joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Oldham (täsmennyssivu)

Oldham voi viitata muun muassa seuraaviin paikkoihin ja henkilöihin:

Paikannimenä:

 Oldham, englantilainen kaupunki.

Sukunimenä:

 Andrew Loog Oldham (s. 1944), englantilainen manageri ja musiikkituottaja
 Sam Oldham (s. 1993), brittiläinen telinevoimistelija
 Will Oldham (s. 1970), yhdysvaltalainen laulaja
 William Kavanaugh Oldham (1865-1938), yhdysvaltalainen poliitikko

Sukunimet
Morris Cerullo

Morris Cerullo (s. 20. lokakuuta 1931) on Morris Cerullo World Evangelism -järjestöä johtava yhdysvaltalainen evankelista. Hän kasvoi ortodoksijuutalaisessa orpokodissa, josta kaksi enkeliä hänen mukaansa johdatti hänet pois. Hän on myös väittänyt kohdanneensa taivaassa itsensä Jumalan. Hänen maineensa perustuu evankeliumin julistamisen lisäksi hänen väitettyihin yliluonnollisiin kykyihinsä, ennen kaikkea parantamiseen taitoon.

Cerullo käyttää itsestään nimitystä "tohtori", vaikka hänellä ei todellisuudessa ole tohtorin arvoa. Hän on julkaissut kymmeniä kirjoja. Hän on viitannut julistustyöhönsä "ihmeristiretkinä", joiden yhteydessä "rammat kävelevät, sokeat näkevät ja kuurot kuulevat".

Cerullo on toiminut vuosikymmenten ajan yhteistyössä vaimonsa Theresan kanssa.

Lähteet 
 http://www.ondoctrine.com/10cerull.htm
 http://www.mcwe.com/
 http://www.cephas-library.com/evangelists/evangelist_morris_cerullo_fraud.html 

Yhdysvaltalaiset evankelistat
Yliluonnollinen parantaminen
Vuonna 1931 syntyneet
Elävät henkilöt
Rancagua

Rancagua on kaupunki Keski-Chilessä, 87 kilometriä pääkaupunki Santiagosta. Rancaguan väkiluku vuonna 2002 oli 214 344. Rancaguassa sijaitsee myös yliopisto.

Lähteet 

Chilen kaupungit
Ryan Navion

Ryan Navion oli yhdysvaltalaisen North American Aviation -tehtaan vuonna 1948 markkinoille tuoma sotilaskoulukone, jota myöhemmin valmisti Ryan-lentokonetehdas.

Ryan Navion suunniteltiin toisen maailmansodan lopulla NA-143-nimisenä, ja sen valmistus alkoi nimellä NA-145. Se oli nelipaikkainen ja tarkoitettu siviilimarkkinoille, jotka täyttyivät sodan ylijäämäkoneilla. Yhdysvaltain ilmavoimat tilasi 83 konetta nimellä L-17A. Se oli yhteyskone ja reserviläisten koulukone yliopistojen reservin upseereille. Schweizer Aircraft Company muunsi 35 konetta.

Ryan Aeronautical Company osti tuotteen lisenssin vuonna 1948, ja se rakensi kolmessa vuodessa noin 1 200 konetta.  

Navion C prototyyppi kilpaili USAFin peruskoulukoneen paikasta mutta hävisi Beechcraftin T-34 Mentorille.  

Navion Rangemaster -koneita valmistettiin vuosina 1961–1976.

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Aviation Consumer. Used Aircraft Guide
 Lert, Peter. "Globe/Temco Swift & Ryan Navion." Vintage Aircraft Buyer's Guide & Price Digest. Challenge Series, Volume 3, 1989.
 Ryan Aeronautical Company. Navion Operation Manual 3rd ed., February 1, 1949.
 Taylor, Michael, J.H., ed. Jane's Encyclopedia of Aviation. Danbury, Connecticut: Grolier Educational Corporation, 1980. ISBN 0-7106-0710-5.
 U.S. Bureau of Aeronautics. Technical Order 1L-17A-1:  Flight Handbook USAF Series L-17A, L-17B, and L-17C Aircraft, 1 October 1948.

Aiheesta muualla

 American Navion Society
 Navion Skies web site 
 L-17.org
 Warbird Alley L-17 page
 Fraser Blues Navion formation demonstration team
 Type Certificate Data Sheet (PDF).

Koulukoneet
Minnesota Swarm

Minnesota Swarm on yhdysvaltalainen, Minnesotasta kotoisin oleva sisälacrosseseura. Joukkue liittyi NLL-liigaan kaudella 2004. Minnesota Swarm pelaa kotiottelunsa Xcel Energy Centerissa. Joukkueen edellinen omistaja, Minnesota Sports & Entertainment, joka omistaa myös NHL:n Minnesota Wild -joukkueen, osti oikeudet Montreal Expressilta 10. elokuuta 2004.

16. heinäkuuta 2008 John J. Arlotta ja hänen poikansa Andy Arlotta ilmoittivat virallisesti olevansa joukkueen uudet omistajat.

Historia
Minnesota Swarm pelasi ensimmäisen näytösottelunsa 10. joulukuuta 2004 Colorado Mammothia vastaan. Joukkue veti paikalle yli 14 000 katsojaa, joka on ennätys NLL:n näytösotteluissa, vaikkakin suurin osa lipuista oli ilmaisia. Swarmin ensimmäinen virallinen kausiottelu käytiin Rochesterissa 1. tammikuuta 2005, jolloin vastassa oli Knighthawks. Swarm voitti pistein 12-11. Craig Conn teki ensimmäisen maalin seuran historiassa. Joukkueen ensimmäinen kotipeli käytiin 21. tammikuuta 2005 Buffalo Banditsia vastaan. Valmentajana ensimmäisellä kaudella toimi Mike Simpson ja toimitusjohtajana Marty O'Neill.

Hyökkääjä Craig Conn ja puolustaja Ryan Cousins valittiin itäisen divisioonan All-Star -joukkueeseen vuoden 2005 NLL All Star -kilpailuihin. Ryder Bateman puolestaan siirtyi Portland LumberJax -joukkueeseen kesken kauden. Swarm päätti kauden ennätysnumeroin 5-11. Elokuussa 2005 Adam Muellerista tuli joukkueen päävalmentaja.

Swarm selviytyi NLL:n pudotuspeleihin vuonna 2006 voitettuaan runkosarjassa kahdeksan ottelua ja hävittyään kahdeksan. Heinäkuussa 2006 Adam Mueller erosi valmentajan tehtävästään ja elokuussa hänet korvasi Duane Jacobs. Vuoden 2007 runkosarjassa Swarm voitti yhdeksän ottelua ja hävisi seitsemän ja pääsi jälleen pudotuspeleihin. Samana vuonna Marty O'Neill sai parhaan valmentajan tittelin.

Vuoden 2008 seitsemännellä viikolla Swarm johti ottelua New York Titansia vastaan ennätyksellisesti 12–0 ennen kuin vastustaja avasi pistetilinsä. Kolmantena peräkkäisenä kautena Swarm paransi runkosarjatulostaan (10 voittoa, 6 tappiota). Marty O'Neill nimettiin jälleen vuoden toimitusjohtajaksi.

Palkinnot ja kunniamaininnat

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut

Yhdysvaltalaiset haavipalloseurat
Saint Paul
Ernst Klodwig

Ernst Klodwig (23. toukokuuta 1903 Aschersleben – 15. huhtikuuta 1973 Hampuri, Länsi-Saksa) oli itäsaksalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausilla 1952–1953. Hän sijoittui kilpailuissa sijoille 12 ja 15.Hän ajoi BMW:n autolla.

Lähteet 

Itäsaksalaiset Formula 1 -kuljettajat
Vuonna 1903 syntyneet
Vuonna 1973 kuolleet
Painin Aasian-mestaruuskilpailut 2007

Vuoden 2007 painin Aasian-mestaruuskilpailut järjestettiin Biškekissä, Kirgisiassa 8.–13. toukokuuta. Kilpailujen ohjelmassa olivat kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini, joissa kaikissa painittiin seitsemässä painoluokassa. Nämä kisat olivat kaikkien aikojen ensimmäiset Kirgisiassa järjestetyt painin Aasian-mestaruuskilpailut.

Mitalistit

Kreikkalais-roomalainen paini

Vapaapaini

Naispaini

Mitalitaulukko

Lähteet
FILA:n tietokanta 
Tulokset 

2007
Vuoden 2007 urheilu
Kirgisian urheilu
Sauli Vuoti

Sauli Vuoti (s. 1979, Oulu) on suomalainen muusikko, kemisti sekä tutkija. Hän sekä soittaa kitaraa, että laulaa vuosituhannen vaihteessa perustamassaan Kinetik Control-yhtyeessä sekä Auringon Lapset-yhtyeessä. Hän on säveltänyt ja sanoittanut lähes kaikki Kinetik Controllin kappaleet. Hänen kirjoittamat sanoituksensa kertovat useimmiten ihmisten pinnallisuudesta ja lähipiirissä nähdyistä tapahtumista.  

Vuodesta 1998 lähtien Vuoti opiskeli lääkeainekemiaa Oulun yliopistossa, josta hän valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 2007. Hänen väitöskirjansa on nimeltään Syntheses and Catalytic Properties of Palladium (II) Complexes of Various New Aryl and Aryl Alkyl Phosphane ligands. 

Vuoti perusti Inferno-lehden vuonna 2001 ja toimi sen päätoimittajana ja kustantajana vuoteen 2005 saakka, jolloin lehti myytiin Rumbapressille.  Sittemmin hän on toiminut avustajana mm. Soundi-lehdessä. Hänet tunnetaan myös kovana kamppailulajien harrastajana ja vapaaottelun ystävänä.

Lähteet

Suomalaiset muusikot
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Siemens-Halske Sh 14

Siemens-Halske Sh 14 on saksalainen Siemens & Halsken valmistama 7-sylinterinen ilmajäähdytetty tähtimoottori, jota valmistettiin vuodesta 1928 pitkälle 1930-luvulle. Moottoria käytettiin useissa lentokoneissa 1920- ja 1930-luvuilla.

Siemens-Halske Sh 14 moottoria käyttäneitä lentokoneita
 Albatros L 82
 Ambrosini SAI.3 
 Ambrosini SAI.10
 Bücker Bü 133 Jungmeister
 Flettner Fl 185
 Flettner Fl 265
 Flettner Fl 282
 Focke-Wulf Fw 44 Stieglitz
 Focke-Wulf Fw 61
 Heinkel He 72
 LWD Szpak
 LWD Zuch
 VL Viima

Tekniset tiedot

 Sylinterit: 7 sylinteriä, halkaisija 108 mm, iskunpituus 120 mm
 Yksi imu- ja yksi pakoventtiili per sylinteri
 Tilavuus: 7,7 litraa
 Massa: 135 kiloa
 Polttoaine: 80 oktaaninen bensiini
 Teho: 160 hv 
 Kierrosluku: 2200 rpm
 Puristussuhde: 6:1

Lähteitä
 Becker, E. Siemens Jahrbuch 1928: Flugzeugmotoren der Siemens & Halske AG, reproduced on bungartz.nl
 http://www.oldengine.org/members/diesel/Duxford/germaer1.htm
Lentokonemoottorit
Tähtimoottorit
Nezahualcóyotl

Nezahualcóyotl on kaupunki Meksikossa, Estado de Méxicon osavaltiossa. Asukkaita kaupungissa on 1 140 528. Kaupungin nimi tarkoittaa nahuatliksi paastoavaa kojoottia.

Lähteet

Meksikon kaupungit
Järvenpään ortodoksinen kirkko

Järvenpään ortodoksinen kirkko eli Jumalansynnyttäjän kasanilaisen ikonin kirkko sijaitsee Järvenpään Pöytäalhon kaupunginosassa Kartanon koulua vastapäätä. Kirkko kuuluu Helsingin ortodoksiseen seurakuntaan ja valmistui vuonna 1980.

Kirkon suunnitteli Ivan Kudrjavzev ja sen kattomaalaukset on tehnyt Juri Mitroshin. Kirkko on pyhitetty Kazanin Jumalanäidin ikonin mukaan kuten sen edeltäjätkin eli Terijoen ortodoksinen  kirkko ja Järvenpään tilapäinen ortodoksinen kirkko.

Lähteet 

Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset
Helsingin ortodoksinen seurakunta
Pöytäalho
Järvenpään kirkkorakennukset
Suomen kivikirkot
Inga

Inga on naisen etunimi, Inge-nimen naispuolinen vastine, joka on käytössä muun muassa Saksassa, Venäjällä ja Skandinavian maissa.

Suomessa nimi Inga oli vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 4 570 henkilölle. Nimeä ei ole suomen­kielisessä nimipäiväkalenterissa, mutta suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Ingan nimipäivä on 20. kesäkuuta.

Tunnettuja Inga-nimisiä

 Inga Abitova, venäläinen kestävyysjuoksija
 Inga Arpalahti, suomalainen runoilija
 Inga Arshakyanner, armenialainen laulaja, Inga & Anush -duon jäsen
 Inga-Brita Castrén, suomalainen teologi
 Inga Dambe, latvialainen suunnistaja
 Inga Gentzel, ruotsalainen pika- ja keskimatkojen juoksija
 Inga Guttorm, saamelainen opettaja, oppikirjojen laatija ja kääntäjä
 Inga Ravna Eira, Iŋgos-Máhte Iŋgá, norjansaamelainen kirjailija, kääntäjä ja opettaja
 Inga Jasinskaja-Lahti, suomalainen sosiaalipsykologi
 Inga Juuso, norjansaamelainen joikaaja
 Inga Kaukola, suomalainen runoilija
 Inga Landgré, ruotsalainen näyttelijä
 Inga-Liisa Laukka, suomalainen näyttelijä
 Inga Linna, suomalainen moukarinheittäjä
 Inga Lindqvist, Inga Brogren, suomenruotsalainen kirjailija 
 Inga Magga, suomalainen thainyrkkeilijä ja esikoiskirjailija
 Inga Mylläri, suomalainen rikoksen uhri
 Inga Nielsen, tanskalainen oopperalaulaja, sopraano
 Inga Nyman, suomenruotsalainen runoilija
 Inga-Lill Nyqvist, suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija
 Inga Orekhova, ukrainalais-itävaltalainen koripalloilija
 Inga Peters, saksalainen pop-laulaja, taiteilijanimeltään Ina Colada
 Inga ”Ine” Schäffer (o.s. Mayer-Bojana), itävaltalainen kuulantyöntäjä
 Inga Sulin, suomalainen näyttelijä ja laulaja
 Inga Swenson, yhdysvaltalainen näyttelijä
 Inga Sæland, islantilainen poliitikko
 Inga-Britt Söderberg, Miss Suomi ja Miss Eurooppa 1955  
 Inga Thommessen, norjalainen iskelmälaulaja 
 Inga Marte Thorkildsen, norjalainen poliitikko ja ministeri
 Inga Tidblad, ruotsalainen näyttelijä
 Inga Voronina (o.s. Artamonova), venäläinen pikajuoksija
 Inga-Britt Wik, suomenruotsalainen kirjailija ja runoilija
 Inga Emilia Wirtzen, Emmi Murto, suomalainen työväenliikkeen vaikuttaja ja kunnallispoliitikko
 Varteigin Inga () (k. 1234), Norjan kuningas Haakon IV Haakoninpojan äiti

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet
Bob Bourne

Bob Bourne (s. 21. kesäkuuta 1954 Netherhill, Saskatchewan) on entinen jääkiekkoilija, jonka ammattilaisura NHL:ssä kesti vuodesta 1974 vuoteen 1988. Vasen laitahyökkääjä Bob Bourne saavutti suurimmat menestyksensä 1980-luvun alussa liigan mahtijoukkueeksi kohonneen New York Islandersin riveissä.

Uran tilastot

Saavutuksia ja palkintoja 

 Stanley Cup 1980, 1981, 1982, 1983
 Sports Illustrated -lehden Sportsmen of the Year -arvo 1987
 Bill Masterton Trophy 1988
 2006 New York Islanders jäädytti Bournen pelinumeron 14

Aiheesta muualla 
 http://www.hockeydb.com/ihdb/stats/pdisplay.php?pid=518
 http://www.bobbournerealty.com/bob_bourne_family.htm 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Bill Masterton Memorial Trophy -voittajat
Kansas City Scoutsin varaamat pelaajat
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Michel Brière

Michel Brière (21. lokakuuta 1949 – 13. huhtikuuta 1971) oli NHL-jääkiekkoilija, jonka ura katkesi ennenaikaisesti auto-onnettomuudessa 1970.

Ura
Brière varattiin Pittsburgh Penguinsiin kolmannella varauskierroksella (numerolla 26 kaikkiaan) vuoden 1969 NHL-varaustilaisuudessa. Junioriurallaan Shawinigan Bruinsissa keskushyökkääjänä pelannut Brière teki 129 maalia ja keräsi 191 syöttöä (320 pistettä) 100 ottelussa.

Michel Brière on Mario Lemieux'n ohella ainoa Penguins-pelaaja, jonka numero on jäädytetty.

Lähteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Pittsburgh Penguinsin varaamat pelaajat
Vuonna 1949 syntyneet
Vuonna 1971 kuolleet
Gemini 12

Gemini 12 (virallisesti Gemini XII) oli NASAn Gemini-avaruusohjelman 10. miehitetty lento. Avaruuslento laukaistiin matkaan Cape Canaveralista 11. marraskuuta 1966 kello 20:46:33 UTC Titan II Gemini kantoraketilla. Paluulento laskeutui Atlantiin 15. marraskuuta 1966 kello 19:21:04 UTC. Avaruuslento oli Yhdysvaltain 18. miehitetty lento ja kaikkien aikojen 26. avaruuslento (mukaan lukien yli 100 km:n ylittäneet X-15 -lennot). Lennon kokonaiskesto oli 3 päivää, 22 tuntia, 33 minuuttia.

Miehistö
James "Jim" Arthur Lovell (2. avaruuslento) – Komentaja
Buzz Aldrin (1. avaruuslento) – Pilotti

Varamiehistö
Gordon Cooper (2. avaruuslento) – Komentaja
Eugene Cernan (1. avaruuslento) – Pilotti

Edellisen Gemini-lennon päätyttyä avaruusohjelma ei ollut vielä todistanut, että astronautti voisi työskennellä helposti ja tehokkaasti avaruusaluksen ulkopuolella. Lentoa varten lisättiin uusia, parannettuja  kiinnittimiä kapselin ulkopuolelle ja otettiin käyttöön uusi tekniikka - vedenalainen harjoittelu, mitä tultaisiin käyttämään kaikilla tulevilla avaruuslennoilla. Aldrinin 2 tuntia, 20 minuuttia kestänyt napanuorallinen avaruuskävely, minkä aikana hän valokuvasi avaruutta, nouti mikrometeoriittien kerääjän ja suoritti muita tehtäviä, todisti ainakin avaruuskävelyn toteuttamiskelpoisuuden. Kaksi muuta avaruuskävelyä sujui myös ongelmitta, kuten myös nyt jo rutiiniksi muodostunut lähestyminen ja telakoituminen Agena-rakettivaiheeseen (Agena target vehicle), mikä tehtiin  "manuaalisesti" käyttäen aluksen tietokonetta ja karttoja lähestymistutkan vikaannuttua. Korkeammalle kiertoradalla nousu kuitenkin peruttiin Agenan booster-raketin ongelman vuoksi.

Useat myöhemmät asiakirjat pitävät suurinta osa avaruuskävelyjen innovaatioista, kuten vedenalaista  harjoittelua, Aldrinin ansiona.

Gemini 12:n tavoitteena oli lähestyä ja telekoitua Agenaan, suorittaa kolme avaruuskävelyä, suorittaa liekaa käyttävä kiertoradan ylläpito, harjoitella telakoitumistoimenpiteitä käyttäen Agenan työntövoimajärjestelmää kiertoradan muuttamiseen ja demonstroida automaattista lähestymistä. Lisäksi suoritettiin 14 tieteellistä koetta, muun muassa sammakon alkioiden kasvatusta painottomuudessa ja erilaisia valokuvaustehtäviä.

Paluulennolla avaruuskapselia ohjasi tietokone 4,8 km sivuun tavoitteesta. Gemini 12 -lentoa tukivat Yhdysvaltain puolustusvoimista 9775 henkilöä, 65 lentokonetta ja 12 laivaa.

Paluukapseli on nykyään esillä Adler Planetariumissa Chicagossa.

Aiheesta muualla
 Gemini 12 Mission Report (PDF) January 1967
 On The Shoulders of Titans: A History of Project Gemini: http://www.hq.nasa.gov/office/pao/History/SP-4203/cover.htm
 Spaceflight Mission Patches: http://www.genedorr.com/patches/Intro.html 
 http://nssdc.gsfc.nasa.gov/database/MasterCatalog?sc=1966-104A 
 U.S. Space Objects Registry http://usspaceobjectsregistry.state.gov/search/index.cfm 
 Gemini 12 valokuvia
 Gemini XII Cockpit in crosseyed-3D stereoview format

Gemini-ohjelma
Miehitetyt avaruuslennot
Vuoden 1966 avaruustoiminta
Puolan kansantasavalta

Puolan kansantasavalta () oli Puolan virallinen nimi vuodesta 1952 vuoteen 1990. Vaikka stalinistit ottivatkin valtion valtaansa heti vapautuksen natsi-Saksasta jälkeen vuonna 1944, valtion nimeä muutettiin vasta kahdeksan vuotta myöhemmin.

Vaikka Puolan kansantasavalta oli virallisesti itsenäinen valtio, sen johtajat hyväksyttiin Kremlissä. Valtion käytännöt säädettiin Moskovassa, ja Puolan kansantasavallasta tuli Itäblokin nukkevaltio, joka oli lähes kokonaan Neuvostoliiton vallassa. Neuvostoliitto vaikutti paljon myös itse valtiossa, ja puna-armeijalla oli aina joukkoja Puolassa (500 000 vuonna 1945, 135 000 vuonna 1955, 40 000 vuonna 1989). Neuvostoliiton kenraalien ja sotilaiden osuus Puolan asevoimista oli noin 80 %. Puolan yhdistyneestä työväenpuolueesta tuli valtapuolue, ja Puolan kansantasavallasta tuli virallisesti kommunistinen valtio.

Aiheesta muualla

Kommunismi Euroopassa
Kommunistiset valtiot
Kansantasavalta
Sosialistiset valtiot
Gleb Kržižanovski

Gleb Maksimilianovitš Kržižanovski (24. tammikuuta (J: 12. tammikuuta) 1872 Samara, Venäjän keisarikunta – 31. maaliskuuta 1959 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen vallankumouksellinen ja neuvostoliittolainen poliitikko. 

Kržižanovski oli koulutukseltaan insinööri ja bolsevikkipuolueen ensimmäisiä jäseniä. Hän työskenteli MOGES (Moskovan kaupungin sähkövoimala, Sidorovich GES-1), joka oli lähellä hänen Sadovnicheskajakadun  asuntoaan, jossa pidettiin Neuvostoliiton teollistamiseen tarvitun sähköistämisohjelman GOELROn suunnittelukokoukset. Kržižanovski oli puheenjohtajana komiteassa, joka suunnitteli GOELROn. 

Suunnitelma ja sen toimeenpano olivat mallina miten käytännössä toteutetaan sosialistista taloutta, josta oli keskussuunnittelulla eliminoitu epäjatkuvuutta aiheuttavat markkinavaihtelut ja jota käytettiin Neuvostoliiton jälkeenjääneisyyden umpeen kuromiseen. Vuosien 1926-1928 voimakkaassa talouspoliittisessa keskustelussa NEP-kauden lopulla hän kannatti teleologista lähestymistapaa, jonka mukaan taloussuunnittelun tuli heijastaa rakennemuutosta ja tavoitetiloja ennemmin kuin jo taloudessa itsessään vallitsevia suuntauksia. Käytännössä tämä tarkoitti tiukkojen tavoitteiden asettamista ja niiden kurinalaista valvomista Neuvostoliiton raskaaksi teollistamiseksi nopeasti maaseudun kustannuksella. Tästä oli seurauksen maatalouden kollektivisointi, koska maata yksityisesti omistavat viljelijät eivät suostuneet maataloustulon voimakkaaseen alentamiseen raskaan teollistamisen rahoittamiseksi omavaraisesti Neuvostoliiton kansallisin varoin ilman ulkomaanvelkaa.

Kržižanovski oli Neuvostoliiton valtiollisen suunnittelukomitean Gosplanin puheenjohtaja 1921–1923 ja 1925–1930.

Vallankumouksen alkuajoista Leninin ystävänä ollut Kržižanovski kirjoitti Leninin elämäkerran Velikii Lenin (Moskova, 1968).

Lähteet

Katso myös 
 Ensimmäinen viisivuotissuunnitelma

Neuvostoliittolaiset poliitikot
Sosialistisen työn sankarit
GOELRO
Vuonna 1872 syntyneet
Vuonna 1959 kuolleet
Sotakommunismi

Sotakommunismi on Neuvosto-Venäjän talouskehityksen jakso vuosina 1918–1921. Sille oli tyypillistä hallinnon suora ohjaus ja sotilaskomento. Siitä voitiin luopua Venäjän sisällissodan päätyttyä, ja se tuli välttämättömäksi nälänhädän lievittämiseen. Vuonna 1921 Lenin vaati uutta talouspolitiikkaa, NEP:iä, joka mahdollisti vapaan maatalouden, pienteollisuuden ja vapaata yksityistä kauppaa muun muassa elintarvikkeilla. Sotakommunismin taloudellisena päämääränä oli taata vallankumouksen vakiinnuttaminen sisällissodan olosuhteissa ylläpitämällä puna-armeijaa.

Lähteet 

Neuvostoliiton talous
Neuvostoliiton historia
Kalju-uakari

Kalju-uakari (Cacajao calvus) on Etelä-Amerikassa elävä kädellislaji. Sitä pidetään uhanalaisena ja vaarantuneena.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ITIS: Cacajao calvus

Apinat
Uhanalaiset nisäkkäät
Lyydia (nimi)

Lyydia, monissa kielissä Lydia, on naisen etunimi, joka johtuu Vähässä-Aasiassa vanhalla ajalla sijainneen Lyydian valtakunnan nimestä ja tarkoittaa alkujaan tämän maan asukasta. Raamatussa mainitaan Lyydia-niminen makedonialainen purppurakauppias, jota pidetään Euroopan ensimmäisenä kristittynä.  Hän kääntyi kristinuskoon ja Paavali kastoi hänet.

Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa nimi Lyydia oli vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 15 835:lle ja Lydia 13 609 naiselle. Suurin osa heistä on syntynyt 1900-luvun alkupuolella. Nimestä on Suomessa käytössä myös muunnokset Lyyli ja Lyyti. Lyydian nimipäivä on 23. toukokuuta.

Tunnettuja nimen kantajia 

 Lyydia, Apostolien teoissa mainittu makedonialainen purppurakankaiden myyjä, Euroopan ensimmäinen kristitty
 Lyydia Almila, suomalainen rehtori ja oppikirjojen tekijä
 Lydia Auster, virolainen säveltäjä, pianisti ja musiikkitoimittaja
 Lydia Baxter, yhdysvaltalainen virsirunoilija
 Lydia Becker, brittiläinen kasvitieteilijä ja feministi
 Lydia Blom, suomenruotsalainen kirjailija
 Lydia Blåfield, suomalainen näytelmäkirjailija
 Lydia Bosch, espanjalainen juontaja ja näyttelijä
 Lydia Davis, yhdysvaltalainen kirjailija
 Lydia Gysi (Maria Normanbylainen), englantilaisen ortodoksisen naisluostarin perustaja
 Lydia Jacoby, yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja
 Lydia Kavina, venäläis-brittiläinen thereministi ja säveltäjä
 Lydia Ko, korealais-uusiseelantilainen golfpelaaja
 Lydia Koidula, virolainen kirjailija ja runoilija
 Lydia Lagus, suomalainen sopraanolaulaja
 Lydia Lamaison, argentiinalainen näyttelijä
 Lydia Lassila (o.s. Ierodiaconou), australialainen freestylehiihtäjä
 Lydia Lehtola, suomalainen laulaja, lauluntekijä, runokriitikko ja esseisti
 Lydia Leonard, brittiläinen näyttelijä
 Lydia Lopokova, venäläinen balettitanssija
 Lydia Lyytikäinen, suomalainen opettaja ja runoilija
 Lydia Mendoza, yhdysvaltalainen tejanomusiikin laulaja ja kitaristi
 Lydia Metsämaa, suomalainen alastonmalli
 Lydia Molander, ruotsalainen näyttelijä
 Lyydia Puttonen, suomalainen yrittäjä ja sivistystyön edistäjä
 Lydia Quaranta, italialainen näyttelijä
 Lydia Sesemann, suomalainen kemisti
 Lydia Shum, hongkongilainen näyttelijä ja koomikko
 Lydia Stahl, neuvostoliittolainen vakooja
 Lydia Stenbäck, suomalainen opettaja, kirjailija ja suomentaja
 Lydia Virtanen, suomalainen kommunistipoliitikko ja Karkkilan Työväen Näyttämön ohjaaja
 Lydia Wideman-Lehtonen, suomalainen kilpahiihtäjä
 Lydia Williams, australialainen jalkapalloilija
 Lydia Wong, kanadalainen pianisti
 Lydia Ylöstalo, suomalainen kirjanpitäjä ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja

Lähteet 

Etunimet
Älä oo tyhmä

Älä oo tyhmä on kokoelma-albumi, joka sisältää Wolframin reggaejulkaisuja. Se julkaistiin kesäkuussa 2006.

Kappaleet 
 Kerran töissä - Kapteeni Ä-ni    
 Älä oo tyhmä - Kapteeni Ä-ni    
 Taistelun arvoinen - Soul Captain Band    
 Matkalla taas - Soul Captain Band    
 Palakoon - Jukka Poika ja Kompostikopla    
 Lunki kuski - Kapteeni Ä-ni    
 Kaffipäissään - Kapteeni Ä-ni    
 Tasapaino - Soul Captain Band    
 Komposti - Jukka Poika ja Kompostikopla    
 Mitä suurempi puu - Soul Captain Band    
 Nousee - Soul Captain Band    
 Kaiqqulttuuria - Kapteeni Ä-ni    
 Sivilisaatio - Jukka Poika ja Kompostikopla    
 Oma sana - Kapteeni Ä-ni    
 Äijä - Jukka Poika ja Kompostikopla    
 Syyää eka - Kapteeni Ä-ni

Aiheesta muualla 
 Meteli.net
 Desibeli.net
 Noise.fi

Vuoden 2006 kokoelma-albumit
Suomalaiset reggaealbumit
Luettelo suomalaisista kansanmusiikkiyhtyeistä ja -artisteista

Tämä on aakkosellinen luettelo suomalaisista kansanmusiikkiyhtyeistä ja kansanmuusikoista.

Luettelo nimen mukaan 


A
Anita Lehtola-Tollin
Anna-Kaisa Liedes
Anne-Mari Kivimäki
Antti Järvelä
Antti Paalanen
Arto Järvelä

B
Bajo Cero
Band'O
Bill Hota & the Pulvers
Blatentsaine

E
Eero Grundström
Eero Turkka

F
Freija
Frigg

G
Gjallarhorn

H
Haka
Hedningarna
Heikki Laitinen
Heikki ja Suvi
Helsinki mandoliners
Hurja Halla

I
Ilona Korhonen
Ilpo Saastamoinen

J
Janne Ojajärvi
JPP
Johanna Juhola

K
Kiharakolmio
Kimmo Pohjonen
Kouvon Frouva
Kummat Sukat
Kyläpelimannit

L
Liisa Matveinen
Louhen Pelimannit

M
Maanakka
Maria Kalaniemi
Markku Lepistö & co
mammantytöt!

O
Ojajärvi Blom Ojajärvi (OBO)

Olli Kari

P
Pauliina Lerche & co
Pekko Käppi
Pohjannaula
Polka Chicks
Poropetra
Puhti
 Pömpeli

R
Rymäkkä
Rämpsäkät

S
Sanna Kurki-Suonio
Sara Puljula
Sari Kaasinen
Seppo Lammi
Slobo Horo
Snekka
Spontaani Vire
Suden Aika
Suvi Sistonen
Suo
Suomen Miesorkesteri
Sväng

T
Tallari
Tapani Varis
Trio Beoir
Troka
Tsuumi Sound System
Tötterssön

V
Vilma Timonen

Lähteet

Suomalaiset kansanmusiikkiyhtyeet ja -artistit
Kansanmusiikkiyhtyeet ja -artistit
Suomalainen kansanmusiikki
Vanhakylä (Ulvila)

Vanhakylä eli Vanha-Ulvila on taajama Ulvilassa. Se sijaitsee Kokemäenjoen pohjoispuolella, ja muodostaa Ulvilan keskustaajaman itäisen osan. Ulvilan kirkon ympäristö, johon Ulvilan kirkon ohella kuuluvat Ulvilan Pappilat, Saaren ja Isonkartanon kartanot, Trumetarin tila ja Liikistön muinaismuistoalue, on kulttuuriympäristönä merkittävä ja kuuluu Museoviraston vuonna 2009 määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. 

Ulvilan kirkon tienoosta käytetään nimitystä Kirkonseutu. Kirkonseutu on pääasiassa maaseutumaista aluetta, mutta siellä sijaitsee Mynsterin asuinalue, jossa on muun muassa jalkapalloseura FC Ulvilan kotikenttä. 

Kirkon lisäksi Vanhassakylässä sijaitsee Ulvilan kaupungintalo sekä muita kaupungin palveluja, kuten Vanhankylän koulu, jossa on noin 400 oppilasta. Vanhankylän liepeillä Krapiston alueella on Ulvilan vesitorni, jonka huipulla on Porin Karhunvartijoiden tähtitorni. Saarenluodossa, Kirkkojuovan takana on kaupungin virkistysalue.

Historia 

Ulvilan keskiaikainen kaupunki sijaitsi Vanhassakylässä, mistä alueen nykyinen nimikin juontaa juurensa. Muistona keskiaikaisesta Ulvilasta ovat Vanhassakylässä sijaitseva Liikistön muinaismuistoalue sekä Ulvilan keskiaikainen kirkko. Kirkko sijaitsee varsinaisen Vanhankylän taajaman ulkopuolella, paikalla jossa keskiaikainen Ulvila sijaitsi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ulvilan kylät
Satakunnan maakunnan entiset taajamat
Suomen kirkonkylät
Suomen kuntakeskukset
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut on keskikesällä järjestettävä kaksipäiväinen yleisurheilukilpailu, johon osallistuvat seurojen viestijoukkueet. Ohjelmassa on miesten ja naisten yleisten sarjojen lisäksi 19-, 17- ja 15-vuotiaiden sarjat. Ensimmäistä kertaa viestijuoksun Suomen-mestaruuksista kilpailtiin Porissa vuonna 1910. Vuonna 2012 Porissa järjestettiin sadannet viestijuoksun SM-kilpailut.

Sarjat ja matkat 

Vuodesta 2020 lähtien

4 000 metrin viestissä (DMR-viesti, ) osuudet järjestyksessään 1 200 m, 400 m, 800 m ja 1 600 m.

Vuoteen 2019 asti

Kilpailut vuosittain

Lähteet 
SM-viestit kautta aikojen – Keski-Uudenmaan Yleisurheilu ry  – News

Viitteet

Aiheesta muualla
The Human Abstract

The Human Abstract on yhdysvaltalainen metalcore-vaikutteista progressiivista metallia soittava yhtye. Yhtyeen perustivat vuonna 2004 Los Angelesissa Kaliforniassa kitaristit AJ Minette ja Dean Herrera. Yhtyeen nimi on peräisin William Blaken samannimisestä runosta (Songs of Innocence and of Experience, 1794)

Yhtye on julkaissut tähän mennessä kaksi kokopitkää ja yhden EP-levyn, kolmatta kokopitkää odotetaan julkaistavaksi vuoden 2011 alkupuolella. Albumin nimi tulee olemaan Digital Veil ja se tullaan julkaisemaan Hopeless Recordsin kautta. Albumilla yhtyeen vanhan laulajan,  Nathan Ellisin korvaajaksi on valittu mm. From First to Last -yhtyeessä toiminut Travis Richter. Yhtyeen vanha kitaristi AJ Minette on kolmen vuoden tauon jälkeen yhtyeen kokoonpanossa mukana.

Diskografia 

 The Human Abstract (EP) (2005)
 Nocturne (2006)
 Midheaven (2008)
 Digital Veil (2011)

Jäsenet

Nykyiset 

 Travis Richter - laulu (2010–)
 AJ Minette - kitara, piano (2003–2007; 2010–)
 Andrew Tapley - kitara
 Dean Herrera - kitara
 Henry Selva - basso
 Brett Powell - rummut

Entiset 

 Nathan Ellis - laulu (2006–2009)
 Nick Olaerts - laulu (2003–2005)
 Kenny Arehart - laulu (2003–2006)
 Mike Nordeen - basso (2007-2008)
 Allen Eason - basso (2008)
 Sean Leonard - piano (2008–2009)

Lähteet

 

Yhdysvaltalaiset metalcore-yhtyeet
Yhdysvaltalaiset progressiiviset metalliyhtyeet
Yhdysvaltalaiset mathcore-yhtyeet
Nocturne (albumi)

Nocturne on yhdysvaltalaisen metalliyhtye The Human Abstractin vuonna 22. elokuuta 2006 julkaistu albumi. Se on yhtyeen ensimmäinen kokopitkä studioalbumi.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Nathan Ells – laulu
 A.J. Minette – kitara, piano
 Dean Herrera – kitara
 Kenny Arehart – bassokitara
 Brett Powell – rummut

Arvostelut 
 AbsolutePunk: 86%
 Allmusic:

Lähteet 

The Human Abstractin albumit
Vuoden 2006 esikoisalbumit
Lidija Alfejeva

Lidija Nikolajevna Alfejeva (, 17. tammikuuta 1946 Dnepropetrovsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 18. huhtikuuta 2022) oli ukrainalainen, Neuvostoliittoa edustanut pituushyppääjä ja olympiamitalisti.

Alfejeva sijoittui Rooman EM-kilpailuissa 1974 pituushypyssä kuudenneksi tuloksella 654 cm. Montréalin 1976 olympialaisissa hän saavutti pronssia tuloksella 660 cm. Moskovan 1980 olympialaisissa hän oli kahdeksas tuloksella 671 cm.

Alfejeva saavutti sisäratojen EM-kilpailuissa Katowicessa 1975 hopeaa tuloksella 629 cm. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Münchenissä 1976 tuloksella 664 cm.

Lähteet

Viitteet 

Neuvostoliittolaiset pituushyppääjät
Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit
Vuonna 1946 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Bert Patenaude

Bertram ”Bert” Albert Patenaude (4. marraskuuta 1909, Fall River, Yhdysvallat – 4. marraskuuta 1974, Fall River) oli yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän edusti Yhdysvaltoja MM-kisoissa 1930 ja teki alkulohko-ottelussa Paraguayta vastaan MM-kisojen historian ensimmäisen hattutempun.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 1974 kuolleet
DT-14

DT-14 oli Harkovan traktoritehtaan (HTZ) valmistama dieselkäyttöinen traktorityyppi, joka soveltui pääasiassa puutarhaviljelyyn. Sen valmistus aloitettiin 1955. Moottori oli yksisylinterinen ja nelitahtinen dieselmoottori. Polttoaineensyöttö vastasi D-35:n ja D-54:n ratkaisuja. Voimansiirto puolestaan oli kuin HTZ-7:ssä. Traktorissa oli neljä vaihdetta eteenpäin ja vaihtajalla saatiin sama määrä vaihteita taaksepäin. Traktorista voitiin tehdä myös taaksepäin ajettava penkkiä kääntämällä.

Vuonna 1957 DT-14:stä tuli uusi malli DT-14A, jonka jälkeen DT14B. DT-14:n seuraajaksi ryhdyttiin valmistamaan DT-20:ä, joka oli voimakkaampi.

Suomi

Suomeen tuotiin muutamia DT-14:ia, joita ei Valtion maatalouskoneiden tutkimuslaitos pitänyt turvallisina. Classic Motorhow:ssa toukokuussa 2009 oli yksi kunnostettu ja entisöity DT-14 näytteillä Belarus-gruppa Finljandijan osastolla.

Lähteet
DomRemStroy

HTZ
Marko Keränen

Marko Keränen (s. 8. kesäkuuta 1977 Oulu) on suomalainen tanssija, tanssinopettaja ja juontaja.

Keränen on showtanssin Suomen-mestari vuodelta 2005 ja myös 10- ja latinalaistanssien SM-mitalisti. Vuonna 2006 hän oli voittamassa Latino Show'n maailmanmestaruutta oululaisessa Starlite DC -ryhmässä, johon kuuluivat hänen lisäkseen Sanna Hirvaskari, Saara Huovinen, Jenni Jokikokko, Juha Pykäläinen ja Toni Rasimus. Keränen suunnitteli ryhmän koreografian. Vuonna 2009 hän kuului Northern Latin Exposure -ryhmään, joka voitti Latino Show'n maailmanmestaruuden ja Suomen-mestaruuden. Ryhmän muut tanssijat olivat Hirvaskari, Huovinen, Jani Rasimus, Toni Rasimus ja Sanni Siurua.

Keränen on tullut suurelle yleisölle tutuksi Tanssii tähtien kanssa -viihdeohjelmasta, jossa hän on toiminut tanssinopettajana. Hän on ollut sarjassa mukana kahdeksalla kaudella vuosina 2006, 2007, 2010, 2011,  2014, 2017, 2018 ja 2020. Keväällä 2006 hän sijoittui toiseksi parinaan näyttelijä Kristiina Elstelä, keväällä 2007 kuudenneksi parinaan malli Vanessa Kurri, syksyllä 2010 toiseksi parinaan laulaja Laura Voutilainen, syksyllä 2011 kahdeksanneksi parinaan laulaja Anneli Sari, syksyllä 2014 kuudenneksi parinaan malli Anne Kukkohovi, keväällä 2017 toiseksi parinaan uutisankkuri Kirsi Alm-Siira, syksyllä 2018 kuudenneksi parinaan kansanedustaja Jaana Pelkonen ja talvella 2020 toiseksi parinaan videobloggaaja Miisa Rotola-Pukkila. Syksyllä 2019 Keräsen tanssioppilaana oli Laura Lepistö, ja he etenivät seminfinaaliin saakka sijoittuen siten kokonaiskilpailussa neljänneksi. 

Vuonna 2011 Keränen juonsi myös suositun Minute to Win It -formaatin suomalaista versiota Minuuttipeliä.

Lähteet 

Suomalaiset koreografit
Suomalaiset kilpatanssijat
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt

Aiheesta muualla 
 Marko Keräsen viralliset kotisivut
Peter Kankkonen

Peter Kankkonen (s. 9. heinäkuuta 1951 Porvoo) on suomalainen pappi ja entinen poliitikko. Hän toimi Perustuslaillisen Oikeistopuolueen puoluesihteerinä 1970- ja 1980-luvun vaihteessa, jolloin hän otti aktiivisesti kantaa suomettumista vastaan. Kankkonen suhtautui erittäin kriittisesti presidentti Kekkosen valta-asemaan. Hän kuului puolueen puheenjohtaja Georg C. Ehrnroothin luottomiehiin. Kankkonen oli presidentin valitsijamies vaaleissa 1978.

Koulutukseltaan Kankkonen on teologian maisteri. Hän työskentelee Kokkolan ruotsinkielisen seurakunnan kirkkoherrana ja hänet tunnetaan naispappeuden vastustajana. Kankkonen on myös noussut otsikoihin kieltäessään Maria Magdalena -näytelmän esittämistä Kaarlelan kirkossa.

Julkaisut

Lähteet 

Perustuslaillisen oikeistopuolueen poliitikot
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomalaisten puolueiden puoluesihteerit
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
The Dust of Years


The Dust of Years on brittiläisen thrash metal -yhtye Seventh Angelin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 24. kesäkuuta 2009. Albumi on yhtyeen ensimmäinen uutta materiaalia sisältävä julkaisu sitten vuoden 1992 Lament for the Wearyn. Vaikka musiikki jatkaa yhtyeen tunnistettavalla progressiivisella ja doom metal -vaikutteisella thrash metal -linjalla, laulu on nykyisin death metal -murinaa. Albumin on tuottanut Esoteric-yhtyeen Greg Chandler. Kansikuvan teki Matt Vickerstaff (Darkwave Art), joka on tuottanut kansitaidetta muiden muassa My Dying Bridelle.

Kappaleluettelo 
Chaos of Dreams
The Turning Tide
Exordium
Weep Not for Us
Abeland and Heloise
In Ruins
Lamentations
The Raven Sky
Oswiecim

Kokoonpano 
 Ian Arkley – laulu, kitara
 Simon Bibby – kitara
 Mark Broomhead – basso
 Tank – rummut

Arvostelut 
 Blabbermouth: 6.5/10
 Imperiumi.net: 8+/10

Lähteet 

Vuoden 2009 albumit
Seventh Angelin albumit
The More Things Change...

The More Things Change... on Machine Headin toinen levy, joka julkaistiin vuonna 1997.
Hiteiksi nousivat kappaleet Ten Ton Hammer, jota on soitettu livenä paljon ja on yksi fanien suosikkikappaleista sekä Take My Scars.

Kappaleet

Digipak edition bonuskappale

Japanese edition enhanced CD

Kokoonpano 
 Robb Flynn – laulu, kitara
 Logan Mader – kitara
 Adam Duce – basso
 Dave McClain – rummut

Arviot 
 Allmusic:

Lähteet 

Machine Headin albumit
Vuoden 1997 albumit
The Burning Red

The Burning Red on groove metal -yhtye Machine Headin kolmas levy, joka julkaistiin vuonna 1999.

Kappalelista

Kokoonpano 
 Robert Flynn – laulu, kitarat
 Ahrue Luster – kitarat
 Adam Duce – basso, taustalaulu
 Dave McClain – rummut

Arviot 
 Allmusic:

Lähteet 

Konseptialbumit
Vuoden 1999 albumit
Machine Headin albumit
Supercharger

Supercharger on groove metal -yhtye Machine Headin neljäs levy, joka julkaistiin vuonna 2001.

Kappalelista 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Japanin bonusraidat
 
 

Digipakin bonusraidat

Kokoonpano 
 Robb Flynn – laulu, kitara
 Ahrue Luster – kitara
 Adam Duce – basso
 Dave McClain – rummut

Arviot 
 Allmusic: 
 Blabbermouth: 8/10

Aiheesta muualla 
 Supercharger discogs.com -sivustolla

Lähteet 

Machine Headin albumit
Vuoden 2001 albumit
Through the Ashes of Empires

Through the Ashes of Empires on groove metal -yhtye Machine Headin viides levy, joka julkaistiin vuonna 2004.

Kappaleet 
 
 
 
 
 
 
  *
  *
 
 
 

 Tähdellä merkityt kappaleet eivät sisälly jokaiseen versioon.

Kokoonpano 
 Robert Flynn – laulu, kitarat
 Phil Demmel – kitarat
 Adam Duce – basso, taustalaulu
 Dave McClain – rummut

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Through the Ashes of Empire discogs.com -sivustolla 

Machine Headin albumit
Vuoden 2004 albumit
The Blackening


The Blackening on groove metal -yhtye Machine Headin kuudes levy, joka julkaistiin vuonna 2007.

Kerrang-musiikkilehti vertaili albumia Metallican Master of Puppetsiin.

Kappaleet

Vuoden 2008 version bonuslevy

Kokoonpano 
 Robb Flynn – laulu, kitara
 Dave McClain – rummut
 Adam Duce – basso, taustalaulu
 Phil Demmel – kitara

Arviot 
 About.com: 
 Allmusic: 
 Blabbermouth: 9.5/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 The Blackening discogs.com -sivustolla 

Machine Headin albumit
Vuoden 2007 albumit
Hellalive

Hellalive on Machine Headin ensimmäinen live-levy. Hellalive julkaistiin vuonna 2003.

Kappalelista

Kokoonpano 
 Robb Flynn – laulu, kitara
 Phil Demmel – kitara (kappaleet 8 ja 12)
 Adam Duce – basso
 Dave McClain – rummut
 Ahrue Luster – kitara (kappaleet 1-7, 9-11, 13 sekä 14)

Arviot 
 Allmusic:

Lähteet 

Vuoden 2003 konserttitallenteet
Machine Headin albumit
Ramsteinin lentonäytösonnettomuus

Ramsteinin lentonäytösonnettomuus oli 28. elokuuta 1988 Ramstein-Miesenbachin kaupungissa Saksassa tapahtunut lento-onnettomuus. Onnettomuus tapahtui Ramsteinin lentotukikohdassa pidetyssä Flugtag '88 -ilmailunäytöksessä. Se sai alkunsa toisiinsa törmänneistä lentokoneista, jotka putosivat yleisön joukkoon. Onnettomuudessa sai surmansa yhteensä 70 ihmistä.

Törmänneet lentokoneet olivat italialaisia Aermacchi MB-339 -suihkulentokoneita, joita lensi Italian ilmavoimien Frecce Tricolori -taitolentoryhmä. Kymmenen konetta oli esittämässä Cardioide-muodostelmaa. Lentokoneiden lennettyä toisiaan kohti tarkoituksena lentää toistensa lomitse, yksi lentokoneista osui kahteen muuhun koneeseen. Törmännyt lentokone putosi kiitotielle ja törmäyksestä syttynyt tulipallo levisi katsojien joukkoon. Toinen törmätyistä lentokoneista putosi maahan ja törmäsi UH-60 Black Hawk -helikopteriin, jonka kapteeni Kim Strader loukkaantui. Strader kuoli saamiinsa palovammoihin viikkoja myöhemmin. Lentokoneen lentäjä oli hypännyt heittoistuimella, mutta laskuvarjo ei ehtinyt avautua. Kolmas lentokone hajosi törmäyksessä, ja sen osat levisivät kiitotielle. Yhteensä 67 katsojaa ja kolme lentäjää saivat surmansa. Ramsteinin turma oli vuoteen 2002 asti historian pahin lentonäytösonnettomuus.

Muuta 
Saksalainen yhtye Rammstein on nimetty Ramsteinin onnettomuuden mukaan, ja yhtyeen nimikkokappale "Rammstein" kertoo onnettomuudesta.

Yksi tunnetuimmista onnettomuudessa loukkaantuneista lienee elektronisen musiikin artisti Boris Brejcha, joka sai onnettomuudessa kasvoihinsa elinikäiset palovammat.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Lento-onnettomuudet Saksassa
Vuoden 1988 lento-onnettomuudet
Lentokoneiden yhteentörmäykset
Vähänkyrön vaakuna

Vähänkyrön vaakuna on saanut aiheensa pitäjän vanhasta sinetistä. Sen aihe puolestaan on peräisin Vaasain tunnuksesta (), joka on tulkittu maljaksi, josta nousee kolme tähkää.

Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaksikorvainen hopeamalja, jossa kolme kultaista tähkää.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja se vahvistettiin käyttöön 11. helmikuuta 1954. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2013, kun Vähäkyrö liittyi Vaasan kaupunkiin.

Lähteet 
 

Suomen entisten kuntien vaakunat
Vähäkyrö
Moniottelu

Moniottelu voi tarkoittaa seuraavia asioita:

 Viisiottelu eli pentathlon
 antiikin viisiottelu, muun muassa Olympian kisojen ohjelmaan kuulunut urheilulajien moniottelu
 nykyaikainen viisiottelu, miekkailusta, ammunnasta, vapaauinnista, esteratsastuksesta ja maastojuoksusta koostuva urheilulaji 
 yleisurheilun viisiottelu, yleisurheilulaji.

 Seitsenottelu, naisten yleisurheilulaji. (Hallissa naiset kilpailevat viisiottelussa.)

 Kymmenottelu, miesten yleisurheilulaji. (Hallissa miehet kilpailevat seitsenottelussa.)

 Ultraottelu, yleisurheilulaji (naisilla 14- ja miehillä 20-ottelu).

Seulonnan keskeiset artikkelit
Riku Campo

Riku Benjamin Gaarsom Campo (s. 17. joulukuuta 1969 Kauniainen) on suomalainen itseoppinut meikkitaiteilija, kauneustoimittaja, stylisti, art director ja kirjailija, joka työskentelee ja asuu Yhdysvalloissa, New Yorkissa. 

Campo aloitti uransa Helsingissä vuonna 1988 Stendhal-sarjan meikkaajana ja lähti vuoden kuluttua Montrealiin Kanadaan ja New Yorkiin luomaan kansainvälisempaa uraa. Hän palasi Suomeen vuonna 1997 opiskellakseen hiusmuotoilua Pivot Point -koulussa Helsingissä. New Yorkin, Ateenan ja Milanon kautta Campo asettui vuonna 2002 Los Angelesiin.

Campo kirjoitti vuonna 2006 Otava-kustannusyhtiölle Meikkiopas-teoksen, joka on suunnattu pohjoismaalaisille naisille. Kirjan sponsoroi ruotsalainen meikkisarja IsaDora. Syyskuussa 2010 julkaistiin New Yorkissa Campon ensimmäinen Yhdysvaltojen markkinoille tehty kauneuskirja. Sen kustansi Atria / Simon&Schuster. Campo on ensimmäinen pohjoismaalainen meikkitaiteilija, jonka meikkikirjaa markkinointiin ja myytiin Yhdysvalloissa, Australiassa ja Kanadassa samaan aikaan.

Campon töitä ovat julkaisseet myös monet kansainväliset lehdet, kuten Vogue, Harper's Bazaar, Elle, V, Arena, Dansk ja L'Officiel. Campo oli yksi kolmesta meikkitaiteilijasta, joka meikkasi Rizzoli-kustantajan ja valokuvaaja Timothy Whiten julkaiseman Hollywood Pin Up -kirjan. Campo meikannut monia Hollywood tähtiä, kuten Anne Hathaway, Meg Ryan, Anna Kendrick, Gwyneth Paltrow ja Shannen Doherty.

Campoa edustaa New Yorkissa Atelier agentuuri.

Syyskuussa 2014 Campo julkaisi Ilta-Sanomissa kuusi 20 minuutin kauneusvideosarjaa, joissa oli vieraina Los Angelesissa asuvia suomalaisia, kuten näyttelijät Anna Easteden ja Nina Sallinen sekä malli Pia Lamberg. Toukokuussa 2017 Campo tuotti Los Angelesissa Iltalehdelle neliosaisen meikki- ja hiusvideosarjan, jossa oli mallina Sirpa Selänne. Wella ja Sisley sponsoroivat videot.

Campo oli tuottajana ja muoti- ja kauneustoimittajana suomalaisessa IN-lehdessä vuosina 2008–2010. Lehden kustansi Aller Julkaisut johtajanaan Eeva-Helena Jokitaipale. IN-lehti auttoi Suomen Elle-lehden pääsyä Aller Julkaisuihin. Campo ja valokuvaaja Yu Tsai toivat lehdelle paljon huomiota saamalla siihen kansainvälisiä malleja, kuten Elsa Hosk, Lydia Hearst ja Linda V.

Campo on suomalaisen Gloria-lehden kauneustoimittaja-avustaja. Hänen käsialaansa ovat olleet monet Glorian vuosien 2017–2020 kansikuvat. Riku Campo allekirjoitti meikkikirjasopimuksen Harper Collins USA / Harper One Books -kirjayhtymän kanssa joulukuussa 2018 ja kirja julkaistiin syyskuussa 2020. Kirjan malleina ovat muun muassa Tatjana Patitz, Coco Mitchell, Tziporah Salamon, Cathy Fedoruk ja suomalainen Maarit Glocer (o.s. Leso).

Lähteet

Aiheesta muualla 
Riku Campon verkkosivut 

Suomalaiset henkilöt
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Tore Keller

Tore Bertil Gottfrid Keller (4. tammikuuta 1905 Norrköping, Ruotsi – 15. heinäkuuta 1988) oli ruotsalainen jalkapalloilija sekä olympiamitalisti. Maajoukkuetasolla Keller edusti Ruotsia sekä Italian että Ranskan MM-kisoissa 1930-luvulla tehden neljässä pelaamassaan ottelussa kolme maalia (kaikki Kuubaa vastaan). Kansallisella tasolla Keller edusti IK Sleipneria voittaen Ruotsin mestaruuden 1938.

Lähteet

Ruotsalaiset jalkapalloilijat
Ruotsalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
Murcof

Murcof eli oikealta nimeltään Fernando Corona on meksikolainen artisti, jonka musiikki on enimmäkseen elektronista musiikkia. Corona syntyi vuonna 1970 Tijuanassa, Meksikossa ja kasvoi Ensedanassa ja oli jonkin aikaa tijuanalaislähtöisen Nortec Collective of Electronic Musiciansin jäsen. Vuonna 2000 hän palasi Tijuanaan, mutta on sen jälkeen asunut Barcelonassa, Espanjassa.

Musiikki 
Murcofin musiikki on pelkistettyä ja minimalistista sample-pohjaista elektronista musiikkia. Murcofin äänitykset ovat paljon melodisempia ja perinteikkäämmin rakennettuja kuin monien muiden nykypäivän samassa genressä olevien artistien. Monet raidat sisältävät jousiorkesteri-sampleja, jotka ovat lähtöisin moderneilta säveltäjiltä, kuten esimerkiksi Arvo Pärtiltä.

Diskografia

Albumit 
 Martes (2002)
 Utopia (2004)
 Martes/Utopía (2005)
 Remembranza (2005)
 Cosmos (2007)
 The Versailles Sessions (2008)

Singlet/EP:t 
 "Monotonu" (2002)
 "Ulyssess" (2003)
 Utopia Remixes (2004)
 "Ultimatum" (2004)

Katso myös 
 Virallinen sivusto
 Levy-yhtiö Leaf
 Context Free Media
 Static Discos

Meksikolaiset muusikot
Elektronisen musiikin artistit
Ambient-artistit
Vedenalainen jääkiekko

Vedenalainen jääkiekko on extreme-urheilulaji, jota pelataan altaassa tai lammikossa. Pelaajilla on yllään kuivapuku. Peliä pelataan vettä kevyemmällä kiekolla veden pintaan muodostuneen jään alapinnalla.

Ennen lajin kehittämistä vedenalaiseksi jääkiekoksi kutsuttiin Suomessa peliä, josta on sattuneesta syystä nyttemmin ruvettu käyttämään sen kansainvälistä nimeä uppokiekko. Siinä pelataan uppoavalla kiekolla altaan pohjassa.

Vedenalaisen jääkiekon ensimmäiset MM-kilpailut järjestettiin Weißensee-järvellä, Itävallassa helmikuussa 2007. Maailmanmestaruuden voitti Suomi, toiseksi tuli Itävalta ja kolmanneksi Slovakia. Muut kisaan osallistuneet maat olivat Tšekki, Saksa, Alankomaat, Puola ja Slovenia.

Lähteet
http://www.reuters.com/news/video/videoStory?videoId=17630 
http://www.ananova.com/news/story/sm_2219724.html 
http://www.bigpond.com/news/offbeat/content/20070226/1856837.asp 

Jääkiekko
Sukellus
Extremeurheilu
Anytime

Anytime on suomalaisen yhtyeen Honey B and the T-Bones ensimmäinen studioalbumi.

Kappaleet 
 She’s About a Mover
 Don’t Mess with My Man
 Every Night and Every Day
 Pretty Baby
 Lucy Mae Blues
 Mr. Telephone Man
 Anytime
 Bright Lights, Big City
 It Takes Time
 Cold, Cold Feeling
 Missing You
 Watch Me Now

Kokoonpano 
 Ed T-bone – laulu, kitara, dobro
 B. Honey – laulu, bassokitara, piano
 B. Little – rummut, lyömäsoittimet
 Pepe Ahlqvist – huuliharppu
 Boots Rinne – saksofoni
 Hannu Leiden – taustalaulu

Aiheesta muualla 
 Anytime discogs.com -sivustolla

Vuoden 1985 esikoisalbumit
Honey B and the T-Bonesin albumit
Harald zur Hausen

Harald zur Hausen (s. 11. maaliskuuta 1936) on saksalainen virologi ja professori emeritus, joka sai vuonna 2008 Nobelin lääketieteen palkinnon löydettyään syöpää aiheuttavia papilloomaviruksia.

Zur Hausen syntyi Gelsenkirchenissä, Saksassa. Hän opiskeli lääketiedettä Bonnin, Hampurin ja Düsseldorfin yliopistossa, jossa hänestä vuonna 1960 tuli lääketieteen tohtori.

Zur Hausen työskenteli 1960-luvulla muun muassa Düsseldorfin yliopistossa ja Philadelphian lastensairaalan viruslaboratorioissa. Hänestä tuli yliassistentti Pennsylvanian yliopistossa ja vuosina 1969–1977 hän työskenteli Würzburgin ja Erlangen-Nürnbergin yliopistossa. Vuonna 1977 hän aloitti työskentelemisen Freiburgin yliopistossa. Vuosina 1983–2003 hän toimi Saksan syöpätutkimuskeskuksen puheenjohtajana Heidelbergissä ja vuodesta 1988 lääketieteen kunniaprofessorina Heidelbergin yliopistossa.

Françoise Barré-Sinoussin ja Luc Montagnierin kanssa jaetun Nobelin lääketieteen palkinnon lisäksi Zur Hausenille myönnettiin muun muassa Gairdner-palkinto vuonna 2008.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Lääketieteen edustajat
Saksalaiset tieteilijät
Vuonna 1936 syntyneet
Elävät henkilöt
Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat
Oligopsoni

Oligopsoni tarkoittaa taloustieteessä kilpailutilannetta, jossa markkinoilla on useita tietyn palvelun tai tuotteen ostajia, joilla on pienen ryhmänsä vuoksi markkinavoimaa vaikuttaa hintojen määräytymiseen. Tästä syystä oligopsoni lasketaan markkinahäiriöksi. Oligopsonillinen tilanne toimii vastaavasti kuin monopsoni.

Suomessa vähittäiskaupan keskusliikkeet ovat pitkään olleet oligopsoniasemassa. Tilanteesta ovat kärsineet sekä tuottajat, jotka ovat saaneet tuotteistaan alhaisen myyntihinnan, että ostajat, jotka joutuvat Suomessa maksamaan useista tuotteista EU-hintoja keskimääräistä korkeampia hintoja.

Lähde  
 Pekkarinen-Sutela: Avain kansantaloustieteeseen, WSOY, Juva 2004

Mikrotaloustiede

he:אוליגופול#אוליגופסון ואוליגופול דו צדדי
Mihail Fokin

Mihail Mihailovitš Fokin (, myös Michel Fokine ja Mikhail Fokin; 23. huhtikuuta (J: 11. huhtikuuta) 1880 Pietari – 22. elokuuta 1942 New York) oli venäläinen koreografi.  Yksi hänen tunnetuimmista teoksistaan on alun perin Anna Pavlovalle kirjoitettu soolo Kuoleva joutsen Camille Saint-Saënsin orkesterisarjaan Eläinten karnevaali (Le carnaval des animaux) . Fokin oli  Sergei Djagilevin Ballets russes -seurueen pääasiallinen koreografi vuosina 1909–1914. Tuona aikana hän loi kuuluisat koreografiat baletteihin Tulilintu ja Petruška.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Venäläiset koreografit
Venäjän ja Neuvostoliiton avantgarde
Vuonna 1880 syntyneet
Vuonna 1942 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit