Suomen Vapaakirkko

Suomen Vapaakirkko on vuonna 1923 perustettu, itsenäinen kristillinen protestanttinen kirkkokunta, johon kuuluu 15 867 jäsentä (2018). Vapaakirkko koostuu ruotsin-, suomen- ja venäjänkielisistä seurakunnista, joita on yhteensä 99. Vapaakirkon ainoa venäjänkielinen seurakunta on Helsingin Kalliossa.

Vapaakirkolla on palveluksessaan noin 150 työntekijää sekä 40 lähetystyöntekijää 12–15 lähetyskentällä. Vapaakirkko tekee merkittävää sosiaalityötä ja ylläpitää kymmentä hautausmaata. Vapaakirkon kirkkokunnanjohtajana toimii Hannu Vuorinen. Elokuusta 2016 alkaen Vapaakirkko keskitti toimintojaan Tampereelle Teopolis-nimiseen keskukseensa, johon siirtyi hallinto ja kustannustoiminta Hämeenlinnasta sekä koulutus Hangon Santalasta.

Vapaakirkon historia

Suomen Vapaakirkon juuret ovat angloamerikkalaisperäisissä vapaakirkollisissa herätysliikkeissä, jotka alkoivat vaikuttaa Suomessa 1870-luvulla etenkin Uudellamaalla ja Pohjanmaalla. Aluksi pyrkimyksenä oli uudistaa Suomen evankelis-luterilaista kirkkoa, mutta kirkon piirissä näihin niin sanottuihin allianssipyrkimyksiin suhtauduttiin kielteisesti, ja vapaakirkollisissa piireissä luovuttiin allianssiaatteesta 1900-luvun alussa. Liikkeen ruotsinkielinen enemmistö vaihtui suomenkieliseen 1910-luvulla, ja vuonna 1923 suomenkieliset vapaakirkolliset järjestäytyivät Suomen Vapaakirkoksi.

Organisaatio ja toiminta

Vapaakirkon seurakunnat ovat itsenäisiä, ja ne ovat sitoutuneet yhteiseen tunnustukseen ja yhdyskuntajärjestykseen, jonka perustana on se, että Raamattu on ylin ohje. Vapaakirkossa ei ole piispallista eli episkopaalista järjestelmää. Vapaakirkon seurakuntamalli on kongregationalistinen.

Vapaakirkon pastorit koulutetaan Suomen teologisessa opistossa Teopoliksessa Tampereella.  Kuten luterilaisella kirkolla, on myös Suomen Vapaakirkolla käytössään naispastoreita.

Vapaakirkko rahoittaa toimintansa seurakunnissa kerättävien vapaaehtoisten kolehtien sekä vapaaehtoisesti maksettujen kymmenyksien avulla. Jonkin verran tuloja kertyy Helsingissä olevan Hotel Annan tuotoista sekä erilaisista lahjoituksista. Varat käytetään työntekijöiden palkkoihin ja kiinteistöjen ylläpitämiseen ja korjauksiin, sosiaaliseen työhön Suomessa ja lähetystyöhön.

Suomen vapaakirkko on jäsen Suomen vapaakristillinen neuvosto ry:ssä, Suomen ekumeeninen neuvosto ry:ssä, Suomen lähetysneuvosto ry:ssä ja Suomen Evankelinen Allianssi ry:ssä.

Merkittäviä eroja Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon ovat kaste- ja  ehtoolliskäsitykset. Vapaakirkossa kastetaan vain uskonsa tunnustavia, henkilökohtaisen uskonratkaisun tehneitä. Vapaakirkko edustaa reformoitua ehtoolliskäsitystä, jonka mukaan Jeesus ei ole konkreettisella tavalla läsnä ehtoollisleivässä ja -viinissä poiketen luterilaisesta reaalipreesensopista. Ehtoollinen on pyhä kokoontuminen, muistoateria. Se on yhteysateria sekä Kristuksen että seurakunnan kanssa, yhteys Jeesuksen vereen ja ruumiiseen.

Vapaakirkon varsinaiseksi jäseneksi voidaan hyväksyä 15 vuotta täyttänyt uudestisyntynyt kristitty, joka tahtoo noudattaa Vapaakirkon periaatteita. Vapaakirkollisten vanhempien lapset ovat perhejäseniä, niin sanottuja ulkojäseniä, kunnes liittyvät varsinaisiksi jäseniksi tai eroavat Vapaakirkosta.

Vapaakirkossa on tunnusomaista myös kristittyjen samanarvoisuuden soveltaminen niin sanotuksi yleiseksi pappeudeksi. Tämä tarkoittaa teologista käsitystä, että kaikilla seurakuntalaisilla on mahdollisuus toteuttaa kristillistä kutsumustaan kertomalla uskostaan uskosta osattomille, jakamalla ehtoollista ja kastamalla.

Suhde Raamattuun

Vapaakirkon uskonnonvapauslain edellyttämässä tunnuksessa sanotaan: ”Me olemme kristittyjä, jotka Raamatun perustuksella yhtäpitävästi apostolisen tunnustuksen kanssa tahdomme elää ja toimia kristillisen uskonelämän herättämiseksi ja säilyttämiseksi.”

Raamattu tunnustetaan Pyhän Hengen johdossa olleiden ihmisten kirjoittamaksi. Siinä Jumala ilmoittaa itsensä ja pelastussuunnitelman ihmisille. Raamatun ilmoitus on täydellinen ja lopullinen.

Pelastus

Pelastustapahtuma on alusta loppuun Jumalan työtä.

Kaste

Vapaakirkon yhdyskuntajärjestyksen mukaan kristillinen kaste suoritetaan Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen veteen upottamalla. Kasteessa ihminen tunnustautuu Kristuksen seuraajaksi.

Luterilaisesta kirkosta poiketen Vapaakirkko ei käytä lapsikastetta. Vain uskovia kastetaan (veteen upottamalla), eikä kasteen katsota pelkkänä suorituksena pelastavan. Kastetta pidetään merkityksettömänä ihmiselle, jolla ei ole henkilökohtaista uskoa. Kastekysymys ei kuitenkaan ollut luterilaisesta kirkosta irtaantumisen syy, sillä Vapaakirkossa kastettiin lapsia. Se oli teoriassa mahdollinen käytäntö vuoteen 1974 saakka.

Ehtoollinen

Ehtoollista ei käsitetä armon välikappaleeksi, vaan armon julistajaksi ja vahvistajaksi. Ehtoolliselle voivat osallistua kaikki jotka uskovat, myös muiden seurakuntien jäsenet.

Seurakunta

Seurakunnan tilaisuudet ja tapahtumat ovat kaikille avoimia. Seurakunnan jäsenyys on puolestaan avoin kaikille, jotka uskovat Jeesukseen Kristukseen ja tunnustavat uskonsa. Seurakunta on pyhä. Seurakunnan pyhyys on Kristuksen pyhyyttä ja täydellisyyttä. Jäsenet ovat epätäydellisiä ihmisiä. Seurakunta antaa hengellisen kodin uskoville ja on hengellisen elämän kasvupaikka, jossa seurakunnan jäsenet palvelevat toinen toisinaan Herralta saamillaan lahjoillaan. Vapaakirkko muodostuu itsenäisistä seurakunnista, jotka hyväksyvät Vapaakirkon tunnustuksen yhteiskuntajärjestyksen ja uskonnonharjoitusmuodon.

Eettiset kysymykset

Vapaakirkko on vastustanut rekisteröityjä parisuhteita ja homoparien adoptio-oikeutta. Entinen kirkkokunnanjohtaja Olavi Rintala on todennut, että homoseksuaalinen taipumus ei ole synti, mutta että samaa sukupuolta edustavien parien väliset seksuaaliset suhteet ovat väärin.

Päivä Osakeyhtiö 

Vapaakirkon kirjallisuuden, musiikin ja lehtien kustannusyhtiönä toimii Päivä Osakeyhtiö. Päivä tunnetaan, yli kirkkokuntarajojen, laajasta valikoimasta. Tuotantoa ovat lastenkirjat, nuortenkirjat, opetus- ja hartauskirjat sekä lahjakirjat. Lisäksi kirjoja on johtajakoulutukseen ja avioliittokurssille. Myös monissa seurakunnissa käytössä olevan Alfa-kurssin materiaalin painattaa Päivä. Materiaali on alun perin peräisin Englannista Holy Trinity Brompton -seurakunnasta. Muita tunnettuja Päivän tuotteita ovat Tapio Nousiaisen Leipää ja suolaa,Yksi ainoa elämä ja Kalevi Lehtisen Sinulle sekä Tuomas Jäntin Vastauksia elämän tärkeimpiin kysymyksiin.

Vapaakirkon virallinen lehti on kerran viikossa ilmestyvä Suomen Viikkolehti.

Johtohenkilöt 

Vapaakirkon ensimmäinen hallituksen puheenjohtaja oli kouluneuvos Sulo Santeri Salmensaari. Sodan jälkeen hallintovastuuta siirrettiin entistä enemmän toimihenkilöille. Suomen Vapaakirkon johdossa on vuodesta 1974 ollut kirkkokunnanjohtaja. Ennen vuotta 1996 kirkkokunnanjohtajan nimike oli lähetysjohtaja.

Johtajat 

 Erkki Verkkonen (1975–1990)
 Jorma Kuusinen (1991–2001)
 Olavi Rintala (2001–2009)
 Hannu Vuorinen (2009–)

Hallituksen puheenjohtajat 
 Sulo Santeri Salmensaari (1923–1954)
 Usko Waismaa (1954–1974)
 Tapio Nousiainen (1974–1977)
 Veikko Korhonen (1977–1985)
 Seppo Kolehmainen (1985–1991)
 Jorma Niemelä (1992–1999)
 Reino Alho (2000–2007)
 Markku Almgren (2008–2015)
 Jaakko Pihlajamäki (2016– )

Seurakunnat 

Suomen Vapaakirkolla on yhteensä 95 jäsenseurakuntaa. 

 Etelä-Karjala
 Lappeenranta: Lappeenrannan vapaaseurakunta

 Etelä-Pohjanmaa
 Alajärvi: Alajärven vapaaseurakunta
 Alavus: Alavuden vapaaseurakunta
 Isojoki: Isojoen vapaaseurakunta
 Kauhava: Härmäin vapaaseurakunta
 Kauhava: Kauhavan vapaaseurakunta
 Kurikka: Jalasjärven vapaaseurakunta
 Kurikka: Kurikan vapaaseurakunta
 Lapua: Lapuan vapaaseurakunta
 Seinäjoki: Seinäjoen vapaaseurakunta
 Soini: Lehtimäki-Soinin vapaaseurakunta
 Teuva: Norinkylän vapaaseurakunta
 Teuva: Teuvan vapaaseurakunta

 Etelä-Savo
 Mikkeli: Mikkelin vapaaseurakunta
 Pieksämäki: Pieksämäen vapaaseurakunta
 Savonlinna: Savonlinnan vapaaseurakunta

 Kainuu
 Kajaani: Kajaanin vapaaseurakunta
 Kuhmo: Kuhmon vapaaseurakunta

 Kanta-Häme
 Forssa: Forssan vapaaseurakunta
 Hämeenlinna: Hämeenlinnan vapaaseurakunta
 Hämeenlinna: Lammin vapaaseurakunta

 Keski-Pohjanmaa

 Keski-Suomi
 Joutsa: Itä-Päijänteen vapaaseurakunta
 Jyväskylä: Jyväskylän vapaaseurakunta
 Jämsä: Jämsänjokilaakson vapaaseurakunta
 Karstula: Karstulan vapaaseurakunta
 Keuruu: Keuruun vapaaseurakunta
 Konnevesi: Konneveden vapaaseurakunta
 Mänttä-Vilppula: Mänttä-Vilppulan vapaaseurakunta
 Saarijärvi: Saarijärven vapaaseurakunta
 Viitasaari: Viitasaaren vapaaseurakunta
 Äänekoski: Suolahden vapaaseurakunta
 Äänekoski: Äänekosken vapaaseurakunta

 Kymenlaakso
 Hamina: Haminan vapaaseurakunta
 Kotka: Kotkan vapaaseurakunta
 Kouvola: Kouvolan vapaaseurakunta

 Lappi
 Rovaniemi: Rovaniemen vapaaseurakunta
 Sodankylä: Sodankylän vapaaseurakunta
 Tornio: Tornion vapaaseurakunta

 Pirkanmaa
 Ikaalinen: Ikaalisten vapaaseurakunta
 Juupajoki: Juupajoen vapaaseurakunta
 Kihniö: Kihniön vapaaseurakunta
 Nokia: Nokian vapaaseurakunta
 Parkano: Parkanon vapaaseurakunta
 Sastamala: Sastamalan vapaaseurakunta
 Tampere: Tampereen vapaakirkkoseurakunta]]
 Valkeakoski: Valkeakosken vapaaseurakunta
 Virrat: Virtain vapaaseurakunta

 Pohjanmaa
 Pietarsaari: Pietarsaaren vapaaseurakunta
 Vaasa: Vaasan vapaaseurakunta
 Vaasa: Vähänkyrön vapaaseurakunta

 Pohjois-Karjala
 Ilomantsi: Ilomantsin vapaaseurakunta
 Joensuu: Joensuun vapaaseurakunta
 Kitee: Kiteen vapaaseurakunta

 Pohjois-Pohjanmaa
 Haapavesi: Haapaveden vapaaseurakunta
 Kalajoki: Kalajoen vapaaseurakunta
 Kempele: Kempeleen vapaaseurakunta
 Nivala: Nivalan vapaaseurakunta
 Oulu: Oulun vapaaseurakunta
 Raahe: Raahen vapaaseurakunta
 Ylivieska: Ylivieskan vapaaseurakunta

 Pohjois-Savo
 Iisalmi: Iisalmen vapaaseurakunta
 Kuopio: Karttulan vapaaseurakunta
 Kuopio: Kuopion vapaaseurakunta
 Siilinjärvi: Siilinjärven vapaaseurakunta
 Varkaus: Varkauden vapaaseurakunta

 Päijät-Häme
 Asikkala: Asikkalan vapaaseurakunta
 Heinola: Heinolan vapaaseurakunta
 Lahti: Lahden vapaaseurakunta
 Orimattila: Orimattilan vapaaseurakunta

 Satakunta
 Huittinen: Huittisten vapaaseurakunta
 Kankaanpää: Kankaanpään vapaaseurakunta
 Pori: Porin vapaaseurakunta
 Rauma: Rauman vapaaseurakunta
 Ulvila: Ulvilan vapaaseurakunta

 Uusimaa
 Espoo: Espoon vapaaseurakunta
 Hanko: Hangon vapaaseurakunta
 Helsinki: Helsingin vapaaseurakunta
 Helsinki: Helsingin venäläinen vapaaseurakunta Pelastuksen arkki
 Helsinki: Vuosaaren vapaaseurakunta
 Hyvinkää: Hyvinkään vapaaseurakunta
 Järvenpää: Järvenpään vapaaseurakunta Arkki
 Kirkkonummi: Kirkkonummen vapaaseurakunta
 Lohja: Lohjan vapaaseurakunta
 Porvoo: Porvoon vapaaseurakunta
 Vantaa: Länsi-Vantaan vapaaseurakunta
 Vantaa: Vantaan vapaaseurakunta
 Vihti: Vihdin vapaaseurakunta

 Varsinais-Suomi
 Parainen: Paraisten vapaaseurakunta Kotisatama
 Raisio: Raision vapaaseurakunta
 Salo: Salon vapaaseurakunta
 Turku: Turun vapaaseurakunta
 Uusikaupunki: Uudenkaupungin vapaaseurakunta

Katso myös 
 Missionskyrkan i Finland
 Päivä Osakeyhtiö
 Suomen Vapaakirkon lähetystyö
 Suomen Vapaakirkon historia

Lähteet

Kirjallisuus 
 Toim. Eronen, Maarit; Yhdessä – Vapaakirkko tänään. Hämeenlinna: Päivä, 2005.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Vapaakirkon kotisivu.
 Suomen Vapaakirkon Nuoret ry.