joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jeff Lynne

Jeffrey "Jeff" Lynne (s. 30. joulukuuta 1947, Shard End, Birmingham) on englantilainen muusikko ja musiikkituottaja. Hänet tunnetaan Electric Light Orchestran keulahahmona ja superyhtye Traveling Wilburysin jäsenenä sekä monen menestysalbumin tuottajana.

Elämä ja ura

Jeff Lynne syntyi Birminghamissa vuonna 1947. Hän soitti nuorena kitaraa useassa paikallisessa yhtyeessä, kunnes hänestä tuli Nightridersin (myöhemmin The Idle Race) nokkamies vuoden 1966 jälkeen. Lynne tuotti yhtyeen toisen albumin vuonna 1969. Jätettyään yhtyeen hän liittyi The Moveen. Sen jälkeen hän perusti 1970-luvun alussa Roy Woodin kanssa Electric Light Orchestran (ELO). Saavutettuaan ensimmäisinä vuosina vain kohtalaista menestystä yhtyeestä tuli 1970-luvun loppupuolella hyvin suosittu, ja se julkaisi lähes 30 top-40-hittiä ennen hajoamistaan vuonna 1986. Lynne oli yhtyeen johtava laulunkirjoittaja ja tuottaja. Hän myös sävelsi musiikin vuoden 1980 elokuvaan Xanadu.

ELOn jälkeen Lynne alkoi tehdä yhteistyötä tuottajana ja lauluntekijänä monen musiikkimaailman suuren tähden kuten George Harrisonin, Brian Wilsonin, Tom Pettyn, Roy Orbisonin ja Randy Newmanin kanssa. Hän oli myös Traveling Wilburys -superyhtyeen jäsen.

Lynne julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Armchair Theatre vuonna 1990. Hän tuotti The Beatlesin Anthology-sarjan uudet kappaleet ”Free as a Bird” ja ”Real Love” Beatlesin jäsenten kanssa. Sen jälkeen hän tuotti Paul McCartneyn albumin Flaming Pie (1997).

Lynne sai oikeusjutun voiton myötä oikeudet Electric Light Orchestran nimeen, minkä jälkeen hän julkaisi uuden ELO-albumin nimeltä Zoom (2000). Hän tuotti 2000-luvulla myös uudet George Harrisonin ja Tom Pettyn albumit sekä Regina Spektorin menestysalbumin Far (2009).

Lynne julkaisi vuonna 2012 albumilla Mr. Blue Sky uudelleenlevyttämiään ELO-kappaleita sekä ELO-dokumentin. Hän julkaisi samana vuonna cover-albumin Long Wave (2012). Lynnen uusin ELO-albumi on Alone in the Universe (2015).

Lynne nimettiin ELOn jäsenenä Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2017.

Lynne on ollut kahdesti naimisissa, ja hänellä on kaksi tytärtä. Hän asuu Los Angelesissa.

Sooloalbumit
 Armchair Theatre (1990)
 Long Wave (2012)
 Alone in the Universe (tekijänimellä Jeff Lynne's Elo, 2015)

Lähteet

Brittiläiset laulajat
Brittiläiset musiikkituottajat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Grammy-palkinnon saajat
Imogen Heap

Imogen Jennifer Jane Heap (s. 9. joulukuuta 1977) on englantilainen laulaja-lauluntekijä. Hänet tunnetaan parhaiten Frou Frou -duon toisena jäsenenä ja vuonna 2005 julkaistusta hitistään ’’Hide and Seek’’.

Ura
Imogen Heap on kotoisin Romfordista, Essexistä, mutta muutti sittemmin Lontooseen.  Heap julkaisi ensimmäisen albuminsa iMegaphone vuonna 1998. Hän tapasi Frou Froun toisen jäsenen Guy Sigsworthin 1990-luvulla ja alkoi tehdä musiikkia tämän kanssa. Frou Froun albumi Details ilmestyi vuonna 2002. 

Frou Froun albumin ilmestymisen jälkeen Heap keskittyi soolouraansa. Hän julkaisi albumin Speak for Yourself vuonna 2005 ja albumin Ellipse vuonna 2009. Heap voitti Ellipse-albumillaan parhaiten miksatun albumin Grammy -palkinnon vuonna 2010.
 
Imogen Heapin kappaleita on ollut useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Kappaleet Hide and Seek, Goodnight and Go ja Speeding Cars ovat soineet televisiosarjan O.C. jaksoissa. Hide and Seek on esiintynyt myös CSI: Miamin jaksossa. Kappale Can't Take It In oli mukana elokuvassa Narnian tarinat: Velho ja leijona. Elokuvassa Holiday (2006) soivat Frou Froun kappale Let go ja Heapin Just for now.

Diskografia

Sooloura

Albumit
 iMegaphone (1998)
 Speak for Yourself (2005)
 Ellipse (2009)
 Sparks (2014)

Singlet
 Getting Scared (1998)
 Shine (1998)
 Come Here Boy (1998)
 Oh me, Oh my (promo) (1998)
 Meantime (GMT ft. Imogen Heap) (promo) (1999)
 Aeroplane (promo) (2001) 
 Hide and Seek (2005)
 Goodnight and Go (2006)
 Headlock (2006)
 Not Now, But Soon (2008)
 Canvas (promo) (2009)
 First Train Home (2009)
 My Secret Friend (IAMX ft. Imogen Heap) (2009)
 Lifeline (2011)
 Propeller Seeds (2011)
 Neglected Space (2011)
 Minds Without Fear (2011)
 Xizi She Knows (2012)
 You Know Where To Find Me (2012)
 Telemiscommunications (deadmau5 & Imogen Heap) (2013)

Frou Frou

Albumit
 Details (2002)

Singlet
 Breathe In (2002) 
 Must Be Dreaming (2002)
 It's Good To Be In Love (2002)
 Let Go (promo) (2002)

Aiheesta muualla

 Virallinen kotisivu
 Suomalainen Imogen Heap -fanisivu

Lähteet

Brittiläiset laulajat
Brittiläiset lauluntekijät
Brittiläiset kosketinsoittajat
Grammy-palkinnon saajat
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
CCM

CCM (aiemmin Canada Cycle & Motor Co. Ltd) on jääkiekkovarusteita valmistava yritys, joka perustettiin vuonna 1899. CCM-merkillä valmistetaan myös polkupyöriä. CCM oli NHL-liigan virallinen sponsori ja jääkiekkovarusteiden toimittaja vuoteen 2014 saakka.

Historia

CCM on vuonna 1899 perustettu yhtiö, joka valmisti polkupyöriä ja lyhyen ajan myös autoja. Vuonna 1905 yritys alkoi valmistaa myös jääkiekkoluistimia ja myöhemmin erilaisia jääkiekkovarusteita. Vuosien varrella CCM osti muita jääkiekkovarusteiden valmistajia (kuten suomalaisen Karhun) ja tuli tunnetuksi ”The Hockey Company” -nimellä.

Vuonna 2004 Reebok osti The Hockey Companyn CCM-brändeineen. Reebok puolestaan on osa kansainvälistä Adidas Group -konsernia. Vuonna 2017 Adidas myi CCM:n 110 miljoonalla dollarilla sijoitusyhtiö Birch Hill Equity Partnersille.

Käyttö Suomessa
Suomessa Hämeenlinnan Pallokerho, Tampereen Ilves, Pelicans, Saimaan Pallo, Oulun Kärpät ja Helsingin IFK käyttävät CCM:n varusteita. Myös KHL-seura Jokereiden päävarustekumppani on CCM.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 CCM Hockeyn kotisivut

Adidas
Ilmari Saarelainen

Matti Pekka Ilmari Saarelainen (s. 12. syyskuuta 1944 Uusikaupunki) on suomalainen näyttelijä.

Lapsuus 
Ilmari Saarelaisen isä on kotoisin Viipurista ja äiti Uudestakaupungista. He tapasivat opiskellessaan Ateneumissa. Ilmarin äiti maalasi Arabian lautasia ja suunnitteli karkkipapereita Hellakselle. Isä taas oli muun muassa Suomen Trikoolla mainosmiehenä. Nuori Ilmari esiintyi tästä syystä mallina alusasumainoksissa. Lapsuuden kesät hän vietti länsirannikolla ja kesät Valkeakoskella.

Ura 
Saarelainen tunnetaan erityisesti komediarooleistaan. Hän tuli suurelle yleisölle tutuksi suositussa televisiosarjassa Tankki täyteen (1978–1980), jossa hän esitti perheen poikaa Juhana Viléniä. Tankki täyteen -sarjan jälkeen Saarelainen esitti toista pääosaa televisiosarjassa Sisko ja sen veli. Saarelainen on maininnut työskentelyn Neil Hardwickin kanssa yhdeksi uransa kohokohdista.

Saarelainen näytteli 1980-luvulla myös useissa Visa Mäkisen elokuvissa. Saarelaisen tunnetuin roolihahmo 1990-luvulla oli hovimestari Pyry Laineen rooli Elämän suola -televisiosarjassa. Loppuvuodesta 2007 esitettiin TV2:lla Antiikkieno-sarja, jossa Saarelainen oli nimiroolissa.

Saarelainen on valmistunut Suomen Teatterikoulusta vuonna 1968. Vuosina 1968–1969 hän työskenteli Kotkan kaupunginteatterissa. Vuodesta 1969 lähtien hän työskenteli Tampereen Työväen Teatterissa, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 2008.

Eläkkeelle jäännin jälkeen hän on esiintynyt muiden muassa Tampereen Työväen Teatterissa, Tampereen Teatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa sekä Suomen Kansallisoopperassa.

Yksityiselämä
Saarelainen on naimisissa Leena Saarelaisen kanssa ja heillä on yksi tytär, Noora.

Näytelmiä

Saarelaisen suosikkiroolit 
 Harold Pinterin näytelmässä Syntymäpäiväjuhla
 Goethen Faustissa
 George Taborin näytelmässä Taisteluni
 Hannu Salaman romaaniin perustuvassa näytelmässä Juhannustanssit

Muita näytelmiä 
 Tampereen Työväen Teatterissa hän näytteli menestysmusikaalissa "Marilyn" päähenkilöä haastattelevaa lehtimiestä, jonka kertomana tarina kulkee. Musikaalin aiheena on Norma Jeane Baker/Marilyn Monroe, mutta Saarelaisen esittämä hahmo oli kuvitteellinen.
 Syksystä 2010 lähtien Saarelainen on esiintynyt Tampereen Työväen Teatterissa yhden hengen näytelmässä "Parasta ennen".

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset koomikot
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Symphony of Enchanted Lands II: The Dark Secret

Symphony of Enchanted Lands II: The Dark Secret on Rhapsody of Firen vuonna 2004 julkaisema konseptialbumi. Se sai nimensä vuonna 1998 julkaistun Symphony of Enchanted Lands -levyn mukaan, jonka musiikillinen tyyli oli yhtyeen jäsenten mielestä samanlainen kuin uudella albumilla. 

Albumi äänitettiin useilla studioilla. Sen tuotti Joey DeMaio. Lukuun ottamatta italiankielistä kappaletta "Guardiani del destino" ja latinankielistä "Ira Divinaa" koko levy on englanninkielinen.

Kappaleet

Aiheesta muualla 
 Symphony of Enchanted Lands II: The Dark Secret discogs.com -sivustolla

Vuoden 2004 albumit
Rhapsody of Firen albumit
NBC

NBC (lyhenne sanoista National Broadcasting Company) on yhdysvaltalainen televisioyhtiö.

Sen kotipaikka on New Yorkin Rockefeller Center. NBC on Yhdysvaltojen suurimpia mainosrahoitteisia televisioyhtiöitä. Sen suuria kilpailijoita ovat ABC, CBS ja FOX. 

NBC:tä kutsutaan myös Peacock Networkiksi yhtiön logosta johtuen. NBC on osa Comcastin omistamaa mediajätti NBC Universalia, ja se toimittaa materiaalia noin kahdelle sadalle yhdysvaltalaiselle televisioasemalle. NBC omistaa myös uutiskanavat CNBC ja MSNBC, uusimpana tulokkaana kanavaperheessä on espanjankielinen tv-kanava Telemundo, jonka NBC osti vuonna 2001.

NBC tunnetaan eritoten sen talousuutisista, joista selviävät kattavat tiedot eri talousasioista, kuten kursseista, Nikkei-, OMX- ja Nasdaq-indekseistä ja niin edelleen.

Historia
National Broadcasting Company perusti aloitti radiotoimintansa 15. marraskuuta 1926 New Yorkissa, televisiotoiminta taas alkoi virallisesti 1. heinäkuuta 1941. NBC:n omisti aina vuodesta 1926 vuoteen 2003 saakka Radio Corporation of America, mutta NBC:n hallinta oli siirtynyt jo 1986 suuryritys General Electricille.

Vuonna 1943 Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätöksessä todettiin NBC:n hallitsevan kahta päällekkäistä radioverkkoa. Päätöksen seurauksena NBC joutui myymään Blue Networkina tunnetun osan yrityksestä Edward Noblelle, jonka hallinnassa siitä muodostui myöhemmin American Broadcasting Company.

NBC ja sen kilpailija CBS ovat molemmat hylänneet lyhenteiden takana olevat viralliset nimet. National Broadcasting Company muuttui NBC Universaliksi, kun yhtiö fuusioitui ranskalaisen Vivendi Universalin viihdetuotantoyhtiön kanssa. NBC kuitenkin käyttää koko nimeään erikoistilaisuuksissa, kuten Macyn tavaratalon kiitospäivän paraatilähetyksissään.

NBC luopui radiotoiminnasta vuonna 1988, kun Westwood One osti NBC Radio Networkin nimen ja logon.

NBC Suomessa 
Suomessa näkyy tällä hetkellä vain yksi NBC:n omistama tv-kanava, CNBC, ja se on saatavilla kaapeli- tai satelliittiverkkoon. Suomessa esitetään NBC:n ohjelmia, kuten Frendit ja Frasier.

NBC:n ohjelmisto
NBC esittää ohjelmia lähes laidasta laitaan. Kanavan menestystarinoita ovat muun muassa televisiosarja Heroes sekä komediasarjat Frendit ja Frasier. NBC:llä on myös kattava tarjonta myöhäisillan keskusteluohjelmia, kuten Late Night with Jimmy Fallon, ja sen jälkeen viimeiseksi puolituntinen Last Call with Carson Daly.

Komediasarjoja
 30 Rock
 Kolmas kivi auringosta
 Konttori
 Kovan onnen kundi
 Tuho-osasto
 Saturday Night Live

Draamasarjoja
 Teho-osasto
 Heroes
 Unelmien kentät
 Las Vegas
 Päivien viemää
 Näkijä
 Kova laki
 Lipstick Jungle
 Life
 Shades of Blue

Talk show -ohjelmia
 Late Night with Jimmy Fallon
 Last Call with Carson Daly
 The Tonight Show with Jay Leno

Tosi-tv-sarjoja
 Diili
 Suurin pudottaja
 America’s Got Talent

Avainhenkilöt
 Jeff Zucker (NBC:n pääjohtaja)
 Steve Capus (NBC Newsin johtaja)
 Dick Ebersol (NBC Sportsin johtaja)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 NBC:n kotisivut 
 NBC-Universalin kotisivut
Mauno Saari

Mauno Eljas Saari (s. 16. kesäkuuta 1947 Tornio) on suomalainen toimittaja, kirjailija ja käsikirjoittaja.

Syntyjään peräpohjalainen Saari on ollut toimittajana Helsingin Sanomissa ja päätoimittajana Iltaset-lehdessä, Suomen Kuvalehdessä, Iltalehdessä ja Uudessa Suomessa. Hän on kirjoittanut elämäkertakirjoja muiden muassa Niilo Yli-Vainiosta, Christopher Wegeliuksesta ja eräistä muista julkisuuden henkilöistä. Wegelius-kirjan lisäksi hän on käsitellyt 1990-luvun alun talouskriisiä kirjoissaan Näkymätön käsi ja Rahat ja henki.

Saari on tehnyt käsikirjoituksia TV-elokuviin ja TV-sarjoihin. Tunnetuin näistä on Timo Bergholmin ohjaama Hyvä veli -sarja, joka kuvasi Suomen pankkikriisiä 1990-luvun alussa. Tuorein työ on tv-elokuva Klooni, Timo Bergholmin ohjaama tarina geeniteknologiasta. 

Saaren Paavo Haavikosta kertova kirja Haavikko-niminen mies sai aikaan ennakkokohua, kun Paavo Haavikon poika  Heikki Haavikko esitti käräjäoikeudelle vaatimuksen, ettei kirjaa saa julkaista. Käräjäoikeus hylkäsi vaatimuksen.

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Mauno Saaren haastattelu 2
 Mauno Saari kirjoitti kirjan ystävästään Paavo Haavikosta, Kirjastokaista-video

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset kristilliset kirjailijat
Suomalaiset televisiokäsikirjoittajat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Etelä-Suomen Kalastusvakuutusyhdistys

Etelä-Suomen Kalastusvakuutusyhdistys on yksi Suomen kuudesta kalastusvakuutusyhdistyksestä. Sen toimialuetta on Etelä-Suomen läänin rannikko. Toiminnan painopiste on alueen itäosassa, Pyhtään, Kotkan, Haminan ja Virolahden alueella. Etelä-Suomen Kalastusvakuutusyhdistys vakuuttaa päätoimisten ammattikalastajien kalastusvälineitä, esimerkiksi kalastusaluksia ja kalanpyydyksiä. Liiton toimisto on Kotkassa. Etelä-Suomen Kalastusvakuutusyhdistyksen puheenjohtajana toimii Jan Sjögren ja toimitusjohtajana Teemu Tast. 

Kalastusvakuutusyhdistysten toimintaa ohjaavia säädöksiä ovat mm. laki ja asetus kalastusvakuutusyhdistyksistä, vakuutusyhdistyslaki ja vakuutussopimuslaki.

Katso myös Etelä-Suomen Merikalastajain Liitto.

Aiheesta muualla  

 Etelä-Suomen Kalastusvakuutusyhdistyksen kotisivut

Suomalaiset vakuutusyhdistykset
Suomen kalatalous
Kalastusvakuutusyhdistys

Kalastusvakuutusyhdistys on kalastusvakuutukseen erikoistunut vakuutusyhdistys. Suomessa toimii kuusi kalastusvakuutusyhdistystä ja Ahvenanmaalla keskinäinen vakuutusyhtiö. Kalastusvakuutusyhdistykset vakuuttavat päätoimisten ammattikalastajien kalastusvälineitä, esimerkiksi kalastusaluksia ja kalanpyydyksiä. Tätä kutsutaan kalastusvakuutukseksi. Kalastusvakuutusyhdistysten toimintaa ohjaavia säädöksiä ovat muun muassa laki kaupallisen kalastuksen vakuutustuesta, vakuutusyhdistyslaki ja vakuutussopimuslaki.

Kalastusvakuutusyhdistyksiä (suluissa toimipaikka)
 Etelä-Suomen Kalastusvakuutusyhdistys (Kotka) 
 Nylands Fiskerisäkringsförening (Tammisaari) 
 Åbolands Fiskeriförsäkringsförening (Parainen)
 Satakunnan Kalastusvakuutusyhdistys (Turku)
 Österbottens Fiskeriförsäkringsförening (Vaasa)
 Pohjanmaan Kalastusvakuutusyhdistys (Raahe)

Aiheesta muualla 

 Etelä-Suomen Kalastusvakuutusyhdistyksen kotisivut

Suomalaiset vakuutusyhdistykset
Suomen kalatalous
FC Kuusankoski

FC Kuusankoski on kouvolalainen jalkapalloseura. Sen kotikenttänä toimii Kuusankosken urheilupuisto.

Historia 

FC Kuusankoski perustettiin 24. lokakuuta 1996 ja vuonna 1997 se aloitti varsinaisen kilpailutoiminnan Kakkosessa. Ykkösessä joukkue pelasi vuosina 2001–2004. Seura luopui miesten edustusjoukkueestaan ja Kakkosen sarjapaikastaan kauden 2010 päätteeksi. Seuran toimintaa jatkoivat naisten sekä B-poikien ja -tyttöjen joukkueet.

FC Kuusankosken junioriseura on Kumu Junior Team. Kuusankosken Kumu on Kuusankosken entinen seura, joka pelasi myös Veikkausliigassa yhden kauden 1990. Tuolloin tuli yleisöennätys 3 269 Hakaa vastaan. FC Kuusankoski perustettiin Kumun ja voikkaalaisen Pallo-Peikkojen yhdistäessä toimintojaan. Seurat tekivät yhteistyötä jo vuosina 1975–1988 nimellä Kumu-Peikot.

Entisiä pelaajia 

  Tuomas Aho
  Henri Halonen
  Konsta Hietanen
  Jukka Hirvonen
  Ville Iiskola
  Tuomas Kansikas
  Aleksandr Komov
  Toni Lindberg
  Niko Nakari
  Tomi Pakarinen
  Jani Uotinen
  Maksim Votinov

Lähteet

Aiheesta muualla 

 FC Kuusankosken sivusto

Suomalaiset jalkapalloseurat
Kouvolalaiset urheiluseurat
Kuusankoski
Vuonna 1996 perustetut urheiluseurat
Mäntsälän Jää-Tiikerit

Mäntsälän Jää-Tiikerit ry on vuonna 1986 perustettu mäntsäläläinen jääkiekkoseura, joka on keskittynyt kasvatus- ja harrastetoimintaan. Seura pelaa ja harjoittelee Mäntsälän Tokmanni Areenalla.

Mäntsälän Jääkiekkoilun Tuki ry huolehtii Jää-Tiikereiden edustusjoukkueen toiminnasta. Tämä seura aloitti toimintansa kesäkuussa vuonna 2005, kun Jää-Tiikereiden taustajoukoissa tutkittiin keväällä 2005 mahdollisuutta perustaa miesten edustusjoukkue Mäntsälään. Varsin pian päädyttiin Suomessa jo käytännöksi muuttuneeseen tapaan perustaa edustusyhteisölle oma seura. Seuran puheenjohtajaksi valittiin Jorma Taljavaara. Suomen Jääkiekkoliiton ja molempien seurojen kanssa tehtiin edustusyhteisösopimus, joka mahdollistaa juniori-ikäisten pelaajien vapaan liikkumisen seurojen välillä.

Seura vaihtoi logoaan ja yleisilmettään kesällä 2016.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Mäntsälän Jää-Tiikereiden kotisivut

Mäntsälä
Suomalaiset jääkiekkoseurat
Nagant M1895

Nagant M1895 (Venäjällä / Neuvostoliitossa  ) on belgialaisen Léon Nagantin yhdessä veljensä Emilen kanssa vuonna 1892 suunnittelema yksi- tai yksi- ja kaksitoiminen, seitsemästilaukeava revolveri, jota valmistettiin vuosina 1895–1945 Belgiassa, Venäjällä / Neuvostoliitossa ja pieni määrä Puolassa. Nagant on lisäksi ollut armeijan palvelusaseena Ruotsissa, Ranskassa ja pienimuotoisesti lähinnä sotasaaliina Suomessa.

Naganteja on arvioiden mukaan valmistettu kaikkiaan yli kaksi miljoonaa kappaletta, näistä suurin osa Venäjällä / Neuvostoliitossa. Aseesta tuli niin suosittu, että "nagan"ista tuli venäjän kielessä yleinen revolveria tarkoittava termi, vastaavasti kuin Colt englannin kielessä.
 
Nagant M1895 on ollut palveluskäytössä useissa sodissa, muun muassa Venäjän-Japanin sodassa, ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa, Korean sodassa ja jopa Vietnamin sodassa.

Suomen armeija on käyttänyt sotasaaliiksi saamiaan Naganteja hyvin vähäisessä määrin, lähinnä kotijoukkojen upseerien aseena jatkosodan aikana nimikkeellä "7,62 rev/Nagant". 

Nagantin tunnetuin ominaisuus lienee sen kaasusulku-mekanismi, mikä mahdollistaa aseen vaimentamisen, mikä on revolvereissa erittäin harvinaista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Jaeger Platoon: Finnish army 1918-1945 revolvers & pistols part 2 
La pistola a rotazione Nagant modello 1895 

Pistoolit
Ensimmäisen maailmansodan sotilaskalusto
Suomen puolustusvoimien kalusto
Jatkosodan aseet
Kyrillos ja Methodios

Kyrillos (noin 827–869) ja Methodios (noin 815–885) (myöhemmin Pyhä Kyrillos ja Pyhä Methodios) olivat 800-luvulla Thessalonikissa syntyneet veljekset, joista tuli kristinuskon lähetyssaarnaajia kasaarien parissa ja Määrissä. He edistivät muinaiskirkkoslaavin käyttöä liturgisena kielenä ja kehittivät kyrillisen kirjaimiston edeltäjän glagoliittisen kirjaimiston. 

Tosiasiassa Kyrilloksen kastenimi oli Konstantinos, ja hän toimi filologina ja yliopistonopettajana Konstantinopolissa. Methodioksen alkuperäistä nimeä ei ole vieläkään saatu selville, mutta hän oli munkki ja työskenteli jossakin  elämänvaiheessa myös hallintomiehenä.

Lähteet 

Bysanttilaiset henkilöt
Kirkkoisät
Lähetyssaarnaajat
Pyhimykset
Pyhät
Sisarukset
Seulonnan keskeiset artikkelit
Vasaparken

Vasaparken on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman puistoista. Se sijaitsee Vasastadenin kaupunginosassa, ja se on nimetty kuninkaallisen Vaasa-suvun mukaan. Puisto perustettiin 1800-luvulla. Toisen maailmansodan aikaan puistossa viljeltiin perunoita kaupungin tarpeita varten.

Kuuluisa ruotsalainen lastenkirjailija Astrid Lindgren asui puiston laidalla sijaitsevassa rakennuksessa. Vasaparken mainitaankin useissa hänen kirjoissaan, ja hänen kuolemansa jälkeen yksi osa puistosta nimettiin hänen mukaansa. 

Vuonna 1917 puistoon pystytettiin Arbetaren ("Työläinen") -nimen saanut veistos. Sen suunnitteli taiteilija Gottfrid Larsson, ja se pystytettiin Ruotsin työläisluokan kunniaksi. Puistossa sijaitsee myös toinen veistos, nimeltään Romeo och Julia ("Romeo ja Julia"), jonka tekijä on Olov Thorwald Olsson.

Tukholman puistot
Friedrich Reinhold Kreutzwald

Friedrich Reinhold Kreutzwald ([kröitsvalt]; 26. joulukuuta (J: 14. joulukuuta) 1803 Jõeperen kartano, Kadrina, Vironmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 25. elokuuta (J: 13. elokuuta) 1882, Tartto, Liivinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta) oli virolainen lääkäri, kirjailija ja Viron kansalliseepoksen Kalevipoegin kokoaja.

Elämäkerta
Kreutzwald oli maaorjan poika. Hänen isänsä oli suutari Juhan Reinholdson (1766–1832) ja äitinsä sisäkkö Ann (1770–1846); isä vapautettiin maaorjuudesta vuonna 1815. Kreutzwaldin kotitila (mäkitupa) oli nimeltään Ristimets, ja koulussa nimi muutettiin saksalaiseen muotoon Kreutzwald.

Kreutzwald suoritti kotiopettajantutkinnon Räävelissä (nyk. Tallinna) vuonna 1825 ja ylioppilastutkinnon Tartossa vuonna 1826 ja valmistui lääkäriksi Tarton yliopistosta vuonna 1833. Opintojensa jälkeen hän asettui Võrun kaupunkiin, jossa hän asui eläkkeelle jäämiseensä saakka.

Kreutzwald aloitti kansanvalistajana. Hänen ensimmäisiin kirjallisiin töihinsä kuului Wina-katk (1840), joka varoitti viinan kiroista. Vuosina 1843–61 julkaistiin kokoelma Sipelgas ja vuonna 1850 kirja Reinwadder Rebbane. Kaikki nämä olivat saksalaisten teosten käännöksiä. Hänen runonsa tulivat tunnetuksi vuonna 1865 julkaistun Viru lauliku laulud -teoksen myötä.

Kreutzwaldin tunnetuimman teoksen, Viron kansalliseepoksen Kalevipoegin julkaisi Viron oppineiden seura (Õpetatud Eesti Selts), ja sitä kokosi ensin Friedrich Robert Faehlmann, mutta tämän kuoltua vuonna 1850 työ siirtyi Kreutzwaldille. Teoksen runoja julkistettiin ensimmäisen kerran Viron oppineiden seuran toimituksina vuosina 1857–1861. Ensimmäinen kansanpainos valmistettiin vuonna 1862 Kuopiossa. Kreutzwaldin työ ei päättynyt siihen, vaan vuonna 1866 julkaistiin teos Eesti rahva ennemuistsed jutud, joka sisälsi virolaisia kansansatuja.

Kreutzwald jäi eläkkeelle kaupunginlääkärin virasta vuonna 1877 ja vietti viimeiset vuotensa Tartossa, jossa hän kuoli 25. elokuuta 1882.

Teoksia
 Wina-katk (1840)
 Sippelgas I–II (1843–1861)
 Narrilased. Reinuvader Rebane: Lühhikene õppetus loodud asjust (1847)
 Ma-ilm ja mõnda, mis seal sees leida on (I–II) (1848)
 Reinuvader Rebane, II osa (1848)
 Ma-ilm ja mõnda, mis seal sees leida on (III–V) (1849)
 Risti-sõitjad (1851)
 Lenora: Üks kuulus muistne laulujutt (1851)
 Kalevipoeg (1857–1861)
 Kilplaste imevärklikud jutud ja teud (1857) 
 Eesti-rahva Ennemuistsed jutud ja Vanad laulud I–II (1860–1864)
 Angervaksad (1861)
 Viru lauliku laulud (1865, 1926, 1946)
 Eestirahva Ennemuistsed jutud (1866)
 Lühikene seletus Kalevipoja laulude sisust (1869)
 Rahunurme lilled I–II (1871–1875)
 Lembitu (1885)
 Kodutohter (1879)
 Teosed (1953)

Kirjallisuutta

Lähteet 

Virolaiset kirjailijat
Folkloristit
Virolaiset lääkärit
Vuonna 1803 syntyneet
Vuonna 1882 kuolleet
Võru
Raastin

Raastin on yleisesti ruoanlaitossa käsin käytettävä apuväline. Sen tehtävänä on leikata ruoka-aineksesta ohuita palasia tai suikaleita. Raastimen synonyyminä käytetään usein myös termiä riivinrauta.

Raastimen toiminta perustuu yleensä teräksisessä tasossa oleviin teräväreunaisiin reikiin. Kun kiinteää ruoka-ainesta liu'utetaan tätä tasoa pitkin, terävät reunat repivät siitä pieniä siivuja, jotka putoavat reikien läpi alla olevaan astiaan. Saman raastimen eri puolilla on usein eri kokoisia reikiä. Raastin voi olla myös reiätön malli, jossa teräksisen tason pinnassa on teräviä väkäsiä.

Raastimia on olemassa lukuisia erilaisia eri käyttötarkoituksiin. Erilaisten mallien koossa, ulkonäössä ja reikien muotoilussa on paljon vaihtelua. Suosittuja raastettavia ovat esimerkiksi juusto, suklaa ja porkkana. Moniin leivonnaisiin ja jälkiruokiin käytetään raastettua sitrushedelmien kuorta.

Keittiövälineet
Rosenborg BK

Rosenborg Ballklub (BK) on norjalainen jalkapalloseura, joka pitää majaansa Trondheimissä. Se pelaa Norjan pääsarjassa Eliteserienissä ja on 26 liigamestaruudellaan ja 12 cup-voitollaan Norjan menestyksekkäin seura. Se on hallinnut Norjan jalkapalloa 1990-luvulta ja voitti 13 mestaruutta peräkkäin vuosina 1992–2004, mikä on Pohjoismaiden ennätys. Se on esiintynyt Mestarien liigan lohkovaiheessa yksitoista kertaa. Seura perustettiin 1917 ja se pelaa vuonna 1947 valmistuneella Lerkendal-stadionilla, jota uudistettiin 2000-luvun alussa. Rosenborgin kauden 2006 katsojakeskiarvo oli ennätykselliset 19 440. 

Vuonna 2007 Rosenborg pelasi Mestareiden liigan kolmannella karsintakierroksella Tampere Unitedia vastaan ja selvisi 11. kerran Mestareiden liigan lohkovaiheeseen.

Saavutukset 
 Tippeligaen: 26 (1967, 1969, 1971, 1985, 1988, 1990, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2006, 2009, 2010, 2015, 2016, 2017, 2018)

 Norjan Cup: 12 (1960, 1964, 1971, 1988, 1990, 1992, 1995, 1999, 2003, 2015, 2016, 2018)

 Norjan Supercup: 1 2010)

 Tuplamestaruudet: 8 (1971, 1988, 1990, 1992, 1995, 1999, 2003, 2015)

Entisiä päävalmentajia 

  Eirik Horneland (2019–2020)
  Rini Coolen (2018)
  Kåre Ingebrigtsen (2014–2018)
  Jan Jönsson (2011–2012)
  Erik Hamrén (2008–2010)
  Trond Henriksen (2007, 2020)
  Knut Tørum (2006–2007)
  Per-Mathias Høgmo (2005–2006)
  Per Joar Hansen (2005, 2013–2014)
  Ola By Rise (2004)
  Åge Hareide (2003, 2020–2021)
  Trond Sollied (1998)
  Tor Røste Fossen (1973–1974)
  Nils Arne Eggen (1971–1972, 1976, 1978–1982, 1988–1997, 1999–2002, 2010)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivusto

Norjalaiset jalkapalloseurat
Trondheimin urheilu
Hyvinkää–Karjaa-rata

Hyvinkää–Karjaa-rata on Suomen rataverkon osuus Hyvinkään ja Karjaan välillä. Rataosuuden pituus on 99 kilometriä, se on yksiraiteinen ja sähköistämätön. Rataosalle valmistui joulukuussa 2009 kulunvalvonta ja kauko-ohjaus, jolloin radioloppuopastinjärjestelmä poistettiin käytöstä. Samalla Kirkniemen junasuoritus lopetettiin.

Rataosalla on ainoastaan tavaraliikennettä, kalustonsiirtoliikennettä ja satunnaista museojunaliikennettä. Radan tärkeimpiin teollisuusasiakkaisiin kuuluu Sappi-konsernin Kirkniemen paperitehdas. Radalla kulkee neljä tavarajunaparia päivässä.

Historia
Tämä rata on alkuaan osa Hyvinkään ja Hangon välistä, Suomen ensimmäistä yksityisin varoin rakennettua leveäraiteista rautatietä. Rataosuus rakennettiin vuosina 1871–1873, ja sen rakentamisen rahoittivat pietarilaiset liikemiehet. Hankkeen etuna nähtiin Hangon edullinen sijainti talvisatamana, joka pysyi pitkään jäätymättömänä ja mahdollisti siten ulkomaankaupan talviaikanakin. Toiminta osoittautui kuitenkin tappiolliseksi, pietarilaiset liikemiehet menettivät omaisuutensa ja rata päätyi valtion omistukseen parin vuoden kuluttua sen avaamisesta.

Sähköistys 
Hankesuunnitelma Hyvinkää–Karjaa–Hanko-radan sähköistämiseksi valmistui vuonna 2019, ja helmikuussa 2021 Traficom hyväksyi suunnitelman. Sähköistys rakennetaan vuosina 2021–2024. Hankkeeseen sisältyy myös rataosalla olevien tasoristeysten turvallisuuden parantaminen niitä poistamalla tai muilla järjestelyillä. Hankkeen kustannusarvio on 62 miljoonaa euroa, josta sähköistyksen osuus on 46 miljoonaa euroa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomen rataverkko
Hyvinkään liikenne
Nurmijärven liikenne
Vihdin liikenne
Lohjan liikenne
Raaseporin liikenne
Toimintasäde

Toimintasäde on matka, jonka alus tai lentokone voi kulkea suorittaakseen tietyn tehtävän ilman välipysähdyksiä ja palata sen jälkeen takaisin lähtöpisteeseen; ts. tukikohdan ympärille kartalla piirretty ympyrä, jonka säde on toimintasäde, ilmoittaa aluksen toiminta-alueen. 

Toimintasäde on karkeasti puolet ilma-aluksen lentomatkasta. Muun muassa ajoneuvojen yhteydessä saatetaan toimintasäteellä virheellisesti tarkoittaa toimintamatkaa.

Katso myös
Kantama
Lentomatka, toimintamatka

Lähteet
Uusimmat ilmailumääräykset ja -tiedotukset - JAR-FCL 1, osa 1 Ilmailuhallinto 

Ilmailu
Mieletön maailmanhistoria

Mieletön maailmanhistoria () on vuonna 1981 valmistunut Mel Brooksin komediaelokuva, jossa parodioidaan historian kuuluisia tapahtumia. Elokuvan englanninkielinen nimi (”Maailmanhistoria, osa I”) on hämäystä, sillä jatko-osaa ei ole koskaan tehty.

Elokuva parodioi historiallisista draamaspektaakkeleista. Se alkaa ihmisen nousemisesta kahdelle jalalle, jatkuu kymmenen käskyn tarinalla ja etenee Rooman imperiumiin, josta stand-up-filosofia esittävä Brooks joutuu pakenemaan Juudeaan. Siellä hän toimii tarjoilijana Jeesuksen ja opetuslasten viimeisellä ehtoollisella. Tästä hypätään Espanjan inkvisitioon, jonka kuuluisin kohtaus lienee munkkien ja nunnien tanssi- ja laulukohtaus. Elokuvan viimeinen näytös on Ranskan vallankumous, jonka tapahtumissa Brooks tekee kaksoisroolin näytellen sekä kuningas Ludvig XVI:ta että pissapoikana toimivaa kuninkaan kaksoisolentoa. Vallankumouksen pelossa kuningas ja pissapoika vaihtavat paikkoja ja odotetusti pissapoika joutuu mestattavaksi giljotiinilla. Elokuvan yllättävä loppuratkaisu on ollut suuri puheenaihe ja se onkin antanut elokuvalle tosikkoja kammottavan maineen. Aivan elokuvan lopussa on valetraileri, jossa mainostetaan kuvitteellista jatko-osaa History, of the World, Part II.

Näyttelijöitä

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset historialliset elokuvat
Parodiaelokuvat
Mel Brooksin ohjaamat elokuvat
Vuoden 1981 yhdysvaltalaiset elokuvat
Episodielokuvat
Fotios Suuri

Pyhä Fotios Suuri (, noin 820–893), oli Konstantinopolin ekumeeninen patriarkka vuosina 858–867 sekä 877–886. Ortodoksinen kirkko pitää häntä yhtenä suurimmista patriarkoista sitten Johannes Khrysostomoksen ja on kanonisoinut hänet pyhien joukkoon. Fotioksen paavinvastaisia kirjoituksia ja puheita on pidetty yllytyksenä idän ja lännen kirkkojen väliseen skismaan; Konstantinopolin neljäs kirkolliskokous vuonna 869 tuomitsi Fotioksen ottaneen laittomasti patriarkan arvon itselleen.. Myöhemmin vuosina 879–880 pidetty Konstantinopolin paikallinen kirkolliskokous palautti Fotiokselle patriarkan arvon ja tuomitsi hänen erottamisensa.

Osa Fotioksen nimiin laitetuista paavinvastaisista kirjoituksista on kuitenkin satoja vuosia myöhemmin syntyneitä tekstejä.

Fotioksen tärkeimmät teokset ovat:
 Bibliothēkē (), antiikin kreikkalaisen ja varhaisbysanttilaisen kirjallisuuden antologia
 Leksikon (), sanasto helpottamaan klassikoiden lukemista
 Amfilokhia (), kolmesataa kysymystä ja vastausta Raamatun vaikeiden kohtien tulkinnasta
 Pyhän Hengen mystagogiasta (), Nikean uskontunnustuksen filioque-lisäystä vastaan tehty tutkielma.
 Manikealaisia vastaan (), kirjoitus manikealaisuutta vastaan.
 Nomokaanon (), kokoelma apostolisia ja ekumeenisten kirkolliskokousten kanoneja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Fotios Suuren synaksario  Ort.fi
 Fotios Suuri Ortodoksi.net

Kirkkoisät
Bysanttilaiset filosofit
Bysanttilaiset piispat
Konstantinopolin patriarkat
Pyhät
Syntymävuosi tuntematon
Vuonna 893 kuolleet
Nicodemus Tessin nuorempi

Kreivi Nicodemus Tessin nuorempi (23. toukokuuta 1654 – 10. huhtikuuta 1728) oli ruotsalainen arkkitehti. Hänet ylennettiin hoviarkkitehdiksi vuonna 1676, ja Tukholman kaupunginarkkitehtina hän toimi vuosina 1682–1715. 

Tessin nuorempi opiskeli maineikkaan arkkitehti-isänsä, Nicodemus Tessin vanhemman opastuksella. Vuosina 1673–1680 hän matkusti Euroopassa, ja vieraili Englannissa, Ranskassa sekä Italiassa. Italiassa hän opiskeli Carlo Fontanan johdolla. Euroopan kiertueella oli suuri vaikutus hänen arkkitehtuuriinsa. 

Tessin nuorempi suunnitteli isältään kesken jääneen Drottningholmin linnan loppuun. Hänen tärkein työnsä on Tukholman kuninkaallinen linna, jota hän ei kuitenkaan koskaan ehtinyt nähdä valmiina, sillä Tessin kuoli ennen sen valmistumista.

Nicodemus Tessin nuorempi on maineikkaan ruotsalaisen poliitikon Carl Gustaf Tessinin isä.

Töitä 
 Tukholman kuninkaallinen linna
 Steningen linna
 Tessinin palatsi
 Stureforsin linna

Ruotsalaiset arkkitehdit
Ruotsalaiset kreivit
Vuonna 1654 syntyneet
Vuonna 1728 kuolleet
Pietarsaaren rata

Pietarsaaren rata on Suomen rataverkon osuus Pohjanmaan radalla Pedersören kunnassa sijaitsevalta Pännäisten rautatieasemalta Pietarsaareen ja edelleen Alholmaan. Rataosan pituus on 14 kilometriä, se on yksiraiteinen, sähköistetty, ja sillä on ainoastaan tavaraliikennettä.

Ratahallintokeskus uusi 2006–2007 radan päällysrakenteen väliltä Pännäisten rautatieasema – Luodontien tasoristeys (yhteensä 12 km). Puiset ratapölkyt vaihdettiin tällöin betonisiin, kiskotus uusittiin ja lyhytkiskoraide korvattiin yhteenhitsatulla raiteella. Työn yhteydessä myös levennettiin ratapengertä, uusittiin huonokuntoisia ojarumpuja ja parannettiin tasoristeyksiä. Työn kustannukset olivat noin viisi miljoonaa euroa.

Rataosuuden sähköistämisestä päätettiin vuonna 2014. Rakennustyöt aloitettiin syksyllä 2015. Sähköistämisen tavoitteena oli parantaa kustannustehokkuutta ja vähentää päästöjä. Hanke valmistui huhtikuussa 2017.

Pännäisiin valmistui kolmioraide helmikuussa 2019, minkä jälkeen etelästä tulevien junien ei enää tarvitse käydä Kokkolassa kääntymässä, vaan ne voivat ajaa suoraan Pietarsaareen. Kolmioraiteen rakentaminen aloitettiin syksyllä 2017 ja uutta rataa rataa rakennettiin noin kilometrin verran. Ratahanke maksoi noin 5,6 miljoonaa euroa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Pedersören kunnan liikenne
Pietarsaaren liikenne
Suomen rataverkko
Humppaelämää


Humppaelämää on vuonna Eläkeläisten albumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Se on samalla ensimmäinen Eläkeläisten albumi, jolla ei ole yhtäkään lainakappaletta.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 23.

Kappaleet 
Kaikki sovitukset Eläkeläiset.

Kokoonpano 
 Onni Waris (oik. Jarmo Koponen) – kosketinsoittimet, kitara ja laulu
 Martti Waris (oik. Jouni Vento) – basso ja laulu
 Lassi Kinnunen (oik. Petteri Kukkonen) – harmonikka ja laulu
 Kristian Voutilainen (oik. Janne Hurskainen) – rummut ja laulu
 Petteri Terävä (oik. Jukka Hyrkäs) – kitara ja laulu

Lähteet 

Eläkeläisten albumit
Vuoden 2003 albumit
Burnout (pelisarja)

Burnout on Criterion Gamesin, Electronic Artsin ja Acclaimin kehittämä ajopelisarja. Sarjan pelit ovat monta kertaa voittaneet vuoden parhaimman ajopelin palkinnon. Burnout Paradise ilmestyi PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle vuonna 2008 sekä myöhemmin Microsoft Windowsille vuonna 2009. Se on ainoa toistaiseksi PC:lle julkaistu Burnout -sarjan peli. Burnout Crash julkaistiin loppuvuodesta 2011.

Yleistä
Jokaisen pelin aiheena on silmittömän nopeasti autolla ajaminen keskellä kaupungin vilskettä, useimmiten kilpailijoita vastaan. Mukana on myös kierrosaikojen päihittämistä ja mahdollisimman suuren ketjukolarin aiheuttamista.

Ensimmäinen osa ilmestyi Acclaimin julkaisemana PlayStation 2:lle vuonna 2001 ja toinen osa samalle alustalle vuotta myöhemmin. Electronic Arts julkaisi Burnout 3: Takedownin vuonna 2004. Ensimmäinen ja toinen osa olivat suuren yleisön mielestä melko hyviä pelejä ja ne saivat pelimedioissa arvostusta, mutta myyntiluvut eivät ole haastaneet sen ajan suosituimpia pelejä. Kuitenkin Burnout 3: Takedown tarjosi paljon uudistuksia ja uutta materiaalia, että se vietti pitkän ajan myyntilistojen kärkipäässä. Vuoden päästä ilmestynyt Burnout Revenge ei tarjonnut paljoa uutta, mutta myi kuitenkin hyvin. Nimensä mukaisesti pelissä pyritään kostamaan muiden kilpailijoiden taklaukset. Pian Revengestä ilmestyi PlayStation Portablelle oma versio, Burnout Legends. Burnout Dominator muistuttaa Revengeä ja Legendsiä.

Pelisarja

Aiheesta muualla
 Pelisarja MobyGamesissä 
Criterion Gamesin sivusto
EA:n virallinen Burnout-sivusto
Georgius Agricola

Georgius Agricola (24. maaliskuuta 1494 – 21. marraskuuta 1555) oli saksalainen tiedemies,  joka tunnetaan ”mineralogian isänä”. Hän syntyi Glauchaussa Saksissa nimellä Georg Pawer mutta muutti opiskelujen myötä nimensä latinankieliseen muotoon () → (). Hänen tärkein julkaisunsa on mineraalien louhimista ja käsittelyä käsittelevä, vuonna 1556, eli vuosi hänen kuolemansa jälkeen, julkaistu merkkiteos De re metallica.

Agricola on yksi iatrokemian uranuurtajista. Häntä pidetään myös vismutin keksijänä. Sitä tosin oli aikaisemminkin löydetty, mutta sitä ei ollut osattu erottaa lyijystä. Agricola kirjoitti myös ensimmäisen perusteellisen kuvauksen taikavarvun käytöstä, vaikka itse pitikin sitä hyödyttömänä.

De re metallica 

Agricolan merkittävin teos on De re metallica libri XII. Vaikka teos julkaistiin vasta 1556, se oli omistuskirjoituksen mukaan valmis jo 1550. De re metallica oli yksityiskohtainen ja järjestelmällinen tutkielma kaivostoiminnasta sekä metallurgiasta. Se oli kuvitettu havainnollisin puupiirroksin, jotka käsittelivät kaikkia tuolloin tunnettuja malmien ja metallien louhinta- sekä jalostustapoja. Agricola kuvaa kirjassa myös malmisuonien esiintymistä kallioperässä, kehittäen osaltaan aikansa tieteellistä geologista julkaisutoimintaa. Agricola kuvailee kirjassaan myös käytännön maanmittaustoimintaa ja kaivosvaltausoikeuksia yksityiskohtaisesti, sekä kulta- ja tinamalmisuonten pesemistä metallien keräämiseksi. Kirja onkin aikansa ensimmäinen täydellinen opas kaivostoimintaan. Kirjassa esitetyt metallipelkistysmenetelmät olivat arvokkaita ja yleisesti käytössä 1900-luvulle asti.

Vuonna 1912 lontoolainen Mining Magazine julkaisi De re metallicasta englanninkielisen käännöksen. Sen oli tehnyt yhdysvaltalainen kaivosinsinööri Herbert Hoover, myöhempi Yhdysvaltain presidentti, yhdessä puolisonsa Lou Henry Hooverin kanssa.

De Re Fossilium 
Agricola oli jo vuonna 1546 julkaissut teoksen De Re fossilium jossa hän käsitteli mineraalien aineellisia ominaisuuksia ja luokitteli mineraalit. Tätä Agricolan teosta pidetään yleisesti mineralogian lähtökohtana jonka peruskiveksi taasen muodostui De Re Metallica

De Veteribus et Novis Metallis
Teoksessaan De Veteribus et Novis Metallis (1546) Agricola paikantaa 1539 tehdyn Lapin varhaisimman kultalöydön Finnmarkeniin.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 De Re Metallica  
 Arno Forsius: Georgius Agricola (1494–1555) – ammattilääketieteen uranuurtaja

Saksalaiset lääkärit
Saksalaiset geologit
Saksalaiset filosofit
Iatrokemia
Saksalaiset mineralogit
Vuonna 1494 syntyneet
Vuonna 1555 kuolleet
Joey Jordison

Nathan Jonas "Joey" Jordison (26. huhtikuuta 1975 Des Moines, Iowa – 26. heinäkuuta 2021) oli yhdysvaltalainen rumpali ja alternative metal -yhtye Slipknotin perustajajäsen. Jordison myös soitti kitaraa Murderdolls-yhtyeessä.

Joey Jordison aloitti soittamisen Avanga-yhtyeessä, mutta perusti pian oman yhtyeen naapurinsa Timin kanssa. Yhtyeen nimeksi tuli Modifidious, ja sen musiikki oli speed metalin ja thrash metalin sekoitusta. Jordison oli yksi Slipknotin alkuperäisistä jäsenistä. Hän piirsi alkuperäisen Slipknotin ”Tribal-S”-tunnuksen.

Jordison toimi Kornin David Silverian ja Metallican Lars Ulrichin sijaisena Download-festivaalilla vuonna 2004 esittäen kappaleet For Whom The Bell Tolls, Creeping Death, Seek And Destroy, Wherever I May Roam, Last Caress, Sad But True, Nothing Else Matters ja Enter Sandman.

Slipknot vahvisti Jordisonin lähtemisen yhtyeestä 13. joulukuuta 2013. Jordison sanoi pian sosiaalisessa mediassa yhtyeen erottaneen hänet ja lisäsi ettei ikinä jättäisi yhtyettä eikä fanejaan. Hän kertoi kesäkuussa 2016 Metal Hammerin Golden Gods -palkintogaalassa lähtönsä syyksi sairastumisensa selkäytimen poikittaistulehdukseen. Jordisonin mukaan hän ei pystynyt soittamaan taudin vuoksi, mutta kävi kuntoutuksessa ja selvisi siitä.

Heinäkuussa 2021 Joey Jordisonin perhe kertoi hänen kuolleen nukkuessaan 46-vuotiaana.

Välineet

2008-nyt

Rummut

 22x18" bassorumpu
 13x6.5" Joey Jordison signature virvelirumpu
 8x7" Tom
 10x8" Tom
 12x9" Tom
 14x10" Tom
 16x16" Lattia tom
 18x16" Lattia tom
 6x12" octoban
 6x15" octoban
 6x18" big tom
 6x21" octoban
 20x14" Gongi tomi

Symbaalit

 14" 2002 Wild hi-hat
 13" Signature Heavy hi-hat
 22" Signature Heavy ride
 19" Signature crash
 18" Signature crash
 17" Signature crash
 10" Signature splash
 8" Signature splash
 6" Signature splash
 21" 2002 Wild china
 19" 2002 Wild china
 18" RUDE china
 15" 2002 Wild china
 13" Signature Mega Cup chime

Rumpukapulat

 PRO-MARK Millennium II TX515W Joey Jordison Signature Model 
 vanhat kapulat oli AHEAD JJ1 Joey Jordison Signature Model

Elektroniikka

 Ddrum kick drum triggerit

 Ddrum snare triggeri

 Ddrum snare/Tom Triggerit

 Roland td20-rumpumoduuli

 Nykyään Jordison käyttää Triggereitä koko rumpusetissään.

Diskografia

Slipknot
Mate. Feed. Kill. Repeat (1996, demo)
Slipknot Demo (1998, demo)
Slipknot (1999)
Iowa (2001)
Vol. 3: The Subliminal Verses (2003)
9.0: Live (2005, livealbumi)
All Hope Is Gone (2008)

Murderdolls
Beyond the Valley of the Murderdolls (2002)
Women and Children Last  (2010)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Joey Jordison Fanpage 
 Viralliset kotisivut 

Yhdysvaltalaiset metallimusiikin kitaristit
Yhdysvaltalaiset metallimusiikin rumpalit
Vuonna 1975 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit
ECHL

ECHL (aiemmin East Coast Hockey League) on Yhdysvalloissa toimiva ammattilaisjääkiekkoliiga, jossa pelaa 27 joukkuetta. Liiga on perustettu vuonna 1988. Joukkueet on jaettu kahteen konferenssiin, jotka puolestaan on jaettu kahteen tai kolmeen divisioonaan. ECHL toimii farmiliigana AHL-liigalle.

Historia

East Coast Hockey League perustettiin vuonna 1988, kun Atlantic Coast Hockey League eli ACHL ja All-American Hockey League eli AAHL yhdistyivät. Ensimmäisellä kaudella liigassa pelasi viisi joukkuetta: Carolina Thunderbirds, Erie Panthers, Johnstown Chiefs, Knoxville Cherokees ja Virginia Lancers. Näistä yhtäkään ei ole enää olemassa.

East Coast Hockey Leaguen nimeksi vaihtui pelkkä ”ECHL”, kun West Coast Hockey League eli WCHL lopetti toimintansa syksyllä 2002 ja se yhdistyi East Coast Hockey Leagueen. ECHL otti mukaan kaikki kuusi entistä WCHL-joukkuetta sekä takasi laajennuspaikan Las Vegasille, Ontariolle ja Renolle, joissa oli suunnitteilla WCHL-joukkue. Liigaan liittyivät lopulta Las Vegas Wranglers, Alaska Aces, Bakersfield Condors, Fresno Falcons, Idaho Steelheads, Long Beach Ice Dogs ja San Diego Gulls.

ECHL oli laajimmillaan kaudella 2003–2004, jolloin liigassa pelasi 31 joukkuetta. Joukkueiden määrä on vaihdellut paljon vuosien saatossa. ECHL on kehittänyt helppoa, faniystävällistä internet-palvelua. Nykyään miltei jokaisella joukkueella on oma nettiradio ja sarjan otteluita pystyy seuraamaan internetissä.

Kesällä 2010 liigajakoon tehtiin muutoksia. Vanhat ”Kansallinen konferenssi” ja ”Amerikan konferenssi” muutettiin Itäiseksi ja Läntiseksi konferenssiksi. Läntisen divisioonan nimeksi tuli Vuoristodivisioona ja Itäisen divisioonan nimeksi Atlantin divisioona. Myös joukkueiden jakautumista divisiooniin muutettiin.

Kauden 2013–2014 jälkeen ECHL:ssa tehtiin jälleen muutoksia liigajakoon. Molemmista konferensseissa poistettiin vuonna 2010 luodut Atlantin divisioona ja Vuoristodivisioona. Evansville IceMen, Fort Wayne Komets ja Kalamazoo Wings siirrettiin itäisestä konferenssista Läntisen konferenssin Keskilännen divisionaan. Ainoastaan Itäisen konferenssin Eteläinen divisioona pysyi muuttumattomana. Kaudelle 2014–2015 liigaan tuli myös uusi seura Indy Fuel, kun aikaisemmin pelannut seura Trenton Titans lopetti toimintansa. Lisäksi CHL-liiga liitettiin osaksi ECHL:ää kaudeksi 2014–2015.

Joukkueet

Liigassa pelanneet seurat
 Trenton Titans (1999–2013)
 Las Vegas Wranglers (2003–2014)
 Bakersfield Condors (1998–2015)
 Greenville Road Warriors (2010–2015)
 San Diego Gulls (2003–2006)
 Long Beach Ice Dogs (2003–2007)
 Fresno Falcons (2003–2009)
 Ontario Reign (2008–2015)
 Evansville IceMen (2012–2016)
 Colorado Eagles (2011–2018)
 Alaska Aces (2003–2018)

Lähteet

Aiheesta muualla 
ECHL.com

ECHL
Seulonnan keskeiset artikkelit
Susan Blackmore

Susan Jane Blackmore (s. 29. heinäkuuta 1951) on brittiläinen toimittaja, luennoija, joka tunnetaan ehkä parhaiten meemejä käsittelevästä teoksestaan The Meme Machine (suom. Meemit – kulttuurigeenit).
Blackmore tutki 1970-luvulla parapsykologisia ilmiöitä, muun muassa ruumiistapoistumiskokemuksia vuosikausia saamatta niistä näyttöä. Blackmore on kuulunut Skeptical Inquirer -lehden toimittajiin vuodesta 1998.

Blackmore harjoittaa zeniä, mutta katsoo, että ei ole buddhalainen . Blackmore on ateisti ja evoluutioteorian kannattaja, joka on arvostellut terävästi uskontoa, jota hän pitää epätotena.

Tietoisuuden tutkimuksen oppikirja

Blackmoren viimeisin kirja Consciousness:  An Introduction (2004) on tietoisuuden tutkimusta käsittelevä oppikirja. Teoksessa Blackmore käsittelee mieli-ruumis-ongelmaa, mielen filosofiaa, jumalan olemassaoloa, kognitiivista neuropsykologiaa, kognitiotiedettä, tekoälyä, evoluutiota, älykästä suunnittelua, parapsykologiaa, muuntunutta tietoisuuden tilaa, fenomenologiaa, buddhalaisuutta ja mietiskelyä. 

Kirjassa on myös profiileja sellaisista alan uranuurtajista kuin Daniel Dennett, John Searle, David Chalmers, Patricia Churchland, Francis Crick, Antonio Damasio, V. S. Ramachandran, John Carew Eccles, Rodney Brooks, Alan Turing, Francisco Varela, René Descartes, David Hume, William James ja Buddha.

Teoksia 

 The Meme Machine, 1999, Oxford University Press, reprint edition 2000, ISBN 0-19-286212-X – suom. 
 Consciousness: An Introduction, Oxford University Press, 2003, ISBN 0-19-515342-1 (hardcover), ISBN 0-19-515343-X (paperback)
 Consciousness: A Very Short Introduction, Oxford University Press, 2005, ISBN 0-19-280585-1

Lähteet

Aiheesta muualla

Englanniksi 
 Susan Blackmore's website 
 Interview with Susan Blackmore

Suomeksi 
 Minuus vai meemit – kirja-arvostelu
 Artikkeli Skepsis ry:n sivuilla teoksesta Teoksessa 

Humanistit
Brittiläiset skeptikot
Brittiläiset psykologit
Brittiläiset tietokirjailijat
Parapsykologit
Tietoisuuden tutkijat
Ateistit
Uskontokriitikot
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Härkähai

Härkähai (Carcharhinus leucas) on suurikokoinen tiikerihaiden (Carcharhinidae) heimoon kuuluva rustokala. 

Härkähai ui rannan lähellä, minkä vuoksi se on ihmiselle vaarallisin hai. Vaikka se on merikala, se uskaltautuu joskus myös järviin ja jokiin, ja sitä on kutsuttu myös jokihaiksi. Peto on havaittu noin 2 800 km:n päässä merestä Mississipillä ja 5 000 km:n päässä Amazonilla.

Härkähaiden poikaset aloittavat elämänsä jokisuistoissa. Siellä ne ovat muilta hailta turvassa ja uskaltautuvat mereen vasta, kun ne ovat tarpeeksi isoja pitämään pedot loitolla.

Härkähai elää lämpimissä merissä kaikkien mantereiden rannikoilla. Se pysyy yleensä alle 30 metrin syvyydessä, mutta ajoittain sitä on tavattu 150 metriin asti. 

Härkähai on nimensä mukaisesti ruumiinmuodoltaan tanakka. Uros voi kasvaa kaksimetriseksi ja 90-kiloiseksi, naaras on paljon isompi: 3,5 metriä ja jopa 230 kiloa. Selkäpuoli on harmaa, vatsa valkoinen. Elinikä on alle 14 vuotta.

Ravinto 
Härkähai syö melkein mitä tahansa liharavintoa: kalaa, toisia haita, rauskuja, delfiineitä, kilpikonnia, lintuja, äyriäisiä ja jopa uimassa olevia maanisäkkäitä. Härkähai ei erota ihmistä saaliseläimestä, mutta härkähaiden hyökkäykset ovat silti erittäin harvinaisia, koska ne vaativat poikkeusolosuhteita.

Lähteet

Aiheesta muualla 
ITIS: Carcharhinus leucas 
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Carcharhinus leucas, Cub shark 

Hait
Seulonnan keskeiset artikkelit
Uhanalaiset kalat