joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Greatest Hits (Guns N’ Roses)

Greatest Hits on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Guns N’ Roses-yhtyeen kokoelma-albumi.

Albumi ilmestyi levy-yhtiö Geffen Recordsin julkaisemana 23. maaliskuuta 2004. Yhtyeen laulaja ja ainoa jäljellä oleva alkuperäisen kokoonpanon jäsen W. Axl Rose pyrki alun perin estämään kokoelma-albumin julkaisemisen kokonaan, sillä hän ei halunnut tuoda markkinoille vanhoista hiteistä koostettua albumia joka voisi varjostaa yhtyeen tulevaa Chinese Democracy-studioalbumia. Yhtyeen kotimaassa Yhdysvalloissa albumi päätyi Billboardin albumilistalla kolmanneksi, ja noustuaan Billboardin listalle uudelleen vuonna 2012 albumin sijoitus oli niin ikään kolmas. Yhdysvalloissa albumia on tähän mennessä myyty yli 5,2 miljoonaa kappaletta.

Suomessa albumi ylitti ilmestyttyään sekä kulta- että platinalevyn myyntilukemat jo vuoden 2004 aikana. Ilmestyessään albumi ylsi Suomen virallisella albumilistalla kuudennelle sijalle, josta se kuitenkin nousi pian koko listan kärkipaikalle yhteensä viiden perättäisen viikon ajaksi. Greatest Hitsin ohella yhtyeen jokainen albumi, lukuun ottamatta vuonna 1999 ilmestynyttä livealbumia Live Era ’87-’93, on ylittänyt vähintään kultalevyrajan. Tähän mennessä albumia on myyty Suomessa yli 30 000 kappaletta.

Vaikka albumi osoittautui valtavaksi myyntimenestykseksi ympäri maailmaa, se on saanut osakseen myös kritiikkiä. Osaa yhtyeen ihailijoista närkästytti se, että yhtyeen klassikkokappaleet "Estranged", "Mr. Brownstone" ja "Nightrain" uupuivat albumilta, kun taas esimerkiksi kritisoitu The Rolling Stonesin alun perin levyttämä "Sympathy for the Devil" ja The Skylinersin levyttämä "Since I Don't Have You" puolestaan lukeutuivat albumin kappalevalintoihin.

Kappalelista

Muusikot 
W. Axl Rose - laulu, perkussiot kappaleessa "Welcome to the Jungle", vihellys kappaleissa "Patience" ja "Civil War", syntetisaattorit ja pilli kappaleessa "Paradise City", piano kappaleessa "November Rain"
Slash - soolo- ja rytmikitara, akustinen kitara kappaleissa "Civil War" ja "Patience"
Izzy Stradlin - rytmikitara kappaleissa 1-2 ja 4-11, akustinen kitara kappaleessa "Patience", taustalaulu kappaleissa 1-11
Duff McKagan - bassokitara, taustalaulu, akustinen kitara kappaleessa "Patience"
Steven Adler - rummut kappaleissa 1-2, 4 ja 6, taustalaulu kappaleessa "Patience"
Matt Sorum - rummut ja taustalaulu kappaleissa 5 ja 7-14
Dizzy Reed - piano ja koskettimet kappaleissa 5-14
Gilby Clarke - rytmikitara ja taustalaulu kappaleissa "Ain't It Fun" ja "Since I Don't Have You"
Paul Tobias - rytmikitara kappaleessa "Sympathy for the Devil"

Arvostelut 
Desibeli.net 
Amazon.com 
Allmusic 
All Music Guide

Lähteet 

Vuoden 2004 kokoelma-albumit
Guns N’ Rosesin albumit
Nógrád

Nógrád on lääni Pohjois-Unkarissa. Se rajautuu Pestin, Hevesin ja Borsod-Abaúj-Zemplénin lääneihin sekä pohjoisessa Slovakiaan. Pääkaupunki on Salgótarján. Muita kaupunkeja ovat Balassagyarmat ja Bátonyterenye. Läänin pinta-ala on 2 544 km² ja sen väkiluku arviolta 195 923 (vuonna 2015).

Suuri osa lääniä on kukkulaista maastoa. Kolmasosa läänin pinta-alasta on metsää, jossa yleisimmät puulajit ovat tammi, pyökki, valkopyökki ja akasia. Läänin alueella kulkevia jokia ovat Ipoly, Galga ja Zagyva.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Unkarin läänit
Seriini

Seriini eli 2-amino-3-hydroksipropaanihappo (C3H7NO3) on yksi luonnon 20 yleisimmästä aminohaposta. Se on treoniinin ohella toinen kahdesta aminohaposta, jossa on alkoholi- eli hydroksyyliryhmä ja nämä kaksi aminohappoa ovat muutenkin hyvin toistensa kaltaiset: treoniinissa on metyyliryhmä 3-hiilessä, jossa seriinissä on vety.

Seriinin isomeerisia muotoja ovat L-seriini, jonka CAS-numero on 56-45-1 ja D-seriini, jonka CAS-numero on 312-84-5. Sen isoelektrinen piste on 5,70.

Glykolysaatio

Proteiineissa seriinin hydroksyyliryhmä voidaan glykosyloida. Tällä saattaa olla merkitystä joidenkin diabeteksen vaikutusten ymmärtämisessä. Seriini on myös tyypillinen kinaasien fosforylaation kohde eukaryoottisolujen säätelyssä.

Biosynteesi

Seriinin synteesi alkaa 3-fosfoglyseraatin hapettamisella, josta muodostuu 3-fosfohydroksipyruvaattia ja NADH:ta. Transaminaatioreaktiosta glutamaatin kanssa syntyy 3-fosfoseriiniä ja fosfaatin poistaminen jättää jäljelle seriinin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Terveysportti: Seriini
PubChem: Serine 
DrugBank: L-Serine 
DrugBank: D-Serine 
KEGG: L-Serine 
KEGG: D-Serine 
KEGG: DL-Serine 
ChemBlink: L-Serine 
ChemBlink: D-Serine 

Aminohapot
Urho Kekkosen kansallispuisto

Urho Kekkosen kansallispuisto on vuonna 1983 perustettu, Savukosken, Sodankylän ja Inarin kuntien alueella sijaitseva kansallispuisto. Puiston pinta-ala on 2 550 neliökilometriä, ja se on Suomen toiseksi suurin kansallispuisto. Sen pohjoisen osan halki virtaa Suomujoki. Aluetta hoitaa Metsähallitus ja se on osa UK-puisto-Sompio-Kemihaara-Natura 2000 -luonnonsuojelualuetta.

Alue 

Kansallispuisto on monipuolinen. Sen länsiosan viitoitettu alue on myös kokemattomalle vaeltajalle helppo kohde, kun taas puiston erämaiset kohteet ovat hyvä paikka pitkille ja vaativille eräretkille. 

Urho Kekkosen kansallispuistoon suuntautuvat vaellukset aloitetaan useimmiten Kiilopään tunturikeskukselta, Suomujoen varressa sijaitsevalta Aittajärveltä tai Raja-Joosepista, ja vaeltajat päätyvät usein Saariselän tunturijonon ympäristöön, esimerkiksi alueen korkeimman tunturin, Sokostin, huipulle. Useat retkeilijöistä myös yöpyvät sen juurella sijaitsevan Luirojärven rannoille rakennetuissa autiotuvissa. 

Kansallispuiston luontoon kuuluvat niin mahtavat tunturit kuin laajat suoalueetkin, unohtamatta myöskään metsäisiä kairoja. Poronhoidolla on alueella pitkät perinteet, ja se on edelleen alueen keskeinen elinkeino. Siitä muistuttamassa alueella on peurahautoja, poroaitoja, kämppiä sekä entisöityjä kolttakenttiä.

Katso myös 

 UKK-reitti

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Urho Kekkosen kansallispuisto Luontoon.fi:ssä
 Metsähallituksen uutinen kansallispuiston 20-vuotispäivänä vuonna 2003, sisältää tietoa kansallispuiston perustamista edeltäneestä ajasta 
 Kiilopään tunturikeskus
 Urho Kekkosen kansallispuiston karttoja
 

Suomen kansallispuistot
Inarin nähtävyydet
Inarin luonto
Savukosken luonto
Urho Kekkonen
Lapin maakunnan luonnonsuojelualueet
Sodankylän luonto
Seulonnan keskeiset artikkelit
Etelänmerinorsu

Etelänmerinorsu eli etelänisohylje (Mirounga leonina) on suurikokoinen varsinaisiin hylkeisiin (Phocidae) kuuluva merinisäkäs. Se on saanut nimensä suuren kokonsa sekä aikuisen uroksen kärsämäisen kuonon takia. Etelänmerinorsujen lukumääräksi on arvioitu noin 650 000 yksilöä.

Koko 

Urosmerinorsu voi kasvaa 6,5 metriä pitkäksi ja painaa jopa 3600 kg. Naaraat ovat paljon pienempiä.

Levinneisyys 
Etelänmerinorsut elävät lähellä Etelämannerta. Niitä oli ennen paljon Tasmaniassa, mutta ne on sieltä metsästetty liki sukupuuttoon. Niitä nähdään toisinaan Uudessa-Seelannissa ja Etelä-Afrikassa. Puolet kokonaiskannasta pesii Etelä-Georgian saarilla; muut pesimäalueet ovat Macquariensaari, Heardinsaari ja Kerguelen.

Ravinto 
Etelänmerinorsut saalistavat ennen kaikkea mustekaloja.

Lähteet 

Hylkeet
Treoniini

Treoniini (C4H9NO3) kuuluu luonnon 20 yleisimpään aminohappoon. Se on seriinin ohella toinen kahdesta aminohaposta, joissa on alkoholi- eli hydroksyyliryhmä, ja nämä kaksi aminohappoa ovat muutenkin hyvin toistensa kaltaiset: treoniinissa on metyyliryhmä 3-hiilessä, jossa seriinissä on vety. Treoniini on välttämätön aminohappo.

Treoniinilla on kaksi kiraalista keskusta, joten sillä on neljä stereoisomeeristä muotoa. Luonnossa esiintyvä treoniini, L-treoniini, on (2S,3R)-2-amino-3-hydroksibutaanihappo. L-treoniinin moolimassa on 119.12 g/mol, sulamispiste 255 °C ja CAS-numero 72-19-5. D-treoniinin sulamispiste on 274 °C ja CAS-numero 632-20-2, DL-treoniinin sulamispiste on 274 °C ja CAS-numero 80-68-2. L(+)-allo-treoniinin sulamispiste on 272 °C ja CAS-numero 28954-12-3 sekä D(-)-allo-treoniinin sulamispiste on 276 °C ja CAS-numero 24830-94-2. Sen isoelektrinen piste on 5,60.

Treoniinin sivuketju voidaan glykosyloida, ja treoniinikinaasit voivat fosforyloida sen fosfotreoniiniksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
PubChem: Threonine 
DrugBank: L-Threonine 
Human Metabolome Database: L-Threonine 
KEGG: L-Threonine 
ChemBlink: L-Threonine 
DrugBank: D-Threonine 
ChemBlink: D-Threonine 
ChemBlink: DL-Threonine 
ChemBlink: L(+)-allo-Threonine 
ChemBlink: D(-)-allo-Threonine 

Aminohapot
Vättämättömät aminohapot
Luettelo Yhdysvaltain sotilaallisista interventioista



1800-luku
 1802–1805 Ensimmäinen barbareskisota
 1815 Toinen barbareskisota
 1898 Yhdysvaltain-Espanjan sota, Kuuban miehitys 1898–1902, Filippiinien itsenäisyysliikkeen nujertaminen, Puerto Ricon ja muiden Espanjan siirtokuntien miehitys.
 Havaijin liittäminen Yhdysvaltoihin 1898.

1900-luku
 Boksarikapinan taltutus Kiinassa 1900.
 Ensimmäiset sotilastukikohdat Panamassa 1904–1999.
 Kuuban miehitys 1906–1909.
 Dominikaanisen tasavallan miehitys 1905–1907; 1912; 1914, 1916–1924; hallitsi valtiontaloutta 1905–1941.
 Nicaraguan miehitys 1909–1933, hallitsi valtiontaloutta 1910–1924
 Kuuban miehitys 1917–1922.
 Sotaretket Meksikoon  1914 ja 1916–1917.
 Haitin miehitys 1915–1934.

 Ensimmäinen maailmansota

 15000 miehen joukot Murmanskissa, Arkangelissa ja Vladivostokissa Venäjällä 1918–1920.

 Toinen maailmansota
 Korean miehitys 1945–1949
 Saksan miehitys 1945–1954
 Japanin miehitys 1945–1957

 Korean sota

 CIA:n kouluttamat pakolaiset kaatoivat sosialistihallituksen Guatemalassa 1954
 5000 miestä lähetettiin Libanoniin tukemaan presidentti Chamounin hallitusta 1958.
 1400 CIA:n kouluttamaan pakolaista nousi maihin Sikojenlahdella Kuubassa 1961.

 1964–1975 Vietnamin sota

 Dominikaanisen tasavallan miehitys 1965 ja amerikkalaismielisen hallituksen nosto valtaan.

 1982–1984 rauhanturvajoukkoja Libanonissa.
 maihinnousu Grenadalle ja hallituksen vaihtaminen 1983.
 Nicaraguan satamien miinoitus 1984.
 Libyan pääkaupungin pommitus 1986.

 24 000 miehen joukko Panamaan syöksemään vallasta Manuel Noriega 1989.

 Vuoden 1991 Persianlahden sota, 425 000 miestä vapauttamaan Irakin miehittämä Kuwait.

 1994–1995 rauhanturvajoukkoja Somaliaan.

 Operaatio Vigilant Warrior 1994, Yhdysvaltain sotilasoperaatio Irakissa. Yhdysvallat epäili kahden Kuwaitin suuntaan liikkuvan irakilaisdivisioonan olevan hyökkäämässä Kuwaitiin.

 Haitin miehitys 1994– ja sen jälkeinen 2400 miehen rauhanturvajoukko.

 Bosnia ja Hertsegovina ja Makedonia rauhaturvajoukkoja 1995–.

 Ohjusisku Sudaniin ja Afganistaniin elokuussa 1998.

 Operaatio Desert Strike 1998, Yhdysvaltain laivaston ohjusisku Irakiin.

 Jugoslavian pommitukset 1999.

 Itä-Timor pieni määrä rauhanturvajoukkoja 1999–

2000-luku
 2001– Sota Afganistanissa.
 2003– Irakin sota.

Lähteet
 US Military Interventions United States Wars and Major Military Interventions, 1898-2000

Viitteet

Yhdysvaltain sotahistoria
Interventioista
Yhdysvaltojen interventioista
Uusi Iloinen Teatteri

Uusi Iloinen Teatteri (UIT) on suomalainen vuonna 1978 perustettu viihteellinen teatteri. Teatterilla oli esiintymistoimintaa kesäisin. Alkuperäinen Uusi Iloinen Teatteri kaatui konkurssiin vuonna 2010, mutta sen toimintaa jatkoi Hakaniemen Musiikkiteatteri Oy kunnes sekin haettiin konkurssiin elokuussa 2022.

Historiaa
1970-luvulla Linnanmäen johtaja Sara Ekelund oli esittänyt tuottaja Matti Kuuslalle toiveen vuosittaisen revyyohjelman järjestämisestä Linnanmäen Peacock-teatteriin. Teatterin perustajajäseniin kuuluivat  Kuuslan ohella musiikkituottaja ja kapellimestari Jaakko Salo, käsikirjoittaja ja sanoittaja Jukka Virtanen, laulaja Marjatta Leppänen ja säveltäjä Lasse Mårtenson. 

UIT:n esityksissä on runsaasti musiikkia. Alun perin UIT:n orkesterina oli vuosina 1979–2007 Seitsemän seinähullua veljestä ja kapellimestarina ja musiikillisena johtajana toimi Jaakko Salo kuolemaansa (13.6.2002) asti. Vuonna 2008 orkesteriksi vaihtui Jean S. Teatterin alkuperäiseen käsikirjoitusryhmään kuuluivat Seppo Ahti, Matti Kuusla, Jaakko Salo ja Jukka Virtanen.

UIT toimi vuosina 1979–2009 Linnanmäen Peacock-teatterissa, vuosina 2010–2014 Arena-teatteritalon näyttämöllä Hakaniemessä ja vuodesta 2015 lähtien jälleen Linnanmäen Peacockissa.

Vuonna 2010 UIT joutui siirymään Areena-taloon, koska Peacockia hallinnoiva Bulevardin teatteriyhdistys ei enää vuokrannut sille tiloja. UIT jatkoi toimintaansa keväällä 2010 Helsingin Hakaniemessä Arena-teatteritalon näyttämöllä. Vuoden 2010 syksyllä UIT meni konkurssin. Sen seurauksena eri taiteiden alojen henkilöt päättivät perustaa uuden, lähes samaa nimeä kantavan teatterin. Teatterin taiteellisina vetäjinä aloittivat Timo Kärkkäinen, Taneli Mäkelä ja Reija Wäre. 

UIT Hakaniemen Musiikkiteatteri aloitti toimintansa syksyllä 2010. Uuden teatterin omistajiin kuuluivat mm. Timo Kärkkäinen, Seppo Ahti, Taneli Mäkelä, Antti Paavilainen, Marjatta Leppänen, Sari Siikander ja Reija Wäre.
Uuden UIT:n ensimmäinen revyy oli Ilon kautta! ja se esitettiin 1.4.–28.5.2011 Arena-näyttämöllä, Hakaniemessä. 

UIT – Hakaniemen Musiikkiteatteri teki useita kesäteatteriproduktioita maakunnissa, muun muassa Kauhavalla Power Parkissa, Lappeenrannassa ja Äänekosken Kartanon kievarissa

Vuonna 2015 UIT palasi Linnanmäen Peacock-teatteriin, jossa se on toiminut myös seuraavina vuosina. UIT:n taustayhtiö oli lähellä konkurssia jo vuonna 2020, ja elokuussa 2022 eläkeyhtiö Varma haki sen konkurssiin 33 000 euron eläkemaksusaatavista. Kaikkiaan UIT:lla oli tuolloin velkaa useita satoja tuhansia euroja.

UIT:n revyyt

Lähteet

Aiheesta muualla 
 UIT:n kotisivut

Kesäteatterit
Helsingin teatterit
Metioniini

Metioniini (C5H11NO2S) on yksi luonnon 20 yleisimmästä aminohaposta. Se on tioeetteri ja toinen kahdesta rikkipitoisesta aminohaposta kysteiinin, joka on tioli, ohella. Se on välttämätön aminohappo. Metioniinin rakennekaava on HO2CCH(NH2)CH2CH2SCH3 ja CAS-numero 63-68-3 (L-muoto), 348-67-4 (D-muoto) sekä optisesti tehoton raseemisen DL-muodon 59-51-8. L- ja D-metioniini ovat optisesti aktiivisia. Sen isoelektrinen piste on 5,71.

Metioniinin kodoni AUG on myös geenien aloituskoodi, joten translaation aikana jokaisen eukaryoottiproteiinin ensimmäinen aminohappo on metioniini. Se poistetaan yleensä proteiinin muokkauksen myöhemmissä vaiheissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Alén, Raimo: Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet, s. 768. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
PubChem: Methionine 
PubChem: D-Methionine 
PubChem: DL-Methionine 
Liber Herbarum II: Luettelo metioniinia sisältävistä kasveista
DrugBank: Methionine 
Human Metabolome Database: L-Methionine 
Food Component Database (FooDB): L-Methionine 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): L-Methionine 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): D-Methionine 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): DL-Methionine 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Methionine 
Pherobase: Semiochemical - methionine 

Aminohapot
Seulonnan keskeiset artikkelit
Vättämättömät aminohapot
Asparagiini

Asparagiini (C4H8N2O3) on yksi luonnon 20 yleisimmästä aminohaposta. Sen sivuketjun funktionaalinen ryhmä on primäärinen amidi, joka on erittäin heikko emäs. Asparagiini eroaa glutamiinista siten, että sen hiiliketju on yhden hiilen (-CH2-) lyhyempi.

Asparagiini on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää. Asparagiinillä on optisesti aktiiviset enantiomeeriset muodot L-asparagiini ja D-asparagiini sekä optisesti tehoton raseeminen DL-asparagiini. L-asparagiinin CAS-numero on 70-47-3, D-asparagiinin CAS-numero on 2058-58-4 ja DL-asparagiinin CAS-numero on 3130-87-8. Asparagiini on saanut nimensä parsasta (Asparagus officinalis), josta yhdiste on löydetty.

Asparagiini on asparagiinihapon (C4H7NO4) johdannainen ja sillä on tärkeä rooli glykoproteiinien ja muiden proteiinien biosynteesissä sekä entsyymien ja lihaskudoksen tuotannossa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Terveysportti: Asparagiini
PubChem: Asparagine 
PubChem: D-Asparagine 
PubChem: DL-Asparagine 
Liber Herbarum II: Luettelo asparagiinia sisältävistä kasveista
Food Component Database (FooDB): L-Asparagine 
Food Component Database (FooDB): D-Asparagine  
Human Metabolome Database (HMDB): L-Asparagine 
Human Metabolome Database (HMDB): D-Asparagine 
DrugBank: Asparagine 
DrugBank: L-asparagine 
DrugBank: D-Asparagine 
KEGG: L-Asparagine 
KEGG: D-Asparagine 

Aminohapot
Ligue 1

Ligue 1 (sponsorinimellä Ligue 1 Uber Eats) on Ranskan korkein jalkapallosarja. Siinä 20 joukkuetta pelaa kaksinkertaisen sarjan, eli kaiken kaikkiaan yhdelle joukkueelle kertyy yhden kauden aikana 38 ottelua. Sarjan kolme viimeistä joukkuetta putoaa Ligue 2:een. Kolmelle parhaalle puolestaan myönnetään paikka Mestarien liigassa, ja kaksi ensimmäistä aloittavat suoraan lohkovaiheesta. Neljänneksi sijoittuva joukkue sekä kansallisten cup-kilpailujen voittajat pelaavat UEFA Europa Leaguessa.

Sarjan historiaan mahtuu kolme korruptioskandaalia (Olympique d'Antibes 1933, Red Star 1950-luvulla sekä Olympique de Marseille 1993), mutta jokainen tapauksista on hoidettu siten, ettei sarjan maine ole kärsinyt. Ligue 1 onkin tunnettu varsin toimivasta hallintokoneistosta, mikä parhaiten ilmenee hyvin suunnitelluista otteluohjelmista ja varsin nopeasti toteutuvista rangaistustoimenpiteistä.

Ligue 1:tä hallitsi 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä Olympique Lyonnais, joka voitti vuosina 2002–2008 seitsemän perättäistä mestaruutta. Aiempia merkittäviä mestaruusputkia ovat olleet AS Saint-Étiennen neljä mestaruutta vuosina 1967–1970 sekä Olympique de Marseillen viisi mestaruutta vuosina 1989–1993, joista viimeinen kuitenkin hylättiin korruptioskandaalin johdosta.

Paris Saint-Germain voitti 2010-luvulla kuusi mestaruutta seitsemän kauden aikana.

Joukkueet kaudella 2022–2023

Mestarit

Mestaruudet joukkueittain 

Seulonnan keskeiset artikkelit
213



Tapahtumia  
 Rooman keisari Caracalla taisteli alemanneja vastaan, varusti Raetian limeksen kivimuurilla ja sai arvonimen Germanicus Maximus.

Syntyneitä 
(arvioitu syntymävuosi)
 Aemilianus, Rooman keisari
 Claudius Gothicus, Rooman keisari
 Gallienus, Rooman keisari
 Kassios Longinos, Rooman keisari

Kuolleita

Lähteet

Viitteet 
 

200-luku
Äärioikeisto

Äärioikeisto on poliittisen oikeiston radikaaleimmasta eli äärimmäisestä osasta käytetty nimitys, joka viittaa henkilön tai ryhmän suhteelliseen asemaan vasemmisto–oikeisto-ulottuvuudella. Äärioikeistolla viitataan myös totalitaarisiin päämääriin pyrkiviin radikaaleihin oikeistoliikkeisiin. Käsitettä ovat käyttäneet erityisesti oikeiston tai sen tietyn osan vastustajat, jolloin se on saanut ensisijaisesti kielteisen merkityksen.

Politiikantutkija Hans-Gerd Jaschken mukaan sanalla "äärioikeisto" tarkoitetaan "niiden näkemysten, suhtautumistapojen ja toimien kokonaisuutta, organisoituja tai ei, jotka lähtevät rodullisesti tai etnisesti määritetystä ihmisten yhteiskunnallisesta epätasa-arvoisuudesta ja jotka kiistävät ihmisoikeuksien julistuksen tasa-arvopyrkimyksen, korostavat yhteisön ensisijaisuutta yksilöön nähden sekä kansalaisen alistumista valtiollisille päämäärille, ja kiistävät liberaalin demokratian arvopluralismin sekä haluavat muuttaa demokratisoitumiskehityksen suunnan taaksepäin."

Äärioikeistolaisia liikkeitä

Tunnetuimpia äärioikeistolaisia liikkeitä ovat Euroopassa olleet fasismi, kansallissosialismi ja uusnatsismi. Suomen historian tunnetuimpia äärioikeistolaisina pidettyjä liikkeitä ja järjestöjä ovat olleet 1920–1940-luvuilla toimineet Akateeminen Karjala-Seura, Lapuan liike ja Isänmaallinen kansanliike. Äärioikeistolaisuutta pidetään parlamentaarisen demokratian piirissä esiintyvänä vastaliikkeenä.

Äärioikeisto ja oikeistoradikalismi
Saksassa käsitteillä äärioikeisto ja oikeistoradikalismi on esimerkiksi perustuslakia suojaavan viraston mukaan oleellinen eroavuus. Saksassa radikaalilla ajattelulla tarkoitetaan näkemysten radikaaliutta perustuslain puitteissa, ja sillä on sellaisenaan sijansa pluralistisessa yhteiskunnassa.

Ääriliikkeet puolestaan käyvät valtionhallinnonkin perusteita vastaan.

Saksassa kiellettiin vuoden sisällä kolme äärioikeistolaista ryhmää, joista kolmas, Nordadler, kesäkuussa 2020.

Äärioikeistokäsitteen vaihteleva käyttö 
Toimittaja Seppo Sillantauksen mukaan sitä, mikä nykyään on muuttunut normaaliksi, kutsuttiin suomettumisen aikana 1970-luvulla vielä äärioikeistolaiseksi. Historioitsija Oula Silvennoinen pitää äärioikeistolaisena ja todellisuudessa fasistisena myös Perussuomalaisia. Venäjällä Ukrainaa ja Ruotsia on kuvattu fasistisiksi maiksi. Venäläisessä viestinnässä myös Suomea on pidetty fasistisena maana, jossa esiintyy toisen maailmansodan perintönä natsismia.

Yliopistonlehtori Leena Malkki katsoo, että jako äärioikeistoon ja äärivasemmistoon on Suomessa keinotekoista.   Eduskuntatutkimuksen keskuksen johtaja Markku Jokisipilä on sitä mieltä, että perussuomalaisten luonnehtiminen äärioikeistoksi on "sensaationhakuista, yliampuvaa ja poliittista loanheittoa".

Katso myös
 Autoritarismi
 Ekstremismi
 Nationalismi
 Oikeistopopulismi
 Radikaali oikeisto
 Uusfasismi
 Vastajihad
 Äärioikeisto Suomessa
 Äärivasemmisto

Lähteet

Kirjallisuutta
Syvänkö

Syvänkö eli depressio on maanpinnan alue, joka sijaitsee merenpinnan tason alapuolella. Tavallisesti syvänköjä on vain hyvin kuivilla seuduilla, koska muutoin ne peittyisivät kokonaan järvillä. Usein syvänköseuduilla onkin osin kuivuneita suolajärviä.

Suurin syvänkö on Kaspian syvänkö (noin 730 000 km² Kaspianmeri mukaan lukien), jonka pinta on alimmillaan 28 metriä Mustanmeren pintaa alempana. Lähes puolet Alankomaiden pinta-alasta on syvänköä, ja 1100–1200-luvuilla meri valtasi laajoja alueita maasta tunkeuduttuaan rannikkoa reunustavan kapean dyynivyöhykkeen läpi sisämaahan. Nykyisin merivesi pidetään poissa seuduilta patojen, kanavien ja pumppujen avulla. Esimerkiksi entinen merenlahti Zuiderzee on osittain kuivattu, ja sen jäljellä oleva osa on muutettu IJsselmeer-nimiseksi tekojärveksi, jonka erottaa merestä 30 kilometriä pitkä  Afsluitdijk. Maailman syvin syvänkö on Jordanin hautavajoama, jonka pohjalla sijaitsevan erittäin suolapitoisen Kuolleenmeren pinta on 414 metriä Välimeren pinnan alapuolella. Muita huomattavia syvänköjä ovat Qattaran syvänkö Egyptissä ja Chott Melrbir Algeriassa.

Maa-alueita merenpinnan tason alapuolella

Lukemat ovat merenpinnan tasosta alaspäin, eri kartastoissa on eri lukemia eikä luettelo ole kattava.

 Kuollutmeri, Israel – Jordania – Länsiranta 417 m
 Assaljärvi, Djibouti 155 m
 Turfanin syvänkö, Kiina 154 m
 Qattaran syvänkö, Egypti 133 m
 Karagiye, Kaspian alanko, Kazakstan 132 m
 Afarin syvänkö, Etiopia 125 m
 Carbonin syvänkö, Argentiina 105 m

 Badwater, Kuolemanlaakso, USA 85,5 m
 Salton Sea, USA 66 m
 Sebkha paki Tah, Marokko 55 m
 Sabkhat Ghuzayyil, Libya 47 m
 Lago Enriquillo, Dominikaaninen tasavalta 46 m
 Chott Melrhir, Algeria 40 m
 Shatt al Gharsah, Tunisia 17 m

 Eyrejärvi, Australia 15 m
 Laguna Salada, Meksiko 10 m
 Zuidplasin polderi, Alankomaat 7 m
 Lammefjord, Tanska 7 m
 Sebkhet Te-n-Dghamcha, Mauritania 5 m
 Schiphol, Alankomaat 4 m
 The Fens, Iso-Britannia 4 m

 Hachiro-gata, Japani 4 m
 Neuendorf-Sachsenbande, Saksa 3,5 m
 New Orleans, USA 2,4–6 m
 Kuttinad, Kerala, Intia 2,2 m
 Rhônen suisto, Ranska 2 m
 Żuławy Wiślane, Puola 1,8 m
 Lagos-saari, Nigeria 0,2 m

Topografia
Himos Festival

Himos Festival on vuosittain Himoksella Jämsässä järjestettävä juhannusfestivaali, joka alkaa juhannusaattoa edeltävänä päivänä ja päättyy juhannuspäivänä.

Ensimmäistä kertaa tapahtuma järjestettiin vuonna 1999. Vuonna 2019 kävijöitä oli kolmepäiväisellä festivaalilla noin 39 000. Esiintyjiä olivat muiden muassa Abreu, Apulanta, Elastinen, JVG, Ellips, Pariisin Kevät, Popeda, Teflon Brothers, Maustetytöt, Kaija Koo, Juha Tapio ja Sanni.

Katso myös
 Raumanmeren juhannus
 Kalajoen juhannus

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Himos Juhannus viralliset verkkosivut

Juhannustapahtumat
VistaVision

VistaVision (tai Vistavision) on Paramount-yhtiön 1950-luvulla kehittämä korkealaatuinen elokuvafilmiformaatti.

Tekniikka  

VistaVision eroaa tavanomaisesta filmistä siten, että siinä kamera kuljettaa filmiä vaakasuunnassa oikealta vasemmalle, vaikka käytettävä filmi onkin normaalia 35 millimetrin kinofilmiä. Yhtä kuvaruutua kohden on kahdeksan perforaatiota, jolloin kameranegatiivin kuvasuhteeksi tulee 1,5:1. Esityskopiot ovat puolestaan normaaleilla pystysuunnassa kuljetettavilla 4-perforoiduilla 35 millimetrin filmeillä, joiden kuvasuhde on joko 1,66:1 tai 1,85:1. Esityskopioiden ääni on yleensä tallennettu yksikanavaiselle optiselle ääniraidalle. Joistakin elokuvista on tehty esityskopiot myös vaakasuunnassa kuljetettavalle filmille.

Historia 

Paramountin ensimmäinen VistaVisionilla kuvattu pitkä elokuva oli Valkea joulu (White Christmas, 1954), jonka jälkeen sillä tuotettiin runsaasti elokuvia 1960-luvun alkuun saakka. Monet aikakauden Hitchcock-elokuvista kuvattiin VistaVisionilla. Menetelmä menetti kuitenkin suosiotaan halvemmille anamorfisille tekniikoille, kuten CinemaScopelle, minkä lisäksi VistaVision sai kilpailijakseen kuvalaadultaan huomattavasti parempia suurta negatiivikokoa käyttäviä formaatteja (Todd-AO, Ultra Panavision 70). Viimeinen kokonaan VistaVisionilla kuvattu elokuva oli Viheliäiset vintiöt (My Six Loves, 1963), jonka jälkeen Paramount siirtyi käyttämään Techniramaa, ja hieman myöhemmin Panavisionin anamorfista optiikkaa laajakuvaelokuvissaan. Koska VistaVision-kameroista tuli erittäin halpoja 1960-luvun lopulla, formaattia käyttivät sittemmin myös erikoistehosteiden tekijät, joille VistaVisionin negatiivin suuri koko oli eduksi, sillä normaalilla 35 millimetrin filmillä niistä tuli hyvin rakeisia. Parhaita esimerkkejä VistaVision-kameroiden käytöstä tehosteissa ovat ensimmäiset Tähtien sota -elokuvat, joiden suosio antoi uutta pontta myös VistaVisionille.

Katso myös 
Imax

Lähteet 
 Widescreen Museum - The VistaVision Wing

Elokuvafilmiformaatit
Painajainen

Painajainen tarkoittaa unta, joka koetaan pahana tai ahdistavana. Painajaisia nähdään usein REM-unen aikana, joka lisääntyy aamua kohti. Monesti unien näkijä herääkin painajaisen lopuksi. Painajaisissa ihminen kokee ahdistusta, surua tai pelkoa.   

Aikuiset ihmiset näkevät vähemmän painajaisia kuin lapset. Lasten painajaisissa on usein eläimiä tai muita olentoja (usein sellaisia, joita lapsi ei ole kohdannut eläessään). Teoriaa selitetään normaalina biologisena ilmiönä ns. uhkasimulaatioteoriana. Naiset näkevät miehiä useammin painajaisia kaikissa ikäryhmissä, joskin ero on pieni. Yleisin painajaisten aiheuttaja on stressi.  

Painajaisten aiheet ovat pääsääntöisesti universaaleja eli samoja kaikille. Yleisiä teemoja ovat takaa-ajo (usein takaa-ajaja on miespuolinen), putoaminen, kuolema ja väkivalta sekä lapsilla villieläimet. Painajaisia nähdään myös traumaattisten (esimerkiksi sota) ja muiden epämukavien kokemusten jälkeen. Tällaiset painajaiset ovat usein toistuvia, ja niissä toistuvat myös samat aiheet ja ihmiset.   

Masentuneet ihmiset näkevät lisäksi muita ihmisiä enemmän unia ja painajaisia, joissa he kuolevat tai kokevat kipua. Äärimmäisen masentunut ihminen ei välttämättä herää unessa tapahtuneeseen kuolemaan kuten tavallisesti.

Painajainen suomalaisessa kansanperinteessä
Suomalaisessa kansanperinteessä painajainen tai painaja on alun perin ollut pahansuopa tumma tai musta mörkö, esimerkiksi sielu, peikko, eläin tai lintu, joka on noussut nukkuvan rinnan päälle halvaannuttaen ja yrittäen jopa tukehduttaa tämän. Olennoksi on myöhemmin käsitetty pikemminkin unihalvaus ja sen aikaansaama painon tunne rinnan päällä kuin paha uni. Sanan painajainen merkitys on kuitenkin yleistynyt tarkoittamaan myös pahoja unia. Painajaista olentona vastaa saamelaisilla Deattán-haltija.

Painajainen, joko olentona tai pahoina unina, on voinut alkaa vaivata jotakuta jatkuvasti. Tällöin on tarvittu parannusta, joka on voinut olla esimerkiksi taikatemppu tai loitsu tai näiden yhdistelmä. Eri perinteet tuntevat lukuisia eri keinoja yrittää parantaa tai ennaltaehkäistä painajainen.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Huttunen, Matti: Painajaisunet. Lääkärikirja Duodecim.
 

Uni
Pelko
Suomalaiset jumalat ja taruolennot
Mytologiatyngät
Suomalainen kansanparannus
Seulonnan keskeiset artikkelit
Teho (energiajuoma)

TEHO on suomalainen Olvin valmistama energiajuoma. Se lukeutuu Suomen suosituimpiin energiajuomiin.
__notoc__

Historia 

TEHO-energiajuoma tuli myyntiin vuonna 2005.

Vuoden 2008 loppupuoliskolla markkinoille tuli Teho Energiajuomaporetabletti.

Teho Energiajuomat Pakataan 0,33 l tölkkeihin sekä 0,5 l ja 0,95 l kierrätysmuovipulloihin. Tehon 0,33 l tölkit ja 0,5 l sekä 0,95 l pullot ja etiketti uudistettiin maaliskuun lopussa 2011. Teho on saatavana myös 100 ml energiashottina, mistä saa saman verran piristäviä aineita kuin tavallisesta 0,33 l tölkillisestä Tehoa.

Makuja 
 TEHO
 TEHO Omena-Sitrus (vuoden 2009 uutuus)
 TEHO Kevyt (poistunut vuonna 2008, palasi syksyllä 2009 uudella reseptillä) Poistunut myynnistä vuonna 2011.
 TEHO Energiashotti (2010)
 TEHO Kevyt Kola (poistunut)
 TEHO Energiavesi Sitruuna (2010)
 TEHO Energiavesi Omena (2011)
 Super TEHO (30 % enemmän kofeiinia)
 TEHO Hullu omena
 TEHO Lite Boost
 TEHO Lite Boost 2.0
 TEHO Lite Red
 TEHO Esport E-Urheilujuoma Mango ja Yuzu
 TEHO Jäätävä kesä (2022, mansikan ja raparperin makuinen)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Olvi - Energiajuomat

Suomalaiset energiajuomamerkit
Olvi
Windows Virtual PC

Windows Virtual PC on Windowsille ja Mac OS:lle saatavilla oleva emulaattoriohjelmisto, jolla voidaan emuloida PC-tietokonetta. Ohjelmiston kehitteli alun perin Connectix vuonna 1997. Nykyisin Virtual PC on Microsoftin tuote.

Virtual PC -ohjelma emuloi PC-standardin mukaista tietokonetta ja sen oheislaitteita. Sillä voidaan ajaa melkein kaikkia mahdollisia käyttöjärjestelmiä, jotka on tehty PC-tietokoneille. Se on kuitenkin suunniteltu ensisijaisesti ajamaan Windows-käyttöjärjestelmiä, joten esimerkiksi Linuxin asennuksessa voi joskus ilmetä ongelmatilanteita. Virtual PC näyttäytyy käyttöjärjestelmille tietokoneena, jossa on Pentium II -prosessori, VESA-yhteensopiva SVGA-näytönohjain (S3 Trio 64 PCI, jossa 4 MB Video RAM), American Megatrends (AMI) BIOS, Creative Labs Soundblaster 16 -äänikortti ja DEC 21041 Ethernet -verkkokortti. Kaikki ohjelmat eivät välttämättä tajua eksoottista laitteistoa ja kellotaajuuksia (saattaa vaihdella riippuen tietokoneesta ja asennettavasta käyttöjärjestelmästä), joskin yhteensopivuus on todella hyvä emulointiohjelmistoksi. Virtual PC:n Macintosh-versio kääntää x86-konekieltä dynaamisesti PowerPC-konekieleksi, joten nopeushävikki ei suoritinemulaatiossa ole kovinkaan suuri.

Ensimmäinen Virtual PC:n versio suunniteltiin ja kehitettiin alun perin Apple Macintosh -tietokoneille, ja se julkaistiin kesäkuussa 1997. Neljä vuotta myöhemmin, kesäkuussa 2001, siitä julkaistiin ensimmäinen Windows-versio (Virtual PC for Windows 4.0). Connectix myi Virtual PC:stä useita räätälöityjä versioita, jotka sisälsivät valmiina eri käyttöjärjestelmiä, kuten Windows, OS/2, ja RedHat Linux. Tässä vaiheessa oli jo tullut selväksi että tietokoneen emulointiohjelmat olivat tärkeitä myös isoille yrityksille. Ohjelmiston suosion takia Microsoft kiinnostui Virtual PC -ohjelmistosta siinä määrin, että se hankki Virtual PC -tuoteperheen (Virtual PC for Mac, Virtual PC for Windows) ja vielä siihen aikaan julkaisemattoman Virtual Server -ohjelmiston Connectix-yhtiöltä helmikuussa 2003.

Virtual PC:n uusin versio 2009 on ladattavissa ilmaiseksi Microsoftin sivuilta.

Nykyiset versiot 
 Windows Virtual PC 2009 (Windows-käyttöjärjestelmässä toimiva versio)
 Microsoft Virtual PC for Mac versio 7

Aiheesta muualla 
 Windows Virtual PC
 Microsoft Virtual Server 2005

Emulaattorit
Virtual PC
Mesosykloni

Mesosykloni on halkaisijaltaan 2-10 km kokoinen ilmapyörre joka liittyy konvektiosoluun. Pohjoisella pallonpuoliskolla se pyörii vastapäivään, eteläisellä myötäpäivään. 

Mesosyklonit liittyvät usein supersolu-ukkosiin. Pitkäikäiset mesosyklonit jotka kasvavat korkeussuunnassa riittävän suuriksi voidaan havaita Doppler-säätutkalla. Yhdysvalloissa voidaan antaa tornadovaroitus, kun Doppler-tutkalla nähdään mesosyklonille tunnusomainen rakenne.

Tämän kokoluokan pyörteitä jotka eivät liity konvektioon, ei kutsuta mesosykloneiksi. Mesosykloneita eivät ole myöskään pienikokoiset, lyhytikäiset pyörteet joita liittyy esim. puuskarintamiin. Mesosyklonin tulee pysyä koossa ainakin niin kauan kuin ilmapaketin matka nousualueen läpi kestää (tyypillisesti noin 30 minuuttia) ja ulottua korkeussuunnassa ainakin puoleen nousuliikealueen korkeudesta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Electronic Journal of Severe Storms Meteorology

Meteorologia
Himnusz

Isten, áldd meg a magyart on Ferenc Kölcseyn runo, jonka ensimmäinen säkeistö on Unkarin kansallislaulu. Unkariksi kansallislaulun nimi on Himnusz eli "hymni". Sen on säveltänyt Ferenc Erkel.

Runosta tuli virallisesti Unkarin kansallislaulu tai -hymni 1989, jolloin asia vahvistettiin perustuslain muutosten yhteydessä omana pykälänään (75 §).

Sanat 
Himnusz

A magyar nép zivataros századaiból
Isten, áldd meg a magyart
Jó kedvvel, bőséggel,
Nyújts feléje védő kart,
Ha küzd ellenséggel;
Bal sors akit régen tép,
Hozz rá víg esztendőt,
Megbűnhődte már e nép
A múltat s jövendőt!

Őseinket felhozád
Kárpát szent bércére,
Általad nyert szép hazát
Bendegúznak vére.
S merre zúgnak habjai
Tiszának, Dunának,
Árpád hős magzatjai
Felvirágozának.

Értünk Kunság mezein
Ért kalászt lengettél,
Tokaj szőlővesszein
Nektárt csepegtettél.
Zászlónk gyakran plántálád
Vad török sáncára,
S nyögte Mátyás bús hadát
Bécsnek büszke vára.

Hajh, de bűneink miatt
Gyúlt harag kebledben,
S elsújtád villámidat
Dörgő fellegedben,
Most rabló mongol nyilát
Zúgattad felettünk,
Majd töröktől rabigát
Vállainkra vettünk.

Hányszor zengett ajkain
Ozman vad népének
Vert hadunk csonthalmain
Győzedelmi ének!
Hányszor támadt tenfiad
Szép hazám, kebledre,
S lettél magzatod miatt
Magzatod hamvvedre!

Bújt az üldözött, s felé
Kard nyúlt barlangjában,
Szerte nézett s nem lelé
Honját e hazában,
Bércre hág és völgybe száll,
Bú s kétség mellette,
Vérözön lábainál,
S lángtenger fölette.

Vár állott, most kőhalom,
Kedv s öröm röpkedtek,
Halálhörgés, siralom
Zajlik már helyettek.
S ah, szabadság nem virul
A holtnak véréből,
Kínzó rabság könnye hull
Árvák hő szeméből!

Szánd meg Isten a magyart
Kit vészek hányának,
Nyújts feléje védő kart
Tengerén kínjának.
Bal sors akit régen tép,
Hozz rá víg esztendőt,
Megbűnhődte már e nép
A múltat s jövendőt!

Lähteet

Aiheesta muualla
 ”Himnusz” unkarinkielisessä Wikiaineistossa
 Sävelmä mp3-tiedostona
 Unkarin kansallislaulu (video tekstitys 33 kielellä)
 Nuotit: , , , 

Kansallislaulut
Unkarin kirjallisuus
Metsänorsu

Metsänorsu (Loxodonta cyclotis) on afrikannorsulajeista pienempi ja väriltään tummempi kuin savanninorsu (Loxodonta africana). DNA-tutkimusten jälkeen sitä pidetään nykyisin omana lajinaan; aiemmin se oli afrikannorsun alalaji (Loxodonta africana cyclotis).

Tuntomerkit
Metsänorsu-uroksen säkäkorkeus on noin 250 senttimetriä, naaraan 210 senttimetriä. Painoa on 2,7–6 tonnia. Metsänorsu on tummempi kuin savanninorsu ja sillä on pyöreämmät korvat. Toisin kuin aasiannorsulla, molemmilla sukupuolilla on syöksyhampaat, mutta ne ovat suoremmat ja  selvemmin alaspäin suuntautuneet kuin savanninorsuilla.

Levinneisyys 
Metsänorsu elää Länsi- ja Keski-Afrikan trooppisissa sademetsissä. Metsänorsut vaikuttavat huomattavasti Afrikan sademetsiin. Ne tallaavat, raivaavat ja syövät aluskasvillisuutta ja taimia niin, että metsiin jää pysyvästi harvoja tai kokonaan paljaita kohtia ja polkuja, jollaiset ovat harvinaisia maailman muissa sademetsissä. Norsut myös mylläävät maata, minkä seurauksena metsään kasvaa tiheitä aluskasvillisuusviidakkoja.

Elintavat 
Metsänorsut elävät noin kymmenen yksilön perhekunnissa, joita johtaa isokokoinen naaras. Metsänorsujen määrästä on vaikeaa saada luotettavaa tietoa, koska niitä ei voida laskea satelliitti- tai lentokuvista yhtä helposti kuin savannilla eläviä norsuja.

Ravinto 
Metsänorsut syövät kuivalla kaudella ruohoa, lehtiä ja nuoria oksia. Sadekaudella ne syövät mieluiten hedelmiä.

Lähteet 

Norsut
Uhanalaiset nisäkkäät
Juri Derjabin

Juri Stepanovitš Derjabin (3. tammikuuta 1932 Šumiha − 1. elokuuta 2013 Moskova) oli neuvostoliittolainen ja venäläinen diplomaatti, joka toimi pitkään Suomessa. Urho Kekkosen ja Mauno Koiviston presidenttikausilla Derjabin kommentoi Suomen idänsuhteita nimimerkillä ”Juri Komissarov” ja oli myöhemmin vuosina 1992–1996 Venäjän suurlähettiläänä Suomessa.

Derjabin aloitti ulkomaisen työskentelynsä Norjassa 1950-luvulla ja toimi ulkoministeriön (MID) Skandinavian osaston sihteerinä vuosina 1965–68. 1960-luvun lopulla hän siirtyi Suomeen ja sai lähetystöneuvoksen viran Helsingissä 1973. Boris Jeltsiniä tukenut Derjabin oli vuoden 1991 vallankaappausyrityksen jälkeen hetken varaministerinä, ja palasi Suomeen vuonna 1992 Venäjän federaation suurlähettiläänä. Suurlähettiläskausi loppui 1996. Sen jälkeenkin Derjabin otti kantaa idänsuhteisiin ja Suomen Nato-jäsenyyteen, ja kirjoitti suomalaisiin lehtiin.

Julkaisut

Lähteet

Aiheesta muualla
Juri Derjabinin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Venäläiset diplomaatit
Neuvostoliittolaiset diplomaatit
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Somogy

Somogy on lääni Lounais-Unkarissa. Se rajautuu Zalan, Veszprémin, Fejérin, Tolnan ja Baranyan lääneihin sekä etelässä Kroatiaan. Pääkaupunki on Kaposvár. Läänin pinta-ala on 6 065 km² ja sen väkiluku arviolta 312 084 (vuonna 2015).

Läänin pohjoisrajana toimii Balaton-järvi, jonka etelärannan paikkakunnat kuuluvat Somogy'in lääniin. Näistä suurin ja tunnetuin on suosittu lomakohde Siófok. Läänin etelärajalla virtaa Dráva-joki. Maasto on suurimmaksi osaksi kumpuilevaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Unkarin läänit
Szabolcs-Szatmár-Bereg

Szabolcs-Szatmár-Bereg on Unkarin itäisin lääni. Se rajautuu Hajdú-Biharin ja Borsod-Abaúj-Zemplénin lääneihin sekä koillisessa Ukrainaan ja kaakossa Romaniaan. Pääkaupunki on Nyíregyháza. Läänin pinta-ala on 5 933 km² ja sen väkiluku arviolta 562 357 (vuonna 2015).

Maasto on maantieteellisesti vaihtelevaa: läänin alueelta löytyy sekä kukkuloita että tasankoa. Alue kuuluu Unkarin Suureen alankoon, mutta talvet ovat täällä vallitsevan mannerilmaston takia kylmempiä kuin etelämpänä.

Lääni sai nykyisen muotonsa, kun entiseen Szabolcsin lääniin yhdistettiin Unkarin puolelle jääneet rippeet Szatmárin ja Beregin lääneistä. Läänien pääkaupungit olivat Szatmár (romaniaksi Satu Mare) ja Beregszász (ukrainaksi Berehovo), ja Unkari menetti ne Trianonin rauhansopimuksessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Unkarin läänit
Tolna (lääni)

Tolna on lääni Etelä-Unkarissa. Se rajautuu Fejérin, Bács-Kiskunin, Baranyan ja Somogy'in lääneihin. Pääkaupunki on Szekszárd ja muita kaupunkeja ovat Dombóvár sekä Paks, jossa on kiistelty ydinvoimala. Voimala tuottaa puolet Unkarin sähköstä. Läänin pinta-ala on 3 703 km² ja sen väkiluku arviolta 225 936 (vuonna 2015).

Maasto on kumpuilevaa. Läänin itärajalla virtaavaa Tonavaa kohti mentäessä maasto muuttuu tasaisemmaksi. Läänin alueella virtaa monia pieniä jokia. Suurin osa läänin paikkakunnista on pieniä kyliä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Unkarin läänit
Asparagiinihappo

Asparagiinihappo (C4H7NO4) eli 2-aminobutaanidihappo (tunnetaan myös nimellä aspartiinihappo) on yksi luonnon 20 yleisimmästä aminohaposta. Se tunnetaan myös anioni-nimellään aspartaatti. Asparagiinihappo on glutamiinihapon ohella toinen kahdesta happamasta aminohaposta ja se esiintyy fysiologisessa pH:ssa aina negatiivisena ionina. Se on asparagiinin karboksyylihappomuoto.

Asparagiinihappo on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää ja sen sulamispiste on 230 °C sekä CAS-numero 56-84-8 (L-asparagiinihappo). 
Asparagiinihapon toisen isomeerin eli D-asparagiinihapon sulamispiste on 300 °C ja CAS-numero on 1783-96-6.

Metabolia 
Aspargiinihapon isomeeri, L-aspartaatti, on kaikkialla elimistössä esiintyvä ei-välttämätön aminohappo. Eniten l-aspartaattia esiintyy hermojen proteiinien rakennusaineena. Suurilla pitoisuuksilla se on neurotoksinen.

L-aspartaatti on glykogeeninen aminohappo ja se edistää energiantuotantoa vaikutuksellaan sitruunahappokiertoon. L-aspartaatti toimii esiasteena proteiinien, oligopeptidien, nukleiinihappojen, puriinin, pyrimidiinin, ja l-arginiinin synteesissä.

Aivoissa esiintyy pienissä määrin myös D-aspartaattia ja aspartaatin aineenvaihduntatuotteina syntyviä N-asetyyliaspartaattihappoa (NAA), sekä N-asetyyliaspartyyliglutamaattia (NAAG).

L-aspartaatin vaikutukset aivokudokseen ovat identtiset l-glutamiinin, glutamiinihapon isomeerin kanssa, joskin aspartaatti ei sitoudu reseptoreihin yhtä voimakkaasti kuin glutamiini. L-aspartaatti ja NAA aktivoivat glutamaattireseptoreita.

NAA 
L-aspartaatin ja asetyylikoentsyymin yhdistelmästä syntetisoituva N-asetyyliaspartaattihappo sijaitsee normaalisti vain hermosoluissa. Se näkyy hyvin magneettikuvauksessa, ja sitä pidetään yleisesti hermovaurioiden indikaattorina. Alzheimerin taudista tai MS-taudista kärsivillä NAA-tasot aivoissa ovat epätavallisen matalat.

NAA:n tehtävää ei tarkkaan tunneta, mutta oletetaan että se liittyy vesi- ja osmoottisen tasapainon ylläpitämiseen. Solun ulkopuolella esiintyvää NAA:ta ehdotetaan myös mittariksi aivovaurioiden hoidossa.

Katso myös 
Aspartaami

Lähteet

Aiheesta muualla 

Terveysportti, metatesaurus: Asparagiinihappo
PubChem 
Liber Herbarum II: Luettelo asparagiinia sisältävistä kasveista
DrugBank 
KEGG: L-Aspartic acid 
KEGG: D-Aspartic acid 
ChemBlink: L-Aspartic acid 
ChemBlink: D-Aspartic acid 

Aminohapot
Aivojen välittäjäaineet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Vas (lääni)

Vas on lääni Länsi-Unkarissa. Se rajautuu Győr-Moson-Sopronin, Veszprémin ja Zalan lääneihin sekä lännessä Itävaltaan ja lounaassa Sloveniaan. Pääkaupunki on Szombathely. Muita 
läänin kaupunkeja ovat Sárvár, Körmend ja Kőszeg. Sana 'vas' tarkoittaa unkariksi rautaa. Läänin pinta-ala on 3 336 km² ja sen väkiluku arviolta 253 997 (vuonna 2015).

Maasto on vaihtelevaa. Lännessä on vuoristoa, lounaassa kukkuloita, ja osa läänistä on tasankoa. Pohjoisesta alkaa Unkarin Pieni alanko. Sademäärät ovat suurempia ja ilmasto viileämpää kuin Unkarissa keskimäärin. Tärkein joki on Itävallasta alkava Rába (saksaksi Raab).

Vasin läänin alue on ollut asuttua jo hyvin kauan. Szombathely oli olemassa jo Rooman valtakunnan aikaan, jolloin sen nimi oli Savaria.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Unkarin läänit
Myeliini

Myeliini on keskus- ja ääreishermostossa esiintyvä rasvainen aine, jonka tehtävänä on muodostaa sähköä eristävä kalvo (myeliini- eli ydintuppi) solujen viejähaarakkeiden ympärille. Hermojen tuottamat sähköimpulssit kulkevat myelinisoituneessa viejähaarakkeessa nopeammin kuin myelinisoitumattomassa. Myeliini kontrolloi tiedonkulkua aivojen eri osien välillä, ja vahingoittumaton myeliinikalvo on edellytyksenä keskushermoston normaalille toiminnalle. Myeliinitupen puuttuminen hermon ympäriltä altistaa hermoimpulssin häiriöille.

Myeliiniä tuottavat keskushermostossa oligodendrosyytit ja ääreishermostossa Schwannin solut. Myeliiniä kehittyy runsaasti etenkin ensimmäisinä elinvuosina, mutta sitä muodostuu myös aikuisilla etenkin unen aikana. 

Myeliinin määrä alkaa pienentyä vähitellen keski-iästä alkaen, mistä alkaa vähittäinen, kiihtyvä rappio, joka johtaa vääjäämättä aivojen kunnon heikkenemiseen. Yli 85-vuotiaista suurin osa sairastaa jo Alzheimerin tautia tai muuta dementoivaa sairautta. Nuorellakin iällä voi silti sairastua tautiin, johon liittyy myeliinikatoa, kuten MS- ja ME-taudit. Myeliinin vaurioitumisesta seuraa vaihtelevia neurologisia oireita riippuen siitä mikä aivojen osa on tuhon kohteena. Hiirillä tehdyissä kokeissa on havaittu, että ylipainehappihoito lisää myeliinin muodostumista aivovaurion jälkeen ja parantaa motorista toimintakykyä. 

Ylipainoisilla 50-vuotiailla esiintyy keskimäärin yhtä paljon aivojen myeliinikatoa kuin hoikilla 60-vuotiailla.

Ydintuppi 

Ydin- eli myeliinituppi on rakenteellisesti ja toiminnallisesti erikoistunut solukalvon rakenne, jossa hermotukisolun solukalvo kiertyy hermosolun viejähaarakkeen ympäri rullalle. Myeliinituppi mahdollistaa hermoimpulssin nopeamman kulun toimimalla eristeenä ja keskittämällä viejähaarakkeen solukalvon (aksolemman) jännitteen purkautumisen Ranvierin kuroumiin, joissa jänniteherkkien natriumkanavien tiheys on erityisen suuri. Keskushermostossa myeliinitupen muodostavat oligodendrosyytit ja ääreishermostossa Schwannin solut.

Myeliinin biokemiallinen koostumus 
Myeliini in situ sisältää noin 40 % vettä. Myeliinin kuivapainosta on poikkeuksellisen suuri osuus rasva-aineita (noin 70–85 %), kun taas valkuaisaineita on suhteellisen vähän (15–30 %). Myeliini koostuu pääosin kolesterolista. Yleensä biologisissa kalvoissa valkuaisaineita on suhteessa enemmän kuin rasva-aineita. Matala vesipitoisuus ja erityinen rasva-ainekoostumus ovat keskeisiä myeliinin kyvylle toimia eristeenä.

Keskushermoston ja ääreishermoston myeliinillä on sama tehtävä, mutta sen lisäksi, että myeliiniä tuottavat eri solut, myös solujen tuottaman myeliinin valkuaisaine- ja rasva-ainekoostumuksissa on eroja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
YLE, Terveys: Aivojen rappeutumisen syynä myeliinin tuhoutuminen ? 
BrainFacts.org: Myelin: An Overview 

Hermoston fysiologia
Veszprém (lääni)

Veszprém on lääni Länsi-Unkarissa. Lääni on saanut nimensä pääkaupunki Veszprémin mukaan. Lääni rajautuu Győr-Moson-Sopronin, Komárom-Esztergomin, Fejérin, Somogy’in, Zalan ja Vasin lääneihin. Läänin pinta-ala on 4 463 km² ja sen väkiluku arviolta 346 647 (vuonna 2015).

Läänin keskiosassa kohoaa Bakonyn kukkulaseutu. Läänin eteläosassa on Balaton-järvi, jonka pohjoisrannan paikkakunnat kuuluvat Veszprémin lääniin. Tärkeimmät joet ovat Rába ja Rábca.

Suuri osa läänin alueesta sopii huonojen maalaatujen takia heikosti maanviljelyyn lukuun ottamatta läänin pohjoisosasta alkavaa Unkarin Pientä alankoa. Kuitenkin laaksojen ja Balatonin rannan mikroilmastot soveltuvat hyvin viinirypäleiden viljelyyn. Tästä syystä läänin alueella on useampia viinialueita.

Maaperässä on runsaasti mineraaleja, ja raaka-aineiden tuotanto on vilkasta. Tärkein näistä on bauksiitti. Läänin tuottaman bauksiitin ansiosta Unkari on yksi Euroopan suurimmista bauksiitin tuottajamaista. Ruskohiilellä on suuri merkitys energiantuotannon kannalta. Muita tärkeitä mineraaleja ovat mangaanimalmi, basaltti, travertiini, kalkkikivi, dolomiitti ja merkeli.

Yksi Unkarin historian pahimmista ympäristö- ja teollisuusonnettomuuksista sattui lokakuussa 2010, kun alumiinitehtaan lieteallas murtui Ajkan kaupungin lähistöllä ja ympäristöön valui lähes miljoona tonnia raskasmetalleja sisältävää ruosteenpunaista lietettä. Onnettomuudessa kuoli 10 ihmistä ja noin 200 loukkaantui.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Veszprémin läänin kotisivu

Unkarin läänit
Zala

Zala on lääni Lounais-Unkarissa. Se rajautuu Vasin, Veszprémin ja Somogy’in lääneihin sekä lounaassa Sloveniaan ja Kroatiaan. Pääkaupunki on Zalaegerszeg. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat Nagykanizsa ja Keszthely. Läänin pinta-ala on 3 784 km² ja sen väkiluku arviolta 277 290 (vuonna 2015).

Maasto on kumpuilevaa. Etelässä virtaa Dráva-joki muodostaen samalla valtionrajan. Muita jokia ovat Mura ja Zala. Läänin itäosassa on Balaton-järven läntinen ranta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Unkarin läänit