joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lawrence M. Krauss

Lawrence Maxwell Krauss (s. 27. toukokuuta 1954) on yhdysvaltalainen teoreettinen fyysikko ja kosmologi. Hänet tunnetaan tieteen yleistajuistamisen kannattajana ja tieteellisenä skeptikkona sekä työstään taikauskon ja uskonoppien vaikutuksen vähentämiseksi populaarikulttuurissa.

Krauss on myös kirjoittanut useita menestyskirjoja, kuten The Physics of Star Trek ja Universumi tyhjyydestä.

Krauss toimi aiemmin myös professorina Arizonan osavaltionyliopistossa, mutta jätti tehtävänsä seksuaalista häirintää koskevien syytösten tultua julki vuonna 2018. Yliopiston tekemä selvitys vahvisti Kraussin syyllistyneen sopimattomaan käytökseen ollessaan sen palveluksessa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kraussin internetsivut 
Kraussin ja filosofi Julian Bagginin ajatustenvaihto filosofian ja tieteen suhteesta The Guardianissa 

Ateistit
Humanistit
Yhdysvaltalaiset fyysikot
Kosmologit
Yhdysvaltalaiset skeptikot
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Simo Martiskainen

Simo Martiskainen (s. 2. huhtikuuta 1993) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa Futsal-liigassa pelaavaa Ilves FS:ää. Hän pelaa myös jalkapalloa TPV:ssä. Martiskainen on pelannut Suomen futsalmaajoukkueessa neljä ottelua. Hän on edustanut Ilvestä vuodesta 2012 ja voittanut kahdesti Suomen mestaruuden. Martiskainen teki maajoukkuedebyyttinsä alkuvuodesta 2014. Jalkapallossa hänen pelipaikkansa on keskikenttäpelaaja.

Lähteet 
 http://www.transfermarkt.co.uk/en/simo-martiskainen/profil/spieler_277257.html
 http://www.palloliitto.fi/maajoukkueet/futsalmaajoukkue/pelaajat/simo-martiskainen
 http://www.ilvesfs.fi/joukkue.php?pelaaja_id=45 

Suomalaiset futsalpelaajat
Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Heikki-Pekka Miettinen

Heikki-Pekka Miettinen (s. 1951) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä, pilapiirtäjä ja kuvittaja, joka on käyttänyt nimimerkkiä Tilt. Hänet tunnetaan sarjakuvistaan Pahkeinen ja Miihkali, jotka molemmat ilmestyivät pitkään Pahkasika-lehdessä.

Miettinen aloitti piirtämisen 1970-luvun alussa tamperelaisen opiskelijalehti Aviisin sivuilla. Surumielisestä nimikkohenkilöstä kertonut Pahkeinen ilmestyi Aviisissa vuodesta 1973 alkaen aina 1990-luvulle asti ja siirtyi myöhemmin Pahkasikaan sekä Potsiin, joissa se jatkui vuoteen 2000. Sarja ilmestyi vielä vuosina 2005–2006 Tamperelaisessa. Pahkeisesta on julkaistu kaksi kokoelmaa, Elämän hanttikortit (1983) ja Pahkeinen (2009). Miettinen sai Pahkeisesta Kemin sarjakuvakeskuksen myöntämän Lempi-palkinnon strippisarjakuvien kategoriassa vuonna 1989. Lapsipäähenkilön kautta lastenkasvatusta satirisoinut Miihkali ilmestyi Pahkasiassa vuosina 1984–2000 ja kyseisen lehden lopettamisen jälkeen Aviisissa vuoteen 2003. Miihkalista on julkaistu yksi kokoelma vuonna 2009. Lisäksi Miettisen Sirkus Finlandia -niminen sarjakuva oli Ilta-Sanomien kuukauden kotimaisena kesäkuussa 1990.

Lähteet

Suomalaiset sarjakuvantekijät
Suomalaiset pilapiirtäjät
Suomalaiset kuvittajat
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Rinnetuulet

Rinnetuulet ovat laakson ja rinteen välillä tapahtuvia ilmavirtauksia, jotka johtuvat rinteen lämpötilan muutoksista. Rinnetuulet jaetaan ylöspäin virtaaviin anabaattisiin (Kreikan sanasta 'anabatos' tarkoittaen 'liikkua ylöspäin') ja alaspäin virtaaviin katabaattisiin (Kreikan sanasta 'katabatikos' tarkoittaen 'liikkua alamäkeen').

Syntymekanismi 
Anabaattiset rinnetuulet syntyvät tyypillisesti tyynellä aurinkoisella säällä. Virtaukset syntyvät kun aurinko lämmittää ylärinteitä. Rinteiden yläpuolella oleva ilma lämpenee tämän seurauksena, ja syntyy lämmin tuuli mäkeä ylös.

Yöllä ulossäteily jäähdyttää rinteitä ja niiden yläpuolella olevaa ilmaa. Ilman tiheys kasvaa sen jäähtyessä, ja syntyy katabaattisia tuulia. Nämä tuulet ovat yleensä anabaattisia tuulia voimakkaampia.

Lähteet 
Rajakerroksen Fysiikka 1 Hannu Savijärvi ja Timo Vihma; Helsinki 2001

Tuulet
Sonic & All-Stars Racing Transformed

Sonic & All-Stars Racing Transformed on Sumo Digitalin kehittämä ja Segan julkaisema ajopeli. Se julkaistiin PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Wii U:lle marraskuussa 2012, PlayStation Vitalle joulukuussa 2012, Microsoft Windowsille tammikuussa 2013, Nintendo 3DS:lle helmikuussa 2013, sekä iOS:lle ja Androidille tammikuussa 2014. PS3 ja Wii U-versiot pelistä tullaan julkaisemaan Japanissa 15. toukokuuta 2014.

Sonic & All-Stars Racing Transformed on jatkoa Sonic & Sega All-Stars Racingille, neljäs osa Sega Superstars-sarjassa sekä kahdeksas ajopeli Sonic the Hedgehog-pelisarjassa.

Lähteet

Vuoden 2012 videopelit
PlayStation 3 -pelit
Xbox 360 -pelit
Wii U -pelit
Nintendo 3DS -pelit
Android-pelit
IOS-pelit
Windows-pelit
PlayStation Vita -pelit
Ajopelit
Giulio Cesare, il conquistatore delle Gallie

Giulio Cesare, il conquistatore delle Gallie (”Julius Caesar, Gallian valloittaja”) on vuonna 1962 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan historia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Tanio Boccia alias Amerigo Anton. Sen pääosaa Julius Caesaria esittää yhdysvaltalainen Cameron Mitchell.

Juoni
Elokuva perustuu löyhästi Caesarin muistelmateokseen Gallian sota. Vercingetorixin johtamat gallialaiset nousevat vuonna 52 eaa. kapinaan roomalaisia vastaan. Lisäjoukkoja saadakseen Caesar päättää vaientaa senaatin arvostelun naittamalla ottotyttärensä Publian Ciceron veljelle Quitukselle. Publia ja hänen rakastettunsa, Caesarin viestinviejä Claudius Valerian joutuvat Vercingetorixin vangeiksi, mutta tämän mustasukkainen liittolainen kuningatar Astrid auttaa heidät vapaiksi. Caesarin joukot kukistavat gallialaiset Alesian taistelussa, Vercingetorix antautuu ja rakastavaiset saavat toisensa.

Näyttelijät

Tuotanto
Giulio Cesare, il conquistatore delle Gallie on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Dino De Laurentiisin studiolla Roomassa sekä ulkokuvien osalta Jugoslaviassa. Se on tavanomainen historiaseikkailu, jonka puutteita ovat heikko käsikirjoitus ja sekavat taistelukohtaukset. Cameron Mitchell tekee vahvan näyttelijäsuorituksen Caesarina. Elokuvassa on useita yllättävän väkivaltaisia kohtauksia. Vaatimattomuudestaan huolimatta se on puitteiltaan suurisuuntaisin ohjaaja Tanio Boccian useista peplumeista.

DVD-julkaisut 
Elokuva on saatavilla espanjalaisen Filmaxin laadultaan kohtalaisena DVD:nä, joka sisältää myös englanninkielisen ääniraidan. Amerikkalaiset public domain -julkaisut ovat heikkotasoisia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Historialliset elokuvat
Italialaiset seikkailuelokuvat
Vuoden 1962 italialaiset elokuvat
Tomi Lahtinen

Tomi Lahtinen (s. 8. kesäkuuta 1984 Tampere) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa Futsal-liigassa pelaavaa Futsal Mad Maxia kaudella 2021-2022. Aiemmin Lahtinen on edustanut myös Ilves FS:ää, Akaa Futsalia,  Kampuksen Dynamoa ja Sääksjärven Loisketta. Futsal-Cupin sekä kaksi liigahopeaa ja yhden liigapronssin KaDyn riveissä saavuttanut Lahtinen voitti kaudella 2013-14 Ilveksen paidassa Suomen mestaruuden. Maajoukkueessa hän on pelannut 15 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia (kauden 2018-2019 päättyessä).

Lähteet 
 http://www.ilvesfs.fi/joukkue.php?pelaaja_id=49 
 http://www.palloliitto.fi/maajoukkueet/futsalmaajoukkue/pelaajat/tomi-lahtinen
 http://www.uefa.com/futsalcup/season=2014/clubs/player=250042486/index.html

Suomalaiset futsalpelaajat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Dante Exum

Dante Exum (s. 13. heinäkuuta 1995 Melbourne) on australialainen koripalloilija, joka on pelannut vuodesta 2014 lähtien Utah Jazzin joukkueessa. Hänen isänsä on yhdysvaltalaislähtöinen koripalloilija Cecil Exum.

Ura

Koripalloura kotimaassa 
Exumin isä oli ammattilaiskoripalloilija, joten hän kasvoi koripallon ympärillä. Exum ei pelannut Australian seurajoukkueissa koripalloa, vaan siirtyi vuonna 2011 Australia Institute of Sportin organisaatioon. Hän opiskeli Lake Ginninderra Collegessa, josta hän valmistui lokakuussa 2013. Tämän myötä hän olisi voinut siirtyä vielä joulukuussa 2013 Yhdysvaltain yliopistosarjoihin, mutta hän päätti jäädä kotimaahansa loppukaudeksi. Samalla hän päätti ilmoittautua NBA:n vuoden 2014 varaustilaisuuteen.

Ura NBA:ssa 
Kesän 2014 varaustilaisuudessa Utah Jazz varasi Exumin koko varaustilaisuuden viidentenä pelaajana. Hän on kauden 2018–2019 loppuun mennessä pelannut NBA:n runkosarjassa 204 ottelua ja pudotuspeleissä 17 ottelua. Loukkaantumisen vuoksi hän ei pelannut kaudella 2015–2016 lainkaan.

Maajoukkueura 
Exum on edustanut Australian juniorimaajoukkueita ja hän oli mukana vuoden 2012 alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa, joissa hän teki keskimäärin 17,3 pistettä ottelua kohden ja johdatti maansa turnauksen loppuotteluun. Vuonna 2013 hän oli mukana alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa, joissa hän teki keskimäärin 18,2 pistettä ottelua kohden. Lisäksi hänet valittiin turnauksen tähdistöjoukkueeseen. Vuonna 2013 Exam debytoi myös Australian koripallomaajoukkueessa, kun hän pelasi Uutta-Seelantia vastaan Oseanian-mestaruuskilpailuissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
FIBA:n pelaajaprofiili 

Australialaiset koripalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Näkymätön Viänänen

Näkymätön Viänänen on suomalaisen Jorma Pitkäsen piirtämä strippisarjakuva. Sarjan päähenkilö on kuihtuneessa Näläkäjärven maalaiskylässä asuva Viänänen-niminen perheellinen suomalainen pienviljelijä, joka on muuttunut näkymättömäksi; hänestä näkyy vain päässä oleva Hankkijan lippalakki. Sarjan kantavana teemana ovat humoristisesti kuvatut kehitysalueiden asukkaiden vaikeudet ja tyytymättömyys ”Helsingin herroihin”. Sarjan muita hahmoja ovat Viänäsen äkäinen vaimo ja suuri lapsilauma. Sarjan hahmot puhuvat Savon murretta. Näkymätön Viänänen aloitti ilmestymisensä vuonna 1973 Sarjis-lehdessä ja pääsi myöhemmin ruotsalaisen Bulls-syndikaatin levitykseen. Se ilmestyi parhaimmillaan noin 20 lehdessä, kunnes syndikaatti lopetti sen levityksen vuonna 1994. Pitkänen piirtää sarjaa edelleen ja kommentoi siinä Viänäsen suulla ajankohtaisia yhteiskunnallisia aiheita. 1970-luvun stripeissä Viänänen kuvattiin mielipiteiltään vennamolaisena, nykyään perussuomalaisena. Viänänen on kuvattu usein olutpullo (oletettavasti) kädessä.

Sarjasta on julkaistu useita albumeita.

Lähteet

Suomalaiset sarjakuvat
Strippisarjakuva
Siperian ydinvoimalaitos

Siperian ydinvoimalaitos (), tunnetaan myös nimellä Tomsk-7 tai Siperian kemiallinen kombinaatti () on Venäjän Siperian Tomskin alueella, kolmesta kuuteen kilometriä Severskin kaupungin koillispuolella sijaitseva, nyt jo suljettu ydinvoimalaitos ja jälleenkäsittelylaitos.
Aluekeskus Tomsk sijaitsee noin 15 kilometriä ydinvoimalaitoksen eteläpuolella.

Ydinvoimalaitos on yksi Venäjän vanhimmista. Sen ensimmäisten reaktorien rakenne perustui Obninskin ydinvoimalaitoksessa kokeiltuun  kevytvesijäähdytteiseen ja grafiittihidasteiseen reaktorityyppiin (LWGR, Light Water cooled Graphite moderated Reactor). Voimalassa oli sen historian aikana kaikkiaan viisi eri reaktoria. Voimalan yhteydessä jalostettiin myös ydinaseplutoniumia; asevarustelu oli eräs kemiallisen kombinaatin perustamisen syy.

Voimalassa sattui 6. huhtikuuta 1993 säteilyonnettomuus, jossa puhdistettavana ollut tankki räjähti. Sen seurauksena jälleenkäsittelylaitokselta pääsi radioaktiivisia aineita ilman mukana karkuun. Radioaktiivinen laskeuma levisi ympäristöön niin, että 120 neliökilometrin laajuinen alue luokiteltiin saastuneeksi. Väestöä evakuoitiin ja useita lähikyliä muuttui asumiskelvottomaksi. Tapaus luokiteltiin INES-4 luokan "laitosonnettomuudeksi". 

Käytöstä jo poistetun ydinvoimalaitoksen ja jälleenkäsittelylaitoksen omistaa Venäjän valtion Rosatom.

Severskiin on suunniteltu rakennettavan uutta Severskin ydinvoimalaa, johon tulisi kaksi uutta VVER-1200 -tyyppistä ydinreaktoria. Voimalayksiköt on tarkoitus rakentaa vuoteen 2030 mennessä.

Lähteet

Aiheesta muualla

The Radiological Accident in the Reprocessing Plant at Tomsk (pdf)  (iaea.org)
Sibirskaja AES  (nrk-energomash.ru)
Sibirski himitšeski kombinat  (seversknet.ru)

Venäjän ydinvoimalat
Tomskin alue
Divinyylibentseeni

Divinyylibentseeni (C10H10) on aromaattinen hiilivety. Tyypillisesti divinyylibentseeniä käytetään kahden keskenään isomeerisen muodon m-divinyylibentseenin ja p-divinyylibentseenin seoksena. Divinyylibentseeni on polymeeriteollisuudessa runsaasti käytetty monomeeri muoveissa ja kumeissa.

Ominaisuudet 
Divinyylibentseeni on huoneenlämpötilassa väritön neste. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee hiilivetyihin. Divinyylibentseeni on styreeniä reaktiivisempaa ja polymerisoituu helposti sekä itsensä, että muiden polymeroituvien yhdisteiden kanssa jo huoneenlämpötilassa. Divinyylibentseenin homopolymeroitumisessa muodostuva polymeeri on haurasta. Tämän vuoksi Divinyylibentseeniin lisätään stabilisaattoriksi tyypillisesti rikkiä ja 4-tert-butyylikatekolia.

Valmistus ja käyttö 
Divinyylibentseenin valmistukseen käytettävä prosessi on samankaltainen styreenin valmistusmenetelmän kanssa. Reaktiossa dietyylibentseeni johdetaan reaktoriin, jossa on dehydrausreaktiota nopeuttavaa katalyyttiä. Reaktio suoritetaan noin 600 °C lämpötilassa ja tällöin reaktio tuote on pääasiassa m- ja p-divinyylibentseenien 2,25:1-seos. Sivutuotteena muodostuu etyylivinyylibentseeniä. Reaktiolämpötilassa muodostuva o-divinyylibentseeni reagoi helposti edelleen naftaleeniksi, eikä sitä juurikaan muodostu. Lopuksi tuote puhdistetaan alipainetislauksella.

Divinyylibentseenistä muodostuva homopolymeeri polidivinyylibentseeni on haurasta eikä sillä juurikaan ole käyttökohteita. Sen sijaan divinyylibentseenin ja muiden monomeerien muodostamat heteropolymeerit ovat yleisessä käytössä. Yksi tärkeimmistä niistä on kopolymeeri styreenin kanssa ja näitä hartseja käytetään erityisesti ioninvaihdossa. Muissa polymeereissä divinyylibentseeniä käytetään ristisillottavana yhdisteenä. Ristisilloitus divinyylibentseenillä parantaa polymeerin kovuutta, kuumuudenkestävyyttä ja kimmomoduulia. Tällaisia polymeerejä käytetään muun muassa sähköneristeinä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
ChemBlink: Divinylbenzene 
ChemBlink: 1,3-Di(Ethenyl)Benzene 
ChemBlink: 1,4-Di(Ethenyl)Benzene 

Aromaattiset yhdisteet
BK Budivelnyk Kiova

BK Budivelnyk Kiova () on kiovalainen koripalloseura, joka pelaa maan pääsarjatasolla Superliigassa.

Historia 
Vuonna 1945 nuori koripallovalmentaja perusti seuran, jonka tarkoitus oli toimia Kiovan instituutin oppilaiden urheiluseurana. Vielä tuolloin seura tunnettiin nimellä SKIF Kiova, mutta nimi muutettiin Budivelnyk Kiovaksi vuonna 1962, kun seuran sponsoriksi tuli paikallinen yritys. Budivelnyk ei voittanut Neuvostoliiton-mestaruutta 1960- ja 1970-lukujen aikana, vaikka se sijoittuikin usein mitalisijoille. 

Vuonna 1982 seura osallistui ensimmäistä kertaa kansainvälisiin koripallosarjoihin, kun se oli mukana Korać cupissa. Kausi 1988–1989 oli seuran menestyksellisesti paras kausi Neuvostoliiton sarjoissa. Joukkue hävisi runkosarjassa ainoastaan Žalgiris Kaunasille ja joukkueet kohtasivat myös kauden loppuottelusarjassa. Budivelnyk voitti ottelusarjan 2–0, jolloin se juhli ensimmäistä ja ainoaa Neuvostoliiton-mestaruuttaan.

Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Budivelnyk voitti Ukrainan-mestaruuden kuusi kertaa perättäin vuosina 1992–1997. Seuralle 2000-luvun alku oli vaikeaa, eikä se enää sijoittunut mitalisijoille. Seuraavan Ukrainan-mestaruutensa seura voitti vasta kaudella 2010–2011. Samana kautena seura palasi pitkän tauon jälkeen kansainvälisiin sarjoihin ja se eteni Eurocupissa puolivälieriin asti. Kaudella 2013–2014 Budivelnyk eteni ensimmäistä kertaa Euroliigaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivu   

Ukrainalaiset koripalloseurat
Kiovan urheilu
Koristeellinen maisema

Koristeellinen maisema on taiteilija Ellen Thesleffin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1910. Kooltaan se on 101×101 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin,
jonne se hankittiin heti sen valmistumisvuonna 1910.

Koristeellinen maisema on dekoratiivista Thesleffiä. Tällöin luonnon kuvaaminen ei ollut ensiarvoista vaan esimerkiksi eri värisävyjen rinnakkain asettelu, kuten Thesleff tässä maalauksessa tekee. Tapa oli Suomessa niin yleinen vuosina 1909-1912, että puhuttiin puhtaan paletin kaudesta. Värejä ei sekoitettu toisiinsa vaan ne asetettiin harkitusti rinnakkain, jolloin niiden valovoima tuli paremmin esiin.

Ellen Thesleff itse on sanonut taiteensa dekoratiivisuudesta: "Minähän hengitän vain romantiikkaa - ja katsohan se on mystisempää kuin yleensä, se tulee ilmi viivojen leikissä ja värien keskinäisessä luonteessa."

Lähteet

Aiheesta muualla
 Teos Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Koristeellinen maisema. 

 Ateneumin kokoelmat
Ellen Thesleffin maalaukset
Maisemamaalaukset
Impressionistiset maalaukset
Deon McCaulay

Deon McCaulay (s. 20. syyskuuta 1987) on belizeläinen jalkapalloilija, joka edustaa NASLissa pelaavaa Atlanta Silverbacksia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. 176 senttimetriä pitkä McCaulay on pelannut kotimaansa lisäksi Costa Ricassa, Hondurasissa ja USA:ssa. Hän on ollut myös MLS-seura Portland Timbersin testissä. McCaulay on Belizen jalkapallomaajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä kuudellatoista osumallaan. Hän voitti yhdessä Robin van Persien ja Luis Suárezin kanssa vuoden 2014 MM-karsintojen maalikuninkuuden yhdellätoista osumallaan.

Lähteet 
 http://www.national-football-teams.com/player/20977/Deon_Mccaulay.html
 http://www.transfermarkt.co.uk/en/deon-mccaulay/profil/spieler_69669.html?from=direktErgebnis

Belizeläiset jalkapalloilijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Nintendo eShop

Nintendo eShop () on Nintendo Networkin ylläpitämä verkkokauppa Nintendo 3DS:lle, Wii U:lle ja Nintendo Switchille.

eShop julkaistiin Pohjois-Amerikassa 6. kesäkuuta sekä PAL-valtioissa ja Japanissa 7. kesäkuuta 2011 ja se mahdollisti vapautumisen järjestelmän päivityksistä, mikä lisää toiminnallisuutta Nintendo 3DS:n HOME-valikossa. Toisin kuin Nintendo 3DS:n kohdalla, eShop oli saatavilla Wii U:lle jo sen julkaisupäivänä, vaikka järjestelmän päivitystä vaaditaankin, jos eShopia haluaa käyttää. Se on myös moniajosovellus, mikä tarkoittaa, että se on käytettävissä, vaikka peli olisi pyörimässä taustalla HOME-valikon kautta. Tosin tämä ominaisuus on saatavilla vain Wii U:lla. 

Nintendo eShop sisältää ladattavia pelejä, sovelluksia sekä tietoa tulevista elokuva- ja pelijulkaisuista.

Tietyissä Latinalaisen Amerikan ja Karibian maissa Nintendo 3DS ja Wii U -laitteiden eShop sulkeutui 31. heinäkuuta 2020. Tämän jälkeen ei pystynyt enää lataamaan ohjelmistoja eikä uudelleenlataamaan tai päivittämään sovelluksia. Wii U- ja 3DS-eShop sulkeutuu länsimaissa maaliskuussa 2023. eShopin sulkemisen myötä loppuu pääsy useisiin Virtual Consolen kautta saataviin peleihin, joita ei ole saatavilla Nintendo Switchin Switch Online -palvelussa.

Lähteet

Nintendo
Verkkopelipalvelut
Digitaalinen jakelu
Igor Severjanin

Igor Severjanin (, oikealta nimeltään Igor Vasiljevitš Lotarjov, ; 16. toukokuuta (J: 4. toukokuuta) 1887 Pietari – 20. joulukuuta 1941 Tallinna) oli venäläinen futuristirunoilija. Hän kutsui itseään ego-futuristiksi. 

Severjanin oli 1910-luvun Venäjällä maan suosituimpia runoilijoita. Hän oli ensimmäinen, joka käytti Venäjällä sanaa futurismi, jo vuonna 1911. Hän oli erään runokilpailun voittaja, ja hänet nimettiin runonkuninkaaksi. Osallistujina oli muun muassa Vladimir Majakovski. Ajan runoilijoiden tyyliin kuului myös asianmukainen ulkoasu ja käytös, ja Severjaninin dekadenssi muistutti hänen esikuvaansa Oscar Wildea ja ihastutti aikalaisia.

Severjanin pakeni poliittisista syistä 1918 Viroon. Severjanin oli Aleksandra Kollontain lähisukulainen.

Teokset ja tyyli 

Severjaninin esikoiskokoelma Громокипящий кубок (’Ukkoskiehuva pikari’) ilmestyi 1913, mutta hän oli julkaissut aiemmin pamfletteja. Hänen runoissaan oli usein kukka-aiheita, mutta ne saattoivat olla synkän ja paheellisen vertauskuvia, esimerkiksi ”Tuhatkaunoissa” sisältää jopa huumeisia merkityksiä.

Severjanin ja Suomi 

Severjanin kävi esiintymiskiertueillaan myös Suomessa. Syksyllä 1923 hän oli Helsingin Venäläisen kauppiasyhdistyksen vieraana, ja hän lahjoitti yhdistyksen jäsenelle Vladimir Schohinille nimikirjoituksellaan varustamansa runokirjan.. 

Olavi Paavolainen oli ihastunut Severjaninin ananasrunoon, ja hän lausui mielellään sitä Edith Södergranin ruotsinkielisenä käännöksenä. Paavolainen itse oli Severjaninin tapaan elämäniloinen dandy ja Severjaninin hurmioitunut ja elämäniloinen tyyli antoivat hänelle innostusta. Södergran ruotsinsi useita Severjaninin runoja, joista osa julkaistiin Ultra-lehdessä.

Runosuomennokset
Päivänkukkia, suom. Juhani Koivisto
Päivänkakkarat, suom. Anja Frösén
Tuhatkaunoja, suom. Maria Hoffman
Ouverture eli Ananas en Champagne, suom. Uuno Kailas (julkaistu Tulenkantajat-lehdessä)

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta
 Södergran, Edith: Igor Severjanin. Ultra 5/1922.

Aiheesta muualla 

 Runojen Päivänkukkia, Päivänkakkarat, Tuhatkaunoja suomennokset Laura-tietokannassa.
 English translations of 4 early poems. 
 English translations of 3 poems by Babette Deutsch and Avrahm Yarmolinsky, 1921. 
 English translation of ”Lady’s Club,” 1912. 

Venäläiset runoilijat
Vuonna 1887 syntyneet
Vuonna 1941 kuolleet
Viisi laukausta senaatissa

Viisi laukausta senaatissa () on Yleisradion tuottama ja Åke Lindmanin ohjaama ruotsinkielinen televisioelokuva vuodelta 1992. Draamaa ja dokumenttimateriaalia yhdistävä elokuva kertoo tapahtumista, jotka johtivat Eugen Schaumanin tekemään Suomen kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin murhaan 1904.

Lindman laati elokuvan käsikirjoituksen yhdessä historioitsija Seppo Zetterbergin kanssa. Zetterberg toimii elokuvassa myös kertojana, ja tarina perustuu hänen vuonna 1986 julkaistuun kirjaansa aiheesta. Schaumania esittää Mats Långbacka ja Bobrikovia Ernst Romanov. Elokuvaa kuvattiin Suomen ohella Liettuassa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Otteita elokuvasta Ylen sivustolla

Suomalaiset televisioelokuvat
Vuoden 1992 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset historialliset draamaelokuvat
Åke Lindmanin ohjaamat elokuvat
Äystö

Äystö on noin 500 asukkaan muodostama taajama Teuvan kunnassa Etelä-Pohjanmaalla. Taajama sijoittuu kunnan itäosaan, kantatie 67:n ympäristöön. Matkaa kunnan keskustaan on kylästä noin 12 kilometriä.

Lähteet 

Teuva
Etelä-Pohjanmaan maakunnan taajamat
Etelä-Pohjanmaan maakunnan kylät
EC Kitzbühel

EC Kitzbühel on itävaltalainen jääkiekkojoukkue Kitzbühel kaupungista. Joukkue on perustettu vuonna 1925 ja se pelaa monikansallisessa Alps Hockey Leaguessa.

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Marco Pewal 
 Toimitusjohtaja: Wilfried Wetzl

Aiheesta muualla
 Joukkueen viralliset kotisivut 

Itävaltalaiset jääkiekkoseurat
Kitzbühel
Kalajoen Mustilankankaan tuulipuisto

Kalajoen Mustilankankaan tuulipuisto on vuosina 2014-2016 rakennettava, rakentamisvaiheessa Suomen suurimpiin lukeutuvaksi mainittu tuulipuisto Pohjois-Pohjanmaan maakunnan  Kalajoella. Tuulipuiston rakentaa S-ryhmän S-Voiman ja St1:n yhteisesti omistama Tuuliwatti Oy. Se investoi tuulipuistoon yhteensä 110 miljoonaa euroa. 

Tuulipuistoon pystytetään kaikkiaan 28 tanskalaisen Vestasin valmistamaa 3,3 megawatin tehoista tuulivoimalaa. Näiden yhteisteho on 92,4 megawattia. Tuulivoimaloiden tuuliturbiinit sijoitetaan 137 metriä korkeisiin torneihin. Ensimmäinen rakennusvaihe, 22 voimalaa, valmistui kesällä 2015, ja suunnitelmien mukaan koko puisto valmistuu vuoden 2016 kesällä.  

Kalajoelle on valmisteilla useita tuulipuistoja. Esimerkiksi Fortum myi vuoden 2014 alussa valmistelemansa, Kalajoen Tohkojan tuulipuistohankkeen saksalaiselle wpd Europe GmbH:lle. Kalajoen Tohkolan tuulipuistoon on suunniteltu 26 tuulivoimalaa, yhteisteholta enintään 83 MW.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tuuliwatti Oy:n hankesivu, sis. linkki karttaan hankealueesta (tuuliwatti.fi)
 Tuulipuistot Kalajoella (pdf) (rieskaleader.fi)
 Kalajokilaakson tuulivoimahankkeissa kova puhuri (11.3.2014) (yle.fi)
 Sata tuulivoimalaa muokkaa maisemaa – muut ympäristövaikutukset vähäisiä? (27.3.2014) (yle.fi)
 Keski-Pohjanmaalle tuulivoimaa ison ydinvoimalan verran (23.9.2013; uutisoinnissa verrataan vain teoreettisia tehoja; ei ole huomioitu käytäntöä, eli tuulivoimaloiden ajallisesti huomattavasti pienempää käyttöastetta) (yle.fi)

Suomen tuulipuistot
Kalajoen rakennukset ja rakennelmat
Tähdet, tähdet (1. tuotantokausi)

Tähdet, tähdet -televisiosarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla 9. maaliskuuta – 27. huhtikuuta 2014. Kaudella Suomen parhaan esiintyjän-tittelistä kilpailivat Jari Sillanpää, Vicky Rosti, Olli Herman, Diandra, Timo Rautiainen, Irina, Laura Pyrrö ja Stig. Alun perin Stigin tilalla ohjelmassa piti esiintyä rap-artisti Juno, mutta hän joutui vetäytymään ohjelmasta vedoten aikatauluihinsa.

Kahdeksan suoraa lähetytystä kattaneella kaudella artistit esittivät viikoittain vaihtuvan genren mukaisia kappaleita.

Vakiotuomareina kaudella toimivat Maria Veitola ja Juhani Merimaa. Viikoittain ohjelmassa nähtiin tuomarina myös yksi kyseisen viikon musiikkigenren ammattilainen. Kauden juonsi Mikko Leppilampi. Sairastumisen vuoksi Juhani Merimaa ei tuomaroinut lainkaan semifinaalissa sekä kauden päättäneessä finaalissa.

Ohjelmassa kuulluista kappaleista julkaistaan kokoelmalevy 9. toukokuuta 2014. Kappaleita kuultiin myös livekonsertissa Helsingin jäähallissa 17. toukokuuta 2014, josta MTV3 lähetti koosteen 1. kesäkuuta 2014. Konserttia seurasi 409 000 katsojaa.

Finaalissa ohjelman voittanut Jari Sillanpää sai 59,5 % annetuista äänistä.

1. suora lähetys (9.3.2014) 
Ensimmäisen lähetyksen teemana oli hip hop ja vierailevana tuomarina toimi rap-artisti Iso H. Ensimmäisessä jaksossa kukaan kilpailijoista ei vielä pudonnut.

2. suora lähetys (16.3.2014) 
Toisen lähetyksen teemana oli 1980-luvun pop ja vierailevana tuomarina toimi Ressu Redford. Timo Rautiainen sai vähiten ääniä ja hän putosi jatkosta.

3. suora lähetys (23.3.2014) 
Kolmannen lähetyksen teemana oli ooppera ja vierailevana tuomarina toimi Lilli Paasikivi. Stig sai vähiten ääniä ja hän putosi jatkosta.

4. suora lähetys (30.3.2014) 
Neljännen lähetyksen teemana oli R&B- ja Soulmusiikki ja vierailevana tuomarina toimi Sami Saari. Vicky Rosti sai vähiten ääniä ja hän putosi jatkosta.

5. suora lähetys (6.4.2014) 
Viidennen lähetyksen teemana oli Heavy Rock ja vierailevana tuomarina toimi Timo Kotipelto. Laura Pyrrö sai vähiten ääniä ja hän putosi jatkosta.

6. suora lähetys (13.4.2014) 
Kuudennen lähetyksen teemoina olivat diskomusiikki sekä kilpailijoiden väliset duetot. Vierailevana tuomarina toimi Eini. Irina sai vähiten ääniä ja hän putosi jatkosta.

Disko

Duetto

7. suora lähetys (20.4.2014) 
Seitsemännen lähetyksen teemoina olivat musikaali sekä reggae. Vierailevana tuomarina toimivat Marco Bjurström ja Pelle Miljoona. Olli Herman sai vähiten ääniä ja hän putosi jatkosta juuri ennen finaalia.

Musikaali

Reggae

8. suora lähetys (27.4.2014) 
Kahdeksannessa lähetyksessä, eli finaalissa finalistit Diandra ja Jari Sillanpää esittivät valitsemansa kappaleen kuluneelta kaudelta, yhden oman kappaleensa sekä kappaleen teemalla "kaikkien aikojen biisi". Vierailevana tuomarina toimi Danny. Jari Sillanpää sai finaalissa 59,5 prosenttia annetuista äänistä ja voitti kilpailun.

Oma esitys kuluneelta kaudelta

Oma kappale

Kaikkien aikojen biisi

Jaksolistaus

Lähteet 

Suomalaiset televisiosarjat
Tuotantokaudet
Kultainen kulma

Kultainen kulma on geometriassa kulma, jonka suuruus määräytyy kultaisen leikkauksen mukaisesta suhteesta täydestä kulmasta. Täysi kulma jaetaan kahteen osaan, jotka ovat toistensa eksplementtikulmia. Kultainen kulma on näistä kahdesta pienempi Ψ, joka toteuttaa kultaisen leikkauksen (suhde φ ≈ 1,618034)

ja missä kulmien summa on täysi kulma eli esimerkiksi asteina . Eräs kultaisen kulman määrittävän lauseke on 
.
Eri kulma-asteikoilla saadaan tästä
 (asteita),
 (goonia) tai
 (radiaania).

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Junnila, Heikki: Geometria harjoitus, Helsingin yliopisto

Kulma
Kultainen leikkaus
J. A. Mäki

Jyrki Anselmi Mäki tunnetaan yleensä nimellä J.A. Mäki (s. 1962 Pyhäntä) on suomalainen laulaja ja kuvataiteilija. Hän esiintyy Radiopuhelimet-yhtyeen laulajana ja on julkaissut kaksi sarjakuvaromaania Like Kustannuksen kautta. Mäen esikoisalbumi Hermolomamatka (2011) oli vuonna 2012 Sarjakuva-Finlandiaehdokkaana. Mäki on sivuhenkilönä Juha Hurmeen romaanissa Hullu. Mäki julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Aavaa maaliskuussa 2019.

Tuotanto

Kirjat 
 
 
  (ilmestyy elokuussa)

Albumit

Lähteet

Aiheesta muualla
 Jyrki A. Mäen kotisivu
 J. A. Mäki Facebookissa

Suomalaiset muusikot
Suomalaiset sarjakuvantekijät
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Kastanjahuppuluura

Kastanjahuppuluura (Grallaria rufocinerea) on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Levinneisyys
Kastanjahuppuluuraa tavataan Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen levinneisyysalue ja populaatio ovat pienet ja koska se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia.

Lähteet

Luurat
Uhanalaiset linnut
Voikkaan palo 1933

Voikkaan palo 1933 syttyi 9. heinäkuuta 1933. Palossa tuhoutui koko silloinen Voikkaan taajaman keskusta-alue.

Palo sai alkunsa helteisenä sunnuntain keskipäivänä kello 12.25 aikaan kun leipuri Ikäheimosen talon savupiipusta lentänyt kipinä sytytti naapurissa olleen V. Sillgrenin talon ulkorakennuksen katon. Kolme tuntia kestänyt palo tuhosi 103 rakennusta, joista 41 oli liikerakennuksia. Yli 300 ihmistä menetti asuntonsa mutta kuolonuhreja ei tullut. Paloa sammuttamassa oli yli 1 000 miestä.

Palon seurauksena suuri osa Voikkaan keskustan vanhemmasta rakennuskannasta on peräisin vuosien 1933 ja 1939 väliltä.

Lähteet 
 Kouvolan museoaarteita - Museoesineitä Poikilo-museoiden kokoelmista ja tarinoita Kouvolasta 9.7.2013 : Voikkaan tulipalosta 80 vuotta
 

Kuusankoski
1930-luvun tulipalot
Vuoden 1933 onnettomuudet
Tulipalot Suomessa
1930-luvun onnettomuudet Suomessa
Kaupunkien palot
Kouvolan historia
Ajankohtainen Nelonen

Ajankohtainen Nelonen on suomalainen viihdeohjelma, jossa parodioitiin ajankohtaisia uutisia. Ohjelmaa juonsivat Pihla Penttisen ja Robin Svartströmin esittämät Meggi Halonen ja Lennu Niinistö. Ohjelman kanavakuuluttajaa esitti Kaarina Hazard.

Nelosen maanantaista torstaihin kello 19:30 esittämässä ohjelmassa perehdyttiin tuoreisiin näkökulmiin päivän uutisista sekä käsikirjoitettuihin skuuppeihin. Ohjelmaa tehtiin toukokuuhun 2014 asti.

Penttisen, Svartströmin ja Hazardin näyttelemien hahmojen lisäksi sarjassa vierailevina näyttelijöinä olivat muun muassa Pirjo Heikkilä, Mari Turunen, Teemu Aromaa, Santtu Karvonen ja Jaakko Saariluoma.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ohjelman verkkosivut
 

2010-luvun televisiosarjat
Parodiat
Suomalaiset televisiosarjat
Liisa Lääveri

Liisa Lääveri on suomalainen laulaja ja toimittaja, joka tunnetaan lastenmusiikin esittäjänä sekä pitkästä urastaan Yleisradiossa.

1960-luvun puolivälissä Oulun tyttölyseota käynyt Lääveri otettiin laulajaksi oululaiseen Pomfells-nimiseen folkyhtyeeseen, jonka muut jäsenet olivat Matti Partanen ja Jouni Suistola. Yhtyeen esikuva oli amerikkalainen Peter, Paul and Mary. 

Lääveri oli 1970-luvulla mukana lastenmusiikkiin ja kansanlauluihin erikoistuneissa lauluyhtyeissä Ykä, Matti ja Liisa sekä Ykä, Risto ja Liisa, joiden muut jäsenet olivat Yrjö Mattila, Risto Suurla ja Matti Kontio.  Ykä, Matti ja Liisa levytti albumit Jouten (1971) ja Kissapa Uu (1977);  Ykä, Risto, Liisa ja lapset teki albumin Musabusa (1974). Lääveri on mukana lukuisilla muillakin 1970- ja 1980-lukujen lastenmusiikkialbumeilla ja teki useita albumeja muun muassa Paroni Paakkunaisen kanssa. 

Liisa Lääveri toimi pitkään Yleisradion toimittajana ensin Helsingissä ja vuodesta 1983 Oulu Radiossa, josta jäi eläkkeelle 2009. Helsingin-vuosinaan Lääveri juonsi muun muassa television Iltatähti-musiikkiohjelmaa sekä radion Rock-viikkoa ja Nuorten sävellahjaa.

Lääveri on toiminut 1980-luvulta alkaen oululaisten kehitysvammaisten musiikkiryhmä Estottomien ohjaajana. Vuonna 2003 hänet palkittiin näistä ansioista Nuorten ystävät ry:n mitalilla.

Mukana albumeilla
Liisa Lääveri esiintyy laulajana ainakin seuraavilla albumeilla:

 Jouten (1971)
 Hyvässä seurassa 5 (1971)
 Musabusa (1974)
 Kissapa Uu (1977)
 Lapsellista (1979)
 Lapsille (1979)
 Täti Monika (1979)
 Kolme iloista rosvoa – Kasper, Jesper ja Joonatan (1979)
 Perinteiset lastenlaulut (1979)
 Suosituimmat eläinlaulut (1979)
 Muksujen musaboksi (1979)
 Liirum laarum (1979)
 Mörköooppera (1980)
 Pikka, pikku pikku akka (1980)
 Peikkometsä (1982)
 Kardemumman orkesteri ja kuoro – Kardemumman rosvot (2×LP, 1982)
 Putte-Possun huviretki (1983)
 Mörri-Möykyn suvi (1983)
 Nukkumatin suosikit – 20 toivottua iltalaulua (1983)
 Kaksi rantaa (1984)
 Lasten toivekonsertti – 100 suosittua (1984)
 Hyppelihiiri myökki-pyökki-metsässä 1 ja 2, (1987)
 Kupperkeikku (1989)
 Robottirock (1992)
 Lähdetään Korkeasaareen (1998)
 Kaikkien aikojen paras lastenlevy (3×CD, 2008)
 Kultaiset lastenlaulut (4×CD, 2011)

Lähteet

Aiheesta muualla
Liisa Lääveri Suomen äänitearkistossa

Suomalaiset radiotoimittajat
Suomalaiset televisiojuontajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Suomalaiset laulajat
Forever 21

Forever 21, muotoiltuna FOREVER 21 on yhdysvaltalainen kansainvälisesti toimiva pikamuoti-ketju. Ensimmäinen ketjun liike avattiin vuonna 1984 Highland parkkiin Los Angelesiin ja oli nimeltään FASHION 21 mutta ketju muutti nimensä myöhemmin, tosin alkuperäinen liike on edelleen alkuperäisellä nimellä.

Alun perin ketju myi vain naistenvaatteita, mutta nykyään se myy esimerkiksi lastenvaatteita, miestenvaatteita, meikkejä, kodin sisustusta sekä Plus-mallistoa josta löytyy suurempia kokoja.

FOREVER 21 liikkeitä löytyy ympäri maailmaa esimerkiksi Yhdysvalloista, Kanadasta, Japanista, Kiinasta, Intiasta, Saksasta, Espanjasta, sekä Venäjältä. 

Vaateliikkeet
Yhdysvaltalaiset yritykset
Juicen kirjasto

Juicen kirjasto on Tampereella toimiva kirjasto ja kulttuurikeskus. Se perustettiin vuonna 2011. Se sijaitsee Tampellan kaupunginosassa Pellavantorin laidalla. Kirjastossa on  Juice Leskisen  kotikirjasto, kaikkiaan noin 2 300 teosta. Reino & Aino Kotikenkä Oy osti kirjaston perikunnalta ja lahjoitti sen vuonna 2009 taiteilijan toiveen mukaisesti Viola-kotiyhdistys ry:lle. 

Kirjastossa järjestetään kuukausittain kulttuuritilaisuuksia, joiden tarkoituksena on paitsi tehdä taiteilijan kirjallista työtä tunnetuksi, myös edistää yleisesti suomen kieltä ja kirjallisuutta. Kirjastoa voi myös vuokrata kokouksiin ja yksityistilaisuuksiin. Kirjastossa toimii sen aukioloaikoina myös kahvila anniskeluoikeuksin.

Viola-kodin yhteydessä Tampereella toimivalle Juicen kirjastolle on perustettu yhdistys, Juicen Kirjaston Tuki ry., joka tukee, kehittää ja tekee tunnetuksi kirjaston toimintaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Juicen kirjasto Viola-kotiyhdistyksen sivuilla
 Juicen kirjasto Facebookissa

Kirjasto
Tampereen kirjastot
Tampella
Khersonesos (Krim)

Khersonesos () tai Tauris (), keskiajalla Kherson (; myös Herson, muinaisvenäjäksi Корсу́нь), oli antiikin aikainen kaupunki Tauriassa tai Taurien Khersonesoksella eli nykyisellä Krimin niemimaalla.

Muinainen Khersonesos sijaitsi nykyisen Sevastopolin alueella ja oli Krimin kallioilla, jota rajoitti idästä Karantinin lahti ja lännessä rannan myötäisesti Pesotsnajan lahdella.  Khersonesoksen perustivat kreikkalaiset 400 eaa. He olivat kotoisin Herakleia Pontikesta.

Keskiajalla puolustusjärjestelmä muodostui mahtavasta linnanmuurista, joka kiersi kaupungin ympäri myös meren rannalla. Muurien pituus oli 2,9 – 3,5 km ja paksuus 4 m. Siinä oli 32 avointa tornia, 7 tykinpaikkaa ja 6 porttia. Muurien korkeus oli 8-10 m ja tornien korkeus 10-12 m. Alin ulkomuuri oli tehty suurista ja huolellisesti asetetuista savikiviharkoista. Ylempänä oli pienempiä kiviä muurattuna toisiinsa kiinni.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Korpela, Jukka: Krim Ukrainan ja Venäjän välissä (Idäntutkimus 1/2009, pdf)  (helsinki.fi/idantutkimus)
 Muinaisia kaupunkivaltioita Mustanmenren pohjoisrannalla  (encyclopediaofukraine.com)
 University of Texas at Austin Institute of Classical Archaeology Chersonesos project 
 Bulletin of the Odessa Numismatics Museum
 National Preserve of Tauric Chersonesos, Sevastopol
 Cherson on Regnal Chronologies 
 Brief History of Antique Cities of Tauria and Their Coinage.
 Panorams of Chersonesos - 
 Photo of Chersonesos  - 
 High resolution image of antique map of this region
 Explore Chersonesos with Google Earth on Global Heritage Network

Antiikin Kreikan kaupungit Ukrainassa
Skyytian kaupungit
Sevastopolin historia
Unescon maailmanperintökohteet Ukrainassa
Catacombs of the Black Vatican

Catacombs of the Black Vatican on heavy metal -yhtye Black Label Societyn yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin 8. huhtikuuta 2014 levymerkillä E1 Music.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12.

Kappaleet

Euroopan bonuskappaleet

Kokoonpano 
 Zakk Wylde – laulu, soolokitara, akustinen kitara, piano
 Dario Lorina – kitara
 John DeServio – basso, taustalaulu
 Chad Szeliga – rummut

Vierailevat muusikot 
 Derek Sherinian – piano
 Greg Locascio – muu laulu

Arvostelut 
 About.com: 
 Allmusic: 
 Blabbermouth: 8.5/10
 Imperiumi.net: 7-/10
 Kaaoszine.fi: 5.5/10

Aiheesta muualla

Lähteet 

Black Label Societyn albumit
Vuoden 2014 albumit
Kaisa Kymäläinen

Kaisa Emilia Kymäläinen (s. 11. lokakuuta 1994) on suomalainen lentopalloilija ja kuulantyöntäjä. 

Lentopallon Mestaruusliigassa hän on edustanut Oriveden Ponnistusta ja saavuttanut kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Hän on pelipaikaltaan yleispelaaja ja hänen pituutensa on 183 senttimetriä.

Kuulantyönnössä Kymäläinen on edustanut Oriveden Ponnistusta vuoteen 2021 asti ja sen jälkeen Hirsilän Pyrkivää. Häntä valmensi aiemmin Jaakko Hassi ja vuodesta 2021 Teijo Kööpikkä. Hän on saavuttanut Kalevan kisoissa kultaa 2017, hopeaa 2018 sekä pronssia Kalevan kisoissa 2016, 2021 ja 2022. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 2017 ja 2019, hopeaa 2018 sekä pronssia 2015 ja 2021. Hän on voittanut lajin Suomen-mestaruuden 15-vuotiaissa (vuonna 2009), 17-vuotiaissa (2011) ja 22-vuotiaissa (2014, hallissa 2015 ja 2016). Hänen ennätyksensä 4 kilogramman kuulalla on sisäradoilla 16,50 m ja ulkoradoilla 16,30 m.

Lähteet 
 Kaisa Kymäläinen Lentopallon mestaruusliiga 2013–2014 (archive.org)

Viitteet

Suomalaiset lentopalloilijat
Suomalaiset kuulantyöntäjät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Karila

Karila voi tarkoittaa:

 Arto Karila (s. 1957), suomalainen tietoliikenteen ja tietoturvan tutkija
 Juhani Karila (s. 1985), suomalainen kirjailija ja toimittaja
 Lauri Karila, suomalainen kääntäjä ja elokuvatuottaja
 Maire Karila, myöh. Hyvönen (1919–2003), suomalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija
 Matti-Juhani Karila (s. 1940), suomalainen kirjailija, käsikirjoittaja ja dramaturgi
 Olli Karila (1897–1936), suomalainen toimittaja ja kirjailija
 Tauno Karila (1908–1986), suomalainen musiikin tutkija ja musiikkiarvostelija
 Tuomo Karila (s. 1968), suomalainen lääkäri ja painija

Paikkoja
 Karila, Mikkelin kaupunginosa
 Karila, kylä Närpiössä
Eino Salminen (näytelmäkirjailija)

Eino Wilhelm Salminen (s. 24. toukokuuta 1900 Tampere) oli suomalainen näytelmäkirjailija.

Tampereella asunut Salminen työskenteli vaatturimestarina ja pukutehtaan työnjohtajana. Hän toimi myös freelance-toimittajana eri lehdissä.

Näytelmiä 
 Karapään Katri. 1946
 Hyppy korkeuteen. 1962
 Malmia. 1962
 Haapaskan kunnia. 1977

Lähteet 
 
 Kirjasampo.fi : Eino Wilhelm Salminen

Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1900 syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Mirja Vesanen

Impi Mirja (Mirjam) Vesanen (s. 9. marraskuuta 1901 Merikarvia) oli suomalainen nuortenkirjailija ja filosofian maisteri. Elämäntyönsä hän teki kansakoulunopettajana Helsingissä.

Teoksia 
 Mustekala: tyttöromaani. Otava 1954
 Urhea tyttö: tyttöromaani. Otava 1957
 Kansalaiskoulun yhteiskuntaoppi; tekijä Aarre Kailanpää, kirjan suunnittelussa ovat avustaneet Kalevi Kajava, Mirja Vesanen, Väinö Nissinen. Otava 1966, 7. tark. painos 1974

Lähteet 
  (Arkistolinkki)

Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1901 syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Suomalaiset opettajat
Ykkösluokka

Ykkösluokka () on joukkoliikennevälineissä, kuten junissa ja lentokoneissa, oleva ylellisin ja kallein matkustusluokka. Hintaan sisältyy yleensä enemmän omaa tilaa ja parempi istuin yksityiskohtineen. Esimerkiksi Emiratesin Airbus A380-koneissa on sviitti väliseinineen ja minibaareineen. Myös hienompi tarjoilu juomineen kuuluu hintaan ja omat odotusosastot asemilla, kuten lounget lentokentillä. Ykkösluokan matkustajille on tarjolla myös omia palveluita. Lentoyhtiöt ovat alkaneet poistaa ykkösluokkia koneistaan tehden täten business-luokasta korkeimman matkustusluokan. Suomalaisella Finnairilla ei ole ykkösluokkaa. Palveluluokkaa ei myöskään ole VR:n junissa.

Katso myös 
 Turistiluokka

Aiheesta muualla 

Matkailu
Turistiluokka

Turistiluokka (myös Toinen luokka,  tai Economy class) on yleisin ja yleensä halvin kollektiivisissa kulkuvälineissä kuten junissa, lentokoneissa, linja-autoissa ja joissain laivoissa esiintyvä matkustusluokka. Hinta sisältää yleensä istumapaikan kohtuullisella jalkatilalla. Lentokoneissa pidemmillä lennoilla hintaan sisältyy yleensä myös ateria. Erillisiä lisäpalveluita on mahdollista yleensä saada pientä maksua vastaan.

Katso myös

Business-luokka
Ykkösluokka

Matkailu
Business-luokka

Business-luokka () on monissa junissa ja lennoilla tarjottava tasokkaampi matkustusluokka. Hinta on kalliimpi kuin turistiluokassa matkustaessa, mutta hintaan sisältyy yleensä mukavampi istuin, laadukkaampi ruokatarjoilu sekä parempi mahdollisuus työskennellä matkan aikana muun muassa tietokoneella.

Finnairilla on ulkomaan reittilennoilla yleensä Business-luokka ja VR:n Pendolinoissa ja Intercityissä on Ekstra- luokka. Entisissä Intercity2-junissa oli myös tarjolla Ekstra- luokka (ent. Business-luokka).

Katso myös

Ykkösluokka

Matkailu
Miklos Gaál

Miklos Gaál (s. 1974 Espoo) on suomalainen valokuvaaja, joka asuu ja työskentelee Amsterdamissa. Hän tuli tunnetuksi 2000-luvun alun kuvillaan, joissa terävyysalueen ja perspektiivin käsittely saavat aikaan pienoismallimaisen tai lavastusmaisen vaikutelman.

Gaál oppi kamerankäsittelyä ensin isänsä vanhalla vuoden 1961 Nikonilla perheen Afrikan-matkalla. Gaáliin teki vaikutuksen erityisesti Veli Granön antama opetus Taideteollisessa korkeakoulussa, jossa Gaál opiskeli aluksi graafista suunnittelua ja suoritti sitten maisteritutkinnon valokuvauksessa. Gaál on opiskellut myös Porvoossa, Göteborgin yliopistossa ja Rijksakademie van Beeldende Kunsten -oppilaitoksessa Alankomaissa.

Valokuvateoksia
Imitation of Life, 2004. Kunstverein Göttingen, Stadtgalerie Kiel & Kunsthalle Tübingen. ISBN 3-9807213-4-5.

Aiheesta muualla
Taiteilijan verkkosivusto
Gaálin valokuvia saksalaisen gallerian sivustolla

Lähteet

Suomalaiset valokuvaajat
Suomenunkarilaiset henkilöt
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Loketon onkalo

Loketon onkalo on Puumalassa Pistohiekan alueella sijaitseva 10–13 metriä syvä ja 70 metriä pitkä kalliorotko. Noin pari metriä leveän rotkon pohjalla kasvaa muun muassa saniaisia ja siellä kulkee polku.

Lähteet 
 Retkipaikka.fi 4.6.2013 : Loketon onkalo, Puumala
 Mökkiloki 24.5.2011 : Loketon onkalo II

 Puumalan luonto
 Suomen rotkot
Alkovi

Alkovi tai makuualkovi on syvennys, jota voi käyttää nukkumatilana. Alkoviin voi sisustaa myös esimerkiksi työtilan tai pienen lastenhuoneen. Alkovi ei ole kokonainen huone, mutta sen voi eristää muusta tilasta esimerkiksi verhojen avulla. Alkovista saa sisustettua mukavan oleskelupaikan esimerkiksi kunnon sängyllä, valaistuksella, hyllyillä ja tauluilla.

Sanan alkovi etymologia on arabian sanassa al-qobba "holvi, holvattu huone", josta se on lainautunut espanjan (alcoba), ranskan (alcôve) ja ruotsin (alkov) kautta suomeen. Vuonna 1909 sana esiintyy muodossa alkoovi.

Lähteet 

Arkkitehtuurin käsitteet
Breadmachine

Breadmachine on suomalainen jazzyhtye, joka on tehnyt kaksi pitkäsoittoa Texicalli-levymerkille ja sen jälkeen yhden omakustanne CD:n ja 1 Rosebud Oy -yhtiölle.

Jäsenet 
 Antero Priha – trumpetti
 Rasmus Korsström – tenorisaksofoni
 Ape Anttila – bassosoitin
 Seppo Kantonen – kosketinsoittimet
 Markku Ounaskari – rummut

Diskografia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset jazzyhtyeet
Roope Salminen & Koirat

Roope Salminen & Koirat on suomalainen yhtye. Vuonna 2010 perustettu yhtye kasattiin alun perin vain yhtä keikkaa varten. Yhtye otti osaa vuonna 2012 Yle TV2 -kanavalla esitettyyn Bilebändi 2012 -kilpailuun, jossa etsittiin vuoden parasta bilebändiä.

Yhtye solmi levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa maaliskuussa 2014. Esikoisalbuminsa, Madafakin levy, yhtye julkaisi 4. maaliskuuta 2016. Yhtye on kuvaillut esikoisalbuminsa olevan tyylilajiltaan ”hip hoppia, jossa on pop-elementtejä”. Albumin ensimmäinen single ”Biisonit” julkaistiin 5. syyskuuta 2014. Albumillakin mukana oleva ”Madafakin darra” -single myi tuplaplatinaa marraskuussa 2016.

Jäsenet 
 Roope Salminen – laulu
 Jon-Jon Geitel – laulu, saksofoni
 Ossi Saarinen – koskettimet, laulu
 Olli Äkräs – koskettimet, huilu, laulu
 Robert Rasimus – kitara
 Urho Särkkä – basso, laulu
 Mikko Saarinen – rummut, kitara
 Iivari Suosalo – perkussiot, rummut

Entiset jäsenet 
 Juhana Kiiski – perkussiot (2010–2013)

Diskografia

Albumit

Singlet

Musiikkivideot 
 Biisonit (2014 – ohj. Miro Laiho)
 Reissumies (2015 – ohj. Miro Laiho)
 Madafakin darra (2015 – ohj. Miro Laiho)
 Sinulle mutsi (2016 – ohj. Taito Kawata & Tom Hakala)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen kotisivut

Suomalaiset hip hop -yhtyeet
Suomalaiset popyhtyeet
Minna Puolanto

Minna Puolanto (o.s. Kokkonen) (s. 4. maaliskuuta 1972) on suomalainen näyttelijä, käsikirjoittaja, koreografi ja tanssija. Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulusta näyttelijäksi (TeM 2005) ja tanssijaksi (TanssitM 1995).  Lisäksi hän on suorittanut pedagogiset lisäopinnot (2013). Puolanto on tehnyt töitä teattereissa, elokuvissa, tv:ssä ja radiossa, mm. Red Nose Company,  Kotkan kaupunginteatteri, Koko-teatteri, Mikkelin teatteri, Lappeenrannan kaupunginteatteri, Joensuun kaupunginteatteri, Espoon kaupunginteatteri, Teatteri Jurkka, Ylen Radioteatteri, Mustion Linnan Kesäteatteri.

Puolanto on luonut myös omia produktioita ja koonnut työryhmiä. Työryhmän kanssa tehty teos Babylon (Red Nose Company/ Kanneltalo) valittiin Tampereen Teatterikesän pääohjelmistoon 2019.  Esitys käsittelee erilaisia vallankäyttötilanteita ja se on kiertänyt useilla näyttämöillä ja festivaaleilla Suomessa (mm. Suomen Kansallisteatteri, Turun kaupunginteatteri, Tampereen Työväen Teatteri, Jyväskylän kaupunginteatteri, Kajaanin Runoviikko, Lainsuojattomat-festivaali, Teatteri Avoimet Ovet  Muhasaaren teatteri, Kulttuuritehdas Korjaamo).  

Puolannon monologiesitys Kuolema korjaa univelat (KokoTeatteri) kiersi Suomessa ja ulkomailla neljä vuotta 2010-14 (mm. Kaunas / Liettua, Pärnu / Viro, Tiberias /Israel, New York /US). Esitys on palkittu kahdesti kansainvälisillä festivaaleilla. 

Puolanto on kirjoittanut näytelmäkäsikirjoitukset Kuolema korjaa univelat (KokoTeatteri 2010, Ylen radioteatteri 2014), Tora ja sopu (KokoTeatteri 2016), Pitkän liiton salaisuus (Ylen radioteatteri 2017) ja Kaksi luisevaa rusakkoa (Teatteri Takomo 2021). Yhdessä työryhmien kanssa ovat syntyneet Babylon (Red Nose Company 2018) ja Äänestä mua! (KokoTeatteri 2011).  

Puolanto on naimisissa näyttelijä Jouko Puolannon kanssa. Laulajat Pauliina ja Terhi Kokkonen ovat Puolannon sisaria.

Palkinnot

Filmografia

Elokuvat

Lyhytelokuvat

Televisiosarjat

Lähteet

Aiheesta muualla
 Minna Puolannon kotisivut
 
 
 Minna Puolannon profiili Näyttelijäliiton sivuilla 
 Minna Puolannon profiili Helsingin freelancenäyttelijöiden sivuilla

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset tanssijat
Suomalaiset käsikirjoittajat
Elävät henkilöt
Vuonna 1972 syntyneet