joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
The Spirit

The Spirit on Will Eisnerin kesäkuussa 1940 luoma sarjakuvahahmo, joka seikkaili sunnuntaisin sanomalehtien sarjakuvaliitteessä. Spiritin seikkailut jatkuivat vuoteen 1952.

Spiritiä on Yhdysvalloissa julkaistu moneen otteeseen sarjakuvalehtenä ja sitä pidetään yhtenä niin sanotun Golden Age -ajan sarjakuvan klassikoista. Sitä ovat piirtäneet Eisnerin lisäksi Jack Cole ja Wally Wood.

Juoni 
Spirit oli nuori etsivä Denny Colt, joka näytti kuolevan heti ensimmäisessä tarinassa. Hän oli kuitenkin vain kuoleman kaltaisessa tilassa, jonka oli aiheuttanut hänen perivihollisensa tohtori Cobra. Kun Colt havahtui hereille hautausmaalla (Wildwood Cemetary), hän perusti sinne tukikohtansa ja alkoi kuin henkenä ( ’henki’) taistella rikollisuutta vastaan. Hän ei sonnustautunut mihinkään erityiseen supersankariasuun vaan käytti sinistä pukua, sormikkaita ja vain silmät peittävää naamiota. Spirit seikkaili kaupungissa nimeltä Central City.

Tyyli 
Aluksi Spirit-tarinat olivat perinteistä seikkailusarjakuvaa, mutta vuosien myötä niihin tuli yhä enemmän yhteiskuntakriittisiä sävyjä, melodraamaa ja kuvallista kokeilua. Alkuruudussa sarjan nimi The Spirit oli usein upotettu kolmiulotteiseksi tekstiksi osaksi maisemaa. Puhekuplat, tekstaustyyli, ruutujako ja -koko muuttivat usein muotoaan tarinan vaatimusten mukaisesti ja joskus pelkästään piirtäjän inspiraatiosta.

Elokuva 
Vuonna 2008 sai ensi-iltansa sarjakuvaan perustuva elokuva The Spirit, jonka ohjasi sarjakuvantekijänä tunnettu Frank Miller. Elokuva sai ilmestyessään pääosin negatiivisia arvioita.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalainen sarjakuva
Supersankarisarjakuvat
Sarjakuvalehdet
Sarjakuvahahmot
Supersankarit
Babylonin vankeus

Babylonin vankeus (vanhassa raamatunkäännöksessä Baabelin vankeus) oli juutalaisten maanpakolaisuus Babylonissa Mesopotamiassa. Se alkoi vuonna 597 eaa., jolloin Nebukadressar II ensimmäisen kerran valloitti Jerusalemin, ja päättyi Kyyros Suuren valloitettua Babylonin vuonna 539 eaa.

Juudan kohtalo 

Juudan kuningaskunta, joka oli Israelia pienempi, vastusti Israelia pitempään valloittajia ja jopa laajeni vuosina 930–730 eaa. Raamatussa kerrotaan isien jumalalle kuuliaista kuninkaista profeetoista sekä huonoista hallitsijoista kuten Israelin kuninkaan Ahabin tyttärestä Ataljasta, joka hallitsi Juudaa 850-luvun eaa. jälkeen ja Baal-uskonsa takia surmattiin. Juudan kuningaskunta joutui Egyptin vasalliksi ennen kuin Babylonian kuningas Nebukadnessar II vuonna 587 eaa. hävitti Jerusalemin temppelin ja vei suuren osan kansasta vankeuteen Babyloniaan.

Raamatun mukaan Nebukadressar II vei suuren osan Jerusalemin asukkaista vankeuteen Babyloniin Juudan kuningas Jojakinin aikana antaen vain köyhien jäädä sinne. Myöhemmin, Nebukadnessarin 19. hallitusvuotena, Sidkian hallitessa, Jerusalem hävitettiin piirityksen jälkeen täysin ja koko väestö vietiin pakkosiirtolaisuuteen.. Kun Persian kuningas Kyyros Suuri myöhemmin valloitti Babylonin, hän myönsi juutalaisille oikeuden palata Juudaan. Samalla hän antoi heille luvan rakentaa myös Jerusalemin temppeli uudestaan, mutta se saatiin rakennetuksi vasta Dareioksen hallitsijakaudella. Professori Simo Parpolan mukaan juutalaiset olivat omaksuneet täydellisesti Babylonian kulttuurin ja uskonnon, ja Juudaan palaajat toivat ne mukanaan jokseenkin sellaisenaan.

Koska ajanjakso kesti perimätiedon tai Raamatun mukaan vain 58 vuotta, mikä aika on hyvin inhimillisesti muistettavissa, on Babylonin vankeudella mahdollisesti keskeinen merkitys juutalaisuuden ja siitä kehittyneen kristinuskonkin nostalgiselle kaipaukselle "Pyhään maahan". Tätä metaforaa esiintyy myöhemminkin rajansiirtojen yhteydessä esimerkiksi Balkanilla, luovutetun Karjalan kysymyksen yhteydessä sekä Neuvostoliiton sisäisiä kansojen pakkosiirtoja käsiteltäessä.

Baabelin vankeudeksi kutsutaan myös Avignonin vankeutta eli ajanjaksoa 1309–1377, jolloin Rooman paavit olivat vastentahtoisessa maanpaossa Avignonissa, Ranskassa.

Katso myös 
 Juutalainen kalenteri
 Uus-Babylonia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Peltonen, Mauno: Baabelin vankeus ja Jerusalemin tuhon ajoitus
 Raamattu: ; 
 Raamattu: ; 

Juutalaisten diaspora
Vanha testamentti
Babylon
Bardesanes

Bardesanes (154–222) oli Edessan kaupungissa Mesopotamiassa syntynyt gnostikko, runoilija, astrologi ja filosofi. Eusebioksen mukaan Bardesanes kirjoitti useita teoksia kristittyjen vainoista. Ajan filosofit arvostivat Bardesaneen kirjoituksia. Teoksista on säilynyt nykypäivään vain yksi katkelma.

Nykyisin Bardesanes on tunnetuin äidinkielellään kirjoittamistaan 150 hymnistä, joiden perusteella häntä pidetään syyrialaisen kirkkolaulun perustajana. Bardesaneella oli poika Harmonius, joka oli taitava muusikko.

Lähteet

Aiheesta muualla
Catholic Encyclopedia: Bardesanes and Bardesanites

Gnostikot
Syyrialaiset runoilijat
Vuonna 154 syntyneet
Vuonna 222 kuolleet
A. P. J. Abdul Kalam

Avul Pakir Jainulabdeen Abdul Kalam, (tamiliksi: அவுல் பகீர் ஜைனுலாப்தீன் அப்துல் கலாம்) yleisesti käytetty muodossa A. P. J. Abdul Kalam, (15. lokakuuta 1931 Rameswaram, Madrasin osavaltio, Brittiläinen Intia – 27. heinäkuuta 2015 Shillong, Meghalaya, Intia) oli intialainen avaruustekniikan insinööri ja poliitikko, josta tuli Intian 11. presidentti. Hänet valittiin presidentiksi suurella äänten enemmistöllä vuoden 2002 presidentinvaaleissa. Hänen virkakautensa kesti 25. heinäkuuta 2002 – 25. heinäkuuta 2007. Hänen seuraajakseen valittiin Pratibha Patil.

Kalam toimi Intian ensimmäisen kantoraketin SLV-3:n kehittäneessä ryhmässä projektijohtajana. Tämän jälkeen hän oli 1980-luvun alussa Intian ohjussuunnitteluhankkeiden johtajana puolustusvoimien tutkimuslaitos DRDO:ssa ja vuodesta 1992 puolustusministerin tieteellisenä neuvonantajana ollen mukana Intian ydinaseiden kehitystyössä. Kalam johti Agni- ja Prithvi-ohjusten kehittelyä.

Kalam haaveili vauraasta Intiasta ja kehotti nuoria uneksimaan ja toteuttamaan unelmansa. Kalamin mielestä tärkeitä alueita joilla Intia voi kehittyä olivat ohjelmistosuunnittelu, tietokonetuotteet, ilmailu, puolustustutkimus, avaruusteknologia, kemiantutkimus sekä ruoantuotanto. Kalam oli avoimen lähdekoodin ohjelmistojen tukija.

Kalamia on joskus arvosteltu suurista unelmista ja vähistä teoista. Myöskään kaikki hänen ohjaamansa sotilasprojektit eivät ole olleet menestyksellisiä.

Monta kieltä osaava, syvästi uskonnollinen Kalam harrasti muun muassa veenan soittoa ja runoutta. Hän oli selibaatissa elävä kasvissyöjä ja absolutisti. Etniseltä taustaltaan Kalam oli tamili.

Kalam julkaisi useita kirjoja. Hänet palkittiin maansa arvostetuimmilla palkinnoilla Padma Vibhushanilla vuonna 1990 ja Bharat Ratnalla vuonna 1997.

Teoksia 
 India 2020. A Vision for the New Millennium. Y. S. Rajanin kanssa. New York, 1998.
 Wings of Fire. An Autobiography of APJ Abdul Kalam. Arun K. Tiwarin kanssa. Orient Longman, 1999. ISBN 81-7371-146-1.
 Ignited Minds. Unleasing the Power Within India. Viking, 2002.
 Scientist to President. Gyan Publishing House, 2003. ISBN 81-212-0807-6.
 India-my-dream. Excel Books, 2004. ISBN 81-7446-350-X.
 Envisioning an Empowered Nation. Technology for Societal Transformation. TATA McGraw-Hill, 2004. ISBN 0-07-053154-4.
 Guiding Souls. Dialogues on the Purpose of Life. Arun K. Tiwarin kanssa. Ocean Books, 2005. ISBN 81-88322-73-3.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Intian presidentit
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Insinöörit
Advektio

Advektio on skalaarisen, säilyvän suureen siirtymistä vektorikentässä. Advektiota ymmärretään advektioyhtälöllä.

Käytännössä vektorikenttä voi olla veden virtauskenttä ja skalaarinen suure jonkin aineen pitoisuus vedessä. Meteorologiassa ja oseanografiassa advektio viittaa pääsääntöisesti vaakasuoraan liikkeeseen, usein nimenomaisesti tuulen vaikutuksesta. Tässä yhteydessä advektio-operaattori on
.
Pystysuorana koordinaattina on käytetty z:aa ja painekoordinaatistossa p:tä.

Kansanomaisesti sanottuna advektio on jokin ominaisuuden vähittäistä siirtymistä.
Esimerkkinä on säätieteessä lämpimän ilman virtauksen tuoma asteittainen ilman lämpeneminen, lämmin advektio.

Virtausdynamiikka
Geotieteet
Kali

Kali (devanagari: काली, IAST: Kālī) on hindulaisuudessa esiintyvä jumalatar, jota hindut pitävät äitijumalatar Devin raivoisana ilmenemismuotona. Sana ”kali” on sanskriittia ja merkitsee 'mustaa' taikka 'aikaa'. Hän on sekä tuhon että luomisen jumalatar.

Kali kuvataan mustaksi ja vihaiseksi tanssivaksi naiseksi. Hänen kaulastaan roikkuu pääkalloja ja vyöstään katkaistuja käsivarsia, jotka symboloivat ihmisten sanoja ja tekoja (karma). Kalin suusta roikkuu pitkä kieli, ja molemmista suupielistä valuu verinoroja. Hänellä on neljästä kymmeneen kättä, riippuen siitä mitä ominaisuuksia halutaan painotettavan. Vasemmissa käsissä on verinen miekka ja katkaistu pää jotka symboloivat egon ja syntien tuhoa ja sielun vapautumista. Oikeanpuolisilla käsillään Kali toivottaa siunausta ja kehottaa olemaan pelkäämättä. Usein Kali kuvataan seisomassa Shivan päällä. Joidenkin lähteiden mukaan Shiva oli hänen aviomiehensä. Joidenkin taas Kalin kerrotaan oleva Shivan, miehen feminiinen puoli. Toisten lähteiden mukaan taas Shivan vaimo oli Parvati, jonka inkarnaatio Kali on. Näissä lähteissä Kalin kerrotaan olleen naimaton.

Devin suurteoista kertovan Devi-mahatmyan mukaan Kali surmasi demoni Raktabijan johtaman demoniarmeijan. Tuhottuaan armeijan Kali ja Raktabija taistelivat, mutta jokainen Raktabijan veripisara muuttui tuhanneksi jättiläiseksi. Kalin piti juoda demonin veri, jotta voisi kukistaa hänet. Joidenkin myyttien mukaan surmattuaan Raktabijan Kali alkoi tanssia villisti. Shiva tuli rauhoittamaan Kalia heittäytymällä tämän jalkoihin esittäen kuollutta. Kalin tanssi tyyntyi vasta kun hän uskoi vahingossa surmanneensa miehensä. 

Kalia ja Parvatin toista inkarnaatiota Durgaa pidetään merkityksellisinä jumalattarina, joita palvotaan erityisesti Itä-Intiassa. Heidän kunniakseen juhlitaan Durga Puja -juhlaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kali ja Shiva hindulaisessa symboliikassa  Artikkeli aiemmin julkaistu Lehto--Suomen Luonnonuskontojen Yhdistys ry:n Seita-lehdessä, kevät 2006 ().

Hindulaiset jumalattaret
Seulonnan keskeiset artikkelit
Parvati

Parvati on hindulaisuudessa esiintyvä jumalatar ja Devin ilmentymä, joka on tuhon jumalan Shivan vaimo ja norsupäisen viisauden  jumalan Ganeshan, sekä sodan jumalan Skandan äiti. Parvati on Shivan shakti, eli Shivan kosminen feminiinen energia. Hän on siis puhtaan voiman, valon ja energian ruumiillistuma. Parvati symboloi hedelmällisyyttä, avio-onnea, puolisolle omistautumista, askeettisuutta ja voimaa. Jotkut yhteisöt pitävät Parvatia Vishnun siskona. "Parvata" sana tarkoittaa vuorta. Parvati on siis vuorien nainen, jonka isä oli vuorien hallitsija.

Taistelu Parvatin ihonväristä

Eräässä tarinassa Shiva loukkasi Parvatia tämän tumman ihonvärin vuoksi (tummanpuhuvana esitetty Kali, jonka nimi tarkoittaa "mustaa", on yksi Parvatin ilmenemismuodoista, eli avatara). Parvati pakeni metsään ja eli askeetikkona. Erään version mukaan luojajumala Brahma sai hänet luopumaan askeesista ja antoi hänelle kultaisen ihon, josta juontuu Parvatin nimi Gauri, kultainen. Toinen tarinan versio kuitenkin kertoo Parvatin niin vihastuneen Shivalle, että ympäröi Shivan kaikilla ilmenemismuodoillaan (kymmenen mahavidyaa), jolloin Shiva nöyrästi tunnusti Devin suuruuden ja pyysi Parvatilta anteeksiantoa, nähtyään Devin kaikkien värien olevan yhtä arvokkaita ja kauniita. Parvatin otsassa nähdään punainen piste. Hindunainen saa otsaansa punaisen pisteen mennessään naimisiin, mikä vastaa länsimaista sormusta.

Parvatin rohkeus

Hindulaisuuden jumalattaret ovat tyypillisesti rohkeita. Tarina kertoo, että saadakseen Shivan miehekseen, Parvati ryhtyi askeesiin, joka oli vain miehille tarkoitettu tapa. Parvati on tunnettu myös ikävöimisestään vanhempiensa luokse, ja lopulta vierailustaan vanhempiensa luona. Siksi erityisesti vanhempiaan kaipaavat nuoret vaimot haluavat nähdä Parvatin.

Ganeshan syntymä

Parvati halusi kylpeä, mutta hänellä ei ollut ketään, joka olisi vartioinut taloa sillä aikaa, Shivan ollessa poissa. Siksi Parvati päätti luoda pojan, Ganeshan, kurkumatahnasta. Parvatin määräyksen mukaan Ganesha ei päästänyt ketään taloon, ei edes Shivaa, mistä tämä raivostui. Shiva ja Ganeshan taistelivat, ja Shiva sivalsi Ganeshalta pään poikki. Parvati vaati Shivaa palauttamaan Ganeshan pään, mutta päätä ei löytynyt enää mistään. 

Shiva kohtasi Brahman, jonka ehdotuksen mukaan Ganeshan pää korvattiin elefantin päällä, joka kiinnitettiin Ganeshan ruumiiseen, ja hänet herätettiin henkiin.

Lähteet 

 
 
 
  Miten Ganesha sai elefantin päänsä. Helinamuseo.fi

Aiheesta muualla 

Hindulaiset jumalattaret
Belsassar

Belsassar (k. 539 eaa.) oli Babylonian viimeisen kuninkaan Nabunaidin poika ja kanssahallitsija. Hän menetti asemansa, kun Persian suurvallan perustaja Kyyros valloitti Babylonian. Nebukadnessar II esitetään Nabunaidin aikakirjoissa Belsassarin isoisänä, mutta tämä saattaa olla propagandaa Nabunaidin valta-aseman vahvistamiseksi, sillä Nabunaid ei kuulunut Babylonian kuninkaalliseen sukuhaaraan. Danielin kirjassa Belsassar esitetään virheellisesti Babylonian kuninkaana ja Nebukadnessarin poikana, joskin "poika" voidaan ymmärtää kuvaannollisesti miespuoliseksi jälkeläiseksi. 

Belsassar esitetään Danielin kirjassa diktaattorina ja elostelijana; sen sijaan, että hän olisi persialaisvaaran uhatessa organisoinut Babylonin puolustuksen, hän vietti aikaansa huvituksissa. Danielin kirjan mukaan Belsassaria varoitettiin hänen tulevasta kohtalostaan yliluonnollisella enteellä: tyhjästä ilmestynyt käsi piirsi palatsin seinään kesken pitojen kryptisen tekstin, jonka juutalainen profeetta Daniel selitti olevan viesti Jumalalta ja tarkoittavan mene, mene tekel ufarsin eli "laskettu, laskettu, punnittu, jaettu". Sanat vihjasivat siihen, että Belsassarin päivät olivat luetut ja hänen valtakuntansa tultaisiin pian jakamaan. Tunnetuksi on muodostunut varsinkin sanan tekel selitys "Sinut on punnittu ja kevyeksi havaittu". Seuraavana yönä viholliset murtautuivat sisään ja surmasivat Belsassarin. Danielin kirjan mukaan Belsassarin valta siirtyi seuraavaksi meedialaiselle Dareiokselle, mutta historiallisesti Belsassarin ja Kyyroksen väliin ei ole mahdollista sijoittaa ylimääräistä hallitsijaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Babylonia
Vanhan testamentin henkilöt
Intian rupia

Intian rupia (symboli ₹, lyhenne ₨, kansainvälinen valuuttatunnus INR) on Intian virallinen rahayksikkö. Se on käytössä myös Bhutanissa Bhutanin ngultrumin rinnalla. Rupia on yleinen rahan nimi Etelä-Aasiassa.

Suurimmassa osassa Intiaa valuutta tunnetaan sanskritin sanasta rupjakam (hopearaha) periytyvillä nimillä. Rupian nimi on hindiksi ja urduksi rupajā, ja tamiliksi ja teluguksi rūpāji. Koillis-Intiassa valuutta tunnetaan toisesta sanskritin sanasta, tanka, johtuvilla nimillä. Bengaliksi rupian nimi on taka, assamiksi tôka ja orijaksi tôngka.

Valuuttaa merkitään symbolilla ₹, joka on kirjoitettu useimpiin Intian seteleihin. Intian hallitus hyväksyi 15. heinäkuuta 2010 valuutalle uuden symbolin (ks. kuva) nostaakseen valuutan tunnettavuutta.

Rupia jakautuu 100 paisaan.

1 rupia = 0,01394 euroa ja 1 euro = 71,7440 rupiaa (18. tammikuuta 2013).

Rupian nimi Intian virallisilla kielillä 
 assamiksi: টকা (tôka)  
 bengaliksi: ভারতীয় টাকা|টাকা  
 orijaksi: ଟଙ୍କା (tanka) 
 gudžaratiksi: રૂપિયો (rupiyo)  
 hindiksi: रुपया (rupayā)  
 urduksi ja kašmiriksi: روپے (rupay)  
 kannadaksi, tuluksi ja konkaniksi: ಭಾರತದ ರೂಪಾಯಿ (rūpāyi) 
 konkaniksi: रुपया (rupayā) 
 malajalamiksi: ഇന്ത്യൻ രൂപ|രൂപ (rūpā)
 marathiksi: रुपये (rupaye) 
 nepaliksi: रुपियाँ (rupiya)  
 punjabiksi ਰੁਪਈਆ (rupiā)
 sanskritiksi: रूप्यकम् (rūpyakam)
 sindhiksi रुपियो (rupiyo)
 tamiliksi இந்திய ரூபாய் (rūpāi) 
 teluguksi రూపాయి (rūpāyi)

Katso myös 
 Indonesian rupia
 Nepalin rupia
 Pakistanin rupia
 Seychellien rupia

Lähteet

Aiheesta muualla 

Aasian rahayksiköt
Intian talous
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kanaaninmaa

Kanaaninmaa (myös Kanaanin maa, Kaanaanmaa, Kaanaa) on Raamatussa juutalaisten eli israelilaisten luvattu maa, joka nykyään tunnetaan Israelina. Kanaaninmaa mainitaan ensimmäisen kerran Abramin, myöhemmän Abrahamin, asuinpaikkana ensimmäisen Mooseksen kirjan jakeessa 12:7. Jumala lupasi maan Abrahamin jälkeläisille ikuiseksi omaisuudeksi.

Kanaanilaiset olivat Raamatun mukaan maan alkuasukkaita, todennäköisesti foinikialaisia ja muita seemiläisiä, jotka saapuivat maahan ennen amorilaisia, israelilaisia ja aramealaisia.

Raamatun ja Koraanin mukaan israelilaiset kerääntyvät jälleen yhteen ja elämään Kaanain maassa ennen tuomiopäivää.

Kanaanilaisten uskonto on jättänyt jälkiä nykypäivän maailmaan suurten seemiläisten uskontojen kautta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Raamatun paikat
Juutalaisuus
Israelin historia
Jana-Gana-Mana

Jana-Gana-Mana on Intian kansallislaulu. Se käsittää ensimmäisen säkeistön Nobel-palkitun Rabindranath Tagoren bengalinkielisestä runosta. Laulu esitettiin ensimmäisen kerran 27. joulukuuta 1911. Se valittiin kansallislauluksi vuonna 1950.

Virallinen versio laulusta kestää noin 52 sekuntia. Lyhyt versio, jota esitetään joskus, käsittää vain alun ja lopun ja kestää vain noin 20 sekuntia.

Sanat

Bengalinkielinen teksti 

জনগণমন-অধিনায়ক জয় হে ভারতভাগ্যবিধাতা!
পঞ্জাব সিন্ধু গুজরাট মরাঠা দ্রাবিড় উত্‍‌কল বঙ্গ
বিন্ধ্য হিমাচল যমুনা গঙ্গা উচ্ছলজলধিতরঙ্গ
তব শুভ নামে জাগে, তব শুভ আশিস মাগে,
গাহে তব জয়গাথা।
জনগণমঙ্গলদায়ক জয় হে ভারতভাগ্যবিধাতা!
জয় হে, জয় হে, জয় হে, জয় জয় জয়, জয় হে॥

Translitteroitu teksti 

Jana Gana Mana
Adhinayaka jaya hey,
Bharata bhagya vidhata.
Punjaba, Sindhu, Gujarata, Maratha,
Dravida, Utkala, Banga,
Vindhya, Himachala, Yamuna, Ganga,
Uchchala jaladhi taranga
Tava shubha naame jaage, 
Tava shubha aashisha maangey,
Gahe tava jayagatha.
Jana gana mangala dhayaka jaya hey
Bharata bhagya vidhata.
Jaya hey, Jaya hey, Jaya hey,
Jaya jaya jaya jaya jaya hey!

Devanagari-teksti 

जन गण मन अधिनायक जय हे
भारत भाग्यविधाता
पंजाब सिन्धु गुजरात मराठा
द्राविड़ उत्कल बंगा
विन्ध्य हिमाचल यमुना गंगा
उच्छल जलधि तरंगा
तव शुभ नामे जागे
तव शुभ आशीष मांगे
गाहे तव जयगाथा
जन गण मंगलदायक जय हे
भारत भाग्यविधाता
जय हे, जय हे, जय हे
जय जय जय जय हे!

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kansallislaulut
Intialainen kulttuuri
Hiphop-tanssi

Hiphop-tanssi (myös hip hop -tanssi tai hip-hop-tanssi) on tanssin laji. Se on saanut alkunsa Yhdysvaltain länsirannikolla 1960-luvun lopulla ja 1970-luvulla. 

Beatbox tuli tanssina yleiseen tietoisuuteen 70-luvun alkupuolella Soul Train TV-ohjelmassa The Cambellock Dancers / The Lockers -ryhmän esiintymisten myötä. 2000-luvulla locking ja roboting olivat vallitsevia tanssimuotoja. 70-luvun loppupuolella The Electric Bogaloo LOCKERS/The Electric Bogaloos–ryhmä toi yleiseen tietoisuuteen uudet hiphop-tanssit, jotka ovat popping ja boogalooing. Näiden tanssien taipalaeet ovat Lockingissa ja Robotingissa.

Myöhemmissä vaiheissa hiphop-tanssiin on yhdistynyt merkittävä määrä vanhoja ja myöhemmin syntyneitä tansseja kuten lindy hoppia, steppiä, afrikkalaista ja afroamerikkalaista tanssia, breakdancea, reggaeta, capoeiraa, housea, hypeä, New Jack Swingiä, jammingia ja discotanssia Rytmin vaihdokset ovat tyypillisiä hiphopille. Hiphop-tanssijoilla on oma tyylinsä, joka kehittyy harrastajille ajan myötä.

Nykyiset Hiphop-tanssit eivät ole suoranaisesti kytköksissä hiphop-kulttuuriin. 1970-luvulla silloisilla hiphop-tansseilla oli tiivis sidos Yhdysvaltain länsirannikon hiphop-kulttuuriin. Hiphop-kulttuurin tanssillinen elementti on breakdance, joka on syntynyt varsinaisia hiphop-tansseja myöhemmin Yhdysvaltain itärannikolla ja jonka elemenettäejä käytetään hiphop-tanssin osana. 

Hip hop
Seulonnan keskeiset artikkelit
Agan Burjatia

Agan Burjatia  on Taka-Baikalian aluepiiriin kuuluva burjaattienemmistöinen piirikunta () kaakkoisessa Siperiassa Venäjällä, lähellä Burjatian ja Mongolian rajoja. Vuoteen 2008 alueen nimi oli Agan Burjatian autonominen piirikunta (, ), ja sillä oli autonomisena piirikuntana Venäjän liittovaltiosubjektin asema, vaikka se oli myös tuolloisen Tšitan alueen osa. Piirikunta oli Tšitan alueen kokonaan ympäröimä. Kansanäänestyksen jälkeen autonominen piirikunta ja Tšitan alue yhdistettiin 1. maaliskuuta 2008, jolloin niistä muodostui Taka-Baikalian aluepiiri. 

Agan Burjatian hallintokeskus on Aginskojen kaupunkimainen taajama (), joka sijaitsee Agajoen laaksossa.

Väestö 

Vuonna 2009 alueen väkiluku oli 77 343, vuonna 2002 72 213. Vuonna 2002 autonomisen piirikunnan väestöstä oli burjaatteja 62,5 %, venäläisiä 35,1 %, tataareja 0,5 % ja muita 1,9 % (koostuu 51 etnisestä ryhmästä). Burjaattien suhteellinen osuus oli lisääntynyt vuodesta 1989, jolloin burjaatteja oli 54,9 % ja venäläisiä 40,8 %. Tähän vaikuttavat venäläisten poismuutto alueelta sekä burjaattien suurempi syntyvyys. Autonomisen piirikunnan virallisia kieliä olivat burjaatti ja venäjä.

Talous 

Alueella harjoitetaan metsä-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta sekä värimetallurgiaa. Maataloudessa porotalous on tärkein elinkeino. Lisäksi kasvatetaan turkiseläimiä sekä liha- ja maitokarjaa sekä viljellään vehnää, kauraa, ohraa ja rehuviljaa.

Hallinto 

Piirikunnassa ei ole kaupunkeja. Hallinnollisessa keskuksessa Aginskojen kaupunkityyppisessä taajamassa on noin 9 300 asukasta. Kaikkiaan piirikunnassa on neljä taajamaa ja kolme hallintopiiriä (raion). Piirikunnan johdossa on hallinnon päämies (руководитель aдминистрации), autonomisessa piirikunnassa (-2008) oli myös duuma-parlamentti. 

Piirit ovat
 Aginskojen piiri (Агинский) 
 Duldurgan piiri (Дульдургинский) 
 Mogoituin piiri (Могойтуйский).

Historia 

Piirikunnan vanhimpia asukkaita ovat burjaatit, ja alueen historia liittyy läheisesti Burjatian tasavallan historiaan aina vuoteen 1937, jolloin burjaattien asuinalueet jaettiin useaan hallintoyksikköön. Piirikuntaa perustettaessa 1937 sen nimi oli Agan burjaatti-mongolien kansallinen piirikunta (), vuodesta 1958 Agan burjaattien kansallinen piirikunta, joka 1977 muutettiin autonomiseksi piirikunnaksi. Neuvostoliiton aikana piirikunta kuului Tšitan alueeseen. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Agan Burjatian autonominen piirikunta säilyi edelleen osana Tšitan aluetta, mutta siitä tuli myös suoraan Venäjän federaation alainen yksikkö, liittovaltiosubjekti, jollainen myös Tšitan alue oli. Tšitan alue ja piirikunta yhdistyivät 1.3.2008 Taka-Baikalian aluepiiriksi.

Katso myös 
 Burjatia
 Ust-Ordynskin Burjatia

Lähteet

Aiheesta muualla 

Agan Burjatian piirikunnan virallinen sivusto 

Taka-Baikalian aluepiiri
Venäjän federaation entiset subjektit
Neuvostoliiton autonomiset piirikunnat
Oman pääoman tuottoaste

Oman pääoman tuottoaste (ROE, Return On Equity) on yrityksen kannattavuuden mittari, joka kertoo, montako prosenttia tuottoa yritys tuotti suhteessa omaan pääomaan.  

Mittarin näkökulma on yrityksen oman pääoman sijoittajien näkökulma. ROE mittaa, kuinka hyvin yritys tyydyttää omistajan tuottovaatimuksen, joka kohdistuu omistajan yrityksen käyttöön antamaan pääomaan. ROE kertoo, kuinka paljon yrityksen oma pääoma lisääntyy nettotuloksen kautta ennen voitonjakoa.

Laskentakaava 
ROE lasketaan jakamalla yrityksen tulos sen taseessa näkyvällä omalla pääomalla.Tunnusluvun laskentatekniset yksityiskohdat vaihtelevat käytännössä. Tulos-lukuna käytetään 12 kuukauden tulosta (nettotulos) ennen vähemmistöosuutta. Oman pääoman määrä voidaan ottaa edellisen tilikauden lopun taseesta. Voidaan käyttää myös tilikauden keskimääräistä tilannetta eli edellisen ja tämän tilikauden lopun oman pääoman keskiarvoa. Omaan pääomaan luetaan paitsi taseen oma pääoma, myös vähemmistöosuus ja tilinpäätössiirtojen kertymä verovelalla vähennettynä.

Ohjearvot 
Sijoittajan kannalta omaan pääomaan liittyy suurempi menettämisen riski kuin vieraan pääoman sijoituksiin. Siksi oman pääoman tuoton tulisi olla korkeampi kuin vieraan pääoman tuoton tai koko sijoitetun pääoman tuoton. Omistaja itse asettaa ROE-vaatimuksen omista lähtökohdistaan.

Oman pääoman tuottoasteen ohjearvot ovat:
 vähintään 20 %: hyvä
 10–19 %: tyydyttävä
 alle 10 %: heikko
Negatiivinen tuottoaste on huolestuttava.

Oman pääoman tuottoastetta voi yrittää nostaa muutamalla yrityksen pääomarakennetta velkavetoisempaan suuntaan. Tuottoaste nousee, jos liiketoiminta on riittävän kannattavaa ja vieraan pääoman kulujen jälkeen jää lisää tuottoa omalle pääomalle. Velan vipuvaikutuksen vuoksi tähän liittyy kuitenkin suurempi riski.

Soveltuvuus käyttöön 
Tuottoaste sopii kannattavuuden mittaamiseen niissä liiketoiminnoissa, jotka sitovat paljon pääomaa. Jos liiketoiminta perustuu taseessa näkymättömään varallisuuteen kuten osaamiseen, pääoman tuotto ei ole paras mittari kannattavuuden mittaamiseen. Jos pääomat ovat pieniä ja pääoman kierto on nopeaa, ei pääoman tuotolle saada järkeviä lukemia. 200 % tuotto kertoo todennäköisemmin väärästä kannattavuusmittarista kuin ylettömän kannattavasta liiketoiminnasta.

Saman yrityksen eri tilikausien tuottoasteen vertailukelpoisuutta vähentävät omaan pääomaan kirjatut arvonkorotukset ja niiden peruutukset. Varsinkin käyvän arvon rahaston muutokset voivat heiluttaa oman pääoman määrää.

Katso myös 
 ROA
 ROI
 Tilinpäätösanalyysi

Lähteet 

Tilinpäätösanalyysi
Luettelo kavioeläimistä

Tämä on luettelo kavioeläinten (Perissodactyla) lahkoon kuuluvista nisäkkäiden heimoista, suvuista, lajeista ja alalajeista. Lajeja on kaikkiaan 17 ja ne jakautuvat 6 suvun kesken. Sukupuuttoon kuolleet lajit ja alalajit on merkitty ristillä.

Hevoseläimet eli aasit, hevoset ja seeprat (Equidae)
Equus
Afrikanvilliaasi (Equus asinus) 
Aasi eli kesyaasi (Equus asinus asinus) 
Nubianvilliaasi eli afrikanvilliaasi (Equus asinus africanus) 
Somalianvilliaasi (Equus asinus somalicus)
Aroseepra (Equus burchellii)
Burchellinseepra (Equus burchellii burchellii)   †
Damaranseepra (Equus burchellii antiquorum) 
Böhminseepra (Equus burchellii boehmi) 
Foanseepra (Equus burchellii crawshaii) 
Equus burchellii kaokensis
Equus burchellii zambeziensis
Hevonen eli kesyhevonen (Equus caballus) 
Kesyhevonen (Equus caballus caballus)
Arotarpaani (Equus caballus ferus)   † 
Przewalskinhevonen eli aasianvillihevonen eli mongolianvillihevonen (Equus caballus przewalskii)
Grevynseepra eli kuningasseepra (Equus grevyi)
Aasianvilliaasi (Equus hemionus)
Kulaani (Equus hemionus hemionus)
Equus hemionus blanfordi
Syyrianvilliaasi (Equus hemionus hemippus)   †
Intianvilliaasi (Equus hemionus khur)
Equus hemionus kulan
Equus hemionus luteus
Onageri eli persianvilliaasi (Equus hemionus onager)
Kiangi (Equus kiang)
Equus kiang kiang
Equus kiang holdereri
Equus kiang polyodon
Kvagga (Equus quagga)   † 
Vuoriseepra (Equus zebra)
Kapinvuoriseepra eli kapmaanvuoriseepra (Equus zebra zebra)
Hartmanninvuoriseepra (Equus zebra hartmannae)

Tapiirit (Tapiridae)
Tapiirit (Tapirus)
Bairdintapiiri (Tapirus bairdii)
Intiantapiiri (Tapirus indicus)
Tapirus indicus indicus
Tapirus indicus brevetianus
Vuoritapiiri (Tapirus pinchaque)
Amerikantapiiri (Tapirus terrestris)
Tapirus terrestris terrestris
Tapirus terrestris aenigmaticus
Tapirus terrestris colombianus
Tapirus terrestris spegazzinii

Sarvikuonot (Rhinocerotidae)
Ceratotherium
Leveähuulisarvikuono eli valkosarvikuono eli valkoinensarvikuono (Ceratotherium simum)
Etelänleveähuulisarvikuono (Ceratotherium simum simum)
Zairenleveähuulisarvikuono (Ceratotherium simum cottoni)
Dicerorhinus
Sumatransarvikuono (Dicerorhinus sumatrensis)
Sumatransarvikuono (Dicerorhinus sumatrensis sumatrensis)
Dicerorhinus sumatrensis harrissoni
Karheakorvasarvikuono (Dicerorhinus sumatrensis lasiotis)   †
Diceros
Suippohuulisarvikuono eli mustasarvikuono (Diceros bicornis)
Diceros bicornis bicornis
Diceros bicornis brucii
Diceros bicornis chobiensis
Diceros bicornis longipes   †
Diceros bicornis michaeli
Diceros bicornis minor
Panssarisarvikuonot (Rhinoceros)
Jaavansarvikuono (Rhinoceros sondaicus)
Rhinoceros sondaicus sondaicus
Rhinoceros sondaicus annamiticus   †
Rhinoceros sondaicus inermis   †
Intiansarvikuono (Rhinoceros unicornis)

Lähteet 
  (tieteellisten nimien ja taksonomian lähde)
  (viitteettömien suomenkielisten nimien lähde, uudet nimet vahvistamattomia ehdotuksia, taksonomia osittain vanhentunut)

Viitteet 

Kavioeläimet

en:Odd-toed ungulate#Taxonomy
Helppoa soiteltavaa

Helppoa soiteltavaa on YUP-yhtyeen 25. marraskuuta 2004 julkaisema ja Liken kustantama yhtyeen kappaleita sisältävä nuottikirja. Jokaiselta levyltä on mukaan otettu kaksi yhtyeen fanien äänestyksellä valitsemaa kappaletta, joista on täydelliset partituurit lukuun ottamatta kappaleiden lyömäsoitinosuuksia, joiden yhtye sanoo olevan helposti kuultavissa levyiltä. Mukana on myös yhtyeen keulahahmon Jarkko Martikaisen kommentit jokaiseen kappaleeseen muiden jäsenien mielipiteillä ja muisteloilla höystettynä.

Nuotit 

Kirja sisältää seuraavien kappaleiden nuotit:
 Paratiisin sahakielet
 Paha vaatturi
 Minä olen myyrä
 Taivaiden maisterit
 Homo sapiens
 Beelsebub ei nuku koskaan
 Yövieraat
 Murhaaja soittaa pasuunaa
 Mitä luoja teki ennen kuin loi maailman?
 Suomen suurin TV

Helppoa soiteltavaa II

Lokakuussa 2005 julkaistiin nuottikirjan toinen osa, Helppoa soiteltavaa II. Se sisältää seuraavien kappaleiden nuotit:

 Lihavia luurankoja
 Me viihdytämme teitä
 Normaalien maihinnousu
 Rakkaus on pesti hulluuteen
 Rankat ankat
 Hyvä hypnoosi
 Joutilas
 Tehdas
 Kaksi lähtee, yksi palaa
 Intiaanit ymmärtävät

Vuoden 2004 kirjat
Aallonpituus

Aallonpituus on paikan suhteen jaksollisen ilmiön kahden vierekkäisen samassa vaiheessa olevan pisteen välinen etäisyys. Esimerkiksi voidaan ottaa aallon kahden harjanhuipun välinen matka. 

Esimerkiksi trigonometristä sinifunktiota  vastaavan aallon pituus , koska funktio toistuu samanlaisena  välein. k = aaltoluku.

Jos funktio  on aallon amplitudifunktio (aaltomuoto), ja  on aallonpituus, niin  kaikille .

Aalto-opin perusyhtälö  
Minkä tahansa ajan suhteen jaksollisen, vakionopeudella etenevän aallon pituus  voidaan esittää aalto-opin perusyhtälönä

,

missä:
v on aallon etenemisnopeus,
f on aallon taajuus, jotka kaikki ovat suhteessa havaitsijaan.

Radioaaltojen etenemisnopeus tyhjiössä on 299 792 458 m/s (valonnopeus).

De Broglien aallonpituus 

Louis de Broglie ehdotti, että fotoni ei ole ainoa hiukkanen, jolla on sekä hiukkasluonne että aaltoluonne. Hän esitti hiukkasten aallonpituuden laskemiseen kaavan:
,
jossa:
h on Planckin vakio
p on hiukkasen liikemäärä

Katso myös 
 Aalto
 Aaltoloukku
 Dopplerin ilmiö
 Fourier-muunnos
 Siniaalto
 Sähkömagneettinen spektri
 Taajuus

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Karttunen, Hannu: Aallonpituus, taajuus.

Aaltoliike
Seulonnan keskeiset artikkelit
Arktinen Banaani

Arktinen Banaani on suomalainen kustantamo, joka aloitti toimintansa sarjakuvakustantamona vuonna 1995. 2010-luvulta lähtien kustantamo on laajentanut tarjontaansa myös kauno- ja tietokirjallisuuteen. Kustantamo julkaisee sekä aikuisille, nuorille, että lapsille sopivaa kirjallisuutta, vaikka aikuisille suunnattuja julkaisuja on tavannut olla suhteessa enemmän. 

Harto Pasonen perusti Arktisen Banaanin sarjakuvien välitysmyyntiä harjoittavan Valiosarjat Oy:n aputoiminimeksi. Valiosarjat haettiin konkurssiin vuonna 2021. Nykyään Arktinen Banaani on Pasosen Goodseller Finland Oy:n aputoiminimi. 

Perustamisen jälkeisinä vuosina yhtiön toimintaa viitoittivat B. Virtanen- sekä Viivi ja Wagner -sarjakuvat, joiden ensimmäiset sarjakuva-albumit julkaistiin 1990-luvun lopulla. Näiden sarjakuvien suosio vakiinnutti Arktisen Banaanin keskittymisen kustannustoimintaan. Varhaisessa vaiheessa yhtiö alkoi julkaista myös suomennettuja versioita ulkomaisista sarjakuvista, joihin lukeutuivat Baby Blues ja Jere. Vuonna 2008 kustantamo julkaisi ensimmäisen Fingerpori-albumin. Sarja osoittautui myyntimenestykseksi suomalaisilla markkinoilla, ja vuoden 2015 loppuun mennessä Fingerpori-sarjan julkaisuja oli myyty yhteensä 450 000 kappaletta.

Kustantamon nimen keksi sarjakuvapiirtäjä Timo Mäkelä. Alun perin nimeä suunniteltiin Alpha-sarjakuvalehdelle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Arktinen Banaani

Suomalaiset sarjakuvakustantamot
Happi-isotooppivaihe

Happi-isotooppivaiheella tarkoitetaan merenpohjan kerrostumista määriteltyä ajanjaksoa. Viime jääkauden laajin vaihe oli happi-isotooppivaihe MIS2. Hapen raskaan isotoopin määrä merenpohjan kerrostumissa antaa viitteitä lämpötilasta.

Happi ja lämpötila 
Vesimolekyylissä 2 atomia vetyä ja 1 happea (H2O). Hapella on useita isotooppeja joista keveintä vakaata isotooppia O-16 on suurin osa hapesta. Kosmisen säteilyn seurauksena syntyy raskasta happea O-18, joka on kevyttä harvinaisempaa. Kevythappinen vesi haihtuu raskashappista herkemmin. Jääkaudella merissä on paljon raskashappista, O-18:aa sisältävää vettä, ja ilmakehään haihtuva vesi on kevythappista, runsaasti O-16:ta sisältävää. Koska jääkaudella lämpötilaerot napojen ja päiväntasaajan välillä ovat normaalia suuremmat, Grönlannin ja Etelämantereen jäähän kulkeutuu kylminä kausina normaalia enemmän raskasta happea O-18. Lämpimällä kaudella jäässä ja merissä on vähän raskasta happea O-18.

Eräissä valtameren pohjanäytteissä yhden happi-isotoopin määrän yksikön, delta-O18-promillen kasvu tietää lämpötilan pienemistä 4,2 asteella. Kalkkikuoristen merenpohjan eliöiden delta-O18:n muutos 1% merkitsee myös merenpinnan korkeuden muutosta noin 100 metriä.

Happi-isotooppivaihe 
Happi-isotooppivaiheet numeroidaan nuorimmasta vanhempaan. Useimmiten ne merkitään tähän tapaan: OIS 2 vastaa viime jääkauden kylmintä vaihetta noin 17000 vuotta sitten. OIS on sama kuin Oxygen Isotope Stage, happi-isotooppivaihe. Tämä voidaan myös merkitä O-2 tai MIS 2 Marine Isotope Stage 2, merenpohjan (kerrostumien) isotooppivaihe 2 tai MOIS 2. Viime jääkautta edelsi Eem-interglasiaali OIS 5e noin 130 000 – 117 000 vuotta sitten.

Viimeisen 2,5 miljoonan vuoden ajalta tunnetaan 103 
happi-isotooppivaihetta.

Happi-isotooppivaiheen lyhenteet 
OIS: OIS3, OIS 3
MIS: MIS3, MIS 3
MOIS: MOIS3, MOIS 3
MOI: MOI3, MOI 3
(*MC: esimerkiksi MC4)

Merkittäviä kylmiä happi-isotooppivaiheita 
 MIS 2-4 Veiksel-jääkausi
 MIS 5-6
 MIS 8
 MIS 10
 MIS 12
 MIS 14 
 MIS 16 noin 625000
 MIS 78 2,0 - 1,95 miljoonaa
 MIS 104 2,6-2,165 
MIS G6 2,705-2,73 (ns 2,74 miljoonan vuoden kylmeneminen jääkausitilaan)
MIS G10 2,82-2,80
MIS G20 3,00-3,14 DO-tapahtumat ilmestyvät näkyviin

Katso myös 
 Jääkausiajat
 Paleoklimatologia
 Jääkairausnäyte

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 
 

Paleoklimatologia
Pan

Pan () oli kreikkalaisessa mytologiassa arkadialainen metsän, laidunten, paimenten, karjan ja hedelmällisyyden jumala. Yleensä hänet on kuvattu pukinsarviseksi ja -sorkkaiseksi.

Syntyperä
Panin on yleensä kerrottu olevan Hermeen ja nymfin (mahdollisesti Dryopen) jälkeläinen, mutta joissain yhteyksissä hänen vanhemmikseen mainitaan myös Zeus ja Hybris. Homeerisissa hymneissä vanhempien kerrotaan nimenneen lapsensa Paniksi, koska "hän ilahdutti heidän kaikkien sydäntä" ( 'kaikki').

Roomalaiset samastivat Panin myöhemmin Faunukseen.

Mytologia
Pan sai aikaan paniikiksi kutsuttua äkillistä kauhua. Myytin mukaan jo hänen ensimmäinen hoitajansa pelästyi ja pakeni lapsen luota nähtyään hänen karkeat partaiset kasvonsa.

Tarinoiden mukaan Pan oli kuuluisa sukupuolisesta kyvykkyydestään, ja hänelle kuvattiinkin usein erektiossa oleva fallos. Hän käytti aikansa Dionysoksen seuralaisten mainadien kanssa rietastellen — kerrotaan, että hänellä oli hekumallinen suhde kaikkien kanssa. Pan yritti samaa myös useiden nymfien kanssa mutta huonommalla menestyksellä.

Pan tunnettiin erityisesti musiikista. Retkillään hän tapasi virran nymfi Syrinksin palaamassa metsältä. Syrinks pakeni ihailijaansa joen rannalle, jossa Pan vihdoin tavoitti hänet. Tämä kuitenkin muuttui ruo'oksi rantakaislikkoon, eikä Pan kyennyt löytämään häntä. Toivoessaan löytävänsä tämän Pan alkoi kerätä ruokoja mutta tuloksetta. Niinpä Pan sitoikin ruo'ot yhteen ruokopilliksi. Tätä soitinta alettiinkin kutsua syrinksiksi eli panhuiluksi.

Myöhemmin Pan sai kilpailla soittotaidosta Apollonin, kreikkalaisen musiikin ja lyyran jumalan kanssa. Tuomariksi valittu vuorenjumala Tmolos valitsi Apollonin voittajaksi, mutta paikalla ollut Midas ilmaisi tyytymättömyytensä tuomioon. Rangaistukseksi huonosta musiikkimausta Apollon muutti Midaan korvat aasin korviksi.

Pan myöhempinä aikoina
On todennäköistä, että Pan vaikutti myöhemmin myös kristittyjen kirjallisuuteen ja taiteeseen. Saatanan pukinsorkat ja sarvet ja Incubuksen korostunut seksuaalisuus juontuvat kreikkalaisten Pan-jumalasta. Roomalainen Plutarkhos taas kertoi 100-luvulla jaa. keisari Tiberiuksen aikana sattuneesta väärinkäsityksestä: muuan laiva ohitti Paxoksen saaren ja sen rannalta huudettiin: “Kun tulette Epeirokseen, ilmoittakaa siellä, että suuri Pan on kuollut.” Tämä tulkittiin kristinuskon voitoksi, vaikka luultavasti kyse oli vain kulttijuhlasta, jossa keskeisenä teemana oli jumalien kuolema ja ylösnousemus.

Lähteet

Aiheesta muualla

Homeeriset hymnit — Pan 

Antiikin Kreikan jumalat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Musée Royal de l’Armée

Musée Royal de l'Armée et de l'Histoire Militaire () on Brysselissa sijaitseva Belgian sotamuseo, joka säilyi vuonna 1881 rakennetussa juhlapalatsin siivessä läpi maailmansotien ilman suuria vaurioita. Museossa on aseita esillä useiden vuosisatojen ajalta, museon pihalla on myös panssarivaunuja ja muutama pieni laiva. Ensimmäistä maailmansotaa esittelevässä Venäjä-osastossa on Mannerheim-vitriini. Suurin osasto on ilmailumuseo.

Ilmailumuseo
Ilmailuosaston lentokonekokoelma oli pieni (15 konetta esillä, 30 varastossa) 1960-luvun lopulle asti. Tuolloin eversti Mike Terlingen ja vääpeli Jean Booten tapasivat sairaalassa, kumpikin toipui lentokoneen maahansyöksyn aiheuttamista vammoista. He keskustelivat tuolloin ilmailumuseosta. Tuosta ajasta eteenpäin Belgian ilmavoimat ovat tukeneet museon toimintaa. Esillä on likimain sata pääosin sotilaslentokonetta. Vuonna 2010 ilmailumuseossa on käynnissa laaja remontti.

Nykyisin esillä on noin 100 konetta avarassa hallissa, muun muassa
 Aero L-29 Delfin
 Avro 652 Anson
 AVRO Canada CF100
 Bristol Blenheim
 Bucker Bestmann
 C-119 Flying Boxcar
 Caudron G.3
 Dassault Mirage 5
 De Havilland Mosquito Mk. 30
 De Havilland Tiger Moth
 De Havilland Vampire
 De Havilland Canada DHC CF100
 Dornier Do 27
 F-84 Thunderstreak
 F-86
 Fairey Battle
 Fiat G91Y
 Fieseler Fi 156 Storch
 Fouga Magister
 General Dynamics F-16 Fighting Falcon
 Gloster Meteor Mk. VIII
 Gloster Meteor MF II
 Hawker Hunter
 Hawker Hurricane
 Harvard
 Douglas A-26 Invader 
 Jakovlev Jak-11
 Lockheed T-33 Shooting Star
 Lockheed F-16A
 Lockheed F 104 G Starfighter
 McDonnell Phantom RF-4E
 MiG-23
 MiG-21
 MiG-15
 Morne Saulnier M.S. 230
 Ouragan
 Pembroke P-38
 Republic Thunderflash
 Republic F-84 Thunderjet
 Saab J35 Draken
 Stampe & Renard SR-7B (belgialainen lentokonetehdas, jonka koneita on esimerkiksi Tintti-sarjakuvissa)
 Stampe & Renard SV 40
 Supermarine Spitfire Mk. IX
 Supermarine Spitfire Mk. XIV
 Wesswx?

Lähteet
Bob Ogden, European Aviation Museums and Collections, FlyPast Reference Library, 1985, ISBN 0-946219-08-7

Aiheesta muualla
 Museon sivusto

Sotahistorialliset museot
Belgian museot
Brysselin rakennukset ja rakennelmat
Alien

Alien voi tarkoittaa seuraavia:

 Alien-tuotesarja
 alien, Alien-elokuvissa esiintyvä avaruusolento
 Alien – kahdeksas matkustaja
 Aliens – paluu
 Alien 3
 Alien – ylösnousemus
 lisäksi: Alien vs. Predator ja Aliens vs. Predator 2 sekä Alien: Covenant
 Alien, ruotsalainen hard rock -yhtye
 Alien, Alienin albumi vuodelta 1988
 Alien, Kyyrian albumi vuodelta 1997
 Alien, Strapping Young Ladin albumi vuodelta 2005.

Katso myös 
 Avaruusolento
 Alien Breed

Seulonnan keskeiset artikkelit
Suomi24

Suomi24 on Suomen suurin sosiaalisen median palvelu (aktiiviset käyttäjät kuukaudessa): Suomi24:ssä vierailee kuukaudessa yli 3 miljoonaa kävijää, viikossa yli 0,9 miljoonaa (TNS Metrix). Sillä on noin 1,7 miljoonaa rekisteröitynyttä käyttäjää. Palvelun omistaa City Digital Group. Aiempi omistaja oli Aller Media.

Suomi24:n palveluita ovat muun muassa Keskustelu ja Treffit. Keskustelut on tunnetuin palvelu. Päivittäin julkaistaan jopa yli 20 000 uutta mielipidettä.

Keskustelu kärsii suuresta määrästä häirikkö- ja roskapostiviestejä. Vuonna 2013 keskusteluihin kirjoitettiin 6,74 milj. viestiä, joista poistettiin 1,2 milj kappaletta. Poistettujen viestien osuus oli n. 18,5 %. Palvelu on erityisesti tunnettu  solvaussisällöstään ja haluttomuudestaan poistaa tällaista sisältöä. 

Palveluun kirjautumisen ikäraja on 13.

Historia 
Suomi24:n toiminta alkoi vuonna 1998 Telian lanseeratessa sirkus.com-portaalin. Alusta asti palveluvalikoimasta on löytynyt muun muassa Keskustelu, Chat sekä Treffit. Vuonna 2000 omistajaksi vaihtui Scandinavia Online Ab ja samana vuonna myös nimeksi vakiintui Suomi24. Vuonna 2001 Eniro osti Scandinavia Onlinen ja Suomi24:stä tuli osa Eniro-konsernia. Vuodesta 2007 alkaen Suomi24 Oy oli itsenäinen yhtiö, jonka omisti Aller Media. Vuonna 2019 Ilkka Lavaksen City Digital Group osti Suomi24:n.

Palveluun on liitetty seuraavat sivustot:
 Luotain.com (2000–2003). Telia InfoMedia) avasi vuonna 2000 Luotain-hakupalvelun, josta löytyi yritysten www-osoitteita. Luotain yhdistettiin Suomi24:n linkkioppaaseen.
 Evreka.fi (1998–2001): Scandinavia Online perusti Evrekan Telian ylläpitämän pohjoismaiden AltaVistan seuraajaksi.
 Serveri.net (1996–1998) ja Haku.net (1998–2001). Palvelu keskittyi linkkihakemiston ylläpitoon.
 Telian pohjoismainen AltaVista (1996–1998), vuodesta 2001 osa Evreka.fitä. Hakukoneen suomenkielinen versio loi perustan Suomi24:n nykyiselle hakupalvelulle.
 Suomi24:n hakupalvelu, linkkiopas, karttahaku ja yrityshaku eriytettiin 2003 omaksi Eniro.fi-palvelukseen.
 Vuonna 2005 Suomi24:n chattiin liitettiin Kiss FM:n Kiss Chat.

Sivustolle tehtiin huhtikuun 2010 alkupuolella laaja tietomurto, jossa tunkeutujat onnistuivat varastamaan palvelun käyttäjätietokannan, joka oli salatussa muodossa. Hyökkääjät yrittivät myös jakaa haittaohjelmaa sivuston kautta vierailijoiden tietokoneille.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomi24.
 Sanna Ukkola: Sanna Ukkola: Suomi24 – vihaa kellon ympäri. Yle uutisten blogi 10.3.2015.

Hakukoneet
Suomalaiset keskustelupalstat
Linkkikirjastot
Verkkoportaalit
Virtuaaliyhteisöt
Eurosinkut

Eurosinkut eli *es, on vuonna 1997 perustettu vapaamuotoinen sinkkuyhteisö. Se järjestää sinkuille erilaista toimintaa ympäri Suomea.

Hallinto
Eurosinkut on rekisteröimätön yhdistys. Yhdistyksellä ei ole erikseen valittua hallitusta tai toimielimiä.

Jäsenyys
Jäseneksi pääsee täyttämällä rekisteröitymislomakkeen yhdistyksen sivuilla. Jäsenyys on maksutonta. Ikäjakautuma on 30-70 vuotta.

Toiminta
Vuosittain tapahtumia on yli 700. Useimpiin tapahtumiin osallistujamäärät ovan noin 10–30 henkilöä, mutta suosituimmissa käy satoja ihmisiä, kuten *es Juhannus -leiri yli 200 ja pikkujouluissa yli 300 osallistujaa.

Yhteisön *es Järkkärit järjestävät oman aihepiirin kiinnostuksensa mukaisesti omakustanne-tapahtumia joihin voi osallistua kuka tahansa.

Tapahtumaskaala on laaja: sinkkubileet, pika-deitit, elokuvat, teatteri, sähly, pesis, baari-illat, kävelyretket, vaeltelu, tanssi, polkupyöräretket, kirjallisuuspiiri, purjehdus, ratsastus, risteilyt, pikkujoulu, juhannusjuhla, halloween jne.

Ehdoton sinkkuus ei ole edellytys mukana olemiseen ja tapahtumiin osallistumisiin. Pariutuneet (ex-)sinkut voivat vaikuttaa yhteisössä: heitä kutsutaan R (=Romanssi) -kerholaisiksi.

Tapahtumista ilmoitetaan pääsääntöisesti sekä yhteisön web-sivuilla että Facebookissa.

Aiheesta muualla
Eurosinkut

Suomalaiset järjestöt
Liberaaliteologia

Liberaaliteologiaksi kutsutaan teologian suuntausta ja siihen liittyvää uskonnollista ajattelua, joka syntyi valistusajattelun myötä 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alkupuolella. Liberaaliteologiaan kuuluu keskeisenä perinteisten uskonnollisten opinkappaleiden ulkopuolinen lähestymistapa uskonnollisiin kysymyksiin. Aivan kuten poliittinen liberalismi, myös uskonnollinen liberalismi korostaa yksilökeskeisyyttä ja yksilön arvoa.

Historia 
Liberaaliteologia sai alkunsa 1700-luvun lopussa, ja levisi laajalle uusprotestanttisissa tulkinnoissa ja vapaassa juutalaisuudessa. Vastaavia katolisen kirkon virtauksia on kutsuttu modernismiksi.

Friedrich Schleiermacheria kutsutaan usein liberaaliteologian isäksi. Hän esitti, että uskonnolliset kokemukset ovat introspektiivisiä (itseään havainnoivia), ja että todellinen ymmärrys Jumalasta koostuu ”absoluuttisesta riippuvuuden tunteesta”. William Ellery Channing arvosteli kolminaisuusoppia ja kirjallisten auktoriteettien asemaa, ja suosi järkiperäisempiä ja enemmän historiaan tukeutuvia lähestymistapoja.

Liberaaliteologia kehittyi edelleen 1800-luvun kuluessa, ja sai uutta tukea uudesta raamattukritiikistä ja nykyaikaisesta eksegetiikasta. Se muotoutui lopullisesti 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa sellaisten teologien kuin Albrecht Ritschlin ja Adolf von Harnackin vaikutuksesta. He halusivat siirtää kristinuskon polttopisteen Jeesuksen opetuksiin, pois Jeesusta ja uskoa koskevista monimutkaisista tulkinnoista. Varsinaisena polttopisteenä oli löytää historiallinen Jeesus ohi Uuden testamentin tekstien. Tämä on osoittautunut kuitenkin hyvin vaativaksi tehtäväksi.

Liberaaliteologian periaatteita 
Liberaaliteologian piirissä on esitetty muun muassa seuraavia keskeisiä ajatuksia:

 Liberaaliteologia on individualistista, ja siten arvostaa henkilökohtaista uskonnollista kokemusta enemmän kuin oppeja, kirkon arvovaltaa tai kirjoitusten kirjaimellista tulkintaa.
 Liberaaliteologia esittää, että uskonto on yksilöistä kuuluva yhteisö, jota yhdistävät yhteiset instituutiot ja kokemukset, ja siksi kirkon roolina on muodostaa tukeva kehys, jonka sisällä Jumalan ajatusta voidaan lähestyä. Kirkon tehtäviin eivät kuulu määräykset, dogmit tai vallankäyttö uskonnollisten asioiden ulkopuolella. Jumalasuhteet ja ymmärrys Jumalasta muuttuvat historian saatossa, ja siksi mitkään uskonnolliset totuudet eivät ole kiveen hakattuja, sillä kunkin ihmisen henkilökohtainen kokemus voi paljastaa jonkun uuden näkökannan Jumalasta.
 Raamattukritiikki, jossa Raamattu laitetaan tiukan historiallisen tarkastelun kohteeksi.

Katso myös 
 Valistus
 Neologia
 Uusprotestantismi

Kirjallisuutta 
 
 
 
 

Protestanttinen teologia
Hollywood Walk of Fame

Hollywood Walk of Fame on osa Hollywood Boulevardin ja Vine Streetin jalkakäytäviä Hollywoodissa, Los Angelesissa. Näiden katujen jalkakäytävällä on yli 2 500 viisisakaraista tähteä, joista jokainen on omistettu jollekin julkisuuden henkilölle hänen työstään viihdeteollisuuden hyväksi. Palkitut saavat nimensä tähteen saavutuksista elokuva-, teatteri-, radio-, televisio- tai musiikkialalla. Joillain palkituilla on monia tähtiä saavutuksista useilla mainituista aloista. Ainoa jokaisella viidellä alalla palkittu on Gene Autry.

Historia 
Walk of Fame rakennettiin vuonna 1958, ja 1978 Los Angelesin kaupunki nimitti sen kulttuuri- ja historiakohteeksi. Ensimmäinen tähti nimettiin Joanne Woodwardin kunniaksi 9. helmikuuta 1960. Alkuperäisellä Walk of Famella oli 2 500 tyhjää tähteä, joista 1 558 oli nimetty ensimmäisen kuudentoista kuukauden aikana. Siitä lähtien tähtiä on myönnetty hitaammin, noin kaksi kuukaudessa. 1994 yli 2 000 alkuperäistä tähteä oli nimetty, ja tähtiä lisättiin edelleen. Uusista nimistä päättää Hollywoodin kauppakamari. Apollo 11:n astronauteille on myönnetty tähtien sijaan täysikuuta muistuttavia muistolaattoja. Tähtien sijainnit eivät välttämättä ole lopullisia, vaan niitä on toisinaan jouduttu siirtämään esimerkiksi rakennustöiden takia. 

Tähtiä on myönnetty myös kolmelle koiralle, Lassielle sekä mykkäelokuva-aikakauden Strongheartille ja Rin Tin Tinille.

Fiktiiviset hahmot, joille on myönnetty tähti 
 Aku Ankka
 Alvin ja pikkuoravat
 Godzilla
 Ipanat
 Kermit-sammakko (Muppetit) 
 Maiskiset (Ihmemaa Oz) 
 Mikki Hiiri
 Minni Hiiri
 Muppetit
 Nakke Nakuttaja
 Nalle Puh
 Ressu (Tenavat) 
 Shrek
 Simpsonit
 Tipu Tilava (Seesamtie) 
 Väiski Vemmelsääri
 Lumikki (Lumikki ja seitsemän kääpiötä) 
 Helinä-keiju (Peter Pan)

Katso myös 
 Luettelo Hollywood Walk of Famen tähdistä
 Hollywood-kyltti
 Grauman’s Chinese Theatre

Lähteet

Aiheesta muualla 

Virallinen verkkosivu
Hollywood Walk of Fame sivustolla Seeing-Stars.com
Hollywood Boulevard's Price of Fame, Fox Newsin artikkeli vuodelta 2003

Seulonnan keskeiset artikkelit