Larin-Kyösti

Larin-Kyösti (oik. Karl Gustaf Larson; 5. kesäkuuta 1873 Hämeenlinna – 2. joulukuuta 1948 Oulunkylä, Helsinki) oli suomalainen runoilija.

Larin-Kyöstin vanhemmat Gustaf Israel Larson ja Sofia Vilhelmina Skog olivat Suomeen muuttaneita riikinruotsalaisia. Hänen isänsä piti talvisin Hämeenlinnassa Seurahuoneen ravintolaa ja kesäisin Kaupunginpuiston kesäravintolaa. Taustastaan huolimatta Larin-Kyösti meni suomenkieliseen Hämeenlinnan lyseoon ja omaksui alkuvaikeuksien jälkeen täysin suomen kielen. Hänen runoudessaan näkyi kuitenkin vaikutteita ruotsalaisten Carl Michael Bellmanin ja Gustaf Frödingin runoista.

Larin-Kyöstin elämään ja runouteen vaikutti syvästi kaksi tapausta. Hänen ravintoloitsija-isänsä teki vuonna 1884 itsemurhan taloudellisten vaikeuksien takia, jolloin perheen äiti joutui ottamaan liiketoimet vastuulleen. Toinen tapaus oli, kun Larin-Kyösti karkotettiin 1892 Hämeenlinnasta hänen tapeltuaan ystävineen toisen nuorisojoukon kanssa Hämeenlinnan Tähtipuistossa. Larin-Kyösti vietti tämän karkotusajan Tuuloksessa ja tutustui sinä aikana perusteellisesti hämäläiseen kyläyhteisöön ja sen kansanihmisiin.

Hämeenlinnan lyseossa Larin-Kyöstin luokkatoverina oli Eino Leino. He valmistuivat yhdessä ylioppilaiksi 1895 ja lähtivät opiskelemaan Helsingin yliopistoon. Larin-Kyösti opiskelikin jonkin aikaa venäjän kieltä tarkoituksena ryhtyä kääntäjäksi ja virkamieheksi, mutta sitten runous vei voiton.

Ensimmäisen runokokoelmansa Tän pojan kevätrallatuksia Larin-Kyösti julkaisi 1897, ja kirjan ensipainos myytiin loppuun yhdessä kuukaudessa. Larin-Kyöstin runoissa oli huoletonta kulkuriromantiikkaa sekä kesän, Hämeen luonnon ja sen ihmisten kuvausta. Larin-Kyösti kirjoitti myös näytelmiä. Hänen tunnettuja näytelmiään olivat Juhannustulilla (1900), Kuisma ja Helinä (1902) ja Ulkosaarelaiset (1922). Jälkimmäisen pohjalta Kalle Kaarna teki vuonna 1938 samannimisen elokuvan. Larin-Kyösti myös suomensi Gustaf Frödingin runoja ja August Strindbergin teoksia.
  
Vuonna 1906 Larin-Kyösti yritti masentuneena itsemurhaa Italian matkallaan ja joutui Firenzessä mielisairaalaan. Hänen entinen lyseon luokkatoverinsa kuvanveistäjä Toivo Tuhkanen haki hänet kotiin Suomeen. Larin-Kyösti joutui viettämään jonkin aikaa Kammion sairaalassa toipumassa. Näistä kokemuksista hän teki samana vuonna Ad astra -nimisen uninäytelmän, joka julkaistiin 1924.
 
Vuonna 1912 Larin-Kyösti muutti Helsingin lähelle Oulunkylään Jokiniementielle vaatimattomaan taloonsa, jossa hän asui loppuelämänsä. 1920-luvulla Larin-Kyösti matkusteli Ranskassa, Virossa ja Unkarissa. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen 1925. Vuosina 1946 ja 1947 Larin-Kyösti vietti kesänsä Sääksmäellä, jolloin hän luonnosteli Kirkon kirot -nimistä keskiajalle sijoittuvaa näytelmää.

Larin-Kyöstin kuoltua 1948 hänen Oulunkylän talonsa siirtyi testamentilla Suomen kirjailijaliiton haltuun. Talossa ovat sittemmin asuneet muun muassa kirjailijat Oiva Paloheimo ja Daniel Katz.

Teokset

 Tän pojan kevätrallatuksia. 1897 
 Kylän lauluja. 1898 
 Kulkurin lauluja. 1899 
 Ajan käänteessä. 1899 
 Juhannustulilla, näytelmä. 1900 
 Etsijän tarina. 1901 
 Unta ja totta. 1901 
 Kuisma ja Helinä, näytelmä. 1902. Elokuvaksi kahdesti
 Tuhkimo ja kuninkaantytär. 1903 
 Kellastuneita lehtiä. 1903 
 Herra "valtuusmies". 1904 
 Musta hepo. 1904 
 Leipä ja laulu. 1905 
 Meren maininkeja. 1905 
 Ad astra. 1906 
 Särkynyt sävel. 1906 
 Lemminkäinen. 1907 
 Aarteenkaivajat. 1908 
 Dikter av Larin Kyösti. 1908 
 Vuorivaeltaja. 1908 
 Aslak Hetta. 1909 
 Katupeilin kuvia. 1910 
 Oli kerran. 1911 
 Lauluja vanhasta kaupungista. 1912 
 Tapiolassa. 1912 
 Balladeja ja muita runoja. 1913 
 Valittuja runoja. 1913 
 Sällin selkkauksia. 1914 
 Sanning och sägen. 1916 
 Lausujan runokirja. 1916 
 Sydänpäivän lauluja. 1916 
 Taikapeili. 1916 
 Korpinäkyjä 1–2. 1915–17 

 Ilja munkki. 1917 
 Tarutarha. 1918 
 Jouluyön tarina. 1918 
 Taiston tiellä. 1918 
 Ilotyttö. 1919 
 Lauluja rakkaudesta. 1919 
 Salon soittaja. 1919 
 Iloisia helkkeitä. 1920 
 Pilan pippuria ja ivan suolaa. 1921 
 Meren äärellä. 1921 
 Ulkosaarelaiset, näytelmä. 1922
 Valittuja runoja 1–2. 1913–1923 
 Kohotettu keihäs. 1921
 Valitut kertomukset. 1924 
 Vaeltava teini. 1924 
 Kruunun-perämies. 1926 
 Juvenilia, muistelmateos. 1927 
 Runovalikoima. 1929 
 Turun teinejä. 1931 
 Uusia balladeja ja legendoja. 1934 
 Kotoisilta kujilta. 1934 
 Meri soittaa.... 1937 
 Tapani Löfing. 1937 
 Tuuliajolla. 1940 
 Beata-rouvan kilvoitus. 1944 
 Huilu ja kitara. 1946 
 Lausujan runoja. 1948 
 Unta ja elämää. 1948 
 Maassa ja tähdissä. 1950 
 Valitut teokset 1–3. 1950 
 Larin-Kyöstin kauneimmat runot. 1961 
 Ota sun kaunis kantelees. 1985
 Kirkon kirot, näytelmä. kirjoitettu 1946–1947, ensiesitys 1997

Runoja laulujen sanoina 
Larin-Kyöstin runoja varsinkin varhaisimmista runokokoelmista on käytetty runsaasti laulujen sanoina eri aikoina. Tässä muutamia:
 Heilani on kuin helluntai runokokoelmasta Tän pojan kevätrallatuksia
 Helkavirsiä sekä Erotessa runokokoelmasta Kylän lauluja
 Kulkurin kannel, Itkisit joskus illoin, Suvisia suruja, Pilviä kaitselemassa, Keväisiä sointuja (P. J. Hannikaisen mukaelmana "Taas leivoset ilmassa leikkiä lyö...") ja Oravan jäljillä runokokoelmasta Kulkurin lauluja
 Itkevä huilu runokokoelmasta Kellastuneita lehtiä
 Saaristopolska (tunnetaan myös nimellä Saaristolaispolska) runokokoelmasta Meren maininkeja
Lähde:

Elokuva
 Kuisma ja Helinä, Kalle Kaarnan ohjaama elokuva vuodelta 1932
 Kuisma ja Helinä, Ilmari Unhon ohjaama elokuva vuodelta 1951

Lähteet 
 Pieni tietosanakirja.
 Taiteilijoitten Oulunkylä - Larin-Kyösti.
 Larin-Kyöstin elämäkerta Kansallisbiografiassa.
 Tyrväntö-verkko: Larin-Kyöstin iltapäivä 29.8.2004.
 Larin-Kyöstin exlibris.

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Vapaasti ladattavia Larin-Kyöstin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta.

Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Suomalaiset runoilijat
Aleksis Kiven palkinnon saajat
Vuonna 1873 syntyneet
Vuonna 1948 kuolleet