joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kajanoja

Kajanoja voi tarkoittaa:

 Jouko Kajanoja (s. 1942), poliitikko ja tutkija
 Lauri Kajanoja (s. 1968), taloustieteilijä
 Paavo Kajanoja (1904–1961), maataloustieteilijä

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Kirill Martšenko

Kirill Igorevitš Martšenko (; s. 21. heinäkuuta 2000 Barnaul, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue SKA Pietarin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Martšenko laukoo oikealta.

Ura

Seuraura
Martšenko vietti viimeisimmät juniorivuotensa Jugra Hanty-Mansijskissa. Hän oli kaudella 2015–2016 seuran U16-junioreiden paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 23+29=52. Kaudella 2016–2017 Martšenko oli seuran U17-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 19+21=40. Samalla kaudella hän debytoi Mamonty Jugryn joukkueessa Venäjän nuorten sarja MHL:ssä. Martšenko pelasi kauden aikana liigan tähdistöottelussa.

Kaudella 2017–2018 Martšenko oli MHL:n pudotuspeleissä tehoilla 4+3=7 Mamonty Jugryn paras pistemies ja hän jakoi myös joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Stepan Grymzinin kanssa. Martšenko debytoi kauden aikana myös Jugra Hanty-Mansijskin KHL-joukkueessa, jossa hän sai tililleen kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Martšenko teki KHL-debyyttinsä runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 27. helmikuuta 2018 vieraissa Metallurg Magnitogorskia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 15.11 minuuttia. Jugra jätti KHL:n kauden jälkeen talousongelmien vuoksi ja siirtyi pelaamaan farmiliiga VHL:ään.

Columbus Blue Jackets varasi Martšenkon toisella kierroksella 49. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Ennen tätä, toukokuussa 2018 Jugra Hanty-Mansijsk kauppasi hänen pelaajaoikeutensa SKA Pietariin rahallista korvausta vastaan.

Joulukuussa 2019 Martšenko solmi kaksivuotisen jatkosopimuksen SKA Pietarin kanssa.

Maajoukkueura

Martšenko pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti pronssia. Martšenko pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän oli tehoilla 3+3=6 Venäjän paras pistemies ja jakoi sisäisen maalipörssin voiton Ivan D. Morozovin kanssa. Valmennus valitsi Martšenkon joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös Ranskaa vastaan pelatun avausottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.

Ensimmäiset miesten A-maaottelut Martšenko pelasi kaudella 2019-20.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Venäläiset jääkiekkoilijat
Columbus Blue Jacketsin varaamat pelaajat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Elea (täsmennyssivu)

Elea () voi viitata seuraaviin:

 Elea, antiikin aikainen kaupunki Magna Graeciassa eli Suur-Kreikassa nykyisessä Italiassa
 Elea, antiikin aikainen kaupunki Epeiroksessa Kreikassa
 Elaia, antiikin aikainen kaupunki Aioliissa Vähässä-Aasiassa
Movimiento Regeneración Nacional

Movimiento Regeneración Nacional eli lyhenteeltään MORENA (suom. kansallinen regeneraation liike) on meksikolainen keskustavasemmistolainen poliittinen puolue.

Vuodesta 2018 puolue on pitänyt maassa valtaa presidentti Andrés Manuel López Obradorin sekä maan parlamentin alahuoneen enemmistön voimin.

Katso myös 

 Meksikon historia

Lähteet

Aiheesta muualla 

Meksikolaiset puolueet
Martta Horjander

Marjatta ”Martta” Horjander (o.s. Hakkarainen, 11. helmikuuta 1930 Säyneinen – 16. joulukuuta 2009 Mänttä) oli suomalainen henkinen opettaja, kirjailija, teosofi ja kristosofi, joka pyrki vuorisaarnan elämänohjeiden käytännöllistämiseen ja rauhanaatteen esille tuomiseen. 1970-luvulla Horjanderin ympärille syntyi Ihmisyyden tunnustajien liike.

Elämä 
Martta Horjander aloitti Varkaudessa vuoden 1967 tienoilla sielullisissa vaikeuksissa olevien ihmisten auttamistyön, joka tapahtui välittämällä henkistä parannusvoimaa ja opettamalla. Vuonna 1968 Horjander sairastui, ja toivuttuaan sairaudesta hän koki, että hänellä oli joitakin telepaattisia ja muita yliluonnollisia kokemuksia. Hän koki olleensa myös yhteydessä ns. Ylösnousseisiin Mestareihin (teosofinen käsite), kuten kreivi Saint-Germainiin.

Syksyllä 1974 Horjander alkoi käydä kristosofisissa esitelmä- ja opiskelutilaisuuksissa. Hänen luonaan alkoi käydä myös henkisen tien etsijöitä. Horjander puhui veljeydestä ja henkisestä kulttuurista. Hänellä oli oma visio asuinyhteisöstä. 1970-luvun puolivälissä hän alkoi puhua aiheesta luonaan käyvien kanssa.

Veljeysaatteen innoittamana Horjander ja joukko nuoria vuokrasivat vuonna 1978 Kaavin Ahosenniemellä sijainneen vanhan kansakoulun, jonne he perustivat Ihmisyyden tunnustajiksi nimetyn asuinyhteisön. Vuodesta 1985 yhteisö on toiminut Mänttä-Vilppulassa, jossa sillä on nykyään kolme asuinyhteisöä: Väinölä, Sampola ja Toukola. Horjanderin perustaman yhteenliittymän tarkoituksena on omien sanojensa mukaan "tehdä kasvatus- ja valistustyötä Pekka Ervastin teosofis-kristosofisen elämänymmärryksen käytännöllistämiseksi".

Opetukset 
Martta Horjanderille keskeisiä henkisiä opetuksia olivat jälleensyntyminen, karman laki ja aseettomuus. Pekka Ervast oli hänelle tärkein teosofinen opettaja. Horjander halusi uudistaa teosofista liikettä käytännölliseen suuntaan. Hän ei kuitenkaan löytänyt ajatuksilleen kannatusta jo olemassa olevien liikkeiden piiristä, ja katsoi siksi olevansa pakotettu perustamaan uuden teosofisen ryhmittymän. Horjanderin johtoajatus oli, että veljeysihanne tuli viedä aivan käytännön tasolle.

Teoksia 

 Aikamme annettu apu. Martta Horjanderin kirjoituksia vuosilta 1976–1995 (Ihmisyyden tunnustajat, 1996)
 Martan vuosi. Martta Horjanderin mietelmiä vuoden jokaiselle päivälle (Ihmisyyden tunnustajat, 1994)
 Martta Horjanderin mietelmiä vuoden jokaiselle päivälle (Ihmisyyden tunnustajat, 2001)
 Puheenvuoroja (Ihmisyyden tunnustajat, 2017)
 Ruusuja annan nyt sulle. Martta Horjanderin lauluja ja runoja; nuottikirja (Ihmisyyden tunnustajat, 1987)

Lähteet 

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset teosofit
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Lucidity

Lucidity on jyväskyläläinen vuonna 2004 perustettu metalliyhtye.

Lucidityn tyyli on melodista ja raskasta metallia. Yhtä selkeää tyylisuuntaa on vaikea määrittää sillä yhtye yhdistelee eri tyylejä aina raskaasta ilmaisusta kevyempään.

Historia 
Lucidity perustettiin Jyväskylän Lutakossa, kun silloinen basisti Harri Pölkki ja yhtyeen laulaja kitaristi Martti Pohjosaho keskustelivat musiikista. Ajatuksena oli perustaa projekti, ilman mitään tarkempaa tyylisuuntaa ja tehdä musiikkia vapaasti. Nopeasti yhtyeeseen liittyivät kitaristiksi Jari Kinnunen sekä rumpuihin Pekka Parantainen. 

Yhtyeen demoura oli kohtalaisen pitkä. Kymmenen vuoden jälkeen yhtye päätti tehdä ensimmäisen pitkäsoittonsa, The Oblivion Circlen. Yhtye päätti aloittaa levyttämisen puhtaalta pöydältä ja jättää kaikki vanhat kappaleet pois levyltä. Ajatuksena oli näyttää missä sen hetken mieltymykset menevät. Levy tuli ulos vuonna 2015 Inverse Recordsin kautta. Yhtye julkaisi toisen pitkäsoittonsa, Oceanumin, helmikuussa 2019

Kokoonpano 

 Martti Pohjosaho – laulu ja kitara
 Jari Kinnunen – kitara
 Sami Ahmaoja – basso
 Pekka Parantainen – rummut

Diskografia

Albumit

Singlet 

 Surface (2018)
 Scotoma (2019)

Demot

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Yhtyeen verkkosivusto

https://www.facebook.com/finlucidity/

Suomalaiset metalliyhtyeet
Yhteistoiminnallinen hallinta

Yhteistoiminnallinen hallinta tarkoittaa yhteiskunnallisen päätöksenteon ja suunnittelun prosesseja ja muotoja, jotka perustuvat tavoitteelliseen yhteistyöhön ja vuoropuheluun julkisen sektorin, kansalaisyhteiskunnan ja yksityisen sektorin toimijoiden välillä. Yhteistoiminnallisen hallinnan erilaiset mallit ovat kehittyneet vastauksina monimutkaisiin yhteiskunnallisiin ja ekologisiin haasteisiin, joissa toimijoita on lukuisia, vaikutukset ovat monitahoisia ja ratkaisuihin tarvitaan erilaisia resursseja sekä laajaa tietopohjaa. Yhdelläkään toimijalla ei yksinään ole tämänkaltaisten ongelmien ratkaisuun vaadittavia tietoja, työkaluja, resursseja tai arvovaltaa.

Katso myös
Yhteistoiminnallinen tiedontuotanto

Lähteet

Aiheesta muualla
Yhteistoiminnallisia ratkaisuja sirpaloituvien yhteiskuntien ongelmiin – käänne yhteishallintaan ympäristöpäätöksenteossa (CORE) –hankkeen sivusto

Yhteiskunta
Politiikka
Siuntion kirkonkylä

Siuntion kirkonkylä on 354 asukkaan taajama Siuntiossa ja kunnan entinen hallinnollinen keskus sen siirryttyä väkiluvultaan suurempaan Siuntion asemanseutuun, jossa sijaitseva nykyinen kunnantalo valmistui vuonna 1990. Kirkonkylä tunnetaan kulttuurillisesti merkittävistä rakennuksistaan, kuten 1400-luvulla rakennetusta, pyhälle Pietarille pyhitetystä Siuntion kivikirkostaan.

Kirkonkylässä sijaitsee myös vanha kunnantalo Åvalla, Siuntion kotiseutumuseo, Krejansbergetin muinaishaudat, Siuntion hautausmaa ja sankarihaudat sekä Sjundeå svenska församlingin ja Siuntion suomalaisen seurakunnan yhteinen kirkkoherranvirasto. Kirkonkylän läheisyydessä sijaitsee myös Suitian kartanolinna, vapaapalokunta Sjundeå FBK, Tyyskylän kartano, Siuntion kylpylä, Västerbyn kartano ja entinen Päivärinteen koulu. Hieman kirkonkylästä länteen sijaitsee Gårdskullan kartano sekä maatalousmuseo.

Historia 
Siuntion kirkonkylä, joka rakentui Siuntion Pyhän Pietarin kirkon ympärille jokilaaksoon Kirkkojoen varteen oli kunnan keskus aina keskiajalta 1950-luvulle, jolloin kunnan keskeiset palvelut olivat viimeistään siirretty Siuntion asemalle.

Porkkalan vuokra-aika 
Porkkalan vuokra-ajan alkaessa vuonna 1945 Siuntion asemanseutu jäi Neuvostoliiton alueelle ja palveluita siirrettiin asemalta takaisin kirkonkylään. Tuolloin Siuntion kirkonkylässä toimi muun muassa Helsingin osakepankki, Sjundeå Sparbank, posti, siirtomaatavarakauppoja, lihakauppa, lyhyttavarakauppa, parturi, pyöräliike, kaksi suutaria ja kaksi ompelijaa sekä Sjundeå Handelslag. Myöhemmin myös Lohjalainen Keko avasi myymälänsä Siuntion kirkonkylään.

Kunnostustöiden jälkeen myös kunnantoimisto avattiin Åvallassa. Kirkonkylään rakennettiin myös uusi terveystalo ruotsalaisen Fellingsbron ystävyyskunnan tuella. Terveystaloon keskitettiin neuvola, kunnanlääkärin vastaanotto ja hammaslääkäri vuodesta 1949.

Porkkalan vuokra-ajan jälkeen 
Porkkalan vuokra-ajan jälkeen palveluita ja uutta asutusta ohjattiin takaisin Siuntion asemalle. Siuntio oli kuitenkin väkuluvultaan liian pieni, jotta oltaisiin voitu säilyttää kaksi elinvoimaista kuntakeskusta, minkä vuoksi Siuntion aseman jälleen kasvaessa Siuntion kirkonkylä kuivui.

Lähteet

Siuntion kylät
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Uudenmaan maakunnan taajamat
Kuhmalahden kotiseutumuseo

Kuhmalahden kotiseutumuseo sijaitsee Kangasalan kaupungissa, Kuhmalahden kirkonkylässä noin 45 kilometriä Tampereelta itään.

Kulmalahden kotiseutumuseo on perustettu vuonna 1973. Museon pysyvä näyttely kertoo mm. paikallisesta musiikkiperinteestä sekä elämästä maaseudulla 1800–1900-luvun vaihteessa. Museopihalta löytyy vuonna 1906 rakennuttu makasiini, joka on siirretty nykyiselle paikalleen vuosina 1980–1981. Makasiinissa on nähtävillä esimerkiksi vanhan Osuuskaupan näyttely sekä soittimia. Kaksikerroksinen pakari eli leivintupa on rakennettu vuonna 1933. Alakerrassa on iso pirtti ja yläkerrassa on kaksi kamaria, jotka ovat toimineet aikoinaan palkollisten asuntona. Rakennukseen kuuluu myös neljä aittaa, joissa on esillä muun muassa vanhoja työkaluja.

Kuhmalahden kotiseutumuseo on avoinna heinäkuussa keskiviikkona 16–18, perjantaina 16–18 ja sunnuntaina 12–16. Muulloin museo on avoinna sovittaessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kuhmalahden kotiseutumuseon verkkosivut 
 Kuhmalahden kotiseutumuseon Facebook-sivut.

Kuhmalahti
Suomen kotiseutumuseot
Kuhmalahden kirkonkylä
Aimara (kala)

Aimara (Hoplias aimara) on rosvotetrojen heimoon kuuluva makeanveden kalalaji, jota pidetään monesti akvaariossa. Ranskalainen Achille Valenciennes kuvasi lajin ensimmäisenä vuonna 1847.

Levinneisyys 
Aimara on levinnyt Etelä-Amerikassa muun muuassa Argentiinaan ja Brasiliaan.

Lähteet 

Tetrakalat
Paraisten kotiseutumuseo

Paraisten kotiseutumuseo on Paraisilla sijaitseva ulkoilmamuseo. Museoalueella vanhoja rakennuksia, jotka kertovat maaseudun eri yhteiskuntaluokista ja niiden elämästä viime vuosisatoina. Museo perustettiin vuonna 1928 Paraisten kotiseutuyhdistyksen toimesta. Lenin yöpyi yhdessä museon rakennuksista, Kirjalan talossa, pakomatkallaan saariston halki. Museoalueen lisäksi Paraisten kotiseutumuseo ylläpitää useita paikallaan museoituja rakennuksia Paraisten Vanhalla malmilla.

Lähteet 
                

Parainen
Suomen kotiseutumuseot
Kevin Stitt

John Kevin Stitt (s. 28. joulukuuta 1972 Milton, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko ja liikemies. Hän on Oklahoman 28. ja nykyinen kuvernööri. Stitt on Gateway Mortgage Group perustaja ja toimitusjohtaja. Vuonna 2018 hän oli republikaanien ehdokas Oklahoman kuvernöörinvaaleissa, joissa hän voitti demokraattien Drew Edmondsonin. Stitt kasvoi Normanin kaupungissa, Oklahomassa ja on valmistunut Oklahoman osavaltionyliopistolta. Stittllä ja hänen vaimollaan on kuusi lasta. Hän on Cherokee Nation -reservaatin kansalainen ja Yhdysvaltain historian ensimmäinen intiaanikuvernööri.

Lähteet 

Oklahoman kuvernöörit
Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot
Vuonna 1972 syntyneet
Cherokeet
Elävät henkilöt
Gretchen Whitmer

Gretchen Esther Whitmer (s. 23. elokuuta 1971 Lansing, Michigan) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja syyttäjä. Hän on toiminut Michiganin 49. kuvernöörinä 1. tammikuuta 2019 lähtien. Whitmer voitti vuoden 2018 kuvernöörinvaalit vastaehdokkaanaan republikaanisen puolueen Bill Schuette. Ennen kuvernööriksi äänestämistä Whitmer oli toiminut osavaltion edustajainhuoneessa ja senaatissa. Hän on myös ollut Inghamin piirikunnan syyttäjä.

Lokakuussa 2020 kolmetoista aseistettuun ryhmään kuuluvaa aktivistia otettiin kiinni, koska heitä epäiltiin aikomuksesta siepata Whitmer kesäasunnollaan.

Lähteet 

Michiganin kuvernöörit
Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Phil Scott

Philip Brian Scott (s. 4. elokuuta 1958 Barre, Vermont, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän on toiminut tammikuusta 2017 alkaen Vermontin 82. kuvernöörinä. Scott oli osavaltion varakuvernööri vuosina 2011–2017.

Scottia pidetään maltillisena republikaanina. Hän on kuvaillut itseään finanssipoliittiseksi konservatiiviksi. Hän kannattaa aborttia ja seksuaalivähemmistöjen oikeuksia. Scott vastustaa Donald Trumpin poliittisia näkemyksiä ja kannatti hänen erottamista virastaan kummallakin kerralla.

Vuonna 2021 Scott oli Yhdysvaltain suosituin kuvernööri.

Lähteet 

Vermontin kuvernöörit
Yhdysvaltain osavaltioiden varakuvernöörit
Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
William Smith (kielitieteilijä)

Sir William Smith (20. toukokuuta 1813 Enfield, Middlesex – 7. lokakuuta 1893 Lontoo) oli brittiläinen leksikografi ja klassisten kielten opettaja.

Smith opiskeli aluksi lakia University College London yliopistossa ja pääsi jäseneksi Gray's Inn -seuraan 1830. Hän saavutti oppiarvot Doctor of Civil Law (DCL) ja Doctor of Laws (LL.D.). Hän kuitenkin päätti lopettaa lain harjoittamisen ja keskittyä kirjoittamaan klassisista aiheista.

Smith opetti University College School yksityiskoulussa. Hän kirjoitti useita oppikirjoja ja tunnettiin etenkin sanakirjoistaan Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1842) ja Bible Dictionary (1860–1865).

Hänet aateloitiin vuonna 1892, vuotta ennen kuolemaansa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 1911 Encyclopædia Britannica: Smith, Sir William 
 Skannattu kopio Dictionary of Greek and Roman Antiquities sanakirjasta (1870 painos)
 Skannattu kopio  Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology teoksesta (1870 painos)

Brittiläiset kielitieteilijät
Vuonna 1813 syntyneet
Vuonna 1893 kuolleet
Liekkikala

Liekkikala (Cepola macrophthalma) on liekkikalojen heimoon kuuluva kalalaji. Carl von Linné kuvasi lajin ensimmäisenä vuonna 1758. Liekkikala voi kasvaa pisimmillään 80 senttimetriä pitkäksi.

Liekkikalaa tavataan Atlantin itäosassa Brittein saarilta Senegalin edustalle, ja lisäksi Välimerellä. Se elää 15-400 metrin syvyydessä, hiekka- ja mutapohjien päällä mutta ui joskus keskikerroksessa.

Liekkikalaa kalastetaan Välimeressä ruokakalaksi trooleilla ja kalaverkoilla. Länsi-Afrikan rannikolla se joutuu trooleihin sivusaaliina. Atlantilla suurimmat liekkikalan kalastajat ovat Espanja ja Portugali.

Lähteet 

Percoidei
Helmisärki

Helmisärki (Rutilus meidingeri) on särkikalojen heimoon kuuluva makean veden kalalaji.

Ulkonäkö ja koko 
Helmisärjellä on kokoonsa nähden pienet silmät. Selkäevä ja pyrstö ovat harmaat. Vatsa- ja rintaevät ovat punertavia. Kala voi kasvaa melko suureksi, jopa 70 senttimetrin mittaiseksi.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Helmisärkeä on tavattu vain Saksassa, Itävallassa ja Slovakiassa. Se elää makeassa vedessä, sopivin veden lämpötila on 5–20 °C. Helmisärki on luokiteltu kansainvälisesti erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Se on hävinnyt vuoden 1980 jälkeen kahdesta järvestä.

Lähteet 

Särjet (alaheimo)
Uhanalaiset kalat
M.T.N

M.T.N on vuonna 2014 Jyväskylässä perustettu rap-duo. Sen muodostavat artistit Samu Red (oik. Miikka Martikainen) ja N€O (oik. Pavel Titov). M.T.N:n julkaisijana ja jakelijana on toiminut 2019 vuodesta alkaen BrandLoud Entertainment.

Historia 
Miikka Martikainen ja Pavel Titov tutustuivat toisiinsa varusmiespalvelusta suorittaessaan Jyväskylän Tikkakoskella vuonna 2012. Yhteisen musiikkiuransa he aloittivat syksyllä 2013 ja perustivat duon M.T.N heti alkuvuodesta 2014. Ensimmäiset vuodet M.T.N julkaisi musiikkiaan englanniksi ja venäjäksi. Vuonna 2017 kappaleiden esityskieli vaihtui suomeksi ja tuotantoa alettiin samalla julkaista muun muassa Spotify -suoratoistopalvelussa. Tammikuussa 2019 yhtye solmi julkaisusopimuksen BrandLoud Entertainmentin kanssa.

Henkilöbiografia 
Miikka Martikainen syntyi vuonna 1992 Jyväskylän Kuokkalassa. Hän on kertonut kiinnostuneensa musiikista suuresti jo lapsuusiässä, jolloin aloitti myös instrumenttiopinnot, pääsoittimenaan kitara. Martikainen on vaikuttanut useiden eri genrejen, muun muassa hip hop, punk, rock ja folk yhtyeiden parissa niin sanoittajan, sovittajan, soittajan, sekä artistin roolissa ennen Titovin kanssa rap-duon perustamista. M.T.N:n lisäksi Martikainen on tehnyt myös MC-nimensä alla sooloartistina rap-musiikkia. Hän on koulutukseltaan sähkö- ja automaatioasentaja.

Pavel Titov syntyi vuonna 1993 Venäjän Petroskoissa. Vuonna 2002 hän muutti Suomen Juvalle perheensä mukana asumaan. Titov on lapsesta asti harrastanut telinevoimistelua ja vuonna 2009 hän muutti lajin perässä Jyväskylään, jolloin aloitti myös opinnot Voionmaan urheilulukiossa. Nykyään hän toimii telinevoimistelijana kansainvälisessä sarjassa, hänen seuransa on Jyväskylän Voimistelijat, eli JYVO. Musiikista hän kiinnostui omien sanojensa mukaan nuorena ja urheilun ohessa on tehnyt venäjänkielistä rap-musiikkia teini-iästä alkaen. M.T.N:n lisäksi Titov tekee myös MC-nimensä alla sooloartistina rap-musiikkia. Hän on koulutukseltaan logistiikka-insinööri.

Diskografia

Lähteet 

Suomalaiset hip hop -yhtyeet
Siimaripsimonni

Siimaripsimonni (Synodontis alberti) on ripsimonnien heimoon kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa.

Ulkonäkö ja koko 
Siimaripsimonnin näkyvimmät tuntomerkit ovat kaksi pitkää, usein eteenpäin suuntautuvaa viiksikarvaa, suuret silmät ja melkein pystysuora selkäevä. Se käyttää kulmikkaita alaleuan hampaitaan levän jyystämiseen alustasta. Pohjaväri on oliivinvihreä tai ruskea, ja sitä peittävät tummemman ruskeat pilkut. Evissä on tummia pilkkuja rykelminä. Tyypillinen pituus on 14 cm.

Elinympäristö 
Siimaripsimonnit elävät Afrikan keskiosissa. Niitä tavataan koko  Kongojoen  valuma-alueella paitsi ei Sambian puolella.

Lähteet 
 

Akvaariokalat
Ripsimonnit
Sokkeloripsimonni

Sokkeloripsimonni (Synodontis schoutedeni) on ripsimonnien heimoon kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa.

Ulkonäkö ja koko 
Sokkeloripsimonnilla on vaalean kermanvärisellä pohjalla erilaisia tummia läikkiä, jotka saattavat näyttää sokkelolta. Kuviointi voi vaihdella suuresti, ja monet yksilöt on helppo sekoittaa sukulaislajeihin. Kuviointi ulottuu myös vatsapuolelle, ja kala voi halutessaan uida myös selkä alaspäin. Aikuisen kalan tyypillinen pituus on 16-17 senttimetriä.

Elinympäristö 
Sokkeloripsimonnit elävät Kongojoen keskiosissa sekä sen sivujoen Kasain vesistössä, sekä Stanley Poolin alueella.

Käyttäytyminen 
Akvaarioharrastajien mukaan sokkeloripsimonni on seurallinen kala, joka pärjää hyvin muidenkin lajien seurassa, mutta tarvitsee muiden monnien tapaan oman suojapaikan kuten luolan tai muun kolon.

Lähteet 
 

Akvaariokalat
Ripsimonnit
Ingrid Landmark Tandrevold

Ingrid Landmark Tandrevold (s. 23. syyskuuta 1996 Bærum) on norjalainen ampumahiihtäjä. Tandrevold asuu Oslossa ja edustaa seuratasolla Fossum IF:ä. Hänen valmentajiaan ovat Roger Grubben ja Hans Anton Bjørndalen.

Ura 
Ingrid Landmark Tandrevold on kolminkertainen ampumahiihdon nuorten maailmanmestari. Lisäksi hänellä on kaksi nuorten hopea- ja kolme pronssimitalia. Euroopan-mestaruuskilpailuista Tandrevold on saavuttanut yhden hopean ja kolme pronssia. 

Maailmancupissa Tandrevold debytoi kauden päätöskilpailuissa kaudella 2015–2016. Hän sijoittui toiseksi kaudella 2018–2019 Ruhpoldingin yhteislähtökilpailussa ja Östersundin MM-pikakilpailussa. Kaudella 2019–2020 hän oli Hochfilzenissä toinen pikakilpailussa ja kolmas takaa-ajossa. Le Grand-Bornandissa hän sijoittui takaa-ajossa toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui seitsemänneksi ja takaa-ajocupissa kolmanneksi. Kaudella 2020–2021 hän oli toinen Hochfilzenin jälkimmäisessä pikakilpailussa. Östersundin pikakilpailussa hän oli kolmas. Yhteislähdössä hän saavutti ensimmäisen henkilökohtaisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa. Hän voitti yhteislähtöcupin ja sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kahdeksanneksi. Kaudella 2021–2022 hän oli yhteislähtöcupissa viides.

Hänellä on myös yksitoista naisten viestin ja kaksi sekaviestin voittoa. 

Tandrevold osallistui vuoden 2018 talviolympialaisiin. Parhaimmillaan hän oli 42:nen takaa-ajossa. Hän oli myös mukana Norjan neljänneksi sijoittuneessa naisten viestijoukkueessa. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti kultaa viestissä ja saavutti hopeaa pikakilpailussa. Takaa-ajossa hän sijoittui kahdeksanneksi, yhteislähdössä 11:nneksi ja normaalimatkalla 18:nneksi. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän voitti viestissä kultaa ja oli takaa-ajossa neljästoista. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 Tandrevold saavutti hopeaa yhteislähdössä, pronssia normaalimatkalla ja oli takaa-ajossa kymmenes. Hän voitti maailmanmestaruuden Norjan viestijoukkueessa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui kahdeksanneksi normaalimatkalla, viidenneksi pikakilpailussa ja 14:nneksi takaa-ajossa, jossa hän vielä kilometri ennen maalia oli kolmantena mutta väsähti lopussa pahasti eikä päässyt omin avuin pois maalialueelta.

Lähteet 
 Ingrid Landmark Tandrevoldin profiili kansainvälisen ampumahiihtoliiton tulospalvelussa 

Norjalaiset ampumahiihtäjät
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Markéta Davidová

Markéta Davidová (s. 3. tammikuuta 1997 Jablonec nad Nisou) on tšekkiläinen ampumahiihtäjä. Davidová edustaa seuratasolla SKP Kornspitz Jablonecia. Hän on normaalimatkan maailmanmestari.

Ura

Arvokilpailut 
Markéta Davidová on saavuttanut nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa kaksi hopeaa, yhden pronssin sekä yhden maailmanmestaruuden Otepään takaa-ajokilpailussa vuonna 2018. Lisäksi hän on kaksinkertainen nuorten Euroopan-mestari ja nuorten rulla-ampumahiihdon sekaviestin maailmanmestari.

Davidová osallistui vuoden 2018 talviolympialaisiin. Parhaimmillaan hän oli 15:s pikakilpailussa. Takaa-ajossa Davidová oli 25:s, normaalimatkalla 57:s ja yhteislähdössä 18:s. Hän oli myös mukana Tšekin kahdeksanneksi sijoittuneessa sekaviesti- sekä 12:nneksi sijoittuneessa naisten viestijoukkueessa. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui pikakilpailussa seitsemänneksi ja takaa-ajossa 13:nneksi. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän saavutti pronssia sekaviestissä ja oli kahdeksas normaalimatkalla. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 Davidova voitti maailmanmestaruuden normaalimatkalla. Yhteislähtökilpailussa hän oli kolmastoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui yhteislähdössä neljänneksi ja normaalimatkalla kuudenneksi.

Davidová saavutti rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa 2018 hopeaa pikakilpailussa ja sekaviestissä sekä pronssia takaa-ajossa.

Maailmancup 
Maailmancupissa Davidová debytoi kaudella 2016–2017. Uransa ensimmäisen palkintokorokesijan hän saavutti kaudella 2018–2019 Pokljukan kauden avauskilpailussa, normaalimatkalla. Myöhemmin samalla kaudella hän saavutti myös ensimmäisen osakilpailuvoittonsa Antholzin pikakilpailussa ja oli samana viikonloppuna yhteislähdössä toinen. Canmoren normaalimatkalla hän oli toinen. Normaalimatkan cupissa hän sijoittui kolmanneksi. Myös kokonaiscupissa hän saavutti parhaan sijoituksensa oltuaan 21:s. Kaudella 2019–2020 hän sijoittui Östersundin, Le Grand-Bornandin ja Nové Měston pikakilpailuissa kolmanneksi. Kaudella 2020–2021 hän voitti Pokljukan MM-normaalimatkan ja oli normaalimatkan cupissa viides. Viestin maailmancup-osakilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan kolmanneksi. Kaudella 2021–2022 Davidova voitti Östersundin normaalimatkan. Hän voitti myös normaalimatkan cupin ja sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi. Alle 25-vuotiaiden maailmancupissa hän oli toinen.

Lähteet 
 Markéta Davidován profiili kansainvälisen ampumahiihtoliiton tulospalvelussa 

Tšekkiläiset ampumahiihtäjät
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Suklaaripsimonni

Suklaaripsimonni (Synodontis budgetti) on ripsimonnien heimoon kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa. Se on merkittävä ruokakala Niger-joen alajuoksulla.

Ulkonäkö ja koko 
Suklaaripsimonni on väriltään tasaisen ruskea.  Aikuisen kalan tyypillinen pituus on yli 30 cm.

Niger-joen yläjuoksulla elävä nigerinripsimonni (Synodontis omias) on muuten samanlainen, mutta viiksien rakenteessa on pieni ero. Kalat saattavat kuulua samaan lajiin.

Elinympäristö 
Suklaaripsimonnit elävät Afrikassa Niger- ja Oulem-joissa ja Nokoué-järvessä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Valokuva Scotcat
Akvaariokalat
Ripsimonnit
Matias Marttinen

Matias Marttinen (s. 25. kesäkuuta 1990) on suomalainen kokoomuksen kansanedustaja. Aiemmin Marttinen on toiminut muun muassa Petteri Orpon talouspoliittisena erityisavustajana tämän ollessa valtiovarainministeri.

Poliittinen toiminta 
Marttinen toimi vuosina 2013−2015 kokoomuksen eduskuntaryhmän tiedotussihteerinä. Vuosina 2015−2017 Marttinen työskenteli opetus- ja kulttuuriministeri Sanni Grahn-Laasosen erityisavustajana. Kesällä 2017 valtiovarainministeri Petteri Orpo kutsui Marttisen talouspoliittiseksi erityisavustajakseen.

Kunnallispolitiikka 
Marttinen on vaikuttanut Rauman kunnallispolitiikassa vuodesta 2009 lähtien. Vuosina 2009−2012 Marttinen oli kaupunginvaltuuston varavaltuutettu ja tarkastuslautakunnan jäsen. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Marttinen sai 169 ääntä ja nousi kaupunginvaltuustoon. Marttinen toimi vuosina 2013−2017 Rauman kasvatus- ja opetuslautakunnan puheenjohtajana. Marttinen on ollut Satakuntaliiton maakuntahallituksen jäsen vuodesta 2013.

Vuoden 2017 kunnallisvaaleissa Marttinen valittiin uudelleen kaupunginvaltuustoon 388 äänellä. Hän toimii kokoomuksen valtuustoryhmän puheenjohtajana.

Marttinen on toiminut aikaisemmin Rauman seurakunnan kirkkoneuvoston ja kirkkovaltuuston jäsenenä, Osuuskauppa Keulan edustajiston jäsenenä sekä Länsi-Suomen Osuuspankin edustajiston jäsenä.

Eduskunta 
Marttinen oli kokoomuksen ehdokas vuosien 2011 ja 2015 eduskuntavaaleissa Satakunnan vaalipiiristä. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Marttinen sai 512 ääntä. Vuoden 2015 vaaleissa Marttinen sai 2252 ääntä. Vuoden 2019 vaaleissa hänet valittiin eduskuntaan kokoomuksen ainoana edustajana Satakunnasta 4925 äänellä.

Marttinen työskentelee valtiovarainvaliokunnassa ja valtiovarainvaliokunnan verojaostossa, liikenne- ja viestintävaliokunnassa sekä varajäsenenä suuressa valiokunnassa. Marttinen on tehnyt lakialoitteet muun muassa paikallisen sopimisen lisäämisestä sekä osakesäästötilin kehittämisestä.

Muuta 
Marttinen on sotilasarvoltaan reservin vänrikki ja toimi reserviupseerikurssi 240 Timantin oppilaskunnan puheenjohtajana. Marttinen on diabeetikko ja hän on kritisoinut voimakkaasti puolustusvoimien päätöstä sulkea 1-tyypin diabeetikot asepalveluksen ulkopuolelle.

Marttinen on kirjoittanut teoksen 10 teesiä modernille oikeistolle yhdessä europarlamentaarikko Henna Virkkusen avustajan Juho Mäki-Lohiluoman kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Nykyiset kansanedustajat
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Rauman kaupunginvaltuutetut
Satakunnan vaalipiiri
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Emil Fedorov

Emil Fedorov (s. 16. joulukuuta 1996 Porvoo) on suomalainen jääpalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Ruotsin Elitserienin Vetlandassa ja Suomen maajoukkueessa.

Seurajoukkueura 

Fedorov on porvoolaisen Akilleen kasvatti. Kaudella 2015–2016 hän sijoittui joukkueen kanssa Bandyliigan hopealle.

Kesällä 2016 Fedorov siirtyi lappeenrantalaiseen Veiterään, jossa hän voitti kahtena seuraavana kautena Suomen-mestaruuden. Kaudella 2017–2018 hän oli pudotuspelien paras pistemies (10 + 7 = 17) ja teki loppuottelussa kaksi maalia.

Kaudeksi 2018–2019 Fedorov siirtyi Ruotsin Elitserienin Vetlandaan, jonka kanssa hän teki kolmivuotisen sopimuksen.

Maajoukkueura 

Toukokuuhun 2018 mennessä Fedorov oli pelannut kahdeksan B- ja viisi nuorten maaottelua. Ensimmäiset A-maaottelunsa hän pelasi syksyllä 2018. Hänet valittiin Suomen joukkueeseen vuoden 2019 MM-kilpailuihin.

Saavutukset 

Seurajoukkueessa

 SM-kulta: 2017, 2018 (Veiterä)
 SM-hopea: 2016 (Akilles)

Maajoukkueessa

 MM-Pronssi: 2019

Muuta 

Fedorov pelasi juniorina myös jääkiekkoa ja jalkapalloa. Jääkiekkoa hän pelasi B-juniori-ikäiseksi asti, ja hänen seuransa oli HIFK.

Fedorovin isä on venäläislähtöinen Artur Fedorov (Fjodorov), joka pelasi Bandyliigaa Akilleessa, Vestassa ja Botniassa. Fedorovin äidinkieli on ruotsi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Emil Fedorov Bandysidan.nu-sivustolla 
 Emil Fedorov Venäjän jääpalloliiton sivustolla 

Elävät henkilöt
Suomalaiset jääpalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Lena Häcki

Lena Häcki (s. 1. heinäkuuta 1995 Engelberg) on sveitsiläinen ampumahiihtäjä. Häcki edustaa seuratasolla Nordic Engelbergiä.

Ura 
Lena Häcki on saavuttanut ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa kaksi henkilökohtaista hopeaa vuonna 2016. Lisäksi hänellä on yksi viestipronssi vuoden 2013 nuorten MM-kilpailuista.

Maailmancupissa Häcki debytoi kaudella 2011–2012 Kontiolahdella. Ensimmäisen henkilökohtaisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Le Grand-Bornandin takaa-ajossa kaudella 2019–2020. Kokonaiscupissa hän on parhaimmillaan sijoittunut 22:nneksi kaudella 2019–2020. Häcki on viestikilpailuissa parhaimmillaan sijoittunut toiseksi Pokljukan sekaviestissä kaudella 2018–2019 ja Östersundin viestissä joulukuussa 2019.

Häckin debyytti maailmanmestaruuskilpailuissa tapahtui vuonna 2015. Östersundissa 2019 hän sijoittui normaalimatkalla 11:nneksi ja takaa-ajossa 14:nneksi. Pokljukassa 2021 hän oli pikakilpailussa seitsemäs, takaa-ajossa ja normaalimatkalla kahdestoista sekä yhteislähdössä viidestoista. Hän osallistui myös vuoden 2018 talviolympialaisiin. Siellä hän oli parhaimmillaan kahdeksas takaa-ajossa. Hän myös kuului Sveitsin kuudenneksi sijoittuneeseen viestijoukkueeseen.

Lähteet 
 Lena Häckin profiili kansainvälisen ampumahiihtoliiton tulospalvelussa

Aiheesta muualla 

Sveitsiläiset ampumahiihtäjät
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Martin Ponsiluoma

Martin Ponsiluoma (s. 8. syyskuuta 1995 Östersund) on ruotsinsuomalainen ampumahiihtäjä. Hän on pikamatkan maailmanmestari ja yhteislähtökilpailun olympiamitalisti. Ponsiluoma edustaa seuratasolla Tullus SG:tä.

Ura 
Martin Ponsiluoma esiintyi ampumahiihdon maailmancupissa ensimmäistä kertaa kaudella 2017–2018 Östersundissa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Nové Město na Moravěn pikakilpailussa kaudella kaudella 2018–2019. Hän oli pikakilpailussa kolmas myös Kontiolahdella kaudella 2020–2021. Tämän jälkeen hän sijoittui Hochfilzenin yhteislähtökilpailussa toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes kaudella 2020–2021. Hän sijoittui kaudella 2021–2022 toiseksi Hochfilzenin pikakilpailussa. Ponsiluoma on kuulunut kolme kertaa Ruotsin voitokkaaseen miesten viestijoukkueeseen.

Ponsiluoma osallistui vuoden 2018 talviolympialaisiin. Siellä hän pääsi kuitenkin kilpailemaan vain yhdessä kilpailussa, normaalimatkalla, jolla hän sijoittui 38:nneksi. Hän ei tuolloin tullut valituksi Ruotsin olympiakultaa voittaneeseen viestijoukkueeseen. Ponsiluoma voitti sekaviestin Euroopan-mestaruuden 2019. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän oli 23:s takaa-ajokilpailussa. 

Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 Ponsiluoma voitti pikakilpailun maailmanmestaruuden ja oli mukana Ruotsin pronssimitalin saavuttaneessa sekaviestijoukkueessa ja hopeamitalin saavuttaneessa viestijoukkueessa. Takaa-ajossa hän oli kolmastoista. Pikakilpailun voitto oli samalla hänen ensimmäinen maailmancupin osakilpailuvoittonsa.

Pekingin olympialaisissa 2022 Ponsiluoma saavutti yhteislähtökilpailussa hopeaa. Hän sijoittui sekaviestissä neljänneksi, miesten viestissä viidenneksi, pikamatkalla kuudenneksi, takaa-ajokilpailussa 11:nneksi ja normaalimatkalla 12:nneksi.

Yksityiselämä 
Ponsiluoman isä Jyrki Ponsiluoma on entinen Ruotsin maajoukkuehiihtäjä ja kotoisin Pohjanmaalta Kurikasta. Hän kilpaili Albertvillen olympiakisoissa vuonna 1992 ja sijoittui kahdeksanneksi 30 kilometrin kilpailussa. Martin itse osaa muutaman sanan suomea.

Lähteet 
 Martin Ponsiluoman profiili kansainvälisen ampumahiihtoliiton tulospalvelussa

Viitteet 

Ruotsalaiset ampumahiihtäjät
Ruotsalaiset olympiamitalistit
Ruotsinsuomalaiset henkilöt
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Jussi Suomalainen

Paavo Johannes (Jussi) Suomalainen (13. helmikuuta 1926 Lemi – 24. lokakuuta 2001 Lemi) oli suomalainen toimittaja ja uutisankkuri. Hän työskenteli Tesvision sekä Yleisradion TV1-televisiokanavan uutistoimittajana sekä uutistenlukijana 1960-luvulta 1980-luvun loppuun.

Työuransa Suomalainen aloitti urheilutoimittajana Uusi Suomi -lehdessä, ja sieltä hän siirtyi Tesvision kautta Suomen Televisioon. Lemin pojasta tuli Suomen ensimmäinen uutisankkuri. Hän opiskeli sittemmin yliopiston voimistelulaitoksella ja hänestä tuli mäkihypyn akateeminen maailmanmestari.

Jussi Suomalainen syntyi Etelä-Karjalassa Lemillä. Hän lähti 1944 sotaan vapaaehtoisena Lappeenrannan lyseon lukiolaisena ja osallistui muun muassa Kotkan ilmapuolustukseen. Sotilaspassin mukaan hänen erikoiskoulutuksensa oli radiomittauslaitteiden asentaja. Kirjotettuaan ylioppilaaksi 1947 hän opiskeli valtiotieteitä että liikuntatieteitä. Journalistin ura alkoi 1950-luvun lopulla Uudessa Suomessa toimittajana. Hänet muistetaan erityisesti sotilasparaatien selostuksistaan. Hän selosti kahdenkymmenen vuoden aikana kaikki puolustusvoimien itsenäisyyspäivän ja lippujuhlapäivän paraatit.

Aiheesta muualla 
 Aapo Pekari muistelee Jussi Suomalaista. Lemin Kirjava.

Ylen toimittajat
Suomalaiset uutisankkurit
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Nelipäiväinen työviikko

Nelipäiväinen työviikko on ehdotus, jossa työviikko lyhennettäisiin viisipäiväisestä nelipäiväiseksi. Nelipäiväinen työviikko saattaa kasvattaa työntekijöiden tuottavuutta 20 prosentilla, joka kompensoisi nelipäiväisen 32 viikkotunnin tuottavuuden vastaamaan 38,4 viikkotuntia verrattuna viisipäiväiseen 40 viikkotuntiin. Nelipäiväisen työviikon väitetään vähentävän työntekijöiden stressiä ja parantaa työntekijöiden työn ja elämän tasapainoa. Nelipäiväistä työviikkoa perustellaan tutkimuslöydöksellä, jonka mukaan ihminen on tuottava vain noin kolme tuntia työpäivän aikana.

Nelipäiväinen työviikko toteutettuna kolmipäiväisenä viikonloppuna on yksi helpoimmista tavoista vähentää kasvihuonekaasupäästöjä.

Ylen laskelman mukaan Suomessa 3000 euron bruttopalkka putoaa neljän päivän työviikolle siirtyessä 600 euroa. Ansiotuloverotuksen progression ansiosta nettopalkka putoaa 327 euroa ja yhden vapaapäivän hinnaksi tulee 81,75 euroa.

Venäjän pääministeri Dimitri Medvedev ehdotti nelipäiväistä työviikkoa vuonna 2019 ja elokuun 2019 kyselytutkimuksessa 49 prosenttia taloudellisesti aktiivisesta kansasta kannatti sitä.

Meksikolainen miljardööri Carlos Slim Helu on vuonna 2014 ehdottanut kolmipäiväistä työviikkoa, jossa työpäivän pituus on 11 tuntia. Vuodesta 2014 lähtien noin 40 prosenttia Telmex- ja America Movil -yhtiöiden työntekijöistä on valinnut tämän työaikajärjestelyn.

Katso myös
Etätyö
Kansallinen etätyöpäivä

Lähteet

Aiheesta muualla
Yle: 80 euron vapaapäivä – paljonko palkkasi laskisi, jos tekisit nelipäiväistä työviikkoa?

Työ
Henkilöstöjohtaminen
Kultasardiini

Kultasardiini (Sardinella aurita) on sillikalojen (Clupeiformes) lahkoon kuuluva kalalaji.

Kuvaus 
Kultasardiini on 25 - 30 senttimetriä pitkä. Se on samannäköinen kuin sardiini, vaikkakin sen värit ovat kirkkaampia. Selkä on sinivihertävä ja sivut ovat hopean väriset. Sen paino on noin 229 grammaa ja se voi elää seitsemän vuoden ikäiseksi. Sen vatsa on melko pyöristynyt.

Ravinto 
Kultasardiini syö ravinnokseen kasviplanktonia ja eläinplanktonia.

Elinalue 
Kultasardiini elää Länsi-Afrikan rannikolla, Gibraltarista, Saldanhanlahdella, Etelä-Afrikassa myös Välimerellä ja Mustallamerellä. Sitä esiintyy myös Yhdysvalloissa, Bahamalla, Meksikonlahdella ja Karibian rannikolla.

Lähteet 

Sillit
Cotonoun katedraali

Cotonoun katedraali,  sijaitsee Cotonoussa, Beninissä lähellä historiallista, vuonna 1928 valmistunutta Ancien Pont -siltaa. Katedraali valmistui vuonna 1883. 

Katedraalin tunnistaa burgundinpunaisista ja valkoisista raidoistaan. Tiiliarkkitehtuuri erottaa sen ympäristön rakennuksista. Kirkon torni on päärakennuksen takaosan vasemmassa sivustassa.

Katedraali on Cotonoun roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan istuin. Hiippakunta perustettiin vuonna 1883 Dahomeyn apostolisena prefektuurina Nigerian Beninin rannikon apostolisena vikariaattina. Useiden nimenmuutosten jälkeen se nimitettiin vuonna 1955 Cotonoun Metropoliitan arkkihiippakunnaksi. 

Katedraali on Cotonoun huomattava nähtävyys.

Kuvia

Lähteet 

Benin
Beniniläinen kulttuuri
Negaprion acutidens

Negaprion acutidens on tiikerihaiden (Carcharhinidae) heimoon kuuluva hailaji.

Kuvaus 

Negaprion acutidenson on suurikokoinen haikalalaji se voi kasvaa 3,80 metrin pituiseksi. Niillä on suuri ja pyöreähköinen ruumis ja leveä kuono. Hain ruumis on väriltään kellertävänruskea ja se on vaaleampi vatsan alta.

Ravinto 
Negaprion acutidens syö ravinnokseen pienempiä haita, rauskuja ja muita pohjaeläimiä.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Negaprion acutidensin levinneisyysalue on Länsi- ja Keski-Tyynenmeren alueet, joka ulottuu Etelä-Afrikasta, Australiaan ja muuhun Oseaniaan. Se elää pääasiassa koralliriutoilla, laguuneeissa ja luhtissa.

Lisääntyminen 
Negaprion acutidens naaras synnyttää 1–14 poikasta 10 kuukauden raskausajan jälkeen. Poikaset syntyvät lokakuussa, marraskuussa, joulukuussa tai tammikuussa paikasta riippuen. Vastasyntyneen poikasen pituus on 45–80 senttimetriä.

Vaarat 
Kyseistä lajia metsästetään useissa maissa lihan, maksaöljyn ja evien takia.

Vaara ihmiselle 
Negaprion acutidens on melko ujo luonteeltaan. Kun sukeltajat ovat yrittäneet mennä sen lähelle se ei halua lähestyä ei edes silloinkaan, kun on syötti. Siitä huolimatta tulee olla varovainen, kun kohtaa hain. Ne reagoivat nopeasti ja aggressiivisesti, jos se tuntee itsensä uhatuksi.

Katso myös 
 Sitruunahai, samaan sukuun kuuluva haikala.

Lähteet 

Hait
Uhanalaiset kalat
Katkerokala

Katkerokala (Rhodeus amarus) on särkikaloihin kuuluva pienikokoinen eurooppalainen sisävesikala.

Koko ja ulkonäkö 
Katkerokalan silmät ovat särjen tapaan punertavat. Laji voi kasvaa korkeintaan 11,2 senttimetrin pituiseksi. Evät ovat harmaat, hieman punertavat.

Elinympäristö ja levinneisyys 
Katkerokala on euroopplainen laji, jonka luontainen levinneisyysalue ulottuu Ranskan Rhône-joen vesistöalueelta Turkkiin ja pohjoiseen Nevajoelle.

Katkerokala Suomessa 
Suomessa katkerokala on vieraslaji, joka tavattiin ensimmäisen kerran vuonna 2020 varsinaissuomalaisesta lammesta, johon sen epäillään joutuneen ihmisen tahallaan levittämänänä.

Lisääntyminen 
Katkerokalan lisääntymistapa on omituinen. Naaras laskee mädin munanasettimella pohjassa elävän simpukan sisälle, johon simpukka imee koiraan levittämän maidin sifollaan suodattamansa veden mukana. Poikaset kehittyvät simpukan sisällä. Katkerokalaa on aikoinaan käytetty hyväksi ihmisen raskaustestinä. Hedelmöittyneen naisen virtsa saa katkerokalan munanasettimen työntymään esille.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 USGS: Rhodeus sericeus

Katkerokalat
Elinvoimaiset lajit
Steven Crowder

Steven Blake Crowder (s. 7. heinäkuuta 1987) on kanadalais-amerikkalainen konservatiivinen poliittinen kommentaattori, näyttelijä ja koomikko. Hän on isäntä Louder with Crowder show-nimisessä ohjelmassa, joka sisältää uutisia, popkulttuuria ja politiikkaa. Hän on myös Fox Newsin entinen avustaja ja PBS Kidsin lasten piirretyn Arthurin entinen ääninäyttelijä ja on usein esillä The Glenn Beck Programissa ja The Dana Show'ssa.

Change My Mind -meemi 
Change My Mind (suomeksi: muuta mieleni) on Internet-meemi, joka on peräisin valokuvasta, jossa on Crowder, joka istuu merkin takana, jossa lukee "Male Privilege is a myth (miesten ylivalta on myytti) / Change my mind (muuta mieleni)."  Crowder pystytti pöydän Texasin kristillisen yliopiston kampuksen ulkopuolelle ja kutsui ohi käveleviä opiskelijoita haastamaan hänen mielipiteensä aiheesta, osana säännöllistä segmenttiä, jota Crowder esittää YouTube-kanavallaan ja podcastissaan, jossa hän istuu pöydän ääressä, jonka edessä on kyltti, jossa sanotaan "Change my mind". Kun Crowder julkaisi sen Twitter-tililleen 18. helmikuuta 2018, ihmiset alkoivat muokkaamaan mielen muuttamisen aiheita.

Louder With Crowder 
Steven Crowder julkaisi ensimmäisen videon YouTube-kanavalleen Louder With Crowder (suomeksi: Äänekkäämmin Crowderin kanssa) 4. tammikuuta 2009.

Filmografia

Lähteet 

Kanadanamerikkalaiset
Kanadalaiset koomikot
Yhdysvaltalaiset tubettajat
Amerikanenglantilaiset
Elävät henkilöt
Vuonna 1987 syntyneet
Aleksei Ibatulov

Aleksei Olegovitš Ibatulov (; s. 28. toukokuuta 1993 Arkangeli) on venäläinen keskikenttää pelaava jääpalloilija, jolla on myös Viron passi, joten hän on edustanut Viron maajoukkuetta vuosien 2018 ja 2019 MM-kisoissa.

Ibatulov pelasi Suomessa Bandyliigaa Varkauden WP-35:n riveissä kaksi kautta eli kaudet 2016 ja 2017. Sen jälkeen hän siirtyi kasvattajaseuraansa Arkangelin Vodnikiin.

Ibatulov on edustanut MM-kisojen B-sarjassa pelaavaa Viroa vuosina 2018 ja 2019. Hän oli molempina vuosina B-sarjan paras maalintekijä, vuonna 2018 18 maalia ja vuonna 2019 peräti 27 maalia, jolloin hän oli nostamassa Viroa B-sarjan voitolla A-sarjaan. Hä'net valittiin molempina vuosina B-sarjan parhaaksi hyökkääjäksi.

Lähteet
  Aleksei Ibatulov Bandysidan-tietokannassa 
 Aleksei Ibatulov rusbandy.ru-tietokannassa

Viitteet 

Venäläiset jääpalloilijat
Virolaiset jääpalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Cadjehounin lentokenttä

Cadjehounin lentokenttä (myös Cotonoun lentokenttä, ) on Beninin kansainvälinen lentokenttä. Se sijaitsee Benininlahdella noin kuusi kilometriä Cotonoun keskustasta länteen. Lentokentällä on terminaali, jossa on autonvuokraus- ja informaatiopisteitä, ravintoloita ja kahviloita, sekä informaatiopisteitä hotellin varaamiseen. Keskustaan voi ajaa taksilla. Lentokenttä on omistettu beniniläiselle kuriirikardinaalille Bernardin Gantinille.

Lentokenttä on maan suurin ja pääsaapumispaikka maahan lennoilla Afrikasta ja Euroopasta. Beninin yhdeksästä lentokentästä Cadjehounin ja Parakoun lentokentåt ovat asfaltoituja.

Matkustajaliikenne 
Kentältä on matkustajaliikennettä seuraaviin kohteisiin:

 Air Burkina | Lomé, Ouagadougou
 Air Côte d'Ivoire | Abidjan, Accra, Libreville
 Air France | Pariisi
 Air Senegal | Dakar-Diass
 Arik Air | Douala, Lagos
 ASKY Airlines | Lomé, Ouagadougou
 Brussels Airlines | Bryssel
 Camair-Co | Douala, Lagos
 Ceiba Intercontinental Airlines | Dakar, Malabo 
 Air Bénin Taxi | Parakou
 Cronos Airlines | Bata, Malabo
 Ethiopian Airlines | Addis Abeba 
 Kenya Airways | Nairobi
 | Bamako, Brazzaville, Nouakchott
 Overland Airways | Lagos
 Royal Air Maroc | Casablanca
 Rwandair | Abidjan, Bamako, Brazzaville, Conakry, Dakar, Douala, Kigali, Libreville
 Trans Air Congo | Brazzaville, Pointe–Noire, Libreville
 Tunisair | Tunis
 Turkish Airlines | Istanbul

Rahtiliikenne 
Rahtiliikennettä suuntautuu:
 Allied Air | Lagos, Libreville
 Air France Cargo | Pariisi

Tilastoja

Kentän korvaaminen 
Vuonna 1974 Cotonoun kansainvälisen lentokentän toiminnot päätettiin siirtää uuteen paikkaan Glo-Djigbéssa, joka sijaitsee noin 20 kilometriä kaupungin keskustasta luoteeseen. Rahoituksen puute pysäytti projektin.

Suunnitelma elvytettiin vuonna 2011 ja presidentti Yayi Boni oli mukana uuden lentokentän rakentamisen aloittamisessa, jossa käytettiin eteläafrikkalaista rahoitusta. Vuonna 2012 uuden kentän rakennustyöma oli pysähdyksissä.

Sillä aikaa Cotonoun kentälle tehtiin parannuksia.

Uuden lentoaseman rakennussopimuksia tehtiin syksyllä 2018. Uuden kentän, jossa olisi kiitoratoja 4 250 metriä odotetaan avautuvan vuonna 2020.

Onnettomuus 
UTAGEn lennolla 141 joulukuun 25. 2003 lentokone syksyi Benininlahteen ja surmasi 151 matkustajaa, joista useimmat olivat libanonilaisia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Cotonoun lentokentän verkkosivu 
 OpenStreetMap - Cotonou
 OurAirports - Cotonou

BeninCotonou
Monuments to an Elegy

Monuments to an Elegy on amerikkalaisen vaihtoehtoisen rock- yhtye The Smashing Pumpkinsin  yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 9. joulukuuta 2014.  Levy sai yleisesti positiivisia arvioita musiikkikriitikoilta, mutta myi huonosti verrattuna bändin aiempiin albumeihin.

Kokoonpano 
 Billy Corgan – laulu , kitara , bassokitara , kosketinsoitin ja syntetisaattorit
 Jeff Schroeder – kitara
 Tommy Lee – rummut
 Sstaria (Sheri Shaw) – taustalaulu "Anaise!"

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2014 albumit
Smashing Pumpkinsin albumit
Yhdysvaltalaiset synthpop-albumit
Yhdysvaltalaiset pop rock -albumit
Pisces Iscariot

Pisces Iscariot on kokoelmalevy yhdysvaltalaiselta vaihtoehtorockyhtye, The Smashing Pumpkinsilta. Kokoelma sisältää singlejen B-puolia ja ennen julkaisemattomia kappaleita.

Kokoonpano 
 Jimmy Chamberlin - rummut 
 Billy Corgan - laulu , kitara , tuotanto , valokuvaus, pakkaus 
 James Iha - kitara, laulu, tuotanto 
 D'arcy Wretzky - bassokitara

Kappalelista 

Vuoden 1994 kokoelma-albumit
Michela Pace

Michela Pace (s. 25. tammikuuta 2001 Gozo, Malta) on maltalainen laulaja. Hän voitti X Factor Malta -kilpailun ensimmäisen tuotantokauden vuonna 2019. Palkinnoksi Pace edusti Maltaa vuoden 2019 Eurovision laulukipailussa Tel Avivissa sekä sai levytyssopimuksen Sony Music Italyn kanssa. Maltan edustuskappale euroviisuissa on nimeltään ”Chameleon”.

Pace osallistui myös Maltan euroviisukarsintoihin vuonna 2017 kappaleella ”Cruise Control”, mutta ei edennyt finaaliin asti.

Lähteet 

Maltalaiset laulajat
Maltan euroviisuedustajat
Vuoden 2019 euroviisuedustajat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Tähtikeinu

Tähtikeinu on suomalainen televisioelokuva vuodelta 2003. Todellisuuteen pohjautuva elokuva kuvaa runoilija Eino Leinon ja kirjailija L. Onervan rakkaussuhdetta sekä heidän ja säveltäjä Leevi Madetojan kolmiodraamaa. Elokuvan on ohjannut Veli-Matti Saikkonen ja käsikirjoittanut Anna-Leena Härkönen, joka myös esittää L. Onervan roolin. Muissa pääroleissa ovat Vesa-Matti Loiri (Eino Leino) ja Oskari Katajisto (Leevi Madetoja).

Vastaanotto 
Helsingin Sanomien Suvi Ahola piti kritiikissään pääosan esittäjien Härkösen ja Loirin ikäeroa turhan isona historiaan todellisuuteen verrattuna ja elokuvaa muutenkin historiallisesti epätarkkana. Elokuva sai kiitosta kauniista sisä-interiööreistä kuvatuista kohtauksista rauhallisesta kohtauksista. Myös identiteetti- ja rakkauspohdinnat saivat kiitosta.

Lähteet 

Suomalaiset televisioelokuvat
Vuoden 2003 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat