joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rotaract

Rotaract alkoi alun perin Rotary International -nuoriso-ohjelmana vuonna 1968 Charlotte North Rotary Clubilla Charlottessa, Pohjois-Carolinassa Yhdysvalloissa. Siitä on kasvanut merkittävä organisaatio, johon kuuluu yli 10 904 klubia ympäri maailmaa ja yli 203 000 klubia 189 maassa. Se on palvelu, johtajuus, ammatillinen ja yhteisöpalveluorganisaatio nuorille miehille ja naisille yli 18-vuotiailta.

Tavoitteet 
Rotaract keskittyy nuorten aikuisten kehittämiseen johtajina yhteisöissään ja työpaikoillaan. Klubit ympäri maailmaa osallistuvat myös kansainvälisiin palveluprojekteihin maailmanlaajuisesti pyrkien tuomaan rauhaa ja kansainvälistä ymmärrystä maailmaan.

Rotaract tarkoittaa ”Rotary in Action”, vaikka nimi on alun perin peräisin Rotary Internationalin vuonna 1962 luomasta lukiotason ohjelmasta ”Rotary” ja ”Interact” (International + Action).

Toiminta 
Suurin osa Rotaract-aktiviteeteista tapahtuu klubitasolla. Rotaract-klubit pitävät henkilökohtaisia tai käytännössä, yleensä kahden viikon välein, virallisia kokouksia, joihin kuuluu puhujia, erikoisretkiä, sosiaalista toimintaa, keskusteluja tai vierailuja muihin klubeihin. Klubin jäsenet kokoontuvat määrättyinä päivinä palveluprojektityöhön, sosiaalisiin tapahtumiin tai ammatillisen / johtajuuden kehittämistyöpajoihin.

Saadakseen jäsenyyden mahdollisten jäsenten on oltava vähintään 18-vuotiaita, osoitettava sitoutuneensa Rotaractiin ja osoitettava, että heillä on hyvä maine yhteisössä.

Palveluihin kuuluvat klubipalvelu, yhteisöpalvelu, kansainvälinen palvelu ja ammatillinen kehitys. Rotaract Klubi toteuttaa useita projekteja jäsentensä kokonaiskehitykseen.

Vuonna 2019 Rotaract muuttui Rotary Internationalin ohjelmasta Rotary Internationalin jäsenyystyypiksi, mikä nosti sen aseman vastaavaksi Rotary-klubien kanssa. 1. heinäkuuta 2020 lähtien Rotaract-klubit voivat olla itsenäisiä klubeja tai Rotaract-klubit voivat sponsoroida niitä.

Aiheesta muualla 
 
 

 Opiskelijajärjestöt
Yhdysvaltalaiset järjestöt
Kellgren

Kellgren on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Bona Kellgren (1801–1889), suomalainen laivanvarustaja
 Herman Kellgren (1822–1856), suomalainen kielitieteilijä, runoilija ja Helsingin yliopiston itämaisen kirjallisuuden professori
 Johan Henric Kellgren (1751–1795), ruotsalainen runoilija, kriitikko ja lehtimies
 Rurik Kellgren (1831–1899), suomalainen pankinjohtaja ja liike- ja valtiopäivämies.
Mariam Chabi Talata

Mariam Chabi Talata (myös Mariam Chabi Talata Zime tai Mariam Chabi Talata Zimé Yérima), (s. 7. heinäkuuta 1963 Bembéréké, Dahomey) on beniniläinen opettaja ja poliitikko. Vuoden 2021 Beninin presidetinvaalissa hänet valittiin Beninin varapresidentiksi.

Ura 
Mariam Chabi Talata on lähtöisin Parakousta, jossa hän toimi aluksi alueneuvostossa vuosina 2008-2015 edustaen Union pour la démocratie et la solidarité (UDS) puoluetta. Sen jälkeen hän liittyi Soleil -liittoon toimien ryhmässä joka vastusti Boni Yayin Forces Cauris pour un Bénin émergent (FCBE) -puoluetta ja tuki vuoden 2016 presidentinvaalissa Patrice Talonia. Häntä on luonnehdittu ”talonistiksi”.

Mariam Chabi Talatalla on filosofian loppututkinto Abomey-Calavin yliopiston humanistisesta tiedekunnasta. Hän on opettanut filosofiaa ja toimi opettajana Beninin pohjoisosissa Natitingoussa vuodesta 1991 alkaen. Hän pätevöityi koulutarkastajaksi ja nimitettiin vuonna 2016 opetusministeriöön toisen asteen koulutuksen johtajaksi. 

Vuodesta 2019 hän on toiminut Beninin parlamentissa. Hänen asemansa maan aluepoliittisena tasapainottajana Etelä-Beninistä olevan Patrice Talonin kanssa on ollut merkittävä. Mariam Chabi Talatallan näkemyksen mukaan poliittisten puolueiden uudelleeryhmitys on lopettanut poliittiset paronit, jotka olivat usein miehiä ja jonka takia taitoja on alettu arvostamaan enemmän kuin puolueen jäsenkirjaa.  

Mariam Chabi Talata korosti Beninin presidentinvaalin rauhallista toimeenpanoa. Hän viittasi vaalikampanjassaan Beninin vuoden 2019 parlamenttivaalien tapahtumiin ja vetosi siihen, että ne eivät saisi toistua.

Mariam Chabi Talataa lähellä ovat myös koulutus ja naisten oikeudet. Hän haluaa muuttaa naisten oikeuksia ja parantaa heidän asemaansa, sekä puhua sen puolesta, että naiset saisivat enemmän tunnustusta ja kunnioitusta.

Ehdokas 
Mariam Chabi Talatasta on Beninin ensimmäinen varapresidentti. Varapresidentin virka määriteltiin ja perustettiin uudessa perustuslakimuutoksessa. Vaikka varapresidentin asema on pääasiassa nimellinen, se on strategisesti tärkeä. Varapresidentti toimii väliaikaisena virkakauden loppuun, jos presidentti kuolee tai tulee esteelliseksi.

Yksityiselämä 
Mariam Chabi Talata on neljän lapsen äiti ja naimisissa beniniläisen maatalousinsinöörin kanssa.

Lähteet 

Beninin politiikka
Beniniläiset poliitikot
Elias Koistinen

Elias Koistinen (s. 2004 Helsinki) on suomalainen lapsinäyttelijä. Hän on esiintynyt lukuisissa sarjoissa ja elokuvissa. Muun muassa Missä kuljimme kerran (2011) Maailma on valmis (TV-sarja 2012), elokuvissa Onneli ja Anneli (2014), Onnelin ja Annelin talvi (2015), Lasten juhlat (2015), äiti (2015), Viraali (2017). sekä dokumentissa Valkoinen raivo sekä sarjassa Pientä Laittoa (2019).

Perheen äiti Rebekka Järvi ja veli Aleksis Koistinen ovat elokuvista ja sarjarooleistaan tunnettuja näyttelijöitä.

Lähteet 

 https://www.hs.fi/kotimaa/art-2000002774390.html (HS sanomat lapsinäytteliä Elias Koistinen 3.11.2014). Viitattu 13.3.2021
 https://www.keskipohjanmaa.fi/uutinen/595563 20.12.2017 Keskipohjanmaa 2.6.2020 Elias Koistinen. Viitattu 13.3.2021

Aiheesta muualla 

 https://www.imdb.com/name/nm5664713/?ref_=fn_al_nm_1
 https://filmow.com/elias-koistinen-a540690/

Suomalaiset lapsinäyttelijät
Vuonna 2004 syntyneet
Elävät henkilöt
Batwoman

Batwoman  on televisioyhtiö The CW:n esittämä yhdysvaltalainen televisiosarja. Sarja perustuu DC Comicsin Lepakkonainen-sarjakuviin. Sarja lopetettiin 3. kauden jälkeen 2022.

Jaksot

Kausi 1 (2019-2020)

Kausi 2 (2021)

Kausi 3 (2021-2022)

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut
 sarjan sivusto 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Yhdysvaltalaiset toimintasarjat
Yhdysvaltalaiset rikossarjat
Yhdysvaltalaiset scifi-sarjat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
The CW:n televisio-ohjelmat
Yhdysvaltain senaatin vaalit Länsi-Virginiassa 2008

Yhdysvaltain senaatin vaalit Länsi-Virginiassa 2008 pidettiin 4. marraskuuta 2008. Yhdysvaltain silloinen demokraattisenaattori Jay Rockefeller voitti uudelleenvalinnan viidennelle kaudelleen. Vuodesta 2021 lähtien tämä on viimeinen kerta, kun demokraatit voittivat luokan 2 senaatin paikan Länsi-Virginiasta.

Tausta 
Ennen vuoden 2000 presidentinvaaleja demokraattien ehdokas oli voittanut Länsi-Virginian joka kerta vuodesta 1932 lukuun ottamatta vuosia 1956, 1972 ja 1984. Vuonna 2000 teksasilainen silloinen republikaanien kuvernööri George W. Bush voitti Länsi-Virginian viisi valitsijamieskokouksen ääntä, voittaen silloisen varapresidentin Al Goren Tennesseestä 52-46. Myös vuoden 2000 vaaleissa republikaanien Shelley Moore Capito, entisen Länsi-Virginian kuvernöörin  Arch A. Moore Jr.:n nuorempi tytär, voitti yllätysvoiton päihittäen Jim Humphreyn Länsi-Virginian 2. kongressipiirin paikasta Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Hän on ensimmäinen republikaani Länsi-Virginiassa, jolla on ollut virka kongressissa useamman kuin yhden kauden isänsä (1957–1969) jälkeen. Ennen näitä kahta suurta voittoa kansallisille republikaaneille ja Länsi-Virginian republikaaneille, oli vaikea löytää republikaania, joka voisi järjestää vaikuttavan kampanjan Länsi-Virginiassa julkisiin tehtäviin hakevia demokraatteja vastaan.

Presidentti Bush voitti Länsi-Virginiassa jälleen 2004 presidentinvaaleissa, päihittäen demokraattien vastaehdokkaan John F. Kerryn, demokraattisenaattorin  Massachusettsista lukemin 56-43.

Vuosina 2000–2008  republikaanit saivat seitsemän paikkaa lisää sekä Länsi-Virginian senaatissa että Länsi-Virginian edustajainhuoneessa. Demokraateilla oli tuolloin kuitenkin 60% senaatin ja 68% edustajainhuoneen paikoista.

Länsi-Virginian historia
Vuoden 2008 vaalit
Yhdysvaltain vaalit
Laurikkala (Mikkeli)

Laurikkalan kylä on osa nykyistä Suur-Mikkeliä ja kuuluu Ristiinassa Rantakylän alueen kyläpitäjään, joka on aikaisemmin ollut osa Mikkelin maalaiskuntaa. Kylän nimi juontaa jo noin 1500-luvulta lähtien alueella vaikuttaneesta talonpoikaissuvusta (Laurikainen) ja suvun- kantatalosta . Laurikkalassa on ollut muun muassa Laurikaisten ylläpitämä sairastupa eli ns. hospitaali . Laurikkalan kylä ei muodosta selkeää kyläkokonaisuutta, alueella on kylän nimen mukaan nimetty Laurikkalantie ja Laurikkalanlampi.

Katso myös 

 Bengt Laurikainen

Lähde 
Karttapalvelu. Google Maps

Viitteet 
Mikkelin maalaiskunnan kylät
Siuntion terveyskeskus

Siuntion terveyskeskus on länsiuusimaalaisen Siuntion kuntakeskuksessa toimiva kunnallinen terveysasema. Terveysaseman yhteydessä toimii Huslabin laboratorio. 

Terveysasema palvelee arkisin kello 8-16. Kiireellisestä terveyskeskuspäivystystä tarjotaan virka-ajan ulkopuolella Lohjan sairaalan yhteispäivystyksessä (Sairaalatie 8, B-ovi, Lohja). Ennen yhteispäivystykseen saapumista tulisi soittaa Päivystysavun palvelunumeroon (116 117), hätätilanteissa luonnollisesti yleiseen hätänumeroon (112).

Lähteet

Aiheesta muualla
 Siuntion kunta: Terveyskeskus (suomi.fi)
 HUS-päivystys Lohjan seudulle (yle.fi)

Siuntion rakennukset ja rakennelmat
Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Petra De Sutter

Petra De Sutter (s. 10. kesäkuuta 1963) on belgialainen gynekologian professori ja poliitikko. Hän on toiminut maansa siviiliasioista vastaavana ministerinä 1. lokakuuta 2020 lähtien. Hän on myös Euroopan ensimmäinen transhenkilö ministerin virassa.

Akateeminen ura 
De Sutter valmistui lääkäriksi vuonna 1987 Gentin yliopistosta. Hän väitteli samassa yliopistossa tohtoriksi aineenaan biolääketiede vuonna 1991 ja erikoistui kolme vuotta myöhemmin gynekologiaan..

Vuodesta 2000 hän on toiminut gynekologian professorina Gentin yliopistossa.

Poliittinen ura 
De Sutter asettui ehdokkaaksi EU-vaaleissa vuonna 2014, mutta ei tullut valituksi. Sen sijaan hänen puolueensa, Groen, päätti asettaa hänet senaattoriehdokkaaksi. Hän aloitti virassa kesäkuussa 2014.

Seuraavissa EU-vaaleissa De Sutter valittiin puolueensa ainoana ehdokkaana. Hän sai 143 377 ääntä.. Hän pyrki myös Euroopan vihreiden kärkiehdokkaaksi (ns. Spitzenkandidat).

Pitkien, yhteensä 16 kuukautta jatkuneiden, hallitusneuvotteluiden jälkeen De Sutter nimettiin Belgian varapääministeriksi 1. lokakuuta 2020. Lisäksi hän toimii siviilipalveluista (mm. posti, televiestintä ja valtionyhtiöt) vastaavana ministerinä.

Yksityiselämä 
De Sutter aloitti sukupuolenkorjauksensa vuonna 2004.

De Sutter on naimisissa ja hänellä on yksi poika.

Lähteet 

Belgian ministerit
Belgialaiset professorit
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluvat poliitikot
Gynekologit
Isabelle Yacoubou

Isabelle Yacoubou (s. 21. huhtikuuta 1986 Godomey, Benin) on Beninissä syntynyt ranskalainen koripalloilija. Hän on pelannut Ranskan naisten koripallojoukkueessa. Isabelle Yacoubou osallistui vuoden 2012 kesäolympilaisiin, jossa Ranska voitti hopeamitalin.

Isabelle Yacoubou osallistui vuosina 2003 ja 2005 kuulantyönnön kilpailuihin Beninin urheilujoukkueessa.

Lähteet 

Ranskalaiset koripalloilijat
Beniniläiset yleisurheilijat
Yaron Nadbornik

Yaron Nadbornik (s. 1980) on Suomen juutalaisten seurakuntien keskusneuvoston puheenjohtaja vuodesta 2015 ja Helsingin juutalaisen seurakunnan puheenjohtaja vuodesta 2010. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri. Hän toimi uskontojen välisen yhteistyöjärjestö USKOT-foorumin puheenjohtajana 2019–2021. Aikaisemmin hän on toiminut foorumin varapuheenjohtajana ja viestintäjaoston puheenjohtajana.

Nadbornik aloitti Helsingin juutalaisen seurakunnan puheenjohtajana vuonna 2010, koska halusi seurakunnan tarjoavan nuorille lisää toimintaa. Hän on varoittanut vähemmistöuskontojen aseman heikkenemisestä ja ymmärryksen vähenemisestä. Hänen mukaansa paras keino torjua radikalismia on laadukas uskonnonopetus, joka auttaa integroitumaan suomalaiseen yhteiskuntaan.

Lähteet 

Suomen juutalaiset
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Siddhartha (elokuva)

Siddhartha on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1972. Elokuvan on ohjannut Conrad Rooks ja se perustuu Hermann Hessen romaaniin Siddhartha.

Juoni 
Elokuva kertoo tarinan nuoresta Siddharthasta (Shashi Kapoor), joka on syntynyt rikkaaseen perheeseen, ja hänen merkityksellisen elämäntapansa etsinnästä. Tämä etsintä vie hänet läpi ankaran askeettisuuden, aistillisten nautintojen, aineellisen rikkauden, itseinhon ja lopulta ykseyden ja harmonian itsensä kanssa, jota hän on etsinyt. Siddhartha oppii, että elämän salaisuutta ei voida välittää ihmiseltä toiselle, vaan se on saavutettava sisäisen kokemuksen kautta.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Vuoden 1972 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Big Brother Vip

Big Brother Suomi VIP oli tositelevisiosarja Big Brotherin suomalaisen version kolmastoista tuotantokausi. Kausi alkoi 2. toukokuuta 2021 ja kesti 19 päivää. Kausi esitettiin Nelonen Median Nelonen-kanavalla sekä Ruutu+-suoratoistopalvelussa. Kaudella kilpailivat julkisuudesta tutut henkilöt. 

Kauden juontajina toimivat Anni Hautala, Tinni Wikström ja Kimmo Vehviläinen. Hautala ja Wikström juonsivat tiistaisin, torstaisin, lauantaisin ja sunnuntaisin esitetyt häätölähetykset. Vehviläisen juontamat päivittäislähetykset esitettiin maanantaisin, keskiviikkoisin ja perjantaisin. Kauden finaali esitettiin 20. toukokuuta. Voittaja sai 30 000 euron rahapalkinnon.

Kauden uusi Big Brother -talo oli rakennettu Vantaalle.  Kahden edellisen kauden ajan talo oli kauppakeskus Redissä Kalasatamassa. 

Asukkaat sanoittivat kauden viimeisen viikon aikana oman kappaleensa, jonka nauhoittamisessa auttoi ohjelmassa vieraillut rap-artisti Pyhimys.

Asukkaat

Kauppakilpailut 
Tällä kaudella asukkaat pääsivät tienaamaan kauppakilpailuissa rahan sijasta kauppa-aikaa.

Nimeämiskilpailut 
Nimeämiskilpailujen voittajat pääsivät vaikuttamaan nimeämisiin.

Nimeämistaulukko

Poikkeukset nimeämisissä 
Päivä 2: Nimeämisiä ei järjestetty. Kaikki asukkaat olivat häätöäänestyksessä.

Päivä 3: Suoran lähetyksen aikana poistettiin asukkaita äänestyksestä äänimäärän perusteella neljän asukkaan ryhmissä. Viimeisen kolmen joukosta vähiten ääniä saanut Kelly häädettiin talosta. Kaksintaistelussa immuniteetin seuraavaan häätöäänestykseen voitti Aleksi.

Päivä 4: Viimeisenä aikapommia talossa pitänyt Nina joutui suoraan häätöäänestykseen.

Päivä 5: Häätöäänestyksen kolme vähiten ääniä saanutta asukasta joutui studioon, jonka jälkeen Toni häädettiin talosta. Kaksintaistelussa immuniteetin seuraavaan häätöäänestykseen voitti Nina.

Päivä 6: Sedu voitti nimeämiskilpailun ja päätti vaihtaa häätöäänestykseen tilalleen Markun.

Päivä 7: Rosan häädön jälkeen Janne voitti immuniteetin kaksintaistelussa. Loput asukkaat joutuivat häätöäänestykseen.

Päivä 8: Sanin häädön jälkeen jäljellä olevat kaksi asukasta eivät kohdanneet kaksintaistelussa, joten immuniteettia ei jaettu.

Päivä 9: Nimeämiskilpailun hävinnyt punainen joukkue joutui häätöäänestykseen.

Päivä 10: Kaksintaistelussa immuniteetin seuraavaan häätöäänestykseen voitti Sara.

Päivä 11: Nimeämiskilpailun voittanut punainen joukkue sai valita joukostaan yhden, joka saa immuniteetin ja sinisestä joukkueesta yhden, joka joutuu suoraan häätöäänestykseen. Immuniteetin sai Aleksi ja häätöäänestykseen joutui Roni.

Päivä 12: Kaksintaistelussa immuniteetin seuraavaan häätöäänestykseen voitti Roni.

Päivä 13: Katsojaäänestyksessä eniten ääniä saanut Aleksi loikkasi siniseen joukkueeseen. Aleksin tilalle punaiseen joukkueeseen siirrettiin Pinja. Nimeämiskilpailun voittanut sininen joukkue sai antaa tuplapisteet nimeämisissä.

Päivä 14: Aleksi voitti itselleen immuniteetin. Loput asukkaat joutuivat häätöäänestykseen.

Päivä 15: Tuplahäädön jälkeen jäljelle jäänyt Nina ei kilpaillut kaksintaistelussa, vaan palasi suoraan takaisin taloon.

Lähteet 

2021
2021
Tuotantokaudet
Jokikoivu

Jokikoivu (Betula occidentalis) on koivukasvien (Betulaceae) heimoon ja koivujen (Betula) sukuun kuuluva kasvilaji.

Jokikoivu on kausivihanta puulaji, joka voi kasvaa noin 3–5 metriä korkeaksi, yksi- tai monirunkoiseksi pensaaksi tai jopa 12–15 metriä korkeaksi puuksi. Kuori on kiiltävän punaruskeaa ja siinä on vaaleita, vaakasuoria viiruja. Lehdet ovat leveänsoikeita, 2,5–7,5 cm pitkiä ja kellanvihreitä. Hede- ja emikukat sijaitsevat samassa kasviyksilössä, mutta omissa norkoissaan. Hedenorkot ovat roikkuvia ja noin 6,5 cm pitkiä. Eminorkot ovat hedenorkkoja pienempiä ja pystyjä.

Jokikoivu kasvaa tyypillisesti jokien, ojien ja purojen varsilla tai lähteiköillä muodostaen tiheiköitä. Jokikoivu kasvaa luonnossa läntisessä Pohjois-Amerikassa.

Lähteet 
 Missouri Botanical Garden: Betula occidentalis

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Jokikoivu (Betula occidentalis)
 ITIS: Betula occidentalis 
 United States Department of Agriculture (USDA): Betula occidentalis 
 Flora of North America: Betula occidentalis 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Betula occidentalis 
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Betula occidentalis (Water birch) 
 Fire Effects Information System (FEIS): Betula occidentalis 

Koivut
Höyryveturimatkat 1009

Höyryveturimatkat 1009 on kouvolalainen museojunayritys. Yrityksen toiminta perustuu talkootoimintaan eli vapaaehtoistyöhön. Höyryveturimatkat 1009 ajaa lähes joka kesä museojunia Hr1 1009 -veturilla ja puisilla museovaunuilla sekä muutamalla sinisellä vaunulla enimmäkseen eteläisessä Suomessa.

Toiminta 
Höyryveturimatkat 1009 aloitti toimintansa vuonna 1993. Yhdistys tilasi Englannista puisia Eik- ja Ei-vaunuja. Tällä vaunustolla ajettiin vuoteen 2020 asti, jolloin yhdistys osti VR:ltä Ein-, EFit- ja Eipt-vaunuja. Ensimmäiset Ein-vaunut tulivat Höyryveturimatkat 1009:llä käyttöön vuoden 2020 heinäkuussa. EFit-vaunu odottaa Eipt-vaunun kanssa kunnostusta. Ne siirrettiin Turusta Kouvolaan odottamaan kunnostusta syyskuussa 2020.

Kalusto

Vetokalusto 
 Hr1 1009
 Tka7 217 ja 218
 Tve1 408

Matkustajavaunut 
 Eik
 Ei 
 Ein 23212 ja 23246
 EFit 23547
 Eipt 27374

Henkilökunnan vaunut 
 BT
 Po 
Foek

Tavaravaunut 
 Kas
 Gbln
 Hkb
Gbl
Hkba

Lähteet 
https://hoyryveturimatkat1009.fi/
http://vaunut.org/

Suomen rautatieliikenne
Sydänsairaala

Sydänsairaala (Tays Sydänsairaala, Tays Sydänkeskus Oy) tuottaa sopimusperusteisesti sydänpotilaiden erikoissairaanhoidon palveluja Pirkanmaan, Kanta-Hämeen ja Keski-Suomen alueilla. Sydänsairaalan palveluja ovat sydänsairauksien sekä rintaelinkirurgisten sairauksien diagnosointi, tutkimukset ja vaativat toimenpiteet. Sydänsairaalassa on jatkuva ympärivuorokautinen valmius äkillisesti sairastuneiden sydänpotilaiden hoidon toteuttamiseen. Sydänsairaalan omistavat Pirkanmaan sairaanhoitopiiri, Keski-Suomen sairaanhoitopiiri ja Kanta-Hämeen sairaanhoitopiiri. Sydänsairaalalla on toimipisteet Tampereella (Tays keskussairaalan alue ja Hatanpään sairaala), Valkeakoskella (Valkeakosken sairaala), Hämeenlinnassa (Kanta-Hämeen keskussairaala), Jyväskylässä (Keski-Suomen Sairaala Nova), Riihimäellä (Riihimäen sairaala) ja Helsingissä. Sydänsairaalassa on lähes 700 työntekijää.

Tampereen yliopistolliseen sairaalaan (TAYS) viittaavista aiemmista nimistään huolimatta Sydänsairaala ei hallinnollisesti ole osa TAYSia, vaan on Pirkanmaan, Kanta-Hämeen ja Keski-Suomen sairaanhoitopiirien yhdessä omistama osakeyhtiö. Sairaala erotettiin TAYSista itsenäiseksi organisaatioksi vuonna 2004, muutettiin liikelaitokseksi vuonna 2007 ja osakeyhtiöksi vuonna 2010.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 https://www.sydansairaala.fi/

Tampereen sairaalat
Hämeenlinnan sairaalat
Helsingin sairaalat
Suomen sairaalat
Alpes Graiae

Alpes Graiae (), myöhemmin Alpes Atrectianae (), oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti alueen nykyisten Sveitsin ja Ranskan rajalla. Sitä hallittiin usein Alpes Poeninae et Graiaen provinssina yhdessä Alpes Poeninaen kanssa.

Maantiede 

Alpes Graiae oli yksi neljästä pienestä provinssista (muut olivat Alpes Cottiae, Alpes Maritimae ja Alpes Poeninae) jotka sijaitsivat Alpeilla nykyisten Ranskan, Italian ja Sveitsin rajalla. Näistä Alpes Graiae käsitti alueen sille nimensä antaneilla Grajisilla Alpeilla juuri Mont Blancin eteläpuolella. Alueella sijaitsi nykyisin nimellä Pieni Sankt Bernhard tunnettu sola. Provinssin hallinnollinen keskus oli Forum Claudii Ceutronum, aiempi Axima (nyk. Aime).

Historia 

Alpes Graiaen provinssi perustettiin mahdollisesti keisari Augustuksen aikana ja viimeistään Claudiuksen aikana vuonna 41–54. Tätä ennen provinssin alue oli osa Raetian provinssia. Provinssin tärkein tehtävä oli turvata Alppien läpi johtavien solien, erityisesti Pienen Sankt Bernhardin, kautta kulkeva liikenne.

100-luvun lopulta lähtien provinssi tunnettiin myös nimellä Alpes Atrectianae. Alueen provinssien rajat vaikuttavat muuttuneen usein, ja Alpes Graiae oli usein yhdistettynä Alpes Poeninaen provinssiin nimellä Alpes Poeninae et Graiae. Alpes Graiaen provinssi lakkautettiin lopullisesti keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin, jonka jälkeen se oli pysyvästi osa Alpes Poeninae et Graiaen provinssia.

Näin provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Rooman provinssit
Alpes Poeninae et Graiae

Alpes Poeninae et Graiae (), myös Alpes Atrectianae et Poeninae (), oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Galliassa Alpeilla nykyisen Kaakkois-Ranskan ja Sveitsin rajalla.

Maantiede 

Alpes Poeninae et Graiaen provinssi oli yksi kolmesta pienestä provinssista, jotka sijaitsivat Alpeilla nykyisten Ranskan, Italian ja Sveitsin rajallaseudulla (muut olivat Alpes Cottiae ja Alpes Maritimae). Se yhdisti kaksi aluetta, jotka olivat provinssin pohjoisosan käsittänyt Alpes Poeninae ja eteläosan käsittänyt Alpes Graiae. Provinssi sijaitsi näille osille nimensä antaneilla Penniinisillä ja Grajisilla Alpeilla Mont Blancin ympäristössä.

Provinssin pohjoispuolella sijaitsi Gallia Belgican provinssi, koillispuolella Raetian provinssi, kaakkoispuolella Italia ja Gallia Cisalpina, eteläpuolella Alpes Cottiaen provinssi ja länsipuolella Gallia Narbonensiksen provinssi.

Kaupunkeja 

Alpes Poeninae et Graiaen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:

 Acaunum
 Darantasia (nyk. Moûtiers)
 Octodurus eli Forum Clausii Valliensium
 Sedunum
 Tarnaiae

Historia 

Alpes Poeninae et Graiae perustettiin alun perin kahtena erillisenä provinssina, jotka olivat Alpes Poeninae ja Alpes Graiae. Niitä hallittiin kuitenkin usein historian kuluessa yhtenä provinssina nimellä Alpes Poeninae et Graiae.

Alpes Poeninae et Graiaen provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Pysyvästi se oli olemassa Dioclatianuksen uudistuksesta vuonna 293 lähtien, jonka jälkeen se kuului Gallian diokeesiin. 300-luvulta lähtien provinssi oli osa Gallian prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin.

Näin provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Rooman provinssit
Sándor Csoóri

Sándor Csoóri (1930 Zámoly, Unkari – 2016) oli unkarilainen runoilija. Hän oli toisen maailmansodan jälkeisen ajan merkittävimpiä unkarilaisia runoilijoita. Hän oli myös esseisti ja sosiografi. Hän yhdistää tuotannossaan suurkaupungin arkeen kansanperinnettä ja kansanomaista surrealismia. Hän oli myös elokuvakäsikirjoittaja.

Suomennetut teokset
 Otsasi hämärästä: runoja; kuv. János Orosz; suom. Hannu Launonen ja Béla Jávorszky, WSOY 1981 ISBN 951-0-10460-4 
 Ei kukaan, vain ystäväsi: runoja; suom. Hannu Launonen ja Béla Jávorszky, WSOY 1989 ISBN 951-0-15496-2
 Maailman aistillinen vertauskuva: valikoima esseitä; suomentaneet ja toimittaneet Hannu Launonen ja Béla Jávorszky, WSOY 1992 ISBN 951-0-17979-5 
 Sateiden ilmarata: runoja; suomentaneet Hannu Launonen ja Béla Jávorszky, WSOY ISBN 1998 951-0-22592-4

Runoja antologioissa
 Lähteenkirkas hiljaisuus: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa, valik. ja suom. Anna-Maija Raittila, Helsinki: Kirjapaja 1983 ISBN 951-621-403-7
 Toistasataa runoilijaa: runosuomennoksia 1960-luvun kulttuurilehdistä, toim. Kalevi Seilonen, Helsinki: Tammi 1989 ISBN 951-30-6787-4
 Kaivojen maa: valikoima unkarilaista nykylyriikkaa, toim. ja suom. Anna-Maija Raittila, Helsinki: Kirjayhtymä 1970

Lähteet

Aiheesta muualla

 Luettelo suomennetuista Sándor Csoórin runoista, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta

Unkarilaiset kirjailijat
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Insulae (provinssi)

Insulae eli ”Saaret” (; ) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti osan Egeanmeren saarista pääosin nykyisen Kreikan alueella.

Maantiede 

Insulaen provinssi käsitti pääosan keskisistä ja läntisistä Egeanmeren saarista. Siihen kuului osa nykyisten Kykladien ja Dodekanesian saarista sekä Pohjoisen Egean saarista, mukaan lukien seuraavat saaret (niiden antiikinaikaisilla nimimuodoilla): Amorgos, Andros, Astypalaia, Ios, Khios, Kos, Lesbos, Melos, Naksos, Paros, Rhodos, Samos, Sifnos, Tenedos, Tenos ja Thera. Provinssin ulkopuolella olivat muun muassa Kykladien Delos, Keos, Kimolos, Kythnos, Mykonos ja Syros, jotka kuuluivat Achaean provinssiin. Provinssin itäpuolella sijaitsi Asian provinssi, eteläpuolella Cretan provinssi ja länsipuolella Achaean, Thessalian ja Macedonian provinssit.

Saaret olivat kreikkalaista aluetta, ja niillä oli monia vanhoja kreikkalaisia kaupunkivaltioita. Hierokleen Synekdemoksen mukaan provinssin alueella olisi ollut vielä 500-luvulla 20 kaupunkia, mutta se luettelee niistä vain 19. Provinssin hallinnollinen keskus oli Rhodos.

Kaupunkeja 

Insulaen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Aigiale
 Andros (Andrus)
 Arkesine (Arcesine)
 Astypalaia (Astypalaea)
 Ios
 Karpathos (Carpathus)
 Khios (Chius)
 Kos (Cos)
 Lindos (Lindus)
 Melos (Melus)
 Methymna
 Mytilene
 Naksos (Naxus)
 Paros (Parus)
 Pordoselene eli Proselene
 Rhodos (Rhodus)
 Samos (Samus)
 Sifnos (Siphnus)
 Tenedos (Tenedus)
 Tenos (Tenus)
 Thera

Historia 

Insulaen alue oli aiemmin osa Asian provinssia. Insulaen provinssi perustettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen yhteydessä. Provinssi kuului Asianan diokeesiin, ja sitä hallitsi Asian provinssin alainen praeses (kreik. hēgēmon). 300-luvulta lähtien se oli osa Oriensin prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Varhaisbysanttilaisella kaudella vuonna 536 keisari Justinianus teki Insulaen provinssista osan Quaestura exercituksen (Quaestura exercitus Justiniana) hallintoaluetta, johon liitettiin myös provinssit Caria, Cyprus, Moesia Secunda ja Scythia.

Lähteet 

Egeanmeren saaret
Roomalainen Kreikka
Rooman provinssit
Moesia (provinssi)

Moesia () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Moesiassa nykyisten Bulgarian, Kosovon, Montenegron, Pohjois-Makedonian, Romanian ja Serbian alueilla.

Maantiede 

Moesian provinssi käsitti suurin piirtein historiallisen Moesian alueen. Sen pohjoisrajana toimi Tonava-joki (lat. Danuvius), jonka pohjoispuolella sijaitsi Daakia ja myöhemmin (mutta ei vielä Moesian provinssin olemassaolon aikana) Dacian provinssi. Idässä provinssin alue ulottui Mustaanmereen ja lännessä Drina-joelle (lat. Drinus), jonka länsipuolella sijaitsi Dalmatia ja Illyricum Superiuksen ja myöhemmin Dalmatian provinssi. Provinssin eteläpuolella sijaitsivat Macedonian ja Thracian provinssit.

Moesia Inferior oli Rooman rajaseutua, ja siellä oli lukuisia legioonalaislinnoituksia pitkin Tonavan vartta. Tonavan suussa ja Mustanmeren rannikolla sijaitsi useita vanhoja kreikkalaiskaupunkeja. Provinssin hallinnollinen keskus oli Naissus.

Kaupunkeja 

Moesian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:

 Abrittus (nyk. Razgrad)
 Apiavia
 Aquae
 Augustae
 Axiopolis
 Beroe
 Bononia
 Callatis
 Candidiana
 Capidava
 Ciabrus
 Cuppae
 Dorticum
 Durostorum (nyk. Silistra)
 Egeta
 Gius
 Histria eli Istropolis
 Horreum Margi
 Idimum
 Jatrum
 Marcianopolis (nyk. Devnya)
 Melta
 Monsaureus eli Mons Aureus
 Municipium
 Naissus (nyk. Niš)
 Nicopolis (Nicopolis ad Istrum, nyk. Nikopol)
 Novae, Ylä-Moesia
 Novae, Ala-Moesia
 Odessus (nyk. Varna)
 Oescus
 Praesidium Dasmini
 Praesidium Pompei
 Prista
 Ratiaria
 Remesiana
 Scupi
 Sexaginta Prista (nyk. Ruse)
 Serdica (nyk. Sofia)
 Sucidava
 Taliata
 Tomi eli Constantiana
 Transmarisca (nyk. Tutrakan)
 Tregulicium
 Trimammium
 Troesmis
 Turres
 Velanis
 Viminacium
 Vindenis

Historia 

Moesian aluetta asutti alun perin traakialainen Moesi-heimo. Roomalaiset valloittivat alueen Crassuksen johdolla vuonna 29 eaa. Alue oli alun perin osa Illyricumin tai Macedonian provinssia. Moesian provinssi perustettiin joskus vuoden 11 eaa. jälkeen mutta ennen vuotta 6 jaa. Vuoden 15 jaa. jälkeen Moesian kuvernööri hallitsi jonkun aikaa myös Macedonian ja Achaean provinsseja.

Moesian provinssi organisoitiin uudelleen keisari Tiberiuksen aikana noin vuonna 44, jonka jälkeen Macedonia ja Achaea olivat viimeistään jälleen siitä erillisiä. Tuolloin Moesia luettiin keisarin provinsseihin. Provinssi lakkautettiin Domitianuksen aikana noin vuonna 82–86, jolloin se jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat länsiosan käsittänyt Moesia Superior ja itäosan käsittänyt Moesia Inferior. Myöhemmin alue jaettiin vielä useammaksi provinssiksi.

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Moesia
Rooman provinssit
Numidia (provinssi)

Numidia (), alussa Africa Nova (”Uusi Africa”, ), oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Pohjois-Afrikassa nykyisen Algerian alueella.

Maantiede 

Numidian provinssi käsitti vanhan Numidian alueen Pohjois-Afrikan rannikolla nykyisen Koillis-Algerian alueella. Sen itäpuolella sijaitsi alun perin African provinssi. Myöhemmin sen itäpuolella sijaitsi Africa Proconsulariksen provinssi ja länsipuolella Mauretania Caesariensiksen provinssi. Pohjoisessa Numidia rajautui Välimereen.

Kaupunkeja 

Numidian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:

 Althiburos
 Ammaedara
 Bagai
 Belalis Major
 Bisica Lucana
 Bulla Regia
 Calama
 Capsa
 Chullu
 Cirta
 Civitas Nattabutum
 Diana Veteranorum
 Gadiaufala
 Hippo Regius
 Lamasba
 Lambaesis
 Lares
 Macomades
 Madaura
 Madaurus
 Mascula
 Rusicada
 Sicca Veneria
 Sigus
 Tagaste
 Thabraca
 Thamugadi
 Theveste
 Thuburnica
 Thubursicum Numidarum
 Tibilis
 Tigisis
 Tipasa
 Tucca
 Uzappa
 Vaga
 Verecunda
 Zama
 Zarai
 Zattara

Historia 

Numidian alue oli aiemmin oma kuningaskuntansa. Roomaan se liitettiin Julius Caesarin vallattua sen Thapsuksen taistelun myötä vuonna 46 eaa. Numidian provinssi perustettiin vuonna 46/45 eaa., tuolloin nimellä Africa Nova (”Uusi Africa”). Samalla aiemman, viereisen African provinssin nimeksi tuli Africa Vetus (”Vanha Africa”). Provinssit yhdistettiin Augustuksen aikana noin vuonna 27 eaa. uudeksi provinssiksi nimeltä Africa Proconsularis.

Numidian provinssi perustettiin Septimius Severuksen aikana noin vuonna 197. Provinssi lakkautettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin, ja jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat pohjoisempi Numidia Cirtensis ja eteläosan käsittänyt Numidia Militiana. Numidian provinssi perustettiin uudelleen yhdistämällä nämä kaksi provinssia vuonna 314. Tämän jälkeen provinssi kuului African diokeesiin. Myöhemmin 300-luvulla se tuli osaksi Italia et African prefektuuria. Rooman jaon vuonna 395 jälkeen provinssi osa Länsi-Roomaa.

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Numidia
Rooman provinssit
Pannonia (provinssi)

Pannonia () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Pannoniassa nykyisten Bosnia-Hertsegovinan, Itävallan, Kroatian ja Unkarin alueilla.

Maantiede 

Pannonian provinssi käsitti Pannonian eli Illyrian sisämaan puolisen alueen, siinä missä Illyrian rannikon puoleinen osa Pannonian provinssin eteläpuolella kuului noihin aikoihin Dalmatian provinssiin. Pannonian provinssin länsipuolella sijaitsivat Noricumin provinssi ja Italia, ja kaakkoispuolella alun perin Moesian provinssi ja myöhemmin Moesia Superiorin provinssi.

Historia 

Pannonian alue oli aiemmin osa ensin Illyricumin ja sitten Illyricum Inferiuksen provinssia. Pannonian provinssi perustettiin Flaviusten aikana eli noin vuonna 69–96. Provinssi lakkautettiin Trajanuksen aikana noin vuonna 103/107, jolloin se jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Pannonia Superior ja Pannonia Inferior.

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

Pannonia
Rooman provinssit
Sardinia et Corsica

Sardinia et Corsica (joskus Corsica et Sardinia) () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti Sardinian saaren nykyisessä Italiassa sekä Korsikan saaren nykyisessä Ranskassa.

Maantiede 

Sardinia et Corsican provinssi käsitti nimensä mukaisesti Sardinian ja Korsikan (lat. Corsica) saaret, jotka sijaitsevat Välimeressä Italian niemimaan länsipuolella. Saaret olivat Roomalle syrjäseutua huolimatta siitä, että niiden sijainti oli valtakunnassa tavallaan keskeinen. Provinssin hallinnollinen keskus oli Caralis (nyk. Cagliari) Sardinian saarella.

Kaupunkeja 

Sardinia et Corsican roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:

Sardinialla

 Aquae Neapolitanae eli Aquae Calidae Neapolitanorum
 Caralis
 Cornus
 Forum Trajani
 Neapolis
 Nora
 Olbia
 Othoca
 Sulcis
 Tarrae
 Tibula
 Turris Libisonis (Colonia Julia Turris Libisonis)
 Usellis (Colonia Julia Augusta Uselis)

Korsikalla

 Aleria (Colonia Veneria Julia Pacensis Restituta Tertianorum Aleria)
 Mariana (Colonia Mariana)

Historia 

Roomalaiset valtasivat Sardinian ja Korsikan Karthagolta ensimmäisen puunilaissodan myötä. Sardinia vallattiin vuonna 238 eaa. ja Korsika vuonna 237 eaa. Sardinia et Corsican provinssin perustamisvuodeksi mainitaan joko heti vuosi 237 eaa. tai vuosi 227 eaa. Toisaalta mainitaan, että Korsika olisi liitetty Sardinian provinssiin vuonna 231 eaa. Joka tapauksessa Sardinia et Corsica oli Rooman toinen provinssi Sicilian provinssin jälkeen.

Provinssia hallitsi alun perin preettori ja vuodesta 122 eaa. propreettori. Vuosina 27 eaa.–6 jaa. provinssi luettiin senaatin provinsseihin ja vuosina 6–67 jaa. keisarin provinsseihin. Vuonna 67 keisari Nero antoi provinssin senaatille vastineena Achaean siirtämisestä keisarille. Vespasianus palautti sen jälleen keisarille, jonka jälkeen sitä hallitsi prokuraattori ja praeses.

Sardinia oli saarista merkittävämpi Roomalle. Se tuotti viljaa, ja roomalaiset harjoittivat siellä myös kaivostoimintaa. Korsika oli vähempimerkityksellinen, eivätkä roomalaiset pyrkineet kehittämään sitä läheskään yhtä paljon, tai panostaneet edes sen hallussapitoon rannikkoa lukuun ottamatta.

Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Se lakkautettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin ja jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Corsica ja Sardinia.

Näin provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Korsikan historia
Rooman provinssit
Sardinian historia
Sicilia (provinssi)

Sicilia () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti Sisilian saaren nykyisessä Italiassa. Se oli Rooman ensimmäinen provinssi, ja perustettiin vuonna 241 eaa.

Maantiede 

Sicilian provinssi käsitti koko sille nimen antaneen Sisilian (lat. Sicilia) saaren sekä sen pieniä lähisaaria, kuten Aioliset saaret (nyk. Liparisaaret) ja Aigataisaaret (nyk. Egadisaaret). Sisilia oli itäosaltaan kreikkalaiskaupunkien aluetta, ja muulta osiltaan hellenistisoituneita karthagolaiskaupunkeja tai saaren alkuperäisten heimojen kaupunkeja. Roomalaisella kaudella kuten aiemminkin Sisilian saaren tärkeimmät kaupungit sijaitsivat kaikki rannikolla. Sisämaan vuorenhuipuille rakennetut linnoitetut asutukset taantuivat, sillä niille ei ollut Pax Romanan vallitessa samanlaista tarvetta kuin aiemmin. Provinssin hallinnollinen keskus oli Syrakusa (lat. Syracusa).

Kaupunkeja 

Sicilian provinssin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Akrai (Acrae)
 Akragas (Agrigentum)
 Alontion (Haluntium)
 Eryks (Eryx)
 Henna
 Katane (Catana, Colonia Iulia Augusta Pietas Catana)
 Kentoripa (Centuripa)
 Leontinoi (Leontini)
 Lilybaion (Lilybaeum, Colonia Helvia Augusta Lilybaitanorum)
 Lipara
 Messene (Messana)
 Motye (Motya)
 Mylai (Mylae)
 Panormos (Panormus, Colonia Augusta Panhormitanorum)
 Segesta
 Selinus
 Soloeis (Soluntum)
 Syrakusa (Syracusa)
 Tauromenion (Tauromenium)
 Thermai (Thermae Himerenses, Colonia Augusta Himeraeorum Thermitanorum)
 Thermai (Thermae Selinuntiae)
 Tyndaris (Colonia Augusta Tyndaritanorum)

Historia 

Roomalaiset valtasivat Sisilian ensimmäisen puunilaissodan lopulla vuonna 241 eaa. Sicilian provinssi perustettiin tämän jälkeen, ja oli tuolloin koko Rooman valtakunnan ensimmäinen provinssi. Saaren merkittävin kaupunki Syrakusa ei kuitenkaan alun perin kuulunut provinssiin, vaan säilyi itsenäisenä toiseen puunilaissotaan ja vuoteen 211 eaa. saakka.

Augustuksen ajan provinssien jaossa Sicilia luettiin senaatin provinsseihin. Provinssi säilyi olemassa Rooman koko myöhemmän historian ajan, ja oli näin olemassa myös muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan.

Noin vuosina 293–395 provinssi kuului Italian diokeesiin. 300-luvulla se kuului välillä Italia, Illyricum et African prefektuuriin ja välillä Italia et African prefektuuriin. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Italia et African prefektuuriin ja Italia Suburbicarian diokeesiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Antiikin Sisilia
Rooman provinssit
Euclides da Cunha

Euclides da Cunha (1866 Cantalago, Santa Rita do Rio Negro, Brasilia – 1909 Rio de Janeiro, Brasilia) oli brasilialainen kirjailija ja toimittaja, opettaja ja insinööri. Hänen teoksensa Os Sertões on brasilialaisen kirjallisuuden klassikkoja ja herätti ilmestyessään 1902 suurta huomiota. Teos on ensimmäinen vastalause syrjäseutujen unohdetun väestön kohtelulle. Sen on samalla sekä tieteellinen että kaunokirjallinen teos.

Lähteet

Aiheesta muualla

Brasilialaiset kirjailijat
Brasilialaiset toimittajat
Portugalinkieliset kirjailijat
Vuonna 1866 syntyneet
Vuonna 1909 kuolleet
Thracia (provinssi)

Thracia (; ) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Traakiassa nykyisten Turkin, Bulgarian ja Kreikan alueilla.

Maantiede 

Thracian provinssi käsitti alun perin alueen, jota rajasivat pohjoisessa Haimos-vuoret (lat. Haemus Mons, nyk. Balkanvuoret), idässä Mustameri, etelässä Egeanmeri ja lännessä Nestos-joki (lat. Nestus). Se käsitti myös Traakian Khersonesoksen (nyk. Gallipolin niemimaa). Provinssiin kuuluivat nykyinen Itä-Traakia eli Turkin Euroopan puoleinen osa, Länsi-Traakia eli Kreikan koillisosa, sekä Bulgarian etelä- ja kaakkoisosa.

Thracian pohjoispuolella sijaitsi Moesia Inferiorin provinssi, länsipuolella Moesia Superiorin provinssi, lounaispuolella Macedonian provinssi, ja kaakkoispuolella Vähän-Aasian puolella Asian ja Bithynia et Pontuksen provinssit.

Myöhäisroomalaisessa vaiheessa provinssiin kuului vain nykyisen Bulgarian eteläosa. Ainakin tuossa vaiheessa provinssin hallinnollinen keskus oli Filippopolis.

Kaupunkeja 

Thracian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Abdera
 Ainos (Aenus)
 Apollonia (Apollonia Pontica)
 Aqua Calidae
 Ankhialos (Anchialus)
 Arsos (Arsus)
 Augusta Trajana
 Aulaeitikhos (Aulaeitichus)
 Bagaraca
 Bergulae
 Beroia (Beroea)
 Besapara
 Bizye
 Burdipta
 Byzantion (Byzantium)
 Cabyle
 Delkos (Delcus)
 Develtum
 Diokletianopolis (Diocletianopolis)
 Filippopolis (Philippopolis, Trimontium)
 Finopolis (Phinopolis)
 Hadrianopolis eli Oresteia (Orestia)
 Kabyle (Cabyle)
 Kallipolis (Callipolis)
 Kypsela (Cypsela)
 Lissai (Lissae)
 Lysimakheia (Lysimachia)
 Maroneia (Maronia)
 Mesembria
 Neapolis
 Nikopolis (Nicopolis)
 Plotinopolis
 Perinthos (Perinthus)
 Porsulae
 Regio
 Rhaidestos (Rhaedestus) eli Bisanthe
 Sadame
 Salmydessos (Salmydessus)
 Sebastopolis
 Selymbria
 Serdika (Serdica) eli Ulpia
 Sestos (Sestus)
 Subradice
 Tarpodizus
 Traianopolis (Trajanopolis)
 Tyle
 Tzurulum
 Urisium
 Zesutera

Historia 

Thracian provinssi perustettiin vuonna 46 jaa. Provinssien jaossa siitä tehtiin keisarin provinssi. Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan.

Noin vuonna 293 provinssista erotettiin kolme provinssia, jotka olivat Europa, Haemimontus ja Rhodope. Näin jäljelle jääneen Thracian provinssin alue oli tämän jälkeen aiempaa pienempi. Se kuului noin vuodesta 293 lähtien Thracian diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Oriensin prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin.

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

Rooman provinssit
Traakia
Palavapensaat

Palavapensaat eli palavatpensaat (Dictamnus) on ruutakasveihin kuuluva kaksilajinen kasvisuku. Laji mooseksenpalavapensas (Dictamnus albus) esiintyy alkuperäisenä Etelä- ja Keski-Euroopasta Aasiaan, Lähi-itään ja Keski-Aasiaan ulottuvalla alueella. Sitä myös viljellään perennana. Toinen laji Dictamnus dasycarpus puolestaan esiintyy itäisessä Aasiassa, Kiinassa, Mongoliassa, Koreassa ja Venäjän Kaukoidässä. Se on luokiteltu myös muunnokseksi (var. dasycarpus) samaan lajiin mooseksenpalavanpensaan kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Palavapensaat – Dictamnus

Ruutakasvit
Hukankierrot

Hukankierrot (Cynanchum) on kasvisuku oleanterikasvien heimossa. Siihen kuuluu 261 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä laajalla alueella, Pohjois-Amerikan eteläosassa, Keski-Amerikassa, Etelä-Amerikassa, Etelä- ja Itä-Euroopassa, Afrikassa, Australiassa ja suuressa osassa Aasiaa Siperiaa lukuun ottamatta. Hukankierrot ovat monivuotisia kasveja, jotka kasvattavat juurakosta yleensä ruohovartisia kiipeileviä varsia.

Lajeja 
 suippuhukankierto (Cynanchum acutum)
 nokkahukankierto (Cynanchum rostellatum)
 piiskahukankierto (Cynanchum viminale)
 intianpiiskahukankierto (C. viminale subsp. brunonianum)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Cynanchum
 Suomen Lajitietokeskus: Hukankierrot – Cynanchum

Oleanterikasvit
Rasmus Kettunen

Rasmus Kettunen (s. 1. syyskuuta 1997 ) on suomalainen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Bandyliigassa Mikkelin Kamppareita.

Ura
Rasmus Kettunen on aloittanut jääpallon Akilleen jääpallokoulusta, josta hän jatkoi lajia seuran juniorijoukkueissa. Peruskoulunsa jälkeen Kettunen matkusti Ruotsiin jääpallolukioon Sandvikeniin, jossa hän opiskeli ja pelasi neljä vuotta. Lukionsa jälkeen Kettunen jäi vielä pelaamaan yhdeksi kaudeksi IFK Motalaan, joka pelasi Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla. Tämän jälkeen mies palasi kevään 2018 jälkeen Suomeen ja takaisin kasvattajaseuransa Akilleksen riveihin. 

Keväällä 2022 Kettunen siirtyi yksivuotisella sopimuksella Mikkelin Kamppareihin.

Maajoukkueura
Miesten maajoukkue-uransa Kettunen avasi tammikuussa 2020 maaotteluissa Venäjää ja Ruotsia vastaan.

Saavutukset
Seurajoukkueissa
 2 SM-kultaa: 2020 ja 2021 (Akilles)
 SM-hopea: 2022 (Akilles)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Rasmus Kettunen Bandysidan.nu-tietokannassa

Suomalaiset jääpalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Nasib

Nasib on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Erkan Nasib (1944–2016), suomentataari jääkiekkoilija, Lotfi Nasibin veljenpoika
Lotfi Nasib (1926–2011), suomentataari jääkiekkoilija
Otto Korhonen

Otto Korhonen (11. kesäkuuta 1884 Rautalammi – 3. maaliskuuta 1935 Kaarina) oli suomalainen puuseppä ja tehtailija, joka tunnetaan Kaarinassa toimivatn Huonekalutehdas Korhosen perustajana sekä yhteistyöstään arkkitehti Alvar Aallon kanssa.

Rautalammin Kärkkäälässa syntynyt Korhonen kävi puuseppäkoulun Kuopiossa ja perusti vuonna 1910 kolmen muun puusepän kanssa puusepänverstaan Turkuun Nummenmäen kaupunginosaan. Huonekalu- ja Rakennustyötehdas Oy valmisti muun muassa ovia ja ikkunoita sekä toimi Venäjän armeijan alihankkijana valmistaen työkalujen varsia ja sisustaen sukellusveneitä ja panssarilaivoja. 1920-luvulla Korhonen aloitti yhteistyön Turkuun arkkitehtitoimiston perustaneen Alvar Aallon kanssa. Tehdas erikoistui Aallon suunnittelemien huonekalujen valmistukseen ja seuraavalla vuosikymmenellä yhteistyö jatkui Aallon perustaman Artekin kanssa.

1920-luvulla Korhonen ja Aalto kehittivät yhdessä koivun puuntaivutusmenetelmän, jonka avulla luotiin tunnetut Paimio-tuolit. Korhosen tehtaan kalusteilla sisustettiin muun muassa Aallon suunnittelema Paimion parantola.

Korhonen oli Kaarinan kunnanvaltuuston jäsen. Hän kuoli kotonaan Kaarinassa lyhyen sairauden jälkeen 50-vuotiaana maaliskuussa 1935. Vuonna 2010 Kaarinan Littoisiin nimettiin Otto Korhosen katu.

Lähteet 

Suomalaiset käsityöläiset
Suomalaiset liikemiehet
Kaarinan kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1884 syntyneet
Vuonna 1935 kuolleet
Fright Night (vuoden 2011 elokuva)

Fright Night on uusi versio vuoden 1985 Kauhun yö -elokuvasta. Sen on ohjannut Craig Gillespie. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Marti Noxon ja Tom Holland, joka on alkuperäisen version käsikirjoittaja ja ohjaaja. Elokuvan päärooleissa näyttelevätt Anton Yelchin, Christopher Mintz-Plasse, Colin Farrell, Dave Franco, David Tennant, Imogen Poots, Tina Borek, Toni Collette ja Will Denton.

Näyttelijät 

Lähde:

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset elokuvat
Vampyyrielokuvat
Vuoden 2011 elokuvat
Renne Haverinen

Renne Reinhold Haverinen (1863 Kuhmo – 1898 Kuhmo) oli Kuhmon Matokankaalla asunut kruununtorppari, joka toimi useita kertoja paikallisena oppaana Akseli Gallen-Kallelalle ja Louis Sparrelle heidän Kainuuseen ja Vienan Karjalaan suuntautuvilla maalausretkillään.

Lähteet 

Suomalaiset maanviljelijät
Vuonna 1863 syntyneet
Vuonna 1898 kuolleet
Akseli Gallen-Kallela
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2023

Vuoden 2023 taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut järjestetään Espoon Metro Areenassa 25.–29. tammikuuta 2023. Alun perin kilpailut oli tarkoitus järjestää Helsinki-hallissa.

Lähteet 

 

2023
Vuoden 2023 urheilu
Suomen taitoluistelu
Espoon urheilutapahtumat
Tora Dahl

Tora Dahl (1886 Tukholma, Ruotsi – 1982 Södertälje, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Hän kuvasi kirjoissaan erityisesti naisia, ja teoksista merkittävimpiä on romaanisarja Gunborg-nimisestä tytöstä. Hän kirjoitti myös kymmenosaisen muistelmasarjan, jonka ensimmäinen kirja on En bit på väg, sekä sadunmuotoisia satiireja.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1982 kuolleet
Emma Karasjoki

Emma Emilia Karasjoki (s. 14. lokakuuta  1993 Helsinki) on suomalainen toimittaja. 

Hän aloitti Yle Kioskin toimittajana vuonna 2016. Aiemmin Karasjoki työskenteli Ilta-Sanomissa, jossa hän toimi ISTV:n kuvaaja-leikkaajana vuosina 2014–2016. Karasjoella on Yle Kioskissa myös oma YouTube-kanava, jonne hän on tuottanut sisältöä vuodesta 2019 alkaen. Karasjoki voitti myös Vuoden tekijä -palkinnon YouTube-videoistaan vuonna 2020 lyhytvideoiden Shortland-gaalassa.

Karasjoki kirjoitti ylioppilaaksi Vaskivuoren lukion medialinjalta vuonna 2012, minkä jälkeen hän opiskeli Laajasalon opiston monimedialinjalla vuosina 2013–2014.

Karasjoki on juontanut Ylen Helsinki Prideä, Yle Olohuonetta, FOMO-ohjelmaa ja yksittäisiä tv-tapahtumia. Karasjoki juonsi Ylen Sinkut paljaana -tosi-tv-sarjaa, jonka ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Yle Areenassa 1.1.2021.

Karasjoki on pelannut ringetteä 6-vuotiaasta asti ja ylsi myös SM-tasolle, jossa hän edusti Espoon Kiekkoseuraa vuosina 2012–2014. Nykyään Karasjoki pelaa Naisten harrastesarjassa Vantaan Walapaisin joukkueessa.

Lähteet 

 Emma Karasjoki Yle Areena
 Tervonen, Kaisu: Ylen realityohjelma Sinkut paljaana herätti ennakkoon paheksuntaa mutta turhaan: naisten ulkonäköpaineita käsittelevä sarja sopii yhtiön ohjelmistoon hyvin Helsingin Sanomat

Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset toimittajat