joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Babymetalin diskografia

Tämä on japanilaisen metalli- ja J-pop-musiikkia yhdistelevän Babymetalin diskografia.

Studioalbumit 
 Babymetal (26. helmikuuta 2014)
 Metal Resistance (1. huhtikuuta 2016)
 Metal Galaxy (11. lokakuuta 2019)
 The Other One (24. maaliskuuta 2023)

Livealbumit 
 Live: Legend I, D, Z Apocalypse (19. lokakuuta. 2013)
 Live: Legend 1999 & 1997 Apocalypse (29. lokakuuta 2014)
 Live at Budokan: Red Night (7. tammikuuta 2015)
 Live at Budokan: Black Night (7. tammikuuta 2015)
 Live at Wembley (9. joulukuuta 2016)
 Live at Tokyo Dome (12. huhtikuuta 2017)
 Legend S: Baptism XX (1. elokuuta, 2018)
 Live at the Forum (13. toukokuuta 2020)
 Legend – Metal Galaxy (9. syyskuuta. 2020)

Singlet 
 Doki Doki Morning (2011)
 Babymetal × Kiba of Akiba (mukana Kiba of Akiba) (2012)
 Head Bangya!! (2012)
 Ijime, Dame, Zettai (2013)
 Megitsune (2013)
 Road of Resistance (digitaalisena) (2015)
 Karate (2016)
 Distortion (2018)
 Starlight (2018)
 Elevator Girl (2019)
 Pa Pa Ya!! (feat. F. Hero) (2019)
 BxMxC (2020)
 Divine Attack (2022)
 Monochrome (2022)

Videoalbumit 
 Live: Legend I, D, Z Apocalypse (19. lokakuuta 2013)
 Live: Legend 1999 & 1997 Apocalypse (29. lokakuuta 2014)
 Live at Budokan: Red Night & Black Night Apocalypse (7. tammikuuta 2015)
 Live in London: Babymetal World Tour 2014 (20. toukokuuta 2015)
 Trilogy: Metal Resistance Episode III – Apocalypse (19. syyskuuta 2016)
 Live at Wembley (23.marraskuuta 2016)
 Live at Tokyo Dome (12. huhtikuuta 2017)
 Legend S: Baptism XX (1. elokuuta 2018)
 Live at the Forum (13. toukokuuta 2020)

Musiikkivideot 
 Doki Doki Morning (2011)
 Ii ne! (2012)
 Ii ne! (Live in Tokyo 2012) (2012)
 Head Bangya!! (2012)
 Ijime, Dame, Zettai (2013)
 Megitsune (2013)
 Gimme Chocolate!! (2014)
 Road of Resistance (2015)
 Ijime, Dame, Zettai - Live at Sonisphere (2014)
 Karate (2016)
 The One (2016)
 Distortion (2018)
 Starlight (2018)
 Pa Pa Ya! (feat. F.Hero) (2019)
 Elevator Girl (English ver.) (2019)
 Shanti Shanti Shanti (2019)
 Da Da Dance (feat. Tak Matsumoto) (2019)
 BxMxC (2020)

Lähteet 

Diskografiat
Aapeli Häyrinen

Aapeli Häyrinen (28. huhtikuuta 1843 Pieksämäki – 13. heinäkuuta 1895 Pieksämäki) oli suomalainen maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies.

Aapeli Häyrisen vanhemmat olivat  Tahvo Häyrinen ja Anna Kristiina Putkonen. Häyrinen toimi monissa kuntansa luottamustehtävissä, kuten kuusitoista vuotta kunnallislautakunnan esimiehenä.  Hän myös lahjoitti varoja kunnalle, seuroille ja Otavan kansanopistolle testamentissaan. Hän testamenttasi omistamansa Tienristin maat Pieksämäen kirkonkylälle ja näille lahjoitusmaille on nykyinen Pieksämäen keskustaajaman ydinosaa asettunut. Häyrinen oli talonpoikaissäädyssä Rautalammin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä  1877–1878, 1885, 1888, 1891 ja 1894. Valtiopäivillä Häyrinen oli sekä valitsijamies että useiden eri valiokuntien jäsen ja varajäsen. Hän osallistui moniin eri anomuksiin ja esityksiin.

Eräänä tunnustuksena valtiopäivämies Häyrisen työstä kotikuntansa hyväksi, Pieksämäen kauppala pystytti hänen muistokseen Veikko Leppäsen suunnitteleman näköispatsaan (1957). Se sijaitsee Pieksämäen keskustassa, kulttuurikeskus Poleenin edustalla.

Lähteet 

Suomalaiset maanviljelijät
Suomalaiset lahjoittajat
Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1843 syntyneet
Vuonna 1895 kuolleet
Tuntien kirjat

Tuntien kirjat () olivat maallikoille tarkoitettuja hartaus- ja rukouskirjoja, joiden kuvissa tuotiin esiin paikallista arkielämää ja luontoa. Kirjojen kuvittajat olivat yleensä itsekin maallikoita, joten kuvien maisemia ja toimintoja voidaan pitää autenttisina kuvauksina. Tuntien kirjat edustavat gootiikan kirjamaalaustaidetta.

Tuntien kirjat olivat erittäin suosittuja myöhäiskeskiajalla. Ensimmäiset tuntien kirjat ilmestyivät 1200-luvulla, ja ne sisälsivät rukouksia, jotka tuli lausua hetkipalvelukseen kuuluvina rukoushetkinä Neitsyt Marian kunniaksi. Tuntien kirjoja ryhdyttiin valmistamaan, koska keskiajalla oli suuri kysyntä pienille, perheen tai yksityishenkilöiden käyttöön sopiville rukouskirjoille. Tämä tarve loi pohjan gootiikan kirjamaalaustaiteen kehitykselle. Runsaasti kuvitetut rukouskirjat vaihtelivat sisällöltään tilaajiensa maun mukaan.

Tuntien kirjoista loisteliaimpiin lukeutuu Les Très Riches Heures du Duc de Berry (noin 1409–1416). Se valmistettiin Pohjois-Ranskassa, ja kirja kuuluu nykyisin Chantillyn Musée Condéen kokoelmiin. Très Riches Heures du duc de Berryn sivuilla kuvataan pikkutarkasti Berryn herttuan näyttävät tilukset ja asunnot. Rukouskirjassa on lisäksi Limbourgin veljesten laatimat upeat kalenterikuvat sekä useita kohtauksia Raamatusta ja pyhimysten elämästä. Muita kuuluisia tuntien kirjoja ovat Livre d'heures de Jeanne d'Évreux (noin 1325) ja Livres d’Heures de Rohan.

Lähteet 
 Kämäräinen, Aki et al. (toim.): Suomen ja maailman taide - Hakemisto, Sanasto. WSOY, 1986. ISBN 951-0-10729-8

Viitteet 

Kristilliset rukouskirjat
Keskiajan kirjallisuus
Miniatyyrimaalaus
Vikram (näyttelijä)

Kennedy John Victor (s. 17. huhtikuuta 1966 Madras), tunnetaan taiteilijanimellä Vikram, on intialainen näyttelijä ja playback-laulaja, joka työskentelee pääasiassa tamilinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän on voittanut monia palkintoja, mukaan lukien seitsemän Filmfare Awards South -palkintoa, National Film Awards -palkinnon ja neljä Tamil Nadu State Film Awards -palkintoa.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Intialaiset näyttelijät
Intialaiset laulajat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Kenneth Walker

Kenneth Newton Walker (17. heinäkuuta 1898 Los Cerrillos, New Mexico – 5. tammikuuta 1943 Rabaul) oli Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien kenraali Hän sai surmansa kun hänen päiväpommituslennolla ollut koneensa ammuttiin alas tammikuussa 1943.

Walker ylennettiin prikaatikenraaliksi heinäkuussa 1942 ja hän sai siirron lounaiselle Tyynellemerelle. Syyskuussa hänet nimitettiin 5. ilma-armeijan pommitusjoukkojen komentajaksi.

Walker ilmoitettiin kadonneeksi taistelutehtävissä 5. tammikuuta 1943 sen jälkeen kun hänen johtamansa Boeing B-17 Flying Fortress -lentue oli Rabauliin suuntautuneen pommituslennon jälkeen joutunut taisteluun japanilaishävittäjien kanssa. Lennon aikana pommit osuivat yhdeksään vihollislaivaan. Presidentti Roosevelt myönsi hänelle postuumisti Medal of Honor -mitalin. Ote mitalin myöntöperusteesta:

Eloon jääneitä tai koneen hylkyä ei löydetty. Hänen hautamuistomerkkinsä on pystytetty Arlingtonin sotilashautausmaalle.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset ensimmäisen maailmansodan sotilaat
Yhdysvaltalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
Yhdysvaltain maavoimien toisen maailmansodan kenraalit
Yhdysvaltalaiset lentäjät
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1943 kuolleet
Stefanija Turkevytš

Stefanija Turkevytš   (25. huhtikuuta 1898 Lviv, Itävalta-Unkari – 8. huhtikuuta 1977 Cambridge, Yhdistynyt kuningaskunta) oli ukrainalainen säveltäjä, pianisti ja musiikkitieteilijä, joka tunnetaan yleisesti Ukrainan historian ensimmäisenä naissäveltäjänä. Neuvostoliitto kielsi hänen teoksensa Ukrainassa.

Lapsuus 

Stefanijan isoisä (Lev Turkevytš) ja isä (Ivan Turkevytš) olivat pappeja. Hänen äitinsä, pianisti Sofija Kormoš opiskeli Karol Mikulin, Vilém Kurzin sekä nuoren Solomija Krušeljnytsjkan kanssa. Koko perhe oli musikaalinen ja kaikki soittivat jotain soitinta. Stefanija soitti pianoa, harppua ja harmonia. Hän muisti lapsuutensa ja rakkautensa musiikkiin myöhemminkin:

Opinnot  
Stefanija aloitti musiikkiopintonsa Vasylj Barvinsjkyjin johdolla. Vuosina 1914–1916 hän opiskeli Wienissä pianon soittoa Vilém Kurzin opetuksessa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän opiskeli Adolf Chybińskin johdolla Lvivin yliopistossa ja osallistui myös hänen musiikkiteorian luennoilleen Lvivin konservatoriossa.

Vuonna 1919 hän kirjoitti ensimmäisen musiikkiteoksensa Liturhiju, jota esitettiin useita kertoja Lvivin Pyhän Yrjön katedraalissa.

Vuonna 1921 hän opiskeli Guido Adlerin opetuksessa Wienin yliopistossa ja Joseph Marxin johdolla Wienin Musiikin ja esittävien taiteiden yliopistossa, jossa hän suoritti vuonna 1923 opettajan tutkinnon.

Vuonna 1925 hän meni naimisiin Robert Lisovsjkyjin kanssa. Hän muutti Lisovsjkyjin kanssaan Berliiniin, jossa Turkevytš asui vuodet 1927–1930 ja opiskeli siellä Arnold Schönbergin ja Franz Schrekerin johdolla. Hänelle syntyi vuonna 1927 tytär Zoja.

Vuonna 1930 hän matkusti Tšekkoslovakiaan Prahaan, missä hän opiskeli Kaarlen yliopistossa Zdeněk Nejedlýn opetuksessa ja Prahan konservatoriossa Otakar Šínin opetuksessa. Hän opiskeli sävellystä myös Vítězslav Novákin johdolla musiikkiakatemiassa. Syksyllä 1933 hän opetti pianonsoittoa ja alkoi säestää Prahan konservatoriossa. Vuonna 1934 hän puolusti ukrainalaista kansanperinnettä käsittelevää väitöskirjaansa. Turkevytš sai musiikkitieteen tohtorin arvon vuonna 1934 Prahassa Ukrajinsjky Viljny Universytetista, milloin hänestä tuli ensimmäinen galitsialainen filosofian tohtorin tutkinnon suorittanut nainen. 

Palattuaan Lviviin hän työskenteli vuodesta 1934 toisen maailmansodan alkuun saakka musiikinteorian ja pianonsoiton opettajana Lvivin konservatoriossa ja pääsi jäseneksi Soiuz ukrainskykh profesiinykh muzykiin (Ukrainalaisten ammattimuusikoiden seura).

Aiheesta muualla 
Ukrainian Art Song Project - Stefania Turkewich 
Музично-меморіальний музей Соломії Крушельницької у Львові 

Ukrainalaiset oopperasäveltäjät
Ukrainalaiset pianistit
Musiikkitieteilijät
Opettajat
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1977 kuolleet
Andy Welinski

Andy Welinski (s. 27. huhtikuuta 1993 Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa NHL-seura Calgary Flamesia. Ducks varasi Welinskin vuoden 2011 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella varausnumerolla 83. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja kätisyytensä right. Welinski on 2. helmikuuta 2021 mennessä pelannut urallaan 36 NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt yhden maalin ja neljä syöttöä eli viisi tehopistettä. Welinski on pelannut urallaan myös kolme NHL-pudotuspeliottelua ilman tehopisteitä.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Calgary Flamesin pelaajat
Anaheim Ducksin varaamat pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Hopa

Hopa on piirikunta Turkin Artvinin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Hopan väkiluku oli 26 958.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Kottonen

Kottonen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

 Annariitta Kottonen (s. 1958), suunnistaja ja päätoimittaja
 Elina Kottonen (s. 1984), radiotoimittaja ja juontaja
 Hannu Kottonen (s. 1957), suunnistaja
 Lauri Kottonen, radio- ja televisiojuontaja ja urheiluselostaja.
Raphael Warnock

Raphael Gamaliel Warnock (23. heinäkuuta 1969 Savannah, Georgia) on yhdysvaltalainen demokraattipuolueen poliitikko. Hän on toiminut vuodesta 2021 toisena Georgian senaattoreista. Hänen nykyinen kautensa päättyy tammikuussa 2023. 

Warnock voitti Yhdysvaltain senaatinvaalissa uusintakierroksella Georgian osavaltiossa vastaehdokkaansa, istuvan republikaanisenaattorin Kelly Loefflerin niukasti, mikä yhdessä saman osavaltion Jon Ossoffin vielä niukemman voiton vastaehdokaastaan David Perduesta kanssa takasi demokraattienemmistön senaattiin. Warnock ja Ossoff kampanjoivat yhdessä ja yleensä heidän mukanaan oli mm. Barack Obama ja Stacey Abrams. Syksyn 2022 vaaleissa hänen mahdollinen uudelleenvalintansa siirtyy uusintavaaliin, tällä kertaa republikaani Herschel Walkeria vastaan. 

Raphael Warnock on baptistipastori ja ennen senaattorin uraansa hän työskenteli Atlantan Ebenezer Baptist Churchissa, jossa myös kuuluisa kansalaisoikeusaktivisti Martin Luther King Jr. aikoinaan toimi. Warnock syntyi matalatuloiseen perheeseen Savannah'ssa ja heidän perheeseensä kuului 11 sisarta. Warnock opiskeli Morehouse Collegessa ja New York Cityn Union Theological Seminaryssa. 1990-luvulla hän toimi apulaispastorina Abyssinian Baptist Churchissa, Harlemissa. Vuonna 2005 Warnock muutti Atlantaan ja hänestä tuli Ebenezer Baptist Churchin pastori. Pastorina Warnock on aktiivisesti taistellut Medicaidin ja sosiaalitukien ylläpitämisen puolesta. Warnock pidätettiin Atlantassa 2014, kun hän mielenosoitti republikaanien yrityksiä rahoitusleikkauksista Medicaidiin. 

Warnockin poliittisiin kantoihin kuuluu mm. kansalaisoikeuksien vahvistamista, aborttioikeuden tukeminen, laajentaa Affordable Care Actia sekä julkista terveydenhuoltoa ja uudistaa rikosoikeusjärjestelmää.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Yhdysvaltain senaatin jäsenet
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Krysanteemivaltaistuin

Krysanteemivaltaistuin () on Japanin keisarin valtaistuin.  

Termiä käytetään myös metonyymisesti viittaamaan Japanin valtionpäämieheen ja maan monarkiaan.

Lähteet 

Japanin keisarit
Recade

Recade (ransk. Récade), foniksi Makpo on kuviollinen sauva tai valtikka, joka oli fonien kuninkaiden yksi seitsemästä attribuutista. Myös kuninkaiden lähettiläät kantoivat niitä  kuninkaan edustajina. Sauvan kantaja hyväksyttiin ja häntä kunnioitettiin.

Dahomeyn kuninkaat pitivät makpoa vasemmalla olalla. Makpon hahmo on peräisin kuokasta ja sen muoto on kehittynyt ajan myötä. Kuokkaa on pidetty nykyisen Beninin aluella olevan seudun tuotantotalouden symbolina. Yleisiä materiaaleja ovat puu, metallit tai norsunluu.

Abomey-Calavissa on recade-aiheeseen liittyvä museo Le Petit Musée de la Recade.

Kuvia sauvoista

Katso myös 

 Béhanzinin aarteet

Lähteet

Aiheesta muualla 

 British Museum
 Brooklyn Museum
 Metropolitan Museum
 Christies

Beninin historia
Beniniläinen kulttuuri
O-I

O-I oli toisen maailmansodan aikana suunnitteilla ollut japanilainen superraskas panssarivaunu.

Suunnittelu
Japani oli alkanut kehitellä superraskaita panssarivaunuja vuonna 1939 käydyn Halhin-Golin taistelun jälkeen, jolloin Japanin armeijan pääesikunta antoi salaisen määräyksen sellaisen valtavan panssarivaunun suunnittelusta, jota voitaisiin käyttää "liikkuvan bunkkerin tavoin Mantšurian tasangoilla". Vuonna 1940 valmistui sata tonnia painanut prototyyppi, joka suurempaa kokoaan lukuun ottamatta muistutti aikaisempaa tyypin 95 raskasta panssarivaunua. Voimansiirron petettyä koekäytön aikana prototyyppi purettiin. Vuonna 1944 saman tapainen kehityshanke oli kuitenkin jälleen ajankohtainen. Japani oli tullut sodan kuluessa entistä epätoivoisemmaksi, ja ratkaisua etsittiin uusista asehankkeista. Japaniin oli ilmeisesti saatu tietoa natsi-Saksassa tehdyistä vastaavan kaltaisista suunnitelmista superraskaiden panssarivaunujen suhteen. Japanissa aloitettiin uuden oman superraskaan panssarivaunun kehittely nimellä O-I.

Piirteet
Kaavaillun O-I:n paino olisi ollut 120–150 tonnia, ja sillä olisi ollut yksitoistahenkinen miehistö. Pituutta olisi ollut 10,1 metriä, korkeutta 4 metriä ja telojen leveys 0,9 metriä. Vaunun voimanlähteenä toimisi suunnitelmien mukaan kaksi lentokoneisiin alun perin tarkoitettua 550 hevosvoimaista tyypin 98 moottoria. Tyypin 98 moottorit olivat käytännössä japanilaisvalmisteisia hieman muunneltuja BMW:n VI-mottoreita. Vaunu huippunopus oli 24 km/h. 

Vaunun pääase olisi ollut tyypin 92 105 mm kenttätykki. Sen panssarin läpäisy oli 100 metriltä 175 mm. Ainakin alustavissa suunnitelmissa vaunulla oli useita tykkitorneja. Edessä oli päätornin ohella kaksi tornia. Yhteen asennettaisiin 47 mm tyypin 1 panssarintorjuntatykki ja toiseen tyypin 97 7,7 mm konekivääri. Vaunun takaosassa oli vielä toiset kaksi konekivääritornia. Päätornin panssarin paksuus oli joidenkin lähteiden mukaan 200 mm. Panssarin paksuus rungon etuosasta oli 200 mm ja sivuilta 110 mm. 

Valtavan ja raskaan vaunun käyttö olisi ollut haasteellista Japanin ja Mantšurian varsin heikkolaatuisilla teillä ja silloilla. Tiedossa ei ole, miten tällaisiin ongelmiin olisi ollut tarkoitus vastata.

Lähteet

Japanin asevoimat
Japanilaiset toisen maailmansodan panssarivaunut
Japanilaiset raskaat panssarivaunut
Sloan (täsmennyssivu)

Sloan voi tarkoittaa seuraavia asioita:

 Sloan, nelihenkinen powerpop -yhtye Kanadasta
 Sloan, sukunimenä:
 Alfred P. Sloan (1875–1966), yhdysvaltalainen yritysjohtaja, General Motorsin toimitus- ja puheenjohtaja
 Bridget Sloan (s. 1992), yhdysvaltalainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti
 Douglas Sloan, yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja
 Jerry Sloan (1942–2020), yhdysvaltalainen koripallovalmentaja ja koripalloilija
 Matt Sloan, yhdysvaltalainen visuaalisten efektien teknikko
 Michael Sloan (s. 1946), yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja
 P. F. Sloan (1945–2015), yhdysvaltalainen laulaja ja laulunsanoittaja
 Sloan, etunimenä:
 Sloan Farrington (1923–1997), bahamalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti
 David Sloan Wilson (s. 1949), yhdysvaltalainen evoluutiobiologi
 Mark Sloan, kuvitteellinen henkilö tv-sarjassa Greyn anatomia
 Tanya Sloan, kuvitteellinen henkilö ja sankari Power Rangers -universumissa

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Juho Herman Jurva

Juho Herman Jurva (25. joulukuuta 1873 Ylitornio – 8. tammikuuta 1959 Ylitornio ) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Jurvan vanhemmat olivat Iisak Jurva ja Maria Kaisa Heikka ja puoliso Edith Maria Immo. Jurva oli talonpoikaissäädyssä Tornion tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1905–1906, joilla hän oli lisätyn suostuntavaliokunnan jäsen.

Jurva syntyi ja kasvoi Ylitorniolla Jurvan talossa. Erityisen tunnetuksi hän tuli laajasta osallistumisestaan kunnallisiin ja yhteisöllisiin toimiin. Hänen aikaisissa pohjoisen sanomalehdissä nimi J. H. Jurva ei ollut kovin harvinainen näky. Esimerkiksi Pohjolan Sanomissa 15. joulukuuta 1933 häntä kuvattiin seuraavasti: ”Tänään täyttää eräs Ylitornion huomatuimpia miehiä, maanviljelijä J. H. Jurva 60 vuotta. Maanviljelijä J. H. Jurva on sekä nykyisistä, että entisistä ylitorniolaisista ehdottomasti eniten käytetty luottamusmies.”

Jurva toimi mm. valtuustossa, Säästöpankin kamreerina yli 30 vuoden ja Ylitornion kristillisen kansanopiston johtokunnan jäsenenä. Hänet mainitaan myös yhtenä suurimmista maanviljelijöistä Ylitorniolla.

Lähteet 

Suomalaiset maanviljelijät
Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1872 syntyneet
Vuonna 1959 kuolleet
Benzion Netanjahu

Benzion Netanjahu (25. maaliskuuta 1910 – 30. huhtikuuta 2012) oli israelilainen tutkija ja sionisti. Hän julkaisi esimerkiksi juutalaisten historiaa käsittäviä teoksia ja edusti poliittiselta suuntaukseltaan oikeistosionismia eli revisionismia. Hän oli myös sittemmän Israelin pääministeri Benjamin Netanjahun isä.

Elämäkerta
Benzion Mileikowsky syntyi tuolloin Venäjän keisarikuntaan kuuluneessa Varsovassa 25. maaliskuuta 1910. Hänen isänsä Nathan oli rabbi ja sionisti, joka kierti ympäri Eurooppaa ja Yhdysvaltoja puheita pitäen. Vuonna 1920 hän muutti perheineen Palestiinaan ja otti uuden sukunimen Netanjahu, eli Jumalan antama.

Netanjahu opiskeli keskiajan historiaa Heprealaisessa yliopistossa Jerusalemissa. Opiskeluaikoinaan hän alkoi osallistua niin sanottuun revisionistiseen liikkeeseen. Revisionismin eli oikeistosionismin perustaja oli Vladimir Jabotinsky. Jabotinskyn ajattelussa juutalaisten tuli pitää kiinni oikeudestaan koko Israelin maahan jakamattomana. Revisionismi kilpaili vasemmistosionismin kanssa ja Jabotinskysta tuli israelilaisen oikeiston henkinen isä. Revisionismista kehkeytyi myöhemmin oikeistopuolue Likud. Benzion Netanjahu matkusti vuonna 1940 Yhdysvaltoihin osana Jabotinskyn World New Zionist Organization-järjestöä. Hänestä tuli New Zionist Organization of American johtaja vuonna 1941 ja hän toimi tehtävässään vuoteen 1948 saakka. Yhdysvalloissa hän suoritti myös tohtorintutkinnon Dropsie College for Hebrew and Cognate Learning tehden väitöskirjansa Isaac Abrabanelista.

Israelin itsenäistyessä vuonna 1948 Netanjahu asettui vastaitsenäistyneeseen maahan Jerusalemiin. 1950- ja 1960-luvuilla hän asui ajoittain myös Yhdysvalloissa toimien opettaja eri yliopistoissa esimerkiksi Denverissä ja Cornell-yliopistossa. Hän tutki juutalaisuutta toimien esimerkiksi Encyclopedia Hebraican päätoimittajana, The World History of the Jewish Peoplesin toimittajana ja Jewish Quarterly Reviewin kanssatoimittajana. Netanjahun jäädessä eläkkeelle hänestä tuli Cornell-yliopiston emeritusprofessori ja tutkija Princetonin yliopistossa. Vuonna 1995 julkaistiin teos The Origins of the Inquisition in Fifteenth Century Spain jossa Netanjahu kuvailee inkvisition vainoamia Espanjan juutalaisia vallinneen käsityksen vastaisesti aidoiksi käännynnäisiksi katoliseen kirkkoon, jotka harjoittivat uutta uskontoaan omasta tahdostaan, mutta tulivat silti vainoituksi juutalaisiin kohdistuneen rodullisen kateuden takia. 

Netanjahu kuoli kotonaan Jerusalemissa 30. huhtikuuta 2012. Hänen vanhin poika Jonathan Netanjahu oli kuollut Air Francen lentokoneen juutalaisten vankien pelastusoperaation aikana Entebben lentokentällä Ugandassa vuonna 1976. Hänen nuoremmasta pojastaan Benjamin Netanjahusta tuli Israelin pääministeri.

Lähteet

Israelilaiset historioitsijat
Tietokirjailijat
Orientalistit
Juutalaiset historioitsijat
Sionistit
Professorit
Yli satavuotiaiksi eläneet
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Abel Jäntti

Abel Jäntti (8. elokuuta 1829 Pielavesi – 12. tammikuuta 1906 Pielavesi) oli suomalainen maakauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Jäntin vanhemmat olivat Aatami Juhonpoika Jäntti ja Anna Jauhiainen. Jäntti oli kauppias ja liikemies sekä maanviljelijä ja kunnallismies, joka oli talonpoikaissäädyssä Pielaveden tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä  1877–1878. Hän oli valtiopäivillä suostunta- ja lisätyn valtiovarainvaliokunnan jäsen, joka muun muassa puolusti miesten ja naisten tasa-arvoista perintöoikeutta.

Lähteet 

Suomalaiset maanviljelijät
Suomalaiset kauppiaat
Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1829 syntyneet
Vuonna 1906 kuolleet
Fink

Fink on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Ashley Fink (s. 1986), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Bernarda Fink (s. 1955), argentiinalainen oopperalaulaja ja resitalisti
 Eugen Fink (1905–1975), saksalainen filosofi
 Jens Fink-Jensen (s. 1956), tanskalainen kirjailija, runoilija, valokuvaaja ja säveltäjä
 Oliver Fink (s. 1982), saksalainen jalkapalloilija
 Rudi Fink (s. 1958), itäsaksalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja
 Thorsten Fink (s. 1967), saksalainen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija.
War (elokuva)

War on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintatrilleri. Sen ohjasi Siddharth Anand ja tuotti Aditya Chopra. Pääosia näyttelivät Hrithik Roshan, Tiger Shroff ja Vaani Kapoor. Elokuva kertoo intialaisesta sotilaasta, joka komennetaan eliminoimaan entinen mentorinsa.

Alun perin Fighters-nimistä elokuvaa kuvattiin useassa maassa, mukaan lukien Suomen Lapissa. War sai ensi-iltansa Gandhi Jayantina 2. lokakuuta 2019. Se oli sekä yleisö- että arvostelumenestys ja 4,75 miljardin rupian tuotollaan siitä tuli vuoden eniten tuottanut hindielokuva.

Näyttelijät

Soundtrack

Palkinnot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 
 
 

Vuoden 2019 intialaiset elokuvat
Intialaiset toimintatrillerit
Hindinkieliset elokuvat
Dexter Darden

Dexter Darden (s. 24. kesäkuuta 1991 Camden, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen roolejaan on muun muassa Walter Hill musiikkielokuvassa Joyful Noise eli Soul-siskot.

Ura 
Dexter Darden lauloi lapsuudessaan kirkkokuorossa. Vuosituhannen taitteessa hän osallistui Paul Newmanin Hole in the Wall Gang Camp -leirille Connecticutissa. Newman havaitsi Dardenin lahjakkuuden ja avitti tätä eteenpäin esiintyvän taiteilijan uralle. Dardenin ensimmäinen elokuvarooli oli sivuosa elokuvassa My Brother (2006). Vuonna 2012 hän näytteli ison sivuosan musiikkikomediassa Soul-siskot, jonka pääosissa ovat Queen Latifah ja Dolly Parton. Dardenin seuraava merkittävä rooli oli Frypan elokuvasarjassa Maze Runner (2014–2018).

Darden on näytellyt sivuosia useissa televisiotuotannoissa vuodesta 2008, kuten Chesterin roolin nuorten tieteiselokuvassa Minutemen. Vuonna 2020 hän näytteli keskeisen roolin tilannekomediasarjassa Saved by the Bell.

Darden on näytellyt myös teatterissa. Hän on tehnyt pääroolin, Georgen, off Broadway -näytelmässä School House Rock Live ja Zackin roolin näytelmässä The New Kid.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Suolivesi (Petäjävesi)

Suolivesi eli Piesasjärvi on valtaosin matala läpivirtausjärvi Petäjäveden eteläosassa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä. Etäisyys Jyväskylästä on 30 kilometriä länteen.

Maantiede 
Suoliveden polveilevan rantaviivan pituus on 25 185 metriä. Suoliveden pohjoisosassa on Mansikkalahti, jonka suurin syvyys on noin yhdeksän metriä. Järven keskiosan selkävesi on melko matala, ja sen itäosassa sijaitsee noin kymmenen hehtaarin laajuinen Vasikkosaari. Saaren lounaispuolella on Palosaari, jonka molemmin puolin kulkee väylä järven eteläosaan, jossa ovat järven syvimmät kohdat, noin neljätoista metriä. Suoliveden eteläisin osa koostuu Tolpanlahdesta ja Nokisalmesta, joita erottaa Paasiniemi.

Suoliveteen virtaa vettä koillisesta Jämsänvesi–Petäjävedeltä Piesalanjoen välityksellä. Järven luusua on Nokisalmi, josta kulkee reitti Ravunkoskelle ja Suolijoelle, joka johtaa edelleen Jämsän Koskenpään Salosvedelle. Suolijoen Lapinkosken lounaispuolella sijaitsee Koskelanlammanne, joka on 30 senttimetriä Piesasjärven pintaa alempana. Jämsän ja Petäjäveden raja kulkee Lapinkosken halki.

Suoliveden ja Jämsänvesi–Petäjäveden välisellä kannaksella sijaitsee Piesalankylän maatalousmaisema. Peltoa on myös järven muilla rannoilla. Järveen laskevia lampia ovat muun muassa Hirvilampi luoteessa sekä Kukkarolampi ja Huippari lännessä. Kukkarolammen länsipuolella sijaitsee Kukkarojärvi, jonka laskuoja johtaa pohjoiseen, ja päätyy Mansikkalahden lounaiskulmaan. Järven kaakkoispuolella on Iso Salmijärvi, jonka laskuoja johtaa Pienen Salmijärven kautta Suolijokeen.

Suoliveden vesitilavuus on 7 158 000 kuutiometriä.

Suolivesi (14.524.1.011) kuuluu Suoliveden alueeseen (14.524), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Iso Rautaveden alue (14.52) ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue (14.5). Piesasjärvi on laajin Suoliveden alueen 18:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.

Jämsän reitti 
Suolivesi sijaitsee Jämsän reitillä. Ohessa reitin kulku Petäjävedeltä Päijänteelle, eli reitin keski- ja eteläosa. Suluissa pinnankorkeus metreinä merenpinnan yläpuolella:

Jämsänvesi–Petäjävesi (111,1) → Hankakoski (109,9) → Suolivesi (108,5) → Suolijoki (108,2) → Koskelanlammanne (108,2) → Salosvesi (102,5) → Kalmavesi (102,4) → Siniänvirta → Siniäinen → Survosenkoski → Iso Rautavesi (100,0) → Rautavirta / Vähä Rautavirta → Uuttana (99,9) → Juusanvirta → Myllykoski → Pirttijärvi (98,2) → Luomenvirta → Lahnajärvi (98,0) → Väännäkoski → Kankarisvesi (97,8) → Naiskoski / Rekolankoski → Koskikeskinen (92,2) → Patalankoski → Jämsänjoki (78,3) → Päijänne (78,3).

Lähteet 

Petäjäveden järvet
Iso Rautaveden alue
Jan Hrbatý

Jan Hrbatý (20. tammikuuta 1942 Stražisko, Tšekkoslovakia – 23. heinäkuuta 2019 Jihlava, Tšekki) oli Tšekkoslovakiaa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän saavutti Tšekkoslovakian maajoukkueessa olympialaisissa hopeaa Grenoblessa 1968. Hän oli olympiaturnauksessa joukkueensa toiseksi paras pistemies tehtyään kaksi maalia ja saatuaan seitsemän syöttöpistettä. Toinen hänen maaleistaan oli Ruotsia vastaan pelatun päätöskierroksen ottelun 2–2-tasoitusmaali, joka ratkaisi Tšekkoslovakialle hopeamitalin. MM-kilpailuissa Hrbatý saavutti pronssia Tukholmassa 1969 ja Tukholmassa 1970. Molemmissa MM-turnauksissa hän teki kaksi maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä. Ensimmäisen kerran Hrbatý pelasi MM-kilpailuissa Wienissä 1967 mutta tuolloin Tšekkoslovakia jäi ilman mitalia.

Hrbatý edusti kotimaansa pääsarjassa koko uransa ajan Dukla Jihlavaa kaudesta 1961–1962 alkaen 1970-luvun loppuun saakka. Hän voitti seitsemän Tšekkoslovakian mestaruutta: vuosina 1967–1972 ja 1974.

Hrbatý toimi 1990-luvulla Dukla Jihlavan apuvalmentajana. Hänet valittiin Tšekin jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 2015. Hänen lapsensa Jan sekä lapsenlapsensa Jan, Filip ja Adam on myös edustaneet Dukla Juhlavan jääkiekkojoukkuetta.

Lähteet 

Tšekkoslovakialaiset jääkiekkoilijat
Tšekkoslovakialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1942 syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet
Sonic Prime

Sonic Prime on tuotannossa oleva kanadalais-yhdysvaltalainen tietokoneanimaatio sarja perustuen videopeliyhtiö Segan Sonic-siileen.
Sarjan olemassaolo ilmoitettiin helmikuussa 2021. Sarja koostuu 24 jaksosta ensimmäisellä kaudella ja se on suunnattu 6-11 vuotiaille, myös pitkä aikaisille faneille. Se tullaan näkemään yksinoikeudella Netflix -suoratoistopalvelussa. 

Sarjan tuotannosta vastaa Sega yhteistyössä WildBrainin, Netflixin ja Man of Actionin kanssa. Sarja on myös Sonicin toinen täysin tietokoneella animoitu sarja.

Sarjan pääsääntöisinä teemoina on itsensä löytäminen ja pelastautuminen. Sonic joutuu myös juoksemaan läpi multi-versumin yrittäessään korjata sen ja löytää kaikki hänen ystävänsä ja palatava omaan maailmaan.

Jaksot

Äänet

Englanninkieliset ääninäyttelijät

Suomenkieliset ääninäyttelijät

Lähteet

2020-luvun piirrossarjat
Yhdysvaltalaiset animaatiosarjat
Kanadalaiset animaatiosarjat
Sonic the Hedgehog
Videopeleihin perustuvat televisiosarjat
Frank Baude

Frank Torvald Baude (6. heinäkuuta 1936 – 4. helmikuuta 2021) oli ruotsalainen poliitikko ja muurari, joka toimi Ruotsin kommunistisen puolueen puheenjohtajana vuosina 1970–1998.

Huhtikuussa 2014 Baude ilmoitti eroavansa kommunistisesta puolueesta, koska hän oli menettänyt luottamuksensa puolueen johtoon ja puolueen sanomalehden Proletärenin toimitukseen. Tuolloin puolueen puheenjohtaja Robert Mathiasson vahvisti hänen lähtönsä.

Baude kuoli Sahlgrenskan yliopistollisessa sairaalassa Göteborgissa 4. helmikuuta 2021 sydänkohtaukseen.

Lähteet 

Ruotsalaiset poliitikot
Ruotsalaiset kommunistit
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Tšivruain solan onnettomuus

Tšivruain solan onnettomuus () oli kymmenen retkeilijän paleltuminen kuoliaaksi Lovozeron massiivilla Kuolan niemimaalla 27.–28. tammikuuta 1973. Menehtyneet olivat Kuibyševin ilmailuinstituutin opiskelijoita. Onnettomuutta on pidetty mysteerinä retkeilijöiden tekemien valintojen takia.

Tapahtumat 

{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [

    {
      "type": "Feature",
      "properties": {
          "title": "Tšivruain solan onnettomuus",
          "description": "Teltan paikka. Teltan päällä 5 ruumista, lähellä 2 ruumista.",
          "marker-symbol": "",
          "marker-size": "small",
          "marker-color": "000"
      },
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [
           34.685,
           67.751389
        ]
      }
    },

  ]
}

Retkeilijät päättivät kiivetä Lovozeron massiivin huipulle, vaikka kaamoksen ilta jo pimeni. Myrskysi ja pakasti äkisti.  Kylmä rintama kulki ohi. Tie alas laaksoon olisi ollut lähellä, mutta retkeilijät eivät valinneet sitä reittiä. He päättivät kulkea massiivin huipulla Kitkuain jokilaakson sivuitse. Tämän reitin kautta oli helpompi laskeutua alas laaksoon.

Seitsemän jäi odottamaan massiivin huipulle teltan päälle ja lähelle. Retkeilijät eivät saaneet telttaa pystyyn kovan tuulen takia. Mutta myöskään he eivät vaihtaneet lisää lämpimiä vaatteita päälleen tai siirtäneet reppujaan tuulensuojaksi. Kaksi onnistui laskeutumaan pitkälle alas laaksoon, mutta syvä lumi esti heitä pääsemästä turvaan kylään. Lisäksi he eivät voineet palata teltalle ylämäkeen myrskyä vastaan. Yksi retkeilijä yritti ilmeisesti palata teltalle, ja löytyi myöhemmin kuolleena Kitkuain laakson ylärinteestä melko läheltä solaa. Kaikki paleltuivat kuoliaaksi pakkasen ja tuulen takia.

Viisi kuoli teltan päälle. He olivat Kuznetsov, Pirogov, Gusev, Uškov ja Krivov. Läheltä löytyivät Martinan ja Novosiolovin ruumiit. Novosiolovin vaatteita oli Martinan päällä. 

Lekant ja Zemljanov löytyivät laaksosta. Altšuller oli kuollut suunnilleen teltan kohdalle, mutta laaksoon noin 400 metriä alemmas melko lähelle solaa. Pysähtyneistä kelloista päätellen laaksoon lähteneet elivät tunteja kauemmin kuin massiivin päälle jääneet.

Retkeilijät       

Михаил Кузнецов – Mihail Kuznetsov, ryhmän johtaja
Сергей Гусев – Sergei Gusev
Юрий Кривов – Juri Krivov
Александр Новосёлов – Aleksander Novosiolov
Анатолий Пирогов – Anatoli Pirogov
Лидия Мартина – Lydia Martina
Юрий Ушков – Juri Uškov
Валентин Землянов – Valentin Zemljanov, toinen johtaja
Артём Лекант – Artjom Lekant
Илья Альтшуллер – Ilja Altšuller

Samantyyppisiä onnettomuuksia 

 Djatlovin solan onnettomuus 1959: yhdeksän kuoli

 Burjatian onnettomuus (Khamar-Dabanin onnettomuus) 1993: kuusi kuoli, yksi pelastui

 Shatajevan ryhmän kuolema 1973

 Kholtšovin turistiryhmän katoaminen 1989

Aiheesta muualla 
 Чивруай оставил их молодыми навеки

Lähteet

Mysteerit
Neuvostoliiton historia
Vuoden 1973 onnettomuudet
Murmanskin alue
2820 Iisalmi

2820 Iisalmi on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1942 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty suomalaiskaupungin mukaan.

Iisalmen likimääräinen läpimitta on 11 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,23 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 4 kuukautta.

Lähteet

Päävyöhykkeen asteroidit
Iisalmi
Nopeus (sarjakuvahahmo)

Nopeus (), oikealta nimeltään Thomas "Tommy" Maximoff ja myöhemmin Thomas "Tommy" Shepherd, on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä supersankari. Wiccanin ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisen Young Avengers -lehden numerossa 10. Hahmon loivat Allan Heinberg ja Jim Cheung.

Historia 
Tommy Shepherd syntyi Springfieldissä, New Jerseyssä. Hänen vanhempansa Frank ja Mary Shepherd ovat eronneet. Myöhemmin, kun Rautapoika perusti Nuoret Kostajat, Tommy oli yksi henkilöistä, joita jäljitettiin mahdollisten uusien jäsenien etsimiseksi. Tommy löydetään nuorisovankilasta, johon hän oli joutunut aiheutettuaan vahingossa koulunsa tuhoutumisen. Hänellä tehtiin kokeista ja hänestä yritettiin kouluttaa elävää asetta ennen kuin Nuoret Kostajat vapauttivat hänet. Tommy oli hyvin kyyninen ja yritti pakonsa aikana hyökätä laitoksen henkilökunnan kimppuun, mutta Kate Bishop ja Patriootti estivät häntä tekemästä sitä. Autettuaan Nuoria Kostajia pelastamaan Hulkkion sekä kriiden että skrullien joukoilta, Tommy liittyi virallisesti ryhmään ja valitsi koodinimen Nopeus.

Myöhemmin paljastui, että Wanda Maximoff / Purppuranoita oli aikoinaan käyttänyt kykyään muuttaa todellisuutta luomaan kaksoispoikansa, Tommy ja Billy Maximoffin. Wanda ei kuitenkaan tiennyt, että kaksosten luomiseen oli käytetty palasia Mefiston sielusta. Kun poikien sielut palasivat osaksi Mefistoa, Wanda heille antamat voimat tuhosivat Mefiston ja Billy Maximoff oli syntynyt uudelleen Tommy Shepherdinä, kun taas Billy Maximoff oli syntynyt uudelleen Billy Kaplanina, joka oli itsekin Nuorten Kostajien jäsen koodinimellä Wiccan.<ref>Avengers West Coast 51 (marraskuu 1989).</ref>

Muiden monien supersankarien tapaan Nopeus valitsee puolensa sisällissodassa ja liittyy Kapteeni Amerikan vastarintaliikkeeseen yhdessä muiden Nuorten Kostajien kanssa.

 Muissa medioissa 
Tommy Maximoff esiintyy Marvel Cinematic Universeen sijoittuvassa Disney+-sarjassa WandaVision''. Gavin Borders näytteli 5-vuotiasta Tommya ja Jett Klyne 10-vuotiasta Tommya. Wanda Maximoff synnytti hänet ja Billyn tuntemattomalla tavalla alkaneessa ja epätavallisen nopeasti edenneessä raskaudessa Westview’hin, New Jerseyyn, luomansa tilannekomediailluusiokentän, Hexin, sisällä. Heidän viettäessä myöhemmin halloweeniä, paljastui, että Tommylla oli samanlaiset voimat kuin enollaan Pietrolla, kun taas Billyllä oli samanlaiset voimat kuin äidillään. Myöhemmin Agatha Harkness, joka oli esiintynyt Wandan naapurina nimellä ”Agnes”, tarjoutui vahtimaan Tommya ja Billyä, kun Wanda oli stressaantunut. Mutta sitten Agataha piti Tommya ja Billyä panttivankeina pakottaakseen Wandan todelliset voimat esiin. Sarjan päätösjaksossa Tommy ja Billy katoavat, kun Wanda poistaa Hexin Westview’n yltä, mutta lopputekstien jälkeen näytetyssä kohtauksessa Wanda kuulee päässään Tommyn ja Billyn äänet opiskellessaan Darkholdia, Agathan loitsukirjaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Marvel-kustantamon kotisivujen osuus Nopeudesta 
 Marvel Database -sivuston osuus Nopeudesta 

Marvel-universumin supersankarit
QR-pyörä

QR-pyörä on lappeenrantalainen katutaideteos. Teos koostuu polkupyörästä, jonka sivuille ovat kiinnitetty suuret QR-koodit. Polkupyörä on lukittuna kaupungin keskusta-alueella vaihteleviin sijainteihin. Teos ilmestyi ensimmäisen kerran elokuussa 2020.

Polkupyörän QR-koodit ovat skannattavissa. Ne johtavat sivulle, johon ohikulkijat pystyvät ottamaan älypuhelimellaan valokuvan ympäristöstä ja katsella muiden ottamia valokuvia.

QR-pyörä on saavuttanut nopeasti paikallisten suosion. Ensimmäisen puolen vuoden aikana sen kuvakokoelmaan on kertynyt yli 100 kuvaa, sekä sen QR-koodeja on skannattu yhteensä noin 2000 kertaa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 https://qrpyora.fi
Lillholmenin silta

Lillholmenin silta (Lillholmens bro) sijaitsee maantiellä 12029 (Tervsundintie) Paraisilla Varsinais-Suomessa. Siltapaikka on Kirkkoselällä Lillholmenin saaren ja Skräbbölen kaupunginosan välissä Paraisten keskustan läheisyydessä. Sillan ali kulkee 2.1 metrin syvyinen veneväylä. 

Lillholmenin vanha läppäsilta valmistui vuonna 1982, eikä sitä voitu enää peruskorjata. Uusi läppäsilta rakennetaan vanhan paikalle ja rakentaminen alkaa helmikuussa 2021. Uuden läppäsillan alikulkukorkeus on 6.0 metriä ja kokonaispituus 254 metriä. Samassa yhteydessä vanha meripenger puretaan.

Työmaan aikana korvaavana kulkuyhteytenä on Vånontie (mt 12027). Uuden sillan valmistumisajankohdaksi arvioidaan syksyä 2022.  Osan työmaa-aikaa käytössä on Lillholmenin saarelle johtava väliaikainen kävely-yhteys.

Lähteet

Suomen tieliikennesillat
Paraisten rakennukset ja rakennelmat
Annica Bresky

Annica Evangelia Bresky (2. heinäkuuta 1975) on ruotsalainen yritysjohtaja, joka toimii suomalais-ruotsalaisen metsäteollisuusyhtiö Stora Enson toimitusjohtajana. Bresky aloitti nykyisessä tehtävässään joulukuussa 2019. Hänestä tuli ensimmäinen nainen, joka valittiin suuren Helsingin pörssiin listatun yhtiön toimitusjohtajaksi.

Työura ja koulutus 
Ennen valintaansa toimitusjohtajaksi Bresky työskenteli Stora Enson kuluttajapakkauksista vastanneen Consumer Board -divisioonan johtajana ja johtoryhmän jäsenenä 2017–2019 sekä ruotsalaisen metsäteollisuusyhtiö Holmenin omistaman Iggesund Paperboardin toimitusjohtajana 2013–2017. Bresky työskenteli Stora Ensolla ensimmäisen kerran vuosina 2001–2010, jolloin hän toimi yhtiön Kvarnsvedenin tehtaalla tuotannon esimiestehtävissä.

Vuonna 2021 Talouselämä-lehti valitsi Breskyn 3. sijalle lehden Päättäjänaiset 2021 -listalle, joka listaa Suomen yritysmaailman sata vaikutusvaltaisinta naista joka vuosi.

Koulutukseltaan Bresky on vesi- ja ympäristötekniikan diplomi-insinööri Uppsalan yliopistosta, jonka lisäksi hän on suorittanut Executive MBA -tutkinnon. Bresky on ruotsalaisen valaisinyhtiö Fagerhultin hallituksen jäsen.

Yksityiselämä 
Bresky asuu Tukholmassa. Hänen perheeseensä kuuluu aviomies ja poika. Breskyn isä on kreikkalainen ja äiti ruotsalainen. Hän asui Kreikan Thessalonikissa 16-vuotiaaksi saakka ennen perheen muuttoa Ruotsiin.

Lähteet 

Ruotsalaiset yritysjohtajat
Ruotsalaiset insinöörit
Stora Enso
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Gibril Massaquoi

Gibril Massaquoi (s. 1969) on sierraleonelainen mies, joka osallistui 2000-luvun vaihteessa kapinallisarmeija RUF:n joukoissa sekä Sierra Leonen että Liberian sisällissotaan. Hän oli johtavassa asemassa RUF:ssa, joka syyllistyi sodissa raakuuksiin. Massaquoi todisti tovereitaan vastaan YK:n erityistuomioistuimessa ja sai syytesuojan Sierra Leonessa tapahtuneisiin sotarikoksiin. Hänet sijoitettiin vuonna 2008 Suomeen osana todistajansuojeluohjelmaa.

Vuonna 2018 Suomen keskusrikospoliisi alkoi tutkia valtakunnansyyttäjän valtuuttamana Massaquoin mahdollisia sotarikoksia, jotka olisivat tapahtuneet Liberian toisessa sisällissodassa. Massaquoin syytesuoja ei koske Liberiassa tapahtuneita sotarikoksia. Jutun tutkinnanjohtajana oli rikosylikomisario Thomas Elfgren. Valtionsyyttäjä Tom Laitinen nosti vuonna 2020 Massaquoita vastaan syytteet kymmenistä murhista, törkeistä raiskauksista ja sodankäyntirikoksista. Syyttäjän mukaan tapauksiin liittyy myös ihmissyöntiä. Oikeudenkäynti alkoi 1. helmikuuta 2021 Pirkanmaan käräjäoikeudessa.

Katso myös
François Bazaramba

Lähteet

Sierraleonelaiset sotilaat
Sotarikoksista syytetyt
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Tasil

Tasil tai Tsil on kaupunki Syyrian eteläosassa historiallisen Hauranin alueella lähellä Israelin hallitseman Golanin ja Jordanian vastaista rajaa.

Maantiede
Tasil sijaitsee historiallisen Hauranin alueen länsiosassa noin 10 kilometrin päässä israelin hallitseman Golanin rajasta. Syyrian ja Jordanian raja sijaitsee myös noin 10 kilometrin päässä. Lähellä virtaa Jarmukjoki.

Historia
Gottlieb Schumacher kuvaili vuonna 1897 Tasilia suureksi kyläksi, joka käsitti noin 90 asuttua kivi- ja mutarakennusta sekä noin 300 asukasta. Asukkaat olivat kaikki muslimeja. Asuttujen rakennusten lisäksi kylässä oli runsaasti hylättyjä ja raunioituneita rakennuksia. Schumacher mainitsee kaupungin myös pienentyneen, koska läheinen vesilähde oli tyrehtymässä. Sen länsipuolella oli useita dolmeneja. Schumacher mainitsee myös kuulleensa paikallisia syytetyn varastelijoiksi ja esimerkiksi karavaanien välttelevän seutua. Hän mainitsee kuitenkin myös, ettei itse havainnut tällaisia rikkeitä.

Syyrian sisällissodan alkuvuosina Tasilia hallitsivat Bašar al-Assadin hallinnon vastaiset kapinalliset. Isis-järjestöön yhdistetty Jarmukin marttyyrien prikaati valtasi sen maaliskuussa 2016 al-Qaidaan liitetyn al-Nusran joukoilta. Isis menetti kaupungin takaisin myöhemmin samana vuonna ja valtasi sen jälleen vuonna 2017. Syyrian hallituksen joukot valtasivat sen vuorostaan Isis-taistelijoilta heinäkuussa 2018.

Lähteet

Syyrian kaupungit
Sikandar (vuoden 1941 elokuva)

Sikandar on vuonna 1941 ilmestynyt Sohrab Modin ohjaama ja tuottama intialainen Aleksanteri Suuresta ja kuningas Purusta kertova Bollywood-elokuva. Elokuvan juoni on kansallismielinen ja se oli aikanaan suuri menestys Intiassa.

Juoni

Sikandar kertoo nimensä mukaisesti Sikandarista eli Aleksanteri Suuresta ja hänen sotaretkestään Intian niemimaalle. Sikandar (Prithviraj Kapoor) on elokuvan vieras valloittaja, jota vastaan kuningas ”Puru” (Sohrab Modi) yrittää yhdistää naapurivaltakuntansa. Puru jää ylivoimaisen Sikandarin vangiksi, mutta hänen urheudestan vaikuttuneena Sikandar tekee hänestä liittolaisensa. Isänmaalle uskollinen Puru kieltäytyy kuitenkin tarjoamasta joukkojaan Sikandarin tuleville sotaretkille.

Tuotanto ja vastaanotto
Sikandar oli ensimmäinen Aleksanteri Suuresta kertova elokuva. Elokuva on mustavalkoinen ja se sisältää esimerkiksi suuria joukkokohtauksia. Elokuvan tuotti ja ohjasi myös siinä näytellyt Sohrab Modi. Sen näyttelijät puhuvat hindiä.

Elokuva oli hengeltään nationalistinen. Se tehtiin Mahatma Gandhin johtaman Intian brittihallinnon vastaisen liikkeen aikana, sekä toisaalta myös toisen maailmansodan riehuessa. Sikandar eli Aleksanteri onkin elokuvan kuvauksen mukaan rauhan rikkoja ja kansojen tuhoaja. Häntä vastustavat intialaiset käyvät puolestaan oikeutettua taistelua vapautensa puolesta. Aleksanteri vertautuu katsojille brittien imperialismiin. Britit tekivät aikanaan 1800-luvulla Intiaa vallatessaan myös itse vertauksia Aleksanteriin.

Kansallismielisen mielialan vallitessa elokuvakin oli valtava menestys. Se dubattiin myös persiaksi. Vuonna 1965 ilmestyi Kedar Kapoorin ohjaama uusi värillinen versio Sikandar-e-Azam.

Lähteet

Intialaiset historialliset elokuvat
Hindinkieliset elokuvat
Vuoden 1941 elokuvat
Aleksanteri Suuri
Norsunluurannikon ralli 1984

Norsunluurannikon ralli 1984 (viralliselta nimeltään 16. Rallye Côte d'Ivoire) oli vuoden 1984 rallin MM-sarjan toiseksi viimeinen eli 11. osakilpailu ja samalla rallin Afrikan-mestaruussarjan kuudes ja niin ikään toiseksi viimeinen osakilpailu. Rallin keskuspaikkana oli Abidjan, ja se ajettiin 31. lokakuuta – 4. marraskuuta. Kilpailuun ilmoittautui 50 autokuntaa, joista vain kuusi selvisi maaliin asti.

Tulokset

Lähteet 

MM-rallikausi 1984
Norsunluurannikon ralli
Imaami pyörtyi

Imaami pyörtyi () on turkkilainen ruokalaji. Se koostuu halkaistuista ja kypsennetyistä munakoisoista, joiden täytteinä käytetään muun muassa sipulia ja tomaattimurskaa. Ruokalaji on varsin öljyinen. Siitä on kehitetty monia eri versioita.

Imaami pyörtyi -ruokalaji sai väitetysti nimensä imaamin pyörtymisestä tämän kuultua, kuinka paljon kallista oliiviöljyä ruoan valmistuksessa oli käytetty. Vastaava ruokalaji, jonka ainesosana käytetään lisäksi lihaa, on nimeltään karnıyarık.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkkilainen keittiö
Norsunluurannikon ralli 1985

Norsunluurannikon ralli 1985 (viralliselta nimeltään 17. Rallye Côte d'Ivoire) oli vuoden 1985 MM-sarjan toiseksi viimeinen eli 11. osakilpailu ja samalla Afrikan mestaruussarjan kuudes osakilpailu. Rallin keskuspaikkana oli Abidjan ja se ajettiin 31. lokakuuta - 4. marraskuuta. Kilpailuun ilmoittautui 50 autokuntaa, joista vain kahdeksan selvisi maaliin asti.

Tulokset

Lähteet 

MM-rallikausi 1985
Norsunluurannikon ralli
Katherine Tai

Katherine Tai  (s. 18. maaliskuuta 1974)  on yhdysvaltalainen juristi, jonka Joe Biden nimitti Valkoisen talon kauppaedustajaksi virkakautensa alussa 2021. Tässä tehtävässä hän tulee työskentelemään kauppaministerin työparina. Tain odotetaan tukevan Bideniä Donald Trumpin "Amerikka ensin" -päätöksien purkamisessa, työpaikkojen luomisessa ja Kiinan rankaisemisessa kilpailun rajoittamisesta.

Tai on opiskellut Yalessa ja Harvardissa. Hänellä on kiinalaisia sukujuuria, hän puhuu sujuvasti mandariinikiinaa ja on opettanut englantia Guangzhoun yliopistossa. Hän on työskennellyt vuodesta 2017 edustajanhuoneen verotusta valmistelevassa komiteassa.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset juristit
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Pure (Godfleshin albumi)

Pure on englantilaisen industrial metal -yhtyeen Godfleshin toinen albumi, joka julkaistiin 13. huhtikuuta 1992.

Kappalelista

CD-painoksen bonuskappaleet

Kokoonpano 
 Justin Broadrick – kitara, laulu
 G. C. Green – basso
 Robert Hampson – kitara (kappaleet 1, 3, 4, 8 & 10)
 Paul Neville – kitara (kappale 9)

Industrial metal -albumit
Vuoden 1992 albumit
Murgul

Murgul on piirikunta Turkin Artvinin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Murgulin väkiluku oli 7 031.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Şavşat

Şavşat on piirikunta Turkin Artvinin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Şavşatin väkiluku oli 17 116.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Yusufeli

Yusufeli on piirikunta Turkin Artvinin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Yusufelin väkiluku oli 20 154.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat