joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Can Dündar

Can Dündar [ʤan dyn'daɾ] (s. 16. kesäkuuta 1961 Ankara) on turkkilainen toimittaja, kolumnisti, kirjailija ja dokumentaristi. Hän on keskusta-vasemmistolaisen Cumhuriyet-sanomalehden päätoimittaja ja yksi Turkin mediamaailman tunnetuimmista henkilöistä. Dündar oli yksi toimittajista, jotka pidätettiin marraskuussa 2015 hänen lehtensä julkaistua verkossa videomateriaalia Turkin tiedustelujärjestön MİT:n aselähetyksistä Syyrian islamistitaistelijoille. Toukokuussa 2016 Dündar tuomittiin vajaan kuuden vuoden vankeusrangaistukseen. Hän aikoo valittaa tuomiosta, ja pysyy vapaana siihen asti kun valitus on käsitelty. Ennen tuomion julistamista Dündaria kohti ryntäsi oikeustalon edessä aseistettu mies.

Elämä ja ura
Dündar vietti lapsuutensa Ankarassa virkamiesperheen ainoana poikana. Hän opiskeli journalismia ja yhteiskuntatieteitä Ankaran yliopistossa, josta valmistui 1982. Toimittajan työt hän aloitti jo vuonna 1979, mutta jatkoi opintojaan Britanniassa ja valmistui vuonna 1986 London School of Journalism -oppilaitoksesta. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Istanbulin ODTÜ-yliopistossa 1996.

Dündar on työskennellyt turkkilaisille sanoma- ja aikakauslehdille ja tehnyt television ajankohtaisohjelmia. 1990-luvun loppupuolella hän toimi itsenäisenä dokumentaristina ja liittyi vuonna 2001 arvostetun Milliyet-sanomalehden toimituskuntaan ja alkoi kirjoittaa siihen kolumnejaan. Vuonna 2013 Dündar sai kuitenkin lähteä kirjoitettuaan työnantajansa mielestä liian kärjekkäästi Turkin mielenosoituksista ja Egyptin tilanteesta. Helmikuussa 2015 hänet nimitettiin kilpailevan Cumhuriyetin päätoimittajaksi.

Helmikuun lopussa 2016 Dündar ja Cumhuriyet-lehden Ankaran-toimituksen johtaja Erdem Gül vapautettiin vankeudesta, kun Turkin perustuslakituomioistuin katsoi vankeuden rikkovan heidän oikeuksiaan. Turkin presidentti Erdogan kritisoi tuomioistumen päätöstä, eikä toimittajiin kohdistuvia syytteitä vapautuksesta huolimatta kumottu. Toimittajat eivät saa poistua maasta ja heitä uhkaa elinkautinen vankeusrangaistus. Maaliskuussa alkoi Dündarin ja Gülin oikeudenkäynti, jossa heitä syytettiin muun muassa valtiosalaisuuksien paljastamisesta, väkivaltaisen vallankumouksen valmistelusta ja terroristien avustamisesta. Syytteet perustuivat heidän julkaisemaansa uutiseen, jossa Turkin hallituksen väitettiin yrittäneen salakuljettaa aseita Syyrian kapinallisille. Toukokuussa Dündarille tuomittiin 5 vuotta ja 10 kuukautta sekä Gülille 5 vuotta vankeutta.

Vuonna 2016 Dündar pakeni Turkista Saksaan. Joulukuussa 2020 Dündar sai poissaolevana yli 27 vuoden vankeusrangaistuksen vakoilusta ja terroristiryhmittymän avustamisesta juttuprojektissa, joka käsitteli Turkin väitettyjä asekuljetuksia Syyrian presidentti Bashar al-Assadia vastustaville kapinallisille.

Dündar on kirjoittanut myös yli 20 kirjaa.

Lähteet

Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Turkkilaiset toimittajat
Turkkilaiset kirjailijat
Päätoimittajat
Televisiotoimittajat
Dokumenttiohjaajat
Birjand

Birjand () Iranin koillisosassa sijaitsevan Etelä-Khorasanin provinssin keskuskaupunki ja aliprovinssitason hallintoalue (šahrestan). Se sijaitsee linnuntietä noin 790 kilometriä pääkaupunki Teheranista itäkaakkoon. 

Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 13 934 (1956), 25 845 (1966), 46 943 (1976), 81 798 (1986), 101 177 (1991),  127 608  (1996), 166 138 (2006) ja  178 020 (2011).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Iranin kaupungit
Kukkaron herraksi

Kukkaron herraksi on talousohjelma, jossa seurataan taloudellisiin kriisiin joutuneita tavallisia ihmisiä jotka yrittävät panna raha-asiansa järjestykseen.

Ensimmäinen tuotantokausi 
Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Yle TV1-kanavalla 28. lokakuuta 2008. Juontajana toimi Kati Parkkonen, talous- ja velkaneuvojana Kirsti Lattunen ja elämäntaidonvalmentajana Anne Karilahti.

Toinen tuotantokausi 
Toinen tuotantokausi alkoi 10. tammikuuta 2010. Juontajana toimi Anna Taipale, talous- ja velkaneuvojana Kirsti Lattunen ja elämäntaidonvalmentajana Elina Haataja.

Kolmas tuotantokausi 
Kolmas tuotantokausi alkoi Yle TV2-kanavalla 25. helmikuuta 2013. Juontajana toimi Nuppu Stenros ja talous- ja velkaneuvojana Kirsti Lattunen.

Lähteet 

Suomalaiset televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
BAM (elokuva)

BAM on vuonna 2008 valmistunut dokumenttielokuva venäläisten komsomoltyöläisten haaveesta rakentaa rautatie Baikalin ja Amurin välille. Elokuvan on käsikirjoittanut ja ohjannut Jouni Hiltunen ja tuottanut helsinkiläinen tuotantoyhtiö Making Movies.

Synopsis 

BAM eli Baikalin–Amurin päärata (Baikalo-Amurskaja Magistral) oli Leonid Brežnevin utopistiselta vaikuttanut suunnitelma rakentaa yli 3 500 kilometriä rautatietä ja yli 200 asemaa ja kaupunkia Etelä-Siperiaan viidessä vuodessa. Työntekijöiksi valittiin Komsomol-nuoria eli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen nuorisojärjestön jäseniä.

”Tämä projekti tulee ratkomaan taloudelliset ongelmamme. Kehotan teitä jättämään arkielämänne ja ilmoittautumaan mukaan tähän isänmaalliseen projektiin”, Leonid Brežnev julisti maaliskuussa 1974.

Ehkäpä viimeistä kertaa neuvostohallitus onnistui rekrytoimaan kymmeniä tuhansia idealistisia nuoria, jotka todella uskoivat asiaansa. He olivat BAM-radan pioneereja, jotka jättivät kotinsa ja vanhempansa Neuvostoliiton eurooppalaisissa osissa ja muuttivat Siperiaan. Filmiryhmät seurasivat vuosikausia radan rakentamista. Dokumentteja ja uutispätkiä käytettiin propagandamateriaalina sekä Neuvostoliitossa että lännessä.

Viisivuotissuunnitelma radan valmistumiseksi muuttui toiseksi viisivuotissuunnitelmaksi, ja lopulta rakentaminen kesti peräti 30 vuotta.

Dokumenttielokuva BAM kertoo BAM:in rakentajista – ihmisistä, jotka rakensivat omin käsin tulevaisuutensa sekä perustivat perheensä ja kasvattivat lapsensa radan varrella. Heistä tuli ensin sankareita, mutta Neuvostoliiton hajottua heidät unohdettiin.

Elokuvan kaksi päähenkilöä, Aleksander Bondar ja Ivan Varsavskij, työskentelivät BAM:illa työprikaatien johtajina. Heidät nimitettiin Sosialistisen työn sankareiksi ja heistä tuli aikanaan – kiitos filmiryhmien ja television – äärimmäisen kuuluisia ihmisiä Neuvostoliitossa.

Elokuvan päähenkilöt 

 Alexander Bondar
 Ivan Varsavskij
 Nina Filatova

Tuotantoryhmä 

 käsikirjoitus ja ohjaus Jouni Hiltunen
 kuvaus Tahvo Hirvonen (Jouni Hiltunen 2. kuvaaja)
 äänittäjät Ivo Felt, Rein Urm
 äänisuunnittelu ja miksaus Ivo Felt, Mario Narbekov/Aatomik studio
 leikkaaja Anne Lakanen
 leikkaajan assistentti Ville Hiltunen
 graafikko Mikko Teerenhovi
 säveltäjä Pessi Levanto
 tuotantopäällikkö Alexander Gutman
 tuottaja Virossa Piret Tibbo-Hudgings / Allfilm Oü
 tuottaja Kaarle Aho / Making Movies Oy

Festivaalit 

 DocPoint – Helsingin dokumenttielokuvafestivaali 2008
 Tampereen elokuvajuhlat 2008, Uutta kotimaista -sarja
 Visions du Réel, Nyon, Sveitsi, 17.–23.4.2008
 Nordische Filmtage Lübeck, Lyypekki, Saksa, 29.10.–2.11.2008

Palkinnot 

 Valtion laatutuki 2008

Lähteet

Aiheesta muualla 

 http://www.elokuvakontakti.fi/site/?lan=1&page_id=116
 http://www.imdb.com/title/tt1520267/
 https://www.idfa.nl/industry/tags/project.aspx?id=ee1e4243-2df3-44ac-8be5-56659e994ec3
 http://mamo.fi/bam-baikal-amur-magistral/ 
 

Suomalaiset dokumenttielokuvat
Vuoden 2008 elokuvat
Butyloitu hydroksianisoli

Butyloitu hydroksianisoli eli butyylihydroksianisoli tai BHA (C11H16O2) on fenoleihin kuuluvien 2-tert-butyyli-4-hydroksianisolin ja 3-tert-butyyli-4-hydroksianisolin seos. Yhdistettä käytetään hapettumisenestoaineena muun muassa elintarvikkeissa sekä petrokemian tuotteissa.

Ominaisuudet
Butyloitu hydroksianisoli on huoneenlämpötilassa valkoista vahamaista ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, propyleeniglykoliin ja petrolieetteriin. Butyloidun hydroksianisolin karsinogeenisuudesta on ristiriitaista tietoa. Toisaalta sen on todettu ehkäisevän eräiden yhdisteiden aiheuttamia maksakasvaimia, eikä sitä ole todettu mutageeniseksi Amesin testillä. Toisaalta butyloidun hydroksianisolin on havaittu aiheuttavan rotilla kasvaimia vatsaan ja virtsarakkoon.

Valmistus ja käyttö
Butyloitua hydroksianisolia valmistetaan alkyloimalla p-metoksifenolia tert-butanolin tai isobuteenin avulla. Noin 90% on 3-isomeeria ja loput ovat 2-isomeeria. Yhdistettä voidaan valmistaa metyloimalla hydrokinonin ja tert-buteenin tai isobuteenin muodostamaa reaktiotuotetta.

Butyloitua hydroksianisolia voidaan käyttää hapettumisenestoaineena muun muassa öljyissä, rasvoissa, kastikkeissa ja leipomotuotteissa. Aineen E-koodi on E320. Sitä voidaan käyttää hapettumisenestoaineena myös petrokemian tuotteissa, kumeissa, lääkkeissä ja kosmetiikassa.

Lähteet

Fenolit
Pokémon: Diamond and Pearl

Pokémon: Diamond and Pearl on televisiosarja Pokémonin kymmenennen tuotantokauden nimi. Kausi aloittaa neljä kautta käsittävän Diamond & Pearl -sarjan.

Kausi nähtiin Suomessa ensimmäisen kerran kesällä 2008 Sub Juniorilla. Kausi alkoi 3. kesäkuuta 2008 jaksolla Neitsytmatkalla ja päättyi 12. elokuuta 2008 jaksoon Ryhmähenki haisee. Myöhemmin kausi näytettiin myös MTV3-kanavalla 6. syyskuuta 2008 alkaen; siellä kausi saatiin päätökseen 28. maaliskuuta 2009.

Yhdysvalloissa kausi alkoi Cartoon Networkilla 20. helmikuuta 2007 jaksolla Following a Maiden’s Voyage!. Kymmenes tuotantokausi käsitti 52 jaksoa ja päättyi jaksoon Smells Like Team Spirit! 1. helmikuuta 2008.

Jaksot

Huomiot

Äänirooleissa

Japaninkieliset äänet

Englanninkieliset äänet

Suomenkieliset äänet 

Pokémon
Luettelot televisiosarjojen jaksoista
Anna Dahlman

Anna Dahlman (s. 28. tammikuuta 1980) on suomalainen käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän on valmistunut medianomiksi erityisalanaan elokuva- ja TV-käsikirjoittaminen Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiasta vuonna 2008. 

Hän on työskennellyt käsikirjoittajana muun muassa Hyvät ja huonot uutiset -ohjelmassa sekä draamasarjoissa Tukka auki, Vastaparit ja Parasta aikaa. Vuosina 2011–2013 hän oli YleLeaksin vastaava käsikirjoittaja. Vuosina 2014–2017 hän oli vastaavana käsikirjoittajana Siskonpeti-sarjan ensimmäisellä, toisella ja kolmannella tuotantokaudella, jotka hän myös ohjasi. Siskonpedin ensimmäisen kauden käsikirjoituksesta hän oli ehdolla Kultaisen Venlan saajaksi.

Syksyllä 2015 Dahlman oli yksi vakiotuomareista Yle TV2:n Naurun tasapaino -ohjelman kolmannella kaudella sekä yksi vakiovieraista MTV3-kanavalla esitetyssä Antti Holma Show’ssa.


Filmografia

Käsikirjoittajana 
 Tukka auki (2008)
 Parasta aikaa (2009–2010)
 Vastaparit (2010)
 YleLeaks (2011–2013, vastaava käsikirjoittaja)
 Hyvät ja huonot uutiset (2012–2015)
 Siskonpeti (2014–2015, vastaava käsikirjoittaja)
 Antti Holma Show (2015, panelisti)
 Nieminen & Lahtinen Show (2016)
 Aikuiset (2019–2022)

Ohjaajana 
 Siskonpeti (2014–2017)
 Heinähattu, Vilttitossu ja Rubensin veljekset (2017)
 Aikuiset (2019–2021)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Anna Dahlman Käsikirjoittajien Killan sivuilla

Vuonna 1980 syntyneet
Suomalaiset televisiokäsikirjoittajat
Suomalaiset televisio-ohjaajat
Elävät henkilöt
Rekorderlig

Rekorderlig on ruotsalainen erityisesti maustettuihin siidereihin erikoistunut siiderimerkki. Siidereitä valmistaa Åbro Bryggerin panimo. Rekorderligin siidereitä on useita eri makuja, kuten metsämarja, mansikka-lime ja mango-vadelma. Rekorderligin siidereistä on myös alkoholittomia versioita.

Aiheesta muualla 
Rekorderligin suomenkieliset kotisivut

Siiderit
Ruotsalaiset yritykset
Ruotsalaiset juomat
Yasuj

Yasuj (; myös muodossa Yasooj, tai Yesuj, Yesūj) on Iranin Kohkiluyeh ja Buyer Ahmadin provinssin hallintokaupunki. Se sijaitsee linnuntietä noin 565 kilometriä pääkaupunki Teheranista etelään.

Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 34 (1956), 931 (1966), 4 524 (1976), 29 991 (1986), 48 957 (1991), 69 133 (1996), 100 544 (2006) ja 108 505 (2011).

Yasuj on teollisuuskaupunki, jossa toimii esimerkiksi öljynjalostamo ja sokeritehdas. Lisäksi kaupungissa valmistetaan tiiliä, keramiikkalaattoja, eläinrehua, koreja ja erilaisia mattoja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Iranin kaupungit
Olavi Saikku

Aulis Olavi Saikku (21. maaliskuuta 1909 Sääksmäki – 14. heinäkuuta 2003) oli suomalainen diplomaatti ja ulkoasiainministeriön virkamies. Hän oli koulutukseltaan filosofian maisteri.

Saikku oli ulkoasiainministeriön palveluksessa vuodesta 1934. Hän oli avustaja Riiassa 1934–1935, Oslossa 1936–1938, Roomassa 1938–1939, ulkoasiainministeriön avustaja 1939, avustaja ja konsuli Roomassa 1940–1943, ulkoasiainministeriön jaostosihteeri 1943–1944, kaupallinen edustaja Tukholmassa 1944–1945, ulkoasiainministeriön jaostosihteeri ja jaostopäällikkö 1945–1946, lähetystösihteeri Kööpenhaminassa 1947–1950, lähetystöneuvos ja va. asiainhoitaja Méxicossa 1950–1955, ulkoasiainministeriön jaostopäällikkö 1955–1956, Transaco oy:n vientiosaston päällikkö 1956–1958, ulkoasiainministeriön jaostosihteeri ja jaostopäällikkö 1959–1963, lähetystöneuvos Lontoossa 1964–1966, suurlähettiläs Lagosissa 1966–1969, samalla Yaoundéssa, Abidjanissa ja Dakarissa 1967–1969, suurlähettiläs Algerissa 1969–1972, samalla Tunisissa ja Tripolissa 1969–1972, ulkoasiainministeriön neuvotteleva virkamies (ulkoasiainneuvos) 1972–1974.

Lähteet 

Suomalaiset virkamiehet
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 2003 kuolleet
Suomen suurlähettiläät
Godfrey Thomson

Sir Godfrey Hilton Thomson (1881–1955) oli brittiläinen psykologi. Hän oli yksi Euroopan huomattavimmista lahjakkuudentutkimuksen teorioiden ja menetelmien kehittäjistä. Vuosina 1925–1951 hän oli kasvatusopin professori Edinburghissä.

Lähteet 

Brittiläiset professorit
Brittiläiset psykologit
Vuonna 1881 syntyneet
Vuonna 1955 kuolleet
Christa Alanko

Christa Alanko (s. 20. kesäkuuta 1994 Vaasa) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti viimeiset pelivuotensa Ruotsin pääsarjassa SDHL:lässä pelaavaa Luleå HF:ää.

Ura

Seuraura
Alanko on Vaasan Sportin kasvatti. Hän pelasi naisten SM-sarjassa Team Kuortaneen riveissä kaudet 2010–2013. Hän pelasi SM-runkosarjassa kaikkiaan 60 ottelua, joissa teki 11 maalia ja antoi 21 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän pelasi kaksi ottelua ilman tehopisteitä. Hän edusti Riksserienissä Linköping HC:ta kaudet 2013–2015 ja voitti molemmilla kausilla Ruotsin mestaruuden. Luleåssa hän on pelasi viimeiset pelikautensa 2015–2020. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden myös kausilla 2015–2016, 2017−2018 ja 2018−2019. Ruotsin pääsarjassa hän pelasi yhteensä 236 ottelua, joissa viimeisteli 25 ja syötti 31 maalia. Pudotuspelien 43 ottelussa hän teki yhden maalin ja syötti kaksi maalia.

Maajoukkueura
Alanko pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 ja 2012. Vuoden 2011 kisoissa Suomi voitti pronssia. Naisten maajoukkueessa hän esiintyi ensimmäisen kerran joulukuussa 2015. Alanko pelasi kaikkiaan kolme naisten maaottelua, joissa sai yhden syöttöpisteen.

Lähteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Rakas, sinusta on tullut pullukka

Rakas, sinusta on tullut pullukka on laihdutusohjelma, jossa seurataan pariskuntia joista toinen osapuoli on päässyt lihomaan niin että puoliso ryhtyy kumppaninsa henkilökohtaiseksi kuntovalmentajaksi. Pariskunta voittaa sitä enemmän rahaa mitä enemmän pullukka onnistuu pudottamaan painoa. Jos pullukka onnistuu seitsemän viikon aikana pudottamaan painoa 16 kiloa, tai enemmän voittaa pariskunta 10 000 euroa. Juontajana ja Personal trainerina toimii Jenni Levävaara. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Sub-kanavalla 27. maaliskuuta 2013. Toinen tuotantokausi 8. tammikuuta 2015. kolmas 2016.

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
Ronald Inglehart

Ronald F. Inglehart (s. 5. syyskuuta 1934 Milwaukee, Wisconsin)  on yhdysvaltalainen politiikan tutkija ja professori. Hän työskentele Michiganin yliopistossa. Inglehartin tutkimus on keskittynyt kulttuuriseen muutokseen ja sen seurauksiin. Hän on johtanut World Values Survey -arvotutkimusta ja tutkinut modernisaatiota ja ihmisten arvoja lähes sadassa maassa 1980-luvulta lähtien.

Inglehart suoritti kandidaatin tutkinnon (B.A.) vuonna 1956 Northwestern-yliopistossa ja maisterin tutkinnon (M.A.) 1962 Chicagon yliopistossa, missä hän myös väitteli tohtoriksi (Ph.D.) 1967. Hänet nimettiin kunniatohtoriksi Uppsalan yliopistossa vuonna 2006, Brysselin vapaassa yliopistossa vuonna 2010 ja Lüneburgin Leuphanan yliopistossa 2012.

Julkaisuja
 The Silent Revolution (1977)
 Culture Shift in Advanced Industrial Society (1990)
 Modernization and Postmodernization: Cultural, Economic and Political Change in 43 Societies (1997)

Lähteet

Yhdysvaltalaiset politiikan tutkijat
Vuonna 1934 syntyneet
Elävät henkilöt
Bror Ulrik af Björkstén

Bror Ulrik Björkstén, aateloituna vuodesta 1853 af Björksten (9. syyskuuta 1795 Hollola – 14. syyskuuta 1856 Espoo) oli suomalainen senaattori ja todellinen valtioneuvos.

Björksténin vanhemmat olivat Hollolan kappalainen Johan Björkstén (1744–1809) ja Eva Magdalena Tuderus. Hän kävi Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1815. Björkstén suoritti kameraalitutkinnon ja tuomarintutkinnon 1815.

Björkstén oli hallituskonseljin (senaatin) talousosaston ylimääräisenä kamarikirjurina vuodesta 1815, sotilastoimituskunnan kopistina vuodesta 1816 ja kamaritoimituskunnan kanslistina vuodesta 1819. Hän sai protokollasihteerin arvonimen 1822. Björkstén toimi Suomen senaatin valtiovaraintoimituskunnan apulaisesittelijäsihteerinä 1824–1832, protokollasihteerinä vuodesta 1826 ja esittelijäsihteerinä 1832–1837. Hän oli Suomen senaatin talousosaston jäsenenä 1837–1856 toimien sotilastoimituskunnan päällikkönä 1840–1841 ja kamaritoimituskunnan päällikkönä 1841–1853. Lisäksi hän oli Suomen ylisotaoikeuden vt. sihteerinä 1819–1824, päätullijohtokunnan jäsenenä 1824–1826, tie- ja vesikulkulaitosjohtokunnan jäsenenä 1839 ja sensuuriylihallituksen jäsenenä 1845. Björkstén sai valtioneuvoksen arvon 1839 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1852. Hän omisti Bodomin kartanon Espoossa.

Björkstén oli naimisissa vuodesta 1822 Gustava Ulrika Kuhlbergin (k. 1856) kanssa, Heidän poikiaan olivat Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos Johan Alfred af Björksten (1823–1873), juristi, kartanon omistaja ja valtiopäivämies Frans Henrik af Björksten (1828–1873) sekä senaatin esittelijäsihteeri, valtioneuvos Axel Gabriel af Björksten (1832–1895).

Lähteet 

Suomalaiset juristit
Suomalaiset virkamiehet
Suomalaiset senaattorit
Suomalaiset aateliset
Vuonna 1795 syntyneet
Vuonna 1856 kuolleet
Taron Egerton

Taron David Egerton (s. 10. marraskuuta 1989 Birkenhead, Merseyside, Englanti) on walesilainen Golden Globe-palkittu näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa Gary ”Eggsy” Unwinina elokuvassa Kingsman: Salainen palvelu ja mäkihyppääjä Michael ”Eddie” Edwardsina elokuvassa Eddie the Eagle. Vuonna 2019 Egerton näytteli pääosaa elokuvassa Rocketman, joka perustuu Sir Elton Johnin elämään. Hänet palkittiin elokuvasta parhaan miespääosan Golden Globella.

Yksityiselämä ja opinnot 

Egerton syntyi Birkenheadissä, Merseysidessa Englannissa. Hänen vanhempansa ovat kotoisin Liverpoolista. Toinen hänen isoäideistään oli walesilainen. Hänen etunimensä kirjoitetaan usein virheellisesti ”Taran”, joka merkitsee kymriksi myrskyä. Hänen isänsä piti majataloa ja äitinsä työskentelee sosiaalialalla. Ensimmäiset vuotensa Taron vietti Wirralin niemimaalla Englannissa. Englannista Egertonin perhe muutti Walesiin, aluksi Ynys Môniin ja sitten Aberystwythiin, kun Taron oli 12-vuotias. Egerton pitää itseään ”läpikotaisin” walesilaisena ja puhuu kymriä. Lukion Egerton kävi Ysgol Penglais Schoolissa Aberystwythissa. Hän suoritti Bachelor of Arts with Honours -tutkinnon Royal Academy of Dramatic Art -näyttelijäkoulussa  vuonna 2012.

Ura näyttelijänä 
Egerton teki ensiesiintymisensä vuonna 2012 pienessä roolissa Liam Jaynä televisiosarjassa Lewis. Egerton esitti Matthew Vaughnin ohjaamassa elokuvassa Kingsman: Salainen palvelu Gary ”Eggsy” Unwinia, joka toimi Harry Hartin (Colin Firth) suojattina. Egerton oli sivuosassa elokuvassa Testament of Youth, joka perustuu Vera Brittainin elämään ja jonka pääosissa esiintyivät Alicia Vikander ja Kit Harington.

Gentlemen’s Quarterly -lehti valitsi Egertonin 50:n parhaiten pukeutuvan brittimiehen joukkoon vuonna 2015.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Walesilaiset näyttelijät
Vuonna 1989 syntyneet
Golden Globe -palkinnon saajat
Elävät henkilöt
Normand Corbeil

Normand Corbeil (6. huhtikuuta 1956 Montreal – 25. tammikuuta 2013 Montreal) oli kanadalainen säveltäjä. Hän sai vuonna 2011 Baftan työstään Heavy Rain -pelin musiikin parissa. Lisäksi hän sävelsi muun muassa musiikkia Quantic Dreamin Fahrenheit-peliin. Hän oli säveltämässä musiikkia Quantic Dreamin Beyond: Two Souls -peliin ennen kuolemistaan haimasyöpään, joka oli todettu jo levinneenä elokuussa 2012.

Corbeil sai kaksi Emmy-ehdokkuutta musiikistaan Hitler: The Rise of Evil - ja Human Trafficking -minisarjoihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Kanadalaiset säveltäjät
Elokuvasäveltäjät
Videopelimuusikot
Vuonna 1956 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Head Office Finland

Head Office Finland on sisältömarkkinointitoimisto ja osa kansainvälistä Head Office -sisältömarkkinointiketjua, joka on osa Sanoma-konsernia. Mediakonserni Sanoma toi yrityksen Suomeen syksyllä 2014.

Marraskuussa 2015 Sanoma tiedotti, että Head Office Finland siirtyy osaksi Sanoma Content Marketing -yksikköä.

Historia

Belgialainen Gilles Van Lemberg perusti oman toimiston vuonna 2002 työskenneltyään sitä ennen eri autobrändien markkinointijohtajana ja huomattuaan tarinankerronnan ja sisältömarkkinoinnin merkityksen käytännössä: kun autokaupan ympärille rakensi kokonaisia palvelupaketteja asiakasuskollisuus kasvoi. Yritys erikoistui suoramarkkinointiin, asiakaslehtiin, brändien aktivoimiseen, sisältömarkkinointiin ja asiakasuskollisuuden kasvattamiseen.

Sanoma Media Belgium osti Head Officen kesällä 2012, kaupalla Sanoma halusi vahvistaa sisältömarkkinointistrategiaansa. van Lembergen perusteli myyntiä sillä, että yrityksen kasvumardollisuudet olivat rajalliset: Belgia oli markkina-alueena pieni, pääomasijoittajat eivät ymmärtäneet bisnestä ja mainostoimistoja yritys kiinnosti lähinnä siinä, että ne voisivat sen avulla paikata omia tappioitaan. van Lembergiä kiinnosti Sanoman tarjoama journalistinen perspektiivi.

Yritys on voittanut alallaan kansallisia ja kansainvälisiä palkintoja, syksyllä 2013 se valittiin vuoden sisältömarkkinointitoimistoksi Content Marketing World Conferencessa.

Mediakonserni Sanoma toi yrityksen Suomeen syksyllä 2014. Sanoma siirsi yrityksen yhteyteen Sanoma Yritysjulkaisut -yksikön, joka oli aiemmin kuulunut Magazine Mediaan. Yksikön asiakkaita olivat muun muassa Finnair, Orion ja Nordea ja se valittiin neljästi peräkkäin Suomen parhaaksi asiakaslehtitaloksi Taloustutkimuksen joka toinen vuosi tekemässä tutkimuksessa. Suomen Head Office toimii Belgian yrityksen alaisuudessa. Sen toimitusjohtajaksi valittiin Kati Sulin, joka siirtyi paikkaan Fazerista, jossa hän oli toiminut online- ja mediajohtajana. Head Office -ketju toimii Suomen ja Belgian lisäksi myös Hollannissa ja sen asiakkaisiin kuuluvat muun muassa Unilever, Renault, ABB ja Bridgestone.

Vuonna 2014 Head Office työllisti 270 henkilöä, sen liikevaihto oli 40 miljoonaa euroa ja sillä oli asiakkaita 17 maassa.

Marraskuussa 2015 Sanoma Media Finland tiedotti, että sen natiivimainontaa ja kaupallisia sisältöjä tekevät tiiminsä ja Head Office Finland yhdistyvät Sanoma Content Marketing -yksiköksi.

Tuotteet
Head Office Finland tuottaa asiakkaidensa brändeille sisältöä kaikkiin niiden kanaviin. Esimerkkisisältöjä ovat jutut  asiakaslehtiin, uutiskirjeisiin, verkkosivuille ja intranetiin. Yritys analysoi myös yleisöjä ja seuraa viestinnän tuloksia.

Asiakkaat
  
Head Office Finlandin asiakkaita ovat muun muassa DNA:n yritysliiketoiminta, Teollisuussijoitus, Finnair, Orion, Nordea ja työeläkeyhtiö Varma, jolle tehdään Varma-asiakaslehteä.

Lähteet

Aiheesta muualla
Yrityksen verkkosivu

Suomalaiset yritykset
Semnan

Semnan (; myös muodossa Samnān) on historiallinen, maakuntakeskuksena toimiva kaupunki ja aliprovinssitason hallintoalue (šahrestan) Iranin Semnanin provinssissa. Semnanin kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 184 kilometriä Teheranista itään.

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungin väkiluku oli 153 680. Edeltävinä väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 29 036 (1956), 31 058 (1966), 38 786 (1976), 64 891 (1986), 75 131 (1991), 91 045 (1996) ja 126 780 (2006).

Lähteet

Aiheesta muualla

Iranin kaupungit
Selluloosa-asetaatti

Selluloosa-asetaatti (C10H14O7 / (CH3COO)2C6H8O3) (arkikielessä asetaatti, jonka kirjakielinen merkitys kuitenkin kattaa kaikki asetaatit.) on puuvilla- ja puukuitupohjainen polymeeri. Se on kevyttä, kestävää, sitkeää ja joustavaa. Asetaatti on luontoystävällistä, koska se ei ole öljypohjaista. Asetaattia voidaan valmistaa minkä tahansa värisenä, läpikuultavana tai ei. “Muoviset” silmälasinkehykset tehdään yleensä selluloosa-asetaatista.

Selluloosa-asetaatin CAS-numero on 9004-35-7.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Human Metabolome Database: Cellulose acetate  
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Cellulose acetate 
ChemBlink: Cellulose acetate 

Asetaatit
Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2013

Vuoden 2013 yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut käytiin 18.–21. heinäkuuta Stadio Raul Guidobaldilla Rietissä Italiassa.

Mitalistit
Käytetyt lyhenteet:
 WJR = alle 20-vuotiaiden maailmanennätys
 EJR = alle 20-vuotiaiden Euroopan ennätys
 NJR = alle 20-vuotiaiden maan ennätys
 CR = kilpailuennätys
 NR = maan ennätys
 PB = henkilökohtainen ennätys
 SB = henkilökohtainen kauden paras tulos

Miehet

Naiset

Mitalitaulukko

Lähteet
 Tulokset 1. päivä (Sportresult.com)  
 Tulokset 2. päivä (Sportresult.com)  
 Tulokset 3. päivä (Sportresult.com)  
 Tulokset 4. päivä (Sportresult.com) 
 Tulokset (European Athletics) 

Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut
Vuoden 2013 yleisurheilu
Italian yleisurheilu
Nicol Delago

Nicol Delago (s. 5. tammikuuta 1996) on italialainen alppihiihtäjä, joka edustaa Gruppo Sciatori Fiamme Giallea.

Nuorten MM-kilpailuissa Delago saavutti pronssia syöksylaskussa 2015 ja 2016. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän keskeytti syöksylaskussa. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Åressa Delago oli syöksylaskun kuudes ja alppiyhdistetyn kahdestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui 11:nneksi syöksylaskussa, jossa hänen siskonsa Nadia Delago saavutti pronssia.

Delago kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Sankt Moritzin syöksylaskussa tammikuussa 2015. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Val d’Isèren alppiyhdistetyssä joulukuussa 2015 oltuaan 17:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa tammikuussa 2017. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Val Gardenan syöksylaskussa joulukuussa 2018. Seuraavalla kaudella hän sijoittui toiseksi Lake Louisen supersuurpujottelussa ja Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa.

Nicol ja Nadia Delagon setä Oskar Delago ja täti Karla Delago kilpailivat myös alppihiihdon maailmancupissa.

Lähteet 

Italialaiset alppihiihtäjät
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Anni Keisala

Anni Keisala (s. 5. huhtikuuta 1997 Lohja) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on olympia- ja MM-mitalisti.

Hän on edustanut naisten liigassa pelaavaa Tampereen Ilvestä kausina 2018−2022. Aiemmin hän pelasi SM-sarjaa Lohjan Kisa-Veikoissa kaudet 2010−2012, Team Kuortaneessa kaudet 2013–2016 ja Oulun Kärpissä kausilla 2016–2017 ja 2017−2018 sekä Mestiksen JYPissä osan kaudesta 2017−2018. Kaudeksi 2022–2023 hän siirtyy Ruotsin liigassa pelaavaan HV71:een. Keisala on pituudeltaan 175 cm. 

Keisala voitti Kärpissä Suomen-mestaruuden kaudella 2016–2017 ja sai Ilveksessä SM-hopeaa kaudella 2018–2019. Hänet valittiin SM-sarjan parhaaksi maalivahdiksi ja all stars -maalivahdiksi kausilla 2014–2015, 2015–2016 ja 2020–2021. Hänet valittiin myös SM-sarjan kuukauden pelaajaksi marraskuussa 2015 ja tammikuussa 2021. Hän on kauden 2021–2022 loppuun mennessä pelannut naisten pääsarjassa kaikkiaan 151 runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 93,6 ja 29 pudotuspeliottelua. Hänet valittiin kausina 2020–2021 ja 2021–2022 naisten Liigan parhaaksi maalivahdiksi sekä jälkimmäisellä kaudella sarjan parhaaksi pelaajaksi.

Keisala kuului Suomen alle 18-vuotiaiden MM-kisajoukkueeseen vuosina 2014 ja 2015. Hän pelasi molemmissa kilpailuissa neljä ottelua. Hän pelasi nollapelin ensimmäisessä naisten maaottelussaan Saksaa vastaan 18. joulukuuta 2015. Hänet valittiin naisten MM-kilpailuihin 2016. Hän pelasi kisoissa yhden ottelun. Hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen Yhdysvaltojen MM-kilpailuissa 2017, muttei päässyt pelaamaan. MM-kilpailuissa 2021 hän oli Suomen pronssille sijoittuneen joukkueen ykkösmaalivahti ja hänet valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Hän pelasi kaikissa seitsemässä ottelussa Suomen saadessa olympiapronssia Pekingin olympialaisissa 2022. Hän on pelannut 19.2.2022 mennessä 20 naisten maaottelua torjuntaprosentilla 88,8.

Lähteet 

Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit
Suomalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Slovakian Extraliga -kausi 2014–2015

Slovakian Extraliga -kausi 2014–2015 oli Tipsport Extraligan 22. kausi. Kausi alkoi 14. syyskuuta 2014 ja päättyi 11. huhtikuuta 2015. Runkosarjan voitti HC Košice, jolle runkosarjan voitto oli sille historian seitsemäs. Runkosarjan pistepörssin voitti HKm Zvolenin Kamil Brabenec.

Mestaruuden voitti HC Košice, jolle mestaruus oli toinen perättäinen ja yhteensä kahdeksas Slovakian mestaruus (Košice voitti kahdesti myös Tšekkoslovakian jääkiekkoliigan). Pudotuspelien pistepörssin voitti Košicen Gabriel Špilár.

Runkosarja 

HK Orange 20 eli  Slovakian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue pelasi kauden aikana 20 ottelua tilastoin 1–2–0–17 (maalierotus 29–68).

Pistepörssi

Pudotuspelit

Kaavio

Putoamiskarsinta 

2014–2015
Jääkiekkosarjojen kausi 2014–2015
Ukrainan kansallinen liitto

Ukrainan kansallinen liitto (, UNS) on Ukrainassa toimiva kansallissosialistinen, puolisotilaallinen liike. Vuonna 2009 perustettua puoluetta johtaa Oleh Holtvjanskyi. Järjestön johdossa on Vitali Kryvošejev, ja sen ideologinen johtaja on Zorjan Dobrovolskyi. Puolueella on joidenkin tietojen mukaan 1 000 kannattajaa.

Historia
Järjestön perusti Oleh Holtvjanskyi Harkovassa 19. joulukuuta 2009. UNS järjesti mielenosoituksia ja hyökkäyksiä, joiden tarkoituksena oli pelottaa pois maahanmuuttajat ja vähemmistöt.
Holtvjanskyin seuraajaksi puolueen johtajana nousi Vitali Kryvošejev.
27. huhtikuuta 2013 Kryvošejev ilmoitti perustavansa ”sosiaalinationalistisen” puolueen Ukrainaan.
Ukrainan vuoden 2014 vallankumouksessa Ukrainan kansallisella liitolla oli merkittävä rooli. UNS:n hävittäjiä taistelee Itä-Ukrainan sodassa.
Holtvjanski valittiin vuonna 2015 Ljubotynin kunnanvaltuustoon.

Ideologia 
Puolueen pääteema on "ei-valkoisen maahanmuuton" ja monikulttuurisuuden vastaisuus. Se oli aiemmin juutalaisvastaisempi, mutta keskittyy nykyisin lähinnä islamin kritisointiin ja vastustaa laitonta siirtolaisuutta.

Katso myös  
 Ukrainan vallankumous 2014
 Itä-Ukrainan sota

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut 
 Viralliset twitter 

Ukrainalaiset puolueet
Äärioikeistolaiset puolueet
Nationalistiset puolueet
Puolisotilaalliset järjestöt
Antisemitismi
Ukrainalaiset järjestöt
Pirkko Salmenkylä

Pirkko Siviä Tellervo Salmenkylä (o.s. Niemi; 15. tammikuuta 1932 Helsinki – 7. joulukuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti sekä maajoukkuetason urheilija ja Suomen mestari niin koripallossa kuin suunnistuksessa.


Suunnistus 
Salmenkylä edusti Suomea suunnistusmaaotteluissa vuosina 1954, 1966 ja 1969. Hän voitti kaksi SM-viestikultaa, vuonna 1952 yhdessä Leena Ikkalan ja Aura Karhuniemen kanssa ja vuonna 1973 Ritva Kajavan (Salminen) ja Seija Korhosen kanssa.

Salmenkylä oli Helsingin Suunnistajien puheenjohtaja 1975–1984.

Koripallo 
Koripallossa Salmenkylälle kertyi vuosina 1955 ja 1957 yhteensä seitsemän naisten maaottelua, joissa hän pelasi 1,1 pisteen keskiarvolla. Salmenkylä edusti Eiran Kisa-Veikkoja, jossa hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1949.

Perhe 
Salmenkylän puoliso, asianajaja Juhani Salmenkylä menestyi niin suunnistajana, koripalloilijana kuin yleisurheilijanakin. Heidän tyttärensä Leena Salmenkylä-Mattila voitti maailmanmestaruuden viestisuunnistuksessa 1979, ja myös perheen muut lapset ovat kilpailleet suunnistajina.

Lähteet 
 Pirkko Niemi Suomen Koripalloliitto
 Maajoukkuetilastot – Pirkko Salmenkylä  Suomen Koripalloliitto

Viitteet 

Suomalaiset suunnistajat
Suomalaiset koripalloilijat
Suomalaiset arkkitehdit
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Aleksandrovskoje (Tomskin alue)

Aleksandrovskoje () on kylä, maalaiskunta ja Aleksandrovskojen piirin hallinnollinen keskus Tomskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Objoen vasemmalla rannalla 941 kilometriä Tomskista luoteeseen. Kunnassa on 7 000 asukasta (vuonna 2015).

Kylä on syntynyt hantien asuttamalle alueelle viimeistään 1600-luvun alussa. Vuonna 1740 se tunnettiin Nižne-Lumpokolskin pogostana, jossa oli kirkko, papiston asumukset ja kolme hantien majaa. Asukkaat harjoittivat metsästystä, kalastusta ja toimittivat 1900-luvun vaihteessa polttopuita Obin höyrylaivoille. Kylän väkiluku kasvoi voimakkaasti 1930-luvulla, jolloin seudulle asutettiin Siblagin karkotettuja. Vuonna 1934 perustettiin maanviljelyn kokeiluasema ja vuonna 1944 avattiin kalatehdas.

Aleksandrovskojessa on 1920-luvulla perustettu jokisatama, joka modernisoitiin öljynporauksen alkaessa 1960-luvulla. Vuonna 1972 otettiin käyttöön Aleksandrovskojen ja Anžero-Sudženskin välinen öljyjohto. Kylässä toimii öljynjalostamo ja kalatehdas. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, musiikkikoulu, kulttuuritalo ja piirisairaala. Paikallislehtenä ilmestyy Severjanka.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Aleksandrovskojen kunnan sivusto 

Aleksandrovskojen piiri
Naisten kansainvälinen demokraattinen liitto

Naisten kansainvälinen demokraattinen liitto (NKDL) on kansainvälinen naisjärjestö, joka perustettiin Pariisissa marraskuussa 1945. Se on sateenvarjojärjestö, joka edistää rauhantyötä ja naisten oikeuksia ja vastustaa rasimia ja kolonialismia. Järjestö on kuvattu vasemmistofeministiseksi, ja monet sen johtajista ovat olleet kommunisteja, mutta mukana on myös muiden poliittisten ryhmien edustajia.

NKDL:n ensimmäisessä kongressissa oli edustajia 40 maasta, vuonna 1958 70 maasta ja vuonna 1985 NKDL:ssä oli jäsenjärjestöä 117 maasta eri puolilta maailmaa.

NKDL:n johtotehtävissä toimi eräitä suomalaisia: Hertta Kuusinen oli järjestön puheenjohtaja vuosina 1969–1974 ja Mirjam Vire-Tuominen sen pääsihteeri vuosina 1978–1987.

Lähteet 

Poliittiset naisjärjestöt
Koulutuksen taloustiede

Koulutuksen taloustiede (engl. economics of education) on tieteenala, joka tutkii muun muassa koulutusvalintoja, koulutuksen järjestämistapojen vaikutusta korkeakouluopintojen kestoon sekä koulutuksen taloudellisia vaikutuksia yksilön elämään.

Esimerkiksi Koerselman & Uusitalo (2014) havaitsivat suomalaisella tutkimusaineistolla, että yksilön yliopistokoulutus on yhteydessä noin puolen miljoonan euron nousuun hänen diskontatuissa käytettävissä olevissa elinkaarituloissaan verrattuna tilanteeseen, jossa hänellä olisi ammatillinen koulutus. Maaliskuussa 2016 professori Roope Uusitalo esitti raportissaan opetus- ja kulttuuriministeriölle korkeakouluopiskelijoiden opintotuen muuttamista lainapainotteiseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 
 Akateemisen talousblogin kirjoitukset aiheesta "koulutus"
 The National Bureau of Economic Research: Koulutuksen taloustieteen tutkimukset
 Opetusalan ammattijärjestö OAJ: Tutkimuksia koulutuksen vaikuttavuudesta 

Taloustiede
Koulutus
Coralie Frasse Sombet

Coralie Frasse Sombet (s. 8. huhtikuuta 1991 Saint-Martin-d’Hères) on ranskalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Chamrousse Ski Clubia.

Frasse Sombet sijoittui Åren MM-kilpailuissa 2019 suurpujottelussa yhdeksänneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli parisuurpujottelussa niin ikään yhdeksäs ja suurpujottelussa neljästoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui suurpujottelussa 17:nneksi.

Frasse Sombet kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2012. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Åren suurpujottelussa maaliskuussa 2015 oltuaan 25:s. Toistamiseen hän saavutti saman sijoituksen samassa paikassa joulukuussa 2015. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Mariborin suurpujottelussa tammikuussa 2017. Parhaimmillaan hän on sijoittunut yhdeksänneksi Aspenin suurpujottelussa maaliskuussa 2017.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Coralie Frasse Sombet'n kotisivut 

Ranskalaiset alppihiihtäjät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Heidi Widmer

Heidi Widmer (s. 28. helmikuuta 1991) on kanadalais-sveitsiläinen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka edustaa SAS Bern -seuraa. Widmer edusti Kanadaa kevääseen 2015 saakka, josta lähtien hän on edustanut Sveitsiä. Hänen isänsä on sveitsiläinen ja äitinsä kanadalainen, ja hänellä on molempien maiden kansalaisuus.

Sotsin olympialaisissa 2014 Widmer oli vapaan hiihtotavan sprintissä 43:s, 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 52:s ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 57:s. Maastohiihdon maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2008 Canmoren sprintissä. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran joulukuussa 2015 oltuaan Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä 30:s. Parhaimmillaan hän on ollut 29:s Planican vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2016.

Widmer lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2018.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Heidi Widmerin kotisivut

Sveitsiläiset maastohiihtäjät
Kanadalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Nadine Fähndrich

Nadine Fähndrich (s. 16. lokakuuta 1995) on sveitsiläinen maastohiihtäjä, joka edustaa Skiclub Horw -seuraa.

Maastohiihdon maailmancupissa Fähndrich kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2015 Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä saavuttaen heti maailmancupin pisteitä oltuaan 22:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan neljäs Val Mustairin perinteisen hiihtotavan 5 kilometrillä tammikuussa 2017. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Cognen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa helmikuussa 2019. Seuraavalla kaudella hän sijoittui kolmanneksi FIS Ski Touriin kuuluneessa Trondheimin perinteisen hiihtotavan sprintissä. Hän oli toinen myös Drammenin vapaan hiihtotavan sprintissä. Joulukuussa 2020 Fähndrich saavutti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Dresdenin sprintissä. Sprintticupissa hän sijoittui toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi. Joulukuussa 2021 hän sijoittui Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä toiseksi. Sprintticupissa 2021–2022 hän oli viides.

Lahden MM-kilpailuissa 2017 Fähndrich sijoittui parisprintissä ja viestissä seitsemänneksi sekä henkilökohtaisessa sprintissä ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuissa 25:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui parisprintissä neljänneksi, viestissä seitsemänneksi, henkilökohtaisessa sprintissä 20:nneksi sekä 15 kilometrin yhdistelmähiihdossa 27:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa viidenneksi ja vapaan hiihtotavan sprintissä seitsemänneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti Laurien van der Graaffin kanssa hopeaa vapaan hiihtotavan parisprintissä. Pekingin olympialaisissa 2022 Fähndrich sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä viidenneksi.

Fähndrich hiihtää Peltosen suksilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Sveitsiläiset maastohiihtäjät
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Faces (televisio-ohjelma)

Faces oli viihdeohjelma, jossa kilpailijoiden oli tarkoitus tunnistaa näkemistään kuvista mahdollisimman monen julkisuudestaan tutun henkilön kasvot. Kilpailija joka tietää ohjelman eri visailuosioissa eniten, voi voittaa itselleen 60 000 euroa. Juontajana toimi Lenni-Kalle Taipale. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Nelonen-kanavalla 14. maaliskuuta 2012.

Ensimmäinen tuotantokausi

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
Niels Hintermann

Niels Hintermann (s. 5. toukokuuta 1995) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka edustaa Hausen am Albis -seuraa.

Nuorten MM-kilpailuissa 2015 Hintermann saavutti pronssia syöksylaskussa. Hän kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa marraskuussa 2015. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Val Gardenan syöksylaskussa joulukuussa 2015 oltuaan 29:s. Ensimmäisen palkintosijansa ja voittonsa hän saavutti vaihtelevissa oloissa käydyssä Wengenin alppiyhdistetyssä tammikuussa 2017. Sitä ennen hän oli ollut parhaimmillaan 21:s Chamonix'n syöksylaskussa helmikuussa 2016. Hän sijoittui kauden 2016–2017 alppiyhdistetyn maailmancupissa toiseksi. Kaudella 2021-2022 Hintermann sijoittui Val Gardenan ja Bormion syöksylaskuissa kolmanneksi. Kvitfjellin syöksylaskuissa hän otti voiton ja kolmossijan.

Hintermann kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Åren MM-kilpailuissa 2019 ja sijoittui syöksylaskussa 21:nneksi sekä alppiyhdistetyssä 23:nneksi. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hänen syöksylaskunsa päättyi keskeytykseen. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui syöksylaskussa 16:nneksi.

Lähteet 

Sveitsiläiset alppihiihtäjät
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Hadley Caliman

Hadley Caliman (12. tammikuuta 1932 Idabel, Oklahoma – 8. syyskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen bebop-tyylin tenorisaksofonisti ja huilisti. 

Caliman esiintyi tai levytti uransa aikana muun muassa Carlos Santanan, Mongo Santamarian, Joe Hendersonin ja Earl Hinesin kanssa. Suomessa hän vieraili Pori Jazz -festivaaleilla 1978 Freddie Hubbardin kvintetin jäsenenä.

Elämä ja ura
Caliman syntyi valkoisen isän ja mustan äidin pojaksi, mikä ei tehnyt hänen lapsuuttaan ja nuoruuttaan helpoksi Keskilännen Oklahomassa keskellä 1930-luvun lamaa. Isän isän onnistui mitätöidä poikansa avioliitto, ja sen jälkeen Hadley Calliman eli äitinsä kanssa isän lähdettyä länsirannikolle. Eräänä päivänä kun poika oli noin kahdeksanvuotias, isä tuli hakemaan hänet luokseen Los Angelesiin, jossa työskenteli rautatiekokkina. Hadley Caliman kävi uudessa kotikaupungissaan Jefferson High Schoolia, jossa yksi hänen luokkatovereistaan oli tuleva jazztrumpetisti Art Farmer. Caliman sai Los Angelesissa saksofoninsoiton opettajakseen Dexter Gordonin.

Caliman teki seitsemän albumia omalla nimellään. Sen lisäksi häntä kuullaan muun muassa Santanan vuoden 1972 albumilla Caravanserai, sen alun saksofoni-introssa ja viimeisellä raidalla ”Every Step of the Way”.

Caliman vietti huumeiden takia pitkiä aikoja vankilassa ja vierotushoidoissa. 1980- ja 1990-luvuilla Caliman opetti Seattlen Cornish College of the Arts -oppilaitoksessa ja jäi virasta eläkkeelle 2003. Viime vuosinaan hän asui Washingtonin osavaltion Cathlametissa. Hän sairasti maksasyöpää, mutta esiintyi vielä vähän ennen kuolemaansa syyskuussa 2010.

Levytyksiä yhtyeenjohtajana
 1971: Hadley Caliman (Mainstream Records)
 1972: Iapetus (Mainstream)
 1976: Projecting (Catalyst Records)
 1977: Celebration (Catalyst Records)
 2008: Gratitude (Origin Records)
 2010: Straight Ahead (Origin Records)
 2010: Reunion - Hadley Caliman & Pete Christlieb (Origin Records)

Lähteet

Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet
Henric Johan Kreij

Henric Johan Kreij (1698  – 1766 Kakskerta) oli suomalainen kauppias, tehtailija ja kartanonomistaja.

Kreijin suku lienee saksalaista tai hollantilaista perua ja tullut Suomeen Tallinnasta. Hänen puolisonsa vuodesta 1724 oli Anna Margaretha Ståhlhammar (1701-1758), Mustion rautaruukin patruunan tytär. Tammisaaren lähettyville Trollböleen asettunut Kreij harjoitti kauppaa paikallisten kanssa, mutta ulotti liiketoimensa myös Tukholmaan, Viipuriin ja Tallinnaan. Hän perusti jo 1700-luvun alussa Lorenz Hästeskon kanssa nykyaikaisen ns. hollantilaisen sahan Trollböleen ja siitä luovuttuaan useampia muita sahoja. Naimisiin mentyään Kreij vuokrasi Mustion ruukin apeltaan vuonna 1732. Ruukin hän sai kokonaan omistukseensa 1744. Hän myös osti maata ja perintöoikeuksia kruununtiloihin Mustion ympäristöstä. Rautaruukin tuotanto oli päässyt vauhtiin 1726 uuden nippuvasarapajan ja vuotta myöhemmin valmistuneen kankivasarapajan myötä, mutta Kreij keskittyi ruukinpatruunana ehkä enemmän sahoihinsa. Mustioon rakennettiin sahalaitos, jonka tuotteita vietiin ulkomaille aina Hollantia, Portugalia ja Espanjaa myöten, vaikka saha sai virallisen vientiluvan vasta vuonna 1818. Kreij perusti Palokosken sahan 1733 Vihdin ja Siuntion rajamaille, samoin kuin 1738 Haimoon sahan Vihtiin. Hänestä tuli Suomen huomattavimpia sahatavaran valmistajia. Hän myi myös Mustion ruukin myllyissä jauhettuja jauhoja. Kreij vuokrasi 1753 Mustion ensin vävyilleen ja luovutti sitten ruukin maineen heille ja tyttärilleen. Hän siirtyi itse harjoittamaan laivanvarustustoimintaa ja kauppaa Älgön saarelle Räcknäsin säteriin, mutta perusti myös tiilitehtaan Pohjan Thomasböleen, ennen kuin luopui liiketoimistaan ja vetäytyi Turun lähelle Kakskerran Brinkhallin kartanoon. Sen hän oli hankkinut omistukseensa vuonna 1761.

Lähteet

Aiheesta muualla
Mustion ruukinalue, Museovirasto  (Viitattu 19.12.2015)

 Suomalaiset kauppiaat
 Suomalaiset yritysjohtajat
 Vuonna 1698 syntyneet
 Vuonna 1766 kuolleet
Reniini-angiotensiinijärjestelmä

Reniini-angiotensiinijärjestelmä tai Reniini-angiotensiini-aldosteronijärjestelmä on verenpainetta ja nestetasapainoa säätelevä hormonaalinen järjestelmä. 

Verenpaineen laskiessa munuaisten jukstaglomerulaariset solut erittävät verenkiertoon reniiniä. Veriplasmassa reniini pilkkoo maksan tuottamasta angiotensinogeenista angiotensiini I:stä.  Angiotensiinikonvertaasientsyymi (ACE) puolestaan hajottaa tämän angiotensiini II:ksi. Angiotensiini II supistaa verisuonia nostaen näin verenpainetta. Angiotensiini II saa myös aikaan aldosteronierityksen lisääntymistä lisämunuaisissa, sekä lisää antidiureettisen hormonin eritystä aivolisäkkeen takaosasta. Aldosteroni vähentää natriumin ja veden eritystä virtsaan, mikä niin ikään nostaa verenpainetta.

Lähteet

Aiheesta muualla  
 Duodecim, EBM-guidelines, RAA-järjestelmä
 Solunetti; virtsanmuodostus
 Solunetti; verenpainetta säätelevät peptidit

Verenkierto