joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Käenmintut

Käenmintut (Acinos) on huulikukkaiskasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Nimitystä käenmintut on käytetty myös suvuista Calamintha ja Satureja.

Eräiden lajitietokantojen käyttöön ottamassa rajauksessa suvun Acinos lajit on siirretty laajasti käsitettyyn mäkiminttujen (Clinopodium) sukuun, jolloin Acinos jää sitä aikaisemmin kuvatun Clinopodium-suvun heterotyyppiseksi synonyymiksi. Esimerkiksi Suomen lajitietokeskus ei toistaiseksi tunnista tätä sukurajausta. Fylogeneettisessä analyysissä Acinos on morfologisista yhteneväisyyksistä huolimatta todettu läheisemmäksi sukulaiseksi suvun Ziziphora kuin Clinopodium kanssa.

Tuntomerkit 
Suvun lajit ovat yksivuotisia ruohoja tai puutuvavartisia ainavihantia monivuotiskasveja. Nimi Acinos tulee kreikankielisestä sanasta akinos, joka on pienen aromaattisen kasvin nimi. Kasvit ovat matalia (enintään 20 cm), mätästäviä, pensasmaisia tai suikertavia. Kasvit kukkivat keskikesällä; kukat ovat kaksihuulisia ja putkimaisia, kukinnot pystyjä tähkiä.

Levinneisyys 
Suvun luontaista kasvualuetta on Keski- ja Etelä-Eurooppa sekä Länsi-Aasia.

Lajeja 
Suvussa on lajeja yhteensä 10.
 alppikäenminttu (Acinos alpinus)
 ketokäenminttu (Acinos arvensis, syn. Satureja acinos)

Alppikäenminttua käytetään monivuotisena koristekasvina.

Lähteet 
 Botanica. The illustrated A-Z of over 10,000 garden plants and how to cultivate them. Cologne 1999. ISBN 3-8290-3068-1

Viitteet 

Huulikukkaiskasvit
El Diablo

El Diablo on nimi kolmelle eri DC Comicsin kustantamalle sarjakuvahahmolle. Alkuperäisen hahmon loivat Robert Kanigher ja Gray Morrow. Hahmo teki ensiesiintymisensä vuonna 1970 All-Star Western -sarjakuvalehden toisessa numerossa. Pääosin El Diablo tunnetaan Villin lännen hahmona.

El Diablot

Lazarus Lane
Lane työskenteli 1800-luvulla pankkivirkailijana ja joutui kanssavirkailijoidensa kanssa  pankkiryöstön uhriksi. Hyökkäyksen aikana ryöstäjät ampuivat yhden pankkivirkailijan. Lane ja muut virkailijat selviytyivät ryöstöstä hengissä. Lane kuitenkin koki syyllisyyttä toimimattomuudestaan ja päätti kostaa ystävänsä kuoleman. Hänen löydettyään pankkiryöstäjät nämä hakkasivat hänet joukolla ja heittivät hänet jokivirtaan. Jonkin ajan kuluttua, kun ryöstäjät jättivät hänet yksin, salama iski Lanen rintakehään ja hän vaipui koomaan. Myöhemmin shamaani Wise Owl elvytti Lanen ja riivasi hänet paholaisella, joka tulisi aina esille, kun Lane vaipuu uneen. Sittemmin Lane ryhtyi jahtaamaan rikollisia El Diablo -nimisenä sankarina.

Rafael Sandoval
Toinen El Diablon roolia kantanut hahmo on Rafael Sandoval. Hän oli Dos Rios kaupungin uusi valtuuston jäsen, joka päätti luoda El Diablo sankarin saadakseen kiinni sarjatuhopolttajan. Sandoval loi asun juhlapuvusta ja liitti hahmoonsa paikalliset legendat paholaisesta. Sittemmin hän on puolustanut Texasin Dos Rios kaupunkia sarjamurhaajilta ja ryöstäjiltä.

Chato Santana
Kolmas ja viimeisin El Diablon roolia kantanut hahmo. Hän on ex-rikollinen, joka jouduttuaan sairaalaan tapasi koomaan vaipuneen Lazarus Lanen. Hän on toiminut myös Suicide Squadin jäsenenä.

Muissa medioissa

Televisio
Lazarus Lane esiintyi El Diablona ensimmäisen kerran animaationa sarjan Justice League Unlimitedin jaksossa "The Once and Future Thing, Part 1: Weird Western Tales". Sarjassa hän oli villin lännen sankari, joka työskenteli yhdessä Jonah Hexin, Bat Lashin ja Sheriffi Ohiyesa Smithin kanssa.

Elokuvat
Chato Santana esiintyi Jay Hernandezin näyttelemänä vuonna 2016 elokuvassa Suicide Squad. Hänellä oli ollut pyrokinesiakyky jo syntymästään asti ja sen voimistuttua hänen varttumisensa myötä, hän oli alkanut käyttää sitä pikkurikosten toteuttamiseen. Hänen vaimonsa Grace sai kuitenkin tietää tästä ja menetettyään voimiensa hallinnan, Diablo tappoi vahingossa vaimonsa sekä heidän kaksi lastaan. Hän oli antautunut vapaaehtoisesti poliisille ja Suicide Squadin jäsenenä hän oli aluksi vältellyt voimiensa käyttöä, kunnes uhrasi henkensä Incubusin tuhoamiseksi.

Hahmoa näytelleet

Lähteet

DC-universumin supersankarit
DC-universumin superroistot
Kuvitteelliset westernhahmot
Paul Darmanin

Paul Darmanin (s. 6. marraskuuta 1940 Santa Venera) on Maltalta lähtöisin oleva, Keniassa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 26. maaliskuuta 1966 ja nimitettiin Garissan hiippakunnan johtoon 3. helmikuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Mercieca, jota avustivat John Aloysius Ward ja Biagio Vittorio Terrinoni.

Lähteet 

Maltalaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Cory Emmerton

Cory Emmerton (s. 1. kesäkuuta 1988 St. Thomas, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin NLA-joukkue Lausanne HC:ssa.

Ura
Emmerton pelasi junioriuransa OHL-liigan Kingston Frontenacsissa. Detroit Red Wings varasi hänet vuoden 2006 NHL:n varaustilaisuuden toisella kierroksella. Emmerton pelasi vielä kaksi kautta OHL-liigassa ennen kuin liittyi Detroitin organisaatioon.

Kauden 2007–2008 aikana Emmerton siirtyi Detroitin farmijoukkueeseen AHL-liigan Grand Rapids Griffinsiin. Hän vietti farmissa kolme kautta, kunnes hänet nostettiin Detroitin kokoonpanoon kauden 2010–2011 kahdeksi viimeiseksi otteluksi. kauden 2011–2012 Emmerton pelasi jo kokonaan NHL:ssä.

Lokakuussa 2012 Emmerton siirtyi NHL:n työsulun alkamisen jälkeen SM-liigassa pelaavaan SaiPaan. Hän pelasi SaiPassa vain yhden ottelun, ottelun KalPaa vastaan, ja sai siinä leikkaushoitoa vaatineen sormivamman. Hän palasi Detroitiin NHL:ään työsulun päätyttyä tammikuussa 2013.

Lähteet

Viitteet

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Detroit Red Wingsin varaamat pelaajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Torino Motorsport

Torino Motorsport on italialainen pikkuformulatalli. Talli perustettiin vuonna 2009. Vuonna 2010 talli sijoittui toiseksi Italian Formula Renault-sarjassa. Seuraavana vuonna talli voitti sarjan mestaruuden. Talli ajoi myös yhden kilpailun Eurocup Formula Renault-sarjassa. Talli jatkaa italian Formula Renault-sarjassa vuonna 2012. Samana vuonna talli kilpailee myös Formula Renault Alps-sarjassa.

Lähteet
http://www.teamtorinomotorsport.com/wp/info

Italialaiset autourheilutallit
Suomen silta

Suomen silta () on Viron kansallisrunoilija Lydia Koidulan vuonna 1881 kirjoittama sikermä, jonka aiheena on Suomen ja Viron kansojen yhteys. Aiheena Suomen silta esiintyy muissakin Koidulan runoissa ja jo Fr. R. Kreutzwaldin kokoamassa Kalevipoegissa .

Runo

Synty

Suomen silta syntyi Koidulan innosta suomalaisten ja virolaisten yhteisiin juuriin ja näiden kansojen yhteyden kasvattamiseen. Suomen silta mainitaan Kalevipoegin VI ja X lauluissa, mutta Koidulan lyriikassa se esiintyy terminä ensimmäisen kerran runossa "Kätt veel korra – lahkumme" (Vielä kerran kättä – lähdetään). Runo valmistui C. G. Swanin ja J. R. Aspelinin lähtiäisrunoksi näiden vierailtua laulujuhlilla Virossa vuonna 1869. Suomi-teema jatkui Koidulan runoissa, kun hän kävi vuonna 1871 vierailulla Helsingissä, jossa hän tapasi suomalaisia kulttuurihenkilöitä, kuten esimerkiksi Elias Lönnrotin. Matkalta kertyi useita runoja, joissa Suomi esiintyy tavalla ja toisella. Suomen silta -runon synty liittyi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran 50−vuotispäiviin vuonna 1881. Tuolloin Matthias Johann Eisen pyysi Koidulalta apua juhla−antologiaansa Eesti luuletused (Viron runoja). Tätä varten Koidula kirjoitti varsin lyhyessä ajassa sikermänsä Suomen silta, josta tuli hänen uransa loppuvaiheen keskeisimpiä saavutuksia.

Rakenne
Suomen silta koostuu neljästä osasta. Sen alkuruno Unenägu (Uni) kuvailee unen näkymää, jossa Suomen ja Viron "isänmaita" yhdistää silta. Toisen runon kertosäkeessä kehotetaan kohottamaan Suomen silta, ja kolmannessa (Mälestused, Muistot) Koidula kuvailee Suomen kaipuuta. Päätösrunossa Soome sild Koidula jäljittelee kansallis- tai maakuntalaulujen hymnimäistä ja korkeavireistä sävyä. Suomen silta tarttui sittemmin fraasiksi juhlapuheissa ja heimotyön iskusanaksi.

Lähteet

Viron kirjallisuus
Justimus

Justimus on suomalainen televisiosarja, jonka pääosissa esiintyi alun perin YouTube-videopalvelussa Justimusfilms-nimellä mainetta kerännyt kolmikko Juho Nummela, Sami Harmaala ja Joose Kääriäinen. Justimus on Suomessa toinen televisiosarja, joka on aloittanut ”nettisketsejä” tekemällä, ensimmäinen oli Biisonimafia.

Sarjaa kuvattiin Helsingissä kesällä 2012 ja se alkoi TV5-kanavalla 16. lokakuuta 2012 alkaen. Sarjan ensimmäinen jakso keräsi 112 000 katsojaa, mikä oli TV5:n katsojaennätys. Sarjan viimeinen jakso esitettiin 17. huhtikuuta 2013, jossa nähtiin parhaita paloja edellisistä jaksoista.

Jaksot

Näyttelijät

Lähteet 

2010-luvun suomalaiset sketsisarjat
Suomalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
TV5:n televisio-ohjelmat
Lindfors

Lindfors tai Lindforss on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

Lindfors
 Adolf Lindfors (1857–1929), suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja
 Adolf Lindfors (1879–1959), suomalainen painija ja olympiavoittaja
 Aina Lindfors (1873–1952), suomalainen näyttelijä
 Albert Lindfors (1860–1922), suomalainen taidemaalari ja elokuvateatterinomistaja
 Anton Lindfors (s. 1991), suomalainen lumilautailija
 Arthur Lindfors (1893–1977), suomalainen painija ja olympiamitalisti
 August Lindfors (1810–1882), suomalainen pappi ja kirjailija
 Berndt Lindfors (1932–2009), suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti
 Bodil Lindfors (s. 1951), suomenruotsalainen kirjailija ja psykoterapeutti
 Carl Filip Lindfors (1848–1903), suomalainen kartanonomistaja, kasvi- ja eläinharrastaja ja valtiopäivämies
 Eila Lindfors (s. 1963), suomalainen käsityökasvatuksen professori
 Erkki Lindfors (1913–1969), suomalainen poliitikko, ministeri ja kaupunginjohtaja
 Frederic Lindfors (s. 1979), suomalainen laulaja ja kitaristi
 Harry Lindfors (1905–1968), suomalainen yritysjohtaja, kauppaneuvos
 Hugo Lindfors (1860–1921), suomalainen laivanrakennusinsinööri
 Ivar Lindfors (1872–1950), suomalainen toimitusjohtaja ja kauppaneuvos
 Iivar Lindfors, Iivar Launis (1884–1967), suomalainen yleisurheilija
 Irma Vienola-Lindfors (1930–2007), suomalainen balettitanssija, balettipedagogi ja tanssikriitikko
 Jarl Lindfors (1898–1976), suomalainen metsänhoitaja, metsäneuvos
 Jessica Lindfors (s. 1977), suomalainen pikajuoksija, pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja
 Julius af Lindfors (1831–1903), suomalainen kenraalimajuri, liikemies ja yhteiskunnallinen vaikuttaja
 Kirsi Lindfors (s. 1975), suomalainen kiekonheittäjä
 Lill Lindfors (s. 1940), ruotsalainen laulaja, näyttelijä ja koomikko
 Mattias Lindfors (s. 1989), suomalainen kilpapurjehtija
 Pamela Lindfors (s. 1980), suomalainen pituushyppääjä
 Pertti Lindfors (1927–2007), suomalainen dosentti, filosofi ja yhteiskuntatieteiden tohtori
 Sakari Lindfors (s. 1966), suomalainen jääkiekkomaalivahti ja valmentaja
 Sonya Lindfors (s. 1985), suomalainen tanssija ja koreografi
 Stefan Lindfors (s. 1962), suomalainen muotoilija, sisustusarkkitehti ja kuvanveistäjä
 Teuvo Lindfors (1922–2015), suomalainen arkkitehti
 Tiina Lindfors (s. 1958), suomalainen tanssija ja koreografi, Teuvo Lindforsin tytär
 Tomi Lindfors (s. 1979), suomalainen jääkiekkoilija
 Viveca Lindfors (1920–1995), ruotsalainen näyttelijä
 Viveca Lindfors (s. 1999), suomalainen taitoluistelija

Lindforss
 Anton Lindforss (1890–1943), suomalainen taidemaalari
 Carl Mårten Lindforss (1839–1909), suomalainen kielten opettaja ja oppikirjojen tekijä
 Mårten Johan (Martti Juhana) Lindforss (1800–1869), suomalainen lääkäri, eläinlääkäri

Entisenä sukunimenä
 K. T. Jutila, vuoteen 1906 Lindfors (1891–1966), suomalainen poliitikko ja diplomaatti
 Otto Lehmuskoski, ent. Lindfors (1894–1983), suomalainen jääkärimajuri
 Olavi Liekoski, ent. Lindfors (1910–1990), suomalainen nyrkkeilijä ja urheilutoimittaja
Guy Gibson

Guy Penrose Gibson (12. elokuuta 1918 – 19. syyskuuta 1944) oli brittiläinen lentoupseeri. Everstiluutnantiksi (Wing Commander) ylenemisen ohella hänelle myönnettiin Distinguished Service Order- ja Distinguished Flying Cross -sotilasansiomitalit, jotka kummatkin ansiosoljin lisättyinä sekä Viktorian risti. Gibson suoritti vähintäin 170 lentotaistelutehtävää, taikka pommitustehtävää.

Eräs Gibsonin laivueista oli 617. raskas erikoispommituslaivue (617 Squadron), joka käytti Avro Lancaster -pommikoneita. Gibson oli sen ensimmäinen operatiivinen päällikkö. Hän johti niin kutsuttuja patopommituksia Ruhrin alueelle, toisen maailmansodan natsi-Saksaan. Pommitukset toteutettiin Barnes Wallisin suunnittelemilla kimmahtavilla syvyyspommeilla.

Guy Gibson sai surmansa 19. – 20. syyskuuta 1944, kun hänen ohjaamansa De Havilland Mosquito ammuttiin alas pommituslennon aikana. Seitsemän vuotta Guy Gibsonia vanhempi aviovaimo, Evelyn Mary jäi leskeksi, neljän avioliittovuoden jälkeen.

Katso myös
Operaatio Chastise

Lähteet

 Holmes, Harry: Combat Legend - Avro Lancaster, s. 45-46, Airlife Publishing, 2002, Shrewsbury England, ISBN 1-84037-376-8

Viitteet

Aiheesta muualla

 RAF - 617 Squadron

Brittiläiset lentäjät
Brittiläiset toisen maailmansodan sotilaat
Toisessa maailmansodassa kaatuneet
Vuonna 1918 syntyneet
Vuonna 1944 kuolleet
Eino I. Manninen

Eino Ilmari Manninen (7. syyskuuta 1896 Mikkeli – 23. marraskuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen saarnaaja, koulutukseltaan metsänhoitaja. Hän tuli tunnetuksi erityisesti Helsingin Saalem-seurakunnan perustajana ja ensimmäisenä johtajana vuosina 1928–1967.

Mannisen isä Aksel Manninen (s. 1868) ja äiti Iida Maria Riittinen asuivat Mikkelissä Mannisen syntymisen aikaan, mutta muuttivat vuonna 1902 Helsinkiin, jossa Aksel Manninen toimi alkuun kauppiaana, sittemmin rautatievirkailijana ja vanginvartijana, lihakauppiaana ja lopulta poliisilaitoksella. Perhe asui sittemmin Hämeenlinnassa ja lopulta Viipurissa, jossa Aksel toimi poliisietsivänä. Manninen opiskeli Viipurin Uudessa Yhteiskoulussa, osallistui Viipurin NMKY:n toimintaan ja oli raittiusseuran puheenjohtajana. Mannisen veli Valtter oli opiskeluaikanaan kiinnostunut hengellisistä asioista, jonka vuoksi hän siirtyi teologiseen tiedekuntaan. Manninen valmistui ylioppilaaksi keväällä 1917 ja toimi sen jälkeen joitakin aikoja Viipurin postilaitoksen palveluksessa. Hänen tulevaisuudensuunnitelmissaan oli teologian opiskeleminen Helsingissä, mutta osallistuttuaan Valtter-veljensä järjestämään kotikokoukseen 9. syyskuuta 1917 hän tuli uskoon ja hakeutui kastettavaksi Haapajärvelle 7. lokakuuta. Siellä hänet kastoi Herran Kansa -nimisen suuntauksen johtaja Pekka Mikkonen.

Manninen vihittiin Eeva Hongan (s. 1899) kanssa 5. tammikuuta 1923. He saivat neljä lasta: Lea (1925), Erkki (1926), Veikko (1929) ja Pentti (1932).

Lähteet
 Manninen, Eino: Helsingin Saalem-seurakunnan viisivuotisjulkaisu. Helsinki, 1933.
 Antturi, Kai & Kärnä, Tapani: Helsingin Saalem-seurakunta 25 vuotias 1928-1953. Helsinki, 1953.
 Ahonen, Lauri K.: Suomen Helluntaiherätyksen historia. Päivä Oy, Helsinki, 1994. ISBN 951-622-603-5 
 Kärnä, Lea: Palavan pensaan äärellä. Eino Mannisen elämä ja työ. Ristin Voitto, Porvoo, 1988. ISBN 951-606-026-9

Viitteet

Aiheesta muualla
 

 Suomalaiset metsänhoitajat
Suomalaiset uskonnolliset vaikuttajat
Vuonna 1896 syntyneet
Vuonna 1967 kuolleet
Suomalaiset helluntailaiset pastorit
Suomalaiset uskonnolliset johtajat
Stephen Wäkevä

Stephen Wäkevä (1833 Säkkijärvi – 1910) oli venäläinen hopeaseppä, jolla oli suomalaiset sukujuuret. 

Hän oli oppipoikana Pietarissa vuonna 1847. Hänen työpajansa toimitti Fabergélle pöytähopeaesineitä. Enimmäkseen tuotteet olivat teeastiastoja, kolpakoita ja punssikulhoja. Hänen hopealeimansa oli kirjaimet S.W ympyrän sisällä. Myös hänen kaksi poikaansa Alexander Wäkevä ja Konstantin Wäkevä työskentelivät Fabergélla. He ottivat haltuunsa isänsä työpajan, kun tämä kuoli vuonna 1910.

Lähteet
 H.C. Bainbridge, Peter Carl Fabergé: Goldsmith and Jeweller to the Russian Imperial Court (1966)
 Ulla Tillander-Godenhielm, Personal and Historical Notes on Fabergé's Finnish workmasters and designers (1980)
 G.von Habsburg-Lothringen & A.von Solodkoff, Fabergé - Court Jeweler to the Tsars (1979) ISBN 0-914427-09-1

Venäläiset henkilöt
Pietarinsuomalaiset
Suomalaiset käsityöläiset
Säkkijärven historia
Vuonna 1833 syntyneet
Vuonna 1910 kuolleet
Erik August Kollin

Erik August Kollin (28. joulukuuta 1836 Pohja – 1901) oli pietarinsuomalainen muun muassa Fabergélla työskennellyt kultaseppä.

Hän oli oppipoikana kulta- ja hopeaseppä Alexander Palménilla Tammisaaressa. Saatuaan kisällin arvon hän muutti Pietariin 1858 ja pääsi työskentelemään jalokivimestari August Holmströmille. Hänet hyväksyttiin alalle 1868 ja vuonna 1870 hän avasi oman työpajan Pietarissa. 

Kollin oli Fabergén ensimmäinen johtava kultaseppä (1870-1886), kunnes Mihail Perhin korvasi hänet (1886-1903). Myös Perhinin seuraaja Henrik Wigström oli suomalainen.

Kollin teki töitä August Holmströmille ja Carl Fabergélle. Myöhemmin hän vastasi Fabergélla kaikista työpajoista. Hän oli erikoistunut kulta- ja hopeaesineisiin, jotka usein olivat oman aikansa arkaaista tyyliä. Hän käytti Fabergélle tekemissään esineissä Fabergén merkintöjen vieressä merkintää EK. 

Vuosien 1885–1899 välisenä aikana Kollin toimi itsenäisenä kultaseppänä Pietarissa osoitteessa Demidov pereulok 9. Toimintaa jatkoi usean vuoden ajan hänen leskensä Henrika (Henrietta) Eleonora Backman (1841 – n. 1920).

Lähteet
Ulla Tillander-Godenhielm, Fabergén suomalaiset mestarit, Tammi 2011, s. 54–63.

Viitteet

Suomalaiset kultasepät
Pietarinsuomalaiset
Vuonna 1836 syntyneet
Vuonna 1901 kuolleet
Fabergé
Hyppy (elokuva)

Hyppy on vuonna 2012 valmistunut Jouko Aaltosen ohjaama dokumenttielokuva uskosta. Elokuvan englanninkielinen nimi on Leap. Elokuvan on tuottanut Illume Oy.

Juoni 
Elokuva oppilaasta ja opettajasta, tiestä kohti jumaluutta ja niistä valinnoista, joita tällä matkalla joutuu tekemään. Se on myös elokuva etsimisestä, yksinäisyydestä ja yhteisyydestä. Samalla pääsemme katsomaan kansainvälisen ja ristiriitaisenkin Hare Krishna -liikkeen sisälle. 

Kenneth näki pikkupoikana isoisänsä kuoleman silmiensä edessä. Hän ymmärsi silloin materiaalisen elämän rajallisuuden ja henkisen elämän rajattomuuden. Myöhemmin Kenneth löysi Krishnan. Hänestä tuli Keshava Mashava (das).

Richard Slavin tuli pikkukaupungista Illinoisista. Hän etsi itseään vaeltelemalla Intiassa ja tutustuen itäisiin filosofioihin. Kunnes hän kohtasi länsimaisen Krishna-liikkeen perustajan A.C. Bhaktivedanta Swami Prabhupadan. Kokemus oli järisyttävä. Richie päätti omistaa maallisen elämänsä Krishnalle. Vaihe vaiheelta hänestä on nyt tullut yksi Hare Krishna liikkeen henkistä johtajista, palvottu guru ja liikkeen korkeimman elimen, GBC:n arvostettu jäsen. 

Keshava näki Radhanath Swamin opettamassa. Hänen puheensa, olemuksensa, hyvyytensä ja pyhyytensä vakuuttivat. Keshava päätti pyrkiä kohti Swamia. Lopulta Keshavasta tuli Radhanath Swamin oppilas. Tuhatvuotinen jumalien ja opettajien ketju sai uuden lenkin.

Esiintyjät 
Keshava Madhava Das (Kenneth Kairenius), Krishna-liikkeen henkinen johtaja Radhanath Swami (Richard Slavin).

Aiheesta muualla 
 Kotisivut 
 Illume Oy

Elokuvat uskonnoista
Jouko Aaltosen ohjaamat elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Vuoden 2012 dokumenttielokuvat
Anders Mickelson

Anders Mickelson, (1839 – 1913) oli suomalainen kultaseppä Fabergén palveluksessa.

Hän syntyi Suomessa vuonna 1839. Hän työskenteli kisällinä Pietarissa vuodesta 1855 alkaen. Vuonna 1867 hän perusti oman työpajan. Hän toimitti Fabergélle tekemiään kultaisia tupakkarasioita ja pieniä emaliesineitä. Hänen tekemänsä esineet on merkitty AM-leimalla.

Lähteet
 H.C. Bainbridge, Peter Carl Fabergé: Goldsmith and Jeweller to the Russian Imperial Court (1966)
 G.von Habsburg-Lothringen & A.von Solodkoff, Fabergé - Court Jeweler to the Tsars (1979) ISBN 0-914427-09-1

Suomalaiset kultasepät
Suunnittelijat
Pietarinsuomalaiset
Vuonna 1839 syntyneet
Vuonna 1913 kuolleet
Anders Nevalainen

Anders Juhaninpoika Nevalainen, (1858 Pielisjärvi - 1933 Terijoki) oli suomalainen kultaseppä, joka työskenteli Fabergélla. 

Hän aloitti uransa olemalla oppipoikana niin Suomessa kuin Pietarissa vuonna 1874. Hän meni naimisiin Maria Karolina Liljerotin kanssa vuonna 1884. Heillä oli viisi lasta, joista yksi oli kellontekijä Arvid Nevalainen. Hän aloitti Pietarissa työskentelyn August Holmströmin koruateljeessa. Nopeasti hän eteni työpajan johtoon ja alkoi tehdä Fabergélle tuotteita. Hänen työpajansa teki Fabergélle hopeakoristeisia kehyksiä koivusta ja lakkatöistä, hopeisia ja kultaisia savukerasioita sekä kullattuja hopeisia emalirasioita. Hänen hopeamerkkinsä oli A.N useasti K.Fabergé-merkin vieressä. Perhe palasi Suomeen Venäjän vallankumouksen jälkeen 1917.

Lähteet

 H.C. Bainbridge, Peter Carl Fabergé: Goldsmith and Jeweller to the Russian Imperial Court (1966)
 G.von Habsburg-Lothringen & A.von Solodkoff, Fabergé - Court Jeweler to the Tsars (1979) ISBN 0-914427-09-1
 Geoffrey Watts, Russian Silversmiths' Hallmarks (1700 to 1917) (2006)
 М.М. Постникова-Лосева, Н.Г.П. Платонова, Б.Л. Ульяноа, ЗОЛОТОЕ И СЕРЕБРЯНОЕ ДЕЛО XV-XX вв. (2003)
 Gerard Hill, G.G. Smorodinova and B.L. Ulyanova, Fabergé and the Russian master Goldsmiths (2008)
 Ulla Tillander-Godenhielm, Personal and Historical Notes on Fabergé's Finnish workmasters and designers (page 42.) (1980)

Vuonna 1858 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet
Suomalaiset kultasepät
Pietarinsuomalaiset
Suuret setelit (kappale)

Suuret setelit on alkujaan suomalaisen Four Cats -yhtyeen esittämä kappale, joka on suomennos The Kingston Trion kappaleesta ”Greenback Dollar”. Saukin sanoittama ja Jaakko Salon sovittama kappale levytettiin vuonna 1963. Se nousi listalle saman vuoden kesäkuussa, ja oli korkeimmillaan sijalla kuusi.

Four Catsin lisäksi kappaleen ovat suomeksi levyttäneet muun muassa Tapani Kansa ja Popeda. Vuonna 2007 suomalainen rap-artisti Cheek teki kappaleesta oman rap-version nimeltä ”Tuhlaajapoika”.

Popedan versio 

”Suuret setelit” oli Popeda-yhtyeen kolmas ja siihen asti menestynein single. Singlen tuotti Eppu Normaalin Pantse Syrjä ja se ilmestyi helmikuussa 1979.

Popedan oli tarkoitus tehdä kappaleesta ”jyräversio”. Yhtye ei kuitenkaan ollut tyytyväinen lopputulokseen. Esimerkiksi laulaja Pate Mustajärven mielestä kappale ei svengannut ollenkaan.

”Suuret setelit” oli Popedan siihen asti suurin hitti. Se soi radiossa, hätyytteli listasijoja ja toi yhtyeelle lisää keikkoja. Single saavutti listasijan 21. 

Hurma-lehden Teppo Nättilä kehui kappaletta energisesti soitetuksi ja hyvin lauletuksi. Salon Seudun Sanomien singlearvostelussa Risto Nieminen kuvasi Popedaa eräänlaiseksi älykkääksi versioksi Sleepy Sleepersistä. Niemisen mukaan Popedalla on omaakin sanottavaa, mutta valitettavasti ei aina taitoja sen esiintyuomiseen. ”Suuria seteleitä” hän kuitenkin kuvasi Popedaksi parhaimmillaan ja esitystä ryhdiksi, rehdiksi ja reippaaksi. Sen sijaan Soundi-lehden kriitikko sanoi, että hänelle on kärsimystä kuunnella yhtyeen levyjä useammin kuin kahdesti.

Singlen B-puolella julkaistiin kappale ”Lauri Lutavuori”, joka kertoo nuoruudesta, ikurilaisuudesta ja sen ihmisistä. Pate Mustajärven mielestä tämä kappale onnistui, toisin kuin itse A-puoli ”Suuret setelit”.

Lähteet

Viitteet 

Vuoden 1963 kappaleet
Popedan kappaleet
Onward

Onward on Hawkwindin vuonna 2012 julkaistu studioalbumi, joka sisältää myös aiemmin julkaistua sekä uudelleen nauhoitettua materiaalia. Se julkaistiin tupla-cd:nä. Musiikillisesti albumi on sekoitus yhtyeen perinteistä space rockia ja ambient-vaikutteita. Albumi sisältää kolme bonus-kappaletta, jotka on omistettu yhtyeen vuonna 2008 edesmenneen kosketinsoittajan Jason Stuartin muistolle.

Kappaleet 
CD 1
 
 
 
 
 
 
 
  
 

"Death Trap" on uudelleennauhoitus vuonna 1978 alun perin julkaistusta kappaleesta. Tämä versio on aiemmin julkaistu yhtyeen MySpace-sivustolla nimellä "Death Trap 09".

CD 2
 
 
 
 
 
 
 
 
 

"Right to Decide" on uudelleennauhoitus vuonna 1993 alun perin julkaistusta kappaleesta. "Aerospace Age" on uudelleenversiointi yhtyeen edesmenneen vokalistin Robert Calvertin soolokappaleesta "The Aerospace Age Inferno". Kaksi edellä mainittua sekä "The Flowering of the Rose" ovat tällä albumilla merkitty bonus-kappaleiksi, ja ne ovat aiemmin julkaistu yhtyeen web- ja MySpace-sivustolla, sekä "Right to Decide" julkaistiin myös yhtyeen 40 Anniversary Promo-CD:llä vuonna 2009. "The Flowering of the Rose" sisältää katkelmia yhtyeen 1970-luvun kappaleista "Steppenwolf" ja "Damnation Alley". Kappale tunnettiin yhtyeen kotisivuilla nimellä "Dam Jam Jason" ja se on omistettu yhtyeen vuonna 2008 edesmenneelle kosketinsoittaja Jason Stuartille. Albumin päättää nimetön, ns. "piilotettu" bonusraita.

Muusikot 
 Dave Brock - kitara, kosketinsoittimet, laulu
 Richard Chadwick - rummut, laulu
 Tim Blake - kosketinsoittimet, theremin
 Mr. Dibs - basso, laulu
 Niall Hone - kitara, basso, efektit
 Jason Stuart - kosketinsoittimet (CD 2 kpl. 3,4 ja 5)
 Huw Lloyd Langton - kitara (CD 1 kpl. 2)

Arvosteluja 
Subba-Cultcha.com  (8/10)
Starfarer.net  (positiivinen)

Lähteet 

Hawkwindin albumit
Vuoden 2012 albumit
General Hospital

General Hospital on yhdysvaltalainen päiväsaikaan esitettävä saippuasarja. Sarjaa on esitetty vuodesta 1963 asti. Sarjan loivat saippuasarjojen käsikirjoittajina toimiva aviopari Frank ja Doris Hursley. 

Sarjaa esitetään ABC-televisiokanavalla. General Hospital on Coronation Streetin jälkeen pitkäikäisin saippuasarja maailmassa. 49 esityskauden aikana sarjaa on esitetty yli 15 000 jaksoa vuoteen 2022 mennessä. Sarja täytti 50 vuotta 1. huhtikuuta 2013.

Sarja kertoo fiktiivisestä Port Charlesin kaupungista ja sen ihmisistä. Yksi keskeisimmistä tapahtumapaikoista on sairaala "General Hospital".

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen kotisivu
 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Saippuasarjat
1960-luvun televisiosarjat
1970-luvun televisiosarjat
1980-luvun televisiosarjat
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
ABC:n televisio-ohjelmat
Nevalainen

Nevalainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Ahti Nevalainen (s. 1937), kirjailija
 Anders Nevalainen (1858–1933), kultaseppä
 Anna Nevalainen (1894–1976), SKDL:n kansanedustaja
 Eila Nevalainen (s. 1948), tiedottaja ja toimittaja
 Eino Nevalainen (1904–1983), marxilainen kansantaloustieteilijä ja Sirola-opiston opettaja
 Esko Nevalainen (1925–2008), elokuvaaja
 Frida Nevalainen (s. 1987), ruotsalainen jääkiekkoilija
 Harri Nevalainen (s. 1969), suomalainen kymmenottelija
 Juha Nevalainen (1921–1988), elokuvakäsikirjoittaja ja päätoimittaja
 Jukka Nevalainen (s. 1970), pesäpalloilija
 Jukka Nevalainen (s. 1978), Nightwish-yhtyeen rumpali
 Juuso Nevalainen (s. 1997), jääkiekkoilija
 Kimmo Nevalainen (s. 1983), jääkiekkoilija
 Lauri Nevalainen (1927–2005), kilpasoutaja
 Liisa Nevalainen (oik. Anna-Liisa Häyrinen, 1916–1987), näyttelijä ja salapoliisikirjailija
 Linnea Nevalainen (s. 2005), salibandyn pelaaja
 Lotta Nevalainen (s. 1994), uimari
 Mikko Nevalainen (s. 1952), basisti
 Minni Nevalainen, uskonnon, psykologian ja terveystiedon lehtori
 Niklas Nevalainen (s. 1993), jääkiekkoilija
 Patrik Nevalainen (s. 1987), ruotsinsuomalainen jääkiekkoilija
 Pekka Nevalainen (s. 1951), taidemaalari, kuvanveistäjä ja taidegraafikko
 Pekka Nevalainen (1959–2021), historioitsija
 Pentti Nevalainen, Newsky, laulaja ja muusikko
 Petri Nevalainen (s. 1962), tietokirjailija ja päätoimittaja
 Päivi Nevalainen (s. 1983), taidoka
 Terttu Nevalainen (s. 1952), englantilaisen filologian professori
 Tapio Nevalainen (s. 1946), kajaanilainen elokuva-alan monitoimimies
 Timo Nevalainen (s. 1930), lääkäri, anatomian professori
 Unto Nevalainen (s. 1935), jalkapalloilija ja jääkiekkoilija
 Valde Nevalainen (1919–1994), SDP:n kansanedustaja
 Vappu Nevalainen, kirjailija
 Ville Nevalainen (s. 1984), jalkapalloerotuomari.
Robert James Carlson

Robert James Carlson (s. 30. kesäkuuta 1944 Minneapolis) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Saint Paul and Minneapolisin arkkihiippakuntaan 23. toukokuuta 1970 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Avioccalan titulaaripiispaksi 19. marraskuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. tammikuuta 1984. Pääkonsekraattorina toimi John Robert Roach, jota avustivat John Francis Kinney ja Paul Vincent Dudley.

Carlson sai 13. tammikuuta 1994 nimityksen Sioux Fallsin koadjuuttoripiispaksi, ja 21. maaliskuuta 1995 hänestä tuli sen piispa. Hän sai 29. joulukuuta 2004 nimityksen Saginaw’n piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 24. helmikuuta 2005. Hänet nimitettiin 21. huhtikuuta 2009 Saint Louisin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 10. kesäkuuta.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Sailiot

Sailiot (Calandrinia) on hetekaalikasvien (Montiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, jonka muutamaa lajia viljellään yksivuotisina koristekasveina.

Levinneisyys 
Sailioita tavataan Tyyntämerta ympäröivillä alueilla, eniten kuitenkin Etelä-Amerikassa lämpimillä ja kuivilla alueilla. Myös Australiassa suku on melko hyvin edustettuna; jotkin australialaiset lajit ovat lehtisukkulentteja ja kasvavat hyvin kuivilla kasvupaikoilla. Eteläamerikkalaisten lajien keskuudessa on melko kylmänkestäviä, Andien korkeilta rinteiltä kun ovat kotoisin.

Tuntomerkit 
Sailiot ovat matalakasvuisia yksi- tai monivuotisia ruohoja. Kapeat ja mehevät lehdet sijaitsevat tavallisesti tiheinä tyviruusukkeina. 

Lyhyissä ja hennoissa kukintovanoissa on näyttäviä kukkia, joissa on viisi leveälti limittäistä terälehteä. Väriltään ne tavallisesti ovat vaaleanpunaisia tai purppuraisia, mutta myös keltaisia ja oransseja muotoja tunnetaan.

Lajeja 
Sailiolajeja on noin 150.

 etelänsailio (Calandrinia ciliata var. menziesii)
 isosailio (Calandrinia grandiflora) (syn. kisantti Cistanthe grandiflora)
 sarjasailio (Calandrinia umbellata)

Lähteet 
 Botanica. The illustrated A-Z of over 10,000 garden plants. ISBN 3-8290-3068-1
 Räty, E. ja Alanko, P. 2004: Viljelykasvien nimistö. ISBN 951-8942-57-9 
 Stevens, P. F. 2001-: Angiosperm Phylogeny Website. http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/

Viitteet 

Hetekaalikasvit
Rogelio Esquivel Medina

Rogelio Esquivel Medina (s. 18. kesäkuuta 1940) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Méxicon arkkihiippakuntaan 13. syyskuuta 1970 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Garrianan titulaaripiispaksi 27. kesäkuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Norberto Rivera Carrera, jota avustivat Giuseppe Bertello ja Onésimo Cepeda Silva.

Lähteet 

Meksikolaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Juhani Itämies

Juhani Itämies on suomalainen hyönteistutkija ja vuoteen 2008 Oulun yliopiston eläinmuseon intendentti. Hän on laatinut ja julkaissut runsaasti kansantajuisia kirjoituksia hyönteisistä ja muista selkärangattomista. Hän on väitellyt filosofian tohtoriksi vuonna 1983 ja on työskennellyt koko uransa Oulun yliopistossa, ensin eläintieteen laitoksessa ja sittemmin eläinmuseossa museonhoitajana, yli-intendenttinä ja intendenttinä.

Itämies tunnetaan julkisuudessa hänen keväisistä hyttyskesää koskevista ennustuksistaan, jotka hän on kuitenkin sanonut jo lopettaneensa kesään 2013. Suomen yliopistotiedottajat ry palkitsi Itämiehen vuonna 2007 tunnustuspalkinnolla aktiivisesta ja yleistajuisesta tieteen tiedottamisesta.

Teoksia
 Sisätilojen "tuholaiset", Oulun yliopiston täydennyskoulutuskeskuksen ja eläintieteen laitos, Oulu 1991. ISBN 9514231910
 Pistämätön hyttyskirja, F-Kustannus 2007. ISBN 9789524611275
 Paarman puremaa: tietoa ja tarinaa kesän pistäjistä, F-kustannus 2008. ISBN 9789524611572

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 
 

Suomalaiset entomologit‎
Suomalaiset tietokirjailijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Rusokirsikka

Rusokirsikka (Prunus sargentii) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva puu. Sitä viljellään Suomessa koristeeksi.

Ulkonäkö ja koko 
Rusokirsikka kasvaa Suomessa yleensä 3–5 metrin korkuiseksi. Se on saanut suomenkielisen nimensä mahdollisesti lehdistään, jotka avautuvat keväällä erikoisen kuparinruskeina. Myös sen runko on punertavanruskea. Rusokirsikka kukkii ennen lehtien puhkeamista kauas näkyvin ruusunpunaisin kukin. Sen hedelmät ovat punamustia, senttimetrin kokoisia, yksisiemenisiä luumarjoja; Suomessa niitä muodostuu ani harvoin. Suomessa rusokirsikka on lähes aina vierasjuurinen, imeläkirsikkaan vartettu.

Levinneisyys ja kasvupaikat 
Rusokirsikka on kotoisin Japanista. Lisäksi levinneisyys ulottuu Korean niemimaalle ja Etelä-Sahalinille. Se kasvaa tuoreissa, keski- ja runsasravinteisissa seka- ja lehtimetsissä. Ilmastollisesti se on hemiboreaalinen–temperaattinen, lievästi mereinen. Suomessa rusokirsikka menestyy puuvartisten kasvien menestymisvyöhykkeillä I–II ja suotuisilla paikoilla myös vyöhykkeellä III. Se viihtyy parhaiten aurinkoisella paikalla runsasravinteisessa, kalkkipitoisessa maassa.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Mustila Arboretum: Rusokirsikka (Prunus sargentii)
 Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Rusokirsikka (Prunus sargentii)
 Puutarha.net: Rusokirsikka (Prunus sargentii)
 University of Florida: Prunus sargentii  (pdf)

Tuomet
Puut
Chicane

Chicane (oikealta nimeltään Nicholas Bracegirdle, s. 28. helmikuuta 1971) on brittiläinen tanssimusiikki-DJ, lauluntekijä, säveltäjä ja tuottaja. Hänen tunnetuimpia hittejään ovat ”Saltwater”, ”Offshore”, ”Poppiholla” ja ”Stoned in Love”.

Albumit 
 Far from the Maddening Crowds (1997)
 Behind the Sun (2000)
 Somersault (2007)
 Giants (2010)
 Thousand Mile Stare (2012)
 The Sum of Its Parts (2015)
 The Place You Can't Remember, The Place You Can't Forget (2018)

Brittiläiset DJ:t
Brittiläiset lauluntekijät
Brittiläiset säveltäjät
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Hawker Sea Hawk

Hawker Sea Hawk on laivastokäyttöön tarkoitettu englantilainen suihkuhävittäjä. Se oli ensimmäinen Sydney Cammin suunnittelema suihkukäyttöinen hävittäjäkone.

Sea Hawk lensi ensilentonsa 2. syyskuuta 1947, ja se otettiin palveluskäyttöön 1953. Sen käyttöikä oli suhteellisen pitkä, tasan kolme vuosikymmentä. Hawker ja Armstrong-Whitworth valmistivat konetyyppiä noin 550 kappaletta.

Neljän 20 mm lentokonetykin lisäksi siihen voitiin asentaa siipiripustuksiin kiinnitettäviä pommeja, rakettaja ja varustaa lisäpolttoainesäiliöillä. Huippunopeus oli kehitellyllä Rolls-Royce Nene -suihkumoottorilla 969 km/h.

Ison-Britannian lisäksi tyyppiä käyttivät Länsi-Saksa, Alankomaat sekä Intia. Kone osallistui taisteluihin vuonna 1956 Suezin kriisin aikana ja Indo-Pakistanin sodassa vuonna 1971.

Tekniset tiedot

Lähteet
Sharpe, Michael: Attack and interceptor jets, Grange Books, Lontoo Englanti, 2002 (s. 124) ISBN 1-84013-335-X
Crosby, Francis: Modern fighter aircraft, Southwater/Anness Publishing, Lontoo Englanti, 2004 (s. 29) ISBN 1-84215-991-7

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Military factory: Hawker (Armstrong Whitworth) Sea Hawk Carrier-borne Fighter Aircraft 
 Air Vectors: The Hawker Sea Hawk 
 Thunder and Lightnings: Hawker Sea Hawk 
 Hawker Sea Hawk, un chasseur embarqué de transition 
http://www.netti.fi/~halle/planes/eng/seahawk.htm 

Sea Hawk
Brittiläiset hävittäjälentokoneet
1940-luvun hävittäjälentokoneet
Jääkiekon D-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 1987

{| class="infobox" cellpadding="4" border=3 style="float: right; width: 300px; margin: 0 0 4em 4em; border-collapse: collapse; font-size:95%"
|-
|+ style="font-size: larger; margin-left: inherit;" |  1987 IIHF World Championship  Pool D
|-http://fi.wikipedia.org/skins-1.5/common/images/button_bold.png
| colspan="2" align="center" | 
|-
| Ajankohta| 13. maaliskuuta -  20. maaliskuuta 1987
|-
| Isäntämaa| 
|- 
| Joukkueet| 4 (5)
|- 
| Nousee  C-sarjaan 1989|   
|-
|}Jääkiekon D-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 1987 pelattiin Perthissä Australiassa 13.–20. maaliskuuta 1987. Kisoissa tehtiin uusi maailmanennätys, kun Australia voitti Uuden-Seelannin 58-0. Eniten maaleja turnauksessa teki Australian Scott Davidson, joka teki 21 maalia ja 21 syöttöä.

 Ottelut 

 IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat Paras maalivahti:  Emanuel HadjigeorgiouParas puolustaja:  Young Woon PyoParas hyökkääjä:  Won Sik ChoiFair Play -joukkue:'''

Katso myös 
 Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1987

Lähteet 

 http://hockey365.celeonet.fr/hockeyarchives/mondial1987.htm  
 http://avlh.sweb.cz/MS-1987.pdf 

D-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 1987
Vuoden 1987 jääkiekko
Australian jääkiekko
Perth (Länsi-Australia)
Keith Fahey

Keith Fahey (s. 15. tammikuuta 1983 Dublin, Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea puolustaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Birmingham Cityä. Fahey valittiin Irlannin maajoukkueeseen EM-kilpailuihin 2012.

Lähteet 

Irlantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Yö on pitkä

Yö on pitkä on Aarne Tarkaksen ohjaama elokuva vuodelta 1952 ja hänen esikoisohjauksensa. Käsikirjoituksen tekivät yhdessä Tarkas ja Matti Kassila. Tarina kuvaa yli varojensa eläviä rikoksen teille eksyviä nuoria. Tapahtumien taustoja kuvataan takaumina.

Junior-Filmi teki vain kaksi tuotantoa, joista tämä on jälkimmäinen. Sen jälkeen yhtiö meni konkurssiin ja Tarkas siirtyi Fennada-Filmiin.

Tarkastushakemuksessa Tarkas luonnehti elokuvaa nuorison näköiseksi ja toivoi sille siksi verovapautusta. Sen elokuva sai kuitenkin vasta elokuvalautakunnassa.

Arviot
Aikalaisarviossa Olavi Veistäjä (Aamulehti) pitää elokuvaa huonona nuorisoelokuvana mutta hyvänä jännityselokuvana: psykologisen pohjustus on heikkoa ja "helppohintaista", mutta rikosten suunnittelussa ja toteutuksessa ote on kiinteää, johdonmukaista ja taitavaa.

Eräässä televisioesityksen kritiikissä elokuvan kerrontaa arvioidaan kömpelöksi, mutta sen katsotaan kuitenkin hyödyntävän mielenkiintoisella tavalla film noir -estetiikkaa. Myös musiikki saa kiitosta..

Näyttelijät

Lähteet

Aarne Tarkaksen ohjaamat elokuvat
Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Vuoden 1952 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset jännityselokuvat
Festarikalevala

Festarikalevala on suomalaisten festarimuistoista koottu kirja ja selviytymisopas kesäfestareille. Nimi viittaa tapaan, jolla kirjan materiaali on koostettu. Ensimmäinen Festarikalevala tuotettiin keväällä 2012 kansalaisten tarinoihin pohjautuen. Kirjan on tuottanut kustannusyhtiö Roisto.

Marraskuussa 2012 mm. musiikkilehti Rumbaa kustantava Pop Media Oy ilmoitti ostaneensa Festarikalevala.fi -verkkopalvelun Roisto Oy:ltä. Kauppasummaa ei paljastettu, mutta kirjan kustannusoikeudet jäivät kustannusyhtiö Roistolle.

Aiheesta muualla 
 Festarikalevala-projekti 
 Kirjan toimittaja Ertte Ruhti Ylen Taustapeilissä
 Jouni Hynynen Festarikalevalassa
 Roisto myi Festarikalevalan pois

Suomalaiset kirjat
Rockfestivaalit Suomessa
Wille Valve

Wille Valve (s. 17. kesäkuuta 1980 Maarianhamina) on ahvenanmaalainen poliitikko. Hän toimii Ahvenanmaan maltilliset -puolueessa (Moderaterna på Åland).

 Ahvenanmaan maltillisten II varapuheenjohtaja 2012–
 Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsen 2011–
 Pohjoismaiden neuvoston Ahvenanmaan-valtuuskunnan puheenjohtaja 2011–
 Maakuntapäivien laki- ja kulttuurivaliokunnan jäsen 2011–
 EU:n alueiden komitean varajäsen 2012– 

Valve nimitettäneen vuoden 2013 loppupuolella Ahvenanmaan maakuntahallituksen kansliaministeriksi, jonka vastuulla ovat mm. EU-kysymykset, Ahvenanmaan poliisi ja kunnalliset asiat. 2009–2011 Valve työskenteli Euroopan parlamentissa Rkp:n eurokansanedustaja Carl Haglundin erityisavustajana, vastuullaan Ahvenanmaahan liittyvät asiat. Valve on toiminut Ahvenanmaan sovittelutoimiston sovittelijavastaavana ja Ålandsbankenin markkinaosaston copywriterina.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Wille Valveen blogi
 Wille Valve Ahvenanmaan maakuntapäivien kotisivulla

Ahvenanmaalaiset poliitikot
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
José Trinidad Sepúlveda Ruiz-Velasco

José Trinidad Sepúlveda Ruiz-Velasco (30. maaliskuuta 1921 Atotonilco El Alto – 4. syyskuuta 2017 Ayotlán) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Guadalajaran arkkihiippakuntaan 27. maaliskuuta 1948 ja nimitettiin Tuxtla Gutiérrezin hiippakunnan johtoon 20. toukokuuta 1965. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Garibi y Rivera, jota avustivat Francisco Javier Nuño y Guerrero ja José Salazar López.

Sepúlveda Ruiz-Velasco sai 12. helmikuuta 1988 nimityksen San Juan de los Lagosin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 11. maaliskuuta. Hän jäi eläkkeelle 20. tammikuuta 1999.

Sepúlveda Ruiz-Velasco osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

Lähteet 

Meksikolaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1921 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Thomas Van der Plaetsen

Thomas van der Plaetsen (s. 24. joulukuuta 1990 Gent) on belgialainen kymmenottelija.

Van der Plaetsen voitti kymmenottelun kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009 uusilla ennätyspisteillään 7769. Sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui kuudenneksi. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Ostravassa 2011 hän voitti kultaa uudella ennätyksellään 8157 pistettä. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 13:nneksi pistein 8069. Hän voitti 2013 kultaa Kazanin universiadeissa ennätyspisteillään 8164 ja sijoittui 15:nneksi Moskovan MM-kilpailuissa 2013 uudella ennätyksellään 8255.

Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 Van der Plaetsen saavutti seitsenottelussa pronssia Belgian ennätyspisteillä 6259 pisteellä. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui kymmenenneksi. Van der Plaetsen valittiin Belgian vuoden urheilijaksi 2014.

Syyskuussa 2014 Van der Plaetsen antoi istukkahormonia sisältäneen dopingnäytteen. Positiivisen dopingnäytteen syyksi paljastui kivessyöpä, joten positiivinen dopingtulos kumottiin. Vuonna 2015 hän saavutti kultaa opiskelijoiden MM-kilpailuissa vuoden 2013 tapaan. Pekingin MM-kilpailuissa hän sijoittui 14:nneksi pistein 8035. 

Van der Plaetsen voitti kymmenottelun Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa 2016 pistein 8218. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi ennätyspisteillään 8332. Hän keskeytti kymmenottelun Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Hän sijoittui kuudenneksi Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019 ja yhdeksänneksi Dohan MM-kilpailuissa 2019. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän keskeytti kymmenottelun.

Henkilökohtaiset ennätykset 
Lähde: Tilastopaja, IAAF

Ulkoradat 
 100 metrin juoksu – 11,04 s (2014)
 400 metrin juoksu – 48,64 s (2011)
 1 500 metrin juoksu – 4.32,52 min (2011)
 110 metrin aitajuoksu – 14,36 s (2021)
 Korkeushyppy – 217 cm (2011)
 Seiväshyppy – 545 cm (2019)
 Pituushyppy – 790 cm (2021)
 Kuulantyöntö – 14,12 metriä (2014)
 Kiekonheitto – 48,81 metriä (2018)
 Keihäänheitto – 65,31 metriä (2013)
 Kymmenottelun pisteet – 8430 (2021)

Sisäradat 
 60 metrin juoksu – 7,13 (2014)
 1 000 metrin juoksu – 2.40,50 (2014)
 60 metrin aitajuoksu – 8,06 (2014)
 Korkeushyppy – 213 (2014)
 Seiväshyppy – 550 (2019)
 Pituushyppy – 778 (2014)
 Kuulantyöntö – 14,32 (2014)
 Seitsenottelun pisteet – 6259 NR (2014)

NR = maan ennätys

Lähteet

Aiheesta muualla 

Thomas van der Plaetsenin kotisivut
Thomas van der Plaetsen val.be -sivustolla

Belgialaiset yleisurheilun moniottelijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Amerikanmuikku

Amerikanmuikku (Coregonus artedi) on siikojen sukuun kuuluva, Pohjois-Amerikan pohjoisosien sisävesissä elävä suhteellisen pienikokoinen lohikalalaji.

Amerikanmuikun tuntomerkki on leukojen suhteellinen pituus: sen ylä- ja alaleuat ovat keskenään jokseenkin saman pituiset, kun taas samojen vesien sillisiialla (Coregonus clupeaformis) yläleuka on alaleukaa pidempi, kuten eurooppalaisella siiallakin.

Pohjois-Amerikan Suurten järvien alueella esiintyy useita muikun tapaisia, elintavoiltaan ja esiintymiseltään eroavia siikakaloja, joita on perinteisesti pidetty erillisinä lajeina. Näitä yleisnimellä "cisco" kutsuttuja lajeja ovat Coregonus artedin ohella Coregonus alpenae,  Coregonus johannae, Coregonus hoyi, Coregonus kiyi, Coregonus nigripinnis, Coregonus reighardi ja Coregonus zenithicus, joista osa katsotaan jo hävinneiksi. Geneettisten tutkimusten perusteella on päätelty, etteivät nämä muodot kuitenkaan edusta itsenäisiä lajeja vastaavia erillisiä kehityslinjoja, vaan ekologinen ja morfologinen eriytyminen on tapahtunut itsenäisesti eri järvissä. Kehityksen tulos voidaan pikemmin katsoa yhden lajin sisäiseksi monimuotoisuudeksi, joka kaikki sisältyy laajennettuun amerikanmuikun käsitteeseen Coregonus artedi sensu lato.

Amerikanmuikku ei ole eurooppalaisen muikun lähisukulainen, vaan edustaa siitä erillistä kehityslinjaa siikojen suvussa yhdessä omulsiian kanssa.

Katso myös
Siperianmuikku

Lähteet

Lohikalat
Oskars Cibuļskis

Oskars Cibuļskis (s. 9. huhtikuuta 1988 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkopuolustaja. Cibuļskis edustaa Latviaa MM-kisoissa 2011 ja 2012.

Tilastot

Lähteet 

Latvialaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Miinan koulu

Miinan koulu (aiemmin Keskustan ala-aste) on alakoulu  Jokioisilla. Se on perustettu vuonna 1977. Koulussa annetaan 1-6 luokkien opetusta ja siellä toimii erikoisluokka Sokkelit.

Jokioinen
Suomen peruskoulut
Vanhanmyllyn siirtolapuutarha

Vanhanmyllyn siirtolapuutarha sijaitsee Hyvinkäällä, Hämeenlinnanväylän varrella. Useista muista siirtola­puu­tarhoista poiketen palstan vuokraaja voi olla ulkopaikkakuntalainen, toisin sanoen hänen ei tarvitse asua Hyvinkäällä.

Aiheesta muualla 
 Vanhamylly on Hyvinkään Siirtolapuutarha-alue. Siirtolapuutarhaliitto

Hyvinkää
Siirtolapuutarhat
Carlson (täsmennyssivu)

Carlson voi tarkoittaa seuraavia:

Liikeyrityksiä 
 Oy Carlson, kuopiolainen tukku- ja vähittäiskaupan yritys
 Carlson Wagonlit Travel, kansainvälinen matkatoimistoketju

Henkilöitä 

 Andreas Carlson (s. 1987), ruotsalainen poliitikko ja ministeri
 Anna-Riikka Carlson (s. 1974), suomalainen kirjankustantaja
 Bengt Carlson (1890–1953), suomalainen säveltäjä ja kuoronjohtaja
 Carl Erik Carlson (1923–2010), suomalainen talouselämän vaikuttaja, kirjailija ja Suomen itsenäisyyden juhlarahaston yliasiamies
 Carolyn Carlson (s. 1943), yhdysvaltalainen tanssija ja koreografi
 Christy Carlson Romano (s. 1984), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
 Eric Carlson (s. 1958), yhdysvaltalainen heavy metal -kitaristi
 Erica Carlson (s. 1981), ruotsalainen näyttelijä
 Erik Carlson, suomalainen lapsinäyttelijä
 Gun Carlson (s. 1939), ahvenanmaalainen poliitikko
 Jack Carlson (s. 1954), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
 John Carlson (s. 1990), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
 Jöns Carlson (s. 1951), suomalainen antropologi ja runoilija
 Kimmo Carlson (s. 1987), suomalainen pesäpalloilija, 
 Kristina Carlson (s. 1949), suomalainen kirjailija
 Magnus Carlson (s. 1968), ruotsalainen laulaja ja säveltäjä
 Marvin Carlson (1935), yhdysvaltalainen teatterintutija ja professori
 Richard Carlson (1912–1977), yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja
 Robert James Carlson (s. 1944), yhdysvaltalainen katolinen arkkipiispa
 Rolf Carlson (s. 1945), ruotsalainen puheteknologian professori
 Sannie Carlson, Whigfield (s. 1970), tanskalainen laulaja, näyttelijä ja musiikkituottaja
 Tucker Carlson (s. 1969), yhdysvaltalainen televisiojuontaja

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Carl Carlson, televisiosarjassa Simpsonit

Aluksia 

 C.F. Ingemar Carlson, Winnepegjärvellä Kanadassa 1978-1991 liikennöinyt lossi
 C.F. Ingemar Carlson II, Winnepegjärvellä Kanadassa nykyisin liikennöivä lossi

Katso myös 

 Carlsson
 Karlsson

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan