joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Best of Ballads & Blues


Best of Ballads & Blues on Poisonin kokoelma-albumi, joka julkaistiin 5. elokuuta 2003.

Kappaleet 
Every Rose Has Its Thorn
Something to Believe In
Life Goes On
I Won’t Forget You
Good Love
Lay Your Body Down
Until You Suffer Some (Fire and Ice)
Be the One
Life Loves Tragedy
Only Time Will Tell
Poor Boy Blues
Theatre of the Soul
Bastard of a Thousand Blues"
The Last Song
Something to Believe In (akustinen versio)
Stand (akustinen versio)

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Poisonin albumit
Vuoden 2003 kokoelma-albumit
InnerWorldAudio

InnerWorldAudio on vuonna 2007 perustettu äänentoiston ja musiikinkuuntelun harrastajille tarkoitettu erikoislehti. 
Lehti ilmestyy paperiversion lisäksi ilmaiseksi PDF-tiedostona.

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut

Suomalaiset äänentoistolehdet
Jimmy Kimmel Live!

Jimmy Kimmel Live! on yhdysvaltalainen ABC-kanavalla esitettävä keskusteluohjelma. Ohjelmaa juontaa Jimmy Kimmel.

Ohjelmaa on esitetty Suomessa JIM-kanavalla ajalla 1. syyskuuta 2008 – elokuu 2009.

Suomalainen Santeri Ojala on vieraillut ohjelmassa vuonna 2008.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset keskusteluohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
ABC:n televisio-ohjelmat
Texas Stars

Texas Stars on American Hockey Leaguessa pelaava yhdysvaltalainen jääkiekkoseura. Sen kotipaikkakunta on Cedar Park Texasin osavaltiossa. Seura perustettiin vuonna 1999.

Texas Stars on NHL:ssä pelaavan Dallas Starsin farmijoukkue. Starsin edellinen farmijoukkue Iowa Stars lopetti yhteistyön ja siirtyi Anaheim Ducksin farmijoukkueeksi muuttaen samalla nimensä Iowa Chopsiksi. Kaudella 2008–2009 Dallas Starsilla ei ollut omaa farmijoukkuetta.

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Neil Graham 
 Apuvalmentaja: Maxime Fortunus 
 Apuvalmentaja: Travis Morin 
 Maalivahtivalmentaja: Ryan Daniels 
 Videovalmentaja: Patrick Dolan 
 Fysiikkavalmentaja: Michael DeGaetano 
 Huoltopäällikkö: Nick Lazor 
 Presidentti: Brad Alberts 
 Toimitusjohtaja: Scott White 
 Omistaja: Tom Gaglardi 

Lähde: EliteProspects

Lähteet 

AHL-seurat
Dallas Stars
Feel the Fire


Feel the Fire on thrash metal -yhtye Overkillin ensimmäinen studioalbumi vuodelta 1985. Albumin julkaisun myötä yhtye pääsi lämmittelijäksi Megadethin ”Peace Sells” -kiertueelle Yhdysvalloissa ja kiersi myöhemmin Eurooppaa Anthraxin ja Agent Steelin kanssa.

Kappaleet

Kokoonpano
 Bobby "Blitz" Ellsworth – laulu
 D.D. Verni – basso, taustalaulu
 Bobby Gustafson – kitara
 Rat Skates – rummut

Tuotanto
Nauhoitettu ja miksattu Pyramid Soundissa, Ithaca, (New York, USA)
Tuottaja: Carl Canedy
Vastaava tuottaja: Jon Zazula
Masterointi: George Marino (Sterling Sounds)
Kansitaide ja valokuvaus: Bill Benson ja Dan Muro

Vuoden 1985 albumit
Vuoden 1985 esikoisalbumit
Overkillin albumit
Zos Kia Cultus (Here and Beyond)

Zos Kia Cultus (Here and Beyond) on puolalaisen metalliyhtye Behemothin vuonna 2002 julkaistu studioalbumi.

Albumi on tyylillisesti jatkoa edelliselle levylle Thelema.6: itämaiset, Nile-tyyliset vaikutteet sekä erittäin nopea ja tekninen death metal yhdistyvät levyllä jättäen black metal -ainekset hieman vähemmälle huomiolle.

Kappalelista

Kokoonpano 
 Nergal – laulu, sähkö- ja akustinen kitara
 Orion – bassokitara, taustalaulu
 Inferno – rummut
 Havok – sähkökitara, taustalaulu
 U.reck – sessiokoskettimet (Lux Occulta)

Behemothin albumit
Vuoden 2002 albumit
Tunturikeulankärki

Tunturikeulankärki (Oxytropis lapponica) on Euraasian vuoristoalueilla kasvava hernekasvi. Suomessa laji on rauhoitettu ja sitä tavataan vain yhdellä kasvupaikalla.

Ulkonäkö ja koko 
Monivuotinen tunturikeulankärki kasvaa 5–15 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on suikerteleva, tyveltä haarova ja koheneva. Varsi on myötäkarvainen ja varren nivelvälit ovat pitkiä. Lehdet ovat päätöparisia ja parilehdykkäisiä, pareja on 7–10 kappaletta. Lehdykät ovat suikeita. Terttumaisessa kukinnossa on 7–9 violetinsävyistä kukkaa. Palko on mustakarvainen, riippuva ja teräväkärkinen. Tunturikeulankärki kukkii heinä-elokuussa.

Tunturikeulankärki muistuttaa väritykseltään hiukan hiirenvirnaa (Vicia cracca), ja muodoltaan kenttäkeulankärkeä (O. campestris). Sen voi sekoittaa tunturikurjenherneeseen (Astragalus alpinus), mutta ero näkyy kukkien muodossa: keulankärkien venho eli kahden alimman terälehden muodostama osa on suippo, kurjenherneillä tylppä.

Levinneisyys 
Tunturikeulankärkeä tavataan vuoristoalueilla Euroopassa ja Aasiassa. Euroopassa sitä kasvaa Albaniassa, Pyreneillä, Alpeilla sekä Ruotsin ja Norjan tunturialueella, mihin esiintymään myös Suomen ainoa kasvusto liittyy. Aasiassa lajia tavataan muun muassa Kaukasuksella, Altailla ja Tiibetissä.

Suomessa tunturikeulankärkeä tavataan vain Enontekiön Kilpisjärvellä Käsivarren alueella yhdessä paikassa Mallan luonnonpuistossa.

Elinympäristö 
Suomessa tunturikurjenherne kasvaa alapaljakan paisterinteillä paikoilla, joissa maaperä on kulunut esimerkiksi lumen sulamisvesien takia. Laji on kalkinvaatija. Suomen ainutta esiintymää saattaa uhata kasvupaikan umpeenkasvu.

Lähteet 
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
 Väre, Henry: Tunturikeulankärki. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 203.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2018: Tunturikeulankärjen levinneisyys Suomessa

Keulankärjet
Suomen äärimmäisen uhanalaiset kasvit
Ann Flood

Ann Flood (s. 12. marraskuuta 1934) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi varsinkin vuodesta 1962 esittämästään Nancy Pollock Karrin roolista televisiosarjassa The Edge of Night (1956–1984). Hän esiintyi myös elokuvissa Mystic Pizza (1988) ja The Nostril Picker (1993).

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1934 syntyneet
Elävät henkilöt
My Spy Family

My Spy Family on brittiläinen Paul Alexanderin luoma televisiosarja, joka keskittyy Bannonin perheeseen, joilla on vahva salaisen agentin tausta. Perheen vanhemmat Dirk ja Talia olivat nuoruudessaan vihollis vakoojia, mutta rakastuivat ja menivät myöhemmin naimisiin. Nykyään heillä on kolme lasta Spike, Elle ja Boris, jotka ovat vanhempiensa myötä tutustuneet enemmän kuin tarkemmin vakoojien tekniikoihin ja laitteisiin.

Sarjaa esitettiin ensi kerran 1. syyskuuta 2007 Britanniassa ja Suomessa maksullisella Cartoon Networkilla 10. tammikuuta 2008.

Rooleissa

Aiheesta muualla 
 Sarjan virtuaalinen studio

Brittiläiset komediasarjat
Tilannekomediat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Cartoon Networkin televisio-ohjelmat
Liberian lippu

Liberian kansallislippu on johdettu Yhdysvaltain lipusta. Se koostuu yhdestätoista poikittaisesta raidasta, joista kuusi on punaisia ja viisi valkoisia, sekä vasemmassa yläkulmassa sijaitsevasta valkoisesta viisisakaraisesta tähdestä, joka on sinisellä taustalla. Yksitoista raitaa symboloivat maan itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajia ja punainen ja valkoinen rohkeutta ja moraalista erinomaisuutta. Valkoinen tähti kuvastaa entisten orjien vapautta, valkoinen väri esimerkillisyyttä, punainen rohkeutta ja sininen tausta afrikkalaisen kotimaan edustamista.

Vuonna 1827 Liberian siirtokunnat ottivat itselleen lipun, joka oli johdettu Yhdysvaltain lipusta niin, että tähtikuvion sijalla oli valkoinen risti, joka symboloi siirtomaaseuran kristillistä taustaa. Nykyisen lipun piirsi seitsemän monrovialaisnaisen komitea. Tähti kuvaa kirkkaana loistavaa Liberiaa Afrikan tummansinisellä taivaalla.

Lähteet

Viitteet 

Liberia
Lippu
My Skin Is Cold


My Skin Is Cold on norjalaisen black metal -yhtye Satyriconin EP.

Se sisältää yhden uuden kappaleen, kaksi remasteroitua kappaletta ja kaksi live-esitystä, joilla orkesteri soittaa yhtyeen kanssa.

Kappaleet

Levy 1 (CD)

Levy 2 (vinyyli)

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 8–/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2008 EP:t
Satyriconin albumit
Sagas


Sagas on metalliyhtye Equilibriumin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 27. kesäkuuta 2008 levymerkillä Nuclear Blast Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Helge Stang − laulu
 Rene Berthiaume − kitara
 Andreas Völkl − kitara
 Sandra Völkl − basso
 Manuel DiCamillo − rummut

Vierailevat muusikot 
 Kurt Angerpower − kitara
 Ulrich Herkenhoff − panhuilu
 Muki Seiler
 Agnes Malich − viulu
 Gaby Koss − laulu
 Jörg Sieber

Arvostelut 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2008 albumit
Equilibriumin albumit
John Laurie

John Paton Laurie (25. maaliskuuta 1897 – 23. kesäkuuta 1980) oli brittiläinen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi varsinkin roolistaan Ruutiukoissa. Teatterin puolella hän esiintyi Shakespearen näytelmissä. Hänet nähtiin myös Shakespearen näytelmistä tehdyissä elokuvissa sekä mm. Alfred Hitchcockin töissä.

Syntyjään skotlantilainen Laurie kuoli Englannissa ollessaan 83-vuotias.

Aiheesta muualla 
 

Brittiläiset näyttelijät
Vuonna 1897 syntyneet
Vuonna 1980 kuolleet
Rayco Hernández

Rayco Hernández (s. 1981) on espanjalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2008–2009 Tampereen Isku-Volleyn riveissä Lentopallon SM-liigassa.

Ura 

Hernándezin ura lähti käyntiin jo nuorena synnyinmaassaan Espanjassa. Hän nousi jo 19-vuotiaana Espanjan Superliigaan. Hän pelasi kaudet 2001–2003 Asturian riveissä Superliigassa. Kaudella 2003 Hernández vaihtoi huippujoukkue Gran Canarian riveihin, jossa hän eteni aina Euroopan Cupin finaaleihin asti kaudella 2004. Hän edusti Gran Canariaa lopulta kaudet 2003–2008, kunnes teki sopimuksen Tampereen Isku-Volleyn kanssa SM-liigaan.

Joukkueet 
2001-2003 Asturia (Gija Emi)
2003-2007 Gran Canaria (Jusán)
2007-2008 Gran Canaria (Vecindario)

Aiheesta muualla 
 Iskulle uusi passari

Espanjalaiset lentopalloilijat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Nothing Is Easy: Live at the Isle of Wight 1970

Nothing Is Easy: Live at the Isle of Wight 1970 on Jethro Tullin livealbumi, joka on nauhoitettu Isle of Wight Festivalilla 1970. Jethro Tull esiintyi päätöspäivänä, toiseksi viimeisenä ennen Jimi Hendrixiä. Esiintyminen on CD:llä mukana kokonaisena lukuun ottamatta editointeja rumpu-, piano- ja huilusooloissa.

Kappaleet

DVD - julkaisu 

DVD-julkaisu aiheen tiimoilta julkaistiin 22. maaliskuuta 2005.

Sisältö 

Ian Andersonin haastattelu (2004)
"A Song for Jeffrey" -video The Rolling Stones Rock And Roll Circus -esiintymisestä 1968
"Bourée" (katkelma yhtyeen soundcheckistä Isle of Wight Festivalilta)
"My Sunday Feeling"
"My God / Flute Improvisation"
"Dharma for One / Drum Solo"
"Nothing is Easy"
"We Used to Know / Guitar Solo / For a Thousand Mothers"
Kuva-galleria

Muusikot 

Ian Anderson: laulu, huilu, akustinen kitara
Martin Barre: kitara
Glenn Cornick: basso
Clive Bunker: rummut
John Evan: piano, urut

Tony Iommi: kitara (The Rolling Stones Rock And Roll Circus)

Lähteet 

Vuoden 2004 konserttitallenteet
Jethro Tullin konserttitallenteet
Women’s International Boxing Association

Women's International Boxing Association (WIBA) on kansainvälinen naisammattinyrkkeilyliitto, joka perustettiin vuonna 2000. Liiton puheenjohtaja on Ryan Wissow.


Toiminta

Jäsenet 

Yhteensä 62 maata ja itsehallintoaluetta ovat edustettuina WIBA:ssa: Alankomaat, Argentiina, Aruba, Australia, Barbados, Belgia, Bonaire, Brasilia, Chile, Curaçao, Dominikaaninen tasavalta, Ecuador, Englanti, Espanja, Etelä-Afrikka, Etelä-Korea, Filippiinit, Ghana, Guam, Guatemala, Guyana, Honduras, Israel, Italia, Jamaika, Japani, Kanada, Kenia, Kolumbia, Kongon demokraattinen tasavalta, Mali, Meksiko, Mongolia, Neitsytsaaret, Nicaragua, Nigeria, Panama, Paraguay, Peru, Portugali, Puerto Rico, Puola, Ranskan Guayana, Ruotsi, Saksa, San Marino, Sambia, Sint Maarten, Sveitsi, Tansania, Tanska, Thaimaa, Trinidad ja Tobago, Tšekki, Ukraina, Unkari, Uruguay, Uusi-Seelanti, Valko-Venäjä, Venezuela, Venäjä ja Yhdysvallat.

Nyrkkeilijöitä 

Liiton nykyisiä ja entisiä maailmanmestareita ovat muiden muassa Laila Ali, Jackie Frazier-Lyde, Ann Wolfe, Leatitia Robinson, Gina Guidi, Sumya Anani, Kara Ro, Chevelle Hallback, Marcela Acuña, Ada Velez, Anita Christensen, Melinda Cooper, Jenifer Alcorn, Mary Jo Sanders ja Duda Yankovich.

Historia 

WIBA:n perustivat yhdysvaltalainen Ryan Wissow ja kolumbialainen Luis Bello-Diaz vuonna 2000. Liitto kasvoi nopeasti merkittäväksi kansainväliseksi naisammattinyrkkeilyliitoksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Women's International Boxing Association

Nyrkkeilyjärjestöt
Kansainväliset urheilujärjestöt
Naisten urheilu
Ari Laaksonen

Ari Kalevi Laaksonen on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Miljoonasade-yhtyeen basistina, vaikkakin hän on vaikuttanut monien heidän kappaleidensa säveltäjänä ja sovittajana. Hänen tunnetuin kappaleensa on Tomujoki, joka on päätynyt monelle albumille.

Laaksonen on soittanut Teatteri Eurooppa Neljän orkesterissa vuodesta 2005.

Aiheesta muualla

 
 
 Ari Laaksonen (yle.fi)

Suomalaiset basistit
Suomalaiset rockmuusikot
Suomalaiset rockmusiikin säveltäjät
Suomalaiset sovittajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Carl Hamilton

Carl Hamilton on Jan Guillou 13-osaisen kirjasarjan 11 ensimmäisen osan päähenkilö. Lisäksi hän on sarjan kahdessa jälkimmäisessä osassa sivuhenkilö. Kirjoista on sovitettu elokuvia ja televisiosarjoja.

Kirjat
 Coq Rouge - berättelsen om en svensk spion 1986 
 Den demokratiske terroristen 1987 
 I nationens intresse 1988 
 Fiendens fiende 1989 
 Den hedervärde mördaren 1990 
 Vendetta 1991 
 Ingen mans land 1992 
 Den enda segern 1993 
 I hennes majestäts tjänst 1994 
 En medborgare höjd över varje misstanke 1995 
 Hamlon - en skiss till en möjlig fortsättning 1995 
 Madame Terror 2006 
 Men inte om det gäller din dotter 2008 

Elokuvia ja televisiosovituksia
1989 Peitenimi Coq Rouge (Täcknamn Coq Rouge) – Hamiltonia näyttelee Stellan Skarsgård
1989 Förhöret – Hamiltonia näyttelee Stellan Skarsgård
1990 Fiendens fiende – Hamiltonia näyttelee Peter Haber
1992 Kvällspressen – Hamiltonia näyttelee  Peter Haber (ett avsnitt)
1992 Den demokratiske terroristen – Hamiltonia näyttelee Stellan Skarsgård
1995 Vendetta – Hamiltonia näyttelee Stefan Sauk
1995 – Tribunal – Hamiltonia näyttelee Stefan Sauk
1996 Vendetta – Hamiltonia näyttelee Stefan Sauk
1998 Hamilton – Hamiltonia näyttelee Peter Stormare
2001 Hamilton (minisarja) – Hamiltonia näyttelee Peter Stormare
2011 Hamilton – I nationens intresse – Hamiltonia näyttelee Mikael Persbrandt
2012 Hamilton – Men inte om det gäller din dotter – Hamiltonia näyttelee Mikael Persbrandt
2016 Hamilton – I hennes majestäts tjänst – Hamiltonia näyttelee Mikael Persbrandt
2020 Hamilton'' – Hamiltonia näyttelee Jakob Oftebro

Kuvitteelliset salaiset agentit ja vakoojat
Kirjallisuuden henkilöhahmot
Comanche Moon

Comanche Moon on yhdysvaltalainen lännensarja. Sarja perustuu Larry McMurtryn neliosaisen kirjasarjan Vaarojen maa viimeiseen osaan Comanche Moon (1997).

Sarja esitettiin alun perin kolmiosaisena tammikuussa 2008. Sarjan lähetys Suomessa alkoi Nelosella kuusiosaisena, alkaen 10. heinäkuuta 2008 ja päättyen 14. elokuuta 2008.

Henkilöt

Jaksot Suomen televisiossa 
Osa 1: Hevosvarkaiden kuningas (esitetty: 10. heinäkuuta 2008)
Osa 2: Velvollisuus kutsuu (esitetty: 17. heinäkuuta 2008)
Osa 3: Lunnaat (esitetty: 24. heinäkuuta 2008)
Osa 4: Kun McCrae ja Call toteavat, että on mahdotonta toimittaa… (esitetty: 31. heinäkuuta 2008)
Osa 5: Kuka lohduttaisi Newtiä?  (esitetty: 7. elokuuta 2008)
Osa 6: Komanssin kuolinlaulu (esitetty: 14. elokuuta 2008)

Aiheesta muualla 
 

Minisarjat
Lännensarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
CBS:n televisio-ohjelmat
Chris Gaylor

Christopher James Gaylor (s. 11. huhtikuuta 1979) on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen The All-American Rejectsin rumpali. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 2002.

Gaylor soittaa rumpuja myös punkyhtye These Enzymesissä, jonka perustajajäsen hän on AAR:n kitaristin Mike Kennertyn kanssa. Hän asuu Edmondissa Oklahomassa.

Chris soitti rumpuja punkrokkari Ben Weaselin albumilla These Ones Are Bitter.

Yhdysvaltalaiset rumpalit
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt

en:Chris Gaylor
ISO 3103

ISO 3103 on ISO:n julkaisema standardi teen valmistukseen ja aistinvaraiseen arviointiin.

Teen yhtenäisempää arviointia ja vertailua varten laaditun ISO-standardin lisäksi julkaistu monia enemmän tai vähemmän virallisia ohjeita valmistaa juotavaa teetä, kuten brittiläiset (mustan) teen valmistusohjeet.  Näitä, kuten ISO-standardikaan noudattamalla, ei kuitenkaan saada läheskään kaikista teetyypeistä valmistettua niiden aromikkuuden ja muut toivotut ominaisuudet parhaiten esilletuovaa teejuomaa.

ISO 3103 -standardin pohjana toimineelle brittistandardille myönnettiin kirjallisuuden huumori-Nobel eli Ig Nobel -palkinto vuonna 1999.

Lähteet 

Tee
ISO
Vessahuumori

Vessahuumori on huumorin alalaji, jossa hauskuus perustuu ruumiintoimintoihin, joita pidetään useissa kulttuureissa tabuina. Vessahuumori on suosituimmillaan normaalisti lasten ja nuorten keskuudessa.

Lähteet

Huumorin muodot
War on Terror

War on Terror on TerrorBull Gamesin vuonna 2006 julkaisema satiirinen lautapeli. Pelissä on tavoitteena valloittaa tai ”vapauttaa” maailma.

Aiheesta muualla
Pelin kotisivut 

Sotapelit
The Puppy Channel

The Puppy Channel oli lyhytaikainen yhdysvaltalainen televisiokanava. Sen ohjelma koostui ainoastaan koiranpentuja käsittelevästä kuvamateriaalista. Kanava aloitettiin vuonna 1997.

Yhdysvaltalaiset televisiokanavat
Vuonna 1997 perustetut televisiokanavat
Big Mac -indeksi

Big Mac -indeksi on eri maiden hintatasojen ja ostovoimien vertailuun tarkoitettu indeksi, joka julkaistiin ensi kerran vuonna 1986. Indeksin kehitti arvostettu brittiläinen The Economist -aikakauslehti. Indeksi tuottaa eri maiden hyödykekorin, jossa on vain Big Mac, perusteella valuutan yli- tai aliarvostusta yksinkertaisesti kuvaavan mittarin. Taloustieteessä tapaa kutsutaan ostovoimapariteetiksi. Koska samaa tuotetta myydään yli 120 maassa, se antaa laajuutta indeksille.

Lähteet 
 Big Mac -indeksi 1986-2010 
 Economist.com Big Mac-index 
 Economist.com About Big Mac-index 
 Norden.org Hampurilaiset kalliita pohjoismaissa
 Tilastokeskus, Ostovoimapariteetti

Talousindikaattorit
McDonald’s
Punaporu

Punaporu () on kaupunkityyppinen taajama Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 20 kilometriä kaakkoon Pietarista, Moskovaan johtavan pääradan varrella (Popovkan asema).

1800-luvun lopussa seutu oli suosittua huvila-aluetta. Taajama on perustettu vuonna 1935. Toisen maailmansodan aikana se tuhoutui kokonaan. Nykyään asukkaita on 4 800 henkeä (2006).

Taajaman lähellä sijaitsee Krasnyi Borin ongelmajätekaatopaikka, joka on Luoteis-Venäjän suurin vaarallisten aineiden kaatopaikka, ja sen yhteydessä toimiva jätteenkäsittelylaitos.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Punaporu Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa 
 Punaporun ongelmajätekaatopaikan sivusto 

Inkeri
Tusinan piirin kunnat
Leningradin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Willie Banks

William "Willie" Augustus Banks III (s. 11. maaliskuuta 1956 Travis Air Force Base, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kolmiloikkaaja.

Banks saavutti hopeaa Helsingin MM-kilpailuissa 1983 tuloksella 17,18 m. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Zdzisław Hoffmannille 24 senttiä. Los Angelesin olympialaisissa 1984 Banks sijoittui kuudenneksi hypättyään 16,75 .
 
Banks hyppäsi 16. kesäkuuta 1985 Indianapolisissa uuden kolmiloikan maailmanennätyksen 17,97 m. Sen rikkoi vasta kymmenen vuotta myöhemmin Jonathan Edwards.

Banksin katsotaan tuoneen yleisurheilukentille sittemmin yleistyneet katsojien rytmikkäät taputukset suoritukseensa valmistautuville hyppääjille.

Lähteet

Viitteet 

Yhdysvaltalaiset kolmiloikkaajat
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Juha Rauäng

Juha ”Liuhu” Rauäng on Yö-yhtyeessä (1981–1990) tunnetuksi tullut suomalainen basisti.

Rauäng oli 1980 perustamassa Olli Lindholmin kanssa punk-yhtye Appendixia. Ennen Appendixin ensimmäistä julkaistua levyä Ei raha oo mun valuuttaa Lindholm ja Rauäng erosivat yhtyeestä ja perustivat Yön, josta he tulivat tunnetuiksi. 

Rauäng oli mukana Yö-yhtyeessä aina sen ensimmäisen albumin Varietee julkaisusta vuonna 1989 julkaistuun Toinen puoliaika -albumiin asti. Vuonna 1990 hänet erotettiin yhdessä Veikko Lehtirannan ja Juha Mielosen kanssa.

Vuonna 2002 Rauäng soitti bassoa Mister Suomi Ja Vastuulliset Oikeushenkilöt -yhtyeen albumilla Kiljuva sammakko (OVCD-02) taiteilijanimellä Kullervo Mahti. Niin ikään hän soittaa Mister Suomen joulukuussa 2011 julkaistulla äänitteellä "Tapan itseni jouluaattona" (MISTER01). 

Juha toimi säveltäjänä Yö-yhtyeessä.

Lähteet 

Yön jäsenet
Suomalaiset basistit
Suomalaiset rockmuusikot
Suomalaiset lauluntekijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Vancouver Giants

Vancouver Giants on vancouverlainen juniorijääkiekkoseura, joka perustettiin kaudelle 2000–2001 juniorisarja WHL:ään. Joukkueen omistavat liikemiehet Ron Toigo ja Sultan Thiara, jääkiekkolegenda Gordie Howe ja NHL-valmentaja Pat Quinn. Giantsin parhaat saavutukset ovat WHL:n mestaruus 2006 ja Memorial Cupin voittaminen 2007. Joukkueen kotiareena on vanha Vancouver Canucksin jäähalli Pacific Coliseum.

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Mike Dyck 
 Apuvalmentaja: Keith McCambridge 
 Apuvalmentaja: Brent Seabrook 
 Maalivahtivalmentaja: Paul Fricker 
 Videovalmentaja: Jamison Derksen 
 Fysiikkavalmentaja: Jordan Mackenzie 
 Huoltopäällikkö: Brodie St. Jacques 
 Puheenjohtaja: Ron Toigo 
 Toimitusjohtaja: Barclay Parneta 
 Apulaistoimitusjohtaja: Peter Toigo 
 Kykyjenetsinnänjohtaja: Daryl Anning 

Lähde: EliteProspects

Alumni/NHL-pelaajat 

Muun muassa

Mark Ardelan
Gilbert Brule
Matt Kassian
Milan Lucic
Spencer Machacek
Andrej Meszároš
Brendan Mikkelson
Michal Řepík
Marek Schwarz
Nick Tarnasky
Brendan Gallagher
Andrew Ladd
Mark Fistric
Evander Kane
Mário Bližňák
James Wright

Lähteet

Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Seuran EliteProspects-sivut
Fanisivusto ja keskustelupalsta 

Brittiläisen Kolumbian jääkiekkoseurat
Vancouverin urheilu
Vuonna 2001 perustetut urheiluseurat
The Lone Ranger

The Lone Ranger on yhdysvaltalainen George W. Trendlen ideoima ja Fran Strikerin käsikirjoittama pitkäikäinen radio- ja televisiosarja. Radiossa sarjan ensimmäinen jakso lähetettiin 30. tammikuuta 1933 ja viimeinen 3. syyskuuta 1954. Radiosarjaa tehtiin kaikkiaan 2 956 jaksoa. Televisiossa sarjaa esitettiin vuosina 1949–1957.

Sarja kertoo Texas Ranger John Reidista ja hänen intiaanikumppanistaan Tontosta. Sarjan tapahtumat sijoittuvat villiin länteen.

Sarjan radioversio on päässyt Radio Hall of Fameen.

Hahmo tunnetaan Suomessa nimellä Yksinäinen ratsastaja.

Elokuvissa 
Lone Ranger on esiintynyt myös elokuvasovituksissa. Vuoden 1981 version Yksinäinen ratsastaja () ohjasi William A. Fraker. Heinäkuussa 2013 saa ensi-iltansa Gore Verbinskin ohjaama ja Jerry Bruckheimerin tuottama elokuvasovitus The Lone Ranger, jossa nimihenkilöä esittää Armie Hammer ja Tontoa Johnny Depp.

Suomessa vuonna 1971 valmistuneessa Spede Pasasen tuottamassa komediaelokuvassa Hirttämättömät Yksinäistä ratsastajaa alias Lonely Rideriä esittää Vesa-Matti Loiri ja Tontoa Simo Salminen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset radiokuunnelmat
Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Lännensarjat
Radio Hall of Fame
Kuvitteelliset westernhahmot
Pasi Rutanen

Pasi Juhani Rutanen (s. 23. lokakuuta 1936 Jyväskylä) on suomalainen toimittaja ja diplomaatti. 

Rutanen opiskeli Helsingin yliopistossa ja teki samaan aikaan sarjakuvia ja kolumneja Ylioppilaslehteen. Valmistuttuaan valtiotieteiden kandidaatiksi hän meni toimittajaksi Yleisradioon. Hänet lähetettiin 1960-luvun puolivälissä Yhdysvaltoihin Yleisradion ensimmäisenä Washingtonin-kirjeenvaihtajana, jona toimi kunnes siirtyi diplomaattiuralle 1970.

Rutanen raportoi Houstonista käsin ensimmäisestä Kuuhun laskeutuneesta Apollo-lennosta Yleisradion Kuustudio-ohjelmaan.

Rutanen oli suurlähettiläänä 1984–1987 Manilassa, Filippiineillä ja toimi ulkoministeriössä kehitysyhteistyöosaston apulaisosastopäällikkönä 1987–1989, neuvottelevana virkamiehenä 1989–1991, suurlähettiläänä Bangkokissa, Thaimaassa 1984–1986, Suomen suurlähettiläänä OECD-edustustossa Pariisissa vuosina 1991–1997 ja suurlähettiläänä Pekingissä, Kiinassa 1997–2001. 

Rutanen asuu yhdysvaltalaisen puolisonsa kanssa Pariisissa.

Teokset

Lähteet
Radikaalien tuttu iloitsee alakulttuurista. Helsingin Sanomat 12.7.2008 s. C10

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Pasi Rutasen raportti Washington D.C.:stä vuonna 1968, Ylen Elävä arkisto
 Rutasen raportti Robert Kennedyn salamurhasta vuonna 1968, Ylen Elävä arkisto
 Kuustudio, Pasi Rutasen raportti Houstonista vuonna 1969, Ylen Elävä arkisto 
 Pasi Rutanen Chicagon sodanvastaisesta mielenosoituksesta vuonna 1968, Ylen Elävä arkisto
 John F. Kennedyn salamurhan raportti vuodelta 1967,  Rutasen raportti, Ylen Elävä arkisto 
 Kiinan tekokuu, Rutasen raportti vuodelta 1970, Ylen Elävä arkisto
 Hyökkäys Kamputseaan 1970, Pasi Rutasen raportti Washingtonista, Ylen Elävä arkisto
 Richard Nixon valittu presidentiksi, Rutasen raportti vuodelta 1968, Ylen Elävä arkisto
 Presidentti Lyndon B. Johnson luopuu, Pasi Rutasen raportti vuodelta 1968, Ylen Elävä arkisto 
 Martin Luther Kingin murha, Ylen Elävä arkisto 
 Vuoden 1967 presidenttiehdokkaat, Ylen Elävä arkisto .
 Goldwater vs Johnson, Ylen Elävä arkisto vuodelta 1964 
 Muhammad Ali oikeudessa vuonna 1967, Ylen Elävä arkisto 
 Prahan miehityksen reaktio USA:ssa, Ylen Elävä arkisto 

Suomalaiset toimittajat
Suomen suurlähettiläät
Ulkomaankirjeenvaihtajat
Ranskansuomalaiset
Vuonna 1936 syntyneet
Elävät henkilöt
Mattolaituri

Mattolaituri on yleensä kunnan ylläpitämä laituri, joka on varustettu maton pesuun tarkoitetuilla pöydillä. Usein mattolaiturin vierestä löytyy myös mankeli mattojen kuivaamista varten sekä kuivaustelineet.

Viime aikoina mattolaiturit ovat vähentyneet Suomessa, kun matonpesupaikat on siirretty kuivalle maalle vesistöön päätyvien päästöjen vähentämiseksi.

Kotitalous
Matot
Ojakurjenpolvi

Ojakurjenpolvi (Geranium palustre) on monivuotinen kukkiva kurjenpolvilaji. Se on noin puolen metrin pituiseksi kasvava rentovartinen kasvi, joka viihtyy kosteilla paikoilla, kuten niityillä ja ojien reunoilla. Ojakurjenpolvi kasvaa lähes koko Euroopassa varsinkin jokien alavilla rannoilla ja on Saksassa jopa joen rantojen suurruohostojen erään kasvillisuustyypin nimikkolaji . Suomessa ojakurjenpolvi esiintyy melko harvinaisena Etelä- ja Keski-Suomessa.

Ulkonäkö 
Ojakurjen varsi on särmikäs ja harittavahaarainen. Varret ja lehtiruodit ovat karvaisia, ja karvat suuntautuvat viistosti varren tyveen päin. Lehdet ovat viisikulmaiset ja sormijakoiset, kuten useimmilla muillakin kurjenpolvilla. Lehtien liuskat ovat kuitenkin tylppähampaisemmat kuin Suomen yleisimmällä kurjenpolvella, metsäkurjenpolvella. Kiipeilevän kasvutavan ja huomiota herättämättömän ulkonäön vuoksi ojakurjenpolvea on vaikea havaita kasvupaikkojen yleensä rehevän kasvillisuuden joukosta, ellei kukkia ole näkyvissä.

Kukat ovat harvassa ja parittain. Kukkaperät ovat muutaman senttimetrin pituiset ja taipuvat alas kukinnan jälkeen. Kukkien läpimitta on 25–30 mm, ja niissä on viisi soikeahkoa terälehteä. Kukat ja hedelmykset ovat rakenteeltaan samanlaiset kuin muillakin kurjenpolvilla. Teriö on punertavan sinipunainen (punaisempi kuin metsäkurjenpolvella).

Levinneisyys
Ojakurjenpolvi on Euroopan lauhkean vyöhykkeen ja havumetsävyöhykkeen eteläosan kasvi. Idässä sen alue ulottuu Uralille ja Kaukasiaan. Sitä ei kuitenkaan tavata Länsi-Euroopan mereisimmillä alueilla (Islannista, Norjasta, Britteinsaarilta ja Pohjanmeren rannikoilta) eikä Etelä-Euroopassa Pyreneiden niemimaalta, Välimeren saarilta, Kreikasta, Turkista ja Krimiltä.

Suomessa ojakurjenpolvea esiintyy ilmeisesti luontaisena etelässä ja kaakossa, Pohjois-Karjalasta Etelä-Savon ja Etelä-Hämeen kautta Varsinais-Suomeen ulottuvan linjan eteläpuolella. Runsainta esiintyminen on tämän alueen suurten järvien tuntumassa ja toisaalta Suomenlahden rannikolla. Lännempänä ja pohjoisempana olevat yksittäiset esiintymät lienevät ihmistoiminnan tulosta.

Ojakurjenpolvi oli aiemmin Suomessa rauhoitettu laji.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas: Ojakurjenpolven levinneisyys Suomessa

Kurjenpolvet
Rheinau (Baden)

Rheinau on kaupunki Saksassa, Baden-Württembergin osavaltiossa. Kaupungin pinta-ala on 73,43 neliökilometriä ja siellä on 11 135 asukasta (2007). Rheinau sijaitsee Reinin varrella Ranskan vastaisella rajalla. 

Rheinaun kaupunki perustettiin vuonna 1975 kuntaliitoksilla. Tuolloin yhdistettiin Freistettin kaupunki ja Rheinbischofsheimin, Helmlingenin, Memprechtshofenin, Hausgereutin, Holzhausenin, Diersheimin, Honaun ja Linxin kunnat keskenään.

Lähteet 

Saksan kaupungit
Baden-Württembergin kunnat
Gårdskullan museo

Gårdskullan museo on Gårdskullan kartanon alueella Siuntiossa toimiva museo, jossa on yli sata vanhaa traktoria, jotka edustavat 45 traktorimerkkiä. Vanhimmat traktorit ovat vuodelta 1920. Museo sai alkunsa Carl-Erik Rehnbergin 1977 hankkimasta vuoden 1935 Fordsonista. Laajenevaa kokoelmaa varten rakennettiin uusi 50 × 16 m näyttelytila 1988. Entisessä navetassa on puimureita ja puimakoneita. Museossa on traktoreiden lisäksi autoja, höyrykoneita sekä työvälineitä.

Kokoelmissa on noin 15 000 esinettä. Traktorit muodostavat museon ytimen. Lisäksi museossa on maataloustyökaluja, vuonna 2020 Saloran erikoisnäyttely, venemoottoreita, höyrykoneita, vanhoja autoja, kotitalousvälineitä. Museossa on myös sepän työpaja ja sekatavarapuoti.

Maatilamuseo on oman ilmoituksensa mukaan alalla Suomen suurin ja Pohjoismaiden monipuolisimpia.

Museota ylläpitää säätiö, jonka puheenjohtaja on Henrik Rehnberg.

Traktoreita
Allis-Chalmers
Farmall
Cletrac
GMW
Olivier
John Deere

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Gårdskullan maatalousmuseo,  Länsi-Uudenmaan museot

Siuntion rakennukset ja rakennelmat
Suomen traktorimuseot
Pattijoki (joki)

Pattijoki on joki Pohjois-Pohjanmaalla Vihannin ja Raahen alueilla. Joki saa alkunsa Vihannin Möykkyperän kylän Haukilammesta ja laskee Perämereen Raahen kaupungin alueella. Joen pituus on noin 34 kilometriä. Osa Pattijoen vedestä on ohjattu Haapajärven tekojärveen noin 2,4 kilometrin pituista kanavaa pitkin. 

Pattijokea on perattu useaan otteeseen tulvien ehkäisemiseksi. Lisäksi jokea on suoristettu ja siihen on rakennettu kolme pohjapatoa Pattijoen kirkonkylän kohdalle.

Lähteet 

Suomen joet
Perämereen laskevat vesistöt
Pattijoki
Raahen luonto
Vihannin luonto
Suomen vesistöt
Viikin arboretum

Viikin arboretum eli Viikin puulajipuisto on osa Helsingin Vanhankaupunginlahden sekä Viikin ulkoilu- ja virkistysaluetta. Arboretum perustettiin vuonna 1969 dendrologian tutkimusta ja opetusta varten Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan yhteyteen. Sitä johtaa Helsingin yliopiston ja Helsingin kaupungin yhteinen johtoryhmä.

Rauhoitusmääräykset luonnonsuojelualueella 
Sallittua:
 liikkuminen jalan ja polkupyörällä pääulkoilureiteillä sekä jalan poluilla ja pitkospuilla
 liikkuminen luonnonsuojelualueella vesien ollessa jäässä

Kiellettyä:
 sulan maan aikana polkureittien ulkopuolella (Saunalahdella 1.3–30.11)
 kalastus, veneily
 kaikenlainen kasvillisuuden, maaperän ja muun luonnon vahingoittaminen
 eläinten häiritseminen
 roskaaminen

Alueen esittely 

Helsingin yliopisto tutkii ja opettaa arboretumissa dendrologiaa eli puulajitiedettä. Alue on kooltaan 20 hehtaaria ja sinne on istutettu eri puolilta maailmaa kerättyjä puita ja pensaita yli 400 lajia.  Puulajipuisto jakaantuu kasvisukujen esittelyalueeseen ja viiteen kasvimaantieteelliseen alueeseen. Kullakin alueella on oma esittelytaulunsa aluetta kiertävällä luontopolulla.

Alueelle on tehty istutuksia sen perustamisesta 1969 lähtien tuhansia taimia yli 300:sta eri lajista. Arboretumissa kasvaa esimerkiksi ruhtinaanpoppeleita, valkopyökkejä, terijoensalavia, visa- ja loimaankoivuja, komeita katajia ja mantsuriansaarnia ja kuusamia. Lajien on annettu villiintyä, ja kyseessä lieneekin puu ja -pensaslajistoltaan monipuolisin luonnonsuojelualue Suomessa. Jotkut lajit ovat hävinneet kilpailun elintilasta kotimaiselle lajistolle, jotkut ovat menehtyneet hirvien, jänisten ja myyrien seurauksena. Arboretum sijaitsee Helsingin yliopiston Viikin opetus- ja tutkimustilan alueella rajoittuen etelän ja lännen puolelta Vanhankaupunginlahden luonnonsuojelualueeseen, ja pohjoisen sekä idän puolelta tilan peltoihin.

Alueen suojelun historiaa 
 1959 kosteikkoalueesta rauhoitettiin pieni osa asetuksella.
 1962 luonnonsuojelualue laajeni huomattavasti.
 1987 suojelualueeseen liitettiin rantalehtoja. Suojelualue oli kooltaan 254 ha, josta Helsingin kaupunki omisti 219 ha ja valtio loput.
 2005 Saunalahti (47,5 ha) liitettiin osaksi luonnonsuojelualuetta.
 Vanhankaupunginlahden lintuvesi – Natura 2000 – alue (316 ha) kattaa koko luonnonsuojelualueen  ja sen lisäksi Porolahden perukan.

Puupuiston lajisto 

Tähän on listattu joitakin lajeja, joita puistoon on istutettu merkintöjen mukaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Helsingin yliopisto: Viikin arboretum
 LUDE VIE LUONTOON – Viikin Arboretum 28.5.2008

Helsingin puistot
Suomen arboretumit
Arboretum
Kemiönsaaren helluntaiseurakunta

Kemiönsaaren helluntaiseurakunta () on kaksikielinen helluntaiseurakunta Kemiössä, Varsinais-Suomessa. Se on rekisteröity yhdistykseksi 20. tammikuuta 1927, ja sillä on oma rukoushuone Tabor. Toimintamuotoina ovat jumalanpalvelukset, rukouskokoukset ja pienryhmät kodeissa.

Historia
Ensimmäiset aikuiskasteet Kemiössä toimitettiin vuonna 1920, mutta vasta vuonna 1922 juhannuspäivänä muodostettiin seurakunta nimeltään Tabor-seurakunta. Perustavassa kokouksessa oli 34 henkeä, joista 14 oli kastettu samana päivänä Långvikenissä. Ensimmäisiä kokouksia vietettiin eräässä puusepänverstaassa, jonka omistaja oli luovuttanut tätä tarkoitusta varten. Vuonna 1924 seurakunta hankki Rekun kylästä talon, josta tehtiin rukoushuone, joka oli käytössä vuosina 1925−1936. Vuonna 1936 rakennettiin Kemiön kirkon lähellä olleelle lammaslaitumelle rukoushuone Tabor. Aluksi seurakunta oli paikalla vain vuokralla, mutta se lunastettiin omaksi vuonna 1949. Vuonna 1937 Taalintehtaalla ollut Kemiön Tabor-seurakunnan rukouspiiri muodosti oman Siion-seurakuntansa. Seurakunta oli suomenkielinen, ja oli osin seurausta Kemiönsaaren suomenkielisten helluntailaisten ryhmän vetäjän maanviljelijä Juho Salosen ja erään Tabor-seurakunnan ruotsinkielisen saarnaajan erimielisyyksistä, sillä ne olivat johtaneet suomenkielisten omiin, paikasta toiseen kiertäviin kokouksiin. 1954 seurakunnat yhdistyivät, ja seurakunnan nimeksi tuli Pingstförsamlingen på Kimitoön (Kemiönsaaren helluntaiseurakunta). Monet suomenkieliset helluntailaiset kuitenkin jatkoivat omaa erillistä toimintaansa rukouspiirinä eivätkä liittyneet uuteen seurakuntaan. Tämä ryhmä kokoontui kodeissa 1960-luvun loppuun asti. Vuonna 1992 seurakunnassa oli 61 jäsentä.

Lähteet

Suomen helluntaiseurakunnat
Helluntaiseurakunta
Tuko-Maatalous

Tuko-Maatalous on ollut Tukkukauppojen Oy:n eli Tukon maatalouskauppaa harjoittava tytäryhtiö. 

Yhtiö perustettiin vuonna 1987
, ja Hankkija-Maatalous osti sen vuonna 1992. Tuko-Maatalous toimi aikoinaan muun muassa Fendt-traktoreiden maahantuojana ja markkinoijana.

Lähteet

Suomalaiset yritykset
Dermatobia hominis

Dermatobia hominis on trooppisessa Amerikassa esiintyvä kiiliäiskärpänen. Se on ainoa kiiliäislaji, jonka toukat elävät erityisesti ihmisen ihossa, joskin isännäksi kelpaa myös koko joukko muita nisäkkäitä ja jopa lintuja. Kärpäsen toukka tunnetaan nimellä torsalo.

Aikuinen D. hominis on tumma, sinertävä kärpänen, jolla on kellertävä pää. Pituudeltaan se on 10–15 millimetriä. Laji on verraten tavallinen trooppisessa Keski- ja Etelä-Amerikassa. Muiden kiiliäislajien tapaan aikuisen kärpäsen suuosat ovat surkastuneet, eikä se syö enää mitään. Aikuinen kärpänen elääkin vain runsaan viikon, jona aikana se parittelee ja munii.

D. hominis käyttää muita hyönteisiä vektorina. Parittelun jälkeen naaras sieppaa itseään pienemmän kärpäsen tai hyttysen ja munii sen vatsapuolelle 20–30 kappaleen rykelmän pitkulaisia munia. Kun munakuorman saanut hyönteinen laskeutuu ihmisen tai muun nisäkkään iholle imemään verta tai hikeä, Dermatobian toukka pudottautuu munasta – mahdollisesti lämmön tai kemiallisen houkuttimen vaikutuksesta – ja kaivautuu uhrin ihoon 5–10 minuutissa. Ihoon tunkeuduttuaan se syö isännän kudosta noin kahdeksan viikon ajan ja kasvaa runsaan kahden senttimetrin pituiseksi. Toukka ei vaella muualle elimistöön vaan pysyy paikoillaan. Kohdassa, jossa toukka sijaitsee, on ihossa kipeä, muutaman senttimetrin läpimittainen kyhmy, jonka keskellä on pieni reikä
</ref>. Reiän kautta toukka hengittää ja siitä se on myös mahdollista poistaa. Jos toukka saa olla ihossa koko kehityksensä ajan, se lopulta pudottautuu maahan koteloitumaan. Kotelovaihe kestää 4–11 viikkoa.

Toukan aiheuttama haava tulehtuu hyvin harvoin; yleensä vain jos toukkaa on yritetty poistaa väkivalloin ja sen osia on jäänyt haavaan. Tulehtumattomuus johtuu luultavasti toukan erittämistä antimikrobisista aineista. Mikäli kiiliäistoukan sattuu saamaan, paras tapa poistaa se on teipin tai paksun vaseliinikerroksen levittäminen toukan ilmanottoaukon päälle. Kun toukka ei saa happea se yrittää kaivautua itse ulos kolosta, jolloin poistaminen on helpompaa.

Katso myös 
Cordylobia anthropophaga
Cochliomyia hominivorax

Lähteet

Aiheesta muualla 
Tapauskertomus  
Tapauskertomus 
Video toukan poistamisesta 
Kuva

Kiiliäiset
Euge Valovirta

Erno Valtteri ”Euge” Valovirta (s. 8. tammikuuta 1976) on suomalainen kitaristi, joka on syyskuusta 2017 lähtien soittanut ruotsalaisessa melodisen metallin yhtyeessä Cyhra. Ennen Cyhra-yhtyeeseen liittymistä hän soitti Shining-yhtyeessä.

Valovirta aloitti kitaran soiton 13-vuotiaana ja on soittanut eri yhtyeissä 15-vuotiaasta lähtien. Valovirran kitaran soitto oli harrastuksenomaista jääkiekon ohessa noin 20-vuotiaaksi asti, ja totisempi harjoittelu alkoi armeijan jälkeen.Hän teki myös omia kappaleita.

Valovirran muihin yhtyeisiin kuuluvat Godsplague, Suburban Tribe ja Drive. Hän on soittanut myös cover- ja tribuuttiyhtyeissä, kuten Rock'n'Roll Sensation ja Crazy Train. Godsplaguessa hän on soittanut vuodesta 2000 lähtien, jolloin yhtye perustettiin. Suburban Tribessa hän soitti vuosina 2006–2011 yhtyeen lopettamiseen saakka.

Valovirta on esiintynyt suomalaisten kitaristien Guitar Heroes -albumilla kappaleella ”Hellbilly”. Valovirran kitaristiesikuvia ovat Dimebag Darrell, Zakk Wylde, Randy Rhoads, Eddie Van Halen, James Hetfield sekä Stevie Ray Vaughan. Kitaran soiton ohessa Valovirta on aktiivinen urheilija.

Valovirran sooloalbumi Easy Does It julkaistiin elokuussa 2018. Shooting From the Hip (2021) sisältää kitaravetoista instrumentaalimusiikkia.

Soittimet ja välineet 
 ESP:n ja Tokain kitarat
 EMG:n ja Seymour Duncanin mikrofonit
 Vahvistimet: VHT, Krank, Blackstar ja Marshall
 GHS- ja DR-kielet
 Krank-kaiutinkaapit
 Dunlop Tortex 1.14 -plektrat
 Digitech Whammy
 Boss Super Overdrive SD-1
 Boss BF-3 -flanger
 Boss CH-1 -chorus 
 Furman Power Conditioner
 Marshall JMP-1 -putkietuvahvistin
 Krank Krankenstein nuppi ja kaappi
 Marshall JCM 800 nuppi (nuppeja)

Diskografia

Sooloalbumit

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Godsplaguen virallinen kotisivu
 

Suomalaiset kitaristit
Suomalaiset rockmuusikot
Suburban Triben jäsenet
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Ameriikan raitti

Ameriikan raitti on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut Lauri Törhösen ohjaama elokuva, joka perustuu Antti Tuurin samannimiseen romaaniin. Ameriikan raitti on yksi harvoista suomalaisista elokuvista, joita on kuvattu Pohjois-Amerikassa.

Juoni
Mattokutomonsa tuhopoltossa hävittäneet Erkki Hakala (Kari Sorvali) ja Taisto Matsomppi (Jari Järvimaa) pakenevat vaimoineen Floridaan verovelkoja pakoon, valtavat määrät käteistä mukanaan. 

Yrmeät miehet sopeutuvat nopeasti ryypiskelevään amerikansuomalaisporukkaan, mutta etenkin Erkin raskaana olevalla vaimolla Kaisulla (Mari Rantasila) on vaikeuksia sopeutua. Erkki ja Taisto pääsevät suomalaissuhteillaan laittomiksi rakennusmiehiksi, mutta joutuvat pian työstä pois hankalan luonteensa vuoksi. 

Erkki saa laittoman apukuskin paikan Amerikassa jo pitkään asuneen Oton (Åke Lindman) ohjaamassa rekassa, mutta miehet joutuvat vaikeuksiin, kun rekan lastista löytyy huumeita. Otto kuolee, ja Erkki päättää palata Suomeen sinne jo edeltä lähteneen vaimonsa ja vastasyntyneen lapsensa luo.

Antti Tuurin alkuperäistarinan arvellaan saaneen vaikutteita muun muassa 1980-luvun Hehkumuovi-jutusta ja muista tuolloisista eteläpohjalaisia yrittäjiä koskeneista tapauksista, joissa välteltiin veroja ja muita velvoitteita ja lähdettiin rahojen kanssa pakoon Floridaan.

Rooleissa

Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 elokuvaa sanotaan kömpelöksi ja se saa yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.

Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti 2002: "Törhönen on tehnyt pohjalaisten temmellyksestä koomisen junttihupailun, joka olisi toiminut paremmin 1960-luvulla, jossakin seiväsmatkalaisten Espanjan kohteessa."

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Vuoden 1990 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Lauri Törhösen ohjaamat elokuvat
Ulkomailla kuvatut suomalaiset elokuvat
Edwin Starr

Edwin Starr (21. tammikuuta 1942 – 2. huhtikuuta 2003) oli yhdysvaltalainen Soul-laulaja. Hän kuoli sydänkohtaukseen 2. huhtikuuta 2003. Hänen tunnetuin kappaleensa oli "War", joka levytettiin vuonna 1970.

Diskografia

Albumit
Soul Master (1965)
25 Miles (1969) (#73 US) (#9 R&B)
War and Peace (1970) (#52 US)(#9 R&B)
Involved (1971) (# 178 US)(# 45 R&B)
Hell Up in Harlem (1974)
Free to Be Myself (1975) (#43 R&B) (#210 US)
Clean (1979) (#80 US) (#22 R&B)
Happy Radio (1979) (#115 US) (#44 R&B)
Stronger Than You Think I Am (1979) (#203 US)
For Sale (1983)

Singlet 

"Agent Double-O-Soul" (1965)
"Back Street" (1966)
"Headline News" (1966)
"Oh How Happy" (1966) 
"I'll Love You Forever" (1966)
"Lonely Summer" (1966) 
"I Want My Baby Back" (1967)
"S.O.S. (Stop Her On Sight)" (1968) 
"Grits Ain't Grocery" (1968)
"25 Miles" (1969)
"I'm Still a Struggling Man" (1969)
"Way Over There" (1969)
"I Just Wanna Do My Thing" (1970)
"Time" (1970) 
"War" (1970) 
"Stop the War Now" (1970)
"Funky Music Sho Nuff Turns Me On" (1971)
"My Sweet Lord" (1971)
"There You Go" (1973)
"Big Papa" (1974)
"Easin' In (Hell Up In Harlem Soundtrack/American Pimp Soundtrack) (1974/1999)
"Hell Up In Harlem" (1974)
"Contact" (1979)
"Happy Radio" (1979) 
"Tell-A-Starr" (1979)
"It's Called The Rock" (1979)
"25 Miles (Mix)" (1980)
"Get Up-Whirlpool" (1980)
"Stronger (Than You Think I Am)" (1980)
"Smooth" (1983)
"I Wanna Take You Home" (1983)
"Marvin" (1984) 
"It Ain't Fair" (1985) 
"Missiles" (1985)
"Grapevine" (1985) 
"Soul Singer" (1986)
"Whatever Makes Our Love Grow" (1988) 
"Got To Keep On" (1989) 
"25 Miles (Remix)" (1989) 
"Funky Music Sho Nuff Turns Me On" (2000) 
"Snowflake Boogie" (2002)
"War" (2002)
"25 Miles" (2001) 

Yhdysvaltalaiset laulajat
Vuonna 1942 syntyneet
Vuonna 2003 kuolleet
Svengijengi ’62

Svengijengi ’62 () on vuonna 1973 ensi-iltansa saanut elokuva, joka on George Lucasin ohjaama ja käsi­kirjoittama. Se kertoo tarinan yhdys­valtalaisista teineistä heidän kesä­lomansa viimeisenä iltana valmistuttuaan high schoolista.

American Graffitia pidetään yhtenä laji­tyyppinsä parhaista elo­kuvista, ja se palkittiin aikanaan muun muassa vuoden parhaan komedia­elokuvan Golden Globella. Lippu­tulojen ja tuotanto­budjetin suhteella mitattuna elokuva on myös yksi kaikkien aikojen suurimpia taloudellisia menestyksiä – vain  tuotettu elo­kuva tuotti 140 miljoonan dollarin lippu­tulot.

American Graffiti valittiin vuonna 1995 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat American Graffitin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elo­kuvasta maa­ilmassa.

Näyttelijöitä

Elokuvan musiikki 

Elokuvan musiikki ilmestyi vuonna 1973 tupla­vinyyli­levyllä 41 Original Hits from the Soundtrack of American Graffiti (MCA2-8001). Albumin sisä­kannessa Jeff Walker Music World Magazinesta esittelee elo­kuvan. Ääniraidalla osan kappaleista juontaa radio-DJ Wolfman Jack.

Lähteet 

Vuoden 1973 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat
George Lucasin ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat
Valmet 20

Valmet 20 oli Valmet 15:n jälkeen toinen Valmetin valmistama traktorimalli. Siitä on käytetty vähäisen tehonsa vuoksi puhekielessä nimitystä ”piikkilangankiristäjä”. Valmet 20:n edeltäjämallin Valmet 15:n perustana on Pikku-jehuksi kutsuttu prototyyppi. Suunnitteluperusteena oli se, että Suomessa oli 1950-luvun alussa vielä 250 000 maatilaa, joiden suurin viljelyspinta-ala yleensä oli 25 hehtaaria. Tarkoituksena oli, ettei traktorista olisi tullut liian raskas suomaille, ja että se kykenisi vetämään 14–16 tuuman yksisiipistä auraa pellolla kynnettäessä.

Vuonna 1953 Valmet järjesti traktorimallin myynnin Hankkijan, Laborin ja OTK:n kanssa. Vuoteen 1954 mennessä oli valmistettu yhteensä 2 000 Valmet 15- ja Valmet 20 -traktoria. Vuoden 1955 aikana Valmet 20:ta valmistettiin 2 082 kappaletta, joista 55 vietiin Turkkiin. Valmet 15- ja Valmet 20 -traktoreita valmistettiin yhteensä 9 800 kappaletta. Niiden valmistus päättyi 1963, tosin vuoden 1963 traktorit oli valmistettu jo 1962.

Valmetin traktorin valmistajana oli Valtion Kivääritehdas Oy, sittemmin nimeltään Valmetin Tourulan tehdas. Ensimmäisinä valmistusvuosina Valtion maatalouskoneiden tutkimuslaitos osoitti kritiikkiä Valmetin ominaisuuksia kohtaan verrattuna pohjoisamerikkalaisiin traktoreihin. Esimerkiksi moottorin teho ei ollut kilpailijoiden tasolla, mutta kone oli kuuluisa keveydestään ja ketteryydestään.

Eroavaisuudet
Valmet 15 ja Valmet 20 ovat lähes samannäköisiä. Ne erottaa toisistaan muun muassa raidetangosta, joka 15-mallissa kulkee etuakselin etupuolella ja 20-mallissa takapuolella. Etuakseli muutettiin 20-malliin palkkirakenteiseksi. Moottorin kiinnityspultteja etukehtoon on 20-mallissa 3 kpl per puoli, kun 15-mallissa niitä on 2 kpl per puoli. Valmet 20 on reilut 100 kg edeltäjäänsä painavampi. Väritykseltään kummatkin ovat kirkkaan punaisia (värikoodi MIRANOL0273).

Teollisuusmalli Valmet 20 MT
Valmet 20 -mallista valmistettiin myös yhteensä 20 kappaleen piensarja traktoreita teollisuuden käyttöön. Ensimmäinen valmistettiin 1955 ja viimeinen 1963. Teollisuusmalli erotettiin muista MT-lisäkirjaimilla ja ulkoisesti malli erottui tyypillisen punaisen värin sijasta kellertävällä värityksellä. Valmet 20 MT oli huomattavasti matalampi kuin tavallinen maatalousmalli. Nykyään aitoja MT-malleja on tiettävästi jäljellä ainakin neljä kappaletta, joista yksi on Valmetin Linnavuoren tehtaalla näytteillä.

Lähteet

Viitteet

Katso myös
Kaikki Valmet-traktorit
Luettelo erimerkkisistä traktoreista
Volvo BM
Volvo BM Valmet
Valmet-Valtra
Valtra
Valmet 15
Valmet 33
Valmet 359
Valmet 361 D
Valmet 565
Valmet 500

Aiheesta muualla
 Valmet 20 metsätöissä: kuva 412-VAX 
 Suomen maatalousmuseo Sarka: Valmet 20 
 Valmet-talli
 Vanhat Valmetit ry
 (Valmet) Konedata

Alkuperäisiä mainosvideoita
 Valmet 20 talvimainos
 Valmet 20 kesämainos

Valmetin traktorit
Pähkinähakit

Pähkinähakit (Nucifraga) on varisten heimoon kuuluva varpuslintusuku, jossa on kaksi lajia:

Amerikanhakki (Nucifraga columbiana)
Pähkinähakki (Nucifraga caryocatactes)

Lähteet 

Varikset
Unimog

Unimog () on saksalainen vuodesta 1947 valmistettu nelivetoisten kevytkuorma-autojen, maastohenkilöautojen ja kuorma-autojen mallisarja.

Autotraktoreiksi luokiteltavia Unimogeja on valmistettu sekä siviili- että sotilaskäyttöön. Siviilikäytössä sitä on käytetty myös maataloustraktorin korvikkeena peltotöissä, ja siihen saattoi liittää vasemmalle puolelle jopa niittokoneen. Autoa testattiin myös Suomessa maatalouskäyttöön 1950-luvun alussa, mutta sen korkea hinta esti Unimogin yleistymisen maatalouskäytössä Suomessa.

Unimogeja käyttivät energia- ja maanrakennusyhtiöt. Vuoteen 1967 mennessä oli Suomessa sähkölaitosten käytössä yhteensä 68 Unimogia. 

Suomen puolustusvoimien käytössä Unimogeja oli 1950-luvulta lähtien. Mallia Unimog D hankittiin vuosina 1955-1957 yhteensä 99 kappaletta ja mallia Unimog G samaan aikaan 69 kappaletta.

Autotraktoreita
Unimog U 34 L
Unimog U 40 L
Unimog U 52 L
Unimog U 54 L
Unimog U 66 L
Unimog U 70 L
Unimog U 72 L
Unimog U 80 L
Unimog U 84 L
Unimog U 90 L

Lähteet

Viitteet

Sotilasajoneuvot
Kuorma-autot
Autotraktorit