joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kuusamonnokkasara

Kuusamonnokkasara (Carex lepidocarpa subsp. jemtlandica) on Fennoskandiassa harvinaisena kasvava sarakasvi. Kuusamonnokkasara on Suomessa rauhoitettu.

Ulkonäkö ja koko 
Kuusamonnokkasara on mätästävä ja kasvaa 15–50 korkeaksi. Sen varret ovat pystyjä ja varsien tyvitupet vaaleanruskeita. Vaaleanvihreät, kapeat lehdet ovat tavallisesti puolet varren pituudesta. Alimman tähkän tukilehti on selvästi kukintoa pidempi. Hedetähkä on lyhytperäinen tai perätön. Emitähkiä on yksi tai kaksi kappaletta. Pullakoiden suuodat ovat tähkän tyvelläkin usein ylöspäin tai sivulle suuntautuneita ja lähes hampaattomia. Kuusamonnokkasara kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa.

Kuusamonnokkasara kuuluu hankalasti määriteltävään keltasarojen ryhmään, jonka lajit risteytyvät hyvin herkästi keskenään. Suomessa tähän ryhmään kuuluvat kuusamonnokkasaran lisäksi hostinsara (C. hostiana), keltasara (C. flava), etelännokkasara (C. lepidocarpa subsp. lepidocarpa), ristasara eli lännenhernesara (C. demissa) ja hernesara (C. viridula).

Levinneisyys 
Kuusamonnokkasara on kotoperäinen, Pohjois-Euroopan sararotu, jota on joskus pidetty myös omana lajinaan. Sitä kasvaa ainoastaan Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Karjalan tasavallassa Venäjällä. Suomessa kuusamonnokkasaraa tavataan nimensä mukaisesti pääasiassa Kuusamosta. Sitä on tavattu myös Sallasta, Hyrynsalmelta ja Suomussalmelta.

Elinympäristö 
Kuusamonnokkasara on kalkinvaatija, joka kasvaa vain lettosoiden väli- ja rimpipinnoilla. Sen kanssa samankaltaisilla kasvupaikoilla viihtyy myös keltasara, jonka kanssa se yleisesti myös risteytyy. Kuusanmonnokkasaran suurimpia uhkia ovat suojelualueiden ulkopuolella olevien soiden ojittaminen.

Lähteet 
 Pykälä, Juha: Kuusamonnokkasara. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 100.
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Kuusamonnokkasara (Carex lepidocarpa subsp. jemtlandica)
 Kasviatlas 2018: Kuusamonnokkasaran (Carex lepidocarpa subsp. jemtlandica) levinneisyys Suomessa
 Kuusamonnokkasara (Carex lepidocarpa subsp. jemtlandica) (pdf)

Sarat
Suomen vaarantuneet kasvit
Kevin Carter

Kevin Carter (13. syyskuuta 1960 Johannesburg – 27. heinäkuuta 1994) oli eteläafrikkalainen lehtivalokuvaaja. Maaliskuussa 1993 Carter otti lähellä Ayodin kylää Etelä-Sudanissa valokuvan nälkää näkevästä pikkutytöstä ja korppikotkasta. Valokuva myytiin The New York Timesille, jossa se julkaistiin 26. maaliskuuta 1993. Sadat huolestuneet lukijat ottivat välittömästi yhteyttä lehteen, koska halusivat tietää selvisikö tyttö. Valokuva julkaistiin useissa sanomalehdissä ympäri maailman.

12. huhtikuuta 1994 New York Timesin ulkomaankuvien päätoimittaja Nancy Buirski soitti Carterille ja ilmoitti tämän voittaneen valokuvallaan Pulitzer-palkinnon. Keskiviikkoiltana 27. heinäkuuta 1994 henkisistä sekä taloudellisista ongelmista kärsinyt Carter teki Braamfonteinspruit-joen rannalla autossaan pakokaasulla itsemurhan.

Walesilaisen rockyhtye Manic Street Preachersin vuoden 1996 albumilla Everything Must Go on myös singlenä julkaistu kappale ”Kevin Carter”. Dan Krauss on ohjannut ja tuottanut Carterin elämästä vuonna 2005 Oscar-ehdokkuuden saaneen dokumentin The Death of Kevin Carter: Casualty of the Bang Bang Club. ”The Bang Bang Club” oli neljän eteläafrikkalaisen valokuvaajan ryhmä, jonka jäsen Carter oli.

Lähteet

Viitteet 

Eteläafrikkalaiset valokuvaajat
Journalismin Pulitzer-palkinnon saaneet
Vuonna 1960 syntyneet
Vuonna 1994 kuolleet
Pekka Heikkilä

Pekka Heikkilä (9. joulukuuta 1946 Kymi – 2022) oli suomalainen entinen jalkapalloilija.

Heikkilän pelaajaura pääsarjatasolla alkoi Kotkan Työväen Palloilijoista kaudella 1967. Hän voitti samana vuonna seurassa myös Suomen cupin. Kaudeksi 1970 Heikkilä siirtyi juuri takaisin Mestaruussarjaan nousseen HIFK:n riveihin. Ensimmäinen kausi toi Heikkilälle SM-pronssia. HIFK putosi kauden 1972 päätteeksi ja Heikkilä siirtyi Valkeakosken Hakaan. Hän pelasi seurassa aina vuoteen 1984 asti ja oli mukana voittamassa mestaruutta kaudella 1977 sekä Suomen cupia 1977 ja 1982. Heikkilä pelasi urallaan kaikkiaan 314 pääsarjaottelua, millä hän sijoittuu kaikkien aikojen tilastoissa sijalle 32.

Maajoukkueessa Heikkilä pelasi yhteensä 24 maaottelua.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen mestarit
Jalkapallon Suomen Cupin mestarit
Vuonna 1946 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Muhammadkadyr Abdullajev

Muhammadkadyr Abdullajev (s. 15. marraskuuta 1973) on uzbekistanilainen ammattilaisnyrkkeilijä ja amatöörien olympiavoittaja.

Amatööriura
Amatööriurallaan Abdullajev voitti käymistään otteluista 288 ja hävisi 12. Hänen suurimmat saavutuksensa ovat kevyen välisarjan olympiavoitto 2000 Sydneystä, missä hän voitti loppuottelussa Ricardo Williamsin, ja maailmanmestaruus 1999 Houstonista. Abdullajev oli mukana myös 1996 Atlantassa kevyessä painoluokassa, missä hän kärsi kuitenkin tappion avausottelussaan.

Ammattilaisura
Abdullajev siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2001. Hänen uransa paidattomana alkoi hyvin ja hän voitti kymmenestä ensimmäisestä ottelustaan kahdeksan tyrmäyksellä ja saavutti Philip Holidayta vastaan WBO-liiton intercontintetal-tittelin. Kesäkuussa 2003 hän kärsi tyrmäystappion kamerunilaiselle kehäraakille Emmanuel Clotteylle. 

Kesäkuussa 2005 Abdullajev pääsi iskemään WBO-liiton maailmanmestaruudesta Miguel Angel Cottoa vastaan, mutta hävisi teknisellä tyrmäyksellä yhdeksännessä erässä. Viimeisessä ottelussaan marraskuussa 2005 Abdullajev hävisi Andri Kotelnikille pisteillä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ammattilaisottelutilastot BoxRec-tietokannassa

Abdullajev, Muhammadkadyr
Abdullajev, Muhammadkadyr
Abdullajev, Muhammadkadyr
Abdullajev, Muhammadkadyr
Godspeed on the Devil’s Thunder

Godspeed On The Devil's Thunder on Cradle of Filthin kolmastoista studioalbumi ja kahdeksas täyspitkäksi luokiteltava studioalbumi. Albumi on konseptialbumi, ja kertoo ranskalaisen sarjamurhaaja-aristokraatista Gilles de Raisista.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 24.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Dani Filth – laulu
 Paul Allender – kitara
 Dave Pybus – bassokitara
 Martin Škaroupka – rummut

Arviot 
 Metacritic: 61/100
 Allmusic: 
 Blabbermouth: 8/10
 IGN: 7.2/10
 Imperiumi.net: 7–/10
 Metal Storm: 
 PopMatters: 
 Soundi: 
 Sputnikmusic:

Aiheesta muualla 
 Godspeed on the Devil's Thunder discogs.com -sivustolla

Lähteet 

Cradle of Filthin albumit
Vuoden 2008 albumit
Mikko Kokslien

Mikko Kokslien (s. 10. maaliskuuta 1985 Lillehammer) on norjalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä.

Kokslien voitti pronssia yhdistetyn joukkuekilpailussa Liberecin MM-kisoissa 2009. Hänen paras henkilökohtainen arvokilpailusijoituksensa on Oslon MM-kisojen 2011 normaalimäen kilpailun kuudes tila. Samoissa kisoissa hän oli mukana pronssia voittaneessa Norjan joukkueessa sekä normaalimäessä että suurmäessä. Falunin 2015 ja Lahden 2017 MM-kilpailuissa hän sai joukkuekilpailussa hopeaa.

Kokslien on voittanut urallaan seitsemän maailmancupin osakilpailua: Lillehammerissa joulukuussa 2010, Oberstdorfissa tammikuussa 2012, kahdesti Almatyssa helmikuussa 2012, Ramsaussa joulukuussa 2012, ensimmäisen Chaux-Neuven osakilpailun tammikuussa 2014 ja Lillehammerin toisen osakilpailun joulukuussa 2014. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti kauden 2008–2009 päätöskilpailussa Vikersundissa oltuaan kolmas. Kokonaispisteissä hän sijoittui kaudella 2010–2011 toiseksi, kaudella 2011–2012 kolmanneksi, kaudella 2012–2013 seitsemänneksi, kaudella 2013–2014 kahdeksanneksi ja kaudella 2014–2015 yhdeksänneksi. 

Kokslien lopetti urheilu-uransa keväällä 2018. 

Kokslienin äiti on suomalainen ja hän puhuu sujuvaa suomea.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Mikko Kokslienin kotisivut 

Norjalaiset yhdistetyn hiihtäjät
Norjansuomalaiset henkilöt
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Murder by Pride

Murder by Pride on kristillisen metalliyhtye Stryperin täyspitkä albumi, joka julkaistiin heinäkuussa 2009. Albumi meni ilmestyttyään Billboard 200 -listalla sijalle 73, kun albumia oli myyty 5900 kappaletta. Robert Sweet ei soita albumilla, koska hän ei päässyt levytyssessioihin perheasioiden vuoksi. Hän kuitenkin soittaa levyn julkaisemista seuraavalla yhtyeen 25-vuotiskiertueella. Ensimmäinen single albumilta, Boston-cover "Peace of Mind", meni sijalle #27 Christianrock.net-sivustolla 24. lokakuuta 2008 ja sijalle 22.helmikuuta 2009. Albumi on tyyliltään lähempänä yhtyeen varhaista materiaalia kuin edellinen albumi Reborn.

5. toukokuuta alkaen yhtye julkaisi kappaleen kerrallaan iTunesissa aina 21. heinäkuuta saakka. Aina kun uusi kappale oli saatavissa, edellistä kappaletta ei enää pystynyt ostamaan ennen kuin albumi oli julkaistu.

Albumin musiikista laulaja Michael Sweet on sanonut, että "Kuultuani vuosia ihailijoilta kommentteja kuten 'enemmän kitaroita', 'enemmän sooloja' ja 'enemmän kirkaisuja', päätin pitää nämä toiveet mielessäni kun kirjoitin kappaleita. Minulle oli tärkeää yrittää palata vanhaan Stryper-soundiin ja samalla pysyä nykyaikaisena. Se ei ollut helppoa, mutta kuunneltuani Murder by Pridea, uskon onnistuneeni."

Kappaleet

Kokoonpano 
 Michael Sweet – laulu, kitara
 Oz Fox – kitara, taustalaulu
 Tracy Ferrie – basso
 Kenny Aronoff – rummut

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Imperiumi: 7½/10
 Jesus Freak Hideout:

Vastaanotto 
Murder by Pride sai hyviä sijoituksia Billboard-listoilla:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Albumi Metal Storm -sivustolla
 Arvostelu Rock & Review -sivustolla

Vuoden 2009 albumit
Stryperin albumit
1001 elokuvaa jotka jokaisen on nähtävä edes kerran eläessään

1001 elokuvaa jotka jokaisen on nähtävä edes kerran eläessään (1001 Movies You Must See Before You Die) on 1001 edes kerran eläessään -sarjaan kuuluva Steven Jay Schneiderin toimittama kirja, johon on listattu 1001 elokuvahistorian merkittävää elokuvaa. 

Ensimmäinen kirjassa esitelty elokuva on Georges Mélièsin Matka kuuhun vuodelta 1902. Kirjan valikoima kattaa kaikki elokuvan lajityypit, kuten kauhu, sota, toiminta, jännitys, seikkailu, animaatio, tieteisfiktio, rakkaus, draama, dokumentti ja jopa avantgarde-elokuvat. Kirjan tarkoituksena on nostaa lukija innokkaaksi elokuvafaniksi ja houkutella katsomaan merkittävimmät elokuvat kautta aikojen. Sisällysluettelosta voi etsiä elokuvan sen nimen, ohjaajan tai genren avulla. Joukossa on elokuvia monista maista. Kirjan suomenkielisessä painoksessa on myös 20 merkittävintä suomalaista elokuvaa, joiden esittelyt on kirjoittanut Pasi Nyyssönen.

Kirjaa on julkaistu useilla kielillä, kuten englanti, hollanti, ruotsi, kreikka, norja, suomi, tanska, portugali (Brasilian ja Portugalin painokset), unkari, ranska, espanja sloveeni, kroatia, turkki ja puola. Lokalisoidut painokset sisältävät muutamia kyseisen maan omia elokuvia.

Katso myös 
 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kirjan esittely kustantajan sivuilla  (WSOY)
 1001 Before You Die -kirjasarjan kotisivut.  (Arkistoitu 10.12.2015)
 Täydellinen luettelo kirjan kaikkien englanninkielisten painosten elokuvista filmsquish.com 
 Hannu Waarala: 1001 elokuvaa jotka jokaisen on nähtävä edes kerran eläessään , Savon Sanomat 31.1.2009.

Elokuvaa
Kirjat elokuvataiteesta
Luettelot elokuvista
Vuoden 2003 kirjat
Leon S. Kennedy

Leon S. Kennedy on kuvitteellinen hahmo Resident Evil -sarjassa. Leon toimii päähenkilönä Resident Evil 2:ssa, Resident Evil 4:ssa, Resident Evil 6:ssa, Resident Evil Gaidenissa ja Resident Evil: The Darkside Chroniclesissa.

Pelit 
Leon esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1998 julkaistussa Resident Evil 2:ssa, jossa hän on toinen pelattavista hahmoista. Vuonna 1998 äskettäin Raccoon Cityn poliisivoimiin () palkattu Leon saapuu myöhään illalla Raccoon Cityyn ja huomaa zombien sekä muiden mutanttien ottaneen kaupungin valtaansa. Vuonna 2019 pelistä julkaistiin uusioversio Resident Evil 2. 

Resident Evil Gaidenissa Leon on vuoden 1998 lopulla etsimässä risteilyalukselta B.O.W-hirviötä ja tapaa Barry Burtonin Lucia-nimisen naisen.

Resident Evil 4:ssä Leon työskentelee Yhdysvaltain salaiselle palvelulle ja vuonna 2004 hänet lähetetään espanjalaiseen kylään pelastamaan kidnapattu presidentin tytär Ashley Graham.

Resident Evil: The Darkside Chroniclesissa Leon on vuonna 2002 partnerinsa Jack Krauserin kanssa Etelä-Amerikassa etsimässä huumeparoni Javier Hidalgoa. Kyseisen Operation Javier -skenaarion lisäksi Leon esiintyy Resident Evil 2:een perustuvassa Memories of a Lost City -skenaariossa.

Resident Evil: Operation Raccoon Cityssä Leon ei ole pelattava hahmo, mutta pelattavat kommandojoukot voivat halutessaan tappaa hänet Resident Evil 2:n tapahtumien aikana.

Resident Evil 6:ssa Leon on yksi pelattavista hahmoista.

Elokuvat 
Animaatioelokuva Resident Evil: Degeneration seuraa Leonin ja Claire Redfieldin selviytymistä seitsemän vuotta Raccoon Cityn tapahtumien jälkeen Harvardvillen lentokentällä ja WilPharma Corporationin tehtaassa, joissa G-virus pääsee valloilleen. Leon on pääosassa myös jatko-osissa Resident Evil: Damnation ja Resident Evil: Vendetta.

Elokuvassa Resident Evil: Retribution (2012) Leonia näyttelee virolaissyntyinen Johann Urb, ja elokuvassa Welcome to Raccoon City (2021) hahmoa esittää Avan Jogia.

Kirjat 
Leon S. Kennedy esiintyy S. D. Perryn kirjoittamissa romaaneissa Resident Evil: City of the Dead ja Resident Evil: Underworld.

Ääninäyttelijät

Aiheesta muualla 
Resident Evil Wiki

Resident Evil -pelien henkilöhahmot
Kuvitteelliset poliisit
Kuvitteelliset salaiset agentit ja vakoojat
Polybutyleenitereftalaatti

Polybutyleenitereftalaatti (PBT) on polyesteri, joka alun perin kehitettiin tekstiilimateriaaliksi, mutta josta tuli tärkeämpi teknisenä muovina ja runsaasti kiteytyvänä ruiskuvalupolymeerinä. Kokolattiamattoja valmistetaan PBT:stä sen hyvän puristuskimmoisuuden vuoksi.
Polybuteenitereftelaatti valmistetaan tereftaalihaposta ja 1,4–butaanidiolista.

J. R. Whinfield and J. T. Dickson keksivät poly(butyleenitereftalaatin) toisen maailmansodan alussa 1941 Englannissa, samoihin aikoihin kuin tunnetumman ja laajimmin käytetyn polyesterin poly(etyleenitereftalaatin) (PET). PBT:stä he käyttivät mallinimeä 4GT, PET:stä mallinimeä 2GT.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Valuatlas: Termoplastiset polyesterit: Polyeteenitereftelaatti (PET) ja polybuteenitereftelaatti (PBT), Sanna Nykänen, Tampereen teknillinen yliopisto (pdf)

Polymeerit
Muovit
Robert Lappalainen

Robert Lappalainen (s. 22. kesäkuuta 1949 Kemi) on suomalainen entinen kilpa-autoilija ja karting-yrittäjänä tunnettu liikemies. Hän tuli julkisuuteen 1980-luvulla alettuaan ajaa kilpaa Yhdysvalloissa Trans-Am-sarjassa. Kilpa-ajajana hänelle merkittävimmät saavutukset hän sai Pohjois-Amerikan eri sarjoista. Pohjoismaissa Suomen ohella hänet hän esiintyi esimerkiksi Ruotsin Camaro Cup -sarjassa.

Ajouransa jälkeen hän on toiminut aktiivisesti rata-autoilun edistämisen ja tunnetuksi tekemisen parissa Suomessa. Vuosina 1995–1997 hän toimi promoottorina Suomen tähän asti merkittävimmässä autourheilutapahtumassa Helsinki Thunder -katuratakilpailuissa, jonka tapahtumapaikka oli Helsingin Sörnäisten kaupunginosa ja sen rantatie. Yrittäjänä hän toimi Kart´in Clubillaan Helsingin Käpylässä.

Hän myös työskentelee taiteen parissa pitäen mm. vuonna 2022 kaksi näyttelyä. Hänen päämateriaali taiteessa on puu, jonka taustalla on työskentely ruotsalaisen Volvon autotehtaan mallipuuseppänä ennen autourheilu-uraansa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Robert Lappalaisen www-sivut 

Suomalaiset autourheilijat
Suomalaiset liikemiehet
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Aleksandre Roinašvili

Aleksandre Roinašvili (, tunnettu myös venäläistetyllä nimellään Aleksandr Solomonovitš Roinov, ; 1846–1898) oli Georgian ensimmäinen ammattimaisesti toiminut valokuvaaja. Hänet tunnetaan Kaukasuksen alueen maisemakuvista ja ajan georgialaisten intellektuellien muotokuvista.

Roinašvili syntyi Dušetin vuoristokylässä Georgian itäosassa, joka kuului tuolloin Venäjän keisarikuntaan. Hän otti valokuvaustunteja Khlamovin studiolla Tbilisissä. Hän aloitti uransa kaupungissa vuonna 1865 ja perusti pian oman studion. Roinašvili oli läheisesti tekemisissä maan kansallisliikkeen kanssa ja dokumentoi Georgian kulttuuriperintöä. Hän perusti myös liikkuvan valokuvamuseon, joka kiersi ympäri Kaukasusta ja Venäjää.

Lähteet

Aiheesta muualla 
A. Roinašvilin kuvia. Georgian valokuvamuseo. 

Georgialaiset taiteilijat
Valokuvaajat
Vuonna 1846 syntyneet
Vuonna 1898 kuolleet
YZ Ceti

YZ Ceti on punainen kääpiötähti Valaskalan tähdistössä. Se sijaitsee noin 12 valovuoden päässä Maasta, eikä näy paljaalla silmällä. Se on epätavallisen lähellä kirkkaampaa Tau Ceti -tähteä, joka on siitä vain 1,6 valovuoden päässä.

Flare-muuttujat
Paikallinen kuuma kupla
Kuusamonsarake

Kuusamonsarake (Kobresia simpliciuscula, syn. Carex simpliciuscula) on pohjoisten arktisten alueiden ja vuoristojen sarakasvilaji. Suomessa laji on rauhoitettu ja sitä tavataan ainoastaan Kuusamossa. Kuusamonsarakkeesta on erotettu kahta alalajia: isokuusamonsarake (Kobresia simpliciuscula subsp. simpliciuscula) ja pikkukuusamonsarake (Kobresia simpliciuscula subsp. subholarctica).

Ulkonäkö ja koko 
Kuusamonsarake on mätästävä ja kasvaa 5–30 cm korkeaksi. Sen karhea varsi on noin 1 mm paksu ja kolmisärmäinen. Varren tyvitupet ovat himmeitä ja kellanruskeita tai ruskeita. Kapeat, sirottavat lehdet kasvavat tyviruusukkeena ja ovat puolet varren pituudesta. Kuusamonsarakkeen kukinto on monihaarainen ja 1–7 cm pitkä. Kukinnon haaroissa on 4–8 tähkää, jotka ovat yksikukkaisia. Hedetähkät sijaitsevat emitähkien yläpuolella. Tähkäsuomut ovat 3 mm pitkiä ja väriltään ruskeita. Kuusamonsarake kukkii Suomessa heinäkuussa. Kuusamonsarake muistuttaa toista Suomessa tavattavaa sarakelajia, tunturisaraketta (Kobresia myosuroides).

Elinympäristö 
Kuusamonsarake on useimmiten kalkinvaatija ja kasvaa siksi lähes aina runsaskalkkisilla alueilla. Skandinavian tuntureilla se kasvaa paljakka- ja koivuvyöhykkeen vesijuottien varsilla sekä eroosion kuluttamilla soilla. Kasvi viihtyy kosteilla tunturikankailla. Kasvupaikat ovat kesäisin märkiä, mutta kuivuvat syksyisin. Kuusamon esiintymä sijaitsee kalkkipitoisen lähdepuron varrella vaaran etelärinteellä. Muualla Skandinaviassa kuusamonsaraketta kasvaa muun muassa Etelä-Norjan Dovren tuntureilla ja rajan takana Ruotsin Härjedalenin ja Jemtlannin tuntureilla. Isossa-Britanniassa kuusamonsarake kasvaa niukkatyppisillä ja niukkafosforisilla kalkkisilla laidunnetuilla tunturisoistumilla. Alpeilla laji kasvaa lähteiden vierellä, tulva-alueilla, ohutturpeisilla soilla, vettä valuvilla kalliopahdoilla, kallioiden tihkupinnoilla ja puronvarsien soraikoilla. Pohjois-Amerikassa kuusamonsareketta on kosteilla letoilla, märällä ravinteisella tundralla ja jäätiköiden reunojen sulamisvesialueilla.

Levinneisyys 
Kuusamonsarake on arktis-alpiininen kasvi. Sen päälevinneisyysalue on Grönlannin, Kanadan ja Itä-Siperian tundra-alueilla. Muualla sen esiintymisalue on pirstoutunut pääasiassa vuoristoalueille, kuten Alpeille, Pyreneille, Karpaateille, Keski-Aasian ja Pohjois-Amerikan vuoristoihin ja Britteinsaarille. Pohjoismaissa sitä tavataan Etelä- ja Keski-Norjan ja -Ruotsin tuntureilla. Suomessa kuusamonsarakkeesta tunnetaan vain yksi kasvupaikka Oulangan kansallispuistosta Kuusamosta, joka on täysin erillinen lajin muusta esiintymisalueesta. Kuusamon esiintymä on noin 50 neliömetrin laajuinen, ja sillä kasvaa liki 1700 kuusamonsarakemätästä. Esiintymä on vaaran etelärinteen juurella kalkkipitoisen lähdepuron varrella paljaalla mineraalimaalla ja ohutturpeisella kalkkikallioalustaisella letolla. Esiintymässä on myös verkkolehtipajua ja kultarikkoa. Laji lienee levinnyt alueelle jääkauden jälkeen. Kuusamonsarake löydettiin Suomesta vuonna 1936.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Sarakkeet
Suomen erittäin uhanalaiset kasvit
Brigetio

Brigetio oli roomalaisten sotilasleiri Pannoniassa nykyisen Szőnyn paikalla Unkarin pohjoisrajalla.  Se oli auxilia-joukkojen tukikohta jo suunnilleen vuodesta 50, mutta  vuonna 97 sinne sijoitettiin Rooman varsinaisen armeijan legioona. Vuonna 212 keisari Caracalla antoi Brigetiolle colonian arvon. Brigetion leirin koko oli 540x430 metriä, ja se oli yksi alueen tärkeimmistä linnoituksista. Vuonna 214 provinssien rajoja muutettiin niin, että Brigetio siirrettiin Ala-Pannonian puolelle; sitä ennen se oli ollut Ylä-Pannoniassa

Lähteet 

Rooman valtakunnan kaupungit
Revolutionary Road

Revolutionary Road on vuonna 2008 valmistunut brittiläis-amerikkalainen elokuva. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 30. tammikuuta 2009. Elokuva perustuu Richard Yatesin samannimiseen romaaniin.

Juoni

April Wheeler (Kate Winslet) ja Frank Wheeler (Leonardo  DiCaprio) ovat tavanneet pian sodan jälkeen. April on haaveillut näyttelijän ammatista, mutta joutuu kotirouvaksi päästyään tyytymään esiintymisiin harrastajanäyttämöllä. Frank kokee olevansa osa toimistomuurahaisten sielutonta massaa.

Kaksi lasta hankkinut pariskunta yrittää löytää elämälleen uutta sisältöä 1950-luvun Yhdysvalloissa Connecticutissa. Tuntien olevansa ansassa sovinnaisessa yhteiskunnassa, April vakuuttaa perheen Pariisiin muuttamisesta. Frankin yllättävä pääsy uraputkeen ja Aprilin raskaus kuitenkin alkavat syödä ympäristön jo entuudestaan epärealistiseksi arvioimaa unelmaa.

Rooleissa
Leonardo DiCaprio Frank Wheeler
Kate Winslet April Wheeler
Kathy Bates Helen Givings
Kathryn Hahn Milly Campbell
David Harbour Shep Campbell
Michael Shannon John Givings
Richard Easton Howard Givings
Zoe Kazan Maureen Grube
Jay O. Sanders  Bart Pollock

Vastaanotto 
Nyt-liitteen kriitikot valitsivat elokuvan vuoden 2009 kymmenen parhaan filmin joukkoon.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Brittiläiset draamaelokuvat
Sam Mendesin ohjaamat elokuvat
Vuoden 2008 brittiläiset elokuvat
Vuoden 2008 yhdysvaltalaiset elokuvat
Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
STS-119

STS-119 oli Nasan 125. avaruussukkulalento. Se lennetiin Kansainväliselle avaruusasemalle (ISS) Discovery-sukkulalla. Sukkulalento kuljetti ja asensi neljännen runkoelementin (S6 truss) ja neljännen sarjan aurinkopaneeleja ja akkuja avaruusasemalle. Nämä runkoelementit ja aurinkokennot ovat viimeiset varsinaiset runko-osat, jotka asennetaan Kansainväliseen avaruusasemaan. Laukaisu tapahtui 16. maaliskuuta 2009 kello 1:43 Suomen aikaa. Sukkulan laukaisua jouduttiin lykkäämään useasti. Discovery palasi maahan 28. maaliskuuta 2009 kello 21:13 Suomen aikaa.

Miehistö
Lee Archambault (2. lento) - komentaja
Dominic A. Antonelli (1. lento) - pilotti
Joseph M. Acaba (1. lento) - tehtäväspesialisti 1/opettaja-astronautti
Steven R. Swanson (2. lento) - tehtäväspesialisti 2
Richard R. Arnold (1. lento) - tehtäväspesialisti 3/opettaja-astronautti
John L. Phillips (3. lento) - tehtäväspesialisti 4

Asemalle lähtevä ISS Retkikunta 18:n jäsen
Koichi Wakata  (3. lento) - ISS:n lentoinsinööri - JAXA

Asemalta lähtevä ISS Retkikunta 18:n jäsen
Sandra Magnus (2. lento) - ISS:n lentoinsinööri - NASA

Tilastoja

156. Yhdysvaltain miehitetty avaruuslento
125. sukkulalento STS-1:n jälkeen
36. Discoveryn lento
100. avaruussukkula Challengerin onnettomuuden jälkeinen lento
12. avaruussukkula Columbian onnettomuuden jälkeinen lento
28. avaruussukkulalento Kansainväliselle avaruusasemalle

Lähteet

Aiheesta muualla

Nasan STS-119:n kotisivu

Avaruussukkulalennot
Vuoden 2009 avaruustoiminta
Mustajoki

Mustajoki voi tarkoittaa seuraavia:

Paikannimenä

Kylä
 Mustajoki, kylä Lavialla Porissa Suomessa
 Mustajoki, kylä Louhen piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä

Joki
 Msta (), suomalaisessa historiantutkimuksessa joskus myös Mustajoki), joki Tverin ja Novgorodin alueilla Venäjällä
 Mustajoki (myös Vihojoki, Vihonoja, Koivuoja, ), Suureen Nevkaan laskeva joki Pietarissa Venäjällä
 Mustajoki (), Roslivajärveen laskeva joki Pietarissa Venäjällä
 Mustajoki, Vienanmeren Mustalahteen laskeva joki Venäjällä
 Mustajoki, Hevaanjoen alkujoki Inkerinmaalla Leningradin alueella Venäjällä
 Mustajoki, Juustilanjoen sivujoki Lappeenrannassa Suomessa ja Leningradin alueella Venäjällä
 Mustajoki, joki Jalasjärvellä Suomessa

Sukunimenä

 Arto Mustajoki (s. 1948), Helsingin yliopiston Venäjän kielen ja kirjallisuuden professori
 Pertti Mustajoki (s. 1943), erikoislääkäri, professori, tieteen popularisoija ja kirjailija

Katso myös
Mustionjoki
Mustijoki
Mustjoki

Sukunimet
Kimryn piiri

Kimryn piiri () on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen kaakkoisosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 2 514 neliökilometriä. Asukkaita on 14 100 henkeä (vuonna 2009).

Piirin hallinnollinen keskus on Kimryn kaupunki, joka ei kuuluu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Kimryn piiriin kuuluu Belyi Gorodokin taajama ja 13 maalaiskuntaa:
 Bykovo (ven. Быково)
 Fjodorovka (ven. Фёдоровка)
 Goritsy (ven. Горицы)
 Iljinskoje (ven. Ильинское)
 Krasnoje (ven. Красное)
 Maloje Vasilevo (ven. Малое Василево)
 Nekljudovo (ven. Неклюдово)
 Petšetevo (ven. Печетово)
 Privolžski (ven. Приволжский)
 Stojantsy (ven. Стоянцы)
 Titovo (ven. Титово)
 Tsentralnyi (ven. Центральный)
 Ustinovo (ven. Устиново)

Piirin kautta kulkee Moskovan, Sonkovon ja Pietarin välinen rautatie. Suurin joki on Volga. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä vihannesten, viljan ja rehun viljelyyn.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kimryn piirin viralliset sivut  (kimryadm.ru)
 Toinen Kimryn piirin sivusto  
 Kimryn piiri Tverin alue -tietosanakirjassa  

Tverin alueen piirit
Overpowered


Overpowered on irlantilaisen laulajan Róisín Murphyn toinen sooloalbumi ja se julkaistiin vuonna 2007.

Albumi nousi korkeimmillaan suomen virallisella albumilistalla sijalle 28. Levyltä julkaistut singlet "Overpowered" ja "Let Me Know" nousivat singlelistan sijoille 10 ja 11.

Kappaleet 
 Overpowered
 You Know Me Better
 Checkin' On Me
 Let Me Know
 Movie Star
 Primitive
 Footprints
 Dear Miami
 Cry Baby
 Tell Everybody
 Scarlett Ribbons
 Body Language
 Parallel Lives

Arvostelut 
 Metacritic: 82/100
 Allmusic: 
 About.com:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Overpowered discogs.com -sivustolla

Vuoden 2007 albumit
Irlantilaiset indie rock -albumit
Irlantilaiset synthpop-albumit
Dance-albumit
TomTom

TomTom N.V. on hollantilainen autojen ja moottoripyörien GPS-satelliittien signaaliin ja sähköisiin karttoihin perustuvia paikannuslaitteita kehittävä ja valmistava − alallaan Euroopan suurin − yhtiö.  

TomTomin pääkonttori on Amsterdamissa. Vuonna 1991 perustetulla yhtiöllä on lähes 5 000 työntekijää. Yhtiötä johtaa yksi pääomistajista Harold Goddijn. TomTomin liikevaihto on ollut laskussa, sillä liikevaihto oli vuonna 2016 1,0 mrd. euroa sen oltua vuonna 2009 noin 1,5 mrd. euroa.

Vuonna 2008 TomTom osti digitaalisia karttoja tekevän Tele Atlas -yhtiön 2,9 miljardilla eurolla.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Official site
 TomTom User Forums
 PoiEdit - POI Editor for Windows
 PoiView  - POI Editor for Mac OS X
 OpenTom - TomTom open firmware project
 Tyre - Trace Your Route Everywhere

Elektroniikkayhtiöt
Paikannus
Alankomaalaiset teollisuusyritykset
Alankomaalaiset pörssiyhtiöt
Ron Silver

Ronald Arthur ”Ron” Silver (2. heinäkuuta 1946 – 15. maaliskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, tuottaja ja poliittinen aktivisti. Hän kuoli kurkkusyöpään.

Elokuvat 
Silver näytteli muun muassa Alan Dershowitzia elokuvassa Onnen kulissit, ja skitsofreenista tappajaa elokuvassa Kylmää terästä.

Aiheesta muualla 
Silverin blogi pajamasmedia.comissa

Yhdysvaltalaiset bloginpitäjät
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1946 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Tony-palkinnon saajat
Auringon lapset

Auringon lapset (vironkielinen nimi Päikese lapsed) on vuonna 1932 valmistunut virolais-suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Theodor Luts. Elokuvaa ei esitetty Suomessa, mutta Virossa sen ensi-ilta oli 3. marraskuuta 1932. Se oli ensimmäinen virolainen äänielokuva, mutta siitä huolimatta se menestyi vain keskinkertaisesti.

Elokuvan samannimisen tunnuslaulun kirjoitti ohjaajan puoliso Aksella (Aksy) Luts. Laulun sävelsi, lauloi viroksi ja koko elokuvan musiikin johti Georg Malmstén. Suomenkielistä levytystä varten sen sanoitti tuottaja Erkki Karu. Helsingin Sanomat pyysi keväällä 2009 lukijoitaan nimeämään oman ”onnen laulunsa”, ja yli 800 ehdotetun kappaleen joukossa ”Auringon lapset” oli yksi 35:stä eniten mainintoja saaneesta.

Näyttelijät

Lähteet 

Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Virolaiset elokuvat
Vuoden 1932 elokuvat
Vuoden 1932 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset romanttiset elokuvat
Suomalaiset monikieliset elokuvat
Poikkijuovainen lihaskudos

Poikkijuovainen lihaskudos () on lihaskudosta, jonka soluissa näkyy mikroskooppisesti juovia. Tällaisia kudoksia ovat:
 luurankolihas, jonka synonyyminä termiä poikkijuovainen lihas usein käytetään
 sydänlihas.

Lihakset
Tuomas Forsberg

Tuomas Antero Forsberg (s. 15. helmikuuta 1967 Helsinki) on suomalainen Tampereen yliopiston kansainvälisen politiikan professori vuodesta 2008 ja Helsingin yliopiston tutkijakollegiumin johtaja.

Forsberg valmistui ylioppilaaksi vuonna 1985, valtiotieteen kandidaatiksi 1989 ja lisensiaatiksi 1995 Helsingin yliopistosta. Hän väitteli filosofian tohtoriksi (PhD) Walesin yliopistossa Aberystwythissä 1998. Hänen tutkimusintressejään ovat esimerkiksi kansainvälisen politiikan ja ulkopolitiikan teoria, rauhan- ja konfliktintutkimus, menneisyydenhallinta, Euroopan turvallisuus, Euroopan unionin ulko- ja turvallisuuspolitiikka, Saksan ulkopolitiikka, Suomen ulkopolitiikka, pohjoismainen yhteistyö ja Venäjä.

Forsberg työskenteli puolustusministeriössä 1987–1990 ja Ulkopoliittisen instituutin (UPI) tutkijana 1990–1992. Vuodet 1992–1995 hän toimi Suomen Akatemian tutkimusassistenttina. Hän oli UPI:n erikoistutkijana 1997–1998 sekä 2001–2002 ja johtajan viransijaisena 1998–2001. Hän toimi myös Ulkopolitiikka-lehden päätoimittajana 1998–2001. Forsberg toimi George C. Marshall European Center for Security Studies -keskuksen professorina 2002–2004 ja Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin määräaikaisena professorina 2004–2008. Hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2012.

Forsbergin isä on teologian tohtori, entinen Kirkon ulkoasiain osaston teologisten asioiden sihteeri Juhani Forsberg.

Julkaisuja

Lähteet

Suomalaiset politiikan tutkijat
Tampereen yliopiston professorit
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Siikamäki-Peiposjärvi

Siikamäki-Peiposjärvi, kaikenkokoisten kotien kylä, on entisen Pieksämäen maalaiskunnan alueella oleva kahden kylän, Peiposjärven ja Siikamäen muodostama kokonaisuus, josta tuli Suomen vuoden kylä 2008.

Kylässä toimii vuonna 1959 perustettu urheiluseura Peiposjärven Visa, jonka toiminta alkoi yleisurheilulla. Myöhempiä lajeja ovat pesäpallo, naisvoimistelu ja jalkapallo. Nykyään pelataan kesäisin pesäpalloa, harjoitetaan voimistelua Peiposjärven koululla sekä ylläpidetään Lasten ja Nuorten discoa. Peiposjärven koulu on Pieksämäen vanhin. Se perustettiin 1899. 

Muita yhdistyksiä ja yhteisöjä ovat urheiluseuran lisäksi mm. Maaveden maa- ja kotitalousseura ry, Peiposjärven 4H-kerho ja metsästysseura.

Kylässä järjestetään vuosittain kesällä nostalgiailtamat.

Lähteet

Etelä-Savon vuoden kylät
Pieksämäen maalaiskunnan kylät
Suomen valtakunnalliset vuoden kylät
Frank Bruno

Frank Bruno (s. 16. lokakuuta 1961, Lontoo, Englanti) on entinen brittiläinen raskaansarjan nyrkkeilijä, jonka ura huipentui WBC:n raskaansarjan voittoon vuonna 1995. Hän on voittanut 45 ottelustaan 40 ja kerännyt yhteensä 38 tyrmäysvoittoa. Kuten Henry Cooper, Bruno on pysynyt tunnettuna julkisuuden henkilönä brittiläisessä yhteisössä nyrkkeilyuransa jälkeen. Bruno tunnetaan myös lempinimellä "Frank" Bruno "True Brit". Hän on tehnyt pienen cameoroolin vuonna 2008 valmistuneessa elokuvassa Cass.

Englantilaiset nyrkkeilijät
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
MBK Dinamo Moskova

MBK Dinamo Moskova () eli  Moskovan Dynamo  on venäläinen koripalloseura.

Historia 
Seura perustettiin vuonna 1923 ja se oli neuvostoajan osa Moskovan Dynamo -suurseuraa. Joukkueen kannattajista moni oli OGPU:n jäsen, jonka takia seuraa pidettiin enemmän poliisivoimien seurana.
Joukkue alkoi pian menestyä ja seura voitti Neuvostoliiton mestaruuden vuosina 1937 ja 1948. Kahdesta mestaruudesta alkoi Dynamon hiljainen kausi, joka päättyi vasta Neuvostoliiton romahtamiseen. Vuonna 1991 joukkue pääsi Euroopan Cup-voittajien cupin semifinaaleihin, joissa sen tie katkesi PAOK Thessalonikiin, joka voitti myös kauden. Vuonna 1997 seura meni konkursiin. 

Vuonna 2001 Dinamo-urheilujärjestö alkoi tukea seuraa, jolloin seuran jatko saatiin turvattua. Joukkue aloitti pelaamisen toiseksi korkeimmalta tasolta ja nousi heti yhden kauden jälkeen takaisin Superliigaan. Vuonna 2002 joukkue liittyi Moskovan Dinamo-järjestöön. Vuoden 2009 finanssikriisin takia seuralla oli taas vakavia talousongelmia, joiden takia muun muassa joukkueen kirkkaimpiin tähtiin kuulunut Travis Hansen joutui lähtemään.

Dinamo pelasi Venäjän uudessa pääsarjassa Professionalnaja basketbolnaja ligassa (PBL) kauden 2010-2011, mutta taloussyistä erotettiin sarjasta kauden päätteeksi. Kaudella 2011–2012 Dinamo Moskova pelasi Venäjän kolmannella sarjatasolla Vyšaja ligassa, josta se nousi yhden kauden jälkeen toiselle sarjatasolle.

Entisiä pelaajia

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivu  
Epävirallinen sivu 
ULEB Eurocup 

Dynamo Moskova
Moskovan urheilu
Kissanmaa

Kissanmaa on Tampereen kaupunginosa idässä Teiskontien varressa. Se kuuluu aluejaossa luokkaan 2, Sampo. Keskustaan Kissanmaalta on 3 kilometriä ja bussilinjoja kulkee useita. Alueena Kissanmaata pidetään rauhallisena. Kissanmaata ympäröi idässä Ruotula ja Uusikylä, etelässä Hakametsä, lännessä Kaleva ja pohjoisessa Kauppi. Kissanmaan tilastoalueen väkiluku vuonna 2020 oli 2774. Asuintaloista pääosa on omakotitaloja, mutta alueen länsiosassa on myös erikokoisia kerrostaloja. Parhaiten alue tunnetaan siellä sijaitsevasta Suomen ensimmäisestä, vuonna 1965 valmistuneesta Hakametsän jäähallista ja harjoitushallista.

Kissanmaa-nimi on esiintynyt ensimmäisen kerran vuonna 1913, kun alue liitettiin Tampereeseen Hatanpään maakaupan yhteydessä. Kissanmaalla viitattiin kapeaan metsäiseen alueeseen, joka ulottui Näsijärveltä Iidesjärvelle. Kissanmaa-nimi esiintyi myös jo vuoden 1916-17 osoitekartassa. Noihin aikoihin maa-alueita nimettiin eläinten mukaan. Suuret palstat nimettiin isojen eläinten mukaan, kun taas pienet ja mitättömät alueet saivat pienten eläinten nimiä. Kissanmaa-nimi olisi siis annettu kuvastamaan alueen pienuutta. Kissanmaa-nimitys saattaa myös johtua siitä, että alueella tavattiin ilveksiä vielä 1800-luvun lopulla. Nimen taustalla saattaa olla myös palstannimi Kissankorpi, joka esiintyi Hugo Hackstedtin vuonna 1869 laatimassa kartassa Hatanpään kartanon tiluksista. On myös mahdollista, että Kissanmaa-nimi viittaa ilveksiin, joita alueella tiedetään esiintyneen runsaasti vielä 1800-luvun lopulla. 

Useat Kissanmaan kadunnimistä liittyvät eläimiin tai entisajan metsästykseen (esimerkiksi Sudenkatu ja Vasamakatu). Kissanmaalle vahvistettiin asemakaava vuonna 1958.  Kissanmaan aukiolla toimi ennen postioikeuksinen kioski sekä Kissankulma-pub. 

Tulevaisuudessa Kissanmaalle aiotaan rakentaa paljon uutta. Alueelle on suunniteltu esimerkiksi Hakametsä Sport Campus.

Palvelut 
Alueella toimii K-Market, pizzeria, seurakunta, useita parturikampaamoita, sekä Tapparan junioriyhdistyksen ja kannattajien toimistot, Tampereen jäähalli, Tampereen harjoitusjäähalli, autokoulu sekä päiväkoti. Lähinmmät kauppakeskukset ovat Kauppakeskus Kale Kalevan Prisma. 

Kissanmaan rajalla Teiskontien pohjoispuolella sijaitsee Tampereen yliopistollinen sairaala, jonka työntekijöille tarkoitetut asunnot ovat Kissanmaan eteläpäädyssä. Teiskontien eteläpuolella sijaitsee Kissanmaan perhetukikeskus.  

Oppilaitoksista Kissanmaan ala-aste toimii yhteistyössä Sammon yläasteen kanssa. Tampereen ammattikorkeakoulun ja Tampereen yliopiston Kaupin kampukset sijaitsevat naapurikaupunginosassa Kaupissa. Kissanmaalla sijaitsee myös opiskelija-asuntoja.

Lähteet 
 Louhivaara, Maija (1999) Tampereen kadunnimet. Artikkeli: V Kissanmaa, Uusikylä. s. 107-109
 Hinnerichsen, Miia (2007) Kissanmaa. Rakennetun ympäristön inventointi Loppuraportti s. 4

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Kissanmaan Hipposkylän historia
Club Necaxa

Club Necaxa on meksikolainen jalkapalloseura Aguascalientesin kaupungista. Seura on perustettu 1923. Necaxa on voittanut Meksikon mestaruuden kolmesti (1998, 1996 ja 1995) sekä cupin kolmesti (1960, 1966 ja 1995). 

Meksikolaiset jalkapalloseurat
Clarín

Clarín on Buenos Airesissa ilmestyvä päivittäinen sanomalehti, joka on perustettu 1945.

Clarín on 380 000:n levikillään Argentiinan suurin lehti ja yksi espanjankielisen maailman suurimmista.

Clarín kuuluu Grupo Claríniin, joka on yksi Latinalaisen Amerikan suurimpia median monialayrityksiä ja jolle kuuluu mm. maan katsotuin kaapelikanava.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Clarin.com

Argentiinalaiset sanomalehdet
To Record Only Water for Ten Days

To Record Only Water for Ten Days on John Fruscianten vuonna 2001 julkaistu neljäs sooloalbumi.

Kappaleet 
 Going Inside
 Someone's
 The First Season
 Wind Up Space
 Away & Anywhere
 Remain
 Fallout
 Ramparts 
 With No One
 Murderers
 Invisible Movement
 Representing
 In Rime
 Saturation
 Moments Have You

Arviot 
 Allmusic: 
 Rolling Stone:

Aiheesta muualla 
 To Records Only Water for Ten Days discogs.com -sivustolla

Lähteet 

Vuoden 2001 albumit
Yhdysvaltalaiset kokeelliset rockalbumit
Yhdysvaltalaiset psykedeeliset rockalbumit
Lieberman

Lieberman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Avigdor Lieberman (s. 1958), israelilainen poliitikko
 Joe Lieberman (s. 1942), yhdysvaltalainen poliitikko
 Nancy Lieberman (s. 1958), yhdysvaltalainen koripalloilija ja valmentaja
 Robert Lieberman (s. 1947), kanadalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja
Dragnet

Dragnet on yhdysvaltalainen radiossa 1949–1957 esitetty jännityskuunnelmasarja, jonka pohjalta on myöhemmin tehty useita televisiosarjoja ja elokuvia. Dragnetin loi Jack Webb, joka myös toimi sarjan ohjaajana ja pääroolin, Joe Fridayn, esittäjänä. Sarja pyrki olemaan realistinen, ja se rikkoi joitain ajalle tyypillisiä tabuja kuvaamalla toisinaan myös seksuaalirikoksia ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa. Jaksot olivat tosipohjaisia ja perustuivat Los Angelesin poliisin tutkimiin rikoksiin.

Radiosarjan ensimmäinen jakso esitettiin 3. heinäkuuta 1949 NBC:n radioverkon kautta. Päähenkilönä oli Webbin esittämä etsiväkersantti Joe Friday. Fridayn ensimmäistä apulaista kersantti Ben Romeroa esitti Barton Yarborough. Yarborough'n kuoltua yllättäen joulukuussa 1951, Fridayn uudeksi apulaiseksi tuli Barney Phillipsin esittämä Ed Jacobs. Seuraavana syksynä hänet puolestaan korvattiin Ben Alexanderin esittämällä Frank Smithillä. Muita sarjan vakionäyttelijöitä olivat muun muassa Joe Fridayn äitiä näytellyt Peggy Webber sekä Raymond Burr, joka näytteli etsivien päällikköä Ed Backstrandia. Sarjan viimeinen jakso lähetettiin 26. helmikuuta 1957. Kaikkiaan sarjassa esitettiin 318 eri jaksoa, kukin kestoltaan 30 minuuttia.

Dragnetin televisioversiota tehtiin osittain päällekkäin radioversion kanssa. Ensimmäinen jakso lähetettiin 16. joulukuuta 1951 ja viimeinen 16. elokuuta 1959. Näyttelijät olivat samoja kuin sarjan radioversiossakin. Sarjaa esitettiin kaikkiaan 275 jaksoa.

Sarjan toisen televisioversion lähetykset aloitettiin tammikuussa 1967. Edellisestä sarjasta erottuakseen sarja oli tällä kertaa nimeltään Dragnet 1967. Joe Fridayta esitti edelleen Jack Webb, ja hänen kumppanikseen tuli Harry Morganin esittämä Bill Cannon. Sarja päättyi syyskuussa 1970.

Kolmatta Dragnet-televisiosarjaa esitettiin lokakuusta 1989 syyskuuhun 1990. Jack Webb oli kuollut 1982, ja tuottajat päättivät olla käyttämättä enää samoja roolihahmoja. Uusiksi hahmoiksi tulivat Thalmus Rasulalan esittämä kapteeni Boltz, Jeff Osterhagen esittämä etsivä Vic Daniels, ja Don Stroudin ja Bernard Whiten esittämät kapteeni Lussen ja Carl Molina. Sarjaa ehdittiin tehdä 52 puolen tunnin mittaista jaksoa ennen sen lakkauttamista.

Neljännen ja toistaiseksi viimeisimmän Dragnetin lähetykset alkoivat helmikuussa 2003. Tälle kertaa käyttöön otettiin alkuperäisen sarjan roolinimet ja Joe Fridayta esitti Ed O'Neill ja Frank Smithin roolin sai Ethan Embry. Sarjan tuottajana oli Dick Wolf. Tämäkin sarja jäi lyhytikäiseksi ja sen viimeinen jakso lähetettiin toukokuussa 2004.

Dragnetin pohjalta on tehty myös kolme elokuvaa. Sekä vuonna 1954 tehdyssä ensimmäisessä elokuvassa ja 1966 tehdyssä televisioelokuvassa pääosassa esiintyi Jack Webb, joka myös ohjasi molemmat elokuvat. Kolmas elokuva oli komediallinen ja sen ohjasi Tom Mankiewicz vuonna 1987. Elokuvan pääosissa esiintyivät Dan Aykroyd Joe Fridayna ja Tom Hanks Pep Streebekinä.

Lähteet

Aiheesta muualla
Old Time Radio Researcher's Groupin sertifioima radiosarja archive.orgissa. 

Yhdysvaltalaiset radiokuunnelmat
Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Valkohuonevehka

Valkohuonevehka eli valkokalla (Zantedeschia aethiopica) on Etelä-Afrikasta kotoisin oleva huonevehkoihin kuuluva, leikkokukkana erityisesti tunnettu kasvi. Valkoisen värinsä ja vaikuttavan muotonsa vuoksi sitä käytetään paljon hautajaiskukkana, aiemmin myös morsiuskimpuissa (art deco -tyyli 1920-luvulla). Huonevehkojen suku on nimetty italialaisen Giovanni Zantedeschin (1773–1846) mukaan.

Kuvaus

Lehdet ja mukulat 
Valkokalla kasvaa 0,6–1 metriä korkeaksi, varjossa saattaa kasvaa korkeammaksikin. Lehtilavan muoto on suikea tai nuolimainen, niissä on valkoisia pilkkuja ja lehtilaita on ehyt ja aaltoileva. Lehdet kohoavat mukulasta jonka turvin se viettää kuivan lepokauden.

Kukinto 
Valkokalla kukkii luontaisilla alueillaan elo–tammikuussa. Sen kukinto on keltakukkainen puikelo, jossa hedekukat ovat ylempinä ja emikukat alempina. Kukinnon tyvellä on näyttävä valkoinen suojuslehti, joka ei ole terälehti. Kukka on hyönteispölytteinen ja suojuslehti muuttuu vihreäksi kukinnan jälkeen.

Valkokallasta on olemassa lajikkeita joiden suojuslehtien värit vaihtelevat punasävyisistä, purppuraan, oranssiin, keltaiseen ja myös monivärisiä on.

Hedelmä 
Valkokallan hedelmät ovat meheviä keltaisia marjoja. Ne houkuttelevat lintuja, jotka levittävät sen siemeniä.

Levinneisyys 
Valkohuonevehka esiintyy alkuperäisenä Etelä-Afrikassa, Lesothossa ja Swazimaassa. Luontaisilla elinalueillaan valkokallaa tavataan kosteiden paikkojen reunoilta, soilta ja rämeiltä. Sen kasvupaikat sijaitsevat alavilta mailta merenpinnan tasolta aina 2 250 metrin korkeuteen.

Jotkin eläimet syövät valkokallan juurakkoa luonnossa ja sitä on myös käytetty ihmisten ravintona keittämällä sitä. Raaka kasvi sisältää kalsiumoksalaattikiteitä, jotka turvottavat kurkkua.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Vehkakasvit
Valuiki

Valuiki () on kaupunki Belgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Oskoliin laskevan Valui-joen rannalla 225 kilometriä Belgorodista itään. Kaupunki on Valuikin piirin keskus. Siellä risteytyvät Staryi Oskoliin, Liskiin, Kupjanskiin ja Starobelskiin johtavat rautatiet. Asukkaita on 35 300 henkeä (vuonna 2010).

Kaupunki on perustettu vuonna 1593. Se joutui usein krimintataarien hyökkäysten kohteeksi. Vuonna 1797 siitä tuli Voronežin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Valuikin lähellä sijaitsi tsaari Mihail Fjodorovitšin vuonna 1613 perustama Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen luostari. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli saksalaisten miehittämä. Nykyään siellä on lähinnä elintarviketeollisuutta.

Maantiede

Ilmasto

Lähteet

Aiheesta muualla

 Valuikin kaupungin sivusto  
 Valukin piiri sivut 

Belgorodin alueen kaupungit
Maiski

Maiski () on kaupunki Kabardi-Balkariassa Venäjällä. Se sijaitsee Kaukasusvuorten juurella Terekin rannalla 41 kilometriä Naltšikista koilliseen. Kaupunki on Maiskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Mineralnyje Vodyn ja Groznyin välinen rautatie, josta haarautuu sivurata Naltšikiin (Kotljarevskajan asema). Kaupungissa asui 26 755 henkeä (vuonna 2010).

Vuonna 1819 paikalle perustettiin Prišib-niminen venäläinen linnake, jonka lähellä sijaitsi kasakkakylä. Vuonna 1875 rakennettiin Vladikavkazin rautatien Kotljarevskajan asema, jonka lähelle syntyi samanniminen taajama. Vuodesta 1920 lähtien taajaman nimenä oli Prišibski ja vuonna 1925 se sai nimen Maiski. Kaupunki Maiskista tuli vuonna 1965.

Nykyään Maiski on maatalousalueen keskus, jossa on elintarviketeollisuuden lisäksi myös kone- ja laiterakennusta sekä teräsbetonirakennetehdas. Kaupungissa on viettänyt lapsuutensa laulaja Dima Bilan.

Lähteet

Muuta lähteet

Aiheesta muualla
 Maiskin piirin sivusto 

Kabardi-Balkarian kaupungit
Fathia Nkrumah

Fathia Nkrumah (aiemmin Fathia Rizk, ; 22. helmikuuta 1932 Kairo – 31. toukokuuta 2007 Kairo) oli Ghanan ensimmäisen presidentin Kwame Nkrumahin egyptiläinen vaimo.

Ennen avioliittoa 
Fathia Rizk syntyi ja kasvoi Zeitounissa Kairossa koptilaisessa perheessä. Hän oli varhain kuolleen virkamiesisän kolmas tytär ja hänen äitinsä joutuikin kasvattamaan hänet pääosin yksin.

Suoritettuaan toisen asteen tutkintonsa, Fathia työskenteli opettajana Notre Dame des Apôtres:issa. Koska opettaminen ei kiinnostanut häntä, hän meni pankkiin töihin. Tässä vaiheessa Kwame Nkrumah pyysi häntä vaimokseen. Fathian äiti oli haluton näkemään jo toisen lapsistaan naivan ulkomaalaisen ja lähtevän maasta, kuten Fathian veli oli lähtenyt Egyptistä englantilaisen vaimonsa kanssa. Fathia selitti että Nkrumah oli anti-kolonialistinen sankari, kuten Gamal Abdel Nasser, mutta hänen äitinsä kieltäytyi puhumasta hänelle ja siunaamasta heidän liittoaan. Nkrumah avioitui Fathian kanssa samana iltana kun tämä saapui Ghanaan: uudenvuodenaattona 1957–1958.

Lähtö Ghanasta
Fathia Nkrumah oli nuori vaimo ja kolmen hyvin nuoren lapsen äiti kun hänen miehensä kukistettiin Ghanan ensimmäisessä onnistuneessa sotilasvallankaappauksessa 24. helmikuuta 1966. Hänen täytyi lähteä lapsineen Kairoon, Egyptiin miehensä jouduttua maanpakoon.

Kuolema
Fathia kuoli 31. toukokuuta 2007 Badrawyn sairaalassa Kairossa sairausjakson jälkeen.

Hänen muistomessunsa pidettiin ortodoksisessa katedraalissa Kairossa koptikirkon paavi Shenouda III:n johtamana perjantaina 1. kesäkuuta 2007 ja hänet haudattiin miehensä viereen Ghanaan Ghanan presidentti John Kufuorin toiveesta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Profile by Gamal Nkrumah (September 2000)
Fathia fata Nkrumah kente design 
Picture: Fathia with Kwame Nkrumah and W.E.B. DuBois
Pictures from Fathia's funeral

Egyptiläiset henkilöt
Ghanalaiset henkilöt
Valtionpäämiesten puolisot
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 2007 kuolleet
James Yun

James Carson Yun (s. 13. maaliskuuta 1981) on WWE:ssä esiintyvä yhdysvaltalainen showpainija. Hän painii tällä hetkellä WWE:n SmackDown!-ohjelmassa. Wang Yang on paininut ennemminkin WWE:ssä nimellä Akio vuosina 2003 ja 2004.

Vuosi 2008 ja nykyinen 
Tammikuussa Jimmy Wang Yang ja Shannon Moore voittivat The Mizin ja John Morrison Kuuden Henkilön Tag Team-ottelussa, jossa olivat mukana myös Kelly Kelly ja Layla. Viikkoa myöhemmin Yang ja Moore saivat mestaruusottelun Miziä ja Morrisonia vastaan, jonka he kuitenkin hävisivät.

Heinäkuussa 2008, Yun hyllytettiin WWE:stä 30 päivän ajaksi. Hän palasi heinäkuussa häviten The Brian Kendrickille.

Yksityiselämä 
Yun syntyi Californiassa ja hänellä on korealainen isä ja valkoihoinen äiti. Hänellä on veli nimeltä Jonathan, joka on breakstyle-tanssin ammattilainen. Hänellä on ainakin yksi lapsi ja hän omistaa Pro Training LLC-nimisen showpainikoulun, joka sijaitsee Ohiossa.

Elokuvat 
Yunilla oli pieni rooli poliisina elokuvassa Royal Kill.

Tiedot 
 Pituus: 175 senttiä
 Paino: 93 kiloa
 Debyytti: Syyskuu 2003

Painiliikkeet 
 Yang Time (Moonsault Pin)
 Frankensteiner
 Backflip Kick
 Diving Crossbody
 Spinning Wheel Kick
 Missile Dropkick

Lempinimet 
SmackDown's Resident Redneck

Sisääntulomusiikki 
David Church - "Gonna Punch Someone Tonight"

Yhdysvaltalaiset showpainijat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt