joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pospisil

Pospisil on vuonna 1988 toimintansa aloittaneen Puolikuu-yhtyeen englanninkieliseksi sivuprojektiksi perustettu yhtye. Tyylillisesti Pospisilin tuotanto edustaa pop- ja rockmusiikkia. Nimi viittaa 1960-70-lukujen taitavaan jääkiekkoilijaan František Pospišiliin.

Pospisilin ensimmäinen levytys on vuonna 2005 RealLife Records -levymerkillä julkaistu single You Baby. Kappaleesta julkaistiin myös osin samoja soittotaustoja hyödyntäen Puolikuun nimellä vuonna 2006 suomenkielinen versio nimeltä Hei Dee Dee. Viimeksi mainitun julkaisusta vastasi Bonnier Amigo.

Pospisilin ensimmäinen pitkäsoittolevy Acapulco ilmestyi 5. maaliskuuta 2008. Levyn kustantamisesta vastasi Rocket Records. Levyn päättävä kappale Last Train to Acapulco sai jonkin verran radiosoittoa.

Pospisil-yhtyeen keulahahmo on sen laulusolisti Kari Pesonen, joka on myös säveltänyt ja sanoittanut kaikki yhtyeen kappaleet.

Diskografia

Albumit 
 Acapulco (Rocket Records, 2008)
 You Belong To Me (Rocket Records, 2011)

Single 
 You Baby (RealLife Records, 2005)

Aiheesta muualla 

 Viralliset kotisivut

Suomalaiset rockyhtyeet
Suomalaiset popyhtyeet
Juselius

Jusélius tai Juselius on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Adolf Juselius (1814–1884), Tammikuun valiokunnan jäsen, Loviisan pormestari 
 August Artur Jusélius (1857–1925), suomalainen pankinjohtaja, tuomari, valtiopäivämies, varatuomari ja hovioikeudenneuvos
 August Ferdinand Juselius (1847–1900), suomalainen valtiopäivämies, Turun kunnallispormestari 1881–1900, August Artur Juséliuksen veli
 Axel Jusélius (1868–1935), Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja
 Carina Juselius (s. 1961), suomalainen kestävyysjuoksija
 Carl Fredrik Juselius, turkulaisen Juseliuksen paitatehtaan perustaja
 Elin Juselius (1872–1964), suomalainen keraamikko
 Emil Wilhelm Jusélius, suomalainen silmälääkäri, Suomen Silmälääkäriyhdistyksen perustajajäseniä
 Fritz Arthur Jusélius (1855–1930), porilainen vuorineuvos
 Jarkko Juselius, eläkkeellä oleva Yleisradion politiikan toimittaja
 Jorma Juselius (1926–2013), suomalainen muusikko
 Katarina Juselius (s. 1943), suomalainen ekonomisti
 Nils Jakob Juselius (1818–1880), suomalainen pappi ja valtiopäivämies
 Sigrid Jusélius (1887–1898), Fritz Arthur Juséliuksen keuhkotautiin kuollut tytär
 Juseliuksen mausoleumi
  Sigrid Juséliuksen säätiö
1101



Tapahtumia 
 Joukko ristiretkeläisiä saapui Jerusalemiin ensimmäisen ristiretken innoittamina.

Syntyneitä 
 Heloïse, Pierre Abélardin rakastettu

Kuolleita 
 Su Shi, kiinalainen runoilija ja valtiomies
1100-luku
Vaahtokarkki

Vaahtokarkki on makeinen, joka valmistetaan yleensä liivatteesta, sokerista, vedestä, maissista ja siirapista.

Pohjois-Amerikassa, Britanniassa, Uudessa-Seelannissa ja Australiassa on tapana paistaa vaahtokarkkeja nuotion äärellä.

Katso myös
 Lokum, perinteinen turkkilainen vaahtokarkki

Aiheesta muualla

Makeiset
Marco Werner

Marco Werner (s, 27. huhtikuuta 1966 Dortmund) on saksalainen kilpa-autoilija ja kolminkertainen Le Mansin 24 tunnin ajon voittaja.

Vuonna 1990 Werner sijoittui Formula Opel -sarjassa hopealle Mika Häkkisen takana, ja seuraavana vuonna Saksan Formula 3 -sarjassa hopealle Pedro Lamyn takana. Kun Werner ei kyennyt tekemään läpimurtoa Formula ykkösiin, hän alkoi keskittyä urheilu- ja vakioautoihin. 1990-luvulla hän kiersi kotimaassaan Super Tourenwagen Cupia, DTM-sarjaa sekä Porsche Supercupia. Vuonna 1995 hän voitti Daytonan 24 tunnin ajon kölniläisen Kremerin Porschella. Vuodesta 2001 Werner on ajanut American Le Mans -sarjaa Joest-tallissa. Hän on voittanut Le Mansin 24 tunnin kilpailun kolmesti, vuosina 2005–2007.

Aiheesta muualla
 Marco Wernerin virallinen sivu 

Saksalaiset autourheilijat
Le Mansin 24 tunnin ajon voittajat
American Le Mans Series -kuljettajat
Porsche Supercup -kuljettajat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Jalkapallohuliganismi

Jalkapallohuliganismi on jalkapallon yhteydessä tapahtuvaa huliganismia. Siihen liittyy keskeisesti joukkueiden kannattajaryhmien välinen vihanpito ja väkivalta. Huliganismia ilmenee lähes kaikkialla, missä jalkapallo on merkittävän lajin asemassa. Ensimmäiset tunnetut huliganismitapaukset koettiin Englannissa jo 1880-luvulla. Huligaaniryhmien vihanpitoon liittyy usein myös uskonnollisia, poliittisia ja etnisiä jännitteitä. Italiassa huliganismi on johtanut jopa poliisin kuolemaan

Jalkapallohuliganismi Suomessa 
Suomalaisen jalkapallohuliganismin historia alkoi vuosituhannen vaihteesta. Suomessa jalkapallohuliganismi ei ole yleinen ongelma, mutta suurempien kannattajaryhmien keskinäiset väkivaltaisuudet ovat yleistyneet 2010-luvulla. Erityisesti Stadin derbyt tapahtumina, missä HIFK ja HJK kohtaavat paikallisottelussa, ovat saaneet molemmin puolin suuret kannattajajoukot liikkeelle, milloin on tapahtunut suurempia järjestyshäiriöitä ja väkivaltaisuuksia. Väkivaltaisuuksia on ollut toisinaan jo päiviä ennen derbyä. Veikkausliigan kaudella 2018 kannattajien tunteita on kuumentanut myös FC Hongan ja HJK:n kohtaaminen pääkaupunkiseudulla. Pääkaupunkiseudun joukkueiden kannattajien ohella myös FC Lahden kannattajat ovat aikoinaan saaneet kyseenalaista kuuluisuutta rähinöinnistään. Ajoittaista häiriköintiä ja väkivaltaa on tapahtunut 2010-luvulla myös muun muassa KuPS:n, VPS:n ja TPS:n kannattajaryhmien ollessa osallisena.

Kansainvälisissä otteluissa Suomessa on varauduttu toisinaan jopa mellakkapoliiseilla ulkomaisten kannattajien takia.

Historia 
Neuvostoliittoon kuuluneen Liettuan pääkaupungissa Vilnassa uuden Neuvostoliiton perustuslain hyväksyminen 7.10.1977 johti mielenosoituksiin, joille sopivia tilaisuuksia tarjosivat Vilnan Žalgirisin kotistadionillaan pelaamat jalkapallo-ottelut. Kun kotijoukkue oli illalla 7.10.1977 voittanut vitebskiläisen Dvinan joukkueen, katsomon 20 000 Žalgirisin kannattajaa innostuivat osoittamaan mieltään kaupungin kaduilla. Mielenosoittajat lauloivat liettualaisia lauluja ja huusivat iskulauseita vapaan Liettuan puolesta. Kansallistunteen osoitukset johtivat yhteenottoon miliisin kanssa ja pidätyksiin.

Katso myös 
 Casuals
Ultrakannattajat

Lähteet

Aiheesta muualla 

Jalkapallokulttuuri
Väkivalta
Jasu

Jasu on suomalainen miehen etunimi. Se on muunnos Jaakko-nimestä.

Väestörekisterikeskuksen mukaan vuoteen 2010 mennessä Jasu-nimen on saanut noin 520 miestä, joista valtaosa on syntynyt vuoden 1980 jälkeen.

Tunnettuja Jasu-nimisiä
 Jasu Mäntylä, muusikko Taivalkunta Beat -yhtyeessä

Kuvitteellisia
 Jasu Taavitsainen, Sami Saikkosen näyttelemä hahmo televisiosarjassa Salatut elämät
 Tenavat-sarjakuvassa Piparminttu-Pipsa kutsuu Jaska Jokusta Jasuksi

Lähteet

Etunimet
Jon Tickle

Jonathan Tickle (s. 8. toukokuuta 1974 Norwich) on brittiläinen henkilö, joka on esiintynyt muun muassa kilpailijana Britannian Big Brother -televisio-ohjelman neljännellä tuotantokaudella ja yhtenä juontajana televisio-ohjelmassa Järjen jättiläiset. Tickle teki Järjen jättiläisissä usein tyhmimmät testit. Hän muun muassa käveli vanukkaan päällä, mikä oli mahdollista, ja ui siirapilla täytetyssä uima-altaassa. Lisäksi sarjassa usein esitetyssä ohjelmaosiossa "Dear Jon" Tickle teki tieteellisiä kokeita saadakseen vastauksia ohjelman katsojien lähettämiin kysymyksiin.

Brittiläiset juontajat
Big Brother (Iso-Britannia)
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Suzanne Somers

Suzanne Marie Somers (oik. Mahoney, s. 16. lokakuuta 1946 San Bruno, Kalifornia, Yhdysvallat) on kalifornialainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Starsky ja Hutch (1975–1977), Three's Company (1977–1981), She's the Sheriff (1987–1989), Step by Step (1991–1998) ja Piilokamera (1998–2000).

Somers on ollut naimisissa Alan Hamelin kanssa vuodesta 1977 lähtien. Sitä ennen hän oli naimisissa Bruce Somersin kanssa vuosina 1965–1968, ja heillä on yksi lapsi, Bruce Somers Jr., joka on syntynyt marraskuussa 1965.

Hänellä on tähti Hollywoodin Walk of Famella.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Petter Jakob Hjelm

Petter Jakob Hjelm (2. lokakuuta 1746 Sunnerbo härad, Smoolanti, Ruotsi – 7. lokakuuta 1813 Tukholma) oli ruotsalainen kemisti, joka löysi molybdeenin.

Hän valmistui ylioppilaaksi 1763 Uppsalassa, ja 1774 hänestä tuli vuorikollegion virkamies.

Carl Wilhelm Scheelen toimeksiannosta hän 1781 eristi molybdeenin. Hän tutki myös mangaania, jonka löysi 1774 Johan Gottlieb Gahn. 1782 hänestä tuli kuninkaallisen rahapajan johtaja, 1784 tiedeakatemian jäsen ja vuodesta 1794 kuolemaansa saakka hän palveli vuoriministeriössä.

Hjelm laati useita kirjoituksia kemiasta ja metallurgiasta. Hänen jälkeenjääneissä papereissaan oli myös Taalainmaan porfyyrimuodostelmien geologinen kuvaus.

Ruotsalaiset kemistit
Vuonna 1746 syntyneet
Vuonna 1813 kuolleet
Kiba Lumberg

Kiba Lumberg (oik. Kirsti Leila Annikki Lumberg, s. 29. toukokuuta 1956 Lappeenranta) on suomalainen taidemaalari, kirjailija, kuvataiteilija, performanssitaiteilija ja videotaiteilija. Etniseltä taustaltaan Lumberg on romani. Hänen vanhempansa ovat käsityöläinen Vieno Irene Berg ja läkkiseppä Aleksander Lumberg.

Lumberg on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa mustalaisväestön taidekäsityön pienyrittäjäkurssilla 1983–1984 ja sen jatkokurssilla 1984–1985. Hän on ollut Taideteollisen korkeakoulun ylimääräinen opiskelija vuosina 1985–1987. Hän on opiskellut ulkomailla opistoissa Sutorits (ent. Jugoslavia), Taideteollinen korkeakoulu 1986 (Skopje) ja Taideakatemia, Firenze, Italia 1988. Hän opiskeli laulua vuosina 1979–1981 Helsingin konservatoriossa.

Lumbergin ensimmäinen näyttely oli 1993 Suomen Taiteilijain 98. vuosinäyttely, Karkkila. Sen jälkeen hän on pitänyt näyttelyjä vuosittain. Hänen teoksiaan on julkisissa kokoelmissa.

Lumberg oli vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Vasemmistoliiton ehdokkaana ja sai 273 ääntä. Eurovaaleissa vuonna 2009 hän sai 975 ääntä.

Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuoden 2022 alusta alkaen.

Kirjalliset teokset 
 Tumma ja hehkuva veri, neliosainen televisioelokuva, käsikirjoitus, 1997.

Sarjakuvat

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 
 
 
 
 
 
 
  (maksullinen).

Suomalaiset taidemaalarit
Suomalaiset kirjailijat
Suomen romanit
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Stephen Langton

Stephen Langton (n. 1150 – 9. heinäkuuta 1228) oli englantilainen keskiajan kirkonmies, joka toimi Canterburyn arkkipiispana vuodesta 1207 kuolemaansa. Hän oli välikappaleena Innocentius III:n ja Juhana Maattoman välille 1200-luvun alussa syntyneessä laajamittaisessa kiistassa, joka syntyi kun Juhanan valtaa pyrittiin rajoittamaan Magna Cartalla.

Langton otti käyttöön Raamatun jaon lukuihin. 

Langton syntyi Englannissa, mahdollisesti Lincolnshiressa. Hän opiskeli ja opetti Pariisin yliopistossa, kunnes sai Innocentius III:lta nimityksen kardinaaliksi. Langton kuoli Slindonissa, West Sussexissa kesällä 1228. Häneltä on säilynyt runsaasti kirjoituksia.

Lähteet 

Canterburyn arkkipiispat
1150-luvulla syntyneet
1220-luvulla kuolleet
Kari Tamminen (aikido-opettaja)

Kari Tamminen (1955 Hausjärvi – 23. kesäkuuta 2016) oli suomalainen aikido-opettaja ja sisäasiainministeriön asetuksen mukainen voimankäyttökouluttaja.

Historia
Poikavuosinaan Kari Tamminen harrasti telinevoimistelua, nyrkkeilyä ja karatea. Aikidon harjoittelun hän aloitti Meido-Kanissa 7. syyskuuta 1971. Tamminen suoritti ensimmäisen danin Toshikazu Ichimura -senseille 1978. Vuonna 2007 hänelle myönnettiin 6. dan.

Aikidon opettaminen
Kari Tamminen toimi aikidoseuran pääohjaajana Sandokaissa (Kerava), Salo Aikido Dojolla (Salo), Salo Aikido Dojo Marttilassa (Marttila), sekä maaliskuusta 2008 alkaen myös Hokuto Dojolla (Littoinen) ja Turku Aikaissa Shaolin Dojolla (Turku). Lisäksi hän ohjasi vuosittain lukuisia aikidoleirejä. Lokakuussa 2014 hän ilmoitti lopettavansa aikidon opettamisen.

Toiminta Suomen Aikidoliitossa
Suomen Aikidoliiton tehtävissä Kari Tamminen toimi jo 1970-luvulla, jolloin hän oli talouspäällikkö. Sittemmin hän toimi pitkään teknisen valiokunnan jäsenenä. Teknisen valiokunnan puheenjohtajaksi Tamminen valittiin vuoden 2008 alusta lukien. Hän oli myös Suomen Aikidoliiton kunniajäsen.

Lähteet
 Suomen Aikidoliiton julkaisema Aikidolehti
 Suomen Aikidoliiton Internet-sivut
 Sandokai r.y.:n Internet-sivut
 Kari Tammisen haastattelu

Viitteet 

Suomalaiset aikidokat
Vuonna 1955 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Sworn to the Dark


Sworn to the Dark on Watainin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 19. helmikuuta 2007.

Kappaleet

Arvostelut 
 About.com: 
 Allmusic: 
 Imperiumi: 8/10
 Metalliluola: 7½/10

Lähteet 

Vuoden 2007 albumit
Ruotsalaiset black metal -albumit
Angelo Galasso

Angelo Galasso (Francavilla Fontanassa, 4. heinäkuuta 1959) on italialainen muotisuunnittelija. Hänen tunnetuimmat mallistonsa ovat Interno 8 sekä Billionaire Couture.

Lyhyt elämäkerta

Lapsuus ja nuoruus
Galasson kiinnostus muotiin heräsi hyvin varhaisessa vaiheessa, kun hän isänsä kanssa vieraili huippuräätälin luona. Galasso syntyi ja vietti lapsuutensa Francavilla Fontanassa lähellä Brindisiä. Alue oli kulttuurisesti ja historiallisesti merkittävä, ja Galasso on ammentanut kasvuympäristöstään inspiraatiota myöhempiin vaatemallistoihinsa. Ensikosketuksensa muotiin Galasso sai jo kouluiässä. Välitunneilla hän leikkeli eri vaatteista taskuja ynnä muuta ja liitti niitä toisiin vaatteisiin tehden näin omia luomuksia.

Siirtyminen muotialalle
Saatuaan koulutuksensa loppuun Galasso työskenteli menestyksekkäästi pankkialalla ja siirtyi töihin Roomaan. Siellä hän ajautui muodin pariin. Vapaa-ajallaan Galasso suunnitteli paitoja, kokeili eri sommitelmia ja käytti niitä mennessään töihin. Tämä herätti ystävien ja kollegoiden huomion ja osasta heistä tuli Galasson ensimmäisiä asiakkaita. Hän otti asiakkaansa vastaan huoneistossaan Interno 8:ssa, josta myöhemmin tuli Galasson malliston ja yrityksen nimi. Alun menestys rohkaisi Galasson jättämään pankkialan ja siirtymään muotialalle.

Läpimurto
Vuonna 1990 Pirolissa Galasso julkaisi ensimmäisen mallistonsa, joka herätti muotimaailman huomion. Yksityiskohtaiset designvaatteet saivat uskollisen ostajakunnan ja pian Interno 8 levisi ympäri Italiaa. 

Vuonna 2000 Galasso suuntasi kansainvälisille markkinoille ja saavutti mainetta luomuksillaan. Pian yrityksen vaatteita käyttivät show-alan ammattilaiset, poliitikot, liikemiehet, mediapersoonat ja aristokraatit. Asiakkaita ovat olleet muiden muassa Paul McCartney, Roger Moore ja Michael Caine.

Billionaire Couture
Vuonna 2005 Galasso yhdisti voimansa aikoinaan myös muotimaailmassa vaikuttaneen F1-tallinjohtajan Flavio Briatoren kanssa. Tarkoitus oli luoda vain miehille suunnattu mallisto, joka nimettiin Briatoren yökerho-ketjun mukaan Billionaire Coutureksi. Ensimmäinen tätä "couturea" myyvä kauppa avattiin Lontoon Harrodsiin ja myöhemmin ketju on laajentunut muun muassa Itävaltaan, Japaniin ja Venäjälle. Myöhemmin Galasso riitautui Briatoren kanssa Billionaire Couture -merkin osakkeiden hallinnasta. Briatoren pyynnöstä Galasso vähensi omistustaan 49 prosentista 20 prosenttiin, tehden tilaa uusille investoijille. Galasso kuitenkin koki ettei saanut mitään hyvitystä vastineeksi teostaan ja haastoi Briatoren oikeuteen vuonna 2010.

Lähteet

Aiheesta muualla
Galasson blogi
angelogalasso.com - viralliset sivut
Billionaire Couturen viralliset sivut

Italialaiset muotisuunnittelijat
Elävät henkilöt
Vuonna 1959 syntyneet
Lament for the Weary

Lament for the Weary on brittiläisen thrash metal -yhtye Seventh Angelin toinen studioalbumi vuodelta 1992. Albumin musiikki on yhdistelmä thrash metalia ja doom metalia. Brittiläinen lehdistö antoi albumille suopeita arvioita. Hyvästä vastaanotosta huolimatta yhtye hajosi vuosi albumin julkaisun jälkeen, jolloin Ian Arkley perusti doom metal -yhtye Ashen Mortalityn.

Äänitys
Seventh Angelin toinen albumi Lament for the Weary äänitettiin 4. – 16. heinäkuuta 1991 ICC Studiossa, tuottajanaan Roy Rowland. Albumi miksattiin elokuun ensimmäisen kymmenen päivän aikana. Albumin kansitaiteen maalasi brittiläinen fantasiataiteilija Rodney Matthews.

Tyyli albumilla vaihtui ankarasta thrash metalista enemmän monimutkaisempaan, progressiivisempaan, synkeämpään ja kypsempään thrash-doom metaliin. Albumilla kitarat viritettiin matalaan D:hen, ja mukana on melankolista, akustista kitarointia, erityisesti nimikappaleella, joka sisältää vesisateen ääniä luomaan alakuloista tunnelmaa. Rumpali Tankin soitto on monipuolisempaa verrattuna edelliseen The Tormentiin. Albumi alkaa 3 minuutin hidastempoisella instrumentaalilla, joka kehittyy nopeampaan tahtiin "Life in All its Emptiness" -kappaleen alkaessa. Soolokitaroilla tilutetaan hillitysti ja maalaillaan suuripiirteisiä, uhkaavia melodioita komppikitaroiden päälle. Laulu albumilla on perinteiselle thrashille tyypillistä huutoa. Lament for the Weary  on konseptialbumi erään miehen elämästä. Kyseinen henkilö on kärsinyt lapsena kaltoinkohtelusta, ja hänen elämänsä on mennut pahempaan suuntaan masennuksen ja itsetuhoisten ajatusten vuoksi. Hän kuitenkin saa lapsuuden uskonsa takaisin, ja ei kuolemanvuoteellaan pelkää kohdata väistämätöntä.

Vastaanotto
Cross Rhythms -lehden Lynn Williams kirjoitti 1. heinäkuuta 1992 Lament for the Wearysta, että se on kaikin tavoin parannus edellisestä albumista The Torment, ja nimittää Lamentia "ensiluokkaiseksi thrashiksi". Vuoden 2005 arvostelussa HM-lehden ja The Whipping Postin kriitikko Matt Morrow väittää, että "Lament for the Weary kuuluu metallimusiikin albumien parhaimmistoon", ja että se on "klassikko sanan kaikissa merkityksissä". Vuoden 2005 uusintapainoksen sivumerkinnöissä yhtyeen tuttava Nick Bolton kirjoittaa, että "albumin kitaratyöskentely sai erään kriitikon kirjoittamaan, että se sisältää joitain parhaista kitarasooloista, joita hän on koskaan kuullut". Albumin julkaisun jälkeen yhtye soitti konsertteja Saksassa ja Hollannissa tukeakseen Lament for the Wearyn myyntiä.

Kappaleluettelo

"Recollections of a Life Once Lived" (2:52)
"Life in All Its Emptiness" (5:14)
"No Longer a Child" (5:55)
"Full of Blackness" (6:02)
"Lament for the Weary" (2:18)
"Woken by Silence" (6:20)
"Falling Away from Reality" (4:54)
"Dark Shadows" (5:34)
"Passing of Years" (4:14)
"Secure in Eternity" (6:05)
"Farewell to Human Cries" (6:10)

Muusikot
Ian Arkley - kitara, akustinen kitara ja laulu
Scott Rawson - rytmikitara
Simon Jones - basso
Tank - rummut

Lähteet

Vuoden 1992 albumit
Seventh Angelin albumit
ICE Hockey League

Österreichische Eishockey-Liga eli win2day ICE Hockey League (ICE) on korkein Itävallassa pelattava jääkiekon sarjataso. Nykymuotoinen liiga muodostettiin vuonna 1965, joskin ensimmäisen kerran Itävallan mestaruudesta kamppailtiin jo 1923. Liigan nykyinen nimi tulee sitä vuodesta 2020 sponsoroineesta vedonlyöntisivustosta. Vuosina 2003–2020 nimikkosponsorina toimi Erste Bank -rahoituslaitos ja vuosina 2020–2022 bet-at-home-rahapeliyhtiö.

Vaikka ICE on Itävallan liiga, sarjassa on mukana joukkueita myös useista muista lähialueen maista. Kaudella 2022–2023 mukana on kolme joukkuetta Italiasta ja yhdet joukkueet Sloveniasta ja Unkarista. Itävallan mestaruus jaetaan parhaalle itävaltalaiselle joukkueelle ja ICE:n mestaruus koko sarjan voittajalle.

ICE:n alempana sarjatasona toimii Alps Hockey League.

Joukkueet

Itävallan mestarit 1923–2019

Lähteet
Erste Bank Eishockey Liga (EBEL)

Aiheesta muualla 
Austrian Hockey Association (ÖEHV) 
Multilanguage forum on Austrian Hockey  
Summary table in Hungarian at icehockey.hu  

Itävallan jääkiekkosarjat
Italian jääkiekko
Kroatian jääkiekko
Slovenian jääkiekko
Slovakian jääkiekko
Tšekin jääkiekko
Unkarin jääkiekko
Vienna Capitals

Vienna Capitals on wienilainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Itävallan pääsarjassa, Bet-at-home ICE Hockey Leaguessa. Joukkue on voittanut maansa mestaruuden kaudella 2004-2005.

Saavutukset
 Itävallan mestari 2004-2005

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
Päävalmentaja: Dave Barr 
Apuvalmentaja: Christian Dolezal 
Maalivahti- & Videovalmentaja: Varian Kirst 
Fysiikkavalmentaja: Daniel DeBuigne 
Huoltopäällikkö: Thomas Bardodej 

Lähde: EliteProspects

Maineikkaita pelaajia

 Dan Bjornlie
 Peter Casparsson
 Mike Craig
 Benoît Gratton
 Jean-François Labbé
 Philippe Lakos
 Manuel Latusa
 Patrick Lebeau
 Jürgen Penker
 Ray Podloski
 Jeremy Rebek

 Pascal Rhéaume
 Juha Riihijärvi
 David Rodman
 Marcel Rodman
 Oliver Setzinger
 Jari Suorsa
 Marc Tropper
 Juri Tsurenkov
 Darcy Werenka
 Bob Wren

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Vienna Capitalsin viralliset kotisivut 

Itävaltalaiset jääkiekkoseurat
Wieniläiset urheiluseurat
HK Acroni Jesenice

HK Acroni Jesenice eli HK Jesenice oli slovenialainen jääkiekkojoukkue, joka pelasi viimeksi naapurimaansa Itävallan pääsarjassa, Österreichische Eishockey-Ligassa. 

Slovenian ollessa osa Jugoslaviaa Jesenicen joukkue voitti Jugoslavian mestaruuden peräti 23 kertaa. Slovenian mestaruuden joukkue on voittanut viisi kertaa, ja ollut yhdeksän kertaa hopealla.

Joukkue meni konkurssiin ja hajotettiin syyskuussa 2012.

Saavutukset
 5 Slovenian mestaruutta: 1992, 1993, 1994, 2005, 2006
 9 hopeaa Slovenian pääsarjasta: 1995–1998, 2000–2004
 23 Jugoslavian mestaruutta: 1957–1971, 1973, 1977, 1978, 1981, 1982, 1985, 1987, 1988

Lähteet ja muut linkit
 Joukkueen virallinen kotisivu  

Slovenialaiset jääkiekkoseurat
Entiset jääkiekkoseurat
Vuonna 1948 perustetut urheiluseurat
Fehérvár AV19

Sapa Fehérvár AV19 on unkarilainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa naapurimaansa Itävallan pääsarjassa, Bet-at-home ICE Hockey Leaguessa, mutta tulee mukaan kotimaansa pudotuspeleihin. Joukkue pelaa sinivalkoisissa peliasuissa. 

Joukkue on voittanut Unkarin-mestaruuden yhdeksän kertaa.

Joukkueen nimestä on useita versioita. Uusin versio on AV19. AV on lyhenteestä Alba Volán, ja 19 tulee joukkueen ehkä tunnetuimman pelaajan Gábor Ocskayn pelinumerosta. Muita nimiä ovat Alba Volán SC ja SAPA Fehérvár AV19.

Joukkueessa pelasi kaudella 2007–2008 suomalainen jääkiekkoilija Toni Sihvonen. Kaudella 2009–2010 suomalaiskiekkoilijoita oli kolme  Tommi Satosaari, Juha Alén ja Teemu Elomo.

Saavutukset
 8-kertainen Unkarin mestari: 1981, 1999, 2001, 2003–2007

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
Päävalmentaja: Kevin Constantine 
Apuvalmentaja: Arttu Luttinen 
Apuvalmentaja: Dávid Kiss 
Maalivahtivalmentaja: Arttu Lipsanen 
Huoltopäällikkö: Zsolt Roczanov 
Toimitusjohtaja: Viktor Szélig 
Joukkueenjohtaja: Bence Balika 

Lähde: EliteProspects

Maineikkaita pelaajia
 Gábor Ocskay
Krisztián Palkovics
 Teemu Elomo

Lähteet ja muut linkit
 Joukkueen virallinen kotisivu  

Unkarilaiset jääkiekkoseurat
Vuonna 1960 perustetut urheiluseurat
EC VSV

Eishockey-Club Villacher Sportverein (EC VSV) on jääkiekkojoukkue itävaltalaisesta Villachin kaupungista. Se  pelaa Itävallan pääsarjassa, Bet-at-home ICE Hockey Leaguessa. Joukkue on kuusinkertainen Itävallan mestari.

Saavutukset
 Itävallan mestari 1981, 1992, 1993, 1999, 2002, 2006

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
Päävalmentaja: Rob Daum 
Apuvalmentaja: Marcel Rodman 
Maalivahtivalmentaja: Patrick Machreich 
Fysiikkavalmentaja: Nikolas Petrik 
Taitovalmentaja: Paul Ullrich 
Huoltopäällikkö: Markus Schmidt 
Toimitusjohtaja: Andreas Napokoj 
Urheilutoimenjohtaja: Gerhard Unterluggauer 

Lähde: EliteProspects

Maineikkaita pelaajia

Jäädytetyt pelinumerot
4 Michael Stewart
24 Günther Lanzinger
27 Wolfgang Kromp
30 Herbert Hohenberger

Muita pelaajia

 Dany Bousquet
 Gino Cavallini
 Gord Donnelly
 Mickey Elick
 Dave Farrish
 Jonathan Ferland
 Daniel Gauthier
 Jeff Geiger
 Michael Grabner
 Richard Grenier
 Kim Issel

 Roland Kaspitz
 Jason Krog
 Wolfgang Kromp
 Jason Lafreniere
 Josh Langfeld
 Giuseppe Mion
 Ethan Moreau
 Gus Morschauser
 Marty Murray
 André Peloffy

 Jackson Penney
 Helmut Petrik
 Gert Prohaska
 Peter Raffl
 Thomas Raffl
 Gerald Rauchenwald
 Jean-Yves Roy
 Marcel Sakač
 Kent Salfi
 Brad Schlegel

 Darrel Scoville
 Tom Searle
 Bud Stefanski
 Ken Strong
 Steve Tambellini
 Alfie Turcotte
 Gerhard Unterluggauer
 Emanuel Viveiros
 Eric Weinrich
 Rik Wilson

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Joukkueen viralliset kotisivut 

Itävaltalaiset jääkiekkoseurat
Villach
Andersin

Andersin on sukunimi, joka on johdettu patronyymisestä ruotsalaisesta henkilönnimestä Anders. Suvun ydinaluetta ovat vanhastaan Pohjois-Savo, Pohjois-Karjala ja Inkerinmaa. Suvun kantaisä ja nimenantaja oli muuan Erik Andersson (Eerik Antinpoika, 1667–1740), joka toimi rykmentinkirjurina Narvassa, sittemmin Käkisalmessa ja lopulta kruununvoutina Pohjois-Karjalassa. Hän näkyy alkaneen käyttää nimeä Andersin aivan 1700-luvun alkuvuosina. Erik Andersson solmi avioliiton 1694 Gertrud Elisabet Henrikintytär Cornelian (1673–1741) kanssa.      

Tunnettuja nimenkantajia:

 Einar Anttinen, vuoteen 1906 Andersin (1876–1962), suomalainen lääkintöneuvos, Emil Frithiof Andersinin poika
 Ernst Andersin (1856–1926), suomalainen insinööri ja merenkulkuneuvos
 Emil Frithiof Andersin (1843–1906), suomalainen senaattori, valtiopäivämies ja kihlakunnantuomari
 Fredrik Alexander Andersin (1824–1889), suomalainen upseeri, Postihallituksen pääjohtaja 1872–1887
 Hanna Andersin (1861–1914), suomalainen rehtori ja oppikirjojen julkaisija
 Hans ”Hasse” Andersin (1930-2010), Teknillisen korkekoulun tietotekniikan professori
 Harald Andersin (1883–1936), suomalainen arkkitehti
 Henrik Andersin, yksi Evli-pankin perustajista ja pääomistajista
 Karl Odert Andersin (1854–1891), juristi ja Savonlinnan pormestari
 Otto Andersin, suomalainen kirjankustantaja
 Peik Andersin (s. 1965), suomalainen ratsastuskouluyrittäjä ja kilparatsastaja
 Soini Andersin (1906–1985), suomalainen nyrkkeilijä
 Waldemar Andersin (1870–1921), suomalainen arkkitehti
 Walter Andersin (1871–1944), senaattori, korkeimman oikeuden jäsen, kansanedustaja, Emil Frithiof Andersinin poika.

Lähteet
HC TWK Innsbruck

HC Tiroler Wasserkraft Innsbruck on innsbruckilainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Itävallan korkeimmalla sarjatasolla Bet-at-home ICE Hockey Leaguessa. 

Kaudella 2009–2010 joukkueessa pelasi suomalainen Teemu Virtala.

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
Päävalmentaja: Mitch O'Keefe 
Apuvalmentaja: Florian Pedevilla 
Fysiikkavalmentaja: Florian Stern 
Huoltopäällikkö: Hannes Jonach 
Toimitusjohtaja: Günther Hanschitz 
Apulaistoimitusjohtaja: Maximilian Steinacher 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Joukkueen viralliset kotisivut 

Itävaltalaiset jääkiekkoseurat
Innsbruckin urheilu
Klagenfurter AC

Klagenfurter AC (Klagenfurter Athletiksport Club) on klagenfurtilainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Itävallan pääsarjassa, Bet-at-home ICE Hockey Leaguessa. 

Joukkue on maansa kaikkien aikojen paras jääkiekkojoukkue, jolla on 30 Itävallan mestaruutta vuosilta 1934–2013. Joukkue voitti 2002 myös monikansallisen Itävallan, Unkarin ja Slovenian sarjan mestaruuden.

Saavutukset
 Itävallan mestari 1934, 1935, 1952, 1955, 1960, 1964–1974, 1976, 1977, 1979, 1980, 1985–1988, 1991, 2000, 2001 ja 2004 (28 mestaruutta).
 Itävalta-Unkari-Slovenian monikansallinen mestaruus

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
Päävalmentaja: Petri Matikainen 
Apuvalmentaja: Juha Vuori 
Maalivahtivalmentaja: Andrej Hočevar 
Fysiikkavalmentaja: Leo Krauss 
Kehitysvalmentaja: Christoph Brandner 
Huoltopäällikkö: Thomas Weratschnig 
Toimitusjohtaja: Oliver Pilloni 
Joukkueenjohtaja: Daniel Schildorfer 

Lähde: EliteProspects

Maineikkaita pelaajia

 Seppo Ahokainen
 Christoph Brandner
 Sean Brown
 James Burton
 Thomas Cijan
 Dan Cloutier
 Tony Collard
 Mike Craig
 David Emma
 Gerhard Felfernig

 Iiro Järvi
 Dieter Kalt
 Thomas Koch
 Dmitri Kvartalnov
 Rudolf König
 Edward Lebler
 Robert Mack
 Darcy Martini
 Kraig Nienhuis
 Stefan Nilsson

 Michal Pivoňka
 Ray Podloski
 Michael Puschacher
 Andreas Pusnik
 Thomas Pöck
 Jeremy Rebek
 Gerald Ressmann
 Mario Schaden
 David Schuller
 David Shand

 Jeff Shantz
 Bjørn Skaare
 Adelbert St. John
 Johan Strömwall
 Andrew Verner
 Emanuel Viveiros
 Daniel Welser
 Doug Wickenheiser

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Joukkueen viralliset kotisivut 

Itävaltalaiset jääkiekkoseurat
Klagenfurt
EHC Linz

Black Wings 1992 (EHC Linz) on linzilainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Itävallan pääsarjassa, Bet-at-home ICE Hockey Leaguessa. 

Linzin joukkue on tunnettu aikojen saatossa eri nimillä kuten EHC Linz, EHC Black Wings Linz ja EHC Liwest Linz. Nimi on vaihtunut pääasiassa konkurssien ja organisaatiomuutosten takia. Nykyinen virallinen nimi on Black Wings 1992.

Saavutukset
 Itävallan mestari 2002–2003 ja 2011–2012

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
Päävalmentaja: Raimo Summanen 
Apu- & Maalivahtivalmentaja: Jürgen Penker 
Apuvalmentaja: Mark Szücs 
Huoltopäällikkö: Daniel Dorninger 
Huoltopäällikkö: Robert Flahiff 
Toimitusjohtaja: Gregor Baumgartner 

Lähde: EliteProspects

Maineikkaita pelaajia

 Gregor Baumgartner
 Dave Czyzowski
 Bernd Damm
 Raimund Divis
 Frank Doyle
 Christoph Harand
 Viktors Ignatjevs
 Pat Leahy
 Philipp Lukas
 Robert Lukas

 Rick Nasheim
 Pavel Nešťák
 Markus Peintner
 Christian Perthaler
 Brad Purdie
 Kent Salfi
 Rob Shearer
 Mark Szücs
 Jason Ward
 Alex Westlund

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivut 

Itävaltalaiset jääkiekkoseurat
Linz
Jyväskylän seminaari

Jyväskylän seminaari oli vuonna 1863 perustettu Suomen ensimmäinen opettajaseminaari. 

Seminaarin ensimmäinen johtaja oli Uno Cygnaeus, joka oli saanut läpi monia ajatuksiaan suomalaisen kansakoulun opetuksesta, muun muassa käsityö tuli opetusohjelmaan ensimmäisenä Euroopassa. Jyväskylä valittiin seminaarin paikaksi sen keskeisen sijainnin vuoksi. Seminaarin erikoisasema säilyi pitkään senkin jälkeen, kun seminaareja alettiin perustaa muualle Suomeen. Jyväskylässä oli myös Suomen ensimmäinen suomenkielinen poikalyseo (1858) ja tyttökoulu (1864).

Seminaari lakkautettiin vuoteen 1938 mennessä, kun Jyväskylän kasvatusopillinen korkeakoulu oli perustettu 1934 ja sinne siirtyi opettajankoulutus ylioppilaspohjaisena.

Seminaarissa oli opettajana Johan Ferdinand Canth, joka avioitui 1865 oppilaansa Minna Johnssonin kanssa.

Seminaarin opit levisivät opettajien kautta 
Jyväskylän seminaarista valmistui vuosien mittaan 4 500 kansakoulunopettajaa. He sijoittuivat työhön eri puolille maata ja ottivat kylässään monia vastuutehtäviä koulutyön ulkopuolellakin. Seminaari tarjosi sosiaalisen kohoamisen väylän erityisesti miesopiskelijoille. Miesoppilaista päätyivät kirjailijoiksi esimerkiksi Einari Vuorela, Johannes Linnankoski ja Urho Karhumäki. Musiikin alalla ansioituneita seminaarilaisia ovat Otto Kotilainen ja Martti Korpilahti.

Naisvaikuttajien kasvattaminen
Seminaari kasvatti naisopiskelijoista yhteiskunnan ja kulttuurin toimijoita, jotka perustivat esimerkiksi tyttökouluja ja naisjärjestöjä. Huomattavimpia heistä olivat kirjailijat Minna Canth ja Anni Swan, runoilijat Immi Hellen ja Helmi Auvinen, ensimmäinen suomenkielinen naisrunoilija Isa Asp, oopperalaulajat Lydia Lagus ja Lea Piltti, monien naisjärjestöjen kuten Martta-järjestön perustaja Lucina Hagman sekä Suomen ensimmäinen naismaisteri Emma Irene Åström.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Eräs kulttuurihistoriallinen muistopäivä. Jyväskylän seminaarin perustamisesta kulunut 70 vuotta, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 19.03.1933, nro 12, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset oppilaitokset
Graz 99ers

Moser Medical Graz 99ers on grazilainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Itävallan pääsarjassa, Bet-at-home ICE Hockey Leaguessa.

Saavutukset
 Itävallan kakkossarjan Österreichische Nationalligan mestari 1999-2000

Joukkue kaudella 2022-2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
Päävalmentaja: Jens Gustafsson 
Apuvalmentaja: Tommy Sjödin 
Fysiikkavalmentaja: Peter Protas 
Huoltopäällikkö: David Owen 
Puheenjohtaja: Jochen Pildner-Steinburg 
Toimitusjohtaja: Bernd Vollmann 
Pelaajakehitysjohtaja: Patrick Harand 

Lähde: EliteProspects

Maineikkaita pelaajia

 Bernd Brückler
 Sébastien Charpentier
 Greg Day
 Gerhard Göttfried
 Jiří Hála
 Christoph Harand
 Patrick Harand
 Anthony Iob
 Tommy Jakobsen
 Ivo Jan
 Gilbert Kühn

 Harald Lange
 Jamie Mattie
 Rumun Ndur
 Warren Norris
 Markus Peintner
 Jeremy Rebek
 Roland Schurian
 Yannick Tremblay
 Steve Washburn
 Darcy Werenka
 Peter Znenahlik

Lähteet 
 Joukkueen viralliset kotisivut

Viitteet 

Itävaltalaiset jääkiekkoseurat
Grazin urheilu
Vuonna 1999 perustetut urheiluseurat
Airto Moreira

Airto Moreira (s. 5. elokuuta 1941 Itaiopolis, Brasilia) on brasilialainen jazzmuusikko, lyömäsoittaja. Hän asuu Los Angelesissa.

Moreiran vanhemmat olivat kansanparantajia. Hän vietti lapsuutensa Curitibassa ja São Paulossa. Musikaalisuus ilmeni hänessä jo varsin varhain, ja 13-vuotiaana hänestä tuli ammattimuusikko. Merkkitapahtuma oli Quarteto Novo -levytys Hermeto Pascoalin kanssa 1967. Pian sen jälkeen hän muutti vaimonsa, jazzlaulaja Flora Purimin kanssa Yhdysvaltoihin ja ryhtyi soittamaan New Yorkissa paikallisten muusikoiden kanssa. Hän soitti pari vuotta yhdessä Miles Davisin kanssa ja oli mukana fuusiojazzin kehittämisessä ja esimerkiksi Bitches Brewn levytyksessä.. Sen jälkeen hän liittyi Weather Report -yhtyeeseen ja oli mukana sen ensimmäisellä albumilla. Sitä seurasi Chick Corean uusi yhtye Return to Forever, jonka kahdella ensimmäisellä albumilla hän soitti rumpuja. Hän on soittanut myös paitsi monien muiden tunnettujen jazzmuusikoiden myös sinfoniaorkestereiden kanssa. Lisäksi hän on säveltänyt elokuva- ja televisiomusiikkia ja tehnyt partituurit elokuviin Viimeinen tango Pariisissa ja Ilmestyskirja. Nyt.

Myös hänen tyttärensä Diana Moreira on laulaja.

Down Beat -lehdessä hänet on valittu kriitikkoäänestyksessä ykkösperkussionistiksi vuosina 1975–1982 ja jälleen 1993..

Syyskuussa 2002 Brasilian presidentti Fernando Henrique Cardoso myönsi Airto Moreiralle ja Flora Purimille Brasilian korkeimpiin kuuluvan kunnianosoituksen, Rio Brancon ritarikunnan jäsenyyden.

Lähteet

 Airto.com Airto's Official Website

Aiheesta muualla
 Europe Jazz Network Bio 
 Airto's interview

Brasilialaiset jazzrumpalit
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Miles Davis
Mattia Pasini

Mattia Pasini (s. 13. elokuuta 1985 Rimini, Italia) on italialainen ratamoottoripyöräilijä.

Pasinin ura oli päättyä jo ennen, kuin se ehti kunnolla edes alkaa, sillä hän loukkaantui motocross-harjoituksissa vuonna 1998 ja oli kaksi vuotta sivussa kilpailuista. Hän palasi kilpailemaan vuonna 2001 sijoittuen 125-kuutioisten Italian mestaruussarjassa viidenneksi ja Euroopan mestaruussarjassa kolmanneksi.

Pasini aloitti uransa ratamoottoripyöräilyn MM-sarjassa 125-kuutioisissa vuonna 2004. Hän kilpaili ensimmäisen kauden Lucio Cecchinellon tallissa Aprilian pyörällä ja sijoittui MM-pisteissä viidenneksitoista. Tuolloin Pasinin tallikaverina ajoi Roberto Locatelli, joka sijoittui samalla kaudella MM-sarjassa kolmanneksi. Kaudelle 2005 Pasini vaihtoi tallia ja siirtyi jalkapalloilija Francesco Tottin omistaman Totti Top Sport -tiimin kuljettajaksi. Kauden aikana hän voitti kaksi osakilpailua ja sijoittui MM-sarjassa neljänneksi.

Kauden 2006 Pasini ajoi Jorge Martínezin Master Aspar -tiimissä. Kauden aikana hän voitti kaksi osakilpailua ja sijoittui jälleen neljänneksi loppupisteissä, tallikaveri Álvaro Bautistan viedessä maailmanmestaruuden. Kaudelle 2007 Pasini siirtyi ajamaan Polaris World -tiimiin. Kausi alkoi hänen osaltaan surkeasti sillä seitsemästä ensimmäisestä kilpailusta Pasini joutui keskeyttämään peräti viisi. Hän kuitenkin voitti kauden aikana neljä osakilpailua, ajoi yhdeksän paalupaikkaa (eniten koko sarjassa) ja sijoittui MM-sarjassa viidenneksi.

Kaudella 2008 Pasini ajoi 250-kuutioisissa Aprilian pyörällä Polaris World -tiimissä. Hän voittikin heti ensimmäisen 250-kuutioisten osakilpailunsa kauden avauksessa Qatarissa.

Urallaan Pasini on voittanut yhteensä kymmenen osakilpailua, ajanut yksitoista paalupaikkaa sekä neljä kilpailun nopeinta kierrosta.

Lähteet
 Mattia Pasinin tilastot MotoGP:n virallisilla sivuilla

Aiheesta muualla
Mattia Pasinin kotisivut 

Italialaiset ratamoottoripyöräilijät
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Sumio Shiratori

Sumio Shiratori ( Shiratori Sumio, s. 1948) on japanilainen säveltäjä. Hänet tunnetaan japanilais-suomalais-hollantilaisen Muumilaakson tarinoita -sarjan taustamusiikin säveltäjänä. Tämän lisäksi hän sävelsi taustamusiikin myös Muumipeikko ja pyrstötähti -elokuvan japanilaiseen versioon. Hänen vaimonsa on laulaja Emiko Shiratori.

Taustamusiikki 
 Muumilaakson tarinoita (TV-sarja)
 Muumipeikko ja pyrstötähti (piirroselokuva, japanilainen versio)

Diskografia 
(Soundtrack sarjasta Muumilaakson tarinoita on usein listattu Emiko Shiratorin nimen alaisuuteen)
 1990 - Tanoshii Muumin Ikka Vol. 1 (楽しいムーミン一家) - KICA-18
 1990 - Tanoshii Muumin Ikka: Sunafukin No Tabidachi (楽しいムーミン一家-スナフキンの旅立ち) - KICA-36
 1992 - Moomin Selection (ムーミン・セレクション) - KICA-118
 2014 - Moomin Best Selection (楽しいムーミン一家 メモリアル・ベスト) - KICA-2411

Japanilaiset säveltäjät
Muumit
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt
Ismo Alanko Teholla

Ismo Alanko Teholla on vuonna 2007 perustettu suomalainen duo, jonka muodostavat Ismo Alanko ja Teho Majamäki. Yhtyeen esikoisalbumi julkaistiin vuonna 2008. Yhtye on esiintynyt myös laajennetulla viisihenkisellä kokoonpanolla nimellä Ismo Alanko & Teho-osasto. Alangon ja Majamäen lisäksi kokoonpanossa soittavat Timo Kämäräinen (kitara, laulu), Jape Karjalainen (basso, laulu) sekä Zarkus Poussa (rummut, laulu).

Kokoonpano 
 Ismo Alanko – laulu, kitara, piano, farfisa-urku, sello
 Teho Majamäki – rummut, vibrafoni, marimba, intialainen matkaharmooni, lyömäsoittimet, taustalaulu

Diskografia

Studioalbumit

Muut julkaisut 
 ”Päästänkö irti” (single, 2007)
 Jonna Tervomaa & Ismo Alanko Teholla:

DVD 
 

Ismo Alanko
Suomalaiset duot
Suomalaiset rockyhtyeet
Enemmistösääntö

Enemmistösääntö on poliitiikassa käytetty sääntö, jonka mukaan kahdesta vaihtoehdosta voittaja on se, jolla on enemmistön tuki takanaan. Sääntö on todettu varsin tehokkaaksi demokraattisten valtioiden lainsäädännön kannalta. Kriitikoiden mukaan enemmistösääntö pitäisi korvata ainakin tietyissä tilanteissa. Sen pelätään johtavan etenkin ”enemmistön tyranniaan”. Tilalle on ehdotettu määräenemmistösääntöä. Jotkut äänestysteoreetikot ovat vastanneet pelon olevan turhaa ja enemmistösääntö saattaisi olla jopa kaikkein paras tapa suojella vähemmistön etuja.

Katso myös
Condorcet’n paradoksi
Arrow’n paradoksi

Kirjallisuutta 
Black, D.: The Theory of Committees and Elections, Cambridge 1958
Farquharson, R.: Theory of Voting, Oxford 1961

Politiikan käsitteet
Ángel María Villar

Ángel María Villar Llona (s. 21. tammikuuta 1950 Bilbao, Vizcayan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapallovaikuttaja ja entinen pelaaja. Hän toimii Espanjan kuninkaallisen jalkapalloliiton puheenjohtajana sekä Euroopan jalkapalloliiton ja kansainvälisen jalkapalloliiton varapuheenjohtajana.

Pelaaja 

Villar sai jalkapallo-oppinsa bilbaolaisen Athletic Clubin juniorijoukkueissa. Aikuisten tasolla hän pelasi CD Galdakonon (1968–1969) ja CD Getxon (1969–1970) alasarjajoukkueissa ennen paluutaan Athleticiin vuonna 1970. Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa hän teki ensiesiintymisensä 9. syyskuuta 1971, ja pelasi vuonna 1981 päättyneellä urallaan kaikkiaan 291 pääsarjaottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Hän saavutti Athleticissa Espanjan cupin voiton vuonna 1973 sekä Espanjan cupin ja Uefa-cupin kakkossijan vuonna 1977.

Espanjan maajoukkueessa Villar pelasi 22 ottelua ja teki kolme maalia vuosina 1973–1979. Hän pelasi myös yhden ottelun Espanjan olympiajoukkueessa. Arvokilpailuissa hän ei maataan edustanut.

Vaikuttaja 

Jalkapalloilun ohella Villar opiskeli oikeustiedettä Deuston yliopistossa. Hän valmistui vuonna 1979 ja aloitti työskentelyn asianajajana. Hän oli myös yksi Espanjan jalkapallon pelaajayhdistyksen perustajista ja toimi yhdistyksen varapuheenjohtajana vuosina 1978–1980 sekä Vizcayan jalkapalloliiton puheenjohtajana vuosina 1981–1988. Espanjan kuninkaallisen jalkapalloliiton hallituksen jäsenenä hän toimi vuodesta 1984 lähtien ennen valintaansa liiton puheenjohtajaksi vuonna 1988. Hänet on valittu tehtävään uudestaan vuosina 1992, 1996, 2000, 2004 ja 2008.

Villar on noussut korkea-arvoisiin tehtäviin myös Euroopan jalkapalloliitossa ja kansainvälisessä jalkapalloliitossa. Hän on toiminut Euroopan liiton varapuheenjohtajana vuodesta 2000 lähtien ja vastaavassa tehtävässä kansainvälisessä liitossa vuodesta 2002 lähtien. 2017 hänet pidätettiin epäiltynä korruptiosta Poliisin ratsian päätteeksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ángel María Villarin esittely Espanjan kuninkaallisen jalkapalloliiton sivustolla  
 Ángel María Villarin esittely kansainvälisen jalkapalloliiton sivustolla  

Villar, Angel Maria
Villar, Angel Maria
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Terapian tarpeessa (albumi)

Terapian tarpeessa – tribuutti Terapialle on tamperelaisen gospel-rock-yhtye Terapian kunniaksi tehty tribuuttialbumi. Levyllä 14 yhtyettä esittävät cover-versionsa Terapian kappaleista. Yhtyeet edustavat pääasiassa rock- ja metallimusiikkia, poikkeuksena dance-artisti G-Powered. Levy julkaistiin marraskuussa 2007. Terapian tarpeessa kävi viikolla 47 Suomen virallisella albumilistalla sijalla 30.

Kappaleet 
Lumina Polaris – ”Pelasta mut”
VIP – ”Kaipuu”
Vaskikäärme – ”Pieni elämä”
G-Powered – ”Kaipaan”
Runneltu – ”Etsii”
Megiddon – ”Helvetti takana”
Sacrecy – ”Rakkautta oppimaan”
Pain Remains – ”Tarinoita vaan”
Miriam – ”Valo on sisällä”
Sotahuuto – ”Ei kiinnosta elää”
Sáwol – ”Himoa vai?”
Luotettava Todistus – ”Vanhat kuviot”
Tera – ”Kirkonkellot”
Tking Dkeys – ”On se ihmeellistä”

Lähteet

Terapia (yhtye)
Vuoden 2007 kokoelma-albumit
Terapian albumit
Tribuuttialbumit
Buzz! Musiikkivisa

Buzz! Musiikkivisa () on Relentless Softwaren kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin lokakuussa 2005 julkaisema ensimmäinen Buzz!-tietokilpailupelisarjan osa. Peli sisältää yli 1 000 musiikkileikettä ja yli 5 000 musiikkiaiheista kysymystä. Moninpelissä on valittavana pitkä, keskipitkä ja lyhyt peli sekä musiikkivalikoima, joka määrittelee minkä ajanjakson musiikista esitetään kysymykset.

Ennen pelin aloittamista valitaan pelihahmo 16 eri hahmosta, jolle pelaaja valitsee mieleisimmän puvun. Pelaajan on myös valittava oma hälytysääni (ääninä muun muassa orava, kissa, sireeni) ja kirjoitettava nimensä.

Pelitilat ja kierrokset

Moninpeli 
Pisteidenkeräys
Oikea väite
Nopein sormi
Syöttö
Siirrä pommi
Liipaisinsormi
Hälytinpysäytys
Pikatuli

Yksinpeli 
Ajankeräys
Kuuma istuin

Extrat
Pikatulitietokilpailu-tila
Tietokilpailumestari-tila

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2005 videopelit
PlayStation 2 -pelit
Musiikkipelit
Party-pelit

sv:Buzz!#Spel
Buzz! Suuri Tietovisa

Buzz! Suuri Tietovisa () on toinen Buzz! -pelisarjan peleistä. Se julkaistiin 3. toukokuuta 2006. Kysymykset kattavat laajan valikoiman aihealueita (muun muassa musiikki, elokuvat ja nähtävyydet). Pelissä on mahdollista aloittaa nopealla aloituksella, jolloin jokaiselle pelaajalle arvotaan sattumanvaraisesti kilpailijahahmo ja hälytinääni. 

Buzz! Suuri Tietovisa sai BAFTA-palkinnon 2006.

Pelitilat ja kierrokset
Tavallinen peli
 Pisteiden keräys
 Oikea väite
 Nopein sormi
 Siirrä pommi
 Kysy kaverilta
 Polttopallo
 Liipaisinsormi
 Pikatuli

Oma peli
 Moninpeli omavalintaisilla kierroksilla.

Yksinpeli
 Ajankeräys
 Kuuma istuin

Polttopallo
 Seurapeli, jossa ensin oikein vastannut kilpailija saa ottaa yhden kolmesta vastustajan elämästä. Pelin voittaa se, joka jää viimeiseksi jäljelle.

Salamavisa
 Seurapeli, jossa valitaan kysymysten määrä 10-100 väliltä. Nopeimmin oikein vastannut pelaaja saa eniten pisteitä.

Eliminator
 Seurapeli, jossa ajastettua pommia siirretään pelaajalta toiselle vastaamalla oikein kysymyksiin. Pelaaja, jonka kohdalla pommi räjähtää, menettää yhden kolmesta elämästään. Viimeinen jäljellä oleva pelaaja voittaa.

Juontaja
 Seurapeli ihan omilla kysymyksillä.

Lähteet 

Vuoden 2006 videopelit
PlayStation 2 -pelit
Party-pelit
Hasardi (albumi)

Hasardi on suomalaisen laulajan Mikko Alatalon toinen albumi. Sen julkaisi Love Records vuonna 1976.

Hasardia lähdettiin tekemään Ruotsiin, sitä edeltäneen Maalaispoika oon -levyn menestyksen rohkaisemana. Se myikin ihan hyvin, mutta iki-vihreitä lauluja jäi siitä vain pari. Alatalo oli tuolloin (v. 1976) maan suosituin pop-artisti, ja johti lehtien "karvapäägallerioita". Hän oli keikkaillut koko vuoden 1976 progeyhtye Tabula Rasan kanssa, ja sama ryhmä soitti myös levyllä. Myös Otto Donnerin johtama Ruotsin radion sinfoniaorkesterin jousiryhmä soitti albumilla. Love Recordsilla oli Hurriganesin, Juice Leskisen ja Rauli Badding Somerjoen menestysten johdosta varaa maksaa tällaisia tuotantokuluja.

Albumin muistettavimmat kappaleet ovat "Hasardi", "Kotona", romanttinen "Saat nähdä enkeleitä", mahtipontinen yhteiskuntakuvaus "Tiedon lapset", sekä jo silloin media-persoonia satirisoiva reggae "Heikki, mä haluun sut".

Alatalon musiikki Hasardi -albumilla oli "progetuottajien" vuoksi liian kunnianhimoista teini-faneille, mutta rock-kriitikot pitivät Alataloa tuolloin yhtenä Suomen parhaimmista rocklaulajista.

Kappaleet

A-puoli

B-puoli

Muusikot 
 Mikko Alatalo – laulu

Tabula Rasa 
 Heikki Silvennoinen – kitara
 Jarno Sinisalo – piano, urut
 Tapio "Simo" Suominen – basso
 Jukka "Juke" Aronen – rummut

+

 Otto Donnerin johtama Ruotsin radion sinfoniaorkesterin jousiryhmä

Lähteet 
 Hasardi-albumi Mikko Alatalon artistisivuilla

Mikko Alatalon albumit
Vuoden 1976 albumit
Love Recordsin albumit
Teuvo Suojärvi

Teuvo Juhani Suojärvi (14. maaliskuuta 1932 Hämeenlinna – 28. kesäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen jazzpianisti ja harmonikansoittaja, pääasialliselta ammatiltaan pianonvirittäjä.

Koulutus 
Suojärvi oli muusikkona itseoppinut.

Muusikko 
Teuvo Suojärvi perusti ensimmäisen yhtyeensä bassoa soittaneen Tauno-veljensä kanssa 1940-luvun jälkipuoliskolla Hämeenlinnassa. Vuonna 1949 hän muutti Helsinkiin, jossa hän soitti muun muassa Onni Gideonin ja Herbert Katzin orkestereissa aina 1960-luvun puoliväliin saakka.

Hän on myös soittanut Gusse Rössin kanssa sekä toiminut free-lance muusikkona. 1950- ja 1960-luvuilla Teuvo Suojärveä käytettiin runsaasti Suomessa vierailleiden ulkomaisten jazzmuusikkojen säestäjänä.

Suojärvi on myös esiintynyt muusikkona elokuvissa Iskelmäketju (1959), Jazz in old house (1960) ja Kesän maku (1975)

Levytyksiä 
Suojärvi on levyttänyt kaksi soolo-jazz-EP-levyä, minkä lisäksi hänen soolojaan kuullaan useammilla kokoelmalevyillä.
 Suomalaista jazzia (Scandia, EP, 1954)
 Jazz in Finland. Teuvo Suojärvi plays for you. (Decca, EP, 1959)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Teuvo Suojärven muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
 

Suomalaiset harmonikansoittajat
Suomalaiset jazzpianistit
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 1997 kuolleet