialle.

Albanian saaret
Eric von Rosen

Carl Gustaf Bloomfield Eric von Rosen (2. kesäkuuta 1879 Tukholma – 25. huhtikuuta 1948 Tukholma) oli ruotsalainen kreivi, filosofian kunniatohtori, lahjoittaja, tutkimusmatkailija ja etnografi.

Eric von Rosen oli kreivi Carl Gustaf von Rosenin ja Ella Carlton Mooren poika ja Clarence von Rosenin veli. Hän oli naimisissa vapaaherratar Mary Fockin (1886–1967) kanssa. Hän oli lentäjänä kuuluisuutta saaneen Carl Gustav von Rosenin isä.

Hän, kuten myös veljensä Clarence, oli 1930- ja 1940-luvulla aktiivi Ruotsin natsipiireissä. Hän perusti Nationalsocialistiska Blocket -järjestön. Saksaan suvulla oli toinenkin, läheisempi yhteys: Ruotsissa 1920 ammattilentäjänä toiminut Hermann Göring avioitui vuonna 1923 (toisissa lähteissä helmikuussa 1922) Eric von Rosenin vaimon sisaren Carin von Kantzowin kanssa.

Von Rosen ja Suomen ilmavoimat

Von Rosen lahjoitti Suomen valkoiselle armeijalle ensimmäisen palvelukäyttöön päässeen lentokoneen, Thulin Typ D:n 6. maaliskuuta 1918 ja tätä päivämäärää on vietetty Suomen ilmavoimien vuosipäivänä 1923 alkaen. Hän oli maalauttanut koneen siipin onnenmerkkinsä, sinisen hakaristin, johon oli tutustunut kaukomatkoillaan. Hakarististä tuli Suomen ilmavoimien laajasti käyttämä tunnus, joka tosin vaihdettiin toisen maailmansodan jälkeen huhtikuussa 1945 valko-sini-valkoiseen kansallisuustunnukseen liittoutuneiden valvontakomission vaatimuksesta.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Aftonbladet: ”von Rosen var nazist” (Clarence von Rosen, Ruotsin jalkapalloilun johtaja 1900-luvun alkupuolella, läheiset suhteet Natsi-Saksaan; Ericin veli?) 
 Eric von Rosenin ja Hermann Göringin ensitapaaminen 21.2.1920
 Rockelsta Suomen ilmavoimien 'perustajan' koti, Kuva, 05.07.1939, nro 14, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Ruotsalaiset tutkimusmatkailijat
Ruotsalaiset kreivit
Vuonna 1879 syntyneet
Vuonna 1948 kuolleet
Ruotsalaiset kansallissosialistit
Artikkeli (kirjallisuus)

Artikkeli tarkoittaa lyhyttä tai keskipituista asiatekstiä, joka yleensä käsittelee jotain rajattua aihetta tai teemaa ja on osa jotain suurempaa tekstien kokonaisuutta. Sana on johdettu latinan kielen sanasta articulus, jolla on myös pientä osaa tarkoittava merkitys. 

Esimerkiksi sanoma- ja aikakauslehtien sisällön pääosa (mainoksia, mielipidekirjoituksia ym. lukuun ottamatta) koostuu yleensä lehtiartikkeleista. Myös tietosanakirjat koostuvat artikkeleista. 

Tieteellisessä lehdessä tai yleensä myös tietosanakirjassa julkaistavaa artikkelia koskevat erityiset vaatimukset. Artikkelin sisällön täytyy olla tieteelliset normit täyttävä: perustua tieteelliselle tutkimukselle sekä mainituille lähteille. Tutkimuksen menetelmien täytyy olla kuvailtu ja siten tulosten muiden tarkistettavissa. Tiedeartikkeleissa käytetään usein vakiintunutta tieteellisen artikkelin rakennetta, tyypillisesti niin sanottua IMRD-rakennetta. Tieteelliset artikkelit läpikäyvät vertaisarvioinnin eli peer review'n, jossa saman alan tutkijat tarkastavat artikkelin ennen sen julkaisua. He eivät muokkaa artikkelin sisältöä, mutta tarkistavat, että se täyttää tieteellisyyden kriteerit, ja voivat antaa kirjoittajille palautetta artikkelin kehittämiseksi julkaisukelpoiseksi. Osa tieteellisistä artikkeliluonnoksista hylätään, vain osa hyväksytään painettuun tai sähköisesti julkaistuun tieteelliseen julkaisuun. Esimerkiksi arvostettu tiedejulkaisu Nature kertoo hyväksyvänsä noin 8 prosenttia heille viikottain lähetetyistä 200 artikkelikäsikirjoituksista.

Lähteet

Tietokirjallisuuden lajityypit
Lehdistö
Seulonnan keskeiset artikkelit
Eteläsaari

Eteläsaari (maoriksi Te Wai Pounamu tai Te Waka a Māui) on toinen Uuden-Seelannin kahdesta pääsaaresta. Cookinsalmi erottaa sen toisesta pääsaaresta, Pohjoissaaresta. Eteläsaaren pinta-ala on 151 757 neliökilometriä, mikä tekee siitä maailman 12. suurimman saaren.

Eteläsaarella Etelä-Alppien vuoristossa sijaitsee Uuden-Seelannin korkein kohta, 3 724 metriin yltävä Mount Cook. 1800-luvulla Eteläsaarta kutsuttiin ”Keskisaareksi” (Middle Island), sillä nimi ”Eteläsaari” viittasi Stewartinsaareen eli Rakiuraan.

Asukasluvultaan Eteläsaaren suurin kaupunki on Christchurch noin 350 000 asukkaallaan (2013). Toiseksi suurin on puolestaan Dunedin, 120 246 asukasta (2013).

Alueita Eteläsaarella 

 Canterbury
 Marlborough
 Nelson
 Otago
 Southland
 Tasman
 West Coast

Kaupunkeja Eteläsaarella 

Alexandra
Ashburton
Blenheim
Christchurch
Dunedin 
Invercargill
Greymouth
Hokitika
Kaiapoi
Kaikoura
Lyttelton
Methven
Nelson
Oamaru
Omarama
Queenstown
Te Anau
Timaru
Waipara
Wanaka
Westport

Lähteet

Aiheesta muualla 

Uuden-Seelannin saaret
Seulonnan keskeiset artikkelit
Pohjoissaari

Pohjoissaari, myös Te Ika-a-Maui, on toinen Uuden-Seelannin kahdesta pääsaaresta. Cookinsalmi erottaa sen Uuden-Seelannin toisesta pääsaaresta, Eteläsaaresta. Pohjoissaarella sijaitsevat muun muassa Uuden-Seelannin suurin kaupunki Auckland ja Uuden-Seelannin pääkaupunki Wellington. Uuden-Seelannin asukkaista asuu Pohjoissaarella noin 76 prosenttia. Pohjoissaari on pinta-alaltaan maailman 14. suurin saari. 

Pohjoissaarella sijaitsevat muun muassa seuraavat kaupungit:

Auckland
Cambridge
Coromandel
Foxton
Gisborne
Hamilton
Hastings
Huntly
Kerikeri
Masterton
Matamata
Napier
New Plymouth
Pahiatua
Palmerston North
Paraparaumu
Raglan
Rotorua
Stratford
Taupo
Tauranga
Thames
Wellington

Lähteet

Aiheesta muualla 

Uuden-Seelannin saaret
Seulonnan keskeiset artikkelit
Stewartinsaari

Stewartinsaari (engl. Stewart Island, maoriksi Rakiura) on Uuden-Seelannin kolmanneksi suurin saari Etelä- ja Pohjoissaaren jälkeen. Se sijaitsee noin 30 kilometriä Eteläsaaren eteläpuolella. Saarella on noin 390 asukasta, joista suurin osa asuu Obanin kylässä.

Maantiede

Stewartinsaari on Pohjois- ja Eteläsaaren jälkeen Uuden-Seelannin kolmanneksi suurin saari. Saaren väestö asuu pääasiassa Obanin kalastajakylässä. Maantieteellisen sijaintinsa takia alueella näkyy usein revontulia. Stewartinsaaren erottaa Eteläsaaresta Foveaux’nsalmi. Saaren pinta-ala on 1 746 neliökilometriä. Saaren linnustoon kuuluvat esimerkiksi tui, kaka, ruskokiivi ja keltasilmäpingviini. 1900-luvulla saarelle istutettiin saksanhirviä ja valkohäntäpeuroja, jotka ovat tuhonneet saaren kasvistoa. Vuonna 2002 perustettiin Rakiuran kansallispuisto, joka kattaa noin 85 prosenttia saaren pinta-alasta.

Historia
Maorien perimätiedon mukaan Stewartinsaari syntyi Mauin kanootin eli Eteläsaaren ankkurista. Tähän tarinaan viittasi myös saaren alkuperäinen maorinkielinen nimi Te Punga o Te Waka a Maui. Tunnetumpi maorinkielinen nimitys saarelle on kuitenkin Rakiura. Moanmetsästäjät ovat asuttaneet saarta ilmeisesti jo 1200-luvulta lähtien. Ensimmäisistä asukkaista ei kuitenkaan tiedetä paljoa. Rannikolle pystytetyt asutukset eivät olleet suuria ja saarta lienee käytetty ajoittain pakopaikkana Eteläsaaren sodilta.

Ensimmäinen eurooppalainen alueella oli tutkimusmatkailija  James Cook, joka purjehti alueen ympäri vuonna 1770. Hän ei kuitenkaan saanut selville, oliko Stewartinsaari saari vai niemimaa. Hän päätyi lopulta siihen, että kyseessä oli niemimaa ja hän antoi sille nimen South Cape. Vuonna 1809 hylkeenpyyntialus Pegasus tuli alueelle ja saari nimettiin laivan komentavan upseerin William Stewardin mukaan Stewardinsaareksi. Stewardinsaari ja sen läheiset pienet saaret ostettiin maoreilta vuonna 1864 noin 6 000 punnan hintaan. Saarelle kehittyi sittemmin hylkeenpyynti-, puu- ja laivanrakennusteollisuutta. Nykyisin saaren talous on pitkälti riippuvainen turismista ja kalastuksesta.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Uuden-Seelannin saaret
Nostakaa Titanic!

Nostakaa Titanic! () on yhdysvaltalaisen menestyskirjailija Clive Cusslerin kolmas Dirk Pitt -romaani ja hänen ensimmäinen bestseller-romaaninsa. Kirja julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 1976. Vuonna 1980 romaanin pohjalta sai ensi-iltansa samanniminen elokuva, jonka ohjasi Jerry Jameson.

Juoni

Nostakaa Titanic! on tieteistarinan kaltainen tekniikkaa ihannoiva teos kylmän sodan ajoilta. Teos sijoittuu julkaisuajankohtansa lähitulevaisuuteen vuosiin 1987–88, jolloin Yhdysvaltain armeija tarvitsee kipeästi mannertenvälisiltä ohjuksilta suojaavan puolustusaseen rakentamiseen bysanium-nimistä harvinaista alkuainetta. Bysaniumia ei voida valmistaa laboratorioissa ja maailman tiettävästi ainoa esiintymä Novaja Zemljalla on louhittu tyhjäksi vuosina 1911–12. NUMA jäljittää Novaja Zemljalta louhitun bysanium-esiintymän olinpaikan, jolloin selviää, että lasti mitä ilmeisimmin lepää Titanicin hylyssä Atlantin valtameren pohjassa 4 000 metrin syvyydessä. Jotta armeija saisi bysaniumin haltuunsa, on sen suoritettava mahdoton tehtävä ja nostettava Titanic vetisestä haudastaan. Nosto-operaation onnistuttua kuvioihin liittyvät myös Neuvostoliiton vakoojat, jotka kaappaavat Titanicin myrskyn silmässä. Loppujen lopuksi Pitt ystävineen nujertaa venäläiset ja hinaa Titanicin New Yorkin satamaan. Tällöin käy ilmi ettei bysanium olekaan laivassa, vaan se löytyy lopulta pieneltä Southbyn hautausmaalta läheltä Southamptonia, jonne se oli ennen Titanicin lähtöä kätketty hämäyksenä. Ohjuspuolustusjärjestelmä toteutetaan ja kylmä sota päättyy mannertenvälisten ydinaseiden tullessa tarpeettomiksi.

Kirjan, elokuvan ja todellisuuden erot

Sekä kirjassa että elokuvassa merenpohjassa makaava Titanicin hylky on yhtenä kappaleena. Vuoden 1912 jälkeen virallinen versio haaksirikosta oli, että Titanic oli uponnut yhtenä kappaleena – tämä siitäkin huolimatta että useat matkustajat olivat nähneet laivan notkahtavan tai jopa katkeavan upotessaan. Lopullinen totuus paljastui vasta vuonna 1985, kun tohtori Robert Ballard löysi Titanicin hylyn. Kirja julkaistiin 1976 ja elokuva 1980, joten hylyn todellinen tila ei tuolloin ollut tiedossa.

Seikkailuromaanit
Jännitysromaanit
Vuoden 1976 kirjat
Clive Cusslerin romaanit
Titanic
Proviisori

Proviisori (lyhenne prov.) on Suomessa farmasian alalla ylemmän korkeakoulututkinnon (nk. farmasian maisteri, eng. M.Sc. Pharm.)  suorittanut henkilö. 

Valtaosa proviisoreista työskentelee apteekissa. Proviisorin on kuitenkin mahdollista työllistyä myös mm. viranomaistehtäviin, lääketeollisuuteen tai sairaala-apteekkiin.

Proviisorin tehtävänkuva 

Proviisorin tehtäviä apteekissa voivat olla muun muassa esimiestyö, farmaseuttiset asiantuntijatehtävät, lääkkeenvalmistuksesta vastaaminen, henkilökunnan koulutuksesta vastaaminen tai apteekkarin sijaisena toimiminen. Proviisorit voivat olla myös esimerkiksi lääketehtaiden vastuunalaisia johtajia.

Apteekkari 
Apteekkari on proviisorin koulutuksen saanut henkilö, jolle on myönnetty apteekkilupa. Apteekkiluvat Suomessa myöntää Fimea eli Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus. Apteekkari vastaa apteekin toiminnasta.

Katso myös 
 Yliopistolliset tutkinnot Suomessa#Farmasia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Proviisoriyhdistys
 Apteekkariliitto
 Farmasialiitto

Yliopistotutkinnot
Farmasia
DNA Welho

DNA Welho Oy (entisiltä nimiltään PlusTV, Welho ja Helsinki Televisio Oy) on DNA Oyj:n tytäryhtiö. Se on Suomen suurin kaapelitelevisio-operaattori, joka välittää radio-, televisio-, maksutelevisio-, ja laajakaistapalveluita usealla eri jakelualustalla. DNA Oy osti Welhon liiketoiminnan Sanomalta 30. kesäkuuta 2010 voimaan astuneella kaupalla.

Historia

 Vuonna 1973 perustetaan Helsingin Kaapelitelevisio Oy. Sen kaapeliverkon ensimmäinen osaverkko valmistuu Pasilaan vuonna 1975. Vuonna 1977 yhtiön nimeksi tulee Helsinki Televisio Oy.

 Vuonna 1978 Helsinki Televisio (HTV) käynnistää Euroopan ensimmäisen maksu-tv-kanavan, Viihdekanavan.

 Vuonna 1982 yhtiö aloittaa Sky Channel -kanavan välittämisen verkossaan. Vuonna 1984 HTV:n verkkoon kytkettyjen kotitalouksien määrä ylittää 100 000.

 Syksyllä 1997 HTV alkaa tarjota kaapelimodeemipalveluja KAMU10-nimellä. Vuonna 1999 yhtiön internetpalvelujen nimeksi tulee htvi, ja kaapelimodeemipalvelun laajentamista kiihdytetään. Vuonna 2000 internetpalvelut saavat nimen Welho.

 HTV aloittaa digi-tv-lähetykset vuonna 2001 ja lopettaa analogiset lähetykset 1. maaliskuuta 2008.

 Vuoden 2006 lopussa HTV aloittaa kaupalliset HDTV-lähetykset ensimmäisenä Suomessa.

 Keväällä 2007 yhtiö aloittaa tv-palvelujen tarjoamisen ADSL-asiakkailleen IPTV-tekniikalla. Palvelu lopetettiin tammikuussa 2010.

 Joulukuussa 2009 HTV aloittaa 3DTV-testilähetykset verkossaan.

 31. toukokuuta 2010 ilmoitetaan, että Welhon liiketoiminta siirtyy osaksi DNA Oy:tä. Kauppa astuu voimaan 30. kesäkuuta 2010, kun sille on saatu kilpailuviranomaisten ja valtioneuvoston hyväksynnät. Welho siirtyy osaksi DNA Oy:tä 1. heinäkuuta 2010 ja Sanomasta tulee samalla DNA:n toiseksi suurin omistaja 21 prosentin osuudella.

 6. helmikuuta 2014 ilmoitetaan, että DNA keskittää kaapeli- ja antenniverkon televisioliiketoiminnan sekä kiinteän verkon laajakaistaliiketoiminnan 1. maaliskuuta yhteen yhtiöön, jonka nimeksi tulee DNA Welho Oy. Antenniverkossa maksu-tv-palveluita tarjoava PlusTV (DigiTV Plus Oy) siirtyi syyskuussa 2013 DNA:n omistukseen. Osana DNA-konsernin viihdepalvelujen kehittämistä DNA yhdistää PlusTV:n ja DNA Welhon koko televisioliiketoiminnan sekä kiinteän verkon laajakaistaliiketoiminnan samaan yhtiöön. Samassa yhteydessä DigiTV Plus Oy:n nimi vaihtuu DNA Welho Oy:ksi.

 Vuodesta 2015 lähtien DNA- ja DNA Welho -tuotteet ovat olleet samaa tuoteperhettä.

 DNA:n antennitelevisioverkon maksutelevisiotoiminta siirtyi Digitalle alkuvuonna 2020.

Lähteet

Aiheesta muualla
 DNA:n palvelukeskukset | Itsepalvelu ja Minun palveluni
 DNA:n kotisivut 
 Facebookin DNA Welho -sivut
 https://www.dna.fi/radiokanavat

Maksu-tv
Suomalaiset laajakaistaoperaattorit
Internet-palveluntarjoajat
Suomalaiset tietoliikenneyhtiöt
Suomalaiset televisioyhtiöt
DNA (yritys)
Reittiopas

Reittiopas (tai reittipalvelu) on matkustamista ja liikkumista helpottava sähköinen palvelu. Se etsii lähtö- ja määränpääpaikkojen välille sopivan reitin tiettyyn aikaan yhdistellen tarvittaessa eri kulkumuotoja. 

Reittiopaspalvelussa voi usein esittää toiveen kulkumuodosta, kävelymatkojen pituudesta, nopeudesta ja vaihtojen määrästä.

YTV:n (nyk. HSL) Reittiopas aloitti toimintansa vuoden 2001 lopulla ja se on yksi ensimmäisistä, ellei jopa ensimmäinen, julkisen liikenteen ovelta ovelle reittiopas. Reittiopasta ylläpitää ja kehittää CGI.

Reittioppaita
Matka.fi: koko Suomi, ylläpitäjänä Traficom.
Perille.fi: koko Suomi (kaukoliikenne sekä pääkaupunkiseudun ja Tallinnan lähiliikenne)
HSL Reittiopas: pääkaupunkiseutu (Helsinki, Espoo, Vantaa, Kauniainen, Kerava, Kirkkonummi, Sipoo, Siuntio, Tuusula)
Kevyen liikenteen Reittiopas: pääkaupunkiseutu
Nyssen reittiopas: Tampere
Fölin reittiopas: Turun seutu
Oulunliikenne.fi Oulu: (sis. joukkoliikenteen, kävelyn, pyöräilyn ja autoliikenteen reittioppaat)
Lahden reittiopas: Lahti
Resplus: Ruotsi
Peatus: Viro

Lähteet

Joukkoliikenne
Autoilu
Ouluhalli

Ouluhalli on Oulun kaupungin liikuntaviraston ylläpitämä urheiluhalli Raksilan kaupunginosassa, keskustan läheisyydessä. Halli on osa kaupungin ylläpitämää Raksilan urheilukeskusta. Halli valmistui vuonna 1986, ja sen rakentamiskustannukset olivat 50 miljoonaa markkaa (noin 8,4 miljoonaa euroa).

Halli on ympyränmuotoinen, ja sen halkaisija on 115 metriä. Hallin katto on rakenteeltaan kalottityyppinen, ja hallin sisätilan suurin korkeus on 24 metriä. Sisäpinta-ala on 12 000 m² ja tilavuus 161 000 m³. Katsomossa on 830 kiinteää istumapaikkaa, lisäkatsomossa 700 istumapaikkaa sekä lisäksi 4 500 tuolia. Pysäköintipaikkoja hallin edustalla on 664.

Ouluhallissa järjestetään vuosittain SM-kisoja muun muassa palloilulajeissa sekä EM-kisoja muun muassa painissa toukokuussa 1989 ja lentopallon EM-kisojen alkulohko syyskuussa 1993. MM-tasolla hallissa kilpaillaan jousiammunnassa. Vuonna 2004 Ouluhallia käytti 344 122 urheilijaa.

Peruskorjattu halli otettiin käyttöön 14. syyskuuta 2020. Ouluhallin laajennusosa otettiin käyttöön toukokuussa 2021.

Kentät
 12 lentopallokenttää
 jalkapallokenttä
 pesäpallokenttä
 salibandykenttä
Keinonurmi on käytössä 15. lokakuuta – 15. huhtikuuta välisenä aikana.

Yleisurheilun suorituspaikat
 juoksurata (304,1 metriä)
 pituushyppy
 kolmiloikka
 korkeushyppy
 seiväshyppy
 heittopörssi (keihäs, moukari, kiekko, kuula)

Muu käyttö

Kokoustilat
 iso kokoustila (100 paikkaa)
 pieni kokoustila (20 paikkaa)

Kahvio
 200 istumapaikkaa

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ouluhallin laajen­nusosa

 Ouluhalli Oulun liikuntatoimen sivulla

Oulun urheiluhallit
Raksila
Tradenomiliitto TRAL

Tradenomit (Tradenomiliitto TRAL ry) on akavalainen tutkintopohjainen tradenomien edunvalvonta- ja palveluorganisaatio, johon voivat liittyä tradenomi-, BBA- tai tradenomi (ylempi AMK) -tutkinnon suorittaneet tai niitä opiskelevat. Yhdistyksessä on jäseniä noin 30 000, joista noin puolet on valmistuneita tradenomeja. Yhdistys on perustettu vuonna 1996.

Organisaatio
Tradenomiliitto TRAL ry:n ylintä päätösvaltaa käyttää valtuusto, jonka jäsenet valitsevat vaaleilla. Valtuustoon kuuluu 35 jäsentä. Valtuuston toimikausi alkaa liittovaltuuston vaalin tuloksen vahvistamisesta ja kestää kolme vuotta. Viimeisimmät vaalit järjestettiin keväällä 2020. 

Valtuuston opiskelijaedustajat nimittää Tradenomiopiskelijat (Tradenomiopiskelijaliitto TROL ry).

Valtuusto valitsee liiton hallituksen. Hallituksen toimikausi on 3 vuotta. 

Liiton palveluksessa on 21 työntekijää, jotka vastaavat jäsenten edunvalvonnasta ja jäsenpalvelusta.

Tradenomiopiskelijat (Tradenomiopiskelijaliitto TROL ry)

Tradenomeihin kuuluu itsenäisenä yhdistyksenä Tradenomiopiskelijat (Tradenomiopiskelijaliitto TROL ry.), johon opiskelijat järjestäytyvät pääosin itsenäisten alueellisten yhdistysten kautta. Tradenomiopiskelijat toimii tradenomiopiskelijoiden etuja valvovana ammatillisena opiskelijajärjestönä.

Alue- ja alakohtaiset yhdistykset
Tradenomien alaisuudessa toimii myös itsenäisiä alakohtaisia ja alueellisia tradenomiyhdistyksiä:

Finanssialan Tradenomit ry
IT-tradenomit ry
Kaupan alan tradenomit ry
Taloushallintoalan tradenomit ry
Ylemmät tradenomit ry
Jyväskylän seudun tradenomit ry
Kemi-Tornion Tradenomit ry
Lahden seudun tradenomit ry
Oulun seudun tradenomit ry

Pohjanmaan tradenomit ry
Pohjois-Savon tradenomit ry
Pääkaupunkiseudun tradenomit ry
Saimaan seudun tradenomit ry
Tampereen seudun tradenomit ry
Turun seudun tradenomit ry - Åbonejdens tradenomer rf

Lähteet

Aiheesta muualla
Tradenomit
Tradenomiopiskelijat
KOKO-kassa
Polynesialaiset kielet

Polynesialaiset kielet ovat austronesialaiseen kielikuntaan kuuluva kieliryhmä. Niitä puhuu alle miljoona ihmistä koko Polynesiassa ja niihin kuuluvat muun muassa tahiti, samoa, tonga, maori ja havaiji, joista jotkin kielet ovat kuitenkin syrjäytyneet muiden kielien alle. Kuten maorin ja havaijin kielet ovat vaarassa jäädä englannin varjoon. Niiden elvytys on aloitettu vasta äskettäin. 

Polynesialaisia kieliä arvioidaan olevan yhteensä noin neljäkymmentä, joilla on keskenään monia yhteneväisyyksiä. Siksi uskotaan, että Polynesian saaret asutettiin varsin äskettäin, noin 2500 vuotta sitten.. Kielten samankaltaisuutta kuvaa oheinen taulukko muutamien sanojen äänneasun muuttumisesta kielestä toiseen. Taulukossa käytetty merkintä on foneettinen, eikä vastaa kielten oikeinkirjoitusta.

Polynesialaisten kielten ydinryhmän luokitus 
Polynesialaisten kielten ydinryhmään kuuluu vajaa 40 kieltä. Ydinryhmän ulkopuolelle jäävät niuen ja tongan kielet muodostavat oman tongalaisten kielten ryhmän.

itäpolynesialaiset kielet:
Marquesaskielet:
etelämarquesasin kieli
havaijin kieli
mangarevan kieli
pohjoismarquesasin kieli
rapan kieli
tahitilaiset kielet:
maorin kieli
rakahanga-manihikin kieli
rarotongan kieli
tahitin kieli
tongarevan kieli
tuamotun kieli
tubuain kieli
rapanuin kieli
samoalaiset kielet:
Uvean-Niuafo'oun kielet:
niuafo'oun kieli
wallisin kieli
Ellicesaarten kielet:
kapingamarangin kieli
nukumanun kieli
nukuoron kieli
nukurian kieli
ontong javan kieli
sikianan kieli
takuun kieli
tuvalun kieli
Futunan kielet:
anutan kieli
emaen kieli
futuna-ainiwan kieli
itäfutunan kieli
länsiuvean kieli
mele-filan kieli
pilenin kieli
rennell-belonan kieli
tikopian kieli
pukapukan kieli
samoan kieli
tokelaun kieli
niuatoputapun kieli (kuollut)

Lähteet
Tongan maantiede

Tongan saarivaltio sijaitsee eteläisellä Tyynellä valtamerellä. Se koostuu 171 saaresta, joista 36 ovat asutettuja. Saaret jakautuvat neljästä viiteen saariryhmään, jotka ovat ʻEua, Tongatapu, Haʻapai ja Vavaʻu. Lisäksi valtion pohjoisosassa sijaitsee kolme muista erillään olevaa saarta: Niuafo'ou, Tafahi ja Niuatoputapu. Niiden katsotaan joskus muodostavan oma saariryhmänsä nimeltään Niua. Kaikkien saarien ilmasto on trooppinen.

Saarista suurin on Tongatapu, jonka pinta-ala on 257 neliökilometriä ja jolla pääkaupunki Nukuʻalofa sijaitsee.

Tongan pinta-ala on noin 748 neliökilometriä. Rantaviivaa saarilla on yhteensä 419 kilometriä. Korkein kohta sijaitsee Kaon saarella ja on 1 033 metriä merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
Hendersoninsaari

Hendersoninsaari () on asumaton 37,3 neliökilometrin laajuinen saari eteläisellä Tyynellämerellä. Se on osa Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluvia Pitcairnsaaria. Etäisyys pääsaari Pitcairnille on 193 kilometriä.

Saaren löysi Pedro Fernandes de Queiróos tammikuussa 1606. Uudelleen sen löysi 17. kesäkuuta 1819 Brittiläisen Itä-Intian kauppakomppanian alus Hercules kapteeninaan Henderson. Vaikka saarella ei nykyään ole ihmisasutusta, 1100–1400-luvuilla eräs polynesialainen kansa asutti sitä. Saarella ei ole makeaa vettä ja se on liian jyrkkä maanviljelyyn.

Saari on Unescon maailmanperintöluettelossa fosfaattiesiintymiensä ja runsaan linnustonsa ansiosta. Saarella on neljä endeemistä lintulajia, yhdeksän kasvilajia (saaren 63:sta) ja neljä etanalajia (16:sta).

Saari on lähellä eteläisen Tyynenmeren jätepyörrettä. Se on peittynyt muoviroskaan: siellä on tutkijoiden mukaan eniten muovia neliökilometriä kohden maailmassa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Pitcairnsaaret
Unescon maailmanperintökohteet Yhdistyneessä kuningaskunnassa
Muhammad Sa’id al-Sahhaf

Muhammad Sa’id al-Sahhaf (myös Muhammad Saeed al-Sahhaf jne.) (s. 1940 Hilla, Irak) on entinen irakilainen poliitikko ja diplomaatti. Hän oli paljon julkisuudessa työskennellessään maan tiedotusministerinä 2003 Irakin sodan aikana. Huhtikuussa 2003 Muhammad Sa’id julisti Irakin televisiossa amerikkalaisten sotilaiden tekevän joukoittain itsemurhia Bagdadin porteilla, vaikka taistelujen äänet olivat jo kuultavissa.

Ennen Irakin sotaa 
Muhammad Sa’id al-Sahhaf liittyi vuonna 1963 Baath-puolueeseen ja työskenteli suurlähettiläänä Ruotsissa, Burmassa, YK:ssa ja Italiassa, jonka jälkeen vuonna 1992 palasi Irakiin maan ulkoministeriksi. Muhammadin ulkoministerikausi päättyi vuonna 2001 epäselvistä syistä, mutta hänen väitetään olleen epäpätevämpi kuin edeltäjänsä Tariq Aziz. Joidenkin lähteiden mukaan päätöksen takana oli Saddam Husseinin poika Udai Hussein.

Irakin sodassa 
Ulkomailla Muhammad Sa’id al-Sahhaf tunnetaan hänen päivittäistä tiedotuksistaan Bagdadista Irakin sodan aikoina. Alussa Said tunnettiin nimellä "Bagdadin Bob". Tiedotukset olivat mielikuvituksellisia, värikkäitä ja valheellisia. Said väitti Irakin televisiossa 7. huhtikuuta 2003, ettei Bagdadissa ole amerikkalaisia joukkoja, että amerikkalaiset sotilaat tekevät joukolla itsemurhia Bagdadin porteilla ja että Saddamin mukaan "jumala grillaa vihollisten vatsat helvetissä", vaikka Bagdad kukistui kaksi päivää myöhemmin. Tästä hän sai yhdysvaltalaisissa viestimissä lempinimen ”Koominen Ali” () – viittauksena toisen irakilaispoliitikon Ali Hasan al-Majidin liikanimeen ”Kemikaali-Ali” (Chemical Ali). Tiedotusministerin viimeinen esiintyminen virassa tapahtui 8. huhtikuuta, jolloin hän totesi amerikkalaisten joko antautuvan tai palavan tankkeihinsa.

Vaikka länsimaisissa tiedotusvälineissä Muhammad Sa’id al-Sahhafin valehtelu vaikutti lähinnä naurettavalta ja säälittävältä, asia oli erilainen sotaa vastustaneessa arabimaailmassa, jossa tiedotusvälineet katsoivat sotaa omasta näkökulmastaan, eikä esimerkiksi Syyrian televisio näyttänyt kuvia sotatapahtumien kulusta. Monille arabeille muun muassa Bagdadin miehittäminen tuli täytenä yllätyksenä, samoin se, että Muhammad Sa’id al-Sahhaf ja tiedotusvälineet olivat valehdelleet koko ajan. Lähi-idässä kielenkäyttö myös on värikkäämpää kuin länsimaissa.

Sodan jälkeen 
Daily Mirror -sanomalehti kertoi 25. kesäkuuta 2003, että miehittäjäjoukot olivat pidättäneet tiedotusministerin Bagdadissa. Tietoa ei vahvistettu sotilaslähteistä, ja al-Sahhafin perhe kielsi vangitsemisen. Seuraavana päivänä al-Sahhaf esiintyi Dubaissa toimivan Al Arabiya -televisiokanavan haastattelussa, josta hänelle kerrotaan maksetun 200 000 dollaria. Muhammad kertoi amerikkalaisjoukkojen kuulustelleen häntä. Haastattelussa hänen esiintymisensä oli aivan toisenlaista kuin hänen tiedottaessaan sodan kulusta.

Kuulustelujen jälkeen Muhammad Sa’id al-Sahhaf vapautettiin, eikä häntä vastaan nostettu syytteitä. Hän elää perheensä kanssa Arabiemiraateissa.

Lähteet

Irakilaiset poliitikot
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Suurlähettiläät
Julio Iglesias

Julio José Iglesias de la Cueva (s. 23. syyskuuta 1943 Madrid, Espanja) on espanjalainen muusikko. Hän on Espanjan eniten myynyt laulaja ja yksi maailman eniten myyneitä espanjankielisiä laulajia. Hän on julkaissut eri kielillä 77 albumia, joita on myyty yhteensä noin 300 miljoonaa kappaletta.

Ura 

Nuorena Iglesias pelasi jalkapalloa maalivahtina Real Madridin juniorijoukkueissa ja opiskeli lakia. Hän joutui jättämään haaveensa pidemmästä jalkapallourasta 19-vuotiaana jouduttuaan vakavaan auto-onnettomuuteen. Maatessaan sairaalavuoteessa hän alkoi säveltää musiikkia.

Vuonna 1968 Iglesias voitti Benidormin kansainvälisen laulukilpailun kappaleella ”La vida sigue igual” ja teki levytyssopimuksen Columbia Recordsin kanssa. Vuonna 1970 hän sijoittui neljänneksi edustaessaan Espanjaa Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Gwendolyne” ja nousi tähteyteen Euroopassa.

Vuonna 1972 Iglesias lisäsi englannin, ranskan, portugalin, saksan ja italian kielirepertuaariinsa.

1970-luvun lopussa Iglesias teki levytyssopimuksen CBS Internationalin kanssa. Vuonna 1980 hän julkaisi menestyneimmän espanjankielisen albuminsa Hey!. Vuonna 1984 hän julkaisi ensimmäisen englanninkielisen albuminsa 1100 Bel Air Place, jota myytiin kolme miljoonaa kappaletta pelkästään Yhdysvalloissa.

Vuonna 1988 Iglesias voitti Grammy-palkinnon Best Latin Pop Album -kategoriassa albumillaan Un hombre solo. 1990-luvulla hän palasi espanjalaisille juurilleen julkaisten muun muassa albumin Tango (1996). Iglesiasin viimeisin albumi on vuonna 2015 julkaistu México.

Yksityiselämä 

Iglesiasin ensimmäinen vaimo oli filippiiniläissyntyinen huippumalli Isabel Preysler, jonka kanssa hän sai kolme lasta. Esikoistytär Chabeli Iglesias työskentelee toimittajana Washingtonissa. Pojat Julio Iglesias, Jr. ja Enrique Iglesias ovat seuranneet isänsä jalanjälkiä ja tulleet tunnetuiksi laulajina. Erityisesti nuorempi poika Enrique on menestynyt musiikkiurallaan. Nykyisen puolisonsa, alankomaalaisen entisen mallin Miranda Rijnsburgerin kanssa Iglesiasilla on viisi lasta.

Iglesiasin isä kidnapattiin vuonna 1985. Hänet palautettiin elossa ja loukkaantumattomana kahden viikon kuluttua, mutta tapauksesta säikähtäneenä Iglesias päätti kuitenkin muuttaa perheinensä Miamiin, Floridaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Iglesiasin virallinen kotisivu

Espanjalaiset laulajat
Hollywood Walk of Fame
Espanjan euroviisuedustajat
Grammy-palkinnon saajat
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Vuoden 1970 euroviisuedustajat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Ascension

Ascension on Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluva saari eteläisellä Atlantin valtamerellä Atlantin keskiselänteellä.

Saaren sijainti on eristäytynyt, Afrikan mantereelle on 1 600 km ja Saint Helenan saarelle 1 300 km. Saarella on tärkeä Kuninkaallisten ilmavoimien ja Yhdysvaltain ilmavoimien tukikohta, josta käytetään nimeä RAF Ascension Island tai Wideawake Airfield. Saarelle on kaksi viikoittaista lentoa Britanniasta ja Falklandilta sekä viikoittainen Yhdysvaltain sotilaslento Floridaan. Postilaiva RMS Saint Helena käy saarella kerran kuussa.

Saaren korkein kohta on sisämaassa oleva The Peak (859 m). Saarella on viisi asutuskeskusta, jotka ovat:

Georgetown (560 asukasta) 
Cat Hill (Yhdysvaltain tukikohta, 210 asukasta) 
The Residency 
Traveller’s Hill (Britannian tukikohta, 200 asukasta)
Two Boats Village (110 asukasta)

Ascensionilla on yksi viidestä maa-antennista, joita käytetään GPS-järjestelmän apuna. Saarella on myös BBC:n lyhytaaltolähetysten lähetysasema ja Euroopan avaruusjärjestön tutka Ariane 5 -laukaisujen seurantaan ja NASAn kalustoa.

Saarella käyvät myös lisääntymässä Etelä-Amerikan itärannikolla elävät liemikilpikonnat, jotka vaeltavat saarille tuhansien kilometrien matkan. Ascension ilmasto on trooppinen,  lämpötila on rannikolla noin 20–31 °C, ja noin 5–6 astetta viileämpi talvikautena. Sadekuuroja voi tapahtua milloin tahansa vuoden aikana, mutta yleensä runsaampia kesäkuun ja syyskuun välisenä.

Historia

Portugalilaisen João da Novan uskotaan nähneen saaren 1501, mutta hän ei raportoinut sitä. Alphonse d’Albuquerque havaitsi sen 1503 ja nimesi sen katolilaisen helatorstain (Ascensão, lat. Ascensionis) mukaan. Helmikuussa 1701 William Dampierin komentama HMS Roebuck upposi Clarence Bayssa ja 60 miestä selvisi saarella kaksi kuukautta. 

Ensimmäisen kerran saari asutettiin pysyvästi 1815, kun brittiläinen varuskunta miehitti sen varmistuksena sen jälkeen kun Napoléon oli vangittu Saint Helenalle. Myöhemmin saari oli muun muassa orjakauppaa vastaan taistelevan West Africa Squadronin huoltopaikkana. Vuonna 1898 Eastern Telegraph Company veti sinne kaapelin tarkoituksena yhdistää Britannian siirtomaihinsa Etelä-Afrikassa.

Toisen maailmansodan aikana Yhdysvallat rakensi saarelle lentokentän, Wideawake, jota käytettiin koneiden kuljetuksessa Atlantin yli. 9. joulukuuta 1941 Saksan laivaston sukellusvene U-124 lähestyi saarta tarkoituksenaan upottaa satamassa olevat laivat tai tuhota tykkitulella kaapeliasema. Saarelle asennettu kaksitykkinen patteri pelotti sukellusveneen pois.

Kylmän sodan aikana Yhdysvaltain joukot palasivat ja lentokenttää laajennettiin 1960-luvulla.

Ascensionia on käytetty huoltosatamana muun muassa Falklandin sodassa vuonna 1982. Brittisotilaita ja heidän kalustoaan kuljettaneet rahti- ja sotilasalukset pysähtyivät saarella täydennyksiä varten ennen maihinnousua Falklandinsaarille. Lentokenttä oli Victor-V-pommittajien ja Victor-tankkereiden tukikohtana.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Charles Darwin's ecological experiment on Ascension isle BBC News. 1.9.2010. 

Yhdistyneen kuningaskunnan saaret
Atlantin saaret
Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Afrikassa
Raksilan urheilukeskus

Raksilan urheilukeskus on pääosin kaupungin liikuntaviraston ylläpitämä liikuntapaikkojen keskittymä Raksilan kaupunginosassa Oulussa. Urheilukeskus sijaitsee aivan Raksilan market-alueen vieressä, joten pysäköintipaikoista ei yleensä ole puutetta.

Urheilukeskuksen liikuntapaikat

Uimahalli

Raksilan uimahalli on yksi Suomen suurimpia uimahalleja. Sen altaiden pinta-ala on 1 853 m² ja altaiden tilavuus on 3 545 m³. Itse hallin pinta-ala on 12 239 m².

Uimahallissa on kahdeksanratainen 50 metrin allas, joka voidaan jakaa välisillalla. Kuntouintialtaassa on kuusi 25 metrin rataa. Lisäksi hallista löytyvät lasten uimaopetusaltaat, 35-metrinen liukumäkiallas, sekä monitoimiallas (mm. vesihierontapisteitä, invanostin, pyörätuoliluiska).

Hallissa on kaksi 1 metrin ja 3 metrin ponnahduslautaa, sekä uimahyppytorni, jonka hyppytasot ovat 3, 5, 7 ja 10 metriä.

Palvelut: allasosasto, kuntosali, liikuntasali, judo- ja nyrkkeilysalit, kahvio, kokoustilat, liikuntainfopiste.

Uimahallin edustalla on esillä kuvanveistäjä Kari Huhtamon veistos Polskis.

Ouluhalli

Monitoimihalliksi rakennetun Ouluhallin sisäpinta-ala on 12 000 m² ja tilavuus 161 000 m³. Katsomossa on 830 kiinteää istumapaikkaa, lisäkatsomossa 700 istumapaikkaa sekä lisäksi 4 500 tuolia.

Pesäpallostadion

Raksilan pesäpallostadion vihittiin käyttöön 1997. Kenttänä on hiekkatekonurmi. Stadion on suurin kotimaiselle pesäpallolle rakennettu stadion.

Stadionin katsomossa on 4 204 istumapaikkaa, joista katettuja on 1 460. Aitiopaikkoja on 162 ja lisäkatsomoissa 2 000 paikkaa.

Stadionilla järjestetään vuosittain myös konsertteja.

Jäähalli

 lisäksi pienempi harjoitusjäähalli

Tekojääkenttä

Tekojääkenttä on avattu vuonna 1997. Vuonna 2008 valmistuneessa katsomorakennuksessa on 1 200  katettua istumapaikkaa. Jääpallokentän koko on 70 m × 120 m. Kenttään on asennettu jäähdytysjärjestelmä, ja se on valaistu valomastoilla.

Muut urheilukeskuksen liikuntapaikat
 kuntorata/hiihtolatu (1 065 m) rata on valaistu klo 5.30–23.00
 palolaitoksen liikuntasali
 palolaitoksen sisäampumarata

Oulun urheiluhallit
Urheilukeskus
Suomen urheilukeskukset
Kuuban lippu

Kuuban lippu on Kuuban tunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 20. toukokuuta 1902. Se pohjautuu osin Yhdysvaltain lippuun. Lipun on suunnitellut Narciso López vuonna 1849.

Kuuban hallituksen virallinen versio lipun kuvioinnista ja väreistä kertoo, että lipun siniset raidat viittaavat saaren kolmeen vanhaan osa-alueeseen, valkoiset raidat tarkoittavat itsenäisyyspyrkimyksien voimaa, punainen kolmio tarkoittaa tasa-arvoa ja vapautta sekä verenvuodatusta itsenäisyyden puolesta, ja valkoinen tähti symboloi täydellistä vapautta.

Lippu suunniteltiin jo vuonna 1849, ja sen pohjana käytettiin Yhdysvaltain lipun perusajatusta. Tuohon aikaan kuubalaiset halusivat osaksi Yhdysvaltain liittovaltiota, ja alun perin tähti olisi tiettävästi tarkoittanut yhtä uutta Yhdysvaltojen osavaltiota. Samassa yhteydessä suunniteltiin myös Puerto Ricon lippu, jossa sininen ja punainen ovat toisin päin.

Lipun kuvaus 
Viisi tasalevyistä raitaa, joista ylin, keskimmäinen ja alin ovat sinisiä ja muut valkoisia. Punaisessa tasasivuisessa kolmiossa, jonka yksi kanta on samansuuntainen tangon kanssa, on valkoinen viisisakarainen tähti.

Kuuban lipun historia 

Lippu
Valtioiden liput
Jukka Järvinen

Jukka "Pyöveli" Järvinen (s. 13. elokuuta 1964 Helsinki on suomalainen entinen raskaansarjan nyrkkeilijä. 

Amatööriurallaan Järvinen voitti kolme Suomen mestaruutta. Hän voitti Suomen mestaruuden myös ammattilaisena vuonna 1996.
Ammattilaisurallaan Järvinen voitti 25 ottelua (joista 9 tyrmäysvoittoa) ja hävisi 6 ottelua. Järvisen manageri oli yhdysvaltalainen Gary Trevett, samoin kuin nyrkkeilijä Jyri Kjällillä.

Järvinen lopetti ammattinyrkkeilyuransa lopullisesti vuonna 2005. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Järvinen valittiin SDP:n listalta Helsingin kaupunginvaltuuston jäseneksi. Vuoden 2017 kunnallisvaaleissa  hän uusi paikkansa.

Yksityiselämä 
Järvinen on lopettanut alkoholin käytön 13. syyskuuta 1998 ja tullut uskoon. Hän toimi pitkään päihdetyöntekijänä Helsingin vieraskodissa. Työnsä ohessa hän opiskeli sosionomiksi valmistuen loppuvuodesta 2017. Järvinen on seurustellut vuoden 2016 helmikuusta lähtien musiikkipedagogin ja laulaja Reeta Viljamaan kanssa ja heillä on vapunpäivänä 2018 syntynyt poika. He asuvat avoliitossa Helsingin Käpylässä ja heidän on määrä avioitua kesällä 2019. Järvisellä on ennestään aiemmasta liitostaan 2001 syntynyt tytär.

Ammattilaisottelut

Lähteet

Helsingin kaupunginvaltuutetut
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Suomalaiset nyrkkeilijät
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Con Air – lento vapauteen

Con Air – lento vapauteen on yhdysvaltalainen toimintaelokuva vuodelta 1997. Elokuvan ohjasi Simon West, ja sen pääosissa esiintyvät Nicolas Cage, John Malkovich, John Cusack, Ving Rhames, Steve Buscemi, Monica Potter ja Landry Allbright.

Elokuva kertoo sotilaasta nimeltä Cameron Poe, joka joutuu vankilaan taposta. Kun Poe on vapautumassa  kahdeksan vuoden istumisen jälkeen hyvästä käytöksestä, hän joutuu vankien siirtolennolle uuteen vankilaan. Huippuvaaralliset vangit kaappaavat koneen ja käyttävät sitä pakenemiseen. Poe olisi voinut poistua koneesta välilaskun aikana, mutta hän ei tehnyt niin pelätessään sellitoverinsa ja joidenkin panttivankien kuolevan. 

Elokuva oli ehdokkaana parhaimpien äänitehosteiden sekä parhaan musiikin Oscar-palkinnoista, mutta molemmat palkinnot myönnettiin Titanicille.

Rooliluettelo

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat
Vuoden 1997 yhdysvaltalaiset elokuvat
Simon Westin ohjaamat elokuvat
Porto Velho

Porto Velho () on kaupunki Brasiliassa. Se on Rondônian osavaltion pääkaupunki. Se sijaitsaee Amazonin sivujoen Madeiran varrella.

Kaupungin asukasluku oli 428 527 vuonna 2010.

Lähteet

Aiheesta muualla

Brasilian osavaltioiden pääkaupungit
Brasilian kunnat
Jari Nieminen

Jari Nieminen (s. 17. joulukuuta 1970) on tamperelainen kitaristi, joka on vaikuttanut useiden artistien taustayhtyeissä. Studiomuusikko-uran lisäksi Jari Nieminen soittaa Mustat Enkelit -yhtyeessä. Hän on toiminut myös palkattuna muusikkona eri yhtyeissä, kuten muun muassa Dingossa.

Suomalaiset kitaristit
Suomalaiset sessiomuusikot
Dingo
Bahia

Bahia on yksi Brasilian 26:sta osavaltiosta, ja se sijaitsee Atlantin valtameren rannikolla maan koillisosassa. Osavaltio on maan neljänneksi väkirikkain (São Paulon, Minas Geraisin ja Rio de Janeiron osavaltioiden jälkeen) ja kooltaan viides. Kyseessä on myös tärkeä historian ja kulttuurin keskus. Bahian pääkaupunki on Salvador (virallinen nimi São Salvador da Bahia de Todos os Santos) ja se sijaitsee Atlantin valtameren ja Todos Santosin lahden kohtaamispaikassa. Kaupungin perustivat portugalilaiset vuonna 1549. Osavaltio on Brasilian tärkein kaakaon tuottaja.

Salvadorin lisäksi muita kaupunkeja osavaltiossa ovat muun muassa Ilhéus, Itaparica ja Lençóis. Bahian osavaltiossa on arviolta 15 276 566 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 564 831 neliökilometriä.

Osavaltion suurimmat kaupungit ja niiden asukasluvut 
Salvador – 2 631 831 
Feira de Santana – 519 173 
Vitoria da Conquista – 281 684 
Ilhéus – 221 294 
Itabuna – 202 523 
Juazeiro – 198 065 
Camacari – 186 399 
Jequie – 148 449 
Alagoinhas – 136 868 
Lauro de Freitas – 136 258 
Barreiras – 130 512 
Porto Seguro – 127 048 
Teixeira de Freitas – 118 681 
Simoes Filho – 105 117 
Paulo Afonso – 101 568 
Eunapolis – 91 085 
Santo Antonio de Jesus – 84 057 
Valença – 82 936 
Candeias – 81 319

Aluejako 

Bahia on jaettu väestönlaskentaa ja tilastointia varten seitsemään suuralueeseen:

Osavaltion alempi hallintoyksikkö on ala-alue, joita Bahiassa on 32. Ala-alueet jakautuvat kuntiin, joita on yhteensä 415.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Osavaltion internetsivut