joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Purosammalet

Purosammalet (Hygrohypnum) on palmikkosammalten lahkoon kuuluva lehtisammalsuku. Suomessa esiintyy yhdeksän suvun lajia.

Suomessa esiintyvät purosammallajit 
 Hygrohypnum alpestre – pohjanpurosammal
 Hygrohypnum alpinum – tunturipurosammal
 Hygrohypnum cochlearifolium – rusopurosammal
 Hygrohypnum duriusculum – rosopurosammal
 Hygrohypnum luridum – etelänpurosammal
 Hygrohypnum molle – lapinpurosammal
 Hygrohypnum norvegicum – pikkupurosammal
 Hygrohypnum ochraceum – koukkupurosammal
 Hygrohypnum smithii – kilpipurosammal

Lähteet 

Ritvasammalet (heimo)
Jalosammalet

Jalosammalet (Pseudocalliergon) on palmikkosammalten lahkoon kuuluva suku. Suomessa esiintyy neljä suvun lajia.

Suomessa esiintyvät jalosammallajit

Pseudocalliergon angustifolium - pohjanjalosammal
Pseudocalliergon lycopodioides - kalkkijalosammal
Pseudocalliergon trifarium - matosammal
Pseudocalliergon turgescens - lännenjalosammal

Lähteet

Ritvasammalet (heimo)
Iveta Radičová

Iveta Radičová (s. 7. joulukuuta 1956 Bratislava) on slovakialainen poliitikko, SDKÚ-DS-puolueen puheenjohtaja, pääministeri vuodesta 2010 ja entinen työ- ja perheministeri 2005–2006 Mikuláš Dzurindan hallituksessa.

Radičová opiskeli sosiologiaa Comeniuksen yliopistossa Bratislavassa ja väitteli 1986. Professorin viran hän sai 2005.

Radičová oli ehdolla vuoden 2009 presidentinvaaleissa mutta hävisi istuvalle presidentti Ivan Gašparovičille toiselle kierroksella saatuaan 44,47 prosenttia äänistä. Hän nousi puolueensa johtoon vuoden 2010 vaalien edellä Dzurindan jätettyä aseman. Presidentti Gašparovič antoi hänelle kesäkuussa 2010 tehtäväksi muodostaa neljän oikeistopuolueen hallitus.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Slovakian pääministerit
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Iron Man 2 (soundtrack)

Iron Man 2 on hard rock -yhtye AC/DC:n kokoelma-albumi. Albumin julkaisusta ilmoitettiin 26. tammikuuta 2010 ja se ilmestyi 19. huhtikuuta 2010. Se toimii elokuvan Iron Man 2 soundtrackina ja sitä käytetään näin samalla tavalla kuin aikaisempaa Who Made Who -albumia: se sisältää sekä hittejä että vähemmän tunnettuja kappaleita, mutta toisin kuin Who Made Who, Iron Man 2 ei sisällä uusia kappaleita. Albumin  viisitoista kappaletta on poimittu yhtyeen kymmeneltä eri albumilta. Vain kahta kappaletta (”Shoot to Thrill” ja ”Highway to Hell”) käytettiin kokonaan elokuvassa, kun taas yhtä kappaletta (”Back in Black”) oli käytetty jo vuoden 2008 Iron Man -elokuvassa. Kappaleita ”Thunderstruck” ja ”The Razors Edge” käytettiin elokuvan trailereissa ja mainonnassa. 23. heinäkuuta 2010 mennessä albumia oli myyty maailmanlaajuisesti noin 1 210 000 kappaletta.

Kappaleet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2010 soundtrackit
AC/DC:n kokoelma-albumit
Brendan O’Brienin tuottamat albumit
Vilho Rantanen (jääkäri)

Vilho Robert Rantanen () oli suomalainen jääkärilääkintäluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan muun muassa joukkueenjohtajana Valkoisessa armeijassa.

Perhe ja koulutus 

Rantasen vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Evert Rantanen ja Augusta Matilda Mattsson. Hän meni naimisiin Hilja Uolan kanssa. Avioliitosta syntyi yksi tytär Eila Rantanen. Vilho Rantanen kirjoitti ylioppilaaksi Tyrvään suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1912 ja liittyi Satakuntalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopistossa vuosina 1912–1915 ja 1919–1926. Hän suoritti lääketieteellisen alkututkinnon vuonna 1915 ja lääketieteen kandidaattitutkinnon vuonna 1921 sekä lääketieteen lisensiaattitutkinnon vuonna 1926.

Jääkärikausi 

Rantanen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 9. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 21. marraskuuta 1915 alkaen 4. komppaniaan. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Suomen sisällissota 

Rantanen astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi aluksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 13. maaliskuuta alkaen 3. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet määrättiin 3. pataljoonan talouspäällikön apulaiseksi. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella, Kämärällä ja Viipurissa.

Sisällissodan jälkeinen aika 

Rantanen määrättiin sisällissodan jälkeen suoritetussa armeijan uudelleenjärjestelyssä Suomen valkoiseen kaartiin, jossa hän oli aluksi III ja myöhemmin I pataljoonan talouspäällikön apulaisena. Rantanen erosi armeijasta 16. helmikuuta 1919 ja jatkoi kesken jääneitä lääketieteen opintojaan. Opintojensa aikana hän toimi vuosina 1924–1925 muun muassa Merikarvian, Laitilan ja Ilmajoen virkaa tekevänä kunnanlääkärinä. Valmistuttuaan Rantanen nimitettiin 1. maaliskuuta 1926 alkaen Muonion-Enontekiön aluelääkäriksi. Hän toimi kyseisessä tehtävässä myös sotiemme aikana pois lukien vuonna 1942, jolloin hän toimi vankileirin lääkärinä Kilpisjärven tietyömaalla. Rantanen haudattiin Muonioon.

Lähteet 

 Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
 Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

Viitteet

Jääkärit
Vuonna 1894 syntyneet
Vuonna 1947 kuolleet
Kamil Kopúnek

Kamil Kopúnek (s. 18. toukokuuta 1984 Trnava, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Corgoň Ligassa pelaavaa Slovan Bratislavaa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura 

Kopúnek aloitti ammattilaisuransa paikallisjoukkueessa FC Spartak Trnavassa. Hän pääsi edustusjoukkueeseen tammikuussa 2002 ollessaan 17-vuotias ja pelasi debyyttiottelunsa keväällä 2002, saaden kuitenkin ottelussa punaisen kortin. Lokakuussa 2009 hänestä tuli joukkueen kapteeni.

Maajoukkueura 

Kopúnek pelasi nuorten maajoukkueessa vuodesta 2003 lähtien, alle 20-vuotiaissa. Maaliskuussa 2006 hän pelasi ensimmäisen aikuisten maajoukkuepelin ystävyysottelussa Ranskaa vastaan. Ottelu päättyi 2−1 Slovakian voittoon. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa Kopúnek teki Kamerunia vastaan toukokuussa 2010 ja hänet valittiin edustamaan Slovakiaa jalkapallon MM-kisoihin 2010. Lohkon päätösottelussa Italiaa vastaan hän teki ratkaisevan maalin 3−2 päättyneessä ottelussa ja täten pudotti hallitsevan maailmanmestarin jo alkuvaiheessa pois kisoista.

Lähteet 

Slovakialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Esteghlal

Esteghlal Tehran FC () on iranilainen jalkapalloseura Teheranista. Se pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Iran Pro Leaguessa, jonka se on voittanut yhteensä kuusi kertaa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Azadilla, jolle mahtuu 100 000 katsojaa.

Aiheesta muualla 

 
Seuran kotisivut 

Iranilaiset jalkapalloseurat
The Julekalender (norjalainen televisiosarja)

The Julekalender on vuonna 1994 valmistunut norjalainen jouluaiheinen televisiosarja, joka parodioi lasten joulukalenteriohjelmia. Päärooleissa nähtiin Tore Johansen, Ivar Gavseth, Erling Myliys ja Arve Opsahl. Sarja perustuu tanskalaiseen The Julekalenderiin, kuten myös myöhemmin tehty suomalainen sarja The Joulukalenteri. Norjalainen versio esitettiin norjalaisella TV2-kanavalla, ensi kertaa jouluna 1994. Se saavutti suuren suosion.

Komediasarjat
Joulukalenteriohjelmat
1990-luvun televisiosarjat
Norjalaiset televisiosarjat
Deutsche Demokratische Partei

Deutsche Demokratische Partei (lyh. DDP, ) oli vasemmistoliberaali puolue Weimarin tasavallassa. Puolue oli mukana lähes kaikissa valtakunnanhallituksissa vuoteen 1932 saakka. Se muodostettiin vuonna 1918 vasemmistoliberaalista puolueesta Fortschrittliche Volkspartei (FVP). Ennen vuoden 1930 valtiopäivävaaleja DDP liittoutui Volksnationale Reichsvereinungin kanssa, joka kuului konservatiivis-antisemiittiseen Jungdeutscher Ordeniin. Uuden puolueen nimeksi tuli Deutsche Staatspartei (DStP). DStP lakkautettiin kansallissosialistien noustua valtaan vuonna 1933.

Saksalaiset puolueet
Liberaalit puolueet
Radikaalit puolueet
Weimarin tasavalta
Keskustapuolue (Saksa)

Saksan keskustapuolue (saks. Deutsche Zentrumspartei)  on saksalainen poliittinen puolue. Puolue tunnetaan historiankirjoituksessa myös nimellä Katolinen keskustapuolue.
Puolue perustettiin vuonna 1870 ja se oli vuoteen 1933 saakka katolilaisen Saksan edustajana yksi Saksan keisarikunnan ja Weimarin tasavallan tärkeimmistä puolueista.

Puolue oli yksi NSDAPin kiivaimmista vastustajista. Puolue menetti katolisen kirkon tuen Pyhän istuimen ja Saksan vuonna 1933 solmiman valtakunnankonkordaatin seurauksena.
Toisen maailmansodan jälkeen Zentrum menetti äänestäjiään ja jäseniään kristillisdemokraattiselle CDU:lle ja kuihtui pienpuolueeksi. Nykyinen Zentrum kantaa lisänimeä Älteste Partei Deutschlands – gegründet 1870 ().

Historia 
Vuoden 1874 vaaleista lähtien keskustapuolue voitti usein lähes 30 prosenttia kansanäänestyksissä ja lähetti 90-100 edustajaa Saksan valtiopäiville. Saksan keskustapuolueesta muodostui nopeasti olennainen osa Saksan valtakunnan poliittista elämää.

Vuonna 1922 Keskustapuolue näki itsensä kristinukson perusarvoja toteuttavana kansanpuolueena. Saksan valtakunnan päättyessä keskustapuolue pyrki oikeuttaamaan demokraattis-tasavaltalaisen yhteiskunnan kristillisen luonnonlain ajatuksella. Keskustapuolue vaati kansan suvereniteettia, kansalaisoikeuksia sekä polittiisten mielipiteiden vapautta. Sotien välisenä aikana eurooppaliset kristilliset ja kristillisdemokraattiset pyrkivät rakentamaan vahvoja valtioita, jotka kykenisivät tarjoamaan sotaa edeltävän ajan kaltaisen vakauden.

Weimarin perustuslakiin sitoutunut keskustapuolue ilmaisi täyden tukensa parlamentariiselle demokratialle ja vaati sosiaalisen hyvinvointivaltion edistämistä. Parlamentaarisen demokratian kannattajien ja vastustajien välisellä konfilkitilla oli vakavia seurauksia Saksan vakauteen. Parlamentaarisen demokratian kannattajien ja vastustajien välisissä konflikteissa keskustapuolue asettui demokraattisten puolueiden puolelle. Joseph Goebbels kehotti keskustapuoluetta lopettamaan toimintansa puolueen ajamien yhteiskuntauudistusten vuoksi. Vuonna 1933 keskustapuolue lakkautettiin yhtaikaisesti muiden demokraattisten puolueiden ja ammattiliittojen kanssa.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Keskustapuolueen kotisivu 

Saksalaiset puolueet
Kristillisdemokraattiset puolueet
Ung Pirat

Ung Pirat on Ruotsin Piraattipuolueen nuorisojärjestö. Se perustettiin joulukuussa 2006, ja sen  puheenjohtaja on Gustav Nipe. Ung Pirat oli ennen vuotta 2010 ja hieman sen jälkeen Ruotsin suurin poliittinen nuorisojärjestö yli 21 000 jäsenen määrällään, mutta nyttemmin jäsenien määrä on vähentynyt alle 6000:een.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Ung Pirat 

Ruotsalaiset poliittiset nuorisojärjestöt
MTV Hits

MTV Hits (Eurooppa) on Viacomin omistama musiikkitelevisiokanava, joka aloitti lähetykset Toukokuussa 2014. Kanava näkyy ympäri euroopan ja se korvasi MTV Hits UK & Ireland -version. Kanavan ohjelmisto koostuu musiikkivideoista. 

Yhdysvaltalaiset televisiokanavat
Miniatyyrimaalaus

Miniatyyrimaalaus tarkoittaa pienikokoisia maalauksia. Ne ovat usein muodoltaan pyöreitä tai soikeita. Aiheen puolesta muotokuvat hallitsevat miniatyyrimaalauksissa, mutta myös kukka-asetelmia ja maisemia on maalattu. Miniatyyrimaalaukset ovat yleensä pikkutarkkoja ja niissä käytetään hienostuneita värejä. Miniatyyrin tekijä on miniatyyrimaalari tai miniatyristi.

Nimi miniatyyri tulee sanasta minium ( ’mönjä’, keltaiseen vivahtava punainen lyijyoksidiväri) eli punaisesta väristä, jolla  käsikirjoitusten alkukirjaimia korostettiin varhaiskeskiajalla. Keskiainen nimitys taiteilijalle, joka maalasi punaisella värillä, oli miniator. Nimi yleistyi ensin tarkoittamaan kaikkea kirjamaalausta. Nykyisin sanaa käytetään yleensä myös muista erityisen pienikokoisista maalauksista.

Miniatyyrimaalauksia tehdään akvarellilla, guassilla tai öljyvärillä, toisinaan emalivärein. Maalauspohjana on toiminut muun muassa pergamentti, kuparilevy, norsunluu ja kartonki. Maalauksia on kehystetty medaljonkeihin kultasepäntyönä.

Muotokuvaminiatyyri Euroopassa  
Miniatyyrimaalaus eriytyi kirjamaalauksesta omaksi taiteenalaksi 1500-luvulla, kun käsin kirjoitetut kirjat alkoivat kilpailla painettujen kanssa 1460-luvulta alkaen. Rikkaat tukijat vaativat kuitenkin ylellisyysesineiden laajempaa jakelua. Miniatyristit jatkoivat kalliiden kirjojen kuvittamista, mutta tarjosivat tukijoille myös itsenäisiä miniatyyrejä. 

Ensimmäisiä muotokuvaminiatyyrejä maalasi ranskalainen Jean Fouquet 1400-luvun puolivälissä. Miniatyyrimaalauksia alkoi esiintyä Ranskan ja Englannin hoveissa 1520-luvulla. Mitalien tapaan ne olivat kannettavia, mutta niiden värit olivat myös realistiset. Varhaisia esimerkkejä olivat alankomaalaiset miniatyristit Jean Clouet, joka työskenteli Ranskassa ja Lucas Horenbout Englannissa. 

Horenbout maalasi Henrik VIII:n suvun, kopioiden joskus kuninkaallisissa rakennuksissa olleita muotokuvia öljymaalauksina. Hän opetti myös miniatyyritekniikkaa kuninkaan muotokuvamaalarille Hans Holbeinille. Levina Teerlinc oli kuningassuvulle työskennelleen Simon Beningin tytär. Hän opetti luultavasti miniatyyrimaalausta Nicholas Hilliardille tämän ollessa vielä kultaseppä. Hilliardin myötä muotokuvaminiatyyri tuli pysyvästi englantilaiseen kulttuuriin.

Seuraavalla vuosisadalla Jean Petitot'sta tuli johtava miniatyristi.

Tunnettu miniatyyrimaalari oli suomalainen Elias Brenner, joka maalasi Ruotsissa kuningatar Kristiinan kutsumana. Myös ruotsalainen Peter Adolf Hall oli merkittävä miniatyristi, hän toimi Pariisissa 1700-luvulla. Myöhemmin empiren aikana miniatyyrejä maalasi muun muassa Jean Baptiste Isabey (1767-1855).

Miniatyyrimaalauksen suosio hiipui empiren jälkeen. Varsinkin muotokuvaminiatyyrejä oli käytetty valokuvan tapaan, eikä niillä ollut enää kysyntää valokuvan keksimisen jälkeen.

Miniatyyrikokoelmia
Miniatyyrimaalauksen kokoelmia on muun muassa Sinebrychoffin taidemuseossa ja  Henry Lönnforsin miniatyyrikokoelma Turun taidemuseossa.

Lähteet

Miniatyyrejä 

 

Maalaustaide
 
Taidehistorian käsitteet
Seulonnan keskeiset artikkelit
I Don’t Wanna Cry

I Don't Wanna Cry on yhdysvaltalaisen pop- ja R&B-laulajan Mariah Careyn kappale ja hänen esikoisalbumiltaan julkaistu single. Sen ovat kirjoittaneet Carey ja Narada Michael Wadden. "I Don't Wanna Cry" on albumilta neljäntenä julkaistu single, ja se oli Yhdysvaltojen Billboard Hot 100 -singlelistan sijalla yksi ja säilytti kärkisijan kahden viikon ajan. Laulu teki Careysta ensimmäisen nais- ja sooloartistin, jonka neljä ensimmäistä singleä ovat päässeet singlelistan sijalle yksi. Kokonaisuudessaan "I Don't Wanna Cry" vietti listalla kolmetoista viikkoa.

Kuten Careyn edellisetkin singlet, "I Don't Wanna Cry" voitti BMI Pop -palkinnon.

Singlen kappaleet 
 "I Don't Wanna Cry"
 "You Need Me"

Mariah Careyn kappaleet
Vuoden 1991 kappaleet
Someday (Mariah Careyn kappale)

”Someday” on yhdysvaltalaisen laulaja Mariah Careyn esikoisalbumilta kolmantena singlenä julkaistu kappale. Sen ovat kirjoittaneet Carey ja Ben Margulies. ”Someday” julkaistiin loppuvuodesta 1990 ja se pääsi Yhdysvaltojen singlelistan ensimmäiselle sijalle kahdeksannella viikolla. Vaikka kappale menestyi hyvin Yhdysvalloissa, se ei saavuttanut suurta menestystä muualla.

Raidat

Maailmanlaajuinen single 
 "Someday" (7" jackswing)
 "Alone in Love"

Iso-Britannia cd-single 
 "Someday" (7" jackswing)
 "Someday" (12" jackswing)
 "Someday" (12" house)

Mariah Careyn kappaleet
Vuoden 1990 kappaleet
Johan Erik Bolinder

John Erik Bolinder (1768 Söderhamn – 1808 Tukholma) oli ruotsalainen miniatyyrimaalari. Hänet nimitettiin 1804 jäseneksi Ruotsin kuninkaalliseen taideakatemiaan.

Bolinder oli Ruotsissa suosittu miniatyyrimaalari, joka teki runsaasti muotokuvia, mutta muualla häntä ei juuri tunnettu. Hänen tyylinsä on tunnistettava, mutta teoksissa näkyy sommittelussa ja värityksessä kuitenkin Carl Fredric von Bredan vaikutus. Hän sai vuonna 1978 yhdessä Lorentz Sparrgrenin kanssa alastonmallin piirtämisestä myönnetyn kolmannen luokan hopeamitalin.

Bolinderin maalauksia on Tukholmassa Nationalmuseumissa, Helsingissä Sinebrychoffin taidemuseossa 13 kappaletta ja Turun taidemuseossa yksi, joka kuuluu Henry Lönnforsin lahjoituskokoelmaan ja esittää hovisaarnaaja Nils Kjelliniä.

Katso myös
Amour unit deux cœurs – Henry Lönnforsin miniatyyrikokoelma

Lähteet 

Ruotsalaiset taidemaalarit
Miniatyyrimaalaus
Vuonna 1768 syntyneet
Vuonna 1808 kuolleet
Olli Kivistö

Olli Juhani Kivistö (s. 18. tammikuuta 1950 Ähtäri ) on suomalainen muusikko, basisti ja laulaja joka on ollut mukana muun muassa The Peasants, Matthews, Kummitus ja Alwari Tuohitorvi -yhtyeissä 1970-luvulla. Samoin hän soitti myös Leo Frimanin taustayhtyeessä.

1978 Kivistö aloitti soolo-uran. Ensimmäiset singlet ja albumin hän julkaisi taiteilijanimellä O.J. Kivi. Tyyliltään Kivistön musiikki on ollut enimmäkseen iskelmämusiikkia ja Tulenliekki-orkesterin kanssa myös rautalankaa.

Kivistö tunnetaan julkisuudessa myös radioäänenä erityisesti Jyväskylän seudulla, sillä hän on toiminut Yleisradion paikallistoimitus Radio Keski-Suomen toimittajana ja tuottajana sen alusta lähtien. Myös valtakunnallisille yleisradiokanaville hän on tehnyt muun muassa nuortenohjelmia Jorma Hietamäen kanssa.

Diskografia

Singlejä
 Lucky Luke/Diskojen Kuningatar (1977)
 Silkkiin, samettiin/Tule tuulettuun (1977)
 Oi Mary/Nelly (1978)
 Niin kai se on/Nousin aamuun kanssa auringon (1980)
 Nälkämaa twist (1994)

Albumeja

 Susta laulan (1978)
 Köyhä laulaja (1995)
 Älä jätä minua yksin (1996)
 Vapaana kulkea saan (2001)

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset laulajat
Suomalaiset toimittajat
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Kansallinen edistyspuolue (Liettua)

Kansallinen edistyspuolue () on liettualainen puolue. Puolueen nimesi kirjailija Juozas Tumas-Vaižgantas, joka piti edistystä tärkeimpänä osana tulevaisuuden politiikkaa. Puolue julkaisi puolueohjelmansa vuonna 1917 Liettuan ollessa vielä osa Venäjän keisarikuntaa. Puolueohjelmassa puolue ilmoitti tärkeimmiksi tavoitteikseen demokraattisen tasavallan ja itsemääräämisoikeuden. Myöhemmin samana vuonna puolueen jäsen Alfonsas Petrulis äänestettiin Liettuan neuvostoon. Puolue ei kuitenkaan saanut paikkoja perustuslakia säätävään kokoukseen vuonna 1920. Tämän jälkeen puolue liitettiin osaksi Liettuan nationalistista liittoa. Vuonna 1994 puolue perustettiin uudelleen.

Lähteet
Historiikki puolueen omalla sivulla

Aiheesta muualla
Puolueen viralliset sivut  

Liettualaiset puolueet
Liettuan talonpoikien ja vihreiden liitto

Liettuan talonpoikien ja vihreiden liitto (, tammikuusta 2012 lähtien) on  keskustalainen liettualainen maaseutupuolue. Puolueen puheenjohtajana toimii maanviljelijä Ramūnas Karbauskis. Vuoden 2012 parlamenttivaaleissa puolue sai yhden kansanedustajan Liettuan Seimasiin. Vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa puolue voitti yhden europarlamentikon paikan.

Historiaa

Nykyistä LVŽS:ää edelsi vuosina 2006-2012 keskusta-oikeistolainen Liettuan talonpoikien kansallinen liitto (). Sen oli ennen vuotta 2006 Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos (). Se syntyi puolueen ollessa vaaliliitossa Liettuan talonpoikien puolueen ja Liettuan uuden demokraattisen puolueen kanssa, jotka molemmat myöhemmin yhdistyivät puolueeseen.

Liettuan europarlamenttivaaleissa 2004 puolue sai 7,4 % äänistä ja yhden europarlamentaarikon Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmään. Presidentinvaalissa 2004 silloinen puheenjohtaja Prunskienė sai ensimmäisellä kierroksella 21,4 % äänistä. Toisella kierroksella häntä kannatti 47,4 % äänestäneistä, ja hän hävisi vaalin Valdas Adamkusille. Liettuan parlamenttivaaleissa 2004 puolue sai 6,6 % kannatuksen ja 10 paikkaa Seimasiin.

Parlamenttivaaleissa 2008 puolue menetti runsaasti kannatustaan, ja se sai vain 3,74 % äänistä ja näin kolme paikkaa parlamenttiin. Kannatuksen menetys jatkui europarlamenttivaaleissa 2009, kun puolue sai vain 1,8 % äänistä ja menetti Euroopan parlamentissa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Puolueen kotisivut  

Liettualaiset puolueet
St. Clair (joki)

St. Clair on 64 kilometriä pitkä joki, joka virtaa Kanadan Ontarion provinssin ja Yhdysvaltojen Michiganin osavaltion rajalla. Joki saa alkunsa Huronjärvestä. Se laskee St. Clair -järveen ja on tärkeä osa vesitietä, joka mahdollistaa laivaliikenteen Suurilla järvillä.

St. Clair saa alkunsa Huronjärvestä, josta virtaus on keskimäärin 5 200 m³/s. Jokeen laskee useita pienempiä jokia Kanadan sekä Yhdysvaltojen puolelta, ja näiden jokien yhteenlaskettu valuma-alue on 3 350 km². Jos mukaan lasketaan Ylä-, Michigan- ja Huronjärvi, valuma-alue on kaikkiaan 576 000 km². Joki laskee St. Clair -järveen, jonne on muodostunut joen tuomasta lietteestä suurehko suistoalue, jota on useaan otteeseen ruopattu laivaliikenteen mahdollistamiseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 A Comprehensive Management Plan for Lake St. Clair and the St. Clair River  Great Lakes Commission 
 St. Clair River U.S. Army Corps of Engineers Detroit District 
 Friends of the St. Clair  

Ontarion joet
Michiganin maantiede
Yhdysvaltain joet
Saint Lawrencen vesistö
Kanadan ja Yhdysvaltain raja
Rajajoet
Emotions (kappale)

Emotions on Mariah Careyn toisen studioalbumin Emotions nimikkokappale, sekä albumilta ensimmäisenä julkaistu single. Sen ovat kirjoittaneet ja tuottaneet Carey itse, David Cole sekä Robert Clivillés. ”Emotions” julkaistiin Yhdysvalloissa elokuussa 1991 ja muualla loppuvuodesta 1991.

”Emotions” voitti BMI R&B -palkinnon ja nousi seitsemännellä listaviikollaan Billboard Hot 100 -listan kärkeen, jossa se vietti kolme viikkoa. Kappale sai ehdokkuuden Grammy Awardsin ”Paras naisartistin laulusuoritus” -kategoriassa, mutta palkinnon sai Bonnie Raittin ”Something to Talk About”.

Raidat

Maailmanlaajuinen single 
 ”Emotions”
 ”Vanishing”

Yhdysvaltojen maxi-single 
 ”Emotions” (12” club mix)
 ”Emotions” (12” instrumental)
 ”Emotions” (album version)
 ”There’s Got to Be a Way” (12” mix)
 ”There’s Got to Be a Way” (vocal dub mix)

Euroopan maxi-single 
 ”Emotions”
 ”Vanishing”
 ”Vision of Love”

Mariah Careyn kappaleet
Vuoden 1991 kappaleet
NBA-kausi 2010–2011

NBA-kausi 2010–2011 on NBA-koripalloliigan 65. kausi. Runkosarja alkoi 26. lokakuuta 2010 ja päättyi 13. huhtikuuta 2011, jonka jälkeen käynnistyivät pudotuspelit. Dallas Mavericks voitti seurahistoriansa ensimmäisen mestaruuden voitettuaan Miami Heatin 12. kesäkuuta päättyneessä finaalisarjassa voitoin 4–2.

Tapahtumia

Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja

Pelaajatilastot

Pudotuspelit

Palkitut pelaajat

 Arvokkain pelaaja (MVP): Derrick Rose, Chicago Bulls
 Vuoden tulokas: Blake Griffin, Los Angeles Clippers
 Vuoden puolustuspelaaja: Dwight Howard, Orlando Magic
 Paras kuudes pelaaja: Lamar Odom, Los Angeles Lakers
 Kehittynein pelaaja: Kevin Love, Minnesota Timberwolves
 Vuoden valmentaja: Tom Thibodeau, Chicago Bulls
 Finaalien MVP: Dirk Nowitzki, Dallas Mavericks 

NBA-kaudet
Koripallosarjojen kausi 2010–2011/2011
Matus Bisnovat

Matus Bisnovat (venäjäksi Матус Рувимович Бисноват, 23. lokakuuta 1905 – 8. marraskuuta 1977) oli neuvostoliittolainen lentokoneiden ja ohjusten suunnittelija.

Matus Bisnovat valmistui vuonna 1931 Moskovan ilmailuinstituutista (MAI). Vuonna 1938 hän oli noussut TsAGIn erään tiimin johtajaksi osallistuen useiden lentokoneiden suunnitteluun.

Vuosina 1942-1944 Bisnovat osallistui "302"-koodilla kehitettävän patopaine/rakettihävittäjän suunnitteluun NII-3ssä, jota johti A. G. Kostikov. Vuonna 1946 hän nousi Tehdas 293:n johtoon ja hän johti insinööritiimiä, joka oli aiemmin toiminut OKB 293:ssä, jota johti Viktor Bolkhovitinov. Siellä Bisnovat osallistui Bereznjak-Aleksei Isajevin BI-1-rakettikoneen suunnitteluun. Vuonna 1948 hän suunnitteli - saksalaisen DFS 346-lentokonesuunnitelman pohjalta -  moottorisuunnittelija Aleksei Isajevin kanssa ylisoonisen Samolet 5-lentokoneen. Vuonna 1952 hän kehitti infrapunaohjautuvan ilmasta-ilmaan-ohjuksen SNARS-250n.

Bisnovat menetti Tehtaan 293 johdon tullen vuonna 1954 KB Molnija-suunnittelutoimiston johtajaksi, jossa johti hävittäjien ilmasta-ilmaan-ohjusten K-40, K-60 ja K-73 kehitystyötä.

Hän kuoli vuonna 1977 diabetekseen.

Aiheesta muualla
 Matus Bisnovat at www.buran.ru
 Matus Bisnovat www.testpilot.ru-sivustolla

Neuvostoliittolaiset lentokonesuunnittelijat
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1977 kuolleet
Havusammalet

Havusammalet (Thuidiaceae) on lehtisammalien heimo, joka kuuluu palmikkosammalten lahkoon.

Sukuja 
Havusammalten heimoon kuuluvat Suomessa esiintyvät suvut ja lajit:
 Abietinella – ketohavusammalet
 Abietinella abietina – ketohavusammal
 Thuidium – lehtohavusammalet
 Thuidium assimile – sirohavusammal
 Thuidium delicatulum – etelänhavusammal
 Thuidium recognitum – niittyhavusammal
 Thuidium tamariscinum – lehtohavusammal

Lähteet 

Kasviheimot
Thelema.6

Thelema.6 on puolalaisen metalliyhtye Behemothin viides studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2000. Tällä levyllä death metal-vaikutteet ovat vielä vahvemmat kuin edellisellä Satanica-levyllä.

Kappaleet

2-CD:n rajoitettu painos
Rajoitettu painos sisältää bonus-CD:n, jolla on Thelema.6:n sessiossa nauhoitettuja kappaleita. Tällä painoksella ensimmäisen levyn "The End" on poistettu ja sen tilalle on laitettu 11 tyhjää raitaa. Toisen levyn kappaleet ovat ilmestyneet myös Antichristian Phenomenon -EP:llä.

Kokoonpano 
 Nergal – laulu, sähkö- ja akustinen kitara
 Novy – bassokitara
 Inferno – rummut
 Havok – sähkökitara

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Behemothin albumit
Vuoden 2000 albumit
.sk

.sk on Slovakian Internet-maatunnus, jota ylläpitää SK-NIC a.s. Rekisteröinnit on rajoitettu paikallisille. Tunnus otettiin käyttöön 1993.

Ennen Tšekkoslovakian jakoa käytettiin tunnusta .cs.

Aiheesta muualla 
 IANA .sk whois

sk
sk

sv:Toppdomän#S
.sn

.sn on Senegalin Internet-maatunnus, jonka rekisteröinnistä vastaa NIC Senegal ja sponsoroi Université Cheikh Anta Diop. Rekisteröintirajoituksia ei ole. Tunnus otettiin käyttöön 1993.

Aiheesta muualla 
 IANA .sn whois
 Rekisteröinti

sn
sn

sv:Toppdomän#S
Dreamlover

"Dreamlover" on Mariah Careyn kolmannelle studioalbumille Music Box tuotettu laulu, jonka ovat kirjoittaneet Carey itse, Dave Hall ja Walter Afanasieff. "Dreamlover" julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä ja se sijoittui kuudennella viikolla Billboard Hot 100 -listan kärkeen, säilyttäen sijoituksensa kahdeksan viikon ajan. Kappale pysyi listan neljänkymmenen parhaan joukossa kaksikymmentäkuusi viikkoa ja pääsi myös kahdeksan muun Billboard -listan kärkeen. "Dreamlover"-laulusta tuli myös Careyn ensimmäinen platinaa myynyt single.

Kappale menestyi hyvin myös Yhdysvaltojen ulkopuolella. Se oli singlelistan sijalla yksi Kanadassa kuuden viikon ajan, toisena Uudessa-Seelannissa ja kymmenen joukossa sekä Isossa-Britanniassa, Australiassa että Alankomaissa.

"Dreamlover" oli ehdokkaana Grammy Awardsin "Paras naisartistin laulusuoritus" -kategoriassa, mutta hävisi Whitney Houstonin "I Will Always Love You" -laululle. "Dreamlover" voitti kuitenkin BMI Pop-palkinnon.

Raidat

Maailmanlaajuinen single 
 "Dreamlover"
 "Do You Think of Me"

Euroopan maxi-single 
 "Dreamlover"
 "Do You Think of Me"
 "Someday"

Mariah Careyn kappaleet
 Vuoden 1993 kappaleet
.st

.st on São Tomé ja Príncipen Internet-maatunnus, jonka rekisteröinnistä vastaa Bahnhof ST Registry ja sponsoroinnista Tecnisys. Sitä on käytetty jonkin verran myös merkitsemään englannin kielen sanaa street sekä Star Trekia, sekä domain hack'eihin, kuten bur.st. Rekisteröintirajoituksia ei ole. Tunnus otettiin käyttöön 1997.

Aiheesta muualla 
 IANA .st whois
 Rekisteröinti

st
st

sv:Toppdomän#S
Hero (Mariah Careyn kappale)

"Hero" on Mariah Careyn kirjoittama ja Careyn ja Walter Afanasieffin tuottama laulu Careyn kolmannelle studioalbumille Music Box. Kappale julkaistiin albumin toisena singlenä ja se menestyi paitsi Yhdysvalloissa, myös muualla. Yhdysvalloissa se nousi Billboard Hot 100 -singlelistan kärkeen, viettäen kärjessä neljä viikkoa ja neljänkymmenen joukossa kaksikymmentäviisi viikkoa, ja siitä tulikin yksi vuoden 1993 suurimmista hiteistä, kun sen vahvistettiin myyneen platinaa. Isossa-Britanniassa "Hero" pääsi singlelistalla kymmenen parhaan joukkoon, sijoittuen paremmin kuin Careyn edellinen single "Dreamlover", ja sitä myytiin kokonaisuudessaan yli 270 000 kappaletta. Kappale oli kymmenen joukossa myös Ranskassa ja Australiassa.

Kappaleet

Japanin & Yhdysvaltojen single 
 Hero
 Everything Fades Away

Euroopan single 
 Hero (LP version)
 Hero (Live)

Euroopan maxi-single 
 Hero (LP version)
 Dreamlover (Def Club Mix Edit)
 Dreamlover (Theo's Club Joint)
 Dreamlover (Def Tribal Mix)

Mariah Careyn kappaleet
Vuoden 1993 kappaleet
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2010 loppuottelu

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2010 loppuottelu pelattiin Alankomaiden ja Espanjan maajoukkueiden välillä 11. heinäkuuta 2010 Soccer City -jalkapallostadionilla Johannesburgissa kello 20.30 paikallista aikaa (21.30 Suomen aikaa). Ottelun tuomarina toimi englantilainen Howard Webb.

Loppuottelussa käytettiin erillistä Jo'bulani-palloa, joka on kultainen versio kisapallo Jabulanista.

Ottelussa ei päästy ratkaisuun varsinaisella peliajalla. Espanja voitti ottelun 1–0 Andrés Iniestan osumalla jatkoajalla, kun 116 minuuttia oli pelattu.

Loppuottelu keräsi Suomessa miljoonayleisön. YLE:n mukaan finaalin katsojamäärä oli korkeimmillaan 1 235 000 katsojaa. Finaalin katsojakeskiarvo oli 1 037 000. Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n arvion perusteella MM-finaalia seurasi televisiosta maailmanlaajuisesti noin 700 miljoonaa ihmistä.

Alankomaiden tie loppuotteluun

Alankomaat arvottiin E-lohkoon yhdessä Tanskan, Japanin ja Kamerunin kanssa. Alankomaat aloitti kilpailut 2–0 voitolla Tanskasta. Japania vastaan Alankomaat voitti 1–0, ja lohkon päätösottelussa joukkue sai voiton myös Kamerunista 2–1. Kamerunin Samuel Eto'on tekemä rangaistuspotkumaali oli ainoa Alankomaiden päästämä maali alkulohkovaiheessa. Joukkue jatkoi neljännesvälieriin lohkovoittajana, ja siellä vastaan asettui Slovakia, jonka Alankomaat voitti 2–1. Puolivälierissä joukkue päihitti Brasilian niin ikään 2–1 lopputuloksin, tosin Brasilia johti ensimmäisen puoliajan jälkeen ottelua Robinhon 10. peliminuutilla tekemällä maalilla. Välierissä Uruguayta vastaan tulokset olivat 3–2 Alankomaiden hyväksi, ja joukkue pääsi MM-kisojen loppuotteluun ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1978 kisojen, jolloin maa saavutti hopeatilan.

Espanjan tie loppuotteluun

Espanja arvottiin H-lohkoon yhdessä Sveitsin, Hondurasin ja Chilen kanssa. Espanjan kisat alkoivat surullisesti 0–1 tappiolla Sveitsiä vastaan, mutta Hondurasista tuli 2–0-voitto. Lohkon päätösottelussa Chileä vastaan Espanja oli parempi 2–1. Lopulta Espanja eteni jatkoon voittaen lohkonsa. Neljännesvälierissä naapurimaa Portugali kukistui David Villan 63. peliminuutilla tekemällä maalilla. Puolivälierissä Paraguay hävisi niin ikään 1–0, ja tässäkin ottelussa maalintekijänä oli Villa 83. minuutilla. Välierissä Espanjan edellisten EM-kisojen finaalivastuksen Saksan tappion ratkaisi kulmapotkun kautta Carles Puyolin tekemä maali. Hallitseva Euroopan mestari oli näin selvittänyt tiensä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen loppuotteluun ensimmäistä kertaa.

Kokoonpanot

Alankomaat

Espanja

Tapahtumat

Tilastot

Lähteet

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2010
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelut
Johannesburgin urheilu
Kenno-rakenne

Kenno-Rakenne (Oy Rakennustoimisto Kenno-Rakenne Byggnadsbyrå Ab, myöh. Näätätien Rakennuspalvelu Oy) oli Vantaalla sijaitseva, pääkaupunkiseudulla ja sen lähialueilla toimiva korjausrakentamiseen erikoistunut yhtiö. Kenno-Rakenne oli yksi Suomen vanhimmista korjausrakennusalan perheyhtiöistä, se perustettiin vuonna 1956 ja se hakeutui konkurssiin syyskuussa 2017. Yrityksen liiketoiminta-alueina korjausrakentamisessa olivat linjasaneeraukset, julkisivusaneeraukset sekä toimitilojen ja kiinteistöjen muutostyöt.

Kenno-Rakenteen perusti Erland Walldén ja vuodesta 1988 lähtien yhtiötä johti Erland Walldénin poika KTM Tom Walldén.

Lähteet 

Suomalaiset yritykset
Alexa

Alexa voi tarkoittaa:

Henkilöitä

Alexa sukunimenä 

Dan Alexa (s. 1979), romanialainen jalkapalloilija
Kate Alexa (s. 1988), australialainen laulaja

Alexa etunimenä 

 AleXa, oik. Alexandra Christine Schneiderman (s. 1996), yhdysvaltalainen laulaja, tanssija ja näyttelijä

Alexa Bliss, oik. Alexis Kaufman (s. 1991), yhdysvaltalainen showpainija
Alexa Chung (s. 1973), brittiläinen malli ja televisiojuontaja
Alexa Davalos (s. 1982), ranskalais-yhdysvaltalainen näyttelijä
Alexa Demara (s. 1989), yhdysvaltalainen näyttelijä
Alexa Glatch (s. 1989), yhdysvaltalainen tennispelaaja
Alexa Havins (s. 1980), yhdysvaltalainen näyttelijä
Alexa Ray Joel (s. 1985), yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja pianisti, Billy Joelin tytär
Alexa Junge, yhdysvaltalainen käsikirjoittaja
Alexa Kenin (1962–1985), yhdysvaltalainen näyttelijä
Alexa Loo (s. 1972), kanadalainen lumilautailija
Alexa McDonough (s. 1944), kanadalainen poliitikko
Alexa Nikolas (s. 1992), kreikkalais-yhdysvaltalainen näyttelijä
Alexa Rae, oik. Mary Sharpton (s. 1980), yhdysvaltalainen aikuisviihdenäyttelijä
Alexa Still (s. 1963), australialainen muusikko
Alexa Stirling (1897–1977), yhdysvaltalainen golfaaja
Alexa Vega (s. 1988), kolumbialais-yhdysvaltalainen näyttelijä
Alexa Wilkinson (s. 1987), yhdysvaltalainen laulaja ja muusikko

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Alexa Crove, päähenkilö televisiosarjassa Alexa ratkaisee

Muut merkitykset 
 Alexa, kirjasin
 Alexa Internet, Amazon.comin tytäryhtiö, joka tunnetaan parhaiten Alexa.com verkkoliikenteen seurantaohjelmistosta.
 Amazon Alexa, virtuaaliapuri
Lauttakylä

Lauttakylä on Huittisten kaupungin keskustaajama. Se sijaitsee Loimijoen ja Punkalaitumenjoen yhtymäkohdan kaakkoispuolella. Se on alueensa rakenteellinen ja hallinnollinen keskus. Lauttakylästä on kotoisin muun muassa Lauttakylän Auto ja Lauttakylän Luja. Se sijaitsee liikenteellisessä solmukohdassa, Valtatie 2:n, Valtatie 12:n ja Kantatie 41:n yhtymäkohdassa. Lauttakylän pääkatu on Risto Rytin katu. Muita merkittäviä katuja ovat Lauttakylänkatu, Huittistenkatu ja Karpintie. Lauttakylässä sijaitsee myös Huittisten kirkko. Lauttakylän postinumero on 32700 Huittinen, ennen 1.1.1980 postitoimipaikan nimi oli Lauttakylä.

Kaupunginosat 

 Hein-Erkkilä
 Huhkola
 Huhtamo
 Jokilevo
 Jokisivu
 Junttila
 Kaharila
 Karhiniemi
 Kiviranta
 Korkeakoski
 Korvenkylä
 Kuninkainen
 Lauha
 Lauhankylä
 Leppäkoski
 Loima
 Löysälä
 Mauriala
 Mauru
 Mommola
 Nanhia
 Palojoki
 Pappilanniemi
 Pyhällys
 Raijala
 Rekikoski
 Ristikangas
 Räikänmaa
 Sahko
 Sampu
 Suttila
 Takkula
 Untonmäki
 Vanhakoski
 Vesiniittu

Välimatkat

Lähikunnat 

  Punkalaidun 25 km
  Urjala 50 km
  Akaa 75 km
  Sastamala 25 km
  Kokemäki 22 km
  Eura 30 km
  Forssa  65 km
  Loimaa 52 km
  Pori 62 km
  Rauma 67 km

Suuremmat kaupungit 

  Helsinki 180 km
  Hämeenlinna 119 km
  Tampere 77 km
  Turku 90 km

Lähteet 

Huittisten kylät
Satakunnan maakunnan taajamat
Suomen kirkonkylät
Suomen kuntakeskukset
Vastavalistus

Vastavalistus tarkoittaa 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alussa muodostunutta vastareaktiota valistukselle.

Valistusaika korosti järkeä, tiedettä, empiiristä tutkimusta, tasa-arvoa, vapautta ja liberalismia, vastavalistus puolestaan antirationalismia, relativismia ja vitalismia. Isaiah Berlin assosioi vastavalistuksen saksalaiseen romantiikkaan.

Jean-Jacques Rousseau 

Arthur M. Melzerin mukaan Jean-Jacques Rousseau teki ensimmäiset merkittävät hyökkäykset valistusta vastaan, uskonnollisin motiivein.

Graeme Garrard on samoilla linjoilla teoksissaan Rousseau's Counter-Enlightenment (2003) ja Counter-Enlightenments (2006). Hänen mukaansa Ranskan vallankumous on hämärtänyt Rousseaun ja valistusfilosofien eroa. Valistusfilosofit asettivat järjen ja kirjoitetun lain etusijalle ja kyseenalaistivat uskomukset, kun taas Rousseau vetosi vaistoihin ja "hyveen" mielivaltaan.

Useimmat kirjoittajat ovatkin pitäneet Rousseauta vastavalistuksen liikkeellepanevana voimana, mutta Berlin esittelee vähemmän tunnettujen Giambattista Vicon ja Johann Gottfried Herderin valistusvastaisia näkemyksiä sekä sanoo lopulta vastavalistuksen lähteneen kunnolla liikkeelle vasta saksalaisten halusta hyökätä valistusajan universalismia ja ranskalaista kulttuuria vastaan romantiikan keinoin. Rousseauta Berlin piti pikemminkin harhautuneena valistusfilosofina.

Ranskan vallankumous 

Kuningasvaltaa suosineet konservatiivit syyttivät valistusta siitä, että sen ajatusten ansiosta Ranskan suuressa vallankumouksessa kaadettiin kuningasvalta, mikä vallankumouksen valistushenkisen liberaalin alkuvaiheen (1789-92) jälkeen johti terrorikauteen (1793-94), kun äärivasemmistolainen Vuoripuolue (Georges Danton, Maximilien Robespierre, Louis de Saint-Just) tuli valtaan vuosina 1792-93. Vaikka terrorikautta johtanut Robespierre ja Saint-Just olivat nimenomaan Rousseaun seuraajia ja oikeuttivat totalitarisminsa Rousseau-henkisillä ajatuksilla, konservatiivien mielestä ilman valistusta ja vallankumousta myös heidän valtaantuloltaan olisi vältytty.

Tämän konservatiivisen kritiikin vaikutus levisi laajalle, ja moni yhdisti valistuksen ja terrorikauden toisiinsa. Esimerkiksi Joseph de Maistren mukaan vallankumous oli Jumalan rangaistus valistuksen synneistä. Useimmat valistusfilosofit olivat tosin tieteellisen maailmankuvan omaavia deistejä eivätkä ateisteja, vaikka kritisoivatkin voimakkaasti uskontoa ja papistoa, mutta romantikot kammoksuivat tätäkin uskontovastaisuutta.

Postmodernismi 

Garrardin mukaan vastavalistus ei kuitenkaan ollut yhtenäinen aate vaan rykelmä hyökkäyksiä valistusaikaa vastaan, johon hän laskee myös marxilaisuuteen pohjautuvan "kriittisen teorian", feminismin marxilaisimmat haarat ja postmodernismin. Garrardin mukaan valistuksen eri vastustajat vasemmalta äärioikealle kuvaavat valistuksen keskenään ristiriitaisin tavoin.

Richard Wolin (The Seduction of Unreason, 2004) katsoo postmodernismin universalisminvastaisuuden periytyvän vastavalistukselta.

Lähteet 

Valistus
Romantiikka
Oikeisto
Eriyttäminen

Eriyttäminen tarkoittaa opettajan ratkaisuja, joilla tämä pyrkii tukemaan jokaisen ryhmässä olevan oppilaan persoonallista kehitystä.

Eriyttämisen ulkonaiset, koulutukselliset, organisatoriset ja hallinnolliset keinot ovat olleet Suomessa rinnakkaiskoulujärjestelmä, linjajako, eritasoryhmät, tasokurssit, pysyvä erityisopetus, vapaaehtoiset ja valinnaiset aineet, tukiopetus, lisäkurssit sekä luokalle jättäminen.

Eriyttämisen sisäiset, opetukselliset ja pedagogiset keinot ovat olleet opetuksen yksilöllistäminen, korjaavan opetuksen (tukiopetus, erityisopetus) antaminen, lisätehtävät, luokan sisäiset sekakoosteiset ryhmät, oma opinto-ohjelma, sekä erilaiset tavoiteoppimisstrategiat.

Katso myös

 Eheyttäminen
 Didaktiikka

Lähteet

Koulutus
.to

.to on Tongan Internet-maatunnus, jonka rekisteröinnistä vastaa Tonga Network Information Center (Tonic) ja sponsoroi Tongan hallitus. Kuka tahansa voi rekisteröidä tunnuksen, mutta eräät sopimattomat verkkotunnukset ovat kiellettyjä ja käyttö roskapostitukseen on kielletty. Tunnus otettiin käyttöön 1995.

Koska to on yleinen prepositio englannin kielessä, tunnusta on käytetty moniin domain hack'eihin, kuten come.to ja page.to. Myös cr.yp.to -osoite on käytössä. Suomessa .to -pääte on käytössä mm. sivulla kyyti.kirjas.to.

Aiheesta muualla 
 IANA .to whois
 Rekisteröinti

to
to

sv:Toppdomän#T
Georgiana Cavendish

Georgiana Cavendish (7. kesäkuuta 1757 – 30. maaliskuuta 1806), omaa sukua Lady Georgiana Spencer, oli Devonshiren herttuatar ja Devonshiren viidennen herttuan William Cavendishin ensimmäinen vaimo. Hänen pojastaan tuli kuudes herttua. 

Devonshiren herttuatar oli tunnettu kaunotar, aikansa huomattavin muoti-ikoni ja uhkapelin harrastaja, joka keräsi ympärilleen laajan seurapiirin. Hän oli hyvin kiinnostunut politiikasta ja kannatti Whig-puoluetta. Hän teki ahkerasti vaalityötä Charles James Foxin hyväksi.

Hän sai kolme lasta aviomiehensä kanssa sekä aviottoman tyttären whig-poliitikko Charles Greyn kanssa.

Vuonna 1782 Devonshiret tutustuivat Elizabeth Fosteriin josta tuli Georgianan ystävätär ja hänen aviomiehensä rakastajatar.

Vuonna 2008 valmistunut Herttuatar-elokuva kertoo Georgiana Cavendishin elämästä Devonshiren herttuattarena. Pääosaa elokuvassa näyttelee Keira Knightley.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Brittiläiset aateliset
Vuonna 1757 syntyneet
Vuonna 1806 kuolleet
.tr

.tr on Turkin Internet-maatunnus, jota ylläpitää Lähi-idän teknillinen yliopisto. Pohjois-Kyproksen turkkilainen tasavalta käyttää .nc.tr-tunnusta. Eri päätteille on eri rajoitukset. Tunnus on hyvin suosittu Turkissa. Se otettiin käyttöön 1990.

Aiheesta muualla 
 IANA .tr whois

tr
tr

sv:Toppdomän#T
SIE Santa Monica Studio

Santa Monica Studio on videopelien kehittäjä ja osa Sony Computer Entertainmentin omistamaa SIE Worldwide Studiosia. Pelitalo sijaitsee nimensä mukaisesti Santa Monicassa, Kaliforniassa ja se perustettiin vuonna 1999. Sen kuuluisimpiin tuotteisiin lukeutuu God of War -pelisarja, jonka kehityksestä he vastaavat suurimmilta osin.

Pelit 

 Kinetica  
 God of War  
 flOw (yhteistyössä thatgamecompanyn kanssa)
 God of War II  
 God of War: Betrayal
 Warhawk
 God of War: Chains of Olympus 
 God of War Collection
 God of War III
 Fat Princess: Fistful of Cake (PSP) 
 God of War: Ghost of Sparta
 God of War (2018)

Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut  

Yhdysvaltalaiset videopeliyritykset
Sony
Seututie 230

Seututie 230 on Urjalasta Punkalaitumen kautta Huittisiin vievä seututie. Se on historiallinen väylä, länsiosa entisestä kantatiestä 57, ja se on yksi Satakunnan matkailureiteistä. Matkailutienä se on nimeltään Taikayöntie, mihin aihe on saatu Martti Innasen vuonna 1967 julkaistusta musiikkikappaleesta "Urjalan taikayö".

Tien alkupäästä loppupäähän on noin 50 kilometriä. Se on pinnanmuodoiltaan mäkisin Urjalan puolella, erityisesti Urjalankylässä. Punkalaitumen puolella tie muuttuu tasaiseksi peltomaisemineen. Tie alkaa Urjalassa valtatie 9:n ja seututie 284:n risteyksestä. Tie on kokonaan asfaltoitu. Tiestä erkanevat Punkalaitumen kirkonkylässä seututiet Alastarolle, Humppilaan, Vammalaan ja Vesilahteen. Tien varrella noin kilometri Punkalaitumen kirkonkylästä Urjalaan päin sijaitsee Yli-Kirran talonpoikaismuseo, joka on Mauri Kunnaksen Koiramäki-kirjasarjan esikuva.

Huittisten liikenne
Punkalaitumen liikenne
Urjalan liikenne
230
In a Glass House

In a Glass House on brittiläisen Gentle Giant -yhtyeen viides studioalbumi vuodelta 1973. Levyn on kustantanut Vertigo/W.W.A. Records -levy-yhtiö ja sen sarjatunnus on WWA 002. Markkinoinnista on huolehtinut Phonogram.

Levyn tuottajana on ollut yhtye itse. Levy on äänitetty Lontoossa heinäkuussa 1973 Advision-studioilla. Äänittäjänä on ollut Gary Martin ja miksaajana (Tape Operator) Paul Hardingham.

Valokuvat on ottanut Martyn Dean. Levykannen läpinäkyvään muovi-ikkunaan on painettu negatiivikuvat yhtyeen jäsenistä.

Kappaleet 

Kaikki kappaleet ovat yhtyeen jäsenten Shulman, Shulman ja Minnear tekemiä ja niiden oikeudet omistaa Alucard Music.

Muusikot 

 Derek Shulman – laulu, altto- ja sopraanosaksofoni, nokkahuilu
 Gary Green – 6- ja 12-kieliset kitarat, mandoliini, perkussiot, alttonokkahuilu
 Kerry Minnear – kosketinsoittimet, sävelperkussiot, nokkahuilu, laulu
 Ray Shulman – bassokitara, viulu, akustinen kitara, perkussiot, taustalaulu
 John Weathers – rummut, perkussiot

Lähteet 
 Gentle Giant -yhtyeen LP In a Glass House (W.W.A. Records 1973)

 Vuoden 1973 albumit
 Gentle Giantin albumit
Seututie 111

Seututie 111 on Raaseporin kaupungin alueella kulkeva seututie. Tie kulkee Karjaan taajaman ja Tenholan kirkonkylän välillä oikaisten Pohjan kirkonkylän. Pituudeltaan se on noin 20 kilometriä. Se on reittinä melko suora eikä kovin mäkinenkään.

Historia 
Seututie 111 sai nykyisen numeronsa vuoden 1996 tienumerouudistuksessa. Tätä ennen tien numero oli 101. Tienumerouudistuksessa numero 101 siirtyi Kehä I:lle.

Vuonna 2008 seututie 111 siirtyi Karjaan kohdalla kulkemaan uudelle ohikulkutielle. Nykyinen tie kiertää Karjaan keskustan länsipuolelta.

Raaseporin liikenne
111
Nummelin

Nummelin tai Numelin on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Carl Nummelin (1837–1911), suomalainen metsänhoitaja ja virka- ja valtiopäivämies
 Georg Nummelin (1873–1935), suomalainen majuri ja arkkitehti
 Gustaf Julius Ferdinand Nummelin (1845–1927), suomalainen senaattori ja hovioikeudenneuvos
 Juri Nummelin (s. 1972), suomalainen tietokirjailija
 Kustaa Mikonpoika Nummelin, Sika-Kyösti (1800–1836), suomalainen rikollinen
 Matti Nummelin, Matti Nummensalo (1899–1988), suomalainen runoilija, näytelmäkirjailija ja säveltäjä
 Matti Nummelin (1927–2014), suomalainen taiteilija
 Nils Nummelin (1921–2010), suomalainen jääkiekkoilija
 Paul Nummelin (1911–1948), suomalainen kirjailija
 Petteri Nummelin (s. 1972), suomalainen jääkiekkoilija
 Ragnar Numelin (1890–1972), suomalainen diplomaatti ja tietokirjailija, Gustaf Julius Ferdinand Nummelinin poika
 Rolf Nummelin (1937–2019), suomalainen taidehistorioitsija
 Timo Nummelin (s. 1948), suomalainen jääkiekkoilija
 Urho Nummelin (1928–2013), suomalainen kuulantyöntäjä
 Väinö Nummelin (1891–1919), suomalainen jääkäriluutnantti
Science on a Sphere

Science on a Sphere (SOS, ) on pallonmuotoinen projektiosysteemi, jonka on kehittänyt Yhdysvaltain liittovaltion sää- ja valtamerentutkimusorganisaatio. Sillä voidaan näyttää korkeatasoista videota pallolla litteän näytön sijasta. Tarkoituksena on esittää paremmin maailmanlaajuisia ilmiöitä. Animoiduilla kuvilla voidaan esittää erilaisia ympäristön prosesseja, esimerkiksi myrskyjä, ilmastonmuutosta ja meren lämpötiloja. SOS-systeemi on tällä hetkellä 50 paikassa ympäri maailman.

Sijainnit
Science on a Sphere on asennettu useisiin tiedekeskuksiin, yliopistoihin, eläintarhoihin, akvaarioihin ja NASAn vierailukeskuksiin eri puolilla Yhdysvaltoja. Se on asennettu myös tiedekeskuksiin Taiwanissa, Etelä-Koreassa, Ranskassa ja Suomessa. Uusia paikkoja lisätään koko ajan.

Joitakin paikkoja, joista Science on a Sphere löytyy:
 James Madisonin yliopisto, Harrisonburg, Virginia (marraskuu 2006)
 John C. Stennis Space Center, Mississippi (maaliskuu 2009)
 Cité des sciences et de l’industrie, Pariisi (kesäkuu 2009)
 Tiedekeskus Heureka, Vantaa (elokuu 2009)

Historiaa
SOSin keksi Alexander E. MacDonald, joka on NOAAn tutkimuslaboratorion johtaja. Hän sai idean vuonna 1995, jolloin tehtiin toisia tiedon visualisoinnin projekteja NOAAn sääennustelaboratoriossa. Ensimmäinen Science on a Spheren prototyyppi rakennettiin samana vuonna. SOS sai patentin vuonna 2005.

Toiminta
Pallo on halkaisijaltaan 68 tuumaa, eli noin 1,7 metriä. Se kiinnitetään siten, ettei se pääse liikkumaan. Muuten kuva olisi epätarkka. Varsinaisena tekniikkana käytetään sitä, mitä on saatavilla markkinoilla. Uusimmassa järjestelmässä on käytössä Ubuntu-Linux ja Wiin kaukosäädin.

SOSille tarkoitetut ohjelmat on jaettu seuraaviin pääluokkiin: maa, meri, ilmakehä, tähtitiede, mallit ja simulaatiot. Lisäksi on tarjolla extroja, joissa on mukana kertojan ääni. On olemassa yli 250 ohjelmaa, joita voi näyttää pallolla. Niihin sisältyy mm. satelliittikuvia, Mars, reaaliaikaiset maanjäristykset, merten happanemisen malli ja monia muita. Tiedot tulevat eri organisaatioilta, joihin lukeutuvat esim. NOAA, NASA, NREL sekä eri yliopistot ja tiedekeskukset.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Virallinen sivu 
 GCN: NOAA’s Science on a Sphere adds a new dimension to data displays 

Tiedekeskukset