joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Luoto Company

Luoto & Company Oy, eli Luoto Company on ohjelmisto- ja datakehityksen, sekä niiden arkkitehtuurien konsultointia tekevä asiantuntijatoimisto. Yritys toimii Suomessa, pääkaupunkiseudulla ja sen toimisto sijaitsee Helsingissä. Yritys on perustettu vuonna 2016 ja toimintansa se käynnisti 2017. Yrityksen juuret pohjautuvat oikeudenmukaisuuden arvoon, tarkoittaen käytännössä uuden tyyppistä omistusrakenteen mallia, jossa yritys koostuu pelkistä osakkaista. Malli on ainutlaatuinen Suomessa. Taustavaikutteita yhtiön rakenteelle on haettu mm. Piilaakson menestyneistä yhtiöistä. Yritys haluaa korostaa viestinnässään erityisesti osaamispääoman ja asiakaskokemuksen merkitystä yrityksen menestykseen nykypäivänä.

Yritys työllistää 2022 maaliskuussa yhteensä yli 120 henkilöä. Poikkeuksellisen nopeasti yritys liki kymmenkertaisti liikevaihtonsa yli 3,5 miljoonaan euroon jo toisena toimintavuotenaan (2018), sekä kasvatti tulostaan yli 1000%. Yritys palvelee laajaa joukkoa asiakkaita startupeista suuriin pörssiyhtiöihin, sekä julkiseen sektoriin muun muassa Fingrid, Kela ja DVV . Luoto Company palkittiin Kauppalehden kasvajat kiertueen Suomen parhaana kasvajana vuonna 2020. Myöhemmin Luoto Company on sijoittunut 2021 Deloitte tech fast 50 listauksella seitsemänneksi (7.)  , sekä Financial Timesin julkaisemalla FT 1000 — Europe’s Fastest Growing Companies 2022 listalla kahdeksanneksitoista (18.).  Vuoden 2022 alkupuolella HS Vision toimittajat kokosivat seuranta-alueiltaan merkittäviä signaaleita, jotka saattavat seuraavaksi muuttaa elämäämme. Luoto Companyn poikkeuksellinen toimintamalli on mainittu esimerkkinä työelämään vaikuttavasta signaaleista.

Lähteet 

Suomalaiset yritykset
Tor Eckhoff

Tor Eckhoff (22. marraskuuta 1964 – 27. marraskuuta 2021) oli norjalainen tubettaja, joka tunnettiin YouTubessa nimellä Apetor.

YouTube-ura 
Tammikuussa 2021 Eckhoffin YouTube-videoita oli katsottu yli 320 miljoonaa kertaa ja hänen YouTube-kanavallaan oli yli miljoona tilaajaa. Kanavallaan Eckhoff sukelsi, luisteli, tutki paikkoja ja joi vodkaa.

Kuolema 
Eckhoff putosi Norjan Kongsbergin läheisyydessä sijaitsevan Jakobs dam -järven jäihin 26. marraskuuta 2021. Sukeltajat onnistuivat nostamaan hänet ylös, ja hänet kuljetettiin helikopterilla Oslon Ullevålin yliopistolliseen sairaalaan, jossa hän menehtyi. 

Eckhoffin viimeinen YouTube-kanavalleen lataama video oli hänen 57-vuotissyntymäpäiväänsä juhlistava video. Videon nimi oli "I am Not Dead, I am 57 Today" (suom. En ole kuollut, täytän tänään 57) ja se ladattiin vain viisi päivää ennen hänen kuolemaansa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Vice: An Interview with the Norwegian Guy Who Made the Best Winter Video of All Time
 Stara: Suomalaisetko karskeja talvi-ihmisiä? Norjalaismies näytti mallia
 Newshub: A Norwegian on thin ice

Norjalaiset henkilöt
Tubettajat
Vuonna 1964 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Lxandra

Lxandra (oik. Alexandra Lehti, s. 1996) on suomenruotsalainen laulaja-lauluntekijä ja entinen bloggaaja.

Ura 
Lxandra muutti kotisaareltaan Suomenlinnasta Berliiniin vuonna 2016 edistääkseen musiikkiuraansa. Berliinissä yhdessä tuottaja Perttu Kurttilan kanssa tehtyjen kappaleiden myötä hän solmi levytyssopimuksen Saksan Universal Musicin alaisuudessa toimivan Vertigo-levymerkin kanssa sekä yhdysvaltalaisen Island Recordsin kanssa vuonna 2017. Ennen musiikkiuraansa hän piti Alexandra’s-nimistä muotiblogia tammikuuhun 2015 saakka.

Lxandran ensimmäinen levy-yhtiön kautta julkaistu single ”Dig Deep” julkaistiin maaliskuussa 2018. Vuoden 2017 aikana hän oli julkaissut kaksi omakustannesingleä ”Flicker” ja ”Hush Hush Baby”, joista jälkimmäinen päätyi soimaan myös saksalaisen elektroniikkakauppaketju Saturnin mainokseen. Lxandra palkittiin tammikuussa 2019 tulokasmusiikkipalkinto Music Moves Europe Talent Awardilla pop-kategoriassa. Toukokuussa 2019 hän julkaisi ”Swimming Pools” -singlen, joka sisältyi myös lokakuussa 2019 julkaistulle Another Lesson Learned -EP:lle. Samana vuonna hän myös vieraili Olavi Uusivirran kappaleella "Valtakunta".

Lxandra ensimmänen albumi Careful What I Dream Of julkaistiin kesäkuussa 2021. Albumin oli tarkoitus ilmestyä jo vuonna 2018, mutta se myöhästyi muun muassa levy-yhtiön kanssa syntyneiden erimielisyyksien vuoksi. Tekoprosessin aikana tekijätiimi vaihtui ja lopulta albumin päätuottajana toimi Lxandra itse.

Yksityiselämä 
Lxandran vanhemmat ovat toimittaja Baba Lybeck ja muusikko Pekka Lehti. Hänen veljensä Benjamin Lehti soittaa kitaraa Lxandran keikkabändissä.

Diskografia

Albumit

EP:t

Singlet

Musiikkivideot 
 Flicker (2017 – ohj. Iiris Heikka)
 Hush Hush Baby (2017 – ohj. Max Smeds & Lxandra)
 Dig Deep (2018 – ohj. Iiris Heikka)
 Swimming Pools (2019 – ohj. Iiris Heikka)
 Dip My Heart In Confetti (2019 – ohj. Lxandra)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lxandran kotisivut

Suomalaiset laulajat
Suomalaiset lauluntekijät
Elävät henkilöt
Vuonna 1996 syntyneet
Riina Sikkut

Riina Sikkut (os. Rae; s. 12. tammikuuta 1983) on virolainen poliitikko ja Viron nykyinen talous- ja infrastruktuuriministeri heinäkuusta 2022. Hän oli Riigikogun jäsen vuosina 2019–2022.. Aiemmin Sikkut toimi Viron terveys- ja työministerinä Ratasin ensimmäisessä hallituksessa. Sikkut edustaa Viron sosiaalidemokraattista puoluetta. Hän pyrki vuonna 2019 puolueen puheenjohtaksi, jääden kilpailun kolmanneksi. Sikkut on koulutukseltaan terveystieteiden maisteri Lontoon yliopistosta.

Henkilökohtainen elämä 
Riina Sikkut on naimisissa Siim Sikkutin kanssa, joka on valtion virkamies. Heillä on kolme lasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Virolaiset poliitikot
Työministerit
Riigikogun jäsenet
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Akropolis-ralli 2009

Akropolis-ralli 2009 (virallisesti 56. Acropolis Rally of Greece 2009) oli Rallin MM-sarjan kauden 2009 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 12.–14. kesäkuuta.

Tulokset

Muuta 
 Lámpros Athanasoúlasin ensimmäinen piste.

Lähteet 

MM-rallikausi 2009
Akropolis-ralli
Puolan ralli 2009

Puolan ralli 2009 (virallisesti 66. Orlen Platinum Rally Poland – Rajd Polski 2009) oli Rallin MM-sarjan kauden 2009 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 25.–28. kesäkuuta.

Tulokset

Muuta 
 Krzysztof Hołowczycin ensimmäiset pisteet.

Lähteet 

MM-rallikausi 2009
Puolan ralli
Samuel Morey

Samuel Morey (23. lokakuuta 1762, Hebron, Connecticut, Yhdysvallat - 17. huhtikuuta 1843, Fairlee, Vermont, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen keksijä.

Keksintöjä 
Morey kehitti muun muassa höyrylaivoja, Robert R. Livingstonin toimesta.

Lähteet 

Vuonna 1762 syntyneet
Vuonna 1843 kuolleet
Yhdysvaltalaiset keksijät
Filandia

Filandia on kunta Quindíon departementin Kolumbiassa. Se sijaitsee Andien vuoriston keskiosan länsipuolella, joka kulkee Keski-Kolumbian läpi, 26 kilometriä pohjoiseen departementtien pääkaupungista Armenia. Filandian asukasluku on 13 520.

Aiheesta muualla

Lähteet 

Kolumbian kunnat
Vanakrassit

Vanakrassit (Teesdalia) on ristikukkaiskasvien heimoon kuuluva suku. Suvusta tunnetaan kaksi lajia.

Vanakrassit ovat yksivuotisia, matalakasvuisia ruohovartisia kasveja. Varsi on usein haaraton ja lehdetön, lehdet kasvavat ruusukkeena maata vasten. Terälehdet ovat valkoiset, kaksi ulompaa ovat noin kaksi kertaa niin pitkät kuin kaksi sisempää.

Lajeja 
 Teesdalia nudicaulis (L.) W.T.Aiton – vanakrassi
 Teesdalia coronopifolia (J.P.Bergeret) Thell.

Lähteet 

Ristikukkaiskasvit
Judo kesäolympialaisissa 2020 – miesten 60 kg

Miesten 60 kg painoluokka judossa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 24. heinäkuuta. Kilpailuun osallistui 23.

Olympiakultaa voitti japanilainen Naohisa Takato, joka voitti loppuottelussa taiwanilaisen Yang Yung-wein Yangin otettua kolme varoitusta. Naohisan voitettua hänestä tuli ensimmäinen japanilainen olympiavoittaja Tokion olympialaisissa.

Karsinnat
Jokaiseen painoluokkaan valitaan suoraan 18 parasta urheilijaa Kansainvälisen judoliiton rankingin perusteella. Ranking-pisteet tarkastellaan 28. kesäkuuta 2021. Yhdestä maasta voi osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Isäntämaa Japani saa näiden lisäksi vähintään yhden judokan jokaiseen painoluokkaan. Näiden lisäksi olympialaisiin valitaan 100 urheilijaa rankinglistojen perusteella. Näistä sadasta paikasta Afrikka saa 24 paikkaa (12 naisille ja miehille), Eurooppa 25 (13 miehille ja 12 naisille), Aasia 20 (kymmenen kummallekin sukupuolelle), Oseania 10 (viisi naisille ja miehille) ja Amerikka 21 paikkaa (10 miehille ja 11 naisille). Myös maanosien paikat pitää jakaa siten, että yhdestä maasta saa tulla yksi judoka yhteen painoluokkaan. Jos maanosasta ei saada täytettyä näin paikkoja, täytetään paikat maailmanlaajuisten rankingien perusteella. Näiden lisäksi eri painoluokkiin kutsutaan yhteensä 20 judokaa.

Kilpailu

Turnauspuu

Keräilyerät

Lähteet

Miehet 60 kg
Judo kesäolympialaisissa 2020 – miesten 66 kg

Miesten 66 kg painoluokka judossa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 25. heinäkuuta. Kilpailuun osallistui 27 judokaa.

Turnauksen voitti japanilainen Hifumi Abe, joka teki historiaa, kun samana päivänä myös hänen siskonsa Uta Abe voitti olympiakultaa: tämä oli ensimmäinen kerta, kun veli ja sisko voittavat samana päivänä olympiakultaa. Abe voitti loppuottelussa georgialaisen Važa Margvelašvilin. Pronssia saivat An Baul ja Daniel Cargnin.

Karsinnat
Jokaiseen painoluokkaan valittiin suoraan 18 parasta urheilijaa Kansainvälisen judoliiton rankingin perusteella. Ranking-pisteet tarkasteltiin 28. kesäkuuta 2021. Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Isäntämaa Japani sai näiden lisäksi vähintään yhden judokan jokaiseen painoluokkaan. Näiden lisäksi olympialaisiin valittin 100 urheilijaa rankinglistojen perusteella. Näistä sadasta paikasta Afrikka sai 24 paikkaa (12 naisille ja miehille), Eurooppa 25 (13 miehille ja 12 naisille), Aasia 20 (kymmenen kummallekin sukupuolelle), Oseania 10 (viisi naisille ja miehille) ja Amerikka 21 paikkaa (10 miehille ja 11 naisille). Myös maanosien paikat piti jakaa siten, että yhdestä maasta sai tulla yksi judoka yhteen painoluokkaan. Jos maanosasta ei saada täytettyä näin paikkoja, täytettiin paikat maailmanlaajuisten rankingien perusteella. Näiden lisäksi eri painoluokkiin kutsuttiin yhteensä 20 judokaa.

Kilpailu

Turnauspuu

Keräilyerät

Lähteet

Miehet 66 kg
Judo kesäolympialaisissa 2020 – miesten 73 kg

Miesten 73 kg painoluokka judossa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 26. heinäkuuta. Kilpailuun osallistui 36 judokaa.

Olympiaturnauksen voitti isäntämaan Shohei Ōno, joka uusi viisi vuotta sitten voitetun olympiakullan. Hän voitti loppuottelussa georgialaisen Laša Šavdatuašvilin. Pronssia saavuttivat An Changrim ja Tsend-Otširyn Tsogtbaatar. 

Ennen turnauksen alkua algerialainen Fethi Nourine vetäytyi turnauksesta, koska hän olisi mahdollisesti kohdannut israelilaisen Tohar Butbul toisella kierroksella. Nourine perusteli päätöstään Palestiinan konfliktilla.

Karsinnat
Jokaiseen painoluokkaan valittiin suoraan 18 parasta urheilijaa Kansainvälisen judoliiton rankingin perusteella. Ranking-pisteet tarkasteltiin 28. kesäkuuta 2021. Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Isäntämaa Japani sai näiden lisäksi vähintään yhden judokan jokaiseen painoluokkaan. Näiden lisäksi olympialaisiin valittin 100 urheilijaa rankinglistojen perusteella. Näistä sadasta paikasta Afrikka sai 24 paikkaa (12 naisille ja miehille), Eurooppa 25 (13 miehille ja 12 naisille), Aasia 20 (kymmenen kummallekin sukupuolelle), Oseania 10 (viisi naisille ja miehille) ja Amerikka 21 paikkaa (10 miehille ja 11 naisille). Myös maanosien paikat piti jakaa siten, että yhdestä maasta sai tulla yksi judoka yhteen painoluokkaan. Jos maanosasta ei saada täytettyä näin paikkoja, täytettiin paikat maailmanlaajuisten rankingien perusteella. Näiden lisäksi eri painoluokkiin kutsuttiin yhteensä 20 judokaa.

Kilpailu

Lohko A

Lohko B

Lohko C

Lohko D

Mitaliottelut

Keräilyerät

Lähteet

Miehet 73 kg
Judo kesäolympialaisissa 2020 – miesten 81 kg

Miesten 81 kg painoluokka judossa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 27. heinäkuuta. Kilpailuun osallistui 35 judokaa.

Turnauksen voitti isäntämaan Takanori Nagase, joka voitti lisäajalle venyneessä loppuottelussa mongolialaisen Saeid Mollaein. Pronssimitalit saavuttivat Shamil Borchashvili ja Matthias Casse.

Karsinnat
Jokaiseen painoluokkaan valittiin suoraan 18 parasta urheilijaa Kansainvälisen judoliiton rankingin perusteella. Ranking-pisteet tarkasteltiin 28. kesäkuuta 2021. Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Isäntämaa Japani sai näiden lisäksi vähintään yhden judokan jokaiseen painoluokkaan. Näiden lisäksi olympialaisiin valittin 100 urheilijaa rankinglistojen perusteella. Näistä sadasta paikasta Afrikka sai 24 paikkaa (12 naisille ja miehille), Eurooppa 25 (13 miehille ja 12 naisille), Aasia 20 (kymmenen kummallekin sukupuolelle), Oseania 10 (viisi naisille ja miehille) ja Amerikka 21 paikkaa (10 miehille ja 11 naisille). Myös maanosien paikat piti jakaa siten, että yhdestä maasta sai tulla yksi judoka yhteen painoluokkaan. Jos maanosasta ei saada täytettyä näin paikkoja, täytettiin paikat maailmanlaajuisten rankingien perusteella. Näiden lisäksi eri painoluokkiin kutsuttiin yhteensä 20 judokaa.

Kilpailu

Lohko A

Lohko B

Lohko C

Lohko D

Mitaliottelut

Keräilyerät

Lähteet

Miehet 81 kg
Judo kesäolympialaisissa 2020 – miesten 90 kg

Miesten 90 kg painoluokka judossa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 28. heinäkuuta. Kilpailuun osallistui 33 judokaa.

Turnauksen voitti georgialainen Laša Bekauri, joka voitti loppuottelussa saksalaisen Eduard Trippelin. Pronssimitalit menivät Davlat Bobonoville ja Krisztián Tóthille.

Karsinnat
Jokaiseen painoluokkaan valittiin suoraan 18 parasta urheilijaa Kansainvälisen judoliiton rankingin perusteella. Ranking-pisteet tarkasteltiin 28. kesäkuuta 2021. Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Isäntämaa Japani sai näiden lisäksi vähintään yhden judokan jokaiseen painoluokkaan. Näiden lisäksi olympialaisiin valittin 100 urheilijaa rankinglistojen perusteella. Näistä sadasta paikasta Afrikka sai 24 paikkaa (12 naisille ja miehille), Eurooppa 25 (13 miehille ja 12 naisille), Aasia 20 (kymmenen kummallekin sukupuolelle), Oseania 10 (viisi naisille ja miehille) ja Amerikka 21 paikkaa (10 miehille ja 11 naisille). Myös maanosien paikat piti jakaa siten, että yhdestä maasta sai tulla yksi judoka yhteen painoluokkaan. Jos maanosasta ei saada täytettyä näin paikkoja, täytettiin paikat maailmanlaajuisten rankingien perusteella. Näiden lisäksi eri painoluokkiin kutsuttiin yhteensä 20 judokaa.

Kilpailu

Lohko A

Lohko B

Lohko C

Lohko D

Mitaliottelut

Keräilyerät

Lähteet

Miehet 90 kg
Judo kesäolympialaisissa 2020 – miesten 100 kg

Miesten 100 kg painoluokka judossa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 29. heinäkuuta. Kilpailuun osallistui 25 judokaa.

Olympiakultaa voitti isäntämaan Aaron Wolf, joka voitti loppuottelussa eteläkorealaisen Cho Gu-hamin lisäajalla. Pronssia saavuttivat Jorge Fonseca ja Nijaz Iljasov.

Karsinnat
Jokaiseen painoluokkaan valittiin suoraan 18 parasta urheilijaa Kansainvälisen judoliiton rankingin perusteella. Ranking-pisteet tarkasteltiin 28. kesäkuuta 2021. Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Isäntämaa Japani sai näiden lisäksi vähintään yhden judokan jokaiseen painoluokkaan. Näiden lisäksi olympialaisiin valittin 100 urheilijaa rankinglistojen perusteella. Näistä sadasta paikasta Afrikka sai 24 paikkaa (12 naisille ja miehille), Eurooppa 25 (13 miehille ja 12 naisille), Aasia 20 (kymmenen kummallekin sukupuolelle), Oseania 10 (viisi naisille ja miehille) ja Amerikka 21 paikkaa (10 miehille ja 11 naisille). Myös maanosien paikat piti jakaa siten, että yhdestä maasta sai tulla yksi judoka yhteen painoluokkaan. Jos maanosasta ei saada täytettyä näin paikkoja, täytettiin paikat maailmanlaajuisten rankingien perusteella. Näiden lisäksi eri painoluokkiin kutsuttiin yhteensä 20 judokaa.

Kilpailu

Turnauspuu

Keräilyerät

Lähteet

Miehet 100 kg
Nastolan seurakunta

Nastolan seurakunta on seurakunta Päijät-Hämeessä, Lahden kunnassa. Seurakunta kuuluu Mikkelin hiippakunnassa Päijät-Hämeen rovastikuntaan ja on osa Lahden seurakuntayhtymää Kirkkoherrana toimii Kari Eskelinen. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 10 737.

Lähteet 

Lahden seurakuntayhtymä
Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Kalvolan seurakunta

Kalvolan seurakunta on seurakunta Kanta-Hämeessä, Hämeenlinnan kaupungissa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Hämeenlinnan rovastikuntaan ja on osa Hämeenlinnan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Kalle Roine. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 2 701 jäsentä.

Lähteet 

Hämeenlinnan seurakuntayhtymä
Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Kalvola
Hauhon seurakunta

Hauhon seurakunta on seurakunta Kanta-Hämeessä, Hämeenlinnan kaupungissa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Hämeenlinnan rovastikuntaan ja on osa Hämeenlinnan seurakuntayhtymä. Kirkkoherrana toimii Tapani Vanhanen. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 2 919 jäsentä.

Lähteet 

Hämeenlinnan seurakuntayhtymä
Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Hauho
Lammin seurakunta

Lammin seurakunta on seurakunta Kanta-Hämeessä, Hämeenlinnan kaupungissa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Hämeenlinnan rovastikuntaan ja on osa Hämeenlinnan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Heli Ulvinen. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 5 173 jäsentä.

Seurakuntaan liitettiin vuoden 2019 alussa Tuuloksen seurakunta

Lähteet 

Hämeenlinnan seurakuntayhtymä
Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Lammi
Retikat

Retikat (Raphanus) on ristikukkaiskasvien heimoon kuuluva suku. Suvusta tunnetaan ainakin neljä lajia. Ruokaretikasta (Raphanus sativus) on useita alalajeja. Se on viljelty laji, jonka alkuperä on epäselvä; se saattaa olla peräisin peltoretikan alalajista.

Retikat ovat yksi- tai kaksivuotisia ruohovartisia kasveja. Kukat voivat olla valkoisia, vaaleanvioletteja tai keltaisia.

Lajeja ja muunnoksia 
 Raphanus caudatus
 Raphanus confusus
 Raphanus indicus
 Raphanus raphanistrum – peltoretikka
 Raphanus sativus – ruokaretikka
 Raphanus sativus var. niger – tummaretikka eli retikka
 Raphanus sativus var. sativus – retiisi

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Retikat (Raphanus)
 ITIS: Raphanus 
 United States Department of Agriculture (USDA): Raphanus 
 Flora of China: Raphanus 

Ristikukkaiskasvit
Hattulan seurakunta

Hattulan seurakunta on luterilainen seurakunta Kanta-Hämeessä, Hattulan kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Hämeenlinnan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Virpi Järvinen. Syyskuussa 2022 seurakunnassa oli 7.125 jäsentä.

Seurakunnan kirkot 

 Hattulan kirkko
 Pyhän Ristin kirkko
 Tyrvännön kirkko

Lähteet 

Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Hattula
Lopen seurakunta

Lopen seurakunta on seurakunta Kanta-Hämeessä, Loppen kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Hämeenlinnan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Tuomas Hynynen. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 6 083 jäsentä.

Kirkot 

 Lopen kirkko
 Lopen vanha kirkko Santa Pirjo

Lähteet 

Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Loppi
Kyrsten Sinema

Kyrsten Sinema (s. 12. heinäkuuta 1979 Tucson, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka toimii nykyään toisena Arizonan senaattoreista Yhdysvaltain senaatissa, jossa hänen nykyiten virkakautensa päättyy tammikuussa 2025. Hän seurasi senaattorina republikaanien Jeff Flakea, joka ei enää pyrkinyt jatkokaudelle.

Aikaisemmin Sinema on toiminut muun muassa Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä (2013–19), Arizonan osavaltionsenaatissa (2010–12) ja osavaltion edustajainhuoneessa (2004–10).

Sinemaa on pidetty demokraattien piirissä maltillisena ja keskustalaisena, ja hänen voidaan katsoa kuuluvan Uusien demokraattien siipeen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Sineman senaattorisivut

Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet
Yhdysvaltain senaatin jäsenet
Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Pietarsaaren suomalainen seurakunta

Pietarsaaren suomalainen seurakunta on seurakunta Pohjanmaalla, Pietarsaaren kaupungissa. Seurakunta kuuluu Lapuan hiippakunnassa Pohjanmaan rovastikuntaan ja on osa Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymää. Seurakunta on perustettu vuonna 1963. Kirkkoherrana toimii Lotta Endtbacka. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 4 989 jäsentä.

Lähteet 

Lapuan hiippakunnan seurakunnat
Uskonto Pietarsaaressa
Gattamelatan ratsastajapatsas

Gattamelatan ratsastajapatsas on italialaisen kuvanveistäjä Donatellon (oik. Donato di Niccolò di Betto Bardi) tekemä Italian Padovan kaupungissa sijaitseva monumentaalinen ratsastajapatsas. Vuosina 1445–1450 valmistettu pronssiveistos esittää Venetsian tasavallan armeijan ylipäällikkö, kondottieeri Gattamelataa (oik. Erasmo da Narni, noin 1370–1443). Patsaan tilasivat venetsialaiset kiitokseksi Gattamelatan ansioista Milanon herttuakuntaa vastaan käydyssä sodassa.

Hevosen muotoiluun on saatu vaikutteita Marcus Aureliuksen ratsastajapatsaasta ja Venetsiassa sijaitsevan Markuksenkirkon (San Marco) fasadin hevospatsaista. Ratsastaja on oman aikansa asussa muutoin paitsi että hänellä on roomalainen rintahaarniska. Gattamelatan ratsastajapatsas huokuu hallittua voimaa ja teoksen hahmossa tulee ensi kerran esiin vääristellyt muodot, joilla tekijä on halunnut korostaa katseen suuntautumista alhaalta ylöspäin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Veistokset
Colleonin ratsastajapatsas

Colleonin ratsastajapatsas on italialaisen palkkasoturijoukon päällikkö (kondottieeri) Bartolommeo Colleonia ja hänen hevostaan esittävä ratsastajapatsas Venetsiassa Scuola di San Marcon edustalla. Veistoksen savimallin työsti Andrea del Verrocchio 1478 ja lopullisen pronssisen patsaan toteutti Alessandro Leopardi 1496.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Veistokset
Karate kesäolympialaisissa 2020 – naisten 55 kg

Naisten 55 kg painoluokka karatessa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 5. elokuuta. Kilpailu käytiin kumitessa. Kilpailuun osallistui 9 karatekaa.

Turnauksen voitti bulgarialainen Ivet Goranova, josta tuli näin olympiahistorian ensimmäisen kullan kumitessa voittanut nainen. Hän voitti loppuottelussa Anželika Terjuhan. Pronssia saavuttivat Bettina Plank ja Wen Tzu-yun.

Karsinnat
Kilpailuun osallistuu yhteensä yhdeksän karatekaa. Isäntämaa Japani sai yhden urheilijan suoraan olympiaturnaukseen. Neljä urheilijaa valittiin rankingin perusteella kuitenkin siten, että yhdestä maasta sai tulla korkeintaan yksi urheilija. Kolme urheilijaa valittiin karsintaturnauksen kautta. Karsintaturnaus järjestettiin Pariisissa 11. – 13. kesäkuuta 2021. Loput paikat täytettiin maanosien omien kiintiöiden kautta sekä erillisten kutsujen kautta. Kutsuja lähetettiin neljä. Afrikalla oli kolme paikkaa, Aasialla kaksi, Euroopalla kaksi, Oseanialla kaksi ja Amerikalla kolme. Amerikan ja Afrikan piti valita urheilijat siten, että kaikki kolme urheilijaa eivät saaneet olla samasta maasta.

Turnaus
Karatekat oli jaettu kahteen lohkoon, joista kummastakin kaksi parasta eteni välieriin.

Alkulohkot

Lohko A

Lohko B

Mitaliottelut

Lähteet

Naiset 55 kg
Kristiinankaupungin suomalainen seurakunta

Kristiinankaupungin suomalainen seurakunta on seurakunta Pohjanmaalla, Kristiinankaupungissa. Seurakunta kuuluu Lapuan hiippakunnassa Pohjanmaan rovastikuntaan ja on osa Kristiinankaupungin seurakuntayhtymää. Seurakunta perustettiin vuonna 1978. Kirkkoherrana toimii Martti Toivanen. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 2 047 jäsentä.

Lähteet 

Lapuan hiippakunnan seurakunnat
Kristiinankaupungin seurakunnat
Virtain seurakunta

Virtain seurakunta on seurakunta Pirkanmaalla, Virtain kaupungissa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Kangasalan rovastikuntaan.

Kirkot 

 Virtain kirkko
 Liedenpohjan kirkko
 Killinkosken kirkko

Lähteet 

Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Virrat
Kihniön seurakunta

Kihniön seurakunta on seurakunta Pirkanmaalla, Kihniön kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Hämeenkyrön rovastikuntaan. Virkaa toimittavana kirkkoherrana toimii Virtain seurakunnan kirkkoherran viransijainen Jukka Taskinen. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 1 424 jäsentä.

Lähteet 

Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Kihniö
Isonkyrön seurakunta

Isonkyrön seurakunta on seurakunta Etelä-Pohjanmaalla Isonkyrön kunnassa. Seurakunta kuului ennen Lapuan hiippakunnassa Isonkyrön rovastikuntaan, uuden jaon mukaan Etelä-Pohjanmaan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Satu Linko. Vuoden 2020 lopussa seurakunnassa oli 3 853 jäsentä.

Kirkot 

 Isonkyrön kirkko
 Isonkyrön Vanha kirkko

Papisto 
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Isonkyrön seurakunnan kirkkoherroina: 

 1543: Laurentinus Torstani
 ?–1550: Canutus
 1550–1589: Jaakko Geet
 1590–1593: Simon Johannis Nurka
 1604–1611: Johannes Marci Urus
 1611–1622: Matthias Georgii Dubblare
 1622–1644: Georgius Thomae Patur
 1644–1670: Isak Brenner
 1672–1712: Israel Erici Alftanus
 1721–1750: Nicolaus Aejmelaeus
 1751–1805: Johannes Aejmelaeus
 1806–1817: Nils Aejmelaeus
 1818–1825: Johan Sundvall
 1829–1849: Gustaf Gadolin
 1845–1854: Karl Erik Hällfors
 1856–1870: Lars Jakob Stenbäck
 1871–1886: Oskar Vilhelm Forsman
 1888–1916: Gustaf Durchman
 1917–1926: Yrjö Heikki Simojoki
 1933–1950: Yrjö Heikki Simojoki
 1959–1975: Aarne Maunula

Lähteet 

Lapuan hiippakunnan seurakunnat
Isokyrö
Vähänkyrön seurakunta

Vähänkyrön seurakunta on seurakunta Pohjanmaalla, Vaasan kaupungissa. Seurakunta kuuluu Lapuan hiippakunnassa Pohjanmaan rovastikuntaan ja on osa Vaasan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii  Petri Hautala. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 3 793 jäsentä.

Kirkkoherrat 
 1608–1609: Casparus Martini Ahlstadius
 1609–1644: Jacobus Henrici Tavastius
 1645–1667: Martinus Caspari Ahlstadius
 1669–1691: Andreas Michaelis Fant
 1693–1704: Johannes Johannis Sarman
 1705–1714: Laurentius Nicolai Qvist
 1721–1742: Johannes Jacobi Gumse
 1742–1763: Henrik Wallenborg
 1765–1791: Henrik Henriksson Wegelius
 1793–1804: Jacob Henriksson Wegelius
 1806–1809: Gabriel Rein
 1810–1818: Johan Forsman
 1819–1839: Sakarias Forsman
 1841–1850: Elias Lagus
 1853–1875: Jonas Anton Erlin
 1877–1883: Johan Wilhelm Nybergh
 1885–1900: Henrik Nybergh
 1902–1915: Oskar Forsman
 1917–1921: Juho Oskari Waismaa
 1923–1926: Oskar Gustaf Johannes Alander
 1927–1932: Johan Viktor Edvard Varpio
 1933–1956: Juho Kustaa Saarento
 1956–1972: Otto Alarik Perko
 1972–1974: Väinö Olavi Salokorpi
 1974–?: Lauri Viljami Jaakkola

Lähteet 

Lapuan hiippakunnan seurakunnat
Vaasan seurakunnat
Vähäkyrö
Taekwondo kesäolympialaisissa 2020

Taekwondossa kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa 8. kertaa. Taekwondossa kilpailtiin 24. – 27. heinäkuuta 2021. Ottelut käytiin Makuhari Messe Hall A:ssa, Tokiossa. WT-taekwondo-otteluita käytiin yhteensä kahdeksassa luokassa. Sekä naisille että miehille oli neljä painoluokkaa. Kussakin painoluokassa oli 16 osallistujaa eli yhteensä heitä taekwondoneja osallistui olympialaisiin 128.

Ainoa maa, joka saavutti taekwondossa useamman kultamitalin oli Venäjän olympiakomitea, joka saavutti kaksi kultaa ja yhteensä neljä mitalia.

Aikataulu
Kilpailujen ensimmäisenä päivänä oteltiin kevyimmissä painoluokissa ja tästä päivittäin edettiin kohti raskaampia luokkia. Kussakin luokassa kisapäivän ensimmäisen eli päiväjakson aikana (klo 10-17) olivat alkuottelut, neljännesvälierät ja välierät. Toisessa, iltaan ajoittuvassa kisajaksossa (klo 19-22.40) järjestettiin keräilyerät avauspäivän kärkikaksikolle hävinneiden ottelijoiden kesken. Tämän jälkeen seurasivat pronssiottelut. Sitä seurasi mestaruusottelu ja palkintojenjako.

Mitaliyhteenveto

Miehet

Naiset

Mitalitaulukko

Lähteet
Vaasan suomalainen seurakunta

Vaasan suomalainen seurakunta on seurakunta Pohjanmaalla, Vaasan kaupungissa. Seurakunta kuuluu Lapuan hiippakunnassa Pohjanmaan rovastikuntaan ja on osa Vaasan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Tuomo Klapuri.  Syyskuussa 2022 seurakunnassa oli 30.345 jäsentä. 

Vaasan seurakuntayhtymään kuuluvat Vaasan suomalaisen seurakunnan lisäksi Vasa svenska församling ja Vähänkyrön seurakunta. Seurakuntayhtymässä ylintä päätösvaltaa käyttää seurakuntavaaleilla seurakunnan jäsenistä valittu yhteinen kirkkovaltuusto. Seurakunnan toimintaa johtaa vaaleilla valittu seurakuntaneuvosto. 

Vaasan suomenkielinen seurakunta perustettiin vuonna 1928, jolloin aiemmin kaksikielinen Vaasan kaupunkiseurakunta jaettiin suomen- ja ruotsinkieliseen seurakuntaan.

Papisto

Kirkkoherrat 
 1927–1936: Lauri Roschier 
 1940–1954: Aarne Halla
 1955–1963: Tauno Virolainen
 1963–1977: Timo Rusama
 1978–1989: Erkki Malkavaara
 1989–2004:  Eino Perälä
 2005–2018: Krister Koskela
 2019–: Tuomo Klapuri

Lähteet 

Lapuan hiippakunnan seurakunnat
Vaasan seurakunnat
Helsingin tuomiokirkkoseurakunta

Helsingin tuomiokirkkoseurakunta on seurakunta Etelä-Helsingissä. Seurakunta toimii Eiran, Kaartinkaupungin, Kaivopuiston, Kampin, Katajanokan, Kluuvin, Kruununhaan, Punavuoren, Ullanlinnan ja Suomenlinnan kaupunginosien sekä Länsisataman kaupunginosan Ruoholahden ja Jätkäsaaren osa-alueiden alueilla. 

Seurakunta on osa Helsingin seurakuntayhtymää, ja se kuuluu Helsingin hiippakunnassa Tuomiorovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Marja Heltelä. Vuoden 2021 lopussa seurakuntaan kuului 29 994 jäsentä, mikä on 51,2 prosenttia alueen asukkaista.

Helsingin tuomiokirkkoseurakunta on vuodesta 1990 lähtien jakanut Engel-palkinnon ansioitumisesta kirkkotaiteen alalla tai kirkkotilan rikastuttamisesta.

Historia 
Tuomiokirkkoseurakuntaa edelsi lyhytaikainen Keski-Helsingin seurakunta, joka jakaantui vuonna 1956 Vanhankirkon, Lauttasaaren ja Suurkirkon seurakuntiin. Suurkirkko vaihtoi nimensä vuonna 1959 Tuomiokirkkoseurakunnaksi. Vuonna 1999 Tuomiokirkkoseurakuntaan liitettiin Eteläinen suomalainen seurakunta eli Johanneksen ja Agricolan seurakunnat sekä Vanhankirkon seurakunta.

Kirkot 

 Helsingin tuomiokirkko
 Suomenlinnan kirkko
 Mikael Agricolan kirkko
 Vanha kirkko

Lisäksi seurakunnalla on käytössä Hyvän toivon kappeli Jätkäsaaressa. Seurakunta myi Ruoholahden kappelin vuonna 2017 yksityiselle päivähoitoketjulle.

Tuomiorovastit 
Helsingin tuomiorovastina on toiminut vuodesta 1956 lähtien yhdeksän henkilöä.
 1956–1957: K. A. Santavuori
 1957–1959: Aaro Siljamäki
 1961–1965: Eino Sares
 1967–1975: Ensio Kuula
 1975–1982: Mauri Larkio
 1982–1989: Jouko Sihvo
 1990–2003: Mikko Heikka
 2006–2018: Matti Poutiainen
 2018→ : Marja Heltelä

Katso myös 
 Agricolaliike

Lähteet

Viitteet 

Helsingin evankelis-luterilaiset seurakunnat
Viron europarlamenttivaalit 2019

Vuoden 2019 europarlamenttivaalit järjestettiin Virossa 26. toukokuuta 2019. Brexitin jälkeen valittujen edustajien määrä nousi yhdellä, seitsemään, viime vaaleista.

Tulokset

Valitut ehdokkaat
Euroopan parlamenttiin valitut ehdokkaat äänimäärän mukaan:

Lähteet

Europarlamenttivaalit 2019
Viron vaalit
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 2020

Nyrkkeilyssä kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa 26. kertaa. Nyrkkeilyssä kilpailtiin 24. heinäkuuta – 8. elokuuta 2021. Ottelut käytiin Kokugikan Arenalla, Tokiossa. Naisille oli viisi ja miehille kahdeksan painoluokkaa.

Helmikuussa 2018 Kansainvälinen olympiakomitea ilmoitti, että nyrkkeily saattaa pudota olympialaisten ohjelmasta. Syy oli kansainvälisen amatöörinyrkkeilyliiton AIBA:n toiminnassa havaitut puutteet. Puutteet liittyivät liiton hallintoon, tuomarointiin, talouteen ja dopingtyöskentelyyn. Toukokuussa 2019 KOK ilmoitti, että nyrkkeilyn olympiaturnauksen järjestää erillinen organisaatio, jota johtaa Morinari Watanabe, joka toimii Fédération Internationale de Gymnastiquen eli kansainvälisen voimisteluliiton puheenjohtajana. Karsintamenetelyt ja kilpailusarjat julkaistiin kesäkuussa 2019. Samalla julkaistiin tieto, että olympialaisiin osallistuu 186 miesnyrkkeilijää ja 100 naisnyrkkeilijää.

Menestynein maa oli Kuuba, joka saavutti nyrkkeilyssä viisi mitalia, joista neljä oli kultamitaleja. Kuuban kaikki mitalit tulivat miesten sarjoista. Iso-Britannian ja Venäjän olympiakomitean nyrkkeilijät saavuttivat kuusi mitalia.

Aikataulu
Lähde:

Mitaliyhteenveto

Miehet

Naiset

Mitalitaulukko

Lähteet
Malmin seurakunta

Malmin seurakunta on seurakunta Helsingissä. Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Malmin rovastikuntaan. Seurakunnan kirkkoherrana toimii Elina Perttilä. Vuoden 2021 lopussa seurakuntaan kuului 47 862 jäsentä, mikä on 49,3 % alueen asukkaista.

Historia
Nykyinen Malmin alue kuului keskiajalta lähtien Helsingin pitäjään. Pitäjä oli tuolloin paljon suurempi kuin nykyiset Helsingin ja Vantaan kaupungit ja ulottui syvälle sisämaahan. Malmin seurakunta itsenäistyi vuonna 1953.

Kirkot

Kirkkoherrat 
Vuodesta 1954 lähtien Malmin seurakunnassa on palvellut viisi eri kirkkoherraa.
 1954–1960: Lauri Huovinen
 1962–1990: Immo Nokkala
 1990–2016: Pertti Simola
 2016–2021: Heikki Arikka
 2021: vt. Kaisa Heininen
 2022→: Elina Perttilä

Lähteet

Viitteet 

Helsingin evankelis-luterilaiset seurakunnat
Malmi
Haagan seurakunta

Haagan seurakunta on seurakunta Helsingissä. Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Huopalahden rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Heikki Nenonen. Vuoden 2021 lopussa Haagan seurakuntaan kuului 13 598 jäsentä, mikä on 52,0 % alueen asukkaista.

Haagan seurakunta perustettiin vuoden 2011 alusta, kun Huopalahden seurakunta yhdistyi Hakavuoren seurakunnan kanssa.

Kirkkoherrat 
Haagan seurakunnassa on palvellut vuodesta 2011 kolme kirkkoherraa:
 2011–2014: Hannu Vapaavuori
 2014–2018: Marja Heltelä
 2018–: Heikki Nenonen

Lähteet 

Helsingin evankelis-luterilaiset seurakunnat
Haaga
Hakunilan seurakunta

Hakunilan seurakunta on seurakunta Vantaalla. Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Vantaan rovastikuntaan ja on osa Vantaan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Hans Tuominen. 31.12.2021 seurakunnassa oli 13 247 jäsentä.

Kirkot 

 Hakunilan kirkko
 Länsimäen kirkko
 Pyhän Annan lastenkirkko

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Hakunilan seurakunta Vantaan seurakunnat -sivulla 

Hakunila
Vantaan evankelis-luterilaiset seurakunnat
Rekolan seurakunta

Rekolan seurakunta on seurakunta Vantaalla. Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Vantaan rovastikuntaan ja on osa Vantaan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Laura Maria Latikka. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 12 749 jäsentä.

Lähteet 

Rekola
Vantaan evankelis-luterilaiset seurakunnat
Korson seurakunta

Korson seurakunta on seurakunta Vantaalla. Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Vantaan rovastikuntaan ja on osa Vantaan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Tuomas Antola. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 17 267 jäsentä.

Kirkkoherrat 
 1968–1995: Pentti Perttula
 1996–2012: Kari-Pekka Kinnunen
 2013–2018: Pirkko Yrjölä
 2018–: Tuomas Antola

Lähteet 

Vantaan evankelis-luterilaiset seurakunnat
Korso
Porvoon suomalainen seurakunta

Porvoon suomalainen seurakunta on seurakunta Uudenmaalla, Porvoon kaupungissa. Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Porvoon rovastikuntaan ja on osa Porvoon seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Pontus Salmi. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 22 786 jäsentä.

Lähteet 

Helsingin evankelis-luterilaisen hiippakunnan seurakunnat
Porvoo
Pukkilan seurakunta

Pukkilan seurakunta on seurakunta Uudellamaalla, Pukkilan kunnassa. Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Porvoon rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Hannu Tiainen. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 1 373 jäsentä.

Pukkilan evankelis-luterilaisen seurakunnan nykyisen kolmannen kirkon eteisessä on museoesineistä koostuvat näyttely.

Lähteet 

Helsingin evankelis-luterilaisen hiippakunnan seurakunnat
Pukkila
Pornaisten seurakunta

Pornaisten seurakunta on seurakunta Uudellamaalla, Pornaisten kunnassa. Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Porvoon rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Kari Tuovinen. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 3 741 jäsentä.

Lähteet 

Helsingin evankelis-luterilaisen hiippakunnan seurakunnat
Pornainen
Kauniaisten suomalainen seurakunta

Kauniaisten suomalainen seurakunta on seurakunta Uudellamaalla, Kauniaisten kaupungissa. Seurakunta kuuluu Espoon hiippakunnassa Espoon tuomiorovastikuntaan ja on osa Kauniaisten seurakuntayhtymään. Kirkkoherrana toimii  Mimosa Mäkinen, joka valittiin kirkkoherran tehtävään vuonna 2017. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 4 241 jäsentä.

Lähteet 

Espoon hiippakunnan seurakunnat
Kauniainen
Kirkkonummen suomalainen seurakunta

Kirkkonummen suomalainen seurakunta on seurakunta Uudellamaalla, Kirkkonummen kunnassa. Seurakunta kuuluu Espoon hiippakunnassa Tuomiorovastikunta ja on osa Kirkkonummen seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Hannu Suni. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 20 998 jäsentä.

Kirkot 

 Kirkkonummen kirkko
 Pyhän Matteuksen kirkko
 Haapajärven kirkko

Lähteet 

Espoon hiippakunnan seurakunnat
Kirkkonummi
Hangon suomalainen seurakunta

Hangon suomalainen seurakunta on seurakunta  Uudellamaalla, Hangon kaupungissa. Seurakunta kuuluu Espoon hiippakunnassa Lohjan rovastikuntaan ja on osa Hangon seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii  Johannes Tikka. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 2 809 jäsentä.

Lähteet 

Espoon hiippakunnan seurakunnat
Hanko
Raaseporin suomalainen seurakunta

Raaseporin suomalainen seurakunta on seurakunta  Uudellamaalla, Raaseporin kaupungissa. Seurakunta kuuluu Espoon hiippakunnassa Lohjan rovastikuntaan ja on osa Raaseporin seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Esa Lahtinen. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 5 329 jäsentä.

Lähteet 

Espoon hiippakunnan seurakunnat
Suomalainen seurakunta
Afganistanin naisten jalkapallomaajoukkue

Afganistanin naisten jalkapallomaajoukkue on Afganistanin naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Afganistanin jalkapalloliiton alaisuudessa. Se ei ole koskaan edennyt maailman- tai Aasian-mestaruuskilpailuihin eikä osallistunut niiden karsitoihin. Maaliskuussa 2019 Afganistanin sijoitus maailmanrankingissa oli 142. Sen historian paras rankingsijoitus on 106. Ensimmäisen maaottelun Qatar pelasi joulukuussa 2010 Nepalia vastaan.

Lähteet 

Naisten jalkapallomaajoukkueet
Afganistanin jalkapallo
Nupurinjärvi

Nupurinjärvi () on umpeen kasvava järvi läntisessä Espoossa. Sen pinta-ala on 13,235 hehtaaria Ranta10-menetelmällä ja 22,2 hehtaaria Ranta20-menetelmällä. Linnustonsa ja kosteikkokasvillisuutensa ansiosta Nupurinjärveä pidetään paikallisesti arvokkaana. Virallisen kaupunginosajaon mukaan järvi sijaitsee Nupurin kaupunginosassa. Sen naapurijärviä ovat Svartbäckträsket etelässä, Nuuksion Pitkäjärvi pohjoisessa ja Hakjärvi koillisessa. Nuuksion Pitkäjärveä ja Nupurinjärveä yhdistää Brobackanjoki. Ämmässuon jätteenkäsittelykeskus sijaitsee Nupurinjärven länsipuolella. Turunväylä kulkee järven länsipuolitse. 

Nupurinjärvi on matala ja rehevöitynyt ja sen vesi on sameaa ja humuspitoista. Suurin syvyys on alle kaksi metriä. Järven rannat ovat enimmäkseen saranevaa, jota reunustaa järvikorte. Rannoilla kasvaa muun muassa tervaleppää ja mesiangervoa.

Nupurinjärvi on merkitty vuonna 1750 julkaistuun karttaan nimellä Nupur Träsk. Kylännimi Nupurböle on säilynyt lähes muuttumattomana aina keskiajan lopulta asti. Nupur-nimen alkuperä on tulkinnanvarainen; se saattaa viitata esimerkiksi henkilöön.

Nupurinjärvi (81.057.1.027) kuuluu Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä (81). Mankinjoen valuma-alueeseen kuuluu 69 vakavettä, joiden pinta-ala on vähintään yksi hehtaari. Niistä viisi on yli neliökilometrin laajuisia.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Melontareitit.com: Nuuksio I: Brobackanjoki & Gumbölenjoki

Espoon järvet
Nupuri
Mankinjoen vesistö
Daniel Farke

Daniel Farke (s. 30. lokakuuta 1976) on saksalainen jalkapallovalmentaja. Kesästä 2022 lähiten hän on toiminut Borussia Mönchengladbachin päävalmentajana.

Ura

Farke aloitti pelaajauransa SV Steinhausenissa. Valtaosan urastaan hän pelasi kuitenkin SV Lippstadtissa, jota edusti urallaan kolmeen otteeseen. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2008.

Farken valmennusura alkoi Lippstadtissa, jossa hän pelasi urallaan. Hän luotsasi seuraa kuusi vuotta. Farken johdolla seura voitti Westfalenligan mestaruuden kaudella 2011/12 ja nousi Oberligaan. Seuraavakin kausi päättyi mestaruusjuhliin ja kaudella 2013/14 Lippstadt pelasi jo Regionalligassa. Jätettyään Lippstadtin Farke oli hetken sivussa valmentajan tehtävistä, kunnes marraskuussa 2015 hänestä tuli Borussia Dortmund II:n päävalmentaja.

Toukokuussa 2017 Farke teki kaksivuotisen sopimuksen Englannin Mestaruussarjan Norwich Cityn kanssa. Debyyttikaudellaan Farke luotsasi Norwichin Mestaruussarjan keskikastiin sijalle 14. Kaudella 2018/19 Norwich taisteli Farken johdolla Mestaruussarjan voitosta ja hyvät tulokset poikivat Farkelle kesään 2022 ulottuvan jatkosopimuksen, jonka hän allekirjoitti maaliskuussa 2019. Kausi päättyi lopulta Norwichin mestaruuteen ja nousuun Englannin Valioliigaan kaudeksi 2019/20.

Valioliigassa Norwich ei menestynyt kuten edelliskaudella sarjaporrasta alempana. Joukkue voitti vain viisi ottelua kauden aikana ja putosi sarjajumbona takaisin Mestaruussarjaan. Farke sai kuitenkin jatkaa seuran päävalmentajana ja kaudella 2020/21 hän luotsasi joukkueensa toistamiseen Mestaruussarjan mestariksi. Toinen Valioliiga-kausi alkoi edellistä kehnommin ja Norwich hävisi kauden kymmenestä ensimmäisestä ottelustaan kahdeksan ja pelasi kahdesti tasan. Avausvoitto tuli lopulta 6. marraskuuta 2021, kun joukkue voitti toisen sarjanousijan Brentfordin 1–2. Voitokkaan ottelun jälkeen seura ilmoitti Farken saaneen potkut tehtävistään.

Tammikuussa 2022 Farke teki kesään 2024 ulottuvan sopimuksen Venäjän liigan FK Krasnodarin kanssa. Hän jätti tehtävänsä jo maaliskuussa 2022 Venäjän aloitettua hyökkäyssodan Ukrainassa. Farke ei valmentanut Krasdonaria yhdessäkään ottelussa. 

Kesäkuussa 2022 Farke teki kolmevuotisen sopimuksen Saksan Bundesliigan Borussia Mönchengladbachin kanssa.

Saavutukset

 Englannin Mestaruussarja: 2019 2021
 Oberliga Westfalen: 2013
 Westfalenliga: 2012

Lähteet

Saksalaiset jalkapalloilijat
Saksalaiset jalkapallovalmentajat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Alfred Schreuder

Alfred Schreuder (s. 2. marraskuuta 1972) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Toukokuusta 2022 lähtien hän on toiminut Ajaxin päävalmentajana.

Ura pelaajana

Schreuder pelasi junioritasolla PSV Eindhovenin ja Feyenoordin juniorijoukkueissa. Ammattilaisuransa hän aloitti Feyenoordissa vuonna 1991, muttei saanut juurikaan vastuuta joukkueessa. Hän siirtyi kesällä 1993 Feyenoordista RKC Waalwijkiin. Waalwijkissa Schreuder pääsi pelaavaan kokoonpanoon ja edusti seuraa Eredivisiessä neljän kauden ajan. 

Waalwijkista Schreuderin ura jatkui NAC Bredaan, jota edusti myös Eerste Divisiessä joukkueen pudottua sinne kaudeksi 2000/01. Schreuder palasi kesällä 2003 Feyenoordiin,  jossa pelasi kaudella 2003/04 liigassa 25 ottelua. Kauden 2004/05 hän vietti lainalla Waalwijkissa. Uransa viimeiset ammattilaiskautensa Schreuder edusti FC Twenteä ja SBV Vitesseä. Hän lopetti uransa vuonna 2009.

Ura valmentajana

Lopetettuaan uransa tammikuussa 2009 Schreuder siirtyi Vitessen apuvalmentajaksi. Hän toimi tehtävässä kauden loppuun saakka. Kesällä 2009 hän siirtyi FC Twenteen. Helmikuussa 2013 hän toimi hetken aikaa Twenten päävalmentajana Steve McClarenin saatua potkut. Schreuderilla ei kuitenkaan ollut valmentajadiplomia, joten hän siirtyi Michel Jansenin apuvalmentajaksi. Schreuder suoritti valmentajatutkintonsa kesällä 2014. Tämän jälkeen Schreuderista tuli Twenten päävalmentaja ja Jansen siirtyi apuvalmentajaksi. Hän sai kuitenkin potkut elokuussa 2015 heikosti alkaneen kauden vuoksi.

Lokakuun lopulla 2015 Schreuderista tuli Huub Stevensin apuvalmentaja TSG 1899 Hoffenheimissa. Stevensin jätettyä tammikuussa 2016 seuran ja Julian Nagelsmannin noustua päävalmentajaksi jatkoi Schreuder uuden valmennustiimin apuvalmentajana. Schreuder jätti Hoffenheimin tammikuussa 2018 siirtyen Erik ten Hagin apuvalmentajaksi Ajaxiin.

Maaliskuussa 2019 TSG Hoffenheim vahvisti, että Schreuder palaa seuraan päävalmentajaksi kesällä 2019. Hänen sopimuksensa seuran kanssa on kolmivuotinen.

Kesäkuussa 2020 TSG Hoffenheim paljasti, että Schreuder lopetti työnsä seuran päävalmentajana. Schreuderin lähdön taustalla olivat erilaiset näkemykset seuran tulevaisuudesta ja kehittämisestä.

Elokuussa 2020 Schreuder liittyi Ronald Koemanin valmennustiimiin ja hänestä tuli FC Barcelonan apuvalmentaja. Schreuder sai Koemanin ja muun valmennustiimin tavoin potkut marraskuun alussa 2021.

Tammikuussa 2022 Schreuderista tuli belgialaisseura Club Bruggen päävalmentaja. Schreuderin johdolla Club Brugge hävisi vain yhden kevätkauden otteluistaan ja nousi liigan runkosarjan kakkossijalta mestariksi. Kauden jälkeen Schreuder siirtyi Ajaxin päävalmentajaksi kesään 2024 ulottuvalla sopimuksella.

Saavutukset valmentajana
 Belgian mestaruus: 2022

Lähteet

Alankomaalaiset jalkapallovalmentajat
Alankomaalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Ludwig Kaindl

Ludwig Kaindl (13. joulukuuta 1914 Ergoldsbach, Ala-Baijeri – 5. heinäkuuta 1995) oli saksalainen kestävyysjuoksija päämatkanaan 3 000 metrin esteet, jossa hän saavutti parhaan menestyksensä voittamalla vuoden 1938 Pariisin EM-kisoissa hopeaa. Lisäksi hän oli 1940-luvulla viisinkertainen Saksan mestari 1 500 metrillä.

Ludwig Kaindl nousi kansainväliselle huipulle 1930-luvun lopulla. Kaindl nousi olympiamitalisti Alfred Dompertin jälkeen Saksan estejuoksun kärkihahmoksi. Kaindl saavutti vuonna 1937 Saksan mestaruushopeaa Dompertin jälkeen. Seuraavana hän otti ensimmäisen Saksan mestaruutensa ja syksyllä 1938 Pariisin Euroopan mestaruuskisoissa hän Ruotsin Larssonin voittaessa.

Seuraavana kolmena vuotena 1940-42 peräkkäin Kaindl otti Saksan mestaruuden 1 500  metrillä ja edelleen sodan jälkeen Länsi-Saksan mestaruuden vuosina 1946-47. Vuonna 1949 Kaindl otti jälleen sitten vuoden 1939 mestaruuden 3 000 esteissä. Vuosina 1949 ja 1950 hän oli mukana seuransa TSV Munchenin maastojuoksumitaleita voittaneessa joukkueessa.

Kaindlin ura päättyi 1950-luvun alussa eli hänen uralleen ei toisen maailmansodan ja Saksan osallistumiskiellon vuoksi vuoden 1948 kisoihin tullut yhtään osallistumismahdollisuutta olympiakisoihin.

Ennätykset 

 800 m: 1.52,6 (1940)
 1 500 m: 3.50,2 (1939)
 3 000 m esteet: 9.06,8 (1939)

Asiasta muualla
 
 Ludwig Kaindlin parhaat kisat vuoisttain

Saksalaiset estejuoksijat
Saksalaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Mäntyharjun hyvinvointikeskus

Mäntyharjun hyvinvointikeskus on Mäntyharjun kirkonkylällä toimiva julkisen palvelun sosiaali- ja terveyskeskus. Vuoden 2017 alusta Mäntyharjun terveys- ja sosiaalipalveluiden toteuttamisesta on vastannut usean kunnan yhteisen Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Essote ja vuoden 2023 alusta Etelä-Savon hyvinvointialue. Terveyskeskuksen laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB), jonka osaomistaja Essote on.

Etelä-Savossa terveyskeskusten sijaan vuodesta 2017 viljelty hyvinvointikeskus-nimitys on herättänyt keskustelua. Esimerkiksi kielen ymmärrettävyysen kannalta ilmaisua on pidetty harhaanjohtavana ja jopa hallintolain vastaisena. Kielellisesti selkeämpää on kutsua toimipistettä edelleen Juvan sosiaali- ja terveyskeskukseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla
Tanja Rihu (28.11.2016) Mäntyharjun terveyskeskuksen remonttihinta ylittyy - Lisämäärärahaa tarvitaan (lansi-savo.fi)
Essote - sairaaloiden ja hyvinvointikeskusten osoitteet ja kartat (essote.fi)
Essoten kesä 2019 (pdf) (essote.fi)

Mäntyharjun rakennukset ja rakennelmat
Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä
Jeumont

Jeumont on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Sambrejoen varrella Ranskan ja Belgian rajalla.

Jeumontissa on useita art deco –tyylisuunnan taloja, jotka paikallinen arkkitehti Adolphe Danis on suunnitellut.

Tunnettuja kuntalaisia
 Jean-Pierre Papin (s.1963), jalkapalloilija, pelasi Jeumontissa 1970 - 1978
 Benjamin Pavard (s.1996), jalkapalloilija, pelasi Jeumontissa 2002 - 2005

Lähteet

Aiheesta muualla

Nordin kunnat