Gamma

Gamma (isona kirjaimena Γ, pienenä γ, , ) on kreikkalaisen kirjaimiston kolmas kirjain. Sen normaali äännearvo oli alun perin muinaiskreikassa soinnillinen velaarinen klusiili , mutta nykykreikassa se on muuntunut soinnilliseksi frikatiiviksi, joka ääntyy velaarisena  tai etuvokaalin  edellä palataalisena . Sekä muinais- että nykykreikassa gamma ääntyy kuitenkin velaarisena nasaalina , jos sitä seuraa toinen velaarinen konsonantti. Kreikkalaisissa numeroissa gamman lukuarvo on 3.

Latinalaisessa kirjaimistossa gammaa vastasi alun perin kirjain C/c, jonka muunnelmana myöhemmin kehittyi kirjain G/g. Kyrillisessä kirjaimistossa gammaa vastaa kirjain Г/г. Suomen kieleen gamma translitteroidaan sekä muinaiskreikasta että nykykreikasta g, geminaattana (γγ) kuitenkin ng.

Muoto ja sen historia 

Gamma on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta  (gaml), jonka alkuperäinen muoto on ehkä kuvastanut kamelia tai kamelin kyttyrää. Kreikkalainen suuraakkonen Γ on kääntynyt niin, että se näyttää pystyyn nostetulta suorakulmalta, jonka yläsivu työntyy oikealle.

Kreikkalainen pienaakkonen γ perusviivan alle ulottuvine typografisine pidennyksineen muistuttaa latinalaista pienaakkosta y, mutta siinä missä latinalaisen y:n pidennys suuntautuu alaviistoon vasemmalle, gamman alapidennys tapaa suuntautua suoraan alaspäin. Lisäksi kirjasintyypistä riippuen toinen gamman yläosan haaroista on usein hieman kaareva.

Variantteja 

Arkaaisissa kirjaimistoissa gamma oli usein peilikuva nykyiseen nähden, ja sen sakara osoitti vasemmalle. Myöhemmin se kääntyi nykyiseen asentoon. Gamma oli käytössä kaikissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, mutta sen muodossa oli paljon vaihtelua. Kirjaimesta esiintyi kolmea päätyyppiä, joista yksi muistutti nykyistä muotoa, toinen nykyistä lambda-kirjainta (mm. Paros, Delos) ja kolmas, erityisesti läntisen Kreikan alueella (mm. Epeiros, Elis, Korintin siirtokunnat) käytetty muoto nykyistä C-kirjainta latinalaisessa kirjaimistossa, johon gamma kopioitui tässä muodossa.

Epigrafisissa lähteissä gammasta esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:

Latinalainen gamma 

Kansainväliseen foneettiseen kirjaimistoon (IPA) sisältyy erikseen niin sanottu latinalainen gamma ɣ, joka muistuttaa kreikkalaista pienaakkosta, mutta sen alaosa muodostaa silmukan. Foneettisessa kirjoituksessa latinalaisella gammalla merkitään soinnillista velaarista frikatiivia. (Lisäksi foneettiseen kirjaimistoon sisältyy latinalaista gammaa muistuttava mutta kokonaan perusviivan yläpuolella pysyvä niin sanottu oinaansarvikirjain ɤ, jota on joskus kutsuttu naperogammaksi, ; se ei kuitenkaan edusta mitään konsonanttia vaan laveaa puolisuppeaa takavokaalia.)

Latinalaisesta gammasta on kehitetty myös suuraakkonen Ɣ, joka on muodoltaan kuin isonnettu pienaakkonen. Suuraakkosta ei tarvita foneettisessa kirjoituksessa, mutta sitä voidaan käyttää pienaakkosen ohella eräiden kielten oikeinkirjoituksessa.

Merkityksiä 

 γ (kursivoitu pienaakkonen) voi kansainvälisessä yksikköjärjestelmässä olla tasokulman tunnus.
 γ on fysiikassa lämpölaajenemisen tilavuuskerroin (yksikkö 1/°C).
 γ:lla merkitään fysiikassa usein myös Lorentzin tekijää  
 γ on kemiassa aktiivisuuskertoimen tunnus.
 γ on meteorologiassa psykrometrivakio.
 γ´ on kreikkalaisissa numeroissa luku 3.
 Γ-suuraakkosta käytetään matematiikassa gammafunktion ja gamma-jakauman symbolina.

 Gammafotoni on radioaktiivisessa hajoamisessa suurienergiainen fotoni (ks. gammasäteily).
 Gammakorjaus televisioiden ja monitorien kirkkauden säädössä sekä kuvankäsittelyssä viittaa teho–kirkkaussäädön potenssikertoimeen.

Tietokonejärjestelmissä 

Tietokoneissa gamma koodataan eri merkistöissä seuraavasti:

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kreikkalaiset kirjaimet
Seulonnan keskeiset artikkelit