joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Nils Henriksson

Nils Olof Henriksson (s. 31. heinäkuuta 1928 Porvoo) on suomalainen kilpauransa päättänyt ratapyöräilijä.

Porvoon Akillesta edustanut Henriksson kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän karsiutui Suomen joukkueessa joukkuetakaa-ajossa alkukilpailussa. Hän oli myös maantieajon varamies. Henriksson kilpaili vuosien 1950, 1951, 1952, 1953 ja 1956 MM-kilpailuissa ja neljässä maaottelussa. Hän voitti SM-kilpailuissa maantieajon kultaa vuonna 1952 ja hopeaa vuosina 1949 ja 1951 sekä joukkueajossa hopeaa vuonna 1952, aika-ajossa hopeaa vuonna 1952 ja takaa-ajossa hopeaa vuonna 1952.

Lähteet 
 
 Nils Henriksson Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet 

Suomalaiset ratapyöräilijät
Vuonna 1928 syntyneet
Elävät henkilöt
Maantiepyöräilyn Suomen mestarit
Helge Törn

Helge Aatos Törn (s. 15. joulukuuta 1928 Helsinki) on suomalainen kilpauransa päättänyt ratapyöräilijä.

Helsingin Vauhti-Veikkoja edustanut Törn kilpaili sprintissä/eräajossa Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän karsiutui ensimmäisessä alkuerässään ja ensimmäisessä keräilyerässään. SM-kilpailuissa Törn saavutti eräajossa hopeaa Onni Kasslinin jälkeen vuosina 1949, 1951 ja 1952.

Lähteet 
 
 Helge Törn Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet 

Suomalaiset ratapyöräilijät
Vuonna 1928 syntyneet
Elävät henkilöt
Hahkialan kartano

Hahkialan kartano sijaitsee Hauholla, Hämeenlinnassa. Kartanon kaksikerroksinen päärakennus rakennettiin 1915–1917.

Kartanon tyyli on hyvin ranskalainen empiretyyli. Charpentier-suku oli vuosina 1658–1960 Suomen arvostetuimpia sukuja ja rikkaimpia.

Charpentier-suku omisti kartanoita ympäri Eurooppaa mutta tunnetuin niistä on Pariisin lähellä Ranskassa. Charpentier-suku oli arvostettu aatelissuku.

Lähteet

Hauho
Hämeenlinnan kartanot
Juva (Loimaa)

Juva on historiallinen kylä ja Loimaan keskustaajamaan kuuluva asuinalue Loimaalla. Se sijaitsee Loimijoen eteläpuolella Vesikoskesta länteen. Juva kuului vuoteen 1955 Loimaan maalaiskuntaan mutta liitettiin tuolloin yhdessä eräiden muiden alueiden kanssa silloiseen Loimaan kauppalaan, myöhempään Loimaan kaupunkiin, johon vuorostaan Loimaan maalaiskunta liitettiin 2000-luvulla. Juvalla sijaitsee Loimaan keskustaajamaa palveleva Juvan ulkoilualue.

Loimaan kylät
Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 1982

Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 1982 pelattiin Argentiinassa 1.–15. lokakuuta 1982. Mitaliottelut pelattiin Buenos Airesissa. Maailmanmestaruuden voitti Neuvostoliitto, jolle mestaruus oli kuudes.

Mitaliottelut

Lopulliset sijoitukset

Neuvostoliiton kultamitalijoukkue

Lähteet 
 http://www.todor66.com/volleyball/World/Men_1982.html
 

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 1982
Miesten maailmanmestaruuskilpailut
Miesten maailmanmestaruuskilpailut 1982
Buenos Airesin urheilu
This Is Us (televisiosarja)

This Is Us  on televisioyhtiö NBC:n esittämä yhdysvaltalainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Milo Ventimiglia, Mandy Moore, Sterling K. Brown, Chrissy Metz, Justin Hartley, Susan Kelechi Watson, Chris Sullivan, Ron Cephas Jones, Jon Huertas, Alexandra Breckenridge, Eris Baker ja Faithe Herman.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
NBC:n televisio-ohjelmat
Ilari Mettälä

Ilari Mettälä (s. 26. huhtikuuta 1994 Yläne) on suomalainen uransa lopettanut jalkapalloilija, joka edusti Veikkausliigassa Tampereen Ilvestä. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä, joka pystyi pelaamaan keskellä ja molemmilla laidoilla.

Mettälä aloitti jalkapallon viisivuotiaana Yläneen Kirissä. Hän siirtyi C-juniorina Turun Palloseuraan, mutta lopetti tavoitteellisen jalkapalloharrastuksen 16-vuotiaana. Mettälä palasi kahden vuoden tauon jälkeen kilpasarjoihin B-junioreiden Kolmosessa pelanneen Pöytyän Kaiman riveissä. Vuodeksi 2013 hän siirtyi A-SM-sarjassa pelanneen FC Kaarinaan ja oli kauden päätteeksi joukkueen paras maalintekijä. Ensiesiintymisensä miesten sarjoissa Mettälä teki seuraavana vuonna Kakkosessa pelanneessa Pallo-Iiroissa. 

Vuonna 2015 Mettälä sai opiskelupaikan Turusta ja solmi onnistuneen testin jälkeen sopimuksen Ykköseen pudonneen Turun Palloseuran kanssa. Polvivammasta johtuen hän oli sivussa yli puolet kaudesta ja kuntouduttuaan haki pelituntumaa Kakkosessa pelanneessa TPS:n yhteistyöseura Salon Palloilijoissa. Loppukaudesta pelaamissaan kuudessa Ykkösen ottelussa Mettälä onnistui maalinteossa viidesti. Kaudella 2016 hän nousi TPS:n vakiokokoonpanon pelaajaksi ja oli 12 maalillaan joukkueensa toiseksi paras maalintekijä Mikko Hyyrysen jälkeen. Mettälän peliaika väheni seuraavana vuonna, mutta silti hän oli ratkaisevassa roolissa nostamassa TPS:aa takaisin Veikkausliigaan tekemällä Ykkösen sarjavoiton ratkaisseen tasoitusmaalin FC Honkaa vastaan kauden viimeisessä ottelussa.

Mettälä siirtyi Turun Palloseurasta kaksivuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen marraskuussa 2017. Liigadebyyttinsä Mettälä teki ottelussa Helsingin Jalkapalloklubia vastaan 16. kesäkuuta 2018. Hän on kolmen kauden aikana pelannut Veikkausliigassa 47 ottelua ja tehnyt niissä 13 maalia.

Mettälä mursi nilkkansa syyskuussa 2020 pelatussa liigaottelussa, minkä vuoksi hän ei pelannut lähes vuoteen. Kauden 2021 lopussa Mettälä pelasi lainalla TPS:ssa, mutta hän tarvitsi pelatessaan runsaasti kipulääkkeitä ja nilkan teippaamisen. Kauden jälkeen nilkka operoitiin uudelleen. Marraskuussa 2021 Mettälä teki Ilveksen kanssa 2+1-vuotisen jatkosopimuksen, ja talven Liigacupissa hän pelasi neljässä ottelussa. Kipeä nilkka kuitenkin rajoitti hänen pelaamistaan, ja Mettälä ilmoitti uransa lopettamisesta toukokuussa 2022.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Kot Diji

Kot Diji on asutuskeskus Sindhissä, Pakistanissa. Paikka tunnetaan parhaiten varhaisharappalaisesta pikkukaupungista ja sen yllä vuorella olevasta 1700-luvulla rakennetusta linnoituksesta.
Indus-kulttuurin syntyvaihe on nimetty Kot Dijin mukaan.

Varhainen asutus 

Varhaisharappalaisen rauniokummun ala on 2.2–3.2 ha. Alussa Kot Dijissä oli Ravi-vaiheen asutusta. Äkkiä sinne levisi monivärinen Kot Diji -keramiikka. Tämä muuttui aikaa myöten asteittain harappalaiseksi.

Kot Diji I-kerrostumassa ei käytetty kuparia ja pronssia. Talot tehtiin alussa polttamattomista tiilistä kivipohjille. Joskus yläkaupungin kummun A kerrostumien 15–8 aikana rakennettiin yläkaupungin ympärysmuuri ainakin osittain. Kerrostumassa 7 ilmastyi viemäri ja tasainen alue, jossa oli tulipaikkoja. Kaupunki jakautui linnoitukseen ja alakaupunkiin. Näiden välissä oli muuri, ja yläkaupunki oli ylempänä. Mutta kaivausten mukaan niiden rakennukset eivät poikenneet toisistaan.  Yläkaupungin ala oli noin 80 × 80 m. Nuolenkärjet ovat Mungidak II-IV:n tyyppisiä. Kot Diji-kaudella oli ehkä varhaista Indus-kirjoitusta ruukkujen merkeissä, luultavasti jo myös vakioituja mittoja ja painoja.
Ennen varsinaista Harappan kautta sekä ylä- että alakaupunki paloivat päätellen runsaasta tuhkasta. Yläkaupungin "linnoitus" paloi kummun A kerrostumien ¤ ja 3A välissä. Luultavasti sama tulipalo poltti myös alakaupungin B-kummun kerrostumien 3A ja 3 välissä. Kot Divin monivärinen "sarvijumalan" kuvan omaava saviriikko on luultavasti alakaupungin kerrostumasta 3A, eli juuri paloe edeltävästä kerrostumasta.

Tulipaloja sattoi samoihin aikoihin myös paikoissa/kerrostumissa Gumla III,  Amri II ja Naushero ID.

Kot Dijin linnoitus

Lähteet 
 Possehl, Gregory L.,Indus age : the beginnings Philadelphia, University of Pennsylvania Press 1999, ISBN 0-8122-3417-0

Viitteet

Indus-kulttuuri
Pakistanin maantiede
Henrik Ölander

Henrik Ölander (s. 29. lokakuuta 1997, Vantaa) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana Miesten Ykkösen IF Gnistanissassa. Ölander debytoi Veikkausliigassa kaudella 2018 PS Kemin riveissä.

Seurajoukkueet 

Henrik Ölanderin pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2015, kun hän nousi HJK:n Kakkosessa pelanneen reservijoukkue Klubi 04:n kokoonpanoon. Ölander pelasi kausien 2015–2017 aikana yhteensä 49 ottelua Kakkosessa, mutta ei päässyt pelaamaan HJK:n edustusjoukkueessa.

Ölander siirtyi kaudeksi 2018 Veikkausliigassa pelanneeseen PS Kemiin. Ölander debytoi Veikkausliigassa 3. toukokuuta 2018 ottelussa VPS–PS Kemi. Hän pelasi kaudella 2018 yhteensä 12 liigaottelua. PS Kemi putosi kauden päätteeksi Ykköseen ja seura meni konkurssiin. Ölander siirtyi kaudeksi 2019 liigassa pelanneen RoPS:in riveihin. Ölander pelasi kaudella 2019 yhteensä 14 liigaottelua. RoPS oli kaudella 2019 Veikkausliigassa kymmenes. Ölander siirtyi kaudeksi 2020 Ykkösen AC Ouluun. Hän pelasi kaudella 2020 yhteensä 22 ottelua, kun AC Oulu voitti Ykkösen ja nousi Veikkausliigaan. Ölander teki AC Oulun kanssa sopimuksen myös kaudesta 2021.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Henrik Ölander Palloliiton sivuilla
 Henrik Ölander Veikkausliigan sivuilla
 Henrik Ölander Soccerwayn sivuilla

Suomalaiset jalkapalloilijat
AC Oulun pelaajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaulajoki

Kaulajoki on Saaristomereen laskevan Aurajoen sivujoki Pöytyällä Varsinais-Suomessa. Joki tunnetaan myös nimellä Jalkalanjoki . Joen valuma-.alueen pinta-ala on 109,33 km² eikä sen valuma-alueella ole järviä.

Joessa on sijainnut useita myllyjä mm. Jalkalankoskessa ja Ellistenkoskessa. Myllyistä on vielä eräitä jäännöksiä havaittavissa .

Joki laskee Aurajokeen Pöytyän Kaulansuussa, ja sen valuma-alue kattaa Pöytyän kunnan vuosien 2005 Karinaisten ja 2009  Yläneen kuntoliitoksia edeltänestä alueesta sen itäisen osan. 

Jokeen laskevat vedet Hirvisuon länsiosasta Haapaojan kautta ja Kontolanrahkan eteläosasta Rahkasuonojan kautta.

Joen varrelle jäävät jokisuusta joen latvalle lueteltuna Pöytyän Kaulansuun, Jalkalan, Ellisten, Vistolan, Karhunojan, Kaulanperän, Kumilan ja Helttulan kylät. Joen ylittää Pöytyän karhunojalla yhdystie 2250 ja Pöytyän Kaulanperällä yhdystie 2254.

Lähteet

Suomen joet
Pöytyän luonto
Aurajoen vesistö
Pöylijoki

Pöylijoki on Saaristomereen laskevan Aurajoen sivujoki Pöytyällä Varsinais-Suomessa. Joen valuma-.alueen pinta-ala on 53,20 km² eikä sen valuma-alueella ole luontaisia järviä.

Joen alkulähteenä on entisen Pöytyän ja Yläneen rajan luona Yläneellä sijaitseva Pöytärahka Yläneen Uudenkartanon Pöytäsuon kulmakunnalla, Aurajoen ja Yläneenjoen välisellä vedenjakajalla. Joki Laskee Aurajokeen lännestä Pöytyän Raatikaisten ja Pappilan kylien rajalla.  Joen suurin sivujoki on siihen lounaasta yhtyvä Nälkäjoki.

Joen valuma-alue osuu Pöytyän kunnan vuosien 2005 Karinaisten ja 2009  Yläneen kuntoliitoksia edeltäneen alueen luoteisosaan. Joen varrelle jäävät jokisuusta joen latvalle lueteltuna Pöytyän Juvan, Ojan ja Ortenojan kylät.

Joen ylittäviä teitä ovat sen suulla Pöytyän Raatikaisten luona Aurasta Oripäähän johtava yhdystie 12451, joka on osa Museoviraston Valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi määrittelemää historiallista Varkaantietä, sekä joen keskijuoksulla Pöytyän Juvan kylässä Aurasta Huittisiin johtava Kantatie 41.

Lähteet

Suomen joet
Pöytyän luonto
Aurajoen vesistö
THC-O-fosfaatti

THC-O-fosfaatti on vesiliukoinen organofostaattiesteri ja THC:n johdannainen, joka toimii THC:n aihiolääkkeenä.

Kemikaali keksittiin vuonna 1978 kun yritettiin kehittää THC:ta paremmin veteen liukenevaa kannabinoidia, joka voidaan injisoida koe-eläimeen, ja tutkia sen farmakologiaa ja toimintatapaa.

Kannabinoidit
Dadián, Lefkímin ja Souflín metsien kansallispuisto

Dadián, Lefkímin ja Souflín metsien kansallispuisto () on kansallispuisto Länsi-Traakiassa koillisessa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 2006.

Kansallispuisto sijaitsee Souflín kunnan alueella Évroksen alueyksikössä lähellä Turkin rajaa. Sen pinta-ala on noin  hehtaaria, josta  hehtaaria on tiukasti suojeltua. Alue suojeltiin ensimmäisen kerran vuonna 1980. Nykyisin se on myös Natura 2000 -aluetta. Kansallispuiston alueelta on tavattu noin 65 nisäkäslajia, 29 matelijalajia, 13 sammakkoeläinlajia ja 104 perhoslajia sekä 400 kasvilajia, joista 25 orkideoita.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Εθνικό Πάρκο Δάσους Δαδιάς-Λευκίμης-Σουφλίου - Dadia-Lefkimi-Soufli Forest National Park. Kansallispuiston verkkosivut.  

Kreikan kansallispuistot
Kreikan Natura-alueet
Souflí
Rodópi-vuorten kansallispuisto

Rodópi-vuorten kansallispuisto () on kansallispuisto Rodópi-vuoristossa Makedoniassa pohjoisessa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 2009.

Kansallispuisto sijaitsee Dráman ja Xánthin alueyksiköiden alueella. Se ulottuu idästä Falakró-vuorelta Bulgarian vastaisen rajan ja Néstos-joen välisellä alueella länteen aina Koúla-vuorelle saakka. Kansallispuiston pinta-ala on noin  hehtaaria. Siihen kuuluu seitsemän Natura 2000 -aluetta ja muita suojelualueita. Kansallispuistoon kuuluvat muun muassa Fraktóksen koskematon metsäalue, Tsíchlan, Chaïntoún, Lepídan ja Simýdan metsät, Elatián ja Leivadítiksen suot, Achladoréman vesiputoukset sekä Thisavróksen ja Platanóvrysin tekojärvet.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Rodopi Mountain Range National Park. Kansallispuiston verkkosivut. 

Dráma (alueyksikkö)
Kreikan kansallispuistot
Kreikan Natura-alueet
Xánthi (alueyksikkö)
Martta Taipale

Martta Maria Taipale  (31. heinäkuuta 1893 Asikkala – 2. lokakuuta 1966) oli suomalainen tekstiilitaiteilija.

Martta Taipaleen vanhemmat olivat rakennusmestari Villehard Taipale ja Josefiina Järnström. Hän kävi Taideteollisen keskuskoulun  1921–1924 ja Wetterhoffin kotiteollisuusopiston 1925. Taipale teki opintomatkoja Yhdysvaltoihin, Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan. Hän harjoitti fajanssi- ja posliinimaalausta ja taidekudontaa sekä sisusti julkisia ja yksityisiä tiloja. Kuvakudoksiin erikoistuneella Taipaleella oli oma taidekutomo. Hänen töitään oli esillä Suomessa ja ulkomailla, kuvakudoksia muun muassa Maailmannäyttelyssä San Franciscossa 1939. Palkintoja Taipale sai muun muassa Milanossa 1933, Brysselissä 1935 ja Pariisissa 1937. Hänen töitään hankittiin myös esimerkiksi New Yorkin Museum of Modern Artiin.

Lähteet 

Suomalaiset tekstiilitaiteilijat
Vuonna 1893 syntyneet
Vuonna 1966 kuolleet
Star Wars: Forces of Destiny

Star Wars: Forces of Destiny on tieteisfiktiivinen YouTubessa julkistu 2D-animoitu verkkosarja, joka sijoittuu eri aikakausiin Tähtien sota -universumissa. Se koostuu 2-3 minuutin mittaisista lyhytanimaatioista, joista suurin osa keskittyy elokuvissa tai televisiosarjoissa esiintyneisiin naispuolisiin hahmoihin.

Äänirooleissa

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi (2017)

Toinen tuotantokausi (2018)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Star Wars: Forces of Destiny YouTubessa 
 Star Wars: Forces of Destiny Wookieepediassa 

2000-vuosikymmenen piirrossarjat
Yhdysvaltalaiset scifi-sarjat
Tähtien sota
Elokuviin perustuvat televisiosarjat
Adi Agashé

Aditya Agashe (oik. Chandrashekhar Agashe II; s. 10. kesäkuuta 1997 Sadashiv Peth, Pune), joka tunnetaan ammattimaisesti Adi Agashé, on intialainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä Pune, Maharashtra, joka on ollut aktiivinen kaupungin pop ja maa elää musiikkikilpailu vuodesta 2014. Hän on toiminut sosiaalisen median markkinoinnin johtajana Brihans Natural Products Oy: ssä vuodesta 2015 lähtien.

References 

Elävät henkilöt
Vuonna 1997 syntyneet
Intialaiset laulajat
Knud Kristensen

Knud Kristensen (26. lokakuuta 1880 – 28. syyskuuta 1962) oli tanskalainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 7. marraskuuta 1945 – 13. marraskuuta 1947. Saksalaisten miehityksen aikana hän oli sisäministeri. Hän oli Venstre-puolueen kansanedustaja vuosina 1920–1929 ja 1932–1949.

Lähteet 

Tanskan pääministerit
Tanskan sisäministerit
Tanskalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1880 syntyneet
Vuonna 1962 kuolleet
Kurditanssi

Kurditanssi (Kurdiksi Govend, Helperkê, Shayî, ھەڵپەڕکێ, شایی) tarkoittaa ryhmää kurdien, Kurdistanin alueella (osin Irak, Turkki, Syyria, Iran) tanssimia perinteisiä, käsikädessä tanssittavia piiritansseja, joissa on yhtäläisyyksiä osaan naapurikansojen tansseista, sekä myös rivinä tai jonoissa tanssittavia tansseja.  

Kurditansseissa usein yksi tai muutama soolotanssija voi tanssia osan aikaa tanssipiirin keskellä. Encyclopeedia of Islam -tietosanakirjan mukaan kurdit laulavat ja tanssivat kaikilla festivaaleillaan, syntymäpäivillä, uutenavuotena, persialaisena uutenavuotena, häissä ja muissa juhlissa. Kurditansseissa miehet ja naiset tanssivat useimmiten yhdessä, toisin kuin etenkin eteläisillä arabi-naapurikansoillaan, joilla miehet ja naiset tanssivat yleensä erikseen. 

Nykyään myös Irakissa, Syyriassa, Turkissa muutkin kuin kurdit tanssivat kurditansseja, etenkin sähkösoitinlauluversioiden säestyksellä. 
Kurdi-maahanmuuttajien myötä kurditansseja harrastetaan myös Euroopassa, etenkin Saksassa, Pohjoismaissa ja myös Suomessa (Suomessa asuu noin 13 000 kurdia).

Historia
Kurditanssien katsotaan pohjaavan ainakin 3000 vuotta vanhaan tanssiperinteeseen.

Tunnettuja kursitanssimusiikin nykyesittäjiä
 Aziz Weisi (synt. 1967 Iranissa)
 Baxtyar Salah (Baxtiar Saleh, Baxtyar Saleh)

Katso myös
 Kurdimusiikki (engl. Wikipedia)
 Kansantanssien laulutanssit Suomessa
 Rivitanssi
 Letkajenkka
 Countrytanssi
 Piiritanssit (engl. Wikipedia)
 Assyrialaistanssit (engl. Wikipedia), myös musiikki- ja videoesittelyin.
 Persialaistanssi (engl. Wikipedia)
 Armenialaistanssi (engl. Wikipedia)
 Turkkilaistanssi (engl. Wikipedia)
 Dabke
 Lista perinnetansseista maittain (engl. Wikipedia)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Suomen kurdeja tanssimassa Newroz-juhlassa, Turku 2014
 Suomen kurdien tanssijuhlat Helsingissä, 2010

Lähi-idän kulttuuri
Kansantanssi
Ryhmätanssi
Historiallinen tanssi
Kindt

Kindt on sukunimi, joka on alkuperältään keskieurooppalainen, mahdollisesti joko Sveitsistä tai Saksasta lähtöisin. Germaanisessa kielessä Kindt viittaa lasta tarkoittavaan sanaan.

Kindt esiintyy muun muassa seuraavilla henkilöillä nimenä:

 Adèle Kindt (1804–1884), belgialainen taidemaalari
 Christian Sommer Kindt (1815–1903), norjalainen lääkäri ja kasvitieteilijä
 David Kindt (n. 1580–1652), saksalainen taidemaalari
 Don Kindt (vanhempi) (1925–2000), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
 Don Kindt Jr. (s. 1961), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, edellisen poika
 Edvard Kindt-Larsen (1901–1982), tanskalainen arkkitehti ja huonekalusuunnittelija
 Hilda Sofie Kindt (1881–1966), norjalainen virkamies ja poliitikko
 Jean-Michel Kindt, ranskalainen näyttelijä
 John Warren Kindt, yhdysvaltalainen professori, kirjailija ja uhkapelikriitikko
 Knut Ernst Kindt (1886–1967), suomalainen maanmittausinsinööri ja poliitikko
 Lawrence Kindt (1901–1973), kanadalainen taloustieteilijä ja poliitikko
 Matt Kindt (s. 1973), yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja
 Olaf Berg Kindt (1850–1935), norjalainen lääkäri, Christian Sommer Kindtin poika
 Olaf Trampe Kindt (1913–1995), norjalainen lakimies
 Otto Kindt (1909-2006), saksalainen arkkitehti
 Toivo Kulomäki, syntyjään Kindt (1913-2017), suomalainen kauppaneuvos, Knut Ernst Kindtin veljenpoika

Sukunimet
Harri Edgren

Harri Herman Edgren (27. heinäkuuta 1909 Pietari, Venäjän keisarikunta – 13. huhtikuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen vasemmistolaisen kansansivistystyön vaikuttaja. Hän vaikutti pääasiassa ruotsinkielisessä työväenliikkeessä. 

Edgrenin isä oli konsuli ja kirjakauppias Robert Edgren, jonka perhe asui ennen lokakuun vallankumousta Pietarissa Venäjällä ja sen jälkeen Viipurissa. Edgren opiskeli 1930-luvun alussa Kölnin yliopistossa Saksassa ja valmisteli kesken jäänyttä väitöskirjaa kirjailija Romain Rollandista. Sotien jälkeen Edgren liittyi Suomen Kommunistiseen Puolueeseen (SKP). Hän oli mukana perustamassa vasemmistolaista Folkets bildningsförbund -säätiötä vuonna 1946 ja toimi sen rehtorina ja sihteerinä vuosina 1955–1974. Hän järjesti kodissaan Helsingissä vuosina 1950–1974 kurssimuotoista kulttuurikasvatusta nuorisolle. Hän työskenteli myös Helsingin venäläisen lyseon ruotsinkielen opettajana 1953–1964. Edgren päätoimitti kulttuurilehti Progressia vuosina 1963–1965 ja Kontaktia vuosina 1965–1970. Hän kuului SKP:n vähemmistöön. Hän oli eläkepäivinään aktiivinen Uppslagsverket Finland -tietosanakirjan toimituskunnassa. Hän oli myös Yleisradion ruotsinkielisen ohjelmaneuvoston jäsen 1950–1955.

Lähteet

Suomalaiset opettajat
SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt
Pietarinsuomalaiset
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 1996 kuolleet
Jusif Ali

Jusif Ali (s. 4. toukokuuta 2000, Espoo) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa laitahyökkääjänä Veikkausliigan HIFK:ssa. Ali debytoi Veikkausliigassa kaudella 2018 Ilveksen riveissä.

Seurajoukkueet 

Jusif Alin pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2016, kun hän nousi HJK:n Kakkosessa pelanneen reservijoukkue Klubi 04:n kokoonpanoon. Ali pelasi kausien 2016–2017 aikana yhteensä 24 ottelua Kakkosessa, mutta ei päässyt pelaamaan HJK:n edustusjoukkueessa.

Ali siirtyi kaudeksi 2018 Veikkausliigassa pelanneeseen Ilvekseen. Ali debytoi Veikkausliigassa 8. huhtikuuta 2018 ottelussa HJK–Ilves. Hän pelasi kauden aikana kolmessa liigaottelussa sekä lainalla Ykkösen JJK:ssa. Ali siirtyi elokuussa 2018 kroatialaisen Dinamo Zagrebin organisaatioon. Hän pelasi kauden 2018–2019 Dinamon juniorijoukkueissa. Syyskuussa 2019 Ali siirtyi kyproslaisen Pafoksen organisaatioon, jonka junioreissa hän pelasi kauden 2019–2020. Ali palasi takaisin Suomeen ja siirtyi Ykkösen AC Oulu riveihin syyskuussa 2020. Kaudeksi 2021 hän siirtyi Veikkausliigan HIFK:n riveihin.

Maajoukkue 

Jusif Ali debytoi ikäluokkansa (2000) maajoukkueessa 14-vuotiaana 14. huhtikuuta 2015 Senecissä pelatussa ottelussa Slovakia–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa 35 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Jusif Ali Palloliiton sivuilla
 Jusif Ali Veikkausliigan sivuilla
 Jusif Ali Soccerwayn sivuilla

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Gambinapsykoosi

Gambinapsykoosi on Rytmihäiriön seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 2018 levymerkillä Sakara Records. Edeltävien albumien tapaan sanoitukset käsittelevät Saatanan sekä päihteiden voimaa.

Albumin ensimmäinen single ”Spurgurituaali” sekä sen musiikkivideo julkaistiin 18. toukokuuta 2018. Toinen single ”Räjähtävä lepakko helvetistä” julkaistiin 31. elokuuta 2018.

Yhtye on kuvaillut albumia seuraavasti:

Taustaa 
Runsas vuosi Todellisuuden mestari -albumin jälkeen yhtye ilmoitti marraskuussa 2014 aloittaneensa uusien kappaleiden harjoittelemisen. Lokakuussa 2016 yhtyeen perustamisesta lähtien rumpalina toiminut Otto Luotonen ilmoitti eroavansa yhtyeestä. Luotosen eron jälkeen rumpaliksi pestattiin Herra Ylppö & Ihmiset -yhtyeessä ja HIMissä soittanut Jukka Kröger. Vielä nimeämättömän seitsemännen studioalbumin äänitykset alkoivat 15. helmikuuta 2018.

Vastaanotto 

Albumi sai hyvän vastaanoton. Soundin Isla Mäkinen antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja sanoi kieli poskessa tehdyn hardcoren ja metallimusiikin fuusiolevyn ilahduttavan allekirjoittanutta, ja sanoi viimeisteltyjen soundien ja runollisten sanoitusten tekevän tehtävänsä. V2.fi-sivuston Jesse Kärkkäinen antoi albumille niin ikään neljä tähteä. Hän totesi yhtyeen ottaneen jälleen askeleen eteenpäin paikallaan junnaamisen sijaan, ja kehittänyt soundiaan. Hän ei pitänyt voimakkaan asenteen omaavan albumin paria heikompaa kappaletta suurempana ongelmana onnistuneiden sävellysten ja sanoitusten ansiosta.

Kappaleet

Lähteet 

Vuoden 2018 albumit
Rytmihäiriön albumit
Sulo Juntunen

Sulo Juntunen (, 1. syyskuuta 1915 Pietari  – 19. marraskuuta 1980 Petroskoi) oli Neuvosto-Karjalassa vaikuttanut pietarinsuomalainen taidemaalari, joka tunnetaan erityisesti maisemamaalauksistaan. Luontomaisemien ohella hän maalasi runsaasti kaupunki- ja teollisuusympäristöjä sekä muun muassa metsätyömaita. 

Juntunen on ainoa Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimellä palkittu karjalainen taidemaalari. Häntä pidetään Ragnar Nyströmin, Liisa Tombergin, Ortjo Stepanovin, Jaakko Rugojevin ja Leo Lankisen ohella yhtenä merkittävimmistä suomensukuisista karjalaistaiteilijoista. Juntusen tuotantoa on muun muassa Karjalan tasavallan kansallismuseon, Venäläisen taiteen museon sekä Tretjakovin gallerian kokoelmissa.

Elämä 
Sulo Juntunen syntyi pietarinsuomalaiseen perheeseen, joka muutti Tampereelle vuonna 1920. Hänen isänsä oli inkeriläinen suutari Heikki Juntunen. Kansakoulun jälkeen Juntunen ehti hankkimaan ammattikoulusta puusepän ja valurin pätevyyden, ennen kuin hänen perheensä palasi Neuvostoliittoon laittomasti vuonna 1932. Perhe lähetettiin Uralille, josta Juntunen muutti kahden vuoden kuluttua Neuvosto-Karjalan Petroskoíhin yhdessä äitinsä kanssa. Hän työskenteli aluksi Äänisen konetehtaan valimossa kaavaajana, jonka jälkeen opiskeli vuosina 1934–1936 Petroskoin metsäopistossa ja 1936–1941 Petroskoin taidekoulussa sen perustajan Veniamin Popovin johdolla.

Myöhemmin toisen maailmansodan aikana Juntunen oli metsätyömiehenä Permin alueella, koska häntä ei inkerinsuomalaisena lähetetty rintamalle. Palattuaan Petroskoihin 1945 Juntunen alkoi työskentelemään taidemaalarina, ja vuotta myöhemmin hänet hyväksyttiin Neuvostoliiton taiteilijaliiton jäseneksi. Neuvostoliitossa pidettyjen näyttelyiden lisäksi hänen töitään oli useaan otteeseen esillä myös Suomessa ja DDR:ssä. Vuosina 1953–1967 Juntunen toimi Neuvosto-Karjalan taiteilijaliiton puheenjohtajana.

Juntunen kuoli vaikeaan sairauteen vuonna 1980 Petroskoissa. Hänet on haudattu Suolusmäen hautausmaalle.

Lähteet 

Venäläiset taidemaalarit
Suomalaiset taidemaalarit
Pietarinsuomalaiset
Inkeriläiset henkilöt
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 1980 kuolleet
Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt
Seututie 717

Seututie 717 on Vaasan Tervajoelta Vaasan keskustaan kulkeva seututie. Tie kulkee pääosin Vaasan kaupungin alueella, mutta sillä on lyhyt osuus Mustasaaren kunnassa. Seututiellä 717 on pituutta noin 34 kilometriä ja se on kokonaan päällystetty. Se on pääosin kaksikaistainen lukuun ottamatta lyhyttä nelikaistaista osuutta Vaasan Huutoniemessä. Tiellä on yhteensä kolme epäjatkumoa.

Reitti 
Tie alkaa valtatien 18 eritasoliittymästä Vaasaan kuuluvan Vähäkyrön Tervajoelta. Tie kulkee Tervajoen lävitse ja seuraa Kyrönjoen vartta Vähäkyröön. Vähäkyrössä tie kulkee pääkatuna ja risteää kieroliittymässä seututien 718, joka kulkee Vöyrille ja Oravaisiin. Vähäkyröstä tie Kyrönjoen vartta jatkuu Merikaartoon, jossa tie kulkee kylän pohjoispuolitse.

Pian Merikaarron jälkeen tulee Vaasan ja Mustasaaren kuntaraja. Veikkaalassa seututie 717 risteää ensin yhdystien 7174 ja sitten yhdystien 7461 kanssa. Mustasaaren ja Vaasan kuntaraja tulee muutama kilometriä Veikkaalan jälkeen. Vanhassa Vaasassa tie risteää yhdystien 7173 kanssa, jossa myös seututie 717 kääntyy. Seuraavaan epäjatkuvuuteen risteyksestä on vain reilut 500 metriä. Huutoniemessä tie risteää valtatien 8 ja eurooppatien 8 kanssa eritasoliittymänä. Risteysalueella on lyhyt nelikaistatie. Tie kääntyy pian risteyksen jälkeen. Osuus Huutoniemestä on eteenpäin on seututieksi kapeaa runkokatua. Tie päättyy Sepänkyläntielle, joka yhdistää valtatiet 3 ja 8 sekä eurooppatiet 8 ja 12.

Nähtävyyksiä 
 Vanha Vaasa

Lähteet 

717
Vaasan liikenne
Lahtikko

Lahtikko oli vuosina 1978–1989 markkinoilla ollut Mallasjuoman juomakori, johon mahtui 12 kappaletta 0,33 litran virvoitusjuomapulloa. ABS-muovista valmistettuja koreja valmisti lahtelainen Upo Muoviteollisuus.

Lahtikon erikoisuus on keskellä koria oleva kantokahva, joka teki sen kantamisesta helppoa verrattuna perinteiseen 24 pullon juomakoriin. Oranssin värinen Lahtikko oli toiselta sivultaan avoin, jonka ansiosta pulloja pystyi ottamaan myös päällekkäin pinottujen korien alimmaisista koreista. Lisäksi avoimen sivun ansiosta näki helpommin, mitä juomaa kori sisältää. Lahtikossa oli myös oma lokero jokaiselle pullolle, joten ne eivät koria kannettessa kilisseet toisiaan vasten. Täysine pulloineen kori painoi 8,8 kiloa. Perinteistä juomakoria kevyemmän painonsa vuoksi sitä markkinoitiin erityisesti perheenäideille.

Alko ei hyväksynyt oluen myyntiä Lahtikossa, koska piti kätevästi kannettavaa juomakoria alkoholipolitiikan vastaisena. Se katsoi korin pienen koon rohkaisevan ihmisiä juomaan 12 pulloa kerralla. Lahtikot poistuivat markkinoilta Hartwallin ostettua Mallasjuoman vuonna 1988, jonka jälkeen niiden käyttö lopetettiin vuotta myöhemmin. 

Vuonna 2017 Hartwall toi markkinoille uuden version alkuperäisestä Lahtikosta. Uusi Lahtikko on mitoitettu kymmenelle pullolle tai tölkille, ja se on myös mitoiltaan hieman alkuperäistä pienempi. Lisäksi siihen on Mallasjuoman nimen sijasta painettu Lahden Erikois -oluen logo. Alkuperäisestä poiketen uusi Lahtikko ei ole pantillinen vaihtokori, vaan sitä valmistettiin noin 10 000 kappaleen myyntiin tarkoitettu erä.

Lähteet 

Taideteokset (soveltavat taiteet)
Lahden historia
Risto Pietiläinen

Risto Pietiläinen (s. 25. heinäkuuta 1963) on suomalainen kartanlukija. Hänellä on urallaan kaikkiaan 110 WRC rallikilpailua, joista iso osa Harri Rovanperän kartanlukijana.

Pietiläinen aloitti uransa nimenomaan Rovanperän kartanlukijana vuoden 1993 Suurajoista. Varsinaisesti rallin ammattilaiseksi Pietiläinen ryhtyi kaudella 1998 hänen korvatessaan Voitto Silanderin Rovanperän kartanlukijana Seat-tallissa. Rovanperä ja Silander ajoivat tuolla kaudella vielä kauden kolme ensimmäistä osakilpailua, mutta Portugalin rallista alkaen Silanderin korvasi Pietiläinen. Ura Rovanperän kanssa jatkui liki keskeytyksettä aina kauden 2006 loppuun. 
Kaudella 2007 Pietiläinen ajoi viisi MM-rallia yhdessä Kristian Sohlbergin kanssa ja lopetti sitten ammattilaisuransa.
Tämän jälkeen Pietiläinen toimi Jouni Arolaisen kartanlukijana 2008 ja 2009 Neste Oil -rallissa. 2010 Pietiläisen ohjelmaan kuului Uuden Seelannin ja Portugalin MM-rallit Janne Tuohinon kartanlukijana ja Neste Oil -ralli Tommi Luostarisen kartanlukijana.

Vuonna 2015 Kalle Rovanperän aloitellessa ralliautoilijan uraansa Latvian sarjassa Pietiläinen toimi hänen kartturinaan. Yhteistyö Rovanperän kanssa päättyi kauden 2017 lopussa Rovanperän saatua ammattilaissopimuksen Skoda Motorsportille.

Lähteet
 Pietiläisen startit eWRC:ssa

Suomalaiset kartanlukijat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Valtatie 666


Valtatie 666 on Kotiteollisuuden 16. studioalbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2018 levymerkillä Universal Music. Albumi on teemalevy, jolla käydään ihmisen ja Perkeleen vuoropuhelua.

Esikoissingle ”Järjen ääni” julkaistiin 5. syyskuuta 2018. Albumin julkaisun tiimoilta yhtye lähti ”Sötem tai saveen 2018” -kiertueelle, minkä lisäksi Jouni Hynynen ja Miitri Aaltonen tekivät duokeikkoja.

Taustaa 
Albumin sävellystyö alkoi keväällä 2017. Äänitykset alkoivat syyskuussa 2017 ja kestivät heinäkuuhun 2018, mikä on yhtyeen mittakaavalla pitkä aika. Hynynen on kutsunut levyä työnimellä ”Hermoromahduksen partaalla”, ja on kuvaillut albumin tekemisprosessia ”harvinaisen pitkäksi mutta palkitsevaksi ja piinaavaksi reissuksi”, jonka tuloksena on sanoituksellisesti yhtyeen yhtenäisin levy.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jouni Hynynen – laulu, kitarat
 Miitri Aaltonen – kitara, taustalaulu
 Janne Hongisto – basso, taustalaulu
 Jari Sinkkonen – rummut, taustalaulu

Arvostelut 
 Soundi: 
 Keskisuomalainen: 4/5

Lähteet 

Vuoden 2018 albumit
Kotiteollisuuden albumit
Pauli Lappalainen

Pauli Lappalainen (25. joulukuuta 1913 Kauhajoki – 8. syyskuuta 2005 Turku) oli suomalainen rakennusalan yrittäjä ja teollisuusneuvos. Hän perusti vuonna 1945 Turkuun Kivikartio Oy:n, josta tuli yksi kaupungin merkittävimmistä rakennusliikkeistä Puolimatkan, Rakennus-Ruolan ja Hartelan rinnalla. Vuonna 1985 Pauli Lappalainen myi Kivikartion rakennustoiminnan Hankkija-Puolimatka Oy:lle. Kaupasta saatuja varoja löytyi 2000-luvun lopulla liechtensteinilaisesta LGT-pankista, ja tästä aiheutuneita riitoja perillisten kesken on selvitelty vielä 2010-luvulla.

Pauli Lappalaisen perustama Kivikartio rakensi sotien jälkeen Turun uusista asuintaloista noin joka kymmenennen. Liikerakennuskohteista merkittävimpiä on Wiklundin tavaratalo Turun kauppatorin laidalla. Nykyisin Lappalaisen perikunta omistaa Kiinteistökartio Oy:n, joka omistaa ja vuokraa liike- ja asuinkiinteistöjä.

Kivikartio joutui 1970-luvulla keskusrikospoliisin talousrikostutkintaan epäiltynä veronkierrosta vääränsisältöisillä kuiteilla. Yhtiön kirjanpidosta löytyikin tällaisia laskuja, toisina osapuolina turkulaisyritykset Kalustokeskus ja tavaratalo Wiklund sekä Asko-Upo. Lappalainen oli lisäksi saanut Turun Osuuskaupalta ylikorkoa neljän miljoonan markan yksityistalletuksistaan. Juttukokonaisuutta käsiteltiin Turun raastuvanoikeudessa viidesti. Pauli Lappalainen tuomittiin hovioikeudessa 1981 jatketusta törkeästä veropetoksesta yhden vuoden ja kuuden kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Myös hänen kaksi poikaansa saivat ehdolliset vankeustuomiot ja kolmen yrityksen edustajat sakkotuomiot. Hovioikeus totesi myös erään apulaiskaupunginjohtajan ja erään kaupunginvaltuutetun syyllistyneen yllytykseen sekä erään kirjapainonjohtajan avustaneen veropetoksessa, mutta nämä syytteet hylättiin vanhentuneina.

Elämä ja ura
Kauhajoella syntynyt Pauli Lappalainen pääsi ylioppilaaksi Lohjalla 1934 ja valmistui rakennusinsinööriksi Tampereella.  Hän sai vuonna 1938 paikan Helsingistä Kulutusosuuskuntien keskusliiton rakennussuunnittelijana.

Sotien jälkeen 1945 Pauli Lappalainen toimi Asko-yhtiössä ja turkulaisessa rakennustoimisto Arvonen Oy:ssä, kunnes perusti Turkuun oman yrityksen ja nimesi sen Kivikartioksi. Teollisuusneuvoksen arvonimen Pauli Lappalainen sai 1967. Vuonna 1978 Lappalainen siirtyi toimitusjohtajan tehtävästä hallituksen puheenjohtajaksi, ja toimitusjohtajaksi tuli hänen vanhin poikansa. Pauli Lappalainen toimi myös vuonna 1985 perustetun Kiinteistökartio Oy:n hallituksen puheenjohtajana vuoteen 2000 saakka.

Pauli Lappalainen lahjoitti varojaan muun muassa Turun yliopistolle, eniten sen Kevon tutkimusasemalle. Elvi ja Pauli Lappalaisen sukuseura perustettiin sukututkimusta varten, ja siltä on ilmestynyt sukukirja ja Pauli Lappalaisen elämäkerta.

Lähteet

Kirjallisuutta
Kunttu, Tapani: Intohimona rakentaminen. Pauli Lappalaisen elämä ja toiminta. Turku: Elvi ja Pauli Lappalaisen sukuseura ry, 2002. ISBN 951-98774-5-2. Teoksen verkkoversio.

Suomalaiset insinöörit
Suomen rakennusalan vaikuttajat
Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 2005 kuolleet
Talousrikolliset
Kansallinen liike vakauden ja vaurauden puolesta

Kansallinen liike vakauden ja vaurauden puolesta (; aikaisemmin Kansallinen liike Simeon Toisen puolesta (sama lyhenne)) on Bulgarian viimeisen tsaarin Simeon Sakskoburggotskin vuonna 2001 perustama vasemmistoliberaalinen puolue. 

Sakskoburggotski perusti puolueen juuri ennen parlamenttivaaleja, ja se pystyi osallistumaan vaaleihin vain koalition avulla. Se sai 120 parlamentin 240 paikasta, ja Sakskoburggotskista tuli pääministeri.

Vuonna 2014 joukko puolueen nimekkäitä poliitikkoja erosi puolueesta ja ehdotti sen hajottamista. Puolue päätti olla asettamatta ehdokkaita vuoden 2017 vaaleihin.

Lähteet 

Bulgarialaiset puolueet
Liberal International
Alustaosuuskunta

Alustaosuuskunta on jäsentensä omistama osuuskuntamuotoinen liikeyritys, joka harjoittaa digitaalisen alustan kautta tapahtuvaa tavaroiden ja/tai palveluiden myyntiä tai jakamista. Alustaosuuskuntien tarkoituksena on helpottaa jäsentensä elinkeinon harjoittamista siten, että palveluntuottajat omistavat alustaa ylläpitävän yrityksen. Osuuskunnan jäsenet jakavat yrityksen tuottaman ylijäämän, osallistuvat yrityksen demokraattisesti tapahtuvaan päätöksentekoon tai käyttävät sen palveluita.

Alustaosuuskunta on yksi alustatalouden ilmentymistä.

Esimerkkejä alustaosuuskunnallisista yhtiöistä ovat esimerkiksi saksalainen verkkokauppa Fairmondo, hierojien perustama Loconomics ja yhdysvaltalainen valokuvaajien kuvapankki Stocksy.

Lähteet 

Osuustoiminta
Organisaatiomallit
Internet-kulttuuri
Amsterdamin kuninkaallinen palatsi

Amsterdamin kuninkaallinen palatsi on yksi kolmesta palatsista, jotka ovat monarkin käytössä. Palatsi rakennettiin kaupungintaloksi Hollannin suurvalta-ajan aikana 1600-luvulla. Palatsi sijaitsee Amsterdamin keskustassa Nieuwe Kerkin vieressä Dam-aukion länsilaidalla kansallismuistomerkkiä vastapäätä.

Palatsit
Amsterdamin rakennukset ja rakennelmat
Amsterdamin historia
Maexmontanin viinatehdas

Maexmontanin viinatehdas oli Helsingin Siltavuorenrannassa sijainnut viinatehdas. Se tuhoutui Helsingin valtauksen yhteydessä Suomen sisällissodassa 12. huhtikuuta 1918.

Tehtaan perusti Piikkiöstä kotoisin ollut apteekkari Sigfrid Edvard Maexmontan (1831–1880). Asetuttuaan Helsinkiin vuonna 1860 hän toimi ensin apteekkarina, mutta aloitti vuonna 1864 toiminnan studiovalokuvaajana ja kiertävänä valokuvaajana. Lyhyen valokuvaajanuransa jälkeen Maexmontan palasi apteekkariksi Suomenlinnaan. Apteekin mentyä konkurssiin hän perusti menestyvän viinatehtaan ja alkoholin tuontiliikkeen, joiden yhteydessä toimi myös pelikorttitehdas.

Viinatehdas sijaitsi korttelissa 132a nimeltään Pesulaitos, koska siinä sijaitsi 1900-luvun alussa Levinin pesulaitos. Vuonna 1905 alue siirtyi viinatehtaan hallintaan. Korttelin pari, kortteli 132b, esiintyy vanhassa asemakaavassa nimellä Venäläinen provianttimakasiini. Koko alue liitettiin itsenäisyyden alkuvuosina viereiseen Hevosen kortteliin.

Tuhoutuminen 
Viinatehdas tuhoutui 12.4. Helsingin valtauksessa. Tehdas syttyi palamaan kolmannesta tykinlaukauksesta saksalaisten pommittaessa Hakaniemeä Töölöstä käsin. Tehtaan palaessa saksalaiset joukot etenivät Rautatieasemalta punaisten Pitkällesillalle rakentamalle barrikadille ja pyrkivät sillan yli käyttämällä punavankeja ihmiskilpinä. Pimenevän yön tulituksessa 25–30 punaista kaatui ja suuri joukko haavoittui.

Lähteet 

Kruununhaka
Senttiosake

Senttiosake tarkoittaa pörssiosaketta, jonka kurssi on alle yhden euron tai dollarin.

Senttiosakkeille ovat tyypillisiä voimakkaat arvonheilahtelut. Kun osakkeen hinta muuttuu sentillä, se voi tarkoittaa monen prosentin hinnanmuutosta. Sijoittajan kannalta senttiosakkeet ovat arvaamattomia, ja monet karttavat niitä. Senttiosakkeisiin on kohdistunut myös kurssivedätystä tekaistuilla uutisilla.

Lähteet 

Osakemarkkinat
Peter Pellegrini

Peter Pellegrini (s. 6. lokakuuta 1975 Banská Bystrica, Slovakia) on slovakialainen poliitikko, joka oli maansa pääministeri maaliskuusta 2018 vuoden 2020 maaliskuuhun asti. Hänen edeltäjänsä, Robert Fico, valitsi Pellegrinin seuraajakseen kun joutui eroamaan laajojen mielenosoitusten jälkeen.

Presidentti Andrej Kiska hylkäsi Pellegrinin ensimmäisenä esittämän ministerilistan, koska arveli, ettei kansa uskoisi hallituksen tutkivan riittävän uskottavasti korruptiota tutkineen toimittajan murhaa.

Pellegrinillä on rahoitusalan tutkinto, ja hän puhuu englantia, saksaa ja venäjää.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Slovakian pääministerit
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Armen Sargsjan

Armen Vardani Sargsjan (; s. 23. kesäkuuta 1953) on armenialainen tutkija ja diplomaatti, josta tuli maansa presidentti keväällä 2018. Armenian siirryttyä parlamentaariseen järjestelmään presidentin virka on pääosin seremoniallinen. Sargsjan on yksi Wordtris (Tetris-pelin spin-off) pelin kehittäjistä. Hän oli myös pitkään suurlähettiläänä Lontoossa.

Sargsjan valmistui Jerevanin yliopistosta pääaineinaan teoreettinen fysiikka ja matematiikka. Hän toimi siellä fysiikan professorina ja perusti tietojenkäsittelytieteen osaston, ennen kuin siirtyi Englantiin vierailevaksi tutkijaksi ja myöhemmin professoriksi. Hän toimi vuosia ulkomailla diplomaattina ja yrityselämässä mutta palasi kotimaahansa neljän kuukauden ajaksi pääministeriksi vuodenvaihteessa 1996–1997.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Armenian presidentit
Armenian pääministerit
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Simon Pettersson

Simon Pettersson (s. 3. tammikuuta 1994) on ruotsalainen kiekonheittäjä. Hänen ennätyksensä lajissa on 70,42 metriä, jolla hän voitti Ruotsin mestaruuden 2022.

Tokion olympialaisissa 2021 Pettersson sai olympiahopeaa tuloksella 67,39. Kilpailun voitti hänen maanmiehensä Daniel Ståhl.

Pettersson sijoittui viidenneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Hän oli yhdestoista Lontoon MM-kilpailuissa 2017, neljäs Berliinin EM-kilpailuissa 2018, yhdeksäs Dohan MM-kilpailuissa 2019, viides Eugenen MM-kilpailuissa 2022 ja neljäs Münchenin EM-kilpailuissa 2022.

Lähteet

Viitteet 

Ruotsalaiset kiekonheittäjät
Ruotsalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Nikol Pašinjan

Nikol Pašinjan (s. 1. kesäkuuta 1975) on armenialainen toimittaja ja poliitikko. Hän on toiminut Armenian pääministerinä toukokuusta 2018 alkaen.

Pašinjan opiskeli Jerevanin yliopistossa 1991–1995, mutta hänet erotettiin viimeisenä opiskeluvuonnaan poliittisen toimintansa takia. Hän aloitti lehtiin kirjoittamisen jo opiskeluaikanaan. Vuonna 1999 hänestä tuli Haykakan Zhamanak -sanomalehden päätoimittaja, mitä hän jatkoi vuoteen 2012 asti. Vuosina 2010–2011 Pašinjan oli tunnettu mielipidevanki.

Vuonna 2012 Pašinjan valittiin Armenian parlamenttiin. Keväällä 2018 hän johti viikkoja kestäneitä laajoja mielenosoituksia, jotka pakottivat presidentistä pääministeriksi siirtyneen Serž Sargsjanin eroamaan. Pašinjan ei kuitenkaan saanut aluksi riittävää kannatusta parlamentissä noustakseen Sargsjanin seuraajaksi. Hän lupaili kannataajilleen kitkeä korruption ja nepotismin.  Viikkoa myöhemmin järjestetyssä uusintaäänestyksessä äänet riittivät, ja Pašinjanista tuli pääministeri.

Lähteet 

Armenian pääministerit
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Ubagan

Ubagan ( ja  eli Obaghan) on Kazakstanissa ja hieman myös Venäjällä Objoen vesistöön kuuluva Toboljoen oikeanpuoleinen sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee eteläisen Uralvuoriston itäpuolella aron alueella. Joki on kevättulvan jälkeen kesällä murtovetinen joki.

Maantietoa 						
Joen lähteet sijaitsevat Qostanayn alueella Kušmurunin järvessä tai siihen laskevien lyhyiden purojen latvoilla. Joki virtaa 376 kilometriä pääasiassa pohjoiseen kuivan ja maaperältään suolaisen aron läpi, kunnes se saapuu lopuksi Venäjän Kurganin alueelle. Joen suistoalueesta kuuluu viisi kilometriä Venäjän puolelle. Siellä se yhtyy Toboljokeen 909 kilometriä  ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki. Joella ei ole mainittavia sivujokia, koska ne ovat suuren osan vuodesta kuivillaan, mutta joen valuma-alue muodostaa 1,7 % koko Objoen valuma-alueesta.

Vuodenajat ja virtaamat 	
Joki virtaa Länsi-Siperian alangon eteläosissa, joka jää eteläisen Uralvuoriston itäpuolelle. Siellä ilmasto on mannermainen ja pohjoisosia paljon kuivempi. Alueen sateet riippuvat ilmamassojen liikkeistä ja vallitsevana on kaakkoinen kuiva ilmavirtaus. Alueen biotyyppi onkin aroa ja puoliaavikkoa, mikä riippuu siitä, onko aluetta kohdannut kuivuusjakso vai ei. Kuivuusjakson aikana joki ei saa vettä, koska pohjavesi vajoaa liian syvälle. Silloin alueen järvet ja lammet kuivuvat tai jäävät suolaisiksi lammikoiksi. Maaperään on kertynyt suolaa, joka huuhtoutuu jokeen, minkä vuoksi sen vesi on kesäisin hieman suolaista. 

Vuodenajat vaikuttavat joen virtaamaan suuresti. Vähät sateet imeytyvät maaperään ja sen pohjavesi ruokkii jokea säästeliäästi. Keskialivirtaama (MNQ) onkin vain 0,04 kuutiometriä sekunnissa (m³/s) eli 40 litraa sekunnissa. Talven lumet sulaavat huhtikuussa, jolloin joen virtaama on 22,2 m³/s ja toukokuussa 8,6 m³/s. Joen vuotuinen keskivirtaama (MQ) on 2,71 m³/s. Joella on mitattu suurimmillaan (HHQ) 166 m³/s.

Vettä kerätään talousvedeksi pieniin tekojärviin. Alueen suurin järvi on Kušmurunin järvi, jonka läpi joki virtaa. Järvi on 43 kilometriä pitkä ja 10 kilometriä leveä. Sen vedenpinta kuitenkin vaihtelee suuresti vuodenajan mukaan.

Huomautukset

Lähteet

Aiheesta muualla 	
	
Kurganin alueen joet	
Kazakstanin joet	
Obin vesistö
Armonranta

Armonranta on Helena Sinervon kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 2016. Kirja on omaelämäkerrallista fiktiota. Kirjailijan sanojen mukaan romaanin "henkilöt ovat fiktiivisiä romaanihenkilöitä ja tapahtumat suurelta osin mielikuvituksen tuotetta".

Romaanin alussa Helena-niminen kirjailija lähtee puolisonsa Hetan kanssa tapaamaan isäänsä, joka tekee kuolemaa tamperelaisessa sairaalassa. Aiemmin Helena on saanut isältään salkun, joka sisältää vanhoja asiakirjoja, C-kaseteille äänitettyä isän puhetta ja isoisän päiväkirjan. Neljän sukupolven tarinaa käydään läpi eri aikatasoilla ja eri henkilöiden näkökulmasta.

Juoni
Romaanin kehyskertomuksena on Helenan ja Hetan vierailu Helenan isän luona. Pariskunta yöpyy Armonranta-nimisessä paikassa. Matkan aikana Helenalle selviää, että Heta on käynyt uusissa hedelmöityshoidoissa kertomatta hänelle. Helena ei ole varma, haluaako hän lasta, jonka isä olisi tuntemattomaksi jäävä spermanluovuttaja.

Kaseteilla Ralf-isä muistelee omaa menneisyyttään; lapsuuttaan isättömänä sekä sota-aikaa. Hänen vanhempansa Kalle Iivari ja Maria Stiina olivat kihloissa, mutta ennen pojan syntymää isä palasi Saksaan jatkamaan opintojaan. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Kalle Iivari liittyi jääkäreihin. Hän tuli tapaamaan poikaansa ensimmäisen kerran vasta yli kymmenen vuotta myöhemmin. Avioliittoaikeet Maria Stiinan kanssa kariutuivat, ja vahvistusta isyydelle haettiin oikeusteitse vasta Kalle Iivarin kuoleman jälkeen. Myöskään Ralfin suhde omaan puolisoonsa ja lapsiinsa ei ole ollut helppo.

Helenan isoisän Kalle Iivarin ääni tulee kuuluviin päiväkirjan kautta. Päiväkirja on kirjoitettu ensimmäisen maailmansodan aikana, jolloin isoisä oli nuorena jääkärinä Saksan rintamalla. 

Vielä yhden tason kertomukseen tuovat Helenan ja pienen tyttären keskustelut Berliinin metrossa. Lapsi pyytää Helenaa kertomaan tarinoita tämän veljistä ja muista sukulaisista. Lisäksi he keskustelevat metrossa näkemistään eri kulttuureista tulevista ihmisistä ja lapsi kyselee myös Saksan menneisyydestä.

Suomalaiset romaanit
Vuoden 2016 kirjat
Tadasuke Makino

Tadasuke Makino (, s. 28. kesäkuuta 1997 Osaka) on japanilainen rata-autoilija. Hän ajoi kaudella 2018 Formula 2 -sarjassa Russian Time -tallissa.

Ura 
Vuonna 2015 Makino ajoi Japanin Formula 4 -sarjassa keräten 192 pistettä ollen sarjan toinen. Kaudella 2016 hän ajoi Super GT -sarjassa kolme osakilpailua sijoittuen parhaimmillaan toiseksi Buriramin kilpailussa. Kaudeksi 2017 Makino siirtyi ajamaan Euroopan Formula 3 -sarjaan Hitech Racing -talliin. Hänen kauden paras sijoituksensa oli Red Bull Ringillä ajetun osakilpailun kolmas sija. Makino sijoittui kauden päätteeksi sarjan 15:nneksi 57 pisteellään.

Kaudeksi 2018 Makino siirtyi Formula 2 -sarjaan Russian Timelle. Hän ajoi voittoon kauden 19:nnessä osakilpailussa Italian pitkässä kilpailussa.

Super GT -tulokset

Formula 2 -tulokset

Aiheesta muualla 
 Tadasuke Makinon kotisivut

Japanilaiset autourheilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Sinclair

Sinclair voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Henkilöitä

Etunimenä 

 Sinclair Lewis (1885–1951), vuoden 1930 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut yhdysvaltalainen kirjailija
 Sinclair McKay, brittiläinen tietokirjailija

Sukunimenä 

 Adam Sinclair (s. 1977), brittiläinen näyttelijä
 Christine Sinclair (s. 1983), kanadalainen jalkapalloilija
 sir Clive Sinclair (1940–2021), brittiläinen keksijä
 Hugh Sinclair (1873–1939), brittiläinen amiraali, Secret Intelligence Servicen johtaja 1923–1939
 Jerome Sinclair (s. 1996), englantilainen jalkapalloilija
 John Sinclair (s. 1952), brittiläinen muusikko
 Kenia Sinclair (s. 1980), jamaikalainen keskimatkojen juoksija
 Madge Sinclair (1938–1995), jamaikalainen näyttelijä
 Malcolm Sinclair (1690–1739), ruotsalainen majuri ja diplomaatti
 Michael Sinclair, oik. Michael Shea (1938–2009), brittiläinen diplomaatti, kuningatar Elisabet II:n lehdistösihteeri ja kirjailija
 Michelle Anne ”Belladonna” Sinclair (s. 1981), yhdysvaltalainen aikuisviihdenäyttelijä
 Scott Sinclair (s. 1989), brittiläinen jalkapalloilija
 Stephen Sinclair (s. 1956), uusiseelantilainen näytelmäkirjailija, elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja
 Trevor Sinclair (s. 1973), englantilainen jalkapalloilija
 Upton Sinclair (1878–1968), yhdysvaltalainen kirjailija

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Brett Sinclair, televisiosarjan Veijareita ja pyhimyksiä henkilöhahmo
 Grayson Sinclair, tv-sarjassa Emmerdale
 John Sinclair, Helmut Rellergerdin luoma kirjallisuuden henkilöhahmo, Scotland Yardin ylitarkastaja lehdessä Yöjuttu
 Lucas Sinclair, televisiosarjan Stranger Things henkilöhahmo
 Perdita Hyde-Sinclair, tv-sarjassa Emmerdale
 Rosemary Sinclair, tv-sarjassa Emmerdale

Muita merkityksiä 

 Sinclair Broadcast Group, yhdysvaltalainen mediayhtiö
 Sinclair Executive, Clive Sinclairin suunnittelema taskulaskin vuodelta 1972
 Sinclair Research, brittiläinen elektroniikkateollisuuden yhtiö
 USS Sinclair, vuonna 1919 vesille laskettu Clemson-luokan hävittäjä