joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Bitinskoje (Pljussa)

Bitinskoje () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella Strugi-Krasnyjen- ja Pljussan piirien välisellä raja-alueella.

Maantietoa 
Järvi on 1,9 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,04 neliökilometriä eli 104 hehtaaria. Sen keskisyvyys on noin 3 metriä, mutta syvin kohta on 8 metriä. Järvi sijaitsee metsäalueella, joka jää laajan suoalueen eteläpuolelle. Lähimmät kylät sijaitsevat kolmen (), kuuden () ja viiden kilometrin päässä ().

Luontoarvoja 
Järven korpimetsien ympäröimät rannat päättyvät hyllyvälle turvesuolle. Järven kalastoon kuuluvat ainakin ahven ja mutakala.

Historiaa 
Järven lähialueella sijaitsee kumpukalmisto, joka ajoitetaan ensimmäiselle esikristilliselle vuosituhannelle. Vanhoista keskiaikaisista verokirjoista tiedetään myös, että alueella on sijainnut verotettavia kyliä. Vielä 1930-luvulla seutua on asutettu virolaisten toimesta ja vuonna 1937 seudulla oli jopa 60 taloa käsittävä kyläyhteisö. Se kuitenkin hajoitettiin vuoteen 1939 mennessä.

Vesistösuhteita 
Järvi sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Pljussan valuma-alueella, jonka sivujoen Tšornajajoen valuma-alueeseen se kuuluu. Järvestä lähtee Korytnjaoja itään päin ja se yhtyy muutaman kilometrin jälkeen Tšornojejärvesta tulevaan Tšornajajokeen, joka samalla alkaa kaartaa kohti itää. Tšornaja yhtyy parinkymmenen kilometrin jälkeen pääuomaansa Pljussaan. Järven valuma-alueen koko on 10,2 neliökilometriä, vaikka eräissä lähteissä se on ilmoitettu olevan myös 8,4 neliökilometrinä.

Huomautuksia

Lähteet 

Pihkovan alueen järvet
Tšornajan valuma-alue (Pljussa)
Kirsikääpä

Kirsikääpä (Postia perdelicata) on Suomessa harvinainen ja uhanalainen kääpälaji. Se kasvaa keloissa ja kuorettomilla maapuilla vanhoissa metsissä, isäntäpuinaan mänty ja kuusi.

Kirsikäävän itiöemä on yksivuotinen ja pieni, yleensä täysin pileaattinen tai heikosti puoliresupinaattinen. Tuoreena itiöemä on pehmeä, kuivana kova ja mureneva. Yläpinta on lumivalkoinen ja muutenkin niin malto kuin alapintakin ovat valkoisia. Pillit ovat pyöreitä tai vähän sokkeloisia, 4–6 millimetrillä. Kannattaa huomata, etteivät pillit kuivuessaan repeile isommiksi kuten kitukäävällä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Kirsikääpä (Postia perdelicata)

Haprakäävät
Ruskolahosienet
Korukääpä

Korukääpä (Postia persicina) on kuusella elävä kääpä, joka on Suomessa hyvin harvinainen ja uhanalainen laji. Korukääpä viihtyy vanhoissa metsissä ja kasvaa kuolleiden puiden kuorella tai paljaalla puulla.

Itiöemä kasvaa aikaisin kesällä ja on yksivuotinen, pienikokoinen, tyypiltään pileaattinen (hyllymäinen tai typäkkä). Tuoreena lakki on juustomaisen pehmeä ja kuivana liitumaisen kova. Nuorena korukääpä on väriltään kermavalkoinen, vanhemmiten se muuttuu enemmän hennon persikanpunasävyiseksi. Punasävy voimistuu itiöemän kuivuessa mutta menettää heleytensä. Reuna on tukeva ja poimuileva. Lohkopinnassa näkyy yläpinnan alla heikosti oranssi kerros, jonka jälkeen malto ja pillit ovat valkoista. Pillipinta kellastuu kuivuessaan, pillejä on 2–5 millimetrillä. Aktiivisesti kasvavan korukäävän pillipinnasta voi pisaroida maitomaista nestettä.

Vertaa muihin kääpiin: ruskakääpä, häivekäävät, karvaskääpä, tippakääpä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Korukääpä (Postia persicina)

Haprakäävät
Ruskolahosienet
Coton Sport FC de Garoua

Coton Sport FC de Garoua, lyhyemmin Coton Sport, on kamerunilainen jalkapalloseura maan pohjoisosassa sijaitsevasta Garouasta.

Coton Sport perustettiin 1986. Seura pelasi 2. sarjatasolla vuoteen 1993 asti, minkä jälkeen siitä on tullut Kamerunin menestynein seurajoukkue. Coton Sport on voittanut maan mestaruuden 15 kertaa ja cupin kuudesti. Coton Sport ylsi vuonna 2008 Afrikan Mestarien liigassa loppuotteluun, mutta hävisi sen egyptiläiselle Al-Ahlille yhteismaalein 2–4.

Lähteet 

Kamerunin jalkapallo
Jalkapalloseurat
Vuonna 1986 perustetut urheiluseurat
Radio Saghan

Radio Saghan on radioasema Moptin kaupungissa Malissa.

Huhtikuussa 2004 perustettu yhteisöradio toimii ULA-alueella taajuudella 91,2 MHz. Sen kuuluvuusalueen laajuus on sata kilometriä. Aseman lähetykset on suunnattu lähinnä nuorisolle. Toiminnan tavoitteita ovat ajatustenvaihdon välineenä toimiminen, nuorison yhteenkuuluvuuden vahvistaminen ja kuulijakunnan saaminen mukaan yhteisön kehittämiseen.

Lähetysten kielet ovat bambara, fulani, bozo, songhai, tamašek, bomu, dogon ja ranska. Asemalla on 19 työntekijää, joista 11 on kokopäiväisiä. Oman tuotannon lisäksi välitetään Radio Klédun ja Voice of American ohjelmia.

Aseman lähetyksiä voi kuunnella myös Internetissä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Radio Saghanin sivusto 

Malilaiset radioasemat
Mopti
Eeva Kallio

Eeva K. Kallio (s. 1959)  on Jyväskylän yliopiston ja Tampereen yliopiston dosentti, alueinaan aikuisuuden kognitiivinen ja psyykkinen kehitys. Hänen erikoisalansa on viisauden tutkimus. Hän toimii erikoistutkijana Jyväskylän yliopiston Koulutuksen tutkimuslaitoksessa.  

Kallio on väitellyt Jyväskylän yliopiston psykologian laitoksella 1988 aiheenaan yliopisto-opiskelijoiden tieteellisen ajattelun kehittäminen. Hänen tuotantonsa on kuitenkin enemmän keskittynyt filosofisen psykologian ja teoreettisen tutkimuksen alueelle, erityisesti aikuisuuden kognitiivisen kehityksen postformaaliksi oletetun kehitysvaiheen kriittiseen analyysiin. Kriittinen artikkeli postformaalin ajattelun käsitteestä on mainittu Oxford University Online Bibliography -tietokannassa yhtenä merkittävänä alueen tutkimuksista. 

Kallio on toimittanut Ajattelun kehitys aikuisuudessa – kohti moninäkökulmaisuutta -teoksen, julkaisijana Suomen Kasvatustieteellinen Seura. Vuonna 2020 on julkaistu hänen toimittamansa Routledgen  teos Development of Adult Thinking. Interdisciplinary Perspectives on Cognitive Development and Adult Learning. Hän on lisäksi kirjoittanut Jenni Spännärin kanssa teoksen Viisaus – käyttäjän opas (2020).

Kallio on ollut julkisuudessa lähinnä viisautta koskevan teoreettisen tiedon levittäjänä osana aikuisuuden kehitystä . Kallio toimii myös Viisaus ja oppiminen -tutkimusryhmän johtajana Jyväskylän yliopistossa Koulutuksen tutkimuslaitoksessa  ja on European Society for Research in Adult Development -järjestön perustajajäsen ja sen kunniapresidentti . Hän on saanut Jyväskylän yliopiston Tiedonvalo-palkinnon vuonna 2018. Hän on Suomen Akatemian rahoittaman Wisdom in Practice- tutkimusryhmän jäsen 2022-2026 

Kallio on myös osallistunut Kriittisen korkeakoulun toimintaan.

Julkaisut
 Kallio, E. K. (Ed.). 2020. Development of Adult Thinking.Interdisciplinary Perspectives on Cognitive Development and Adult Learning. London: Routledge.
 Spännäri, J. & Kallio, E.K. 2020. Viisaus: käyttäjän opas. Jyväskylä: Tuuma.
 Kallio, Eeva (toim.) 2016 Ajattelun kehitys aikuisuudessa: kohti moninäkökulmaisuutta. Helsinki: Suomen kasvatustieteellinen seura
 Kallio, Eeva 2005. Kasvatus hajoavassa ajassa. Jyväskylä: Jyväskylän yliopistopaino. (tutkimusraportti)
 Kallio, Eeva 1998 Training of Students' Scientific Reasoning Skills. Volume 139 of Jyväskylä studies in education, psychology and social research, University of Jyväskylä.

Lähteet 

Suomalaiset filosofit
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Satumetsä

Satumetsä on Järvenpään kaupungin 18. kaupunginosa, joka sijaitsee noin kolmen ja puolen kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Kaupunginosa sijoittuu Järvenpään itäiselle puolelle ja sitä sivuaa etelässä Sipoontie sekä Vanha Yhdystie. Kaupunginosan itäpuolelle sijoittuu Helsinki-Lahden moottoritie sekä Vanha Lahdentie. Satumetsä kuuluu Rousun suunnittelualueelle, joka sijaitsee Terholan ja Satumetsän kaupunginosissa, Lallankadun päässä, pientaloasutuksen pohjoispuolella. Suunnittelualue on osoitettu Järvenpään kaupungin yleiskaavassa tiivistä pientalorakentamista varten. Satumetsän eteläpuolella sijaitsee Satukallio, jossa ovat Satumetsää lähimpänä olevat ruokakauppa Satukallion K-Market sekä ala-aste Oinaskadun koulu.

Puistot 
 Sumpinpuisto – Peikkometsäntien itäpuolella Sumpinkujan kohdalla – jää radan alle

Historia 
Satumetsä on tunnettu Peikkometsäntiellä sijainneesta Järvenpään Fauni-Peikkometsästä, joka toimi nimillä Peikkometsä, Peikkopuisto, Satumetsä ja Fauniland. Peikkometsä tunnetaan suosituista Fauni-peikoista sekä teemapuistosta. Peikkometsän perustajat Martti Kuuskoski ja Helena Kuuskoski muuttivat Järvenpäähän vuonna 1957 ja rakennuttivat nykyiselle Satumetsän alueelle perheensä asuintilat, tehdasrakennuksen peikkojen valmistusta varten sekä teatterin ja myymälän. Peikkometsä pystyi parhaillaan työllistämään yli 200 työntekijää, mutta vuonna 1971 yhtiö ajautui konkurssiin. Vuonna 1983 Peikkometsän entisiin tiloihin rakennettiin Järvenpään Peikkopuisto, jossa oli uutuutena nukketeatteri Sumppi. Peikkopuiston toiminta lakkautettiin vuonna 1987 ja Peikkometsän alue myytiin vuonna 1999 yritys- ja asumiskäyttöön.

Lähteet 

Järvenpään kaupunginosat
Kubanin portaat

Kubanin portaat on eräs hävittäjälentäjien käyttämä ilmataistelutaktiikka. Sen kehitti venäläinen hävittäjälentäjä Aleksandr Pokryškin. Hän muotoili sen Kubanin luona käytyjen ratkaisutaistelujen aikana natsi-Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon. Siinä on piirteitä suomalaisten varsinkin jatkosodan alussa omaksumasta heiluritaktiikasta sekä Thach weavesta. Kubanin portaita käytettiin sovelletusti jopa vielä Korean sodassa. 

Kubanin portaat perustuu nopeaan hyökkäykseen ja pikaiseen irtautumiseen ilmataistelusta. Siinä pyritään hyödyntämään suuremman lentokorkeuden ja korkeamman lentonopeuden tuomia etuja vastustajaan nähden. Avainsanat tässä tekniikassa ovat: "korkeus-nopeus-liike-tulitus" (ven. vysota-skorost-manevr-ogon). Ratkaisevaa oli, että rintamalle taistelukäyttöön saatiin riittävän suorituskykyisiä lentokoneita, joista ratkaisevia olivat MiG-3 eräänä ensimmäisistä neuvostovalmisteisista ja englantilaiset sekä amerikkalaiset Lend-Lease -aseapuna toimitetut taistelukoneet.

Lähteet
 George Mellinger & John Stanaway: Bell P-39 ässät. Osprey/Koala-Kustannus, 2002.
http://www.historyofwar.org/articles/weapons_P-39_Airacobra_Soviet.html

Viitteet

 Ilmasodankäynti
Sodankäynnin strategia
Tuomo Kuusi

Tuomo Kuusi  on suomalainen matemaatikko, joka on lokakuusta 2018 lähtien työskennellyt Helsingin yliopiston matematiikan professorina.  Hän lukeutuu matematiikan alalla maailman viitatuimpien tutkijoiden joukkoon (2019). Hän on voittanut tutkimustyölleen esimerkiksi arvostettua Euroopan tiedeneuvoston (ERC) Con­so­li­da­tor Grant -ra­hoi­tus­ta vuosille 2019–2023. Tällöin hän paneutuu haasteisiin, jotka ovat todennäköisyysteorian,  osittaisdifferentiaaliyhtälöiden ja variaatiolaskennan leikkauspisteessä. Hän tutkii esimerkiksi satunnaisten osittaisdifferentiaaliyhtälöiden ratkaisuiden tilastollisia ominaisuuksia.

Kuusi väitteli tohtoriksi Teknillisen korkeakoulun Matematiikan laitokselta vuonna 2007. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa oli otsikoitu Harnack estimates for supersolutions to a nonlinear degenerate parabolic equation.  Väitöstyön ohjaaja oli professori Juha Kinnunen.

Kuusi nousi marraskuussa 2019 maailman viitatuimpien tutkijoiden joukkoon matematiikan alalla (Highly Cited Researchers, luokka Mathematics). Tämä tunnustus pohjautuu analyytiikkayritys Clarivaten ylläpitämään Web of Science -julkaisutietokantaan. Marraskuussa 2019 julkaistuun luetteloon oli valittu yhteensä noin 6 200 tutkijaa, joista 3 700 oli ryhmitelty johonkin 21:stä selvityksessä mukana olleesta tieteenalaryhmästä ja 2 500 oli poikkitieteellisten aihepiirien tutkijoita. Heistä kukin lukeutuu tieteenalaryhmässään viitatuimman prosentin joukkoon kaikista julkaisutietokannassa mukana olevista alan tutkijoista.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Google Scholar: Tuomo Kuusi  (scholar.google.com)
Tuomo Kuusi. Highly cited, Professor - Mathematics and Statistics, University of Helsinki  (publons.com)
Tuomo Kuusi, Professor. Publications  (helsinki.fi)
 Tuomo Kuusi. University of Helsinki, Department of Mathematics and Statistics  (researchgate.net)

Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Suomalaiset matemaatikot
Helsingin yliopiston professorit
Viitatuimmat tutkijat Clarivaten mukaan
Ilkka-Pohjalainen

Ilkka-Pohjalainen on sanomalehti, joka syntyi Ilkan ja Pohjalaisen yhdistyessä. Lehteä julkaisee Ilkka Oyj:n tytäryhtiö I-Mediat Oy. Lehden päätoimittaja on Markku Mantila, ja ilmestyminen alkoi 30. tammikuuta 2020. Lehti on suomenkielisen Pohjanmaan ja Etelä-Pohjanmaan maakuntien äänitorvi ja puolestapuhuja, kun Pohjalainen (Vaasa) oli aiemmin Kokoomuksen äänenkannattaja ja Ilkka keskustalainen (Maalaisliitto).

Historia 
Ilkka-Yhtymä ilmoitti syyskuussa 2019 suunnittelevansa kahden sanomalehtensä, Ilkan ja Pohjalaisen, yhdistämistä. Yhdistymisen myötä lehdistä yhdistyi Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan yhteinen lehti. Uudistuksen taustalla oli Yhtymän toimitusjohtaja Olli Pirhosen mukaan liiketoiminnan kannattavuuden turvaaminen sekä vastaaminen mediakulutuksen ja toimintaympäristön muutoksiin.

Uudistuksen toteuttamiseksi Ilkka-Yhtymä aloitti henkilöstöään koskevat yhteistoimintaneuvottelut, joiden tuloksena 26 henkilöä irtisanottiin. Lisäksi työntekijöitä osa-aikaistettiin, määräaikaistettiin ja vapautuvia toimia jätettiin täyttämättä. Joitakin vähennyksiä toteutettiin vapaaehtoisratkaisuina. Vähennykset koskivat I-print Oy:n painotoimintaa sekä I-Mediat Oy:n sisältötuotantoa ja kaupallisia toimintoja. Yt-neuvottelujen seurauksena molempien lehtien päätoimittajien, Satu Takalan ja Toni Viljanmaan, tehtävät päättyivät.

Uusi lehti, päätoimittaja ja julkaisuaikataulu julkistettiin marraskuussa 2019. Ilkka-Yhtymän kustannustoiminnan liiketoimintajohtaja Jarno Puution mukaan uuden nimen halutaan edustavan "koko Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan aluetta sekä olevan yhtä aikaa sekä historiaa kunnioittava että uuteen suuntautuva".

Linja 
Ilkka-Pohjalainen kertoo olevansa puolueisiin sitoutumaton ja poliittisesti riippumaton maakuntien media. Lehden tarkoituksena on luoda yhteisöllisyyttä ja valtakunnallista tunnettavuutta. Lehden pyrkimyksenä on yhteistyön kasvattaminen vaikutusalueella.

Ilkka-Pohjalainen kertoo kannattavansa demokratiaa, kestävää markkinataloutta, yrittäjyyttä sekä oikeusvaltiota, johon kuuluu kansalaisten yhdenvertaisuus, yksityisyyden ja omaisuudensuoja sekä mahdollisimman laaja ilmaisu- ja sananvapaus. Lehti pyrkii ratkaisuhakuisuuteen ja uskoo tulevaisuuteen.

Lehti on sitoutunut journalistin ohjeisiin ja tukee Julkisen sanan neuvoston toimintaa. Lehti pyrkii totuudenmukaisuuteen, tasapuolisuuteen, moniarvoisuuteen ja kannattaa tasa-arvoa sen kaikissa eri ilmenemismuodoissa. Lehti uskoo laadukkaaseen koulutukseen, sivistykseen ja osaamiseen. Lehti ajaa jokaisen mahdollisuutta kouluttautua kykyjensä ja lahjojensa mukaan. Lehti on ylpeä itsenäisestä Suomesta ja kannustaa maakuntien kansainvälistymiseen. Lehti näkee Suomen osana läntistä arvoyhteisöä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ilkka-Pohjalainen

Suomalaiset sanomalehdet
I-Mediat
Etelä-Pohjanmaan media
Pohjanmaan media
Seinäjoen media
Vaasan media
Töijensalo

Töijensalo  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Sysmässä.

Maantietoa 
Saari on 2,9 kilometriä pitkä, 2,3 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 6,7 neliökilometriä eli 670 hehtaaria . Se sijaitsee Tehinselän itäosassa Paimenselän edessä. Sen saariryhmässä on yli 20 pientä saarta. Suuria saaria ovat lounainen Kähärinsaari, luoteinen Kinnarinsaari, pohjoiset Vähä-Juures ja Iso-Juures, ja mantereen suunnalla kaakossa sijaitsee Sotkettama. Sotkettaman välissä on yli 100 metriä leveä Hirvensalmi, jonka poikki on rakennettu tiepenger ja lyhyt silta. Kähärinsaaren välissä on noin 10–500 metriä leveä salmi, jonka kapeimpaan kohtaan on rakennettu tieyhteys. Nämä kolme saarta suojaavat väliinsä lahdelman, joka on alttiina vain etelätuulille. Töijensalon itäpuolella aukeaa Paimenselkä ja länsipuolella Tehinselkä.

Töijensalo on pinta-alaltaan saariryhmänsä suurin saari. Saaren kaakkoisosa muodostaa neliökilometrin kokoisen niemimaan, joka liittyy kapealla kannaksella emäsaareensa. Kannas jää Pietilänlahden Varpuslahden välin. Emäsaaressa on kaksi korkeaa vuorta. Pohjoinen Pietilänvuori kohoaa 135 metrin korkeuteen mpy. ja läntinen Rapalanvuori yhtä korkealle. Molemmat vuoret ovat osittain kallioisia vuoria, jotka näkyvät 60 metrin korkuisina Tehinselän suunnalla kauaksi järvelle. 

Saari on metsämaan peitossa, mutta mäkien välissä ja keskellä saarta on jäljellä yksi toimiva maatila peltomaineen. Vakituista asutusta on kolmella tilalla, mutta niiden lisäksi on pääasiassa rannoilla noin 80 vapaa-ajan asuntoa. Sysmän kirkonkylältä tulee Suopelloon asti yhdystie 4131, joka haarautuu siitä Hunningaksen kautta ja Sotkettaman läpi kulkevaksi saaritieksi, joka ylittää Hirvensalmen ja haarautuu saarella moneksi metsä- ja mökkitieksi. Kun päätie jatkaa Kivisalmen yli Kähärinsaareen ylittää yksi sivutie Sorkkalahden tullessaan Sulkusaareen. Kinnarinsaarelle ei mene tietä.

Historiaa 
Hartolan seudun taloudellisessa kartoassa vuodelta 1935 on saarelle piirretty kolme maatilaa peltoineen ja niiden lisäksi kaksi muuta tilaa. Saarelle ei kulje tietä edes Sotkettumaan lähelle, vaan saaren asukkaat ovat kulkeneet mantereelta veneellä rantautuen saaren itäpäähän Hirvensalmeen tai Pietilänlahteen. Maatilojen välille on kartan mukaan rakennettu tiet.

Vuosien 1965 ja 1969 peruskartoissa on peltoala hieman vähentynyt eikä saareen ole vielä rakennettu tietä. Itärannassa on jo pari vapaa-ajan asuntoa. Tie saariin on kuitenkin rakennettu ennen vuoden 1985 karttoja ja se kulkee kartassa samoja reittejä kuin nykyään. Mökkejä on yli kymmenen. Vain saaren keskellä olevalla maatilalla on enää peltoja viljelyssä. Vuosien 1993 ja 1996 kartoissa on jo kolmisenkymmentä mökkiä ja karttoihin on nyt merkitty aie rakentaa lisää teitä ja runsaasti lisää kesäasuntoja.

Huomautukset

Lähteet 

Päijänteen saaret
Sysmän saaret
WorldSkills-kilpailu

WorldSkills-kilpailu (eng. WorldSkills Competition), eli ammattitaidon maailmanmestaruuskilpailu, on joka toinen vuosi järjestettävä nuorten kansainvälinen ammattitaitokilpailu. Kilpailussa ratkotaan maailmanmestaruudet noin 50 lajissa, jotka edustavat ammatillisen koulutuksen eri aloja. Aikaisemmin tapahtuma on tunnettu nimellä Skill Olympics, suomeksi taito-olympialaiset.  

WorldSkills-kilpailu mahdollistaa vertailun eri maiden ammattikoulutettujen nuorten ammattitaitojen välillä. Kilpailut edistävät siten kansainvälistä yhteistyötä sekä tietojen ja kokemusten vaihtoa maiden välillä. WorldSkills-kilpailun historia on yli 50 vuotta vanha, ja vuodesta 1989 lähtien tapahtuma on toteutettu parittomina vuosina. Kilpailut järjestää WorldSkills International. 

Joka toinen vuosi ammattitaitoiset nuoret eri puolilta maailmaa kokoontuvat kilpailemaan ammattitaidoissa yleisön edessä. Kilpailijat on valittu edustajiksi kansallisten karsintakilpailujen kautta. Tällä hetkellä kilpaillaan noin 50 eri lajissa ja kilpailijoita on noin 60 eri maasta. Virallisten kilpailulajien lisäksi kilpaillaan myös eri näytöslajeissa. Kaikki kilpailulajit edustavat tekniikan, teollisuuden ja palveluteollisuuden eri ammatteja. Kilpailu kestää neljä päivää. 

Suomi osallistui ensimmäistä kertaa taito-olympialaisiin vuonna 1989 Birminghamissä. Nykyään kilpailijat valitaan karsintakilpailujen kautta ja joukkue kulkee ammattitaitomaajoukkueen nimellä. Suomessa ammattitaitokilpailutoiminnasta vastaa Skills Finland ry.

WorldSkills Helsinki 2005 

WorldSkills-tapahtuma on järjestetty Suomessa kerran, vuonna 2005. Kilpailu käytiin Helsingin Messukeskuksessa toukokuussa 2005. Kilpailuun osallistui noin 700 nuorta 38 eri maasta ja kilpailulajeja oli noin 40. Kävijöitä nelipäiväisessä tapahtumassa oli yhteensä 118 000, mikä tekee WorldSkills Helsinki 2005 -tapahtumasta yhden kävijämäärältään suurimmista Messukeskuksessa koskaan järjestetyistä tapahtumista. 

Suomi oli MM-kilpailujen neljänneksi menestyksekkäin maa Sveitsin, Korean ja Saksan jälkeen. Suomi voitti neljä kultaa, yhden hopean ja kolme pronssia sekä 17 diplomia.

Viralliset kilpailulajit 

Viralliset kilpailujait viimeisimmässä WorldSkills-kilpailussa (WorldSkills Kazan 2019).

Aikaisemmat kilpailut

Tulevat kilpailut 
46. 2021: Shanghai, Kiina 

47. 2023: Pietari, Venäjä

Ulkoiset linkit 

 WorldSkills International - virallinen sivusto 
 WorldSkills International - Portaali, joka keskittyy kilpailuihin 
 WorldSkills-säätiö 
Kansainväliset kilpailut

Työ
Starship

Starship (englantia, 'tähtialus') voi tarkoittaa muiden muassa:

 Starship, yhdysvaltalainen rockyhtye
 Starship, SpaceX:n avaruuskuljetusväline
 Starship Technologies, kuljetusrobotteja valmistava yritys
 Star Ship, vuoden 1977 videopeli
 Starship 1, vuoden 1977 videopeli
 Sid Meier's Starships, vuonna 2015 julkaistu videopeli
Lebevoje

Lebevoje () on järvi Luoteis-Venäjällä Leningradin alueen Lugan piirissä.

Maantietoa 
Järvi on 1,2 kilometriä pitkä, 0,63 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 50 hehtaaria. Järvi on muodoltaan pyöreä, mutta sen koillispäässä sijaitsee kaksi lahtea, joista itään päin työntyvällä on pituutta 350 metriä. Järvi on metsäjärvi, jonka länsipuolella sijaitsee laaja ja kostea suoalue. Aution järven itäisille rannoile johtaa teitä, mutta sielläkään ei ole asutusta.

Vesistösuhteita 
Lebevoje sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Narvanjoen alueella, jonka Pljussan valuma-alueen pääuoman Pljussajoen sivujoen Vjordugan valuma-alueeseen se kuuluu. Järvi sijaitsee valuma-alueensa latva-alueilla pienessä järviryppäässä, johon kuuluvat myös esimerkiksi Peljuga, Zaverdužje, Gornešenskoje ja Laukaanjoen vesistöön kuuluva Sjabero. Järvien joukossa on runsaasti niemttömiä pieniä lampia. Lebevojen eteläpäästä lähtevä pieni suopuro yhtyy pian Tšornajaan, joka on Vjordugan sivujoki. Vjorduga puolestaan yhtyy 22 kilometrin jälkeen Pljussaan. Järven valuma-alueen koko on 4,0 neliökilometriä.

Huomautuksia

Lähteet 

Leningradin alueen järvet
Vjordugan valuma-alue
Karvaskääpä

Karvaskääpä (Postia stiptica), joskus myös nimellä karvashaprakääpä, on Suomessa yleisesti tavattava kääpälaji. Se aiheuttaa etenkin kuusille ruskolahoa, mutta voi elää myös muissa havupuissa ja harvoin lehtipuissakin. Lehtipuilla tavattava muoto oletettiin aiemmin omaksi lajikseen, mahlakääväksi (Postia immitis), mutta dna-vertailujen perusteella kyseessä on sama laji.

Karvaskääpä kasvattaa yksivuotisen pileaattisen itiöemän, joka on muodoltaan typäkkä tai kiilamainen ja sen kokonaispaksuus tyvessä 1–5 cm. Yläpinta on vyöhykkeettömän liidunvalkoinen ja tuoreena tahmea, kuivana se kellastuu voin väriseksi ja koko itiöemä muuttuu kovaksi ja lohkevaksi. Alapinnan väritys muuttuu samalla tavalla, pillejä on 4–6 millimetrillä. Kuivan itiöemän lohkopinnassa vaalean mallon ja ruskeaksi muuttuvien pillien väriero on selvä. Karvaskääpä maistuu polttavan kitkerälle. Lehtipuissa elävän muodon itiöemä on ohuempi ja maku lievempi, kuivuessaan se pysyy melko pehmeänä ja väriltään valkoisena tai muuttuu rusehtavaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Karvaskääpä (Postia stiptica)

Haprakäävät
Ruskolahosienet
Pierre Gaspard Chaumette

Pierre Gaspard Chaumette (käytti myös nimeä Anaxagoras Chaumette; 24. toukokuuta 1763 Nevers, Ranska – 13. huhtikuuta 1794 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen vallankumouksellinen, joka toimi Ranskan suuren vallankumouksen aikana Pariisin kaupunginhallinnossa. Hän oli kristinuskon vastaisen liikkeen (déchristianisation) johtajia.

Chaumetten isä oli suutari. Nuoruudessaan Chaumette oli messipoikana merillä ja opiskeli kasvitiedettä. Hän aloitti lääketieteen opiskelun Pariisissa viimeistään vuonna 1789 tai 1790. Hän liittyi vallankumouksen alkuvaiheessa Pariisin kordelieeriklubiin ja kirjoitti useisiin radikaaleihin lehtiin kuten Révolutions de Paris -lehteen mutta pysyi aluksi varsin tuntemattomana. Hän allekirjoitti heinäkuussa 1791 kuningas Ludvig XVI:n kruunusta luopumista vaatineen adressin. Chaumette tuli tunnetuiksi jyrkillä puheillaan elo–syyskuun 1792 tapahtumien aikoihin, kun ensimmäinen tasavalta perustettiin. Joulukuussa 1792 hänet nimitettiin Pariisin kommuunin yliprokuraattoriksi. Hän pyrki toteuttamaan pääkaupungissa monia sosiaalisia uudistuksia: sairaaloiden oloja parannettiin, köyhille järjestettiin kunnallinen hautauspalvelu, kouluissa kiellettiin piiskaamisrangaistukset ja myös prostituutio ja arpapelit kiellettiin. Chaumette tuki vallankumoustuomioistuimen perustamista.

Chaumette oli vankkumaton antiklerikalisti, ja hän tuki pyrkimystä korvata katolinen kirkko ja kristinusko ateistisella järjen palvonnalla. Hän järjesti 10. marraskuuta 1793 Pariisin Notre-​Damen katedraalissa ensimmäisen järjenpalvontaseremonian. Järjen henkilöitymää esitti seremoniassa hänen aatetoverinsa Antoine-François Momoron vaimo. Chaumette määräsi 23. marraskuuta 1793 kaikki Pariisin kirkot suljettaviksi, ja määräys jäi toistaiseksi voimaan, vaikka itse Maximilien Robespierre yritti saada sen kumotuksi. Chaumette halusi myös Pariisin kommuunin kieltävän naisten osallistumisen poliittisiin tilaisuuksiin ja mielenosoituksiin. Hän suhtautui vihamielisesti girondisteihin, ja hänet yhdistettiin julkisuudessa radikaaliin vallankumousjohtaja Jacques Hébertiin. Kun Robespierre valtataistelun yhteydessä maaliskuussa 1794 tuhosi hébertistit, myös Chaumette pidätettiin. Hänet tuomittiin vallankumoustuomioistuimessa kuolemaan ja teloitettiin 13. huhtikuuta. Samana päivänä teloitettiin Chaumetten kanssa pidätetty Jean-Baptiste-Joseph Gobel sekä Lucile Desmoulins.

Chaumette käytti ”vallankumousnimeä” Anaxagoras Chaumette antiikin filosofin Anaksagoraan mukaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Pierre-Gaspard Chaumette (1763-1793)  Ranskan kansalliskirjaston tietokanta

Ranskan suuren vallankumouksen henkilöt
Ateistit
Ranskalaiset teloitetut
Vuonna 1763 syntyneet
Vuonna 1794 kuolleet
Radio Kayira

Radio Kayira on radioasema Malin pääkaupungissa Bamakossa ja samannimisten paikallisasemien muodostama ketju maan eri osissa.

Malin demokratialiikkeen aktivistit perustivat Radio Kayiran kesäkuussa 1992. Se oli Radio Bamakanin ja Radio Libertén jälkeen Bamakon kolmas hallituksesta riippumaton radioasema. Taustayhteisöksi perustettiin yhdistys nimeltä Association radio libre Kayira.

Radio Kayiran tavoitteiksi julistettiin kansalaisten ilmaisunvapauden toteuttaminen, demokratian lujittaminen ja maan kulttuuriperinnön puolustaminen. Lähetysten teemoja olivat taloudellinen ja yhteiskunnallinen tasa-arvo, kulttuuri, koulutus, terveys, ympäristö ja kansalaisoikeudet. Tunnuslauseekseen asema otti ”Äänettömien ääni”. Kolmen vuoden aikana Radio Kayirasta kehittyi asemaketju, joka toimi Bamakon lisäksi Ségoussa, Koulikorossa, Koutialassa, Kitassa ja Mahinassa. Myöhemmin avattiin asemat Nionoon, Kolondiébaan, Kayesiin ja Kolondiéban kunnan Niakourazanaan. Vuonna 2008 Radio Kayiran kuuntelijakerhossa oli lähes 10 000 jäsentä.

Adema-puolueen ja presidentti Alpha Oumar Konarén vastaista oppositiota edustanut Radio Kayira joutui 1990-luvulla useaan otteeseen viranomaisten sulkemaksi. Sitä syytettiin muun muassa opiskelijalevottomuuksien lietsomisesta. SADI-puolueen ja sen johtajan Oumar Marikon hallitsema radioketju on 2000-luvulla jatkanut Malin hallituksen arvostelua ja kokenut jatkuvia vastoinkäymisiä. Viranomaiset ovat pidättäneet sen toimittajia ja sulkeneet asemia. Vuoden 2012 vallankaappausta tukeneen radion toimitilat ryöstettiin ja poltettiin Bamakossa, Koutialassa ja Nionossa.

Mariko syrjäytettiin asemaketjun johdosta SADI:n entisen puheenjohtajan Cheick Oumar Sissokon johdolla vuonna 2019. Perusteena toimii Malin lainsäädäntö, joka kieltää tiedotusvälineiden hallinnan poliittisilta puolueilta ja niiden johtajilta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Bamakon Radio Kayiran Internet-lähetys (toimii epäsäännöllisesti)

Bamako
Malilaiset radioasemat
Risto Niinikoski

Risto Niinikoski (s. 31. joulukuuta 1979 Kuusankoski) on suomalainen rumpali.

Hän opiskeli rumpujensoittoa Turun konservatoriossa vuosina 2000–2001 ja Helsingin ammattikorkeakoulussa 2001–2006 valmistuen musiikin pedagogiksi.

Niinikoski on soittanut lukuisilla albumeilla ja esiintynyt muun muassa Egotripin, Lauri Tähkän, Cheekin,  Samuli Edelmannin, Kaija Koon, Hanna Pakarisen, Johanna Kurkelan, Mikael Gabrielin, Anna Erikssonin ja Vain elämää -yhtyeen kanssa.

Niinikoski on naimisissa laulaja Hanna Pakarisen kanssa ja heillä on yksi lapsi.

Televisio 
Niinikoski on soittanut myös seuraavissa tv-ohjelmissa:

 Tartu mikkiin 2006–2012
 Nenäpäivä 2006–2009
 X-factor 2010
 Idols 2013
 KidSing 2013
 Jukebox 2014–2015 
 Vain Elämää 2012– 
 Tuttu Juttu-show 2019–
 Bumtsibum 2021–

Musikaalit 

 Viulunsoittaja katolla 1999–2000
 Oklahoma 2000–2001
 Some like it hot 2001–2002
 West side story 2002–2003
 Avenue Q 2007–2008
 High school musical 2008
 High school musical 2 2009
 Play me 2010
 The Musketeers 2011
 The story of Beatles 2011–2012
 Yksi mies, kaksi pomoa 2012–2013
 Rent 2013

Lähteet 

Suomalaiset rumpalit
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Mouhous (yhtye)

Mouhous on suomalainen, Monakon (oik. Miki Hankomäki), Van Hegenin (oik. Janne Pajunen) ja Valentinin (oik. Veikko Heikkilä, ent. Super Duve) muodostama trio, joka yhdistelee tuotannossaan rap/punk -soundia ja elektronista musiikkia. Yhtye oli alun perin neljäjäseninen, kunnes yhtyeen biiteistä vastannut perustajajäsen Axel Kala (oik. Axel Turunen) erosi yhtyeestä Crackstreetboysin jälkeen.

Taustaa
Mouhous levyttää Warner Music Finlandin alla toimivalle Etenee Recordsille, ja on julkaissut kaksi EP-albumia, Crackstreetboys ja Late Check-Outs. Ensimmäisen studioalbuminsa I Hate Mouhous yhtye julkaisi helmikuussa 2020. Albumin julkaisun myötä yhtye aloittaa samannimisen kiertueensa

Mouhous on julkaissut 13 kappaletta kolmihenkisenä:
- Pahemmaks (2022)
- Äänii (2020)
- Mitä sitte (2020)
- MMTT (2020)
- Poikien vessa feat. Costee (2020)
- Sori en oo pahoillani (2020)
- Karma (2021)
- Frendi (2020)
- Vihaan sua (2020)
- Valvon (2020)
- Onneks (2020)
- Mitä mulle kuuluu (2020)
- Likaset vanssit (2020)
- Aikuinen feat. Tippa (2021)

Diskografia 
Pääartikkeli: Mouhouksen diskografia

Lähteet 

Suomalaiset hip hop -yhtyeet
Vaiheet 2

Vaiheet 2 on Samuli Edelmannin studioalbumi, joka julkaistiin 11. lokakuuta 2019. Albumi perustuu Samuli Edelmannin isän Toni Edelmannin säveltämiin lauluihin.

Kappaleet 
 Soi laulu hiljaa
 Lasinen vuori
 Elegia
 Sonetti 116
 Tuulisella terassilla
 Merelle
 Vanhaa filosofiaa lukiessa
 Sonetti 76
 Palaa luokseni
 Vaiheet
 Pidän sinua rintaani vasten
 Häälaulu
 Vaeltajan yölaulu II (Wanderers Nachtlied II)

Lähteet 

Samuli Edelmannin albumit
Vuoden 2019 albumit
Ash vs Evil Dead

Ash vs Evil Dead on yhdysvaltalainen kauhukomediasarja, jonka on luonut Sam Raimi, Ivan Raimi ja Tom Spezialy. Sarja on osa Sam Raimin Evil Dead-universumia. Sarjan pääosassa nähdään Bruce Campbell Ash Williamsin roolissa. Muita rooleja esittää muun muassa Ray Santiago, Dana DeLorenzo, Jill Marie Jones, Lucy Lawless, Michelle Hurd ja Ted Raimi.

Näyttelijät

Pääosissa

Sivuosissa

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset komediasarjat
Yhdysvaltalaiset kauhusarjat
2010-luvun televisiosarjat
Starzin televisio-ohjelmat
Armas Hämäläinen

Armas Filemon Hämäläinen (8. maaliskuuta 1884 Rautalampi – 22. joulukuuta 1955 Tampere) oli suomalainen lyseon lehtori ja kääntäjä.

Hämäläisen vanhemmat olivat maanviljelijä Abel Hämäläinen ja Agatha Sikström. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta 1905 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1910. 

Hämäläinen opetti uusia kieliä useissa oppilatoksissa ja hän oli muun muassa lehtorina Sortavalan lyseossa 1919–1922, Vaasan suomalaisessa lyseossa 1922–1927 ja Tampereen klassillisessa lyseossa vuodesta 1927 alkaen.

Armas Hämäläinen julkaisi saksan kielen sanakirjoja ja kieliopin. Parhaiten hänet tunnetaan Erich Maria Remarquen sotaromaanin Länsirintamalta ei mitään uutta suomentajana.

Teoksia 
 Suomalais-saksalainen tulkkisanakirja. Kirja, Helsinki 1919
 Suomalais-saksalainen sanakirja liitteineen : Finnisch-deutsches Wörterbuch mit Beilagen. 2. lisätty ja uudistettu painos Helsinki 1930
 Eine verkürtze Methode Touissaint-Langenscheidt : Finnisch.  Langenscheidtsche Verlagsbuchhandlung, Berlin-Schöneberg 1932
 Langenscheidts Reise-Dolmetscher : Finnisch. Langenscheidtsche Verlagsbuchhandlung, Berlin-Schöneberg 1934
 Saksan kielioppi. WSOY 1934
 Finnisch ; engänzt durch einen Anhang : Redewendungen und Sportausdrücke zur Olympiade 1952. Langenscheidt, Berlin-Schöneberg 1952
 Metoula Sprachführer : mit Angabe der Aussprache nach der Methode Toussaint-Langenscheidt : Finnisch. Langenscheidt, Berlin-Schöneberg 1955

Suomennoksia 
 Bernhard Kellermann : Ingeborg : romaani. Otava 1917
 Walther Rathenau : Tulevat ajat : taloudellis-valtiollisia tarkasteluja maailmansodan ajalta ; 34. saksalaisesta painoksesta suomensi Armas Hämäläinen. WSOY 1918
 Tuleva maailmansota : puolueettoman diplomaatin ennustus ; ranskalaisesta laitoksesta mukaillut Armas Hämäläinen. Suomen kustannusseura, Viipuri  1919
 Edith Wharton : Säätynsä uhri : Lily Bart'in romaani ; englanninkielestä suomentanut A. H. Kirja, Helsinki 1922 (alkuteos The House of Mirth)
 Maurice Maeterlinck : Haudattu temppeli. Kirja, Helsinki 1924
 Jean Richepin : Tarina toisesta maailmasta : seikkailuromaani. Kirja, Helsinki 1924
 Ella Lyman Cabot : Arkielämän siveysoppia; englanninkielestä suomentanut Armas Hämäläinen. Kotilieden kirjasto. WSOY 1926
 Erich Maria Remarque : Länsirintamalta ei mitään uutta.  Kustannusosakeyhtiö Kirja, Helsinki 1929, WSOY 1958, 18. painos 2010 (alkuteos Im Westen nichts Neues)

Lähteet 

Suomalaiset opettajat
Suomentajat
Vuonna 1884 syntyneet
Vuonna 1955 kuolleet
Prisma (televisiosarja)

Prisma on Yleisradion tiedeaiheisten televisiodokumenttien esityssarja tai ohjelmapaikka, joka sai alkunsa 1980-luvun taitteessa Yle TV1 -kanavan kulttuuritoimituksessa. Ohjelmapaikalla esitetään sekä Suomessa että muissa maissa tuotettuja, luonnontieteisiin sekä terveys- ja ympäristökysymyksiin painottuvia dokumenttielokuvia ja -sarjoja, paljon muun muassa brittiläisen BBC:n tuotantoa.

Prisma-ohjelmien alkuvaiheessa 1980-luvun alussa niitä toimittivat TV1:n kulttuuritoimituksessa muun muassa Marjaleena Lampela, Heimo Tauriainen ja Jaakko Kyläsalo.

Prisma Studio
Elokuusta 2001 lähtien Yle TV1 on lähettänyt Prisma-dokumenttien ohella tiedeaiheista makasiiniohjelmaa nimellä Prisma Studio. 2010-luvun alkuvuosina ohjelmaa juonsi Marjo Harju,  syksyllä 2014 Ivan Puopolo ja vuoden 2015 alusta Marjo Harju palasi juontajaksi. Syksyllä 2016 ohjelman juontajaksi tuli Reetta Rönkä. Sen asiantuntijoihin kuuluivat 2015 lähtien avaruustutkija Sini Merikallio, biotekniikan tutkija Lauri Reuter, tulevaisuudentutkija Elina Hiltunen, psykologi Jukka Häkkinen, teollisuusmatemaatikko Samuli Siltanen ja tähtitieteilijä Anne Liljeström.

Lähteet

Aiheesta muualla
Prisma Radio- ja tv-arkiston tietokannassa
Prisma-dokumenttien esittelyjä Yle Vintti -sivustolla
Prisma Studion verkkosivusto
Prisma Studio Radio- ja tv-arkiston tietokannassa
Prisma Studion aiheita Yle Vintin juttuarkistossa

1980-luvun televisiosarjat
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Tieteen yleistajuistaminen
Fūka Nagano

Fūka Nagano (; s. 9. maaliskuuta 1999 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
Nagano debytoi Japanin maajoukkueessa marraskuussa 2018.

Aiheesta muualla
Japanin jalkapalloliitto
Soccerway

Japanilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Hinata Miyazawa

Hinata Miyazawa (; s. 28. marraskuuta 1999 Kanagawa) on japanilainen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
Miyazawa debytoi Japanin maajoukkueessa marraskuussa 2018. Hän on pelannut kaksi maaottelua.

Aiheesta muualla
Japanin jalkapalloliitto
Soccerway

Japanilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Opu nui

Opu nui on porilainen yhtye, jossa laulaa Jussi Mäkiperen ja soittaa kitaraa Maj Karma-yhtyeestä tunnettu Häiriö. Yhtyeen toinen albumi Orionin haara sai Soundin arviossa (Soundi 10/2019) enimmäkseen myönteisen arvion (kolme tähteä).

Suomalaiset yhtyeet
Kanadankääpä

Kanadankääpä (Tyromyces canadensis) on  vanhoissa metsissä kuorettomilla, kauan maassa maanneilla ja sammaloituneilla puiden rungoilla elävä kääpälaji. Sitä esiintyy Suomessa harvinaisena pohjoispainotteisesti ja se on määritelty uhanalaiseksi. Isäntäpuu on mänty, tosin Keski-Euroopassa sitä tavataan kuusilta.

Kanadankäävän yksivuotinen itiöemä on pileaattinen, muodoltaan hyllymäinen ja tyvestään kuroutunut. Lakin leveys on 2-4 cm eli ja yleensä ne kasvavat yksittäin tai muutaman lakin ryhminä. Käävän yläpinta on nuorena vaalea, nahan- tai harmaanruskea ja vanhemmiten se tummenee ja säteittäiset harjanteet erottuvat selvemmin. Itiöemän pinnalle kehittyy tyvestä lähtien vaaleaa härmää tai huurretta. Kuivana itiöemä on säteittäisesti viiruinen ja hiirenharmaa. Reunat ovat vaaleat, terävät ja ripsi- tai sahalaitaiset. Alapinta on tuoreena kermanvalkoinen ja kuivana vaaleatoffeenruskea. Pillejä on 5-6 millimetrillä. Malto on tuoreena hyytelömäistä tai rustomaista ja kuivana haurasta. Joskus lohkopinnassa näkyy pillien ja mallon välissä ohut tumma viivamainen kerros, mutta ainakin harmaanvalkoisen mallon ja toffeenväristen pillien väriero on huomattavissa. Tuoksuu tuoreena miedosti luteelle.

Katso myös 
Käävät metsien suojeluarvon indikaattoreina

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Kanadankääpä (Tyromyces canadensis)
Kanadankääpä. SYKEn lajiesittelyt. www.ymparisto.fi/Lajit. Päivitetty 4.12.2014.

Liitukäävät
Valkolahosienet
Neitsyt Marian tahraton sydän

Neitsyt Marian tahraton sydän on Marian kunnioituksessa käytettävä nimitys, johon sisältyy Marian sisäinen elämä, hänen ilonsa ja surunsa, hänen hyveensä ja ennen kaikkea hänen neitseellinen rakkautensa Jumalaa kohtaan.

1500- ja 1600-luvuilla askeettiset kirjoittajat käsittelivät hartautta ja pyhä Jean Eudes edisti sitä, teki siitä julkisen ja järjesti juhlan Marian sydämen kunniaksi ensin Autunissa 1648 ja sitten muissa Ranskan hiippakunnissa. Paavi Benedictus XIV järjesti bullassa 3. maaliskuuta 1753 yhteisön joka otti nimensä Neitsyt Marian tahrattomalta sydämeltä ja paavi Pius VII hyväksyi hartauden 31. elokuuta 1805 ja antoi sille hetkipalveluksen ja messun. Hartaus sai uuden painotuksen Lucy Dos Santoksen näyistä hänen nunnaluostarissaan Tuyssa, Espanjassa, joissa Neitsyt Maria pyysi viiden ensilauantain hartautta hyvitykseksi hänen sydäntään vastaan tehdyille pyhäinhäväistykselle ja kiittämättömyydelle. Neitsyt Marian tahrattoman sydämen juhlaa vietetään 22. elokuuta. Paavi Pius XII omisti 31. lokakuuta 1942 kirkon ja koko maailman Neitsyt Marian pyhälle sydämelle ja elokuu on myös omistettu sille.

Roomalaiskatolisessa messussa Neitsyt Marian tahratonta sydäntä on muistettu seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:

"Orémus. Omnípotens sempitérne Deus, qui in Corde beátæ Maríæ Vírginis dignum Spíritus Sancti habitáculum præparásti: concéde propítius; ut eiúsdem immaculáti Cordis festivitátem devóta mente recoléntes, secúndum cor tuum vívere valeámus."

Neitsyt Marian tahrattomalle sydämelle on perustettu kaksi sääntökuntaa:

 Congregatio Immaculati Cordis Mariae, perustettu 1862
 Congregatio Missionariorum Filiorum Immaculati Cordis Beatae Mariae Virginis, perustettu 16. heinäkuuta 1849

Neitsyt Mariaa kuvaavia teoksia

Lähteet

Aiheesta muualla
I-Mediat

I-Mediat on mediakonserni Ilkka Oyj:n omistama kustannusyhtiö, joka julkaisee yhteensä kahdeksaa sanomalehteä Pohjanmaan ja Etelä-Pohjanmaan alueella. I-Median kustannustuotteisiin kuuluvat tammikuussa 2020 julkaistava Ilkka-Pohjalainen (tätä ennen Ilkka ja Pohjalainen), kaupunkilehdet Epari ja Vaasa, sekä paikallislehdet Järviseutu, Jurvan Sanomat, Komiat, Viiskunta ja Suupohjan Sanomat.

Ilkka-Yhtymän strategisena linjauksena on kasvattaa yrityksille suunnattujen markkinointipalvelujen tarjontaa. Kustannustoiminnan lisäksi I-Medioiden liiketoimintaan on kuulunut marraskuussa 2018 W-Media & Management Oy:lta ostettu digitaalisten ulkomainonta, helmikuussa 2019 ostettu vaikuttajamediatoimisto Somessa.com, elokuussa 2019 ostettu markkinointitoimisto Myynninmaailma Oy ja syyskuussa 2021 ostettu mainostoimisto MySome.

Lähteet 

Seinäjokelaiset yritykset
Rusaf

Rusaf (Russian Athletic Federation) on Venäjän yleisurheiluliitto. Sen puheenjohtaja Dmitri Šljahtin erosi tehtävästä 23. marraskuuta 2019 syynä dopingongelmat. Venäjä oli osallistumiskiellossa kansainväliseen kilpailutoimintaan vuodesta 2015 lähtien, mutta sen piti palata, kunnes tuli epäily että venäläinen antidopinglaboratorio on käsitellyt testitietoja.

Lähteet 

Urheilujärjestöt
Venäjän yleisurheilu
Charles Lehtinen

Charles R. Lehtinen on amerikansuomalainen ilmailuinsinööri, joka työskenteli Floridan Cape Kennedyn avaruuskeskuksessa Boeingin alaisuudessa. Hän työskenteli Apollo 6-, Apollo 9- ja Apollo 11 -kuulentoprojekteissa. Lehtinen käynnisti Apollo 11 -kuulennon Saturn V -kantoraketin 16. elokuuta 1969 kello 9.29. Myöhemmin Lehtinen työskenteli Yhdysvaltain ilmavoimien B-1- ja B-2-pommikoneiden parissa.

Lehtinen on tiettävästi syntynyt Gardnerissa, Massachusettsissa, mutta hänen juurensa ovat Sysmässä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lagerstedt, Ilpo: Finnish Americans In Space. The Finnish American Reporter, tammikuu 2010. (pdf) 
https://www.ts.fi/puheenvuorot/61081/Kilpajuoksu+Kuuhun+paattyi+Yhdysvaltain+voittoon Turunsanomat Charles Lehtinen 6.7.2009. Viitattu 16.3.2021

Amerikansuomalaiset henkilöt
Suomalaiset insinöörit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Justimus esittää: Duo

Justimus esittää: Duo on suomalaisen YouTube-sketsiryhmä Justimuksen luoma komediasarja, joka kertoo kahdesta teini­poikaystävyksestä, Samusta ja Joonasta, jotka sarjan alussa päättävät ryhtyä vastarintaan Samun äidin ilmoitettua perheen muuttavan Tampereelle. Sarjan hahmoja on aiemmin nähty Justimuksen vuonna 2017 julkaistussa Rakkauden aikakaudet: v. 2017 -lyhytelokuvassa. Sarjan kahdeksanosainen ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Yle Areenassa 22. marraskuuta 2019. Toinen tuotantokausi julkaistiin 11. joulukuuta 2020. Sarjan kolmas ja viimeinen tuotantokausi julkaistiin 11. helmikuuta 2022 

Ensimmäistä kautta katsottiin aloitusviikollaan Yle Areenassa 2,16 miljoonaa kertaa, joka oli palvelun nuorten sarjojen aloitusviikon katsojalukujen ennätys. Toisen kauden ensimmäisestä jaksosta tuli parissa päivässä Yle Areenan vuoden katsotuin jakso alle 30-vuotiaiden miesten joukossa.

Ensimmäistä kautta kuvattiin neljän viikon ajan touko-kesäkuussa 2019.

Näyttelijät

Päärooleissa

Sivurooleissa

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Justimus esittää: Duo Yle Areenassa

 Suosittu sketsiryhmä Justimus uransa alusta: "Se oli alussa kiusallista ja hirveää" | Ylen aamu | Yle Areena
 Justimusfilms: Rakkauden aikakaudet: v. 2017

2010-luvun televisiosarjat
Suomalaiset komediasarjat
Nettisarjat
Hiilitulli

Hiilitulli on tuontituotteesta perittävä tullimaksu. Sen on tarkoitus olla sitä suurempi, mitä ilmastopäästöjä tuotteen tuottaminen on aiheuttanut. Hiilitullien on tarkoitus estää hiilivuotoa tai painostaa muut maat mukaan päästökauppaan tai muihin ilmastotoimiin.

Vuonna 2019 tuleva EU:n komissio alkoi valmistella Green Deal -ympäristöohjelmaa, johon kuuluisivat hiilitullit EU:n rajalle hiilivuodon estämiseksi. EK:n edustaja vaati niitä sellaisiksi, etteivät muut maat ryhtyisi vastatoimiin. Ne ehkä alkaisivat teräksen tuotannosta.

Muun muassa perussuomalaiset, vasemmistoliitto ja Sdp ovat kannattaneet hiilitulleja. Ympäristöministeriön ilmastoasiantuntija Outi Honkatukian mukaan Suomi kärsisi hiilitulleista erityisen paljon, koska terästekoiset koneet ja laitteet ovat merkittäviä Suomen viennissä. Honkatukian mielestä hiilitulleja voisi käyttää pelotteena, mutta ne voisivat johtaa vastatulleihin ja nopeasti eskaloituvaan kauppasotaan, joten luultavasti hiilitullien tielle ei pitäisi lähteä. Samaan päätyi myös tutkimusjohtaja Niku Määttänen, joka suositteli ennemmin päästökaupan tai hiiliveron laajentamista useampaan maahan.

Sdp:n ja SAK:n edustajien mukaan hiilitulleissa voisi olettaa, että tuotteet on tehty likaisimmalla teknologialla, ellei tuotannosta ole luotettavia mittauksia. Koko hiilitullijärjestelmän valmistelu kestäisi kauan mutta antaisi yrityksille varmuuden, että hiilivuotoon puututaan.

Lähteet 

Ilmastonmuutos
Jevgeni Prigožin

Jevgeni Viktorovitš Prigožin (; s. 1. kesäkuuta 1961) on venäläinen suurliikemies ja oligarkki, joka tunnetaan siteistään Venäjän presidentti Vladimir Putiniin. Prigožinia kutsutaan usein nimellä ”Putinin kokki”, koska hänen omistamissaan ravintoloissa ja pitopalveluyrityksissä on järjestetty illallisia, joihin Putin on osallistunut ulkomaisten arvovieraiden kanssa.

Yhdysvalloissa Prigožinia syytetään sekaantumisesta tietokonehakkerien avulla maan vuoden 2016 presidentinvaaleihin. Niin kutsuttua Pietarin trollitehdasta pidetään hänen rahoittamanaan hankkeena. Yhdysvallat on määrännyt tämän takia Prigožinille pakotteita. ”Ryhmä Wagnerina” tunnettua yksityistä venäläistä sotilasyritystä on usein väitetty Prigožinin omistamaksi, vaikka hän on kiistänyt tämän. Tämä yksityisarmeijaksi luonnehdittu yritys on osallistunut Venäjän sotilaallisiin operaatioihin esimerkiksi ulkovaltojen tukemassa Syyrian sisällissodassa, Sudanissa (Sudanin toinen sisällissota), Libyassa, Keski-Afrikan tasavallassa sekä Ukrainassa Krimin miehityksen ja Itä-Ukrainan sodan puitteissa. Joukko Ryhmä Wagnerin sotilaita pidätettiin Valko-Venäjällä heinäkuussa 2020.

Prigožinin hallitsema kaivosyhtiö toimii esimerkiksi Keski-Afrikan tasavallassa, jossa Ryhmä Wagnerin palkkasotilaat myös toimivat.
Kolme Wagneria tutkinutta toimittajaa ammuttiin Keski-Afrikassa kesällä 2018. Huhtikuussa 2018 Wagnerin toimintaa Syyriassa tutkinut toimittaja putosi asuntonsa parvekkeelta Jekaterinburgissa ja kuoli.
Nämä Wagneriin liittyvät epäselvät kuolemat lyhyen ajan sisällä ovat herättäneet arveluita motiiveista. Toimittaja Julia Ioffen mukaan toimittajille on vaarallista asettua bisnesetuja ja Putinin geopolitiikkaa vastaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Oligarkit
Venäläiset liikemiehet
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Union malienne du rassemblement démocratique africain

Union malienne du rassemblement démocratique africain eli UM-RDA on poliittinen puolue Malissa.

UM-RDA syntyi Union soudanaise – Rassemblement démocratique africain ja Bloc pour la démocratie et l’intégration africaine -puolueiden yhdistyessä vuonna 2010. Alliance pour l’alternance et le changement -yhteenliittymään kuuluneet puolueet olivat kumpikin saaneet yhden paikan vuoden 2007 kansalliskokousvaaleissa.

UM-RDA sai kaksi edustajanpaikkaa vuoden 2013 kansalliskokousvaaleissa. Puolueen puheenjohtaja Bocar Moussa Diarra toimi hallituksen ministerinä vuosina 2014–2016. Vuoden 2017 puoluekokouksessa uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Ibrahim Bocar Ba.

Lähteet

Malilaiset puolueet
Mouvement patriotique pour le renouveau

Mouvement patriotique pour le renouveau eli MPR on poliittinen puolue Malissa.

Moussa Traorén hallinnon aikaisen Malin kansan demokraattisen liiton toimintaa jatkanut MPR laillistettiin vuonna 1995. Vuonna 1997 se liittyi Adéma-PASJ:n vastaiseen oppositioon. Maltillisen MPR:n tavoitteena oli kansallinen sovinto sekä Traorén ja hänen liittolaistensa oikeudenkäyntien nopeuttaminen.

Vuoden 2002 vaaleissa MPR liittyi Espoir 2002 -koalitioon ja asetti puolueen puheenjohtajan Choguel Kokalla Maïgan presidenttiehdokkaakseen. Hän sai 2,71 prosenttia äänistä ja MPR sai kaksi edustajanpaikkaa kansalliskokoukseen. Vuoden 2007 vaaleissa puolue tuki presidentti Amadou Toumani Touréa ja sai kahdeksan edustajanpaikkaa.

Vuoden 2013 presidentinvaaleissa Maïga sai 2,4 prosenttia äänistä. MPR sai kansalliskokousvaaleissa kolme paikkaa. Sen edustajat kuuluvat presidentti Ibrahim Boubacar Keïtaa tukevaan Alliance pour le Mali -parlamenttiryhmään. Vuoden 2018 presidentinvaaleissa Maïga sai 2,16 prosenttia äänistä.

Lähteet

Malilaiset puolueet
Emerson Sheik

Emerson Sheik (s. 6. syyskuuta 1978 Nova Iguaçu) on qatarilainen entinen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
Emerson debytoi Qatarin maajoukkueessa 2008. Hän on pelannut kolme maaottelua.

Lähteet

Qatarilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt