joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Koskimaa

Koskimaa on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Ali Koskimaa, vuoteen 1927 Dahlström (1906–1973), kenraaliluutnantti
 Arvo Koskimaa (1912–1972), säveltäjä, muusikko ja sanoittaja
 Juho Koskimaa, vuoteen 1918 Dahlström (1891–1926), suomalainen kirjailija ja toimittaja
 Kimmo Koskimaa, vuoteen 1926 Dahlström (1925–1954), runoilija
 Matti Koskimaa (1932–2016), eversti, sotahistorioitsija
 Raine Koskimaa (s. 1968), kirjallisuudentutkija, professori
 Ville Koskimaa (s. 1983), jalkapalloilija
Koho

Koho tarkoittaa seuraavia:

 Koho-tuote, urheiluvälinevalmistaja
 koho, ongen osa
 Espoon Koho, tornitalo Espoon Matinkylässä

Sukunimi
 Ilkka Koho (s. 1958), jalkapalloerotuomari
 Jorma Koho (s. 1937), näyttelijä
 Lauri (Lassi) Koho (1926–2014), kenraaliluutnantti, YK:n sotilasneuvonantaja
 Seppo Koho (s. 1967), arkkitehti, sisustusarkkitehti ja muotoilija
 Ville Koho (s. 1982), jääkiekkoilija.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Apinain Tarzan: Oparin aarteet

Apinain Tarzan: Oparin aarteet on Liken vuonna 2015 julkaisema sarjakuva-albumi. Se sisältää Russ Manningin kuvittamat ja Gaylord Du Bois’n käsikirjoittamat sarjakuvasovitukset Edgar Rice Burroughsin viidestä ensimmäisestä Tarzan-romaanista. Tarinat on suomentanut Asko Alanen.

Tarinat julkaistiin alun perin Gold Keyn Tarzan-sarjakuvalehtien numeroissa 155–161. Kirja sisältää seuraavat tarinat (suluissa alkuperäinen lehti ja julkaisuajankohta): 
 Apinain Tarzan (Tarzan 155, joulukuu 1965)
 Tarzanin paluu (Tarzan 156, helmikuu 1966)
 Tarzanin pedot (Tarzan 157, huhtikuu 1966)
 Tarzanin poika (Tarzan 158, kesäkuu 1966)
 Oparin aarteet (Tarzan 159, elokuu 1966)
 Takaa-ajo halki viidakon (Tarzan 160, syyskuu 1966)
 Taistelu aarteesta (Tarzan 161, lokakuu 1966)  

Neljä ensimmäistä sovitusta julkaistiin yksittäisinä lehtinä ja Oparin aarteet kolmen lehden jatkotarinana.

Suomeksi sarjakuvat julkaisi SK-lehdet vuonna 1967. Kirja on reprodusoitu suomalaisista lehdistä, jotka ovat Jukka Viitasaaren ja muutaman sivun osalta Pekka A. Mannisen kokoelmista. Kirjan reprotyön, taiton ja graafisen suunnittelun on tehnyt Petri Aarnio. Kirjassa on Kari Salmisen ja Aarnion kirjoittamat esipuheet.

Kirja sisältää myös gallerian George Wilsonin maalaamista Tarzan-lehtien kansikuvista ja Apinain sanakirjan. Kirjan kansikuva on alun perin lehden numero 156 kannesta.

Lähteet

Aiheesta muualla  

 Like
 Grand Comics Database 

Sarjakuva-albumit
Vuoden 2015 kirjat
Rantamäki

Rantamäki on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:

 Jesse Rantamäki (s. 1996), jääkiekkoilija
 Jussi Rantamäki (s. 1980), elokuvatuottaja
 Karoliina Rantamäki (s. 1978), jääkiekkoilija
 Merja Rantamäki, oik. Vallivaara (s. 1957), iskelmälaulaja
 Mikko Rantamäki, Raimo, rap-artisti ja diplomi-insinööri
 Nanny Rantamäki (1918–2005), opettaja ja kirjailija
 Sauli Rantamäki (1936–2007), animaattori ja kuvittaja
 Tomi Rantamäki (s. 1968), curlingpelaaja
 Tommi Rantamäki (s. 1980), näyttelijä.
Anders Lassfolk

Anders Lassfolk (29. elokuuta 1876 Purmo  – 2. tammikuuta 1954 Pietarsaari) oli kauppaneuvos ja pitsin teollisen valmistuksen pioneeri Suomessa.

Lassfolkin vanhemmat olivat maanviljelijä Jakob Lassfolk ja Johanna Sandnabba ja puoliso vuodesta 1901 Emma Elsa Irene Hagberg. Purmon Lassfolkin kylässä syntynyt Lassfolk lähti ensin kauppaharjoittelijaksi ja perusti sitten kotikyläänsä kaupan vuonna 1896, toisen kaupan lähikylään ja lopulta pääliikkeen Pietarsaareen. Suomen ensimmäisen pitsi- ja nauhatehtaan hän perusti Pietarsaaren keskustaan vuonna 1911 ja ryhtyi kauppiaasta tekstiilitehtailijaksi. Pitsin raaka-aine oli kotimaista pellavaa sekä puuvillaa. Koneellisesta pitsien kutomisesta ja pitsiliiketoiminnasta Lassfolk hankki lisätietoja sekä Saksasta että Ruotsista. Kymmenen vuoden kuluttua perustamisesta hänen tehtaassaan oli jo 80 pitsinkudontakonetta. Kasvu jatkui 1920- ja 1930-luvuilla ja enimmillään tehtaassa oli 1950-luvulla noin 150 työntekijää. Pitsien ohella Lassfolk valmisti toisessa omistamassaan tuotantolaitoksessa pietarsaarelaiselle tupakkateollisuudelle puisia holkkeja. Vuonna 1948 kauppaneuvoksen arvon saanut Lassfolk kohosi muutenkin kotikaupunkinsa liike-elämän johtopaikoille, muun muassa Strengbergin tupakkatehtaan ja Pietarsaaren Selluloosa Oy:n hallitusten jäseneksi.

Lähteet

 Suomalaiset yritysjohtajat
 Elinkeinoelämän vaikuttajat
 Kauppaneuvokset
 Vuonna 1876 syntyneet
 Vuonna 1954 kuolleet
Heikki Hyvönen (kansanmuusikko)

Heikki Olavi Hyvönen (2. elokuuta 1924 Joroinen – 12. elokuuta 2011) oli suomalainen tuohisoittimella kalevalaista ja karjalaista perinnemusiikkia soittava kansanmuusikko, taiteilijanimeltään ”Salmin Feodor”.

Hyvönen syntyi Joroisilla 2.8.1924, mutta varttui 13-vuotiaaksi asti lastenkodissa Laatokan pohjoisrannan Salmissa. Hänet tunnettiin kylänraitilla laulelevana pikkupoikana, jolle annettiin makeisia tai muuta hyvää palkkioksi. Lastenkodista hän siirtyi Hernbergin perhetilalle, jossa hän oli paimenena ja teki muita sekalaisia töitä. Paimenessa hän ryhtyi kokeilemaan tuohenpalalla soittamista.

15-vuotiaana hän karkasi evakkomatkalta sotilaaksi ja sai talvisodan syttyessä komennuksen huoltokomppaniaan. Siellä hän sai lisäoppia tuohellasoitosta yksikkönsä alikersantilta Kalervo Korhoselta. Heikki Hyvönen alkoi kutsua tuohenpalaa tuohisoittimeksi ja esiintyi usein Syvärin rintamajoukoille jatkosodan vuosina.

Sodan päätyttyä Heikki Hyvönen osti mandoliinin, jonka soittamista hän opiskeli omatoimisesti. Vuosina 1947–1950 hän opiskeli Jyväskylän musiikkiopistossa säveltäjä Jaakko Linjaman johdolla säveltapailua ja klarinetinsoittoa, mutta klarinetin hän joutui myöhemmin jättämään työssä saamansa sormivamman takia.

Hyvönen jatkoi esiintymisiä tuohellasoittajana, ja soitti muun muassa Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla sekä Japanissa, Kanadassa, Yhdysvalloissa, Ruotsissa, Saksassa sekä  Neuvostoliitossa etenkin Karjalan alueella.

Heikki Hyvönen lahjoitti Kansalliskirjastoon 1998 nuotit noin 50 säveltämästään ja sanoittamastaan laulusta, joista seitsemän on lastenlauluja. Laulujen yleisin aihepiiri on Karjala ja sen luonto. Vuonna 1998 Hyvönen myös julkaisi musiikkiaan c-kasetilla nimellä Elämäni on laulu.

Vuonna 2009 ruotsinkielinen Sahlgren-kustantamo julkaisi 250-sivuisen kirjan Heikki Hyvösen lyhyistä kertomuksistä hänen elämänsä varrelta. Kirjan nimi on Pikku-Heikki och Mannerheim – barnsoldat i Finlands armé.

Lähteet

Aiheesta muualla
Sahlgren, Karl (toim.): Pikku-Heikki och Mannerheim – barnsoldat i Finlands armé, Sahlgrens förlag 2009. ISBN 9789519016740.
Ikkelä, Petri: Tuohi soittimena, opinnäytetyö, Sibelius‐Akatemia, Kansanmusiikin osasto 1997, Heikki Hyvösestä s. 3–5.

Suomalaiset kansanmuusikot
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet
Kristiern Pentinpoika Oxenstierna

Kristiern Pentinpoika Oxenstierna vanhempi (syntyi noin 1425, kuoli vuosien 1473–76 välillä) oli ritari Pentti Jönsinpoika Oxenstiernan ja Kristina Kristerintytär Vaasan poika. Kristiern oli ritari ja valtaneuvoston jäsen ja neuvoston jäsen Sten Kristierninpoika Oxenstiernan ja Pentti Kristierninpoika Oxenstiernan isä. Hänen Oxenstierna-sukuhaaransa on ainoa, joka on säilynyt elossa nykyaikaan asti.

Lähteet 
 kansallisbiografia.fi: Kristiern Bengtinpoika Oxenstierna (mainitaan 1443 - 1473)

Keskiajan henkilöt
Ruotsalaiset henkilöt
Anssi Neuvonen

Anssi Neuvonen (s. Juankoski) on suomalainen lauluntekijä, muusikko ja tuottaja. Neuvonen toimii indie rock -yhtye NEØV:in keulahahmona.

NEØV-yhtyeensä ohella Neuvonen on soittanut muun muassa Rubik-yhtyeessä.

Neuvonen on esiintynyt kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Moonfacen musiikkivideolla sekä toiminut mallina suunnittelija Heikki Salosen vaatemallistossa.

Neuvonen on valmistunut filosofian maisteriksi Itä-Suomen yliopistosta. Hänen pro gradu -tutkielmansa käsitteli Marcel Proustin taidekäsitystä.

Diskografia

NEØV

Albumit
Orange Morning (2013, Fullsteam Records)
Dominique (2015, Fullsteam Records, Sony Music Finland)
Volant (2019, Clouds Hill)

Singlet
"Windvane" (2012)
"Morning Fire" (2012)
"Mellow" (2013)
"Daydream City" (2013)
"Laketown" (2014)
"The Rain People" (2014)
"Dominique I" (2014)
"Woolen Pumpkin Shirt" (2015)
"Elysion" (2018)
"Person I Used To Be" (2018)
"Lost In Time" (2019)
"Brothers" (2019)

Neufvoin
Robokop EP (2009, New Music Community)
Fake Musket EP (2010, New Music Community)

Muusikkona
Rubik - Data Bandits EPEPEP (2010, Fullsteam Records)
Rubik - Solar (2011, Fullsteam Records)
The Exploding Eyes Orchestra - I (2015, Svart Records)
Jess and the Ancient Ones - Second Psychedelic Coming: The Aquarius Tapes (2015, Svart Records)
J.Tala - Dustin' Archives Vol. 3 (2018, Music Kickup)

Esiintyjänä/mallina
Heikki Salonen - Headstock (fashion collection) (2013)
Moonface - "City Wrecker" (music video) (2014, Jagjaguwar)

Lähteet

Suomalaiset laulajat
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Suomalaiset lauluntekijät
Suomalaiset muusikot
Vain elämää – kausi 4, ilta

Vain elämää – kausi 4, ilta on Vain elämää -televisiosarjan neljännen tuotantokauden toinen kokoelmalevy, joka julkaistiin 30. lokakuuta 2015.

Kappaleet 

 Antti Tuisku – ”Elämän nälkä”

Lähteet 

Vuoden 2015 kokoelma-albumit
Kurjat kuppilat UK

Kurjat kuppilat UK (alkuperäiseltä nimeltä Ramsay's Kitchen Nightmares) oli brittiläinen ruoanlaittoon keskittyvä tositelevisio-ohjelma, jonka pääosassa oli Gordon Ramsay. Sarjasta on tehty myös yhdysvaltalainen tv-ohjelma Kurjat kuppilat (Kitchen Nightmares).

Ohjelmassa huonosti menestyvät ravintolat pyytävät Ramsayn apuun korjaamaan erilaisia ravintolan ongelmia kuten yhteistyön puutetta tai ruoan heikkoa tasoa. Sarjan avausjakso esitettiin brittiläisellä Channel 4-kanavalla 27. huhtikuuta 2004. Sarjaa tehtiin seitsemän tuotantokautta (mukaan luettu Ramsay's Costa Del Nightmares), ja Ramsay ilmoitti lopettavansa ohjelman tekemisen kesäkuussa 2014.

Jaksoluettelo

Vastaanotto
The Observer -sanomalehden kriitikko Lorna Martin kuvaili ohjelmaa seuraavasti: "Kurjat kuppilat on pakko katsoa - paljon jännitystä, tunteita ja viihdettä." Slate -aikakauslehden kriitikko Sarah Dickerman puolestaan oli arvostelussaan vakuuttunut ohjelman "taloudellisesta todellisuuskuvauksesta" ja kirjoitti seuraavasti: "Ohjelmassa on jotakin sellaista tuoreutta, mikä ei lupaa mitään pääsylippua (plastiikkakirurgiaa, miljoonan dollarin rahasummaa tai Richard Bransonin työpaikkaa), vaan sen sijaan tarjoaa toivoa ravintolan omistajille - jos he todella haluavat uudistua - johtaa muutamassa kuukaudessa tasoihin menevään taloudelliseen tilanteeseen.

Ohjelma nimettiin parhaaksi ohjelmaksi () vuosien 2005 ja 2008 Bafta-palkintojenjakotilaisuuksissa. Lisäksi ohjelma sai vuonna 2006 kansainvälisen Emmy-palkinnon.

Oikeuskäsittely
Kesäkuussa 2006 Gordon Ramsay voitti oikeuskäsittelyn koskien Evening Standard -sanomalehden uutisartikkelia, jonka mukaan ensimmäisen jakson ravintolan olosuhteet olisi lavastettu, ja sai korvauksena 75 000 £.

Lähteet

Ruokaohjelmat
Brittiläiset tositelevisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Channel 4:n televisio-ohjelmat
Jacobus de Voragine

Autuas Jacobus Varazzelainen tai Jacobus de Voragine (italiaksi Giacomo da Varazze, Jacopo da Varazze; n. 1228/1230 – 13. tai 16. heinäkuuta 1298) oli italialainen kronikoitsija ja Genovan arkkipiispa. Jacobus tunnetaan parhaiten Kultaisen legendan kirjoittajana. Pyhimystarinoita sisältävä teos oli yksi keskiajan suosituimmista kirjoista. Jacobus itse julistettiin autuaaksi vuonna 1816.

Lähteet 

Pyhimykset
Keskiajan katoliset arkkipiispat
Italialaiset kirjailijat
Keskiajan kirjailijat
Genovan historia
1200-luvulla syntyneet
Vuonna 1298 kuolleet
Ritarillisuus

Ritarillisuus tai ritariaate on sydänkeskiajalla vuosien 1170 ja 1220 välillä kehittynyt keskiajan ritariluokan käytöskoodisto. Ritariaate korosti hyveitä ja hovikäytöstapoja yhdistettyinä soturi-ihanteeseen ja kristilliseen hartauteen.

Ritari sitoutui olemaan herralleen uskollinen, suojelemaan naisia ja turvattomia sekä taistelemaan kristinuskon puolesta. Ritarilaitos toi aatelin seuraelämässä valtaan uudet, hienostunutta tapakulttuuria korostavat säännöt. Ritarikulttuurin huipentumana oli naisenpalvonta. Ritariaatteen keskiössä oli kunnian käsite, jota jokaisen ritarin tuli vaalia.

Myöhemmin ritarillisuus on laajentunut tarkoittamaan huomaavaisuutta ja jaloja käytöstapoja yleisesti sekä kohteliaisuutta varsinkin naisia kohtaan.

Lähteet 

ritarillisuus
soturiaatteet
Orange Morning

Orange Morning on suomalaisen indie rock -yhtye NEØV:in ensimmäinen studioalbumi. Sen julkaisi Fullsteam Records 8. helmikuuta 2013. Albumi sai osakseen positiivisia arvioita Suomessa ja ulkomailla. 

Yhtyeen keulahahmo Anssi Neuvonen kirjoitti suurimman osan Orange Morningin kappaleista eri puolilla Eurooppaa ja Pohjois-Amerikkaa. Osa albumin kappaleista on kirjoitettu yhteistyönä veljesten Anssi ja Samuli Neuvosen toimesta. Albumin kappaleista tehdyt musiikkivideot ovat tehneet Rairai ja palkintoja voittanut ohjaaja Teemu Niukkanen.

Kappaleet 
Kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Anssi Neuvonen, ellei toisin mainita.

Kokoonpano 
 Anssi Neuvonen – laulu, kitara, kosketinsoittimet, trumpetti
 Samuli Neuvonen – rummut, pasuuna, perkussiot, kosketinsoittimet, taustalaulu
 Ari Autio – basso, kosketinsoittimet, taustalaulu
 Jonas Ursin – kitara, kosketinsoittimet
 Antti Hevosmaa – trumpetti, flyygelitorvi

+

 Aaro Sariola – kosketinsoittimet

Tuotanto 
 Artturi Taira – tuottaja, äänittäjä, kosketinsoittimet
 Sampsa Väätäinen – äänittäjä, miksaaja, vihellys
 NEØV – äänittäjä
 Henkka Niemistö – masteroija
 Rairai – kansitaide

Arviot 
 Sue: 
 Prefix Magazine: 
 Soundi: 
Savon Sanomat: 
Keskisuomalainen: 
NBHAP: Positiivinen

Albumi sai osakseen positiivisia arvioita Suomessa ja ulkomailla. Soundi antoi albumille arvosanaksi 4/5 ja katsoi yhtyeen onnistuneen tallentamaan ”unenomaisen visionsa häkellyttävän ehjäksi kokonaisuudeksi.” Yhdysvaltalainen musiikkisivusto Prefix Magazine arvioi albumin arvosanalla 8/10 ja suomalainen musiikkilehti Sue arvosanalla 9/10. Suen toimittajat valitsivat albumin vuoden 2013 parhaiden kotimaisten albumien joukkoon. Saksalainen musiikkisivusto NBHAP arvioi albumin positiivisesti ja katsoi NEØV:in olevan ”yksi kaikkein lupaavimmista skandinavialaisista yhtyeistä”.

Lähteet 

NEØV:n albumit
Vuoden 2013 esikoisalbumit
Pont Neuf

Pont Neuf on Seinejoen ylittävä silta Pariisin keskustassa. Se kulkee myös Île de la Citén saaren läntisen pään ylitse. Vuosien 1578 ja 1607 välillä rakennettu Pont Neuf on nykyään vanhin Seinen ylittävä silta Pariisissa. Pont Neufin nimi tarkoittaa kirjaimellisesti uutta siltaa.

Sillassa on kaksitoista holviaukkoa, joista seitsemän on Île de la Citén saaren pohjoispuolella ja viisi sen eteläpuolella. Sillan ulkosivun korniiseja koristaa kaikkiaan 384 irvistävää naamaa esittävää veistosta eli maskaronia.

Historia
Sillan rakentamisen käynnisti Ranskan kuningas Henrik III vuonna 1578, mutta Ranskassa riehuneiden uskonsotien vuoksi rakennustyöt keskeytyivät vuonna 1587 yli vuosikymmenen ajaksi. Sillan rakennutti valmiiksi kuningas Henrik IV, joka halusi siitä huomiota herättävän nähtävyyden. Sillan suunnittelivat Baptiste Androuet Du Cerceau ja Pierre des Illes, mahdollisesti käyttäen pohjana Guillaume Marchandin laatimaa aiempaa suunnitelmaa. Pont Neufin rahoittamiseksi perittiin erityistä viiniveroa kaikilta pariisilaisilta. Pont Neuf rakennettiin paljon Pariisin aiempia siltoja järeämmäksi ja leveämmäksi. Se tehtiin kivestä puun sijaan, ja yli 20 metriä leveänä se oli leveämpi kuin yksikään Pariisin silloisista kaduista. Se oli Pariisin ensimmäinen silta, jonka yhteyteen ei rakennettu taloja, kuten tuon ajan kaupunkisilloissa oli tapana. Näin silta ei peittänyt näkymää Île de la Citén vanhan kuninkaanpalatsin ja Louvren välillä. Pont Neuf oli myös aikaansa edellä siinä, että jalankulku erotettiin muusta liikenteestä erillisille jalkakäytäville. Jalkakäytäviä ei tuolloin ollut käytössä lainkaan Euroopan kaupungeissa. Silta avattiin vuonna 1604.

Kauppiaiden täyttämä Pont Neuf oli pitkään Pariisin liikenteen ja tapahtumien keskus sekä suosittu kohtaamispaikka. Se myös edisti aiemmin syrjässä olleen Seinen pohjoisrannan kytkemistä tiiviimmin osaksi kaupunkia. Vuonna 1610 salamurhatun Henrik IV:n leski Maria de’ Medici pystytti miesvainajalleen ratsastajapatsaan sillan keskellä Île de la Citén saarella sijainneeseen linnakkeeseen. Veistoksen toteutti kuvanveistäjä Giovanni da Bologna ja se oli Pariisin ensimmäinen julkisella paikalla sijainnut kuninkaan suurveistos. Patsaan alkuperäinen versio hävitettiin Ranskan vallankumouksen aikana vuonna 1792.

Sillan perustukset rakennettiin kokonaan uudelleen 1800-luvulla Napoleon III:n valtakaudella. Tuolloin myös kauppiaat pakotettiin poistumaan sillalta. Silta on restauroitu viimeksi vuosina 1994–2007.

Taiteilijapariskunta Christo ja Jeanne-Claude paketoivat vuonna 1985 Pont Neufin usean viikon ajaksi hiekanvärisellä kankaalla.

Lähteet

Aiheesta muualla

Pariisin sillat
Pariisin nähtävyydet
Holvisillat
Tieliikennesillat
Höfner

Höfner on saksalainen soitinvalmistaja, joka valmistaa kielisoittimia. Yhtiön perusti Karl Höfner vuonna 1887, ja hänen jälkeensä yhtiötä johtivat ja kehittivät hänen kaksi poikaansa ja pojantyttärensä. Nykyisin Höfner on Länsi-Euroopan suurin kielisoittimien, kitaroiden ja bassokitaroiden valmistaja. Kitaroiden lisäksi yhtiö valmistaa esimerkiksi viuluja, alttoviuluja ja selloja sekä jousia. Yhtiön pääkonttori on Hagenaussa Saksassa, ja sillä on toimipiste myös Pekingissä Kiinassa.

The Beatlesin basisti Paul McCartney on käyttänyt Hofnerin 500/1 viulubassoa urallaan yli 50 vuoden ajan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Soitinvalmistajat
Saksalaiset teollisuusyritykset
Liisa Simola

Liisa Kaarina Simola (s. 8. kesäkuuta 1938 Helsinki) on suomalainen kasvitieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston kasvifysiologian ja anatomian professori vuosina 1974–2001. Hänen tutkimusalojaan ovat olleet kehitysfysiologia, sienifysiologia ja ympäristömyrkkyjen vaikutus. Hän oli apulaisprofessori 1971–1974. Hänen väitöskirjansa otsikko oli Comparative studies on the aminoacid pool of three Lathyrus species (1968). Hän on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen sekä Suomen Biologian Seura Vanamon kunniajäsen.

Simolan isä oli professori Paavo Simola ja isoisä professori Eevert Simola.

Lähteet 

Suomalaiset kasvitieteilijät
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Pont Alexandre III

Pont Alexandre III (Aleksanteri III:n silta) on Seinejoen ylittävä silta Pariisin keskustassa. Vuoden 1900 maailmannäyttelyä varten rakennettu koristeellinen silta yhdistää joen pohjoispuolella sijaitsevat Grand Palaisin ja Petit Palaisin joen eteläpuolella sijaitsevaan Hôtel des Invalidesin puutarhaan.

Silta omistettiin rakennusvaiheessa vuonna 1892 solmitulle Ranskan ja Venäjän liitolle ja nimettiin siksi Venäjän keisari Aleksanteri III:n mukaan. Sillan peruskiven muurasi Aleksanteri III:n poika, keisari Nikolai II 7. lokakuuta 1896 ollessaan valtiovierailulla Ranskassa. Sillan toteuttivat ranskalaiset insinöörit Louis-Jean Résal ja Amédée d'Alby. Teräskaarisilta, joka ylittää Seinen vain yhdellä kuuden metrin korkuisella jänteellä, oli aikanaan todellinen insinööritaidon näyte.

Pont Alexandre III:n sanotaan usein olevan Pariisin kaunein silta sen runsaan belle époque -henkisen koristelun vuoksi. Myös koristeiden symboliikka viittaa Ranskan ja Venäjän ystävyyteen. Sillan ulkosivuille kaaren keskikohtaan on sijoitettu Ranskan ja Venäjän keisarikunnan vaakunat sekä nymfejä esittäviä patsaita, jotka symboloivat Seineä ja Nevajokea Pietarissa. Sillan kaiteille on sijoitettu 32 haarautuvaa katulamppua, joita on koristeltu puttohahmoilla. Sillan kummassakin päässä on kaksi järeää 17-metristä pylvästä, joiden huipulle on sijoitettu kullatut voitonjumalattaria ja pegasoksia esittävät pronssipatsaat.

Samaan aikaan Pont Alexandre III:n kanssa rakennettiin Ranskan lahjoittama Kolminaisuuden silta Pietariin.

Lähteet

Aiheesta muualla

Pariisin sillat
Tieliikennesillat
Anna Toivari

Anna Stiina Toivari (os. Lautamies, 14. syyskuuta 1874 Virolahti – 2. joulukuuta 1947 Luopioinen) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1920−1922.

Toivarin vanhemmat olivat räätäli Matti Lautamies ja Liisa Tuomaantytär. Vuodesta 1892 lähtien hän oli naimisissa rautatieläinen Antti Toivarin kanssa. He asuivat aluksi Viipurin maalaiskunnassa ja Jaakkimassa ja vuodesta 1909 alkaen Värtsilässä ja Pälkjärvessä. Toivari lähti työväenliikkeeseen vuoden 1905 suurlakon jälkeen. Hän vaikutti sosialidemokraattisessa naisliitossa ja toimi muun muassa Värtsilän Työväen Näyttämön johtajana. Toivari nousi eduskuntaan varasijalta lokakuussa 1920 kesken edustajakautensa kuolleen Toivo Turtiaisen tilalle. Vuodesta 1937 lähtien Toivarit asuivat Viipurin maalaiskunnassa ja sotavuosien jälkeen Luopioisissa.

Lähteet 

Kansanedustajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Pohjois-Karjalan vaalipiiri
Vuonna 1874 syntyneet
Vuonna 1947 kuolleet
Bad Magic

Bad Magic on Motörheadin järjestyksessään 22. studioalbumi, joka julkaistiin 28. elokuuta 2015. Albumi jäi yhtyeen viimeiseksi, sillä se lopetti toimintansa laulaja-basisti Lemmy Kilmisterin kuoltua yllättäen joulukuussa 2015.

Albumi nousi Suomessa julkaisuviikollaan virallisen albumilistan sijalle 1. Yhdysvalloissa albumi kipusi Billboard 200 -listan sijalle 35.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Lemmy Kilmister – bassokitara, laulu
 Phil Campbell – kitara, piano (kappale "Sympathy for the Devil")
 Mikkey Dee – rummut

Vierailevat muusikot 
 Jimmi Mayweather and Nick Agee – taustalaulu kappaleessa "Shoot Out All Of Your Lights'"
 Brian May – kitarasoolo kappaleessa "The Devil"

Arvostelut 
 Metacritic: 80/100
 Allmusic: 
 Consequence of Sound: B
 Kaaoszine.fi: 8/10
 Keskisuomalainen: 
 Soundi: 
 V2.fi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2015 albumit
Motörheadin albumit
Aftershock (Motörheadin albumi)

Aftershock on Motörheadin järjestyksessään 21. studioalbumi. Se julkaistiin 21. lokakuuta 2013 levymerkillä UDR. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Lemmy Kilmister – bassokitara, laulu
 Phil Campbell – kitara
 Mikkey Dee – rummut

Arvostelut 
 Metacritic: 78/100
 Allmusic: 
 Blabbermouth: 9/10
 Kaaoszine.fi: 9/10
 Pitchfork Media: 7.6/10
 Rolling Stone: 
 Soundi:

Aiheesta muualla 
 
 Aftershock discogs.com -sivustolla

Lähteet 

Vuoden 2013 albumit
Motörheadin albumit
Carles Puigdemont

Carles Puigdemont i Casamajó (; 29. joulukuuta 1962) on Katalonian itsenäistymistä kannattava poliitikko, joka toimi Katalonian itsehallintoalueen hallituksen puheenjohtajana eli pääministerinä tammikuusta 2016 lokakuuhun 2017, jolloin Espanja otti Katalonian suoraan hallintaansa. Hän oli sitä ennen Gironan pormestari.

Puigdemont valittiin Katalonian aluejohtajaksi 10. tammikuuta 2016. Hän sai Katalonian parlamentissa 70 puoltoääntä, ja 63 kansanedustajaa äänesti häntä vastaan.

Espanjan mukaan Puigdemont on syyllistynyt separatistisella politiikallaan Espanjan perustuslain vastaiseen kapinaan. Madridilainen tuomioistuin määräsi 2. marraskuuta 2017 Puigdemontin ja seitsemän muuta Espanjan syrjäyttämää Katalonian hallituksen jäsentä vangittavaksi. 

Puigdemont vieraili Suomessa maaliskuussa 2018, jolloin hän luennoi Helsingin yliopistossa.

Puigdemont oleskelee toistaiseksi Belgiassa eikä saapunut Madridiin oikeuden kuultavaksi.  Hänet pidätettiin 3. marraskuuta Brysselissä, kun Espanja oli antanut eurooppalaisen pidätysmääräyksen, mutta belgialainen tuomari päästi hänet vapaaksi 15 tunnin pidätyksen jälkeen. Puigdemont ei saa kuitenkaan poistua Belgiasta luvatta.

Lähteet 

Katalonian aluejohtajat
Espanjalaiset europarlamentaarikot
Pormestarit
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Kädettömät kokit

Kädettömät kokit on ruokaohjelma, jossa amatöörikokit kilpailevat Vappu Pimiän ja Kari Aihisen joukkueissa. Keittiössä Vappu ja Kari eivät saa koskea mihinkään vaan antavat ohjeita omille kilpailijoilleen. Vieraana jokaisessa jaksossa nähdään yksi julkisuudesta tuttu henkilö joka, maistaa molempien joukkueiden ruoat ja lopulta päättää voittajan.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
Ruokaohjelmat
Patrick Beverley

Patrick Beverley (s. 12. heinäkuuta 1988 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän edustaa NBA-liigassa pelaavaa Minnesota Timberwolvesia.

Beverley tunnetaan aggressiivisesta pelityylistään sekä vahvasta puolustamisestaan.

Ammattilaisura 
Los Angeles Lakers varasi Beverleyn vuoden 2009 NBA:n varaustilaisuuden toisella kierroksella, tilaisuuden 42. pelaajana. Ennen ammattilaisuraansa hän pelasi yliopistokoripalloa Arkansas'n yliopistossa.

Lapimurtonsa NBA-kentillä Beverley teki Houston Rocketsin paidassa kauden 2012–2013 pudotuspeleissä, pelattuaan sitä ennen usean vuoden ajan Euroopassa.. Kesällä 2015 hän teki seuran kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen, arvoltaan 23 miljoonaa dollaria.

Kesällä 2017 Beverley siirtyi muutaman muun pelaajan kanssa Los Angeles Clippersiin kaupassa, jossa Chris Paul siirtyi toiseen suuntaan Houston Rocketsiin.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Blackstar (David Bowien albumi)

Blackstar (tyyliteltynä ★) on englantilaisen muusikon David Bowien 25. ja viimeinen studioalbumi. Se julkaistiin Bowien syntymäpäivänä 8. tammikuuta 2016, kaksi päivää ennen Bowien kuolemaa.

Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalle, jolla se pysytteli kolme ensimmäistä listaviikkoaan ja pysyi listalla yhteensä 15 viikkoa.

Kappaleet

Arvostelut 
 Metacritic: 87/100
 Allmusic: 
 The A.V. Club: A–
 Entertainment Weekly: A–
 Pitchfork Media: 8.5/10
 Rolling Stone:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Blackstar Discogs.comissa 

Vuoden 2016 albumit
David Bowien albumit
Legend (vuoden 2015 elokuva)

Legend on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut brittiläinen rikoselokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Brian Helgeland. 

Elokuva perustuu John Pearsonin elämäkertateokseen The Profession of Violence: The Rise and Fall of the Kray Twins. Elokuva kertoo tositapahtumiin pohjautuvan tarinan identtisistä kaksosista Ronald ”Ronnie” ja Reginald ”Reggie” Kraysta, jotka olivat Lontoon alamaailmaa 1950- ja 1960-luvuilla johtaneet gangsterikaksoset.

Näyttelijät

Tuotanto 
Brian Helgeland kertoi vuonna 2013, että hän oli suunnittelemassa elokuvaa työnimeltään Legend, joka kertoo gangsteri Reggie Kraysta ja tämän taistelusta hallita kymmenen minuuttia nuorempaa psykoottista kaksoisveljeään. Helmikuussa 2014 kerrottiin Tom Hardyn harkitsevan elokuvan kaksoispääroolia. Elokuvan kuvaukset alkoivat 12. kesäkuuta 2014.

Vastaanotto 
Legend rikkoi kotimaassaan Isossa-Britanniassa monia katsojaennätyksiä ensi-iltaviikonloppunaan.

Elokuva on saanut kriitikoilta pääosin keskinkertaisia arvosteluja, esimerkiksi Rotten Tomatoes -verkkosivustolla elokuva on saanut arvosanan 61 %, joka perustuu 134 arvioon, ja Metacritic-sivustolla elokuvalla on arvosana 55/100, joka perustuu 31 arvioon.

Tom Hardy sai roolistaan parhaan miespääosan British Independent Film Awards -palkinnon.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen kotisivu
 
 

Vuoden 2015 ranskalaiset elokuvat
Vuoden 2015 brittiläiset elokuvat
Ranskalaiset rikoselokuvat
Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Ranskalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Brittiläiset rikoselokuvat
Flint Firebirds

Flint Firebirds on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura Michiganista. Seura on perustettu vuonna 1990, ja sen kotipaikka on Flintin kaupunki. Seura osti konkurssiin menneen Plymouth Whalersin pelioikeudet. Seura pelaa OHL-tasolla, jossa se sijaitsee Ontarion junioriliigan läntisen konferenssin länsidivisioonassa.

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Ted Dent 
 Apuvalmentaja: Kris Sparre 
 Maalivahtivalmentaja: Greg Stefan 
 Videovalmentaja: Cole Lussier 
 Fysiikkavalmentaja: Austin Sadler 
 Taitovalmentaja: Matt Larke 
 Huoltopäällikkö: Brandon Schroeder 
 Toimitusjohtaja: Terry Christensen 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
http://www.flintfirebirds.com/

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat
Noni Hazlehurst

Leonie ”Noni” Hazlehurst (s. 17. elokuuta 1952 Melbourne, Victoria, Australia) on australialainen näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on saanut Order of Australia -kunniamerkin (AM).

Hazlehurst on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa The Box, The Sullivans, Play School, Nancy Wake, Isän kanssa maailmalla, Ride on Stranger, Waterfront, City Homicide ja Kotiin takaisin. Lisäksi hän on näytellyt elokuvissa Little Fish, Candy, Bitter & Twisted, The Mule ja The Broken Shore. Vuosina 1995–2004 Hazlehurstilla oli oma lifestyleohjelma nimeltään Better Homes and Gardens.

Aiheesta muualla 
 
 

Australialaiset näyttelijät
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Teiniäidit

Teiniäidit on dokumentaarinen televisiosarja, jossa seurataan nuorten teiniäitien arkea.

Ensimmäinen tuotantokausi 

Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Yle TV2 -kanavalla 11. lokakuuta 2012.

Toinen tuotantokausi 

Toinen tuotantokausi alkoi 18. marraskuuta 2013.

Kolmas tuotantokausi 

Kolmas tuotantokausi alkoi 6. lokakuuta 2014.

Tanjan kuolema 
Ensimmäisellä tuotantokaudella nähty Tanja kuoli amfetamiinin käytöstä aiheutuneeseen aivoverenvuotoon Töölön sairaalassa 6. elokuuta 2015.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Teiniäidit-sarja Yle Areenassa

Suomalaiset televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Tampico (Illinois)

Tampico on kylä Whitesiden piirikunnassa, Illinois’n osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kylässä oli 790 asukasta vuonna 2010. Kylän tunnetuin asukas on Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan, joka syntyi siellä ja asui siellä osan lapsuuttaan. Kylässä on Ronald Reagan -syntymäkotimuseo.

Lähteet

Illinoisin kunnat
Legends (televisiosarja)

Legends on yhdysvaltalainen Robert Littellin kirjoittamaan romaaniin Legends: A Novel of Dissimulation perustuva rikosdraamasarja, joka seuraa peitetehtäviin erikoistuneen FBI-agentti Martin Odumin (Sean Bean) elämää. TNT-kanava aloitti sarjan esittämisen Yhdysvalloissa vuonna 2014. Suomessa MTV3 aloitti sarjan esittämisen 11. tammikuuta 2016.

Juoni 

Martin Odum on peitetehtäviin erikoistunut FBI-agentti. Hänellä on ainutlaatuinen lahja muuntautua täysin erilaiseksi ihmiseksi kutakin työtehtävää varten. Eräänä päivänä Martinin tapaa tuntemattoman henkilön, joka väittää, että Martin Odumia ei ole olemassa. Kolme neljästä psykiatrista oli sitä mieltä, että Odum on häiriintynyt. Yksi psykiatri oli sitä mieltä Odum on luonnonlahjakkuus ja kaikkien aikojen paras peiteagentti. Sarja alkaessa Odum on esittänyt puoli vuotta änkyttävää elämässään kaiken menettänyttä insinööriä, Lincoln Dittmannia, joka on liittynyt terroristi-järjestöön. Järjestö aikoo räjäyttää pommin G7-maiden kokouksessa. Odumilla on ollut ongelmia irtaantua peitehenkilöllisyydestä. Sarjan kuluessa Martinille alkaa selvitä, että hän ei välttämättä olekaan Martin Odum. Hänelle selviää, että hän työskenteli 2004 Irakin-sodassa britti-agenttina ja oli soluttautunut aseita toimittavan yhdysvaltalaisen Verax-nimisen yrityksen leivissä.

Odumin peiterooleja

Lincoln Dittmann
änkyttävä, kaiken elämässään menettänyt insinööri.

Dante Auerbach
rikas, asemaailmaa hallitseva playboy.

Len Barlow
elähtänyt cowboy.

Sebastian Egan
kirjailija, alkoholisti, toimittaja; maailman tunnetuin toimittaja, jota kukaan ei ole koskaan tavannut.

Rooleissa

Ensimmäinen kausi

Toinen kausi

Aiheesta muualla 
 

2010-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Yhdysvaltalaiset rikossarjat
TNT:n televisio-ohjelmat
Hehku

Hehku oli lifestyle-ohjelma, jossa Emilia Vuorisalmi, Kiti Kokkonen ja Elina Tanskanen keskustelivat heille tärkeistä aihepiireistä kuten terveys, kauneus ja hyvinvointi. Mukana nähtiin jokaisessa jaksossa myös yksi julkisuudesta tuttu henkilö keskustelemassa aiheista.

Ensimmäinen tuotantokausi 
Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Yle TV2 -kanavalla 7. helmikuuta 2013.

Toinen tuotantokausi 
Toinen tuotantokausi alkoi 19. syyskuuta 2013.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Hehkun Facebook-sivut

Yle TV2:n televisio-ohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
Sivuraiteilla

Sivuraiteilla on Yle TV2-kanavalla vuonna 2013 esitetty dokumentaarinen televisiosarja, jossa seurataan syrjäytymisvaarassa olevia nuoria puolen vuoden ajan.

Ensimmäinen tuotantokausi 
Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Yle TV2-kanavalla 2. syyskuuta 2013.

Lähteet 

Suomalaiset televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Kakola (televisiosarja)

Kakola on dokumentaarinen televisiosarja, jossa seurataan nuorten arkea Turun keskusvankilassa ja tavoitteena heidät on saada hylkäämään rikokset ja välttämään oikea vankila.

Ensimmäinen tuotantokausi 
Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Yle TV2-kanavalla 4. marraskuuta 2010. Mukana oli kuusi 15–17-vuotiasta poikaa. Vankilanjohtajana toimi Kaisa Tammi-Moilanen, vankilapsykologina Pertti Hakkarainen ja väkivalta- ja nuorisotyön asiantuntijana Olavi Sydänmaanlakka.

Pojat
Sauli, 15
Fluk, 15
Pete, 17
Teemu, 17
Jesse, 17
Pauli, 17

Toinen tuotantokausi 
Toinen tuotantokausi alkoi 12. tammikuuta 2012. Mukana oli kuusi 15-17-vuotiasta tyttöä. Vankilanjohtajana toimi Kaisa Tammi-Moilanen, kriminaalipsykologina Taija Stoat ja väkivalta- ja nuorisotyön asiantuntijana Olavi Sydänmaanlakka.

Tytöt
Ida
Crista
Viivi
Tiina
Kaksoset Sanna ja Senja

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kakola facebook-sivut

Suomalaiset televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Annie Cannon

Annie Jump Cannon (1863–1941) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Hän opiskeli Wellesley Collegessa. Tulirokko sai hänet kuuroksi. Cannon työskenteli Harvardin observatoriossa. Hän tutki pitkäjaksoisia muuttuvia tähtiä. Niitä hän löysi noin 300. Hän teki laajan luettelon muuttuvista tähdistä ja 225 000 tähden spektrin luokittelun, jota kutsutaan Harvardin luokitteluksi. Cannon oli delawarelaisen senaattorin tytär.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset tähtitieteilijät
Vuonna 1863 syntyneet
Vuonna 1941 kuolleet
Siperianperä

Siperianperä epävirallisesti ennen. Wanha Koivuoja on asuinalue Simossa Asemakylässä. Alue rajoittuu etelässä koulukeskukseen, lännessä rautatiehen, pohjoisessa Koivuojaan ja idässä Ilvestien asuinalueeseen. Alue muodostaa sekalaisen rivitaloista ja omakotitaloista muodostuvan kokonaisuuden. Alue kaavoitettiin 1970-luvulla ja rakennuskanta onkin peräisin pitkälti 1970-luvulta. 1980-luvulla alueelle rakennettiin paljon rivitaloja. Siperianperällä sijaitsee mm. puisto.

Lähteet 
http://www.simo.fi/?g=etusivu

Simon kylät
Koivuoja

Koivuoja joskus myös Uusi Koivuoja on asuinalue Simossa Asemakylällä. Koivuoja on saanut nimensä Koivuoja-purosta joka virtaa asuinalueen ohi. Koivuoja rajoittuu etelässä Siperianperään, lännessä teollisuusalueeseen, pohjoisessa tuulivoimapuistoon ja idässä Ilvestien asuinalueeseen. Koivuoja on uusinta asuinaluetta ja alueen rakennukset nuoria. Alue kaavoitettiin 2000-luvun puolivälissä.

Lähteet 
http://www.simo.fi/?g=etusivu

Simon kylät
Markus Jäntti

Markus Bruno Jäntti (s. 15. toukokuuta 1966 Helsinki) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on ollut kansantaloustieteen professori Tampereen yliopistossa 2000–2003, Åbo Akademissa 2003–2009 ja Tukholman yliopistossa vuodesta 2009. Lokakuusta 2015 hän on hoitanut VATT:n ja Helsingin yliopiston yhteistä julkistalouden professuuria.

Jäntti valmistui ylioppilaaksi 1984 ja valtiotieteen maisteriksi 1989. Hän opiskeli Michiganin yliopistossa 1991–1992 ja väitteli valtiotieteen tohtoriksi Åbo Akademissa 1993. Hän oli Michiganin yliopiston vieraileva professori 1996–1997.

Jäntti työskenteli Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1991–1993 ja vanhempana tutkijana 1996–2000. Hän oli Åbo Akademin projektitutkija 1993–1995 ja Palkansaajien tutkimuslaitoksen tutkija 1994–1995. Jäntti toimi Tilastokeskuksen tieteellisenä johtajana 2001–2003.

Keskeisiä Jäntin tutkimusteemoja ovat olleet taloudellinen eriarvoisuus, köyhyys ja taloudellinen liikkuvuus. Jäntti moitti vuonna 2017 Sipilän hallituksen perustulokokeilun asetelmaa ja kutsui kokeilua ajantuhlaukseksi ja hyödyttömäksi pr-tempuksi.

Jäntti on poliittiselta kannaltaan vasemmistolainen ja oli perustamassa vasemmistoliittoa.
Sulkapalloilija Pontus Jäntti on Markus Jäntin veli, ja professori Johan Wrede on Markus Jäntin appi.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Markus Jäntin esittely VATT:n sivuilla 
 
 Markus Jäntti Ajantasan lauantaivieraana 25.10.2014 Yle Areena / Radio Suomi

Suomalaiset taloustieteilijät
Suomalaiset professorit
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Helsingin yliopiston professorit
Canyon Bicycles

Canyon Bicycles GmbH on saksalainen polkupyörävalmistaja. Canyon valmistaa maantie-, maasto- ja triathlonpyöriä. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Koblenzissa.

Historia 

Vuonna 1985 Roman Arnold perusti yhdessä veljensä kanssa yrityksen nimeltä "Radsport Arnold". Yritys valmisti polkupyörän osia. Ensimmäiset polkupyörät yritys valmisti markkinointinimellä Canyon vasta vuonna 1996. Radsport Arnold ryhtyi käyttämään myyntikanavanaan internetin kautta tapahtuvaa suoramyyntiä.

Vuonna 2001 yritys siirtyi osavalmistajasta pyörävalmistajaksi ja vaihtoi nimekseen Canyon Bicycles GmbH. Vuonna 2006 yritys julkaisi uuden graafisen ilmeen, josta se sai useita palkintoja.

Kilpailutoiminta 

Radsport Arnold osallistui heti alusta lähtien pyöräilyn kilpailutoimintaan ja yritys on toiminut yhteistyössä useiden UCI ProTouriin osallistuneiden tallien kanssa. Katjuša ja Movistar Team käyttävät Canyonin valmistamia pyöriä.

Canyon Sveitsissä 

Sveitsissä Canyonin pyöriä myydään nimellä "Pure Cycling", koska toinen polkupyörävalmistaja on jo suojannut tuotemerkin "Canyon".

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Yrityksen verkkosivusto

Polkupyörävalmistajat
Saksalaiset teollisuusyritykset
Sauli Sipilä

Sauli Fredrik Sipilä (10. tammikuuta 1914 Porvoo – 23. tammikuuta 2001 Espoo) oli Orion-yhtymän pääjohtaja 1970–1974 ja sai vuonna 1974 vuorineuvoksen arvonimen. Hän oli Regulus Oy:n toimitusjohtaja 1958–1968 ja pääjohtaja 1968–1970.

Sipilän puoliso oli Helvi Sipilä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org)

Suomalaiset yritysjohtajat
Vuorineuvokset
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Hovihankkija

Hovihankkija on eräissä monarkioissa hallitsijan tai tämän hovin antama arvonimi suosimalleen tavaran- tai palveluntoimittajalle. Alun perin hovihankkijoiksi nimettiin käsityöläisiä ja kauppiaita, nykyisin suuriakin yrityksiä. Tähän liittyy usein nimityksen saaneen yrityksen oikeus käyttää hallitsijan vaakunaa, sinettiä tai muuta tunnusta markkinointiviestinnässään varustettuna maininnalla hovihankkijuudesta. 

Suomenkielinen termi on suora käännös muun muassa Ruotsissa käytössä olevasta termistä kungliga hovleverantör, kuninkaallinen hovihankkija. Britanniassa käytetään termiä Royal Warrant of Appointment, jota ilmentää yrityksen käyttämä viesti ”By appointment to…” lisättynä kuningashuoneen edustajan tittelillä ja nimellä. Royal Warrant -nimityksiä myöntävät Britanniassa nykyisin kuningatar, Edinburghin herttua ja Walesin prinssi.

Tanskassa yritys voi tulla valituksi joko hallitsijan () tai hovin () suosimaksi toimittajaksi.

Alankomaissa hovihankkijaksi () voidaan nimetä 25 vuodeksi kerrallaan pieni tai keskisuuri hyvämaineinen yritys, joka on toiminut vähintään sata vuotta, ilman että sen tarvitsisi toimittaa tuotteitaan juuri kuningashuoneelle. Tällaisia yrityksiä on nyt nelisensataa. Suuryritykset voivat saada pysyväksi osaksi nimeään sanan ”kuninkaallinen” () tai sen käännöksen, kuten ovat saaneet KLM-lentoyhtiö (virallisesti Koninklijke Luchtvaart Maatschappij N.V.), Royal Dutch Shell ja Royal Philips Electronics. 

Belgiassa kuninkaalliset hovihankkijat (, ) valitsee kuningas, joka päivittää listaa tarpeen vaatiessa vuosittain. 

Jonkinlainen hovihankkijajärjestelmä on nykyisin käytössä myös ainakin Monacon ruhtinashuoneessa, Japanin keisarin hovissa ja Thaimaan kuningashuoneessa. Entisistä kuningaskunnista hovihankkijanimityksiä ovat käyttäneet Itävalta-Unkari, Baijeri, Brasilia, Ranska, Italia, Portugali, Preussi, Romania, Venäjä ja Jugoslavia.

Kielikuvana
Hovihankkija-termiä käytetään leikillisenä kielikuvana myös muun kuin hallitsijahuoneen suosimasta vakiotoimittajasta. Kielteisessä mielessä se voi tarkoittaa yritystä, jolle esimerkiksi julkishallinnon virkamiehet antavat toistuvasti tilauksia ilman kunnon kilpailutusta.

Englannin kuningashuoneen hovihankkijoita
 Aston Martin
 Bollinger
 Burberry
 Fiskars: Royal Doulton, Wedgwood
 Fortnum & Mason
 Jaguar
 John Lewis 
 Kent Brushes 
 Laphroaig
 Lyle & Scott
 Procter & Gamble
 Samsung
 Schweppes
 Selfridges
 Swarovski Optik
 Twinings
 Volkswagen

Ruotsin kuningashuoneen hovihankkijoita

Arla
Bukowskis 
Carlsberg / Ramlösa
Cloetta / Läkerol
Fiskars / Rörstrand
Gustavsbergin posliinitehdas
Henkel
Hästens
Ikea
Kosta Boda
Mora
Orkla Foods: Abba, Ekströms, Frödinge, Önos
Operakällaren 
Orrefors 
Pågen
Svenskt Tenn

Katso myös
Hovijuutalainen

Lähteet

Aiheesta muualla

Heald, Tim: By Appointment: 150 Years of the Royal Warrant, 1989.

Arvonimet
Sertifiointijärjestelmät
Monarkia
Ernst Debes

Ernst Debes (1840 – 1923) oli saksalainen kartografi. Hänen vuonna 1872 yhdessä H. Wagnerin kanssa Leipzigiin perustamansa kartografinen laitos tuotti koulukartastoja, seinäkarttoja ja käsikartaston Neuer Handatlas.

Lähteet 

Kartantekijät
Vuonna 1840 syntyneet
Vuonna 1923 kuolleet
Per Deberitz

Per Deberitz (s. 1880, k. 1945) oli norjalainen taidemaalari, joka oli etenkin värityksen osalta yksi maansa ekspressionistisen maalauksen huomattavammista edustajista. Hän maalasi varsinkin maisemia ja alastonkuvia. Hän oli Zahrtmannin ja Matissen oppilas. Ateneumissa on hänen maalauksensa Poikia uimassa (1914).

Lähteet 

Norjalaiset taidemaalarit
Vuonna 1880 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet
Kosovon itsenäisyysjulistus 2008

Kosovon itsenäisyysjulistusta Serbiasta edelsivät Kosovon sota, Jugoslavian pommitukset ja kansainvälisten joukkojen valvontaoperaatiot Kosovossa. Jugoslavian pommitusten jälkeen Kosovo oli käytännössä siirtynyt pois Serbian hallinnasta. Kosovon albaanien ja serbien välillä käytiin neuvotteluja Kosovon asemasta. Neuvottelut osoittautuivat tuloksettomiksi, kun osapuolet eivät päässeet yhteisymmärrykseen Kosovon tulevaisuudesta. Kosovo julistautui yksipuolisesti itsenäiseksi Serbiasta 17.2.2008. Kosovon itsenäisyysjulistus annettiin Kosovon parlamentissa pääministeri Hashim Thaçin, parlamentin puheenjohtaja Jakup Krasniqin ja presidentti Fatmir Sejdiun läsnä ollessa. Sopimus noudatti Martti Ahtisaaren suunnitelmaa.

Kansainvälinen reaktio 

Kosovon itsenäistymiseen on suhtauduttu vaihtelevasti. Toisaalta monet maat ovat tunnustaneet Kosovon itsenäisyyden ja olleet sitä mieltä, että Serbia menetti moraalisen oikeuden Kosovon hallintaan albaaneihin kohdistettujen sotarikosten myötä. Toisaalta monet ovat pelänneet, että Kosovon itsenäistyminen rohkaisisi separatistisia ryhmiä heidän omissa maissaan. Thaçi piti Kosovon itsenäistymistä entisen Jugoslavian hajoamisen viimeisenä vaiheena. Muun muassa Yhdysvallat, Ranska, Iso-Britannia ja Saksa tunnustivat Kosovon itsenäisyyden ensimmäisinä. Serbia ja Venäjä tuomitsivat itsenäisyysjulistuksen. Serbia on vannonut, ettei se koskaan tulisi tunnustamaan Kosovon itsenäisyyttä. Venäjä väitti, että Kosovon itsenäisyysjulistus rikkoi YK:n vuoden 1999 päätöslauselmaa ja vei asian turvallisuusneuvostoon. Turvallisuusneuvosto vahvisti myöhemmin Kosovon itsenäisyyden lailliseksi. Kiina on ilmaissut pelkäävänsä Kosovon itsenäisyyden heikentävän vakautta Balkanilla. Kosovon ulkoministeriön mukaan Kosovon itsenäisyyden oli tunnustanut vuoteen 2015 mennessä 108 maata.

Serbian ja Pohjois-Kosovon mellakat 

Itsenäisyysjulistuksen tultua julki puhkesi Serbiassa ja Kosovossa vakavia mellakoita. Kosovon serbit ottivat yhteen poliisin kanssa ja sytyttivät tuleen muun muassa poliisiasemia. Yhdysvaltain suurlähetystö tuhopoltettiin Serbiassa. Natojoukot sulkivat Kosovon pohjoisrajan väkivaltaisuuksien takia. Pohjois-Kosovon serbit eivät ole tunnustaneet Kosovon albaanihallintoa ja Mitrovica on pysynyt jakautuneena kaupunkina.

Lähteet

Itsenäisyysjulistukset
Kosovon historia
2008
Serbian historia
Latela

Latela on maaliskuussa 2013 Yle TV2-kanavalla alkanut tositelevisiosarja, jossa seurataan autoharrastajaporukan arkea.

Nimi

Jäsenet 

Latela Senior
Riku Hietikko (2013–)
Lauri "Late" Valkama (2013–)
Lauri "Amerikan Late" Huttunen (2013–)
Juha "Härski" Martikainen (2013–)
Vesa Majuri (2015–)

Latela Junior
Tuomas Harhala (2013–)
Miikka Vesa (2013–)
Jorma "Jopa" Huttunen (2013–)
Tommi Niemi (2013–2014)
Sami Leskinen (2015–)

Ensimmäinen tuotantokausi 

Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Yle TV2 -kanavalla 25. maaliskuuta 2013.

Toinen tuotantokausi 

Toinen tuotantokausi alkoi 16. huhtikuuta 2014.

Kolmas tuotantokausi 

Kolmas tuotantokausi alkoi 11. toukokuuta 2015. Teemana oli rakentaa peltoautot Heikki Silvennoiselle ja Ville Myllyrinteelle, joilla molemmat tiimit kisaavat toisiaan vastaan.

Neljäs tuotantokausi 

Neljäs tuotantokausi alkoi 25. elokuuta 2016. Kauden 10 jaksoa julkaistiin Yle Areenassa 1.8.2016.

Latelat kunnostavat tilaustyönä osiin puretun Ford Mustang 1967 uuteen uskoon. Palkintona tehtävästä on matka Amerikkaan, mutta urakka osoittautuu paljon odotettua suuremmaksi.

Viides tuotantokausi 
Viidennen tuotantokauden kuvaukset olivat kesällä 2017. Kausi, jossa on 10 jaksoa julkaistiin 16. heinäkuuta 2018 Yle Areenassa. Tämä oli viimeinen Filmaattiset Oy:n kanssa tehty tuotanto. 

Huttunen tekee Ford Taunusta tulisella kiireellä Taunusten kokoontumisajoihin. Lisäksi ulkomaan reissu vie pojat autolla Albaniaan.

Kuudes tuotantokausi  - Latela 6.0
Kuudennen tuotantokauden 10 jaksoa julkaistiin keväällä 2021 Discovery+-palvelussa. Tuotantokauden ohjasi Lauri Huttunen itse. 

"Possunokka" Transitista 1974 tehdään tultasyöksevä hirmu, joka pääsee esiintymään saksalaisen Scooter-yhtyeen videolle. Myös offroad-autoa tehdään sekä seniori- että junioritallissa.

Seitsemäs tuontantokausi - Latela 2022 
Seitsemäs tuontantokausi julkaistiin 7.9.2022 Discovery+-palvelussa. 

Huttunen on ryhtynyt yrittäjäksi. Transitin ja Letukan risteytystä, Autot-elokuvan Martti-autoa tehdään Seinäjoen Ideaparkiin. Luvassa on myös Alfa Romeoitten laittoa kahden kilpailevan tallin välillä sekä Italian reissu.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Latelan nettisivusto

Suomalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat