Anne Rice

Anne Rice (s. Howard Allen O'Brien, 4. lokakuuta 1941 New Orleans, Louisiana – 11. joulukuuta 2021 Rancho Mirage, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kauhu- ja fantasiakirjailija, joka käsittelee teoksissaan pääasiassa perinteisiä kauhuolentoja, kuten vampyyreita, muumioita ja noitia. Hänen teoksensa ovat vaikuttaneet goottialakulttuuriin merkittävästi, ja Rice julkaisi myös useita teoksia jotka käsittelevät sadomasokistisia teemoja.

Rice kirjoitti ensimmäisen romaaninsa Veren vangit (Interview with the Vampire) vuonna 1973 ja julkaisi sen vuonna 1976.

Elämäkerta

Nuoruus, opiskelu ja perhe 
Anne Rice syntyi New Orleansissa 1941. Hän sai nimekseen isänsä mukaan Howard, mutta hän vihasi sitä nimeä niin paljon, että vaihtoi sen jo ensimmäisellä luokalla. Anne sai katolisen kasvatuksen, ja hän kävi seurakunnan ylläpitämää koulua.

Rice kasvoi New Orleansissa, missä häneen vaikuttivat kaupungin monipuolinen kulttuuri, muun muassa sen koristeelliset hautausmaat ja voodooperinteet. Sen lisäksi hän sai vaikutteita irlantilaiskatolisen perheensä tarinankerrontaperinteestä.

Anne hylkäsi kristinuskon pian, sen jälkeen kun hänen äitinsä oli kuollut vuonna 1956 alkoholismin aiheuttamiin komplikaatioihin. Hän opiskeli hetken sekä Texas Women's Universityssä että North Texas State Collegessa.

Anne ja Stan Rice menivät naimisiin vuonna 1961. Stan oli runoilija ja taiteilija. Ricet muuttivat San Franciscon Haight-Ashburyyn. Anne Rice valmistui maisteriksi San Franciscon osavaltionyliopistosta.

Kirjallinen ura 
Anne ja Stan Ricen tytär Michelle kuoli viisivuotiaana leukemiaan vuonna 1972. Anne Rice kirjoitti tyttärensä kuoleman jälkeen viidessä viikossa ensimmäisen romaaninsa, Veren vangit. Hän on myöhemmin kertonut, että romaani kuvasi täydellisesti sitä surua, mitä hän koki sekä tyttärensä kuoleman takia että katolista kirkkoa kohtaan.

Veren vangit oli ensimmäinen osa suositusta Vampyyrikronikat-sarjasta. Romaanit keskittyvät iättömään Lestat-nimiseen vampyyriin ja vampyyrien pitkään historiaan, joka alkaa jo muinaisesta Egyptistä. Rice toi niiden kautta myös uuden elementin fantasiafiktioon: yliluonnollisten hahmojen sympaattinen käsittely. Ricen vampyyrit keskustelivat elämän tarkoituksesta, rakastuivat, kokivat yksinäisyyttä ja joutuivat moraalisiin ongelmiin.

Vampyyrit olivat Ricelle täydellisiä hahmoja ulkopuolisuuden kuvaamiseen. Hän käsitteli ulkopuolisuutta myös tositapahtumiin perustuvissa historiallisissa romaaneissa The Feast of All Saints (1979) ja  Cry to Heaven (1982). Pseudonyymeillä A.N. Roquelaure ja Anne Rampling Rice puolestaan julkaisi eroottisia romaaneja, joita jotkut jopa kutsuvat pornografiaksi. Ruquelaure-nimellä julkaistuja on neljä Prinsessa Ruusunen-teosta (1983–1985, 2015).

Rice muutti vuonna 1988 takaisin New Orleansiin ja sijoitti sen jälkeen kolme romaania viktoriaaniseen kartanoon, missä hän myös itse asui. Sarja käsitteli Mayfairin noitia. Rice aloitti myöhemmin myös toisen vampyyrisarjan, johon kuuluviat teokset Pandora (1999) ja Vittorio the Vampire (1999).

Rice ilmoitti vuonna 1998 palanneen katoliseen uskoon. Kääntyminen vaikutti suuresti hänen tuotantoonsa, sillä pian hän myös kielsi aiemmat vampyyriromaaninsa ja alkoi kirjoittaa enemmän uskontoon liittyviä teoksia. Monet hänen romaaneistansa käsittelivät Jeesuksen elämää. Hän teki lisäksi enkeleistä kertovia jännitysromaaneja.

Rice kuitenkin kertoi vuonna 2010 jättäneensä järjestäytyneen kristinuskon, mutta samalla hän ilmoitti jatkavansa Jeesuksen seuraajana. Rice sanoi, että koki olevansa kirkossa täysin ulkopuolinen eikä pystyisi olemaan homojen, feminismin ja tieteen vastainen.

Yksityiselämä 
Anne ja Stan Rice olivat naimisissa 41 vuotta Stanin kuolemaan 2002 saakka. He saivat kaksi lasta. Michelle-tytär kuoli leukemiaan viisivuotiaana. Vuonna 1978 syntyneestä Christopherista tuli kirjailija.

Tyyli ja teemat 
Rice vietti ison osan elämästään New Orleansissa, jota hän on myös käyttänyt taustana useimmille tarinoilleen. Hänet tunnettiin taiteen ja kulttuurien tuntijana, ja Rice matkustelikin usein tutustumaan taiteeseen, jota hän on myöhemmin käyttänyt tarinoissaan. 

Rice julkaisi teoksia nimimerkeillä Anne Rampling ja A. N Roquelaure, joista jälkimmäistä hän käytti pääasiassa julkaisemaan enemmän aikuisille suunnattua materiaalia. Hänen proosaansa kuvataan usein sanoilla täyteläinen ja kuvaileva, ja hänen hahmonsa ovat usein seksuaalisesti vapaita. Hänen tarinoissaan on myös usein homoeroottisia sävyjä. Rice käsittelee teoksissaan myös filosofisia ja historiallisia teemoja, jotka hän punoo tarinoidensa paksuun juonistoon.

Kriittinen analyysi Ricen teoksista löytyy S. T. Joshin teoksesta The Modern Weird Tale (2001).

Teokset  

Vampyyrikronikat
 
 
 
The Tale of the Body Thief (1992)
Memnoch The Devil (1995)
The Vampire Armand (1998)
Merrick (2000)
Blood and Gold (2001)
Blackwood Farm (2002)
Blood Canticle (2003)

New Tales of the Vampires (Vampyyritarinoita, jotka eivät sinänsä liity Kronikoiden jatkumoon, mutta sijoittuvat samaan fiktiiviseen maailmaan)
Pandora (1998)
Vittorio the Vampire (1999)

Lives of The Mayfair Witches
The Witching Hour (1990)
Lasher (1993)
Taltos (1994)

Christ the Lord
Christ the Lord: Out of Egypt (2005)
Christ the Lord: The Road to Cana (2008)

Itsenäisiä romaaneja
The Feast of All Saints (1979)
Cry to Heaven (1982)
The Mummy (1989)
Servant of the Bones (1996)
Violin (1997)
Angel Time (2009)
Of Love and Evil, The song of the Seraphim  (2010)
The Wolf Gift (2012)

Novelleja
October 4th, 1948
Nicholas and Jean
The Master of Rampling Gate (Vampyyritarina)

Teoksia julkaistu nimimerkillä Anne Rampling:
Exit to Eden (1985)
Belinda (1986)

Eroottista kirjallisuutta julkaistu nimimerkillä A. N. Roquelaure:

Kirjallisuutta

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Anne Ricen virallinen sivusto. 
 Interview with a Penitent. Christianity Today. 
 Alison Flood: Anne Rice 'quits being a Christian. The Guardian 30.7.2010. 
 Dan Harris & Wonbo Woo: Anne Rice: Best-Selling Novelist Explains Catholic Church Exit. AB News 11.8.2010. 

Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat
Yhdysvaltalaiset kauhukirjailijat
Vuonna 1941 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet