Boris Pasternak

‎Boris Leonidovitš Pasternak (: 10. helmikuuta (J: 29. tammikuuta) 1890 Moskova – 30. toukokuuta 1960 Peredelkino) oli merkittävä venäjänjuutalainen runoilija ja kirjailija.

Elämä ja tuotanto

Pasternak tunnetaan lännessä parhaiten monumentaalisesta ja traagisesta Neuvostoliittoa käsittelevästä romaanista Tohtori Živago, joka julkaistiin ensimmäisen kerran Italiassa vuonna 1957. Venäjällä hänet tunnetaan ennen kaikkea juhlittuna runoilijana. Hän on yksi neljästä Stalinin ajan johtavasta runoilijasta, muiden ollessa Anna Ahmatova, Marina Tsvetajeva ja Osip Mandelstam. 

Pasternakin perhe oli juutalainen. Isä oli Moskovan taidemaalauskoulun professori, ja äiti oli kuuluisa konserttipianisti. Pasternak kasvoi kansainvälisessä ilmapiirissä, kotona vierailivat muun muassa pianisti ja säveltäjä Sergei Rahmaninov, runoilija Rainer Maria Rilke ja kirjailija Leo Tolstoi.

Pasternak opiskeli filosofiaa Marburgin yliopistossa Saksassa Hermann Cohenin oppilaana, mutta kieltäytyi hänelle tarjotusta filosofian tutkijan urasta. Hän palasi Moskovaan vuonna 1914 ja julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa tuona vuonna. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän opetti ja työskenteli Uralilla sijainneessa kemiantehtaassa, mistä hän epäilemättä sai Tohtori Živagoon materiaalia. Vuoden 1917 Venäjän vallankumouksen jälkeen Pasternakin maine runoilijana kasvoi. 

Hän joutui neuvostoliittolaisten viranomaisten epäsuosioon 1930- ja 1940-luvulla. Hänen onnistui kuitenkin välttää vankileirit (gulagit), vaikka hän oli syytettynä subjektiivisuudesta ja estetismistä Hämärän peittoon on jäänyt syy, miksi Stalin suosi häntä. Hän ansaitsi elantonsa kääntämällä gruusialaisia klassikoita, joista Stalin piti. Tarinan mukaan Stalin yliviivasi Pasternakin nimen pidätettävien luettelosta suurten puhdistusten aikana sanoen ”Älkää koskeko tähän pilvissä kulkijaan”. Poliittisten runojen sijasta Pasternak kirjoitti henkilökohtaisia runoja, mikä viranomaisten silmissä oli poliittinen kannanotto.

Pasternakille myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 1958, mutta hän joutui luopumaan palkinnon vastaanottamisesta, koska ei olisi voinut palata takaisin Tukholmasta Neuvostoliittoon, mikäli hän matkustaisi Ruotsiin vastaanottamaan palkinnon. Literaturnaja gazeta tuomitsi palkinnon myöntämisen Pasternakille vihamieliseksi teoksi Neuvostoliittoa kohtaan. Pasternak erotettiin myös Neuvostoliiton kirjailijaliitosta viisi päivää Nobel-palkinnon myöntämisen jälkeen.

Tohtori Živagossa esiintynyt kommunistisen hallinnon arvostelun vuoksi hän joutui Neuvostoliitossa vainon kohteeksi koko loppuelämänsä ajaksi. Italiankielinen käännös ilmestyi 1957 ja CIA:n junailema alkuteos 1958. Neuvostoliitossa teos julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1987.

David Leanin ohjaama elokuva Tohtori Živago valmistui 1965. Sen käsikirjoituksen laati Pasternakin romaanin pohjalta Robert Bolt.

Suomennetut teokset

Proosa
 Tohtori Živago (alkuteos 1957) suom. Juhani Konkka, runot suom. Helvi Juvonen ja Arvo Turtiainen. Tammi, 1958 Keltainen kirjasto 20
 Viimeinen kesä, novelleja ja omaelämäkerrallista, Tammi, 1959 Keltainen kirjasto 25 (sis. Turvakirja)

Runot
 Tohtori Živagon runot, suom. Helvi Juvonen ja Arvo Turtiainen. Tammi 1958
 Sisareni, runoja, valikoinut ja suomentanut Marja-Leena Mikkola. Tammi, 2003
 runosuomennoksia antologioissa Venäjän runotar ja Neuvostolyriikkaa 3

Muut
Taiteesta: kirjeitä vuosilta 1907–1960, suom. Marja-Leena Jaakkola. Taifuuni 1996 
 muita tekstejä antologiassa Neuvostoproosaa I

Lähteet

Aiheesta muualla

Venäläiset kirjailijat
Venäläiset runoilijat
Neuvostoliittolaiset kirjailijat
Neuvostoliittolaiset runoilijat
Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat
Juutalaiset kirjailijat
Vuonna 1890 syntyneet
Vuonna 1960 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit