joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Anja Pärson

Anja Sofia Tess Pärson (s. 25. huhtikuuta 1981 Uumaja) on ruotsalainen entinen alppihiihtäjä, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Pärson hallitsi naisten alppihiihtoa 2000-luvun alkuvuosina yhdessä Kroatian Janica Kostelićin kanssa.

Pärson voitti Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hopeaa suurpujottelussa ja pronssia pujottelussa. Kausilla 2003–2004 ja 2004–2005 hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun. Jälkimmäisen hän voitti vain kolmen pisteen erolla Janica Kostelićiin. Lisäksi hän on voittanut suurpujottelun maailmancupin kausilla 2002–2003, 2003–2004 ja 2005–2006, pujottelun maailmancupin kaudella 2003–2004 sekä alppiyhdistetyn maailmancupin kaudella 2008–2009.

Pärsonin ensimmäinen esiintyminen maailmancupissa tapahtui Crans-Montanassa keväällä 1998 suurpujottelussa jossa hän sijoittui sijalle 25. Hänen ensimmäinen palkintopallisijoituksensa maailmancupissa oli voitto Mammoth Mountainin pujottelussa Yhdysvalloissa 3. joulukuuta 1998. Pärson saavutti yhteensä 42 osakilpailuvoittoa ja 95 palkintopallisijaa. Uransa alussa lähinnä teknisenä laskijana menestynyt Pärson voitti ensimmäisen super-G -osakilpailunsa maaliskuussa 2005 ja syöksylaskun tammikuussa 2006.

Torinon olympialaisissa 2006 Pärson voitti olympiakultaa pujottelussa ja kaksi pronssia syöksyssä sekä alppiyhdistetyssä. Vancouverin olympialaisissa 2010 Pärson saavutti pronssia alppiyhdistetyssä. MM-kisoista hänellä on seitsemän kultaa: 2001 pujottelussa, 2003 ja 2005 suurpujottelussa, 2005 ja 2007 super-G:ssä sekä 2007 alppiyhdistetyssä ja syöksylaskussa. Lisäksi hän on saavuttanut pronssia suurpujottelussa 2001, pujottelussa 2007, superalppiyhdistetyssä 2011 ja joukkuekilpailussa 2011 sekä hopeaa alppiyhdistetyssä 2005 ja joukkuekilpailussa 2007. Hänestä tuli 2007 syöksylaskun voiton myötä ensimmäinen kaikki viisi lajia MM-kisoissa voittanut alppihiihtäjä.

Pärsonin tutustutti alppihiihtoon hänen isänsä Anders, joka toimi myös Pärsonin valmentajana. Pärsonin ilmoitetaan olevan 170 senttiä pitkä ja painavan 81 kiloa. Hänen seuransa on Tärnabyssä toimiva Fjällvinden; samaan seuraan ovat kuuluneet muun muassa Ingemar Stenmark ja Stig Strand.

Anja Pärson ilmoitti maaliskuussa 2012 lopettavansa urheilu-uransa.

Anja Pärsonin puoliso on Filippa Rådin, ja heillä on kaksi yhteistä poikaa (s. 2012, 2015).

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset kotisivut

Ruotsalaiset alppihiihtäjät
Ruotsalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Hakaniemen Sokos

Hakaniemen Sokos oli Helsingin Hakaniemessä, Hakaniemen torin laidalla sijainnut tavaratalo. Tavaratalo avasi ovensa uuden merkin alla 6. toukokuuta 2004. Tavaratalon toiminta päättyi vuoden 2013 lopussa ja paikalla toimii nykyisin S-marketin lisäksi Sokos-ketjun kosmetiikkamyymälä Emotion.

Historiaa 

Sokoksen rakennuksessa toimi alun perin Elannon rohdoskauppa, leipä- ja maitokauppa, sekatavarakauppa, makkara- ja leikkelekauppa, kenkäkauppa, vaatekauppa ja kaksi ravintolaa. Näin oli saanut alkunsa Elannon tavaratalo. Vuonna 1913 valmistuneessa talossa toimi muun muassa Elannon kahvila. Elanto osti talon vuonna 1920 kolmella miljoonalla markalla. 1980-luvun alussa rakennettiin viereiselle tontille laajennus tavaratalolle. Elannon luottokriisin jälkimainingeissa vuosina 1996–2004 paikalla oli Elannon hypermarketketjun Maxin tavaratalo.

Tavaratalo muuttui Sokokseksi vuonna 2004. Helsingin Osuuskauppa HOK:in ja Elannon yhdistyessä liikekonseptit tulivat Helsingin Osuuskaupalta, joten talossa toimineen Maxin käyttötavaraosastot muuttuivat Sokos-tavarataloksi ja elintarvikeosasto S-marketiksi. Talon perinteikäs tavaratalomaisuus haluttiin säilyttää, joten sitä ei muutettu Prismaksi kuten muut pääkaupunkiseudun Maxit.

Sokos toimi tiloissa vuoden 2013 loppuun. Tavaratalon ensimmäinen kerros säilyi kuitenkin myymälätoiminnassa, kun kosmetiikkaosasto muuttui Emotion-ketjun kosmetiikkamyymäläksi. Ensimmäisessä kerroksessa jatkoivat toimintaansa myös S-market ja Coffee Bar -kahvila.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Hakaniemen Sokos (Internet Archivessa, tallennettu 18.3.2013)

Helsingin tavaratalot
Sokos
Hakaniemi
Helsingin suojellut rakennukset
Poropetra

Poropetra oli suomalainen etnorockia soittanut yhtye. Poropetra sekoitti yhteen suomalais-ugrilaisia kansanmusiikkiperinteitä, maailmanmusiikkia ja raskaamman rockin vaikutteita.

Historia 
Poropetra sai alkunsa syksyllä 2002. Yhtyeen perustaja, Juha Jyrkäs, halusi yhdistää kantelemusiikin, runonlaulun sekä itämerensuomalaisen kansanperinnemusiikin raskaamman musiikin riffeihin. Myöhemmin yhtye laajensi vaikutteita maailmanmusiikinkin suuntaan.

Poropetra on vanhaa suomea ja tarkoittaa Hiiden hirveä. Yhtyeen yhtenä ominaisena tunnusmerkkinä olivat nelipolvitrokeemittaan nojaavat suomenkieliset sanoitukset.

Vuonna 2004 yhtye nauhoitti ensimmäisen Poropetra-demonsa. Tuolloin kokoonpanossa olivat Jyrkkään lisäksi Kuuraparta ja Hittavainen (Korpiklaani), joista viimeksi mainittu toimi myös äänittäjänä ja tuottajana.

Uusien kappaleiden synnyttyä äänimaailma muuttui vuoden 2005 aikana raskaammaksi ja monipuolisemmaksi. Tuolloin Juha Jyrkäs kokeili ensimmäistä kertaa särötettyä kanteletta. Rumpali Aapo Hopeakoski sekä naislaulajat Nancy ja Elsa Pardonen liittyivät yhtyeeseen. Samana vuonna mukana oli hetken aikaa kitaristi Susanna Mast.

Ensialbumi Sinihirwi julkaistiin 18.7.2007. Tämän jälkeen kitaristi Markus Ylikoski liittyi kokoonpanoon. Kappaleet menivät entistä kitaravetoisempaan ja metallisempaan suuntaan. Miehistönvaihdokset jatkuivat, kun rumpali Aapo Hopeakoski ja kanneltaja Kuuraparta jättivät yhtyeen. Yhtye löysi Lari Hammarbergistä (Auringon Hauta) itselleen uuden rumpalin ja vakibasistiksi värvättiin Leo Herranen. Kesän 2009 alussa rumpali Lari Hammarberg erotettiin bändistä motivaation puutteen vuoksi.

Poropetra lopetti toimintansa heinäkuussa 2015.

Kokoonpano

Jäsenet 
 Elsa Pardonen – laulu
 Nancy - laulu
 Juha Jyrkäs - laulu, kantele, särökantele-efektit
 Markus Ylikoski - kitara, taustalaulu
 Hittavainen: viulu, jouhikko, torupill, koskettimet, huilut, pillit, märistysrauta, taustalaulu
 Leo Herranen: basso, kontrabasso, taustalaulu

Entiset jäsenet 
Lari Hammarberg - rummut (2008–09)
 Aapo Hopeakoski - rummut, congat, udu, tiibetiläinen soiva kulho, lusikat (2005–08)
 Kuuraparta - laulu, 12-kielinen kantele, kitara (2002–08) 
 Susanna Mast - kitara (2004–05)

Julkaisut

Demo

CD

Lähteet 
 Poropetran kotisivut.
 Encyclopaedia Metallum.

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen kotisivut.
 
 Toni Peltola: Poropetra. Noise.fi 28.4.2005.

Suomalaiset folk metal -yhtyeet
Suomalaiset rockyhtyeet
Suomalaiset maailmanmusiikkiyhtyeet
Seinäjoen kaupunginorkesteri

Seinäjoen kaupunginorkesteri (), entinen Seinäjoen Orkesteri perustettiin vuonna 1936. Se kuuluu runko-orkestereihin kymmenellä päätoimisella muusikollaan.

Orkesterin runkosoittajisto koostuu jousikvintetistä ja puhallinkvintetistä, tarpeen mukaan soittajistoa täydennetään lähiseudun ammattimuusikoilla. Orkesterin pääpaino on kamarimusiikkitoiminnassa. Orkesteri tekee yhteistyötä muun muassa Vaasan kaupunginorkesterin kanssa, yhteisiä konsertteja on 2-3 vuodessa. 

Orkesterin kapellimestareina ovat toimineet mm. Seppo Laamanen, Eino Haipus ja Antti Vainio, sekä Atso Almila. 2010-2014 orkesterin taiteellisena johtajana toimi Tuomas Rousi. 2015 taiteellisena johtoryhmänä aloitti Taiteellinen Trio: Emilia Kauppinen (huilun äänenjohtaja), Antti Laasanen (konserttimestari) ja Milla Virta (intendentti).

Seinäjoen kaupunginorkesteri konsertoi nimenomaan musiikkikäyttöön suunnitellussa 410-paikkaisessa Seinäjoki-salissa. Oman orkesteritoiminnan ohella orkesteri esiintyy muun muassa Ilmajoen Musiikkijuhlilla, Seinäjoen Tangomarkkinoilla ja Korsholman Musiikkijuhlilla.

Aiheesta muualla

Seinäjoen kaupunginorkesterin verkkosivut

Suomalaiset orkesterit
Seinäjoen musiikki
Ali Khamenei

Ajatollah Sejed Ali Hosseini Khamenei  (; s. 17. heinäkuuta 1939 Mašhad, Iranin keisarikunta) on iranilainen ajatollah ja Iranin hengellinen johtaja. Hän oli Iranin presidentti vuosina 1981–1989. Khamenei valittiin presidentiksi Mohammad Ali Rajain kuoltua pommi-iskussa vuonna 1981 ja korkeimmaksi hengelliseksi johtajaksi ajatollah Khomeinin kuoleman jälkeen vuonna 1989. Khamenei on kansallisuudeltaan azeri.

Hengellisenä johtajana 
Hengelliselle johtajalle on Iranin perustuslaissa annettu merkittävä asema myös valtionhallinnossa: hengellinen johtaja voi muun muassa nimittää ja erottaa presidentin ja hänellä on veto-oikeus kaikkiin parlamentin hyväksymiin lakeihin. Khameneita pidetään Iranin konservatiivisen siiven johtohahmona, joka edustaa konservatiivisinta siipeä myös papiston sisällä. Fundamentalistisen ja länsivastaisen politiikkansa kriitikoihin hän on suhtautunut suvaitsemattomasti. Esimerkiksi korkea-arvoinen ajatollah Hossein-Ali Montazeri määrättiin viideksi vuodeksi kotiarestiin tämän kritisoitua Khamenein hallintoa.

Politiikka 
Khamenei kannattaa sukupuolierottelua ja vastustaa sukupuolten tasa-arvoa, jota hän pitää sionistisena salajuonena naisten yhteiskunnallisen roolin korruptoimiseksi.

Ulkopolitiikka 
Ulkopolitiikassa Khamenei on tunnettu länsivastaisuudestaan. Hän on toistuvasti kieltäytynyt vuoropuhelusta Yhdysvaltain kanssa. Irakin sodan aikana, kuten myös sen jälkeen, hän kritisoi terävästi Yhdysvaltain politiikkaa.

Kaikesta huolimatta Khamenei on hallinnon ilmoituksen mukaan antanut Iranin ydinasekriisiin liittyen fatwan, joka kieltää ydinaseiden valmistamisen, varastoinnin ja käytön. Fatwan todellisuudesta ei kuitenkaan ole todisteita.

Khameneita on syytetty varsinkin Israelin ja Yhdysvaltain taholta juutalaisvaltion hävittämisen toivomisesta, hänen kutsuttua sitä toistuvasti muun muassa syöpäkasvaimeksi. Khamenei on ilmoittanut kannattavansa kansanäänestystä Israelin alueen tulevaisuudesta kaikkien niiden kesken – uskonnosta riippumatta –, jotka tai joiden vanhemmat asuivat alueella jo ennen Israelin perustamista vuonna 1948.

Khamenei kyseenalaisti holokaustin maaliskuussa 2014 pitämässään nawroz-puheessa. Khamenei sanoi: ”Holokausti on tapahtuma, jonka todellisuus on epävarma ja jos se on tapahtunut, on epäselvää, miten se on tapahtunut.”

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Khamenei.ir 

Holokaustin kieltäjät
Iranilaiset ajatollahit
Iranin hengelliset johtajat
Iranin presidentit
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Letsie III

Letsie III (s. 17. heinäkuuta 1963, Morija) on Lesothon kuningas. 

Letsie aloitti opintonsa Isossa-Britanniassa ja jatkoi niitä Lesothon kansallisessa yliopistossa, Bristolin yliopistossa ja Cambridgen yliopistossa. Kun hän oli saanut opintonsa valmiiksi vuonna 1989, hän palasi Lesothoon. 

Letsie seurasi isäänsä Moshoeshoe II:ta Lesothon kuninkaana, kun tämä ajettiin maanpakoon vuonna 1990. Hänen isänsä nousi takaisin valtaan vuonna 1995, mutta vain lyhyeksi aikaa, sillä hän kuoli auto-onnettomuudessa tammikuussa 1996. Letsie on ollut kuninkaana jälleen isänsä kuoleman jälkeen.

Vuonna 2000 Letsie III avioitui 'Masenate Mohato Seeison kanssa ja heillä on kaksi tytärtä ja yksi poika.

Lähteet 

Lesothon kuninkaat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Tapiolan Sokos

Tapiolan Sokos oli Espoon Tapiolassa vuosina 1979–2011 toiminut Sokos-tavaratalo. Tavaratalon toiminta loppui joulukuussa 2011, rakennuksen sisätilat saneerattiin täysin ja sen uudistuneisiin tiloihin avattiin lokakuussa 2013 kaupunkikeskus Ainoa. Tavaratalo oli HOK-Elannon omistuksessa vain sen viimeiset vuodet, vuoden 2009 alusta (sitä ennen SOK:lla) lopettamiseensa asti.

Lähteet  

Espoon historia
Espoon rakennukset ja rakennelmat
Sokos
Sokos
Moshoeshoe II

Moshoeshoe II (2. toukokuuta 1938 – 15. tammikuuta 1996) oli itsenäisen Lesothon ensimmäinen kuningas. 

Moshoeshoe II syntyi Basutomaassa vuonna 1938 ja opiskeli Oxfordin yliopistossa politiikkaa, filosofiaa ja taloustieteitä. Hän toimi Basutomaan johtajana vuodesta 1960 lähtien. Kun Basutomaa vuonna 1966 itsenäistyi Lesothona, Moshoeshoe nousi sen ensimmäiseksi kuninkaaksi. Vuonna 1970 kuningas joutui väliaikaisesi maanpakoon Alankomaihin. Hän kuitenkin palasi ja nousi valtaan vielä samana vuonna. Moshoeshoe II joutui toistamiseen maanpakoon vuonna 1990, jolloin valtaan nousi hänen poikansa Letsie III. Moshoeshoe nousi valtaan vielä kerran vuonna 1995. Hän kuitenkin kuoli auto-onnettomuudessa seuraavan vuoden tammikuussa. Hänen kuolemansa jälkeen vallassa on ollut yhtämittaisesti Letsie III.

Lesothon kuninkaat
Liikenneonnettomuudessa kuolleet
Vuonna 1938 syntyneet
Vuonna 1996 kuolleet
Androgyyni

Androgyyni (aner eli mies ja gyne eli nainen) on henkilö, joka ei tunne kuuluvansa selvästi kumpaankaan biologiseen sukupuoleen. Androgyyni voi tuntea sukupuoli-identiteettinsä koostuvan maskuliinisten ja feminiinisten ominaisuuksien yhdistelmästä tai mahdollisesti ei kummastakaan. Androgyyni on niin sanottu "kolmas sukupuoli". Henkilö saattaa vuorotella eri sosiaalisia sukupuolipiirteitä tarpeiden ja tilanteiden mukaan. Tällöin nimityksellä on enemmänkin kulttuurillinen merkitys kuin biologinen. Yleisimmin androgyyni-nimitystä käytetään hahmosta, jolla ei ole sukupuolta tai henkilöstä, jonka sukupuoli on epämääräinen.

Androgyynisellä voidaan viitata myös henkilön puhe- tai lauluääneen. Tällainen ääni on sukupuolille tyypillisten rajalla, eikä äänestä voi päätellä kumpaa sukupuolta edustavan ääni on kyseessä. Androgyynisen puheäänen peruskorkeus on korkeampi kuin miehillä yleensä mutta matalampi kuin naisilla yleensä: 145–165 hertsiä (sävelet D3–E3), mutta äänen sointiväri on androgyynisyydessä tärkeämpää kuin äänenkorkeus.

Androgyynisyys mytologiassa
Vanhoissa taruissa esiintyy paljon hahmoja, jotka ovat sekä mies- että naispuolisia. Joissakin myyteissä selitetään, että maailman luomisen aikaan oli yksi alkuihminen, joka myöhemmin jakaantui kahdeksi, toisiaan täydentäväksi puoliskoksi. Niinpä Raamatun Aatami kuvataan lähinnä androgyyniseksi, kunnes Eeva erotettiin hänen kumppanikseen. Suurempana kokonaisuutena nämä liittyvät käsitykseen olevaisuuden dualistisuudesta, jossa asioilla on vastakohtaparinsa. Kyse ei ole pelkästään seksuaalisuudesta. Monissa Aasian myyteissä nämä vastakohtaparit saavuttavat yhteen sulautuessaan jumalallisen tason. Keskiajan alkemistit ajattelivat kahta alkuelementtiä (Sulphur ja Mercurius, palava ja nestemäinen). Androgyyni ilmaiseekin monissa myyteissä ykseyttä, joka on aikaisemmin menetetty ja saatu takaisin ja josta vastakohtaisuus on poistunut.

Katso myös
 Muunsukupuolisuus
 Hijra (Etelä-Aasia)
 Hermafrodiitti
 Eunukki
 Intersukupuolisuus
 Transsukupuolisuus

Lähteet

Aiheesta muualla 

Sukupuolivähemmistöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Lahden Sokos

Lahden Sokos on tavaratalo, joka sijaitsee Hämeen Helmi -korttelissa Lahdessa. Tavaratalon valikoimat kattavat pukeutumisen, kauneudenhoidon, kodin sisustamisen sekä vapaa-ajan tuotteet. Tavaratalossa on myös parturi-kampaamo sekä kauneushoitola. Oheispalveluja tarjoavat S-market, Alko, Hesburger sekä Presso.

Tavaratalo muutti nykyiselle paikalleen vuonna 1983. Aikaisemmin Lahdessa Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan kauppana oli Lahden kauppatorin länsipuolella ollut SOK Valtakulma, mikä avattiin 1956, ja missä oli myös ravintola ja hotelli.  Myöhemmässä vaiheessa Valtakulman kiinteistö muuttui Omena-hotelliksi, mitä ei enää ole.

Lähteet

Lahden rakennukset ja rakennelmat
Sokos
Kuopion Sokos

Kuopion Sokos -tavaratalo sijaitsee Kuopion keskustassa Kuopion torin länsilaidalla. Tavaratalon katuosoite on Haapaniemenkatu 24–26. Kuopion Sokos avattiin vuonna 1966.

Palvelut
Tavaratalo on valikoimiltaan täysimittainen ja se kuuluu Suomen suurimpiin Sokos-ketjun tavarataloihin.  Sokoksella on pukeutumisen, kauneuden, vapaa-ajan ja viihteen alojen osastot, parturikampaamo sekä kauneushoitola. Muita palveluja tarjoavat muun muassa Ravintola Rosso, kahvila Coffee House ja Hesburger sekä kellarikerroksen Apteekki, S-market ja Alko.

 Sokos Emotion (tavaratalon alakerrassa)
Hesburger
Coffee House
Alko
 Kuopion ToriApteekki
S-market
 tunneliyhteys Kuopion torin alla sijaitsevaan pysäköintilaitokseen ja Apaja-kauppakujaan tämän yhteydessä.

Sokos tunnettiin Puijonkadun ja tavaratalon takana kulkevan kävelykadun yhdistävästä, avoimesta ja katetusta ”kongistaan”. Sokoksen kongia kritisoitiin muun muassa siitä, että sinne kerääntyi nuorisoa ja tupakoitsijoita. Vuonna 2012 kongi kuitenkin katettiin kauppakäytäväksi, jossa läpikulku on mahdollista aamusta iltaan. Käytävän toisella puolella sijaitsee tavaratalo ja toisella puolella ravintolamaailma ja vaateliike Nina & Henri.

Lähteet 
https://www.sokos.fi/fi/sokos/myymalat/sokos-kuopio
http://www.s-kanava.fi/peeassa/asiakasomistajalle/toimipaikat/fi/511783300

Viitteet 

Sokos
Sokos
Multimäki
Jegor Gaidar

Jegor Timurovitš Gaidar (, 19. maaliskuuta 1956 Moskova, Neuvostoliitto – 16. joulukuuta 2009 Moskova, Venäjä) oli venäläinen poliitikko, taloustieteilijä ja pääministeri Boris Jeltsinin varapääministeri ja talousministeri marraskuusta 1991 ja itse pääministeri kesäkuusta joulukuuhun 1992 ja uudelleen varapääministeri syyskuusta 1993 tammikuuhun 1994. Hän oli kirjailija Arkadi Gaidarin pojanpoika.

Hän kannatti šokkiterapiaa, jolla tarkoitettiin hintojen vapauttamista talouden potkaisemiseksi käyntiin. Talousuudistuksia seuranneessa inflaatiossa kaikki pankkitalletukset haihtuivat olemattomiin, samaan aikaan kun Venäjän oligarkit keräsivät omaisuutensa. Uudistuksia seurannut talouskriisi kesti ainakin viisi vuotta.

Lähdettyään hallituksesta 1994 Gaidar oli duuman jäsen, oikeistovoimien liiton puheenjohtaja ja johti idän siirtymätalouksiin keskittynyttä instituuttia.

Jegor Gaidar kuoli veritulppaan varhain aamulla 16. joulukuuta 2009.

Gaidarin tytär Maria Gaidar on toiminut "oppositioaktivistina" ja Putinin vastustajana, ennen kuin sai paikan Kirovin alueen varakuvernöörinä. Vuonna 2015 hänestä tuli Odessan varakuvernööri.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Jegor Gaidarin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
 Gaidar.org
 Novomedia.fi
 Gaidar, Jegor: Imperiumin tuho. Oppitunti tämän päivän Venäjälle. Verbatum Oy, Helsinki 2014 ISBN 978-952-93-4495-6

Venäläiset poliitikot
Oligarkit
Vuonna 1956 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Sokos Hotel Hamburger Börs

Original Sokos Hotel Hamburger Börs, puhekielessä "Pörssi" tai "Börs", oli Turun kauppatorin laidalla sijainnut hotelli, joka kuului Sokos Hotels -ketjuun. Hotellirakennus valmistui vanhan Hamburger Börsin paikalle 1979, ja se purettiin 2019.

Historia 

Hotellin juuret ulottuvat vuoteen 1894, jolloin paikalle avattiin ravintola Hamburger Bierhalle. Kolme vuotta myöhemmin talo sai nimen Hamburger Börs. Ravintolan osti tuolloin vasta 28-vuotias neiti Wallina Valtin. Valtin rakennutti uusinta tyyliä olevan hotellin ravintolan yhteyteen. Vuonna 1904 Hamburger Börs aloitti hotellitoiminnan. Aluksi käytössä oli 14 huonetta, jotka olivat ajan mittapuun mukaan täydellisesti varusteltuja: hotellilla oli oma voimalaitos ja jokaisessa huoneessa oli sähkö ja puhelin. Valtinin aikana hotellista tuli arvossa pidetty ja maineikas, ja se oli tunnettu myös laadukkaasta ohjelmatarjonnasta. Yritys oli Valtinin hallussa vuoteen 1947, jolloin hän myi omistuksensa Turun Osuuskaupalle. Wallina Valtin oli persoonallinen, tomera johtaja, joka muun muassa suurlakon aikana vuonna 1905 torjui paistinpannu kädessä lakkolaisten hyökkäyksen hotelliinsa.

Hamburger Börsin torinpuoleinen osa purettiin vuonna 1976, ja tilalle rakennettiin uusi rakennus. Kauppiaskadun varrella sijaitseva vanhempi rakennus kuitenkin säilytettiin.

Börsin avajaiset olivat 1. helmikuuta 1979. Huoneita oli tällöin 160 ja vuodepaikkoja 323. Tällöin ravintoloina toimivat vanhan puolen yläravintola Börs I sekä alakerroksessa olevat Steak Börs ja venäläistä ruokaa tarjoava Kalinka. Hotellin ala-aulassa oli Café Valtin ja rakennuksessa toimi myös ohjelmallinen yöravintola Börs Club.

Purkaminen
Turun Osuuskauppa luopui Hamburger Börsistä keväällä 2019 ja hotellitoimintaa jatkamaan tuli Scandic. LähiTapiola ja Scandic ensin suunnittelivat remontoivansa torinpuoleista hotellirakennusta, mutta päätyivät siihen, että uuden hotellirakennuksen rakentaminen tulisi vain hieman kalliimmaksi kuin vanhan rakennuksen perusteellinen remontti. Vanhan hotellirakennuksen purkaminen aloitettiin 2019 ja uusi rakennettiin tilalle. Uusi 272:n huoneen hotelli Scandic Hamburger Börs avattiin syksyllä 2021.

Palvelut 
Hotellissa oli 346 huonetta. Se oli pitkään Suomen suurin Sokos-hotelli, kunnes paikan vei Sokos Hotel Presidentti Helsingissä. Sen jälkeenkin Hamburger Börs pysyi Turun suurimpana hotellina. Börsissä oli useita ravintoloita: seurustelu- ja ruokaravintola Oscar Pub&Grill, ShamRockCafe, Börs Bar&Café, bistro Frans & Emilie, yökerho Börs Night Club, tilausravintola YläBörs ja Börsin Puisto.

Kulttuurissa
Wallina Valtinista ja hotellista kertova musiikkinäytelmä Hamburger Börs – ja häntä kaikki rakastivat sai ensi-iltansa Turun kaupunginteatterissa 10. syyskuuta 2010. Näytelmän kirjoittaja Harriet Nylund-Donner joutui metsästämään tietoja Valtinista Ruotsista asti. Tarina alkaa vuodesta 1898 ja päättyy 1930-luvulle. Näytelmässä on paljon faktaa mutta paljon keksittyäkin, kertoo kirjailija Nylund-Donner.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sokos Hotels
 Hamburger Börsin ravintolat 

Turun hotellit
Sokos Hotels
VI kaupunginosa
Allan Kemakeza

Sir Allan Kemakeza (s. 1951) on Salomonsaarten entinen pääministeri. Hän on myös johtanut People's Alliance Partya.

Parlamentti nimitti Kemakezan pääministeriksi 17. joulukuuta 2001. Hän astui virkaansa kaksi päivää myöhemmin. Vuonna 2006 Kemakezan seuraajaksi valittiin Snyder Rini.

Salomonsaarten pääministerit
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Viktor Tšernomyrdin

Viktor Stepanovitš Tšernomyrdin (; 9. huhtikuuta 1938 Tšornyi Otrog, Orenburgin alue, Neuvostoliitto – 3. marraskuuta 2010 Moskova) oli Venäjän pääministeri 1992–1998 ja 2001–2009 Ukrainan-suurlähettiläs.

Tšernomyrdin työskenteli vuodesta 1978 raskaan teollisuuden osastolla kommunistipuolueen koneistossa ja nimitettiin 1985 Neuvostoliiton öljy- ja kaasuteollisuuden ministeriksi. Vuonna 1989 hän muunsi osan ministeriöstä valtionyhtiö Gazpromiksi, jossa hän oli hallituksen ensimmäinen puheenjohtaja. 

Toukokuussa 1992 presidentti Boris Jeltsin nimitti hänet Venäjän federaation varapääministeriksi. Tšernomyrdin tuki epäröimättä Jeltsiniä vuoden 1993 kriisin yhteydessä. Huhtikuussa 1995 hän perusti Gazpromin salaa rahoittaman Kotimme on Venäjä -puolueen hallituksen tueksi. Se sai kuitenkin vain 10,1 % äänistä ja hajosi pian Tšernomyrdinin menetettyä pääministerinaseman. Maaliskuussa 1998 Jeltsin erotti hänet selittelemättä mutta nimitti hänet uudelleen vastaavaksi pääministeriksi elokuussa. Duuma kieltäytyi kuitenkin kahdesti vahvistamatta nimitystä, koska piti häntä yhtenä talouskriisin pääsyyllisistä.

Presidentti Vladimir Putin nimitti hänet vuonna 2001 suurlähettilääksi Ukrainaan, jossa Tšernomyrdin otti haltuun suuren osan Ukrainan kaasuinfrastruktuuria maan velkojen vastineeksi. Ukrainassa häntä pidettiin ylimielisenä hänen lausuessaan, että Ukraina ei ole koskaan ollut Venäjästä erillinen valtio, ja tämä pitäisi nyt opetella tunnustamaan. Lausunto oli kuitenkin tarkoitettu pääasiassa venäläisille.

Venäjän ja Ukrainan suhteet kärjistyivät Ukrainan presidentin Viktor Juštšenkon kauden lopulla jopa niin huonoiksi, että kun Tšernomyrdin jäi eläkkeelle kesäkuussa 2009, presidentti Dmitri Medvedev ilmoitti, ettei Tšernomyrdinin seuraaja Mihail Zurabov saavu maahan ennen kuin vuoden 2010 vaalien jälkeen.

Lähteet 
 http://www.cs.indiana.edu/~dmiguse/Russian/vcbio.html 
 https://www.britannica.com/biography/Viktor-Stepanovich-Chernomyrdin
 Our Response to Chernomyrdin.  Ukrajinska Pravda 20.2.2006.

Viitteet

Aiheesta muualla

 Helsingin Sanomat: Viktor Tšernomyrdinin muistokirjoitus

Venäläiset poliitikot
Vuonna 1938 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet
Peter Kenilorea

Sir Peter Kenilorea (23. toukokuuta 1943 Takataka – 25. helmikuuta 2016 Honiara) oli salomonsaarelainen poliitikko.

Kenilorea syntyi Takatakan kylässä Malaitan saarella. Hän toimi itsenäisten Salomonsaarten ensimmäisenä pääministerinä vuosina 1978–1981. Hän toimi uudelleen pääministerinä vuosina 1984–1986. Kenilorea oli myös Salomonsaarten ulkoministeri vuosina 1988–1989 ja uudelleen 1990–1993. Hän oli myöhemminkin aktiivinen maansa politiikassa.

Lähteet

Salomonsaarten pääministerit
Vuonna 1943 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Gennadi Zjuganov

Gennadi Andrejevitš Zjuganov (, s. 26. kesäkuuta 1944) on venäläinen kommunistipoliitikko, joka on ollut useasti Venäjän presidentinvaaleissa istuvan presidentin varteenotettavimpana haastajana, tulematta kuitenkaan kertaakaan valituksi. Hän on ollut Venäjän federaation kommunistisen puolueen pääsihteeri vuodesta 1993, duuman jäsen vuodesta 1995 sekä Euroopan neuvoston parlamenttiryhmän jäsen vuodesta 1996.

Zjuganov haastoi Boris Jeltsinin vuoden 1996 presidentinvaalissa, mutta jäi toiseksi (ensimmäisellä kierroksella äänet jakautuivat Zjuganov–Jeltsin 32%–35%). Maaliskuun vuoden 2000 presidentinvaaleissa hän jäi taas toiseksi, tällä kertaa Vladimir Putinille yli 20 prosenttiyksikön erolla. Zjuganov ei asettunut ehdolle 2004 mutta oli mukana Venäjän presidentinvaaleissa 2008 ja sai jälleen toiseksi eniten ääniä (17,8 %).

Toisin kuin Neuvostoliiton kommunistinen puolue vuoden 1956 jälkeen, Zjuganov on pitänyt Josif Stalinia avoimesti arvossa ja julkaissut kirjan Stalin ja nykyaika.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Euroopan neuvoston profiili

Puolueiden puheenjohtajat
Venäläiset poliitikot
Neuvostoliittolaiset kommunistit
Venäläiset kommunistit
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Sergei Kirijenko

Sergei Vladilenovitš Kirijenko (, s. 26. heinäkuuta 1962) on venäjänjuutalainen poliitikko ja liikemies. 

Hän on toiminut presidentinhallinnon varajohtajana vuodesta 2016.

Hän oli Venäjän pääministeri Boris Jeltsinin aikana 23. maaliskuuta – 23. elokuuta 1998. Duuma vahvisti hänen nimityksensä vasta 24. huhtikuuta. Ennen pääministerikauttaan Kirijenko oli 1997–1998 energiaministeri, marraskuusta 2005 atomienergiatoimiston (Rosatom) johtaja, ja oikeistovoimien liiton johtaja.

Kirijenko on asetettu EU:n pakotelistalle Aleksei Navalnyin myrkytyksen takia.

Kirijenko on kotoisin Suhumista, Abhasiasta ja kasvoi Sotšissa. Koulun jälkeen hän muutti Nižni Novgorodiin, jossa hänen isänsä opetti. Näihin aikoihin hän otti käyttöön äitinsä ukrainalaisen sukunimen juutalaisen Israitelin tilalle, mikä oli puolestaan hänen georgianjuutalaisen isänsä nimi. 1980-luvulla hän ryhtyi liikemieheksi ja Komsomolin AMK-yhtiön johdossa ja järjesti arpajaisia. Vuonna 1993 hän sai taloustieteen arvosanan ja oli pian perustamassa Garantija-pankkia. Hän suostutteli kuvernööri Boris Nemtsovin ottamaan haltuunsa konkurssikypsän Norsi-öljy-yhtiön, jonka johtoon tuli 1996. Nemtsov siirtyi 1997 Moskovaan varapääministeriksi ja otti Kirijenkon mukaansa.

Kirijenkosta tuli varaenergiaministeri 1997 ja marraskuussa täysi ministeri. Maaliskuussa 1998 tuntematon ja kokematon Kirijenko nousi pääministeriksi kesken talouskriisin, esitteli kriisintorjuntapakettinsa, mutta hänen pääministerikautensa jäi viiden kuukauden mittaiseksi, kun rupla päästettiin kellumaan 17. elokuuta. Syytä eroon ei annettu. Jeltsin nimitti uudeksi pääministeriksi Viktor Tšernomyrdinin, joka duuma ei hyväksynyt. Hallituskriisin jälkeen pääministeriksi tuli Jevgeni Primakov.

Kirijenko johti oikeistovoimien liiton kohtuulliseen menestykseen duuman vaaleissa. Putin nimitti Kirijenkon toukokuussa 2000 presidentin täysivaltaiseksi edustajaksi Volgan federaatiopiiriin ja 2001 kemiallisten aseiden hävityksestä vastaavaan komissioon.

Kirijenko on esittänyt kunnianhimoisen suunnitelman nostaa ydinvoimalla tuotettavan energian osuutta nykyisestä 16–17% neljännekseen vuoteen 2030 mennessä. Tähän tarvitaan 40 uutta reaktoria, joiden hinnaksi tulee 60 miljardia dollaria. Venäjän nostamiseksi "energiasupervallaksi" Kirijenko on ehdottanut kaiken ydinvoimatoiminnan ja tutkimuksen keskittämistä yhteen valtion yhtiöön.

Kirijenko toimi Rosatomin pääjohtajana joulukuusta 2007 lokakuuhun 2016, jolloin Putin nimitti hänet presidentinhallinnon varajohtajaksi.

Lähteitä
 Profiili (RFERL)
 Profiili (BBC)
 vanhempi ja laajempi BBC:n profiili
 Kiriyenko, Sergei Britannica Student Encyclopedia

Viitteet

Aiheesta muualla 

Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Google-pommi

Google-pommi () on yritys vaikuttaa hakukone Googlen hakutuloksiin siten, että jollakin sopivalla hakusanayhdistelmällä tulee yllättäviä tuloksia. Google-pommit käyttävät hyväkseen Googlen algoritmia, joka ottaa huomioon linkkien ankkuritekstit. Jos monet sivustot kirjoittavat sivulle X johtavan linkin ankkuritekstin täsmälleen samalla tavalla, on todennäköistä, että ankkuritekstiä vastaavalla hakulauseella saadaan tulokseksi sivu X.

Google ilmoitti 25. tammikuuta 2007 kehittäneensä algoritmin, jolla Google-pommien vaikutuksia hakutuloksiin pyritään minimoimaan, jos ankkuritekstin sanoja ei esiinny myös linkkien kohdesivulla. Sen seurauksena esimerkiksi hakulause ”miserable failure” (suom. surkea epäonnistuminen) ei palauta enää presidentti George W. Bushin kotisivuja, vaan hakutulosten kärjessä on Google-pommia käsitteleviä sivuja.

Esimerkkejä Google-pommeista 

miserable failure, tuloksena presidentti George W. Bushin kotisivut	
mordorin linna, tuloksena Suomen Eduskunta	
siedziba satana (Saatanan asuinpaikka), tuloksena puolalainen radioasema Radio Maryja
turha lehmä, tuloksena Suomen entisen kulttuuriministerin Tanja Karpelan kotisivut
velký bratr (Isoveli), tuloksena Tšekin entisen pääministerin Stanislav Grossin elämäkerta
враг народа (vrag naroda, kansan vihollinen), tuloksena Venäjän presidentti Vladimir Putinin kotisivut

Katso myös 
 Hakukoneoptimointi

Lähteet 

Google
Internet-slangi
Jodensavanne

Jodensavanne oli yritys perustaa autonominen juutalaisten territorio Surinameen Etelä-Amerikassa. Jodensavanne sijaitsi noin 50 kilometriä Paramaribosta etelään Surinamejoen varrella.

Vuonna 1639 Englannin hallitus antoi luvan hollantilaisille, portugalilaisille ja italialaisille sefardijuutalaisille luvan asettua asumaan vanhan pääkaupungin, Torarican, alueelle. Vuonna 1652 lordi Willoughbyn johtama uusi joukko juutalaisia tuli Surinameen ja asettui asumaan Jodensavanneen. Kolmas ryhmä, johtajanaan David Nassy, muutti alueelle saatuaan häädön Brasiliasta ja Ranskan Guayanasta.

Britit antoivat Jodensavannen juutalaisyhteisölle merkittäviä erivapauksia vuonna 1665, ja hollantilaiset jatkoivat niiden voimassaoloa omalla valtakaudellaan. Yhteisö sai poliittisen ja uskonnollisen itsehallinnon ensimmäisenä ja ainoana juutalaisyhteisönä ennen Israelin valtion perustamista. Se sai perustaa esimerkiksi oman hautausmaan ja koulun.

Juutalaisyhteisö sai elantonsa sokeriruokoa viljelemällä. Bereche ve Shalomin seurakunta perustettiin, ja sen ensimmäinen synagoga rakennettiin vuosina 1665–1671. Vanha puinen rakennus korvattiin tiilestä tehdyllä vuonna 1685.

1700-luvun puolivälistä Jodensavanne alkoi rapistua ja suurin osa sen asukkaista muutti Paramariboon. Siirtokunta tuhoutui lopullisesti palossa vuonna 1832.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Juutalaisuuden historia
Suriname
Viktor Hristenko

Viktor Borisovitš Hristenko (, s. 28. elokuuta 1957) on venäläinen poliitikko, jonka korkein virka oli Venäjän vastaava pääministeri 24. helmikuuta 2004 – 5. maaliskuuta 2004. Hän toimi varapääministerinä presidentti Putinin erottaessa Mihail Kasjanovin. 1. maaliskuuta Putin nimitti Mihail Fradkovin pääministeriksi, minkä duuma vahvisti neljä päivää myöhemmin. 9. maaliskuuta 2004 Hristenko nimitettiin teollisuus- ja energiaministeriksi. Loppuvuodesta 2011 hänet nimitettiin nelivuotiskaudeksi Euraasian talouskomission puheenjohtajaksi.

Hristenko on koulutukseltaan taloustieteilijä. Hän työskenteli Jeltsinin edustajana kotiseudullaan Tšeljabinskissa, kaupungin hallinnossa ja alueen varakuvernöörinä, mistä hänet nostettiin hallitukseen heinäkuussa 1997 varatalousministeriksi ja yllättäen varapääministeriksi Sergei Kirijenkon hallitukseen maaliskuussa 1998.

Hristenkon vaimo Tatjana Golikova on myös poliitikko ja ministeri vuodesta 2002.

Lähteitä

 Viktor Khristenko: the third reformer (BBC)

Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Rahasto

Rahasto eli epäitsenäinen säätiö on henkilön, yhteisön tai yrityksen perustama pääoma, joka lahjoittaa siihen luovutettuja varallisuutta ja sen tuottoa rahaston perustajan määrittelemään tarkoitukseen. Rahaston sitoumuksista vastaa säätiöomaisuuden hoitaja.

Rahastoja 
 Nobel-rahasto (huolehtii Alfred Nobelin testamentissaan Nobel-palkintoon luovutettujen varojen tuotosta ja jakamisesta)
 Suomen Kulttuurirahasto (Suomen varakkain rahasto)
 Svenska Kulturfonden Svenska Litteratursällskapetin hallinnoima rahasto
 Sitra (Suomen itsenäisyyden juhlarahasto)
 KERA Kehitysaluerahasto
 IMF, Kansainvälinen valuuttarahasto

Katso myös 
 Sijoitusrahasto
 Säätiö

Lähteet

rahastot

cs:Fond
de:Fund
en:Fund
es:Fondo
eo:Fondo
it:Fondo
ja:ファンド
pt:Fund
Wee-Man

Jason Bryant Acuña, taiteilijanimeltään Wee-Man ("pieni mies" skotlannin murteella), (s. 16. toukokuuta 1973 Pisa, Italia) on amerikanitalialainen rullalautailija ja eräs Jackass-ohjelmassa esiintyvistä henkilöistä. Ohjelmassa hänet nähdään yleensä skeittaamassa tai juoksemassa karkuun Preston Lacya. Hän esiintyy myös Wildboyz -televisio-ohjelmassa ja Tony Hawk’s Underground 2 -videopelissä. 

Wee-Manilla on akondroplasia, minkä vuoksi hän on lyhytkasvuinen. Hän oli 33-vuotiaana 123 cm pitkä ja painoi 55 kg.

Aiheesta muualla 

 
 fanisivu 

Yhdysvaltalaiset rullalautailijat
Lyhytkasvuiset henkilöt
Wee-Man
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Väinö Bremer

Wäinö Elias (Väinö) Bremer (24. huhtikuuta 1899 Turku – 23. joulukuuta 1964 Kerava) oli suomalainen olympiamitalisti ja 1930-luvun ennätyslentäjä. 

Hän oli mukana Chamonix'n talviolympialaisissa vuonna 1924 sotilaspartiohiihdossa hopeaa voittaneessa Suomen joukkueessa. Pariisin olympialaisissa kesällä 1924 hän osallistui nykyaikaiseen viisiotteluun sijoittuen yhdeksänneksi.

Bremer toimi Suomen ilmavoimissa upseerina ja muun muassa taitolentoryhmän päällikkönä 1920-luvulla. Vuonna 1928 hän vastaanotti ansioituneelle suomalaislentäjälle vuosittain luovutettavan Harmon-patsaan. Vuonna 1931 Bremer lensi Euroopan ympäri, vuonna 1932 Helsingistä Kapkaupunkiin ja takaisin. Vuonna 1933 hän pyrki lentämään maapallon ympäri, mutta Neuvostoliitto ei antanut lupaa lentoon alueensa yli, joka olisi mahdollistanut lennon Alaskan kautta Amerikkaan. Siirtyminen Japanista Kaliforniaan tehtiin siksi laivalla. Toisaalta Atlantin ylitys tapahtui myös laivalla, koska Junkers A 50 ei pystynyt lentoon Islanninkaan kautta Eurooppaan. Bremer tapasi Yhdysvalloista lähtiessään italialaisen ennätyslentäjän, kenraali Italo Balbon. Etenkin lento Aasiaan, joka alkoi 11. toukokuuta 1933 ja päättyi 13. elokuuta 1933, nosti Suomen profiilia maailmalla. Lennot tehtiin Junkers A 50 Junior -koneella, joka on Helsinki-Vantaan lentoasemarakennuksessa esillä.

Väinö Bremer sai surmansa jouluaatonaattona 1964 lento-onnettomuudessa Keravalla, kun hänen ohjaamansa Beechcraft Baron -lentokone oli lähestymässä Seutulan lentokenttää. Bremer teki pimeässä ja huonohkossa säässä kaksi laskeutumisyritystä, joista toinen päättyi koneen syöksymiseen metsään Alikeravalla, Bremerin sekä koneessa matkustajana olleen henkilön saadessa surmansa. Tutkimuksissa todettiin onnettomuuden syyksi Bremerin vähäinen mittarilentokokemus. Hänet on haudattu Honkanummen hautausmaalle.

Väinö Bremerin poika oli ralli- ja rata-autoilija Carl-Otto Bremer ja veljenpoika toimittaja, yrittäjä ja kansanedustaja Klaus Bremer.

Lähteet
 Wäinö Bremer: Lentäen yli neljän maanosan, Otava, Helsinki, 1933.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset sotilaslentäjät
Suomalaiset siviililentäjät
Suomalaiset maastohiihtäjät
Suomalaiset olympiamitalistit
Lento-onnettomuudessa kuolleet
Vuonna 1899 syntyneet
Vuonna 1964 kuolleet
Pascoal Mocumbi

Pascoal Manuel Mocumbi (s. 10. huhtikuuta 1941, Maputo) on mosambikilainen poliitikko ja lääkäri. 

Mocumbi syntyi Maputossa ja opiskeli 1960-luvulla Portugalissa ja Ranskassa. Myöhemmin hän liittyi FRELIMO-puolueeseen. Vuosina 1987–1994 hän toimi maansa ulkoministerinä ja 1994–2004 pääministerinä. Mocumbi on toiminut myös terveysministerinä. Hänen seuraajansa pääministerinä oli Luísa Diogo. 

Mosambikin pääministerit
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Aukusti Aho

Aukusti Aleksanteri Aho (vuoteen 1886 Eklund) (20. lokakuuta 1867 Turku – 16. maaliskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen kauppa- ja teollisuusministeriön kansliapäällikkö. Aho toimi kauppa- ja teollisuusministerinä Cajanderin hallituksessa vuonna 1922 ja Kallion hallituksessa vuosina 1922–1924. Hän oli ns. ammattiministeri ja poliittisesti sitoutumaton.  Aho toimi Mikkelin läänin maaherrana 1917–1918.

Aukusti Ahon vanhemmat olivat nahkuri Aukusti Wilhelm Eklund ja Loviisa Fager. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun yksityislyseosta 1887 ja suoritti Helsingin yliopistossa kameraalitutkinnon 1890 ja ylemmän hallintotutkinnon 1895.

Aho oli Turun lääninhallituksen lääninkonttoristina 1895–1898, Mynämäen kihlakunnan henkikirjoittajana 1898–1903 ja Ulvilan kihlakunnan kruununvoutina 1903–1904. Hän toimi sitten Kuopion lääninhallituksen lääninsihteerinä 1904–1914 ja oli valtiokonttorin tirehtöörinä 1914–1917 sekä Mikkelin läänin vt. kuvernöörinä 1917 ja Turun ja Porin läänin vt. maaherrana 1918–1920. Vuodesta 1917 alkaen hän toimi kauppa- ja teollisuustoimikunnan ja sittemmin kauppa- ja teollisuusministeriön esittelijäsihteerinä ja myöhemmin hän oli kauppa- ja teollisuusministeriössä esittelijäneuvoksena ja kansliapäällikkönä. Aho toimi lisäksi Maakuntain keskuspankin julkisena asiamiehenä 1918–1922.

Aukusti Aho oli naimisissa vuodesta 1897 Olga Gajewskyn kanssa.

Lähteet 

Suomalaiset virkamiehet
Suomen kauppa- ja teollisuusministerit
Mikkelin läänin maaherrat
Vuonna 1867 syntyneet
Vuonna 1934 kuolleet
Hudson’s Bay Company

Hudson's Bay Company (HBC, historiallisesti suomeksi myös Hudsoninlahden kauppakomppania) on vanhin kaupallinen yritys Pohjois-Amerikassa ja yksi maailman vanhimmista. Se on perustettu vuonna 1670 ja toimii edelleen samalla nimellä. Vuoden 2017 toukokuussa – tappiollisen tulosvuoden jälkeen – yhtiön osakkeiden markkina-arvo oli 1,5 miljardia dollaria.

Yhtiö on nykyään tunnettu lähinnä omistamistaan ja operoimistaan tavarataloista Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Länsi-Euroopassa. Myymälät tarjoavat muotivaatteita, oheistuotteita, kosmetiikkaa ja kodin tuotteita. Yhtiön käytämiä myymäläketjujen nimiä ovat Hudson’s Bay, Lord & Taylor , Saks Fifth Avenue, Saks Fifth Avenue OFF 5TH, Find @ Lord & Taylor, Gilt, Home Outfitters, Galeria Kaufhof, Galeria Inno, ja Sportarena. Huhtikuussa 2017, HTC operoi noin 480 myymälää, minkä ohella yhtymällä on verkkokauppoja.

Pitkäaikaisesta pääkonttoristaan York Factorystä se on kontrolloinut turkiskauppaa suuresta osasta brittien hallinnoimasta Pohjois-Amerikasta vuosisatojen ajan. Sen kauppaajat solmivat varhaisia suhteita Amerikan alkuperäiskansojen kanssa. Turkiskaupan vähentyessä yhtiön toiminta painottui tarvikkeiden myymiseen läntiseen Kanadaan. Tšuktšikirjailija Juri Rytheun mukaan yhtiön laivat kävivät myös Venäjän kaukoidässä.

Yhtiön suuromistajiin ja yhtiön aiempiin governorin asemassa toimineisiin virkailijoihin lukeutuu yhdysvaltalainen miljardööri Anita Zucker.

Lähteet

Kanadalaiset pörssiyhtiöt
Toronto
Kauppaketjut
Kauppakomppaniat
1-propanoli

1-propanoli eli n-propanoli kuuluu alkoholien aineryhmään. 1-propanolin rakennekaava voidaan esittää muodossa CH3CH2CH2OH.

1-propanoli on normaaliolosuhteissa väritön, kirkas, helposti syttyvä ja palava neste. Sen moolimassa on 60,1 g/mol, kiehumispiste 97 °C, sulamispiste −127 °C, tiheys 0,80 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 15 °C, itsesyttymislämpötila 371 °C ja CAS-numero 71-23-8.

Yhdistettä esiintyy semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

1-propanoli on propanolin C3H7OH isomeerinen muoto.

1-propanoli reagoi voimakkaiden hapettimien, kuten perkloraattien ja nitraattien, kanssa, jolloin voi aiheutua palo- ja räjähdysvaara. Aineen reagoidessa maa-alkalimetallien, voimakkaiden pelkistimien ja nitridien kanssa reaktion tuloksena voi muodostua syttyviä ja/tai myrkyllisiä kaasuja.

Valmistus ja käyttö 
1-propanolia muodostuu käymisen yhteydessä ja voidaan erottaa tislaamalla niin kutsutusta sikunaöljystä. Teollisesti sitä kuitenkin valmistetaan pääasiassa hydroformyloimalla eteeniä ja pelkistämällä näin syntynyt propanaali rodium- tai kobolttikatalyytin avulla 1-propanoliksi. Yhdistettä voidaan tuottaa myös propaania hapettamalla. Elektrolyysiä voidaan myös käyttää kuparikatalyytin avulla 1-propanolin tuotantoon hiilimonoksidista, mutta toistaiseksi matalalla hyötysuhteella. 1-propanolin pääasiallinen käyttökohde on liuottimena käyttö. Yhdisteestä valmistetaan myös glykolieetteri-, propyyliasetaatti- tai propyylipropionaattijohdannaisia.

Ilman korkeita tuotantokustannuksia 1-propanoli soveltuisi ottomoottoreissa käytettäväksi liikennepolttoaineeksi. Sen oktaaniluku (RON) on 118 ja energiasisältö 24 MJ/l – vain 20 % pienempi kuin bensiinillä.

Katso myös 
propanoli
2-propanoli

Lähteet 

OVA-ohje: 1-propanoli

Viitteet

Aiheesta muualla 

PubChem: 1-Propanol 
DrugBank: 1-Propanol 
Human Metabolome Database: Propyl alcohol 
ChemBlink: 1-Propanol 
KEGG: 1-Propanol 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Propan-1-ol 
Pherobase: Semiochemical – 3OH 

Polttoaineet
Liuottimet
Primääriset alkoholit
Aleksandr Lebed

Aleksandr Ivanovitš Lebed (, 20. huhtikuuta 1950 Novotšerkassk Rostov  – 28. huhtikuuta 2002) oli venäläinen kenraali ja poliitikko.

Lebed valmistui Rjazanin laskuvarjojoukkojen koulusta 1973. Vuosina 1981–1982 hän komensi pataljoonaa Afganistanissa, josta sai Neuvostoliiton sankarin arvonimen, opiskeli 1982–1985 Frunzen sotilasakatemiassa ja sai komentoonsa 1988 laskuvarjodivisioonan, joka oli sijoitettu räjähdysherkille alueilla Tbilisissä ja Bakussa. Lebed nimitettiin laskuvarjojoukkojen varakomentajaksi tammikuussa 1991.

Kuuluisuutta hän saavutti elokuussa 1991 vallankaappausyrityksen aikana, kun hän komensi Tulasta Moskovaan parlamenttitaloa varmistamaan lähetettyjä joukkoja. Hän esti hyökkäyksen Jeltsinin päämajaan, mutta väitti myöhemmin, että oli kaappauksen aikana puolueeton ja olisi vallannut valkoisen talon käskystä.

Lebed oli kesäkuusta 1992 Moldovaan sijoitetun Venäjän 14. armeijan komentaja Moldovaan kuuluvassa Transnistriassa.  Vuonna 1993 hän kieltäytyi tukemasta Jeltsiniä tai Jeltsinin vastustajia, arvosteli kollegaansa, puolustusministeri Pavel Gratševia armeijan tilasta ja Jeltsiniä Tšetšenian operaatiosta 1994, jonka jälkeen Jeltsin määräsi hänet eläkkeelle asevoimista 1995.

Joulukuussa 1995 Lebed valittiin duumaan ja osallistui 1996 presidentinvaaliin nationalistis-populistisella kampanjalla, mutta jäi kolmanneksi Jeltsinin ja kommunistien Gennadi Zjuganovin jälkeen. Jeltsin otti Lebedin kansallisen turvallisuusneuvoston johtoon turvatakseen uudelleenvalintansa toisella kierroksella. Lebed toimi kuitenkin itsenäisesti ja hyväksyi elokuussa aselevon Tšetšenian separatistien kanssa ja solmi Hasavjurtin rauhansopimuksen Aslan Mashadovin kanssa. Tämä suututti hallituksen sisäpiirin ja Lebed järjestettiin ulos hallituksesta lokakuussa 1996.

Vuonna 1998 Lebed valittiin Krasnojarskin aluepiirin kuvernööriksi. 28. huhtikuuta 2002 Lebed ja seitsemän muuta kuolivat helikopteriturmassa Krasnojarskin ulkopuolella.

Lähteet
 Biografia vuoteen 1999 asti  
 Lebed, Aleksandr Ivanovich  Britannica Student Encyclopedia

Aiheesta muualla

 

Neuvostoliittolaiset kenraalit
Venäläiset kenraalit
Venäläiset poliitikot
Venäjän federaation kuvernöörit ja aluejohtajat
Lento-onnettomuudessa kuolleet
Vuonna 1950 syntyneet
Vuonna 2002 kuolleet
Kong Kristian

Kong Kristian stod ved højen mast i røg og damp ('Kuningas Kristian seisoi korkean maston juurella, savussa ja sumussa') on Tanskan kuningashymni ja siten toinen maan kansallislauluista. Laulun alkuperäinen versio esiintyy Johannes Ewaldin (1743–1781) kirjoittamassa historiallisessa draamassa Kalastajat vuodelta 1780. Laulun melodia esiintyy ensi kerran nimettömässä viululle sävellettyjen kappaleiden kokoelmassa, joka ilmestyi vuosina 1762–1777. Säveltäjä Friedrich Kuhlau (1786–1832) antoi laululle sen nykyisin vakiintuneen sävelen oopperassaan Keijukukkula (Elverhøj, 1828). 

Kong Kristian esitetään yleensä, kun Tanskan kuningashuoneen jäseniä on läsnä. Virallisissa yhteyksissä lauletaan vain laulun ensimmäinen säkeistö. Maan kansallislauluna käytetään yleensä hymniä Der er et yndigt land.

Sanat

Kong Kristian stod ved højen mast
i røg og damp;
hans værge hamrede så fast,
at gotens hjelm og hjerne brast.
Da sank hvert fjendtligt spejl og mast
i røg og damp.
Fly, skreg de, fly, hvad flygte kan!
hvo står for Danmarks Kristian 
hvo står for Danmarks Kristian
i kamp?

Niels Juel gav agt på stormens brag.
Nu er det tid.
Han hejsede det røde flag
og slog på fjenden slag i slag.
Da skreg de højt blandt stormens brag:
Nu er det tid!
Fly, skreg de, hver, som véd et skjul!
hvo kan bestå mod Danmarks Juel 
hvo kan bestå mod Danmarks Juel
i strid?

O, Nordhav! Glimt af Wessel brød
din mørke sky.
Da ty'de kæmper til dit skød;
thi med ham lynte skræk og død.
Fra vallen hørtes vrål, som brød
den tykke sky.
Fra Danmark lyner Tordenskjold;
hver give sig i himlens vold 
hver give sig i himlens vold
og fly!

Du danskes vej til ros og magt,
sortladne hav!
Modtag din ven, som uforsagt
tør møde faren med foragt
så stolt som du mod stormens magt,
sortladne hav!
Og rask igennem larm og spil
og kamp og sejer før mig til 
og kamp og sejer før mig til
min grav!

Aiheesta muualla
MP3 File 

Kansallislaulut
Tanskalainen kulttuuri
Suomen Yksityisyrittäjäin Puolue

Suomen Yksityisyrittäjäin Puoluejärjestö (SYP) (ruots. Privatföretagarnas Partiorganisation i Finland) oli 1970-luvun toiminut pienyrittäjien etupuolue. Yhdistyksenä tammikuussa 1972 perustettu SYP hyväksyttiin puoluerekisteriin 8. elokuuta 1972. Puolueen perustajat olivat lähinnä pienyrittäjiä, jotka pitivät hallituksen politiikkaa yrittäjien elinehtoja kaventavana. Puolueohjelmassaan SYP korosti ihmiskeskeistä ja turvallista yhteiskuntaa, puolusti yksityistä omistusoikeutta sekä piti tarpeellisena turvata ihmisten halua yksityisyritteliäisyyteen ja työntekoon. SYP vastusti kaikkea sosialisointia.

Historia 
SYP:n ensimmäinen puheenjohtaja oli tamperelainen liikkeenharjoittaja Reino Tamminiemi. Heikosti sujuneiden vuoden 1972 kunnallisvaalien jälkeen puolueen puheenjohtajaksi tuli Nils Meder. Hänen aikanaan puolue kuitenkin ajautui pahoihin taloudellisiin vaikeuksiin. Uudeksi puheenjohtajaksi valittiin porilainen leipomoalan yrittäjä Ilmari Holmlund. 

Vuoden 1976 kunnallisvaaleissa Holmlund keräsi Porissa yli 600 ääntä, joka oli kolmasosa puolueen äänimäärästä koko maassa. 1979 eduskuntavaalien yhteydessä Holmlund herätti huomiota esiintymisellään Yleisradion vaalitentissä. Hän muun muassa vertasi SYP:a pannukakkuun ja ilmoitti itse äänestävänsä jonkun muun puolueen ehdokasta.

SYP poistettiin puoluerekisteristä lokakuussa 1979 sen jäätyä ilman kansanedustajia kaksissa peräkkäisissä eduskuntavaaleissa.

Vaalimenestys

Lähteet

Aiheesta muualla
Puolueohjelma (1972) (Pohtiva)

Suomalaiset oikeistopuolueet
Suomalaiset yrittäjäjärjestöt
Entiset suomalaiset puolueet
Kauppakeskus Grani

Kauppakeskus Grani on Kauniaisten keskustassa sijaitseva ostoskeskus. Se on laajentunut kolmessa vaiheessa, joista ensimmäinen otettiin käyttöön 2001 ja kolmas 2018. Alun perin Granin omisti NCC. Vuonna 2003 uudeksi omistajaksi tuli suomalainen Oy Querenchia Ltd ja vuonna 2006 saksalainen Aareal. Nykyään kolmesta osasta kaksi Kauniaistentien varrella olevaa osaa omistaa VVT Kiinteistösijoitus Oy. Tunnelitien puolella oleva osa kuuluu Elite Alfred Bergin rahastoon. Granin myymälöitä ovat muun muassa päivittäistavarakaupat S-market ja K-Supermarket, Kauniaisten apteekki ja Alko sekä Fitness24Seven. (2021).

Kauppakeskuksen paikalla olivat aiemmin Elanto-osuusliikkeen ja Helsingin Osakepankin toimitalot, jotka purettiin 1993 ja 2006. Granin arkkitehtuuria on arvosteltu, eikä pääsuunnittelija Kai Wartiainen itsekään pidä sitä täysin onnistuneena. Suurimpana ongelmana hän kuitenkin näkee rakennuksen ympäristön, jossa on varattu liikaa tilaa autoille ja tiealueille saavuttamatta viihtyisää pientä mittakaavaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Kauniaisten rakennukset ja rakennelmat
Suomen kauppakeskukset