joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kauppakeskus Vihtori

Kauppakeskus Vihtori on Kuopion torin laidalla sijaitseva kauppakeskus, jossa on K-Supermarket, Tokmanni ja keilahalli. Lisäksi siellä on muita pienempiä liikkeitä ja yhteys Kauppakeskus Apajaan sekä Toriparkkiin. Lisäksi siellä on aiemmin ollut Anttilan liike. Anttilan konkurssin jälkeen tiloissa on toiminut Fennia ja Tokmanni.

Liikkeet kerroksittain

K. kerros 

Keilakukko Kuopio

1. kerros  

 K-Supermarket
 Synsam
 Kuopion Kenkä- ja Avainapu
 Vaahteramäen Mumma ja Pappa
 Pancho Villa
 Dressmann
 Danske Bank
 Silmäasema
 Ramboll
 Kiinteistömaailma
 Sixt Autovuokraamo

2. kerros 

Fennia
Tokmanni
Rax Pizzabuffet

Aiheesta muualla
www.kauppakeskusvihtori.fi
Kuopion kauppakeskukset

Lähteet
Margarete Depner

Margarete Depner, syntyjään Scherg, (22. maaliskuuta 1885 Brașov Itävalta-Unkari - 2. syyskuuta 1970 Brașov Romania)  oli romanialainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja kuvittaja. Hän oli taustaltaan Transilvanian saksi. 

Kun Depner syntyi, Brașov kuului Itävalta-Unkariin ja sen nimi oli Kronstadt. Hänen vanhempansa kuuluivat porvaristoon, isä omisti kangaskutomon. Tytär lähetettiin vuosiksi 1901- 1902 sisäoppilaitokseen Weimariin. Sisäoppilaitos antoi paljon opetusta musiikissa, kirjallisuudessa ja kuvataiteissa, mikä toimi tulevalle taiteilijalle herätteenä. 

Palattuaan Weimarista Depner opiskeli taidetta  kotikaupungissaan, missä oli tuohon aikaan pätevää alkeisopetusta. Niiden  päätyttyä hän matkusti vuonna 1906 Berliiniin saamaan opetusta yksityisessä taidekoulussa. Hän solmi aviolitton kirurgi Wilhelm Depnerin kanssa vuonna 1907. Aviomies perusti vuonna 1912 oman sanatorion. Ensimmäisen maailmansodan alettua, aviomies kutsuttiin kouluttamaan lääkäreitä ja Margarete Depner evakuoitiin Budapestiin, missä oli tilaisuus jatkaa taideopintoja professori István Rétisin oppilaana. 

Vuodet 1925- 1928 Depner opiskeli Münchenissä ja vuonna 1931 hän opiskeli kaksi kuukautta Berliinissä kuvanveistoa Josef Thorakin oppilaana. Samana vuotena hänen töitään oli esillä Bukarestissa kansallisessa näyttelyssä ja yksi hänen töistään palkittiin. Viimeisen opintomatkansa hän teki vuonna 1934 Pariisiin, missä hän vietti kaksi intensiivistä kuukautta Rodinin oppilaan Marcel Gimondin ateljeessa. 

Vuoteen 1945 saakka Depnerillä oli intensiivinen luomiskausi. Hänen töitään oli esillä Saksassa ja Romaniassa useissa eri näyttelyissä. Hän työskenteli maalausten ja veistosten parissa. 

Kommunistit tulivat Romaniassa valtaan toisen maailmansodan jälkeen. Depnerin aviomiehen sanatorio valtiollistettiin. Depnerin oli pakko liittyä kommunistiseen taiteilijaliittoon. Hän osallistui kaikkiin alueellisiin taidenäyttelyihin vuosina 1949- 1968. Valtakunnallisissa näyttelyissä hänen töitään oli vuosina 1953, 1954 ja 1959. 

Veistoksissaan Depner suosi klassista muotokieltä ja torjui kokeellisuuden. Hänen veistoksensa ovat sekä pienoisveistoksia että hautamuistomerkkejä.

Viitteet

Lisää aiheesta 
 http://www.lisa-fischer.at/depner.html
 Romanialaiset taidemaalarit
 Vuonna 1885 syntyneet
 Vuonna 1970 kuolleet
Millenniaalin itsehoito-opas epävarmaan aikuisuuteen

Millenniaalin itsehoito-opas epävarmaan aikuisuuteen on Ikinä-yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 1. marraskuuta 2019 levymerkillä Sakara Records.

Kappaleet

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Kaaoszine: 8/10
 Savon Sanomat:

Lähteet 

Vuoden 2021 albumit
Suomalaiset metallialbumit
Sakara Recordsin albumit
Arne Geijer

Arne Geijer (7. toukokuuta 1910 – 27. tammikuuta 1979) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja. Hän istui valtiopäivien ensimmäisessä kamarissa vuosina 1955–1976 ja toimi keskusammattijärjestö LO:n puheenjohtajana 1956–1973. Poliitikkona Geijer kampanjoi pakollisen työeläkkeen (allmän tilläggspension, ATP) puolesta vuoden 1957 kansanäänestyksessä. Ammattiyhdistysjohtajana hän oli kiinnostunut kansainvälisestä yhteistyöstä ja toimi Vapaiden ammattiyhdistysten kansainvälisen liiton puheenjohtajana vuosina 1957–65.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ammattiyhdistysjohtajat
Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 1979 kuolleet
Viding

Viding on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Eino Viding (1902–1976), yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Lauri Viding (1913–1998), yritysjohtaja ja yrittäjä, teollisuusneuvos, Eino Vidingin veli
Paavo A. Viding (1899–1965), pääjohtaja, ministeri ja vuorineuvos, Eino Vidingin veli
Klaus Solanko

Klaus Solanko (19. lokakuuta 1935 Helsinki – 25. tammikuuta 2022 Kirkkonummi) oli suomalainen arkkitehti. Solanko valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1966.

Solanko asui varhaislapsuudessa Yhdysvalloissa jossa hänen isänsä oli töissä Suomen lähetystössä Washingtonissa. Hän opiskeli arkkitehdiksi Teknillisessä Korkeakoulussa ja sai opintonsa päätökseen vuonna 1966. Hän työskenteli jo opiskeluaikanaan pääkaupunkiseudulla useissa arkkitehtitoimistoissa ja olleessaan Terttu ja Heikki Suvitien toimiston palveluksessa hän oli vuodesta 1965 lähtien ollut suunnittelemassa ja toteuttamassa projekteja Pohjois-Karjalaan. Solanko muutti perheensä kanssa vuonna 1975 Joensuuhun josta oli saanut kaupunginarkkitehdin viran.

Solanko muutti vuonna 2007 viettämään eläkepäiviään vaimonsa Liisan kanssa Kirkkonummelle, koska heidän tyttärensä asui siellä.

Lähteet 

Suomalaiset arkkitehdit
Vuonna 1935 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Eder Gama

Eder de Gama (s. 20. elokuuta 1982 Ribeirao Pires, Sao Paulo) on brasilialainen karateka ja vapaaottelija. Hän voitti Kyokushinin Etelä-Amerikan mestaruuden ja on kolminkertainen Brasilian mestari.

Karateura
Gama sijoittui 2001 Brasilian Openissa kuudenneksi.

Hän onnistui parantamaan sijoitustaan Brasilian Openissa 2005, kun hän otteli pronssimitalista Roberto E. Melloa vastaan. Gama kuitenkin hävisi mitalikamppailun. Joulukuussa hän sijoittui viidenneksi Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa Brasiliassa.

Gama onnistui saavuttamaan ensimmäisen mitalinsa Brasilian Openissa 2008 voitettuaan pronssiottelussa Fábio Furlanin. Seuraavana vuonna Gama onnistui etenemään loppuotteluun, jossa hän hävisi mestaruuden Anderson Rosalle.

Seuraavan kerran Gama eteni kymmenen joukkoon Brasilian Openissa 2012, kun hän sijoittui kuudenneksi.

Gama saavutti 2014 ensimmäisen Brasilian mestaruuden voitettuaan loppuottelussa hallitsevan mestarin Dioga Silvan.

Huhtikuussa 2015 Gama saavutti Etelä-Amerikan mestaruuden Argentiinassa voitettuaan loppuottelussa maanmiehensä Diogo Silvan.

Gama saavutti 2017 hopeaa Brasilian Openissa hävittyään loppuottelun Daniel Pereiralle.

Gama saavutti uransa toisen Brasilian mestaruuden 2018 voitettuaan loppuottelussa Alan Menezesin. Lokakuussa hän sijoittui toista kertaa viidenneksi Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa Chilessä.

Hän saavutti kolmannen Brasilian mestaruuden 2021 voitettuaan loppuottelussa Jorge Carvalhon.

Vapaaottelu
Gama aloitti vapaaottelun kotimaassaan Brasiliassa elokuussa 2008. Hän hävisi ensimmäisen ottelunsa Hercio de Souzalle takakuristuksella.

Lähteet

Brasilialaiset karatekat
Brasilialaiset vapaaottelijat
Kyokushinin harjoittajat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
8. päivä

8. Päivä on Adi L Haslan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 8. toukokuuta 2020.

Kappaleet

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit
Ketanji Brown Jackson

Ketanji Brown Jackson (s. 14. syyskuuta 1970 Washington, D.C., Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tuomari ja Yhdysvaltojen korkeimman oikeuden tuomari. Hän toimi Yhdysvaltain liittovaltion seitsemännen piirin vetoomustuomioistuimen tuomarina vuodesta 2021, jolloin presidentti Joe Biden nimitti hänet tehtävään. Helmikuussa 2022 presidentti Biden nimitti Jacksonin Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomariksi Stephen Breyerin seuraajaksi. Yhdysvaltojen senaatti hyväksyi Jacksonin ehdokkuuden 7. huhtikuuta 2022. Hän aloitti tehtävänsä lokakuussa 2022, kun korkein oikeus palasi kesätauolta. Hän on korkeimman oikeuden ensimmäinen afroamerikkalainen nainen ja koko korkeimman oikeuden historian kuudes naistuomari Sandra Day O’Connorin, Ruth Bader Ginsburgin, Sonia Sotomayorin, Elena Kaganin ja Amy Coney Barrettin jälkeen.

Senaatti hyväksyi Jacksonin ehdokkuuden äänin 53-47.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuonna 1970 syntyneet
Afroamerikkalaiset
Elävät henkilöt
Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarit
Eino Airo

Eino Airo (s. 14. heinäkuuta 1934 Marttila) on suomalainen eläkkeellä oleva teatterinäyttelijä. Pisimmän jakson hän työskenteli Jyväskylän kaupunginteatterissa. Uransa hän aloitti Turussa 1950-luvulla. Hän on urallaan näytellyt muun muassa seuraavissa kaupungeissa: Jyväskylä, Seinäjoki, Rauma, Kajaani, Mikkeli, Hämeenlinna ja Turku. Teatteritöiden ohella Airo on tehnyt jonkin verran televisiotöitä ja pieniä elokuvarooleja. Eläkkeelle jäätyään Airo ohjasi amatööriteattereiden näytelmiä.

Lähteet: 

 https://www.ksml.fi/paikalliset/2641425
 https://www.kansanuutiset.fi/artikkeli/1772072-vakiopaine-teatteri-tuo-esiin-huumepainajaisen
 https://www.ksml.fi/paikalliset/2802751
 https://www.finna.fi/Record/arto.013663160
 http://www.ilposaastamoinen.fi/musiikki/saevellykset/1978-kaisa-ja-otto
 https://reppualma.vuodatus.net/lue/2007/12/kuka-pelkaa-virginia-woolfia
 https://www.nayttelijaliitto.fi/nayttelijaliitto/kunniamerkit/kultainen-taiteilijamerkki/

Suomalaiset teatterinäyttelijät
Suomalaiset teatteriohjaajat
Elävät henkilöt
Vuonna 1934 syntyneet
Until The End

Until The End on Widescreen Moden debyyttialbumi, joka julkaistiin 14. marraskuuta 2007.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 8/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2007 esikoisalbumit
Jokelan kirkko

Jokelan kirkko oli Tuusulan Jokelan taajamassa sijainnut, vuonna 1975 valmistunut evankelis-luterilainen kirkko. Kirkko vihittiin käyttöön 22. maaliskuuta 1976. Kirkon suunnitteli jokelalainen arkkitehti Eero Askolin ja sen alttarin alttarikrusifiksin maalasi ikonitekniikalla pastori Robert de Caluwe.

Kirkon rakenteissa havaittujen kosteusongelmien ja sisäilmaongelmien vuoksi seurakunta päätti syyskuussa 2020 purkaa kirkon. Purkamista odottaneen kirkon kirkonkellot varastettiin lokakuussa 2021. Kirkko purettiin tammikuussa 2022, mutta kirkon kellotapuli säilytettiin.

Lähteet 

Tuusulan kirkkorakennukset
Suomen entiset kirkkorakennukset
The Hanging Man

The Hanging Man on Widescreen Moden toinen studioalbumi, joka julkaistiin 8. huhtikuuta 2009.

Kappaleet

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi: 4½/10
 Soundi: 
 V2.fi:

Lähteet 

Vuoden 2009 albumit
Fallen from the Sky

Fallen from the Sky on Widescreen Moden kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 7. joulukuuta 2011.

Kappaleet

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2011 albumit
Kilpiö

Kilpiö on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Esko Kilpiö (1936–2004), ruotsinsuomalainen näyttelijä
 Lauri Kilpiö (s. 1974), suomalainen säveltäjä
 Raimo Kilpiö (s. 1936), suomalainen jääkiekkoilija
 Sulo Kilpiö (s. 1936), suomalainen juristi ja Varkauden kaupunginjohtaja
 Timo Kilpiö (s. 1948), suomalainen sisustusarkkitehti
Mikko Rantasen frisbeegolfrata

Mikko Rantasen frisbeegolfrata on 18 väyläinen Nousiaisten Rästäsmäessä sijaitseva frisbeegolfrata. Rata on nimetty Nousiaisissa syntyneen jääkiekkoilija Mikko Rantasen mukaan. Rata perustettiin 2017 ja on tyypiltään metsärata.

Lähteet 

Frisbeegolfradat
Nousiainen
Openverse

Openverse on avoimen lähdekoodin hakukone avoimen sisällön etsimiseen, jota kehittää WordPress-projekti. Se hakee Creative Commons -lisentoitua ja public domainin alaista sisältöä kymmenistä eri lähteistä. Ohjelmisto on lisensoitu MIT-lisensillä.

Openverse voi hakea sisältöä 600 miljoonan kohteen joukosta.

Historia 
Creative Commons ilmoitti helmikuussa 2017 CC Searchista, avoimen lähdekoodin hakukoneesta avoimelle sisällölle, ja julkaisi sen beetaversion. CC Searchin vakaaversio ilmestyi huhtikuussa 2019.

Creative Commonsin henkilöstömuutosten jälkeen joulukuussa 2020 CC Searchille ja muutamalle muulle projektille ei enää ollut tarvittavaa henkilöstökapasiteettia. Projektit siirtyivät ylläpitotilaan, eli niiden tarjoamat palvelut pysyivät käytettävissä mutta kehitys keskeytettiin. CC Searchiin ei enää hyväksytty uusia vetopyyntöjä tai tehty muutoksia.

Huhti-toukokuussa 2021 Catherine Stihler (Creative Commons) ja Matt Mullenweg (WordPress Foundation, Automattic Inc.) ilmoittivat CC Searchin liittymisestä osaksi WordPress-projektia. Automattic maksoi Creative Commonsille hakukoneesta, palkkasi CC Search -tiimin avainhenkilöitä ja sponsoroi heidän panostaan projektiin osana Five for the Future -sitoumusta, joka on järjestelyn pääteeksi on osa WordPress-projektia, ei Automatticia. Esiteltiin myös uusi nimi, Openverse. Openverse on CC Searchin seuraaja, joka on kehitetty sen koodipohjalle. Se pyrkii olemaan laajempi avoimen sisällön hakukone, jatkamaan kehitystyötä ja kehittymään. WordPress Foundation omistaa Openversen tavaramerkin ja muut immateriaalioikeudet. Joulukuusta alkaen CC Searchin käyttäjät ohjataan Openverseen.

Ominaisuudet 
Openverse hakee monipuolisesti erilaisia avoimia sisältöjä, kuten kuvaa, ääntä, kappaleita, sampleja ja podcasteja. Tuki videolle ja 3D-malleille on kehitteillä. Hakuja voi muun muassa rajata luokan, tiedostomuodon, koon, lähteen ja lisenssiehtojen mukaan. Openverse on saatavilla laajennoksena verkkoselaimiin, kuten Firefoxiin.

Kehittäjille 
Openverseä voi isännöidä itse Docker-säiliöissä. WordPress-projekti tarjoaa isännöimänsä Openverse-ilmentymän rajapinnan muiden käyttöön. Projektin kestävyyden varmistamiseksi, sen käytöstä saatetaan alkaa periä maksua raskaasta tai kaupallisesta käytöstä.

Hakukoneen lähteet 
Openverse hakee sisältöä kymmenistä eri lähteistä, kuten Wikimedia Commonsista, Europeanasta, Finnasta ja Flickristä.

Katso myös 
 Avoin sisältö

Lähteet 
 Episode 8: The Commons of Images – WP Briefing, podcast-jakso Openversestä

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Openverse
 Openversen kehittäjäsivusto
 Openversen kehittäjän käsikirja
 Openversen rajapinta
 Openversen Git-arkistot

Hakukoneet
William Henry Draper

William Henry Draper (19. joulukuuta 1855 Kenilworth, Warwickshire, Englanti − 9. elokuuta 1933 Clifton, Bristol) oli englantilainen hymnologi, pappi ja virsirunoilija.

Draper opiskeli Keble Collagessa, Oxfordissa ja hänet vihittiin papiksi vuonna 1880. Hän toimi pappina mm  Alfretonissa, Shrewsburyssä ja Yorkshiressä sekä Lontoon Temple Churchv- kirkon "Master of the Temple" -pappina ennen eläkkeelle jäämistään.

Hän kirjoitti virsiä ja julkaisi niitä eri lehdissä, kuten The Guardianissa ja Church Monthlyssä. Hänen kirjoittamiaan virsiä on noin 60 ja hän julkaisi muutaman laulukirjan The Victoria Book of Hymns (1897), Hymns for Holy Week (1898), A Memorial Service for Them That Are Fallen Asleep in Christ  (1898) sekä The Way of the Cross.

Draper tunnetaan erityisesti Franciscus Assisilaisen Aurinkolaulun Il canto de Fratre Sole tai Cantoco dlele Creaturen englanninkelisen käännöksen ja virsimuokkauksen All Creatures of our God and King tekijänä. Assisilaisen Aurinkolaulu ei ole runomuotoinen virrenomainen laulu. Sen Draper on muokannut säkeistömuotoiseksi lasten jumalanpalvelusta varten helluntain aikana vuosien 1899−1919 välisenä aikana. Draperin muokkaus on vuorostaan pohjana useille eri kielille käännetylle virrelle, kuten suomenkieliselle käännökselle.

Lähteet 

Englantilaiset virsirunoilijat
Brittiläiset papit
Vuonna 1855 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet
Jean Francois Borderies

Étienne-Jean-François Borderies (24. tammikuuta 1764 Montaubau, Ranska - 4. elokuuta 1832 Versailles, Ranska) oli ranskalainen katolinen piispa ja hengellisten runojen kirjoittaja.

Bordiersin elämänvaiheista on vähän tietoa. Hän opiskeli Collège Sainte-Barbe -korkeakoulussa Pariisissa. Ranskan vallankumouksen koittaessa hänen oli lähdettävä maanpakoon Hollantiin, Saksaan ja Englantiin. Vuonna 1802 hänestä tuli pappi Lalandeen, vuonna 1819 Sant Denisin arkkidiakoni, ja hänet vihittiin Versaillesin piispaksi 29. heinäkuuta 1827.

Hänet tunnetaan ennen kaikkea englantilaisen John Francis Waden kirjoittaman joululaulun Adeste fidelesin muokkaajana. Hän on kirjoittanut Waden nelisäkeistöiseen lauluun kolme latinankielistä lisäsäkeistöä vuonna 1822.

Lähteet 

 Virsirunoilijat
 Vuonna 1764 syntyneet
 Vuonna 1832 kuolleet

Katoliset piispat
Alberts Traubergs

Alberts Traubergs (; 1881–1908) oli latvialaissyntyinen vallankumouksellinen, jonka johtama ryhmä teki Venäjällä vuosina 1906–1907 useita terroristisia salamurhaiskuja sosialistivallankumouksellisen puolueen eli ”eserrien” nimissä. Hänet tunnettiin vallankumouksellisella salanimellä Karl. Hän piileskeli kiinnijäämiseensä saakka Suomen suuriruhtinaskunnan alueella Karjalankannaksella.

Traubergs oli alkujaan Riian käräjoikeuden kirjuri. Hän oli 1890-luvulta alkaen sosiaalidemokraatti ja kuului Latvian sosiaalidemokraattiseen liittoon, mutta liittyi sosialistivallankumouksellisiin vallankumouksen jälkeen vuonna 1906. Hän organisoi samana vuonna eserrien pohjoisen alueen puoluejärjestön alaisen ”lentävän taisteluosaston”. Traubergsin ryhmä, joka tunnettiin myös Karlin ryhmänä, kuului Venäjän pelätyimpiin ja toimi usein omin päin ilman puolueen ohjeita. Kun pidätykset tuhosivat Lev Zilberbergin johtaman eserrien keskuskomitean taisteluosaston talvella 1907, tuli Traubergsin ryhmästä suoraan keskuskomitean alainen.

Traubergsin ryhmä salamurhasi muun muassa Semjonovin kaartinrykmentin komentajan, kenraali Georgi Minin elokuussa 1906, ylisotaprokuraattori, kenraali Vladimir Pavlovin myöhemmin samana vuonna, Derjabinskin vankilan johtajan tammikuussa 1907, vankilanjohtajat Pietarissa ja Pihkovassa elokuussa 1907 sekä Venäjän vankeinhoitohallinnon johtajan Aleksandr Maksimovskin lokakuussa 1907.

Traubergs asui vuosina 1906–1907 Karjalankannaksen Kuokkalassa ja Kellomäellä, mistä käsin hänen ryhmänsä iskut suunniteltiin. Suomen viranomaiset käytännössä suojelivat venäläisiä vallankumouksellisia, kunnes vuoden 1907 lopulla Venäjän pääministeri Pjotr Stolypin uhkasi julistaa Viipurin läänin sotatilaan, jos Venäjän viranomaisille ei annettaisi tehokasta virka-apua terroristien vangitsemisessa. Traubergsin ryhmän asettuminen eserrien keskuskomitean alaisuuteen oli paljastanut sen sijainnin puolueen johtoon kuuluneelle ilmiantajalle Jevno Azefille, joka kavalsi sen Ohranalle eli salaiselle poliisille. Azefin antaman vihjeen ansiosta Traubergs ja kaksi hänen ryhmäänsä kuulunutta naista onnistuttiin vangitsemaan 5. joulukuuta 1907 Ohranan ja Suomen poliisin yhteisessä ratsiassa Kellomäellä sijainneesta huvilasta, jossa Traubergs oli asunut nimellä Herman Holst. Pietarin piirisotaoikeus tuomitsi Traubergsin ja kolme muuta ryhmän jäsentä kuolemaan 24. toukokuuta 1908. Heidät hirtettiin Pietarissa muutamaa päivää myöhemmin.

Lähteet

Latvialaiset henkilöt
Venäläiset vallankumoukselliset
Venäläiset terroristit
Venäläiset teloitetut
Vuonna 1881 syntyneet
Vuonna 1908 kuolleet
Manuela Custer

Manuela Custer on italialainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan mezzosopraano.

Novarassa syntynyt Custer teki debyyttinsä Torinon Teatro Regiossa vuonna 1985. Hän eteni kansainväliselle uralle, joka on johtanut esiintymisiin merkittävissä oopperataloissa ja konserttisaleissa esimerkiksi Monacossa, Venetsiassa, Salzburgissa, Detroitissa, Wienissä, Firenzessä, Madridissa, Barcelonassa, Amsterdamissa, Edinburghissa, Roomassa, Pariisissa, Sevillassa, Lyonissa, Leipzigissä ja Lontoossa. Kapellimestareita, joiden johdolla Custer on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa John Eliot Gardiner, Myung-whun Chung, Riccardo Chailly, Richard Bonynge, Andrea Marcon, Gianandrea Noseda, Giuliano Carella, Jesús López-Cobos, Fabio Luisi, Daniel Harding, Claudio Scimone, Gianluigi Gelmetti, Marco Guidarini, Fabio Biondi, Christophe Rousset, Marcello Viotti, Salvatore Accardo, Aldo Ceccato ja Renato Palumbo.

Custerin ohjelmiston ulottunut barokkimusiikista ja bel canto -tyylin edustajien teoksista aikansa säveltäjien musiikkiin. Ensimmäisen esiintymisensä Milanon La Scalassa Custer teki Gardinerin johdolla Claude Debussyn teoksen La Damoiselle élue tulkinnassa. Custer on sekä osallistunut kokonaisten oopperoiden levytyksiin että tehnyt resitaalilevytyksiä lukuisille levymerkeille, joihin ovat kuuluneet Opera Rara, Naïve Records ja Virgin Classics.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Italialaiset oopperalaulajat
Mezzosopraanot
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Ice Age: Buck Wildin seikkailut

Ice Age: Buck Wildin seikkailut () on vuonna 2022 julkaistu yhdysvaltalainen tietokoneanimaatioelokuva, jonka on ohjannut John C. Donkin. Elokuvan on käsikirjoittanut Ray DeLaurentis, William Schifri ja Jim Hecht. Se on Ice Age-elokuvasarjan kuudennes osa ja jatko-osa vuoden 2016 elokuvalle Ice Age 5: Törmäyskurssilla. Elokuva julkaistiin Disney+-tilausvideopalvelussa Suomessa 25. maaliskuuta. Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa Disney+:aan 18. tammikuuta 2022 ja Suomessa 25. maaliskuuta 2022. Elokuvassa seurataan kahden opossumiveljen Crashin ja Eddien seikkailua Buck Wildin kanssa.

Elokuva sai negatiivisen vastaanoton.

Ääninäyttelijät

Lähteet 

Vuoden 2022 yhdysvaltalaiset elokuvat
Disneyn animaatioelokuvat
20th Century Studiosin elokuvat
Disney+-alkuperäiselokuvat
Ice Age -elokuvat
Everlasting Flame

Everlasting Flame on Dreamtalen kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 1. huhtikuuta 2022.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 9/10
 Kaaoszine: 
 Metalliluola: 8/10
 Soundi:

Kokoonpano 
 Nitte Valo – laulu
 Jarno Vitri – laulu
 Rami Keränen – kitara & taustalaulu
 Akseli Kaasalainen – koskettimet
 Arto Pitkänen – rummut
 Zsolt Szilagyi – kitara & taustalaulu
 Mikko Hepo-oja – basso

Lähteet 

Vuoden 2022 albumit
Dreamtalen albumit
Ville Kankare

Ville Olli Sakari Kankare (13. toukokuuta 1991)  on suomalainen tubettaja ja sisällöntuottaja. YouTubessa hänet tunnetaan nimellä Vinkare. YouTube-kanavalleen hän omin sanoin julkaisee "monipuolista sisältöä omasta elämästä" ja kertoo olevansa erityisen kiinnostunut valo- ja videokuvaamisesta. Kanavalla on  tilaajaa (huhtikuu, 2022). Kankare myös julkaisee aktiivisesti sisältöä myös muille sosiaalisen median alustoille, kuten Instagramiin, jossa hänellä on  seuraajaa (maaliskuu, 2022).  

Kankare tuottaa myös sisältöä nimellä KONTS- toimisto sosiaalisen median eri kanaviin yhdessä Eetu Pesosen, Matias Latvalan, Jesse Braunin, Mikael Lillebergin ja Matias Auramon kanssa.

Kankare on palkittu Creator Awards Finland -gaalassa Vuoden kuvaus ja editointi -palkinnolla vuonna 2020. Samassa gaalassa hänet palkittiin yhdessä tubettaja Eetu Pesosen kanssa Vuoden podcast -palkinnolla.

Alun perin Kankare tuli tunnetuksi Youtube-kanavalta KKKGroup (nykyinen Krouppi), joka luotiin 20. kesäkuuta 2006. Kanavalle Kankare yhdessä kavereidensa Iiron ja Petterin kanssa julkaisi huumori- sekä sketsivideoita. Myöhemmin Petteri kuitenkin lähti sketsiryhmästä. Emppu Koivula liittyi ryhmään 2009. Vuoden 2015 jälkeen kanavalle ei ole tullut videoita, mutta sillä on yhä  tilaajaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Vinkare YouTube-kanava

 
 
 
 
 
 
 
 

Suomalaiset tubettajat
Videobloginpitäjät
TOS-1

TOS-1 () on alun perin neuvostovalmisteinen 220 mm raketinheitin. Se on ollut Neuvostoliiton ja Venäjän käytössä vuodesta 1988 alkaen. Raketinheitin on sijoitettu taistelupanssarivaunuista tunnetulle T-72-alustalle. Heittimestä on olemassa sekä 30- että 24-putkinen versio, TOS-1M ja TOS-1A.

Käyttäjämaat 

 , 52 kpl
 , 36 kpl
 , osa Venäjän ja Armenian välistä asesopimusta
 , 12 kpl
 , 3 kpl
 , noin 45 kpl TOS-1A -mallia sekä joitakin TOS-2 -heittimiä
 , Saudi-Arabian kuninkaallisten maavoimien käytössä. Maa sai lisenssin TOS-1A -heittimien valmistamiseen vuonna 2017.
 , 8+ kpl

Entiset käyttäjämaat:
 , heittimet siirtyivät Venäjän käyttöön

Käyttö 
Neuvostoliitto on käyttänyt TOS-1-järjestelmää Afganistanissa 1980-luvulla sekä sittemmin myös Tšetšeniassa ja Syyriassa. Helmikuussa 2022 raketinheittimistä tehtiin havaintoja myös lähellä Ukrainan rajaa sijaitsevassa Belgorodissa, Venäjällä.

Katso myös 
 Termobaarinen pommi

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 
 

Rakettiaseet
Taina Pieski

Taina Maarit Pieski (s. 1967 Helsinki) on Utsjoen kunnanjohtaja.

Pieski on sukutaustaltaan Utsjoelta. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri. Hän opiskeli Jyväskylän yliopistossa pääaineenaan puheviestintää ja sivuaineinaan yhteiskuntapolitiikkaa, valtio-oppia, aikuiskasvatusta ja tiedotusoppia. Hän on työskennellyt liikenne- ja viestintäministeriön, sosiaali- ja terveysministeriön sekä ympäristöministeriön palveluksessa. 

Pieski valittiin Utsjoen kunnanjohtajaksi 31. tammikuuta 2022.

Lähteet 

Utsjoen kunnanjohtajat
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Million Dollar Tones

Million Dollar Tones on yli vuosikymmenen ajan toiminut eteläsuomalainen kahdeksanhenkinen rhythm and blues- ja rock and roll -yhtye, jonka soittimia ovat mm. rummut, basso, kitara, laulu ja piano. Million Dollar Tones on julkaissut urallaan kolme  pitkäsoittoa: "Crazy!" (2016, Jungle Records), "That´s Right!" (2019, Bluelight Records) sekä "Come On!" (2022, Bluelight Records).

Yhtyeen jäsenet 
 Antti Pajula (laulu)
 Albert Hallikainen (kitara)
 Ari Toivonen (tenorisaksofoni ja huuliharppu)
 Petri Rinta-Opas (baritonisaksofoni)
 Markus Packalen (kontrabasso)
 Marko "Lankku" Lamminmäki (rummut ja lyömäsoittimet)
 Timo Uusiheimo (piano)
 Ide Miettinen (trumpetti)

Lähteet 

Suomalaiset rhythm and blues -yhtyeet‎
Suomalaiset rockyhtyeet
Per Ollén

Lars Per Ollén (3. joulukuuta 1845 Sorunda, Södermanland, Ruotsi − 2. toukokuuta 1904 Tukholma) oli ruotsalainen toimittaja, virsirunoilija ja raittiusliikkeen kannattaja.

Ollén opiskeli teologiaa, mutta voimistuva vapaakirkollinen liike sai hänet vuonna 1878 keskeyttämään opintonsa Upsalan yliopistossa. Hän perusti lähetyskirjakaupan Tukholmaan ja johti sitä vuosina 1878−1898. Lankonsa A. P. Larssonin kanssa hän alkoi vuonna 1890 julkaista Tukholman ensimmäistä kristillistä viikkolehteä "Svenska Morgonbladet", joka ilmestyi taloudellisista vaikeuksista huolimatta lähes 70 vuotta ruotsalaisen vapaakirkollisuuden, lähinnä Ruotsin lähetysliiton keskeisenä äänitorvena. Ollén toimi lehden päätoimittajana kuolemaansa saakka. 

Hän oli raittiukliikkeen kannattaja ja rauhanaktivisti. Hän puolusti äänioikeuden laajentamista, koska se hänen mukaansa edistäisi raittiutta. Hän toimi useissa luottamustehtävissä vapaakirkoissa ja raittiusliikkeissä, mm. Ruotsin lähetysliiton (Svenska Missionsförbundet) hallituksessa.

Hän on yhdessä Joël Blomqvistin kanssa kirjoittanut hengellisen laulun "O hur saligt att få vandra" vuonna 1876. Kun laulu julkaistiin Sabbatsklockan ja Sanningsvittnet - lehdissä, tekijäksi mainittiin vain Blomqvist, mutta hän on myöhemmin tarkentanut tietoja ja Ollén on lisätty virren tekijäksi, tosin hänen osuutensa lienee ollut melko pieni.

Laulu on julkaistu myös muutamissa suomenkielisissä virsi - ja laulukirjoissa. Ruotsin kirkon virsikirjassa se on virsi 300 "Autuaina kotiin käymme sekä Seurakunta laulaa -kirjassa laulu 505. Se on Siionin kannel -kirjassa, laulu 492 "On niin autuasta päästä"  ja Hengellinen laulukirja -kirjassa, laulu 407 "On niin autuasta käydä".

Lähteet 

Ruotsalaiset virsirunoilijat
Ruotsalaiset lauluntekijät
Ruotsalaiset päätoimittajat
Vuonna 1854 syntyneet
Vuonna 1904 kuolleet
Kirjavaras (elokuva)

Kirjavaras (The Book Thief) on vuonna 2013 julkaistu elokuva Liesel-tytöstä, ja hänen elämästään toisen maailmansodan aikana Natsi-Saksassa. Hänen äitinsä joutuu jättämään Lieselin saksalaiselle adoptio perheelle suojellakseen häntä, koska tämä oli kommunisti. Myöhemmin elokuvan aikana Lieselin adoptio perhe joutuu piilottelemaan nuorta juutalaismiestä Maxia (Ben Schnetzer), jonka kanssa Liesel ystävystyy.

Elokuvan on ohjannut Brian Percival, ja siinä näyttelee muun muassa Geoffrey Rush, Emily Watson, ja Sophie Nelisse. Elokuva perustuu Markus Zusakin vuonna 2005 julkaistuun romaaniin, joka on ollut iso myynti ja arvostelu menestys. Myös elokuvassa kuolema toimii tarinan kertojana.

John Williamsin musiikki oli Oscar-  Golden Go¨lobe- ja BAFTA-palkinnon ehdokkaana.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuoden 2013 elokuvat
Sven Larson

Sven Larson, Sven Georg Larsson (15. tammikuuta 1905 Falun, Taalainmaa, Ruotsi - 5. marraskuuta 2004, Tysslinge, Västmanland) oli ruotsalainen toimittaja ja virsrunoilija.

Larson oli ruotsalaisen pinenen vapaakirkon Örebromission jäsen. Örebromisson oli alkuaan örebrolaisen Filadeldiakirkon lähetysosasto ja kuului osana Ruotsin Baptistiliikkeeseen. 1990 luvulta alkaen osa "Evangeliska frikyrkan" nimistä vapaakirkkoa.

Larson oli Örebromissionen kustannustoimittaja. Hän on julkaissut muutamia runokokoelmia.  Ruotsin kirkon virsikirjan ekumeenisessa osassa on hänen kirjoittamansa adventtivirsi "Kristus kommer - Davids son". Suomenkielisessä virsikirjassa se on Pekka Turusen kääntämänä ja Niilo Rauhalan uudistamana virsi "Kristus, poika Daavidin". Se on myös Siionin laulut -kirjassa.

Lähteet 

 Ruotsalaiset virsirunoilijat
 Vuonna 1905 syntyneet
 Vuonna 2004 kuolleet
Jean-Paul Mauric

Jean-Paul Mauric (17. kesäkuuta 1933 – 5. tammikuuta 1971) oli ranskalainen laulaja. Mauric opiskeli Tolounin konservatoriossa ja sai levytyssopimuksen voitettuaan kykykilpailun Théâtre Marignyssa Pariisissa 1957.

Mauric valittiin 18. helmikuuta 1961 pidetyssä karsinnassa edustamaan Ranskaa saman vuoden Eurovision laulukilpailuun kappaleella Printemps (avril carillonne). 18. maaliskuuta pidetyssä kansainvälisessä kilpailussa Mauric sijoittui neljänneksi.

Mauric kuoli 37-vuotiaana kardiomyopatiaan.

Diskografia

Albumit
La Nuit De L'Eté (1963)

EP:t
Come Prima, Tu Me Donnes (1958)
On M'A Dit (1958)
Si Tu Viens Chez Moi (1959)
Toi Je T'aime D'amour (1959)
Hula Hoop! (1959)
Moi J'étais Pour Elle (1960)
Je Te Tendrai Les Bras (1961)
Tu Peux (1961)
Mes Printemps Perdus (1961)
La Nuit De L'Été (1961)
4 Slow-Rock (1961)
Le Train De L'Amitié (1961)
Sur Le Chemin De Las Vegas (1962)
Twist Avec Maman (1962)
Un Vieil Air De Scotto (1962)
J'irai A Ton Mariage (1963)
Printemps (1966)
Les Fiancés D' Auvergne (1966)

Lähteet

Ranskalaiset laulajat
Ranskan euroviisuedustajat
Vuoden 1961 euroviisuedustajat
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 1971 kuolleet
Franca di Rienzo

Franca di Rienzo (s. 11. joulukuuta 1938) on ranskalainen italialaissyntyinen laulaja. Di Rienzo voitti Sveitsin euroviisukarsintana toimineen Concours Eurovision -laulukilpailun 6. helmikuuta 1961 kappaleella Nous aurons demain ja tuli näin valituksi Sveitsin edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa di Rienzo sijoittui kolmanneksi.

1963 di Rienzo edusti Sveitsiä Sopotin laulufestivaaleilla Puolassa. Myöhemmin di Rienzo toimi ranskalaisen folkyhtye Les Troubadoursin solistina. Di Rienzo esitti Marie-Antoinettea La Révolution français -musikaalissa Pariisin Palais des Sportsissa 1973.

Lähteet

Ranskalaiset laulajat
Sveitsin euroviisuedustajat
Vuoden 1961 euroviisuedustajat
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Popasna

Popasna (; ) on kaupunki Itä-Ukrainassa Luhanskin alueen Sjevjerodonetskin piirissä. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 19 672 (2021 alussa).

Kaupunki oli ennen Ukrainan heinäkuun 2020 alueuudistusta Popasnan piirin hallintokeskus. Tuolloin kaupunki ja suuri osa aiempaa piiriä siirtyi osaksi uutta Sjevjerodonetskin piiriä. Piirin itäosat jäivät tällöin kapinallisalueelle, eli vuonna 2014 Venäjän tukemana käynnistetyn Itä-Ukrainan sodan aikana perustetun, laittoman Venäjän nukkehallinnon ohjaukseen.

Lähteet

Aiheesta muualla

Luhanskin alueen kaupungit
Sjevjerodonetskin piiri
Lars Johan Nyblom

Lars Johan Nyblom (19. syyskuuta 1844 Långaryd, Smoolanti, Ruotsi − 21. syyskuuta 1908 Spekeröd, Bohuslän) oli ruotsalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija.

Nyblom vihittiin papiksi vuonna 1872 ja hänestä tuli vuonna 1874 Kungshamin seurakunnan komministeri sekä Spekerödin kirkkoherra seurakunnan vuonna 1881.

Nyblom oli saanut vaikutteita kasvuympäristönsä herätysliikkeistä. Pappina Göteborgin hiippakunnssa, Spekerödissä hän tutustui schartaulaisuuteen ja liikkeen tuolloin johtohamonavaikuttaneeseen pappiin Lars Nyborgiin. Nyblom kirjoitti runija ja virsiä. Sen oletetaan olleen seurausta sille, että hän menetti vuonna 1985 neljä lastaan. Samana vuotena hän julkaisi laulukokoelman "Vid älskade barns bortgång. Avskedsord". Vuonna 1900 hän julkaisi kokoelman virsiä ja kaksi vuotta myöhemmin laajennetun kokoelman "Vid nådastolen: adliga sånger."

Vuoden 1911 virsikirjaehdotukseen otettiin mukaan kokoelman virsi "Nu är en dag förflutit", jolla oli otsikkona "Söndagsafton" (Sunnuntai-ilta), lyhennettynä ja muokattuna ja se tuli vuoden 1937 Ruotsin kirkon virsikirjaan. Vuoden 1986 virsikirjassa se Jan Arvid Hellströmin muokkaamna virsi 513 "Nu vilans dag förflutit". Suomeksi virsi on käännetty ns. Luulajan virsikirjaan 1968, virsi 454 "Oi Jeesus, suojassasi  Sä hoidit lapsiasi", kääntäjänä Willam Snell. Vuoden 2002 suomenkielisessä virsikirjassa se on Niilo Rauhalan vuonna 1998 kääntämänä "Oi Herra, hoidit meitä, veit lepopäivän teitä."

Lähteet 

Ruotsalaiset virsirunoilijat
Ruotsalaiset papit
Vuonna 1844 syntyneet
Vuonna 1908 kuolleet
Eleonore Schwarz

Eleonore Schwarz (s. 1936, Wien) on itävaltalainen oopperalaulaja. Schwarz lauloi 1960- ja 1970-luvuilla Wienin Volksoperissa.

Schwarz edusti Itävaltaa vuoden 1962 Eurovision laulukilpailussa kappaleella Nur in der Wiener Luft, joka sijoittui kilpailussa jaetulle viimeiselle sijalle nollalla pisteellä.

Lähteet

Itävaltalaiset oopperalaulajat
Itävallan euroviisuedustajat
Vuoden 1962 euroviisuedustajat
Vuonna 1936 syntyneet
Elävät henkilöt
Alex Horne

Alexander James Jeffery Horne (s. 10. syyskuuta 1978) on brittiläinen koomikko. Horne on luonut Suurmestari UK -ohjelman, jossa hän toimii myös Suurmestarin assistenttina. Horne on esiintynyt muissa viihdeohjelmissa, kuten 8 Out of 10 Cats Does Countdown ja Never Mind the Buzzcocks. Hänellä on viiden muusikon kanssa komediayhtye, The Horne Section, jonka johtajana hän toimii.

Yksityiselämä 
Horne on naimisissa Rachel Hornen kanssa ja heillä on kolme poikaa.

Televisio-ohjelmat

Lähteet

Aiheesta muualla 
 https://www.alexhorne.com/

Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Brittiläiset koomikot
Tuoni (mytologia)

Tuoni oli Suomalaisessa mytologiassa  tuonelan (eli alamaailman) jumala ja pimeyden ilmentymä. Hän oli Tuonettaren aviomies. Heidän lapsiaan olivat kärsimyksen jumalat Kipu-Tyttö, Tuonenpoika ja Loviatar, sekä Tuonen tytti, Vammatar ja Kalma. Ihmisen muodossa Tuoni näyttää vanhalta mieheltä, jolla on molemmissa käsissään vain kolme sormea ja päässään pimeyden hattu.

Lähteet 

Suomalainen mytologia
Nikotiinipussi

Nikotiinipussi tai nikotiininuuska ovat valkoisia valmiiksi annosteltuja pusseja, jotka sisältävät joko tupakasta peräisin olevaa nikotiinia tai synteettistä nikotiinia, mutta eivät tupakan lehtiä, pölyä tai vartta. Niitä voidaan kuvailla nuuskan tupakattomaksi versioksi..

Käyttääkseen nikotiinipussia käyttäjä laittaa annospussin ylähuulen ja ikenien väliin ja jättää sen sinne, jolloin pussissa oleva nikotiini ja maku vapautuvat. Kun pussista on imeytynyt nikotiini käyttäjän elimistöön, voi käytetyn pussin hävittää talousjätteen mukana. Monilla tuotemerkeillä on säilytystila yläkotelossa (”yläboksi”), jossa käytetyt pussit voidaan säilyttää, jos roskakoria ei ole helposti saatavilla. Nikotiinipussit eivät ole purutupakkaa, sillä käyttäjän ei tarvitse sylkeä, koska pussien sisältö pysyy pussien sisällä käytön aikana. Käytön aikana ei tapahdu palamista, kuten esimerkiksi savukkeissa.

Nikotiinipussien lainsäädäntö 
Nikotiinipusseja säännellään eri tavalla eri puolilla maailmaa. Joissakin maissa, kuten Norjassa ja Kanadassa, niiden myynti sekatavarakaupoissa on kielletty, koska ne luokitellaan uudeksi vaihtoehtoiseksi tupakkatuotteeksi. Muissa maissa niitä myydään vapaasti, koska niitä ei tupakan puutteen vuoksi luokitella tupakkatuotteeksi. Oletetaan, että nikotiinipussit luokitellaan tupakkatuotteiksi Yhdysvalloissa, koska ne sisältävät tupakasta saatua nikotiinia.

Vaikka nikotiinipusseja ei säädellä tarkasti Euroopan unionissa, niihin pätevät kuitenkin jo Euroopan unionin laajuisesti CLP-asetuksen (EC) 1272/2008 pohjalta annettu lainsäädäntö.

Nikotiinipusseja ei saa myydä Suomessa ilman lääkelupaa. Nikotiinipussit luokitellaan Suomessa joko itsehoito- tai reseptilääkkeiksi, jolloin niitä maahantuodessa tulee olla asiaankuuluva tuontilupa, esimerkiksi lääkärin määräämä resepti. Lääkäri voi määrätä reseptin perustuen ohjeeseen eurooppalaisesta lääkemääräyksestä. Kyse on EU-jäsenvaltioiden välisestä harmonisoidusta toimenpiteestä, jossa jokainen jäsenvaltio suostuu tunnustamaan muissa jäsenvaltioissa määrätyt reseptit. Ehtona on, että resepti noudattaa direktiivissä 2012/52/EU määriteltyä formaattia. 

Nikotiinipussien etäkauppa sekä Suomessa markkinoilla olevien nikotiinikorvaustuotteiden myynti ja tuontimäärä onkin lisääntynyt viime aikoina roimasti.

Lähteet 

Tupakka
Tuonetar

Tuonetar on alamaailman kuningatar suomalaisessa mytologiassa.

Tuonetar on Tuonin vaimo, yhdessä he hallitsevat tuonelaa.

Kalevalassa Väinämöinen saapuu heidän valtakuntaansa ja Tuonetar on iloinen voidessaan tarjota hänelle kultaisen olutkupin, mutta kun Väinämöinen katsoo tarkemmin, hän näkee, että se on oikeasti mustaa myrkkyä, joka on tehty sammakon kuteesta, nuorista myrkyllisistä käärmeistä, liskoista, kaloista ja madoista. Jos ihminen juo unohduksen oluena tunnetun juoman, hän unohtaa olemassaolonsa, eikä voi palata elävien maahan, sillä vain Tuonetar ja Tuonin lapset saivat poistua tuonelasta.

Kun Väinämöinen pyytää Tuonetarta paljastamaan kolme etsimäänsä taikasanaa, tämä kieltäytyy ja vannoo, ettei Väinämöinen koskaan pääsisi tuonelasta hengissä. Sitten Tuonetar nukuttaa väinämöisen taikasauvallaan ja käskee kolmisormista poikaansa kutomaan tuhat rauta- ja kupariverkkoa, joilla Väinämöinen saataisiin kiinni, jos tämä yrittäisi paeta Tuonen virtaa pitkin. Väinämöinen kuitenkin onnistuu pakenemaan muuttumalla käärmeeksi ja uimalla verkkojen läpi, ja palatessaan Kalevalaan hän varoittaa ihmisiä tekemästä syntiä, etteivät päätyisi tuonelaan.

Tuonetar tunnetaan kuoleman neitsyenä ja maanalaisten maailmojen jumalattarena. Hän on Kipu-Tytön, Tuoninpojan, Tuonen tytin, Kivuttaren, Vammattaren, Kalman ja Loviatarin, sekä lukuisten vitsausten, sairauksien, demonien ja hirviöiden äiti.

Viitteet 
Kalevalan henkilöt
Suomalainen mytologia
Ikäheimonen

Ikäheimonen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Ilmi Järvelin (o.s. Ikäheimonen) (1926−2002), kirjastonhoitaja, koulutoimentarkastaja ja historiantutkija
Mauno Ikäheimonen, Jouko Sorva, (1927–2022), toimittaja ja kirjailija
Reijo Ikäheimonen (1943−2015), mainosalan toimija ja toimitusjohtaja
Ellen Winther

Ellen Winther Lembourn (o.s. Sørensen, 11. elokuuta 1933 – 13. elokuuta 2011) oli tanskalainen oopperalaulaja ja näyttelijä. Winther aloitti uransa 1957 Tanskan kuninkaallisessa teatterissa, jossa toimi vuoteen 1987 laulajana ja näyttelijänä.

Winther voitti Dansk Melodi Grand Prixin 1962 kappaleella Vuggevise ja edusti näin Tanskaa saman vuoden Eurovision laulukilpailussa. Kansainvälisessä laulukilpailussa Winther sijoittui jaetulle kymmenennelle sijalle.

Wintherille myönnettiin 1983 Dannebrogin ritarikunnan kunniamerkki.

Winther oli naimisissa pianisti John Wintherin kanssa ja sai tämän kanssa kaksi lasta. Myöhemmin Winther oli naimisissa poliitikko Hans Jørgen Lembournin kanssa lähes 25 vuotta miehen kuolemaan 1997.

Filmografia
De sjove år (1959)
Landmandsliv (1965)
I den grønne skov (1968)
Sønnen fra Vingården (1975)
Kassen stemmer (1976)
Midt om natten (1984)
Kampen om den røde ko (1987)
Jydekompagniet (1988)
Kun en pige (1995)

Lähteet

Tanskalaiset oopperalaulajat
Tanskalaiset näyttelijät
Tanskan euroviisuedustajat
Vuoden 1962 euroviisuedustajat
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet
Jenna Ortega

Jenna Marie Ortega (s. 27. syyskuuta 2002 Coachella Valley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä elokuvissa Insidious: Chapter 2 (2013), Iron Man 3 (2013) ja The Little Rascals Save the Day (2014). Hän sai enemmän huomiota näyteltyään romanttisessa draamakomediasarjassa Jane the Virgin (2014–2019) ja teki läpimurtonsa Disney Channelin komediasarjassa Stuck in the Middle (2016–2018).

Sitemmin hän on näytellyt elokuvissa The Babysitter: Killer Queen (2020), Yes Day (2021), The Fallout (2021), Scream (2022), Studio 666 (2022) ja X (2022) sekä televisiosarjoissa Avalorin Elena (2016–2020), You (2019), Jurassic World: Liitukauden leiri (2020–) ja Wednesday (2022).

Näyttelemisen lisäksi Ortega tunnetaan myös julkisuuskuvastaan. Hän on monien sosiaalisten medioiden aktiivikäyttäjä, ja hän on ajanut muun muassa seksuaalivähemmistöjen ja syrjittyjen ihmisten oikeuksia.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Aspa Palvelut

Aspa Palvelut Oy on suomalainen yritys, joka tuottaa yksilöllisiä asumispalveluja mielenterveys- ja päihdekuntoutujille, eri tavoin vammaisille ihmisille ja muille arjessaan tukea tarvitseville. Aspa Palvelut on Aspa-säätiön tytäryhtiö.

Asiakkaan itsemääräämisoikeuden toteutuminen ja hänen mahdollisuutensa vaikuttaa omiin asioihinsa on Aspa Palveluiden asumispalveluiden lähtökohta. 

Aspa Palveluilla on reilut 1300 asumispalveluiden asiakasta eri puolilla Suomea. Palveluita tarjoavia yksiköitä eli Aspa-koteja on noin 40 eri paikkakunnalla Helsingistä Utsjoelle. Asumisen palveluiden tilaajina on noin 65 kuntaa. 

Liikevaihto vuonna 2019 oli 22,5 miljoonaa euroa. 

Aspa Palvelut Oy:n tuotot palautuvat takaisin yhteiskunnalliseen työhön. Aspa Palvelut maksaa osinkoa omistajalleen Aspa-säätiölle. Säätiö käyttää osingon uusien kohtuuhintaisten asuntojen hankkimiseen sekä itsenäisen elämän kehittämiseen yhdessä asukkaiden kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto

Suomalaiset yritykset
Kreemi

.
Kreemi on aines, joka valmistetaan voista tai margariinista, tomusokerista, vedestä tai maidosta ja vaniljasokerista.

Kreemiä käytetään:

 kakun kuorrutteena
 sokerimassan tai marsipaanin alla eristeenä
 kuppikakkujen kuorrutteena
 macaronsien täytteenä
 kääretorttujen ja kakkujen täytteenä
 kukka-ja muihin pursotuksiin

Kreemiä voi maustaa makuaromeilla sekä värjätä pastaväreillä. Nestemäiset väriaineet saattavat vaikuttaa kreemin rakenteeseen. 

Kreemin maustamiseen voi myös käyttää tomusokerin tilalla joko kokonaan tai osittain maustettuja tomusokereita.

Erilaisia kreemejä:

 tuorejuustokreemi
 marenkikreemi
 sokerikreemi, voikreemi
 suklaakreemi
 valkosuklaakreemi
 kinuskikreemi

Aiheesta muualla 
 Voikreemi  K-ruoka

Ruoka-ainekset
Leivonta
Old Star


Old Star on black metal -yhtye Darkthronen seitsemästoista studioalbumi, joka julkaistiin 31. toukokuuta 2019 levymerkillä Peaceville Records.

Kappaleet

Arvostelut 
 Angry Metal Guy:  
 Metal Injection: 8/10
 Pitchfork: 7.8/10

Lähteet 

Vuoden 2019 albumit
Darkthronen albumit
Eternal Hails......


Eternal Hails...... on black metal -yhtye Darkthronen kahdeksastoista studioalbumi, joka julkaistiin  25. kesäkuuta 2021 levymerkillä Peaceville Records.

Kappaleet

Lähteet 

Vuoden 2021 albumit
Darkthronen albumit
Kos (täsmennyssivu)

Kos tai Koš voi viitata seuraaviin:

 Kos, saari Dodekanesian saariryhmässä Kreikassa
 Kos, kaupunki Kosin saarella
 Kos, antiikin aikainen kaupunki Kosin saarella
 Kos Meropis, antiikin aikainen kaupunki Kosin saarella
 Kos, kunta Kosin alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella Kreikassa
 Kos, alueyksikkö Etelä-Egean saarten alueella Kreikassa
 KOS, Kosovon lyhenne olympiakisoissa
 Koš, kylä ja kunta Armeniassa

Henkilöitä
 Jakub Kos (s. 2003), tšekkiläinen jääkiekkoilija
 Károly Kós (1883–1977), unkarilainen arkkitehti ja kirjailija
 Lovro Kos (s. 1999), slovenialainen mäkihyppääjä
Zeit (albumi)

Zeit on saksalaisen industrial metal -yhtyeen Rammsteinin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 29. huhtikuuta 2022. Rammsteinin virallisella Instagram -sivustolla julkaistiin 8. maaliskuuta 2022 lyhyt pätkä nimikkokappaleen "Zeit" musiikkivideosta, joka julkaistiin kahden päivän kuluttua 10. maaliskuuta 2022. Seuraavaksi Rammstein julkisti piilottaneensa 11 aikakapselia ympäri maailmaa, jotka paljastaisivat albumin kappaleiden nimet etukäteen. Jokaisessa kapselissa oli koodi, jolla pystyi paljastamaan yhden kappaleen nimen. Yksi kapseleista oli Suomessa, loput muut olivat Australiassa, Itävallassa, Ranskassa, Saksassa, Meksikossa, Alankomaissa, Puolassa, Ruotsissa, Iso-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Albumin seuraava single "Zick Zack" julkaistiin 7. huhtikuuta 2022, ja hetki sen jälkeen 29. huhtikuuta 2022 julkaistiin koko albumi. Samana päivänä julkaistiin myös kappaleen "Angst" musiikkivideo. Seuraava single "Dicke Titten" julkaistiin 25. toukokuuta 2022, ja viimeinen single "Angst" 26. elokuuta 2022.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 8/10
 Inferno: 
 Kaaoszine: 
 V2.fi: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2022 albumit
Rammsteinin albumit
Olga de Meyer

Maria Beatrice Olga Alberta Caracciolo (8. elokuuta 1871 - 16. heinäkuuta 1931) oli englantilainen kirjailija, taiteiden tukija ja seurapiirihenkilö.  

Nykyään Olga de Meyer muistetaan lähinnä valokuvaaja Adolph de Meyerin vaimona ja siitä, että hänen huhuttiin olevan Walesin prinssin, tulevan kuningas Edward VII:n tytär.

Elämänvaiheita 
Olga de Meyerin isä oli napolilainen Caracciolon ruhtinas, Gennaro Caracciolo Pinelli ja äitinsä oli Marie Blanche Sampayo, ranskalaisen diplomaatin tytär. Ainoana lapsena hän peri isänsä arvonimen. Huhuja Walesin prinssin isyydestä ei ole vahvistettu eikä kumottu. Toisaalta on esitetty arveluja hänen olleen tulevan hallitsijan kummitytön. Vanhempien avioliitto päättyi juuri siksi, että isä ei kestänyt kuunnella jatkuvia vihjailuja tyttärensä oikeasta isästä.   

Vuonna 1892 Olga de Meyer avioitui ensimmäisen kerran. Aviomehenä oli italialainen aatelismies Marino Brancaccio. Liitto kesti seitsemän vuotta, jolloin se päättyi avioeroon. Liittoa on kuvailtu tapahtumarikkaaksi. Uuden avioliiton hän solmi vuonna 1899, kuuluisan valokuvaajan, Adolph de Meyerin kanssa.   

Häiden jälkeisenä vuotena paljastui, että Olga de Meyerillä oli suhde Violet Trefusisin kanssa. Hänellä oli myös suhde perijätär Winnaretta Singerin kanssa. Aviomiestä asia ei tuntunut haittaavan, sillä hän oli homoseksuaali ja Olga oli luultavasti biseksuaali tai lesbo. Aviomiehen mielestä avioliitto ei saanut perustua intohimolle, vaan ymmärrykselle ja kumppanuudelle. Olga oli mallina useissa aviomiehensä valokuvissa ja poseerasi myös useille oman aikansa taiteilijakuuluisuuksille. Hänet ikuisti kankaalleen muiden muassa John Singer Sargent, James McNeill Whistler, Jacques-Emile Blanche ja Paul César Helleu.  

Ranskassa Olga de Meyer ryhtyi kirjoittamaan säännöllistä palstaa La Galoise lehteen. Häneltä ilmestyi myös novelleja sekä romaani. Romaani, nimeltään "Nadine Narska" oli omaelämäkerrallinen. Kirjan ilmestyessä hän oli ottanut itselleen nimen Marah de Meyer, jolla halusi tulla kutsutuksi loppuikänsä. Uuden nimen ottamista oli suositellut astrologi. Yhden hänen novelleistaan sovitti valkokankaalle Erich von Stroheim vuonna 1919. 

Olga de Meyer eli koko aikuisuutensa taiteellisissa piireissä joissa juhlittiin paljon. Alkoholia kului paljon ja kuviohin kuului myös kokaiini. Elämänsä viimeiset vuodet de Meyer olikin kokaiiniriippuvainen. Hän kuoli päihdevieroituksessa. Kuolinajasta esiintyy kaksi eri tietoa, vuodet 1930 ja 1931.

Viitteet

Lisää aiheesta 
 http://www.npg.org.uk/collections/search/person/mp71682/baroness-olga-de-meyer-nee-maria-beatrice-olga-alberta-caracciolo
 Englantilaiset kirjailijat
 Mesenaatit
 Vuonna 1871 syntyneet
 Vuonna 1931 kuolleet
Trudie Adamsin katoaminen

Trudie Adams katosi lähellä kotiaan 24. kesäkuuta 1978 Newportissa New South Walesissa. Viimeisen kerran hänet nähtiin kun hän liftasi kotiinsa.

Poliisin mukaan tapaus saattaa liittyä seudulla 1971–1978 tehtyihin raiskauksiin. Tapauksen saatua julkisuutta useat naiset ovat kertoneet alueella tapahtuneista seksuaalirikoksista, joissa on yhteneväisyyksiä ja jotka ovat edelleen selvittämättä.

Lähteet 

Australian historia
Uusi Etelä-Wales
1978
1970-luvun katoamistapaukset
Filovirukset

Filovirukset (Filoviridae) on Mononegavirales-lahkoon kuuluva virusheimo. Siihen kuuluu neljä sukua, joista tunnetuin on ebolaa aiheuttava Ebolavirus-suku.

Ensimmäinen tunnettu filovirus oli vuonna 1967 löydetty Marburg-virus, joka havaittiin, kun laboratoriotyöntekijät Jugoslaviassa ja Saksan Marburgissa saivat verenvuotokuumeen käsiteltyään vihermarakattien kudoksia. Ebola tunnistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1976.

Lähteet 

RNA-virukset