joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Marjut Jokela

Marjut Anneli Jokela (s. 16. joulukuuta 1959 Orivesi) on suomalainen juristi, korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos vuoden 2008 alusta alkaen.

Jokela valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1982. Hän on työskennellyt lakimiehenä Helsingin kaupungilla, kuluttaja-asiamiehen toimiston esittelijänä sekä tutkijana, lainsäädäntösihteerinä, lainsäädäntöneuvoksena ja lainsäädäntöjohtajana oikeusministeriössä. Jokela on toiminut useissa lainsäädäntöhankkeissa toimikunnan tai työryhmän puheenjohtajana tai jäsenenä. Hän on lisäksi edustanut Suomen hallitusta Euroopan unionin valmisteluelimissä ja kansainvälisissä sopimusneuvotteluissa.

Jokela auskultoi Helsingin raastuvanoikeudessa ja sai varatuomarin arvon vuonna 1989. Korkeimman oikeuden jäseneksi hänet nimitettiin 1. tammikuuta 2008 alkaen. Hän on laatinut julkaisuja varallisuusoikeuden alalta.

Julkaisu

Lähteet

Jokela Marjut
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Rock Around the Clock

Rock Around the Clock on Bill Haley & His Comets -yhtyeen vuonna 1954 julkaisema kappale, josta on tehty myös single. Kappale on yksi yhtyeen tunnetuimmista. Se on yksi maailman ensimmäisiä rock-kappaleita. Se on myös ensimmäinen rock-aiheinen kappale, jota on käytetty elokuvassa tunnusmusiikkina. Tämä tapahtui vuoden 1955 elokuvassa Älä käännä heille selkääsi (The Blackboard Jungle).

Spede Pasanen käytti kappaletta myös peliohjelmiensa (Spede Special, Spedestroika, Speden sallitut leikit ja Speden Spelit) tunnusmusiikkina 80-90-luvuilla. 

Kappaleesta on tehty myös suomalainen versio ”Tunnista toiseen”, jonka ovat esittäneet muun muassa Harmony Sisters -yhtye, M. A. Numminen sekä vuonna 1990 Tenavatähti-laulukilpailuun osallistunut Mariorvokki Marangi.

Vuoden 1954 kappaleet
Tunnusmusiikki
Rockkappaleet
Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Cold Reality


Cold Reality on heavy metal -yhtye Winterbornin vuonna 2006 julkaistu debyyttialbumi.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Teemu Koskela – laulu
 Pasi Vapola – kitara, taustalaulu
 Janne Suvanto – basso
 Rami Heikkilä – rummut
 Jukka Hänninen – kosketinsoittimet, taustalaulu

+

 Henrik Klingenberg – kosketinsoittimet kappaleessa "Lovehunter"

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 
 Mesta.net:

Lähteet 

Vuoden 2006 esikoisalbumit
Winterbornin albumit
Rauhalinna

Rauhalinna on Säämingin  Lehti­niemessä sijaitseva puuhuvila, joka edustaa Suomessa harvinaista huvila-arkkitehtuuria ja koristevalikoimaa. Rauhalinna valmistui vuonna 1900. Koristeellisen huvilan suunnitteli ja rakennutti Venäjän keisarillisen linnoitusinsinöörihallituksen kenraalimajuri Nils Henrik Agaton Weckman (1850–1906) hopeahääpäivälahjaksi vaimolleen Alma Emilia Sofia Weckmanille (1855–1921). Suunnittelutyö alkoi 1895 ja rakennustyöt aloitettiin 1897. Suunnittelussa avusti arkkitehti Allan Schulman. Rauhalinna edustaa Suomessa arkkitehtonisesti ainutlaatuista yhdistelmää venäläistä huvila-arkkitehtuuria, arabialaista pylväsaihetta ja sveitsiläistyyliin liittyviä leikkaus- ja listakoristeluja. Huvilan alkuperäiseen asuun kuulunut lähes 30 metrin korkuinen minareettitorni jouduttiin lyhentämään 1920-luvulla.

Rauhalinnan omisti Weckmannin suku vuoteen 1924 asti, jolloin Suomen Asemapäällikköyhdistys osti sen. Rakennus joutui puolustusministeriölle 1938 ja toisen maailmansotien aikana siinä toimi Päämajan alainen radiokuunteluasema ja ilmavalvonnan tukikohta. Aliupseeriliiton lomakotina Rauhalinna toimi vuodesta 1948. Vuosina 1954–1965 rakennuksessa toimi Säämingin Tolvaniemen kansakoulu. 1970-luvulla kiinteistö siirtyi puolustusministeriöltä rakennushallitukselle ja se vuokrattiin matkailukäyttöön. Rauhalinnaa entisöitiin Museoviraston valvonnassa 1973 ja toistamiseen 1987–1988, jolloin suunnittelijana oli arkkitehti Kirsti Kasnio. Senaatti-kiinteistöt myi Rauhalinnan yksityiselle omistajalle vuonna 2001.

Rauhalinnan vuodesta 2001 omistanut Veikko Heinonen kuoli heinäkuussa 2019. Sanomalehti Itä-Savossa uutisoitiin Rauhalinnan yhdessä neljän metsä- ja vesitilan kanssa tulevan pakkohuutokauppaan 9.10.2019. Huutokaupassa Rauhalinnasta ja sitä ympäröivistä yli sadan hehtaarin alueista korkeimman tarjouksen 600 000 euroa teki Kyösti Kakkonen, josta täten tuli Rauhalinnan uusi omistaja.

Kuvia Rauhalinnasta

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Rauhalinnan alueen kuvia (Google Maps)
 Museovirasto
 Rauhalinnan kotisivut

Savonlinnan rakennukset ja rakennelmat
Savonlinnan nähtävyydet
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Huvilat
MM-rallikausi 2005

MM-rallikausi 2005 oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan 33. kausi. Kausi alkoi Monte Carlo -rallilla 21. tammikuuta ja päättyi Australian ralliin 13. marraskuuta.

Osakilpailut
Lähde:

Pisteet
Lähde:

Valmistajat

Kuljettajat

Lähteet
Candide Thovex

Candide Thovex (s. 22. toukokuuta 1982 Annecy) on ranskalainen ammattilaislaskettelija, joka syntyi La Cluzasin kylässä. 
Candide Thovex opetteli laskettelemaan Araviksessa, Ranskan Alpeilla. La Clusazissa hänellä on vielä lapsuuden ystävät ja tyttöystävänsä. Candide nousi hiljaa tunnetuksi sijoittumalla neljänneksi X Gamesien big airissa. Kuuluisa hänestä tuli vasta 16-vuotiaana ländättyään ensimmäisenä Chads gapin, koska Chad itse ei saanut hyppyä onnistumaan elokuvassa Clay Pigeons.

Ranskalaiset freestylehiihtäjät
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Snickers

Snickers on suklaamakeinen, jota valmistaa Mars-konserni. Snickersissä on toffeeta, paahdettua maapähkinää ja nougat’ta, joiden päällä on sokerikulööriä. Patukka on päällystetty maitosuklaalla. Se esiteltiin vuonna 1930. 

Alkuperäistä Snickersiä myytiin Britteinsaarilla aikaisemmin nimellä Marathon. Nimi vaihdettiin Snickersiin vuonna 1990. Yksi Mars-yrityksen perustajan Frank Marsin lempihevosista oli nimeltään Snickers.

Jäätelöt 
Snickers jäätelöpatukka julkaistiin vuonna 1990. Se oli normaalin Snickers-patukan näköinen, mutta sen sisällys oli jäätelöä. Myöhemmin tehtiin karamellin makuinen Snickers-jäätelöpatukka, joka oli oransseissa kuorissa.

Vuonna 1996 julkaistiin Snickers-jäätelötuutti, joka koostui pääasiassa samoista aineksista kuin jäätelöpatukkakin.

Erikoisjulkaisut

Snickers White 
Snickers White -patukassa normaali suklaa oli korvattu valkosuklaalla. Snickers Whitea oli saatavilla myös kuuden patukan paketeissa.

Snickers with Hazelnut 
Snickers with Hazelnut -patukassa on maapähkinän sijaan hasselpähkinää. Myös patukan kuori on erilainen.

More Caramel 
More Caramel julkaistiin samaan aikaan kuin More Choc ja More Nuts -patukat. More Caramelissa oli karamellia, More Chocissa enemmän suklaata ja More Nutsissa enemmän pähkinää.

Snickers Dark 
Snickers Dark -patukassa maitosuklaa oli korvattu tummalla suklaalla. Snickers Dark on julkaistu violeteissa ja mustissa kuorissa.

Snickers Peanut Butter 
Snickers Peanut Butter -patukassa on maapähkinävoita ja se on neliöity. Kuorien sisällä on kaksi neliötä. Patukasta on saatavilla isompi versio, jossa on neljä neliötä.

Snickers charged 
Snickers charged oli proteiinipatukka, joka sisälsi kofeiinia, tauriinia ja B-vitamiineja.

Snickers fudge 
Snickers fudge sisälsi toffeen sijaan fudgea. Snickers fudge on julkaistu kaksissa kuorissa, joissa on pieniä eroja.

Snickers 3 nuts 
Snickers 3 nuts sisälsi maapähkinän lisäksi mantelia ja hasselpähkinää.

Snickers intense choc 
Intense choc oli sisältä normaali Snickers-patukka, joka oli päällystetty tummalla suklaalla. Intense choc oli alun perin puolalainen julkaisu.

Snickers nut n butter crunch 
Patukasta oli poistettu toffee kokonaan, ja se sisälsi maapähkinävoita ja nougat'ta.

Snickers almond 
Maapähkinän sijaan Snickers almond sisälsi mantelia.

Katso myös
 Twix
 Mars

Lähteet

Makeismerkit
Suklaapatukat
Marsin tuotemerkit
Zvolen

Zvolen (, ) on kaupunki Banská Bystrican alueella (Banskobystrický kraj), Slovakiassa. Sen pinta-ala on 98,73 km² ja väkiluku 43 137 (31.12.2005). Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan asukkaista oli slovakkeja 95,9 %, tšekkejä 1,2 %, romaneja 0,9 % ja unkarilaisia 0,5 %. Uskonnoltaan 52,5 % ilmoitti olevansa roomalaiskatolisia ja 15,0 % protestantteja. 26,4 % ei ilmoittanut mitään uskontoa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Slovakian kaupungit
Hämeenkatu (Turku)

Hämeenkatu () on yksi Turun keskustan pääkaduista. Se alkaa Kiinamyllynkadun risteyksestä ja päättyy Aurajoen rannalla sijaitsevaan Aurakadun, Itäisen Rantakadun ja Kaskenkadun risteykseen. Keskustasta päin tultaessa Hämeenkatu muuttuu Kiinamyllynkadun risteyksessä Hämeentieksi, jonka alussa on Turun yliopistollisen keskussairaalan U-sairaala ja rantaradan ylittävän Hämeensillan jälkeen T-sairaala. Hämeentie muuttuu Halistentien ja Tammitien risteyksessä Hämeen valtatieksi, joka on osa Hämeenlinnaan johtavaa valtatietä 10.

Joukkoliikenne Turun itäisiin kaupunginosiin kulkee Hämeenkatua pitkin.

Rakennuksia
 Akatemiantalo
 Turun kauppakorkeakoulu
 Turun yliopistollisen keskussairaalan U- ja T-sairaalat
 Kåren

Historia
Liikenteellisesti nykyisinkin merkittävä Hämeenkatu on yksi Turun kaupungin vanhoista maanteistä. Se mainitaan asiakirjoissa ensimmäistä kertaa vuonna 1426 Tauastagathuna. Hämeenkatu oli osa vanhaa Turusta Hämeenlinnaan johtanutta Hämeen härkätietä.

Lähteet

 Turun kadut
Hämeen Härkätie
I kaupunginosa
II kaupunginosa
Lornah Kiplagat

Lornah Kiplagat (s. 1. toukokuuta 1974 Kenia) on alankomaalainen kestävyys- ja maastojuoksija.

Alkujaan Keniaa edustanut Kiplagat voitti 1997 ja 1998 Los Angelesin maratonin. Jälkimmäisenä vuonna hän sijoittui Usterin puolimaratonin MM-kisoissa kahdenneksikymmenenneksiensimmäiseksi ajalla 1.12.09. Hän muutti seuraavana vuonna Alankomaihin ja voitti Amsterdamin maratonin. Kiplagat voitti vuosina 2000, 2001 ja 2002 sekä Peachtree- että Falmouth-maantiejuoksukilpailut. Vuonna 2002 hän voitti lisäksi Osakan maratonin.

Kiplagat sai Alankomaiden kansalaisuuden vuonna 2003 ja 31. heinäkuuta samana vuonna hän sai maan edustusoikeuden. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi neljänneksi Pariisin MM-kisoissa 10 000 metrin juoksussa ajalla 30.12,53. Seuraavana vuonna hän oli kuudes Brysselin maastojuoksun MM-kisoissa pitkällä matkalla ja viides Ateenan olympialaisissa 10 000 metrillä. Vuonna 2005 hän voitti MM-hopeaa puolimaratonin MM-kisoissa ajalla 1.10.19.

Kiplagat voitti Fukuokan maastojuoksun MM-kisoissa 2006 MM-hopeaa pitkällä matkalla ja sijoittui viidenneksi lyhyellä matkalla. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Alankomaiden mestaruuden 10 000 metrillä ja oli Göteborgin EM-kisoissa samalla matkalla viides. 17. syyskuuta samana vuonna hän teki uuden maailmanennätyksen 10 mailin maantiejuoksussa ajalla 50.50. Kauden lopussa hän voitti Debrecenin maantiejuoksun MM-kisoissa kultaa 20 kilometrin maantiejuoksussa ajalla 1.03.21, mikä oli uusi maailmanennätys. Seuraavana vuonna Kiplagat voitti Mombasan maastojuoksun MM-kisoissa kultaa ja voitti Udinen maantiejuoksun MM-kisoissa kultaa ajalla 1.06.25, mikä oli uusi puolimaratonin maailmanennätys. Myös 20 kilometrin väliaika 1.02.57 alitti edellisen maailmanennätyksen. Pekingin olympialaisissa 2008 Kiplagat sijoittui 10 000 metrin juoksussa kahdeksanneksi. Lokakuussa 2008 hän voitti Rio de Janeirossa puolimaratonin maailmanmestaruuden.

Ennätykset
 3 000 metrin juoksu: 8.52,82 (2000)
 5 000 metrin juoksu: 14.56,43 (2003)
 5 kilometrin maantiejuoksu: 15.07 (2002)
 10 000 metrin juoksu: 30.12,53 (2003)
 10 kilometrin maantiejuoksu: 30.32 (2002)
 15 kilometrin maantiejuoksu: 46.59 (2007)
 10 mailin maantiejuoksu: 50.54 (2002)
 20 kilometrin maantiejuoksu: 1.02.57 (2007)
 Puolimaraton: 1.06.25 (2007)
 25 kilometrin maantiejuoksu: 1.23.41 (2003)
 30 kilometrin maantiejuoksu: 1.40.35 (2003)
 Maraton: 2.22.22 (2003)

Lähteet

Alankomaalaiset kestävyysjuoksijat
Alankomaalaiset maastojuoksijat
Kenialaiset kestävyysjuoksijat
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Luis Guzmán

Luis Guzmán (s. 1. tammikuuta 1957 Cayey, Puerto Rico) on puertoricolainen näyttelijä. Hän syntyi Cayeyssä, mutta kasvoi New Yorkissa ja valmistui City College of New Yorkista.

Guzmán aloitti uransa sosiaalityöntekijänä, mutta siirtyi vähitellen entistä enemmän esiintymiseen. Hän asuu vaimonsa Angelitan ja lastensa kanssa Vermontissa.

Gusmán on myös ääninäytellyt Grand Theft Auto: Vice City -videopelissä.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
  

Puertoricolaiset näyttelijät
Videopelien ääninäyttelijät
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Misteekkien kielet

Misteekkikielet ovat otomangelaisen kielikunnan haara. Näitä kieliä puhuu Meksikossa noin puoli miljoonaa misteekkiä. Misteekkikielet jakautuvat kolmeen alahaaraan: mixteco, cuicateco ja triqui.

Lähteet 

Otomangelaiset kielet
Gerlachovský štít

Gerlachovský štít (, ) on Slovakian ja koko Karpaattien korkein vuorenhuippu Tatravuorilla. Sen huippu on 2 655 metrin korkeudella merenpinnan tasosta.

Katso myös
Luettelo maiden korkeimmista kohdista

Lähteet

Slovakian vuoret
Riikka Kaihovaara

Riikka Kaihovaara on suomalainen dokumentaristi ja kirjailija. Hän on kirjoittanut tietokirjan Riippumaton puutarha – Teollisen ruoantuotannon romahdus ja permakulttuurin perusteet (Visio 2012) sekä esseekokoelmat Villi ihminen ja muita luontokappaleita (Atena Kustannus 2019) ja Vieras eläin ja muita uusia luontokappaleita (Atena Kustannus 2022). Villi ihminen oli ehdolla Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon saajaksi. Syksystä 2015 alkaen Kaihovaara on työskennellyt Yleisradion dokumenttitoimituksessa. Hän on ohjannut ja käsikirjoittanut muun muassa dokumenttisarjat Huume-Suomen historia, Seksi-Suomen historia, Hyvissä aikeissa ja Kaikki irti eläimistä. Historiasarjojen lisäksi Kaihovaara on ohjannut ja käsikirjoittanut dokumenttisarjan Omavaraiset sekä neljä dokumenttielokuvaa: Jotain siltä väliltä (2013), Kallonmetsästäjät, Tieteen sokaisemat ja Kuningattaren kuolema. Kuningattaren kuolema sai ensi-iltansa elokuussa 2022 Savonlinnan luontoelokuvafestivaalien avajaiselokuvana. Vuosina 2007–2016 hän työskenteli toimittajana Yleisradion tutkivan journalismin MOT-ohjelmassa.

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset feministit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Image (lehti)

Image on suomalainen aikakauslehti, joka ilmestyy 11 kertaa vuodessa. Lehti käsittelee ajankohtaisia ilmiöitä populaarikulttuurista politiikkaan. Tunnusomaista lehdelle ovat laajat artikkelit. Image on Suomen vanhimpia lifestyle-lehtiä. Lehti perustettiin vuonna 1985. 1990-luvun alussa lehti muuttui neljä kertaa vuodessa ilmestyvästä kulttuurialbumista kulttuurin yleisaikakauslehdeksi.

Imagen perustaja Raoul Grünstein omisti lehden vuoteen 2005 saakka, jolloin hän myi enemmistön Image Kustannus Oy:stä A-lehdet Oy:lle. Vuodesta 2007 lähtien Image Kustannus Oy on ollut kokonaan A-lehtien omistama tytäryhtiö. Kansallisen Mediatutkimuksen KMT2020 mukaan Imagen lukijamäärä on 51 000.

Imagen päätoimittajana on syyskuusta 2017 lähtien toiminut Niklas Thesslund.  Häntä ennen päätoimittajana toimi Heikki Valkama vuosina 2013–2017 ja Mikko Numminen vuosina 2003–2013.

Kirjallisuutta

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Imagen verkkosivut.
 Saska Saarikoski: Image-lehti syntyi 1980-luvun median murroksessa. Helsingin Sanomat 30.10.2010.

Suomalaiset kulttuurilehdet
Suomalaiset elämäntapalehdet
Vauva (lehti)

Vauva oli vauvoihin, odotukseen ja perhe-elämään erikoistunut suomalainen aikakauslehti, jonka keskustelupalsta on edelleen toiminnassa. Lehteä kustansi Sanoma Media Finland, ja sitä julkaistiin vuosina 1992–2020. Lehden suurin ja ainoa kilpailija Suomen mediakentällä oli Kaksplus.

Vauva-lehden verkkosivusto on Suomen aikakauslehtien suosituin verkkosivusto, ja se tunnetaan myös vanhemmuuspiirien ulkopuolella. Naistenlehtien verkkosivustoista opinnäytetyönsä tehnyt Outi Sonkamutka arvioi tämän johtuvan sekä lehden selvästä kohderyhmästä mutta myös lehden aktiivisesta keskustelupalstasta. Vuonna 2016 Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla esiintyi Kalevauva.fi-yhtye, jonka kappaleiden sanoitukset ovat vauva.fi:n keskusteluja lauluiksi sovitettuna.

Vauva-lehti lakkautettiin vuonna 2020, mutta sen keskustelupalstan ylläpitämistä jatketaan.

Vauva-lehden päätoimittajat

1992-2003 Pirkko Vuorio,
2003-2005 Minna McGill,
2005-2013 Hanna Kangasniemi,
2013-2016 Tytti Kontula,
2016-2017 Anna Ruohonen,
2017-2019 Maija Koski,
2019 Hanna-Mari Arosilta

Lähteet

Aiheesta muualla 
vauva.fi

Suomalaiset perhelehdet
Sanoma Media Finland
Media-alan tuotemerkit
Gradient

Gradient on suomalainen kaiutinvalmistaja. Yritys toimii Porvoossa ja sen ovat perustaneet opistoinsinööri Jorma Salmi ja Jouko Alanko vuonna 1984.

Valmistaja on tullut tunnetuksi maailmalla yksilöllisistä ratkaisuistaan. Gradient oli eräs harvoista 1990-luvun lamasta selvinneistä suomalaisista kaiutinvalmistajista.

Gradientin komponenttitoimittajana toimi vuosien ajan Graditech. Gradient-kaiuttimet on suunniteltu toimimaan myös vaikeissa akustisissa tiloissa. Kardioidi- ja dipolirakennetta hyödyntävät Gradient-kaiuttimet tunnetaan suorasta vasteestaan ja neutraalista äänestään.

Ensimmäinen kaupallinen malli oli Gradient Model 1.0 vuonna 1985. Nykyinen mallisto käsittää seuraavat mallit:
 5.0
 Evidence
 Helsinki 1.5
 Revolution
 Revolution Active
 SW-D
 SW-S
 6.0

Aiheesta muualla 
 Gradientin kotisivut

Suomalaiset yritykset
Suomalaiset kaiutinvalmistajat
Pariisin Kevät

Pariisin Kevät on Arto Tuunelan perustama helsinkiläinen yhtye. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat ”Pikku Huopalahti”, ”Tämän kylän poikii” ja '”Kesäyö”.

Yhtyeen oli tarkoitus olla Tuunelan studioprojekti, joka ei tulisi koskaan keikkailemaan. Suosion myötä Tuunela päätti kasata ympärilleen soittajat, joiden avulla  Pariisin Kevät voisi alkaa esiintyä. Pariisin Kevät soitti ensimmäisen, epävirallisen, keikkansa Helsingin Bar Loosessa salanimella Haminan Kiekkoympyrät. Ensimmäinen virallinen esiintyminen tapahtui kesällä 2010 Ilosaarirock-festivaaleilla.

Pariisin Kevään muodostavat Tuunelan lisäksi Rubik-yhtyeessä toimineet Artturi Taira ja Jussi Hietala, Ilari Kivelä Arto Tuunelan toisesta yhtyeestä Major Labelista sekä Antti Pouta ja Reko Aho. Kaikki on satua -albumilla myös livebändi on osallistunut levyllä soittamiseen. Marraskuussa 2018 yhtye ilmoitti Jussi Hietalan jättäneen yhtyeen. 

Yhtye sai nimensä masteroija Minerva Papin nähtyä unta, että Tuunela johtaa Pariisin Kevät -nimistä yhtyettä.

Julkaisut

Katso myös 
 Luettelo Pariisin Kevään kappaleista

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Yhtyeen kotisivut

Suomalaiset popyhtyeet
Pyhä Scholastica

Pyhä Scholastica (480 Umbria – 543 Montecassinon lähellä) oli varhaiskeskiaikainen roomalainen pyhimys ja pyhän Benedictus Nursialaisen kaksoissisar. Häntä kunnioitetaan katolisessa kirkossa, vanhakatolisessa kirkossa, ortodoksisessa kirkossa ja anglikaanisessa kirkossa. Pyhä Scholastica omisti elämänsä Jumalalle ja nunnaksi tulemiselle. Hän on kouristelevien lasten, nunnien, myrskyjen vastustamisen ja Le Mansin suojeluspyhimys. Hänen tunnuksiaan ovat krusifiksi, kyyhky ja piispansauva. Yleisessä roomalaiskatolisessa kalenterissa pyhän Scholastican muistopäivä on 10. helmikuuta, joka on vuoden 1960 kalenterissa 3. luokan juhla ja noin 5 kuukautta ennen pyhän Benedictuksen juhlaa 11. heinäkuuta. 

Gregorius Suuri on kertonut kirjoituksissaan pyhän Scholastican viimeisestä tapaamisesta veljensä Benedictuksen kanssa, jonka jälkeen hän kuoli. Kerrotaan, että Scholastican kuollessa vuonna 547 hänen sielunsa nousi taivaaseen kyyhkysen muodossa. Pyhä Benedictus vuorostaan kuoltuaan haudattiin samaan hautaan siskonsa kanssa. Hänen hautansa ja reliikkinsä ovat Italiassa Montecassinossa, jossa pyhä Benedictus toimi.

Pyhää Scholasticaa kunnioitetaan roomalaiskatolisessa messussa seuraavalla latinankielisellä kollehtarukouksella:

"Orémus. Deus, qui ánimam beátæ Vírginis tuæ Scholásticæ ad ostendéndam innocéntiæ viam in colúmbæ spécie coelum penetráre fecísti: da nobis eius méritis et précibus ita innocénter vívere; ut ad ætérna mereámur gáudia perveníre."

Hänelle on laadittu myös latinankielinen ja englanninkielinen litania Litaniae de Sancta Scholastica.

Galleria

Katso myös 
 Benedictus Nursialainen
 Benediktiinit
 Pyhän Benedictuksen luostarisääntö

Lähteet

Aiheesta muualla 
 http://www.benedictinemonks.com/bnmonk13.htm 

Scholastica
Scholastica
Scholastica
Dumle

Dumle on Fazerin valmistama makeistuotesarja.

Historia
Dumle julkaistiin alun perin tikkukaramellina Ruotsissa vuonna 1945, jossa sitä valmistettiin Malmössä Mazettin tehtaalla. Suomeen tikkukaramelli tuli vuonna 1985 tuotenimellä Tikkis. Vuonna 1987 julkaistiin Dumle-makeispussi, joka sisälsi pehmeitä toffeemakeisia. Ensimmäinen makuvariaatio oli 1980-luvun lopulla markkinoille tullut Dumle Mint. Vuosien mittaan Dumle-makuja ovat olleet lakritsi, banaani, omena, appelsiini-mango, tumma suklaa, piparkakku, lime ja kola. Vuonna 2013 Dumle Mix -pussiin kuuluvat Dumle Original, Dumle Lakritsi ja Dumle Dark.

Tuoteperhe
Tuotemerkistä on tehty myöhemmin lukuisia erilaisia tuotteita, muun muassa snacks-tuotteet, suklaapatukka, jäätelö, suklaa-joulukalenteri ja maitokaakaojauhe. Dumle-jäätelö lanseerattiin vuonna 2005 yhteistyössä Nestlén kanssa. Helmikuussa 2013 Dumle hyppäsi leivonnaistuotteisiin, suklaakuorrute ja toffeesydän löytyvät donitseista ja -muffinsseista.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Dumlen suomalaiset sivut

Fazerin makeiset
Avustajakoira

Avustajakoiran tehtävä on avustaa käyttäjäänsä tämän tarvitsemissa asioissa. Koiralle voidaan opettaa monenlaisia tehtäviä ja jokainen koira koulutetaankin juuri kyseisen käyttäjän tarpeita vastaavaksi. Liikuntavammaisen käyttäjän avustajakoira voi auttaa monenlaisissa arkielämän askareissa aina kaupungilla liikkumisesta jääkaapin oven avaamiseen ja tavaroiden noutamiseen. Kuulovammaisen avustajakoira ilmoittaa merkkiäänistä kuten puhelimen soimisesta ja ovikellosta.

Avustajakoirien koulutuksen Suomessa aloitti Marja Kalpamaa (ent. Leppäkorpi) Vähänkyrön Merikaarrossa vuonna 1994. Alkusysäyksen koulutukselle antoi Pekka Hätisen kirjoittama matkakertomus invalidien kansainvälisestä symposiumista Yhdysvalloista, joka julkaistiin IT-lehdessä (IT Invalidityö) vuonna 1992. Matkakertomuksessa mainittiin koirat, jotka avustivat vammaisia ihmisiä Pohjois-Amerikassa. Lehtijutun seurauksena alkoi kaksi vuotta kestänyt lobbaus, jonka tuloksena Raha-automaattiyhdistys myönsi Invalidiliitolle avustuksen koirien koulutuksen aloittamiseksi 1994. Aiemmin Raha-automaattiyhdistys, sittemmin Veikkaus on vastannut pääosin avustajakoiratoiminnan kustannuksista.Toistaiseksi Invalidiliitto ostaa terveet ja hyväksytyt sekä käyttöönottokatsastuksen läpäisseet koirat yhteistyökumppaneilta ja luovuttaa koirat avustajakoiraa hakeneista henkilöistä valitsemilleen liikuntarajoitteisille henkilöille. Koiran hankinta siirtyy todennäköisesti vuonna 2023 Invalidiliitolta sairaanhoitopiireille, jotka vastaavat näkövammaisten opaskoirien hankinnasta.

Avustajakoirien koulutus kestää noin kaksi vuotta, ja koira käy läpi terveys-, luonne- ja taitotarkastuksen. Avustajakoiran voi kouluttaa myös itse. Tällöin koiran tulee täyttää avustajakoiralle asetetut vaatimukset ja läpäistä samat tarkastukset kuin valmiiksi kouluttettujen avustajakoirienkin. Myös yksityisen avustajakoiran käyttäjän tulee olla Invalidiliiton hyväksymä, jotta koira voidaan hyväksyä viralliseksi avustajakoiraksi. Yksityisen avustajakoiran koulutukseen voi saada apua yksityisiltä koirakouluilta.

Opas- ja avustajakoirien vieminen esimerkiksi ravintoloihin, elintarvikeliikkeisiin, virastoihin ja harrastustiloihin on sallittua.

Katso myös
 Opaskoira
 Kuulokoira

Lähteet

Aiheesta muualla

Avustajakoira ry
Avustajakoirista Invalidiliiton sivuilla

Työkoirat
Gambiitti

Gambiitti on shakkiavaus, jossa toinen puoli uhraa materiaalia (yleensä sotilaan) saavuttaakseen muuta etua, kuten asemallista tai kehitysetua. Aidoksi gambiitiksi kutsutaan gambiittia, jossa uhrannut osapuoli ei saa heti materiaaliaan takaisin. Valegambiitissa nappuloita uhrataan vain näennäisesti. Sanaa gambiitti käytetään vain avauksessa tehdyistä uhrauksista. Vastagambiitissa pelaaja ei hyväksy toisen tarjoamaa gambiittia, vaan vastaa siihen omalla uhrauksellaan.

Tunnetuimmat gambiitit ovat kuningasgambiitti 1.e4 e5 2.f4 ja kuningatargambiitti 1.d4 d5 2.c4. Kuningasgambiitti on aito gambiitti, kuningatargambiitti puolestaan valegambiitti.

Katso myös
Luettelo gambiiteista

Lähteet
FICGS

Aiheesta muualla
Opas gambiitteihin (Osa 1)  
Opas gambiitteihin (Osa 2) 

Shakkitermit
Shakkiavaukset
Marty McFly

Marty McFly on kuvitteellinen hahmo Paluu tulevaisuuteen -trilogiassa. Martya näyttelee Michael J. Fox.

Martyn vanhemmat ovat George McFly ja Lorraine Baines McFly. Marty on vanhempiensa kolmesta lapsesta nuorin. Marty McFly harrastaa kitaransoittoa ja skeittaamista. Marty seurustelee Jennifer Parker -nimisen tytön kanssa. McFlyn yksi luonteenpiirteistä on se, ettei hän siedä sitä, että häntä kutsutaan pelkuriksi tai vastaavaksi. Trilogian viimeisessä elokuvassa hän kuitenkin pääsee eroon tästä luonteenpiirteestään. 

Elokuvatrilogiassa Marty ja hänen ystävänsä Emmett ”Doc” Brown matkustavat eri vuosiin DeLoreanista muokatulla aikakoneella. Elokuvissa seikkaillaan vuosissa 1985, 1955, 2015 ja 1885. Paluu tulevaisuuteen -elokuvassa Marty on 17-vuotias ja päätyy aikaan, jolloin hänen vanhempansa olivat 17-vuotiaita. Michael J. Fox kertoi päässeensä viimeisen elokuvan aikana aikaan, johon hän oikeasti halusikin, villiin länteen. 

Elokuvahahmot
Kuvitteelliset aikamatkaajat
Claire Guyot

Claire Guyot (s. 28. kesäkuuta 1966) on ranskalainen näyttelijä ja laulaja, joka tunnetaan Ranskassa useista dubbauksistaan ja erityisesti dubattuaan Teri Hatcherin ja Sarah Michelle Gellarin rooleja. Hän toimii myös dubbauksissa ääniohjaajana.

Guyot opiskeli näyttelemistä kolme vuotta ja aloitti näyttelemisen teatterissa ollen samalla apulaiseditoijana elokuvissa La Lectrice ja La Reine blanche vuosina 1988 sekä 1991.

Sittemmin Guyot siirtyi dubbauksen pariin ja on vuodesta 1990 dubannut useita televisiosarjoja ja elokuvia ranskaksi. Erityisesti hänet tunnetaan Winona Ryderin dubbaamisesta elokuvissa Saksikäsi Edward ja Dracula. Guyot on dubannut Teri Hatcheria televisiosarjoissa Teräsmieheni ja Täydelliset naiset. Lisäksi Sarah Michelle Gellaria elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten Buffy, vampyyrintappaja, Scooby-Doo ja salaperäinen saari, Scream 2 sekä Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla. Guyot on myös dubannut animaatiosarjoja ja teki ensimmäisen alkuperäisroolinsa Spies-tytöissä vuonna 2002.

Guyot aloitti laulajan uransa vuonna 2000 ja julkaisi ensimmäisen albuminsa vuonna 2006.

Hän on naimisissa näyttelijä Serge Faliun kanssa ja heillä on kaksi lasta.

Aiheesta muualla 
 
 RS Doublage 
 Doublagissimo

Vuonna 1966 syntyneet
Ranskalaiset näyttelijät
Ranskalaiset laulajat
Elävät henkilöt
Salmijärvi

Salmijärvi voi tarkoittaa:

Järviä 
 Salmijärvi, järvi Enontekiöllä
 Salmijärvi, järvi Hyrynsalmella
 Salmijärvi, järvi Jyväskylän Savipohjalla
 Salmijärvi, järvi Jyväskylän Taka-Keljossa
 Salmijärvi, järvi Jämsän Hallissa
 Salmijärvi, järvi Jämsän Hassissa
 Salmijärvi, järvi Jämsän Koskenpäällä
 Salmijärvi, järvi Jämsän Rasissa
 Salmijärvi, järvi Kajaanissa
 Salmijärvi, järvi Kannonkoskella
 Salmijärvi, järvi Karstulassa
 Salmijärvet, järvi Keuruulla
 Salmijärvi, järvi Kouvolassa
 Salmijärvi, järvi Kuhmoisten Kylämässä
 Salmijärvi, järvi Kuhmoisten Myllykylässä
 Salmijärvi, järvi Lopella ja Tammelassa
 Salmijärvi, järvi Mikkelissä
 Salmijärvi, järvi Mänttä-Vilppulan Myllykylässä
 Salmijärvi, järvi Mänttä-Vilppulan Suluslahdella
 Salmijärvi, järvi Mäntyharjun Tainassa
 Salmijärvi, järvi Mäntyharjussa ja Heinolassa
 Salmijärvi, järvi Oriveden ja Jämsän rajalla
 Salmijärvi, järvi Oriveden Lauttakulmalla
 Salmijärvi, järvi Oriveden Siikanevalla
 Salmijärvi, suvantojärvi Paatsjoessa Venäjän ja Norjan rajalla
 Salmijärvi, järvi Padasjoella
 Salmijärvi, järvi Rovaniemellä
 Salmijärvi, järvi Ruovedellä Helvetinjärven kansallispuistossa
 Salmijärvi, järvi Ruoveden Pihlajalahdella
 Salmijärvet, kolmen järven ryhmä Saarijärvellä
 Salmijärvi, järvi Vihdissä
 Salmijärvi, järvi Kullaalla Ulvilassa
 Salmijärvi, järvi Viitasaaren Niinimäenkylässä
 Salmijärvi, järvi Viitasaaren Tokolankylässä
 Salmijärvi, järvi Ylöjärven Kurussa
 Salmijärvi, järvi Ylöjärven Länsi-Aureella
 Salmijärvi, järvi Ylöjärven Pengossa
 Salmijärvi, järvi Ylöjärven Vehmaanperällä
 Salmijärvi-Isojärvi, järvi Viitasaarella
 Iso Salmijärvi, järvi Kouvolassa
 Iso Salmijärvi, järvi Orivedellä
 Iso Salmijärvi, järvi Toivakassa
 Iso Salmijärvi, järvi Ylöjärven Poikeluksessa
 Pieni Salmijärvi, järvi Toivakassa
 Pikku Salmijärvi, järvi Ulvilassa
 Pieni Salmijärvi, järvi Viitasaaren Tokolankylässä
 Pikku Salmijärvi, järvi Ylöjärven Parkkuulla
 Vähä Salmijärvi, järvi Kouvolassa
 Vähä Salmijärvi, järvi Mänttä-Vilppulan Suluslahdella
 Alinen Salmijärvi, järvi Kangasalla
 Ylinen Salmijärvi, järvi Kangasalla
 Ala-Salmijärvi, järvi Mäntyharjussa
 Ylä-Salmijärvi, järvi Mikkelissä

Kyliä ja kaupunginosia 
 Salmijärvi, kylä Juankoskella
 Salmijärvi, kaupunginosa Kajaanissa
 Salmijärvi, kylä Petsamossa Neuvostoliitolle luovutetulla alueella
 Salmijärvi, kylä Pudasjärvellä
 Salmijärvi, kylä Suojärvellä Neuvostoliitolle luovutetulla alueella

Henkilöitä 
 Johanna Salmijärvi (s. 1994), jalkapalloilija.

Järvien täsmennyssivut
Ahonoidanlukko

Ahonoidanlukko (Sceptridium multifidum) on pienikokoinen, nahkanoidanlukkoihin kuuluva käärmeenkielikasvi. Aiemmin sen on ajateltu kuuluvan niittynoidanlukkojen (Botrychium) sukuun. Suomessa laji on harvinaistunut ja luokiteltu silmälläpidettäväksi lajiksi.

Ulkonäkö ja koko 

Ahonoidanlukolla on mehevä maavarsi ja siitä ilmaan nouseva itiöitä levittävä lehti, joka kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Lehti on varren tyvestä jakautunut. Lehden lapa on 2–3 kertaa parilehdykkäinen, leveän kolmiomainen, väriltään kellan- tai tummanvihreä ja nuorena hienokarvainen. Alimman lehdykkäparin lehdykät ovat melkein lehden kärkiosan kokoisia. Pikkulehdykät ovat pulleita, tylppiä ja miltei ehyitä. Nahkea ja pitkäruotinen lehtilapa voi talvehtia lumen alla. Itiöpesäkkeistö on runsashaarainen, leveän kartiomainen ja hyvin pitkäperäinen. Itiöpesäkkeet ovat lyhytperäisiä ja sijaitsevat usein rypälemäisinä ryhminä, kypsinä ne ovat väriltään ruosteenruskeita. Ahonoidanlukon itiöt kypsyvät Suomessa heinä-syyskuussa.

Levinneisyys 
Ahonoidanlukkoa esiintyy Euroopassa Saksasta ja Alppein alueelta itään Keski-Siperiaan asti. Pohjoisessa levinneisyysalue kattaa lähes koko Fennoskandian. Lajia tavataan myös Venäjän kaukoidässä, Japanissa ja Pohjois-Amerikassa mantereen keskiosien läpi kulkevalla laajalla vyöhykkeellä. Suomessa ahonoidanlukkoa on tavattu koko maasta, eniten Pohjois-Suomessa. Nykyään laji on harvinaistunut erityisesti maan eteläosissa. Esimerkiksi Ahvenanmaalla lajia ei ole tavattu 1960-luvun jälkeen.

Elinympäristö 
Ahonoidanlukko kasvaa useimmiten ihmisen muokkaamassa ympäristössä, kuten hiekkaisilla laidunkedoilla, niityillä ja pientareilla. Lajia kuitenkin tavataan myös muun muassa lehdoissa ja rantapensaikoissa. Muiden noidanlukkolajien tapaan se on harvinaistunut Suomessa kasvupaikkojen vähentyessä niiden umpeenkasvun takia.

Lähteet 
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
 Uusitalo, Anna: Kylien kaunokit, soiden sarat. Keski-Suomen uhanalaiset kasvit. Keski-Suomen ympäristökeskus, Jyväskylä 2007.
 Ålands flora. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Toinen laajennettu painos. Hæggström, Carl-Adam, Esbo 2010.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Pohjolan kasvien pauloissa: Sceptridium multifidum - ahonoidanlukko
 Kasviatlas 2010: Ahonoidanlukon levinneisyys Suomessa
 Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Ahonoidanlukko (Botrychium multifidum)
 ITIS: Botrychium multifidum 
 United States Department of Agriculture (USDA): Botrychium multifidum 

58.4 Putkilokasvit
Käärmeenkielikasvit
Pate Kivinen

Petteri Pate Kivinen  (myös Iso-Pate Kivinen, IP, s. 23. elokuuta 1965) on suomalainen muusikko. Hän on työskennellyt sessiomuusikkona ja soittanut useiden artistien ja yhtyeiden albumeilla ja ollut mukana Hanoi Rocksin kiertuekokoonpanossa ja soittanut yhtyeessä Five Fifteen. Vuodesta 2008 lähtien Kivinen on toiminut Popedan kosketinsoittajana. Pate on myös soittanut Mannerheim, Conquest, Metal Gods, Salmon Red ja Monster Boressa.

Suomalaiset sessiomuusikot
Suomalaiset kosketinsoittajat
Suomalaiset rockmuusikot
Popedan jäsenet
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Inga-Britt Söderberg

Inga-Britt Söderberg (2. helmikuuta 1935 Helsinki – 15. helmikuuta 2019 Fredericton, Kanada) oli vuoden 1955 Miss Suomi ja Miss Eurooppa. Valintansa aikaan hän oli 20-vuotias postivirkailija. Kyseiset Miss Eurooppa -kilpailut pidettiin Suomessa ja ehdokkaat kiertelivät näyttäytymässä eri kaupungeissa useiden päivien ajan. Kilpailujen yhteydessä kuvattiin elokuva Miss Eurooppaa metsästämässä. Tämän elokuvan lisäksi Söderberg oli mukana vuonna 1967 elokuvassa Pähkähullu Suomi.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 YLE — Elävä arkisto: Miss Suomi -kilpailut 1933–1956 

Miss Suomi -kilpailun voittajat
Vuonna 1935 syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet
Kanadansuomalaiset henkilöt
Ružomberok

Ružomberok (, , ) on kaupunki Žilinan alueella (Žilinský kraj), Slovakiassa. Sen pinta-ala on 126,7 km² ja väkiluku vuoden 2006 lopussa 29 906. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan asukkaista oli slovakkeja 96,6 %, romaneja 0,9 % ja tšekkejä 0,9 %. Uskonnoltaan 75,5 % asukkaista ilmoitti olevansa roomalaiskatolisia ja 5,5 % luterilaisia; 14,7 % ei ilmoittanut mitään uskontoa.

Ružomberokissa sijaitsee UNESCOn maailmanperintöluetteloon kuuluva Vlkolínecin kylä.

Ystävyyskaupungit 
  Děčín, Tšekki
  Hlučín, Tšekki 
  Báčsky Petrovec, Serbia
  Gospić, Kroatia

Lähteet

Aiheesta muualla
http://www.ruzomberok.eu

Ruzomberok
Žilinan alue
Jack Burke

John Joseph "Jack" Burke (s. 29. tammikuuta 1923 Fort Worth, Teksas) on yhdysvaltalainen golfaaja. Hän voitti uransa aikana kuusitoista turnausta PGA Tourilla, niiden joukossa Masters Tournamentin ja PGA Championshipin vuonna 1956.

Burke pelasi Ryder Cupissa vuosina 1951, 1953, 1955, 1957 ja 1959. Kapteenina hän oli vuosina 1957 ja 1973. Hänelle myönnettiin vuonna 1952 Vardon Trophy ja vuonna 1956 PGA Tourin "vuoden pelaajan" arvonimi. 

Burke pääsi World Golf Hall of Fameen vuonna 2000 ja sai PGA Tourin elämäntyönpalkinnon vuonna 2003.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset golfaajat
Vuonna 1923 syntyneet
Elävät henkilöt
Veli Lehto

Veli Lehto, oik. Viljo Leopold Lehtinen (1. joulukuuta 1904 Turku – 19. heinäkuuta 1965 Turku) oli suomalainen laulaja. Hän on tunnettu Dallapé-yhtyeestä, jonka laulajana hän oli vuosina 1930–1937.

Lehtinen ryhtyi opiskelemaan laulunopettajaksi Helsingin konservatoriossa 1924. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1927. Lehtinen kirjoittautui Helsingin yliopiston humanistiseen tiedekuntaan 1930. Opiskeluja rahoittaakseen hän ryhtyi 1930-luvun alussa Dallapé-orkesterin levylaulajaksi tehden vuosina 1930–1937 orkesterin kanssa ainakin 126 levytystä sekä Seminola-orkesterin solistina 18 levytystä. Näissä hän lauloi salanimellä Veli Lehto. Omalla nimellään hän esiintyi Ylioppilaskunnan Laulajat -kuorossa. Kuoro teki Amerikan matkan vuodenvaihteessa 1937–1938, jolloin Viljo Lehtinen oli mukana yhtenä sen kolmesta pääsolistista. Paluumatkallaan Lontoossa YL teki levytyksiä His Master’s Voice -merkille. Yhdellä levypuolella on Lehtisen laulama soolo (Ol' kaunis kesäilta). Laulajanuransa jälkeen hän ryhtyi papiksi ja työskenteli muun muassa Turun tuomiokirkkoseurakunnassa.

Turun Tähtituotanto Oy on julkaissut Veli Lehdon koko äänilevytuotannon.

Valikoitu diskografia
Petsamo (1930)
Kivikauden mies (1931)
Keltaiset banaanit (1931)
Pikku paratiisi (1937)
Sulle anteeks' annan (1937)

Lähteet

Aiheesta muualla
Lehdon kaikki levytykset www.fiftyrecords.com 

Suomalaiset iskelmälaulajat
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet
Honda Civic Type R

Honda Civic Type R on Civic-mallin tunnettu tehoversio. Ensimmäisen sukupolven Type R -mallin valmistus alkoi 1997 EK9-alustan kohdalla. Autoa ei koskaan markkinoitu Japanin ulkopuolella. Toisen sukupolven Type R -malli (EP3) julkaistiin 2001. Tuoreimmat versiot rakennetaan FD2- ja FN2-alustalle, joista ensimmäinen on vain Japanin ja jälkimmäinen Euroopan markkinoille. Japanin markkinoille suunnattu on tehokkaammalla moottorilla ja sedan-mallia, kun taas Euroopan markkinoille suunnattu kolmiovinen hatchback.

Civic Type R:n kilpailijoita Euroopassa ovat Volkswagenin Golf GTI, Fordin Focus ST sekä Toyotan Corolla VVTL-i T Sport.

Galleria 
Civic Type R:ä on valmistettu viidelle eri mallille vuodesta 1997 alkaen.

Aiheesta muualla 

The Honda Civic Type-R 
EK9 Honda Civic Type R

Civic Type R
C-segmentin autot
1990-luvun autot
2000-vuosikymmenen autot
2010-luvun autot
2020-luvun autot
Deus Ex: Invisible War

Deus Ex: Invisible War on Ion Stormin kehittämä ja Eidos Interactiven julkaisema toimintaroolipeli. Peli on julkaistu vuonna  Microsoft Windowsille ja Xboxille.

Peli on jatko-osa Deus Ex -pelille.

Pelaaminen 
Deus Exissä pelihahmo oli JC Denton, mutta Invisible Warissa seikkailee Alex Denton, joka on pelaajan valinnan mukaan nainen tai mies.

Vastaanotto 
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Deus Ex
2070-luvulle sijoittuvat videopelit
Eidos Interactiven videopelit
Toimintaroolipelit
Dystopiavideopelit
Vuoden 2003 videopelit
Windows-pelit
Xbox-pelit
Scifipelit
RoHS-direktiivi

RoHS-direktiivi (The Restriction of the use of certain Hazardous Substances in Electrical and Electronic Equipment) on Euroopan unionin säädös, jolla rajoitetaan tiettyjen haitallisten aineiden käyttöä sähkö- ja elektroniikkalaitteissa. Näitä aineita ovat elohopea, kadmium, lyijy, kuusiarvoinen kromi sekä palonsuoja-aineet PBB (polybromattu bifenyylieetteri) ja PBDE (polybromattu difenyylieetteri). Direktiivi on voimassa 1. heinäkuuta 2006 alkaen..

RoHS-direktiivin soveltamisalaan kuuluvat seuraavat laiteluokat: 
 Suuret ja pienet kodinkoneet
 Tieto- ja teletekniset laitteet
 Kuluttajaelektroniikka
 Valaistuslaitteet
 Sähkö- ja elektroniikkatyökalut
 Lelut
 Vapaa-ajan- ja urheiluvälineet
 Automaatit
 Hehkulamput

RoHS-direktiivin valvontaviranomaisena Suomessa toimii Turvallisuus- ja kemikaalivirasto eli Tukes.

Direktiivillä pyritään suojelemaan ihmisten terveyttä, vähentämään haitallisia jätteitä ja edistämään jätteiden hyödyntämistä ympäristöä säästäen.

RoHS-direktiiviin liittyy läheisesti Euroopan unionissa säädetty sähkö- ja elektroniikkalaiteromun tuottajavastuuseen liittyvä WEEE-direktiiviin (Waste Electrical and Electronic Equipment).

Juottaminen 
RoHS-direktiivin vaikutuksesta kulutuselektroniikan juotemateriaaleista on poistunut lyijy. Aiemmin lyijyä käytettiin tina-lyijyseoksessa (60 % tinaa, 40 % lyijyä, jotta se saatiin sulamaan alhaisemmassa lämpötilassa. Tina-lyijyn korvaajaksi on tullut useita eri vaihtoehtoja, joista tina 96,5 %-hopea 3 %-kupari 0,5 % on yleisin ns. SAC-juote. Myös juotteet ilman hopeaa ovat osoittautuneet toimiviksi, esimerkiksi aaltojuotosprosessiin soveltuva juoteseos tina 99,3 %-kupari 0,7 %.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Asetus
 Teknologiateollisuus: RoHS-direktiivi

Euroopan unionin direktiivit
Jätehuolto
RoboCop: Alpha Commando

RoboCop: Alpha Commando on Daytime Emmy -ehdokkuudella huomioitu yhdysvaltalainen piirrossarja, joka perustuu Ed Neumeierin ja Mike Minerin luomaan samannimiseen hahmoon RoboCopiin. Sarjan tuotti Metro-Goldwyn-Mayer, joka jäi myös yhtiön viimeiseksi tuottamaksi sarjaksi. RoboCop: Alpha Commandosta tehtiin yhteensä 40 jaksoa, jotka esitettiin Yhdysvalloissa vuosien 1998–1999 välisenä aikana.

Sarjaa oli tekemässä muutamia samoja käsikirjoittajia, jotka olivat 1980-luvun RoboCop: The Animated Seriesin kanssa tekemisissä. Huolimatta siitä RoboCop: Alpha Commando oli omanlaisensa versio RoboCopista verrattuna edellisiin elokuviin ja televisiosarjoihin. Hahmojen suunnittelusta vastasivat Frank Brunner, Carlos Huante, Keith Matz ja David Williams.

Vuonna 2007 sarjan kaikki 40 jaksoa julkaistiin DVD:lle Yhdysvalloissa.

Juoni 
Sarja aloittaa tarinansa vuonna 2020, jolloin RoboCop aktivoidaan oltuaan viisi vuotta kylmiössä poissakytkettynä. Myöhemmin se sijoittuu vuoteen 2030, kun liiton huipputekninen ryhmä nimeltä Division Alpha tarvitsee RoboCopin apua yrittäessään kukistaa maailmaa vellovan rikollisjärjestön. Agentti Nancy Miner lähetetään RoboCopin luojan tohtori Neumeierin luokse aktivoimaan uutta työpariaan kylmiöstä. Viiden vuoden poissaolon jälkeen se ei aivan heti toimi, kuten pitäisi. Sarjan edetessä RoboCop saa uusia ja parennettuja lisäyksiä kehoonsa taistellessaan uudessa Detroitissa rikollisia vastaan yhdessä agentti Minerin kanssa.

Päähahmot 
RoboCop on tohtori Neumeierin luoma kansainvälinen kyborgipoliisi, jonka tehtävänä on taistella maailman rikollisia vastaan. Organisaatio nimeltä Division Alpha päätti aktivoida kyborgipoliisin takaisin töihin viiden vuoden tauon jälkeen.

Nancy Miner on Division Alphan agentti, joka sai RoboCopin uudeksi parikseen. Aluksi hän ei ollut mielissään valinnasta, sillä Minerin edellisen työparin tappoi robotti. Kaksikosta kuitenkin tuli luottava pari ja he ovat myös hyviä ystäviä keskenään. Miner pian oppi, että RoboCop on huomattavasti enemmän kuin pelkkä robotti. Yhdessä kaksikon tehtävänä on pysäyttää maailman vaarallisimmat, kovimmat, älykkäimmät ja väkivaltaisimmat rikolliset Division Alphan käskystä. Minerilla on myös poika Matt.

Cornelius Neumeier on RoboCopin luonut huolimaton tiedemies, joka sai luomuksensa valmiiksi ollessaan vielä high schoolissa. Nykyisin hän työskentelee Division Alphalle pitääkseen luomuksensa ajan tasalla maailman vaarallisimpien rikollisten kanssa. Neumeier viettää myös usein aikaansa RoboCopin ja Minerin kanssa joutuen välillä heidän kanssaan mukaan tehtäviin, josta hän ei pidä lainkaan liiallisen vaaran vuoksi.

Äänirooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 TV.com
 The Big Cartoon Database
 Voice Chasers
 Toonarific

RoboCop
Yhdysvaltalaiset animaatiosarjat
1990-luvun piirrossarjat
Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Kanadalaiset televisiosarjat
Elokuviin perustuvat televisiosarjat
Jokioisten rautatiesilta

Jokioisten rautatiesilta eli Loimijoen rautatiesilta oli Jokioisten kunnan keskustaajamassa sijainnut Loimijoen ylittänyt rautatiesilta. Teräsrakenteinen rakennettiin yhtä aikaa Forssan ja Humppilan välille rakennetun kapearaiteisen Jokioisten rautatien kanssa.

Rakenteeltaan silta oli teräsrakenteinen pendelisilta. Silta muodostui kahdesta 10,8 metrin pituisesta kiviholvisillasta joen molemmin puolin, sekä neljästä 13,0 metrin pituisesta teräspalkkijänteestä joita kannattelivat kolme ylä- ja alapäistään nivelöityä pendelipylvästä. Pendelipylväät oli alapäästään nivelöity jokeen sijoitettuihin kivisiin silta-arkkuihin. Teräksiset jänteet ja pendelipylväät koottiin paikalleen niittaamalla. Sillan Humppilan puoleisen kiviholvin silta-aukosta johti sivuraide naulatehtaalle. Tämän kiviholvin ja terässillan välinen yhdyskohta oli kiinteä. Terässillan liukulaakerointi oli sillan eteläpäässä olevassa kiviholvissa.

Silta yritettiin räjäyttää 24. huhtikuuta 1918 Suomen sisällissodassa, mutta vauriot jäivät vähäisiksi.

Käyttöhistoriansa aikana sillan suurimmaksi ongelmaksi osoittautui sillan päissä olevien kiviholvien eli sillan maatukien kallistuminen jokeen päin. Vuonna 1934 tehtyjen tarkistusmittausten perusteella sillan maatukien välinen etäisyys oli lyhentynyt alkuperäisestä 21 senttimetriä. Pahiten oli siirtynyt Humppilan puoleinen maatuki, josta johtuen sillan pendelipylväät olivat kalleellaan Forssaan päin. Sillan lyhentymisen vuoksi oli maatuista jouduttu poistamaan kiveä, jotta lämpölaajeneminen mahdollistuisi. Maatukien liikkeestä johtuva pylväiden asentovirhe korjattiin vasta vuonna 1940. Samalla kiviholveja vahvistettiin betonilla ja Humppilan puoleisen kiviholvin yläosa purettiin ja korvattiin levysillalla, joka oli saatu käytettynä entiseltä Järvensivun rautatiesillalta Tampereen–Haapamäen radalta. Samassa yhdeydessä myös vasinaisen sillan kiinteä laakeri siirrettiin sillan Forssan puoleiseen päähän. Humppilan puoleista kiviholvia jouduttiin vahvistamaan vielä vuonna 1955.

Sillan viimeisessä tarkastuksessa keväällä 1972 itse silta todettiin hyväkuntoiseksi lukuun ottamatta sitä, että sillan tuet olivat painuneet neljästä viiteen senttiä vuoden 1954 tarkastuksen ja vaaituksen jälkeen. Sillan Forssan puoleisessa kiviholvissa todettiin kuitenkin vaarallisia halkeamia. Tilanteen vuoksi jarruttaminen  ja kiihdyttäminen sillalla kiellettiin, ja samalla kiellettiin junien hyötykuorman kasvattaminen. Tarkastusraportissaan rautatiehallituksen diplomi-insinööri Heino Ollila kirjoitti seuraavaa:

Jokioisten rautatie lakkautettiin vuonna 1974. Vuonna 1978 silta siirtyi Jokioisten Museorautatie Oy:n omistukseen osana Jokioisten ja Minkiön välistä rataa. Silta kuitenkin purettiin syksyllä 1981 osakeyhtiön toimeksiannosta. Purkutyön suoritti Kuusakoski.

Nykyisin sillasta on jäljellä enää sillan kiviset maatuet.

Lähteet
 

Suomen rautatiesillat
Jokioisten liikenne
Jokioisten rakennukset ja rakennelmat
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Gaylord Perry

Gaylord Jackson Perry (s. 15. syyskuuta 1938) on yhdysvaltalainen baseballsyöttäjä, joka loi pitkän Major League -uran vuosina 1962–1983. Viisinkertainen All-Star-pelaaja voitti Cy Young Awardin vuosina 1972 ja 1978.

Perry kelpuutettiin Baseball Hall of Fameen vuonna 1991.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Saksan turkkilaiset

Saksan turkkilaiset ovat Saksassa asuvia turkkilaisia. Suurin osa heistä tuli 50 vuotta sitten Saksan talousnousun aikana työntekijöiksi paikallisiin tehtaisiin. Termiä käytetään usein koskemaan kaikkia Turkista tulleita ihmisiä. Turkkilaisia asuu Saksassa 2,7 miljoonaa ja kurdeja 800 000.

Historia
Turkkilaisten laaja maahanmuutto Saksaan alkoi 1960-luvulla, kun Saksan ja Turkin välillä allekirjoitettiin vuonna 1961 työvoimasopimukset vierastyöläisten, niin sanottujen gastarbeitereiden vastaanottamisesta. Vuonna 1961 Saksaan muutti 7 116 turkkilaista. Vuoden 1973 öljykriisiin mennessä Saksaan oli muuttanut yli 900 000 turkkilaista. Tämän jälkeen Saksan talous lähti alamäkeen ja turkkilaisia muutti maahan parin seuraavan vuosikymmenen ajan lähinnä perheiden yhdistämisen kautta. Perheiden yhdistäminen loppui 1980-luvulla, mutta monet Saksan turkkilaiset hakevat edelleen puolisonsa Turkista. 

Suuri osa ensimmäisen polven Saksan turkkilaisista ei edelleenkään ole Saksan kansalaisia. Tämä johtuu siitä että Saksan kansalaisuuden saamiseksi pitää Turkin kansalaisuus mitätöidä, mitä monet turkkilaiset eivät halua tehdä. Saksassa ei ole kaksoiskansalaisuusjärjestelmää Turkin kanssa

Turkkilaisten muutto Saksaan on 2000-luvulla vähentynyt, ja muuttovirta Turkkiin päin on Saksan tilastokeskuksen tietojen mukaan vuodesta 2006 alkaen ollut suurempi kuin Saksaan ja kasvanut vähitellen. Syynä pidetään Turkin talouden nopeaa kasvua. Muuttajat ovat usein nuoria,  jotka pitävät myös turkkilaisten imagoa Saksassa huonona, sen sijaan saksan kielen taito ja saksalainen koulutus ovat Turkissa etu, tosin monilla paluumuuttajilla turkin kielen taito on heikko ja sopeutuminen kulttuuriin vaikeaa.

Kulttuuri

Uskonto
Valtaosa Saksan turkkilaisista on muslimeja. Koko Saksan muslimiväestöstä he muodostivat vuonna 2009 noin 63%. Islamin on katsottu olevan Saksan turkkilaiset kaikkein selvimmin kantaväestöstä erottava kulttuurillinen piirre.

Kieli
Turkin kieli on puhutuin vieras kieli Saksassa. Toisen ja kolmannen polven turkkilaiset puhuvat sitä usein saksalaisella korostuksella ja jopa paikallismurteen mukaisella korostuksella. Suurin osa turkkia puhuvista oppii sen kotonaan tai muiden turkkilaisten kautta. Monessa saksalaisessa koulussa on myös mahdollista opiskella turkkia vieraana kielenä.

Sopeutuminen
Saksan turkkilaisia on pidetty tutkimuksissa maan huonoiten kotoutuneena maahanmuuttajaryhmänä. 30 % turkkilaisista ei valmistu peruskoulusta ja vain 14 % suorittaa ylioppilastutkinnon. Turkkilaiset menestyvät suurista siirtolaisryhmistä huonoiten myös työmarkkinoilla. Myös pelkästään sosiaalituella elävien perheiden osuus turkkilaisten keskuudessa on suurempi kuin muilla siirtolaisilla.  Vuonna 2010 tehdyssä tutkimuksessa turkkilaiset muodostivat 3% Saksan väestöstä, mutta käyttivät 6% Saksan sosiaaliavustuksista.

Katso myös
Islam Saksassa

Lähteet

Aiheesta muualla

 German Turks 
 German citizenship for Muslim German Turks
 Integration of Turkish-Germans