joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Viherjuuri

Viherjuuri voi tarkoittaa:

henkilöitä
 H. J. Viherjuuri, Veli Giovanni (1889–1949), opettaja, toimittaja, kustannusjohtaja ja mainonnan lehtori
 L. M. Viherjuuri (1885–1957, vuoteen 1906 Grönroth), Suomen Kuvalehden päätoimittaja, Yleisradion toimitusjohtaja, H. J. Viherjuuren veli
 Irmeli Viherjuuri, toimittaja, Hillari Johannes Viherjuuren tytär 
 Matti Viherjuuri (1912–1987), kamarineuvos, Markkinointi Viherjuuren perustaja ja toimitusjohtaja
 Mikko Viherjuuri (s. 1948), teatteriohjaaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja

muita merkityksiä
 Markkinointi Viherjuuri, vuosina 1955–2009 toiminut mainostoimisto

Sukunimet
Molempikätisyys

Molempikätisyys (ambidekstria) tarkoittaa, että henkilö voi arkisissa askareissaan käyttää kumpaa kättä haluaa melko tasaveroisesti.

Molempikätisillä on todettu enemmän ADHD:tä ja muita keskittymiseen vaikuttavia oireita, ja siten molempikätisyys vaikuttaa osaltaan koulumenestykseen.

Katso myös 
 Kätisyys
Oikeakätisyys
Vasenkätisyys

Lähteet 

Perinnölliset ominaisuudet
Yläraajat
Aukusti Korhonen

Aukusti Korhonen (vuoteen 1872 Nils August Öqvist, 12. huhtikuuta 1848 Kuopio – 12. huhtikuuta 1874 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja kirjailija. Hän oli yksi Kansallisteatterin edeltäjän Suomalaisen Teatterin ensimmäisistä näyttelijöistä.

Korhosen vanhemmat olivat Ruotsista muuttanut seppä Johan Petter Öhqvist ja kuopiolainen Johanna Fredrika Broberg. Korhonen lähti 17-vuotiaana Helsinkiin haluten ryhtyä näyttelijäksi. Hankkiakseen elantonsa hän värväytyi soitto-oppilaaksi Suomen Kaartiin ja pääsi pian ruotsin- ja suomenkielentaitoisena kirjurin apulaiseksi kaartin kansliaan. Korhonen kirjoitti muun muassa runon Suomen kaartin sotahymni, jonka kaartin kapellimestari Adolf Leander sävelsi.

1860-luvun lopulla Helsingissä toimi Oskar Toppeliuksen johtama suomenkielinen teatterikoulu, jonne Korhonen pääsi oppilaaksi. Koulu lopetti toimintansa 1869, mutta hän ehti sen kautta pääsemään kosketuksiin Kaarlo ja Emilie Bergbomin sekä useiden suomalaisten kirjailijoiden, muun muassa Fredrik Cygnaeuksen kanssa. Vuonna 1870 Korhonen liittyi oppilaaksi ruotsalaisen August Westermarkin perustamaan Unga Finska Teatern -kiertueteatteriin. Hän oli August Aspegrenin, Aurora Gullsténin, Selma Heermanin ja Edvard Himbergin ohella yksi seurueen viidestä suomea taitaneesta näyttelijästä, jotka myöhemmin muodostivat syksyllä 1872 toimintansa aloittaneen Suomalaisen Teatterin ydinryhmän. 

Korhonen kirjoitti myös kaksinäytöksisen komedian Kosijat saksalaisen aiheen perusteella. Myöhemmin Sakari Ruotsalo teki siitä uuden mukaelman nimellä Kuka nyt vävyksi?

Lähteet 
 
 Eliel Aspelin-Haapkylä : Suomalaisen teatterin historia 1 - teatterin esihistoria ja perustaminen.  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 1906, Korhosesta s. 29 (Internet Archive)

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Vapaasti ladattavia e-kirjoja Projekti Lönnrotilta

 

Suomalaiset teatterinäyttelijät
Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1851 syntyneet
Vuonna 1874 kuolleet
Vesa Kanniainen

Vesa Lennart Kanniainen (s. 13. maaliskuuta 1948 Rovaniemi) on Helsingin yliopiston kansantaloustieteen emeritusprofessori.

Opinnot

Kanniainen kirjoitti ylioppilaaksi Rovaniemen yhteislyseossa vuonna 1967 ja siirtyi vuotta myöhemmin opiskelemaan Helsingin yliopistoon, josta valmistui vuonna 1971 luonnontieteiden kandidaatiksi, valtiotieteiden kandidaatiksi ja valtiotieteiden maisteriksi. Valtiotieteiden lisensiaatiksi hän valmistui vuonna 1972 ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi vuonna 1976. Hän sittemmin väitteli myös sotatieteiden tohtoriksi Maanpuolustuskorkeakoulussa 2018 ja kauppatieteiden tohtoriksi Itä-Suomen yliopistossa 2019.

Taustaa 

Kanniainen toimi vierailevana tutkijana Lontoon LSE:ssä (London School of Economics) vuosina 1972–1973 työskennellen makro- ja rahatalouden teorian parissa. Vuosina 1977–1979 Kanniainen opetti vierailevana apulaisprofessorina Brownin yliopistossa sekä Washingtonin valtionyliopistossa Pullmanin kaupungissa Washingtonin osavaltiossa. Suurimman osan akateemisesta urastaan hän on työskennellyt Helsingin yliopistossa. Kanniainen on opettanut kursseja myös Uppsalan, Münchenin ja Hampurin yliopistoissa.

Huomionarvoista 

Kanniainen on julkaissut 60 referoitua tieteellisissä aikakauslehdissä julkaistua artikkelia makrotalousteoriasta, yrittäjyydestä, verotuksesta, yritysten yhteiskuntavastuusta, kansallisesta turvallisuudesta ja muista teemoista. Hän on ollut tuottamassa ja toimittamassa seitsemän oikeustaloustieteen kirjaa yhdessä professori Kalle Määtän kanssa.

Kanniainen on tunnettu EU:n yhteisen valuutan euron kriitikko. Avoimessa kirjeessään Uuden Suomen blogissa silloiselle pääministerille Jyrki Kataiselle hän esitti vertailukohdaksi Ruotsin valuutan kruunun, joka on ollut Kanniaisen mukaan siunaus Ruotsille, ja toivoi perusteellisia hyöty-kustannustutkimuksia eurosta. Vauhdittaakseen eurokeskustelua Suomessa Kanniainen perusti vuonna 2013 EuroThinkTank-tutkijaryhmän. Professori Heikki Patomäen kirjoituksia Kanniainen on arvostellut voimakkaasti kritisoiden muun muassa Patomäen kirjaa Eurokriisin anatomia..

Teoksia 
 
 
 
 
Yritysten yhteiskuntavastuun taloustiede, Helsinki: BoD, 2015, ISBN 978-952-318-745-0.
Essays in Natuonal Defence, Maanpuolustuskorkeakoulu, Series 1: Research Publications No. 28, Helsinki 2018, ISBN 978-951-25-3026-7. Väitöskirja Maanpuolustuskorkeakoululle sotatieteiden tohtorin tutkintoa varten.
Essays on Corporate Social Responsibility. How efficient are the markets in controlling corporate behavior?  Helsinki: VK World, 2019, ISBN 978-952-99428-4-8. Väitöskirja Itä-Suomen yliopistolle kauppatieteiden tohtorin tutkintoa varten.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Vesa Kanniaisen sivusto
 Kanniaisen tutkimukset IDEASissa

Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset taloustieteilijät
Suomalaiset professorit
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
José María Barreda

José María Barreda Fontes (s. 4. helmikuuta 1953 Ciudad Real, Espanja) on espanjalainen sosialistisen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Kastilia- La Manchan aluehallituksen puheenjohtajana vuodesta 2004 vuoteen 2011 asti. Barreda on koulutukseltaan filosofian lisensiaatti.

Aiheesta muualla 

 Barredan blogi 
 Barreda Kastilia- La Manchan hallituksen sivustolla  

Espanjan sosialistisen työväenpuolueen poliitikot
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Nikolai Kari

Nikolai Kari (sukunimi aik. Christersson; 14. helmikuuta 1852 Pietari – 26. syyskuuta 1876 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja kääntäjä.

Nikolai Karin isä oli Elimäeltä Pietariin muuttanut suutarimestari Christian Christersson. Kari aloitti koulunkäynnin vuonna 1860 Pietarin suomalaisessa alkeiskoulussa ja jatkoi vuonna 1864 Jyväskylän lukioon päästen ylioppilaaksi 1870. Hän lähti sitten opiskelemaan Helsingin yliopistoon.

Kari julkaisi ensimmäisen Saima-nimisen novellinsa 1869 Aallotar-kalenterissa. Helsinkiin muutettuaan hän julkaisi muutamia runoja Hämäläisten albumissa sekä kirjoitti myös Suomen Kuvalehteen. Hän suomensi myös G. von Moserin huvinäytelmän Yhdistysjuhla (Das Stiftungsfest). 

Karin oli tarkoitus lähteä talvella 1877 kansatieteelliselle tutkimusmatkalle Pohjois-Siperiaan yhdessä professori August Ahlqvistin kanssa mutta hän sairastui ja kuoli 24-vuotiaana syksyllä 1876.

Teoksia 
 Aallotar : alkuperäisiä koelmia runollisuuden alalla 1, kirjoittajat Mikko Kukkonen ja Nikolai Christersson (Kari).   Schildt, Jyväskylä 1869

Lähteet

Kirjallisuus 
 Engman, Max: Pietarinsuomalaiset. WSOY, Helsinki 2004.

Verkkolähteet 
 
 Nikolai Karin muistokirjoitus,  Uusi Suometar 02.10.1876 s. 2 (Historiallinen sanomalehtiarkisto)

Viitteet 

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1852 syntyneet
Vuonna 1876 kuolleet
Nižni Odes

Nižni Odes (, ) on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Sosnogorskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Nižni Odes -joen yläjuoksulla noin 50 kilometriä Sosnogorskista itään. Taajaman kautta kulkee Uhtan ja Vuktylin välinen maantie. Asukkaita on 11 100 henkeä (vuonna 2009).

Taajama on perustettu vuonna 1964 öljyesiintymän yhteyteen. Nykyään siellä toimii Lukoilin öljyn- ja kaasuntuotantoyhtiö. Palveluihin kuuluu kaksi keskikoulua, musiikki- ja taidekoulut, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo ja poliklinikka.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Nižni Odesin sivusto 

Komin tasavallan kaupunkityyppiset taajamat
Sosnogorskin piiri
Avustava erotuomari

Avustava erotuomari (”linjatuomari”, ”linjamies”, ”rajamies”) avustaa jalkapallo-ottelussa erotuomaria. Avustava erotuomari tarvitsee ottelua avustaessaan lipun, joka on yleensä punakeltainen. Avustavalla erotuomarilla ei ole täyttä valtaa soveltaa jalkapallon sääntöjä, vaan erotuomarin ja avustavan erotuomarin välisessä erimielisyydessä erotuomarin sana voittaa.

Velvollisuudet 
Jalkapallon sääntöjen mukaan avustavan erotuomarin on näytettävä lipulla merkki, jos
pallo on pois kentältä --> rajaheitto, kulmapotku, maalipotku
pelaajaa rikotaan --> vapaapotku, rangaistuspotku
toinen joukkue haluaa vaihtaa pelaajaa
Näitä toimenpiteitä kutsutaan erotuomarin merkeiksi.

Apuvälineet 
Suomessa Veikkausliigassa ja Kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa avustavilla erotuomareilla on käytössään signaaliliput, joilla he voivat nappia painamalla herättää erotuomarin huomion. Avustavan erotuomarin painaessa nappiin, erotuomari saa signaalin (piip-äänen tai värinän) olkavarteensa kiinnitettyyn vastaanottimeen. Tästä on usein hyötyä erotuomareille, kun rike tapahtuu erotuomarin näkökentän ulkopuolella.

Veikkausliigassa ja kansainvälisissä otteluissa erotuomarit kommunikoivat pelin aikana radiopuhelimilla.

Lähteet 
 Jalkapallosäännöt Viitattu 24.4.2012

Jalkapallotuomarit
Christer Sarlin

Christer Sarlin (s. 1951) on suomalainen Yleisradiossa työskentelevä urheilutoimittaja. Sarlin selostaa Ylellä muun muassa ammuntaa, nyrkkeilyä, pikaluistelua, tennistä ja pöytätennistä. 

Suomen luisteluliitto valitsi hänet vuoden 2015 parhaaksi luistelutoimittajaksi. Sarlin on perehtynyt myös nyrkkeilyn saloihin: hänen toimittajanuransa yksi kohokohdista on Muhammad Alin tapaaminen Sydneyn vuoden 2000 kesäolympialaisissa.

Lähteet

Suomalaiset urheiluselostajat
Ylen toimittajat
Sarlin, Christer
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Stefanos Byzantionlainen

Stefanos Byzantionlainen (; 500-luku) oli bysanttilainen grammaatikko ja leksikografi, joka kirjoitti merkittävän maantieteellisen sanakirjan Ethnika (). Teoksesta itsestään on säilynyt vain katkelmia, mutta siitä tunnetaan myös erään Hermolaoksen tekemä tiivistelmä.

Elämä 

Stefanoksen elämästä ei tiedetä muuta kuin se, että hän eli Arcadiuksen ja Honoriuksen ajan jälkeen ja ennen Justinianus II:sta, ja että hän toimi grammaatikkona Konstantinopolissa. Myöhemmät kirjailijat eivät tarjoa lisätietoa Stefanoksesta, mutta he mainitsevat, että eräs Hermolaos lyhensi tämän teoksen tiivistelmäksi. Hermolaos omisti tiivistelmänsä Justinianukselle, mutta ei ole tietoa, viitataanko tällä Justinianus I:een vai II:een. On kuitenkin todennäköistä, että Stefanos vaikutti Konstantinopolissa Justinianus I:n aikana, 500-luvulla jaa.

Ethnika 

Lyhennelmänäkin Ethnika on arvokas maantieteellisen, mytologisen ja uskonnollisen tiedon lähde antiikin Kreikkaa koskien. Lähes jokainen artikkeli teoksessa sisältää viittauksia johonkin antiikin aikaiseen kirjailijaan auktoriteettina paikan nimeä koskien. Säilyneistä katkelmista voidaan nähdä, että alkuperäinen teos sisälsi paljon lainauksia eri kirjailijoilta, sekä paljon mielenkiintoisia topografisia, historiallisia, mytologisia yms. yksityiskohtia.

Alkuperäisen teoksen merkittävimmät katkelmat ovat peräisin Konstantinos Porfyrogennitoksen teoksista De administrando imperio, luku 23 (artikkeli "") ja De thematibus, II.10 (Sisilian kuvaus). Jälkimmäinen sisältää katkelman komediakirjailija Aleksikseltä. Kolmas merkittävä katkelma, joka alkaa artikkelista "" ja päättyy -kirjaimen loppuun, sisältyy erääseen Pierre Séguierin kokoaman Fonds Coislin -kirjaston käsikirjoitukseen.

Teoksen ensimmäinen nykyaikainen laitos oli Aldus Manutiuksen vuonna 1502 toimittama. Teoksen standardilaitos on puolestaan Augustus Meineken vuonna 1849 toimittama. Teokseen viitataan yleensä Meineken sivunumeroilla. Uusin laitos on Margarethe Billerbeckin saksaksi toimittama (osa I: A-G, 2006).

Lähteet

Kirjallisuutta

Tekstilaitoksia

Muuta kirjallisuutta 

 
 
 
 
 

Bysanttilaiset grammaatikot
Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut 1932

Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut 1932 käytiin Berliinissä 14.–20. maaliskuuta. Kisat olivat viimeiset erilliset miesten Euroopan-mestaruuskilpailut. Myöhemmin mestaruus ratkaistiin maailmanmestaruus- ja olympiakilpailuiden yhteydessä vuoteen 1991 saakka. Tuolloin Euroopan-mestaruudesta pelattiin viimeisen kerran. Viimeisen erillisen Euroopan-mestaruusturnauksen voitti Ruotsi.

Karsintaryhmä 1 

 Lohko oli äärimmäisen tasainen, eikä eroja saatu aikaiseksi. Kaikki joukkueet jatkoivat mitalisarjaan, ja niiden keskinäiset ottelut jäivät siellä voimaan.

Karsintaryhmä 2

Karsintaryhmä 3

Mitalisarja

Alempi loppusarja

Lopulliset sijoitukset

Lähteet 

 http://hokej.snt.cz/old/1932.html
 http://www.passionhockey.com/hockeyarchives/Euro1932.htm

Vuoden 1932 jääkiekko
Berliinin urheilu
Saksan jääkiekko
Granlund

Granlund tarkoittaa muun muassa:

Sukunimenä 
 Albin Granlund (s. 1989), suomalainen jalkapalloilija
 Antti Granlund, suomalainen toimittaja ja radiojuontaja
 Arvo Kuusla (aik. Granlund, 1907–1960), suomalainen näyttelijä
 Gabriel Granlund (1819–1901), suomalainen laivanvarustaja, kauppias ja liikemies
 Giri Granlund (1894–1932), suomalainen kirjailija
 J. F. Granlund (1809–1874), suomalainen kirjailija ja suomentaja
 Johan Granlund (1798–1876), suomalainen senaattori ja hovioikeuden asessori
 Maj Granlund (1893–1985), suomalainen runoilija
 Majlis Granlund (1925–1991), suomalainen näyttelijä
 Markus Granlund (s. 1993), suomalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja
 Markus Granlund (s. 1967), suomalainen kauppatieteilijä ja laskentatoimen professori
 Mikael Granlund (s. 1992), suomalainen jääkiekkoilija ja maailmanmestari
 Mikael Granlund (s. 1971), suomalainen jääkiekkomaalivahti
 Tommy Granlund (s. 1983), suomalainen juoksija
 Viktor (Väinö) Granlund (1891–1919), suomalainen jääkäriluutnantti
 Väinö Granlund (1890–1927), jääkärikapteeni ja Vaasan suojeluskunnan piiripäällikkö
 Wilhelm Granlund (1795–1889), suomalainen lääkäri ja professori
 Åke Granlund (1914–1988), suomalainen kielitieteilijä, professori

Muita 
 Granlund, suomalainen insinööritoimisto
Janne Ukonmaanaho

Janne Juhani Ukonmaanaho (s. 13. maaliskuuta 1984 Ylikiiminki) on suomalainen juoksuvalmentaja ja entinen maasto- ja estejuoksija. Hän edusti Ylikiimingin Nuijamiehiä ja häntä valmensi Tuomo Lehtinen. Hänen ennätyksensä 3 000 metrin esteissä on 8.27,08 (2011). 

Vuoteen 2009 Ukonmaanahoa valmensi hänen isänsä Juhani Ukonmaanaho. Vuonna 2009 hän valmensi itse itseään, ja hänen neuvonantajanaan ja hierojanaan toimi Olavi Koskinen. Koskinen valmensi Ukonmaanahoa vuosina 2010–2012 ja vuodesta 2012 valmentajana oli Tuomo Lehtinen.

Aktiiviuransa jälkeen Ukonmaanaho on toiminut valmentajana. Hänen menestynein valmennettavansa on ollut Topi Raitanen.

Ura

SM-kisat 
Päämatkallaan 3 000 metrin esteissä Ukonmaanaho on voittanut neljästi SM-kultaa vuosina 2010, 2011, 2014 ja 2015. SM-hopeaa hän saavutti esteistä vuonna 2009 ja SM-pronssia vuonna 2013. Maastojuoksun SM-kilpailuissa Ukonmaanaho on voittanut lyhyen matkan (4 km) vuosina 2011 ja 2015. SM-hopeaa hän on samalta matkalta saavuttanut vuonna 2010 ja SM-pronssia vuosina 2007, 2009 ja 2014.

Arvokisat 
Ukonmaanaho sijoittui neljänneksi 19-vuotiaiden EM-kilpailuiden 3000m estejuoksussa Tampereella heinäkuussa 2003.

Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Ukonmaanaho karsiutui estejuoksun alkuerissä ennätyksellään 8.33,48. 

Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Ukonmaanaho eteni alkueristä loppukilpailuun ajalla 8.36,44. Loppukilpailussa Ukonmaanaho sijoittui 11:nneksi ajalla 8.42,45.

Hän on edustanut Suomea 3 000 metrin estejuoksussa myös Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2006,  2007, 2010, 2013 ja 2014.

Yksityiselämä 
Urheilun ohella Ukonmaanaho opiskelee hammaslääketiedettä Oulun yliopistossa.

Saavutuksia

Lähde: Tilastopaja

Lähteet

Suomalaiset maastojuoksijat
Suomalaiset estejuoksijat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset yleisurheiluvalmentajat
Kloroosi

Kloroosi tarkoittaa kasveissa esiintyvää viherkatoa, kun lehtivihreää ei pääse kehittymään tai se alkaa hajoamaan. Kloroosi aiheuttaa kasvin lehtien vaalenemista tai kellastumista.
 
Tämä johtuu siitä kun lehtivihreä hajoaa, niin lehden keltaiset värit tulevat esiin. Kloroosin vakavampi seuraamus on nekroosi, jossa lehden solukko alkaa kuolemaan. 

Kloroosi voi johtua useista syistä, kuten maaperän liiallisesta kosteudesta, juurivaurioista, juurien pakkautumisesta liian lähelle toisiaan, korkeasta alkaliteetistä ja maaperän ravinnevajauksesta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kasvifysiologia
Keijo Nevaranta

Keijo Nevaranta (s. 18. marraskuuta 1957 Nurmijärvi) on suomalainen runoilija ja kuvataiteilija. 

Nevaranta opiskeli Oriveden opiston kirjoittajalinjalla vuonna 1986 ja Kemin taidekoulussa 1993–1997. Hän työskenteli 1980–1990-luvuilla myös toimittajana Pohjanmaan Kansassa ja freelancerina Pohjolan Työssä. Nevarannan esikoisteos on vuonna 1982 omakustanteena julkaistu runokokoelma Lintujen silmissä kivien kylmyys. 

Vuonna 1998 valmistui Kemiin Nevarannan suunnittelema veiston StoneAge, joka on punagraniitista tehty Stonehengen nykyisten pääkivien toisinto mittakaavassa 1:2. Nevarannan teoksia on myös Kemin taidemuseon kokoelmissa. Hän on saanut Kemin kaupungin taidepalkinnon vuonna 1998 ja toisen palkinnon tv-käsikirjoituskilpailussa 1994. Sevettijärven kolttia käsittelevä ohjelma esitettiin MTV3-kanavalla vuotta myöhemmin.

Vuonna 2016 Nevaranta perusti silloiselle asuinpaikkakunnalleen Ylistaroon yhden miehen katupartion rasismia ja suvaitsemattomuutta vastaan äärioikeistolaisen Soldiers of Odin -ryhmän innoittamana.

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla
Keijo Nevarannan blogi

Suomalaiset runoilijat
Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Juan Vicente Herrera Campo

Juan Vicente Herrera Campo (s. 23. tammikuuta 1956 Burgos, Espanja) on espanjalainen kansanpuolueen poliitikko. Hän toimi Kastilia ja Leónin aluehallituksen puheenjohtajana 2001–2019. 

Herrera on suorittanut lakitieteen tutkinnon Navarran yliopistossa.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Espanjan kansanpuolueen poliitikot
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Anwar Ibrahim

Anwar Ibrahim (s. 10. elokuuta 1947) on malesialainen poliitikko ja oppositiojohtaja. Hän toimi Malesian varapääministerinä vuosina 1993–1998.

Sodomiasyytökset
Ibrahimia on syytetty useamman kerran sodomiasta. Homoseksuaaliset aktit ovat laittomia Malesiassa, ja niistä voi saada jopa 20 vuoden vankilatuomion. Syyttäjän mukaan Ibrahim sodomisoi miesapulaistaan, mutta Ibrahim kielsi kaikki syytteet ja sanoi niiden olevan osa häntä kohtaan suunnattua poliittista salaliittoa. Ibrahim oli kuuden vuoden ajan, 1998–2004, vankilassa saatuaan tuomion sodomiasta, mutta sai lopulta anottua itsensä vapaaksi. Vapautumisensa jälkeen hän johdatti opposition vaalivoittoon vuonna 2008. Vuoden 2010 helmikuussa häntä vastaan aloitettiin uusi oikeudenkäynti. Ibrahim kielsi syyllisyytensä ja kutsui syytöksiä poliittisiksi.

Mahathir Mohamad vannoi virkavalansa uutena pääministerinä 10.5.2018, johon saakka entinen hallituskoalitio Barisan National oli ollut vallassa siitä lähtien, kun Malesia itsenäistyi Britanniasta vuonna 1957. Kuningas lupsi armahtaa oppositiojohtaja Anwar Ibrahimin, jolle uusi pääministeri Mahathir Mohamad oli vaalikampanjassaan luvannut järjestää armahduksen. Mahathirin ja Anwarin keskinäinen poliittinen kamppailu oli leimannut Malesian politiikkaa parin vuosikymmenen ajan. Entiset kilpakumppanit kuitenkin liittoutuivat korruptioskandaalissa ryvettyneen pitkäaikaisen pääministeri Najib Razakin kaataakseen. Anwar oli tuomittu homoseksuaalisuudesta, mutta Anwar itse on kiistänyt miessuhteet ja tuomiota on pidetty poliittisesti värittyneenä.

Toukokuussa 2018 Anwar Ibrahim vapautettiin kuninkaan armahduksella  vankilasta, jossa hän oli ollut kolme vuotta tuomittuna korruptiosta ja homoseksualismiin liittyvästä sodomiasta. Uusi pääministeri Mahathir oli sanonut luovuttavansa vallan kahden vuoden kuluttua eli vuonna 2020 Anwarille.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Malesialaiset poliitikot
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Uusi Jerusalem

Uusi Jerusalem on kristinuskon mukaan kaupunki, joka lasketaan taivaasta Jumalan asuinsijaksi ihmisten keskelle uuteen maailmankaikkeuteen (uudet taivaat ja uusi maa). Uusi Jerusalem lasketaan vasta aivan aikojen lopussa viimeisen tuomion jälkeen. Se on paikka, jossa Kristuksen seuraajat viettävät ikuisuutensa, ja Jumalan lupausten lopullinen täyttymys.

Johanneksen ilmestyksessä on laaja kuvaus Uudesta Jerusalemista 21. luvussa. Raamatussa viitataan Uuteen Jerusalemiin myös Jesajan kirjassa ja Galatalais- sekä Heprealaiskirjeessä.

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Bernet, Claus: Das Neue Jerusalem in Skandinavien, Norderstedt 2015, ISBN 978-3-7347-5492-0.
 Sartola, Pekka: Millennium -Tuhat rauhan vuotta. Ajanteos 2007. ISBN 9789529959709

Aiheesta muualla 

Johanneksen ilmestys
Kristillinen kaikkeuskäsitys
José Moratón

José Moratón Taeño (s. 14. heinäkuuta 1979 Santander, Kantabria, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä espanjalaista Salamancaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Ura 
Moratón on Racing Santanderin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 13. joulukuuta 1998 kotiottelussa Tenerifeä vastaan. Ensiesiintymisestään eteenpäin Moratón on edustanut koko ammattilaisuransa ajan Racingia. Kaudella 2001–2002 hän teki ratkaisevan maalin ottelussa Atlético Madridia vastaan, ja täten Racing varmisti nousunsa maan pääsarjaan seuraavaksi kaudeksi.

Myöhemmin urallaan hän on kuulunut joukkueen kapteenistoon muiden kokeneiden pelaajien kuten Pedro Munitisin ja Pablo Pinillosin kanssa. Kaudella 2006–2007 Moratón ei juuri pelannut, johtuen muutamista loukkaantumisistaan. Seuraavalla kaudella 2007–2008 hän pelasi 18 ottelua. Tuolloin Racing sijoittui lopulta kuudenneksi varmistaen ensimmäistä kertaa historiassaan paikan Uefa-cupin karsintoihin.

Aiheesta muualla 
 Tilastot BDFutbol -sivustolla

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Pembroke

Pembroke voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:

Paikkoja 
 Pembroke, paikkakunta Pembrokeshiressä Walesissa
 Pembroke, kaupunki Ontariossa Kanadassa
 Pembroke, kunta Maltalla
 Pembroke, kaupunki Pohjois-Carolinassa Yhdysvalloissa
 Pembroke (vuoteen 1940 asti, nyk. Wanaka), kaupunki Uudessa-Seelannissa

Henkilöitä 
 Jim Pembroke (1946–2021), brittiläis-suomalainen rockmuusikko

Muuta 
 Pembroken jaarli, englantilainen aatelisarvo
 Hunting Percival Pembroke, englantilainen lentokone
 Welsh corgi pembroke, brittiläinen koirarotu
 Pembroke College, yksi Cambridgen yliopiston collegeista
 Pembroke College, yksi Oxfordin yliopiston collegeista
Jasper (nimi)

Jasper on miehen etunimi, joka perustuu  persian kielen "aarteenhaltijaa" tarkoittavaan sanaan kansbar. Samaa alkuperää ovat myös nimet Caspar, Kasper ja Jesper. 

Suomessa nimi Jasper oli 1970-luvulle saakka erittäin harvinainen, mutta on viime vuosikymmeninä yleistynyt. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi oli annettu noin 3 100 henkilölle, joista valtaosa on vuoden 2000 jälkeen syntyneitä.

Jasperin nimipäivä on 20. lokakuuta. Nimi on ollut suomenkielisessä kalenterissa vuodesta 2010 ja Suomen ruotsinkielisessä kalenterissa samalla päivällä vuodesta 2020.

Tunnettuja Jaspereja 

 Jasper Cillessen, alankomaalainen jalkapalloilija
 Jasper Felder, yhdysvaltalais-ruotsalainen jääpalloilija ja alamäkiluistelija
 Jasper Johns, yhdysvaltalainen kuvataiteilija
 Jasper Lindsten, suomalainen jääkiekkoilija
 Jasper Morrison, brittiläinen muotoilija
 Jasper Patrikainen, jääkiekkomaalivahti
 Jasper Pääkkönen, suomalainen elokuva- ja tv-näyttelijä
 Jasper Rannisto, suomalainen jääkiekkoilija
 Jasper Stuyven, belgialainen maantiepyöräilijä

Kuvitteellisia Jaspereja 

 Jasper Beardley, vanha mies tv-sarjassa Simpsonit
 Jasper Hale, vampyyri Stephenie Meyerin kirjasarjassa Houkutus

Lähteet
Karl Johan Edelsköld

Karl Johan Edelsköld (5. lokakuuta 1831 Turku – 10. tammikuuta 1879 Parainen) oli suomalainen lakimies, valtiopäivämies ja sanomalehtimies. Hän kirjoitti myös runoja ruotsin kielellä.

Henkilöhistoria
Edelsköldin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Karl Sacklén, aateloituna vuodesta 1818 Edelsköld, ja Kristina Matilda af Stenhof. Hän kävi Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1848. Edelsköld suoritti tuomarin tutkinnon 1855 ja sai varatuomarin arvon 1857. Hän oli Turun hovioikeuden auskultanttina 1855 ja oikeuden ylimääräisenä notaarina samasta vuodesta alkaen. Edelsköldistä tuli senaatin prokuraattorintoimituskunnan kopisti 1861 ja hän oli sitten Turun hovioikeudessa kanslistina vuodesta 1862, kirjaajana vuodesta 1864, ylimääräisenä viskaalina vuodesta 1865 ja viimeksi notaarina 1866–1868. Edelsköld oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864 ja 1872. Hän omisti Muddaisten kartanon Paraisilla.

Edelsköld oli naimisissa vuodesta 1878 Julia Adolfina Ingmanin kanssa.

Teoksia 
  Minnesblad : några tillfällighetsdikter, af K. J. Edelsköld.   G. W. Wilen, Åbo 1873

Lähteet 
 
  Luettu 4.2.2010.

Suomalaiset juristit
Suomalaiset aateliset
Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1831 syntyneet
Vuonna 1879 kuolleet
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1947

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1947 olivat lajin ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut toisen maailmansodan jälkeen. Kisat pelattiin Tšekkoslovakiassa 15.–23. helmikuuta ja niihin osallistui kahdeksan joukkuetta. Kanada ei kuitenkaan osallistunut. Isäntäjoukkue voitti maailmanmestaruuden ja samassa yhteydessä pelatun Euroopan-mestaruuden, vaikka hävisikin Ruotsille.

Turnausta on pidetty menestyksenä, eritoten tunnelmaan eläytyneen yleisön ansiosta, joka kannusti kisaisännät kaksoismestaruuteen.

Sarjataulukko

Ottelut

Mestarijoukkue

Lähteet 
 http://www.passionhockey.com/hockeyarchives/mondial1947.htm
 http://www.todor66.com/hockey/world/Men_1947.html

Viitteet 

1947
Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut
Vuoden 1947 jääkiekko
Maailmanmestaruuskilpailut 1947
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1949

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1949 pelattiin Tukholmassa, Ruotsissa. Suomi osallistui maailmanmestaruuskilpailuihin kymmenen vuoden tauon jälkeen. Kyseessä olivat myös ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut, joissa oli mukana suomalainen tuomari, kaudella 1948–1949 perustetun Erotuomarikerhon ensimmäinen puheenjohtaja Risto Lindroos.

Alkusarja

Karsintaryhmä 1 

Kanadan 47–0-voitto Tanskasta on kaikkien aikojen maalieroennätys maailmanmestaruuskisojen A-sarjassa. Kaikkien tasojen maalieroennätys on D-sarjasta vuodelta 1987, jolloin Australia voitti Uuden-Seelannin maalein 58–0.

Karsintaryhmä 2

Karsintaryhmä 3

Mitalisarja

Euroopan-mestaruuskilpailut

Alempi loppusarja

Mestarijoukkue

Lähteet
 Passionhockey - Championnats du monde 1949

Viitteet 

1949
Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut
Vuoden 1949 jääkiekko
Tukholman urheilutapahtumat
Maailmanmestaruuskilpailut 1949
Pyhät Tepot

Pyhät Tepot oli vuosina 2007-2013 toiminut suomalainen uuden aallon suomirock/punkyhtye. Yhtye perustettiin vuonna 2007 ja se oli kotoisin Helsingistä. Pyhien Teppojen levy-yhtiö oli vuodesta 2009 Sony Music Entertainment. Yhtye kunnioitti muiden muassa Pelle Miljoonan, Tehosekoittimen, Rauli Baddingin ja vanhan Hanoi Rocksin perintöä. Steven Riekin kirjoittamat sanoitukset olivat katuromanttisia tarinoita lähinnä juopottelusta ja hauskanpidosta.

Yhtyeen debyyttialbumi "Täältä tulee Pyhät Tepot" julkaistiin 19.5. 2010. Levyn tuotti Jyrki Tuovinen, joka on myös tuottanut levyjä yhtyeille Apulanta, Lordi, Chisu ja Suburban Tribe. 

Yhtyeen ensimmäinen single "Me Muutetaan Lontooseen" julkaistiin 19. huhtikuuta 2010 nettipainoksena. Yhtye on myös julkaissut itsetehdyt musiikkivideot kappaleista "Sunnuntai", "Kiasman Alkolta Kisahalliin", "Seksikkäitä jätkiä" sekä "Me muutetaan Lontooseen". Kappale "Sunnuntai" voitti Voicen Garage Countdown -äänestyksen äänivyöryllä. Radiokanava YleX:n Himotuimmat-äänestyksessä kappale "Me muutetaan Lontooseen" pääsi listaykköseksi heti ensimmäisellä viikollaan saavuttaen 23,1% osuuden kaikista annetuista äänistä.

Lokakuussa 2013 yhtyeen jäsenet ilmoittivat "kyllästyneensä sekoiluun", ja yhtye soitti viimeisen keikkansa Helsingissä Bar Bäkkärissä 9. marraskuuta 2013. Yhtyeen jäsenistä lauluntekijä Riekki ja kitaristi Makke ovat sittemmin jatkaneet Zamorano-yhtyeessä. 

Pyhät Tepot tekivät yhden keikan mittaisen paluun 14.12.2018.

Diskografia

Lähteet
 http://www.tepot.fi/
 http://www.popgee.fi/site/index.php?option=com_content&task=view&id=46&Itemid=100
 http://www.myspace.com/tepotrokkaa
 http://yle.fi/ylex/uutiset/pyhat_tepot_hajoaa_emme_jaksa_enaa_sekoilla/3-7581562
 http://trombit.net/pyhien-teppojen-raunioilta-nousee-zamorano/

Viitteet 

Suomalaiset rockyhtyeet
Ruotsin ralli 2010

Ruotsin ralli 2010 oli MM-rallikauden 2010 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 11.–14. helmikuuta. Kilpailun voitti Fordin Mikko Hirvonen.

Erikoiskokeet

Lähteet
 MTV3.fi

MM-rallikausi 2010
Ruotsin ralli
MSC Fantasia

MSC Fantasia on MSC Cruisesin Ranskassa 2008 valmistunut risteilyalus.

Rakentaminen 
Alus tilattiin STX Europan St. Nazairen telakalta Ranskasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla A33 ja alus laskettiin vesille 8. helmikuuta 2008. Alus luovutettiin 9. joulukuuta napolilaiselle CNF Compania Naviera Fantasialle, joka siirsi aluksen Panaman lipun alla operoivalle MSC Crociere SA:lle.

Liikennlinti 
Alus kastettiin 18. joulukuuta MSC Fantasiaksi kumminaan Sophia Loren. Se aloitti vielä samana päivänä ensimmäisen risteilyn Napolista. Alus myytiin joulukuussa 2008 Fantasia Bail Snc:lle Baseliin Sveitsiin, mutta operointi jatkui samalla yrityksellä. Aluksen ollessa Palma de Mallorcalla 5. maaliskuuta 2009 käyntisilta romahti kovassa tuulessa, jolloin yksi matkustaja ja kolme kansimiestä putosi mereen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 MSC Fantasia  

Fantasia
Calonius

Calonius on ollut seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

 Emil Wilhelm Matias Calonius (1840–1906), kenraali
 Frans Ludvig Calonius (1833–1903), Tampereen kaupunginarkkitehti
 Georg Henrik Calonius (1845–1897), senaatin prokuraattori ja valtiopäivämies
 Henrik Calonius (1873–1914), ratsumestari, Emil Wilhelm Matias Caloniuksen poika
 Matthias Calonius (1737–1817), oikeustieteilijä ja valtiomies 
 Matti Calonius (1873–1936), apteekkari ja sortokausien aktivisti
 Olli Calonius (1911–1970),  yritysjohtaja, teollisuusneuvos 
 Sophie Calonius (1868–1951), kotitalousopettaja ja keittokirjojen tekijä
Yksi silta liikaa

Yksi silta liikaa () on vuonna 1977 ensi-iltansa saanut brittiläinen sotaelokuva, joka perustuu Cornelius Ryanin samannimiseen romaaniin. Elokuvan on ohjannut Richard Attenborough ja käsikirjoittanut William Goldman.

Näyttelijät

Tuotanto 

Arnhemiin sijoittuvat kohtaukset kuvattiin Deventerissä, jossa oli käytettävissä samanlainen IJsseljoen ylittävä silta, sillä Arnhemissa sillan ympäristö oli muuttunut liian paljon toisen maailmansodan ajoista. Joitakin kohtauksia kuvattiin myös Zutphenissa.

Elokuvan tapahtumat poikkeavat jonkin verran historiallisista tapahtumista. Erityisesti se, miksi brittiläinen XXX armeijakunta viipyi matkallaan Arnhemin sillalle niin että operaatio epäonnistui, poikkeaa suuresti kirjan kuvauksesta.

Suomalaisittain mielenkiintoinen kuriositeetti on, että kuvauksissa käytetyistä DC-3- eli C-47-kuljetuskoneista osa oli lainattu Suomen ilmavoimilta, jolla oli niitä vielä palveluskäytössä 1970-luvulla. Tämä siksi, että vain Suomesta löytyi enää lentäjiä, jotka osasivat lentää näillä koneilla laskuvarjojääkärien pudotusmuodostelmassa. Koneet maalattiin amerikkalaisiin väreihin ennen kuvausta ja palautettiin Suomeen peruskorjattuina ja suomalaisin värein maalattuina.

Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo ”raskaan spektaakkelin lilluvan pöhöttyneenä katastrofisen manööverin veressä ja jyräävässä tuhossa”. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever sanoo elokuvaa todellisen taistelun huolelliseksi rekonstruktioksi ja antaa sille kaksi tähteä neljästä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Richard Attenborough'n ohjaamat elokuvat
Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat
Vuoden 1977 brittiläiset elokuvat
Nälkäpeli (kirjasarja)

Nälkäpeli () on Suzanne Collinsin kirjoittama nuorille suunnattu tieteiskirjasarja, joka ilmestyi alun perin vuosina 2008–2010. Vuonna 2020 ilmestyi kirjasarjan neljäs osa Nälkäpeli: Balladi laululinnuista ja käärmeistä, joka kertoo ajasta 64 vuotta ennen muita kirjoja. Helene Bützow on suomentanut kirjasarjan kaikki osat.

Sarjan tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Panemin valtioon Pohjois-Amerikan dystooppisessa tulevaisuudessa. Valtio koostuu yltäkylläisyydessä kylpevästä pääkaupungista eli Capitolista ja kahdestatoista eri tuotantoaloille erikoistuneesta vyöhykkeestä, jotka tuottavat pääkaupungille sen rikkaudet. Rangaistuksena vyöhykkeiden vuosikymmenten takaisesta kapinayrityksestä ja muistutuksena Capitolin vallasta Panemissa järjestetään vuosittain Nälkäpeliksi nimetty tapahtuma, johon jokaisen vyöhykkeen täytyy lähettää kaksi 12–18-vuotiasta ”tribuuttia”. Television välittäessä kuvaa maan kaikkiin kolkkiin tribuutit ottelevat toisiaan vastaan tarkoitusta varten rakennetulla valtavalla areenalla, kunnes vain yksi heistä on hengissä.

Teokset 
 Nälkäpeli (The Hunger Games, 2008)
 Vihan liekit (Catching Fire, 2009)
 Matkijanärhi (Mockingjay, 2010)
 Balladi laululinnuista ja käärmeistä (The Ballad of Songbirds and Snakes, 2020)

Lähteet
Miguel Ángel Revilla Roiz

Miguel Ángel Revilla Roiz (s. 23. tammikuuta 1943) 
on espanjalainen poliitikko. 

Revilla edustaa Kantabrian alueellista puoluetta. Hän toimi Kantabrian maakuntahallituksen johtajana vuosina 2003–2011 ja valittiin uudestaan kesäkuussa 2015.

Revilla on koulutukseltaan ekonomi. Hän oli taloustieteen professori vuosina 1979–1982 (Escuela Superior de Dirección de Empresas de Santander) ja   julkisen talouden ja talouspolitiikan professori vuoteen 1995 saakka (Cantabrian yliopisto).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Espanjalaiset poliitikot
Espanjalaisten puolueiden puheenjohtajat
Espanjalaiset professorit
Kantabria
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Salibandyn 1. divisioona (naiset)

Naisten 1. divisioona on naisten toiseksi korkein salibandyn sarjataso Suomessa. Sarja pelataan ylialueelisena sarjana kolmessa 8 joukkueen lohkossa. 1. divisioonassa ottelut pelataan turnausmuotoisina 3×15 minuutin tehokkaalla peliajalla. 1. divisioonan hallitseva mestari on SS Nova.

Sarjajärjestelmä 

1. divisioona pelataan kaudesta 2021–2022  Sarja pelataan kahdessa yhdeksän ja yhdessä kymmenen joukkueen lohkossa, kaksinkertaisena turnausmuotoisena sarjana. A-lohkossa pelataan lisäksi kolme kolmen joukkueen yksinkertaista välisarjaa, joihin joukkueet määräytyvät maantieteellisin perustein.Lohkojen 1.-2. sijoittuneet etenevät 1.divisioonan loppusarjaan, josta kaksi parasta etenee F-liigan karsintoihin.

Lohkojen 9.sijoittuneet karsivat paikastaan 1.divisioonassa kaudelle 2022-2023.

Lohkojen 10.sijoittuneet putoavat 2.divisioonaan kaudeksi 2022-2023.

Vanha sarjajärjestelmä 
Kausina 2013–2019 I divisioona pelattiin valtakunnallisena yhdessä 12 joukkueen lohkossa. Ottelut pelattiin yksittäisinä 3x20 minuutin peliajalla. I divisioonan voittaja nousi seuraavaksi kaudeksi liigaan. 2. ja 3. karsivat liigapaikasta Salibandyliigan toiseksi ja kolmanneksi viimeisiä vastaan. Ottelusarjojen voittajat nousivat liigaan. I divisioonan viimeinen tippui suoraan II-divisioonaan. 10. ja 11. pelasivat keskenään putoamiskarsinnan, jonka häviäjä tippui myös II-divisioonaan.

Joukkueet 2021–2022 

Lohko A
 FBC Remix, Isokyrö
 HaHe, Oulu
 O2-Jyväskylä II, Jyväskylä
 Papas. Kajaani
 SB Nivala, Nivala
 SBT PaPo, Parkano
 SieSi, Sievi
 SC Kokkola, Kokkola
 Team Sastis, Oulu

Lohko B
 AFC Campus, Turku
 FBC Loisto Original, Turku
 Gunners, Tampere
 KaPa-65, Uusikaupunki
 Rangers, Kirkkonummi
 LoSB, Lohja
 Gunners, Tampere
 MIG, Tampere
 SalBa, Rauma
 SBS Rupu, Huittinen
 SBS Tamppi, Tampere

Lohko C
 Blackbirds, Kerava
 FB Factor, Kontiolahti
 Jokerit, Helsinki
 LASB ed, Lahti
 Northern Stars, Espoo
 PSS II, Porvoo
 RSS Panthers, Riihimäki
 SBSV, Vantaa
 SB Vantaa, Vantaa
 Voima, Imatra

Blue Fox kohosi kauden lopuksi F-liigaan. LoSB putosi 1. divisioonaan.

Lähteet 

 Tulospalvelu
 Naisten 1. divisioona
 https://salibandy.fi/fi/uutiset/naisten-1-divisioona-miesten-suomisarja-seka-p21-sm-sarja-laajenevat-nain-paikat-maaraytyvat/

Salibandyn I-divisioona
Suomen salibandysarjat
Iván Marcano

Iván Marcano Sierra (s. 23. kesäkuuta 1987 Santander, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa italialaista Roomaa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta kykenee pelaamaan myös vasempana laitapuolustajana.

Ura 
Marcano on kotikaupunkinsa Racing Santanderin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 30. syyskuuta 2007 ottelussa Almeríaa vastaan, jossa hän kuitenkin loukkaantui ja joutui sivuun kolmeksi kuukaudeksi.

Kaudeksi 2009–2010 uusi päävalmentaja Juan Ramón Muñiz nosti Marcanon vakituisesti Racingin edustusjoukkueeseen. Viidennessä pelissä kotiottelussa Mallorcaa vastaan hän teki ensimmäisen liigamaalinsa. Hän pelasi lähes koko kauden vasempana laitapuolustajana.

Heinäkuussa 2009 Marcano siirtyi kuuden miljoonan euron kaupassa Villarrealiin, jonka kanssa hän teki kuusivuotisen sopimuksen. Hän kuului kauden 2009–2010 alussa joukkueen avauskokoonpanoon, mutta joutui helmikuussa valmentajaksi tulleen Juan Carlos Garridon epäsuosioon ja pelasi loppukaudesta vain muutamassa ottelussa. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi lainasopimuksella madridilaisseura Getafeen.

15. kesäkuuta 2011 hän siirtyi yhden kauden kestävällä lainasopimuksella kreikkalaisseura Olympiakosiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Iván Marcanon tilastot BDFutbol-sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Unabomber presidentiksi

Unabomber presidentiksi () oli poliittinen kampanja Yhdysvalloissa vuoden 1996 presidentinvaalien aikana. Sen tunnuslauseena oli If elected, he will not serve. Kampanjan tarkoituksena oli saada kirjepommeista vankilaan tuomittu Unabomber eli Theodore Kaczynski Yhdysvaltain presidentiksi. Sen aloitti Bostonissa Lydia Eccles vuonna 1995.

Lähteet 

Yhdysvaltain politiikka
Unabomber
Squalius ghigii

{{Taksonomia/eläimet 
| nimi = Squalius ghigii
| status = 
| iucn = 11133
| iucn_arvioija = Crivelli, A.J.
| iucn_vuosi = 2006
| iucn_versio = 2013.1
| iucn_viitattu = 21.08.2013
| kuva = Rhodes Aquarium - Ladigesocypris ghigii.jpg
| kuvateksti =
| domeeni = Aitotumaiset Eucarya
| kunta = Eläinkunta Animalia
| pääjakso = Selkäjänteiset Chordata
| alajakso = Selkärankaiset Vertebrata
| yläluokka = Luukalat Osteichthyes
| luokka = Viuhkaeväiset Actinopterygii
| lahko = Karppikalat Cypriniformes
| heimo = Särkikalat Cyprinidae
| suku = Squalius
| laji = ghigii
| laji_auktori = 
| kaksiosainen = Squalius ghigii
| kaksiosainen_auktori = (Gianferrari, 1927)
| synonyymit =  Ladigesocypris ghigii (Gianferrari, 1927)
| wikispecies = Ladigesocypris ghigii 
| commonscat =  
}}Squalius ghigii (myös  Ladigesocypris ghigii) on pienikokoinen makeanveden särkikala, jota tavataan Kreikan Ródoksella.  

 Ulkonäkö ja koko Squalius ghigii kasvaa 6,5 cm pitkäksi. Se on hopeankiiltoinen ja vartaloltaan pitkulainen.

 Levinneisyys ja elintavat Squalius ghigii elää makeassa vedessä: joissa ja lammikoissa. Sen katsotaan esiintyvän vain Ródoksella. Gizani  EU-Life-Nature -projektin sivu. National Centre for Marine Research.  Turkin puolella on kuitenkin yksittäisinä esiintyminä samankaltaisia mutta huonosti tunnettuja kaloja, joita on joskus myös pidetty S. ghigiinä, joskus sen alalajeina, joskus taas erillisinä lajeina S. irideus ja Ladigesocypris meremere.Bogutskaya, N. 2005.  Ladigesocypris irideus.   IUCN Red List. 2011.  

 Uhanalaisuus Squalius ghigii'' elää sellaisissa pienissä vesistöissä, jotka kuivuvat vähäsateisina vuosina. Sen pahimpia uhkia ovat veden käyttö ja kesäinen kuivuus.  Sen on sanottu olleen yksi Euroopan vaarantuneimmista makean veden kalalajeista. Lajia on suojeltu EU-projektina ja suurin osa sen  elinympäristöistä on nykyisin Natura 2000 -alueena. Alueilla jossa lajia tavataan, on vedenottamista ja muuta lajia häiritsevää toimintaa rajoitettu määräyksin. Viimeaikaisissa seurantatutkimuksissa on todettu lajin kannan elpyvän ja vakiintuvan suojelutoimien ansiosta. Lajin kunniaksi on perustettu opastuskeskus.

Lähteet 

Kreikan kotoperäiset eläimet
Särjet (alaheimo)
Uhanalaiset kalat
Afántou

Afántou () on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Ródoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αφάντου, Dimotikí Enótita Afántou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Ródoksen saarella, Ródoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 6 911 ja varsinaisen Afántoun kaupungin väkiluku 6 072 (vuonna 2011).

Afántoun kaupunki sijaitsee Ródoksen itärannikolla viisi kilometriä Falirákista. Afántou oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Ródoksen kuntaan yhdessä Archángeloksen, Attávyroksen, Ialysóksen, Kallithéan, Kámeiroksen, Líndoksen, Nótia Ródoksen ja Petaloúdeen kanssa.

Afántoussa kasvaa hedelmiä ja oliivipuita, ja se tunnetaan myös matoistaan. Afántoussa on muun muassa kolme kilometriä pitkä hiekkaranta ja golfkenttä.

Kunnallisyksikön osat 

Afántoun kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δημοτική Ενότητα Αφάντου . Δήμος Ρόδου. 

Etelä-Egean saarten entiset kunnat
Etelä-Egean saarten kaupungit
Ródos
Suomen Nimismiesyhdistys

Suomen Nimismiesyhdistys on perustettu vuonna 1921 Tampereella. Yhdistykseen kuuluu poliisipäälliköitä, apulaispoliisipäälliköitä, vouteja ja syyttäjiä. Sen jäsenmäärä on noin 150. Nimismiesyhditys on Suomen Lakimiesliiton ja Poliisi-, ulosotto-, syyttäjä- ja maistraattilakimiesten edunvalvontajärjestön jäsenyhdistys.

Yhdistyksen nykyinen puheenjohtaja on apulaispoliisipäällikkö Antero Rytkölä. Varapuheenjohtajina ovat kihlakunnansyyttäjä Heikki Lehto ja kihlakunnanvouti Markku Hiltunen. Yhdistyksen sihteeri on apulaispoliisipäällikkö Jukka Mäkilähde ja rahastonhoitaja henkikirjoittaja Seppo Puheloinen.

Nimismiesyhdistyksen aikaisempia puheenjohtajia ovat olleet mm. poliisiylijohtaja Mikko Paatero, poliisijohtaja Pentti Saira, poliisiylitarkastaja Tapani Tiilikainen ja kihlakunnanvouti Antero Tuomi.

Aiheesta muualla 

 Yhdistyksen tiedot Kauppalehti.fi-sivulla

Suomalaiset ammattiliitot
Kuivasjärven Aura

Kuivasjärven Aura ry on vuonna 1949 perustettu oululainen urheiluseura. Seura oli alkujaan kyläseura, mutta laajeni myöhemmin koko kaupungin seuraksi. Seuran lajeina ovat yleisurheilu ja hiihto, aiemmin myös suunnistus, naisvoimistelu, jalkapallo ja lentopallo. Yleisurheilussa seura oli seuraluokittelun kymmenes vuonna 2006, jolloin sillä oli lisenssejä yhdeksänneksi eniten yhdessä HKV:n kanssa (299). Vuonna 2017 lisenssejä oli 639. Kuivasjärven Aura on Oulun suurin yleisurheiluseura, joka keskittyy lasten ja nuorten liikuttamiseen. Seura kuuluu nuorissa Suomen 10 parhaan seuran joukkoon ja aikuisissa 30 parhaan joukkoon.

Lähteet

Kuivasjärvi
Suomalaiset yleisurheiluseurat
Suomalaiset hiihtoseurat
Oululaiset urheiluseurat
Vuonna 1949 perustetut urheiluseurat
Petaloúdes

Petaloúdes (; virallisesti Δημοτική Ενότητα Πεταλούδων, Dimotikí Enótita Petaloúdon) on yksi Ródoksen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Ródoksen saarella, Ródoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 14 962 (vuonna 2011).

Petaloúdes oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Ródoksen kuntaan yhdessä Afántoun, Archángeloksen, Attávyroksen, Ialysóksen, Kallithéan, Kámeiroksen, Líndoksen ja Nótia Ródoksen kanssa. Kunnallisyksikön suurin taajama on Kremastí.

Petaloúdeen laakso tunnetaan perhosistaan, ja myös koko kunnallisyksikön nimi kuuluu suomeksi "Perhoset".

Kunnallisyksikön osat 

Petaloúdeen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δημοτική Ενότητα Πεταλούδων. Δήμος Ρόδου. 

Etelä-Egean saarten entiset kunnat
Ródos
HMS Vega (D52)

HMS Vega (viirinumero D52, I52 ja L41) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin V-luokan hävittäjä ensimmäisen maailmansodan lopulla ja toisessa maailmansodassa.

Valmistus 

Alus tilattiin kesäkuussa 1916 vuosien 1916-1917 laivasto-ohjelman yhdeksännessä tilauksessa Sunderlandista William Doxford and Sonsilta, missä köli laskettiin 11. joulukuuta 1916. Alus laskettiin vesille 1. syyskuuta 1917 ja valmistui 12. joulukuuta.

Palvelus 
Vuonna 1921 Vega oli Atlantin laivaston 6. hävittäjälaivueessa ennen siirtoaan reserviin. Alus valittiin 1939 muutettavaksi ilmatorjuntakykyiseksi saattajaksi (WAIR) osana uudelleen varustautumisohjelmaa ja se siirrettiin toukokuussa muutostöitä varten Chathamin telakalle.

Lokakuussa alus aloitti koeajot ja se määrättiin suojaamaan Pohjanmeren saattueita. Alus liittyi marraskuussa Rosythiin sijoitettuihin saattajiin aloittaen joulukuussa itärannikon saattueiden suojaamisen.

Lähteet

Viitteet 

Kuninkaallisen laivaston V- ja W-luokkien hävittäjät
Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät
Doxfordin valmistamat alukset
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1953

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1953 järjestettiin Sveitsissä ja A-sarjaan osallistui vain neljä joukkuetta, sillä Kanada ja Yhdysvallat eivät osallistuneet turnaukseen. Lisäksi Tšekkoslovakia keskeytti kilpailun presidenttinsä, Klement Gottwaldin kuoleman vuoksi. Sveitsin B-maajoukkue otteli B-sarjassa kilpailun ulkopuolisena joukkueena. Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueen piti tehdä ensi esiintymisensä näissä kisoissa, mutta sen osallistuminen peruuntui tähtipelaaja Vsevolod Bobrovin sairastuttua. Lisäksi Neuvostoliiton johtaja Josif Stalin kuoli juuri ennen turnauksen alkua.

Hopeamitali on toistaiseksi viimeisin Länsi-Saksan tai yhdistyneen Saksan saavuttama maailmanmestaruuskilpailujen mitali. Joukkue on tosin sittemmin saavuttanut pronssia Innsbruckin olympialaisista vuonna 1976 ja hopeaa Pyeongchangin olympialaisista vuonna 2018. Sveitsi saavutti kisoissa pronssia. Seuraavan kerran Sveitsi pääsi mitaleille 60 vuotta myöhemmin vuoden 2013 maailmanmestaruuskilpailuissa.

A-sarja

B-sarja

Mestarijoukkue

Lähteet 
 http://hockey365.celeonet.fr/hockeyarchives/mondial1953.htm  

1953
Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut
Vuoden 1953 jääkiekko
Sveitsin jääkiekko
Paulino Rivero

Paulino Rivero (s. 11. helmikuuta 1952) on espanjalainen Coalición Canarian poliitikko. Hän oli Kanariansaarten aluehallituksen puheenjohtaja vuosina 2007–2015.
 
Rivero oli El Sauzalin pormestari vuosina 1979–2007.

Lähteet

Viitteet 

Espanjalaiset poliitikot
Espanjalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt