joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lumotut sisaret

Lumotut sisaret () on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen fantasiaelokuva, jonka on ohjannut Griffin Dunne. Elokuva perustuu Alice Hoffmanin vuonna 1995 julkaistuun romaaniin Noitasisaret. Elokuva kertoo Owensin noitasukuun kuuluvista sisaruksista Sallysta ja Gillianista, jotka kärsivät heidän esiäitiensä jälkeläisilleen langettamasta sukukirouksesta, jonka seurauksena heihin rakastuvat miehet kuolevat nuorina.

Näyttelijät

Vastaanotto 
Lumotut sisaret ei ollut lipunmyyntimenestys ilmestyessään elokuvateattereissa, kun sen lippumyynti oli kotimaassaan 46 miljoonaa dollaria verrattuna elokuvan 75 miljoonan dollarin budjettiin. Lisäksi kriitikoiden arvosanoja keräävä Metacritic on antanut elokuvalle 22 kriitikon arvion perusteella arvosanan 46/100 ja Rotten Tomatoes sivuston arvosana elokuvalle on 22%, joka perustuu 93 arvioon.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Vuoden 1998 yhdysvaltalaiset elokuvat
Romaaneihin perustuvat elokuvat
Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat
Oseanian kielet

Oseanian kielet on nimitys maantieteellisesti samalla alueella, Oseaniassa, puhuttaville kielille. Yksittäisten kielten määrä keskittyy Uuden-Guinean saarelle, jossa puhutaan arviolta 800 kieltä; eniten koko maailmassa yhdellä yhtenäisellä alueella.

Oseanian kielet jaetaan kolmeen erilliseen ryhmään:

 Papuakielet
 Australialaiset kielet
 Austronesialaiset kielet

Lisäksi alueella puhutaan entisten siirtomaaisäntien kieliä kuten englantia ja ranskaa. Nämä ovat myös edesauttaneet useampien pidgin- ja kreolikielten syntymistä (esim. norfuk, bislama, chavacano). Alueelle muuttaneiden ihmisten mukana ovat tulleet myös mm. italian ja kiinan kielet..

Lähteet 

Oseanian kielet
Demokraattinen puolue (Turkki)

Demokraattinen puolue (turk. Demokrat Parti), lyh. DP) on turkkilainen keskusta-oikeistolainen puolue, jonka puheenjohtajana toimii Gültekin Uysal. Puolueen logo on hevonen.

Lähteet 

Turkkilaiset puolueet
Antti Helin

Antti Helin (s. 1976 Helsinki) on suomalainen matkailutoimittaja ja tietokirjailija. Hän kuuluu matkailusivustojen Minnethaimaassa.com, Kerranelamassa.fi ja Tripsteri.fi perustajiin. Helin tunnetaan myös lempinimellä Paratiisireportteri, millä nimellä hän pitää matkailuaiheista blogia.

Ura toimittajana 
Helin oli Ylioppilaslehden toimittaja vuosina 2001–2002, missä roolissa hän kakutti Suomen ylioppilaskuntien liiton (SYL) vastavalitun puheenjohtajan Elina Moision. Nuoruudessaan Helin oli muutenkin kiinnostunut gonzo-journalismista, jota hän harjoitti varsin maltillisessa muodossa City-lehdessä 2000-luvun alussa.

Vuosina 2002–2008 Helin työskenteli Mondo-matkailulehden toimitussihteerinä ja toimituspäällikkönä, minkä jälkeen hän on jatkanut uraansa vapaana toimittajana ja tietokirjailijana. Helin on julkaissut artikkeleita myös muun muassa Helsingin-Sanomissa, Ilta-Sanomissa, Apussa ja Imagessa. Hän on myös toiminut Aamulehden matkailuaiheisena kolumnistina vuosina 2005–2006.

Vuonna 2015, Kathmandussa asuessaan, Helin kuvasi ja kirjoitti artikkeleita Nepalin maanjäristyksestä Kirkon ulkomaanavulle.

Nykyisin Helin työskentelee perustamisensa matkailusivustojen Minnethaimaassa.com ja Kerranelamassa.fi toimittajana, minkä lisäksi hän jatkaa kirjoittamista Mondo-lehteen. Hän yleensä valokuvaa omat matkailureportaasinsa.

Ura tietokirjailijana 
Helin on julkaissut Mondo-matkaopassarjassa teokset Prahasta, Thaimaasta ja Madeirasta sekä yhdessä Katja Lindroosin kanssa Amsterdamista. 

Tripsteri-sarjassa Helin on julkaissut opaskirjan Thaimaasta sekä yhdessä Siru Vallealan kanssa opaskirjan Prahasta.

Helin on julkaissut myös teokset Thaimaa parhaimmillaan (Image Kustannus 2008) sekä Karaokekansa – tarinoita laulun voimasta (Avain 2007), jonka valokuvat on ottanut Juuso Westerlund. Teos kertoo suomalaisesta karaokekulttuurista.

Tunnustukset 
Vuonna 2006 Helin sai Tutkivan journalismin yhdityksen Lumilapio-palkinnon osana Image-lehden työryhmää artikkelista, joka käsitteli eurooppalaista ihmiskauppaa. Työryhmään kuuluivat hänen ohellaan Ari Lahdenmäki, Anu Partanen ja Pekka Vänttinen. 

Vuonna 2013 Helin sai Thaimaan matkailuviranomaisten myöntämän Friend of Thailand -palkinnon, jolla kunnioitettiin Helinin pitkäjänteistä työtä Thaimaan-matkailun parissa.

Urheilu-ura 
Helin on miekkaillut Suomen maajoukkueessa ja edustanut seuratasolla sekä Ylioppilasmiekkailijoita että Helsingin Miekkailijoita. Hän on voittanut kalvalla miesten henkilökohtaisen Suomen mestaruuden vuonna 1999 ja Helsingin Miekkailijoiden joukkueessa kalvan miesten joukkuekilpailun mestaruuden vuosina 1997, 1999, 2000, 2001, 2002 ja 2004.

Yksityiselämä 
Helin on naimisissa filippiiniläisen UNICEF-virkailijan Leotes Lugo Helin kanssa. Heillä on yhteinen poika, Jakob Helin (s. 2009). Helin on asunut perheensä kanssa Thaimaassa, Nepalissa, Itä-Timorilla ja Laosissa. Helin on rakennuttanut Filippiineille vaimonsa kotiseudulle Surigaoon majatalon Surigao Dream.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Orjamarkkinat, Lumilapio-palkinnon saanut artikkeli vuodelta 2005

Vuonna 1976 syntyneet
Suomalaiset tietokirjailijat
Elävät henkilöt
Orhan Veli Kanık

Orhan Veli Kanık (1914 Konstantinopoli, Turkki – 1950 Istanbul, Turkki) oli turkkilainen runoilija ja kääntäjä. Hän oli uuden turkkilaisen runouden suunnannäyttäjä. Hän yhdisti kansankieltä uudenaikaisiin, paikoin surrealistisiin, aineksiin niukkapiirteiseksi runoudeksi. Yhdessä Oktay Rifatin ja Melih Cevdet Andayn kanssa hän perusti 1941 Garip-liikkeen, jonka ansiota modernin lyriikan läpimurto on turkkilaisessa lyriikassa.

Orhan Veli kuoli pudottuaan juovuksissa kadussa olleeseen monttuun.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Päivittyvä luettelo Orhan Veli Kanıkin runosuomennoksista

Turkkilaiset runoilijat
Kielenkääntäjät
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 1950 kuolleet
Nokkaripsimonni

Nokkaripsimonni (Synodontis xiphias) on ripsimonneihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanlaisena Afrikasta.

Koko ja ulkonäkö
Nokkaripsimonni on heimonsa lajeista kookkain ja voi saavuttaa jopa 67–80 cm:n pituuden. Lajin pää on litteähkö ja kuonossa on viiksisäipari, joka voi olla haarautunut. Kalan selkä- ja rintaevien ensimmäinen ruoto on jäykkä ja piikikäs. Selässä on myös rasvaevä. Nokkaripsimonnin ruumiin pohjaväri on ruskea ja siinä on pieniä pilkkuja.

Levinneisyys ja elintavat
Nokkaripsimonnia tavataan vain Nigerjoesta Nigeriasta. Se elää jokien suvantopaikoissa. Nokkaripsimonni luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Suurin uhka kannalle on elinympäristön saastuminen öljynporauksen vuoksi. Lajia myös kalastetaan paikallisesti.

Lähteet

Ripsimonnit
Uhanalaiset kalat
Aarne Alaja

Aarne Olavi Alaja (vuoteen 1935 Alander, 20. toukokuuta 1912 Längelmäki – 26. syyskuuta 1942 Malgobek) oli suomalainen yleisurheilija, joka toisen maailmansodan aikana kuului Waffen-SS-joukkoihin. Tampereen Pyrinnön juoksijana Alaja voitti vuonna 1937 SM-viestien 4 × 800 metrin matkalla pronssia ja oli 4 × 1 500 metrin matkalla neljäs. Kalevan kisoissa vuonna 1939 Alander oli 800 metrillä seitsemäs.

Ammatiltaan Alaja oli radioteknikko ja sotilasarvoltaan vääpeli. Hän osallistui talvisodassa (6.VK/6.RPr.) Summan ja Viipurin taisteluihin. Jatkosodan alla Alander liittyi vapaaehtoisena SS-joukkoihin ja matkasi neljännessä ryhmässä Vaasasta Danzigiin, jonne saapui 8. kesäkuuta 1941. Alaja osana suomalaista SS-pataljoonaa osallistui taisteluihin nykyisten Puolan ja Ukrainan alueilla. Vuoden 1942 alkupuoliskolla suomalaispataljoona siirtyi Kaukasuksen alueelle. 

Alaja kaatui Malgobekin alueen taistelussa Itä-Kaukasuksella syyskuussa 1942.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset SS-sotilaat
Suomalaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1912 syntyneet
Vuonna 1942 kuolleet
Heinricius

Heinricius on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

 Gabriel Heinricius (n. 1710–1785), matematiikan ja fysiikan dosentti ja professorin arvonimen saanut
 Gustaf Heinricius (1853–1915), lääkäri, Helsingin yliopiston professori ja kulttuurihistorioitsija
 Ivar Heinricius (1848–1909), Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri
 Sigrid Heinricius (1879–1925), toimittaja ja kirjailija
Katri Norrlin

Katri Norrlin on suomalainen musiikkitoimittaja, juontaja ja kirjailija. Norrlin työskentelee YleX:llä musiikkitoimittajana. Hän tuottaa musiikkijournalismia YouTubessa YleX: Katri Norrlin -nimiselle kanavalleen. Hän juontaa myös YouTubessa ja Yle Areenassa julkaistua YleX Nosteessa -musiikkirealitysarjaa. Aiemmin Norrlin juonsi Uuden musiikin viikko -nimistä radio-ohjelmaa YleX:llä.

Into Kustannus julkaisi Norrlinin yhdessä Nelli Kentän kanssa kirjoittaman Vitun ruma -kirjan 15. kesäkuuta 2021. Kirjan teemana on sosiaalisen median luomat ulkonäköpaineet.

Katri Norrlin on ollut ehdolla Musiikki & Media -musiikkialan tapahtuman Industry Awards -gaalassa vuoden mediapersoonaksi ja vuoden toimittajaksi. Norrlin on ollut myös osa Uuden Musiikin Kilpailun ammattilaisraatia, joka valitsee kilpailussa finaaliin pääsevät kappaleet. Hän jakoi myös Suomen pisteet vuoden 2021 Eurovision laulukilpailun finaalissa.

Lähteet  

Elävät henkilöt
Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset juontajat
Suomalaiset kirjailijat
Syntymävuosi puuttuu
Joey Hadorn

Joey Hadorn (s. 11. huhtikuuta 1997 Bern) on sveitsiläinen suunnistaja. 

Hadorn voitti nuorten MM-kilpailuissa 2016 Engadinissa kultaa pitkällä matkalla, sprintissä ja viestissä ja tuli toiseksi keskimatkalla. Vuonna 2017 hän sai Tampereella nuorten MM-kilpailuissa pronssia sprintissä. Aikuisten EM-kilpailuissa Neuchâtelissa 2021 Hadorn oli mukana Sveitsin kultaa voittaneessa sprinttiviestijoukkueessa ja tuli toiseksi pudotussprintissä. Doksyn MM-kilpailuissa 2021 Hadorn saavutti pronssia Sveitsin sprinttiviestijoukkueessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Hadornin virallinen sivu

Sveitsiläiset suunnistajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
The Use of Knowledge in Society

The Use of Knowledge in Society on taloustieteilijä Friedrich von Hayekin kirjoittama artikkeli, joka ilmestyi alun perin The American Economic Review lehdessä vuonna 1945. Se kuuluu yhtenä kirjoituksena Hayekin kokoomateokseen Individualism and Economic Order, joka ilmestyi vuonna 1948.

Lähteet 

Politiikan tutkimus
Klassinen liberalismi
Sotkuman tsasouna

Sotkuman tsasouna, eli Pyhän profeetta Elian tsasouna on Polvijärven eteläosassa, Sotkuman kylässä   sijaitseva ortodoksinen pyhäkkö. Rukoushuone valmistui vuonna 1914 ja rakennettiin osaksi samana vuonna valmistuneen Polvijärven ortodoksisen kirkon rakentamisesta ylijääneistä hirsistä. Tsasounan rakentamista edesauttoi myös kenraalikuvernööri F. A. Seynin lahjoitus. Tsasounan vihki apulaispiispa Serafim 19. syyskuuta 1916.

Tsasounan ylläpidosta vastaa ortodoksisen kirkon Kuopion ja Karjalan hiippakunnan, Taipaleen ortodoksinen seurakunta. Tsasounan temppelijuhlaa eli Iljan praasniekkaa vietetään 20. heinäkuuta, jolloin on profeetta Elian muistopäivä.

Rukoushuoneen vieressä sijaitsee pieni hautausmaa. Sinne on sankarihautojen viereen pystytetty kylän ortodoksisten sankarivainajien muistomerkki.

Lähteet 

Polvijärven rakennukset ja rakennelmat
Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset
Kuopion ja Karjalan hiippakunta
Suomen puukirkot
Pohjois-Karjalan kirkkorakennukset
Harjunpää (televisiosarja)

Harjunpää on C More -suoratoistopalvelussa vuonna 2022 julkaistu suomalainen rikosdraamasarja. Sarja perustuu Matti Yrjänä Joensuun Harjunpää-kirjasarjan teoksiin Ahdistelija (1982), Poliisin poika (1983), Kiusantekijät (1986) ja Rautahuone (2010). Sarjan pääosissa näyttelevät  Olli Rahkonen Timo Harjunpäänä ja Olga Temonen Onerva Nykäsenä.

Sarjan kuvaukset alkoivat toukokuussa 2021 ja ne jatkuivat saman vuoden elokuulle.

Sarjasta julkaistiin ensimmäiset kaksi jaksoa 17. helmikuuta 2022. Loput jaksot julkaistiin             kerran viikossa -tahdilla.

Rooleissa

Vastaanotto
Helsingin Sanomat kehui sarjaa: ”Erityisesti sarjassa ilahduttaa se, että raakuuksilla mässäilyn sijaan siinä pysähdytään miettimään rikosten taustoja.” Tarinat mainittiin sovitetun tiiviisti nykyaikaan.

Myös Hufvudstadsbladetissa kiitettiin Harjunpään tuoreutta ja todenmukaisuutta ja arvioitiin sarjan erottuvan edukseen rikosviihteen ylitarjonnasta. Arvostelija antoi sarjalle neljä tähteä viidestä.

Lähteet 

2020-luvun televisiosarjat
C More -alkuperäissarjat
Suomalaiset draamasarjat
Suomalaiset rikossarjat
Exit (televisiosarja)

Exit on norjalainen tositapahtumiin perustuva draama-sarja. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Norjassa 27. syyskuuta 2019 ja toinen kausi 5. maaliskuuta 2021.  

Ohjelma perustuu neljän norjalaisen finanssihain haastatteluihin heidän elämästään. Sarja kertoo heidän arjestaan huumeiden, prostituution, juhlimisen, väkivallan, loputtoman rahan ja pahoinvoinnin keskellä.

Kohusarja on herättänyt niin kritiikkiä kuin ylistystä ympäri maailman ja teki Norjassa uuden striimausennätyksen.  Exit voitti vuonna 2019 Lillen Series Mania -tv-festivaaleilla parhaan kansainvälisen sarjan palkinnon.

Sarjasta julkaistaan suomalainen versio C More -suoratoistopalvelussa syksyllä 2022.

Lähteet 

2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
Norjalaiset draamasarjat
Gustaf Enwald

Gustaf Wilhelm Enwald (8. kesäkuuta 1861 Leppävirta – 6. toukokuuta 1946 Kajaani) oli suomalainen kruununvouti, Kajaanin pormestari ja Kajaanin ja Pohjois-Savon paikallishistorian tutkija.

Gustaf Enwaldin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Reinhold Emil Enwald (1830–1903) ja Hilma Sofia Pehrmand. Hän pääsi ylioppilaaksi 1882 Kuopion lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1887. Enwald sai varatuomarin arvon 1890.

Enwald oli Kuopion maistraatin notaarina vuoteen 1894 saakka ja sen jälkeen Kajaanin pormestarina 1894–1901 ja Kajaanin kihlakunnan kruununvoutina 1901–1926.

Enwald oli Kajaanin kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän oli mukana perustamassa Kajaanin kaupungin kansankirjastoa ja oli kirjaston johtokunnan jäsenenä. Myöhemmin hän toimi Kainuun museon johtokunnan puheenjohtajana. Enwaldin harrastuksiin kuului paikallishistorian tutkimisen ohella vanha kirjallisuus, sukututkimus ja museoesineiden keräily.

Gustaf Enwald oli naimisissa vuodesta 1892 Aina Matilda Starkin kanssa. Enwaldin veljiä olivat Leppävirran kunnanlääkäri Reinhold Bernhard Enwald (1860–1892), varatuomari Johan Henrik Enwald (1863–1925) ja tasavallan presidentin kanslian päällikkönä 1919-1931 toiminut Hjalmar Emil Enwald (1867–1943).

Julkaisuja 
Nimellä G. Enwald:
 Elämäkerrallisia muistiinpanoja Leppävirran kirkonkylän vanhempaan ja uudempaan hautausmaahan haudatuista henkilöistä. "Savolle" kerännyt G. Enwald. Tekijä, Kuopio 1930
 Henkilötietoja Kuopion läänin kuvernööreistä ja maaherroista vv. 1791-1932. Tekijä, Kuopio 1932
 Henkilötietoja Kuopion seurakunnan kirkkoherroista 1557-1928. Tekijä, Kuopio 1933
 Elämää ja rientoa Kuopiossa 60 vuotta sitten. Tekijä, Kuopio 1934
 Karlvikin kartano Leppävirran kirkonkylässä: tietoja tilan vanhemmista omistajista. Tekijä, Kuopio 1934 
 Woiwalenius-Enwald-suku. Tekijä, Kuopio 1934
 Wokkolan tila Leppävirralla: muistelmia sen vanhemmista omistajista. Tekijä, Kuopio 1934
 Paltamon pitäjän Paltaniemen kylässä olevan Sutelan tilan omistajia ja vuokraajia v. 1740-1937. Kajaani 1937
 Tietoja niinkutsutuista noitajutuista 16-sataluvulla. Kajaani 1937

Lähteet

 Suomalaiset juristit
 Suomalaiset virkamiehet
 Kajaanin pormestarit ja kaupunginjohtajat
 Kajaanin kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1861 syntyneet
Vuonna 1946 kuolleet
Diafounou Diongaga

Diafounou Diongaga on maalaiskunta Kayesin alueen Yélimanén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Diongaga sijaitsee lähellä Mauritanian rajaa 50 kilometriä Yélimanésta länteen. Kunnassa on 9 700 ja keskuskylässä 7 000 asukasta (vuonna 2009). 

Diafounou Diongagan kunnan pinta-ala on 192,3 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Yélimanén piirin Diafounou Goryn, etelässä Marekaffon ja Konsigan ja lännessä Kayesin piirin Koussanén kuntiin sekä pohjoisessa Mauritaniaan. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Vesistöjä ovat Kolimbiné ja sen sivujoki Térékolé, jotka muodostavat sadekauden jälkeen kuivuvia rämeitä. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 8 kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja. Lisäksi on fulbeja ja maureja. Vallitseva uskonto on islam.

Diongagan kautta kulkee Yélimanén ja Kayesin välinen päällystetty maantie RN23. Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, lehmänpapu, maissi ja maapähkinä. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi hajoitetaan pienimuotoista kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Palveluihin kuuluu viisi alakoulua, yläkoulu, lukutaitokeskus ja terveyskeskus apteekkeineen. Vesihuolto kattaa 99 prosenttia tarpeesta. Kunnassa on Malitelin ja Orangen matkapuhelinverkot, mutta ei sähköverkkoa.

Lähteet

Malin kunnat
Yélimanén piiri
Viron kielet

Viro on kielellisesti melko homogeeninen maa, jossa viron kielellä on vahva asema. Ethnologuen mukaan maassa puhutaan kymmentä elävää kieltä. Noin 75 % virolaisista osaa vähintään yhtä vierasta kieltä, joka on yleensä venäjä, saksa, suomi tai englanti.

Viro ja virolainen viittomakieli 

Viron perustuslain mukaan maan ainoa virallinen kieli on viro. Viroa puhuu arviolta 1,1 miljoonaa ihmistä ja sen lähin sukulaiskieli on suomi. Viron lisäksi kieltä puhutaan jonkin verran myös maan ulkopuolella. Viron kieli jakautuu kahteen päämurteeseen: eteläisiin ja pohjoisiin murteisiin, joista jälkimmäiset muodostavat perustan viron kirjakielelle.

Virolaista viittomakieltä käyttää arviolta noin 2000 ihmistä.

Muut kielet 
Historian saatossa ruotsi ja saksa ovat olleet tärkeitä kieliä Virossa. Ruotsia on puhuttu etupäässä Viron rannikolla (josta tulee nimitys rannarootslased). Nykyään vironruotsi on lähes sammunut. Saksaa on puhuttu Virossa, ja muualla Baltiassa, laajalti, mutta saksankielinen väestö asutettiin muualle Eurooppaan Molotov–Ribbentrop-sopimuksen nojalla. Nykyään saksaa puhuvat etupäässä Viroon muuttaneet saksalaiset..

Võro ja setu 
Võro lasketaan joskus eteläiseksi viron murteeksi ja toisinaan omaksi kielekseen, jolla on puhujia arviolta 50 000. Võrolla ei ole virallista asemaa eivätkä sen puhujat pääsääntöisesti koe kuuluvansa mihinkään vähemmistöön. Viron valtio tukee kuitenkin võronkielisen Uma Leht -sanomalehden toimitusta.. Lisäksi maassa toimii erillinen Võro Instituut.

Setua puhuu Viron vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 12 549 henkilöä. Aiemmin puhujat ovat joutuneet peittelemään kieltään, mutta nykyään Virossa ilmestyy setunkielinen sanomalehti, Setumaa, ja muutama radiokanava. Setut erottuvat muista virolaisista lähinnä siinä, että setut ovat suurimmaksi osaksi ortodokseja..

Venäjä 

Venäjä on Viron toiseksi puhutuin kieli. Puhujat keskittyvät isoihin kaupunkeihin sekä Viron ja Venäjän maarajalle Narvaan. Yhteensä 29,7 % maan väestöstä on venäjänkielisiä. Venäjänkielinen väestö on kohdannut syrjintää Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen. Kielivähemmistön huonoon asemaan on kuitenkin alettu puuttua 2010-luvun lopulla.

Viron yleisradioyhtiö tuottaa sisältöä myös venäjäksi.

Lähteet 

Viron kielet
Lohjan ortodoksinen kirkko

Lohjan ortodoksinen kirkko, eli Karjalan valistajien kirkko on Lohjan keskustassa sijaitseva ortodoksinen pyhäkkö. 

Lohjan seudulle oli 1960–luvun alkuun mennessä muuttanut parisataa ortodoksisen kirkon jäsentä, pääosin Karjalan evakkoja tai heidän jälkeläisiään. Heille järjestettiin kerran kuussa Helsingin ortodoksisen seurakunnan pappien toimittamia jumalanpalveluksia Lohjalla koulun tiloissa. Kasvava seurakunta kaipasi tiloja toimintaansa; lähimmät kirkot sijaitsivat Helsingissä, Hangossa ja Järvenpäässä. Siksi Helsingin ortodoksinen seurakunta osti vuonna 1968 lääkäri Herman Skurnikilta kymmenen vuotta aiemmin rakennuttaman talon, joka sijaitsi Lohjan keskustassa Nahkurinkadulla. Rakennukseen sijoitettiin Lohjan ortodoksinen työkeskus. Arkkitehti Juhani Sorsan suunnitelman mukaan kaksikerroksisen rakennuksen alakertaan tuli Karjalan valistajien muistolle pyhitetty, myös rukoushuoneena käytetty seurakuntasali. Samassa kerroksessa oli myös papin asunto ja pieni työhuone. Työkeskuksen yläkertaan tuli kanttorin asunto.

Sittemmin papin asunto vapautui, joten vuonna 1999-2000 työkeskusta voitiin remointoida. Aiemmasta papin asunnosta tehtiin uusi seurakuntasali ja aiemmin tsasounana toimineesta salista muodostettiin kirkko, jonka tuolloinen Helsingin metropoliitta Leo vihki 14. toukokuuta 2000 Karjalan valistajien muistolle. Kirkon ikonostaasi on Irene Schützin ja Sakari Siitosen maalaama.

Kirkon temppelijuhlaa eli praasniekkaa vietetään Karjalan valistajien juhlapäivänä lokakuun 31. ja marraskuun 6. päivän välisenä lauantaina. Syksyllä 2018 seurakunta juhli pyhäkön 50-vuotisjuhlaa.

Lähteet 

Lohjan kirkkorakennukset
Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset
Helsingin ortodoksinen seurakunta
Märta Stenevi

Anna Märta Viktoria Stenevi (os. Wallin; s. 30. maaliskuuta 1976 Lund) on ruotsalainen ympäristöpuolueen poliitikko ja toinen puolueensa puheenjohtajista. Hän toimi aiemmin Ruotsin tasa-arvo- ja asuntoministerinä vuoden 2021 aikana.

Elämä ja ura
Stenevi opiskeli vuosina 1995–1998 Lundin yliopistossa kirjallisuustiedettä, elokuvaa, kustantamista ja liiketaloutta. Sen jälkeen hän työskenteli viitisentoista vuotta kirja-alalla muun muassa markkinointi- ja ostopäällikkönä.

Vuosina 2014–2016 Stenevi toimi alueneuvoksena Skånessa ja vuosina 2016–2018 kunnallisneuvoksena Malmössä. Vuosina 2019–2021 hän oli ympäristöpuolueen puoluesihteeri. Vuonna 2019 hän oli ehdolla europarlamenttivaaleissa.

Stenevi valittiin vuonna 2021 ympäristöpuolueen puheenjohtajaksi (språkrör), minkä tehtävän hän jakaa Per Bolundin kanssa. Samana vuonna hänestä tuli Ruotsin tasa-arvo- ja asuntoministeri.

Yksityiselämä
Stenevi asuu Malmössä. Hän elää avoliitossa ja hänellä on kolme omaa lasta ja kaksi bonuslasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Märta Stenevi Ruotsin valtiopäivien sivuilla 
 Märta Stenevi Ruotsin hallituksen sivuilla 

Vuonna 1976 syntyneet
Ympäristöpuolue vihreiden poliitikot
Ruotsin ministerit
Ruotsalaisten puolueiden puheenjohtajat
Elävät henkilöt
Plehanov

Plehanov () on sukunimi ja voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Georgi Plehanov, venäläinen vallankumouksellinen ja marxismin teoreetikko
Sergei Plehanov, venäläinen karateka.
Atassut

Atassut on grönlantilainen puolue. Huhtikuun 2021 parlamenttivaalien jälkeen puolueella on 2 edustajaa Grönlannin parlamentissa. Puolueen puheenjohtajana toimii Aqqalu Jerimiassen.

Lähteet 

Grönlantilaiset puolueet
Mongolian kielet

Mongolia on kielellisesti melko yhtenäinen maa, jossa mongolin kielellä on hyvin vahva asema. Ethnologuen mukaan maassa puhutaan 12 elävää kieltä.

Mongoli ja mongolialainen viittomakieli 
Mongolian perustuslain mukaan maan ainoa virallinen kieli on mongoli. Se myös takaa vähemmistöille oikeuden käyttää kieltään.. Mongolian väestöstä 95 % puhuu mongolia. Kieltä puhutaan Mongolian lisäksi Kiinan Sisä-Mongoliassa, ja yleiskielen pohjana toimii Halha-murre. 

Vuonna 2020 Mongolian hallitus ilmoitti, että maa korvaa kyrilliset aakkoset perinteisillä mongolialaisilla aakkosilla vuoteen 2025 mennessä. Perinteisiä aakkosia käytetään entuudestaan jo Sisä-Mongoliassa..

Mongolialaista viittomakieltä käyttää arviolta 16 000 ihmistä.

Muut kielet 
Mongoliassa puhutaan myös jonkin verran tuvaa ja kazakkia. Näiden kielten puhuma-alueet rajoittuvat Mongolian rajaseuduille.

Mongolialaiset puhuvat vieraina kielinä venäjää ja yhä enenevässä määrin englantia. Myös korea on suosittu kieli Etelä-Koreaan suuntautuvan maastamuuton vuoksi..

Lähteet
Espoon oikeustalo

Espoon oikeustalo on Espoon Kilon kaupunginosassa sijaitseva, Suomen oikeus- ja poliisiviranomaisten käyttämä rakennus. Saman rakennuksen itäsivustalla (Vitikka 1) sijaitsee Länsi-Uudenmaan käräjäoikeus (päätoimipiste eli Espoon istuntopaikka) sekä Syyttäjälaitoksen Etelä-Suomen syyttäjäalueen Espoon toimipiste (aiempi Länsi-Uudenmaan syyttäjävirasto) ja Länsi-Uudenmaan ulosottovirasto. Rakennuksen länsisivustalla (Nihtisillankuja 4) on Länsi-Uudenmaan poliisilaitoksen päätoimipiste eli Espoon pääpoliisiasema.

Kuvia

Uusi oikeustalo Otaniemeen vuonna 2022
Alkuvuodesta 2020 uutisoitiin uuden Espoon oikeustalon rakentamisesta. Suunnitelmien mukaan kesällä 2022 valmistuva uudisrakennus sijaitsee Otaniemessä Maarintiellä, Aalto-yliopiston metroaseman välittömässä läheisyydessä ja tulevan Raide-Jokerin pysäkin vieressä. Uuteen oikeustaloon muuttavat Länsi-Uudenmaan käräjäoikeuden ja Länsi-Uudenmaan ulosottoviraston päätoimipaikat sekä Etelä-Suomen syyttäjäalueen Espoon toimipaikka.

Lähteet

Espoon rakennukset ja rakennelmat
Kilo (Espoo)
Suomen oikeustalot
Kyriákos Velópoulos

Kyriakos Iosif Velopoulos (kreik. Κυριάκος Ιωσήφ Βελόπουλος s. 24. lokakuuta 1965) on kreikkalainen poliitikko, Kreikan parlamentin jäsen ja Kreikkalainen ratkaisu -puolueen puheenjohtaja sekä televisio-persoona ja kirjoittaja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Elävät henkilöt
Puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1965 syntyneet
Meduza

Meduza (ven. Медуза) on Latvian pääkaupungissa Riiassa pääkonttoriaan pitävä venäjänkielinen uutissivusto. Sen perustivat vuonna 2014 toimittajat, jotka olivat eronneet Lenta.ru-uutissivuston palveluksesta sen jouduttua Kremliä lähellä olevien tahojen hallintaan. 

Meduzan toimitusjohtaja on Galina Timtšenko ja päätoimittaja Ivan Kolpakov.

Vaikka Meduzaa johdetaan Riiasta käsin, suurin osa sen sisällöstä kirjoitetaan Venäjää koskevista aiheista ja venäläiselle yleisölle.

Venäläisten pääsy Meduza-verkkolehteen on estetty, mutta Meduzan artikkeleita on mahdollista lukea mobiilisovelluksen, sähköpostin, sosiaalisen median palveluiden tai VPN-yhteyden kautta. 

Keväällä 2021 Venäjän presidentti Vladimir Putin allekirjoitti lain, jonka mukaan medioiden tulee "ulkomaisten agenttien" tuottamaa tietoa siteeratessaan mainita asiasta. Meduza on yksi niistä tiedotusvälineistä, jotka Venäjän oikeusministeriö on luokitellut "ulkomaisiksi agenteiksi". Ulkomaisiksi agenteiksi nimettyjen tiedotusvälineiden täytyy syytteen uhalla liittää kaikkiin uutisiinsa varoitus, jonka mukaan lehti on ulkomaiden kätyri. "Agentiksi" nimeämisen jälkeen Meduzan tietolähteet lakkasivat puhumasta toimittajille ja tavalliset kansalaisetkin muuttuivat varovaisiksi. Yhtiöt yrittivät saada Meduzan pyyhkimään kaikki maininnat itsestään Meduzan arkistoista. Pahinta oli kuitenkin mainostajien katoaminen. Viikossa lehti menetti yli 95 % mainostajistaan. Lehti joutui sulkemaan toimistonsa Riiassa ja Moskovassa, leikkaamaan henkilöstönsä palkkoja 30–50 prosenttia ja luopumaan freelancereista. Lehti kuitenkin selvisi onnistuttuaan hankkimaan itselleen 90 000 lahjoittajaa, joista 30 000 oli vakituisia.

Venäjän hyökättyä Ukrainaan säädettiin laki, joka teki totuudenmukaisesta raportoinnista mahdotonta. Sen jälkeen Meduza evakuoi toimittajansa Venäjältä. Länsimaiden Venäjälle asettamien pakotteiden vuoksi Meduza menetti venäläisten lahjoittajiensa tuomat tulot . Sen vuoksi Meduza hakee uusia tukijoita lännestä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Meduzan englanninkieliset kotisivut 

 Venäläismedia pakeni Latviaan A-studio 2.9.2019, Yle Areenassa

Uutissivustot
Suomen maalaisten keskinäinen vakuutusyhtiö

Suomen maalaisten keskinäinen vakuutusyhtiö oli suomalainen vuosina 1857–1972 toiminut vakuutusyhtiö, joka on nykyisin osa Tapiola-ryhmää. Yhtiö perustettiin 1857 alkuaan nimellä Suomen Yleinen Paloapuyhtiö omaisuutta varten maalla, pian nimeksi tuli Suomen maalaisten paloapuyhtiö. Yhtiö palovakuutti kiinteää ja irtainta omaisuutta maaseudulla ja kaupunkien maaseutumaisilla alueilla.

Yhtiö toimi myöhemmin nimillä Suomen maalaisten keskinäinen palovakuutusyhtiö ja Suomen maalaisten keskinäinen vakuutusyhtiö. Vuonna 1931 Suomen maalaisten keskinäisen palovakuutusyhtiön toimitusjohtajaksi tuli presidenttikautensa päättänyt Lauri Kristian Relander. Yhtiö kilpaili maaseudun  pienten palovakuutusyhdistysten kanssa asiakkaista ja vuonna 1935 perustettiin Maalaisten jälleenvakuutusosasto. Vuonna 1941 yhtiö aloitti tapaturmavakuutusten ja metsävakuutusten myynnin. 

Suomen maalaisten keskinäinen vakuutusyhtiö teki vuonna 1957 yhteistyösopimuksen vakuutusyhtiö Auran kanssa ja sai hoidettavakseen Auran palovakuutukset. Yhtiöt toimivat sitten itsenäisinä mutta yhteisen johdon alla ja yhteisellä myynti- ja palveluorganisaatiolla. Vuodesta 1964 alkaen Suomen Maalaisten Keskinäinen Vakuutusyhtiö keskittyi vain jälleenvakuutukseen nimellä MAVA Keskinäinen Vakuutusyhtiö. Yhtiö fuusioitiin lopulta Vahinko-Auraan vuonna 1972.

Lähteet 

Suomalaiset vahinkovakuutusyhtiöt
Entiset suomalaiset yritykset
Turvallisempi tila

Turvallisempi tila eli turvallinen tila on paikka, joka on tarkoitettu tarjoamaan paikallaolijoille ja osallistujille tunne fyysisestä ja henkisestä turvallisuudesta. Tämä saavutetaan edellyttämällä tulijoilta turvallisemman tilan periaatteiden noudattamista sekä puuttumalla näiden periaatteiden rikkomuksiin.

Turvallisemman tilan politiikka on lähtöisin ala- ja vaihtoehtokulttuurista, etenkin seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen tapahtumista. Yhdysvalloissa ja Britanniassa turvallisia tiloja on nykyisin monessa yliopistossa. Turvallisten tilojen puolustajien mielestä turvalliset tilat ovat tarpeellisia marginalisoituihin ja haavoittuvaisiin ryhmiin kuuluville ja itsensä uhatuiksi kokeville ihmisille, kuten naisille, seksuaalivähemmistöille ja rotuvähemmistöille.  Sanavalinta ”turvallisempi” sanan ”turvallinen” sijasta viittaa siihen, ettei täysin turvallista tilaa pystytä koskaan luomaan ja lupaamaan.

Turvallisemman tilan periaatteet 
Turvallisemman tilan periaatteisiin voivat kuulua esimerkiksi avoimuus ja ennakkoluulottomuus, kannustavuus, tilan antaminen, osallistaminen ja puheenvuoron antaminen kaikille, kunnioitus, koskemattomuus sekä oikeus oman identiteetin itsemäärittelyyn.

Turvallisemman tilan periaatteissa kiellettyjä asioita voivat olla esimerkiksi syrjintä ja syrjivä puhe, väheksyminen, häirintä, vihamielisyys ja poissulkeminen. Kiellettyä ovat myös henkilöiden ominaisuuksiin liittyvien stereotyyppien toisintaminen sekä ääneen lausutut oletukset toisten osallistujien ominaisuuksista, kuten sukupuolesta, seksuaalisuudesta, uskonnosta tai kansallisuudesta.

Turvallisemman tilan periaatteiden tarkoitus on saada ihmiset ennakoivasti miettimään omaa käytöstään sekä luoda osallisuuden kokemusta sillä, että kaikki ovat mukana ja vastuussa sosiaalisten tilojen luomisesta.

Kritiikki 
Arvostelijoiden mielestä turvalliset tilat ovat ylisuojelevia, ja niitä käyttämällä rajoitetaan sananvapautta ja akateemista vapautta, jonka tulisi hyväksyä suuretkin erimielisyydet.

Greg Lukianoffin ja Jonathan Haidtin mukaan nuorten ihmisten kestokyky ja tunteiden hallinta on kärsinyt, kun vallalle on päässyt sosiaalisen oikeudenmukaisuusteorian käsitys siitä, että ihmiset ovat emotionaalisesti hauraita, tunnevaltaisia ja jakautuvat hyviin ja pahoihin. Heidän mukaansa tähän käsitykseen perustuva hyysääminen tuottaa nuorille negatiivisen, paranoidin ja itseä vahingoittavan mielentilan.

Toimittaja Artemis Kelosaari on liittänyt turvallisen tilan vaatimuksen nuorisolle kaikkina aikoina tyypilliseen minäkeskeisyyteen, joka iän myötä kuitenkin väistyy.

Katso myös 

 Sisältövaroitus

Lähteet 

Feministinen teoria
Turvallisuus
Yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden käsitteet
Demokraattinen puolue (Mongolia)

Demokraattinen Puolue () on keskusta-oikeistolainen puolue Mongoliassa.

Mongolialaiset puolueet
Heikki Hagner

Heikki Viljo Johannes Hagner (1953 – 2004) oli suomalainen voimanostaja ja maailmanmestari. Hänen kisapainonsa vaihteli 52–60 kilogramman välillä. Hagner asui Lavian Myöntäjässä.

Sijoitukset aikuisten arvokisoissa

MM-kilpailut 
 2002: 1. sija (Sarja: M_MEM_2_WPC)
 1996: 1. sija (Sarja: Masters 1)
 1993: 1. sija (Sarja: Masters 1)

SM-kilpailut 
 1998: 1. sija (Sarja: Over 40)
 1997: 1. sija (Sarja: Over 40)
 1996: 3. sija (Sarja: Over 40)
 1995: 1. sija (Sarja: Over 40)
 1994: 2. sija (Sarja: Over 40)
 1993: 1. sija (Sarja: Over 40)

Lähteet 

Suomalaiset voimanostajat
Vuonna 1953 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet
Oulun oikeustalo

Oulun oikeustalo on Oulun Vaaran kaupunginosassa sijaitseva, Suomen oikeusviranomaisten käyttämä rakennus. Rakennuksen omistaja on Senaatti-kiinteistöt. Samassa rakennuskokonaisuudessa toimi Oulun käräjäoikeuden lisäksi ennen vuotta 2018 myös Oulun poliisilaitoksen pääpoliisiasema (rakennuksen koillisosa: poliisitalo). 

Rakennusvalvonta keskeytti Senaatti-kiinteistöjen vuosina 2016-2017 aloittaman poliisilaitoksen remontin. Epäonnistuneen remontin aikana sisäilmaongelmat yltyivät rajusti poliisilaitoksella ja kymmenet sairastuivat, moni pitkäkestoisesti tai pysyvästi. Poliisilaitos muutti vuonna 2017 pikaisesti pois talosta, aluksi väliaikaisiin tiloihin. Myös suuri osa oikeushallinnon henkilöstöstä on muuttanut väistötiloihin esimerkiksi Viestikadulle.

Uusi oikeustalo Ouluun vuonna 2023
Vuonna 2018 uutisoitiin Oulun oikeustalon muuttamisesta uusiin tiloihin. Sittemmin täsmentyneiden suunnitelmien mukaan vuonna 2023 Tori- ja Albertinkadun kulmaan  valmistuu uusi oikeustalokortteli. Siihen rakennettaisiin noin 9 100 kerrosneliön uudistilat. Lisäksi Sepänkadun ja sisäpihan puolella sijaitsevaan, 15 vuotta aiemmin valmistuneeseen rakennukseen saneerataan noin 4 000 kerrosneliön tilat. Rakennuspaikalla Oulun III kaupunginosassa  on aiemmin sijainnut Pohjois-Pohjanmaan TE-toimisto ja verotoimisto.

Oulun uuteen oikeustaloon muuttavat Oulun käräjäoikeuden ohella Pohjois-Suomen hallinto-oikeus, sekä Ulosottolaitoksen Oulun seudun ulosottovirasto, Syyttäjälaitoksen Oulun toimipiste ja Rovaniemen hovioikeuden Oulussa toimitettavat pääkäsittelyt. Lisäksi tiloja saavat Oikeusapu- ja edunvalvontatoimisto sekä Maahanmuuttovirasto Migri.

Lähteet

Oulun rakennukset ja rakennelmat
Suomen oikeustalot
Jax

Jax voi tarkoittaa:

Maantiede 
Jax, Ranskan kunta Haute-Loiren departementissa
Jacksonvillen kaupungin lempinimi Yhdysvalloissa

Henkilöt 
Jax Jones (s. 1987), englantilainen DJ ja lauluntekijä
Nia Jax eli Savelina Fanene (s. 1984), yhdysvaltalainen showpainija

Muuta 
Jax, kuvitteellinen hahmo Mortal Kombat -videopelisarjassa
Alexander Kasimir Ehrnrooth

Alexander Kasimir (Casimir) ”Sascha” Ehrnrooth (10. maaliskuuta 1869 Helsinki – 28. kesäkuuta 1950 Pernaja) oli suomalainen maanviljelysneuvos ja valtiopäivämies.

Ehrnroothin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Gustaf Robert Ehrnrooth ja kreivitär Wilhelmina Ottiliana Lovisa (Mimmi) De Geer af Tervik ja puolisot 1893–1920 Ellen Etholén ja vuodesta 1922 Kajsa-Lisa Carlson. Ehrnrooth valmistui agronomiksi Mustialasta 1861 ja oli maanviljelijä tiluksilla Lammilla ja Pernajassa. Gammelgårdin tilalla hän viljeli muun muassa palkittua siemenviljaa ja puna-apilaa sekä harjoitti karjan- ja hevosten jalostusta ja metsätaloutta ja piti kauppapuutarhaa. Isänsä jälkeen hän peri Gammelgårdin 1911, jonka hän luovutti pojalleen 1920, koska äitinsä kuoltua hänestä hänestä oli tullut myös Pernajan Tervikin kartanon omistaja 1916. Maanviljelysneuvoksen arvon Ehrnrooth sai 1949.

Ehrnrooth oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

Lähteet

Maanviljelysneuvokset
Suomalaiset maanviljelijät
Suomalaiset aateliset
Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1869 syntyneet
Vuonna 1950 kuolleet
Kuopion oikeus- ja poliisitalo

Kuopion oikeus- ja poliisitalo on Kuopion Hatsalan kaupunginosassa sijaitseva, Suomen oikeus- ja poliisiviranomaisten käyttämä, vuonna 1992 valmistunut julkinen rakennus. Vuonna 1992 valmistuneen rakennuksen omistaja on Senaatti-kiinteistöt. Rakennusta kritisoitiin heti tuoreeltaan, koska alkujaan 300 viranhaltijan käyttöön valmistuneen rakennuksen ruokalaan mahtui vain 50 henkeä ja autohalliin vain osa poliisin autokalustosta.

Uudet toimitilat 2020-luvulla 
Alkuvuodesta 2020 uutisoitiin, että Pohjois-Savon käräjäoikeus ja Senaatti-kiinteistöt etsivät käräjäoikeudelle uuden oikeustalon paikkaa. Keväällä 2021 uutisoitiin, että Itä-Suomen poliisilaitoskin olisi muuttamassa pois Kuopion oikeus- ja poliisitalosta, jossa sen  pääpoliisiasema on sijainnut. Poliisilaitos suunnittelee yhdessä Senaatti-kiinteistöjen kanssa  uutta ajanmukaiset tarpeet täyttävää pääpoliisiasemaa Kuopioon; muutto tapahtuisi sinne aikaisintaan vuonna 2027.

Loppuvuodesta 2021 uutisoitiin, että Pohjois-Savon käräjäoikeutta varten muokataan Palokärjen talona tunnetusta, Puistokadun ja Tulliportinkadun kulmassa sijaitsevasta rakennuksesta uusi oikeustalo. Alustavan arvion mukaan talo olisi remontoitu ja tarvittava laajennusosa rakennettu vuoden 2023 aikana.

Lähteet

Kuopion rakennukset ja rakennelmat
Hatsala
Suomen oikeustalot
Suomen poliisitoimi
Poliisitalot
Hiilivapaa Suomi

Hiilivapaa Suomi on ilmastokampanja, jonka tavoitteena on kansalaisaktivismin avulla sitouttaa suuripäästöisimpiä suomalaisyrityksiä Pariisin ilmastosopimuksen mukaiselle polulle, jossa maapallon lämpötilan nousu rajataan 1,5 asteeseen. Hiilivapaa Suomi on perustettu Maan ystävien ja Greenpeacen Hiilivapaa Helsinki -kampanjan jatkeeksi vuonna 2016. Hiilivapaa Helsinki -kampanja myötävaikutti Hanasaaren hiilivoimalan sulkemispäätökseen vuonna 2015.

Tavoite

Vuonna 2021 Hiilivapaan Suomen kohdeyrityksenä on valtionyhtiö Fortum, joka omistaa saksalaisen tytäryhtiönsä Uniperin kautta fossiilisia voimalaitoksia Euroopassa ja Venäjällä. Kampanjan tavoitteena on, että Fortum ja Uniper tekevät kivihiilen ja maakaasun alasajolle tiekartan, joka sisältää oikeudenmukaisen siirtymän työntekijöille.

Energiayhtiö Fortum asetti vuoden 2020 strategiassaan tavoitteeksi, että yhtiö on toiminnassaan hiilineutraali vuoteen 2050 mennessä. Fortumin uusi strategia on Hiilivapaa Suomi -kampanjan mielestä riittämätön. Kampanja ja muut ympäristöjärjestöt vaativat, että valtio puuttuu Fortumin ja muiden valtionyhtiöiden toimintaan omistajaohjauksen kautta ja varmistaa, että ne laativat suunnitelman fossiilisten energialähteiden alasajosta.

Hiilivapaa Suomi on lisäksi vastustanut turpeen käyttöä energiantuotannossa.

Kampanja kannustaa Euroopan maita ja EU:ta irtautumaan ECT-sopimuksesta.

Toiminta

Kampanja tuottaa tietoa ja valmiita muutosesityksiä päättäjille päätöksenteon tueksi. Kampanjan edustajat ovat tavanneet poliitikkoja ja käyneet puhumassa valtuustoryhmien kokouksissa.

Vuonna 2020 Hiilivapaa Suomi lähestyi yhdessä muiden järjestöjen kanssa Fortumin uutta toimitusjohtajaa Markus Rauramoa kirjeitse. Järjestöt vaativat, että Fortum ja Uniper luopuvat hiilivoimasta viipymättä, sulkien viimeisenkin voimalaitoksen vuoteen 2030 mennessä, ja sopeuttavat liiketoimintansa Pariisin ilmastosopimuksen mukaiseksi.

Vuonna 2021 kampanja pyysi Fortumin osakkeenomistajia kuten suomalaisia eläkeyhtiöitä äänestämään Fortumin yhtiökokouksessa hallituksen vastuuvapauden myöntämistä vastaan.

Hiilivapaa Suomi on osallistunut mielenilmauksiin muun muassa Uniperin omistaman, saksalaisen Datteln 4 -kivihiilivoimalan avaamisen vastustamiseksi.

Vuosina 2017-2019 Hiilivapaa Suomi kampanjoi kunta- ja eduskuntavaaleissa tavoitteenaan saada mahdollisimman monta ilmastomyönteistä ehdokasta kunnanvaltuutetuiksi ja kansanedustajiksi, jotta kivihiilestä ja turpeesta luovuttaisiin kuntien energiantuotannossa.

Organisaatio

Hiilivapaa Suomi on  Maan ystävien ilmastokampanja, ja sillä on vuonna 2021 kaksi palkattua työntekijää. Ilmastokampanjan hallintoa hoitaa ilmastokampanjan ohjausryhmä. Päätökset ilmastokampanjan isoista linjoista ja budjetista sekä ohjausryhmän kokoonpanosta ja ilmastokampanjavastaavista tehdään vuosittain Maan ystävien ilmastokampanjatapaamisessa. Äänivaltaa päätöksenteossa voivat käyttää Maan ystävien jäsenet.

Maan ystävät saa rahoituksensa ministeriöiltä saaduista yleis- ja toiminta-avustuksista, säätiöiltä ja muilta yhdistyksiltä, jäsenmaksuista ja järjestön omasta varainkeruusta.

Lähteet
Geishakuulat

Geishakuulat ovat pieniä kuulia, joita käytetään seksuaalisen mielihyvän tuottamiseen sekä lantionpohjalihasten treenaamiseen.

Gaishakuulia käytetään asettamalla ne emättimen sisälle ja jännittämällä lantionpohjalihaksia niin, että kuulat pysyvät sisällä. Niiden käytöllä on lukuisia terveysvaikutuksia. Ne parantavat ryhtiä, ehkäisevät virtsankarkailua, parantavat suolen toimintaa ja auttavat kehoa palautumaan synnytyksestä. Lihastreenin yhteydessä kuulat stimuloivat ja kiihottavat seksuaalisesti. Lantionpohjalihasten ollessa paremmassa kunnossa on myös helpompi sekä saada että hallita orgasmeja. Ne voivat myös lievittää kipuja yhdynnän aikana, vähentää emättimen kuivuutta ja lisätä seksuaalista viettiä sekä mielihyvää.

Kuulia on eri painoisia, kokoisia ja ne voivat olla materialtaan esimerkiksi silikonisia, muovisia, metallisia tai marmorisia. Kuulien sisällä on pienet metallikuulat, jotka liikkuessaan aiheuttavat tärinää. Motorisoiduissa geishakuulissa on metallikuulan sijasta sisällä vibraattori, jonka voimakkuutta voi itse säädellä. Geishakuulia on monenlaisia ja se voi olla esimerkiksi joko yksi kuula tai monta kuulaa yhdistettynä narulla toisiinsa. Modernissa muotoilussa kuula ei välttämättä muistuta ollenkaan kuulaa, vaan voi olla ulkoiselta olemukseltaan ennemminkin sauvamainen.

Lähteet 

Pallot
Seksivälineet
Päivi Riipinen

Päivi Riipinen (o.s. Uitto) (s. 1957 Oulu) on suomalainen entinen Miss Suomi. Hänet kruunattiin Miss Suomeksi vuonna 1979. Pian missivuotensa jälkeen Päivi avioitui Pekka Riipisen kanssa. He toimivat yrittäjinä Kuusamossa, jossa heillä on liha- ja kalanjalostus tehdas nimeltään Riipisen Riistaherkut. Vuodesta 2009 urityksen toiminnasta kantaneet vastuun heidän poikansa Mikael ja Markus Riipinen. Kaikkiaan heillä on viisi lasta ja kuusi lastenlasta. Tyttäristä yksi toimii juristina, toinen pyörittää luontaistuotemyymälää ja nuorin tytär Riipisten riista- ja matkamuistomyymälää Helsingissä kauppakeskus Triplassa.

Lähteet

Suomalaiset missit
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Kirkon tuhopoltto

Kirkon tuhopoltto on tulipalo, jossa kirkko on sytytetty tahallaan tuleen. Kirkon tuhopoltoille voi olla lukuisia eri motiiveja, esimerkiksi rasismi, uskonnonvastaisuus tai viha ja ennakkoluulot tiettyä uskontoa kohtaan. Usein polttaja sairastaa skitsofreniaa. Toisinaan humalatila on vaikuttanut tekoon. Suomessa on noin kuusi kirkkopaloa vuodessa, joista noin 60 % uskotaan olevan tuhopolttoja. Kirkkojen palaminen maantasalle asti on kuitenkin harvinaista.  

Tunnetuimpiin eurooppalaisiin kirkkojen tuhopolttotapauksiin lukeutuu 1990-luvun Norjan lukuisat kirkkopalot ja niiden black metal -musiikin kytkökset. Vuosina 1992–1996 Norjassa paloi 50 evankelis-luterilaista kirkkoa black metallin nimissä. Muun muassa muusikko Varg Vikernes sekä lukuisat black metal -genren fanit tuomittiin vankilaan kirkkojen polttamisesta. Kirkkoja palaa edelleen samaisen musiikkigenren motivoimana.

Yhdysvalloissa aktiivisten tuhopolttojen kohteena ovat olleet afroamerikkalaiset kirkot, varsinkin 1960- sekä 1990-luvulla. Mustien kirkkoja tuhopoltetaan edelleen aktiivisesti rasismin vuoksi.

Esimerkkejä 

 Nuijamaan kirkon ulkoseinä sytytettiin tuleen kesäkuussa 2022. 
 Ylivieskan vanha kirkko tuhoutui tuhopoltossa maaliskuussa 2016.
Porvoon tuomiokirkko poltettiin 2006.
 Tuhopoltto tuhosi Tyrvään Pyhän Olavin kirkon vuonna 1997.

 Tuhopolttaja sytytti Virtain Killinkosken kirkon ulkorakennuksen 1994, mutta itse kirkko säästyi.
 Kirkkonummen kirkon irtaimisto vaurioitui tuhopoltossa 1992.
 Lentiiran kirkko Kuhmossa paloi tuhopoltossa 1989
 Pietarsaaren maaseurakunnan keskiaikainen kirkko kärsi vahinkoja tuhopoltossa 1985.

Lisäksi on poltettu muun muassa Rautavaaran puukirkko, Seinäjoen Lakeuden Ristin sakaristo, Isojoen kirkon sakasti, Haapaveden kirkko ja Lapuan Kauhajärven kirkko.

Katso myös 

 Black metalin toinen aalto

Lähteet 

Tuhopoltot
Kirkkoiskut
Tulipalot uskonnollisissa rakennuksissa
Kentän laidalla

Kentän laidalla on Yle TV1 -kanavalla alkukesästä 2021 ensiesitetty, turkulaisista jalkapallojunioreista ja heidän vanhemmistaan kertova 8-osainen aikuisten draamasarja. Annina Holmbergin käsikirjoittama ja Lauri Nurksen ohjaama minisarja perustuu tuottaja Mats Långbackan alkuperäisideaan.

Juoni
Kunnianhimoinen fysioterapeutti Erika Jalava valitaan appiukkonsa Esko-Juhanin perustaman jalkapalloseuran 12-vuotiaiden poikien edustusjoukkueen uudeksi joukkueenjohtajaksi kaavoihin kangistuneen Artsi Kovasen tilalle. Valmentajiksi Esko-Juhani hankkii ensin leppoisan savolaisen Villen ja sitten tiukan ruotsalaisammattilaisen Nallen. Erika ei ymmärrä poikansa Marlonin olevan lahjakas jalkapallon lisäksi myös musiikissa, mutta onneksi isä Tuomas, kaverit ja YouTube-seuraajat ymmärtävät. Ruotsista muuttanut turkkilainen ravintoloitsijaperhe kipuilee kulttuurien yhteentörmäyksessä. Ravintolan osakkaaksi tulee jalkapalloseuran rahoittaja Helge Cadenius, jonka vaimo Vanessa vaarantaa ideoineen ravintolan kannattavuuden. Joukkueen kiltti huoltaja Lasse Heiskanen miettii valintaa uravaimonsa Kristiinan ja herttaisen mutta epävakaan kuvataiteilijan Lumikin välillä, jonka kummityttö Julia pelaa poikien joukkueessa.

Rooleissa

Tuotanto
Sarja kuvattiin lokakuusta 2019 kesään 2020 saakka. Keskeisiä tapahtumapaikkoja ovat Turun Port Arthurin puutalomiljöö, Vanha Suurtori, Turun keskuspaloasema ja Turun Urheilupuisto.

Vastaanotto
Helsingin Sanomien Laura Kytölä piti uutuussarjaa henkilökaartiltaan keskiluokkaisena ja heteronormatiivisena, mutta kirjoitti tarinan silti sisältävän monia ”haasteita ja kuolemansyntejä ylpeydestä himoon ja ahneuteen, perheen salaisuuksista mielenterveys- ja rahaongelmiin”. Hänestä tekijöiden kokemusasiantuntijuus jalkapallovanhempina näkyy lopputuloksessa, ja Lauri Nurksen vetävä ohjaus tuo sarjaan huumoria ja trillerimäisiäkin juonteita. Seura-lehden Pekka Erosen mielestä sarjan tekijät ja näyttelijät ovat päteviä, mutta kerronnan tempo liian ”kävelyvauhtista”.

Lähteet

Aiheesta muualla
Sarjan jaksot Yle Areenassa, katsottavissa toukokuuhun 2031 saakka

77.5 Televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
Suomalaiset draamasarjat
Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Suomalaiset monikieliset elokuvat
Jalkapalloelokuvat
Suomalaiset urheiluelokuvat
Hub Turku

Hub Turku on Turun Vanhalla Suurtorilla, osoitteessa Luostarin Välikatu 4 sijaitseva yhteisöllinen työtila (eng. coworking space). Toimintaa harjoitetaan 1845 rakennetun P. C. Rettig & Co -nimisen tupakkatehtaan entisissä tiloissa, joissa on aikaisemmin toiminut mm. Yrkehögskolan Novia. Hub Turun tilat kuuluvat Nunnankatu 4:ssä sijaitsevaan rakennuskokonaisuuden, johon nykyinen omistaja Stiftelsen för Åbo Akademi on kaavaillut myös hotellia.

Hub Turku tarjoaa palveluinaan jäsenyyden kautta hankittavia joustavia työpisteitä, kokoustiloja, tapahtumatilaa sekä tiimihuoneita. Tiloissa sijaitsee lisäksi valokuvaus- ja podcast-studio. Hub Turun asiakaspalvelusta vastaa vapaaehtoinen Hub host, joka auttaa ja opastaa tilojen käytössä sekä osaa auttaa muun muassa tilojen varaamisessa. Työtilan toimintaa ylläpitää turkulainen Hub Turku ry.

Hub Turku on toiminut yhteistyössä mm. Turun yliopiston Tulevaisuuden tutkimuskeskuksen Bastu-työryhmän, Rasekon, Varsinais-Suomen Yrittäjien sekä Topinpuisto-kiertotalouskeskuksen kanssa. Yhteistyöhön on kuulunut esimerkiksi virtuaalista työtilaa tarjoava Virtual Hub -hanke.

Lähteet
Missä olit, kun?

Missä olit, kun? oli MTV3-kanavalla keväällä ja syksyllä 2021 esitetty kymmenosainen ohjelmasarja, jossa kerrattiin lähihistorian merkittäviä uutistapahtumia. Ohjelman viisi ensimmäistä jaksoa esitettiin huhti-toukokuussa 2021 ja loput viisi elo-syyskuussa 2021. 

Ohjelmaa juonsivat MTV:n uutisankkurit Kirsi Alm-Siira, Maija Lehmusvirta, Ripsa Koskinen-Papunen, Jan Andersson, Keijo Leppänen, Jaakko Loikkanen ja Teemu Niikko. Uutistapahtumia olivat muistelemassa myös muun muassa Tarja Halonen, Urpo Martikainen, Kari Lumikero, Alviina Alametsä ja Timo Soini.

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ohjelman traileri YouTubessa
 Missä olit, kun? -jaksot mtv-palvelussa

Suomalaiset dokumenttiohjelmat
2020-luvun televisiosarjat
MTV3:n televisio-ohjelmat