joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pilvikirsikka

Pilvikirsikka (Prunus pensylvanica) on Pohjois-Amerikan pohjoisosista ja vuoristoalueilta kotoisin oleva kesävihanta, yksikotinen pensas tai pieni puu, joka kuuluu Prunus-sukuun ja ruusukasvien heimoon.

Ulkonäkö ja koko 

Pilvikirsikka on juurivesallinen, oraton pensas tai pieni puu, joka kasvaa 5–15 metriä korkeaksi ja rinnankorkeusläpimitaltaan 10–50 senttimetriä paksuksi. Pohjois-Amerikan länsiosissa se jää yleensä matalaksi ja pensasmaiseksi, kun taas Appalakkien länsirinteiltä on löydetty jopa 30 metrin korkuisia yksilöitä.

Pilvikirsikalla on matalat juuret, suora runko, kapean pyöreä latvus ja yläviistot haarat, jotka alkavat iän myötä siirottaa. Runkoa ja oksia peittää punaruskea ja poikkijuovainen kuori ja nuori haararanka on kalju. Lehdet ovat varrella kierteisesti ja lehtiruodit ovat 1–3 senttimetrin pituiset ja nystyiset. Lehtilapa on 8–12 senttimetriä pitkä, puikea, tyvestä leveäsuippuinen, kärjestä pitkäsuippuinen ja sahalaitainen. Se on yleensä molemmin puolin kalju mutta joskus alta suonihangoista karvainen.

Pilvikirsikka kukkii maalis–heinäkuussa heti lehtien puhjettua ja kantaa hedelmää heinä–syyskuussa. Kukinto on 4–5-kukkainen sarja. Yksittäiset kukat ovat säteittäisiä ja maljakehäisiä ja niissä on 1–1,5 senttimetrin pituinen kukkaperä. Verhiö on jakautunut 5 tylppään liuskaan ja teriössä on 5 valkoista, 6 millimetrin pituista terälehteä. Kukat ovat kaksineuvoisia ja niissä on paljon heteitä mutta vain yksi emi. Hedelmä on punainen, kitkerä, 1-siemeninen luumarja, jonka läpimitta on 4–8 millimetriä. Siemen on paksukuorinen ja halkaisijaltaan 4–6 millimetriä.

Levinneisyys 

Pilvikirsikkaa tavataan laajalla alueella Pohjois-Amerikan hemiboreaalisella vyöhykkeellä. Kanadassa sen levinneisyysalue ulottuu Newfoundlandista ja Etelä-Labradorista Brittiläiseen Kolumbiaan ja Luoteisterritorioiden eteläreunalle. Yhdysvalloissa se on yleinen Uudessa Englannissa ja Suurten järvien ympäristössä. Etelämpänä se menestyy vain vuoristoalueilla: Black Hillsissä Etelä-Dakotassa, Kalliovuorilla Coloradoon asti ja Appalakeilla Georgiaan ja Tennesseehen asti.

Elinympäristö 
Pilvikirsikka on sekä kuivaan että kosteaan maaperään sopeutunut, lyhytikäinen pioneeripuu, joka valtaa nopeasti metsäpalojen tuhoamia alueita. Sitä tavataan keskiravinteisissa metsissä, metsänreunuksissa, hakkuu- ja kuloaloilla sekä tienvarsilla.

Käyttö 
Pilvikirsikan metsätaloudellinen arvo on vähäinen, sillä sen puuaines on kevyttä, huokoista ja lujuusominaisuuksiltaan heikkoa. Se on kuitenkin tärkeä ravinnonlähde villieläimille: hirvieläimet, lumikenkäjänikset, pumpulihäntäkaniinit ja puupiikkisiat käyttävät talviravintonaan sen kuorta ja lehtiä ja monet lintu- ja nisäkäslajit syövät sen marjoja.

Lähteet

Viitteet 

58.4 Putkilokasvit
Tuomet
Kaimaani (elokuva)

Kaimaani (Il caimano) on Nanni Morettin vuonna 2005 ohjaama italialainen komedia-draamaelokuva, jonka pääosissa olivat Silvio Orlando ja Margherita Buy. Kaimaani satiirisoi Silvio Berlusconia.

Kaimaani oli Italian suosituimpia elokuvia ilmestymisvuonnaan 2006. Monet tahot epäilevät sen jopa vaikuttaneen Italian Vuoden 2006 parlamenttivaaleihin, edesauttaena mediamoguli Silvio Berlusconin oikeistoliittoutuman häviötä Romano Prodin keskusta-vasemmistolaiselle liittoumalle. 

Italialaiset draamaelokuvat
Vuoden 2006 italialaiset elokuvat
Poliittiset elokuvat
Husön ratsastuskeskus

Husön ratsastuskeskus on ratsastustalli Itä-Helsingin Talosaaressa (). Talosaari kuului siihen osaan Sipoota, joka liitettiin Helsinkiin vuoden 2009 alussa.

Tallilla on n. 60 opetushevosta ja -ponia, yksityisomistajien hevosia sekä muita kotieläimiä. Siellä on valaistut ulkokentät, maneesi lämpiöineen ja maastoja. Maastoratsastusradalla on kiinteitä maastoesteitä.

Husön ratsastuskeskus on SRL:n hyväksymä talli. Se valittiin myös vuoden 2001 ratsastuskouluksi.

HuRa (Husön Ratsastajat ry) järjestää säännöllisesti seurakilpailuja Husössä.

Historia

1800-luku 
1800-luvun alkuun Husö oli tavallinen joskin varakas verotila. Omistajat olivat saman suvun eri sukupolven edustajia. Carl Gustaf Falck myi tilan poliisimestari Johan Jacob Frosteriukselle vuonna 1827. Asessori Gustaf Wilhelm Sallingre omisti Husön vuosina 1842-1856. Hän rakennutti kartanoon yksikerroksisen päärakennuksen aikakaudelle tyypilliseen empiretyyliin. Kartanoon johtava tie on rakennettu vasta 1860-luvulla, siihen asti tapahtui mantereelle suuntautuva liikenne lautalla, jolla kuljettiin Kappelinsalmen yli Östersundomiin.

1900-luku 
Päärakennusta laajennettiin vuonna 1911 toisella kerroksella arkkitehti Waldemar Aspelinin piirustusten mukaan.

Vuodesta 1917 kartanon omistivat Bertel Frithiof Huber ja hänen vaimonsa Dolores (o.s. Thornberg). Tilan kokonaispinta-ala oli tuolloin 400 ha, peltoa oli 65 ha. Tilalloli kahdeksan hevosta ja lehmää. Erikoisalana oli perunan ja heinän viljely. Aikaisemmin tilalla oli ollut tiilitehdas. Huberin perhe myi Husön kartanon Helsingin kaupungille vuonna 1962. Vasta 47 vuoden kuluttua kartano päätyi Helsingin omalle alueelle vuoden 2009 alueliitoksessa.

Kaupunki vuokrasi rakennukset ja osan pelloista Olssonin perheelle, ja tilasta tuli hevostila. Olssonit harjoittivat ravi- ja ratsuhevoskasvatusta ja vähitellen myös ratsastuskoulutoiminta sai alkunsa. 

1984 ratsastuskoulu siirtyi Airi Iso-Lotilalle, ja tallit täyttyivät opetushevosista. Kartanon maille rakennettiin maneesi vuonna 1989. Uusi talli valmistui 1994.

2000-luku 
Iso-Lotlan tytär Ani Paananen ja tämän puoliso Ilpo Paananen jatkoivat ratsastuskeskuksen pitämistä kesäkuuhun 2009 asti, jonka jälkeen Husön Ratsastuskeskuksen osti heiltä Thermanin perhe. Lähinnä perheen äiti Leila Therman on mukana päivittäisessä työssä ratsastuskeskuksessa.

Aiheesta muualla 
 Tallin kotisivut
 HuRa:n kotisivut

Ratsastuskoulut
Helsingin rakennukset ja rakennelmat
Suomen hevosurheilu
Transhuman

Transhuman on yhdysvaltalaisen teknisen thrash metal -yhtye Believerin viides studioalbumi, joka julkaistiin 11. huhtikuuta 2011 Metal Blade Recordsilla. Albumi käsittelee transhumanismia eli ajatussuuntausta, jonka mukaan ihminen voi järkevästi ohjatun tieteellisen ja teknisen kehityksen kautta ylittää nykyihmisyyden rajoitukset ja kehittää itseään paremmaksi niin ruumiillisesti, mielellisesti kuin yhteisöllisestikin. Yhtye kertoo panostaneensa albumilla musiikilliseen kokonaisuuteen, johon käytettiin aiempaa enemmän instrumenttikerroksia."

Kappaleet

Kokoonpano 
 Kurt Bachman – laulu, kitara
 Joey Daub – rummut
 Jeff King – koskettimet, ohjelmointi
 Kevin Leaman – kitara
 Elton Nestler – basso, ohjelmointi

Arvostelut 
 About.com: 
 Blistering: 
 Decibel: 2/10
 Sputnikmusic:

Lähteet 

Believerin albumit
Vuoden 2011 albumit
Mirage (Transformers)

Mirage on Transformers-universumissa esiintyvä Autobotti. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1984 The Transformers -animaatiosarjassa.

The Transformers
Alkuperäisessä sarjassa Mirage oli yksi Optimus Primen joukkoihin kuuluneista Autoboteista, jotka tekivät Maahan pakkolaskun 4 miljoonaa vuotta sitten. Mirage on erikoistunut hologrammeihin ja näkymättömäksi muuttumiseen. Vuoden 1985 alussa näytetyissä jaksoissa Cliffjumper epäili häntä Decepticonien vakoojaksi, mutta myöhemmin epäily osoittautui täysin turhaksi.

Beast Machines
Sarjassa Beast Machines Mirage on yksi Predaconien Vehiconeista.

Robots in Disguise
Sarjassa Transformers: Robots in Disguise Mirage on yksi Spy Changereista.

Unicron-trilogia
Transformers: Armadassa Mirage oli yksi Taivaankilven () muodostavista Mini-Coneista. Mirage muuntautuu Formula-autoksi.

Transformers: Energonissa, kun Decepticon Tidal Wave jäi jaksossa Jokainen taistelee... energontornin alle, hän haavoittui pahasti. Mutta seuraavassa jaksossa hän tuli takaisin uudessa haarniskassa nimellä "Mirage". Mirage muuntautuu cybertronilaiseksi tykkiveneeksi.

Transformers: Kuun pimeä puoli
Elokuvassa Transformers: Kuun pimeä puoli Mirage esiintyy punaiseksi Ferrari 458 Italia -urheiluautoksi muuntautuvana ja italialaisella aksentilla puhuvana Autobottitiedustelijana. Tosin itse elokuvassa hahmoa kutsutaan nimellä Dino. Nimi viittaa Ferrari-autotehtaan perustajan, Enzo Ferrarin, poikaan Alfredo "Dino" Ferrariin

Elokuvan alussa Dino osallistui Bumblebeen, Sideswipen ja Quen ohella Iranissa sijaitsevan laittoman ydinvoimalan pysäyttämiseen. Myöhemmin hän saapui Sideswipen kanssa Samin, Simmonsin, Dutchin ja Bumblebeen avuksi. Hän auttoi myös suojelemaan Sentinel Primea Dreadeilta, joista hän ja Bumblebee tappoivat yhden, Hatchetin. Chicagon taistelussa hän joutuu myös hetkeksi Soundwaven vangiksi neljän muun Autobotin ohella ja vapautui, kun Soundwaven huomio herpaantui Wheelien ja Brainsin sabotoimasta aluksesta. Dino oli elokuvan lopussa yksi eloonjääneistä Autoboteista.

Elokuvaan pohjautuvassa sarjakuvassa Mirage joutui Soundwaven tappamaksi.

Transformers: Dark of the Moon -videopeli
Transformers: Dark of the Moon -pelin Xbox 360- ja PlayStation 3-versioissa Mirage on pelattava hahmo kampanjatilan kolmannessa tasossa. Pelissä hän muistuttaa enemmän G1-versiotaan, sillä hänellä on tuttu kykynsä muuttua näkymättömäksi.

Hahmoa näytelleet

Aiheesta muualla 
Lisätietoa Miragesta TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa

Autobotit
Decepticonit
Lorisa Ooržak

Lorisa Bjurbjujevna Ooržak (, s. 10. elokuuta 1985 Tuvan ASNT) on venäläinen naispainija ja Euroopan mestari.

Sarjassa 48 kg painiva Ooržak on saavuttanut kahdesti MM-hopeaa ja kolme Euroopan mestaruutta. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 hän oli viides.

Lähteet 
 Profiili foldeak.com:in painitietokannassa 
 Larisa Orzhak Biography and Olympic Results  Sports Reference LLC. 
 Profiili wrestrus.ru –sivustolla 

Venäläiset naispainijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Kiviristi

Kiviristi on Lapuan kaupungin keskustan alueella oleva kaupunginosa, jossa on pääasiassa kerrostaloja, pienkerrostaloja, rivitaloja ja omakotitaloja. Alueella sijaitsee myös Koulutuskeskus Sedu, Lapuan Lukio ja Etelä-Pohjanmaan Poliisilaitoksen Lapuan Poliisiasema.

Lähteet 

Lapuan kylät
Maailman kaikkien aikojen 100 parasta kirjaa

Maailman kaikkien aikojen 100 parasta kirjaa valitsi 100 kirjailijaa 54 maasta vuonna 2002 De norske Bokklubbenen järjestämänä.

Luettelo

Lähteet 
 The top 100 books of all time. The Guardian 8.5.2002. 

Luettelot kirjoista
Seulonnan keskeiset artikkelit
Moshe Safdie

Moshe Safdie, CC, (s. 14. heinäkuuta 1938) on israelilaissyntyinen kanadalainen arkkitehti. Safdie syntyi Haifan kaupungissa Palestiinan brittiläisellä mandaattialueella. Hän muutti perheensä mukana Kanadan Montrealiin viidentoista vuoden ikäisenä.

Hänen ensimmäisiä töitään oli Habitat 67 -asuinrakennus Montréalin maailmannäyttelyä varten. Safdien suunnittelema hotellikasino ja viihdekeskus Marina Bay Sands Singaporessa avattiin vuonna 2010. Safdie suunnitteli keskukseen myös tieteen ja taiteen museon. Safdien viimeisimpiä suunnittelutöitä on myös Arkansasin Bentonvilleen nouseva museo Crystal Bridges Museum of American Art.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Moshe Safdie and Associates

Kanadalaiset arkkitehdit
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Animal Rights Militia

Animal Rights Militia eli ARM on tunnus eläinaktivisteille, jotka harjoittavat suoraa toimintaa eläinten oikeuksien puolustamiseksi, ja irtisanoutuvat Eläinten vapautusrintaman periaatteesta tehdä kaikki mahdollinen, jotta toiminnasta ei koituisi harmia inhimilliselle tai ei-inhimilliselle elämälle. 

ARM vaikutti ensimmäiseksi Isossa-Britanniassa 1980-luvulla, kun eläinten vapautusliike alkoi keskittyä demonstraatioiden (mielenilmaukset, tempaukset ym tapahtumat) sijaan enemmän suoraan, laittomaan toimintaan. Ryhmän toimintatapoina olivat omaisuuden tuhoaminen, pelottelu, sekä suora väkivalta. ARM:n aktivistit lähettivät kirjepommeja, asettivat pommeja autojen alle ja rakennuksiin, pilasivat elintarvikkeita, lähettivät tappouhkauksia sekä häpäisivät haudan.

Vuoden 1984 Mars-patukoiden myrkytyshuijaus on yksi ARM:in tunnetuimmista toimista. Mars-yhtiö oli teettänyt eläimillä hampaiden kestävyyteen liittyviä kokeita, joita eläintensuojelijat pitivät hirvittävinä. He väittivät julkisesti, että Mars-karkkipatukat ovat myrkytettyjä, ja tästä syystä yhtiö veti patukat pois myynnistä, aiheuttaen itselleen mittavat taloudelliset tappiot.

Lähteet

Terroristijärjestöt
A-Katsastus Group

A-Katsastus Group on Tradekalle kuuluva ajoneuvokatsastuksiin, rekisteröinteihin ja kuljettajantutkintoihin keskittynyt konserni. Sen toimitusjohtajana on vuodesta 2021 ollut Petri Haikola.

A-Katsastus työllistää noin 1 000 henkilöä (2018). Konsernin pääkonttori sijaitsee Helsingissä Pitäjänmäellä.

Konserniin kuuluvat A-Katsastus Oy ja Ajovarma Oy.

Historia
Suomen Autokatsastus Oy (SAUK) syntyi vuonna 1996, kun vuonna 1966 valtion virastona perustettu ja vuonna 1994 liikelaitokseksi muutettu autorekisterikeskus yhtiöitettiin. Ajoneuvorekisterien ylläpito ja muut hallinnolliset tehtävät siirtyivät samassa yhteydessä perustetulle ajoneuvohallinnolle. Valtio myi yrityksen 31. maaliskuuta 2003 MB Rahastot -pääomasijoitusyhtiölle, jolloin sen nimi muutettiin A-Katsastus Oy:ksi. Vuonna 2006 Bridgepoint osti yrityksen. 

Yrityksen toimitusjohtajina ovat toimineet Lasse Korppi vuosina 1996–2006, Juha Tukiainen vuosina 2006–2010, Kari Kivikoski vuosina 2011–2021 ja Petri Haikola vuodesta 2021.

A-Katsastus laajensi 2000-luvulla toimintaansa siten, että toimintaa oli Latviassa, Puolassa, Ruotsissa ja Virossa ja useilla toimialoilla. Ulkomaisesta toiminnasta on sittemmin luovuttu.

Vuonna 2019 suomalainen pääomasijoitusyhtiö MB Rahastot osti A-Katsastuksen omistukseensa Bridgepointilta.

Joulukuussa 2020 Tradeka osti A-Katsastuksen.

Katso myös
Suomen autokatsastuksen historiaa

Lähteet

Aiheesta muualla 
www.a-katsastus.com
www.a-katsastus.fi
www.ajovarma.fi
www.a-test.fi

Suomalaiset yritykset
Tieliikenne
Tradeka
Karin Mandelstam

Karin Margareta Mandelstam (26. maaliskuuta 1908 Helsinki – 26. lokakuuta 1982) oli suomalainen teatteripäällikkö ja runoilija. Hän käänsi myös ruotsin kielelle useita radiokuunnelmia.

Mandelstam valmistui kielenkääntäjäksi 1937. Hän julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa Insikt vuonna 1936. Mandelstam toimi vuodesta 1945 amanuenssina Yleisradion ruotsinkielisellä teatteri- ja viihdeosastolla. Hän oli ruotsinkielisen radioteatterin johtajana 1950–1968 ja jäi eläkkeelle 1968.

Mandelstam käänsi ruotsin kielelle useita Yleisradiossa esitettyjä radiokuunnelmia, näitä olivat muun muassa Olavi Paavolaisen Eurooppalainen Odysseia, Eeva-Liisa Mannerin Poltettu oranssi, Pirkko Jaakolan Kehtolauluja au-lapsille ja Eila Pennasen Mies ja hänen kolme vaimoaan.

Teoksia 
 Insikt.    Schildt, Helsingfors 1936
 En källas väg.    Schildt, Helsingfors 1939
 Kalle Kråka, bilder av Arnold Tilgmann.   Paletti, Helsingfors 1942
 Denna natt är ett prov : dikter.   Schildt, Helsingfors 1943
 Dansande bin : dikter 1936-1943 i urval.    Schildt, Helsingfors 1975

Palkinnot 
 Granbergin palkinto 1940, 1944

Lähteet 
 
 YLE Blogit Pekka Gronow 28.4.2007 : Olavi Paavolainen vai Karin Mandelstam ?
 Teoslista Fennica-tietokannasta

Suomenruotsalaiset kirjailijat
Suomalaiset teatterinjohtajat
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1982 kuolleet
Einar Palmunen

Kustaa Einar Palmunen  (6. kesäkuuta 1903 Kiukainen – 26. tammikuuta 1982 Hämeenlinna) oli suomalainen kirjailija.

Palmusen vanhemmat olivat Juho Kustaa ja Amanda Palmunen. Hän toimi terveystarkastajana Hämeenlinnassa. Palmunen oli Hämeenlinna-seuran puheenjohtajana 1968–1977 ja toimi pitkään myös seuran sihteerinä. 

Palmusen kirjallinen tuotanto koostuu Hämeenlinna-aiheisista kotiseutuhistoriatutkimuksista ja erityisesti 5. divisioonan vaiheita kuvaavista sotahistoriallisista teoksista. Hän kirjoitti kaikkiaan 240 kirjoitusta Hämeenlinna-seuran julkaisemaan Hämeenlinna-Wanaja-kotiseutujulkaisuun.

Palmunen oli Bibliofiilisen Seuran jäsen ja julkaisi useita bibliografiaan liittyviä kirjoituksia. Hän keräsi itse suomenkielistä, ennen vuotta 1878 painettua uskonnollista kirjallisuutta. Palmunen sai asessorin arvonimen vuonna 1978.

Teoksia 
 Suomalaisen virsikirjan bibliografia, julkaisussa Bibliophilos 1956.   1956
 Hämeenlinnan terveydenhoitolautakunta 75-vuotias : Hämeenlinna-seuran kirjoituskilpailusta.    Hämeenlinna 1957
 Hätilän kylän ja kartanon vaiheita.   Hämeenlinna-seura, Hämeenlinna 1957
 Mikael Agricola : bibliografinen opas.    Suomalaisen kirjallisuuden seura, Helsinki 1961
 Länsi-Suomen rukoilevaisuutta koskeva kirjallisuus.    Forssa 1962
 Tampereen rykmentin suojapataljoona talvisodassa : III/2 Prikaati syksystä 1939 kesään 1940.    Karisto 1963
 Hämäläisdivisioona jatkosodassa : 5. divisioona 1941-1944.    Karisto 1964
 Saaristen kuninkaallinen latokartano.    Hämeenlinna-seura, Hämeenlinna 1965
 Shemenskin-Pertjärven taistelut.    Karisto 1966
 Hämeen miehet Aunuksen retkellä 1919.    Karisto 1967
 Ojoisten latokartano ja virkatalo.    Hämeenlinna-seura, Hämeenlinna 1968
 Hämeenlinna-julkaisun kirjoitukset 1951-1970.     Hämeenlinna 1970
 Hämeenlinna, toim. Einar Palmunen. Hämeenlinna-seuran julkaisu 22.      Hämeenlinna 1972
 Hämäläisdivisioona etulinjasta kenttäsairaalaan : 5. divisioona 1941-1944 : rintamatapahtumia ja lääkintäpalvelua.     Karisto 1972
 Hämeenlinnan vapaaehtoinen palokunta 1873-1973.   Hämeenlinna 1973
 Hämeen pataljoona eli Suomen 7. Hämeenlinnan tarkk'ampujapataljoona : muistojulkaisu.    Hämeenlinna-seura, Hämeenlinna 1975
 Vanhaa Hämeenlinnaa kuvina, toim. Einar Palmunen.     Hämeenlinna-seura, Hämeenlinna 1978
 Ilves-divisioona kuvina, toim. Einar Palmunen.     Karisto 1981

Lähteet 
 
 Find A Grave Memorial : Kustaa Einar Palmunen
 Häme-Wiki : Hämeenlinna-seura
 Hämeenlinna-seuran historiaa
 Einar Palmusen kirjasto
 Teoslista Fennica-tietokannasta

Suomalaiset tietokirjailijat
Bibliofiilit
Suomalaiset keräilijät
Vuonna 1903 syntyneet
Vuonna 1982 kuolleet
Martuni

Martuni (, ,  tai Ходжавенд, Hodžavend) on kaupunki virallisesti Azerbaidžaniin kuuluvassa, mutta de facto itsenäisessä Vuoristo-Karabahin tasavallassa. Se sijaitsee Karabahvuorten itärinteillä 41 kilometriä Stepanakertistä itään. Kaupunki on tasavaltaan kuuluvan Martunin piirin keskus. Azerbaidžanin hallinnollisen jaon mukaan se muodostaa Xocavəndin piirin keskuksen. Asukkaita on 5 400 henkeä (vuonna 2009).

Martunista tuli piirikeskus vuonna 1930, kaupunkimainen taajama vuonna 1960 ja kaupunki vuonna 1985. Neuvostoaikana siellä toimi elintarviketeollisuutta ja kudottiin mattoja. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 7 000 asukasta.

Lähteet

Azerbaidžanin kaupungit
Vuoristo-Karabah
Xocavəndin piirikunta
Fightback

Fightback on suomalaisen metalliyhtye Rebelheadin ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2005 levymerkillä Whirlwind Records.

Kappaleet

Kokoonpano
 Aki – laulu
 Mikko Tuliniemi – kitara
 Jorma "Jore" Rantalainen – basso
 Ville – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 2005 esikoisalbumit
Suomalaiset metallialbumit
Toini Vuoristo

Toini Inkeri Vuoristo (o.s. Maunula; 8. elokuuta 1919 Oulu – 13. huhtikuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen käsikirjoittaja.

Vuoristo käsikirjoitti televisiolle 1970-luvun huippusuositun draamasarjan Naapurilähiö. Muita hänen käsikirjoittamiaan televisiosarjoja ovat Koivuharju ja Rauhanranta 12. Myös radion kuunnelmasarja Noita Nokinenä (1970–1985) on Vuoriston käsikirjoittama. Hän kirjoitti myös näytelmän Unelmakoulu (1983).  Vuoriston ainoa alkujaan kijjaksi tehty satu oli Pyppelis-peikon tarina. Muun tuotantonsa Vuoristo käsikirjoitti joko televisioon tai radioon.

Vuoristo oli naimisissa kuoronjohtaja Aapeli Vuoriston kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Toini Vuoristo. Näytelmät.fi.
 Martelius, Katja: Kotirouva kirjoitti öisin. (Muistokirjoitus.) Helsingin Sanomat 5.5.2013.
 Toini Vuoriston satusovituksia kuunnelmina. Yle Elävä arkisto.
 

Suomalaiset käsikirjoittajat
Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Karisoprodoli

Karisoprodoli on voimakas keskushermostoon vaikuttava lihasrelaksantti. Suomessa myytiin karisoprodolia, kofeiinia ja parasetamolia sisältänyttä reseptivalmistetta nimeltä Somadril Comp vuoden 2007 loppuun, jolloin Euroopan lääkeviraston lääkevalmistekomitea kehotti peruuttamaan lääkkeen myyntiluvan  koko EU:n alueella väärinkäyttö- ja turvallisuusriskien takia. Tämän seurauksena lääkkeen myynti Suomessa loppui 30.11.2007.  Karisoprodoli on meprobamaatin aihiolääke. Karisoprodolilla on todettu olevan dissosiatiivisia, euforisoivia, voimakkaasti rauhoittavia, relaksoivia ja ahdistusta poistavia vaikutuksia.

Historia

1. kesäkuuta 1959 useat farmakologit kokoontuivat Wayne Staten yliopistossa, Michiganissa keskustelemaan uudesta lääkkeestä. Lääkkeen jolla alun perin luultiin olevan antiseptisiä vaikutuksia, huomattiin olevan keskushermostoon vaikuttavia ja lihaksia rentouttavia vaikutuksia. Lääkkeen löysi tohtori Frank M. Berger Wallacen laboratoriossa, ja se nimettiin karisoprodoliksi.

Karisoprodoli löydettiin meprobamaattia tutkittaessa, ja sen toivottiin olevan meprobamaattia parempi lihasrelaksantti, vähemmän väärinkäytettävä, ja meprobamaattia pienemmän yliannostusriksin omaava aine.

Käyttö

Marraskuussa 2007 karisoprodolia sisältävä Somadril Comp. vedettiin markkinoilta Ruotsissa. Lääkkeen todettiin olevan väärinkäytettävä, ja liikaa haitallisia sivuvaikutuksia omaava; ja haittojen todettiin olevan ylipäätään hyötyjä suuremmat.  Toukokuussa 2008 Somadril Comp. vedettiin markkinoilta myös Norjassa. Samaten lääke on vedetty Suomessa pois markkinoilta.

Lihasrelaksantteja tarvittaessa suositellaan käytettäväksi muita, vähemmän haitallisia lääkkeitä tai bentsodiatsepiineja.

Karisoprodolia suositellaan käytettäväksi kuurimuotoisesti kahden tai maksimissaan kolmen viikon ajan. Lääke ei ole tarkoitettu pitkäaikaiseen käyttöön.

Katso myös

Meprobamaatti
Lihasrelaksantit

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Drug information (englanniksi)
 Drug information for Patients, Drug information for Professionals (englanniksi)
PubChem: Carisoprodol 
DrugBank: Carisoprodol 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Carisoprodol 
ChemBlink: Carisoprodol 

Lihasrelaksantit
PKV-lääkkeet
Karbamaatit
Markkinoilta poistuneet lääkkeet
Will Durant

Will James Durant (5. marraskuuta 1885 North Adams, Massachusetts, Yhdysvallat – 7. marraskuuta 1981 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija, opettaja ja historioitsija. Hänen tunnetuin teoksensa on yhdessä vaimonsa Ariel Durantin kanssa kirjoittama The Story of Civilization. Durantit saivat Pulitzer Prize for General Non-Fiction -palkinnon vuonna 1968 ja Presidential Medal of Freedomin vuonna 1977.

Will Durant toimi opettajana Ferrer Modern Schoolissa.

Suomennetut teokset
Kreikan kulttuuri : Kreetan esihistoriasta roomalaisvalloitukseen saakka, alkuteos The life of Greece, suom. Antero Manninen. WSOY, 1951.
Suuria ajattelijoita, alkuteos: The story of philosophy : the lives and opinions of the greater philosophers, suom. J. A. Hollo, WSOY, 1956.

Aiheesta muualla

The Story of Civilization Internet Archivessa 

Vuonna 1885 syntyneet
Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Yhdysvaltalaiset historioitsijat
Kirjallisuuden Pulitzer-palkinnon saaneet
Amerikankanadalaiset
Vuonna 1981 kuolleet
Presidential Medal of Freedom
Etelä-Yhdysvallat

Etelä-Yhdysvaltoja eli Etelävaltioita ei pidä sekoittaa Amerikan konfederaatioon.

Etelä-Yhdysvallat tai Etelävaltiot (, usein myös American South, Dixie, Dixieland tai the South) on kuudentoista Yhdysvaltojen osavaltion muodostama kokonaisuus maan kaakkois­osassa. Tähän alueeseen kuuluvia osavaltioita ovat Alabama, Arkansas, Delaware, Florida, Georgia, Kentucky, Louisiana, Maryland, Mississippi, Oklahoma, Pohjois-Carolina, Etelä-Carolina, Tennessee, Texas, Virginia ja Länsi-Virginia. Myös Columbian liittopiiri lasketaan kuuluvan Etelään. Vuoden 2010 väestönlaskennassa Etelä-Yhdysvalloissa asui n. 114 600 000 ihmistä. 

Etelävaltiot tunnetaan kulttuuristaan ja historiastaan. Alueelle on kehittynyt omia tapoja, musiikkityylejä ja ruokatyyppejä, jotka eroavat muusta Yhdysvalloista. Etelän suurimmat etniset ryhmät ovat eurooppalaiset (erityisesti englantilaiset, skotit, Irlannin skotit (Ulsterin protestantit), irlantilaiset, saksalaiset, ranskalaiset ja espanjalaiset), afrikkalaiset ja jossain määrin intiaanit.

Suurimmat kaupungit
Etelävaltiot olivat vielä 1940-luvulla maatalousyhteiskuntia, mutta urbanisoituivat myöhemmin. Etelä-Yhdysvaltain suurin kaupunki on nykyään Texasin Houston.

Katso myös
 Amerikan konfederaatio
 Syvä etelä

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Yhdysvaltain alueet
Moilanen

Moilanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Aimo Moilanen (1937–1986), äidinkielen lehtori ja kirjailija
 Anne Moilanen (s. 1976), vapaa toimittaja, teatterikriitikko ja kolumnisti
 Ari Moilanen (s. 1961), raviohjastaja
 Ari Moilanen (s. 1956), painonnostaja
 Eeva-Liisa Moilanen (s. 1943), Kristillisen liiton kansanedustaja
 Harry Moilanen (1931–1991), sisustusarkkitehti
 Ismo Moilanen (s. 1980), lentopalloilija
 Jahvetti Moilanen (oik. Frans Myyryläinen, 1881–1938), punakaartilaispäällikkö ja läskikapinan johtaja
 Jane Moilanen (s. 1956), toimitusjohtaja
 Janne Moilanen (s. 1978), jalkapalloilija
 Jarkko Moilanen (s. 1974), API-talouden asiantuntija, IT-alan vaikuttaja, tutkija ja tietokirjailija
 Jarmo Moilanen (s. 1968), tähtiharrastaja, lokakuun camelopardalidien meteoriparven löytäjä
 Jooseppi Moilanen (1906–1982), Mannerheim-ristin ritari
 Jukka Moilanen (s. 1955), Ulvilan kaupunginjohtaja
 Jussi Moilanen, Aimo Huikka (s. 1985), lauluntekijä, kitaristi, näytelmäkirjailija ja toimittaja
 Kaapro Moilanen (1878–1957), sanomalehtitoimittaja
 Kaisa Moilanen (s. 1967), pikajuoksija
 Louis (Lauri) Moilanen (1886–1913), amerikansuomalainen jättiläinen ja voimamies
 Markku Moilanen (s. 1961), yritysjohtaja
 Mika Moilanen (s. 1986), salibandyn pelaaja
 Mikko Moilanen (s. 1952), metsäntutkija ja historioitsija
 Mikko Moilanen (s. 1981), arkeologi ja tietokirjailija
 Niilo Moilanen (s. 2001), maastohiihtäjä
 Niko Moilanen (s. 1995), Blind Channel -yhtyeen laulaja ja lauluntekijä
 Otto Moilanen (s. 1979), salibandyn pelaaja
 Paula Moilanen (s. 1940), kirjailija
 Pilvi Moilanen (s. 1972), keskimatkojen juoksija
 Pirjo Lankinen, o.s. Moilanen (s. 1963), näyttelijä
 Riikka Moilanen (s. 1970), keskustalainen poliitikko
 Sami Moilanen (s. 1999), jääkiekkoilija 
 Sari Ann Moilanen, näyttelijä
 Sasu Moilanen (s. 1966), ääninäyttelijä ja muusikko
 Senni Moilanen (s. 1987), kansalaisaktivisti
 Tauno Moilanen, Imatran kaupunginjohtaja
 Teuvo Moilanen (s. 1973), jalkapallomaalivahti
 Tommi Moilanen (s. 1912), näytelmäkirjailija
 Ulla Moilanen, arkeologi
 Usko Moilanen (1912–1972), seikkailukirjailija
 Ville Moilanen (s. 1999), jalkapalloilija.

Muita
 Moilasen leipomo eli Moilas Oy, leipomo Pieksämäellä
 H. Moilanen, sanonnassa esiintyvä kuvitteellinen avuton henkilö
Putkonen

Putkonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Aarne Putkonen (1890–1918), jääkärivänrikki
 Erkki Putkonen (s. 1964), jalkapalloilija
 Janus Putkonen (s. 1974), teatteriohjaaja ja käsikirjoittaja
 Krista Putkonen-Örn (s. 1970), freelance-näyttelijä
 Marko Putkonen (s. 1947), oopperalaulaja
 Matias Putkonen (1822–1868), pappi, suomentaja, kristillinen kirjailija ja valtiopäivämies
 Matti Putkonen (s. 1950), ammattiyhdistysvaikuttaja
 Paavo Putkonen (1845–1907), arkkiveisujen ja rekilaulujen tekijä
 Tahvo Putkonen (1795–1825), viimeinen Suomessa rauhan aikana mestattu rikollinen
 Tauno Putkonen (1900–1976), lääkäri, iho- ja sukupuolitautien professori
 Timo Putkonen (1940–2021), televisiotoimittaja
 Toivo Armas Putkonen (1912–1980), lintutieteilijä
 Tuula Putkonen (s. 1961), pika- ja aitajuoksija
 Väinö Putkonen (1931–1993), runoilija
Tomáš Jurčo

Tomáš Jurčo (s. 28. joulukuuta 1992 Košice) on slovakialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän edustaa tällä hetkellä KHL-seura Barys Nur-Sultania.  

Ennen ammattilaisuraa Jurčo pelasi QMJHL-junioriliigan Saint John Sea Dogsissa. Hän on NHL-seura Detroit Red Wingsin toisen kierroksen varaus vuodelta 2011. Jurčo on myös varattu KHL:n varaustilaisuudessa kuudennella kierroksella, varaajana Avtomobilist Jekaterinburg.

Ura

Košicesta lähtöisin oleva Jurčo pelasi vuoteen 2009 asti kotikaupunkinsa HC Košicen juniorijoukkueissa, kunnes Saint John Sea Dogs varasi hänet CHL:n vuotuisessa Import Draftissa neljäntenä pelaajana.

Jurčo oli varauskelpoinen vuoden 2011 NHL:n varaustilaisuudessa. Puolueeton kykyjenetsintätoimisto Central Scouting Service listasi Jurčon 20. parhaaksi Pohjois-Amerikassa pelaavaksi kenttäpelaajaksi lopullisessa arvioinnissaan ennen varaustilaisuudessa, ja lopulta Detroit Red Wings varasi hänet toisella kierroksella, koko tilaisuuden 35. pelaajana. 

Jurco teki syksyllä 2020 yksivuotisen sopimuksen Las Vegas Golden Knightsin kanssa.

Maajoukkueura

Jurčo on edustanut Slovakiaa nuorten arvokisoissa kolmeen otteeseen, keväällä 2009 alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa sekä nuorten MM-kisoissa 2011 ja 2012.

Pelityyli
Jurčo  on tunnettu loistavasta kiekonkäsittelytaidostaan.

Muuta

Videot Jurčon erilaisista tempuista ovat saavuttaneet suosiota YouTube -videopalvelussa, ja NHL on myös noteerannut hänet omilla sivuillaan.

Lähteet

Aiheesta muualla
Video Jurčon tempuista NHL.com -sivustolla

Slovakialaiset jääkiekkoilijat
Slovakialaiset olympiamitalistit
Detroit Red Wingsin varaamat pelaajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Haukkavaara–Pekonlahti-rata

Haukkavaara–Pekonlahti-rata oli suomalainen vuonna 1927 lakkautettu 750 mm:n kapearaiteinen rautatie, joka sijaitsi luovutetussa Karjalassa Hiitolassa. Seitsemän kilometriä pitkää rataa pitkin kuljetettiin sahatavaraa A. Ahlström Oy:n Pekonlahden sahalta Haukkavaarassa sijainneelle saman yhtiön omistamalle lautatarhalle. Täältä sahatavara toimitettiin eteenpäin Haukkavaaran kautta kulkenutta Sortavala–Viipuri-rautatietä pitkin. 

Radalla oli käytössä ainakin yhdysvaltalainen Dickson-höyryveturi (1083/1899, 0-6-4T), joka myytiin radan lakkauttamisen jälkeen 1927 Läskelän rautatielle. Radalla oli käytössä myös pari henkilövaunua, joilla kuljetettiin lautatarhan työläisiä.

Lähteet 
 Hiitolan pitäjäsivut: Haukkavaara

Suomen kapearaiteiset rautatiet
Luovutettujen alueiden rautatiet
Hiitola
Suomen entiset rautatiet
Pasi Penttinen

Pasi Penttinen (s. 18. toukokuuta 1970) on suomalainen pesäpalloilija, jonka kasvattajaseura on Outokummun Partio. Penttinen on edustanut urallaan seuraavia seuroja: Outokummun Partio, Kuopion Kelta-Mustat, Riihimäen Pallonlyöjät, Helsingin Tempo, Suonenjoen Vasama,Puijon Pesis sekä Siilinjärven Pesis. Kontioiden SM- turnauksessa 2013 Penttinen saavutti Kouvolan Pallonlyöjien joukkueessa SM-hopeaa. Penttinen palasi vuoteen 1995 saakka myös lentopalloa, saavutuksina muun muassa B-junioreiden SM- hopea sekä SM- kulta. Vuonna 2017 Penttinen voitti maailmanmestaruuden Suomen maajoukkueessa Pesäpallon World Cupissa, joka pelattiin Turussa. Penttinen on kaudesta 2018 alkaen toiminut Puijon Pesiksen naisten edustusjoukkueen- Puijottarien pelijohtajana ja valmentajana.

Lähteet 

Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuosikirja

Vuosikirja on Jarkko Tontin vuonna 2006 ilmestynyt esikoisrunokokoelma.

Vastaanotto 
Teokselle myönnettiin Kalevi Jäntin kirjallisuuspalkinto, ja se oli ehdolla Helsingin Sanomain esikoiskirjapalkinnon saajaksi.

Kalevi Jäntin palkintolautakunnan mukaan Jarkko Tontti tulee suomalaiseen runouteen varmaotteisella, luontevalla ja levollisesti hengittävällä säkeellä. Vuosikirjan historiallisissa näyissä kuulemme haavikkolaisia äänenpainoja, komeissa roolirunoissa mahdikkaat kuvat taittuvat monipohjaiseen ironiaan. 

Helsingin Sanomiin teoksen arvostelleen Jukka Koskelaisen mukaan Jarkko Tontin Vuosikirja on ylenpalttinen kokoelma.

Suomen Kuvalehden arvioitsijan mukaan "hallitussa Vuosikirjassa on ajatusta ja kirjoittamisen helppoutta, hyvää ja luettavaa."

Käännöksiä 
Teoksen runoja on käännetty saksaksi, englanniksi, ranskaksi, espanjaksi, italiaksi, puolaksi, sloveniaksi, viroksi, japaniksi, tšekiksi, portugaliksi, kreikaksi, latinaksi, romaniaksi, kroatiaksi ja venäjäksi.

Muuta 
Vuosikirjan runo Saisi oman talon oli mukana Minna Joenniemen juontamassa YLE TV1:n Runoraati-ohjelmassa keväällä 2007.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Niina Holm: Historiaa kirjoittamassa. Kiiltomato 3.4.2006.
 Jukka Koskelainen: Miltä tuntuu, kun kiintopisteet pakenevat. Helsingin Sanomat 3.5.2006.
 Teoksesta kirjailijan sivuilla.
 Teoksen runoja ääneen luettuna ja käännöksinä eri kielille. Lyrikline.org.

Suomalaiset runokokoelmat
Vuoden 2006 kirjat
Turkin juutalaiset

Turkin juutalaiset ovat Turkissa asuvia juutalaisia. Pääosa heistä polveutuu 1400-luvun lopulla maahan Espanjasta tulleista sefardijuutalaisista. Pieni osa polveutuu myös aškenaseista. Juutalaisten määräksi Turkissa on arvioitu noin 23 000. Juutalaiset puhuvat turkin lisäksi ladinoa ja jiddišiä.

Historia

Turkin juutalaiset ovat Espanjasta vuonna 1492 karkotettujen juutalaisten jälkeläisiä. Juutalaiset suojeltiin Lausannen sopimuksella vuonna 1923, mutta heitä pidetään silti toisen luokan kansalaisina. Lausannen sopimuksesta lähtien juutalaisiin ja muihin ei-islamilaisiin vähemmistöihin on kohdistettu väkivaltaa. Valtio ei esimerkiksi puuttunut väkijoukkojen juutalaisia vastaan harjoittamaan väkivaltaan Traakiassa vuonna 1934 ja Istanbulissa vuonna 1955. Vuosina 1941 ja 1942 muita kuin muslimeita pakkovärvättiin työpataljooniin ja vuonna 1942 astui voimaan heitä syrjivä omaisuusvero. 1960-luvulta lähtien muiden kuin muslimien säätiöiden ja järjestöjen omaisuutta on takavarikoitu. Nykypäivänä suurin osa Turkin juutalaisista asuu Istanbulissa, Izmirissä asuen noin 2 500 juutalaista. Muualla maassa juutalaisten määrä on erittäin pieni. Istanbulissa on 19 synagoogaa, joista yksi on aškenasien.

Kulttuuri
Suurin osa Turkin juutalaisten lapsista käy valtion kouluja, joissa opetus tapahtuu turkiksi. Turkin juutalaisilla on myös omat yhteisön ylläpitämät ala- ja yläasteet Istanbulissa, sekä ala-aste Izmirissä. Näissäkin kouluissa opetus tapahtuu pääasiassa turkiksi, mutta niissä opiskellaan myös hepreaa. Ladinoa puhuu enää lähinnä vanhempi sukupolvi nuorempien siirtyessä kokonaan turkin kieleen. Ladinoa on kuitenkin pyritty suojelemaan. Ladinolla on Turkissa noin 8 000 puhujaa.

Lähteet

Juutalaiset
Juutalaisuus maittain
Juutalaiset
Strand

Strand voi tarkoittaa seuraavia:

Paikkoja 
 Strand, kunta Norjassa, Rogalandin läänissä
 Strand, taajama Vännäsin kunnassa Ruotsissa
 Strand, Trafalgar Squarelta Fleet Streetille johtava katu Lontoossa

Henkilöitä 
 Andreas Strand (1889–1958), norjalainen voimistelija
 Anne Lilia Berge Strand, Annie (s. 1977), norjalainen popmuusikko
 Börje Strand (1935–1977), suomalainen pikajuoksija
 Harald Christian Strand Nilsen (s.1971), norjalainen alppihiihtäjä
 Joakim Strand (s. 1982), suomalainen kansanedustaja
 Jörgen Strand (s. 1962), ahvenanmaalainen poliitikko
 Lennart Strand (1921–2004), ruotsalainen keskimatkojen juoksija
 Lina Strand (s. 1988), ruotsalainen suunnistaja ja maailmanmestari
 Mark Strand (1934–2014), yhdysvaltalainen runoilija
 Paul Strand (1890–1976), yhdysvaltalainen valokuvaaja
 Pål Strand (s. 1976), norjalainen jalkapalloilija
 Roar Strand (s. 1970), norjalainen jalkapalloilija
 Staffan Strand (s. 1976), ruotsalainen korkeushyppääjä
 Stig Strand (s. 1956), ruotsalainen alppihiihtäjä

Entinen nimi
Fanny Horn Birkeland, o.s. Welle-Strand Horn (s. 1988), norjalainen ampumahiihtäjä.

Muita merkityksiä 
 Strand Hotel, hotelleja useissa paikoissa
 Strand Hotel, hotelli Helsingissä
 Strand Hotel, hotelli Myanmarissa
 Strand Hotel, hotelli Tukholmassa
 Finnkino Strand, elokuvateatteri Lappeenrannassa
 The Strand Magazine, brittiläinen vuosina 1891–1950 julkaistu aikakauslehti

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Matka keskiaikaan

Matka keskiaikaan: Opas live-roolipelaajille () on ruotsalaisen Hans Källin kirja roolipelaamisesta. Teos ilmestyi suomeksi Otavan kustantamana vuonna 1999. Teosta on mukautettu jonkin verran Suomen oloihin, mutta se keskittyy enemmän keskiaikaharrastukseen liittyvään käsin tekemiseen kuin suomalaistyylisen larppaukseen.

Lähteet 

Ruotsalaiset tietokirjat
Vuoden 1998 kirjat
The Mill Sessions

The Mill Sessions on suomalainen televisiosarja, jossa tunnetut artistit tulevat The Mill Studioon soittamaan sitä musiikkia mikä merkitsee heille eniten. Sarja näkyy Elisa Viihde -palvelun kautta IPTV-verkossa ja The Voice -televisiokanavan kautta. Tähän mennessä mukana olleita artisteja ovat Laura Närhi ja orkesteri Jazzminister Abbey. Ohjelman ensimmäinen kausi kuvattiin Vaasassa huhtikuussa 2011.

Aiheesta muualla 
 The Mill Sessionsin verkkosivut

Suomalaiset televisiosarjat
Ristin Tuki

Ristin Tuki ry on suomalaisen kristillisen Taivas TV7 -televisiokanavan taustalla toimiva yhdistys. Ristin Tuki toimii lahjoitusvarojen koordinoijana, julkaisee TV7 uutiset -lehteä ja tuottaa ohjelmia näytettäväksi TV7:ssä. Noin 70 prosenttia kanavan tuloista on lahjoitusvaroja, joita kanavan tukiyhdistys Ristin Tuki ry kerää. Yhdistys on perustettu vuonna 1986, sen kotipaikka on Espoo ja rek.nro 146.323.

Suomessa tuotettavan ohjelman lisäksi yhdistys kustantaa TV7:n Jerusalemin toiminnan. Ristin Tuki ry:llä on myös taloudellinen vastuu Viron TV7:n toiminnasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Ristin Tuki

Suomalaiset kristilliset järjestöt
Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut

Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut ovat Euroopan yleisurheiluliiton järjestämät yleisurheilukilpailut. Kilpailuihin osallistuvat kilpailijat saavat olla korkeintaan 19-vuotiaita kilpailuvuoden 31. joulukuuta. Ensimmäiset alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1970 ja toiset kolme vuotta myöhemmin. Toisen kerran jälkeen niitä on järjestetty kahden vuoden välein.

Kilpailupaikat

 1970: Pariisi
 1973: Duisburg
 1975: Ateena
 1977: Donetsk
 1979: Bydgoszcz
 1981: Utrecht
 1983: Schwechat
 1985: Cottbus
 1987: Birmingham
 1989: Varaždin
 1991: Thessaloniki
 1993: San Sebastián
 1995: Nyíregyháza
 1997: Ljubljana
 1999: Riika
 2001: Grosseto
 2003: Tampere
 2005: Kaunas
 2007: Hengelo
 2009: Novi Sad
 2011: Tallinna
 2013: Rieti
 2015: Eskilstuna
 2017: Grosseto
 2019: Borås
 2021: Tallinna

Lähteet
 European Junior Championships (Men) 
 European Junior Championships (Women) 
 European Athletics U20 Championships european-athletics.com 

Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut
Pinja Hanski

Pinja Hanski (nyk. Pinja Rautio, s. 1974) on suomalainen laulaja. Hänen veljensä on näyttelijä Janus Hanski ja sisko laulaja Anna Hanski. Hän on laulaja Seppo Hanskin tytär ja näyttelijä Pehr-Olof Sirénin lapsenlapsi.

1990-luvun lopussa hän keikkaili ja levytti Ville Witkan kanssa duona Ville ja Pinja.

Albumit 
 Haamumaili 2002
 Ville ja Pinja 1998 (osana duoa Ville ja Pinja)

Singlet ja EP:t 
 Olet lehdetön puu 2002
 Tänään tuntuu hyvältä 2001
 Tavallinen onni / Viimeistä päivää 1999 (osana duoa Ville ja Pinja)

Kokoelma 
 Joulun tähdet 2002

Filmografia

Lähteet 

Suomalaiset laulajat
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Sur

Sur voi tarkoittaa seuraavia:

 Sur, kaupunki Omanissa
 Ṣūr, Tyroksen alkuperäinen foinikiankielinen nimi
 SUR, Surinamen maatunnus
 SUR, aikoinaan Neuvostoliiton ruplan valuuttakoodi
 Abin Sur, DC Comicsin sarjakuvasankari
Tərtər

Tərtər (lausutaan [tärtä´r], ) on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Kuran sivujoen Tərtərin rannalla 332 kilometriä Bakusta länteen. Kaupunki on Tərtərin piirin keskus. Asukkaita on 19 400 henkeä (vuonna 2010).

Tərtərin kylästä tuli vuonna 1869 Jelizavetpolin lääniin kuuluneen Dževanširin kihlakunnan keskus. Myöhemmin se oli piirikunnan ja vuodesta 1934 lähtien hallintopiirin keskus. Vuonna 1949 Tərtəristä tuli kaupunki, joka sai nimen Mir-Bəşir (ven. Мир-Баши́р, Mir-Bašir) azerbaidžanilaisen neuvostojohtajan Mir Bəşir Qasımovin mukaan. Alkuperäinen nimi palautettiin vuonna 1991.

Kaupunki on maatalousalueen keskus, jossa toimii puuvillanjalostamo ja elintarviketeollisuutta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Azerb.com: Terter (Tartar, Mir-Bashir) 
 Tərtərin piirin sivusto 

Azerbaidžanin kaupungit
Tərtərin piirikunta
Härmä (elokuva)

Härmä on JP Siilin käsikirjoittama ja ohjaama elokuva, joka sai ensi-iltansa 17. helmikuuta 2012. Elokuva kertoo 1800-luvun puukkojunkkareista. Elokuvan ensi-esitys oli Kauhavalla 27. tammikuuta 2012, jossa se esitettiin tuhannelle kutsuvieraalle.

Juoni 

1800-luvulla mahtava Välitalon tila on menossa perinnöksi puukkojunkkareiden joukossa pyörivälle Eskolle. Nuorempi suoraselkäinen Matti, joka on salakihloissa naapuritilan tyttären Ainon kanssa, olisi isännäksi sopiva. Perinteiden vastaisesti veljesten isä päättää testamentata tilansa esikoisen ohi Matille. Tästä alkaa veljesten välillä kiihkeä taistelu sekä tilasta että Ainosta.

Rooleissa

Tuotanto 
Elokuva kuvattiin kesällä 2011 Seinäjoella, Lapualla ja Kauhavalla.  Elokuvaa kuvattiin osittain myös Kuortaneella. Muita kuvauspaikkoja olivat Helsinki, Ylihärmä, Laitila, Laihia sekä Stundarsin museoalue Mustasaaressa.

Vastaanotto

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Elokuvasäätiön tietosivu
 Finnkinon sivu ja traileri 
 
 Hannu Björkbacka: Härmä, Keskipohjanmaa 24.02.2012

Vuoden 2012 suomalaiset elokuvat
JP Siilin ohjaamat elokuvat
Suomalaiset historialliset draamaelokuvat
Juha (vuoden 1956 elokuva)

Juha on Toivo Särkän vuonna 1956 ohjaama suomalainen värielokuva. Se pohjautuu Juhani Ahon samannimiseen romaaniin vuodelta 1911. 

Samasta aiheesta ovat ohjanneet elokuvan myös Nyrki Tapiovaara ja Aki Kaurismäki. Suomalaissyntyinen Mauritz Stiller on ohjannut Ruotsissa aiheesta elokuvan Johan (1921).

Elokuvasta tehtiin samanaikaisesti ruotsinkielinen versio, jonka ensi-ilta oli Sundsvallissa tammikuussa 1957. Menestys oli kuitenkin heikko, eikä elokuvaa esitetty Tukholmassa.

Särkän Juha on ensimmäinen suomalainen pitkä värielokuva ja myös ensimmäinen suomalainen laajakangaselokuva (AgaScope). Juha on Marjan kasvattaja, ja he ovat solmineet järkiavioliiton. Vilkkusilmäinen Shemeikka saapuu kaupantekoon Juhan kanssa ja viettelee Marjan.

Arviot
Televisioesityksen yhteydessä on kritiikissä todettu, ettei Särkän ohjaustyö yllä Tapiovaaran ja Kaurismäen tasolle, sillä kerronta on näyttelijäkeskeistä, teatterinomaista. Elina Pohjanpään roolisuoritusta Marjana on kuitenkin kehuttu edelleen puhuttelevaksi. Juhan luontokuvaus on tehty Kuusamossa.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

elokuva
Vuoden 1956 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Toivo Särkän ohjaamat elokuvat
Toivo Särkän käsikirjoittamat elokuvat
Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1973

Vuoden 1973 yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut käytiin Duisburgissa, Länsi-Saksassa.

Mitalistit

Miehet

Naiset

Lähteet
 European Junior Championships (Men) 
 European Junior Championships (Women) 

Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut
Vuoden 1973 yleisurheilu
Saksan yleisurheilu
Nordrhein-Westfalenin urheilu
Duisburg
Nathan Beaulieu

Nathan Beaulieu (s. 5. joulukuuta 1992 Stratford, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa tällä hetkellä NHL-liigan Pittsburgh Penguinsin organisaatiossa.

Beaulieu auttoi joukkueensa Canadian Hockey Leaguen mestaruuteen vuonna 2011, ja hänet myös valittiin lopputurnauksen tähdistöjoukkueeseen. NHL-seura Montreal Canadiens varasi hyökkäävänä puolustajana tunnetun Beaulieun 17. pelaajana kesällä 2011.

Beaulieu edusti Montreal Canadiensia kaudet 2012–2017. Kauden 2017–2018 hän pelasi Buffalo Sabresissa, jossa aloitti myös kauden 2018–2019, mutta siirtyi helmikuussa 2019 Winnipeg Jetsiin. Jetsiä Beaulieu edusti vielä kaudet 2019–2020 ja 2020–2021 sekä osan kautta 2021–2022. Maaliskuussa 2022 Jets kauppasi hänet Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoroon.

Lähteet

Aiheesta muualla

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Pittsburgh Penguinsin pelaajat
Montreal Canadiensin varaamat pelaajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Navisence

Navisence on Lounais-Sveitsissä, Valais'n kantonissa virtaava Rhônen sivujoki, joka saa alkunsa Italian raja-alueen jäätiköiltä. Navisence laskee Rhôneen Chippisissä, Sierren kaupungin kohdalla.

Vesivoima 
Navisencen vesistössä on neljä Kraftwerke Gougra AG:n vesivoimalaitosta, joiden teho on yhteensä 165 MW: 
 Navisence, 50 MW (maksimigeneraattoriteho) 
 Vissoie, 45 MW 
 Mottec, 69 MW
 Lona, 1 MW.
Mottecin voimala on pumppuvoimalaitos. Voimalaitosten vuosituotanto on keskimäärin 637 GWh energiaa. 

Vuoriston jäätiköiden sulamisvedet kerätään kahteen patojärveen. Lac de Moiryn patojärvi (77 milj. m³, 2 249 m mpy.) sijaitsee Gougra-sivujoessa. Turtmannin patojärvi (0,8 milj. m³, 2 177 m mpy.) sijaitsee toisessa vesistössä, Turtmänna-joen latvoilla, Navisencen itäpuolella.

Lähteet

Viitteet 

Valais’n joet
Rhônen vesistö
Rakkauden ja kuoleman lauluja


Rakkauden ja kuoleman lauluja on Edgar Allan Poen runojen suomennoskokoelma. Sen runot on suomentanut Oskar Nousiainen, ja se on ilmestynyt 1946 Tammen kustantamana. Näköispainoksen teoksesta on julkaissut Lasipalatsi/Kirja kerrallaan 1999 ja Ntamo 2012. 

Teokseen sisältyy kaksi suomentajan laajaa artikkelia: Poen kirjallisesta tuotannosta, johon sisältyy elämäkerta, ja Poen runojen maailmasta. Lopussa on luettelo Poen elämää ja tuotantoa käsittelevää kirjallisuutta.

Runot 
 Annabel Lee (”Annabel Lee”)
 Annielle (”For Annie”)
 Eldorado (”Eldorado”)
 Eulalie (”Eulalie”)
 Helenelle (”To Helen”)
 Hääballadi (”Bridal Ballad”)
 Israfel (”Israfel”)
 Joelle (”To The River”)
 Järvi (”The Lake”)
 Katolinen hymni (”Hymn”)
 Kaupunki meressä (”The City in the Sea”)
 Kellot: I–IV (”The Bells: I–IV”)
 Kolosseum (”The Coliseum”)
 Korppi (”The Raven”)
 Kummituspalatsi (”The Haunted Palace”)
 Lenore (”Lenore”)
 Nukkuja (”The Sleeper”)
 Onnellisin päivä (”The Happiest Day”)
 Ulalume (”Ulalume”)
 Unelma (”A Dream”)
 Unelmia (”Dreams”)
 Unen maa (”Dreamland”)
 Voittaja Mato (”The Conqueror Worm”)
 Yhdelle paratiisissa (”To One in Paradise”)
 Yksin (”Alone”)

Painokset 
  – Näköispainos: Kirja kerrallaan. Helsinki: Lasipalatsi, ISBN 951-9351-07-8. – Helsinki: Ntamo, 2012. ISBN 978-952-215-219-0.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Teos Ntamon sivuilla.

Suomalaiset runokokoelmat
Vuoden 1946 kirjat
Oskar Nousiainen

Oskar Nousiainen, myös: Oskari Nousiainen ja O. Nousiainen, (8. toukokuuta 1892 Kangasniemi – 22. marraskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuudentutkija, kirjailija, runoilija ja suomentaja.

Teokset
 Kotikunnaalla, Gummerus, 1920.
 Metsänväen olympiakisat, kuv. Eero Nurmela. Kuvataide, 1940 ruots. Skogsfolkets olympiad ; illustr. Eero Nurmela. Bildkonst, 1940.  
 Iloinen sirkus Pörrö ja pojat eli Kurren herrasväen seikkailut kaupungissa; kuvitt. Inga Helander. 1943. ruots.: Cirkus Lustikus eller familjen Långsvans äventyr i staden; illustr. Inga Helander. Bildkonst, 1943.
 Korttikirja : maalaa itse kuvakorttisi, Kuvataide, Könni,1945. 
 Viking Olsson; Pieni eläinkirja, suom. O. Nousiainen; kuv. George Schumann; tekstin tarkastanut ja Suomen olihin sovittanut Rolf Krogerus. Kuvataide, 1950
 Edgar Allan Poe Rakkauden ja kuoleman lauluja, suomentanut ja elämäkerran kirjoittanut O. Nousiainen. Tammi, 1946. [Näköisp.]. Kirja kerrallaan, 1999.
 Vänrikki Stoolin maailma: runojen elämää ja taustaa, Otava, 1961.

Lähteet

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset runoilijat
Suomentajat
Vuonna 1892 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet
Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1981

Vuoden 1981 yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut käytiin Utrechtissa, Alankomaissa.

Mitalistit

Miehet

Naiset

Lähteet
 European Junior Championships (Men) 
 European Junior Championships (Women) 

Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut
Vuoden 1981 yleisurheilu
Alankomaiden yleisurheilu