Meistriliiga (jääkiekko)

Meistriliiga (kaudella 2017–2018 Nordic Power Hokiliiga, kaudesta 2018–2019 Coolbet Hokiliiga) on jääkiekon korkein sarjataso Virossa. Sarja on perustettu vuonna 1934.

Välillä siinä on pelannut kuusikin joukkuetta samalla kaudella, mutta kaudesta 2015–2016 kauteen 2019–2020 joukkueita oli vain neljä. Kaudella 2020–2021 joukkueita oli viisi. Joukkueiden vaihtuvuus on ollut suurta lähinnä taloudellisista syistä. Kaudella 2021–2022 joukkueita oli seitsemän, ja niistä yksi oli Latviasta. Kaudella 2022–2023 joukkueiden määrä on sama, mutta kaksi niistä on Latviasta.

Alkuvuodet ja neuvostomiehityksen aika 
Viron jääkiekon mestaruussarjan katsotaan alkaneen 7. helmikuuta 1932, jolloin Tallinnan jääkiekkojoukkue pelasi Riiassa Latvian mestarijoukkuetta vastaan. Varsinainen sarjatoiminta käynnistyi Virossa kaudella 1934–1935. Aluksi sarjan toiminta oli katkonaista: Vain kausilla 1934, 1936, 1937, 1939 ja 1940 jaettiin kultamitalit. Näillä kausilla ei kuitenkaan jaettu pronssimitaleita. Sitten Neuvostoliitto miehitti Viron. Jääkiekkotoiminta käynnistyi kuitenkin uudelleen, ja vuonna 1946 sarja pelattiin jälleen. Tuosta kaudesta alkaen pelattiin kulta-, hopea- sekä pronssimitaleista. Viron itsenäistyttyä uudelleen vuonna 1991 sarja jatkui keskeytyksettä. 

Sarjassa edelleen mukana olevista joukkueista perinteikkäin on Meistriliigan alkuvuosia hallinnut, vuonna 1976 perustettu Narva Kreenholm. Se oli alun perin vuonna 1953 perustetun Narva Paemurru Spordikoolin, eli Neuvostoliiton aikana perustetun urheilukoulun jääkiekkojaoston joukkue. Kreenholmin ykkösjoukkue pelasi Neuvostoliiton kolmossarjaa kauden 1991–1992 loppuun saakka, ja sen kakkosjoukkue osallistui Meistriliigaan sen ensimmäisellä kaudella. Sekä koulu että joukkue ovat edelleen toiminnassa.

Nykyään 
Meistriliiga on käytännössä amatöörisarja, jossa vain noin puolenkymmentä parasta pelaajaa saa pelaamisesta palkkaa. Käytännössä he ovat ulkomaalaisvahvistuksia. Siksi parhaat pelaajat lähtevät usein jo nuorina pelaamaan Viron ulkopuolelle, ja se heijastuu vääjäämättä liigan tasoon. Katsojia otteluissa on muutamista kymmenistä muutamiin satoihin. Vaikka yleisömäärät ovat matalia verrattuna esimerkiksi Suomen Liigaan, paikalle saapuneet kannattajat ovat äänekkäitä, riehakkaita ja luovat tunnelmaa halleihin. Pelaajien ja katsojien vuorovaikutus onkin paikoin todella välitöntä.

Itsenäisyyden palauttamisen jälkeisenä 30 kauden aikana Viron mestaruuden on voittanut peräti 11 eri nimistä joukkuetta, mutta sponsorinimien ja muiden vastaavien muutosten takaa löytyy tosiasiallisesti kuusi eri seuraa.

Kaudella 2016–2017 mestaruuden voitti otteluvoitoin 1–3 Narva PSK, ja HC Viking jäi hopealle. Kaudella 2017–2018 mestaruuden voitti otteluvoitoin 3–1 HC Viking, ja Tartu Kalev Välk jäi hopealle. Pronssia sai HC Vipers voitettuaan pronssiottelussa Narva PSK:n maalein 5–6. Seuraavalla kaudella 2018–2019 puolestaan Tartu Välk 494 voitti mestaruuden, kun se kukisti Narva PSK:n otteluvoitoin 3–0. Kaudella 2019–2020 runkosarjan ja Viron mestaruuden voitti Tartu Välk 494. Pudotuspelejä ei pelattu koronaviruspandemian takia.

Kaudella 2020–2021 pudotuspelien ulkopuolelle jäi 16 ottelua käsittäneen runkosarjan jälkeen HC Vipers. Pudotuspelit alkoivat suoraan välieristä, joissa paras ensimmäisestä -järjestelmällä pelatuissa peleissä loppuotteluun selvisivät Välk 494 ja HC Panter. Paras kolmesta -järjestelmällä pelatussa loppuottelusarjassa Viron mestaruuden voitti Välk 494 otteluvoitoin 2–1. Kaudella 2021–2022 sarja vietti 90-vuotisjuhlakauttaan.

Suomalaispelaajia 
Vuosina 2000–2021 Meistriliigassa on pelannut yhteensä 28 suomalaista. Menestynein heistä on Suomi-sarjassa tehokkaasti pelannut ja Oulun Kärpissä SM-liigaakin pelannut Jussi Nieminen. Nieminen pelasi Virossa yhteensä yhdeksän kautta eri joukkueissa, ja parhaalla kaudellaan hän teki 17 otteluun 27+35=62 pistettä.

Joukkueet

Voittajat

Viron mestaruudet 

 1934 - Kalev Tallinn
 1936 - ASK Tartu
 1937 - Kalev Tallinn
 1939 - ASK Tartu
 1940 - Sport Tallinn 
 1946 - Dünamo Tallinn
 1947 - Dünamo Tartu
 1948 - Dünamo Tallinn 
 1949 - Dünamo Tallinn
 1950 - LTM Tallinn 
 1951 - LTM Tallinn 
 1952 - Dünamo Tallinn
 1953 - Dünamo Tallinn
 1954 - Dünamo Tallinn

 1955 - Dünamo Tartu 
 1956 - Kalev Kohtla-Järve
 1957 - Dünamo Tartu
 1958 - Kalev Tallinn
 1959 - Kalev Tallinn
 1960 - Kalev Tallinn
 1961 - Kalev Tallinn
 1962 - Kalev Tallinn
 1963 - Ekskavaator Tallinn
 1964 - Taksopark Tallinn
 1965 - Tempo Tallinn
 1966 - Ekskavaator Tallinn
 1967 - Kreenholm Narva
 1968 - Tempo Tallinn
 1969 - Kreenholm Narva
 1970 - Keemik Kohtla-Järve
 1971 - Kreenholm Narva
 1972 - Keemik Kohtla-Järve
 
 1973 - Kreenholm Narva
 1974 - Keemik Kohtla-Järve
 1975 - Kreenholm Narva
 1976 - Keemik Kohtla-Järve
 1977 - Keemik Kohtla-Järve
 1978 - Talleks Tallinn
 1979 - Keemik Kohtla-Järve
 1980 - Keemik Kohtla-Järve
 1981 - Talleks Tallinn
 1982 - Kalev Sillamäe
 1983 - Keemik Kohtla-Järve
 1984 - Keemik Kohtla-Järve
 
 1985 - Keemik Kohtla-Järve
 1986 - Kreenholm II Narva
 1987 - Keemik Kohtla-Järve
 1988 - Kreenholm II Narva
 1989 - Keemik Kohtla-Järve
 1990 - Kreenholm II Narva
 1991 - Kreenholm II Narva
 1992 - Kreenholm Narva
 1993 - Kreenholm Narva
 1994 - Kreenholm Narva
 1995 - Kreenholm Narva
 1996 - Kreenholm Narva
 1997 - Välk 494 Tartu
 1998 - Kreenholm Narva
 1999 - Välk 494 Tartu
 2000 - Välk 494 Tartu

 2001 - Narva 2000
 2002 - Välk 494 Tartu
 2003 - Välk 494 Tartu
 2004 - HC Panter Tallinn
 2005 - HK Stars Tallinn
 2006 - HK Stars Tallinn
 2007 - HK Stars Tallinn
 2008 - Kalev-Välk Tartu
 2009 - GMP Stars Tallinn
 2010 - Viru Sputnik Kohtla-Järve
 2011 - Tartu Kalev-Välk
 2012 - Tartu Kalev-Välk
 2013 - Tallinna Viiking Sport
 2014 - Tallinna Viiking Sport
 2015 - Tartu Kalev-Välk
 2016 - Narva PSK
 2017 - Narva PSK
 2018 - HC Viking Tallinn
 2019 - Välk 494 Tartu
 2020 - Välk 494 Tartu
 2021 - Välk 494 Tartu

Mitalitaulukko vuoteen 2011

Lähteet

Aiheesta muualla
 Eesti Jäähokiliit

Jääkiekkosarjat
Viron jääkiekko