joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Perttu Mentula

Perttu Mentula (5. maaliskuuta 1936 Lappeenranta – 15. tammikuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen sisustusarkkitehti sekä muun muassa huonekalujen ja tekstiilien muotoilija.

Mentula opiskeli Ateneumin iltakoulun yleisellä osastolla ja jatkoi sitten Taideteollisessa oppilaitoksessa, josta valmistui sisustusarkkitehdiksi 1960. Opiskeluajasta lähtien Mentula työskenteli muun muassa Antti Nurmesniemen, Timo Sarpanevan ja Toivo Korhosen toimistoissa, kunnes perusti oman studionsa. Hän teki uransa aikana teollisen muotoilun ohella graafista suunnittelua ja näyttelysuunnittelua. Vuonna 1965 Mentula palkittiin Milanon triennaalissa kurikkalaiselle Velsalle suunnittelemistaan kelkoista. Mentula oli 1960-luvulla merkittävimpiä suomalaisia muovihuonekalujen muotoilijoita ja suunnitteli 1970-luvulla monia painokangaskuoseja Tampellalle. Hän myös opetti taideoppilaitoksissa Suomessa ja ulkomailla, etenkin Italiassa.

Lähteet

Suomalaiset muotoilijat
Suomalaiset sisustusarkkitehdit
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Kahului

Kahului on 26 337 asukkaan kaupunki Mauin saarella, Havaijilla, Yhdysvalloissa. Kahuluilla sijaitsee Mauin tärkein lentokenttä, Kahuluin lentoasema, syvä satama, kevytteollisuutta ja ostoskeskuksia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Havaijin kaupungit
Tulsa Oilers

Tulsa Oilers on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura Tulsasta, Oklahomasta. Se pelaa ECHL-liigaa. Suomalaisista Juho Olkinuora, Markus Mattsson ja Mikko Leinonen ovat edustaneet seuraa.

Joukkue kaudella 2022–2023 
(Tilanne 15. marraskuuta 2022)

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja & Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Rob Murray 
 Apuvalmentaja: Scott Dutertre 
 Fysiikkavalmentaja: Steve Lintern 
 Huoltopäällikkö: Landon Proctor 
 Toimitusjohtaja: Taylor Hall 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tulsa Oilersin verkkosivut 

ECHL-seurat
Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat
Oklahoman urheilu
Tulsa
Vuonna 1926 perustetut urheiluseurat
Valdo Randpere

Valdo Randpere (s. 4. helmikuuta 1958 Tallinna) on virolainen poliitikko, muusikko ja liikemies. Hän valmistui Tarton yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta 1982 ja toimi 1980-luvulla Neuvosto-Viron apulaisoikeusministerinä. Vuonna 1984 hän loikkasi vaimonsa Leila Millerin kanssa Ruotsiin. Tämä tapahtui Kotkan meripäivillä, josta suomalainen avustaja kuljetti pariskunnan ruotsinlaivalle. Heidän yksivuotias tyttärensä Kaisa Randpere joutui eroon vanhemmistaan, ja Neuvostoliitto vapautti lapsen vasta monivuotisen protestoinnin jälkeen.

Vuonna 1998 Randpere palasi Viroon ja on toiminut IBM:n maajohtajana. Hän on osallistunut vuodesta 2009 Viron reformipuolueen toimintaan Tallinnan kaupunginvaltuuston jäsenenä ja syksyn 2013 ehdokkaana Tallinnan pormestarinvaalissa. Hän on esiintynyt laulajana suosituissa television musiikkiohjelmissa.

Aiheesta muualla
 Valdo Randpere and Leila Miller escape from Soviet occupied Estonia to the west Lituanus-lehden uutinen, talvi 1984. ISSN 0024-5089.
 Eesti Päevaleht: Volvon maahantuoja antoi Virossa merkittäviä alennuksia parlamentaarikoille. HS 12.6.2012
 Venäjä-kortti viuhui Viron kuntavaaleissa Helsingin Sanomat 22.10.2013

Lähteet
Muisti: Viron ystävät,Yle, 2013. https://yle.fi/aihe/artikkeli/2017/06/14/muisti-viron-ystavat

Viron kommunistisen puolueen poliitikot
Viron reformipuolueen poliitikot
Ruotsin virolaiset
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Wichita Thunder

Wichita Thunder on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Wichitasta Kansasista. Se pelaa ECHL-liigaa. Suomalaisista Kristian Antila ja Tomi Räisänen ovat edustaneet seuraa.

Joukkue kaudella 2022–2023 
(Tilanne 15. marraskuuta 2022)

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Bruce Ramsay 
 Apuvalmentaja: John Gurskis 
 Fysiikkavalmentaja: Josh Elmer 
 Huoltopäällikkö: Frank Jury 
 Toimitusjohtaja: Joel Lomurno 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Wichita Thunderin verkkosivut 

ECHL-seurat
Kansas
Vuonna 1992 perustetut urheiluseurat
Charles Kingsford Smith

Sir Charles Kingsford Smith (9. helmikuuta 1897 – 8. marraskuuta 1935) oli australialainen lentäjä ja ilmailualan edelläkävijä.

Kingsford Smith liittyi nuorena armeijaan ja osallistui ensimmäisessä maailmansotaan palkittuna lentäjänä Kuninkaallisissa lentojoukoissa. Armeijan jälkeen hän oli useita vuosia Hollywoodissa stunt-lentäjänä. Palattuaan Australiaan hän oli australialaisessa lentoyhtiössä lentäjänä.

Ennätyslentäjä 
Vuonna 1926 Kingsford Smith osti Fokker F.VII:n ja antoi sille nimen The Southern Cross. Tällä koneella hän lensi useita ennätyksiä, kuten ylitti ensimmäisenä Tyynen valtameren. Vuonna 1935 hän katosi koneineen Myanmarissa (tuolloinen Burma) matkalla Englannista Australiaan.

Huomionosoituksia 
 Sydneyn kansainvälinen lentoasema on nimetty Kingsford Smithin mukaan.
 Australian 20 dollarin setelissä on hänen kuvansa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Australialaiset lentäjät
Vuonna 1897 syntyneet
Vuonna 1935 kuolleet
Kadonneet henkilöt
Hj. Jousi

Hj. Jousi Oy oli Kaarinan Piispanristillä toiminut muovialan yritys, joka oli erikoistunut muovipakkausten valmistamiseen elektroniikka-, elintarvike- ja lääketeollisuudelle. Yritys tunnettiin myös koru- ja kellokoteloistaan. Yli satavuotias yritys ajautui konkurssiin lokakuussa 2018.

Yhtiön perusti Turkuun vuonna 1914 Hjalmar Jousi toimittuaan jo sitä ennen paperituotekauppiaana sekä muun muassa kenkävoiteiden valmistajana. Yritys toimi Läntisellä Pitkälläkadulla vuonna 1920 valmistuneess rakennuksessa, joka on nykyisin Suomen Partiomuseon käytössä. 1920-luvun puolivälissä Hj. Jousi Oy ryhtyi valmistamaan valokuva-albumeja ja -kehyksiä, salkkuja, käsilaukkuja ja koteloita. 1930-luvun alussa yritys perusti Helsinkiin kaksi käsilaukkumyymälää.

Ensimmäisiä muovitehtaita
Vuonna 1938 yrityksessä aloitettiin bakeliittituotteiden, kuten kello- ja korukoteloiden valmistus yhtenä ensimmäisistä Suomessa. Jatkosodan aikana Hj. Jousi Oy teki bakeliitista muun muassa kosteutta kestäviä polkumiinoja ja ansasytyttimiä.

Ensimmäinen ruiskuvalukone hankittiin vuonna 1948. Sillä alettiin valmistaa koteloita ja lääkepurkkeja, joita 1960-luvulla alettiin viedä myös Suomen ulkopuolelle. Vientikaupan kasvaessa Jousi luopui käsilaukuista ja muutti 1970-luvulla uusiin tiloihin Kaarinaan.

Vuosituhannen vaihteen jälkeen Hj. Jousi Oy on yrittänyt sopeutua uuteen kovempaan kilpailutilanteeseen kehittämällä uudenlaisia pakkauksia muun muassa elintarvikkeille.

Perheyrityksen viimeinen toimitusjohtaja Heikki Jousi edustaa kolmatta yrittäjäsukupolvea. Yrityksen liikevaihto vuonna 2012 oli noin 1,8 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 22. Vuonna 2017 liikevaihto oli 0,7 miljoonaa ja henkilöstömäärä 10.

Hj. Jousi Oy:n pitkään jatkuneet haasteet kaatoivat lopulta yli satavuotiaan perheyhtiön joka asetettiin konkurssiin 23. lokakuuta 2018.

Vuonna 2019 uusi yritys, KRT Jousi Oy aloitti Hj. Jousi Oy:n korurasiamalliston valmistuksen alkuperäisillä työkaluilla. Toinen yrityksen perustajista on Timo Jousi, joka on jo 4. polven Jousia. Hän työskenteli aiemmin myyntitehtävissä Hj. Jousi Oy:ssä.

Lähteet

Entiset suomalaiset teollisuusyritykset
Pakkaus
Halo of Gunfire (EP)

Halo of Gunfire on saman nimisen death metal -yhtyeen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä High Fidelity.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Max McCoy – laulu
 Logan Bennett – kitara
 Cal Martinez – kitara
 Daniel Anderson – bassokitara
 Taylor Bennett – rummut

Muut tekijät 
 Benchen – äänittäjä
 Blake Dahlia – grafiikka
 Frank Hayes – layout

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2008 EP:t
Halo of Gunfiren albumit
Conjuring the Damned

Conjuring the Damned on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Halo of Gunfiren esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Unique Leader Records.

Musiikillisesti albumi mukailee perinteistä death metal -musiikkia, mikä poikkeaa yhtyeen vuoden 2008 eponyymin EP:n, Halo of Gunfiren, deathcoremaisesta otteesta.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Logan Bennett – laulu
 Kenneth Ashman – kitara
 Daniel Anderson – bassokitara
 Taylor Bennett – rummut

Muut tekijät 
 Blake Bennett – grafiikka
 Logan Bennett – miksaaja, masteroija
 Frank Hayes – layout

Arvostelut 
 The Metal Forge:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2010 esikoisalbumit
Halo of Gunfiren albumit
Kokoaan suurempi Suomi 2012

Kokoaan suurempi Suomi 2012 oli vuoden 2012 presidentinvaalin toisen kierroksen edellä järjestetty Pekka Haaviston tukikonsertti, joka pidettiin 30. tammikuuta Helsingin jäähallissa. Konsertin 7 000 lippua myytiin loppuun parissa tunnissa ja tapahtuma tuotti Haaviston vaalikassaan yli 80 000 euroa. Illan aikana kuultiin myös Haaviston kampanjapuhe sekä ulkoministeri Erkki Tuomiojan kannatuspuhe.

Tukikonserttiin oli kutsuttu useita tunnettuja suomalaisia kevyen musiikin artisteja. Sen kohutuin esiintyjä oli vuonna 2001 hajonnut Ultra Bra, jonka comeback-konsertin ympärille tapahtuma oli rakennettu. Ennen Ultra Bran osuutta lavalla kävi yli 20 artistia, jotka esittivät lähinnä ulkomaisia lainakappaleita tai niiden suomennettuja versioita. Heidän taustayhtyeinään soittivat The Latebirds sekä Anssi Kelan johtama kokoonpano Presidentin miehet, johon kuuluivat Janne Haavisto, Sami Kuoppamäki, Mikko Kosonen, Jussi Jaakonaho, Olli Haavisto, Matti Kallio ja Jiri Kuronen. Konsertti päättyi kaikkien artistien yhdessä esittämään Liisa Tavin ja Kollaa kestää -yhtyeen tunnetuksi tekemään kappaleeseen ”Jäähyväiset aseille”, josta oli muodostunut Haaviston kampanjan epävirallinen tunnuslaulu. Tapahtuman juontajina toimivat Jusu Lounela sekä Katja Ståhl. Paikalle kutsutuista artisteista ainoastaan Jenni Vartiainen joutui perumaan esiintymisensä sairastumisen vuoksi.

Esiintyjät ja kappaleet 
Kokoaan suurempi Suomi 2012 -konsertin aristit ja kappaleet esiintymisjärjestyksessä.
Värttinä: Aitara
The Latebirds, The Fabulettes ja Tuomo Prättälä: Yes We Can
The Latebirds ja Jonna Tervomaa: Such a Night
The Latebirds ja Tuure Kilpeläinen: Avaa sydämesi mulle
The Latebirds, Markus Nordenstreng ja Lasse Kurki: (What’s So Funny ’Bout) Peace, Love and Understanding
Presidentin miehet ja Kaija Kärkinen: Jumalan jos näkisin
Presidentin miehet ja Tuula Amberla: Lulu
Presidentin miehet ja Mikko Kuustonen: Stand by Me 
Presidentin miehet ja Janna Hurmerinta: Hetken on tie kevyt 
Presidentin miehet, Eero Raittinen ja The Fabulettes: I Wish I Knew How It Would Feel to Be Free
Presidentin miehet, Tokela ja The Fabulettes: I Can’t Explain
Presidentin miehet ja Manna: Because the Night
Happoradio ja PMMP: Puhu äänellä, jonka kuulen
Presidentin miehet, Freeman ja PMMP: Mattolaituri
GG Caravan: On se hieno
Presidentin miehet, Yona ja Anna Puu: Silta yli synkän virran
Presidentin miehet ja Olavi Uusivirta: Like a Rolling Stone
Presidentin miehet ja Maija Vilkkumaa: Don’t Look Back in Anger
Presidentin miehet, Eicca Toppinen ja Pekka Kuusisto: Vesipisaroita
Eicca Toppinen, Pekka Kuusisto ja Lauri Ylönen: Heavy
Presidentin miehet ja Anssi Kela: Synnyimme lähtemään
Presidentin miehet ja Hector: Vapaa maailma kun bailaa
Ultra Bra: Heikko valo
Savanni nukahtaa
Haikara
Ilmiöitä
Musta, niljaisten lehtien kaupunki
Pärnu
Tyttöjen välisestä ystävyydestä
Hei kuule Suomi
Älä soita tänne enää koskaan
Lähetystyö
Vesireittejä
Hauki
Sinä lähdit pois
Minä suojelen sinua kaikelta
Kahdeksanvuotiaana       
24. Kaikki artistit: Jäähyväiset aseille

Lähteet 

Musiikkitapahtumat Suomessa
Helsingin tapahtumat
Ultra Bra
Vuoden 2012 musiikki
Metsäopetus

Metsäopetus on metsäalaan liittyvää koulutusta. Suomessa metsäalan koulutusta tarjotaan ammattikouluissa, ammattikorkeakouluissa ja yliopistossa.

Metsäalan ammatillinen koulutus
Metsäalan ammatillinen koulutus kestää peruskoulun jälkeen noin kolme vuotta ja aikuiskoulutuksena noin 1–2 vuotta. Ammatillinen koulutus antaa valmiudet toimia eri metsäalan ammateissa sekä jatko-opiskelukelpoisuuden ammattikorkeakouluun tai yliopistoon. Ammattiopistossa opiskeluun kuuluu sekä teoriaa että käytäntöä. Teoreettiset opinnot jakaantuvat pitkin opiskeluaikaa ja ne painottuvat alalle olennaisiin tietoihin ja taitoihin. Kolmen vuoden opiskeluaikaan kuuluu työssäoppimista, joka metsäalalla on noin 50 viikkoa. Osassa ammattiopistoista voi suorittaa perustutkinnon yhteydessä myös ylioppilastutkinnon niin sanottuna kaksoistutkintona, jolloin opiskelu kestää yleensä 3–4 vuotta. Tällöin osa opinnoista korvataan lukion oppimäärään sisältyvillä kursseilla.

Metsäkoneopetusta antavat oppilaitokset
 Etelä-Savon ammattiopisto, Mikkeli, Savonlinna
 Jämsän ammattiopisto, Jämsänkoski
 Lapin ammattiopisto, Rovaniemi
 Länsirannikon Koulutus, Kullaa ja Rajamäki
 Oulun seudun ammattiopisto Taivalkosken yksikkö, Taivalkoski, Muhos
 Pohjois-Karjalan ammattiopisto, Valtimo, Joensuu, Kajaani, Iisalmi
 Savon ammatti- ja aikuisopisto, Siilinjärvi
 Yrkesakademin i Österbotten, Vaasa
 Tampereen seudun ammattiopisto Tredu, Tampere, Kannus, Saimaa, Ähtäri

Metsuri- metsäpalveluidentuottajaopetusta antavat oppilaitokset 
 Ammattiopisto Lappia, Loue
 Axxell, Kemiö
 Saimaan ammattiopisto, Ruokolahti
 Jokilaaksojen koulutuskuntayhtymä, Haapajärvi
 Hyria koulutus, Hyvinkää
 Hämeen ammatti-instituutti, Evo
 Itä-Lapin ammattiopisto, Kemijärvi
 Keski-Pohjanmaan koulutuskuntyhtymä
 Koulutuskeskus Sedu, Ähtäri
 Pohjoisen Keski-Suomen oppimiskeskus, Kolkanlahti ja Tarvaala, Saarijärvi
 Savonlinnan ammatti- ja aikuisopisto, Savonlinna
 Ammattiopisto Livia, Paimio
 Ammattiopisto Bovallius
 Pohjois-Karjalan koulutuskuntayhtymä, Joensuu
 Savon koulutuskuntayhtymä, Toivala
 Jämsän ammattiopisto, Jämsänkoski
 Kiipulan ammattiopisto, Turenki

Lähteet
 http://www.jao.fi/?Deptid=16086 
 http://www.lao.fi/Suomeksi/Nuorille/Perustutkinnot/Luonnonvara--ja-ymparistoala
 http://www.esedu.fi/nuorille/tutkinnot/metsakoneenkuljettaja
 http://www.pkky.fi/oppilaitokset/ammattiopisto/valtimo
 http://www.winnova.fi/metsa/
 http://www.yrkesakademin.fi/swe/Utbildning%20for%20unga/Utbildningar/Naturbruk%20och%20miljo/Skogsmaskinforare.106.html 
 http://www.osao.fi/index.php?2199
 http://www.tredu.fi/koulutukset/nuortenkoulutus/ammatillisetperustutkinnot/metsaalanperustutkinto.html 
 http://www.metsaopetus.fi

Aiheesta muualla 
 metsäopetus.fi
 metsäkone.fi

Koulutus aloittain
Metsätalous
Osku (maakunta)

Osku () on yksi Iranin maakunnista. Se sijaitsee Itä-Azerbaidžanin provinssissa, lähellä Tabrizia. Myös maakunnan pääkaupunki on nimeltään Osku. Maakunnassa sijaitsevat myös muun muassa Kandovanin ja Hellan kylät. Näistä jälkimmäinen on historiallinen maanalainen asutus, joka nykyään on asumaton. Vuoden 2006 väestönlaskennassa maakunnan väkiluvuksi todettiin 84 061 ja perheiden lukumääräksi 23 613. Maakunta on jaettu kahteen hallinnolliseen alueeseen: Keskiseen ja Ilḫtšin alueeseen.  Maakunnassa on kolme kaupunkia: Osku, Sahand ja Ilḫtši.

Lähteet

Iranin maakunnat
Osku (kaupunki)

Osku (, , اوشقایا), joka tunnetaan myös nimillä Uzku ja Yuzki, on Oskun maakunnan pääkaupunki Itä-Azerbaidžanin provinssissa, Iranissa. Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 18 459 asukasta.

Lähteet 

Iranin kaupungit
Francis Graham-Smith

Sir Francis Graham-Smith (s. 25. huhtikuuta 1923) on brittiläinen tähtitieteilijä, joka oli kolmastoista Astronomer Royal vuosina 1982–1990.

Elämäkerta 

Graham-Smith kävi koulua Rossall Schoolissa Englannin Lancasterissa.

Vuonna 1946 Graham-Smith liittyi Martin Rylen johtamaan radioastronomian tutkimus­ryhmään. Hän teki
Michelsonin interferometrillä havaintoja Cygnus A:sta 80 megahertsin taajuudella. Vuonna 1950 hän myös rakensi Cambridgeen pitkän Michelsonin interferometrin, joka toimi 3,7 metrin aallon­pituudella.  Hän määritti interferometrillä myös elektronien tiheyden ionosfäärissä.

Vuonna 1964 Graham-Smith nimitettiin Manchesterin yliopiston radio­astronomian professoriksi ja vuonna 1981
kuninkaallisen tähtitieteellisen laboratorion (Royal Astronomy Laboratory) johtajaksi. Hän toimi myös Greenwichin kuninkaallisen observatorion johtajana vuosina 1975–1981.

Vuonna 1965 hän piti Royal Institutionin joulu­luennon aiheesta Maailman­kaikkeuden tutkiminen.

Kunnianosoituksia

Graham-Smith valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1970. ja sai Royal Medalin vuonna 1987.

Hän oli Royal Astronomical Societyn puheenjohtaja vuosina 1975–1977  ja Astronomer Royal 1982–1990.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Online luettelo Pondin muistiinpanoista (osa Greenwichin kuninkaallisen observatorion arkistoa Cambridgen yliopiston kirjastossa)

Brittiläiset tähtitieteilijät
Vuonna 1923 syntyneet
Elävät henkilöt
Columbus Cottonmouths

Columbus Cottonmouths on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Columbus, Georgiasta. Se pelaa SPHL-liigaa.

Aiheesta muualla 
 Columbus Cottonmouthsin verkkosivut 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat
Hiroyuki Miyazawa

Hiroyuki Miyazawa (s. 12. lokakuuta 1991 Tōkamachi) on japanilainen maastohiihtäjä.

Miyazawa kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2011 sijoittuen maailmancupin avaustapahtuman yhteistuloksissa 85:nneksi. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 16:s sija Kuusamon perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2016. Kauden 2011–2012 Falunin päätöstapahtumaan kuuluneessa Tukholman perinteisen hiihtotavan sprintissä hän sijoittui 11:nneksi maaliskuussa 2012.
 
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Miyazawa sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 24:nneksi. Japanin viestijoukkueen mukana hän oli kahdeksas ja parisprintissä Yūichi Ondan kanssa 13:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 25:nnek ja 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 50:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 23:nneksi, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 39:nneksi ja yhdistelmäkilpailussa 44:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 26:nneksi, vapaan hiihtotavan sprintissä 27:nneksi ja yhdistelmäkilpailussa 50:nneksi.

Lähteet 

Japanilaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Kateryna Hryhorenko

Kateryna Vasylivna Hryhorenko (, s. 30. lokakuuta 1985) on ukrainalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.

Hryhorenko kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Lago di Teserossa tammikuussa 2006 sijoittuen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 55:nneksi. Hänen paras sijoituksnesa maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa on Tour de Skin 29:s sija vuonna 2011. Oslon MM-kilpailuissa 2011 Hryhorenko oli Ukrainan viestijoukkueen mukana 12:s. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Hryhorenko sijoittui 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 30:nneksi. Ukrainan viestijoukkueen mukana hän oli kymmenes.

Lähteet 

Ukrainalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Tomasz Adamek

Tomasz Adamek (s. 1. joulukuuta 1976 Żywiec) on puolalainen raskaansarjan ammattilaisnyrkkeilijä.

Adamek on entinen WBC-liiton raskaan keskisarjan maailmanmestari, sekä entinen IBF- ja IBO-liittojen ja  The Ringin alemman raskaansarjan maailmanmestari. Vuoden 2009 lopulta lähtien Adamek on otellut raskaassasarjassa.

Adamekin uran kenties suurin ottelu oli ukrainalaista Vitali Klytškoa vastaan syyskuussa 2011. Adamek hävisi ottelun lopulta kymmenennessä erässä teknisellä tyrmäyksellä.

Lähteet

Puolalaiset nyrkkeilijät
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Warrior Sports

Warrior Sports on yhdysvaltalainen urheiluvälinevalmistaja, joka on perustettu vuonna 1992. Nykyisin yhtiön omistaa Pohjois-Amerikan suurimpiin kuuluva urheilujalkinevalmistaja New Balance, joka osti sen vuonna 2004.

Huhtikuusta 2012 lähtien Warrior on ollut perinteikkään Liverpool FC -jalkapallojoukkueen peliasujen valmistaja. Yhtiö maksaa seuralle tästä vuosittain 25 miljoonaa puntaa, mikä on uusi Englannin ennätyssumma.

Aiemmin yhtiö tunnettiin paremmin jääkiekko- sekä lacrossevarusteistaan, joita se valmistaa edelleen jalkapallovälineiden lisäksi.

Warriorilla sijaitsi Padasjoella mailoja valmistava tehdas aina vuoteen 2019 saakka.

Lähteet 

Urheiluvälinevalmistajat
Better in Time

Better in Time on pop/R&B-kappale, jonka englantilainen laulaja-lauluntekijä Leona Lewis julkaisi singlenä 9. maaliskuuta 2008 ensimmäiseltä studioalbumiltaan Spirit. Sen kirjoitti Jonathan Rotem ja Andrea Martin sekä tuotti Rotem. Samalla julkaistiin single ”Footprints in the Sand”. ”Better in Time” on Lewisin toinen kansainvälinen single. Kappale kertoo tarinan naisesta, joka ei voi unohtaa entistä seurustelukumppaniaan mutta tietää, että kaikki muuttuu paremmaksi aikanaan.

Lewis markkinoi kappalettaan useissa TV-ohjelmissa, kuten Good Morning Americassa ja vuoden 2008 American Music Awardseissa. ”Better in Time” sai kriitikoilta hyvää palautetta ja se oli ehdolla BRIT Awardseissa vuoden brittiläiseksi singleksi. Kappale ylsi Iso-Britanniassa singlelistan toiselle sijalle, ja monissa muissa maissa kymmenen parhaan joukkoon.

Kappaleet
Maxi-single (Australia)
 "Better in Time" – 3:55
 "Footprints in the Sand" – 4:09
 "You Bring Me Down" – 3:54

CD-single
 "Better in Time" (Single Mix) – 3:55
 "Footprints in the Sand" (Single Mix) – 3:58

Premium-single (Saksa)
 "Better in Time" (Single Mix) – 3:55
 "Footprints in the Sand" (Single Mix) – 3:58
 "Bleeding Love" (Moto Blanco Remix Radio Edit) – 3:40
 "Better in Time" (Video) – 3:58

Sony-single / Maxi-single (Sveitsi)
 "Better in Time" (Single Mix) – 3:55
 "Footprints in the Sand" (Single Mix) – 3:58
 "Bleeding Love" (Moto Blanco Remix Radio Edit) – 3:40

Vuoden 2008 kappaleet
Leona Lewisin kappaleet
Pauli Partanen

Pauli Tapani Partanen (s. 9. lokakuuta 1949 Helsinki) on suomalainen muotoilija ja kuvataiteilija, joka  tunnetaan uniikeista lasitöistä, keramiikasta, veistoksista sekä valaisimista. 

Partanen kävi Helsingin ranskalais-suomalaista koulua ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1970. Hän valmistui Taideteollisesta oppilaitoksesta 1974 ja Taideteollisesta korkeakoulusta 1977. Hän opiskeli vielä vuoden verran Pariisin École Nationale Supérieure des Arts Décoratifs -korkeakoulussa (ENSAD). Hän aloitti työuransa Arabian tehtailla 1979–1984, kunnes viiden vuoden jälkeen perusti oman yrityksen, jossa hän keskittyi aluksi lasituotantoon. Partasen muotoilussa painottuu taiteellisten arvojen ja käytännöllisyyden harmonia. Hän käyttää paljon orgaanisia luonnonmuotoja, pehmeitä kaaria ja elävää viivaa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Pauli Partanen Ornamon sivustolla 

Suomalaiset muotoilijat
Suomalaiset lasitaiteilijat
Suomalaiset keramiikkataiteilijat
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Olli Parviainen

Olli Juhani Parviainen (s. 23. kesäkuuta 1933 Nilsiä) on suomalainen arkkitehti.

Parviainen pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1952 ja valmistui arkkitehdiksi Helsingin Teknillisestä Korkeakoulusta 1959. Hän työskenteli tukholmalaisessa Georg Varhelyin arkkitehtitoimistossa 1959–1960, Olli Kivisen toimistossa  Helsingissä 1960–1962 ja Espoon asemakaava-arkkitehtina 1962–1964, kunnes perusti oman arkkitehtuuritoimistonsa, joka nykyisin työllistää noin 35 henkeä nimellä Parviainen Arkkitehdit Oy.

Olli Parviainen on suunnitellut pääkaupunkiseudulle useita hotellirakennuksia, joihin lukeutuvat Scandic Hotelli Espoo, Sokos Hotel Vantaa, Airport Hotel (Vantaa), Sokos Hotel Pasila ja Pasilan Messuhotelli, nykyisin Holiday Inn. Hänen tuotantoaan ovat myös Espoon kaupungin virastotalo ja ravintola, Sinebrychoffin panimo Keravalla ja monien yritysten toimisto- ja teollisuusrakennukset etenkin pääkaupunkiseudulla.

Espoon asemakaava-arkkitehtina Parviainen ehdotti vuonna 1963 Espoon jakamista neljään osaan, joista jokaiselle luotaisiin oma hallintokeskus: Leppävaara, Tapiola, Kivenlahti ja nykyinen Espoon keskus. Espoon myöhempi kaupunkisuunnittelu on rakentunut tämän idean ympärille. Parviainen myös laati asemakaavan Soukan lähiölle.

Lähteet

Aiheesta muualla
Parviainen Arkkitehdit Oy verkkosivusto

Suomalaiset arkkitehdit
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Pääskykotinga

Pääskykotinga (Phibalura flavirostris) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.

Levinneisyys
Pääskykotingaa tavataan Brasilian kaakkoisosissa, Paraguayssa ja Koillis-Argentiinassa. Sen kannaksi arvioidaan vähintään 10 000 yksilöä. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen kanta on melko pieni ja pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.

Lähteet

Kotingat
Jonas Žemaitis

Jonas Žemaitis (1909 Palanga – 26. marraskuuta 1954 Moskova, Neuvostoliitto) oli liettualainen kommunistien vastainen partisaani ja yksi liikkeen johtajista partisaanisodan aikana.

Elämäkerta
Žemaitis syntyi Palangassa silloisessa Venäjän keisarikunnassa. Maailmansotien välisenä aikana hän opiskeli Saint-Cyrin sotilasakatemiassa lähellä Pariisia. Neuvostoliiton miehitettyä Liettuan vuonna 1940 hänet otettiin palvelukseen puna-armeijaan, mutta hänen onnistui paeta Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon vuonna 1941. Saksan miehityksen aikana hän oli aktiivinen maanalaisessa Saulių Sajunga -järjestössä. Neuvostoliiton joukkojen vallattua alueen uudelleen vuonna 1944 hän pyrki yhtenäistämään maassa toimineita useita eri vastarintaliikkeitä. Vuonna 1948 hän nousi vastarintajoukkojen johtoon Länsi-Liettuassa ja seuraavana vuonna hänestä tuli Lietuvos Laisvÿes Kovu Sajudis -liikkeen sotilaallinen johtaja. Koko maan vastarintaliikkeen johtoon hän nousi vuonna 1951. Huolimatta partisaanien joukkokarkotusten ja kollektivisaation tuottamista vaikeuksista hän piti yllä suhteita myös ulkomaailmaan. Sairastuttuaan vuonna 1951 Žemaitis vetäytyi aktiivisesta vastarinnasta ja vietti puolitoista vuotta piileskellen Šimkaičiain metsässä. Neuvostoliiton turvallisuusjoukot vangitsivat hänet ja hänen vaimonsa 23. toukokuuta 1953. Hänet vietiin Moskovaan, jossa häntä kuulusteli Lavrenti Berija. Žemaitisin kieltäydyttyä yhteistyöstä hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin.

Lähteet

Liettualaiset sotilaat
Neuvostoliittolaiset teloitetut
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 1954 kuolleet
Kaimio

Kaimio on suomalainen sukunimi:

Jorma Kaimio (s. 1946), antiikintutkija ja etruskologi 
Maarit Kaimio (s. 1941), antiikintutkija
Tuire Kaimio,  eläinnäyttelijöiden kouluttaja
Rakennuskaari

Rakennuskaari on osa Ruotsin vuoden 1734 lakia, joka koski myös kuningaskuntaan tuolloin kuulunutta Suomea. Se on yksi lain yhdeksästä kaaresta eli osasta ja se on edelleen osittain voimassa Suomessa (, ) ja Ruotsissa, vaikka sen merkitys on vähäinen sitä korvaavien muiden lakien vuoksi.

Kaari käsittelee monia rakentamiseen, tontin ja tilan hoitamiseen ja naapureiden suhteisiin liittyviä asioita. Sen rangaistukset on annettu taalereina. Vaikka osa kaaresta on edelleen voimassa, ei sitä käytännössä noudateta, ellei lainkohta ole myös jossain nykyaikaisessa laissa. Siinä muun muassa käsketään talonpoikia pitämään humalistoa ja joka ei sitä pidä, joutuu maksamaan sakon.

Hieman erimuotoinen rakennuskaari (bygninga balker) esiintyy jo vanhimassa Suomeakin koskeneessa Maunu Eerikinpojan maanlaissa 1300-luvun puolivälistä.

Katso myös 

 Oikeudenkäymiskaari
 Maakaari
 Kauppakaari

Lähteet 

Suomen laki
Suomen oikeushistoria
Ruotsin oikeushistoria
Val-d’Or Foreurs

Val d’Or Foreurs on kanadalainen juniorijääkiekkojoukkue. Se pelaa Ligue de hockey junior majeur du Québecissa eli LHJMQ:ssa. Joukkueen kotiareena on Centre Air Creebec Val-d'Orissa, Quebecissa.

Foreursissa ovat pelanneet muun muassa NHL:ssä pelanneet Roberto Luongo, Stéphane Veilleux sekä Kris Letang.

Joukkue

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Maxime Desruisseaux 
 Apuvalmentaja: Guillaume Bisaillon 
 Apuvalmentaja: Guillaume Vallée 
 Maalivahtivalmentaja: Mario Baril 
 Videovalmentaja: Adam Blais 
 Huoltopäällikkö: Dominic Beaudet 
 Toimitusjohtaja: Pascal Daoust 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Val d'Or Foreursin verkkosivut 
 Val d'Or Foreursin EliteProspects sivut

Kanadalaiset jääkiekkoseurat
Québecin urheiluseurat
Hatred, Anger and Disgust

Hatred, Anger and Disgust on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Pyrexian EP-levy. Se ilmestyi vuonna 1995 Mockery Recordsin julkaisemana tuhannen kappaleen rajoitettuna painoksena.

Albumi on ensimmäinen, jolla laulajana toimii Keith DeVito.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Chris Basile – bassokitara
 Rob Maresca – rummut
 Guy Marchais – kitara
 Phil Selfridge – kitara
 Keith DeVito – laulu

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1995 EP:t
Pyrexian albumit
Suoritinkanta

Suoritinkanta () on tietokoneen emolevyssä oleva muovinen osa, joka mekaanisesti yhdistää suorittimen tietokoneen emolevyyn. Tämän ansiosta suoritin on helppo asentaa tai vaihtaa.

Mekanismi

Suoritinkanta, toisin kuin emolevyn muut liittimet (esimerkiksi PCI, PCI-E, AGP, SATA), mahdollistaa prosessorin asentamisen ilman voimankäyttöä. Tämä on tärkeää koska prosessorin pinnit vääntyvät helposti. Suorikannan mekaaninen toteutus vaihtelee hieman. LGA () -tyyppisissä suoritinkannoissa pinnit ovat kiinni suoritinkannassa ja PGA () -tyyppisissä pinnit ovat kiinni prosessorin pohjassa. Kannasta riippuen suoritin lukitaan paikoilleen joko sen päälle tulevalla metallikehyksellä, tai sillä että suoritinkannan sisällä oleva mekanismi puristaa sen kiinni prosessorin pohjassa oleviin pinneihin.

Suoritinkannassa ja suorittimessa on usein kulmassa merkintä, josta näkee että prosessori on oikein päin. Joissain tapauksissa suorittimen päälle tuleva jäähdytyssiili kiinnitetään suoritinkantaan.

1980-luvulla Dual in-line package (lyh. DIP tai DIL) kantoja käytettiin joillekin prosessoreille kuten Motorola 68000.
Myös kantatyyppejä kuten PLCC ja CLCC on käytetty aiemmin.

Käyttö

Suoritinkantoja käytetään pöytätietokoneissa ja palvelimissa, koska ne mahdollistavat suorittimen helpon vaihdon. Kannettavissa tietokoneissa suoritin on yleensä vähemmän tilaa vaativa pintaliitoskomponentti.

Lista 80x86 -arkkitehtuurin suoritinkannoista

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tarkempia teknisiä tietoja eri suoritinkannoista (englanniksi)

Tietokonetekniikka
System of the Animal


System of the Animal on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Pyrexian toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1997 levymerkillä Serious Entertainment.

Pathologically Explicit Recordings julkaisi albumin uudelleen vinyylinä vuonna 2012 bonuskappaleella varustettuna.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Keith DeVito – laulu
 Chris Basile – kitara
 Ryan Harrison – basso
 Rob Maresca – rummut

Arvostelut 
 Chronicles of Chaos: 9/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1997 albumit
Pyrexian albumit
Roosa Lukkarinen

Roosa Karoliina Lukkarinen (s. 29. huhtikuuta 1992) on suomalainen koripalloilija. Takamiehenä pelaava Lukkarinen on Catz Lappeenrannan kasvatti. Hän on voittanut kaksi Suomen mestaruutta ja yhden Suomen cupin.

Elämä ja urheilu-ura 

Lukkarinen nousi Lappeenrannan Catzin edustusjoukkueeseen kaudella 2009–2010. Seuranneella kaudella hän ei pystynyt pelaamaan leikkaukseen johtaneen polvivamman ja siitä seuranneen yhdeksän kuukauden pelikiellon vuoksi. Lukkarinen voitti Catzissa Suomen mestaruuden kausilla 2009–2010 ja 2011–2012 sekä Suomen cupin vuonna 2012.

Kaudeksi 2012–2013 Lukkarinen muutti pääkaupunkiseudulle opintojen perässä ja edusti kauden verran Keravan Kori-80:aa. Hän kirjautti kauden aikana pääsarjauransa parhaat tilastolukemat, 8,9 pistettä ja 5,4 levypalloa ottelua kohden.

Syksyllä 2013 Lukkarinen siirtyi edustamaan I-divisioonassa pelannutta Tampereen Pyrintöä. Hän pelasi kauden 10,0 pisteen ja 6,6 levypallon keskiarvoilla. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi I-divisioonajoukkue Joensuun Katajaan.

Lukkarinen lähti Katajasta kauden 2015–2016 jälkeen. Hän siirtyi kaudeksi 2016–2017 takaisin pääsarjatasolle, Espoo Basket Teamiin.

Lukkarinen on kärsinyt useista loukkaantumisista: polvivammansa lisäksi hänen kätensä on murtunut ja nilkoissa on ollut myös ongelmia. Hän on pelannut urallaan 23 A-nuorten maaottelua.

Yksityiselämä 

Lukkarisen perheeseen kuuluvat äiti, isä, isosisko ja pikkuveli. Hän pelasi aikaisemmin myös jalkapalloa mutta luopui lajista polvivamman jälkeen. Lukkarinen kävi Kimpisen lukion urheilupainotteista linjaa ja opiskeli myös Laurea-ammattikorkeakoulussa.

Saavutukset 

 Suomen mestaruus 2010 ja 2012
 Suomen cup 2012

Lähteet 
 Roosa Lukkarinen Suomen Koripalloliitto

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Roosa Lukkarinen player profile  eurobasket.com 

Suomalaiset koripalloilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Strangers in the Night

”Strangers in the Night” (suom. Muukalaiset yössä) on Bert Kaempfertin säveltämä musiikkikappale vuoden 1966 elokuvasta Salainen tehtävä Lissabonissa. Laulun teki tunnetuksi Frank Sinatra samana vuonna. Sinatran nauhoitus palkittiin viidellä Grammy-palkinnolla. ”Strangers in the Night” jäi Sinatran ainoaksi rock and roll -aikakauden listaykköseksi.

Suomeksi kappaleen on nauhoittanut Marton Garam vuonna 1966 Tuula Valkaman sanoittamana. Tapani Kansa nauhoitti oman suomennoksensa kappaleesta vuonna 1993.

Ranskalainen säveltäjä Philippe Gérard nosti vuonna 1968 plagiarismikanteen Kaempfertia vastaan sanoen, että kappale perustuu hänen säveltämäänsä "Tango magique'iin", jonka Chappells julkaisi New Yorkissa vuonna 1953 nimellä ”Magic Tango”. Pariisilainen tuomioistuin kuitenkin hylkäsi syytteet kaksi vuotta kestäneen tutkimuksen jälkeen.

Lähteet 

Vuoden 1966 kappaleet
Bert Kaempfertin säveltämät kappaleet
Golden Globe -palkitut kappaleet
Didrik Tønseth

Didrik Tønseth (s. 10. toukokuuta 1991) on norjalainen maastohiihtäjä.

Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2009 Tønseth saavutti hopeaa 7,5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja pronssia 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Nuorten MM-kilpailuissa Hinterzartenissa 2010 Tønseth voitti kultaa Norjan viestijoukkueen mukana. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän hiihti toisen osuuden kultaa voittaneessa Norjan viestijoukkueessa sekä sijoittui 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa neljänneksi ja 50 kilometrin perinteisen kilpailussa kahdeksanneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa viides ja yhdistelmäkilpailussa kuudes. Lisäksi hän oli mukana voittamassa Norjalle viestikultaa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän hiihti avausosuuden kultaa voittaneessa viestijoukkueesa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Tønseth oli viides 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa.

Maastohiihdon maailmancupissa Tønseth kilpaili ensimmäisen kerran Otepäässä tammikuussa 2012 sijoittuen 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 17:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran La Clusaz'n 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa tammikuussa 2013 oltuaan neljäs. Samassa paikassa hän kuului viestin voittaneeseen Norjan joukkueeseen. Kolmen parhaan joukkoon Tønseth sijoittui ensimmäisen kerran Lillehammerissa joulukuussa 2013 oltuaan 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kolmas. Joulukuussa 2014 Tønseth oli nopein Lillehammerin 3 päivän kiertueeseen kuuluneessa 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajossa ja voitti Davosin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun. Kaudella 2015–2016 hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi.

Tønseth kuului kaudella 2016–2017 Norjan voittoisaan viestijoukkueeseen La Clusaz'ssa. Kaudella 2018–2019 hän voitti Lillehammerin Nordic opening -tapahtuman. Hän oli kolmas Otepään 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa sekä Ulricehamnin ja Falunin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailuissa. Hän sijoittui viidenneksi sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa että normaalimatkojen cupissa. Kaudella 2021-2022 Tønseth oli kolmas Oslon 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja voitti Falunin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi ja normaalimatkojen cupissa viidenneksi.

MM-mitalit 

 2012: kultaa viestissä
 2013: kultaa viestissä, hopeaa yhdistelmäkilpailussa
 2015: hopeaa 10 km:llä, hopeaa 50 km:llä, pronssia yhdistelmäkilpailussa
 2017: kultaa 15 km:llä, pronssia 10 km:llä ja yhdistelmäkilpailussa

Yksityiselämä 

Tønseth seurustelee hiihtäjä Anne Kjersti Kalvån kanssa.

Lähteet 

Norjalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Norjalaiset olympiavoittajat
Arnold Wolfendale

Sir Arnold Whittaker Wolfendale (25. kesäkuuta 1927 Rugby, Warwickshire – 21. joulukuuta 2020) oli brittiläinen tähti­tieteilijä ja Royal Societyn jäsen. Hän toimi Kuninkaallisena tähti­tieteilijänä (Astronomer Royal) vuosina 1991–1995 ja European Physical Societyn puheen­johtajana 1999–2001.

Elämäkerta 

Wolfendalen perhe muutti Flixtoniin lähelle Manchesteria hänen ollessaan 18 kuukauden ikäinen. Hän kävi koulua Stretford Grammar Schoolissa Manchesterissa  ja opiskeli myöhemmin Manchesterin yliopistossa. Siellä hän suoritti seuraavat tutkinnot: Bachelor of Science 1948, Doctor of Philosophy 1953 ja Doctor of Science 1970.

Wolfendale toimi opetusvirassa Manchesterin yliopistossa 1951–1956 ja Durhamin yliopiston fysiikan professorina 1956–1992. Hän on toiminut myös Ceylonin ja Hongkongin yliopistoissa. Durhamissa hän oli laitoksen esimies ja jatkaa siellä yhä emeritusprofessorina.

Wolfendale on tutkinut erityisesti kosmista säteilyä.

Vuonna 1951 Wolfendale meni naimisiin Aydrey Darbyn kanssa, ja heille syntyi kaksos­pojat. Audrey Darby kuoli vuonna 2007. Wolfendale kuoli 93-vuotiaana 21. joulukuuta 2020.

Tunnustuksia

Wolfendale valittiin Royal Astronomical Societyn jäseneksi 1973 ja Royal Societyn jäseneksi 1977. Hän toimi Astronomer Royalina 1991–1995.

Wolfendale lyötiin ritariksi vuonna 1995. Vuonna 1996 hänestä tuli kokeellisen fysiikan professori Royal Institution of Great Britainissa. Hänen mukaansa on nimetty luentosali Durhamin yli­opiston uudessa Calman Learning Centressa. Hän on Bukarestin yliopiston kunniatohtori ja Bulgarian tiedeakatemian ulko­maalainen jäsen.

Lähteet

Brittiläiset tähtitieteilijät
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Pauliina Aalto (kiekonheittäjä)

Pauliina Tuulikki Aalto (s. 22. lokakuuta 1980 Uusikaupunki) on suomalainen kiekonheittäjä. Hän edustaa Raision Kuulaa ja hänen valmentajinaan toimivat Raimo Mäkinen ja Janne Alin. Kalevan kisoista Aalto on voittanut kiekonheiton hopeaa vuonna 2005. Ennätyksekseen hän on heittänyt ulkona 52,86 metriä vuonna 2011 ja hallissa 48,04 metriä vuonna 2004.

Lähteet 

Suomalaiset kiekonheittäjät
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Ulla Aspelund-Ingman

Ulla Kristiina Aspelund-Ingman (s. 9. heinäkuuta 1944 Vaasa) on suomalainen muotoilija ja huonekalusuunnittelija.

Aspelund-Ingman pääsi ylioppilaaksi Salpausselän yhteiskoulusta Lahdessa 1965, valmistui Kankaanpään taidekoulusta 1966 ja teolliseksi muotoilijaksi Taideteollisesta korkeakoulusta 1970.   

Aspelund-Ingman toimi muun muassa lastenvaunujen ja laivakalusteiden suunnittelijana Jovi Oy:ssä 1970–1975 ja teräsastioiden muotoilijana Opa Oy:ssä 1978–1981, minkä jälkeen hän perusti miehensä Mattias Ingmanin kanssa ID-Shop Ky -sisustusliikkeen ja Ingman Design Oy -sisustus- ja tuotesuunnittelutoimiston Tampereelle.

Aspelund-Ingman sai toisen palkinnon Iittalan lasisuunnittelukilpailussa 1986 ja seuraavana vuonna toisen palkinnon Kalevala Korun korusuunnittelukilpailussa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Ingmandesign.fi

Suomalaiset muotoilijat
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Stagnated Existence


Stagnated Existence on alankomaalaisen brutaalin death metal -yhtyeen Disavowedin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Neurotic Records.

Albumi sisältää musiikkivideon kappaleesta "Biased Existence", livemateriaalia tapahtumista Brutal Assault 2006, Neurotic Deathfest ja NRW Deathfest, sekä studiomateriaalia albumin nauhoituksista.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Robbe K – laulu, tuottaja, äänittäjä, miksaaja, masteroija
 Gerben Van Der Bij – kitara
 Daniel Van Der Broek – kitara
 Nils Berndsen – bassokitara
 Romain Goulon – rummut

Tuotanto 
 Hans Pieters – avustava äänittäjä
 Pär Olofsson – kansitaide
 Joel Sta – layout, logo
 Chantal Mulder – valokuvat

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 The Metal Observer: 4/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2007 albumit
Disavowedin albumit
Markus Itkonen

Markus Kalevi Itkonen (s. 17. joulukuuta 1965 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen graafinen suunnittelija, taiteen tohtori ja tietokirjailija, joka on erikoistunut typografian kehittämiseen ja tutkimukseen.

Itkonen valmistui Mainosgraafikkojen koulusta 1986 ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopiston taiteiden tutkimuksen koulutusohjelmasta 1991. Vuodesta 1987 hänellä on ollut oma graafisen suunnittelun toimisto, jonka puitteissa hän on työskennellyt typografina ja kirjagraafikkona. Lisäksi hän on opettanut muun muassa Taideteollisessa korkeakoulussa, Mainosgraafikkojen koulussa, Suomen Kustannusyhdistyksen kursseilla sekä nykyisessä Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa.

Itkonen on julkaissut typografiasta kaksi tietoteosta sekä lukuisia artikkeleita graafisen alan tietokirjoissa ja lehdissä. Hän on työskennellyt myös selkokielisten julkaisujen ja selkotypografian parissa.

Itkosen väitöskirja Kadonneet kirjaintyypit: Suomalainen kirjainmuotoilu 1920–1985 tarkastettiin lokakuussa 2012 Aalto-yliopistossa.

Itkosen isä oli suomen kielen professori Terho Itkonen. Markus Itkonen on muun muassa kuvittanut isänsä teokset Selvää suomea (1985) ja Kielen kärjeltä (1987).

Teoksia
Typografian käsikirja. RPS-yhtiöt 2003. ISBN 978-952-5001-15-0 (4. painos 2012)
Kadonneet kirjaintyypit: Suomalainen kirjainmuotoilu 1920–1985. RPS-yhtiöt 2012. ISBN 978-952-5001-16-7
Kirjaintyypit ja tyyli. RPS-yhtiöt 2015. ISBN 978-952-5001-19-8

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Markus Itkonen. 375 humanistia 19.11.2015. Helsingin yliopisto.

Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset taidehistorioitsijat
Aimo Katajamäki

Aimo Matias Katajamäki (s. 30. maaliskuuta 1962 Helsinki) on suomalainen graafinen suunnittelija, kuvittaja ja kuvataiteilija.

Aimo Katajamäki valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta 1992. Hän toimii graafisena suunnittelijana ja kuvittajana omassa yrityksessään Aimonomia Oy:ssä. 

Aimo Katajamäki on 2000-luvulla laajentanut ilmaisuaan myös kuvanveistoon ja graafiseen betoniin. Hänen veistosinstallaationsa Puun kansa on sijoitettu Eduskunnan uuden lisärakennuksen aulaan. Hämeenlinnan maakunta-arkiston uudisrakennuksen julkisivun kuvioinnin Katajamäki suunnitteli yhdessä Arkkitehtuuritoimisto Heikkinen-Komosen kanssa arkistosta valituista vanhoista asiakirjoista. Rakennus palkittiin vuoden betonijulkisivuna 2009.

Uransa alussa Aimo Katajamäki sai Vuoden junior -palkinnon Grafian Vuoden huiput -tapahtumassa 1992. Vuoden graafikoksi hänet nimitettiin 1999. Taideteollinen korkeakoulu myönsi Katajamäelle Pallas Athene -palkinnon 2007. Varsovan kansainvälisessä julistebiennalessa vuonna 2007 Katajamäki voitti parhaan julisteen palkinnon huonekaluyritys Viverolle 
tekemällään julistesarjalla.

Vuonna 2013 Katajamäelle ja hänen puolisolleen, sisustusarkkitehti Päivi Meuroselle myönnettiin muotoilun valtionpalkinto heidän sisustusta ja kuvataidetta yhdistävästä yhteistyöstään muun muassa Turun kaupunginkirjaston pääkirjastossa, Seinäjoen uudessa Apila-kirjastossa ja muissa etenkin Arkkitehtitoimisto JKMM:n suunnittelemissa julkisissa tiloissa.

Lähteet

Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Suomalaiset kuvanveistäjät
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Korso (elokuva)

Korso on Akseli Tuomivaaran ohjaama kotimainen pitkä draamaelokuva. Elokuva tuli teatterilevitykseen 28. helmikuuta 2014. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Kirsikka Saari ja Jenni Toivoniemi. Se kertoo korsolaisesta Markuksesta, joka haaveilee katukoristähteydestä New Yorkissa.

Elokuvan päärooleissa ovat Mikko Neuvonen, Niko Vakkuri, Iiro Panula, Iida Lampela, Richmond Ghansah ja Petri Manninen. Elokuva on kuvattu keväällä 2013 muun muassa Korsossa ja Helsingissä. Elokuvan on tuottanut Mark Lwoff, Misha Jaari (Oy Bufo Ab) ja Elli Toivoniemi (Tuffi Films Oy).

Petri Manninen palkittiin roolistaan parhaan miessivuosan Jussilla.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Korso Bufon sivuilla
 Korso Tuffin sivuilla 
 http://www.vantaansanomat.fi/artikkeli/222670-elokuva-korso-kuvataan-kevaalla 
 http://www.stara.fi/2013/02/13/vantaan-korso-saa-oman-elokuvansa/

Suomalaiset draamaelokuvat
Vuoden 2014 suomalaiset elokuvat
Jussi-palkitut elokuvat
Kaisu Klemetti

Kaisu Klemetti (s. 1946 Paavola) on suomalainen graafinen suunnittelija, joka on muotoillut monien suomalaisten yritysten ja järjestöjen tunnuksia ja 1990-luvulta lähtien postimerkkejä. 1970-luvun puolivälistä 1990-luvun alkuun Klemetti toimi mainostoimisto Harkonmäki Oy:n keskeisenä art directorina.

Kahdeksanlapsisen perheen kuopuksena syntynyt Kaisu Klemetti kävi kansakoulun jälkeen Haapaveden Opiston ja Oulaisten kauppakoulun. Ensimmäisen mainosalan paikan Klemetti löysi Oulun Pohjois-Mainoksesta, kunnes pääsi Helsinkiin Mainosgraafikkojen kouluun ja Turkama & Kumppanit -mainostoimistoon. Sieltä Klemetti siirtyi Liikemainonta-McCannille ja vuonna 1974 Matti Harkonmäen nimeä kantavaan toimistoon. Siellä Klemetti suunnitteli mainontaa ja yritysgrafiikkaa suurille organisaatioille kuten hotelli- ravintolayhtiö Arctia, Neste, Tielaitos, Maaseudun Sivistysliitto ja Sosiaali- ja terveyshallitus. Harkonmäen tunnetuin mainoskampanja oli 1980-luvun puolivälissä metsäteollisuusjärjestöille tehty Suomi elää metsästä. Harkonmäki Oy ajautui monen muun mainostoimiston tavoin konkurssiin Suomen 1990-luvun alun lamassa.

Vuonna 1991 Klemetti perusti oman yrityksen, jonka puitteissa suunnittelee muun muassa monia postimerkkejä. Ruunaan retkeilyaluetta kuvaava Klemetin suunnittelema merkki valittiin maailman kauneimmaksi postimerkiksi 2001.

Klemetti asuu nykyisin puolet vuodesta Uudessa-Seelannissa.

Lähteet

Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset mainonnan suunnittelijat
Cruelty Beyond Submission


Cruelty Beyond Submission on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Pyrexian kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Rex Records.

Kappaleet 1–3 ovat uusia, jotka julkaistiin myöhemmin yhtyeen kolmannella studioalbumilla Age of the Wicked. Kansikuvan on toteuttanut Jon Zig.

Kappaleet

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Aversionline.com: 5/10 
 The Metal Observer: 6.5/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2004 kokoelma-albumit
Pyrexian albumit
Feast of Iniquity


Feast of Iniquity on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Pyrexian neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 29. lokakuuta 2013 levymerkillä Unique Leader Records. Albumia on kuvailtu yhtyeen raskaimmaksi sitten vuoden 1993 esikoisalbumin ''Sermon of Mockeryn.

Albumin kansikuvan on toteuttanut Toshihiro Egawa.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Chris Basile – kitara
 Eric Shute – laulu
 Shaun Kennedy – bassokitara
 Dave Culross – rummut
 Doug Bohn – rummut

Arvostelut 
 New Noise Magazine: 
 Axis of Metal: 6/10 
 Metal Temple: 1/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2013 albumit
Pyrexian albumit
Marmaray

Marmaray on rautatietunneli Istanbulissa. Se kulkee Bosporinsalmen ali ja yhdistää siten Euroopan ja Aasian maanosat.

Tunneli on 13 km pitkä. Se voi kuljettaa 1,6 miljoonaa matkustajaa päivässä. Tunnelin merenalainen osa on 1,4 km pitkä ja kulkee 60 m:n syvyydessä.

Bosporinsalmen alittavaa tunnelia suunnitteli jo sulttaani Abd-ul-Mejid vuonna 1860. Pääministeri Recep Tayyip Erdoğan toteutti sen lopulta yhtenä suurista rakennushankkeistaan. Tunneli avattiin 29. lokakuuta 2013. Rakentaminen alkoi 2004. Rakennustöitä hidastivat kaivutöissä esille tulleet arkeologiset löydöt. Lopullinen avajaispäivä oli Turkin tasavallan perustamisen 90. vuosipäivä.

Tunneli on vedetty merenpohjaan lähelle seismisesti aktiivista aluetta. Se on saanut nimensä Marmaranmerestä ja turkin sanasta ray eli raide.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

Istanbulin liikenne
Istanbulin rakennukset ja rakennelmat
Rautatietunnelit
Merenalaiset tunnelit
Ecliptic Dimensions of Suffering

Ecliptic Dimensions of Suffering on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtyeet Flesh Consumedin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Unique Leader Records.

Kappaleesta "Chamber of Torture" kuvattiin musiikkivideo.

Kappaleet

Kokoonpano 

Yhtye
 Corey Athos – laulu, muu grafiikka, layout
 Taylor Holt – kitara
 Cameron Porras – kitara
 Nick Willbrand – bassokitara
 Ron Casey – rummut

Vierailevat muusikot
 Craig Peters – kitarasoolo (kappale 11)
 Matti Way – taustalaulu (kappaleet 5, 12 & 13)
 Erik Lindmark – taustalaulu (kappale 1)
 Luc Lemay – taustalaulu (kappale 4)

Tuotanto
 Zack Ohren – äänittäjä, miksaaja, masteroija
 Stefano – masteroija
 Jon Zig – kansitaide, grafiikka
 Alex Colon – muu grafiikka, layout, logo
 Kay Athos – muu grafiikka

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2010 albumit
Flesh Consumedin albumit