joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Alex Len

Alex Len (; s. 16. kesäkuuta 1993 Antrаtsyt) on ukrainalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän edustaa NBA-liigan Atlanta Hawksia.

Phoenix Suns varasi Lenin vuonna 2013 NBA:n varaustilaisuuden viidentenä varauksena.

Ura 
Len pelasi Ukrainan pääsarjatasolla kaudella 2010–2011. Sen jälkeen hän siirtyi Yhdysvaltoihin Marylandin yliopistoon, jossa hän pelasi yliopistokoripalloa. Kauden alussa hän joutui istumaan kymmenen ottelun ajan, koska oli pelannut ennen yliopistouraansa ammattilaiskoripalloa. Ensimmäisellä kaudellaan Len teki keskimäärin 6,0 pistettä ja otti 5,4 levypalloa ottelua kohden. Toisella yliopistokaudellaan hän paransi tilastojaan tekemällä 11,9 pistettä sekä ottamalla 7,8 levypalloa ottelua kohden. Huhtikuussa 2013 Len ilmoitti osallistuvansa NBA:n vuoden 2013 varaustilaisuuteen. Varaustilaisuudessa Phoenix Suns varasi hänet koko tilaisuuden viidentenä pelaajana.

Elokuussa 2018 Alex Len siirtyi Atlanta Hawksiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
NBA Draft 

Ukrainalaiset koripalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Kirkkonummen Perussuomalaiset

Kirkkonummen Perussuomalaiset ry (KirPeä) on Uudenmaan vaalipiirissä toimiva Perussuomalaisten paikallisyhdistys. Yhdistyksen puheenjohtajana vuonna 2022 toimii Santtu Vainionpää.

Taustaa 
Kirkkonummen Perussuomalaiset ry perustettiin huhtikuussa 2008. Perustajajäseniä olivat Oskar Salakari, Simo Grönroos, Ville Salmela ja Viljo Savolainen. Paikalla perustamistilaisuudessa olivat myös Perussuomalaisten silloinen puheenjohtaja Timo Soini ja kansanedustaja Pietari Jääskeläinen. Yhdistys tunnetaan paikallisesti tuttavallisemmin lyhenteellä KirPeä (Kirkkonummen Perussuomalaisten ääni).

Yhdistyksessä on noin 30 jäsentä; hallituksessa jäseniä vuonna 2022 on puheenjohtajan lisäksi viisi henkilöä henkilökohtaisine varajäsenineen.

Valtuustoryhmä 
Vuoden 2021 kuntavaaleissa Kirkkonummen perussuomalaisista valittiin kunnanvaltuustoon seuraavat henkilöt kaudelle 2021–2025:

 Riikka Purra
 Piia Aallonharja (valtuustoryhmän pj)
 Anneli Granström (valtuustoryhmän siht)
 Johanna Järvinen (valtuustoryhmän varapj)
 Ville Salminen

Vaalituloksia 
Kunnallisvaaleissa 2012 KirPeä sai Kirkkonummella 10,0 % annetuista äänistä, eli 1 671 annettua ääntä. Kuntavaaleissa 2017 KirPeä sai 7,8 % äänistä eli 1 403 ääntä. Eduskuntavaaleissa 2019 Riikka Purra valittiin Kirkkonummen Perussuomalaisten ensimmäiseksi kansanedustajaksi. Kuntavaaleissa 2021 KirPeä sai 13,3 % kannatuksen ja seitsemän valtuutettua.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kirkkonummen Perussuomalaisten verkkosivut
 Uudenmaan piirin verkkosivut

Uudenmaan vaalipiiri
Kirkkonummi
Pietarin lääketieteellinen valtionyliopisto

Pietarin lääketieteellinen valtionyliopisto () on tunnetuin Pietarissa toimivista julkisista lääketieteellisistä yliopistoista. Tämä 1897 perustettu lääketieteellinen yliopisto on nimetty erityisesti koirakokeistaan tunnetun akateemikko, fysiologi Ivan Pavlovin mukaan.

Pietarin lääketieteellisen yliopiston kampusalue sijaitsee Pietarin keskustassa, Koivusaaren itäosissa.

Pietarin muita lääketieteellisiä yliopistoja ovat Luoteinen lääketieteellinen valtionyliopisto, Pietarin pediatrinen lääketieteellinen valtionyliopisto ja S.M Kirovin sotilaslääketieteellinen akatemia. Myös Pietarin valtionyliopistossa on lääketieteellinen tiedekunta ja kaupungissa toimii esimerkiksi erillinen farmasiaan keskittyvä korkeakoulu.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Ranking web of Universities: Saint Petersburg State Pavlov Medical University  (webometrics.info)
 Lutššije meditsinskije vuzy Rossii (2/2013)  (akademica.ru)
 Pietarin I.P. Pavlovin lääketieteellinen valtionyliopisto (yhteenvetoa)  (akademica.ru)
 Ria Novosti: Katšestvo prijema v gozudarstvennyje vuzy RF po profilju - 2012. (Valitsemalla kohdan Meditsinskije Vuzy, saa lääketieteellisten korkeakoulujen rankkauksen yleisen sisäänpääsykokeen pisteiden (JeGE:n, Jednyi gosudarstvennyi ekzamen, ЕГЭ) mukaan ja erilaisten opiskelijoiden osuuden. Ei sisällä yleisyliopistojen lääketieteellisiä tiedekuntia)  (ria.ru)
 Eräs Venäjän lääketieteellisten korkeakoulujen rankkaus 2011-2012. Tällä listalla Pietarin lääketieteellinen akatemia oli sijalla 5.  (amtn.info)
 Itä-Suomen yliopiston lääkisläisen kokemuksia Pietarin lääketieteellisen yliopiston opiskelijavaihdokkina (2010-2011) (uef.fi)
 Venäjällä kaikki on mahdollista  (cimo.fi)
 Medisiinariseura Chiasma ry (chiasma.fi)

Pietarin yliopistot ja korkeakoulut
Kelly Olynyk

Kelly Olynyk (s. 19. huhtikuuta 1991 Toronto, Ontario) on kanadalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän pelaa Miami Heatissa.

Maajoukkueura 
Olynyk edustaa maajoukkuetasolla Kanadaa. Hän kuului maajoukkueen miehistöön muun muassa vuoden 2010 koripallon MM-kilpailuissa, vasta 19-vuotiaana.

Lähteet 

Kanadalaiset koripalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Anthony Bennett

Anthony Harris Bennett (s. 14. maaliskuuta 1993, Toronto, Ontario) on kanadalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä. Hän edustaa tällä hetkellä NBA-liigassa pelaavaa Cleveland Cavaliersia.

Bennett oli vuoden 2013 NBA:n varaustilaisuuden ensimmäinen valinta. Hänestä tuli sarjan historian ensimmäinen kanadalainen ykkösvaraus.

Lähteet

Kanadalaiset koripalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Mariano Anastasio Moreno García

Mariano Anastasio Moreno García (s. 7. syyskuuta 1938) on Argentiinassa toimiva espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu augustinolaisiin. Hänet vihki papiksi Vicente Enrique y Tarancón 9. heinäkuuta 1964. Hänet nimitettiin Cafayaten alueprelatuurin johtoon 17. marraskuuta 2007, ja piispaksi vihkiminen seurasi 9. maaliskuuta 2008. Pääkonsekraattorina toimi Adriano Bernardini, jota avustivat Mario Antonio Cargnello ja Cipriano García Fernández.

Lähteet 

Espanjalaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Algerian dinaari

Algerian dinaari (DZD) (arabiksi: دينار‎) on Algerian virallinen rahayksikkö. Se jakaantuu 100 santeemiin (centimeen). Siitä tuli Algerian virallinen valuutta 1. huhtikuuta 1964 korvaten sitä aikaisemmin käytössä olleen Algerian frangin.

Käytössä olevat kolikot
 1 dinaari (harvoin käytössä)
 2 dinaaria (harvoin käytössä)
 5 dinaaria 
 10 dinaaria 
 20 dinaaria 
 50 dinaaria
 100 dinaaria (harvoin käytössä)

Käytössä olevat setelit
 100 dinaaria (harvoin käytössä)
 200 dinaaria 
 500 dinaaria 
 1000 dinaaria
 2000 dinaaria (harvoin käytössä)

Aiheesta muualla
 Algerian keskuspankin kotisivut
 Algerian dinaarin nykykurssi 

Afrikan rahayksiköt
Algerian talous
Liettuan terveystieteiden yliopisto

Liettuan terveystieteiden yliopisto () on Kaunasissa Liettuassa sijaitseva lääketieteellistä ja eläinlääketieteelistä tutkimusta harjoittava ja koulutusta antava yliopisto. Se perustettiin vuonna 2010 yhdistämällä kaksi kaupungissa aiemmin toiminutta korkeakoulua.

Liettuan terveystieteiden yliopistoon kuuluu kaksi pääosaa: Lääketieteellinen  akatemia ja Eläinlääketieteellinen akatemia. Lääketieteellinen akatemia sisältää lääketieteen,  farmasian, hoitotieteen, odontologian (hieman eri käsite kuin hammaslääketiede) ja kansanterveyden tiedekunnat sekä erillislaitoksina neurotieteiden, kardiologian ja endokrinologian instituutit. Eläinlääketieteelliseen akatemiaan kuuluu eläinlääketieteen ja kotieläintalouden tiedekunta sekä erillislaitoksena eläintieteen instituutti.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Ranking web of Universities: Lithuanian University of Health Science (Kaunas University of Medicine, Veterinary Academy)  (webometrics.info)

 Liettuan yliopistot
Kaunas
Władysław Karaś

Władysław Karaś (31. elokuuta 1893 Kielce – 28. toukokuuta 1942 Magdalence) oli puolalainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla varsovalaista Strzelca Warszawaa. Karaś voitti Berliinin olympialaisissa 1936 pronssia 50 metrin pienoiskiväärin makuuasentokilpailusta.

Lähteet 

 Karaśin profiili sports-reference.com -sivustolla   

Puolalaiset ampujat
Puolalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1893 syntyneet
Vuonna 1942 kuolleet
Kumartaminen

Kumartaminen on sosiaalinen ele, jossa henkilö laskee päätään ja mahdollisesti ylävartaloaan toista henkilöä tai kohdetta kohti.

Kumartamista käytetään muun muassa tervehdittäessä. Se on lisäksi tapa ilmaista kohteliasta luonnetta sekä alistumista, kunnioitusta ja nöyrtymistä tervehdittävää kohtaan. Kumarrus voi merkitä kohteen palvontaa tai ihailua, armon hakemista, kiitosta tai katumusta.

Tavat
Kumartaa voi usealla eri tavalla. Sen syvyys on yleensä suoraan verrannollinen tervehtijän tervehdittävälle osoittamaan kunioituksen määrään. Myös kumarruksen kesto kertoo tervehtijän ja tervehdittävän suhteesta.

Niskakumarrus
Tässä kumarrustyypissä tervehtijä taivuttaa ainoastaan niskaansa. Tämä on länsimaissa yleisin kumarruksen muoto. Niskakumarruksen harvinaisemmassa muodossa tervehtijä laskeutuu ensin polvilleen ja kumartaa sitten niskallan. Tätä tapaa noudatetaan muun muassa ehtoollisen yhteydessä.

Puolivartalokumarrus
Tämä kumarrustyyppi on niska- ja maakumarruksen välimuoto. Siinä taivutus alkaa vyötäröstä ja niska saattaa olla mukana.

Maahan kumarrus / maakumarrus
Tämä kumarrustyyppi yhdistetään usein uskonnollisiin rituaaleihin ja palvontamenoihin. Siinä henkilö laskeutuu ensin polviensa varaan ja kumartuu sitten siten, että myös molemmat kämmenet sekä mahdollisesti myös otsa koskettavat maata.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kumartaminen Ylen Elävässä arkistossa

Eleet
Käytös- ja tapatieto
Asennot
Michael Wallace Banach

Michael Wallace Banach (s. 19. marraskuuta 1962 Worcester, Massachusetts) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihittiin papiksi Worcesterin hiippakuntaan 2. heinäkuuta 1988. Hän sai 22. helmikuuta 2013 nimityksen Memphiksen titulaariarkkipiispaksi ja lisäksi 16. huhtikuuta apostoliseksi nuntiukseksi Papua-Uuteen-Guineaan ja 18. toukokuuta Salomonsaarille. Piispaksi konsekroinnin suoritti 27. huhtikuuta Tarcisio Bertone, jota avustivat Marc Ouellet ja Fernando Filoni.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Katoliset arkkipiispat
Pyhän istuimen diplomaatit
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Karl Joseph Alter

Karl Joseph Alter (18. elokuuta 1885 Toledo – 23. elokuuta 1977) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Toledon hiippakuntaan 4. kesäkuuta 1910 ja nimitettiin sen johtoon 17. huhtikuuta 1931. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Timothy McNicholas, jota avustivat Augustus John Schwertner ja Joseph Henry Albers.  

Alter sai 14. kesäkuuta 1950 nimityksen Cincinnatin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 19. heinäkuuta 1969. Eläkkeellejäämispäivänään hän sai vielä nimityksen Minoran titulaariarkkipiispaksi, mutta hän erosi myös titulaariarkkihiippakunnan johdosta 31. joulukuuta 1970. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1885 syntyneet
Vuonna 1977 kuolleet
Kosmiset surffitytöt

Kosmiset surffitytöt (Lightning Point) on australialainen nykyaikaan sijoittuva fantasiaelementtejä sisältävä teinidraamasarja. Jonathan M. Shiff tuotti sen Australian Network Ten -televisiokanavalle yhdessä Australian Nickelodeonin ja Saksan yleisradioyhtiön ZDF:n kanssa. Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa ja Britanniassa nimellä Alien Surf Girls.

Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa  TeenNick-kanavalla 29. toukokuuta 2012, Britanniassa Nickelodeon-kanavalla 23. heinäkuuta 2012, Australiassa Network Ten -kanavalla 22. kesäkuuta 2012 ja Suomessa Kakkosella Summeri-nuortenohjelman sisällä 3. kesäkuuta 2013.

Näyttelijä Jessica Green vahvisti tammikuussa 2013 Twitterin kautta ettei sarjaan tehdä toista tuotantokautta.

Sarjan tuottaja Schiff on tuottanut myös Yle TV2:lla esitetyt nuortensarjat Elefanttiprinsessa ja H2O.

Juoni 

Avaruustytöt Kiki ja Zoey saapuvat toiselta planeetalta pieneen Lightning Pointin kylään surffaamaan. Matka ei suju suunnitelmien mukaan, kun avaruusaluksen kanssa tulee ongelmia estäen kotiin matkustamisen. Tämä takia tytöt jäävät asumaan uuden ystävän, Amberin, luokse. Kun kylän puheenaiheeksi nousee UFO-havainnot, tytöt ymmärtävät pian, että he eivät ole ainoat Maassa vierailleet avaruusolennot. Kylä muuttuu seikkailujen ja romanssien näyttämöksi. Kun tulee lähdön aika, voivatko he heittää hyvästit maapallolle vai lähteä kotiplaneetalleen Luminalle?

Näyttelijät

Tuotanto 
Sarjaa kuvattiin Australian Gold Coastilla vuonna 2011.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Kosmiset surffitytöt TV.comissa  
 Kosmiset surffitytöt YouTuben soittolistalla 

Australialaiset scifi-sarjat
Nuortensarjat
Australialaiset fantasiasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Network 10:n televisio-ohjelmat
Ricardo Blázquez Pérez

Ricardo Blázquez Pérez (s. 13. huhtikuuta 1942 Villanueva del Campillo) on espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 18. helmikuuta 1967 ja nimitettiin Santiago de Compostelan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Germa in Galatian titulaaripiispaksi 8. huhtikuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio María Rouco Varela, jota avustivat Angel Suquía Goicoechea ja Mario Tagliaferri.

Blázquez Pérez sai 26. toukokuuta 1992 nimityksen Palencian ja 8. syyskuuta 1995 Bilbaon piispaksi. 13. maaliskuuta 2010 hänet nimitettiin Valladolidin arkkipiispaksi.

Lähteet 

Espanjalaiset papit
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt
Paul K. Bakyenga

Paul K. Bakyenga (s. 30. kesäkuuta 1944) on ugandalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Mbararan hiippakuntaan 11. heinäkuuta 1971 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi 6. maaliskuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Baptist Kakubi, jota avustivat Adrian Kivumbi Ddungu ja Serapio Bwemi Magambo.

Bakyengasta tuli 23. marraskuuta 1991 Mbararan piispa. 2. tammikuuta 1999 Mbararasta tehtiin arkkihiippakunta ja Bakyengasta tuli sen arkkipiispa.

Lähteet 

Ugandalaiset katoliset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
John ’Oke Afareha

John ’Oke Afareha (s. 10. maaliskuuta 1947) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Warrin hiippakuntaan 30. joulukuuta 1973 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Minan titulaaripiispaksi 3. maaliskuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jozef Tomko, jota avustivat Albert Kanene Obiefuna ja Patrick Ebosele Ekpu.

Afareha sai 29. maaliskuuta 2010 nimityksen Warrin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 30. maaliskuuta.

Lähteet 

Nigerialaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Ottokar Czernin

Ottokar Czernin von und zu Chudenitz (26. syyskuuta 1872 Dimokur, Böömi – 4. huhtikuuta 1932 Wien) oli böömiläissyntyinen itävaltalainen kreivi, diplomaatti ja poliitikko, joka toimi Itävalta-Unkarin ulkoministerinä ensimmäisen maailmansodan aikana joulukuusta 1916 huhtikuuhun 1918. Hänen pyrkimyksensä irrottaa Itävalta-Unkari sodasta ja estää valtakuntaa hajoamasta epäonnistuivat.

Elämäkerta 
Czernin kuului böömiläiseen aatelissukuun. Hän aloitti diplomaattiuransa Itävalta-Unkarin Pariisin-lähetystöstä vuonna 1895 ja 1899 hänet nimitettiin asiainhoitajaksi Haagiin. Palattuaan kotimaahan Czernin valittiin 1903 edustajaksi Böömin maapäiville, jossa hän esiintyi konservatiivisen politiikan kannattajana. Hän toimi myös arkkiherttua Frans Ferdinandin läheisenä neuvonantajana. Czernin puolusti aatelin valtaa ja vastusti vuonna 1907 käyttöönotettua yleistä äänioikeutta. Hänestä tuli 1912 valtakunnanneuvoston ylähuoneen elinikäinen jäsen. Seuraavana vuonna hänet kutsuttiin takaisin diplomaatiksi ja hän toimi 1913–1916 lähettiläänä Romaniassa. Maailmansodan puhjettua hän suositteli Wienin hallitukselle Siebenbürgenin ja osan Bukovinasta tarjoamista Romanialle vastineena liitosta keskusvaltojen kanssa. Unkarin hallituksen vastustus esti hankkeen ja Romania liittyi elokuussa 1916 sotaan ympärysvaltojen puolelle.

Uudeksi keisariksi tullut Kaarle I nimitti Romaniasta palanneen Czerninin joulukuussa 1916 ulkoministeriksi Stephan Buriánin tilalle. Ulkoministerinä Czernin pyrki irrottamaan Itävalta-Unkarin maailmansodasta, mutta Saksan vastustus ja kaksoismonarkian riipuuvuus liittolaisestaan estivät tämän. Hän pyrki vakuuttamaan Saksan hallituksen pikaisen rauhan välttämättömyydestä, ja suositteli Saksalle Elsass-Lothringenista luopumista, mikäli siten saataisiin ympärysvallat suostumaan rauhaan. Czerninin yhteistyö saksalaisen valtiopäivämies Matthias Erzbergerin kanssa johti Saksan valtiopäivien 19. heinäkuuta 1917 tekemään niin sanottuun rauhanpäätökseen.

Czernin joutui entistä enemmän vastakkain Saksan sodanjohdon kanssa, kun hän tammikuussa 1918 pitämässään puheessa ilmoitti hyväksyvänä Woodrow Wilsonin neljäntoista kohdan ohjelman. Hän johti helmi–maaliskuussa samana vuonna Brest-Litovskin rauhanneuvotteluita Saksan ulkoministeri Richard von Kühlmannin kanssa. Czerninin asema vaikeutui huomattavasti, kun Itävalta-Unkari joutui erillisrauhassa helmikuussa 1918 luovuttamaan alueitaan vastaitsenäistyneelle Ukrainalle. Hän joutui eroamaan tehtävistään huhtikuussa 1918 niin sanotun Sixtus-skandaalin vuoksi, jossa keisari oli käynyt salaisia rauhanneuvotteluita ympärysvaltojen kanssa kertomatta ulkoministerilleen. Czerninin erottua Burián palasi ulkoministeriksi.

Czernin toimi tasavallaksi muuttuneen Itävallan kansalliskokouksen jäsenenä 1920–1923. Hän julkaisi 1919 muistelmakirjan Im weltkrieg.

Lähteet

Aiheesta muualla

Itävalta-Unkarin ulkoministerit
Vuonna 1872 syntyneet
Vuonna 1932 kuolleet
Boris Rotenberg

Boris Romanovitš Rotenberg (s. 3. tammikuuta 1957 Leningrad) on venäjänjuutalainen liikemies, oligarkki ja urheiluvaikuttaja. Hänellä on myös Suomen kansalaisuus.

Euroopan unioni on määrännyt Boris Rotenbergin pakotteiden alaiseksi muun muassa siksi, että hänen on katsottu olevan läheisissä suhteissa Ukrainaa horjuttaneisiin päättäjiin kuten veljeensä Arkadiin ja presidentti Vladimir Putiniin. Yhdysvaltain valtiovarainministeriö on määrännyt Boris Rotenbergin, hänen veljensä Arkadin ja poikansa Romanin ja Borisin pakotteiden alaiseksi . Myös Rotenbergin vaimo Karina Rotenberg on pakotelistoilla.

Vuonna 1968 Rotenberg liittyi samaan judoseuraan, jossa hänen veljensä Arkadi Rotenberg ja ystävänsä Vladimir Putin jo olivat. Hän voitti Neuvostoliiton mestaruuksia junioritasolla 65–71-kiloisten sarjassa. 1990-luvulla hän toimi helsinkiläisen Chikara-judoseuran valmentajana. Nykyisin Rotenberg johtaa venäläistä Isänmaa-nimistä kamppailulajien urheilujärjestöä ja on Venäjän judoliiton varapresidentti.

Yritystoimet 
Vuonna 2001 Boris Rotenberg perusti veljensä kanssa SMP Pankin. Heidän omistamansa SGM Group on suuri kaasuputkien toimittaja, muun muassa valtionyhtiö Gazpromille. 

Boris Rotenbergilla on kaksi poikaa, Roman ja Boris, joista edellinen on jääkiekkoseura SKA Pietarin markkinointijohtaja ja Gazprombankin varapääjohtaja, jälkimmäinen on jalkapalloilija.

Boris Rotenberg kuuluu liikemiesryhmään, jonka kesäkuussa 2013 ilmoitettiin ostavan Hartwall Areenan (nyk. Helsinki-hallin) Helsingistä. 

Tammikuussa 2020 Rotenbergin uutisoitiin hävinneen oikeustaistelun Handelsbankenia, Nordeaa, OP Yrityspankkia ja Danske Bankia vastaan Helsingin käräjäoikeudessa. Rotenberg nosti oikeusjutun sen jälkeen, kun häneltä oli evätty oikeus peruspankkipalveluihin sillä perusteella, ettei hän asu Euroopan talousalueella.

Lähteet

Venäläiset liikemiehet
Venäläiset miljardöörit
Suomen juutalaiset
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Arkadi Rotenberg

Arkadi Romanovitš Rotenberg (s. 15. joulukuuta 1951 Leningrad) on venäläinen liikemies ja oligarkki, joka on etniseltä taustaltaan juutalainen. Hän kuuluu veljensä Boris Rotenbergin kanssa Vladimir Putinin ystäväpiiriin. Miehet edustivat samaa judoseuraa jo 1960-luvulla.

Arkadi ja Boris Rotenberg omistavat SMP Pankin ja SGM Groupin, joka on suuri kaasuputkien toimittaja valtionyhtiö Gazpromille.

Arkadi Rotenberg kuuluu liikemiesryhmään, jonka kesäkuussa 2013 ilmoitettiin ostavan Hartwall Arenan (nyk. Helsinki-halli) Helsingistä. Venäjällä hän omistaa jääkiekkoseura Moskovan Dynamon.

Rotenberg ilmoitti omistavansa Mustanmeren rannalle rakennetun, yli 1,2 miljardin euron arvoisen palatsin, jota julkisuudessa on epäilty Putinin omistamaksi.

Pakotelistalla 
Arkadi Rotenberg oli vuonna 2018 Yhdysvaltain ja Euroopan unionin pakotelistalla kolmen muun Rotenbergin suvun jäsenen kanssa. Hän on ollut myös panamalaisen asianajotoimisto Mossack Fonsecan asiakas. Myöhemmin suvusta on lisätty myös muita henkilöitä listoille, kuten Arkadi Rotenbergin pojat Igor ja Pavel Rotenberg sekä tytär Lilya Rotenberg.

Lähteet

Venäläiset liikemiehet
Venäläiset miljardöörit
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Héctor Julio López Hurtado

Héctor Julio López Hurtado (s. 23. heinäkuuta 1941 Tunja) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi salesiaaneihin 29. tammikuuta 1958 ja sai pappisvihkimyksensä 30. kesäkuuta 1968. Hänet nimitettiin Ariarin apostoliseksi vikaariksi sekä Elicrocan titulaaripiispaksi 15. joulukuuta 1987, ja piispaksi vihkiminen seurasi 27. helmikuuta 1988. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Acerbi, jota avustivat Jesús María Coronado Caro ja Héctor Jaramillo Duque.

29. lokakuuta 1999 Ariarin apostolisesta vikariaatista tehtiin Granada en Colombian hiippakunta ja López Hurtado sai nimityksen sen piispaksi. 15. kesäkuuta 2001 hänet nimitettiin Girardotin piispaksi.

Lähteet 

Kolumbialaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Tähystyspallo

Tähystyspallo on sodankäyntiin kehitetty kiintopallo, jota käytettiin tulenjohdossa. Tähystyspallolla tykistön tulenjohtaja voitiin nostaa jopa useiden satojen metrien korkeuteen, mikä paransi huomattavasti tähystysmahdollisuuksia. Tähystyspallojen käyttö aloitettiin Ranskan vallankumoussodissa vuosina 1792–1802. Ensimmäinen maailmansota vuosina 1914−1918 oli tähystyspallojen kulta-aikaa. Niin ympärysvallat kuin Saksakin käytti kankaisia palloja, jotka oli alkujaan täytetty vedyllä. Räjähdysarka vetykaasu aiheutti kuitenkin satoja onnettomuuksia, joten myöhemmin niitä alettiin vedyn sijasta täyttää ei-tulenaralla heliumilla. Tähystyspallot oli tyypillisesti kytketty teräsvaijeriin, jolla ne vinssattiin oikealla korkeudelle (yleensä yli 3 000 jalkaan eli yli 900 metriin). 

Tähystyspalloja käytettiin vielä myös toisessa maailmansodassa vuosina 1939–1945, jolloin erityisesti Yhdysvaltojen laivasto käytti niitä vihollissukellusveneiden paikantamisessa. Yhdysvallat käytti tähystyspalloja myös kylmän sodan aikana Neuvostoliiton ydinkokeiden tarkkailussa sekä myöhemmin myös Irakissa ja Afganistanissa.

Lähteet 

Ilmapallot
Sodankäynti
Tiedustelu
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1992

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1992 pelattiin Saksassa, Füssenin ja Kaufbeurenin kaupungeissa Baijerin osavaltiossa. Neuvostoliitto lakkasi olemasta turnauksen avauspäivänä, vuodenvaihteen jälkeiset ottelut Neuvostoliiton joukkue pelasi Itsenäisten valtioiden yhteisön nimellä, ja joukkue myös voitti turnauksen. Neuvostoliiton kansallishymnin sijasta IVY:n voittojen kunniaksi soitettiin Kansainvälisen jääkiekkoliiton hymni. Uudesta nimestä huolimatta joukkueessa pelasi edelleen myös useita IVY:n jäsenmaiden ulkopuolisia pelaajia. Turnauksessa kaikki joukkueet pelasivat kaikkia vastaan yhden ottelun.

Turnaus

Pistepörssi

Palkinnot

IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat 
Paras maalivahti:  Mike Dunham
Paras puolustaja:  Darius Kasparaitis
Paras hyökkääjä  Michael Nylander

Turnauksen tähdistökentällinen 
Maalivahti:  Mike Dunham
Puolustajat:  Scott Niedermayer,  Janne Grönvall
Hyökkääjät:  Aleksei Kovaljov,  Michael Nylander,  Peter Ferraro

Lopputulokset 

 A-sarja

 B-sarja

 C-sarja

Lähteet 

 TSN:n artikkeli turnauksesta 
 Passionhockey.com: IIHF U20 1992 
 Hockeyarchives: IIHF U20 1992 

Nuorten maailmanmestaruus
Baijerin jääkiekko
HC Eppan Pirates

Hockey Club Eppan Pirates on italialainen jääkiekkojoukkue San Michelen kaupungista Italiasta. Joukkue on perustettu vuonna 1981 ja se pelaa Inter-National-Leaguessa.

Joukkue kaudella 2022–2023

Aiheesta muualla
 http://www.hceppan.it/de

Italialaiset jääkiekkoseurat
Vuonna 1981 perustetut urheiluseurat
Etelä-Tiroli
Good Life Recordings

Good Life Recordings on belgialainen levy-yhtiö, jossa muun muassa Avenged Sevenfold on äänittänyt esikoisalbuminsa Sounding the Seventh Trumpet.

Aiheesta muualla 
Yhtiön sivusto

Belgialaiset levy-yhtiöt
Austin Dowling

Austin Dowling (6. huhtikuuta 1868 New York – 29. marraskuuta 1930) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Providencen hiippakuntaan 24. kesäkuuta 1891 ja nimitettiin Des Moinesin hiippakunnan johtoon 31. tammikuuta 1912. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Matthew A. Harkins, jota avustivat James J. Davis ja Louis Sebastian Walsh. Dowling asetettiin virkaansa 1. toukokuuta.

Dowling sai 10. maaliskuuta 1919 nimityksen Saint Paulin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 25. maaliskuuta. Hän kuoli 62-vuotiaana virassa, ja hänen seuraajakseen nimitettiin John Gregory Murray.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1868 syntyneet
Vuonna 1930 kuolleet
Heinolan pitäjänkirkko

Heinolan pitäjänkirkko (vuoteen 2007 Heinolan maaseurakunnan kirkko) on Heinolan kaupungin kahdesta kirkosta vanhin. Kirkko sijaitsee entisen Heinolan maalaiskunnan kirkonkylässä Vanhan hautausmaan laidalla. Puinen tasavartinen ristikirkko on valmistunut vuonna 1755. Heinolan kaupunki ja maalaiskunta yhdistyivät 1997, jolloin kaupunki- ja maaseurakunta muodostivat seurakuntayhtymän. Vuonna 2007 molemmat seurakunnat lakkautettiin ja perustettiin nykyinen Heinolan seurakunta.  Seurakuntien yhdistymiseen asti kirkko tunnettiin Heinolan maaseurakunnan kirkkona.

Kirkko ja tapuli 

Vuonna 1755 valmistuneen kirkon rakentajana pidetään August Sorsaa. Jokaisen sakaran jatkeena on eteinen tai muu tila. Sakarat kapenevat päitään kohti. Kirkon ainutlaatuisesti kuvioitu aumattu paanukatto on tehty 1820, aikaisemmin katteena oli lautakatto. Kirkossa tehtiin vuonna 1933 huomattavia muutoksia sekä sisätiloihin että ulkonäköön. Muutostyön suunnittelija oli arkkitehti Kauno S. Kallio.

Erillisen, keskellä kirkkomaata seisovan 28 metriä korkean kellotapulin on suunnitellut Carl Ludvig Engel, tapuli valmistui 1834, rakennusmestarina oli Erkki Leppänen. Tapulin paanukatto on vuodelta 1998. Kirkonkelloja on kaksi. Aikaisempi kellotapuli oli ilmeisesti valmistunut samoihin aikoihin kuin kirkkokin.

Kirkon sisätilat 
Kirkon urut ovat pneumaattiset 16-äänikertaiset urut, jotka ovat Kangasalan urkutehdas rakensi vuonna 1920. Saarnastuolin lisäksi kirkossa on myös lukkarintuoli, jossa lukkari johti virrenveisuuta silloin, kun kirkossa ei ollut vielä urkuja. Alttaritaulu Jeesus kantaa ristiään on lahjoitus vuodelta 1820, sen maalaaja on ilmeisesti Lars Johan Källström. Kuorin molemmilla sivuilla on lasimaalaus.

Kirkkoympäristö 

Kirkon ohi kulkeva maantie johti aikoinaan Heinolasta Mikkeliin. Järven rannalla olevan kirkonkylän maisemaan kuuluvat muun muassa kiviaitainen kirkkomaa, kirkko ja kellotapuli sekä maantien toisella puolella oleva 1860-luvulta peräisin oleva kirkonkylän pappila pihapiirin rakennuksineen ja puutarhoineen. Kirkkoympäristö sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Sankarihautausmaan muistomerkki "Usko tulevaisuuteen" on kuvanveistäjä Paavo Mikkolan suunnittelema graniittiveistos, joka on paljastettu 11. syyskuuta 1950.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kirkko
Päijät-Hämeen kirkkorakennukset
Suomen puiset ristikirkot
Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
John Gregory Murray

John Gregory Murray (26. helmikuuta 1877 Waterbury, Connecticut – 11. lokakuuta 1956) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Hartfordin hiippakuntaan 14. huhtikuuta 1900 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Flaviaksen titulaaripiispaksi 15. marraskuuta 1919. Piispaksi vihkimnen seurasi 28. huhtikuuta 1920. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Vincenzo Bonzano, jota avustivat John Joseph Nilan ja Thomas Joseph Shahan.

Murray sai 29. toukokuuta 1925 nimityksen Portlandin piispaksi, ja hänet asetettiin virkaansa 12. lokakuuta. Hänet nimitettiin 29. lokakuuta 1931 Saint Paulin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 27. tammikuuta 1932. Hän kuoli 79-vuotiaana virassa, ja hänen seuraajakseen nimitettiin William Otterwell Brady.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1877 syntyneet
Vuonna 1956 kuolleet
William Otterwell Brady

William Otterwell Brady (1. helmikuuta 1899 Fall River – 1. lokakuuta 1961) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1923 ja nimitettiin Sioux Fallsin hiippakunnan johtoon 10. kesäkuuta 1939. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Gregory Murray, jota avustivat James Edwin Cassidy ja Urban John Vehr. 

Brady sai 16. kesäkuuta 1956 nimityksen Saint Paulin koadjuuttoriarkkipiispaksi ja Selymbrian titulaariarkkipiispaksi. Hänestä tuli 11. lokakuuta 1956 Saint Paulin arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes kuoli 62-vuotiaana virassa. Hänen seuraajakseen nimitettiin Leo Binz.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1899 syntyneet
Vuonna 1961 kuolleet
John Clayton Nienstedt

John Clayton Nienstedt (s. 18. maaliskuuta 1947 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Detroitin arkkihiippakuntaan 27. heinäkuuta 1974 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Altonin titulaaripiispaksi 12. kesäkuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Adam Joseph Maida, jota avustivat James Aloysius Hickey ja Edmund Casimir Szoka.

Nienstedt sai 12. kesäkuuta 2001 nimityksen New Ulmin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 6. elokuuta. Hänet nimitettiin 24. huhtikuuta 2007 Saint Paulin ja Minneapolisin koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja hänestä tuli 2. toukokuuta 2008 sen arkkipiispa.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Paul Joseph Swain

Paul Joseph Swain (s. 12. syyskuuta 1943 Newark, New York) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli katolilainen 31. maaliskuuta 1983, ja hänet vihki papiksi Madisonin hiippakuntaan Cletus Francis O'Donnell 27. toukokuuta 1988. Hänet nimitettiin Sioux Fallsin piispaksi 31. elokuuta 2006. Hänet konsekroi 26. lokakuuta Harry Joseph Flynn, jota avustivat Robert James Carlson ja William Henry Bullock.

Ennen kääntymystään Swain oli metodisti. Hän sai Vietnamin sodasta Bronze Starin.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Jerome George Hanus

Jerome George Hanus (s. 26. toukokuuta 1940 Brainard, Nebraska) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän liittyi benediktineihin 1. syyskuuta 1961 ja sai pappisvihkimyksensä Gerald Thomas Berganilta 30. heinäkuuta 1966. Hänet nimitettiin Saint Cloudin hiippakunnan johtoon 6. heinäkuuta 1987, ja piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Robert Roach, jota avustivat John Joseph Sullivan ja George Henry Speltz.

23. elokuuta 1994 Hanus sai nimityksen Dubuquen koadjuuttoriarkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 27. lokakuuta. Hänestä tuli 16. lokakuuta 1995 Dubuquen arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 8. huhtikuuta 2013.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Katoliset arkkipiispat
Benediktiinit
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Charles Joseph Chaput

Charles Joseph Chaput (s. 26. syyskuuta 1944 Concordia, Kansas) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän liittyi kapusiineihin 14. heinäkuuta 1968, ja hänet vihki papiksi Cyril John Vogel 29. elokuuta 1970. Hänet nimitettiin Rapid Cityn hiippakunnan johtoon 11. huhtikuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pio Laghi, jota avustivat John Robert Roach ja James Francis Stafford.

Chaput sai 18. maaliskuuta 1997 nimityksen Denverin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin uuteen virkaansa 7. huhtikuuta. Hänet nimitettiin 19. heinäkuuta 2011 Philadelphian arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 8. syyskuuta.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Heinolan kirkko

Heinolan kirkko (aiemmin Heinolan kaupunginkirkko) pienellä mäellä Heinolan kaupungin keskustassa on Heinolan seurakunnan pääkirkko ja entinen Heinolan kaupunkiseurakunnan kirkko. Puinen pitkänomainen kahdeksankulmainen kirkkorakennus on valmistunut vuonna 1811. Sen rakentaja on ruoveteläinen Mats Åkergren.

Kirkko ja kellotapuli 

Kirkko korjattiin sisältä perin pohjin vuosina 1925–1926, korjausten suunnittelija oli arkkitehti Josef Stenbäck. Myöhemmissä korjauksissa osa Stenbäckin muutoksista säilytettiin, kirkon väritys sen sijaan on pyritty saamaan alkuperäisen kaltaiseksi.

Erillinen kellotapuli kirkon vieressä on alkuperäisen värinen. Carl Ludvig Engelin suunnittelema kellotapuli valmistui vuonna 1842. Siinä on säilynyt myös vanha aikakello akselistoineen, viisareineen ja kellotauluineen. Vuonna 2000 tehdyssä korjauksessa kellon käynti kuitenkin automatisoitiin.

Kirkon sisätilat 
Kirkossa on kaksi alttaritaulua, Ristintie ja Ylösnousemus, jotka molemmat ovat taidemaalari Robert Wilhelm Ekmanin maalaamia ja vuodelta 1863. Kirkossa on myös kaksi lasimaalausta, toinen vuodelta 1925 ja toinen 1963.

Kirkkoympäristö 
Heinolan kirkon kulttuuriympäristöön kuuluu 1852 perustetun kirkkopuiston ja siinä olevien kirkon ja kellotapulin lisäksi saman kadun varressa oleva vanha pappila 1900-luvun vaihteesta sekä kirkon rakentamisen aikoihin perustettu vanha hautausmaa kirkkopuiston pohjoispuolella. Kirkkoympäristö sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kirkko
Päijät-Hämeen kirkkorakennukset
Suomen puiset pitkäkirkot
Suomen 1810-luvulla rakennetut kirkot
Hovijasmike

Hovijasmike (Philadelphus pubescens) on jasmikkeisiin kuuluva pensaslaji. Se on kotoisin Pohjois-Amerikan kaakkoisosasta.

Hovijasmiketta kasvatetaan puistoissa ja puutarhoissa koristekasvina. Se kasvaa 3–5 m korkeaksi ja kukkii heinäkuussa valkoisin, tuoksuvin kukin. Lehdet ovat suuret, alta karvaiset.

Hovijasmike kukkii Suomessa myöhään heinäkuussa, myöhemmin kuin monet muut jasmikelajit.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Hovijasmike (Philadelphus pubescens)
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Philadelphus pubescens 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Philadelphus pubescens 
 United States Department of Agriculture (USDA): Philadelphus pubescens 

Jasmikkeet
Kallioinen

Kallioinen tarkoittaa seuraavia:

 Kallioisen voimalaitos, voimalaitos Sotkamossa

Sukunimi
 Eetu Kallioinen (s. 1998), haulikkoamluja
 Ilkka Kallioinen (s. 1982),  jääkiekkoilija
 Otto Kallioinen (s. 1984), rap-artisti
 Sami Kallioinen, Laiska Leppone, rap-artisti
 Tuomas Kallioinen (s. 1983), futsalmaalivahti

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Ranskanräätäli

Ranskanräätäli (Monochamus galloprovincialis) on kookas, musta ja pitkätuntosarvinen kovakuoriaislaji.

Koko ja ulkonäkö 
Ranskanräätäli on melko kookas, 15–22 mm pitkä, musta kovakuoriainen, jonka peitinsiivissä on usein nähtävissä hieman vihertävää kiiltoa. Peitinsiivet ovat pituuteensa nähden melko leveät, profiililtaan laakeat ja niissä on etenkin naaraalla kellertävien karvojen muodostamia laikkuja, jotka saattavat koirailta puuttua kokonaan. Peitinsiipien tyvellä keskellä selkää olevassa kilvekkeessä on karvaton alue, joka ulottuu kilvekkeen etureunasta suunnilleen sen puoleen väliin. Etuselän sivuilla on suuri, terävä hammas ja koiraan tuntosarvet ovat yli kaksi kertaa ruumiin pituiset ja naaraallakin hieman ruumista pitemmät. Muun muassa Suomessa tavattavalla alalajilla M. g. pistor raajat ovat mustat, kun taas Keski-Euroopassa tavattavalla alalajilla M. g. galloprovincialis raajat ovat punaiset. Takimmaisen raajaparin nilkkojen tyvijaoke on suhteellisen lyhyt ja muodoltaan kolmiomainen.

Ranskanräätäli muistuttaa suuresti suutaria (Monochamus sutor) sekä idänräätäliä (Monochamus urussovii) ja lajien erottaminen toisistaan vaatii tarkkuutta.

Levinneisyys 
Lajia tavataan Pohjois-Afrikasta Euroopan kautta Lähi-itään ja Siperiaan. Suomessa ranskanräätäliä tavataan Ahvenanmaalta ja etelärannikolta Etelä-Lappiin saakka, mutta se harvinaistuu pohjoista kohti.

Elinympäristö ja elintavat 
Ranskanräätäli on täysin mäntyyn sidoksissa oleva laji. Aikuiset kuoriaiset ovat liikkeellä heinä-elokuussa, ja ne syövät nilaa elävien mäntyjen latvuksissa. Ne suosivat elinpaikkoinaan aurinkoisia ympäristöjä. Naaraat munivat vähän aikaa sitten kuolleiden mäntyjen rangoille ja oksille tai elävien puiden kuoleville oksille. Erityisesti suosiossa ovat tuulen kaatamat puut, hakkuualueille jääneet latvukset sekä puutavaran säilytyspaikat.

Toukat elävät aluksi kuoren alla nilakerroksessa, mutta jyrsivät myöhemmin puun sisään vinosti suuntautuvan, poikkileikkaukseltaan soikean, vajaan senttimetrin levyisen käytävän. Käytävään liittyy puun pinnassa oleva laakea, allasmainen onkalo, joka täyttyy toukan tuottamasta puupurusta ja josta purua saattaa levitä myös kuoren ulkopuolelle. Toukka talvehtii käytävässä puun sisällä. Noin 90 % toukista toukkakehitys kestää kaksi vuotta, muilla yhden vuoden. Täysikasvuinen toukka koteloituu lähelle puun pintaa ja aikuinen kuoriainen poistuu pyöreän, noin 6–8 mm läpimittaisen reiän kautta.

Ranskanräätälin toukkien käytävät voivat tehdä pöllipinoihin varastoidusta puutavarasta sahatavaraksi kelpaamatonta. Tuhoja voidaan torjua välttämällä puutavaran pitkää varastointia. Etelämpänä Euroopassa ranskanräätäli on mäntyankeroisen (Bursaphelenchus xylophilus) merkittävin levittäjä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Ranskanräätäli (Monochamus galloprovincialis)
 iNaturalist: Ranskanräätäli (Monochamus galloprovincialis)
 UniProt Taxonomy: Monochamus galloprovincialis 
 Lamiinae.org: Monochamus galloprovincialis 
 kuva 
 Pherobase: Semiochemicals of Monochamus galloprovincialis, the Pine sawyer 

Sarvijäärät
Kasvien tuhohyönteiset
Riikka Slunga-Poutsalo

Riikka Pirjo Maaria Slunga-Poutsalo (s. 23. huhtikuuta 1971 Alatornio) on suomalainen perussuomalaisten  poliitikko ja kansanedustaja. Hän toimi perussuomalaisten puoluesihteerinä vuosina 2013–2019.

Ura

Slunga-Poutsalo liittyi perussuomalaisiin keväällä 2008. Hänet valittiin Lohjan kaupunginvaltuustoon ensimmäisen kerran vuoden 2008 kunnallisvaaleissa
ja uudelleen vuonna 2012. Hän on Lohjan kaupunginhallituksen varapuheenjohtaja kaudella 2013–2016.

Kesäkuussa 2013 Slunga-Poutsalo valittiin perussuomalaisten puoluesihteeriksi. Hän oli työskennellyt puolueen järjestösihteerinä maaliskuusta 2013 ja aiemmin vuosina 2011–2012. Hän on toiminut myös puolueensa puoluevaltuuston (2009–2011) ja -hallituksen (2011–2012) jäsenenä. Hänen muihin luottamustehtäviinsä on kuulunut muun muassa Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin hallituksen varapuheenjohtajuus. Vuoden 2019 puoluekokouksessa Slunga-Poutsalo ei asettunut ehdolle puoluesihteeriksi.

Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa hänet valittiin kansanedustajaksi Uudenmaan vaalipiiristä perussuomalaisten listalta 4247 äänellä.

Yksityiselämä

Slunga-Poutsalo on koulutukseltaan rakennuspiirtäjä ja on toiminut vuodesta 2000 yrittäjänä Finn-TK Oy:ssä. Hänellä on kolme aikuista lasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Nykyiset kansanedustajat
Perussuomalaiset poliitikot
Perussuomalaisten puoluesihteerit
Lohjan kaupunginvaltuutetut
Uudenmaan vaalipiiri
Suomalaiset yrittäjät
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
SV Kaltern/Caldaro

SV Kaltern/Caldaro on italialainen jääkiekkojoukkue Caldaron kaupungista. Joukkue on perustettu vuonna 1962 ja se pelaa Inter-National-Leaguessa.

Joukkue kaudella 2022–2023

Aiheesta muualla
 http://www.eishockey-kaltern.com/de/home.html

Italialaiset jääkiekkoseurat
Vuonna 1962 perustetut urheiluseurat
Etelä-Tiroli
Natalia Kuikka

Natalia Kuikka (s. 1. joulukuuta 1995) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Yhdysvaltain NWSL-sarjassa pelaavaa Portland Thornsia. Hänet valittiin vuosina 2017, 2020 ja 2021 Palloliiton vuoden naispelaajaksi. Kuikka voitti kauden 2022 NWSL-liigan mestaruuden Portlandin joukkueessa.

Ensimmäiset naisten maaottelunsa Kuikka pelasi kesäkuussa 2013 Ranskaa ja Sveitsiä vastaan. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa hän tuli vaihtopelaajana kentälle kaikissa Suomen kolmessa ottelussa. Maaliskuun 2021 loppuun mennessä hän on pelannut 58 naisten maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki EM-karsintaottelussa Espanjaa vastaan lokakuussa 2015, toisen EM-karsintaottelussa Irlantia vastaan kesäkuussa 2016 ja kolmannen EM-karsintaottelussa Kyprosta vastaan marraskuussa 2019. Kuikka edusti Suomea Kanadassa pidetyissä vuoden 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.

Kotimaassa Kuikka edusti viimeksi kemiläistä Merilappi Unitedia, josta hän siirtyi kesällä 2015 Yhdysvaltain yliopistosarjaan. Merilappi Unitedissa pelatessaan hänet valittiin kaudella 2012 naisten Ykkösen parhaaksi pelaajaksi.

Kuikka valmistui vuoden 2018 lopussa Yhdysvalloissa Floridan osavaltionyliopistosta kriminologiksi ja voitti Yhdysvaltain naisten yliopistosarjan mestaruuden koulunsa joukkueessa ja valittiin koko sarjan parhaaksi pelaajaksi. Keväällä 2019 Kuikka siirtyi Ruotsiin naisten pääsarjaan eli Damallsvenskaniin ja siellä pelaavaan pelaavaan Göteborgiin. Lokakuussa 2020 hän solmi Portland Thornsin kanssa vuoden 2021 alusta alkavan kaksivuotisen sopimuksen.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Zeferino Zeca Martins

Zeferino Zeca Martins SVD (s. 8. maaliskuuta 1966 Cacolo) on angolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. elokuuta 1995 ja nimitettiin Luandan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tanaramusan titulaaripiispaksi 19. toukokuuta 2012. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Damião António Franklin, jota avustivat José Manuel Imbamba ja António Francisco Jaca.

Lähteet 

Angolalaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Jorma Ihatsu

Jorma Ihatsu (25. syyskuuta 1937 Sakkola – 1. helmikuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän oli muun muassa yksi Valintatalo-ketjun, Aleksi 13- ja Ajatar-myymälöiden pääomistaja Euromarketin kautta, ja useiden liikkeiden perustaja.

Evakkoperheen poika Jorma Ihatsu kävi keskikoulun Haminassa ja valmistui merkonomiksi Kotkan kauppaoppilaitoksesta. Vuonna 1957 hän pääsi kauppaneuvos Olavi Uiton ja tämän veljen Yrjö Uiton omistaman Ajattaren liikkeenhoitajaksi. Ihatsu eteni pienosakkaaksi ja lopulta Ajattaren pääomistajaksi. Vuonna 1966 Uitot ja Ihatsu perustivat Valintatalon ja seuraavana vuonna Aleksi 13:n.

Ihatsun onnistui neuvotella tukkuportaan ohittava toimitussopimus Valintataloille ensin Valion ja sitten monien muidenkin tavarantoimittajien kanssa. Hän johti Valintataloa kilpailijoitaan nopealiikkeisemmäksi mainonnan ja muun jatkuvan kampanjoinnin avulla. Valintatalo oli pitkään Helsingin Sanomien suurin mainostaja. Televisiomainonnassa Ihatsu oli mukana luomassa mainosjinglejä ”Valintatalon kassissa on talous vatupassissa” sekä ”Ajatar on Forumissa, Forumissa Mannerheimintiellä”.

120 myymälän ketjuksi kasvanut Valintatalo myytiin Eka-yhtymälle vuonna 1986. Konsernin emoyhtiö Euromarket Oy, johon kuuluivat myös Fotoyks-valokuvausliikeketju, Kehä-Siivous ja Juniormainos, haettiin konkurssiin 1990-luvun alun laman aikana.

Lähteet

Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1937 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
NBA-kausi 2013–2014

NBA-kausi 2013–2014 oli NBA-koripalloliigan 68. kausi. Runkosarja alkoi 29. lokakuuta 2013 ja päättyi 16. huhtikuuta 2014, jonka jälkeen käynnistyivät pudotuspelit. San Antonio Spurs haki revanssin edelliskauden finaalivastustajastaan Miami Heatista voitettuaan tämän 15. kesäkuuta päättyneessä finaalisarjassa voitoin 4–1.

Tapahtumia

 Memphis Grizzlies sai 8. helmikuuta Atlanta Hawksia vastaan käydyssä ottelussa vain yhden vapaaheiton, mikä on kaudella 1954–55 aloitetun tilastoinnin ennätys.

Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja

Pelaajatilastot

Pudotuspelit

Palkitut pelaajat

 Arvokkain pelaaja (MVP): Kevin Durant, Oklahoma City Thunder
 Vuoden tulokas: Michael Carter-Williams, Philadelphia 76ers
 Vuoden puolustuspelaaja: Joakim Noah, Chicago Bulls
 Paras kuudes pelaaja: Jamal Crawford, Los Angeles Clippers
 Kehittynein pelaaja: Goran Dragić, Phoenix Suns
 Vuoden valmentaja: Gregg Popovich, San Antonio Spurs
 Finaalien MVP: Kawhi Leonard, San Antonio Spurs

NBA-kaudet
Koripallosarjojen kausi 2013–2014/2014
Äänipää (osa)

Äänipää on ääni- tai kuvanauhurin sähkömagneettinen osa. Se muuttaa sähköisen signaalin nauhaan tallentuviksi magneettikentän vaihteluiksi, ja toistettaessa päinvastoin.

Kummallakin kanavalla on oma äänipäänsä, jotka ovat pieniä sähkömagneetteja. Keloihin johdettu sähkövirta aiheuttaa magneettikentän, joka kääntää nauhan magneettiset hiukkaset ääniraidan kohdalla tiettyyn suuntaan. Silloin äänisignaali tallentuu nauhalle.

Toistettaessa äänipää toimii päinvastoin: sen ohitse kulkevat nauhan magneettiset vaihtelut aiheuttavat keloihin sähkövirran vaihteluita, jotka vahvistetaan ja johdetaan kaiuttimiin tai kuulokkeisiin.

Äänityksen tai kuuntelun aikana painohuopa painaa nauhan äänipäätä vasten.

Äänentoistotekniikka
Fragging

Fragging on englannin kielen käsikranaattia (engl. fragmentation grenade, slangi frag) tarkoittavasta sanasta johdettu termi, jolla viitataan omien esimiesten murhiin käsikranaatein tai laajemmin määriteltynä muine tavoin Yhdysvaltain asevoimissa. Termi tuli tunnetuksi Vietnamin sodan aikana.

Yhdysvaltojen asevoimissa tapauksia, joissa alaiset ovat tappaneet esimiehiään on esiintynyt Yhdysvaltain asevoimissa jo vapaussodasta lähtien. Täydellisiä tilastoja ei pidetty, mutta ilmiö oli kuitenkin suhteellisen harvinainen aina Vietnamin sotaan saakka, jonka aikana termi tuli tunnetuksi. Tunnetuimmassa muodossaan alaiset surmasivat esimiehensä öisin näiden nukkuessa heittämällä nukkumapaikalle sirpalekranaatin eli englanniksi "fragmentation grenade", mutta termillä viitattiin myös esimerkiksi ampumisiin tai yliajamisiin. Eniten tapauksia tapahtui vuosien 1968 ja 1972 välillä ja ne olivat erityisen yleisiä takalinjan joukoissa. Tapauksia sattui Yhdysvaltain armeijassa ja merijalkaväessä. Ongelma ei ollut marginaalinen, sillä Yhdysvaltojen asevoimien arvioiden mukaan Vietnamin sodassa sai käytännön seurauksena vuosina 1970-1971 surmansa noin 60 armeijan esimiestä.  Kaikkiaan tapauksia tai niiksi epäiltyjä oli 830 ja niistä 333 tehtiin vuonna 1971. Suuri osa amerikkalaisjoukoista vedettiin pois Vietnamista vuonna 1972, jonka jälkeen myös tapaukset harvinaistuivat.

Fragging-ilmiölle on esitetty useita eri syitä. Yhdysvallat oli yhteiskunnallisessa myllerryksessä, joka yhdistyi Vietnamissa asevoimien usein kehnoon organisaatiokykyyn, joka heijastui monesti yksiköiden heikkona suorituskykynä ja huonona johtamiskykynä. Vietnamissa esillä olleita yhteiskunnallisia ongelmia olivat esimerkiksi sodan vastustus, rotu ja huumeiden käyttö. Johtokykyä heikensi myös tapa pitää sotilaita Vietnamissa kerrallaan 12 kuukauden erissä, sekä tapa siirtää eri esimiehiä paikasta toiseen heidän Vietnamissa ollessan. Tämä heikensi yhteishengen kehittymistä esimiesten ja alaisten välillä. Asevoimien sisäinen kriisi johti ilmiöihin, kuten fragging.

Lähteet

Sotilasslangi
Vietnamin sota
Englanninkieliset sanat ja sanonnat