joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Röyhypiippo

Röyhypiippo (Luzula parviflora) on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, piippojen (Luzula) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Sillä on röyhyä muistuttava kukinto sekä |monilehtinen varsi. Röyhypiippo muistuttaa jonkin verran tunturipiippoa (Luzula wahlenbergii), mutta lajit eroavat toisistaan koon, varsilehtien määrän sekä kukinnon tukilehden ulkonäön perusteella.

Röyhypiippo voi kasvaa 50 cm korkeaksi ja se kasvaa löyhinä mättäinä tai yksittäisversoina. Lehdet ovat tasaisia, noin senttimetrinlevyisiä ja lehtien reunoilla ei ole karvoja. Jopa lähellä kukintoa olevat lehdet voivat olla samankokoisia kuin alemmat lehdet. Kukinnon tukilehti on pieni, ohut ja kalju. Röyhypiipon kukinto muistuttaa heinäkasvien röyhyä, ja kukat sijaitsevat joko yksittäin tai muutaman kukan rykelminä kaarelle taipuneiden varsien päissä. Röyhypiippo kukkii heinä–elokuussa.

Röyhypiippo kasvaa tunturiseudulla metsissä tai pensaikoissa, erityisesti tunturikoivuvyöhykkeessä avoimen tunturipaljakan alapuolella. Röyhypiippo on kalkinsuosija. Suomessa röyhypiippoa tavataan melko yleisenä pohjoisimmassa Lapissa, lähinnä Enontekiöllä, Utsjoella, Sodankylän pohjoisosissa, Inarin länsiosissa sekä Sallan ja Savukosken koillisosissa. Yleisimmillään röyhypiippo on Suomessa Karigasniemen lähiseuduilla.

Röyhypiipon tieteellisen nimen lajinimi (parviflora) tulee latinan kielen sanoista parvus (suom. pieni) sekä flos (suom. kukka), ja tarkoittaa pienikukkaista.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Röyhypiippo (Luzula parviflora)
 Kasviatlas 2018: Röyhypiipon (Luzula parviflora) levinneisyys Suomessa
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Luzula parviflora 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Luzula parviflora 
 Flora of North America: Luzula parviflora 

Piipot
Karppanen

Karppanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Aki Karppanen (s. 1971), jalkapalloilija
Eka Karppanen (1912–2010), graafikko ja kuvittaja
Heikki Karppanen (s. 1944), farmakologian professori 
Ilmari Karppanen (1918–2007), kymmenottelija
Jani Karppanen (s. 1990), pesäpalloilija
Joel Karppanen (s. 1993), valokuvaaja
Kaarlo Karppanen (1905–1996), näyttelijä
Leo Karppanen (s. 1939), kuvataiteilija
Matti Karppanen (1873–1953), taidemaalari ja lintujen täyttäjä
Miia Tervonen, o.s. Karppanen (s. 1990), pesäpalloilija
Miro Karppanen (s. 1998), maastohiihtäjä
Paula Karppanen (s. 1945), iskelmälaulaja
Sirkka Karppanen (1918–1999), toimittaja ja näytelmäkirjailija
Tero Karppanen (s. 1976), salibandyn pelaaja
Veli Karppanen (1951−2002), liikemies
Yrjö Karppanen (1896−1937), toimittaja.

Muita merkityksiä 
J. Karppanen, suomalainen ohjelmatoimisto
Aitolahden Riento

Aitolahden Riento on pääasiassa itä-Tampereella toimiva lentopalloseura. Seura on perustettu vuonna 1952. Seuran lyhenne on AitRi.

AitRi:n miesten edustusjoukkue aloitti toimintansa 2012–2013 miesten Lentopalloliiton 3-sarjassa. Kaudeksi 2014–2015 joukkue nousi 2-sarjaan ja jo seuraavan kauden 2015-2016 päätteeksi se onnistui nousemaan ensimmäistä kertaa seuran historiassa 1-sarjaan voitettuaan ratkaisevassa ottelusarjassa Turun Toverit lisäerässä 15–13.

Joukkue pelasi miesten Lentopalloliiton 1-sarjassa kauteen 2018-2019. Tuona aikana miehissä oli lisäksi kakkosjoukkue 2-sarjassa. Miesten ykkösjoukkue toimi myös Akaa-Volleyn liigajoukkueen farmijoukkueena kaudella 2017-2018. Syksystä 2019 eteenpäin miesten edustusjoukkue on pelannut 2-sarjassa.

Naisten lentopallossa AitRin ykkösjoukkue pelaa Lentopalloliiton 2-sarjaa (syksystä 2017 lähtien).

Lisäksi seuralla on lentopallotoimintaa miesten ja naisten harrastesarjoissa sekä pitkään jatkunut jumppa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivu

Tamperelaiset urheiluseurat
Suomalaiset lentopalloseurat
Hämeenlahden Linnavuori

Hämeenlahden Linnavuori on Kurkijoella luovutetun Karjalan alueella sijaitseva Linnavuori. Sillä on ollut ainakin kaksi rakennusvaihetta joita varhaisempi päättyi 1100-luvun lopussa tai 1200-luvun alussa. Se oli käytössä myöhemmin myös 1300-luvulla. Linnavuori kohoaa Laatokan pinnasta 45 metrin korkeuteen. Sen laki jakaantuu kahteen osaan, josta läntinen puoli on itäistä korkeampi ja toiminut linnan keskuksena. Vuoren päällä on hyvin säilynyt kivinen valli.

Hjalmar Appelgren teki kaivauksia paikalla 1888–1889. Näissä kaivauksissa hän havaitsi laella ainakin 60 kumpumaista kivikasaa ja mahdollisen talonpohjan. Hän tutki yhdeksän kivikasaa tarkemmin ja löysi niistä hiiltä, tuhkaa, poltettuja luita, hevosenhampaita, keramiikkaa ja palanutt savea. Muinaisesineitä löytyi itse kummuista sekä niiden lähialueilta. Paikalta löytyi mm. lukko, avaimet, veitset, kovasimen kappaleet, keritsimet, pronssineula, värttinäpyörä ja pärepihti. Koruista suurin osa oli lasihelmiä. Paikalta löytyneistä rahoista erityisen huomiota herättäviä olivat vuosien 815–912 välillä lyöty itämainen raha sekä kaksi friisiläistä denaaria 1000-luvulta. Näiden esineiden lisäksi hän löysi paikalta kaksi sormusta, nuolenkärkiä sekä kaksi niin sanottua hevosenkenkäsolkea.

Aleksandr Saksan 1980-luvun lopulla tekemissä kaivauksissa linnavuoren kivivallin alta löytyneen keramiikan arvioitiin  olevan 1100-luvulta tai viimeistään 1200-luvulta. Linnavuoren itäisen jyrkänteen alapuolelta löytyi hiiltyneitä puunkappaleita runsaan metrin levyisenä vyöhykkeenä. Ne olivat ilmeisesti vuoren päällä olleesta varustuksesta joka oli palanut ja sitten pudonnut. Radiohiiliajoituksen perusteella puut olivat palaneet 1300-luvulla. Puuvarustusten tuhoutuminen on voinut olla yhteydessä venäläisen kronikan antamaan tietoon ruotsalaisten hyökkäyksestä Kurkijoelle vuonna 1396. Tämä tapahtuma mahdollisesti päätti linnavuoren historian.

Lähteet 
Suomen historia

Luovutetun Karjalan muinaislinnat
Kurkijoki
Mylly (albumi)



Mylly on suomalaisen hip hop duo Töölön Ketterän esikoisalbumi, jonka julkaisi PME Records 16. maaliskuuta 2018. Albumista on julkaistu viisi singleä ennen albumin julkaisua, jotka ovat olleet listamenestyksiä. Duo tiedotti albumista 5. maaliskuuta 2018.

Jäsenten mukaan albumilla on vaikutteita elektronisesta ja kokeellisesta musiikista, kuten The Prodigy -yhtyeestä. He halusivat jättää "pysyvämmän jalanjäljen" ja sulkea uransa aikakauden albumillaan.

Kappaleet

Kritiikki 
Albumi on saanut myönteistä arviota Rumba-musiikkilehden kriitikolta, joka kehuu kappaleiden sanoituksia ja tuotantoa. Kirjoittaja uskoo duon aloittavan uuden aikakauden suomalaisessa hiphop-genressä. Helsingin Sanomien kirjoittaja arvosti albumin tuotantoa ja Matti8:n flowia, mutta piti albumin sanoituksia onttoina.

 Helsingin Sanomat: 
 Rumba: 8.9/10

Lähteet 

Vuoden 2018 esikoisalbumit
Suomalaiset hip hop -albumit
Molander

Molander on seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Abraham Molander (1771–1847), Mikkelin läänin maaherra, majuri, aateloitu 1833 nimellä Nordenheim
 Ahti Molander (1938–1998), taloustieteen professori
 Anders Molander (k. 1720), Sulkavan kirkkoherra
 Anders Johan Molander (1807–1873), kauppias ja valtiopäivämies
 Anita Molander (s. 1950), ruotsalainen näyttelijä, Jan Molanderin tytär
 Claes Gabriel Molander, vuodesta 1833 Nordenheim (1805–1875), todellinen valtioneuvos, Viipurin hovioikeuden presidentti, Abraham Molanderin poika.
 Claes Israel Joakim Molander (1829–1908), pappi, rehtori ja Sortavalan seminaarin ensimmäinen johtaja
 Clas Herman Molander (1817–1897), suomalainen senaattori, Adolf Molanderin poika
 Frans Edvard Molander (1826–1896), varatuomari, pormestari ja valtiopäivämies 
 Gustaf Molander (1888–1973), ruotsalainen elokuvaohjaaja, Lydia ja Harald Molanderin poika
 Harald Molander (1858–1900), ruotsalainen kirjailija ja teatteriohjaaja, Lydia Molanderin puoliso
 Harald Molander (1909–1994), ruotsalainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja, Gustaf Molanderin poika 
 Helena Molander (s. 1951), varatuomari, Mannerheimin lasten­suojelu­liiton lapsi­asia­mies
 Herman Maximilian Molander (1852–1899), juristi ja virka- ja valtiopäivämies, Clas Herman Molanderin poika 
 Jan Molander (1920–2009), ruotsalainen ohjaaja ja näyttelijä, Gustaf Molanderin poika
 Johan Molander (1762–1837), Porvoon piispa, Klas Johan Molanderin poika
 Karin Molander (1889–1978), ruotsalainen näyttelijä
 Klas Johan Molander (1724–1799), Kesälahden ja Ilomantsin kirkkoherra
 Lydia Molander (1851–1929) ruotsalainen näyttelijä, Harald Molanderin puoliso
 Mari Molander (s. 1954), ruotsalainen roolittaja, Jan Molanderin tytär
 Molly Molander, oik. Gertrud Almqvist (1875–1954), ruotsalainen kirjailija ja kirjallisuuskriitikko
 Olof Molander (1892–1966), ruotsalainen teatteriohjaaja, Harald ja Lydia Molanderin poika
 Oscar Molander, ruotsalainen muusikko, FO&O:n entinen jäsen.

Entisenä sukunimenä
 Aurora Fredrika Järnefelt (o.s. Molander, 1800–1868), kruununvoudin vaimo, kuvernööri Alexander Järnefeltin äiti
 Claës Gabriel Nordenheim (vuoteen 1833 Molander, 1805–1875), suomalainen senaattori, Abraham Molanderin poika
 Mauritz Wilhelm Nordenheim (vuoteen 1833 Molander, 1807–1872), suomalainen senaattori, Abraham Molanderin poika

Katso myös
 Molander (suku)
Sari Pajula

Sari Helena Pajula (s. 18. syyskuuta 1960 Raahe) on kirjastotoimen asiantuntija, joka toimi Eduskunnan kirjaston johtajana.  

Sari Pajula syntyi opettaja Jaakko Pajulan ja perushoitaja Kaija Laukan perheeseen. Hän valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1987 ja toimi yliopiston tutkijana 1987, Nurmijärven kunnankirjaston osastonjohtajana 1987–1988, Helsingin hovioikeuden kirjaston hoitajana  1988–1998 ja sisäministeriön informaatikkona 1998–2001.  Eduskunnan kirjaston johtava tietoasiantuntija Pajula oli 2001–2007, kirjaston johtajaksi hänet nimitettiin 2007.  Pajula jäi tehtävästä eläkkeelle keväällä 2017, tunnustuksena työstään hänelle myönnettiin hopeinen Henrik Schaumanin mukaan nimetty mitali.

Lähteet 

Suomalaiset kirjastonjohtajat
 Suomalaiset virkamiehet
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Sosiaalidemokraattinen liitto (Islanti)

Sosiaalidemokraattinen liitto (isl. Samfylkingin jafnaðarmannaflokkur Íslands) on sosiaalidemokraattinen puolue Islannin parlamentissa eli Alltingissa. Se perustettiin vuonna 2000 yhdistämällä silloinen sosiaalidemokraattinen puolue Kansan liitto, Kansallinen herätys ja Naisten Lista yhdeksi puolueeksi.Puolue saavutti vuoden 2017 parlamenttivaaleissa 12,1% kannatuksen ja sai seitsemän paikkaa parlamenttiin, tämä on puolueen parhain tulos sitten vuoden 2013 vaalien.

Puheenjohtaja 
Puolueen puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2016 Logi Már Einarsson.

Vaalit

Lähteet 

 https://xs.is/
 https://www.althingi.is/english/members-of-parliament/political-parties/

Islantilaiset puolueet
Anna-Liisa Laine

Anna-Liisa Laine (s. 1975 Kuopio) on Helsingin yliopiston kasviekologian professori vuodesta 2015, koulutukseltaan biologi. Hän väitteli tohtoriksi 2005. Hänet on kutsuttu vuonna 2017 Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi.

Laine on tutkinut kasvien ja niiden sairauksien välisiä suhteita ja erityisesti heinäratamon ja sillä elävän härmäsienen suhdetta.

Laineen äiti on Kuopion yliopiston hammaslääketieteen professori ja isä opettaja.

Palkinnot ja tunnustukset  
 Vuoden 2012 Akatemiapalkinto tieteellisestä rohkeudesta
 L’Oréalin ja UNESCOn For Women in Science -palkinto
 2015 Helsingin yliopiston Vuoden dosentti

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Anna-Liisa Laine,  Helsingin yliopisto 
 Arvostettua tutkijaakin tytötellään. Menaiset.fi 14.12.2012 Me naiset 50/2012.
 Tiedettä tytöille: Anna-Liisa Laine 

Suomalaiset biologit
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Oden’s

Oden’s (puhekielessä myös dens tai denssi) on ruotsalaisen tupakkavalmistaja GN Tobaccon valmistama nuuskamerkki. Oden’sia on saatavilla monena eri makuna, joista suosituin on Oden’s Cold Dry. Oden’sia myydään myös eri nikotiinimäärissä, jotka ovat 8 mg, 16 mg ja 22 mg. Cold Dry sisältää 22 mg nikotiinia yhtä grammaa kohden.

Oden's on suomalaisten eniten käyttämä nuuskamerkki. Oden's on useita muita nuuskamerkkejä huomattavasti vahvempaa ja edullisempaa. Valmistusmaassaan Ruotsissa Oden's sen sijaan ei ole kovin suosittu tai tunnettu nuuskamerkki heikon laatunsa ja vahvan nikotiinimääränsä vuoksi.

Valmistus 
Oden’s valmistetaan hiotusta, seulotusta tupakasta, joka kulkee lämpökäsittelyn kautta. Oden'sin nuuskaa valmistava tehdas sijaitsee Enköpingissä, Ruotsissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 GN Tobaccon kotisivut

Nuuskamerkit
Keskustapuolue (Islanti)

Keskustapuolue () on vuonna 2017 perustettu islantilainen puolue. Keskustapuolueen perusti Islannin entinen pääministeri Sigmundur Davíð Gunnlaugsson, joka erosi virastaan ja edustamastaan Edistyspuolueesta Panaman papereista selvinneiden veroparatiisiyhtiökytkösten vuoksi. Ensimmäisissä parlamenttivaaleissaan vuonna 2017 vastaperustettu puolue menestyi hyvin saaden yli 10 % äänistä ja seitsemän paikkaa Alltingin.

Vaalimenestys

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Keskustapuolue 

Islantilaiset puolueet
Aarno Planting

Aarno Kalevi Planting (1931–2021) oli suomalainen opettaja ja nuortenkirjailija.

Planting oli vuonna 1961 veiston ja metallityön opettajana vuonna 1947 perustetussa Malmin kaupallisessa keskikoulussa, vuodesta 1965 Malmin yhteiskoulu.

Teoksia 
 Ehtiikö apu ajoissa? : traktaatti Suomen pojille. Agricola-seura, Helsinki 1960
 Seikkailu päättyi laukaukseen : nuorisoromaani. Otava 1960
 Lohet nousevat vastavirtaan : nuorisoromaani. Otava 1962
 Oppikoulun puu-, metalli- ja muovityöt ; kirj. Sven Lindqvist, Reima Petäinen, Aarno Planting. Otava 1964, 3. painos 1972

Lähteet 

Suomalaiset opettajat
Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Koivumäki

Koivumäki on seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Andrei Koivumäki (s. 1988), kiinteistöalan ammattilainen, sarjayrittäjä ja tietokirjailija
 Antti Koivumäki (1976–2002), runoilija ja muusikko
 Antti Koivumäki (s. 1993), futsalmaalivahti 
 Eero Koivumäki (1924–2013), kilpasoutaja
 Elina Koivumäki (s. 1977), juristi, tietokirjailija, ammattipuhuja ja yrittäjä
 Keijo Koivumäki (1926–2017), kilpasoutaja
 Nina Luukkainen, o.s. Koivumäki (s. 1985), kilpajudoka
 Wesley Koivumäki, trubaduuri ja laulaja

Koivumäki voi viitata myös paikkaan. Esimerkiksi:
 Koivumäki, kylä Heinävedellä
 Koivumäki, kylä Nousiaisissa
 Koivumäki, kylä Siilinjärvellä 
 Koivumäki, kylä Sonkajärvellä 
 Koivumäki, kylä Varkaudessa
Janakkalan lukio

Janakkalan lukio on Janakkalassa sijaitseva lukio. Lukio syntyi, kun Tervakosken ja Turengin lukiot yhdistyivät 1.8.2013.

Yleislinjan lisäksi Turengin toimipisteessä toimii urheilulinja. Opiskelijoita lukiossa on yhteensä noin 260. Koulun rehtorina toimii Timo Hillman.

Historiaa

Turengin lukio 
Turengin lukion toiminta alkoi vuonna 1960 perustetun Turengin yhteiskoulun yhteydessä. Lukion toiminta alkoi vuonna 1964, jolloin 26 opiskelijaa aloitti lukio-opintonsa. Keskiarvoraja lukioon oli 6,5. Lukio jakautui kahteen ryhmään, humanistiseen ja matemaattiseen. Humanistisella linjalla opiskeltiin erityisesti kieliä. Valikoimasta löytyi saksa, englanti ja latina. Matemaattisella linjalla opiskelu painottui matematiikkaan, jota opiskeltiin kahdeksan tuntia viikossa. Ryhmävalinnan lisäksi opiskelijat saivat valita opiskeltavaksi joko psykologian tai biologian.

Ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat vuonna 1967. Tuolloin valmistuneita opiskelijoita oli 15. Valmistuneet oppilaat istuttivat päättäjäispäivän aamuna koulun pihaan itsenäisyyden kuusen, joka edelleen tänäkin päivänä sijaitsee ja kasvaa samaisella paikalla.

Vuonna 2009 Turengin lukiossa alkoi urheilulinja. Tuolloin opiskelunsa linjalla aloitti 12 opiskelijaa.

Tervakosken lukio 
Tervakosken lukion toiminta alkoi myöskin Tervakoskelle vuonna 1947 perustetun yhteiskoulun yhteydessä. Lukio perustettiin vuonna 1962.

Koulujen yhdistyminen Janakkalan lukioksi 
Janakkalan kunnanvaltuusto päätti kokouksessaan 14.1.2013, että Janakkalan kaksi lukiota yhdistetään hallinnollisesti. Janakkalan lukio perustettiin virallisesti 1.8.2013. Koulun rehtorina aloitti entisen Tervakosken lukion rehtori Sinikka Luoma (ent. Pulkkinen).

Koulurakennusten historiaa

Turenki 
Katso Turengin yhteiskoulu

Tervakoski 
Katso Tervakosken yhteiskoulu

Opiskelu ja toiminta nykyään 

Janakkalan lukio jakoi Parolan lukion kanssa ensimmäisen sijan STT:n lukiovertailussa Kanta-Hämeen lukioista vuonna 2017. STT:n lukiovertailussa ylioppilastutkintomenestystä verrataan lukiolaisten lähtötasoon. Taasen Ylen tekemässä listauksessa, jossa lukiot listataan pelkän ylioppilastutkintomenestyksen perusteella, Janakkalan lukio sijoittui sijalla 72 ollen Kanta-Hämeen toiseksi paras.

Keskiarvorajat Janakkalan lukioon vuonna 2021 olivat Tervakosken toimipisteeseen 7,08, Turengin toimipisteeseen 7,00 ja urheilulinjalle 7,00.

Rehtorit

Turengin lukio 
 1960 (Tervakosken yhteiskoulu)
 Teuvo Ylöstalo 1976-1994
 Marja-Leena Mahlamäki (ent. Kekki) 1994-lokakuu 2012
 Raimo Laurila lokakuu 2012-2013

Tervakosken lukio 
 Aimo Markkula (Tervakosken yhteiskoulu) 1962-...
 Mikko Vähäkangas 1976-...
 Lea Ahonen ...-helmikuu 2011
 Sinikka Luoma (ent. Pulkkinen) helmikuu 2011-2013

Janakkalan lukio 
 Sinikka Luoma (ent. Pulkkinen) 2013-2014
 Timo Hillman 2014-

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lukion kotisivut

Turenki
Tervakoski
Suomen lukiot
Janakkalan rakennukset ja rakennelmat
Maxime Lagacé

Maxime Lagacé (s. 12. tammikuuta 1993 Saint-Augustin, Quebec) on kanadanranskalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelaa NHL-joukkue Tampa Bay Lightningin organisaatiossa. Hän on pelannut urallaan 18 NHL-ottelua torjuntaprosentilla 87,8% ja päästettyjen maalien keskiarvolla 3,68.

Lähteet

Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit
Tampa Bay Lightningin pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Skopa elämä

Skopa elämä on suomalainen realitysarja opiskelijoiden elämästä. Sarjan pilottikauden ensimmäinen jakso julkaistaan 22. maaliskuuta 2018 YouTubessa. Todellisiin tapahtumiin pohjautuvassa sarjassa seurataan läheltä kymmenen Kuopiossa opiskelevan nuoren arkea viikon ajan. 

Sarjan nimi on saanut inspiraationsa Kuopio-nimen historiatulkinnasta.

Synopsis 
Parikymppiset opiskelijat Alexa, Anna-Maria, Saara, Sawa, Mira ja tyttöporukka Nellyt pinkovat sykkeellä pitkin Skopan baanoja. Elämä on suorittamista ja kipuilua, mutta päiviin mahtuu myös runsaasti rakkautta, noloja puheita ja pieniä suuria ihmetyksen aiheita. 

Skopa elämä kuvaa opiskelijaelämän ihanan kamalaa vapautta aidoimmillaan. Paniikkia vaatimuksista ja sekoilua oman minän kanssa - missä milloinkin. Ehdotonta ystävyyttä ja ihmisen pyyteetöntä kauneutta. Sydämiä suloisesti säröillä, proteiinipatukoita uunissa, meikkausfilosofiaa, keskusteluja perunarieskasta terapiaan.

Päähenkilöt ja kuvaukset 
Sarjan päähenkilöt ovat 19-27-vuotiaita Kuopiossa opiskelevia suomalaisia nuoria. Päähenkilöt on haettu avoimella castingilla Kuopion alueen oppilaitosten (Savonia-ammattikorkeakoulu, Itä-Suomen yliopisto, Savon ammattiopisto ja Ylä-Savon ammattiopisto sekä Kuopion alueen urheiluakatemia) opiskelijoista. Skopa elämä on kuvattu helmikuussa 2018 Kuopiossa.

Päähenkilöt:
 Alexandra
 Anna-Maria
 Mira
 Saara
 Sawa
 Nellyt (viiden tytön kaveriporukka)

Jaksot 
Skopa elämän ensimmäinen tuotantokausi pitää sisällään viisi jaksoa ja extramateriaalit. Jaksot on julkaistu YouTubessa, Instagramissa ja sarjan omalla verkkosivulla.

Tekijät 
 Toteuttaja: Kuopion alueen Maakunnallinen yhteismarkkinointi, jota Kuopion kaupunki koordinoi. 
 Tuotantoyhtiö: Oddy Inc Oy. 
 Tuotantotiimi: vastaava ohjaaja-tuottaja Tuomas Moilanen, Oddy Inc., ohjaaja Raine Siltala

Lähteet

Aiheesta muualla 
*Linkki sarjan kotisivulle 

*Linkki sarjan Youtube-kanavalle

*Linkki sarjan Instagram-sivulle

*Linkki YLE:n artikkeliin

*Linkki ePressin tiedotteeseen

*Linkki Oddyzinen artikkeliin 

YouTube
Rövaren

Rövaren on saari Espoon Suvisaaristossa. Se on yksi Espoon kaupungin ulkoilusaarista. Rövaren sijaitsee noin 700 metriä Stora Herröstä itään ja pari kilometriä Suvisaariston pääsaarista etelälounaaseen. Etäisyys Soukanniemen Amiraalinsatamaan on runsaat kolme kilometriä.

Rövarenin pinta-ala on yhdeksisen hehtaaria. Sen metsät ovat suurimmalta osin kalliomännikköä sekä mustikka- ja puolukkakangasta. Rannat ovat pääosin kalliota ja kivikkoa, etenkin saaren itäosassa. Rövarenin itä- ja etelärannalta avautuu näkymä Suomenlahden ulappaan.

Rövarenin pohjoispuolella sijaitsee 0,8 hehtaarin laajuinen Rövargrundet, joka on vähäpuinen kallioluoto. Runsaan sadan metrin päässä Rövarenin etelärannalta sijaitsee neljän hehtaarin laajuinen Kaparen. 

Rövaren on osa Uudenmaan maakunnallista virkistysalueverkostoa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Rövaren, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset and Daylength
Saariston osayleiskaavaluonnos (Selostus (pdf, 2481 kt))
Geocaching.com
 Retkipaikka.fi

Espoon saaret
Suvisaaristo
Bedivere

Sir Bedivere (kymriksi Bedwyr, ransk. Bédoier, myös Bedevere) on yksi kuningas Arthurin pyöreän pöydän ritareista. Hän on se, joka palautti Excaliburin Järven neidolle. Hän toimi Arthurin marsalkkana. Sir Lucan oli hänen veljensä ja Griflet hänen serkkunsa.

Walesilaisessa perinteessä 
Bedivere esiintyy useissa varhaisissa walesilaisissa teksteissä, joissa häntä kutsutaan nimellä Bedwyr Bedrydant ("Täydellisten jänteiden Bedwyr"). Hänen sanotaan olevan komea, yksikätinen ritari Arthurin palveluksessa. Hänen isänsä nimi on Pedrawd tai Bedrawd, ja hänen lapsensa ovat Amhren ja Eneuawg, jotka molemmat kuuluvat Arthurin hoviin.

Yksi varhaisimmista maininnoista Bediverestä on 900-luvulta peräisin olevassa runossa Pa Gur, jossa kuvaillaan useita Arthurin ritareita. Bediveren sanotaan kaataneen satoja vihollisia ja olleen hurjaluonteinen miekan ja kilven kanssa taistellessaan Garwlwydia vastaan Tryfrwydin rannoilla.

Culhwch ja Olwen 

Bedivere on keskeinen hahmo tarinassa Culhwchista ja Olwenista, jossa hän on korkeassa asemassa Arthurin hovissa ystävänsä Sir Kayn kanssa. Bedivereä kuvaillaan maailman komeimmaksi mieheksi Arthuria ja Drych fab Cibddaria lukuun ottamatta, ja hänen sanotaan kantavan taikapeistä. Häntä pyydetään Culhwchin mukaan tämän retkelle voittaa Olwenin käsi, ja hän on ensimmäinen, joka iskee Ysbaddaden-jättiläistä Culhwchille tarkoitetulla myrkkykeihäällä. Bedivere auttaa Culhwchia suorittamaan Ysbaddadenin antamat mahdottomat tehtävät, ja tarina päättyy Ysbaddadenin häpäisyyn ja kuolemaan ja lopulta Culhwchin ja Olwenin avioliittoon.

Myöhempi traditio 
Geoffrey Monmouthilaisen teoksessa Historia regum Britanniae Bedivere on yksi Arthurin uskollisista liittolaisista, mikä on paljolti hänen roolinsa myös myöhemmässä Arthuriin liittyvässä kirjallisuudessa. Useissa versioissa Arthurin kuolemasta Bedivere ja Arthur kuuluvat niihin muutamiin Camlannin taistelusta selvinneisiin. Taistelun jälkeen kuolettavasti haavoittunut Arthur pyytää Bedivereä heittämään Excaliburin takaisin Järven neidolle. Bedivere kuitenkin ajattelee miekan olevan liian arvokas Britannialle, jotta sen voisi vain heittää veteen. Kun hän kertoo Arthurille ettei mitään tapahtunut, Arthur moittii häntä, tietäen että taikamiekka aiheuttaisi jotain yliluonnollista. Lopulta Bedivere heittää miekan veteen, jolloin sieltä nousee käsi, joka tarttuu miekkaan ilmassa ja vajoaa sitten takaisin laineisiin. Tämän kuullessaan Arthur vakuuttuu, että miekka on todella palautettu Järven neidolle.

Arthurin kuoleman jälkeen Bedivere vetäytyy erakkoluostariin, jossa hän elää lopun elämäänsä.

Lähteet 

Pyöreän pöydän ritarit
Kelttiläinen mytologia
Oinoanda

Oinoanda (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Lyykiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi noin 1,5 kilometriä luoteeseen nykyisestä İncealilerista.

Maantiede  

Oinoanda sijaitsi Lyykiassa, vaikka joskus se on sijoitettu myös Pisidian länsiosaan. Jossakin vaiheessa historiaansa kaupunki vaikuttaisi puolestaan olleen osa Galatiaa. Oinoanda kuului ainakin myöhemmin Kibyran alaisuuteen Balburan ja Bubonin ohella. Kaupunki oli rakennettu kukkulalle, joka sijaitsee heti nykyisen İncealilerin kylän yläpuolella. Kukkula on jyrkkä muilta paitsi eteläsivultaan.

Historia 

Kibyra, Oinoanda, Balbura ja Bubon muodostivat yhdessä tetrapoliin, poliittisen liiton, jossa Kibyralla oli kaksi ääntä ja muilla yksi ääni. Oinoanda esiintyy ensimmäisen kerran historiassa tässä yhteydessä. Murena hajotti tetrapoliin vuonna 81 eaa. toisen Mithridateen sodan lopulla. Tämän jälkeen Oinoanda, Balbura ja Bubon olivat mukana Lyykian liitossa. Kaupunki mahdollisesti erotettiin liitosta, koska se tuki Rooman sisällissodassa Brutusta. Oinoanda löi omaa rahaa ainakin noin vuoden 100 eaa. tienoilla.

100-luvulla jaa. Oinoandan mainitaan saaneen miljonääri Opramoaalta  denaaria kylpylän rakentamista varten. Varhaiskristillisellä ajalla Oinoanda oli piispanistuin, jonka piispa oli Myran metropoliitan alaisuudessa. Hierokles mainitsee kaupungin vielä 500-luvulla jaa., joskin korruptoituneessa nimimuodossa Enoanda.

Rakennukset ja löydökset  

Oinoandan akropoliina eli linnoituksena toimi kaupungin kukkulan huippu. Muu kaupunki oli rakennettu kukkulan etelärinteeseen pengerretyille tasanteille. Kaupunki oli ympäröity muurein, joita on säilynyt erityisesti niiden eteläosassa, parhaimmillaan jopa 10 metrin korkeudelta.

Kaupungin keskiössä oli agora eli kokoontumis- ja kauppapaikka. Sen pohjoispuolella sijaitsee usein esplanadiksi kutsuttu ylempi agora. Kummallakin on ollut suuri määrä patsaita, joiden jalustoja on säilynyt. Ylemmän agoran etelälaidalla sijaitsi stoa eli pylväshalli, johon paikallinen Diogenes Oinoandalainen kirjoitutti pisimmän tunnetun kreikankielisen piirtokirjoituksen, joka tunnetaan Oinoandan piirtokirjoituksena. Se esittelee epikurolaisen filosofian oppeja. Piirtokirjoitus oli alun perin 2,37 metriä korkea ja 80 metriä pitkä. Siihen kuului alun perin noin  sanaa ja se täytti noin 260 neliömetrin alan seinämästä. Kirjoituksesta on säilynyt noin neljäsosa.

Agoroiden läheltä on tunnistettu myös gymnasion. Hieman pohjoisempaa on löydetty kreikkalainen teatteri. Sen läpimitta on noin 42 metriä. Siinä on ollut poikkeuksellisen suuri orkhestra, mutta vain 15 penkkiriviä.

Kaupungin ympäristöstä on löydetty lukuisia hautoja, mukaan lukien yksi mausoleumi, jossa on pitkä erään oinoandalaisen suvun sukuhistoriaa käsittelevä piirtokirjoitus, sekä kalliohautoja, joiden julkisivu jäljittelee temppeliä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Arkeologiset kohteet Turkissa
Lyykian kaupungit
Ympäristöpuolue vihreät (Norja)

Ympäristöpuolue vihreät (, , ) on norjalainen vihreää politiikkaa ajava puolue. Puolueella on kaksi puheenjohtajaa, Une Aina Bastholm ja Arild Hermstad. Viimeisimmissä suurkäräjävaaleissa vuonna 2021 puolue sai 3,9 prosenttia äänistä ja kolme paikkaa.

Historia
Puolue perustettiin virallisesti vuonna 1988, mutta osallistui jo vuoden 1987 lääninvaaleihin ja sai yhden paikan Akershusissa. Vuonna 2013 puolue tuli ensimmäistä kertaa edustetuksi suurkäräjillä, kun Rasmus Hansson pääsi läpi Oslon vaalipiiristä. Vuoden 2021 suurkäräjävaaleissa puolueelle povattiin roimaa vaalivoittoa, mutta huolimatta 0,7 prosenttiyksikön noususta edellisiin vaaleihin se jäi niukasti 4 prosentin äänikynnyksen alle, eikä näin ollen saanut valtakunnallisia tasauspaikkoja.

Vaalimenestys

Puheenjohtajat
Vuosina 1995–2020 puolueella oli Ruotsin ympäristöpuolueen tapaan kaksi puheenjohtajaa, mies ja nainen, mutta vuodesta 2020 Une Aina Bastholm on toiminut yksin puheenjohtajana, minkä lisäksi puolueella on kaksi varapuheenjohtajaa.

 1989–1991 Ove Braaten
 1991–1992 Olav Benestad
 1993–1994 Jan Bojer Vindheim
 1995–1997 Ane Aadland ja Arne Gravanes
 1998–1999 Birte Simonsen ja Brynmor Evans
 1999–2000 Lisa Fröyland ja Gunter Scholz
 2000–2001	Lisa Fröyland ja Tove Funderud Johansen
 2002–2004	Birte Simonsen ja Jan Bojer Vindheim
 2004–2005	Trude Malthe Thomassen ja Brynmor Evans
 2005–2006	Trude Malthe Thomassen ja Gaute Busch
 2006–2007	Trude Malthe Thomassen ja Mats Indrefjord Høllesli
 2007–2008	Birte Simonsen ja Jan Bojer Vindheim
 2008–2011	Hanna E. Marcussen ja Sondre Båtstrand
 2011–2014	Hanna E. Marcussen ja Harald August Nissen
 2014–2016	Hilde Opoku ja Rasmus Hansson
 2016–2018	Une Aina Bastholm ja Rasmus Hansson
 2018–2020	Une Aina Bastholm ja Arild Hermstad

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Puolueen kotisivut 

Euroopan vihreä puolue
Norjalaiset puolueet
Vihreät puolueet
Ratakrassi

Ratakrassi (Lepidium densiflorum) on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon, krassien (Lepidium) sukuun kuuluva ruohovartinen kasvilaji. Ratakrassi muistuttaa paljolti pihakrassia (Lepidium ruderale) ja rikkakrassia (Lepidium neglectum).

Ratakrassi on joko yksi- tai kaksivuotinen kasvi ja voi kasvaa noin parikymmentä senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on haarova ja kasvutavaltaan pysty. Alimmat lehdet ovat liuskoittuneita, mutta ne kuihtuvat ja karisevat aikaisin pois. Ylemmät lehdet ovat isohampaisia. Ratakrassin kukat sijaitsevat varren haarojen päissä tiiviissä ja pitkäperäisissä tertuissa, joiden yksittäiset kukat ovat pieniä. Kukkien terälehdet ovat hyvin pienet sekä mitättömät ja ne voivat toisinaan myös puuttua kokonaan. Ratakrassin hedelmät ovat pyöreähköjä, munanmuotoisia lituja, jotka voivat olla kapealti siipipalteisia. Ratakrassi kukkii kesäkuusta elokuuhun ja on lähes tuoksuton.

Ratakrassi kasvaa erilaisilla joutomailla, kuten ratapihoilla sekä satamissa. Suomessa ratakrassia on tavattu sieltä täältä, lähinnä Etelä-Suomesta.

Ratakrassin teiteellisen nimen lajinimi (densiflorum) viittaa kasvin tiiviisiin kukintoihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Ratakrassi (Lepidium densiflorum)
 Kasviatlas 2018: Ratakrassin (Lepidium densiflorum) levinneisyys Suomessa
 JSTOR Global Plants: Lepidium densiflorum 
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Lepidium densiflorum 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Lepidium densiflorum 

Krassit
Louhosareena

Louhosareena on Nilsiässä sijaitsevaan entiseen  Hiekkamäen kaivokseen 2000-luvun alussa alun perin ooppera- ja musiikkinäyttämöksi rakennettu tanssilava. Kaivos on noin viiden kilometrin päässä Nilsiän keskustasta ja 13 kilometriä Tahkon keskustasta. Avolouhos on kaivostoiminnan loppumisen jälkeen täyttynyt osittain vedellä.

Louhosareena rakennettiin kaivostoiminnan päättymisen jälkeen Hiekkamäen avolouhokseen. Siellä järjestettiin oopperanäytöksiä vuosina 2004–2007, jonka jälkeen niitä järjestänyt yritys Opera Cava hakeutui konkurssiin vuonna 2008. Sen jälkeen siellä järjestettiin tapahtumia satunnaisesti.

Vuoden 2015 lopussa uusi yritys osti louhoksen rakenteet ja sai vuokraoikeuden Kuopion kaupungilta. Siellä järjestettiin vuoden 2017 kesäkuussa ensimmäisen kerran lavatanssit.

Lähteet 
 

Tanssilavat
Nilsiä
Savuruohot

Savuruohot (Conringia) on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon kuuluva pienehkö kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi kuusi lajia, joiden lisäksi muutamien muiden sukuun kuvattujen lajien taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.

Savuruohot ovat yksivuotisia ja kaljuja ruohovartisia kasveja. Niiden varret ovat kasvutavaltaan pystyjä sekä tavallisesti haarattomia. Varsilehtiä on vain muutamia. Lehdet ovat pyöreitä ja niiden väri vaihtelee harmaanvihreästä sinivihreään. Ylimmät lehdet ovat sepiviä. Verholehdet ovat pystyjä, mutta kaksi niistä on maljamaisesti verhiön tyvellä. Terälehdet ovat kalvaan kellanvalkoisia. Hedelmät ovat lituja, jotka ovat pitkiä, nelisärmäisiä ja odattomia.

Suomessa on tavattu kahta savuruoholajia, idänsavuruohoa eli savuruohoa (Conringia orientalis) sekä aasiansavuruohoa (Conringia planisiliqua), joista ensimmäistä on tavattu huomattavasti useammin ympäri maata. Kumpaakaan ei tosin ole tavattu enää 1980-luvun jälkeen.

Savuruohojen (Conringia) suku on nimetty 1600-luvulla eläneen saksalaisen lääkärin Hermann Conringin mukaan.

Lajeja 
 Conringia austriaca
 Conringia clavata
 Conringia grandiflora
 Conringia orientalis – idänsavuruoho eli savuruoho
 Conringia persica
 Conringia planisiliqua – aasiansavuruoho

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Savuruohot (Conringia)
 ITIS: Conringia 
 United States Department of Agriculture (USDA): Conringia 
 Flora of China: Conringia 

Ristikukkaiskasvit
Kansanpuolue (Islanti)

Kansanpuolue () on islantilainen puolue. Se on Islannin parlamentin Alltingin seitsemänneksi suurin puolue ja neljänneksi suurin oppositiopuolue. Puolueen perusti vuonna 2016 Inga Sæland parantamaan köyhien asemaa. Puolue sai vuoden 2016 parlamenttivaaleissa 3,54 prosenttia äänistä, muttei saanut yhtäkään ehdokasta läpi. Sen sijaan vuoden 2017 puolue lähes tuplasi kannatuksensa 6,88 prosenttiin ja sai läpi neljä edustajaa.

Vaalit

Lähteet 

 https://www.flokkurfolksins.is/
 https://www.althingi.is/english/members-of-parliament/political-parties/
 http://www.parties-and-elections.eu/iceland.html

Islantilaiset puolueet‎
Cabo de São Vicenten taistelu (1719)

Cabo de São Vicenten taistelu käytiin 21. joulukuuta 1719 Kvadrupelallianssisodassa kommodori Philip Cavendishin komentamien kolmen  Britannian kuninkaallisen laivaston linjalaivan ja Rodrigo de Torresin komentamien Espanjan laivaston linjalaivojen Tolosa, Hermiona ja Guadalupe, jotka pyrkivät Santanderista Cádiziin, välillä Portugalin rannikolla Cabo de São Vicenten edustalla.

Espanjan laivaston alukset, jotka olivat vallanneet muutamia päiviä aiemmin kuninkaallisen laivaston fregatin ja sluupin, pakottivat viiden tunnin taistelujen päätteeksi Cavendishin laivasto-osaston pakenemaan Gibraltarille. Torresin laivasto saapui Cádiziin 2. tammikuuta 1720.
 

1719
Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut
Espanjan taistelut
Meritaistelut
Adramyttion

Adramyttion (, myös Adramytteion,  ja Atramytteion, , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi nykyisen Burhaniyen eli Örenin paikalla.

Maantiede  

Adramyttion sijaitsi Vähän-Aasian länsirannikolla siitä nimensä saaneen Adramyttioninlahden (nyk. Edremitinlahti) pohjukassa Kaikos-joen varrella. Sen kautta kulki tie Hellespontokselta Pergamoniin. Lahden edustalla sijaitsee Lesboksen saari. Adramyttionin paikka on noin 24 kilometriä etelälounaaseen kaupungista nimensä perineestä nykyisestä Edremitin kaupungista.

Historia 

Adramyttionin paikalla on ollut asutusta viimeistään neoliittisella kaudella. Adramyttionin kaupungin perusti kreikkalaisen perinteen mukaan Adramys, kuningas Kroisoksen veli. Toisen teorian mukaan kaupunki olisi jo vanhempi, ja sen olisivat perustaneet esihistoriallisella kaudella paikalliset luuvilaiset nimellä Adra-Mudra.

Myöhemmin ateenalaisten kerrotaan asuttaneen paikan siirtokuntanaan. 400-luvulla eaa. Adramyttion oli Persian vallan alla, eikä se näin vaikuta olleen mukana Ateenan johtamassa Deloksen meriliitossa.
Thukydideen mukaan kaupunkiin muutti persialaisten luvalla asukkaita myös Delokselta. Nämä olivat niitä deloslaisia, jotka ateenalaiset karkottivat saarelta vuonna 422 eaa. Viimeistään tässä vaiheessa kaupungista tuli hellenisoitunut kaupunki.

Ainakin osa deloslaisista ilmeisesti palasi kotisaarelleen jo vuonna 421/420 eaa., mutta osa vaikuttaa jääneen seudulle. Noin vuosina 404–386 eaa. kaupunki oli lesboslaisten hallinnassa, mutta ainakin jossakin välissä 300-lukua eaa. jälleen Persian vallan alla. Kaupunki löi omaa rahaa ainakin 300-luvulla eaa. Adramyttionin valtiomuodon kuvaus oli mukana Aristoteleen koulukunnan kokoelmassa 158 kaupungin valtiomuodot. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Adramyttēnos (), myöhemmin latinaksi Adramyttenus.

Pergamonin kuninkaiden valtakunnan kukoistaessa hellenistisellä kaudella Adramyttion toimi Pergamonin satamana ja menestyi. Kukoistus jatkui roomalaisella kaudella. Kaupunki esiintyy satamana myös Apostolien teoissa.

Varhaiskristillisellä ajalla Adramyttion toimi piispanistuimena viimeistään vuodesta 431 jaa. lähtien. Kaupunki taantui sen sataman lietyttyä umpeen. Seldžukit valtasivat ja tuhosivat kaupungin Çaka Beyn johdolla vuonna 1093. Kaupungin nimi siirtyi bysanttilaisella kaudella perustetulle Edremitin kaupungille.

Rakennukset ja löydökset 

Adramyttionin paikalla on suoritettu enemmän arkeologisia kaivauksia vasta 2000-luvulla. Tärkeimmät löydöt ovat antiikin aikaa edeltäviä tai myöhempiä: niihin lukeutuu muun muassa 16 neoliittisen kauden kivialttaria, jotka ovat kallioon kaiverrettuja syvennyksiä, joille johtaa portaat; sekä kaksi bysanttilaisaikaista kirkkoa noin 900–1100-luvuilta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Aioliin kaupungit
Arkeologiset kohteet Turkissa
Amynandeis

Amynandeis (, myös Amynandes, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa nykyisen Turkin alueella. 
 
Amynandeiin tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta. Se sijoitetaan yleensä jonnekin Kaarian rannikolle. Sijaintipaikoiksi on ehdotettu muun muassa nykyisten Kargıcıkin ja Alâkilisen lähistöä. Ensin mainitun alueelta on löydetty antiikin aikaisen kaupungin jäänteitä.

Myöskään kaupungin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Klassisella kaudella ainakin noin 453–425 eaa. Amynandeis kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Amynandeus ().

Lähteet 

Kaarian kaupungit
Autokane

Autokane () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi neljä kilometriä pohjoiseen nykyisestä İskelestä. 

Autokanen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupungin tiedetään lyöneen omaa pronssirahaa ainakin 300-luvulla eaa., ja rahat ovat tärkein todiste sen olemassaolosta. Autokanen on joskus ehdotettu olleen sama kuin Kanai eli Kane. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Autokanaios ().

Lähteet 

Aioliin kaupungit
Zeleia

Zeleia () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Troaksessa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Sarıköytä. 

Zeleia sijaitsi Troaksen Ida-vuoren juurella Aisepos-joen varrella, 80 stadioninmitan eli noin 15 kilometrin päässä sisämaassa joen suusta ja Egeanmeren rannikosta. Zeleian kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 200–500 neliökilometriä. 

Varhaisin maininta Zeleiasta on Homeroksen Iliaassa. Kaupungin asutushistoriaa ei tunneta; se ei ollut varmuudella ainakaan Miletoksen siirtokunta, päin vastoin kuin monet muut alueen kaupungit. Se saattaa olla varhaisempi ei-kreikkalainen asutus, joka on hellenisoitunut. Zeleian tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. 400-luvulla eaa. Zeleia kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Kaupunki löi omaa pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. 

Zeleia toimi persialaisten tukikohtana ennen Granikosjoen taistelua. Kaupungin tiedetään olleen olemassa vielä Strabonin aikana, mutta tämän jälkeen se ei enää esiinny antiikin lähteissä.

Piirtokirjoituslähteiden perusteella kaupungissa tiedetään olleen akropolis sekä Apollon Pythiokselle omistettu pyhäkkö, johon liittyi myös oraakkeli.

Lähteet 

Troaksen kaupungit
Carnival Ecstasy

Carnival Ecstasy on Fantasy-luokan risteilyalus, jota operoi Carnival Cruise Lines.  Carnival Ecstasy on toiseksi vanhin Carnival Cruise Linesin käytössä oleva laiva. Se risteilee tällä hetkellä Karibialla ja Bahamassa. Laivalla aloitettiin "Evolutions Of Fun" uudistus vuonna 2007. Alus on romutettu Aliaga Ship Breaking Yard.

Aiheesta muualla 
 Carnival Cruise Lines -kotisivu

Carnival Cruise Linesin alukset
Kesäparalympialaiset 2024

Kesäparalympialaiset 2024 ovat Pariisissa, Ranskassa 28. elokuuta – 9. syyskuuta 2024 järjestettävät XVII kesäparalympialaiset.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen kisasivusto 
 Official website of the Paralympic Movement 

Paralympialaiset
Vuoden 2024 urheilu
Pariisin urheilu
Talviparalympialaiset 2022

Talviparalympialaiset 2022 olivat Pekingissä Kiinassa 4.–13. maaliskuuta 2022 järjestetyt XIII talviparalympialaiset.

Pekingissä järjestettiin myös vuoden 2008 kesäparalympialaiset ja se oli ensimmäinen kaupunki, joka on isännöinyt sekä kesä- että talviparalympialaiset. Ne olivat kaikkiaan toiset Kiinassa järjestetyt paralympialaiset. 2022 talviolympialaisten ja -paralympialaisten virallinen logo julkaistiin joulukuussa 2017.

Valintaprosessi 
Talviparalympialaisten pitopaikka päätettiin 31. heinäkuuta 2015 Malesian Kuala Lumpurissa. Kilpailujen järjestäjäksi oli kaksi hakijaa:

Lajit 
Pekingin talviparalympialaisissa 2022 ratkaistiin 78 kultamitalia 6 lajissa.

Kalenteri

Kilpailupaikat 

Jäälajit kilpaillaan Pekingissä, alppihiihtotapahtumat tullaan kilpailemaan Yanqingissa ja Zhangjiakoussa järjestetään lumilautailu- ja maastohiihtotapahtumat.

Peking 
Olympic Green
Pekingin kansallinen stadion – avajaiset ja päättäjäiset
Pekingin kansallinen vesiurheilukeskus – pyörätuolicurling
National Indoor Stadium – kelkkajääkiekko
Olympiakylä
China National Convention Center – lehdistökeskus

Yanqing 
National Alpine Skiing Centre – alppihiihto
Olympiakylä

Zhangjiakou 
National Biathlon Centre – ampuma- ja maastohiihto
Genting Snow Park – lumilautailu
Zhangjiakou Medals Plaza – mitaliseremoniat
Olympiakylä

Lähteet:

Osallistujamaat 
Vuoden 2022 talviparalympialaisiin on toistaiseksi varmistanut osallistumisen 46 maata ja 564 urheilijaa. Azerbaidžan, Israel ja Puerto Rico osallistuivat ensimmäistä kertaa talviparalympialaisiin, lisäksi Liechtenstein palasi talviparalympialaisiin sitten vuoden 1994, Viro vuoden 2002 ja Latvia vuoden 2006 jälkeen. Venäjä ei saanut valtiona osallistumislupaa vuoden 2022 paralympialaisiin valtiojohtoisen dopingjärjestelmän takia, ja se suljettiin yhdessä Valko-Venäjän kanssa kokonaan kilpailuista Venäjän hyökkättyä Ukrainaan.

Aasia

Amerikka

Eurooppa

Oseania

Huomautukset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen kisasivusto  
 Official website of the Paralympic Movement 

Paralympialaiset
Vuoden 2022 urheilu
Kiinan urheilutapahtumat
Pekingin urheilu
Zhangjiakou
Reformipuolue (Islanti)

Reformipuolue () on islantilainen liberaalipuolue, joka perustettiin vuonna 2016 sen kannattajien erottua Itsenäisyyspuolueesta. Eron syynä oli Islannin vuonna 2015 kaatunut kansanäänestys maan EU-jäsenyydestä. 

Puolue kannattaa vapaita markkinoita, euron käyttöönottoa, EU:n jäsenyyttä sekä laajaa kansainvälistä yhteistyötä ilmastonmuutoksen torjunnassa.

Vaalimenestys 
Puolue osallistui ensimmäisiin vaaleihinsa vuonna 2016, jolloin sille osoitettiin vaalikirjaimeksi, joita puolueet ja listat käyttävät mm. logoissaan, C.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Reformipuolue 

Euroopan liberaalidemokraattinen puolue
Islantilaiset puolueet
KJ Apa

Keneti James "KJ" Fitzgerald Apa  (s. 17. kesäkuuta 1997) on uusiseelantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Archie Andrewsin roolista jännityssarjassa Riverdale.

Varhainen elämä 
Apa syntyi Aucklandissa.  Hänen vanhempansa ovat Keneti ja Tessa Apa (omaa sukua Callander). Hänen isänsä on samoalainen ja kokki hänen kotikylässään Samoassa. Apan äiti on uusiseelantilainen.  Hänellä on kaksi vanhempaa siskoa. Apa kävi lukiota King´s collegessa Aucklandissa ennen näyttelemisen aloittamista.

Ura 
Apa näytteli vuosina 2013–2015 Kane Jenkinsiä uusiseelantilaisessa saippuasarjassa Shortland Street. Vuonna 2016 Apa alkoi näytellä Archie Andrewsia CW-draamasarjassa nimeltä Riverdale. Rooliin oli neljän kuukauden ajan etsitty sopivaa näyttelijää. 

Vuonna 2017 hän näytteli teiniä Ethan Montgomeryä komedia-draamassa A Dog´s Purpose. Se esitettiin televisiossa samana päivänä kuin Riverdale.  Apa saiseuraavaksi elokuvaroolikseen Klan Lawleyn korvaamisen elokuvassa The Hate U Give.  Apa näyttelee myös Griffiniä Netflixin elokuvassa The Last Summer, mikä julkaistiin 3. toukokuuta 2019.

Yksityiselämä 
Apa on rugby union -pelaaja ja valmentaja Michael Jonesin veljenpoika.  Hän on ilmoittanut olevansa kristitty. 

Apa oli mukana pienessä auto-onnettomuudessa Vancouverissa syyskuussa 2017, mutta hänelle ei käynyt kuinkaan, koska matkustajanpuoli osui kevyesti pylvääseen. Syyksi ilmoitettiin, että Apa nukahti rattiin pitkän kuvauspäivän vuoksi.

Filmografia

Elokuvat

Televisio

Palkinnot ja ehdokkuudet

Lähteet 

Uusiseelantilaiset näyttelijät
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Casey Cott

Casey Morton Cott (s. 8. elokuuta 1992 Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Kevin Kellerin roolista jännityssarjassa Riverdale. Hänen isoveljensä on Broadway-näyttelijä Corey Cott.

Nuoruus ja koulutus 
Cott syntyi vuonna 1992 keskimmäisenä lapsena Rick Cottille, joka on sijoituspäällikkö ja entinen taisteilija ilmavoimissa, hänen äitinsä on Lori Cott.  Cott kasvoi Chagrin Fallasissa, Ohiossa nuoremman siskonsa ja veljensä kanssa, valmistui, hän valmistui Chagrin Falls High Schoolista. Hän opiskeli Bostonin yliopistossa kaksi vuotta, ennen kuin päätti opiskella näyttelemistä. Hän siirtyi Carnegie Mellon School of Drama ja valmistui vuonna 2016.

Ura 
Cott aloitti näyttelijänuransa esiintymällä ohiolaisessa teatterissa muun muassa näytelmissä Bloody Bloody Andrew Jackson ja Romeo ja Julia, muiden joukossa.  Siirryttyään Pittsburghin kouluun hän osallistui alueen teatteriesitykseen, kun hän esiintyi samanaikaisesti yliopiston teatterissa. Hän esiintyi vuoden 2014 tuotannossa Parade New Hazlett teatterissa Pittsburghissa, jossa hän näytteli useiden Carnegie Mellon luokkalaisten kanssa, sekä tuotti Small Engine Repair Barebone Production. Elokuussa 2016 hän näytteli Mosesta ensi-illassa Stephen Schwartzin musiikkiprojektissa, lavastajana Egyptin prinsissä Bay Street teatterissa Sag Harbor, New Yorkissa, vastassa Shuler Hensley ja John Cariani.

12. maaliskuuta 2016, viimeisenä vuotena CMU:ssa, Cott näytteli Kevin Kelleriä the CW jännityssarjassa Riverdale perustuen kirjaan nimeltä Archie Comics. Hahmona Kevin on huomattava, koska hän on historian ensimmäinen avoimesti homo Archie Comicsissa.  Cott aloitti Facebook videon ja julkaisi sen faneilleen maaliskuussa 2017, että hän alun perin kuunteli Archie Andrewsiä ja Jughead Jonesia. Hän tuli sarjaan mukaan toisella kaudella. 

12. maaliskuuta 2018 SXSW festivaaleissa, Cott ilmoitti tulevasta roolistaan elokuvassa The Mascot, jonka on kirjoittanut ja ohajnnut Matthew Perkins. Cott näyttelee pääroolia Nick Shepherd. Kuitenkin vuonna 2019 elokuvan tuotanto on pysähtynyt.  Vuonna 2018 Cott otti osaa kuvaten elokuvaa All the Little Things We Kill, jossa hän näytteli Trever Olssonia.

Filmography

Lähteet

Aiheesta muualla  
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Petollinen suunnitelma

Petollinen suunnitelma () on yhdysvaltalainen John Landisin ohjaama crazyhuumoria edustava rikosaiheinen komedia-elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1998.

Näyttelijät 

Lähde:

Lähteet 

Vuoden 1998 elokuvat
Atarneus

Atarneus (, myös Atarna, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Dikiliä.

Maantiede  

Atarneus sijaitsi Aioliissa, mutta luetaan joskus myös osaksi Myysiaa. Se sijaitsi lähellä Lesboksen saaren vastaista rannikkoa, ja sen kautta kulki tie Adramyttionista Kaikoksen tasangolle. Atarneuksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 200–500 neliökilometriä.

Historia 

Kaupungin alkuperäinen nimi lienee ollut juuri Atarneus, mutta myöhemmin se tunnettiin ennen kaikkea nimillä Atarna, Atarnea ja Aterne.
Herodotos kertoo, että Kyyros antoi Atarneuksen alueen Khioksen asukkaille näiden luovutettua hänelle lyydialaisen Paktyeen vuonna 547/546 eaa. Stefanos Byzantionlainen yhdisti Atarneuksen Homeroksen mainitsemaan Tarneen, mutta mahdollisesti perusteettomasti. Atarneuksen väestö koostui ilmeisesti suuren osan kaupungin historiaa osaksi kreikkalaisista ja osaksi ei-kreikkalaisista eli barbaareista. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Atarneus () ja Atarneitēs ().

Persialaiset voittivat Miletoksen tyrannin Histiaioksen Joonian kapinan aikaan Malenessa Atarneuksen alueella, ja vangitsivat tämän. Myöhemmin kaupunkia asuttivat Khioksesta karkotetut demokraatit, jotka tekivät sieltä hyökkäyksiä kotisaarelleen ainakin vuonna 409 eaa. 300-luvun eaa. puolessa välissä kaupungin tyrannina toimi Hermias, joka oli Aristoteleen ystävä ja appi. Kaupunki löi omaa hopea- ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien.

Pausaniaan mukaan Atarneusta kohtasi sama onnettomuus kuin Myusta, toisin sanoen se täytyi hylätä lähivesistöissä lisääntyneiden sääskien määrän vuoksi. Epäselväksi kuitenkin jää, mistä tämä johtui, koska kaupungit sijaitsivat melko kaukana toisistaan. Atarneus kuitenkin ilmeisesti hylättiin, eikä se ollut enää olemassa Pliniuksen aikana.

Rakennukset ja löydökset  

Atarneus on ollut ympäröity muurein, joista on säilynyt joitakin jäänteitä. Ne on ajoitettu 500–400-luvuille eaa. Kaupungin paikalta on löydetty myös 300-luvulle eaa. ajoitettujen rakennusten raunioita sekä saman ajan keramiikkaa.

Lähteet 

Aioliin kaupungit
Arkeologiset kohteet Turkissa