joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
A Foggy Day

”A Foggy Day” on George Gershwinin säveltämä ja Ira Gershwinin sanoittama musiikkikappale vuoden 1937 elokuvamusikaalista Neitonen ahdingossa. Kappaleen esitti elokuvassa Fred Astaire, jonka nauhoitus nousi Yhdysvaltojen singlelistalla sijalle kolme. Bob Crosbyn orkesteri nousi kappaleella listoille vuonna 1938.

Elokuvan ensiesitys oli yli viisi kuukautta George Gershwinin kuoleman jälkeen. Hän ehti kuitenkin saada sävellyksen valmiiksi, toisin kuin viimeisiksi jääneet kappaleensa ”Love Walked In” ja ”Our Love Is Here to Stay”, jotka viimeisteltiin hänen kuolemansa jälkeen.

Kappale sijoittuu Lontooseen ja alkaa Big Benin kellonlyönneillä. Se tunnetaan myös nimellä ”A Foggy Day in London Town”.

Seija Lampila nauhoitti kappaleen Sauvo Puhtilan suomennoksena vuonna 1959 nimellä ”Sumuinen päivä”.

Lähteet 

Vuoden 1937 kappaleet
George Gershwinin säveltämät kappaleet
Ira Gershwinin sanoittamat kappaleet
Jazzstandardit
Liekkimalja

Liekkimalja on tunnus, jossa on kuvattuna astiassa palava tuli.

Uskonnottomien tunnuksena 

Liekkimalja on vapaa-ajattelijoiden tunnus kuolinilmoituksissa ja hautakivissä. Liekkimalja on kuvattuna Vapaa-ajattelijain liiton vaakunassa. Liitto on myynyt hautakiveen kiinnitettävää liekkimaljaa sekä tunnuksella varustettuja tuhkauurnia ja suruadresseja. 

Liekkimalja kuvaa Prometheuksen tulta.

Unitaariuniversalistien tunnuksena 
Jalallinen liekkimalja on unitaariuniversalistisen kirkon tunnus. Tunnuksen suunnitteli itävaltalainen taiteilija Hans Deutsch toisen maailmansodan aikana.

Katso myös 
 Soihtu

Lähteet 

Symbolit
Adil Rami

Adil Rami (s. 27. joulukuuta 1985 Bastia) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja, joka tunnetaan fyysisestä voimastaan ja vapaapotkuistaan sekä tiedetään hyväksi pääpelaajaksi. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa.

Seurajoukkueura

Rami aloitti jalkapallouransa amatöörijoukkue Étoile Fréjus Saint-Raphaëlissa, joka tunnettiin silloin nimellä ES Fréjus. Vuonna 2006 hän liittyi Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaan Lilleen, jossa debytoi toukokuussa 2007. Hän sai Lillen joukkuetovereiltaan ja kannattajiltaan lempinimen "Shrek". Tammikuussa 2011 Adil Rami siirtyi espanjalaiseen Valenciaan neljän vuoden sopimuksella. Hän oli kuitenkin aluksi lainalla Lillessä, ja mukana voittamassa liigaa toistamiseen.

1. heinäkuuta 2015 Rami siirtyi Sevillaan nelivuotisella sopimuksella.

Maajoukkueura

Ramia on pyydetty Marokon maajoukkueeseen, mutta hänellä on Ranskan kansalaisuus ja hän kuuluu Ranskan maajoukkueeseen. Rami oli valittu vuoden 2010 MM-kilpailuihin, muttei kuitenkaan lopulliseen kokoonpanoon. A-maajoukkueessa Rami debytoi 11. elokuuta 2010 ystävyysottelussa Norjaa vastaan.

Yksityiselämä

Rami syntyi marokkolaisille vanhemmille Bastiassa, Korsikan saarella. Nuorena hän muutti perheineen asumaan Ranskan etelärannikolle, Fréjuksen kaupunkiin, jossa hänen äitinsä toimi kaupunginvaltuutettuna. Ramilla on lisäksi kaksi siskoa ja veli. Opiskellessaan ammattijalkapalloilijaksi hän teki ohella osa-aikaistöitä, kuten huolehti kaupungin siisteydestä ja kunnossapidosta. Rami seurusteli vuosina 2017–2019 näyttelijä Pamela Andersonin kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ranskalaiset jalkapalloilijat
Ranskanmarokkolaiset
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Ateistien symbolit

Ateistien symbolit ovat ateistien tai uskonnottomien käyttämiä tunnuksia.

Orvokki 

Keto-orvokki on vanha vapaa-ajattelijaliikkeen tunnus. Vapaa-ajattelijaliikkeen kansainväliset värit ovat punainen, sininen ja valkoinen.

Liekkimalja 

Liekkimalja on Suomessa perinteinen uskonnottomien tunnus kuolinilmoituksissa ja hautakivissä. Liekkimalja kuvaa Prometheuksen tulta ja se on aiheena Vapaa-ajattelijain liiton vaakunassa. Vaakunassa on hopeakentässä sininen, laakea malja, jossa palaa kolme punaista liekkiä. Vaakuna noudattaa vapaa-ajattelijaliikkeen kansainvälisiä värejä. Liitto on myynyt hautakiveen kiinnitettävää liekkimaljaa sekä tunnuksella varustettuja tuhkauurnia ja suruadresseja.

Atomimalli 

American Atheists -järjestö käyttää tunnusta, jossa on tyylitelty heliumatomi. Kun järjestö perustettiin 1963, sen tunnukseksi otettiin aikakaudelle ominainen tieteellinen tunnus. Järjestön kuvauksen mukaan tunnus viittaa siihen, että ihmiskunta voi saavuttaa paremman elämän vain tieteellisen menetelmän ja vapaan, avoimen tutkimuksen avulla. Atomi on myös aineen perusosa. Yksi tunnuksen kuvaamista kiertoradoista on avoin, mikä viittaa siihen, että todellisuutta tutkiva tiede ei ole saavuttanut kaikkia vastauksia, vaan uuden tiedon mukana tulee uusia kysymyksiä. Elektronien kiertoradat muodostavat A-kirjaimen (ateismi). Ytimessä oleva kirjain viittaa tunnusta käyttävän järjestön kotimaahan, esimerkiksi A kuten Amerikan Yhdysvallat.

Tunnus on suojattu tekijänoikeudella, mutta se on kaikkien vapaasti käytettävissä, jos käyttö ei ole epäasiallista ja vahingoittavaa.

A-kirjain 

Michiganilainen graafikko Diane Reed suunnitteli tunnuksen, joka voitti Atheist Alliance Internationalin järjestämän kilpailun vuonna 2007. Tunnus on public domainia eli vapaasti käytettävissä. A-kirjainta kiertävän ympyrän on sanottu esittävän luontoa ja kaikkeutta ja kärjen tutkivaa mieltä.

Ateistien tietoisuusnauha 

Ateistien solidaarisuuspäivä on 21. kesäkuuta. Päivän tarkoitus on antaa tukea ihmisille, joiden on vaikea elää uskonnottomana omassa yhteisössään. Päivänä voidaan muun muassa pitää yllään ateistista symbolia kuten ateistien tietoisuusnauhaa, joka on puoliksi punainen ja puoliksi musta.

Katso myös 
 Iktys-symbolin parodiat
 Näkymätön vaaleanpunainen yksisarvinen
 Uskonnoton tapakulttuuri

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ateismi
Symbolit
Uskonnoton tapakulttuuri
Veer-Zaara

Veer-Zaara on Yash Chopran ohjaama intialainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 2004. Chopra tuotti elokuvan yhdessä poikansa Aditya Chopran kanssa, joka on myös käsikirjoittanut elokuvan. Shah Rukh Khan, Preity Zinta ja Rani Mukerji näyttelevät päärooleja.

Veer-Zaara oli vuoden menestynein Bollywood-elokuva Intiassa ja ulkomailla. Se menestyi Intian ja Pakistanin lisäksi Britanniassa, Saksassa, Ranskassa, Etelä-Afrikassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Se voitti monia palkintoja Intiassa, muun muassa National Film Awards -palkinnon, neljä Filmfare Awards -palkintoa ja seitsemän International Indian Film Academy Awards -palkintoa.

Elokuvassa seurataan intialaisen lentäjän ja pakistanilaisen poliitikon tyttären epäonnista rakkaustarinaa.

Näyttelijät

Musiikki 
Elokuvan musiikki perustuu edesmenneen Madan Mohanin sävellyksiin. Sanoitukset kirjoitti Javed Akhtar. Kuuluisa playback-laulaja Lata Mangeshkar lauloi suurimman osan lauluista.

Soundtrack

Palkinnot 
 Bollywood Movie Awards
 Paras elokuva
 Paras ohjaus – Yash Chopra
 Paras miespääosa – Shah Rukh Khan
 Paras musiikki – Madan Mohan
 Paras sanoitus – Javed Akhtar, ”Tere Liye”
 Paras puvustus – Manish Malhotra

 Filmfare Awards
 Paras elokuva
 Paras tarina – Aditya Chopra
 Paras dialogi – Aditya Chopra
 Paras sanoitus – Javed Akhtar, ”Tere Liye”

 Global Indian Film Awards
 Paras naissivuosa – Divya Dutta
 Paras tarina – Aditya Chopra

 International Indian Film Academy Awards
 Paras elokuva
 Paras ohjaus – Yash Chopra
 Paras miespääosa – Shah Rukh Khan
 Paras naissivuosa – Rani Mukerji
 Paras musiikki – Madan Mohan
 Paras tarina – Aditya Chopra
 Paras maskeeraus – Anil Pemgirikar

 National Film Awards
 Paras populaarielokuva

 Producers Guild Film Awards
 Paras dialogi – Aditya Chopra

 Screen Awards
 Paras elokuva
 Paras miespääosa – Shah Rukh Khan
 Pari nro 1 – Shah Rukh Khan, Preity Zinta
 Paras tarina – Aditya Chopra
 Paras dialogi – Aditya Chopra

 Stardust Awards
 Vuoden naistähti – Preity Zinta
 Paras naissivuosa – Kirron Kher

 Zee Cine Awards
 Paras elokuva
 Paras ohjaus – Yash Chopra
 Paras miespääosa – Shah Rukh Khan
 Paras naissivuosa – Divya Dutta

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 
 
 

Vuoden 2004 intialaiset elokuvat
Intialaiset romanttiset draamaelokuvat
Hindinkieliset elokuvat
Yash Chopran ohjaamat elokuvat
In Waves

In Waves on floridalaisen metalliyhtyeen Triviumin viides studioalbumi. Albumi julkaistiin 9. elokuuta 2011 Roadrunner Recordsilta. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä "In Waves" 21. toukokuuta 2011 ja toinen single "Dusk Dismantled" julkaistiin 19 kesäkuuta ja kolmas single "Inception of the End" julkaistiin 13 heinäkuuta. "Built to Fall" kappale kuultiin ensimmäistä kertaa 21. heinäkuuta radiosta 98online.com:ista. Yhtye on kertonut albumin kuulostavan Ascendancyn ja Shogunin tyyliseltä.
Albumi on ensimmäinen yhtyeen uuden rumpalin Nick Auguston kanssa Travis Smithin erottua bändistä.

In Waves nousi Suomen virallisen listan sijalle 10.

Kappaleet 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Bonuskappaleet
 
 
 
 
 

Bonus-DVD

Kokoonpano 
 Matt Heafy – laulu, kitarat
 Corey Beaulieu – kitarat, taustalaulu
 Paolo Gregoletto – basso, taustalaulu
 Nick Augusto – rummut

Arvostelut 
 Metacritic: 66/100
 Allmusic: 
 PopMatters: 4/10
 Q:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 In Waves Discogsissa 
 

Vuoden 2011 albumit
Triviumin albumit
Eino Forsström

Eino Vilho Forsström (10. huhtikuuta 1889 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 26. heinäkuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti.

Forsström kävi viisi luokkaa Helsingin suomalaista reaalilyseota ja meni sitten Lars Krogiuksen palvelukseen Helsingissä. Hän oli liikkeen Rauman konttorin johtajana vuodesta 1914 ja myöhemmin Porin konttorin johtajana. Oltuaan 14 vuotta Krogiuksen palveluksessa Forsström siirtyi porilaiseen Rambergin liikkeeseen apulaisjohtajaksi. Hän oli Rettigin tupakkatehtaan myyntipäällikkönä vuodesta 1925 ja Helsingissä Malta Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1937.

Forsström voimisteli Suomen joukkueessa sen voittaessa joukkuevoimistelun vapaan järjestelmän olympiahopeaa Tukholmasta 1912 ja joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908.

Voimistelun ohella Forsström harrasti nyrkkeilyä ja hänen opettajinaan olivat tässä lajissa skotlantilainen Lindsay, ruotsalainen Viking Grönholm ja tanskalainen Bleimer.

Lähteet 
 Eino Forsström Biography and Olympic Results  Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet 

Suomalaiset voimistelijat
Suomalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1889 syntyneet
Vuonna 1961 kuolleet
Finlandia Uutistoimisto

Finlandia Uutistoimisto oli Suomessa toisen maailmansodan aikana toiminut yksityinen uutistoimisto. Se vastusti päämajan kehotuksesta pasifistisia ja mielialaa heikentäviä tendenssejä. Vaikka elokuvien sensuuria organisoi Suomessa toisen maailmansodan aikana Erillinen sensuurivirasto Helsingissä, käytännössä Finlandia Uutistoimisto vastasi useimmista kielloista. Se toimi puolivirallisena propagandaelimenä ja uutistoimiston omisti Propaganda-Aseveljet ry. Uutistoimisto kielsi toisen maailmansodan aikana yhteensä viisi elokuvaa joko pasifistisina tai muuten ajankohtaan sopimattomana. Se oli PR-yhdistys Propagandaliiton osa.

Katso myös
Maan Turva

Lähteet

Aiheesta muualla
Finlandia Uutistoimisto Elonetissä

Uutistoimistot
Suomalaiset viestimet
Propaganda Suomessa
Sensuuri Suomessa
Suomi 1939–1945
Kanadan Grand Prix 2011

Kanadan Grand Prix 2011 oli Formula 1 -kauden 2011 seitsemäs osakilpailu, joka käytiin 12. kesäkuuta Circuit Gilles Villeneuven osittaisella katuradalla.

Paalupaikalta kilpailuun lähti Red Bull -tallin Sebastian Vettel, jolle paalupaikka oli kauden kuudes. Kilpailu käynnistyi turva-auton vetäessä letkaa märän radan vuoksi. Neljännellä kierroksella turva-auton poistuttua varikolle, törmäsi Lewis Hamilton Mark Webberin auton takapyörään sillä seurauksella, että Webber pyörähti, ja putosi monta sijaa. Kilpailun kahdeksannella kierroksella Hamilton yritti ohittaa Jenson Buttonia, mutta hän sulki linjan, ja Hamilton törmäsi ensin Buttonin takapyörään, ja sitten reunamuuriin. Hän joutui keskeyttämään. Button puolestaan meni varikolle vaihtamaan renkaat. Button sai myös varikon läpiajorangaistuksen ajettuaan liian lujaa turva-autotilanteessa. Kun 24 kierrosta oli ajettu, jouduttiin kilpailu keskeyttämään kaatosateen vuoksi. Tällä hetkellä kärjessä oli Sebastian Vettel, toisena Kamui Kobayashi ja kolmantena Felipe Massa. Tauko venyi lopulta kahden tunnin mittaiseksi, ja kilpailu jatkui turva-auton ajaessa edellä. Kilpailun 37. kierroksella Button osui Fernando Alonson takapyörään, jolloin Alonso pyörähti ja joutui keskeyttämään. Tilanteessa Buttonin rengas hajosi, joten hän joutui käymään varikolla vaihtamassa renkaat ja uuden keulan. Tämän seurauksena Button putosi kilpailussa vielä mukana olleista kuljettajista viimeiseksi, 21:ksi.  Felipe Massan auto hipaisi seinää, kun hän yritti ohittaa eri kierroksella olevaa Narain Karthikeyania kostealta ajolinjalta. Hän joutui käymään varikolla vaihtamassa etusiiven. Kuudentena ajanut Nick Heidfeld joutui keskeyttämään etusiiven irrottua autosta kesken ajon. Hetkeä aiemmin hän oli törmännyt edelle olevan Kamui Kobayashin perään, jolloin etusiipi oli jo hajonnut. 

Kilpailun voittoon ajoi lopulta Jenson Button, joka oli välillä viimeisenä kilpailussa. Buttonin voitto varmistui, kun hän ohitti viimeisellä kierroksella kilpailua johtaneen Sebastian Vettelin. Vettel teki ajovirheen, ja Button meni ohi. Vettelin jälkeen kolmanneksi ajoi Mark Webber. Kilpailu kesti yli neljä tuntia kahden tunnin tauon vuoksi. Kilpailusta tuli näin historian pisin F1-kipailu. Turva-auto oli radalla enemmän kuin missään aikaisemmassa F1-kilpailussa, peräti kuusi kertaa. Kilpailussa tehtiin "eniten turva-auton perässä ajettuja kierroksia" ennätys, kun kilpailussa ajettiin peräti 32 kierrosta turva-auton vetäessä letkaa. Tämä ennätys rikkoitui myöhemmin vuoden 2016 Brasilian GP:ssä

Tulokset

Lähteet

Aiheesta muualla 

Formula 1 Grand Prix du Canada 2011

Formula 1 -kausi 2011
Kanadan Grand Prix
Pako L.A:sta

Pako L.A:sta (Escape from L.A.) on vuonna 1996 kuvattu tieteis- ja toimintaelokuva. Elokuva on jatko-osa elokuvalle Pako New Yorkista. Elokuvan on ohjannut John Carpenter. Elokuvan pääosissa nähdään Kurt Russellin lisäksi muun muassa Steve Buscemi, Stacy Keach, Bruce Campbell, Pam Grier, A. J. Langer ja Georges Corraface. Elokuvan budjetti oli 50 miljoonaa dollaria.

Elokuvan oli tarkoitus saada jatko-osa Escape from Earth, jossa Snake olisi joutunut pakenemaan pois maasta selviytyäkseen, mutta idea peruutettiin.

Juoni
Vuonna 2000 tapahtunut 9,6 richterin maanjäristys erotti Los Angelesin Kaliforniasta. Syntyneestä saaresta tehtiin karkoituspaikka rikollisille. Vuonna 2013 Snake Plissken pidätetään ja hänelle tehdään tarjous armahduksesta, jos hän tuo takaisin LA:sta presidentin tyttären Utopian varastaman Mustan Laatikon, laitteen, joka pystyy sammuttamaan koko planeetan sähkölaitteet. Snakeen on hänen tietämättään tartutettu Plutoxin 7 -virus, joka tuhoaa hermojärjestelmän 10 tunnissa. Snake suostuu vastahakoisesti presidentin tarjoukseen.

Päästyään LA:han Snake joutuu taistelemaan Cuervo Jonesin miehiä vastaan. Snake onnistuu lopulta entisen ystävänsä Hershe Las Palmasin (Carjack Malonen) ja tämän miesten avustuksella saamaan laitteen haltuunsa ja pakenemaan helikopterilla LA:sta Utopian kanssa. Cuervo kuitenkin ampuu helikopteria ohjuksella ennen kuolemaansa, jolloin kopterin takaosa syttyy tuleen ja Hershe ja hänen miehensä palavat elävältä. Snake pääsee pois kopterista Utopian kanssa ennen kopterin tuhoutumista. Lopussa Snake saa selville Plutoxin 7 olleen pelkkä influenssavirus. Snake käyttää laitetta ja sammuttaa maapallon kadoten pimeyteen.

Aiheesta muualla 

 
 

Vuoden 1996 yhdysvaltalaiset elokuvat
John Carpenterin ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat
Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat
Dystopiaelokuvat
Vigo-ohjelma

Vigo-ohjelma on suomalainen yritysten kehitysohjelma. Sen kohteena ovat pääosin muutaman vuoden vanhat yritykset, joita pidetään innovatiivisina ja jotka pyrkivät aggressiivisesti kansainvälisille markkinoille.

Rakenne
Työ- ja elinkeinoministeriö käynnisti ohjelman maaliskuussa 2009. Muita osapuolia ovat Tekes, joka koordinoi ohjelmaa, ja Veraventure ja sen yksityisen rahoituksen lähteenä ovat pääomasijoittajat, bisnesenkelit ja rahastot. Mukana rahoittajina ovat Conor Venture Partners Oy, CapMan Oyj ja Inventure Oy. Rahoitus- ja teknologiarooleissa ovat myös VTT ja Aalto-yliopisto. PROFict Partners Oy on koordinoinut Vigo-ohjelman palveluja Tekesin rahoituksella maaliskuusta 2010 alkaen. 

Ohjelman alla toimii vuonna 2011 kuusi erillistä yrityskiihdyttämöä.  
 Cleantech Invest rahoittaa ympäristöä suojelevia teknologioita kehittäviä yrityksiä 
 Food Process Innovations - elintravikeala 
 KoppiCatch - tietotekninen ala, etenkin mobiilit tietoliikennepalvelut 
 Lifeline Ventures - terveysteknologia, Internet ja pelit 
 Lots - mediateknologia ja pelit 
 Veturi Venture Accelerator - yrityksille suunnattavat tietotekniikkapalvelut

Rahoitetut yritykset
Rahoitettuja yrityksiä ovat
 Applifier, joka toimii peliteollisuudessa.  
 Blaast, pilvilaskennan mobiilialusta. Yritys toimii Helsingissä ja Piilaaksossa. 
 DesignStory, sähköisen kaupan palvelu kuluttajille, joita kiinnostaa sisustus http://www.designstory.com/
 drawElements, ohjelmistot (GPU) [http//www.drawelements.com]
 Enersize, raskaan tehdasteollisuuden energiansäästö EU:ssa ja Kiinassa. [www.enersize.com]
 Fenomen, sisällöntuotanto internetiin. [www.fenomen.fi]
 Foodie.fm, elintarvikkeiden internet-myynti [www.foodie.fm]
 Grey Area, mobiilipelien yhdistäminen todellisiin kaupunkeihin GPS:n ja karttojen avulla.  
 HappyOrNot®, mittauslaitteeseen ja taustajärjestelmään perustuva palvelu jatkuvaan asiakastyytyväisyyden monitorointiin. 
 Hyperin, tietoliikennepalvelu ostoskeskusten omistajien tai operaattoreiden ja vuokralaiskauppojen välille. 
 Joberate, mainontakanavan etsintä. [http:// www.joberate.com]
 MediSapiens, geenitekniikan ohjelmisto, joka auttaa valitsemaan syöpäpotilaalle sopivimman hoidon. 
 Slimline, veren glukkositason seurantalaitteet. 
 MetGen, entsyymi, joka erottaa puukuitua ennen mekaanista käsittelyä. 
 Microtask, ohjelmistotyön lohkominen ulkoistuiksi pieniksi työpaketeiksi. 
 Mobile Backstage, digitaalinen idolien ihailu. 
 Netcycler, hiilijalanjäljen vähentämisohjelmisto vanhan tavaran vaihtamiseen. 
 Oncos Therapeutics, syöpähoidot vidusten avulla. 
 RapidBlue Solutions, matkapuhelinten paikan seuranta ja markkinatutkimuksen tiedoksi. 
 Ruisvoima, ruiselintarvikkeet.  
 SavoSolar, aurinkopanelien pinnoitus. 
 Senseg, kosketusnäyttöjen sovellutukset. 
 Sofanatics, urheilufaneille suunnattu virtuaalinen stadion. 
 Supercell, Internetpelit. 
 Thinglink, linkkien liittäminen esim. netin kuviin. 
 Tinkercad, 3D-tulostuksen sovelltukset. 
 Uplause, massamainonta tilaisuuksiin. 
 Valkee, terapeuttinen korvavalo. 
 Xiha, käännökset. [www.premiumfanpage.com] 
 Zokem, mobiilikäyttäjän toiminnan analysointi.

Lähteet

 Suunnittelu ja innovaatio
Krista Mikkonen

Krista Johanna Mikkonen (s. 15. marraskuuta 1972 Hamina) on suomalainen poliitikko ja Suomen sisäministeri, jonka puolue on Vihreä liitto. Hän on toiminut kansanedustajana vuodesta 2015. Mikkonen toimi Vihreän eduskuntaryhmän puheenjohtajana syyskuusta 2016 kesäkuuhun 2019. Ennen sitä hän toimi ryhmän varapuheenjohtajana. Mikkonen toimi Suomen ympäristö- ja ilmastoministerinä vuosina 2019–2021. Mikkonen nimitettiin sisäministeriksi 19. marraskuuta 2021.

Poliittinen toiminta 
Ennen valintaansa kansanedustajaksi Mikkonen ehti olla ehdolla kolmissa eduskuntavaaleissa, vuosina 1999, 2007 ja 2011, Pohjois-Karjalan vaalipiirissä. Kevään 2015 eduskuntavaaleissa Mikkonen valittiin ensimmäistä kertaa kansanedustajaksi Savo-Karjalan vaalipiiristä, missä hän sai 4 624 ääntä.

Mikkonen on ollut vuosina 1997–2000 ja uudelleen vuodesta 2005 Joensuun kaupunginvaltuutettuna. Hän on ollut myös kaupunginhallituksen jäsen vuosina 2005–2012. Vuosina 2008–2011 hän toimi Pohjois-Karjalan Vihreiden puheenjohtajana, mitä ennen hän toimi vuosina 1998–2000 ja 2004 Joensuun seudun vihreiden puheenjohtajana.

Vihreän liiton toiminnassa Mikkonen on ollut mukana vuodesta 1995. Hän oli puolueen ehdokkaana myös vuoden 1999 europarlamenttivaaleissa muttei tullut valituksi. Mikkonen oli vuosina 1999–2000 puolueensa valtuuskunnan varapuheenjohtaja ja vuosina 2011–2015 yksi puolueen kolmesta varapuheenjohtajasta.

Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Mikkonen tuli valituksi Savo-Karjalan vaalipiiristä 6204 äänellä.

Mikkonen nimitettiin ympäristö- ja ilmastoministeriksi Rinteen hallitukseen kesäkuussa 2019 hänen voitettuaan vihreiden ministeriäänestyksessä Oras Tynkkysen äänin 29–28. Rinteen hallituksen kaaduttua Mikkonen jatkoi Marinin hallituksen ympäristö- ja ilmastoministerinä.

Mikkonen valittiin lokakuussa 2021 sisäministeriksi vaalikauden 2019–2023 loppuun saakka, kun Maria Ohisalo jäi vanhempainvapaalle 19. marraskuuta 2021.

Yksityiselämä 
Mikkosen lapsuuden kotipaikkakunta oli Koria. Hän asuu Joensuussa.

Mikkonen kirjoitti ylioppilaaksi Kouvolan Lyseon lukiosta 1992, minkä jälkeen hän opiskeli pääaineenaan biologiaa Joensuun yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2003.

Mikkonen on naimisissa Ville Vuorion kanssa, ja hänellä on kolme lasta, vuosina 1999, 2001 ja 2004 syntyneet pojat.

Ulkomaantoimittaja Erkka Mikkonen on Krista Mikkosen kymmenen vuotta nuorempi veli.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Joensuun kaupunginvaltuutetut
Nykyiset kansanedustajat
Savo-Karjalan vaalipiiri
Suomen nykyiset ministerit
Suomen sisäministerit
Suomen ympäristöministerit
Vihreän liiton poliitikot
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1938

Vuoden 1938 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Tšekkoslovakian Luhacovicessa. Ohjelmassa oli vain haulikkoammuntaa.

Mitalistit

Kyyhkysammunnan Namurissa voitti Yhdysvaltain Warren Walter.

Lähteet
 Kansainvälisen ampumaurheiluliiton (ISSF) tietokanta

Viitteet

Vuoden 1938 urheilu
1938
Tšekkoslovakian urheilu
Tigres de la UANL

Tigres de la UANL, toiselta nimeltään Itamar Batista da Silvan seura on Primera División de Méxicossa pelaava joukkue, joka on kotoisin Monterreysta. Joukkueen päävalmentaja on brasilialainen Ricardo Ferretti.

Meksikolaiset jalkapalloseurat
Juan Cuadrado

Juan Guillermo Cuadrado Bello (s. 26. toukokuuta 1988 Necoclí, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Juventusta. Cuadrado on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä tai laitapuolustaja.

Seurajoukkueura 
2. heinäkuuta 2009 Cuadrado siirtyi viisivuotisella sopimuksella italialaiseen Udineseen. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 1. marraskuuta 2009 ottelussa Chievoa vastaan. Kaudeksi 2011–2012 Cuadrado siirtyi lainasopimuksella Lecceen. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa ottelussa Cesenaa vastaan.

23. heinäkuuta 2012 Cuadrado teki sopimuksen Fiorentinan kanssa. 4. marraskuuta 2012 hän onnistui tekemään ensimmäisen maalinsa joukkueessa ottelussa Cagliaria vastaan. Hän teki kauden aikana pelaamassaan 36 sarjaottelussa viisi (5) maalia ja antoi kuusi (6) maaliin johtanutta syöttöä.

16. kesäkuuta 2014 Fiorentina osti loput Cuadradon pelaajaoikeuksista Udineselta itselleen.

Cuadrado siirtyi helmikuussa 2015 Englannin Valioliigassa pelaavaan Chelseaan. Kaudet 2015–2017 hän pelasi lainalla Juventuksessa ja siirtyi kesällä 2017 italialaisseuran omistukseen.

Maajoukkueura 
Cuadrado pelasi ensimmäisen ottelunsa Kolumbian maajoukkueessa syyskuussa 2010 Venezuelaa vastaan. MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi Kolumbian kaikissa viidessä ottelussa ja teki maalin alkulohko-ottelussa Japania vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi avauskokoonpanossa Kolumbian kaikissa neljässä ottelussa ja teki maalin alkulohko-ottelussa Puolaa vastaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kolumbialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Katinoni

Katinoni on khat-kasvissa esiintyvä monoamiini alkaloidi ja piriste, joka kuuluu amfetamiineihin.

Katso myös 
Pyrovaleroni

Lähteet

Aiheesta muualla 
PubChem: Cathinone 
DrugBank: Cathinone 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Cathinone 
Bristol University School of Chemistry, Molecule of the Month: Cathinone 
Katinonit
Amfetamiinit
Alkaloidit
Piristeet
Fenetyyliamiinit
Tanskan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue

Tanskan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue edustaa Tanskaa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Joukkue on parhaimmillaan päässyt EM-kisoissa välieriin.

Joukkuetta on valmentanut vuodesta 2015 lähtien Niels Frederiksen.

Entiset päävalmentajat 

 1976—1980 Tommy Troelsen
 1980–1989 Richard Møller Nielsen
 1989–1992 Viggo Jensen
 1992–1999 Jan Børge Poulsen
 2000–2006 Flemming Serritslev
 2006–2011 Keld Bordinggaard
 2011–2013 Morten Wieghorst
 2013–2015 Jess Thorup

Katso myös 
 Tanskan jalkapallomaajoukkue

Lähteet 

Alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueet
Tanskan jalkapallo
Keihäsmittari

Keihäsmittari (Rheumaptera hastata) on pohjoisen pallonpuoliskon alueella yleinen, päivällä lentävä perhoslaji.

Koko ja ulkonäkö 
Keihäsmittari on suurehko ja helposti tunnettava mittariperhoslaji. Sillä on erikoinen ja voimakas, puhtaan mustavalkoinen siipikirjailu. Siipien pohjaväri on musta, mutta valkoinen on tavallisesti siipien hallitseva väri. Ulompi poikkiviiru on valkoinen, leveä ja sen keskellä saattaa olla mustia pisteitä. Etusiivissä ulommasta poikkiviirusta suuntautuu siiven ulkosyrjää kohti selkeä keihäänkärkeä muistuttava kuvio. Takasiivessä kuvio ei välttämättä ole yhtä selvä. Siiven tyviosan valkoinen viiru on keskivaiheiltaan leventynyt ja ainakin etusiivessä se yhtyy ulompaan poikkiviiruun. Siipiväli 34–38 mm. Lentävä yksilö näyttää vaalealta.

Lajista tavataan huomattavan usein yksilöitä, joilta puuttuu joko jompikumpi tai molemmat takasiivet.

Ilman tarkempaa tutkailua keihäsmittari muistuttaa kovasti pienempää sukulaistaan vasamamittaria (Rheumaptera subhastata) sekä muutamia raanumittarilajeja (suku Epirrhoe).

Levinneisyys ja lentoaika 
Keihäsmittaria tavataan useina alalajeina koko Euroopasta Venäjän poikki Kanadaan ja Yhdysvaltojen itärannikolle ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa se on yleinen koko maassa pohjoisinta Lappia myöten. Laji lentää kesäkuusta heinäkuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat 
Keihäsmittari viihtyy valoisien metsien laidoilla ja aukkopaikoilla sekä pensaikkoisilla niityillä. Enimmäkseen päivällä lentävänä lajina se tulee harvoin valolle. Se lentää vilkkaasti ja ollessaan laskeutuneena kasvillisuuteen perhonen levittelee siipiään toistuvasti. Vaikka laji onkin yleinen, aikuisia perhosia tavataan yleensä vain yksitellen. Keihäsmittarin toukka elää koivuilla ja pajuilla sekä herukoilla, mustikoilla ja suomyrtillä. Joinakin vuosina lajia on varsin runsaasti, jolloin toukkia pidetään jopa koivun tuholaisena, joskaan vahingot eivät yleensä ole taloudellisesti merkittäviä. Toukka elää ympärilleen keräämänsä lehtikieppiä ja talvehtii maassa kotelona.

Ravintokasvi 
Toukka elää erityisesti koivuilla (Betula) sekä pajuilla (Salix).

Lähteet

Aiheesta muualla
 Pertti Pakkanen: Suomen Euphyia, Epirrhoe ja Rheumaptera -lajit

Kenttämittarit
Metsätuhot
Ukrainan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue

Ukrainan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue edustaa Ukrainaa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Joukkue on parhaimmillaan sijoittunut EM-kisoissa hopealle 2006, jolloin se hävisi finaalissa Alankomaille 0–3. Lisäksi Ukraina pääsi myös 2011 EM-kisoihin, jossa se jäi alkulohkonsa viimeiseksi.

Katso myös 
 Ukrainan jalkapallomaajoukkue

Lähteet 

Alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueet
Ukrainan jalkapallo
Plaza (kauppakeskus)

Plaza on kauppakeskus Salon ydinkeskustassa, Armfeltin kaupunginosassa. Vuonna 2010 Plaza oli Suomen 18:nneksi suurin kauppakeskus. Plaza avattiin syyskuussa 1992 ja sen laajennus avattiin lokakuussa 2006. Plaza on yhteydessä jalankulkusillan avulla kauppakeskus Linjuriin. Vuonna 2017 Plaza täytti 25 vuotta. Samalla Plazaa uudistettiin.

Lähteet

Salon rakennukset ja rakennelmat
Suomen kauppakeskukset
Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut 2012

Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut 2012 () olivat kahdeksannet UEFA:n järjestämät futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut. Turnaus pelattiin Kroatiassa 31. tammikuuta – 11. helmikuuta 2012. Kisakaupunkeina toimivat Zagreb ja Split.

Euroopan-mestaruuden voitti Espanja neljännen kerran peräkkäin. Finaalissa Espanja voitti Venäjän 3–1.

Karsinnat 

Euroopan-mestaruuskilpailujen karsintoihin osallistui yhteensä 42 maata. Karsinnat järjestettiin kaksiosaisina. Aluksi 24 maata pelasi esikarsinnat kuudessa lohkossa, joiden voittajat pääsivät jatkoon. Varsinaisella karsintakierroksella joukkueet arvottiin kuuteen neljän joukkueen lohkoon, joista voittajat ja viisi parasta toiseksi sijoittunutta pääsi lopputurnaukseen.

Lopputurnaukseen pääsivät isäntämaa Kroatian ohella
Azerbaidžan, Espanja, Italia, Portugali, Romania, Serbia, Slovenia, Tšekki, Turkki, Ukraina ja Venäjä.

Lopputurnaus 
Lohkojako arvottiin 9. syyskuuta 2011. Joukkueet jaettiin UEFA-rankingin perusteella kolmeen arvontakoriin, joista kustakin otettiin jokaiseen lohkoon yksi joukkue. Ykköskoriin oli sijoitettuna Kroatia, Espanja, Italia ja Portugali.

Alkulohkot

Lohko A

Lohko B

Lohko C

Lohko D

Jatko-ottelut

Puolivälierät

Välierät

Pronssiottelu

Finaali

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset kisasivut

Vuoden 2012 urheilu
Euroopan-mestaruuskilpailut 2012
Zagrebin urheilutapahtumat
Splitin urheilu
ARMA 3

Arma 3 on Bohemia Interactiven kehittämä taktinen ammuntapeli, joka julkaistiin 12. syyskuuta 2013.

Pelaaminen 
Arma 3 sijoittuu 2030-luvulle. Pelissä fiktionaalinen CSAT-sotilasliitto (jonka jäseniä ovat mm. Kiina ja Iran), on ohittanut Naton taloudellisessa ja sotilaallisessa kehityksessä. 

Pelialueina ovat kaksi Egeanmerellä sijaitsevaa saarta, Altis (290 km²) ja Stratis (20 km²), jotka on mallinnettu kreikkalaisten Límnos- ja Ágios Efstrátios-saarien pohjalta. Maksullisen Apex-lisäosan mukana tulee myös Tyynellämerellä sijaitseva Tanoan saaristo, ja Contact-lisäosan kautta pääsee pelaamaan kuvitteelliseen Livonian valtioon Liivinmaalla.

Yksinpelikampanja 
Yksinpelikampanjassa pelaaja, alikersantti Ben Kerry, on mukana Naton rauhanturvausjoukoissa Stratiksen saarella. Taloudellisien syiden takia Nato-joukot ovat lähdössä saarelta pois kymmenen vuoden rauhanturvausoperaation jälkeen. Sen seurauksena Altiksen armeija hyökkää CSAT-sotilasliiton avustuksella Natoa vastaan ja pelaaja joutuu muiden eloonjääneiden kanssa taistelemaan selviytymisestä.

Kehitys 
Pelin alfaversio julkaistiin 5. maaliskuuta 2013. Betaversio julkaistiin 25. kesäkuuta ja lopullinen valmis peli julkaistiin 12. syyskuuta 2013. Arma 3 julkaistiin ilman yksinpelikampanjaa, joka julkaistiin jälkikäteen kolmessa osassa ilmaisena ladattavana lisäsisältönä. Ensimmäinen osa julkaistiin 31. Lokakuuta 2013.

Kohut

Iranin hallinnon kielto 
Syyskuussa 2012 Iranin hallinto ilmoitti, että ARMA 3 -peli on kielletty maassa, koska pelin CSAT-joukoissa on iranilaisia sotilaita, jotka kuvataan Naton vihollisena.

Vakoilusyytökset 
Pelin kehityksen aikana kaksi Bohemia Interactiven työntekijää pidätettiin kuvaamassa sotilastukikohtaa Limnoksella. Kreikan hallinto tuomitsi heidät 128 päivän vankeuteen vakoiluepäilyistä. Tapauksen seurauksena Limnoksen nimi muutettiin pelissä fiktionaaliseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pelin kotisivut
 Bohemia Interactive keskustelualue

2030-luvulle sijoittuvat videopelit
Tšekissä kehitetyt videopelit
Taktiset ammuntapelit
Simulaatiopelit
Avoin pelimaailma -pelit
Windows-pelit
Vuoden 2013 videopelit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Tietokirjallisuuden Finlandia

Tietokirjallisuuden Finlandia-palkinto (vuoteen 2015 saakka Tieto-Finlandia-palkinto) on myönnetty vuodesta 1989 ansiokkaalle suomalaiselle yleistajuiselle tietokirjalle, ”jonka voidaan katsoa merkittävästi edistävän lukijoiden kiinnostusta kerronnaltaan taidokkaaseen tietokirjallisuuteen”. Palkinnon myöntää Suomen Kirjasäätiö. Palkinnon suuruus on 30 000 euroa.

Kirjasäätiön hallitus asettaa kolmihenkisen valintalautakunnan, joka nimeää palkintoehdokkaaksi kolmesta kuuteen kirjaa sekä henkilön, joka valitsee ehdokkaista lopullisen palkinnonsaajan.

Tieteentekijät ja tietokirjailijat ovat arvostelleet palkinnon perusteita liian löyhiksi, viihteellisiksi ja epätieteellisiksi.

Vuonna 2016 palkinto jaettiin ensimmäisen kerran nimellä tietokirjallisuuden Finlandia-palkinto.

Palkitut ja ehdokkaat

Katso myös 
 Finlandia-palkinto
 Lauri Jäntin palkinto & Tieto-Lauri
 Vuoden tiedekirja
 Tietokirjailijapalkinto
 Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto

Lähteet

Kirjallisuutta 
 

Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Tietokirjallisuus
Pyrovaleroni

Pyrovaleroni (Centroton, Thymergix) on katinonin analogi, ja näin ollen stimulantti. Se on dopamiinin-noradrenaliinin takaisinoton estäjä (NDRI). Sitä käytetään lääketieteellisesti väsymyksen ja uneliaisuuden hoitoon, sekä ruokahalua vähentävän vaikutuksensa takia laihdutuslääkkeenä. 

Pyrovaleronin johdannainen, MDPV (metyleenidioksipyrovaleroni) on laiton huume  Suomessa.

Pyrovaleronin kemiallinen kaava on C16H23NO, moolimassa 245,360 g/mol ja CAS-numero 3563-49-3.

Lähteet 

 Gardos, G; Cole, JO (1971). "Evaluation of pyrovalerone in chronically fatigued volunteers". Current therapeutic research, clinical and experimental 13 (10): 631–5. PMID 4402508. 
 Deniker, P; L�o, H; Cuche, H; Roux, JM (1975). "Abuse of pyrovalerone by drug addicts". Annales medico-psychologiques 2 (4): 745–8. PMID 9895. 
 "Schedule V Controlled Substances". http://www.deadiversion.usdoj.gov/schedules/listby_sched/sched5.htm. Retrieved 2008-01-13. 
 "Uniform Scheduling of Drugs and Poisons No. 24 AUS (2009)". http://www.comlaw.gov.au/comlaw%5Cmanagement.nsf/lookupindexpagesbyid/IP200943235?OpenDocument. Retrieved 2010-04-14. 
 http://www.biam2.org/www/Etr8623.html
 Ivory Wave: Synthetic Cocaine Lands in St. Louis, Sends Teen User to Psych Ward, Riverfront Times, Nov. 30, 2010
 Meltzer, PC; Butler, D; Deschamps, JR; Madras, BK (2006). "1-(4-Methylphenyl)-2-pyrrolidin-1-yl-pentan-1-one (Pyrovalerone) analogues: a promising class of monoamine uptake inhibitors". Journal of medicinal chemistry 49 (4): 1420–32. doi:10.1021/jm050797a. PMC 2602954. PMID 16480278.

Aiheesta muualla 
PubChem: Pyrovalerone 

Pyrrolidinofenonit
Malationi

Malationi on organofosfaatti, jota käytetään ulkoloisien, kuten täiden ja syyhypunkkien torjuntaan sekä tuholaismyrkkynä. Aine tappaa loisia metaboliittinsa malaoksonin (C10H19O7PS) kautta. Aine on antikoliiniesteraasi, eli se sitoutuu peruuttamattomasti asetyylikoliiniesteraasiin, jonka inaktivoituessa asetyylikoliinia kertyy hermostoon. Tästä seuraa hermoston liikastimulaatio, joka aiheuttaa kuoleman. Malationi ei tapa hedelmöityneitä munia heti, mutta kuoriutumattomat toukat heikentyvät niin, etteivät ne pysty kuoriutumaan.

Malationin kemiallinen kaava on C10H19O6PS2, moolimassa 330.358021, tiheys 1.23 g/cm3 ja CAS-numero 121-75-5. Se on normaalisti väritöntä nestettä, jonka sulamispiste on 2.9 °C ja kiehumispiste 156–157 °C (0.093 kPa:ssa paineessa).

Malationi ei ole vaarallista ihmisille. Iholle levitettynä siitä imeytyy noin 10–30 %. Imeytynyt malationi metaboloituu nopeasti ja täydellisesti. Malationin metabolian tärkein vaihe on karboksyyliesteraasin kanssa tapahtuva detoksifikaatioreaktio. Tätä entsyymiä esiintyy runsaammin ihmisellä ja muilla nisäkkäillä kuin hyönteisillä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 PubChem: Malathion 
 Human Metabolome Database (HMDB): Malathion 
 Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Malathion 
 DrugBank: Malathion 
 Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Malathion 
 ChemBlink: Malathion 

Hyönteistorjunta-aineet
Organofosfaatit
Kari Johansson

Kari Kalervo Johansson (s. 15. helmikuuta 1947 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1965–1978 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Johansson edusti pääsarjatasolla Turun Tovereita ja Turun Palloseuraa. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa yhteensä 361 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 156 + 170 = 326 ja jäähymääränsä 127 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 18 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 4 + 10 = 14 ja jäähyminuutteja 9. Hän voitti TPS:n joukkueessa Suomen-mestaruuden vuonna 1976 ja saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kolme SM-pronssia.

Johansson pelasi Suomen maajoukkueessa 57 maaottelua, joissa hän teki neljä maalia ja sai kuusi syöttöpistettä. Hän edusti Suomea kerran olympialaisissa ja kahdesti MM-kilpailuissa.

Lähteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Pikkuveli (lyhytelokuva)

Pikkuveli on Oskari Sipolan ohjaama lyhytelokuva vuodelta 2009. Elokuva kertoo uusperheen sisäisistä ristiriidoista.

Elokuva on osa Suomen elokuvasäätiön ja YLE TV1:n Suomalainen novellielokuva 2009 -hanketta.

Tarina
14-vuotiasta Matiasta ollaan laittamassa juhannukseksi kahden aikuisen sisarpuolensa hoteisiin, hän lähtee sisarten kaveriporukan perinteiseen juhannuksenviettoon. Niin sisaret kuten Matiaskaan eivät ole suunnitelmasta innoissaan - vanhempien riitaisan avioeron tuloksena lapsetkin ovat puolensa valinneet. Mökillä Matiaksen ja nuoremman isosisaren Liinan välinen kitka leimahtaa, vanhat haavat revitään auki ja uusia paljastuu. Elokuva lapsista, jotka kantavat vanhempiensa kaunoja.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla
 Suomalainen novellielokuva: Pikkuveli (YLE)

Suomalaiset lyhytelokuvat
Vuoden 2009 suomalaiset elokuvat
Oskari Sipolan ohjaamat elokuvat
Matti Heikkilä

Matti Heikkilä voi tarkoittaa
Matti Heikkilä (1890–1965), kunnallisneuvos, kokoomuksen kansanedustaja 1939–1954
Matti Heikkilä (1947–2008), valtiotieteen tohtori, Stakesin pääjohtaja
Elis Sipilä

Elis Esaias Sipilä (27. lokakuuta 1887 Teuva – 13. joulukuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Ylioppilasvoimistelijoita.

Sipilä voimisteli Suomen joukkueessa sen voittaessa joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset voimistelijat
Suomalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1887 syntyneet
Vuonna 1958 kuolleet
Ratkaiseva isku (televisiosarja)

Ratkaiseva isku on suomalainen dokumenttia ja draamaa yhdistelevä ohjelmasarja, jossa käsitellään rikoksia. 

Sarjan kirjoitti Joni Soila ja ohjasivat Aleksi Mäkelä ja Oskari Sipola.

Jaksoluettelo

Aiheesta muualla
MTV3: Ratkaiseva isku
Solar Television: Ratkaiseva isku
Rikostoimittaja Jarkko Sipilä: Ratkaiseva isku on Suomen tosielämän CSI (MTV3)

Suomalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Elias Salonen

Elias Salonen (s. 10. elokuuta 1994 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat Kotikadun Jarkko Mäkimaa, Sorjosen Elias Ström ja Aikuisten Arttu. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kallion ilmaisutaidon lukiosta keväällä 2014 ja pääsi viidennellä yrittämällä opiskelemaan Teatterikorkeakouluun.

Filmografia

Elokuvat

Lyhytelokuvat

Televisiosarjat

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset lapsinäyttelijät
Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Viktor Smeds

Viktor Reinhold Smeds (18. syyskuuta 1885 Petolahti – 22. helmikuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja, liikemies, voimistelija ja olympiamitalisti. Smeds oli Suomen kansainvälisesti näkyvimpiä urheiluvaikuttajia, ja hän toimi muun muassa kansainvälisen painiliiton puheenjohtajana vuosina 1930–1952. Smeds vaikutti muissakin voimailulajeissa, etenkin nyrkkeilyssä, jossa hän oli Suomen-mestari raskaassa keskisarjassa 1923 ja raskaassa sarjassa 1925.

Elämäkerta 
Smedsin vanhemmat olivat talollinen Johan Erik Smeds ja Lovisa Båsk. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 Helsingin Nya svenska läroverketistä ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1907 ja maisteriksi 1908. Smeds toimi sitten Loviisan  alkeiskoulun ja sen yksityisten jatkoluokkien venäjänkielen, voimistelun ja terveysopin opettajana ja samalla Loviisan  poliisilaitoksen päällikkönä 1909–1916. Sittemmin Smeds oli Athlos-lehden vastaavana toimittajana 1924–1925, Voimailulehden taloudenhoitajana 1926–1927, Helsingin Metro-Goldwyn-Mayer Films oy:n apulaisjohtajana 1929–1931, Elfvingin kalastuslaivaston palveluksessa 1933–1937 ja itsenäisenä liikemiehenä vuodesta 1940 alkaen. 

Smeds voimisteli Suomen joukkueessa sen voittaessa joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908. Suomen itsenäistymisen aikoihin Smeds oli yksi suomalaisen urheilun ruumiillistumista ja huomattavimpia urheiluvaikuttajia. Vuonna 1929 hänet valittiin kansainvälisen painiliiton FILA:n nimiedeltäjän IAWF:n puheenjohtajaksi, missä virassa hän toimi vuoteen 1952 asti. Smedsin puheenjohtajakaudella IAWF:n toiminta aktivoitui huomattavasti. Vuosina 1933–1935 Smeds toimi Suomen Olympiakomitean sihteerinä. Hän toimi myös Suomen Nyrkkeilyliiton puheenjohtajana. Nyrkkeilyssä ja sen kehittymisessä Smeds oli erittäin tärkeä vaikuttaja.

Viktor Smeds toimi vuonna 1941 mukana SS-miesten värväyksessä. Jatkosodan aikana Smeds toimi vankien kuulustelijana, ja sen vuoksi hän koki tarpeen siirtyä syksyllä 1944 Suomesta. Hän siirtyi Stella Polaris-operaation yhteydessä Ruotsiin, mutta palasi pian takaisin Suomeen.

Vuonna 1948 Smedsille myönnettiin SVUL:n aloitteesta Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi.

Teoksia 
 Nyrkkeilytuomari : johdanto kehätuomarin tehtäviin ja nyrkkeilyarvostelun perusteisiin. Suomen nyrkkeilyliitto, Helsinki 1931
 Nyrkkeilykirja ; tekijät Roland Hentzel ja Viktor Smeds ; suomentanut Jori Ilanko. Otava 1936

Suomennoksia 
 Kansainväliset nyrkkeilysäännöt ; suomennos Viktor Smeds ja Arvi Heiskanen. Suomen nyrkkeilykomitea, Helsinki 1949

Lähteet

Kirjallisuus
 Viktor Smeds’ Biography and Olympic Results  Sports Reference LLC.

Viitteet 

Suomalaiset urheiluvaikuttajat
Suomalaiset voimistelijat
Suomalaiset olympiamitalistit
Suomalaiset nyrkkeilytuomarit
Vuonna 1885 syntyneet
Vuonna 1957 kuolleet
Bronson Club

Bronson Club Oy on suomalainen elokuvatuotantoyhtiö. Se perustettiin vuonna 2007 tuottamaan uuden sukupolven tekijöiden elokuvia. Vuonna 2009 Solar Films osti siitä osake-enemmistön. Bronson Clubin tuottajana ja toimitusjohtajana toimii Jesse Fryckman.

Bronson Clubin tuottamia elokuvia 
 Hulluna Saraan / Love and Other Troubles, ohjaaja Samuli Valkama (2012)
 Kulman pojat, ohjaaja Teppo Airaksinen (2012)
 Convict, ohjaaja Lauri Randla (2012)
 Uroot, ohjaaja Oskari Sipola (2011)
 Ella ja Aleksi – Yllätyssynttärit, ohjaaja Juuso Syrjä (2011)
 Elokuu, ohjaaja Oskari Sipola (2011)
 Veijarit, ohjaaja Lauri Nurkse (2010)
 Reindeerspotting – pako Joulumaasta, ohjaaja Joonas Neuvonen (2010)
 Pikkuveli, ohjaaja Oskari Sipola (2009)
 Sauna, ohjaaja AJ Annila (2008)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Bronson Club

Suomalaiset elokuvayhtiöt
Tanja Niskanen

Tanja Niskanen (s. 11. syyskuuta 1992 Säyneinen) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa SM-sarjaseura KalPaa.

Pelattuaan jo nuorempana KalPassa hän edusti kaudella 2008–2009 Alavuden Peli-Veikkoja, minkä jälkeen palasi KalPaan. Hän siirtyi kesken kauden 2014–2015 Mestiksessä pelanneeseen Lapinlahden Luistin -89 -seuraan. Kaudella 2015–2016 hän edusti JYP:iä, ja laukoi JYP:n Suomen-mestaruuden ratkaisseen maalin Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan kolmannen loppuottelun jatkoajalla. Hänet valittiin tuolla kaudella SM-sarjan parhaaksi hyökkääjäksi ja All Stars -kentälliseen. Kaudesta 2016–2017 hän on edustaut jälleen KalPaa. Hänet valittiin Liigan parhaaksi pelaajaksi kaudella 2019–2020 sekä All Stars -kentälliseen kausilla 2018−2019 ja 2019–2020. Hän saavutti SM-hopeaa 2021.

Niskanen on pelannut kaikkiaan 276 SM-sarjan / liigan runkosarjan ottelua, joissa on tehnyt 233 maalia ja antanut 229 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 65 ottelussa 56 maalia ja antanut 50 maalisyöttöä. (tilanne 21.2.2022)

Niskanen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008, 2009 ja 2010. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi helmikuussa 2009 Saksaa vastaan. Hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen Sveitsin MM-kilpailuissa 2011, joissa hän teki yhden maalin ja antoi kolme maalisyöttöä. Hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen 2016 ja MM-pronssijoukkueeseen 2017. Pyeongchangissa 2018 hän saavutti olympiapronssia. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän oli saavuttamassa Suomen ensimmäistä MM-hopeaa. Hän kuului Suomen pronssijoukkueisiin MM-kilpailuissa 2021 ja olympialaisissa 2022.

Hän on pelannut 21.2.2022 mennessä 177 naisten maaottelua ja kerännyt niissä tehopisteet 18+29=47. MM-kilpailuissa hän on tehnyt 32 ottelussa viisi maalia ja antanut kahdeksan maalisyöttöä, olympialaisissa hän on pelannut 13 ottelua, ja antanut kaksi maalisyöttöä.

Tanja Niskanen on sotilasarvoltaan alikersantti ja hänet on valittu Aliupseeriliiton Vuoden urheilijaksi 2019.

Lähteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Jarkko Niemi (näyttelijä)

Jarkko Niemi (s. 30. lokakuuta 1984 Tuusula) on suomalainen näyttelijä.

Niemi valmistui teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2011. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat pääosat elokuvissa Hymypoika ja Ja saapuu oikea yö. Hän on näytellyt myös muun muassa televisiosarjoissa Nymfit, Siskonpeti ja Syke.

Marraskuussa 2011 otsikoihin nousi Niemen "tempaus", kun hän alkoi mekkaloida kesken eduskunnan kyselytunnin. Tempaus oli osa FremantleMedia Finlandin tuottaman CQC -nimisen poliittisen viihdeohjelman pilottijakson kuvauksia. Ohjelmaformaattia oli tarkoitus tarjota MTV3-kanavalle, mutta kanava päätti olla ottamatta sitä ohjelmistoonsa.

Filmografia

Elokuvat

Lyhytelokuvat

Televisiosarjat

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Madbid

MadBid on huutokauppasivusto netissä, ja se aloitti toimintansa Lontoossa vuoden 2008 elokuussa, jonka jälkeen se on edennyt Iso-Britannian johtavaksi pennihuutokauppasivustoksi. Sen kautta on myyty yli 75 000 huutokohdetta, joissa keskimääräinen myyntihinta on ollut 80% vastaavasta normaalista vähittäismyyntihinnasta.

Tällä hetkellä MadBid toimii Iso-Britanniassa, Irlannissa, Saksassa, Italiassa, Espanjassa, Ruotsissa ja Suomessa. Suomessa sivusto toimii osoitteessa MadBid.fi.

MadBid oli vuonna 2010 Iso-Britannian Tech Media Invest yritysten Top 100 -listalla top 30 joukossa. Lisäksi MadBid sai neljän miljoonan punnan rahoituksen Atomico Ventures -sijoittajilta vuoden 2010 heinäkuussa. Sijoittajaryhmään kuuluvat mm. Skypen kehittäjät Niklas Zennström ja Janus Friis.

Aiheesta muualla
 Taloussanomat
 MadBid Suomen sivut 

Huutokauppa
Verkkokaupat
Hierakkalehtimittari

Hierakkalehtimittari (Scopula corrivalaria) on mittareihin kuuluva, harvinainen perhoslaji. Se on aikaisemmin ollut Suomessa rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella, mutta rauhoitus on sittemmin purettu. Vuoden 2010 uhanalaisarvioinnissa laji on arvioitu erittäin uhanalaiseksi (EN).

Koko ja ulkonäkö 
Sekä etu- että takasiivet ovat pohjaväriltään vaaleankellertävät ja kauttaaltaan pienten, tummien pisteiden kirjomat. Siipien poikki kulkee viisi tummemmansävyistä poikkijuovaa, minkä lisäksi jokaisessa siivessä on musta diskoidaalitäplä. Takasiiven ulkoreuna tekee selvän ulospäin suuntautuvan mutkan. Siipien ulkosyrjässä on rivi mustia pisteitä. Siipiripset ovat vaalean kellanruskeat. Siipien alapinnat ovat tummat ja niissä on tumma keskivarjo. Siipiväli on 20–22 mm.

Huomattavan samannäköinen, joskin vaaleampi laji on yleinen luhtalehtimittari (Scopula immutata).

Levinneisyys ja lentoaika 
Lajia tavataan laajalla alueella Länsi-Euroopasta Venäjän kaukoitään, mutta Suomessa lajin levinneisyys rajoittuu aivan etelärannikon tuntumaan. Suomesta ensimmäinen yksilö löydettiin vuonna 1951, mutta laji tunnistettiin maalle uudeksi vasta 1970. Aikuiset perhoset lentävät heinäkuussa.

Elinympäristö ja elintavat 
Koko esiintymisalueellaan harvinainen laji jota tavataan soilla ja kosteilla niityillä. Perhonen on kaikkialla esiintymisalueellaan erittäin paikoittainen. Aikuiset perhoset lentävät yöllä ja tulevat valolle, mutta häiritsemällä ne saattavat olla ajettavissa lentoon myös päivällä. Keskenkasvuinen toukka talvehtii.

Ravintokasvi 
Toukka elää eri hierakkalajeilla (Rumex), etenkin isohierakalla (Rumex hydrolapathum).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 kuva toukasta

Lehtimittarit