joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Whitefishin rautatieasema

Whitefishin rautatieasema (lyh. WFH) on rautatieasema Flatheadin piirikuntaan kuuluvassa Whitefishin kaupungissa Montanassa, Yhdysvalloissa. Liikennepaikka sijaitsee BNSF Railwayn omistaman Hi Line- ja Kootenai River -rataosien yhtymäkohdassa noin 410 kilometriä Spokanesta itään.

Rautatieaseman rakensi Great Northern Railway ja se avattiin 1927 yhdistettynä rautatieasemana, tavaratoimistona ja aluehallintotoimistona. Nykyisin rakennuksen omistaa BNSF Railway, joka vuokraa rakennuksesta toimitilaa. 

Chicagon ja Seattlen välillä liikennöivän kansallisen matkustajajunayhtiö Amtrakin intercityjuna Empire Builder pysähtyy asemalla päivittäin. Käyttäjämäärillä mitattuna Whitefish on Empire Builderin reitin vilkkain väliasema heti Minneapolisissa sijaitsevan Midwayn rautatieaseman jälkeen.

Asemarakennus lisättiin kansalliseen historiallisten paikkojen rekisteriin vuonna 2002.

Aiheesta muualla
 Amtrak: Whitefish station 
 Great American Stations: Whitefish

Montanan liikenne
Yhdysvaltain rautatieliikennepaikat
Hellhound

Hellhound oli vuonna 1976 perustettu tamperelainen uuden aallon punkyhtye. Se julkaisi kaikkiaan kolme singleä ja yhden albumin ennen hajoamistaan 1980-luvun alussa.

Hellhoundin perustivat koulukaverit J-V. "Väiski" Sappinen (laulu) ja Jyrki Mattila (kitara) yhdessä Jorma Peltosen (basso) ja Arto Lepistön (rummut) kanssa. Lepistön korvasi pian Sappisen ja Mattilan entinen koulukaveri Pekka Lehto, jota kuitenkin seurasi rumpalina ennen ensilevytystä Manu Ojanen. Hellhoundin ensimmäinen single oli 1978 julkaistu "Suomi 60"/"Kasvot". Levyllä, vaikkakin sen kansikuvassa esiintyykin, Ojanen ei vielä soittanut rumpuja, vaan niistä vastasivat B-puolella Kollaa kestään Jyrki Siukonen ja A-puolella Alwari T:n Seppo Tammilehto. Toiseksi kitaristiksi tuli Jari Granholm. 

Toinen single "Pakoon neonarmeijaa" ilmestyi vuonna 1979 ja sen jälkeen ainoaksi jäänyt albumi Soitetaan rock'n'rollia. Toiselle paikkakunnalle opiskelemaan muuttaneen Jorma Peltosen korvasi bassossa ex-Tinneri Retsa Laine. Granholm ja Ojanen jättivät myös yhtyeen ja bassoon tuli ex-Popeda Ilpo Ainiala ja rumpuihin ex-Ducks Matti Palmutie. Tällä kokoonpanolla syntyi viimeiseksi jäänyt single Auringonpilkkuja vuonna 1980. Tämän jälkeen yhtye toimi vuoden verran ennen hajoamistaan. Hellhound on keikkaillut satunnaisesti alkuperäiskokoonpanolla 1980-luvun alkupuolella, vuonna 1993 Tullikamarilla "Isi, mitä oli punk" -tapahtumassa ja pari kertaa vuonna 2008. 

Hellhound oli mukana kahdella kappaleella vuonna 1979 ilmestyneellä Pistä paremmaksi -kokoelmalla. Samalla levyllä on myös Räime-yhtyeen kappaleet "Ottaa päähän" ja "Katala maailma". Räime oli käytännössä Hellhoundin sivuprojekti, jossa Hellhoundin soittajat esiintyivät salanimillä.

Diskografia

Singlet 

 "Suomi 60"/"Kasvot" (Rokit, 1978)
 "Pakoon neonarmeijaa"/"Ota mut uudestaan" (Rokit, 1978)
 "Auringonpilkkuja"/"Hunningolla" (Rokit, 1980)

Albumi 

 

Lisäksi kokoelmilla Pistä paremmaksi kappaleet "Ota mut uudestaan", "Olet mulle outo" ja "Elämä" sekä 2009 ilmestyneellä kattavalla suomipunkboxilla Punk ja Yäk kappalellaan "Pakoon neonarmeijaa".

Aiheesta muualla 

 Hellhound Myspacessa

Lähteet 

 Hellhound Finnmusic.netin tietokannassa

Suomalaiset punkyhtyeet
Huhtilampi

Huhtilampi on kylä Joensuun Kiihtelysvaarassa. Joensuun keskustaan on matkaa noin 50 kilometriä, Kiihtelysvaaran kirkonkylälle noin 10 kilometriä.

Kylän koulu loppui vuonna 2006, kauppa edellisenä vuonna.

Huhtilammen kyläsivujen mukaan "Huhtilammen kylä edustaa Vaara-Karjalassa järven rantaan syntynyttä asutusta viljelyksineen. Kaunis maisemakuva ja hyvin säilynyt perinteinen kylärakenne muodostavat kulttuurimaiseman keskeiset arvot. Lähistöltä löytyy myös monia ulkoilureittejä luontoon kaipaavalle."

Aiheesta muualla
Huhtilammen kyläsivut
Kiihtelysvaaran kylät
Valtakunnallisesti arvokkaat maisema-alueet Suomessa
Maailman ihanin tyttö

Maailman ihanin tyttö on vuodesta 1998 alkaen jatkunut yhteisöllinen valokuvahanke, jonka valokuvaaja, taide- ja sosiaalikasvattaja Miina Savolainen on toteuttanut yhteistyössä kymmenen Hyvösen lastenkodissa kasvaneen nuoren naisen kanssa. Eri vuosina otetut valokuvat tallentavat nuorten kasvua. Aiheesta julkaistiin valokuvakirja vuonna 2008. Satuhenkisissä kuvissa luonnon keskellä nuorilla on ollut tilaisuus nähdä itsensä vahvoina ja ehjinä. Esimerkiksi Eeva-lehden kuvauksen mukaan ”lumoavissa valokuvissa tytöt on puettu myyttisiksi metsänhengiksi, jotka kulkevat kuin usvaenkelit suomalaisessa luonnossa. Kuvien sanotaan lohduttavan särkyneitä sydämiä.” Tytöt valitsivat itse roolit, joissa heidät kuvataan.

Samanniminen valokuvanäyttely on nähty eri puolilla Suomea sekä Barcelonassa, Napolissa ja Sarajevossa.

Hanke on palkittu muun muassa Lastenkulttuurin valtionpalkinnolla. Hanke on Miina Savolaisen taiteen maisterin lopputyö Taideteollisen korkeakoulun taidekasvatuksen osastolle. 

Suomen kirjataiteen komitea valitsi teoksen vuoden 2008 kauneimpien kirjojen joukkoon. Teos sai kiitosta myös käsintehdystä grafiikastaan, materiaalivalinnoistaan ja painojäljestään. Kirjassa on suomen- ja englanninkielinen teksti.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 voimauttavavalokuva.net.
 Kehon kuvia: Miina Savolainen ja maailman ihanin tyttö. Nono 19.12.2006.
 Tero Hautamäki: Valokuva voimauttaa ihanat tytöt. Ilkka 2.1.2009.
 Nina Riutta: Enemmän kuin tuhat sanaa . Vantaan Lauri 10.8.2006.
 Tiina Ruotsala: Kaikille maailman tytöille. Keskipohjanmaa.
 Hanna Säntti: Maailman ihanin bisnes. Talouselämä 15.12.2009.
 Seppo Toivonen: Miina Savolainen haastattelussa Kirjastokaista 2.10.2009
 Ylen Elävä arkisto: Hyvösen tytöt ja valokuvan parantava voima
 Miina Savolainen ja Valokuvan voimaa tv-ohjelmasarja 

Suomalaiset kirjat
Valokuvat
Vuoden 2008 kirjat
Kuvateokset
Nauhapensas

Nauhapensas (Homalocladium platycladum) on Uuden-Guinean ja Salomonsaarten alueilta kotoisin oleva tatarkasvi, joka on yleistynyt eri puolille maailmaa tropiikin ja subtrooppisen vyöhykkeen koriste- ja pensaskasviksi. Euroopassa kasvia viljellään lähinnä ruukuissa sisätiloissa. Se tunnetaan kauppapuutarhoissa ainakin nimellä twiggy, joka viitannee samannimisen valokuvamallin hoikkuuteen. Yksi kasvin englanninkielisistä nimistä on ”tapeworm plant”, joka olisi suunnilleen käännettynä heisimatokasvi. Tämä kuvaa kasvin ulkonäköä. Sen vihreät varret ovat litteitä ja jaokkeellisia. Kasvin kukat ilmaantuvat jaokkeiden rajalle palloina, jotka kypsyvät ensin punaisiksi, sittemmin mustiksi siemeniksi. Lehtiä on vain nuorissa versoissa ja ne ovat pieniä. Kasvista voi tulla noin nelimetrinen.

Kasvihuoneissa nauhapensaan lehdet ovat vahingoittuneet toisinaan Erysiphe polygoni -härmästä.

Lähteet 

Tatarkasvit
Markel Susaeta

Markel Susaeta Laskurain (s. 14. joulukuuta 1987 Eibar, Guipúzcoa, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Athletic Bilbaota. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

Athletic Bilbaon edustusjoukkueessa Susaeta debytoi 2. syyskuuta 2007 ottelussa Barcelonaa vastaan.

Aiheesta muualla 
Susaetan profiili Athletic Bilbaon sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Baskijalkapalloilijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Kunta-alue

Kunta-alue on pienen paikallishallinnon yksikkö Liettuassa. Historiallisesti nimi tarkoittaa feodaalista maallista hallintoa johtaneen kylänvanhimman hallitsemaa aluetta ja tarkoittaa kirjallisesti vanhimmistoa, jota johtaa kylänvanhin.

Liettuassa tarkoituksena on ollut luoda joku kaupunginosaneuvostoa tai kyläneuvostoa korvaava järjestelmä, jolla ei ole varsinaista kunnanvaltuuston tai kaupunginvaltuuston päätösvaltaa eikä oikeutta meno- ja tuloarvioon, mutta joka tekisi paikallishallinnon läheisemmäksi kuin kuntauudistuksen pieni kuntamäärä mahdollistaa.

Kunta-alue ei ole itsenäinen kunta, jota johtaisi kunnallisvaaleilla valittu kunnanvaltuusto tai kaupunginvaltuusto, vaan kunnanosan hallinnon kattava alue. Venäjän keisarikunnassa tai Liettuan suuriruhtinaskunnassa ei yleisestä paikallishallinnosta vastannut kirkon seurakunta, kuten Ruotsin kuningaskunnassa ja Suomen suuriruhtinaskunnassa vuoden 1865 kunnallisasetuksen siirtymisaikojen loppuun saakka pisimmillään vuoteen 1866.

Liettuassa on 10 lääniä, 60 täysivaltaista kuntaa vastaavaa paikallishallinnon yksikköä, jotka koostuvat tai voivat koostua kaupungeista ja kylistä sekä 594 kunta-aluetta, jotka rajoineen sisältyvät 60 kunnalliseen hallintoalueeseen.

Katso myös
aluekunta
lähikunta

Liettuan maantiede
Paikallishallinto

ru:Староство
Lars Hollmer

Lars Gustav Gabriel Hollmer (21. heinäkuuta 1948 – 25. joulukuuta 2008 Uppsala) oli ruotsalainen muusikko, laulaja ja säveltäjä. 

1970-luvulla Hollmer oli merkittävänä taustatekijänä yhtyeissä Samla Mammas Manna, Zamla Mammaz Manna, Von Zamla ja Ramlösa Kvällar. Kun Zamla hajosi 1980, Hollmer ryhtyi tekemään ensimmäistä omaa albumiaan XII sibiriska cyklar (1981). Albumi oli todellinen sooloprojekti, sillä Hollmer soitti siinä itse kaikkia soittimia, joista tärkeimpiä olivat harmonikka ja kosketinsoittimia. Albumin kappaleista menestyi erityisesti Boeves psalm.

Yhtä aikaa muiden hankkeiden, kuten Von Zamla ja Fem Söker En Skatt, Lars Hollmer jatkoi levyjen tekoa myös omissa nimissään. 1985 hän perusti yhtyeen Looping Home Orchestra, joka on esittänyt Hollmers musiikkia vaihtelevissa kokoonpanoissa. Vuonna 1996 hän liittyi kansainväliseen harmonikkayhtyeeseen Accordion Tribe. 1998 hänet palkittiin Grammis-palkinnolla cd:stä Andetag.

2000-luvulla Hollmer esiintyi yhdessä yhtyeen Utsikter kanssa, jossa soittavat muun muassa Michel Berckmans (oboe, fagotti) ja Wolfgang Salomon (kontrabasso). Hänen Japaniin vuonna 2000 tekemänsä matkan jälkeen syntyi yhtye SOLA, jossa on japanilaisia muusikoita. Vuonna 2002 ilmestyi levy Lars Hollmer's SOLA. The global home project. Yhteistyö japanilaisen viulistin Yuriko Mukoujiman kanssa syveni vuonna 2003. He ovat pitäneet yhdessä useita konsertteja Japanissa ja julkaisseet livealbumin Live and more.

Accordion Triben kanssa ilmestyi vuonna 2003 toinenkin levy, Sea of reeds. Sveitsiläinen ohjaaja Stefan Schwietert teki  yhtyeestä seuraavana vuonna dokumenttielokuvan. Hollmer esiintyi 2004 Victoriavillessa Québecssa yhdessä kanadanranskalaisten muusikoiden Jean Déromen ja Pierre Tanguayn kanssa ja kymmenmiehisen orkesterin La Fanfare Pourpourin kanssa. Hän esiintyi myös yhtyeen Fred Frith Ruotsin-kiertueella syksyllä 2004. 

Hollmerin kanadalaisyhteydet tiivistyivät 2005. Hän soitti jälkeen La Fanfare Pourpourin kanssa, ja 2007 syntyi levy Karusell Musik. Vuonna 2008 Hollmer kiersi jälleen La Fanfare Pourpourin kanssa Ranskassa ja Ruotsissa.

Lars Hollmerilla oli asunto Nyvlassa Uppsalan lähellä, ja hänellä oli siellä studio kunnostetussa kanalassa.

Diskografia

Soololevyt (valikoima)
 XII sibiriska cyklar (1981)
 Vill du höra mer? (1982)
 Från natt idag (1983)
 Tonöga (1985)
 Andetag (1997)
 Utsikter (2000)
 Viandra (2007)

Looping Home Orchestran kanssa 
 Vendeltid (1987) 
 Door Floor Something Window Lars Hollmer Looping Home Orchestra Live 92–93 (1995)

Fem Söker en Skattin kanssa 
 Fem söker en skatt (1995)

Accordion Triben kanssa 
 Accordion Tribe (1998)
 Sea of Reeds (2002)
 Lunghorn Twist (2006)

SOLAn kanssa 
 Lars Hollmer's SOLA. The global home project (2002)

La Fanfare Pourpourin kanssa 
 Karusell Musik (2007)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lars Hollmer, Aktuell i Brobytornets Musikrum. Världsmusik från ett hönshus utanför Uppsala 
 The Krax Homepage, Lars Hollmerin musiikin sivusto 
 Porträttet: Lars Hollmer  

Ruotsalaiset säveltäjät
Ruotsalaiset harmonikansoittajat
Ruotsalaiset kosketinsoittajat
Nigel Clough

Nigel Clough (s. 9. maaliskuuta 1966) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Viimeksi hän on toiminut joulukuusta 2015 kevääseen 2020 saakka englantilaisseura Burton Albionin päävalmentajana.

Ura pelaajana 

Cloughin pelaajaura alkoi Nottingham Forestissa, jonka valmentajana toimi hänen isänsä Brian Clough. Avauskokoonpanon hyökkääjäksi Clough nousi kaudella 1986–1987, jolloin hän oli seuran paras maalintekijä. Hän oli mukana voittamassa Englannin liigacupia kahdesti vuosina 1989 ja 1990. Clough nousi Forestin vuosina myös Englannin maajoukkueeseen, jossa hän pelasi 14 maaottelua. Nottingham Forest putosi Valioliigasta kauden 1992–1993 päätteeksi, minkä jälkeen hänen isänsä erosi valmentajan tehtävistä ja Nigel Clough myytiin Liverpooliin. Clough pelasi Forestissa 400 ottelua, joissa hän teki 130 maalia.

Liverpooliin Clough hankittiin Ian Rushin partneriksi, mutta lupaavan alun jälkeen hän menetti avauskokoonpanon paikkansa Robbie Fowlerille. Clough juuttui vaihtopelaajan rooliin ja lopulta valmentajan vaihduttua hän siirtyi Manchester Cityyn tammikuussa 1996.

Manchester tippui Valioliigasta keväällä 1996 ja 1. divisioonassa Clough menetti paikkansa avauskokoonpanossa osittain loukkaantumisien vuoksi. Kaudella 1996–1997 Clough palasi lainalle Nottingham Forestiin, joka pelasi jälleen Valioliigassa. Seuraavalla kaudella hän pelasi taas Cityssä, mutta seuran pudottua 2. divisioonaan hän sai kauden päätteeksi vapaan siirron.

Saavutukset pelaajana 

 Englannin liigacup (2): 1989, 1990 
 Full Members Cup (2): 1989, 1992

Ura valmentajana 

Lokakuussa 1998 Clough siirtyi pelaajavalmentajaksi Burton Albioniin, joka pelasi Southern Football Leaguen pääsarjassa eli Englannin kuudenneksi korkeimmalla sarjatasolla. Clough nosti seuran Englannin konferenssiin keväällä 2002. Hän ehti valmentaa Burtonia yli 10 vuotta ja pelata kaikkiaan 100 ottelua, kunnes tammikuussa 2009 hän siirtyi päävalmentajaksi Englannin mestaruussarjaan Derby Countyyn, jossa hänen isänsä on edelleen legendan asemassa.  Nuoremman Cloughin johdolla Derby ei kyennyt palaamaan menneiden aikojen loistoonsa, vaan joukkue sijoittui kausilla 2009–2013 Mestaruussarjassa sijoille 13–18. Lopulta Clough sai syyskuun lopussa 2013 potkut. Cloughin viimeiseksi otteluksi jäi 1–0 tappio Nottingham Forestille. 

Lokakuussa 2013 Clough allekirjoitti 2,5-vuotisen sopimuksen Englannin ykkösliigassa pelaavan Sheffield Unitedin kanssa.  Cloughin johdolla Sheffield eteni kaudella 2013/14 välieriin sekä FA Cupissa että Englannin liigacupissa. Ykkösliigassa Clough luotsasi Sheffieldin kaudella 2014/15 viidenneksi ja nousukarsintoihin, mutta tappio Swindon Townille yhteismaalein 7–6 pudotti Sheffieldin nousukarsintojen finaalista. Kauden jälkeen Clough jätti seuran.

Joulukuussa 2015 Clough palasi Burton Albionin päävalmentajaksi.

Saavutukset valmentajana 

 Northern Premier League: 2002
 Conference Premier: 2009

Lähteet

Viitteet 

Englantilaiset jalkapallovalmentajat
Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Seututie 482

Seututie 482 johtaa Kiteen Tolosenmäestä (seututieltä 487) Rääkkylän ja Liperin kirkonkylän kautta Käsämään. Tie yhtyy valtatiehen 6 Tolosenmäessä ja valtateihin 9 ja 23 Käsämässä. Käsämästä tie jatkuu yhdystienä 5031 Polvijärven Sotkumaan. Seututiehen 476 (Heinävesi–Ylämylly) se risteää Liperin kirkonkylässä ja seututiehen 484 (Hammaslahti–Rasivaara) Rääkkylän Rasivaarassa.

Tie kulkee Arvinsalmen lossin kautta, jossa on Liperin ja Rääkkylän raja. Tolosenmäessä tien päätepiste on lähellä Kiteen rautatieasemaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
482
Kiteen liikenne
Liperin liikenne
Rääkkylän liikenne
Arvinsalmen lossi

Arvinsalmen lossi kulkee Liperin ja Rääkkylän kuntien rajalla, seututiellä 482 Oravisalon ja Liperin Tutjunniemen välillä. Reitin pituus on 458 metriä.

Nykyisen lautta Nestori otettiin Arvinsalmessa käyttöön 1.8.2020.

Liikenneviraston omistama lautta on yksi Suomen suurimpia. Kantavuus 150 tonnia, pituus 50 metriä ja leveys 15 metriä. Sisaralus Vikare toimii Iniössä.

Tansseja ja konsertteja
Arvinsalmen lossilla pidettiin lossitansseja, viimeksi 1990-luvun alussa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ivo Tol: Pohjois-Karjalan lossit, North-Carelian ferries. Valokuvakirja. 1996. ISBN 952-90-7544-8 

Liperin liikenne
Rääkkylän liikenne
Suomen lautta-alukset‎
Painajaisia ja unikuvia 1: Yksinäinen sormi

Painajaisia ja unikuvia 1: Yksinäinen sormi (Nightmares and Dreamscapes, 1993) on Stephen Kingin kirjoittama novellikokoelma. Yksinäinen sormi on ensimmäinen osa suomalaisesta painoksesta. Toisen osan nimi on Anteeksi, oikea numero.

Novellit
 "Dolanin Cadillac" ("Dolan's Cadillac", 1985)
 "Koko sotkun loppu" ("The End of the Whole Mess", 1986)
 "Kärsikää", pikku piltit" ("Suffer the Little Children", 1972)
 "Yölentäjä" ("The Night Flier", 1988)
 "Pappa" ("Popsy", 1987)
 "Siihen kasvaa kiinni" ("It Grows on You", 1982)
 "Jättihampaat" ("Chattery Teeth", 1992)
 "Omistus" ("Dedication", 1988)
 "Yksinäinen sormi" ("The Moving Finger", 1990) 
 "Kumitossut" ("Sneakers", 1988) 
 "Siellä on muuten helvetin hyvä bändi" ("You Know They Got a Hell of a Band", 1992) 
 "Kotikonstein" ("Home Delivery", 1989)

Elokuvaversioita kirjan tarinoista
The Night Flier (1997) – Ohjaus: Mark Pavia, Pääosissa: Miguel Ferrer, Julie Entwisle, Dan Monahan, Michael H. Moss
Quicksilver Highway (1997) – Ohjaus: Mick Garris, Pääosissa: Christopher Lloyd, Matt Frewer, Raphael Sbarge
Dolan's Cadillac (2009) – Ohjaus: Jeff Beesley, Pääosissa: Christian Slater, Emmanuelle Vaugier, Wes Bentley

Aiheesta muualla 
 Seppo Lehtinen: Kingin lyhyet toimivat tarkasti Turun Sanomat. 20.5.1999. 

Stephen Kingin novellikokoelmat
Vuoden 1993 kirjat

fr:Rêves et cauchemars (nouvelles)
it:Incubi e deliri
Painajaisia ja unikuvia 2: Anteeksi, oikea numero

Painajaisia ja unikuvia 2: Anteeksi, oikea numero (Nightmares and Dreamscapes, 1993) on Stephen Kingin kirjoittama novellikokoelma. Anteeksi, oikea numero on toinen osa suomalaisesta painoksesta. Ensimmäisen osan nimi on Yksinäinen sormi.

Novellit
 "Sadekausi", ("Rainy Season", 1989)
 "Uljas ratsuni", ("My Pretty Pony", 1989)
 "Anteeksi, oikea numero", ("Sorry", Right Number", 1993)
 "Kello kymmenen ihmiset", ("The Ten O'Clock People", 1993)
 "Esikaupunkielämää", ("Crouch End", 1980)
 "Talo Vaahterakadulla", ("The House on Maple Street", 1993)
 "Viides neljännes", ("The Fifth Quarter", 1972)
 "Tohtorin tapaus", ("The Doctor's Case", 1987)
 "Unneyn viimeinen juttu", ("Umney's Last Case", 1993) 
 "Katse pallossa", ("Head Down", 1990) 
 "Brooklynin elokuu", ("Brooklyn August", 1971)
 "Kerjäläinen ja timantti", ("The Beggar and the Diamond", 1993)

Aiheesta muualla 
 Seppo Lehtinen: Kuoleman erilaiset muodot. Turun sanomat 7.6.2000.

Stephen Kingin novellikokoelmat
Vuoden 1993 kirjat
Kari Lehtola

Kari Lehtola -nimisiä henkilöitä:

 Kari Lehtola, suomalainen lentopalloilija
 Kari Lehtola, entinen Onnettomuustutkintakeskuksen johtaja ja Helsingin kaupunginvaltuutettu 2001-2008
Averøy

Averøy on kunta Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Kunnalla on pinta-alaa 176 neliökilometriä, ja asukkaita sillä oli 5 472 vuonna 2004.

Aiheesta muualla 
 Kunnan kotisivu 

Møren ja Romsdalin läänin kunnat
Giske

Giske on kunta Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Kunnalla on pinta-alaa 40 neliökilometriä ja tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Gisken kunnassa oli 7 541 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kunnan kotisivu 

Møren ja Romsdalin läänin kunnat
Gjemnes

Gjemnes on kunta Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Kunnalla on pinta-alaa 382 neliökilometriä ja tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Gjemnesin kunnassa oli 2 557 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kunnan kotisivu
Augsburger Panther

Augsburger Panther on saksalainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Saksan jääkiekon pääsarjassa DEL-liigassa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Curt Frenzel Stadiumilla. Seura Augsburger EV on perustettu 1878 ja jääkiekkojaosto Augsburger Panther 1994.

Joukkue kaudella 2022-2023

Joukkueenjohto
 Päävalmentaja: Mark Pederson 
 Apuvalmentaja: Pierre Beaulieu 
 Maalivahtivalmentaja: Simo Vehviläinen 
 Fysiikkavalmentaja: Gregor Grutschnig 
 Kehitysvalmentaja: Heiko Vogler 
 Huoltopäällikkö: Marco Nachrichter 
 Huoltopäällikkö: Volker Reinhardt 
 Toimitusjohtaja: Lothar Sigl 
 Urheilutoimenjohtaja: Duanne Moeser 

Lähde: EliteProspects

Kausitilastot

Kuuluisia pelaajia 
 Xaver Unsinn
 Udo Kießling
 Ernst Höfner
 Duanne Moeser
 Paul Ambros
 Glenn Anderson

Lähteet

Aiheesta muualla
Official website
Augsburger EV (Juniors)
Duanne Moeser 

Saksalaiset jääkiekkoseurat
Baijerin jääkiekko
Augsburg
Esbjerg Energy

Esbjerg Energy on tanskalainen jääkiekkoseura Esbjergistä Tanskasta. Energy pelaa Tanskan jääkiekon pääsarjatasolla Metal Ligaenissa. Vuoteen 2004 joukkue pelasi nimellä E.I.K (Esbjreg Ishockey Klub) ja vuodet 2005–2013 nimellä EfB Ishockey. Esbjergissä vaikuttaa myös jalkapalloseura Esbjerg fB joka pelaa Tanskan superliigassa joka on maan jalkapallon korkein sarjataso.

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto
Päävalmentaja: Jason Jaspers 
Apuvalmentaja: Peter Gommesen 
Maalivahtivalmentaja: Jesper Oehlenschlæger 

Lähde: EliteProspects

NHL-pelaajat

 Brady Austin
 Chris Allen
 Kaspars Astašenko
 Brett Bellemore
 Eddie Cooper
 Adam Cracknell

 Philip Larsen
 Dave Liffiton
 Brett Lysak
 Carson McMillan
 Jordan Smotherman
 Zarley Zalapski

Lähteet

Aiheesta muualla
Joukkueen kotisivut 
Esbjerg Energy - Eliteprospects.com 

Tanskalaiset jääkiekkoseurat
Esbjergin kunta
Odense Bulldogs

Odense Bulldogs on tanskalainen jääkiekkoseura, joka pelaa Tanskan korkeimmalla sarjatasolla Metal Ligaenissa.

Joukkue kautena 2022–2023

Joukkueenjohto
 Päävalmentaja: Paul Thompson 
 Apuvalmentaja: Toms Strauss 
 Fysiikkavalmentaja: Søren Jakobsen 
 Toimitusjohtaja: Henrik Benjaminsen 

Lähde: EliteProspects

NHL-pelaajat
 André Faust
 Greg Jacina
 Markku Kyllönen
 Brett Lysak
 Mike Murray
 Jan Němeček
 Jānis Sprukts
 Hannu Toivonen
 Dwayne Zinger

Lähteet

Aiheesta muualla
Joukkueen kotisivut 
Odense Bulldogs - Eliteprospects.com 

Tanskalaiset jääkiekkoseurat
Odensen kunta
Dekanoli

Dekanoli eli dekyylialkoholi on alkoholi, jossa on kymmenen hiiliatomia. Yhdisteestä käytetään myös nimiä n-dekanoli, 1-dekanoli, dekan-1-oli, n-dekyylialkoholi, kaprialkoholi ja nonyylikarbinoli. 1-dekanolia esiintyy monien kasvien tuoksuissa, erityisesti kämmekkäkasveilla (Orchidaceae) sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Sillä on mm. seuraavat rakenteelliset isomeeriset muodot:
2-dekanoli, CAS-numero 1120-06-5
3-dekanoli, CAS-numero 1565-81-7
4-dekanoli, CAS-numero 2051-31-2
5-dekanoli, CAS-numero 5205-34-5

Dekanoli on tulenarkaa ja nieltynä voi aiheuttaa oksentelua ja pahoinvointia.

Aiheesta muualla 
 
PubChem: n-decyl alcohol 
Human Metabolome Database (HMDB): Decyl alcohol 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): n-Decanol 
ChemBlink: Decyl alcohol 
1-Dekanolin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 30.12.2014.
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Decan-1-ol 
Pherobase: Floral Compound – 10OH 
Pherobase: Semiochemical – 10OH 

Primääriset alkoholit
Mohenjo-Daro

Mohenjo-Daro (, Kuolleiden kumpu) oli muinainen kaupunki ja nykyinen arkeologinen kohde Indusjoen laaksossa nykyisessä Pakistanissa. Se sijaitsee 400 kilometriä Karachista Sindhin provinssissa. Se on todennäköisesti ollut yhdessä Harappan kanssa harappalaisten valtakunnan pääkaupunki. Kaupunki on sekä Intian seudun vanhimpia ja melko hyvin säilynyt.

Vanha sivilisaatiokeskus 
Kaupungin ala oli huipussaan jopa yli 300 hehtaaria. Kaupungissa lienee asunut noin 35 000−40 000 asukasta. Kaupungin kukoistusaikaa kesti noin 800 vuotta kolmannella ja toisella vuosituhannella ennen ajanlaskun alkua. Sen talot on rakennettu lähes kokonaan poltetusta tiilestä vuosina 2500–2100 ennen ajanlaskun alkua. Alun perin se oli muodoltaan suorakulmainen ja siellä oli ruutukaava. 
Kaupungissa oli noin 10400 taloa. Talojen ala oli yleensä 50–150 neliömetriä.
Kaksitoista 9–14 metrin levyistä pääkatua jakoi kaupungin kahteentoista kortteliin, joista 11 oli asuntokortteleita ja viimeisessä, muista erillään olevassa korttelissa oli linnakkeen muodostava tekokumpu, jossa oli useita rakennuksia.. Linnoituksen ala on 12 ha. Mohenjo-Daro oli ensimmäinen merkki kaupungistumisesta Etelä-Aasiassa, ja moni itämaisista sivilisaatioista otti mallia sen kaupunkisuunnittelusta.

Kaupungin tuho 
Induksen tasangoilla on ollut paljon tulvia, ja osa Mohenjo-Darosta on pohjaveden pinnan alapuolella. Vuoden 1900 eaa. tienoilla kaupunki alkoi rappeutua. Syyksi on väitetty ainakin ulkoista hyökkäystä, ilmaston kuivumista, tektoniikasta johtuvaa joenuoman muutosta, jatkuvia tulvia, kulkutauteja ja kapinoita. Joidenkin mielestä metsien puuvarat oli jo käytetty kaupunkien korjaamiseen ja tiilien polttamiseen, mutta toisaalta lähialueen galleriametsistä vain pieni osa riittää tiilien polttoon. Kaupunki hylättiin lopullisesti viimeistään 1 300 vuotta ennen ajanlaskun alkua.

Kaupungin koon kehitys 

Paikka lienee perustettu noin 3300 eaa.

2900–2600 eaa.: 5 hehtaaria
2600–2250 eaa.: 75 hehtaaria 
2250–1900 eaa.: 200 hehtaaria 
1900–1700 eaa.: 100 hehtaaria
1700–1300 eaa.: 20 hehtaaria

"Hautaamattomat ruumiit" 

Kaupungista löydettiin 1900-luvun arkeologisissa kaivauksissa taloista ja kaduilta noin 40 ruumista, jotka vaikuttivat kuolleen yksittäisen äkkinäisen tapahtuman seurauksena. Arkeologi Mortimer Wheeler väitti aikoinaan löytöä todisteeksi arjalaisten hyökkäyksestä. Näennäistieteelliset spekulaatiot puhuvat jopa muinaisesta atomisodasta. Toisten mukaan tulva on laukaissut kulkutaudin tai uhrit ovat kuolleet nälkään. Uudempien tutkimusten mukaan ruumiit olivat haudattuja ja peräisin useilta eri aikakausilta.

Kaivaukset 
Vain yksi kolmasosa kaupungista on kaivettu esille sen vuonna 1922 tapahtuneen löytämisen jälkeen.

Katso myös 
Indus-kulttuuri

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Mohenjo-daro.com 
 Mohenjo-daro.net
 Harappa
 archaeology.about.com
 Harappa geography
 HistoryWorld
 Mohenjo-daro 
 Civilizations in Pakistan
 The Telegraph 

Indus-kulttuuri
Arkeologiset kohteet Pakistanissa
Unescon maailmanperintökohteet Pakistanissa
Seulonnan keskeiset artikkelit
Fan

Fan voi tarkoittaa seuraavia:

 fan, fani, ihailija
 Fan, intialainen elokuva vuodelta 2016
 fan, fangin kielen ISO 639-2 -kielitunnus
 Fan-dynastia, Funanin kuningaskunnan muinainen hallitsijasuku 
 Fan-nimisiä henkilöitä:
Fan Bin (s. 1974), kiinalainen voimistelija ja olympiamitalisti
Fan Bingbing (s. 1961), kiinalainen näyttelijä ja laulaja
Fan Kexin (s. 1993), kiinalainen kaukalopikaluistelija ja olympiavoittaja
Fan S. Noli, oik. Theofan Stilian Noli (1882–1965), albanialainen ortodoksinen piispa, poliitikko, ministeri ja runoilija 
Fan Zhendong (s. 1997), kiinalainen pöytätennispelaaja ja olympiamitalisti

Katso myös 
 The Fan
Frederikshavn White Hawks

Frederikshavn White Hawks on tanskalainen jääkiekkoseura Frederikshavnista. Joukkue pelaa Tanskan korkeimmalla sarjatasolla Metal Ligaenissa.

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto
 Päävalmentaja & Toimitusjohtaja: Jari Pasanen 
 Apuvalmentaja: Henrik Christiansen 

Lähde: EliteProspects

NHL-pelaajat 

 Joachim Blichfeld
 Matt Davidson
 Rob Globke
 Greg Jacina
 Dave Liffiton

 Mark McNeill
 Kristiāns Rubīns
 Justin Shugg
 Zack Smith
 Jeff Ulmer

Lähteet

Aiheesta muualla
Joukkueen kotisivut 
Frederikshavn White Hawks - Eliteprospects.com 

Tanskalaiset jääkiekkoseurat
Frederikshavnin kunta
Bisons de Neuilly-sur-Marne

Bisons de Neuilly-sur-Marne on ranskalainen jääkiekkoseura. Joukkue pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla FFHG Division 1'ssa. Seura on perustettu vuonna 1974. Bisons on kotoisin Neuilly-sur-Marnen kaupungista Île-de-Francen alueelta.

Bisons on pelannut perustamisesta lähtien Ranskan alemmilla sarjatasoilla, lukuun ottamatta kausia 2008–2009 ja 2009–2010, jolloin se pelasi Ranskan korkeimmalla sarjatasolla Ligue Magnus'ssa. Kaudeksi 2011–2012 se nousi jälleen korkeimmalle sarjatasolle.

Joukkue kaudella 2022–2023

Aiheesta muualla
Seuran kotisivut  

Ranskalaiset jääkiekkoseurat
Seine-Saint-Denis
Herøy (Møre ja Romsdal)

Herøy on kunta Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Kunnalla on pinta-alaa 135 neliökilometriä, ja asukkaita sillä oli 8 338 vuonna 2008.

Aiheesta muualla 
 Kunnan kotisivu 

Møren ja Romsdalin läänin kunnat
Midsund

Midsund on kunta Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Kunnalla on pinta-alaa 95 neliökilometriä ja tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Midsundin kunnassa oli 2 010 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kunnan kotisivu 

Møren ja Romsdalin läänin kunnat
Norddal

Norddal on kunta Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Kunnalla on pinta-alaa 944 neliökilometriä ja tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Norddalin kunnassa oli 1 739 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kunnan kotisivu
Pretty Boy Floyd (yhtye)

Pretty Boy Floyd oli yhdysvaltalainen glam metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1987 Hollywoodissa, Kaliforniassa. Yhtye tunnetaan varmasti parhaiten sen vuonna 1989 julkaistusta debyyttialbumista Leather Boyz With Electric Toyz. Pretty Boy Floyd hajosi vuonna 1991, mutta se perustettiin uudelleen vuonna 1995. Yhtye on sittemmin tehnyt useampia uusia julkaisuja. Yhtye hajosi hiljattain.

Historia 
Yhtyeen taustalla on hollywoodilainen yhtye nimeltä Doll. Ryhmässä vaikuttivat vokalisti Kerry Doll, kitaristi Aeriel Stiles, basisti Vinnie Chas ja rumpali Kari Kane. Doll levytti demoja, mutta ei yhtään varsinaista albumia. 

Yhtye vaihtoi nimensä Pretty Boy Floydiksi vuonna 1987, kun Kerry Dollin tilalle tuli laulaja Steve ”Sex” Summers. Pian kitaristi Aeriel Stiles vaihtui newyorkilaiseen Kristy Majorsiin. Nimensä yhtye sai heidän tuottajaltaan Kim Fowleylta.

Leather Boyz With Electric Toyz 
Kahdeksan keikan jälkeen Pretty Boy Floyd kiinnitettiin MCA Recordsille. Heidän debyyttialbuminsa Leather Boyz With Electric Toyz julkaistiin vuonna 1989, ja sen tuotti Motörheadin tuottaja Howard Benson. Albumi saavutti 130. sijan Yhdysvaltain Billboard-listalla. Valtaosan albumin materiaalista oli tehnyt alkuperäinen kitaristi Aeriel Stiles, mutta Kristy Majors kirjoitti laulun ”Rock and Roll (Is Gonna Set the Night on Fire)”. 

Albumilta julkaistiin kaksi singleä ja videot kappaleista ”Rock and Roll (Is Gonna Set the Night on Fire)” ja ”I Wanna Be With You”, joista jälkimmäistä esitettiin MTV:llä. Yhtye alkoi saada menestystä myös Euroopassa päästyään rocklehti Kerrang!:n kanteen 16. joulukuuta 1989.

Pretty Boy Floyd joutui myös kiistaan yhtyeen nimestä samannimisen kanadalaisen yhtyeen kanssa. Kanadalaisetkin olivat julkaisseet debyyttialbuminsa Bullets and Lipstick samana vuonna. Oikeusistunnon jälkeen kanadalaisryhmä vaihtoi kuitenkin nimensä Tommi Floydiksi, joka oli yhtyeen keulahahmon nimi.

Yhdysvaltalaiset hard rock -yhtyeet
Brda

Brda () on joki Puolassa. Se on 238 kilometriä pitkä ja Puolan 15. pisin joki. Joki on suosittu kanoottiretkeilijöiden keskuudessa.

Brda on Veikselin sivujoki ja osa Odran ja Veikselin välistä vesitietä. Se yhdistää joet Warta- ja Noteć-jokien ja Brombergin kanavan kanssa.

Kaupunkeja joen varrella 
Tuchola ()
Koronowo ()
Bydgoszcz ()

Aiheesta muualla 
 Kuvaus melontaretkestä Brdaa pitkin 

Puolan joet
Veikselin vesistö
Radio Disney

Radio Disney on yhdysvaltalainen radioverkko, jonka kohderyhmänä ovat lapset, teini-ikäiset ja perheet. Verkko on perustettu 1996 ja sen kotipaikkana on Burbank, Kalifornia. Verkon omistaa Walt Disney Company. Verkko käsittää yli 50 maanpäällistä asemaa ja lisäksi se on kuultavissa Internetin ja satelliittien välityksellä.

Lähteet

Aiheesta muualla
Radio Disneyn kotisivut 

Yhdysvaltalaiset radioverkot
The Walt Disney Companyn osastot
Kaczawa

Kaczawa () on Oderin sivujoki Ala-Sleesian voivodikunnassa Puolassa.

Historiaa  
26. elokuuta 1813 joella käytiin Katzbachin taistelu, jossa sotamarsalkka von Blücherin ja hänen esikuntapäällikkönsä August von Gneisenaun preussilais-venäläinen Sleesian armeija löi  Napoleonin ranskalaiset joukot, joita johti marsalkka Macdonald.

Puolan joet
Oderin vesistö
Wieprz

Wieprz on Veikselin sivujoki Keski-Puolassa. Se on 348,9 kilometriä pitkä ja Puolan yhdeksänneksi pisin joki. Wieprzin yhdistää Krzna-jokeen kanava Międzyrzec Podlaskissa.

Kaupunkeja joen varrella 
Dęblin 
Krasnobród 
Krasnystaw 
Łęczna 
Lubartów 
Szczebrzeszyn 
Zwierzyniec

Puolan joet
Veikselin vesistö
Taiteilijaresidenssi

Taiteilijaresidenssi tarjoaa mahdollisuuden määräaikaiseen työskentelyyn eri alojen taiteilijoille kotimaassa tai ulkomailla. 

Residenssijaksot voivat olla eri mittaisia viikosta vuoteen. Myös työskentely- ja majoitusmahdollisuudet vaihtelevat. Esimerkiksi muusikoille tarkoitetussa residenssissä on useimmiten tarjolla soittimia kuten piano, ja kuvataiteilijoille ateljeetiloja. 

Taiteilijaresidenssien tavoitteena on tarjota resursseja työskentelyyn, rohkaista vuorovaikutusta ja aktivoida taide-elämää residenssipaikkakunnalla. Taiteilijat valitaan useimmiten hakemusten perusteella, mutta joskus myös kutsumenettelyllä. Residenssin ylläpitäjä määrittelee siihen liittyvät ehdot, kuten kuinka pitkäaikaiseen käyttöön residenssi voidaan myöntää, ja minkä taiteenalan ammattilaisille se on tarkoitettu. 

Taiteilijaresidenssejä ylläpitävät esimerkiksi taidetoimikunnat, yhdistykset, kunnat ja säätiöt.

Historiaa 
Taiteilijaresidenssien kaltaista toimintaa on ollut pitkään. Taiteilijaresidenssien ensimmäinen vaihe oli 1900-luvun vaihteessa. Residenssejä kutsuttiin aluksi taiteilijakolonioiksi tai taiteilijasiirtokunniksi, joista ensimmäiset syntyivät 1800-luvun alussa. Worpsweden siirtokuntaa Saksassa Bremenin lähellä oli perustamassa muun muassa Rainer Maria Rilke vuonna 1889. Pohjoismaissa suosittu taiteilijakolonia oli Skagenissa Tanskassa. Myös Suomessa toimi Önningebyn taiteilijasiirtokunta Ahvenanmaalla.

Taiteilijaresidenssejä alettiin perustaa enemmän 1960-luvulta alkaen. Niiden toiminta-ajatuksena oli tarjota mahdollisuus vetäytyä työskentelemään rauhassa, mutta myös yhteiskunnallisesti suuntautuneita residenssejä syntyi. Niissä oli keskeistä yhteys paikalliseen yleisöön.

Residenssejä perustettiin eri puolilla maailmaa yhä enemmän 1990-luvulla. Myös residenssien monimuotoisuus lisääntyi ja mukaan tuli muun muassa lähes tilaustyön kaltaisia projekteja.

Taiteilijaresidenssejä

Maailmalla 
Schloss Wiepersdorf, Saksa
Sigtuna-säätiö, Sigtuna, Ruotsi
Villa Karo, Benin, Afrikka

Suomessa 
Arteles Creative Center, Haukijärvi
Eckerön posti- ja tullitalo, Ahvenanmaa
Eeva Joenpellon kirjailijakoti, Sammatti
Haihatus, Joutsa

Kolin Ryynänen, Lieksa
Saaren kartanon residenssi, Mietoinen 
Taiteilijatalo Gjutarsin studioasunto, Vantaa
Ålands skärgårds gästateljé, Kökar

Katso myös 
Hovisäveltäjä
Taiteilijasiirtokunta

Lähteet

Aiheesta muualla 

 artinres.fi (artinres.fi)
 Suomen taiteilijaseuran ateljeesäätiön listaus residensseistä 
 Trans Artists 
 Res Artis
 AIR @ Art Opps 
 Residenssejä Sveitsissä
 Residenssejä Pohjoismaissa
  Unesco-Aschbergin residenssit 25-35-vuotiaille

 
Tilat
Ner

Ner on joki Keski-Puolassa. Se on 134 kilometriä pitkä ja laskee Wartajokeen. Ner virtaa Puolan kolmanneksi suurimman kaupungin Łódźin halki.

Puolan joet
Oderin vesistö
Rajajooga

Rājajooga (”kuninkaallinen jooga”, myös klassinen jooga tai usein vain jooga) on yksi hindulaisen filosofian kuudesta ”oikeaoppisesta” āstika-koulukunnasta. Sen perustaviin kirjoituksiin kuuluvat Patañjalin kokoamat Joogasutrat. Rajajoogassa tavoitteena on mielen kehittäminen meditaation (dhyana) avulla todellisuuden paremmaksi tuntemiseksi ja lopulta vapautumisen saavuttamiseksi.

Termi rājajooga on syntynyt myöhemmin, kun tämä joogan muoto on haluttu erottaa Swami Swatmaraman haṭhajoogasta. Termi "haṭhayoga" on peräisin Svātmārāman 1400-luvun teoksesta Haṭha Yoga Pradīpikā. Rājajoogaa on kutsuttu myös aṣṭānga-joogaksi (so. 'kahdeksan jäsenen jooga'). Rājajoogaa ei voi kuitenkaan samaistaa K. Pattabhi Joisin astangajoogaan, vaikka Jois katsookin edustavansa Patañjaliin periytyvää traditiota.

Raja-jooga syntyi saman aikaisesti intialaisen filosofian syntymisen kanssa noin vuosina 2000-1500 eaa. (Rig-Veda, indo-eurooppalaisen kulttuurin vanhin kirjallinen teos). Veda sisälsi uskonnollis-mystisen perusluonteensa ohella myös filosofista ajattelua, kuten vaihtoehtoja olemassaolon ongelmille, arvostelua nykyoloista ja epäilyjä. Veda on Intian filosofian alku.

Vedat olivat peruste Upanisadeille, joiden syntymisen ajankohta on vaikea määrittää täsmällisesti, mutta keskimääräinen arvio on noin 700-600 vuotta eaa. Upanisadien voidaan katsoa olevan kriittistä Vedojen kaikkijumalaisuuden protestia, tahtoa yksijumalaisuuteen (spiritualilistunen monomismi (käsitys, että kaikki ovat perusluonteeltaan henkeä).

Veda-kauden jälkeen Intian filosofisessa kehityksessä seurasi ns. eeppinen kausi, jolloin filosofista ajattelua kehitettiin kertomarunouden muodossa. Eeppinen kausi ajoittuu noin vuosille 600-500 eaa. vuoteen 200 jaa. Tänä ajanjaksona hahmottuivat myös suuret koulukunnat, vaikka ne luokiteltiin vasta myöhemmin ns. Sutra-kaudella (0 - 800 jaa.). Sutra-kauden nimi johtuu siitä, että silloin filosofia esitettiin pääasiassa lyhyiden aforismien eli sutrojen muodossa.

Lähteet
Rauhala, Lauri. (1986). Meditaatio. Keuruu: Otava. ISBN 951-1-09252-9

Viitteet

Intialaisen filosofian koulukunnat
Hindulainen filosofia
Jooga
United States Hockey Hall of Fame

The United States Hockey Hall of Fame on Evelethin kaupungissa Minnesotassa sijaitseva museo. Se esittelee Yhdysvaltain jääkiekkoilun vaiheita muun muassa erilaisten esinekokoelmien avulla. USA Hockeyn nimeämille henkilöille tehdään museossa kunniaa.

Aiheesta muualla
United States Hockey Hall of Fame Museum
United States Hockey Hall of Fame 

Yhdysvaltain jääkiekko
Urheilun kunniagalleriat
Yhdysvaltain urheilumuseot
Minnesotan rakennukset ja rakennelmat
Francesco Borromini

Francesco Borromini, alkujaan Castelli (25. syyskuuta 1599 Bissone, Ticino, Sveitsi – 3. elokuuta 1667 Rooma), oli maineikas italialainen barokkiarkkitehti. Hän suunnitteli Roomaan palatseja ja kirkkoja, joista merkittävimpiä ovat Palazzo Barberini, San Carlo alle Quattro Fontane, Sant'Ivo alla Sapienza, Sant'Agnese in Agone ja Sant'Andrea delle Fratte.

Elämä 

Francesco Borromini syntyi Sveitsin Bissonessa lähellä Luganoa. 1619 hän siirtyi Roomaan ja aloitti sukulaisensa Carlo Madernon alaisuudessa kivenveistäjänä Pietarinkirkon rakennustyömaalla. Myöhemmin hän pääsi Berninin työpajaan ja hankki kokemusta rakennussuunnittelusta ja -piirtämisestä.

Borromini osallistui Pietarinkirkon suuren baldakiinin suunnitteluun, mutta joutui riitoihin Berninin kanssa. Borrominin kohtalona oli myöhemminkin jäädä eläessään suuren kilpailijansa varjoon.

Hänen ensimmäinen itsellinen työnsä oli S. Carlo Borromeon luostarin saneeraus ja siihen kuuluva kirkko, pienelle kulmatontille ahdettu San Carlo alle Quattro Fontane (1634), jossa on jo havaittavissa hänen tyylilleen ominainen plastinen rytmiikka ja vapauksia ottava muotokieli. Kirkon julkisivu ja kellotorni valmistuivat vasta Borrominin kuoleman jälkeen 1670.

Eläessään Borromini ei saanut juurikaan tunnustusta, eikä hänellä paavi Innocentius X:ttä lukuun ottamatta ollut mahtavia kirkollisia suojelijoita. Melankoliasta ja masennuksesta kärsinyt arkkitehti teki itsemurhan heittäytymällä miekkaansa 3. elokuuta 1667 saatuaan päätökseen Falconierien hautakappelin. Hänet on haudattu San Giovanni dei Fiorentinin kirkkoon.

Jälkimaine ja vaikutus 

Aikalaisilleen Borromini oli arkkitehtuurin kapinallinen ja "futuristi", jonka vallankumouksellisuus jäi useimmille käsittämättömäksi, mutta hänen kuolemanjälkeinen maineensa kasvoi ja kiiri Torinoon, jossa Guarino Guarini jatkoi Borrominin aloittamaa barokin evoluutiota. Myöhemmin Borrominin vaikutteet siirtyivät Alppien pohjoispuolelle Saksaan ja Itävaltaan, jossa myöhäisbarokin arkkitehdit Bernhard Fischer von Erlach, Johann Lukas von Hildebrandt ja Balthasar Neumann löysivät innoituksensa Borrominin muotokielestä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
International Herald Tribunen artikkeli Borrominista: In Search of Rome's Dreamer in Stone (Roderick Conway Morris, 21.1.2000)

Italialaiset arkkitehdit
Vuonna 1599 syntyneet
Vuonna 1667 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Tipaton tammikuu

Tipaton tammikuu on suomalainen perinne, jolloin ihmiset päättävät olla käyttämättä alkoholia tammikuun aikana. Perinne on lähtöisin alkoholinkäyttönsä hallitsevien ihmisten keskuudesta. Perinteisesti suomalaiset käyttävät joulun ja uudenvuoden vieton aikaan runsaasti alkoholia ja sen takia jotkut pyrkivät pitämään jonkin asteista "taukoa" alkoholin käytöstä tammikuun aikana.

Tipaton tammikuu järjestettiin Suomessa tiettävästi jo vuonna 1942, jolloin Propaganda-Aseveljet-järjestö markkinoi Tipaton tammikuu -kampanjan ja sen toiminnan seurauksena joulukuussa 1942 eduskunnan puhemies Väinö Hakkila julisti vapaaehtoisen kampanjan raittiin tammikuun viettämiseksi.

Vuonna 2008 tipatonta tammikuuta vietti noin 25 prosenttia väestöstä. Tipattoman tammikuun viettämisen suosio kasvaa vuosi vuodelta. 

Tipaton tammikuu vaikuttaa tammikuun aikana myös alkoholijuomien myyntiin. Alkoholittomien juomien myynti baareissa on suurimmillaan tammikuun aikana. Alkossa tuotteiden myynti tammikuussa on 20–30 prosenttia pienempi kuin keskivertokuukautena. 

Brittiläinen maksan terveyttä  edistävä British Liver Trust on muistuttanut, että kuukauden tauko ei pelasta maksaa alkoholin haitoilta – muutaman raittiin päivän viettäminen joka viikko olisi tehokkaampi tapa.

Katso myös
 Juomalakko

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Tipaton tammikuu
 Päihdelinkki: Tipaton tammikuu 
 Helsinki tyrmäsi tipattoman tammikuun – ”Meitä pidettäisiin hulluina”. Uusi Suomi 26.10.2009.
Janopause Urban dictionary 

Suomalainen kulttuuri
Alkoholikulttuuri
Alkoholi Suomessa
Tammikuu
Dionysios Traakialainen

Dionysios Traakialainen (, ; noin 170–90 eaa.) oli antiikin kreikkalainen hellenistisen ajan grammaatikko, joka asui ja jonka on arveltu myös työskennelleen Aleksandriassa ja myöhemmin Rhodoksella.

Ensimmäistä olemassa olevaa kreikan kielioppia Tekhnē grammatikē () pidetään joskus Dionysioksen tekemänä, mutta nykyisin monet tutkijat ovat sitä mieltä, ettei teos kokonaan kuulu hänen tekemiinsä, koska se on suurelta osin hyvin tekninen, mutta alun muutama jakso on kirjallisempi ja ne muistuttavat enemmän toisen vuosisadan aleksandrialaista perinnettä. Teos käsittelee lähinnä kreikan kielen morfologista kuvausta, ja siitä puuttuu kokonaan syntaksi. Teos on käännetty armeniaksi ja syyriaksi kristillisen ajan alussa.

Dionysios määrittelee grammatiikan teoksensa alussa ”runoilijoiden ja prosaistien yleisten käytäntöjen käytännölliseksi tiedoksi”. Niinpä Dionysios, kuten samanaikaiset aleksandrialaiset oppineet, jotka editoivat Attikan murteella kirjoitettuja tekstejä ja Homeroksen teoksia, kantoi huolta klassisen kreikkalaisen kirjallisuuden opettamisen helpottamisesta yleisölle, joka puhui koinee-kreikkaa.

Lähteet 

 
 
 
 Robins, R. H.: ”The Technē Grammatikē of Dionysius Thrax in historical perspective”. Teoksessa

Aiheesta muualla 

 Διονύσιος ὁ Θρᾷξ: Τέχνη Γραμματική. Wikiaineisto. 

170-luvulla eaa. syntyneet
Antiikin kreikkalaiset grammaatikot
Vuonna 90 eaa. kuolleet
Antti Isokangas

Antti Isokangas on helsinkiläinen toimittaja. Hän on koonnut kaksi kirjaa väärin kuulluista laulunsanoista ja ollut kirjoittamassa Radio City- ja Helsinki-aiheista kirjaa City on sinun (2000). Isokangas on ollut free-lancer avustaja monessa mediassa mm. City-lehdessä. Isokangas oli Nöjesguidenin ja Veli-lehden päätoimittaja.

Teokset 
 
 
 
 
 

Suomalaiset tietokirjailijat
Suomalaiset toimittajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Hugo Lagus

Hugo Wilhelm Lagus (3. tammikuuta 1871 Helsinki – 11. joulukuuta 1946 Pori) oli suomalainen taloustieteilijä, kirjailija ja Porin kauppakoulun johtaja.

Laguksen vanhemmat olivat valtioneuvos Jakob Johan Wilhelm Lagus ja tämän 2. vaimo Kristina Wilhelmina Kunelius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890, valmistui filosofian kandidaatiksi 1892 ja maisteriksi 1894 sekä väitteli tohtoriksi Heidelbergin yliopistossa 1908. Lagus teki 1898–1899 tutkimusmatkan Kameruniin, ja myöhemmin hän teki opintomatkat New Yorkiin 1903 ja Heidelbergiin 1907–1908.

Lagus toimi Porin kauppakoulun opettajana ja johtajana 1901–1934. Hän perusti myös Porlan kalanviljelyslaitoksen Lohjalle 1919. Porlan laitos oli Suomen ainoa keskieurooppalaistyyppinen lampiviljelylaitos. Lagus rakennutti vuoden 1905 paikkeilla Lohjanjärven rannalle Vähä-Ojamoon jugend-tyylisen Villa Haikarin eli Harbonäsin huvilan, jonka hän myi 1938 Lohjan kauppalalle. Huvilassa toimi 1960-luvulle saakka kahvila ja retkeilymaja, ja 1990-luvulle se kunnostettiin kesäravintolan käyttöön.

Teoksia 
 Från tropikerna : bilder och berättelser. Söderström 1901
 En berättelse om alkohol. Söderström 1907
 Taloustieteen oppikirja. Otava 1907
 Über den Holzexport und die Wälder Finlands, Inaugural-Dissertation zur Erlangung der Doktorwürde der hohen philosophischen Fakultät der Ruprecht-Karls-Universität zu Heidelberg, väitöskirja. Heidelberg 1908
 Vid sidan af vägen. Söderström 1915
 Henrik Fabian Valentin I, I skolan. Söderström 1916
 Henrik Fabian Valentin II, Studenten. Söderström 1917
 Henrik Fabian Valentin III, Till lifvet. Söderström 1918
 Assistenten Aristides Tejtus äventyr; med teckningar av Toivo Vikstedt. Söderström 1920
 Kumo elvs flottningsbolag 1876-1925 : en översikt. Helsingfors 1926
 W. Rosenlew & co. aktiebolag 1853-1928. W. Rosenlew, Björneborg 1928
 Porlan kalanviljelyslaitos 1916-1928. Otava 1930
 Fredrik Wilhelm Rosenlew : 1831-1892. WSOY 1931
 En gammal akademisk släkt : [Lagus], enligt familjebrev tecknad av Hugo Lagus. Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsingfors 1936

Katso myös
 Lagus

Lähteet 
 Suomen kirjailijat tietokanta 
 Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
 Haikarin huvila

Suomalaiset taloustieteilijät
Suomenruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1871 syntyneet
Vuonna 1946 kuolleet
Väärin kuullut laulunsanat

Väärin kuullut laulunsanat ovat kognitiivinen ilmiö, jossa ihmismieli kuulee laulun tai muun lauseparren sanat väärin mutta kuitenkin jotenkin itselleen ymmärrettävällä tavalla. Ilmiön englanninkielisen nimityksen mondegreen esitti ensimmäisenä Sylvia Wright tarjoten esimerkkinä 1600-lukulaisen balladin säkeen:

Ye Highlands and ye Lowlands,
Oh, where hae ye been?
They hae slain the Earl Amurray,
And Lady Mondegreen.

Viimeinen rivi oli oikeasti ”And laid him on the green.”

Englanninkielisellä kielialueella tämän termin vakiintumisen varmistajia ovat olleet pakinoitsija William Safire New York Times -lehdestä ja Jon Carroll San Francisco Chroniclesta.

Uudelleen tekstitetyt musiikkivideot
Ilmiöön rinnastuu 2000-luvulla Internet-ilmiöksi noussut eri kielisten musiikkivideoiden tekstittäminen uudelleen humoristisesti jollakin muulla kielellä, mistä on lukuisia esimerkkejä esimerkiksi YouTube-verkkopalvelussa. Näitä ovat olleet muun muassa ruotsiksi tekstitetty arabiankielinen iskelmä ”Habbaytek”
() ja suomeksi tekstitetty kurdinkielinen kappale ”Pinsedî Zêde” (), samoin kuin ruotsiksi on tekstitetty myös venäjäksi lauletut Neuvostoliiton hymni ja Kansainvälinen. Japanissa ilmiö tunnetaan nimellä Soramimi.

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Väärin kuullut lyriikat

Kognitiivinen psykologia
Laulu
Kuuloharhat
Huumorin muodot
Fiddler’s Green

Fiddler's Green on myyttinen, paratiisimainen paikka, joka on osa erityisesti merenkävijöiden ja Yhdysvaltain ratsuväen kansanperinnettä. 

Fiddler's Greenillä soi jatkuvasti musiikki, riemu on loputon ja tanssi ainaista. On väitetty, että myytin juurina olisi ollut merirosvojen kehittämä kuolemanjälkeinen paikka, koska he eivät luonnollisesti uskoneet kelpaavansa taivaaseen. Ratsuväen tunnuslaulussa Fiddler's Green on paikka, jonne helvettiin matkalla oleva sotilas juuttuu ikuisiksi ajoiksi, koska vesi ei riitä juomapullossa helvettiin asti, ja sotilas joutuu aina palaamaan Fiddler's Greeniin juomaan maljoja vanhojen taistelutoveriensa kanssa.

Tarinalle on tarjottu useita lähteitä Homeroksen Odysseiasta sekä merirosvoista lähtien. Vanha irlantilainen legenda esittää sen muodossa, jossa maankiertäjä kantaa olallaan airoa, kunnes joku kysyy häneltä mikä hänellä on kantamuksenaan. Tässä muodossa siinä on selkeä viittaus kreikkalaiseen Odysseuksen taruun, jossa oraakkeli sanoo Tiresias-nimiselle miehelle, joka kysyy missä voisi elää onnellisena, että hänen pitää kävellä rannikolta sisämaahan päin airo olallaan, kunnes joku kysyy mikä kapine hänen olallaan on. Tiresiaksen tulee tehdä sillä paikalla uhrilahja ja asettua asumaan.

Katso myös 
 Paratiisi
 Valhalla
 Elysion

Myyttiset paikat ja olotilat
Kuolemanjälkeinen elämä
Ratsuväki