joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Mercedes-AMG X290

Mercedes-AMG X290 on Mercedes-Benzin vuodesta 2018 lähtien valmistama urheilullinen fastback-korinen edustusluokan automalli, joka on Mercedes-AMG GT:n neliovinen sisarmalli.

Malli esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2018. Malliversiosta riippuen moottorina on turboahdettu kuusisylinterinen 3,0-litrainen rivimoottori tai kaksoisturboahdettu 4,0-litrainen V8. Molempien moottorien yhteydessä on yhdeksänportainen automaattivaihteisto ja neliveto.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Mercedes-Benz
E-segmentin autot
2010-luvun autot
2020-luvun autot
Varsinaiset kalmarit

Varsinaiset kalmarit (Loligo) on kalmarien (Teuthida) lahkoon ja Loliginidae-heimoon kuuluva nilviäissuku. Se käsittää kaikkiaan 3 lajia, jotka ovat Loligo forbesii, Loligo reynaudii ja kalmari (Loligo vulgaris).

Lähteet 

Nilviäiset
Benny Gantz

Benjamin ”Benny” Gantz (s. 9. kesäkuuta 1959 Kfar Ahim, Israel) on israelilainen poliitikko ja puoluejohtaja sekä entinen Israelin puolustusvoimien komentaja.

Tausta ja varhaiset vuodet 
Gantzin vanhemmat Nahum ja Malka Gantz saapuivat Israeliin laittomasti ja olivat Kfar Ahimin kylän ensimmäisiä asukkaita. Äiti Malka oli unkarilaistaustainen holokaustiselviytyjä, joka oli vangittuna Bergen-Belsenin keskitysleirillä.. Isä Nahum oli Romaniasta ja pyrki aluksi Palestiinaan, mutta joutui brittien pidättämäksi.  

Asepalvelukseen Gantz astui 18-vuotiaana palvellen laskuvarjojoukoissa.

Gantz on opiskellut Tel Avivin yliopistossa. Kandidaatiksi hän valmistui historian ja maisteriksi kansainvälisen politiikan tutkinto-ohjelmasta.

Sotilasura
Gantz palveli vuodesta 1977 alkaen Israelin puolustusvoimien laskuvarjoprikaatissa ja yleni lopulta kenraaliluutnantiksi. Hänellä oli merkittävä osa monella Israelin sotaretkellä, ja hän johti Israelin ilmavoimien eliittikommandoyksikköä Etiopian juutalaisten lennättämisoperaatiossa Israeliin vuonna 1991. Vuonna 1994 hän johti turvallisuusoperaatiota Hebronin kaupungissa Länsirannalla. Hän oli noussut vuonna 1999 Israelin johtavaksi upseeriksi miehitetyssä Etelä-Libanonissa. Sen jälkeen hän osallistui toisen intifadan ja Hizbollahin vastaisiin operaatioihin.

Gantz opiskeli vuonna 1997 Yhdysvalloissa maisterintutkinnon kansallisten resurssien hallinnassa. Hän lähti uudelleen Yhdysvaltoihin vuonna 2007 palvellakseen maansa sotilasattaseana Washington DC:ssä. Kahden vuoden jälkeen hänet kutsuttiin takaisin Israeliin puolustusvoimien apulaisesikuntapäälliköksi. Vuosina 2011–2015 hän toimi Israelin puolustusvoimien komentaja. Hänen aikanaan vuosina 2012 ja 2014 armeija suoritti kaksi suurta operaatiota gazalaisia Hamas-sotureita vastaan.

Poliittinen ura
Gantz jätti sotilasuran vuonna 2015 ja siirtyi politiikkaan joulukuussa 2018. Hänen johtamansa puolue Israelin kestävyys yhdistyi keskustalaisen Yesh Atid -puolueen kanssa muodostaen Sininen ja valkoinen -vaaliliiton. Se voitti syyskuun 2019 parlamenttivaalit, ja Gantz on ehdolla pääministeriksi.

Toukokuussa 2020 pääministeri Benjamin Netanjahu muodosti vaikeiden neuvottelujen jälkeen sisäpoliittisessa umpikujatilanteessa yhteistyöhallituksen Likud-puolueensa ja sen pääkilpailijan Sininen ja valkoinen -liittouman kanssa. Benny Gantz tuli hallitukseen varapääministeriksi ja puolustusministeriksi. Kolmivuotisen hallitussopimuksen mukaan Netanjahu jatkaa pääministerinä ensimmäiset 1 1/2 vuotta, jonka jälkeen pääministeriksi siirtyy Sinisen ja valkoisen johtaja Benny Gantz.

Yksityiselämä 
Gantz on naimisissa Revital Gantzin kanssa ja parilla on neljä lasta. 

Lempinimi ”prinssi” on peräisin siitä, että Gantz on noussut Benjamin Netanjahun, jonka lempinimi on ”kuningas Bibi”, todennäköisimmäksi haastajaksi.

Lähteet

Knessetin jäsenet
Israelilaiset kenraalit
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Asterix and the Great Rescue

Asterix and the Great Rescue on Core Designin ja Segan kehittämä videopeli, joka julkaistiin Sega Mega Drivelle vuonna 1993 ja sen jälkeen Sega Game Gearille sekä Sega Master Systemille vuonna 1994. Peli perustuu pitkäkestoiseen juoksuun, etenkin Ranskassa julkaistun ensimmäisen sarjakuva-albumin Asterix gallialainen-nimen kannalta. Pelattavina hahmoina ovat Asterix ja Obelix, joiden tehtävänä on pelastaa Akvavitix ja Idefix Rooman valtakunnasta, silloin he ovat roomalaisten vankeina alusta pitäen gallialaisten suhteen. Tasohyppelyn näytössä on kuitenkin päävalikko, jossa voi vaihtaa vaikeustasoa ja/tai äänenvoimakkuutta siinä pelissä ihan niin kuin eri konsoleissa.

Tasohyppelyt
Sega Mega Drive -pelit
Vuoden 1993 videopelit
Sega Game Gear -pelit
Sega Master System -pelit
Vuoden 1994 videopelit
Asterix seikkailee
Sarjakuviin perustuvat videopelit
Antarsya

Antikapitalistinen vasemmistolainen vallankumousrintama eli Antarsya () (lyh. ΑΝΤ.ΑΡ.ΣΥ.Α., ANT.AR.SY.A.) on kreikkalainen äärivasemmistolaisten puolueiden liitto. Se on perustettu vuonna 2009.

Jäsenpuolueet ja -liikkeet 

Antarsyan jäsenpuoleita ja -liikkeitä ovat:

Vaalitulokset 

Puolueliiton tulokset parlamentti- ja europarlamenttivaaleissa ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 ΑΝΤ.ΑΡ.ΣΥ.Α.. Puolueen verkkosivut. 

Kommunistiset puolueet
Kreikkalaiset puolueet
Keskustaunioni

Keskustaunioni () (lyh. ΕΚ, EK) on kreikkalainen keskusta-liberaali puolue. Se on perustettu vuonna 1992. Puolueen johtaja on Vasílis Levéntis.

Puolueella on ollut paikkoja Kreikan parlamentissa yhden kerran vuosina 2015–2019. Puolue ei saanut paikkoja parlamenttiin vuoden 2019 parlamenttivaaleissa eikä Euroopan parlamenttiin vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa.

Vaalitulokset 

Puolueen tulokset parlamentti- ja europarlamenttivaaleissa ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ένωση Κεντρώων. Puolueen verkkosivut. 

Kreikkalaiset puolueet
Kreikkalainen ratkaisu

Kreikkalainen ratkaisu () (lyh. ΕΛ, EL) on kreikkalainen oikeistolainen puolue. Se on perustettu vuonna 2016. Puoluetta johtaa ostos-tv-toimittaja Kyriákos Velópoulos.

Puolueen linjaa kuvaa konservatismi, nationalismi, oikeistopopulismi ja Venäjä-mielisyys. Sen vuoden 2019 vaalikampanjoissa keskeisellä sijalla oli Pohjois-Makedonian kanssa Makedonian nimikiistassa vuonna 2018 solmitun sopimuksen vastustaminen. Puolueen uskotaan vieneen ääniä äärioikeistolaiselta Kultainen aamunkoitto -puolueelta.

Puolueella on 10 paikkaa Kreikan parlamentissa vuoden 2019 parlamenttivaalien jälkeen ja yksi paikka eli puheenjohtaja Velópoulos itse Euroopan parlamentissa vuoden 2019 europarlamenttivaalien jälkeen. Puoluetta on syytetty rahoituksen saamisesta Venäjältä kummissakin vaaleissa.

Vaalitulokset 

Puolueen tulokset parlamentti- ja europarlamenttivaaleissa ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ελληνική Λύση . Puolueen verkkosivut. 

Kreikkalaiset puolueet
Vihreät – Solidaarisuus

Vihreät – Solidaarisuus () on kreikkalainen vihreä puolue. Se on perustettu vuonna 2014. Puolue on yksi Kreikan lukuisista vihreistä tai vihervasemmistolaisista puolueista.

Vihreät pyrki Kreikan parlamenttiin viimeksi tammikuun 2015 vaaleissa, mutta ei saanut paikkoja. Puolue ei saanut paikkoja myöskään Euroopan parlamenttiin vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa.

Vaalitulokset 

Puolueen tulokset parlamentti- ja europarlamenttivaaleissa ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Πράσινοι. Puolueen verkkosivut. 

Kreikkalaiset puolueet
Vihreät puolueet
Dravida Munnetra Kazhagam

Dravida Munnetra Kazhagam (lyh. DMK) on intialainen vuonna 1949 alkunsa saanut puolue, jonka poliittinen menestys on ollut suurinta Tamil Nadun osavaltiossa.

Puolueen perusti C. N. Annadurai alun perin separatistisena, itsenäistä tamilivaltiota ajavana puolueena. Vuonna 1962 puolue muuttui nationalistisemmaksi ja alkoi kannattamaan dravidojen aseman parantamista Intiassa sekä Sri Lankan tamilien auttamista. Hindin vastustaminen Tamil Nadussa ja paikallisen tamilikielen puolustaminen toi puolueelle kannatusta, minkä turvin puolue saavutti huomattavaa menestystä 1960-luvulla. Vuoden 1967 osavaltiovaaleissa Annadurai valittiin Tamil Nadun pääministeriksi puolueen saadessa enemmistön paikoista. Annadurain kuoltua kahden vuoden päästä osavaltion ja puolueen johdon otti M. Karunanidhi. 

Vuonna 1972 puolue hajosi kahtia, kun M. G. Ramachandranin johdolla siitä irtautui uusi puolue nimeltä All India Anna Dravida Munnetra Kazhagam. Puolue voitti vuosien 1989, 1996 ja 2006 osavaltiovaalit Tamil Nadussa, mutta hävisi Ramachandran luomalle kilpailijalle vuosina 1991, 2001 ja 2011. Vuonna 2018 puolueen puheenjohtajaksi valittiin M. K. Stalin, joka on entisen puheenjohtajan Karunanidhin poika. Vuonna 2019 puolue ilmoitti värväävänsä transsukupuolisia jäsenikseen. Transsukupuolisten oikeuksia ajavan Sahodaran-järjestön mukaan DMK on ensimmäinen intialainen puolue, jonka muodostama osavaltiohallitus on ottanut yhteisön huomioon.

Lähteet

Intialaiset puolueet
Jordan Bardella

Jordan Bardella (s. 13. syyskuuta 1995) on ranskalainen kansallista liittoumaa johtava poliitikko, joka valittiin vuonna 2019 europarlamentaarikoksi. Hän liittyi puolueeseen 16-vuotiaana, jonka jälkeen hänestä tuli sen nuorisojärjestön johtaja ja Marine Le Penin seuraaja puolueen puheenjohtajana marraskuussa 2022. Hänen mukaansa vapaakauppa, avoimet rajat ja globalisaatio ovat vanhentuneita ideoita, ja niiden sijasta nykyajan edistysmielisyys on rajojen puolustamista sekä protektionismia. 

Bardellan äiti oli italialainen maahanmuuttaja, joka saapui Ranskaan 1960-luvulla. Hänestä tuli yksinhuoltaja, kun hän erosi miehestään, jonka seurauksena hän eli vaatimatonta elämää maahanmuuttajavaltaisessa lähiössä. Nuoruudessaan Bardella väitti kohdanneensa islamistifundamentalisteja ja huumekauppiaita, joiden näkemisen myötä hän alkoi aktivoitumaan poliittisesti. Häntä huoletti silloin, kuinka muslimit ja maahanmuuttajat ottivat haltuunsa ranskalaisia esikaupunkeja. 20-vuotiaana hänestä tuli kunnanvaltuutettu Île-de-Francessa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Profiili europarlamentissa

Ranskalaiset europarlamentaarikot
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Sulkapallo kesäolympialaisissa 2020 – miesten nelinpeli

Miesten sulkapallon nelinpeli Tokion 2020 kesäolympialaisissa pelataan 24. – 31. heinäkuuta Musashino Forest Sports Plazallaa. Turnaukseen osallistuu 16 paria.

Karsinnat
Olympialaisiin pääsee 16 paria. Kaikki parit valitaan BWF:n rankingin perusteella. Jos yhdellä maalla on 8. parhaan joukossa vähintään kaksi paria, saa maa ilmoittaa olympialaisiin kaksi paria. Tämän jälkeen muut maat saavat ilmoittaa yhden parin. Jokainen maanosa tulee olla edustettuna.

Paikan varmistaneet parit

Turnaus
Parit jaetaan neljään lohkoon, joissa ne pelaavat yhden ottelun muita lohkon joukkueita vastaan. Lohkojen kaksi parasta etenevät puolivälieriin.

Lohkovaihe

Lohko 1

Lohko 2

Lohko 3

Lohko 4

Pudotuspelit

Lähteet

Miesten nelipeli
Sulkapallo kesäolympialaisissa 2020 – naisten nelinpeli

Naisten sulkapallon nelinpeli Tokion 2020 kesäolympialaisissa pelataan 24. heinäkuuta – 2. elokuuta Musashino Forest Sports Plazallaa. Turnaukseen osallistuu 16 paria.

Karsinnat
Olympialaisiin pääsee 16 paria. Kaikki parit valitaan BWF:n rankingin perusteella. Jos yhdellä maalla on 8. parhaan joukossa vähintään kaksi paria, saa maa ilmoittaa olympialaisiin kaksi paria. Tämän jälkeen muut maat saavat ilmoittaa yhden parin. Jokainen maanosa tulee olla edustettuna.

Paikan varmistaneet parit

Turnaus
Parit jaetaan neljään lohkoon, joissa ne pelaavat yhden ottelun muita lohkon joukkueita vastaan. Lohkojen kaksi parasta etenevät puolivälieriin.

Lohkovaihe

Lohko 1

Lohko 2

Lohko 3

Lohko 4

Pudotuspelit

Lähteet

Naisten nelipeli
Demokraattinen ryhmittymä

Demokraattinen ryhmittymä () (lyh. ΔΗΣΥ, DISY) oli kreikkalainen keskusta-vasemmistolaisten puolueiden vaaliliitto, joka rakentui Pasokin ympärille. Se perustettiin vuonna 2015 ja lakkautettiin vuonna 2018, jolloin sen tilalle perustettiin Muutosliike -vaaliliitto. Vaaliliiton johtajana toimi Pasokin Fófi Gennimatá.

Demokraattinen ryhmittymä -vaaliliittoa ei tule sekoittaa Kyproksella toimivaan DISY-puolueeseen.

Jäsenpuolueet 

Demokraattisen ryhmittymän jäsenpuolueet olivat:

Vaalitulokset 

Vaaliliiton tulokset parlamenttivaaleissa olivat:

Lähteet 

Kreikkalaiset puolueet
Demokraattinen uudestisyntyminen

Demokraattinen uudestisyntyminen () on kreikkalainen keskusta-oikeistolainen puolue. Se on perustettu vuonna 2003 erkaantumana Pasokista. Puolue ei ole osallistunut vaaleihin itsenäisesti vuoden 2012 jälkeen.

Vaalitulokset 

Puolueen tulokset parlamentti- ja europarlamenttivaaleissa ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δημοκρατική Αναγέννηση. Puolueen verkkosivut. 

Kreikkalaiset puolueet
Demokraattisen keskustan liitto

Demokraattisen keskustan liitto () (lyh. ΕΔΗΚ, EDIK) on kreikkalainen poliittiseen keskustaan kuuluva puolue. Se perustettiin vuonna 1976, jolloin se jatkoi Keskustaunioni – Uudet voimat -puolueen työtä. Puolue ei ole osallistunut vaaleihin itsenäisesti vuoden 1989 jälkeen.

Vaalitulokset 

Puolueen tulokset parlamentti- ja europarlamenttivaaleissa ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ένωση Δημοκρατικού Κέντρου. Puolueen verkkosivut. 

Kreikkalaiset puolueet
Radikaalit puolueet
Edistyksellisten ja vasemmistolaisten voimien liitto

Edistyksellisten ja vasemmistolaisten voimien liitto () oli kreikkalainen vasemmistolaisten puolueiden vaaliliitto. Se perustettiin vuonna 1977 ja lakkautettiin vuonna 1981.

Jäsenpuolueet 

Edistyksellisten ja vasemmistolaisten voimien liiton jäsenpuolueet olivat:

Vaalitulokset 

Vaaliliiton tulokset parlamenttivaaleissa olivat:

Lähteet 

Kreikkalaiset puolueet
Ekologiset vihreät

Ekologiset vihreät () (lyh. ΟΠ, OP) on kreikkalainen vihreä puolue. Se on perustettu vuonna 2002. Vuodesta 2015 puolue tekee yhteistyötä Syrizan kanssa.

Puolueella on ollut Syrizan osana 1–2 edustajaa Kreikan parlamentissa vuosina 2015–2019 ja yksi edustaja Euroopan parlamentissa kaudella 2009–2014. Puolue ei saanut paikkoja Kreikan parlamenttiin vuoden 2019 parlamenttivaaleissa eikä Euroopan parlamenttiin vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa.

Vaalitulokset 

Puolueen tulokset parlamentti- ja europarlamenttivaaleissa ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Οικολόγοι Πράσινοι. Puolueen verkkosivut. 

Kreikkalaiset puolueet
En maksa -liike

En maksa -liike () on kreikkalainen vasemmistolainen puolue. Se on perustettu vuonna 2012.

Puolue syntyi Kreikan velkakriisin puhkeamisen jälkeen. Se perustui samannimiseen, jo vuonna 2008 syntyneeseen kansalaistottelemattomuutta harjoittaneeseen liikkeeseen, jonka jäsenet kieltäytyivät maksamasta esimerkiksi tietulleja ja metromatkoja. Puolueen perustaminen aiheutti myös ristiriitoja itse ydinliikkeessä, koska osa liikkeen jäsenistä katsoi, ettei mikään puolue saanut omia aatetta.

Puolue osallistui vuoden 2012 kaksiin parlamenttivaaleihin, mutta ei saanut paikkoja Kreikan parlamenttiin.

Vaalitulokset 

Puolueen tulokset parlamenttivaaleissa ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Κίνημα Δεν Πληρώνω. Liikkeen verkkosivut. 

Kreikkalaiset puolueet
Kansallinen ryhmitys

Kansallinen ryhmitys (, ) (lyh. ΕΠ, EP) oli kreikkalainen oikeistolainen puolue. Se perustettiin vuonna 1977 ja lakkautettiin vuonna 1981.

Puolue oli politiikaltaan konservatiivinen ja kuningasmielinen. Se osallistui vain vuoden 1977 parlamenttivaaleihin, joissa puolue sai viisi edustajaa, mutta puolueen puheenjohtaja Stéfanos Stefanópoulos itse ei mennyt läpi. Puolue purettiin vähän ennen vuoden 1981 vaaleja vuoden 1980 presidentinvaaliin liittyneiden kiistojen vuoksi.

Vaalitulokset 

Puolueen tulokset parlamenttivaaleissa olivat:

Lähteet 

Kreikkalaiset puolueet
Kansan yhtenäisyys

Kansan yhtenäisyys () (lyh. ΛΑΕ, LAE) on kreikkalainen vasemmistolainen puolue. Se on perustettu vuonna 2015.

Kansan yhtenäisyyden perusti elokuussa 2015 joukko Syrizan vasemmasta laidasta eronneita poliitikkoja ympäristö- ja energiaministerinä Tsíprasin I hallituksessa toimineen Panagiótis Lafazánisin johdolla. Perustaminen oli vastalause Kreikan velkojien vaatimuksia vastaan Kreikan velkakriisin tulehduttua uudelleen kesän 2015 kansanäänestyksen aikoihin. Puolueella oli alkuvaiheessa Syrizasta siirtyneitä parlamentaarikkoja ja europarlamentaarikkoja, mutta se ei onnistunut saamaan edustajia vaaleissa 2015 ja 2019. Lafazánis toimi puolueen johdossa eroamiseensa vuonna 2019 saakka.

Vaalitulokset 

Puolueen tulokset vaaleissa ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Λαϊκή Ενότητα. Puolueen verkkosivut. 

Kreikkalaiset puolueet
Keskustaunioni – Uudet voimat

Keskustaunioni – Uudet voimat () (lyh. ΕΚ-ΝΔ, EK-ND) oli kreikkalainen poliittiseen keskustaan kuulunut puolue. Se perustettiin vuonna 1974 ja lakkautettiin vuonna 1976.

Puolue jatkoi vanhan Keskustaunionin (EK) työtä yhdessä Uudet poliittiset voimat (NPD) -puolueen kanssa. Poliittisesti puolue edusti liberalismia, venizéloslaisuutta ja tasavaltalaisuutta. Puolue nimettiin uudelleen vuonna 1976 nimelle Demokraattisen keskustan liitto (EDIK).

Vaalitulokset 

Puolueen tulokset parlamenttivaaleissa olivat:

Lähteet 

Kreikkalaiset puolueet
Kreikan piraattipuolue

Kreikan piraattipuolue () on kreikkalainen piraattipuolue. Se on perustettu vuonna 2012.

Puolue on osallistunut Kreikan parlamenttivaaleihin ja europarlamenttivaaleihin vuosina 2012–2015, mutta ei ole saanut paikkoja kumpaankaan parlamenttiin.

Vaalitulokset 

Puolueen tulokset parlamentti- ja europarlamenttivaaleissa ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Κόμμα Πειρατών Ελλάδας. Puolueen verkkosivut. 

Kreikkalaiset puolueet
Piraattipuolueet
Kreikan sisäinen kommunistinen puolue

Kreikan sisäinen kommunistinen puolue () (lyh. ΚΚΕ Εσωτ., KKE Εsot.) oli kreikkalainen kommunistinen puolue, joka erkani Kreikan kommunistisesta puolueesta (KKE) vuonna 1968. Se lakkautettiin vuonna 1987.

Historia 

Kreikan sisäinen kommunistinen puolue syntyi vuonna 1968 hajaantumana Kreikan kommunistisesta puolueesta Tšekkoslovakian miehityksen jälkeen. Tuolloin KKE pysyi uskollisena Neuvostoliitolle, kun taas Kreikan sisäinen kommunistinen puolue seurasi eurokommunistista linjaa ja pyrki ottamaan etäisyyttä neuvostokommunismiin. Kreikan sisäisen kommunistisen puolueen kannattajat kutsuivat jäljelle jäänyttä KKE:tä ”Ulkoiseksi KKE:ksi” (ΚΚΕ Εξωτερικού, KKE Εxoterikoú), mikä viittasi siihen, että Neuvostoliiton uskottiin sanelevan sen päätökset.

Puolue vastusti aktiivisesti Kreikan sotilasjunttaa. Ensimmäisiin juntan jälkeisiin vaaleihin eli vuoden 1974 parlamenttivaaleihin Kreikan sisäinen kommunistinen puolue osallistui Yhdistynyt vasemmisto -nimisenä vaaliliittona KKE:n ja Yhdistyneen demokraattisen vasemmiston kanssa. Tuolloin se sai kaksi paikkaa parlamenttiin, mikä jäi puolueen parhaaksi tulokseksi. Puolueen viimeiset parlamenttivaalit olivat vuoden 1985 vaalit. Puolueella oli myös yksi paikka Euroopan parlamentissa vuosina 1981–1989.

Kreikan sisäinen kommunistinen puolue hajosi vuonna 1987, ja siitä syntyivät puolueet Uudistuva kommunistinen ekologinen vasemmisto (AKOA) ja Kreikkalainen vasemmisto. Kreikkalainen vasemmisto liittyi myöhemmin Vasemmiston ja edistyksen liittoon (Synaspismós, SYN, joka puolestaan toimi Syrizan juurena.

Vaalitulokset 

Puolueen tulokset vaaleissa olivat:

Lähteet 

Kommunistiset puolueet
Kreikkalaiset puolueet
Yhdistynyt demokraattinen vasemmisto

Yhdistynyt demokraattinen vasemmisto () (lyh. ΕΔΑ, EDA) oli kreikkalainen vasemmistolainen puolue. Se perustettiin vuonna 1951 ja lakkautettiin vuonna 1989.

Puolue toimi pääosin vuosina 1951–1974, vaikkakin oli virallisesti kielletty Kreikan sotilasjuntan aikana 1967–1974, ja se oli tuona aikana Kreikan tärkein vasemmistopuolue. Kreikan kommunistinen puolue (KKE) toimi osana Yhdistynyttä demokraattista vasemmistoa KKE:n ollessa kielletty. Näin EDA oli tuolloin käytännössä KKE:n peitejärjestö.

Vaalitulokset 

Puolueen tulokset parlamenttivaaleissa olivat:

Lähteet 

Kreikkalaiset puolueet
Yhdistynyt vasemmisto (Kreikka)

Yhdistynyt vasemmisto () oli kreikkalainen vasemmistolaisten puolueiden vaaliliitto. Se perustettiin vuonna 1974 Kreikan sotilasjuntan kaatumista seuranneisiin vuoden 1974 parlamenttivaaleihin ja lakkautettiin vuonna 1977.

Jäsenpuolueet 

Yhdistyneen vasemmiston jäsenpuolueet olivat:

Vaalitulokset 

Vaaliliiton tulokset parlamenttivaaleissa ovat:

Lähteet 

Kreikkalaiset puolueet
Yhdistynyt rintama

Yhdistynyt rintama (), alun perin Yhdistynyt liike (Ενωτική Κίνηση, Enotikí Kínisi), oli kreikkalainen keskusta-vasemmistolainen, sosiaalidemokraattinen puolue. Se perustettiin vuonna 2011 ja lakkautettiin vuonna 2013. Puolueen perustaja ja johtaja oli Panagiótis Kouroumplís.

Kouroumplís perusti Yhdistyneen rintaman 9. marraskuuta 2011 sen jälkeen kun hänet oli erotettu Pasok-puolueesta. Puolueeseen liittyi myös muita pasoklaisia ja vasemmistolaisia. Yhdistynyt rintama sai vuoden 2012 kaksissa parlamenttivaaleissa 2–3 edustajaa vaaliliitossa Syrizan kanssa. Puolue sulautui Syrizaan vuonna 2013.

Vaalitulokset 

Puolueen tulokset parlamenttivaaleissa ovat:

Lähteet 

Kreikkalaiset puolueet
Troy Beyer

Troy Beyer (s. 7. marraskuuta 1964 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja.

Beyer on näytellyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hän on esiintynyt muun muassa saippuasarjoissa Knots Landing (1985) ja Dynastia (1986–1987) sekä elokuvissa Rooftops – kattojen kasvatit (1989) ja Kauan eläköön Bernie 2 (1993). Hänen ohjaamiaan ja käsikirjoittamiaan elokuvia ovat esimerkiksi Let's Talk About Sex (1998) ja Rahalla ei rakkautta saa (2003).

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Harriet Howard

Harriet Howard (1823 – 19. elokuuta 1865) syntyjään Elisabeth Ann Haryett oli Ranskan toisen keisarikunnan keisari Napoleon III:n merkittävä taloudellinen tukija hänen pyrkiessään valtaan sekä tämän rakastajatar. 

Elisabeth Ann Haryett karkasi kotoaan 15-vuotiaana elääkseen tunnetun jockeyn, Jem Masonin luona Lontoossa. Saatuaan työtä näyttelijänä hän otti käyttöön nimen Harriet Howard. Hän kohtasi uuden rakkauden 18-vuotiaana, tällä kertaa henkivartiokaartin majurin Mountjoy Martynin. Suhteesta syntyi poika, Martin Constantin Haryett. 

Kastetilaisuudessa Howard väitti pojan olevan hänen vanhempiensa lapsen. Koska oli välttänyt skandaalin, kiitollinen Martyn lahjoitti suuren rahasumman Howardille.

Louis Napoléon Bonaparte ja Harriet Howard tapasivat vuonna 1846 Lady Blessingtonin järjestämissä juhlissa. Louis Napoleon oli tuolloin vallantavoittelija ja Howard ryhtyi rahoittamaan hänen hankkeitaan. Napoleon tuotatti kaksi edellisestä suhteesta syntynyttä poikaansa, Alexandre Louis Eugènen ja Louis Ernest Alexandren Howardin kasvatettaviksi.

Vuonna 1848 Louis Napoléon valittiin Ranskan presidentiksi ja Howard muutti kolmen pojan kanssa Pariisiin lähelle presidentinpalatsia. Pariisissa hän yritti pitää itsensä poissa julkisuudesta ja eli presidentin rakastajattarena. Hänellä oli vaarallinen kilpailija, prinsessa Mathilde, Louis Napoléonin serkku ja entinen kihlattu. Howard tuki rahallisesti myös Louis Napoléonin vallankaappausta vuonna 1851. Louis Napoléon julisti itsensä kansanäänestyksen jälkeen keisariksi seuraavana vuonna ja Howard jäi taka-alalle keisarin elämässä.

Kun Napoleon III avioitui Eugnéie de Montijon kanssa, Howard siirrettiin Le Havreen ja keisari hävitytti paljon heidän kirjeenvaihtoaan. 

Napoleon III:n avioliitto ajautui pian vaikeuksiin. Keisari maksoi velkansa Howardille ja myönsi hänelle arvonimen comtesse de Beauregard ja antoi hänelle asunnoksi Chateāu de Beauregadin palatsin läheltä Versaillesiin johtavaa tietä. Howard ja keisari uusivat suhteensa.

Vuonna 1854 Howard solmi kuitenkin avioliiton englantilaisen kapteeni Clarence Trelawnyn kanssa. Napoleon III:n kaksi poikaa lähetettiin takaisin äidilleen. Trelawny oli hevosten kasvattaja ja käytti Howardin rahoja liiketoimiinsa. Howardin ja Trewlaneyn avioliitto ei kuitenkaan kestänyt, he saivat avioeron Howardin kuolinvuonna.

Pojalleen Matinille Howard ei koskaan paljastanut tämän isää, vaikka tämä kysyi sitä julkisesti. 
Napoleon III aateloi pojan tämän ollessa aikuinen ja hän sai arvonimen comte de Béchêvet.

Viitteet 

 Englantilaiset näyttelijät
 Rakastajattaret
 Vuonna 1823 syntyneet
 Vuonna 1865 kuolleet
Mies lännestä

Mies lännestä (Man of the West) on vuonna 1958 valmistunut yhdysvaltalainen lännenelokuva, jonka on ohjannut Anthony Mann. Pääosassa näyttelee Gary Cooper viimeisessä suuressa roolissaan. Muissa päärooleissa esiintyvät Julie London, Jack Lord, Arthur O'Connell ja Lee J. Cobb. Elokuvan on käsikirjoittanut Reginald Rose, ja se perustuu Will C. Brownin vuonna 1955 julkaistuun romaaniin The Border Jumpers.

Arviot
Elokuvahistorioitsija Philip Frenchin mukaan Mies lännestä on Anthony Mannin mestariteos, joka sisältää Cooperin hienoimman esityksen.

Tv-maailman nimimerkki PA kirjoittaa, että elokuvan ongelma on monien Cooperin 1950-luvun elokuvien tapaan, että hän on rooliin liian vanha.

Juoni 
Entinen lainsuojaton Link Jones (Gary Cooper) matkustaa Texasiin palkkaamaan kotikaupunkiinsa opettajaa. Juna joutuu ryöstön kohteeksi, ja pian Link on vasten tahtoaan kasvokkain entisten kumppaniensa kanssa. Ryhmän sadistinen johtaja Dock Tobin (Lee J. Cobb), joka oli kaksikymmentä vuotta sitten Linkille kuin isä, toivottaa tämän tervetulleeksi takaisin joukkoon. Selviytyäkseen hengissä Linkin on palattava vanhoihin tappajan maneereihinsa. Entisestä ”perheestä” on nyt tullut miehen maanpäällinen helvetti. Linkin seurana on kapakkatyttö Billie (Julie London), jota rosvot uhkaavat raiskauksella. Lopullinen välienselvittely sijoittuu vanhaan aavekaupunkiin.

Lähteet 

Anthony Mannin ohjaamat elokuvat
Kirjoihin perustuvat elokuvat
Yhdysvaltalaiset lännenelokuvat
Vuoden 1958 yhdysvaltalaiset elokuvat
Woodly



Woodly-materiaali 
Woodly-materiaali on Woodly oy:n Suomessa kehittämä, puupohjainen ja läpinäkyvä pakkausmateriaali, jolla voidaan korvata perinteinen fossiilipohjainen muovi erilaisissa pakkauksissa. Woodly-materiaalin pääraaka-aine on havupuista saatava selluloosa. Se on puhdasta, puupohjaista ja uusiutuvaa raaka-ainetta.

Luokittelu

Woodly-materiaali voidaan ominaisuuksiensa takia luokitella biopohjaiseksi muoviksi. Tällä hetkellä Woodly-materiaali on 40 – 60 % biopohjainen materiaali, mutta yrityksen mukaan biopohjaisuuden astetta kasvatetaan jatkuvasti. Yrityksellä on TÜV Austria -sertifikaatti (TA8071803042), joka takaa biopohjaisuuden asteen. Woodlylla ei ole kompostoituvuuden sertifikaatteja ja Woodlya ei ole suunniteltu kompostoitavaksi tuotteeksi.

European Bioplastics Forum julkaisee kuukausittaista listausta kiinnostavimmista biomuoviyrityksistä, ja Woodly nousi ensimmäistä kertaa listalle lokakuussa 2019  .

Muoto

Woodly-materiaali toimitetaan granulaattimuodossa. Granulaatit eli muovirakeet (myös pelletit) ovat yleensä 2-3 mm:n pituinen ja paksuinen muovin raaka-ainemuoto. 

Hiilineutraalius

Woodly-materiaali on hiilineutraalia, eli käytännössä Woodly-materiaalin valmistaminen ei vaikuta ilmakehän kasvihuonekaasujen pitoisuuksiin ja sitä kautta ilmaston lämpenemiseen. Eri kasvihuonekaasupäästöjen ilmastovaikutusta voidaan vertailla keskenään hiilidioksidiekvivalenttien avulla. 

Woodly-granulaattia voidaan kutsua myös hiilinegatiiviseksi. Se tarkoittaa, että Woodly-granulaatin valmistus sitoo enemmän kasvihuonekaasupäästöjä kuin se aiheuttaa. Tällöin toiminnan vaikutus on ilmastoa viilentävä. Hiilinegatiivista on pitkällä tähtäimellä esimerkiksi puiden sitoman hiilidioksidin säilöminen kestävään muotoon pois hiilikierrosta.

Taustaa 

Muovit ovat ominaisuuksiensa vuoksi laajasti käytettyjä materiaaleja. Muovien globaali tuotanto on kasvanut 20-kertaiseksi 1960-luvulta lähtien ja sen odotetaan kaksinkertaistuvan seuraavan 20 vuoden aikana. Muovien käyttöön liittyy kuitenkin ongelmia, joista polttavimpia on muovien valmistuksen hiilijalanjälki sekä muovien päätyminen ympäristöön.

Vuonna 2011 Ratkaisutoimisto Seedi halusi kehittää parempia ja ympäristöystävällisempiä pakkauksia ruokahävikkiä vastaan. Woodly-materiaali alkoi saada ensimmäistä muotoaan Teknologian tutkimuskeskus VTT:n koelaboratorioissa. Tuotekehityksen mennessä eteenpäin huomattiin, että materiaali sopii taso- ja puhalluskalvokoneille ja sitä myöten erilaisiin kalvopakkausratkaisuihin.

Woodly voitti Uusi puu -kilpailun marraskuussa 2018.Vuonna 2019 Woodly keräsi osakeannilla kaksi miljoonaa euroa kasvurahoitusta  sekä aloitti yhteistyön pakkauskalvoissa Wipakin  (osa Wihuri-konsernia) sekä Amerplastin kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla  
 https://woodly.com/wp-content/uploads/2019/08/Woodly-Label-Study_suomi_online_1.pdf

Luokat 
Suunnittelu ja innovaatio

Pakkaus
Red Leicester

Red Leicester on englantilainen Leicestershiren alueelta peräisin oleva lehmänmaitojuusto. Juustoa kutsutaan joskus myös lyhyemmin nimellä Leicester.

Red Leicester on peräisin Englannin Leicestershiren alueelta, jossa juustojen valmistuksen historia ulottuu useamman sadan vuoden päähän. Leicesterin kaupungin juustotori avattiin vuonna market. Aikanaan Red Leicester-juustoa myytiin paitsi sen valmistusalueella, mutta myös esimerkiksi Lontoossa. Ehkä tunnetumpi alueen juustoista on Stilton. Red Leicester-juuston erotti Stiltonista etenkin sen parempi säilyvyys. Usein juustojen valmistajat tuottivat molempia juustotyyppejä. Red Leicester-juuston punainen väritys on peräisin siemenistä valmistettavasta annatosta, jonka käyttö oli aikanaan tavallista useissa englantilaisissa juustoissa.

Leicester-juustoa alettiin tuottaa teollisesti vuonna 1875. Samalla sen tuotanto paikallisilla maatiloilla romahti. Elintarvikevärien käyttö kiellettiin toisen maailmansodan säännöstelyn takia. Juustoa valmistettiin tuolloin värittömänä muotona. Kun elintarvikevärien käyttö tuli jälleen mahdolliseksi alettiin puhua "Red" (suom. punainen) Leicester-juustosta, jotta tehtäisiin selvä ero huonompilaatuisena pidettyyn sodanajan juustoihin.

Nykyisin suurin osa Red Leicester-juustosta tuotetaan teollisesti. Teollisilla juustoilla ei ole kuorta ja ne pakataan yleensä myyntiä varten neliskulmaisiin muovipakkauksiin. Vuonna 2006 Sparkenhoe Farm aloitti uudestaan myös joksikin aikaa kokonaan kadonneen perinteikkäämmän maatilajuuston valmistuksen. Perinteinen juusto on kuivempaa ja kovempaa, kuin teollinen juusto. Red Leicester-juustoa voidaan käyttää cheddarjuuston tapaan sellaisenaan juustolautasilla, tai esimerkiksi ainesosana muussa ruuanlaitossa.

Lähteet

Englantilaiset juustot
Lehmänmaitojuustot
Ylitornion seurakunta (Ruotsi)

Ylitornion seurakunta () on Luulajan hiippakuntaan ja Pohjois-Norrbottenin rovastikuntaan kuuluva Ruotsin kirkon seurakunta, joka toimii Ylitornion kunnassa.

Kirkot 

Matarengin kirkko
Hietaniemen kirkko
Juoksengin kirkko
Svansteinin kirkko

Lähteet

Aiheesta muualla 
Seurakunnan kotisivut

Ruotsin kirkon seurakunnat
Ylitornion kunta
Luulajan hiippakunta
Konferenssiliiga

Konferenssiliiga () on Euroopan jalkapalloliitto UEFAn järjestämä jalkapallokilpailu. Se on eurooppalaisten seurajoukkueiden kolmannen tason kilpailu Mestarien liigan ja Eurooppa-liigan jälkeen.

Kilpailu pelataan ensimmäisen kerran kaudella 2021–2022. Pääasiassa kilpailuun osallistuvat UEFAn maarankingissa alempana olevien maiden edustajat. Suomalaisista joukkueista kauden 2021–2022 karsinnoissa ovat mukana KuPS, Inter ja Honka.

Pelisysteemi

Karsinnat 
Konferenssiliigan karsintoihin maat saavat paikkoja UEFAn maarankingin mukaan seuraavasti:
 Sarjat sijoilla 1–5: 1 paikka
 Sarjat sijoilla 6–15: 2 paikkaa
 Sarjat sijoilla 16–51: 3 paikkaa
 Sarjat sijoilla 52–54: 2 paikkaa
 Sarjat sijoilla 55: 1 paikka
Karsinnoissa pelataan neljä karsintakierrosta. Sarjan sijoitus maarankingissa määrää mille karsintakierroksella joukkueet tulevat mukaan. Varsinaisten karsijoiden lisäksi karsintoihin tulee mukaan häviäjiä Mestarien liigan ja Eurooppa-liigan karsintakierroksilta. Lisäksi 10 häviäjää Eurooppa-liigan playoff-kierrokselta pääsee suoraan lohkovaiheeseen.

Lohkovaihe ja pudotuspelit 
Konferenssiliigan lohkovaihe pelataan samaan tapaan kuin Mestarien liigassa. Lohkovaiheeseen osallistuu 32 joukkuetta, jotka jaetaan kahdeksaan neljän joukkueen lohkoon. Lohkovoittajat etenevät suoraan 16 parhaan joukkoon. Toiseksi sijoittuneet pelaavat ylimääräisen kierroksen Eurooppa-liigan lohkovaiheen kolmanneksi sijoittuneita vastaan paikasta 16 parhaan joukkoon. Kilpailun voittaja saa paikan seuraavan kauden Eurooppa-liigaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Viralliset kotisivut

Jalkapallon seurajoukkuekilpailut
UEFAn kilpailut
Eurocupit
DSB

DSB (Danske Statsbaner) eli Tanskan valtion rautatiet on Tanskan liikenne- ja asuntoministeriön (Transport- og Boligministeriet) omistama itsenäinen rautatieyritys joka harjoittaa henkilöliikennettä, mukaan lukien Kööpenhaminan kaupunkijunat. DSB syntyi vuonna 1885 valtio-omisteisten rautatieyritysten De jysk-fynske Statsbaner sekä De sjællandske Statsbaner yhdistyessä. 

Yrityksellä on noin 7400 työtekijää ja liikevaihto on noin 10 miljardia kruunua. Vuosittain tehdään 195 miljoonaa matkaa DSB:n junilla.

Kalusto
 IC4

Lähteet

Aiheesta muualla

DSB

Tanskan rautatieliikenne
Rautatieyhtiöt
Valtionyhtiöt
Mera25

Mera25 (, ”Eurooppalaisen realistisen tottelemattomuuden rintama”) (lyh. ΜέΡΑ25, MéRA25) on kreikkalainen vasemmistolainen puolue. Se on perustettu vuonna 2018. Puolue on osa yleiseurooppalaista DiEM25-kansanliikettä, johon myös sen kreikankielinen lyhenne (”Päivä 25”) viittaa.

Mera25:n, samoin kuin DiEM25:n, perusti Syrizasta eronnut entinen valtiovarainministeri Giánis Varoufákis. Puolueella on 9 paikkaa Kreikan parlamentissa vuoden 2019 parlamenttivaalien jälkeen.

Vaalitulokset 

Puolueen tulokset vaaleissa ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 ΜέΡΑ25. Puolueen verkkosivut. 

Kreikkalaiset puolueet
Mislav Oršić

Mislav Oršić (s. 29. joulukuuta 1992 Zagreb) on kroatialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kotimaassaan Dinamo Zagrebia.

Oršić aloitti liigauransa kaudella 2009–2010 Inter Zaprešićin joukkueessa. Kauden 2013–2014 hän edusti italialaisseura Speziaa. Vuonna 2014 hän siirtyi kotimaansa Rijekaan mutta ei pelannut siellä yhtään ottelua vaan vietti seuraavat 1,5 vuotta lainalla Slovenian Celjessä ja Etelä-Korean Jeonnam Dragonsissa, joista jälkimmäinen osti hänet tammikuussa 2016. Kesällä 2016 Oršić siirtyi kiinalaisseura Changchun Yataihin ja helmikuussa 2017 eteläkorealaiseen Ulsan Hyundaihin. Kesällä 2018 hän palasi Kroatiaan ja Dinamo Zagrebin joukkueeseen. Tämän jälkeen hän on voittanut kolme kertaa Kroatian liigamestaruuden ja vuonna 2021 Kroatian cupin.

Oršić pelasi kaudella 2018–2019 Dinamo Zagrebin joukkueessa kuusi Mestarien liigan karsintaottelua, joissa hän teki kaksi maalia, ja kymmenen Eurooppa-liigan ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Mestarien liigan karsinnoissa kuusi ottelua ja teki niissä kolme maalia. Dinamo selviytyi Mestarien liigaan ja Oršić teki ensimmäisessä ottelussaan italialaista Atalantaa vastaan kolme maalia Dinamon voittaessa kotikentällään 4–0. Hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kuusi ottelua ja teki neljännen maalinsa vierasottelussa Šah’tar Donetskia vastaan. Kaudella 2020–2021 Oršić pelasi karsintakierrosten jälkeen Eurooppa-liigassa 12 ottelua ja teki niissä kuusi maalia, joista kolme toisessa neljännesvälieräottelussa Tottenham Hotspuria vastaan Dinamon selvitessä jatkoaikavoitolla puolivälieriin.

Oršić pelasi Kroatian juniorimaajoukkueissa parikymmentä ottelua. Kroatian A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Azerbaidžania vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki kesän 2021 EM-kilpailuissa neljännesvälierässä Espanjaa vastaan: vaihdosta 67. minuutilla kentälle tullut Oršić kavensi 85. minuutilla Espanjan johdon 2–3:een ja syötti lisäajalla tasoitusmaalin, mutta jatkoajalla Espanja teki kaksi maalia ja voitti. Oršić on kesäkuun 2021 loppuun mennessä pelannut kymmenen maaottelua, joista kolme ottelua hän on pelannut avauskokoonpanossa. Otteluista kolme on kuulunut MM- ja kaksi EM-karsintaan.

Lähteet 

Kroatialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Piitimen rovastikunta

Piitimen rovastikunta () on Ruotsin kirkon Luulajan hiippakunnan rovastikunta.

Rovastikuntaan kuuluvat seurakunnat 
Piitimen seurakunta
Älvsbyn seurakunta 
Norrfjärdenin seurakunta
Hortlaxin seurakunta
Arvidsjaurin seurakunta
Arjeplogin seurakunta

Lähteet 

Ruotsin kirkko
Luulajan hiippakunta
Skellefteån rovastikunta

Skellefteån rovastikunta () on Ruotsin kirkon Luulajan hiippakunnan rovastikunta.

Rovastikuntaan kuuluvat seurakunnat 
Skellefteån maaseurakunta 
Norsjön seurakunta 
Jörn-Bolidenin seurakunta
Burträskin seurakunta
Byske-Fällforsin seurakunta
Lövångerin seurakunta 
Skellefteån Sankt Olovin seurakunta
Bureån seurakunta
Kågedalenin seurakunta
Skellefteån Sankt Örjanin seurakunta

Lähteet 

Ruotsin kirkko
Luulajan hiippakunta
Aitoporapistiäinen

Aitoporapistiäinen eli porapistiäinen (Rhyssa persuasoria) on ahmaspistiäisten (Ichneumonidae) heimoon kuuluva pistiäislaji. Aikuinen aitoporapistiäinen on kooltaan Suomen suurin loispistiäinen.

Aitoporapistiäinen on väriltään musta tai tummanruskea ja sen keski- ja takaruumiissa on lukuisia kellanvalkeita pilkkuja. Pään sivuilla on vaaleat täplät ja jalat ovat punaiset. Lajin eri sukupuolet ovat erikokoisia koiraiden ollessa 18–50 mm ja naaraiden ollessa jopa 100 mm. Naaraalla on monen sentin mittainen munanasetin. Tuntosarvet ovat pitkät ja niiden avulla se pystyy havaitsemaan puun sisältä toukat, joiden viereen se laskee munansa ulkoloiseksi poraamalla munanasettimellaan puuhun reiän. Lajin naaraat munivat alkukesästä syvällä puun rungoissa elävien puupistiäis (Siricidae) ja sarvijäärä (Cerambycidae) -heimojen toukkiin. Aitoporapistiäinen on metsätalouden kannalta hyödyllinen laji, sillä se säätelee puutavaraa rei’ittävien toukkien runsautta. Aitoporapistiäinen elää metsissä, joissa on pystyyn kuolleita puita ja niissä eläviä toukkia.

Lajia esiintyy useissa maissa eri puolilla maapalloa kuten myös Suomessa, jossa se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. Aitoporapistiäisellä on olemassa maailmalla kolme alalajia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Rhyssa persuasoria
Ötökkätieto: Porapistiäinen (Rhyssa persuasoria)
 Kari Heliövaara,  Ilpo Mannerkoski, Metsiemme pistiäisiä: Aitoporapistiäinen (Rhyssa persuasoria), sivu 4, UPM Metsä, Kesäkuu 2009 (pdf)
Iowa State University, Bug Guide: Species Rhyssa persuasoria 
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Rhyssa persuasoria 
Pherobase: Semiochemicals of Rhyssa persuasoria, the Sabre wasp 

Ahmaspistiäiset
Tanssi heikolla jäällä

Tanssi heikolla jäällä on P.V. Lehtisen ohjaama lyhytelokuva vuodelta
2017. Käsikirjoitus voitti Svenska Yle:n järjestämän Novellfilm 2017 -
käsikirjoituskilpailun, joka toteutettiin yhteistyössä Svenska
kulturfondenin ja Suomen elokuvasäätiön kanssa.

Juoni 
Tanssi heikolla jäällä kertoo Felixistä, 12-vuotiaasta pojasta, joka jää viettämään joulua
yksin, kun vanhemmat matkustavat Intiaan. Felix päätyy vastahakoisesti myymään
jäätelöä autiolle uimastadionille, jossa uima-allas on jäätynyt umpeen. Mutta uimastadion
ei olekaan täysin autio. Felix kohtaa Fakiran, tummatukkaisen pakolaistytön, jonka
vanhemmat ovat kuolleet pommituksessa Syyriassa. Unenomainen tarina, jossa toisilleen
vieraat nuori poika ja tyttö tapaavat epätavallisissa olosuhteissa. Yhdessä he tekevät
mahdottomasta mahdollisen.

Näyttelijät

Lähteet

Suomalaiset lyhytelokuvat
Vuoden 2017 elokuvat
Keidas (vuoden 2007 elokuva)

Keidas on P.V. Lehtisen ohjaama lyhytelokuva vuodelta 2007.
Elokuva on meditatiivinen matka keitaalle, josta on muodostunut joukolle ihmisiä kuin toinen koti, jonne he palaavat joka kesä. Heitä yhdistää yhteinen vahva kokemus Helsingin
uimastadionista elämänvoiman lähteenä. Monet ovat käyneet siellä pikkulapsesta asti.

Keidas palkittiin parhaana elokuvana Zagrebin kokeellisten lyhytelokuvien ja videoiden
festivaalilla (25fps Festival) Kroatiassa 2007.
Se sai samana vuonna myös kunniamaininnan kansainvälisellä DaKINO-festivaalilla
Romaniassa ja tuomariston kunniamaininnan mustavalkoisiin elokuviin erikoistuneessa
The Black & White Audiovisual Festival -tapahtumassa Portugalin Portossa
2009.

Lähteet

Suomalaiset lyhytelokuvat
Vuoden 2007 elokuvat
Hietasaaret (Sysmä)

Hietasaaret  on Päijänteen saariryhmä Päijät-Hämeessä Sysmässä. Sen saarista osa kuuluu Päijänteen kansallispuistoon.

Maantietoa 
Saariryhmän saaret sijaitsevat Virmailanselän itäosassa Paatsalon ja Vähä Paatsalon kaakkoispuolella. Pohjoisimmalta saarelta on matkaa Vähä Paatsaloon 80 metriä. Hietasaarien välillä on 20 metriä ja 100 metriä matkaa. Vaikuttaa ilmavalokuvissa siltä, että lähimpien saarten välillä voi kahlata yli. Suurin saari on 400 metriä pitkä, 210 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,0 hehtaaria . Kaksi muuta saarta ovat 230 metriä ja a50 metriä pitkiä ja noin 40 metriä leveitä. Jokaisessa saaressa on vapaa-ajan asunto, mutta se ei ole estänyt perustamasta kahteen pohjoisimpaan saareen suojelualueet. Suurin saari on myös korkein ja se kohoaa noin 7 metrin korkeuteen Päijänteestä. Muut saaret ovat vain 3–4 metrin korkuisia.

Luontoarvoja  
Saariryhmän kolmesta saaresta kahdella on suojeltua aluetta. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10 857 hehtaaria, FI0335003).

Katso myös 
 Luettelo Päijänteen kansallispuiston alueista ja saarista
 Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista

Huomautukset

Lähteet 

Päijänteen saaret
Sysmän saaret
Päijänteen kansallispuisto
Kreikan europarlamenttivaalit 2004

Kreikan vuoden 2004 europarlamenttivaalit järjestettiin sunnuntaina 13. kesäkuuta 2004. Niissä valittiin Kreikan 24 Euroopan parlamentin jäsentä eli europarlamentaarikkoa viisivuotiskaudelle 2004–2009 samaan aikaan muiden Euroopan unionin jäsenmaiden kanssa.

Kreikan paikkamäärä Euroopan parlamentissa putosi aikaisemmasta 25:stä 24:ään. Vaalien suurin puolue oli keskusta-oikeistolainen Uusi demokratia.

Tulokset 

Vaalien tulokset olivat:

Lähteet 

2004
Vuoden 2004 vaalit
Noah Lyles

Noah Lyles (s. 18. heinäkuuta 1997) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. 

Lyles on saavuttanut alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 100 metrillä ja 4 × 100 metrin viestissä 2016. Nuorten olympialaisissa hän voitti kultaa 200 metrillä 2014. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa niin sanotussa ruotsalaisviestissä 2013. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän voitti 200 metrin kultaa ajalla 19,83. Pikaviestissä hän juoksi ankkuriosuuden Yhdysvaltojen joukkueessa, joka voitti kultaa maan ennätysajalla 37,10. Tokion 2020 olympialaisissa hän saavutti 200 metrillä pronssia ajalla 19,74. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 Lyles voitti 200 metrin maailmanmestaruuden Yhdysvaltain ennätysajalla 19,31. Samalla hän nousi jamaikalaisten Usain Boltin ja Yohan Blaken jälkeen kolmanneksi nopeimmaksi 200 metrin juoksijaksi. Samojen kisojen pikaviestissä hän juoksi toisen osuuden Yhdysvaltojen hopeajoukkueessa.

Timanttiliigassa hänellä on 18 osakilpailuvoittoa. IAAF World Relays -kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa 4 × 100 metrin viestissä 2019 ja 4 × 200 metrin viestissä 2017. Hänen 100 metrin ennätyksensä on 9,86 ja 200 metrin 19,31 sekuntia.

Noah Lylesin pikkuveli Josephus Lyles on myös pikajuoksija.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat
Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Matthias Pintscher

Matthias Pintscher (s. 29. tammikuuta 1971 Marl) on saksalainen säveltäjä ja kapellimestari.

Pintscher opiskeli pianon-, lyömäsoitinten- ja viulunsoittoa sekä orkesterinjohtoa. Hän johti varhaisessa vaiheessa kaupunkinsa nuoriso-orkesteria. Hän teki vuonna 1988 opintomatkan Lontooseen ja opiskeli sitten sävellystä Giselher Kleben johdolla Detmoldin musiikkiyliopistossa. Hän tapasi Hans Werner Henzen vuonna 1990 ja opiskeli Manfred Trojahnin johdolla Düsseldorfissa vuosina 1992–1994. Hän sai myös orkesterinjohdon opetusta Péter Eötvösiltä. Säveltämisen rooli hänen elämässään kasvoi tuolloin, ja pian hän jakoi aikansa tasapuolisesti orkesterinjohdon ja säveltämisen kesken. Hän suoritti opintoja Pierre Boulez'n johdolla ja alkoi saada kriittistä suosiota.

Pintscher aloitti vuonna 2007 työn sävellysprofessorina Münchenin musiikki- ja teatteriyliopistossa, ja vuonna 2014 hänet nimitettiin sävellysprofessoriksi Juilliard Schooliin. Hän sai vuonna 2012 myös nimityksen Ensemble InterContemporainin musiikilliseksi johtajaksi, jona alkoi toimia kaudella 2013/2014. Pintscher on myös johtanut BBC:n sinfoniaorkesteria, Clevelandin orkesteria, Ensemble Contrechampsia, Klangforum Wieniä, Frankfurtin ooppera- ja museo-orkesteria, NDR:n Elbphilharmonie-orkesteria,  Stuttgartin radion sinfoniaorkesteria, Saint Louisin sinfoniaorkesteria, Rotterdamin filharmonikkoja, Staatsoper Unter den Lindeniä, Orchestre de la Suisse Romandea ja Euroopan kamariorkesteria. Hänellä on ollut useita residenssejä. Hän pääsi johtamaan Beat Furrerin Violetter Schneen kantaesityksen tammikuussa 2019, ja kaudelle 2019–2020 hän otti vastuun Olga Neuwirthin Orlandon kantaesityksestä.

Pintscherin tuotantoon säveltäjänä kuuluvat muiden muassa oopperat Thomas Chatterton (1994–1998) ja L'espace dernier (2004) sekä baletti Gesprungene Glocken (1992–1993, uusittu 2000). Teatraalisuus on esillä myös hänen soittimellisessa tuotannossaan. Runous ja kuvataiteet, kuten Alberto Giacomettin ja Arthur Rimbaud'n työt ovat vaikuttaneet vahvasti hänen työhönsä. Pintscher käyttää tyylistään nimitystä Sprachmusiken, jolla hän korostaa työn draamallisuutta ja äänen julistuksellista voimaa. Teosten kantaesittäjiin ovat kuuluneet Pierre Boulez, Christoph Eschenbach, Daniel Barenboim, Dietrich Henschel ja Zürichin Tonhalle-orkesteri. Pintscherin sellokonserton Un Despertar kantaesitti Bostonin sinfoniaorkesterin solistina Alisa Weilerstein. Pianokonserton Nur kantaesityksen solistina oli kaudella 2018/2019 Daniel Barenboim.

Pintscherin teoksia on kustantanut Bärenreiter.

Lähteet 
.

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut 

Saksalaiset säveltäjät
Saksalaiset kapellimestarit
Oopperasäveltäjät
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Mulayam Singh Yadav

Mulayam Singh Yadav (22. marraskuuta 1939 – 10. lokakuuta 2022) oli intialainen poliitikko, joka perusti Samajwadi Partyn ja toimi Uttar Pradeshin pääministerinä kolmesti, Intian puolustusministerinä hän toimi H. D. Deve Gowdan hallituksen aikana 1996–1998. Vuonna 2019 hänet äänestettiin parlamentaarikoksi Lok Sabhaan. 

Nuoruudessaan häntä inspiroi sosialistisen ajattelija Ram Manohar Lohian kirjoitukset, joiden seurauksena hänen kiinnostuksensa politiikkaan heräsi. Yadav alkoi keräämään kannatusta alhaiskastisilta ja vähemmistöiltä, joiden tuen turvin hänet valittiin ensi kerran vuonna 1967 kotiosavaltionsa lainsäätäjäksi. Vuonna 1989 hän aloitti ensimmäisen kautensa Uttar pradeshin pääministerinä, mikä päättyi vuonna 1991. Vuonna 1990 tapahtuneet mellakat Baburin moskeijan luona vähensivät hänen kannatustansa, kun hän käski turvamiehiä ampumaan mielenosoittajia. 

Hindulaiset mielenosoittajat, joiden mukaan moskeija oli rakennettu muinaisen hindutemppelin paikalle, paheksuivat Yadavin kovia otteita. Muslimien mielestä Yadav ei tehnyt tarpeeksi pysäyttääkseen mellakoitsijoita. Vuoden 1992, jolloin moskeija tuhoutui, jälkeen muslimit alkoivat arvostamaan häntä ja uskoivat, että Yadav pelasti moskeijan ollessaan osavaltion pääministeri. Yadavin toinen kausi Uttar Pradeshin johdossa alkoi vuoden 1993 lopussa, jolloin hän onnistui muodostamaan osavaltiohallituksen Bahujan Samaj Partyn kanssa. Tämä toinen kausi päättyi, kun Bahujan Samaj Partyn puheenjohtaja Mayawati lopetti tukensa Yadaville ja nousi itse pääministeriksi Intian kansanpuolueen tuella.

Yadav yritti päästä maansa pääministeriksi vuonna 1996, mutta hän ei saanut itselleen tarpeeksi kannatusta. Hänestä tuli puolustusministeri H. D. Deve Gowdan hallituksessa. Uttar Pradeshin pääministeriksi hän palasi kolmannen kerran vuonna 2003, hoitaen virkaansa vuoteen 2007. Hänelle tarjoutui tilaisuus nousta osavaltionsa johtoon vielä neljännen kerran vuonna 2012, kun hänen johtamansa puolue sai enemmistön osavaltiohallituksessa. Hän ei kuitenkaan ottanut virkaa vastaan vaan luovutti sen pojalleen Akhilesh Yadaville, hän kuitenkin tuli valituksi vuoden 2014 parlamenttivaaleissa parlamentin alahuoneeseen. Parlamenttivaalikampanjansa aikana Yadav herätti kohua raiskauksia vähättelevillä kommenteillaan, joista hän myöhemmin irtautui.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Samjwadi-bileet Mulayam Singh Yadav kuolee
 Profiili parlamentin alahuoneen sivuilta

Intian puolustusministerit
Uttar Pradeshin pääministerit
Lok Sabhan jäsenet
Vuonna 1939 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet