joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
The Encyclopedia Cthulhiana

The Encyclopedia Cthulhiana: A Guide to Lovecraftian Horror on Daniel Harmsin kirjoittama Cthulhu-tarustoa käsittelevä tietosanakirja, jonka ensimmäinen laitos ilmestyi 1994 ja laajennettu toinen laitos 1998. Teoksen esipuhe käsittelee H. P. Lovecraftin ja hänen seuraajiensa tuotantoa taide- ja aatehistoriallisesta näkökulmasta. Varsinaiset hakusanat sen sijaan on kirjoitettu fiktion näkökulmasta, ikään kuin se olisi totta. Lopun liitteissä esitellään Cthulhu-taruston kuvitteellinen maailmanhistorian aikajana sekä Necronomiconin sisältöä ja vaiheita. Aikajanat on laatinut Shannon Appel.

Kirjan julkaisi Cthulhu kutsu -roolipelin kustantaja Chaosium, ja mukana on ohjeet Encyclopedia Cthulhianan käyttämisestä roolipeleissä. Toiseen laitokseen on merkitty, ovatko hakusanojen taustatiedot peräisin kaunokirjallisuudesta vai roolipeleistä.

Vastaanotto 

Dragon-lehden aikalaisarviossa kirjan tekijät saivat kehuja ”liki yli-inhimillistä” uutteruutta osoittavasta taustatyöstään. Vuonna 1995 se voitti Origins Award -palkinnon.

Michael Burgessin ja Lisa R. Bartlen Reference Guide to Science Fiction, Fantasy, and Horror (2002) kehuu The Encyclopedia Cthulhianaa hyväksi oppaaksi oppaana Cthulhu-tarustoon mutta pitää kirjallisuusluetteloa pettymyksenä, sillä se kertoo vain kirjailijan ja teoksen nimen sekä julkaisuvuoden, mutta ei tarkempia julkaisutietoja. Lisäksi kirjaa lukiessa on välillä vaikea erottaa tosimaailman tietoa kuvitteellisesta, vaikka Harms onkin merkinnyt osan tosimaailmaa koskevista huomautuksista sulkeisiin.

Lähteet

Viitteet 

Cthulhu-kirjallisuus
Kirjat kirjallisuudesta
Tietosanakirjat
Vuoden 1994 kirjat
Varsinais-Suomen Kylät

Varsinais-Suomen Kylät ry on vuonna 2000 Marttilassa perustettu kaksikielinen maakunnan kylätoiminnan kattojärjestö. Varsinais-Suomen Kylät ry toimii maakunnan kylä- ja asukastoiminnan asiantuntijana, yhteisten etujen valvojana ja ajatusten välittäjänä sekä kyläyhdistysten ja niiden toimintaa lähellä olevien järjestöjen yhteistyöelimenä.

Yhdistys edistää Varsinais-Suomen maaseudun ja saariston asukkaiden omatoimisuutta ja alueen elinkelpoisuutta sekä kehittää yhteistyötä toiminta-alueen päättäjien ja viranomaisten kanssa. Tarkoituksena on säilyttää Varsinais-Suomen maaseutu ja saaristo elinvoimaisena sekä lisätä koko seudun kehittämiseen liittyvää osaamista ja lisätä kokemusten vaihtoa toiminta-alueen osien välillä kansainvälinen yhteistyö mukaan lukien.

Yhdistyksen keskeisimmät palvelut ovat:

 Kylien yhdistysten avustaminen ja neuvonta
 Alueella tarvittavan koulutuksen järjestäminen
 Ajankohtaisista asioista tiedottaminen
 Kylärekisterin ja muun tietoaineiston ylläpitäminen

Varsinais-Suomen kyläasiamiehenä on vuodesta 2002 asti työskennellyt FM Tauno Linkoranta. Varsinais-Suomen Kylät ry:n hallituksen puheenjohtaja vuonna 2022 on Henrik Hausen.

Varsinais-Suomen Kylät ry palkitsee vuosittain Varsinais-Suomen vuoden kylän.

 
Suomalaiset järjestöt
Uuden Musiikin Kilpailu 2023

Uuden Musiikin Kilpailu 2023 järjestetään 25. helmikuuta 2023 Turun Logomossa. Se on järjestyksessään 12. Uuden Musiikin Kilpailu, ja siinä valitaan Suomen edustaja vuoden 2023 Eurovision laulukilpailuun Ison-Britannian Liverpooliin. Kilpailussa tulee olemaan seitsemän kilpailijaa, jotka julkaistaan 11. tammikuuta 2023.

Lähteet

Kaikki UMK23-tapahtumasta yle.fi. Viitattu 30.10.2022.

Eurovision laulukilpailu 2023
Suomen euroviisukarsinnat
Raft

Raft on avoin pelimaailma selviytymisvideopeli, jonka on kehittänyt ruotsalainen Redbeet Interactive ja julkaissut Axolot Games. Peli julkaistiin ennakkojulkaisuna 23. toukokuuta 2018 Steamissa sen jälkeen, kun se julkaistiin ensimmäisen kerran ilmaisena Itch.io-indie-alustalla vuonna 2016. Pelin ennakkojulkaisu poistettiin jakelualustoilta ja sen täysi versio julkaistiin 20. kesäkuuta 2022 pelin viimeisen luvun julkaisun kanssa.

Pelaaminen 
Peliä pelataan ensimmäisen ja kolmannen persoonan näkökulmasta ja sitä voidaan pelata joko yksin- tai moninpelinä. Jälkimmäisessä tapauksessa peli tarjoaa automaattisesti palvelimen ja peli tapahtuu yhteistyötilassa.

Kun pelaaja aloittaa pelin, hän on 2x2-kokoisella lautalla ja hänellä on koukku, jolla hän voi kerätä resursseja. Koukku kuitenkin kuluu, joten pelaajan on jossain vaiheessa tehtävä uusi. Pelaaja voi kerätä resursseja myös uimalla niiden kohdalle. Lautan ympärillä liikkuu myös hai, joka välillä rikkoo lauttaa. Hai voi kuitenkin lyödä pois rikkomasta lauttaa tai tappaa. Pelaajan pitää myös hallita perustarpeita kuten nälkä ja jano. Ruokaa pelaaja saa esim. tappamalla hain ja kalastamalla. Juomaa pelaaja saa rakentamalla kojeen, jolla saa tehtyä suolavedestä juotavaa.

Kun pelaaja saa muistikirjan ja oppii rakentamaan antennin, tutkan ja akun, rakentaa ne ja sijoittaa ne lautalle oikein, hän voi alkaa pelaamaan pelin tarinaa.

Juoni

Ennen pelin tapahtumia 
Lähitulevaisuudessa ilmastonmuutos ja nousevat lämpötilat ovat saaneet napajäätiköt sulamaan, mikä on aiheuttanut koko planeetan kokoisen tulvan, mikä ei jättänyt lähes yhtään kuivaa maata. Sivilisaatio romahti, kun epätoivoiset suunnitelmat tulvien kumoamiseksi epäonnistuivat tai hylättiin. Lopulta maailman eliitti päätti hylätä kuivan maan kokonaan elääkseen kelluvissa kaupungeissa, kun taas muu väestö jätetään selviytymään yksin tulvivassa maailmassa.

Nykyhetki 
Pelaaja ottaa selviytyjän, Forward Scoutin, roolin. Hän lähtee avomerelle etsimään asumiskelpoista maata ja luonnonvaroja. Hän etsii myös Utopiaa, jossa sanotaan olevan kuivaa maata, jossa voisi elää. Hän seuraa radiovastaanottimen saamia signaaleja eri paikkoihin, joista saa apua seuraavan paikan löytämiseen.

Lähteet 

Selviytymispelit
Seikkailupelit
Simulaatiopelit
Avoin pelimaailma -pelit
Ruotsissa kehitetyt videopelit
Vuoden 2022 videopelit
Windows-pelit
Linux-pelit
MacOS-pelit
François Clouet

François Clouet (n. 1510 – 22. joulukuuta 1572 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari.

Elämä ja ura
Clouetin oli isänsä Jean Clouetin oppilas. 35-vuotiaana hän seurasi isäänsä kuningas Frans I:n hovimaalarina, jonka palveluksessa hänestä tuli myös kamaripalvelija. Clouet jatkoi tässä tehtävässä Henrik II:n, Frans II:n ja Kaarle IX:n alaisuudessa, jonka valtakauden loputtua Clouetin elämää ei tunneta. Clouet'n töitä arvostettiin suuresti hänen elinaikanaan. Hän johti työpajaa, jossa miniatyristit, suunnittelijat ja sisustajat toteuttivat hänen projektejaan. Hän valvoi myös kuninkaallisten hautajaisten ja seremonioiden taiteellista toteutusta.

Vaikka Clouet'n öljytyöt ovat flaamilaisia yksityiskohtiin paneutuvassa huolellisuudessaan, ne ovat kuitenkin selvästi ranskalaisiaa. Clouet'n muotokuvat ovat totuudenmukaisia, tarkkoja ja vailla sentimentaalisuutta. Ne tuovat esiin kunkin kuvattavan moraaliset ja älylliset ominaisuudet. Täydellistä varmuutta hänen laatimistaaan teoksista ei ole. Clouet on todennäköisesti maalannut Frans I:n muotokuvat ja Katariina de' Medicin muotokuvan Versailles'ssa ja muita teoksia. Hänen huomattavimpia muotokuviaan on Maria Stuartin muotokuva, kaksi Kaarle IX:n muotokuvaa, Henrik II:n muotokuva, Frans II:n muotokuva sekä Valois’n Margaretan muotokuva. Hänen mestariteoksensa on ehkä Elisabet Itävaltalaisen muotokuva. Muotokuvien lisäksi hän maalasi myös alastonhahmoja ja teatterikohtauksia.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskalaiset taidemaalarit
Muotokuvamaalarit
Vuonna 1572 kuolleet
Reposaaren koulu

Reposaaren koulu on Porin Reposaaressa sijaitseva noin 30 oppilaan alakoulu. Koulu on perustettu 9. joulukuuta 1877.

Historia 
Vuonna 1877 perustettu koulu oli Reposaaren ensimmäinen kunnan rahoittama koulu. Se oli alun perin kaksikielinen, joten koulua käytiin kahdessa vuorossa. Oppilasmäärän kasvun myötä perustettiin yksityinen oppikoulu Reposaaren yhteiskoulu, joka muuttui vuonna 1974 kunnalliseksi Saariston yläasteeksi. Vuonna 1994 Reposaaren koulu ja Saariston yläaste yhdistyivät Reposaaren peruskouluksi, ja vuonna 2008 yläaste siirtyi Meri-Porin koulun yhteyteen.

Koulurakennukset 
Reposaaren koulu toimi alussa useissa eri rakennuksissa, kunnes se vuonna 1884 siirtyi omiin tiloihin ns. puukortteliin, jossa se toimi aina vuoteen 2008 asti. Yläasteen poistuttua koulu siirtyi yläasteen käytössä olleeseen kivikouluun. Keväällä 2022 koulu siirtyi tilapäisesti takaisin puukortteliin, joka remontoidaan kauttaaltaan. Remontin aikana koulu toimii kivikoulun pihalla sijaitsevissa parakeissa. Koulun on tarkoitus toimia pysyvästi puukorttelissa syksystä 2024 alkaen.

Tunnettuja oppilaita 
 Kelpo Gröndahl
 Eino Grön
 Joni Nyman
 Jussi Hakulinen

Muuta 
Reposaaren koulu on pienestä koostaan johtuen ollut useasti lakkautusuhan alla, esimerkiksi vuosina 2014, 2016 ja 2019.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Reposaaren koulun kotisivut

Suomen peruskoulut
Porin oppilaitokset
Uskollisuuden ja urhoollisuuden ritarikunta

Uskollisuuden ja urhoollisuuden ritarikunta () on taiwanilainen kunnianosoitus, jota jaetaan sotilaille, jotka ovat joko tuhonneet vihollisen, haavoittuneet taistelussa tai johtaneet joukkoa urhoollisesti. Rauhan aikana sitä voidaan myöntää myös uskollisesta velvollisuuksien hoitamisesta ja kansalaisten puolustamisesta. Ritarikunta on perustettu vuonna 1944. 

Kunnianosoitusta jaetaan yhdessä luokassa:

  ritarikunnan nauha

Lähteet 

Taiwanin sotilasansiomitalit
Ritarikunnat
Pilven ja lipun ritarikunta

Pilven ja lipun ritarikunta, tai Loistavan lipun ritarikunta (), on taiwanilainen ritarikunta, jota jaetaan sotilaille. Ritarikunta on perustettu vuonna 1935. Kunnianosoitusta jaetaan kansallisen turvallisuuden hyväksi tehdyistä ansioista.

Kunnianosoitusta jaetaan yhdeksässä luokassa:

  Erikoissuurristi
  Suurristi
  Keltainen suurristi
  Erikoiskravaatti 
  Kravaatti
  Erikoisruusuke
  Ruusuke
  Erikoisnauha
  Nauha

Lähteet 

Taiwanin sotilasansiomitalit
Ritarikunnat
Mara (etunimi)

Mara on etunimi, joka voi olla naisen tai miehen nimi.

Mara naisen etunimenä 
Useissa kielissä, esimerkiksi englannissa ja saksassa, Mara mielletään naisennimeksi. Taustalla on Raamatun kertomus, jossa Ruutin kirjan päähenkilön anoppi Noomi haluaa ottaa käyttöön nimen Mara. Menetettyään miehensä ja kaksi poikaansa hän sanoo: ”Älkää kutsuko minua enää Noomiksi, vaan Maraksi, sillä Kaikkivaltias on koetellut minua ankarasti.” Heprean kielessä Noomi merkitsee ’onnellista’, Mara puolestaan ’katkeraa’.

Bulgariassa, makedoniassa, kroatiassa ja serbiassa Mara tunnetaan Marian rinnakkaismuotona.

Nimi Suomessa 
Mara on monista etunimistä käytetty suomalainen kutsumamuoto. Kieliopilliselta rakenteeltaan se on slangia. Mara liitetään usein miehennimeen Martti, ja tällä hellittelynimellä on viitattu muun muassa presidentti Martti Ahtisaareen. Mara voi olla myös Markun, Markuksen ja Martinin lempinimi. Yhtä hyvin se voi pohjautua naisennimiin Maaret, Maarit, Maria, Marianna, Marianne, Marie, Mariella, Marika, Marita, Maritta, Marja, Marjaana, Marjatta, Marju, Marjukka, Marjut, Martina ja Martta.

Virallisena etunimenä Mara on Suomessa harvinainen. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on lokakuuhun 2022 mennessä kirjattu noin 110–120 Mara-nimistä naista ja noin 10–30 samannimistä miestä.

Mara-nimi sisältyy Helsingin yliopiston almanakkatoimiston viralliseen koirien nimipäiväkalenteriin. Nimipäivä on 10. marraskuuta.

Tunnettuja Mara-nimisiä 
 Mara Abbott (s. 1985), yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä
 Martti ”Mara” Ahtisaari (s. 1937), Suomen tasavallan presidentti v. 1994–2000
 Mara Balls, oik. Maria Mattila (s. 1983), suomalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi
 Mara Berni, oik. Mara Bernasconi (s. 1932), italialainen näyttelijä
 Maria ”Mara” Carfagna (s. 1975), italialainen poliitikko
 Mara Fiè (s. 1940), Gloria Milland, italialainen näyttelijä
 Māra Grīva (s. 1989), latvialainen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja
 Martti ”Mara” Kakko (1940–2014), suomalainen elokuvaaja
 Mara Lee (s. 1973), ruotsalainen kirjailija ja runoilija
 Martti ”Mara” Mäntyniemi (s. 1963), suomalainen kitaristi
 Martti ”Mara” Salminen (s. 1964), suomalainen musiikkituottaja ja muusikko
 Mara Santangelo (s. 1981), italialainen tennispelaaja
 Mara Venier, oik. Mara Povoleri (s. 1950), italialainen televisiojuontaja ja näyttelijä
 Mara Wilson (s. 1987), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Mara Zini (s. 1979), italialainen kaukalopikaluistelija ja olympiamitalisti

Kuvitteellisia Mara-nimisiä 
 Mara, jumalatar Latvian mytologiassa
 Mara Jade Skywalker, Tähtien sota -hahmo
 Mara David/del Valle, päähenkilö filippiiniläisessä televisiosarjassa ''Mara Clara

Lähteet

Kirjallisuus

Verkkolähteet 
 Kotus 2017 = 
 Nimipalvelu 2022 = 
 Raamattu 1992 = 
 VISK 2008 =

Viitteet 

Etunimet
Uskollisuuden ja uutteruuden ritarikunta

Uskollisuuden ja uutteruuden ritarikunta () on taiwanilainen ritarikunta, jota jaetaan sotilaille, joilla on takanaan 10 vuotta erinomaista palvelusta maan asevoimissa. Se on perustettu vuonna 1944.

Kunniamerkkiä jaetaan yhdessä luokassa.

Lähteet 

Taiwanin sotilasansiomitalit
Ritarikunnat
Peruskirja

Peruskirja tai perustamisasiakirja tarkoittaa valtuuksien tai oikeuksien myöntämistä, jossa myöntäjä tunnustaa muodollisesti vastaanottajan oikeuden käyttää määriteltyjä oikeuksia. Implisiittisesti myöntäjä säilyttää voimakkaamman aseman tai itsemääräämisoikeuden ja vastaanottaja myöntää rajoitetumman tai heikomman aseman sopimussuhteen sisällä, peruskirjat ovat merkittävin osa alkuperäistä historiaa. Sanasta peruskirja on synonyymi asiakirjalle, jossa esitetään oikeuksien tunnustamista. 

Asiakirjan aikamerkinnällä voidaan tarkoittaa myös aikakirjaa, tällöin sopimuksen allekirjoituspäivä alkaa kronologisesti kokoelman ensimmäisestä eli tämän vanhimmasta painoksesta.

Valtion ja julkisen toiminnan peruskirjat 

 Valtion perustaminen tai valtionliitos (kuten Suomen ja Venäjän välinen valtioyhteys) tästä muodostunut perustamisasiakirja
 Hallintojen, laitosten ym. julkistenyhteisön perustamisasiakirjat
 Yksityisten säätiöiden, yhdistysten ym. rekisteröitymistä vaativan julkistoiminnan perustamisasiakirjat

Katso myös 

 Suomen lähetyskunnan esitykset ja kirjeet keisarille
 Porvoon valtiopäivät

Lähteet 

 Amerikan Yhdysvaltojen peruskirja Viitattu 25.10.2022

Dokumentit
Historialliset asiakirjat
Papyruskäsikirjoitukset
Papyrus
Pokémon Scarlet ja Violet

Pokémon Scarlet ja Pokémon Violet ovat Game Freak -yhtiön tekemän Pokémon-videopelien pääsarjan osia, jotka muodostavat pelisarjan yhdeksännen sukupolven. Pelit julkaistiin maailmanlaajuisesti 18. marraskuuta 2022 ja ne sijoittuvat Espanjaa ja muita Iberian niemimaan maita muistuttavalle Paldea-alueelle. Pelien aloituspokémonit ovat ruohotyypin Sprigatito, tulityypin Fuecoco ja vesityypin Quaxly. Pelien maskotit ja legendaariset pokémonit ovat Koraidon (Scarlet) ja Miraidon (Violet).

Uudet ominaisuudet 
Toisin kuin aiemmissa Pokémon-peleissä, Scarletissa ja Violetissa on avoin pelimaailma, eikä kaupunkien ja villien pokémonien asuinsijojen välillä ole rajoja. Pelaaja voi jommalla kummalla kahdesta legendaarisesta pokémonista: Koraidon tai Miraidon, tai myös pokémonilla nimeltä Cyclizar. Pelissä esitellään myös mekaniikka nimeltä ”Let's Go”, jossa pelaajan pokémon voi liikkua vapaasti tämän mukana poképallonsa ulkopuolella ja automaattisesti taistella villejä pokémoneja vastaan. Lisäksi peliä on mahdollista pelata enintään neljän pelaajan monipelinä. Toisin kuin aiemmissä pääsarjan peleissä, tässä pelissä on mahdollista otella salijohtajia vastaan vapaavalintaisessa järjestyksessä.

Pelissä esitellään myös Terastal, ilmiö, jolla voi muuttaa pokémonien kristalliseksi ja muuttaa tämän alkuperäisen pokémontyypin Tera-tyypiksi. Tera-tyyppi vahvistaa pokémonin samaa tyyppiä olevia liikkeitä, ja tehostus on vielä suurempi, jos Tera-tyyppi on sama, kuin jompikumpi pokémonin alkuperäisistä tyypeistä. Pokémonilla voi olla vain yksi Tera-tyyppi, joten kaksityyppiset pokémonit muuttuvat Terastal-ilmiöllä yksityyppisiksi. Jos pokémon osaa normaalityypin liikkeen nimeltä Tera Blast, se muuttuu Terastalin yhteydessä saman tyypin liikkeeksi, kuin pokémonin Tera-tyyppi.

Lähteet 

Nintendo Switch -pelit
Scarlet ja Violet
Vuoden 2022 videopelit
Tietokoneroolipelit
Alykí

Alykí (, ”Suolajärvi”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa tai Kyproksella:

 Alykí, kylä Pároksen saarella Etelä-Egean saarten alueella Kreikassa
 Lárnakan suolajärvi (Alykí Lárnakas), suolajärvi Kyproksella
 Limassolin suolajärvi (Alykí Lemesoú), suolajärvi Kyproksella
 Náxoksen suolajärvi (Alykí Náxou), suolajärvi Náxoksen saarella Kreikassa
 Tigkákin suolajärvi (Alykí Tigkáki), suolajärvi Kosin saarella Kreikassa
Viva la libertad


Viva la libertad on vuonna 1985 julkaistu Castan studioalbumi.

Kappaleet
A-puoli
 
 
 
 
  

B-puoli

Kokoonpano 
Muusikot
Francisco Salazar, Juan Antonio Salazar, ? – laulu

Muut
Santiago Coello – äänittäjä
Juan Vinader – miksaaja
Eddy Guerin – sovittaja ja tuottaja
Manuel Cubedo – johtava tuottaja
Jaime Acevedo – valokuvaaja
Máximo Raso – kannen suunnittelija

Lähteet 
 Discogs
 LP-levyn kansi

Viitteet

Vuoden 1985 esikoisalbumit
Valeri Dimitrov

Valeri Dimitrov (s. 24. lokakuuta 1981 Plovdiv) on bulgarialainen karateka. Hän on Kyokushinissa WKO-liiton kolminkertainen maailmanmestari ja 21-kertainen Euroopan-mestari.

Alkuvuodet
Dimitrov aloitti harrastamaan karatea 1995 ja kilpailemaan 1997.

Kilpaura
Dimitrov saavutti Bulgarian mestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 1999 ja ensimmäisen mestaruuden 2000. Pian sen jälkeen hän saavutti ensimmäisen Euroopan mestaruuden 2001 Espanjassa voitettuaan loppuottelussa Francisco Carpenan. Dimitrov saavutti samana vuonna uransa toisen Bulgarian mestaruuden. Hän voitti myös seuraavana vuonna kolmannen Bulgarian mestaruuden.

Dimitrov saavutti EM-hopeaa 2003 hävittyään loppuottelussa Muzaffer Bacakille. Hän voitti vielä samana vuonna neljännen Bulgarian mestaruuden.

Huhtikuussa 2005 Dimitrov eteni Kööpenhaminan EM-kilpailuissa raskaansarjan loppuotteluun, jossa hän voitti Mindaugas Pavilionisin. Kaksi kuukautta myöhemmin Dimitrov saavutti ensimmäisen maailmanmestaruutensa Osakan MM-kilpailuissa. Hän onnistui voittamaan loppuottelussa Aleksei Leonovin.

Aiheesta muualla
Kotisivut

Lähteet

Bulgarialaiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Viljami Loponen

Viljami Loponen (s. 2008) on suomalainen lapsinäyttelijä, joka teki 13-vuotiaana pääroolin Jani Volasen draamasarjassa Munkkivuori (2022). Loponen on näytellyt kymmenvuotiaasta lähtien Lahden kaupunginteatterissa, muun muassa Tommi Kinnusen romaaniin perustuvassa näytelmässä Neljäntienristeys (2019). Hän on esiintynyt myös nuortensarjassa Erityiset (2021) ja lyhytelokuvassa Pikku-Kaapon pirulliset metkut, jonka tekijäryhmä sai Oskari-palkinnon Oulun lasten- ja nuortenelokuvien festivaaleilla 2019.

Viljami Loposen äiti on näyttelijä Liisa Vuori ja isä valokuvaaja Aki Loponen.

Lähteet

Aiheesta muualla

Vuonna 2008 syntyneet
Suomalaiset lapsinäyttelijät
Elävät henkilöt
Jules Bastien-Lepage

Jules Bastien-Lepage (1. marraskuuta 1848 Damvillers, Meuse –  10. joulukuuta 1884 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari, joka maalasi realistisia maaseudun ulkoilmakuvia.

Elämä ja ura
Bastien-Lepage oli maanviljelijän poika. Hän työskenteli postilaitoksessa, mutta omistautui pian kokonaan taideopinnoille. Hän opiskeli ensin Verdunissa ja lähti vuonna 1867 Pariisiin, jossa hän pääsi École des Beaux-Artsiin ja työskenteli Alexandre Cabanelin johdolla. Näyttelyissä vuosina 1870 ja 1872 hän esitteli teoksia, jotka eivät herättäneet huomiota, mutta vuonna 1874 hän teki vaikutuksen teoksellaan Kevätlaulu, joka esittää talonpoikaistyttöä, joka istuu kukkulalla ja katselee kylää. Hänen samana vuonna esillä ollut Isoisäni muotokuva oli yhtä merkittävä taidokkaan yksinkertaisuutensa vuoksi, ja se sai Pariisin salongin kolmannen luokan mitalin. Tätä menestystä vahvistivat vuonna 1875 Ensimmäinen ehtoollinen, pikkutyttöä esittävä kuva, jossa on tarkasti työstetty värejä, ja M. Hayemin muotokuva. Vuonna 1875 hän voitti toisen Prix de Rome -palkinnon teoksellaan Enkelit ilmestyvät paimenille, joka oli jälleen esillä vuonna 1878. Hänen seuraava yrityksensä voittaa pääpalkinto Grand Prix de Rome vuonna 1876 teoksella "Priamos Akhilleuksen jalkojen juuressa" epäonnistui. Vuoden 1877 hän lähetti Pariisin salonkiin teokset Lady L:n muotokuva ja Vanhempani ja vuonna 1878 M. Theuriet'n muotokuva ja Heinänteko.  Bastien-Lepage sai niille tunnustusta ja Ranskan kunnialegioonan ristin. Vuonna 1880 hänellä oli näytteillä pieni muotokuva M. Andrieux'sta ja Jeanne d'Arc kuuntelee taivaallisia ääniä, ja samana vuonna pieni muotokuva Walesin prinssi. Vuonna 1881 hän maalasi teokset Kerjäläinen ja Albert Wolfin muotokuvan, vuonna 1882 Le Père Jacques, vuonna 1883 Rakkaus kylässä, jossa on havaittavissa Gustave Courbet'n vaikutus. Hänen viimeinen päivätty teoksensa on Seppä (1884). Hänen tärkeimmistä teoksistaan voidaan mainita myös muotokuva Mme J. Drouet (1883), Gambetta kuolinvuoteellaan ja joitakin maisemateoksia.

Pitkään sairastanut Bastien-Lepage yritti turhaan palauttaa terveyttään Algerissa. Hän kuoli Pariisissa suunnitellessaan uutta maaseutuaiheiden sarjaa. Maalis-huhtikuussa 1885 avattiin näyttely hänen kokoelmateoksistaan. Hänestä ei tullut koskaan suosittua hänen elinaikanaan, vaikka hänen maalauksistaan puhuttiin paljon. Nuoremmalle taiteilijasukupolvelle hän kuitenkin edusti uutta arkielämän motiivien ja hahmojen tutkimista ja naturalismin syntyä. Hänen kuvauksensa talonpoikaisväestöstä ei kaunistele tai teeskentele.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskalaiset taidemaalarit
Vuonna 1848 syntyneet
Vuonna 1884 kuolleet
Muotokuvamaalarit
Star Wars: Tales of the Jedi

Star Wars: Tales of the Jedi on tieteisfiktiivinen Disney+-tilausvideopalvelussa julkaistu animaatiosarja, joka sijoittuu George Lucasin luomaan Tähtien sota -universumiin. Sarja toimii spin-offina Star Wars: The Clone Warsille, tutkien esiosatrilogian aikoihin eläneiden jedien elämänvaiheita.

Sarjan tarina jakautuu kahteen ”polkuun”, joista toinen keskittyy Ahsoka Tanoon ja toinen Dookuun. Kaikki sarjan jaksot julkaistiin Disney+:aan 26. lokakuuta 2022.

Äänirooleissa

Alkuperäiset

Suomenkieliset 

Suomenkielisen version ohjauksesta vastaa Petri Hanttu ja käännöksestä Aki Heinlahti.

Jaksot 

|}

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Star Wars: Tales of the Jedi Wookieepediassa 

2020-luvun piirrossarjat
Yhdysvaltalaiset scifi-sarjat
Disney+-alkuperäissarjat
Tietokoneanimaatiosarjat
Tähtien sota
Elokuviin perustuvat televisiosarjat
Kasvivalo

Kasvivalo on sähköinen valon lähde joka auttaa kasvia kasvamaan. Kasvivaloa voi käyttää paikoissa joissa luontaista valoa ei ole saatavilla.

Lähteet
http://puutarhakamari.blogspot.com/2018/04/hyotykasvien-taimikasvatusta-ja.html

Viitteet
https://putkinotkoblog.wordpress.com/2018/02/04/chilintaimet-lahtivat-kasvuun/

Kasvit
Valaisimet
Svitlodarsk

Svitlodarsk (; ) on kaupunki Ukrainan Donetskin alueen itäosassa Bah’mutin piirissä. Kaupunki sijaitsee Luhanjokeen padotun tekojärven itärannalla, maanteitse noin 28 kilometriä piirikeskus Bah’mutin keskustasta kaakkoon ja vajaa 80 kilometriä aluekeskus Donetskista pohjoiskoilliseen.  Eurooppatie  kulkee kaupungin pohjoispuolitse.

Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 11 281 asukasta vuoden 2021 alussa. 

Svitlodarsk on perustettu kaupunkityyppiseksi taajamaksi 1968 (tai 1970) läheisen lämpövoimalan rakentamisen yhteydessä. Kaupungin aseman se sai 1992. Vuoteen 2015 saakka kaupunki oli osa Debaltseven kaupunkipiiriä, mutta siirrettiin (Venäjän tukemien kapinallisten vallattua Debaltseven taistelussa tuon kaupungin) sitten nykyisin Bah’mutin piirinä tunnetun piirin osaksi.

Vuonna 2014 alkaneessa Itä-Ukrainan sodassa kaupunki jäi Ukrainan hallitsemalle puolelle, mutta lähelle Venäjän tuella Ukrainaan perustetun nukkevaltion hallinnassaan pitämän alueen rajalinjaa, jossa sotaisuudet jatkuivat. Tilanteen seurauksena monet Svitlodarskin kaupungin asukkaat evakuoituivat turvallisemmille seuduille. Venäjän hyökkäyssodassa venäläisjoukot miehittivät kaupungin 24. toukokuuta 2022.

Lähteet

Aiheesta muualla

Donetskin alueen kaupungit
Cleveland (Englanti)

Cleveland on paikka Englannissa, jonka Harald Ankara ryösti Harald Godwininpojan veljen Tostig Godwininpojan kanssa vuonna 1066.

North Yorkshire
Pierre-Paul Prud’hon

Pierre-Paul Prud'hon (4. huhtikuuta 1758 Cluny, Saône-et-Loire –  16. helmikuuta 1823 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari.

Elämä ja ura
Prud'hon oli muurarin kolmas poika. Luostarin munkit huolehtivat hänen koulutuksestaan, ja Mâconin piispan avustuksella hän pääsi Dijonin taidekoulun johtajan François Devosgesin oppiin. 19-vuotiaana hän meni naimisiin, ja tämä avioliitto katkeroitti hänen elämäänsä pitkäksi aikaa. Vuonna 1778 Prud'hon lähti Pariisiin. Palkinto mahdollisti hänen matkansa Roomaan, jossa hän tutustui läheisesti Antonio Canovaan. Hän palasi Pariisiin vuonna 1787, jossa hän eli jonkin aikaa taloudellisesti epävarmaa elämää ja joutui maalaamaan makeisrasioita ja postikortteja.

Didot'n julkaisemaan Daphnis ja Chloe -teokseen tekemät kuvitukset tekivät hänet tunnetuksi, ja hänen mainettaan lisäsivät menestyksekkäät koristeet Hotel de Landryyn, hänen kattomaalauksensa Totuus ja viisaus Versaillesiin ja Diana ja Jupiter Louvren galleriaan. Ensimmäisen todellisen menestyksen hän saavutti 50-vuotiaana vuonna 1808 allegoriallaan  Rikos, jota kosto ja oikeudenmukaisuus ajavat takaa, joka oli tilattu tuomioistuimia varten, ja teokselle Psykhe. Nämä kaksi merkittävää teosta toivat Prud'honille kunniakirjan, ja vuonna 1816 hän liittyi Ranskan instituuttiin. Hän sai tilauksia keisarilliselta hovilta, ja hän maalasi tunteikkaan suuren muotokuvan keisarinna Josephinesta. Hänen muotokuviensa joukossa on useita korkea-arvoisia henkilöitä, muun muassa prinsessa Élisa, Talleyrand ja Georges Anthony. Napoleonin ja Josephinen avioeron jälkeen hänet työllisti myös Napoleonin toinen vaimo Marie Louise. Prud'honin tilanne näytti hyvältä kurjasta avioliitosta huolimatta, mutta hänen rakastajansa ja oppilaansa Constance Mayer teki itsemurhan vuonna 1821, jonka seurauksena Prud'hon vaipui masennukseen ja kuoli ennenaikaisesti.

Prud'honin töiden tyyli kuvaa 1700-luvun Jacques-Louis Davidin tyylisen kylmän uusklassismin ja 1800-luvun alun temperamenttisemman romantiikan taitetta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskalaiset taidemaalarit
Vuonna 1758 syntyneet
Vuonna 1823 kuolleet
Muotokuvamaalarit
Saquon Barkley

Saquon Barkley (s. 9. helmikuuta 1997 Bronx, New York Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelipaikkansa on keskushyökkääjä. Barkley edustaa NFL-liigassa pelaavaa New York Giantsia. Giants varasi hänet ensimmäisellä kierroksella toisella varausvuorolla vuoden 2018 varaustilaisuudessa. Heinäkuussa 2018 Barkley teki Giantsin kanssa neljän vuoden mittaisen ja 31,2 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen. Hän pelasi ensimmäisen NFL-ottelunsa kauden 2018-2019 avausottelussa Jacksonville Jaguarsia vastaan ja teki ottelussa myös ensimmäisen touchdowninsa. Kauden jälkeen hänet valittiin NFL:n vuoden tulokkaaksi ja vuoden hyökkäyksen tulokaspelaajaksi. Hän myös pelannut urallaan kerran Pro Bowl-ottelussa. Huhtikuussa 2021 Barkley teki Giantsin kanssa yksivuotisen ja 7,217 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Barkley on pelannut 51 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on edennyt juoksemalla 3 663 jaardia ja tehnyt 23 touchdownia. Hän on ottanut pelaamissaan otteluissa 215 kiinniottoa, edennyt niillä 1 662 jaardia ja tehnyt kahdeksan touchdownia.

Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Přerov

Přerov (saks. Prerau) on Tšekin kaupunki Bečva-joen varrella, Olomoucin läänissä. Kaupungissa on 41 404 asukasta, ja sen pinta ala on 58,4 neliökilometriä.

Přerov tunnetaan etenkin sen hyvin säilyneestä historiallisesta keskustastaan sekä renessanssityylisestä linnastaan, mutta myös sen maailmanlaajuisesti tunnetuista arkeologisista löydoistään.

Historia 
Přerovin alueella on ollut asutusta jo esihistoriallisella ajalla: kaupungin luoteispuolella sijaitsevasta Předmostísta löydettiin mammutinmetsästäjien jäänteitä 1800-luvulla. Tunnettuihin löydöksiin kuuluvat valtavat määrät sekä mammutin että muiden eläimien luita, mutta myös tärkeä kokoelma myöhäispaleoliittisen kauden ihmisfossiileja.

Přerov kuitenkin mainittiin virallisissa asiakirjoissa huomattavasti myöhemmin, vuonna 1141, vaikkei alueella ollut vielä silloinkaan merkittävää asutusta. Vasta vuonna 1256 Přerov mainittiin virallisena kaupunkina tunnustuksena sen asukkaiden urheudesta taisteluissa Unkarin tuolloista kuningasta, Béla neljättä, vastaan.

Samoihin aikoihin, 1200-luvun alkupuolella, Přeroviin rakennettiin ensimmäinen kivilinnoitus, joka kuitenkin vaurioitui ja vallattiin hussilaissotien aikana. Vuonna 1487 kaupungin vallan otti Pernštejnin suku, joka uudelleenrakensi pahasti vaurioituneen linnoituksen. Nopeasti linnoituksen valmistuttua, 1500-luvun alkupuolella, linnoitusta ympäröineelle mäelle saapui herrnhutilaisia asukkaita, mikä aloitti Přerovin kukoistuskauden alueen kulttuurin ja koulutuksen keskuksena.

Vuosisadan jälkipuoliskolla Přerovin kaupungin osti määriläisen aatelisperheen edustaja, Karel Zierotin. Hän aloitti mutkitta kaupungin linnoituksen uudelleenrakentamisen aatelistarpeisiin, jolloin linnoituksen tyylisuunta alkoi mukailla nykyistä renessanssia. Zierotinin vallan aikana kaupungin kukoistus jatkui pysähtymättä, kunnes Valkeavuoren taistelun (1620) seurauksena Zierotin joutui jättämään kaupungin, mitä seurasi kaupungin välitön merkityksen ja vaurauden hiipuminen.

Kaupunki eli pitkään hiljaiseloa, kunnes valon merkkejä antoivat 1800-luvun puolivälin uudet rautatiet. Rautatiet merkitsivät Přeroville suurta sysäystä sen kehitykselle: kaupunkiin virtasi uusia asukkaita ja vaurautta. Vuosisadan loppuun mennessä kaupungista oli kehkeytynyt yksi maansa tärkeimmistä rautatieliikenteen solmukohdista, mikä toi alueelle myös maataloutta sekä raskasta teollisuutta.

Lähteet 

Tšekin kaupungit
Lumottu 2

Lumottu 2 (Disenchanted) on vuonna 2022 Disney+ -tilausvideopalvelussa 18. marraskuuta 2022 julkaistava elokuva.

Rooleissa

Alkuperäiset näyttelijät

Suomenkieliset ääninäyttelijät 

Disney+-alkuperäiselokuvat
Adam Shankmanin ohjaamat elokuvat
Satiiriset elokuvat
Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit
Vuoden 2022 yhdysvaltalaiset elokuvat
Wilcoxin vuoden 1895 kapina

Wilcoxin vuoden 1895 kapina oli vastareaktio Havaijin vuoden 1893 vallankaappaukselle, jossa Havaijin hallitseva kuningatar Lili‘uokalani syöstiin vallasta. Kapina on nimetty monarkiaa puolustaneen Robert Wilcoxin mukaan, jonka mukaan on nimetty myös muita sotilaallisia välikohtauksia.

Tausta 

Rikkaista länsimaalaisista plantaasinomistajista koostuva ryhmä, joka kutsui itseään Turvallisuuskomiteaksi, kaappasi vallan Havaijilla 17. tammikuuta 1893 ja pakotti kuningatar Lili‘uokalanin luopumaan vallasta. Plantaasinomistajien ilmoittama syy vallankaappaukselle oli väite siitä kuningattaren suunnittelema uusi perustuslaki olisi uhannut amerikkalaisten omaisuutta ja hyvinvointia. Yhdysvaltalaiset sotilaat tukivat Turvallisuuskomiteaa vallankaappauksessa.

Vallan kaapattuaan Turvallisuuskomitea perusti väliaikaisen hallituksen, joka julisti Havaijin tasavallaksi vuonna 1894. Sen presidenttinä toimi Sanford Dole.

Kapina 
Monarkian tukijat, joiden johtajina toimivat Robert Wilcox ja Samuel Nowlein, aloittivat kapinan tasavaltaa vastaan 6. tammikuuta 1895 ja kapina kesti 9. päivään saakka. Yhteensä käytiin kolme merkittävää taistelua. Muita alempia kapinajohtajia olivat Carl Widemann, W.H.C. Greig ja Louis Marshall.

Kapinallisten tavoitteena oli valloittaa O‘ahulla sijaitseva Diamond Head -kukkula, mutta tämä epäonnistui. Tämän jälkeen kapinalliset hajaantuivat maaseudulle, jossa tavasaltalaiset nujersivat heidät helposti.

Seuraukset 
Wilcox ja muut kapinan johtohahmot jäivät sotavangeiksi ja heidät tuomittiin kuolemaan. Tasavaltalaiset pidättivät myös Lili‘uokalanin, joka asetettiin syytteeseen maanpetoksesta. Hän luopui kruunusta virallisesti 25. tammikuuta 1895 lakkauttaen samalla Havaijin kuningaskunnan. Vastineeksi tästä kapinajohtajat välttivät teloituksen. Lili‘uokalania ei kuitenkaan vapautettu, vaan hänet määrättiin kotiarestiin ‘Iolanin palatsiin.

Yhteensä 191 henkilö asetettiin syytteeseen kapinaan osallistumisesta. Oikeudenkäynnit pidettiin 36 päivässä Honolulussa, ja kaikkia ei tuomittu. Ne, jotka tuomittiin saivat ehdollisen armahduksen 1. tammikuuta 1896 mennessä vapautuen vankilasta.

Vuonna 1896 presidentti Dole tarjoutui armahtamaan kapinasta vastuussa olevat osittain muuntaen kuolemantuomiot vuosikymmenten pakkotyörangaistuksi sekä isoiksi sakoiksi. Kaksi vuotta myöhemmin hän armahti nämä täysin.

Lähteet 

1895
Kapinat Yhdysvalloissa
Havaijin historia
Vuoroin vieraissa, Maria Veitola

Vuoroin vieraissa, Maria Veitola on suomalainen dokumentaarinen realitysarja, jonka ensimmäinen tuotantokausi julkaistaan syksyllä 2022. Ohjelma on spin-off vuodesta 2015 esitetylle Yökylässä Maria Veitola -ohjelmalle, jossa Veitola vieraili yökylässä tunnettujen suomalaisten kodeissa. Vuoroin vieraissa, Maria Veitola -ohjelmassa Yökylässä nähtyjä henkilöitä tulee vastavierailulle Veitolan omaan kotiin. He keskustelevat muun muassa siitä, mitä edellisen vierailujen jälkeen on tapahtunut.

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sarjan jaksot MTV Katsomo -suoratoistopalvelussa
 Ohjelman traileri MTV Katsomon YouTube-kanavalla

Suomalaiset keskusteluohjelmat
Suomalaiset tositelevisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
MTV3:n televisio-ohjelmat
Georgi Krutyh

Georgi Krutyh (, s. 2000) on venäläinen karateka. Hän saavutti Kyokushinin Euroopan mestaruuden 2021.

Kilpaura
Syyskuussa 2017 Krutyh saavutti nuorten All-Russian turnausvoiton 16–17-vuotiaiden sarjassa. Hän voitti loppuottelussa Askar Mukhamatullinin.

Huhtikuussa 2018 Krutyh saavutti Tokion kansainvälisen nuorten mestaruuskipailujen 16–17-vuotiaiden sarjassa kultaa voitettuaan loppuottelussa Reo Tsumuran.

Krutyh saavutti alkuvuodesta Venäjän mestaruuskilpailuissa pronssia. Marraskuussa hän saavutti Puolan EM-kilpailuissa kevytsarjan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Askar Artemjevin. Hän voitti avauskierroksella Reza Robatipourin, toisella kierroksella nuorten EM-mitalisti Eduard Chushalin ja kolmannella Wiktor Kolajan.

Lähteet

Venäläiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Kommunistien liitto

Kommunistien liitto voi tarkoittaa seuraavia asioita
Kommunistien liitto (1847)
Kommunistien liitto (Suomi)
Aino & Hajonneet


Aino & Hajonneet on 2020 Keravalla perustettu voimapop/punkrockia soittava yhtye. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita niin punkrockista, power-popista, suomirockista kuin indierockistakin.

Bändi perustettiin pandemian iskiessä, kun aikaisempien bändien keikat ja muut kiireet loppuivat kuin seinään. Aino Laakso ja Petri Sinkkonen alkoivat tehdä musiikkia tietämättä onko tulossa levy vai biisejä, joita kukaan ei koskaan kuulisi. Maailman sulkeutuessa oli aikaa.

Sinkkonen ja Laakso saivat biisejä kasaan, ja bändiin pyydettiin soittajia. Yhtye äänitti itse viisi kappaletta ja julkaisi Youtubessa kappaleen "Hullui unelmii". Soundi arvioi kappaleen vuoden parhaaksi biisiksi

Yhtye solmi levytyssopimuksen ja valmisteli debyyttialbumin.
Debyyttialbumilta julkaistiin kolme singleä, "Tervetuloa mun vuoristorataan", "Yhdentekevää" sekä "Hullui unelmii".
Jo ennen albumin julkaisua bändi keikkaili ahkerasti ympäri Suomea, ja vauhti vain kiihtyi albumin julkaisun myötä.

Yhtyeen debyyttialbumi "Hullui unelmii" julkaistiin lokakuussa 2021 ja bändi soitti yli 40 keikkaa vuoden aikana covidtauosta huolimatta.
Lokakuussa 2022 yhtyeeltä ilmestyi musiikkivideo ja single "Tänään täällä" helmikuussa 2023 julkaistavalta toiselta albumilta.

Jäsenet 
 Aino Laakso - laulu
 Petri Sinkkonen - kitara
 Harri Petjakko - kitara
 Henna Vaarala - basso
 Aki Räty - urut, piano
 Markus Vainio - rummut

Diskografia

Studioalbumit 
"Hullui unelmii" (2021 - Svart Records)

Singlet 
"Tervetuloa mun vuoristorataan" (2021 - Svart Records)
"Yhdentekevää" (2021 - Svart Records)
"Hullui unelmii" (2021 - Svart Records)

Musiikkivideot 
"Hullui unelmii" (2021)
"Yhdentekevää" (2021)
"Tänään täällä" (2021)

Lähteet: 
 https://svartrecords.com/

Aiheesta muualla: 
 Aino & Hajonneet Facebook
 Levyarvio "Hullui unelmii" desibeli.net
 Rumba-lehden haastattelu

Suomalaiset punkyhtyeet
Suomen taideakatemian palkinto

Suomen taideakatemian palkinto on Suomen taideakatemian kuvataidepalkinto, jota on jaettu joka toinen vuosi alkaen vuodesta 2013.

Palkinto myönnetään parhaassa luomisvireessään olevalle ja kansainvälisesti kiinnostavalle suomalaiselle kuvataiteilijalle, joka ei aiemmin ole saanut suuria palkintoja. Palkintosummaan 25 000 euroa liittyy näyttely modernin taiteen museo Emmassa ja näyttelykirja. Palkintoehdokkaat ja valintalautakunnan kokoonpano julkistetaan jakovuoden keväällä.

Palkinnon saajat
 2013 Tuomas A. Laitinen
 2015 Camilla Vuorenmaa
 2017 Outi Pieski
 2019 Aaron Heino
 2022 Katarina Reuter

Lähteet

Kuvataidepalkinnot
Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot
Vélodrome National

Vélodrome National, viralliselta nimeltään Vélodrome National de Saint-Quentin-en-Yvelines, on vuonna 2014 valmistunut velodromi.

Areena sijaitsee Montigny-le-Bretonneux‘n kunnassa, noin 25 kilomeriä Pariisista lounaaseen. Se soveltuu myös muihin sisäurheilutapahtumiin. Sen viereen on rakennettu BMX-pyöräilykeskus. Areenalla järjestetään vuoden 2024 kesäolympialaisten ratapyöräilykilpailut. Vélodrome National on myös Ranskan pyöräilyliiton päämaja, sekä Ranskan ratapyöräilyjoukkueiden koulutuskeskus. Siellä on järjestetty ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut vuosina 2015 ja 2022.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Velodromit
Ranskan urheilupaikat
Kesäolympialaiset 2024
Yvelines
Kavo Käyhkö

Eino Kalervo (Kavo) Käyhkö (9. lokakuuta 1907 Pietari – 9. elokuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria 
Käyhkön vanhemmat olivat ylikonduktööri Juho Käyhkö ja Aino Lovisa Palmros ja puoliso vuodesta 1934 Sirkka Pakkanen. Uimari Karri Käyhkö oli Kavo Käyhkön poika. Kauko Käyhkö ja Kyösti Käyhkö olivat puolestaan Kavo Käyhkön veljiä. Kavo Käyhkö tuli ylioppilaaksi  Helsingin Suomalaisesta normaalilyseosta 1926 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1931. Hän oli Ab Vägförbättringarin työmaainsinööri Ruotsissa 1930–1931, Oy Viarecta Ab:n teknillinen johtaja 1932–1945, Oy Colas Ab:n teknillinen johtaja 1932–1945 ja Rakennus Oy Cultorin perustajia, toimitusjohtaja 1945–1965 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1945. Käyhkö oli myös Industrial Oversea Products Oy Inops Ab:n perustaja, toimitusjohtaja 1947–1968 ja hallituksen puheeejohtaja vuodesta 1949, Finnish Engineering Co Finencon perustajia 1956, Cultor Jordan Co Ltd:n perustaja ja hallituksen puheenjohtaja 1964–1967, Finnasfalt-työyhtymän perustaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1965 sekä Tiemassat Oy:n perustaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1966. Käyhkö oli Rakennusinsinööri-lehden päätoimittaja ja taloudenhoitaja 1945–1954, Asfalttiurakoitsijain Liiton aikakauslehden Asfaltin toimittaja 1955–1966 ja kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön julkaisun Kymron tiedotuksia päätoimittaja 1946–1948. Hänellä oli lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä, hän oli muun muassa Asfalttiurakoitsijain Liiton perustajajäseniä, liiton puheenjohtaja 1964–1965, useiden työvaliokuntien jäsen ja liiton ensimmäinen kunniapuheenjohtaja 1967. Teknilliselle korkeakoululle Käyhkö lahjoitti stipendirahaston 1950. Molempiin sotiin osallistunut Käyhkö oli sotilasarvoltaan reservin majuri (1944). Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1970. Taiteilija Essi Renvall veisti hänen muotokuvansa 1957.

Julkaisuja 
 Tienpäällysteet, 1936 
 Emulsiopäällysteet ja niiden kannattavaisuus, 1939
 Juho Käyhkö 70 v. 9.3.1945, 1945
 Tienpäällysteet: päällysteenrakennuksen oppi- ja käsikirja, 1945
 50 vuotta Suomen teollisuutta ja taloutta, 1946 (toim.)

Lähteet 

Suomalaiset insinöörit
Suomalaiset tietokirjailijat
Suomalaiset päätoimittajat
Suomalaiset lahjoittajat
Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset yritysjohtajat
Kauppaneuvokset
Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Jääpallon Suomen Cup 2022–2023

Jääpallon Suomen Cup-mestaruus 2022–2023 ratkaistaan yhdeksällä joukkueella. Alkuottelut pelataan kahdessa lohkossa, joista kummastakin voittajat etenevät suoraan loppuotteluun. Suomen Cupin järjestää Suomen Jääpalloliitto.

Lappeenrannan Veiterä on puolustava mestari.

Alkulohkot

Oulu 
Lohko A pelattiin Oulussa 28.10.- 30.10.2022.
Lohkossa pelasivat Akilles, Narukerä, HIFK ja OLS.

Jyväskylä 
Lohko B pelataan Jyväskylässä myöhemmin ilmoitettavana ajankohtana.

Loppuottelu

Lähteet 

Jääpallon Suomen Cup
Vuoden 2022 jääpallo
Vuoden 2023 jääpallo
Viides adventti

Viides adventti on Raskasta joulua -projektin albumi, jonka julkaisi Gramophone Records 18. marraskuuta 2022. Albumi on omistettu edesmenneen Kimmo Blomin muistolle. Kappaleeseen ”Kehtolaulu”, joka on Kaisa Korhosen suomeksi sanoittama versio Queensrÿchen ”Silent Lucidity” -kappaleesta, julkaistiin musiikkivideo.

Kappaleet 
 
  – Antti Railio
  – Noora Louhimo
  – Marko Hietala
  – Pekka Heino
  – Tony Kakko
  – Elize Ryd & Tommy Karevik
  – JP Leppäluoto & Ilja Jalkanen
  – kaikki (myös Kimmo Blom)
  – kaikki

Lähteet 

Raskasta joulua -albumit
Vuoden 2022 joulualbumit
Yhdysvaltain vaalit 2022

Yhdysvaltain vaalit 2022 järjestettiin 8. marraskuuta 2022. Silloin valittiin kongressin edustajainhuoneen kaikki 435 jäsentä ja hieman yli kolmasosa senaattoreista eli 35 senaattoria senaattiin. Kyseessä olivat välivaalit, sillä ne järjestettiin presidentin virkakauden puolessavälissä, eikä samaan aikaan järjestetä presidentinvaaleja. Lisäksi valittiin osavaltio- ja paikallistason viranhaltijoita kuten kuvernööri 36 osavaltioon ja kolmeen territorioon.

Republikaanit voittivat enemmistön edustajainhuoneeseen. Kamppailu senaatin enemmistöstä oli tiukka ja demokraatit riippumattomine tukijoineen ovat varmistaneet sen varapresidentti Kamala Harrisin tuella, vaikka Georgian osavaltion senaattorin paikka jäikin uusintavaaliin pastori Raphael Warnockin ja urheilija Herschel Walkerin välillä. Kuvernööreistä demokraatit voittivat republikaaneilta kolmessa osavaltiossa eli Arizonassa, Marylandissa ja Massachusettsissa, republikaanit demokraateilta yhdessä eli Nevadassa.

Kuudessa osavaltioissa järjestetään kansanäänestys liittyen aborttioikeuksiin, mikä johtuu korkeimman oikeuden päätöksestä kumota Roe vastaan Wade: Kaliforniassa, Kansasissa, Michiganissa, Montanassa, Kentuckyssa ja Vermontissa.

Vaaleja varjosti disinformaatio sekä pelko aseistautuneista ja puolueellisista vaalitarkkailijoista.

Katso myös 
 Yhdysvaltain vaalit 2020

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltain vaalit
Vuoden 2022 vaalit
Jacqueline Hand

Jacqueline Anne "Jacqui" Hand (s. 19. helmikuuta 1999) on uusiseelantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Yhdysvalloissa Colorado Collegen Tigers-joukkueessa. Kaudeksi 2022 hän siirtyi Suomen Kansallisessa liigassa pelaavaan Åland Unitediin. Hand pelasi liigakauden aikana 17 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia, joista ensimmäisen heti ensimmäisessä liigaottelussaan huhtikuussa Helsingin Palloseuraa vastaan. Hän saavutti SM-pronssia ja voitti Suomen Cupin.

Hand on pelannut Uuden-Seelannin nuorisomaajoukkueissa ja vuodesta 2021 alkaen myös naisten maajoukkueessa. Hän teki maalin marraskuussa 2021 Etelä-Koreaa vastaan.

Lähteet 

Uusiseelantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Ystävyyttä yli rajojen

Ystävyyttä yli rajojen Seinäjoen uimahalli-urheilutalon ympäristössä sijaitseva Raimo Utriaisen patsas. Patsas on paljastettu kesäkuussa 1987 kansainvälisessä juhlassa, jossa olivat paikalla edustajat Seinäjoen ystävyyskaupungeista. Teos symboloi rauhaa ja ystävyyttä.

Lähteet 

Seinäjoen patsaat ja veistokset
Ukrainan puolustusministeriö

Ukrainan puolustusministeriö () on Ukrainan puolustuksesta ja asevoimista vastaava ministeriö. Ministeriötä johtaa Ukrainan puolustusministeri, mutta asevoimien ylipäällikkö on Ukrainan presidentti.

Ministeriö perustettiin 24. syyskuuta 1991, kuukausi Ukrainan itsenäistymisen jälkeen. Vuonna 1994 Ukraina poisti vapaaehtoisesti kaikki neuvostoaikaiset ydinaseensa. Oli suunniteltu, että vuonna 2022 viisi prosenttia Ukrainan buttokansantuotteesta käytettäisiin puolustusministeriön tarpeisiin, mutta Venäjän hyökkäyksen takia koko vuoden summa kuluu joka kuukausi, sanoi ministeriö heinäkuussa 2022.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset sivut

Ministeriöt
Ukrainan asevoimat
Wilcoxin vuoden 1889 kapina

Wilcoxin vuoden 1889 kapina oli 30. heinäkuuta epäonnistunut kapina Havaijin kuningasta, Kalākauaa vastaan. Kapinan johtajana toimi Robert Wilcox, jonka mukaan kapina on nimetty.

Tausta 
Robert Wilcox (1855–1903) oli havaijilainen poliitikko ja sotilas, joka kuului kuningas Kalākauan tukijoihin, minkä johdosta kuningas lähetti hänet vuonna 1880 Italiaan saamaan sotilaskoulutusta. Vuonna 1887 länsimaalaistaustaiset plantaasinomistajat pakottivat Kalākauan allekirjoittamaan uuden perustuslain, joka vei merkittävästi valtaa pois kuninkaalta. Uutta perustuslakia kutsutaan pistinperustuslaiksi. Wilcox, joka oli tuolloin Euroopassa piti kuningasta heikkona ja hänen oli pakko palata Havaijille.

Havaijille palattuaan Wilcox ei enää saanut töitä valtion hallinnosta, muutti San Franciscoon ja palasi takaisin Havaijille vuonna 1889. Tämän jälkeen Wilcox perusti Liberal Patriotic Association -nimisen järjestön. Sen tavoitteena oli saada Kalākaua perumaan pistinperustuslaki tai poistaa tämä valtaistuimelta ja nostaa tilalle Lili‘uokalani, Kalākauan sisko.

Kapina ja oikeudenkäynti 
Wilcox johti 150 sotilasta ‘Iolanin palatsille 30. heinäkuuta ja vaati audienssia Kalākauan kanssa. Kuninkaallinen kaarti oli linnoittautunut sisälle, ja kieltäytyi audienssista kuninkaan kanssa, joka oli jo ehtinyt pakenemaan palatsista. Wilcox ei kuitenkaan suostunut hylkäämään kapinaansa, vaan johti joukkonsa pieneen taloon, josta kuninkaallisen kaartin pommitus lopulta pakotti heidät ulos.

Kalākaua oli paennut vaimonsa Kapi‘olanin henkilökohtaisen asunnon kautta Honolulun satamaan, ja oli viestinviejien kautta yhteydessä Wilcoxin kanssa pitkin päivää. Lopulta Wilcoxin joukot saatiin ulos linnoituksestaan, kun paikallinen baseball-tähti heitti talon sisälle dynamiittia.

Wilcox asetettiin syytteeseen maanpetoksesta. Havaijin laki kuitenkin vaati, että hänen valamiehistönsä koostuisi joko kokonaan tai osittain havaijilaisista, eli Wilcoxin vertaisista. Oli kuitenkin selvää, että tällainen valamiehistö ei suostuisi tuomitsemaan Wilcoxia, joten tälle tarjottiin syyteneuvottelua: Wilcox myöntäisi syyllistyneensä valtionvastaiseen salaliittoon ja istuisi vuoden vankilassa. Wilcox ei kuitenkaan suostunut, jolloin syyttäjien oli pakko luopua maanpetossyytteistä ja syyttä Wilcoxia ainoastaan salaliitosta. Kahden valamiehistön kuultua Wilcoxin tapaus, hänet todettiin syyttömäksi.

Jälkipyykki 
Kuninkaallista kaartia komentanut Volney Ashford oli jälkikäteen arvioinut, että Wilcoxin kapina oli vähällä onnistua, mutta kapinalliset saatiin ajoissa ulos talosta, jonne nämä olivat linnoittautuneet.

Huolimatta siitä, että Wilcoxin kapina epäonnistui ja että hänet asetettiin syytteeseen maanpetoksesta, hänen suosionsa Havaijin alkuperäisasukkaiden keskuudessa kasvoi valtavasti kapinan jälkeen. Vain vuoden päästä Wilcox oli perustamassa uutta monarkistista puoluetta nimeltä National Reform Party ja tuli valituksen sen listoilta Havaijin parlamenttiin.

Vuoden 1889 kapinan jälkeen Wilcox oli vielä mukana Havaijin vallankaappauksessa vuonna 1893 ja nimeään jälleen kantavassa vuoden 1895 kapinassa.

Lähteet 

1889
Havaijin historia
Kapinat Yhdysvalloissa
Tähdet, tähdet (7. tuotantokausi)

Tähdet, tähdet -televisiosarjan seitsemäs tuotantokausi tullaan esittämään Nelosella keväällä 2023. Kaudella kilpailijoina ovat laulajat Meiju Suvas, Maria Lund, Sara Siipola, Lauri Mikkola ja Mikael Forsby, stand up -koomikko Sami Hedberg, imitaattori Jarkko Tamminen sekä edellisen kauden voittaja Konsta Hietanen. 

Uutena juontajana ohjelmassa aloittaa Susanna Laine. Uudet vakiotuomarit ovat Sami Yaffa, Juuso Mäkilähde ja Lilli Paasikivi.

Aiemmin suorana lähetetty ohjelma tullaan tällä kaudella kuvaamaan kokonaisuudessaan ennakkoon syksyllä 2022.

Lähteet 

Suomalaiset televisiosarjat
Tuotantokaudet