joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Era

Era voi tarkoittaa:

Era, musiikkiprojekti
Era, joki Italiassa
Era, Shel Shapiron säveltämä laulu, Italian edustaja Eurovision laulukilpailussa 1975
ERA, entinen Formula 1 -talli
ERA B, kilpa-auto
Kassándra (kunta)

Kassándra ( eli Δήμος Κασσάνδρας, Dímos Kassándras) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Chalkidikín alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 333,7 neliökilometriä ja väkiluku 16 672 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Kassándreia.

Kassándran kunta käsittää lähes koko Kassándran eli Pallenen niemen, joka on läntisin Chalkidikín niemimaan kolmesta niemestä. Nykyinen Kassándran kunta muodostui, kun Kassándra ja Pallíni yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Alue on saanut nimensä antiikin aikaisesta Kassandreian kaupungista, joka sijaitsi lähellä nykyistä Kassándreiaa.

Kunnan osat 

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Kassándran kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Κασσάνδρας. Kassándran kunnan verkkosivut.
Polýgyros

Polýgyros () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Πολυγύρου, Dímos Polygýrou), joka sijaitsee Chalkidikín alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kaupunki on Chalkidikín hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 952,0 neliökilometriä ja väkiluku 22 048. Varsinaisen Polýgyroksen kaupungin väkiluku on 6 121 (vuonna 2011).

Polýgyros sijaitsee Chalkidikín niemimaan keskiosissa. Nykyinen Polýgyroksen kunta muodostui, kun Polýgyros, Anthemoúntas, Ormýlia ja Zervochória yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Polýgyroksen arkeologinen museo. Kunnan alueella Ólynthoksessa sijaitsee antiikin Olynthoksen kaupungin arkeologinen alue sekä sen yhteydessä toimiva Ólynthoksen arkeologinen museo. Seudun muihin nähtävyyksiin kuuluu Pyhän Anastasia myrkytyksestä vapauttajan luostari.

Kunnan osat 

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Polýgyroksen kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Πολυγύρου. Polýgyroksen kunnan verkkosivut.
Nicholas Hilliard

Nicholas Hilliard (n. 1547 Exeter – 1619 Lontoo) oli englantilainen hoviminiatyyrimaalari. Häntä pidetään brittiläisen miniatyyrimuotokuvamaalauksen tärkeimpänä hahmona.

Hilliard oli exeteriläisen kultasepän poika ja opiskeli itsekin kultasepäksi Lontoossa. Hän työskenteli jonkin aikaa Ranskassa Anjoun herttuan palveluksessa, kunnes palasi Lontooseen 1570-luvulla. Siellä hänestä tuli Elisabet I:n ja Jaakko I:n hoviminiatyyrimaalari. Hilliardin piirustustapa oli selkeä, ja hänen tyylinsä oli graafinen, realistinen ja plastinen. Hän maalasi pergamentille, joka oli pingotettu pelikortin päälle ja kiinnitetty ohuella maitoliisterillä. Hän valmisti värinsä itse luonnon aineksista ja suosi mustaa (kolmea erilaista), valkoista (lyijyvalkoista pohjavärinä, toista pellavakankaan ja satiinin maalaamiseen, kolmatta kasvoihin), punaista, sinistä, vihreänkeltaista ja purppuraa. Hän loi sävyerot maalaamalla juoksevalla värillä ohuita kerroksia. Hilliard piti itseään Holbeinin perinteen jatkajana.

Lähteet

Englantilaiset taidemaalarit
Miniatyyrimaalaus
1540-luvulla syntyneet
Vuonna 1619 kuolleet
Jalmari Kahri

Jalmari Kahri (21. elokuuta 1906 Kymi – 19. tammikuuta 2006 Kauniainen) oli suomalainen kuoronjohtaja ja musiikinopettaja.

Kahri syntyi Kymin pitäjässä nykyisin Kotkaan kuuluvassa Sutelan kylässä. Hänen kiinnostuksensa musiikkia kohtaan heräsi jo lapsuudessa, kun maalaistalon tuvassa oli urkuharmoni. Työura kuitenkin alkoi tehdastyössä sokeritehtaalla ja lautatarhan yövahtina. Kahri pääsi 1920-luvun loppupuolella Jyväskylän seminaariin, jossa ryhtyi soittamaan selloa seminaarin orkesterissa. Kahri valmistui opettajaksi 1933 ja suoritti kaksi vuotta myöhemmin erillisen musiikinopettajan pätevyyden. Kahri työskenteli Maija-puolisoineen ensin Hämeenlinnan keskuskansakoululla ja tämän lisäksi musiikinopettajana Hämeenlinnan lyseossa, jossa johti myös koulun orkesteria.

Jalmari Kahri osallistui keväällä 1939 Heikki Klemetin johtaman mieskuoro Finlandian konserttimatkaan Britanniaan, Yhdysvaltoihin, Ranskaan ja Saksaan. Finlandia-kuoron perinneyhdistyksen puheenjohtajana Kahri jatkoi yhdistyksen toiminnan loppuun asti. 99-vuotiaaksi elänyt Kahri oli viimeinen Finlandia-kuoron matkalla mukana ollut ja myös yksi viimeisistä Heikki Klemetin johdolla laulaneista suomalaisista kuorolaisista.

Sekä talvi- että jatkosotien syttyessä Jalmari Kahri lähti rintamalle. Jatkosodan myöhemmässä vaiheessa hänet kuitenkin siirrettiin kotirintamalle henkisen huollon tehtäviin. Sodan jälkeen Kahrit muuttivat Helsinkiin, jossa Jalmarin uusi työpaikka oli Kallion kansakoulun musiikinopettajana. Vuonna 1950 hän aloitti Töölön yhteislyseon musiikinopettajana ja hoiti tätä tehtävää eläkkeelle siirtymiseensä 1975 saakka. 

Kahri piti omia konsertteja ja lausuntailtoja, mutta opettajan työ ja kirkkomusiikki muodostuivat hänen pääasiallisiksi elämäntehtävikseen. Vuonna 1951 hän suoritti kanttori-urkurin tutkinnon ja toimi opettajantoimensa ohessa useiden Helsingin seurakuntien kanttori-urkurina. Hän oli myös taitava sovittaja ja sanoittaja ja teki runsaasti kuorosävellyksiä. Hänen tunnetuin sävellyksensä lienee Immi Hellenin runoon sävelletty Betlehem. Omasta genrestään hän poikkesi eniten tehdessään kuorosovituksen Reino Helismaan ”Päivänsäteestä ja menninkäisestä”.

Jalmari Kahri liittyi vuonna 1948 Laulu-Miehiin, jossa hänestä tehtiin varajohtaja. Pian hän päätyi useiden muidenkin kuorojen, muun muassa Kilven Kuoron, johtoon.

Työmarkkinajohtaja Tapani Kahri ja arkkitehti Esko Kahri ovat hänen poikiaan.

Lähteet 

 Koski, Mikko-Oskari: Soi, laulumme! -Kilven Kuoro 1913-2013, ISBN 978-952-93-3001-0
 Laulu-Mies-lehti 1/2007
 Anja Pankasalo (toim): 1919-1994 Helsingin Koelyseo – Töölön Yhteislyseo- Etu-Töölön yläaste ja lukio 75 vuotta, Helsinki 1994 ISBN 952-90-5512-9
 Tapani Kahri: Viheltääkö pilli? Työmarkkinamiehen muistelmat, Otava 2001.

Aiheesta muualla 

 Jalmari Kahrin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa: http://www.hs.fi/muistot/a1364354501911

Suomalaiset musiikkipedagogit
Vuonna 1906 syntyneet
Vuonna 2006 kuolleet
Suomalaiset kuoronjohtajat
Suomalaiset kirkkomuusikot
Salalit

Salalit (Gaultheria) on kanervakasvien heimoon kuuluva suku. Suvun lajeja tavataan Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Uudessa-Seelannissa, Australiassa, Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa ja Japanissa. Salalit ovat pensaita, jotka ovat ainavihantia.

Lajeja 
Salaleihin kuuluu yhteensä vähintään 280 lajia (mukaan lukien marjakanervat Pernettya).
 Gaultheria antarctica
 Gaultheria antipoda
 Gaultheria appressa
 Gaultheria depressa
 Gaultheria hispida
 Gaultheria lanceolata
 Gaultheria leucocarpa
 Gaultheria macrostigma
 Gaultheria mundula
 Gaultheria mucronata (aiemmin Pernettya mucronata) – marjakanerva
 Gaultheria procumbens – lamosalali
 Gaultheria pyroloides (syn. G. miqueliana) – helmisalali
 Gaultheria rupestris
 Gaultheria shallon – isosalali
 Gaultheria tasmanica
 Gaultheria viridicarpa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Gaultheria
 Suomen Lajitietokeskus: Salalit – Gaultheria

Kanervakasvit
Mikko Kalajoki

Mikko Kalajoki (s. 1972 Rovaniemi) on Turussa asuva suomalainen kirjailija. Turun yliopistosta valmistunut Kalajoki on koulutukseltaan filosofian maisteri, ja hän on työskennellyt 1990-luvun lopulta alkaen mainonnan ja viestinnän suunnittelijana. Kalajoki on myös kirjoittanut pakinoita ja kolumneja sekä piirtänyt sarjakuvia useisiin lehtiin.

Tuotanto 
Keväällä 2015 Kalajoki voitti Lorukilpailu Onnimannin ensimmäisen palkinnon.  Syksyllä 2019 Kalajoki palkittiin Kustannusosakeyhtiö Otavan Rikos 2019 -jännitysromaanikilpailussa. Toisen palkinnon saanut Kipupiste on kilpailuraadin mukaan "tiivis ja intensiivinen, sysimustan huumorin leikkaama trilleri."  

Kalajoen ensimmäinen kaunokirjallinen teos oli aikuiseksi kasvamista ja nuorten mielenterveysongelmia kuvaava nuortenkirja Taas mua pohjaan (2005). Kriitikko Tommi Aition mukaan kirjan aiheena oli "nykypäivän nuoren suomalaismiehen pelko, moderni muunnelma klassisesta miehisen häpeän teemasta". 

Elokuussa 2014 ilmestynyt romaani Kolme tärkeintä asiaa kertoi perheen hajoamisesta ja ihmisten tavoista selvitä siitä kolmen eri henkilön näkökulmasta. Kriitikko Antti Majander totesi Helsingin Sanomissa, että "Kalajoen tapaisia näkijöitä ei ole koskaan liikaa". Majanderin mukaan "Kolme tärkeintä asiaa asettuu luontevasti humaanin realismin pitkään jatkumoon".  Kalajoki on itse määritellyt olevansa kirjailijana ulkopuolinen tarkkailija. 

Mikko Kalajoen isoisä oli oululainen kirjailija, kamarineuvos Atte Kalajoki (1914–2004).

Teokset 
Romaanit

Jälkilöyly. Helsinki: Otava, 2023. ISBN: 978-951-1-43597-6 
Velkakirja. Helsinki: Otava, 2021. ISBN: 978-951-1-35897-8
Miesmuisti. Helsinki: WSOY, 2017. ISBN 978-951-0-42200-7
Kolme tärkeintä asiaa. Helsinki: WSOY, 2014. ISBN 9789510406182
Taas mua pohjaan. Helsinki: WSOY, 2005. ISBN 978-951-0-30633-8

Lastenkirjat
Almus: Tännetuloa terve. Helsinki: WSOY, 2022. ISBN 978-951-0-48130-1
Kosti Kuutamo -sarja, julkaistu äänikirjana
Kosti Kuutamo ja kauhea ihmismajava Storytel, 2022.
Kosti Kuutamo ja mummimuumion kirous Storytel, 2022.
Kosti Kuutamo ja hirveä jumimies Storytel, 2022.
Kosti Kuutamo ja keittolan köklooppi Storytel, 2022.
Kosti Kuutamo muta-Antin jäljillä Storytel, 2022.
Kosti Kuutamo ja viimeinen mittelö Storytel, 2022.

Novellit

Kokoelmassa: Toinen tuntematon. Novelli "Sinun ikäisesi poika". WSOY, 2017. ISBN 978-951-0-42230-4
Kokoelmassa: Rakkaustarinat. Novelli "Iltavuoro". Otava, 2008. ISBN 978-951-1-22684-0
Kokoelmassa: Novellit 2005. Novelli "Veit omasi lentoon". Gummerus, 2005. ISBN 951-20-6795-1

Sarjakuva-albumit

Leopold & Osvald 1. Helsinki: Focus Business Communications Oy, 1999. ISBN 952-91-1613-6
Leopold & Osvald 2, koskaan et muuttua saa. Helsinki, Publicis-Törmä Oy, 2001. ISBN 952-91-3517-3

Kirjallisuuspalkinnot 

Otavan Rikos 2019 -jännitysromaanikilpailu, II palkinto
Lorukilpailu Onnimanni 2015, I palkinto
Otavan Suuri rakkaustarinakilpailu 2007, kunniamaininta
Gummeruksen Novellikilpailu 2005, kunniamaininta
Ylioppilaslehden pakinakilpailu 1998, kunniamaininta
Ylioppilaslehden pakinakilpailu 1997, kunniamaininta

Lähteet 

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Etelä-Korean naisten jääkiekkomaajoukkue

Etelä-Korean naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Korean tasavaltaa eli Etelä-Koreaa naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue pelaa Etelä-Korean jääkiekkoliiton alaisuudessa.

Etelä-Korealla oli vuonna 2017 noin 260 naisjääkiekkoilijaa. Vuonna 2022 maassa oli 400 rekisteröitynyttä naisjääkiekkoilijaa. Tuon vuoden lopussa joukkue oli Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa 19. sijalla. Ensimmäistä kertaa joukkue sijoitettiin listalle vuonna 2004.

Joukkue pääsi ensimmäistä kertaa olympialaisten jääkiekkoturnaukseen, kun Etelä-Koreassa järjestetttin talviolympialaiset vuonna 2018.

Joukkuetta on valmentanut yhdysvaltalais-kanadalainen Sarah Murray. Nykyinen valmentaja on eteläkorealainen Sang Joon Kim.

Sijoitukset

Maailmanmestaruuskisat 
 2004 – 3. divisioona, 6.
 2005 – 4. divisioona, 1.
 2007 – 3. divisioona, 5.
 2008 – 3. divisioona, 6.
 2011 – 4. divisioona, 2.
 2012 – 2. div., B-lohko, 3.
 2013 – 2. div., B-lohko, 1.
 2014 – 2. div., A-lohko, 3.
 2015 – 2. div., A-lohko, 3.
 2016 – 2. div., A-lohko, 2.
 2017 – 2. div., A-lohko, 1.
 2018 – 1. div., B-lohko, 2.
 2019 – 1. div., B-lohko, 2.
 2020 – 1. div., B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
 2021 – 1. div., B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
 2022 – 1. div., B-lohko, 5.
 2023 – 1. div., B-lohko

Olympialaiset 
 2018 – Etelä-Korean ja Pohjois-Korean eli Korean demokraattisen kansantasavallan yhdistetty  Korean joukkue – 8.

Aasian talvikisat 
 1999 – 4.
 2007 – 5.
 2011 – 5.

IIHF Challenge Cup 
 2011 – pronssia
 2012 – 4.
 2014 – pronssia

IIHF:n maailmanranking 
 2004 – 27.
 2005 – 27.
 2006 – 26.
 2007 – 26.
 2008 – 26.
 2009 – 27.
 2010 – 28.
 2011 – 28.
 2012 – 26.
 2013 – 28.
 2014, helmikuu – 24.
 2014, huhtikuu – 24.
 2015 – 23.
 2016 – 23.
 2017 – 22.
2018, helmikuu – 17.
2018, huhtikuu – 16.
2019 – 16.
2020 – 16.
2021 – 17.
2022, helmikuu – 18.
2022, syyskuu – 19.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Etelä-Korean jääkiekkoliiton sivusto 
 Etelä-Korea nationalteamsoficehockeyssä 

Etelä-Korean jääkiekko
Naisten jääkiekkomaajoukkueet
Alibaba Group

Alibaba Group Holding Limited () on kiinalainen verkkokauppayritys, joka on listattu New Yorkin pörssiin vuonna 2014.
Yrityksen on perustanut vuonna 1999 kiinalainen liikemies Jack Ma yhdessä 17 muun henkilön kanssa. Ennen yrityksen perustamista Jack Ma työskenteli englanninopettajana.
Yrityksen liikevaihto vuonna 2013 oli 7,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria (USD). Maaliskuussa 2014 yrityksellä oli 22 000 työntekijää. Vuoden 2017 lopussa konsernilla oli jo lähes 64 000 työntekijää. Vuonna 2019 liikevaihto oli jo 73,2 miljardia USD ja konsernissa työskenteli 117 600 ihmistä.

Vuonna 2020 Alibaban arvioitiin olevan tytäryhtiöineen maailman suurimpia verkkokauppakonserneja; useiden lähteiden mukaan Amazon.com olisi kuitenkin ollut usealla mittarilla sitä suurempi. Alibaban digitaalinen kauppavaihto (GMV, Gross Merchandise Volume) oli noin 1 000 miljardia Yhdysvaltain dollaria maaliskuun 2020 loppuun päättyneen tilivuoden aikana. Yhtiöllä on kansainvälisesti, myös englanninkielellä toimivia verkkokauppoja, joista Alibaba.com on tukkukauppamainen, ensisijaisesti yrityksille ja kauppiaille suunnattu kauppapaikka. Kuluttajille suunnattuja ovat AliExpress (AliExpress.com) ja Lazada (erityisesti Kaakkois-Aasiassa). Konsernin kiinankieliset kauppasivustot, jotka osa länsimaisista lehdistölähteistä sivuuttaa, tuovat suuren osan konsernin liikevaihdosta. Tukkukauppaa edustaa 1688-sivusto. Maailman suosituimpiin verkkosivuistoihin lukeutuvat brändituotteita kuluttajille myyvä Tmall.com-verkkokauppa. Sinne ja konsernin Taobao-kauppapaikkaan (taobao.com) käyttäjiä ohjaavat tuotemainonnallaan länsimaiden tubettajia vastaavat, youkuttajiksi kutsutut verkkovideoiden tekijät. Youku (Youku Tudou) on eräs Kiinassa kielletyn Youtuben paikallinen vastine, joka myös kuuluu Alibaba-konserniin. Alibaban tytäryhtiöihin lukeutuu myös elokuvateollisuuden alalla toimiva Alibaba Pictures.

Lisäksi Alibabaan kuuluu esimerkiksi vuonna 2015 perustettu Freshippo-ketju (Kiinassa nimellä Hema), joukko futuristisia supermarketteja. Uutismedioista esimerkiksi Hongkongin suurin englanninkielinen julkaisu South China Morning Post on nykyään Alibaban omistuksessa oleva joukkotiedotusväline.

Alibabasta on osin irtautunut pankki- ja rahoitusyhtiö Ant Financial, jonka tytäryhtiö on Alipay.

Katso myös

 Tmall

 JD.com

Lähteet

Aiheesta muualla 

Alibaba Groupin verkkosivut

Kiinalaiset pörssiyhtiöt
Kiinalaiset verkkosivustot
Verkkokaupat
Claude Lenners

Claude Lenners (s. 1956 Luxemburg) on luxemburgilainen säveltäjä. Hän opiskeli Luxemburgin konservatoriossa ja lisäksi Strasbourgissa; hänen opettajiaan olivat François-Bernard Mâche ja Alexander Müllenbach. Lenners pääsi stipendillä Rooman Villa Mediciin, jossa hän oli vuosina 1989–91. Hän kävi myös Darmstadtin Ferienkursella vuonna 1992. Hän sai ensipalkinnon Henri Dutilleux -kilpailussa (1991), kamarimusiikin Irino-palkinnon (Tokio, 1993) ja Prix de Lionsin (Luxemburg, 1997).

Lenners perusti elektronisen musiikin yhdistyksen Pyramiden ja toimi Rainy Days -nykymusiikkifestivaalin taiteellisena johtajana vuonna 2000. Hän on opettanut analyysiä, sävellystä ja tietokonemusiikkia Luxemburgin konservatoriossa vuodesta 1992. Hänen kustantajansa on Éditions Henry Lemoine.

Lennersin teosten joukossa ovat Pentagramma (oboelle, klarinetille, saksofonille, fagotille, harpulle, pianolle, lyömäsoittimille, 2 jousiorkesterille, 1985), Nachtschattengesänge (orkesterille, 1989), Buch der Unruhe (orkesterille, 1997), Unter fremden Sternen (sellolle, orkesterille, 1998) ja Phaeton (pianolle, jousiorkesterille, 1999). Lenners on säveltänyt myös runsaasti kamarimusiikkia ja soolosoitinteoksia sekä vokaalimusiikkia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut , , 

Luxemburgilaiset säveltäjät
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Libyanarabia

Libyanarabia on Libyassa puhuttu arabian puhekielimuoto. Sitä puhuu äidinkielenään noin neljä miljoonaa ihmistä, minkä lisäksi Libyan berberikielten kuten awijilah’n puhujat käyttävät sitä toisena kielenä. Libyanarabia on hyvin samanlaista kuin Tunisian eteläosassa asuvien beduiinien puhuma tunisianarabia. Libyan lisäksi libyanarabiaa puhutaan Egyptin länsiosassa ja Nigerissä.

Lähteet 

Arabian murteet
Libyan kielet
Admiralspalast

Admiralspalast on teatteri ja entinen huvittelukeskus Berliinin keskustassa, osoitteessa Friedrichstrasse 101.

Admiralspalastin paikalla oli ensin 1860-luvulla löydetyn suolavesilähteen päälle perustettu terveyskylpylä. Kylpylä rakennettiin 1873–1874. Nykyinen Admiralspalastin talo valmistui sen tilalle vuonna 1910. Rakennuksessa toimi huvittelukeskus, jossa oli ravintoloita, revyyteatteri, elokuvateatteri, kuntosali ja luistinrata. Paikka oli suosittu 1920-luvulla, mutta natsit sulkivat paheellisena pidetyn keskuksen heti valtaan tultuaan vuonna 1933. Tiloihin kuitenkin avattiin suosittu operettinäyttämö, jonka katsomon ensimmäiselle riville rakennettiin oma loosi Adolf Hitleriä varten. Se purettiin vasta vuonna 2006 tehtyjen korjaustöiden yhteydessä. Rakennus säilyi toisesta maailmansodasta lähes vahingoittumattomana. Sodan jälkeen tiloja käytti Saksan valtionooppera siihen asti, kunnes Unter den Lindenin vanha oopperatalo saatiin kunnostettua 1955. Sen jälkeen salissa toimi elokuvateatteri. Nyttemmin se on kunnostettu musiikkiteatteriksi.

Admiralspalastissa järjestettiin huhtikuussa 1946 Itä-Saksan hallitsevan puolueen, Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) perustava kokous.

Lähteet

Aiheesta muualla

Admiralspalastin kotisivu 

Berliinin rakennukset ja rakennelmat
Saksan teatterit
Amári

Amári () on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Αμάριου, Dímos Amáriou), joka sijaitsee Réthymnon alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 277,7 neliökilometriä ja väkiluku 5 915. Varsinaisen Amárin kylän väkiluku on 111 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Agía Foteiní.

Amári sijaitsee Kreetan saaren keskiosissa Réthymnosta kaakkoon. Amárin kunta syntyi, kun Kourítes ja Sývritos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kylä ja kunta ovat saaneet nimensä alueella sijaitsevasta Amárin laaksosta.

Kunnan osat 

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Amárin kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Αμάριου. Amárin kunnan verkkosivut.
Anatolikí Máni

Anatolikí Máni ( eli Δήμος Ανατολικής Μάνης, Dímos Anatolikís Mánis) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Lakonian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnan pinta-ala on 621,6 neliökilometriä ja väkiluku 13 005 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Gýtheio.

Anatolikí Máni, "Itäinen Máni", käsittää suurimman osan Mánin niemimaasta, joka on keskimmäinen Peloponnesoksen eteläosan kolmesta niemimaasta. Kuntaan kuuluu myös pieni Kranáin saari Gýtheion edustalla. Nykyinen Anatolikí Mánin kunta muodostui, kun Anatolikí Máni, Gýtheio, Oítylo ja Smýnos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

Kunnan osat 

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Anatolikí Mánin kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Ανατολικής Μάνης. Anatolikí Mánin kunnan verkkosivut.
Matti Steinmann

Ville Matti Steinmann (s. 8. tammikuuta 1995 Hampuri, Saksa) on suomalais-saksalainen jalkapalloilija, joka on edustanut muun muassa Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaa Hamburger SV:tä. Pelipaikaltaan Steinmann on puolustava keskikenttäpelaaja.

Hän solmi kesällä 2014 kolmen vuoden ammattilaissopimuksen Hamburger SV:n kanssa. Steinmann pelaa myös seuran kakkosjoukkueessa. Hänen Bundesliigadebyyttinsä tapahtui syyskuussa 2014, kun uusi valmentaja Josef Zinnbauer vaihtoi Steinmannin kentälle neljäksi viimeiseksi minuutiksi 0-0 päättyneessä ottelussa suurseura Bayern Müncheniä vastaan. Heinäkuussa 2015 hän siirtyi kauden 2015-2016 mittaiselle lainasopimukselle 3. Ligan Chemnitzer FC:hen.

Molempijalkainen Steinmann on kuulunut Saksan juniorimaajoukkueisiin, mutta voi edustaa A-maajoukkuetasolla myös Suomea, sillä hänen äitinsä on suomalainen.

Lähteet 
 
 
 Urheilusanomat 34/2014
 Urheilusanomat 39/2014

Saksalaiset jalkapalloilijat
Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Ermionída

Ermionída (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ερμιονίδας, Dímos Ermionídas), joka sijaitsee Argoliin alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnan pinta-ala on 417,6 neliökilometriä ja väkiluku 13 551. Varsinaisen Ermionídan kaupungin väkiluku on 2 505 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Kranídi.

Ermionída sijaitsee Peloponnesoksen itäosassa Saroninlahden ja Argoksenlahden välisellä niemimaalla. Ermionídan kuntaan kuuluvat myös saaret Chinítsa ja Koronída. Ermionídan kunta syntyi, kun Ermióni ja Kranídi yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

Kunnan alueella sijaitsee Fránchthin luola, josta on löydetty merkkejä asutuksesta kivikaudelta 20 000–3 000 eaa.

Kunnan osat 

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Ermionídan kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Ερμιονίδας. Ermionídan kunnan verkkosivut.
Pýlos-Néstoras

Pýlos-Néstoras ( eli Δήμος Πύλου-Νέστορος, Dímos Pýlou-Néstoros) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Messenian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnan pinta-ala on 551,9 neliökilometriä ja väkiluku 21 077 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Pýlos.

Pýlos-Néstoras sijaitsee Messenian niemellä Peloponnesoksen niemimaan lounaiskulmassa. Kuntaan kuuluvat Sfaktirían saari sekä Oinoússeen saaret Agía Marína, Sapiéntza, Schíza ja Venétiko. Pýlos-Néstoraksen kunta syntyi, kun Chiliochória, Koróni, Methóni, Néstoras, Papafléssas ja Pýlos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Pýloksen ja Néstoraksen nimet ovat peräisin antiikin aikaisesta Pyloksesta sekä kreikkalaisen mytologian Nestorista, jonka mukaan nimetty Nestorin palatsi sijaitsee kunnan alueella.

Kunnan osat 

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Pýlos-Néstoraksen kunta muodostuu kuudesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Πύλου-Νέστορος. Pýlos-Néstoraksen kunnan verkkosivut.
Trifylia

Trifylia (, ) oli antiikin aikainen alue Eliin maakunnassa Peloponnesoksen niemimaan länsirannikolla Kreikassa. Se käsitti maakunnan eteläisimmän osan Messenian rajalla.

Maantiede 

Trifylia käsitti Joonianmeren rannikolla olevan tasangon Kyparissionlahden rannalla. Trifylia oli pienin Eliin alueista, ja sen pinta-alaksi on arvioitu noin 600 neliökilometriä. Trifylian pohjoispuolella sijaitsi Pisatis, itäpuolella Arkadia vuorineen ja eteläpuolella Messenia. Pisatiin ja Trifylian rajana pidettiin myöhempinä aikoina Alfeios-jokea, mutta varhaisempina aikoina Pisatis oli ulottunut myös Alfeioksen eteläpuolelle, vaikkakin kaikki sen tärkeimmät kaupungit sijaitsivat joen pohjoispuolella. Trifylian ja Messenian rajajokena toimi puolestaan Neda.

Trifylian vuoria olivat Ossa pohjoisempana lähellä Olympiaa, Lapithas keskemmällä ja Minthe eteläosissa. Näistä Minthe, joka oli korkein, oli Haadeen kulttipaikka. Vuorelle nimensä antanut minttu oli pyhitetty Persefonelle.

Polikset 

Trifylian polikset eli kaupunkivaltiot olivat:

 Epeion eli Aipy
 Epitalion
 Friksai
 Lepreon
 Nudion
 Pyrgos
 Samikon eli Makistos
 Skillus

Muita kaupunkeja 

Trifylian muita kaupunkeja tai asutuksia olivat:

 Hypana
 Pteleos
 Pylos
 Stylangion
 Typaneai

Historia 

Trifylian alkuperäisiksi asukkaiksi mainitaan paroreatait ja kaukonit. Kreikkalaisen perinteen mukaan alueen asuttivat mykeneläisen kauden lopulla minyalaiset, jotka doorilaiset karkottivat Lakoniasta niin kutsutun doorilaisvaelluksen aikaan. Nämä perustivat alueelle kuusi kaupunkia, ja onnistuivat säilyttämään itsenäisyytensä myös Messenian asuttaneita doorilaisia vastaan.

Trifylian käsite vaikuttaa syntyneen kuitenkin vasta 300-luvulla eaa., eikä se näin esiinny vielä Herodotoksella tai Thukydideellä. Kreikkalaisessa mytologiassa alue sai nimensä arkadialaisesta heeros Trifyloksesta. Antiikin aikana alueen nimi, ”Kolme heimoa”, selitettiin myös niin, että se viittasi aluetta asuttaneisiin kolmeen heimoon, jotka Strabonin mukaan olivat epealaiset, minyalaiset ja elisläiset. Trifylian asukkaista käytettiin etnonyymiä Trifylios.

Eliin kaupunkivaltio valtasi Trifylian, samoin kuin Pisatiin alueen, viimeistään 700-luvulla eaa. Tämän jälkeen kummatkin alueet olivat Eliin perioikialuetta. Toisessa messenialaissodassa trifylialaiset ja pisatislaiset kapinoivat Elistä vastaan ja avustivat messenialaisia, siinä missä Elis sai apua Spartalta. Myöhempinä aikoina trifylialaiset eivät enää juurikaan esiinny omana heimonaan. 

400-luvulla eaa. alueen kaupungit kapinoivat jälleen Elistä vastaan, nyt menestyksekkäästi Spartan avustuksella. Elis sai alueet takaisin Spartan heikennyttyä Leuktran taistelussa vuonna 371 eaa. Myöhemmin Eliin liityttyä Aitolian liittoon trifylialaiset kaupungit liittyivät sen vihollisen Akhaian liiton puolelle. Rooman voitettua Akhaian liiton alue tuli muun Peloponnesoksen tavoin Rooman vallan alle.

Nykyinen, samalla seudulla sijaitseva Messenian alueyksikön osa Trifylían kunta on ottanut nimensä antiikin aikaisesta alueesta.

Lähteet 

Antiikin Elis
Trifylía
Seppo Laakso

Seppo Laakso (10. kesäkuuta 1945 Vampula – 7. heinäkuuta 2014 Hämeenkyrö) oli suomalainen hallintotieteiden tohtori ja Tampereen yliopiston julkisoikeuden professori.

Laakso väitteli hallintotieteiden tohtoriksi Tampereen yliopistossa 1975 aiheenaan hallituksen muodostaminen Suomessa. Sen jälkeen hän toimi vierailevana tutkijana Heidelbergin yliopistossa Saksassa. Yhdessä muiden nuorien tutkijoiden kanssa Laakso oli mukana rakentamassa julkisoikeuden tamperelaista koulukuntaa. Hän toimi Tampereen yliopiston julkisoikeuden apulaisprofessorina 1982–1992, vt. professorina 1990–1992 ja professorina vuodesta 1992 eläkkeelle jäämiseensä saakka vuoden 2009 lopussa. Laakso hoiti julkisoikeuden professorin tehtävää myös Vaasan yliopistossa ja toimi Lapin yliopiston oikeustieteen ja oikeushistorian apulaisprofessorina 1980–1982.

Seppo Laakso toimi Tampereen yliopiston hallituksessa 1987–1994 ja 1996–1998, taloudellis-hallinnollisen tiedekunnan varadekaanina 1992–1994 ja dekaanina 1996–1998 sekä julkisoikeuden laitoksen johtajana 1990–1998.

Seppo Laakso  oli vuodesta 1978 naimisissa rytmisen voimistelun Suomen-mestarin ja Miss Suomi -kilpailussa 1972 menestyneen Pirkko Laakson (o.s. Lehtonen) kanssa. Heidän tyttäriään ovat kahvakuulavalmentaja ja kirjailija Kukka Laakso sekä tv-toimittaja Milla Madetoja.

Julkaisuja
Eräitä perustietoja perustuslakivaliokunnan jäsenistöstä vv:n 1907–1969 valtiopäivillä (Esko Riepulan kanssa, 1969)
Perustuslainsäädäntöjärjestys ja sen käyttäminen vuosina 1919–1970 (1973)
Hallituksen muodostaminen Suomessa (1975)
Oikeuden systeemiyhteys puhtaassa oikeusopissa (1980)
Über die Dreidimensionalität des Rechts und des juristischen Denkens (1980)
Oikeudellisesta sääntelystä ja päätöksenteosta erityisesti julkisoikeuden alalla (1990)
Euroopan integraatio ja Suomen oikeus (1991)
Eurooppalaisen hallinto-oikeuden keskeiset periaatteet (Jürgen Schwarzen ja Kirsi Kuuttiniemen kanssa, 1999)
Yleishallinto-oikeus (Outi Suvirannan kanssa, 2006)
Lainopin teoreettiset lähtökohdat (2012)

Lähteet

Tampereen yliopiston professorit
Suomalaiset oikeustieteilijät
Vuonna 1945 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Suomalaiset professorit
Star-Crossed – Maailmat vastakkain

Star-Crossed – Maailmat vastakkain () on yhdysvaltalainen scifi-draamasarja, jonka on luonut Meredith Averill. Televisiosarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 17. helmikuuta 2014. Sarja jäi 13 jakson mittaiseksi, sillä siitä ei tilattu toista tuotantokautta.

Sarja kertoo high school -tytön ja alienpojan suhteesta. Suomessa sarjan ensimmäinen jakso esitettiin 24. syyskuuta 2014.

Sarjan työnimi oli ”Oxygen”.

Juoni 
Vuonna 2014 Yhdysvaltoihin putosi ihmisten kaltaisten olioiden avaruusalus, jotka olivat paenneet omalta kuolevalta Atrian-planeeltaan. Oliot etsivät Maasta turvaa ja uutta vapautta, mutta Maan asukkaat pitivät heidän tuloaan hyökkäyksenä. Hallituksen joukot sulkivat heidät laitokseen, ja kymmenen vuotta myöhemmin vuonna 2024 alkaa kokeilu, jossa seitsemän atrialaisteiniä päästetään ihmiskouluun.

Sarjan pääosassa ovat teini-ikäiset Emery ja Roman. Emery on tavallinen ihminen, joka kymmenen vuotta sitten pelasti Romanin hengen piilottamalla hänet perheensä vajaan. He tapaavat uudestaan nyt teini-ikäisinä ja ihastuvat, mutta heitä vastassa ovat heidän isänsä ja yhteiskunnan valtaapitävät.

Näyttelijöitä

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Sarjan viralliset kotisivut 
 MTV3:n kotisivut sarjalle

2010-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset scifi-sarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
The CW:n televisio-ohjelmat
Perimä vihassa ja verikostossa

Perimä vihassa ja verikostossa on suomalaisen black metal -yhtye Hornan EP-levy. Se julkaistiin 10" vinyylillä 500:n kappaleen painoksena joka sisälsi julisteen.

EP:stä julkaistiin uusintapainos vuonna 2010.

Kappaleet 
A-puoli

B-puoli

Kokoonpano 
 Nazgul von Armageddon – laulu, kosketinsoitin
 Shatraug – kitara, bassokitara
 Thanatos – kitara
 Gorthaur – rummut

Tuotanto 
 Anssi Kippo – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Kris Verwimp – kansikuva

Aiheesta muualla 
 
 Perimä vihassa ja verikostossa discogs.com -sivustolla

Vuoden 1999 EP:t
Hornan albumit
Risti ja ruoska

Risti ja ruoska on suomalaisen black metal -yhtye Hornan 7" vinyyli-EP. Siitä julkaistiin rajoitettu 666:n kappaleen painos.

Kappaleet 
A-puoli

B-puoli

Kokoonpano 
 Shatraug – kitara, bassokitara, tuottaja, äänittäjä
 Corvus – laulu
 A.T. Otava – kitara
 Gorthaur – rummut

Aiheesta muualla 
 
 Risti ja ruoska discogs.com -sivustolla

Vuoden 2002 EP:t
Hornan albumit
Birgi Bühtüi

Birgi Bühtüi on Piirpauke-yhtyeen vuonna 1981 ilmestynyt neljäs studioalbumi. Warner Music Finland julkaisi sen uudelleen remasteroituna vuonna 2002. Albumi sisältää seitsemän eri puolilta maailmaa peräisin olevaa kansansävelmää, jotka yhtyeelle on sovittanut Sakari Kukko. Levyn kannen on piirtänyt Markus Heikkerö.

Muusikot 
Pekka Nylund – kitara
Ilpo Saastamoinen – kontrabasso
Tom Nekljudow – rummut, lyömäsoittimet
Sakari Kukko – saksofoni, huilu, kosketinsoittimet

Karri Koivukoski – viulu (vieraileva muusikko)

Kappaleet 
A-puoli
  (kolumbialainen kansansävelmä)
  (turkkilainen kansansävelmä)
  (suomalainen kansansävelmä)
  (turkkilainen kansansävelmä)
B-puoli
  (afrikkalainen kansansävelmä)
  (ruotsalainen kansansävelmä Taalainmaalta)
  (turkkilainen kansansävelmä)

Lähteet 
BIRKI BUHTUI Fono-äänitetietokanta

Piirpauken albumit
Vuoden 1981 albumit
Atomirotta

Atomirotta on suomalainen rappia, bluesia, funkia, jazzia ja punkia yhdistelevä yhtye. Yhtyeen muodostavat Mikko Sarjanen, Rane Raitsikka ja J. Pajulaakso. Ennen yhtyeen perustamista Mikko oli tutustunut Raitsikan Smackin tuotantoon, mikä oli tehnyt häneen vaikutuksen. Raitsikan asuessa Kat Von D:n vierashuoneessa viimeisinä viikkoinaan Yhdysvalloissa hän oli pyytänyt siskoaan lähettämään suomalaista musiikkia, jolloin hän vuorostaan tutustui Notkean Rotan tuotantoon. Raitsikka palasi Suomeen ja yhtye perustettiin neljä vuotta myöhemmin.

Yhtyeen ensimmäinen musiikkivideo julkaistiin kesäkuun lopulla 2014 kappaleesta "Aurinkoon". Kappale on noussut parhaimmillaan Radiosoittolistan 55. sijalle, ja se valittiin Radio Helsingin vuoden 2014 kesähitiksi. Atomirotan debyyttialbumi I julkaistiin Monsp Recordsin kautta 7. marraskuuta 2014. Se nousi Suomen virallisen albumilistan 11. sijalle. Toinen studioalbumi II julkaistiin 26. helmikuuta 2016.Kolmas albumi julkaistiin 13. huhtikuuta 2018. Neljäs studioalbumi julkaistiin 13.3.2020.

Diskografia

Studioalbumit

Musiikkivideot 
 ”Aurinkoon” (2014)
 ”Hima taas” (2014)
 ”Älä pelkää (Atomirottaa)” (2015)
 ”Nenä vie” (2015)
 ”Tervetuloo” (2015)
 ”Kaduille taas” (2015)
 ”Älä huoli tyttö” (2016)
 ”Itsestäänselvää” (2017)
 ”Ne rykii kel on räkää” / ”Kateissa” (2018)
"Piru olkapäällä" (2019)
"Lisää" (2019)

Aiheesta muualla 
 Mikko Sarjanen 375 humanistia -sivusto 27.11.2015, Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.

Lähteet 

Suomalaiset hip hop -yhtyeet
Suomalaiset bluesyhtyeet
Suomalaiset funkyhtyeet
Suomalaiset jazzyhtyeet
Suomalaiset punkyhtyeet
FS Suffren (D602)

Suffren (runkonumero D602) oli Ranskan laivaston 1967 palvelukseen otettu Suffren-luokan ilmatorjuntafregatti, joka poistettiin palveluksesta 2001.

Valmistus 

Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin joulukuussa 1962. Se laskettiin vesille 15. toukokuuta 1965 ja otettiin palvelukseen 20. heinäkuuta 1967.

Palvelus 
Alus poistettiin palveluksesta 2001.

Lähteet

Viitteet 

Suffren-luokan fregatit
Ranskalaiset kylmän sodan hävittäjät
FS Duquesne (D603)

Duquesne (runkonumero D603) oli Ranskan laivaston 1970 palvelukseen otettu Suffren-luokan ilmatorjuntafregatti, joka poistettiin palveluksesta 2007.

Valmistus 

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin marraskuussa 1964. Se laskettiin vesille 12. helmikuuta 1966 ja otettiin palvelukseen 1. huhtikuuta 1970.

Palvelus 
Alus poistettiin palveluksesta 2007.

Lähteet

Viitteet 

Suffren-luokan fregatit
Ranskalaiset kylmän sodan hävittäjät
Fievel matkalla Amerikkaan

Fievel matkalla Amerikkaan on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut Don Bluthin ohjaama piirroselokuva.

Juoni 
Vaaralliset kattikasakat ja köyhyys vaivaavat juutalaista Mousekewitzin hiiriperhettä. He päättävät muuttaa Amerikkaan. Laivamatkan aikana perheen poika Fievel huuhtoutuu yli laidan. Perhe luulee hänen hukkuneen, mutta Fievel selviytyy New Yorkin ja alkaa etsiä perhettään. Pieni hiirenpoikanen saa kuitenkin huomata, ettei kaikki mitä Amerikasta oltiin kerrottu, pitänytkään paikkaansa. Juustolla päällystettyjen katujen sijasta New Yorkissa vaanivat monet vaarat.

Näyttelijät

Arvioita 
Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi pitää elokuvaa hellyttävänä mutta kangertelevana ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 1986 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
Don Bluthin ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset perhe-elokuvat
Elokuvat hiiristä
New Yorkissa tapahtuvat elokuvat
Fievel matkalla villiin länteen

Fievel matkalla villiin länteen on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut Phil Nibbelinkin ohjaama piirroselokuva. Elokuva on jatko-osa vuonna 1986 ilmestyneelle elokuvalle Fievel matkalla Amerikkaan.

Juoni 
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat kaksi vuotta myöhemmin Fievel matkalla Amerikkaan elokuvan jälkeen. Mousekewitzin perhe päättää jättää huonon vuokratalonsa New Yorkissa ja muuttaa kauas länteen.

Ääninäyttelijät

Suomenkielinen näyttelijä  
 

Muissa rooleissa: Merja Galle, Antti Häkkänen, Noora Malli, Pave Maijanen, Pauliina Wiskari, Mira Salo, Jussi Vatanen & Marika Tuhkala

Musiikki 
Elokuvan musiikin on säveltänyt James Horner. Yhdessä kohtauksessa kuultava Rawhide-televisiosarjan tunnuslaulu on poimittu sellaisenaan elokuvasta The Blues Brothers. Osa elokuvan musiikista mukailee Hoe Down -kappaletta Aaron Coplandin villi länsi -aiheisesta baletista  Rodeo.

Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi sanoo elokuvan yltävän edeltäjänsä tasolle, paitsi ei suomenkielisen dubbauksen tasossa. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 1991 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
Yhdysvaltalaiset perhe-elokuvat
Elokuvat hiiristä
Cheyennen kieli

Cheyenne on Pohjois-Amerikan cheyenne-intiaanien puhuma kieli, joka kuuluu algonkin-kielten ryhmään. Yhdysvaltain Montanan osavaltiossa asuu  cheyennen puhujaa, ja 400 puhujaa asuu maan eteläosassa Oklahoman osavaltiossa.

Lähteet 

Algonkin-kielet
Cheyenne (täsmennyssivu)

Cheyenne voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Cheyenne, Wyomingin osavaltion pääkaupunki Yhdysvalloissa
cheyennet, Pohjois-Amerikan intiaanikansa
cheyenne, algonkin-kieliin kuuluva intiaanikieli
USS Cheyenne (SSN-773), Yhdysvaltain laivaston ydinsukellusvene.
etunimi:
Cheyenne Goh (s. 1999), singaporelainen kaukalopikaluistelija
FS Maillé-Brézé (D627)

FS Maillé-Brézé (runkonumero D627) oli Ranskan laivaston vuonna 1957 palvelukseen otettu Surcouf-luokan hävittäjä.

Valmistus 

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin lokakuussa 1953. Alus laskettiin vesille 2. heinäkuuta 1955 ja otettiin palvelukseen 4. toukokuuta 1957.

Palvelus 
Alus poistettiin 1988 palveluksesta. Se on sijoitettu museolaivaksi Nantesiin. Ranskan kulttuuriministeriö on listannut  lokakuussa 1991 aluksen historialliseksi monumentiksi ().

Lähteet

Viitteet 

Surcouf-luokan hävittäjät
Museolaivat
Ranskalaiset kylmän sodan hävittäjät
Algazara

Algazara on vuonna 1987 ilmestynyt Piirpauke-yhtyeen kahdeksas studioalbumi. Levyllä on mukana yhtyeen ensimmäinen virallinen laulaja, espanjalainen Cinta Hermo. Hänet oli löydetty Andalusiasta, jossa Piirpauke harjoitteli ennen albumin äänitystä.  Laulajasta huolimatta suurin osa kappaleista on instrumentaaleja, ainoastaan kolmessa kuullaan varsinaista laulua. Materiaaliltaan albumi sisältää lähinnä kansansävelmiä. 

Keski-Euroopassa levyn julkaisi saksalainen Jaro Medien. Kannen on vuoden 1984 Ilahu illalla -albumin tapaan suunnitellut saksalainen graafikko Friedel Muders.

Muusikot 
Cinta Hermo – laulu
Badu N'djay – kitara, laulu
Tauno Railo – basso
Markku Ounaskari – rummut 
Sakari Kukko – saksofoni, huilu, kosketinsoittimet, laulu

Kappaleet 
A-puoli
  (säv. Sakari Kukko)
  (romanialainen kansansävelmä)
  (romanialainen kansansävelmä)
  (suomalainen kansansävelmä)
  (espanjalainen kansansävelmä, suomalainen kansansävelmä ”Läksin minä kesäyönä käymään”, esp. san. Cinta Hermo )
  (säv. Cinta Hermo ja Sakari Kukko, san. Cinta Hermo)
B-puoli
  (kiinalainen kansansävelmä)
  (turkkilainen kansansävelmä)
  (säv. Wolfgang Amadeus Mozart)
  (suomalainen kansansävelmä)
  (senegalilainen kansansävelmä)

Lähteet 
Algazara Fono-äänitetietokanta

Viitteet

Piirpauken albumit
Vuoden 1987 albumit
FS Chevalier Paul (D626)

Chevalier Paul (runkonumero D626) oli Ranskan laivaston 1956 palvelukseen otettu Surcouf-luokan hävittäjä.

Valmistus 

Alus tilattiin Bordeaux'sta Forges et Chantiers de la Girondelta, missä köli laskettiin helmikuussa 1952. Se laskettiin vesille 28. heinäkuuta 1953 ja otettiin palvelukseen 22. joulukuuta 1956.

Palvelus 
Alus poistettiin palveluksesta 1971.

Lähteet

Viitteet 

Surcouf-luokan hävittäjät
Ranskalaiset kylmän sodan hävittäjät
FS Guépratte (D632)

Guépratte (runkonumero D632) oli Ranskan laivaston 1957 palvelukseen otettu Surcouf-luokan hävittäjä.

Valmistus 

Alus tilattiin Bordeaux'sta Forges et Chantiers de la Girondelta, missä köli laskettiin elokuussa 1953. Se laskettiin vesille 8. marraskuuta 1954 ja otettiin palvelukseen 6. kesäkuuta 1957.

Palvelus 
Alus poistettiin palveluksesta 1985.

Lähteet

Viitteet 

Surcouf-luokan hävittäjät
Ranskalaiset kylmän sodan hävittäjät
Káto Nevrokópi

Káto Nevrokópi (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Κάτω Νευροκοπίου, Dímos Káto Nevrokopíou), joka sijaitsee Dráman alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 873,6 neliökilometriä ja väkiluku 7 860. Varsinaisen Káto Nevrokópin kaupungin väkiluku on 2 157 (vuonna 2011).

Káto Nevrokópi sijaitsee Kreikan pohjoisosassa, Itä-Makedonian luoteiskulmassa Bulgarian rajalla. Kaupungin aiempi nimi oli Zýrnovo (Ζύρνοβο). Nimi Káto Nevrokópi, "Alempi Nevrokópi", otettiin käyttöön vuonna 1927, ja se viittaa Bulgarian puolella olevaan Nevrokopin (nykyinen Gotse Deltšev) kaupunkiin.

Kunnan osat 

Káto Nevrokópin kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Κάτω Νευροκοπίου. Káto Nevrokópin kunnan verkkosivut. 

Dráma (alueyksikkö)
Itä-Makedonian ja Traakian kaupungit
Itä-Makedonian ja Traakian kunnat
Maróneia-Sápes

Maróneia-Sápes ( eli Δήμος Μαρώνειας-Σαπών, Dímos Maróneias-Sapón) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Rodópin alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Kunnan pinta-ala on 640,1 neliökilometriä ja väkiluku 14 733 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Sápes.

Maróneia-Sápes sijaitsee Kreikan koillisosassa Traakianmeren rannalla. Kunta syntyi, kun Maróneia ja Sápes yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

Kunnan osat 

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Maróneia-Sápeen kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Μαρώνειας-Σαπών. Maróneia-Sápeen kunnan verkkosivut.
Suolapungat

Suolapungat (Samolus) on esikkokasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti 10–15 lajia. Suvun lajeista Suomessa esiintyy ainoastaan valkosuolapunka eli suolapunka (Samolus valerandi), joka on erittäinen uhanalainen, harvinaisena merenrannoilla kasvava kasvilaji.

Lajeja 
 Samolus cinerascens
 Samolus dichondrifolius
 Samolus ebracteatus
 Samolus junceus
 Samolus porosus
 Samolus pyrolifolius
 Samolus repens
 Samolus spathulatus
 Samolus subnudicaulis
 Samolus vagans
 Samolus valerandi – valkosuolapunka eli suolapunka

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Suolapungat (Samolus)
 Funet: Suolapungat (Samolus)
 Den virtuella floran: Samolus 
 ITIS: Samolus 
 Flora of China: Samolus
Ben Davies

Benjamin Thomas "Ben" Davies (s. 24. huhtikuuta 1993 Neath) on walesilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria. Pelipaikaltaan Davies on vasen laitapuolustaja. Hän pelaa myös Walesin jalkapallomaajoukkueessa.

Seurajoukkueura 
Daviesin kasvattajaseura on Swansea City. Hän teki debyyttinsä Valioliigassa elokuussa 2012 West Ham Unitedia vastaan. Hänestä tuli kauden 2012–2013 aikana seuran vakiopelaaja. Ensimmäisen liigamaalinsa Davies teki tammikuussa 2013 Stoke Cityä vastaan, toisen syyskuun 1. päivänä 2013 West Bromwich Albionia vastaan ja kolmannen saman syyskuun lopulla Arsenalia vastaan. Hän pelasi kuusi ottelua Swansean voittaessa liigacupin mestaruuden 2012–2013. Hän pelasi Swanseassa kahden kauden aikana yhteensä 71 valioliigaottelua. 

Kesällä 2014 Davies siirtyi Tottenham Hotspuriin samaan aikaan joukkuetoverinsa Michel Vormin kanssa. Ensimmäinen valioliigaottelu Tottenhamin pelaajana tapahtui elokuussa 2014 Liverpoolia vastaan, kun Davies tuli vaihdosta kentälle. Seitsemän Tottenham-kautensa aikana hän on pelannut yhteensä 148 valioliigaottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia: toukokuussa 2017 kauden viimeisessä ottelussa Hull Cityä vastaan, elokuussa 2017 seuraavan kauden ensimmäisessä ottelussa Newcastle Unitedia vastaan ja syyskuussa 2017 Huddersfield Townia vastaan. Hän pelasi yhdeksän ottelua Mestarien liigassa kaudella 2018−2019 mutta istui vaihtopenkillä tappiollisessa loppuottelussa. Kaikkiaan hän on pelannut Mestarien liigassa 20 ottelua. Eurooppa-liigaa hän on pelannut sekä Swanseassa että Tottenhamissa yhteensä 35 ottelua.

Maajoukkueura 
Davies pelasi kolme ottelua Walesin alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa. Walesin jalkapallomaajoukkueessa debyytti tapahtui lokakuussa 2012 MM-karsintaottelussa Skotlantia vastaan. Hän pelasi viisi ottelua Walesin selviytyessä välieriin EM-kilpailuissa 2016 mutta oli pelikiellon vuoksi sivussa välieräottelusta. Kaikkiaan hän on pelannut 63 maaottelua. Maaleja hän ei ole maaotteluissaan tehnyt.

Lähteet 
 
 http://www.national-football-teams.com/player/49016/Benjamin_Davies.html

Viitteet 

Walesilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
León Schidlowsky

León Schidlowsky (21. heinäkuuta 1931 Santiago – 2022 Tel Aviv) oli chileläissyntyinen israelilainen säveltäjä. Hän opiskeli vuosina 1942–1948 pianonsoittoa Roberto Dunckerin johdolla konservatoriossa, josta hän sai diplomin. Tämän jälkeen hän opiskeli sävellystä Adolfo Allenden ja Fré Focken johdolla sekä lisäksi harmoniaa, filosofiaa ja psykologiaa Chilen yliopistossa Santiagossa (1948–1952). Schidlowsky täydensi opintojaan Hochschule für Musik Detmoldissa, Saksassa vuosina 1952–1954. Hän muutti Israeliin vuonna 1968.

Schidlowsky sai lukuisia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Guggenheim-stipendin (1968), Israelin filharmonisen orkesterin 60-vuotisjuhlakilpailun ensipalkinnon (1996, teoksesta Absalom) ja ACUM-palkinnon (2000, koko tuotannostaan). Schidlowsky edusti musiikillaan Israelia Unescon kansainvälisessä säveltäjärostrumissa (1971, teoksella Babi Yar; 1978, teoksella Dadayamasong). 

Schidlowsky toimi myös muun muassa taidemaalarina. Hän opetti 1965–1968 sävellystä Chilen yliopistossa Santiagossa ja vuonna 1969 liittyi Tel Avivin Rubin-musiikkiakatemian henkilökuntaan. Hän luennoitsi myös ulkomailla ja piti mestarikurssia. Hän oli kirjailija David Schidlowskyn isä sekä pianisti Rachel Schidlowskyn ja viulisti Semadar Schidlowskyn isoisä.

Schidlowsky käytti osassa teoksistaan graafista notaatiota. Hänen sävellystensä joukossa ovat muun muassa oopperat Die Menschen (1969), Der Dibbuk (1993) ja Before Breakfast (1998) sekä lukuisat orkesteri-, kamari-, vokaalimusiikki- ja elektroakustiset teokset.

Lähteet 

Chileläiset säveltäjät
Israelilaiset säveltäjät
Oopperasäveltäjät
Taidemaalarit
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Kalevala Spirit


Kalevala Spirit on Sakari Kukon vuonna 2000 osana kainuulaista Kalevala-projektia ilmestynyt albumi. Levy sisältää viisi Sakari Kukon kainuulaisten muusikoiden kanssa soittamaa uutta kappaletta ja kymmenen Piirpauke-yhtyeen aiemmin vuonna 1986 ilmestyneellä albumilla Villi Itä − kalevalainen rapsodia julkaistua kappaletta. Villi itä on Kalevalan 150-vuotisjuhlan kunniaksi Kajaanin Runoviikolle sävelletty teoskokonaisuus. Sen kappaleista yhtä lukuun ottamatta kaikki ovat mukana Kalevala Spirit -levyllä.

Kappaleet 
Kappaleet 1–9 ja 15 on aikaisemmin julkaistu albumilla Villi Itä − kalevalainen rapsodia vuonna 1986.
  (säv. Sakari Kukko)
  (säv. Sakari Kukko)
  (säv. Sakari Kukko, san. kansanruno)
  (säv. Aku Nyyssönen)
  (säv. Sakari Kukko)
  (säv. Sakari Kukko)
  (säv. Sakari Kukko)
  (säv. Sakari Kukko)
  (säv. Sakari Kukko)
  (säv. Sakari Kukko)
  (säv. Sakari Kukko)
  (säv. Sakari Kukko)
  (säv. Sakari Kukko)
  (säv. Sakari Kukko, san. Kalevala)
  (säv. Sakari Kukko, san. kansanruno)

Muusikot

Piirpauke (1986) 
Timo Itkonen – laulu
Badu N'djay – kitara
Pekka Rechardt – kitara
Tauno Railo – basso, laulu
Aku Nyyssönen – rummut, lyömäsoittimet, laulu
Sakari Kukko – saksofoni, huilu, piano, kosketinsoittimet, kantele, laulu

Kalevala Spirit -kokoonpano 
Ari Hyvönen – kitara, kantele, laulu
Mikko Karjalainen – basso
J. P. Laatikainen – rummut 
Toni Juntunen – lyömäsoittimet, laulu
Olavi Suominen – viulu, laulu
Sakari Kukko – saksofoni, huilu, piano, kosketinsoittimet, kantele, laulu

Lähteet 
Kalevala Spirit Fono-äänitetietokanta

Viitteet

Piirpauken albumit
Kalevala musiikissa
Vuoden 2000 albumit
Jussi Roponen

Jussi Roponen on suomalainen laulaja, joka on ollut voittamassa Suomen humppamestaruuden vuonna 1984 
Lappeenrannassa

Diskografia
 Jussi Roponen, (1981 Fifty-Fifty musiikki)
 Pojalleni, (1982 Levytuottajat)
 Kuule sydän, (1987 Tatsia)
 Elämäni valtatie, (1992)
 Sua kohti Herrani, (1998)
 Parhaat  (2001 Tatsia)
 Yön sylissä, (2004)
 Yksin en kulje, (2005)
 Lakeuden kutsu, (2007)
 Menneet vuodet, (2010 Tatsia)
 Jäljet vuosien , (2012)
 Tanssihetki sinulle, (2013)
 Oma maailmamme, (2013)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Jussi Roposen esittely

Suomalaiset laulajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt