joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Looginen harmonia

Loogisella harmonialla tarkoitetaan yleisesti ehtoja, jotka rajoittavat uusien konnektiivien lisäämistä loogiseen päättelysysteemiin. Ehdot koskevat uusia konnektiiveja määritteleviin päättelysääntöihin. Luonnollisessa päättelyssä tämä tarkoittaa konnektiivin tuonti- ja eliminointisääntöjä, mutta loogista harmoniaa voidaan vaatia myös muunlaisilta päättelysysteemeiltä, kuten sekvenssikalkyyliltä.

Looginen harmonia ymmärretään yleensä tarkoittamaan joko kaikkia päättelysääntöjä koskevia rajoituksia, tai ainoastaan vaatimusta, ettei uusilla konnektiiveilla tule voida päätellä uusia lauseita, jotka eivät sisällä uutta konnektiivia itseään. Tämä ehto on ekvivalentti uuden systeemin normalisoitavuuden (luonnollisessa päättelyssä) tai leikkaussäännön eliminoitavuuden (sekvenssikalkyylissä) kanssa.

Historia 

Harmonian alkuperä löytyy Gerhard Gentzenin työstä totuusteoreettisen semantiikan parissa 1930-luvulla, jossa kantavana ajatuksena oli, että konnektiivin päättelysäännöt määräävät täydellisesti sen merkityksen. Ajatuksen esikuvana voidaan nähdä Ludwig Wittgensteinin näkemys, että sanat ylipäänsä saavat merkityksensä niiden käytön kautta. Gentzen ei kuitenkaan asettanut mitään rajoitteita sille, millaiset päättelysäännöt olisivat hyväksyttäviä; hän vain katsoi merkityksen ikään kuin "sijaitsevan" säännöissä.

Vuonna 1961 Arthur Prior esitti vastalauseensa ja konstruoi uuden tonk-konnektiivin, joka lainasi säännöikseen yleisesti hyväksytyt disjunktion tuontisäännön ja konjunktion eliminointisäännön, mutta jolla ei tuntunut kuitenkaan olevan mitään mielekästä merkitystä.  Säännöt nimittäin johtivat katastrofaalisiin päättelyihin, kun mistä tahansa oletuksesta Asaatettiin tonkin avulla johtaa mikä tahansa lopputulos B, tähän tapaan:

Priorin argumentti oli, että koska tällaisia järjettömiä konnektiiveja voidaan luoda pelkillä päättelysäännöillä, merkitys ei voi syntyä yksin säännöistä.

Pari vuotta myöhemmin Nuel Belnap vastasi Priorin haasteeseen ja esitti, että merkitys voi kyllä määräytyä kokonaan päättelysääntöjen perusteella, mutta että näitä sääntöjä koskevat tietyt rajoitukset, kuten se, ettei uudella konnektiivilla tulisi voida päätellä uusia totuuksia, joissa uusi konnektiivi ei esiinny.  Edellä kuvattu tonk-päättely rikkoo juuri tätä sääntöä. Belnap esitti muitakin rajoitteita, joita myöhemmin alettiin myös yhdessä kutsua loogisen harmonian vaatimukseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Consequently-wikin artikkeli harmoniasta (englanniksi)
 Stanford Encyclopedia of Philosophyn artikkeli konnektiiveista (englanniksi)

Logiikka
Matematiikan filosofia
Siroahvenet

Siroahvenet (Callanthiidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajit elävät lämpimissä merissä.

Lajit ja anatomia
Siroahventen heimoon kuuluu 2 sukua ja lähteestä riippuen noin 9–12 lajia. Lajeja ovat muun muassa kaijasiroahven (Callanthias ruber) ja viirisiroahven (Grammatonotus crosnieri). Aikaisemmin siroahventen katsottiin kuuluvan meriahventen heimoon (Serranidae). Lajit ovat melko pieniä ja suurimmat lajit ovat kooltaan korkeintaan noin 25 cm pitkiä. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat melko pitkulaisia ja siroja. Pyrstöevä lajeilla on usein kuunsirpinmuotoinen ja ylimmät ja alimmat pyrstön ruodoista ovat pidentyneet. Selkäeviä siroahvenilla on yksi ja etureunassa on teräviä piikkejä ja evä on eräillä lajeilla korkeampi takaosastaan. Siroahvenet ovat hyvin värikkäitä, punaisia, keltaisia, oransseja, violetteja tai sisnisiä kaloja. Suomut ovat lajeilla melko kookkaat ja kylkiviiva kulkee lähellä selkäevää. Siroahvenlajit ovat mahdollisesti hermafrodiitteja.

Levinneisyys ja elintavat
Siroahvenia tavataan lämpimistä vesistä itäiseltä Atlantilta, Välimerestä, Intian valtamereltä ja Tyyneltämereltä. Ne elävät lähellä koralliriuttoja ja kivikkoisia alueita yleensä 4–660  metrin syvyydessä merenpinnasta. Lajien ravintoa on eläinplankton. Eräitä siroahventen heimon kaloja voidaan pitää akvaariokaloina.

Lähteet

Percoidei
Herman Watzinger

Herman Watzinger (20. huhtikuuta 1916 Wiesbaden, Saksa – 27. maaliskuuta 1986 Peru) oli norjalainen lämpöinsinööri ja tutkimusmatkailija.

Watzinger ja Thor Heyerdahl tutustuivat sattumalta New Yorkissa Heyerdahlin ollessa valmistelemassa Kon-Tiki-retkikuntaansa. Watzinger osoitti mielenkiintoa hanketta kohtaan ja lähti lopulta retkikunnan mukaan. Vaikka Watzinger ei ymmärtänyt merenkulusta yhtään enempää kuin Heyerdahl, hän oli järjestelykykyinen mies. Hän vastasi matkan aikana säähavainnoinnista ja niiden muistiin kirjaamisesta. Watzingerista ja Heyerdahlista tuli elinikäisiä ystäviä. 

Watzinger asui vuodesta 1950 lähtien Perussa, jossa hän oli mukana erilaisissa kalastusprojekteissa johtajana. Hän oli vuodesta 1970 lähtien kalastusosaston johtaja Roomassa Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestössä ja vuosina 1977–1979 hän oli sen apulaispääjohtaja.

Lähteet

Viitteet 

Norjalaiset tutkimusmatkailijat
Insinöörit
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
Räyh!

Räyh! on Hevisaurus-yhtyeen 28. syyskuuta 2011 julkaisema albumi. Se nousi heti Suomen virallisen listan sijalle 2.

Levyllä on monia artistivierailuja. Mukana on myös duetto Hevisaurus-musikaalissa esiintyneen Purppura Louhikäärmeen kanssa.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Olavi Tikka – laulu
 Pasi Heikkilä – basso, koskettimet
 Nino Laurenne – kitara
 Komppi Momppi – rummut

Vierailijat 
 Matias Kupiainen – kitara
 Gus G – kitara
 Jouni Hynynen 
 Emppu Vuorinen – kitara
 Sande Kallio – koskettimet
 Tuomo Saikkonen – kitara
 Jone Nikula – laulu
 Ari Koivunen – laulu

Lähteet 

Hevisauruksen albumit
Vuoden 2011 albumit
ICloud

iCloud on Applen kehittämä pilvitallennuspalvelu, johon käyttäjien on mahdollista tallentaa erilaista sisältöä. Palvelun kautta kaikkiin palvelua tukeviin laitteisiin jaetaan pilvipalvelimen kautta sama sisältö. Esimerkiksi iPhonella otetut valokuvat kopioidaan automaattisesti esimerkiksi iPadiin tai tietokoneelle. iOS-laitteet voivat versiosta viisi alkaen myös tallentaa varmuuskopionsa iCloud-palveluun.

iOS 5.1 -versiosta alkaen käyttäjän on mahdollista poistaa yksittäisiä valokuvia kuvavirrasta. Ennen päivitystä kuvavirta piti nollata kokonaan kuvien poistamiseksi.

Synkronoitavat tiedot 
iCloud synkronoi:
 Valokuvat
 Kalenterin
 Sähköpostin
 Yhteystiedot
 Ohjelmat (iOS-laitteista)
 Kirjat (iOS-laitteiden välillä)
 Musiikin
 Dokumentit
 iOS-laitteiden varmuuskopiot

iCloud hakkeroinnin kohteena 2014 
31. elokuuta 2014 hakkeri julkaisi satojen Hollywoodin julkisuuden henkilöiden alastonkuvia. Kuvien väitettiin olleen peräisin heidän iCloud-käyttäjätileiltään, ja kuvat oli saatu palvelun tietoturva-aukkoa hyödyntäen. Hakkeri lähetti listan kohteiksi joutuneista julkisuuden henkilöistä 4chaniin.

Lähteet 

Applen ohjelmistot
Mac OS -ohjelmat
Pilvipalvelut
Seulonnan keskeiset artikkelit
IOS
Maharashtra Open

Maharashtra Open (viralliselta nimeltään Tata Open Maharashtra) on vuosittain Punessa, Intiassa pelattava miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1996. Turnauksen aiempia nimiä ovat olleet Gold Flake Open, Tata Open, Chennai Open ja Aircel Chennai Open. Nykyisin turnaus kuuluu ATP World Tour 250 -sarjaan.

Tulokset

Kaksinpeli

Nelinpeli

Lähteet 
 Turnaus ATP World Tourin sivuilla

Aiheesta muualla 

 Turnauksen sivut 

Intian tennisturnaukset
ATP World Tour 250
Dreadnought-huijaus

Dreadnought-huijaus oli 7. helmikuuta 1910 toteutettu kepponen, jossa Horace de Vere Cole -niminen seurapiireissä liikkunut pilailija ystävineen vieraili Britannian laivaston taistelulaiva HMS Dreadnoughtilla esittäen Abessinian keisaria ja tämän seuruetta. Pila tunnetaan myös nimellä ”Bunga bunga”.

Pilassa olivat mukana Cole ja hänen ystävänsä Adrian Stephen, Anthony Buxton, Guy Ridley, Duncan Grant sekä myöhemmin kirjailijana nimellä Virginia Woolf tunnetuksi tullut Virginia Stephen. He painattivat swahilinkieliset käyntikortit, vuokrasivat itselleen kehnot valepuvut ja hankkivat irtoparrat sekä tumman meikin. Buxton esitti keisaria.

HMS Dreadnought oli tapahtuman aikaan ankkuroituna Weymouthinlahdella Dorsetissa. Pilan pääuhrina oli Britannian kotilaivaston komentaja, vara-amiraali Sir William May. Hänelle lähetettiin ulkoministeriön nimissä väärennetty sähke, jossa ilmoitettiin Abessinian keisarin välittömästä vierailusta. Paikalle saapunut seurue otettiin juhlallisesti ja protokollan mukaisesti vastaan. Tiettävästi heille ammuttiin tykeillä kunnialaukauksia, joihin he vastasivat huutamalla ”Bunga, bunga!” Koska laivastossa ei tiedetty Abessinian kansallislaulua, sen sijaan esitettiin Sansibarin kansallislaulu. Vierailu oli menestys, vaikka päättyikin nopeasti vieraiden kieltäydyttyä lounaasta ja palattua takaisin maihin iltarukouksiaan varten. Huijaus ei vierailun aikana paljastunut, vaikka irtoparrat ja -viikset olivat jatkuvasti irtoamaisillaan ja meikki alkoi valua sateessa.

Pari päivää myöhemmin The Daily Mirror -lehti paljasti huijauksen Colen vihjeestä ja brittilaivaston upseerit joutuivat naurunalaisiksi. Tapaus johti jopa parlamenttikyselyyn, sillä huijaus katsottiin lain rikkomiseksi. Toimenpiteisiin ei kuitenkaan ryhdytty.

Lähteet
Stuart Gordon: Suuri huijausten kirja, s. 83–85. Euroword, 1999. ISBN 951-654-034-1

Viitteet

Kepposet
Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat
1910
Happomarjannäive

Happomarjannäive (Orobanche lucorum) on lehtivihreätön kasvilaji näiveiden (Orobanche) suvussa. Se on happomarjojen (Berberis) loinen.

Happomarjannäive kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on ruskeankellertävä. Kukan teriö on 15–20 millimetriä pitkä, väriltään kellanruskan punakeltainen.

Happomarjannäive on Alpeilta kotoisin oleva laji, jota tavataan Pohjoismaissa harvinaisena tulokkaana kasvitieteellisissä puutarhoissa ja puistoissa. Ruotsissa se on tavattu ensimmäisen kerran 1930-luvulla Lundissa. Suomessa happomarjannäive on löydetty Helsingistä, missä se kasvoi Kaisaniemen kasvitieteellisessä puutarhassa.

Lähteet 
 
 Den virtuella floran: Berberissnyltrot (Orobanche lucorum)

Viitteet 

Näiveet
Etelänalvejuuri

Etelänalvejuuri (Dryopteris dilatata, syn. D. austriaca) on suurikokoinen, Euroopassa tavattava saniainen.

Ulkonäkö ja koko 

Etelänalvejuuri on monivuotinen kasvi. Sillä on tiheitten ja usein liuskaisten suomujen peittämä lyhyt maavarsi, joka on pysty tai vaakasuora. Maavarresta kohoaa tummanvihreitä, hieman viistoja, 30–120 cm korkeita lehtiä, joiden ruoti on noin puolet lehtilavan pituudesta. Lehtiruoti ja usein myös keskirangan alapinta on runsaiden, keskeltä mustahkojen suomujen peittämä. Lehtilapa on kolmiomaisen puikea ja kolme kertaa parilehdykkäinen. Lehtilavan, lehdyköiden keskiranka ja lehdykät ovat alta harvaan nystykarvaisia. Lehdykät ovat pariosaisia ja niiden muoto vaihtelee puikeista kapeanpuikeisiin. Pikkulehdykät ovat pariosaisia ja muodoltaan usein kuperia, tyvilehdykän ensimmäisen pikkulehdykkäparin alempi pikkulehdykkä on noin kolmasosa lehdykän pituudesta. Itiöpesäkeryhmät ovat pyöreitä ja sijaitsevat lehdyköiden alapuolella ja ovat munuaismaisen katesuomun peittämiä. Etelänalvejuuren itiöt kypsyvät Suomessa kesä-heinäkuussa. Itiöt ovat väriltään tummanruskeita. Muiden alvejuurilajien tapaan myös etelänalvejuuri on myrkyllinen.

Etelänalvejuuri muistuttaa huomattavasti lähisukulaistaan isonalvejuurta (D. expansa), jota aikaisemmin pidettiin etelänalvejuuren yhtenä muotona. Etelänalvejuuri myös risteytyy isoalvejuuren kanssa, kuten myös toisen sukulaislajin, metsäalvejuuren kanssa.

Levinneisyys 
Etelänalvejuurta tavataan ainoastaan Euroopassa. Levinneisyysalue ulottuu Pyreneiden niemimaan keski- ja pohjoisosista Romaniaan ja Puolaan, mahdollisesti Länsi-Venäjälle saakka. Eteläisimmät esiintymät ovat Keski-Italiassa ja Pohjois-Kreikassa, pohjoisessa lajia tavataan Britteinsaarilla ja Fennoskandian eteläosissa. Yksittäisiä havaintoja lajista on myös Kaukasukselta. Suomessa etelänalvejuurta kasvaa paikoitellen Etelä- ja Lounais-Suomessa.

Elinympäristö 
Tyypillisiä etelänalvejuuren kasvupaikkoja ovat tuoreet ja soistuneet metsät, purolaaksot ja merenrantakalliot.

Lähteet 
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Pohjolan kasvien pauloissa: Dryopteris dilatata - etelänalvejuuri
 Kasviatlas 2020: Etelänalvejuuren levinneisyys Suomessa.

Alvejuuret
Myrkylliset kasvit
Shinobi

Shinobi voi tarkoittaa jotain seuraavista:
 japaninkielinen nimitys (忍び) miespuoliselle Ninjalle
 Shinobi (pelisarja), Segan videopelisarja
 Shinobi: Heart Under Blade, elokuva
 Shinobi vs. Dragon Ninja, single
Gustaf Melander

Gustaf Melander (9. tammikuuta 1861 Kuopio – 25. elokuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen fyysikko ja meteorologi, joka toimi Suomen Tiedeseuran Meteorologisen päälaitoksen johtajana 1908–1918 ja Meteorologisen keskuslaitoksen johtajana 1919-1931

Ura
Melanderin vanhemmat olivat yliopettaja Henrik Leopold Melander ja Elise Leontine Enwald. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1885 ja tohtoriksi 1890, jolloin hänestä tuli myös fysiikan dosentti Helsingin yliopistossa. Ranskaksi julkaistussa väitöstyössään De la dilation des gaz à des pressions inférieures à la pression atmosphérique Melander tutki kaasujen laajentumista, myöhemmin hän paneutui mm. suolahiukkasten merkitykseen meriveden tiivistymiselle ilmassa, valon vaikutukseen magneeteille sekä kappaleiden sähköisiin ominaisuuksiin.

Vuonna 1908 Melander nimitettiin tuolloisen Suomen Tiedeseuran Meteorologisen päälaitoksen johtajaksi. Vuoden 1919 alussa Meteorologinen päälaitos muuttui valtion virastoksi (Meteorologiseksi keskuslaitokseksi) ja asetuksella Melander siirtyi keskuslaitoksen johtajaksi, jossa virassa hän oli vuoteen 1931 saakka. Melanderin alotteesta Sodankylään perustettiin magneettinen observatorio ja Pasilaan meteorologinen leija-asema "Ilmala". Melanderin aikana Suomessa aloitettiin myös kansainvälinen aerologinen ja maamagneettinen tutkimustoiminta.

Jo 1890-luvulla Melander oli pitänyt yliopiston fyysis-matemaattisessa osastossa ensimmäisenä henkilönä luentoja suomen kielellä. 1893 hän perusti Vipuset-nimisen yhdistyksen kehittämään suomen kieltä fysiikan alalla. Hän oli Luonto tieteen valossa -teoksen päätoimittaja ja julkaisi vuonna 1918 kirjan Nykyajan sääoppi.

Melanderin puoliso vuodesta 1899 oli Elsa Maria Berg (1876–1953). Hänen veljiään olivat historioitsija K. R. Melander ja valtiopäivämies Henrik Melander. Professori Ilmari Melander oli hänen poikansa.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset fyysikot
Suomalaiset meteorologit
Valtionlaitosten johtajat
Suomalaiset professorit
Ilmatieteen laitos
Vuonna 1861 syntyneet
Vuonna 1938 kuolleet
René Kuipers

René Kuipers (s. 2. helmikuuta 1960) on hollantilainen ralliautoilija ja Dennis Kuipersin isä. Hän debytoi WRC-sarjassa Mitsubishilla vuonna 2000 Walesin rallissa, jossa hänen sijoituksensa oli 28. Vuosina 2007–2010 hän ajoi yksittäisiä WRC-kilpailuja Subarulla ja Fordilla sijoittuen parhaimmillaan sijalle 24. Vuonna 2011 Kuipers kilpaili WRC-sarjassa omassa Ferm Power Tools World Rally Team -tallissaan. Hän sivusi parasta sijoitustaan WRC-sarjassa sijoittumalla 17:nneksi Akropolis-rallissa.

Aiheesta muualla
 René Kuipersin tiedot eWRC-results.comissa

Alankomaalaiset ralliautoilijat
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
The Sound of Madness


The Sound of Madness on yhdysvaltalaisen Shinedownin vuonna 2008 julkaistu kolmas studioalbumi. Albumi sijoittui Yhdysvaltain albumilistan sijalle 8. Se on myös ylittänyt RIAA:n platinalevyyn vaadittavan miljoonan myydyn levyn rajan. Albumin parhaiten myynyt single "Second Chance" puolestaan ylsi Yhdysvaltain singlelistan sijalle 7.

Kappaleet
Kaikki kappaleet ovat Brent Smithin ja David Bassettin säveltämiä ja sanoittamia.

Kokoonpano
 Brent Smith – laulu
 Zach Myers – kitara
 Eric Bass – basso
 Barry Kerch – rummut

Vierailevat muusikot
 Chris Chaney – basso
 Tim Pierce – kitara
 Dave Bassett – kitara
 Bobby Huff – kitara ja kosketinsoittimet kappaleessa "Breaking Inside"
 Dale Oliver – kitara kappaleessa "Breaking Inside"
 Rob Cavallo – kitara ja piano kappaleessa "Call Me"
 David Campbell – jousisoitinsovitukset
 Jamie Muhoberac – kosketinsoittimet

Arvostelut 
 About.com: 
 Allmusic: 
 Sputnikmusic:

Lähteet 

Shinedownin albumit
Vuoden 2008 albumit
Lars Sjöberg

Lars Sjöberg (s. 2. toukokuuta 1941) on ruotsalainen taidehistorioitsija ja kirjailija. Hän on enimmäkseen kiinnostunut rakennusperinnöstä, sisustamisesta ja 1700-luvusta. Hän oli aikaisemmin Tukholman Nationalmuseumin intendentti.

Bibliografia 
 Lars Sjöberg och Ursula Sjöberg: Stolar, taburetter och fåtöljer i Sverige från 1600 till 1800, ICA bokförlag 1993, ISBN 91-534-1575-2
 Ursula Sjöberg och Lars Sjöberg: Det svenska rummet, Albert Bonniers förlag 1994, ISBN 91-34-51481-3
 Lars Sjöberg och Ursula Sjöberg: Rum för möbler, ICA-förlaget AB 1998,  ISBN 91-534-1817-4
 Lars och Ursula Sjöberg: Stolar taburetter - fåtöljer i Sverige från 1600 till 1800, Forma Publishing Group (tidigare ICA-förlaget) 2003, ISBN  91-534-2409-3
 Lars Sjöberg: Sörby Gård, Bokförlaget Rekolid 1995, ISBN  91-87346-13-3
 Lars Sjöberg med Ingalill Snitt: Svenska trähus, Prisma Bokförlag 2002, ISBN 91-518-3750-1
 Lars Sjöberg och Peter Långberg, med Staffan Johansson: 1700-talsmöbler att snickra själv,  ICA bokförlag 2002, ISBN 91-534-2166-3
Lars Sjöberg och Ingalill Snitt: Nio hus och en kyrka, Norstedts, Stockholm 2010

Media
En kompass mot skönhet, TV-dokumentti, 55 minuuttia, Sveriges Television, 2010

Taidehistorioitsijat
Ruotsalaiset historioitsijat
Ruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Kainuu 39

Kainuu 39 on Pekka Lehdon ja Pirjo Honkasalon ohjaama suomalainen dokumentaarinen draamaelokuva vuodelta 1979. Pääosia näyttelevät kainuulaiset nuoret. Elokuva kertoo mitä Suomussalmen Juntusrannan asukkaille tapahtui, kun puna-armeija miehitti Juntusrannan talvisodan ensimmäisinä päivinä syksyllä 1939. Kylän asukkaita ei ollut evakuoitu, joten he jäivät hyökkääjän armoille. Asukkaat päättivät tehdä yhteistyötä miehittäjien kanssa. Kun suomalaiset valloittivat alueen takaisin joulu–tammikuussa, juntusrantalaiset joutuivat syytteeseen vihollisen auttamisesta. Arviolta kolme- tai neljäsataa kainuulaista joutui työleirille. 27 tuomittiin maanpetoksesta.

Kainuun Sanomien mukaan elokuva on esimerkki suomettumisen ajasta  Elokuva kertoo venäläisten saapuneen kylään laulaen, mitä lehti kutsuu "tunturin kokoiseksi valheeksi", lisäten, "mutta jos elokuvaa pystyy katsomaan järkyttymättä, se kertoo kiinnostavasti suomettumisen ajan rähmällään olosta ja koillisen Suomen tunnoista 1930-luvun lopulla."

Lähteet

Kirjallisuutta
 Tanner, Riikka: ”Historiapolitikointia suomettuneessa hengessä – Pirjo Honkasalon ja Pekka Lehdon Kainuu 39”. Filmihullu 3/2021.

Vuoden 1979 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset sotadraamat
Suomalaiset tositapahtumiin perustuvat elokuvat
Pekka Lehdon ohjaamat elokuvat
Pirjo Honkasalon ohjaamat elokuvat
Valinta-aksiooma

Valinta-aksiooma () on matemaattisen joukko-opin aksiooma, jonka mukaan jokaiseen ei-tyhjien joukkojen kokoelmaan  voidaan liittää uusi joukko  siten, että kukin sen alkioista  kuuluu vastaavaan joukkoon .  Toisin sanoen voidaan muodostaa kuvaus, valintakuvaus, joka valitsee jokaisesta joukosta yhden alkion. Kaikissa tapauksissa, jos joukkoja  on äärettämän monta, ei kuitenkaan voida muodostaa sääntöä, jonka mukaisesti alkiot kustakin joukosta valitaan, mutta valinta-aksiooma olettaa ainoastaan, että tällainen valintakuvaus on olemassa, vaikka sitä ei voitaisi konstruoida.

Valinta-aksioomaa käytti ensimmäisenä eksplisiittisesti Ernst Zermelo vuonna 1904. Hänen esittämässään muodossa aksiooma kuuluu näin: 

Valinta-aksiooma voidaan ilmaista myös niin, että kun joukoista  yksikään ei ole tyhjä, myöskään niiden karteesinen tulo ei ole tyhjä joukko.

Aksiomaattisessa joukko-opissa käytetään useimmiten aksioomina Zermelon-Fraenkelin aksioomia (ZF). Kun niihin lisätään valinta-aksiooma, saadusta aksioomakokoelmasta käytetään lyhennettä ZFC. Kurt Gödel todisti vuonna 1939, että valinta-aksiooma voidaankin ristiriidattomasti yhdistää Zermelon-Fraenkelin aksioomiin. Vuonna 1963 Paul Cohen toisaalta todisti, että sitä ei voida todistaa ZF-aksioomien avulla eli se on niistä riippumaton.

Yhtäpitäviä tuloksia 

Valinta-aksiooman avulla voidaan todistaa muun muassa seuraavat, sen kanssa yhtäpitävät tulokset, joita voidaan pitää myös valinta-aksiooman vaihtoehtoisina muotoiluina:
 Zornin lemma: Jos H on järjestetty joukko ja sen jokaisella ketjulla on H:ssa pienin yläraja, niin H:lla on maksimaalinen alkio.
 Hyvinjärjestyslause: jokainen joukko voidaan järjestää niin, että sen jokaisella osajoukolla on "pienin" tai ensimmäinen alkio.
 Trikotomia: joukkoja voidaan aina vertailla mahtavuusjärjestyksessä, eli mille tahansa joukoille A ja B on aina joko ,  tai 
 Jokainen ääretön joukko A on yhtä mahtava karteesisen tulon A x A kanssa.

Käyttö 
Matematiikan eri aloilla on runsaasti lauseita, jotka voidaan todistaa ainoastaan valinta-aksiooman avulla.  Tällaisia ovat esimerkiksi seuraavat:
 Jokaisella vektoriavaruudella on kanta 
 Jokaisella kunnalla on algebrallinen sulkeuma
 Reaalilukujen joukossa  sekä jokaisessa joukossa  on sellaisia osajoukkoja, jotka eivät ole Lebesgue-mitallisia
 Boolen algebrojen ultrafiltteriteoreema
 Stonesin esityslause Boolen algebroille
 Tihonovin lause topologiassa: Kompaktien avaruuksien karteesinen tulo on kompakti.
 Hahn-Banachin teoreema funktionaalianalyysissa

Lähteet 
 
 
 

Joukko-oppi
Matemaattiset aksioomat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Arteles Creative Center

Arteles Creative Center (Arteles Kulttuurikeskus) on Hämeenkyrössä Haukijärven kylässä toimiva kansainvälinen residenssi- ja kulttuurikeskus. Keskuksessa vierailee vuosittain yli 100 taiteilijaa ja luovan alan ammattilaista, jotka asuvat ja työskentelevät residenssiohjelmissa 1–2 kuukauden periodeissa.

Residenssityöskentelyn ohessa vieraat toteuttavat näyttelyitä, luentoja ja projekteja sekä Hämeenkyrössä että suomalaisissa kulttuuri-instituutioissa. Vuonna 2011 yhteistyötä toteutui mm. Kiasman, Porin Taidemuseon ja Tampereen Taidemessujen kanssa.   

Arteles on palkittu vuoden Leader-hankkeena Länsi-Pirkanmaalla vuonna 2010 ja Suomen Kulttuurirahaston Pirkanmaan rahasto on myöntänyt Arteles-residenssiohjelmalle maakunnallisesti merkittävien hankkeiden rahoitusta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Arteles Creative Center:n nettisivut

Taiteilijaresidenssit
Hämeenkyrö
Ciudad del Motor de Aragón

Ciudad del Motor de Aragón (myös MotorLand Aragón) on moottorirata Alcañiz’ssa Teruelin maakunnassa Aragonian itsehallintoalueella Espanjassa.

Radalla on mittaa FIA:n alaisissa sarjoissa käytettävällä versiolla 5,345 kilometriä ja FIM:n alaisissa sarjoissa käytettävällä versiolla 5,077 kilometriä. Rata rakennettiin vuonna 2008. Radan on suunnitellut saksalainen arkkitehti Hermann Tilke. Espanjalainen Formula 1 -kuljettaja Pedro de la Rosa toimi projektin teknisenä ja urheillullisena johtajana.

Radalla on ajettu muun muassa MotoGP-, Superbike- ja World Series by Renault-sarjoja.

Lähteet
Radan viralliset sivut
Round 03 - Pirelli Aragón Round WorldSBK.com 
Gran Premio Movistar de Aragón MotoGP.com

Aiheesta muualla 

Espanjan moottoriradat

Teruelin maakunta
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1990

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1990 pelattiin Suomessa ottelupaikkakuntina olivat Helsinki, Turku, Kauniainen ja Kerava. Maailman mestaruuden voitti Kanada ja Suomi oli neljäs.

Turnaus 
Jokainen joukkue pelasi yhden ottelun jokaista vastaan.

Pistepörssi

Lopputulokset 

 A-sarja

 B-sarja

 C-sarja

Palkinnot

IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat
Paras maalivahti:  Stéphane Fiset
Paras puolustaja:  Alexander Godynyuk
Paras hyökkääjä  Robert Reichel

Turnauksen tähdistökentällinen
Maalivahti:  Stéphane Fiset
Puolustajat:  Jiří Šlégr,  Alexander Godynyuk
Hyökkääjät:  Dave Chyzowski,  Robert Reichel,  Jaromír Jágr

Lähteet 
 TSN: artikkeli turnauksesta 1990 
 Passionhockey.com: IIHF U20 1990 
 Hockeyarchives: IIHF U20 1990

Viitteet

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut
Vuoden 1989 jääkiekko
Vuoden 1990 jääkiekko
Helsingin urheilutapahtumat
Turun urheilutapahtumat
Keravan historia
Keravan urheilu
Kauniaisten historia
Kauniaisten urheilu
Punainen pukee teitä ja muita tarinoita

Punainen pukee teitä ja muita tarinoita () on Lucie Durbianoon sarjakuva-albumi vuodelta 2007.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 S. Santikko: 7 kertomusta rakkaudesta. Kvaak.fi 25.2.2009.
 Heikki Jokinen: Rakkauden suloinen kipu. Helsingin Sanomat 17.3.2009.
 Reijo Valta: Punainen pukee teitä. Pois työpöydältä 2.5.2009.
 Janne Suominen: Väärin rakastamisen taito. Lumo 8.9.2009.

Ranskalainen sarjakuva
Sarjakuva-albumit
Vuoden 2007 kirjat
Bart

Bart on lyhenne etunimestä Bartholomew. Se voi viitata ainakin seuraaviin:

Bart etunimenä
Bart Berman (s. 1938), alankomaalais-israelilainen pianisti ja säveltäjä
Bart Bok (1906–1983), alankomaalainen tähtitieteilijä
Bart Brentjens (s. 1968), alankomaalainen maastopyöräilijä
Bart Conner (s. 1958), yhdysvaltalainen telinevoimistelija
Bart De Clercq (s. 1986), belgialainen maantiepyöräilijä
Bart Goor (s. 1973), belgialainen jalkapalloilija
Bart Johnson (s. 1970), yhdysvaltalainen näyttelijä
Bart van Roosmalen (s. 1986), alankomaalainen alamäkiluistelija ja jääkiekkoilija
Bart Sibrel (s. 1964), yhdysvaltalainen salaliittoteoreetikko
Bart Staes (s. 1958), belgialainen poliitikko
Bart Starr (1934–2019), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Bart Veldkamp (s. 1967), belgialainen pikaluistelija
Bart Zoet (s. 1942), alankomaalainen maantiepyöräilijä
Bart (1977–2000), elokuvissa esiintynyt kodiakinkarhu
Musta Bart, oik. Bartholomew Roberts (1682–1772), walesilaissyntyinen merirosvo

Bart sukunimenä
André Schwarz-Bart (1928–2006), ranskalainen kirjailija
Chris Bart-Williams (s. 1974), sierraleonelais-englantilainen jalkapalloilija
Jean Bart (1650-1702), ranskalainen laivaston komentaja
Jean Bart (1880-1955), yhdysvaltalainen kirjailija
Jean Bart, oik. Eugeniu Botez (1877-1933), romanialainen kirjailija
Roger Bart (s. 1962), yhdysvaltalainen näyttelijä

Kuvitteellisia Bart-nimisiä
Bart Simpson, animaatiohahmo televisiosarjassa Simpsonit
Bart Allen, sarjakuvahahmo

Muita
 FS Jean Bart, Ranskan laivaston aluksia
Operation Bart, verkkohyökkäysoperaatio
 Virtual Bart, Simpsonit-lisenssipeli
BART, Bay Area Rapid Transit, San Franciscon lahden alueella toimiva metro

Katso myös
Black Bart

Etunimet
Jussi Huovinen

Johannes (Jussi) Huovinen (2. huhtikuuta 1924 Hietajärvi, Suomussalmi – 12. toukokuuta 2017) oli Suomen viimeinen vienalaista runonlaulua suullisena perimätietona omaksunut runonlaulaja. 

Hänen laulamistaan runo- ja rekilauluista sekä omista sävellyksistään on Juminkeko-säätiö julkaissut vuonna 2004 kokoelmalevyn Vienan kansan laulajia: Jussi Huovinen. Levylle on koottu vuosina 1988–2004 tallennettuja äänityksiä. Huoviselle myönnettiin mestaripelimannin arvonimi Kaustisen folkfestivaaleilla heinäkuussa 2015.

Jussi Huovinen oli päähenkilö Selma Vilhusen ohjaamassa dokumenttielokuvassa Laulu (2014).

Lähteet

Runonlaulajat
Suomalainen kansanmusiikki
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Vienankarjalaiset
Protestanttinen etiikka ja kapitalismin henki

Protestanttinen etiikka ja kapitalismin henki on Max Weberin vuonna 1905 julkaistu teos, jossa hän kuvaa kuinka kapitalismi kehittyi Pohjois-Euroopassa, kun protestanttinen (erityisesti kalvinistinen) etiikka vaikutti suuren määrän ihmisiä tekemään töitä maallisessa maailmassa; käytännössä tämä tarkoitti omien yritysten kehittämistä, kaupantekoa ja varallisuuden keräämistä investointitarkoituksissa. Weberin mukaan protestanttinen työetiikka oli tärkeä voima sen suunnittelemattoman ja koordinoimattoman joukkotoiminnan takana, joka vaikutti kapitalismin kehitykseen.

Teosta pidetään taloussosiologian ja yleisen sosiologian perusteoksena. Weberin teoksen suurimpia kriitikoita on ollut ranskalainen historioitsija Fernand Braudel. Yleinen kirjassa esitettyjä väitteitä kohtaan esitetty vastaväite on lukutaidon yleistyminen.

Kirjat sosiologiasta
Saksalaiset tietokirjat
Vuoden 1905 kirjat
HPK Naiset

HPK Naiset on hämeenlinnalainen naisten jääkiekko- ja lentopalloseura, joka pelaa lentopallon Mestaruusliigassa ja jääkiekossa Naisten Liigassa..

HPK:n naisten lentopallon juuret ovat Hämeenlinnan Tarmon ja sittemmin Vanajan Racing Club nimellä pelanneessa liigajoukkueessa. Kaudesta 2009–2010 Vanajan Racing Club alkoi pelata HPK-nimellä naisten lentopalloliigassa. Aiemmin se oli ehtinyt voittaa kahdeksan Suomen mestaruutta 2000-luvulla. Ainoastaan vuonna 2004 Pieksämäki Volley katkaisi hämeenlinnalaisten kultaputken. 

Hämeenlinnalainen naislentopalloilu palasi takaisin lentopalloliigan kultamitalistiksi kauden 2015–2016 päätteeksi, kun HPK pysäytti LP Viestin kaudella 2008–2009 alkaneen mestaruusputken. Mitali oli järjestyksessään 17. hämeenlinnalaiselle naislentopalloilulle.

Lentopallo

Kokoonpano kaudella 2015–2016

Päävalmentaja: Luca Chiappini.

Kokoonpano kaudella 2016–2017 

Päävalmentaja: Luca Chiappini.
Syyskaudella HPK:n riveissä pelasi myös yhdysvaltalainen Hillary Hurley. Eteläkorealainen Gimcheon Expressway Hi-Pass osti Hurleyn sopimuksen ulos seurahistorian suurimmalla siirtokorvauksella. 
Bryn Kehoe Eaton liittyi HPK-perheeseen joulukuussa 2016.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kotisivu

Hämeenlinnan Pallokerho
Suomalaiset lentopalloseurat
Dean Stoneman

Dean Colin Stoneman (s. 24. heinäkuuta 1990 Croydon, Englanti, Iso-Britannia) on brittiläinen moottoriurheilija. Vuonna 2015 Stoneman liittyi Red Bullin nuorten kuljettajien kehitysohjelmaan.

Ura 
Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2006 hän kilpaili Formula Renault BARC -sarjassa kolme kilpailua ja neljä kilpailua Formula Renault UK -talvisarjassa. Seuraavana vuonna hän sijoittui toiseksi BARC-sarjassa ja kuudenneksi talvisarjassa. Vuonna 2008 Stoneman sijoittui kolmanneksi talvisarjassa, neljänneksi pääsarjassa ja voitti Graduate Cup -tittelin. Vuonna 2009 hän sijoittui neljänneksi Formula Renault UK -sarjassa.

Vuonna 2010 Stoneman kilpaili F2-sarjassa voittaen kuusi kilpailua ja sarjan mestaruuden. Hän ajoi myös kaksi kilpailua Formula Renault 3.5 -sarjassa. Vuoden lopussa hän testasi Williamsin F1-autoa nuorten kuljettajien testeissä. Stonemanin oli tarkoitus kilpailla täyden kauden FR 3.5 -sarjassa, mutta hän joutui jättämään kauden väliin, kun hänellä todettiin kivessyöpä. 

Vuonna 2013 Stoneman palasi takaisin kilpailemaan ja kilpaili Britannian Porsche Carrera Cup -sarjassa. Samana vuonna hän ajoi päätösviikonlopun kaksi kilpailua GP3-sarjassa suomalaisen Koiranen GP -tallin autolla korvaten tallissa Aaro Vainion. Hän ajoi molemmissa kilpailuissa heti pisteille ja oli toisessa kilpailussa toinen keräten 20 pistettä. Vuonna 2014 Stoneman ajoi täyden kauden GP3-sarjassa Marussia Manor Racing -tallissa. Marussian Manor -tallin ajauduttua konkurssiin Stoneman siirtyi kesken kauden takaisin Koiranen GP -talliin. Hän voitti kauden aikana viisi kilpailua sijoittuen lopulta sarjassa toiseksi.

Vuonna 2015 Stoneman teki paluun Formula Renault 3.5 -sarjaan ajaen DAMS -tallissa. Hän saavutti neljä palkintosijaa ja 130 pistettä sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Samana vuonna hän ajoi kuusi kilpailua GP2-sarjassa saavuttaen yhden pisteen.

GP3-tulokset

GP2-tulokset

Lähteet

Brittiläiset autourheilijat
Vuonna 1990 syntyneet
GP3-kuljettajat
Formula Renault 3.5 -kuljettajat
GP2-kuljettajat
Elävät henkilöt
Nimeltään Tea-Bag

Nimeltään Tea-Bag on ruotsalaisen kirjailijan Henning Mankellin kirjoittama vuonna 2001 ilmestynyt romaani.

Kirja kertoo eri puolilta maailmaa Ruotsiin tulleiden kolmen laittoman pakolaisen elämästä, vaikeuksista ja vaaroista pakomatkan aikana ja piileskelystä Ruotsissa. Pakolaisnaiset ovat kotoisin Afrikasta, Lähi-idästä ja Venäjältä. Afrikkalaisnainen on kertonut viranomaisille nimekseen Tea-Bag, jonka hän keksi maahanmuuttovirkailijan teekupissa olleesta teepussista.

Kirjan varsinainen päähenkilö on runoilija, joka tutustuu kyseisiin naisiin lupautuessaan vastentahtoisesti maahanmuuttajanaisille tarkoitetun kirjoittajakurssin vetäjäksi. Kirjassa kerrotaan myös runoilijan vaikeuksista naisystävänsä, äitinsä, sijoitusneuvojansa sekä kustantajansa kanssa. Kustantaja yrittää saada hänet kirjoittamaan rikosromaania, mihin runoilija ei missään tapauksessa halua ryhtyä. Sijoitusneuvoja on hävittänyt runoilijan säästöt sijoittamalla ne it-osakkeisiin, joiden arvo on romahtanut.

Kirja on melko humoristinen, joskin sen huumori on pääasiassa mustaa huumoria.

Vuoden 2001 kirjat
Henning Mankellin teokset
Huovinen

Huovinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Aleksanteri Huovinen (s. 1996), moottoriurheilija
 Alli Huovinen, matematiikan professori
 Domna Huovinen (1878–1963), runonlaulaja
 Eero Huovinen (s. 1944), Helsingin hiippakunnan ent. piispa
 Johannes Huovinen (1924–2017), runonlaulaja
 Joonas Huovinen (s. 1994), jääkiekkoilija
 Lauri Huovinen (1915–1994), teologian ja filosofian tohtori, tuomiorovasti ja kirjailija
 Leena Huovinen (s. 1963), yliopisto- ja kisapappi
 Maarit Huovinen, o.s. Tyrkkö (s. 1947), toimittaja ja kirjailija
 Pentti Huovinen (1930–2016), Otavan kustannusjohtaja
 Pentti Huovinen (s. 1956), Turun yliopiston bakteeriopin professori
 Pihla Keto-Huovinen (s. 1974), Kokoomuksen kansanedustaja ja juristi
 Ritva Huovinen (s. 1943), pikajuoksija ja pituushyppääjä
 Sakari Huovinen (s. 1951), oikeustieteen tohtori
 Susanna Huovinen (s. 1972), kansanedustaja ja ministeri
 Tarmo Huovinen (1932–2007), pianisti
 Timo Huovinen, kitaristi, laulaja ja lauluntekijä
 Tommy Huovinen, laulaja, lauluntekijä ja muusikko
 Veikko Huovinen (1927–2009), kirjailija
 Vilho Huovinen (1918–1985), rikollinen ja vankeinhoidon työntekijä

Entinen nimi
 Marjaana Heikkinen (s. 1967), vammaisurheilija ja keihäänheittäjä
 Väinö Hoover (1918–1985), amerikansuomalainen lahjoittaja, yrittäjä
Golat

Golat on etninen ryhmä joka elää lähinnä läntisessä Liberiassa. Vuoden 2008 väestönlaskennassa 4,4 % liberialaisista kuului goliin.

Useimmat golat harjoittavat maanviljelyä, riisi on pääasiallinen viljelyskasvi. Uskonnoltaan 75 % golista on islaminuskoisia, muutama prosentti kristittyjä ja yli 20 % harjoittaa perinteisiä heimouskontoja.

Lähteet 

Liberian etniset ryhmät
Sierra Leonen etniset ryhmät
Näppäilytallennin

Näppäilytallennin eli näppäinnauhuri () on tietokoneen näppäimistön painalluksia seuraava ohjelma. Ohjelma kirjoittaa kaikki näppäimistössä tapahtuvat painallukset talteen, ja lähettää ne internetin välityksellä ulkopuolisten käsiin. Näppäilytallentimen käyttäminen on varsin tehokas tapa saada tietoa tietokoneen käyttäjästä. Esimerkiksi asiakkaiden käyttöön hotellihuoneisiin jätetyissä tietokoneissa on usein näppäinnauhuri.

Näppäilytallenninten avulla on mahdollista saada tietoonsa kaikki salasanat, mikäli kirjautumisessa ei käytetä kertakäyttöisiä kirjautumistietoja. Tällaisiä tapauksia varten esim. monet verkkopalvelut tarjoavat käyttäjille mahdollisuutta kaksivaiheiseen varmentamiseen (), jossa toisessa vaiheessa annettava koodi on vaihtuva koodi, joka lähetetään tekstiviestillä, puhelulla, sähköpostiin tai koodi(t) on ennalta annettu (muun muassa verkkopankit). Vuonna 2013 kaksivaiheisen kirjautumisen ottivat käyttöön muun muassa mikroblogipalvelu Twitter, LinkedIn ja Evernote.

Lähteet

 
 

Haittaohjelmat
Näppäimistöt
Valvonta
Apilakehrääjä

Apilakehrääjä (Lasiocampa trifolii) on rannikkoseutujen kookas yöperhonen. Suomessa sitä tapaa lähinnä Lounaissaaristossa.

Koko ja ulkonäkö 
Apilakehrääjä on jokseenkin kookas ja tukevarakenteinen, ruskea perhoslaji. Etusiivet ovat värimuodosta riippuen joko vaalean harmaanruskeat tai voimakkaan ruosteenruskeat. Molemmilla värimuodoilla siiven poikki kulkee selvä, kellertävä poikkiviiru, jonka sisäreuna on tummanruskealla varjostunut. Lisäksi sisempi poikkiviiru erottuu himmeänä lähellä siiven tyveä. Siiven keskellä on valkoinen, selvästi tummareunainen keskitäplä. Takasiivet ovat yksivärisen ruskeat, joko kokonaan ilman kuviointia tai niiden poikkiviiru erottuu hyvin huonosti. Naaras on huomattavasti koirasta kookkaampi ja rotevampi, mutta monista sukulaislajeistaan poiketen apilakehrääjän sukupuolilla ei ole eroa värityksessään. Siipiväli koiraalla 37–48 mm ja naaraalla 43–61 mm.

Toukka muistuttaa paljon tammikehrääjän (Lasiocampa quercus) tai heinähukan (Macrothylacia rubi) toukkaa.

Levinneisyys ja lentoaika 
Apilakehrääjä elää paikoittaisena Pohjois-Afrikassa, Välimeren ympäristössä, suuressa osassa Keski-Eurooppaa mukaan lukien Alpit, Baltiassa ja idässä Venäjän eteläosien poikki Baikalille ja Jakutiaan. Suomessa apilakehrääjää tapaa suhteellisen yleisenä Ahvenanmaalla, Lounaissaaristossa ja aivan rannikkoa pitkin Hankoniemelle saakka. Hangosta itään se on varsin harvinainen. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena heinäkuun lopulta elokuun puoliväliin.

Elinympäristö ja elintavat 
Apilakehrääjä viihtyy kuivilla ja avoimilla, hiekkapohjaisilla paikoilla, mistä syystä se on leimallisesti rannikkoseutujen laji, jonka levinneisyys sisämaassakin seuraa usein suurten vesistöjen rantoja. Sitä tavataan vain harvoin varsinaisen elinympäristönsä ulkopuolella. Perhonen aloittaa lennon yleensä aikaisin illalla, koiraat joskus jo iltapäivällä. Lento tapahtuu nopeasti lähellä maanpintaa. Koiraat lentävät mielellään valojen luokse, mutta naaraita tapaa valolla harvoin.

Parittelu tapahtuu illalla ja kestää noin 10–15 minuuttia. Muniminen alkaa heti parittelun päätyttyä. Naaras munii 150–250 munaa, jotka se pudottaa maahan lennosta tai kasvilla istuen. Munat talvehtivat. Toukat ovat enimmäkseen yöaktiivisia ja piilottelevat päivisin. Ennen auringonlaskua ne kiipeävät kuitenkin usein lämmittelemään paisteessa. Toukka on täysikasvuinen kesä-heinäkuun vaihteessa ja koteloituu lähelle maanpintaa tai heti maanpinnan alle kovan, ruskean, toukkakarvoilla suojatun kotelokopan sisään.

Ravintokasvi 
Toukka on polyfagi, joka syö monien ruohovartisten kasvien lisäksi myös joidenkin puuvartisten kasvien lehtiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 kuva toukasta
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 

Karvakehrääjämäiset
Supernatural (6. tuotantokausi)

Yhdysvaltalaisen televisiosarjan Supernaturalin kuudes tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 24. syyskuuta 2010. Kausi oli sarjan viides The CW -verkossa näytetty tuotantokausi. Sarjan luoja Eric Kripke antoi Sera Gamblelle show'n pyörittäjän roolin ja siirtyi itse vain vastaavan tuottajan rooliin. Kripke kuitenkin käsikirjoitti kauden viimeisen jakson. Sub alkoi näyttää kuudetta kautta 20. marraskuuta 2012.

Juoni

Dean (Jensen Ackles) elää Lisan (Cindy Sampson) ja Benin (Nicholas Elia) kanssa normaalia elämää veljensä Samin (Jared Padalecki) jouduttua Luciferin ja Mikaelin kanssa Helvettiin. Dean joutuu kuitenkin takaisin yliluonnollisen pariin djinnien hyökätessä. Sam ilmestyy ja paljastaa, että on ollut koko vuoden poissa Helvetistä. Hän esittelee Deanille heidän sukulaisensa Campbellit, joita johtaa isoisä Samuel Campbell (Mitch Pileggi). Castiel (Misha Collins) taistelee Taivaassa sisällissotaa ja vastaa harvoin veljesten rukouksiin. Kun Dean huomaa Samin olevan erilainen kuin ennen, hän pyytää Castielin apua. Castiel kertoo, että Samin sielu on poissa. Sam saa sielunsa takaisin, kun Kuolema (Julian Richings) nostaa sen pois Helvetistä. Kuolema laittaa kuitenkin myös esteen, jottei Sam muistaisi Helvettiä. Castielin paljastetaan työskentelevän Crowleyn (Mark Sheppard) kanssa saadakseen itselleen kiirastulen sielut, joita hän tarvitsee voittaakseen sisällissodan. Samin este murtuu ja sen seurauksena hän muistaa Helvetin. Kauden lopussa Castiel onnistuu saamaan kiirastulen sielut itselleen ja näin hänestä tulee Jumalan kaltainen olento.

Näyttelijät ja hahmot

Jaksot

Paratiisi romahtaa (Exile on Main St.)

Miehen puolikkaat (Two and a Half Men)

Kolmas mies (The Third Man)

Viikonloppu Bobbyn tapaan (Weekend at Bobby's)

Tosielämän Twilight (Live Free or TwiHard)

Karvas totuus (You Can't Handle the Truth)

Perheongelmia (Family Matters)

Koiranelämää (All Dogs Go to Heaven)

Totuus on siellä jossain (Clap Your Hands If You Believe...)

Häkissä (Caged Heat)

Kuoleman kaupat (Appointment in Samarra)

Lohikäärmeen luolassa (Like a Virgin)

Armoton menneisyys (Unforgiven)

Mannekiinimysteeri (Mannequin 3: The Reckoning)

Linssin toisella puolen (The French Mistake)

Eikä yksikään pelastunut (...And Then There Were None)

Tuntematon Titanic (My Heart Will Go On)

Villin lännen veto (Frontierland)

Äiti kulta (Mommy Dearest)

Castielin tarina (The Man Who Would Be King)

Lovecraft (Let It Bleed)

Mies joka tiesi liikaa (The Man Who Knew Too Much)

Lähteet

Tuotantokaudet
Supernatural (5. tuotantokausi)

Yhdysvaltalaisen televisiosarjan Supernaturalin viides tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 10. syyskuuta 2009. Se oli sarjan neljäs The CW -verkossa näytetty tuotantokausi. Kausi käsittelee Luciferin vapautumista Helvetistä ja Zachariahin yritystä saada Dean ja Sam taipumaan tahtoonsa toimimaan Mikaelin ja Luciferin ihmisvastineina.

Suomessa Sub alkoi esittää viidettä tuotantokautta maaliskuussa 2012.

Jaksoluettelo

Lähteet

Tuotantokaudet
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Petäjärvi

Petäjärvi  tai Petrovskoje () on maalaiskunta  ja sen samanniminen  keskustaajama Karjalankannaksella Leningradin alueen Käkisalmen piirissä. Kunta sijaitsee kapeana itä-länsisuuntaisena kaistaleena Suvannonjärven ja Vuoksen eteläisen laskuhaaran eteläpuolella. Vesistön pohjoispuolella naapurikuntia ovat Kuninkaanristi (Romaški) ja Sakkola (Gromovo), etelässä Punnus (Krasnoozjornoje), Mäkrälä (Razdolje), Rautu (Sosnovo) ja Metsäpirtti (Zaporožskoje). Kunnassa on noin 1750 asukasta.

Petäjärven kunta sijaitsee Suomen entisen Sakkolan kunnan eteläosan ja Valkjärven kunnan pohjoisosan alueella. 
Kunnan keskustaajamasta on Pietariin noin 70 kilometriä.

Asutuskeskukset
Kunnassa on nykyisin kuusi asutuskeskusta. Keskustaajama Petrovskoje sijaitsee entisen Sakkolan Petäjärven kylän paikalla. Petäjärven asema on erillinen asutuskeskus kahden kilometrin päässä keskustaajamasta, Pietari–Hiitola-rataosuuden varrella. Aseman venäläinenkin nimi on yhä Petäjärvi (Петяярви). Kunnan muut neljä paikkakuntaa ovat kyliä (derevnja).
 Perovskoje (Петровское) – Petäjärvi – hallinnollinen keskus
 Petäjärven asema (станция Петяярви, stantsija Petjajarvi) 
 Jagodnoje (Ягодное) – Vaalimo
 Olhovka (Ольховка) – Lapinlahti
 Ovragi (Овраги) – Röykkylä
 Varško (Варшко) – Kiviniemi

Nimen Petrovskoje paikkakunta sai sodan jälkeen Neuvostoliitossa, täällä vuonna 1944 kaatuneen lääkintäaliupseeri Jelizaveta Pavlovna Petrovnan kunniaksi.

Lähteet 
Петровская волость - Муниципальное образование Петровское сельское поселение Petäjärvi allsosnovo.ru-sivustolla 
Kunnanhallinnon sivut

Viitteet 

Käkisalmen piirin kunnat
Leninin patsas (Turku)

V. I. Leninin muistomerkki on Aurakadun yläpäässä Turun Puolalanmäellä sijaitseva Mihail Anikušinin veistämä Vladimir Iljitš Leninin rintakuva. Patsas on Leningradin kaupungin vuonna 1977 ystävyyskaupungilleen Turulle antama lahja. Pronssiveistos valettiin vuonna 1977 Leningradin Monumentskulptura-valimossa. Patsaan alustan on valmistanut Loimaan Kiviveistämö. Veistos paljastettiin Leningradin päivänä 13. marraskuuta 1977. Patsas on pronssia ja jalusta punaista graniittia. Rintakuva on 0,8 metriä ja jalusta 1,7 metriä korkea, ja yhteiskorkeus on 2,5 metriä. 

Veistoksen ympäristökokonaisuuteen kuuluu myös vuonna 1964 paljastettu Tauno Torpon suunnittelema erillinen pronssinen muistolaatta Leninin asumisesta vieressä olleessa talossa pakomatkallaan vuonna 1907. Paikalla nykyisin oleva talo on rakennettu seuraavana vuonna.

Turun kaupunki päätti 26. huhtikuuta 2022, että muistomerkki ja muistolaatta poistetaan ja siirretään kaupungin museopalveluiden varastoon. Kaupungin päätöksen mukaan ”rintakuva ei sinänsä ole uhka kellekään”, mutta ”kuvaa kuitenkin nykypäivänä ihmiskunnan historian yhtä epädemokraattista ja traagista vaihetta, joka ideologialtaan ei ole Turun kaupungin arvoperustan ja kaupunkistrategian eteenpäin katsovan, uusiutumiskykyisen ja ihmisten tasa-arvoisia oikeuksia korostavan hengen mukainen”. Päätöksen teki pormestari Minna Arve.

Katso myös 
 V. I. Leninin patsaat ja muistomerkit Suomessa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Turun kaupungin päätös rintakuvan poistosta 

Turun patsaat ja veistokset
Muotokuvaveistokset
patsas
Magnus Hellberg

Magnus Hellberg (s. 4. huhtikuuta 1991 Uppsala, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa NHL-liigassa pelaavaa Detroit Red Wingsin organisaatiota. Hän on aiemmin pelannut Nashville Predatorsissa sekä New York Rangersissa.

Ura
Hellberg on Almtuna IS:n kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Wings HC Arlandan joukkueessa, jossa Hellberg teki debyyttinsä miesten peleissä kaudella 2008–2009, jolloin hän pelasi kaksi ottelua I-divisioonassa.

Kaudeksi 2009–2010 Hellberg palasi kasvattajaseuraansa Almtuna IS:ään. Hän pelasi lähes koko kauden sen J20-joukkueessa. Hellberg pelasi siellä 22 ottelua ja hänellä oli runkosarjan päätyttyä J20 Elitin paras torjuntaprosentti (92,9) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1,97). Hellberg pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla I-divisioonajoukkue Vallentuna BK:ssa. Kesäkuussa 2010 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Almtunan kanssa.

Hellberg nousi HockeyAllsvenskanin tulokaskaudellaan 2010–2011 Almtunan miesten joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Hän pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 31 runkosarjaottelua torjuntaprosentin ollessa 93,6. Hellberg kantoi Almtunan torjuntavastuun myös kevään 2011 putoamiskarsinnoissa, joiden päätteeksi Almtuna säilytti sarjapaikkansa. Hellberg pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalla I-divisioonajoukkue IFK Kumlassa. Tammikuussa 2011 hän teki yksivuotisen jatkosopimuksen Almtunan kanssa, mutta se sisälsi option Elitserieniin siirtymisestä. 

Hellberg käytti Almtuna-sopimuksessa olleen optionsa ja teki 20-vuotissyntymäpäivänään 4. huhtikuuta 2011 kaksivuotisen sopimuksen Frölunda HC:n kanssa. Nashville Predators varasi hänet toisella kierroksella 38. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2011. Kauden 2011–2012 aikana Hellberg pelasi 17 ottelua Frölundassa. Hän jätti joukkueen kuitenkin kesällä 2012 ja teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Predatorsin kanssa. Frölundassa olisi ollut neljä sopimusmaalivahtia, ja Hellberg päätti jatkaa uraansa Pohjois-Amerikassa.

Huhtikuussa 2022 KHL-kauden päättymisen jälkeen Hellberg teki yksivuotisen sopimuksen NHL-seura Detroit Red Wingsin.

Hellberg oli mukana voittamassa maailmanmestaruutta Ruotsille vuoden 2018 maailmanmestaruuskilpailuissa.

Lähteet

Viitteet

Ruotsalaiset jääkiekkomaalivahdit
Detroit Red Wingsin pelaajat
Nashville Predatorsin varaamat pelaajat
Jääkiekon maailmanmestarit
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Kansankäräjät

Kansankäräjät () on Tanskan yksikamarinen parlamentti. Parlamenttirakennus sijaitsee Christiansborgin linnassa Kööpenhaminassa.

Kansankäräjillä on 179 edustajaa, joista 175 valitaan Tanskasta ja kaksi edustajaa sekä Färsaarilta että Grönlannista. Tanskalle kuuluvien Färsaarten ja Grönlannin edustajien valinnasta on säädetty erikseen. Perustuslain mukaan kansankäräjät tulee valita käyttäen suhteellista vaalitapaa, ja vaalipiirin paikkoja määriteltäessä tulee ottaa huomioon kyseisen alueen asukasluku, äänioikeutettujen lukumäärä sekä väestöntiheys.

Tanskassa on käytössä listavaali, johon on kuitenkin lisätty mahdollisuus äänestää yksittäistä ehdokasta listalta. Myös sitoutumattomat ehdokkaat voivat osallistua, mutta heidän pitää kerätä vaalipiiristä riippuen 150–200 allekirjoitusta ehdokkuuden vahvistamiseksi. Toistaiseksi modernin historian aikana (1953–) vain yksi itsenäinen ehdokas on tullut valituksi: Jacob Haugaard vuoden 1994 vaaleissa..

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kansankäräjien virallinen sivusto 

Tanskan politiikka
Parlamentit