joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2002

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2002 pelattiin Tšekissä ja maailmanmestaruuden voitti Venäjä. 

Turnauksessa Ranska pelasi ensimmäistä kertaa nuorten MM-kisojen korkeimmalla sarjatasolla, mutta jäi kuitenkin turnauksessa viimeiselle sijalle ja näin putosi takaisin alemmalle sarjatasolle.

Otteluareenat

Alkusarja

Lohko A

Lohko B

Putoamissarja

Pudostuspelit

Puolivälierät

Sijoitusottelut sijoista 8.-5.

Välierät

Sijoitusottelu 7. sijasta

Sijoitusottelu 5. sijasta

Pronssiottelu

Loppuottelu

Lopputulokset 

MM-Taso

1. divisioona

2. divisioona

3. divisioona

Palkinnot

IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat
Paras maalivahti:  Kari Lehtonen
Paras puolustaja:  Igor Knyazev
Paras hyökkääjä:  Michael Cammalleri

Turnauksen tähdistökentällinen 
Maalivahti:  Pascal Leclaire
Puolustajat:  Jay Bouwmeester,  Igor Knyazev
Hyökkääjät:  Michael Cammalleri,  Marek Svatoš,  Stanislav Tšistov

Tilastot

Pistepörssi

Katso myös 
 Jääkiekko talviolympialaisissa 2002
 Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2002

Lähteet 
 Kisat IIHF:n sivuilla  
 TSN:n artikkeli turnauksesta  
 Passionhockey.com: IIHF U20 2002 
 Hockeyarchives: IIHF U20 2002 
 hokej.snt.cz - Juniors 2002

Aiheesta muualla 
 Viralliset kisasivut (arkistoitu)
 Jatkoaika.com: Se oli pienestä kiinni - nuorten MM-kisojen loppukatsaus 

Vuoden 2002 jääkiekko
Tšekin urheilutapahtumat
Tšekin jääkiekko
Pardubice
Helmut Newton

Helmut Newton, alun perin Helmut Neustädter (31. lokakuuta 1920 – 23. tammikuuta 2004) oli saksalaissyntyinen valokuvaaja. Hänen tavaramerkkinsä olivat mustavalkoiset eroottiset muotikuvat, jotka esittivät naisia huomiota herättävissä ja provokatiivisissa tilanteissa ja asennoissa.

Newton syntyi saksanjuutalaiseen perheeseen, joka pakeni kansallissosialisteja Saksasta vuonna 1938. Hän muutti aluksi Singaporeen ja sitten Australiaan, missä hän perusti ensimmäisen valokuvausstudionsa. 1950-luvun lopulla hän muutti Lontooseen ja vuonna 1961 Pariisiin, missä hän alkoi saada huomiota tyyliltään rohkeana muotikuvaajana.

Seuraavien vuosikymmenten aikana Newton valokuvasi runsaasti Vogueen, Harper's Bazaariin, Playboyhin ja muihin tunnettuihin lehtiin. Hän julkaisi myös useita valokuvakirjoja, kuten White Women (1976), Sleepless Nights (1978), Big Nudes (1978), World Without Men (1984) ja Sumo (1999).

Newton kuoli lähellä kotiaan Kaliforniassa auto-onnettomuudessa vuonna 2004.

Lähteet

Aiheesta muualla
Helmut Newton Foundation Berliinissä
pHinnWeb: Helmut Newtonin kuvia
artpages.org: Helmut Newton -portfolio (213 kuvaa)
community.livejournal.com, Helmut Newtonin kuvia

Saksalaiset valokuvaajat
Liikenneonnettomuudessa kuolleet
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet
Tieturi

Tieturi on ICT-alalla toimiva koulutuspalveluita tarjoava yritys. Yrityksen osaamisalueita ovat mm. ohjelmistokehitys, projektityö, infrastruktuuri, tiedonhallinta ja digitaaliset toimistotyövälineet.. Tieturi on perustettu vuonna 1983 ja vuoden 2013 alussa yritys siirtyi osaksi Soprano Oyj -konsernia
 . 

Soprano-konserniin kuuluvat myös Tieturin ruotsalainen tytäryhtiö Informator, johtamiseen ja henkilöstön kehittämiseen erikoistunut Johtamistaidon opisto (JTO), viestinnän koulutuksiin erikoistunut Infor, kansainvälisen liiketoiminnan edistämiseen erikoistunut Fintra, opetushallituksen virallisiin ammattitutkintoihin valmentava MIF Tutkinnot sekä kansainvälistymistoimintoja hoitava, online-koulutuksiin erikoistunut MIF Academy.

Palvelut 
Tieturin palveluihin kuuluvat ICT-koulutukset, osaamiskartoitukset sekä sertifiointitestit ja -ohjelmat.

Koulutus ja valmennus 
Tieturin koulutuksen ja valmennuksen tavoitteena on tietojärjestelmäosaaminen ja osaamisen systemaattinen kehittäminen. Koulutusaloina ovat

 Agile, Lean ja Scrum
 IT-Infrastruktuuri
 Johtaminen
 Projektit ja prosessit
 REQ, Testaus
 Arkkitehtuuri ja viitekehykset
 Ohjelmistokehitys
 Office ja Adobe
 Tietoturva ja kyberturvallisuus
 AI, Tekoäly

Osaamiskartoitukset 
Organisaation osaamisen kehitystarpeita Tieturi kartoittaa sähköisin kyselyin ja haastatteluin organisaation avainhenkilöiden keskuudessa. 

Koulutuksen vaikuttavuusarviointi pohjautuu nykyaikaisiin oppimisteorioihin ja ottaa huomioon opitun siirtymisen organisaation osaamiseksi. Arvioinnista saavat palautetta niin oppija itse kuin organisaation edustajakin. Arviointi toteutetaan yhdessä asiakkaan kanssa.

Sertifiointiohjelmat ja -testit 
Tieturi on valtuutettu Pearson VUE-testikeskus. 

Tieturilla voi suorittaa ITIL-, COBIT-, Lean IT-, TOGAF-, ISTQB-, CSPO-, CSM-, DASA-, IPMA-, Prince-, PMP-, SAFe- tai IREB-sertifiointeja.

Tieturissa sertifiointiohjelmiin liitetään koulutusta, joka on käynyt läpi tutkintovaatimusten määrittelijätahon virallisen tarkastus- ja hyväksyntäprosessin. Kouluttajat ovat kuhunkin ohjelmaan erikseen hyväksyttyjä. Valmennukset porrastetaan eri tutkintotasoille.

Toimipisteet 
Tieturilla on toimipisteet Helsingissä, Tampereella, Jyväskylässä sekä Oulussa. Tieturin tytäryhtiöllä Informatorilla on toimipisteet Tukholmassa ja Göteborgissa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yrityksen kotisivut

Suomalaiset teknologiayritykset
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2000

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2000 pelattiin Ruotsissa ja maailmanmestaruuden voitti Tšekki.

Otteluareenat

Alkusarja

Lohko A

Lohko B

Putoamissarja

10 minuutin jatkoaika

Pudotuspelit

Puolivälierät

Sijoitusottelut sijoista 5.-8.

Välierät

Sijoitusottelu 7. sijasta

Sijoitusottelu 5. sijasta

Pronssiottelu

Loppuottelu

Lopputulokset 

 MM-Taso

 B-sarja 

 C-sarja 

 D-sarja

Palkinnot

IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat 
Paras maalivahti:  Rick DiPietro
Paras puolustaja:  Alex Riazantsev
Paras hyökkääjä  Milan Kraft

Turnauksen tähdistökentällinen 
Maalivahti:  Rick DiPietro
Puolustajat:  Mathieu Biron,  Alex Riazantsev
Hyökkääjät:  Milan Kraft,  Evgeny Muratov,  Aleksei Tereštšenko

Lähteet 

 Kisat IIHF:n sivuilla 
 TSN:n artikkeli turnauksesta 
 Passionhockey.com: IIHF U20 2000 
 Hockeyarchives: IIHF U20 2000 

Vuoden 2000 jääkiekko
Ruotsin jääkiekko
Ruotsin urheilutapahtumat
Skellefteån kunta
Uumaja
Frank Deasy

Frank Deasy (19. maaliskuuta 1959 - 17. syyskuuta 2009) oli irlantilainen elokuvien ja televisiosarjojen käsikirjoittaja. Hän sai Emmy-palkinnon käsikirjoituksestaan televisiosarjaan Epäilyksen polttopiste ja on ollut Emmy-ehdokkaana televisiosarjojen Looking After Jo Jo ja The Grass Arena käsikirjoittamisesta. Hän toimi käsikirjoittajana myös televisiosarjassa Jeesuksen viimeiset päivät.  

Deasy kuoli 17. syyskuuta 2009 maksasyöpään vain 50-vuotiaana. Hän ei ehtinyt saada riittävän aikaisin maksansiirtoa, mikä synnytti kansalaisliikkeen elinluovuttajien määrän kasvattamiseksi. Deasyn kuoleman jälkeen Irlannissa rekisteröitiin ennätyksellisen paljon elinluovuttajia.

Lähteet

Aiheesta muualla
Deasyn kirjoitus hieman ennen kuolemaansa The Guardianissa 

Brittiläiset televisiokäsikirjoittajat
Brittiläiset elokuvakäsikirjoittajat
Retkikunta 31

Retkikunta 31 () oli  Kansainvälisen avaruusaseman 31. miehistö. Retkikunta alkoi 27. huhtikuuta 2012 kello 08:15 UTC Sojuz TMA-02M:n irtautuessa asemasta. Asemalle jääneet Retkikunta 30:n jäsenet Kononenko, Kuipers ja Pettit jatkoivat asemalla Retkikunta 31:n miehistössä. Acaba, Padalka ja Revin saapuivat ISS-asemalle 17. toukokuuta 2012 kello 4:36 UTC Sojuz TMA-04M:n telakoituessa Kansainväliseen avaruusasemaan Telakointi tapahtui ennätysmäisen korkealla, 399 kilometrissä.

Retkikunta päättyi 1. heinäkuuta 2012 kello 4:48 UTC Kononenkon, Pettitin ja Kuipersin irrottautuessa asemasta Sojuz TMA-03M:n kyydissä He laskeutuivat samana päivänä Kazakstaniin kello 8:14 UTC. Asemalle jääneet Acaba, Padalka ja Revin jatkoivat Retkikunta 32:n miehistössä.

Miehistö

Lähde:

SpaceX Dragonin testilento

Ensimmäinen kaupallinen rahtialus SpaceX Dragon laukaistiin 22. toukokuuta Floridasta kohti ISS-asemaa testilennolle. 25. toukokuuta kello 16.56 Suomen aikaa Donald Pettit tarttui aseman Canadarm2-robottikäsivarrella Dragoniin, mikä kytketään aseman Harmony-yhdysmoduliin.

Alus kuljettaa asemalle 460 kilogrammaa rahtia, ei matkustajia.

Media

Lähteet

Aiheesta muualla 

NASAn Expedition 31 Main Page 
Retkikuntien 30/31 lehdistöpaketti (6,3 Mt pdf) 
Valokuvia Retkikunta 31:stä 
Current ISS On-Orbit Status Report 
Kansainvälisen avaruusaseman NASAn kotisivu 
Kansainvälisen avaruusaseman miehistöt 

Kansainvälinen avaruusasema
UET Masters Series


UET Masters Series on Euroopan raviliiton UET:n järjestämä lämminveristen Euroopan mestaruuskilpailusarja. Se kilpailtiin ensimmäistä kertaa vuonna 2012. UET Masters Series korvasi vuosina 1956-2011 järjestetyn European Grand Circuitin. 

UET Masters Series koostuu eurooppalaisista suurkilpailuista, jotka on jaettu palkintosumman mukaan kolmeen eri ryhmään. Grand Slamin muodostavat neljä Euroopan suurinta ravikilpailua; Prix d'Amerique, Elitloppet, Lotteria sekä Oslo Grand Prix. Kaksi muuta ryhmää ovat Group I, johon kuuluvat yli 150 000 euron ykköspalkinnosta ajettavat kilpailut ja Group II, jossa ensimmäisen palkinnon pitää olla vähintään 50 000 euroa. Suomesta UET Masters Seriesiin kuuluivat vuonna 2013 Finlandia-ajo, Prix d'Etain Royal, Kymi Grand Prix ja St. Michel, jotka kaikki ovat Group II:n kilpailuja.

Vuoden 2012 finaalin voitti Åke Svanstedtin ohjastama ruotsalainen Sebastian K.

Pistelasku
UET Masters Seriesin pistelasku on samantyylinen kuin tenniksen ATP-kiertueella. Mukana olevista kilpailuista lasketaan hevosille pisteet aina viimeisen 365:n päivän ajalta. Pisteiden määrä vaihtelee kilpailun tason mukaan ja pisteitä saa jokaisen kilpailun viisi parasta hevosta. Tämä UET Rankingiksi kutsuttu lista päivitetään viikoittain. Elokuun viimeisenä päivänä julkaistavan listan 12 parasta hevosta kohtaavat UET Trotting Masters () -nimellä kilpailtavassa finaalissa, joka järjestetään syyskuun 7. päivänä Pariisissa Vincennesin raviradalla.

Grand Slam-kilpailut, Suomen osakilpailut ja finaali

2012

2013

Lähteet 
Suomen Hippos

Aiheesta muualla 
Säännöt, osakilpailut ja ranking-lista

Ravikilpailut
Šabbetai Tsevi

Šabbetai Tsevi (1. elokuuta 1626 Smyrna – n. 17. syyskuuta 1676 Albania) oli Messiaaksi julistautunut sefardijuutalainen kabbalisti. Hänen seuraajansa muodostivat šabbetailaisen liikkeen.

Euroopan juutalaisten keskuudessa nousi 1500-luvulta alkaen 1800-luvulle asti useita messiaanisia liikkeitä, jotka tarjosivat sorretuille juutalaisille lupauksen paremmasta. Smyrnassa ja Balkanin niemimaalla kierrellyt Šabbetai Tsevi herätti huomiota askeettisuutta ja erikoisia tempauksia sekoittelevalla käyttäytymisellään. Hän julistautui Messiaaksi Salonikissa, mutta paikalliset rabbit karkottivat hänet pian kaupungista. Muutettuaan ensin Kairoon ja sitten Jerusalemiin hän aktivoitui uudelleen, tekeytyi Messiaaksi ratsastellen aasilla ja nimitti ihmisiä opetuslapsikseen. Šabbetai keräsi nopeasti ympärilleen kansanliikkeen Lähi-idässä ja suuressa osassa Eurooppaa, myös Itä-Euroopan aškenasien parissa.

Šabbetai vangittiin Konstantinopolissa vuonna 1666 ja juutalaisten liikehdinnästä huolestunut Ottomaanien suurvisiiri tarjosi hänelle sulttaanin nimissä kaksi vaihtoehtoa: islamiin kääntyminen tai kuolema. Šabbetai valitsi islamiin kääntymisen. Joidenkin šabbetailaisten usko messiaaseensa jatkui silti vielä tämänkin jälkeen, sillä hänen profeettansa Natan selitti Messiaansa kääntymisen parhain päin pyrkimykseksi valloittaa vihollinen sisältä käsin.

Šabbetailainen liike koki 1700-luvulla renessanssin uuden Messiaan, Šabbetai Tsevin opetuslapsen Jacob Frankin myötä, mutta hiipui Euroopassa 1800-lukuun mennessä ja Kreikassa vuonna 1924. Turkissa toimii yhä esikuvansa tavoin muodollisesti islamiin kääntyneiden juutalaisten dönmeläinen lahko, joka pitää Šabbetaita messiaana.

Lähteet 

Juutalaisuus
Kabbala
Tsevi, Šabbetai|
Tsevi, Šabbetai
Invokaatio

Invokaatio on latinan kieleen perustuva uskonnollinen käsite, joka tarkoittaa esille tai paikalle kutsumista.

Kristinuskossa
Kristinuskossa invokaatio on messun alkuun lausuttava siunaus, esimerkiksi ”Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen”.

Uuspakanallisissa liikkeissä ja luonnonuskonnoissa
Uuspakanallisissa liikkeissä ja luonnonuskonnoissa invokaatiolla tarkoitetaan yhteyden luomista yliluonnolliseen. Invokaatio eli jumaluuksien kutsuminen läsnä oleviksi rituaaliin on yksi wiccan rituaalien yhdeksästä perusosatekijästä.

Katso myös
Uuspakanuus Suomessa

Lähteet
 Sohlberg, Jussi: Magian harjoittaminen uusnoituudessa Pro gradu -tutkielma, Helsingin yliopisto, Uskontotieteen laitos, 1996. Viitattu 27.4.2012.
 Ketola, Kimmo: Uskonnot Suomessa 2008: Käsikirja uskontoihin ja uskonnollistaustaisiin liikkeisiin. Kirkon tutkimuskeskuksen julkaisuja 102. Tampere: Kirkon tutkimuskeskus, 2008. ISBN 978-951-693-287-6.
 Korpela, Jukka: Pienehkö sivistyssanakirja. Osa avointa verkkotietosivustoa. Viimeisin päivitys 25.8.2008.

Viitteet

Kristilliset käsitteet
Wicca
Gluteeniataksia

Gluteeniataksia tarkoittaa ataksiaa, joka saattaa olla gluteenin aiheuttama.

Suomalaistutkimuksen mukaan 16,7 % niistä ataksioista, joiden syy on tuntematon, voi johtua ”keliakiasta”. Ravitsemusterapeutti Reijo Luostarisen mukaan tutkimuksessa ”keliakia” tarkoitti gluteenia yleensä ja tulkittiin Saponen ym. tutkimuskatsauksessa (2012) niin, että gluteeni voisi aiheuttaa 16,7 % niistä ataksioista, joita alkoholi ei selitä. Ataksioiden yleisyydeksi maailmassa on arvioitu 7,9 / 100 000 henkilöä. Laatikaisen mukaan walesiläinen tutkimus sai idiopaattisten ataksioiden yleisyydeksi 8,4 / 100 000, ja tällöin Suomessa voisi noin 100 henkilön ataksia johtua gluteenista.

Kuvaus

Noin 10%:lle ihmisistä, joilla on gluteeniyliherkkyys, kehittyy neurologisia ataksian kaltaisia oireita. Potilaalla voi olla diagnosoitu keliakia, mutta gluteeniataksialle ei ole vielä varmistettua testausmetodia, joten gluteeniyliherkkyys voi olla myös piilevä. Tyypillinen verestä otettava keliakiatesti sisältää viisi eri osuutta. Näistä AGA-lgA- ja AGA-lgG-testit ovat epätarkempia tyypillisessä keliakiatestauksessa, mutta näiden testien avulla voidaan mahdollisesti todeta gluteeniataksia. On myös mahdollista diagnosoida gluteeniataksia gluteenitonta ruokavaliota noudattamalla; dieetin myötä pikkuhiljaa vähenevä oireilu tai oireiden katoaminen puoltaa gluteeniataksiadiagnoosia.

Gluteeniyliherkillä henkilöillä gluteenia sisältävien ruokien syöminen aiheuttaa autoimmuunireaktion, jossa keho hyökkää gluteenia vastaan immunoglobuliineilla samalla tavalla kuin kehon hyökätessä viruksia vastaan. Tämä aiheuttaa vaurioita sisäelimiin, joka usein taas aiheuttaa ravinnepuutoksia.

Vitamiinien puutostilat voisivat olla mahdollinen gluteeniataksian aiheuttaja. Toinen selitys voisi olla se, että gluteeni muistuttaa jotain aivoissa, ja vasta-aineiden hyökätessä gluteiinia vastaan se hyökkää samalla myös keskushermostoa vastaan sille alttiilla henkilöillä.

Vuonna 2003 julkaistussa tutkimuksessa gluteenittomalla dieetillä olleet potilaat saivat merkittävää helpotusta ataksian oireisiinsa verrattuna kontrolliryhmään. Dieetillä olleilla oli myös merkittävästi vähemmän gliadiinin vasta-aineita yhden vuoden kuluttua.

Oireet
Gluteeniataksia aiheuttaa mm. seuraavia neurologisia oireita:
keskittymisvaikeudet, tasapainohäiriöt, kaatumiset, näköhäiriöt, kävelemisen vaikeus, vapina ja etäisyyksien hahmottamisvaikeudet

Katso myös
 Gluteeniyliherkkyys

Lähteet

Aiheesta muualla
http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/17013890
http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/12933922
http://www.glutenfreesociety.org
http://peripheralneuropathycenter.uchicago.edu
http://www.livingwithout.com/issues/4_12/ataxia-2366-1.html?pg=1
http://www.livingwithout.com/issues/4_12/ataxia-2366-1.html?pg=2
http://www.medicinenet.com/celiac_disease_gluten_free_diet/page3.htm
http://americanceliac.org/celiac-disease/diagnosis/
http://www.mayoclinic.com
http://www.medicalnewstoday.com/articles/147963.php
http://www.naturalnews.com
http://www.naturalnews.com/035224_gluten_nervous_system_brain_damage.html#ixzz1tJnuopZR
http://celiacdisease.about.com/od/GlutenAtaxia/a/Gluten-Ataxia-Diagnosis.htm

Neurologiset sairaudet
Henkikaartin yhdistetty kasakkarykmentti

Henkikaartin yhdistetty kasakkarykmentti () oli keisarillisen Venäjän armeijan kaartiin kuulunut kasakkarykmentti. Rykmentti muodostettiin yhdistämällä kasakoita neljästä eri kasakkayhdyskunnasta. Samasta kasakkayhdyskunnasta eli voiskosta kotoisin olevat miehet oli järjestetty rykmentissä omiin, kasakka-yhdyskuntansa nimeä kantaviin sotnia- eli kasakkaeskadrooniin, joita olivat 1. Uralin hänen majesteettinsa sotnia, 2. Orenburgin sotnia, 3. Yhdistetty (Siperian ja Transbaikalin kasakoiden) sotnia ja 4. Amurin sotnia.

Rykmentit
Venäjän keisarillinen kaarti
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1975

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1975 pelattiin Kanadassa ja maailmanmestaruuden voitti Neuvostoliitto.

Lopputulokset

Ottelut

Palkinnot

Turnauksen parhaat pelaajat 
Paras maalivahti:  Ed Staniowski
Paras puolustaja:  Sergei Babinov
Paras hyökkääjä  Viktor Hatulev

Turnauksen tähdistökentällinen 
Maalivahti:  Vladimir Myškin
Puolustajat:  Richard Lapointe,  Viktor Kutšerenko
Hyökkääjät:  Dale McMullin,  Viktor Kutšerenko,  Boris Aleksandrov

Lähteet 

 Passionhockey - Matches internationaux des moins de 20 ans 1974/75 

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut
Vuoden 1975 jääkiekko
Kanadan jääkiekko
Winnipegin urheilu
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1995

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1995 pelattiin Kanadassa ja isäntämaa Kanada voitti turnauksen. Turnauksessa kaikki pelasivat kaikkia vastaan yhden ottelun.

Lopputulokset 

 Ukraina säilytti sarjapaikkansa, sillä seuraavana vuonna joukkuemäärää pääsarjassa nostettiin.

Ottelut

Pistepörssi

Lopputulokset 

MM-Taso

B-sarja

C1-sarja

C2-sarja

Palkinnot

IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat
Paras maalivahti:  Evgueni Tarasov
Paras puolustaja:  Bryan McCabe
Paras hyökkääjä  Marty Murray

Turnauksen tähdistökentällinen
Maalivahti:  Igor Karpenko
Puolustajat:  Bryan McCabe,  Anders Eriksson
Hyökkääjät:  Jason Allison,  Éric Dazé,  Marty Murray

Lähteet 

 TSN:n artikkeli turnauksesta 
 Passionhockey.com: IIHF U20 1995 
 Hockeyarchives: IIHF U20 1995 

Vuoden 1995 jääkiekko
Kanadan jääkiekko
Mitsubishi A7M Reppu

Mitsubishi A7M Reppū () oli japanilainen yksimoottorinen hävittäjälentokone. Liittoutuneet antoivat sille kutsutunnuksen "Sam". Se lensi ensilentonsa 6. toukokuuta 1944. Konetyyppi suunniteltiin Mitsubishi Zeron eli Reisenin seuraajaksi.

Japanin sotaonni kääntyi Midwayn taistelun jälkeen toisessa maailmansodassa Tyynellämerellä.
Yhdysvaltain laivaston että armeijan ilmavoimat alkoivat saada parempia konetyyppejä ilmataistelutaktiikoiden samalla parantuessa.
Zeron kehitysmahdollisuuksien tekniset rajat tulivat ilmi sekä rakenteessa että moottorissa.

Japanilaisilla oli ollut suuria vaikeuksia saada kehitettyä riittävän voimakkaita lentokonemoottoreita. Japanilaisten valmistamissa uudemmissa lentokonemoottoreissa, kuten kaksirivisessä ja 18-sylinterisessä Nakajima NK9 Homaressa, oli ollut pahoja  kehitysongelmia ja toimintavaikeuksia. Kun A7M Reppū -hävittäjän olisi pitänyt edetä tuotantoasteelle, joulukuun 1944 maanjäristys tuhosi pahoin sekä Mitsubishin että Nakajiman lentokonetehtaita, jotka sijaitsivat Nagoyassa.

Hävitystä täydensivät ensimmäiset Japaniin suuntautuneet raskaat pommitusoffensiivit. Näiden tuotannon vastoinkäymisten seurauksena Reppū-hävittäjiä valmistui korkeintaan yhdeksän kappaletta.

Konetyyppi oli hävittäjälentokoneeksi huomattavan kookas. Sen siipipinta-ala oli yli 30 neliömetriä, pituus oli 10 metriä ja kärkiväli 14 metriä.
Vertailun vuoksi tunnetun Republic P-47 Thunderbolt -hävittäjän siipipinta-ala oli 29,92 m² ja pituus 11 m. Reppū oli Thunderboltia huomattavasti kevyempi.

Epäluotettava Homare-moottori oli vaihdettu Mitsubishi Ha-43:een. Aseistuksena oli neljä 20 millimetrin tykkiä tai kaksi 13,2 mm konekivääriä ja kaksi 20 mm tykkiä. Pommeja kone pystyi kuljettamaan 500 kilogrammaa. Potkuri oli nelilapainen säätyvä vakiokierrospotkuri.

Saburō Sakai määrättiin tekemään koelentoja, ja hänen mukaansa Reppū olisi ollut ominaisuuksiltaan selvästi parempi kuin muut Japanin tai Yhdysvaltain hävittäjätyypit. Se olisi myös kyennyt taistelemaan Boeing B-29 Superfortress -pommittajien käyttämissä lentokorkeuksissa. Sakain mukaan yksi kone säilyi ja yhdysvaltalaiset tekivät sillä koelentoja sodan jälkeen.

Tekniset tiedot

Lähteet
Richard Humble: Toisen maailmansodan lentokoneet, WSOY, 1976, Porvoo (suom. Helge Seppälä) Alkuteos: Salamander Books, 1975, Lontoo ISBN 951-0-07838-7 (s. 60)

Viitteet

Aiheesta muualla
http://avionswwii.free.fr/avions.php?id=253 
http://ww2drawings.jexiste.fr/Files/2-Airplanes/Axis/3-Japan/07-Maritime-Planes/A7M-Sam/A7M2-Sam.htm (suuret kaaviokuvat artikkelikohteesta) 

A7M Reppu
Japanilaiset hävittäjälentokoneet
1940-luvun hävittäjälentokoneet
Globaali sosiaalityö

Globaali sosiaalityö ry on suomalainen rekisteröity yhdistys, joka perustettiin vuonna 2002 edistämään kansainvälisyyttä ja globaalia solidaarisuutta sosiaalialalla. Tarkoituksensa toteuttamiseksi yhdistys muun muassa koordinoi opiskelijavaihtoja, järjestää erilaisia kehitysyhteistyöhankkeita ulkomaalaisten kumppaneiden kanssa sekä harjoittaa globaali- ja rauhankasvatustyötä paikallisesti Suomessa. Yhdistys toimii tiivissä yhteistyössä Tampereen yliopiston sosiaalityön oppiaineen kanssa ja esimerkiksi yhdistyksen hallitus kokoustaa yliopistolla. Yhdistyksellä on paikallistoimintaa Tampereen lisäksi Helsingissä, Jyväskylässä ja Lahdessa.  

Globaali sosiaalityö on SOSTEn jäsenjärjestö.

Historia

Globaali sosiaalityö ry perustettiin alun perin Tampereella 2001. Yhdistys syntyi Tampereella järjestetyn terveys- ja mielenterveyssosiaalityön maailmankonferenssin jälkeen. Konferenssin annista innostuneet sosiaalityön ammattilaiset näkivät kansainvälisen yhteydenpidon, johon myös etelän kumppanit otetaan mukaan, sosiaalityössä merkityksellisenä ja päättivät perustaa sen toteuttamiseksi Globaali sosiaalityö -yhdistyksen. Yhdistys rekisteröitiin vuonna 2002.

Arvot

Yhdistyksen arvot nojaavat samaan eettiseen pohjaan kuin sosiaalialan työ. Ympäri maailmaa tehtävän sosiaalityön tavoite on vahvistaa ihmisyyttä auttamalla ja tukemalla ihmisiä heidän arjessaan.

Toiminta

Globaali sosiaalityö ry:llä on projekteja muun muassa Libanonissa, Mosambikissa ja Tansaniassa. Projektit voivat sisältää kehittämistyötä, koulutusta, tiedotusta, tutkimusta tai humanitääristä apua. Lisäksi yhdistyksen kautta erityisesti sosiaalialan opiskelijat voivat tehdä harjoittelujaksoja ulkomailla.

Aiheesta muualla

Globaali sosiaalityö ry:n kotisivut

Lähteet

Globaali sosiaalityö ry
Kepa 
Talentia-lehti

Järjestöt
Salomonsaarten taistelut

Salomonsaarten taistelut olivat Tyynenmeren sodassa toisessa maailmansodassa Japanin ja liittoutuneiden välisiä taisteluita Salomonsaarista. Ne alkoivat tammikuussa 1942, jolloin japanilaiset tekivät maihinnousun saarille ja Bougainvilleen. Kuuden kuukauden aikana japanilaiset valtasivat osan saaristosta ja alkoivat rakentaa saarille tukikohtia, joista käsin voitaisiin hyökätä Uuteen-Guineaan, Australiaan sekä Uuteen-Seelantiin. Liittoutuneet onnistuivat kuitenkin tekemään maihinnousun osalle saarista 7. elokuuta 1942 ja valtaamaan Guadalcanalin saaren helmikuuhun 1943 mennessä. Lisäksi japanilaisten yritys valloittaa Uusi-Guinea epäonnistui Korallimeren taistelun aikana. Uusi Georgia vallattiin 25. elokuuta 1943 ja Bougainville vuonna 1945. Taistelut päättyivät virallisesti 21. elokuuta 1945, kun viimeiset saarilla olevat japanilaisjoukot antautuivat liittoutuneille.  

Tyynenmeren sodan taistelut toisessa maailmansodassa
Yhdysvaltain taistelut
Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut
Japanin taistelut
Salomonsaaret
Pirjo Määttä

Pirjo Helena Määttä (s. 24. tammikuuta 1973 Kuhmo) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Ketonen & Myllyrinne, Sydän toivoa täynnä ja Harvoin tarjolla sekä Aleksi Mäkelän elokuvassa Kaappari, jossa hän esittää kaappari Aarno Lamminpartaan vaimoa. Määttä on ollut Suomen Kansallisteatterin vakionäyttelijä vuodesta 2000 ja esiintynyt siellä muun muassa William Shakespearen näytelmässä Kesäyön unelma. Määttä on tehnyt myös kuunnelmia ja dubbauksia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset televisionäyttelijät
Suomalaiset teatterinäyttelijät
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Mathéo Tuscher

Mathéo Tuscher (s. 12. joulukuuta 1996 Noville) on sveitsiläis-ranskalainen moottoriurheilija. Hän kilpailee Sveitsin lisenssillä. Jossain sarjoissa hän on kilpaillut myös Tšekin lisenssillä.

Ura 
Tuscher aloitti Karting-uransa vuonna 2004, jossa hän kilpaili pääosin kotimaassaan Sveitsissä. Hän voitti Sveitsin KF3 mestaruuden vuonna 2008 ja 2009. Vuonna 2011 Tuscher kilpaili uudessa Formula Pilota China -sarjassa, jossa hän voitti sarjan mestaruuden ylivoimaisesti. Vuonna 2012 Tuscher ajoi Formula 2 -sarjassa. Hänestä tuli sarjan historian nuorin kuljettaja, hänen ollessaan vasta 15-vuotias. Hän ajoi neljä paalupaikaa ja kaksi voittoa sijoittuen sarjan loppupisteissä toiseksi. Vuoden lopussa hänet palkittiin Autosport-gaalassa vuoden tulokkaaksi. Vuonna 2013 Tuscher ajoi kaksi kilpailua World Series by Renault -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2014 Tuscher kilpaili GP3-sarjassa Jenzer Motorsport -tallissa. Hän saavutti yhden kakkossijan ja 29 pistettä sijoittuen sarjan 12:ksi. Vuonna 2015 Tuscher jatkoi GP3:ssa samassa tallissa.

GP3-tulokset

Aiheesta muualla
http://www.driverdb.com/drivers/matheo-tuscher/career/

Sveitsiläiset autourheilijat
Ranskalaiset autourheilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Formula Renault 3.5 -kuljettajat
GP3-kuljettajat
Elävät henkilöt
Kuljun koulu

Kuljun koulu on ala-aste Lempäälän Kuljussa. Luokka-asteita Kuljun koulussa on esikoulusta kuudenteen luokkaan. Tällä hetkellä Kuljun koulun rehtorina toimii Anneli Kesola.

Kuljun koulu on alun perin ollut Kuljun kartanon omistajan Knut Viktor Palanderin perustama Puskiaisten koulu. Puskiaisten koulu perustettiin vuonna 1881. Vuonna 1889 Puskiaisten koulusta muuttui tavallinen kansakoulu, kun se siirtyi kunnan omistukseen.

Koulu paloi 1899, jonka vuoksi koulutoiminta Kuljussa keskeytyi kahdeksi vuodeksi. Uusi koulurakennus valmistui vuonna 1901. 1950-luvulla oppilasmäärä kasvoi huomattavasti, ja oli aika rakentaa uusi moderni koulurakennus. Uusi, huomattavasti isompi koulurakennus valmistui 1952. Tätä rakennusta alettiin kutsua päätaloksi ja aiempaa, puista koulurakennusta puutaloksi. Kun jälleen 1980-luvulla tilat alkoivat käydä ahtaaksi, alkoivat rakennustyöt. Rakennettiin toinen erillinen tiilirakennus, jota kutsutaan tiitaloksi. Samalla koulun tontille tehtiin myös oma urheilukenttä. Myöhemmin tiitaloon rakennettiin lisäsiipi.

Lähteet

http://www.koulut.lempaala.fi/kulju/ 

Lempäälän peruskoulut
Oswald Thomas Colman Gomis

Oswald Thomas Colman Gomis (s. 12. joulukuuta 1932) on srilankalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Colombo in Ceylonin arkkihiippakuntaan Thomas Benjamin Cooray 3. helmikuuta 1958. Hänet nimitettiin sen vihkipiispaksi ja Mulian titulaaripiispaksi 9. huhtikuuta 1968. Piispaksi konsekroinnin suoritti 17. heinäkuuta Cooray, jota avustivat Anthony de Saram ja Jacob Bastiampillai Deogupillai.

Gomis sai 2. marraskuuta 1995 nimityksen Anuradhapuran piispaksi ja 6. heinäkuuta 2002 Colombon arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 16. kesäkuuta 2009.

Lähteet 

Srilankalaiset papit
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1932 syntyneet
Elävät henkilöt
1/2 (lehti)

1/2 (Puolilehti) oli suomalainen kuvataiteeseen keskittyvä valtakunnallinen taidelehti, jota julkaisi tamperelainen Rajataide ry. Lehti perustettiin vuonna 2009 ja se lakkasi ilmestymästä vuoden 2016 lopussa.

Lehden päätoimittaja vaihtui vuosittain, millä pyrittiin näkökulmien monipuolisuuteen. 
Lehti sai vuonna 2012 Kulttuurilehtien laatupalkinnon.

Lähteet
 Lehden mediakortti
 1/2 -lehti (kultti.net) 
 Elina Hakola: Taas uusi taidelehti. Markkinointi & Mainonta 5.6.2009

Viitteet

Aiheesta muualla
Lehden kotisivut

Suomalaiset taidelehdet
Tampereen media
Bovanenkovo

Bovanenkovo () tai Bovanenkovski () on kehittyvän maakaasun tuotannon synnyttämä taajama (посёлок) Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan pohjoisosissa Luoteis-Siperiassa. Taajama sijaitsee Jamalin kunnallispiirin keskiosissa Jamalin niemimaalla.

Bovanenkovo sijaitsee linnuntietä noin 435 kilometriä Jamalin Nenetsian pääkaupunki Salehardista pohjoiseen ja on vain 45 kilometriä Karanmeren rannikolta.

Gaspromin kaasuntuotantotaajama

Kaasuntuotantotaajaman tärkein yritys ja rakentaja on valtiollinen Gazprom, jonka Jamalin megaprojektiin nimellä kulkevaan suurhankkeeseen Bovanenkovon seudun kaasu- ja öljykenttien hyödyntäminen sisältyy.

Bovanenkovon kaasukentän operatiivinen tuotanto on tarkoitus käynnistää kesäkuussa 2012. Samalla on tarkoitus avata uusi 1100 kilometrin maakaasun siirtoputkisto Bovanenkovo– Uhta.

Liikenneyhteydet 

Bovanenkovoon on äskettäin rakennettu maantie- ja rautatieyhteys. Bovanenkovon uuden rautatieaseman kautta kulkeva, Karskajasta lähtevä rautatieyhteys avattiin helmikuussa 2011 Obskajaan saakka, mikä sijaitsee 9 kilometriä Labytnangin länsipuolella (525 km Bovanenkovosta). Sieltä junat kulkevat säännöllisesti edelleen Komin tasavallan Vorkutaan ja sitä kautta eteläisempiin Venäjän osiin. Myös maanteitse on tieyhteys olemassa Labytnangiin,  mutta jatkoyhteys maanteitse sieltä paljon kauemmas etelään on vasta suunnitelmissa. Bovanenkovossa on myös lentokenttä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Jamalin piirin viralliset sivut  (mo-yamal.ru)
Vuonna 2015 Bovanenkovon kentältä suunnitellaan tuotettavan 115 miljoonaa kuutiota kaasua   (energo-news.ru)
Neftegazovyi kompleks   (minenergo.gov.ru)
Бованенковское нефтегазоконденсатное месторождение 
Bovanenkovskoje NGKM - kuvia arktisesta rakentamisesta   (sgc.ru)
Kesäkuvia maakaasun tuotantotaajamasta  (ysgd.ru)
Valokuvia: Maaliskuun 2010 talvinen autoekskursio Salehard-Bovanenkovo-Harasavei, osa 1  (livejournal.com)
Valokuvia: Maaliskuun 2010 talvinen autoekskursio Salehard-Bovanenkovo-Harasavei, osa 2  (livejournal.com)

Jamalin Nenetsian kylät ja taajamat
Jamalin piiri
Luettelo televisiosarjan The Walking Dead jaksoista

Robert Kirkmanin samannimiseen sarjakuvaan perustuvan televisiosarjan The Walking Deadin esitys alkoi AMC-kaapelitelevisiokanavalla 31. lokakuuta 2010 ja Suomessa 22. huhtikuuta 2012 Foxilla, joka on neljännestä kaudesta lähtien esittänyt jaksot alle vuorokauden viiveellä USA:n ensiesityksestä.

Sarjan ensimmäinen tuotantokausi käsittää kuusi jaksoa. Sarjan keskiössä on sheriffi Rick Grimes, joka vaipuu koomaan saatuaan luodista. Hän herää sairaalasta ja huomaa zombien hallitsevan maailmaa. Hän lähtee vaaralliselle matkalle löytääkseen kadonneen vaimonsa ja lapsensa. Sarjaa on tehty 10 tuotantokautta. Sarjaa Yhdysvalloissa esittävä AMC on kertonut, että 11. tuotantokausi esitetään vuosina 2021–2022, ja se jää sarjan viimeiseksi. Tarina saa kuitenkin jatkoa spin-off-sarjassa.

Yleiskatsaus

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi (2010) 

|}

Toinen tuotantokausi (2011–2012) 

|}

Kolmas tuotantokausi (2012–2013) 

|}

Neljäs tuotantokausi (2013–2014) 

|}

Viides tuotantokausi (2014–2015) 

Lokakuussa 2013 sarjaa Yhdysvalloissa esittävä AMC tiedotti, että sarjaan tehdään viides tuotantokausi. Sarjan viidennen tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 12. lokakuuta 2014. Suomessa jakso esitettiin Foxilla päivää myöhemmin. Aiemmista tuotantokausista poiketen kaikille jaksoille ei ole annettu suomenkielisiä nimiä.

|}

Kuudes tuotantokausi (2015–2016) 

Lokakuussa 2014 sarjaa Yhdysvalloissa esittävä AMC tiedotti, että sarjaan tehdään kuudes tuotantokausi. Sarjan kuudennen tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 11. lokakuuta 2015. Suomessa jaksot esitettiin Foxilla päivää myöhemmin.

|}

Seitsemäs tuotantokausi (2016–2017) 

|}

Kahdeksas tuotantokausi (2017–2018) 

|}

Yhdeksäs tuotantokausi (2018–2019) 

|}

Kymmenes tuotantokausi (2019–2020) 
Sarjan kymmenes tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 6. lokakuuta 2019 ja Suomessa päivää myöhemmin. Koronaviruspandemian vuoksi kauden päätösjaksoa ei voitu viimeistellä ja sen esitys siirrettiin myöhemmin ilmoitettavaan ajankohtaan. Samasta syystä sarjan 11. tuotantokauden tuotantoa jouduttiin lykkäämään.

|}

Huomioita

Lähteet 

Walking Dead
OK Perintä

OK Perintä Oy on vuonna 1991 perustettu perintäalan yritys. Se on Suomen toiseksi suurin perintäalan yritys ja osa kansainvälisillä markkinoilla toimivaa norjalaista B2Holding-konsernia.

OK Perinnän pääkonttori sijaitsee Vaasassa ja sen lisäksi yrityksellä on toimipisteet Helsingissä ja Tampereella, sekä tytäryhtiö OK Incure OÜ Virossa. Yrityksen toimitusjohtaja syyskuusta 2019 alkaen on Jennie Flink. OK Perinnän liikevaihto oli 84,5 miljoonaa euroa vuoden 2019 tilinpäätöksen mukaan.

Palvelut
OK Perintä palvelee yrityksiä ja yhteisöjä tarjoamalla perintä- ja luottotietopalveluita ja huolehtimalla esimerkiksi maksumuistutuksista sekä saatavien ostosta. Osana inhimillistä perintätyyliään OK Perintä tarjoaa myös PreCollection-palvelua, jolloin kuluttaja-asiakkaalle soitetaan muistutuspuhelu ennen kuin erääntynyt lasku siirtyy perintään. 
Lisäksi OK Perintä tarjoaa neuvonta- ja lakipalveluita niin yritys- kuin kuluttaja-asiakkaille.

OK Perintä pyrkii sloganinsa mukaan olemaan uuden ajan perintätoimisto, joka harjoittaa asiakaslähtöisempää perintätapaa. Pelkkien perintäkirjeiden sijaan OK Perintä lähestyy asiakkaitaan esimerkiksi puhelimitse, tekstiviestitse tai kotisivujen chatin kautta . Vuodesta 2018 alkaen OK Perintä on tarjonnut asiakkailleen ensimmäisen maksusuunnitelman tekemistä maksuttomasti.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kotisivut
http://www.parempityoelama.fi/parhaat-tyopaikat/yleinen-sarja/ok-perinta/

Suomalaiset yritykset
Vaasalaiset yritykset
Martini

Martini voi tarkoittaa seuraavia:

 Martini, ranskalainen kilpa-autovalmistaja
 Martini, ginistä ja vermutista valmistettu cocktail
 Martini & Rossi, italialainen alkoholijuomien valmistaja
 Martini, seuraavien henkilöiden sukunimi:
 Baldomero Carlos Martini‎ (s. 1939), argentiinalainen katolinen piispa
 Carlo Martini (1913–1986), italialainen katolinen arkkipiispa
 Carlo Maria Martini (1927–2012), italialainen katolinen arkkipiispa ja kardinaali
 Dino Martini, Dean Martin, alkujaan Dino Paul Crocetti (1917–1995), yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä, laulaja, televisiojuontaja
 Giovanni Battista Martini (1706–1784), italialainen säveltäjä, musiikkiteoreetikko, -historioitsija, -kirjailija ja -pedagogi
 Johannes Martini (n. 1440–1498), ranskalais-flaamilainen säveltäjä
 Mauro Martini (s. 1964), italialainen autourheilija
 Mia Martini (1947–1995), italialainen laulaja
 Olaus Martini (1557–1609), Ruotsin arkkipiispa 1601–1609
 Pierluigi Martini (s. 1961), italialainen kilpa-autoilija
 Simone Martini (1284–1344), italialainen taidemaalari
Lawrence

Lawrence voi tarkoittaa seuraavia:

Paikkoja
 Lawrence, Uusi-Seelanti
 Lawrence, Indiana, Yhdysvallat
 Lawrence, Kansas, Yhdysvallat
 Lawrence, Massachusetts, Yhdysvallat
 Lawrence, Michigan, Yhdysvallat
 Lawrence, Nebraska, Yhdysvallat
 Lawrence, New York, Yhdysvallat
 Lawrence, Wisconsin, Yhdysvallat

Henkilöitä
 Lawrence, englanninkielinen miehen etunimi, Lauri-nimen (Laurentius) vastine
 Lawrence, sukunimenä:
 Allan Lawrence (1930–2017), australialainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti
 Andrea Mead-Lawrence (1932–2009), yhdysvaltalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja
 Andrew Lawrence (s. 1988), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Anna Lawrence (s. 1972), uusiseelantilainen maahockeypelaaja
 Arnold Walter Lawrence (1900–1991), brittiläinen arkeologi ja historioitsija
 Ashley Lawrence (s. 1995), kanadalainen jalkapalloilija
 Brijesh Lawrence (s. 1989), saintkittsnevisläinen pikajuoksija
 Caroline Lawrence (s. 1954), yhdysvaltalainen kirjailija
 Charlotte Lawrence (s. 2000), yhdysvaltalainen laulaja ja malli
 Charles B. Lawrence (n. 1790–1864), yhdysvaltalainen taidemaalari
 Chris Lawrence (1933–2011), brittiläinen Formula 1 -kuljettaja
 David Herbert Lawrence (1885–1930), englantilainen kirjailija
 Dennis Lawrence (s. 1974), trinidadtobagolainen jalkapalloilija
 Edmund Lawrence (1952–2015), yhdysvaltalainen koripalloilija
 Elliot Lawrence (1925–2021), yhdysvaltalainen jazzmuusikko
 Ernest Orlando Lawrence (1901–1958), yhdysvaltalainen fyysikko ja Nobelin fysiikanpalkinnon saaja, jonka mukaan sai nimensä myös alkuaine lawrencium
 Florence Lawrence (1886–1938), kanadalainen näyttelijä
 Francis Lawrence (s. 1971), yhdysvaltalainen elokuva-, televisio- ja musiikkivideo-ohjaaja
 George Newbold Lawrence (1806–1895), yhdysvaltalainen liikemies ja amatöörilintutieteilijä
 Gertrude Lawrence (1898–1952), englantilainen näyttelijä
 Henry Lionel Lawrence (1908–1990), brittiläinen fantasiakirjailija
 Jack Lawrence (1912–2009), yhdysvaltalainen lauluntekijä
 James Lawrence (s. 1992), walesilainen jalkapalloilija
 Jennifer Lawrence (s. 1990), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Joey Lawrence (s. 1976), yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko
 Marc Lawrence (1910–2005), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Martin Lawrence (s. 1965), yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko, ohjaaja ja tuottaja
 Matthew Lawrence (s. 1980), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Richard Lawrence (1906–1974), yhdysvaltalainen rattikelkkailija
 Sharon Lawrence (s. 1961), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Steve Lawrence (s. 1935), yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä
 Steven Anthony Lawrence (s. 1990), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Tayna Lawrence (s. 1975), jamaikalainen pikajuoksija
 Thomas Lawrence (1769–1830), englantilainen taidemaalari
 T. E. Lawrence ("Arabian Lawrence") (1888–1935), brittiläinen everstiluutnantti, arkeologi ja kirjailija
 Tom Lawrence (s. 1994), walesilainen jalkapalloilija
 Trevor Lawrence (s. 1999), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
 Wendy Lawrence (s. 1959), yhdysvaltalainen avaruus ja helikopterilentäjä, insinööri ja laivaston upseeri.

Katso myös
Saint Lawrence
Lawrencen piirikunta

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Rafael Eleuterio Rey

Rafael Eleuterio Rey (s. 18. huhtikuuta 1933) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Mendozan hiippakuntaan 20. joulukuuta 1958 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Hiltan titulaariipiispaksi 30. huhtikuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Cándido Genaro Rubiolo, jota avustivat Carlos González Cruchaga ja León Kruk.

Rey sai 18. joulukuuta 1991 nimityksen Zárate-Campanan piispaksi, joksi hänet asetettiin 21. maaliskuuta 1992 ja jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 3. helmikuuta 2006.

Lähteet 

Argentiinalaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Kiinankuusi

Kiinankuusi (Picea asperata) on kuusien sukuun (n. 35 lajia) kuuluva ainavihanta puu. Kiinankuusella on tummansinertävänvihreät neulaset, jotka muistuttavat hopeakuusen neulasia. Hopeakuusella on oksanhaarojen kärkisilmut lyhyempiä, ja kävyt pienempiä ja pehmeäsuomuisia, mutta kiinankuusella kärkisilmut ovat jopa 12 mm ja käpysuomut kovia.
Puu voi kasvaa yli 15 metriä korkeaksi ja kuori on tummanpunertavanharmaa. Alemmat haarat ovat pitkät ja alaspäin kaartuvat, ja ylemmät voivat kaareutua ylöspäin. Laji on kotoisin Etelä-Kiinan vuorilta. Se menestyy ainakin Etelä-Suomessa hyvin.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Arboretum Mustila: Kiinankuusi (Picea asperata)
 iNaturalist: Picea asperata
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Picea asperata 
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Picea asperata (dragon spruce) 
 Flora of China: Picea asperata 
 The Plant List: Picea asperata 

Kuuset
Uhanalaiset kasvit
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1981

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1981 pelattiin Länsi-Saksassa ja maailmanmestaruuden voitti Ruotsi. Kaikki siihenastiset mestaruudet voittanut Neuvostoliitto jäi pronssille.

Alkusarjassa Tšekkoslovakia voitti Itävallan peräti maalein 21–4. Koskaan aikaisemmin nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa yksikään joukkue ei ollut tehnyt yhtä monta maalia yhdessä pelissä.

Alkusarja

Gold group

Blue group

Putoamissarja

Mitalisarja

Pistepörssi

Lopputulokset 

 A-sarja

 B-sarja

Palkinnot

IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat 
Maalivahti:  Lars Eriksson
Puolustaja:  Miloslav Hořava
Hyökkääjä:  Patrik Sundström

Median valitsema turnauksen tähdistökentällinen 
Maalivahti:  Lars Eriksson
Puolustajat:  Håkan Nordin,  Miloslav Hořava
Hyökkääjät:  Jan Erixon,  Patrik Sundström,  Ari Lähteenmäki

Lähteet 

 Kisahistoriikki 1977-1981 TSN:n sivuilla 
 Passionhockey.com: IIHF U20 1981 
 Hockeyarchives: IIHF U20 1981

Viitteet 

Vuoden 1981 jääkiekko
Saksan jääkiekko
Lauri Kohtamäki

Lauri Matti Samuel Kohtamäki (s. 28. huhtikuuta 1989 Turku) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Noormarkun Nopsaa ja hänen valmentajanaan toimii Seppo Välimäki. Aikuisten SM-kisoista Kohtamäki on voittanut ulkoradoilta viisi kultaa ja pronssin 4 × 400 metrin viestijuoksussa sekä sisäradoilta kaksi kultaa ja pronssin 200 metrin juoksussa.

Kohtamäen ennätyksiä ovat 100 metrin 10,69, 200 metrin 21,25 ja 400 metrin 48,24. Kohtamäki juoksi vuonna 2008 400 metrin 19-vuotiaiden sisäratojen Suomen ennätyksen 48,82.

Lähteet 

Suomalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Grid Solutions

Grid Solutions Oy (vuosina 2010–2016 Alstom Grid Oy) on Tampereella ja Vantaalla toimiva sähköverkon loistehon kompensointilaitteita, harmonisten yliaaltojen suodatuslaitteita ja kondensaattoreita valmistava yritys. Yrityksen liikevaihto on noin 80 milj. euroa ja sillä on noin 260 työntekijää (2011). Grid Solutions Oy:n toimitusjohtajana toimii Jouni Mälkönen. Yrityksen vanha nimi Nokian Kondensaattorit / Nokian Capacitors on edelleen yrityksen aputoiminimenä. Nykyään yritys on osa General Electricin (GE) Grid Solutions -liiketoimintaa.

Grid Solutions Oy:n historia Suomessa 

 1957 Suomen Kaapelitehdas Oy perustetaan Helsingissä
 1967 yritys fuusioituu Nokiaan
 1968 muutto Tampereelle
 1990 Nokia Kondensaattorit Oy eriytetään omaksi yhtiökseen
 1994 yrityksestä tulee osa Schneider-konsernia
 2000 lähtien yritys on muutaman vuoden itsenäinen yhtiö
 2008 Areva T&D -konserni ostaa Nokian Kondensaattorit
 2010 yrityksestä tulee osa Alstom-konsernia
 2015 General Electric ostaa Alstomin energia- ja sähkönsiirtoliiketoiminnat
 2016 Yrityksen nimeksi vaihtuu Grid Solutions Oy

Ympäristön pilaaminen 
Vuonna 1982 kondensaattoritehtaan jätevarastosta upotettiin salaa muun muassa PCB:tä sisältäviä myrkkytynnyreitä Dragsfjärdin edustalle Lounais-Suomeen. Nokian tiedotuspäällikkö väitti yhtiön toimineen laillisesti ja joutuneen petoksen uhriksi.

Tampereella Pyhäjärveen laskevan Viinikanojan edustalla simpukoissa havaitut Suomen korkeimmat PCB-pitoisuudet ovat hyvin todennäköisesti päässeet Nokian kondensaattoritehtaasta 1980-luvulla. Ympäristömyrkkypitoisuudet ylittivät 2000-luvun alussa enimmäisraja-arvot jopa 800-kertaisesti.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Yrityksen kotisivut

Suomalaiset yritykset
Edward Daniel Howard

Edward Daniel Howard (5. marraskuuta 1877 Cresco, Iowa – 2. tammikuuta 1983) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 12. kesäkuuta 1906 ja nimitettiin Davenportin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Isauran titulaaripiispaksi 23. joulukuuta 1923. Piispaksi konsekroinnin suoritti 8. huhtikuuta 1924 Austin Dowling, jota avustivat Daniel Mary Gorman ja Thomas William Drumm.

Howard sai 30. huhtikuuta 1926 nimityksen Oregon Cityn arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 26. elokuuta. 26. syyskuuta 1928 arkkihiippakunnan nimi muutettiin Portland in Oregoniksi. Howard toimi sen johdossa, kunnes jäi eläkkeelle 9. joulukuuta 1966 ja sai nimityksen Albulaen titulaariarkkipiispaksi.

Howard osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän eli 105-vuotiaaksi.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1877 syntyneet
Vuonna 1983 kuolleet
Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset
Aksarka

Aksarka () on Priuralskin piirin hallintokeskuksena toimiva taajama Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan länsiosissa Luoteis-Siperiassa, Ob-joen etelärannalla lähellä Obinlahtea.

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Aksarkassa asui 3 133 henkeä ja koko kunnallispiirissä 14 995. Kylässä on toiminut vuodesta 1991 lähtien Priuralskin piirin kotiseutumuseo.

Lähteet

Aiheesta muualla
Valokuvia kesältä 2003 
Valokuvia talvelta 
 
Jamalin Nenetsian kylät ja taajamat
Ruggero Blundo

Ruggero Blundo (18. kesäkuuta 1801 Palermo – 18. maaliskuuta 1888) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli benediktiini 24. kesäkuuta 1822, ja hänet vihittiin diakoniksi 22. kesäkuuta 1823 ja papiksi 22. helmikuuta 1824. Hänet nimitettiin Cefalùn hiippakunnan johtoon 15. maaliskuuta 1858. Piispaksi konsekroinnin suoritti 21. maaliskuuta Girolamo d'Andrea. Blundo kuoli 86-vuotiaana virassa.

Lähteet 

Italialaiset piispat
Katoliset piispat
Vuonna 1801 syntyneet
Vuonna 1888 kuolleet
Porraskäytävä

Porraskäytävä (myös rappukäytävä tai rappu) on kerrostalossa oleva yleensä talon kaikkien kerrosten korkuinen käytävä, josta on ovet kaikkiin asuntoihin ja portaat kerrosten välillä. Taloa, jossa niitä on vain yksi, kutsutaan pistetaloksi.

Talonrakennus
Tilat
Portaat
Göran Sundholm (keksijä)

Göran Wilhelm Sundholm (s. 1947) on tuusulalainen hydrauliikka-alan keksijä ja yrittäjä. Hänet tunnetaan muun muassa GS-Hydro- ja Marioff-yritysten perustajana.

Teknikoksi kouluttautunut Sundholm jätti ensimmäisen patenttihakemuksensa 17-vuotiaana, mutta tämä auton puskuriin liittyvä hakemus hylättiin. Sittemmin hänelle on kertynyt Suomessa yli sata ja kansainvälisesti yli tuhat patenttia. Sundholmin ensimmäinen yritys oli korkeapaineputkistojen liitosjärjestelmiä tekevä GS-Hydro, jonka hän perusti 1974 ja myi 1985 Kone Oy:lle.

GS-Hydron myytyään Sundholm perusti uuden, sittemmin Englantiin myymänsä yrityksen Marioff Service. Sen taustalla oli oivallus, miten puhdistetaan hydrauliöljyputkistoja öljynporaus- ja tuotantolautoilla. Sundholmin kolmas yritys on Marioff, joka kehittää ja valmistaa tavallisia sprinklerijärjestelmiä tehokkaampia ja keveämpiä Hi-Fog -vesisumusammutusjärjestelmiä. Tämän noin 100 miljoonan euron vuosiliikevaihtoon yltäneen ja noin 350 ihmistä työllistäneen yrityksen Sundholm myi vuonna 2007 yhdysvaltalaiselle United Technologies Corporationille. Kaupassa Sundholm ansaitsi yli sata miljoonaa euroa.

Seuraavaksi Göran Sundholm perusti jätekuljetusjärjestelmiä valmistavan MariMaticin, jonka hallituksen puheenjohtajana toimii. MariMatic on kasvanut erittäin nopeasti. Sundholm on perustanut myös tarkkuuskonepaja MariCompin ja holdingyhtiö MariCapin ja on mukana enemmistöosakkaana LED-tekniikkaan perustuvia valo-opastusjärjestelmiä valmistavassa MariMilsissä.

Göran Sundholmille myönnettiin vuonna 2002 Suomalainen insinöörityöpalkinto vesisumusammutusjärjestelmistä. Niiden valmistajalle Marioff Oy:lle myönnettiin Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinto vuonna 1998. Suomalaisten Keksijöiden Tukiyhdistyksen ja Headlinen perustama keksimisen kansallista merkitystä korostava tunnustuspalkinto Konsta annettiin Sundholmille 2011.

Lähteet

Suomalaiset keksijät
Suomalaiset yrittäjät
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Orgonienergia

Orgonienergia on Wilhelm Reichin kehittämä teoria, jonka mukaan libido on kaikenkattava elämänvoima.

Aiheesta muualla 
 Panssaroitunut Ihminen, Pertti "Veltto" Virtanen, "Ehyeksi Ihmiseksi" (Erkki Kiviniemen toimittama teos), WSOY 1983

Vitalismi
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1996

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1996 pelattiin Yhdysvalloissa ja maailmanmestaruuden voitti Kanada. Näissä kisoissa Slovakia pelasi pääsarjassa ensimmäistä kertaa itsenäisenä valtiona.

Alkusarja

Lohko A

Lohko B

Putoamissarja

Pudotuspelit

Puolivälierät

Välierät

Sijoitusottelu 5. sijasta

Pronssiottelu

Loppuottelu

Pistepörssi

Palkinnot

IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat
Paras maalivahti:  José Théodore
Paras puolustaja:  Mattias Öhlund
Paras hyökkääjä  Jarome Iginla

Turnauksen tähdistökentällinen
Maalivahti:  José Théodore
Puolustajat:  Nolan Baumgartner,  Mattias Öhlund
Hyökkääjät:  Jarome Iginla,  Johan Davidsson,  Aleksei Morozov

Lopputulokset 

A-sarja

B-sarja

C-sarja

D-sarja

Katso myös 
 Jääkiekon maailmancup 1996
 Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1996

Lähteet 

 TSN:n artikkeli turnauksesta 
 Passionhockey.com: IIHF U20 1996 
 Hockeyarchives: IIHF U20 1996 

Vuoden 1996 jääkiekko
Yhdysvaltain jääkiekko