joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Mixmaster

Mixmaster on Transformers-universumissa esiintyvä Decepticon. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1984 The Transformers -animaatiosarjassa.

The Transformers
Mixmaster kuului ensimmäisessä Transformers-sarjassa Constructiconien ryhmään, jotka loivat Cybertronissa Crystal Cityn, mutta nykyään ovat osa Megatronin joukkoja. Hän on ryhmänsä kemisti ja sementinsekoittaja.

Transformers: Animated
Transformers: Animatedissa Mixmaster oli alun perin tavallinen sementtiauto kun jaksossa "Uusaia ystäviä" hän ja Scrapper heräsivät henkiin Ikikipinän sirujen vaikutuksesta.

Elokuvasarja

Transformers: Kaatuneiden kosto
Transformers: Kaatuneiden kostossa Mixmaster esiintyy vain parissa kohtauksessa. Ensin hän auttaa muita Constructiconeja Megatronin elvytyksessä. Sitten hänet nähdään myös Egyptissä taistelemassa Autobotteja ja NESTin sotilaita vastaan. Mixmaster kuoli, kun Jetfire iski häneltä kirveellään pään irti.

Mixmaster muuntautuu Mackin valmistamaksi sementtimyllyrekaksi. Samanlainen ajoneuvo muuntautuu myös Devastatorin pääksi.

Transformers: Dark of the Moon -videopeli
Transformers: Dark of the Moon -pelissä Mixmaster esiintyy pomovastuksena kampanjan toisessa tasossa.

Hahmoa näytelleet

Aiheesta muualla 
Lisätietoa Mixmasterista TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa

Decepticonit
Pohjoismaiden Suomen instituutti

Pohjoismaiden Suomen instituutti (Nifin) oli Pohjoismaiden ministerineuvoston alaisuuteen kuuluva pohjoismainen kulttuuri-instituutti. Instituutin tehtävänä oli levittää tietoa ja herättää kiinnostusta Pohjoismaita ja pohjoismaista kulttuuria kohtaan Suomessa sekä välittää tietoa Suomesta ja suomalaisesta kulttuurista muualle Pohjolaan. Lisäksi Nifin toimi yhteistyössä muiden pohjoismaisten instituuttien kanssa ja loi monikulttuurista yhteistyötä Pohjoismaiden sekä Pohjolan naapurimaiden välille. 

Nifin ylläpiti pohjoismaista erikoiskirjastoa. Kirjaston kokoelmista löytyi noin 
16 000 nimikettä kauno- ja tietokirjallisuutta sekä av-materiaalia.  

Nifinin keskeisiä toimintamuotoja olivat mm. kirjallisuuteen, elokuviin, ajankohtaisiin yhteiskuntakysymyksiin, musiikkiin tai johonkin muuhun erityiseen teemaan liittyvät ohjelmaillat. Nifin järjesti myös seminaareja ja luentoiltoja sekä julkaisee materiaalia Pohjoismaista ja pohjoismaisista kielistä niin verkossa kuin painetussakin muodossa. 

Nifin järjesti paljon ohjelmaa lapsille ja nuorille, ja yhteistyötä tehtiin myös monien eri organisaatioiden kanssa.

Vuonna 1997 perustettu Nifin sijaitsi Helsingin keskustassa, Kaisaniemenkatu 9:ssä, Pohjoismaiden Investointipankin talossa. Vuonna 2012:n lähtien instituutti toimii uudella nimella: Pohjoismainen kulttuuripiste

Katso myös

 Ahvenanmaan Pohjola-instituutti

 Grönlannin Pohjola-instituutti

 Reykjavikin Pohjolan-talo

Aiheesta muualla

- Pohjoismainen kulttuuripiste

 Pohjoismaiden ministerineuvosto

Kansainväliset järjestöt
Pohjoismaiset järjestöt
Diplomatia
Tuomitun kosto

Tuomitun kosto (Cape Fear) on J. Lee Thompsonin ohjaama yhdysvaltalainen psykologinen  trilleri vuodelta 1962. Martin Scorsese teki siitä uudelleenfilmatisoinnin Cape Fear, joka julkaistiin vuonna 1991.

Rooleissa

Kohtelu Suomessa 
Valtion elokuvatarkastamo kielsi elokuvan (ikärajamääritys KK - Kokonaan kielletty) vuonna 1961. Täyskielto jatkui uusintatarkastuksessa 1967, kun suurta määrää elokuvia arvioitiin uudelleen tarkastamon johdon vaihduttua huhtikuussa 1966 ja levittäjien ajatuksissa oli mahdollisuus sensuurin lieventymisestä. Tarkastamo heltyi vasta uusintarkastuksessa 1969 jolloin elokuva myös sai virallisen ensi-iltansa Suomessa.

Lähteet 

Vuoden 1962 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Yhdysvaltalaiset psykologiset jännityselokuvat
Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
J. Lee Thompsonin ohjaamat elokuvat
Kokonaan kielletyt elokuvat Suomessa
Jalkapallovalmentajakoulu

Jalkapallovalmentajakoulu (JVK) on Suomen Palloliiton valiotason jalkapallovalmentajakurssi. Kurssin suorittaminen johtaa jalkapallovalmentajatutkintoon (JVT), joka on vaatimuksena Suomen miesten korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa valmentamiseen oikeuttavan valiolisenssin saamiseen.

JVK järjestettiin ensimmäisen kerran 1980-luvun alussa. Ensimmäisen kurssin rehtorina toimi Jukka Vakkila ja kouluttajana Pekka Luhtanen.

Kurssilla syvennytään muun muassa ”huippupelaajien ja -joukkueen kehittämiseen, kansainväliseen jalkapalloiluun, joukkuepelin kehittämiseen sekä huippujalkapalloilun ja -valmennuksen erityisosa-alueisiin”. Kurssi jakautuu useaan jaksoon, joista useimmat järjestetään Eerikkilän urheiluopistossa Tammelassa. Yksi jaksoista suoritetaan ulkomailla. Kurssin laajuus on 250 tuntia, minkä lisäksi siihen sisältyy etätehtäviä ja erikoistyön tekeminen, ja se kestää kokonaisuudessaan noin vuoden.

JVK:ta edeltävät D-, C-, B- ja A-tason valmentajakurssit. Kurssin osallistumisedellytyksenä on A-valmentajakurssin suorittaminen. Valmentajaksi aikovan ”huippupelaajan” (Veikkausliigassa, Ykkösessä tai Naisten Liigassa pelannut pelaaja) on mahdollista aloittaa kouluttautuminen suoraan B-tasolle kuuluvasta Huippupelaajan valmentajakurssista.

JVK sai vuonna 2002 Euroopan jalkapalloliiton (UEFA) hyväksynnän, minkä myötä Palloliitto voi myöntää JVK:n suorittaneille valmentajille UEFAn pro-lisenssin. Pro-lisenssin saaminen edellyttää myös kansainvälistä kokemusta ja päätoimista valmentamista. Pro-lisenssin haltijat voivat valmentaa korkeimmalla tasolla missä tahansa UEFAn runsaasta 50 jäsenmaasta. Ennen vuotta 2002 JVK:n suorittaneilta vaaditaan 150 tunnin pro-JVK-täydennyskoulutuksen suorittamista pro-lisenssin saamiseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Valmentaja- ja ohjaajakoulutus Suomen Palloliiton sivustolla

Suomen Palloliitto
Tutkinnot
Harvey Stephens

Harvey Stephens (s.  12. marraskuuta 1970) on brittiläinen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvassa Ennustus Damien Thornin roolissa.

Aiheesta muualla
 

Brittiläiset näyttelijät
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
WWF Over the Edge

Over the Edge oli showpaini pay-per-view (PPV) tapahtuma, minkä kustansi World Wrestling Federation toukokuussa. Tapahtuma kehitettiin vuonna 1998 In Your House -tapahtumana. Tapahtuma lopetettiin toisen Over the Edgen (1999) jälkeen, koska Owen Hart kuoli sisääntuloa tehdessä.

Over the Edge tapahtumat

Katso myös 
 Owen Hart
 Luettelo WWE pay-per-view tapahtumista

Lähteet 
 Over the Edge (1999) tulokset

Showpaini
Tiede, taide ja köyhä kansa

Tiede, taide ja köyhä kansa ry on suomalainen yhdistys, jonka tavoitteena on edistää tieteen ja taiteen asemaa yhteiskunnassa. Yhdistyksen säännöt määrittelevän toiminnan päämääräksi "saattaa tiede ja taide myös köyhän kansan saataville sekä edistää sosiaalisen tasavertaisuuden toteutumista Suomessa ja maailmalla".

Yhdistys on järjestänyt muun muassa köyhyyttä käsitelleen Arkipäivän kokemuksia köyhyydestä -kirjoituskilpailun, toimittanut ja kustantanut kirjoja, järjestänyt seminaareja sekä matkoja Suomen lähialueille (Arkangel, Pietari ja Tukholma). Yhdistyksen puheenjohtajana vuonna 2010 toimii Lauri Vuorenkoski ja varapuheenjohtajana Juha Mikkonen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Arkipäivän kokemuksia köyhyydestä -kirjoituskilpailun verkkosivut

Suomalaiset järjestöt
Vianden linna

Viandenin linna on Saksan ja Luxemburgin rajalla sijaitseva varhaisella keskiajalla rakennettu linnoitus. Se sijaitsee Viandenin kantonissa Luxemburgissa. 

Linnan ensimmäiset ja vanhimmat osat on rakennettu jo 400-luvulla. Sen rakentaminen on ollut yhtenä alkusysäyksenä romaaniselle rakennustyylille, jota seurasi karolingien aikakausi ja josta tämä kausi otti ihanteita.

Linna oli Viandenin kreivikunnan keskus, ja se oli myös luxemburgilaisen abbedissa Yolanda Viandenilaisen (luksemb. Yolanda vu Veianen) syntymälinna. Suurin osa linnan rakennuksista on rakennettu vuosien 1000 ja 1300 välisenä aikana. Linna on historiansa aikana kokenut useita muodonmuutoksia. Siinä voidaan yleisesti havaita kaikkiaan yhdeksän eri rakennustyylin vaikutuksia aina 400-luvulta lähtien meidän päiviimme saakka.

Nykyaika
Linnan on vuodesta 1977 ollut Luxemburgin valtion omaisuutta ja sitä on restauroitu perinteitä kunnioittaen. Viandenin linnassa suoritetut arkeologiset kaivaukset ovat tuoneet esille linnan vanhimmat rakenteet ja ensimmäisen 800-luvulla rakennetun puolustusmuurin.

Luxemburgin linnat
Von der Goltz

Von der Goltz on aatelissuku, joka on asettunut Saksaan ja Alankomaihin. Osa suvusta on kreivillistä, loput vapaaherrallista. Suvun edustajia oli 1800-luvulla korkeissa asemissa Preussin kuningaskunnassa. Tunnettuja sukuun kuuluneita ovat olleet muun muassa sotamarsalkka Colmar von der Goltz ja kenraalimajuri Rüdiger von der Goltz.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Aateli
Saksalaiset suvut
Kecskeméti TE

Kecskeméti TE on vuonna 1911 perustettu unkarilainen jalkapalloseura Kecskemétistä. Se pelaa maan korkeimalla sarjatasolla OTP Bank Ligassa. Seura pelaa kotiottelunsa 6 300 katsojaa vetävällä Stadion Széktóiilla. 

Unkarilaiset jalkapalloseurat
Keijo Ketonen

Arvo Keijo Kalevi Ketonen (s. 1942) on turkulaisen TS-yhtymän entinen toimitusjohtaja. Hän tuli Turun Sanomien atk-päälliköksi 1963, suunnittelu- ja kehitystoimen johtajaksi 1970 ja varatoimitusjohtajaksi 1976. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2010, mutta jatkaa tytäryhtiöiden hallituksissa. Ketosen vanhemmat ovat johtaneet Turun Sanomia: isä on päätoimittaja ja toimitusjohtaja Arvo Ketonen ja äiti vuorineuvos, pääjohtaja Irja Ketonen. Ketosen nuorempi veli on yhtiön johdossa toimiva Mikko Ketonen.

Lähteet

Viitteet

Turun Sanomat
Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt
Asiakirjastandardi

Asiakirjastandardi on standardi, jonka mukaan viralliset asiakirjat tulisi kirjoittaa. Asiakirjan perusstandardi on SFS 2487, jossa asiakirjojen luettavuutta pyritään parantamaan asettelun avulla. Standardit voivat muuttua vuosittain, ja suomalaisia standardeja ylläpitää Suomen Standardisoimisliitto.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen standardisoimisliitto
 SFS:n oppilaitossivuston asiakirjaviestinnän osio
 Suomalainen asiakirjastandardiesimerkki
 Finnish SFS 2487 standard document template

Standardit
Stephens cur

Stephens cur eli Stephens' stock cur on amerikkalainen koirarotu, joka luokitellaan cur-tyyppisiin metsästyskoiriin. Sillä ei ole kansainvälistä tunnustusta, mutta se on Continental Kennel Club:n ja United Kennel Club:n rekisteröimä.

Ulkonäkö
Stephens cur muistuttaa sekä ulkonäöltään että käytökseltään enemmän ajokoiria kuin moni muu cur-rotu. Sen pää on litteä ja leveä ja korvat riippuvat. Toisin kuin monilla muilla amerikkalaisilla metsästysroduilla, häntää ei typistetä. Karvapeite on lyhyt ja sileä. Se on yleensä lähes kokomusta, eikä valkoisten merkkien osuus saa olla enempää kuin 1/3 koko värityksestä. Sallittu säkäkorkeus on 40–59 cm ja paino 16–25 kg. Molemmissa mitoissa maksimin ylittäminen on rangaistavampi virhe kuin minimin alittaminen.

Luonne ja käyttäytyminen 
Rotu on älykäs, kestävä, nopea ja lempeä. Se on helppo kouluttaa ja on perhettään kohtaan omistautunut, mutta käyttäytyy varautuneesti vieraita kohtaan.

Alkuperä
Kaakkoiskentuckyläinen Hugh Stephens perheineen jalosti rodun alun perin, mistä myös sen nimi johtuu. He kasvattivat yli sadan vuoden ajan koiria jotka tunnettiin nimellä little darkies tai little blacks eli "pikkutummat" tai "pikkumustat". Toisen maailmansodan jälkeen viisi eri cur-linjaa jaoteltiin omiksi roduikseen, joista yksi nimettiin mountain curiksi. Vuonna 1970 Hugh Stephens jätti Mountain Cur Club -järjestön varapuheenjohtajan paikan, koska stephens-linja oli eriytynyt riittävästi toisesta mountain cur -linjasta nimeltä mcconnell, jotta sen voisi rekisteröidä omaan erilliseen rekisteriin.

Rotu kuuluu amerikkalaisiin ns. "puuhun ajaviin koiriin" (treeing dogs). Kun riista on paennut puuhun, koira ilmoittaa sen sijainnin metsästäjälle haukkumalla puun juurella. Stephens cur on erityisen hyvä pesukarhun ja oravan metsästyksessä, mutta sitä voidaan käyttää myös villisikojen, karhun ja puuman ajuemetsästykseen. Ajokoiran tapaan se seuraa myös kylmää verijälkeä, toisin kuin moni muu cur.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
Stephens' Breeders Association

Cur-rodut
FCI:n ulkopuoliset rodut
Yhdysvaltalaiset koirarodut
Preussinsininen

Preussinsininen on epäorgaaninen kivennäisväri, joka keksittiin sattumalta Berliinissä 1704–1707. Värin syntetisoi kemisti Johann Jacob Diesbach. Preussinsininen on ensimmäisiä keinotekoisia väriaineita. Sen kemiallinen kaava on Fe4[Fe(CN)6]3

Väristä käytetään useita nimiä, suomeksikin muun muassa kiinansininen, englanninsininen ja Diesbachin sininen. Väri valmistettiin perinteisesti rautakloridista tai rauta-alunasta ja keltaisesta verilipeäsuolasta. Se on hyvin pysyvä.

Jo vuosisatojen ajan oli ollut puutetta sopivasta suhteellisen halvasta ja kestävästä sinisestä väripigmentistä, joten preussinsininen yleistyi nopeasti. Uutta väriä käytettiin suorastaan tuhlailevasti esineissä ja interiööreissä. Väri oli taiteilijoiden käytössä 1720-luvulla, ja kului vielä parikymmentä vuotta kunnes se oli käytössä kaikkialla Euroopassa.

Alkujaan 1700-luvulla teräväpartikkelinen väriaine oli täplikästä, mutta 1900-luvulla partikkelit olivat muuttuneet pyöreiksi ja väri tummemmaksi ja tasaisemmaksi. Preussinsininen on voimakas väriaine erityisesti öljyvärinä, ja sitä myydään lisäaineilla jatkettuna jo työskentelyn ja värien sekoittamisen helpottamiseksi.

Huolimatta siitä, että aineen molekyyli sisältää syanidi-ioneja, se on myrkytön, koska syanidi-ionit ovat sitoutuneet lujasti rautaioneihin. Aineesta tulee vaarallista, jos sitä käsitellään hapolla, koska silloin syanidi-ionit vapautuvat sidoksistaan.

Preussinsinistä käytetään talliumin ja radioaktiivisen cesiumin (enimmäkseen cesium-137) vastamyrkkynä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Centers for Disease Control and Prevention (CDC): Fact Sheet, Prussian blue  

Rautayhdisteet
Syanidikompleksit
Väriaineet
WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Umpisolmu

Umpisolmu eli päätesolmu on solmuista yksinkertaisin ja sitä on käytetty niin kauan kuin on ollut solmittavia materiaaleja.

Käyttötarkoitus 
Se on kätevä sekä kädensijana että pidäkesolmuna ja päätesolmuja tehdään säännöllisin välein pelastusköysiin estämään käsien liukumista. Se on perusta monille muille solmuille, erityisesti silmukoiden, kytkyjen ja sorkkien ryhmissä. Se on hyvin vaikea avattava kuormituksen jälkeen. Umpisolmulla on myös hyvä tutustua solmujen termeihin.

Solmiminen 
Tee polvi viemällä köyden irtopää kiintopään taakse. Tuo irtopää solmun eteen ja vie sitten polven läpi. Kiristä solmu vetämällä irtopäästä ja kiintopäästä.

Solmut
In Your House 15: A Cold Day in Hell

In Your House 15: A Cold Day in Hell oli showpaini pay-per-view (PPV) tapahtuma, minkä järjesti World Wrestling Federation (WWF). Se pidettiin 11. toukokuuta, 1997 Richmond Coliseum Richmondissa, Virginiassa. Se oli 15. In Your House tapahtuma.

Päätapahtuma matsina nähtiin The Undertakerin ja Steve Austinin välinen matsi WWF Mestaruudesta. Matsin aikana Austin iski 'Takerille Stunnerin ja yritti selättää häntä, mutta Brian Pillman juoksi selostus pöydille ja soitti kelloa tuomarin ollessa laskemassa Austinia voittoon. Tuomari Hebner pysäytti laskemisen ja alkoi huutaa Pillmanille. Tämän jälkeen 'Taker iski Austinille Tombstone Piledriverin ja selätti Stone Coldin. Matsin jälkeen katsomossa istuneet Hart Foundationin jäsenet hyökkäsivät 'Takerin kimppuun, mutta Austin ja 'Taker saivat karkoitettua heidät kehästä. Austin kuitenkin iski vielä Undertakerille Stunnerin. 

Selostamossa toimivat Jim Ross ja Jerry "The King" Lawler.

Matsit ja tulokset

In Your House kronologia 
 Edellinen: In Your House 14: Revenge of the 'Taker
 Seuraava: In Your House 16: Canadian Stampede

Lähteet 
 IYH: A Cold Day in Hellin tulokset 

Showpaini
OSTIV

Organisation Scientifique et Technique du Vol à Voile (OSTIV) on FAI:n purjelennon komissioon (IGC) liittyvä kansainvälinen organisaatio.  

Vuonna 1930 perustettiin ensimmäinen kansainvälinen purjelento-organisaatio ISTUS, (Internationale Studienkommission für den motorlosen Flug). Sen tarkoitus oli kehittää purjelennon tekniikaa. OSTIV jatkoi ISTUS:n työtä II maailmansodan jälkeen.

OSTIV perustettiin 27. heinäkuuta 1948 Samedanissa Sveitsissä. Järjestöön kuuluvat sääpaneeli, purjelentokonepaneli sekä koulutus- ja turvallisuuspaneli. OSTIV julkaisee Technical Soaring-lehteä.

OSTIVin kongressit pidetään yleensä purjelennon maailmanmestaruuskisojen yhteydessä.

Aiheesta muualla
Official OSTIV site
OSTIV Meteorological Panel
Technical Soaring

Ilmailujärjestöt
Kansainväliset järjestöt
Krisztián Vadócz

Krisztián Vadócz (s. 30. toukokuuta 1985 Budapest, Unkari) on unkarilainen jalkapalloilija. Hän edustaa alankomaalaista NEC Nijmegeniä ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura 
Vadócz teki ensiesiintymisensä ammattilaisurallaan 17-vuotiaana kotikaupunkinsa Budapest Honvédissa. Kesällä 2005 hän siirtyi ranskalaisseura Auxerren reservijoukkueeseen, mutta ei lopulta koskaan noussut seuran edustusjoukkueeseen. Vuonna 2007 hän pelasi puolikkaan kauden lainasopimuksella Motherwellissa.

Kesäkuussa 2007 Vadócz teki sopimuksen NEC Nijmegenin kanssa. Hän oli kuului yhden pelaamansa kauden aikana joukkueen luottopelaajiin, kun se sijoittui lopulta sarjassa sijalle kahdeksan. Seuraavana kesänä 2008 hän teki nelivuotisen sopimuksen espanjalaisseura Osasunan kanssa. Hän ei kuulunut ensimmäisellä kaudellaan joukkueen vakituiseen avauskokoonpanoon, vaan otteluita kertyi lähinnä hajanaisesti.

Kaudella 2009–2010 Vadócz pelasi täsmälleen saman määrän (20) otteluita, kuin edellisellä kaudella. Hän onnistui maalinteossa kuitenkin tuplaten (4) edelliskauteen verrattuna.

Maajoukkueura 
Vadócz teki ensiesiintymisensä Unkarin maajoukkueessa vuonna 2004. Ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa hän teki 18. joulukuuta 2005 ystävyysottelussa Antigua ja Barbudaa vastaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Esittely Osasunan virallisella kotisivustolla 
 Tilastot BDFutbol-sivustolla 

Unkarilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Escape the Fate (albumi)

Escape The Fate on Escape the Fate -yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin DGC/Interscopen kautta 2. marraskuuta 2010. Albumin on tuottanut Don Gilmore, joka on työskennellyt aikaisemmin muun muassa Bullet For My Valentinen ja Linkin Parkin kanssa. Albumin ensimmäinen single on ”Issues”. Yhtye julkaisi 29. elokuuta 2010 uuden kappaleen nimeltä ”Massacre”. 14. syyskuuta ”Issues” julkaistiin radioihin. Kappaleesta ilmestyi myös video 28. syyskuuta. Albumi on kerännyt hyvin paljon positiivista palautetta useilta kriitikoilta ja albumia pidetään post-hardcoren murtona. Albumi nousi Billboardin listalle sijalle 25 myyden 18 000 kappaletta ja on Escape The Faten parhaiten menestynyt albumi tähän mennessä. Tammikuun 15. vuonna 2011 mennessä albumi on myynyt jo yli 50 000 kopiota.

Kappaleet

Tuotanto

Kokoonpano 
Craig Mabbitt – laulu
Bryan Money – kitarat, kosketinsoitin, taustalaulu, tuottaminen
Max Green – basso, taustalaulu
Robert Ortiz – rummut

Muut 
Don Gilmore – tuottaminen
Michael Money – rytmikitara
Leila Rose Frosinos-Mabbitt – laulu
Jay Gordon – säveltäjä
John 5 – säveltäjä
Michael Money – säveltäjä

Bart Hendrickson – ohjelmointi
P.R. Brown – kansitaide, valokuvaus
Keith Armstrong – avustava ohjelmoija
Ted Jensen – masterointi
Nik Karpen – avustava
Mark Kiczula – teknikko
Chris Lord-Alge – miksaus
Jackie Petri – A&R
Andrew Schubert – miksaus
Les Scurry – tuottaminen
Jeff Sosnow – A&R
Brad Townsend – miksaus

Vastaanotto

Albumin arvosteluja 
 About.com ()
 Allmusic: ()
 Student Life ()
 The Marshalltown Chronicle ()

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Escape the Fate discogs.com -sivustolla

Escape the Faten albumit
Vuoden 2010 albumit
Julien Jousse

Julien Jousse (s. 21. tammikuuta 1986 Les Issambres) on ranskalainen moottoriurheilija. Hän on kilpaillut Formula Ford sarjassa vuosina 2002-2003, Ranskan Formula Renault luokassa vuosina 2004-06 ja Formula Renault 3.5 -luokassa vuosina 2007-08. Vuonna 2009 Jousse kilpaili F2-luokassa saavuttaen yhden voiton. Hän kilpaili myös Superleague Formula -sarjassa saavuttaen yhden palkintosijan. Jousse jatkaa sarjassa kaudella 2010. Hänen nuorempi veljensä Maxime Jousse on myös moottoriurheilija.

Ranskalaiset autourheilijat
Vuonna 1986 syntyneet
Formula Renault 3.5 -kuljettajat
Elävät henkilöt
Carl Schirren (historioitsija)

Carl Christian Gerhard Schirren (20. marraskuuta 1826 Riika – 11. joulukuuta 1910 Kiel), oli baltiansaksalainen historioitsija.

Vuonna 1858 hänestä tuli Tarton yliopiston maantieteen ja tilastotieteen  professori. Vuosina 1863–1869 hän opetti Venäjän historiaa. Hän joutui myöhemmin eroamaan virasta vastustettuaan Baltiassa tapahtuvaa venäläistämistä. Hän muutti Saksaan ja 1874–1907 oli professorina Kielin yliopistossa, jossa hän tutki varsinkin Liivinmaan historiaa.

Teoksia ja kirjallisuutta 
Zur Geschichte der schwedischen Universität in Livland, 1853
Der Verfasser der livländischen Reimchronik, 1855
Beitrag zum Verständniss des Liber Census Daniae: Analyse und Kritik der Schrift Georgs von Brevern: der Liber Census Daniae und die Anfänge der Geschichte Harriens und Wirlands (1219–1244), 1859 Andmed ESTERis  
Der Codex Zamoscianus enthaltend Capitel I–XXIII,8 der Origines Livoniae, 1865.
Die Capitulationen der livländischen Ritter- und Landschaft und der Stadt Riga vom 4. Juli 1710 nebst deren Confirmationen: nach den Originaldocumenten mit Vorausstellung des Privilegium Sigismundi Augusti und einigen Beilagen, 1865.
Die Recesse der livländischen Landtage aus den Jahren 1681 bis 1711, 1865   
Livländische Antwort an Herrn Juri Samarin, 1869. Digiversio EEVA ja
The Internet Archive: Livländische Antwort ...
Quellen zur Geschichte des Untergangs livländischer Selbständigkeit: Aus dem schwedischen Reichsarchive zu Stockholm, 1871–1885
Neue Quellen zur Geschichte des Untergangs livländischer Selbständigkeit: Aus dem dänischen Geheimen Archive zu Kopenhagen,  1888–1892
Schirren C, Rachfahl F. : Zur Geschichte des Nordischen Krieges. Kiel, 1913

 Aiheesta muualla 
 Album academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat, 1889
 BBL digital / Schirren, Carl Christian Gerhard
 Deutsche Biographie / Schirren, Carl Christian ..
 EEVA Eesti vanema kirjanduse digitaalne tekstikogu Carl Schirren (1826-1910)'', elämäkertatietoja [et, de, ru, en]
 Kulturportal West-Ost / Schirren, Carl Christian Gerhard
 Carl-Schirren-Gesellschaft / Wer war Carl Schirren?
 Carl-Schirren-Gesellschaft
 DNB, Deutsche Nationalbibliothek

Baltiansaksalaiset
Saksalaiset historioitsijat
Tarton yliopiston professorit
Saksalaiset professorit
Vuonna 1826 syntyneet
Vuonna 1910 kuolleet
Carl-Herman Tillhagen

Carl-Herman Tillhagen (17. joulukuuta 1906 Lidingö - 2002), oli ruotsalainen folkloristi ja etnologi. 

Hän oli Herman Anderssonin ja Anna Söderlindin poika. Vuonna 1937 hän meni naimisiin kauppias Emil Malmbergin ja Anna Nilssonin tytär Brita Malmbergin kanssa. 
Tillhagen tuli ylioppilaaksi vuonna 1925 ja kirjautui Uppsalan yliopistoon, jossa hän opiskeli vuosina 1932–1936. Opintojaan hän jatkoi Tukholman korkeakoulussa vuoteen 1943, ja Oslossa vuoteen 1960. Oslossa hänestä tuli tohtori. Vuonna 1939 hän aloitti uransa Nordiska museetissä.

Vuonna 1954 Tillhagen oli asiantuntijana mustalaisasioissa, vuodesta 1959 työmarkkinahallituksessa ja vuosina 1961–1966 sosiaalihallituksessa. Hän oli myös International Society for Folk Narrative Researchin johtokunnassa. Vuonna 1966 hän oli vierasprofessorina Indianan ja Kalifornian yliopistoissa.

Teokset 
 Taikon berättar (1946)
 Svenska folklekar och danser I-II (1949-50, med N. Denker)
 Folklig läkekonst (1958)
 Folklig spådomskonst (1961)
 Papers on Folk-Medicine (1964)
 Zigenarna i Sverige (1965)
 Glada juledagar (1965)
 Fåglarna i folktron (1978)
 Folklig ordakonst (1980)
 Järnet och människorna, verklighet och vidskepelse (1981)
 Vardagsskrock (1982)
 Barnet i folktron (1983)
 Jaktskrock (1985)
 Arbetsliv och julglädje (1985)
 Drömrosor och kärleksört (1985)
 Bellmanhistorier (1986)
 Vävskrock (1986)
 Allmogejakt i Sverige (1987)
 Malmsägner och gruvskrock (1988)
 Vår kropp i folktron (1989)
 Himlens stjärnor och vädrets makter (1991)
 Skogarna och träden (1995)
 Vattnens folklore (1997)
 Bergen de blå och stenarna där barn du lekte (1998)
 Våra folkminnen (1999)

Ruotsalaiset tieteilijät
Ruotsalaiset kansatieteilijät
Ruotsalaiset folkloristit
Vuonna 1906 syntyneet
Vuonna 2002 kuolleet
Gun (videopeli)

Gun on Neversoftin kehittämä Activisionin julkaisema villiin länteen sijoittuva avoimen pelimaailman toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin usealle alustalle vuonna 2005 ja vuonna 2006 PSP:lle nimellä Gun: Showdown.

Juoni 

Pelin päähenkilö Colton White ja hänen isänsä Ned ovat metsästämässä Missourijoen läheisissä metsissä. Kaksikko jatkaa matkaansa Morning Star -höyrylaivalle, jossa eräs nainen esittelee Nedille löytämäänsä salaista ristin palasta. Korruptoitunut saarnamies Reed tappaa naisen, ja kersantti Hollisterin joukot aiheuttavat laivalla kaaoksen. Colton ja Ned puolustavat toisiaan, ja Ned paljastaa Coltonille olevansa vain tämän adoptioisä. Ned tönäisee Coltonin jokeen pelastaakseen tämän höyrykattilan räjähdykseltä, johon hän itse menehtyy. Colton palaa tajuihinsa joen rannalla ja vannoo kostavansa hänen isänsä tappaneille henkilöille. 

Colton matkustaa läheiseen Dodge Cityn pikkukaupunkiin, jossa prostituoitu Jenny lupaa auttaa Coltonia löytämään Reedin. Colton ja Jenny matkustavat erämaan halki Empire Cityyn, jossa Reed tappaa Jennyn kylmäverisesti ja kaupunginjohtaja Hoodoo Brownin kanssa lukitsee Coltonin vankilaan. Jennyn murhaan lavastettu Colton saa tietää Reedin ja Hoodoon työskentelevän rautateitä rakennuttavalle Thomas Magruderille, ja murtoexpertti Soapy Jenningsin avulla Colton pakenee vankilasta. Colton tapaa Magruderin liiketoimia sabotoivan kapinallisjohtaja Clay Allisonin, joka myöhemmin joutuu kaapatuksi. Colton kapinallisjoukkoineen pelastaa Clayn ja tappaa Hoodoon. 

Hollister kaappaa Coltonin ja Soapyn linnakkeeseensa, josta Colton pakenee ja jonne hän hyökkää intiaaniheimon avustuksella. Tapettuaan Hollisterin Colton ja Soapy matkustavat Morning Starin hylylle etsimään Nedin kassakaappiin piilottamaa tavaraa. Hylyllä he tappavat Reedin ja paljastavat Nedin piilottelemaksi tavaraksi osan kultaisesta rististä, joka osoittaa tien mystiseen Quiviran kultaiseen kaupunkiin. Colton ja Soapy tapaavat intiaanipäällikön, joka antaa toisen osan rististä ja kertoo Coltonin biologisen isän olleen lääkäri ja äidin apassi, jotka joutuivat Magruderin tappamiksi. Intiaani auttaa Coltonia käyttämään ristiä karttana, minkä jälkeen Colton hyökkää intiaanien ja kapinallisten avustuksella Quiviraan ja tappaa Magruderin. Intiaanipäällikkö pelastaa Coltonin sortuvasta Quivirasta viime hetkellä.

Gun: Showdown 
Gun: Showdown on Rebellion Developmentsin kehittämä versio pelistä PlayStation Portablelle.

Aiheesta muualla 
 
 

Villiin länteen sijoittuvat videopelit
Toimintaseikkailupelit
Avoin pelimaailma -pelit
Vuoden 2005 videopelit
PlayStation 2 -pelit
PlayStation Portable -pelit
Nintendo GameCube -pelit
Xbox-pelit
Xbox 360 -pelit
Windows-pelit
Neversoftin videopelit
Morbid Reich

Morbid Reich on Vaderin kolmas demo, joka on julkaistu vuonna 1990. Demoa myytiin yli 10 000 kappaletta, mikä tekee siitä yhden menestyneimmistä demolevyistä.

Kappaleet

Kokoonpano
 Peter – laulu, kitara
 Jackie – bassokitara
 Docent – rummut

Aiheesta muualla
 

Vuoden 1990 albumit
Vaderin albumit
Teknikum

Teknikum-Yhtiöt Oy on polymeeriteknologia-alan konserni joka on perustettu vuonna 1989. Konserni työllistää n. 700 henkilöä ja sen liikevaihtotavoite vuodelle 2018 on 70 miljoonaa euroa.

Teknikum valmistaa letkuja, muottituotteita kumista ja muovista, kumipinnoitteita ja – päällysteitä. Tämän lisäksi yhtiön tuotevalikoimaan kuuluu polyuretaani- ja nestesilikonituotteet sekä kumisekoitukset, levyt ja matot. Yhtiöllä on oma tuote-ja menetelmäsuunnittelu, muottisuunnittelu ja sekoituskehitys.

Yhtiöt
Teknikumin Vammalan tehtaassa valmistetaan erilaisia teknisiä kumi- ja muovituotteita teollisuuden tarpeisiin. Tehtaan tuotteisto on vakiotuotteiden valikoima ja erilaiset asiakaskohtaiset työt. Tehtaan tuotannon peruslähtökohtana on kolme tuotanto-osastoa: muottituotteet, muovituotteet ja letkunvalmistus. Teknikum Oy:n pääasialliset markkina-alueet ovat Pohjoismaat, Keski-Eurooppa ja Venäjä. 

Kiikan tehtaan erikoisala on useiden eri elastomeerimateriaalien prosessointi. Muottituotteita valmistetaan perinteisistä kumilaaduista, kuten esim. EPDM, NBR, SBR, NR, CR ja FPM, nestesilikonista, Nyrim-muovista (nylonin ja elastomeerin sekoitus), D-RIM-materiaalista, joka on elektroniikkateollisuuteen kehitetty ESD-muovi sekä polyuretaaneista, tuotemerkillä Pucast ™ -tuotteet. Kiikan tehdas toimii pinnoitetoimittajana. Pinnoitustyötä tehdään sekä asiakkaan luona että tehtaalla. 

Teknikum Sekoitukset Oy tekee kumisekoituksia itse kehitettyjen tai ulkoisten asiakkaiden antamien reseptien pohjalta eri käyttökohteisiin. Erikoiskumilaatujen osuus sekoitusten valmistuksessa on korkea. Banbury/intermikseri- sisäsekoittajien ja valssien ohella tehtaassa valmistetaan strainattuja sekoituksia, jota voidaan kalanteroida asiakkaan haluamiin mittoihin.

Ulkomailla
Teknikum -konserniin kuuluvat tehtaat Kiinassa, Teknikum (Suzhou) Technology Co., Ltd (perustettu v. 2008) sekä Unkarissa, T-Plasztik Kft.,  jonka suurimmat asiakkaat ovat nopeasti kasvavat kodinkone- ja henkilösuojain- sekä autoteollisuus pääosin Unkarissa ja lähiympäristössä.   

Myyntiyhtiö Saksassa: T.OY-TEK Schlauchtechnologie GmbH toimii Keski-Euroopassa, Mülheimissa, lähellä Düsseldorfia. T.OY-TEK Schlauchtechnologie GmbH erikoisosaaminen on optimaalisten ratkaisujen tarjonta vaativiin sovelluksiin. Elintarvike- ja lääketeollisuuden, kosmetiikan, kemian ja biotekniikan sovellusten lisäksi yritys kehittää ja toimittaa monia muita erikoissovelluksia. 

Lisäksi myyntiedustus Venäjällä Pietarissa.

Aiheesta muualla
Teknikumin kotisivut

Katso myös 

 Suomen Gummitehdas

Suomalaiset yritykset
Uthman ibn Affan

Uthman ibn Affan (), myös Uthman tai Othman, oli islamilaisen tarinaperinteen mukaan muslimien kolmas ”oikeaan johdettu” kalifi ja hallitsi vuosina 644–656.

Islamilainen perimätieto 
Islamilaisen perimätiedon mukaan Uthman perusti komitean kokoamaan Koraania profeetta Muhammadin ilmestyksistä. Koraanin virallinen laitos valmistui Uthmanin ansiosta vuonna 652. Uthmanin aikana islam levisi muun muassa Kyprokselle ja Pohjois-Afrikkaan. Uhtmanin hallinto oli huonosti järjestäytynyt ja riitainen arabiarmeijan valloittamien maiden saaliista. Lopulta kapinan seurauksena Uhtman surmattiin vuonna 656. Uthmanin 12-vuotisen hallituskauden jälkeen kalifiksi nousi Ali ibn Abi Talib.

Kalifien historiallisuus 
Jotkut historioitsijat ovat alkaneet epäillä kaikkien oikeaan johdettujen neljän kalifin historiallisuutta, sillä heistä ole säilynyt tietoa sen enempää islamilaisissa kuin ei-islamilaisissa aikalaislähteissä. Islamilaisiin lähteisiin he ilmestyvät vasta 800-luvulla. Espanjassa tehty niin sanottu ”Vuoden 754 kronikka” on lähde, jossa neljä kalifia tosin mainitaan. Suurin osa käsikirjoituksesta on kuitenkin säilynyt kopiona vasta 1100-luvulta, joten ei ole varmaa miten alkuperäinen kuvaus on. Todennäköisesti kristillisen kirkonmiehen tekemässä Kronikassa kerrotaan, että Muhammedin oltua vallassa 10 vuotta häntä seurasi Abu Bakr, joka hallitsi kolme vuotta. Tätä seurasi Umar ja sitten Uthman vuonna 647. Kronikka ei tunne Alia, vaan ilmoittaa Uthmanin seuraajaksi Muawijan vuonna 657.

Ensimmäinen arabivaltion hallitsija, josta on jäänyt historiaan arkeologisia jälkiä, kuten kolikoita ja piirtokirjoituksia, on Mu’awiya (vallassa vuodet 660–680).  Ensimmäinen hallitsija, joka käytti itsestään nimitystä ”kalifi”, oli Abd al-Malik ibn Marwan (685–705).

Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan nykyään valtaosa islamin varhaishistorian tutkijoista katsoo, että perimätietoa tallentaneiden hadithien osalta on lähes mahdoton sanoa, ovatko ne aitoja, joten lukija joutuu tekemään hyvin subjektiivisen valinnan, uskooko perinteiseen kuvaan vai ei. Hämeen-Anttilan mukaan ei kuitenkaan ole merkitystä sillä, mitä tapahtui, vaan sillä, mitä uskotaan tapahtuneen.

Uusia teorioita oikeaan johdetuista kalifeista 
Koska neljästä ”oikeaan johdetusta kalifista” ei ole löytynyt aikalaislähteitä, heidän on myös arveltu olleen abbasidikaudella luotuja persialaiseen nelilukuun perustuvia hahmoja, jotka symbolisesti rinnastuivat Adamiin, Nooaan, Abrahamiin ja Moosekseen. Eräät historiantutkijat katsovat, että myös oikeaan johdettujen kalifien valloitussodat ovat myytti. Lähi-idän valtava arabikalifaatti olisi syntynyt sassanidien Persian raunioille, kun valtakunta romahti Bysantille kärsityn häviön jälkeen, ja Bysantti vetäytyi Lähi-idästä. Valtatyhjiön olisivat täyttäneet alueella asuneet ja näiden valtakuntien sotiin apujoukkoina osallistuneet arabiheimot. Niiden keskinäisen välienselvittelyn voitti Syyriassa vaikuttanut arabikenraali Muawija. Hän käytti virkakielenään kreikkaa ja oli uskonnoltaan kristitty.

Katso myös 

 Muhammedin historiallisuus
 Oikeaanjohdetut kalifit

Lähteet

Viitteet 

Kalifit
Kentauri (täsmennyssivu)

Kentauri voi tarkoittaa seuraavia:

Kentaurit, olentoja kreikkalaisessa mytologiassa
Kentauri, tähdistö
Kentaurit, Jupiterin ja Neptunuksen välillä kiertäviä pikkuplaneettoja joista osa luokitellaan myös komeetoiksi
Top Chef Suomi

Top Chef Suomi oli suomalainen versio yhdysvaltalaisesta Top Chef -tositelevisioformaatista, jossa kokit kilpailevat toisiaan vastaan ruoanlaittoon liittyvissä haasteissa. Ohjelmaan pääsivät kilpailemaan vain alan ammattilaiset.

Ohjelman päätuomarina toimi kokki Hans Välimäki, juontaja-tuomarina oli kokki ja entinen malli Pipsa Hurmerinta ja kolmantena vakiotuomarina Royal Ravintoloiden liiketoimintajohtaja Pia Kämppi. Vierailevana tuomarina nähdään alkuperäisessä Top Chefissä menestynyt, suomalaissyntyinen Stefan Richter. Top Chef -tittelistä kisasi 12 ravintola-alan ammattilaista.

Top Chefin jokainen jakso koostui kahdesta tehtävästä: alussa nähdään mielikuvitusta ja nopeutta vaativa tulikoe, jonka voittaja on turvassa pudotuksesta. Pudotushaaste voi olla mitä vain hienostuneiden juhlien järjestämisestä jääkiekkojoukkueen muonitukseen. Lopuksi kokkikilpailijat joutuvat tuomariston eteen arvioitavaksi ja huonoiten onnistunut joutuu jättämään kisan kesken.

Ensimmäinen tuotantokausi 
Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Sub-kanavalla 26. tammikuuta 2011.

Kilpailijat  
Mika Jokela, 40, Turenki
Ulla Liukkonen, 54, Lappeenranta
Mic Vettenranta, 33, Helsinki
Maija Silvennoinen, 49, Kangasala
Bianca McKell, 32, Helsinki
Markus Kauppinen, 28, Helsinki
Samu Koskinen, 39, Helsinki
Akseli Herlevi, 24, Hyvinkää (voittaja)
Arto Lappalainen, 23, Tampere
Annina Roiha, 22, Simpele
Jani Pajala, 34, Helsinki
Jussi Raunio, 22, Espoo

Toinen tuotantokausi 
Toinen tuotantokausi alkoi Sub-kanavalla 4. tammikuuta 2012. Toisen kauden ensimmäisessä jaksossa nähtiin yllätyskäänne, kun heti ensimmäisen tehtävän jälkeen yksi kilpailijoista joutui lähtemään kisasta.

Kilpailijat

Jaksot

Kolmas tuotantokausi 
Kolmas tuotantokausi alkoi MTV3-kanavalla 5. helmikuuta 2013.

Kilpailijat

Lähteet

Suomalaiset tositelevisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Jegihorn

Jegihorn on 3 206 metriä korkea vuorenhuippu Sveitsissä Valaisin Alpeilla.

Aiheesta muualla

Valais’n vuoret
Alppien vuoret
Frederic Remington

Frederic Remington (4. lokakuuta 1861 Canton, New York – 26. joulukuuta 1909) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, kuvittaja, kuvanveistäjä ja kirjailija. Hänen dynaaminen esitystapansa nosti hänen taiteensa laajalti tunnetuksi ja loi myyttisen käsityksen villistä lännestä: cowboysta, ratsuväestä, intiaanisotureista ja erilaisista sotatantereista.

Remington pääsi Yalen yliopistoon taideopiskelijaksi. Hetkellinen kiinnostus nyrkkeilyyn ja jalkapalloon eivät vähentäneet hänen mielenkiintoaan taidetta kohtaan. Matkustellessaan ympäri Yhdysvaltoja hän tutustui erilaisiin paikkoihin. Näillä matkoillaan Remington luonnosteli kuvia ihmisistä ja ympäristöstä. Vuonna 1888 hän myi tekemiään kuvia suurille aikakauslehdille, kuten Harper’s Weeklylle. Hänen tuotantonsa sisälsi myös veistoksia, joista tunnetuin oli The Bronco Buster (1895). Remingtonin tuotannon eräs teema oli yksilön kokema elämän ja kuoleman taistelu ylivoimaa vastaan.

Vuonna 1909 Remingtonin luomistyön katkaisi umpilisäkkeen tulehdus, jonka seurauksena hän menehtyi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Yhdysvaltalaiset kuvanveistäjät
Yhdysvaltalaiset taidemaalarit
Vuonna 1861 syntyneet
Vuonna 1909 kuolleet
Jack Clarke

Jack Clarke (s. 1. maaliskuuta 1988 Effingham Surrey) on brittiläinen moottoriurheilija. Nykyään hän kilpailee F2-luokassa. Clarke on entisen F1-kuljettajan ja Britannian Touring Car mestaruussarjan kuljettajan Julian Baileyn poikapuoli.

Clarke aloitti uransa Formula BMW sarjassa vuonna 2006. Vuonna 2007 Clarke kilpaili Formula Palmer Audi sarjassa sijoittuen sarjan neljänneksi. Clarke jatkoi sarjassa seuraavana vuonna sijoittuen jälleen neljänneksi. Vuonna 2009 Clarke siirtyi F2 luokkaan. Hän saavutti kaudella 6 pistettä.

Brands Hatchin kilpailussa 19.7. kierroksella 9 Clarken auto lähti käsistä Westfield mutkassa ajautuen rengasvalliin. Törmäyksen seurauksena vasen takarengas lähti pomppimaan vaarallisesti rataa kohti. Pietro Gandolfi ja Jolyon Palmer välttivät onnettomuuden, mutta rengas osui Henry Surteesia päähän kovalla vauhdilla. Surtees menetti tajuntansa ja ajautui ulos radalta. Surtees myöhemmin kuoli sairaalassa vammoihinsa. Clarkea ei kuitenkaan syytetty onnettomuudesta.

Clarke jatkoi F2-luokassa kaudella 2010 saavuttaen 3 palkintosijaa sijoittuen sarjapisteissä yhdeksänneksi. Clarke jatkoi sarjassa vuonna 2011 saavuttaen yhden voiton sijoittuen sarjapisteissä kahdeksanneksi.

Brittiläiset autourheilijat
Vuonna 1988 syntyneet
British Touring Car Championship -kuljettajat
Elävät henkilöt
Messa (Puccini)

Messa on Giacomo Puccinin säveltämä messu neliääniselle kuorolle, tenori- ja baritonisolisteille ja orkesterille. Teos tunnetaan myös nimellä Messa di Gloria, vaikka se on itse asiassa täydellinen viisiosainen messu eikä varsinainen Messa di gloria, johon sisältyisivät vain Kyrie- ja Gloria-osat. 

Puccini sävelsi messunsa päättötyökseen musiikkioppilaitos Istituto Musicale Pacinista. Se kantaesitettiin Luccassa 12. heinäkuuta 1880. Credo-osa oli sävelletty ja esitetty jo vuonna 1878 itsenäisenä teoksena. Puccini ei kuitenkaan koskaan itse julkaissut messun koko käsikirjoitusta, vaikka teos saikin aikanaan hyvän vastaanoton. Se esitettiin jälleen vasta vuonna 1952 – ensin Chicagossa, sitten Napolissa. 

Messan teemoja Puccini hyödynsi myöhemmin muissa teoksissaan; esimerkiksi Agnus Dein musiikkia on käytetty Manon Lescaut’ssa. Edgarissa on lainattu messun Kyrie-osaa.

Aiheesta muualla 
 Allmusic.com: Mass for tenor, baritone, bass, chorus & orchestra in A flat major ("Messa di gloria") 
 Messa di Gloria (Giacomo Puccini) - ChoralWiki (nuotteja)

Giacomo Puccinin teokset
1880-luvun musiikkiteokset
Messut
Carl Lindbom

Carl Lindbom (s. 10. marraskuuta 1991 Espoo) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pääasiassa pieni laitahyökkääjä. Hän on pelannut Suomen lisäksi Saksan ja Liettuan pääsarjoissa ja eurooppalaisissa seurajoukkuekilpailuissa. Lindbom on voittanut urallaan muun muassa kaksi Suomen cup-mestaruutta ja kolme SM-pronssia.

Lindbom valittiin Korisliigan parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi kaudella 2011–2012. Hän on edustanut myös Suomen nuorisomaajoukkueita ja miesten maajoukkuetta muun muassa vuoden 2017 EM-kilpailuissa.

Ura 

Lindbom aloitti koripallon Torpan Poikien juniorijoukkueissa seitsemän vuoden ikäisenä. Hän nousi Espoon Hongan edustusjoukkueeseen kaudeksi 2008–2009. Elokuussa 2010 Lindbom siirtyi saksalaiseen Skyliners Frankfurtiin, jossa hän pelasi seuran edustusjoukkueessa sekä farmijoukkueessa. Tammikuussa 2011 hänet myytiin vuokralle Espoon Honkaan. Loppukaudeksi hän palasi takaisin Frankfurtiin. Lindbomilla oli sopimusta vuosi jäljellä Skylinersin kanssa, mutta hän päätti siirtyä Torpan Poikiin, josta tuli myös Callen läpimurtokausi. ToPossa Lindbom pelasi 10,4 pisteen ja 4,2 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla ja saavutti kaudella 2011–2012 SM-pronssia. Kauden päätteeksi hänet valittiin kauden parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi.

Kaudeksi 2012–2013 Lindbom siirtyi Tampereen Pyrintöön. Hän teki Korisliigan piste-ennätyksensä, 31 pistettä, 30. joulukuuta 2012 Lappeenrannan NMKY:tä vastaan. Pyrintö pelasi kauden aikana EuroChallengen alkulohkovaiheessa, sijoittui Korisliigassa viidenneksi ja voitti liigacupin. Kaudeksi 2013–2014 Lindbom teki pelaajasopimuksen Nilan Bisons Loimaan kanssa. Yhden pelikauden jälkeen hän siirtyi SM-sarjaan nousseeseen Helsinki Seagullsiin.

Kesäkuussa 2015 Lindbom teki Seagullsin kanssa 1+1-vuotisen jatkosopimuksen. Seagulls ylsi neljänneksi.

Toukokuun 2016 lopulla Lindbom teki Seagullsin kanssa vuoden pituisen jatkosopimuksen.

Syyskuussa 2017 Lindbom siirtyi liettualaiseen pääsarjajoukkue KK Juventusiin, joka osallistui myös Mestarien liigan karsintoihin.

Maajoukkue 

Lindbom pelasi urallaan 39 A-nuorten ja 32 alle 20-vuotiaiden maaottelua. Hänet valittiin ensimmäisen kerran miesten maajoukkuerinkiin maaliskuussa 2012.

Kesällä 2017 Lindbom valittiin Suomen turnauskokoonpanoon syksyn EM-kilpailuihin. Lindbomin pelipaikalle oli kilpailua, ja lopullinen valinta tehtiin hänen ja Alex Murphyn välillä.

Muuta 

Lindbomin isä Curt Lindbom toimi Suomen Koripalloliiton puheenjohtajana.

Saavutukset

Henkilökohtaiset saavutukset 
 Korisliigan paras kuudes pelaaja 2012

Joukkuesaavutukset 
 SM-pronssia 2012, 2014 ja 2017
 Suomen cup-mestaruus 2009 ja 2013

Lähteet 
 Carl Lindbom Suomen Koripalloliitto
 Maajoukkuetilastot  Suomen Koripalloliitto

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Bundesliigan pelaajaprofiili 
 Carl Lindbom eurobasket.com 

Suomalaiset koripalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Verinen keihäs Fujivuorella

Verinen keihäs Fujivuorella, () on Tomu Uchidan vuonna 1955 ohjaama samurai-elokuva. Elokuva on eräänlainen hidas ”road movie” jossa edetään verkalleen kohti dramaattista loppua.

Juoni 

Samurai kulkee seurueensa kanssa matkalla Edoon. Huomio kiinnittyy heti keihästä kantavaan Chiezō Kataokaan. Tarkoitus on saattaa juopotteluun taipuvainen isäntä kommelluksitta Japanin pääkaupunkiin jossa tätä odotetaan. Elokuvan loppukohtauksessa käydään lopputaistelu tavallisesta poiketen keihäällä varustettu mies vastaan miekkailijoiden joukko.

Palkinnot 
Daisuke Katō voitti vuonna Blue Ribbon Award parhaasta sivuroolista.

Näyttelijät 
 Chiezō Kataoka
 Ryunosuke Tsukigata
 Chizuru Kitagawa
 Yuriko Tashiro
 Daisuke Katō
 Eitarô Shindō
 Toranosuke Ogawa
 Kyoji Sugi
 Yoshio Yoshida (actor)
 Kunio Kaga
 Teruo Shimada (credited as Eijirō Kataoka)
 Chie Ueki
 Motoharu Ueki

Lähteet

Viitteet 

Vuoden 1955 japanilaiset elokuvat
Samuraielokuvat
Draamaelokuvat
Urheilutoimittajain Liitto

Urheilutoimittajain Liitto on urheilutoimittajien koulutus- ja etujärjestö, joka on perustettu vuonna 1931 nimellä Urheilutoimittajien kerho. Liittoon kuuluu 500 jäsentä ja paikallisyhdistysten kautta 910 jäsentä. 

Kun lehtien urheilukirjoittaminen oli 1920-luvulla vilkastunut, kerhoa perustettaessa siihen hyväksyttiin jäseneksi ”kaikki vakinaiset ja tilapäiset urheilutoimittajat”. Aluksi toiminta oli Helsinki-keskeistä, ja pääasiallisia toimintamuotoja olivat jäsentenväliset urheilukilpailut ja kerhoillat. Ammatillista koulutusta alettiin järjestää 1941. Kerho muuttui 1951 liitoksi, ja jäsenistö jaettiin kahtia: päätoimiset urheilutoimittajat A-jäseniksi, sivutoimiset B-jäseniksi. 1970-luvun lopulla liitto sai keskusjärjestön muodon, siitä tuli ammattilaisten liitto. Henkilöjäsenten lisäksi liitossa on 15 paikallisyhdistystä, joiden kautta jäseninä (noin 910) ovat sivutoimiset urheilutoimittajat.

Julkisuudessa näkyvin liiton tapahtuma on Vuoden urheilija -tapahtuma, jossa on vuodesta 1947 julkistettu vuoden urheilija ja myös eri lajien parhaat.

Järjestön perustamisen henkinen isä oli Idrottsbladetin toimitussihteeri Henning Relander, joka pohjusti yhteisen yhdistyksen perustamista ja kirjoitti asiasta. Hänen kanssaan perustamisasiakirjan allekirjoittivat Martti Jukola, Tauno Tattari ja Einari Mannelin (Mannerla).

Hallitus
Vuonna 2019 liiton hallitukseen kuuluivat Kari Linna (pj.), Asko Tanhuanpää (varapj.), Esko Hatunen, Jussi Heimo, Markus Karjalainen, Matti Lehtisaari, Taru Nyholm, Tommi Roimela ja Nina Vanhatalo.

Vuonna 2019 liiton puheenjohtajaksi valittiin Kari Linna.

Talous

Rahoitus

Lähteet 

Suomalaiset järjestöt
Fabio Borini

Fabio Borini (s. 29. maaliskuuta 1991 Bentivoglio, Italia) on italialainen jalkapalloilija. 180 senttimetriä pitkän Borinin pelipaikka on hyökkääjä. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa Hellas Veronaa.

Yhdeksänvuotiaana jalkapallon harrastamisen aloittanut Borini siirtyi Chelseaan kasvattajaseurastaan Bolognasta kesällä 2007. Ensiesiintymisensä Chelsean ykkösjoukkueessa Borini teki syyskuussa 2009 tultuaan vaihdosta kentälle ottelussa Tottenhamia vastaan. 8. joulukuuta hän pelasi ensimmäisen Mestarien liiga -ottelunsa APOELia vastaan. Yhteensä hän pelasi kauden 2009–2010 aikana Chelsean ykkösjoukkueessa kahdeksan virallista ottelua, joista neljä Valioliigassa.

Alkuvuonna 2011 Borini kävi lainalla Swansea Cityssä ja kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Romaan. Kesällä 2012 hän palasi takaisin Englantiin, tällä kertaa Liverpooliin. Borini pelasi kaudella 2012-2013 13 ottelua ja teki kauden ainoan maalinsa Newcastlea vastaan, jonka jälkeen hän vietti seuraavan kauden 2013-2014 lainalla Sunderlandissa tehden 32 ottelussa 7 maalia.

Borini debytoi Italian maajoukkueessa 29. helmikuuta 2012 Yhdysvaltoja vastaan.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Italialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Pursupikkumittari

Pursupikkumittari (Eupithecia gelidata) on suolla elävä pikkumittari.

Koko ja ulkonäkö 

Pursupikkumittarin siipien kärkiväli on keskimäärin vähän yli 18 mm ja siipien väri on harmahtavan ruskeanvalkoinen. Takasiipi on vaaleampi kuin etusiipi. Lajin etusiivet ovat suipot ja leveämmät kuin useilla muilla suvun lajeilla. Lajin ulkonäkö on samanlainen kaikkialla sen levinneisyysalueella.

Levinneisyys ja lentoaika 

Pursupikkumittaria on holarktinen laji, jota tavataan sekä Pohjois-Amerikan että Euraasian pohjoisosissa. Nimialalaji on levinnyt Amerikassa Kanadasta Uuteen Meksikoon ja Coloradoon, mutta sitä on tavattu myös Grönlannissa. Alalaji hyperboreata esiintyy Euroopassa Fennoskandiasta Saksaan, Baltiaan ja Pohjois-Venäjälle ulottuvalla alueella. Suomessa lajia tavataan pääasiassa Pohjois-Suomessa ja Lapissa. Maassa on myös muualla pieniä paikallisia populaatioita. Se on alueellisesti uhanalainen Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa.

Lajin lentoaika on eteläisessä Suomessa yleensä kesäkuun toisella ja kolmannella viikolla, äärihavainnot ovat touko-heinäkuulta. Lapissa lajin lentoaika on kesäkuun puolivälistä heinäkuun puoliväliin.

Elinympäristö ja elintavat 

Lajia tavataan pääasiassa isovarpurämeillä sekä niiden laita-alueilla. Levinneisyysalueen pohjoisosassa laji lentää myös kuivilla kankailla, suopursua kasvavilla paljakan osilla ja tunturikoivikossa.

Ravintokasvi 
Toukat käyttävät ravintonaan yksinomaan suopursua.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Moth Photographers (Valokuvia)
 Toukkakuvia Kimmo's Lep Site

Kenttämittarit
Porvari (politiikka)

Porvari tarkoittaa poliittisessa kielenkäytössä oikeisto- tai keskustapuolueen jäsentä tai kannattajaa tai yleensä ei-sosialistia. Aikaisemmin porvari tarkoitti porvarissäätyyn kuuluvaa henkilöä. Marxilaisuudessa porvareiksi kutsutaan koko omistavaa ja varakasta luokkaa kapitalistisessa yhteiskunnassa synonyymina kapitalisteille.

Suomessa 

Suomalaisessa puoluepolitiikassa porvaripuolueiksi tai porvarillisiksi puolueiksi nimitetään usein keskustaa, kokoomusta, kristillisdemokraatteja, liberaaleja ja RKP:tä.

1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa jotkut kokoomusnuoret ja varsinkin puolueen niin sanotut remonttimiehet pyrkivät kehittämään porvarismin nimikkeellä Karl Popperin ajatuksiin perustuvaa kokoomukselle sopivaa aatetta, joka eroaisi konservatismista.

Katso myös 
 Porvarihallitus
 Laulu 20 perheestä

Lähteet 

Poliittiset käsitteet
Oikeisto
Poliittinen keskusta
Luokkayhteiskunta