joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Nikolai Clayhills

Nikolai Clayhills (; 25. marraskuuta 1850 Pietari – 4. elokuuta 1916 Joutseno) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut ratsuväenkenraali.

Clayhillsin vanhemmat olivat everstiluutnantti Basilius Clayhills ja Anna Ivanovna. Kenraaliluutnantti Wladimir Clayhills oli hänen veljensä ja Catherine Teleschow hänen puolisonsa. Nikolai Clayhills opiskeli sekä 2. sotaopistossa että Paavalin kadettikoulussa Pietarissa ja vielä Nikolain ratsuväkiopistossa. Sieltä valmistuttuaan hänet ylennettiin kornetiksi 1868 ja määrättiin 9. rakuunarykmenttiin. Keisarin sivusadjutantti hänestä tuli 1878 ja Varsovan ylipoliisimestari 1888. Kenraalimajuriksi Clayhills ylennettiin 1892. Hän toimi Pietarin kaupungin prefektinä 1895–1903 ja Kiovan, Volynian ja Podolian kenraalikuvernöörinä 1903–1905. Kenraaliluutnantiksi Clayhills ylennettiin 1899 ja ratsuväenkenraaliksi 1905, jolloin hän erosi sotapalveluksesta. Reservissä olevana hän sai vielä 1910 ylennyksen keisarin kenraaliadjutantiksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset kenraalit
Venäläiset kenraalit
Vuonna 1850 syntyneet
Vuonna 1916 kuolleet
Siikakoski (Konnevesi)

Siikakoski on Konnevedellä sijaitseva Konneveden Koskien ensimmäinen koski, joka saa alkunsa Konnevesi-järvestä. Siikakoski on osa Rautalammin reittiä, joka on eteläisen Suomen merkittävin villin järvitaimenen lisääntymisalue  Koko koskireittiin kuuluvat myös Siikakosken lisäksi Taikinainen, Karinkoski, Kellankoski, Yläinen, Keskisenkoski ja Hannulankoski.

Konneveden koskireitin ja sen myötä myös Siikakosken omistaa Konneveden kunnan tytäryhtiö Kellankosken Voima Oy.

Siikakoskella on nähty kalastamassa vuosien mittaan myös monia merkkihenkilöitä ja valtiopäämiehiä. Heistä tunnetuimpia lienevät Yhdysvaltain presidentti Jimmy Carter ja Suomen tasavallan pitkäaikainen presidentti Urho Kekkonen. Siikakosken rannalle onkin pystytetty Urho Kekkosen muistomerkki.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Suomen kosket
Konnevesi
Rautalammin reitti
Naomi Mesin

Naomi Mesin on suomalainen selvänäkijä, taiteilija, kirjailija ja puutarhuri. Hän on ollut selvänäkijä syntymästä asti. Taiteilijana hän on tullut tunnetuksi erityisesti taiteilijanimellä Misaga Tafti toteuttamistaan Intuitiivisista Enkelimaalauksista sekä ekspressiivisistä, värikylläisistä öljy­väri­maalauksistaan. Hänen töitään on ollut esillä Sastamalan Kulttuuritalo Jaatsilla vuonna 2014 näyttelyssä Magnoliajoki-paluu paratiisiin ja vuonna 2017 näyttelyssä Magical Woman, jonka yhteydessä oli myös hänen esikoiskirjansa Noidan Viitta Hartioilla julkistamistilaisuus. Kirja on julkaistu vuonna 2017, ja se on oma­elämä­kerrallinen teos, joka raottaa hieman näkymää näkijän menneisyyteen ja yksityiselämään, joka muutoin on hyvin tarkoin varjeltu. Lehtiartikkeleita, jotka koskevat lähinnä Naomi Mesinin työtä selvänäkijänä ja taiteilijana, on julkaistu lukuisia. Pyynnöistä esiintyä televisiossa tai radiossa hän on kieltäytynyt. Hän on pitänyt lukuisia taidenäyttelyitä eri teemoin, jotka ovat olleet niin luonnonsuojelullisia kuin myös ihmis­oikeudellisia. 

Naomi Mesin tunnetaan myös työstään hyvinvoinnin parissa. Hän on kouluttautunut hermoratahierojaksi, jota työtä näkijän työn ohessa tehden hän tekee myös Reiki -energiahoitoja. Naomi Mesin työskentelee myös muodin sekä kauneudenhoidon parissa. Hän valmistaa niin koruja kuin asusteita tuotemerkillä Tricilla. Naomi Mesin on valmistunut puutarhuriksi vuonna 2017

Lähteet 

Selvänäkijät
Suomalaiset kirjailijat
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Suomalaiset puutarhurit
Uskomuslääkintään liittyvät henkilöt
Obed Hussey

Obed Hussey (1792-1860) on amerikkalainen keksijä. Hänen merkittävin keksintö oli  niittokone, joka patentoitiin vuonna 1833. Se oli kilpailija samantyyppiselle koneelle, jonka oli patentoinut vuonna 1834 Cyrus McCormick . Hussey keksi myös höyryauran, koukkujen ja silmien hiontaa varten tarkoitetun koneen, myllyn maissin ja munanjauhojen hiontaan, kuorintakoneen, sokeriruo'on murskauskoneen, keinotekoisen jään valmistuslaitteen, kynttilän valmistuskoneen ja muita laitteita.   Hän omisti elämänsä tärkeimmän osan sadonkorjuukoneen parantamiseen.  

Vaikka Cyrus McCormickin leikkuukoneet ylittivät viime kädessä markkinoilla Husseyn leikkuupuimurin, Hussey oli ensimmäinen henkilö, joka valmisti, patentoi ja myi tällaisen koneen Yhdysvalloissa.  Hänen koneensa oli ensimmäinen siinä mielessä, että se ensin patentoitiin, ja se oli toiminut ainakin kahdeksassa osavaltiossa ennen kuin McCormickin kone oli poistunut Virginian laaksosta.  Lisäksi Husseyn leikkausmekanismista, edestakaisin liikkuvien veitsien ja raotettujen suojasormien yhdistelmästä tuli tietyillä lisämuodoilla vakio käyttöön sadonkorjuukoneissa (sormipalkkikone).

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset keksijät
Vuonna 1860 kuolleet
Vuonna 1792 syntyneet
Maatalouskoneet
Samsung Galaxy S20

Samsung Galaxy S20 on Samsungin älypuhelin, joka julkaistiin 11. helmikuuta 2020. Sen ennakkomyynti alkoi julkaisupäivänä ja toimitukset alkoivat 13. maaliskuuta 2020. Puhelimesta on olemassa suuremmat Samsung Galaxy S20+ ja Samsung Galaxy S20 Ultra -versiot. Syyskuussa 2020 puhelimesta julkaistiin lisäksi edullisempi Samsung Galaxy S20 FE -versio.

Ominaisuudet 
Samsung Galaxy S20:ssa on kahdeksanydinprosessori ja 6,2 tuuman näyttö 120 hertsin virkistystaajuudella. Tallennustilaa on 128 gigatavua ja  se on laajennettavissa muistikortilla. Keskusmuistia on kahdeksan gigatavua, ja laite tukee 5G-verkkoja. Puhelimessa on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 12, telekameran 64 ja laajakulmakameran 12 megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 10 megapikseliä. Akun kapasiteetti on  4 000 milliampeerituntia ja se tukee 25 watin pikalatausta. Laite tukee myös langatonta latausta. Puhelimessa on kasvojentunnistus ja näytönalainen sormenjälkitunnistin. Sen IP-luokitus on 68, ja se on pölyn- ja vedenkestävä. Puhelimen käyttöjärjestelmä on Android 10.

Lähteet 
 Suomimobiili.fi: Samsung Galaxy S20 -puhelimen tarkat tiedot paljastuivat

Viitteet 

Galaxy S20
Android-pohjaiset laitteet
Vuoden 2020 matkapuhelimet
Operaatio Crimp

Operaatio Crimp oli Yhdysvaltojen ja Australian joukkojen toteuttama operaatio vietkongin joukkoja vastaan Vietnamin sodanaikana Etelä-Vietnamissa 7.–13. tammikuuta 1966. Suurimittainen etsi ja tuhoa-operaatio päättyi laajan tunneliverkoston löytymiseen, mikä teki vietkongin joukkojen löytämisestä ja tuhoamisesta mahdotonta.

Tausta

Operaatio Crimp toteutettiin yhdysvaltalaisten ja australialaisten joukkojen yhteistyönä Hố Bòn metsäksi kutsutulla alueella Etelä-Vietnamin niin sanotun rautakolmion länsipuolella. Hố Bò tunnettiin vietkongin tukialueena. Operaation toteuttamisen määräsi kenraali William Westmorland ja sen tarkoituksena oli sodan siihenasti suurimmalla operaatiolla tuottaa vietkongille lamauttava isku Etelä-Vietnamissa.

Operaatiota varten koottiin yhteensä 8 000 miestä yhdysvaltalaisesta 1. divisioonasta, 173. maahanlaskuprikaatista ja australialaisesta rykmentistä. Heitä vastassa oli eversti  Nguyen Thanh Linhin komentama 7. Củ Chin pataljoona.

Taistelu

Operaatio alkoi 7. tammikuuta 1966 B-52 -pommikoneiden iskulla operaatiolalueelle. Ennen maajoukkojen etenemistä alueelle tiputettiin 30 tonnia räjähteitä. Yhteenotot maassa alkoivat pian operaation alettua, mutta joukkojen edetessä vietkongin taistelijat tuntuivat katoavan yhtäkkiä hyökkääjien edetessä.  Heiltä vallattiin tyhjiä juoksuhautoja ja asemia. Vietkongin joukkojen löytämisessä ei tunnuttu onnistuvan.

Taistelujen kulun luonne selittyi osittain vahingossa. Eräs yhdysvaltalainen sotilas oli loukannut jalkansa maasta törröttäneeseen naulaan. Naula osoittautui kuuluvan naamioituun oveen, joka johti maanalaiseen tunneliverkostoon. Mittava tunneliverkko tuli tunnetuksi Củ Chinin tunneleina ja ne käsittivät esimerkiksi maanalaisia kasarmeja, asevarastoja ja kenttäsairaaloja. Operaatio Crimpin hyökkäävät joukot eivät olleet saaneet erityistä koulutusta taisteluun maanalaisissa tunneleissa ja operaatio Crimp päätettiin 13. tammikuuta.

Seuraukset
Operaatio Crimp oli johtanut vietkongin laajan maanalaisen tunneliverkon löytymiseen ja samalla todettiin operaatio Crimpin kaltaisen mittavan etsi ja tuhoa -operaation olevan mahdoton vihollisen voidessa kadota nopeasti tunneliverkkoihinsa. Sen sijaan operaatiot oli keskitettävä tunnettuja tunneliverkkoja vastaan niiden tuhoamiseksi. Operaatio Crimpiä seurasi operaatio Buckwheat, jonka aikana tunneleihin lähetettiin jalkaväkeä ja pioneereja. Myös vietkong pystyi hyödyntämään saatua kokemusta. Lähellä vihollista oli mahdollista tutkia esimerkiksi heidän taktiikkaansa ja ryhmityksiään.

Lähteet

Vietnamin sodan taistelut
1966
Yhdysvaltain taistelut
Australian historia
Huberin talo (Tampere)

Huberin talo on arkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema funkistyylinen  rakennuskokonaisuus Tampereella, osoitteessa Hallituskatu 3–5. Se koostuu kahdesta nelikerroksisesta lamellista, joista ensimmäinen on valmistunut Kirkkokadun puolelle vuonna 1949 ja toinen Aleksis Kiven kadun kulmaan vuonna 1950. Talo on saanut kutsumanimensä siinä toimineesta Huberin vesijohtoliikkeestä.

Strömmer suunnitteli kohdetta pitkään. Ensimmäiset piirustukset hän teki jo vuonna 1939, mutta sodan vuoksi rakennushanke lykkääntyi. Myöhemmin alueen asemakaavaa muutettiin, ja Strömmer laati uudet piirustukset vuosina 1947–1948. Suunnittelussa häntä avusti arkkitehti Kerttu Nuoliala.

Huberin talon molemmissa osissa on asuinhuoneistoja ja liiketiloja.

Lähteet

Tampereen liikerakennukset
Tampereen asuinrakennukset
Nalkala
Barker

Barker voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Ab John Barker Oy, myöhemmin Barker-Littoinen, entinen suomalainen tekstiiliteollisuusyritys
Barker Kutomo Oy, suomalainen tekstiiliteollisuusyritys
Barker & Co., entinen brittiläinen autokorivalmistaja

Sukunimenä
Bob Barker (s. 1923), yhdysvaltalainen televisiojuontaja
Cam Barker (s. 1986), kanadalainen jääkiekkoilija
Cliff Barker (1921–1998), yhdysvaltalainen koripalloilija
Clive Barker (s. 1952), brittiläinen kirjailija, ohjaaja ja kuvataiteilija
Dan Barker (s. 1949), yhdysvaltalainen ateismiaktivisti
Dominic Barker (s. 1966), brittiläinen kirjailija
Harley Granville-Barker (1877–1946), brittiläinen näyttelijä, teatteriohjaaja ja näytelmäkirjailija
Jess Barker (1912–2000), yhdysvaltalainen näyttelijä
John Barker (1791–1854), brittiläissyntyinen suomalainen liikemies ja tehtailija
Lex Barker (1919–1973), yhdysvaltalainen näyttelijä
”Ma” Barker (1872/1873–1935), yhdysvaltalainen rikollinen
M. A. R. Barker (1929–2012), yhdysvaltalainen kielitieteilijä, pelisuunnittelija ja kirjailija
Nicholas Barker (s. 1973), brittiläinen rumpali
Nicola Barker (s. 1966), brittiläinen kirjailija
Nigel Barker (s. 1972), brittiläinen valokuvaaja ja valokuvamalli
Ronnie Barker (1929–2005), brittiläinen näyttelijä
Sue Barker (s. 1956), brittiläinen tennispelaaja ja televisiojuontaja
Travis Barker (s. 1975), yhdysvaltalainen rumpali
Battering Ram (Saxonin albumi)

Battering Ram on Saxonin 21. studioalbumi, joka julkaistiin 16. lokakuuta 2015.

Kappalelista

Kokoonpano 
 Biff Byford - laulu
 Paul Quinn - kitara
 Doug Scarratt - kitara
 Nibbs Carter - basso
 Nigel Glockler - rummut
 David Bower – laulu

Arviot 
 Imperiumi: 5-/10
 Kaaoszine: 8/10

Lähteet 

 
Vuoden 2015 albumit
Saxonin albumit
Oranssititonia

Titonia eli oranssititonia eli meksikolainen auringonkukka (Tithonia rotundifolia) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Titonia on hyvä leikkokukka.

Titonia kasvaa lajikkeesta riippuen 40–200 senttimetrin korkuiseksi ja on 40–100 senttimetriä leveä. Sen lehdet ovat herttamaiset ja karvaiset. Sen mykerökukinnot ovat väriltään keltaiset, oranssit tai punaiset, muodoltaan päivänkakkaramaiset ja ne ovat halkaisijaltaan 6–8 senttimetriä.

Titoniaa tavataan kotoperäisenä Meksikossa ja Keski-Amerikassa, mutta sitä on tuotu Afrikkaan, Aasiaan, Etelä-Amerikkaan, Länsi-Intiaan, Yhdysvaltain eteläosiin ja Australiaan, ja nykyisin sitä kasvaa näissä paikoissa luonnonvaraisena.

Titoniaa lisätään siemenistä. Taimet istutetaan 30–50 senttimetrin päähän toisistaan. Se vaatii aurinkoisen kasvipaikan ja tuoretta, ravinteikasta ja runsasmultaista maaperää. Titonia sietää kuivuutta hyvin, mutta pitkinä poutajaksoina se tarvitsee kuitenkin vettä. Titonia kukkii yleensä heinäkuusta syyskuulle tai ensimmäisiin pakkasiin. Titonia houkuttelee puoleensa perhosia ja kolibreja.

Lähteet 

Asterikasvit
Kanadan kansanpuolue

Kanadan kansanpuolue (eng. People’s Party of Canada, ransk. Parti populaire du Canada) on kanadalainen poliittiseen oikeistoon sijoittuva puolue. Puolueen puheenjohtajana ja perustajana toimii Maxime Bernier, joka perusti puolueen syyskuussa 2018 samalla kun erosi Kanadan konservatiivipuolueesta. 
Puolue on ilmaissut teemakseen maahanmuuton rajoittamisen, ja vapauden ja hyvinvoinnin palauttamisen.

Lähteet 

Oikeistopopulistiset puolueet
Nationalistiset puolueet
Kanadalaiset puolueet
Fate Gear

Fate Gear (tyyliteltynä FATE GEAR) on japanilainen metalliyhtye, joka on perustettu vuonna 2015. Yhtyeen perustajiin kuuluva Mina perusti aiemmin Destrose-yhtyeen.

Jäsenet 
Jäsenet
 Nico: laulu
 Mina: kitara
 Kurumi: säveltäjä
 Erika: basso
 Haruka: rummut
 Yuri: kosketinsoittimet

Entiset jäsenet
 Sakae: basso
 Hiro: rummut

Diskografia 
Studioalbumit
 A Light in the Black (2015)
 OZ -Rebellion- (2017)
 7 Years Ago (2018)

EP-julkaisut
 Headless Goddess (2019)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Japanilaiset metalliyhtyeet
Veli-Pekka Nurmi

Veli-Pekka Nurmi on seuraavien henkilöiden nimi

 Veli-Pekka Nurmi, Onnettomuustutkintakeskuksen johtaja
 Veli-Pekka Nurmi (s. 1975), jalkapalloilija
Tähtihaukka (sarjakuvahahmo)

Tähtihaukka (), oikealta nimeltään Stakar Ogord, on fiktiivinen Marvelin-luoma antisankari. Steve Gerber ja Sal Buscema loivat hahmon vuonna 1975. Stakar on vaihtoehtoisesta tulevaisuudesta jatkumosta Maa-691. Hänen sielullaan on kyky asettua uuteen vastasyntyneeseen kehoon ja elää elämänsä uudelleen lukuisia kertoja. Tällä tiedolla hän pyrki manipuloimaan aikajatkumon tapahtumaketjuja sellaisiksi kuin itse parhaaksi katsoi. Tämän seurauksena hän sai kuitenkin monia vihollisia ja liittyi 3000-luvun Galaksin Vartijoihin.

Muissa medioissa 
Sylvester Stallone näyttelee Stakar Ogordia Marvel Cinematic Universen elokuvissa.
Hahmo teki ensiesiintymisensä vuonna 2017 elokuvassa Guardians of the Galaxy Vol. 2 avaruusrosvojärjestö Ravagereiden pääjohtajana ja Yondu Udontan entisenä toverina. Stakar ja Martinex T’Naga tapaavat Yondun planeetta Contraxialla ja muistuttavat edelleen häntä edelleen siitä, että Yondun klaani oli karkotettu suuremmasta Ravager-yhteisöstä, koska nämä olivat siepanneet lapsia ja toimittaneet Egolle. Elokuvan lopussa, kun Yondu oli uhrannut itsensä pelastakseen Peter Quillin, Stakar, Martinex ja muut Ravager-klaanit saapuvat Yondun hautajaisiin kunnioittamaan häntä. Lopputekstien välissä näytetyssä kohtauksessa Stakar ja Martinex kokoavat yhteen muut entiset toverensa: Charlie-27:n, Aleta Ogordin, Mainframen ja Krugarrin.
Stallone palaa rooliinsa elokuvassa Guardians of the Galaxy Vol. 3 (2023).

Lähteet 

Marvel-universumin supersankarit
William Mason (säveltäjä)

William Mason (24. tammikuuta 1829 Boston, Massachusetts – 14. heinäkuuta 1908 New York, New York) oli yhdysvaltalainen pianisti, säveltäjä ja pianopedagogi.

Elämä ja ura 
Masonin isä Lowell Mason oli musiikkipedagogi ja kirkkomuusikko, veli Henry Mason soittimia valmistavan Mason & Hamlinin perustaja sekä veljenpoika Daniel Gregory Mason säveltäjä ja kirjailija. Mason syntyi Lowellin ja Abigail Masonin neljästä pojasta kolmantena. Isä toivoi pojasta pappia eivätkä vanhemmat siksi vahvasti rohkaisseet poikaa jalostamaan musiikillista lahjakkuuttaan. Tästä huolimatta Mason aloitti noin vuonna 1845 Bostonissa pianonsoiton opiskelun Henry Schmidtin johdolla. Samoihin aikoihin hän sävelsi ensimmäiset pianokappaleensa (Deux Romances sans paroles, op. 1). Vuosi tämän jälkeen hän debytoi esittämällä piano-osuuden Henri Herzin muunnelmateoksesta (op. 20).

Vuonna 1849 Mason lähti Saksan Bremeniin pianonsoiton opiskelua varten. Hän vietti Euroopassa viisi vuotta ja kävi Leipzigissä, Prahassa sekä Weimarissa. Hän sai ohjeistusta Ignaz Moschelesilta, Alexander Dreyschockilta ja Franz Lisztiltä. Vuonna 1854 Mason palasi kotimaahansa tavoitteenaan ura konserttipianistina. Hän pitikin useita kunnianhimoisia resitaalikiertueita. Hän kuitenkin piti kiertelevän virtuoosin elämää epätyydyttävänä ja asettui pian New Yorkiin. Hän perusti viulisti Theodore Thomasin kanssa kamarikokoonpanon; Mason–Thomas-kvartetti piti monia kantaesityksiä ja Yhdysvaltain-ensiesityksiä. Masonista tuli vaikutusvaltainen pedagogi. Hän työskenteli vuoden 1866 jälkeen ensisijaisesti studiollaan Steinway Hallissa. Hänen ensimmäinen pedagoginen kirjansa, A Method for the Piano-Forte, ilmestyi vuonna 1867 yhdessä E. S. Hoadlyn kanssa kirjoitettuna. Myöhempiin julkaisuihin lukeutuvat A System for Beginners in the Art of Playing upon the Piano-Forte (1871), A System of Technical Exercises for the Piano-Forte (1878) ja Touch and Technic (op. 44, 1891–1892). Mason toimi National Musical Congressin ja American Vocal Music Associationin puheenjohtajana sekä American College of Musiciansin pianotutkintolautakunnan jäsenenä. Vuonna 1901 hän julkaisi omaelämäkertateoksen Memories of a Musical Life (1901). Hän kuoli lyhyen sairauden jälkeen kotonaan New Yorkissa 79-vuotiaana.

Sävellystuotanto 
Monet Masonin varhaisimmista julkaistuista teoksista (vuosilta 1849–1856) ovat 1800-luvun puolenvälin suuressa virtuoosityylissä sävellettyjä. Tyyliin vaikuttivat Liszt ja pianisti Sigismond Thalberg. Kun Mason päätti hylätä soolokonserttiuran, hänen pianomusiikkinsa alkoi kuitenkin kehittyä vähemmän vaativaksi. Hänen sävellyksissään vuosilta 1857–1890 on paljon melodista runollisuutta ja tanssinomaisia rytmejä, jotka olivat luonteenomaisia Frédéric Chopinille. Masonin myöhäiset teokset enimmäkseen vuosilta 1890–1905 muistuttavat persoonallisempaa ja monimutkaisempaa Johannes Brahmsilta, Robert Schumannilta ja Gabriel Faurélta tuttua sävelkieltä.

Kenneth Boulton on levyttänyt Masonin pianomusiikkia Naxokselle.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset pianistit
Yhdysvaltalaiset säveltäjät
Musiikkipedagogit
Vuonna 1829 syntyneet
Vuonna 1908 kuolleet
Gudmund

Gudmund on miehen etunimi. Nimi on muinaisskandinaavista alkuperää ja on muodostettu yhdistämällä jumalaa ja suojelijaa tarkoittavista sanoista. 

Suomessakin nimi Gudmund on ollut käytössä jo keskiajalla. Nykyisin se on kuitenkin harvinainen. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan se on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä alle 80 henkilölle. Gudmundin samoin kuin Germundin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 16. tammikuuta.

Tunnettuja Gudmundeja 

 Gudmund Jöran Adlerbeth (1751−1818), ruotsalainen kirjailija, akateemikko ja kirjallisuuden kääntäjä
 Gudmund Laurinpoika (k. 1537), suomalainen rälssimies ja kihlakunnanvuoti
 Gudmund Storlien (s. 1990), norjalainen yhdistetyn hiihtäjä

Lähteet 

Etunimet
Alejandro Giammattei

Alejandro Eduardo Giammattei Falla (s. 9. maaliskuuta 1956) on guatemalalainen poliitikko, joka on toiminut tammikuusta 2020 lähtien Guatemalan presidenttinä.

Giammattei voitti Guatemalan presidentinvaalit elokuussa 2019. Hän on arvoiltaan konservatiivi ja vastustaa aborttia ja sukupuolineutraalia avioliittoa. Rikollisuutta kohtaan hän kannattaa kovia otteita. Giammattei on sanonut haluavansa palauttaa Guatemalaan kuolemanrangaistuksen.

Aiemmin vankilanjohtajana ja kirurgina työskennellyt Alejandro Giammattei vannoi tammikuussa 2020 virkavalansa Guatemalan uutena presidenttinä ja edellisen presidentin Jimmy Moralesin seuraajana.

Lähteet 

Guatemalan presidentit
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Thunderbolt (Saxonin albumi)

Thunderbolt on Saxonin 22. studioalbumi, joka julkaistiin 2. helmikuuta 2018.

Kappalelista

Japanin bonuskappale

Special Tour Edition bonuskappaleet 
 
 Thunderbolt" (Live in Frankfurt – Recorded on 2 March 2018) 
 Nosferatu (The Vampire's Waltz) (Live in Los Angeles – Recorded on 22 April 2018)

Kokoonpano 
 Biff Byford - laulu
 Paul Quinn - kitara
 Doug Scarratt - kitara
 Nibbs Carter - basso
 Nigel Glockler - rummut
 Sed Byforn - taustalaulu kappaleissa "Thunderbolt" ja "Speed Merchants"
 Tom Witts - taustalaulu kappaleissa "Thunderbolt" ja "Speed Merchants"
 Caleb Quaye - taustalaulu kappaleissa "Thunderbolt" ja "Speed Merchants"
 Corvin Bahn - koskettimet kappaleessa "Nosferatu"
 Johan Hegg - laulu kappaleessa "Predator"

Arviot 
 Kaaoszine: 8-/10
 Soundi:

Lähteet 

 
Vuoden 2018 albumit
Saxonin albumit
Mihail Mišustin

Mihail Vladimirovitš Mišustin (, s. 3. maaliskuuta 1966 Lobnja) on venäläinen poliitikko ja Venäjän pääministeri.

Mišustin opiskeli systeemi-insinööriksi Moskovan valtion teknologisessa Stankin-yliopistossa vuoteen 1989 asti ja väitteli vuonna 2010 taloustieteiden tohtoriksi aiheenaan omaisuusverotuskäytäntöjen kehittämisen strategia. Hän työskenteli virkailijana verohallinnossa vuodesta 1998, sen jälkeen yrittäjänä ja palasi uudelleen verohallintoon vuonna 2010. Veroviraston johtajana hän edisti digitaalisten palveluiden käyttöönottoa.

Hän on PHK TsSKA Moskovan hallituksen jäsen. Mišustinin isä on venäjänjuutalainen. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme poikaa.

Lähteet 

Venäläiset poliitikot
Venäjän federaation pääministerit
Elävät henkilöt
Vuonna 1966 syntyneet
On Through the Night

On Through the Night on Def Leppardin debyyttialbumi, joka julkaistiin 14. maaliskuuta 1980.

Kappalelista

A-puoli

B-puoli

Kokoonpano 
 Joe Elliott – laulu, taustalaulu
 Steve Clark – kitara, taustalaulu
 Pete Willis – kitara, taustalaulu
 Rick Savage – basso, taustalaulu
 Rick Allen – rummut, taustalaulu
 Chris M. Hughes – syntetisaattori kappaleessa "Hello America"
 Dave Cousins – ääni kappaleessa "When the Walls Came Tumblin' Down"

 
Vuoden 1980 albumit
Def Leppardin albumit
Huulisärki

Huulisärki (Protochondrostoma genei) on särkien (Cyprinidae) heimoon kuuluva kalalaji. Huulisärki on aiemmin luokiteltu sukuun Chondrostoma, mutta on sittemmin siirretty nykyiseen sukuunsa Protochondrostoma, jonka ainoa laji huulisärki nykyisin on.

Huulisärki on tavallisesti 15 senttimetrin mittainen, mutta voi parhaimmillaan saavuttaa 30 senttimetrin pituuden. Lajilla on kylkiviivan yläpuolella tumma juova ja sen suu on puolikaaren muotoinen. Huulisärki muistuttaa nokkasärkeä (Chondrostoma nasus), mutta on kooltaan sitä pienempi ja sillä on kylkiviivalla vähemmän suomuja, vain 52–56 kappaletta.

Huulisärjen luonnollinen levinneisyysalue on Italiassa ja Sloveniassa Adrianmeren altaassa, mutta sitä on levitetty Italiassa muihinkin vesiin, ja Italian keskiosissa se on nykyisin suuri uhka alkuperäisille Leuciscus lucimonis-lajille ja etelänsärjelle (Sarmarutilus rubilio). Huulisärki elää jokien keskijuoksuilla barbivyöhykkeessä.

Huulisärjen kutu tapahtuu maalis-toukokuussa.

Lähteet 

Särjet (alaheimo)
Tieteiden yö

Tieteiden yö on 2003 Helsingissä osana Tieteiden päiviä alkanut tapahtuma. Tapahtuma järjestettiin alkujaan pelkästään Helsingissä, mutta yhdessä tieteiden päiviä se on laajentunut vuodesta 2011 muihin yliopistokaupunkeihin. Vuoteen 2017 tapahtuma järjestettiin joka toinen vuosi. Tapahtuma on tiedeyhteisön talkooponnistus ja siihen osallistuu runsaasti vapaaehtoisia eri instituuttien ja seurojen kautta. Vuonna 2020 Tieteiden yön toteutuksesta vastasi Tieteellisten seurain valtuuskunta ja tapahtumaa rahoitti Koneen Säätiö.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Tieteiden yö -tapahtuman kotisivut

Tiedetapahtumat
Dejan Kulusevski

Dejan Kulusevski (s. 25. huhtikuuta 2000 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria lainalla Juventuksesta.

Kulusevski on ruotsalaisseura Brommapojkarnan kasvatti ja siirtyi kesällä 2016 italialaisseura Atalantan junioreihin. Hän pelasi Atalantassa kolme ensimmäistä Serie A:n otteluaan tammi-helmikuussa 2019. Syksyllä 2019 hän pelasi lainalla Parmassa 17 Serie A:n ottelua, joissa hän teki neljä maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Tammikuussa Juventus osti hänet Atalantalta mutta hän jatkoi edelleen pelaamista lainalla Parmassa, jossa koko kauden saldoksi tuli 36 ottelua ja niistä 33 ottelua avauskokoonpanossa, kymmenen maalia sekä yhdeksän maalisyöttöä.

Kulusevski pelasi kaudella 2020–2021 Juventuksessa 35 Serie A -ottelua, joista 19 kertaa avauksessa. Maaleja hän teki neljä ja maalisyöttöjä kertyi kolme. Italian cupissa hän teki kolme maalia, muun muassa joukkueensa ensimmäisen maalin voittoon päättyneessä loppuottelussa Atalantaa vastaan. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua, joista kolme ottelua avauskokoonpanossa, ja antoi yhden maalisyötön alkulohkon ensimmäisessä ottelussa Kiovan Dynamoa vastaan.

Kulusevski siirtyi tammikuussa 2022 lainalle Tottenham Hotspuriin kauden 2022–2023 loppuun asti. Tottenham maksoi hänestä 10 miljoonan euron lainasumman. Kauppaan liittyy ostovelvoite tiettyjen ehtojen täyttyessä.

Kulusevski on pelannut Pohjois-Makedonian ja Ruotsin juniorimaajoukkueissa. Ensiesiintymisensä Ruotsin A-maajoukkueessa hän teki marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Färsaaria vastaan. Hän on lokakuun 2021 puoliväliin mennessä pelannut 18 A-maaottelua. Ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan maalinsa hän teki marraskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Kroatiaa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle Ruotsin kolmannessa alkulohko-ottelussa Puolaa vastaan ja syötti Ruotsin 3–2-voitossa toisen ja kolmannen maalin. Tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Ukrainaa vastaan hän pelasi avauskokoonpanossa.

Saavutukset 

 Italian cup 2021
 Italian supercup 2020

Lähteet 

Ruotsalaiset jalkapalloilijat
Pohjoismakedonialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Naomi Long

Naomi Long (s. 13. joulukuuta 1971) on pohjoisirlantilainen poliitikko ja Belfastin entinen pormestari.

Tausta ja yksityiselämä 
Naomi Long (o.s. Johnston) syntyi Belfastissa vuonna 1973. Hänen äitinsä oli töissä pyhäkoulussa ja isä laivanrakentamolla. Kun Naomi oli 8-vuotias, hänen isänsä kuoli ja perhe joutui aika ajoin ilkivallan kohteeksi johtuen Pohjois-Irlannin levottomuuksista. Vuonna 2002 Long sai ensimmäisen tappouhkauksensa, jonka taustalla Alliance Party:n päätös tukea Alex Maskeyn (Sinn Féin) valintaa Belfastin pormestariksi.. 

Vuonna 1994 Long valmistui Belfastin yliopistosta pääaineenaan yhdyskuntatekniikka. Hän on työskennellyt tutkijana ja ympäristöinsinöörinä.. 

Naomi Longin puoliso Michael Long on myös mukana politiikassa Castlereaghin valtuuston jäsenenä. Parilla ei ole lapsia.

Long on uskonnoltaan presbyteeri, mutta kritisoinut kirkkoa johtuen sen kielteisestä kannasta samaa sukupuolta olevien avioliittoa kohtaan.

Poliittinen ura 
Longin poliittinen ura alkoi, kun hänet valittiin Belfastin kaupunginvaltuustoon vuonna 2001. Hän on toiminut Pohjois-Irlannin parlamentin edustajana vuodesta 2003. Vuonna 2020 hän nousi oikeusministeriksi. Hänen vaalipiirinsä on aina ollut Itä-Belfast.. 

Vuosina 2010–2015 hän toimi Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen edustajana. Vaalipiirinä oli tuolloinkin Itä-Belfast.. Hänestä tuli vaalipiirinsä ensimmäinen, ja tähän asti ainoa, puolueensa edustaja.

Lokakuussa 2016 Long valittiin Alliance Party:n puheenjohtajaksi ilman vastaehdokkaita. Hän oli aiemmin toiminut puolueen virkaa tekevänä puheenjohtajana sen jälkeen, kun David Ford siirtyi syrjään. 

Euroopan parlamenttiin Naomi Long valittiin vuonna 2019 puolueensa ainoana edustajana. Näissä vaaleissa Pohjois-Irlanti on yksi vaalipiiri ja siitä valitaan kolme meppiä..

Lähes heti oikeusministeriksi noustuaan Long ilmoitti puuttuvansa Pohjois-Irlannissa toimivien puolisotilaallisten ryhmittymien toimintaa Belfastissa tapahtuneen ampumavälikohtauksen jälkeen.

Lähteet 

Pohjoisirlantilaiset poliitikot
Brittiläiset europarlamentaarikot
Brittiläisten puolueiden puheenjohtajat
Pormestarit
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Valoisa Armenia

Valoisa Armenia (arm. Լուսավոր Հայաստան, Lusavor Hayastan) on armenialainen liberaali puolue. Yksi sen tärkeimmistä teemoista on nuorison aktivisointi. Tähän se pyrkii mm. Liberal Political School -ohjelmalla, joka on tarkoitettu nuorille armenialaisille korkeakouluopiskelijoille.

Historia 
Puolueen perusti juristi Edmon Marukyan joulukuussa 2015. Tätä ennen Marukyan ei kuulunut mihinkään puoluepoliittiseen ryhmittymään tultuaan valituksi parlamenttiin vuoden 2012 vaaleissa, ja media antoi hänelle lempinimeksi "Kinder-yllätys".

Puolue kuului ns. Yelk-vaaliliiton, joka osallistui vuoden 2017 parlamentti- ja paikallisvaaleihin. Ennenaikaisissa parlamenttivaaleissa 2018 puolue sai läpi 18 ehdokasta. Arman Babajanyan kuitenkin siirtyi sitoutumattomaksi edustajaksi syyskuussa 2019.

Ideologia ja näkemyksiä 
Valoisa Armenia vastustaa maan jäsenyyttä Euraasian talousunionissa. Sen sijaan se haluaa Armenian aloittavan neuvottelut Armenian ja Schengen-alueen välisen viisumivapauden mahdollistamiseksi. Puolue myös kannattaa Armenian EU-jäsenyyttä.

Puolueohjelmassaan Valoisa Armenia pyrkii ratkaisemaan monia maan ongelmia nimenomaan korruptiota kitkemällä. Lisäksi puolue kannattaa mm.:

 Läpinäkyvyyden lisäämistä ja oikeuslaitoksen riippumattomuuden turvaamista. 
 Pienyrittäjyyteen rohkaisemista. 
 Armenian koulutusjärjestelmän lisärahoittamista. 
 Aivovuodon estoa mm. korottamalla tutkijoiden palkkoja sekä lisäämällä tiedeyhteisön ja yritysten välistä yhteistyötä.
 Parantaa lääkkeiden saatavuutta ja turvallisuutta. 
 Armenialaisten diasporan parempaa integrointia osaksi Armeniaa niin taloudellisesti ja kulttuurillisesti.
 Vesistöjen suojelua ja tehokkaampaa hyödyntämistä.

Lähteet 

Armenialaiset puolueet
Liberaalit puolueet
EPP (täsmennyssivu)

'EPP voi tarkoittaa seuraavia:
 Euroopan kansanpuolue, European People’s Party''
 Enhanced Performance Profiles, katso Serial Presence Detect

Sukunimenä 
 Franz Ritter von Epp, saksalainen kenraali ja poliitikko
 Richard Epp, kanadalainen fyysikko
Shinjirō Koizumi

Shinjirō Koizumi (s. 14. huhtikuuta 1981) on japanilainen poliitikko. Hän on Shinzo Aben neljännen hallituksen ympäristöministeri.

Koizumi on valmistunut Columbian yliopistosta (M. A. yhteiskuntatieteissä). Hän pitää ensimmäisen japanilaisena ministerinä isyysvapaata. Sen pituus on kaksi viikko siroteltuna kolmen kuukauden ajalle. Hän on saanut päätöksestään paitsi kehuja, myös runsaasti kritiikkiä. Pääministeri Shinzo Abe on kannustanut miehiä pitämään isyysvapaata, sillä vaikka heillä on siihen oikeus, harva käyttää oikeutta.

Koizumin isä on aiempi Japanin pääministeri Junichiro Koizumi.

Lähteet 

Japanilaiset poliitikot
Japanin ministerit
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Kultainen Venla 2019

Kultainen Venla 2019 oli järjestyksessään kymmenes Kultainen Venla -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2019 parhaille suomalaisille televisio-ohjelmille ja niiden tekijöille. Gaala järjestettiin 17. tammikuuta 2020 Kansallisoopperassa, joka lähetettiin suorana Nelosella. Gaalan juontajana toimi Jaana Pelkonen ja musiikkivieraina Maija Vilkkumaa sekä Jukka Poika.

Eniten palkintoja sai draamasarja M/S Romantic, joka palkittiin neljästi.

Voittajat ja ehdokkaat 
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja merkitty kaksoisristillä ().

Ohjelmat

Tekijät

Yleisöpalkinnot

Elämäntyöpalkinnot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Televisioakatemia ry
 Kultainenvenla.fi

Kultainen Venla
2020
Sirovuoripalmu

Sirovuoripalmu eli vuoripalmu (Chamaedorea elegans) on palmukasvien (Arecaceae) heimoon ja vuoripalmujen (Chamaedorea) sukuun kuuluva ainavihanta subtrooppinen kasvilaji.

Sirovuoripalmu on hyvin hidaskasvuinen ja palmupuuksi pensasmainen. Sen koko täysikasvuisena on noin kolme metriä, ja tämän saavuttaminen voi kestää kasvilta vuosia, vaikka yleensä ne silti jäävät vain metrin mittaiseksi. Kasvin leveys on noin puoli metriä. Sirovuoripalmun lehtien pituus on 10–20 senttimetriä. Lehdet ovat puhkeamisen jälkeen kirkkaanvihreitä ja tummuvat iän myötä. Sirovuoripalmun kukinnot ovat valkoisia ja niitä tulee säännöllisesti ympäri vuoden. Hedelmät ovat alle puolen tuuman mittaisia, mustia ja pyöreitä.

Sirovuoripalmun alkuperäistä levinneisyysaluetta ovat Meksiko ja Guatemala, missä se kasvaa tavallisesti sademetsissä, varjossa, koska se on osana aluskasvillisuutta.

Suomessa sirovuoripalmu pärjää ainoastaan huonekasvina.

Sirovuoripalmu lisääntyy siemenistä.

Lähteet 

Palmukasvit
The Arrow of Satan Is Drawn

The Arrow of Satan Is Drawn on ruotsalaisen death metal -yhtye  Bloodbathin viides studioalbumi. Se julkaistiin 26. lokakuuta 2018.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Old Nick – laulu
 Blakkheim – kitarat, 
 Joakim Karlsson – kitarat
 Lord Seth – basso
 Axe – rummut
 Jeff Walker – laulu kappaleessa 2
 John Walker – laulu kappaleessa 2
 Karl Willetts – laulu kappaleessa 2
 Tomas Åkvik – kitarasoolo kappaleissa 4 ja 8

Arvostelut 
 Inferno: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2018 albumit
Bloodbathin albumit
Kristiina Regina

Kristiina Regina on suomalainen filosofian tohtori, joka työskentelee Luonnonvarakeskuksen tutkimusprofessorina Jokioisilla. Hän tutkii työtovereineen erityisesti maatalouden kasvihuonepäästöjen vähentämiskeinoja.  Regina kuuluu Suomen ilmastopaneeliin (2020–2023).

Reginan englanninkielinen väitöskirjatutkimus Joensuun yliopistolle (1998) käsitteli turpeen mikrobien tuottamia typen oksideja. Väitöskirja oli otsikoitu Microbial production of nitrous oxide and nitric oxide in Boreal peatlands.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kristiina Reginan Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)
Kristiina Regina. Natural Resources Institute Finland (Luke)  (researchgate.net)

Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Luonnonvarakeskus
Suomalaiset professorit
Jansen Harkins

Jansen Harkins (s. 23. toukokuuta 1997) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa NHL-seura Winnipeg Jetsiä. Jets varasi hyökkääjänä pelaavan Harkinsin vuoden 2015 varaustilaisuuden toisella kierroksella. Lokakuussa 2020 Harkins teki Jetsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 1,45 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Harkins on kaudella 2019–2020 alkaneella NHL-urallaan pelannut yhdeksän runkosarjaottelua, joissa on saanut kaksi syöttöpistettä. Tilastot päivitetty 17. tammikuuta 2020

Lähteet
 Jansen Harkins  #12

Viitteet 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Winnipeg Jetsin pelaajat
Winnipeg Jetsin varaamat pelaajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Keskusta (Kaarina)

Keskusta on kaupunginosa Kaarinassa, joka rajautuu pohjoisessa Nummenniittyyn, etelässä Kuusistoon, lännessä Piispanristiin ja idässä Voivalaan.

Palvelut
Suuri osa Kaarinan palveluista sijaitsee keskustassa. Siellä on esimerkiksi virastotalo, terveyskeskus, kirjasto, kirkko sekä paloasema. Alueella sijaitsi myös kauppakeskus Kaarina-Center vuoteen 2018 asti, jolloin sen purkutyöt aloitettiin. Tilalle oli tarkoitus rakentaa neljä uutta asuintaloa.

Liikenne
Kaarinan keskustasta pääsee Turkuun Fölin bussilinjoilla 7, 700, 701, 703, 704, 705, 706 ja 707 sekä saaristobussilinjoilla 901, 902, 903 ja 904. Lisäksi alueella kulkee myös Kaarinan sisäiset bussilinjat K1, K2, K3, K4 sekä K5.

Lähteet

Kaarinan kaupunginosat
Piikkiön kirkonkylä

Piikkiön kirkonkylä on entinen Piikkiön kunnan hallinnollinen keskus ja nykyinen Kaarinan kaupunginosa. Sitä rajaavat Nunna ja Hepojoki pohjoisessa, Makarla idässä, Voivala lännessä sekä Piikkiönlahti etelässä.

Palvelut
Suurin osa Piikkiön palveluista sijaitsee kirkonkylässä. Siellä on esimerkiksi paloasema, kirjasto, nuorisotalo sekä liikuntahalli. Piikkiön kirkonkylässä sijaitsee kaksi koulua, Piikkiön yhtenäiskoulu sekä Rungon koulu.

Liikenne
Piikkiön kirkonkylästä pääsee Turkuun Fölin bussilinjoilla 700, 701, 703, 704, 705, 706, 707 ja 708 sekä Vainion Liikenteen linjalla 702. Lisäksi alueella kulkevat Kaarinan sisäiset bussilinjat K4, K5 ja K6. Piikkiössä on toiminut rautatieasema, joka valmistui vuonna 1899 ja lopetettiin 1970-luvun lopulla.

Lähteet

Piikkiö
Kaarinan kaupunginosat
Varsinais-Suomen maakunnan entiset taajamat
Puropellon koulu

Puropellon koulu (ent. Itäinen kansalaiskoulu) on Turun Mäntymäen kaupunginosassa toimiva yläaste. Vuoden 2019 syyskuussa koulussa oli yhteensä 528 oppilasta ja 27 luokkaa. Koulun rehtori on Mervi Viipuri. 

Koulutalo on valmistunut vuonna 1958, ja se on peruskorjattu kokonaan 2010-luvulla. Koulussa toimii oma valmistuskeittiö.

Puropellon koulu on urheiluyläkoulu, joka toimii tiiviissä yhteistyössä Turun Seudun Urheiluakatemian kanssa. Vuosittain koulussa aloittaa uusi liikuntaluokka, johon pyritään keväällä testeillä. Puropellon ilmaisutaitopainotteisuus näkyy muun muassa valinnaisainetarjonnassa sekä teatteria, musiikkia ja liikeilmaisua yhdistävissä esityksissä. Koulussa on tähän tarkoitukseen suunniteltu teatteritila ja tarvittava tekniikka.

Turun terrori-iskun tehnyt Abderrahman Bouanane kävi Puropellon koulun perusopetukseen valmistavan opetuksen luokkaa vuoden 2016 elokuusta vuoden 2017 kesäkuuhun.

Ilkivalta 
Vuoden 2019 aikana Puropellon koulussa oli lukuisia ilkivaltatapauksia. WC-tiloissa oli muun muassa potkittu pönttöjen vesisäiliöitä irti ja rikottu ilmastointikanavia. Lisäksi suihkujen päitä oli irrotettu niin, että vesi suihkuaa kattoon asti. Tammikuussa 2020 koulun vessat päätettiin lukita ilkivallan ehkäisemiseksi; nyt niihin pääsee vain pyytämällä opettajaa avaamaan oven. Ennen WC-tilojen sulkemista ilkivalta oli maksanut koululle jopa 5 000 euroa.

Historia 
Unto Toivonen suunnitteli Puropellon koulun vuonna 1956 Turun kaupungin talonrakennusosastolla. Katselmukset tehtiin 1958. Koulun julkisivu on eterniittiä ja tiiltä. Vuonna 1958 koulu aloitti toimintansa uudessa koulurakennuksessa Kupittaankadun ja Sepänkadun kulmassa, aluksi nimellä Itäinen kansalaiskoulu  Jo ensimmäisenä lukuvuotena koulussa oli 1215 oppilasta ja 56 opettajaa. Se oli tuolloin Suomen suurin kansalaiskoulu ja oppilasmäärältään suurin koulu Turussa. 1960-luvun loppupuolella rakennuksessa aloitti Kunnallinen kokeilukeskikoulu. 1970-luvun alussa kansalaiskoulu muuttui kokeiluperuskoulun yläasteeksi ja sai nimen Puropellon koulu.

Koulun alumni 
Puropellon koulussa on opiskellut vuosien varrella usea julkisuuden henkilö. Laulaja ja lauluntekijä Evelina (oik. Eveliina Maria Tammenlaakso) opiskeli Puropellon koulussa vuosina 2008–2010. Tammenlaakson musiikinopettaja Puropellon yläkoulussa sai hänet kiinnostumaan musiikista. Tammenlaakso on kertonut olleensa yläkoulussa koulukiusattu. Tv- sekä radiojuontaja ja videobloggaaja Maria Veronica Verho kävi yläkoulun yhdeksännen luokan Puropellon koulussa, opiskeltuaan Turun Steiner-koulussa koko peruskoulun ajan.

Lähteet 

Turun peruskoulut
Taatanpihlaja

Taatanpihlaja eli thüringeninpihlaja (Hedlundia × thuringiaca) on limipihlajien sukuun kuuluva risteymälaji, jonka kantalajit ovat saksanpihlaja (Aria edulis) ja kotipihlaja (Sorbus aucuparia) ja joka aiemmin on luokiteltu paripihlajien (Sorbus) sukuun. Taatanpihlaja on ainoa limipihlaja, joka tuottaa hedelmöityneitä siemeniä.

Ulkonäkö ja koko 
Taatanpihlaja on tuuhea ja melko pyöreälatvuksinen puu, joka voi kasvaa yli 10 metriä korkeaksi. Viljeltynä siitä on olemassa myös kapeampilatvuksinen muoto, kartiotaatanpihlaja 'Fastigiata'.

Levinneisyys 
Taatanpihlaja voi syntyä luonnossa saksanpihlajan ja kotipihlajan päällekkäisellä levinneisyysalueella. Se on luonnonvaraisena harvinainen. Lajia esiintyy Keski-Euroopassa Ranskassa, Saksassa, Sveitsissä, Itävallassa, Unkarissa, Slovakiassa, Romaniassa ja Iso-Britanniassa. Se saattaa löytyä muualtakin, missä kantalajit sattuvat kasvamaan lähekkäin.

Käyttö 
Suomessa monet taimistot kasvattavat kartiotaatanpihlajaa ja sitä istutetaan usein koristepuuksi. Lajike on kestävä Suomen kasvuvyöhykkeillä I–V.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Hedlundia ×thuringiaca

Limipihlajat
Johan Jakob von Daehn

Johan Jakob von Daehn (13. elokuuta 1785 Sippolan hovi, Sippola – 1859 Kozienice, Puolan kuningaskunta) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijan insinöörijoukoissa palvellut kenraali.

Johan Jakob von Daehnin vanhemmat olivat majuri, hovineuvos Johan Samuel von Daehn ja Katarina von Brandt ja puoliso Katarina Lanevski-Wolk. Myös heidän pojastaan Vladimir von Daehnista tuli kenraali. Von Daehn astui sotapalvelukseen 1804 kolonnankuljettajana keisarin seurueen majoitusmestariosastossa. Hänet määrättiin aliluutnanttina 1. sapöörijääkärirykmenttiin 1806. Suomen sodassa 1808–1809 von Daehn palveli Venäjän armeijan ylimajoitusmestari Jan Peter van Suchtelenin joukoissa. Hänet ylennettiin luutnantiksi Venäjän armeijan insinöörijoukoissa 1809 ja määrättiin Vanhan Suomen insinöörialueen päällikön apulaiseksi seuraavana vuonna. Alikapteenina hän tuli Henkivartioväen 13. sapööripataljoonaan 1813. Kapteeniksi ja edelleen everstiksi hänet ylennettiin 1816 ja siirrettiin 1. sapööripataljoonaan, jonka komentaja hänestä tuli 1819. Kenraalimajuriksi von Daehn ylennettiin 1826, 1. sapööriprikaatin komentajaksi hänet nimitettiin 1829. 

Seuraavana vuonna von Daehn siirrettiin 1. jalkaväkiarmeijakunnan esikuntapäälliköksi ja saman vuoden joulukuussa aktiiviarmeijan insinöörijoukkojen komentajaksi. Kenraaliluutnantiksi von Daehn ylennettiin 1833 ja kenraaliksi Venäjän armeijan insinöörijoukoissa 1843. Hänet määrättiin va. sotilaskäskynhaltijaksi Puolaan 1849 ja samana vuonna Puolan kuningaskunnan valtakunnankonseljin jäseneksi ja Venäjän armeijan insinöörijoukkojen tarkastajaksi. Venäjän valtakunnanneuvoston jäsen hänestä tuli 1850. Von Daehn nimitettiin Kronstadtin ylisotakuvernööriksi 1854 ja Venäjän armeijan insinöörijoukkojen ylitarkastajan apulaiseksi 1856 Venäjän valtakunnanneuvoston jäsenenä. Hän sai samana vuonna Henkivartioväen sapööripataljoonan 4. komppanian kunniapäällikkyyden 50-vuotisesta palveluksestaan upseerina. Sotapalveluksesta von Daehn erosi toukokuussa 1858.

Johan Jakob von Daehnin suku merkittiin ritarihuoneeseen aatelissukuna numero 199 vuonna 1836.

Lähteet

Suomalaiset kenraalit
 Suomalaiset aateliset
Vuonna 1785 syntyneet
Vuonna 1859 kuolleet
Sommerfeld-talo

Sommerfeld-talo Limonenstrasse 30, Berliinissä Lichterfelden alueella oli Bauhaus-koulun ensimmäinen yhteishanke.

Se on suunniteltu Walter Gropiuksen ja Adolf Meyerin rakennusurakoitsijalle Adolf Sommerfeldille 1920/1921 Bauhaus-opiskelijoiden avulla. Sommerfeldin sahan ostamasta ja romuttamasta sota-aluksesta sahattua puuta käytettiin rakennusmateriaalina. 

Tiikkinen hirsirakennus on rakennettu kalkkikivisokkelille. Siinä oli nelilapekatto ja edistyksellinen keskussisäänkäynti. Gropius oli saanut inspiraationsa Frank Lloyd Wrightin työstä. Joost Schmidt veisti palkit asiakkaan toivomien aiheiden pohjalta tiikin kovuuden rajoittaessa tyylillisiä elementtejä. Josef Albers loi lyijylasi-ikkunat. Koko sisustus matoista istuimiin tehtiin Bauhaus-työpajoissa. Ekspressionistinen rosoinen tyyli hallitsi työtä edelleen, mutta seuraavien vuosien funktionalismia voidaan nähdä jo Marcel Breuerin konstruktivistisissa istuimissa.

Talo tuhoutui osittain toisessa maailmansodassa. Fred Forbátin suunnittelema autotalli ja kuljettajan asunto pysyivät ennallaan.

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 Kuva talosta sivustolla bauhaus100.de  
 Bauhaus-arkiston projektisivu 
 Merkintä Berliinin osavaltion monumenttiluettelossa 
 Sommerfeld-talo ArchINFORM-tietokannassa

Lähteet
Gui Minhai

Gui Minhai,  tai , (s. 5. toukokuuta 1964 Ningbo, Kiina) on kiinalaissyntyinen ruotsalainen kirjankustantaja. Hän on ollut vuodesta 2015 vangittuna Kiinassa.

Gui Minhai muutti 1988 Kiinasta Ruotsiin opiskelemaan ja jäi sinne Taivaallisen rauhan aukion mielenosoitusten jälkeen 1989, kun Kiinan suhtautuminen demokratian kannattajiin oli muuttunut vihamieliseksi. Hän sai Ruotsin kansalaisuuden 1992. Hän väitteli tohtoriksi Ruotsissa, meni naimisiin, sai tyttären Angela Guin. Kun Kiinan poliittinen ilmapiiri vapautui, Gui palasi Kiinaan. Angela Gui asuu Britanniassa.

Gui Minhai perusti Hongkongiin kirjankustantamon Causeway Bay Books, joka julkaisee Manner-Kiinassa kiellettyjä kirjoja, jotka käsittelevät Manner-Kiinan poliittisia juonitteluja ja sisäpiirin tietoa Kiinan kommunistisesta puolueesta. Kustantamo on julkaissut kirjoja Mao Zedongin seksielämästä, Jiang Zeminiin liittyvistä korruptioepäilyistä ja useita kirjoja Xi Jinpingistä.

Vangitseminen Kiinassa 
Gui Minhai katosi Thaimaassa Pattayalla 17. lokakuuta 2015 sen jälkeen kun hänen oli nähty poistuvan asunnostaan tuntemattoman miehen kanssa. Gui Minhain katoamisen jälkeen katosi loka-joulukuussa 2015 neljä muutakin Causeway Bay Bookin työntekijää. Ennen katoamistaan Guin sanotaan valmistelleen kirjan Xi Jinping ja hänen rakastajattarensa tai Xi ja hänen kuusi naistaan julkaisemista.

Gui Minhai sanoi 17. tammikuuta 2016 Kiinan valtion CCTV-televisiokanavalla palanneensa Kiinaan vapaaehtoisesti vastaamaan vuonna 2003 tapahtuneesta liikennerikkomuksestaan, Kiinan väitteiden mukaan ottaakseen vastuun opiskelijan kuoleman aiheuttaneesta yliajosta. Asia on kuitenkin epäselvä. Kiinan viranomaiset ilmoittivat lokakuussa 2017, että Gui on vapautettu. Gui Minhai otettiin jälleen kiinni 20. tammikuuta 2018, kun hän oli kahden ruotsalaisen diplomaatin kanssa junassa matkalla Shanghaista Pekingiin Ruotsin suurlähetystöön tapaamaan ruotsalaista lääkäriä. Hänellä epäiltiin ALS-tautia. Kiina sanoi syyksi epäilyn valtionsalaisuuksien vuotamisesta. Gui esiintyi Kiinan televisiossa jälleen 9. helmikuuta 2018 ja sanoi palauttavansa juuri saamansa ilmaisunvapauspalkinnon Prix Voltairen ja syytti tilanteestaan Ruotsin viranomaisia.

Gui Minhain vapauttamisyrityksiä 
Ollessaan valtiovierailulla Kiinassa heinäkuussa 2017 otti Stefan Löfven tapauksen esiin keskustelussa Xi Jinpingin kanssa. EU:n ulkopoliittinen edustaja Federica Mogherini vaati tammikuussa 2018 Guin vapauttamista. 37 europaparlamentaarikkoa kirjoitti helmikuussa 2018 Xi Jinpingille kirjeen, jossa he vaativat Gui Minhain vapauttamista ilman ehtoja.

Ruotsin PEN myönsi Gui Minhaille 15. marraskuuta 2019 poissaolevana Tucholskyn palkinnon.

Huomautukset

Lähteet 

Elävät henkilöt
Vuonna 1964 syntyneet
Ruotsalaiset henkilöt
Kustantajat
Carl Johan Ehrenstolpe

Carl Johan Ehrenstolpe (16. heinäkuuta 1791 Kangasala – 7. marraskuuta 1868 Pori) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa  palvellut kenraalimajuri.

Carl Johan Ehrenstolpen vanhemmat olivat everstiluutnantti, Oulun läänin maaherra Carl Henrik Ehrenstolpe ja Anna Elisabet von Kothen ja puolisot 1821–1833 Catarina Charlotta Maria von Schantz ja vuodesta 1834 Emilia Elisabet von Karm. Virka- ja valtiopäivämies Alfred Henrik Balthasar Ehrenstolpe oli Carl Johan Ehrenstolpen poika toisesta avioliitosta. Ehrenstolpe opiskeli Haapaniemen sotakoulussa 1807–1808. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1812, aliluutnantiksi 1814, luutnantiksi 1816, alikapteeniksi 1819 ja majuriksi 1820, jolloin hän palveli Suomen 1. jalkaväkirykmentin Turun pataljoonan esikunnassa. Hänet siirrettiin seuraavana vuonna 46. jalkaväkirykmenttiin ja  vuonna 1829 edelleen 85. Viipurin jalkaväkirykmenttiin, jonka pataljoonankomentaja hänestä tuli saman vuoden lopussa. Ehrenstolpe määrättiin 1831 Venäjän santarmijoukkojen päällikön esikuntaan, mutta siirrettiin 1832 yleisesikuntaupseeriksi Tarton santarmijoukkojen esikuntaan. Everstiluutnantiksi hänet ylennettiin 1833 ja everstiksi 1840. Armeijan ratsuväen luetteloihin 1846 merkittynä hänet määrättiin Käkisalmen paikallismajuriksi 1846, mistä tehtävästä hän erosi viran lakkauttamisen takia 1857. Eron sotapalveluksesta Ehrenstolpe sai kenraalimajurina 1862.

Lähteet

Suomalaiset kenraalit
Vuonna 1791 syntyneet
Vuonna 1868 kuolleet