joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Winn Memorial Library

Winn Memorial Library on Uusromaanista tyyliä edustava rakennus Yhdysvalloissa Massachusettsin osavaltiossa Woburnin kaupungissa. Se luetaan Yhdysvaltojen kansallisiin historiallisiin maamerkkeihin.

Idea kirjastolle syntyi jo vuonna 1789 – itse asiassa jo 17 päivää ennen George Washingtonin valitsemista presidentiksi, jolloin joukko vaikutusvaltaisia asukkaita päätti asettaa osakeannin julkisen kirjaston rakentamiseksi. Rahoitus järjestyi kuitenkin vasta 1850-luvulla, jolloin nahkateollisuudessa omaisuutensa hankkinut Jonathan Bowers Winn antoi kirjaston pesämunaksi 300 dollaria edellytyksellä että kaupunki tukee hanketta samalla summalla. Kirjasto aloitti toiminnan pienessä sivuhuoneessa laajentuen hitaasti. Varsinainen kirjastorakennuksen pystyttäminen tuli mahdoliseksi vasta J.B.Winnin pojan Charlesin perinnöstä.

Rakennuksen arkkitehtina toimi Pariisissa opiskellut Henry Hobson Richardson. Rakennus valmistui 1879. Siinä on perustana basilika. Pinta-ala on 69 aaria ja kartiomainen torni ulottuu lähes 24 metriin. rakentamiseen on käytetty 325 000 tiiltä, Ohion hiekkakiveä, Akronin kaakelia ja Longmeadowin kiveä sekä kalkkikiveä ja sementtiä. Tammipuinen sisustus on huomionarvoinen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltain kirjastot
National Register of Historic Places -kohteet Massachusettsissa
Massachusettsin rakennukset ja rakennelmat
Middlesexin piirikunta (Massachusetts)
Ségoun yliopisto

Ségoun yliopisto () on julkinen yliopisto Ségoussa Malissa.

Vuonna 2010 perustettu Ségoun yliopisto on Malin ensimmäinen maaseutuyliopisto. Se koostuu agronomian ja eläinlääketieteen, tekniikan ja luonnontieteiden sekä yhteiskuntatieteiden tiedekunnista ja ammatillisen koulutuksen instituutista. Yliopistossa on 93 vakituista opettajaa, joista 32 on tohtoreita, 295 tuntiopettajaa ja noin 3 800 opiskelijaa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ségoun yliopiston sivusto 
 Ammattillisen koulutuksen instituutti  

Malin yliopistot ja korkeakoulut
Ségou
Sinivihvilä

Sinivihvilä (Juncus inflexus) on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, vihvilöiden (Juncus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, suurikokoinen sekä tiiviisti mätästävä vihvilälaji. Sinivihvilä muistuttaa kasvutavaltaan röyhyvihvilää (Juncus effusus) ja keräpäävihvilää (Juncus conglomeratus).

Sinivihvilän varret voivat kasvaa noin metrin korkuisiksi ja ne ovat väriltään siniharmaita. Varsien tyvillä on kiiltävän mustanruskeat lehtitupet, mutta sinivihvilällä ei ole varsinaisia lehtiä. Kukinnon tukilehti on pysty ja se näyttää ulkoisesti vain varren jatkeelta. Kukinto on toispuoleinen, tummanruskea ja melko harsu, mutta monikukkainen. Hedelmät ovat teräväkärkisiä ja tummanruskeita.

Sinivihvilä kasvaa kosteilla kalkkipitoisilla kasvupaikoilla, muun muassa merenrannoilla, lähteiköissä ja tulvaniityillä. Suomessa sinivihvilää on havaittu muutamilta paikoilta eri puolilta maata. Ruotsissa sinivihvilää tavataan harvinaisena Skånessa, Gotlannissa ja Öölannissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Sinivihvilä (Juncus inflexus)
 ITIS: Juncus inflexus 
 United States Department of Agriculture (USDA): Juncus inflexus 
 Flora of China: Juncus inflexus 

Vihvilät
House of the Temple

House of the Temple on Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa sijaitseva vapaamuurarien temppeli. Temppelin rakentaminen aloitettiin toukokuussa 1911 ja se valmistui lokakuussa 1915. Temppeli edustaa arkkitehtuuriselta tyylisuunnaltaan amerikkalaista uusklassismia. Se sijaitsee Dupont Circlen kaupunginosassa, noin puolentoista kilometrin päässä Valkoisesta talosta. Se jäljittelee ulkoasultaan antiikin Halikarnassoksen mausoleumia.

Vapaamuurareiden skottilaisen riitin Yhdysvaltojen eteläisen hallintoalueen korkein neuvosto (eng. The Supreme Council, Ancient and Accepted Scottish Rite, Southern Jurisdiction, USA) käyttää temppeliä päämajanaan. Temppelissä on Albert Pikelle omistettu museo. Pike laati skottilaisen riitin rituaaleja ja johti korkeinta neuvostoa vuodesta 1859 vuoteen 1891. Piken maalliset jäänteet vietiin temppelin holviin vuonna 1944.

Temppeli esiintyy Dan Brownin romaanissa Kadonnut symboli.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

Washingtonin (DC) rakennukset ja rakennelmat
National Register of Historic Places -kohteet Washingtonissa (DC)
Vapaamuurarius
Peoria (Oklahoma)

Peoria on kaupunki Ottawan piirikunnassa Oklahoman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen asukasluku oli 133 vuonna 2015 ja vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 132 asukasta.

Historia 
Peorian alueella on jo kauan harjoitettu louhintaa. Amerikan alkuperäiskansoilla oli siellä louhokset jo ennen eurooppalaisten vierailua. Peoria alkoi keihittyä kaivosleiriksi vuonna 1891. Samana vuonna sinne avattiin postitoimisto. Kaupungin asukasluku alkoi laskemaan louhinnan vähentyessä.

Maantiede 
Peoria sijaitsee 21 kilometriä itään piirikunnan pääkaupungista Miamista. Kaupungin pinta-ala on 0,54 neliökilometriä.

Lähteet 

Oklahoman kaupungit
Putous (12. tuotantokausi)

Putouksen 12. tuotantokausi esitettiin keväällä 2020.

Juontajana jatkoi Roope Salminen. Näyttelijänä jatkoi Christoffer Strandberg ja paluun teki Pilvi Hämäläinen. Uusina näyttelijöinä nähtiin Antti Tuomas Heikkinen, Linnea Leino, Malla Malmivaara, Heikki Ranta ja Mikko Töyssy.

Ohjelmaan tuli kauden myötä uusi osio, Sarjapudottaja, jossa katsojat saavat lähetyksen aikana valita, kumman joukkueen sketsin he haluavat nähdä. Joukkueet ovat keltainen ja punainen joukkue.

Vuoden sketsihahmo -kilpailun voitti Mikko Töyssyn sijoitusneuvoja Urmas Viilunk.

Tulikoe ja näytön paikka

Sarjapudottaja 

Keltainen Joukkue:
Heikki Ranta
Linnea Leino
Mikko Töyssy
Pilvi Hämäläinen

Punainen Joukkue:
Antti Tuomas Heikkinen
Christoffer Strandberg
Malla Malmivaara

Vuoden sketsihahmokilpailu

Katsojaluvut ja yllätystehtävät

Lähteet 

Putous
Tuotantokaudet
Outi Antila

Outi Kaarina Antila (s. 5. toukokuuta 1957 Helsinki) on suomalainen juristi ja varatuomari, joka on tammikuusta 2020 alkaen Kansaneläkelaitoksen pääjohtaja.

Antila on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti (1981). Hän työskenteli Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliiton lakiasianosastolla vuosina 1983–1992. Osastojohtajana hän oli 1990–1992. Tapaturma-asioiden muutoksenhakulautakunnan puheenjohtajana Antila toimi vuodet 1992–2002 ja Työeläkeasioiden muutoksenhakulautakunnan päätoimisena puheenjohtajana vuodet 2002–2010.

Antila aloitti vuoden 2010 alussa sosiaali- ja terveysministeriön vakuutusosaston osastopäällikkönä. Vakuutusosastoon kuuluvat muun muassa työ- ja kansaneläkelainsäädäntö, työttömyysturvalainsäädäntö, sairaus- ja vanhempainvakuutuslainsäädäntö ja muut toimeentuloturva- ja vakuutuslainsäädännöt sekä vakuutusmarkkinoiden toiminta.

Antila oli ehdolla Kansaneläkelaitoksen pääjohtajaksi vuonna 2016, mutta silloin hän hävisi arvalla tasapeliäänestyksen jälkeen paikan Elli Aaltoselle. Antila valittiin marraskuussa 2019 Aaltosen seuraajaksi. Hän voitti äänestyksessä Kuntaliiton varatoimitusjohtaja Hanna Tainion 8–4. Valintaa pidettiin yllätyksenä, sillä Kelan valtuutettujen työvaliokunta oli esittänyt pääjohtajaksi joko Tainiota tai professori Lasse Lehtosta. Keskustan junailemana valtuutettujen enemmistö äänesti kuitenkin ohi työvaliokunnan ehdotuksen. Antilalla ei ole poliittista jäsenkirjaa, ja hän on ensimmäinen 1950-luvun jälkeen valittu Kelan pääjohtaja, jolla ei ole muodollista keskustalaista taustaa, joskin kytkös sitä kautta, että hän on työskennellyt MTK:n lakimiehenä 1990-luvulla.

Lähteet 

Kelan pääjohtajat
Suomalaiset juristit
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Matías Vecino

Matías Vecino (s. 24. elokuuta 1991 Canelones) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa italialaisseura Laziota.

Vecino nousi Central Españolin edustusjoukkueeseen vuonna 2010 ja siirtyi mestarijoukkue Nacionaliin elokuussa 2011. Tammikuussa 2013 hän siirtyi italialaisseura Fiorentinaan. Alkuvuoden 2014 Vecino pelasi lainalla Cagliarissa ja kauden 2014–2015 Empolissa. Elokuussa 2017 hän siirtyi Internazionaleen. Kauden 2020–2021 loppuun mennessä hän on pelannut Serie A:ssa 199 ottelua ja tehnyt niissä 18 maalia. Kaudella 2020–2021 hän voitti Italian-mestaruuden mutta oli kauden alkupuoliskon poissa kentiltä polvivamman vuoksi. Mestarien liigassa hän on pelannut kahdeksan ottelua ja tehnyt maalin kaudella 2018–2019 alkulohko-ottelussa Tottenham Hotspuria vastaan sekä kaudella 2019–2020 alkulohko-ottelussa Borussia Dortmundia vastaan.

Vecino pelasi Uruguayn maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa maaliskuussa 2016 MM-karsinnassa Argentiinaa vastaan ja teki ensimmäisen maaottelumaalinsa toukokuussa 2016 ystävyysottelussa Trinidad ja Tobagoa vastaan. Hän on tehnyt maaottelumaalin tämän jälkeen lokakuussa 2018 Etelä-Koreaa vastaan ja maaliskuussa 2019 Thaimaata vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi avauskokoonpanossa Uruguayn kaikissa viidessä ottelussa. Copa América Centenariossa 2016 hän pelasi kaksi ottelua, vuoden 2019 Copa Américassa yhden ottelun ja vuoden 2021 Copa Américassa viisi ottelua. Tammikuun 2022 loppuun mennessä hän on pelannut 57 maaottelua.

Lähteet 

Uruguaylaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Reece James (1999)

Reece James (s. 8. joulukuuta 1999 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Chelseaa.

James pelasi Chelsean juniorijoukkueissa ja aloitti aikuisten liigauransa kaudella 2018–2019 lainalla Englannin mestaruussarjassa pelaavassa Wigan Athleticissa. Hän pelasi Wiganissa 45 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudeksi 2019–2020 hän palasi Chelseaan. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran 25. syyskuuta 2019 liigacupin ottelussa Grimsby Townia vastaan ja teki lukemiin 7–1 päättyneessä ottelussa joukkueensa viidennen maalin. Valioliigassa hän pääsi kentälle vasta lokakuun puolivälin jälkeen mutta pelasi siitä eteenpäin kahdeksan peräkkäistä liigaottelua, joista kolmessa täyden peliajan. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana 24 valioliigaottelua. Mestarien liigassa hän pelasi 2. lokakuuta joukkueensa toisessa ottelussa vieraskentällä ranskalaisseura Lilleä vastaan ja teki maalin 5. marraskuuta kotikentällä alankomaalaista Ajaxia vastaan. Neljännessä Mestarien liigan ottelussaan Valenciaa vastaan hän pelasi täydet 90 minuuttia kuten myös molemmissa neljännesvälieräotteluissa Bayern Müncheniä vastaan.

James teki avausmaalinsa Valioliigassa kauden 2020–2021 ensimmäisessä ottelussa Brightonia vastaan. Hän pelasi kauden aikana 32 liigaottelua, joista 25 avauskokoonpanossa. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua, voitokkaassa finaalissa täyden ajan. Kaudella 2021–2022 hän teki pelaamissaan 26 valioliigaottelussa viisi maalia ja antoi yhdeksän maalisyöttöä. Mestarien liigan kuudessa ottelussa hän viimeisteli yhden maalin. Hän pelasi kolmantena peräkkäisenä vuonna täyden ajan tappiollisessa FA Cupin loppuottelussa. Hän pelasi 2022 myös tappioon päättyneessä liigacupin finaalissa.

James on pelannut Englannin alle 18-, alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän kuului alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2017 voittaneeseen joukkueeseen; hän pelasi kymmenisen minuuttia yhdessä alkulohko-ottelussa ja 83 minuuttia avauskokoonpanon pelaajana välieräottelussa. Englannin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran lokakuussa 2020. Vuoden 2020 aikana hän pelasi neljä A-maaottelua, ja vuonna 2021 kuusi maaottelua, joista kolmas oli EM-kilpailujen alkulohko-ottelu Skotlantia vastaan. Tuo jäi hänen ainoaksi ottelukseen Englannin kakkossijaan päättyneissä kisoissa.

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Else Berg

Else Berg (19. helmikuuta 1877 Ratibor – 19. marraskuuta 1942 Auschwitz) oli saksalainen, juutalaistaustaustainen taidemaalari.

Elämäkertaa 
Else Berg syntyi tuolloin Saksan keisarikuntaan kuuluneessa Sleesiassa, Ratiborin kaupungissa. Hänen isänsä oli alankomaalaistaustaista juutalaista sukua ja mielipiteiltään liberaali. Perheen varallisuus oli peräisin sen omistamasta sikaritehtaasta. 

Berg aloitti taideopintonsa vuonna 1895, Belgiassa, Kuninkaallisessa taideakatemiassa. Saatuaan perheeltään taloudellista apua hän jatkoi opintojaan Berliinissä, jossa hänen opettajanaan oli Artur Kampf. 

Mommie Schwarz oli palannut vuonna 1905 New Yorkista Berliiniin opiskellakseen ekspressionistista maalaustaidetta. Hän tapasi Else Bergin ja he lähtivät yhdessä Pariisiin katsomaan uusia taidevirtauksia. Seuraavana vuonna he muuttivat asumaan Amsterdamiin ja olivat mukana modernin taiteen virtauksissa. Seuraavien vuosien aikana he pitivät omat ateljeensa mutta matkustelivat paljon yhdessä. Avioliiton he solmivat vuonna 1920 ja saivat Alankomaiden kansalaisuuden vuonna 1924. Pariskunnalla oli taloudellisia vaikeuksia, mutta heidän onnistui matkustella Itä-Euroopassa, Ranskassa ja Italiassa. 

Oleskeltuaan miehensä kanssa Mallorcalla taiteilija Leo Gestelin ja tämän vaimon luona Berg vaihtoi tyylinsä kubismiksi. Kun kansallissosialistit tulivat Saksassa valtaan vuonna 1933, useimmat Bergin ja Schwarzin ystävät ja sukulaiset muuttivat Yhdysvaltoihin ja Iso-Britanniaan. Pariskunta tunsi olevansa turvassa Alankomaissa. 

Saksa valtasi Alankomaat vuonna 1940. Se johti myös siellä juutalaisvainoihin. Berg ja Schwarz kieltäytyivät pitämästä vaatteissaan Daavidintähteä. He piiloutuivat pieneen Baambruggen kaupunkiin. Joku ilmiantoi pariskunnan ja heidät kuljetettiin Auschwitziin, missä heidät murhattiin melkein heti.

Maalauksia

Lähteet

Aiheesta muualla 

https://jck.nl/nl/locatie/joods-historisch-museum
http://www.artnet.com/artists/else-berg/past-auction-results

Saksalaiset taidemaalarit
Holokaustissa kuolleet
Vuonna 1877 syntyneet
Vuonna 1942 kuolleet
Adele Enersen

Adele Enersen on alun perin Helsingistä kotoisin oleva kirjailija, kuvittaja, käsikirjoittaja, valokuvaaja ja bloggaaja.   

Enersen loi blogin Mila's Daydreams , jossa hän julkaisi valokuviaan, joita hän oli ottanut tyttärestään Milasta eri puvuissa ja rekvisiitassa tämän nukkuessa.  Blogi keräsi maailmanlaajuista huomiota vanhemmuudesta kirjoittavilta bloggaajilta. 

Enersen allekirjoitti julkaisusopimuksen HarperCollinsin kanssa ja loi kaksi kirjaa, When My Baby Dreams ja When My Baby Dreams Fairytales. Kolmannella teoksellaan Vincent and the Night, hän allekirjoitti sopimuksen Penguin Random Houseen kuuluvan Dial Presin kanssa. Kirja listattiin heti kuukauden parhaaksi kirjaksi Amazon.com-sivustolla.  

Blogin suosion jälkeen Enersenin kirjat ja kuvitukset esiteltiin kansainvälisissä televisiouutisissa, arvioitiin lehdissä ja verkkosivuilla ympäri maailmaa,  mikä puolestaan toi blogille lisää lukijoita.

Viitteet

Aiheesta muualla
 adeleenersen.com (virallinen verkkosivusto)  
 Mila's Daydreams

Suomalaiset bloginpitäjät
Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Suomalaiset valokuvaajat
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Joachim Andersen

Joachim Christian Andersen (s. 31. toukokuuta 1996) on tanskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa englantilaisseura Crystal Palacea.

Andersen siirtyi kesällä 2013 alankomaalaisen Twenten junioreihin ja pelasi Eredivisiessa seuran edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2015. Seuraavalla kaudella hän pelasi Eredivisiessa 18 ottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2016–2017 hän pelasi 22 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Elokuussa 2017 Andersen siirtyi italialaisseura Fiorentinaan, jossa hän pelasi Serie A:ssa ensimmäisellä kaudella seitsemän ja toisella 32 ottelua. Heinäkuussa 2019 hän siirtyi ranskalaisseura Lyoniin, jossa hän pelasi 21 liigaottelua ja teki yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi kaudella 2019–2020 kuusi ottelua ja teki maalin Benficaa vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi lainalla Englannin Valioliigan Fulhamissa. Hän pelasi 31 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Kesällä 2021 hän siirtyi Crystal Palaceen ja pelasi ensimmäisellä kaudellaan lontoolaisjoukkueessa 34 valioliigaottelua.

Andersen on pelannut Tanskan eri juniorimaajoukkueissa yli 30 ottelua. Ensimmäiset minuuttinsa Tanskan A-maajoukkueessa hän pelasi lokakuussa 2019 ystävyysottelussa Luxemburgia vastaan. Hän on pelannut heinäkuun 2022 loppuun mennessä 17 A-maaottelua.

Lähteet 

Tanskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Riikka Salmi

Riikka Maarit Salmi on suomalainen kansalaisaktivisti, joka valittiin Suomen Kansa Ensin -puolueen puheenjohtajaksi huhtikuussa 2019.  Puheenjohtajuus jouduttiin ratkaisemaan oikeudessa, koska edellinen puheenjohtaja Marco de Wit ei hyväksynyt huhtikuussa tehtyjä valintoja. Lokakuussa puheenjohtajakiista sai päätöksen ja Riikka Salmen valinta sai oikeudellisen sinetin.

Riikka Salmen tytär Jasmiina Yildiz (o.s. Salmi) voitti vuoden 2021 Big Brother -tosi-tv-ohjelman.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Suomalaisten puolueiden puheenjohtajat
Suomen Kansa Ensin
Glasgow City FC

Glasgow City FC on skotlantilainen naisten jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Glasgow. Glasgow City FC pelaa naisten pääsarjatasolla, Skotlannin valioliigassa. Seura on maan menestynein 14 mestaruudellaan.

Historia 
Seuran perustivat Laura Montgomery ja Carol Anne Stewart vuonna 1998. Molemmat pelasivat seurassa pitkään ja nykyään Montgomery on seuran toiminnanjohtaja ja Stewart puheenjohtaja.

Kolme vuotta perustamisensa jälkeen, kaudella 2000–2001, Glasgow City sijoittui jo Skotlannin liigassa toiseksi ja ensimmäisen mestaruutensa seura voitti 2005. Vuodesta 2008 lähtien Glasgow City on hallinnut naisten jalkapalloa Skotlannissa. Seura ei hävinnyt liigassa otteluakaan vuosina 2008–2014 ja on voittanut 13 perättäistä mestaruutta. Skotlannin cupin Glasgow City on voittanut kahdeksan kertaa. 

Naisten Mestarien liigassa Glasgow City on parhaimmillaan yltänyt kahdeksan parhaan joukkoon kausille 2014–2015 ja 2019–2020.

Saavutukset 
 Skotlannin mestaruus (15)
 2005, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020–2021
 Skotlannin cupin voitto (8)
 2004, 2006, 2009, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 

Skotlantilaiset jalkapalloseurat
Pasi Hänninen

Pasi Petteri Hänninen (s. 21. toukokuuta 1980 Jyväskylä) on suomalainen robotiikan ja tekoälyn tutkija, kirjailija sekä opettaja. Hän on tullut tunnetuksi erityisesti robotiikan opettajana     Jyväskylän yliopistossa, mutta hän on työskennellyt myös robotiikan tutkijana.    

Hännisen tunnetuimpia robotiikan teoksia ovat tietokirja Robotiikka ja tekoäly, sekä tutkimukset Robotiikka sosiaali- ja terveydenhoidon tukena,  Yhteiskunnan digimurros, Palvelurobotiikka sekä Humanoidirobotti Pepper : mahdollisuuksia ja haasteita. 

Robotiikan opettajana Hänninen on pyrkinyt popularisoimaan robotiikkaa ja tekemään ilmiötä yleisesti tunnetuksi sekä lisäämään osaamista sen hyödynnettävyydestä teollisuus- ja palvelusektoreilla. Hännisen tutkimuksen erityinen painopiste on ollut sosiaali- ja terveyssektorin robotisaatiossa, sekä robotiikan ja tekoälyn hyödyntämisessä peruskoulun opetuksessa.

Koulutus

Hänninen kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän Cygnaeus-lukiosta vuonna 1999. Hän valmistui filosofian maisteriksi (FM) pääaineena tietotekniikka Jyväskylän yliopistosta vuonna 2017. Tätä aiemmin Hänninen on valmistunut Helsingin yliopistosta teologian kandidaatiksi (TK) vuonna 2010, sekä Jyväskylän ammattikorkeakoulusta liiketalouden tradenomiksi (AMK) vuonna 2003. Hänninen on koulutukseltaan myös tietotekniikan ja uskonnon aineenopettaja.

Harrastukset

Hänninen harrastaa salibandya ja toimii nykyään salibandyvalmentajana O2-Jyväskylässä.   Aiemmin hän on toiminut mm. Happeessa.

Julkaisut
Robotiikka ja tekoäly Pasi Hänninen, Tampere: Tammertekniikka 2022. ISBN: 978-952-7394-12-0.
Robotiikka sosiaali- ja terveydenhoidon tukena, Pasi Hänninen, Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, Informaatioteknologian tiedekunnan julkaisuja No. 90/2021.  ISBN: 978-951-39-8835-7 (nid.).
Robotti, robotiikka ja robotisaatio, Pasi Hänninen. Teoksessa Yhteiskunnan digimurros Pekka Neittaanmäki, Martti Lehto, Matti Savonen, Pasi Hänninen, Jyväskylä: Jyväskylän yliopiston IT-tiedekunta (2021). ISBN: 978-951-39-8646-9 (nid.), 978-951-39-8647-6 (verkkoj.).
Humanoidirobotti Pepper - mahdollisuuksia ja haasteita Toni Alho, Pasi Hänninen, Pekka Neittaanmäki, Olli Tammilehto, Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, Informaatioteknologian tiedekunnan julkaisuja No. 61/2018. ISBN: 978-951-39-7558-6.
Palvelurobotiikka, Toni Alho, Pasi Hänninen, Pekka Neittaanmäki, Olli Tammilehto, Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, Informaatioteknologian tiedekunnan julkaisuja No. 50/2018. ISBN: 978-951-39-7480-0.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Converis-tutkimustietojärjestelmä
 Pasi Hännisen verkkosivusto

Tietotekniikan kehittäjät
Robotiikka
Elävät henkilöt
Vuonna 1980 syntyneet
Bruno Petković

Bruno Petković (s. 16. syyskuuta 1994 Metković) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa Dinamo Zagrebia. Aiemmin hän pelasi usean vuoden ajan Italiassa.

Petković siirtyi Italiaan vuonna 2012 ja pääsi ensimmäisen kerran kentälle Serie A:ssa toukokuussa 2013 Catanian joukkueessa. Seuraavalla kaudella hän pelasi Serie A:ssa neljä ottelua. Hän pelasi lainalla alemmissa sarjoissa Varesen, Reggianan, Virtus Entellan ja Trapanin joukkueissa, joista viimeksi mainittu osti hänet heinäkuussa 2016 ja myi puoli vuotta myöhemmin Serie A -seura Bolognalle. Petković pelasi Bolognassa 21 ja lainalla Hellas Veronassa 16 Serie A:n ottelua. Kesällä 2018 hän siirtyi Dinamo Zagrebiin ensin lainalle, ja tammikuussa 2019 Dinamo osti hänet. Hän pelasi kaudella 2018–2019 Kroatian liigassa 25 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Seuraavalla kaudella hän teki seitsemän maalia 25 ottelussa ja kaudella 2020–2021 jälleen yhdeksän maalia 25 ottelussa. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Mestarien liigassa kuusi ottelua ja teki yhden maalin. Kahtena muuna kautena hän pelasi Eurooppa-liigassa yhteensä 19 ottelua ja teki niissä kuusi maalia.

Petković pelasi Kroatian maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 2019 ja on kesäkuun 27. päivään 2021 mennessä pelannut 18 maaottelua, joissa hän on tehnyt kuusi maalia: kesäkuussa 2019 ystävyysottelussa Tunisiaa vastaan, syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Slovakiaa vastaan, kaksi maalia lokakuussa 2019 EM-karsintaottelussa Unkaria vastaan, marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Slovakiaa vastaan ja syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Portugalia vastaan.

Lähteet 

Kroatialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
École normale supérieure de Bamako

École normale supérieure de Bamako eli ENSup on julkinen kasvatustieteellinen korkeakoulu Malin pääkaupungissa Bamakossa.

Vuonna 1961 perustettu normaalikoulu aloitti toimintansa vuonna 1963. Se valmistaa matematiikan, luonnontieteiden, historian, maantieteen, vieraiden kielten ja kirjallisuuden opettajia perus-, keski- ja ammattikouluja varten. ENSup kouluttaa myös opetushallinnon työntekijöitä ja avustajia, antaa täydennyskoulutusta ja harjoittaa tieteellistä tutkimustyötä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 ENSupin sivusto 

Bamako
Malin yliopistot ja korkeakoulut
M/S MyStar

M/S MyStar on virolaisen Tallinkin tuleva matkustaja-autolautta, joka tilattiin Rauman telakalta keväällä 2019. MyStar tulee liikennöimään Helsinki-Tallinna linjalla linjapareinaan M/S Megastar ja M/S Star. Rakennustyöt alkoivat 6. huhtikuuta 2020, ja se valmistunee liikenteeseen Joulukuun 2022 alussa.

Tallink järjesti uuden aluksensa nimestä kilpailun, johon tuli ehdotuksia 30 maasta. Lokakuussa 2019 Tallinkin johto valitsi kilpailun voittajakasi MyStarin. Samanlainen nimiehdotuskilpailu oli järjestetty myös vuonna 2016 M/S Megastarin suunnitteluvaiheen aikana.

Rakentaminen 
Aluksen rungon rakentaminen aloitettiin Rauman telakalla 6. toukokuuta 2020, kun Rauma Marine Constructionsin toimitusjohtaja Jyrki Heinimaa ja projektipäällikkö Marko Paloluoto aloittivat laivan tuotannon. Alus on valmistuessaan suurin Rauman telakalta valmistunut laiva. Aluksen köli laskettiin 18. syyskuuta 2020. Viron presidentti Kersti Kaljulaid kastoi aluksen MyStariksi 12. elokuuta 2021.

M/S MyStarin valmistuminen on myöhästynyt koronaviruspandemian ja sen aiheuttamien työkatkosten sekä Ukrainan sodan seurauksena. Aluksen on tarkoitus olla luovutettuna Tallinkille marraskuuhun 2022 mennessä.

Laivan palvelut

Ravintolat, kahvilat sekä baarit 

 Delight Buffet, buffet-ravintola, kansi 9.
 The Chef’s Kitchen, À la carte -tyylinen ravintola, kansi 9.
 Burger King, pikaruokaravintola, kansi 9. Ravintola on tuttu myös Megastar- ja Star-laivoilta.
 Fast Lane, pikaruokaa, jälkiruokia ja välipaloja tarjoileva ravintola. Kansi 9.
 Coffee & Co, toasteja, salaatteja ja jälkiruokia tarjoileva kahvila. Kahvilan yhteydessä myös lounge. Kansi 8.
 Family Picnic, lapsiperheille suunnattu, kevyitä aterioita ja naposteltavia tarjoava ravintola. Kansi 8.
 Sea Pub, erilaisia alkoholijuomia ja naposteltavia tarjoava baari. Kansi 9.
 Nordic Bar, erilaisia alkoholijuomia tarjoava baari. Kansi 9.
 Garden, erilaisia alkoholijuomia tarjoava ulkokannella sijaitseva baari. Kansi 9.

Myymälät 

 Traveller Superstore, kaksikerroksinen merimyymälä, josta löytyy tuoksuja, alkoholijuomia, makeisia, kosmetiikkaa, asusteita sekä vaatteita. Kansilla 7, ja 8.
 Promo Lounge, Traveller Superstoren sisällä sijaitseva pop-up elämystila. Kansi 7.

Lapsille 

 Kid's playroom, lapsille suunnattua leikkihuone. Kansi 8.

Matkustusluokat

Hytit 

 A-luokan hytti, 2–4 hengen ikkunallisia 8,7 m² kokoisia hyttejä. Kansi 10.
 B-luokan hytti, 2–4 hengen ikkunattomia 8,7 m² kokoisia hyttejä. Kansi 10.
 Office Cabin, 2 hengen ikkunallisia hyttejä, jotka on suunnattu erityisesti työntekoon. Kansi 10.
 Erikoishytit, MyStarilta löytyy myös A, ja B luokan allergia-, sekä B-luokan invahyttejä.

Matkustusluokat 

 Comfort Lounge, hiljainen ja rauhallinen tila, johon sisältyy juotavaa ja pikkupurtavaa. Kansi 8.
 Business Lounge, erityisesti työmatkailijoille suunnattu matkustusluokka, johon sisältyy juomat sekä ruoat. Kansi 8.
 Platinum Lounge, aluksen ylellisin matkustusluokka, johon sisältyy ruoat ja juomat, aikakauslehdet sekä erityislaatuinen WIFI-yhteys. Kansi 8.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 MyStar-blogi (tallinksilja.fi)
 

Tallink Siljan alukset
Tulevat laivat
Isolimamato

Isolimamato (Lineus longissimus) on limamatoihin kuuluva eläinlaji. Sitä tavataan vain Saksassa koillisella Atlantin valtamerellä. Se voi kasvaa jopa yli 55 metrin mittaiseksi ja on näin maailman pisin eläin. Laji on tavallisesti noin 5–10 millimetrin paksuinen. Isolimamato on lauhkeiden vesien pohjaeläin. Kun munat kuoriutuvat, niistä kuoriutuvat poikasten ravintona toimii lyhytaikaisesti munan keltuainen ennen kuin niistä tulee nuoria ja sitten aikuisia matoja.

Lähteet 

Limamadot
Elina ja Sofia

Elina (s. 2008) ja Sofia (s. 2011) ovat lahtelainen tubettajakaksikko, joiden YouTube-kanavalla Elina Sofia on yli 130 000 tilaajaa. Elina ja Sofia ovat sisaruksia. Elinan ja Sofian sukunimeä ei ole kerrottu julkisuuteen heidän äitinsä toiveesta.

Elina ja Sofia tekivät ensin vaalivideoita, joissa he haastattelivat vuoden 2018 presidenttiehdokkaita, ja saatuaan videoista positiivista palautetta he jatkoivat videoiden tekemistä YouTubeen. Vuonna 2019 he osallistuivat ensimmäistä kertaa Tubeconiin.

Tubettamisen lisäksi he näyttelevät elokuvassa Perhereissu ja ääninäyttelivät Frozen II -elokuvassa. Perhereissu-elokuvan julkistaminen on viivästynyt koronaviruspandemian vuoksi ainakin kaksi kertaa.

Lähteet

Videobloginpitäjät
Elävät henkilöt
Vuonna 2008 syntyneet
Vuonna 2011 syntyneet 
Suomalaiset tubettajat
Sisarukset
Jaama jõgi

Jaama jõgi on (, ) Viron Alutagusen kunnassa virtaava pieni joki, jonka pääosa valuma-alueesta sijaitsee luonnonsuojelualueella. Joki laskee Narvanjokeen sen vasemmalta puolelta Jaamassa aivan Peipsijärven luusuan tuntumassa.

Joen kulku 
Joki virtaa joka sijaitsee Alutagusen alangolla. Se saa alkunsa Agusalun soidensuojelualueelta 2,5 kilometriä Agusalun kylästä etelään päin. Se virtaa etelään Kassisaare Heinan ja Feodori soon välistä ja kääntyy itään kohti Narvanjokea. Se saapuu perattua uomaa (Keetsemani kraavi) pitkin Struugan luhtamaalle, jossa Narvanjoen jäänteet tekevät pyöreän muotoisia ja jokea paljon leveämpiä silmukoita Jaaman kylän eteläpuolella. Näitä lahtimaista joensuun osuutta kutsutaan Strugaksi ja joen alajuoksulla on joitakin saariakin. Strugaa kutsutaan myös Vanajõeksi. Joen pituudeksi ilmoitetaan alle 16 kilometriä ja sen valuma-alueen pinta-alaksi saadaan 47 neliökilometriä.

Huomautuksia

Lähteet 

Alutaguse
Virun alavesistöalue
Narvanjoen alue
Mäntysaari (Asikkala)

Mäntysaari  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Asikkalassa.

Maantietoa 
Saari on 330 metriä pitkä, 260 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,2 hehtaaria . Se sijaitsee Asikkalanselän eteläosassa Pernasaaren itäpuolella samalla matalikolla sen kanssa . Saari näkyy ensimmäisten joukossa Vääksyn suunnalta katsottaessa. Se on Pernasaareen verrattuna matala ja sen korkein kohta kohoaa noin kahden metrin korkeuteen Päijänteestä. Saareen on rakennettu 10 vapaa-ajan asuntoa.

Historiaa 
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa on Mäntysaaren kohdalla on kaksi pientä luotoa. Myöhemmissä Heinolan seudun taloudellisissa kartoissa vuosilta 1920 ja 1942 on saari nykyisen kaltainen. Ero voidaan selittää Päijäneteen vedenpinnan laskulla. Kun Päijänteen pintaa laskettiin vuosien 1820–1832 aikana noin 120 senttimetriä perkaamalla Kalkkistenkoskea ja muita Kymijoen yläosien matalia kohtia, saattoi pikkusaarien matalikon kiviä ja järvenpohjaa paljastua vedestä. Näin saari laajeni suuresti. Kalmbergin kartasto on piirretty ennen maastotöitä käyttäen pohjana vanhoja pitäjänkarttoja, jotka ovat yleensä peräisin 1800-luvun alkupuoliskolta.

Vuoden 1965 peruskartassa oli saareen rakennettu viisi mökkiä, vuonna 1980 niitä oli kahdeksan ja vuonna 1990 kymmenen. Vuoden 1942 taloudellisessa kartassa mökkejä ei vielä oltu saareen piirretty.

Huomautukset

Lähteet 

Asikkalanselän saaret
Asikkalan saaret
Lapuan taidemuseo

Lapuan taidemuseo on Lapualla kulttuurikeskus Vanhassa Paukussa sijaitseva taidemuseo. Juha Leiviskä suunnitteli vanhasta patruunatehtaan lataamosta museorakennuksen. Museon perustana on varatuomari Pauli Laurilan lahjoituskokoelma. Kaikkiaan museolla on yli tuhat teosta kahdeksassa kokoelmassa. Vuonna 2018 siellä vieraili yli 14 800 kävijää, ja se oli kävijämäärällä mitattuna Etelä-Pohjanmaan suosituin museo.

Historia 
Lapauan taidemuseo toimii kulttuurikeskus Vanhassa Paukussa sen päärakennuksen Ison tehtaan vieressä. Olli Tarjanne suunnitteli 1920-luvulla taidemuseon rakennuksen patruunatehtaan lataamoksi. Rakennus toimi myöhemmin karkaisimona ja pintakäsittelylaitoksena. Kun Lapuan kaupunki sai vuonna 1999 taidelahjoituksen varatuomari Pauli Laurilta, se alkoi kunnostaa patruunatehdasta museoksi. Laurila oli asettanut lahjoituksen ehdoksi, että kokoelmalle rakennettaisiin näyttelytilat.

Taidemuseon suunnittelijaksi valittiin akateemikko Juha Leiviskä, joka toteutti museosta tyylinsä mukaisesti valoisan. Yksi suunnittelun lähtökohdista oli rakennuksen historian ja nykypäivän yhdistäminen. Taidemuseon yhdistää Vanhan Paukun päärakennukseen Roy Mänttärin suunnitteleman katoksen peittävä piha.

Kokoelmat ja toiminta 
Lapuan taidemuseon kokoelmaan kuuluu yli tuhat teosta kahdeksassa kokoelmassa. Huomattavin niistä on Pauli Laurilan lahjoituskokoelma, johon kuuluu muun muassa Sam Vannin myöhempia nonfiguratiivisia teoksia. Kuvanveistäjä Kari Ovaskan perikunnan tallettamassa kokoelmassa on huomattava osa Ovaskan tuotannosta. Taidemaalari Antti Ojalan talletuskokoelmassa on noin 600 teosta, Armas Paavolan lahjoituskokoelmassa on erityisesti Anita Snellmanin maalauksia ja Oiva Polarin perikunnan lahjoituskokoelmassa 82 teosta. Päivi ja Veikko Juraman lahjoituskokoelmassa on puolestaan teoksia ulkomaisilta taiteilijoita. Taidemuseon omaan kokoelmaan se on saanut tai hankkinut teoksia nuoremmilta lapualaisilta taiteilijoilta ja eurooppalaisten ystävyyskaupunkien taiteilijoilta.

Lapuan taidemuseon keskeisenä ajatuksena on antaa lapualaisille ja kaikille eteläpohjanmaalaisille mahdollisuus tutustua taiteeseen. Lapuan taidemuseo on keskittynyt alusta saakka erityisesti museopedagogiikkaan, ja se tekee yhteistyötä päiväkotien ja koulujen sekä muiden oppilaitosten kanssa. Museo järjestää vuosittain kolmesta neljään kutsunäyttelyä. Sen toimintaan kuuluu myös esitellä omaa kokoelmaansa teemanäyttelyissä ja gallerioissa ja näyttelytiloissa Lapualla. Näyttelytoiminnassa ovat esillä erityisesti neljä teemaa, pohjalainen taide, nuoren taiteilijan tuotanto, ulkomainen taide ja kansallisesti merkittävien taiteilijoiden tuotanto. Tärkeimmässä asemassa on lapualaislähteiset taiteilijat ja pohjalainen taide.

Lapuan taidemuseo oli vuonna 2018 Etelä-Pohjanmaan suosituin museo, ja siellä vieraili 14 857 kävijää.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Museon kotisivut

Lapuan rakennukset ja rakennelmat
Suomen taidemuseot
Juvan kirjasto

Juvan kunnankirjasto on Juvan kirkonkylällä toimiva kunnankirjasto. Se oli vuoteen 2020 saakka osa kolmen eteläsavolaisen kunnan - Juvan, Joroisten ja Rantasalmen - yhteistä Toenperän kirjastoa, mutta vuodesta 2021 lähtien on jälleen itsenäinen kunnankirjasto, jonka aluella kuitenkin kulkee ja pysähtyy aluekirjastoauto Jasso Toenperä. 

Juvan kirjasto perustettiin vuonna 1850. Vuonna 1921 kirjasto siirtyi kunnalliseksi palveluksi ja oman, arkkitehti Uolevi Leppäsen suunnitteleman talon se sai vuonna 1968. Kirjastotaloa laajennettiin ja saneerattiin arkkitehti Jaakko Merenmaan suunnitelman pohjalta vuonna 1996.

Vuonna 2018 kolmen kunnan yhteisen Toenperän kirjaston kokoelmiin kuului 172 857 nidettä, joista 150 292 oli kirjoja. Lainaajia näissä kirjastoissa oli yhteensä 4 968. He lainasivat yhteensä 248 011 nimikettä ja tekivät fyysisiä kirjastokäyntejä käyntejä 171 387 kertaa. Lainoista lähes kolmannes (78 799) tehtiin kirjastoauton kautta.

Juvan kirjasto kuuluu Etelä-Savon maakunnassa ja Pohjois-Savon eteläosassa toimivaan, kunnankirjastojen muodostamaan Lumme-kirjastokimppaan.

Lähteet 

Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot
Juvan rakennukset ja rakennelmat
Chang’e 4

Chang'e 4 on Kiinan kuuluotain. Se koostuu useasta osasta ja laukaistiin kahdella laukaisulla. Queqiao reley-satelliitti laukaistiin 20. toukokuuta 2018. Laskeutuja Chang'e 4 ja kulkija Yutu 2 laukaistiin 7. joulukuuta 2018. 3. tammikuuta 2019 Chang'e 4 laskeutui ensimmäisenä aluksena pehmeästi Kuun Maahan näkymättömälle puolelle.

Queqiao reley-satelliitin mukana laukaistiin myös kaksi mikrosatelliittia, Longjiang-1 ja Longjiang-2.

Katso myös 
 Chang'e 1
 Chang'e 2
 Chang'e 3
 Chang'e 5

Aiheesta muualla 

Kuuluotaimet
Kiinan avaruustoiminta
Fairland (Oklahoma)

Fairland on kaupunki Ottawan piirikunnassa, Yhdysvaltain Oklahomassa. Kaupungin asukasluku vuonna 2015 oli 1062, joka tarkoittaa 0,6% nousua vuoden 2010 väkiluvusta. Kaupungin pinta-ala on 2.3 neliökilometriä. Fairlandin pormestari on pitkäaikainen asukas Charles Mathis.

Historia

Fairlandin kaupunki kattoi alun perin 225 hehtaaria, ja siellä oli muutamia asuntoja ja yrityksiä. Kun Oklahomasta tuli osavaltio, oli kaupunki aktiivinen viljelijäyhteisö ja maatalous olikin paikallisen talouden tukipiste toisen maailmansodan loppuun saakka. Fairland rakennutti kaupunkiin viemärijärjestelmän vuoden 1950 paikkeilla.

Väestö

Fairlandin asukastiheys oli vuoden 2000 väestölaskennan mukaan 430.2 asukasta neliökilometriä kohden. Kaupungissa oli 452 asuntoa, joka tarkoittaa, että jokaisessa asunnossa asui keskimäärin 2,27 ihmistä. Kaupungissa oli 100 naista kohden keskimäärin 86 miestä. Mediaani-ikä oli 39 vuotta.

Oklahoman kaupungit
Optomed

Optomed Oyj on suomalainen terveysteknologiayhtiö, joka kehittää ja kaupallistaa kädessä pidettäviä silmänpohjakameroita, joita voidaan käyttää erilaisten silmäsairauksien diagnosoimisessa ja seurannassa. Optomedilla on myös ohjelmistoliiketoimintaa.

Optomed ilmoitti marraskuussa 2019 suunnittelevansa listautumista Helsingin pörssiin. Optomedin listautumisanti ylimerkittiin ja kaupankäynti yhtiön osakkeilla alkoi pörssin päälistalla 5. joulukuuta 2019.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Optomed

Suomalaiset pörssiyhtiöt
Terveysteknologiayritykset
Mustakuonobarbi

Mustakuonobarbi eli mustajuovaseipi (Rhinichthys atratulus) on särkien heimoon ja samannimiseen alaheimoon kuuluva kalalaji. Johann Hermann kuvasi sen tieteelle vuonna 1804.

Mustakuonobarbi on tavallisesti noin 5,7 senttimetrin mittainen ja voi kasvaa enimmillään noin 12,4 senttimetrin mittaan. Sen on havaittu elävän korkeintaan 3 vuoden ikäiseksi.

Mustakuonobarbia tavataan Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Se viihtyy lauhkeissa, 0–29 celsiusasteen lämpöisissä vesissä. Mustakuonobarbi on pohjakala.

Lajin ravintoa ovat vesihyönteiset ja levät kuten piilevät.

Lähteet 

Särjet (alaheimo)
Mountain Brook (Alabama)

Mountain Brook on kaupunki Jeffersonin piirikunnassa, Alabaman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen siväkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 22 461. Mountain Brook on yksi osavaltion varakkaimmista paikkakunnista.

Kaupunki kuuluu Birminghamin suurkaupunkialueeseen.

Väestö 
Mountain Brookin asukkaista 96,3 prosenttia on valkoisia, 1,16 prosenttia aasialaisia ja 0,871 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 99,4 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 40,7 vuotta.

Kuvia kaupungista

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Mountain Brookin kotisivut 

Alabaman kaupungit
Runkolinja 400

Runkolinja 400 on Helsingin seudun liikenteen runkolinja, jonka liikennöinti aloitettiin 15. elokuuta 2022. Linjan reitti kulkee Hämeenlinnanväylää Elielinaukiolta Martinlaakson kautta Vantaankoskelle. Runkolinja 400 on osa Hämeenlinnanväylän ja Vihdintien linjastosuunnitelmaa.

Vaikutus muihin linjoihin 
Runkolinja 400 korvasi yhdessä runkolinjan 300 kanssa Länsi-Vantaan ja Pohjois-Espoon suorat seutulinjat Helsinkiin eli Hämeenlinnanväylän seutulinjat 411, 415, 421, 435 ja 436. Tästä poiketen HSL päätti säilyttää linjan 431 (Kivistö–Elielinaukio).

Kritiikki 
Suorien Helsinkiin]kulkevien linjojen korvaaminen vaihdollisilla liityntäyhteyksillä aiheutti paljon kritiikkiä. Monet kritisoivat suunnitelmia matka-aikojen mahdollisten pidentymisten sekä vaihtojen lisääntymisen takia. Pohjois-Espoon suorien linjojen lakkautuksia vastustavaan adressiin kerättiin loppuvuonna 2018 lyhyessä ajassa yli 1 100 nimeä.

Lähteet 

Helsingin liikenne
Vantaan liikenne
Danuvius guggenmosi

Danuvius guggenmosi on fossiilinen luurankolöytö, joka kuuluu 11,6 miljoonaa vuotta sitten eläneille neljälle apinalle. Luut löytyivät Etelä-Saksasta Allgäun alueelta Hammerschieden kaivoksesta. Löytö sisältää 21 luuta, joihin kuuluu reiden, säären, käsivarren, käden ja jalkaterän luita ja selkänikamia, ja apinoista olivat yksi uros, kaksi naarasta ja yksi poikanen. Apinalajin kooksi on luiden perusteella arvioitu noin metri.

Tutkijoiden keskuudessa on erimielisyyttä siitä, mitä luulöydöistä voi päätellä. Niitä tutkineet esittävät luiden rakenteen perusteella, että apinat ovat voineet kävellä kahdella jalalla. Siten ne edustaisivat apinoita, jotka ovat vanhempia kahdella jalalla kävelleitä kuin tähän saakka vanhin tunnettu kahdella jalalla liikkunut apinalaji, joka oli Ardipithecus ramidus ja eli Afrikassa 4,4 miljoonaa vuotta sitten. Toiset tutkijat suhtautuvat kriittisesti kävelypäätelmään. Heidän mielestään luita on liian vähän, että niistä voisi päätellä kahdenjalankävelystä mitään.

Löytyöä on esitelty Nature-lehdessä syksyllä 2019.

Lähteet 

Apinat
Esihistorialliset nisäkkäät
Vili Järe

Vilho Allan Sigurd Jägermalm, käytti taiteilijanimiä Vili Järe ja Vili Jägermalm (10. marraskuuta 1912 Haaga – 18. kesäkuuta 1949) oli suomalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä.

Vili Järe näytteli 1940-luvulla Helsingin Kansanteatterissa ja hän oli syksystä 1942 kuuntelijaoppilaana Teatterikoulussa. Järe oli jo kesällä 1941 mukana Eine Laineen kiertueella esittämässä Noel Cowardin näytelmää Markiisitar. Hän oli William Shakespearen Hamlet-näytelmässä (1944) sotaherra Bernardona ja III näyttelijän rooleissa sekä tanssisolistina näytelmässä Tanssiva Savoy (1947). 

Järe oli avustavissa rooleissa noin parissakymmenessä elokuvassa vuosina 1943–1948. Ensimmäisen kerran hän oli mukana elokuvassa Katariina ja Munkkiniemen kreivi (1943) esittäen lakeijaa. Merkittävin Vili Jären sivurooleista oli konnan rooli elokuvassa Valkoisen neilikan velho (1945). Vili Järe kuoli kesällä 1949 36-vuotiaana.

Elokuvarooleja 
 Katariina ja Munkkiniemen kreivi (1943), lakeija
 Synnitön lankeemus (1943), näyttelijä
 Tyttö astuu elämään (1943), vartiomies
 Valkoiset ruusut (1943), tanssija ravintolassa
 Miesmalli (1944), mies kutsuilla
 Sellaisena kuin sinä minut halusit (1944), ravintola Kultaisen ankkurin tarjoilija 
 Sylvi (1944), tanssiaisvieras
 Nokea ja kultaa (1945), lämmittäjä Kemiläinen
 Ristikon varjossa (1945), metallityömies
 Valkoisen neilikan velho (1945), Korri-niminen konna
 Kirkastuva sävel (1946), oopperan järjestäjä
 Menneisyyden varjo (1946), peluri
 Kultamitalivaimo (1947), tunnistamaton avustajarooli
 Laulava sydän (1948), Yleisradion virkailija

Lähteet 

Suomalaiset teatterinäyttelijät
Suomalaiset elokuvanäyttelijät
Vuonna 1912 syntyneet
Vuonna 1949 kuolleet
Isosaari (Alavus)

Isosaari on Töysän Hakojärven kylän Hakojärvessä sijaitseva saari. Saarta leirikeskuksineen käytetään Tuuri Resortsin vuokratiloina. Saareen on rakennettu etelän puolelta tie ja silta.

Saaren historiaa 

Isosaari on aiemmin ollut Töysän ev.-lut. seurakunnan käytössä. Sinne rakennettiin hirsinen päärakennus 1990-luvulla. Kulku saareen tapahtui lossilla. 2010-luvulla Alavuden seurakunta, johon Töysän seurakunta oli liitetty, luopui saaresta.

Lähteet 
Isosaaren leirikeskus menossa Terho Riihon omistukseen; Ilkka 4.6.2015
Seurakunta myi Isosaaren; Viiskunta; 17.6.2015
Alavuden helluntaiseurakunta leireili toista kertaa Töysän Isosaaressa; J-P News 20.6.2019

Viitteet 

Alavuden luonto
Suomen sisävesien saaret
Narve Ingevaldinpoika Römer

Narve Ingevaldinpoika Römer (mainitaan 1362–1383) oli norjalainen ritari, joka toimi Turun linnan päällikkönä 1363–1365.    

Römer otti ilmeisesti osaa Haakonin valintaan Ruotsin kuninkaaksi ja päätyi sen takia Suomeen. Hänet mainitaan toukokuussa 1363 Turussa, jossa hän luovitti Turun tuomiokirkolle kaksi eri tilaa, Porvoon pitäjästä ja Pernajasta. Turussa Römer puolusti linnaa valtaan pyrkivän Albrekt Mecklenburgilaisen piiritystä vastaan kahdeksan kuukautta, ennen kuin joutui antautumaan. Folkunga-sukua Römer palveli myöhemminkin, toimien muun muassa Bohusin linnan päällikkönä ja kuningas Haakonin avustajana. Viimeksi hänet mainitaan 1383 Jämtlandin käskynhaltijana.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

 Suomen linnanvoudit ja linnanpäälliköt 
Suomen keskiajan henkilöt
 Turun historia
1300-luvulla syntyneet
Kuolinvuosi tuntematon
Radio Bamakan

Radio Bamakan on radioasema Malin pääkaupungissa Bamakossa.

Aseman on perustanut Alpha Oumar Konarén johtama kulttuuriosuuskunta Jamana. Se oli Bamakon ensimmäinen valtiosta riippumaton radioasema. Sitä ennen Kayesiin oli vuonna 1988 perustettu kansalaisjärjestöjen maaseuturadio Radio Rurale de Kayes. Radio Bamakan aloitti lähetyksensä presidentti Moussa Traorén hallinnon kaataneen vallankaappauksen jälkeen elo-syyskuussa 1991.

Lokakuussa 1991 aloitti toimintansa kaupallinen Radio Liberté, ja tammikuussa 1992 hallitus laillisti riippumattomien ULA-asemien toiminnan. Radio Rurale de Kayes, Radio Bamakan, Radio Liberté ja kesäkuussa 1992 aloittanut yhteisöradio Radio Kayira perustivat heinäkuussa 1992 riippumattomien radio- ja televisioasemien liiton URTEL:in. Sen jälkeen Maliin on perustettu satoja kaupallisia ja yhteisöradioita sekä uskonnollisia asemia.

Edelleen yhteisöradiona toimiva Radio Bamakan sijaitsee Médinen torilla lähellä Point G:n kukkulaa. Sen ohjelmat ovat Malin kansallisilla kielillä, etupäässä bambaraksi. Aseman juontajat ovat kehittäneet oman journalistisen tyylinsä, jota sävyttää värikäs kieli, huumori ja tuttavallisuus. Radio Bamakan toimii taajuudella 100,3 MHz, ja sen kuuluvuusalue ulottuu noin 60 kilometrin päähän. Aseman tunnus on ”La voix du kafo”, jossa kafo viittaa Bamakon seudun kylien aikoinaan muodostamaan yhteisöön.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Radio Bamakanin Internet-lähetys (toimii epäsäännöllisesti)

Bamako
Malilaiset radioasemat
Mustajõgi (Narva)

Mustajõgi () on Viron Narva-Jõesuun kaupungissa ja Alutagusen kunnassa Itä-Virumaalla virtaava pieni joki. Joki yhtyy Narvanjokeen sen vasemmalta puolelta ja sen puolivälissä eli noin 37 kilometriä Peipsijärven luusuasta alaspäin.

Joen kulku 
Joen kulkuun on perkauksilla ja oikaisuilla vaikutettu suuresti, mikä johtuu alueen öljyliuskeen louhinnasta ja lämpövoimalaitoksen toiminnasta. Joki saa alkunsa Kurtnan järvialueelta Peen-Kirjakjärvestä. Jo muutaman sadan metrin jälkeen joen uoma muuttuu suoraksi valta-ojaksi, joka seuraa rautatien raidetta pari kilometriä koilliseen, sitten kääntyy saman verran etelään ja seuraa siellä toista kilometriä toista raidetta kaivantoalueen reunalle. Silloin joki saapuu Puhatu soon pohjoislaidalle, jota se seuraa hetken. Joen uoma on täällä käännetty suoraan pohjoiseen ja tässä suunnassa se jatkaa viisi kilometriä. Nyt joki saavuttaa alkuperäisen uomansa, missä sen mutkitteleva luonnollinen kulku jatkuu itään päin. Joki yhtyy Narvanjokeen Mustajõen kylän ja sen läheisen Eestin lämpövoimalaitoksen luona.

Mustajõen valuma-alue 
Mustajõen valuma-alueen latva-alueella sijaitsee Kurtnan järvialue, jossa kulkee vedenjakaja Voka jõen suuntaan pohjoisessa. Järvialueen järvet on yhdistetty toisiinsa yhdysojilla, joilla ne on liitetty kiinteästi Mustajõen valuma-alueeseen. Yhdistettyjä järviä ovat Kirjakjärv, Peen-Kirjakjärv, Konsu järv, Ahvenjärv, Särgjärv, Räätsma järv, Nõmme järv, Mustjärv, Niinisaare järv ja ehkä vielä Suurjärv toisen laskuojan kautta. Järviin on vielä johdettu Raudi kanal, joka alkaa kauempana Mäetagusen itäpuolelta. Järvialueen itäpuolella olevan kaivantoalueen kautta laskee Riiasoo kraavi, johon on johdettu Nootjärven ja Aknajärven laskuojat. Kaivantoalueen sadevesien keräämiseksi alueella risteilee lukuisia ojia, jotka on liitetty Mustajõen uomaan sen eri kohdissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kurtna järvestik  ()

Narva-Jõesuu
Alutaguse
Hormones: The Series

Hormones: The Series (; Hormones wai wawun) on televisioyhtiöiden One31 ja GMM 25:n esittämä thaimaalainen TV-sarja.

Näyttelijät 

Thaimaalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Draamasarjat
Misoprostoli

Misoprostoli (C22H38O5) on prostaglandiinijiohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä myydään muun muassa tuotenimellä Cytotec. Yhdistettä käytetään lääketieteessä mahahaavojen ehkäisyyn, synnytyksen käynnistämiseen, synnytyksenjälkeisen verenvuodon hoitoon ja raskaudenkeskeytykseen. Yhdysvaltain lääkeviranomainen (FDA) on luokitellut sen raskauden aikaiseen lääkeriskiluokkaan X, eli raskauden aikana otettuna sen on todettu aiheuttavan kielteisiä vaikutuksia sikiölle ja lääkkeen käyttöön liittyvät riskit raskauden aikana ovat selvästi hyötyjä suuremmat. Misoprostoli kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.

Ominaisuudet ja käyttö
Misoprostoli on huoneenlämpötilassa kellertävää nestettä. Se liukenee veteen. Aine muistuttaa rakenteeltaan prostaglandiini E1:tä. Misoprostoli vähentää suolahapon eritystä vatsalaukussa, ja se myös vahvistaa vatsan limakalvoa. Siksi sitä käytetään mahahaavojen ehkäisyyn tulehduskipulääkityksen aikana. Misoprostolia käytetään tähän tarkoitukseen myös eläinlääketieteessä.

Misoprostoli lisää kohdun supistuksia sekä pehmentää ja laajentaa kohdunkaulaa. Sitä voidaan käyttää synnytyksen käynnistämiseen. Yhdessä mifepristonin kanssa sitä käytetään raskaudenkeskeytyksissä ensimmäisen ja toisen raskauskolmanneksen aikana. Ainetta käytetään myös kohdunkaulan pehmentämiseen ja laajentamiseen ennen leikkauksellista raskaudenkeskeytystä ja synnytyksenjälkeisen verenvuodon hoitoon. Misoprostoli annostellaan suun kautta tablettina tai emättimeen.

Haittavaikutukset
Misoprostoli voi aiheuttaa haittavaikutuksinaan huonovointisutta, oksentamista, vatsakipuja ja ripulia.

Sitä ei tule käyttää mahahaavojen ehkäisyyn raskaana ollessa, koska se lisää kohdun supistuksia ja pehmentää kohdunkaulaa jolloin se voi aiheuttaa raskaudenkeskeytyksen ja koska raskaana käytettäessä sen on todettu aiheuttavan sikiövaurioita.

Lähteet

WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Raskaudenkeskeytyslääkkeet