Jouluoratorio

Jouluoratorio (Weihnachts-oratorium, BWV 248) on Johann Sebastian Bachin säveltämä kuusiosainen teos joulun ajan tapahtumista. Yhteensä Jouluoratoriossa on 64 numeroa, jotka jakaantuvat kuuteen kantaattiin.

Tausta
Bach kokosi Jouluoratorion pääasiassa aiemmista maallisista kantaateistaan, jotka hän oli säveltänyt Dresdenin kuninkaallisen perheen kunniaksi vuosina 1733–1734. Jouluoratorioon Bach lisäsi lukuisia resitatiiveja ja turba-kuoroja sekä koraaleja, joista muutamat olivat Bachin aikana jo vanhastaan tunnettuja.

Kantaesitykset 

Jouluoratorio sai kantaesityksensä kuutena pyhäpäivänä joulun aikaan vuosien 1734 ja 1735 vaihteessa. Alkuperäiseen partituuriin on merkitty, missä ja milloin eri osat esitettiin. Ne esitettiin jumalan­palvelusten yhteydessä Leipzigin kahdessa tärkeimmässä kirkossa, Tuomaankirkossa (Thomaskirche) ja Nikolauksenkirkossa. Kokonaisuudessaan teos esitettiin tuolloin vain Nikolauksenkirkossa.

 Ensimmäinen kantaatti esitettiin ensimmäisenä joulupäivänä 25. joulukuuta 1734, varhain aamulla Nikolauksenkirkossa ja iltapäivällä Tuomaankirkossa.
 Toinen kantaatti esitettiin toisena joulupäivänä 26. joulukuuta 1734, aamulla Tuomaan- ja iltapäivällä Nikolauksenkirkossa.
 Kolmas kantaatti esitettiin kolmantena joulupäivänä 27. joulukuuta 1734 vain Nikolauksenkirkossa.
 Neljäs kantaatti esitettiin uudenvuodenpäivänä 1. tammikuuta 1735, aamulla Tuomaan- ja iltapäivällä Nikolauksenkirkossa.
 Viides kantaatti esitettiin sunnuntaina 2. tammikuuta 1735 aamulla Nikolauksenkirkossa.
 Kuudes kantaatti esitettiin loppiaisena 6. tammikuuta 1735, aamulla Tuomaan- ja iltapäivällä Nikolauksenkirkossa.

Rakenne
Evankelista kuljettaa juonta eteenpäin resitatiiveissaan. Resitatiivien tekstit on lainattu Luukkaan evankeliumista (Luukas 2:1-), kahdessa viimeisessä kantaatissa kuitenkin Matteuksen evankeliumista (Matt. 2.1-). Aarioissa pysähdytään kuuntelemaan ja tarkentamaan eri näkökulmia ja asioita. Kuoron koraaleissa kommentoidaan tapahtunutta tai tarkennetaan asioiden luonteita.

Asema ja arvostus
Nykyään Jouluoratoriota pidetään yhtenä hienoimmista Bachin kirkkomusiikkiteoksista ja se on yksi Bachin eniten esitetyistä teoksista. Suomessa Jouluoratorio kuuluu muun muassa Cantores Minores- ja Chorus Cathedralis Iuniorum -poikakuorojen vakituiseen ohjelmistoon. Useimmiten oratoriosta esitetään kolme ensimmäistä (joulupäivien) kantaattia yhdessä konsertissa ja mahdollisesti kantaatit 4–6 toisessa konsertissa. Nykyisin niitä tosin ei useinkaan esitetä niinä pyhäpäivinä, joille ne alkujaan tarkoitettiin (joulupäivästä loppiaiseen) vaan kolme ensimmäistä tavallisimmin muutamaa päivää ennen joulua, harvemmin esitettävät kolme viimeistä kantaattia useimmiten uudenvuoden jälkeen.

Kantaatit

Ensimmäinen kantaatti, ensimmäisenä joulupäivänä 

Ensimmäinen kantaatti (Jauchzet frohlocket, auf, preiset die Tage) esitettiin alun perin ensimmäisenä joulupäivänä. Sen pääsävellajina on D-duuri, ja siinä esiintyvät:
Trumpetti 1,2,3 in D
Patarummut
Huilu (Flauto traverso) 1,2
Oboe 1,2, myös oboe d’amore 1,2
Jouset (Viulut, alttoviulut, sellot, kontrabassot)
Kuoro (sopraano, altto, tenori, basso)
Basso continuo (esimerkiksi sello, fagotti, urut, cembalo)

Ensimmäinen kantaatti käsittelee ajanjaksoa ennen ja jälkeen Jeesuksen syntymän. Kantaatti alkaa juhlallisella trumpettien ja patarumpujen rytmittämällä alkukuorolla Jauchzet frohlocket, auf, preiset die Tage (Riemuitkaa, iloitkaa, kiittäkää näistä päivistä), joka perustuu Bachin kantaattiin Tönet ihr Pauken (BWV 214). Kantaatti käsittelee Marian ja Joosefin verollepanon. Alttoaaria Bereite dich, Zion (Valmistaudu Siion) antaa ensimmäisen silmäyksen tulevaan. Seurakunta vastaa koraalilla Wie soll ich dich empfangen (Kuinka minun tulee vastaanottaa sinut), joka lauletaan samalla Hans Leo Hasslerin melodialla, joka toistuu useita kertoja myös Matteus-passiossa. Sama melodia toistuu kuudennen kantaatin viimeisessä osassa. Bassoaaria Grosser Herr und starker König (Suuri Herra ja voimakas Kuningas) ylistää trumpettien tavoin Jumalan majesteettisuutta. Ensimmäinen kantaatti päättyy Vom Himmel hoch (Enkeli taivaan) -melodiaan perustuvaan koraalin, jossa kuoro vuorottelee patarumpujen ja trumpettien kanssa. Samainen melodia toistuu oratoriossa kahden ensimmäisen kantaatin aikana yhteensä kolme kertaa.

Toinen kantaatti (toisena joulupäivänä) 

Toinen kantaatti (Und es waren Hirten in derselben Gegend, "Ja samalla seudulla oli paimenia") esitettiin alun perin toisena joulupäivänä eli tapaninpäivänä.  Sen pääsävellajina on G-duuri, ja siinä esiintyvät:
Huilu (Flauto traverso) 1,2
Oboe d’amore 1,2
Oboe da caccia 1,2
Jouset (Viulut, alttoviulut, sellot, kontrabassot)
Kuoro (sopraano, altto, tenori, basso)
Continuo (esimerkiksi sello, fagotti, urut, cembalo)

Neljäs kantaatti alkaa alkukuorolla. Bach käyttää neljännen kantaatin ensimmäisessä ja viimeisessä kuoro-osassa soitinnuksessaan käyrätorvia. Sopraanoaariassa Flösst, mein Heiland, flösst dein Namen, joka on parodia Herkuleskantaatista (BWV 213), Bach käyttää kaikuefektiä ehkä jopa epätarkoituksellisesti. Kaksoisviulusoolo- ja tenoriaariassaan Ich will nur dir zu Ehren Bach leikittelee fuugamaisilla teemoilla ja melodian käsittelyllä. Kantaatti päättyy rauhalliseen koraaliin.

Viides kantaatti (uudenvuoden jälkeisenä sunnuntaina) 

Viides kantaatti (Ehre sei dir, Gott, gesungen, "Kunnia olkoon sinulle, Jumala, laulettu") esitettiin alun perin uudenvuodenpäivän jälkeisenä sunnuntaina.  Sen pääsävellaji on A-duuri, ja siinä esiintyvät:
Oboe d’amore 1,2
Jouset (Viulut, alttoviulut, sellot, kontrabassot)
Kuoro (sopraano, altto, tenori, basso)
Continuo (esimerkiksi sello, fagotti, urut, cembalo)

Viides kantaatti on soitinnukseltaan suppein. Kantaatti alkaa eläväisellä alkukuorolla Ehre sei dir, Gott gesungen, jossa oboet, jouset ja kuoro vuorottelevat vauhdikkaasti. Bassoaariassa Erleucht auch meine finstre Sinnen Bach käyttää soolosoittimena oboe d’amorea. Seuraa Jouluoratorion ainut tertsetto (sopraano, altto ja tenori). Kantaatti päättyy kuoron koraaliin.

Kuudes kantaatti (loppiaisena) 

Kuudes kantaatti (Herr, wenn die stoltzen Feinde schnauben) esitettiin alun perin loppiaisena. Sen pääsävellajina on D-duuri, ja siinä esiintyvät:
(esitettiin loppiaisena 6. tammikuuta)
Trumpetti 1,2,3 in D
Patarummut
Oboe 1,2, myös oboe d’amore 1,2
Jouset (Viulut, alttoviulut, sellot, kontrabassot)
Kuoro (sopraano, altto, tenori, basso)
Continuo (esimerkiksi sello, fagotti, urut, cembalo)

Riemukas kuudes kantaatti alkaa iloisella alkukuorolla. Suuren osan kantaatin sävelmistä Bach oli alun perin säveltänyt erääseen toiseen, nyttemmin kadonneeseen kantaattiin, jonka orkesteri­nuotti­lehtiä Bach itse käytti Joulu­oratorin kuudennen kantaatin esityksissä.

Sopraanoaariaa Nur ein Wink säestävät oboe d’amore ja jouset. Jouluoratorion viimeinen aaria Nun mögt ihr stolzen Feinde schrecken on soitinnettu kahdelle oboe d’amorelle ja tenorille. Oratorio päättyy loppukoraaliin, jossa Bach käyttää samaa Hasslerin melodiaa kuin ensimmäisen kantaatin koraalissa. Kuoroa säestävät trumpetit, patarummut, oboet, jouset sekä continuo.

Lähteet
 http://www.jsbach.org/
 John Stanley: Classical Music – The Great Composers and their Masterworks (1994); ISBN 1-85732-343-2

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Saksankielinen libretto sekä soitinnus.
 Kantaatti I
 Kantaatti II
 Kantaatti III
 Kantaatti IV
 Kantaatti V
 Kantaatti VI

Johann Sebastian Bachin teokset
Oratoriot
Joulumusiikki