joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Asetyylikysteiini

Asetyylikysteiini, myös N-asetyylikysteiini tai tarkemmin N-asetyyli-L-kysteiini, on aminohappo, joka on luonnossa yleisen kysteiinin johdos. Sillä on eräitä farmakologisia ominaisuuksia, joiden vuoksi sillä on lääkinnällistä käyttöä. Sen IUPAC-nimistökoodin mukainen nimi on 2-asetamido-3-sulfanyylipropaanihappo.

Asetyylikysteiiniä käytetään limaa irrottavana yskänlääkkeenä. Sen mekanismia ei täsmällisesti tunneta, mutta se katkoo sitkeän liman disulfidisidoksia ainakin hengitettynä. Se on kuitenkin käytössä veteen sekoitettavina poretabletteina, joiden kauppanimiä ovat Suomessa Mucomyst, Meditus ja Bisolaclar. Aine imeytyy nopeasti suolistossa, ja sen biologinen hyötyösuus on vajaa kymmenen prosenttia. Asetyylikysteiiniä käytetään myös kystisen fibroosin hoidossa limaisuutta vastaan. Myös muilla kysteiinijohdoksilla, kuten karbokysteiinillä, on samantapainen limaa pilkkova ominaisuus.

Asetyylikysteiiniä käytetään lääkkeenä myös akuutissa parasetamolimyrkytyksessä spesifisenä antidoottina eli niin sanottuna vastamyrkkynä suojaamaan maksaa pysyvältä vaurioitumiselta. Tällöin lääke annetaan suonensisäisesti. Samaa tarkoitusta palvelee sen käyttö muun muassa valkokärpässieni- ja nääpikkämyrkytyksissä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Terhi Ahola ja Risto Lapatto: N-asetyylikysteiini: uusia käyttömahdollisuuksia vanhalle aineelle, Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim, 1999;115(4):375
PubChem: Acetylcysteine 
DrugBank: Acetylcysteine 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Acetylcysteine 
ChemBlink: N-Acetyl-cysteine 

Aminohapot
Yskänlääkkeet
Vastamyrkyt
WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Asetamidit
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1993

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1993 pelattiin Ruotsissa 9. - 18. heinäkuuta. Turnaukseen osallistui kahdeksan joukkuetta, jotka jaettiin kahteen alkulohkoon.

Alkulohkot

Lohko A

Lohko B

Jatkosarjat

Ylempi jatkosarja

Alempi jatkosarja

1 Alkusarjassa pelattu keskinäinen ottelu laskettu mukaan loppusarjan taulukkoon.

Mitaliottelut

Pronssiottelut

Loppuottelut

Lopulliset sijoitukset

Euroopan mestari  1993
 Alankomaat
14. mestaruus

Henkilökohtaiset palkinnot

Lähteet

 Josh Chetwynd: Baseball in Europe (ISBN 978-0-7864-3724-5), sivut 249-250.

1993
Vuoden 1993 baseball
Ruotsin urheilutapahtumat
Pierre Højbjerg

Pierre-Emile Kordt Højbjerg (s. 5. elokuuta 1995 Kööpenhamina) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria.

Højbjerg siirtyi Bayern Müncheniin heinäkuussa 2012 tanskalaisesta Brøndby IF:stä. Hän teki ensiesiintymisensä Bundesliigassa 13. huhtikuuta 2013 kotiottelussa 1. FC Nürnbergiä vastaan tultuaan vaihdosta kentälle 71. minuutilla. Kolmen kauden aikana hän pelasi Bayern Münchenissä yhteensä vain 17 bundesliigaottelua. Kevätkaudella 2015 hän pelasi lainasopimuksella FC Augsburgissa 16 bundesliigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kauden 2015–2016 hän oli lainalla Schalke 04:ssä, jossa hän pelasi 23 bundesliigaottelua.

Heinäkuussa 2016 Højbjerg siirtyi englantilaisseura Southamptoniin. Hän pelasi kausittain Valioliigassa 22, 23, 31 ja 33 ottelua. Kaudella 2018–2019 hän teki Valioliigassa neljä maalia ja nousi joukkueen kapteeniksi. Kesällä 2020 hän siirtyi Tottenhamiin, jossa hän ensimmäisellä kaudellaan pelasi täydet minuutit joukkueen kaikissa 38 valioliigaottelussa ja teki niissä kaksi maalia.

Højbjerg on pelannut useissa Tanskan juniorimaajoukkueissa. Hän pelasi Tanskan A-maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa toukokuussa 2014 Ruotsia vastaan. Hän on tehnyt maalin syyskuussa 2014 kolmannessa maaottelussaan EM-karsinnassa Armeniaa vastaan, maaliskuussa 2019 ystävyysottelussa Kosovoa vastaan, kesäkuussa 2019 EM-karsintaottelussa Irlantia vastaan ja maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Itävaltaa vastaan. Hän on pelannut 44 maaottelua kesäkuun 25. päivään 2021 mennessä.

Kesän 2021 EM-kilpailuissa Højbjerg pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa. Ensimmäisessä ottelussa Suomen maalivahti Lukas Hradecký torjui Højbjergin laukoman rangaistuspotkun ja Suomi voitti ottelun. Toisessa ottelussa Højbjerg syötti Tanskan ainoan maalin mutta Belgia voitti. Kolmannessa ottelussa Venäjää vastaan hän antoi kaksi maalisyöttöä ja Tanska voitti maalein 4–1.

Tilastot 
Päivitetty kauden 2020–2021 jälkeen.

Lähteet 

Tanskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Lorze

Lorze on joki Keski-Sveitsissä. Sen pituus on 30,7 km

Joen kulku 
Lorze saa alkunsa Zugin kantonissa, Zugin kaupungin kaakkoispuolella sijaitsevasta Ägerisee-järvestä. Joki laskee Zuginjärveen Zugin kaupungissa ja jatkaa Chamista kymmenkunta kilometriä luoteeseen laskien Reussiin Obfeldenin, Hünenbergin ja Merenschwandin rajalla.

Lorze virtaa Zugin kantonin alueella - pienen matkaa se on Zürichin kantonin rajajokena. Merkittävimmät paikkakunnat joen varrella ovat Baar, Zug ja Cham.

Vesivoima 
Lorzessa on kuusi vesivoimalaa, joista neljä on Ägeriseen ja Zuginjärven välillä. Järvien välinen korkeusero on 311 metriä.

Virtaama 
Lorzen virtaama vaihtelee vuosien 1935-2008 tietojen perusteella vuosittain melko vähän: joen vuotuinen keskivirtaama alajuoksulla Frauenthalissa - ennen joen yhdistymistä Reussiin - on ollut 7,4 m³/s. Suurin keskivirtaama oli vuonna 1999 (11 m³/s) ja pienin keskivirtaama vuonna 1949 (3,1 m³/s). Lyhyemmän jakson vaihtelu on isompaa: suurin vuorokausikeskivirtaama on mitattu vuoden 2007 elokuussa (38 m³/s) sekä pienin vuoden 1947 syys-lokakuussa (0,65 m³/s).

Vesirakentaminen 
Lorzen vesistössä on tehty lukuisia muutostöitä, joista merkittävimmät ovat:
 Zuginjärven pintaa laskettiin pohjoisrannan tulvien estämiseksi 2,5 metriä v. 1591-92
 Lorzen sivujoki Hüribach käännettiin tulvien takia laskemaan Ägeriseehen v. 1665, 
 Lorze kanavoitiin tulvien ja tienrakentamisen takia noin neljän kilometrin matkalla Zugin ja Baarin välillä sekä sen laskukohtaa Zuginjärveen siirrettiin kilometrin verran itään 1970-luvulla .

Lähteet

Viitteet 

Sveitsin joet
Reinin vesistö
Zugin kantoni
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1973

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1973 pelattiin Haarlemissa, Alankomaissa 30. kesäkuuta - 8. heinäkuuta. Turnaukseen osallistui kuusi joukkuetta, jotka pelasivat aluksi yksinkertaisen sarjan, jonka jälkeen neljä parasta jatkoi otteluita mitalisijoista ja kaksi viimeistä viidennestä sijasta.

Alkulohko

Jatkosarjat

Ylempi jatkosarja

Keskinäiset ottelut alkulohkosta laskettiin mukaan lopputuloksiin.

Alempi jatkosarja

Keskinäinen ottelu alkulohkosta laskettiin mukaan lopputuloksiin.

Lopulliset sijoitukset

Euroopan mestari  1973
 Alankomaat
10. mestaruus

Henkilökohtaiset palkinnot

Lähteet

 Baseball Mercury. 1973 
 Josh Chetwynd: Baseball in Europe, sivu 231.(ISBN 978-0-7864-3724-5)

1973
Vuoden 1973 baseball
Alankomaiden baseball
Hiienvaaran ampuma-alue

Hiienvaaran ampuma-alue on Suomen puolustusvoimien ja rajavartiolaitoksen käytössä oleva ampuma-alue, joka sijaitsee Ilomantsin kunnassa Pohjois-Karjalassa. Nykyisin ampuma-alueen pääkäyttäjä on Pohjois-Karjalan rajavartiosto, ennen käyttäjänä oli myös Pohjois-Karjalan Prikaati lakkauttamiseensa asti.

Ampuma-alue sijaitsee Hiienvaaran alueella samannimisen vaaran ympärillä ja Koitere-järven luoteispuolella.
Patvinsuon kansallispuisto sijaitsee lähistöllä. Kansallispuiston ympäri menevä Patvinkierros kulkee muutaman kilometrin verran läntisellä osaltaan Lahnalammen pysäköintialueen ja Pirskanlammen telttailualueen välillä ampuma-alueen puolella. Ampuma-alue on merkitty maastoon punaisella renkaalla puun rungon ympäri. Ampuma-alueella liikkuminen on kielletty ampumaharjoitusten aikana. Harjoitusten ajankohdat on merkitty maastossa alueen läheisyydessä sijaitseviin kyltteihin ja alueelle johtavien reittien varsille.

Lähteet 

Ilomantsi
Suomen ampuma-alueet
Ilomantsin rakennukset ja rakennelmat
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1977

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1977 pelattiin Haarlemissa, Alankomaissa 23. – 31. heinäkuuta. Alkuperäisen suunnitelman mukaan turnaus piti aloittaa kahdessa kolmen joukkueen lohkossa kuten Barcelonassa 1975, mutta Länsi-Saksan joukkueen pois jäänti viime hetkellä aiheutti muutoksia sarjaohjelmaan. Kaikki mukana olleet viisi joukkuetta pelasivat yhdessä alkulohkossa, jonka kaksi parasta selvisi finaaleihin. Italia pystyi jälleen kolmeen voittoon Alankomaista ja uusi kahden vuoden takaisen mestaruutensa. Länsi-Saksa suljettiin luovutuksen takia Euroopan-mestaruuskilpailuista seuraaviksi viideksi vuodeksi.

Alkulohko

Alempi jatkosarja

Alkusarjan keskinäiset ottelut huomioitu lopputuloksiin.

Loppuottelut

Alkusarjassa pelattu keskinäinen ottelu laskettu finaalisarjan 1.peliksi.

Lopulliset sijoitukset

Euroopan mestari  1977
 Italia
3. mestaruus

Italia, Alankomaat ja Belgia selviytyivät vuonna 1978 Italiassa pelattuihin maailmanmestaruuskilpailuihin.

Henkilökohtaiset palkinnot

Lähteet

 Baseball Mercury. 1977 
 Josh Chetwynd: Baseball in Europe, sivut 231-232.(ISBN 978-0-7864-3724-5)

1977
Vuoden 1977 baseball
Alankomaiden baseball
Otto Wels

Otto Wels (15. syyskuuta 1873 – 16. syyskuuta 1939) oli Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtaja vuosina 1919–1933 ja kansanedustaja 1920–1933.

Wels syntyi Berliinissä majatalon isännän perheeseen. Hän aloitti työt tapiseeraajan oppipoikana ja liittyi SPD:hen vuonna 1891. Vuosina 1895–1897 hän palveli Saksan armeijassa. Sen jälkeen hän työskenteli ammattiyhdistyksessä, puolueen tehtävissä ja SPD:n pää-äänenkannattajan Vorwärtsin lehdistökomiteassa.

Saksan vallankumouksen aikana marraskuussa 1918 Wels oli Berliinin työläisneuvoston jäsen ja kaupungin sotilaskomentaja. Vuonna 1920 SPD:n puheenjohtajana hän organisoi yleislakon, jonka avulla äärioikeistolainen Kappin vallankaappaus nujerrettiin. Tämän jälkeen hän painosti puoluetoverinsa Gustav Nosken eroamaan puolustusministerin paikalta. Wels tuki SPD:n puolisotilaallisten järjestöjen Reichsbannerin ja Eiserne Frontin perustamista äärioikeiston ja -vasemmiston samantyyppisiä järjestöjä vastaan.

Vuonna 1923 Welsistä tuli Saksan edustaja Sosialistiseen internationaaliin (tuolloin nimellä Työväen ja Sosialistinen Internationaali).

Maaliskuussa 1933 Wels oli ainoa valtiopäiväedustaja, joka piti puheen Hitlerin valtalakia vastaan. SPD:n edustajat äänestivät lakia vastaan viimeisessä valtiopäivien istunnossa, johon osallistui useita puolueita. Kommunistit eivät voineet osallistua, koska heidät oli siinä vaiheessa jo kielletty. Kaikki muut puolueet keskustasta oikeistoon äänestivät Hitlerin hyväksi. Wels valittiin vielä huhtikuussa puolueen puheenjohtajaksi. Pian valtalain hyväksymisen jälkeen natsihallitus kielsi SPD:n, muut puolueet lakkauttivat itsensä ja Saksasta tuli yksipuoluediktatuuri.

Wels lähti maanpakoon Saarin alueelle, joka kuului siihen aikaan Kansainliiton hallintaan, ja häneltä evättiin Saksan kansalaisuus. Hän työskenteli SPD:n pakolaisorganisaatiossa Prahassa ja sitten Pariisissa, jossa hän kuoli syksyllä 1939.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Saksalaiset sosiaalidemokraattiset poliitikot
Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtajat
Natsivaltaa vastustaneet saksalaiset
Vuonna 1873 syntyneet
Vuonna 1939 kuolleet
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1979

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1979 pelattiin Triestessa ja Ronchi dei Legioniarissa, Italiassa 11. - 19. elokuuta. Mukana olleet neljä joukkuetta pelasivat yhdessä alkulohkossa, jonka kaksi parasta selvisi finaaleihin kahden muun jäädessä pronssikamppailuun. Italia pystyi jälleen löylyttämään Alankomaita, tällä kertaa voitoin 4-1, ja voitti jo kolmannen peräkkäisen ja kaikkiaan neljännen Euroopan-mestaruutensa.

Alkulohko

Pronssiottelut

Alkusarjan keskinäinen ottelu laskettu 1.pronssiotteluksi

Loppuottelut

Alkusarjan keskinäinen ottelu laskettu 1.loppuotteluksi

Lopulliset sijoitukset

Euroopan mestari  1979
 Italia
4. mestaruus

Henkilökohtaiset palkinnot

Lähteet

 Baseball Mercury. 1979 
 http://www.the-sports.org/baseball-european-championships-group---1979-results-s15-c0-b0-g132-t4219-u57-m115618.html
 Josh Chetwynd: Baseball in Europe, sivut 232-233.(ISBN 978-0-7864-3724-5)

Aiheesta muualla

 baseball-reference

1979
Vuoden 1979 baseball
Italian baseball
Trieste
Puhelinvastaaja

Puhelinvastaaja on puhelimeen kytkettävä laite, johon tallennettu viesti toistetaan kyseiseen puhelimeen soittavalle, mikäli kukaan ei vastaa puhelimeen. Yleensä soittaja voi myös tallentaa siihen oman vastausviestinsä, jonka puhelimen omistaja voi myöhemmin kuunnella.

Vastaaja toimii myös operaattorien palveluna, jolloin erillistä laitetta ei tarvita. Puhelinyhtiöiden vastaajapalvelu on ollut käytössä jo lankapuhelimien aikaan.

Historiaa
Ensimmäinen kaupallinen puhelinvastaaja tuli markkinoille Yhdysvalloissa 1949. Laitteen nimi oli Tel-Magnet. Se soitti viestin puhelimeen soittavalle  ja nauhoitti soittajan viestin magneettinauhalle. Laite maksoi 200 dollaria, mutta se ei ollut kaupallinen menestys.
Ensimmäinen menestynyt puhelinvastaaja oli Ansafone, jonka kehitti Phonetel-yrityksessä työskennellyt Kazuo Hashimoto. Yritys alkoi myydä laitettaan Yhdysvalloissa vuonna 1960.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Puhelintekniikka
Turilas ja Jäärä

Turilas ja Jäärä tai Turilas & Jäärä on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Ismo Virtasen ja Mariko Härkösen ohjaama nukkeanimaatio, josta tuotettiin myös 13-osainen animaatiosarja. Ohjaajien lisäksi kolmantena käsikirjoittajana toimi Liisa Helminen. Ääntelyistä ja keksitystä ”ötökkäkielestä” rakentuvissa äänirooleissa näyttelevät Sam Huber, Vesa Vierikko ja Max Bremer.

Turilas ja Jäärä ovat ötökkäystävyksiä, jotka kehittelevät ihmisten hylkäämille esineille uusia käyttötarkoituksia. Jäärä on puuhakas ja nokkela keksijä, Turilas taas hyväntuulinen herkkusuu. Tarinoissa käsitellään elämän perusasioita, kuten lähimmäisten ja ympäristön kunnioittamista.

Ääninäyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla
Riemua ravintoketjun alaportailla, arvio elokuvasta FIlm-O-Holic-sivustolla
Sarjan esittely Ylen sivustolla

Suomalaiset lastenelokuvat
Suomalaiset animaatioelokuvat
Vuoden 2001 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset televisiosarjat
Kuvitteelliset hyönteiset
Siimes

Siimes on suomalainen sukunimi:

 Aune Siimes (1909–1964), keramiikkataiteilija
 Hanna-Kaisa Siimes (s. 1971), kaupunginvaltuutettu (vas)
 Outi Siimes (s. 1971), kansanedustaja 1995–1999 (kok)
 Paula Siimes (s. 1963), näyttelijä 
 Pentti Siimes (1929–2016), näyttelijä
 Santeri Siimes (s. 1981), säveltäjä, urkuri ja kieltenopettaja 
 Suvi-Anne Siimes (s. 1963), poliitikko ja Lääketeollisuus-yhdistyksen 
 Tarja Siimes (s. 1957), freelancer-näyttelijä
Benelli 49X

Benelli 49X on italialaisen Benellin suunnittelema skootterimalli, Benelliä valmistetaan Kiinassa.

Aiheesta muualla
 benelli.fi 

Benelli
Red Bull RB9

Red Bull RB9 on itävaltalaisen Red Bull -tallin käyttämä auto Formula 1 -kaudella 2013. Autolla kilpailivat kauden 2012 maailmanmestari Sebastian Vettel ja Mark Webber. RB9 käytti Renaultin valmistamaa RS27-2013-moottoria.

Yhteenveto 
Tammikuussa tallin tekninen johtaja Adrian Newey myönsi, että RB9-auton kehitys oli jäädytetty kauden 2012 jälkimmäisellä puoliskolla, jotta talli pystyi keskittymään täysin RB8-auton kehitystyöhön turvatakseen kuljettajien ja valmistajien maailmanmestaruudet. Huolimatta epävarmoista asetelmista talli avasi kautensa vahvasti Australian GP:ssä, jossa Vettel ylsi molempien perjantain vapaiden harjoitusten kärkisijalle ja nappasi paalupaikan aika-ajoissa. Tallikaveri Webber lähti kilpailuun toisesta ruudusta. Kilpailussa rengasongelmat pudottivat Vettelin kolmanneksi ja KERS-ongelmista kärsineen Webberin kuudenneksi.

Malesian GP:n aika-ajoissa Vettel oli jälleen omaa luokkaansa napaten paalupaikan lähes sekunnin erolla ennen Ferrarin Felipe Massaa. Kilpailussa Vettel ja Webber taistelivat tiukasti voitosta. Kierroksella 44 Webber teki viimeisen varikkopysähdyksensä ja siirtyi kilpailun kärkeen juuri ennen Vetteliä. Huolimatta tallin kehotuksesta rauhoittaa tilanne Vettel otti ohjat omiin käsiinsä ja pusersi väkisin Webberistä ohi kilpailun voittoon. Talli saavutti kaksoisvoiton, joskin tapaus aiheutti laajan mediamylläkän.

Parin viikon tauon jälkeen seuraava osakilpailu ajettiin Kiinassa. Red Bullin vauhti tuntui olevan hukassa koko viikonlopun. Aika-ajoissa Webber jäi neljänneksitoista ja Vettel sijoittui vasta yhdeksänneksi. Webberin suoritus lopulta hylättiin ja hän joutui lähtemään kilpailuun varikolta, koska auton tankissa ei ollut sääntöjen edellyttämää määrää polttoainetta aika-ajojen jälkeen otettavaa näytettä varten. Kilpailussa Webberin autosta irtosi rengas 15 ajetun kierroksen jälkeen ja hän joutui keskeyttämään. Vettel ajoi maaliin neljäntenä.

Bahrainissa talli palasi takaisin voittokantaan Vettelin ajettua toisesta ruudusta kilpailun voittoon. Webber lähti kilpailuun viidennestä ruudusta, mutta putosi kilpailussa seitsemänneksi.

Formula 1 -tulokset

Lähteet

Aiheesta muualla 

Auton esittely tallin kotisivuilla

Autot Formula 1 -kaudella 2013
RB09
Carlos Puebla

Carlos Puebla (11. syyskuuta 1917 Manzanillo – 12. heinäkuuta 1989 Havanna) oli kuubalainen laulaja, kitaristi ja lauluntekijä.

Hän oli erikoistunut säveltämään boleroita. Fidel Castron tukijoihin kuuluneen Pueblan sanoitukset olivat usein poliittisia. Hänen tunnetuin kappaleensa on vuonna 1965 levytetty Che Guevaraan liittyvä Hasta Siempre, Comandante.

Lähteet 
Carlos Puebla – La Voz del Pueblo

Kuubalaiset kitaristit
Kuubalaiset laulajat
Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 1989 kuolleet
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1957

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1957 pelattiin Mannheimissa, Saksassa 7. - 13. heinäkuuta. Turnaukseen osallistui viisi joukkuetta, jotka kohtasivat kertaalleen toisensa. Alankomaat voitti turnauksen puhtaalla pelillä ja osallistui toistamiseen Global World Series -turnaukseen Euroopan edustajana.

Sarjataulukko

Lopulliset sijoitukset

Euroopan mestari  1957
 Alankomaat
2. mestaruus

Lähteet

 the-sports.org/baseball

1957
Vuoden 1957 baseball
Saksan urheilu
Mannheim
Skrithifinnit

Skrithifinnit eli hiihtofinnit oli eräiden kirjailijoiden käyttämä nimitys Pohjois-Skandinaviassa asuvasta kansasta. 500-700-luvulla kirjailijat Prokopios, Jordanes ja Paulus Diaconus viittasivat sillä saamelaisiin sen jälkeen kun sana fenni eli finni alkoi tarkoittaa suomalaisia.

Lähteet

Saamelaiset
Oklahoma!

Oklahoma! on Richard Rodgersin säveltämä ja Oscar Hammerstein II:n käsikirjoittama musikaali vuodelta 1943. Se on ensimmäinen Rodgersin ja Hammersteinin yhteistyönä syntynyt musikaali, ja se juurrutti sääntöjä ja käytäntöjä joiden mukaan musikaaleja nykyisinkin tehdään. Musikaali sijoittuu 1900-luvun alun villiin länteen ja kertoo komean Curly-cowboyn ja maalaistalon tyttären Laurien tarinan.

Tästä musikaalista ovat ikivihreiksi kohonneet laulut ”Oh, What a Beautiful Morning”, ”The Surrey with a Fringe on Top” ja  ”People Will Say We’re in Love”. Oklahoma! sai Pulitzer-palkinnon ja sitä esitettiin Broadwayllä ennennäkemättömät 2 248 kertaa. Siitä tehtiin elokuvaversio vuonna 1955.

Vuonna 2003 musikaalin alkuperäistuotannon esiintyjien vuonna 1943 tekemät levytykset Oklahoman musiikista valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset musikaalit‎
Pulitzer-palkitut musikaalit
Rankka päivä

Rankka päivä (Falling Down, 1993) on Joel Schumacherin ohjaama ja Ebbe Roe Smithin käsikirjoittama elokuva, jossa pääosaa näyttelee Michael Douglas.

Juoni 
Keski-ikäinen valkokaulustyöläinen William Foster (Douglas) juuttuu helteisenä Los Angelesin aamuna taas kerran liikenneruuhkaan, polttaa päreensä ja jättää autonsa valtatielle. Hän törmää joustamattomiin asiakaspalvelijoihin, reviiriään puolustaviin nuorisojengiläisiin, ryöstäjiin ja muihin vastuksiin. Miehen raivo vain yltyy, miehestä tulee aseistettu terroristi ja hänen vaelluksensa kärjistyy toivottomaksi amokinjuoksuksi läpi kaupungin, kohti hänen ex-vaimonsa ja lapsensa taloa. Rinnakkaisjuonena on eläkkeelle jäävän poliisin (Robert Duvall) viimeinen työpäivä, josta ei tule niin leppoisa kuin hän oli luullut.

Näyttelijöitä

Arvioita 
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa tiukasti näytellyksi ja sähäkäksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

Jälkimaine 
Amerikkalainen rockyhtye Foo Fighters parodioi elokuvaa videollaan ”Walk”. Brittiläinen heavy metal -yhtye Iron Maiden on tehnyt elokuvaan perustuvan kappaleen Man on the Edge vuonna 1995 julkaistulle The X Factor -albumille.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat
Vuoden 1993 yhdysvaltalaiset elokuvat
Warner Brosin elokuvat
Uudenkaupungin automuseo

Uudenkaupungin Automuseo on Uudessakaupungissa Valmet Automotiven autotehtaan vieressä sijaitseva ajoneuvomuseo. Sen kokoelmiin kuuluu noin sata autoa, valikoima mopoja, muutama moottoripyörä sekä kaksi lentokonetta. Museon käytössä on kolme näyttelyhallia ja se on avoinna ympäri vuoden.

Aloitteen automuseon perustamisesta Uuteenkaupunkiin teki vuonna 1982 silloinen Oy Saab-Valmet Ab:n toimitusjohtaja Juhani Linnoinen perustellen asiaa Uudenkaupungin asemalla autoteollisuuskaupunkina. Uudenkaupungin autotehdas lupautui vuokraamaan alueestaan osan automuseota varten. Uudenkaupungin kaupunginvaltuusto teki päätöksen museon perustamisesta tammikuussa 1983 ja museo avattiin yleisölle helmikuun alussa 1984. 

Uudenkaupungin Automuseossa on esillä muun muassa ensimmäinen Suomessa rakennettu auto, Korvensuu. Museossa on oma osasto Uudenkaupungin autotehtaan historiaan läheisesti liittyvien Saab-autojen historiasta. Museon yhteydessä toimii entistämistyöpaja museoautojen huoltoa, kunnostusta ja verhoilua varten.

Lähteet

Suomen automuseot
Uudenkaupungin historia
Varsinais-Suomen nähtävyydet
Soisalo (täsmennyssivu)

Soisalo tarkoittaa seuraavia:

Sukunimi
Heikki Soisalo, oik. Johan Henrik Karvonen, (1874–1950), kirjailija
Juha Soisalo (1941–2016), taidemaalari ja -graafikko
Mikael Soisalo (s. 1998), jalkapalloilija
Pauli Soisalo (1914–1996), kuvittaja ja pilapiirtäjä
Pauli Soisalo (1900–1972), lääkäri ja professori
Raul Soisalo (s. 1972), Suomen Psykologisen Instituutin johtaja
Saara Soisalo (s. 1965), laulaja

Muita
Soisalo, vesistöjen rajaama alue Pohjois-Savon ja Etelä-Savon rajamailla, tulkittu aiemmin Suomen suurimmaksi saareksi
S/s Soisalo, vuonna 1913 valmistunut suomalainen rahtialus
Soisalo-opisto, opisto Varkaudessa

Katso myös
Soisalon-Soininen
Pauli Soisalo (lääkäri)

Pauli Rafael Soisalo (ent. Pettersson; 30. tammikuuta 1900 Ruovesi – 1. syyskuuta 1972) oli suomalainen lääkäri, joka sai professorin arvonimen 1944.

Soisalon vanhemmat olivat Kristian Pettersson (myöh. Soisalo) ja Rosa Pouru ja puoliso vuodesta 1927 Gunhild Iréne Haeggman. Soisalo tuli ylioppilaaksi Tampereen klassillisesta lyseosta 1918 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1927. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1932, jolloin hän sai myös sisätautien erikoislääkärin pätevyyden. Sydäntautien erikoislääkärin pätevyys Soisalolle myönnettiin 1955.

1930-luvulla Soisalo toimi lääkärinä pääasiassa Helsingin alueella. Hän oli yksityisen Mehiläisen sairaalan johtaja 1939–1945 ja Helsingin kaupungin Kivelän sairaalan johtaja ja sisätautiosaston ylilääkäri 1940–1967. Hän piti myös yksityisklinikkaa vuosina 1928–1967. Lisäksi Soisalo oli Helsingin yliopiston sisätautiopin dosentti 1933–1947 ja vt. professori 1939–1940. Soisalo julkaisi tutkimuksia diabeteksen ja sydäntautien alalta. Hän oli Suomen Reumatologisen Yhdistyksen puheenjohtaja 1946–1953 ja Sydäntautiliiton hallituksen puheenjohtaja. Sotilasarvoltaan Soisalo oli lääkintämajuri (1942).

Lähteet

Suomalaiset lääkärit
Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Vuonna 1900 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailujen B-sarja 1998

1998 Baseballin Euroopan mestaruuskilpailujen B-sarja pelattiin Itävallassa. Turnaukseen osallistui viisitoista joukkuetta ja kahdelle parhaalle oli tarjolla paikka A-sarjan turnaukseen 1999. Voittajaksi selvisi Kroatia ja toisen A-sarjapaikan lunasti Slovenia.

Alkulohkot

Lohko A

Lohko B

Lohko C

Lohko D

Pudotuspelit

Sijoituspelit sijoista 5–8

Pudotuspelit 9.sijasta

Sijoituspelit sijoista 13–15 
  Tynkä-Jugoslavia -  0-14
  -  10-8

Lähteet

 www.beisbolas.lt

B-1998
Vuoden 1998 baseball
Lotta Hintsa

Lotta Henriikka Hintsa (ent. Näkyvä, s. 29. kesäkuuta 1988 Nurmo) on 5. toukokuuta 2013 valittu 53. Miss Suomi.

Hintsa on opiskellut kauppatieteitä ja toiminut vapaaehtoistyössä Etiopiassa.

Vuorikiipeilyura
Hintsa harrastaa vuorikiipeilyä ammatikseen. Hän on kiivennyt muun muassa Alppien korkeimman vuoren Mont Blancin (4 811 metriä) ja Italian korkeimman vuoren Gran Paradison (4 061 metriä) huipuille. Hän on kiivennyt myös Kilimanjarolle (5 895 m) ja Aconcagualle (6 962 m).

Kesällä 2021 Hintsa yritti kiivetä partnerinsa Don Bowien kanssa Pakistanissa Broad Peakin huipulle. Se on korkeudeltaan 8 051 metriä ja maailman 12. korkein vuori. Hän pääsi 7 960 metrin korkeuteen asti.

Muuta
Hintsa on osallistunut tosi-tv-ohjelmiin Tehtävä Lapissa, Tanssii tähtien kanssa, Selviytyjät Suomi ja Fort Boyard Suomi.

Hintsa valittiin marraskuussa 2019 Ähtärin Eläinpuisto Oy:n hallitukseen. 2022 Hintsa esiintyi kaikkien aikojen ensimmäisenä suomalaisena Sports Illustrated -lehden uimapukunumerossa.

Yksityiselämä
Lotta Hintsa oli naimisissa jääkiekkoilija Kristian Näkyvän kanssa 2016–2019. Lotta Hintsan isä oli urheilulääkäri Aki Hintsa.

Kirjallisuutta
 Lotta Hintsa – Elämäni vuoret - Laura Arffman. 2021. ISBN 978-91-8044-777-5

Aiheesta muualla
 Lotta Hintsa Instagramissa

Lähteet 

Miss Suomi -kilpailun voittajat
Suomalaiset vuorikiipeilijät
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailujen B-sarja 2000

Vuonna 2000 Baseballin Euroopan mestaruuskilpailujen B-sarja pelattiin kahtena erillisenä turnauksena Slovakiassa ja Kroatiassa.

Ryhmä 1 
Trnava ja Bratislava, Slovakia

Lohko A

Lohko B

Pudotuspelit 

 Sijat 5 ja 6:  Tynkä-Jugoslavia -  0-10
 Sijat 7 ja 8:  -  2-12

Ryhmä 2 
Karlovac, Kroatia 31. heinäkuuta - 4. elokuuta

turnauksen paras lyöjä:  Jukka-Pekka Kurvinen.

A- sarjaan nousivat Ukraina ja Kroatia.

Lähteet

 www.beisbolas.lt
 Suomen baseballmaajoukkueen turnaukset
 BOSTON IRISH:Irlanti-Unkari

B-2000
Vuoden 2000 baseball
Dying Is Your Latest Fashion

Dying Is Your Latest Fashion on Escape the Fate -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2006. Albumin tuottajana toimivat Ryan Baker ja Michael Baskette sekä levy-yhtiönä Epitaph Records. Albumin nimi on peräisin ”Situations”-kappaleen sanoituksista.

Kappaleet

Kokoonpano
 Ronnie Radke – laulu, akustinen kitara
 Max Green  – basso, taustalaulu
 Bryan ”Monte” Money – rytmikitara
 Omar Espinosa – rytmikitara, taustalaulu
 Robert Ortiz  – rummut, lyömäsoittimet

Vastaanotto

Arvostelut 
 Allmusic ()
 Sputnikmusic ()
 Punknews.org ()

Listasijoitukset

Lähteet 

Escape the Faten albumit
Vuoden 2006 esikoisalbumit
House of Gold & Bones Part 1

House of Gold & Bones Part 1 yhdysvaltalaisen Stone Sourin neljäs studioalbumi ja se on tupla-konseptialbumin ensimmäinen osa. Albumi julkaistiin 22. lokakuuta 2012 Euroopassa ja 23. lokakuuta 2012 Yhdysvalloissa.  Se nauhoitettiin samanaikaisesti levyn jatko-osan: House of Gold & Bones Part 2 kanssa, joka julkaistiin 9. huhtikuuta 2013. Se on ensimmäinen Stone Sourin albumi ilman basistia Shawn Economaki, joka lähti yhtyeestä vuonna 2012.

Stone Sour alkoi työstämään albumia 19. maaliskuuta 2012 ja Corey Taylor totesi albumista tulevan tupla-albumi tai konseptialbumi. Myöhemmin yhtye ilmoitti, että albumista tulisi konseptialbumi, joka julkaistaisiin kahdessa osassa. Taylor kuvaili albumin soundia: "Pink Floydin The Wall tapaa Alice in Chainsin Dirtin". Myös paljastettiin, että Shawn Economaki ei ole enää yhtyeessä ja hänet korvaa studiossa Rachel Bolan Skid Row -yhtyeestä.

Kappaleet

Kokoonpano 
Stone Sour
 Corey Taylor – laulu, piano kappaleessa "Travelers, Pt. 2"
 James Root – kitara
 Josh Rand – kitara
 Roy Mayorga – rummut, syntetisaattori kappaleissa: "Gone Sovereign", "Absolute Zero", "Taciturn" ja "Influence of a Drowsy God"

Muut muusikot
 Rachel Bolan – basso
 Stub – laulu: "RU486"
 Lady – laulu: "RU486"
 Truck – laulu: "RU486"
 Sinner – laulu: "RU486"
 Ty Reveen – ääni kappaleessa "Reveen Impossiblist"
 Kevin Fox – jousisovitus kappaleissa "Travelers, Pt. 1" ja "Tired", sello
 Karen Graves – viulu
 Kate Unrau – viulu
 Anna Redekop – alttoviulu

Arvostelut 
 AllMusic:

Listasijoitukset

Lähteet

Vuoden 2012 albumit
Stone Sourin albumit
DAT

DAT voi tarkoittaa seuraavia:
DAT-nauha, magneettinen nauha äänen tai datan tallennuntamiseen ()
double acting tanker, DAT
Danish Air Transport, tanskalainen lentoyhtiö.
Mihkel Aksalu

Mihkel Aksalu (s. 7. marraskuuta 1984 Kuressaari) on virolainen jalkapallomaalivahti, joka edusti viimeksi Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Hänen kasvattajaseuransa on virolainen FC Kuressaare. Myöhemmin hän on pelannut virolaisten seurojen lisäksi myös Sheffield Unitedissa. Hän on pelannut myös Viron maajoukkueessa 39 ottelua. Kaudeksi 2013 hän siirtyi Seinäjoen Jalkapallokerhoon. Maaliskuusta 2016 hän on seuran kapteeni.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Profiili SJK:n sivustolla

Virolaiset jalkapallomaalivahdit
Jalkapallon Suomen mestarit
Jalkapallon Suomen Cupin mestarit
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
WikiRock

WikiRock on syksyllä 2011 perustettu yhtye, joka soittaa yleissivistävää rock-musiikkia. WikiRockin jokaisen kappaleen sanat ovat suoraan samannimisestä Wikipedia-artikkelista. Yhtye on myös pyrkinyt siihen, että jokaisen kappaleen soundi vastaa kappaleen teemaa.

Historia
WikiRock oli alun alkaen kahden otaniemeläisen opiskelijan, Marko Rintamäen ja Mika Kuokkasen yöllinen projekti. Kuitenkin jo ensimmäisen singlen, Chicagon, tuoma suosio havahdutti miehet WikiRockin takana todellisuuteen, jossa yleisö janoaa lisää tietoa.

WikiRock julkaisi The Greatest Hits -debyyttialbuminsa 11. toukokuuta 2013. Kokoelmalevy sisälsi kaikki yhtyeen julkaisemat singlet vuosien varrelta.

Jäsenet
Marko Rintamäki - koskettimet, rummut, taustalaulu, sävellys, miksaus
Mika Kuokkanen - laulu, "sanoitus"
Aki Rintamäki - basso, taustalaulu, miksaus
Aku Rouhe - kitara
Joel Pirttimaa - kitara

Tuotanto
Albumit
The Greatest Hits (2013)
EP:t
Japani (2020)
Singlet
Chicago (2011)
Linnunrata (2011)
Tunne (2012)
Laser (2012)
Sudenkorennot (2012)
Särkänniemi (2013)
Encore (2013)
Ritari Ässä (2015)
Lohikäärme (2017)
Soittakaa Paranoid! (2018)
Karanteeni (2020)
Laser 2021 (2021)
Eurovision laulukilpailu (2022)
 Feeniks (2022)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kansan Uutiset: https://www.kansanuutiset.fi/artikkeli/3845201-wikirock-kurkistus-yleissivistavaan-musiikkiin
 Helsingin Sanomat: https://www.hs.fi/nyt/art-2000002911026.html

Suomalaiset yhtyeet
Karunki (taajama)

Karunki on kylä ja taajama Tornion kaupungissa Tornionjoen itäpuolella. Taajama oli vuoden 1972 loppuun asti entisen Karungin kunnan keskustaajama. Karunki sijaitsee valtatien 21 varrella 25 kilometriä Tornion keskustaajamasta pohjoiseen. Vuoden 2011 lopussa Karungissa asui 520 asukasta. Taajama rajoittuu Suomen ja Ruotsin valtakunnanrajalle Tornionjokeen, jonka länsirannalla sijaitsee Ruotsin Karungin taajama. Ennen valtakunnan rajan vetämistä Tornionjokeen, Ruotsin ja Suomen Karungit olivat samaa kylää.

Taajamassa sijaitsee muun muassa vuosina 1815–1817 rakennettu kirkko.

Lähteet

Karungin kylät
Suomen kirkonkylät
Suomen entiset kuntakeskukset
Tornion taajamat
Torn

”Torn” on alun perin vaihtoehtorockyhtye Ednaswapin debyyttialbumilla Ednaswap vuonna 1995 ilmestynyt kappale. Se julkaistiin albumin toisena singlenä (ensimmäinen oli ”Glow”). Kappaleen sävelsivät Scott Cutler, Anne Preven, ja Phil Thornalley demosessiossa vuonna 1993 ennen Ednaswapin perustamista. Preven kirjoitti kappaleen sanat. 

Tornista on julkaistu useita cover-versioita. Näistä menestynein on australialaisen näyttelijä-laulaja Natalie Imbruglian vuonna 1997 julkaistu single. Se nousi listaykköseksi Belgiassa, Tanskassa, Kanadassa, Espanjassa ja Ruotsissa sekä Billboardin Mainstream Top 40-listalla. Listakakkonen se oli Australiassa, Italiassa, Sveitsissä ja Britanniassa. Yhdysvalloissa kappale saavutti varsinaisella Hot 100 -singlelistalla vain sijan 42 valtavasta radiosoitosta huolimatta, sillä ennen vuoden loppua tehtyä sääntömuutosta, listalle eivät päässeet vain radiopromoina julkaistut singlet.

”Tornista” on olemassa useita yllättävän monia cover-versioita vaikka sen tehnyt Ednaswap on varsin tuntemattomaksi jäänyt rockyhtye. Tämä johtuu Phil Thornalleysta, joka on työskennellyt monien sitä esittäneiden artistien kanssa. Kappaleen ensimmäisen version levytti tanskalaislaulaja Lis Sørensen nimellä ”Brændt” vuonna 1993. Se oli 4½ minuuttia pitkä, pidempi kuin muut kappaleen versiot. Toinen versio ilmestyi Ednaswapin albumilla, se on paljon tummempi kuin Imbruglian versio. Siitä myös puuttuu väliosan breakdown, jollainen on Imbruglian, Trine Reinin ja Sørensonin versioilla. 

Vuonna 1996 oman versionsa julkaisi norjalainen laulaja Trine Rein, jonka single nousi Norjan listalla sijalle 10. Vuonna 1996 Ednaswap julkaisi EP:n Chicken, jolle se äänitti täysin toisenlaisen version ”Tornista”. Versio on paljon hitaampi ja yksinkertaisempi ja siinä on paljon kitaratilutusta. Versio kuulostaa paljon ”raaemmalta” ja kovemmalta kuin muut versiot. Ednaswapin vuoden 1997 kakkosalbumilla Wacko Magneto on kappaleesta uudelleenmiksattu versio Chickenin versiosta.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset rockkappaleet
Vuoden 1995 kappaleet
Kanttaanpyhät

Kanttaanpyhät, kanttaiviikon pyhät eli käyntipäivät, rogaatiopäivät on vanha nimitys kolmelle helatorstaita edeltävälle päivälle, saman viikon maanantaista keskiviikkoon. Helatorstaita edeltävä sunnuntai on rukoussunnuntai, ja myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon evankeliumikirjassa on päivän latinankielinen nimi Rogate, joka on nimityksen rogaatiopäivät lähtökohtana

Käyntipäiviä on vietetty paasto- ja rukouspäivinä nykyisen Ranskan alueella jo noin vuonna 470, mutta laajemmalti katolinen kirkko alkoi viettää niitä vasta 900-luvulla. Alun perin näinä päivinä on rukoiltu apua maanjäristysten, tulvien, tulipalojen ja petojen aiheuttamia tuhoja vastaan, myöhemmin yleensä toimeentuloa ja hyvää satoa. Tällöin on pappien johdolla järjestetty peltoalueilla kulkueita, joissa on kannettu ristiä, siunattua leipää ja pyhäinkuvia sekä soitettu kelloja.

Myös Ruotsissa ja siihen kuuluneessa Suomessa käyntipäivät säilyivät pitkään uskonpuhdistuksen jälkeenkin, joskin kulkueet jäivät pois. Vuoden 1571 evankelisessa kirkkojärjestyksessä mainittiin rukoussunnuntain ohella sitä seuraava maanantai ja tiistai käyntipäivinä. Ne eivät kuitenkaan olleet varsinaisia pyhäpäiviä, vaan silloin pidettiin vain aamulla yleiset rukoukset, minkä jälkeen mentiin normaalisti työhön. Jo 1600-luvulla niitä lakattiin monin paikoin viettämästä. Almanakassa ne kuitenkin säilyivät vuoteen 1773 saakka. Kansanperinteessä ne säilyivät paikoitellen 1800-luvun lopulle saakka.

Kanttainpyhiin on Suomessa kansanomaisesti liittynyt myös säitä koskevia uskomuksia. Yleinen on uskomus, että jos kanttainpyhinä on kylmä, tulee lämmin kesä ja saadaan hyvä sato, mutta jos silloin on vuodenaikaan nähden lämmintä, tulee kylmä kesä. Toisinaan on lisäksi katsottu kyseisen viikon maanantain ennustavan kesäkuun, tiistain heinäkuun ja keskiviikon elokuun säätä.

Nimen alkuperä 

Nimen kanttaanpyhät tai kanttaiviikko on arveltu johtuvan latinan verbistä cantare, laulaa. Lounaismurteissa onkin esiintynyt siitä juontuva sana kantata, joka merkitsee kirkollisten kuorolaulujen esittämistä.. Uno Harva on kuitenkin väittänyt, että nimitys on väännös ruotsin kielen samaa ajankohtaa tarkoittavasta sanasta gångdagar, joka onkin suomennettu käyntipäiviksi. Nykyään päivien nimityksenä esiintyy juuri käyntipäivät, esimerkiksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon evankeliumikirjassa.

Lähteet 

Kristilliset juhlapäivät
Lorentz Svensson Sparrgren

Lorentz Svensson Sparrgren (1763–1828) oli ruotsalainen miniatyyrimaalari. Hän oli Tukholman taideakatamian professori vuodesta 1805. Hänen miniatyyrejään on Sinebrychoffin galleriassa.  Hän sai vuonna 1978 yhdessä Johan Erik Bolinderin kanssa alastonmallin piirtämisestä myönnetyn kolmannen luokan hopeamitalin.

Lähteet

Ruotsalaiset taidemaalarit
Miniatyyrimaalaus
Vuonna 1763 syntyneet
Vuonna 1828 kuolleet
Jakob Johan Roth

Jakob Johan Roth (6. helmikuuta 1772 Kihniö, Ikaalinen – 1. syyskuuta 1839 Saarlahti, Teisko) oli suomalainen sotilas. Hänen isänsä oli Porin jalkaväkirykmentin majoittaja Gustav Roth ja äitinsä oli Porin rykmentin luutnantin Nils Bergströmin tytär Maria Elisabeth. Hän osallistui vuosien 1788–1790 sotaan, Porin rykmentin mukana Pommerin sotaan 1807, jonka yhteydessä hänet ylennettiin vääpeliksi, sekä sen jälkeen Suomen sotaan 1808. Lapuan taistelun jälkeen Ruoveden komppanian lippumies Roth sissijoukkueen päällikkönä, vääpeli Carl Johan Spoof osaston varajohtajana ja neljäkymmentä miestä lähetettiin 15. heinäkuuta kenraali Nikolai Rajevskin selustaan hävitysretkelle, jonka onnistumisen takia venäläiset luulivat joukkoa suuremmaksi ja käyttivät Spoofista ja Rothista nimitystä "amiraali Spuff ja kenraali Rutt". Roth erosi Ruotsin armeijasta luutnanttina vuonna 1812, ja hän sai 1815 kultamitalin palkkiona osoittamastaan urhoollisuudesta. Hän asui viimeiset elinvuotensa Saarlahden sotilasvirkatalossa Teiskossa, ja hänen hautansa on Teiskon hautausmaalla.

Katso myös
Rothin ja Spoofin sissiretki

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jacob Johan Rothin elämäkerta Kansallisbiografiassa
 Rothin ja Spoofin partion muistolaatta Tampereen Mältinrannassa

Suomalaiset sotilaat
Suomalaiset sissipäälliköt
Vuonna 1772 syntyneet
Vuonna 1839 kuolleet
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1969

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1969 pelattiin Wiesbadenissa, Lindsey Air Stationissa, Yhdysvaltain sotilastukikohdassa, Länsi-Saksassa 26. heinäkuuta - 3. elokuuta. Turnaukseen osallistui seitsemän joukkuetta. Alankomaat ja Italia olivat jälleen mukana ja ne sijoitettiin yhdessä hallitsevan mestarin Belgian kanssa A-lohkoon. Muut neljä joukkuetta pelasivat B-lohkossa. Turnauksessa käytettiin epätavallista sääntöä, että B-lohkon joukkueet saivat käyttää rosterissaan kahta ulkomaalaista pelaajaa. Espanjalla oli riveissään puertoricolainen ja kuubalainen pelaaja, Länsi-Saksalla taas kaksi yhdysvaltalaista. Sääntö aiheutti erimielisyyksiä ja poistettiin tulevista kilpailuista. Italia puolestaan protestoi siitä, että Alankomaiden joukkueessa pelasi viisi pelaajaa Alankomaiden Antilleilta, koska nämä eivät olleet syntyneet Euroopassa, mutta protesti ei kuitenkaan mennyt läpi, koska kaikki olivat täysivaltaisia Alankomaiden kansalaisia. Jatkossa myös Italia tulisikin käyttämään muualla syntyneitä pelaajia, joiden isoisä tai -äiti olisi ollut italialainen. Tämä ei suinkaan ollut ensimmäinen kerta, kun Alankomaat käytti Antillien pelaajia - esimerkiksi Hamilton Richardson oli MVP vuoden 1965 kisoissa.

Alkulohkot

Lohko A

Lohko B

Sijoitusottelu
Sijoitusotteluja pelattiin vain yksi: Länsi-Saksa voitti Belgian 6-3 ja koska se oli jo hävinnyt aiemmin Espanjalle saatiin lopulliseksi järjestykseksi 1. Alankomaat 2. Italia 3. Espanja.

Lopulliset sijoitukset

Euroopan mestari  1969
 Alankomaat
8. mestaruus

Lähteet

 the-sports.org/baseball
 * Josh Chetwynd: Baseball in Europe(ISBN 978-0-7864-3724-5)

1969
Vuoden 1969 baseball
Belgian urheilu
Nymfit (televisiosarja)

Nymfit on suomalainen Fisher King Productions Oy -tuotantoyhtiön tuottama fantasia-draamasarja, jonka esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 24. maaliskuuta 2014. Miikko Oikkosen ja Teemu Nikin ohjaaman sarjan pääosissa näyttelivät Sara Soulié, Manuela Bosco, Rebecca Viitala ja Ilkka Villi. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin DVD:llä 15. lokakuuta 2014.

Sarja perustuu kreikkalaiseen tarustoon, jonka kauniit ja kuolemattomat nymfit elävät nykypäivän Helsingissä. Nymfien pitää joka kuukausi harrastaa seksiä säilyäkseen hengissä ja paeta satyyreja, jotka vainoavat heitä.

Gummerus julkaisee Nymfit myös kirjasarjana. Sarjan ensimmäinen osa, Sari Luhtasen ja Miikko Oikkosen kirjoittama Nymfit – Montpellierin legenda, julkaistiin 29. elokuuta 2013. Kirjan käännösoikeudet on myyty ainakin Yhdysvaltoihin, Britanniaan, Saksaan, Ranskaan, Alankomaihin, Espanjaan, Italiaan, Venäjälle ja Brasiliaan.

Tuotanto 

Sarjan budjetti oli 2,6 miljoonaa euroa, josta Suomen elokuvasäätiön tukea oli 150 000 euroa. Sarjan jakeluoikeudet on myyty noin 50 maahan. Syyskuussa 2014 uutisoitiin Entertainment One Televisionin ostaneen oikeudet kehittää ja tuottaa oma versionsa sarjasta käsikirjoittaja Miranda Kwokin johdolla. 

Sarjaan myytiin Suomessa ennen näkemättömiä digitaalisia mainospaikkoja; mainostajan haluama näkyvyys käsiteltiin ohjelmaan jälkikäteen. Sarjaan on suunnitteilla toinen tuotantokausi.

Sarjassa kuullun musiikin ovat säveltäneet Sakari Salli ja Tuomas Wäinölä. Sävellykset soittivat kapellimestari David Hermando Ricon johtama espanjalainen Bratislawa Symphony Orchestra.

Esittäminen ja katsojaluvut 
Syksyllä 2012 kuvatun sarjan esittäminen alkoi ennen Suomea Italiassa, Serbiassa ja Saksassa. Italiassa sarjaa esitti Sky Uno -kanava ja Saksassa MyVideo -niminen netti-tv. Suomessa sarjaa esitti MTV3- sekä AVA-kanavat: MTV3:lla jaksot saivat ensiesityksensä maanantai-iltaisin kello 21:00 ja jaksot uusittiin AVA:lla saman viikon sunnuntaina. Pääsiäisenä 2014 ensimmäinen tuotantokausi esitettiin kokonaisuudessaan AVA-kanavalla, jolloin jaksot 5–12 saivat ensiesityksensä ennakkoon.

Katsojaluvut 
Suomessa Nymfien 24. maaliskuuta 2014 MTV3-kanavalla esitettyä ensimmäistä jaksoa katsoi 416 000 katsojaa. Jo ensimmäisen jakson jälkeen sarjan katsojaluvut romahtivat yli puolella, kun toista jaksoa seurasi enää 189 000 katsojaa. Esityskanava MTV3:n ohjelmapäällikkö Kristiina Werner-Autio kuitenkin kommentoi, ettei katsojalukujen romahtaminen tule vaikuttamaan sarjan esitysaikaan, eli sitä ei tulla siirtämään toiselle ohjelmapaikalle.

Rooleissa

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Nymfit MTV:n sivuilla
 Sarjan esittely tuotantoyhtiön sivuilla
 
 

Suomalaiset draamasarjat
Suomalaiset fantasiasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Sam Trickett

Samuel ”Sam” Trickett (s. 2. heinäkuuta 1986 East Retford) on brittiläinen pokeriammattilainen, jonka pokeriturnausansiot ovat kaikkien aikojen toiseksi suurimmat. 

Trickett on pokeriurallaan voittanut viidessä turnauksessa yli miljoona dollaria:
 2011 Aussie Millions Poker Championship A$ 100,000 No Limit Hold'em: voitto, 1 525 000 Australian dollaria (1 508 258 USD)
 2011 Aussie Millions Poker Championship A$ 250,000 Super High Roller No Limit Hold'em: toinen, 1 400 000 AUD (1 384 631 USD)
 2011 Partouche Poker Tour - Main Event € 8,500 No Limit Hold'em - Main Event: voitto, miljoona euroa (1 364 666 USD)
 2012 WSOP $ 1,000,000 The Big One for One Drop (Event #55): toinen, 10 112 001 USD
 2013 Aussie Millions Poker Championship A$ 250,000 No Limit Hold'em - $250,000 Challenge: voitto, 2 000 000 AUD (2 111 397 USD)

Vuoden 2012 WSOP:n The Big One for One Drop -hyväntekeväisyysturnauksen voitti Antonio Esfandiari, joka on Trickettin edellä kaikkien aikojen turnausansiolistalla.

Ennen pokeriuraansa Trickett oli ammattijalkapalloilija, mutta hän joutui päättämään uransa polvivammaan. Hän alkoi pelata pokeria vuonna 2005.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sam Trickett Twitterissä
 Sam Trickettin viralliset Facebook-sivut

Brittiläiset pokerinpelaajat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaj Kekki

Kaj Kekki (s. 8. helmikuuta 1963 Helsinki) on suomalainen käsipallovalmentaja. Pitkä valmennusura alkoi vuonna 1985 peliuran päätyttyä loukkaantumiseen. Aluksi hän toimi HIFK:n juniorijoukkueen valmentajana. Hän toimi valmentajana Norjassa ja suoritti Suomessa Kansallisen Valmentajatutkinnon (nykyinen ammattivalmentajatutkinto) 1990-luvun alussa sekä Solvallan Urheiluopiston liikunnanohjaajalinjan. Lisäksi hän kävi lajikouluja Suomessa, Jugoslaviassa, Romaniassa, Norjassa, Ruotsissa ja Itävallassa. Eri tason maajoukkueita hän on valmentanut yli 200 maaottelussa.

Valmennusura seurajoukkueissa 

 1986 HIFK A-nuoret
 1987–1988 Åkrehamn IL (NOR).
 1988–1989 Glassverket IF (naiset) (NOR)
 1989–1991 Helsingfors IFK
 1989–1993 Kiffen (N)
 1992-1993 Kiffen (M kevätkausi)
 1993–1996 BK-46
 1996–1997 Helsingfors IFK (N)
 1997–1999 Grankulla IFK
 2001–2002 Grankulla IFK
 2001–2002 Helsinki Giants
 2004–2007 Sjundeå IF
 2011–2012 Sjundeå IF
 2012– 2016 Riihimäen Cocks,

Valmennusura maajoukkueissa 

 1990–1992 ja 2003–2013 eri nuorten maajoukkueita
 1993–1998 ja 2015-  miesten maajoukkue

Saavutukset 
 11 Suomen mestaruutta, 4 hopeaa ja 3 pronssia
 8 Suomen Cupin voittoa ja 3 hävittyä cupfinaalia
 Voittanut viiden eri seuran (Kiffen, BK-46, Grankulla IFK , Sjundeå IF ja Riihimäen Cocks) kanssa tuplamestaruuden eli cupin ja sarjan samana vuonna
 Kakkosdivisioonan voitto 2002
 Baltian Liigan kulta 2016, hopea 2013, 2015 ja pronssi 2014
 Ensimmäinen valmentaja, joka vei Suomen käsipallomaajoukkueen arvokisoihin: 18-vuotiaiden EM-lopputurnaukseen 2008 ja 20-vuotiaiden EM-lopputurnaukseen 2010
 IHF World Challenge Trophy voittaja 21-vuotiaiden maajoukkueen kanssa 2011

Lähteet 

Elävät henkilöt
Vuonna 1963 syntyneet
Suomalaiset käsipalloilijat
Suomalaiset käsipallovalmentajat
Lapsilukko

Lapsilukko on lukkoa muistuttava vaikeasti avattava mekanismi, jonka tarkoituksena on estää lapsia joutumasta heille vaarallisiksi koettuihin paikkoihin tai tilanteisiin. Tyypillisiä lapsilukkoja ovat mekanismit, joilla estetään auton takaovien avaaminen sisältäpäin, portaisiin käveleminen tai syövyttäviä tai myrkyllisiä aineita sisältävien pullojen korkkien avaaminen. Auton ovissa lapsilukko estää avaamasta ovea auton sisäpuolelta, jolloin lapset eivät voi poistua ajoneuvosta sen ollessa liikkeessä.

Turvalaitteet
Lukot
Passenger (laulaja)

Michael David Rosenberg (s. 17. toukokuuta 1984), taiteilijanimeltään Passenger, on brittiläinen laulaja ja lauluntekijä.

Passenger aloitti alun perin viisijäsenisenä yhtyeenä 2000-luvun alussa. Yhtye julkaisi yhden albumin ja hajosi vuonna 2009. Rosenberg päätti pitää Passenger-nimen ja jatkoi soolouralla.

Diskografia

Albumit 
Wide Eyes Blind Love (2009)
Divers & Submarines (2010)
Flight of the Crow (2010)
All the Little Lights (2012)
Whispers (2014)
Whispers II (2015)

Singlet 
”The Wrong Direction” (2012)
”Let Her Go” (2012)
”Holes” (2013)
"Scare Away the Dark" (2014)
"Heart's on Fire" (2014)
"Whispers" (2014)
"Somebody's Love" (2016)
"Anywhere" (2016)
"Simple Song" (2017)
"The Boy Who Cried Wolf" (2017)
"Hell or High Water" (2018)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Viralliset kotisivut
Passenger YouTubessa

Brittiläiset laulajat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Siirilä

Siirilä on suomenkielinen sukunimi. Siirilä-nimisiä henkilöitä:

 Iina Siirilä (s. 1995), salibandyn pelaaja
 Juho Siirilä (1843–1933), suomalainen opettaja ja valtiopäivämies
 Jussi Siirilä (s. 1967), suomalainen kirjailija ja kolumnisti
 Seppo Siirilä (s. 1937), suomalainen aluetieteilijä ja Tampereen yliopiston aluetieteen emeritusprofessori
 Tommi Siirilä (s. 1993), suomalainen lentopalloilija
 Väinö Siirilä (1885–1947), suomalainen näytelmäkirjailija.