joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Näin käy rock & roll

Näin käy rock & roll (LRLP 100) on Rauli Somerjoen albumi vuodelta 1974. Levy sai aikoinaan hyvät arvostelut ja sitä myytiin huomattavasti enemmän kuin edellistä levyä, Somerjoen esikoista Synnyin rokkaamaan. Levyllä oli Chuck Berryä ja Elvistä Somerjoen, Hectorin ja Jarkko Laineen suomentamana sekä myös Somerjoen itse sanoittamia kappaleita. Levyllä oli myös ehkä kaikkien aikojen suosituin Baddingin esittämä kappale ”Paratiisi”. Kappaleen sävelsi Somerjoki; runoilija Arja Tiainen teki siihen sanat, joita Badding hieman muokkasi. Kappaleen sovituksesta vastasi Jani Uhlenius. Muita kappaleita levyllä olivat mm. Hectorin suomentamat ”Surrender! Antaudu rakkain” ja ”Mä jäin kii”. Levyllä on myös edelliselläkin levyllä ollut ”Oi, kuu” uudelleen sovitettuna, hieman reippaampana versiona.

Kappaleet 
A-puoli
 
 
 
 
 
 
 

B-puoli
 
 
 
 
 
 
 

Vuoden 2000 CD-painos
 
 
 
 

Vuoden 1974 LP-vinyylin takakannessa on kappalelistan lisäksi Markku Innon kirjoittama puhe :

Kokoonpano 
 Rauli Badding Somerjoki – laulu
 Jani Uhlenius – piano
 Antero Jakoila – kitara
 Pekka Järvinen – kitara
 Jukka Tolonen – kitara (kappaleet 4, 7 ja 13)
 Måns Groundstroem – basso
 Tapani Ikonen – rummut

Muut muusikot 
 Reijo Lehtovirta – tenorisaksofoni
 Risto Pensola – tenorisaksofoni
 E. Inkisen viuluryhmä
 Irma Tapio ja Maija Hapuoja – kuorolaulu
 Carita & Marianne – kuorolaulu (kappale 8)
 Pepe Willberg, Kalle Fält, Arto Alaspää – mieskuoro
 Jani Uhlenius – orkesterisovitukset ja johti
 Erkki Hyvönen – kuorosovitukset

Tuotanto 
 M.A. Numminen – tuottaja
 Måns Groundstroem – tuottaja
 Erkki Hyvönen – äänittäjä
 Harry Bergman – äänittäjä
 Risto Vuorimies – kannet (SAFTRA)

Lähteet 
 Näin käy rock & roll -vinyyli.

Kirjallisuutta 
 

Vuoden 1974 albumit
Rauli Somerjoen albumit
Love Recordsin albumit
Måns Groundstroemin tuottamat albumit
XML Schema

XML Schema on W3C:n standardoima teknologia, jolla voidaan kuvata XML-dokumenttien rakenne. XML Schema -kielen skeemoilla voidaan kuvata esimerkiksi XML-muotoisen levytiedon tai myynti-ilmoituksen sallittu rakenne. Syy kuvailun tekemiseen on yhteisen sanaston rakentaminen: XML-skeemoilla sanasto voidaan kuvailla sillä tarkkuudella, että myös tietokoneet ymmärtävät sen.

XML Schema -standardin lisäksi on myös muita kieliä XML-pohjaisten sanastojen kuvaamiseen. Merkittäviin vaihtoehtoihin kuuluu RELAX NG, hahmopohjainen Schematron sekä esimerkkeihin pohjautuva Examplotron.

Esimerkki 
Esimerkki yksinkertaisesta skeemamäärittelystä, jolla voidaan kuvata maita ja niiden asukaslukuja:

 <xs:schema xmlns:xs="http://www.w3.org/2001/XMLSchema">
  <xs:element name="country" type="Country"/>
  <xs:complexType name="Country">
   <xs:sequence>
    <xs:element name="name" type="xs:string"/>
    <xs:element name="population" type="xs:decimal"/>
   </xs:sequence>
  </xs:complexType>
 </xs:schema>

XML Schema Definition (XSD) on eräs XML Scheman käyttösovellus. Sen tiedostopääte on tavallisesti ".xsd". Myös kieltä itseään sanotaan joskus XSDksi.
XSD voi tarkoittaa myös XML-skeeman omaa datatyyppiä.

Katso myös 
 DTD
 RELAX NG

Lähteet

Aiheesta muualla
 Truugo: XML-rakennekuvaus (fi)
 W3C XML Schema (en)
 XML Schema Tutorial at W3Schools  (en)

XML
W3C-standardit
Esa Pekonen

Esa Pekonen (s. 4. marraskuuta 1961 Lahti) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.

Valmentaja 
Toimittuaan peliuransa päättymisen jälkeen joitakin vuosia lahtelaisen jalkapalloilun parissa Pekonen siirtyi vuonna 2000 Kuopioon. Hän valmensi aluksi Kuopion Palloseurassa. Vuonna 2002 Pekonen otti tuntumaa myös naisjalkapalloon Kuopion MimmiFutiksen valmennuspäällikkönä.

Pekonen palasi KuPSiin Ismo Liuksen aisaparina kesäkuun puolivälissä 2003. Tuolloin hänet palkattiin apuvalmentajaksi vanhalle pelikaverillensa Liukselle, joka oli ottanut kesken kauden päävalmentajan paikan KuPSissa.

Pekonen otti 14. kesäkuuta 2009 KuPSin päävalmentajan paikan Kai Nyyssöseltä, joka erotettiin kesken kauden. KuPS oli saalistanut tuolloin 10 pelistä vain 4 pistettä ja oli sarjan viimeinen. Pekosen johdolla KuPS onnistui säilyttämään paikkansa Veikkausliigassa. Kauden päätteeksi seura teki kaksivuotisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.  Kausi 2010 oli Pekoselle ja KuPSille täysosuma. Joukkue pelasi Veikkausliigassa loistavasti ja taisteli jopa mestaruudesta. Lopulta KuPS sijoittui SM-hopealle ensimmäistä kertaa 31 vuoteen. Kausilla 2011–13 menestys Veikkausliigassa jäi heikommaksi, mutta KuPS pelasi kolmesti perättäin Suomen cupin finaalissa. Pekonen joutui pettymään joka kerta, eikä KuPS voittanut hänen alaisuudessaan mestaruutta. Pekonen vei joukkueensa myös Eurooppa-liigan peleihin kausilla 2011/12 ja 2012/13. Parhaimmillaan joukkue eteni kolmannelle karsintakierrokselle syksyllä 2012, mutta hävisi Bursasporille yhteismaalein 6–1. 

Kausi 2014 alkoi KuPSilta kehnosti ja joukkue hävisi kaikki kolme ensimmäistä otteluaan. Pekonen jätti tehtävänsä 24. huhtikuuta. Lähdön taustalla oli Pekosen mukaan seuran kannattajien uhkailut ja fyysinen loukkaus hänen vaimoaan ja poikaansa kohtaan.

Toimet 
 juniorivalmennuspäällikkö, FC Kuusysi 1990-luvun puolivälissä
 kakkosvalmentaja, FC Lahti vuonna 1997
 valmentaja, FC Lahti 1998–99
 valmentaja, KuPS 2000–01
 valmennuspäällikkö, KMF 2002
 kakkosvalmentaja, KuPS 2003
 juniorikoordinaattori, B- ja C-juniorivalmentaja, valmennuspäällikkö, Juniori-KuPS ry 2004 vuoteen 2006 asti
 urheilutoimenjohtaja, KuPS marraskuu 2006 – 2009
 valmentaja, KuPS kesäkuu 2009 – huhtikuu 2014

Pelaaja 
 Veikkausliigassa 1982–1999 247 ottelua, joissa 13 maalia
 Ulkomailla: AIK, Ruotsi. Noin 50 peliä ja 5 maalia.
 58 A-maaottelua

Seurat

Saavutuksia 
 Suomen mestari: 3 (FC Kuusysi 1982, 1984, 1986)
 SM-hopeaa: 2 (FC Kuusysi 1990, MyPa 1993)
 Suomen Cupin voittaja: 2 (1983, 1992)
 Lehdistön valitsema vuoden pelaaja: 1 (1986, Lahden Kuusysi)
 Perusti 7. toukokuuta 1990 Jari Europaeuksen ja Olavi Huttusen kanssa nykyisen Jalkapallon Pelaajayhdistyksen. 18. toukokuuta 1992 pidettiin perustamiskokous ja rekisteröinti tapahtui 9. heinäkuuta 1992 nimellä Suomen Liigafutaajat ry.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Suomalaiset eurokentillä: Pekonen muistelee ”Kyykän” euromenestystä

Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen mestarit
Suomalaiset jalkapallovalmentajat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Veikkausliigan legendat
Muotokuva 1

Muotokuva 1 (LXLP 512) on Rauli Somerjoen kokoelma-albumi vuodelta 1973. Se sisältää siihen mennessä kertyneitä singlejulkaisuja. Levyn 1990-luvulla julkaistu CD-versio ei sisällä kaikkia LP-version kappaleita, pois on jätetty muun muassa ”Niemisen pojat ja naapurin äijä” sekä ”Laulu vankiloista”. Toisaalta CD-versio sisältää muutaman kappaleen, joita alkuperäisellä ei ole. Muotokuva 1 myi ilmestyessään kultaa.

Albumin tuottajana toimi M. A. Numminen. Levyn kannen suunnitteli Måns Hedström ja kannen valokuvan otti Risto Vuorimies/SAFTRA.

Kappaleet
A-puoli
 "Ja rokki soi" (M. ja T. Ruohonen - Pekka Järvinen - M. ja T. Ruohonen) - 3:43
 "Nuori rakkaus" - (Joyner/Cartey - Bergström - Hector) - 2:50
 "Mun sormuksein" - (Caroll/Moody - Jani Uhlenius - Jarkko Laine) - 1:57
 "Moottoreiden sinfonia" - (Rauli Somerjoki - M. A. Numminen - Jarkko Laine) - 2:20
 "Mikset nuku, sisko pieni" (Rauli Somerjoki - Jani Uhlenius - Kirsti Hartikainen) - 2:16
 "Niemisen pojat ja naapurin äijä" (Rauli Somerjoki - Jani Uhlenius - Jarkko Laine)
 "Vihaava rakkaus" (Rauli Ojanen - Jani Uhlenius - Shakespeare William)
B-puoli
 "Bensaa suonissa" - (Rauli Somerjoki - M. A. Numminen - Jarkko Laine) - 2:35
 "Pilvet karkaa, niin minäkin" (Jani Uhlenius - Jarkko Laine) - 2:42
 "Hymyile Miss Universum" (M.A. Numminen - Jarkko Laine) 
 "Laulu vankiloista" (M.A. Numminen - Jarkko Laine) - 3:00
 "Sulamit" (Matti Jurva) - 2:18
 "Fiilaten ja höyläten" - (Chuck Berry - Antero Jakoila - Jarkko Laine) - 3:16

Muotokuva 1992 (LXCD 512) CD-versiossa lisäksi seuraavat
 "Pilkkalaulu Vimparin erottajista"
 "Vesioikeus-rock"
 "Outo johtomies"
 "Svengiä kirjastossa 
 "Goodbye Miss Rock'n roll"
 "Saanhan viimeisen tanssin"
 "Kaita polku"
 "Rakkauden myrkky kaikki surut tappaa"
 "Tammerkoski"
 "Sininen metsä"
 "Yksinäinen mies"

Lähteet
 Muotokuva 1 -vinyyli.

Vuoden 1973 kokoelma-albumit
Rauli Somerjoen albumit
Love Recordsin albumit
20 kilometrin kävely

20 kilometrin kävely on arvokisamatka ja olympialaji sekä naisten että miesten yleisurheilussa. Miesten olympiamatkana 20 kilometriä on ollut vuodesta 1956. Naisten olympiamatkana 20 kilometriä on ollut vuodesta 2000 lähtien, tätä ennen naisten matkana oli 10 000 metriä vuosien 1992 ja 1996 olympialaisissa.

Naisten maailmanennätys on Kiinan Yang Jiayun Huangshanissa Kiinassa 20. maaliskuuta 2021 kävelemä aika 1.23.49. Miesten maailmanennätys on Japanin Yusuke Suzukin Nomissa Japanissa 15. maaliskuuta 2015 kävelemä aika 1.16.36.

Olympiamitalistit

Miehet

Naiset

MM-mitalistit

Miehet

Naiset

EM-mitalistit

Miehet

Naiset

20 kilometrin kävelyn maailmanennätyksen kehitys

Miehet 
Lähde: Athletix.org

Naiset 
Lähde: Athletix.org

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Urheiluliiton virallinen kilpakävelysivusto 

Kävely
Yleisurheilun olympialajit
Ikkunaprinsessa

Ikkunaprinsessa (JHN 3004) on Rauli Badding Somerjoen albumi vuodelta 1982. Vuonna 1981 Somerjoki julkaisi singlen "Kuihtuu kesäinen maa"/"Ensimmäisenä iltana" (Karhu KRHS 101) ja aloitti yhteistyön Esa Pulliaisen johtaman Agents-yhtyeen kanssa. Rautalankamusiikkia soittanut Agents toi aivan uudenlaisen ilmeen Somerjoen musiikkiin, ja vuoden 1982 alkupuolella tehty single "Paras haihtua vaan"/"Ikkunaprinsessa" (Karhu KRHS 102) käänsi Baddingin uran taas uuteen nousuun. Jo edellinen single sai kohtalaista suosiota, mutta "Ikkunaprinsessasta" tuli se todellinen menestys, ja useiden mielestä juuri tämä Baddingin versio kappaleesta on se ainoa oikea. Singleä seurasi "Ikkunaprinsessa"-niminen albumi, joka sai hyvän vastaanoton. Levyllä on mukana kahden edellisen singlen kappaleet ja jo 1970-luvulla levytetty "Saanhan viimeisen tanssin", nyt uudelleen sovitettuna. Levyllä on myös muutama uusi laulu, muiden muassa Somerjoen sanoittama ja säveltämä "Kukkolaulu".

Vuonna 2018 esitettiin epäily, että Somerjoen säveltämäksi merkitty albumin kappale "Kuihtuu kesäinen maa" olisi plagiaatti unkarilaisesta kappaleesta nimeltä "Minden ember boldog akar lenni", jonka ovat säveltäneet Attila Dobos ja Sandor Halmágyi ja jonka levytti ensimmäisen kerran vuonna 1966 unkarilainen laulaja Teri Harangozó. Somerjoen tiedetään käyneen Unkarissa kaksi kertaa, vuosina 1975 ja 1981.

Kappaleet
A-puoli

B-puoli

Kokoonpano 
 Rauli Badding Somerjoki – laulu
 Esa P. Pulliainen – soolokitara
 Hans Etholén – rytmikitara
 Kai Pulliainen – basso
 Juha Takanen – rummut ja lyömäsoittimet

Muut muusikot
 Kalle Jämsen – mandoliini
 Esa Kotilainen – urut
 Pentti Lahti – saksofoni
 Tema Lampinen – piano
 Jogi Ollila – urut, piano ja hanuri
 Marketta Saarinen – taustalaulu
 Petri Rantala – koskettimet

Tuotanto
 Pekka Aarnio – tuottaja
 Esa Kotilainen – äänittäjä
 Ilkka Niemeläinen – äänittäjä
 Risto Hemmi – äänittäjä
 Mikko Kurenniemi – kansi
 Kari Kalén – takakansi

Lähteet 
 Ikkunaprinsessa-vinyyli.

Viitteet

Vuoden 1982 albumit
Agentsin albumit
Rauli Somerjoen albumit
Pekka Aarnion tuottamat albumit
Jokilaakson koulu (Lieto)

Jokilaakson koulu on Liedon keskustassa sijaitseva Liedon suurin ala-aste. Koulu oli aiemmin nimeltään Kirkonkulman koulu. Vuonna 2015 siihen yhdistettiin Tapulikujan koulu, ja koulu sai uuden nimen.

Sen oppilasmäärä lukukaudella 2007–2008 oli 407 oppilasta. Opettajia koulusta löytyy 24. Koulussa on mahdollisuus opiskella musiikkipainotetusti kolmannelta luokalta lähtien. Kouluun liittyy myös Kisakallion korttelikoulu. Kaikki Liedon kunnassa järjestettävä starttiluokanopetus sekä maahanmuuttajien opetus (Mamu) alkaa Jokilaaksosta.

Laajennus ja kunnostus 
Kirkonkulman koulussa aloitettiin peruskorjaus ja laajennusosan rakentaminen lukuvuoden 2005–2006 alussa. Sen oli tarkoitus valmistua lukuvuoden 2006–2007 alussa, mutta vanhan osan yllättävän huono kunto sekä ankara talvi johtivat kunnostuksen pitenemiseen. Koulu valmistui keväällä 2006. Uudessa osassa sijaitsee teknisen työn, tekstiilityön sekä musiikin opiskelutilat.

Lähteet 
 Kirkonkulman esittely Liedon kunnan sivuilta 
 Kirkonkulman koulun omat nettisivut
 Kulman Kuulumiset (Kirkonkulman koulun oma tiedotuslehti) - tammikuu 2006

Viitteet 

Liedon rakennukset ja rakennelmat
Suomen peruskoulut
Nebula (yhtye)

Nebula on psykedeelinen stoner rock -yhtye, jonka perustivat Fu Manchun entiset jäsenet Eddie Glass (kitara) ja Ruben Romano (rummut) vuonna 1997.  

Yhtyeessä soitti myös Mark Abshire, joka kuitenkin erosi yhtyeestä Atomic Ritual -albumin nauhoitusten aikana. Yhtyeessä soitti bassoa lyhytaikaisesti myös Simon Moon, kunnes hänet korvattiin Tom Daviesilla.  

Atomic Ritualin tuotti tunnettu desert rock -muusikko Chris Goss, ja se julkaistiin vuonna 2003. Albumi sai lämpimän vastaanoton kriitikoilta, esimerkiksi AllMusic Guiden John Serba kehui Atomic Ritualia ja antoi sille neljä tähteä. 

Nebulan albumi Apollo julkaistiin Yhdysvalloissa 21. helmikuuta 2006. Yhtye lähti levyn julkaisun jälkeen kiertueelle, joka päättyi Sveitsiin toukokuussa 2006.

Kokoonpano

Nykyinen kokoonpano 
 Eddie Glass - kitara, laulu
 Ruben Romano - rummut
 Tom Davies - basso

Aiemmat jäsenet 
 Mark Abshire - basso
 Simon Moon - basso

Diskografia 
Albumit
 2019 - Holy Shit
 2009 - Heavy Psych
 2006 - Apollo
 2003 - Atomic Ritual
 2001 - Charged 
 1999 - To The Center

EP:t
 2002 - Dos EPs (EP)
 1999 - Sun Creature (EP)
 1999 - Nebula / Lowrider (EP)
 sisältää neljä Lowrider:in ja neljä Nebuilan kappaletta (jotka julkaistiin uudelleen Dos EPs levyllä).
 1998 - Let It Burn (EP)

Kokoelmat
 1999 - Full Throttle (In The Groove)

Nebulaan liittyvät yhtyeet 
 Fu Manchu
 Lowrider
 Chris Goss

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen kotisivu

Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Yhdysvaltalaiset psykedeeliset rockyhtyeet
Rebel Meets Rebel

Rebel Meets Rebel oli metallimusiikkia ja kantria yhdistävä musiikkiprojekti. Yhtyeessä soittivat David Allan Coe (laulu), edesmennyt Dimebag Darrell (kitara), Rex Brown (basso), ja Vinnie Paul (rummut). Yhtye on julkaissut nimeään kantavan albumin. Musiikki on sävelletty ja nauhoitettu jäsenien muiden projektien ja kiertueiden tauoilla.

Albumi julkaistiin 2. toukokuuta 2006, Dimebag Darrellin kuoleman jälkeen.

Aiheesta muualla
Rebel Meets Rebelin virallinen kotisivu
Big Vin Recordsin virallinen kotisivu
Rebel Meets Rebelin kappaleiden sanoituksia

Yhdysvaltalaiset metalliyhtyeet
Pohjantähti (vakuutusyhtiö)

Pohjantähti on suomalainen keskinäinen vakuutusyhtiö. Sen pääkonttori on Hämeenlinnassa. Pohjantähdellä on noin 30 toimipistettä ympäri Suomea.  

Yhtiön virallinen nimi on Pohjantähti Keskinäinen Vakuutusyhtiö. Lakisääteisten eläkevakuutusten osalta Pohjantähden yhteistyökumppani on Veritas Eläkevakuutus. Vapaaehtoisten henki-, eläke-, sijoitus- ja säästövakuutusratkaisujen osalta yhteistyökumppanina on Aktia Henkivakuutus Oy. Henkilövahingoissa Pohjantähden suoralaskutuskumppaneita ovat Mehiläinen ja Pihlajalinna.

Yhtiön toimitusjohtajana toimii Aki Kiiliäinen.

Historia 
Pohjantähti perustettiin Hämeenlinnassa vuonna 1895 Hämeenläänin palovakuutusyhtiön nimellä. Toiminnan alkamisesta lähtien väliaikaisen toimitusjohtajan tehtäviä hoiti Onni Jokinen, joka vuoden 1898 alusta lähtien hoiti virkaa vakinaisesti vuoteen 1912 saakka. Tällöin hän Pohjantähden mukaan "tunnusti väärinkäyttäneensä yhtiön varoja omiin tarkoituksiinsa ja joutui jättämään virkansa". Uudeksi toimitusjohtajaksi valittiin talousneuvos Verneri Haverinen.

Vuonna 1932 yhtiön nimeksi tuli lainsäädännön mukaisesti Keskinäinen Hämeenläänin Palovakuutusyhtiö, koska yhtiö oli vakuutuksenottajiensa omistama ja hallitsema. Yhtiöllä oli Pohjantähden mukaan noin 50 000 osakasta. Toimialueena oli teoriassa koko maa, vaikka toiminta olikin pääasiallisesti Hämeeseen keskittynyttä.

Keskiaikaiseen symboliin pohjautuva uusi liikemerkki otettiin käyttöön vuonna 1970. Pienillä muutoksilla merkki oli käytössä vuoteen 1996 saakka. Yhtiön mukaan, "merkki [kuvasti sen] kotipaikkaa (Hämeen Linna), perinteitä, turvallisuutta ja aktiivista nykyaikaa".

Vuonna 1985 yhtiön uudeksi nimeksi rekisteröitiin Hämeen Vakuutus Keskinäinen Yhtiö. Hämeen Vakuutus oli ollut käytössä markkinointinimenä jo 1970-luvulta lähtien.  Pohjantähden mukaan, "äidinkielenopettajia ja lehtien yleisönosastoja kauhistutti mainostoimiston ideoima iskulause 'Reilu ja jämpti'". Yhtiön mukaan se "sai [uuden nimen myötä] luvan kaikkeen vahinko- ja jälleenvakuutustoimintaan kaikkialla maailmassa". Pohjantähden pitkäaikainen toimitusjohtaja, diplomi-insinööri Eero Ylä-Soininmäki otti vastaan toimitusjohtajan tehtävät vuonna 1994.

Vuonna 1996 Hämeen Vakuutuksen edustajisto päätti ottaa yhtiön uudeksi nimeksi Pohjantähti Keskinäinen Vakuutusyhtiö. Sosiaali- ja terveysministeriö hyväksyi uuden nimen ja yhtiöjärjestyksen. Uusi toiminimi sai patentti- ja rekisterihallituksen hyväksynnän 26.11.1996. Uusi yritystunnus otettiin käyttöön 14.3.1997.

Lähteet

Aiheesta muualla
Yhtiön verkkosivut

Suomalaiset vahinkovakuutusyhtiöt
Will & Grace

Will & Grace on useita Emmy-palkintoja voittanut tilannekomedia, joka keskittyy Will Trumanin, homoseksuaalin lakimiehen ja tämän parhaan ystävän, heteron sisustussuunnittelija Grace Adlerin, elämään. Näiden lisäksi sarjassa on merkittävässä osassa rikas Karen Walker sekä homoseksuaali näyttelijä Jack McFarland. Sarjan tapahtumat sijoittuvat New Yorkiin. Sarjaa tehtiin aluksi vuosina 1998–2006 kahdeksan tuotantokautta ja sen viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa toukokuussa 2006. Sarja kuvattiin aina yleisön edessä. Heinäkuussa 2017 tiedotettiin, että sarja palaa ruutuihin yhdeksännelle tuotantokaudelleen syksyllä 2017.

Sarjan alussa Grace eroaa poikaystävästään ja muuttaa Willin luo New Yorkin Upper West Sidelle. Karen on Gracen assistentti Gracen firmassa nimeltä Grace Adler Designs. Jack on Willin ystävä, joka ei tee töitä vaan elää muiden siivellä. Jackillä on Guapo-niminen papukaija ja myöhemmin koiranpentu nimeltä Klaus.

Sarjassa esiintyy monia isoja nimiä niin televisiosta, elokuvista kuin musiikista ja teatteristakin. Esimerkkeinä Madonna, Britney Spears, Matt Damon, Elton John, Kevin Bacon ja Demi Moore.

Näyttelijät

Lähteet 
http://www.nbc.com/Will_&_Grace_Finale/

Viitteet 

1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset komediasarjat
Tilannekomediat
Homoseksuaalisuus taiteessa
Primetime Emmy -palkitut ohjelmat
SAG-palkitut televisiosarjat
NBC:n televisio-ohjelmat
Jukka Pakkanen

Jukka Alarik Pakkanen (s. 28. elokuuta 1942 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja suomentaja. Hän on kirjoittanut romaaneja, novellikokoelmia, kuunnelmia ja televisionäytelmiä.

Biologian alalta filosofian kandidaatiksi valmistunut Pakkanen toimi Yleisradiossa ensin tiede- ja sitten kulttuuritoimittajana vuosina 1967–1976. Vapaana kirjailijana hän on työskennellyt vuodesta 1976.

Pakkasen kiinnostuksenkohteet kilpapyöräily, jalkapallo ja Italia näkyvät myös hänen tuotannossaan.

Elämä 
Pakkanen valmistui ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta vuonna 1961 ja filosofian kandidaatiksi vuonna 1970 Helsingin yliopistosta. Vuonna 1972 hän sai J. H. Erkon esikoiskirjapalkinnon teoksestaan Koko maailman meno.

Pakkanen on toiminut myös urheilukommentaattorina televisiossa. Hänet tunnetaan Internazionale Milanon kannattajana. Suosikkijoukkueensa valintaperusteeksi Pakkanen on kertonut vuonna 1978 Urheiluruudusta näkemänsä Inter–Juventus-ottelun koosteessa miellyttäneet Interin sinimustat värit. Suomessa Pakkasen suosikkijalkapalloseurat ovat Kiffen ja HPS, lisäksi hän tuntee suuria sympatioita Kuopion Palloseuraa kohtaan. Hänen lapsistaan Mitri on toimittanut IS Veikkaaja -lehteen juttuja italialaisesta jalkapallosta ja kirjoittanut isänsä tavoin myös jalkapallokirjoja. 

Jukka Pakkanen kertoo olevansa ”uskonnollinen ateisti”, ja hän kuuluu kristillis-yhteiskunnallisen Vartija-lehden toimitusneuvostoon. Pakkanen on käsitellyt kirjoissaan myös uskonnollisia teemoja.

Jukka Pakkasen äiti oli kirjailija Kaija Pakkanen ja sisar on kirjailija Outi Pakkanen. Joulupukkina tunnettu Timo Pakkanen on hänen veljensä.

Tuotanto

Romaanit

Novellikokoelmat

Muut
 
 
 
 
 
 

Lisäksi kuunnelmia, tv-näytelmiä ja suomennoksia italiasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jukka Pakkanen Kirjasampo.fi:ssä
 Jukka Pakkanen ja jalkapallon runous. Ylen Elävä arkisto.
 Marko Ikävalko: Muistaakseni. Keskisuomalainen 29.3.2008.
 Riitta Vaismaa: Lyhyttavaraa. Kiiltomato.net 3.4.2008.
 Veli-Pekka Leppänen: Kirjailijan etapit. Helsingin Sanomat 22.4.2008.

Suomalaiset fantasiakirjailijat
Suomalaiset tieteiskirjailijat
Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset novellikirjailijat
Suomentajat
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt
Porrasturvat – Stair Dismount

Porrasturvat – Stair Dismount on suomalaisen demoskeneryhmän tAAtin vuonna 2002 julkaisema tietokonepeli. Se voitti Assembly-tapahtumassa järjestetyn pelinkehityskilpailun ylivoimaisesti ja on saavuttanut runsaasti huomiota myös ulkomailla erikoisen ideansa ansiosta.

Pelin idea on poikkeuksellinen – tavoitteena on tyrkätä portaiden yläpäässä seisova mies portaita alas niin, että miehelle koituu kaatumisesta mahdollisimman paljon vammoja. Tälle erikoiselle idealle on jopa taustatarina – supersankari Spector havaitsee, että hän ei voi tehdä verovähennyksiä kaupungille tehtäviensä lomassa aiheuttamistaan vaurioista, ellei hän voi todistaa saaneensa vammoja myös itse. Pelaajan tehtävä on siis aiheuttaa hänelle nämä vammat.

Pelin 3D-grafiikka on minimalistista, mutta selkeää. Pelaajalla on mahdollisuus kohdistaa iskunsa miehen eri ruumiinosiin, esimerkiksi jalkaan tai päähän, mutta itse kaatumisen tulokseen tällä ei ole merkittävästi vaikutusta. Äänitehosteet koostuvat huudoista, luiden katkeamisista ja tömähdyksistä, mutta pelissä on myös letkeä taustamusiikki.

Pian pelin ilmestymisen jälkeen huomattiin, että pelin bugeja hyödyntämällä oli mahdollista saada valtavia pistemääriä. 

Porrasturvat oli yksi ensimmäisiä ragdoll-fysiikkaa hyödyntävistä tietokonepeleistä, myöhemmin tätä tekniikkaa ovat käyttäneet muun muassa suomalaiset Max Payne 2 ja FlatOut (nykyään tekniikkaa käytetään lähes kaikissa räiskintäpeleissä). Pelin tekijöillä on suuri kiinnostus fysiikan mallinnusta kohtaan, mikä on näkynyt ryhmän muissakin peleissä kuten jatko-osa Rekkaturvat sekä Pogo Sticker.

Jatko-osat 

Pelin tekijät tekivät Porrasturville kolme jatko-osaa: Rekkaturvat – Truck Dismount (2003), Dismount Levels (2004) sekä Kiuasturvat – Sauna Dismount (2008), joista myös ensimmäinen voitti Assemblyn pelinkehityskilpailun. Peliä parodioiva lyhytelokuva palkittiin niin ikään Assembly-tapahtumassa vuonna 2005.

Rekkaturvat 
Rekkaturvat – Truck Dismount on tAAtin tekemä jatko-osa Porrasturville. Kuten edellisessä osassa, niin tässäkin on tarkoitus tuottaa supersankari Spectorille mahdollisimman paljon vahinkoa. Pelissä mies laitetaan rekan kyytiin ja rekka laitetaan liikkeelle kohti seinää. Matkan varrelle voi laittaa hyppyreitä. Peli on voittanut Assembly-tapahtuman pelinkehityskilpailun vuonna 2003.

Mobiiliversiot 

Pelistä on julkaistu versiot myös iOS:lle (2014) ja Androidille (2014) jotka on julkaistu Secret Exit yrityksen nimellä.

Classic versiot 
Aiemmat versiot ovat jaossa ilmaisena Stair Dismount Classic ja Truck Dismount Classic nimisinä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Dismount-pelien kotisivu
 Porrasturvat Skinflaken sivuilla
 Porrasturvat Moby Gamesissa
 Porrasturvat Pouët.net-demoskeneportaalissa
 Pelin ohjelmoijan Jetro Lauhan haastattelu Gamers With Jobs -sivustolla
 Laaja fanisivusto
 Parodiavideo: Lataa / Katso selaimessasi
 Secret Exit viralliset kotisivut

Windows-pelit
Linux-pelit
Mac OS -pelit
Pulmapelit
Vuoden 2002 videopelit
Suomessa kehitetyt videopelit
Freeware-pelit
Puoliyksinkertainen moduuli

Puoliyksinkertainen moduuli on matemaattinen käsite, joka algebrassa tarkoittaa moduulia, joka on suora summa yksinkertaisista moduuleista. Yksinkertainen moduuli on moduuli , jonka ainoat alimoduulit ovat triviaali alimoduuli  ja  itse.

Esimerkkejä 
Jos  on kunta ja  luonnollinen luku, niin -matriisien rengas  on vasemmanpuoleinen moduuli, jonka kerroinrengas on se itse, eli vasemmanpuoleinen -moduuli. Tämä moduuli on puoliyksinkertainen, sillä se on suora summa yksinkertaisista moduleista, jotka koostuvat matriiseista, joissa korkeintaan yhdessä pystysarakkeessa on nollasta poikkeavia :n alkioita. Jos siis ilmaistaan matriisi pystyvektorien jonona , niin saadaan .

Lineaarialgebra
Luettelo Formula 1 -radoista

Tämä on luettelo moottoriradoista, joilla on ajettu Formula 1 -sarjan MM-osakilpailuja kaudesta  eteenpäin. Kaiken kaikkiaan 65 rataa on isännöinyt maailmanmestaruussarjan kilpailuja, joista ensimmäinen pidettiin Silverstonessa. Kuuluisin radoista on Nürburgringin vanha Nordschleife, jolla ajettiin 1951–1976.

Nykyiset radat ovat lihavoituna ja tulevaisuudessa ajettavien kilpailujen radat ovat kursivoituna.

Tilastot on päivitetty São Paulon GP:n 2022 jälkeen.

A

B

C

D

E

F

G

H

I

J

K

L

M

N

O

P

R

S

V

W

Y

Z

Lähteet

Aiheesta muualla

Radat

Seulonnan keskeiset artikkelit
Hakka-kiina

Hakka-kiina () on kieli, jota puhuvat pääasiallisesti hakka-kiinalaiset eteläisessä Kiinassa ja heidän maanpaossa asuvat jälkeläisensa Itä- ja Kaakkois-Aasian alueella. Sitä puhuu noin 48,5 miljoonaa ihmistä, minkä vuoksi se on maailman 34. puhutuin kieli. Heidän joukossaan on noin seitsemän miljoonaa maastamuuttajaa, ja huomattavia hakka-kiinaa puhuvien yhteisöjä on muun muassa Thaimaassa, Malesiassa, Indonesiassa, Yhdysvalloissa, Ranskan Guayanassa, Mauritiuksella ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

Taiwanilla toimiva HakkaTV on osa maan yleisradioyhtiötä ja tuottaa ohjelmaa niin hakka-kiinaa puhuville kuin vieraskielisillekin.

Nimi hakka tulee kiinankielisistä merkeistä 客家, jotka tarkoittavat "vierasta perhettä". Ne äännetään kantoninkiinaksi haak3 gaa1, ja mandariinikiinaksi kèjiā, josta sekä kansan että sitä kautta myös kielen nimi on peräisin. Hakka-kiinalaisten uskotaan olleen alun perin Pohjois-Kiinasta, josta nämä vaelsivat etelään 1200-luvulle mennessä.

Kieltä kirjoitetaan kiinalaisin merkein, sekä perinteisin että yksinkertaistetuin, mutta Taiwanissa käytetään toisinaan myös latinalaisia aakkosia.

Puhuma-alue ja murteet 

Hakka-kiinasta on useita eri muunnoksia ja murteita, joita puhutaan Guangdongin, Fujianin, Jiangxin, Guangxin, Sichuanin, Hunanin ja Guizhoun maakunnissa sekä Hainanin saarella ja Taiwanissa. Mandariinikiinaa, kantoninkiinaa, min-kiinaa ja muita kiinan kielen päämuunnoksia puhuvat ja hakka-kiinaa puhuvat eivät ymmärrä toisiaan.

Hakka-kiinan murteista Guangdongin maakunnan koillisosassa Meixianissa puhuttua murretta pidetään hakka-kiinan edustusmurteena.

Hakka-kiinaa puhutaan myös osissa Taiwania, ja se sai siellä virallisen kielen aseman vuoden 2017 lopulla.

Fonologia

Konsonantit 

Lähde:

Vokaalit 

Lähde:

Sanasto 
Lukusanat 1–10 hakka-kiinaksi:

Lähteet

Aiheesta muualla
 Hakka text-to-speech 
 Hakka People Online 
 Classification of Hakka Dialects 
 Meixian/Moiyen Romanisation Scheme 
 Aspects of Meixian/Moiyen Dialect of Hakka Phonology 
 Information about Hakka 

Siniittiset kielet
Taiwanin kielet
Filippiinien kielet
Kiinan kielet
Malesian kielet
Singaporen kielet
Indonesian kielet
Thaimaan kielet
Surinamen kielet
Vietnamin kielet
Chaos Ridden Years – Stockholm Knockout Live

Chaos Ridden Years on suomalaisen metalliyhtye Children of Bodomin Tukholmassa nauhoitettu live-DVD ja -albumi, joka julkaistiin vuonna 2006. DVD sisältää myös Chaos Ridden Years -bändihistorian ja musiikkivideoita.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 28, sekä DVD-listan sijalle 1.

Kappaleet

CD 2

DVD 
 Intro
 Living Dead Beat
 Sixpounder
 Silent Night, Bodom Night
 Hate Me!
 We're Not Gonna Fall
 Angels Don't Kill
 Deadbeats I
 Bodom After Midnight / Bodom Beach Terror (medley)
 Follow the Reaper 
 Needled 24/7
 Clash of the Booze Brothers
 In Your Face
 Hate Crew Deathroll
 Are You Dead Yet?
 Latvala – Guitar solo
 Lake Bodom
 Everytime I Die
 Downfall
 Outro

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 DVDINFO.FI: Chaos Ridden Years – Stockholm Knockout Live

Vuoden 2006 konserttitallenteet
Children of Bodomin albumit
Musiikki-DVD:t
Fear Dark

Fear Dark on alankomaalainen levy-yhtiö, joka keskittyy äärimetallimusiikkiin. Yhtiön jakelu ja markkinointi kohdistuvat pääasiassa Benelux-maihin, Saksaan ja Sveitsiin.

Yhtyeet

Nykyiset

Slechtvalk
Morphia
Royal Anguish
Taketh
Sympathy

Entiset

Immortal Souls
Eluveitie
Kekal

Aiheesta muualla
Viralliset sivut


Alankomaalaiset levy-yhtiöt
Metallimusiikin levy-yhtiöt
Kohdusta hautaan

Kohdusta hautaan (JHN 2001) on Tuomari Nurmion sekä Köyhien ystävien albumi vuodelta 1979. Musiikkilehti Soundin (numero 3/2005) kriitikkoäänestyksessä Kaikkien aikojen 50 parasta suomalaista albumia Kohdusta hautaan valittiin kaikkien aikojen parhaaksi suomalaiseksi rockalbumiksi. Levy oli Johanna-levymerkin ensimmäinen albumijulkaisu. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat "Valo yössä twist", "Kurjuuden kuningas" ja "Oi mutsi mutsi", joita pidetään nykyisin suomirockin klassikoina.

Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Tuomari Nurmio sekä sovittanut Köyhien ystävät, ellei toisin mainittu

A-puoli

B-puoli

Vuoden 2000 re-masteroidulla CD:llä (JHNCD 2001)
 Hän on täällä tänään
 Kurja matkamies maan (säv. ja san. Nurmio-Malmivaara)
 Älä itke Iines
 Kurjuuden kuningas (sov. Nurmio-Pulliainen)

Yhtyeen kokoonpano 
 Tuomari Nurmio - laulu ja kitara
 Esa Pulliainen - kitara
 Hans Etholén - basso
 Juha Takanen - rummut
Mukana myös. Äänitys: Iso-aho, Jyrälä, Lehtonen / Finnvox ja Love-studiot (1979). Tuottaja: Pekka Aarnio. Valokuvat: Juho Juntunen. Re-masterointi: Pauli Saastamoinen / Finnvox (2000).

Lähteet

 Tuomari Nurmiolle omistetut sivut
 Kohdusta hautaan -vinyyli.

Kirjallisuutta 
 

Vuoden 1979 esikoisalbumit
Tuomari Nurmion albumit
Pekka Aarnion tuottamat albumit
Xasthur

Xasthur oli yhdysvaltalainen yhden miehen black metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1995. Yhtyeen perustajajäsen oli Scott Conner, joka tunnetaan paremmin nimimerkillä Malefic. Aloitusvuodesta vuoteen 1999 asti yhtyeen rumpalina ja laulajana toimi Ritual. Myös Blood Moon Ausar on toiminut sessiomuusikkona kosketinsoittajana muutamalla levyllä. Muuten yhtyeen musiikista vastasi yksin Malefic.

Yhtyeen nimi on yhdistelmä "Hasturista" ja "Xenaothista". Maleficin mukaan edellä mainittu sanayhdistelmä on myös löydettävissä Necronomiconista, ja mies tulkitsee sen tarkoittavan "demonitarta, joka tappaa ihmisiä näiden nukkuessa".

Yhtyeen tyypillisiin piirteisiin kuuluu muun muassa epäselvä äänimaailma, johon sekoittuu esimerkiksi epätyypilliset kitarariffit, kaukaisemmat kosketinsoittimet ja efekteillä särjetty "rääkylaulu". Näitä piirteitä pidetään yleensä Xasthurin "tavaramerkkeinä". Vastoin yleistä luuloa Xasthur ei käyttänyt musiikissaan rumpukonetta vaan akustisia rumpuja. Musiikki sisältää myös paljon toistoa, ja osa kappaleista kestääkin yli kymmenen minuuttia. Vuosien aikana Malefic on ollut tuottelias – pelkästään vuosien 2002 ja 2006 väliselle ajalle mahtuu muun muassa viisi studioalbumia ja neljä split-julkaisua muiden yhtyeiden kanssa.

Malefic vieraili yhtyeen loppuvaiheessa myös Twilightin debyyttialbumilla sekä Sunn O))):n ja Nachtmystiumin livekokoonpanoissa.

Xasthur lopetti toimintansa vuonna 2010. Syynä tälle oli Maleficin kiinnostuksen lopahtaminen black metaliin. Hänen kiinnostuksensa siirtyi pian 6- ja 12-kielisillä kitaroilla soitettuun akustiseen, folk-vaikutteiseen musiikkiin – tästä motivoituneena hän perusti uuden yhtyeen nimeltä Nocturnal Poisoning, jonka musiikki jatkaa Xasthurin depressiivistä ja synkkää perintöä akustisin ottein.

Diskografia

Albumit

 Nocturnal Poisoning (2002)
 The Funeral of Being (2003)
 Telepathic with the Deceased (2004)
 To Violate the Oblivious (2004)
 Subliminal Genocide (2006)
 Defective Epitaph (2007)
 All Reflections Drained (2009)
 Portal of Sorrow (2010)
 Subject to Change (2016)

Splitit

 Orosius / Xasthur (1999)
 Xasthur / Acid Enema (2001)
 Nachtmystium / Xasthur (2004)
 Xasthur / Angra Mainyu (2004)
 Xasthur / Leviathan (2004)
 Xasthur / Nortt (2004)
 Xasthur / Striborg (2007)
 Xasthur / Cryostasium (2007)
 Xasthur / Black Circle (2008)

EP:t

 A Darkened Winter (2001)
 Suicide in Dark Serenity (2003)
 Xasthur (2006)
 2005 Demo (2010)

Demot

 Rehearsal '97 (1997)
 A Gate Through Bloodstained Mirrors (2001)
 Rehearsal 2002 (2002)
 A Sermon in the Name of Death (2004)

Lähteet

Aiheesta muualla

 Virallinen sivusto
 Xasthur sivustolla All Music Guide
 Xasthur sivustolla Discogs
 
  
 Xasthur sivustolla MusicMight
 Haastattelu  sivustolla ANUS
 Haastattelu sivustolla Pitchfork Media
 Xasthur livenä Nachtmystiumin kanssa

2000-vuosikymmenen yhtyeet ja sooloartistit
Yhdysvaltalaiset black metal -yhtyeet
SM Mall of Asia

SM Mall of Asia on Filippiinien suurin ja maailman kuudenneksi suurin ostoskeskus. Bruttokerrospinta-alan mukaan suurempia ovat South Dongguan Mall (Kiina), Golden Resources Mall (Kiina), Central World Plaza (Thaimaa), Seacon Square (Thaimaa), Runwal Arcade - Mumbai (Intia). SM Mall of Asia avattiin 21. toukokuuta 2006.

Lähteet

Aiheesta muualla

 SM Mall of Asia klo SMPH  
 SM Mall of Asia  
 Photos of SM Mall of Asia 
 More Photos of SM Mall of Asia 

Filippiinien kauppakeskukset
Pontus Palmgren

Pontus Palmgren (27. huhtikuuta 1907 Helsinki – 26. marraskuuta  1993 Helsinki) oli suomalainen ornitologi ja hämähäkkitutkija, joka loi perustan suomalaiselle lintujen runsaudenlaskentaan erikoistuneelle ornitologian haaralle.

Henkilöhistoria 
Pontus Palmgrenin isä oli kasvitieteen professori Alvar Palmgren.

Palmgren hoiti Helsingin yliopiston eläintieteen professorin virkaa 1940–1971. Hän oli myös Helsingin yliopiston vararehtori ja Tvärminnen eläintieteellisen aseman esimies. Suomen lintutieteellisessä yhdistyksessä Palmgren toimi sihteerinä ja Ornis Fennican päätoimittajana 1931–1948 ja sitten puheenjohtajana vuoteen 1955.

Tutkijanura 
23-vuotiaana valmistuneen filosofian tohtorin väitöskirjan (1930) aiheena olivat Etelä-Suomen metsien linnuston runsaussuhteet, Cajanderin metsätyyppijaon mukaisesti tarkasteltuna. Lähestymistapa oli aikaansa edellä. Samoin Ahvenanmaan järvien linnustosta tehty selvitys (1936), jossa tarkasteltiin vesistötutkijoiden laatimia järvityyppejä.

Toinen ornitologinen tutkimuskenttä liittyi pikkulintujen muuttolevottomuuteen. 1950-luvulla Palmgren julkaisi useita kirjoituksia ihmisen ja eläinten psykologiasta. Eläinpsykologiaa (1954) on edelleen alansa parhaita oppikirjoja. 

1960-luvulta alkaen Palmgrenin kiinnostus suuntautui yhä enemmän hämähäkkeihin. Hän tutki niiden aistinfysiologiaa, ja julkaisi vuosikymmenten saatossa maamme hämähäkkilajiston systemaattisen kahdeksanosaisen kokonaisselvityksen Die Spinnenfauna Finnlands und Ostfennoskandiens I-VIII (1939-1977), jota voidaan pitää hänen päätyönään.

Lähteet

Kirjallisuus
 Haartman, Lars von 1982: Pontus Palmgren 75 years. Ornis Fennica, 59. vsk., s. 49–55.
 Haartman, Lars von 1994: In Memoriam: Pontus Palmgren. The Auk 111.
 Hildén, Olavi 1994: Muistikuvia Pontus Palmgrenista (1907–93). Linnut, 29. vsk., s. 32–33.
 Malmström, Kalevi K. 1984: Yleiset lajit ovat mielenkiintoisimpia. Pontus Palmgrenin haastattelu. Tringa 5/84, s. 13–21. Espoo.
 
 Stjernberg, Torsten 1982: Pontus Palmgren: A Bibliography. Ornis Fennica, 59. vsk., s. 56–62.
 Wikgren, Bo: Pontus Palmgren 1907–1993: Genialisk ornitolog och spindelforskare.  Suomalaisen biologian historiaa.
 Vuorisalo, Timo: Genotyyppi, fenotyyppi ja kulttuuri: Onko kulttuuri osa ihmisen fenotyyppiä? Tieteessä tapahtuu 2/2000.

Viitteet

Aiheesta muualla
 Pontus Palmgrenin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
 

Suomalaiset ornitologit
Suomalaiset entomologit
Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 1993 kuolleet
Munatoti

Munatoti on täyteläinen ja makea maitopohjainen juoma, joka on suosittu erityisesti Pohjois-Amerikassa talvisena juhlajuomana.

Koostumus
Viilennettynä tai kuumana tarjottavan munatotin resepti vaihtelee tekijän mukaan. Yleisiä pääaineksia ovat maito, kerma, vatkattu kananmunan keltuainen (joskus myös valkuainen) sekä sokeri. Juomaa saatetaan terästää alkoholilla, kuten viskillä, rommilla, brandyllä, portviinillä, sherryllä tai konjakilla. Alkoholiksi voidaan valita myös lämmintä olutta, jolloin mausteena käytetään tavallisesti sitruunankuorta, kanelia ja lisänä hyppysellinen suolaa. Muut yleiset ainesosat ovat mausteita kuten vanilja, muskottipähkinä, kaneli ja maustepippuri. Juoma voidaan koristella esimerkiksi suklaarouheella tai kermavaahdolla.

Jos munatotissa on paljon alkoholia, se voi helposti aiheuttaa yllättävän humalan, sillä juoman makeus ja paksuus voivat piilottaa juojalta juoman vahvuuden. Munatoti onkin toisinaan aiheuttanut juhlakansan humaltumisen ja odottamattomia järjestyshäiriöitä. Juomasta myydään myös kevyempiä versiota niille, jotka eivät pidä runsaasta rasvasta, kolesterolista, sokerista, eläintuotteista ja kaloreista.

Käyttö
Munatotia nautitaan usein juhlajuomana etenkin jouluaikaan mutta myös uutenavuotena ja kiitospäivänä Pohjois-Amerikassa. Munatoti voidaan valmistaa kotona, tai se voidaan ostaa kaupasta.

Historia
Munatotin juuret ovat Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Sen alkuperää ei tiedetä varmasti, mutta keskiajalla Euroopassa juotiin samantyyppistä posset-nimistä lämmintä, makeutettua, mausteista ja alkoholilla terästettyä juomaa. Syllabub-nimisessä paksussa juomassa oli kermaa, siideriä, hedelmämehua ja viiniä, ja munista valmistettuna sitä alettiin käyttää myös jälkiruokana.

Englannissa munatoti oli alun perin vain ylimpien luokkien herkku, sillä vain varakkailla oli varaa tuoreeseen maitoon, sokeriin ja mausteisiin. Yhdysvaltain siirtokunnissa maito, munat ja rommi olivat huokeampia, joten Amerikassa munatotista tuli koko kansan perinteistä herkkua 1800-lukuun mennessä. Ajan myötä bourbon nousi rommin vaihtoehdoksi.

Munatotin kaltaisia eurooppalaisia juomia tai jälkiruokia ovat hollantilainen advocaat, saksalainen Eierpunsch, itäeurooppalainen kogel mogel ja italialainen zabaione.

Katso myös
 Glögi

Lähteet

Aiheesta muualla 

Juomasekoitukset
Joulujuomat
Maito
Seulonnan keskeiset artikkelit
Matti Höylä

Matti Höylä (s. 9. syyskuuta 1978, Vaasa) on suomalainen jääkiekkomaalivahti.

Ura
Höylä on Vaasan Sportin kasvatti. Hänen läpimurtokautensa oli 2004–2005, jolloin hän pelasi Suomi-sarjassa Seinäjoen Hockey Teamissä. Kausi päättyi Suomi-sarjan mestaruuteen. Seuraavalla kaudella Höylä siirtyi Vaasan Sportiin. Kuudessa ensimmäisessä ottelussaan Höylä päästi ainoastaan yhden maalin ja pelasi viisi nollapeliä torjuntaprosentin ollessa 99,28. Näiden lisäksi Höylä on edustanut myös seuraavia seuroja: Närpes Kraft, KoMu HT, Junkkarit HT, Kurikan Ryhti ja Tingsryds AIF.

Saavutukset
Mestis-hopeaa
Mestis-pronssia
Suomi-sarjan mestari

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
Jatkoaika.com, pelaajaprofiili

Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Osmo Tiililä

Osmo Antero Tiililä (3. maaliskuuta 1904 Tampere – 16. joulukuuta 1972 Helsinki) toimi Helsingin yliopiston dogmatiikan professorina 1939–1967. Hän oli paitsi professori ja tutkija myös tuottelias kirjoittaja ja suosittu kristillinen puhuja, joka kokosi suuret kuulijajoukot. Hänen kiinnostuksensa tutkijana suuntautui erityisesti herätysliikkeisiin. Hän oli pidetty luennoitsija, mutta myös vaativa opettaja ja joidenkin mielestä pelottavakin. Yleisesti häntä pidettiin aikakautensa vaikuttavimpana opettajana Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa.

Sotien jälkeisenä aikana Tiililästä tuli kirkon konservatiivisen opposition teräväsanainen johtaja, kiistelty hahmo ja kirkon ankara arvostelija. Hän arvosteli kirkkoa hengellisen tehtävän laiminlyömisestä ja keskittymisestä yhteiskunnallisiin kysymyksiin. 
Tiililä vastusti voimakkaasti Suomen luterilaisen kirkon maallistumista ja kärjisti vastalauseensa eroamalla kirkosta syksyllä 1962. Tapaus herätti suurta huomiota julkisuudessa, sillä kirkkoon kuulumattomuutta dogmatiikan professorilta ja tulevien pappien opettajalta pidettiin ennenkuulumattomana.

Vuonna 1967 Tiililä yritti kuitenkin päästä katolisen kirkon jäseneksi tietyin ehdoin, joihin silloinen Helsingin katolisen hiippakunnan piispa Paul Verschuren ei kuitenkaan suostunut.

Tiililän Johdatus teologiaan (1968) on vanhauskoisen luterilaisuuden perusteoksia.

Osmo Tiililän isä oli Tampereen yhteiskoulun rehtori Kaarlo Tiililä. Hänen veljenpoikansa on Nokia Oy:n osastopäällikkö (eläkkeellä) ja taiteilija Paul Tiililä.

Osmo Tiililän teoksia

Lähteet 
 Kirkko ja kaupunki -lehti 8/25.2.2004 (Kirjoitus Osmo Tiililän 100-vuotissyntymäpäivän johdosta)

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset teologit
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomalaiset kristilliset kirjailijat
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Suomalaiset professorit
Nebula

Nebula tarkoittaa seuraavia:

 nebula, tähtisumu
 nebula (latinaa, ’sumu, samentuma’), käytetään terminä lääketieteessä (esimerkiksi sarveiskalvon, virtsan)
 Nebula, yhdysvaltalainen rockyhtye
 Nebula-palkinto, yhdysvaltalainen kirjallisuuspalkinto
 Nebula Oy, suomalainen Internet-palveluntarjoaja, FICIXin jäsen
 Nebula Electronics, englantilainen yhtiö, joka valmistaa DVB-kortteja tietokoneille.
Chiclayo

Chiclayo on perulainen kaupunki, maan pohjoisilla rannikkotasangoilla. Kaupungin asukasluku on noin 600 000 ja sen koko on noin 170 neliökilometriä. Espanjalainen pappi perusti kaupungin vuonna 1560 intiaanikylänä. Nykyään se on Perun neljänneksi suurin kaupunki.

Kaupunki sijaitsee hedelmällisessä laaksossa ja sillä on vahva maanviljely. Chiclayossa tuotetaan muun muassa riisiä, sokeriruokoa ja puuvillaa. Kaupunki on nykyään myös tärkeä kauppapaikka.

Chiclayo on tunnettu arkeologisista kohteistaan, kuten Túcume, Batán Grande ja Huaca Rajada. Kaupungin lähellä on Lambayeque, jossa on moderni Tumbas Reales -museo, joka kertoo Señor Sipanin hautakaivauksista ja -löydöistä.

Chiclayon lähellä on Pimentelin suuri hiekkaranta kalastajalaitureineen sekä Santa Rosan kalastussatama.

Aiheesta muualla

Perun kaupungit
Angela Daigle-Bowen

Angela Daigle-Bowen (s. 28. toukokuuta 1976) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.

Daigle-Bowen voitti 2005 maansa sisäratojen mestaruuden 60 metrin juoksussa. Samana vuonna hän oli Yhdysvaltain 4 x 100 metrin viestijuoksujoukkueessa Helsingin MM-kisoissa, joissa joukkue voitti maailmanmestaruuden.

Ennätykset
 100 metrin juoksu: 11,23 (2004)
 200 metrin juoksu: 22,59 (2005)

Lähteet
 

Daigle-Bowen, Angela
Daigle-Bowen, Angela
Daigle-Bowen, Angela
Alma tädin illuusio

Alma tädin illuusio on Sleepy Sleepersin albumi, joka on ilmestynyt vuonna 1983.

Kappaleet

Katso myös 
Levystä tehtiin myös englanninkielinen versio, joka julkaistiin nimellä Chinese Nights.

Lähteet 

Sleepy Sleepersin albumit
Vuoden 1983 albumit
Hietalahden jalkapallostadion

Hietalahden jalkapallostadion (, sponsorinimeltään Lemonsoft Stadion) on Vaasassa Hietalahdessa sijaitseva jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 1936. Stadionin uusi osa avattiin 2016. Stadion toimii Veikkausliigassa pelaavan VPS:n kotikenttänä. Stadionin kapasiteetti on 6 009.

Historia

Vanha stadion 

Hietalahden jalkapallostadion on rakennettu vuonna 1936. Vanha stadion kävi läpi perusteellisen peruskorjauksen vuonna 1995, jolloin stadion sai niin kentän lämmitys- kuin automaattisen kastelujärjestelmänkin. Samalla kenttää ympäröineet juoksuradat poistettiin ja kenttä pyhitettiin ainoastaan jalkapallokäyttöön. Seuraava parannus oli asianmukainen valaistus, joka saatiin valmiiksi kaudelle 1998. Stadionin kapasiteetti kauteen 2015 asti oli 4 500 paikkaa, joista 1 300 oli katettuja istumapaikkoja.

Uusi stadion 

Heinäkuussa 2015 Hietalahdessa alkoi laajennustyö, jonka osana rakennettiin U-muotoinen uudisosa ja stadion sai 4 600 katettua istumapaikkaa lisää. Vanha katettu pääkatsomo, joka on Museoviraston suojelema, ja pelikenttä jäivät paikoilleen. Rakennuskustannuksiksi arvioitiin 16,5 miljoonaa euroa. Syyskuussa 2015 stadionin nimioikeudet myytiin Elisalle kuudeksi vuodeksi noin 900 000 eurolla. Uusi stadion avattiin heinäkuussa 2016. Stadion sijaitsee näkyvällä paikalla, ja se on herättänyt huomiota julkisivujen voimakkaalla säleikköaiheella. Stadionin suunnittelusta on vastannut arkkitehti Sakke Talonen SIGGE Arkkitehdeilta. Syyskuussa 2022 stadionin sponsorinimi muuttui, kun vaasalainen ohjelmistoalan yritys Lemonsoft teki sopimuksen stadionin nimioikeuksista viideksi vuodeksi.

Ennätykset 

Hietalahden yleisöennätys, 6 040 katsojaa, on maaottelusta Suomi–Neuvostoliitto, joka pelattiin 19. heinäkuuta 1972. Kotimaisten sarjojen ennätys, 5 987 katsojaa tuli ottelussa VPS–SJK 10.8.2016. Edellinen ennätys, 5 902 katsojaa syntyi aiemmin vuonna 2016 Veikkausliigan ottelusta VPS – FC Lahti.

Konserttikäytössä stadionin yleisöennätys on 23.7.2016 järjestetyn Vaasa Festival -tapahtuman 6 800 katsojaa. Tapahtuman pääesiintyjänä oli Tom Jones.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Hietalahden jalkapallostadion VPS:n sivuilla 

Suomen jalkapallostadionit
Vaasan urheilupaikat
Vaasan Palloseura
Hietalahti
Sidosryhmä

Sidosryhmä on henkilöryhmä tai organisaatio, jonka kanssa yritys on tekemisissä, johon sen toiminta vaikuttaa ja joka vaikuttaa yrityksen toimintaan. Ilman sidosryhmiä yritys ei voi toimia. Erilaisia sidosryhmiä on yrityksen sisällä ja ulkopuolella.

Sidosryhmäsuhteet ovat vuorovaikutussuhteita, eli panos–vastike –ajattelu. Esimerkiksi työntekijä – yritys: työntekijä antaa työpanoksensa tekemällä töitä yrityksessä. Vastineeksi yritys antaa työntekijälle palkkaa ja muita etuja.

Sisäisiä sidosryhmä on esimerkiksi yrityksen omistajat. Johtajat ja työntekijät katsotaan toisissa yhteyksissä osaksi sidosryhmää, toisissa ei. Ulkopuolisia sidosryhmiä ovat esimerkiksi asiakkaat, kilpailijat, yhteistyökumppanit, rahoittajat, tavarantoimittajat, viranomaiset ja ympäristö

Sidosryhmäristiriita
Jokainen sidosryhmä haluaa mahdollisimman suuren hyödyn panostuksestaan (esimerkiksi hyvää palkkaa, lisää palkkaa)
 omistajat haluavat lisää voittoa
 seurauksena voi olla sidosryhmäristiriita
 johtajan tehtävä on ratkoa sidosryhmäristiriitoja

Sidosryhmäajatteluun liittyvää

Sidosryhmä -aiheeseen liitetään myös termit omistaja-arvo (shareholder value) sekä sidosresurssiarvo (stakeholder value), joka tarkoittaa sekä sidosryhmää että sidosresurssia.

Lähteet
 R. Edward Freeman, Alexander Moutchnik (2013): Stakeholder management and CSR: questions and answers. In: UmweltWirtschaftsForum, Springer Verlag, Vol. 21, Nr. 1. http://link.springer.com/article/10.1007/s00550-013-0266-3 
  
 

 Lehtinen Jarmo R.: Asiakkuusstrategininen hallitus, s.75. Gummerus 2009

Viitteet 

Liiketalous
Seulonnan keskeiset artikkelit