joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
365 (luku)

365 (kolmesataakuusikymmentäviisi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 364 ja seuraa luku 366.

Matematiikassa 
 365 on puolialkuluku ja siten yhdistetty luku.
 365 on kahden jaottoman Pythagoraan kolmikon hypotenuusa: .
 365 on keskitetty neliöluku, koska se voidaan muodostaa kahden peräkkäisen neliöluvun summana: .
 365 voidaan muodostaa kolmen peräkkäisen neliöluvun summana: .
 365 voidaan muodostaa kahden alkuluvun neliöiden summana: .
 365 on palindromi binäärijärjestelmässä (1011011012) ja oktaalijärjestelmässä (5558).

Muissa yhteyksissä 
 Vuodessa on 365 päivää karkausvuosia lukuun ottamatta.

Lähteet 

 Luonnolliset luvut
Jealous Gods

Jealous Gods on Poets of the Fallin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 19. syyskuuta 2014. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 1.

Kappaleet

Arvostelut 
 Keskisuomalainen: neutraali

Lähteet 

Poets of the Fallin albumit
Vuoden 2014 albumit
P19

P19 on Petroskoin ja Oštan välinen maantie Karjalan Tasavallassa, Leningradin- ja Vologdan alueella Venäjällä. Vain muutaman kilometrin osuus tien eteläpäästä kulkee Vologdan alueella, jossa se  risteytyy tiehen P37.  Tien pituus on 160 km ja se kulkee Äänisjärven länsirantaa myöten. Se on päällystetty, paitsi alueiden välisillä raja osuuksilla, joissa on sorapinta. Syvärin ylitys tapahtuu lossilla Syvärinniskalla noin tunnin välein. Tie kulkee Syvärin pohjoispuolella entisen Vepsän kansallisen volostin läpi. Tien varrella olevia Vepsäläisiä kyliä ovat Vehkaoja, Soutjärvi, Šoksu ja Kalajoki. Kylien nimet on merkitty venäjäksi ja latinalaisin kirjaimin vepsäksi, joita suomenkielinenkin ymmärtää. Soutjärvellä tien varrella on talonpoikaismuseo.

Lähteet 

Karjalan tasavallan tiet
Venäjän tiet
Tuomas Vento

Tuomas Ruben Elia Vento (24. toukokuuta 1922 Lahti – 26. helmikuuta 2001) oli suomalainen kirjailija ja pakinoitsija. Hän kävi kuusi luokkaa oppikoulua ja työskenteli toimittajana Apu-lehdessä sekä toimituspäällikkönä Koiramme-lehdessä. Vento työskenteli myös taidemaalarina.


Teoksia 
 Joen pilvet: Novelleja. WSOY 1952.
 Katoavaa Grönlantia: Matkakertomus. Fennia, Helsinki 1960.
 Geary, Michael: Koiraihmisen käsikirja. (Purnell’s Pictorial Encyclopedia of Dogs.) Suomen oloihin soveltaen toimittanut Timo Nurmiluoto. Suomen näyttely- ja kenneltoimintaa käsittelevän osan kirjoittanut Tuomas Vento. Suomentaneet Lars Böhling ja Paula Böhling. Kauppiaitten kustannus, Helsinki 1981.
 Koiranelämää: Pakinoita. Kuvittanut Raimo Sallinen. Otava 1985.

Suomennoksia 
 Bengtson, Bo: Pohjolan koirat. Otava 1970.

Lähteet

Internet
 Tuomas Vento. Kirjasampo.fi.

Viitteet

Suomalaiset kirjailijat
Pakinoitsijat
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Viljo Vänskä

Viljo Antero Vänskä (2. maaliskuuta 1922 Pyhäjoki – 16. marraskuuta 2014 Kangasala) oli suomalainen kauppias, talousneuvos ja runoilija. Hän kävi keskikoulun ja suoritti 1944 osuuskauppakoulun sekä Vähittäiskauppaopiston 1957. Työuransa Vänskä aloitti Pyhäjoen osuuskaupassa toimien myyjänä ja myymälänhoitajana vuosina 1937–1950. Vuodet 1950–1953 hän työskenteli Kangasalan osuuskaupassa ja vuodesta 1953 lähtien K-kauppiaana.

Teoksia 
 Polkuni varrelta. Kauppiaitten kustannus, Helsinki 1977

Lähteet 
 
 Kirjasampo.fi : Viljo Vänskä

Viitteet

Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Vehkaoja (Karjalan tasavalta)

Vehkaoja (ven. Vehrutšei; veps. Vehkoi) on vepsäläinen kylä Soutjärven kunnassa Äänisenrannan piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee 51 km Syvärinniskalta pohjoiseen P19 tietä pitkin. Kylä muodostaa suhteellisen ehyen perinteisen kylänraitin maantien varrella. Kylässä on aikoinaan ollut näyttävä kirkko, joka on hylätty käytöstä ja sen jälkeen vandalisoitu. Hautausmaa on sivummalla kylän etelärajalla.

Lähteet 

Vepsäläiskylät
Äänisenrannan piirin asutut paikat
Reijo Takala

Reijo Takala (s. 1931 Petroskoi) on venäläinen venäjän ja suomen kielellä kirjoittanut runoilija.

Takala opiskeli muun muassa Petroskoin musiikkiopistossa. Hän julkaisi ensimmäiset venäjänkieliset runonsa 1951 ja vuonna 1962 ilmestyi hänen venäjänkielinen esikoisteoksensa Ihmissydän. Suomenkielisen esikoisteoksensa runokokoelman Uhutsaari hän julkaisi 1979.

Lähteet 
 Karjalan suomenkieliset kirjailijat : Reijo Takala (Archive.org)

Venäjän suomenkieliset kirjailijat
Vuonna 1931 syntyneet
Mahdollisesti elävät henkilöt
Terttu Vikström

Terttu Vikström, myös Wikström, (12. lokakuuta 1932 Leningrad – 3. tammikuuta 1990) oli neuvostoliittolainen suomen kielellä kirjoittanut toimittaja, kääntäjä, kirjailija ja tulkki.

Vikström toimi Petroskoissa sijainneessa Karjala-kustantamossa kaunokirjallisuuden toimittajana vuodesta 1955, ja vuosina 1961–1982 hän oli kustantamon suomenkielisen kaunokirjallisuuden toimituksen johtaja.

Vikström suomensi venäjänkielistä kirjallisuutta ja käänsi suomalaisten kirjailijoiden (Marja-Leena Mikkola, Nestori Parkkari, Hella Wuolijoki, Uljas Vikström, Antti Timonen, Taisto Huuskonen) teoksia venäjän kielelle. Marja-Leena Mikkolan kirjan "Anni Manninen" käännös tuli laajalti tunnetuksi. Venäjästä suomeen Wikström käänsi Juri Trifonovin, Sergei Antonovin ja Ion Drutan teoksia.

Terttu Vikströmin isä oli sisällissodan aikana Venäjälle siirtynyt kirjailija Uljas Vikström. Hänen puolisonsa oli Vladimir Masnin, joka oli Edistys-kustantamon haaraosaston johtaja.

Teokset 
 Ahinkosken tarina: kertomuskirja. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1976
 Elämän joikuja: pienoisproosaa. Karjala, Petroskoi 1981
 Timppa, pikkumies: kertomuksia pienen pojan elämästä. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1983
 Yössä hiljaisessa syntyy aamun koi: runoja eri vuosilta. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1984
 Polkuni puolitiessä: runoja. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1987
 Olivia ja Oliver: fantastinen tarina. Karjala, Petroskoi 1993

Toimitustöitä 
 Kizi - aarresaari: Karjalan ASNTn kansanomaisen puurakennustaiteen ja kansatieteen ulkomuseo: Matkaopas; toim. V. O. Ahveninen ja T. U. Vikström. Karjalan kirjakustantamo, Petroskoi 1967
 Karjalaisia satuja; kuvittanut Nikolai Brjuhanov; toimittanut Terttu Vikström. Karjala, Petroskoi 1978
 Rohkeesti, hehkuvin rinnoin...: Suomen luokkasodan veteraanit muistelevat; koonnut Matti Mazajev; toim. Terttu Vikström ja Milja Hytti. Karjala, Petroskoi 1978
 Kevätvyöry: Karjalan kirjailijain ja kynäilijäin julkaisu; toimittajat Terttu Vikström, Vieno Levänen. Karjala, Petroskoi 1980

Lähteet

Viitteet
 

Venäjän suomenkieliset kirjailijat
Neuvostoliittolaiset toimittajat
Suomentajat
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 1990 kuolleet
Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt
Petja Peltomaa

Petja Peltomaa (s. 1971 Ylöjärvi) on suomalainen käsikirjoittaja.

Peltomaa on valmistunut Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen osastolta elokuvataiteen maisteriksi.

Elokuussa 2014 Peltomaa nimitettiin Yellow Film & TV -tuotantoyhtiön draamavastaavaksi. Peltomaa on yksi Käsikirjoittajien Killan perustajajäsenistä ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 2013 ja 2014. Vuonna 2015 Kilta palkitsi Peltomaan Vuoden käsikirjoittajana.

Peltomaa on erikoistunut ryhmäkäsikirjoittamiseen ja toiminut pääkirjoittajana muun muassa televisiosarjoissa Vastaparit, Parasta aikaa ja Syke. Hän käsikirjoitti Tommi Liskin kanssa sarjan Kimmo, josta he saivat parhaan käsikirjoituksen Kultaisen Venlan vuonna 2013. Peltomaa on ollut Venla-ehdokkaana parhaasta käsikirjoituksesta myös vuosina 2014, 2015 ja 2016 televisiosarjasta Syke. Kesällä 2020 Nelonen paljasti, että Peltomaa kirjoittaa Syke-sarjaan pohjautuvan elokuvan, jonka ensi-illan piti olla vuodenvaihteessa 2020–2021. Sittemmin ensi-ilta on siirtynyt useaan otteeseen.

Peltomaa on myös Elämäni biisi -musiikkiviihdeohjelman konseptin kehittäjä ja hän toimii ohjelman sisältöohjaajana.

Peltomaa asuu Helsingissä. Hänellä on kaksi tytärtä.

Käsikirjoituksia
 Käenpesä (2004)
 Tukka auki (2008) – pääkirjoittaja
 Pihalla (2009) – Sanna Reinumäen kanssa
 Parasta aikaa (2009) – pääkirjoittaja
 Vastaparit (2010) – pääkirjoittaja
 Kimmo (2012) – Tommi Liskin kanssa
 Kerran viikossa (2013) – pääkirjoittaja
 Syke (2014) – pääkirjoittaja
 Hotel Swan Helsinki (2021) – pääkäsikirjoittaja

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Suomalaiset käsikirjoittajat
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Eddie Mora Bermúdez

Eddie Mora Bermúdez (s. 23. helmikuuta 1965 San José) on costaricalainen säveltäjä, viulisti ja kapellimestari. Hänen tuotantonsa koostuu enimmäkseen orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksista, joita on esitetty Costa Rican lisäksi Kanadassa, Meksikossa, Alankomaissa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa.

Ura 
Mora Bermúdez opiskeli sävellystä William Porrasin johdolla Costa Rican kansallisessa yliopistossa vuosina 1980–81. Myöhemmin hän täydensi siellä opintojaan myös Benjamín Gutiérrezin ja Luis Diego Herran johdolla. Viulunsoiton opintonsa Mora Bermúdez suoritti Moskovan Tšaikovski-valtionkonservatoriossa vuosina 1983–92 opettajinaan Maja Glizarova ja Olga Voitova; lisäksi hän sai yksityistä sävellysopetusta venäläiseltä Juri Vorontsovilta.

Mora Bermúdez on viulistina esittänyt ensisijaisesti omaa musiikkiaan, mutta hänen ohjelmistoonsa kuuluu myös muiden säveltämää costaricalaista musiikkia. Vuonna 1994 hän aloitti esiintymisen viulu–piano-duossa Mora/Duarte. Vuonna 1995 hän oli mukana perustamassa Camerata Latinoamericana -jousiorkesteria. Vuonna 2003 hänestä tuli Heredian sinfoniaorkesterin taiteellinen johtaja. Costa Rican yliopiston (San Pedro, Montes de Oca) professorina Mora Bermúdez on opettanut vuodesta 1992 kamarimusiikkia, sävellystä ja viulunsoittoa. Vuodesta 2001 lähtien hän on ollut siellä mukana järjestämässä vuosittaista nykymusiikkiseminaaria.

Palkinnot 
Mora Bermúdezille on myönnetty seuraavat palkinnot:

 Kansallinen Aquileo J. Echeverría -palkinto (Costa Rican kulttuuriministeriöltä), neljä kertaa:
 1997, teoksesta Escenas infantiles (huilulle, oboelle, klarinetille ja fagotille)
 1998, teoksista Bagatelas (neljälle fagotille) ja Kantaatti (Federico García Lorcan teksteihin)
 2001, teoksesta Miniaturas (viululle ja pianolle)
 2003, teoksesta Amighetti (konsertto pianolle, lyömäsoittimille ja jousiorkesterille)
 Costa Rican säveltäjä- ja musiikkikirjailijaliiton palkinto, vuonna 2001 teoksesta Suite Ausencia (latino- ja puhallinkokoonpanoista muodostuvalle kamariyhtyeelle)
 Sävellyksen Áncora-palkinto, 2007

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut 

Costaricalaiset säveltäjät
Viulistit
Costaricalaiset kapellimestarit
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Aviapoliksen suuralue

Aviapoliksen suuralue on yksi Vantaan seitsemästä suuralueesta. Vuodesta 2007 lähtien olemassa ollut suuralue sijaitsee kaupungin keskiosissa. Suuralueen eteläpuolella on Helsinki, lounaispuolella Myyrmäen suuralue, luoteispuolella Kivistön suuralue, pohjoispuolella Tuusula ja itäpuolella Tikkurilan sekä Koivukylän suuralueet.

Vuoden 2020 lopussa Aviapoliksen suuralueella asui 20 023 henkeä. Vuoden 2013 lopussa alueella oli kolmannes (35 731 kappaletta) Vantaan kaikista työpaikoista. Työpaikoista joka kolmas liittyi logistiikka-alaan (kuljetus ja varastointi) ja yli neljännes kaupan alaan. Kauppakeskittymistä merkittävimmät ovat Pakkalan Vantaanportin Jumbon kauppakeskus viereisine  Flamingon viihdekeskuksineen (yli 10 milj. asiakasta vuosittain) sekä Tammiston suurmyymälöiden ja erikoisliikkeiden keskittymä Tammiston kauppatien varrella. Aviapoliksen suuralueella oli 3,5 kertaa enemmän työpaikkoja kuin siellä asui työikäistä väestöä.

Suuralueen liikenneyhteyksistä merkittävimmät ovat vuonna 1952 toimintansa aloittanut Helsinki-Vantaan lentoasema, Kehä III, suuralueen itärajana toimiva Tuusulanväylä ja vuonna 2015 avattu Kehärata. Kehäradan rautatieasemista suuralueella sijaitsevat Aviapolis ja Lentoasema.

Suuralueen keskiaikaisperäisiä kyliä ovat Voutila (Brutuby), Ylästö (Övitsböle) ja Tolkinkylä (Tolkby), jotka olivat olemassa viimeistään 1400-luvulla. Uudempaa, 1900-luvun rakennusperintöä edustavat esimerkiksi arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema Aero Oy:n korjaamohenkilöstön asuinalue Aerola (1953–1955), Auramo Oy:n (1964) ja Wihuri-konsernin (1950- ja 1960-luvut) punatiiliset toimistorakennukset. Suuralueen lounaisosassa sijaitsee vuodelta 1962 oleva Pääkaupunkiseudun varavesiallas Silvolan tekojärvi.

Suuralue on pinta-alaltaan 38,0 neliökilometriä. Siihen kuuluu seuraavat kuusi kaupunginosaa: Ylästö, Viinikkala, Tammisto, Pakkala, Veromies ja Lentokenttä:

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla
Espanjansinililja

Espanjansinililja (Hyacinthoides hispanica, syn. Scilla hispanica) on kellosinililjojen sukuun kuuluva laji. Sitä tavataan luonnonvaraisena Välimeren alueella ja Portugalissa myös Atlantin rannikolla. Kasvi on 15–30 senttimetriä korkea. Se muistuttaa englanninsinililjaa, mutta eroaa siitä kukkien muodon perusteella. Lehtiä on tavallisesti viisi. Kukkavana on vankka ja kukinnossa on 10–12 kukkaa, jotka ovat yleensä sinisiä ja joskus valkoisia tai ruusunpunaisia. Espanjansinililja kukkii toukokuulta kesäkuulle.
Kasvi menestyy aurinkoisella tai puolivarjoisella kasvupaikalla, missä maa läpäisee hyvin vettä. Syksyllä puiden lehdet on hyvä jättää kasvien päälle talvensuojaksi.
Kasvia lisätään jakamalla vanhempia yksilöitä syksyllä tai istuttamalla sipuleita syys- tai lokakuussa. Istutussyvyys on 12 senttimetriä ja istutusväli on 7–8 senttimetriä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 http://puutarha.net/indexfr.aspx?s=/suorakanava/kasvikortti.asp?id=122

Kellosinililjat
FS Lieutenant de vaisseau Le Hénaff (F789)

Lieutenant de vaisseau Le Hénaff  (runkonumero F789) on Ranskan laivaston 1994 palvelukseen otettu D’Estienne d’Orves -luokan korvetti ().

Valmistus 

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 21. maaliskuuta 1977. Se laskettiin vesille 16. syyskuuta 1978 ja otettiin palvelukseen 13. helmikuuta 1980.

Palvelus 
Alus oli 2014 edelleen palveluksessa.

Lähteet

Viitteet 

D'Estienne d'Orves-luokan korvetit
Kiuas War Anthems

Kiuas War Anthems on suomalaisen heavy metal -yhtye Kiukaan EP-levy. Se julkaistiin syyskuussa 2008 levymerkillä Spinefarm Records.

Albumia myytiin ainoastaan yhtyeen vuoden 2008 Yhdistyneen kuningaskunnan kiertueella.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Ilja Jalkanen – laulu
 Mikko Salovaara – kitara, laulu
 Teemu Tuominen – bassokitara
 Markku Näreneva – rummut
 Atte Tanskanen – kosketinsoitin

Aiheesta muualla 
 

Kiukaan albumit
Vuoden 2008 EP:t
FS Bougainville (L9077)

Bougainville (runkonumero L9077) oli Ranskan laivaston maihinnousualus. Ranskan laivaston luokituksen mukaan BTMS ().

Valmistus 
Alus tilattiin 1984 Nantesista Dubigeonilta Ydinkoetoimiston () käyttöön huoltoalukseksi Papeeten ja Mururoan koealueille. Köli laskettiin 28. tammikuuta 1986. Alus laskettiin vesille 3. lokakuuta. Pian aluksen vesille laskun jälkeen telakka suljettiin ja valmistus saatettiin loppuun Chantiers de l'Atlantiquella. Alus otettiin palvelukseen 25. helmikuuta 1988.

Alus oli pienennetty versio Foudre-luokan aluksista ja oli varustettu 78 x 10,2 metrin telakalla, johon sopi kolme TCM-tyypin maihinnousualusta tai neljäkymmentä etrin säiliötä. Aluksen perässä oli 10 x 6 metrin ovi. Telakkaa voitiin käyttää myös L'Audacieux-luokan partioveneiden huoltamiseen.

Palvelus 
Alus poistettiin palveluksesta 25. toukokuuta 2009.

Lähteet

Viitteet 

Ranskan laivaston maihinnousualukset
Vertaus kymmenestä neitsyestä

Vertaus kymmenestä neitsyestä, usein myös vertaus kymmenestä morsiusneidosta tai vertaus viisaista ja tyhmistä morsiusneidoista on tunnettu Jeesuksen vertaus, joka esiintyy Matteuksen evankeliumissa. Useimpien tulkintojen mukaan vertaus käsittelee eskatologiaa. Suomen evankelis-luterilaisissa kirkoissa vertaus luetaan joka kolmas vuosi valvomisen sunnuntain jumalanpalveluksessa.

Vertaus on ollut suosittu aihe myös taiteessa. Muun muassa Tove Jansson on maalannut Teuvan kirkkoon alttaritaulun nimeltä kymmenen neitsyttä.

Vertaus vuoden 1938 suomennoksen mukaan (Matt. 25:1-13)

Kulttuurinen tausta 

Hääjuhlia ennen sulhanen lähti kulkueessa ystävineen, soittovälineineen ja lamppuineen hakemaan morsianta morsiamen kodista sulhasen kotiin, jossa juhlat yleensä pidettiin. Juhlapukeisiin pukeutuneet ja lampuin varustautuneet nuoret neidot saattoivat päästä häihin mukaan, jos he osallistuivat tähän juhlakulkueeseen. Neidot odottivat siis sulhasta jossain kohden tietä näiden kahden kodin välillä. Joissain vanhoissa käsikirjoituksissa on tekstivariaatio, jonka mukaan neidot lähtivät sulhasta ja morsianta vastaan, jolloin kyseessä olisi paluukulkue takaisin sulhasen kotiin.

Tekstin analyysi 

Vertaus kuuluu yhteen sitä edeltävien ohjeiden ja varoitusten kanssa, jotka Jeesus kertoi vain opetuslapsilleen heidän ollessaan Öljymäellä. Nämä ovat Jeesuksen viimeisiä vertauksia ennen hänen kuolemaansa.
Vertauksessa ja sitä edeltävässä tekstissä on selkeitä teemoja. Tekstin ympäristössä toistuu viisi kertaa sanat ”kukaan ei tiedä päivää eikä hetkeä”, valvokaa (), viisaat (phronimos) ja kahdesti sanat olla valmiina (hetoimos) sekä viipyä (chronizo).

Alkuperäistekstin tulkitseminen ei ole yksiselitteistä. Tutkijat ovat erimielisiä siitä, että oliko alkuperäistekstin mukaan tyhmillä neidoilla öljyä mukana ollenkaan vai loppuiko se vain heiltä kesken. Samoin väitellään siitä, että oliko kyse soihduista vai lampuista.

Kristinuskon tulkintoja 

Vertausta tulkitaan monesti allegorisesti liittyen oppiin viimeisestä tuomiosta. Erään allegorisen tulkinnan mukaan sulhanen on Kristus, neitsyet ovat kristittyjä, öljy on joko usko tai rakkaus ja uni on kuolema. Tämän lisäksi on myös olemassa useita hieman erilaisia allegorisia tulkintoja.

Toinen yleinen tulkinta on se, että vertaus liittyy Jeesuksen toiseen tulemiseen, ja se varoittaa kuulijoita olemaan valmiina kun se tapahtuu.

Vertauksen tarkempi tulkinta riippuu yleensä siitä, mitä tulkitsija ajattelee Jeesuksen eskatologisista opetuksista.

Lähteet 

Uusi testamentti
Champlain-luokka

Champlain-luokka on Ranskan merivoimien viiden kuljetusaluksen muodostama alusluokka. Ranskan laivaston luokituksen mukaan BATRAL () eli käännettynä kevyt kuljetusalus. Vastaavia aluksia on toimitettu Gabonille ja Marokon laivastolle.

Alukset

Lähteet

Viitteet
Nuokkutähdikki

Nuokkutähdikki (Ornithogalum nutans) on tähdikkien sukuun kuuluva laji. Sitä tavataan luonnonvaraisena Kaakkois-Euroopassa ja Lähi-idässä. Kasvi on 30–45 senttimetriä korkea. Lehdet ovat vaaleanvihreitä ja niissä on valkoisia kuvioita. Kukinto on terttu, jossa on noin 20 kukkaa. Ne ovat enimmäkseen valkoisia, mutta
niiden sisäpuolella on hopeaa väriä ja ulkopuolella vihreää. Nuokkutähdikki kukkii toukokuulta kesäkuulle. Kasvi menestyy aurinkoisella tai puolivarjoisella kasvupaikalla, missä maa on kosteahko ja ojitettu. Kasvia lisätään sivusipuleista, jotka istutetaan syys- tai lokakuulla. Istutussyvyys on 10-15 cm ja istutusväli on 10 cm.

Lähteet 

Tähdikit
Tukholman vanha observatorio

Tukholman vanha observatorio on Tukholman Vasastanin kaupunginosassa Observatorielundenin puistossa sijaitsevalla kukkulalla oleva entinen observatorio, joka toimii nykyään museona. Museo on toistaiseksi suljettu.

Observatorion rakennutti Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia. Arkkitehti Carl Hårlemanin suunnittelema observatorio rakennettiin 1748–1753. Sitä on täydennetty lisärakennuksilla 1838, 1875 ja 1881. Observatorion valmistumisen aikoihin alue sijaitsi vielä kaupungin ulkopuolella. Tukholman observatorio osallistui kansainväliseen Venuksen ylikulun havainnointiin vuosina 1761 ja 1769. Tähtitieteilijät siirtyivät vuonna 1930 uusiin tiloihin Saltsjöbadeniin, jolloin vanha observatoriorakennus siirtyi Tukholman kaupungille ja sitä ympäröivä alue muutettiin yleiseksi puistoksi. Vuosina 1934–1985 rakennus oli Tukholman yliopiston maantieteen laitoksen käytössä.

Vanhassa observatoriossa avattiin 1991 tähtitieteen historiaa esittelevä observatoriomuseo. Vuonna 1999 Kuninkaallinen tiedeakatemia osti talon takaisin itselleen ja jatkoi museon ylläpitämistä. Vuodesta 2014 alkaen museo on ollut toistaiseksi suljettu.

Tukholman vanha observatorio on nykyään Ruotsin vanhin observatorio, jossa on edelleen käytössä oleva teleskooppi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Observatoriomuseon kotisivu  

Observatoriot
Tukholman rakennukset ja rakennelmat
Tukholman museot
Ashraf Ghani

Mohammad Ashraf Ghani Ahmadzai (; s. 1949) on afganistanilainen poliitikko, joka toimii maansa länsimaiden asettaman hallinnon presidenttinä syyskuusta 2014 alkaen. Entinen valtiovarainministeri Ghani oli ehdolla kesäkuussa 2014 pidetyssä presidentinvaalissa. Alustavan ääntenlaskun mukaan Ghani sai äänten enemmistön toisella kierroksella. Toiseksi tullut entinen ulkoministeri Abdullah Abdullah sekä Afganistanin kansa epäili vaalivilppiä. Neuvottelujen jälkeen ehdokkaat allekirjoittivat vallanjakosopimuksen 21. syyskuuta 2014, jonka mukaan Ghani nousee presidentiksi ja Abdullahista tulee pääministeri.

Ghani on syntynyt vuonna 1949. Hän työskenteli talousministerinä 2002–2005 samassa hallituksessa jossa Abdullah oli ulkoministerinä. Hän tuli tunnetuksi ulkomaisen avun tehottomuuden arvostelijana. Hän syytti Yhdysvaltoja rinnakkaisen valtionhallinnon pyörittämisestä. Vuonna 2007 hän sanoi haastattelussa, että avustusvaroin rakennettu koulu maksaa viisi kertaa niin paljon kuin omin rahoin rakennettu.

Taliban alkoi edetä nopeasti kun Yhdysvallat alkoi vetää joukkojaan pois Afganistanista 1. toukokuuta 2021. 15. elokuuta 2021 Ghani luopui vallasta ja lähti Tadžikistaniin. Maahan perustettiin komitea neuvottelemaan Talibanin kanssa.

Venäjän edustajiston lehdistösihteerin mukaan Ghani siirtyi lentokentälle neljän auton saattueessa, jotka oli pakattu täyteen käteistä. Kaikki rahat eivät mahtuneet Ghania kuljettaneeseen helikopteriin, joten osa käteisestä jäi kiitoradalle.
Ria Novostin mukaan Ghani oleskelee Omanissa.
Afganistanin lähettiläs Tadžikistanissa syytti Ghania 169 miljoonan dollarin valtion varojen varastamisesta ja vaati interpolia pidättämään hänet. Myöhemmin Arabiemiraattien hallitus vahvisti että Ghani oleskelee maassa humanitaarisista syistä.
Ghani tuli julkisuuteen Facebookissa streamatulla videolla.

Lähteet

Aiheesta muualla

Afganistanin presidentit
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Kustaa Vaasan kirkko

Kustaa Vaasan kirkko () on seurakuntakirkko Tukholman Vasastanin kaupunginosassa Odengatanin ja Karlbergsvägenin väliseen kiilaan jäävässä korttelissa, Odenplan-aukion länsilaidalla.

Arkkitehti Agi Lindegrenin suunnittelema kirkko rakennettiin vuosina 1898–1906. Se edustaa uusbarokkia ja sen esikuvaksi on mainittu Torinon La Superga -kirkko. Pohjakaava on kreikkalaisen ristin muotoinen. Alttarin ympärillä oleva veistosryhmä Burchard Prechtin vuosina 1725–1731 tekemä; se sijaitsi alun perin Uppsalan tuomiokirkossa, mutta siirrettiin sieltä pois kunnostustöiden yhteydessä 1890. Kupolin kattomaalaukset ovat taidemaalari Vicke Andrénin työtä. Kustaa Vaasan kirkko vihittiin käyttöön 10. kesäkuuta 1906. Seurakunta lohkaistiin Aadolf Fredrikin kirkon seurakunnasta.

Kirkossa on 1 200 istumapaikkaa. Kupolin torni on 60 metriä korkea.

Kustaa Vaasan kirkon yhteyteen rakennettiin 1923–1924 Ruotsin ensimmäinen kolumbaario, jonka ovat suunnitelleet Gustaf Lindgren ja Gustaf Sällström.

Lähteet

Aiheesta muualla

Gustaf Vasa församling 

Tukholman kirkot
Kirkot Tukholman hiippakunnassa
Margaret (Skotlanti)

Margaret (9. huhtikuuta 1283 - 26. syyskuuta 1290) oli Skotlannin kuningatar, joka tunnettiin "Norjan neitona". Hänen äitinsä, myös nimeltään Margaret, oli Norjan kuninkaan Eerik II:n vaimo. Hän kuoli tyttärensä synnytyksessä. Margaretin isoisä oli Skotlannin kuningas Aleksanteri III.

Margaret oli isoisänsä kuollessa kolmivuotias, ja parlamentti nimesi hänelle kuusi holhoojaa, jotka hoitivat käytännön hallintotoimet. Vuonna 1290 skotit päättivät että hän menisi naimisiin Englannin prinssin kanssa. Kahdeksanvuotias neito nousi laivaan. Hän sairastui matkalla, laiva pysähtyi Orkney-saarille jossa Margaret kuoli piispan käsivarsille.

Lähteet 

Prinsessat
Skotlannin hallitsijat
Vuonna 1283 syntyneet
Vuonna 1290 kuolleet
Nicolas Froment

Nicolas Froment (n. 1435 Uzès – n. 1483 Avignon) oli ranskalainen taidemaalari.

Froment toi flaamilaisen naturalismin Ranskan taiteeseen. Hän perusti yhdessä Enguerrand Charontonin kanssa taidekoulun Ranskan Avignoniin noin 1450. Heidän ja muiden samaan provencelaiseen taiteilijaryhmään kuuluneiden taiteilijoiden työt olivat aikanaan kysyttyjä, mutta heidät unohdettiin myöhemmin.

Fromentin tyyliä on arvosteltu kollegoihinsa verrattuna hiomattomaksi, suunnittelultaan kömpelöksi sekä värinkäytöltään epähienovaraiseksi. Häntä arvostettiin kuitenkin uudistajana. Hänen tunnetuin työnsä on Palava pensas (1475), jonka hän teki Anjoun kuningas Renélle.

Lähteet

Ranskalaiset taidemaalarit
Keskiajan taiteilijat
1400-luvulla syntyneet
1400-luvulla kuolleet
Margaret

Margaret voi viitata esimerkiksi seuraaviin:

 Margaret, naisen etunimi
 Skotlannin Pyhä Margaret (n. 1045–1093), Englannin prinsessa ja Skotlannin kuningatar
 Margaret (1283–1290), Skotlannin kuningatar
 Margaret  (1872–1954), Preussin ja Saksan prinsessa
 Margaret (1882–1920), Connaughtin prinsessa ja Ruotsin kruununprinsessa
 Margaret (1930–2002), Englannin prinsessa
 Margaret Teresia Espanjalainen (1651–1673), Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinna, Itävallan arkkiherttuatar, Saksan, Unkarin ja Böömin kuningatar
 Pyhä Margaret (1242–1270), unkarilainen nunna ja prinsessa
 Margaret Thatcher (1925–2013), brittiläinen poliitikko ja pitkäaikainen pääministeri
 Margaret, Małgorzata Jamroży (s. 1991), puolalainen laulaja
 Margaret Hamilton (s. 1936), yhdysvaltalainen tieteilijä
 Margaret Hughes (k. 1719), englantilainen näyttelijä

 Margaret, Uranuksen kuu
Parineeti Chopra

Parineeti Chopra (s. 22. lokakuuta 1988 Ambala, Haryana, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän teki ensiesiintymisensä romanttisessa komediassa Ladies vs Ricky Bahl (2011) ja voitti parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -palkinnon. Kriitikot ylistivät hänen roolisuoritustaan romanttisessa draamassa Ishaqzaade (2012), mistä hän sai National Film Awards -erityismaininnan. Hän sai kehuja myös suorituksistaan menestyneissä romanttisissa komedioissa Shuddh Desi Romance (2013) ja Hasee Toh Phasee (2014). Myöhempiin menestyksiin kuuluivat komedia Golmaal Again (2017) ja sotadraama Kesari (2019).

Varhainen elämä 
Chopra syntyi hindulaiseen punjabiperheeseen Ambalassa Haryanan osavaltiossa. Hänen isänsä on liikemies ja äiti on kotirouva. Hänellä on kaksi veljeä. Näyttelijät Priyanka Chopra, Meera Chopra ja Mannara Chopra ovat hänen serkkujaan. Hän lähti 17-vuotiaana opiskelemaan Manchesterin yliopistoon Englantiin. Hän halusi sijoituspankkiiriksi Lontooseen, mutta valmistuttuaan palasi taantuman vuoksi Intiaan.

Filmografia

Televisio

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Intialaiset näyttelijät
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Anthems for the Rejected

Anthems for the Rejected on suomalaisen alternative metal -yhtye Aprilin toinen studioalbumi. Se julkaistiin syyskuussa 2008 levymerkillä Spinefarm Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Hakim Hietikko – kitara, laulu
 Janne Aulavuori – kitara, laulu
 Mikko Merilinna – kitara, laulu
 Maarik Leppä – basso
 Kimmo Enroth – rummut

Arvostelut 
 Nyt.fi: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Anthems for the Rejected discogs.com -sivustolla

Aprilin albumit
Vuoden 2008 albumit
Jari Aaltonen

Jari Aaltonen (s. 20. marraskuuta 1965 Porvoon mlk) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.

Aaltonen edusti urallaan muun muassa Ilvestä ja Tampereen Pallo-Veikkoja, voittaen Suomen mestaruuden vuonna 1994. Pääsarjaotteluita hänelle kertyi yhteensä 146, joissa hän teki 30 maalia.

Saavutukset 
Suomen mestaruus 1994
I divisioonan maalikuningas 1986

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen mestarit
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Tidelines

Tidelines on suomalaisen alternative metal -yhtye Aprilin esikoisalbumi. Se julkaistiin helmikuussa 2007 levymerkillä Spinefarm Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Mikko Merilinnaaka – kitara, piano
 Hakim Hietikko – laulu
 Jaakko Pulkki – basso, laulu
 Mikko Huovila – rummut

+

 Tuukka Helminen – sello (kappale 10)

Tuotanto 
 Tero Kinnunen – tuottaja, äänittäjä
 Mika Jussila – masteroija

Arvostelut 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2007 esikoisalbumit
Aprilin albumit
Tero Kinnusen tuottamat albumit
Sherry (kappale)

”Sherry” on Bob Gaudion kirjoittama ja The Four Seasons -yhtyeen esittämä kappale vuodelta 1962. Se oli samalla yhtyeen ensimmäinen listaykkönen Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla.

Kappaleen nimi oli alun perin ”Terry”, ja myöhemmin kokeiltiin myös muotoja ”Jackie” ja ”Peri”. Lopullinen muoto ”Sherry” keksittiin tuottaja Bob Crewen hyvän ystävän tyttären Cheri Spectorin innoittamana. Kappaleessa on esillä yhtyeen tavaramerkki, Frankie Vallin falsettilaulu.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Vuoden 1962 kappaleet
Pariisin koulukunta

Pariisin koulukunta () oli modernin taiteen koulukunta, joka vaikutti Pariisissa noin vuodesta 1900 aina 1960-luvulle saakka. Se muodostui kaupungissa vaikuttaneista ranskalaisista ja ulkomaalaisista taiteilijoista, joihin lukeutui taidemaalarien lisäksi kuvanveistäjiä sekä myös joitakin muiden alojen tekijöitä. Koulukunnan keskus oli aluksi Montmartren alueella, mutta siirtyi jo 1910-luvulla Montparnassen kaupunginosaan. Merkittävimpiä Pariisin koulukunnan taiteilijoita olivat muun muassa Pablo Picasso, Marc Chagall ja Henri Matisse.

Suomessa Pariisin koulukunnan teoksia oli ensimmäistä kertaa esillä tiettävästi vuonna 1951, jolloin Helsingin taidehallissa nähtiin Nykytaide ry:n tuottamana Pohjoismaita kiertänyt näyttely Klar Form. Sillä oli ratkaiseva merkitys abstraktin taiteen sekä konstruktivismin läpimurtoon Suomessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Ecole de Paris – School of Paris -verkkosivusto (englanniksi)

Taiteilijaryhmät
Ranskan taide
Pariisin historia
FS Lieutenant de vaisseau Lavallée (F790)

Lieutenant de vaisseau Lavallée (runkonumero F790) on Ranskan laivaston 1980 palvelukseen otettu D’Estienne d’Orves -luokan korvetti ().

Valmistus 

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 30. marraskuuta 1977. Se laskettiin vesille 12. toukokuuta 1979 ja otettiin palvelukseen 9. lokakuuta 1980.

Palvelus 
Alus oli 2014 aktiivipalveluksessa.

Lähteet

Viitteet 

D'Estienne d'Orves-luokan korvetit
FS Commandant L'Herminier (F791)

Commandant L'Herminier (runkonumero F791) on Ranskan laivaston 1986 palvelukseen otettu D’Estienne d’Orves -luokan korvetti ().

Valmistus 

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 29. toukokuuta 1979. Se laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1981 ja otettiin palvelukseen 19. tammikuuta 1986.

Palvelus 
Alus oli 2014 aktiivipalveluksessa.

Lähteet

Viitteet 

D'Estienne d'Orves-luokan korvetit
Algerianarabia

Algerianarabia on Algeriassa puhuttu arabian puhekielimuoto. Sitä puhuu äidinkielenä noin 28 miljoonaa ihmistä, minkä lisäksi Algerian berberikielten kuten tumzabtin ja chenouan puhujat osaavat sitä toisena kielenä. Kielessä on paljon lainasanoja ranskasta, espanjasta ja turkista. Algerianarabia on Algeriassa pääkieli jokapäiväisessä puheessa, kun taas virallinen viestintä tapahtuu standardiarabiaksi.

Lähteet 

Arabian murteet
Algerian kielet
Lem

Lem voi tarkoittaa seuraavaa:

Henkilöitä 
 Stanislaw Lem  (1921-2006), oli puolalainen tieteiskirjailija
 Steinar Lem (s.1951–2009), oli norjalainen kirjailija

Asioita 

 LEM, yhdysvaltalainen avaruusalus
 LEM, italialaisen Generalmusic-yhtiön musiikkilaitteiden tuotemerkki.
Norppa (Maini Pääläinen)

Norppa on Lappeenrannassa kävelykatu Oleksilla sijaitseva graniittiveistos. Maini Pääläisen tekemän veistoksen materiaali on Ylämaan pallograniitti. Se on pystytetty vuonna 1997. Patsasta suunniteltiin vuodesta 2009 siirrettäväksi Kaupunginlahdelle, ja korvattavaksi esimerkiksi Vasikka-patsaalla. Suunnitelma kuitenkin peruttiin, ja satamaan tuli vuonna 2022 puuveistos, jonka on veistänyt August Eskelinen.

Lähteet

Lappeenrannan nähtävyydet
Suomen patsaat ja veistokset
Lavreotikí

Lavreotikí ( eli Δήμος Λαυρεωτικής, Dímos Lavreotikís) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Itä-Attikan alueyksikössä Attikan alueella. Kunnan pinta-ala on 176,87 neliökilometriä ja väkiluku 25 102 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Lávrio.

Lavreotikí sijaitsee noin 40 kilometriä Ateenan keskustasta kaakkoon. Sen alue käsittää Attikan kaakkoisosan, mukaan lukien Soúnion niemen. Nykyinen Lavreotikín kunta muodostui, kun Lavreotikí, Ágios Konstantínos ja Keratéa yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Alueen nimi periytyy antiikin aikaisesta Laureionista, joka sijaitsi nykyisen Lávrion kaupungin paikalla.

Kunnan osat 

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Lavreotikín kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Λαυρεωτικής. Lavreotikín kunnan verkkosivut.
Markópoulo Mesogaías

Markópoulo Mesogaías ( eli Δήμος Μαρκοπούλου Μεσογαίας, Dímos Markopoúlou Mesogaías) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Itä-Attikan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 81,84 neliökilometriä ja väkiluku 20 040. Kunnan kuntakeskus on kaupunki nimeltä Markópoulo, jonka väkiluku on 9 513 (vuonna 2011).

Markópoulon kaupunki sijaitsee Mesógeian tasangolla noin 20 kilometriä Ateenan keskustasta kaakkoon, Ateenan kansainvälisen lentoaseman eteläpuolella. Kaupunkia kutsutaan ”Mesógeian Markópouloksi” erotuksena samoin Attikan alueella sijaitsevasta Markópoulo Oropoún kaupungista. Markópoulon satamakaupunki Pórto Ráfti, virallisesti Liménas Markopoúlou, sijaitsee meren rannalla noin seitsemän kilometriä kaupungista itään. 

Kaupungin kaakkoispuolella sijaitsee Merénta-vuori. Kunnan nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Brauronin arkeologinen alue sekä sen yhteydessä toimiva Brauronin arkeologinen museo lähellä Vravrónan kylää.

Kunnan osat 

Markópoulo Mesogaíaksen kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Μαρκοπούλου Μεσογαίας. Markópoulo Mesogaíaksen kunnan verkkosivut.
Saronikós (Attika)

Saronikós ( eli Δήμος Σαρωνικού, Dímos Saronikoú) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Itä-Attikan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 133,43 neliökilometriä ja väkiluku 29 002 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Kalývia Thorikoú.

Saronikós sijaitsee Saroninlahden rannalla noin 23 kilometriä Ateenan keskustasta kaakkoon. Kuntaan kuuluvat myös Arsídan ja Pátrokloksen saaret. Saronikóksen kunta syntyi, kun Anávyssos, Kalývia Thorikoú, Kouvarás, Palaiá Fókaia ja Saronída yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

Kunnan osat 

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Saronikóksen kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Σαρωνικού. Saronikóksen kunnan verkkosivut.
Vári-Voúla-Vouliagméni

Vári-Voúla-Vouliagméni ( eli Δήμος Βάρης-Βούλας-Βουλιαγμένης, Dímos Váris-Voúlas-Vouliagménis) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Itä-Attikan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 33,94 neliökilometriä ja väkiluku 48 399 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Voúla.

Vári-Voúla-Vouliagméni sijaitsee Saroninlahden rannalla noin 16 kilometriä Ateenan keskustasta eteläkaakkoon. Siihen kuuluu myös Flévesin saari. Kunta syntyi, kun Vári, Voúla ja Vouliagméni yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

Kunnan osat 

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Vári-Voúla-Vouliagménin kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kaupungit ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Βάρης-Βούλας-Βουλιαγμένης. Vári-Voúla-Vouliagménin kunnan verkkosivut.
Elefsína

Elefsína (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ελευσίνας, Dímos Elefsínas), joka sijaitsee Länsi-Attikan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Koko kunnan pinta-ala on 37,06 neliökilometriä ja väkiluku 29 902. Varsinaisen Elefsínan kaupungin väkiluku on 24 910 (vuonna 2011).

Elefsína sijaitsee noin 20 kilometriä Ateenan keskustasta luoteeseen. Se on teollisuus- ja satamakaupunki sekä Länsi-Attikan alueyksikön hallinnollinen keskus. Kaupunki sijaitsee samassa paikassa kuin sille nimen antanut antiikin Eleusis, joka oli tunnettu Eleusiin mysteereistä. Eleusiin arkeologinen alue ja sen yhteydessä toimiva Eleusiin arkeologinen museo kuuluvat kaupungin merkittävimpiin nähtävyyksiin.

Nykyinen Elefsínan kunta muodostui, kun Elefsína ja Magoúla yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

Elefsína toimii Euroopan kulttuuripääkaupunkina vuonna 2021 yhdessä Timișoaran kanssa.

Kunnan osat 

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Elefsínan kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Ελευσίνας. Elefsínan kunnan verkkosivut.
Agkístri (kunta)

Agkístri ( eli Δήμος Αγκιστρίου, Dímos Agkistríou) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Saarten alueyksikössä Attikan alueella. Kunnan pinta-ala on 13,37 neliökilometriä ja väkiluku 1 142 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Megalochóri.

Agkístrin kunta käsittää koko Agkístrin saaren. Sen lisäksi siihen kuuluvat pienemmät saaret Doroúsa, Kyrá ja Metópi. Saaret kuuluvat Argo-Saronisiin saariin ja sijaitsevat Saroninlahdessa Aíginan saaren länsipuolella.

Kunnan osat 

Agkístrin kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Αγκιστρίου. Agkístrin kunnan verkkosivut.
Aígina (kunta)

Aígina ( eli Δήμος Αίγινας, Dímos Aíginas) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Saarten alueyksikössä Attikan alueella. Kunnan pinta-ala on 87,41 neliökilometriä ja väkiluku 13 056 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Aígina.

Aíginan kunta käsittää koko Aíginan saaren. Sen lisäksi siihen kuuluvat muun muassa pienemmät saaret Ágios Ioánnis, Ágios Thomás, Lagoúsa, Lagousáki, Ledoú, Makrónisos, Moní, Plateiá, Prasoú, Stachtorrói, Tragonísi ja Ypsilí.

Kunnan osat 

Aíginan kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Αίγινας. Aíginan kunnan verkkosivut.
Hydra (kunta)

Hydra ( eli Δήμος Ύδρας, Dímos Ýdras) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Saarten alueyksikössä Attikan alueella. Kunnan pinta-ala on 72 neliökilometriä ja väkiluku 1 966 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Hydran kaupunki.

Hydran kunta käsittää koko Hydran saaren. Sen lisäksi siihen kuuluvat pienemmät saaret Ágios Ioánnis, Ágios Geórgios, Ágios Nikólaos, Dokós, Kivotós, Limióniza, Pétasi, Platonísi, Stavronísi, Tríkeri ja Véniza. Saaret kuuluvat Argo-Saronisiin saariin ja sijaitsevat Peloponnesoksen niemimaan itäpuolella.

Kunnan osat 

Hydran kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Ύδρας. Hydran kunnan verkkosivut.
Póros (kunta)

Póros ( eli Δήμος Πόρου, Dímos Pórou) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Saarten alueyksikössä Attikan alueella. Kunnan pinta-ala on 49,582 neliökilometriä ja väkiluku 3 993 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Póros.

Póroksen kunta käsittää koko Póroksen saaren, joka sijaitsee Saroninlahdessa aivan Peloponnesoksen niemimaan tuntumassa. Sen lisäksi siihen kuuluu pieniä lähisaaria, kuten Módi sekä Tselevínia-saaret Skyllí ja Spathí. Saaret kuuluvat Argo-Saronisiin saariin.

Kunnan osat 

Póroksen kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δήμος Πόρου. Póroksen kunnan verkkosivut.
Oulun lentokonekaappausyritys 1986

Oulun lentokonekaappausyritys 1986 tapahtui Oulun lentoasemalla 20. toukokuuta 1986 kun reittilennolle Oulusta Helsinkiin kello 17 iltapäivällä lähdössä ollut Finnairin reittikone yritettiin kaapata.

Kaappauksen suunnittelivat Oulunsuun sairaalan suljetulla osastolla potilaina olleet 20-vuotiaat oululaiset Kai Mikael Aalto ja Markku Järvenpää. Kaappaajien tarkoituksena oli vaatia 60 000 markkaa rahaa Aallon perustamalle äärioikeistolaiselle Suomen Kansallishumanistinen puolue -nimiselle järjestölle. Aalto oli mukana Pekka Siitoimen johtamassa äärioikeistolaisessa toiminnassa. Kaappausta varten Aalto ja Järvenpää harjoittelivat "hypnoottis-magneettisia katseita" joilla oli määrä lamauttaa ihmisten vastarinta. Heillä oli myös aseena starttipistooli, jonka tehoa kokeiltiin ennen kaappausta epäonnistuneessa ryöstöyrityksessä.

Järvenpää teki kaappausyrityksen lopulta yksin kun Aalto joutui pidätetyksi yritettyään anastaa kaappausta varten ilma-aseen eräästä urheiluvälineliikkeestä. Kaappausyritys supistui pelkäksi ilma-aluksen luvattomaksi haltuunotoksi ja se päättyi, kun kaksi lehtimiehinä esiintynyttä poliisia pidätti Järvenpään. Pidätyksen jälkeen Järvenpää ilmoitti tehneensä kaappauksen "kaikkien mielisairaaloiden suljetuille osastoille pistettyjen puolesta".

Kaappareista Järvenpää teki myöhemmin itsemurhan Mikkelin lääninvankilassa. Kai M. Aalto toimi 1990-luvulla Pekka Siitoimen Kansallisdemokraattisen puolueen KDP:n varajohtajana ja oli kunnallisvaaleissa 1992 ehdokkaana Oulussa. 2000-luvulla Aalto on toiminut Olavi Mäenpään Suomen Kansan Sinivalkoiset -ryhmän ja Vapauspuolueen Oulun aluejohtajana sekä ollut mukana helluntailaisessa herätysliikkeessä. Viimeksi Aalto on ollut Sinivalkoinen Rintama r.p:n ehdokkaana vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa.

Aiheesta muualla 
 Kai M. Aallon haastattelu konekaappauksesta YLE-uutisissa l7.1.2013 (Youtube)

Finnair
Lentokonekaappaukset
Rikokset Oulussa
Vuoden 1986 rikokset
Auringon Lapset

Auringon Lapset on suomalainen popyhtye, joka on virallisesti perustettu vuonna 2012. Yhtyeen jäsenet ovat lauluntekijä Sauli Vuoti (laulu, kitara, koskettimet) ja Jarkko Luukkonen (rummut, perkussio). Vaikka yhtye on virallisesti perustettu vasta 2012, kappaleita yhtyeelle on tehty jo vuodesta 2005 alkaen.

Yhtye julkaisi Youtubessa ja Spotifyssä ensimmäisen virallisen kappaleensa ”Jotain bassojuttua” vuonna 2014. Kappale sai yleisöltä loistavaa palautetta ja keräsi Youtubessa yli 100 000 katselua. Sen jälkeen yhtye teki keikkamyyntisopimuksen My Music Agencyn kanssa. Yhtyeen ensimmäinen keikka oli Indican lämmittely Tavastialla vappuna 2014. Välittömästi keikan jälkeen yhtye ilmoitti solmineensa levytyssopimuksen Riku Pääkkösen omistaman Ranka Kustannuksen kanssa.

Ranka Kustannus julkaisi yhtyeen debyyttisinglen ”Elokuun tyttö” heinäkuussa 2014. Yleisö äänesti kappaleen heinäkuun 2014 ja syyskuun 2014 välillä Suomipopin Top10-listalle yli 30 kertaa. 

Yhtyeen debyyttilevy Raketilla kuuhun julkaistiin 2015. Albumin tuotantovastuun on bändin kanssa jakanut Mika Haapasalo. Yhtye on myös kuvannut musiikkivideon levyn nimikkokappaleesta ”Raketilla kuuhun”. Musiikkivideo oli ehdolla Oulun musiikkivideofestivaaleilla 2014. Albumilta julkaistiin vielä singlet Raketilla Kuuhun ja Jotain Bassojuttua, jotka saivat osakseen runsasta radiosoittoa. Albumilla vieraili Kauko Röyhkä.

Yhtye on julkaissut vuosina 2016-2018 seitsemän singleä. Silhoue, Taukki, Valkoinen on uusi musta, Päiväkorento, Vedenpinta nousee, Mä diggaan sua ja Poikaystävä. Kappaleita on striimattu mm. Apple Musicissa, Spotifyssä ja Youtubessa yhteensä reilusti yli miljoona kertaa. Auringon Lapset on kertonut mediassa valmistelevansa toista albumia, johon on valmiina jo toistakymmentä kappaletta. Albumilla yhtye tekee yhteistyötä mm. Puolan Radion Sinfoniaorkesterin kanssa.

Diskografia
 Raketilla kuuhun (2015 Ranka kustannus)
 Suomipop 2.0 (2020)

Lähteet

Suomalaiset popyhtyeet
Japaninalppiruusu

Japaninalppiruusu (Rhododendron brachycarpum) on alppiruusujen sukuun kuuluva kasvilaji. Toisinaan varsinaisena japaninalppiruusuna pidetään alalajia R. b. ssp. brachycarpum. Aasiassa japaninalppiruusua kutsutaan nimellä Rhododendron fauriei. Luonnonvaraisena sitä tavataan Japanissa ja Venäjälle kuuluvalla Kunashirin saarella. Japaninalppiruusu on 1-4 metriä korkea pensas. Lehdet ovat isot ja tummanvihreät ja pysyvät pensaassa ympäri vuoden. Kukinto on sarjamainen terttu joka sijaitsee latvassa. Kukkien väri on valkoinen ja hieman punertavan sävyinen, kukissa on hieman pilkkuja ja ne ovat muodoltaan kellomaisia. Koreassa esiintyvää muotoa pidetään joissakin yhteyksissä erillisenä muunnoksena tai alalajina, jota Suomessa kutsutaan mustilanalppiruusuksi (R. b. ssp. tigerstedtii) Japaninalppiruususta on myös muita muunnoksia tai alalajeja, kuten R. b. ssp. fauriei.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 http://www.rhodogarden.com/rhododendrons_2006/slides/P7040237_brachycarpum_Oskulta.html 

Alppiruusut
Ladies vs Ricky Bahl

Ladies vs Ricky Bahl on vuonna 2011 ilmestynyt intialainen romanttinen komedia, jonka on ohjannut Maneesh Sharma ja tuottanut Aditya Chopra. Päärooleja näyttelevät Ranveer Singh ja Anushka Sharma. Sivurooleja näyttelevät elokuvadebyyttinsä tekevä Parineeti Chopra, Dipannita Sharma ja Aditi Sharma. Elokuva sai inspiraationsa yhdysvaltalaisesta elokuvasta Kosto on suloinen. Ladies vs Ricky Bahl menestyi keskinkertaisesti. Se esitettiin Suomessa Artisokka Film Festival -elokuvafestivaaleilla vuonna 2012.

Juoni 
Huijari Ricky Bahl vedättää monia naisia, kunnes kolme heistä päättävät yhdessä kostaa.

Näyttelijät

Soundtrack

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 
 
 

Vuoden 2011 intialaiset elokuvat
Intialaiset romanttiset komediat
Hindinkieliset elokuvat
Yannick Bolasie

Yannick Bolasie (s. 24. toukokuuta 1989 Lyon, Ranska) on Ranskassa syntynyt kinshasankongolainen jalkapalloilija, joka edustaa portugalilaista Sportingia lainalla Englannin Valioliigan Evertonista. Hänellä on myös Englannin kansallisuus, sillä hän eli nuoruutensa Englannissa ja aloitti pelaajauransa siellä. Bolasie pelaa kuitenkin Kongon demokraattisen tasavallan jalkapallomaajoukkueessa. Pelipaikaltaan hän on laitahyökkääjä.

Seurajoukkueura 
Englantilaisessa Rushden & Diamondsissa uransa aloittanut Bolasie siirtyi vuonna 2007 maltalaiseen Floriana FC:hen, jossa hän teki pääsarjadebyyttinsä. Vain kauden Maltalla pelattuaan Bolasie palasi takaisin Englantiin, nyt Plymouth Argylen riveihin. Hän edusti seuraa vuodesta 2008 vuoteen 2011, jonka aikana hän oli kerran lainalla kasvattajaseurassaan Rushden & Diamondsissa ja kaksi kertaa Barnet FC:ssä. Plymouthissa pelejä kertyi 51 ja maaleja kahdeksan. 

Kesällä 2011 Bolasie siirtyi tuolloin Englannin Mestaruussarjassa pelanneeseen Bristol Cityyn. Cityä hän edusti vain kauden, ennen kuin siirtyi kaudeksi 2012-13 niin ikään Mestaruussarjassa pelanneeseen Crystal Palace FC:hen. Palace pelasi hienon kauden ja Bolasie iski kolme maalia, kun seura nousi yllättäen Valioliigaan ja Bolasie pääsi tekemään Valioliigadebyyttinsä. Se tapahtui elokuussa 2013. Fanien suosikiksi kikoillaan ja nopeilla pyrähdyksillään noussut Bolasie teki avausmaalinsa Valioliigassa syyskuussa 2014 Evertonia vastaan. Huhtikuussa 2015 hän teki uransa ensimmäisen hattutempun Sunderland AFC:tä vastaan. Kaudella 2014-2015 Bolasie teki 34 ottelussa neljä maalia ja seuraavalla kaudella 26 ottelussa viisi maalia.

Bolasie siirtyi elokuussa 2016 Evertoniin lähes 25 miljoonan punnan siirtosummalla. Hän on tehnyt 29 valioliigaottelussa kaksi maalia. Hän on ollut Everton-vuosinaan lainakomennuksilla Aston Villassa, Anderlechtissa ja Sportingissa.

Maajoukkeura 
Bolasie olisi voinut edustaa joko synnyinmaatansa Ranskaa, kasvumaatansa Englantia tai vanhempiensa kotimaata Kongon demokraattista tasavaltaa. Hän kieltäytyi kutsusta pelata Kongon paidassa vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa vedoten seurajoukkuesyihin. Bolasie kuitenkin hyväksyi Kongon demokraattisen tasavallan kutsun myöhemmin ja debytoi maajoukkueen paidassa Libyaa vastaan MM-karsintaottelussa vuonna 2013. Hän oli mukana myös vuoden 2015 Afrikan-mestaruuskilpailuissa, joissa hän pelasi kuusi ottelua ja saavutti pronssia. Vuoden 2019 Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän pelasi kolme ottelua.

Muuta 
Niin ikään Kongon demokraattisesta tasavallasta kotoisin olevat jalkapalloilijat Lomana ja Kazenga LuaLua sekä entinen jalkapalloilija Trésor Kandol ovat Bolasie serkkuja. Lomana LuaLua pelaa nykyisin Peterborough Sportsissa ja hänen veljensä Kazenga LuaLua Lutonissa.

Lähteet 
 
 http://www.national-football-teams.com/player/51942/Yannick_Bolasie.html

Kinshasankongolaiset jalkapalloilijat
Ranskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt