joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Niemen rautatieasema

Niemen rautatieasema (lyh. Nmi) Lahden satamassa (vir. Vesijärven Satama) oli senaikaisen Lahden kauppalan pohjoispuolella sijainnut Loviisan–Vesijärven rautatien kapearaiteinen rautatieasema. Asema rakennettiin 1900-luvun alussa Loviisa–Vesijärvi-radan rakentamisen yhteydessä. Rata avattiin yleiselle liikenteelle helmikuussa 1904.

Radan pohjoispäässä sijainnut asema palveli Vesijärveltä ja Vääksyn kanavan kautta Päijänteeltä vesiteitse tulevaa matkustaja- ja rahtiliikennettä sekä alueella toimineen puunjalostuslaitoksen tavaraliikennettä. Tärkeän läpikulkureitin varrella ollut asema vaikutti osaltaan pienen Lahden kylän kasvamiseen logistiikan keskukseksi ja lopulta Lahden kaupungiksi.

Niemen asema oli jugendvaikutteinen hirsirakennus, jossa oli korkea aumakatto ja harjakoriste. Vuoden 1918 keväällä sisällissodassa asema vauroitui pahasti.

Aseman matkustajaliikenne lakkautettiin 1. elokuuta 1952, ja koko liikennepaikka lakkautettiin 30. huhtikuuta 1960, jonka jälkeen Loviisa–Vesijärvi-rata muutettiin leveäraiteiseksi.

Vesijärven satamassa sijaitsi myös vuonna 1869 käyttöönotettu valtion leveäraiteinen Vesijärven rautatieasema, joka oli Niemen aseman eteläpuolella.

Katso myös
 Niemi (Kaupunginosa Lahdessa)

Lähteet

Aiheesta muualla

 Loviisa-Vesijärvi rautatien Niemen asema (Kuva)Arthur Johansson, 1907 tai 1908, Lahden kaupunginmuseon kuva-arkisto.
 Rakennusperintö: "Lahden asemarakennuksilla on pitkä historia", Riitta Niskanen, tutkija, Lahden kaupunginmuseo
 Rautatiesanomat  Topparoikka ry, 2007

Lahden rautatieliikennepaikat
Päijät-Hämeen lakkautetut rautatieliikennepaikat
Niemi (Lahti)
Erotic Diarrhea Fantasy

Erotic Diarrhea Fantasy on Torsofuckin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Goregiastic Records.

Vuonna 2014 American Line Productions julkaisi albumista uusintapainoksen, joka sisältää 11 nimeämätöntä livekappaletta yhtyeen "Live Mexico Tour 2008" -kiertueelta.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Mikko – murinalaulu, kitara, bassokitara
 Jarkko – bassokitara, musiikkiohjelmointi (rummut)

+

 Haapala – logo
 Jarkko Rännäli – valokuvat

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2004 esikoisalbumit
Suomalaiset death metal -albumit
Fox Racing

Fox Racing Inc. on yhtiö, joka valmistaa varusteita ja vaatteita moottoripyöräilyyn sekä vapaa-aikaan.

Historia 
Fox Racingin perusti vuonna 1974 Geoff Fox Kaliforniassa Campbellin kaupungissa. Se aloitti pienenä yrityksenä, joka myi eurooppalaisia motocross-pyöriä. Kahden vuoden kuluttua yhtiö alkoi tehdä korkealaatuisia jousitus- ja moottoriosia kilpailijoille. Geoff Fox perusti kilpatiimin esitelläkseen tuotteitaan, ja hänen tallinsa käyttämät osat saivat heti kysyntää.

1980-luvulla Fox uudisti yhtiönsä osaksi Yhdysvaltojen motocross-vaatetusalalle. Myöhemmin Fox alkoi myydä BMX-varusteita Uuteen-Seelantiin. Yritys on soittemmin siirtynyt Geoffin neljän lasten omistukseen, ja he työskentelevät siellä täyspäiväisesti. Nykyisin he tarjoavat vaatetusta myös BMX:ään, surffaukseen ja maastopyöräilyyn. 

Yhdysvaltalaiset yritykset
Luettelo kolmiloikan Suomen mestareista

Tämä on luettelo kolmiloikan Suomen mestareista. Kolmiloikan Suomen mestaruudesta on kilpailtu Kalevan kisoissa vuodesta 1907 lähtien. Naiset ovat kilpailleet Suomen mestaruudesta vuodesta 1990 lähtien, jolloin kolmiloikka oli mukana näytöslajina.

Mestaruudet 
Miehet (yht. 115)
 10 – Johan Meriluoto
 9 – Vilho Tuulos
 7 – Onni Rajasaari, Pentti Kuukasjärvi, Aleksi Tammentie, Simo Lipsanen
 4 – Valdemar Rautio, Kari Rahkamo, Yrjö Tamminen, Pertti Pousi, Esa Viitasalo, Heikki Herva
 3 – Juho Halme, Heikki Mäkinen, Tapio Lehto, Olli Pousi, Markku Rokala
 2 – Jukka Rangell, Ossian Nylund, Emil Liljeberg, Jouko Norén, Reino Hiltunen, Pentti Uusihauta
 1 – Eino Wallenius, Valter Tuomela, Arvo Järvinen, Erkki Järvinen, Toimi Tulikoura, Hannes Sonck, Esko Jalava, Pentti Snellman, Kaj Helminen, Ismo Salmi, Juhani Mäki-Maunus, Harri Pesonen, Tuomas Sallinen, Jari Lämsä, Marko Leino, Janne Harju, Tuomas Kaukolahti

Naiset (yht. 33)
 10 – Kristiina Mäkelä
 7 – Heli Koivula-Kruger
 5 – Elina Torro
 4 – Natalia Bäck
 2 – Carina Kjellman, Marika Salminen
 1 – Ragne Kytölä, Kaisa Gustafsson, Sari Kulmala

Vuosittain

Lähteet 
 1907–1959: 
 1960–2006: http://www.gbrathletics.com/nc/fin.htm
 1907–2017: Kalevan kisojen mitalistit nykyisissä lajeissa tai niiden edeltäjissä 1907–2017 Tilastopaja

Viitteet 

Kolmiloikka
Kolmiloikka
Hilja Grönfors

Hilja Grönfors (s. 27. huhtikuuta 1952 Juuka) on suomalainen laulaja, joka tunnetaan perinteisten romanilaulujen tulkitsijana. Hän on myös kerännyt romanien lauluperinnettä. Grönfors on levyttänyt kaksi albumia ja hänet on palkittu muun muassa Suomi-palkinnolla.

Elämä ja ura 
Grönfors on ammatiltaan ompelija ja hänellä on myös romanin kielen opettajan koulutus. Grönfors vietti varhaislapsuutensa kiertolaiselämää ja asui koulunkäynnin aloitettuaan Juuassa ja Tuusniemellä. Kansakoulun jälkeen Grönfors suoritti opsikeli vuoden Pohjois-Savon kansanopistossa. Myöhemmin hän oli 15 vuotta Ruotsissa ja asuu nykyään Lahdessa. Grönfors on opettanut romanien musiikkiperinnettä Kaustisen kansanmusiikkiopistossa ja Sibelius-Akatemiassa.

Grönfors esittää yhtyeensä Latšo Džinta kanssa perinteistä romanimusiikkia. Hän on kerännyt ja tallettanut runsaat sata romanilaulua. Vuonna 2011 ilmestynyt Grönforsin toinen albumi Kai tu džaha? - Minne kuljet? on yhtä kappaletta lukuun ottamatta suomenkielinen ja sisältää perinteisiä romanilauluja. Levyn päätöskappale ”Kun kuljen tietäni” on Grönfosin itse säveltämä ja sovittama. Hän levyttänyt myös kappaleen ”Aurinko kun mailleen vaipuu” vuonna 2000 julkaistulle Indiako drom - romanimusiikkia Kumpulassa -levylle sekä ollut vierailijana Palefacen albumilla Helsinki - Shangri-La (2010) kappaleella ”Saapuu elokuun yö”.

Palkinnot ja tunnustukset 
Vuonna 2005 Grönfors nimettiin Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla mestarikansanlaulajaksi. Hänen albuminsa Phurane mirits palkittiin Etno-Emmalla vuonna 2008. Vuonna 2011 Grönfors sai Kalevalaseuran p erinteentaitajien ja -tallentajien tunnustuspalkinnon hän oli myös vieraana itsenäisyyspäivän juhlavastaanotolla.  Vuonna 2014 Grönforsille myönttiin Suomi-palkinto romanien kulttuuriperinteen hyväksi tekemästään työstä ja samana vuonna hänelle myönnettiin myös valtion taiteilijaeläke.

Muuta 
Katariina Lillqvist on tehnyt Grönforsista ja Suomen romanien historiasta dokumenttielokuvan Eihän tämä maa minun omani ollut.

Diskografia 
Phurane mirits : Fintiko kaalengo ghurane dz̆iilia (2008)
Kai tu džaha? : Fintiko kaalengo dz̆iilia (2011)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Hilja Grönforsin Myspace-sivut
 
 
 

Suomalaiset laulajat
Suomen romanit
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
PunBB

PunBB on nopea ja kevyt PHP:llä toimiva keskustelupalsta. Se on julkaistu GNU GPL -lisenssin alaisena. Sen päätavoitteet ovat nopeus, pienempi koko ja vähempigraafisuus kuin muilla keskustelualueilla. PunBB:ssä on vähemmän ominaisuuksia kuin useimmissa muissa keskustelualueissa, mutta se on yleisesti nopea ja pienempikokoinen ulostulostaan, ja sillä on täysin oikeat XHTML- ja CSS-sivut.

Nykyisin PunBB:ta voi käyttää useilla käyttöjärjestelmillä, jotka tukevat PHP -ohjelmointikieltä. PunBB voi säilyttää tietonsa joko MySQL-, PostgreSQL- tai SQLite -tietokannassa.

PunBB on käännetty myös suomeksi.

Historia

Versio 1.3 
Viimeisin merkittävä PunBB -julkaisu, versio 1.3, julkaistiin 9. syyskuuta 2008. Tähän versioon tuli paljon kehitystä verrattuna version 1.2.x -koodiin, sisältäen myös paljon uusia ominaisuuksia. Niihin kuuluu:

 Lisäosajärjestelmä kytkösten perusteella. Yhden klikkauksen lisäosa-asennus, keskustelualueen koodin muuttaminen ei enää tarpeen.
 Täysi UTF-8 -tuki.
 Enemmän mukautettavia tyylejä, teemajärjestelmä.
 Uusi pohja: uusi XHTML, CSS, kielitiedostot päivitetty, XHTML-avustustoimintoja lisätty.
 URL-osoitteiden uudelleenkirjoituskaavat, hienot osoitteet sisäänrakennettuna.
 Aiheiden liittämis- ja pilkkomisominaisuudet.
 Useat moderaattoriryhmät sallittu.
 Haut etsivät nyt sekä isoista että pienistä kirjaimista, extern.php kehitetty, enemmän globaali, enemmän per-käyttäjä ja per-ryhmä -mahdollisuuskia lisätty.
 "Pahat" merkit pilkotaan pois merkkijonoista.
 Ei enää ekstrakansiota, LUEMINUT lisätty.
 Nopeat virhekorjaukset uuden järjestelmän ansiosta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Viralliset
 PunBB:n verkkosivusto (englanniksi)
 PunBB:n tukikeskustelualue (englanniksi)
 PunBB:n kehittäminen (englanniksi)
 PunBB:n wiki (suomeksi tai englanniksi)

Epäviralliset
 PunBB Resource - muutoksia ja tyylejä
 SpinkBB - PunBB:n ulkoasugeneraattori (1.2)
 SpinkBB - PunBB:n ulkoasugeneraattori (1.3) (beta)
 Ilmainen sivutila PunBB-keskustelualueille

PHP
Keskustelupalstojen ylläpito
Tracon

Tampereen roolipeli- ja animecon eli Tracon on kävijämäärältään Animeconin ohella Suomen suurimpia animetapahtumia ja Ropeconin ohella Suomen suurimpia roolipelitapahtumia. Se on järjestetty Tampereella vuodesta 2005 alkaen, vain vuodet 2007, 2020 ja 2021 ovat jääneet välistä, näistä jälkimmäiset Covid-19–pandemian johdosta. Ohjelmaan kuuluvat cosplay, larpit, anime- ja roolipeliohjelma.

Ensimmäiset tapahtumat pidettiin Tampereen teknillisen yliopiston tiloissa Tietotalossa Tampereen Hervannassa. Tapahtuman kasvaessa vuonna 2008 lisätilaksi otettiin Sähkötalo. Vuonna 2009 lisätilaa haettiin Rakennustalosta ja vuonna 2010 tapahtuma siirtyi Tampere-taloon.

Traconin ajankohta on vaihdellut aikojen saatossa: se on pidetty kahdesti lokakuussa, kahdesti helmikuussa, kerran heinäkuussa ja sen jälkeen syyskuun ensimmäisenä tai toisena viikonloppuna.  Tampereen teknisellä yliopistolla järjestetyt neljä ensimmäistä tapahtumaa olivat yksipäiväisiä, mutta vuonna 2010 järjestetty tapahtuma oli kaksipäiväinen. Myös vuoden 2011 tapahtuma oli kaksipäiväinen ja se oli avoinna yön yli. Vuodesta 2016 alkaen on myös järjestetty Peliperjantai.

Vuoden 2011 tapahtumaan tuli kunniavieraaksi mangaka Yoshihiro Takahashi, joka tunnetaan Suomessa etenkin hänen mangasarjojensa Hopeanuoli ja Ginga Densetsu Weed pohjalta tehdyistä animesarjoista.

Tracon Hitpoint 
Puitteiden vaihduttua Tampere-talolle  roolipelipuoli on jäänyt vähäisemmälle osalle varsinaisessa päätapahtumassa. Tämän vuoksi roolipeleistä enemmän innostuneet järjestäjät päättivät vuonna 2015 järjestää erikseen roolipelaamiseen suunnatun tapahtuman Tracon Hitpointin. 

Juhannuskylän koululle kokoontui 400 harrastajaa nauttimaan viikonlopun mittaisesta pelaamisesta. Mukana oli Suomen Lautapeliseura mittavine kirjastoineen ja kunniavieraina suomalaiset ja monelle skeneaktiiville tutut pelintekijät Mike Pohjola ja Miska Fredman.

Luettelo järjestetyistä ja tulevista tapahtumista

Katso myös 
 Animecon
 Desucon
 Ropecon

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Traconin sivut

Anime- ja mangatapahtumat
Roolipelit
Tampereen tapahtumat
Suomen kulttuuritapahtumat
Deadsoul Tribe (albumi)

Deadsoul Tribe on samannimisen yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 2002. Ensimmäisen kappaleen intro ennen varsinaisen musiikin alkua on elokuvasta Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa.

Kappalelista
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Vuoden 2002 esikoisalbumit
Vuoden 2002 albumit
Itävaltalaiset albumit
Metallialbumit
Pohjoissaamelaiset

Pohjoissaamelaiset ovat saamelaisten alkuperäiskansaan kuuluva etninen ryhmä. Pohjoissaamelaisia elää Norjan, Ruotsin ja Suomen alueilla. Pohjoissaamelaisia on määrittelytavasta riippuen 40 000–50 000. Heistä 30 000–40 000 asuu Norjassa. Pohjoissaamelaisista arviolta noin 20 700 puhuu pohjoissaamea. Norjassa heitä on Finnmarkin, Tromssan ja Nordlandin alueilla. Ruotsissa heitä on Kiirunan kunnassa. Suomessa heidän perinteisiin asuinalueisiinsa kuuluvat Utsjoen, Inarin, Enontekiön ja Sodankylän kunnat.

Historia

Kanssakäynti Ruotsin, Norjan ja Venäjän kanssa alkoi 1500-luvulla, kun kyseiset maat alkoivat kilpailla oikeudesta verottaa saamelaisia. Pohjoissaamelaiset joutuivat valtaosin Ruotsin ja Norjan vaikutuspiiriin, Venäjän vallan alle joutuneiden saamelaisten kulttuuri kehittyi omaan suuntaansa johtuen paljolti eri uskonnosta. Poronhoito yleistyi pohjoissaamelaisten keskuudessa 1400–1600-luvuilla. 1600-luvulla alkoi myös saamelaisten käännyttäminen kristinuskoon.

1300-luvulla Norjan pohjoisrannikoilla raivosi rutto, joka iski pahiten rannikolla asuviin norjalaisyhteisöihin. Monet saamelaiset muuttivat ruton vuoksi tyhjentyneille alueille ja pohjoissaamelaiset jakaantuivat kahteen ryhmään, merisaamelaisiin ja vuorisaamelaisiin. Merisaamelaiset saivat elantonsa norjalaisten tapaan merestä kun taas vuorisaamelaiset jatkoivat perinteistä elämäntyyliään eläen poroista ja metsästyksellä. Vuorisaamelaisten määrä väheni sitä mukaa kun valtioiden rajat Lapissa tiukkenivat, pahimmillaan porojenhoitajan piti maksaa veroja kolmeen eri valtioon siirtäessään porojaan kesä- ja talvilaidunmaiden välillä. 

1800-luvulla Norja aloitti voimakkaat norjalaistamistoimet saamelaisia ja kveenejä vastaan. Norjan kielen ja kulttuurin vaikutus levisi voimakkaasti saamelaisalueille. Ruotsin ja Suomen puolella kehitys ei ollut yhtä nopeaa. 1850-luvulla lestadiolaisuus alkoi levitä pohjoissaamelaisten keskuuteen. Henkinen herääminen ja huonontuneet mahdollisuudet harjoittaa poronhoitoa johtivat Koutokeinon kapinaan 1853. Tapahtuma kiihdytti norjalaistamistoimia, mutta aallonharjansa ne saavuttivat 1900–1940-luvuilla. Toisen maailmansodan jälkeen tilanne rauhoittui jonkin verran.

Nykyaika
1979 kiista Altaan rakennettavasta vesivoimalasta nosti esiin saamelaisten oikeudet. 1986 otettiin käyttöön Sámi soga lávlla, kansallislaulu, ja 1989 otettiin käyttöön saamelaisten lippu. 2005 Norjassa tuli käyttöön laki joka antoi saamelaisparlamentille ja paikallishalinnolle valtion maat Finnmarkin läänissä. Maat käsittävät yhteensä 96 % läänin pinta-alasta.

Kulttuuri
Saamelaiskulttuurissa pohjoissaamelainen kulttuuri on hallitsevaa johtuen pohjoissaamelaisten suuresta määrästä. Pohjoissaamelaisen kulttuurin keskuksena voidaan pitää Koutokeinoa. Pohjoissaameksi ilmestyy nykyään yksi sanomalehti, Ávvir, joka syntyi, kun pohjoissaamenkieliset Min Áigi ja Áššu yhdistyivät. Koutokeinossa on pohjoissaamelainen teatteri Beaivváš Sámi Teáhter. Pohjoissaamelaisten joikuperinne on saamelaisryhmistä parhaiten säilynyt. Pohjoissaamelaista koulutusta on kaikissa kolmessa pohjoissaamelaisten asuttamassa maassa.

Lähteet

Saamelaiset
Sanitys Dawn / Fuck...I’m Dead



Sanitys Dawn/Fuck...I'm Dead on saksalaisen grindcoreyhtye Sanitys Dawnin ja australialaisen death-grind -yhtye Fuck...I'm Deadin split -albumi vuodelta 2001. Albumi julkaistiin Fuck...I'm Deadin kitaristi Dave Hillin No Escape Records -levy-yhtiön kautta. Albumia painettiin vain 1 100 kappaletta; 100 valkosta ja 1 000 mustaa vinyylilevyä.

Fuck...I'm Deadin kappaleet ovat vuotta aiemmin julkaistulta yhtyeen nimeä kantavalta demolta ja Sanitys Dawnin "Blinddarm" -kappale vuodelta 1999.

Kappaleet 
 Fuck...I'm Dead 
 
 
 
 
 
 

 Sanitys Dawn

Lähteet 

Fuck...I’m Deadin albumit
Vuoden 2001 split-albumit
Bring on the Dead



Bring on the Dead on australialaisen death-grind -yhtye Fuck...I'm Deadin ensimmäinen täyspitkä albumi. Se julkaistiin 15. marraskuuta 2001 Razorback Recordsin kautta. 

Albumi uudelleenjulkaistiin 7" -vinyylinä loppuvuodesta 2002 Oroku Saki Recordsin kautta. Kyseinen EP-levy sisältää vain 15 alkuperäisen albumin kappaletta.

Kappaleet

CD 

 "Twist of Death" – 1:13
 "A Fraction Off Death" – 1:38
 "Army of Hermaphrodites" – 1:06
 "Burnt to An Absolute Crisp" – 0:58
 "My Feral Fucktoy" – 1:06
 "Colon Commando" – 1:08
 "Delicious Dolop" – 0:54
 "Fucking the Fetus" – 1:03
 "Skull Fucked" – 1:29
 "Shopfront Whore" – 0:28
 "Jeffrey Dahmer's Cookbook" – 1:01
 "Pickled Member" – 1:08
 "Shotgun Facelift" – 0:50
 "Barefoot and Shitfaced" – 0:54
 "Violet" – 0:44
 "Inject Me With AIDS" – 1:05
 "Slowly Raped With a Chainsaw" – 0:42
 "Toilet Tantalizers" – 1:07
 "Spray Me With Fecal Matter" – 1:07
 "Licky Webster" – 1:31
 "Fuck... I'm Dead" – 1:11
 "A Fraction Off Death" (live, bonuskappale) – 1:41
 "Licky Webster" (live, bonuskappale) – 49:45 (kappale 1:42 + 47:49 hiljaisuutta)

EP

A-puoli 

 "Twist of Death" - 1:13
 "A Fraction Off Death" - 1:38
 "Army of Hermaphrodites" - 1:06
 "Burnt to an Absolute Crisp" - 0:58
 "My Feral Fucktoy" - 1:06
 "Colon Commando" - 1:08
 "Delicious Dolop" - 0:54
 "Fucking the Fetus" - 1:03

B-puoli 

<li>"Skull Fucked" - 1:29
<li>"Shopfront Whore" - 0:28
<li>"Jeffrey Dahmer's Cookbook" - 1:01
<li>"Pickled Member" - 1:08
<li>"Shotgun Facelift" - 0:50
<li>"Barefoot and Shitfaced" - 0:44
<li>"Violet" - 1:05

Kokoonpano 

 Jay Jones – laulu
 Tom Raetz – basso
 Dave Hill – kitara, rumpuohjelmointi

Lähteet 

Fuck...I’m Deadin albumit
Vuoden 2001 albumit
Vuoden 2002 albumit
Pelottaako?

Pelottaako? () on kanadalainen nuortensarja. 

Sarjassa joukko nuoria, jotka kutsuvat itseään "Keskiyön kerholaisiksi" (Members of The Midnight Society), tapaa aina iltaisin metsässä salaisella nuotiopaikalla. He kertovat jokainen vuorollaan jännittäviä tarinoita, jotka pohjautuvat kauhuun, fantasioihin tai sci-fiin. Yksi tarina kestää aina jakson verran, lukuun ottamatta paria poikkeusta. Jakson lopuksi yksi kerholaisista toivottaa hyvää yötä ja sammuttaa nuotion. 

Sarjaa tehtiin kaiken kaikkiaan seitsemän tuotantokautta. Ensimmäiset viisi kautta esitettiin Kanadassa vuosina 1990–1996 ja kaksi viimeistä 1999–2000. 

Suomessa viiden ensimmäisen tuotantokauden jaksot esitettiin Yle TV1ssä 1990-luvun puolivälissä. Yle TV2 esitti loput jaksot 2003–2005.   

Nuortensarjat
Kanadalaiset televisiosarjat
1990-luvun televisiosarjat
YTV:n televisio-ohjelmat
Hän pukee sinut huntuun

Hän pukee sinut huntuun on Mustat Enkelit -yhtyeen single, joka ilmestyi elokuussa 2009. Kappale on Markku Petanderin säveltämä ja Mikko Karjalaisen sanoittama. Karjalainen on sanoittanut myös Anne Mattilan "Perutaan häät" -laulun.

Kappaleet 

 Hän pukee sinut huntuun (Säv. Markku Petander, san. Mikko Karjalainen)

Lähteet 
 Mustat Enkelit - Uutiset

Suomalaiset rockkappaleet
Vuoden 2009 kappaleet
Music Everywhere

Music Everywhere on Anna Abreun 21. lokakuuta 2009 julkaistun kolmannen albumin Just a Pretty Face? ensimmäinen single. Kappale sai ensisoittonsa The Voicella 5. elokuuta 2009. Digitaalisesti single julkaistiin 10. elokuuta 2009, fyysisesti se oli ostettavissa kahta päivää myöhemmin 12. elokuuta 2009. ”Music Everywhere” on genreltään Abreun ensimmäinen elektro-eurodance tyylinen kappale.

”Music Everywhere” on Patric Sarinin ja tuottaja Rauli "Rake" Eskolinin käsialaa, jotka ovat tuttu tekijätiimi myös Abreun aiemmilta levyiltä.

Kappaleet
CD-single / Digitaalinen
 Music Everywhere 03:08

Digitaalinen International-versio
 Music Everywhere (JS16 Remix)
 Music Everywhere (Alt Version)
 Music Everywhere (JS16 Remix Extended)

Listasijoitukset

Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideon on ohjannut lähinnä valokuvaajana tunnettu Mikko Harma.

Videon alussa Anna, tukka hieman sekaisin, astelee ulos asuntovaunusta aamutakki päällä, jonka jälkeen Anna istutetaan meikattavaksi. Tämän jälkeen videossa Annalla nähdään eri vaatteita ja tyylejä. Anna on itse kertonut, että videon mustavalkoiset osuudet ovat niin sanottuja "making-of" -osuuksia, kun taas värilliset ovat itse todellista videota. Anna nähdään myös moottoripyörän selässä sekä Hummer-limusiinin sisällä tanssimassa.

Video on suurimmaksi osaksi kuvattu Malmin lentokentällä Helsingissä.

Lähteet 

Anna Abreun kappaleet
Vuoden 2009 kappaleet
Rauli Eskolinin tuottamat kappaleet
MeVEA

Mevea Oy on suomalainen simulointiohjelmia ja -tuotteita tarjoava yritys. Yrityksen päätuotteina ovat koulutus- ja tuotekehityssimulaattorit.

Toimiala 

Virtuaalisuunnittelu
  Mevea on erikoistunut monikappaledynamiikan reaaliaikasimulointiin ja siihen perustuviin sovelluksiin
  Asiakkaana tyypillisesti laitevalmistaja tai koulutusorganisaatio

Tuotteet
  Koulutussimulaattorit
  Tuotekehityssimulaattorit
  Dynamiikan simulointiohjelmistot

Historia 
Mevea on perustettu Lappeenrannan Yliopiston spin-off yrityksenä vuonna 2005.

Aiheesta muualla 
 Mevean kotisivut

Suomalaiset yritykset
Celebration (Madonnan albumi)


Celebration on Madonnan kokoelma-albumi, joka sisältää 34 aiemmin julkaistua kappaletta sekä kaksi uutta kappaletta, "Celebration" ja "Revolver (Feat. Lil Wayne)". Albumi julkaistiin Suomessa 23. syyskuuta 2009. Albumi nousi Euroopan albumilistan ykkössijalle ja pysyi siellä neljä viikkoa. Euroopassa albumia on myyty yli miljoona kappaletta ja maailmanlaajuisesti noin kaksi miljoonaa kappaletta. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan toisella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä 35 viikkoa.

Kappaleet

CD 1 
Hung Up
Music
Vogue
4 Minutes (mukana Justin Timberlake & Timbaland)
Holiday
Everybody
Like A Virgin
Into The Groove
Like A Prayer
Ray Of Light
Sorry
Express Yourself
Open Your Heart
Borderline
Secret
Erotica
Justify My Love
Revolver (mukana Lil Wayne)

CD 2 
Dress You Up
Material Girl
La Isla Bonita
Papa Don’t Preach
Lucky Star
Burning Up
Crazy for You
Who’s That Girl
Frozen
Miles Away
Take a Bow
Live to Tell
Beautiful Stranger
Hollywood
Die Another Day
Don’t Tell Me
Cherish
Celebration

iTunes-bonuskappaleet
 It’s So Cool
 Celebration (Benny Benassi Remix Edit)

Arvostelut 
 Metacritic: 84/100
 Allmusic: 
 Entertainment Weekly: A
 Pitchfork Media: 5.7/10

Lähteet 

Vuoden 2009 kokoelma-albumit
Madonnan albumit
Eteläsaamelaiset

Eteläsaamelaiset ovat saamelaisten alkuperäiskansaan kuuluva etninen ryhmä. Heidän alkuperäiskielellään eteläsaamella on noin 600 puhujaa. Norjassa eteläsaamelaisia on Pohjois-Trøndelagin läänissä sekä Helgelandissa Nordlandin läänissä ja Ruotsissa Taalainmaan ja Jämtlandin lääneissä. Parhaiten eteläsaamelainen kulttuuri on säilynyt Norjassa ja eritoten Snåsan ja Hattfjelldalin kunnissa.

Historia 

Eteläsaamelaisten historiasta ei tiedetä paljon. Ei esimerkiksi tiedetä kuinka paljon eteläsaamelaisia on historian aikana ollut. Eteläsaamelaiset elivät metsästyksellä ja keräilyllä. Ensimmäiset kirjalliset maininnat eteläsaamelaisista ovat 1500-luvulta. Vuonna 1689 tapahtui yhteenotto eteläsaamelaisten ja norjalaisten välillä, saamelaiset tappoivat kaikki Nordlin kylän asukkaat. Norjalaiset tekivät vuorostaan kostoretkiä saamelaisten kimppuun. 1600-luvulta peräisin olevista lähteissä kerrotaan eteläsaamelaisten omaksuneen poronhoidon. Tämä johtui luultavasti väestönkasvusta jonka vuoksi metsästyksellä ei voinut enää elättää kaikkia. 1700-luvulta lähtien eteläsaamelaiset mainitaan teksteissä yhä useammin. 1700-luku johti myös lisääntyviin konflikteihin poronkasvattajien ja maanviljelijöiden välillä. 

1800-luvulla alkoivat norjalaistamistoimet saamelaisia ja kveenejä vastaan. Norjalaistamistoimet ja saamelaisten kulttuurin häviäminen nostatti kansallistunnetta saamelaisten joukossa. Eräs eteläsaamelainen saamelaisaktivisti oli Daniel Mortensson. Nykypäivänä eteläsaamelaiset ovat vaarassa kadota kulttuurin häviämisen seurauksena.

Mytologia 

Eteläsaamelaisilla oli muiden saamelaisten tapaan seitoja. Lisäksi eteläsaamelaisten tiedetään uhranneen esineitä, kuten rahoja, jumalille. Erikoinen piirre eteläsaamelaisten uhreissa oli karhujen uhraaminen. Norjan puolelta eteläsaamelaisten asuinaluetta on löydetty luolia täynnä karhunluita. Eteläsaamelaiset hautasivat usein itsensä mukana karhun hampaita tai muita sen luita.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Saamelaiset
Apostolinen nuntiatuuri

Apostolinen nuntiatuuri on Pyhän istuimen suurlähetystöä vastaava diplomaattinen edustusto vieraassa valtiossa.

Sitä johtaa apostolinen nuntius, joka vastaa asemaltaan suurlähettilästä, ja sen muut diplomaatit ovat joko nuntiatuurineuvoksia tai -sihteerejä. Heillä on Vatikaanin kansalaisuus. He kaikki kuuluvat asemamaansa diplomaattikuntaan ja nauttivat diplomaattista koskemattomuutta. Apostolinen nuntius on kirkolliselta arvoltaan arkkipiispa, muut diplomaatit ovat taas pappeja, joskin heillä on tavallisesti monsignoren arvo. 

Useimmissa Euroopan ja Latinalaisen Amerikan valtioissa sekä lukuisissa muissa väestöltään katolisissa maissa apostolinen nuntius on aina diplomaattikunnan vanhin eli doyen.

Historia

Historiassa käsite apostolinen nuntiatuuri esiintyy vasta 1400-luvun loppupuolella. Apostolisen nuntiuksen tehtävät ovat kuitenkin huomattavasti vanhemmat. Ensimmäiset paavin lähettiläistä, ns. apokrisari, toimivat Bysantin valtakunnan keisarin luona sekä edustivat paavia ekumeenisissa kirkolliskokouksissa jo 300-luvulla.

Paavi Klemens XI perusti 1701 Vatikaanin Paavillisen diplomaattiakatemian (), joka on vanhin yhä toimiva diplomaattiakatemia koko maailmassa.

Pyhä istuin tunnusti ensimmäisten joukossa Suomen itsenäisyyden 1918. Diplomaattiset suhteet solmittiin 1942. Apostolinen nuntiatuuri kaikkia Pohjoismaita varten toimii nykyisin Djursholmissa, Ruotsissa. Vuoteen 2000 samalla nuntiatuurilla oli huoneisto myös Helsingissä, osoitteessa Bulevardi 5.

Pyhän istuimen diplomatian historiassa ensimmäinen pohjoismaalainen on 1. nuntiatuurineuvos, prelaatti Tuomo T. Vimpari.

Tehtävät

Apostolisessa nuntiatuurissa toimivat Pyhän istuimen diplomaatit edustavat paavia ja katolisen kirkon Vatikaanissa toimivaa keskushallintoa sekä suhteessa asemamaidensa katolisiin paikalliskirkkoihin eli hiippakuntiin että suhteissa valtionpäämiehiin ja hallituksiin tai vastaavasti kansainvälisissä järjestöissä, kuten Yhdistyneissä kansakunnissa tai Euroopan unionissa.

Katso myös 
 Luettelo Pyhän istuimen diplomaattisista edustustoista

Lähteet

Kirjallisuus
 Joël Benoît d'Onorio, Le Saint-Siège et le droit international in Le Saint Siège dans les relations internationales, actes du colloque organisé les 29 et 30 janvier 1988 par le département des sciences juridiques et morales de l'Institut Portalis, Cujas & Cerf, Paris, 1989, ISBN 2-204-03106-2

Katolinen kirkko
Vatikaanivaltio
Pyhä istuin
Diplomatia
Gary Habermas

Gary Robert Habermas (s. 1950 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen teologi ja filosofi ja kristinuskon apologeetikko. Hän valmistui Tyndale Collegesta vuonna 1972, Detroitin yliopistosta 1973 ja filosofian tohtorina Michigan State -yliopistosta 1976. Väitöskirjassaan hän etsi historiallista pohjaa uskolle Jeesuksen ylösnousemukseen.

Habermas työskentelee Jerry Falwellin perustamassa Libertyn yliopistossa. 

Vuonna 1985 Habermas kävi Antony Flewin kanssa debatin, joka on julkaistu kirjassa Did Jesus Rise from the Dead? The Resurrection Debate. Tuomariston viidestä filosofista neljä piti Habermasia voittajana, ja yksi katsoi, että Habermas ja Flew olivat päätyneet tasoihin. Ammattimaisilta debattituomareilta Habermas sai kolme ja Flew kaksi ääntä.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset teologit
Yhdysvaltalaiset filosofit
Kristilliset apologistit
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Dōjinshi

Dōjinshi () on harrastelijoiden omakustanteena julkaisema japanilainen manga, visual novel tai muu luova teos, usein doujinshikan eli harrastelija-mangakan piirtämä fanisarjakuva. Siinä käytetään usein hyväksi tunnettujen sarjojen hahmoja, joita voidaan parodioida. Parodian suuntaan siirtymistä tapahtui 1980-luvulla. Tokiossa järjestetään puolivuosittain Comiket-tapahtuma, joissa harrastelijat myyvät tekemiään sarjakuvia. Samankaltaisia tapahtumia järjestetään ympäri Japania.

Lehtien lisäksi dōjin-kulttuuriin kuuluu muun muassa musiikkia ja videopelejä, jota on verrattu läntiseen indie-kehitykseen: lännessä indie-kehitystä kuvaa tavoite kaupalliseen menestykseen kun taas Japanissa dōjin-tuotokset voivat olla fanitribuutteja vakiintuneelle teokselle.

Lähteet 

Manga
Kutujoki (Vaala)

Kutujoki on yksi Oulujoen sivujoista Pohjois-Pohjanmaalla. Sen pituus on noin 17 kilometriä. Joki saa alkunsa Vaalan Otermanjärven länsipäästä Niskanselältä ja laskee Oulujokeen Järvenjärven, Välijoen, Keskijärven sekä Kankaanjoen kautta Vaalan Järvikylässä.

Joki on varsin tunnettu virkistyskalastajien parissa. Saaliskaloina ovat muun muassa harjus, kirjolohi, taimen, hauki ja ahven. Joki sopii myös melojille, ja sen varrella on useita laavuja ja nuotiopaikkoja. Jokivartta seurailee etelästä valtatien 22 suunnasta Petäjäkosken kalanviljelylaitokselle menevä tie ja siltä Naamankylään jatkuva metsäautotie. Joen suurimmat kosket Otermanjärvestä lähtien ovat Myllykoski (laavu), Louhikonkoski (nuotiopaikka), Saarikoski (laavu) ja Petäjäkoski. Petäjäkosken kalanviljelylaitoksen kohdalla kalastus on kielletty.

Lähteet 

 Vaalan joet
Ylä-Oulujoen alue
Neftjanik Almetjevsk

Neftjanik Almetjevsk () on venäläinen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Tatarstanin tasavallan Almetjevskista. Seura pelaa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL:ssa. Neftjanik toimii KHL-seura Ak Bars Kazanin farmijoukkueena. Joukkueen kakkosryhmä pelaa maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla RHL:ssa nimellä Sputnik Almetjevsk.

Historia
Seura perustettiin vuonna 1965 nimellä Sputnik Almetjevsk Neuvostoliiton kolmannelle sarjatasolle Vtoraja Ligaan. Seura vaihtoi nimensä Neftjanikiksi vuonna 1986. Kaudeksi 1991–1992 seura nousi Pervaja Ligaan toiselle sarjatasolle, joka muuttui seuraavana vuonna Vysšaja Ligaksi. Neftjanik voitti toisen sarjatason mestaruuden 1998 ja 2000. Kauden 2000–2001 seura pelasi Venäjän pääsarjassa, mutta putosi takaisin toiselle tasolle.  VHL:n ensimmäisellä sarjakaudella 2010-2010 se sijoittui sarjassa toiseksi.

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Ilnar Gizatullin 
 Apuvalmentaja: Mihail Sarmatin 
 Apuvalmentaja: Oleg Volkov 
 Puheenjohtaja: Rinat Šafigullin 
 Toimitusjohtaja: Rustem Gatin 

Lähde: EliteProspects

Aiheesta muualla
Seuran kotisivut 

Venäläiset VHL-seurat
Luettelo keihäänheiton Suomen mestareista

Tämä on luettelo keihäänheiton Suomen mestareista. Keihäänheiton Suomen mestaruudesta on kilpailtu Kalevan kisoissa vuodesta 1907 lähtien. Vuoteen 1924 asti kilpailtiin yhteistuloskilpailut. Vuodesta 1914 lähtien on kilpailtu yhden käden mestaruuksista. Vuosina 1914–1924 kilpailtiin siis sekä yhden käden että molempien käsien kilpailut. Naiset ovat kilpailleet Suomen mestaruudesta vuodesta 1945 lähtien.

Mestaruudet 
Miehet (* = Molempien käsien yhteistuloskilpailu) (yht. 126)
 8 – Matti Järvinen, Seppo Räty, Tero Pitkämäki
 7 – Urho Peltonen* (mestaruuksista 5 yhteistuloskilpailuissa), Paavo Johansson* (3)
 6 – Yrjö Nikkanen, Aki Parviainen
 5 – Yrjö Ekqvist* (3), Tapio Rautavaara, Jorma Kinnunen, Hannu Siitonen
 4 – Toivo Hyytiäinen, Pauli Nevala
 3 – Julius Saaristo*, Eino Penttilä, Antti Ruuskanen, Lassi Etelätalo
 2 – Toivo Elo* (1), Jonni Myyrä, Olavi Kauhanen, Väinö Kuisma, Seppo Hovinen, Pentti Sinersaari, Tapio Korjus, Juha Laukkanen, Oliver Helander
 1 – Oiva Jääskeläinen*, Einar Sahlstein*, Kalle Aaltonen*, Juho Halme, Eero Ihanamäki, Soini Nikkinen, Jouko Rantanen, Erkki Ahvenniemi, Aimo Aho, Antero Puranen, Esa Utriainen, Antero Toivonen, Arto Härkönen, Tero Saviniemi, Sami Saksio, Tero Järvenpää, Teemu Wirkkala, Ari Mannio

Naiset (yht. 78)
 7 – Tiina Lillak, Mikaela Ingberg
 6 – Heli Rantanen
 5 – Raija Mustonen, Oona Sormunen
 4 – Elsa Backus, Paula Tarvainen
 3 – Kaisa Parviainen, Kirsti Launela, Arja Mustakallio, Tuula Laaksalo, Sanne Erkkola
 2 – Aino Aalto, Mirja Rekola, Sirpa Toivola, Kaisa Launela, Pirjo Kumpulainen, Päivi Alafrantti, Jenni Kangas, Heidi Nokelainen
 1 – Regina Marjanen, Terttu Sarkkinen, Kaarina Koivuniemi, Margit Papunen, Ritva Metso, Sisko Kopiloff, Helena Laine, Kirsi Ahonen, Sanni Utriainen

Vuosittain

Lähteet 
 1907–1959: 
 1960–2006: http://www.gbrathletics.com/nc/fin.htm
 1907–2017: Kalevan kisojen mitalistit nykyisissä lajeissa tai niiden edeltäjissä 1907–2017 Tilastopaja

Viitteet 

Keihäänheitto
Keihäänheitto
Retkikunta 21

Retkikunta 21 () oli Kansainvälisen avaruusaseman 21. miehistö. Retkikunta alkoi 30. syyskuuta 2009.

Frank De Winne oli ensimmäinen Euroopan avaruusjärjestön astronautti, joka johti avaruustehtävää ("space mission"). 

Sojuz TMA-16 toi Retkikunta 21:n viimeiset miehistön jäsenet ISS:lle yhdessä avaruusturisti Guy Lalibertén kanssa. Laliberté palasi Maahan lennolla Sojuz TMA-14 kahden Retkikunta 20:n miehistön jäsenen kanssa.

Retkikunta 20:n ja 21:n välinen miehistönvaihto vaati kolmea yhtä aikaa Kansainväliselle avaruusasemalle telakoitunutta Sojuz-avaruusalusta, mikä on ainutkertainen tapahtuma. Nicole P. Stott on viimeinen ISS:n miehistön jäsen, joka lensi avaruussukkulalla ISS:ltä paluun myötä avaruussukkulalennolla STS-129 (laskeutui Maahan 27. marraskuuta 2009).

Miehistö

Lähde NASA

Varamiehistö 

Chris Hadfield, komentaja
Dmitri Kondratjev 
André Kuipers
Shannon Walker
Aleksandr Skvortsov
Catherine Coleman

Lähteet

Aiheesta muualla 

NASAn Expedition 21 Main Page 
Retkikuntien 21-22 lehdistöpaketti (pdf) 
Kansainvälisen avaruusaseman NASAn kotisivu 

Kansainvälinen avaruusasema
Algernon Blackwood

Algernon Henry Blackwood (14. maaliskuuta 1869 – 10. joulukuuta 1951) oli englantilainen erityisesti kauhutarinoistaan tunnettu kirjailija. Hän kirjoitti kymmenen novellikokoelmaa, 14 romaania sekä lastenkirjoja ja näytelmiä. Myöhemmällä iällä hän luki tarinoitaan BBC:n radio- ja televisiolähetyksissä.

Ennen kirjailijaksi ryhtymistään hän kokeili muun muassa viljelijän uraa Kanadassa ja lehtityötä New Yorkissa.

Englantilaiset kauhukirjailijat
Englantilaiset kirjailijat
Vuonna 1869 syntyneet
Vuonna 1951 kuolleet
Systembolaget

Systembolaget (sanatarkasti ) on Ruotsin valtion omistama yritys, jolla on lakisääteinen monopoli yli 3,5 % alkoholia sisältävien juomien vähittäiskauppaan Ruotsissa ja joka on siten Suomen Alkoa vastaava yritys.

Systembolagetilla on yli 400 omaa myymälää ja lisäksi yli 500 asiamiestä ympäri Ruotsia. Sillä on noin 5 000 työntekijää. Systembolagetin johtokunnan puheenjohtajana toimii Kenneth Bengtsson, ja sen toimitusjohtaja on Magdalena Gerger.

Viinanmyynti on ollut Ruotsissa valtion hallinnassa vuodesta 1905. Nykymuotoinen Systembolaget perustettiin vuonna 1955.

Systembolagetit ovat auki pisimmillään maanantaista perjantaihin klo 10–20 ja lauantaisin 10–15. Sunnuntaisin ja pyhäpäivisin myymälät ovat kiinni. Kaikkien alkoholijuomien ostoikäraja on 20 vuotta. 

Ruotsinsuomessa yrityksestä käytetään useimmiten nimitystä Systeemi, samoin kuin Suomen Alkoon viitataan Suomen systeeminä.

Katso myös 

 Vinmonopolet (Norja)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Alkoholi Ruotsissa
Valtionyhtiöt
Ruotsalaiset yritykset
Alkoholiliikkeet
Mirabel

Mirabel on kaupunki Kanadassa, Quebecin provinssissa. kaupunki kuuluu Montrealin suur-kaupunkialueeseen. Kaupunkia ympäröivää kuntaa kutsutaan myös samalla Mirabelin nimellä. Kaupungin väkiluku oli vuonna 2006 suoritetussa väestönlaskennassa 34 626. Vuodesta 2001 kaupungin väkiluku kasvoi 26,8 prosenttia ja oli näin ollen Kanadan nopeimmin kasvava kaupunki. Kaupungin alueella sijaitsee Montréal-Mirabelin kansainvälinen lentoasema.

Mirabelin ystävyyskaupunki on Ranskassa sijaitseva Châlons-en-Champagnen kaupunki.

Historia 
Mirabel luotiin yhdistämällä useita maalaiskuntia. Yhdistetyt maalaiskunnat ja niiden perustamisvuodet: Saint-Augustin (1855), Saint-Benoît (1855), Saint-Hermas (1855), Saint-Janvier-de-Blainville (1855), Sainte-Scholastique (1855), Saint-Canut (1857), Sainte-Monique (1872) ja Saint-Janvier-de-la-Croix (1959). Uutta aluetta kutsuttiin aluksi nimellä Ville de Sainte-Scholastique, mutta nimi muutettiin Mirabeliksi vuonna 1973. Kaupungin suunnitelmissa oli rakentaa maailman suurin lentoasema ja ilmailuteollisuuden keskittymä. Mirabelin lentoasema avattiin käyttöön vuonna 1975, mutta 1970-luvun öljykriisin ja matkustajaliikenteen vähentyessä suunnitelmat eivät koskaan toteutuneet. Lopulta vuonna 2004 lentoasema suljettiin matkustajaliikenteeltä ja on nykyään ainoastaan rahtiliikenteen käytössä.

Lähteet

Montréal
Québecin kaupungit
Riitta Kalliorinne

Riitta Kalliorinne (s. 29. elokuuta 1959 Vihti) on suomalainen radiotoimittaja. Hän oli perustamassa Jouluradiota vuonna 2003 ja on toiminut kanavan toimituspäällikkönä sen perustamisesta alkaen. Kalliorinne tunnetaan myös Jouluradion muorina.

Ura 
Kalliorinne on valmistunut lastentarhanopettajaksi Oulun yliopiston Kajaanin yliopistokeskuksen sittemmin lakkautetulta opettajankoulutuslaitokselta 1980-luvun alussa. 22-vuotiaana, vuosi valmistumisensa jälkeen, hän toimi Shell-yhtiön henkilökunnan lapsille tarkoitetun yksityisen päiväkodin johtajana Helsingin Vuosaaressa.  

Kalliorinne aloitti radiouransa Yleisradiossa Helsingin paikallistoimituksessa Ylen aikainen vuonna 1987. Yleisradion toimittaja Pekka Ruohoranta huomasi Kalliorinteessä potentiaalia muutaman viikon kestäneellä Kansan Sivistystyön liiton järjestämällä radiokurssilla ja esitteli tämän Ylen aluetoimitukselle.  

1990-luvun alussa Kalliorinne työskenteli toimittajana espoolaisessa Radio Westissä puoli vuotta, kunnes radiokanava meni konkurssiin lama-ajan seurauksena.   Samoin kävi Kalliorinteen seuraavalle työpaikalle, Radio Ykköselle. 

1990-luvulla Kalliorinne teki keikkaa sekä Ylellä että päiväkodeissa.  

Vuonna 1998 Kalliorinne sai vakituisen työpaikan Espoon, Vantaan ja Helsingin luterilaisten seurakuntien radiotoimittajana.  

Kalliorinne on ollut Jouluradion toimituspäällikkö vuodesta 2003 asti. Hän työskentelee Jouluradiossa läpi vuoden. Jouluradion 20. tuotantokausi (v. 2022) on hänen viimeinen vuotensa toimituspäällikkönä kyseisellä kanavalla.  

Keväällä 2019 Kalliorinne sai valmiiksi tuotekehityksen erikoisammattitutkinnon Stadin ammattiopistosta. Kyseisen koulutuksen tiimoilta Kalliorinne oli myös opiskelijavaihdossa Espanjan Fuengirolassa syksyllä 2018. Aurinkorannikolla hän työskenteli ulkosuomalaisessa FinnRadio.FM:ssä, joka on Suomessa ja Espanjassa toimiva suomalainen radiokanava.

Yksityiselämä 
Kalliorinne asuu Helsingin Kalasatamassa yhdessä puolisonsa kanssa. Hänellä on aikuinen lapsi aikaisemmasta liitosta ja viisi lasta kutsuu häntä "mummukseen".  

Vihdistä kotoisin oleva Kalliorinne mökkeilee synnyinpaikkakunnallaan ja kutsuu itseään "vanha- ja kesävihtiläiseksi." 

Kalliorinne on kiinnostunut mediasta, markkinoinnista ja vaikuttamisesta.  Hän oli Feministisen puolueen hallituksen varajäsen vuonna 2020.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jouluradion verkkosivut
 
 
 
 
 

Suomalaiset radiotoimittajat
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Luca Vitali

Luca Vitali (s. 9. toukokuuta 1986 San Giorgio di Piano) on italialainen koripalloilija.

Ura 
Vitali aloitti pelaamisen Virtus Bolognan juniorijoukkueissa. Hän nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 2002–2003. Vuonna 2003 Vitali siirtyi Progresso Castelmaggioreen, joka pelasi LegADuessa. Samalla hän pelasi muutaman pelin Andrea Costa Imolassa. Joulukuussa 2003 Vitali siirtyi Montepaschi Sienaan, jossa hän pelasi loppukauden. Kauden jälkeen hän siirtyi Sutor Basket Montegranaroon ja pelasi joukkueessa neljä kautta. Vuonna 2008 Vitali teki Olimpia Milanon kanssa kolmen vuoden sopimuksen. Hän pelasi parhaan Euroliiga-pelinsä tammikuussa Panionisia vastaan tehtyään 32 pistettä. Vuonna 2009 Vitali teki Lottomatica Roman kanssa nelivuotisen sopimuksen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Euroliigan pelaajaprofiili 
Lega Basketin pelaajaprofiili 
Legaduen pelaajaprofiili  
DraftExpress 
Olimpia Milanon pelaajaprofiili 

Italialaiset koripalloilijat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Olle Kärner

Olle Kärner (s. 24. marraskuuta 1977) on virolainen suunnistaja. Seuratasolla hän edustaa suomalaista Deltaa. Aikaisemmin hän on edustanut Hämeenlinnan Suunnistajia, OK Roslagenia ja Leksands OK:ta.

Avoimissa Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Notoddenissa 2005 Kärner voitti hopeaa pitkältä matkalta. Otepään EM-kilpailuissa 2006 Kärner voitti pronssia pitkältä matkalta. Samana vuonna Århusin MM-kilpailuissa Kärner sijoittui viidenneksi pitkällä matkalla.

Kärner voitti Jukolan viestin Deltan joukkueessa vuonna 2008.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Olle Kärnerin kotisivut 

Virolaiset suunnistajat
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Elgoog

elgooG (Google takaperin kirjoitettuna) on Google-hakukoneen parodinen peilipalvelin, joka vastaa Googlea takaperin kirjoitettuna – sananmukaisesti ”peilattuna”. Sivun loi ryhmä nimeltä All Too Flat. Jotta hakukone palauttaisi haluttuja tuloksia, myös hakusanat on kirjoitettava takaperin.

Vuonna 2002 elgooG oli laajalti käytössä Kiinassa Googlen ohitustienä. Kiinalaiset ovat käyttäneet elgooG-sivua päästäkseen sivustoille, joille pääsy on Kiinassa estetty.

Lähteet

Aiheesta muualla

 elgooG 
 elgooG About.com-sivustolla 

	 
Google
HMS Fortune (H70)

HMS Fortune (viirinumero H70) oli Britannian kuninkaallisen laivaston F-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

Valmistus 

Alus tilattiin Clydebankistä John Brown and Companyltä, missä köli laskettiin 25. heinäkuuta 1933. Alus laskettiin vesille 29. elokuuta 1934 ja otettiin palvelukseen 27. huhtikuuta 1935.

Palvelus 
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 6. hävittäjälaivueeseen, joka nimettiin toukokuussa 1939 uudelleen 8. hävittäjälaivueeksi.

Alus upotti 22. syyskuuta 1939 Hebridien länsipuolella HMS Foresterin kanssa Saksan laivaston sukellusveneen U-27:n. Se upotti 20. maaliskuuta 1940 Shetlannin pohjoisrannikolla sukellusvene U-44:n. Vuonna 1940 alus osallistui Norjan rannikon sotatoimiin. Forester, HMS Fury ja HMS Foresight määrättiin 18. toukokuuta Humberiin, jossa ne liitettiin 26. toukokuuta Noren komentajan alaisuuteen

Force H:ssa 
Laivueen mukana alus siirrettiin Gibraltarille Force H:hon, jonka mukana se osallistui 30. elokuuta operaatio Hatsiin. Force H:sta liitettiin taistelulaiva HMS Barham, taisteluristeilijä HMS Resolution, lentotukialus HMS Ark Royal, hävittäjät HMS Faulknor, Fury, Fortune, Forester, HMS Greyhound, HMS Inglefield, HMS Eclipse, HMS Escapade ja HMS Echo Force M:ään tehtäessä epäonninen hyökkäys Dakariin.

Alus suojasi 6. marraskuuta Atlantilla HMS Firedraken, Furyn ja Greyhoundin kanssa HMS Renownia ja Barhamia , kun osasto havaitsi viisi Vichyn Ranskan laivaston hävittäjää. Alus suojasi operaatio Coatissa Välimeren laivastolle toimitettuja täydennysaluksia Sisilian kapeikossa. Se suojasi 15. marraskuuta operaatio Whitessa HMS Argusta toimitettaessa lentokonetäydennyksen Maltalle.

Operaatio Hidessä alus osallistui HMS Malayan ja muutaman muun aluksen siirtoon Maltalta länteen. Alus kuului Force H:n Atlantilla olevaa saattuetta WS5A saattamaan lähetetyn voimakkaan osaston hävittäjäsuojaan.Operaatio Excessiin alus osallistui Group 1:ssä suojaten Ark Royalia.

Alus suojasi 3. maaliskuuta 1941 HMS Fearlessin ja HMS Duncanin kanssa Ark Royalia koulutettaessa uusia lentäjiä lentotukialuksella. Alus oli suojaamassa Ark Royalia Biskajanlahdella Toimitettaessa lentokonetäydennystä Maltalle alus suojasi 1. huhtikuuta operaatio Winchissä Ark Royalia.

Itäisessä laivastossa 
Alus siirrettiin 19. helmikuuta 1942 Itäiseen laivastoon Foxhoundin kanssa, kunnes ne siirrettiin 1943 puolivälissä takaisin Britteinsaarille.

Palveluksen loppu 
Fortune siirrettiin 31. toukokuuta 1943 Kanadan laivastolle nimellä HMCS Saskatchewan. Alus suojasi Pohjois-Atlantin saattueita 11., 12. ja C3 saattajaosastoissa, kunnes se siirrettiin kesäkuussa 1944 Normandian maihinnousuun. Operaation päätyttyä alus oli Atlantin saattueiden suojana. Se sijoitettiin poistolistalle 28. tammikuuta 1946.

Lähteet

Viitteet 

 Kuninkaallisen laivaston F-luokan hävittäjät
Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät
John Brownin valmistamat alukset
Eläinpuolue

Eläinpuolue (, PvdD) on eläinten oikeuksia Alankomaissa ajava poliittinen puolue. Se perustettiin vuonna 2002. Vuoden 2003 vaaleissa puolue ei vielä päässyt edustajainhuoneeseen. Paikkaa ei myöskään tullut Euroopan parlamentissa vuoden 2004 vaaleissa. Vuoden 2006 vaaleissa edustajainhuoneeseen kuitenkin pääsivät puolueesta Marianne Thieme ja Esther Ouwehand. Senaattiin tuli vuonna 2007 lisäksi valituksi Niko Koffeman. Puolueella on siis parlamentin alahuoneessa kaksi paikkaa 150:sta ja ylähuoneessa yksi paikka 75:stä. Vuoden 2007 vaaleissa valittiin myös eri provinssien parlamentteihin kaikkiaan yhdeksän Eläinpuolueen poliitikkoa. 

Eläinpuolue asetti ehdokkaita myös vuoden 2009 europarlamenttivaaleihin, mutta ei saanut yhtään paikkaa. Äänistä puolue sai 3,46 %. Kärkiehdokkaana oli Natasja Oerlemans.

Uskonnottomat tahot ovat esittäneet puoluetta kohtaan kritiikkiä. Thieme ja Koffeman ovat seitsemännen päivän adventisteja, ja Thieme on esittänyt Aatamin ja Eevan olleen alun perin kasvissyöjiä. Esimerkiksi Maarten 't Hart jopa vaati Thiemeä ja Koffemania lähtemään puolueesta heidän uskontonsa takia. Thieme pitää puoluetta kuitenkin sekulaarina eikä katso sen sanoman olevan sidoksissa mihinkään uskonnolliseen vakaumukseen. 

Marianne Thieme on puolueen puheenjohtaja ja toimii myös edustajainhuoneessa puolueen parlamenttiryhmän puheenjohtajana.

Puolue on muun muassa esittänyt uskonnollisten rituaaliteurastusten kieltämistä lailla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut , 

Alankomaalaiset puolueet
Eläinten oikeudet
Luettelo kuulantyönnön Suomen mestareista

Tämä on luettelo kuulantyönnön Suomen mestareista. Kuulantyönnön Suomen mestaruudesta on kilpailtu Kalevan kisoissa vuodesta 1907 lähtien. Vuoteen 1924 asti kilpailtiin yhteistuloskilpailut. Vuodesta 1914 lähtien on kilpailtu yhden käden mestaruuksista. Vuosina 1914–1924 kilpailtiin siis sekä yhden käden että molempien käsien kilpailut. Naiset ovat kilpailleet Suomen mestaruudesta vuodesta 1945 lähtien.

Mestaruudet 

Miehet (* = Molempien käsien yhteistuloskilpailu) (yht. 126)
 18 – Elmer Niklander* (mestaruuksista 11 yhteistuloskilpailuissa)
 9 – Reijo Ståhlberg
 7 – Sulo Bärlund, Arttu Kangas
 6 – Armas Wahlstedt, Matti Yrjölä
 5 – Seppo Simola
 4 – Yrjö Lehtilä
 3 – Reijo Koivisto, Janne Ronkainen, Mika Halvari, Arsi Harju, Conny Karlsson, Robert Häggblom
 2 – Armas Taipale* (1), Wihtori Kotro* (1), Ville Pörhölä* (1), Paavo Yrjölä, Yrjö Puntti, Aapo Perko, Alpo Nisula, Jarmo Kunnas, Aulis Akonniemi, Jari Kuoppa, Tepa Reinikainen, Ville Tiisanoja, Tomas Söderlund, Eero Ahola
 1 – Toimi Arranmaa*, Mikko Holm*, Paavo Aho*, Hannes Torpo*, Bertil Ilomaa, Martti Alarotu, Risto Kuntsi, Rurik Backman, Veikko Nyqvist, Jaakko Jouppila, Helge Nylund, Yrjö Ijäs, Aulis Toivonen, Petri Torniainen, Antero Paljakka, Markus Koistinen, Tuomo Tihinen, Timo Kööpikkä

Naiset (yht. 78)
 11 – Asta Ovaska
 8 – Meeri Saari
 6 – Marjatta Kuuluvainen, Suvi Helin
 5 – Christine Barck, Tuula Kivi, Senja Mäkitörmä
 4 – Inkeri Lehtonen, Ritva Metso, Anna Rauhala
 3 – Irja Sarnama, Karoliina Lundahl, Niina Kelo
 2 – Marika Tuliniemi, Sanna Kämäräinen, Katri Hirvonen
 1 – Hely Pietilä, Esteri Kallio, Eila Ronkonen, Johanna Pulkkinen, Kaisa Kymäläinen

Vuosittain

Lähteet 
 1907–1959: 
 1960–2006: http://www.gbrathletics.com/nc/fin.htm
 1907–2017: Kalevan kisojen mitalistit nykyisissä lajeissa tai niiden edeltäjissä 1907–2017 Tilastopaja

Viitteet 

Kuulantyöntö
Kuulantyöntö
Berit Berthelsen

Berit Berthelsen (o.s. Tøien, 25. huhtikuuta 1944 Hakadal, Akershus, Norja – 13. helmikuuta 2022 Bærum, Norja) oli norjalainen yleisurheilija, jonka päälajit olivat pituushyppy ja viisiottelu.

Berthelsen sijoittui Tokion 1964 olympialaisten pituushypyssä yhdeksänneksi tuloksella 619 cm. Méxicon 1968 olympialaisissa hän sijoittui pituushypyssä seitsemänneksi tuloksella 640 cm ja viisiottelussa 18:nneksi 4 649 pisteellä. Kisojen avajaisissa hän kantoi Norjan lippua. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän saavutti pituushypyssä pronssia tuloksella 644 cm.

Sisäratojen EM-kilpailuissa Berthelsen voitti kultaa Prahassa 1967 tuloksella 651 cm ja Madridissa 1968 tuloksella 643 cm. Hän teki vuonna 1968 pituushypyssä Norjan ennätyksen 656 cm, jonka rikkoi vasta vuonna 2009 Margrethe Renstrøm.

Berit Berthelsenin puoliso Roar Berthelsen oli maajoukkuetason pituushyppääjä.

Lähteet

Viitteet

Norjalaiset pituushyppääjät
Norjalaiset yleisurheilun moniottelijat
Vuonna 1944 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet