joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Dakarin–Nigerin rautatie

Dakarin–Nigerin rautatie on Dakarista Nigerjoen varrelle Bamakoon ja Koulikoroon johtava rautatie Senegalissa ja Malissa. Sen pituus on 1286 kilometriä, josta 641 kilometriä on Malissa.

Ranskan siirtomaavallan aikana rakennettu rautatie valmistui kolmessa vaiheessa. Yksityisen DSL-yhtiön Dakarin ja Saint-Louisin välinen 264 kilometrin osuus rakennettiin vuosina 1882–1885. Armeijan vuosina 1881–1904 rakentama Kayesin ja Koulikoron välinen 555 kilometrin pituinen rata yhdisti Senegal- ja Nigerjoet. Kayes ja Dakarin–Saint-Louisin välisellä radalla sijaitseva Thiès yhdistettiin 667 kilometrin pituisella osuudella vuosina 1907–1923. Samalla rakennettiin sivuradat Kaolackiin, Linguèreen ja Toubaan. Radat saivat yhteisen hallinnon vuonna 1934. Vuodesta 1947 lähtien niitä hallinnoivat Ranskan Länsi-Afrikan rautatiet, joiden keskuspaikkana toimi Thiès.

Malin liittovaltion hajottua vuonna 1960 Malin ja Senegalin välinen liikenne keskeytyi ja molemmat valtiot perustivat omat rautatiehallintonsa. Radan yhteiskäytöstä sovittiin maiden välillä vuonna 1962.

Vuosikymmenten kuluessa Dakarin–Nigerin rautatie rappeutui ja sen liikenne väheni huomattavasti. Vuonna 2003 Senegalin ja Malin hallitukset antoivat rautatien ranskalais-kanadalaisen Transrail-konsortion hoidettavaksi. Uusi toimija ei kuitenkaan onnistunut korjaamaan tilannetta, ja vuonna 2016 Mali ja Senegal perustivat yhteisen rautatieyhtiön nimeltä Dakar–Bamako Ferroviaire. Samana vuonna maat solmivat sopimuksen kiinalaisen China Railway Construction Corporationin kanssa, jonka on määrä kunnostaa rata neljän vuoden kuluessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Malin liikenne
Rautatiet
Senegalin liikenne
Pyhäjokialueen kansallispuku

Tämä artikkeli kertoo Pyhäjokialueen naisen kansallispuvusta, joka on pohjoispohjalainen kansallispuku. Pukualueeseen kuuluvat Pyhäjoki, Merijärvi, Oulainen, Haapavesi, Vihanti ja Kärsämäki. Pyhäjokialueella ei ole miehen kansallispukua.

Pyhäjokialueen kansallispuku 
Puvun kokosi Toini-Inkeri Kaukonen 1965 Pyhäjokialueen kotiseutuliiton ja sen kansallispukutoimikunnan toimeksiannosta. Puvun hameessa on kapeahko raidoitus lampaanruskeaa ja tiilenpunaisen eri vivahteita, liivi on tummanpunainen tai hamekankaasta tehty ja siinä on parinapit, paidassa on joko kauluskaitale tai pieni kääntyvä kaulus, puuvillaesiliina on valkea tai tummansininen, huivi on puna-valkoruutuinen, päähine on koppamyssy tyllikirjontatykillä, paljinsolki, avainkoukku ja pariavaimet.

Pyhäjokialueen tarkistettu kansallispuku 
Pyhäjokialueen kansallispuku on tarkistettu alkujaan silloisen Oulun läänin Kotiteollisuusyhdistyksen toiminnanjohtaja Maisa Nurmiala kansallispukualan neuvojakoulutukseen kuuluvana opinnäytetyönä ja sittemmin Pyhäjokialueen kotiseutuliiton aloitteesta yhteistyössä Pohjois-Pohjanmaan käsi- ja taideteollisuusyhdistyksen kanssa Suomen kansallispukuneuvoston ohjeiden mukaan. Puvun ohjeita ja tarvikkeita myy TaitoShop Maakari. Puku on seuraavanlainen:

Päähine on suurehko tykkimyssy, jonka koppa on päällystetty punaisella silkillä. Pitsinä on kirjailtu tylli.

Paita on pellavaa tai puolipellavaa. Malliltaan väljä ja yksinkertainen eikä siinä ole etuhalkiota. Rannekkeet suljetaan lankanapilla. Paita on samanlainen kuin Siikajokilaakson naisen puvussa.

Liivi on tummanpunainen tai hamekankaasta valmistettu, malliltaan melko pitkä. Takakappaleessa reilun kokoiset körtit. Liivi kiinnitetään piilohakasilla tai parinapeilla.

Hame Kapeahko raidoitus, jossa vuorottelevat erisävyisistä punaisista ja lampaanruskeasta muodostuvat raidat.

Esiliina on joko valkoinen tai tummansininen puuvillaesiliina. Esiliinassa on pirtanauha.

Asusteet Koru on kapeakehäinen vaskinen paljinsolki. Solki ei ole välttämätön. Avainkoukku ja pariavaimet. Sukat ovat valkoiset ja yksinkertaiset. Jalkineet ovat mustat nauha- tai solkikengät, mustat avokkaat tai nahanväriset lipokkaat.

Katso myös 
 Siikajokilaakson kansallispuku

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kirjastovirma:Pyhäjokialueen kansallispuku
 Kansallispuvussa:Pyhäjokialue

Suomalaiset kansallispuvut
Pohjois-Pohjanmaa
Good Fridays

Good Fridays oli Kanyen ja levy-yhtiö GOOD Musicin järjestämä tapahtuma, jossa julkaistiin perjantaisin kappale mainostaakseen Kanyen tulevaa My Beautiful Dark Twisted Fantasy -albumia, joista vain neljä kappaletta päätyi albumiin. Vuonna 2016 Good Fridays palasi mainostamaan The Life of Pablo -albumia.

Kappaleet 
 Power (Remix), mukana Kanye West, Jay-Z ja Swizz Beats. (20. elokuuta 2010)
 Monster, mukana Kanye West, Rick Ross, Jay-Z, Nicki Minaj. (27. elokuuta 2010)
 Runaway Love (Remix), mukana Kanye West, Justin Bieber ja Raekwon. (30. elokuuta 2010)
 Devil in a New Dress, mukana Kanye West. (3. syyskuuta 2010)
 Good Friday, mukana Kanye West, Common, Pusha T, Kid Cudi, Big Sean ja Charlie Wilson. (10. syyskuuta 2010)
 Lord Lord Lord, mukana Kanye West, Mos Def, Swizz Beats, Raekwon ja Charlie Wilson. (17. syyskuuta 2010)
 So Appalled, mukana Kanye West, Jay-Z, Pusha T, Cyhi the Prynce, Swizz Beatz ja Rza. (24. syyskuuta 2010)
 Christian Dior Denim Flow, mukana Kanye West, Kid Cudi, Pusha T, John Legend, Lloyd Banks. ja Ryan Leslie (1. lokakuuta 2010)
 Don’t Stop!, mukana Kanye West. (8. lokakuuta 2010)
 Take One For The Team, mukana Kanye West, Keri Hilson, Pusha T ja Cyhi the Prynce. (15. lokakuuta 2010)
 Don’t Look Down, mukana Kanye West, Mos Def, Big Sean ja Lupe Fiasco. (22. lokakuuta 2010)
 The Joy, mukana Kanye West, Pete Rock, Jay-Z, Charlie Wilson, Curtis Mayfield ja Kid Cudi. (29. lokakuuta 2010)
 Looking For Trouble, mukana Kanye West, Pusha T, Cyhi the Prynce, Big Sean ja J Cole. (5. marraskuuta 2010)
 Chain Heavy, mukana Talib Kweli ja Consequence. (12. marraskuuta 2010)
 Christmas in Harlem, mukana Kanye West Cam'ron, Vado, Cyhi the Prynce, Pusha T, Musiq Soulchild, Teyana Taylor ja Big Sean. (17. tammikuuta 2010)
 Real Friends, mukana Kanye West ja Ty Dolla $ign. (8. tammikuuta 2016)
 No More Parties in L.A., mukana Kanye West ja Kendrick Lamar. (18. tammikuuta 2016)
 30 Hours, mukana Kanye West. (12. tammikuuta 2016)

Lähteet 

Vuoden 2010 musiikki
Alphas

Alphas on  yhdysvaltalainen scifisarja, jonka loivat Zak Penn ja Michael Karnow. Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa Syfyn kanavalla 11. heinäkuuta 2011 ja Suomessa C Moren kanavalla 10. tammikuuta 2013. Tammikuussa 2013 Syfy vahvisti sarjan jäävän vain kahden kauden mittaiseksi.

Scifisarjojen Alphas, Warehouse 13 ja Eureka tapahtumat on linkitetty samaan maailmaan useiden crossover-jaksojen avulla.

Juoni 
Sarja seuraa viiden "Alphas"-nimellä kutsutun erikoiskyvyllisen ihmisten ryhmää. Heidän johtajana toimii neurologiaan erikoistunut psykiatri Lee Rosen (David Strathairn). He ovat Yhdysvaltain puolustusministeriön rikostutkimusosaston alainen ryhmä, jonka tehtävänä on tutkia muiden Alphojen tekemiksi epäiltyjä rikoksia.

Näyttelijät

Tuotanto 
Zak Penn ja Michael Karnow alkoivat suunnittelemaan sarjaa vuonna 2006 nimellä Section 8. Vuonna 2007 ABC kiinnostui sarjasta, mutta vuosina 2007–2008 tapahtuneen käsikirjoittajien lakon myötä sarja peruttiin.

Syfy kiinnostui sarjasta vuonna 2009 ja tilasi pilottijakson. Sen kuvaukset tehtiin Torontossa vuonna 2010.

Joulukuussa 2010 Syfy tilasi ensimmäisen kauden Alphas-sarjalle.

Arvostelut 
Metacritic antoi sarjalle arvosanaksi 63/100 pistettä ja Rotten Tomatoes 87 %.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Alphas TV.comissa 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Yhdysvaltalaiset seikkailusarjat
Yhdysvaltalaiset toimintasarjat
Yhdysvaltalaiset scifi-sarjat
2010-luvun televisiosarjat
Syfyn televisio-ohjelmat
Saksan itsenäinen sosiaalidemokraattinen puolue

Saksan itsenäinen sosiaalidemokraattinen puolue (, USPD) oli Saksassa vuosina 1917–1922 toiminut vasemmistososiaalidemokraattinen puolue, joka sijoittui aatteellisesti Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen (SPD) ja Saksan kommunistisen puolueen (KPD) väliin.

USPD:n perustivat vasemmistososiaalidemokraatit, jotka eivät hyväksyneet sitä, että SPD tuki ensimmäisen maailmansodan aikana passiivisesti Saksan hallituksen sotapolitiikkaa linnarauhaksi kutsutun sovinnon nimissä. Oppositioryhmä muodosti keväällä 1916 sosiaalidemokraattisen työläisseuran (Sozialdemokratische Arbeitsgemeinschaft, SAG). Itsenäinen sosiaalidemokraattinen puolue perustettiin Gothassa 6.–8. huhtikuuta 1917 järjestetyssä kokouksessa. Puolue saavutti pian laajan kannatuksen työläisten parissa järjestämällä suuria lakkoliikkeitä painostaakseen hallitusta lopettamaan sodan. USPD:n ensimmäinen puheenjohtaja oli Hugo Haase.

Vuoden 1918 vallankumouksen yhteydessä USPD:n johto oli valmis jakamaan hallitusvastuun oikeistososiaalidemokraattien kanssa. Uudessa hallituksessa eli kansanvaltuutettujen neuvostossa oli kolme edustajaa kummastakin sosiaalidemokraattisesta puolueesta ja puheenjohtajuus oli jaettu Friedrich Ebertin ja Hugo Haasen kesken. USPD:n edustajat kuitenkin erosivat hallituksesta jo joulukuun 1918 lopussa, koska hallitus ei puuttunut armeijan ja Freikorps-joukkojen väkivaltaan vallankumouksellista vasemmistoa kohtaan. USPD sai Weimarin kansalliskokouksen vaaleissa tammikuussa 1919 vain 22 edustajaa, mutta kesäkuun 1920 valtiopäivävaaleissa se kohosi 84:llä edustajallaan valtiopäivien toiseksi suurimmaksi puolueeksi SPD:n jälkeen. Baijerissa USPD:n Kurt Eisner johti paikallista vallankumousta ja tuli 8. marraskuuta 1918 osavaltion pääministeriksi. Eisnerin murha helmikuussa 1919 radikalisoi Baijerin USPD:n, jolla oli merkittävä rooli vuoden 1919 lyhytaikaisessa Baijerin neuvostotasavallassa. Myös Haase murhattiin myöhemmin samana vuonna, mikä vahvisti puolueen sisäistä hajaannusta.

Kiista puolueen liittymisestä kommunistiseen internationaaliin hajotti USPD:n lokakuussa 1920, ja huomattava osa sen jäsenistöstä liittyi uuteen kommunistiseen puolueeseen KPD:hen. Lähes koko jäljelle jäänyt USPD uudelleenyhdistyi SPD:n kanssa syyskuussa 1922. Pieni joukko yhdistymistä vastustaneita aktiiveja perusti uuden puolueen, joka käytti USPD:n nimeä. Tämä mitättömäksi jäänyt puolue yhdistyi vuonna 1931 vastaperustettuun Saksan sosialistiseen työväenpuolueeseen (SAPD).

USPD oli yksi vuonna 1921 muodostetun niin sanotun 2½ internationaalin tärkeimmistä perustajapuolueista.

Tunnettuja jäseniä
Hugo Haase (puheenjohtaja)
Eduard Bernstein
Karl Kautsky
Karl Liebknecht
Rosa Luxemburg
Clara Zetkin
Kurt Eisner
Ernst Thälmann
Paul Levi
Georg Ledebour (puheenjohtaja)
Theodor Liebknecht (puheenjohtaja)

Lähteet

Saksalaiset puolueet
Sosiaalidemokraattiset puolueet
Weimarin tasavalta
Portugalin ralli 2008

Portugalin ralli 2008 eli viralliselta nimeltään 42. Vodafone Rally de Portugal oli IRC-sarjan kauden toinen osakilpailu ja se ajettiin 8. – 10. toukokuuta 2008 Portugalissa. Rallin keskuspaikkana oli Faro. Ralli oli järjestyksessään 42. Portugalin ralli.

Ralli oli soraralli ja erikoiskokeita oli 13 kpl ja niiden yhteispituus oli 249,74 km.

Kilpailuun osallistui 46 autokuntaa joista maaliin pääsi 23. Suomalaisista mukana olivat parit Marcus Grönholm-Timo Rautiainen nolla-autotehtävissä sekä Juho Hänninen-Mikko Markkula ja Anton Alén-Timo Alanne.

Lopputulokset

Lähteet

Portugalin ralli
San Hermenegildo (1789)

San Hermenegildo oli Espanjan laivaston vuonna 1789 vesille laskettu 112-tykkinen Santa Ana -luokan linjalaiva.

Valmistus 

Alus tilattiin Havannasta. Alus laskettiin vesille vuonna 1789.

Palvelus 
Alus kuului kesällä 1800 Ferroliin koottuun amiraali Mazzaredon laivastoon, jonka muut alukset olivat: Argonauta, Real Carlos, San Fernando, San Antonio ja San Agustin. Britannian kuninkaallisen laivaston kontra-amiraali Sir John Borlase Warrenin, jonka lippulaivana oli HMS Renown, laivasto-osasto hyökkäsi kesäkuussa Ferrolissa olleen espanjalaisosaston kimppuun. Kenraaliluutnantti Sir James Pulteneyn johtamia maajoukkoja kuljettavien alusten lisäksi Warrenin osastoon kuuluivat HMS London, HMS Impétueux, HMS Captain, HMS Courageux, HMS Amelia, HMS Indefatigable, HMS Amethyst, HMS Stag, HMS Brilliant ja HMS Cynthia. Maajoukot laskettiin tykkeineen maihin 25. kesäkuuta ja joukot miehittivät Ferrolia ympäröineet vuoret seuraavana aamuna. Hyökkäys kuitenkin lopulta epäonnistui ja espanjalaisalukset ja kaupunki jäivät valtaamatta.

Alus kuului 1801 vara-amiraali Don Juan Joaquin de Morenon laivueeseen, johon kuului viisi espanjalaista ja yksi ranskalainen linja-laivaa, kolme fregattia ja luggertti. Laivue lähti Ferrolista ja saapui 8. heinäkuuta Cadiziin, josta laivue lähti merelle seuraavana aamuna liittyen kontra-amiraali Linois'n Algercirasin edustalle ankkuroituneeseen ranskalaiseen laivueeseen. Yhdistyneeseen laivastoon kuului aiemmin mainittujen espanjalaisalusten lisäksi seitsemän ranskalaisalusta.

[[Tiedosto:Navio_Real_Carlos_y_San_Hermenegildo_en_llamas.jpg|pienoiskuva|'Real Carlos ja San Hermenegildo törmäyksen jälkeen.]]Yhdistynyt laivasto nosti 12. heinäkuuta ankkurin ja lähti merelle, missä laivasto kohtasi vielä samana iltana kontra-amiraali Sir James Saumarezin johtaman yhdeksän aluksen laivueen Cabaretan niemen edustalla. Ilta kahdeksasta osastot kohtasivat ja seuranneessa taistelussa alukset ampuivat läpi yön toisiaan. Hieman ennen puoltayötä Real Carlos, San Hermenegildo ja ranskalainen St. Antoine irtaantuivat taistelusta. Ranskalaisalus törmäsi Real Carlosiin, joka törmäsi palavana edelleen San Hermenegildoon''. Vaikka törmänneet alukset irtautuivat toisistaan niin hieman puolen yön jälkeen ne räjähtivät. Aluksilla olleista lähes 2 000 miehestä selvisi vain noin 300.

Lähteet

Viitteet 

Santa Ana -luokan linjalaivat
Madeiran ralli 2008

Madeiran ralli 2008 eli viralliselta nimeltään 49. Rali Vinho da Madeira 2008 ajettiin Portugalille kuuluvalla Madeiran saarella 1. - 2. elokuuta 2008. Rallin keskuspaikkana toimi saaren pääkaupunki Funchal. Ralli sisälsi 21 erikoiskoetta, yhteispituudeltaan 292,16 km, kaikki kestopäällysteellä.

Ralli kuului sekä IRC- että ERC-rallisarjoihin ja oli lisäksi Portugalin mestaruussarjan viides osakilpailu. Kilpailuun ilmoittautui 58 autokuntaa joista maaliin pääsi 34.

Lopputulokset

Lähteet

Madeiran ralli
Real Carlos (1787)

Real Carlos oli Espanjan laivaston vuonna 1787 vesille laskettu 112-tykkinen Santa Ana -luokan linjalaiva.

Valmistus 

Alus tilattiin Havannasta. Alus laskettiin vesille vuonna 1787.

Palvelus 
Alus kuului kesällä 1800 Ferroliin koottuun amiraali Mazzaredon laivastoon, jonka muut alukset olivat: Argonauta, San Hermenegildo, San Fernando, San Antonio ja San Agustin. Britannian kuninkaallisen laivaston kontra-amiraali Sir John Borlase Warrenin, jonka lippulaivana oli HMS Renown, laivasto-osasto hyökkäsi kesäkuussa Ferrolissa olleen espanjalaisosaston kimppuun. Kenraaliluutnantti Sir James Pulteneyn johtamia maajoukkoja kuljettavien alusten lisäksi Warrenin osastoon kuuluivat HMS London, HMS Impétueux, HMS Captain, HMS Courageux, HMS Amelia, HMS Indefatigable, HMS Amethyst, HMS Stag, HMS Brilliant ja HMS Cynthia. Maajoukot laskettiin tykkeineen maihin 25. kesäkuuta ja joukot miehittivät Ferrolia ympäröineet vuoret seuraavana aamuna. Hyökkäys kuitenkin lopulta epäonnistui ja espanjalaisalukset ja kaupunki jäivät valtaamatta.

Alus kuului 1801 vara-amiraali Don Juan Joaquin de Morenon laivueeseen, johon kuului viisi espanjalaista ja yksi ranskalainen linja-laivaa, kolme fregattia ja luggertti. Laivue lähti Ferrolista ja saapui 8. heinäkuuta Cadiziin, josta laivue lähti merelle seuraavana aamuna liittyen kontra-amiraali Linois'n Algercirasin edustalle ankkuroituneeseen ranskalaiseen laivueeseen. Yhdistyneeseen laivastoon kuului aiemmin mainittujen espanjalaisalusten lisäksi seitsemän ranskalaisalusta.

[[Tiedosto:Navio_Real_Carlos_y_San_Hermenegildo_en_llamas.jpg|pienoiskuva|'Real Carlos ja San Hermenegildo törmäyksen jälkeen.]]
Yhdistynyt laivasto nosti 12. heinäkuuta ankkurin ja lähti merelle, missä laivasto kohtasi vielä samana iltana kontra-amiraali Sir James Saumarezin johtaman yhdeksän aluksen laivueen Cabaretan niemen edustalla. Ilta kahdeksasta osastot kohtasivat ja seuranneessa taistelussa alukset ampuivat läpi yön toisiaan. Hieman ennen puoltayötä Real Carlos, San Hermenegildo ja ranskalainen St. Antoine irtaantuivat taistelusta. Ranskalaisalus törmäsi Real Carlosiin, joka törmäsi palavana edelleen San Hermenegildoon''. Vaikka törmänneet alukset irtautuivat toisistaan niin hieman puolen yön jälkeen ne räjähtivät. Aluksilla olleista lähes 2 000 miehestä selvisi vain noin 300.

Lähteet

Viitteet 

Santa Ana -luokan linjalaivat
Rally Príncipe de Asturias

Rally Príncipe de Asturias on Espanjassa, Asturian provinssissa järjestettävä autokilpailu. Kilpailun järjestämisestä vastaa Automóvil Club Principado de Asturias (ACPA). Kilpailun alkuvuosina se tunnettiin myös nimellä Rally de la Ciudad de Oviedo, provinssin pääkaupunki Oviedon mukaan.

Ralli ajettiin ensimmäisen kerran vuonna 1964, joten se on Espanjan vanhin ja tunnetuin autourheilutapahtuma. Ralli on jätetty ajamatta vuoden 1964 jälkeen ainoastaan vuonna 1976. Lisäksi vuosina 1973 ja 2002 kilpailu ei kuulunut Espanjan kansalliseen mestaruussarjaan. Vuodesta 1982 vuoteen 1998 ralli oli osa ralliautoilun EM-sarjaa. Vuosina 2004-2007 ralli kuului Länsi-Euroopan Ralli Cupiin kertoimella 10. Vuosina 2008 ja 2009 ralli oli osa Eurosportin organisoimaa International Rally Championship (IRC)-sarjaa.

Vuonna 2012 kilpailun yhteydessä sattui onnettomuus, jossa tšekkiläisen Antonin Tlustakin ohjaama ralliauto osui katsojaan EK8:lla sillä seurauksella että kyseinen katsoja menehtyi. Kilpailu keskeytettiin ja suurimmalle osalle autokunnista annettiin kyseiseltä erikoiskokeelta laskennallinen aika. 

Kilpailun menestynein kuljettaja on viidellä voitollaan espanjalainen Jesus Puras. Paras ulkomaalainen on kilpailun kahdesti voittanut ranskalainen Bernard Tramont

Lähteet

Espanjan moottoriurheilu
Melillan lentoasema

Melillan lentoasema ()  on lentoasema, joka sijaitsee neljän kilometrin päässä Afrikan rannikolla olevasta, Espanjalle kuuluvasta Melillan kaupungista lounaaseen. Sitä käytti noin 324 000 matkustajaa vuonna 2017.

Lentoyhtiöt ja kohteet

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Melillan lentoasema Aenan sivuilla 

Espanjan lentoasemat
Afrikan lentoasemat
Melilla
Tarja Heinula

Tarja Maarit Heinula (s. 12. syyskuuta 1962 Oulu) on suomalainen näyttelijä. Hän on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri.

Heinula on yksi Teatteri Takomon perustajajäsenistä.

Filmografia

Elokuvat

Televisiosarjat

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Tarja Heinula suomalaisen teatterin Ilona-tietopankissa

Elävät henkilöt
Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1962 syntyneet
Aku Alho

Aku Johannes Alho (s. 27. kesäkuuta 1997 Espoo) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ranskan Ligue Magnusin HC Amiens Sommessa.

Ura 
Alho on Espoon Jääklubin kasvatti. Hän siirtyi jo varhain juniorina Espoo Bluesiin, jossa Alho voitti kauden 2012–2013 päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2013–2014 hän oli seuran kakkosjoukkueen tehokkain puolustaja ja toiseksi paras maalintekijä tehoilla 13+7=20, joilla Alho sijoittui koko B-nuorten SM-sarjan puolustajien maalipörssissä toiseksi edellään vain KooKoon Arttu Pelli. Kaudeksi 2014–2015 hän nousi Bluesin ykkösjoukkueeseen, jossa Alho jatkoi B-nuorten SM-sarjan pelejään. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja Eetu Pylkkäsen kanssa tehoilla 6+14=20.

Kaudeksi 2016–2017 Alho siirtyi pelaamaan A-nuorten SM-liigaa Mikkelin Jukureihin, jotka nostettiin sarjaan seuran miesten joukkueen saatua paikan SM-liigasta. Hän nousi Jukureiden varakapteeniksi. Kesällä 2017 Alho harjoitteli seuran SM-liigajoukkueen kanssa. Kaudeksi 2017–2018 hänet nimettiin Jukureiden A-nuorten kapteeniksi. Alho teki liigadebyyttinsä 25. tammikuuta 2018 Vaasan Sportia vastaan. Hän sai paikan Jukureiden kokoonpanosta, kun Valtteri Hietanen määrättiin pelikieltoon ja Samuli Piipponen oli loukkaantunut. Alho merkittiin joukkueen kolmospuolustajapariin Ville Hyvärisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 13.12 minuuttia ja keräsi teholukeman +1. Alho pelasi kauden aikana SM-liigassa kymmenen runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.

Maaliskuussa 2018 Alho teki Jukureiden kanssa 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Hän ei kuitenkaan saanut joukkueessa peliaikaa alkukaudella 2018–2019. Syyskuussa Jukurit lainasi Alhon toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue Imatran Ketterään, jossa hän voitti Suomen Cupin. Joulukuussa Alhon lainasopimusta jatkettiin kauden loppuun. Hänen tulokaskautensa toi kaikkiaan 22 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3 ja 14 playoff-ottelussa tehot 3+1=4. Alho voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.

Alkukaudella 2019–2020 Alho pelasi Jukureissa yhden SM-liigaottelun. Lokakuussa 2019 seura lainasi hänet marraskuun maaottelutaukoon asti kestävällä sopimuksella Ketterään, jossa Alho voitti Suomen Cupin. Tauon jälkeen hänen lainasopimustaan jatkettiin toistaiseksi voimassa olevaksi. Tammikuussa 2020 sitä jatkettiin kauden loppuun. Alho oli viidellä osumallaan Ketterän eniten maaleja tehnyt puolustaja Joel Olkkosen ja Marlo Koposen kanssa.

Alho siirtyi kaudeksi 2020–2021 vuoden mittaisella sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Kiekko-Espooseen. Hän voitti koko sarjan jäähypörssin 92 minuutillaan.

Kaudeksi 2021–2022 Alho siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyEttan-joukkue Vimmerby HC:hen. Kaudeksi 2022–2023 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin HC Amiens Sommeen.

Muuta 
Alho valmistui ylioppilaaksi Haukilahden lukiosta syksyllä 2016.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Mexicano (1786)

Mexicano tai Mejicano oli Espanjan laivaston vuonna 1786 vesille laskettu 112-tykkinen Santa Ana -luokan linjalaiva.

Valmistus 
Romero Landan suunnittelema alus tilattiin Havannasta Kuubasta. Alus laskettiin vesille 20. tammikuuta 1786.

Palvelus 
Aluksen neitsytmatka oli Havannasta Ferroliin, jolloin sillä ainoastaan 80 tykkiä, päällikkönään Miguel Felix Goycoechea. Matkan jälkeen päällikkö raportoi aluksen hyvistä purjehdusominaisuuksista.

Vuonna 1797 alus osallistui Cabo de São  Vicenten taisteluun, jossa Espanjan laivasto kärsi tappion menettäen neljä linjalaivaa. Mexicano selvisi taistelusta, mutta menetti 25 miestä kaatuneina mukaan lukien päällikkönsä Francisco de Herraran ja 46 haavoittuneina.

Alus kuului 1799-1801 yhdistyneeseen ranskalais-espanjalaiseen laivastoon, joka oli sijoitettu Brestiin. Napoleonin sotien päättyessä alus makasi ankkurissa Ferrolissa. Aluksen runko oli huonossa kunnossa ja se myytiin romutettavaksi.

Lähteet 

Santa Ana -luokan linjalaivat
Hopeatoppo

Hopeatoppo eli sinitoppo (Koeleria glauca) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja tupsutoppojen (Koeleria) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, keskikokoiseksi kasvava ja yleisväritykseltään harmaanvihreä heinälaji. Muista tupsutoppolajeista hopeatoppo on erotettavissa lehtilaitojen sekä kaleiden ulkonäön perusteella.

Hopeatoppo kasvaa tiiviinä mättäinä, ja sen varret voivat kasvaa noin 60 cm korkeiksi asti. Varret ja lehtitupet ovat hienokarvaisia. Lehdet ovat kapeita, harmaanvihreitä sekä tasaisia tai rullautuneita ja hienokarvaisia. Lehtien laidoilla ei ole pitkiä karvoja, kuten muilla tupsutoppolajeilla. Kieleke on lyhyt ja kalvomainen. Hopeatopon kukinto on tähkää muistuttava tiivis röyhy, jonka haarat ovat hienokarvaisia. Tähkylät ovat kaksi- tai kolmikukkaisia sekä vihneettömiä, ja ne sijaitsevat tiiviinä rykelminä. Tähkylöiden kaleet ovat hienokarvaisia, tylppäkärkisiä ja keskenään hieman erikokoisia. Ulkohelpeet ovat kolmisuonisia ja kalvolaitaisia. Hopeatoppo kukkii kesä–heinäkuussa.

Hopeatoppo kasvaa kuivilla sekä hiekkaisilla kasvupaikoilla ja usein se suosii myös kalkkipitoista kasvualustaa. Hopeatoppoa tavataan laajalti Keski-Euroopasta Kazakstaniin ulottuvalla alueella. Suomessa hopeatoppoa ei nykyisin luonnossa tavata, joskin sitä on aikoinaan havaittu Turun seudulla 1900-luvun alussa. Ruotsissa hopeatoppoa tavataan maan eteläosissa: Skånessa, Blekingessä, Öölannissa ja Gotska Sandölla.

Hopeatoppoa käytetään heinämäisenä koristekasvina eli koristeheinänä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Hopeatoppo (Koeleria glauca)

Topot
Reina María Luisa (1791)

Reina María Luisa oli Espanjan laivaston vuonna 1791 vesille laskettu 112-tykkinen Santa Ana -luokan linjalaiva.

Valmistus 
Romero Landan suunnittelema alus tilattiin Reales Astilleros de Esteirolta Ferrolista. Alus laskettiin vesille 12. syyskuuta 1791.

Palvelus 
Vuonna 1793 alus oli Espanjan laivaston komentajan Juan de Lángaran lippulaivana laivaston piirittäessä Toulonia yhdessä Britannian kuninkaallisen laivaston vara-amiraali Samuel Hoodin osaston kanssa. Reina María Luisa osallistui kahakkaan 14. helmikuuta 1795.

Vuonna 1809 alus nimettiin uudelleen Fernando VII:ksi. Alus lähti 1810 Manuel de Posadas'n johtaman laivasto-osaston mukana Gibraltarilta Port Mahoniin. Alus sai matkalla vuodon, jota ei kyetty paikantamaan. Port Mahonissa aluksen tykit siirrettiin maihin. Vuonna 1815 alus oli heikossa kunnossa ja se määrättiin 4. joulukuuta Cartagenaan.

Alkumatkasta sää oli hyvä, mutta 6. joulukuuta nousi myrsky. Vaikka alukselta työnnettiin mereen kolmetoista tykkiä ja ankkuri vuotava alus alkoi vajota. Alus upposi 10. joulukuuta Afrikan rannikolla lähellä Béjala. Vaikka miehistö pelastui he joutuivat sotavankeina Algeriin, kunnes Espanja vapautti aiemmin valtaamansa algerialaisaluksen. Vaihto tehtiin toukokuussa 1816, minkä jälkeen miehistö joutui sotaoikeuteen aluksen tuhoutumisesta.

Lähteet 

Santa Ana -luokan linjalaivat
Röyhytoppo

Röyhytoppo (Koeleria pyramidata) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja tupsutoppojen (Koeleria) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja yleisväritykseltään puhtaanvihreä. Röyhytopon voi erottaa muista tupsutoppolajeista muun muassa teräväkärkisten kaleiden ja ulkohelpeiden myötä, mutta sitä voi kuitenkin olla vaikeaa erottaa sen sukulaislajeista isotoposta (Koeleria grandis) ja hentotoposta (Koeleria macrantha). Isotoppo luokitellaan usein kuuluvan röyhytopon nimialalajiin Koeleria pyramidata subsp. pyramidata.

Röyhytoppo on kasvutavaltaan tiiviisti mätästävä ja se ei muodosta maanalaisia rönsyjä. Röyhytopon varret voivat kasvaa noin 50 cm korkeiksi ja ne ovat hienokarvaisia. Lehtitupet ovat myös hienokarvaisia. Lehdet ovat kapeita sekä tasaisia ja niiden reunat ovat pitkäkarvaiset. Röyhytopon kukinto on noin 10 cm pitkä ja melko tiivis röyhy, jonka haarat ovat lyhyitä. Tähkylät ovat 6–7 mm pitkiä ja kaksi- tai kolmikukkaisia. Tähkylöiden kaleet ovat teräväkärkisiä. Ulkohelpeet ovat myös teräväkärkisiä sekä täplikkäitä ja usein jonkin verran karvaisia. Röyhytoppo kukkii kesä–heinäkuussa.

Röyhytoppo kasvaa kuivilla kalkkipitoisilla kasvupaikoilla. Suomessa röyhytoppoa on tavattu parilta paikalta Pohjanmaan rannikolta yli 50 vuotta sitten. Ruotsissa röyhytoppoa tavataan harvinaisena Etelä-Ruotsissa. Röyhytoppo on levinnyt Ruotsiin ulkomailta tuodun ruohonsiemenen mukana, minkä seurauksena se kasvaa tavallisesti vanhojen puistojen nurmialueilla.

Röyhytopon tieteellisen nimen lajinimi (pyramidata) tulee latinan kielen sanasta pyramis (suom. pyramidi) ja viittaa kukintona olevan röyhyn pyramidimaiseen ulkomuotoon.

Alalajit 
Röyhytoppo jaetaan usein kolmeen alalajiin. 
 Koeleria pyramidata subsp. arenaria (Dumort.) Quintanar & Castrov.
 Koeleria pyramidata subsp. pyramidata
 Koeleria pyramidata subsp. schroeteriana (Domin) Quintanar & Castrov.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Röyhytoppo (Koeleria pyramidata)

Topot
Ebert

Ebert on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

Friedrich Ebert (1871–1925), saksalainen poliitikko, Saksan presidentti
Friedrich Ebert nuorempi (1894–1979), saksalainen poliitikko
Nick Ebert (s. 1994), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Patrick Ebert (s. 1987), saksalainen jalkapalloilija
Roger Ebert (1942–2013), yhdysvaltalainen elokuvakriitikko
Thomas Ebert (s. 1973), tanskalainen soutaja ja olympiavoittaja

Muuta
Friedrich Ebert -säätiö, saksalainen yhteiskunnallinen säätiö
Salvador del Mundo (1787)

Salvador del Mundo oli Espanjan laivaston vuonna 1787 vesille laskettu 112-tykkinen Santa Ana -luokan linjalaiva.

Valmistus 
Romero Landan suunnittelema alus tilattiin Ferrolista Reales Astilleros de Esteirolta. Alus laskettiin vesille 2. toukokuuta 1787.

Palvelus 
Alus osallistui Cabo de São  Vicenten taisteluun 14. helmikuuta 1797. Taistelussa alus menetti mastonsa vaurioituen pahoin ennen kuin Britannian kuninkaallinen laivaston HMS Orion valtasi aluksen. Aluksella sai surmansa viisi upseeria ja 37 tykkimiestä, merimiestä ja merisotilasta ja lisäksi haavoittui kolme upseeria ja 121 miehistönjäsentä kaatuneiden joukossa oli prikaatikenraali Antonio Yepes.

Vallatun aluksen päälliköksi määrättiin William Prowse. Alus saapui 5. lokakuuta Plymouthiin, jossa se poistettiin joulukuussa palveluksesta. Amiraliteetti liitti aluksen alusluetteloon 4. joulukuuta nimellä HMS Salvador del Mundo. 

Alus otettiin maaliskuussa 1803 palvelukseen Plymouthin vastaanottoaluksena amiraali Sir John Colpoys'n lippulaivana päällikkönään Charles Lane. Aluksen päällikkyyden vastaanotti joulukuussa John Dilkes. Elokuussa 1804 aluksesta tuli vara-amiraali William Youngin lippulaiva. Aluksen päällikkönä oli huhtikuusta 1805 alkaen John Loring ja edelleen kesäkuusta 1807 alkaen Thomas Wolley. Vuonna 1810 aluksen, joka oli amiraali Sir Robert Calderin lippulaivana, päällikkönä oli James Nash. Vuonna 1813 aluksen päällikkyyden vastaanotti Robert Hall. Alus romutettiin Plymouthissa helmikuussa 1815.

Lähteet

Viitteet 

Santa Ana -luokan linjalaivat
André Hofschneider

André Hofschneider (s. 10. kesäkuuta 1970 Itä-Berliini) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.

Ura

Hofschneider aloitti pelaajauransa Union Berlinin joukkueessa debytoiden DDR-Oberligassa kaudella 1988/89. Hofschneider edusti seuraa debyyttikaudellaan pääsarjatasolla, mutta joukkue putosi kauden jälkeen liigasta ja yhdistyneen Saksan sarjajärjestelmässä Union putosi Oberliga Nordostiin, jossa Hofschneider pelasi vuoteen 1994 saakka. Hän siirtyi samana vuonna FC Hansa Rostockiin, jossa juhli 2. Bundesliigan mestaruutta ja edusti voitokkaan kauden 1994/95 jälkeen seuraa kaksi kautta myös Bundesliigassa.

Kauden 1997/98 Hofschneider pelasi TSV 1860 Münchenissä, jossa peliaika jäi kuitenkin vähäiseksi. Hän siirtyi kauden jälkeen DSC Arminia Bielefeldiin, jossa pelasi neljä kautta. Ura jatkui vielä FC Augsburgissa sekä alempien sarjatasojen FC Affingissa ja DJK Augsburg-Lechhausenissa, kunnes hän vuonna 2006 lopetti aktiiviuransa.

Pelaajauransa jälkeen Hofschneider palasi Union Berlinin palvelukseen. Hofschneider työskenteli Uwe Neuhausin, Norbert Düwelin ja Sascha Lewandowskin apuvalmentajana, kun seura nousi Regionalligasta aina 2. Bundesliigaan saakka. Helmikuussa 2016 hän korvasi sairaslomalle jääneen Lewandowskin seuran päävalmentajana. Seura sijoittui Hofschneiderin alaisuudessa kauden 2015/16 päätteeksi 2. Bundesliigassa kuudenneksi, mikä oli seuran historian paras tulos jälleenyhdistyneen Saksan aikana. Kauden Hofschneider siirtyi sivuun tehtävästään suorittamaan vaadittavaa valmentajan tutkintoa. Maaliskuussa 2017 hän suoritti UEFA:n ammattivalmentajan lisenssin. 

Heinäkuussa 2017 Hofschneider palasi Union Berlinin palvelukseen U19-joukkueen päävalmentajaksi. Joulukuussa 2017 hän nousi edustusjoukkueen päävalmentajaksi Jens Kellerin saatua potkut. Hofschneiderin johdolla Union Berlin jäi 2. Bundesliigan keskikastiin kahdeksanneksi. Kauden 2017/18 jälkeen seurajohto erotti Hofschneiderin ja korvasi hänet Urs Fischerillä.

Lähteet

Saksalaiset jalkapalloilijat
Saksalaiset jalkapallovalmentajat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Portugalin restauraatiosota

Portugalin restauraatiosota () oli Portugalin ja Espanjan välinen sota, joka alkoi vuonna 1640 ja päättyi Lissabonin rauhaan 1668. Sodan seurauksena Portugali itsenäistyi uudelleen Espanjasta.

Joulukuussa 1640 portugalilaiset nousivat Espanjan-vastaiseen kapinaan ja entiseen kuningassukuun kuulunut Bragançan herttua julistautui Portugalin kuninkaaksi nimellä Juhana IV. Siten Portugali erosi Iberian unionista, johon se oli Espanjan kanssa kuulunut vuodesta 1580 alkaen. 

Espanja osallistui 1640-luvulla kolmikymmenvuotiseen sotaan ja Katalonian rauhoittamiseen, joten se kävi uuteen sotaan lähinnä palkkasoturien voimin. Portugali sai ensimmäisen voittonsa Elvasissa marraskuussa 1644. Tämän jälkeen sota muuttui pienimuotoisiksi rajakahakoiksi Extremaduran alueella. Vaikka Espanja pääsi irti muista sodista, sen resurssit (erityisesti armeijan koko) eivät riittäneet Portugalin lyömiseen. Kesäkuussa 1663 Portugalin 17 000 miehen armeija kukisti 3 000 miehen englantilaisjoukon tukemana Espanjan varuskunnan Évorassa (Ameixialin taistelu, espanjaksi Estremozin taistelu). Seuraavan vuoden heinäkuussa Portugali voitti pienehkön Castelo Rodrigon taistelun ja vuoden 1665 kesäkuussa Montes Clarosin taistelun.

Espanjan kuningatar Maria Anna oli tämän jälkeen valmis rauhantekoon. Lissabonin rauhassa 13. helmikuuta 1668 Espanja tunnusti Bragançan suvun Portugalin hallitsijasuvuksi. Portugali sai pitää myös siirtomaansa lukuun ottamatta Pohjois-Afrikan Ceutaa, jonka Espanja sai itselleen.

Lähteet

Restauraatiosota
Espanjan sodat
1600-luvun sodat
Intiaaniriisit

Intiaaniriisit (Zizania) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi neljä lajia.

Lajeja 
 Zizania aquatica – töyhtöintiaaniriisi eli intiaaniriisi
 Zizania latifolia
 Zizania palustris – suti-intiaaniriisi
 Zizania texana

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Intiaaniriisit (Zizania)
 ITIS: Zizania 
 United States Department of Agriculture (USDA): Zizania 
 Flora of China: Zizania
The Death of Stalin

The Death of Stalin on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut brittiläis-ranskalainen poliittinen satiiri ja komediaelokuva, jonka on ohjannut Armando Iannucci. Elokuva kertoo Neuvostoliiton johtajan Josif Stalinin kuoleman jälkeen syntyneestä valtataistelusta vuonna 1953. Elokuva perustuu Fabien Nuryn ja Thierry Robinin sarjakuvaromaaniin La mort de Staline. Sen pääosissa ovat Steve Buscemi, Simon Russell Beale, Paddy Considine, Rupert Friend, Jason Isaacs, Michael Palin, Andrea Riseborough ja Jeffrey Tambor.

The Death of Stalin sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 8. syyskuuta 2017. Teatteriensi-illan se sai Britanniassa 20. lokakuuta 2017. Elokuvan oli määrä saada ensi-iltansa Venäjällä 25. tammikuuta 2018, mutta ennen ensi-iltaa kulttuuriministeriö asetti sille levityskiellon, sillä elokuvan sanottiin sisältävän ääriajattelua ja loukkaavan toisessa maailmansodassa taistelleita venäläisiä. Elokuva kiellettiin myös Kazakstanissa ja Kirgisiassa. Armenia oli ainoa Euraasian talousliiton jäsenvaltio, joka salli elokuvan, ja se tuli ensi-iltaan kahteen elokuvateatteriin Jerevanissa 25. tammikuuta 2018

Suomessa The Death of Stalin sai ensi-iltansa 4. toukokuuta 2018.

Rooleissa

Arvosteluja

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 
 

Neuvostoliitossa tapahtuvat elokuvat
Vuoden 2017 brittiläiset elokuvat
Vuoden 2017 ranskalaiset elokuvat
Sarjakuviin pohjautuvat elokuvat
Brittiläiset mustan komedian elokuvat
Historialliset elokuvat
Poliittiset elokuvat
Maissit

Maissit (Zea) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi kuusi lajia. Vaikka suku on lajilukumäärältään pieni, on sen taloudellinen merkitys kuitenkin suuri, sillä sukuun kuuluu yksi maailman viljellyimmistä ravintokasveista: viljamaissi eli maissi (Zea mays).

Lajeja, muunnoksia ja lajikkeita 
 Zea diploperennis
 Zea luxurians
 Zea mays – maissi eli viljamaissi
 Zea mays var. japonica – koristemaissi
 Zea mays var. saccharata – sokerimaissi
 Zea mays 'Ceratina' – vahamaissi
 Zea mays rehuviljelylajikkeet – rehumaissi
 Zea mexicana – meksikonteosintti eli teosintti (syn. Zea mays subsp. mexicana)
 Zea nicaraguensis
 Zea perennis

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Maissit (Zea)
 ITIS: Zea 
 United States Department of Agriculture (USDA): Zea 
 Flora of China: Zea
Benjamin Laustiola

Benjamin Erland Laustiola (s. 19. huhtikuuta 1971 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, kolumnisti ja kirjailija.

Elämä ja ura
Benjamin Laustiola opiskeli teatteritaiteita Suomen teatterikorkeakoulussa vuosina 1991–1995, minkä jälkeen hän on työskennellyt vapaana taiteilijana. Hän on näytellyt monissa teattereissa, kuten Lilla Teaternissa Helsingissä, Totalteatretissa Norjassa, Ruotsissa Tukholman Finska Teaternissa ja Växjon Regionteaterissa, sekä toiminut käsikirjoittajana.

Laustiola on toiminut kolumnistina ruotsinkieliselle Hufvudstadsbladet-sanomalehdelle julkistaessaan sinne omia taksiaiheisia kirjoituksia. Vuonna 2011 hän julkaisi kirjoituksista pakinakokoelman nimeltä Lindgren-Taxichaufför. Laustiolalla on omakohtaista kokemusta taksinkuljettajan työstä. Laustiola on lisäksi kirjoittanut rikos- ja jännitysromaaneja. Hänen rikosromaanien aiheina ovat muun muassa prostituutio, pornografia ja uhkapelit.

Laustiola on näytellyt muun muassa tunnetuissa nuorten draamasarjassa Mikset sä soita? ja epookkidraamassa Hovimäki. Åke Lindmanin sotakuvauksessa Etulinjan edessä hän näytteli Mangsia.

Taiteellisen uransa ohella Laustiola on pelannut käsipalloa mestaruussarjassa. Joulukuussa 2002 hänelle syntyi esikoistytär.

Filmografia

Elokuvat 
{| border="2" cellpadding="4" cellspacing="0" style="margin:1em 1em 1em 0; background:#f9f9f9; border:1px #aaa solid; border-collapse:collapse; font-size:90%;"
|- bgcolor="#B0C4DE" align="center"
! Vuosi
! Elokuva
! Rooli
|-
|2004
|Etulinjan edessä| Mangs
|}

 Televisiosarjat 

 Bibliografia 

 Romaanit Nattens väktare. Schildts & Söderströms, 2011. ISBN 978-951-52-2867-3Mörkrets änglar. Vaasa: Scriptum, 2014. ISBN  978-952-7005-12-5Mannen från Amman. Helsinki: Vilda Förlag, 2017. ISBN  978-952-68833-1-1

 Kokoelmat Lindgren-Taxichaufför.'' Pakinat julkaistu aiemmin Hufvudstadsbladet-lehdessä. Helsinki: KSF Media, 2011. ISBN 9789526745619

Lähteet

Aiheesta muualla
Laustiolan vierailu Yleisradion Aamu-tv:ssä 11.11.2011

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Hehku (kauppaketju)

Hehku oli Kesko Oyj:n ja Oriola Oyj:n omistama hyvinvointialan vähittäiskauppaketju, jonka ensimmäiset myymälät avattiin maaliskuussa 2018. Tappiolliseksi osoittautunut toiminta lopetettiin maaliskuun lopussa 2019.

Hehkun ensimmäisten myymälöiden piti aueta jo syksyllä 2017, mutta aikataulu viivästyi Oriolan toiminnanohjausjärjestelmästä johtuvien toimitusvaikeuksien vuoksi. Vuonna 2018 Hehku ehti avata 19 myymälää, ensimmäiset Helsingin Forumissa ja Vantaan Koivukylässä. Maaliskuussa 2018 myymälät avattiin Helsingin Eastoniin, Vantaan Tammistoon, Tampereen Kuninkaankulmaan, Raision kauppakeskus Myllyyn, Oulun Pekurinkulmaan ja Ideaparkiin, Helsingin kauppakeskus Ruoholahteen, Turun Länsikeskukseen, Tampereen Turtolaan, Nokian K-Citymarketiin, Kuopion kauppakeskus Matkukseen ja Päivärintaan. Maaliskuun 2018 lopulla myymälät tulivat Jyväskylän Forumiin ja Keljoon, ja Seinäjoen Jouppiin. Huhtikuussa 2018 avattiin myymälä Turun kauppakeskus Skanssissa.

Hehkulla oli tavoitteena laajentua koko maan kattavaksi sadan myymälän verkostoksi. Vuoden 2018 marraskuussa kerrottiin liiketoiminnan päässeen alkuun odotettua hitaammin ja joidenkin liikepaikkojen, kuten Helsingin Eastonin, osoittautuneen toimimattomiksi. Myös myymälöiden määrä oli jäänyt 19:ään aikataulun mukaisesta 30:stä. Pari viikkoa myöhemmin ilmoitettiin koko henkilöstöä koskevien yt-neuvottelujen aloittamisesta ja lakkautuspäätös vahvistettiin 19. joulukuuta 2018.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Hehkun kotisivut 

Suomalaiset kauppaketjut
Terveydenhoitoalan tuotemerkit
Entiset suomalaiset yritykset
Talbot (täsmennyssivu)

Talbot voi tarkoittaa seuraavia:

 Talbot, vuosina 1902–1958 ja 1978–1992 valmistettu automerkki
 Neath Port Talbot, hallintoalue Walesissa
 Talbot hound, normandialaisperäinen, nykyisin sukupuuttoon kuollut koirarotu
 Henkilöitä, Talbot sukunimenä:
 Bob Talbot (1927–2017), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
 Brian Talbot (s. 1953), englantilainen jalkapalloilija
 Bryan Talbot (s. 1952), englantilainen sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja
 Cam Talbot (s. 1987), kanadalainen jääkiekkomaalivahti
 Charles Chetwynd-Talbot (1860–1921), brittiläinen aatelinen, Clément Talbot -yrityksen perustaja
 Connie Talbot (s. 2000), brittiläinen laulaja
 Danny Talbot (s. 1991), brittiläinen pikajuoksija
 Eric Talbot, yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä
 Henry Fox Talbot (1800–1877), englantilainen tiedemies, keksijä ja valokuvauksen uranuurtaja
 John Michael Talbot (s. 1954), yhdysvaltalainen katolinen munkki, laulaja, laulntekijä ja kitaransoittaja
 Maxime Talbot (s. 1984), kanadalainen jääkiekkoilija
 Henkilöitä, Talbot etunimenä:
 Talbot Jennings (1894–1985), yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja
Bahama (1780)

Bahama eli San Cristóbal oli Espanjan laivaston vuonna 1780 vesille laskettu 74-tykkinen linjalaiva.

Valmistus 
Francisco Gautierin suunnittelema alus tilattiin Havannasta Kuubasta. Alus laskettiin vesille vuonna 1780.

Palvelus 
ALus lähti 1. helmikuuta 1797 Cartagenasta Córdoban laivaston, johon kuului 27 linjalaivaa, kaksitoista fregattia, priki ja pienempiä aluksia, mukana. Aluksen lävistäessä neljä päivää myöhemmin Gibraltarin salmen niin se lähetettiin Algeriin Neptunon, Terriblen ja Nuestra Senora de Guadaloupen sekä tykkiveneiden kanssa. Palattuaan laivastoon Córdoba johti alukset Cádiziin.

Lähteet

Viitteet 

Espanjan laivaston linjalaivat
Trafalgarin taistelu
San Ildefonso (1785)

San Ildefonso oli Espanjan laivaston vuonna 1785 vesille laskettu 74-tykkinen San Ildefonso -luokan linjalaiva.

Valmistus 

Romero Landan suunnittelema alus tilattiin 23. helmikuuta 1784 Artillero Realilta Cartagenasta, missä köli laskettiin toukokuussa 1784. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1785.

Palvelus 
Alus otettiin ensi kerran palvelukseen 9. kesäkuuta 1785 päällikkönään Ignacio María de Álava, joka viipyi aluksella aina 22. elokuuta saakka.

Lähteet

Viitteet 

San Ildefonso -luokan linjalaivat
Trafalgarin taistelu
Brian Greenspan

Brian Greenspan (14. maaliskuuta 1947 Niagara Falls, Ontario) on kanadalainen asianajaja. Greenspania pidetään yhtenä Kanadan parhaista puolustusasianajajista. Asianajaja Edward Greenspan oli Brianin veli. Vuosina 2017-2018 Greenspan on murhatun liikemiehen Bernard Shermanin omaisten toimeksiannosta asianajajana murhajutussa.

Lähteet

Kanadalaiset asianajajat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Karjalainen Nuorisoliitto

Karjalainen Nuorisoliitto on karjalaisen ja karjalaisuudesta kiinnostuneen nuorison valtakunnallinen harrastus- ja kulttuurijärjestö. Se on perustettu vuonna 1980, ja sillä on lähes 30 jäsenseuraa ympäri maata. Liitto järjestää kursseja, tapahtumia ja matkoja luovutettuun Karjalaan. Liiton toimisto on Helsingin Kannelmäessä.

Toiminta 
Tuunaa mun perinne on alkujaan Karjalaisen Nuorisoliiton valokuvahaaste, johon he haastoivat osallistujia mukaan, kun suomalainen kansallispuku täytti 130 vuotta 5.8.2015.  Karjalainen nuorisoliitto haastoi osallistujia tuomaan ja tuunaamaan perinnettä nykyaikaan ja jakamaan aiheeseen liittyviä kuvia sosiaalisessa mediassa aihetunnisteella #tuunaamunperinne. Tuunaa mun perinne tarkoittaa myös esimerkiksi kansallispuvun osan tai osien käyttämistä osana muuta pukeutumista sekä kansallispukujen materiaaleihin, kaavoituksiin ja tekniikoihin jollakin tapaa perustuvia kokonaan uusia tuotteita. Kaikki kansallispukuja käyttävät eivät pidä kansallispukujen yhdistämistä muuhun pukeutumiseen sopivana kun taas toisten mielestä kysymys on perinteen pitämisestä elävänä.

Talous

Rahoitus

Lähteet 

Suomalaiset kulttuurijärjestöt
Karjala
Dile que la quiero

Dile que la quiero on David Civeran esittämä kappale, jolla hän edusti Espanjaa vuoden 2001 Eurovision laulukilpailussa Tanskan Kööpenhaminassa. 

Kappale sijoittui Euroviisuissa 23. maan joukosta sijalle 6. 76 pisteellä.

Lähteet 

Espanjan euroviisuedustuskappaleet
Vuoden 2001 euroviisuedustuskappaleet
Haapajärven ja Reisjärven kansallispuku

Haapajärven ja Reisjärven kansallispuku on maantieteellisesti pohjoispohjalainen kansallispuku, koska sen käyttöalueita ovat Haapajärvi ja Reisjärvi. Kulttuurillisesti puku on kuitenkin keskipohjalainen, koska Haapajärvi ja Reisjärvi kuuluivat kansanpukujen aikaan silloiseen Kalajoen pitäjään. Puvun esikuva-aineisto on laajasti pohjalainen; puku perustuu muun ohella perukirja-aineistoon ja C.P. Elfströmin Oulussa maalaamaan akvarelliin vuodelta 1808. Haapajärven ja Reisjärven naisen kansallispuvusta on kaksi eri versiota: tarkistamaton ja kokonaan uusi mallipuku. Haapajärven ja Reisjärven miehen kansallispukua ei ole.

Haapajärven ja Reisjärven kansallispuku 
Puvun tilasivat Haapajärvi-Seura ja Reisjärven kotiseutuyhdistys. Vuonna 1968 julkaistun puvun suunnittelivat Annikki Vormala ja Hilkka Vilppula, pukuun kuuluvat punasävyinen hame, punaruskea liivi, siniharmaa valkoraitainen esiliina, koppamyssy, paljinsolki, avainkoukku ja kaulukseton kimononuttu.

Haapajärven ja Reisjärven mallipuku 
Yllä mainitu Haapajärven ja Reisjärven kansallispuku on koottu kokonaan uudelleen vuonna 1997 Keski-Pohjanmaan nuorisoseura ry:n pyynnöstä. Puvun ohjeita ja tarvikkeita myy Haapajärven käsityökeskus. Keski-Pohjanmaan nuorisoseura vuokraa pukua. Puku on seuraavanlainen:

Päähine on aikuisilla naisilla tykkimyssy. Koppa on päällystetty kermanvärisellä kirjotulla silkillä. Pitsi on frimodiglai-tyyppinen nyplätty pitsi. Tytön päähine on punainen silkkinauha.

Paita on pellavaa tai puolipellavaa, yksinkertainen kansanomainen T-paita

Hame on myötälaskostettu ja sen voi tehdä kolmesta erilaisesta kankaasta: samoista kankaista kuin röijyissä tai mustasta kamlotista.

Esiliinoja on neljä erilaista: valkoinen, vihreä raski, mustakuvioinen painettu ja kuviolliseksi kudottu musta silkki.

Röijy suljetaan neuloilla, se on kimonohihainen ja flammukuvioista kapearaitaista parkkumia. Värivaihtoehdot ovat musta- tai punavoittoinen.

Asusteisiin kuuluu silkkihuivi.  Sukat ovat punaiset tai vihreät; joko käsinkudotut villaiset vikkelisukat tai teollisesti valmistetut sileäneuleiset villa- tai puuvillasukat. Jalkineet ovat mustat avokkaat tai nauhakengät.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomalaiset kansallispuvut: Haapajärven ja Reisjärven kansallispuku
 Kirjastovirma: Haapajärven ja Reisjärven kansallispuku 

Suomalaiset kansallispuvut
Keski-Pohjanmaan kulttuuri
Pohjois-Pohjanmaa
Haapajärvi
Reisjärvi
Talvisodan kansallinen muistomerkki

Talvisodan kansallinen muistomerkki eli Valon tuoja on Helsingin Kasarmitorilla sijaitseva teräspatsas, joka valmistui vuonna 2017. Muistomerkki on kuvanveistäjä Pekka Kauhasen suunnittelema noin 10 metriä korkea sotilas. Se on Suomen suurin teräspatsas. Kauhanen voitti kulttuuriministeriön järjestämän suunnittelukilpailun vuonna 2013.

Kuvaus 
Veistos koostuu pallolla seisovasta sotilaasta. Pallon sisällä on 105 valokuvaa, jotka edustavat 105 päivää kestänyttä sotaa. Teos on 10,6 metriä korkea, ja painaa 6 000 kiloa. Muistomerkki symboloi talvisodan tapahtumia ja sen vaikutuksia kulttuuriin. Sotilaan univormu on täynnä reikiä, esittääkseen sekä vahvuutta että voimattomuutta.

Valmistus ja avajaiset 
Patsaan valmistus kesti viisi vuotta ja maksoi noin 1,5 miljoonaa euroa. Alun perin työn piti olla valmis vuonna 2015 talvisodan päättymisen 75-vuotisjuhlaan, mutta työ valmistui vasta vuonna 2017. Sotaveteraaneja sekä presidentit Tarja Halonen ja Sauli Niinistö osallistui avajaisiin 30. marraskuuta 2017. Muistomerkin suojelija presidentti Martti Ahtisaari sytytti valot patsaaseen.

Lähteet 

Helsingin patsaat ja veistokset
Suomen muistomerkit
Kaartinkaupunki
Talvisota
The Good Place

The Good Place on yhdysvaltalainen fantasia- ja komediasarja, jonka on luonut Michael Schur. Sarja sai ensi-iltansa 19. syyskuuta 2016 NBC:llä.

Juoni 
Sarja keskittyy Eleanor Shellstropiin (Kristen Bell), naiseen, joka herää tuonpuoleisessa paikkaan, joka on tarkoitettu hyville ihmisille. Hän tajuaa, että hänet on lähetetty sinne vahingossa, joten hän yrittää piilottaa moraalisesti epätäydellistä käyttäytymistään ja yrittää tulla paremmaksi ihmiseksi.

Yhdysvaltalaiset fantasiasarjat
Yhdysvaltalaiset komediasarjat
NBC:n televisio-ohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat