joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kivinilkat

Kivinilkat (Zoarcidae) on ahvenkalojen heimo, johon kuuluvia lajeja esiintyy viileillä ja lauhkeilla merialueilla sekä maapallon eteläisellä että pohjoisella pallonpuoliskolla. Suomen merialueilla tavataan pelkästään heimon nimikkolajia kivinilkkaa (Zoarces viviparus).

Kivinilkoilla on pitkänomainen ruumis, jossa on 58–150 selkänikamaa; pisin on amerikankivinilkka (Zoarces americanus), joka voi kasvaa jopa 1,1 metrin pituiseksi. Heimoon kuuluvilla lajeilla on pitkä selkä- ja peräevä, jotka yhtyvät saumattomasti pyrstöevään, sekä hyvin pienet vatsaevät, jotka voivat myös puuttua kokonaan. Muita yhteisiä tuntomerkkejä ovat uimarakon puuttuminen sekä huomaamaton kylkiviiva. Suu on suuntautunut joko eteen tai alaspäin ja pienet suomut ovat syvällä ihossa tai puuttuvat kokonaan.

Kivinilkat elävät merenpohjassa rantavyöhykkeellä tai syvemmän meren alueella. Niiden pääasiallista ravintoa ovat pienet selkärangattomat pohjaeläimet. Suurin osa heimon lajeista laskee mätimunansa merenpohjaan kudun jälkeen eli ne ovat ovipaarisia. Munat ovat yleensä suurikokoisia mutta niitä on melko vähän. Kolme Zoarces-sukuun kuuluvaa lajia synnyttää poikasensa elävinä eli ne ovat ovovivipaarisia. Osa lajeista huolehtii poikasista myös syntymän jälkeen. Heimon tieteellinen nimi onkin johdettu kreikankielisestä sanasta zoarkes, joka tarkoittaa ’elämää suojelevaa’.

Suvut 
Kivinilkat jakaantuvat seuraaviin sukuihin, joihin kuuluu yli kaksisataa lajia:
 Aiakas Gosztonyi, 1977
 Andriashevia Fedorov ja Neyelov, 1978
 Austrolycus Regan, 1913
 Bilabria Schmidt, 1936
 Bothrocara Bean, 1890
 Bothrocarina Suvorov, 1935
 Crossostomus Lahille, 1908
 Dadyanos Whitley, 1951
 Davidijordania Popov, 1931
 Derepodichthys Gilbert, 1896
 Dieidolycus Anderson, 1988
 Eucryphycus Anderson, 1988
 Exechodontes DeWitt, 1977
 Gymnelopsis Soldatov, 1922
 Gymnelus Reinhardt, 1834
 Hadropareia Schmidt, 1904
 Hadropogonichthys Fedorov, 1982
 Iluocoetes Jenyns, 1842
 Japonolycodes Shinohara, Sakurai ja Machida, 2002
 Krusensterniella Schmidt, 1904
 Letholycus Anderson, 1988
 Lycenchelys Gill, 1884
 Lycias
 Lycodapus Gilbert, 1890
 Lycodes Reinhardt, 1831
 Lycodichthys Pappenheim, 1911
 Lycodonus Goode ja Bean, 1883
 Lycogrammoides Soldatov ja Lindberg, 1929
 Lyconema Gilbert, 1896
 Lycozoarces Popov, 1935
 Maynea Cunningham, 1871
 Melanostigma Günther, 1881
 Nalbantichthys Schultz, 1967
 Notolycodes Gosztonyi, 1977
 Oidiphorus McAllister ja Rees, 1964
 Opaeophacus Bond ja Stein, 1984
 Ophthalmolycus Regan, 1913
 Pachycara Zugmayer, 1911
 Phucocoetes Jenyns, 1842
 Piedrabuenia Gosztonyi, 1977
 Plesienchelys Anderson, 1988
 Pogonolycus Norman, 1937
 Puzanovia Fedorov, 1975
 Pyrolycus Machida ja Hashimoto, 2002
 Seleniolycus Anderson, 1988
 Taranetzella Andriashev, 1952
 Thermarces Rosenblatt ja Cohen, 1986
 Zoarces Cuvier, 1829

Lähteet

Viitteet
ATF Dingo

ATF Dingo on saksalainen raskaasti panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo, joka perustuu Unimog-yhtiön valmistamaan runkoon. Ajoneuvoa valmistaa saksalainen Krauss-Maffei Wegmann (KMW). Ajoneuvo on suunniteltu suojaamaan miehistöä ja kuljetettavia joukkoja maamiinoilta, kivääritulelta sekä tykkitulen aiheuttamalta sirpalevaaralta. Ajoneuvo on nimettu australialaisen dingo-koiran mukaan.

Tekniset tiedot
Erotuksena perinteiseen panssariauton rakenteeseen, ATF Dingon rakenne perustuu viiteen eri moduuliin; runkoon, panssarointikuoreen, varastotilaan, konetilaan ja pohjan miinasuojukseen. Moduulirakenne tekee autosta perinteisiä itsekantavaan koriin perustuvia panssariautoja kevyemmän. Dingon tykkitorneja käytetään kauko-ohjatusti periskooppien ja monitorien avulla, joten miehistö voi käyttää aseita turvallisesti ajoneuvon sisältä. Ajoneuvon pääaseistuksena on joko M2-konekivääri tai Heckler & Koch GMG kranaattikonekivääri. Lisäksi ajoneuvo on varustettu MG3 tai MG43 konekiväärillä. 

Alkuperäisen mallin lisäksi ajoneuvosta on tehty kehittyneempi malli ATF Dingo 2. Dingo 2:n uudistettu runko tarjoaa miehistölle alkuperäistä mallia paremman suojan ulkoista uhkaa vastaan ja se voidaan varustaa voimakkaammalla aseistuksella. Alkuperäisen Dingon viiden hengen sijaan Dingo 2:teen mahtuu kahdeksan hengen miehistö.

Käyttäjät
 – 220 kappaletta Dingo 2 panssariajoneuvoa. Lisäksi Belgian armeija harkitsee 132 ajoneuvon lisätilausta.
 – 20 kappaletta Dingo 2 panssariajoneuvoa.
 – 48 Dingo 2 panssariajoneuvoa.
 – 147 Dingo panssariajoneuvoa ja 240 Dingo 2 ajoneuvoa. Lisäksi Saksan armeija suunnittelee lisätilausta ja Saksan poliisilla on käytössä kaksi ajoneuvoa suurlähetystöjen suojelutehtäviä varten. 
 – 21 Dingo 2 panssariajoneuvoa.

Kuvagalleria

Panssariajoneuvot
Prometheus (elokuva)

Prometheus on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Ridley Scottin ohjaama yhdysvaltalainen tieteiselokuva. Sen pääosia esittävät Noomi Rapace, Charlize Theron, Michael Fassbender ja Idris Elba.

Elokuvaa alettiin suunnitella 2000-luvun alussa, ja siitä piti alun perin tulla viides osa Alien-elokuvasarjaan. Ridley Scott ja James Cameron kehittelivät idean elokuvalle, joka toimisi esiosana Scottin Alien – kahdeksas matkustaja -elokuvalle. Alien vs. Predator -elokuvat laittoivat projektin jäihin, kunnes vuonna 2009 Scott kiinnostui jälleen ajatuksesta.

Käsikirjoituksen laati Jon Spaihts, ja elokuva toimi esiosana Alien-elokuville. Vuonna 2010 projektiin tuli mukaan Lost-sarjan luoja Damon Lindelof, joka kirjoitti Spaihtsin käsikirjoituksen uusiksi Scottin ajatusten mukaan, sillä Scott halusi välttää toistamasta jo aiemmissa elokuvissa nähtyjä tapahtumia. Lindelofin elokuva sijoittuisi Alien-elokuvien maailmaan mutta toimisi ennemminkin spin-offina kuin esiosana.

Kuvaukset alkoivat maaliskuussa 2011, ja elokuvan ensi-ilta oli 1. kesäkuuta 2012. Virallinen traileri julkistettiin 22. joulukuuta 2011.

Alien: Covenant -nimistä jatko-osaa kuvattiin vuonna 2016, ja  sen ensi-ilta oli 17. toukokuuta 2017. Elokuvan ohjasi Ridley Scott, mutta Prometheuksen näyttelijäkaartista vain Fassbender palasi rooliinsa jatko-osassa.

Juoni 
Elokuvan tapahtumat alkavat vuonna 2089, kun ryhmä tutkijoita löytää muinaisen tähtikartan, jonka uskotaan antavan vihjeitä elämän synnystä maapallolla. Meredith Vickersin johtama joukko saapuu neljä vuotta myöhemmin LV-233-planeetalle, jossa heitä odottaa taistelu ihmiskunnan tulevaisuudesta.

Näyttelijät

Jatko-osa

Työnimillä Prometheus 2 ja Paradise tunnetun elokuvan oli tarkoitus jatkaa siitä mihin ensimmäinen elokuva päättyi, ja Noomi Rapacen sekä Michael Fassbenderin ilmoitettiin palaavan rooleihinsa.  Joulukuussa 2012 Damon Lindelof ilmoitti, ettei osallistu jatko-osan tekemiseen vaan käsikirjoituksen tekee Michael Green. Tuotannon oli tarkoitus alkaa loppuvuodesta 2014 ja elokuvan ensi-illaksi asetettiin 4. maaliskuuta 2016, mutta 1. elokuuta 2014 Fox peruutti kyseisen ajankohdan.

Elokuussa 2015 Ridley Scott vahvisti Prometheus 2:n tuotannon, ja kuvaukset alkoivat huhtikuussa 2016.

Syyskuussa 2015 jatko-osan nimeksi paljastettiin Alien: Paradise Lost. Elokuva jatkaa Prometheus-tarinaa, ja muun muassa Xenomorphien syntytarina selitetään. 14. marraskuuta 2015 elokuvan viralliseksi nimeksi varmistui Alien: Covenant.

Triviaa
Prometheuksen Blu-ray-julkaisu sisältää vihjauksen mahdollisesta yhteydestä Alien-universumin Weylandin ja Blade Runner -universumin Tyrellin kanssa: Blu-rayn ”pääsiäismunan” mukaan Weyland puhuu edesmenneestä mentoristaan, joka muun muassa asui pyramidin huipulla katsoen enkelten kaupunkia (Los Angeles).

Lähteet

Aiheesta muualla

 Prometheus Movie News (tietoja elokuvasta), myös virallinen traileri.
 Prometheus 2

Arvostelut
 
 

Alien-elokuvat
Ridley Scottin ohjaamat elokuvat
Avaruuselokuvat
Vuoden 2012 yhdysvaltalaiset elokuvat
3D-elokuvat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Discomadot

Discomadot on vuonna 2008 valmistunut lasten ja nuorten kokopitkä piirroselokuva. Sen ohjasi tanskalainen Thomas Borch Nielsen.

Henkilöitä

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2008 saksalaiset elokuvat
Tanskalaiset animaatioelokuvat
Saksalaiset animaatioelokuvat
Sani Kaita

Sani Haruna Kaita (s. 2. toukokuuta 1986 Kano, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura 
Kaita siirtyi kaudeksi 2005–2006 alankomaalaiseen Sparta Rotterdamiin. Syyskuussa 2008 hän teki sopimuksen ranskalaisseura Monacon kanssa, mutta siirtyi lainasopimuksella 13. tammikuuta 2009 venäläiseen Kuban Krasnodariin. 25. elokuuta 2009 hän teki uuden lainasopimuksen Lokomotiv Moskovan kanssa ja pelasi siellä joulukuun 2009 loppuun asti. 25. helmikuuta 2010 hän siirtyi jälleen lainalle tällä kertaa Alania Vladikavkaziin.

Maajoukkueura 
Kaita valittiin Nigerian maajoukkueeseen vuoden 2010 MM-kilpailuihin. Hänestä tuli ensimmäinen nigerialaispelaaja, joka on ajettu punaisella kortilla ulos kentältä MM-kilpailuissa, kun hän yritti potkaista vastustajan pelaaja Vassilis Torosidisia turnauksen toisella ottelukierroksella.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tilastot Voetbal International -sivustolla 

Nigerialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Karpalo (yhtye)

Karpalo oli suomalainen yhtye, joka osallistui Syksyn sävel -kilpailuun vuonna 1979 kappaleella ”Sade peittää kyyneleet”. Yhtye julkaisi yhden albumin vuonna 1979.

Yhtyeessä vaikuttaneet soittajat
 Jarmo Jylhä, kitara
 Auvo Sarmanto, piano
 Markku Suoknuuti, piano
 Erkki Valaste, rummut
 Matti Ahtiainen, rummut
 Seppo Rannikko, saksofoni, huilu
 Pentti Lahti, saksofoni, huilu
 Timo Tuovinen, basso
 Anita Pajunen, taustalaulu
 Tiina Pelkonen, taustalaulu
 Asta Juva, taustalaulu

Diskografia
 Yhteinen tie (JP-musiikki 1979)

Lähteet
 Levy: Jarmo Jylhä lauluntekijä levytyksiä vuosilta 1968 - 2010 levykansi

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset lauluyhtyeet
Osku

Osku on suomalainen miehen etunimi, Oskari-nimen muunnelma. Se on myös Oskari-nimen lempinimi. Vuoteen 2021 mennessä nimi Osku on annettu hieman yli 500 henkilölle, joista ainakin yksi on nainen. Suurin osa Oskuista on syntynyt 1980-luvulla tai myöhemmin. Ennen vuotta 1940 nimeä ei ollut annettu kenellekään.

Tunnettuja Oskuja 

 Osku Heinonen, koripalloilija 
 Osku Laukkanen, opettaja ja urheilutoimittaja 
 Osku Nurmi, radiojuontaja
 Osku Pajamäki, televisiotoimittaja ja helsinkiläinen kunnallispoliitikko.
 Osku Palermaa, keilaaja
 Osku Torro, korkeushyppääjä
 Osku Velho, runoilija ja kääntäjä
 Osku Ärilä, muusikko, ääninäyttelijä ja spiikkaaja.

Kuvitteellisia Oskuja 

 Osku, koira Jim Davisin sarjakuvassa Karvinen
 Osku Kani, hahmo Disneyn piirroselokuvissa ja sarjakuvissa.
 Osku Haavisto, televisiosarjan Uusi Päivä henkilöhahmo
 Osku, hahmo tv-sarjassa Ipanat

Lähteet

Etunimet
Slovenian ympäriajo

Slovenian ympäriajo () on maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka järjestetään Sloveniassa kesäkuun puolivälissä. Kilpailu kuuluu UCI Europe Touriin ja sen kategorialuokitus on 2.1.

Slovenian ympäriajo järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1993. Kilpailun ovat voittaneet useimmin Mitja Mahorič, Jure Golčer, Vincenzo Nibali ja Primož Roglič, kaksi kertaa. Tomaž Nose menetti vuosien 2006 ja 2007 voittonsa jäätyään kiinni dopingin käytöstä.

Kokonaiskilpailun kolme parasta 
Lähteet: Mémoire du cyclisme, Cycling Archives

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen sivusto  

Pyöräilykilpailut
Slovenian urheilutapahtumat
Christian Meier

Christian Dietrich Meier Zender (s. 23. kesäkuuta 1970 Lima, Peru) on perulais-venezuelalainen näyttelijä ja laulaja.

Nuoruus
Christian Meier syntyi Limassa, Perussa vuonna 1970. Hän on vanhempiensa Antonio Meierin ja Gladys Zenderin viidestä lapsesta nuorin.. Hänen isänsä Antonio on liikemies ja äitinsä Gladys on Miss Universumi 1957. Lapsena Meier harrasti pianon soittoa, ja alkoi pian harrastaa myös laulua ja kosketinsoittoa. 17-vuotiaana Meier perusti yhtyeen, uusien partenereidensa kanssa. Yhtyeen nimi on "Arena Hash". Meierin yhtye "Arena Hash" oli menestynein perulainen rock-yhtye. 

Kesäkuussa 1994 Meier sai roolin telenovelassa Gorrión. Kyseisen telenovelan myötä Meier löysi nykyisen vaimonsa Marisol Aguirren. Telenovelan päätyttyä Meier ja Aguirre menivät naimisiin ja niin syntyi poika Stefano Meier. Myöhemmin Meier sai roolin telenovelasta Obsesión. Pian syntyi tyttövauva Taira.

Yksityiselämä
Christian Meierillä ja Marisol Aguirre de Meierillä on yhteensä kolme lasta. Stefano Meier Aguirre (s. 1995), Taira Meier Aguirre (s. 2001) ja Gia Meier Aguirre (s. 2003)

Albumit
 No me acuerdo quien fui

Singlet
 Carreteras Mojadas

Filmografia

Telenovelat

 Gorrión – Gabriel Maidana (1994)
 Watchers III – Vieras (1994)
 Malicia (1995)
 Obsesión – Jimmy Marfel/Jano (1996)
 La noche – Daniel Brenner (1996)
 Escándalo – Alvaro (1997)
 No se lo digas a nadie – Gonzalo (1998)
 Luz Maria – Gustavo Gonzálvez (1998)
 Me muero por ti – Alfonso Hidalgo (1999)
 Isabella – Fernando De Alvear (1999)
 City of M – Pacho (2000)
 Amores querer con alevosía – Pablo Herreros (2001)
 Lo que es el amor – Efrén Villarreal (2002)
 Un marciano llanad deseo (2003)
 Luciana y Nicolás – Nicolás Echevarría
 Luna, la heredera – Mauricio García
 La Tormenta – Santos Torrealba (2005)
 La mujer de mi hermano – Ignacio (2005)
 Valentino y el clan del can – Valentino (ääni) (2008)
 Doña Bárbara – Santos Luzardo Vergel (2008)

TV-sarjat

 Zorro: la espada y la rosa – Diego de la Vega/Zorro (2007)
 Zorro: El final – Diego de la Vega/Zorro (2007)
 Zorro: The Story Begins – Diego de la Vega/Zorro (2007)
 Zorro: A love that seemed eternal – Diego de la Vega/Zorro (2007)
 Zorro: An envious sister – Diego de la Vega (2007)
 Zorro: A inevitable capture – Diego de la Vega (2007)

Aiheesta muualla
http://christianmeierzender.info
http://www.peru.com/christianmeier 
msnlatino.telemundo.com/novelas/Dona_Barbara/Doña Barbaran kotisivut

Perulaiset näyttelijät
Perulaiset laulajat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Courtney B. Vance

Courtney Bernard Vance (s. 12. maaliskuuta 1960 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan sarjasta FlashForward, jossa hän näytteli FBI:n apulaisjohtaja Stanford Wedeckiä. Hän on esiintynyt useissa televisiosarjoissa, muun muassa Kova laki: Rikollinen mieli -sarjassa, jossa hän näytteli viiden tuotantokauden ajan. Vuonna 2016 Vance näytteli rikossarjassa The People v. O.J. Simpson: American Crime Story, josta hänet palkittiin parhaan miespääosan Emmyllä.

Vance on naimisissa näyttelijä Angela Bassettin kanssa. Heillä on kaksi lasta, poika ja tytär.

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Kallion Palloseura

Kallion Palloseura (KaPS) oli suomalainen jalkapalloseura Helsingin Kalliosta.

Historia 
Seuran edustusjoukkue nousi kaudeksi 1945 Suomensarjaan, jossa se sijoittui heti lohkonsa toiseksi. Tällöin se säilytti myös sarjapaikkansa sarjauudistusten myötä. Kaudella 1946–1947 seura voitti lohkonsa ja pääsi Mestaruussarjan karsintoihin. KaPS sijoittui kuitenkin karsintasarjan viimeiseksi, eikä onnistunut sarjanousussa. Kaudet 1949–1953 seura pelasi Suomensarjan itä-lohkossa, josta se putosi kauden 1953 päätteeksi. Sarjanousu takaisin toiselle sarjatasolle onnistui vasta vuonna 1967, mutta vain yhdeksi kaudeksi. Neljä vuotta myöhemmin KaPS nousi takaisin Suomensarjaan, mutta tällöinkin vain yhdeksi kaudeksi. Tämän jälkeen seura ei pelannut kolmella korkeimmalla sarjatasolla.

Lähteet 

Kallio
Helsinkiläiset urheiluseurat
Entiset suomalaiset jalkapalloseurat
Lahden Runomaraton (tapahtuma)

Lahden Runomaraton on vuonna 1982 perustetun suomalaisen runouden edistäjän, Lahden Runomaraton ry:n järjestämä tapahtuma. Lahden Runomaraton ry on järjestänyt 20 valtakunnallista runokilpailua, kerännyt niiden avulla yli 57 000 runoa ja kustantanut niistä 20 painettua runoantologiaa sekä vuonna 2014 yhden e-kirjan. Kaikki aiemmat runokirjat on julkaistu vuosina 2013–2014 myös e-kirjoina. Vuodesta 2013 lähtien kilpailutoimintaan on otettu mukaan runovideot.

Runomaraton-tapahtumat alkoivat vuonna 1982 Mukkulan kartanon puistossa Lahdessa. Vuoden 2012 Runomaraton-tapahtumaa vietettiin Fellmanniassa Lahdessa. Vuonna 2014 Runomaraton tapahtuma laajeni runovideofestivaaliksi ja se järjestettiin Lahden satamassa. Nykyisin Runomaraton on monitaiteinen ja kansainvälinen kaupunkifestivaali, jota on järjestetty Lahden keskustassa viikkoa ennen juhannusta. Vuodesta 2020 festivaali siirtyi syyskuulle. Runous ja sanataide ovat edelleen tapahtuman keskiössä, mutta viime vuosina ohjelmistossa on nähty ja kuultu myös paljon musiikkia, nykytanssia, teatteria ja videotaidetta. Työpajat, lavarunotilaisuudet ja erilaiset näyttelyt ovat myös osa tapahtumaa. 

Lahden Runomaraton ry: puheenjohtajana toimi vuosina 1982–2012 kansanedustaja Jouko Skinnari. Vuodesta 2013 alkaen puheenjohtajana on toiminut kouluneuvos Rauno Kurki. Yhdistyksen tapahtumissa taiteellisena johtajana on toiminut runoilija Risto Ahti. Vuodesta 2019 tapahtuman taiteellisena johtajana on toiminut runoilija Juha Rautio.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Lahden Runomaraton ry:n verkkosivut

 

Runotapahtumat
Lahden tapahtumat
Kirjallisuustapahtumat Suomessa
Marcus Johansson

Marcus Johansson (s. 6. lokakuuta 1990 Landskrona, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Washington Capitalsissa. Hän on Capitalsin ensimmäisen kierroksen varaus kesältä 2009, kun seura varasi hänet numerolla 24. Johansson varattiin jo ensimmäisen kierroksen seitsemäntenä ruotsalaisena. Hän osaa pelata sekä keskellä että laidassa ja pelaa hyvin molempiin suuntiin. Johanssonilla on myös KHL-varaus, kun SKA Pietari varasi hänet 133. pelaajana vuonna 2010.

Ura
IF Lejonetin kasvatti pelasi juniorina myös Malmössä, jossa voitti J18 Allsvenskanin hopeaa keväällä 2006. Kaudella 2006–2007 Johansson voitti Färjestads BK:ssa J18 Allsvenskanin mestaruuden ja keväällä 2008 tuli taas hopeaa. 

Johansson pelasi ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 2007–2008 lainalla Ruotsin I-divisioonan Skäre BK:ssa. Hän teki Elitserien-debyyttinsä samalla kaudella, kun Johansson pelasi Färjestads BK:ssa kolme playoff-ottelua. Tulokaskaudella 2008–2009 Johansson pelasi runkosarjassa 45 ottelua tehoin 5+5=10 sekä kuusi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin mestaruuden. Kaudella 2009–2010 Johansson teki 42 ottelussa tehot 10+10=20.

Toukokuussa 2010 Johansson teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Capitalsin kanssa. NHL:n tulokaskausi toi 69 runkosarjaottelussa tehot 13+14=27.

Syyskuussa 2020 Buffalo Sabres kauppasi Johanssonin Minnesota Wildiin vaihdossa Eric Staaliin.

Elokuussa 2021 Johansson teki vapaana agenttina Seattle Krakenin kanssa yksivuotisen ja 1,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.

Maaliskuussa 2022 Kraken kauppasi Johanssonin Capitalsiin vaihdossa Daniel Sprongiin, neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa ja kuudennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa..

Maajoukkue

Johansson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009 (hopeaa) ja 2010 (pronssia), jolloin hän toimi Ruotsin kapteenina. Johansson pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007 ja 2008.

Muuta
Marcuksen isoveli Martin Johansson pelaa hyökkääjänä Brynäs IF:ssä ja oli aiemmin Marcuksen joukkuetoveri Färjestadissa. Heidän setänsä Gunnar Johansson on Färjestadin entinen hyökkääjä ja päävalmentaja.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Ruotsalaiset jääkiekkoilijat
Washington Capitalsin pelaajat
Washington Capitalsin varaamat pelaajat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Ryan O’Reilly

Ryan O’Reilly (s. 7. helmikuuta 1991 Varna, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue St. Louis Bluesissa keskushyökkääjänä. Colorado Avalanche varasi hänet toisella kierroksella numerolla 33 kesällä 2009. O’Reilly on älykäs ja vahva pelaaja, joka on myös hyvä aloituksissa.

Ura
O’Reilly pelasi vuodet 2007–2008 OHL-joukkue Erie Ottersissa. Hänet valittiin joukkueen vuoden tulokkaaksi ja urheiluhenkisimmäksi pelaajaksi kaudella 2007–2008. O’Reilly siirtyi Colorado Avalancheen heti varauksensa jälkeiseksi kaudeksi 2009–2010 kolmivuotisella tulokassopimuksella. O’Reilly pelasi koko kauden ylhäällä NHL:ssä ja teki 81 ottelussa tehot 8+18=26. Toinen kausi 2010–2011 toi saman verran pisteitä. Seuraavalla kaudella O’Reilly oli joukkueensa paras pistemies tehoilla 18+37=55. NHL-kauden 2012–2013 työsulun aikana O’Reilly pelasi KHL-joukkue Metallurg Magnitogorskissa, josta palasi työsulun päätyttyä takaisin Coloradoon. Kaudella 2013–2014 O’Reilly teki uuden piste-ennätyksensä 28+36=64, ollen Coloradon paras maalintekijä. Hän sai koko kauden aikana vain yhden kahden minuutin rangaistuksen ja palkittiin kauden päätteeksi herrasmiespelaajalle jaettavalla Lady Byng Memorial Trophylla.

26. kesäkuuta 2015 O’Reilly siirtyi Buffalo Sabresiin pelaajakaupassa, jossa Sabres sai hänen lisäkseen hyökkääjä Jamie McGinnin ja jossa Colorado Avalanche sai vaihdossa hyökkääjät Mihail Grigorenkon ja J. T. Compherin, puolustaja Nikita Zadorovin sekä toisen kierroksen varausvuoron NHL:n varaustilaisuudessa 2015. O’Reilly valittiin NHL:n tähdistöotteluun kaudella 2015–2016.

Maajoukkue

Kanadan maajoukkueessa O’Reilly on ollut voittamassa MM-kultaa 2015 ja 2016, sekä MM-hopeaa 2017. Hän on edustanut Kanadaa myös vuosien 2012 ja 2013 kisoissa. O’Reilly pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009, jolloin hän toimi Kanadan kapteenina.

Muuta
Myös Ryanin isoveli Cal O’Reilly on ammattilaisjääkiekkoilija.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Jääkiekon maailmanmestarit
St. Louis Bluesin pelaajat
Lady Byng Memorial Trophy -voittajat
Colorado Avalanchen varaamat pelaajat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Vihan ja katkeruuden esseet

Vihan ja katkeruuden esseet on Antti Nylénin vuonna 2007 ilmestynyt esseekokoelma. Osa teksteistä pohjautuu aiemmin julkaistuihin kirjoituksiin. Teoksen on julkaissut turkulainen Savukeidas. Kirja sai Kalevi Jäntin palkinnon.

Kansikuva 
Kannen tyyli muistuttaa The Smiths -yhtyeen levyjen kansia. Kannessa on kuva Robert Bressonin elokuvasta Jeanne d'Arc, johon on lisätty iPodin kuulokkeet. Nylénin ihailema Morrissey laulaa kappaleen ”Bigmouth Strikes Again” -liveversiossa Jeanne D’Arcista: ”As the flames rose / to Roman nose / her iPod started to melt.”

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Suomalaiset esseekokoelmat
Vuoden 2007 kirjat
Radu Manicatide

Radu Manicatide (17. huhtikuuta 1912 Iași – 18. maaliskuuta 2004 Bukarest) oli romanialainen lentokonesuunnittelija. 

Hän valmistui insinööriksi Bukarestin teknillisestä korkeakoulusta ja suoritti jatko-opintoja Pariisissa École supérieure des techniques aéronautiques et de construction automobile (ESTACA) -yliopistossa. 

Manicatide palkattiin vuonna 1939 Industria Aeronautică Română -lentokonetehtaaseen, joka toimi Brașovissa. Hän otti osaa seuraavien lentokoneiden suunnitteluun: IAR-27-, IAR-37- ja IAR-80 -hävittäjälentokone. Hän toimi suunnittelijana, kun seuraavien akselivaltojen hävittäjälentokoneiden lisenssivalmistusta valmisteltiin Romaniassa: IAR-79 (Savoia-Marchetti) ja Messerschmitt Bf 109.

Vuonna 1945 hän suunnitteli M.R.-auton.

Aiheesta muualla
 http://www.agir.ro/articol.php?id_articol=658

Romanialaiset lentokonesuunnittelijat
Vuonna 1912 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet
.gy

.gy on Guyanan Internet-maatunnus, jota ylläpitää Guyanan yliopisto. Tunnus otettiin käyttöön 1994.

Aiheesta muualla 
 IANA .gy whois
 Rekisteröinti

gy
gy

sv:Toppdomän#G
Jouko Vanhanen

Jouko Vanhanen (s. 26. joulukuuta 1952 Joensuu) on kirjallisuuden suomentaja, joka suomentaa erityisesti virosta, mutta myös englannista ja ruotsista. 

Vanhanen tunnetaan Jaan Krossin teosten suomennoksista. Hän sai kirjallisuuden valtionpalkinnon vuonna 2004 Kaisu Lahikaisen kanssa heidän yhteistyössä tekemästään Jaan Krossin teoksen Uppiniskaisuuden kronikka -suomennoksesta (2003). Muita Kross-suomennoksia on tämän muistelmat Rakkaat kanssavaeltajat 1-2.

Vanhasen ensimmäinen Kross-suomennos oli neljän historiallisen novellin kokoelma Kleion silmien alla. Kirjallisuudensuomennosten lisäksi Vanhanen on suomentanut myös näytelmiä ja kuunnelmia.

Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Palle Russow ja hänen ristiriitaiset ajatuksensa (Uppiniskaisuuden kronikasta)
  (Archive.org) 

Suomentajat
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Seppo Hyrkäs

Seppo Olavi  Hyrkäs (19. maaliskuuta 1944 Helsinki – 4. lokakuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kirjailija ja suomentaja. Hän työskenteli Iltalehdessä ulkomaantoimittajana ja Uuden Suomen Bonnin kirjeenvaihtajana. Hyrkäs käänsi muun muassa ruotsalaisen historioitsijan Peter Englundin teoksia. Hän sai vuonna 2000 J. A. Hollon palkinnon käännettyään Albert Einsteinin saksankielisen elämäkerran (Albrecht Fölsing: Albert Einstein: Eine Biographie). Saksan kielestä Hyrkäs suomensi myös muun muassa Sigmund Freudin Tapauskertomukset.

Hyrkäs valmistui maisteriksi 1990-luvun lopulla 27 vuoden opintojen jälkeen. Jan Erolan mukaan hän oli "omituinen sekoitus lukeneisuutta ja keskenkasvuista huumoria". Juhani Lindholm luonnehtii häntä Parnassossa vauhdikkaaksi persoonaksi, tosikkouden vastustajaksi ja suorapuheiseksi stadilaiseksi. Suomentajana hän saattoi oikoa mutkia mutta sai Lindholmin mielestä kuitenkin ansaitusti Hollo-palkinnon Einstein-elämäkerran suomennoksesta.

Pakinat
Hyrkäs on tunnettu pakinatyylisestä Tosimies-kirjasarjastaan, jota hän kirjoitti yhdessä Tommy Tabermannin kanssa. Se sai alkunsa yhdysvaltalaisen Bruce Feirsteinin menestyskirjan Real Men Don´t Eat Quiche (1982) kääntämisestä. Suomeksi se ilmestyi nimellä Tosimies vie eikä vikise (1983). Sarjan eetos on äärisovinistinen. Tosin kyse on liioitellun maskuliinisuuden satirisoinnista. Teoksessa Tosimies ja euroeunukit leikitellään Euroopan eri maiden kansallisilla piirteillä. Muutamissa muissakin Hyrkäksen teoksissa käsitellään arkoja aiheita huumorin keinoin. Niinpä kirja Tervetuloa maailmanloppu : Vainohullun tietolaari (1996) esittelee erilaisia maailmanloppuja. Iltalehdessä julkaistut Hullu maailma -pakinat on julkaistu kokoelmana, jossa kerrotaan omituisuuksista eri puolilta maailmaa.

Teokset

Oma tuotanto

Tommy Tabermannin kanssa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virta,  Tuuli: Seppo Hyrkäs – mies leikki-iässä. MTV3 Helmi 27.10.2006.
 Seppo Hyrkäksen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset toimittajat
Suomentajat
Ulkomaankirjeenvaihtajat
Vuonna 1944 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Héctor Moreno

Héctor Alfredo Moreno Herrera (s. 17. tammikuuta 1988) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaista Real Sociedadia. Hänen aiempia seurojaan Euroopassa ovat olleet alankomaalaiset AZ Alkmaar ja PSV Eindhoven, espanjalainen Espanyol sekä italialainen AS Roma. Pelipaikaltaan hän on puolustaja. Moreno teki MM-debyyttinsä Etelä-Afrikan kisoissa 2010. Kesäkuun 2018 loppuun mennessä hän on pelannut 95 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.

Lähteet 

Meksikolaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Internet Society

Internet Society tai ISOC on yleishyödyllinen, vuonna 1992 perustettu, organisaatio, jonka tarkoitus on säätää Internet-standardeja, -opetusta ja -käytäntöjä. Omien sanojensa mukaan organisaation tarkoitus on varmistaa Internetin hyöty joka puolelle maailmaa jokaiselle ihmiselle.

ISOC:lla on toimistoja Washington, DC:n, USA, lähellä, sekä Genovassa, Sveitsissä. Organisaatio on muodostettu yli 80 pienemmästä organisaatiosta ja yhteensä noin 28 000 jäsenestä. Jäsenet muodostavat myös yksikköjä kiinnostuksen kohteen ja sijainnin mukaan. Näitä yksiköitä on yhteensä yli 90.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Internet Societyn Suomen osasto 

Yhdysvaltalaiset yritykset
Gabriel Jaakonpoika Peldan

Gabriel Jaakonpoika Peldan(us) (Gabriel Jacobi Peldanus Ostrobotniensis, 1630 Ilmajoki – 1. tammikuuta 1699 Ilmajoki) oli suomalainen kirkkoherra ja lääninrovasti. Hänen pojastaan Henrikistä periytyi useita 1700-luvun tunnettuja Peldaneja.

Lapsuus ja nuoruus 
Gabriel Peldanus oli Matti Peltoniemestä polveutuvaa nimismiessukua. Peldanuksen vanhemmat olivat Ilmajoen kirkkoherra Jaakko Peldan ja Margareta Henrikintytär (Märta Henriksdotter) Strigelius. Isä oli suvun ensimmäinen pappissäätyyn kohonnut edustaja. Gabriel Peldanus kirjoittautui ylioppilaaksi Turkuun vuonna 1652, opiskeltuaan todennäköisesti tätä ennen jossain muussa yliopistossa.

Pappisura Ilmajoella 
Gabriel Peldanus vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 4. huhtikuuta 1660. Henrik-veljensä kuoltua vuonna 1673 Peldanuksesta tuli kotipaikkakuntansa kirkkoherra. Kirkkoherrana Gabriel Peldanus tunnettiin puhdasoppisuuden kannattajana, lukutaidon edistäjänä ja taitavana talousmiehenä. Hän muun muassa aloitti kytöviljelyn Ilmajoen pappilan mailla.

Vuonna 1692 Peldanuksesta tehtiin lääninrovasti. Hän oli ainoa suomenkielisen Etelä-Pohjanmaan pappi, joka ylsi tähän tärkeään asemaan 1600-luvulla. Peldanus osallistui Turun maakuntakokoukseen vuonna 1676.

Perhe 
Gabriel Peldanuksen puoliso oli Lapuan kirkkoherran Gregorius Raumannuksen tytär Margareta Raumannus.

Muuta 
Suomen kansallismuseon kokoelmissa on säilynyt Peldanuksen muotokuva vuodelta 1690. Myös hänen vaimostaan maalattiin kuva samana vuonna.

Katso myös 
 Gabriel Peldan (1690–1750), Peldanuksen pojanpoika

Lähteet

Viitteet 

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Vuonna 1630 syntyneet
Vuonna 1699 kuolleet
.im

.im on Mansaaren Internet-maatunnus, jota ylläpitää Mansaaren hallitus. Tunnukselle ei 1. heinäkuuta 2006 alkaen ole ollut minkäänlaisia rekisteröintirajoituksia edes nimen suhteen, mikä mahdollisti lukuisat domain hackit tehden tunnuksesta samalla suositun pikaviestintäpalveluiden ("instant messaging") tarjoajien keskuudessa. Tunnus otettiin käyttöön vuonna 1996. Rekisteröinnit tehdään suoraan toiselle asteelle. Jotkut harvat kolmannelle asteelle rekisteröitävät tunnukset, kuten .gov.im-päätteiset, on varattu valtion käyttöön.

Maksu on tällä hetkellä 40 puntaa vuodessa, lukuun ottamatta kahden ja yhden merkin mittaisia verkkotunnuksia, joiden hinnat ovat 495 ja 995 puntaa vuodessa.

Aiheesta muualla 
 IANA .im whois
 Rekisteröinti

im
im
im

sv:Toppdomän#I
Jimmy Buffett

James William "Jimmy" Buffett (s. 25. joulukuuta 1946) on laulaja, sanoittaja, kirjailija, liikemies sekä elokuvatuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten musiikistaan, josta usein heijastuu "saarieskapismi"-elämäntyyli.

Levytyksiä 
Albumit
 Down to Earth (1970)
 A White Sport Coat and a Pink Crustacean (1973)
 Living and Dying in 3/4 Time (ABC Records, 1975)
 A1A (1974)
 Havana Daydreamin (1976)
 High Cumberland Jubilee (1976)
 Changes in Latitudes, Changes in Attitudes (1977)
 Son of a Son of a Sailor (1978)
 Volcano (1979)
 Coconut Telegraph (1981)
 Somewhere over China (1982)
 One Particular Harbour (1983)
 Riddles in the Sand (1984)
 Last Mango in Paris (1985)
 Floridays (1986)
 Hot Water (1988)
 Off to See the Lizard (1989)
 Fruitcakes (1994)
 Barometer Soup (1995)
 Banana Wind (1996)
 Christmas Island (1996)
 Don't Stop the Carnival (1998)
 Beach House on the Moon (1999)
 Far Side of the World (2002)
 License to Chill (2004)
 Take the Weather with You (2006)
 Buffet Hotel (2009)
 Songs from St. Somewhere (2013)
 Tis the SeaSon (2016)
 Oceans of Time (2020)

Yhdysvaltalaiset laulajat
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Helena Salo

Helena Salo on Ruotsissa vaikuttanut levylaulaja, joka teki kaksi pitkäsoittoa vuonna 1987.  
Toinen oli ruotsinkielinen ja toinen suomenkielinen. 

Salo toimii nykyisin opettajana Örebrossa ja osallistui Talang 2010 kilpailuun

Diskografia
 Haaveiden maa (Oodi 1987) uusintajulkaisu CD 30.06.2010 Rocket Records
 Dagdrömmar (1987)

Lähteet 
 Levy: Jarmo Jylhä lauluntekijä levytyksiä vuosilta 1968 - 2010 levykansi

Viitteet

Aiheesta muualla
 Kotisivut
 

Suomalaiset laulajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Yleisurheilun Euroopan joukkuemestaruuskilpailut

Yleisurheilun Euroopan joukkuemestaruuskilpailut ovat Euroopan maiden yleisurheilujoukkueiden väliset kilpailut, jotka käydään neljässä eri sarjassa. Tapahtuma on aiemman yleisurheilun Euroopan cupin seuraaja.

Historia 

Euroopan cupin perusidea oli luoda kilpailu kaikkien Euroopan yleisurheiluliittojen välille, missä ne voisivat kohdata toisensa yleisurheilulajeissa.

Vuonna 2008 kilpailu päätettiin muuttaa uuteen formaattiin. Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa on neljä sarjaa ja jokaisessa kilpaillaan 20:ssä miesten ja 20:ssä naisten lajissa. Superliigassa ja ykkösliigassa on 12 joukkuetta molemmissa. Kakkosliigassa on kahdeksan ja kolmosliigassa 15 joukkuetta. Joukkueiden miesten ja naisten kilpailuissa saavuttamat pisteet lasketaan yhteen, kun aiemmin Euroopan cupissa miesten ja naisten pisteet laskettiin erikseen.

Järjestäjät ja voittajat

Aiheesta muualla 
 Joukkuemestaruuskilpailujen säännöt
Sigrid

Sigrid on skandinaavinen naisen etunimi. Nimi on peräisin muinaisnorjalaisesta nimestä Sigríðr, joka muodostuu "voittoa" ja "kaunista" merkitsevistä sanoista. 

Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity 5 269 Sigrid-nimistä naista ja muutama mies. Yli puolet Suomen Sigrideistä on syntynyt ennen vuotta 1920.

Tunnettuja Sigridejä  
 Sigrid Aminoff, ruotsalainen kreivitär ja taidemaalari
 Sigrid Backman, suomenruotsalainen kirjailija
 Sigrid Boo, norjalainen kirjailija
 Sigrid Elmblad, ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja kääntäjä
 Sigrid von Essen, suomalainen näyttelijä, joka tunnetaan avioliitostaan kirjailija August Strindbergin kanssa
 Sigrid Fick, ruotsalainen tennispelaaja
 Sigrid af Forselles, suomalainen kuvanveistäjä
 Sigrid Fridman, ruotsalainen kuvanveistäjä ja runoilija
 Sigrid Granfelt, suomalainen taidemaalari ja keramiikkataiteilija
 Sigrid Heinricius, suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija
 Sigrid "Sirkka" Hertzberg, suomalainen näyttelijä
 Sigrid Hjertén, ruotsalainen taidemaalari
 Sigrid Holst-Kuosma, suomalainen pianisti ja musiikkipedagogi
 Sigrid Jusélius, suomalaisen liikemies Fritz Arthur Juséliuksen nuorena kuollut tytär, jonka muistoksi hänen isänsä rakennutti Juseliuksen mausoleumin ja perusti Sigrid Juséliuksen säätiön
 Sigrid Kaag, alankomaalainen poliitikko, ministeri ja diplomaatti
 Sigrid Kirchmann, itävaltalainen korkeushyppääjä
 Sigrid Lehrbäck, suomalainen taidemaalari
 Sigrid Niehaus, costaricalainen uimari
 Sigrid Oulasmaa, suomalainen kansanedustaja (Pienviljelijäin puolue)
 Sigrid Precht, suomalainen näyttelijä
 Sigrid Raabe, Sigrid, norjalainen laulaja ja lauluntekijä
 Sigrid Schauman, suomalainen taidemaalari ja taidekriitikko
 Sigrid Storråda, Ruotsin ja Tanskan kuningatar, Eerik Voittoisan puoliso
 Sigrid Sundgren-Schnéevoigt, suomalainen kansanedustaja
 Sigrid Undset, norjalainen kirjailija, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja
 Sigrid Vaasa, Ruotsin prinsessa, Eerik XIV:n tytär
 Sigrid Wasastjerna, suomenruotsalainen runoilija
 Sigrid Wickström-Paaer, suomalainen tekstiilitaiteilija
 Sigrid Wolf, itävaltalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja
 Sigrid Wrede, suomenruotsalainen kirjailija

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet
.it

.it on Italian Internet-maatunnus, jota ylläpitää IT-NIC ja sponsoroi IT-CNR. Se sopii joihinkin domain hackeihin, koska it merkitsee se-pronominia englanniksi. 

Tunnukselle ei ole rekisteröintirajoituksia lukuun ottamatta eräitä toisen asteen ja sitä ylempiä tunnuksia. Niitä on lukuisia moniin eri käyttötarkoituksiin ja jokaiselle on eri säännöt. Tunnus otettiin käyttöön vuonna 1987.

Aiheesta muualla 
 IANA .it whois
 NIC.IT

it
it
Brooklyn’s Finest

Brooklyn’s Finest on  Antoine Fuquan ohjaama rikoselokuva vuodelta 2009. Elokuvan on käsikirjoittanut Michael C. Martin ja pääosissa nähdään Richard Gere, Ethan Hawke, Don Cheadle ja Wesley Snipes.

Elokuva saapui teattereihin vuoden 2010 puolella, mutta sen tuotantovuodeksi on merkitty 2009, koska elokuvaa esitettiin kotimaassaan Yhdysvalloissa syksyllä 2009.

Juoni 

Elokuva kertoo kolmesta newyorkilaisesta poliisista sekä yhdestä juuri vankilasta päässeestä entisestä huumekuninkaasta. Eddie (Gere) on juuri eläkkeelle siirtymässä oleva poliisi, joka viimeisen työviikkonsa aikana alkaa leikkimään sankaria. Sal (Hawke) on rahavaikeuksista kärsivä poliisi, jonka pieni palkka ei millään tunnu riittävän uuden talon ostoon, homeisen talon sijasta. Tango (Cheadle) on kyllästynyt peitehommiin ja haluaa päästä niistä pois. Neljäntenä päähenkilönä on Tangon paras ystävä, Wesley Snipesin esittämä Caz, joka on juuri palannut vankilasta ja haluaa takaisin isoihin kuvioihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat
Vuoden 2009 yhdysvaltalaiset elokuvat
Antoine Fuquan ohjaamat elokuvat
Leo Karppanen

Leo Karppanen (s. 1939) on kiteeläinen kuvataiteilija. Hän tekee maalauksia, veistoksia ja seinäreliefejä.

Karppanen työskentelee Saiho-ateljeessa Kiteen Heinonniemessä. Karppanen on veistänyt Kesälahden kirkon krusifiksin.

Suurin osa Saihon töistä on Kalevala- ja Raamattuaiheisia, joskin myös eläinreliefejä ja muun muassa Euroopan unionia löytyy aihevalikoimasta.

Karppasen pienoisveistos porsaita imettävästä emakosta jaetaan vuosittain Suomen Sikayrittäjät ry:n Vuoden sikateko -tunnustuspalkintona.

Lähteet 

Suomalaiset kuvanveistäjät
Suomalaiset kansantaiteilijat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Neal McDonough

Neal McDonough (s. 13. helmikuuta 1966 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan muun muassa rooleistaan televisiosarjoissa Arrow, Taistelutoverit, Boomtown, Medical Investigation, Traveler ja Täydelliset naiset sekä elokuvista Minority Report, The Guardian – meripelastaja, Liftari, 88 minuuttia, Sonic the Movie, Tiedän kuka tappoi minut, Traitor, Forever Strong ja Captain America: The First Avenger.

Yksityiselämä 
McDonough syntyi Dorchesterissa, Massachusettsissa ja vietti lapsuutensa Barnstablessa, Massachusettsissa. Hänen vanhempansa olivat motellinomistajia. Hän valmistui Syracusen yliopistosta vuonna 1988. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Darkman vuonna 1990.

McDonough on ollut naimisissa Ruvé Robertsonin kanssa vuodesta 2003 ja heillä on kolme lasta: vuonna 2005 syntynyt poika sekä vuosina 2007 ja 2010 syntyneet tyttäret.

Aiheesta muualla 

 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Amerikanirlantilaiset
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Kuopion Riento

Kuopion Riento on kuopiolainen urheiluseura. Seura on toiminut muun muassa Aulis Rytkösen kasvattajaseurana.

Historia 
Riento perustettiin vuonna 1907 ja se oli kaupungin ensimmäinen työväen urheiluseura. Toiminta lähti hyvin käyntiin seuran toimiessa Kuopion Työväenyhdistyksen jaostona. Seuran toiminta lakkautettiin vuonna 1930 maan poliittisen tilanteen takia, jonka takia rientolaiset perustivat Kuopion Työväen Urheilijat. Tällä nimellä toimintaa kesti viisitoista vuotta, jonka jälkeen toimintaa jatkettiin Kuopion Riennon nimellä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivu

Kuopiolaiset urheiluseurat
Vuonna 1907 perustetut urheiluseurat
Klorokiini

Klorokiini on lääke, jota on käytetty malarian hoitoon ja ehkäisyyn.

Historia 
Klorokiini (CQ) on aminokinoliinijohdos, joka keksittiin Bayerin laboratorioissa vuonna 1934. Sille annettiin nimi Resochin. Aineesta ei välitetty vuosikymmeneen, koska sitä pidettiin liian myrkyllisenä ihmiselle. Toisen maailmansodan aikana Yhdysvallat sponsoroi kliinisiä kokeita malarianestolääkkeiden kehittämiseksi. Lääke osoittautui erittäin tehokkaaksi estolääkkeeksi ja otettiin sellaisena yleisesti käyttöön 1947. Sitä myytiin Suomessa nimellä Heliopar (klorokiinin myyntilupa on loppunut 2013)

Käyttö 
 Sitä on pitkään käytetty malarian hoitoon ja ehkäisyyn. Sen jälkeen kun malariaa aiheuttava loinen Plasmodium falciparum alkoi kehittää vastustuskykyä klorokiinille, tälle halvalle ja yleisesti saatavilla olevalle lääkkeelle on etsitty uusia käyttökohteita. Malarian estolääkkeenä sitä voi käyttää enää alueilla, joilla loiset eivät ole sille vastustuskykyisiä.

 Koska lääke lievästi vaimentaa immuunijärjestelmää, sitä käytetään joissain autoimmuunisairauksissa, kuten ihon punahukan ja nivelreuman hoidossa.
 Aurinkoihottuman ja amebataudin hoito.
 Tutkitaan myös klorokiinin käyttöä antiretroviraali-lääkkenä HIV-1/AIDSin hoidossa ja potentiaalisena lääkkeenä chikungunya-kuumetta vastaan.
 Sen mahdollista käyttöä syövän hoidossa tutkitaan.
 Ranskassa on testattu klorokiinin käyttöä COVID-19-potilaiden hoidossa lupaavin tuloksin. Amerikkalaisessa tutkimuksessa on saatu samanlaisia tuloksia.

Metabolia 
Hydroksiklorokiinin ja klorokiinin huippupitoisuus seerumissa saavutetaan 1–3 tunnissa lääkkeen ottamisesta. Molemmat ovat akuutisti hyvin myrkyllisiä, isot kerta-annokset  (aikuisilla ≥ 11 g hydroksiklorokiinia tai ≥ 5 g klorokiinia = 20–25 kpl 250 mg tablettia) aiheuttavat vakavia myrkytysoireita tai kuoleman muutamassa tunnissa. Metabolia tapahtuu pääasiassa maksassa ja erittyminen munuaisten kautta. Hydroksiklorokiinin puoliintumisaika on noin viikko. Vakiintuneelle pitoisuustasolle päästään 3–5 viikon kuluttua hydroksiklorokiinihoidon aloittamisesta. Klorokiinin alkuvaiheen eliminaation puoliintumisaika on 2–6 vrk, mutta terminaalisesti jopa 30–60 vrk.

Sivuvaikutukset 
Klorokiini on turvallinen lääkeaine, jolla on vain vähän haittavaikutuksia. Valoherkkyyttä esiintyy harvoin, pikemminkin päinvastoin. Ruokahaluttomutta, vatsavaivoja tai pahoinvointia saattaa esiintyä. Epileptikoiden ja aktiivista psoriaasista sairastavien tulee välttää klorokiinin käyttöä. Se sopii raskaana oleville ja imettäville sekä pienille lapsille.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 
 
 

Lääkkeet
WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Malarialääkkeet
Reumalääkkeet
Infamous 2

Infamous 2 (tyyliteltynä inFamous 2 tai inFAMOUS 2) on Sucker Punch Productionsin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema toimintaseikkailupeli PlayStation 3:lle. Peli julkistettiin E3 2010 -pelimessuilla ja se julkaistiin kesäkuussa 2011. Peli on jatkoa 2009 ilmestyneelle Infamousille.

Pelin jatko-osa on maaliskuussa 2014 julkaistu Infamous: Second Son.

Juoni 

Empire Cityssä tapahtuu jälleen hirvittävä räjähdys. Uusi pimeyden kauhu (The Beast) syntyy ja tuhoaa tieltään kaiken, mukaan lukien edellisen pelin pelialueen Empire Cityn. Tällä kertaa Cole MacGrath matkustaa Beastia pakoon New Maraisin kaupunkiin ystävänsä Zeken kanssa löytääkseen keinoja pimeyden hirviön tuhoamiseksi ennen kuin se saavuttaa Colen olinpaikan. Esteenä on salaperäinen mies nimeltään Bertrand, joka johtaa Militia-ryhmää. Militia pyrkii poistamaan ja tuhoamaan kaiken epänormaalin ja supervoimaisen New Maraisista, ja he ovat erityisen kiinnostuneita Colesta. Esteenä ovat myös läheisen suon mutatoituneet hirviöt. Tarinan aikana Cole pakenee Militiaa ja oppii lisää asioita New Maraisista, tappamastaan Kessleristä sekä First Sons -ryhmästä. Hän oppii myös käyttämään tuli- ja jääkykyjä, jotka vahvistavat häntä entisestään. Pelaaja saa pelin aikana useita kertoja päättää, asettuuko Cole hyvälle vai pahalle puolelle, eli seuraako hän Nixiä (josta Cole saa pahaa karmaa), joka haluaa aiheuttaa Colen kanssa tuhoa ja epäjärjestystä, vai  Kuo'a (josta Cole saa hyvää karmaa), joka tahtoo käyttää voimiaan Colen kanssa hyvään ja auttaa muita ihmisiä. Nämä vaihtoehdot vaikkuttavat Colen voimiin ja karmaan. Lopussa Colen pitää päättää tuhoaako hän Pedon vai liittyykö hän sen puolelle.

Vastaanotto 
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10.

Infamous: Festival of Blood 

Infamous: Festival of Blood on lisäosa Infamous 2:lle. Lisäosa on itsenäinen eikä vaadi Infamous 2:n levyä toimiakseen. Lisäosa on genreltään osittain kauhua.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Sucker Punch pelistudion sivut
 Pelin virallinen sivu

Toimintaseikkailupelit
Dystopiavideopelit
Avoin pelimaailma -pelit
PlayStation 3 -pelit
Vuoden 2011 videopelit
Scifipelit
Post-apocalypse-pelit
Yhdysvalloissa kehitetyt videopelit
Tony Sylva

Tony Mario Sylva (s. 17. toukokuuta 1975 Guédiawaye) on senegalilainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelaava Sylva edustaa Turkin Superliigassa Trabzonsporia.

Ura
Sylva aloitteli jalkapalloilun Ranskassa Monacossa, jossa hän oli kirjoilla yhdentoista kauden ajan, mutta pelasi useimmiten joukkueen reservissä tai lainalla muissa ranskalaisseuroissa kuten Gazélec Ajacciossa ja AC Ajacciossa. Parhaimmillaan Sylva pelasi Monacon maalilla 12 ottelua kaudella 2002-2003. Kesäkuussa 2004 Sylva siirtyi Lilleen, jossa hän nousi joukkueen ykkösvahdiksi.

Sylva lopulta jätti seuran sopimuksensa päätyttyä ja siirtyi heinäkuussa 2008 kaksivuotisella sopimuksella turkkilaiseen Trabzonsporiin.

Maajoukkueura
Sylva pelasi Senegalin maajoukkueessa vuosina 1999–2008. Hän edusti maataan neljässä arvokisassa, kolmesti Afrikan kisoissa (2002, 2004, 2006 ja 2008) ja kerran MM-kisoissa 2002, jossa Senegal selvisi puolivälieriin.

Aiheesta muualla
 La fiche de Tony SYLVA 
 National Football Teams 

Senegalilaiset jalkapallomaalivahdit
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
WHOIS

WHOIS (yhdistelmä sanoista who is) on kyselyprotokolla, jota käytetään tietokantakyselyihin liittyen verkkotunnuksiin, Internet-maatunnuksiin, IP-osoitealueisiin, autonomisen järjestelmän numeroihin sekä niiden omistajiin, rekisteröijiin ja muuhun perusinformaatioon. WHOIS-palveluita on perinteisesti käytetty komentorivisovelluksien välityksellä, mutta myös web-palveluita löytyy. Palvelimet kuuntelevat porttia 43.

Protokolla on kuvattu RFC-dokumentissa .

Aiheesta muualla 
 ICANNin Whois-palvelu

Verkkoprotokollat
.lr

.lr on Liberian Internet-maatunnus, jonka rekisteröinnistä vastaa Randy Bush ja sponsoroinnista Data Technology Solutions. Rekisteröinti on rajoitettu paikallisille. Tunnus otettiin käyttöön 1997.

Aiheesta muualla 
 IANA .lr whois

lr
lr

sv:Toppdomän#L
Daniel

Daniel voi tarkoittaa seuraavia:

 Daniel, miehen nimi. Alkujaan heprealainen miehen nimi, joka tarkoittaa "Jumala on minun tuomarini".
 Daniel, Raamatussa Daavidin ja Abigail:n toinen poika, jota 2. Samuel 3:3 kutsuu nimellä Kilab ja 1. Aikakirja 3:1 nimellä Daniel.
 Daniel, yksi Raamatun neljästä suuresta profeetasta.
 Daniel, Ruotsin prinssi ja Länsi-Götanmaan herttua, prinsessa Victorian aviomies. Ennen naimisiinmenoa Daniel Westling.
 Daniel Aleksandrovitš, venäläinen ruhtinas, Aleksanteri Nevskin poika
 Daniel, Dan Ilie Ciobotea (s. 1951), Romanian ortodoksisen kirkon patriarkka
 Daniel, Daniel Ibañes Caetano, brasilialais-espanjalainen futsalpelaaja
 Danielin kirja, yksi Raamatun kirjoista.
 Daniel, kolmen Michelin-tähden ravintola New Yorkissa
 Broder Daniel, ruotsalainen vaihtoehtorock- ja indiepop-yhtye
 Daniel, sukunimenä:
 Agnieszka Gąsienica-Daniel (s. 1987), puolalainen alppihiihtäjä
 Angelo Daniel (s. 1933), italialainen katolinen piispa
 Arnaut Daniel (1100-luvulla), ranskalainen oksitaaninkielinen trubaduuri
 Brittany Daniel (s. 1976), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Cynthia Daniel (s. 1976), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Debra Daniel (s. 1991), mikronesialainen uimari
 George Francis Daniel (s. 1933), eteläafrikkalainen katolinen arkkipiispa
 Juli Daniel (1925–1988), neuvostoliittolainen kirjailija, runoilija, kääntäjä ja toisinajattelija
 Keon Daniel (s. 1987), trinidadtobagolainen jalkapalloilija
 Lourdes Daniel (s. 1947), intialainen katolinen piispa
 Maryna Gąsienica-Daniel (s. 1994), puolalainen alppihiihtäjä
 Tarō Daniel (s. 1993), japanilainen tennispelaaja.

da:Daniel (drengenavn)
la:Daniel (praenomen)
sv:Daniel