joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Petteri Silván

Petteri Silván (s. 21. lokakuuta 1972) on suomalainen endurokuljettaja.

Silván on viisinkertainen enduron henkilökohtaisten luokkien maailmanmestari. Osakilpailuvoittoja hänellä on MM-tasolla 44. Joukkuemaailmanmestaruuksia hänellä on neljä.

Kansainvälisellä tasolla Silván kilpaili viimeisen kerran vuonna 2005, jonka jälkeen jatkoi vielä kolmen kauden ajan SM-sarjassa.

Lähteet 

Suomalaiset endurokuljettajat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Cuernavaca

Cuernavaca on Morelosin osavaltion pääkaupunki Meksikossa. Vuonna 2014 siellä oli noin 350 000 asukasta.

Kaupunki sijaitsee noin 65 km liittovaltion pääkaupungista Mexicosta etelään. Sitä kutsutaan "ikuisen kevään kaupungiksi", ja sen miellyttävä ilmasto on houkutellut sinne Meksikon yläluokkaa asteekkihallitsijoista alkaen. 

Vuonna 2010 huumeisiin liittyvät väkivaltaisuudet levisivät Cuernavacaan. Noin 50 ihmistä surmattiin huumekartellien välisessä valtataistelussa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Meksikon kaupungit
Tepic

Tepic on Nayaritin osavaltion pääkaupunki Meksikossa. Vuonna 2014 siellä oli 368 000 asukasta.

Kaupunki sijaitsee noin 900 metrin korkeudessa Molóloa-joen laaksossa sammuneen Sangangüey-tulivuoren juurella. Kaupunkikuvaa hallitsevat edelleen siirtomaa-ajan rakennukset.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Meksikon kaupungit
Miamin katurata

Biscayne Bay Street Circuit tai Miamin katurata on katuradan tyyppinen rata, joka valmistettiin vuodeksi 2015 Formula E -sarjan osakilpailua varten. Rata sijaitsee Miamissa Yhdysvalloissa. Radalla kilpailtiin ensimmäistä kertaa 14. maaliskuuta 2015.

Voittajat

Formula E

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kartta ja radan historiaa

Yhdysvaltain moottoriradat
Formula E -radat

Miami-Daden piirikunnan rakennukset ja rakennelmat
Miamin urheilu
Eric Temple Bell

Eric Temple Bell (7. helmikuuta 1883 Peterhead, Skotlanti – 21. joulukuuta 1960 Watsonville, Kalifornia, Yhdysvallat) oli skotlantilais-amerikkalainen matemaatikko ja tieteiskirjailija. Hän julkaisi useita teoksia lähinnä matematiikan historiasta. Proosaa hän julkaisi toistakymmentä teosta salanimellä John Taine. Tunnetuin Bellin teoksista on Men of Mathematics, joka on suomennettukin vuonna 1963 nimellä Matematiikan miehiä. Teoksessa on lähinnä henkilöhistoriaan keskittyviä artikkeleita ennen 1900-lukua vaikuttaneista matemaatikoista Zenonista Georg Cantoriin. Lisäksi siinä käsitellään matematiikan filosofisia kysymyksiä.

E. T. Bell opiskeli Lontoossa, mutta siirtyi lähinnä kokeellisen fysiikan tuntijan Robert Andrews Millikanin houkuttelemana Yhdysvaltoihin, jossa hän toimi muun muassa matematiikan professorina California Institute of Technologyssa. Hänen matemaattinen suuntautumisensa oli lukuteoria.

Lähteet

Katso myös 
 Bellin luvut

Skotlantilaiset matemaatikot
Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Lukuteoreetikot
Professorit
Vuonna 1883 syntyneet
Vuonna 1960 kuolleet
Onni Ermala

Onni Johannes Ermala (entinen Enroth 9. toukokuuta 1904, Sääksmäki – 29. syyskuuta 1958, Kemi) oli arkkitehti.  Hän opiskeli Viipurin Taiteenystävien piirustuskoulussa vuosina 1920–1924 ja toimi Rakennushallituksen piirtäjänä 1929–1943, Rakennushallituksen suunnitteluosaston ylimääräisenä arkkitehtina 1943–1950 ja Kemin kaupunginarkkitehtina 1950–1958.

Ermala ei ollut saanut arkkitehdin koulutusta, mutta siitä huolimatta hänet nimitettiin arkkitehdin virkoihin. Hän myös menestyi arkkitehtikilpailuissa. Näistä saavutuksista merkittävin oli ensimmäinen palkinto Helsingin olympiastadionin suunnittelukilpailussa (1930), lunastettu suunnitelma stadionin toisessa kilpailussa (1933) ja kutsu kolmanteen kilpailuun.

Rakennushallituksen arkkitehtina toiminut Salme Setälä luonnehtii muistelmissaan "Lykkyä", Ermalaa, "piirtäjäksi Jumalan armosta". Setälän mukaan suunnittelukilpailujen säännöt muutettiin Ermalan voittojen seurauksena siten, että niihin saivat osallistua vain koulutetut arkkitehdit. Ermala sai kuitenkin tasavallan presidentiltä vuonna 1948 erioikeuden käyttää arkkitehdin titteliä, minkä Setälä arvelee olevan ainoa taiteilijalle myönnetty vastaava arvonimi Suomessa. Ermalalle tarjottiin arkkitehdin virkoja, Johannesburgista, Ottawasta ja Limasta, mutta Setälän mukaan hän "katosi" Kemiin.

Ermalan osuus Malmin lentokentän suunnitteluun on merkittävä, vaikkakin arvio vaihtelee eri lähteissä. Museoviraston mukaan käytännön suunnittelun hoitivat arkkitehdit Dag Englund, Ermala ja Vera Rosendahl. Salme Setälän muistelmien mukaan suunnittelun hoiti pääasiassa Ermala. Aino Niskasen väitöstutkimuksen Väinö Vähäkangas ja hänen toimintansa mukaan ei voida pitävästi määritellä, mikä oli kunkin osuus suunnittelussa. Malmin lentokentän historiassa Hannu-Matti Wahl esittää Ermalan suunnittelun koskeneen erityisesti lentokonehallia. Lisäksi Ermala suunnitteli sodan jälkeen ainoan valvontakomission käyttöön arkkitehdin suunnitteleman rakennuksen, teatteriparakin. Rakennus oli noin 30 metriä pitkä L-muotoinen tyyppirakennus, jossa oli mm. elokuvateatteri noin 300 hengelle.

Ermalan suunnittelemia julkisia rakennuksia ovat mm. Kemin työväentalo, Lapin lääninhallitus, Suomussalmen kirkko, Kemin tyttölyseo, Rovaniemen Valistustalo eli Valsa, Raision Viljasiilo, Keminmaalla sijaitseva Pohjanranta sekä Puijon maja.

Kuvataiteilija Anita Ermala on Onni Ermalan tytär.

Lähteet

Suomalaiset arkkitehdit
Tupsutopot

Tupsutopot eli topot (Koeleria) on heinäkasvien suku, jossa on 30 lajia yksi- ja monivuotisia heiniä. Niitä esiintyy pohjoisen ja eteläisen pallonpuolen lauhkeilla vyöhykkeillä sekä trooppisessa Afrikassa. Tupsutoppoja voidaan viljellä monivuotisina koristeheininä.

Lajeja 
 hentotoppo (Koeleria macrantha)
 hopeatoppo eli sinitoppo (Koeleria glauca)
 isotoppo (Koeleria grandis)
 röyhytoppo (Koeleria pyramidata)

Katso myös 
 tähkiötopot (Rostraria)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Tupsutopot – Koeleria
Röllinurmikat

Röllinurmikat (Eragrostis) on heinäkasvien suku, jossa on noin 250 lajia yksi- ja monivuotisia heiniä. Niitä esiintyy lähes maailmanlaajuisesti trooppisen ja lauhkean ilmaston alueilla. Ne kasvavat viljelymailla ja häirityillä paikoilla. Joitain röllinurmikoita kasvaa Suomessakin yksivuotisina satunnaiskasveina.

Muutamia röllinurmikoiden lajeja viljellään yksivuotisina koristeheininä.

Lajeja 
 hoikkaröllinurmikka (Eragrostis pilosa)
 hopearöllinurmikka (Eragrostis elliottii)
 loistoröllinurmikka (Eragrostis spectabilis)
 marokonröllinurmikka (Eragrostis barrelieri)
 matalaröllinurmikka (Eragrostis minor)
 meksikonröllinurmikka (Eragrostis mexicana)
 siroröllinurmikka (Eragrostis tenella)
 tanakkaröllinurmikka (Eragrostis cilianensis)
 tefheinä (Eragrostis tef)

Katso myös 
 röllit (Agrostis)
 nurmikat (Poa)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Röllinurmikat (Eragrostis)
Risto Sarvas

Risto Olavi Sarvas (vuoteen 1926 Sundvall) () oli Metsäntutkimuslaitoksen professori, joka toimi tutkimuslaitoksen johtajana 1956–1962. 

Sarvaksen vanhemmat olivat kauppias Fredrik Wilhelm Sundvall ja Selma Eufrosyne Gustafsson. Hän valmistui metsänhoitajaksi 1931 ja työskenteli kolme vuotta avustavana metsänhoitajana Metsähallituksen palveluksessa, kunnes siirtyi tutkijaksi ja assistentiksi Helsingin yliopistoon. Vuosina 1935–1936 hän opiskeli saksalaisissa metsäkorkeakouluissa Eberswaldenissa ja Tharandtissa. Vuonna 1938 hän käynnisti eduskunnan erityisrahoituksella huonokuntoisia metsiä koskevan tutkimuksen, 1944 hän väitteli harsintahakkuiden vaikutuksista ja väitöksen jälkeen tutki muun muassa koivun luontaista uudistamista ja siemenpuuhakkuita männyn uudistamisessa. Vuonna 1945 hänestä tuli Metsäntutkimuslaitoksen assistentti, 1952 professori ja metsänhoidon tutkimusosaston päällikkö ja 1956 oman toimensa ohella tutkimuslaitoksen johtaja kuuden vuoden ajaksi. Tutkijaksi Sarvas palasi omasta tahdostaan. 1960-luvulla hän julkaisi laajoja kansainvälistä huomiota herättäneitä tutkimuksia männyn ja kuusen kukinnasta ja siemensadosta, samoin kuin merkittävän yli 500-sivuisen dendrologian käsikirjan Havupuut (1964). Metsäpuiden vuodenaikojen kiertoa koskevasta tutkimuksesta hän ehti julkaista ensimmäisen osan 1972. Sarvas toimi aktiivisesti alansa kansainvälisissä ja pohjoismaisissa asiantuntijaverkostoissa, mukaan lukien metsäntutkimusorganisaatioiden liitto IUFRO.  

Sarvaksen puoliso vuodesta 1939 oli Aira Helka Pentikäinen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Seppo Ruotsalainen ja Juhani Häggman (toim.) 2009. Kutsumuksena metsätiede. Risto Sarvaksen 100-vuotisjuhlakirja. Metsäntutkimuslaitos. ISBN 978-951-40-2179-4

Suomalaiset metsänhoitajat
Suomalaiset metsätieteilijät
Suomalaiset professorit
Valtionlaitosten johtajat
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1974 kuolleet
Erilaisten oppijoiden liitto

Erilaisten oppijoiden liitto ry (ruotsiksi Förbundet för all inlärning) on järjestö, joka pyrkii tukemaan luku- ja kirjoitushäiriöisiä sekä laajemminkin erilaisia oppijoita. Se on perustettu vuonna 1994 ja rekisteröity 2001. Liitto on Suomen lukijärjestöjen kattojärjestö. Erilaisten oppijoiden liitto on European Dyslexia Association:n (EDA, eurooppalaisten lukijärjestöjen kattojärjestö) ja SOSTE Suomen sosiaali ja terveys ry:n jäsen.

Talous

Rahoitus

Katso myös 
 Oppimisvaikeus
 Dyskalkulia, laskemiskyvyn erityisvaikeus
 Dysleksia, lukemisen erityisvaikeus
 Dysgrafia, kirjoittamisen erityisvaikeus

Lähteet

Aiheesta muualla 
Liiton sivusto

Suomalaiset potilas- ja vammaisjärjestöt
Kistukset

Kistukset (Cistus) on päivännoutokasvien suku, jossa on noin 20 lajia ikivihreitä varpuja. Niitä esiintyy luonnossa kuivilla ja kallioisilla paikoilla Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa, Turkissa ja Kanariansaarilla. Kistuksilla on näyttävät, lautasmaiset, usein viisiterälehtiset ja moniväriset kukat. Yksi kukka kukkii vain päivän ajan. Monia kistuslajeja sekä suurta määrää risteymiä ja lajikkeita viljellään koristekasveina siellä, missä kistukset ovat talvenkestäviä. Kistuksia voidaan käyttää myös huonekasveina.

Lajeja, alalajeja ja risteymiä 
Alla lueteltu 36 suvun hyväksyttyä lajia ja tunnettuja lajiristeymiä: (Lähteen rajauksen mukaan pensasnoutojen Halimium lähes kymmenlajinen suku yhdistetään kistuksiin.)
 Cistus albidus – ruusukistus
 Cistus asper
 Cistus atlanticus
 Cistus atriplicifolius
 Cistus calycinus
 Cistus chinamadensis – vuorikistus
 Cistus chinamadensis subsp. chinamadensis – anaganvuorikistus
 Cistus chinamadensis subsp. gomerae – gomeranvuorikistus
 Cistus chinamadensis subsp. ombriosus
 Cistus clusii
 Cistus creticus – kreetankistus eli kalliokistus
 Cistus crispus – poimukistus
 Cistus formosus
 Cistus grancanariae
 Cistus halimifolius – hopeakistus, aiemmin pensasnouto (Halimium halimifolium) pensasnoutojen suvussa
 Cistus heterophyllus
 Cistus horrens
 Cistus inflatus
 Cistus ladanifer – pihkakistus
 Cistus ladanifer subsp. ladanifer – vitipihkakistus
 Cistus ladanifer subsp. maculatus – täpläpihkakistus
 Cistus lasianthus
 Cistus lasiocalycinus
 Cistus laurifolius – laakerikistus
 Cistus libanotis
 Cistus macrocalycinus
 Cistus monspeliensis – kaitakistus
 Cistus munbyi
 Cistus ochreatus
 Cistus ocymoides
 Cistus osbeckiifolius (aiemmin kirjoitettu C. osbeckiaefolius) – teneriffankistus
 Cistus palhinhae
 Cistus palmensis
 Cistus parviflorus – egeankistus
 Cistus populifolius
 Cistus pouzolzii
 Cistus salviifolius – salviakistus
 Cistus sintenisii
 Cistus symphytifolius – kanariankistus
 Cistus tauricus
 Cistus umbellatus (syn. Halimium umbellatum)
 Cistus × incanus (ruusukistuksen ja poimukistuksen risteymä)
 Cistus × purpureus  – purppurakistus (kreetankistuksen ja pihkakistuksen risteymä)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Kistukset (Cistus)
 Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kistukset (Cistus)
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Cistus 
 United States Department of Agriculture (USDA): Cistus
Keltasilmät

Keltasilmät eli tolpikset eli vaunikit (Tolpis) on asterikasveihin kuuluva suku, jossa on 20 lajia. Niitä esiintyy Välimeren alueella, Koillis-Afrikassa, Etiopiassa, Kanariansaarilla ja Azoreilla. Keltasilmät ovat kuivilla paikoilla kasvavia, usein mattomaisia yksi- ja monivuotisia ruohokasveja. Yksivuotista partakeltasilmää viljellään koristekasvina.

Lajeja 
 partakeltasilmä eli partavaunikki (Tolpis barbata)
 palmankeltasilmä (Tolpis calderae)
 korpinkeltasilmä (Tolpis coronopifolia)
 mehikeltasilmä (Tolpis crassiuscula)
 anagankeltasilmä (Tolpis glabrescens)
 kanariankeltasilmä (Tolpis laciniata)
 kampakeltasilmä (Tolpis lagopoda)
 gomerankeltasilmä (Tolpis proustii)
 sarjakeltasilmä (Tolpis umbellata)
 teidenkeltasilmä (Tolpis webbii)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Keltasilmät eli tolpikset eli vaunikit (Tolpis)
ITIS: Tolpis 
United States Department of Agriculture (USDA): Tolpis 

Asterikasvit
The Tombstone Phantom Drifter / Riemukaari

The Tombstone Phantom Drifter / Riemukaari on vuonna 2002 ilmestynyt Acid Mothers Templen ja Circlen split-single, joka julkaistiin yhtyeiden marraskuussa 2002 tekemän Suomen kiertueen yhteydessä. Japanilaisen Acid Mothers Templen The Tombstone Phantom Drifter on raivokas psykedelinen kappale, kun taas Circlen minimalistinen Riemukaari muodostuu lähes kokonaan yksinkertaisesta rumpu- ja bassorytmistä.

Muusikot 
Acid Mothers Temple & The Melting Paraiso UFO
Cotton Super Casino – laulu, syntetisaattori
Kawabata Makoto – kitara
Tsuyama Atsushi – basso
Okano – rummut
Higashi Hiroshi – syntetisaattori
Circle
Jyrki Laiho – kitara
Janne Westerlund – kitara
Jussi Lehtisalo – basso
Tomi Leppänen – rummut
Mika Rättö – kosketinsoittimet

Kappaleet 
A-puoli
 Acid Mothers Temple & The Melting Paraiso UFO: The Tombstone Phantom Drifter
B-puoli
 Circle: Riemukaari

Lähteet 
ACID MOTHERS TEMPLE: The tombstone phantom drifter / CIRCLE: Riemukaari Finnmusic.

Viitteet

Vuoden 2002 kappaleet
Circlen kappaleet
Ylioppilasoikeisto

Ylioppilasoikeisto oli suomalainen joulukuussa 1945 perustettu ylioppilaiden aatteellinen järjestö, joka oli lähellä kokoomusta. Perustamisensa jälkeen siitä tuli maan suurin opiskelijajärjestö. Järjestön puheenjohtajana toimi kokoomuksen kansanedustaja Päiviö Hetemäki ja varapuheenjohtajana Kokoomuksen Nuorten Liiton koulutuspäällikkö Veikko Sjöblom. Järjestö lakkautettiin 16. toukokuuta 1946 välirauhansopimuksen 21. artiklan nojalla ”fasistisena” Punaisen Valpon päällikön Aimo Aaltosen vaikutuksesta. Lakkauttaminen liittyi vappuna 1946 Helsingissä sattuneisiin vähäisiin välikohtauksiin, joiden yhteydessä ylioppilaat olivat muun muassa laulaneet Vanhan ylioppilastalon edessä Vala-laulua kommunistien vappumarssin kulkiessa ohi.

Ylioppilasoikeisto julkaisi toimintansa aikana pamfletin Vapaa! Vankka! Vakaa!: Suomen onnellisen tulevaisuuden puolesta ; Ylioppilasoikeiston vetoomus kaikille akateemisille kansalaisille.

Lähteet

Poliittiset opiskelijajärjestöt
Kansallinen Kokoomus
Visesio Moeliku

Visesio Moeliku (s. 1922) oli Wallisin ja Futunan Sigaven alueen kuningas vuosina 2004−2009.

Lähteet 

Vuonna 1922 syntyneet
Wallis ja Futuna
Mahdollisesti elävät henkilöt
Kuninkaalliset
Lab Rats

Lab Rats on  yhdysvaltalainen nuorten sitcom-sarja, jonka tekijät ovat Chris Peterson ja Bryan Moore. Sarja alkoi Disney XD-kaapelikanavalla 27. helmikuuta 2012 ja siitä on tähän mennessä ilmestynyt neljä tuotantokautta. Sama kanava on esittänyt sarjaa Suomessa vuodesta 2012 lähtien.

Juoni

Teini-ikäisen Leo Dooleyn äiti Tasha menee uusiin naimisiin miljardöörinero Donald Davenportin kanssa. Perhe muuttaa yhteen ja Leo löytää sattumalta kolme teini-ikäistä, bionisia voimia omaavaa sisarusta uudesta kellaristaan. He ystävystyvät, ja Leo vie heidät ensimmäistä kertaa salaa oikeaan kouluun. Erityiskykyiset nuoret, Adam, Bree ja Chase vetävät Leon mukanaan seikkailuihin yrittäessään elää normaalia elämää uuden perheensä kanssa.

Rooleissa

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Nuortensarjat
Tilannekomediat
Joinvilleaceae

Joinvilleaceae on pari lajia käsittävä, vähän tunnettu, trooppinen kasviheimo koppisiemenisten Poales-lahkossa. Heimossa on vain yksi suku: heiniöt (Joinvillea).

Tuntomerkit 
Heiniölajit ovat rotevia, heinämäisiä kasveja. Niiden päällysketon pikkukarvat ovat monisoluisia. Lehdet ovat poimuttuneita ja niissä on korvakemaiset muodostumat tai kielekkeet. Kukinto on varsipäätteinen röyhy, jossa on pieniä, kaksineuvoisia kukkia. Kehälehdet ovat vihertävän ruskeita, melko kuivia, ja uloimmat niistä ovat huppumaisia. Hedelmä on kehän suojaama, 1–3-siemeninen luumarja.

Levinneisyys 
Suku/heimo kasvaa Malakan niemimaalta Tyynenmeren saarille ulottuvalla alueella.

Luokittelu 
Joinvilleaceae muodostaa yhdessä Ecdeiocoleaceae-heimon ja heinäkasvien (Poaceae) kanssa yhteisen kehityslinjan, jota luonnehtivat muun muassa päällysketon eli epidermin pikkukarvat, ilmarakojen käsipainon muotoiset huulisolut, mesofyllin eli lehden sisäsolukon kookkaat ja värittömät solut, luottisolukon sijainti monisoluisissa haaroissa ja eräs inversio viherhiukkasen genomissa. Myös ontto korsivarsi on saattanut kehittyä tässä kladissa. Viimeaikaisen arvion mukaan kladi olisi syntynyt noin 58,6 miljoonaa vuotta sitten.

Heiniöiden (Joinvillea) suvussa on kaksi lajia.

Lähteet 
 Stevens, P. F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website, versio 12, heinäkuu 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Levinneisyyskartta: Joinvilleaceae

Poales
Kasviheimot
Pol-e Khomri

Pol-e Khomri (persiaksi:پل خمری) on kaupunki Pohjois-Afganistanissa. Se on Baghlanin maakunnan pääkaupunki ja vuonna 2002 kaupungissa oli 60 000 asukasta. Kaupungissa puhutaan lähinnä persiaa ja suurin etninen ryhmä ovat tadžikit.

Talous
Pol-e Khomrissa on kaksi patoa, Awalin ja Doyam -padot, jotka tuottavat sähköä, mutta sen lisäksi niitä käytetään varastoimaan kasteluvettä jonka avulla kastellaan tuhansia hehtaareja maata  ja viljellään maata. Afganistanin ensimmäinen sementtitehdas rakennettiin Pol-e Khomriin vuonna 1959 Tšekkoslovakiasta saadulla avustuksella. Tehtaan omistaa Hamid Karzain veli Mahmud Karzai. Kalkkikivi kaivetaan mäeltä tehtaan takaa.

Karkarin kylässä kaupungin ulkopuolella on hiilikaivos, mutta sen tuotantotapa on vanhanaikainen.

Koko Baghlan maakunnassa viljellään paljon koska padoista saadaan vettä kasteluun. Riisi on yleisin viljelykasveista, sen lisäksi viljellään perunaa, maissia ja palkokasveja. Hedelmistä viljellään melonia, omenaa, päärynää, persikkaa, kirsikkaa ja aprikoosia.

Provincial reconstruction team 
Unkari lähetti Provincial reconstruction team -joukkoja kaupunkiin maaliskuussa 2013. Kaupungista rakennetut sähköjohdot tuovat tämän ansiosta nykyisin sähköä Kabuliin.

Lähteet

Viitteet                                                                                                                                             

Afganistanin kaupungit
Chase & Status

Chase & Status on englantilainen elektronisen musiikin duo, joka koostuu perustajajäsenistä Saul Miltonista (Chase) ja Will Kennardista (Status). Chase & Status on perustettu Manchesterissa vuonna 2003. 

Drum and bass -musiikin kärkinimiin kuuluva yhtye on julkaissut vuoteen 2015 mennessä kolme studioalbumia, ja tehnyt lisäksi yhteistyötä lukuisten muiden artistien kanssa.

Jäsenet 
 Saul Milton (Chase)  –  DJ, koskettimet, kitara
 Will Kennard (Status) - DJ
Livejäsenet
 Rage – MC (2009–)
 Andy Gangadeen – rummut (2009–)

Diskografia

Albumit 
 More than Alot (2008)
 No More Idols (2011)
 Brand New Machine (2013)
 Tribe (2017)
 RTRN II JUNGLE (2019)

Aiheesta muualla 

Brittiläiset drum and bass -yhtyeet
Brittiläiset duot
Brittiläiset elektronisen musiikin yhtyeet
Maaria Ylikangas

Maaria Ylikangas (ent. Pääjärvi, s. 1978) on suomalainen kirjallisuuskriitikko ja toimittaja. Hän oli Nuori Voima -lehden päätoimittaja 2015–2020, vuodesta 2018 yhdessä Vesa Rantaman kanssa. Lokakuussa 2020 hän siirtyi Suomen arvostelijain liiton kolmivuotisen Kritiikki näkyy! -hankkeen projektikoordinaattoriksi. Ylikangas on kirjoittanut kritiikkejä muun muassa Helsingin Sanomiin, Parnassoon, Suomen Kuvalehteen, Voimaan ja Säröön.

Ylikangas on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän on tehnyt Jyväskylän yliopistossa kritiikin tekstilajia käsittelevää väitöskirjaa.

Lähteet 

Suomalaiset kirjallisuuskriitikot
Suomalaiset päätoimittajat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Isänmaan liitto

Isänmaan liitto () oli virolainen organisaatio (ühing, yhdistys), joka perustettiin 22. helmikuuta 1935 ja jonka perustamisesta ilmoitettiin 7. maaliskuuta 1935. Kyse ei ollut puolueesta, vaikka sitä usein sellaiseksi nimitetäänkin.

Pääministeri (riigivanem) Konstantin Pätsin ja kenraali Johan Laidonerin tehtyä vallankaappauksen maaliskuussa 1934 kaikki poliittiset järjestöt ja puolueet kiellettiin, myös Pätsin oma talonpoikaispuolue. Isänmaan liiton perustajat olivat Hans Oidermaa, Hugo Kukke ja Edgar Kigaste. Muita keskeisiä toimijoita olivat Kaarel Eenpalu, Jüri Uluots ja August Jürima. Organisaation oli tarkoitus ajaa Viron valtion ja isänmaan asiaa eli käytännössä koota poliittinen tuki uudet autoritaarisen hallinnon taakse. Isänmaan liitto oli hallinnon sisällä pääasiassa sisäministeri Kaarel Eenpalun hanke, kun taas puolustusvoimain komentaja Laidoner suhtautui siihen kriittisesti ja kielsi sotilaita osallistumasta sen toimintaan.

Koska Pätsin vastainen oppositio boikotoi uuden perustuslakia säätävän kansalliskokouksen Rahvuskogun vaaleja vuonna 1937, olivat kaikki valitut edustajat Isänmaan liiton edustaja. Alahuoneen 80 paikasta peräti viisikymmentä oli valittu yhden ehdokkaan vaalipiireistä oppositioedustajien puuttuessa. Kun niin sanottu Pätsin perustuslaki tuli voimaan vuonna 1938, muodosti uuden kaksikamarisen parlamentin vaaleja varten vaaliliiton nimeltä ”Perustuslain toteuttamisen kansanrintama” (Rahvarinne põhiseaduse elluviimiseks). Kansanrintama ja Isänmaan liitto olivat jäsenistöltään päällekkäiset.

Neuvostojoukot miehittivät Viron 17. kesäkuuta 1940 ja miehittäjän asettama uusi Johannes Vares-Barbaruksen kommunistijohtoinen nukkehallitus lakkautti Isänmaan liiton sisäministeri Maksim Untin määräyksellä 26. kesäkuuta 1940.

Lähteet

Viitteet

Viron puolueet
Väinö Seppälä

Väinö Wilhelm Seppälä () oli Maanmittaushallituksen pääjohtaja 1950–1960 ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos ja jäsen 1960–1967.

Seppälän vanhemmat olivat metsäasioitsija Wilhelm Seppälä ja Hilma Sofia Nikkilä. Seppälä valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1923, mutta suoritti vielä ylemmän oikeustutkinnon 1937 ja sai varatuomarin arvon 1942. Hän työskenteli jo opiskeluaikanaan eri tehtävissä Maanmittaushallituksessa, 1938 hänen nimitettiin  sen yli-insinööriksi, 1941 vt. asessoriksi ja 1942 oikeudellisen toimiston johtajaksi. Seppälä osallistui muun muassa siirtoväen pika-asutuslain toimeenpanoon ja laati maataloussiirtoväen asutussuunnitelman. Maanmittaushallituksen pääjohtaja hänestä tuli 1950. Korkeimman oikeuden maallikkojäsenenä Seppälä toimi 1948–1951, oikeusneuvokseksi ja Korkeimman oikeuden jäseneksi hänet nimitettiin 64-vuotiaana vuonna 1960. Hän hoiti tehtävää aina vuoteen 1967 saakka. Seppälä oli useiden valtionkomiteoiden ja neuvottelukuntien jäsen, kuten turvesoiden pakkolunastuslakitoimikunnan jäsen 1946 ja Kemijoen vesistön säännöstelykomitean puheenjohtaja. Hän oli Maanmittaustieteiden seuran hallituksen jäsen 1942–1957, varapuheenjohtaja 1953 ja puheenjohtaja 1954.

Lähteet

Suomalaiset maanmittarit
Suomalaiset insinöörit
Suomalaiset juristit
Suomalaiset tuomarit
Valtionlaitosten johtajat
Vuonna 1897 syntyneet
Vuonna 1989 kuolleet
Jokela (sukunimi)

Jokela on suomalainen talonnimiin perustuva sukunimi. Jokela on Suomessa yleinen talonnimi. Harvinaisempana on käytössä sitä muistuttava sukunimi Jokila (vrt. Mäkelä ja Mäkilä, Nummela ja Nummila).

Aleksi Jokela (s. 1985), meteorologi
Antti Jokela (s. 1981), jääkiekkomaalivahti
Antti Jokela (s. 1945), oikeustieteilijä, professori
Anu Jokela (s. 1981), jalkapalloerotuomari
Edvard Jokela (1889–1929), ammattiyhdistysjohtaja ja kansanedustaja
Eila Jokela (1915–2002), päätoimittaja
Erkki Jokela (1924–2011), kirkonmies
Heikki Jokela (1917–2001), juristi, professori
Heljä Jokela (s. 2000), jalkapalloilija
Jenna Jokela (s. 1990), pikajuoksija
Jesse Jokela (s. 1987), pesäpalloilija
Joonas Jokela (s. 1998), lentopalloilija
Juha Jokela (s. 1970), teatteriohjaaja, näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja
Juha Jokela, tutkija, Ulkopoliittisen instituutin Euroopan unioni -tutkimusohjelman ohjelmajohtaja
Leo Jokela (1927–1975), näyttelijä
Marjut Jokela (s. 1959), korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos
Markus Jokela (s. 1952), lehtikuvaaja
Markus Jokela (s. 1979), psykologian apulaisprofessori
Mika Jokela (s. 1969), keittiömestari
Mikko Jokela (s. 1947), diplomaatti
Mikko Jokela (s. 1980), jääkiekkoilija
Mikko Jokela (s. 1947), muusikko
Mikko Jokela (1928–2007), poliitikko (kesk.)
Monica Vikström-Jokela (s. 1960), suomenruotsalainen kirjailija ja televisiotoimittaja
Olli Pekka Jokela (s. 1955), arkkitehti
Pentti Jokela (s. 1931), jalkapalloilija
Reijo Jokela, korkeushyppyvalmentaja
Rike Jokela (s. 1964), elokuvaaja, televisio-ohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja
Tapani Jokela (1922–2014), taidemaalari
Teuvo Jokela, baritonilaulaja
Timo Jokela, taiteilija ja kuvataidekasvatuksen professori
Yrjö Jokela (1897–1977), kestävyysjuoksija.

Fiktiivisiä Jokeloita 
Jokela, hahmo Anni Swanin kirjassa Ollin oppivuodet.

Lähteet 

Sukunimet
Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Run It!

Run It! on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Chris Brownin kappale. Sen sanoittivat ja tuottivat Scott Storch, Moe Faisal ja Sean Garrett Chris Brownin omaa nimeä kantavalle debyyttialbumille. Se sisältää yhdysvaltalaisräppäri Juelz Santanan esittämät rap-osuudet. Kappale julkaistiin sekä Brownin uran että hänen debyyttialbuminsa ensimmäisenä singlenä 30. kesäkuuta 2005. Tätä R&B-singleä on kuvailtu Usherin vuonna 2004 julkaistun singlen "Yeah!" uudelleencrunkatuksi versioksi.

"Run It!" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta; Monet yllättyivät Brownin sanoituksista sekä Scott Storchin tuotannosta. Kaupallisesti kappale oli menestys, sijoittuen kymmenen parhaan joukkoon kuudessa sekä kahdenkymmenen parhaan joukkoon neljässä valtiossa. Kappale pääsi listan sijalle yksi Yhdysvalloissa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Kappaleen musiikkivideo sai ehdokkuudet vuoden 2006 MTV Video Music Awardsissa kategorioissa "Paras tulokas" ja "Katsojan valinta".

Lähteet

Vuoden 2005 kappaleet
Chris Brownin kappaleet
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2016

Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2016 pelattiin Kamloopsissa Kanadassa.

Otteluareenat

Joukkueet 

Lohko-A
 
 
 
 

Lohko-B

Alkulohkot

Lohko A

Lohko B

Putoamissarja

Pudotuspelit

Puolivälierät

Ottelu 5. sijasta

Välierät

Pronssiottelu

Loppuottelu

Televisiointi

Palkinnot

IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat
Paras maalivahti:  Emerance Maschmeyer
Paras puolustaja:  Jenni Hiirikoski
Paras hyökkääjä  Hilary Knight

Median valitsema tähtikentällinen
Maalivahti:  Meeri Räisänen
Puolustajat:  Monique Lamoureux,  Jenni Hiirikoski
Hyökkääjät:  Hilary Knight,  Rebecca Johnston,  Christina Meier
Arvokkain pelaaja:  Hilary Knight

Loppusijoitukset 
Sijoituksilla on merkitystä IIHF:n rankingiin.

Pääsarjan turnaus  

1. divisioona  A-lohko 

B-lohko 

2. divisioona  A-lohko 
 
B-lohko 
 

2. divisioonan karsinnat  '''

Lähteet 
 Turnauksen viralliset sivut
 Leijonat.fi − Naisten MM-kisat 2016 
 Turnaus IIHF:n tulospalvelussa
 Turnaus Hockey Canadan sivuilla

Viitteet 

Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut
Kanadan jääkiekko
Vuoden 2016 jääkiekko
Maria Hill

Maria Hill on kuvitteellinen henkilö Marvel Comicsin julkaisemissa sarjakuvissa. Hän esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 2005 julkaistussa New Avengers #4 numerossa. Entisenä YPKVV (tai S.H.I.E.L.D.:n) jäsenenä hän on esiintynyt useissa sarjakuvissa, mukaan lukien Sisällissota-tarinassa.

Marvel Cinematic Universen elokuvissa Maria Hilliä näyttelee Cobie Smulders. Hill on esiintynyt elokuvissa The Avengers (2012), Captain America: The Return of the First Avenger (2014), Avengers: Age of Ultron (2015), Avengers: Infinity War (2018) ja Spider-Man: Far From Home (2019) sekä televisiosarjoissa S.H.I.E.L.D. Agentit ja Secret Invasion.

Marvel-universumin supersankarit
Kuvitteelliset salaiset agentit ja vakoojat
Band Baaja Baaraat

Band Baaja Baaraat on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut intialainen romanttinen komedia, jonka on ohjannut Maneesh Sharma ja tuottanut Aditya Chopra. Päärooleja näyttelevät Anushka Sharma ja elokuvadebyyttinsä tekevä Ranveer Singh. Pienellä budjetilla tehty Band Baaja Baaraat menestyi yllättävän hyvin. Se esitettiin Suomessa Artisokka-elokuvafestivaaleilla.

Juoni 
Valmistuttuaan yliopistosta Shruti ja Bittoo perustavat yhdessä hääsuunnitteluyrityksen, mutta romanttiset tunteet alkavat mennä liiketoiminnan edelle.

Näyttelijät

Soundtrack

Palkinnot 
Filmfare Awards
 Paras miestulokas – Ranveer Singh
 Paras esikoisohjaus – Maneesh Sharma

 International Indian Film Academy Awards
 Kuumin pari – Anushka Sharma ja Ranveer Singh
 Paras tulokas (mies) – Ranveer Singh
 Paras naispääosa – Anushka Sharma
 Paras puvustus – Niharika Khan
 Paras leikkaus – Namrata Rao
 Paras laulunäänitys – Vijay Dayal

 Screen Awards
 Lupaavin esikoisohjaus – Maneesh Sharma
 Lupaavin tulokas (mies) – Ranveer Singh
 Paras dialogi – Habib Faisal
 Paras leikkaus – Namrata Rao

 Stardust Awards
 Huomisen supertähti (mies) – Ranveer Singh

 Zee Cine Awards
 Paras miestulokas – Ranveer Singh

Uudelleenfilmatisointi 
Elokuvan tamilinkielinen versio Aaha Kalyanam sai ensi-iltansa 21. helmikuuta 2014. Päärooleja näyttelivät Nani ja Vaani Kapoor.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 
 
 

Vuoden 2010 intialaiset elokuvat
Intialaiset romanttiset komediat
Hindinkieliset elokuvat
SOKO J-21 Jastreb

SOKO J-21 Jastreb (suom. Kanahaukka) on Jugoslaviassa valmistettu kevyt hävittäjäpommittaja, jota voitiin käyttää lähinnä tiedustelutoimintaan ja maavoimien tukemiseen maataistelukoneena, ehkei niinkään ilmataistelutoimintaan. Konetyyppi ei oleellisesti eronnut G-2 Galeb -tyypistä, josta se kehiteltiin. Konetta valmisti SOKO:n lentokonetehdas Mostarissa. Konetyyppi on suorasiipinen ja joko yksi- taikka kaksipaikkainen, ja se on varustettu muun muassa heittoistuimin. Koneen enimmäisnopeus on 820 km/h. Lakikorkeus on 12 000 metriä ja kantama 1 520 kilometriä.

J-21 Jastrebin voimanlähteenä toimii paranneltu Bristol-Siddeley Viper -suihkumoottori. Koneessa on 3x 12,7 mm konekivääri-aseistus sekä 8x ripustuspisteet pudotettavalle aseistukselle, jota enintään 500 kg verran. Aseistukseen saattaa kuulua raketteja, tykkipodeja, pommeja sekä rakettipodeja tai rypälepommeja. Konetta myytiin Libyaan sekä Zaireen.

Lähteet 

Sharpe, Michael: Attack and interceptor jets, Grange Books, Lontoo Englanti, 2002. (s. 254) ISBN 1-84013-335-X.

Aiheesta muualla 
http://www.combataircraft.com/en/Military-Aircraft/Soko/J-1-Jastreb/
http://www.aviastar.org/air/yugoslavia/soko_jastreb.php
http://www.livingwarbirds.com/j-21-jastreb.php
http://www.flugzeuginfo.net/acdata_php/acdata_galeb_en.php
http://www.muzejrv.mod.gov.rs/pages_files/spolja_files/spoexpo_files/j21_files/j21.html 
http://www.airwar.ru/enc/attack/j1.html 
http://forum.warthunder.com/index.php?/topic/213797-data-sheet-soko-j-21-jastreb/

Tiedustelukoneet Maataistelukoneet SOKO:n ilma-alukset
Ilpo Rissanen

Ilpo Rissanen (17. elokuuta 1950 – ?) oli suomalainen koripalloilija.

Helsingin Kisa-Tovereiden kasvatti Rissanen pelasi kasvattajaseurassaan viisi kautta vuosina 1968−1973. HKT voitti tuona ajanjaksona Suomen cupin kerran ja otti kahdesti cup-hopeaa sekä neljä himmeämpää SM-mitalia. Vuodet 1973−1981 Rissanen pelasi Turun NMKY:ssä, joka selviytyi karsintojen kautta Euroopan mestareiden cupin lohkovaiheeseen ja sijoittui lopulta kymmenenneksi kaudella 1975–1976. Suomessa Rissanen ja NMKY voittivat Suomen mestaruuden vuosina 1975 ja 1977, kolme muuta SM-mitalia, Suomen cupin vuonna 1976 ja kaksi cup-hopeaa.

Suomen maajoukkueessa Rissanen pelasi vuosina 1972–1976 68 ottelua 5,5 pisteen keskiarvolla.

Saavutukset 
 Euroopan mestareiden cupin kymmenes sija 1976
 Suomen mestaruus 1975 ja 1977
 SM-hopeaa 1969, 1970, 1973, 1976 ja 1979
 SM-pronssia 1972 ja 1974
 Suomen cup 1970 ja 1976
 Suomen cupin hopeaa 1968, 1972, 1974 ja 1975

Lähteet 
 Ilpo Rissanen  baskethotel.com
 Maajoukkueprofiili  Suomen Koripalloliitto
 In memoriam: Valmentajamme Seppo Sonkeri Suomen Koripalloliitto

Viitteet 

Suomalaiset koripalloilijat
Vuonna 1950 syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Ville Heino (yrittäjä)

Ville Juhani Heino (s. 6. elokuuta 1980 Porvoo) on suomalainen rakennusalan yrittäjä. Hän on toiminut yrittäjänä vuodesta 2007 yrityksissä Tupla-H rakennuspalvelu Oy sekä Runtu Works Oy sekä korjausrakentamisen asiantuntijana ja remonttimiehenä televisio-ohjelmissa Inno vuosina 2008–2010 esitetyillä kausilla, Huvila ja Huussi vuosina 2014–2016 esitetyillä kausilla sekä Kotoisa vuosina 2018–2020 esitetyillä kausilla.

Aiheesta muualla 
Runtu Works Oy - kotisivut

Suomalaiset yrittäjät
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Kansan vapauden puolue PARNAS

Kansan vapauden puolue "PARNAS" () on venäläinen puolue, joka rekisteröitiin 2012. Puolueen edeltäjien juuret yltävät 1990-luvulle.
Se kertoo olevansa "eurooppalainen valinta" ja pitää Venäjää osana eurooppalaista sivilisaatiota ja korostaa avoimmuutta, ihmisoikeuksia ja markkinataloutta.

Puolue on liberaalipuolueiden ALDE:n jäsen.

Puolueen eräs edeltäjä, Venäjän federaation republikaaninen (tai tasavaltalainen) puolue (Республиканская партия России, RPR) rekisteröitiin 1991 NKP:sta irtautuneen Demokraattisen ohjelman liikkeen perustalta, joten se oli yksi kolmesta ensimmäisestä puolueesta Venäjällä. Puolue oli edustettuna neljässä duumassa. 2000-luvulla se otti osaa Toinen Venäjä -liikkeeseen ja osallistui Erimielisten marsseille. Puolue menetti rekisteröintinsä vuonna 2007.

Vuonna 2010 puolue liittyi "Kansan vapauden puolue – Venäjä ilman mielivaltaa ja korruptiota" -liikkeeseen (PARNAS). Tuohon koalitioon kuuluivat tuolloin:
 Venäjän republikaaninen puolue, johtaja Vladimir Ryžkov
 Venäjän kansandemokraattinen puolue, johtaja Mihail Kasjanov
 Solidaarisuus-liike, johtaja Boris Nemtsov
 Demokraattinen valinta -liike, johtaja Vladimir Milov

Vuonna 2012 Venäjän oikeusministeriö palautti puolueen puoluerekisteriin oikeudenkäynnin jälkeen, joka oli edennyt Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen saakka. PARNAS-liikkeen aktivistit liittyivät tuolloin puolueeseen, ja 15. puoluekokous 16. kesäkuuta 2012 muutti puolueen nimen muotoon RPR-PARNAS ja Kasjanov ja Nemtsov nousivat sen kanssapuheenjohtajiksi Ryžkovin rinnalle.

Lähteet

Aiheesta muualla
 https://parnasparty.ru

Venäjän puolueet
Käännetyt artikkelit
Nurmijoki

Nurmijoki on Pohjois-Savossa Sonkajärven kunnan alueella virtaava joki. Joki kuuluu Vuoksen vesistön latvavesiin ja pituutta sillä on 25 kilometriä. Nurmijoki saa alkunsa Haapajärvestä ja laskee Koirakosken kylän kohdalla Sälevään. Joella on pudotuskorkeutta 25 km:n matkalla 28 metriä. Se on tunnettu kalastusmatkailukohde. 

Jokireitin varrella on 9 koskea: 

 Haapakoski
 Päsmärinkoski
 Nurmikoski
 Koivukoski
 Leppikoski
 Mäkäräkoski
 Saarikoski
 Aittokoski
 Koirakoski

Joen virkistyskäyttö 

Nurmijoen ympäristö on suosittua virkistysaluetta, jota käyttävät kalastajat ja koskimelojat. Joen kalalajistoon kuuluvat mm. taimen, harjus, ahven, ja hauki.  Sen rannoilla voi kokea erämaatunnelmaa. Vesi on puhdasta, mutta jonkin verran humuspitoista. Alueella asustaa majavia ja rannoilta voi tavata karhun jälkiä.

Lähteet 

Suomen joet
Sonkajärvi
Nilsiän reitin valuma-alue
Violetta Zironi

Violetta Zironi (s. 5. huhtikuuta 1995) on italialainen laulaja-lauluntekijä. Vuonna 2013 hän otti osaa The X Factorin italialaisversion seitsemännelle tuotantokaudelle hänen ukulelellään josta tuli myöhemmin hänen tavaramerkki-instrumenttinsa. Hän saavutti finaalin ja pääsi siellä sijalle kolme.

Tähän mennessä hän on julkaissut kaksi singleä sekä EP:n nimeltään Dimmi che non passa, jolta julkaistiin hänen debyyttisinglensä "Dimmi che non passa". Kappaletta ylistettiin sen tuoreesta countrytyylistä, oltuaan hänen ensimmäinen tämän genren kappale jonka ovat täysin tuottaneet italialaiset tuottajat.

Diskografia

Albumit ja EP:t

 Dimmi che non passa (2013)

Singlet

 Dimmi che non passa (2013)
 Il primo giorno d'estate (2014)

Lähteet

Vuonna 1995 syntyneet
Italialaiset laulaja-lauluntekijät
Elävät henkilöt
All for You

All for You on yhdysvaltalaislaulaja Janet Jacksonin kappale, joka julkaistiin hänen seitsemännen, All for You-studioalbumin johdantosinglenä 6. maaliskuuta 2001. Jacksonin sekä Jam and Lewisin sanoittamana ja tuottamana "All for You" on dancepopkappale joka kertoo jonkun kanssa flirttailemisesta tanssilattialla. Kappale sai pääosin positiivisia vastaanottoja musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat sen muutosta pirteämpään ja vielä optimistisempaan tyyliin Janetin edellisestä, The Velvet Rope-albumista.

MTV nimitti Jacksonin "Radion kuningattareksi", kun kappale teki radiohistoriaa oltuaan ensimmäinen single, joka soi jokaisessa pop, rytmi ja urbaanissa radioformaatissa sen julkaisuviikolla. Siitä tuli myös kaikkien aikojen menestynein debyyttisingle, joka ei ole ollut kaupallisesti saatavilla Yhdysvalloissa ja Ranskassa. Kappale saavutti Billboard Hot 100-listan ensimmäisen sijan seitsemäksi viikoksi, muodostuen siellä vuoden pisimpään listan kärjessä pysytelleeksi kappaleeksi. Kappale saavutti listan kärjen myös Brasiliassa, Kanadassa ja Japanissa sekä pääsi viiden ja kymmenen parhaan joukkoon monissa valtioissa maailmanlaajuisesti.

"All for Youn" on kuvailtu olevan yksi Jacksonin nimikkokappaleista ja se voitti Grammy-palkinnon kategoriassa "Paras dance-levytys", ASCAP Awardin kategoriassa "Vuoden kappale" sekä Teen Choice Awardin kategoriassa "Paras single". Tämän lisäksi kappale sai muita myyntipalkintoja Isossa-Britanniassa ja Japanissa sekä levypalkintoja Australiassa, Ranskassa ja Uudessa-Seelannissa. Kappaleen musiikkivideo sai useita tunnustuksia, mukaan lukien ehdokkuuden MTV Video Music Awardsissa kategoriassa "Vuoden video".

Lähteet

Vuoden 2001 kappaleet
Yhdysvaltalaiset popkappaleet
Lighthouse

Lighthouse on yhdysvaltalais-brittiläis-kanadalaisen tyttöbändi G.R.L.n kappale, joka julkaistiin yhtyeen uran toisena sekä ensimmäisenä vuonna 2014 tapahtuneen yhtyeen jäsenen, Simone Battlen kuoleman jälkeisenä singlenä. Kappaleen ovat sanoittaneet Lukasz Gottwald sekä Henry Walter, tuotannon ollessa myös Gottwaldin ja Walterin käsialaa heidän tuotantonimikkeiden Dr. Luke ja Cirkut alaisena. Kappale julkaistiin Yhdysvalloissa 20. tammikuuta ja tullaan julkaisemaan Isossa-Britanniassa 8. maaliskuuta 2015. "Lighthouse" nauhoitettiin Battlen muistoksi. Kappaleeseen liittyvän musiikkivideon ohjasi Daniel Carberry. Se sisältää videota ja valokuvia Battlesta ajalta kun hän oli osana G.R.L.-yhtyettä, samalla kun yhtye laulaa roikkuvilla valopolttimoilla täytetyssä huoneessa.

Kappalelista

Digitaalinen lataus

 Lighthouse - 3:36

Listasijoitukset

Lähteet

Vuoden 2015 kappaleet
G.R.L.:n kappaleet
Laurent Dubreuil

Laurent Dubreuil (s. 25. heinäkuuta 1992 Lévis, Quebec) on kanadalainen pikaluistelija.  Hän on 182 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kilogrammaa.

Dubreuil on osallistunut kuusitoista kertaa MM-kilpailuihin, seitsemiin matkakohtaisiin ja yhdeksiin sprintti-MM-kilpailuihin. Helmikuussa 2015 hän saavutti pronssia matkakohtaisten MM-kilpailuiden 500 metriltä Heerenveenistä. Vuonna 2020 hän saavutti Salt Lake Cityssä pronssia 1 000 metrillä. Heerenveenissä 2021 hän voitti 500 metrin maailmanmestaruuden ajalla 34,39 ja sai 1 000 metrillä pronssia. Sprintti-MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Hamarissa 2020 ja oli kuudes 2017. 

Hän on kilpaillut kaksissa olympialaisissa. Pekingissä 2022 hän saavutti hopeaa 1 000 metrillä ajalla 1.08,32 ja sijoittui 500 metrillä neljänneksi. 

Hän saavutti nuorten MM-kilpailuissa 500 metrillä kultaa 2012 ja hopeaa 2011 sekä 1 000 metrillä pronssia 2012.

Dubreuil on kilpaillut pikaluistelun maailmancupissa vuodesta 2012 lähtien. Hän voitti 500 metrin kilpailun Heerenveenissä marraskuussa 2017, Stavangerissa marraskuussa 2021 ja Calgaryssa joulukuussa 2021. Toiseksi hän on sijoittunut 500 metrillä yhdeksän ja kolmanneksi kymmenen kertaa. 1 000 metrillä hän on ollut kerran toinen ja kolmas.. Hän voitti 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2021–2022 sekä sijoittui toiseksi kausilla 2014–2015 ja 2020–2021. Hän oli 500 ja 1 000 metrin cupeissa kolmas 2020.

Dubreuilin valmentajana toimii Gregor Jelonek.

Lähteet 

Kanadalaiset pikaluistelijat
Kanadalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Rosmariinit

Rosmariinit (Rosmarinus) on huulikukkaiskasveihin kuuluva suku, jossa on kaksi tai kolme lajia. Ne ovat ainavihantia pensaita, joita esiintyy Välimeren alueella. Rosmariinien lehdissä ja kukissa on runsaasti aromaattisia öljyjä. Pienet kukat ovat kaksihuuliset ja vaaleansiniset. Rohtorosmariini eli rosmariini (Rosmarinus officinalis) on hyvin tunnettu rosmariinilaji, jota käytetään paljon mausteyrttinä sekä myös lääke- ja huonekasvina.

Rosmariineja 
marokonrosmariini (Rosmarinus eriocalyx tai R. eriocalix)
rohtorosmariini eli rosmariini (Rosmarinus officinalis, syn. Salvia rosmarinus salvioiden suvussa)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Rosmariinit (Rosmarinus)
ITIS: Rosmarinus 
United States Department of Agriculture (USDA): Rosmarinus 
Flora of China: Rosmarinus 

Huulikukkaiskasvit
Hein Otterspeer

Hein Otterspeer (s. 11. marraskuuta 1988 Gouda) on alankomaalainen pikaluistelija. Hän kilpailee pääosin 500 ja 1 000 metrillä.

Otterspeer on osallistunut kuusiin MM-kilpailuihin: kaksiin matkakohtaisiin MM-kilpailuihin sekä neljiin sprinttereiden MM-kilpailuihin. Vuonna 2013 hän saavutti sprinttereiden MM-pronssia Salt Lake Citystä ja vuonna 2015 MM-hopeaa Astanasta. Vuonna 2012 hän oli seitsemäs ja 2019 kahdeksas. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän on sijoittunut 500 metrillä neljänneksi 2015 sekä 1 000 metrillä viidenneksi 2015 ja kuudenneksi 2012. Hän saavutti sprintteiden EM-hopeaa 2021. Ainossa olympiastartissaan Pekingin vuoden 2022 olympialaisten 1 000 metrillä hän oli kymmenes.

Otterspeer on saavuttanut pikaluistelun maailmancupissa neljä osakilpailuvoittoa: 1 000 metriltä Naganosta ja Calgarysta kaudella 2012–2013 ja Tomaszów Mazowieckista kaudella 2021–2022

sekä 500 metriltä Minskistä kaudella 2017–2018.. Lisäksi hänellä on neljä kakkossijaa ja kahdeksan kolmossijaa. Maailmancupin yhteispisteissä hän sijoittui toiseksi 500 metrillä kaudella 2017–2018 sekä kolmanneksi 1 000 metrillä kausilla 2012–2013, 2020–2021 ja 2021–2022..

Lähteet 

Alankomaalaiset pikaluistelijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Sirokit

Sirokit eli mikromeriat (Micromeria) on huulikukkaiskasveihin kuuluva suku, jossa on noin 70 lajia. Niitä esiintyy Välimeren alueella, Kaukasuksella ja Lounais-Kiinassa. Ne ovat läheistä sukua kynteleille ja Acinos-suvun käenmintuille.

Sirokit ovat yksi- tai monivuotisia ruohokasveja tai pieniä ikivihreitä pensaita. Lehdet ovat usein aromaattisen tuoksuiset. Pienet kaksihuuliset kukat, joiden väri vaihtelee valkoisesta violettiin, muodostuvat ryhmiksi lyhytvartisiin kiehkuroihin. Sirokkeja voidaan käyttää koristekasvina, lääkekasvina ja maustekasvina, lajista riippuen.

Lajeja 
 Micromeria chamissonis – valkosirokki eli valkomikromeria eli intiaaniminttu
 Micromeria juliana – kesäsirokki eli kesämikromeria
 Micromeria thymifolia – timjamisirokki
 Micromeria benthamii – tanasirokki
 Micromeria glomerata – tagananansirokki
 Micromeria helianthemifolia – ruususirokki
 Micromeria herpyllomorpha – palmansirokki
 Micromeria hyssopifolia – iisoppisirokki
 Micromeria lachnophylla – teidensirokki
 Micromeria lanata – villasirokki eli villamikromeria
 Micromeria lasiophylla – lakisirokki
 Micromeria lepida – gomeransirokki
 Micromeria leucantha – neidonsirokki
 Micromeria pineolens – tamadabansirokki
 Micromeria rivas-martinezii – anagansirokki
 Micromeria teneriffae – guimarinsirokki
 Micromeria tenuis – hentosirokki
 Micromeria varia – kanariansirokki eli kanarianmikromeria

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Micromeria – sirokit.
 Suomen Lajitietokeskus: Sirokit – Micromeria

Huulikukkaiskasvit
Arvioida alaspäin

Arvioida alaspäin on matematiikan termi. Sen mukaan summaa  voidaan arvioida alaspäin, jos on olemassa summa  jolle . Vastaavasti tässä tilanteessa summaa  on arvioitu ylöspäin summalla . Ottamalla raja-arvot  saadaan vastaavat käsitteet sarjojen arvioinnille alas- ja ylöspäin.

Lähteet  

Matematiikka
Glenn Foster

Glenn Foster (s. 1963) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tiedetään parhaiten James Bond -elokuvasta Quantum of Solace, jossa hän esittää hahmoa Craig Mitchell.

Foster on toiminut myös Robert Downey Jr.:n sijaisnäyttelijänä monissa Marvel-sarjan elokuvissa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Timon Wellenreuther

Timon Wellenreuther (s. 3. joulukuuta 1995 Karlsruhe) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Alankomaiden Eredivisiessa pelaavaa Willem II:ta. Wellenreuther on molempijalkainen.

Seurajoukkueura 
Wellenreuther pelasi Schalke 04:ssä vuodesta 2013 vuoteen 2017 asti. Hän on pelannut enemmän seuran kakkosjoukkueessa. Seuran ykkösjoukkueen paidassa Bundesliigassa Wellenreuther debytoi helmikuussa 2015 tullen puoliajalla vaihdosta kentälle Fabian Gieferin tilalle Bayern Müncheniä vastaan. Helmikuussa 2015 Wellenreuther debytoi myös Mestareiden liigassa Real Madridia vastaan.

Muuta 
Wellenreutherin isä Ingo Wellenreuther on poliitikko ja Timonin vanhan seuran Karlsruher SC:n presidentti.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Timon Wellenreuther Soccerway-sivustolla

Saksalaiset jalkapallomaalivahdit
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Romane Miradoli

Romane Miradoli (s. 10. maaliskuuta 1994 Bonneville) on ranskalainen alppihiihtäjä. Hän kilpailee suurpujottelussa, supersuurpujottelussa ja syöksylaskussa.

Miradoli debytoi alppihiihdon maailmancupissa joulukuussa 2012 Sankt Moritzin superalppiyhdistetyssä. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2014 Altenmarkt-Zauchenseen superalppiyhdistetystä oltuaan 24:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Banskon alppiyhdistetyssä maaliskuussa 2015. Hän oli viides La Thuilen supersuurpujottelussa helmikuussa 2016. Toisen kerran hän saavutti saman sijoituksen Cortina d’Ampezzon syöksylaskussa tammikuussa 2019 ja kolmannen kerran Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelussa tammikuussa 2019. Ensimmäisen palkintosijansa – ja voittonsa – hän saavutti Lenzerheiden supersuurpujottelussa maaliskuussa 2022.

Miradoli saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia suurpujottelussa ja syöksylaskussa vuonna 2013 sekä hopeaa superalppiyhdistetyssä vuonna 2015. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan St. Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui supersuurpujottelussa ja alppiyhdistetyssä 16:nneksi sekä syöksylaskussa 31:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui syöksylaskussa 18:nneksi ja supersuurpujottelussa 19:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui supersuurpujottelussa 17:nneksi, syöksylaskussa 20:nneksi ja suurpujottelussa 25:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli supersuurpujottelussa yhdestoista ja syöksylaskussa kolmastoista.

Lähteet 

Ranskalaiset alppihiihtäjät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt