joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Suomihiphoppia

Suomihiphoppia on Warnerin vuodesta 2003 lähtien julkaistun kokoelmalevysarjan nimi. Levyt sisältävät nimensä mukaisesti suomalaista Hip hop/rap-musiikkia. Levyillä on myös kuultu artistien ennen julkaisemattomia kappaleita.

Kokoelmat

Suomihiphoppia Vol. 1 (2003)
Suomihiphoppia Vol. 2 (2003)
Suomihiphoppia Vol. 3 (2004)
Suomihiphoppia Vol. 4 (2004)
Suomihiphoppia Vol. 5 (2008)
Suomihiphoppia Vol. 6 (2009)

Kokoelmalevysarjat
Suomihiphoppia Vol. 1

Suomihiphoppia Vol. 1 on Warnerin Suomihiphoppia-levysarjan ensimmäinen osa, joka julkaistiin vuonna 2003. Kappaleet ”Uusi päivä”, ”Allah ja Jahve” ja ”TK-trippi” julkaistiin ensimmäistä kertaa tällä kokoelmalla.

Suomihiphoppia Vol. 1 oli Suomen virallisen kokoelmalistan myydyin levy viikoilla 25, 28 ja 30–33. Yhteensä albumi pysyi listalla 16 viikkoa.

Albumi saavutti kultalevyn rajan vuonna 2003.

Kappaleet
 Kapasiteettiyksikkö - Uusi päivä
 Mariska - Allah ja Jahve
 Ezkimo feat. Anna Kuoppamäki - Entinen
 Fintelligens feat. Uniikki - Beibe
 Mariska - A.n.t.e.e.x.i
 Pikku G - Kunnianhimo
 Seremoniamestari - Chillaa meiä kanssa (Sisältää samplen Keni Burken kappaleesta "All Night".)
 Skandaali - Pesäst pesään
 Urbaanilegenda feat. The O - Pelaa dominoo
 Rockin da North - Operaatio RDN
 Fintelligens - Kaikki tietää
 Rockin da North - Pelkkää viihdettä
 Kapasiteettiyksikkö feat. Diaz - A-ay
 Flegmaatikot - Mutsin luona
 Kapasiteettiyksikkö feat. Avain - 4 elementtii
 Ritarikunta - Mä en jaksa
 Toinen Kanava - TK-trippi
 Lord Est - Viskit ja rommit

Lähteet 

1, Suomihiphoppia Vol.
Vuoden 2003 albumit
Suomihiphoppia Vol. 2

Suomihiphoppia Vol. 2 on Warnerin Suomihiphoppia-levysarjan toinen osa, joka julkaistiin vuonna 2003.

Albumi saavutti kultalevyn rajan vuonna 2003.

Kappaleet
 Mariska – En osaa
 Pikku G – Romeo ja Julia (akustinen versio)
 Avain – Punainen tiili (Sisältää samplen Petri Laaksosen kappaleesta ”Syöksytään”.)
 RDN feat. GZA, YOR123, Skandaali – One World
 Spesialisti feat. Timsi – Älä tule myöhään kotiin
 Skandaali – Superskandaali
 Ezkimo – Matti ja Maija (rmx)
 Kapasiteettiyksikkö feat. Eye N’ I & Profilen – Näyttää hyvältä
 Helpus – Sillalla
 Toinen Kanava – Sylje ole hyvä
 Raimssi – Koti
 RDN feat. YOR123, Skandaali, Jaise, A-Rühm – Tallsinki
 Pikku G feat. YOR123 & Ezkimo – Räjähdysvaara
 Tulenkantajat – Skenejulkkis
 Urbaanilegenda – Enää ei tarvi venaa
 Skandaali feat. Urbaanilegenda – Sana sanasta
 Sere feat. Nylon Beat – Uudestaan (Sisältää samplen Bar Kays -yhtyeen kappaleesta ”Shine”.)
 Konala Kartelli – KC Part 2,5

Lähteet 

2, Suomihiphoppia Vol.
Vuoden 2003 albumit
Kristall Saratov

Kristall Saratov () on venäläinen jääkiekkojoukkue Itä-Euroopasta Volgan varrelta Saratovista, Saratovin alueelta. Seura pelaa tällä hetkellä maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla VHL-B-liigassa.

Historia

Vuonna  1946  perustettiin Saratovissa harrastelijapohjalta jääkiekkojoukkue nimeltään Bolševik Saratov. Joukkue koostui opiskelijoista ja paikallisista tehdastyöläisistä. Joukkueen nimi vaihtui tiuhaan ja välillä toiminta oli pysähdyksissäkin. Vuonna 1958 joukkue, silloiselta nimeltään Trud Saratov, sai sarjapaikan Neuvostoliiton kolmannelta sarjatasolta Vtoraja Ligasta ja sen toiminta muuttui puoliammattilaiseksi.

Seuran nimeksi vaihtui 1961 Avangard Saratov ja 1965 Energija Saratov. Seura nousi maan toiselle sarjatasolle Pervaja Ligaan 1967, ja vaihtoi jälleen nimeä 1969 Kristall Saratoviksi. Kristall Saratov voitti Pervaja Ligan mestaruuden 1974 ja uudelleen 1976. Vuodesta 1998 lähtien seura pelasi Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja Ligassa ja sittemmin VHL-liigassa aina vuoteen 2017 asti, jolloin seura pudottautui talousongelmien vuoksi kolmannelle sarjatasolle.

Joukkue kaudella 2022-2023

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Anatoli Lukošin 
 Apuvalmentaja: Sergei Krovjakov 
 Toimitusjohtaja: Denis Selivanov

Lähteet

Aiheesta muualla
Seuran kotisivut 

Venäläiset jääkiekkoseurat
VHL-seurat
Sosialidemokraattiset Naiset

Sosialidemokraattiset Naiset (Demarinaiset) on Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen naisjärjestö. Demarinaisten puheenjohtaja on marraskuusta 2014 Tytti Tuppurainen. Järjestö kuuluu Sosialistiseen naisinternationaaliin (SIW).

Sosialidemokraattiset Naiset perustettiin 27. toukokuuta 1979, kun sosialidemokraattisen naisliikkeen kaksikymmentä vuotta kestänyt hajaannus päättyi. Uuteen järjestöön yhdistyivät SDP:n Sosialidemokraattisten Naisten Keskusliitto ja (TPSL:n mukana SDP:stä 1950-luvun lopulla lähtenyt) Sos.-Dem. Naisliitto. Yhdistymistä valmistellut järjestöjen yhteistoimikunta oli toiminut maaliskuusta 1974 alkaen.

Demarinaiset ovat jakaneet Risto Rohkea -palkinto vuodesta 2007 lähtien tasa-arvotyössä esimerkillisesti kunnostautuneelle miehelle. Tunnettuja miehiä ovat olleet mm. Sixten Korkman (2017), Mikkel Näkkäläjärvi (2018), Hussein al-Taee (2019).

Demarinaisten toimisto sijaitsee SDP:n puoluetoimiston tiloissa Helsingin Hakaniemessä. Liitolla on 14 piirijärjestöä. Järjestön äänenkannattaja on neljästi vuodessa ilmestyvä Dooris.

Sosialidemokraattiset Naiset on Suomen Unifemin, Kansainvälisen solidaarisuussäätiön, Suomen Pakolaisavun, Naisasialiitto Unionin ja Naisjärjestöt Yhteistyössä – Nytkis -liiton jäsen.


Puheenjohtajat
Meeri Kalavainen 1979–1984
Vappu Taipale 1984–1990
Liisa Jaakonsaari 1990–1999
Tarja Filatov 1999–2008
Maria Guzenina-Richardson 2008–2011
Tuula Peltonen 2011–2014
Tytti Tuppurainen 2014–

Pääsihteerit
Marianne Laxén 1979–1988
Tuula Haatainen 1988–1997
Marja-Liisa Kiljunen 1998–2002
Raija Rimpiläinen 2002–2006
Merja-Hannele Vuohelainen 2006–

Lähteet

Aiheesta muualla
Demarinaisten verkkosivut

Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
Suomalaiset poliittiset naisjärjestöt
Kasi Lemmons

Kasi Lemmons (s. 24. helmikuuta 1961 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Uhrilampaat (1991) ja Candyman (1992). Hänen ohjauksiinsa kuuluvat Even salaisuus (1997), Caveman's Valentine - luolamies (2001) ja Talk to Me (2007).

Elämäkerta 
Lemmons syntyi vuonna 1961 St. Louisissa. Hänen äitinsä oli runoilija ja psykoterapeutti ja isä biologian opettaja. Hänen ollessaan 8-vuotias hänen vanhempansa erosivat ja hän muutti äitinsä ja kahden siskon kanssa Bostonin esikaupunkiin. Hän vietti kesät isoäitinsä luona Alabamassa. Hän alkoi näyttelemään jo lapsena harrastuksena, koska hänen äitinsä mielestä näytteleminen auttoi käsittelemään vanhempien eroa.

High schoolin jälkeen hän aloitti New Yorkin yliopiston Tisch School of the Arts opiskelun, mutta hänen mielestään siellä keskityttiin liian suppeasti taiteeseen. Hän vaihtoi pian Kalifornian yliopistoon Los Angelesiin jossa hän aloitti historian opinnot. Hän ei kuitenkaan tuntenut akateemista alaa omakseen, koska hänellä oli paljon kokemusta näyttelemisestä ja muutti takaisin New Yorkiin jossa meni opiskelemaan New School for Social Research kouluun elokuvan tekemistä, ja halusi tuolloin tehdä lähinnä dokumenttielokuvia.

Koulun jälkeen hän teki dokumenttielokuvan Fall from Grace New Yorkin kodittomista ihmisistä, mutta palasi sen jälkeen näyttelemisen pariin, ja kävi koe-esiintymässä näyttelijäksi Bill Cosby Shown. Esiintymisen aikana Bill Cosby sanoi ettei hän oikeastaa näyttelijää tarvitse vaan käsikirjoittajan ja Lemmons tarjoutui hänelle käsikirjoittajaksi. 1980-luvulla hän esiintyi New Yorkissa teatterituotannoissa. Hän muutti Kaliforniaan kun hän alkoi saamaan elokuvarooleja ja teki myös töitä televisiossa.

Lemmons asuu nykyisin New Yorkissa ja on professori ja opettaa New Yorkin yliopiston Tisch School of the Arts korkeakoulussa. Hän on ollut pitkään avioliitossa Vondie Curtis-Hallin kanssa, joka myös on näyttelijä ja ohjaaja. Heillä on kaksi yhteistä lasta, joiden lisäksi hän on kasvattanut rintasyöpään vuonna 2011 kuolleen sisarensa kaksi lasta. Nykyisin kaikki lapset ovat aikuisia.

Työt

Ohjaus 
 Harriet, ohjaus, käsikirjoitus, (2019)
 Black Nativity, ohjaus, käsikirjoitus, (2013)
 Will You Merry Me?, ohjaus, (2008)
 Talk to Me, ohjaus, (2007)
 Caveman's Valentine - luolamies, ohjaus, (2001)
 Even salaisuus, ohjaus, käsikirjoitus, (1997)
Lähde:

Näyttelijä 

Lähde:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomihiphoppia Vol. 3

Suomihiphoppia Vol. 3 on Warnerin Suomihiphoppia-levysarjan kolmas osa, joka julkaistiin vuonna 2004.

Kappaleet
 Toinen Kanava & YOR123 - Katujen ääni
 Trilogia - Hei!
 Elastinen - Syljen
 Pikku G - Laula mun kanssa
 Helpus - Tarviin aikaa
 Avain feat. Sofia Chaichee - Yhdes iltaan
 Fintelligens feat. Illi - Vaan sil on väliä
 Mariska - Murha
 Royal Family - Kaikki yhden puolest
 Kapasiteettiyksikkö feat. Redrama - Kerro frendeilles
 Spesialisti feat. Kristiina Wheeler - Yhtä juhlaa
 Skandaali - Äijät ja ämmät
 Jurassikki - Minä ja maailma
 Kapasiteettiyksikkö - Toisinaan
 Skandaali feat. Joniveli - Hautajaismusiikki
 Seremoniamestari - Viesti
 Steen1 - Jarden träkki
 Koo-S - Liikkeellä
 Mängimies, Ezra, Tikku & MAS - Jokanen on voittaja

Bonus
<li> A-Rühm - Leegion

3, Suomihiphoppia Vol.
Vuoden 2004 albumit
Philip Jones (klimatologi)

Philip D. Jones (s. 1952 Surrey, Iso-Britannia) on brittiläinen klimatologi. Hän johtaa Norwichissä sijaitsevaa Itä-Anglian yliopiston ilmastotutkimusta tekevää Climatic Research Unitia ja toimii yliopiston ympäristötieteiden laitoksella professorina. Hän valmistui tohtoriksi 1973 Newcastle-upon-Tynen yliopiston ympäristötekniikan osastolta ja on saanut useita tunnustuksia työstään ilmastotutkimuksen alalla. 

Hänen tunnettuja tutkimuksiaan ovat muiden ohella yhdessä yhdysvaltalaisen Michael E. Mannin kanssa julkaistut "Maapallon pintalämpötilat viimeisten 2000 vuoden aikana" (Global surface temperatures over the past two millennia, 2003) ja "Ilmasto viimeisten 1000 vuoden aikana" (Climate over past millennia, 2004).

Kirjoja
Climate Since A.D. 1500 (& R. Bradley). Routledge, 1992
Climatic Variations and Forcing Mechanisms of the Last 2000 Years (& R. Bradley & J. Jouzel). Springer-Verlag. 1996
History and Climate: Memories of the Future (& A. Ogilvie, T. Davies and K. Briffa). Kluwer. 2001
Improved Understanding of Past Climatic Variability from Early European Instrumental Sources (& D. Camuffo). Kluwer. 2002

Lähteet
Phil Jonesin kotisivu. Climatic Research Unit. Viitattu 21.11.2009

Viitteet

Aiheesta muualla
Publications list for Jones, P.D.  1974-2009, Viitattu 21.11.2009

Jones, Philip
Klimatologia
Jones, Philip
Jones, Philip
Suomihiphoppia Vol. 4

Suomihiphoppia Vol. 4 on Warnerin Suomihiphoppia-levysarjan neljäs osa, joka julkaistiin vuonna 2004. Kappale ”Valtakunnan vihatuimmat” julkaistiin ensimmäistä kertaa tällä kokoelmalla.

Kappaleet
 Ezkimo - Bla bla bla
 Kapasiteettiyksikkö - Pakko saada sut
 Pikku G - Kylki kyljessä
 Skandaali feat. Cheek - Valtakunnan vihatuimmat
 Fintelligens - Kaikki peliin
 Cheek feat. Brädi & Pappa - Räplaulajan vapaapäivä
 Royal Family - Skandaali feat. Janina - Mä voisin
 Elastinen - Bäkkiin Stadiin
 Mariska - Tarkasta tämä
 RDN - Yor123, Skandaali, Jaise, Joniveli, Ezkimo, Pikku G - Star Warz
 Avain feat. Jurassikki - Roihuvuori
 Helpus feat. Jaise - Niit ku saisin
 Skandaali - Tää on räppii
 Royal Family - Mängimies feat. Liisa Leppänen - Taas kerran
 Koo-S - Mitä oikeesti tapahtuu

Videot
 Pikku G - Valta lapsille
 Yor123 & Skandaali (Rockin da North) - One World
 Skandaali - Elämä on peli

4, Suomihiphoppia Vol.
Vuoden 2004 albumit
Suomihiphoppia Vol. 5

Suomihiphoppia Vol. 5 on Warnerin Suomihiphoppia-levysarjan viides osa, joka julkaistiin 24. syyskuuta 2008, jolloin edellisestä Suomihiphoppia-levyn julkaisusta oli kulunut noin neljä vuotta. Kappale Parempaa kangasta julkaistiin ensimmäistä kertaa tällä kokoelmalla.

Kappaleet
 Cheek – Liekeissä
 Kapasiteettiyksikkö – Pidä kiinni
 Tuomo & TK feat. Jontte – Jää jää beibi
 Conscious Youths – Don't Worry
 Asa – Sanat ei tehny tätä laulua
 Iso H – 24H
 Kymppilinja – Kiitos anteeks näkemiin
 Fintelligens – Hoida homma
 Paleface – Hellsinki Freezes Over
 Näkökulma – Demo
 Brädi – Parempaa kangasta
 Elastinen – Häivytään
 Aste – ADHD
 Cheek, Elastinen & Lord Est – Syvällä pelissä
 Saurus – Son hyvyttä
 Sini – Päätös
 Herrasmiesliiga – 112
 Pyhimys & TPH – Ihminen (Ola remix)

5, Suomihiphoppia Vol.
Vuoden 2008 kokoelma-albumit
Tero Toivola

Tero Toivola (s. 22. heinäkuuta 1968 Tampere) on suomalainen jääkiekkotuomari ja entinen jääkiekkoilija. Toivola pelasi laitahyökkääjänä 193 ottelua jääkiekon SM-liigassa, jossa edusti kasvattajaseuraansa Tapparaa, KooKoota ja SaiPaa.

Toivola aloitti uransa Tapparassa. Hän pelasi 1989-lopun lopulla myös edelleen Tapparassa pelaavan Janne Ojasen ketjukaverina. Toivola pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1988, jolloin voitti pronssia. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden EM-kisoissa 1986, jolloin voitti EM-kultaa ja kisojen pistepörssin sekä valittiin tähdistökentälliseen. Washington Capitals varasi Toivolan yhdeksännellä kierroksella vuonna 1986, muttei Toivola ikinä pelannut NHL:ssä.

Vuonna 1989 Toivola siirtyi kouvolalaiseen KooKooseen ja kauden 1990–1991 hän pelasi SaiPassa. Toivola palasi Tapparaan kaudeksi 1991–1992. Hän pelasi kauden 1992–1993 TuTossa ja palasi taas kaudeksi 1993–1994 Tapparaan. Vuoden 1994 jälkeen Toivola ei pelannut enää pääsarjoissa vaan hän pelasi Suomen (mm. SaiPa, SaPKo, KiePo), Ruotsin ja Saksan alasarjoissa kevääseen 2000 asti, kunnes lopetti uransa.

Tuomarina
Toivola on ollut tuomarina SM-liigassa kaudesta 2002–2003 lähtien, mutta vasta 21. marraskuuta 2009 Toivola sai tuomita ensimmäisen kerran kasvattajaseuransa Tapparan ottelussa. Aikaisemmin hän ei saanut tuomita Tapparan otteluita.

Toivola oli päätuomarina Jussi Leppäsen kanssa Pelicans-HIFK-ottelussa 26.11.2011, jolloin tehtiin SM-liigan yhden ottelun jäähyennätys, 465 minuuttia.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkotuomarit
Suomalaiset jääkiekkoilijat
Washington Capitalsin varaamat pelaajat
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomihiphoppia Vol. 6

Suomihiphoppia Vol. 6 on Warnerin Suomihiphoppia-levysarjan kuudes ja viimeisin osa, joka julkaistiin 19. elokuuta 2009. Kappaleet ”Kaikki hyvin”, ”Jos vain herään” ja ”Vapaa” julkaistiin ensimmäistä kertaa tällä kokoelmalla.

Kappaleet
 Cheek – Mitä tänne jää
 Saurus – Uuteen maailmaan
 Kymppilinja – Kauneinta
 Fintelligens – Liian myöhäistä
 Lord Est – Nyt saa juhlia taas
 Aste – Poikkeus sääntöön
 Signmark feat. Osmo Ikonen – Speakerbox
 Näkökulma – Kaikki hyvin
 Leijonamieli & Putkimiehet – Jos vain herään
 Asa – Täydellinen tasuri
 Uniikki – Vapaa
 Redrama – Rise
 Cheek – Jos mä oisin sä Rähinä remix

6, Suomihiphoppia Vol.
Vuoden 2009 kokoelma-albumit
Nenäverenvuoto

Nenäverenvuoto eli epistaksis on peräisin limakalvon rikkoutumisesta nenässä. Vuotokohta voi olla yksittäinen verisuoni tai laaja-alainen verestys. Limakalvon rikkoutumisen syitä voivat olla niistäminen, aivastaminen, nenän kaivaminen tai nenään kohdistunut fyysinen isku. Vuotokohta on yleensä laskimopunoksessa, joka on nenän väliseinän etuosassa.

Hoito 
Nenäverenvuoto on usein helposti tyrehdytettävissä kotikonstein puristamalla nenänvarren luiden alta joitakin minuutteja. Tyrehdyttämistä voi edistää pitämällä jäätä suussa tai niskan päällä. Tyrehdyttämisyrityksistä huolimatta jatkuva nenäverenvuoto vaatii lääkärin hoitoa.

Lähteet 
Terveyskirjasto.fi

Traumat
Nenä
Haapajärven Pesä-Kiilat

Haapajärven Pesä-Kiilat (HP-K) on vuonna 1990 perustettu haapajärvinen pesäpalloseura. Aiemmin pesäpalloa pelattiin Haapajärven Kiilojen alaisuudessa. Seuran miesjoukkue pelasi Superpesiksessä kausilla 1996–1998. Pesä-Kiilojen miesten joukkue pelaa kaudella 2022 toisella sarjatasolla Ykköspesiksessä, naisten joukkue Suomensarjan länsilohkossa ja tyttöjen joukkue puolestaan korkeimmalla sarjatasolla Superpesiksessä. Pesä-Kiiloilla on kaikkiaan noin 20 joukkuetta ja 300 pesäpallon harrastajaa. Se sai Nuori Suomi -sinetin 2004.

Palkinnot ja huomionosoitukset

Palkitut 
Vuoden tulokas:
 Teijo Kankaanpää (1996)

Miesten Itä–Länsi-valinnat 
 Matti Iivarinen (1996)
 Juha Kalajanniska (1997)
 Kari Kallio (1998)

Tilastot ja luettelot

Pelinjohtajat  
 Seppo Mustonen (1991–1998)
 Ilkka Autio (1999–2000)
 Seppo Mustonen (2001–2003)
 Tuomo Tiitto (2004)
 Jari Saaranen (2005–2007)
 Jukka Tiitto (2008–2012)
 Antti Ahola (2013)
 Erno Hautamäki (2014–2015)
 Teemu Flink (2016)
 Jari Hiltunen (2017)

Tilastot ja luettelot

Miehet

Selitteet

Junioritoiminta

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivut

Pesäpalloseurat
Haapajärveläiset urheiluseurat
Juan Bautista Alberdi

Juan Bautista Alberdi (29. elokuuta 1810 San Miguel de Tucumán - 19. kesäkuuta 1884 Pariisi) oli argentiinalainen poliittinen teoreetikko ja diplomaatti. Vaikkakin hän eli suurimman osan elämästään maanpaossa Montevideossa ja Chilessä, hän oli yksi Argentiinan merkittävimmistä liberaaleista elinaikanaan.

Juan Bautista Alberdi syntyi San Miguel de Tucumánissa, Tucumánin provinssin pääkaupungissa Argentiinassa, samana vuonna kuin Toukokuun vallankumous, Argentiinan irtautumisen alku emämaastaan Espanjasta, alkoi. Hänen isänsä, Salvador Alberdi, oli espanjalainen kauppias; hänen äitinsä, Josefa Aráoz y Balderrama, oli syntyisin espanjalaista alkuperää olevasta argentiinalaisesta perheestä. Hän kuoli Juan Bautistan synnytyksen seurauksena.

Alberdin perhe tuki Argentiinan vallankumousta alusta asti. Hänen isänsä oli läheinen Belgranolle, tärkeälle vallankumoukselliselle, jolla oli ratkaiseva merkitys nuoren Alberdin elämälle ja työlle.

Juan Bautista Alberdi muutti nuorena Buenos Airesiin, missä hän opiskeli "Colegio de Ciencias Morales"issa ( yhteiskuntatieteiden toisen asteen koulu). Mutta vuonna 1824, johtuen rakkaudestaan musiikkiin, hän lyhyesti ja hätiköidysti jätti opintonsa. Hän aloitti pian opintonsa uudestaan, tullakseen lakimieheksi. Hän jatkoi opintojaan Córdobassa ja vuonna 1840 sai ne päätökseen Montevideossa.

Johtuen kuulumisestaan Argentiinan "Sukupolvi '37":ään, ryhmään nuoria ja liberaaleja intellektuelleja, jotka olivat saaneet vahvoja vaikutteita valistuksesta ja liberaaleista aatteista (näihin nuoriin miehiin kuuluivat muun muassa myös Esteban Echeverría ja Domingo Faustino Sarmiento), ja hänen kieltäytymisestään vannoa uskollisuutta federaalihallinnon pelätylle caudillolle Juan Manuel de Rosasille, jota vastaan hän kirjoitti useita kirjoja, Alberdi vuonna 1838 lähti Argentiinasta aloittaakseen vapaaehtoisen maanpakonsa: aluksi Montevideossa; sitten Euroopassa; ja lopuksi Chilessä. Hän palasi Argentiinaan vasta Justo José de Urquizan voitettua federalistien joukot ratkaisevassa Caserosin taistelussa vuonna 1852.

Kun oli päätetty kirjoittaa Argentiinan perustuslaki, Alberdi lähetti kopiot kirjoittamistaan papereista, otsikolla "Perustat ja lähtökohdat Argentiinan tasavallan poliittiselle organisoitumiselle", Perustuslailliselle kokoukselle. Monet siinä olleista ehdotuksista liitettiin Argentiinan vuoden 1853 perustuslakiin.

Uuden hallinnon aikana Alberdi sai diplomaattisia tehtäviä Euroopasta, jotka keskeytyivät Argentiinan tasavallan uudelleenorganisoitumisen seurauksena vuonna 1862. Hän jälleenpalasi Argentiinaan vuonna 1878, mutta Bartolomé Mitren vahva epäsuosio sai Alberdin lähtemään Ranskaan, jossa hän 73-vuotiaana kuoli 19. heinäkuuta 1884, Pariisin lähiössä. Hänen ruumiinsa kuljetettiin Argentiinaan ja haudattiin La Recoletan hautausmaalle Buenos Airesissa.

Argentiinalaiset poliitikot
Charles King (näyttelijä)

Charles Lafayette King nuorempi (21. helmikuuta 1895 Hillsboro, Texas – 7. toukokuuta 1957 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi kaikkiaan sadoissa elokuvissa 1910-luvulta 1950-luvulle. Hänellä oli vaimo ja kolme lasta. Hän kuoli maksakirroosiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

King, Charles
King, Charles
King, Charles
Nastasia Noens

Nastasia Noens (s. 12. syyskuuta 1988 Nizza) on ranskalainen alppihiihtäjä, joka on erikoistunut tekniikkalajeihin, eli pujotteluun ja suurpujotteluun.

Noens kilpaili ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa 11. marraskuuta 2006 Levin pujottelussa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Flachaun pujottelussa kaudella 2010–2011. Hän oli kolmas myös Bormion pujottelussa kaudella 2013–2014. Hän sijoittui toiseksi Crans-Montanan pujottelussa helmikuussa 2016.

Nuorten MM-kilpailuissa Formigalissa 2008 Noens oli pujottelun kolmas. Val-d’Isèren MM-kisoissa 2009 hän oli pujottelussa kolmastoista. Vancouverin olympialaisissa 2010 Noens oli pujottelussa 29:s ja Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 samassa lajissa yhdeksäs. Sotšin olympialaisissa 2014 hän pujotteli seitsemänneksi ja Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 yhdeksänneksi. Hän voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Sankt Moritssa 2017. Pujottelussa hän oli kahdestoista. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui pujottelussa 13:nneksi, Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 11:nneksi ja vuoden 2022 olympialaisissa Pekingissä 19:nneksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Nastasia Noensin kotisivut 

Ranskalaiset alppihiihtäjät
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Nutturlan seisake

Nutturlan seisake () on Uudenkaupungin radan varressa sijaitseva lakkautettu seisake. Se perustettiin Nousiaisten Nutturlan kylään vuonna 1923, kun rata valmistui Mynämäen rautatieasemalle asti. Miehittämättömäksi seisakkeeksi Nutturla muuttui 1.8.1955. Seisake lakkautettiin toukokuussa 1982, mutta se avattiin lyhyeksi aikaa uudestaan liikenteelle syyskuussa 1986. Seisake lakkautettiin lopullisesti vuotta myöhemmin, 27.9.1987.

Seisakerakennus
Nutturlan pysäkki sijaitsee vähän matkan päässä Nutturlantien ja Kärryistentien sekä radan risteyksestä. Sen tontti pakkolunastettiin viereisestä Väli-Mäkilän tilasta vuonna 1923 ja pysäkki rakennettiin tontille samana vuonna. Rakennus perustettiin harkkokivistä muuratulle perustalle ja vuorattiin lomalaudoituksella. Satulakaton koillislappeelle rakennettiin myös kaksi puolipyöreää kattoikkunaa. Punamullatussa ja valkonurkkaisessa rakennuksessa sijaitsivat pienet odotustilat, rahtivarasto sekä pysäkinhoitajan asunto. Tontille valmistuivat myös sauna sekä kaksi muuta talousrakennusta. Hehtaarin laajuinen tontti rakennuksineen siirtyi Senaatti-kiinteistöjen myyntilistalle vuonna 2007, mutta ainakaan vuoden 2008 alkuun mennessä kiinteistöä ei ollut myyty.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kuvia Nutturlan seisakkeesta Vaunut.org -sivustolla

Varsinais-Suomen lakkautetut rautatieliikennepaikat
Nousiaisten liikenne
Mahalan seisake

Mahalan seisake () oli Nousiaisissa, Uudenkaupungin radan varressa sijainnut lakkautettu seisake, joka sijaitsi Nutturlantien ja Mietoistentien sekä radan risteyksessä. Nimestään huolimatta seisake sijaitsee Nummen kylän mailla. Seisake perustettiin vuonna 1931 ja se lakkautettiin toukokuussa 1990.

Lähteet

Varsinais-Suomen lakkautetut rautatieliikennepaikat
Nousiaisten liikenne
Vainoisten seisake

Vainoisten seisake oli Uudenkaupungin radan varressa sijainnut lakkautettu seisake. Se perustettiin Nousiaisten Vainoisten kylään vuonna 1931. Seisake lakkautettiin jo vajaan neljäntoista vuoden kuluttua, helmikuussa 1945. Seisake sijaitsi Mietoistentieltä erkanevan Vainoistentien ja radan risteyksessä.

Lähteet

Varsinais-Suomen lakkautetut rautatieliikennepaikat
Nousiaisten liikenne
Pohjamäen seisake

Pohjamäen seisake () oli Uudenkaupungin radan varressa sijainnut lakkautettu seisake, joka perustettiin vuonna 1931. Se sijaitsi Nousiaisten Kaiselan kylässä, radan ja nykyisen Aaltoilantien risteyksessä. Seisake lakkautettiin toukokuussa 1980.

Lähteet

Varsinais-Suomen lakkautetut rautatieliikennepaikat
Nousiaisten liikenne
Browning M2

M2 (Browning Machine Gun Caliber .50, Heavy Barrel, M2) on yhdysvaltalaisen John Moses Browningin suunnittelema .50 BMG (12,7 × 99 mm NATO) -kaliiperinen, vyösyöttöinen, ilmajäähdytteinen, rekyylitoiminen raskas konekivääri.

Browning kehitti aiemman Browning M1919 -konekiväärinsä pohjalta uuden, alkujaan lentokoneaseeksi tarkoitetun raskaan konekiväärin joka otettiin valmistukseen vuonna 1921. Maajoukkojen aseeksi valmistetulle Model 1921 -konekiväärille annettiin rakenneparannusten jälkeen vuonna 1932 uudeksi nimikkeeksi M2.
 
M2 on ollut palveluskäytössä toisen maailmansodan lisäksi myös mm. Korean, Vietnamin ja Persianlahden sodassa ja edelleen monessa tämän päivän konfliktissa. Se on tällä hetkellä palveluskäytössä yli 20 maan puolustusvoimissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Konekiväärit
Falklandin sota
Irlannin laivasto
Kansanvalistus- ja propagandaministeriö

Kansanvalistus- ja propagandaministeriö () oli Kansallissosialistisen Saksan ministeriö, joka perustettiin 13. maaliskuuta 1933. Sen tehtäviin kuului muun muassa lehdistön valvominen. Ministeriön johdossa toimi Joseph Goebbels.

Ministeriön musiikkiosaston Reichsmusikprüfstellen pääintendentti oli vuodesta 1937 Heinz Drewes (1903–1980), joka oli vaikutusvaltaimpia Saksan silloisessa musiikkielämässä. Drewesin ja Reichsmusikkammeria säveltäjä Richard Straussin vuonna 1935 tapahtuneen erottamisen jälkeen johtaneen Peter Raaben välillä oli jatkuva kamppailu siitä, kumpi valtakunnan musiikkielämää johti.

Lähteet

Saksalainen kulttuuri
Propaganda Natsi-Saksassa
Ministeriöt
Ruvuma

Ruvuma eli Rovuma on Intian valtamereen laskeva joki Afrikassa, Tansanian ja Mosambikin rajalla. Se on 800 km pitkä,  ja sen valuma-alue kattaa 155 500 neliökilometriä.

Joen ylittävää siltaa on suunniteltu 1970-luvulta alkaen, ja sen rakennustyöt alkoivat vihdoin vuonna 2005. Sillan on arvioitu valmistuvan vuoden 2009 loppupuolella.

Lähteet 

Mosambikin joet
Mosambikin ja Tansanian raja
Intian valtamereen laskevat vesistöt
Rajajoet
Saiturin joulu (vuoden 2009 elokuva)

Saiturin joulu (A Christmas Carol) on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut elokuvaversio Charles Dickensin joulutarinasta (1843). Filmin on kirjoittanut ja ohjannut Robert Zemeckis ja pääosassa Jim Carrey tekee kuutoisroolin Ebenezer Scroogena niin nuorena, keski-ikäisenä kuin vanhanakin, jonka lisäksi Carrey esittää kolmea Scroogea vainoavaa henkeä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Disney's official A Christmas Carol minisite
 
 A Christmas Carol/Big Cartoon DataBase
 A Christmas Carol at Rotten Tomatoes
 A Christmas Carol (MetaCritic)
 A Christmas Carol at Box Office Mojo

Vuoden 2009 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Jouluelokuvat
Robert Zemeckisin ohjaamat elokuvat
Elokuvat aikamatkustuksesta
3D-elokuvat
Gorongosan kansallispuisto

Gorongosan kansallispuisto on kansallispuisto Mosambikin keskiosassa, Itä-Afrikan Itä-Afrikan hautavajoaman eteläpäässä. Puiston pinta-ala on  3 770 neliökilometriä, ja se on osa Sofalan maakuntaa.

Ensimmäiset ponnistukset alueen suojelemiseksi tehtiin jo 1920-luvulla, jolloin Mozambique Company rajoitti alueen käyttöä muiden kuin komppanian johdon ja vieraiden metsästysalueena. Virallinen kansallispuisto siitä tuli vuonna 1960.

Gorongosan alueesta noin kaksi kolmasosaa on savannia, 14 % metsää ja loput ruohikkoa, josta noin viidennes on tulvavesien alla lähes koko vuoden.

Puistossa oli ennen Mosambikin sisällissotaa noin 2 200 norsua, sisällissodan jälkeen vuonna 1994 niitä löydettiin enää sata. Vuoteen 2008 mennessä määrä oli noussut jo kolmeensataan. Puistoon istutetaan myös naapurimaista tuotuja yksilöitä.

Lähteet 

Mosambikin kansallispuistot
Limpopon kansallispuisto

Limpopon kansallispuisto on suojelualue Mosambikissä, Gazan maakunnassa. Se avattiin vuonna 2002.

Puiston alueella elää edelleen 20 000 ihmistä, joista noin kolmannes pyritään sijoittamaan muualle lähivuosina.

Puisto on osa hanketta, jonka tavoitteena on luoda suuri yhtenäinen alue kolmen valtion alueelle: Mosambikiin, Zimbabween ja Etelä-Afrikkaan. Koko suojelualueen tavoitekoko on 4,4 miljoonaa hehtaaria. 

Puisto on jokien halkomaa vähäsateista savannia. Mosambikin ja Etelä-Afrikan rajalla kohoavat Lebombovuoret 500 metrin korkeuteen puiston korkeimpana kohtana. Puiston alueella elää ainakin 147 nisäkäslajia, 500 lintulajia sekä vähintään 2 000 kasvilajia. Sinne on siirretty seeproja, elefantteja ja pahkasikoja muualta.

Lähteet 

Mosambikin kansallispuistot
Trabzonspor

Trabzonspor on jalkapalloseura Trabzonin kaupungista. Seura pelaa Turkin korkeimmalla sarjatasolla Turkin Superliigassa. Seura on voittanut Turkin Superliigan seitsemästi (1976, 1977, 1979, 1980, 1981, 1984, 2022). Turkin Cupin Trabzonspor on voittanut kahdeksasti (1977, 1978, 1984, 1992, 1995, 2003, 2004, 2010, 2020).

Mestaruudet
Turkin Superliiga
1976, 1977, 1979, 1980, 1981, 1984, 2022 (7)

Turkin Cup
1977, 1978, 1984, 1992, 1995, 2003, 2004, 2010, 2020 (9)

Turkin Super Cup
1976, 1977, 1978, 1979, 1980, 1983, 1995, 2010, 2020, 2022 (10)

Chancellor Cup
1976, 1978, 1985, 1994, 1996 (5)

Kokoonpano

Entisiä valmentajia

  Shota Arveladze
  Hans-Peter Briegel
  Hugo Broos
  Şenol Güneş
  Vahid Halilhodžić
  Georges Leekens
  Ersun Yanal

Lähteet

Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut 

Turkkilaiset jalkapalloseurat
Trabzon
Vuonna 1967 perustetut urheiluseurat
Marcus Claudius Marcellus

Marcus Claudius Marcellus (n. 268 – 208 eaa. lähellä Venusiaa) oli roomalainen sotapäällikkö ja Hannibalin tärkeä vastustaja. Marcellus valtasi toisessa puunilaissodassa (218–201 eaa.) Syrakusan. Hän toimi konsulina viidesti. Marcellus muistutti monessa suhteessa Rooman varhaisia sankareita, koska hän oli luonteeltaan hurjapäinen, aggressiivinen ja nautti kaksintaisteluista.

Ensimmäisen konsulikautensa aikana 222 eaa. Marcellus taisteli Insubriassa ja saavutti spolia opiman kolmatta ja viimeistä kertaa Rooman historiassa. Hän vapautti roomalaisten kanssa liitoutuneen Clastidiumin kylän insubrien piirityksestä ja valtasi myöhemmin Mediolanumin. Clastidiumin taistelussa Marcellus surmasi gallien kuninkaan Britomaruksen saadakseen tämän käyttämän rintahaarniskan itselleen. Vuonna 216 eaa. Rooman hävittyä Cannaessa hän komensi armeijan jäännöksiä Canusiumissa ja pelasti Nolan ja eteläisen Campanian Hannibalilta. Marcellus valittiin konsuliksi Lucius Postumius Albinuksen tilalle, mutta, kun hän otti tehtävänsä vastaan maaliskuun 15. päivänä 215 eaa., valinta julistettiin pätemättömäksi huonojen enteiden perusteella. Seuraavana vuonna Marcellus kuitenkin valittiin uudelleen. Hän oli tuolloin 57-vuotias. Vuosina 214–211 eaa. Marcellus oli konsulina kolmatta kertaa palvellen Sisiliassa. Hän hyökkäsi Leontinoihin ja valtasi Syrakusan kahden vuoden piirityksen jälkeen. Hänen joukkonsa surmasivat tiedemies Arkhimedeen kaupungin valtauksen yhteydessä. Marcellius ryösti kaupungin ja toi sen aarteet Roomaan. Palkinnoksi Syrakusan valtauksesta hänelle suotiin ovatio, jossa juhlan kohde ratsasti hevosella kulkueen kärjessä. Marcellus oli konsulina jälleen 210 eaa. vallaten Salapian Apuliassa, joka oli kapinoinut liittyen Hannibaliin. Vuonna 209 eaa. hän taisteli ratkaisemattomaan päättyneen taistelun Hannibalia vastaan Venusiassa. Hän sai surmansa väijytyksessä viidennellä konsulikaudellaan 208 eaa. ollessaan 220 ratsumiehen kokoisen osaston kanssa tiedustelemassa Hannibalin armeijan asemia leirien välisessä maastossa. Osasto ratsasti ansaan, jonka Hannibal oli asettanut kukkulalle arvellen, että roomalaiset saattaisivat yrittää vallata sen. Marcellus kuoli väijytyksestä seuranneessa kaksintaistelussa.

Lähteet 

200-luvulla eaa. syntyneet
200-luvulla eaa. kuolleet
Roomalaiset sotilaat
Rosita

Rosita on naisen etunimi, Rosa-nimen alkujaan espanjalainen muunnelma. Suomessa nimi Rosita on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 803 naiselle ja muutamalle miehelle. Suomen ruotsinkielisen kalenterin mukaan Rositan nimipäivä on 4. toukokuuta.

Tunnettuja Rositoja 

 Rosita Runegrund, ruotsalainen poliitikko
 Rosita Serrano, chileläinen laulaja

Kuvitteellisia Rositoja 

 Rosita Murphy, henkilöhahmo musikaalielokuvassa Rosita tanssii ja hymyilee

Lähteet 

Etunimet
Screamworks: Love in Theory and Practice

Screamworks: Love in Theory and Practice, Chapters 1–13 on HIMin seitsemäs albumi, joka julkaistiin Suomessa 10. helmikuuta, Isossa-Britanniassa sekä Ranskassa 8. helmikuuta, Yhdysvalloissa 9. helmikuuta, Japanissa 10. helmikuuta ja Saksassa sekä Alankomaissa 12. helmikuuta vuonna 2010. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 2.

Albumi nauhoitettiin syksyn 2009 aikana Los Angelesissa, Kaliforniassa. Tuottajana toimi amerikkalainen Matt Squire, joka on tehnyt aiemmin yhteistyötä muun muassa Panic at the Disco ja Taking Back Sunday -yhtyeiden kanssa. Ensimmäinen single albumilta julkaistiin Heartkiller-kappaleesta, joka toimitettiin radioihin joulukuun 2009 alussa.

Suomessa albumi myi heti julkaisuviikollaan kultaa. Albumi ylsi brittien rock-albumien listan ykköspaikalle. Albumi on myynyt suomessa noin 15.000 kappaletta, mikä on tähän mennessä yhtyeen kaikkein huonoin myyntisuoritus albumiltaan Suomessa.

Albumi on kivunnut Yhdysvaltain hard rock -albumilistan ykköseksi. Kakkossijan albumi otti sarjoissa rock albums ja alternative albums. Albumi myi julkaisuviikollaan noin 20 000 kappaletta.

Yhdysvaltain digitaalisen myynnin albumilistalta HIMin Screamworks löytyy sijalta 15.

Screamworks ylsi Billboardin Yhdysvaltain top 200 -listalla sijalle 25.

Triviaa 
Ville Valo on kuvaillut albumin kasarihenkiseksi, mutta myös paljon "sekalaisemmaksi", kuin edeltäjänsä Venus Doomin. Ilman selkeää tyyliä albumilla tulee olemaan kappaleita, jotka voivat kuulostaa edeltävien albumien kappaleilta, mutta myös paljon erilaisia kappaleita voi olla tulossa. Sanoitukset ovat Valon mukaan paljon seksuaalisävytteisempiä, kuin aiemmilla albumeilla.
Valo on kertonut Iltalehdelle albumin tarkoituksen olevan pehmeä ja radioystävällinen sanoitusten ollessa traagisia ja jossainmäärin rivoja. Ville Valo on kommentoinut albumin ottaneen vaikutteita Depeche Moden tyyliltä monellakin tapaa. "Mä halusin tästä levystä traagisen, mut samalla voi heiluttaa peppua".

Kappaleet

iTunes & Nokia Music Store -versiot 
Heartkiller (Live at Helldone)
Love, the Hardest Way (Live at Helldone)
Scared to Death (Live at Helldone)

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 10/10
 Metacritic: 61/100
 Allmusic: 
 Rock Sound: 
 Soundi: 
 V2.fi:

Lähteet 

Vuoden 2010 albumit
HIMin albumit
Robert Satcher

Robert Lee Satcher, Jr. (s. 22. syyskuuta 1965) on yhdysvaltalainen lääkäri, kemiantekniikan insinööri ja NASAn astronautti.

Satcher syntyi Hamptonissa, Virginiassa ja valmistui Denmark-Olar High Schoolista Denmarkissa, Etelä-Carolinassa vuonna 1982. Hän suoritti kemiantekniikan Bachelor of Science -tutkinnon ja tohtorintutkinnon Massachusetts Institute of Technologyssa. Seuraavaksi hän aloitti lääketieteen opinnot Harvard Medical Schoolissa ja suoritti lääketieteen tutkinnon vuonna 1994. Satcher suoritti lääketieteen jatko-opintoja Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä 1994–2000 ja Floridan yliopistossa (ortopedinen onkologia 2000–2001). Hän on toiminut ortopedian kirurgina.

NASA valitsi Satcherin toukokuussa 2004 astronauttikoulutukseen, jonka hän suoritti helmikuussa 2006. Hän osallistui tehtäväspesialistina ensimmäiselle avaruuslennolleen, NASAn 16. marraskuuta 2009 laukaistulle avaruussukkulalennolle STS-129. Hän osallistui lennolla kahdelle avaruuskävelylle (19.11.2009, kesto 6 tuntia 37 minuuttia, ja 21.11.2009).

Satcher on naimisissa newyorkilaisen D’Juanna O. Whiten kanssa. Heillä on kaksi lasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

NASAn elämäkerta: Robert Satcher 
 Spacefacts.de: Robert Satcher 
Satcher Twitterissä
Satcherin avaruussukkulalentoa STS-129 edeltänyt haastattelu (15.10.2009) 

Yhdysvaltalaiset avaruuslentäjät
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Veijareita ja pyhimyksiä

Veijareita ja pyhimyksiä (The Persuaders!) on ITC Entertainmentin 1970–1971 tuottama televisiosarja. Sen pääosissa esiintyivät Tony Curtis (Danny Wilde) ja Roger Moore (lordi Brett Sinclair; koko nimi Brett Rupert George Robert Andrew Sinclair, Marnockin 15. jaarli). Sitä tehtiin 24 jaksoa.

Sarja muistetaan pääosanesittäjiensä lisäksi John Barryn säveltämästä dramaattisesta tunnusmusiikista.

Televisiosarjaan pohjautuva kirja Veijareita ja pyhimyksiä vauhdissa/The Persuaders! 1 ilmestyi 1972. Kirjan tekijänä on Frederick E. Smith.
Kirja sisältää kaksi tarinaa, "Pelin Avaus"/Overture ja "Lapsuuden ystävä"/Angie..Angie. Ne pohjautuvat Brian Clemensin ja Milt Gelmanin
televisiokäsikirjoituksiin. Yksi suomentajista oli Juice Leskinen.

Syksyllä 1971 Veijareita ja pyhimyksiä oli Katso-lehden lukijaäänestyksessä Suomen neljänneksi suosituin televisio-ohjelma Naapurilähiön, brittisarjan Mennään bussilla ja Kivikasvojen jälkeen. Ääniä se sai etenkin miehiltä ja nuorilta. Sarjan katsojaluvut ylsivät Suomessa puolentoista miljoonan tuntumaan.

Televisiosarjan jaksoja julkaistiin Suomessa myös VHS-videoina, kaksi jaksoa kullakin kasetilla, nimellä Veijareita ja pyhimyksiä: Kilpajuoksu kuoleman kanssa & Sporting Chance sekä Veijareita ja pyhimyksiä: Velhoja ja veijareita. Näiden lisäksi julkaistiin VHS:llä televisioelokuvat Kovaa peliä Lontoossa (London Conspiracy, 1976) ja Tehtävä Monte Carlossa (Mission Monte Carlo, 1976).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Veijareita ja pyhimyksiä Internet Movie Databasessa

Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Brittiläiset toimintasarjat
1970-luvun televisiosarjat
ITV:n televisio-ohjelmat
Sandra Gini

Sandra Gini (s. 8. helmikuuta 1982) on sveitsiläinen alppihiihtäjä. Sandran veli on Marc Gini, joka on myös alppihiihtäjä.

Junioreiden MM-kisoissa vuonna 2002 Sella Neveassa Sandra Gini otti pronssia pujottelussa heti Veronika Zuzulován ja Maria Rieschin jälkeen. Samana vuonna Gini osallistui ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupiin.

Kaudella 2006-2007 Gini pääsi ensimmäisen kerran kymmenen joukkoon maailmancupissa, Sierra Nevadassa. Suurin saavutus Giniltä on pronssimitali Sveitsin joukkueessa alppihiihdon joukkuekisassa Åren MM-kisoissa vuonna 2007. 13. tammikuuta 2008 Gini saavutti parhaan maailmancup-sijoituksensa, oltuaan 6:s Mariborin pujottelussa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Sandra Ginin kotisivut

Sveitsiläiset alppihiihtäjät
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Klemetti

Klemetti voi tarkoittaa seuraavia:

Etunimi
 Klemetti, etunimi

Sukunimi

 Aleksi Klemetti (s. 1999), jääkiekkoilija
 Anneli Klemetti, o.s. Haaranen (1934–2020), uimari
 Armi Klemetti (1885–1979), kuoronjohtaja, muistelmakirjailija
 Frans Klemetti (1886–1923), Etsivän keskuspoliisin johtaja
 Heikki Klemetti (1876–1953), säveltäjä, sovittaja, musiikkikriitikko ja kuoronjohtaja
 Kaisu Klemetti (s. 1946), graafinen suunnittelija
 Olli Klemetti (1973–2017), graffititaiteilija ja rullalautailija
 Pauli Klemetti (s. 1986), nyrkkeilijä
 Sanna Klemetti, "Litku Klemetti" (s. 1987), lauluntekijä
 Sirkka Klemetti (1945–1983), aforismikirjailija

Järvi
 Klemetti, järvi Kirkkonummella

Muuta
 Klemetti-opisto, Oriveden Opistolla järjestettyjen musiikkikurssien kokoomanimi

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
José María López

José María "Pechito" López (s. 26. huhtikuuta 1983 Río Tercero) on argentiinalainen autourheilija.  Hän ajoi GP2-sarjassa kausina 2005 ja 2006 DAMS ja Super Nova -talleissa voittaen yhden kilpailun. López on ollut myös Renaultin testikuskina. Vuonna 2010 Lópezin oli tarkoitus kilpailla Formula 1 -sarjassa US F1 -tallin kuskina. Talli kuitenkin kaatui rahoitusongelmiin ja López jäi ilman tallipaikkaa. Hän siirtyi TC 2000 -sarjaan samana vuonna. Vuonna 2013 López ajoi kaksi kilpailua WTCC-sarjassa kotiradallaan Argentiinassa, jossa hän ajoi toisen kilpailun voittoon. Vuonna 2014 López ajoi täyden kauden WTCC-sarjassa uuden Citroën-tehdastallin kuljettajana. Hän voitti kauden aikana lukuisia kilpailuja ja onnistui lopulta voittamaan WTCC-sarjan mestaruuden heti ensi yrityksellään.

López siirtyi ajamaan Formula E -sarjaan DS Virgin Racing -talliin kaudeksi 2016–2017.

GP2-tulokset

Formula E -tulokset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 

GP2-kuljettajat
Formula E -kuljettajat
Vuonna 1983 syntyneet
Argentiinalaiset autourheilijat
Formula 1 -kuljettajat, jotka eivät koskaan osallistuneet lähtöön
American Le Mans Series -kuljettajat
World Touring Car Championship -kuljettajat
Elävät henkilöt
Ruuth

Ruuth voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

 Alpo Ruuth (1943–2002), suomalainen kirjailija
 Arvo Ossian Ruuth (1877–1929), suomalainen juristi ja Rauman pormestari
 Aulis Ruuth (1951−2021), Vasemmistoliiton puoluesihteeri
 Didrik Ruuth, Theodoricus Petri Rutha (n. 1560–1617), suomalainen virkamies, Länsipohjan käskynhaltija, Piae Cantiones -laulukokoelman julkaisija
 Edvard Emil Ruuth (1894–1943), suomalainen jääkärivääpeli
 Erik Ruuth (1746–1820), ruotsalainen virkamies, Kustaa III:n suosikki
 Ilari Ruuth (s. 1990), suomalainen jalkapalloilija
 Martti Ruuth (1870–1962), suomalainen kirkkohistorian professori
 Onni Ruuth (1858–1942), suomalainen piirilääkäri ja ensimmäisen suomenkielisen urheilulehden toimittaja ja julkaisija
 Saila Ruuth (s. 1982), suomalainen valtiosihteeri
 Wilhelm Ruuth (1854–1928), suomalainen historioitsija, valtionarkistonhoitaja.

Entinen nimi
 Eino Ruutsalo, vuoteen 1936 Ruuth (1921–2001), suomalainen elokuvaohjaaja
 Martti Ruutu, vuoteen 1935 Ruuth (1910–2005), historioitsija
 Yrjö Ruutu, vuoteen 1927 Ruuth (1887–1956), yhteiskuntatieteilijä ja poliitikko.

Katso myös
 Ruuth i Finland
 Ruth
Jane Wiedlin

Jane Wiedlin (s. 20. toukokuuta 1958) on yhdysvaltalainen laulaja, joka tunnetaan erityisesti The Go-Go’s -punk-yhtyeen laulajana ja kitaristina. Wiedlin on tehnyt myös soolouraa. Soolouran aikana tehdyistä kappaleista kuuluisin ja menestynein lienee ”Rush Hour”.

Soolouran diskografia 
 Jane Wiedlin (1985)
 Fur (1988)
 Tangled (1990)
 Kissproof World (2000)
 Elettrodomestico (2017)

Singlet 
 ”Blue Kiss” (1985)
 ”Rush Hour” (1988)
 ”Inside a Dream” (1988)
 ”World on Fire” (1990)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jane Wiedlinin viralliset kotisivut
 

Yhdysvaltalaiset kitaristit
Yhdysvaltalaiset laulajat
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Kurskin ydinvoimalaitos

Kurskin ydinvoimalaitos () on Länsi-Venäjällä, Dneprin sivujoki Desnan haarajoki Seimin eteläpuolella sijaitseva RBMK-tyyppinen ydinvoimalaitos. Etäisyys Kurskin kaupunkiin on noin 40 kilometriä. Ukrainan rajalle on noin 60 kilometriä.

Ydinvoimalaitosta palvelevan tekojärven etelärannalla, noin neljä kilometriä voimalaitoksesta itäkaakkoon sijaitsee Kurtšatovin kaupunki, joka rakennettiin voimalan työntekijöille. Vuonna 2010 kaupungin asukasluku oli 42 706 henkeä.

Voimalaitos käsittää neljä toiminnassa olevaa reaktoria, jotka kaikki edustavat riskialttiina pidettyä RBMK-1000 -tyyppiä, joka oli käytössä myös Tšernobylin ydinvoimalassa. Lisäksi kahden reaktorin (Kursk-5 ja Kursk-6) rakentaminen jätettiin 1990-luvulla kesken Tšernobylin onnettomuuden johdosta. Monista vastalauseista huolimatta viidennen reaktorin rakennustyöt aloitettiin uudelleen, mutta ne keskeytettiin vuonna 2012.

Kursk II

Venäjän hallitus hyväksyi marraskuussa 2013 laajan, vuoteen 2030 ulottuvan uusien ydinvoimaloiden hankesuunnitelman. Sen mukaan Kurskin vanhoja reaktoreita korvaamaan rakennettaisiin uusi, Kurskin ydinvoimalan toinen vaihe. Kursk II -hankkeen myötä entisen ydinvoimalan läheisyyteen rakennettaisiin neljä reaktorityypiin VVER-1200 pohjautuvaa voimalayksikköä. Ensimmäinen uuden vaiheen yksikkö pyritiin saamaan tuotantokäyttöön vuonna 2020. Rakentaminen on kuitenkin viivästynyt

Lähteet

Aiheesta muualla
 Laitoksen tiedotussivut 
 Kursk NPP  Ympäristöjärjestö Bellona 

Venäjän ydinvoimalat
Kurskin alue
Pungwe

Pungwe eli Púngoè on joki Kaakkois-Afrikassa. Se saa alkunsa Zimbabwen itäosista Inyangani-vuoren juurelta, ja virtaa sieltä itään Mosambikiin Manican ja Sofalan maakuntien läpi laskien lopulta Intian valtamereen Mosambikin kanaalissa lähellä Beiran kaupunkia.

Joki on 400 km pitkä, ja sen valuma-alueen laajuus on 31 000 neliökilometriä. Se tulvii säännöllisesti.

Jokivarren suurimmat kaupungit ovat Mutare Zimbabwen puolella ja Beira Mosambikissa jokisuulla.

Lähteet 

Mosambikin joet
Zimbabwen joet
Mosambikin kanaaliin laskevat vesistöt
Espoon karmeliittaluostari

Espoon Jumalanäidin karmeliittaluostari oli katolisen kirkon karmeliittasääntökuntaan kuulunut luostariyhteisö. Se sijaitsi Espoossa Röylän kaupunginosassa. Ensimmäiset karmeliittasisaret saapuivat Suomeen 1988. Espoossa toimineeseen yhteisöön kuului kuusi sisarta.

Luostarin viimeiset nunnat lähtivät pois Suomesta syyskuussa 2021, ja luostari suljettiin.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Jumalanäidin karmeliittaluostarin kotisivu
 Kirkko ja Kaupunki: Hiljaisuuden vastustamaton houkutus

Karmeliittaluostari
Suomen luostarit
Kristilliset luostarit
Katolinen kirkko Suomessa
Röylä
Lempi (nimi)

Lempi on suomalainen naisen etunimi, joka perustuu rakkautta tarkoittavaan sanaan lempi. Nimi kuuluu suomalaisiin muinaisnimiin, jotka 1800-luvulla tulivat uudestaan käyttöön. Lempi monine johdannaisineen, kuten Lempiä, Lemmitty ja Lemminkäinen, on alkujaan ollut miehen nimi, mutta jo 1860-luvulla se vakiintui naisen nimeksi. Sen johdannaisena on käytössä myös nimi Lemmikki. Sekä Lempin että Lemmikin nimipäivä on 24. marraskuuta. Nimi Lempi on ollut almanakassa vuodesta 1908, Lemmikki vuodesta 1950 lähtien.

Suomessa nimi Lempi on 1800-luvun lopulta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 23 136 naiselle ja muutamalle miehelle. Heistä hieman yli puolet on syntynyt vuosien 1900 ja 1920 välisenä aikana. Nimi Lemmikki on annettu 1981 naiselle ja noin 20 miehelle.

Tunnettuja Lempi- ja Lemmikki-nimisiä 

Lempi Ahla (1888–1973), kirjailija, sukututkija ja suomentaja
Lempi Alho, oik. Katri Säivä (1898–1977), kauppias ja kirjailija
Lempi Hartikka (1907–2001), varatuomari, pesäpalloilija ja urheiluvaikuttaja
Lempi Hildén (1917–2006), kauppaneuvos, leipuriliikkeen perustaja ja johtaja
Lempi Ikävalko (1901–1994), runoilija ja toimittaja
Lempi Jääskeläinen (1900–1964), kirjailija
Lempi Kari (1898–1976), näyttelijä
Lempi Kepilä-Peltonen (1894–1966), kirjailija
Lempi Lehto (1896–1971), toimitsija ja SDP:n kansanedustaja
Lempi Linna (1908–1997), kirjailija
Lempi Metso (1912–1995), runoilija ja kansakoulunopettaja
Lempi Pursiainen (1919–2012), kirjailija
Lempi Pääkkönen, myöh. Siitonen (s. 1937), yleisurheilija
Lempi Rothovius (1887–2000), yksi vanhimmiksi eläneistä suomalaisista
Lempi Torppa (1890–1969), päätoimittaja
Lempi Tuomi (1882–1958), poliitikko (Suomen sosialistinen työväenpuolue)
Lemmikki Kekomäki (1902–1996), juristi ja hallintoneuvos
Lemmikki Louhimies, nyk. Lemmikki Valkeameri (s. 1943), televisio- ja mainoselokuvaaja, taidemaalari ja kirjailija
Lemmikki Talas (1898–1974), toimittaja ja matkakirjailija

Kuvitteellisia Lempi-nimisiä 

 Lempi, Jorma Pitkäsen luoma sarjakuvahahmo

Lähteet 

Etunimet
Sivi

Sivi on suomalainen naisen etunimi. Nimeä on pidetty skandinaavisen Siv-nimen suomalaisena vastineena, mutta sen syntyyn on mahdollisesti vaikuttanut myös muinaissuomalainen nimi Siviä. Skandinaavinen nimi Siv tarkoittaa varsinaisesti sukulaista tai vaimoa, mutta on tunnettu myös muinaisskandinaavisen jumalan Torin puolison nimenä.

Suomessa nimi Sivi on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 188 henkilölle. Nimi Siv on annettu 1623 henkilölle, joista yli puolet on 1940- tai 1950-luvuilla syntyneitä.

Tunnettuja Sivejä 

Siv Bråten Lunde, norjalainen ampumahiihtäjä
Siv Jensen, norjalainen poliitikko ja ministeri
Siw Malmqvist, ruotsalainen iskelmälaulaja ja näyttelijä
Siv Mattsson, suomalainen korkeushyppääjä
Siv Scheiber, suomenruotsalainen kirjailija 
Siv-Inger Svensson, ruotsalainen iskelmälaulaja
Siv Widerberg, ruotsalainen lastenkirjailija ja toimittaja

Lähteet 

Etunimet
Alistuvan seisake

Alistuvan seisake oli Uudenkaupungin radan varressa sijainnut lakkautettu seisake. Se perustettiin Nousiaisiin vuonna 1933. Seisake lakkautettiin jo noin kahdentoista vuoden kuluttua, helmikuussa 1945. Seisake sijaitsi Rekoisten kylässä, Lemuntieltä erkanevan nykyisen Rekoistentien ja radan risteyksessä, vain noin kilometrin etäisyydellä Nousiaisten rautatieasemasta.

Lähteet

Varsinais-Suomen lakkautetut rautatieliikennepaikat
Nousiaisten liikenne