Malesianluumio

Malesianluumio (Gnetum gnemon) on luumioiden sukuun kuuluva kasvilaji, jonka levinneisyysalue ulottuu Kiinasta Uuden-Guinean kautta Fidžille. Kasvin siemenet, lehdet ja hedelmäpohjukset ovat syötäviä, kuoresta valmistetaan köysiä ja verkkoja ja myös puuainesta käytetään moniin tarkoituksiin.

Ulkonäkö ja koko

Kasvutapa ja lehdet 
Toisin kuin useimmat muut, liaaneina kasvavat luumiolajit, malesianluumio on ainavihanta pensas tai korkeintaan 10 metrin korkuiseksi kasvava pieni puu, jolla on kapea latvus ja harmaanruskea kuori. Vihreä- tai keltavihreäkuoriset oksat kasvavat köynnösmäisinä.

Vastakkaiset lehdet jakautuvat lehtilapaan ja 0,5–1,8 senttimetrin mittaiseen lehtiruotiin. Yksinkertainen lehtilapa on pituudeltaan 7,5–20 senttimetriä ja leveydeltään 2,5–10 senttimetriä. Tuoreet lehdet ovat tummanvihreitä ja kiiltäviä, kuivuneet kellertäviä. Ehytlaitaisen lehtilavan tyvi kapenee lehtiruodiksi. Pienemmät lehtisuonet ovat huomaamattomia.

Kävyt 
Malesianluumio on kaksikotinen ja yksineuvoinen; hede- ja emikävyt sijaitsevat siis eri yksilöissä. Hedekävyt ovat norkkomaisia ja kasvavat yksittäin lehtihangoista. Ne ovat haarautumattomia tai yksinkertaisesti haarautuneita, vähintään 1, tavallisesti 3–6 senttimetriä pitkiä ja 2,5–3 millimetriä leveitä. Hedekävyt koostuvat useista senttimetrin päässä toisistaan olevista osakukinnoista. Jokainen osakukinto koostuu 50–80 mikrosporofyllistä ja 5–15 pyöreästä, steriilistä megasporofyllistä.

Luumarjaa muistuttava kypsä emikäpy koostuu kellertävästä, punaoranssista tai vaaleanpunaisesta siemenvaipasta ja sen alla olevista, 2–4 senttimetrin pituisista pähkinämäisistä siemenistä. Siemenet ovat pitkittäisuurteisia ja teräväkärkisiä. Ulompi siemenkalvo (sklerotesta) on noin millimetrin paksuinen ja ruskea, sisempi kellanruskea. Siemenellä on kiinteä pähkinämäinen koostumus ja hieman kitkerä maku.

Levinneisyys 
Malesianluumio kasvaa luonnonvaraisena Kiinan Yunnanin maakunnan länsiosissa, Tiibetin kaakkoisosissa, Intian koillisosissa, Kambodžassa, Myanmarissa, Thaimaassa, Vietnamissa, Indonesiassa, Malesiassa, Papua-Uusi-Guineassa, Fidžillä, Samoalla, Salomonsaarilla ja Vanuatulla.

Elinympäristö 
Malesianluumio kasvaa trooppisissa sademetsissä 0–1700 metrin korkeudella merenpinnasta alueella, jolla vuotuinen sademäärä vaihtelee välillä 750–5000 millimetriä. Suotuisin sademäärä on 3000–5000 millimetriä vuodessa, mutta malesianluumio kestää myös useiden kuukausien kuivuutta. Malesianluumio kestää sekä aurinkoisia että varjoisia kasvupaikkoja samoin kuin voimakkaita tuulia, mutta ei merenvaahtoa, minkä vuoksi se ei koskaan kasva rannikon läheisyydessä. Malesianluumio viihtyy parhaiten lievästi happamassa tai neutraalissa maaperässä, mutta menestyy myös kalkkipitoisessa alusmaassa.

Malesianluumio muodostaa ektomykorritsaa yhdessä Scleroderma-suvun ja muutamien muiden, vielä määrittämättömien sienilajien kanssa.

Uhanalaisuus ja suojelu 
Malesianluumio oli luokiteltu vuonna 2014 IUCNin punaisessa listassa elinvoimaiseksi, sillä laji on laajalle levinnyt, kasvaa varsin monenlaisissa elinympäristöissä ja kasvustot uusiutuvat nopeasti. Siemeniä, lehtiä ja kuorta kerätään, mutta lajia myös viljellään; malesianluumiosta valmistetut tuotteet ovat tavallisesti peräisin viljellyistä kasveista, joten luonnonvaraiset kasvustot ovat vahingoittumattomia. Lajin uhkana ovat metsien muuttaminen viljelmiksi, puiden kaataminen ja kaupunkialueiden laajentaminen, mutta kasvin levinneisyysalueella on kuitenkin myös lukuisia suojelualueita.

Luokittelu 
Malesianluumio kuuluu luumiokasvien heimon ainoaan sukuun luumiot (Gnetum). Lajin kuvaili ensimmäisenä Carl von Linné vuonna 1767 julkaisussa Mantissa Plantarum, osassa 1, sivulla 125.

Muunnokset 
Luokittelijasta riippuen malesianluumiosta voidaan erottaa viisi muunnosta:
 Gnetum gnemon var. brunonianum (Griff.) Markgr. (synonyymeja Gnetum brunonianum Griff., Gnemon brunoniana (Griff.) Kuntze): Levinneisyysalue ulottuu Assamista Myanmarin kautta Borneon länsiosiin.
 Gnetum gnemon L. var. gnemon (synonyymeja Gnetum acutatum Miq., Gnetum ovalifolium Poir., Gnemon ovalifolia (Poir.) Kuntze, Gnetum vinosum Elmer, Gnetum polystachyum Reinw. ex Blume, Gnetum sylvestre Brongn., Gnetum gnemon var. laurinum Blume, Gnetum gnemon var. lucidum Blume, Gnetum gnemon var. majusculum Blume, Gnetum gnemon var. ovalifolium (Poir.) Blume, Gnetum gnemon var. sylvestris (Brongn.) Parl.): Kasvaa luonnonvaraisena Tiibetissä, Malaijien saaristossa, Filippiineillä, Uudessa-Guineassa ja läntisen Tyynenmeren saarilla Fidžille saakka.
 Gnetum gnemon var. gracile Markgr.: Esiintyy kotoperäisenä ainoastaan Indonesian Sulawesin saarella.
 Gnetum gnemon var. griffithii (Parl.) Markgr. (synonyymeja Gnetum griffithii Parl., Gnemon griffithii (Parl.) Kuntze): Levinneisyysalue ulottuu Assamista ja Myanmarista Malakan niemimaalle.
 Gnetum gnemon var. tenerum Markgr.: Levinneisyysalue ulottuu Thaimaan eteläosista Malakan niemimaan kautta Borneoon.

Sukulaisuus koppisiemenisiin 
Malesianluumio muistuttaa huomattavasti tyypillisiä koppisiemenisiä; lukuisista samankaltaisuuksista huolimatta laji kuitenkin luokitellaan paljassiemenisiin. Esimerkiksi kypsä emikäpy muistuttaa huomattavasti koppisiemenisten hedelmää, mihin on syynä endotsookoria-niminen evoluutiomekanismi: siemenvaipan silmiinpistävän värityksen tarkoituksena on houkutella mahdollisia siementen levittäjiä. Myös malesianluumion lehdet muistuttavat enemmän koppisiemenisten kuin paljassiemenisten lehtiä.

Käyttö 
Malesianluumion siemenet ovat ravinteikkaita, tärkkelys- ja kivennäisainepitoisia sekä sisältävät A- ja C-vitamiineja. Niitä voidaan keittää ja käyttää vihanneksina. Indonesiassa siemenet paahdetaan, hakataan ohuiksi letuiksi, kuivataan ja uppopaistetaan; nämä lastut tunnetaan nimellä Emping. Siemenillä on antimikrobinen vaikutus ja lehdistä puristettu mehu auttaa silmäsairauksiin. Nuoria lehtiä ja käpyjä voidaan käyttää vihanneksina. Siemenvaippa on erittäin ohut, joten sillä ei ole kulinaarista merkitystä. Malesianluumion kuituisesta kuoresta valmistetaan merivedenkestäviä köysiä, verkkoja ja ongensiimoja. Puuainesta käytetään polttopuuksi ja talonrakennukseen; siitä valmistetaan myös työkalujen kahvoja. Malesiassa, Hongkongissa ja Indonesiassa puusta valmistetaan paperia.

Lajin suurihedelmäisiä muunnoksia viljellään trooppisella, jatkuvasti kostealla ilmastovyöhykkeellä sekä monsuunialueilla myös puutarhoissa. Maaperävaatimuksiltaan laji on vaatimaton ja kasvaa yhtä hyvin aurinkoisilla kuin puolivarjoisilla kasvupaikoilla. Lajia voi lisätä siemenistä; käpyjä se tuottaa jo 5–8 vuoden ikäisenä. Papua-Uusi-Guineassa malesianluumioita kasvatetaan usein yhdessä leipäpuiden (Artocarpus), Pandanus conoideusin ja muiden ravinto- tai kuitukasvien kanssa. Usein malesianluumioita esiintyy myös yhdessä durioiden (Durio), rambutaanin (Nephelium lappaceum) ja sirkkapapujen (Parkia) kanssa.

Lähteet 

Luumiot