Tomi Karhunen

Tomi Karhunen (s. 29. lokakuuta 1989 Oulu) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa marraskuun maaottelutaukoon asti kestävällä sopimuksella SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ssa.

Ura

Seuraura

Junioriura
Karhunen syntyi Oulussa, mutta aloitti jääkiekon alun perin Leppävirran Kiekko -75:ssä. Tämän jälkeen hän siirtyi pelaamaan Joensuuhun ja Jokipoikiin. Hän siirtyi Oulun Kärppien A-nuoriin kaudeksi 2006–2007. Karhunen puki samalla kaudella jo kahteen SM-liigaotteluun luukkuvahdiksi, kun Jaakko Suomalainen oli sivussa.

Karhunen varattiin OHL-joukkue Sarnia Stingiin 35. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2007. Hän pelasi kauden 2007–2008 Sarniassa ja kaudeksi 2008–2009 Karhunen siirtyi Kalevan Palloon. Hän oli lähtökohtaisesti joukkueen kolmosmaalivahti ja pelasi kautensa A-nuorissa. Karhunen puki kauden aikana luukkuvahdiksi yhteen SM-liigaotteluun. Hän pelasi myös yhden Mestis-ottelun Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.

SM-liigasopimus ja vuodet haastajana
Kaudeksi 2009–2010 Karhunen vuokrattiin Mestiksen nousijajoukkue Rovaniemen Kiekkoon. Hän pelasi paljon maalivahtipulasta kärsineessä joukkueessa vain kaksi ottelua. Lokakuussa 2009 Karhunen palasi loppukaudeksi lainalle Kärppien A-nuoriin. Hän pelasi joukkueessa onnistuneen kauden ja torjui Kärpät A-nuorten Suomenmestariksi.

Toukokuussa 2010 Karhunen teki Kärppien kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän teki liigadebyyttinsä kauden yhdeksännessä ottelussa 7. lokakuuta 2010 vieraissa Tapparaa vastaan. Kärpät kuitenkin hävisi ottelun lukemin 3–1. Karhunen toimi syyskaudella kakkosmaalivahtina Petri Koivistolle, kunnes Koiviston loukkaannuttua marraskuussa 2010 Kärpät vahvisti maalivahtiosastoaan Ville Hostikalla. Hostikka oli joulutaukoon asti try-outilla ja sai loppukauden mittaisen sopimuksen. Karhunen putosi Kärppien kolmosmaalivahdiksi, mutta hän torjui liigauransa ensimmäisen nollapelin joulutauon jälkeen 28. joulukuuta 2010 vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Ottelusta oli sivussa sekä Koivisto että Hostikka. Yhteensä Karhunen pelasi kauden 2010–2011 aikana 13 runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 89,86. Hän pelasi myös kahden ottelun verran Mestis-joukkue Kiekko-Laserissa.

Huhtikuussa 2011 Karhunen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Kärppien kanssa. Kaudella 2011–2012 Karhunen pelasi Ville Hostikan kakkosmaalivahtina vain yhdeksän ottelua, torjuen niistä kuitenkin kuusi voittoa. Karhunen pelasi heti ensimmäisessä ottelussaan Jokereita vastaan nollapelin ja torjui muutenkin vakuuttavasti torjuntaprosentilla 93,17. Tammikuussa 2012 hän putosi kuitenkin Kärppien kolmosmaalivahdiksi, kun joukkue hankki yllättäen uudeksi ykkösmaalivahdikseen Johan Backlundin, vaikka maalivahtipeli kuului Kärppien vahvimpiin osa-alueisiin. Karhunen pelasi kauden aikana myös viisi ottelua Kiekko-Laserissa, joka ajautui kuitenkin konkurssiin joulukuussa 2011. Tammikuun 2012 lopulla Kärpät vuokrasi hänet loppukaudeksi Slovakian Extraliigassa pelaavaan HC Slovan Bratislavaan. Karhunen teki samalla kaksivuotisen jatkosopimuksen Kärppien kanssa. Loppukaudella hän jakoi Bratislavassa tasaisesti torjuntavastuun Branislav Konrádin kanssa ja voitti kauden päätteeksi Slovakian-mestaruuden. Kaudella 2012–2013 Karhunen toimi pääasiallisena kakkosmaalivahtina Backlundille ja torjui 24 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa.

Nousu Kärppien vastuunkantajaksi
Kauteen 2013–2014 Karhunen lähti kakkosmaalivahtina Jussi Rynnäkselle. Hänen vastuunsa jäi syyskaudella varsin vähäiseksi ja Karhunen sai 27 ensimmäisestä runkosarjaottelusta aloittaa vain neljä. Lisäksi hän pelasi yhtä monta ottelua European Trophyssa. Tammikuun 2014 lopulla Karhunen kävi kahden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Kajaanin Hokissa hakemassa pelituntumaa. Runkosarjan lopulla Rynnäs jäi esikoislapsen syntymän ja loukkaantumisten vuoksi sivuun, joten Karhunen otti pelaavan maalivahdin paikan. Hän torjui runkosarjan seitsemällä viimeisellä kierroksella kolme nollapeliä ja jatkoi Kärppien pelaavana maalivahtina myös pudotuspeleissä Rynnäksen kuntouduttua. Rynnäs aloitti finaalisarjassa Tapparaa vastaan kaksi ottelua, mutta Karhunen palasi taas Kärppien vastuunkantajaksi viidenteen finaaliotteluun ja torjui joukkueen lopulta Suomenmestaruuteen. Ratkaiseva 26. huhtikuuta 2014 pelattu seitsemäs finaaliottelu päättyi jatkoerässä lukemin 1-0. Tammikuussa 2014 Karhunen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Kärppien kanssa.

Karhunen lähti kauteen 2014–2015 kilpailemaan Kärppien ykkösmaalivahdin paikasta Iiro Tarkin kanssa. He jakoivat varsin tasaisesti torjuntavastuun runkosarjassa, mutta Karhunen sai Tarkin loukkaantumistenkin vuoksi lopulta enemmän runkosarjaotteluita tililleen. Hänet palkittiin SM-liigan joulukuun 2014 kuukauden pelaajana. Kevään 2015 pudotuspeleissä Karhusen ja Tarkin torjuntavastuun jakaminen oli hyvin tasaista. Karhunen lähti puolivälieriin Kärppien lähtökohtaisena pelaavana maalivahtina, mutta Tarkki otti aloittavan maalivahdin roolin häneltä kahteen otteeseen pudotuspelien aikana. Karhusen viimeisimmäksi playoff-otteluksi jäi 22. huhtikuuta 2015 pelattu viides finaaliottelu Tapparaa vastaan. Tarkki vaihdettiin kesken ottelun Kärppien maalinsuulle ja hän torjui Kärpät lopulta Suomenmestaruuteen seitsemännessä finaalissa.

Kausi Tapparassa
Kaudeksi 2015–2016 Karhunen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Tapparan maalinsuulle. Hänet valittiin SM-liigan helmikuun 2016 kuukauden pelaajaksi. Kevään 2016 pudotuspeleissä Karhunen torjui 15 pelaamassaan ottelussa vahvasti neljä nollapeliä, joilla hän sivusi SM-liigan pudotuspelien yhden kauden nollapeliäennätystä, johon ovat aiemmin pystyneet vain Teemu Lassila keväällä 2004 ja Antti Raanta keväällä 2013, mutta samana keväänä myös Ville Husso. Karhusella oli pudotuspelien paras torjuntaprosentti (93,6 %). Hän voitti kauden päätteeksi jo kolmannen peräkkäisen Suomenmestaruutensa. Karhunen oli myös ehdola SM-liigan parhaalle maalivahdille myönnettävän Urpo Ylönen -palkinnon voittajaksi, mutta palkinnon vei lopulta kuitenkin HIFK:n Ville Husso.

Siirtyminen KHL:ään
Kesäkuussa 2016 Karhunen käytti mahdollisuutensa siirtyä Tapparasta ulkomaille ja purki sopimuksensa joukkueen kanssa. Hän siirtyi kaudeksi 2016–2017 KHL:n kiinalaiseen laajennusjoukkue Kunlun Red Stariin. Hän jakoi varsin tasaisesti joukkueen torjuntavastuun Andrei Makarovin kanssa ja pelasi 27 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua torjuen neljä nollapeliä. Karhunen valittiin KHL:n viikon maalivahdiksi sekä 18. joulukuuta 2016 että 29. tammikuuta 2017. 

Kaudella 2017–2018 Karhunen ehti pelata Kunlunissa kahdeksan ottelua. Hän esiintyi otteluissa kohtuullisen hyvin ja Karhusen torjuntaprosentti oli 93, mutta hän jäi kuitenkin selkeäksi kakkosmaalivahdiksi ruotsalaiselle Magnus Hellbergille. Lokakuussa 2017 Kunlun asetti Karhusen siirtolistalle, josta häntä ei napannut mikään toinen seura. Seuran tiedottaja Oleg Vinokurovin mukaan Kunlun halusi tehdä maalivahtiosastollaan tilaa venäläiselle maalivahdille, sillä KHL:n sääntöjen mukaan joukkueessa täytyy olla vähintään kymmenen venäläistä tai joukkueen kotimaan kansalaisuuden omaavaa pelaajaa. Vinokurovin mukaan toisen ulkomaalaisen maalivahdin paikka pelaajakiintiössä oli parempi säästää kenttäpelaajalle. Marraskuussa Karhunen siirtyi loppukauden sopimuksella Vitjaz Podolskiin. Hän pelasi siellä vain kolme ottelua, kunnes Karhunen loukkaantui ja hänen sopimuksensa purettiin joulukuussa. Kuntouduttuaan Karhunen siirtyi tammikuussa 2018 loppukauden sopimuksella Sveitsin National Leaguen HC Ambrì-Piottaan. Hän jäi kuitenkin selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Benjamin Conzille ja pelasi vain kolme ottelua.

Karhunen siirtyi kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Brynäs IF:ään, kun joukkue tarvitsi maalivahtiosastolleen täydennystä Joacim Erikssonin pitkäaikaisen loukkaantumisen myötä. Ericssonin kuntouduttua marraskuussa 2018 hänelle ei kuitenkaan ollut enää käyttöä Brynäsissä. Joulukuussa Karhunen jätti joukkueen ja palasi loppukauden kattavalla sopimuksella Kunlun Red Starin KHL-joukkueeseen. Joukkuetta valmensi hänelle Tapparasta tuttu Jussi Tapola. Kunlunin maalivahtiosaston vahvuudesta olivat poistuneet sekä Barry Brust että Ivan Nalimov. Karhunen jatkoi loppukauden pääasiassa joukkueen kakkosmaalivahtina Aleksandr Lazušinille ja hän pelasi 12 ottelua.

Pelicansin kautta Sveitsiin
Kesällä 2019 Karhunen harjoitteli Tapparan SM-liigajoukkueen mukana. Elokuussa hän siirtyi kauden 2019–2020 kattavalla sopimuksella Pelicansiin, joka tarvitsi korvaajan Pohjois-Amerikkaan siirtyneelle Jakub Škarekille. Karhusen sopimuksessa oli purkupykälä ulkomaille siirtymisestä. Hän pelasi alkukaudella 18 runkosarjaottelua torjuen kolme nollapeliä ja kolme CHL-ottelua torjuen yhden nollapelin, kunnes marraskuun lopulla Karhunen käytti mahdollisuutensa ulkomaille siirtymisestä, kun hän teki loppukauden kattavan sopimuksen Sveitsin National Leaguessa pelaavan SC Bernin kanssa. Neljän ottelun jälkeen Karhusen asema joukkueen maalivahtiosastolla vankistui, kun seura purki alkukauden ykkösmaalivahtinsa Niklas Schlegelin sopimuksen. Hän torjui 27 ottelussa kaksi nollapeliä ja Karhusen torjuntaprosentti (92,5%) oli koko NL:n paras. Helmikuussa 2020 hän teki Bernin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Lokakuussa 2022 Karhusen uutisoitiin siirtyvän marraskuun maaottelutaukoon asti kestävällä sopimuksella Helsingin IFK:n maalinsuulle. Karhunen hankittiin ensisijaisesti paikkaamaan Roope Taposen loukkaantumista.

Maajoukkueura
Karhunen pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2006. Hän pelasi samana vuonna myös World U-17 Hockey Challengessa. Yhteensä Karhunen on pelannut neljä nuorten ja 25 poikien maaottelua.

Muuta
Karhusen isoveli Ossi on pelannut jääkiekkoa puolustajana. Nykyään hän pelaa myös pesäpallon maakuntasarjaa Joensuun Mailan kolmosjoukkueessa, jossa myös Tomi Karhunen pelasi yhden ottelun jokerilyöjänä kesällä 2015. Tomi löi ottelussa yhden juoksun. Hän on harrastanut aiemmin pesäpalloa C-junioriksi asti ja pelannut myös A-nuorten Superpestistä.

Huhtikuussa 2020 Karhunen liittyi osaksi kasvattajaseuransa Jokipoikien Mestis-joukkueen seitsemänhenkistä taustaryhmittymää, joka osti seuran taustayhtiö Mehtimäki Oy:n. Samalla seura yhdistyi II-divisioonassa pelanneen Karjalan Koplan kanssa sekä palasi alkuperäiseen Joensuun Kiekko-Pojat -nimeensä.

Karhunen oli naimisissa Marita Alatalon kanssa, joka jätti eroanomuksen avioliitosta toukokuussa 2020.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt