joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Emme

Emme on Sveitsin 10:nneksi pisin joki ja Aaren sivujoki. Joen pituus on 81,9 km. Sen vuotuinen keskivirtaama alajuoksulla Biberistissä on 19 m³/s. Virtaama vaihtelee kovasti, sillä suurin mitattu vuorokausivirtaama on ollut 663 m³/s (elokuu 2007) ja pienin 2,3 m³/s (elokuu 1949). Joki saa alkunsa Hohgantvuoren eteläpuolen laaksosta, Brienzjärven pohjoispuolelta.

Emmen laakso on antanut nimensä muun muassa juustolle.

Emme virtaa Bernin ja Solothurnin kantoneissa. Samanniminen, Kleine Emmeksi () kutsuttu joki virtaa aivan Emmen itäpuolella, Luzernin ja Obwaldenin kantonien alueella. Tästä syystä Emmeä kutsutaan toisinaan Grosse Emmeksi ().

Lähteet

Viitteet 

Sveitsin joet
Reinin vesistö
Bernin kantoni
Kleine Emme

Kleine Emme () on Sveitsissä virtaava joki ja Reussin sivujoki. Joen pituus on 36,5 km. 

Kleine Emme virtaa Obwaldenin ja Luzernin kantoneiden alueella. Joen alkulähteen katsotaan olevan Briezer Rothorn -vuoren ja Brienzjärven koillispuolella. Kleine Emme laskee Reussiin Emmenin ja Luzernin rajalla. Joen vuotuinen keskivirtaama alajuoksulla Luzernissa on 16 m³/s. Virtaama vaihtelee kovasti, sillä suurin mitattu vuorokausivirtaama on ollut 650 m³/s (elokuu 2005) ja pienin 1,3 m³/s (lokakuu 2005). 

Kleine Emme on saanut lisänimensä Kleine () erotukseksi lähellä viraavasta Emmestä, jota toisinaan kutsutaan myös Grosse Emmeksi ().

Lähteet

Viitteet 

Sveitsin joet
Reinin vesistö
 Luzernin kantoni
 Obwalden
FNSU

FNSU, viralliselta nimeltään Föreningen Nordens Socialdemokratiska Ungdom, on pohjoismaiden sosialidemokraattisten nuorisojärjestöjen kattojärjestö. Nykyisin sen jäseninä ovat myös Baltian maiden eli Viron, Latvian ja Liettuan sosialidemokraattiset nuorisojärjestöt. Suomesta järjestön jäsenenä ovat Sosialidemokraattiset Nuoret ja Sosialidemokraattiset Opiskelijat.

Järjestössä ei ole henkilöjäseniä, vaan siihen kuuluu yksinomaan poliittisia nuorisojärjestöjä. Puheenjohtajuus järjestössä kiertää rotaation mukaisesti maalta toiselle. Vuosina 2012–2014 järjestön puheenjohtajuus on Tanskan sosialidemokraattisilla nuorilla, DSU:lla. Kaudella 2014–2016 järjestön puheenjohtajana toimii Suomen Sosialidemokraattiset Nuoret.

Katso myös 
 Pohjoismaiden neuvosto
 Pohjoismaiden Keskustanuoret
 Pohjoismaiden konservatiivinuoret
 Pohjoismaiden kristillisdemokraattiset nuoret
 Socialistisk Ungdom i Norden

Poliittiset nuorisojärjestöt
Melges 24

Melges 24 on kilpapurjevene, joka lanseerattiin vuonna 1993. Vuonna 1998 kilpailtiin ensimmäisen kerran luokan maailmanmestaruudesta Torquayssa Englannissa 98 veneen voimin. 

Nykyään Melges 24 -maailmanmestaruuskilpailuihin  ja Euroopan mestaruuskilpailuihin  poikkeuksetta yli sata venekuntaa. Myös Suomen ja Viron yhteinen ranking-sarja  on tasokas, sillä luokassa purjehtii useita olympiapurjehtijoita. 

Luokan houkuttelevuutta lisää veneen helppo ja kustannustehokas kuljetus kilpailupaikalta toiselle.

Historia
Vuonna 1992 Buddy Melges voitti America's Cupin America3-veneellä San Diegossa Kaliforniassa. America3-veneen oli suunnitellut Reichel Pugh. Pughin ja Melgesin yhteistyö veneenkehityksessä jatkui ja saman vuoden joulukuussa ensimmäinen Melges 24 näki päivänvalon. Melges 24 esiteltiin 1993 venemarkkinoille ja innovatiivisen suunnittelunsa ansiosta se asetti standardin urheilullisiin kilpaveneluokkiin. 

Thelenin veljekset Kenneth ja Henrik toivat ensimmäinen Melges 24:n Suomeen vuonna 1994. Veljekset toimivat myös veneen virallisena maahantuojana muutamien vuosien ajan kiertäen eri kaupungeissa esittelemässä sen ominaisuuksia. 

1996 purjehdittiin Suomen ensimmäiset Melges 24 -luokan kilpailut Turussa, Pyytinkarin paluukilpailun yhteydessä. Kilpailuun osallistui kolme venekuntaa. Thelenin edustama Fazer, Kari Heikkilän kipparoima Marinel Thunderboat sekä Antti Niinirannan vene Patu. Kilpailu purjehdittiin upeassa auringonpaisteessa ja reippaassa tuulessa. Melgesit lähes lensivät tavallisten perheveneiden ohi nopeuksien noustessa jopa 20 solmun yläpuolelle. Kilpailun voitti Fazer, seuraavina Marinel Thunderboat ja Patu.

Kenneth Thelen on edelleen Suomen menestynein Melges 24 -kippari. Viisinkertaisen luokkamestaruuden lisäksi  hän on saavuttanut Euroopan mestaruuskilpailuissa pronssia vuonna 1996 Barcelonassa sekä amatöörien Euroopan mestaruuden 2003 Helsingissä .

Lähteet

Aiheesta muualla
 Navy Sailing
 Suomen Melges 24 -luokka   
 Melges 24 Euroopan mestaruuskilpailut 
 Kansainvälinen Melges24 -liitto
 Melges 24:n suunnittelijat Reichel ja Pugh

Köliveneet
Immanuel (yhtye)

Immanuel (Mikaveli ja Roisi, oikeilta nimiltään Mikael Meklin ja Roni Lempiäinen) on suomalainen rap-duo Keravalta, jonka sanoitukset liittyvät vahvasti kristinuskoon. Duon esikoisalbumi Kilosanomaa julkaistiin Uturn Recordsin kautta syksyllä 2012 . Yhtye julkaisi toisen albuminsa, Jumalanmiehii, syksyllä 2013. Albumin julkaisukonsertti pidettiin Maata Näkyvissä -festareilla Turussa. Jumalanmiehii nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisella listalla sijalle 17. 

Immanuelin kappale "King Of The Jungle" on vuoden 2013 paras Rytmibarometri-kappale.

Immanuel teki paluun 10- vuotisen taivaleen kunniaksi vuonna 2022. Immanuelilla oli kesällä 3 keikkaa, yksi Helsingissä ja kaksi Juhannuskonferenssissa Keuruulla. He julkaisevat kolmannen albuminsa marraskuussa Maata Näkyvissä -festareilla Turussa .

Diskografia

Albumit

Singlet 
 "King of the Jungle" (2013)

Musiikkivideot 
 Vastarintaliike, mukana Angela Meklin (2012) 
 Armo (2013) 
 Surffaan, mukana Tommi Ahonen (2013)
 King of the Jungle (2013)
 Unelmii, mukana Tuomas Kauhanen
 Jumalanmiehii, mukana Pesso, Rodrigo Campos (2014)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Immanuel Facebookissa
 Immanuel Youtubessa

Suomalaiset hip hop -yhtyeet
Suomalaiset duot
Norman

Norman tai Normann tarkoittaa seuraavia:

Norman, norjalainen tietoturva-alan yritys
Britten-Norman, brittiläinen lentokoneita valmistava yritys
HMAS Norman (G49), Australian laivaston N-luokan hävittäjä
HMAS Norman (M84), Australian laivaston miinantorjunta-alus
Norman, etunimi erityisesti englanninkielisessä maailmassa
Norman, Meksikoon syyskuussa 2000 iskenyt trooppinen myrsky
Norman Glacier, jäätikkö Baffininsaarella, Kanadassa

Sukunimi
Arnold Christian Normann (1904–1978), tanskalainen toimittaja, poliitikko ja ministeri
Birger Norman (1914–1995), ruotsalainen kirjailija, runoilija ja kustannustoimittaja
Carl Adolph Norman (s. 1879), suomalainen insinööri ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija
Carl Martin Norman-Hansen (1867–1947), tanskalainen lääkäri ja kirjailija
Chris Norman (s. 1950), brittiläinen rockmuusikko
Dick Norman (s. 1971), belgialainen tennispelaaja
Donald Norman (s. 1935) yhdysvaltalainen kognitiotieteen ja tietojenkäsittelytieteen professori
Eilert Adelsteen Normann (1848–1918), norjalainen taidemaalari
Georg Norman (k. 1553), saksalais-ruotsalainen kuninkaan neuvonantaja
Greg Norman (s. 1955), australialainen golfpelaaja
Jessye Norman (1940–2019), yhdysvaltalainen sopraanolaulaja ja resitalisti
John Norman (s. 1931), yhdysvaltalainen kirjailija 
John Norman (s. 1991), ruotsalainen jääkiekkoilija
Kristina Norman (s. 1979), virolainen taiteilija
Larry Norman (1947–2008), yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä 
Ludvig Norman (1831–1885), ruotsalainen säveltäjä
Magnus Norman (s. 1976), ruotsalainen tennispelaaja
Max Norman, brittiläinen äänilevytuottaja ja ääniteknikko
Michael Norman (s. 1997), yhdysvaltalainen pikajuoksija
Montagu Norman (1871–1950), brittiläinen pankinjohtaja
Monty Norman (1928–2022), brittiläinen säveltäjä
Peter Norman (1942-2006), australialainen pikajuoksija
Peter Norman (s. 1958), ruotsalainen ekonomisti, poliitikko ja ministeri
Regine Normann (1867–1939), norjalainen kirjailija
Richard Norman, brittiläinen filosofi ja moraalifilosofian professori
Sigbjørn Normann, norjalainen mäkihyppytuomari

Paikannimiä 
Paikkakuntia Yhdysvalloissa
 Norman (Arkansas) 
 Norman (Kalifornia) 
 Norman (Indiana) 
 Norman (Missouri) 
 Norman (Pohjois-Carolina) 
 Norman (Oklahoma) 
 Norman (Wisconsin)
 Normanin piirikunta.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Wilfrid Laurier

Sir Wilfrid Laurier (20. marraskuuta 1841 – 17. helmikuuta 1919) oli kanadalainen liberaalipoliitikko. Hän oli Kanadan 7. pääministeri vuosina 1896–1911. Laurier oli Kanadan ensimmäinen ranskankielinen pääministeri. Hän toimi myös liberaalipuolueen puheenjohtajana 1887–1919.

Laurier’n aikaansaannoksina pidetään muun muassa tullietuuksien myöntämistä Britannialle sekä kanadalaisten lähettämistä toiseen buurisotaan 1899–1903. Sen sijaan yrityksissään parantaa kauppasuhteita Yhdysvaltojen kanssa hän ei onnistunut.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kanadan pääministerit
Vuonna 1841 syntyneet
Vuonna 1919 kuolleet
Leipurin vaimo

Leipurin vaimo (La Femme du boulanger) on ranskalainen elokuva vuodelta 1938. Sen ohjasi Marcel Pagnol. Sen tapahtumat sijoittuvat kylään Provencessa, jonka elämä järkkyy, kun leipurin kaunis nuori vaimo karkaa paimenen kanssa.

The New York Timesin kriitikot valitsivat Leipurin vaimon vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Pääosat

Lähteet 

Ranskalaiset draamaelokuvat
Vuoden 1938 ranskalaiset elokuvat
Mirja Salkinoja-Salonen

Mirja Sinikka Salkinoja-Salonen (o.s. Salkinoja; s. 18. toukokuuta 1940 Hauho) on suomalainen mikrobiologi ja Helsingin yliopiston emeritaprofessori. Hän on toiminut myös akatemiaprofessorina. Salkinoja-Salonen oli 1960–1970-lukujen ajan tutkijana Hollannissa, 1970-luvulta lähtien hän on toiminut tutkijana pääasiassa Suomessa.

Uransa alkuaikoina Salkinoja-Salonen tutki synteettisten ja kloorattujen yhdisteiden hajoamista ja keskittyi lähinnä puunjalostuksessa käytettäviin sellua valkaiseviin aineisiin. Salkinoja-Salosen tutkimukset edesauttoivat, että puuteollisuus lakkasi käyttämästä myrkyllistä ja vesistöjen pohjiin kertyvää kloorifenolia sellun käsittelyssä. 1990-luvulta lähtien Salkinoja-Salonen on tutkinut mikrobien tuottamia myrkkyjä hometaloista, rehuista ja ruokamyrkytyksiä aiheuttaneista elintarvikkeista.

Salkinoja-Salonen on toiminut tutkijana myös kahdessa suomalaisessa tutkimuksen huippuyksikössä, jotka tekevät poikkitieteellistä tutkimusta yhteistyössä eri yliopistojen kesken.

Salkinoja-Salonen kutsuttiin vuonna 2013 American Academy of Microbiologyn jäseneksi. Akatemia toimii suurimman mikrobiologian alan tiedejärjestön American Society for Microbiologyn yhteydessä.

Hänen puolisonsa on toimittaja Seppo Heikki Salonen.

Julkaisut
 179 tieteellistä artikkelia 
 Mikrobiologian perusteita, Mirja Salkinoja-Salonen (toim.), Helsinki: Helsingin yliopisto, 2002, ISBN 978-951-459502-8
 Diagnostisia työkaluja rakennusten patologiaan, Mirja Salkinoja-Salonen ja työryhmä (2012-2015), julk. Mirja Salkinoja-Salonen, 2016. Mikrobiologian julkaisuja 50,  (Huomautus:  Nimiösivulla myös: Elintarvike- ja ympäristötieteiden laitos, Helsingin yliopisto.) Verkkoaineisto (PDF): 978-952-93-7929-3 Ladattavissa

Lähteet 

Suomalaiset mikrobiologit
Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Akatemiaprofessorit
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Triangelnin kauppakeskus (Malmö)

Triangelnin kauppakeskus () on Malmön neljänneksi suurin kauppakeskus Mobilian, Entrén ja Emporian kauppakeskusten jälkeen. Rakennus sijaitsee Malmön keskustassa Triangelnin alueella, ja siellä on 150 liikettä. Kauppakeskuksen avajaiset pidettiin 21. syyskuuta 1989.

Liikkeet
3
Apotek Hjärtat
Clas Ohlson
Guldfynd
H&M
Hemtex
KappAhl
Lagerhaus
MQ
Stadium
Teknikmagasinet

Ravintolat
McDonald's

Katso myös
Triangeln (Malmö)
Triangelnin rautatieasema

Lähteet

Aiheesta muualla
Virallinen sivusto 

Malmön rakennukset ja rakennelmat
Ruotsin kauppakeskukset
Charles Ferdinand (Berryn herttua)

Charles Ferdinand de Bourbon, Berryn herttua (24. tammikuuta 1778 Versailles – 14. helmikuuta 1820 Pariisi) oli ranskalainen prinssi, tulevan kuningas Kaarle X:n nuorempi poika. Hänen murhansa vuonna 1820 vaikutti merkittävästi Ranskan poliittiseen ilmapiiriin.

Charles Ferdinand lähti vallankumouksen puhjettua vuonna 1789 isänsä mukana maanpakoon. Vuosina 1792–1797 hän palveli Joseph de Condén johtamassa emigranttiarmeijassa ja matkusti sen mukana Venäjälle. Vuosina 1801–1814 hän asui Englannissa ja sai englantilaisen Amy Brownin kanssa kaksi aviotonta tytärtä. Charles Ferdinand palasi Ranskaan restauraation yhteydessä vuonna 1815. Napoleonin palattua Elbalta kuningas Ludvig XVIII nimitti Berryn herttuan armeijan ylipäälliköksi, mutta Napoleonin tukijoiden osoittauduttua vahvemmiksi hän joutui pakenemaan Gentiin satapäiväisen keisarikunnan ajaksi. Vuonna 1816 hän nai Molempain Sisiliain kuninkaan Frans I:n tyttären Carolinan. Heille syntyi yksi tytär.

Berryn herttuan ollessa lähdössä kotiin Pariisin oopperasta illalla 13. helmikuuta 1820 hän joutui fanaattisen satulasepän Louis-Pierre Louvelin puukottamaksi ja kuoli seuraavana päivänä. Tapaus johti muun muassa pääministeri Élie Decazes’n eroon ja rojalistien asenteiden jyrkentymiseen.

Berryn herttuan ainoa poika, Bourdeaux’n herttua syntyi hänen kuolemansa jälkeen.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskan kuninkaalliset
Ranskalaiset henkirikosten uhrit
Ranskalaiset herttuat
Vuonna 1778 syntyneet
Vuonna 1820 kuolleet
General-Admiral Graf Apraksin (1896)

General-Admiral Graf Apraksin oli vuonna 1899 valmistunut Venäjän keisarikunnan laivaston Admiral Ušakov -luokan rannikkopanssarilaiva. Keisarillisen Japanin laivasto valtasi aluksen Tsushiman meritaistelussa 28. toukokuuta 1905 liittäen sen laivastoonsa nimellä Okinoshima. Se romutettiin syyskuussa 1939.

Valmistus 

Alus tilattiin Amiraliteetin uudelta telakalta Pietarista ja sen köli laskettiin 24. lokakuuta 1894. Alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1896 ja se valmistui vuonna 1899.

Palvelus 
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Itämeren laivastoon. Se liitettiin muodostettavaan Tyynenmeren laivaston 3. laivueeseen, joka lähetettiin Port Arthuriin Venäjän–Japanin sodassa. Laivasto-osasto kohtasi Korean ja Japanin välisessä Tsushimansalmessa keisarillisen Japanin laivaston, ja seuranneessa taistelussa General-Admiral Apraksin vallattiin 28. toukokuuta 1905.

Okinoshima 
Alus liitettiin keisarillisen Japanin laivastoon toisen luokan rannikkopanssarilaivana nimellä Okinoshima. Ensimmäisessä maailmansodassa alus kuului Japanin 2. laivastoon, jonka mukana se osallistui Qingdaon taisteluun. Alus luokiteltiin 1. huhtikuuta 1921 sukellusveneiden emälaivaksi, ja se myytiin romutettavaksi vuonna 1924 yksityisyritykselle, joka teki siitä Tsushiman taistelun muistoaluksen Tsuyasakiin Fukuokalle. Alus kuitenkin vaurioitui pahoin myrskyssä vuonna 1939, ja se romutettiin.

Lähteet

Viitteet 

Admiral Ušakov -luokan rannikkopanssarilaivat
Venäläiset Venäjän–Japanin sodan taistelulaivat
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2001

Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2001 pelattiin Yhdysvalloissa, Minnesotassa 2. huhtikuuta ja 8. huhtikuuta 2001 välisenä aikana. Maailmanmestaruuden voitti Kanada joka kaatoi loppuottelussa isäntämaa Yhdysvallat.

Alkusarja

Lohko A

Lohko B

Sijoituspelit

Sijoitusottelut 5-8 sijasta

Sijoitusottelu 7. sijasta

Sijoitusottelu 5. sijasta

Pudotuspelit

Välierät

Pronssiottelu

Loppuottelu

Lopputulokset 

Kazakstan tippui vuoden 2003 MM-kisojen B-sarjaan. Ja B-sarjan voittaja Sveitsi nousi vuoden 2004 pääsarjaan.

Pistepörssi

Palkinnot

IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat
Paras maalivahti:  Kim St-Pierre
Paras puolustaja:  Karyn Bye-Dietz
Paras hyökkääjä:  Jennifer Botterill
Arvokkain pelaaja:  Jennifer Botterill

Lähteet 

 Kisat IIHF:n sivuilla 
 Whockey - WWC 2001 
 Hockeyarchives - Championnats du monde féminins 2001 
 SFRP Hockey Archive - World Woman Championship 2001 

Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut
Yhdysvaltain jääkiekko
Vuoden 2001 jääkiekko
Mikko Vanninen

Mikko Vanninen (s. 10. kesäkuuta 1980 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoerotuomari. Hän aloitti SM-liigan päätuomarina kaudella 2011–2012.

Pelaajaurallaan Vanninen pelasi hyökkääjänä. Hänelle kertyi lähes 200 ottelua Mestiksessä ja Suomi-sarjassa.

Aiheesta muualla

Lähteet
 SM-liiga.fi: Erotuomarit

Viitteet

Suomalaiset jääkiekkotuomarit
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Robbie Rogers

Robbie Rogers (s. 12. toukokuuta 1987) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. 

Hän edusti suurimman osan urastaan Pohjois-Amerikan MLS-liigassa pelaavaa Columbus Crew'n joukkuetta. Rogers pelasi myös Hollannissa ja Englannissa. Yhdysvaltain maajoukkueessa hän esiintyi 18 kertaa.

Robbie Rogers lopetti ammattilaisuransa helmikuussa 2013. Hän kertoi brittiläisen The Guardian -lehden haastattelussa halunneensa julkistaa homoseksuaalisuutensa, eikä katsonut sen jälkeen voivansa enää jatkaa pelaamista.

Myöhemmin samana vuonna Rogers päätti kuitenkin jatkaa uraansa, ja pelaa vuodesta 2013 lähtien Los Angeles Galaxyssä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Robbie Rogersin kotisivut

Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Sikorsky S-92

Sikorsky S-92 on Sikorsky Aircraftin valmistama kaksimoottorinen kuljetushelikopteri, jota valmistetaan sotilas- ja siviilikäyttöön. S-92 malli kehitettiin S-70 mallin pohjalta, ja se käyttää osittain samoja osia kuin S-70, kuten lennon ohjaus ja roottorijärjestelmä.

H-92 Superhawk on armeijan käyttöön suunnattu versio S-92sta, ja sillä voi kuljettaa 22 sotilasta. H-92sta voi käyttää myös mm. etsintätehtäviin tai VIP-kuljetuksiin.

Tekniset tiedot
Miehistö: 2
Kapasiteetti: 19 matkustajaa
Pituus: 17,10m
Roottorin kärkiväli: 17,17m
Korkeus: 4,71m
Kuiva paino: 7 030 kg
Suurin nousuunlähtöpaino: 12 020 kg
Moottorit: 2 x  General Electric CT7-8A turboshaft

Suoritus teho
Suurin nopeus: 165 solmua (306kmh)
Lentonopeus: 151 solmua (280kmh)
Toimintasäde: 999 km

Muunnelmat

S-92A
S-91A on siviiliversio, ja siitä on olemassa useita eri versioita. Helikopterista on saatavilla 19 -paikkainen matkustajaversio, sekä kuljetusversio jossa on 22 paikkaa ja takana ramppi. Helikopterin sisätilaa voidaan käyttää myös kolmen LD3 -rahtikontin kuljettamiseen.

H-92 Superhawk
H-92 Superhawk on armeijan käyttöön tarkoitettu versio S-91 helikopterista. Siinä on tehokkaammat moottorit ja fly-by-wire ominaisuus. Siitä on olemassa myös etsintätehtäviin tarkoitettu muunnos.

VH-92 
Toukokuussa 2014 Sikorsky sai 1,2 miljardin USD sopimuksen kehittää Yhdysvaltain johdon kuljetukseen käytettävä helikopteri. Helikopteri pohjautuu S-92 malliin, mutta siinä on VIP-sisustus ja armeijatason varustus. Vuoteen 2017 mennessä Yhdysvallat ottaa käyttöön kuusi helikopteria ja vielä 17 helikopterin tuotannon suunnitellaan alkavan vuonna 2020.

CH-148 Cyclone 
Tällä hetkellä kehityksessä oleva versio, joka tulee Kanadan asevoimien käyttöön.

Käyttäjät

Valtiot ja asevoimat 

Helikopterit
Sikorskyn ilma-alukset
Sotilaskuljetushelikopterit
Yrjö Tikka

Yrjö Aleksanteri Tikka (25. elokuuta 1898 Viipuri – 3. elokuuta 1973 Helsinki) oli Suomen Puolustusvoimien upseeri ja eversti. 

Tikan vanhemmat olivat Paavo Tikka ja hänen puolisonsa Maria o.s. Himanen. Tikka kävi Viipurin upseerikokelaskurssin vuonna 1918, Kadettikoulun 1924–1925 sekä Sotakorkeakoulun 1933–1935 (ye-upseeri 1938). Talvisodassa hän palveli Kannaksen armeijan esikunnassa, jatkosodassa aluksi Karjalan armeijan sekä Aunuksen ryhmän esikunnassa. JR 8:aa hän komensi vuosina 1942–1944. Hän johti Rovaniemen sotilaspiiriä 1944–1946 ja Porin sotilaspiiriä 1946–1948. Hän oli 3. divisioonan esikuntapäällikkö vuodet 1948–1949. Tikka komensi JR 7:ää 1949–1951. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1951. Tämän jälkeen hän työskenteli Töölön yhteislyseossa 1953–1963 voimistelun ja terveysopin tuntiopettajana.

Tikan puoliso oli Martta Kirsti Inkeri Wennström ja heille syntyi kolme lasta, joista Olli Tikka (1923–2012) oli eversti ja Juha Tikka (1929–2001) oli kontra-amiraali.

Tikka ylennettiin vänrikiksi 1919, luutnantiksi 1922, kapteeniksi 1926, majuriksi 1935, everstiluutnantiksi 1940 ja everstiksi 21. joulukuuta 1943.

Lähteet

 Anja Pankasalo (toim): 1919–1994 Helsingin Koelyseo – Töölön Yhteislyseo- Etu-Töölön yläaste ja lukio 75 vuotta, Helsinki 1994 ISBN 952-90-5512-9

Viitteet 

Suomalaiset everstit
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1973 kuolleet
Robert Borden

Sir Robert Laird Borden (26. kesäkuuta 1854 – 10. kesäkuuta 1937) oli kanadalainen poliitikko. Hän oli Kanadan kahdeksas pääministeri vuosina 1911–1920 ja Konservatiivipuolueen puheenjohtaja 1901–1920. Borden toimi McGill-yliopiston kanslerina vuosina 1918–1920 ja Queen’s-yliopiston kanslerina 1924–1930.

Lähteet

Kanadan pääministerit
Kanadan ulkoministerit
Vuonna 1854 syntyneet
Vuonna 1937 kuolleet
Anni Voipio

Anni Voipio (10. heinäkuuta 1906 Viipuri – 30. marraskuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, toimittaja, tiedotuspäällikkö, kaupunginvaltuutettu ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Sampo Kirri.

Voipion vanhemmat olivat Korkeimman oikeuden oikeusneuvos Onni Voipio (1881–1937) ja Ida Kohonen (s. 1878). Hän oli naimisissa vuodesta 1944 Uuden Suomen ulkomaanosaston päällikön Martti Juvaksen (1898–1977) kanssa.

Voipio työskenteli Uuden Suomen toimittajana vuodesta 1926 alkaen.
Hän toimitti sivutoimisesti eri järjestölehtiä. Vuonna 1942 Voipio siirtyi Suomen Punaisen Ristin tiedotuspäälliköksi ja vuonna 1950 Suomen Ulkomaankauppaliiton julkaisupäälliköksi.

Voipio oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen (kokoomus) vuodesta 1948 vuoteen 1964.

Teoksia 
Nimellä Anni Voipio:
 Suomen sotamarsalkka (C. G. Mannerheim). WSOY 1942, 2. tarkastettu ja lisätty painos nimellä Suomen marsalkka. WSOY 1943, 3., tarkistettu ja täydennetty painos nimellä Suomen marsalkka : elämänkerta[sic!]. WSOY 1951, 5. painos 1953
 Kaksi ihmistä : pienoisnäytelmä. 1953
 Häijyn miehen elämä : Mikael Meleniuksen muistiinpanoista. WSOY 1954
 Lehtimatka : sattumia kahdelta vuosikymmeneltä. WSOY 1966
 Vapaussodan invalidit : järjestö, jäsenet, ystävät. WSOY 1968
Nimellä Anni Voipio-Juvas:
 The Finnish red cross : some features of the work of the society. Finnish Red Cross, Helsinki 1945
 The Finnish woman ; kirj. Anni Voipio-Juvas, Kaarina Ruohtula. WSOY 1949
 Keväthalla : romaani 1820-luvulta. Otava 1952
Nimimerkillä Sampo Kirri:
 Esi-isän hattu : näytelmä. 1965

Suomennoksia 
 Jascha Golowanjuk: Silkkimatto (alkuteos Silkesmattan). Helsinki: Suomen kirja, 1945.

Lähteet 
 
 Martti Strangin GeneaNet-tietopankki: Anni Voipio

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1906 syntyneet
Vuonna 1983 kuolleet
Helsingin kaupunginvaltuutetut
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
The Skull of Golgotha

The Skull of Golgotha on suomalaisen black metal -yhtyeen Calvariumin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Dynamic Arts Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Molestor Kadotus – laulu
 Lord Sargofagian – rummut
 Veilroth – kitara, bassokitara, tuottaja

Muut tekijät 
 Sami Jämsén – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, masteroija
 Sami Kokko – äänittäjä
 Jani "Belmar" Mikkonen – kansikuva, layout & design
 M. Povelainen – valokuvat

Aiheesta muualla 
 
 The Skull of Golgotha discogs.com -sivustolla

Vuoden 2003 albumit
Vuoden 2003 esikoisalbumit
Calvariumin albumit
Assaulting the Divine

Assaulting the Divine on suomalaisen black metal -yhtyeen Calvariumin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Dynamic Arts Records.

Albumin materiaali oli alun perin tarkoitus julkaista Calvariumin ja Behexenin peruuntuneella split-albumilla.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Molestor Kadotus – laulu
 Veilroth – kitara - bassokitara
 Lord Sargofagian – rummut

Vuoden 2004 EP:t
Calvariumin albumit
Banryū

Banryū () oli Tokugawa-shōgunaatin ja myöhemmin Ezon tasavallan vuonna 1856 vesillelaskettu rautarunkoinen höyrykoneella varustettu prikantiinitakiloitu potkurijahti.

Valmistus 
Alus tilattiin R. & H. Greeniltä Blackwallista ja sen köli laskettiin 24. toukokuuta 1856 telakkanumerolla 339. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 29. marraskuuta. Amiraliteetin päätöksellä alus nimettiin Emperoriksi 27. helmikuuta 1857. Alus valmistui 22. huhtikuuta 1857. Valmistuskustannukset olivat 14 849 puntaa rungon maksaessa 6 370 puntaa ja John Penn and Sonsin toimittaman höyrykoneen maksettua 3 840 puntaa.

Palvelus 
Kuningatar Viktorian shōgunille lahjoittama alus luovutettiin heinäkuussa 1858 Shinagawassa. Lahjoitettu alus sai nimen Banryū, joka siirtyi keisarillisen Japanin laivastolle maaliskuussa 1868.

Boshin-sodassa alus osallistui 28. tammikuuta 1868 Awan taisteluun, joka oli samalla ensimmäinen kahden höyrykonein varustetun laivaston välinen meritaistelu. Ezon kapinalliset valtasivat aluksen lokakuussa 1868. Aluksen piti maaliskuussa 1869 osallistua Miyakonlahden taisteluun, mutta vaurioiduttuaan myrskyssä alus joutui palaamaan Hokkaidolle. Hakodatenlahden taisteluun toukokuussa alus osallistui, ja se upotti keisarillisen Japanin laivaston Chōyōn. Banryū kuitenkin vaurioitui niin pahoin, että se upposi hieman myöhemmin.

Yhdysvaltalainen yritys nosti aluksen nimeten sen SS Emperoriksi. Alus palautettiin Japanille vuonna 1873, ja se nimettiin Raidenmaruksi. Alus siirrettiin vuonna 1877 keisarillisen Japanin laivastolle nimellä Raiden, joka palveli nelitykkisenä tykkiveneenä ja myöhemmin kuljetusaluksena. Alus myytiin vuonna 1888 muutettavaksi valaanpyyntialukseksi Raidenmaru. Se romutettiin vuonna 1899 Osakassa.

Lähteet

Viitteet 

Boshin-sota
Ezon tasavalta
Keisarillisen Japanin laivaston sotalaivat
A.O.a.


a.O.a. on suomalaisen black metal -yhtyeen Arthemesian toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Spikefarm Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Alpha Valtias – laulu
 Mikael Omega Sanctum – kitara, puhdas laulu, bassokitara, urut
 Omega Meggadeath – rummut, taustalaulu

Vierailevat muusikot 
 Nic – introt, outrot, ambienssi
 Goat Tormentor – muu laulu
 C. "Fisherman" Mampila – saksofoni

Tuotanto 
 Jukka "Satanik" Darmo – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Svante Forsbäck – masteroija
 Ritual – grafiikka

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 8–/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2009 albumit
Arthemesian albumit
WAR Vol. I

WAR Vol. I on black metal -yhtyeiden ...and Oceansin ja Bloodthornin split-albumi. Se julkaistiin vuonna 1998 levymerkillä Season of Mist.

Kappaleet 
...and Oceans

Bloodthorn

Kokoonpano

...and Oceans 
 K-2T4-S – laulu
 Neptune – kitara
 de Monde – kitara
 Gaunt – bassokitara
 Grief – rummut
 Anzhaar – kosketinsoitin

Vierailevat muusikot 
 Wrath – laulu kappaleessa ”...Ja kylmä vesi nuolee oksaa”
 Blastmor – laulu kappaleessa ”Breeding the Evil Inside”

Bloodthorn 
 Krell – laulu
 Christine Hjertaas – laulu
 Tom ”Tommen” Johansen – kitara
 Kai R. Nergård – kitara
 Harald – bassokitara
 Knarr – rummut

Vieraileva muusikko 
 Sigurd Engum – kosketinsoitin

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1998 split-albumit
...and Oceansin albumit
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2000

Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2000 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Gentissä 2000.

Suomen yhdeksästä miehestä ja neljästä naisesta koostunut joukkue saavutti viisi sijoitusta kuuden parhaan joukkoon. Timo Aaltonen jatkoi Suomen hyviä kuulaperinteitä voittamalla kultaa, joka tosin varmistui vasta jälkikäteen Oleksandr Bahatšin doping-hylkäyksen myötä. Aaltosen kulta on edelleen viimeisin suomalaisen saavuttama mitali EM-halleista. Gentissä Suomen hyvää kuulamenestystä täydensi Tepa Reinikainen kuudennella sijallaan, kun taas Edellisten kisojen hopeamitalisti, hallikaudella 22 metriä työntänyt Mika Halvari jäi karsinnassa ilman tulosta. Tiia Hautala oli edellisten kisojen tapaan viisiottelussa neljäs ja saman sijan saavutti myös Wilson Kirwa 800 metrin kilpailussa.

Mitalistit

Joukkue

Miehet

Naiset

Lähteet
 

Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa
A.M.G.O.D.

A.M.G.O.D. on suomalaisen black metal -yhtyeen ...and Oceans in kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Century Media Records.

Albumin nimi on lyhenne sanasta Allotropic / Metamorphic – Genesis of Dimorphism.

Levyllä yhtyeen musiikillinen puoli alkoi edustaa enemmän konemaista tyylilajia black metalin kuitenkin ollessa vahvasti läsnä. Esimerkkinä mainittakoon kappale New Model World, joka tuo mieleen lähinnä 90-luvun eurodance-yhtyeet.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Killstar – laulu
 Tripster – kitara
 7Even II – kitara
 Atomica – bassokitara
 Martex – rummut
 Plasmaar – kosketinsoitin

Muut tekijät 
 Tommy Tägtgren – äänittäjä
 Ulf Horbelt – masteroija
 Niklas Sundin – kansitaide
 Pekka Mäkynen – valokuvat

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2001 albumit
...and Oceansin albumit
Cypher (albumi)

Cypher on suomalaisen black metal -yhtyeen ...and Oceansin neljäs ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi ennen yhtyeen nimenmuutosta vuonna 2006. Se julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Century Media Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Kenny – laulu
 T – kitara
 Petri Seikkula – kitara
 Q – bassokitara
 Sami Latva – rummut 
 Anti – kosketinsoitin

Muut tekijät 
 Tommy Tägtgren – tuottaja
 Ulf Horbelt – masteroija
 Niklas Sundin – logo
 Pekka Mäkynen – valokuvat
 Shannon Hourigan – grafiikka

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2002 albumit
...and Oceansin albumit
The Dynamic Gallery of Thoughts

The Dynamic Gallery of Thoughts on suomalaisen black metal -yhtyeen ...and Oceansin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1998 levymerkillä Season of Mist.

Kappaleet

Kokoonpano 
 K-2T4-S – laulu
 de Monde – kitara
 Neptune – kitara
 Gaunt – bassokitara
 Grief – rummut
 Anzhaar – kosketinsoitin

Muut tekijät 
 Alf Svensson – grafiikka
 Ahti Kortelainen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Jukka Sikala – grafiikka

Aiheesta muualla 
 

Dynamic Gallery of Thoughts, The
Dynamic Gallery of Thoughts, The
Bestwishes

Bestwishes on vuonna 2005 Nightwishin julkaisema kokoelma-albumi. Albumi on julkaistu Japanissa.

Kappaleet

Lähteet 

Vuoden 2005 kokoelma-albumit
Nightwishin albumit
Fester and Putrefy


Fester and Putrefy on suomalaisen black metal -yhtyeen Cavusin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Listenable Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 W – laulu
 B.P. – kitara
 J.K – kitara
 A.R.G. – bassokitara
 T.T.T. – rummut

+

 Rune Eriksen – soolokitara (kappale 7)

Arvostelut 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2010 esikoisalbumit
Suomalaiset black metal -albumit
Lucky Luke – Daltonin veljekset pakomatkalla

Lucky Luke - Daltonin Veljekset Pakomatkalla on vuonna 1999 suoraan VHS-kasetille julkaistu animaatioelokuva, joka perustuu Morrisin ja Goscinnyn Lucky Luke -sarjakuviin. Elokuva on koottu vuoden 1983 Lucky Luke -animaatiosarjasta.

Juoni
Daltonin veljekset ovat innoissaan kun vanginvartija päättää pitää syntymäpäiväjuhlat. Sehän on loistava tilaisuus paeta vankilasta. Lucky Luke lähtee etsimään karkulaisia ja mukaan tulee villin lännen tyhmin koira Rantanplan. Kaikkien ihmeeksi jäljet vievät suoraan Pohjois-Kanadaan. Aikovatko roistot mennä mamma Daltonin suojiin?

Elokuva Suomessa
Elokuva on julkaistu Suomessa VHS -kasetille ja DVD:lle. Suomenkielelle dubatusta versiosta vastasi  Oy PVP Voice Ab.

Suomenkielisissä äänirooleissa:

Lähteet

Vuoden 1999 ranskalaiset elokuvat
Ranskalaiset animaatioelokuvat
Lucky Luke
Mobiilivarmenne

Mobiilivarmenne on sähköisistä allekirjoituksista annetuin lain vaatimukset täyttävä matkapuhelimen henkilökohtaiseen SIM-korttiin liitetty kansalaisvarmenne eli sähköinen henkilötodistus. Mobiilivarmenteen avulla voi tunnistautua turvallisesti sähköisiin asiointipalveluihin. Ensimmäiset mobiilivarmenteet otettiin käyttöön vuonna 2003. Mobiilivarmenne yksilöi käyttäjänsä sähköisten asiointitunnuksen eli SATUn avulla. Mobiilivarmennuksessa palveluun kirjaudutaan oman puhelinnumeron ja itse valitun salaisen tunnusluvun yhdistelmällä. Mobiilivarmennetta tukevat SIM-kortit on varustettu eID-tunnuksella. Mobiilivarmenteen voi ottaa käyttöön oman operaattorin nettisivustolla tai käymällä myymälässä. 

Mobiilivarmenteella tunnistautuminen alkaa antamalla matkapuhelinnumero. Verkkopalvelu lähettää sen jälkeen varmennuspyynnön kyseisen puhelimen SIM-kortilla olevalle sovellukselle, joka pyytää käyttäjää näppäilemään salaisen tunnusluvun. Kun varmennus on näin hyväksytty, varmennusta pyytänyt verkkopalvelu saa kuittauksen ja verkkopalvelu aukeaa. SIM-kortin sisällä olevaa varmennetta ei lähetetä minnekään vaan ainoastaan tieto tunnistuksen onnistumisesta.

Mobiilivarmennejärjestelmän suunnittelu ja toteutus maksoi matkapuhelinyhtiöille miljoonia euroja. Mobiilivarmenteessa oli aluksi kuukausimaksun lisäksi myös perustamismaksu ja sen hankkiminen edellytti muun muassa käyntiä sekä puhelinyhtiön myymälässä että poliisilaitoksella. Varmenteen suosio oli aluksi pettymys, mutta sen käyttö on sittemmin kasvanut.

Lähteet 

Tunnistautuminen
Olgan kotona

Olgan kotona oli keväällä 2013 Liv-kanavalla esitetty kotimainen lifestyle-ohjelma. Jaksoissa oli vaihtuva julkisuudesta tuttu henkilö, joka auttoi näyttelijä Olga Temosta maatilan töissä ja kiitokseksi tästä Olga kokkasi vieraalle kasvisruokaa.

Vuonna 2011 Liv-kanavan Liv & Learn -ohjelmasarjassa esitettiin kymmenosaista Olgan kotona -sarjaa, jonka jaksot olivat pituudeltaan noin viisi minuuttia. Ohjelmassa Olga kokkasi erilaisia kasvisruokia.

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla
Olgan kotona -sarjan virallinen sivusto
Liv & Learn: Olgan kotona -sarjan virallinen sivusto

Suomalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Jorma K. Jansson

Jorma K. Jansson (s. 1940) on suomalainen tietokirjailija, pakinoitsija ja sijoittaja. Hän on julkaissut artikkeleita, pakinoita, kirja-arvosteluja ym. vuodesta 1969 alkaen Päivän Sanomissa ja monissa muissa lehdissä. Novelli ”Sitä kaupunkia ei enää ollut” julkaistiin kokoelmateoksessa Huomenna kello yksitoista (1975). Artikkeli ”Ravit ja toto” julkaistiin Mitä missä milloin -kirjassa 1975. Kirja Ravit toto ja V-5 ilmestyi Otavan kustantamana vuonna 1973. Jansson on käyttänyt nimimerkkejä Jana, Joakim ja Tiuski. Vuodesta 1988 alkaen hän on elättänyt itsensä sijoittajana eikä enää ole harrastanut kirjoittamista.

Lähteet 
Ravit ja toto Worldcat
Sitä kaupunkia ei ollut Kirjasampo

Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Ibn Taymiyyah

Taqi ad-Diin Ahmad ibn Taymiyyah (22. tammikuuta 1263–1328), koko nimi: Taqī ad-Dīn Abu ’l-’Abbās Aḥmad ibn ’Abd al-Ḥalīm ibn ’Abd as-Salām ibn Taymiyyah al-Ḥarrānī () oli islamilainen uskonoppinut (alim). Hän eli mongolien valloitusten aikana, kuului Ahmad ibn Hanbalin perustamaan lakikoulukuntaan ja pyrki palauttamaan islamin siihen, mitä hän näki Koraanin ja sunnan aikaisempien tulkintojen olleen.

Šarian tulkinta 
Islamilaisen lain kehityksessä 800-luvulla tapahtunut "järjen porttien sulkeutuminen" tarkoitti, että ijtihad (itsenäinen järjenkäyttö) hylättiin, ja sen tilalle tuli taqlid, joka merkitsi sokeaa kuuliaisuutta. Henkilö, joka oli oikeutettu järjenkäyttöön islamilaisen lain asioissa, oli mujtahid. Tällaiset hahmot kuuluivat vastedes historiaan. Henkilö, joka joutui tyytymään kuuliaisuuteen, oli mukallid. Tätä käännettä vastaan oli noussut nousi muutamia protesteja, jotka torjuivat periaatteen sokeasta kuuliaisuudesta. Ibn Tamiyyah ei suoranaisesti vaatinut järjen porttien avaamista, mutta ymmärrettyään šarian yksimielisyysperiaatteen (ijma) hyvin kapeasti, hän pääsi torjumaan taqlidin. Tämä antoi hänelle tilaisuuden tulkita Koraania ja profeetan sunnaa tuoreella tavalla ja päätyä uusiin johtopäätöksiin monista islamilaisen lain yksityiskohdista.

Ibn Taymiyyah oli 1700-luvulla syntyneen wahhabilaisuuden tärkein taustahahmo.

Lähteet

Viitteet 

Islamilaiset filosofit
Islamilaiset teologit
Vuonna 1263 syntyneet
Vuonna 1328 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Pelle Positiivi ja Sinisilmä

Pelle Positiivi ja Sinisilmä on 20-osainen tv-sarja, jossa Pelle Positiivi ja hänen hevosensa Sinisilmä seikkailevat kotipihallaan ja ihmettelevät nykymaailmaa pellemäisellä tavallaan. Toisinaan apuun tarvitaan myös Taikaratsastaja Vladimir (Vladimir Georgiev) ja hänen hevosensa Kiharaharja. Ohjelmaa esitettiin MTV3-kanavalla vuosina 2003–2005. Alfatv uusi sarjan kesällä 2015 

Suurimman osan jaksoista käsikirjoitti Tiina Lepistö-Georgiev ja ohjasi Jari Kivimäki. Yhden jakson (Hurja hotelliseikkailu) on käsikirjoittanut Kosti Kotiranta. Joulukuussa 2005 (6.12. ja 31.12.) ja uusintana presidentinvaalien alla 2006 esitetyt Sopiva pressaks -jaksot käsikirjoittivat Mikko Kartano ja Juha Virekoski, joka myös ohjasi jaksot.

Jaksot 
 Viehätysvoimaa
 Tietoverkkoviisastelua
 Merenneito
 Isot ja pienet
 Hepulihattu
 Turkkilainen juttu
 Olentokaksonen
 Ruokarosvo
 Liikunnan ihmeitä osa 1
 Liikunnan ihmeitä osa 2
 Onnenmetsästys
 Nauruterapiaa
 Leikkimielellä
 Muistinmenetys, osa 1
 Muistinmenetys, osa 2
 Kuu-ukkeli karkuteillä
 Luulosairas
 Hurja hotelliseikkailu
 Sopiva pressaks, osa 1: Koulussa
 Sopiva pressaks, osa 2: Vaalipaja

Rooleissa

Lähteet

Suomalaiset televisiosarjat
Brittney Griner

Brittney Yevette Griner (s. 18. lokakuuta 1990 Waco, Texas) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän edustaa kotimaassaan WNBA-liigan Phoenix Mercuryä ja talvisin Venäjällä UGMK Jekaterinburgia. Ennen ammattilaisuraansa Griner pelasi yliopistokoripalloa Baylorin yliopiston joukkueessa.

Griner oli WNBA:n vuoden 2013 varaustilaisuuden ensimmäinen varaus. Myös NBA-joukkue Dallas Mavericksin omistaja Mark Cuban ilmoitti julkisesti olevansa kiinnostunut Grinerin varaamisesta vuoden 2013 varaustilaisuuden toisella kierroksella. Hän voitti WNBA:n mestaruuden kaudella 2014.

Yhdysvaltain maajoukkueen pelaajana Griner on voittanut maailmanmestaruuden Turkissa 2014 ja Espanjassa 2018 sekä olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 ja Tokiossa 2021.

Griner pidätettiin Venäjällä helmikuun 2022 alussa. Häntä syytetään huumeiden salakuljetuksesta. Heinäkuussa 2022 Venäjällä alkaneessa oikeudenkäynnissä hän myönsi syyllisyytensä ja elokuussa hänet tuomittiin yhdeksäksi vuodeksi vankeuteen ja miljoonan ruplan (16 000 €) sakkoihin huumeiden salakujettamisesta.

Vuonna 2013 Grinerista tuli ensimmäinen avoimesti homoseksuaali urheilija, joka on solminut sponsorisopimuksen Niken kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Messenger

Messenger voi tarkoittaa seuraavia asioita:

 Messenger, kuuluisa laukkahevonen
 Messenger, NASA:n avaruusluotain
 Renault Messenger, kevytkuorma-auto
 Windows Live Messenger, Microsoftin julkaisema viestisovellus
 Messenger, Googlen julkaisema viestisovellus
 Facebook Messenger, Facebookin pikaviestipalvelu

Katso myös 
 The Messengers
Parvzya

Parvzya on puolalaisen black metal -yhtyeen Mastiphalin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Witching Hour Productions.

Kappaleet 
Intro

Kokoonpano 
Yhtye
 Flauros – bassokitara, laulu
 Cymeris – kitara, laulu
 Daamr – kitara
 Opressor – bassokitara, kitara
 Senator – rummut

Tuotanto
 Jarosław Toifl – äänittäjä
 Sverker Widgren – miksaaja, masteroija

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2011 albumit
Mastiphalin albumit
With Hearts Toward None


With Hearts Toward None on puolalaisen black metal -yhtyeen Mgłan toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Northern Heritage.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Darkside – rummut
 M. – laulu, kitara, bassokitara

Arvostelut 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2012 albumit
Mgłan albumit
Śmierć

Śmierć on puolalaisen black metal -yhtyeen Witchmasterin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Witching Hour Productions.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Bastis – laulu
 Geryon – kitara, laulu
 Reyash – basso, laulu
 Basti – rummut

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2012 EP:t
Witchmasterin albumit
Jatkuvuusleikkaus

Jatkuvuusleikkaus on elokuvan leikkaustyyli, jolla pyritään saamaan elokuvaan mahdollisimman ehjä aikajatkumo ja tapahtumien jatkuminen leikkauskohtien mahdollisimman luontevasti. Se on käytetyin leikkaustyyli erityisesti Hollywoodin ja länsimaiden kaupallisessa elokuvassa.

Suojaviiva
Tilallisen jatkuvuuden saavuttamiseksi käytetään esimerkiksi 180 asteen sääntöä. Sen perusteella kamera ei voi ylittää kuvitteellista toimintalinjaa eli suojaviivaa. Kaksi keskustelevaa henkilöä, kävelevä henkilö tai liikkuva auto voivat muodostaa toimintalinjan, jota kamera ei säännön mukaan voi ylittää. Säännön tavoitteena on varmistaa, että esimerkiksi henkilöiden suhteellinen sijainti pysyy koko kohtauksen ajan samana. Lisäksi jatkuvuutta pyritään luomaan katseilla ja liikkeen jatkuvuudella, jonka avulla voidaan varmistaa, että kahden otoksen välinen liike on yhtenäistä tai samanaikaista.

Näytelmäelokuvissa suojaviivasääntöä voidaan rikkoa hetkellisesti esimerkiksi korostamaan päähenkilöiden hämmennystä kohtauksesta pois karanneen henkilön sijainnista. Television monikameratyössä sen sijaan suojaviivaa noudatetaan varsin tarkasti. Esimerkiksi palloiluottelun seuraaminen voisi olla mahdotonta jos hyökkäyssuunta vaihtuisi leikkauksessa kuvasta toiseen; siksi kaikki kamerat on sijoitettu kentän samalle puolelle. Poikkeuksena tästä voivat olla maalien taustalla tai yläpuolella olevat kamerat, joiden kuvia leikataan tv-lähetyksen kuvavirtaan vain uusintoina edellisistä, suojaviivasääntöä noudattavista kuvista. Monikameratuotantona toteutettavissa esittävän taiteen tallennuksissa, kuten yleisön edessä tapahtuvissa musiikkiesityksissä, suojaviivasäännöstä voidaan poiketa esimerkiksi käyttämällä välillä esiintyjien takaa yleisöön päin kuvattuja kuvia.

Lähteet

Viitteet 

Elokuvatekniikka
Scorned

Scorned on puolalaisen death metal -yhtyeen Masachistin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Selfmadegod Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Pig – laulu
 Aro – kitara, muu laulu, kosketinsoitin
 Thrufel – kitarat
 Heinrich – bassokitara
 Daray – rummut

Muut tekijät 
 Aro – äänittäjä, miksaaja, masteroija
 Breżniev – sanoitukset
 Ataman Tolovy – sanoitukset, layout
 Anna Rosól – kansitaide

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2012 albumit
Masachistin albumit
Pasilan virastokeskus

Pasilan virastokeskus on Helsingin Itä-Pasilassa sijaitseva valtion virastotalo, jota hallinnoi Senaatti-kiinteistöt. Rakennuksessa on kahdeksan maanpäällistä ja lisäksi neljä maanalaista kerrosta. 

Neljän korttelin alueelle levittäytyvän virastokeskuksen rakennutti Rakennushallitus ja suunnitteli arkkitehtitoimisto Castrén–Jauhiainen–Nuuttila. Rakennus valmistui vuonna 1982. Sen suunnittelu oli aloitettu jo kymmenisen vuotta aikaisemmin ja harjannostajaisia vietetty 1978. Rakennuksen itä–länsi-suuntaiseen pääosaan liittyy kuusi siipeä, joiden väliin jää neljä avointa sisäpihaa. Kolossaalisen rakennuksen läpi kulkee kaksi rinnakkaista jalankulkuväylää, jotka muodostavat Opastinsilta-nimisen kadun länsipään. Talon läpi kulkevista jalankulkuväylistä eteläisempi muutettiin vuonna 2003 Aurinkoraitti-nimiseksi katetuksi ja lämmitetyksi sisätilaksi. Opastinsilta jatkuu virastokeskuksen länsipuolella kahtena Ratapihantien ylittävänä rinnakkaisena katettuna kävelysiltana, jotka yhdistävät virastokeskuksen Pasilan rautatieasemaan.

Virastokeskuksen tilavuus on 432 000 m³, sen kerrosala on 71 000 m² ja se suunniteltiin 2 500 työntekijälle.  Vastavalmistuneeseen virastokeskukseen muuttivat vuosina 1981–1982 muun muassa Tie- ja vesirakennushallitus, Uudenmaan piirirakennustoimisto, Uudenmaan lääninverovirasto, maanmittaushallitus, liikevaihtoverotoimisto, Topografikunta, Posti, Postipankki ja maanmittaushallituksen karttapaino.

Virastokeskuksen veistoskilpailun voitti vuonna 1978 Matti Koskelan sekä Markku ja Pirkko Viitasalon teos Konstruktio 2000, jota kutsutaan myös nimellä Himmeli. Yhdellä virastokeskuksen neljästä sisäpihasta sijaitseva veistos paljastettiin vuonna 1982. Toisella sisäpihalla sijaitsee samana vuonna paljastettu Maija Nuotion veistos Vesileikki, johon kuuluu kaksi vesialtaan ylle sijoitettua alastonta naishahmoa.

Katso myös 
 Asemapäällikönhovi

Lähteet

Aiheesta muualla
Senaatti: Ratapihantie 7 Pasilan virastokeskus, Helsinki

Helsingin rakennukset ja rakennelmat
Itä-Pasila
Suomen hallintorakennukset
Betoniarkkitehtuuri
Fred (piirtäjä)

Frédéric Othon Théodore Aristidès, taiteilijanimeltä Fred, (5. maaliskuuta 1931 – 2. huhtikuuta 2013) oli ranskalainen sarjakuvapiirtäjä, jonka tunnetuin sarjakuvahahmo on Filemon.

Pariisissa syntynyt Aristidès oli kreikkalaisten siirtolaisten lapsi. Hän aloitti uransa parikymppisenä ja sai ensimmäisen sarjakuvansa julkaistuksi 1954 Zéro-sarjakuvalehdessä, ja jo seuraavana vuonna hänen piirtämiään sarjakuvia julkaistiin monissa ulkomaisissa lehdissä. Vuonna 1960 hän perusti Georges Bernierin ja François Cavannan kanssa pilalehden Hara-Kiri. Hän oli lehden taiteellinen johtaja ja vastasi 60 ensimmäisestä kannesta. Hän kirjoitti myös käsikirjoituksia muille piirtäjille, kuten Jean-Claude Mézières'lle, Lorolle, Georges Pichard'lle, Hubucille, Mic Delinx'lle ja Alexisille.

Frediltä on suomennettu neljä sarjakuva-albumia, joista yhdestä on tehty kaksi suomennosta. Otava on julkaissut niistä kolme 1970-luvulla, WSOY kaksi 1990-luvun alussa.

Filemon
Fredin tunnetuin sarjakuva Philémon syntyi 1965. Se oli 15 sivun mittainen tarina, jonka hän teki Spiroulle, joka kuitenkin hylkäsi sen. René Goscinny pyysi saada julkaista sen Pilotessa, ja Fred lupasi sillä ehdolla, että saisi itse tehdä piirrokset. Goscinny suostui, ja Filemonin ensimmäinen seikkailu Le mystère de la clairière des trois hiboux ilmestyi sarjakuvana Pilotessa. 

Helmikuussa 2013 ilmestyi uusi albumi Le train où vont les choses. Se oli ensimmäinen Filemon pitkään aikaan, sillä viimeiseksi tarkoitettu Le diable du peintre, ilmestyi 1987. Vuonna 2011 ilmestyi juhlajulkaisu retrospektiivi Fred, L'Histoire d'un conteur éclectique.

Aristidès asui Puiseux-le-Hauberger'ssa mutta siirtyi terveyden heikennyttyä hoitokotiin.

Palkinnot ja tunnustukset
Aristidès sai uransa aikana useita palkintoja.
Grand prix de la ville d'Angoulême, 1980

Suomennetut albumit
 Filemon ja A:n haaksirikkoinen; suom. Jorma Kapari. Otava, 1974  
 Filemon ja riippuva linna; suom. Jukka Kemppinen. Otava, 1975 
 Filemon ja villi piano; suom. Jorma Kapari. Otava, 1975 
 Kolmen pöllön aukean arvoitus; suom. Jukka Heiskanen. WSOY, 1992.  
 A:n haaksirikkoinen; suom. Jukka Heiskanen. WSOY, 1993.

Lähteet

Aiheesta muualla
Fredin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Ranskalaiset sarjakuvantekijät
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Pola Oloixarac

Pola Oloixarac (s. 1977 Buenos Aires) on argentiinalainen kirjailija, journalisti ja kääntäjä. Hän on opiskellut filosofiaa Buenos Airesin yliopistossa ja kirjoittamista Iowan yliopistossa. Oloixaracin esikoisromaani Kesyttömät teoriat () ilmestyi vuonna 2008 pikkukustantamon julkaisemana ja myi parissa kuukaudessa painoksen loppuun. Suomeksi romaani ilmestyi 2012 Einari Aaltosen kääntämänä ja Sammakon kustantamana.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pola Oloixarac Sammakon verkkosivuilla

Argentiinalaiset kirjailijat
Toimittajat
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Lutjaninae

Lutjaninae on ahvenkalojen (Perciformes) lahkon ja napsijoiden (Lutjanidae) heimoon kuuluva kalojen alaheimo.

Suvut
Alaheimoon kuuluu 6 sukua ja 75 lajia. 
 Hoplopagrus
 Lutjanus
 Macolor
 Ocyurus
 Pinjalo
 Rhomboplites

Lähteet
FishBase 

Percoidei