joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Baku–Tbilisi–Ceyhan-öljyputki

Baku–Tbilisi–Ceyhan-öljyputki kuljettaa raakaöljyä 1 768 kilometrin matkan Azerbaidžanin öljykentiltä Kaspianmeren rannalta Georgian läpi Turkin Horasanin ja Erzurumin kautta Ceyhanin satamakaupunkiin Välimeren rannalle. Se on maailman toiseksi pisin öljyputkisto Venäjän Družban putkiston jälkeen. Putkeen alettiin pumpata öljyä 10. toukokuuta 2005 ja se saavutti Turkin Ceyhanin noin vuotta myöhemmin, 28. toukokuuta 2006.

Kaspianmeren ympäristössä on arvioitu olevan 220 miljardin barrelin öljyvarat, mikä riittää maailman kahdeksan vuoden käyttöön. Öljyntuotannon ennustetaan nousevan 1,5 miljoonaan barreliin päivässä (koko maailman öljyntuotanto on noin 75 miljoonaa barrelia päivässä) 

Kaspianmeren ympäristöstä öljyn kuljetus on ongelmallista alueen poliittisen tilanteen vuoksi. Lyhin suora kuljetusreitti olisi Persianlahden rannalle Iranin kautta. Myöskään riippuvuutta Venäjästä ei länsimaissa ole haluttu lisätä. "Western Early Oil" -putkisto Azerbaidžanista Georgian Mustanmeren rannikolle oli jo rakennettu, mutta sen kapasiteetti oli erittäin rajallinen, 115 000 barrelia päivässä. Päätös putken rakentamisesta tehtiin 18. marraskuuta 1999 ETYJin kokouksessa Turkissa ja rakennustyö alkoi syyskuussa 2002. Putki vihittiin käyttöön 25. toukokuuta 2005, jolloin paikalla tilaisuudessa olivat presidentit Nursultan Nazarbajev, İlham Əliyev, Mikheil Saakašvili ja Ahmet Necdet Sezer sekä Yhdysvaltain energiaministeri Samuel Bodman.

Putken omistajat ovat BP (30,1 %), State Oil Company of Azerbaijan (25,0 %), Unocal (USA; 8,90 %), Statoil (Norja, 8,71 %), Türkiye Petrolleri Anonim Ortaklığı (TPAO) (Turkki; 6,53 %), Eni/Agip (Italia; 5,00 %), Total (Ranska 5,0 %), Itochu (Japani; 3,4 %), Inpex (Japani; 2,50 %), ConocoPhillips (USA; 2,50 %) ja Amerada Hess (USA; 2,36 %)

Kuljetusmaksut tuovat Georgialle 1,5 % sen bruttokansantulosta. Muutenkin öljyputki on Kaspian alueen maille hyvin tärkeä osa itsenäisyydestä Venäjästä, koska se on ainoa tapa viedä öljyä Venäjästä riippumatta.

Terroristien hyökkäys 22. joulukuuta 2006 tuhosi osan putkea. Myös 6. elokuuta 2008 tapahtui Turkissa merkittävä putken räjähdys, jota epäiltiin PKK:n aiheuttamaksi, mutta todennäköisesti kyseessä oli tekninen ongelma. Epävarmuuden vuoksi Georgia on joutunut hankkimaan öljyä ja kaasua myös Venäjältä ja Iranista, mikä on ollut sille ongelmallista. Venäjä on kiristänyt hintoja ylöspäin, koska Iran ei ole toimitusvaikeuksien takia pystynyt myymään öljyä Georgialle.

Katso myös 
 Energia Azerbaidžanissa

Lähteet

Öljynsiirto
Putkikuljetus
Azerbaidžanin rakennukset ja rakennelmat
Georgian rakennukset ja rakennelmat
Turkin rakennukset ja rakennelmat
AC Siena

Associazione Calcio Siena on Italian Serie C:ssä pelaava sienalainen jalkapallojoukkue. Vuonna 1904 Sienaan perustettiin urheilun yleisseura nimeltä Società Studio e Divertimento. Seuran jalkapallojoukkue perustettiin vuonna 1908 nimellä Società Sportiva Robur. Nykyinen nimi otettiin käyttöön kaudella 1933–1934. Seuran lempinimiä ovat mm. Bianconeri (mustavalkoiset) ja Robur.

AC Siena pelasi Italian pääsarjatasolla Serie A:ssa kaudesta 2003–2004 kauteen 2009–2010, mikä olikin seuran ensimmäinen jakso Serie A:ssa sitten kauden 1945–1946. Kauden 2005–2006 päätteeksi AC Siena sijoittui Serie A:ssa 17. sijalle ja sitä uhkasi putoaminen Serie B:hen, mutta Italian jalkapalloskandaalin vuoksi sen sijoitus muuttui 15. sijaksi ja se säilytti paikan Serie A:ssa kaudelle 2006–2007. Tosin se joutui aloittamaan kauden -1 pisteestä. Keväällä 2010 Siena putosi Serie B:hen, nousi sieltä heti seuraavana keväänä takaisin mutta putosi jälleen keväällä 2013 alemmalle tasolle.

AC Sienalla ei ole suuria saavutuksia. Paras sijoitus Serie A:ssa on 13. sija kausilta 2003–2004 ja 2007–2008.

Entisiä pelaajia 
  Davide Baiocco
  Leandro Cufré
  Gianluca Curci
  Tore André Flo
  Abdelkader Ghezzal
  Pinga
  Roque Júnior
  Alexandros Tziolis

Aiheesta muualla 
 Seuran viralliset sivut
 Fan WebSite

Siena
Siena
Designmuseo

Designmuseo (ruots. Designmuseet) on Helsingissä sijaitseva valtakunnallinen vastuumuseo. Museo on perustettu vuonna 1873, ja sen alkuperäisenä lähtökohtana oli toimia taideteollisuuden opetuskokoelmana. Nykyisissä tiloissaan Korkeavuorenkatu 23:ssa museo on ollut vuodesta 1978. Museo jakaa pihansa Suomen arkkitehtuurimuseon kanssa, joka on Kasarmikadun puoleisessa päädyssä korttelia. Museossa kävi vuonna 2017 yhteensä noin 160 000 vierailijaa.

Valtakunnallisena vastuumuseona Designmuseo kerää ja tallentaa muotoilualan kokoelmaa, vastaa osaltaan alan tutkimustoiminnasta, kehityksen dokumentoinnista sekä muotoilun nykyaikaa ja historiaa esittelevien näyttelyiden toteutuksesta. Museo tuottaa myös näyttelyitä muotoilun eri alueilta kotimaiseen ja kansainväliseen kiertoon. Museon kotisivuilla on lisäksi erilaisia verkkonäyttelyitä, muun muassa Arabian, Marimekon, sekä muotoilijoiden Kaj Franckin ja Oiva Toikan tuotannosta. "Uusi aika" -näyttelyssä perehdytään suomalaisen muotoilun sodanjälkeiseen kulta-aikaan 1950–1960-luvuille.

Museon kokoelmissa on yli 75 000 esinettä, 40 000 piirustusta ja 100 000 kuvaa. Lisäksi museon rekisterissä on tiedot yli tuhannesta muotoilijasta. Museon "Suomalainen muoto" -perusnäyttely esittelee museon kokoelmien pohjalta suomalaisen muotoilun historiaa ja kehityslinjoja. Museossa järjestetään säännöllisesti ajankohtaisia vaihtuvia näyttelyitä.

Museorakennuksen on suunnitellut Gustaf Nyström vuonna 1894, ja siinä toimi vuoteen 1977 asti yksityinen ruotsinkielinen oppikoulu Läroverket för gossar och flickor. Rakennuksen omistaa Senaatti-kiinteistöt. Muotoilun World Design Capital Helsinki 2012 -teemavuoden kesällä museoiden välisellä piha-alueella sijaitsi Paviljonki-tapahtumakeskus.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Museon kotisivut

Helsingin museot
Suomen taidemuseot
Kaartinkaupunki
Suomen valtakunnalliset vastuumuseot
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Helsingin suojellut rakennukset
Martin Laursen

Martin Laursen (s. 26. heinäkuuta 1977 Fårvang, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.

Laursen aloitti uransa kotimaansa pääsarjassa Silkeborg IF -joukkueessa vuonna 1995. Kolmen Silkeborg kauden aikana, Laursen auttoi muun muassa seuran toiseksi Tanskan liigassa kaudella 1997–1998. Elokuussa 1998 hän siirtyi Serie B:ssä pelaavaan Hellas Veronaan. Samana vuonna Verona nousi Serie A:han, vaikka Laursenin kausi meni pilalle loukkaantumisen takia. Vuonna 2001 Parma hankki 188-senttiä pitkän Laursenin pelaajaoikeudet. Laursen ehti harjoitella Parman kanssa ainoastaan 3 viikkoa, kunnes Italian suurseuroihin kuuluva AC Milan osti hänet 8,7 miljoonalla punnalla. Milanissa Laursen aloitti hyvin ja teki kaksi maalia neljässä ensimmäisessä liigaottelussa. Milanissa pelatessaan Laursen oli mukana voittamassa Italian Cupia, Mestarien liigaa, UEFA Super Cupia ja Italian liigamestaruutta.

21. toukokuuta 2004 Kolmen kauden ja 41:n Milan pelin jälkeen Aston Villa solmi tanskalaispuolustajan kanssa neljän vuoden sopimuksen. Debyyttinsä joukkueessa hän teki 14. elokuuta 2004 ottelussa Southamptonia vastaan. Paljon loukkaantumisista kärsinyt Laursen on ehtinyt edustaa Villaa vasta neljässätoista ottelussa.

Tanskan maajoukkueessa Laursen teki debyyttinsä ystävyysottelussa Portugalia vastaan maaliskuussa 2000. Yhteensä Laursen edusti maataan 53 maaottelussa ja teki kaksi maalia. Hänet valittiin myös vuoden 2000 ja 2004 Euroopan-mestaruuskilpailuihin. MM-kisoissa hän edusti Tanskaa vuoden 2002 MM-kisoissa.

Vuonna 2009 Laursen päätti lopettaa uransa, koska olisi muuten joutunut käymään polvileikkauksessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Profiili footballdatabase.comin sivustolla
Profiili soccerbase.comin sivustolla

Tanskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Pisan kansainvälinen lentoasema

Pisan kansainvälinen lentoasema , aiemmalta nimeltään Galileo Galilein lentoasema sijaitsee Pisassa, Italiassa. Se on yksi Toscanan kahdesta päälentoasemasta Firenzen Peretolan lentoaseman kanssa. Lentoasema on nimetty kuuluisan pisalaisen tiedemiehen Galileo Galilein mukaan.

Lentoasemalta on Firenzeen juna- ja linja-autoyhteydet.

Lentoyhtiöt ja reittikohteet 

Air France (Pariisi-Charles de Gaulle)
Alitalia (Milano-Malpensa, Pariisi-Charles de Gaulle, Rooma-Fiumicino)
British Airways (Lontoo-Gatwick)
Delta Air Lines (New York-JFK)
easyJet (Pariisi-Orly)
ElbaFly (Elba Island)
Finnair (Helsinki)
HLX.com (Köln/Bonn, Hannover, Stuttgart)
Iberia
Air Nostrum (Barcelona, Madrid)
Interstate Airlines (Reggio Calabria)
Jet2.com (Belfast, Edinburgh, Leeds/Bradford, Manchester, Newcastle)
Lufthansa
Lufthansa Regional Air Dolomitin operoimana (München)
Norwegian Air Shuttle (Oslo)
Ryanair (Alghero, Billund, Bournemouth, Bremen, Bryssel-Charleroi, Doncaster-Sheffield, Dublin, Eindhoven, Friedrichshafen, Girona, Glasgow-Prestwick, Hahn, Karlsruhe/Baden-Baden, Liverpool, Lontoo-Stansted, Lyypekki, Malta, Oslo-Torp, Sevilla, Trapani, Valencia)
Thomsonfly (Coventry, Doncaster-Sheffield)
transavia.com (Amsterdam)

Katso myös 
 Peretolan lentoasema

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Galileo Galilei kansainvälinen lentoasema (viralliset kotisivut)

Italian lentoasemat
Pisa
Willy Claes

Willem Werner Hubert "Willy" Claes (s. 24. marraskuuta 1938 Hasselt) on belgialainen sosialistipoliitikko. Hän toimi Belgian ulkoministerinä 1992–1994 ja Naton pääsihteerinä 1994–1995.

Claes joutui eroamaan pääsihteerin tehtävistä 20. lokakuuta 1995 Belgian armeijan Agusta-helikopterien hankintaan liittyvien lahjussyytösten johdosta. Hänen epäiltiin saaneen 50 miljoonan Belgian frangin  arvoisia lahjuksia puolueelleen italialaiselta helikopteritehtaalta Agustalta  ja ranskalaiselta Dassault'ta kalusto-ostoista, joita Belgian puolustuslaitos teki 1980-luvulla. Vuonna 1998 hänet tuomittiin kolmen vuoden ehdolliseen vankeuteen ja 60 000 Belgian frangin sakkoihin.

Lähteet 

Belgian ministerit
Naton pääsihteerit
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Joulupukin Pajakylä

Joulupukin Pajakylä on matkailukohde, joka sijaitsee Rovaniemen Napapiirillä. Pajakylässä on kauppoja, Joulupukin Pääposti ja muuta nähtävää. Kävijät voivat vierailla Joulupukin Kammarissa ja tavata Joulupukin. Joulupukin Pääpostiin kirjeet kulkeutuvat osoitteella Joulupukki, Joulupukin Pääposti, 96930 Napapiiri Rovaniemi.

Historia 
Napapiiri on ollut matkailukohde jo pitkään. Rovaniemen Napapiirille rakennettiin ensimmäiseksi Rooseveltin Maja, joka tehtiin 1950-luvulla Yhdysvaltain presidentin puolison Eleanor Rooseveltin vierailua varten. 

Kamarineuvos Niilo Tarvajärvi lienee alun perin joulumaa-ajatuksen isä. Tarvajärvi ideoi Joulumaan vuonna 1959. Alkuperäinen Joulumaa Oy perustettiin joulukuussa 1967, joka ajautui kuitenkin konkurssiin joulukuussa 1970. Helmikuussa 1971 Tarvajärvi, mm. yhdessä arkkiatri Arvo Ylpön kanssa, perusti Joulumaan Kannatusyhdistys ry -nimisen yhdistyksen pelastamaan pajakyläidea. Epäselvyydet rahoituksessa yhdessä Joulumaa Oy:n kanssa kuitenkin vaivasivat, eikä idea edennyt toteutukseen.

Rovaniemellä toimi vuonna 1989 perustettu Joulumaa-niminen yhdistys, joka koostui 34 yrityksestä. Yhdistys lopetettiin vuonna 1992 taloudellisten vaikeuksien takia: Joulumaalla ei ollut enää varaa jatkaa kirjepalvelua eli vastaamista joulupukin saamiin kirjeisiin. Santaworldia rakentamaan perustettiin kesäkuussa 1997 uusi, velaton Joulumaa Oy.

Matkailijamäärien kasvaessa Joulupukki siirsi työtilansa asuinpaikastaan Savukosken Korvatunturilta lähes 300 kilometrin päähän Rovaniemen Napapiirille, jotta voisi helpommin tavata ihmisiä. Joulupukin Kammari on toiminut Joulupukin Pajakylässä vuodesta 1985.

Joulupukin Kammari 

Joulupukin Kammarissa Pukki on tavattavissa ympäri vuoden. Vuosittain Kammarissa vierailee satojatuhansia ihmisiä. Kävijäennätys on vuodelta 2011, jolloin Joulupukin tapasi yli 330 000 vierasta. Joulupukin Kammariin ei ole pääsymaksua.

Joulupukin tapaaminen 
Joulupukin tapaaminen ihmetyttää erityisesti brittejä ja pohjoisamerikkalaisia, sillä heidän jouluperinteessään Joulupukki ei tapaa ketään vieraillessaan kodeissa. Sen sijaan pukki jättää lahjat takan reunalle ripustettuihin sukkiin tai lattialle. Katolisista maista tuleville vierailijoille Joulupukin tapaaminen merkitsee myös paljon, samoin kuin tietysti suomalaisille. Suomalaisessa jouluperinteessä Joulupukki vierailee lasten kotona ja tuo lahjat suoraan lapsille.

Joulupukin Kammarissa on suuri pyörivä hammasrataslavaste. Joulupukki kertoo pystyvänsä hidastamaan aikaa tuolla ajansäätöpyörällään ja ehtivänsä siten vierailla kaikkien maailman lasten luona joulun aikaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Joulupukin Pajakylän sivut
 Joulupukin videotervehdyksiä
 Joulupukki.fi
 Joulupukin Kammari
 Pörssitieto: Joulumaa Oy. 

Rovaniemen rakennukset ja rakennelmat
Joulu Suomessa
Kansankokonaisuus

Kansankokonaisuus () on käsite, jota käytettiin Saksassa, mutta myös Suomessa, erityisesti 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla.

Kansankokonaisuuden käsitteen kehitti Saksan ns. konservatiivinen vallankumous kuvaamaan yhteiskuntaa joka on vastakohta modernille poliittisten ja sosiaalisten ristiriitojen leimaamalle yhteiskunnalle. Käsite oli monen saksalaisen liikkeen ohjelmassa - sekä liberaalien, natsien, kansallisbolshevikkien että kristillis-konservatiivien. Romanttinen nuoriso- ja luontojärjestö Wandervogels näki kansankokonaisuuden vaihtoehdoksi taloudellisen egoismin (Homo Economicus) ja individualismin leimaamalle modernismille.

Konservatiivisen vallankumouksen johtohahmo Armin Mohler totesi:

Ottakaamme esimerkiksi yksilö. Konservatiivisessa vallankumouksessa yksilö menettää erityisarvonsa ja tulee osaksi jotain kokonaisuutta - tosin osaksi jolla on erityinen arvonsa sen kautta että se on osa tätä kokonaisuutta.

Kansallissosialismi adoptoi kansankokonaisuuden omaan käsitteistöönsä. Suomessa käsitteen otti käyttöön myös äärioikeisto (Isänmaallinen kansanliike), joka näki kansankokonaisuuden aatteen vaihtoehtona puoluedemokratialle ja marxismille. Kansankokonaisuuden käsite kuului kuitenkin myös  laajempaan ja maltillisempaan pohjoismaiseen ja suomalaiseen aatteelliseen perinteeseen - integratiiviseen nationalismiin. Kansankokonaisuus ja integratiivinen nationalismi edustavat organistista yhteiskuntakäsitystä, jossa yhteiskunta nähdään yhtenä elävänä organismina.

Aiheesta muualla
 Jyrki Smolander, Historian Tietosanomat: Integratiivinen Nationalismi 
 Jyrki Smolander: Kansankoti ja Hyvinvointiyhteiskunta 
 Helmut Dahmer: Materialismus der Volksgemeinschaft - Anmerkungen zum neuesten deutschen Historikerstreit 
 Bernd Kleinhans: Volksgemeinschaft 
 Horkheimer ja Adorno, Elemente des Antisemitismus 

Saksan historia
Rafflesiat

Rafflesiat (Rafflesia) on Kaakkois-Aasiassa Indonesian, Malesian ja Filippiinien sademetsien kenttäkerroksessa elävien loiskasvien suku. Lajilla Rafflesia arnoldii on maailman suurin kukka. Se haisee mädältä lihalta ja houkuttelee hajullaan pölyttäjikseen kärpäsiä.

Rafflesioilla ei ole lehtiä, joilla yhteyttää, sillä ne saavat ravinteensa isäntäkasvistaan. Niiden juuret ovat sienirihmaston kaltaisia ja niillä ne kiinnittyvät isäntäkasvin juureen tai varteen ja saavat tarvitsemansa ravinteet tältä.

Rafflesia arnoldiin kukassa on viisi suurta, yleensä punertavaa terälehteä ja melko syvä kurkku. Kukan suuri koko ja voimakas tuoksu takaavat sen, että kärpäset havaitsevat sen pitkänkin matkan päästä, jolloin pölytys on turvattu.

Kukat kuihtuvat yhdessä viikossa, missä ajassa ne ehtivät juuri ja juuri pölyttyä.

Sukuun kuuluu 15 lajia, jotka elävät Kaakkois-Aasiassa. Niillä on erilainen väritys, koko ja terälehtien ja muiden osien lukumäärä. Kaikki tunnetut Rafflesia-lajit ovat uhanalaisia.

Lähteet 

Rafflesiakasvit
Invalidiliitto

Invalidiliitto ry on Suomessa toimiva valtakunnallinen etu- ja palvelujärjestö, joka edistää ja kehittää fyysisesti vammaisten ja toimintaesteisten henkilöiden mahdollisuuksia osallistua, liikkua ja elää täysipainoista elämää.  Liitto perustettiin vuonna 1938 nimellä Suomen Siviili- ja Asevelvollisuusinvaliidien liitto, jolla erotuttiin sotainvalidien järjestöistä. Invalidiliitto valvoo vammaisten ihmisten etuja ja tuottaa heidän tarvitsemiaan palveluita, kuten kuntoutusta, koulutusta ja asumispalveluita Validia-nimen alla. Liitolla on 149 jäsenyhdistystä ja noin 30 000 jäsentä.

Invalidiliiton päätäntävaltaa käyttää liittovaltuusto, jossa on 57 jäsentä. Liittovaltuusto valitaan neljän vuoden välein järjestettävällä liittoäänestyksellä. Vuonna 2005 liittovaltuusto valittiin ensimmäistä kertaa postiäänestyksellä. Liittovaltuusto valitsee liittohallituksen, johon kuuluu puheenjohtaja, kaksi varapuheenjohtajaa ja kymmenen muuta jäsentä. 

Invalidiliitto kerää rahaa toimintaansa lahjoituksina ja tuotemyynnillä.

Invalidiliitto on SOSTEn jäsenjärjestö.

Invalidiliitto julkaisee muun muassa IT Invalidityö -lehteä.

Puheenjohtajat

Eino K. Kalervo (1938–1961)
Aimo O. Aaltonen (1961–1986)
Eero Vilkkonen (1986–1996)
Pekka Tuominen (1996–2014)
Petri Pohjonen (2014–2016)
Pekka Hätinen (2016–2018)
Pertti Laajalahti (2018–)

Alueorganisaatio

Invalidiliiton aluetoiminta jakautuu kahdeksaan alueeseen ja ruotsinkieliset yhdistykset muodostavat oman toimintayksikkönsä. Lisäksi Invalidiliiton jäseninä on valtakunnallisia jäsenyhdistyksiä, mukaan lukien 14 harvinaissairausyhdistystä.

Etelä-Suomen piiri

Sisä-Suomen piiri

Lounais-Suomen piiri

Kaakkois-Suomen piiri

Lähde: https://www.invalidiliitto.fi/kaakkois-suomi

Itä-Suomen piiri

Länsi-Suomen piiri

Oulu-Kainuun piiri

Lapin piiri

Svenska region

Valtakunnalliset harvinaisyhdistykset

Lähde: https://www.invalidiliitto.fi/harvinaisyhdistykset

Valtakunnalliset jäsenyhdistykset

Selkäydinvammatyöryhmä
Invalidiliiton selkäydinvammatyöryhmä toimi vuosina 1992−2009. Työryhmä toimi Invalidiliiton alaisuudessa, ja sen periaatteena oli toimia valtakunnallisena selkäydinvammaisten oikeuksia ajavana, puolustavana ja valvovana elimenä. Työryhmä julkaisi Selkäydinvamma-lehteä ja tiedotti lehden kautta selkäydinvammaisten asioista.

Selkäydinvammatyöryhmä teki ja antoi esityksiä, lausuntoja, kannanottoja sekä vaatimuksia selkäydinvammaisten ja vaikeasti liikuntavammaisten tarpeiden huomioimiseksi erilaisissa valtakunnallisissa ja paikallisissa asioissa.

Selkäydinvammatyöryhmän toimintaa ja Selkäydinvamma-lehden julkaisua jatkaa Selkäydinvammaiset Akson ry – Ryggmärgsskadades Förening Akson rf.

Lähteet

Suomalaiset potilas- ja vammaisjärjestöt
Bert Bergsma

Albert "Bert" Bergsma (s. 12. elokuuta 1955, Apeldoorn, Gelderland), on entinen alankomaalainen vapaauimari, joka osallistui Münchenin olympialaisiin 1972, jossa hän ui Alankomaiden 4x100 metrin vapaauintiviestissä (joukkueella Peter Prijdekker, Bergsma, Roger van Hamburg ja Hans Elzerman, aika 3.41,36, 11.sija) ja 4x200 metrin vapaauintiviestissä (joukkueella  Prijdekker, Bergsma, van Hamburg ja Elzerman, aika 8.00,87, 10.sija).

Alankomaalaiset uimarit
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Killswitch Engage (vuoden 2000 albumi)

Killswitch Engage on samannimisen yhdysvaltalaisen metalcore-yhtyeen vuonna 2000 julkaistu debyyttialbumi. Levy julkaistiin itsenäisen Ferret Records -levy-yhtiön kautta. Yhtyeen myöhemmät albumit on julkaistu Roadrunner Recordsin nimen alla.

Albumista tehtiin vuonna 2005 uudelleenjulkaistu versio, jolta löytyy neljä yhtyeen vuonna 1999 äänittämää demoraitaa.

Kappaleet "Temple from the Within" ja "Vide Infra" ovat myös "Alive or Just Breathing" ja "In the Unblind" äänitettiin uudelleen "Alive or Just Breathing" albumin bonuslevylle. Kappale "Irreversal" äänitettiin uudelleen "The End of Heartache" albumin bonuslevylle.

Kappaleet

 Temple from the Within – 3:45
 Vide Infra – 3:34
 Irreversal – 4:17
 Rusted Embrace – 4:25
 Prelude – 1:55
 Soilborn – 3:27
 Numb Sickened Eyes – 3:35
 In the Unblind – 2:52
 One Last Sunset – 3:57

Vuoden 2005 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet

 Prelude (Demo Version)
 Soilborn (Demo Version)
 Vide Infra (Demo Version)
 Into The Unblind (Demo Version)

Kokoonpano

Jesse Leach - laulu
Joel Stroetzel - kitarat
Adam Dutkiewicz - rummut
Mike D'Antonio - basso

Vuoden 2000 albumit
Vuoden 2000 esikoisalbumit
Killswitch Engagen albumit
Chola

Chola-dynastia (tamiliksi சோழர் குலம், ) oli tamilidynastia, joka hallitsi etenkin Etelä-Intiaa 1200-luvulle saakka. Valtakunta sai alkunsa Kaveri-joen hedelmällisestä laaksosta. Karikala Chola oli tunnetuin varhaisen Chola-dynastian kuninkaista, kun taas valtakunnan keskiajalta tunnetuimmat hallitsijat olivat Rajaraja Chola I, Rajendra Chola ja Kulothunga Chola I.

Chola oli vaikutusvaltaisimmillaan 900–1100-luvuilla. Rajaraja Chola I:n (Rajaraja Suuren) ja hänen poikansa Rajendra Cholan hallinnassa dynastiasta tuli sotilaallinen, taloudellinen ja kulttuurinen suurvalta Aasiassa. Cholan alueet ulottuivat Malediiveilta etelässä Andhra Pradeshin Godavari-joelle saakka pohjoisessa. Rajaraja Chola valloitti Intian niemimaan eteläosan, osan Sri Lankaa ja miehitti Malediivit. Rajendra Chola taas lähetti Pohjois-Intiaan voitokkaan retkikunnan, joka eteni Gangesille saakka ja voitti Palan valtakunnan hallitsijan Mahipalan. Hän hyökkäsi lisäksi menestyksekkäästi Srivijayan kuningaskuntaa vastaan Sumatralla ja Malakan niemimaalla. Cholan valta heikkeni 1100-luvulla Pandyan ja Hoysalan valtakuntien nousun myötä, ja valtakunta hajosi lopullisesti 1200-luvun lopulla.

Cholat jättivät jälkeensä pysyvän perinnön. Dynastian into rakentaa temppeleitä ja edistää tamilinkielistä kirjallisuutta johti useiden tamiliarkkitehtuurin ja -kirjallisuuden merkkiteosten syntyyn. Chola-kuninkaat olivat innokkaita rakentajia ja suunnittelivat temppelinsä paitsi palvontamenoja varten myös taloudellisen toiminnan keskuksiksi. He saivat aikaan keskitetyn valtiomuodon ja perustivat alueelleen järjestyneen, byrokraattisen hallinnon.

Lähteet 

Intian historia
Sri Lankan historia
Seulonnan keskeiset artikkelit
Jukka H. Meurman

Jukka Heikki Meurman (s. 14. syyskuuta 1947) on Helsingin yliopiston kovakudos- ja infektiosairauksien professori ja lääketieteellisen tiedekunnan varadekaani. Hän toimii myös HYKS:n suu- ja leukasairuksien klinikan ylilääkärinä.  

Koulutukseltaan Meurman on hammaslääketieteen sekä lääketieteen ja kirurgian tohtori.

Meurman on toiminut aikaisemmin Kuopion yliopiston määräaikaisena hammaslääketieteen professorina 1996–1997 ja hammaslääketieteellisen tiedekunnan dekaanina 1994–1997.

Meurman on tutkinut jo yli 30 vuotta ehkäisevää hammaslääketiedettä ja tutkimustyönsä ansiosta vastaanottanut runsaasti niin kansallista kuin kansainvälistäkin tunnustusta. Meurman on kutsuttu Saksan tiedeakatemian jäseneksi ja hän on Louis Pasteur -yliopiston ja Tukholman Karoliinisen instituutin kunniatohtori. 

Meurmanien sivistyssukuun kuuluva Jukka Meurman on asemakaava-arkkitehti Otto-Iivari Meurmanin pojanpoika ja siten suomalaisuusmies ja poliitikko Agathon Meurmanin pojanpojan pojanpoika. Jukka Meurman on naimisissa ja hänellä on avioliitosta kaksi lasta. Lapsista Kristian A. J. Meurman (s. 1979) menestyi vuoden 2007 Idolsissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jukka H. Meurmanin CV European Association of Oral Medicinessa
 Helsingin Yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan tiedote

Helsingin yliopiston professorit
Kuopion yliopiston professorit
Suomalaiset hammaslääkärit
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Baarimestari

Baarimestari (puhekielessä myös baarimikko) on baarityöhön erikoistunut ravintolatyöntekijä. Baarimestarin työhön kuuluu muun muassa erilaisten juomasekoitusten valmistaminen ja tarjoilu baarissa. Baarimestarin työpaikka voi olla esimerkiksi ravintola, disco, yökerho, laivan ravintola tai muu vastaava. Työskentely tapahtuu yleensä baaritiskillä ja on pitkälti seisomatyötä, joten siinä tarvitaan hyvää fyysistä kuntoa (selkä, jalat). Baarimestarin on ravintolahenkilökunnan tavoin tunnettava Sosiaali- ja terveydenhuollon tuotevalvontakeskuksen antamat anniskeluohjeet ja määräykset sekä noudatettava niitä. Työ on yleensä vuorotyötä, ja työrytmi vaihtelee paljon.

Koulutus 

Suomessa baarimestariksi luetaan baarimestarin erikoisammattitutkinnon suorittaneet henkilöt. Baarimestari voi käydä ensin matkailu- ja ravitsemisalan ammattikorkeakoulututkinnon tai hotelli- ja ravintola-alan perustutkinnon, jonka jatkoksi suoritetaan baarimestarin jatkolinja. Jatkolinjalla voi valmentautua suorittamaan baarimestarin erikoisammattitutkinnon. Anniskelupaikassa alkoholijuomia tarjoilemassa voi toimia henkilö, joka on täyttänyt 18 vuotta.

Katso myös 

 Barista

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 Suomen baarimestarien ja kannattajien kerho ry.
 Majoitus- ja ravitsemisala, erikoisammattitutkinnot. Koulutusnetti.

Majoitus- ja ravitsemisalan ammatit
Anna-Lisa Fahler

Anna-Lisa Smeds, o.s. Fahler, ent. Hellberg, (1915 – 1. tammikuuta 2005) oli vuoden 1934 Miss Suomi.

Fahler solmi avioliiton insinööri Elias Hellbergin kanssa, ja he saivat kolme lasta. Fahler jäi leskeksi Elias Hellbergin kuoltua nuorena, ja hän avioitui myöhemmin Holger Smedsin kanssa. Fahler on kertonut jättäneensä julkisuuden  rakkauden takia. Niinpä edellisenä vuonna Miss Suomeksi valittu Ester Toivonen sai Fahlerille luvatun elokuvaroolin, josta alkoi hänen uransa varsinainen nousu.

Fahler pysytteli täysin poissa julkisuudesta, kunnes Juha-Pekka Ristmeri tuotti ja toimitti MTV3-kanavalle kuusiosaisen dokumenttisarjan "Ken on heistä kaikkein kaunein" suomalaisesta missi-instituutiosta. Esiintyminen tässä ohjelmassa jäi Fahlerin viimeiseksi julkiseksi esiintymiseksi. Hän oli kuolinvuonnaan vanhin elossa oleva Miss Suomi.

Lähteet 

Miss Suomi -kilpailun voittajat
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 2005 kuolleet
Klas Pontus Arnoldson

Klas Pontus Arnoldson (27. lokakuuta 1844 – 20. helmikuuta 1916) oli ruotsalainen kirjailija, journalisti ja poliitikko. Hän oli kansanedustaja vuosina 1882–1887. Hän oli aatteiltaan pasifisti ja sai Nobelin rauhanpalkinnon 1908 yhdessä tanskalaisen Fredrik Bajerin kanssa.

Arnoldson palveli aluksi rautatievirkamiehenä. Hän toimitti vapaa-aatteisia julkaisuja uskonnollisista ja muista kysymyksistä. Vuosina 1883–1885 hän johti Tukholmassa vapaamielistä sanomalehteä Tiden, joka ensi sijassa ajoi rauhanasiaa. Valtiopäiväin toisen kamarin jäsenenä 1882–1887 hän herätti kysymyksen Skandinavian valtioitten pysyväisestä puolueettomuudesta. Hän perusti 1883 Ruotsiin rauhan- ja sovinto-oikeusyhdistyksen Svenska freds- och skiljedomsföreningen. Hän toimi luennoitsijana ja kirjailijana innokkaasti rauhan asian hyväksi Arnoldsonin julkaisuja ovat muun muassa rauhan asiaa koskeva julkaisu Är världsfred möjlig?(1890) ja laaja teos Seklernas hopp. En bok om världsfreden (1900), jotka molemmat on käännetty useille kielille.

Suomennetut teokset
 Oikeutta kohden, suomentanut Aatto M., Wäinämöisen kirjakauppa 1909.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Arnoldson, Klas Pontus, Nordisk familjebok s. 62, Nordisk familjeboks förlags aktiebolag 1904 (Projekt Runeberg) 
 Vuonna 1908 palkitut, Nobel-komitea 

Nobelin rauhanpalkinnon saajat
Ruotsalaiset poliitikot
Ruotsalaiset kirjailijat
Ruotsalaiset toimittajat
Vuonna 1844 syntyneet
Vuonna 1916 kuolleet
Rob Morrow

Robert Alan ”Rob” Morrow (s. 21. syyskuuta 1962 New Rochelle, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja.

Ura 
Morrow aloitti ammattinäyttelijän uransa 1980-luvun alussa ja ensimmäinen näytelmä, jossa hän esiintyi, oli Horatio Algerin tekstiin perustunut off-Broadway-tuotanto Ragged Dick. Myöhemmällä urallaan hän on esiintynyt kymmenissä näytelmissä, joihin lukeutuvat muun muassa  Chaim Potokin 1960-luvulla kirjoittamaan romaaniin perustuva musikaali The Chosen, William Whartonin esikoisromaaniin perustuva Birdy, Richard Nelsonin näytelmä The Return of Pinocchio ja Jon Robin Baitzin The Substance of Fire. Vuonna 1986 Morrow oli perustamassa monen muun alan ihmisen kanssa teatteriryhmää Naked Angels.

Elokuvadebyyttinsä Morrow teki vuonna 1985 ensi-iltansa saaneessa, George Bowersin ohjaamassa komediaelokuvassa Private Club (Private Resort), jonka toisessa pääosaroolissa esiintyi Johnny Depp. Seuraavina vuosina hän vieraili muutamissa televisiosarjoissa ennen kuin sai vuonna 1990 pääosaroolin CBS:n esittämästä komediallisesta draamasarjasta Villi Pohjola (Northern Exposure). Hän oli lääkäri Joel Fleischmanin roolista kahdesti (vuosina 1992 ja 1993) ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi sarjassa paras miespääosa draamasarjassa ja kolmesti (vuosina 1992–1994) ehdolla Golden Globen saajaksi samassa kategoriassa. Morrow jätti sarjan kesken sen kuudennen, viimeiseksi jääneen tuotantokauden (1994–1995). Vuonna 1994 Morrow esitti Richard ”Dick” Goodwinia Robert Redfordin ohjaamassa, monia palkintoehdokkuuksia keränneessä elokuvassa Quiz Show – tupla ja kuitti (Quiz Show). Muita elokuvia, joissa hän on esiintynyt, ovat muun muassa Albert Brooksin ohjaama Kaiken takana on äiti (Mother, 1996), Bruce Beresfordin ohjaama Viimeinen tanssi (Last Dance, 1996) ja Michael Hoffmanin ohjaama Keisareiden kerho (The Emperor's Club, 2002). 

Vuonna 2002 Morrow palasi televisiosarjojen pariin rikossarjassa Ehdonalaiset (Street Time), jossa hänellä oli pääosarooli Kevin Hunterina, mutta sarja lopetettiin seuraavana vuonna. Vuodesta 2005 vuoteen 2010 Morrow esitti FBI-agentti Don Eppesin roolia CBS:n rikossarjassa Num3rot (Numb3rs). Num3roiden päättymisen jälkeen hän sai toisen pääroolin lyhytikäiseksi jääneestä lakisarjasta Koko totuus (The Whole Truth, 2010).

Näyttelemisen lisäksi Morrow on myös ohjannut kaksi elokuvaa, lyhytelokuvan Silent Alarm, joka sai ensi-iltansa vuonna 1993, ja elokuvan Rakkaus tienhaarassa (Maze), joka ensiesitettiin vuonna 2000. Hän oli käsikirjoittamassa molempia ja jälkimmäisessä elokuvassa hän toimi myös tuottajana ja pääosan esittäjänä. Morrow on myös ohjannut jaksoja televisiosarjoihin Kylmä rinki (Oz), Ehdonalaiset, Joanin salaisuus (Joan of Arcadia), Num3rot ja Necessary Roughness.

Yksityiselämä 
Morrow on ollut vuodesta 1998 lähtien naimisissa näyttelijä Debbon Ayerin kanssa. Parilla on yksi yhteinen lapsi, tytär Tu Simone Morrow.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Voisalmi

Voisalmi on Lappeenrannan kaupunginosa Tyysterniemen pohjoispuolella. Voisalmen kaupunginosa sijaitsee Voisalmensaaressa, jossa on myös Kariniemen, Kivisalmen ja Suolahden kaupunginosat.
Voisalmessa on ostoskeskus, jossa on yksi lähikauppa, pankkiautomaatti, apteekki, baari, kylmä huoltoasema, ja autokorjaamo. Asuinalueen muihin palveluihin kuuluvat terveyskeskus, kaksi urheilukenttää, uimaranta, Voisalmen koulu (alakoulu), päiväkoti, sekä kirjasto.

Voisalmi ja Kivisalmi on rakennettu 1960- ja 1970-luvuilla. Kariniemi on rakennettu 1990-luvulla.

Historiaa
Voisalmen eteläosassa, lähellä Voisalmen siltaa, on useita Salpalinjan bunkkereita ja panssarivaunuesteitä. Voisalmen itäosassa Suolahden kaupunginosassa sijaitsee Mertaniemen voimala, joka oli Suomessa ensimmäisiä maakaasusta sähköä  ja kaukolämpöä tuottavia voimaloita. 

C. G. Swan rakennutti huvilan Lappeenrannan pohjoispuolelle Voisalmen saareen Hopeavuoreen. Swan laati itse talon piirustukset, ja huvila valmistui 1892. Huvila oli kesäisen lomanvieton, puutarhanhoidon ja kulttuurin tyyssija. Siellä viihtyivät myös Swanin tyttärien aviopuolisot, kuten Eero Järnefelt, Christian Sibelius ja Otto Manninen. Huvila rapistui nopeasti 1940-luvulla sodan jälkeen ja jäi tehdasalueelle.

Liikenne
Voisalmen läpi kulkee kaksi joukkoliikennereittiä: Kivisalmen reitti ja Taipalsaaren reitti. Reitit kiertävät Lappeenrannan keskusten jälkeen Tyysterniemen kautta Voisalmeen. Kivisalmen reitti pysähtyy Kivisalmen kioskin kohdalla, ja jotkut vuorot jatkavat Kivisalmen kärkeen. Taipalsaaren linjat ajavat edelleen suoraan Taipalsaarelle kiertämättä Kivisalmea. Kariniemessäkin on joukkoliikennettä.

Katso myös
Asukasyhdistyksen verkkosivusto
Voisalmen päiväkodin kotisivut
Voisalmen koulun kotisivut 
Voisalmen kirjaston kotisivut

Lähteet

Lappeenrannan kaupunginosat
Suomen lähiöt
Fredrik Wilhelm Knoblock

Fredrik Vilhelm Knoblock (23. toukokuuta 1806 Kristiansund, Norja – 17. heinäkuuta 1874 Muoniovaara, Ruotsi) oli Lapin ensimmäisiä ornitologeja ja Muoniovaaran ensimmäisen talon rakentaja. Knoblockin vaimo oli muoniolaissyntyinen Mathilda Adolfina, omaa sukua Kolström (16. elokuuta 1798 - 22. joulukuuta 1874).

Knoblock toimi englantilaisen ornitologi John Wolleyn apulaisena neljän vuoden ajan auttaen tätä linnunmunien keräilyssä. Hän maalasi myös Muonion kirkon ensimmäisen alttaritaulun, joka nykyään on restauroituna esillä kirkossa.

Knoblockin poika Ludvig Matias (1836 Muoniovaara – 1893 Tornio) toimi nuorena John Wolleyn oppaana ja asiamiehenä.

Lähteet 
 Nordisk Tidskrift 6/1992: Per J. Tömmeraas: De ukjente lapplandsornitolgene
 http://www.archive.org/stream/oothecawolleyana01woll
 Samuli Paulaharju: Wanhaa Lappia ja Peräpohjaa, II painos, WSOY 1963

Viitteet

Ruotsalaiset ornitologit
Muonio
Vuonna 1806 syntyneet
Vuonna 1874 kuolleet
Rachelle Boone-Smith

Rachelle Boone-Smith (s. 30. kesäkuuta 1981, Norfolk, Virginia) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.

Boone-Smith osallistui ensimmäisiin arvokisoihinsa Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004, jolloin hän karsiutui 200 metrin juoksun välierissä ajalla 23,53. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän voitti matkalla hopeaa ajalla 22,31. Vuonna 2006 hän voitti 200 metrillä Yhdysvaltojen mestaruuden.

Ennätykset
 100 metrin juoksu: 11,17 (2005)
 200 metrin juoksu: 22,22 (2005)

Lähteet
 

Boone-Smith, Rachelle
Boone-Smith, Rachelle
Boone-Smith, Rachelle
Beelzebub

Beelzebub,  Baalzebub tai Beliar, (Ba‘al Zebūb tai Ba‘al Zəvūv, hepreaksi בעל זבוב), oli filistealaisten kaupungissa Ekronissa palvottu jumala. Hänet mainitaan Vanhassa testamentissa nimellä "Baal-Sebub" (2. Kun. 1: 3) ja Uudessa testamentissa nimellä "Beelsebul" (mm. Matt. 10: 25).

Muinaisuudessa polyteistisen seemiläisjumalan Baalin ja Beelzebubin välillä oli eroa vain vähän tai ei lainkaan. Monoteistinen juutalainen viittaus Baaliin oli lähes varmasti halventava, ja muuttui muiden nimitysten ohella tarkoittamaan Saatanaa.

Baal-zebub lienee alun perin tarkoittanut ”ruhtinas Baal”, ja hän on ollut filistealaisten suojelusjumala. Rabbien teksteissä nimi merkitsi ”tunkion herraa” tai ”lantalan herraa” sanan zabal eli ”lanta” mukaan. Lantaa puolestaan on käytetty epäjumalan palvonnan synonyyminä. Zebūb tarkoittaa hepreassa 'kärpästä', ja Ba‘al Zebūl on väännetty pilkkamuotoon Ba‘al Zebūb ”kärpästen herra”.

Lähteet 
 Lurker, Manfred:  A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9

Viitteet

Aiheesta muualla
Catholic Encyclopedia 
Jewish Encyclopedia 
Godchecker
DeliriumsRealm
Occultopedia

Länsiseemiläiset jumalat
Demonit
Kristinuskon demonit
Juutalaisuuden demonit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Bestial Devastation

Bestial Devastation on brasilialaisen thrash metal -yhtye Sepulturan EP ja ensimmäinen studiojulkaisu vuodelta 1985.

EP nauhoitettiin kasiraiturilla ja miksattiin kahdessa päivässä elokuussa 1985. Kappaleen "The Curse" lauluraidan tulkitsi yhtyeen silloinen ystävä Wagner Lamounier. Bestial Devastation julkaistiin alun perin täyspitkän albumin A-puolena kustannussyistä. Levy-yhtiö Cogumelo Recordsin toisen artistin, Overdosen, EP oli albumin B-puoli. 

Ostettuaan kaikki oikeudet Sepulturan kolmeen ensimmäiseen albumiin Roadrunner Records julkaisi Bestial Devastationin myöhemmin CD:nä, uudelleenpakattuna ja -masteroituna yhdessä Morbid Visions -albumin kanssa.

Kappalelista
 "The Curse" – 0:39
 "Bestial Devastation" – 3:08
 "Antichrist" – 3:47
 "Necromancer" – 3:53
 "Warriors of Death" – 4:10
Kaikki sävellykset ja sovitukset Igor Cavalera, Max Cavalera, Jairo Guedz ja Paulo Jr.
Sanoitukset: Max Cavalera

Kokoonpano
Igor Cavalera – Rummut
Max Cavalera – Laulu, kitara
Jairo Guedz – Soolokitara
Paulo Jr. – Basso

Triviaa
 Kappaleen "Antichrist" sanoitukset kirjoitettiin myöhemmin uusiksi ja se sai uuden nimen "Anticop".

Vuoden 1985 EP:t
Sepulturan albumit
Varaani (albumi)

Varaani on J. Karjalainen ja Mustat Lasit -yhtyeen albumi, joka on julkaistu vuonna 1986.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen ja sovittanut Jukka Tuovinen, ellei toisin mainita. paitsi A5 säv. ja sov. J. Karjalainen, Mikko Kivikari ja Janne Haavisto.

A-puoli

B-puoli

Muusikot 
 J. Karjalainen – kitara, mandoliini, huuliharppu ja laulu
 Mikko Kivikari – piano, urut ja haitari
 Jukka Tuovinen – saksofoni, piano (A1)
 Antero Priha – trumpetti
 Olli Haavisto – kitara, dobro ja pedal steel -kitara
 Pekka Lehti – basso
 Janne Haavisto – rummut
 Seppo Kantonen – piano (A5, B1, B2, B3)

Lähteet 

C-kasetin (POKS 68) kansilehti

 Vuoden 1986 albumit
J. Karjalaisen albumit
Asus

ASUSTeK Computer Inc., kutsutaan yleensä nimellä ASUS ja kiinaksi Huáshuò, on taiwanilainen tietotekniikka- ja elektroniikkateollisuusyritys, joka valmistaa muun muassa tietokoneiden komponentteja kuten emolevyjä, näytönohjaimia ja ohjeislaitteita kuten näyttöjä ja näppäimistö ja mobiililaitteita ja kannettavia tietokoneita.
Asus oli emolevyjen markkinajohtaja noin 40 prosentin osuudellaan vuonna 2008, jolloin se myi yli 24 miljoonaa emolevyä. Joulukuussa 2009 yhtiön kerrottiin lopettavan emolevyjen valmistuksen, mutta ASUS-nimen käyttö tuotemerkkinä jatkunee valmistuksen päättymisen jälkeenkin.

Yhtiöllä on toimipaikkoja Hollannissa, Kiinassa, Saksassa, Itävallassa, Yhdysvalloissa, Aasiassa, Taiwanissa ja Suomessa.

Tuotteet 

Yhtiö lisensoi tekniikkaa suoritinvalmistajilta, kuten AMD:ltä, Inteliltä ja Nvidialta, ja valmistaa tuotteita, kuten emolevyjä ja näytönohjaimia.

Puhelimet
Asus ZenFone, julkaistu 2014

Kannettavat tietokoneet
ZenBook
VivoBook
ASUSPRO
ExpertBook
ProArt StudioBook
Chromebook
EeeBook

Pöytökoneet
 Essentio
 VivoPC
 EeeBox PC

Pelaajille
Republic of Gamers (ROG)
The Ultimate Force (TUF)
TUF Gaming on keskihintaisten pelituotteiden brändi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
Laitteistovalmistajat
Tietotekniikan tuotemerkit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Morbid Visions

Morbid Visions on brasilialaisen thrash metal -yhtye Sepulturan ensimmäinen täyspitkä albumi ja toinen studiojulkaisu, joka nauhoitettiin ja miksattiin seitsemässä päivässä yhtyeen kotikaupungissa Belo Horizontessa elokuussa 1986. 

Sepulturan musiikkityyli kahdella ensimmäisellä julkaisulla on vahvasti death metal -vaikutteista. Morbid Visionsin sanoitukset ovat jopa koomisella tavalla saatananpalvontaa sivuavia seuraten Venomin ja Celtic Frostin viitoittamaa tietä. Eräs syy tähän oli pääsanoittajana toimineen Max Cavaleran täydellinen kielitaidottomuus – 17-vuotias brasilialaisnuorukainen osasi ainoastaan äidinkieltään portugalia. Myöhemmillä albumeilla Sepultura-muusikkojen aikuistuessa musiikin teemat siirtyivät kohti politiikkaa ja yhteiskuntakritiikkiä. Erityisesti Max Cavalera kehittyi sekä muusikkona että sanoittajana.

Morbid Visionsin tuotantoarvot ovat alhaiset – ajan hengen mukaan death metal -soundi on tunkkainen, hiomaton ja Cavaleran murinasta saa tuskin selvää. Musiikin historian näkökulmasta tuotannollisia arvoja merkittävämpää albumissa on death- ja thrash metalille olennainen vimma, joka taltioitui myös Sepulturan myöhemmille menestysalbumeille Beneath the Remains ja Arise.

Ostettuaan kaikki oikeudet Sepulturan kolmeen ensimmäiseen albumiin Roadrunner Records julkaisi Morbid Visionsin myöhemmin CD:nä, uudelleenpakattuna ja -masteroituna yhdessä Bestial Devastation -EP:n kanssa.

Kappaleluettelo
 
 
 
 
 
 
 
 

Kaikki sävellykset ja sanoitukset: Max Cavalera, Jairo Guedz ja Paulo Jr.

Kokoonpano
Igor Cavalera - rummut
Max Cavalera - laulu, kitara
Jairo Guedz - soolokitara
Paulo Jr. - basso

Muut tekijät 
 Eduardo Santos - miksaus, äänitys ja masterointi
 Ze Luiz - miksaus, äänitys ja masterointi

Vuoden 1986 albumit
Vuoden 1986 esikoisalbumit
Sepulturan albumit
Donna Paukku

Donna Paukku on vuosina 2006–2007 valmistunut ja MTV3-kanavalla esitetty satiirisarja. Sarjan olivat käsikirjoittaneet salanimen takana olevat Rauha Relander, Peter Ståhlberg ja Sulo Kallio. Sarjan oli ohjannut Seija-Liisa Eskola ja tuotannosta vastasi Nordisk Film & TV. Sarja oli jatkoa vuosina 1990–1996 ja 1999 esitetyille sarjoille Hyvät herrat sekä Herrat nauraa.

Sarjan päähahmo oli kauppaneuvos Johannes Paukun avioton tytär, joka saapuu Italiasta Suomeen. Alkuperäisen Raimo "Tollo" Koskivuon näyttelijän, Eero Melasniemen, korvasi sarjassa Markku Toikka.

Juoni

Johannes Paukun pesää jaetaan ja SDP:n europarlamentaarikko Tollon hallussa on merkittävä osa Paukun makkarakonsernin osakekannasta. Kun Tollo on turvaamassa vaalirahoituksensa ja hallituspaikan yhtiössä, neuvottelupöytään saapuu yllättävä vieras, Donna Paukku.

Donna asettuu asumaan laadukkaaseen hotelliin ja ryhtyy Tollon sekä Tyynen avustamana saunottamaan vieraita. Donnalla on Suomessa usea salainen tehtävä ja biologinen kellokin tikittää. Suomi on mahdollisuuksien ihmemaa, kunhan verkostoituu oikein ja on alasti oikeassa paikassa – saunassa.

Näyttelijät 
 Ushma Olava – Martina Koskinen
 Anja Pohjola – Tyyne
 Maria Sid – Donna Paukku
 Markku Toikka – Raimo "Tollo" Koskivuo
 Panu Vauhkonen – Usko Härmälä

Vierailijoita
 Sirkka-Liisa Anttila
 Pekka Haavisto
 Eero Heinäluoma
 Satu Siitonen-Heinäluoma
 Liisa Jaakonsaari
 Jyrki Katainen
 Katri Helena
 Paavo Lipponen
 Päivi Lipponen
 Juha Mieto
 Sauli Niinistö
 Jussi Pajunen
 Hanna Pakarinen
 Kari Peitsamo
 Timo Soini
 Alexander Stubb
 Tarja Turunen
 Merja Vanhanen
 Paavo Väyrynen
 Stefan Wallin
 Jutta Zilliacus

Jaksot

Lähteet
 MTV3 Kevät 2007 

Suomalaiset televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Satiirisarjat
Kesäyliopisto

Kesäyliopistot ovat alueellisen koulutustarjonnan organisaatioita, jotka järjestävät avointa yliopisto-opetusta sekä ammatillista täydennyskoulutusta. Suomessa on 20 kesäyliopistoa. Ne antavat opetusta 124 paikkakunnalla (v. 2007) ympäri Suomea.

Kesäyliopistojen toiminta on ympärivuotista. Vuosittain kesäyliopistoissa opiskelee lähes 63 000 henkilöä. Vuonna 2007 
kursseja tai opintojaksoja oli yhteensä 4 812, joissa opiskeli kaikkiaan 114 099 osallistujaa.

Avoin yliopisto-opetus kesäyliopistoissa 
tarkoitettu nuorille ja aikuisille 
ikärajoja tai pääsykokeita ei ole 
kuka tahansa voi tutustua akateemiseen opiskeluun 
voi suorittaa jo valmiiksi arvosanoja 
voi parantaa mahdollisuuksiaan onnistua korkeakoulun pääsykokeissa
opiskelijoilla on periaatteessa mahdollisuus käyttää ns. avoimen väylää eli suorittaa opintoja avoimessa yliopistossa valmiiksi 60 opintoviikkoa ja siirtyä sitten varsinaiseksi opiskelijaksi ilman pääsykoetta. Käytännössä mahdollisuudet tähän vaihtelevat suuresti korkeakouluittain ja oppiaineittain 
jo korkeakoulussa kirjoilla olevat jouduttavat valmistumistaan tai laajentavat opintojaan kesäyliopisto-opinnoilla ja tenttisuorituksilla 
avoin yliopisto-opetus järjestetään yhteistyössä korkeakoulujen kanssa. Se on korkeakoulujen opetussuunnitelmien mukaista ja vastaa sisällöltään, vaatimuksiltaan ja tasoltaan sekä opettajien pätevyyden osalta korkeakouluissa edellytettyä tasoa 
suorituksista annettavilla todistuksilla on sama arvo kuin korkeakoulujen antamilla vastaavilla todistuksilla. 

Ammatillinen täydennyskoulutus kesäyliopistoissa
lääninhallitusten ostama ammatillinen lisäkoulutus 
työnantajien tilaama henkilöstökoulutus 
omaehtoinen ammatillinen täydennyskoulutus, jonka opiskelija itse kustantaa
ammatillissivistävä koulutus 
TE-keskusten ostama työvoimakoulutus 
oppisopimuskoulutus. 

Kielikoulutus kesäyliopistoissa 
yliopistollinen kielten opetus 
ammatillinen lisäkoulutus eri ammattiryhmille, mm. opettajille suunnattu kielikoulutus 
harrastetavoitteinen kielikoulutus 
ulkomailla järjestettävä kielikurssitoiminta. 

Muu opetus kesäyliopistoissa
Ns. vapaatavoitteinen koulutus: 

harrastetavoitteiset kurssit 
valmentava opetus 
yleisöluennot ja ikääntyvien yliopistotoiminta.

Opetus on kaikille avointa aikaisemmasta pohjakoulutuksesta tai iästä riippumatta. Ennakkoilmoittautuminen vaaditaan.

Katso myös
 Avoin yliopisto
 Luettelo Suomen kesäyliopistoista
 Jyväskylän kesäyliopisto
 Pohjois-Karjalan kesäyliopisto

Lähteet
 Suomen kesäyliopistot

Aiheesta muualla
 Suomen kesäyliopistot
 Selvitys kesäyliopistojen toiminnasta vuonna 2007 

Yliopisto
Moonblood

Moonblood on saksalainen vuonna 1994 perustettu black metal -yhtye. Moonblood julkaisi tuotantoaan ainoastaan vinyylilevyinä ja kasetteina.

Jäsenet

Nykyiset

 Tino Mothes "Occulta Mors" - soittimet
 Gaamalzagoth (Black Soul) - laulu

Entiset

 Necromantic
 L.O.N.S

Diskografia

Albumit
1997 - Blut und Krieg
2000 - Taste our German Steel

Demot

1994 - Moonblood
1994 - Rehearsal 1 - My Evil Soul
1994 - Rehearsal 2 - The Evil Rules
1994 - Nosferatu
1995 - Rehearsal 3 - Frozen Tears of a Vampire
1995 - The Winter Falls over the Land
1995 - Rehearsal 4
1995 - Rehearsal 5 - Under the Cold Moon
1995 - Siegfried (Die Sage vom Helden)
1996 - Rehearsal 6
1996 - Rehearsal 7
1996 - Rehearsal 8 - Conquering The Ravenland
1996 - Rehearsal 9 - Unpure Desires of Diabolical Lust
1997 - Rehearsal 10
1997 - Rehearsal 11 - Worshippers of the Grim Sepulchral Moon
1998 - Rehearsal 12
???? - Rehearsal 13
???? - Rehearsal 14
???? - Rehearsal 15
2003 - Dusk Woerot

Demojen listaus on käytännössä mahdotonta, koska rehearsaleita on
yli 20, joita osaa ei ole edes julkaistu ja varsinkin viimeisimpiä 
rehearsaleita tehtiin todella pieniä määriä.

Bootlegit 
Kaikki Moonbloodin CD-levyt ovat bootleggejä.
1994 - The Evil Rules
1995 - Siegfried Die Sage Vom Helden
2000 - Dusk Woerot
2002 - Fullmoon Witchery
2005 - Für den Sieg
Supreme Black Force Of German Steel

Aiheesta muualla 
 MOONBLOOD Moonblood Official Page
 
 Moonblood discography Lost Souls Domain
 Moonblood täydellinen diskografia
 

Saksalaiset black metal -yhtyeet
Le Mans (elokuva)

Le Mans on yhdysvaltalaisen ohjaajan Lee H. Katzinin ohjaama elokuva vuodelta 1971. Sen pääosaa esittää näyttelijä Steve McQueen. Elokuva kuvaa Ranskassa ajettavaa Le Mansin 24 tunnin ajoa vuonna 1970.

Elokuva on varsin vähäeleinen, eikä siinä itse asiassa ensimmäisen 38 minuutin aikana esitetä yhtään repliikkiä. Eräiden lähteiden mukaan Steve McQueen lausuu koko elokuvan aikana ainoastaan 42 repliikkiä.

Pääosa elokuvan materiaalista on kuvattu vuoden 1970 Le Mansin ajojen aikana. Alun perin Steve McQueenin tarkoituksena oli ajaa kilpailu Porsche 917 -autolla yhdessä Jackie Stewartin kanssa, mutta elokuvan tuottajayhtiö kielsi sen liian vaarallisena.

Elokuvan tuottajayhtiö Solar Productions oli ilmoittanut kisaan Porsche 908/2 -kilpa-auton numero 29, johon oli sijoitettu kamerakalustoa. Steve McQueen oli kyseisenä vuonna voittanut samalla autolla Sebringin 12 tunnin kilpailun Yhdysvalloissa. Autoa Le Mansissa ajoivat Herbert Linge ja Jonathan Williams. Auto tuli maaliin kilpailussa yhdeksäntenä, mutta filmikelojen vaihtojen vuoksi auto teki useita ylimääräisiä varikkopysähdyksen, eikä autokunta saanut täyteen niin sanottua minimimatkaa ja kilpailusuoritus hylättiin.

Kilpailun aikana kuvattua materiaalia täydennettiin myöhemmin kuvatulla aineistolla, jossa käytettiin alkuperäisiin väreihin maalattuja Porsche 917 ja Ferrari 512 -kilpa-autoja. Onnettomuuskohtauksissa käytettiin kustannusten säästämiseksi kuitenkin Lola T7 -kilpa-autoja, joihin tehtiin lasikuituiset Porschen ja Ferrarin korijäljitelmät. Ferrari-jäljitelmä oli kauko-ohjattu.

Elokuvan kuvauksissa kilpa-ajaja David Piper katkaisi jalkansa onnettomuuskohtausta kuvattaessa.

Elokuva ei ollut aikanaan kovinkaan suuri kassamenestys, mutta se on sittemmin kohonnut yhdeksi kilpa-autoiluelokuvien klassikoista.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 1971 yhdysvaltalaiset elokuvat
Autourheiluelokuvat
Kynämies

Kynämies oli yritysjournalismiin erikoistunut mediatalo, joka tuotti asiakkailleen asiakaslehtiä ja verkkopalveluita. Tunnetuimpia Kynämiehen tekemiä lehtiä ovat mm. Terveydeksi ja Moottori.

Yritys perustettiin vuonna 1984 nimellä Suunnittelutoimisto Kynämies Oy. 2005 yritys osti Viestintätoimisto Sanakunta Oy:n.

Otavamedia Oy, joka kuuluu Otava-konserniin, osti yhtiön koko osakekannan vuonna 2002. 2008 Kynämies liitettiin Otavamediaan. Kynämies ja Turussa toimiva Viestintätoimisto Sanakunta muodostavat yhdessä Otavamedian asiakaslehtiyksikön.

Lähteet

Suomalaiset viestintäyhtiöt
Kielikuva

Kielikuva on suorasta, kirjaimellisesta merkityksestään poikkeavalla tavalla käytetty sana tai ilmaus. Kielikuvia ovat esim. vesi kielellä ja matti kukkarossa.

Katso myös
Idiomi
Metafora
Ironia
Retoriikka

Retoriikka
Kirjallisuuden käsitteet
Seulonnan keskeiset artikkelit