Eurovision laulukilpailu 1964

Eurovision laulukilpailu 1964 järjestettiin ensimmäisen kerran Pohjoismaissa. Paikkana oli Tanskassa Kööpenhaminassa Kööpenhaminan Tivoli, 21. maaliskuuta 1964. Edellisvuoden moderneista studioviisuista oli siirrytty taas takaisin perinteiseen televisioitavaan konserttitilaisuuteen. Kilpailujen juontajana toimi Lotte Wæver. Portugali osallistui Eurovision laulukilpailuun ensimmäistä kertaa. Valtion sotilasdiktatuurinen hallinto aiheutti poliittisia ongelmia, ja illan aikana viisulavalle yritti tunkea mielenosoittaja kantaen kylttiä, jossa vastustettiin Espanjan ja Portugalin diktaattoreita Francoa ja Salazaria. Osallistujamaista Portugalin ja Espanjan lisäksi Jugoslavia oli (kommunistinen) diktatuuri. Ruotsissa oli ollut koko kevään ajan taiteilijalakko, eikä maa siksi osallistunut kilpailuun. Ison-Britannian kappale, Matt Monron esittämä ”I Love the Little Things”, jäi jälleen kerran toiseksi, mutta ensimmäisen voittonsa maa sentään sai jo kolmea vuotta myöhemmin. 

Äänestysjärjestelmää muutettiin taas, ja se oli käytössä vuoteen 1966 asti. Kunkin maan tuomarit antoivat pisteitä kolmelle parhaalle sävelmälle (pisteet 5, 3 ja 1), mutta tarvittaessa pisteet sai keskittää kahdelle (pisteet 6 ja 3) tai yhdelle (9 pistettä) kappaleelle. Jälkimmäisenä mainittua tapaa ei käytetty kertaakaan ja ensimmäistäkin vain kerran, Belgia vuonna 1965.

Kilpailun voitti ylivoimaisesti Italian sävelmä ”Non ho l’età”, jonka esitti tuolloin vasta 16-vuotias Gigliola Cinquetti. Laulusta tuli suosittu iskelmäklassikko ympäri Eurooppaa ja Cinquetista tunnetuimpia italialaisia iskelmälaulajia. Kilpailujen toinen kansainvälisesti tunnettu artisti oli Itävallan Udo Jürgens, joka aloitti kolme vuotta kestäneen euroviisu-uransa. Voiton kilpailussa hän saavutti kaksi vuotta myöhemmin Luxemburgissa laululla ”Merci, cherie”.

Kilpailusta ei ole jäljellä enää juuri elävää kuvaa. Lähetyksen tallenteen kerrotaan tuhoutuneen Tanskan tv-arkiston tulipalossa 1970-luvulla. Tanskan yleisradioyhtiö DR on kuitenkin ilmoittanut, että suoraa lähetystä ei nauhoitettu sen toimesta aikanaan ollenkaan. Vuonna 2021 Yleisradion arkistosta löytyi vajaan kolmen minuutin pätkä kilpailusta.

Suomen edustaja 

Suomea edusti Lasse Mårtensonin esittämä ja säveltämä nuorekas iskelmä ”Laiskotellen”, joka herätti huomiota big band -sovituksella. Laulun loppupuolella Lasse esitti muutaman säkeen englanniksi, mikä ei ollut kuitenkaan sääntöjen vastaista. Kapellimestarina toimi George de Godzinsky.

Osallistujat

Kapellimestarit
Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kilpailukappale, paitsi Portugali, jonka delegaatiota avusti isäntämaan ylikapellimestari Kai Mortensen.
  - Jacques Denjean
  - Dolf van der Linden
  - Karsten Andersen
  - Kai Mortensen
  - George de Godzinsky
  - Johannes Fehring
  - Franck Pourcel
  - Harry Rabinowitz
  - Willy Berking
  - Michel Colombier
  - Kai Mortensen
  - Gianfranco Monaldi
  - Radivoj Spasić
  - Fernando Paggi
  - Henri Segers
  - Rafael de Ibarbia Serra

Pistetaulukko 
Jokaisen maan tuomariston suositeltiin antavan pisteet 5, 3 ja 1 kolmelle parhaaksi katsomalleen laululle. Tarvittaessa pisteet sai jakaa myös vain kahden laulun kesken, jolloin jaettiin pisteet 6 ja 3. Sallittua oli myös antaa kaikki 9 pistettä yhdelle ainoalle laululle, mutta näin ei kuitenkaan tapahtunut.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Eurovision laulukilpailu 1964