joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Biladi, Biladi, Biladi

Biladi, biladi, biladi (arabiaksi بلادي، بلادي، بلادي ) ("Isänmaani, isänmaani, isänmaani") on Egyptin kansallislaulu. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Sayed Darwish. Laulu otettiin käyttöön 1979.

Sanat arabiaksi

بلادي، بلادي، بلادي
لك حبي وفؤادي
بلادي، بلادي، بلادي
لك حبي و فؤادي

مصر يا أم البلاد
أنت غايتي والمراد
و على كل العباد
كم لنيلك من أياد

مصر أنت أغلى درة
فوق جبين الدهر درة
يا بلادي عيشي حرّة
واسلمي رغم الأعاد

بلادى، بلادى، بلادى
لك حبي و فؤادي

Translitteraatio

Kertosäe:

Bilādī, bilādī, bilādī
Laki ḥubbī wa-fuʾādī
Bilādī, bilādī, bilādī
Laki ḥubbī wa-fuʾādī

Miṣr yā umma l-bilād
ʾAnta ġāytī wa-l-murād
Wa ʿalā kulli l-ʿibād
Kam li-Nīlik min ʾāyādi

Miṣr ʾanta ʾaġlā durra
Fawq ǧabīn ad-dahr durra
Yā bilādi ʿayšī ḥurra
Wa-slamī raġm al-aʿādi.

Kertosäe (ilman toistoa)

Suomennos

Kertosäe:
Isänmaani, isänmaani, isänmaani,
Sinulle kuuluvat rakkauteni ja sydämeni.
Isänmaani, isänmaani, isänmaani,
Sinulle kuuluvat rakkauteni ja sydämeni.

Egypti! Oi äiti kaikkien maiden,
Sinä olet toivoni ja intohimoni,
Ja koko ihmiskunnan ylle
Kuinka monta siunausta Niilisi suokaan

Egypti, sinä olet arvokkain jalokivi
Liekki otsalla ikuisuuden
Oi isänmaani, ole ainiaan vapaa
Turvassa kaikilta vihollisilta

Kertosäe (ilman toistoa)

Aiheesta muualla 
Kuuntele kansallislaulu 

Kansallislaulut
Egypti
HNK Hajduk Split

Hajduk on jalkapalloseura Splitin kaupungista Kroatiasta. Se pelaa kaudella 2021-2022 maan korkeimmalla sarjatasolla.

Historia
Seuran perustivat opiskelijat Fabijan Kaliterna, Lucijan Stella, Ivan Šakić ja Vjekoslav Ivanišević Prahassa sijaitsevassa U Fleků -pubissa Spartan ja Slavian välisen paikalliskamppailun jälkeen. He pitivät jalkapallosta niin kovasti, että halusivat viedä pelin myös kotimaahansa Dalmatiaan, joka myös tuolloin oli osa Itävalta-Unkaria. Virallisesti seura perustettiin 13. helmikuuta vuonna 1911. Seuran nimi hajduk tarkoittaa Balkanilla turkkilaismiehittäjää vastaan taistellutta sankarihahmoa.

Saavutuksia
 Kroatian-mestaruus: 1940–1941, 1946, 1991–1992, 1993–1994, 1994–1995, 2000–2001, 2003–2004, 2004–2005
 Jugoslavian-mestaruus: 1927, 1929, 1950, 1952, 1954–1955, 1970–1971, 1973–1974, 1974–1975, 1978–1979
 Kroatian cupin voitto: 1992–1993, 1994–1995, 1999–2000, 2002–2003, 2009–2010, 2012–2013, 2021–2022
Kroatian Super cupin voitto (5): 1992, 1993, 1994, 2004, 2005
 Jugoslavian cupin voitto: 1966–1967, 1971–1972, 1972–1973, 1974, 1975–1976, 1976–1977, 1983–1984, 1986–1987, 1990–1991
Kansainvälisissä seurajoukkuekilpailussa seuran paras saavutus on Euroopan cupin puolivälieräpaikka, mihin se on yltänyt kolmesti.

Entisiä pelaajia

Lähteet

Aiheesta muualla

 Virallinen sivu 

Kroatialaiset jalkapalloseurat
Splitin urheilu
Vuonna 1911 perustetut urheiluseurat
Edward Grey

Sir Edward Grey, arvonimeltään 1st Viscount Grey of Fallodon Bt (25. huhtikuuta 1862 – 7. syyskuuta 1933), oli Ison-Britannian ulkoministeri ja tunnettu ornitologi. Hän ilmeisesti keksi ajatuksen Kansainliitosta, jonka perustamista Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilson ryhtyi sittemmin innokkaasti ajamaan.

Grey toimi Ison-Britannian ulkoministerinä 1905–1916, mikä on Ison-Britannian kaikkien aikojen pisin yhtäjaksoinen ulkoministerin virkakausi. Hän luotti vahvasti siihen, että erimielisyydet ja kriisit voidaan ratkaista diplomaattisin keinoin. 

Parlamentin ylähuoneessa hänen arvonimensä oli Viscount Grey of Fallodon, titteli minkä käyttö päättyi hänen kuolemaansa. Hän toimi myös Ison-Britannian Yhdysvaltain suurlähettiläänä 1919–1920. Ylähuoneessa Grey jatkoi aktiivisesti poliittista toimintaansa ylähuoneen liberaalien johtajana 1923–1924 huolimatta heikkenevästä näöstään.

Ennen ensimmäistä maailmansotaa Saksan keisari Vilhelm II esitti varsin hyökkäävänsävyisiä lausuntoja. Esimerkiksi vuonna 1908 keisari totesi, ettei Saksan kansa suhtaudu Isoon-Britanniaan kovinkaan suopeasti. Grey totesi tällöin, että "on todella vaikeaa turvata Euroopan rauhaa pitempään kuin viideksi vuodeksi." Tämä lause osoittautui profeetalliseksi. Hän on ehkä parhaiten tunnettu eräälle ystävälleen sanomastaan huomautuksesta, juuri ennen ensimmäisen maailmansodan syttymistä katsellessaan valojen sytyttämistä toimistonsa ulkopuolisella kadulla: "Valot tulevat sammumaan kaikkialla Euroopassa; emme tule näkemään niiden syttymistä enää meidän elinaikanamme."

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministerit
Brittiläiset ornitologit
Vuonna 1862 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet
Hakusanamainonta

Hakusanamainonta, myös hakukonemainonta, on Internet-hakukoneiden kuten Googlen, Yahoo!:n ja Bingin tarjoama teksti- ja kuvamainontapalvelu. Siinä käyttäjälle esitettävä mainos valitaan käyttäjän hakusanan ja sijainnin sekä mainostajan päivittäisen ja kuukausittaisen budjetin perusteella. Mainokset voivat esiintyä priorisoituina linkkeinä tai erillisinä "bannereina" sivun laidassa ja niitä kutsutaan nimellä hakusanamainos tai maksu per klikkaus -mainos (engl. PPC eli Pay-Per-Click). 

Googlen hakupalvelua käytettäessä hakusanamainokset ilmestyvät tavallisesti hakutuloslistan ylä- ja alapuolelle. Mainoksen etuliitteenä mainitaan "Mainos". Hakusanamainoksia on enintään neljä kappaletta hakutulosten yläreunassa ja neljä kappaletta hakutulosten jälkeen alareunassa.

Googlen hakusanamainospalvelu Google Ads eroaa muista palveluista (Bing, Yahoo! Overture) siten, että hakusanamainos voi olla hyvin yleinen eikä suoraan hakusanaan liittyvä. Yahoo!:n Overturessa hakusanamainonta on hyvin tarkkaa tuotekohtaista mainontaa, ja MSN:n (beta-versiona Ranskassa, Singaporessa ja Yhdysvalloissa) mainonnasta n. 60 % tarjoaa Overture ja loput MSN:n oma beta-vaiheessa oleva hakusanamainontapalvelu.

Hakusanamainonta mahdollistaa verrattain kustannustehokkaan tavan mainostaa Internetissä. Sen avulla saadaan aikaan tiedonhakijalle relevantteja mainoksia, sillä jokainen mainosta klikkaava käyttäjä on ainakin silmäillyt kyseistä mainosta, koska on hakenut mainokseen viittaavalla hakutermillä. Näin ollen käyttäjästä, jolle mainos näytetään, tulee prospekti. Hakusanamainonta toimii huutokauppa-periaatteella, jolloin mainostajat kilpailevat toisiaan vastaan. Hakusanamainonnan huutokaupassa mainoksen näkyvyyteen vaikuttaa paitsi mainoksen klikkihinta (engl. CPC eli Cost-Per-Click), myös muut mainostajan laatuun liittyvät tekijät, kuten mainostekstin merkityksellisyys käytettyä hakusanaa vastaan.

Useat mainos- ja markkinointitoimistot sekä Internet-markkinointiin erikoistuneet konsulttiyritykset tarjoavat palveluna hakusanamainontaa.

Katso myös 
 Hakukoneoptimointi

Lähteet

Hakukoneet
Mainonta
Dan Blocker

Dan Davis Blocker (10. joulukuuta 1928 De Kalb, Texas – 13. toukokuuta 1972 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten Eric "Hoss" Cartwrightin roolistaan televisiosarjassa Bonanza, jota kuvattiin 14 vuotta (1959–1973). Blocker oli mukana sarjassa 13 vuotta eli vuosina 1959–1972. Blockerin kuoleman jälkeen sarjan kuvaukset vähitellen lopetettiin laskevan suosion takia.

Henkilöhistoria 

Blocker syntyi De Kalbin kaupungissa itä-Texasissa. Hänen isänsä oli Ora Shack Blocker ja äitinsä Mary Davis Blocker. Pian Blockerin syntymän jälkeen perhe muutti O'Donnellin kaupunkiin. Hän kävi Texas Military Institutea ja valmistui myöhemmin draamataiteiden maisteriksi  Sul Ross State Teacher's Collegesta. Ennen näyttelijän uraansa Blocker oli lukion englannin ja draaman opettaja.

Blocker oli armeijassa ja palveli Korean sodan aikana kersanttina. Myöhemmin hän meni naimisiin Dolphia Lee Parkerin kanssa. He saivat neljä lasta ja kaikkien nimet ovat D-alkuisia, näyttelijä Dirk Blocker, elokuvatuottaja David Blocker ja kaksostytöt Danna Lynn ja Debra Lee, joka opiskeli kampaajaksi.

Vuonna 1972 13. toukokuuta Blocker menehtyi äkillisesti sappikivileikkauksen komplikaatioihin. Bonanzan näyttelijät ja muu henkilökunta olivat järkyttyneitä hänen kuolemastaan ja käsikirjoittajat kirjoittivat Blockerin henkilöhahmon, Hoss Cartwrightin, kuoleman osaksi juonta.

Tästä juonenpätkästä kirjoitettiin myös oma nuortenkirjansa nimellä Hoss ja puuma.

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Gabriella Paruzzi

Gabriella Paruzzi (s. 21. kesäkuuta 1969 Udinessa, Italiassa) on aktiiviuransa lopettanut italialainen maastohiihtäjä.

Paruzzi hiihti maailman huipulla monen vuoden ajan ja osallistui tuona aikana lukuisiin arvokisoihin. Hän saavutti lukuisia hopea- ja pronssimitaleita Italian viestijoukkueessa. Ainoan henkilökohtaisen arvokisamitalinsa, olympiakultaa, Paruzzi saavutti 2002 Salt Lake Cityn olympialaisten 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailusta. 

Paruzzi voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2003–2004.

Arvokisamitalit 
1991 Val di Fiemmen MM-hiihdot: viestistä hopeaa
1992 Albertvillen olympialaiset: viestistä pronssia
1993 Falunin MM-hiihdot: viestistä hopeaa
1994 Lillehammerin olympialaiset: viestistä pronssia
1998 Naganon olympialaiset: viestistä pronssia
1999 Ramsaun MM-hiihdot: viestistä hopeaa
2001 Lahden MM-hiihdot: viestistä pronssia
2002 Salt Lake Cityn olympialaiset: 30 km perinteisen hiihtotavan kilpailusta kultaa
2005 Oberstdorfin MM-hiihdot: viestistä pronssia
2006 Torinon olympialaiset: viestistä pronssia

Kunniamerkit 

Italian tasavallan ansioritarikunnan komentajamerkki 26.4.2004

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivu

Italialaiset maastohiihtäjät
Italialaiset olympiavoittajat
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Max Savikangas

Max Savikangas (s. 31. maaliskuuta 1969 Helsinki) on suomalainen säveltäjä ja alttoviulisti. Hän valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta vuonna 1998, ja hän on opiskellut myös musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa. Esiintyvänä muusikkona Savikangas on erikoistunut nykymusiikkiin, kun taas säveltäjänä hänen vaikutuksensa alttoviulun uusien soittotapojen kehittämiseen on erityisen suuri. Savikangas on toiminut varsinkin Uusinta-kamariyhtyeen piirissä, minkä lisäksi hän on tehnyt useita monitaiteellisia produktioita taiteilija Teemu Mäen kanssa (esimerkiksi Sulkapallo-ooppera, 2005). Savikankaan ensimmäinen sävellyslevytys, kahden CD:n Extraterrestrial ilmestyi vuonna 2004.

Savikangas on soveltanut useissa teoksissaan live-elektroniikkaa sekä käyttänyt epätavallisia soitinkokoonpanoja, kuten esimerkiksi kahdelle harmonikalle, jousikvintetille sekä elektronisesti muokatulle kanteleelle sävelletyssä teoksessa Geeniparanneltu Väinämöinen laulaa Kyborg-Joukahaisen lumeavaruuden mustaan aukkoon (2006).

Vasara, alasin, jalustin
Savikankaan laajimpia teoksia on  elektroakustinen ääni-installaatio Vasara, alasin, jalustin, joka julkaistiin 30.8.2005 näkövammaisten palvelu- ja toimintakeskus Iiriksessä Helsingin Itäkeskuksessa. Teos on periaatteessa pysyvä, ja se oli ensimmäinen Valtion taideteostoimikunnan tilaama julkiseen tilaan sijoitettu ääni-installaatio. Kuuloluuteoksessa yhdistyvät palvelukeskuksen 3. kerroksen sisääntuloaulan fyysis-akustinen tila, sen arkiäänet, kuulijan liikkuminen tilassa sekä teosta varten sävelletty, yhdistelmiltään muuntuva ja tilassa liikkuva musiikki, jonka kokonaiskesto on n. 7 tuntia. Teos hyödyntää nykyteknologiaa, mm. suuntaavia elektromekaanisia kaiuttimia, infrapunasensoreita, permutointia sekä äänen liikuttelua tilassa releohjauksella. Teos on poissa käytöstä teknisten ongelmien vuoksi.

Aiheesta muualla 
 Music Finlandin esittelysivu teosluetteloineen
 Taiteilijasivut

Suomalaiset alttoviulistit
Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät
Paavo Heinisen sävellysoppilaat
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomi kesäolympialaisissa 1920

Suomi osallistui vuoden 1920 kesäolympialaisiin Antwerpenissä 66 urheilijan joukkueella. Kyseessä olivat ensimmäiset kisat, joihin Suomi osallistui itsenäisenä valtiona siniristilipun alla.

Myrskyävä matka olympialaisiin tehtiin höyrylaiva Oihonnalla, joka pysähtyi kesken matkan Cuxhavenissa ostamaan hiiltä. Suomen joukkueen ylijohtajana toimi K. E. Levälahti. 

Suomen joukkueen "maskottina" oli elävä karhunpentu  jonka uimahyppääjä Kalle Kainuvaara oli kielloista huolimatta järjestänyt laivaan. Kainuvaaran tarkoitus oli myydä karhu Euroopassa. Perillä Antwerpenissa karhun onnistui kertaalleen myös karata, mutta yhdeksän suomalaisen painijan voimin se onnistuttiin saamaan kiinni ja taltutettua. Lopulta karhu myytiin läheiseen eläintarhaan.  

Suomi saavutti Antwerpenissä ensimmäisen olympiamitalinsa itsenäisenä valtiona, kun Ludowika ja Walter Jakobson voittivat kultaa pariluistelussa.

Mitalistit

Kultaa 
 Paavo Nurmi 3 (10 000 m, maastojuoksu, maastojuoksu - joukkuekilpailu)
 Heikki Liimatainen, Teodor Koskenniemi (Maastojuoksu - joukkuekilpailu)
 Hannes Kolehmainen (Maraton)
 Vilho Tuulos (Kolmiloikka)
 Ville Pörhölä (Kuulantyöntö)
 Elmer Niklander (Kiekonheitto)
 Jonni Myyrä (Keihäänheitto)
 Eero Lehtonen (Viisiottelu)
 Kalle Anttila (Vapaapaini 67,5kg)
 Eino Leino (Vapaapaini 75kg)
 Oskari Friman (Kreikkalais-roomalainen paini 60kg)
 Emil Väre (Kreikkalais-roomalainen paini 67,5kg)
 Adolf Lindfors (Kreikkalais-roomalainen paini yli 82,5kg)
 Ludovika Jakobsson, Walter Jakobsson (Pariluistelu)

Hopeaa 
 Paavo Nurmi (5000m)
 Elmer Niklander (Kuulantyöntö)
 Armas Taipale (Kiekonheitto)
 Urho Peltonen (Keihäänheitto)
 Väinö Penttala (Vapaapaini 75kg)
 Heikki Kähkönen (Kreikkalais-roomalainen paini 60kg)
 Taavi Tamminen (Kreikkalais-roomalainen paini 67,5kg)
 Arthur Lindfors (Kreikkalais-roomalainen paini 75kg)
 Edil Rosenqvist (Kreikkalais-roomalainen paini 82,5kg)
 Robert Tikkanen, Nestori Toivonen, Magnus Wegelius, Kalle K. Lappalainen, Yrjö Kolho (Hirviammunta - kertalaukaukset)

Pronssia 
 Heikki Liimatainen (Maastojuoksu)
 Paavo Johansson (Keihäänheitto)
 Hugo Lahtinen (Viisiottelu)
 Arvo Aaltonen 2 (200m rintauinti, 400m rintauinti)
 Matti Perttilä (Kreikkalais-roomalainen paini 75kg)
 Martti Nieminen (Kreikkalais-roomalainen paini yli 82,5kg)
 Vilho Vauhkonen, Magnus Wegelius, Kalle K. Lappalainen, Veli Nieminen, Voitto V. Kolho (Sotilaskivääriammunta 300m makuu - joukkuekilpailu)
 Robert Tikkanen, Magnus Wegelius, Nestori Toivonen, Yrjö Kolho, Vilho Vauhkonen (Hirviammunta parilaukaukset - joukkuekilpailu)

Lähteet 

 Finland at the 1920 Antwerpen Summer Games  Sports Reference LLC.

Viitteet 

Kesäolympialaiset 1920
Kesäolympialaisissa 1920
Ranskan Polynesian lippu

Ranskan Polynesian lippu on Ranskalle kuuluvan Ranskan Polynesian virallinen lippu. Se otettiin käyttöön virallisesti vuonna 1984. Lipun punainen ja valkoinen väri on otettu historiallisista Tahitin lipuista ja ne ovat myös perinteisiä värejä Polynesiassa. 

Tässä Ranskan merentakaisessa territoriossa trikolori on virallinen lippu, vaikka sen rinnalla liehuu myös paikallinen polynesialaisväreissä (punainen ja valkoinen) oleva lippu. Tuon lipun keskellä valkoisessa kentässä on pirogi (kaksipaikkainen palkovene, jota voidaan meloa tai purjehtia). Sen takana on kultainen sädekoroinen aurinko. Sininen ja valkoinen viittaavat merestä saatavaan hyvinvointiin ja pirogeja käytetään yhä kalastukseen. Viisi soutajaa edustavat Ranskan Polynesian departementteja: Tuamotun saaristoa, Marquesas- ja Tubuaisaaria, ja Seurasaaria, jotka koostuvat Tuulenpuoleisista ja Suojanpuoleisista saarista.

Lähteet 

Lippu
Itsehallintoalueiden liput
Sandro Munari

Sandro Munari (s. 27. maaliskuuta 1940), joka tunnetaan myös nimellä Il Drago, oli italialainen rallikuljettaja ja lajin epävirallinen maailmanmestari.

MM-ura
Munari oli mukana rallin MM-sarjassa alusta asti (1973). Hänen ensimmäinen MM-rallinsa oli Monte Carlo-ralli, joka päättyi ulosajoon. Seuraavan MM-rallinsa hän ajoi seuraavana vuonna. Toisessa MM-rallissaan hän sijoittui heti sijalle 3., mutta jo seuraavassa kahdessa kilpailussa hän oli voittaja. RAC-rallissa hän ajoi kolmanneksi. 1975 Munarin ainoa voitto tuli Monte Carlo-rallissa. Safari-rallissa hän tuli toiseksi. Muut kauden kolme MM-ralliaan hän keskeytti.

Vuonna 1976 Munari oli ehdottomasti kauden parhaimpia kuljettajia. Hän ajoi seitsemän MM-rallia ja ajoi yhtä lukuun ottamatta jokaisessa niistä neljän parhaan joukkoon. Seitsemännen hän keskeytti. Jos tuolloin olisi laskettu pisteitä samalla tavalla kuin vuodesta 1979 vuoteen 1996 asti, olisi pisteitä kertynyt hänelle mukavat 97 kappaletta.

Kaudella 1977 Munari voitti FIA Cupin, mutta vain yhden MM-rallin, jälleen Monte Carlo-rallin. Se oli hänen uransa 7. MM-rallivoitto. Kaudella 1978 hän oli vain kerran pisteillä ajamistaan kuudesta MM-rallista. Siinä hän oli kolmas.

Kun MM-pisteitä jaettiin ensi kertaa ei Munari ollut enää entinen mestarikuljettaja. Hän osallistui vuosina 1979–1984 yhteensä vain kuuteen MM-ralliin eli yhteen ralliin kaudessa. Pisteitä hän keräsi -79 vain yhden ja kaudella 1980 kuusi. Tuon jälkeen hän ei enää pisteitä saanut. Hän lopetti uransa kauden -84 jälkeen.

WRC voitot

Italialaiset ralliautoilijat
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Berkeley (Kalifornia)

Berkeley on kaupunki Pohjois-Kaliforniassa.  Kaupungin pinta-ala on 45,9 km², ja siellä oli Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 112 580 asukasta. Berkeleyn läheisyydessä on kaksi suurkaupunkia, Oakland ja San Francisco. Berkeley tunnetaan erityisesti Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksesta.

Kuuluisia berkeleyläisiä 
 Ben Affleck, näyttelijä
 Billie Joe Armstrong, muusikko
 Tim Armstrong, muusikko
 Mike Dirnt, muusikko
 John Fogerty, muusikko
 Tom Fogerty, muusikko
 Davey Havok, muusikko
 Nicole Richie, näyttelijä
 Alex Skolnick, muusikko
 Marco Bertolotti, juoksija
 Andy Samberg, koomikko

Lähteet

Aiheesta muualla 
Berkeleyn viralliset verkkosivut  

Alamedan piirikunnan maantiede
Kalifornian kaupungit
Nokoreach

Nokoreach on Kambodžan kansallislaulu. Kambodžan vanhaa kuningaskuntaa ylistävä laulu otettiin alun perin käyttöön Japanin protektoraatiksi syntyneessä ja Norodom Sihanoukin hallitsemassa Kambodžan kuningaskunnassa vuonna 1941. Laulun on sanoittanut Chuon Nat ja sen ovat säveltäneet F. Perruchot ja J. Jekyll vanhan kambodžalaisen kansanlaulun pohjalta. Laulu säilyi itsenäistyneen Kambodžan kansallislauluna aina vuoteen 1970, jolloin USA:n tukema kenraali Lon Nol kaappasi maassa vallan ja julisti maan Khmerin tasavallaksi. Punaisten khmerien kaapattua maassa vallan 1975 he ennallistivat maan kuningaskunnaksi eräänlaiseksi sosialistisen vallankumouksen kulissiksi. Kuningas Sihanouk kutsuttiin maanpakolaisuudesta takaisin maahan, ja Nokoreach otettiin taas maan kansallislauluksi. Jo seuraavana vuonna, 1976, Punaiset khmerit ottivat kuitenkin käyttöön oman - mahdollisesti itsensä Pol Potin laatiman -, omaa ideologiaansa voimakkaasti tukevan kansallislaulun. Punakhmerien ja Vietnamin välisen sodan seurauksena muodostettu vietnamilaismyönteinen Kamputsean kansantasavalta käytti vuosina 1979–1989 väliaikaista kansallislauluaan ja maanpakoon joutuneet punakhmerit säilyttivät omansa. Nokoreachista tuli jälleen maan kansallislaulu vuonna 1993, jolloin maahan saatiin kuningasmielisen Funcinpehin tukema hallitus YK:n valvonnassa.  

Laulu on saanut nimensä alueella sijainneesta vanhasta kuningaskunnasta, nykyisen Kambodžan edeltäjästä.

Sanat khmeriksi (translitteraatio)

Som pouk tepda rak sa moha khsath yeung
Oy ben roung roeung doy chey monkol srey soursdey
Yeung Khnom preah ang som chrok Krom molup preah Baromey
Ney preah Noropdey vong Khsattra del sang preah sat thm­r
Kroup Kraung dèn Khmer borann thkoeung thkann.

Prasath séla kombang kan dal prey
Kuor oy sr­may noeuk d­l yuos sak Moha Nokor
Cheat Khmer dauch Thmar kong vong n­y l­ar rung peung chom hor.
Yeung sang Khim por pheap preng samnang robuos Kampuchea.
Moha r­th koeut mien you ang veanh hey.

Kroup vath aram lu tè so sap thoeur
Sot doy am no rom lik koun poth sasna
Chol yeung chea neak thioeur thiak smos smak tam bep donnta
Kong tè thévoda nùng chuoy chrom chrèng phkot phkang pra yoch oy
Dol prateah Khmer chea Moha Nokor

Käännös
Taivas suojelee Kuningastamme
antaa hänelle onnea ja kunniaa
hallitsemaan sielujamme ja kohtaloitamme.
Ainoa, itsenäisyyden rakentajien perijä,
ohjastaa ylpeää vanhaa kuningaskuntaa.

Temppelit uinuvat metsässä,
Muistavat Moha Nokorin loiston.
Kuin kivi on khmer-rotu ikuinen.
Uskokaamme Kambodžan kohtaloon.
Imperiumin, joka haastaa aikakaudet.

Laulut nousevat pagodeista
ylistäen pyhää buddhalaista uskoa.
Olkaamme uskollisia esi-isiemme uskolle,
Jolloin taivas antaa meille hedelmänsä,
ikivanhalle khmer-maalle, Moha Nokorille.

Lähteet 

Kambodžalainen kulttuuri
Kansallislaulut
Luís de Freitas Branco

Luís de Freitas Branco (12. lokakuuta 1890 Lissabon – 27. marraskuuta 1955 Lissabon) oli portugalilainen säveltäjä ja musiikintutkija. Hän opiskeli lapsena pianon- ja viulunsoittoa. Vuonna 1910 hän siirtyi Berliiniin opiskelemaan sävellystä. Vuodesta 1916 lähtien hän toimi sävellyksen professorina Lissabonin konservatoriossa. Hän opetti muun muassa Joly Braga Santosia.

Portugalilaiset säveltäjät
Vuonna 1890 syntyneet
Vuonna 1955 kuolleet
Telemark-alastulo

Telemark-alastulo on mäkihypyssä käytetty alastulotyyli, joka on peräisin Telemarkista.  Sitä pidetään yleisesti tyylikkäimpänä alastulona. Telemark eroaa tasajalka-alastulosta siten, että siinä sukset tömahtävät maahan aavistuksen peräkkäin ja toinen jalka on hitusen edellä toista. Se on saanut nimensä laskettelua muistuttavasta asennostaan. Alastulo saa olla enintään kaksi mäkihyppysuksen paksuutta leveä, muuten tyylipisteet vähenevät.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Mäkihyppy
Fuad II

Fuad II (arab. فؤاد الثاني‎, turk. II. Fuat tai Ahmet Fuat; syntynyt 16. tammikuuta 1952 oikealta nimeltään prinssi  Ahmad Fuad) oli Egyptin nimellinen kuningas vuosina 1952–1953.

Kun kuningas Faruk syöstiin vallasta eversti Gamal Abdel Nasserin johtamassa sotilasvallankaappauksessa, hän luopui kruunusta vasta puolivuotiaan kruununprinssi Ahmad Fuadin hyväksi. Tämä julistettiin Egyptin ja Sudanin kuninkaaksi 26. heinäkuuta 1952 nimellä Fuad II. Faruk oli toivonut vallanvaihdoksen lepyttävän kuninkaan vastaista liikehdintää, mutta erehtyi. Koska Fuad II oli alle vuoden vanha noustessaan valtaistuimelle, häntä ei kruunattu. Syrjäytetty Faruk joutui pian lähtemään perheineen maanpakoon ja Egyptiin asetettiin Farukin sedän, prinssi Muhammad Abdel Moneimin johtama holhoojahallitus, joka nimellisesti edusti ulkomailla ollutta kuningas Fuadia. Egypti julistettiin 18. heinäkuuta 1953 tasavallaksi, jonka ensimmäiseksi presidentiksi tuli Muhammad Nagib.

Fuad varttui Ranskassa ja Sveitsissä. Tällä hetkellä hän asuu Sveitsissä Genevenjärven lähellä. Vuonna 1976 hän nai Dominique-France Picardin (o.s. Loeb). Tämä kääntyi islamiin ja otti nimen kuningatar Fadila. Heillä on kolme lasta, joista prinssi Muhammad Ali (s. 1979) on isänsä virallinen seuraaja. Aviopari erosi 1996.

Egyptin presidentti Anwar Sadat palautti myöhemmin Fuad II:lle Egyptin kansalaisuuden, ja hän pystyi siten vierailemaan Egyptissä useita kertoja. Toukokuussa 2010 hän antoi haastattelun ONTV televisiokanavalle ja puhui vierailuistaan Egyptiin ja kuinka hän tunsi yhteyden Egyptin kansaan ja heidän näkemyksensä hänen edesmennestä isästä.  

Fuad tuki Abdel Fattah el-Sisin ehdokkuutta Egyptin presidentiksi lokakuussa 2013.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Egyptin hallitsijat
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Hussein

Hussein -nimisiä henkilöitä ovat tai ovat olleet:

 Hussein (1935–1999), Jordanian kuningas 1952–1999
 Hussein Al-Sadiq (s. 1973), saudiarabialainen jalkapallomaalivahti
 Hussein Avni pašša (1820–1876), turkkilainen kenraali, kuvernööri ja suurvisiiri
 Hussein Badr al-Din al-Huthi (1956–2014), jemeniläinen zaidilaisten uskonnollinen johtaja ja kansanedustaja
 Hussein Chalayan (s. 1970), brittiläis-turkkilais-kyprokselainen muotisuunnittelija
 Hussein Kamel (k. 1996), irakilainen poliitikko, Saddam Husseinin vävy
 Hussein Kamel (1853–1917), Egyptin sulttaani
 Hussein al-Maadidi (s. 1973), irakilainen toimittaja ja kirjailija
 Hussein Ahmed Salah (s. 1956), djiboutilainen maratonjuoksija
 Hussein al-Taee (s. 1983), irakilaissyntyinen suomalainen konfliktintutkija ja kansanedustaja (SDP)
 Abdikani Ilmari Hussein, KANI (s. 1994), suomensomalialainen hip hop- ja R&B-muusikko
 Abdirizak Haji Hussein (1924–2014), Somalian pääministeri 1964–1967
 Abdiqadir Osman Hussein (s. 1974), somalialaissyntyinen rikollinen ja elinkautisvanki
 Abdirahim Hussein (s. 1978), somalialaissyntyinen suomalainen poliitikko
 Abdul Hussein (s. 1997), palestiinalais-suomalainen vapaaottelija ja maailmanmestari
 Abdulla Mohamed Hussein (s. 1987), somalialainen pikajuoksija
 Ahmed Hussein, somalialainen jääpalloilija
 Bilal Hussein, irakilainen valokuvaaja
 Kariem Hussein (s. 1989), sveitsiläinen aitajuoksija
 Marwa Hussein (s. 1978), egyptiläinen moukarinheittäjä
 Nur Hassan Hussein (1938–2020), Somalian väliaikaishallinnon pääministeri 2007–2009
 Saddam Hussein (1937–2006), Irakin diktaattori 1979–2003; hänen lapsiaan ovat:
 Udai Hussein (1964–2003), Irakin tasavaltalaiskaartin johtaja
 Qusai Hussein (1966–2003)
 Raghad Hussein (s. 1968)
 Ali Hussein (s. 1983)
 Sheikh Mukhtar Mohamed Hussein (1912–2002), Somalian väliaikainen presidentti 1969 
 Tengku Hussein (1887–1835), Johoren sulttaani 1819–1835
 Waris Hussein (s. 1938), intialais-brittiläinen televisio- ja elokuvaohjaaja
 Zeid Ra’ad Al Hussein (s. 1964), jordanialainen poliitikko, diplomaatti ja YK:n ihmisoikeuskomissaari

en:Hussein
Seinäjoen keskussairaala

Seinäjoen keskussairaala (SEKS), aiemmin Etelä-Pohjanmaan keskussairaala, on Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin ylläpitämä sairaala Etelä-Pohjanmaan maakuntakeskuksessa Seinäjoella. 

Seinäjoen keskussairaala on rakennettu 1970-luvulla Seinäjoen Kyrkösjärven kupeeseen Huhtalan kaupunginosaan ja sijaitsee korkealla merenpinnan ja kaupungin yläpuolella. 
Keskussairaalan rakentamisesta järjestettiin kolmen arkkitehdin kutsukilpailu 1970–1971, ja sairaala päätettiin rakentaa arkkitehti Veijo Martikaisen suunnitelman pohjalta. Viereisen Törnävän sairaalan ja keskussairaalan yhteinen lämpökeskus rakennettiin ensin. Varsinaisen sairaalan ensimmäinen rakennusvaihe valmistui vuonna 1977 ja muut vaiheet 1970-luvun lopussa. Henkilökunnan kolme asuinkerrostaloa valmistuivat 1978–1979. Henkilökunnan lapsille rakennettiin 120-paikkainen päiväkoti vuonna 1979. Sairaalaa on sittemmin laajennettu ja muutettu monesti, muun muassa päiväkirurgian rakennus valmistui keväällä 2007. Syksyllä 2012 otettiin käyttöön uusi Y-talo Kyrkösjärven rannalla, johon sijoittuu keskussairaalan toimintojen lisäksi osa Seinäjoen terveyskeskuksen palveluja (mm. ensiapupäivystys ja hallinto) ja Seinäjoen ammattikorkeakoulun toimintoja. Seinäjoen keskussairaalassa on Y-talon käyttöönoton myötä henkilöstöä noin 3000. 

Sairaalan yhteydessä on helikopterikenttä  potilaskuljetuksia varten.

Katso myös 

 Luettelo Suomen sairaaloista

Lähteet

Aiheesta muualla
Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri

Seinäjoen sairaalat
Huhtala
Suomen lentopaikat
Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
ImageMagick

ImageMagick on joukko grafiikan käsittelyyn tarkoitettuja ohjelmia, ja niiden toiminnallisuuden toteuttava kirjasto. Sitä levitetään GPL-yhteensopivan ImageMagick Licensen alla, ja se toimii lukuisissa ympäristöissä (Unix, Windows, Linux, OS X jne.)

Paketti koostuu useista työkaluista, joita voidaan käyttää komentoriviltä. Sitä ei juuri ole tarkoitettu interaktiiviseen käyttöön (kuten esimerkiksi Photoshop tai GIMP), vaan sillä on tarkoitus helpottaa rutiininomaisia toimenpiteitä, esimerkiksi kuvien muuntoa tiedostomuodosta toiseen tai pienempien versioiden luomista sadoista kuvista. Tärkeimpiä ImageMagickin työkaluista on muun muassa convert, joka muuntaa grafiikan toiseen muotoon tehden sille tarpeellisia muutoksia. Esimerkiksi:convert kuva.gif kuva.png
muuttaa kuvatiedoston GIF-muodosta PNG-muotoon, jaconvert kuva.jpg -resize 100x100 pienikuva.jpg
pienentää kuvan maksimissaan 100x100 pikselin kokoiseksi siten, että sen mittasuhteet säilyvät.

Paketin varsinainen ydin on ImageMagick-kirjasto, joka mahdollistaa grafiikan käsittelyn C-kielisissä ohjelmissa. Kirjastoon on saatavilla lisäksi rajapinnat monille muille kielille, kuten C++:lle, Javalle, Perlille, PHP:lle ja Rubylle. Hyvän skriptikielituen takia kirjastoa käytetäänkin usein WWW-sovelluksissa, esimerkiksi kuvagalleriasovelluksissa (kuten Coppermine).

Katso myös 
 GD Library

Lähteet

Aiheesta muualla
 ImageMagickin kotisivu 

Linux-ohjelmat
Vapaat ohjelmistot
Housurooli

Housurooli eli travesti on oopperassa miesrooli, jonka esittää nainen. Tunnettuja housurooleja ovat muun muassa Cherubino Wolfgang Amadeus Mozartin oopperassa Figaron häät ja Richard Straussin Ruusuritari-oopperan Octavian.

Oopperatermistö
Sukupuoli
Battles in the North

Battles in the North on norjalaisen black metal -yhtye Immortalin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Levy on yhtyeen viimeinen, jolla Abbath ja Demonaz soittavat duona. ”Grim And Frostbitten Kingdoms” -kappaleen musiikkivideolla rumpuja soittaa kuitenkin Jan Axel Blomberg.

Kappalelista

Kokoonpano 
Abbath Doom Occulta – laulu, bassokitara, rummut
Demonaz Doom Occulta – kitara

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Immortalin albumit
Vuoden 1995 albumit
Jens Filbrich

Jens "Fibs" Filbrich (s. 13. maaliskuuta 1979 Suhl, Thüringen) on saksalainen entinen maastohiihtäjä. 

Filbrich saavutti pronssia 50 kilometrillä Sapporon MM-kilpailuissa 2007. Lisäksi hän on saanut kahdeksan arvokisamitalia Saksan viesti- ja sprinttiviestijoukkueissa. Henkilökohtaisilla matkoilla hän on sijoittunut MM-kisoissa Sapporon pronssin lisäksi viisi kertaa kymmenen parhaan joukkoon: Val di Fiemmessä 2003 hän oli 30 kilometrin matkalla kuudes, Oberstdorfissa 2005 15 kilometrillä kahdeksas, Sapporossa yhdistelmäkilpailussa neljäs, Liberecissä 2009 yhdistelmäkilpailussa kymmenes ja Val di Fiemmessä 2013 50 kilometrillä yhdeksäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli yhdistelmäkilpailussa kuudes.

Maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa Filbrich on sijoittunut kaksi kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi. Lisäksi hän on ollut voittamassa useita maailmancup-viestejä.

Tällä hetkellä Filbrich asuu Saksan Gosselissa ja edustaa SV Eintracht Frankenheinin hiihtoseuraa. Filbrichin äiti on entinen maastohiihtäjä Sigrun Krause.

Lähteet

Aiheesta muualla

Filbrichin viralliset kotisivut
 

Saksalaiset maastohiihtäjät
Saksalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Onnenkivi

Onnenkivi on astrologiassa jalo- tai korukivi, jonka uskotaan tuottavan onnea kantajalleen. Jokaiselle horoskooppimerkille on nimetty 1–2 onnenkiveä, jotka vaihtelevat. Eri horoskooppimerkeille voi olla myös samoja onnenkiviä. Alla on yksi tällainen jaottelu.
Kauris – Jaspis/Onyks
Vesimies – Haukansilmä/Turkoosi
Kalat – Ametisti/Krysopaasi
Oinas – Jaspis/Karneoli
Härkä – Karneoli/Ruusukvartsi
Kaksonen – Sitriini/Tiikerinsilmä
Rapu – kvartsiblue-lace akaatti 
Leijona – Spektroliitti/Vuorikide
Neitsyt – Akaatti/Sitriini
Vaaka – ametisti/vuorikristalli/opaali/berylli/ruusukvartsi/aventuriini/sitriini/
Skorpioni – Karneoli/Sitriini
Jousimies – ametisti/aventuriini  akaatti

Katso myös 

 Hoitava kivi
 Kvartsi
.

Aiheesta muualla
Onnenkivet (demi.fi)
Horoskooppi- ja onnenkivet. Suomen kultaseppien liitto

Astrologia
Kaarela

Kaarela () on kaupunginosa ja hallinnollinen peruspiiri luoteisessa Helsingissä. Kaarelassa asuu hiukan yli 27 000 asukasta. Sen pinta-ala on 9,46 neliökilometriä. 

Kaarela rajautuu etelässä Kehä I:een, lännessä Konalan teollisuusalueeseen Vihdintien itäpuolella ja pohjoisessa Vantaan lounaiskärjen eteläreunaan. Kaarelan hallinnollinen itäraja kulkee Keskuspuiston sisällä. Alueen halki virtaa Mätäjoki.

Kaarela jaetaan kuuteen osa-alueeseen: Kannelmäki (12 913 asukasta 1.1.2012), Maununneva (2 568 as.), Malminkartano (8 613 as.), Hakuninmaa (2 753 as.), Kuninkaantammi (102 as.) ja Honkasuo. Yhteensä kaupunginosassa on noin 26 949 asukasta (2012 alussa) ja 5 700 työpaikkaa (2005 lopussa). Uusi Kuninkaantammen asuinalue on suunnitteilla Hakuninmaan pohjoispuolelle.

Liikenteen valtaväylistä Vantaankosken rata ja Hämeenlinnanväylä halkovat aluetta. Kauppakeskus Kaari valmistui Kaarelaan kuuluvan Kannelmäen alueelle lokakuussa 2013.

Historiaa 

Kaarelan kaupunginosaa edeltänyt Kaarelan kylä sijaitsi alkujaan Helsingin maalaiskunnan (nyk. Vantaan kaupunki) alueella. Vuonna 1781 päättyneessä isossajaossa kylään merkittiin kuusi maakirjataloa: Abrams, Husbacka, Gamlas, Malmgård, Tolfmans ja Jönsas. Näistä muodostettiin myöhemmin lukuisia pienempiä tiloja. Vuonna 1946 tapahtuneessa suuressa alueliitoksessa Kaarela pilkkoutui kahtia, maalaiskunnan puolelle jääneeseen Pohjois-Kaarelaan ja Helsingin kaupunkiin liitettyyn Etelä-Kaarelaan. Ensimmäinen osa-asemakaava Etelä-Kaarelan alueelle vahvistettiin vuonna 1957. Vuonna 1959 kaupunginosa jaettiin Hakuninmaan, Kannelmäen, Malminkartanon ja Maununnevan osa-alueisiin. Etuliite etelä- poistui nimestä vuonna 1992.

Kaarelan kaupunginosa on syntynyt sotien jälkeen: ennen alueliitosta seutu oli maaseutua. Nykyisestä asuntokannasta 10 % on rakennettu 1940–1950-luvuilla. Kasvu kiihtyi 1970–1980-luvuilla ja tällöin rakennettiin yli 60 % nykyisistä asunnoista (runsas 13 200 asuntoa, 31.12.2003). Tärkeä osatekijä rakentamisen vilkastumiselle oli Vantaankosken radan avaaminen vuonna 1975. Malminkartano luotiin 1980-luvulla entiselle yliopiston koetilan pellolle ja Hakuninmaan asukasluku kolminkertaistui. Alueen täydennysrakentaminen on jatkunut 1990- ja 2000-luvuilla.

Kaarelan nimestä
Kaarela-nimi esiintyy asiakirjoissa jo vuonna 1417 muodossa Karisbola, myöhemmin muun muassa Korböleby (1543), Korbölle (1544) ja Korbööl (1545). Monien muiden böle-loppuisten nimien tavoin tässäkin on määriteosana henkilönnimi, tässä tapauksessa Kare, joka on ollut Ruotsissa sekä etu- että sukunimenä. Professori Heikki Ojansuu on esittänyt, että lähellä kielirajaa olevana nimenä taustalla voisi olla myös henkilöön liittyvä suomalainen köllinimi Kaari eli 'pitkä, kumara ihminen'.

Lähteet 
 205 Kaarelan peruspiiri. Helsinki alueittain 2005. PDF.

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Kaarelan kaupunginosasivusto
Isokirjopeippi

Isokirjopeippi eli värinokkonen (Solenostemon scutellarioides, syn. Plectranthus scutellarioides, Coleus blumei, Coleus ”hybridus”, Coleus pumilus) on helppohoitoinen ja myrkytön koristekasvi. Se kasvaa alkuperäisenä Kaakkois-Aasiassa ja Oseanian pohjoisosissa.

Kasvin historiaa 
Isokirjopeippi on jo vanha koristekasvi Suomessakin. Varsinkin jugendkaudella, vuosina 1890–1915 Suomen rahvas kasvatti sitä maaseudulla huonekasvina.

Tuntomerkit 
Isokirjopeippi kasvaa 30–60 senttimetriä korkeaksi. Ominaista kasville ovat kirkasväriset lehdet, yleensä punaiseen ja lilaan vivahtavat sävyt. Alun perin kasvi on trooppinen rikkakasvi. Värinokkonen-nimensä se on saanut nokkosta muistuttavasta ulkonäöstään.

Levinneisyys 
Isokirjopeipin levinneisyysalue käsittää koko Kaakkois-Aasian ja ulottuu pohjoisessa Taiwaniin ja Kiinan kaakkoisrannikolle, lännessä Intiaan ja Sri Lankaan, etelässä Australian pohjoisrannikolle ja idässä Salomonsaarille.

Hoito ja kasvatus 
Isokirjopeippi menestyy ikkunalaudalla, parvekkeella ja amppelissa sekä valoisalla paikalla ulkona. 
Kasvin voi idättää siemenestä, itämisaika on 2–3 viikkoa 20 °C:ssa. Kylvö tehdään yleensä tammi-kesäkuussa. Kasvi lisääntyy helposti myös pistokkaasta, ja juurruttaminen on helppoa. Kasvia tulisi nyppiä n. 5 viikon välein ja myös leikata, jolloin haaroittuminen on runsaampaa. Kukkimaan kasvia ei kannata päästää, sillä kukat vievät värikkyyden lehdistä. Värikkyyttä heikentää myös liian typpipitoinen lannoitus. Kasvia ei pidä päästää kuivumaan; se viihtyy valoisassa paikassa. Mullan tulisi olla hieman hapanta. Ruukkukasvina isokirjopeippi kasvaa yleensä noin 30 cm:n korkuiseksi, mutta onpa se Suomessa kasvanut yli 80 cm korkeaksi pensaaksikin; isossa ruukussa, hyvässä valossa ja hyvin lannoitetussa, kosteassa mullassa. Isokirjopeipin normaali elinikä on muutama vuosi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Isokirjopeippi eli värinokkonen (Solenostemon scutellarioides)
 Suomen Lajitietokeskus: Isokirjopeippi – Solenostemon scutellarioides
 ITIS: Plectranthus scutellarioides 
 United States Department of Agriculture (USDA): Solenostemon scutellarioides 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Coleus blumei 
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Coleus blumei (common coleus) 

Huulikukkaiskasvit
Huonekasvit
Stockmannin Itäkeskuksen tavaratalo

Stockmann Itis (aiemmin Stockmann Itäkeskus) on Stockmann-ketjun tavaratalo kauppakeskus Itiksessä Helsingin Itäkeskuksessa. Se sijaitsee kauppakeskuksen itäpäädyssä entisen Piazzan tilalla. Vuonna 1992 avattu tavaratalo sijaitsi aiemmin kauppakeskuksen Bulevardilla. Nykyisiin tiloihinsa se siirtyi marraskuussa 2013. Itiksen tavaratalon tunnusmerkkeinä voidaan pitää tavaratalon ovaalia muotoa ja kattojen yli kohoavaa valopihaa.

Stockmann Itis kerroksittain 

2. kerros: 

 Keittiö, kattaus, tekstiilit	
 Lapset	
 Matkalaukut
 Palvelupiste	
 Pienet kodinkoneet	
 Puutarha	
 Robert’s Coffee	
 Sisustustekstiilit
 Stockmann.COM-noutopiste	
 Urheilu	

1. kerros:

 Kampaamo Beauty Hair Sirpa Mansner	
 Kosmetiikka	
 Miesten asusteet, jalkineet ja muoti	
 Muotipalvelu	
 Naisten asusteet, jalkineet ja muoti	
 Päivittäiskosmetiikka	

−1. kerros:

 Alko
 Food Market Herkku (HOK-Elanto)

−2. kerros:

 Tavaratalon noutopiste

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Stockmann Itis
 Stockmann Itiksen sivuilla

Helsingin tavaratalot
Itäkeskus
Itäkeskus
Keksi

Keksi (<  < ) on pieni, kuiva ja kevyt leivonnainen, joka pikkuleivästä poiketen yleensä valmistetaan tehdasmaisesti. Yleensä keksejä nautitaan välipalaksi, jälkiruoaksi tai kahvin tai teen kanssa. Keksit voivat olla myös täytekeksejä, joiden sisällä on täytettä, kuten marmeladia tai suklaata. Makeiden keksien ohella suosittuja ovat suolaiset keksit, kuten cream crackers -tyyppiset voileipäkeksit tai TUC- ja Ritz-tyyppiset suolakeksit.

Varhaisimmat keksin tai pikkuleivän tyyppiset leivonnaiset tehtiin Persiassa, nykyisen Iranin alueella 600-luvulla.

Kansainvälisiä keksinvalmistajia ja niiden tuotemerkkejä ovat muun muassa amerikkalainen Nabisco (Oreo, Ritz) ja englantilainen United Biscuits (McVitie's ym.) sekä alun perin ranskalainen LU (Le Petit Êcolier, Bastogne, Champagne, Petit Beurre, Pim's, Paille d'Or ja TUC). Suomalaisista keksinvalmistajista suurin on Fazer, joka vuonna 2012 osti Kraft Foodsilta takaisin omistukseensa LU Suomi Oy:n eli Vantaan keksitehtaan, jossa valmistetaan muun muassa Jyväshyvä-, Domino-, Jaffa- ja Fanipala-keksejä. Kantolan keksejä markkinoi norjalaiseen Orkla-konserniin kuuluva Orkla Suomi. Muita kotimaisia keksinvalmistajia ovat muun muassa Malviala Groupiin kuuluvat Tasangon Herkkutuote ja Töysäläinen Oy sekä Leivon Leipomo Oy ja Vanajan keksi Oy.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Fineli.fi

Keksit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Tilburg

Tilburg on kaupunki Pohjois-Brabantissa, Alankomaissa lähellä Belgian rajaa. Kaupungissa on noin 213 000 asukasta (1.1.2016).

Tilburg on aiemmin tunnettu tekstiilikaupunkina, mutta perinteinen teollisuus on saanut väistyä pois modernien tehtaiden tieltä. Tilburgin Tekstiilimuseossa (Museum in Production) voi kuitenkin nähdä tämän ennen niin tärkeän osan Tilburgia.

Kaupungissa sijaitsee yliopisto, Universiteit van Tilburg (ennen Katholieke Universiteit Brabant). Yliopiston ja monien korkeakoulujen ansiosta Tiburgissa on yli 25 000 opiskelijaa.

Willem II on tilburgilainen jalkapalloseura, joka pelaa Alankomaiden pääsarjatasolla. Joukkueessa on aiemmin pelannut muun muassa Sami Hyypiä ja Jaap Stam.

Tilburg on mainittu asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 709.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kaupungin kotisivu 

Tilburg
Lahden Radioharrastajat

Lahden Radioharrastajat ry oli yhdistys, joka piti Lahdessa yleisradioasemaa vuoteen 1927 saakka. Sen perustivat 4. huhtikuuta 1924 toimitusjohtaja Emil Cedergren, teknikko Lauri Kunnas sekä yliasentaja E. Inkinen. Toisen tiedon mukaan perustava kokous pidettiin jo 29. helmikuuta 1924, ja yksityisten lahjoitusten sekä pankkilainalla annettiin Emil Cedergrenin tehtäväksi rakentaa 10–20 W:n lähetysasema. Ensimmäinen lähetys tapahtui tapaninpäivänä 1926.

Yhdistyksellä oli radioasema Rautatienkadun ja Vuorikadun kulmassa, Rautatienkatu 9:ssä, Lauri Kunnaksen talossa, sijaitsevan kerrostalon tornimaisessa ulokkeessa, ullakolla. Radioaseman lähetysteho oli 200 W ja lähetyksen aallonpituus 318 metriä. Asema lähetti viikoittain  jäsentensä toimittamaa ohjelmaa, ja kaikki lähetykset olivat suoria lukuun ottamatta levyiltä tulevaa gramofonimusiikkia.  Yhdistyksellä oli enimmillään 781 jäsentä, joiden joukossa oli mm. Lahden sähkölaitoksen sekä Lahden Sähkön ja Koneen henkilökuntaa.

Yhdistyksen perustamishetkellä Nuoren Voiman Liiton radioamatööriluettelon mukaan Lahdessa oli kaksi henkilöä, joilla oli radioamatöörilupa: Yrjö K. Lindqvist (3NF) ja Erkki V. Nurminen (3NH).  

Yleisradion suurasema otti Radiomäellä yleisradiotoiminnan haltuunsa 22. huhtikuuta 1928. Tätä ennen Lahden radioharrastajien ylläpitämä yleisradioasema välitti myös Yleisradion Helsingissä tuotettuja ohjelmia. Suomen Yleisradio Oy - Finlands Rundradio AB:n perustamisen yhteydessä Lahden Radioharrastajat ry:stä tuli Yleisradion pienosakkeenomistaja kahdella osakkeella. Osakkeet siirtyivät Lahden suojeluskunnalle 1934. Kun Moskovan välirauhan sopimuksen 1944 ja Pariisin rauhansopimuksen 1947 perusteella Suomen suojeluskunnat katsottiin lakkautettavaksi järjestöksi, 1946 osakkeet rekisteröitiin Lahden Seudun Väestönsuojeluyhdistys ry:lle. Vuonna 1975 ne rekisteröitiin Lahden Väestönsuojeluyhdistys ry ja 1994 Lahden kaupungille . Lahden kaupungin piirissä useina vuosina Yleisradion yhtiökokouksessa on ollut edustettuna Lahden kaupunginmuseo, jolla on Lahden radio- ja televisiomuseo Radiomäellä ja Yleisradion osakkeita pysyvän näyttelynsä alakerrassa.

1996 perustettiin uusi Lahden radioharrastajat, minkä piirissä harjoitetaan DX-kuuntelua Suomen DX-liittoon liittyen. Yhdistyksen jäsenet kokoontuvat kuukauden viimeisinä lauantaina kello 14 Lahden vanhalla radioasemalla Lahden Radiomäellä. Yhteisön toiminnanjohtajana on 2021 alkaen Jari Lehtinen, joka päätoimittaa Suomen DX-liiton Radiomaailman.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Uusi Lahti:Lahden radioharrastajat perustivat Lahteen ensimmäisen radioaseman
Uudemman Lahden Radioharrastajat ry:n sivusto 

Radiotoiminta
Radioasemat
Lahtelaiset yhdistykset
Almere

Almere on kaupunki Flevolandissa Alankomaissa. Kaupungissa on 195 372 asukasta (1. helmikuuta 2013). Almere perustettiin vasta vuonna 1976 Flevolandin polderin lounaiskulman vedeltä vallatulle alueelle ja se on kasvanut sen jälkeen nopeasti. Almeren kunnan osat ovat Almere Buiten, Almere Haven, Almere Hout, Almere Poort ja Almere Stad.

Väestö

Liikenne 
Almere on yhteydessä seuraaviin moottoriteihin: A6 ja A27.

Rautatie 
Vuonna 1987 Almere yhdistettiin kansalliseen rautatieverkostoon.

Almeressa on 5 rautatieasemaa: 
Almere Muziekwijk (avattu 1987) 
Almere Centrum (avattu 1987) 
Almere Parkwijk (avattu 1996)
Almere Buiten (avattu 1987) 
Almere Oostvaarders (avattu 2004). 

Kuudes asema, Almere Poort, avataan luultavasti vuonna 2010.

Julkiset bussit 
Almeressa on 10 bussilinjaa:

 1 Almere Oostvaarders-Almere Haven Centrum
 2 CS Almere-Gooisekant
 3 CS Almere-Almere Haven Centrun
 4 CS Almere-Gooiesekant
 5 Almere Buiten-Almere t'Oor
 6 CS Almere-Parkwijk
 7 CS Almere-Sallandsekant
 8 Cs Almere- Kemphaan
 9 Almere Buiten-de Vaart
14 Gooisekant-Almere poort
160 Almere stad-Amersfoort

Politiikka

Puolueiden paikat paikallishallituksessa

Urheilu 
Almeren ehkäpä tunnetuin urheiluseura on Omniworld, johon kuuluu lentopallo-, koripallo-, sekä jalkapallojaosto. Seuran jalkapallojaosto, Almere City FC (aik. FC Omniworld), pelaa Hollannin toiseksi korkeimmalla sarjaportaalla Eerste Divisiessä. 

Almerelaisia jalkapallojoukkueita
 Almere City FC
 AS '80
 ASC Waterwijk
 SV Almere
 Buitenboys
 Forza Almere

Ystävyyskaupungit 
Almerella on kahdeksan ystävyyskaupunkia:

  Aalborg
  České Budějovice
  Haapsalu
  Kumasi
  Lancaster
  Milton Keynes
  Rendsburg
  Växjö

Lähteet

Aiheesta muualla 

 http://www.almere.nl/

Alankomaiden kaupungit
Flevolandin kunnat
Makaronivelli

Makaronivelli on suomalainen perinneruoka, joka tehdään maidosta ja makaroneista. Haluttaessa siihen voidaan lisätä myös maidosta ja esimerkiksi maissijauhoista tehty suurus. Lopuksi velliin lisätään suolaa tai sokeria, ja velli syödään lusikalla.

Suomalainen keittiö
Breda

Breda on kaupunki Pohjois-Brabantissa Alankomaiden eteläosassa lähellä Belgian rajaa. Kaupungissa on 182 000 asukasta (1.1.2016). Se sijaitsee Mark- ja Aajokien yhtymäkohdassa.

Breda on ollut tärkeä linnoituskaupunki Pohjois-Brabantissa. Vuonna 1581 sen valloittivat espanjalaiset, vuonna 1590 taas Morits Oranialainen. Kaupunki antautui 1625 kymmenkuukautisen piirityksen jälkeen Ambrosio Spinolan johtamille espanjalaisille. Vuonna 1637 sen valloitti Fredrik Henrik Oranialainen nelikuukautisen piirityksen jälkeen ja vuonna 1648 se jäi viimein Alankomaiden tasavallalle Westfalenin rauhassa.

Englannin syrjäytetty kuningas Kaarle II oleskeli Bredassa ja vuoden 1667 Bredan sopimus päätti toisen englantilais-hollantilaisen sodan.

Bredassa sijaitsee kuninkaallinen sotilasakatemia, Koninklijke Militaire Academie. Bredasta on Alankomaiden korkeimmalla tasolla pelaava jalkapalloseura NAC Breda.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 http://www.breda.nl/

Alankomaiden kaupungit
Pohjois-Brabantin kunnat
Denali

Denali on Pohjois-Amerikan korkein huippu (6 190 m), joka sijaitsee Denalin kansallispuistossa Alaskan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuori tunnettiin vuodesta 1896 vuoteen 2015 nimellä Mount McKinley, jonka se sai presidentti William McKinleyn mukaan. Vuoren nimi tulee athabasca-kieliin kuuluvan dena’inan kielestä ja tarkoittaa ”suurta”.

Alaskan osavaltio palautti vuorelle nimen Denali jo vuonna 1975 ja 31. elokuuta 2015 sama muutos hyväksyttiin myös liittovaltion tasolla, huolimatta muun muassa Ohion osavaltion vastustuksesta.

Denalin valloitti ensimmäisenä Hudson Stuckin johtama retkikunta 7. kesäkuuta 1913; Frederick Cook tosin väitti käyneensä siellä jo vuonna 1906, mutta hänen väitteensä on todistettu perättömäksi. Ensimmäisenä naisena vuoren huipulle kiipesi Barbara Washburn vuonna 1947.

Katso myös 
 Seitsemän huippua
 Luettelo suurimmista prominensseista
 Luettelo maiden korkeimmista kohdista

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Alaskan vuoret
Seulonnan keskeiset artikkelit
Zaanstad

Zaanstad on kunta, joka sijaitsee Zaanjoen varrella Pohjois-Hollannin provinssissa Alankomaissa.
Siihen kuuluu useita pieniä kaupunkeja ja kyliä, kuten Assendelft, Koog aan de Zaan, Krommenie, Westzaan, Wormerveer, Zaandam, Zaandijk. Niiden yhteenlaskettu asukasluku on 151 109 asukasta (2014)

Zaandam on kunnan suurin kaupunki ja Zaanse Schans tuulimyllyineen sen kuuluisin turistinähtävyys.
Zaandam sijaitsee noin 15 minuutin junamatkan päässä Amsterdamista ja 20 minuutin junamatkan päässä Schipholin kansainväliseltä lentoasemalta.

Zaanstadin historia 
Kaupungin arvioidaan syntyneen 1500 luvulla, jolloin ensimmäiset vesisahat perustettiin Zaanstadiin. Useimmat rakennettiin Zaan-joen yhteyteen, mutta alueella oli myös jonkin verran tuulimyllyn voimalla käyviä sahoja. 1600-luvulta alkaen Zaanstreekin alueesta tuli maan ruoka-aitta.

Zaanstadin väkiluku kaupungeittain 
 Zaandam - 75.385
 Assendelft - 22.852
 Krommenie (sis. Krommeniedijk) - 17.202
 Wormerveer - 11.670
 Koog aan de Zaan - 11.152
 Zaandijk - 8.770
 Westzaan - 4.512
 West-Knollendam - 475

Ystävyyskaupungit 
Zaanstadilla on viisi ystävyyskaupunkia:
  Marino
  Pančevo
  Neukölln
  Boulogne-Billancourt
  Anderlecht

Aiheesta muualla 

 http://www.zaanstad.nl/
 http://www.houtzaagmolen-uitgeest.nl/sites/default/files/cornelis_corneliszoon_van_uitgeest_foundation_v2.pdf

Alankomaiden kaupungit
Pohjois-Hollannin kunnat