joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Slovnaft

Slovnaft on Slovakian suurin öljynjalostamo. Se perustettiin Bratislavassa 1957. Slovnaft siirtyi unkarilaisen MOL:n omistukseen vuonna 2000, kun se osti 98,4% Slovnaftin osakkeista. Sillä on toimintaa myös Tšekissä ja Puolassa.

Slovnaftin edeltäjä oli Apollo-yritys, joka perustettiin Bratislavassa 1895. Liittoutuneet pommittivat Apollon jalostamot kesäkuussa 1944. Ne sijaitsivat nykyisen Apollo-sillan vieressä. Apollo kansallistettiin 1957 ja nimettiin uudelleen Slovnaftiksi.

Aiheesta muualla 
 https://slovnaft.sk/en/

Öljy-yhtiöt
Tšekkoslovakialaiset yritykset
Slovakialaiset yritykset
Ilmari Sysimetsä

Ilmari Sysimetsä (23. marraskuuta 1912 Pori – 26. syyskuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen mainosgraafikko.

Sysimetsä kirjoitti ylioppilaaksi Porin lyseosta ja valmistui vuonna 1937 piirustuksenopettajaksi Taideteollisuuskoulusta. Hän työskenteli vuosina 1936–1941 Erva-Latvalan mainostoimistossa ja sotien jälkeen vapaana taiteilijana. Vuodesta 1949 hän omisti oman silkkipainon. Sysimetsä oli Taidepiirtäjäin Liiton sihteeri vuosina 1948–1953.

Sysimetsä suunnitteli Helsingin olympialaisten virallisen kisajulisteen. Jo vuoden 1940 olympialaisia varten järjestettiin kisajulisteen suunnittelukilpailu 1938, jonka Sysimetsä voitti. Kun uusista kisoista tehtiin päätös 1947, julisteeseen muutettiin ainoastaan kisojen järjestysluku ja päivämäärät sekä sen karttaan päivitettiin Suomen raja. Hän on suunnitellut myös Ahlaisten vaakunan.

Ilmari Sysimetsä kuoli alkoholimyrkytykseen helsinkiläisessä taksissa odotellessaan ravintolan aukeamista. Hän oli Ilkka Sysimetsän eli laulaja Frederikin isä. Ilmari Sysimetsän veli oli arkkitehti Heikki Sysimetsä.

Lähteet 

Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Vuonna 1912 syntyneet
Vuonna 1955 kuolleet
Kevyesti keskellä päivää

Kevyesti keskellä päivää on Viikatteen EP. Levy äänitettiin SonicImage-studiolla, ja masteroitiin Finnvoxilla. Ari Taiminen on valmistanut kannet salanimellä "A. Saijonmaa". Longplay Music on lisensioinut ja julkaissut kymmentuumaisen version levystä, joka sisältää bonusraidan "Armahda lapset". Erikoisversiota tehtiin vain 600 kappaletta, ja siinä on läpikuultava, violetti värivinyyli. 

Levy nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen singlelistan sijalle 6. Toisella viikolla sijoitus parani sijalle 3.

Levy oli viimeinen Viikatteen äänite, jossa käytettiin Viikatteen vanhaa logoa.

Kappaleet
A-puoli

B-puoli

Kokoonpano 
 Kaarle Viikate – laulu, kitarat, bassokitara
 Simeoni Viikate – rummut, lyömäsoittimet

Lähteet 

Viikatteen albumit
Vuoden 2002 albumit
Venezuelan vaakuna

Venezuelan vaakuna on Venezuelan kansallistunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se hyväksyttiin maan vaakunaksi 18. huhtikuuta 1836, vaikkakin siihen on tehty muutoksia sen jälkeen. 

Vaakunan yläpuolella on kaksi hyvinvointia kuvaavaa runsaudensarvea. Vaakunan kilpi jakautuu kolmeen osaan, joista ylhäällä vasemmalla olevaan punaiseen osaan on kuvattu 20 vehnäntähkää symboloimaan Venezuelan perustamisajankohdan 20 osavaltion yhteenliittymistä ja kansakunnan vaurautta. Oikealla ylhäällä olevaan keltaiseen osaan on kuvattu aseita ja kaksi yhteen sidottua Venezuelan lippua symboloimaan sotavoittoja. Alimmassa sinisessä kentässä on juokseva valkoinen hevonen symboloiden itsenäisyyttä ja vapautta. Vaakunan ympärillä on oliivipuun ja palmun oksat sidottuina yhteen Venezuelan lipulla. Vaakunan alla lukee 19 de Abril de 1810 Independencia eli 19. huhtikuuta 1810 Itsenäisyys ja 20 de Febrero de 1859 Federación eli 20. helmikuuta 1859 Liittovaltio sekä República Bolivariana de Venezuela eli Venezuelan bolivariaaninen tasavalta.

Vaakuna on ollut käytössä vasta vuodesta 2007, koska vuonna 2006 vaakunan hevonen muutettiin juoksemaan vasemmalle kun se ennen juoksi oikealle. Sen käyttöönotto sujui kangerrellen poliittisten erimielisyyksien takia.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Ley de Bandera, Escudo e Himno Nacionales, Laki lipusta, vaakunasta ja kansallishyministä. 
 La octava estrella de Bolívar, Bolivarin kahdeksan tähteä. 

Valtioiden vaakunat
Vaakuna
Puolimatka

Puolimatka voi liittyä ainakin seuraaviin:

Sukunimi
 Armas Puolimatka (1918-1989), suomalainen rakennusmestari
 Rauno Puolimatka (s. 1957), suomalainen suursijoittaja
 Tapio Puolimatka (s. 1953) suomalainen kasvatustieteen professori

Paikannimi
 Puolimatka, kylä Urjalassa
 Puolimatka, kylä ja kartano Köyliössä

Muita
 Rakennusliike Puolimatka, entinen suomalainen rakennusliike
 Puolimatkan koulu, koulu Hyvinkäällä
 Puolimatkan hautausmaa, Hyvinkään seurakunnan hautausmaa Hyvinkäällä
 Puolimatkan vesitorni, vesitorni Hyvinkäällä
 Puolimatkan krouvi, Aleksis Kiven näytelmän Nummisuutarit kolmanteen näytökseen perustuva suomalainen televisioelokuva vuodelta 1967
Kolumbian vaakuna

Kolumbian vaakuna on Kolumbian kansallinen tunnus lipun, moton ja hymnin ohella. Vaakuna hyväksyttiin maan viralliseksi tunnukseksi 9. toukokuuta 1834.

Vaakuna on jaettu kolmeen osaan. Ylimmässä osassa on sinisellä pohjalla kultainen granaattiomena viitaten Uuteen-Granadaan, jolla nimellä maa tunnettiin 1800-luvulla. Granaattiomenan molemmin puolin on runsaudensarvi, joista oikeanpuoleisessa on kulta- ja hopearahoja, vasemman puoleisessa eksoottisia hedelmiä. Nämä sarvet kuvaavat Kolumbian maaperän rikkauksia ja yltäkylläisyyttä. Keskimmäisessä kentässä on platinanvärisellä pohjalla kultainen keppi, jonka päässä on fryygialaismyssy symboloiden tasavaltaa. Alimmaisessa kentässä on Panamankannas ja kaksi laivaa, joiden purjeet on avattu. Toinen laiva on Tyynellämerellä, toinen Atlantilla symboloiden Kolumbian olevan Etelä-Amerikan ainoa valtio, jolla on rantaviivaa sekä Tyynellämerellä että Atlantilla. Avatut purjeet symboloivat maailmankauppaa. Vaakunan yläpuolella on vapauden symboli andienkondori suussaan laakeriseppele ja kynsissään nauha, johon on kirjoitettu Kolumbian motto Libertad y Orden, Vapaus ja Järjestys

Valtioiden vaakunat
Vaakuna
Närpiönjoki

Närpiönjoki (, yläjuoksulla ) on Närpiönjoen vesistön Selkämereen laskeva joki Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakunnissa Kurikan ja Närpiön kuntien alueella. Joki saa alkunsa Kivi- ja Levalammen tekojärvestä Laihian ja Kurikan rajalta entisen Jurvan kunnan alueella ja virtaa Jurvassa Rannankylän, Kestin, Järvenpään ja Närvijoen kylien sivuitse. Närpiössä joki virtaa Pirttikylän ja Ylimarkun kirkonkylien ja Närpiön keskustaajaman kautta ja laskee Västerfjärdenin säännöstelyaltaaseen lähellä Kaskisten kaupunkia. Joen pituus on noin 75 kilometriä, valuma-alue 992 km² ja korkeusero noin 80 metriä.

Närpiönjoen suurin sivujoki on Teuvan puolelta alkunsa saava Lillån, joka on yläjuoksulla nimeltään Itäjoki. Myös Pirttikylässä jokeen laskee pohjoisesta toinen Lillån-niminen joki. Kivi- ja Levalammen tekojärven ohella toinen vesistöalueen järvistä on Säläisjärvi Jurvassa. Aiemmin on joen laajentumana ollut myös nykyään kuivattu Jurvanjärvi Jurvan Järvenpään kylän pohjoispuolella. Vesistö on säännöstelty. Säännöstelyn tarkoituksena on ollut turvata raakaveden saanti Metsä-Botnian Kaskisten sellutehtaalle.

Lähteet 

 

 

Suomen joet
Kurikan joet
Närpiö
Jurva
Bratislavan vanhakaupunki

Bratislavan vanhakaupunki () on Bratislavan historiallinen keskusta ja samalla hallinnollinen alue kahdellakin tasolla: sekä oma osa-alueensa että alueeltaan sama kuin Bratislava I:n piiri. Vanha kaupunki sijaitsee Tonavan pohjoisrannalla. Sen itäosa on tiiviisti rakennettu vanha keskusta, länsiosassa on vanhoja erillistaloja ja esimerkiksi useiden valtioiden lähetystöt. 

Vanhankaupungin merkittäviä rakennuksia ovat  Vanha kaupungintalo, Mikaelin portti,  Pyhän Martinuksen katedraali,  Priimaksen palatsi, päärautatieasema (Hlavná stanica), keskusaukio (Hlavné námestie), Hviezdoslavin aukio (Hviezdoslavovo námestie) ja kaupungin tärkein ostoskatu Obchodná ulica.

Lähteet 
 Bratislava hotels
 Vanhan kaupungin kartta ja nähtävyyksiä

Aiheesta muualla 
Kotisivu

Bratislavan osa-alueet
ru:Район Братислава I
sk:Okres Bratislava I
Bertil Gärtner

Bertil Gärtner (13. helmikuuta 1924 – 20. syyskuuta 2009) oli ruotsalainen teologi ja piispa.

Gärtner valmistui 1948 teologian kandidaatiksi Uppsalan yliopistosta sekä 1951 lisensiaatiksi ja 1955 tohtoriksi. Tämän jälkeen hän toimi Yhdysvalloissa Princeton Theological Seminaryn Uuden testamentin eksegetiikan professorina 1965–69 sekä Göteborgin hiippakunnan piispana 1970–91.

Gärtner nimitettiin piispaksi tilanteessa, jossa kaikki hiippakunnan äänestämät ehdokkaat, hänen lisäkseen Carl Henrik Martling ja Per-Olof Sjögren, olivat perinteisellä virkakannalla ja naispappeutta vastaan. Täten Ruotsin hallituksella ei ollut muuta mahdollisuutta kuin nimittää perinteisellä virkakannalla oleva ehdokas Bo Giertzin seuraajaksi Göteborgin piispaksi.

Gärtner kirjoitti useita yleistajuisia kirjoja mm. Uuden testamentin aiheista, ja piispana hän paneutui voimakkaasti evankeliointiin ja lähetystyöhön sekä kirkon ulkomaantyöhön, erityisesti Etelä-Amerikassa

Gärtner kuului Ruotsin kirkon korkeakirkolliseen liikkeeseen ja hän toimi sekä arbetsgemenskapen Kyrklig Förnyelsenin puheenjohtajana että Societas Sanctae Birgittaen piispallisena visitaattorina. Tästä riippumatta hänestä kuitenkin tuli kaikkien konservatiivien hengellinen johtaja sekä omassa hiippakunnassaan että koko kirkossa. Konservatiivit pitivät Gärtneriä ”Ruotsin kirkon viimeisenä oikeaoppisena piispana” ja ”omana” piispanaan, Gärtnerin edelleen pysyttyä aktiivisena vielä eläkkeelle jäätyäänkin.

Gärtner oli tärkeimpiä vaikuttajia Svenska kyrkans fria synodissa ja kutsui lisäksi koolle kolme konservatiivista yleiskirkollista Linköpingsmöte-kokousta 1997, 2000 ja 2002. Christina Odenbergin tultua valituksi Lundin piispaksi Gärtner toimi Lundissa sijaitsevan Laurentiistiftelsenin jumalanpalvelusyhteisön, koinonian piispana. Aiemmin Gärtner oli ollut myös nykyisin Missionsprovinseniin kuuluvan Tukholman Pyhän Stefanoksen koinonian piispana.

Lähteet

Suomennetut teokset
Vanha testamentti elää: raamatuntutkistelun opus. Sley Kirjat, 1976 ISBN 9516173675
Jeesuksen elämä. Bertil Gärtner, Oili Aho. Sley-kirjat, 1982 ISBN 9516175317
Simon Pietari. Perussanoma, 2006 ISBN 9518884102

Aiheesta muualla
 Bertil Gärtnerin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
 piispa Bertil Gärtnerin blogi 

Ruotsin kirkon piispat ja arkkipiispat
Ruotsalaiset teologit
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Göteborgin hiippakunta
Henkel

Henkel-konserni on saksalainen kemianteollisuuden yhtiö, joka tuottaa kosmetiikkaa, pesuaineita ja liimoja.

Vuonna 1876 perustetulla Henkelillä on nykyisin noin 47 000 työntekijää ja toimintaa 125 maassa. Pääkonttori sijaitsee Düsseldorfissa. Vuonna 2012 Henkelin liikevaihto oli 16 510 miljoonaa euroa ja liikevoitto 2 335 miljoonaa euroa. Henkel on noteerattu DAX-pörssissä.  Henkelin kansainvälisiä tuotemerkkejä ovat muun muassa Persil, Bref, Schwarzkopf, Fa, Pritt ja Loctite.

Pohjoismaissa Henkelin tuotemerkkejä ovat esimerkiksi Schwarzkopf, Barnängen, Loctite ja Pattex. Henkelillä on Pohjoismaissa noin 440 työntekijää, ja vuonna 2012 yrityksen liikevaihto Pohjoismaissa oli 207,6 miljoonaa euroa. Suomessa Tolu on Henkelin tuotemerkki.

Vuonna 2012 Henkel listattiin kuudentena vuotena peräkkäin Dow Jones Sustainability -indeksissä yrityksen maailmanlaajuisesti tekemän vahvan kestävyystyön ansiosta.

Henkelin historiaa maailmanlaajuisesti ja Pohjoismaissa
1873 Ensimmäinen Barnängen-saippua valmistetaan Ruotsissa
1876 Fritz Henkel perustaa Henkel & Cie -yrityksen Aachenissa Saksassa
1878 Henkel aloittaa saippuan ja puhdistusaineiden valmistuksen. Henkelin Bleich Sodan lanseeraus
1907 Pesuaine Persil lanseerataan Saksassa
1907 Puhdistusaine Havin Mäntysuopa (nyk. Havu Mäntysuopa) lanseerataan Suomessa
1922 Henkel aloittaa ensimmäisen liimatuotantonsa – lähinnä omaan käyttöön. Persil lanseerataan Tanskassa
1923 Henkel & Co AS perustetaan Kööpenhaminassa
1924 Persil lanseerataan Suomessa
1925 Henkel Kemiskt-Tekniskt Aktiebolag perustetaan Tukholmassa 
1930 Henkel AS perustetaan Oslossa
1930 Henkel & Cie perustetaan Helsingissä pesuaineiden maahantuontia varten
1931 Henkel Kemiskt-Tekniskt AB Tukholmassa ostaa Helioksen teknokemialliset tehtaat. Persilin ja Vita Tvättbjörnin tuotanto alkaa seuraavana vuonna.
1954 Henkel lanseeraa Fa-saippuan
1956 Plastic Padding lanseerataan Pohjoismaissa
1983 Ensimmäinen fosfaatiton pesuaine lanseerataan Saksassa
1985 Henkel noteerataan DAX-pörssissä Saksassa
1992 Henkel ostaa Barnängenin. Henkelin pohjoismainen toiminta yhdistyy ja muodostaa Henkel Norden AB:n, jonka pääkonttori on Tukholmassa
1995 Henkel ostaa Hampurissa toimivan hiustuotemerkin Hans Schwarzkopf GmbH:n
1997 Henkel ostaa Loctiten ja vahvistaa asemaansa maailman liimamarkkinoilla. Henkel ostaa Hackman Havin Suomessa ja vahvistaa asemaansa Pohjois-Euroopan pesuaine-/kodinpuhdistusmarkkinoilla
2004 Henkel ostaa Dial Coperationin Yhdysvalloissa
2008 Henkel ostaa National Starchin liima- ja elektroniikkatoiminnot

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kosmetiikka- ja kauneusalan yritykset
Päivittäistavaravalmistajat
Saksalaiset pörssiyhtiöt
Blokus

Blokus on abstrakti lautapeli 2–4 pelaajalle. Bernard Tavitianin suunnitteleman pelin julkaisi ranskalainen Sekkoïa vuonna 2000. Peli on käännetty useille eri kielille ja se on saanut useita tunnustuksia ja oli mukana vuoden 2002 Spiel des Jahres -valintalistalla. Pelin säännöt ovat yksinkertaiset. Pelissä asetellaan eri muotoisia neliöistä koostuvia laattoja laudalla siten, että pelaajan omat laatat ovat kiinni toisissaan, mutta ainoastaan kulmista. Pelin edetessä syntyy kilpailua vapaana olevasta tilasta. Pelin voittaa pelaaja, jonka käteen jääneissä laatoissa on vähiten neliöitä.

Kolminpelin erikoisversioksi on julkaistu Blokus Trigon.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Pelin sivut

Strategialautapelit
Kilpapelit
Pateniemen lukio

Pateniemen lukio sijaitsee Oulussa, nimestään huolimatta ei Pateniemen vaan Rajakylän kaupunginosassa. 
Pateniemen lukiossa on noin 250 opiskelijaa. Keskiarvoraja keväällä 2022 oli 7,92.

Historia
Pateniemen lukio on perustettu yksityiseksi kouluksi v. 1964 (Pateniemen yhteiskoulu), Pateniemen yhteiskoulun kannatusyhdistyksen toimesta . Alueella toimi tuolloin Pateniemen saha, joka oli suuri työllistäjä ja alueen kehittäjä. Saha -alue on nyt merenranta-alue Pateniemenranta , johon on kaavoitettu asunnot jopa 3000 asukkaalle . Pateniemen lukio siirtyi Rajakylään tilanpuutteen vuoksi.
Vuonna 2012 Pateniemen lukio sijoittui sijalle 109. STT-lehtikuvan teettämässä suuressa lukiovertailussa, jossa tutkittiin opiskelijoiden menestystä ylioppilaskirjoituksissa verrattuna peruskoulun päättötodistuksen arvosanoihin. Ainoastaan oululaisista lukioista Svenska Privatskolan i Uleåborg menestyi paremmin. Vuonna 2019 syksyllä samassa vertailussa Pateniemen lukio sijoittui Pohjois-Pohjanmaan lukioista sijalle 7.

Toiminta
Pateniemen lukion koulurakennus on valmistunut vuonna 1977  ja sen on suunnitellut arkkitehti Risto Harju. Samassa rakennuksessa on myös Rajakylän koulu. Pateniemen lukiolla on yksi Oulun suurimmista liikuntasaleista. Sali peruskorjattiin lukuvuonna 2018–2019. Liikuntaa varten lähistöllä on myös Talvikkipuisto ja Pateniemen urheilukeskus. Kaupunki on päättänyt rakentaa urheilukeskukseen tekojääradan vuonna 2020.

Lukion lähellä on palveluja, esimerkiksi Rajakylän kirjasto ja nuorisotalo "nuokkari", joka on tarkoitettu lähinnä ala-astelaisille. 

Pateniemen ja Merikosken lukiot yhdistetään Raksilaan perustettavaan uuteen lukioon vuonna 2023. 

Pateniemessä toimiva Kuivasojan koulu yhdistettäneen Rajakylän kouluun lähitulevaisuudessa. Rajakylän koulu toimii samoissa tiloissa Pateniemen lukion kanssa.

Yleistä tietoa 

Lukiossa on 75 minuutin oppitunnit ja lukuvuodessa on viisi jaksoa. Ruokalan nimeksi valittiin oppilaiden äänestyksessä Ruiskukkahovi vuonna 2004. Ruoat valmistaa Oulun serviisi.  Lukion luokkatiloja on korjattu ja ajanmukaistettu vastaamaan nykyajan lukio-opiskelua varten. Lukio järjestää erilaisia retkikursseja (esim. vaelluskurssi, kulttuurimatkakurssi, Hailuoto-retkikurssi) ja lukiossa voi suorittaa kuvataiteen lukiodiplomin.

Rehtorit 
Seija Lähdesmäki (1974-1986)
Teuvo Väisänen (1986–2006)
Sakari Ansamaa (2006–2010)
Auvo Huotari (2010–)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Pateniemen lukion kotisivu

Oulun lukiot
Rajakylä (Oulu)
Kalos kagathos

Kalos kagathos (; ”kaunis ja hyvä”, ”jalo ja hyvä”), joskus kalokagathos () tai kalos kai agathos (), on antiikin kreikkalaisessa kirjallisuudessa esiintyvä sanonta, jolla viitataan hyvään kansalaiseen. Sen voidaan nähdä vastaavaan myöhempää ajatusta herrasmiehestä (gentleman).

Sanonta koostuu kahdesta adjektiivista, kalos (, ”kaunis”) ja agathos (, ”hyvä”; josta  on krasis sanan  , ”ja”, kanssa). Sanasta johdettu subjektiivi on kalokagathia ().

Osat

Kalos 

Adjektiivi  sisältää merkityksiä, joita vastaavat suomen kielen sanat ”kaunis”, ”komea”, ”hyvä”, ”jalo”, ”kunnianarvoisa” ja ”ylevä”. Sanasta käytetään yleisimmin tätä maskuliinimuotoa, mutta sitä voitiin käyttää yhtä hyvin myös naisista (feminiinimuodossa ). Sana saattoi kuvata myös eläimiä tai elottomia kohteita: ne olivat kalos silloin, jos ne olivat hyviä käyttötarkoituksessaan.

Platon käytti teoksessaan Valtio termiä  (neutrimuoto) pyrkiessään määrittelemään hyvän ideaa — vaikkakin dialogin päähenkilö Sokrates sanoo, ettei hän ymmärrä täysin tätä ideaa.

Agathos 

Adjektiiviin  ei liittynyt erityisiä fyysisiä tai esteettisiä mielleyhtymiä. Se kuvasi ennen kaikkea henkilön rohkeutta ja moraalia. Klassisella kaudella termi oli saanut poliittisia merkityksiä, ja siihen liittyi ajatus kaupunkivaltion velvollisuudentuntoisesta kansalaisesta.

Käyttö 

Kahden adjektiivin yhteensulautumasta kehittyi kreikkalaisessa kulttuurissa sanonta, jolla ateenalainen aristokratia viittasi itseensä. Termi esiintyy muun muassa Herodotoksella ja Thukydideellä merkityksessä 
”täydellinen herrasmies”. Kreikkalaisilla filosofeilla, joista monet ensimmäisistä olivat ateenalaisia herrasmiehiä, sanonnasta tuli eettinen termi, joka viittasi miehen ihanteeseen tai täydellistymään, ja kuvasi ”täydellistä luonnetta”. Kalos kagathos oli täydellinen mies, sellaisena kuin miehen tuli olla. Ilmaisua voitiin käyttää paitsi ihmisestä myös tämän ominaisuuksista ja teoista.

Termin sosiaalisten vivahteiden tavoittamiseksi sen käännökseksi on ehdotettu sellaisia sanoja kuin ”herrasmies” tai ”ritari”. Termin sotilaallista käyttöä vastaamaan on joskus käytetty myös esimerkiksi sanaa ”sotasankari”. Suomennoksissa kalos kagathos on käännetty paitsi ”kaunis ja hyvä” myös muun muassa ”kiitettävä ja hyvä”, ”hyvä ja jalo” sekä ”jalosyntyinen”:

Katso myös 

 Arete
 Paideia

Lähteet

Kirjallisuutta 

 
 

Antiikin filosofia
Antiikin Kreikan kulttuuri
Etiikka
Filosofian termit
Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Urban Tango

Urban Tango on muusikko Pekka Pohjolan kuudes studioalbumi ja se julkaistiin vuonna 1982. Albumi sisältää yhden Pohjolan tunnetuimmista kappaleista ”Impun tango”. Albumilla käytetään paljon syntetisaattoreita sekä kitarasyntetisaattoria, joka julkaisuajankohtana oli uutta. Albumilla on Pohjolan levyistä ensi kertaa mukana myös laulajia. ”Urban Caravan” ja ”Silent Decade” -kappaleet on sanoittanut Edu Kettunen. Solisteina niillä kuullaan Kassu Halonen ja Esa Kaartamo.

Kappaleet
A-puoli

B-puoli

CD:n bonusraita
 Silent Decade (CD-version bonusraita)

Kokoonpano
 Pekka Pohjola – basso ja koskettimet
 Peter Lerche – kitara
 T. T. Oksala – kitara
 Leevi Leppänen – rummut
 Jussi Liski – koskettimet
 Kassu Halonen – laulu kappaleessa ”Urban Caravan”
 Esa Kaartamo – laulu kappaleessa ”Silent Decade”

Levyn avausraita ”Imppu's Tango” tunnetaan nimellä ”Impun tango”, mutta levyn kansiin se on merkitty englanninkielisenä.

Pekka Pohjolan albumit
Vuoden 1982 albumit
Geopolitiikka

Geopolitiikka on politiikantutkimuksen ja poliittisen maantieteen tutkimussuunta, joka tutkii kansainvälistä politiikkaa maantieteestä lähtien. Se on eri tieteiden välistä tutkimusta, jossa on monia tutkimussuuntia. Geopolitiikka voidaan määritellä joko poliittisen maantieteen ala-alueeksi, kansainvälisen poliittisen realismin keskeiseksi osaksi tai historialliseksi maailmanpolitiikan rakenteeksi.

Historia 
Geopolitiikka kehittyi 1800-luvun lopulla lähinnä tieteelliseksi perusteluksi imperialismille. Halford Mackinder kehitti 1900-luvulla teoriaa maailmansaarekkeista, jossa valtiot jaettiin merivaltiohin ja mannervaltiohin sekä korostettiin Venäjän hallitseman alueen merkitystä koko maailmalle. Tuolloin Britannia pyrki Japania tukemalla rajoittamaan Venäjän vahvistumisen mahdollisuutta Kaukoidässä. Termin geopolitiikka otti käyttöön Uppsalan ja Göteborgin yliopistossa politologiaa opettanut Rudolf Kjellén vuonna 1899.

Teoriat 
Klassiseen geopolitiikkaan liitetyistä käsitteistä ja teorioista mainittakoon maavalta (mannervalta), merivalta, sydänmaa, etupiiri, reunavaltio, sisämaavaltio, harmaa vyöhyke, puskurivaltio, valtion elintila, geopoliittiset suuralueet, dominoteoria ja voimatasapaino.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Poliittinen maantiede
Herra Ylpön perse ja muita kertomuksia

Herra Ylpön perse ja muita kertomuksia on Tatu Junnin (s. 1981) satiiristen verkkosarjakuvien kokoelma, joka sisältää vuosina 2004–2007 eri lehdissä ilmestyneitä pilapiirrostyyppisiä Rockhuora-sarjakuvia. Sarjakuvassa esitetään koomisessa valossa A. W. Yrjänän ja Jouni Hynysen kaltaisia tunnettuja suomalaisia rockmuusikoita. A. W. Yrjänä ja Kikke Heikkinen ilmoittautuivat sarjan ihailijaksi, ja heidän myötävaikutuksellaan kirjan julkaisi kulttuuriosuuskunta Lilith vuonna 2007 ensimmäisenä kirjamuotoisena julkaisunaan. 

Kokoomateos sisältää 100 valikoitua ruutua verkkosarjakuvasta. Arvostavia mainoslauseita kirjalle antoivat Jouni Hynynen ja Herra Ylppö. Julkistamistilaisuudessa esiintyi Jarkko Martikainen.

Sarjassa ivailun kohteena ovat muun muassa A. W. Yrjänä, Ville Valo, Samuli Putro, Nightwish, YUP, The 69 Eyes, Eppu Normaali ja teinigootit. Vaikuttajina ovat olleet Juho Juntusen sarjakuvat ja Mauri Kunnaksen Nyrok City.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Teos Lilithin sivuilla .
 Hersyviä juttuja lööppien takaa. Aviisi 16/2007.
 Jussi Mäntysaari: Herra Ylpön perse ja muita kertomuksia. Rumba 18/2007.

Suomalaiset sarjakuvat
Sarjakuva-albumit
Vuoden 2007 kirjat
Aureolus

(Manius Acilius?) Aureolus (k. 268) oli roomalainen kenraali ja usurpaattori. Hän oli kotoisin vaatimattomista oloista Daakiasta ja palveli keisari Valerianuksen armeijassa. Aureolus kukisti usurpaattori Ingenuuksen kapinan vuonna 260. Gallienuksen aikana hän oli luultavasti komentajana Illyriassa vuosina 261–267, mahdollisesti Rooman armeijan ratsuväen johdossa. Aureolus kukisti usurpaattori Macrianuksen armeijan Illyricumissa vuonna 261, ja vuonna 265 hän osallistui Gallienuksen hyökkäykseen Galliaan, mutta eräässä taistelun vaiheessa hän epäröi tai oli tottelematta käskyjä, jolloin vihollinen pääsi pakoon. Gallienus armahti kuitenkin hänet. Aureolus lähetettiin vuonna 267 Pohjois-Italiaan vartioimaan Alppien solia Gallian keisarikunnan joukkojen hyökkäyksiltä. Vuonna 268 Aureolus nousi kapinaan Gallienusta vastaan ja julistautui keisariksi. Gallienus kuitenkin kukisti Aureoluksen joukot Pons Aureoluksessa ja pakotti nämä perääntymään Mediolanumiin, joka piiritettiin. Syyskuussa 268 Gallienus kuitenkin murhattiin ja Claudius Gothicus nousi keisariksi. Aureolus yritti neuvotella Claudiuksen kanssa, mutta tämä antoi teloittaa Aureoluksen.

Lähteet

Viitteet 

Roomalaiset sotilaat
Roomalaiset usurpaattorit
200-luvun kriisi
260-luvulla kuolleet
Syntymävuosi tuntematon
Wayne Primeau

Wayne Primeau (4. kesäkuuta 1976, Scarborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän on jääkiekkoilija Keith Primeaun nuorempi veli.

Ura
Wayne Primeau pelasi ensimmäisellä kaudella joukkueessa Owen Sound Platers (OHL). Hän pysyi Platersissa kolme vuotta (1992–1995). 

Buffalo Sabres varasi hänet NHL:ään vuoden 1994 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella numerolla 17. Hän teki ensimmäisen NHL-maalinsa New Jersey Devilsin maalivahdin Martin Brodeurin vartioimaan maaliin. Hänet palkattiin Tampa Bay Lightningiin vuonna 2000 ja 1. helmikuuta 2001 Pittsburgh Penguinsiin.

Primeau hankittiin San Jose Sharksiin 11. maaliskuuta 2003. Hänet palkkasi Boston Bruins 30. lokakuuta 2005. Vuosina 2006–2009 hän pelasi Calgary Flamesissa. Heinäkuussa 2009 Calgary myi hänet Toronto Maple Leafsiin, josta seura sai vaihdossa Colin Stuartin ja Anton Strålmanin.

Tilastot

Lähteet
 
 
 
 Calgary Flames Profile

Viitteet

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Buffalo Sabresin varaamat pelaajat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Kielletty hedelmä (elokuva)

Kielletty hedelmä on suomalainen vuonna 2009 valmistunut Dome Karukosken ohjaama ja Aleksi Bardyn käsikirjoittama elokuva.

Elokuva kertoo kahdesta vanhoillislestadiolaisesta nuoresta tytöstä Raakelista ja Mariasta, jotka lähtevät kesäksi Helsinkiin kokeilemaan erilaista elämää kuin mihin ovat tottuneet. Maalaistalossa, isossa lestadiolaisperheessä kasvaneet tytöt saavat kokea millaiselta vapaus tuntuu. Elokuva on kasvutarina ja kuvaus elämänvalinnoista uskonnollisuuden ja vapauden ristipaineessa.

Elokuva on kuvattu Pohjois-Pohjanmaalla Limingassa ja Kempeleessä sekä Helsingissä.

Rooleissa

Vastaanotto

Jussi-palkinnot ja -ehdokkuudet 

Elokuva sai parhaan naissivuosan (Amanda Pilke) Jussi-palkinnon vuonna 2010. Lisäksi elokuva oli ehdolla vuoden parhaaksi elokuvaksi.

Lähteet 

Elokuvat uskonnoista
Jussi-palkitut elokuvat
Vuoden 2009 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Dome Karukosken ohjaamat elokuvat
Suomalaiset nuortenelokuvat
Uskelan vaakuna

Uskelan kunnanvaakuna on saanut aiheensa Uskelan historiasta. Häränsarvet viittaavat vetohärkiin, joilla aikanaan oli pitkään tärkeä osa pitäjän maanviljelyksessä. Lilja symboloi Neitsyt Mariaa.

Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 23. elokuuta 1952. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kaksi hopeista, paaluittaista häränsarvea, joiden välissä kultalilja”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1967 Uskelan liityttyä osaksi Salon kaupunkia.

Lähteet 
 

Suomen entisten kuntien vaakunat
Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat
Uskela
Eero Laine

Eero Laine on seuraavien merkittävien henkilöiden nimi:

 Eero Laine (1926–1998), ampumahiihtäjä
 Eero Laine (1931–1971), kansanedustaja (SDP)
 Eero Laine (s. 1928), kirjailija ja kääntäjä
 Eero Laine (s. 1933), soutaja
Eero Laine (soutaja)

Eero Johannes Laine (s. 17. syyskuuta 1933 Turku) on entinen suomalainen soutaja.

185 senttimetriä pitkä Laine edusti Suomea Rooman 1960 olympialaisten perämiehettömässä nelosessa. Joukkue, johon kuuluivat myös Eero Laineen veljet Pertti ja Heikki Laine sekä Arto Nikulainen, karsiutui alkuerissä. EM-kilpailuissa Eero Laine saavutti seitsemännen sijan vuonna 1958.

Turun Yliopiston Soutajia edustanut ”Mela” Laine voitti Suomen mestaruuden perämiehettömässä nelosessa vuosina 1958 ja 1960. Hän on toiminut myös seuransa soutuvalmentajana ja puheenjohtajana.

Laine väitteli vuonna 1978 kasvatustieteiden tohtoriksi aiheenaan vieraan kielen opiskelumotivaatio Suomessa. Hän on työskennellyt muun muassa Jyväskylän yliopistossa kielipedagogiikan apulaisprofessorina vuosina 1982–1996.

Lähteet
 

Suomalaiset soutajat
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Palatkaa Pariisiin!

Palatkaa Pariisiin! on Scandinavian Music Groupin 1. huhtikuuta 2009 julkaistu viides studioalbumi. Albumi debytoi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalla #2. Levyä oli myyty vuoden 2009 loppuun mennessä 13 193 kappaletta.  

Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin Näin minä vihellän matkallani. Se lähetettiin radioille viikolla 9 ja digitaaliseen myyntiin se tuli viikkoa myöhemmin.  Toisena singlenä julkaistiin albumin nimen sanoituksissaan sisältävä ja samannimiseen klassikkoelokuvaan viittaava kappale Casablanca, jonka digiversiossa on mukana ennenjulkaisematon Ambulanssi tuli ja kaikki itki -kappale, joka tehtiin albumia varten, mutta jäi kuitenkin kokonaisuudesta pois. 

Albumi julkaistiin tavallisissa muovikansissa, mutta myös Levykauppa Äx:n painamaan pahviseen digipackiin pakattuna rajoitettuna painoksena, jonka sai ostettua ainoastaan kyseisestä kaupasta.

Kappaleet 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Kappaleiden sanat on tehnyt Terhi Kokkonen ja sävellykset Joel Melasniemi paitsi "Huutelen pimeään" c-osan Melasniemi ja Antti Lehtinen. Sovituksista vastaa SMG ja jousisovituksista Anssi Växby ja Melasniemi.

Kokoonpano 
 Terhi Kokkonen – laulu
 Pauliina Kokkonen – lauluharmoniat, tamburiini
 Antti Lehtinen – rummut, perkussiot & koskettimet
 Joel Melasniemi – kitarat, banjo, koskettimet & perkussiot
 Miikka Paatelainen – lap & pedal steel, bouzouki, slide, saz
 Kyösti Salokorpi – kitarat & koskettimet
 Anssi Växby – basso

Vierailevat muusikot 
 Pekka Gröhn – Hammond
 Pope Puolitaival – huilu
 Juha-Pekka Koivisto – viulu
 Kaisa Ivars – viulu
 Anniina Ahlström – viulu
 Laura Airola – viulu
 Mauri Kuokkanen – alttoviulu
 Riikka Lampinen – sello
 Kati Ylitalo – sello

Tuotanto 
 Miikka Huttunen – äänittäjä (Studio Mankku, Finnvox B), miksaaja (Neomusic)
 Mikko Raita – äänittäjä (Finnvox F)
 Joel Melasniemi (Pessilä)
 Pauli Saastamoinen – masteroija (Finnvox)
 Joel Melasniemi – vastaava tuottaja, kannet
 Terhi Kokkonen – vastaava tuottaja, kuvat

CD-levyn mukana on 16-sivuinen vihkonen, jossa on kuvia yhtyeen jäsenistä sekä kappaleiden sanat. Visuaalisesti miellyttävän vihkosen kuvitus on saatu kirjoista Art Noveau Designs ja The Designs From Portugal, jotka on kustantanut Pepin Press. Portugali on muutenkin esillä kappaleiden sanoituksissa.

Arvostelut 
 Dome.fi: 
 Keskisuomalainen: erittäin positiivinen
 Rumba: positiivinen
 Soundi:

Lähteet 
 Scandinavian Music Group CD "Palatkaa Pariisiin!" (Sony Music 88697491222) 2009

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Sami Nissinen: Palatkaa Pariisiin!  Soundi 4/2009.

Scandinavian Music Groupin albumit
Vuoden 2009 albumit
Aldata Solution

Aldata Solution Oyj on vuonna 2003 perustettu suomalainen yhtiö, joka kehittää pääasiassa vähittäis- ja tukkukaupan sekä logistiikan ohjelmistoja, eli informaatioteknologiaa kaupan koko arvoketjulle. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Vantaalla.

Yhtiön osake oli noteerattu Helsingin pörssissä.

Solteq osti maaliskuussa 2012 Aldata Solution Finlandin koko osakekannan. Aldata työllisti silloin 74 henkilöä ja kauppahinta oli noin 8,3 miljoonaa euroa. Kaupan myötä Solteq aloitti Aldata-konsernin tuotteiden (myymäläohjelmistot kuten kaupan kassatoiminnot ja taustatoiminnot kuten tavaraliikenne) jälleenmyynnin Suomessa ja maan lähialueilla. Aldatan myymäläjärjestelmiä oli käytössä sekä päivittäistavarakaupoissa sekä erikoistavarakaupoissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Aldata Solution

Entiset suomalaiset pörssiyhtiöt
Suomalaiset ohjelmistoyritykset
Pertti Korppoo

Pertti Paavo Korppoo (s. 18. huhtikuuta 1937 Orivesi – 9. heinäkuuta 2009 Ruovesi) oli suomalainen sahateollisuuden palveluksessa toiminut henkilö. Hän oli koulutukseltaan sahateknikko ja toimi sukunsa omistaman Pohjan Saha Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1969–1982.

Elämäkerta 

Pohjan Saha Oy:n perusti Ruoveden Jäminkipohjaan talousneuvos Paavo Edward Korppoo (k. 1974). Hän toimi kuolemaansa asti Pohjan Saha Oy:n hallituksen puheenjohtajana. Pertti Korppoon veljistä Eero (s. 1941) toimi sahayhtiön teknisenä johtajana ja Jorma (s. 1945) markkinointijohtajana.

Pertti Korppoon toimitusjohtaja-aikana Pohjan Saha Oy:stä kehittyi Suomen suurin yksityinen sahayhtiö, jolla oli toimipaikat Ruoveden Jäminkipohjassa (vuosituotanto 175 000 m³), Holisevan Saha Oy Jämsässä (vuosituotanto 75 000 m³), osuus Kovetun Saha Oy:stä Ruoveden Muroleessa (vuosituotanto 70 000 m3) sekä Toras Oy:n Kuohun tehtaat Kuohun kylässä Jyväskylässä.

Jäminkipohjan sahan äitienpäivänä 1979 tuhonneen tulipalon jälkeen Pohjan Saha Oy osti korvaaviksi tuotantolaitoksiksi Väärinmajan Sahan Ruoveden Ylä-Väärissä (vuosituotanto n. 40 000 m³) ja G. A. Serlachius Osakeyhtiöltä Kolhon Sahan Vilppulassa (vuosituotanto noin 120 000 m³). Yhtiö rakennutti 1979–1980 Vilppulaan uuden suursahan, joka korvasi Holisevan ja Kovetun Sahoja lukuun ottamatta muut edellä mainitut yksiköt. Uuden tuotantolaitoksen vuosituotanto oli noin 360 000 m³ ja se oli lajissaan Euroopan suurin. Nykyisin sen vuosikapasiteetti on tarvittaessa ollut nostettavissa yli 600 000 m³:iin. Sahan omistaa nykyisin Metsäliiton Metsä Wood, entinen Finnforest. Pohjan Saha Oy oli myös metsäyhtiöiden yhteisen puunhankintayhtiö Puulaaki Oy:n osakas.

Pertti Korppoo oli metsäteollisuuden monissa luottamustoimissa. Hän osallistui myös 1970–1980-luvuilla Ruoveden kunnallispolitiikkaan ja toimi kokoomuslaisena kunnanvaltuutettuna.

Korppoo rakensi asunnon Villanika-nimiselle kiinteistölle Ruoveden Kautun kylään kanavan tuntumaan 1976. "Nika" talon nimessä johtuu siitä, että olohuoneen ja ruokailuhuoneen välissä on nikainen puunrunko pystyasennossa läpi talon. Arkkitehtina toimi Pekka Ojonen.

G. A. Serlachius Oy osti Pohjan Sahan Korppoon veljeksiltä 1982. Kaupasta seurasi vuosikymmeniä kestänyt oikeudenkäyntien sarja, jossa Korppoot saivat korvauksia. Holisevan Saha Oy:n Korppoot myivät Yhtyneet Paperitehtaat Oy:lle 1983.

Pertti Korppoo keskittyi 1983 lukien liikkeenjohdon konsultointiin sekä omistamansa VP Laatikkovuokraus Oy:n toimitusjohtajuuteen. Eero ja Jorma Korppoo perustivat Ruoveden Jäminkipohjaan 1983 sahateollisuuden koneiden ja laitteiden myyntiyhtiön Loija Oy:n.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Pertti Korppoon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset liikemiehet
Vuonna 1937 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Risto Punkka

Risto Kalevi Punkka (19. maaliskuuta 1957 – 22. heinäkuuta 2014) oli lemiläinen ampumahiihtäjä, joka 1980-luvulla edusti Suomea maajoukkueessa.

Punkka sijoittui Sarajevon 1984 olympialaisissa 10 kilometrillä 34:nneksi. MM-kilpailuissa hän sijoittui Anterselvassa 1983 viestissä viidenneksi, 10 kilometrillä 16:nneksi ja 20 kilometrillä 22:nneksi sekä Ruhpoldingissa 1985 viestissä seitsemänneksi ja 20 kilometrillä 42:nneksi. Maailmancupissa hän sijoittui 10 kilometrillä  kolmanneksi Falunin osakilpailussa vuonna 1983.

"Ripo" Punkka edusti seuratasolla Lemin Eskoja. Hän saavutti kolmesti SM-hopeaa: viestissä vuonna 1979, 10 kilometrillä vuonna 1982 ja 20 kilometrillä vuonna 1985 sekä kolmesti SM-pronssia: 20 kilometrillä vuonna 1979 ja 10 kilometrillä vuosina 1980 ja 1983.

Lähteet 
 

Suomalaiset ampumahiihtäjät
Vuonna 1957 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Aamir Khan

Aamir Khan (oik. Mohammed Aamir Hussain Khan; s. 14. maaliskuuta 1965 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen elokuvanäyttelijä, -ohjaaja ja -tuottaja, joka työskentelee hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän on voittanut uransa varrella monia palkintoja, muun muassa neljä National Film Awards -palkintoa ja kahdeksan Filmfare Awards -palkintoa. Intian hallitus myönsi Khanille Padma Shri -palkinnon vuonna 2003 ja Padma Bhushan -palkinnon vuonna 2010.

Khan esiintyi ensimmäisen kerran valkokankaalla lapsinäyttelijänä setänsä Nasir Hussainin elokuvassa Yaadon Ki Baaraat (1973). Läpimurtonsa hän teki elokuvassa Qayamat Se Qayamat Tak (1988).

Khan on esiintynyt näyttelijänä muiden muassa elokuvissa Raja Hindustani (1996), Sarfarosh (1999), Lagaan – olipa kerran Intiassa (2001) ja Dil Chahta Hai (2001). Hänen ohjausdebyyttinsä oli elokuva Taare Zameen Par (2007).

Khanin suurimmat kaupalliset menestykset ovat olleet trilleri Ghajini (2008), draamakomedia 3 Idiots (2009), toimintaelokuva Dhoom 3 (2013), satiiri PK (2014) ja urheiluelämäkerta Dangal (2016), joista jokainen on rikkonut kaikkien aikojen eniten tuottaneen hindielokuvan ennätyksen.

Vuonna 2012 Khan alkoi juontaa omaa keskusteluohjelmaansa nimeltään Satyamev Jayate, jossa hän käsitteli Intian yhteiskunnallisia ongelmia.

Varhainen elämä 
Khan syntyi muslimiperheeseen Mumbaissa 14. maaliskuuta 1965. Hänen vanhempansa ovat elokuvatuottaja Tahir Hussain ja Zeenat Hussain. Useat muutkin hänen sukulaisensa ovat työskennelleet hindinkielisessä elokuvateollisuudessa, kuten hänen setänsä, ohjaaja ja tuottaja Nasir Hussain.

Yksityiselämä 
Khan meni naimisiin Reena Duttan kanssa 18. huhtikuuta 1986. Heillä on kaksi lasta, poika Junaid ja tytär Ira. Khan haki avioeroa joulukuussa 2002. Dutta sai lasten huoltajuuden. Khan meni naimisiin Kiran Raon kanssa 28. joulukuuta 2005. He ilmoittivat poikansa syntymästä sijaissynnyttäjän avulla 5. joulukuuta 2011. Khan ja Rao ilmoittivat erostaan heinäkuussa 2021.

Filmografia

Televisio

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 
 

Intialaiset näyttelijät
Intialaiset elokuvatuottajat
Intialaiset elokuvaohjaajat
Intialaiset televisiojuontajat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Roy Thinnes

Roy Thinnes (s. 6. huhtikuuta 1938 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Ensimmäisen vakituisen televisioroolinsa hän sai saippuaoopperassa General Hospital, jossa hän esitti Phil Breweria. Päärooli hänellä oli vuonna 1965 televisiosarjassa Kuuma kesä ja 1966–1967 sarjassa Muukalaiset. Myöhemmin hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Viinitila Falcon Crest ja Dark Shadowsin vuoden 1991 uusintaversiossa.

Elokuvarooleja Thinnesillä on ollut muun muassa elokuvissa Jättiläinen taivaalla (1974) ja Hindenburg (1975).

Lähteet

Aiheesta muualla

Roy Thinnesin kotisivut 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Kehittyvä Kauppa

Kehittyvä Kauppa on suomalainen K-ryhmän ammattilehti, jota kustantaa K-kauppiasliitto ry. Lehti tukee K-kaupan henkilökunnan ammatillista kehittymistä sekä välittää toimivia käytäntöjä, ideoita ja innostusta K-ryhmän sisällä ja kaupan alalla yleensä. Lehdessä on runsaasti artikkeleita Suomen vähittäiskaupasta sisältäen muun muassa markkinaosuustietoja. Lehden päätoimittaja on Arto Jaakkola. Kehittyvä Kauppa -lehti on ilmestynyt vuodesta 1986 lähtien. Sen kaukainen edeltäjä, Maakauppias-lehti, perustettiin vuonna 1907.

Tekninen ulkoasu

Lehti painetaan Tampereella PunaMusta Oy:ssä. Kehittyvän Kaupan sivukoko on 210 mm x 297 mm eli A4.

Lähteet

Vähittäiskauppa
Suomalaiset ammattilehdet
Ylihärmän vaakuna

Ylihärmän vaakuna oli Ylihärmän kunnan tunnus. Vaakuna oli saanut aiheensa maataloudesta ja kunnan nimestä, jonka yli-sanaan vaakunan lakio viittaa. Vaakunan heraldinen selitys on "hopeakentässä lakio ja äessäleikkö; molemmat siniset". Vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers ja se vahvistettiin vuonna 1963. Kunnan liityttyä Kauhavaan sen vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi.

Ylihärmä
Suomen entisten kuntien vaakunat
Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat
Geeta Dutt

Geeta Dutt (; 23. marraskuuta 1930 – 20. heinäkuuta 1972) oli intialainen laulaja. Hän syntyi nimellä Geeta Ghosh Roy Chowdhuri Faridpurissa, nykyisen Bangladeshin alueella, ja muutti vuonna 1942 Mumbaihin. Hän tuli tunnetuksi useiden intialaisten elokuvien musiikista. Laulujen joukossa on ”Aaj sajan mohe ang lagalo” elokuvasta Pyaasa (1957), jonka ohjaajan Guru Duttin kanssa Geeta oli mennyt naimisiin 26. toukokuuta 1953. Pari sai kolme lasta.

Tunnettujen Duttille lauluja tehneiden säveltäjien joukossa olivat Sachin Dev Burman ja O. P. Nayyar. 

Vuonna 1946 elokuvauransa aloittanut Dutt esiintyi myös näyttelijänä elokuvassa Badhu Bharan (1967). Guru Dutt kuoli vuonna 1964 ja Geeta itse kuoli maksakirroosiin 41-vuotiaana vuonna 1972.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Profiili sivulla Hindilyrics.net 

Intialaiset laulajat
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Róisín Murphy

Róisín Marie Murphy (s. 5. heinäkuuta 1973) on irlantilainen laulaja, sanoittaja ja musiikin tuottaja.

Róisín Murphy tuli tunnetuksi elektronisen musiikin duosta Moloko, jonka toinen osapuoli oli Murphyn silloinen poikaystävä Mark Brydon. Moloko julkaisi neljä albumia Do You Like My Tight Sweater (1995), I Am Not a Doctor (1998), Things to Make and Do (2000), Statues (2003) ja yhden kokoelmalevyn Catalogue (2006).

Vuonna 2005 Róisín Murphy julkaisi soolouransa debyyttialbumin Ruby Blue. Vuonna 2007 hän julkaisi toisen sooloalbuminsa Overpowered. Pitkän levytystauon jälkeen Murphy julkaisi albumit Hairless Toys sekä Take Her Up to Monto vuosina 2015 ja 2016. Róisín Murphy on keikkaillut soolouransa aikana Suomessa neljä kertaa, viimeisimmän kerran vuonna 2015 Flow-festivaaleilla Helsingissä.

Róisín Marie Murphy synnytti joulukuussa 2009 esikoisensa, tyttären, jonka nimi on Clodagh Murphy.

Irlantilaiset laulajat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Jääkiekon SM-sarjakausi 1934–1935

Jääkiekon SM-sarja vuonna 1935 pelattiin kolmen joukkueen kesken. Jokainen joukkue pelasi neljä ottelua ja sarjan voittaja voitti mestaruuden. Mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi.

Sarjataulukko

Lähteet 

Jääkiekon SM-sarja
Vuoden 1934 jääkiekko
Vuoden 1935 jääkiekko
Petteri Lehto

Mika Jukka Petteri Lehto (s. 13. maaliskuuta 1961 Turku) on entinen suomalainen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelasi NHL:ssä ja SM-liigassa. Hän pelasi pääsarjassa vuosina 1979–1990. Lehto pelasi vuoden 1984 talviolympialaisissa. Uransa jälkeen hän on toiminut pelaaja-agenttina ja vapaana toimittajana kirjoittaen suomalaisiin jääkiekkolehtiin Pohjois-Amerikasta käsin. 

Lehdon joukkueita SM-liigassa olivat TPS, Lukko ja KalPa ja NHL:ssä Pittsburgh Penguins. Lehto siirtyi NHL:ään vapaana pelaajana, mutta epäonnistui saamaan pelipaikkaa Pittsburghin vakiokokoonpanossa ja suurimman osan kyseisestä kaudesta hän pelasi farmijoukkue Baltimore Skipjacksissä. 

Petteri Lehdon veli Joni on hänkin entinen jääkiekkoilija joka pelasi urallaan muun muassa TPS:ssä, Lukossa, Ilveksessä ja Ässissä.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Charlie Wilsonin sota

Charlie Wilsonin sota (Charlie Wilson's war) on vuonna 2007 valmistunut yhdysvaltalainen komediallinen draamaelokuva, joka kuvaa Yhdysvaltain salaista sekaantumista 1980-luvulla käytyyn Afganistanin sotaan. Elokuva perustuu saman nimiseen kirjaan, jonka on kirjoittanut tutkiva journalisti George Crile.

Tarina 

Se kertoo teksasilaisesta poliitikosta Charlie Wilsonista (Tom Hanks), joka CIA:n asiamiehen Gust Avrakotosin (Philip Seymour Hoffman) vakuuttamana onnistuu taivuttelemaan Yhdysvaltain kongressin nostamaan afganistanilaisille salassa annetun 5 miljoonan vuosittaisen tuen miljardiin dollariin. Sillä rahoittettiin CIA:n salaista operaatiota, jolla Yhdysvallat tuki Afganistanin mujahideenejä taistelussa Neuvostoliittoa vastaan.

Näyttelijöitä 

Lähde:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Yhdysvaltalaiset historialliset draamaelokuvat
Vuoden 2007 yhdysvaltalaiset elokuvat
Mike Nicholsin ohjaamat elokuvat
Poliittiset elokuvat
Universal Picturesin elokuvat
High ’n’ Dry

High ’n’ Dry on Def Leppardin toinen studioalbumi vuodelta 1981. Albumin tuotti Mutt Lange. Albumin kappaleista ”Bringin’ on the Heartbreak” nousi klassikoksi.

Kappaleet

Uusintapainosten bonuskappaleet

Kokoonpano
 Joe Elliott – laulu
 Pete Willis – kitara
 Steve Clark – kitara
 Rick Savage – basso
 Rick Allen – rummut

Arvostelut 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1981 albumit
Def Leppardin albumit
Robert John "Mutt" Langen tuottamat albumit
Uruguayn vaakuna

Uruguayn vaakuna on Uruguayn tunnus yhdessä lipun ja hymnin kanssa. Se hyväksyttiin maan vaakunaksi 19. maaliskuuta 1829.

Vaakuna on ellipsin muotoinen ja se on jaettu neljään kenttään. Ylemmässä vasemmassa kentässä on tasa-arvon ja oikeuden symboli vaaka. Ylemmässä oikeassa kentässä on vahvuutta symboloiva Montevideo-kukkula päällään linnoitus. Alemmassa vasemmassa kentässä on laukkaava hevonen symboloimassa vapautta ja oikeassa kentässä alhaalla on härkä symboloiden runsautta.
Vaakunan yllä on "Toukokuun aurinko", Uruguayn kansan nousun symboli ja vaakunan ympärillä on oliivipuun ja laakeripuun oksat.

Valtioiden vaakunat
Vaakuna
Rebecka Liljeberg

Rebecka Månstråle Liljeberg (s. 13. toukokuuta 1981) on ruotsalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa jo vuonna 1991 roolilla televisiosarjassa Sunes jul. Pysyvään maineeseen hän nousi Agnes Ahlbergin roolin myötä elokuvassa Fucking Åmål (1998). Kyseinen elokuva toi hänelle ja Alexandra Dahlströmille Guldbagge-palkinnon.

Liljeberg on myöhemmin esiintynyt muun muassa Sergei Bodrovin elokuvassa Bear's Kiss (2002).

Aiheesta muualla 
 

Ruotsalaiset näyttelijät
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon saajat
Spider-Man: Web of Shadows

Spider-Man: Web of Shadows on Treyarchin kehittämä ja Activisionin julkaisema toimintapeli, joka on julkaistu vuonna .

Pelissä seikkailee Hämähäkkimies ja muita Marvel Comics-universumista tuttuja hahmoja. Pelistä on kaksi versiota. "Amazing allies edition", joka on kuvattu sivulta ja yksityiskohtaisempi versio, joka on kuvattu kolmannesta persoonasta Hämähäkkimiehen takaa. Pelin keskeisessä roolissa on symbiootti, joka sarjakuvissa antoi Hämähäkkimiehelle mustan puvun ja loi Venomin. Pelin hahmoja ovat muun muassa Luke Cage, Musta Kissa ja Wolverine.

Pelaaminen 

Venom on palannut ja on juuri aikomuksissaan "syödä" Hämähäkkimiehen, kun palasia hänen symbiootistaan alkaa siirtyä Hämähäkkimieheen. Tämä pääsee irti ja suuttuu Venomille, ja heittää auton tätä päin. Näin alkaa ensimmäinen pomotaistelu. Taistelun lopussa Venom aikoo tappaa Mary Janen, mutta Hämähäkkimies estää sen. Myöhemmin koko kaupunki peittyy symbiootin palasilla ja symbiootin vallassa olevia ihmisiä alkaa kulkea kaduilla. Myös jotkut Hämähäkkimiehen vanhoista vihollisista saavat symbiootin päälleen. Pelin aikana jokaisen pomon ja juonellisesti tärkeän välianimaation jälkeen pelaaja voi valita tekeekö Hämähäkkimies niin kuin symbiootti ajattelee vai ei. Tämän johdosta pelissä on vaihtoehtoisia loppuja, jotka määrittyvät pelaajan valintojen mukaan. Vaikka symbiootin teot ovat brutaaleja, jotkut niistäkin edesauttavat parhaimpaan mahdolliseen loppuun pääsemistä. Hyvän puolen loppu on se, että Hämähäkkimies käynnistää Tinurin rakentaman laitteen, joka tuhoaa symbiootit tappamatta samalla isäntiänsä. Pahan puolen loppu on se, että kun Hämähäkkimies on päihittänyt Venomzillan, hän alkaa itse hallitsemaan symbiootteja.

Vastaanotto 
Pelillä on Metacritic-kerääjäsivustolla 52/100 pistettä.

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 5.2/10. Pelissä kritisoitiin muun muassa valittavaa sankaria, sumuista tarinaa, toistavaa pelaamista ja keskittymistä taistelukomboihin kiinnostavan taistelumekaniikan sijaan.

Äänirooleissa

Lähteet

Vuoden 2008 videopelit
Nintendo DS -pelit
Xbox 360 -pelit
PlayStation Portable -pelit
PlayStation 3 -pelit
PlayStation 2 -pelit
Toimintapelit
Wii-pelit
Windows-pelit
Avoin pelimaailma -pelit
Hämähäkkimies-videopelit
Komorien vaakuna

Komorien vaakuna on Komorien tunnus. Siinä on perinteinen islamin tunnus vihreä kuunsirppi. Kuunsirpissä on neljä tähteä, jotka symboloivat maan neljää saarta. Sama aihe on myös maan lipussa. Kuun takana on aurinko. Kuvion ympärille on kirjoitettu maan nimi Komorien federatiivinen islamilainen tasavalta ranskaksi (République Fédérale Islamique des Comores) ja arabiaksi (جمهورية القمر الإتحادية الإسلامية). Vaakunaa ympäröi kaksi laakeripuun oksaa ja alla oleva valkoinen kenttä, jossa on ranskankielinen teksti Unité - Justice - Progrès eli Yhtenäisyys - Oikeus - Edistys.

Komorit
Valtioiden vaakunat
Pirjo Valinen

Pirjo Valinen (s. 1951) on suomalainen teatteripukusuunnittelija. Hän on suunnitellut puvustuksia, lavastuksia ja julisteita vuodesta Oulun kaupunginteatteriin 1975 ja ollut teatterin vakituisena pukusuunnittelijana vuodesta 1977. Hän on opettanut pukusuunnittelua muun muassa Taideteollisessa korkeakoulussa sekä Oulun ja Lapin yliopistoissa. Hänen töitään on ollut esillä niin yksityis- kuin yhteisnäyttelyissä, muun muassa Teatterimuseossa Salaperäinen kahina -näyttelyssä.

Valinen valmistui Helsingissä tekstiiliopettajaksi ja oli sen jälkeen Kuopion kaupunginteatterin palveluksessa ennen kuin siirtyi Ouluun. Hän myös maalaa ja valokuvaa ja tekee myös lavastuksia-. 

Valinen on materiaalikokeiluissaan suunnitellut paperin työstämiseen soveltuvia työmenetelmiä ja soveltanut onnistuneesti kokeilujen tuloksia teatteripuvustuksessa.

Palkinnot ja tunnustukset
Näyttämötaiteen valtionpalkinto 2006

Lähteet

Teatteripukusuunnittelijat
Mauritanian vaakuna

Mauritanian vaakuna on Mauritanian symboli, joka hyväksyttiin 1. huhtikuuta 1959. Siinä on vihreässä ympyrässä keltaiset kuunsirppi ja viisisakarainen tähti. Vihreä väri, kuunsirppi ja viisisakarainen tähti ovat islamin symboleita. Keltainen kuvaa Saharan hiekkaa. Kuunsirpin edessä on palmu ja maissin tai hirssin tähkä. Ympyrän kehään ylhäälle on kirjoitettu maan virallinen nimi Mauritanian islamilainen tasavalta arabiaksi: الجمهورية الإسلامية الموريتانية (Al-Ğumhūriyyah al-Islāmiyyah al-Mūrītāniyyah) ja alhaalle ranskaksi: République islamique de Mauritanie.

Valtioiden vaakunat
Vaakuna