joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pyhä Cecilia

Pyhä Cecilia (; syntynyt 100-luvulla – kuollut 200-luvulla) oli roomalainen pyhimys, neitsyt ja marttyyri. Häntä kunnioitetaan Ranskan Albin, säveltäjien, marttyyrien, musiikin, muusikkojen, soitinten valmistajien, Nebraskan Omahan arkkihiippakunnan, runoilijoiden ja laulajien suojeluspyhimyksenä. Pyhän Cecilian tunnuksia ovat pidellen luuttua, soittamassa urkuja tai pitäen ruusuja. Hän on yksi seitsemästä marttyyristä, jotka mainitaan messun canonissa ja hänen muistopäiväänsä vietetään  22. marraskuuta.  Vanhin historiallinen maininta pyhästä Ceciliasta on niin sanotussa Martyrologium Hiernymianumissa, mistä päätellen hänen juhlaansa vietettiin jo 300-luvulla. Väitetään, että kun hänen ruumiinsa kaivettiin ylös vuonna 1599 se löytyi turmeltumattomana.

Roomalaiskatolisessa messussa pyhää Ceciliaa on muistettu seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:

"Orémus.

Deus, qui nos ánnua beátæ Caeciliae Vírginis et Mártyris tuæ sollemnitáte lætíficas: da, ut, quam venerámur offício, étiam piæ conversatiónis sequámur exémplo."

Lisäksi pyhä Cecilia mainitaan nimeltä jo vuonna 590 käytetyssä Kaikkien pyhien litaniassa.

Legenda 
Pyhän Cecilian kerrotaan olleen syntyjään roomalainen hyvästä perheestä ja koulutukseltaan kristitty. Hän teki nuoruudessaan valan pyhittääkseen neitsyytensä Jumalalle, mutta hänen vanhempansa saivat hänet suostumaan vasten tahtoaan avioliittoon aatelismies Valerianin kanssa. Hän kertoi pakanalliselle aviomiehelleen, että Jumalan enkeli tahtoi hänen pysyvän neitsyenä, mihin mies suostui sillä ehdolla, että saisi nähdä enkelin. Nainen vastasi, että tämä toteutuisi, jos hän menisi kasteelle, ja palattuaan kasteen jälkeen mies näkikin pyhän Cecilian puhumassa enkelille. Hän käännytti myös Valerianin veljen Tiburtiuksen, joista molemmista tuli marttyyrejä ennen naista itseään ja joiden jäänteet haudattiin lopulta samaan hautaan Cecilian kanssa. Nainen jakoi omaisuutensa köyhille, mikä suututti prefekti Almachiuksen, joka määräsi pyhän Cecilian poltettavaksi, mutta liekit eivät haavoittaneet häntä, minkä johdosta hänet mestattiin.

Galleria

Lähteet

Aiheesta muualla 

Pyhimykset
Kristityt marttyyrit
100-luvulla syntyneet
200-luvulla kuolleet
Kalevauva.fi

Kalevauva.fi on helsinkiläinen trubaduuriyhtye. Yhtye on tullut tunnetuksi internetin välityksellä julkaistuista kappaleistaan, joiden sanoitukset on koottu Vauva-lehden keskustelufoorumilta, muilta internetin keskustelupalstoilta sekä sosiaalisesta mediasta.

Yhtye perustettiin aikoinaan kesän 2016 Kaustinen Folk Music Festival -tapahtumassa esiintymistä varten. Yhtyeestä tuli kuitenkin niin suosittu, että se jatkoi toimintaansa festivaalien jälkeenkin. Yhtyeen YouTube-kanavan videoilla on yli 4,1 miljoonaa näyttökertaa elokuussa 2019. 

Yhtye on julkaissut kymmeniä kappaleita ainoastaan YouTube-kanavallaan. Virallisesti yhtye on julkaissut yhden albumin ja 5 singleä. Albumi valittiin jaetulla sijalla Kansanmusiikki-lehden vuoden kansanmusiikkilevyksi 2017, ja yhtye valittiin Vantaan Sanomien äänestyksessä Vuoden vantaalaiseksi 2017.

Diskografia

Studioalbumit 
 Kalevauva.fi (2017)
 SOME FOLK (2020)
 Kaupunkilaulut (2022)

Singlet 

 "Mies syö lapsen vanukkaat !!" (2017)
 "Jyväskylä" (2017)
 "Vantaa" (2017)
 "Kouvola" (2018)
 "Nykymusiikki on niin kamalaa" (feat. VG+ ja Mira Luoti) (2018)
 "Lomalle lompsis #kiitollinensiunattuonnellinen" (2019)
 "Sorvin ääreen #oravanpyörä" (2019)
 "Joulustressi" (2019)
 "Annatteko lastenne leikkiä vuokratalojen lasten kanssa?" (2020)
 "Kuopio" (2021)
 "Espoo" (feat. Club For Five) (2022)

Mukana 
 Teflon Brothers - "Juhannussimaa" (2019)

Lähteet 

Suomalaiset duot
Internet-ilmiöt
Kanariantyräkki

Kanariantyräkki (Euphorbia canariensis) on endeeminen eli kotoperäinen Kanariansaarten laji.

Ulkonäkö ja koko 
Kanariantyräkit näyttävät kaktuksilta mutta eivät ole niitä. Kaktukset ovat kotoisin Amerikasta, tyräkit puolestaan ovat vanhan maailman kasveja. Tyräkkien suvun yhteisenä piirteenä on myrkyllinen valkoinen (tai keltainen)
maitiaisneste. Kanariantyräkki haarautuu juuresta ja muodostaa pensastoja. Sillä on mehevät neli- tai viisisärmäiset (joskus harvoin 6) vaaleanharmaanvihreät varret, jotka ovat yleensä noin 8 cm halkaisijaltaan ja hieman spiraalimaisia. Ne kasvavat parhailla kasvupaikoilla 3–4 metriä korkeiksi, suurta kynttelikköä muistuttavaksi pensastoksi.

Piikit, 5–14 mm, kasvavat varsien särmien kärkiin, ja ovat ruskeita ja kaarevia. Kukat kehittyvät varsien särmien kärkiin keväisin. Hedelmä on kastajanruskea ja kukin niistä sisältää yhden siemenen.

Tyräkkikasvien maitiaisneste on yleensä myrkyllistä, niin myös kanariantyräkin. Se ärsyttää ihoa ja voi aiheuttaa erittäin voimakasta kipua limakalvoilla ja voi jopa sokeuttaa joutuessaan silmiin.

Levinneisyys ja kasvupaikat 
Kanariansaarilla kanariantyräkkiä kasvaa vyönä rannikolta aina 1100 metrin korkeuteen asti. Se on kuivakkokasvi joka on sopeutunut kuiviin ja kuumin oloihin. Se käyttää mehikasvien tapaan CAM-yhteyttämistä, jotka liiallisen haihtumisen estämiseksi pitävät ilmarakonsa kiinni päivällä. Yöllä ilmaraot avautuvat, jolloin kasvi ottaa sisään hiilidioksidia ja varastoi sen vakuoliin omenahapoksi, josta jälleen päivällä vapautuu hiilidioksidi yhteyttämistä varten. Hiilidioksidimäärä, jonka kasvi pystyy varastoimaan vakuoliin, on kuitenkin suhteellisen pieni. Tästä syystä CAM-kasvien yhteyttämisen määrä jää melko vähäiseksi.

Käyttö 
Kanariantyräkkiä kasvatetaan Kanariansaarilla koristekasvina ja aitakasvina. Sitä käytetään kuivatun puun sijaan osittain myös polttopuuna.

Muuta 
Luonnonvaraisesti kanariantyräkkiä kasvaa paljon luonnonsuojelualueilla Malpais de Güimarissa ja Malpais de Rascaissa.

Kuvia

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
ITIS: Euphorbia canariensis  L.
Catalogue of Life : Euphorbia canariensis  L.
Sakari Kauppisen sivut: Euphorbia canariensis, kanariantyräkki, cardón

Tyräkit
Kanariansaarien kasvit
Ensyklopedismi

Ensyklopedismi on käsite, jolla tarkoitetaan laaja-alaista oppimista tai tietoperustaa. Se tarkoittaa myös tietoa, joka esitetään ensyklopedisessa muodossa.<ref name="com0">{{Kirjaviite | Nimeke =Dictionary: encyclopedism or encyclopaedism| Julkaisija =Compton's Interactive Encyclopedia Deluxe, The Learning Company, Inc. | Vuosi = Heinäkuu 1999| Tekijä = | Luku = | Sivu = | Sivut = | Selite =Sitaatti: "'encyclopedic knowledge or learning " Tietoja ensyklopediasta: Versio 7.5.0DV for Windows 95/98/NT 4.0 | Tunniste =OLC: 46887893 | Isbn = | Viitattu = | Kieli = }}</ref> Siinä ei pyritä kirjoittamaan sillä tavalla, että vastataan lukijan odotuksiin.

Ensyklopedismi oli ominainen piirre Bysantissa ja he säilyttivät paljon antiikin ajan tietoa filosofiasta, matematiikasta ja tähtitieteestä. Etenkin noin Theodoros II Laskariksen hallituskaudelta alkaen 1254 Bysantissa alkoi toinen Bysantin renessanssi, jota joskus kutsutaan Palaiologosten renessanssiksi. Tuolloin virvoitettiin antiikin perintöä. Bysantin asukkaat Italiassa levittivät tietonsa vähälukuisille Italialaisille oppineille ja kreikkalaisille. Tällä tavoin Bysantin Imperiumin oppineisuus selvisi paljon pidempään kuin itse imperiumi.
 
Renessanssin aikaan koulutuksessa ja tieteessä pyrittiin ensyklopedisoimaan niitä eli systematisoimaan kyseisiä aloja. Samaan tapaan myös koulutusta itsessään pyrittiin korjaamaan tekemällä perusteellista sääntelyä alalle. Pietro Paolo Vergerio (1370–1444) teoksessaan De ingenuis moribus et liberalibus'' hahmotteli humanistisen koulutuksen pääpiirteitä.  Siinä painotettiin puhe ja kirjoitustaitoa, historiaa ja filosofiaa, mutta se sisälsi myös tieteitä, kuten matematiikkaa tähtitiedettä, luonnontieteitä, lääketiedettä, lakiopintoja, metafysiikkaa ja teologiaa. Jälkimmäisiä ei opiskeltu perusteellisesti; humanismi oli luonteeltansa ensyklopedismia vastaan, mutta se toi esiin aineiden väliset suhteet ja salli opiskelijoiden tietää monista eri asioista ennen kuin he päättivät erikoistumisalastansa. 

Pedagogiikassa ensyklopedismi voi tarkoittaa esimerkiksi laajan kirjon sisältävää opetussuunnitelmaa eri elämän aloilta.

Lähteet
Härkösen rautatieasema

Härkösten rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka suljetulla Haapamäki–Pori-radalla. Se sijaitsee Härköskylässä Virtain kunnassa Kuruntien läheisyydessä. 

Härkösen laiturivaihde sijoitettiin lähelle paikkaa, jossa rata ylitti Virtain ja Kurun välisen maantien. Pysäkkirakennus on rakennettu Thure Hellströmin tyyppipiirustusten mukaan vuonna 1936. Rakentamisen aikaan Härköseen suunniteltiin satamaraidetta, mutta se jäi toteuttamatta. Härkönen avattiin liikenteelle 1. marraskuuta 1937.

Liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi 16. syyskuuta 1968. Henkilöliikenne loppui radalla 31. toukokuuta 1981, ja liikennepaikka lakkautettiin 1. lokakuuta 1981. Laiturirakennus on yksityisomistuksessa ja sivuraiteet on purettu. Kun Virrat–Kuru-maantie peruskorjattiin ja korotettiin kantatieksi 65, rata katkaistiin uuden tien risteyskohdasta Härkösen aseman itäpuolella ja vanha rautatien alikäytävä poistettiin käytöstä.

Lähteet 

Virtain rautatieliikennepaikat
Pirkanmaan lakkautetut rautatieliikennepaikat
Lviturva

Pohjolan LVIturva Oy on suomalainen vuonna 2012 perustettu omakotitalojen putkiremontteihin erikoistunut yritys ja osa LVIturva Group -konsernia.


Historia 
Omakotitalojen putkiremonttien kysyntä kasvoi voimakkaasti 2010-luvun aikana, koska ennen 1990-lukua rakennettujen omakotitalojen korjausvelka kasvoi voimakkaasti. Tähän tarpeeseen putkimiehet Juhana Kilpeläinen ja Juha-Matti Kemppainen perustivat Pohjolan LVIturvan Jyväskylässä vuonna 2012. Nykyään LVIturva toimii kaikkialla Suomessa Lappia lukuun ottamatta. Vuonna 2017 LVIturva laajeni Ruotsiin Tukholman alueelle.

Vuonna 2017 LVIturva palkkasi noin sata uutta työntekijää. Yhtiö työllisti noin 200 työntekijää ja valittiin GPTW:n listauksessa yhdeksi Suomen parhaista työpaikoista toisena vuotena peräkkäin.

Toiminta 
LVIturvan töihin kuuluu käyttövesiputkien uusiminen, lämpöverkon uusiminen ja viemärienn saneeraus sukittamalla. Yritys aloitti omakotitalojen viemäreiden sukittamisen ensimmäisenä Suomessa vuonna 2014. Sukittaminen on vasta viime vuosina yleistynyt omakotitaloissa. Kun vanhan putken sisäpinta sukitetaan epoksimuovilla, joka kovettuu uudeksi putkeksi, talon rakenteita ei tarvitse purkaa, mikä säästää aikaa ja rahaa.

Julkisuus

Pohjolan LVIturva on ollut toistuvasti julkisuudessa.
Vuonna 2019 Pohjolan LVIturva laskutti muistisairaalta vanhukselta 2800 euroa muutaman tunnin kestäneestä viemärin puhdistuksesta . Myöhemmin samana vuonna sosiaalisessa mediassa kiersi valokuva yrityksen koulutustilaisuudessa käytetystä fläppitaulusta, jossa myyjille annettiin ohjeeksi "moraali veks" . Yrityksen toimitusjohtajan mukaan kyse oli "sopimattomasta" huumorista, eikä yrityksen toimintaperiaatteista.

LVIturva Group 
LVIturva Group -konserniin kuuluu seuraavat yritykset:
 Pohjolan LVIturva
 Energiaturva
 VVStrygg

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yrityksen verkkosivut

Suomalaiset yritykset
Linnankylän rautatieasema

Linnakylän laiturivaihde on lakkautettu rautatieliikennepaikka liikenteeltä suljetulla rataosalla Pori-Haapamäki. Liikennepaikka sijaitsee Nerkoon kylän lähettyvillä, mutta kuitenkin melko asumattomalla seudulla. Laiturirakennus valmistui 1936 Thure Hellstörmin piirustusten mukaan. Miehitys Linnankylässä loppui 1964. Pelkäksi seisakkeeksi Linnakylä muuttui tavaraliikenteen loputtua 1968. Henkilöliikenteen pysähdyksen loppuivat 1974 ja kokonaan liikennepaikka lakkautettiin 1975. Asemarakennusta on kunnostettu ja se siirtyi kyläseuran omistukseen 2006.

Lähteet 

Kihniön liikenne
Pirkanmaan lakkautetut rautatieliikennepaikat
Kopaivapuut

Kopaivapuut (Copaifera) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 47 lajia.

Lajeja 
 Copaifera duckei
 Copaifera epunctata
 Copaifera laevis
 Copaifera langsdorffii
 Copaifera multijuga
 Copaifera officinalis
 Copaifera reticulata
 Copaifera salikounda – ghanankopaivapuu
 Copaifera trapezifolia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Copaifera
Kehitysvammaisteatteri La Strada

Kehitysvammaisteatteri La Strada on tamperelainen harrastajateatteri. Se on perustettu vuonna 2009.

Ensemble 
La Stradaan kuuluu puolentoistakymmentä harrastajanäyttelijää. Vierailevina näyttelijöinä on nähty ammattilaisia kuten Turkka Mastomäki, Arto Minkkinen ja Kirsi Nurminen. Teatterin taiteellinen johtaja on näyttelijä ja koreografi Anu Panula.

Tampereen kaupunki myönsi La Stradalle kulttuuritekopalkinnon vuonna 2011.

La Strada toimii entisen elokuvateatterin tiloissa Amurissa Pirkankadulla.

Näytelmiä 
Elämän jano (2009)
Laulu tulipunaisesta kukasta (2011)
Hyvät tavat kunniaan (2012)
Juhannusyön uni (2013) 
Bernarda Alban talo (2015)
Don Cristobal (2016)
Painu pois Jack

Lähteet

Aiheesta muualla
Kotisivut
Tamperelainen.fi 
Etlehti.fi

Tampereen teatterit
Harrastajateatterit
Siniherneet

Siniherneet (Clitoria) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi nykyisin noin 65 lajia, joiden lisäksi monien sukuun kuvattujen lajien taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.

Lajeja 
 Clitoria annua
 Clitoria arborea
 Clitoria falcata
 Clitoria heterophylla
 Clitoria mariana
 Clitoria ternatea – siniherne

Lähteet 

Hernekasvit
ITapsa

iTapsa (viralliselta nimeltään iTapsa Services Oy) on Helsingistä lähtöisin oleva puhelinhuoltoliike, joka perustettiin vuonna 2012. Yrityksen nimi juontaa juurensa perustajastaan Tapio Marjasesta, joka korjasi puhelimia aluksi harrastusmielessä. Pieni i-kirjain nimen alussa viittaa Applen iPhoneen, joiden näytön vaihtoon Marjanen oli erikoistunut.

Myöhemmin harrastus muuttui liiketoiminnaksi, ja yritys laajentui usealle paikkakunnalle eri puolelle Suomea sekä Viroon. Asiakas voi korjauttaa puhelimen myös postitse. Vuoden 2017 lokakuussa avattiin iTapsan 16. liike Helsingin Kallioon.

Toimipisteet 

 Helsinki, Kamppi
 Helsinki, Itäkeskus
 Helsinki, Kallio
 Espoo, Leppävaara
 Espoo, Matinkylä
 Vantaa, Tikkurila
 Vantaa, Kaivoksela
 Turku
 Tampere
 Lahti
 Porvoo
 Joensuu
 Oulu 
 Hämeenlinna
 Sipoo
 Tallinna (Viro)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 iTapsan verkkosivut
 Iltalehti: Tapio Marjanen räjäyttää iPhonen markkinoiden suurimmalla raketilla

Suomalaiset yritykset
Siparila

Siparila Oy on  vuonna 2005 perustettu   erilaisten ulkoverhous- ja sisustuspaneelien sekä sisustuslistojen ja muiden puupohjaisten erikoistuotteiden valmistaja.  

Yrityksessä työskentelee 100 henkilöä (2017). Yrityksellä on tehtaat Jyväskylässä, Parkanossa ja Kajaanissa. 
 
Yritys on pyrkinyt uudistamaan perinteisiä puutuotteita monipuolisempaan suuntaan ja on tehnyt yhteistyötä sekä huonekaluteollisuuden   että taiteilijoiden kanssa, kuten Camilla Vuorenmaa ja Ristomatti Ratia , 

Yrityksen valmistamia puutuotteita on saatavilla useimmilta rakennustarvikemyyjiltä Suomessa.

Historia
Yhtiö on tehnyt kuluneina vuosina useita yritysostoja, joita ovat olleet:

Huonekaluvalmistaja Incap Furniture Haapavedeltä 2010 
Sisustuslistoja valmistava Parkanon Höyläämö 2010 
Liimalevyjä valmistava Jannpuu Kajaanista 2015

Lähteet

Aiheesta muualla
Yhtiön kotisivut (www.siparila.fi)

Suomalaiset rakennustuotevalmistajat
Enonjärven rautatieasema

Enonjärvi on lakkautettu rautatieliikennepaikka Kannonkosken kunnassa

Lähteet 

Keski-Suomen lakkautetut rautatieliikennepaikat
Kannonkosken liikenne
Netello Systems

Netello Systems Oy on vuonna 1999 perustettu suomalainen IT-alan asiantuntijayritys. Nykyisin yhtiön pääliiketoiminta on Hakukoneoptimointi. Koronavuoden 2021 maaliskuussa Netellon osake-enemmistö myytiin Alma Medialle, joka omistaa Netellosta 60%. 

Netellon virallinen kotipaikka on Helsinki, mutta toimipiste sijaitsee Turussa, mistä Netello osti vuonna 2006 puoliosuuden Mainostoimisto Voimasta.

Netello julkisuudessa 
Netello ajautui vuonna 2002 lisenssimaksukiistaan pörssiyhtiö Jippii Group Oyj:n kanssa. Tuolloin Jippii määrättiin maksamaan tietoturvaratkaisuja kehittäneelle Netello Systems Oy:lle kaikkiaan 114 000 euroa kiistämiään lisenssikorvauskuluja. Asiasta seurasi pienimuotoinen kohu, koska Jippii ei maininnut asiasta pörssitiedotteessaan. Lopulta yhtiöt kuitenkin pääsivät kiistassaan sopuun.

Vuonna 2016 Netellon silloinen kehitysjohtaja Juha Ojaniemi oli esillä Ylen aamu-TV:ssä kertoen Aspergerin oireyhtymästään. Nykyisin Ojaniemi ei enää työskentele yhtiössä.

Netello nyt 
Nykyisellään Netello työllistää 21 henkeä (2020) ja sen liikevaihto oli vuonna 2020 n. 2,2 miljoonaa. Yhtiön toimitusjohtajana toimii yhtiön perustaja Kai Leinonen.

Lähteet 

Suomalaiset mainostoimistot
Viestintäyhtiöt
Mika Sillanpää

Mika E. T. Sillanpää (s. 1970 Alastaro) on suomalainen kemian insinööri ja tekniikan tohtori, joka oli Lappeenrannan teknillisen yliopiston Mikkelissä toimivan Vihreän kemian laboratorion johtaja ja professori (11/2019 saakka). Vuodesta 2020 lähtien hän on ollut muun muassa vietnamilaisen, kiinalaisen, eteläafrikkalaisen ja saudiarabiaisen yliopiston (Kuningas Saudin yliopisto) palveluksessa.  

Mika Sillanpää valmistui Teknillisestä korkeakoulusta kemian diplomi-insinööriksi vuonna 1992 ja tekniikan tohtoriksi 1997. Vuonna 2013 hän suoritti lisäksi Aalto-yliopistossa MBA-tutkinnon.
  
Hän on yhdessä työtoveriensa kanssa laatinut yli 800 tieteellistä artikkelia tai muuta julkaisua. Hän on saanut useita tunnustuksia. Vuonna 2017 hän nousi alansa viitatuimpien tutkijoiden joukkoon maailmassa ja ylsi kaikkiaan noin 3 300 tutkijaa maailmanlaajuisesti sisältävän 2017 Highly Cited Researchers -listan noin 20:nen Suomessa työskentelevän tutkijan ryhmään. Hän on saanut runsaasti viittauksia erityisesti useilla jäteveden, juomaveden ja maaperän puhdistamiseen liittyvillä yhteenvetoartikkeleillaan. Hän on säilynyt viitatuimpien tutkijoiden joukossa myös seuraavina vuosina insinööritieteiden ja useana vuonna myös ympäristön ja ekologian tutkimuksen alueella.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Mika Sillanpää  (scholar.google.com)
 Laboratory of Green Chemistry, Lappeenranta Univ. of Tech.   (lut.fi)

Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Suomalaiset kemistit
Suomalaiset insinöörit
Lappeenrannan teknillisen yliopiston professorit
Viitatuimmat tutkijat Clarivaten mukaan
Johanna Kuusisto

Johanna Kuusisto (s. 1959 Vaasa) on suomalainen lääkäri ja Itä-Suomen yliopiston sisätautiopin professori (2014–). 

Hän valmistui Kuopion yliopistosta lääkäriksi (LL) vuonna 1984, sisätautien erikoislääkäriksi 1991 ja lääketieteen tohtoriksi 1996. Hän toimi vierailevana tutkijana Washingtonin yliopistossa Seattlessa vuosina 1993–1994. Hänet nimitettiin Kuopion yliopiston sisätautien dosentiksi 1996. Lisäksi hän valmistui samasta yliopistosta kardiologian erikoislääkäriksi 1997.
 
Hän työskenteli vuosina 2007–2010 Kuopion yliopistossa ja Kuopion yliopistollisessa sairaalassa määräaikaisena kardiologian professorina ja kardiologian ylilääkärinä. Vuodesta 2010 alkaen hän toimi Itä-Suomen yliopiston sisätautiopin määräaikaisena professorina ja KYSin sisätautien ylilääkärinä. Hän sai 2014 nimityksen Itä-Suomen yliopiston sisätautien, erityisesti kardiologian professoriksi. 

Hän oli vuosina 2016 ja 2017 (ja aiemminkin ) yksi siteeratuimpia molekyylibiologian ja genetiikan aihepiirin tutkijoita maailmassa. Muita suomalaisia vuoden 2017 listan saman osa-alueen tutkijoita olivat Jaakko Kaprio, Markku Laakso, Markus Perola, Veikko Salomaa ja Jaakko Tuomilehto. Kuusisto on saanut erityisen runsaasti viittauksia laajan, kymmenien tutkijoiden joukon arvostetussa Nature Genetics-tiedelehdessä julkaisemilla yhteisartikkeleilla.

Lähteet

Aiheesta muualla
Google Scholar: Johanna Kuusisto  (scholar.google.com)
KYSin Johanna Kuusisto yksi maailman siteeratuimpia tutkijoita (1.12.2016) 

Suomalaiset professorit
Suomalaiset lääkärit
Itä-Suomen yliopiston professorit
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Viitatuimmat tutkijat Clarivaten mukaan
Marja Kallio

Marja Kallio (o.s. Hänninen, s. 1945 Laukaa) on suomalainen agronomi, joka toimi vuosina 1994–2002 Maa- ja kotitalousnaisten puheenjohtajana. Hän sai ensimmäisenä naisena maanviljelysneuvoksen arvon vuonna 2008.

Maataloustutkija, agronomi Pentti Hännisen tyttäreksi syntynyt Marja Kallio kirjoitti ylioppilaaksi Laukaan yhteiskoulusta vuonna 1964 ja aloitti maatalousopinnot Helsingin yliopistossa. Vuonna 1967 hän avioitui maanviljelysteknikko Kyösti Kallion kanssa, ja nuoripari asettui Keski-Suomeen. Marja Kallio valmistui agronomiksi Marja 1978 ja toimi sitten opettajana. Vuosina 1977–1979 hän edusti Keskustapuoluetta Toivakan kunnanhallituksessa Keskustapuolueen edustajana ja jatkoi kuntaliitoksen jälkeen Laukaan valtuustossa. Vuosina 1993–2000 hän toimi Laukaan kunnanhallituksen puheenjohtajana.

1980-luvulla Marja Kallio oli maatilan emännyyden ohella maatalousalan opettajana Jyväskylän ammatillisessa kurssikeskuksessa. 1990-luvulla Marja ja Kyösti Kallio alkoivat panostaa tilallaan maatilamatkailuun niin, että vuonna 2012 jo seuraavalle sukupolvelle siirtynyt tila valittiin Maaseutumatkailun Kellokkaaksi.

Toimittaja Anna-Kaisa Hermunen oli Marja Kallion sisar.

Lähteet

Suomalaiset opettajat
Suomalaiset maatalouden etujärjestöjen johtajat
Suomen Keskustan poliitikot
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Iranin vallankaappaus 1953

Iranin vallankaappaus 1953 toteutettiin Yhdysvaltain CIA:n ja Yhdistuneiden Kuningaskuntien MI6-ulkomaantiedustelupalvelun toimesta silloisen demokraattisesti valitun pääministeri Mohammed Mossadeqin syrjäyttämiseksi elokuussa 1953.

Vuonna 1951 iranilaisten keskuudessa suosittu Mossadeq toimi Iranin öljykomitean puheenjohtajana ja Mossadeqin hallituskaudella Iranin parlamentti äänesti Iranin sisällä olevien öljy-yhtiöiden kansallistamisesta, jota brittiläiset öljyfirmojen omistajat eivät voineet hyväksyä. Iranin länsimielinen oikeisto ja brittiläiset öljy-yhtiöiden toimijat pelkäsivät kommunismin mahdollista leviämistä Iranin valtiosysteemiin.

Britannian hallitus päätti suojella brittiläisiä yrittäjiä päättämällä järjestää Iraniin vallankaappauksen CIA:n ja shaahi Mohammed Reza Pahlavin puolella olleiden sotilasjoukkojen avulla. Lopputuloksena oli Mossadeqin pidätys ja tuomitseminen kotiarestiin, minkä jälkeen shaahin valtaa lisättiin Iranissa. Shaahi kielsi kansallismieliset ja sosialistiset liikkeet Iranissa, ja pääasiallinen vainojen kohde oli kommunistinen Tudeh-puolue, jonka jäsenistä puhdistettiin Iranin hallintoelimet, armeija ja julkiset laitokset. Vallankaappauksen jälkeen osana uutta oikeistolaista monarkiaan ja USA-mielisyyteen perustuvaa poliisivaltiota perustettiin osittain amerikkalaisten kouluttama SAVAK-tiedustelupalvelu, joka tunnettiin julmasta toisinajattelijoiden kidutuksesta. Vallankaappaus toimi provokaationa myös vuoden 1979 vallankumoukseen ja luokkaerot laajenivat kansalaisvapauksien rajoittamisen myötä, vaikka Iranin talous koki kasvun briteille asetetun kauppasaarron lakkauttamisen myötä.

Lähteet 

Iranin historia
Vallankaappaukset
1953
Iranin keisarikunta
Pomarkun rautatieasema

Pomarkun rautatieasema on lakkautettu rautatieliikennepaikka Haapamäki–Pori-radalla Pomarkussa.

Pomarkun asema rakennettiin Pomarkun kirkolta noin kilometri kaakon suuntaan. Asemarakennus valmistui vuonna 1933, ja asemalle rakennettiin myös vesitorni. Taaja-asutus levittäytyi aseman ja kirkon väliselle alueelle radan luoteispuolelle, mutta radan kaakkoispuolen metsä- ja suoalue pysyivät asumattomina.

Miehitys Pomarkussa päättyi vuonna 1980, ja vuotta myöhemmin loppui myös henkilöliikenne. Liikennepaikka lakkautettiin Porin Ruosniemen ja Kankaanpään välisen rataosan sulkemisen yhteydessä vuonna 1985. Asemarakennus on edelleen olemassa ja nykyään asuinkäytössä. Vesitorniin on suunniteltu majoitustiloja sekä kahvilatoimintaa. Asemarakennuksen ohi rataa pitkin kulkee resiinamatkailureitti.

Lähteet 

Satakunnan lakkautetut rautatieliikennepaikat
Rautatieasema
Hartsityräkki

Hartsityräkki (Euphorbia resinifera) on tyräkkilaji joka muodostaa matalan, monihaaraisen kasvuston jossa versot ovat meheviä, nelisärmäisiä ja sinertävänvihreitä tai vihreitä. Hartsityräkkejä niin kuin monia muitakin tyräkkejä luullaan usein kaktuksiksi, jotka ovat Amerikasta kotoisin, mutta ne eivät ole kaktuksia. Tyräkit ovat vanhan maailman kasveja. Tämän suvun yhteisenä piirteenä on myrkyllinen valkoinen (tai keltainen) maitiaisneste.

Ulkonäkö ja koko 

Hartsityräkin versot ovat meheviä, nelisärmäisiä, ja sinertävänvihreitä tai vihreitä, haarovia, noin 60 cm korkeita. Se muodostaa puolipallon muotoisia tyynymäisiä kasvustoja, jotka ovat jopa 2–3 m leveitä. Särmissä on muhkuramaisia nystyröitä ja noin 6 mm pitkiä, valkoisia, ruskehtavia kärjestään, olevia piikkejä.

Kukkii pienin kirkkaan keltaisin kukin kesä-elokuussa. Kukkii vain harvoin sen luonnollisen esiintymisalueen ulkopuolella.

Hedelmä on kolmeosainen kota, jossa on kussakin lohkossa yksi siemen.

Levinneisyys 
Hartsityräkki on kotoperäinen laji Marokossa Atlasvuorien rinteillä.

Elinympäristö ja kasvupaikka 
Luonnossa hartsityräkki kasvaa 600–1800 metrin korkeudessa. Pohjois-Amerikassa sitä kasvatetaan ulkona kuumilla ja aurinkoisilla alueilla.

Käyttö 
Maitiaisneste on käytetty lääkkeenä antiikin aikana. Nykyään siitä uskotaan saatavan tulevaisuudessa voimakasta kipulääkettä sillä sen sisältämä resiniferatoksiini näyttää estävän kipua hyvin tehokkaasti.

Kasvi on erittäin myrkyllinen, sen maitiaisnesteen sisältämä resiniferatoksiini (RTX) on erittäin polttavaa. Puhdas, teollisesti valmistettu kapsaisiini on lähes 16 000 000 yksikön ainetta, kun taas puhdas resiniferatoksiini on 16 miljardia scovillen asteikolla.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Indoor plants Euphorbia types and varieties. Indoor plants Euphorbia - planting, pruning, growing and cultivation. The Plant Encyclopedia

Tyräkit
Aittaluodon rautatieasema

Aittaluodon rautatieasema (15.1.1932 asti Seikku) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Haapamäki–Pori-radalla Porin kaupungin alueella.

Seikun seisake avattiin vuonna 1929. Sen kautta pääsi Porin rautatieasemalta Seikun ja Herralahden tehdasratapihoille Kokemäenjoen rantaan. Ratayhteys tältä Porin vanhalta rautatieasemalta säilyi 1960-luvulle asti.

Haapamäen radan auettua liikennepaikan nimeksi tuli Aittaluoto vuonna 1933. Paikka oli aluksi pelkkä vaihde, mutta vuonna 1944 se korotettiin laiturivaihteeksi. Aittaluodon miehitys päättyi vuonna 1957, ja henkilöliikenne lopetettiin vuonna 1976.

Lähteet 

Satakunnan rautatieliikennepaikat
Porin liikenne
Reilu matkailu

Reilu matkailu huomioi ekomatkailun tavoin ympäristön, mutta lisäksi se pyrkii huomioimaan sekä taloudellisen että eettisen näkökulman niin, että paikalliset ihmiset saavat oikeudenmukaisemman korvauksen ja pystyvät säilyttämään oman kulttuurinsa ja omat tapansa. Reilun, kestävän ja vastuullisen matkailun periaatteet ovat pitkälti samoja. Kestävässä matkailussa on pohjimmiltaan kyse siitä, että matkailun positiivisiet vaikutukset maksimoidaan ja negatiiviset minimoidaan.

Maailman matkailujärjestö (UNWTO) määrittelee reilun matkailun, matkailuksi, joka huomioi sekä nykyiset että tulevat taloudelliset, ympäristölliset ja sosiaaliset vaikutukset. Reilu matkailu ottaa huomioon myös matkailijat, matkailualan ympäristön ja kohdeyhteisöjen tarpeet. Reilu matkailu on kestävän kehityksen periaatteiden mukaista matkailua.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Reilun matkailun yhdistys

Matkailu
Kestävä kehitys
Linda Stenman-Langhoff

Linda Stenman-Langhoff (s. 1978 Turun saaristo) on suomalainen sommelieri.  15-vuotiaana hän muutti Tammisaareen opiskellakseen markkinointia. Valmistuttuaan vuonna 1997 hän tunsi vetoa ravintola-alaan ja hän suoritti tarjoilijan tutkinnon vuonna 1999. Norjaan hän muutti vuonna 2001, jossa hän työskenteli eri ravintoloissa ja hotelleissa opiskellen samaan aikaan sommelieriksi. Valmistuttuaan hän muutti Barcelonaan, jossa työskenteli sommelierina La Vinya del Senyor -ravintolassa. Vuonna 2005 hän palasi Norjaan, jossa työskenteli sommelierina Restaurant Orossa. Lindalla on myös kokemusta viinien maahantuonnista. 

Yli kymmenen ulkomailla vietetyn vuoden jälkeen Linda muutti takaisin Suomeen perheensä kanssa. Helsingissä hän työskenteli kahden Michelin tähden ravintola Chez Dominiquessa, yhden Michelin tähden Ravintola Olossa ja sommelierina hotelli Kämpissä. 

Elokuussa 2013 Linda avasi yhdessä miehensä, Filip Langhoffin, kanssa restaurant Askin Helsingin Kruununhakaan. Maaliskuuhun 2014 mennessä Ask sai Michelin tähden ja on pitänyt sen siitä asti.  Joulukuussa 2016 Linda avasi Filipin kanssa Helsingin Kampin kauppakeskuksen viidennen kerroksen Kortteliin Askin sisar-ravintola Jordin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Restaurant Ask
 Restaurant Jord
 CIBUS by Langhoff

Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset sommelierit
Edward Diener

Edward Francis Diener (Ed F. Diener; 25. heinäkuuta 1946 Glendale, Kalifornia – 27. huhtikuuta 2021 Salt Lake City) oli yhdysvaltalainen psykologian professori, kirjailija ja tieteellinen konsultti. Hän oli Illinoisin yliopiston professori (University of Illinois at Urbana-Champaign) sekä Gallup Inc -yhtiötä palvellut vanhempi tieteentekijä. Hän toimi myös Utahin ja Virginian yliopistojen professorina.

Professori Diener sai monia tunnustuksia ja hänen noin 300 tieteelliseen julkaisuunsa on viitattu runsaasti. Hän oli American Academy of Arts and Sciencesin jäsen vuodesta 2012.

Lähteet

Aiheesta muualla
Google Scholar: Ed Diener  (scholar.google.com)
Kotisivu   (illinois.edu)

Yhdysvaltalaiset psykologit
Yhdysvaltalaiset professorit
Vuonna 1946 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Lepanto (1929)

Lepanto oli Espanjan laivaston vuonna 1930 vesillelaskettu Churruca-luokan hävittäjä.

Valmistus 

Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta Cartagenasta, missä köli laskettiin 19. heinäkuuta 1928. Alus laskettiin vesille 9. marraskuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 7. elokuuta 1930.

Palvelus 
Espanjan sisällissodan alussa alus osallistui Gibraltarin salmen sulkemiseen, millä estettiin kapinallisten joukkojen siirrot Marokosta Etelä-Espanjaan. Kapinallisten ilmahyökkäyksessä 5. elokuuta 1936 alus vaurioitui vain muutamaa tuntia ennen kuin Convoy de la Victoriaksi nimetty saattue läpäisi sulun. Syyskuussa alus liittyi laivueeseen, joka lähti Biskajanlahdelle tukeakseen tasavaltalaisten pohjoisrintamalla eristykseen jääneitä joukkoja. Pääosan vuodesta 1937 alus oli saattuetehtävissä ja eräässä tehtävässä se osallistui Cape Cherchellin taisteluun.

Cape Palosin taistelussa alus yhdessä kahden muun hävittäjän kanssa saattaessaan risteilijä Libertadia. Hävittäjät laukaisivat torpedonsa kohti hyökänneitä tasavaltalaisia kohtaan, jolloin risteilijä Baleares upposi.

Lähteet

Viitteet 

Churruca-luokan hävittäjät
Keittokirja

Keittokirja tarkoittaa kirjaa, johon on koottu eri ruokien ja leipomuksien reseptejä. Keittokirjasta ruoan laittaja saa tietoa ruoan raaka-aineista ja eri valmistusmenetelmistä. Kirja yleensä sisältää reseptin lisäksi sekä kuvallisia ohjeita että kuvia valmiista ruoista.

Ruoanlaitto
Keittokirjat
Toyota Voltz

Toyota Voltz on Japanissa myytävä neliovinen, farmarimallinen henkilöauto, joka on käytännössä sama auto kuin Pontiac Vibe ja Pohjois-Amerikan markkinoilla myytävä Toyota Matrix – ainoastaan tarrat on muutettu. Voltz valmistetaan Viben tavoin Fremontissa, Kaliforniassa, NUMMI-nimisellä tehtaalla (New United Motor Manufacturing Inc.), joka on General Motorsin ja Toyotan yhteinen hanke. Voltz oli myynnissä vuosina 2002–2004. Voltzista on olemassa myös nelivetoinen versio, josta tehoa on hieman vähennetty, jotta vääntöä on saatu lisää.

Voltzin moottori on sama kuin Toyota Celicassa: 1ZZ-versiossa on VVT-i ja 2ZZ-versiossa VVTL-i.

Moottorivaihtoehdot:
1.8 4WD (1ZZ-FE) – 118 hv
1.8 (1ZZ-FE) – 126 hv
1.8 (2ZZ-FE) – 164 hv

Aiheesta muualla 

Voltz
C-segmentin autot
2000-vuosikymmenen autot
Emmerson Mnangagwa

Emmerson Dambudzo Mnangagwa (s. 15. syyskuuta 1942 Zvishavane) on zimbabwelainen hallitsevan ZANU-PF-puolueen poliitikko. Mnangagwa oli presidentti Robert Mugaben luotettu jo ennen maan mustien enemmistövaltaa ja varapresidentti vuosina 2014–2017. Hänen syrjäyttämisensä tästä asemasta johti armeijan vallankaappaukseen, presidentti Mugaben erottamiseen ja Mnangagwan nousuun maan presidentiksi.

Elokuussa 2018 Mnangagwa voitti Zimbabwen presidentinvaalit hallitsevan Zanu-PF puolueen ehdokkaana ja hänet valittiin maan presidentiksi seuraavaksi viisivuotiskaudeksi. Oppositio syytti vaaleja epärehellisiksi.

Mnangagwa syntyi Zvishavanen kaivoskaupungin lähellä poliittisesti aktiiville maanviljelijävanhemmille. Hänen isänsä kamppaili valkoisia uudisasukkaita vastaan ja perhe joutui pakenemaan nykyiseen Sambiaan. Mnangagwa erotettiin koulustaan aktivisminsa vuoksi. Hän sai sotilaskoulutusta Egyptissä ja Kiinassa. Hän opiskeli kommunistisen puolueen ylläpitämässä Pekingin ideologisessa yliopistossa. 16-vuotiaana hän oli mukana juonessa räjäyttää rautatielinja lähellä Fort Victoriaa. Hänen rikostoverinsa teloitettiin, mutta Mnangagwa tuomittiin nuoren ikänsä vuoksi 10 vuoden vankeuteen.

Hän opiskeli vankila-aikanaan ja vapautumisensa jälkeen suoritti oikeustieteen tutkinnon Sambiassa. Pian hän liittyi Mosambikin vapautusliikkeeseen, jossa yhteydessä hän tutustui Mugabeen. Mnangagwa oli komentajana 1970-luvulla maan itsenäisyyssodan aikana.

Mnangagwa oli maan salaisen poliisin, Keskustiedusteluorgaanisaation (Central Intelligence Organization, CIO) johdossa 1980-luvulla.
Mnangagwa järjesti Gukurahundi-operaation ndebelejä vastaan 1980-luvulla, joita tapettiin tuhansia.
Tarkoituksena oli murskata toinen nationalistipuolue ZAPU.
ZAPU liitettiin ZANU-puolueeseen ja sen entinen johtaja Joshua Nkomo otettiin Mugaben hallitukseen.

Mnangagwa oli ZANU-PF:n hallintosihteerinä vuoteen 2005 kunnes hänet erotettiin, mikä salli hänen nimittää kannattajiaan puolueen avaintehtäviin.
Mnangagwan sanotaan myös olleen vuoden 2008 vaalien väkivaltaisuuksien takana, joilla varmistettiin Mugaben uudelleenvalinta.
Vuonna 2014 Mnangagwa korvasi Joice Mujurun maan varapresidenttinä ja Mugaben seuraajana. Mujuru perusti oppositiopuolueen.
Mnangagwaa on pidetty ZANU-PF-puolueen taloudellisten toimien johtajana. Hänellä on myös hyvät yhteydet armeijaan ja tiedustelupalveluun.

2010-luvulla Mnangagwa toimi yhteystyössä valtiovarainministeri Patrick Chinamasan kanssa turvatakseen maalle rahoitusta kansainvälisiltä luottajilta ja kehitysavunantajilta. Kansainvälinen valuuttarahasto vaati maalta rakenneuudistuksia, leikkaamaan julkista sektoria ja korvaamaan valkoisille maanviljelijöille näiltä takavarikoidut maat. Epäsuosittujen toimien vuoksi Mugabe lopulta erotti Chinamasan ja nimitti Ignatius Chombon hänen tilalleen.

Mnangagwan lempinimi on "Ngwenya", joka tarkoittaa xhosan kielellä krokotiilia.

Mnangagwa kuuluu šonakansan suurimpaan karanga-heimoon. Karangat ovat havitelleet valtaa, joka on kuulunut Mugaben edustamalle šonien zezuru-heimolle.

Lähteet

Vuonna 1942 syntyneet
Zimbabwen presidentit
Elävät henkilöt
Telluset

Telluset (engl. Aliens Next Door, sukunimeltään The Peoples Family) on yhdysvaltalais-kanadalainen piirrossarja. Sen tuotti Perennial Pictures Film Corporation. Telluset-piirrossarjasta on tehty kaksi erikoisjaksoa: Telluset: Avaruuden valloittajat (1989) ja Telluset: Joulu avaruudessa (1991), joka julkaistiin Showtime VHS-julkaisuna suomeksi tekstitettynä vuonna 1992.

Äänirooleissa: 

 Jerry Reynolds Roope Tellunen, Penni Tellunen 
 Peggy Powis Salla Tellunen (Telluset: Avaruuden valloittajat) 
 Brett Sears Salla Tellunen (Telluset: Joulu avaruudessa) 
 Rachel Rutledge Marjatta Toukka 
 Will Gould Kalle Toukka 
 Russ Harris Poliisikomentaja Toukka, Joulupukki 
 Miki Mathioudakis Patrikia Kastemato

 Piirrossarjat 
 Yhdysvaltalaiset televisiosarjat 
 Kanadalaiset televisiosarjat 
 1980-luvun piirrossarjat
Hana Bobková

Hana Bobková (19. helmikuuta 1929 Praha – 1. heinäkuuta 2017) oli Tšekkoslovakiaa edustanut telinevoimistelija ja olympiamitalisti.

Bobková voitti joukkuekilpailusta olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän kilpaili Helsingissä myös ottelussa ja sijoittui yhteisvoimistelussa kuudenneksi. Myöhemmin sukunimen Vláčilová ottanut Bobková kuoli vuonna 2017.

Lähteet 
 Hana Bobková Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Tšekkoslovakialaiset telinevoimistelijat
Tšekkoslovakialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Matylda Matoušková

Matylda Růžičková (o.s. Šínová, ent. Matoušková, s. 29. maaliskuuta 1932 Brno) on Tšekkoslovakiaa edustanut, kilpauransa päättänyt telinevoimistelija ja olympiamitalisti.

Matoušková saavutti joukkuekilpailusta olympiahopeaa Roomassa 1960 ja olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän kilpaili myös Melbournen kesäolympialaisissa 1956 missä oli joukkuekilpailussa viides. Yhteisvoimistelussa Matoušková sijoittui Tšekkoslovakian joukkueessa Helsingissä kuudenneksi ja Melbournessa seitsemänneksi. MM-kilpailuissa Matoušková saavutti joukkuekilpailun hopeaa Moskovassa 1958. Hän avioitui sittemmin telinevoimistelun olympiamitalisti Zdeněk Růžičkan kanssa.

Lähteet 
 Matylda Matoušková-Šínová Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet 

Tšekkoslovakialaiset telinevoimistelijat
Tšekkoslovakialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Lävikkö

Lävikkö on reikiä täynnä oleva kulhon kaltainen keittiöväline, jonka avulla huuhdellaan vihanneksia ja salaatinlehtiä juoksevan veden alla tai valutetaan keitinvesi pois pastasta. Lävikkö muistuttaa siivilää, mutta lävikön reiät ovat yleensä isompia ja niitä on vähemmän kuin siivilässä. Tavallisesti lävikössä on siivilän tapaan pitkä varsi ja sen vastakkaisella puolella kahva tai koukkumaiset pidikkeet, joiden avulla lävikkö pysyy läpimitaltaan sitä isomman astian laidan varassa. Toinessa lävikkötyyppissä on jalat, joiden avulla se pysyy pystyssä esimerkiksi tiskialtaan pohjalla. Aiemmin läviköt olivat pinnaltaan emaloituja metalliesineitä, mutta nykyään niitä tehdään myös pellistä, alumiinista ja muovista.

Läviköksi kutsutaan joskus myös muita rei’itettyjä kulhomaisia esineitä, kuten kerroskattilan höyrytysosaa, vihannesten keittokoria tai uppopaistokoria.

Lähteet

Aiheesta muualla 

keittiövälineet
Mökkireissu

Mökkireissu on marraskuussa 2017 MTV3-kanavalla alkanut suomalainen musiikkiohjelma, jossa kolme suomalaista artistia lähtivät ohjelman nimen mukaisesti mökkireissulle Kalle Lindrothin, Elias Kaskisen sekä Roope Salmisen johdolla. Reissuun lähdettiin vanhalla asuntoautolla ja mökillä vietettiin yksi vuorokausi. Jokainen vieraista esitti myös yhden itselleen tärkeän kappaleen.

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ohjelman traileri

2010-luvun televisiosarjat
Suomalaiset televisio-ohjelmat
Musiikkiohjelmat
Viihdeohjelmat
Amalie Skram -palkinto

Amalie Skram -palkinto on norjalainen kirjallisuuspalkinto, joka myönnetään vuosittain kaunokirjallissesta teoksesta. Sen myöntää  bergeniläinen Amalie Skram-selskapet.

Palkinto jaetaan Amalie Skramin syntymäpäivänä 22. elokuuta, ja sääntöjen mukaan se myönnetään "naiskaunokirjailijalle, joka kirjoittaa Amalie Skramin hengessä". Palkinnon suuruus on 25 000 Norjan kruunua (2013) ja siihen liittyy taiteilija Ingri Egebergin suunnittelema kunniakirja alkuperäispainatuksena.

Palkitut
1994 – Liv Køltzow
1995 – Bergljot Hobæk Haff
1996 – Bjørg Vik
1997 – Herbjørg Wassmo
1998 – Cecilie Løveid
1999 – Marit Tusvik
2000 – Eldrid Lunden
2001 – Britt Karin Larsen
2002 – Hanne Ørstavik
2003 – Merete Morken Andersen
2004 – Toril Brekke
2005 – Margaret Skjelbred
2006 – Torunn Ystaas
2007 – Linn Ullmann
2008 – Cecilie Enger
2009 – Ragnhild Nilstun
2010 – Mirjam Kristensen
2011 – Tove Nilsen
2012 – Merethe Lindstrøm
2013 – Karin Fossum
2014 – Vigdis Hjorth
2015 – Helga Flatland
2016 – Gøhril Gabrielsen
2017 – Marit Eikemo
2018 – Aasne Linnestå
2019 – Inghill Johansen

Lähteet
 Amelie Skram-prisen Store norske leksikon 

Norjalaiset kirjallisuuspalkinnot
Litovel

Litovel on kaupunki Olomoucin läänissä Tšekissä. Kaupunki sijaitsee Hanán alueen luoteisosassa Moravajoen laaksossa noin 20 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista. Kaupunkia halkoo kuusi Moravajoen haaraa, josta kaupunki on saanut lempinimen Hanán Venetsia.

Vuoden 2020 arvion mukaan kaupungissa asui 9 738 asukasta.

Nähtävyyksiä 
Kaupungin keskustassa on Přemysl Otakar –aukio. Aukion laidalla on kaupungintalo torneineen. Se on toiminut paikallisena hallintorakennuksena, kartanona ja 1500-luvulta lähtien kaupungintalona. Rakennusta on uudistettu useasti. Kaupungintalon torni on 72 metriä korkea. Aukiolla on Václav Renderin tekemä muistomerkki kaupunkia vaivanneiden ruttoepidemioiden muistoksi. Ne vaivasivat kaupunkia kahdesti 1500-luvulla ja vielä kerran 1700-luvulla. Litovelissa on myös Ruotsalaisten muistomerkki, kun Ruotsin armeija valtasi kaupungin Kolmikymmenvuotisessa sodassa 1600-luvulla.

Moravajoen ylittävä Pyhän Johanneksen silta on Määrin vanhin kivisilta ja Tšekin kolmanneksi vanhin. Se on 5-aukkoinen holvisilta, jonka keskellä on Jan Sturmerin tekemä  Johannes Nepomukilaisen patsas.

Yksi Litovellin kauneimmista rakennuksista on vuonna 1901 rakennettu uusrenessanssityylinen Jan Opletalin kymnaasi. Rakennuksen julkisivun mosaiikit kertovat kaupungin historiasta. Rakennuksen edessä on Tšekkoslovakian ensimmäisen presidentin Tomáš Masarykin patsas. Rakennuksen edessä on myös koulusta valmistuneen Jan Opletalin patsas. Hän kuoli mielenosoituksessa vastustaessaan Saksan miehitystä Prahassa lokakuussa 1939.

Talous 
Litovelissa on runsaasti elintarviketeollisuutta, kuten panimo-, sokeri-, mallas-, pasta- ja juustotuotantoa sekä säilyketeollisuutta. Litovelissa on pantu olutta vuodesta 1291 lähtien, jolloin kuningas Venceslaus II antoi kaupungille oikeuden myllyyn. Kaupungissa on myös puunjalostusta ja koneenrakennusteollisuutta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tšekin kaupungit
Pentadekaani

Pentadekaani eli n-pentadekaani (C15H32) on 15-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan  kiinteää ainetta. Huoneenlämmössä yhdiste on väritöntä veteen liukenematonta nestettä. Liukenee  dietyylieetteriin ja etanoliin. Pentadekaanin rakennekaava on CH3(CH2)13CH3, moolimassa 212,42 g/mol, sulamispiste 10 °C, kiehumispiste 270,6 °C, tiheys 0,7685 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3),  taitekerroin 1,4315 (20 °C), höyrystymislämpö 76,77 kJ/mol ja CAS-numero 629-62-9.
 
Pentadekaania käytetään orgaanisissa synteeseissä ja liuottimena. Yhdistettä voidaan valmistaa esimerkiksi erottamalla raakaöljystä.
Pentadekaania esiintyy useissa kasveissa, niiden tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Aiheesta muualla 
PubChem: Pentadecane 
Human Metabolome Database (HMDB): Pentadecane 
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Pentadecane 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Pentadecane 
ChemBlink: Pentadecane 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: N-Pentadecane 
Pherobase: Floral Compound - 15Hy 
Pherobase:  Semiochemical - 15Hy 

Alkaanit
Bouzov

Bouzov on kunta (obec) Tšekissä Olomoucin läänissä. Se noin 30 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista luoteeseen.

Nähtävyyksiä 

Kunnan nähtävyyksiä on Bouzovin linna (Hrad Bouzov). Se on yksi Määrin näyttävimmistä linnoista. Linna rakennettiin goottilainen tyyliin, mutta 1800-luvun loppupuolella se muutettiin kunnostustöissä tyyliltään romanttiseksi. Linna on suosittu elokuvien kuvauspaikka.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tšekin kunnat
Erkki Linnasalmi

Erkki Ilmari Linnasalmi (27. huhtikuuta 1908 Helsinki – 2. toukokuuta 1982) oli suomalainen arkkitehti.

Henkilöhistoria ja ammattiura
Linnasalmen vanhemmat olivat lehtori Frans Oskari Linnasalmi ja Toini Augusta Bonsdorff ja puoliso vuodesta 1936 arkkitehti Aura Inkeri Veijola. Linnasalmi tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1927 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1935. Valmistuttuaan hän avusti opiskelutovereitaan Lasipalatsin suunnittelussa, mutta siirtyi Viipuriin jatkamaan Uno Ullbergin aloittaman uuden Naistensairaalan suunnittelua. Viipurissa työskentelynsä jälkeen Linnasalmi teki opintomatkan Ruotsiin, toimien muun muassa Hakon Ahlbergin arkkitehtitoimistossa. Helsingissä Linnasalmi työskenteli Lääkintöhallituksen palveluksessa vuodesta 1939 vuoteen 1941 ja sen jälkeen Helsingin yleisen sairaalan rakennustoimiston johtajana vuodesta 1942 vuoteen 1947. Vaimonsa kanssa Linnasalmi perusti arkkitehtitoimiston vuonna 1945.

Töitä
Linnasalmen ja hänen puolisonsa toimisto oli Suomen tunnetuimpia sotien jälkeen toimineista sairaala- ja terveydenhuollon rakennusten suunnittelijoista. Se suunnitteli paitsi sairaaloita, myös muun muassa  terveystaloja ja kunnanlääkäreiden asuntoja sekä vastaanottotiloja varsinkin 1940- ja 1950-luvuilla.  
 6-kerroksinen kerrostalo, Kannaksenkatu, Viipuri
 Helsingin Lastenklinikka, 1946, Uno Ullbergin kanssa
 Enonkosken neuvola-lääkäritalo, 1947
 Kuopion Savon Lastenlinna, nyk. Alavan sairaala, Kuopio, 1950
 Heikinharjun sairaala, Oulu, 1951
 Kellokosken sairaalan hallintorakennus, Tuusula
 Hattelmalan piirimielisairaalan laajennus, Hämeenlinna
 Vaasan keskussairaala
 Allergiasairaala, Helsinki
 Tavaratalo Nova, Lahti
 Carl-Gustaf Hiort af Ornäsin "Villa Hjort", Tapiola, Espoo
Nynäsin kartanon uudistus, Heinola
 Terveystalotyypit TT2 ja TT3

Lähteet 

Suomalaiset arkkitehdit
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1982 kuolleet
Náměšť na Hané

Náměšť na Hané on kauppala (městys) Tšekissä Olomoucin läänissä. Se noin 20 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista länteen.

Nähtävyyksiä 
Kunnan nähtävyyksiä on Náměšť na Hanén linna. Se rakennettiin 1700-luvulla klassismin tyyliin. Linnan sisustuksessa on käytetty ainutlaatuista Meissenin posliinikokoelmaa. Linnaa ympäröi pyöreä ranskalainen puutarha.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tšekin kunnat
Tutkimus ja tuotekehitys

Tutkimus ja tuotekehitys on systemaattista toimintaa, joka tähtää tiedon lisäämiseen ja tiedon käyttämiseen uusien sovellusten löytämiseksi.  Tutkimus- ja kehittämistoimintaan sisällytetään perustutkimus, soveltava tutkimus sekä kehittämistyö.

Vaikka tutkimuksesta on puhuttu satojen vuosien ajan, sanapari tutkimus ja tuotekehitys yhdistettiin 1900-luvun loppupuolella. Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa tutkimuksen ja tuotekehityksen yhteistyö on ollut tärkeä osa taloudellista suunnittelua sekä valtiontaloudessa että yksityisissä yrityksissä.

Unescon mukaan tutkimuksen ja tuotekehityksen osuus maailman bruttokansantuotteesta on kahden prosentin luokkaa. Vuoden 2007 aallonpohjasta, alle kaksi prosenttia, se nousi 2,23 prosenttiin vuoteen 2015 mennessä. Suurimman osuuden (3-4,3%) omasta BKT:staan vuonna 2015 käyttivät Israel, Etelä-Korea, Japani, Ruotsi, Itävalta ja Tanska.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Yritysten tutkimus- ja kehittämistoiminta

Tutkimus
Úsov

Úsov on kaupunki Tšekissä Olomoucin läänissä. Se sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista luoteeseen.

Úsovin suosituimpia nähtävyyksiä on 1300-luvulla rakennettu Goottilainen Úsovin linna Hrubý Jeseníkin vuoristossa. Myöhemmin linnaa muutettiin, ja nykyään sitä käytetään metsästysmuseona.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tšekin kaupungit
Heptadekaani

Heptadekaani eli n-heptadekaani (C17H36) on 17-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan  kiinteää ainetta. Sulamispisteensä yläpuolella eli  yli 21,97 °C:n lämpötilassa yhdiste on väritöntä veteen liukenematonta nestettä. Liukenee  hieman  etanoliin ja hiilitetrakloridiin sekä hyvin dietyylieetteriin. Heptadekaanin rakennekaava on CH3(CH2)15CH3, moolimassa 240,48 g/mol, kiehumispiste 303 °C, tiheys 0,778 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 149 °C (c.c.)  ja CAS-numero 629-78-7.
 
Heptadekaania käytetään vertailuaineena kaasukromatografiassa.  Yhdistettä voidaan valmistaa esimerkiksi erottamalla raakaöljystä.
Heptadekaania esiintyy useissa kasveissa, niiden tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Aiheesta muualla 
PubChem: Heptadecane 
Human Metabolome Database (HMDB): Heptadecane 
Food Component Database(FooDB):  N-Heptadecane 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Heptadecane 
ChemBlink: Heptadecane 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: N-Heptadecane 
Pherobase: Floral Compound - 17Hy 
Pherobase:  Semiochemical - 17Hy 

Alkaanit