joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Matiskala (Mikkeli)

Matiskala on entinen kylä entisessä Mikkelin maalaiskunnassa, kylä on liitetty osaksi Alamaan kylää. Alamaa sijaitsee noin 30 kilometriä Mikkelistä koilliseen sijaitsevalla Vehmaskylän seutualueella, kylän nimi on peräisin ainakin jo 1561-luvulta lähtien alueella vaikuttaneesta talonpoikaissuvusta Matiskainen ja sen kantatalosta. Matiskalan talo on sittemmin ollut useamman talonpoikaissuvun asuttama. Matiskalan tilalla on toiminut kylän ainoa raamisaha, ja tilan alueella on ollut vuokraviljelyä.

Lähteet 

 Karttapalvelu. Goole maps

Viitteet 
Mikkeli
Mikkelin maalaiskunnan kylät

Aiheesta muualla 
https://www.geologinenseura.fi/sites/geologinenseura.fi/files/geologi_-_artikkelit/puustinen_0.pdf Geologinen seura (2007) Mikkelin Matiskala (s.
Henri Kiviniemi

Henri ”Pommi-Henkka” Kiviniemi on suomalainen tehosteräjäyttäjä. Hän juonsi Myytinräjäyttäjät-televisiosarjaa vuonna 2017 yhdessä Sara Forsbergin ja Sami Tammen kanssa. Hänen perustamansa OneFX Oy -tuotantoyhtiö on tehnyt tehosteita useisiin suomalaisiin mainoksiin, elokuviin, televisiosarjoihin ja musiikkivideoihin. Hän on tehnyt erikoistehosteita muun muassa Duudsoneille, Stunt Freaks Teamille ja puolustusvoimille. 

Kiviniemi räjäyttelee pommeja maatilalla Orimattilassa. Vuonna 2018 Kiviniemi valittiin Päijät-Hämeen vuoden nuoreksi yrittäjäksi.

Kiviniemi suunnitteli Orimattilaan pommipuistoa, mutta hän perui jättämänsä ympäristölupahakemuksen taloudellisten syiden vuoksi.

Kiviniemi on ohjannut suurimman osan Pasin ja Anssin musiikkivideoista.

Vuonna 2018 Kiviniemi perusti Youtube sarjan nimeltä "Pommijätkät" ja nykyisin kanavalla on useita kymmeniä tuhansia tilaajia, joista suosituin video on Teslan räjäytys. Tällä videolla on yli 5 miljoonaa näyttökertaa.

Kiviniemi osti vuonna 2022 osakkuuden Orimattilan Latopanimosta.

Lähteet 

Suomalaiset henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Oliver Burke

Oliver Burke (s. 7. huhtikuuta 1997 Kirkcaldy) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Englannissa, Saksassa, Skotlannissa ja Espanjassa sekä edustanut Skotlannin miesten maajoukkuetta yli kymmenessä maaottelussa.

Burke aloitti liigauransa kaudella 2014–2015 Englannin mestaruussarjassa Nottingham Forestin joukkueessa ja ykkösliigassa lainasopimuksella Bradford Cityn joukkueessa. Kaudella 2016–2017 hän pelasi RB Leipzigin joukkueessa Saksan Bundesliigassa 25 ottelua, joista avauskokoonpanossa viisi, ja teki maalin Kölniä vastaan. Kaudella 2017–2018 hän pelasi West Bromwich Albionin joukkueessa 15 valioliigaottelua, joista avauskokoonpanossa kaksi. West Bromwich putosi Valioliigasta keväällä 2018 ja Burken pääsarjaura jatkui keväällä 2019 lainasopimuksella skotlantilaisseura Celticissä. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Deportivo Alavésin joukkueessa Espanjan Primera Divisiónissa 31 ottelua, joista avauksessa 14, ja teki helmikuussa voittomaalin kotiottelussa Eibaria vastaan. Syyskuussa 2020 Burke siirtyi Englannin Valioliigan Sheffield Unitediin. Tammikuussa 2021 hän teki voittomaalin vierasottelussa Manchester Unitedia vastaan.

Burke pelasi Skotlannin alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Skotlannin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran maaliskuussa 2016 Tanskaa vastaan. Vuoden 2020 loppuun mennessä hän on pelannut 13 A-maaottelua, joista kuusi avauskokoonpanossa. Kesäkuussa 2019 hän teki voittomaalin EM-karsintaottelussa Kyprosta vastaan.

Lähteet 

Skotlantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Kuzma Gorbunov

Kuzma Jakovlevitš Gorbunov (, 10. marraskuuta 1903 Simbirskin läänin Syzranin kihlakunnan Panšinon kylä – 22. maaliskuuta 1986 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Kuzma Gorbunov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän kävi kirkkokoulun ja työkoulun ja työskenteli sanomalehdessä. Gorbunovin ensimmäinen runo ilmestyi vuonna 1919 ja ensimmäinen kertomuskokoelma Šefovy sapogi vuonna 1925. Hänet teki tunnetuksi Maksim Gorkin kiittämä romaani Jäänlähtö (Ledolom, 1929), jota pidettiin yhtenä nuoren neuvostokirjallisuuden merkkiteoksista. Sen aiheena on maaseudun luokkataistelu. Maaseudun lisäksi Gorbunov kirjoitti toisesta maailmansodasta ja toimi kääntäjänä.

Suomennettu teos
 Jäänlähtö: romaani. Suom. Herman Laukkanen. Leningrad: Kirja, 1931.

Lähteet

Neuvostoliittolaiset kirjailijat
Venäläiset kirjailijat
Vuonna 1903 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
Kaikki tiet

Kaikki tiet on laulaja Jorma Kääriäisen ja Riku Niemi Orchestran albumi vuodelta 2011. Se koostuu 1960- ja 1970-lukujen viihde- ja elokuvasävelmien klassikoista valtaosin Riku Niemen sovittamina.

Soundi-lehden Jussi Niemi arvosti sitä omistautumista ja panostusta mitä näin ison orkesterin käyttö on vaatinut. Riku Niemen orkesteri soi hänestä ”vanhanaikaisen lämpimästi hengittäen”, ja myös solisti Kääriäinen on levyllä ”ääneltään erinomaisessa vedossa”. Myös Helsingin Sanomien Mari Koppinen totesi kliseisen kappalevalikoiman toimivan, koska kaikki on toteutettu niin suurella pieteetillä.

Kappaleet

Lähteet
Discogs.com

Muusikot
saksofonit ja huilut – Petteri Hietamäki, Pentti Lahti
saksofonit ja klarinetti – Risto Salmi
baritonisaksofoni, bassoklarinetti – Pasi Lackman
pasuuna – Antti Rissanen, Heikki Tuhkanen
trumpetti – Teemu Mattsson, Mikko Koponen, Tero Saarti
basso – Tuure Koski
sello – Markus Hohti, Riikka Lampinen
rummut – Jari Kettunen
kitara, mandoliini – Jari Nieminen
lyömäsoittimet – Jartsa Karvonen
kosketinsoittimet – Seppo Hélin
vibrafoni – Riku Niemi
alttoviulut – Marjut Kortehisto, Mauri Kuokkanen
viulut – Elina Viitasaari, Kaisa Ivars, Klaara Pyrhönen, Laura Airola, Maija Linkola, Severi Salminen

Viitteet

Jorma Kääriäisen albumit
Riku Niemi Orchestran albumit
Vuoden 2011 albumit
Pasi Kaunisto (albumi)

Pasi Kaunisto on Finnlevyn vuonna 1969 julkaisema iskelmälaulaja Pasi Kauniston esikoisalbumi. Se sisältää muun muassa hänen alkuaikojensa kaksi suurta hittiä, ”Koskaan et muuttua saa” ja ”Sanat eivät riitä kertomaan”.

Kappaleet

A-puoli

B-puoli

Lähteet
Discogs.com

Vuoden 1969 albumit
Pasi Kauniston albumit
Under the Skin (vuoden 2013 elokuva)

Under the Skin on vuonna 2013 valmistunut Jonathan Glazerin ohjaama tieteiselokuva, joka perustuu löyhästi Michel Faberin vuoden 2000 romaaniin Lihaa ja verta (englanniksi Under the Skin). Scarlett Johansson esittää elokuvan pääroolissa mystistä naista, joka viettelee yksinäisiä miehiä Skotlannissa. Under the Skinin ensi-ilta pidettiin Telluriden elokuvajuhlilla 29. elokuuta 2013, ja sen maailmanlaajuinen ensi-ilta 10. elokuuta 2014.

Vastaanotto 
Rotten Tomatoes -elokuvasivustolla Under the Skin on saanut 84 prosentilta kriitikoista myönteisen arvostelun. Sivuston yleisen mielipiteen mukaan elokuva voi olla vaikeasti ymmärrettävä joillekin katsojille, mutta kiehtova kuvasto ja Scarlett Johanssonin lumoava roolisuoritus tekevät Under the Skinista aavemaisen katselukokemuksen. The Guardian-lehden Peter Bradshaw kuvaili elokuvaa viiden tähden arvostelussaan visuaalisesti ällistyttäväksi ja syvästi järkyttäväksi. Myös The Times ja The Daily Telegraph palkitsivat elokuvan viidellä tähdellä omissa arvosteluissaan. Under the Skin oli useiden kriitikoiden mielestä yksi vuoden parhaista elokuvista, ja myöhemmin myös yksi 2010-luvun parhaista.

Lähteet 

Vuoden 2013 elokuvat
Tieteiselokuvat
Kuopion VPK

Kuopion VPK on 1877 perustettu, Kuopion Kelloniemessä sijaitseva sopimuspalokunta. Palokunnassa on miehistö-, nuoriso- sekä varhaisnuoriso-osasto. Palokunnan kalustoon kuuluu kaksi Scania-merkkistä sammutusautoa sekä kevytpelastusyksikkö.

Lähteet 
 Kuopion VPK:n kotisivut

Vapaaehtoiset palokunnat
Kuopio
Megan Fox: Legendojen arvoitus

Megan Fox: Legendojen arvoitus () on yhdysvaltalainen dokumentaarinen minisarja, jota juontaa yhdysvaltalainen näyttelijä Megan Fox. Sen ensiesitykset olivat joulukuussa 2018 yhdysvaltalaisella kaapelikanava Travel Channelilla. Suomessa sarjaa on esittänyt Kutonen.

Sarjassa Fox tutkii Englannin, Turkin, Yhdysvaltojen ja Skandinavian historiaa sekä muun muassa sitä, oliko Troijan sota todellinen historiallinen tapahtuma. Radfordin yliopiston arkeologian professori David S. Anderson on syyttänyt sarjaa pseudotieteelliseksi ja näennäisarkeologiseksi. Hänen mukaansa sarja ei juurikaan huomioi aiheistaan relevanttia tieteellistä tutkimusta, vaan käyttää esimerkiksi akateemikkojen haastatteluja vain, kun se sopii sarjan narratiiviin.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset dokumenttiohjelmat
Yhdysvaltalaiset minisarjat
Näennäistiede
Ross Colton

Ross Colton (s. 11. syyskuuta 1996 Robbinsville, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän laukoo vasemmalta ja on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Colton edustaa NHL-seura Tampa Bay Lightningia, joka varasi hänet neljännellä kierroksella varausnumerolla 118 vuoden 2016 varaustilaisuudessa. Colton on voittanut Stanley Cupin kerran, avauskaudellaan Lightningissa vuonna 2021.

Ura 
Colton edusti vuosina 2014–2016 Cedar Rapids RoughRidersia juniorijääkiekkosarja USHL:ssä. Hän toimi jälkimmäisellä kaudella joukkueen kapteenina ja viimeisteli 55 runkosarjaottelussa 66 tehopistettä sijoittuen sarjan pistepörssin toiseksi. Tampa Bay Lightning varasi hänet kauden jälkeen NHL:ään vuoden 2016 varaustilaisuudessa. Colton pelasi seuraavat kaksi kautta yliopistosarja NCAA:ssa Vermontin yliopiston joukkueessa, kunnes siirtyi edustamaan Lightningin farmijoukkuetta Syracuse Crunchia NHL:n farmiliiga AHL:ään. Hän toimi joukkueen varakapteenina kaudella 2020–2021, vaikkei pelannut kuin kolme ottelua.

Colton teki ensiesiintymisensä NHL:ssä Tampa Bay Lightningin kotiottelussa Carolina Hurricanesia vastaan 24. helmikuuta 2021. Hän teki NHL-uransa avausmaalin heti ensimmäisellä laukauksellaan ja toisessa vaihdossaan ottelun avauserässä ajassa 06:43. Maali oli ottelun ensimmäinen ja jäi myös sen voittomaaliksi. Lightning voitti lopulta maalein 3–0. Coltonista tuli Lightningin seurahistorian yhdeksäs avausottelussaan maalin tehnyt pelaaja, minkä lisäksi hänestä tuli Lightningin toinen sekä voittomaalin avausottelussaan tehnyt että toiseksi nopeimman uran avausmaalin tehnyt pelaaja. Nikita Kutšerov teki uransa avausmaalin ensiesiintymisellään jo ajassa 02:12 New York Rangersia vastaan 25. marraskuuta 2013.

Colton pelasi kauden 2020–2021 runkosarjassa lopulta 30 ottelua tehopistein 9+3=12. Hän paikkasi Lightningin avainpelaajia Nikita Kutšerovia ja Steven Stamkosia näiden kärsiessä loukkaantumisista. Colton teki pudotuspelien toisen kierroksen viidennessä osaottelussa Carolina Hurricanesia vastaan maalin päätöserässä ajassa 49:04 ja auttoi täten Lightningin voittoon maalein 2–0 sekä jatkoon konferenssifinaaleihin. Colton vastasi Lightningin seurahistorian kolmannen sekä samalla toisen peräkkäisen Stanley Cupin voittomaalista viimeistelemällä joukkueen ja koko ratkaisuottelun ainoan maalin toisessa erässä kotona Montreal Canadiensia vastaan loppuottelusarjan viidennessä kohtaamisessa. Colton teki samalla NHL-historiaa olemalla sarjan yhteensä seitsemäs sekä ensimmäinen 18 ja toinen 82 vuoteen Stanley Cupin ratkaisseen voittomaalin tehnyt tulokas. Colton pelasi Lightningin kevään 2021 kaikissa 23 pudotuspeliottelussa, ja viimeisteli niissä tehopisteet 4+2=6.

Elokuussa 2021 Colton teki Lightningin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen, jonka cap hit on 1,25 miljoonaa dollaria.

Lähteet

Viitteet 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Tampa Bay Lightningin pelaajat
Tampa Bay Lightningin varaamat pelaajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Christian Goldbach

Christian Goldbach (18. maaliskuuta 1690 – 20. marraskuuta 1764) oli saksalainen matemaatikko, joka opiskeli myös oikeustiedettä. Hänet muistetaan tänään Goldbachin konjektuuista .

Elämäkerta 

Goldbach syntyi Preussin herttuakunnan pääkaupungissa Königsbergissä, joka on osa Brandenburg-Preussia, pastorin poikama. Hän opiskeli Royal Albertus -yliopistossa. Opintojensa jälkeen hän kävi pitkiä koulutusmatkoja vuosina 1710–1724 Euroopan läpi, vierailemalla Saksan osavaltioissa, Englannissa, Hollannissa, Italiassa ja Ranskassa, tapaamalla monia kuuluisia matemaatikkoja, kuten Gottfried Leibnizia, Leonhard Euleria ja Nicholas I Bernoullia. Königsbergissä hän tutustui Georg Bernhard Bilfingeriin ja Jakob Hermanniin.

Hän siirtyi vasta avattuun Pietarin tiedeakatemiaan vuonna 1725 matematiikan professoriksi ja akatemian historioitsijaksi. Vuonna 1728, kun Pietari II:sta tuli Venäjän tsaari, Goldbachista tuli hänen ohjaajansa. 

Christian Goldbach oli monikielinen - hän kirjoitti päiväkirjaa saksaksi ja latinaksi, hänen kirjeensä kirjoitettiin saksaksi, latinaksi, ranskaksi ja italiaksi ja virallisten asiakirjojen osalta hän käytti venäjää, saksaa ja latinaa. 

Hän kuoli 20. marraskuuta 1764 74-vuotiaana Moskovassa .

Tieteellinen ura 

Goldbach tunnetaan parhaiten kirjeenvaihdostaan Leibnizin, Eulerin ja Bernullin kanssa, varsinkin hänen vuonna 1742 lähettämässään kirjeessä Eulerille, jossa todetaan Goldbachin konjektuurista . Hän opiskeli ja todisti joitain potensseja koskevia lauseita, kuten Goldbach – Euler-lauseen, ja antoi useita merkittäviä panoksia analyyseihin .  Hän osoitti myös Fermat-lukuja koskevan tuloksen, jota kutsutaan Goldbachin lauseeksi.

Julkaisut 

 (1729) De transforme serierum
 (1732) De terminis generalibus serierum

Lähteet 

Lukuteoreetikot
Vuonna 1764 kuolleet
Vuonna 1690 syntyneet
Saksalaiset matemaatikot
Saija Varjuksen diskografia

Tämä on Saija Varjuksen diskografia.

Studioalbumit

Kokoelmat

Singlet 

 Jokainen päivä on liikaa
 Dam dam da da di dum / Soi maininki hiljainen
 Niin pelkään
 Unohdettu sydän
 Yambaijaa
 Voit mua auttaa
 Tähtiin kirjoitettu
 Kuiskaten
 Kauriinmetsästäjä
 Sulje se tv
 Adagio
 Neljän kopla
 Etsijä
 Enemmän
 Kun oot mun
 Mieleesi jään
 Sähköö
 Routakukkia
 Orja kuuman rakkauden
 Suutele synnit pois (AXR Music) (2012)
 Mä tein oikein (2014)
 Vielä kerran (Turenki Records Oy) (3/2015)

Diskografiat
Himeran taistelu (480 eaa.)

Himeran taistelu käytiin vuonna 480 eaa. kreikkalaisten ja karthagolaisten välillä Sisilian saarella.

Taistelun tausta 
Ympäri välimerta levittäytyneet kreikkalaiset alkoivat 700-luvulla eaa. asuttaa Sisilian saaren eteläosaa. He perustivat myös Sisiliaan kaupunkeja, kuten Naksoksen ja Syrakusan. Myöhemmin Karthago laajensi alueitaan ja kaupankäyntiä pohjoiseen Sisiliaan. Tärkeä kaupunki oli Himera, joka oli yksi harvoista kreikkalaisista kaupungeista saaren pohjoispuolella Karthagon alueella. Karthagolla oli myös sopimus Persian kuningas Kserkseen kanssa tuhota koko Kreikka. Tämä johti Kreikan ja Persian samoihin aikoihin käymään Salamiin taisteluun ja Thermopylain taisteluun.

Taistelu 
Himeran taistelu sai alkunsa Karthagon kuningas Hamilkar I:n purjehtiessa 200 sotalaivan kanssa kohti Sisiliaa. Välimerellä oli myrskyisää, ja osa laivoista upposi jo matkalla. Karthagolaiset perustivat kaksi leiriä lähelle Himeran kaupunkia. Vastassaan heillä oli Himeran tyranni Theron, joka määräsi kaupungin puolustettavaksi ja pyysi apujoukkoja Syrakusan tyrannilta Gelonilta. Kun Gelon saapui joukkojensa kanssa, he saivat saarrettua satoja maaseutua ryöstelleitä karthagolaisia. Tämän Jälkeen kreikkalaiset Hyökkäsivät Karthagon toiseen leiriin vuorilla ja pakottivat karthagolaiset taistelemaan. Pitkä taistelu ei hyödyttänyt kumpaakaan osapuolta.

Taistelun käännekohta 
Himeran taistelussa käännekohtana voidaan pitää sitä, kun Gelon sai kaapattua viestintuojan, joka oli tuomassa viestiä Hamilkarille. Siten Gelon sai tiedon tulevasta ratsuväestä. Hän laati suunnitelman, jolla pääsisi tuhoamaan Hamilkarin. Hän päätti käskeä miehensä tekeytymään karthagolaisiksi päästäkseen leiriin sisään ja tuhotakseen sen. Suunnitelma toimi, ja Gelonin joukot polttivat karthagolaisten leirin surmaten myös Hamilkarin itsensä. Loput karthagolaiset joukot antautuivat.

Lopputulos 
Himeran taistelu päättyi kreikkalaisten ylivoimaiseen voittoon. Karthago teki rauhansopimuksen ja maksoi suuren sotakorvauksen. Samalla Kreikkalaiset saivat antautuneista karthagolaisista orjia.

Lähteet 
 
 
 
 

Antiikin taistelut
Color Out of Space

Color Out of Space on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut Richard Stanleyn ohjaama kauhu- ja tieteiselokuva, jonka pääosassa näyttelee Nicolas Cage. Elokuva perustuu H.P. Lovecraftin vuoden 1927 novelliin Väri avaruudesta (The Colour Out of Space). Se sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 7. syyskuuta 2019, ja Suomen ensi-ilta oli 14. helmikuuta 2020. Ohjaaja Stanleyn mukaan Color Out of Space on ensimmäinen osa hänen kaavailemassaan Lovecraft-sovitusten trilogiassa, joista seuraavana olisi mahdollisesti vuorossa filmatisointi Dunwichin hirviöstä.

Juoni 
Nathan Gardner (Nicolas Cage) muuttaa perheensä kanssa edesmenneen isänsä maatilalle, johon eräänä yönä iskeytyy hehkuva meteori. Myöhemmin aluetta koettelee myrsky, ja useampi salama iskee maatilalla lepäävään meteoriin. Paikallinen hydrologi Ward Phillips saapuu tutkimaan meteoria ja huomaa outoja muutoksia maatilan pohjavedessä. Vähitellen koko alue, kasvit, eläimet ja ihmiset, alkavat muuttua meteorista peräisin olevan "värin" takia.

Näyttelijät

Vastaanotto 
Helsingin Sanomien elokuvakriitikko Juho Typpö antoi Color Out of Spacelle kolme tähteä viidestä, ja kirjoittaa, että elokuvan "väreilevää kuumeista tunnelmaa voisi kuvailla aidosti love­craftmaiseksi. Parhaimmillaan visiot äityvät todella psykedeelisiksi ja ihmisille sekä eläimille tapahtuu häiritseviä asioita". Typpö kuitenkin piti elokuvaa aivan liian pitkänä ja arvioi ohjauksesta puuttuvan tiukkuutta.

Elokuvalehti Episodin kriitikko Jouni Vikman antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä. Hänen mukaansa elokuva on "hyvällä tavalla vanhanaikainen tieteispelottelu, joka panostaa tunnelman rakenteluun". Vikman myös kiittelee elokuvaa Lovercraftin teosten tunnelman tavoittamisesta, "jossa pelko ei johdu niinkään pelottavuudesta kuin normaalin vaihtumisesta epänormaaliin".

Lähteet 

Vuoden 2019 elokuvat
Tieteiskauhuelokuvat
Kasperi Hämäläinen

Kasperi Hämäläinen (s. 14. maaliskuuta 2001 Joensuu) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Hän pelaa ulkokentällä kolmosvahtina ja sisäpelissä vaihtajana.

Hämäläinen pelasi kasvattajaseurassaan Joensuun Mailassa nuorten sarjoja vuodesta 2017 alkaen. Kaudella 2018 Hämäläinen esiintyi ensimmäistä kertaa Superpesiksessä, kun hän oli edustusjoukkueen kokoonpanossa yhdessä ottelussa. Debyyttiottelussaan Hämäläinen toi yhden juoksun ja eteni kaksi kertaa kärkietenijänä ykköspesälle.

Hämäläinen ei saanut juurikaan vastuuta Joensuun Mailan edustusjoukkueessa kausien 2019 ja 2020 aikana. Kaudella 2021 joukkue kärsi useista loukkaantumisista, minkä johdosta Hämäläinen pääsi pelaamaan 16 ottelua kauden aikana. Kaudella 2022 Hämäläinen oli jo osa vakiokokoonpanoa ja pelasi yhteensä 20 ottelua.

Hämäläinen on voittanut SM-kultaa kaudella 2019, SM-pronssia kaudella 2022 ja poikien SM-hopeaa kaudella 2020.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Joensuun Mailan pelaajat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Tutkimustietojärjestelmä

Tutkimustietojärjestelmä (engl. Current Research Information System, CRIS) on tutkimusorganisaatioiden tieteellisen toimintansa seurantaan ja tuloksellisuuden arviointiin käyttämä tietojärjestelmä. Järjestelmään kootaan tietoja mm. organisaation tuottamista julkaisuista, hankkeista ja tutkijoiden muista aktiviteeteista.

Tutkimustietojärjestelmällä on usein kytkentöjä muihin tietojärjestelmiin, mm. julkaisuarkistot, organisaation henkilöstö- ja hanketietokannat, kansainväliset viittaustietokannat, julkaisukanavalistaukset ja tunnistepalvelut (mm. ORCID). 

Eurooppalaisella EuroCRIS-järjestöllä on ollut merkittävä rooli tutkimustietojärjestelmien ja niitä varten kehitetyn CERIF-tietomallin kehityksessä.

Tutkimustietojärjestelmäohjelmistot 
Suurin osa nykyisin käytössä olevista tutkimustietojärjestelmäohjelmistoista perustuu kaupallisiin ohjelmistoihin, joita ovat mm. Elsevierin Pure ja Clarivate Analyticsin Converis. Merkittävin avoimen lähdekoodin vaihtoehto on DSpace-julkaisuarkisto-ohjelmiston pohjalta kehitetty DSpaceCRIS.

Tutkimustietojärjestelmät Suomessa 
Kaikilla suomalaisilla yliopistoilla ja osalla tutkimuslaitoksista on oma tutkimustietojärjestelmä. Järjestelmät perustuvat joko kansainvälisiin ohjelmistoihin (Pure, Converis) tai suomalaisen Solenovon SoleCRIS-sovellukseen.

Tutkimustietojärjestelmien kehitys on Suomessa kytkeytynyt läheisesti opetus- ja kulttuuriministeriön julkaisutiedonkeruuseen. Tutkimustietojärjestelmistä kerättävillä julkaisutiedoilla on merkittävä rooli etenkin yliopistojen rahoitusmallissa. Julkaisutiedot on kerätty yliopistoilta vuodesta 2011 lähtien, ja tiedonkeruuseen on vähitellen tullut mukaan muitakin organisaatioita, ml. ammattikorkeakoulut, sairaanhoitopiirit ja monia tutkimuslaitoksia. CSC:n ylläpitämään Virta-julkaisutietovarantoon kerätyt tiedot ovat käytettävissä CSC:n ylläpitämän Tiedejatutkimus.fi-portaalin ja Kansalliskirjaston ylläpitämän Juuli-julkaisutietoportaalin kautta. Juulin toiminta päättyy vuonna 2022. 

Osa ammattikorkeakouluista ja tutkimuslaitoksista käyttää julkaisutietojen tallentamiseen tutkimustietojärjestelmän sijasta CSC:n kehittämää Justus-palvelua, jonka kautta tiedot välittyvät suoraan Virta-julkaisutietovarantoon. Kansallista tutkimustietojärjestelmiin liittyvää yhteistyötä koordinoi Suomessa Finn-ARMA-verkosto.

Lähteet 

Tutkimus
Dorothy Eden

Dorothy Eden, kirjailijanimi Mary Paradise, (1912 Uusi-Seelanti – 1982 Lontoo, Britannia) oli uusiseelantilainen kirjailija. Hän muutti Englantiin 1954.

Eden työskenteli kotimaassa asianajotoimistossa sihteerinä . Hänen esikoisromaaninsa The Singing Shadows ilmestyi 1940, mutta hän oli kirjoittanut jo sitä ennen kertomuksia lapsille ja juttuja lehtiin. Hänen teoksensa ovat romanttista viihdettä, mutta häntä on sanottu Rouva Makaaberiksi.

Suomennetut teokset
 Bella (1981), suom. Heikki Karvonen, Tammi 1981
 Elämä kulkee ohi (Melbury Square), suom. Sisko Pylkkänen, Tammi 1972
 Enemmän kuin rakkaus (Never call it loving), suom. Lea Karvonen, Tammi 1966
 Jokainen päivä, jokainen tunti (The vines of Yarrabee), suom. Lea Karvonen, Tammi 1970
 Kenraalin tytär (The Salamanca drum), suom. Kerttu Kauniskangas, Tammi 1978
 Lohikäärmeen aika (The time of the dragon), suom. Eva Siikarla, Tammi 1976
 Maidenshallin arvoitus (The Storrington papers), suom. Kaarina Krohn, Tammi 1979
 Miljonäärin tytär (The millionaire’s daughter), suom. Lea Karvonen, Tammi 1975
 Missä olet, morsian (Waiting for Willa), suom. Liisa-Maria Piila, Tammi 1971
 Perijätär (The American heiress), suom. Kaija Kauppi, Tammi 1981
 Puhu minulle rakkaudesta (Speak to me of love), suom. Hilkka Pekkanen, Tammi 1974
 Rakastan sinua, Kate (An important family), suom. Kristiina Drews, Tammi 1982
 Usvien talo (Winterwood), suom. Terttu Järvilehto, Tammi 1989
 Valkea lintu (The bird in the chimney), suom. Marjatta Nevakivi, Tammi 1964
 Varjovaimo (The shadow wife), suom.Inkeri Hämäläinen, Tammi 1968
 Villiruusun maa (Sleep in the woods), suom. Kerttu Lappalainen, Tammi 1985

Lähteet

Brittiläiset kirjailijat
Uusiseelantilaiset kirjailijat
Vuonna 1912 syntyneet
Vuonna 1982 kuolleet
Dil Chahta Hai

Dil Chahta Hai (suomeksi ”Sydän haluaa”) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen draamakomediaelokuva. Se on Farhan Akhtarin ensimmäinen ohjaus ja käsikirjoitus. Pääosia näyttelevät Aamir Khan, Saif Ali Khan, Akshaye Khanna, Preity Zinta, Sonali Kulkarni ja Dimple Kapadia. Elokuva sijoittuu nykypäivän urbaaniin Mumbaihin ja Sydneyyn, ja se keskittyy kolmen yliopistosta valmistuneen ystävän merkittävään siirtymäkauteen romanttisessa elämässään.

Elokuva voitti useita palkintoja, mukaan lukien parhaan hindinkielisen elokuvan National Film Awards -palkinto ja seitsemän Filmfare Awards -palkintoa.

Näyttelijät

Soundtrack

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 2001 intialaiset elokuvat
Intialaiset draamakomediaelokuvat
Hindinkieliset elokuvat
Einar H. Kvaran

Einar Hjørleifsson Kvaran (1859 Vallanes, Islanti – 1939 Reykjavik, Islanti) oli islantilainen kirjailija. Hän asui välillä Tanskassa ja Kanadassa.

Einar perusti Tanskassa Verðandi-nimisen lehden, jolla lyhytikäisyydestään huolimatta oli merkittävä vaikutus islantilaisen realismiin syntyyn. Hän asui 1888–1895 Kanadassa Winnipegissä toimittajana. Proosan lisäksi hän kirjoitti runoja ja näytelmiä.

Lähteet

Islantilaiset kirjailijat
Vuonna 1859 syntyneet
Vuonna 1939 kuolleet
Anu Patrakka

Anu Patrakka (s. 1966 Porvoo) on Pohjois-Portugalin maaseudulla asuva suomalainen kirjailija, joka on luonut Rui Santos -nimisestä rikosetsivästä ja hänen ryhmästään kertovan dekkarisarjan.

Patrakka asui Järvenpäässä ja työskenteli yritysjohdon assistenttina, kun hän päätti jättää kodin ja työpaikan, ja tavoitella unelmoimaansa kirjailijan uraa. Esikoisteoksensa julkaisun aikaan hän oli 50-vuotias. Portugalin Patrakka valitsi asuinpaikakseen ihastuttuaan maahan sinne tekemiensä vierailujen myötä. Kirjailijantyönsä ohessa hän ennen koronasulkua opasti Portossa suomalaisia turistiryhmiä. Patrakan puoliso Carlos Ramos hoitaa satavuotiasta sukutilaa.

Lukijoilleen Patrakka on luvannut, että hänen kirjoissaan lapset ja eläimet eivät ole julmuuksien kohteena. Rikosten aiheet kirjailija löytää usein uutisia seuraamalla ja elämää havainnoimalla. Patrakan dekkarisarjan päähenkilö Rui Santos on ryyppäävän ja rellestävän poliisin vastakohta, joka murehtii ja häpeää yhä, miten hänen lapsena ollessaan isä tappoi äidin. Santos on ujo alle nelikymppinen rikosetsivä, joka kirjasarjan alussa oli yhä poikamies.

Teokset
 Huomenna sinä kuolet: rikosromaani, Myllylahti 2017, ISBN 978-952-202-842-6
 Kuolet vain kahdesti: rikosromaani, Myllylahti 2018, ISBN 978-952-202-890-7
 Syyllisyyden ranta, Into 2019, ISBN 978-952-351-038-8
 Totuuden portaat, Into 2020, ISBN 978-952-351-245-0
 Häpeän aukio, Into 2021, ISBN 978-952-351-373-0

Lähteet

Elävät henkilöt
Suomalaiset rikoskirjailijat
Vuonna 1966 syntyneet
Patrik Vidjeskog

Patrik Vidjeskog (s. 16. lokakuuta 1964 Pietarsaari) on suomalainen säveltäjä, Einojuhani Rautavaaran ja Kalevi Ahon oppilas.

Vidjeskog valmistui diplomisäveltäjäksi Sibelius-Akatemiasta vuonna 1991. Hänen sävellystyylinsä yltää uusromantiikasta aleatoriikkaan, hän hyödyntää kontrapunktia, ja hänen tonaaliset ja vapaatonaaliset teoksensa ovat usein pienimuotoisia.

Sävellyksiä
 Divertimento Runebergiana (1989)
 Sinfonietta jousille (1995)
 Pasuunakvartetto (1996)
 Konsertto bassotuuballe ja orkesterille (1998)
 Tuubakonsertto (1999)
 Sinfonia nro 1 (2004)
 Merikuvia (2006)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Patrik Vidjeskog. Music Finland Core.
 Vidjeskogin oma sivusto.

Einojuhani Rautavaaran sävellysoppilaat
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Cynthia Freeman

Cynthia Freeman, oik. Bea Feinberg, (1915 New York, New York, Yhdysvallat – 1988 San Francisco, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja sisustussuunnittelija.

Freeman aloitti kirjailijanuransa teoksella A World Full of Strangers. Hänen tuotantonsa on sekä kotimaassa että ulkomailla suosittua romanttista viihdettä. Esikoisteoksen sekä teosten Fairytails ja Portraits aiheena ovat newyorkilaiset juutalaispiirit sekä siirtolaisten ongelmat ja sukutausta. Muut ovat perinteisempiä romanttisia romaaneja.

1981 ilmestynyttä romaania Ei aikaa kyynelille on pidetty hänen kunnianhimoisimpana teoksenaan.

Suomennetut teokset
 Rakkauden malja (Come pour the wine), suom. Satu Kauppinen, Otava 1982 ISBN 951-1-06811-3
 Ei aikaa kyynelille (No time for tears), suom. Satu Kauppinen, Otava 1983 ISBN 951-1-07301-X
 Rakkauden vuodenajat (Seasons of the heart), suom. Sirkka Salonen, Otava 1988 ISBN 951-1-09534-X
 Rakkauden haaveet (Illusions of love), suom. Satu Leveelahti, Otava 1989 ISBN 951-1-08985-4
 Viimeinen ruhtinatar (The last princess), suom. Arja Gothóni, Otava 1990 ISBN 951-1-10273-7

Lähteet

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
Mikko Paunio

Mikko Paunio (s. 4. helmikuuta 1961) on suomalainen terveydenhuollon erikoislääkäri ja epidemiologi.

Elämä

Paunio valmistui Helsingin yliopistosta ja opiskeli myös Venäjällä täydensi opintojaan Brysselin vapaassa yliopistossa sekä Johns Hopkins Bloomberg School of Public Healthissa. Hänellä on lääketieteen tohtorin ja Master of Health Sciencen oppiarvot. Hän sai Helsingin yliopiston epidemiologian dosentuurin vuonna 2000. Paunio on työskennellyt muun muassa tutkijana Kansanterveyslaitoksessa ja Helsingin yliopistossa sekä lääkintöneuvoksena Suomen sosiaali- ja terveysministeriössä (STM). Hän on ollut tekijänä lukuisissa lääketieteellisissä julkaisuissa.

Näkemyksiä

Paunio on myös esittänyt julkisuudessa yhteiskunnallisia näkemyksiään. Hän oli sosialidemokraattien jäsen vuodesta 1977, kunnes ilmoitti helmikuussa 2021 siirtyneensä perussuomalaisiin. Paunio osallistui vuonna 2018 panelistina kiistanalaiseen Portsmouthissa järjestettyyn ilmastonmuutostoimiin liittyneeseen konferenssiin, jolta vedettiin Portsmouthin kaupungin ja New Hampshiren yliopiston tuki. Hän on laatinut kirjoituksia ilmastonmuutoksen vastaiset toimet haastavalle brittiläiselle ajatuspaja Global Warming Policy Foundationille. Paunio on julkaissut kirjat Vihreä valhe (Weilin+Göös, 1991), Vihreä valhe – Valheen sysimustat juuret, salakavalat lonkerot ja murheelliset seuraukset (Kustannusosakeyhtiö Auditorium, 2015) ja Hourulan väen ilmastovallankumous (omakustanne, 2019).

Paunio kertoi toukokuussa 2020 pitävänsä koronaviruspandemiaa tuhoisuudeltaan liioiteltuna ja ilmaisi kannatuksensa sen johdosta asetettujen rajoitusten nopeammalle purkamiselle.

Paunion mielestä Vihreät ja Vasemmistoliitto käyvät uudenlaista luokkataistelua valkoista heteromiestä vastaan. Paunion mielestä siis kyseiset puolueet ovat petollisia, kun porvaristo on valjastanut nämä vihervasemmistopuolueet luokkataistelun välineiksi.

Lähteet 

Suomalaiset lääkärit
Epidemiologit
Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Sonali Kulkarni

Sonali Kulkarni (s. 3. marraskuuta 1974 Pune, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä ja kirjailija. Hän on työskennellyt marathin-, hindin-, gudžaratin-, kannadan-, tamilin ja italiankielisissä elokuvissa.

Valikoitu filmografia 
 Operaatio Kashmir (Mission Kashmir, 2000)
 Dil Chahta Hai (2001)
 Hilpeys ja ennakkoluulo (Bride & Prejudice, 2004)
 Singham (2011)
 Deool (2011)
 Bharat (2019)

Palkinnot 
 Filmfare Awards
 1996: Paras naisnäyttelijä (marathi) – Doghi
 2015: Paras naisnäyttelijä (marathi) – Dr. Prakash Baba Amte – The Real Hero
 2018: Paras naisnäyttelijä (marathi) – Kaccha Limbu

 Milanon elokuvajuhlat
 2005: Paras naisnäyttelijä – Fuoco su di me

 National Film Awards
 2002: Erityismaininta – Chaitra

 Screen Awards
 2004: Paras naisnäyttelijä (marathi) – Devrai

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset kotisivut 
 
 

Intialaiset näyttelijät
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Luumäen hyvinvointiasema

Luumäen hyvinvointiasema on eteläkarjalaisen Luumäen kunnan Taavetin taajamassa toimiva julkisen palvelun sosiaali- ja terveysasema. Sen palvelut tuottaa Etelä-Karjalan kuntien yhteinen sote-kuntayhtymä (Eksote).

Luumäen punatiilinen, betonirunkoinen terveyskeskus rakennettiin vuonna 1979. Vuonna 2018 uutisoitiin, että yksityiset terveysalan suuryritykset ottivat yhteyttä Luumäen kuntaan sen sosiaali- ja terveyspalvelujen kiinteistöjen, myös hyvinvointiaseman ostamiseksi. Vuonna 2017 hyvinvointiasemaksi muutetulle terveysasemalle on kaavailtu uudisrakennusta, joka rakennettaisiin mahdollisesti vuosina 2023-2025. 

Luumäen hyvinvointiasema palvelee normaalisti maanantaista torstaihin kello 8-16 ja perjantaisin (ja pyhien aattona) kello 8-15. Muulloin ensiapu- ja päivystyspalvelut tarjoaa ympärivuorokautisesti aukioleva Etelä-Karjalan keskussairaalan päivystys sairaalan K-siivessä (sisäänkäynti ovi 10, Kahilanniementie 2, Lappeenranta). Kiireellisestä hoitoa tarvittaessa otetaan iltaisin, öisin ja viikonloppuisin yhteys Päivystysapuun (116 117; hätätilanteessa luonnollisesti Yleiseen hätänumeroon 112).

Lähteet

Aiheesta muualla
Luumäen terveysaseman sijainti kartalla (luumaki.karttatiimi.fi)
Sosiaali- ja terveys (luumaki.fi)
Ville Toijonen (20.3.2019) Vuoden terveydenhoitajan kaino toive: "Että saisi enemmän ajatella maalaisjärjellä" (yle.fi)

Luumäen rakennukset ja rakennelmat
Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä
José Baselga

Josep Baselga i Torres, joka tunnettiin espanjaksi nimellä José Baselga (3. heinäkuuta 1959 – 21. maaliskuuta 2021), oli espanjalainen lääketieteellinen onkologi ja tutkija, joka keskittyi uusien molekyylikohteiden kehittämiseen, erityisesti rintasyöpään. Baselga toimi päälääkärinä Memorial Sloan Kettering Cancer Centerissä, kunnes erosi syyskuussa 2018. 7. tammikuuta 2019 Astra Zeneca ilmoitti palkanneensa hänet tutkimus- ja kehitysjohtajaksi.

Baselga kuoli 21. maaliskuuta 2021 Creutzfeldt-Jakobin tautiin liittyvien komplikaatioiden vuoksi kotonaan Cerdanyassa Gironan maakunnassa.

Lähteet 

Espanjalaiset lääkärit
Vuonna 1959 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Flagellaria indica

Flagellaria indica (englanniksi false rattan, ’valerottinki’) on Flagellariaceae-heimoon kuuluva kasvilaji. Se on kiipeilevä köynnös, jonka varsi voi kasvaa 15 metriä pitkäksi, joskus jopa 20-metriseksi. Sen lehtien kärjissä on kärhimäiset rakenteet, jotka auttavat kasvia kiipeilemisessä. Lajin hedelmä on vaaleanpunainen, marjamainen ja halkaisijaltaan noin 6 mm. Hedelmässä on yleensä yksi siemen, joskus kaksi. Laji kukkii ja tuottaa hedelmiä ympäri vuoden.

Flagellaria indica on tavallinen köynnös kosteissa sekä kuivemmissa metsissä. Laji kasvaa Afrikan eteläosissa, Aasian trooppisissa ja subtrooppisissa osissa sekä läntisessä Oseaniassa. Eteläisessä Kiinassa laji kasvaa kosteissa rantametsissä, mangrovesoilla ja makeavetisillä kosteikoilla merenpinnan tasosta aina noin 1 500 metrin korkeuteen asti.

Flagellaria indicaa on kerätty luonnosta paikallista käyttöä varten; sitä on käytetty rottingin tavoin korien ja muiden esineiden valmistamiseen sekä ravintona ja lääkekasvina. Madagaskarilla lajin lehdistä ja varsista on valmistettu yrttiteetä.

Lähteet 
 Useful Tropical Plants: Flagellaria indica

Viitteet

Aiheesta muualla 
 GBIF: Flagellaria indica 
 Flora of China: Flagellaria indica 
 JSTOR Global Plants: Flagellaria indica 

Poales
Lääkekasvit
Yungblud

Dominic Harrison (s. 5. elokuuta 1997), joka tunnetaan nimellä Yungblud, on englantilainen laulaja ja lauluntekijä.

Harrison syntyi Doncasterissa ja kasvoi musikaalisessa perheessä. Harrisonin isä oli kitarakauppias ja isoisä soitti T. Rexin kanssa. Harrison aloitti itse kitaran soittamisen ja laulamisen nuorena.

Vuonna 2017, kun Harrison oli 19-vuotias, hän julkaisi ensimmäisen singlensä ”King Charles”. Harrison teki levytyssopimuksen Geffen Recordsin kanssa ja julkaisi ensimmäisen EP-levynsä vuonna 2018. Samana vuonna hän julkaisi myös esikoisalbumin 21st Century Liability. Vuonna 2020 hän julkaisi toisen studioalbuminsa Weird!.

Harrison on kertonut kuvailevansa itseään panseksuaaliksi. Hän on seurustellut Halseyn kanssa ja kertonut, että hänen kanssa seurustelu auttoi häntä tulemaan toimeen oman seksuaalisuutensa kanssa.

Diskografia

Studioalbumit 
 21st Century Liability (2018)
 Weird! (2020)
 Yungblud (2022)

EP:t 
 Yungblud (2018)
 Yungblud Unplugged (2018)
 A Weird! AF Halloween (2020)
 A Weird! AF Valentine’s Day (2021)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset verkkosivut 

Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Englantilaiset laulajat
Tuomas Malinen

Matti Tuomas Malinen (s. 19. lokakuuta 1976) on suomalainen taloustieteilijä.

Elämä

Malinen valmistui kauppatieteiden maisteriksi Oulun yliopistosta ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistosta, jossa hänen pääaineenaan oli kansantaloustiede. Lisäksi hän suoritti taloustieteellisiä opintoja New Yorkin yliopistossa. Malisen tutkimusaloja ovat olleet erityisesti talouskasvu, suhdanteet, keskuspankit ja talouskriisit. Malista on kuultu asiantuntijana suomalaisissa ja ulkomaisissa talousmedioissa sekä eduskunnan eri valiokunnissa.

Malinen työskentelee talousennuste- ja riskianalyysiyhtiö GnS Economicsin toimitusjohtajana ja pääekonomistina. Malisella on dosentin arvonimi Helsingin yliopistossa.

Kannanottoja

Yhteiskunnallisessa keskustelussa hän on muun muassa esittänyt arvostelua Euroopan unionin elvytysrahastoa ja Marinin hallitusta kohtaan. Malisella on yhteyksiä koronarokotteisiin kriittisesti suhtautuvaan Vapauden puolesta -liikkeeseen.Lisäksi Malinen on kyseenalaistanut vuoden 2021 kuntavaalien tuloksen

Lähteet 

Suomalaiset taloustieteilijät
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Juha Leinonen

Juha Leinonen (s. 1956) on suomalainen säveltäjä.

Juha Leinonen suoritti musiikkiopintonsa Palmgren-opistossa, Tampereen konservatoriossa ja Pirkanmaan ammattikorkeakoulussa. Hän valmistui musiikkipedagogiksi sekä säveltäjäksi suuntautumisvaihtoehdon ensimmäisenä opiskelijana tärkeimpänä opettajanaan säveltäjä Jouni Kaipainen. Leinonen on osallistunut useille mestarikursseille, joissa tärkeimpänä vaikuttajana – ja myöhemmin myös mentorina – on ollut säveltäjä Magnus Lindberg.

Leinosen tuotanto käsittää kattavasti länsimaisen taidemusiikin lajityypit: hän on säveltänyt soolosoitinteoksia, kamarimusiikkia, konserttoja, kamariorkesteri- ja orkesteriteoksia sekä vokaalimusiikkia, liedejä ja kuoroteoksia kaikille kuorotyypeille. Varhaiseen tuotantoon kuuluu myös teatterimusiikkia. Leinosen musiikkia on esitetty Suomessa ja ulkomailla sekä kamari- että orkesterikonserteissa, monilla suomalaisilla festivaaleilla ja Yleisradiossa. Hänellä on ollut myös omia sävellyskonsertteja muun muassa yhteistyössä kamariorkesteri Avanti!:n kanssa.

Leinonen on tehnyt yhteistyötä usean suomalaisen huippumuusikon kanssa. Hänen musiikkiaan ovat kantaesittäneet muun muassa fagotisti Otto Virtanen, pianisti Joonas Ahonen, huilisti Sami Junnonen, sopraano Sirkka Lamminen sekä klarinetisti Olli Leppäniemi. Leinosen sävellyksiä on palkittu useissa sävellyskilpailuissa, muun muassa Suomen Säveltäjät ry:n ja Kuhmon kamarimusiikin järjestämässä ”Uussävel”-kilpailussa 2002 (Foga), Suomen Säveltäjät ry:n ja Lahden kansainvälisen urkuviikon ”Uussävel”-kilpailussa 2005 (Lux Aeterna) sekä International Chamber Music Seinäjoki 2008 - II Kansainvälisessä kamarimusiikin sävellyskilpailussa 2008 (Frieze), jossa hän voitti jaetun ensimmäisen palkinnon.

Marraskuussa 2019 Alba Records julkaisi Leinosen kamarimusiikkia sisältävän levyn ”Juha Leinonen Chamber Music”, jossa suomalaiset keskipolven huippumuusikot tulkitsevat hänen kamarimusiikkiaan. Levy oli arvostelumenestys, ja se oli ehdokkaana Ylen vuoden levyksi vuonna 2019.

Leinosen sävellystyötä ovat tukeneet työskentelyapurahoin ja kohdeapurahoin Satakunnan taidetoimikunta, Taiteen Edistämiskeskus, Suomen Kulttuurirahaston Satakunnan rahasto, Suomen Kulttuurirahasto, Suomen Säveltäjäin Sibelius-rahasto, Madetoja-säätiö ja Musiikin Edistämiskeskus. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke maaliskuussa 2022.

Lähteet

Elävät henkilöt
Vuonna 1956 syntyneet
Suomalaiset säveltäjät
Minna Marsh

Minna Marsh (s. 1967) on suomalainen kirjailija ja mentaalivalmentaja.  

Häneltä on ilmestynyt kolme tietokirjaa ja romaani. Freelance-toimittajana hän toimi yli kymmenen vuotta ja Kotilääkäri-lehden kolumnistina 2016.

Tuotanto

Romaanit 

 Henkäys. Selviytymistarina särkyneille. Helsinki: Basam Books 2021. ISBN 9789523790735.

Tietokirjat 

 Miksi maali ei synny? Henkistä kuntoa pelaajalle. Helsinki: Gummerus 2014. ISBN 9789512098477.
 Mentaaliherätys! Opas henkiseen kuntoiluun. Helsinki: Gummerus 2015. ISBN 9789512400805.
 Intohimo. Sytytkö? Helsinki: Gummerus 2017. ISBN 978-951-24-0414-8.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Minna Marshin verkkosivut
Marsh Gummeruksen sivuilla
Basam Booksin kirjailijaesittely

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Myskijäärä

Myskijäärä (Aromia moschata) on hohtavan vihreä tai kuparinhohtoinen suuri sarvijäärä, jolla on aikuisena pitkä ja kapea ruumis pituudeltaan 20–28 mm. Lajin tuntosarvet ovat pitkät. Aikuiset myskijäärät tuoksuvat myskiltä nimensä mukaisesti. Myskijäärän toukat esiintyvät etupäässä raitojen rungon tyvessä sekä muilla runkomaisilla pajuilla. Laji suosii avoimilla paikoilla kasvavia puita ja munii täysin terveisiinkin puihin. Toukkakehitys kestää kolme vuotta. Aikuiset myskijäärät tulevat kukille. Laji on Suomessa melko yleinen sekä vakiintunut ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. Myskijäärä elää pääasiassa Euroopan alueella.

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Myskijäärä (Aromia moschata)
Ötökkätieto: Myskijäärä (Aromia moschata)
UPM-Kymmene, Kari Heliövaara: Metsiemme kovakuoriaisia, Myskijäärä (Aromia moschata) sivu 20 (pdf)
UniProt: Taxonomy - Aromia moschata 
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Aromia moschata 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Aromia moschata 
Pherobase: Semiochemicals of Aromia moschata, the Musk beetle 

Sarvijäärät
Taipalsaaren sairaala

Taipalsaaren sairaala oli psykiatrinen sairaala Taipalsaaren kunnassa. Taipalsaaren sairaala perustettiin B-mielisairaalaksi vuonna 1969. Sairaalatoiminnan lakattua sairaalan tiloissa on ollut mm. vanhainkoti, sekä tuettua palveluasumista. Sairaalan tiloissa toimii myös kierrätysmyymälä, joka tarjoaa työllistämispalveluita pitkäaikaistyöttömille. Taipalsaaren kunta osti sairaalan Lappeenrannan kaupungilta 2016 ja ryhtyi vuokraamaan tiloja yrittäjille. Vuonna 2018 Taipalsaari ilmoitti aikeistaan myydä sairaalan kiinteistön.

Sairaalan perustaminen
Suomessa säädettiin vuonna 1952 mielisairaslaki, jonka myötä ympäri Suomea alettiin rakentamaan A-ryhmään kuuluvia keskusmielisairaaloita äkillisesti sairastuneille potilaille, sekä B-mielisairaaloita pitkäaikaisemmille potilaille. 

Vuonna 1956 Lappeen kunta ehdotti muille Kymen läänin kunnille hanketta mielisairaalan perustamiseksi. Hankkeeseen tulivat mukaan Etelä-Karjalan kunnista Taipalsaari, Lappeenranta, Lauritsala, Lemi, Luumäki, Nuijamaa, Savitaipale, Suomenniemi ja Ylämaa, sekä Kymenlaaksosta Miehikkälä, Vehkalahti ja Virolahti.

Marraskuussa 1960 pidetyssä kokouksessa sairaalapaikaksi valittiin Taipalsaaren Kirjamoinniemi. Rakennuspaikaksi oli ehdotettu myös Lappeenrannan Voisalmea ja Lauritsalan Pajarilaa. Lääkintöhallitus ei pitänyt Taipalsaaren Kirjamoinniemeä sopivana paikkana sairaalalle sen syrjäisen sijainnin vuoksi. Taipalsaari halusi sairaalan etenkin siksi, että se tuo uusia työpaikkoja kuntaan. Maalaisliittolainen sisäasiainministeri Eemil Luukka oli mukana vaikuttumassa siihen, että lääkintöhallitus lopulta hyväksyi sairaalan sijainniksi Taipalsaaren. 

Kuntainliiton hallinnoiman sairaalan suunnittelu ja rakentaminen aloitettiin keväällä 1964. Sairaalarakennuksen suunnitteli helsinkiläinen arkkitehtitoimisto Anttila & Klami. Sairaala valmistui vuoden 1968 lopussa ja se otettiin käyttöön seuraavan vuoden alussa.

Lähteet

 
 

Suomen psykiatriset sairaalat
Taipalsaaren rakennukset ja rakennelmat
Hanna Toivanen

Hanna Toivanen (s. 16. toukokuuta 2001 Varkaus) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Hän pelaa lyöjäjokerin roolissa.

Toivanen siirtyi Joensuun Mailaan kaudeksi 2017, jolloin seuran edustusjoukkue pelasi Suomensarjassa. Kauden 2019 päätteeksi Joensuun Maila nousi Superpesikseen. Toivanen löi ratkaisevassa Ykköspesiksen finaaliottelussa kolme juoksua ja sai joukkueensa parhaan pelaajan palkinnon.

Joensuun Mailan ensimmäisellä pääsarjakaudella 2020 Toivanen pelasi joukkueen lukkarina. Hän aloitti myös seuraavan kauden lukkarina, mutta siirtyi muutaman ottelun jälkeen lyöjäjokeriksi lautaskammon vuoksi.

Toivanen on pelannut 64 Superpesiksen runkosarjaottelua. Hän on lyönyt 4+80 juoksua ja tuonut 12 juoksua. Toivasen paras henkilökohtainen saavutus on lyöjätilaston 13. sija kaudella 2021.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Joensuun Mailan pelaajat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Siiskosen leipomo

Kotileipomo Siiskonen Oy on leipomo- ja ruokapalvelualalla toimiva suomalainen perheyritys, jonka toiminta on keskittynyt Etelä-Savon Juvan Nuutilanmäkeen. Yritys valmistaa sekä suolaisia että makeita leipomotuotteita, ja sillä on ravintola- ja kahvilatoimintaa. Siiskosen tuotteita myydään esimerkiksi Keskon ja S-ryhmän kaupoissa.

Historia 
Yrityksen perustivat Pentti Ilmari Siiskonen (s. 23. syyskuuta 1927 Juva – 29. syyskuuta 1973), ja Sirkka Annikki Siiskonen os. Laamanen (s. 25. huhtikuuta 1932 Mikkeli – 17. joulukuuta 2014), entisessä Mikkelin maalaiskunnassa, Asilassa. Leipomo toimi 1964–1977 toiminimellä, mutta se yhtiöitettiin kommandiittiyhtiöksi 1978 nimellä (Kotileipomo Siiskonen Ky), jolloin yhtiön toimitusjohtajana toimi Sirkka Siiskonen. Nykyinen Kotileipomo Siiskonen Oy on perustettu vuonna 2002. Se on osakeyhtiö, jonka kotipaikka on Juva, ja pääasiallinen toimiala leipomo. Yhtiön toimitusjohtaja on Lari Jussi Anttu Rautio.

Leipomo perustettiin kyläsepän pajaan, jossa on rakennettu yrityksen ensimmäiset leipä- ja tuotantokoneet. Valtaosa tuotteista leivottiin alkuun käsityönä ja tuotteita myytiin lähinnä paikallisissa lähikaupoissa sekä torilla. Kotileipomo on vanhin Mikkelissä edelleen toimiva yksityinen leipomo.

Toimitusjohtajat 

 Sirkka Siiskonen 1964–1988
 Riitta Siiskonen 1989–2013 puheenjohtaja Sirkka Siiskonen 1989–
 veljekset Anttu 2014– Rautio, ja puheenjohtaja Henri– Rautio 2016

Palkinnot ja tunnustukset 

 Länsi-Savo Oy:n hallituksen myöntämä vuoden mainetekopalkinto
 1980 Siiskoselle myönnetty Etelä-Savon vuoden yrittäjäpalkinto
 Leipomo toiminnasta osoitettu kiitoskirje presidentti Urho Kekkoselta
 1993 Suomen yrittäjien kultainen yrittäjäristi (Sirkka Siikonen)
 1998 vuoden yrittäjä tunnustus Mikkelin seudun yrittäjät ry
2017 Suomen yrittäjien timattinen yrittäjäristi 40 vuotta (Riitta Siiskonen)
2020 Juvan yrittäjäpalikinto

Lähteet

Viitteet 
Juva
Suomalaiset leipomot

Aiheesta muualla 

Juvan Lehti  julkaisu 10.10.2019, Siiskosen leipomo. Viitattu 25.3.2021
Siiskonen avaa Juvalla | Yle Uutiset | yle.fi
Siiskosen leipomon leipämenekki laski - viljan hinta seurannassa | Yle Uutiset | yle.fi
Pääkaupunkilaisetkin rukiin makuun | Yle Uutiset | yle.fi
Joulu on leipomolle vasta vuoden kakkossesonki | Yle Uutiset | yle.fi
"Joko sitä on liikaa tai liian vähän" – suolapitoisuudesta eniten palautetta leivän tekijälle | Yle Uutiset | yle.fi
Karppaus ei kaada Etelä-Savon leipomoita | Yle Uutiset | yle.fi
Kotileipomo Siiskonen avaa kahvilan Juvan keskustaan – Myyntiin tulee leipiä, soppalounasta ja kahvilatuotteita | Paikalliset | Länsi-Savo (lansi-savo.fi)
Rimmi

Rimmi voi tarkoittaa seuraavia:

Paikkoja 
 Rimmi, Kokkolan pohjoisin kylä
 Rimmin rautatieasema, lakkautettu rautatieasema Kokkolan Rimmissä

Järviä ja lampia 
 Rimmi, järvi Jämsän Hopsulla
 Rimmi, järvi Jämsän Jämsänjärvellä
 Rimmi, järvi Jämsän Pärnäjärvellä
 Rimmi, suolampi Jämsän Hopsun Rimminvuorella
 Rimmi, järvi Jämsän Vehkajärvellä
 Rimmi, lampi Keuruun Lammasperällä
 Rimmi, aik. Sahinlammi, lampi Oriveden Vinkiällä
 Rimmi, järvi Padasjoen Arrakoskella
 Rimmi, järvi Padasjoen Sydäntaustalla
 Rimmi, järvi Padasjoen Takaperällä
 Rimmi, lampi Petäjäveden Kuivasmäellä
 Rimmi, järvi Ruovedellä
 Rimmi, järvi Toivakassa
 Rimmi, järvi Ähtärissä

Henkilöitä 
 Eila Rimmi (s. 1938), suomalainen vasemmistoliittolainen poliitikko.
Annika Linna

Annika Linna (s. 11. toukokuuta 2001 Oulu) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Kempeleen Kiriä.

Ura 
Linna on Kempeleen Kirin oma kasvatti. Hän on pelannut myös Oulun Lipon junioreissa. Linna teki Superpesis-debyyttinsä 20. toukokuuta 2018 kotona Lappajärven Veikkoja vastaan. Hän löi ottelussa kaksi juoksua. Linna löi ensimmäisen kunnarinsa Superpesiksessä 5. elokuuta 2020 vieraissa Siilinjärven Pesistä vastaan. Hänet palkittiin joukkueensa parhaana pelaajana.

Saavutukset 
 1 Itä-Länsi-ottelu: 2022
 2 B-tyttöjen Itä–Länsi-ottelua (2018, 2019)

Lähteet 

Vuonna 2001 syntyneet
Suomalaiset pesäpalloilijat
Elävät henkilöt