joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sielikkö

Sielikkö (Kalmia procumbens) on kalmioiden sukuun kuuluva matalakasvuinen ainavihanta varpu. Se leviää maanpintaa peittävänä mattona, josta vaaleanpunaiset kukat kohoavat vain muutaman sentin korkeuteen.

Sielikköä tavataan tuntureilla, Skotlannin ylängöillä ja Alpeilla sekä vastaavanlaisessa maastossa Pohjois-Amerikassa. Suomessa sielikköä tavataan Lapissa ja se on yleinen Käsivarren ja Inarin Lapissa.

Sielikkö luokiteltiin pitkään omaan sukuunsa (Loiseleuria), mutta nykyään sen katsotaan yleensä kuuluvan kalmioiden (Kalmia) sukuun.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Sielikkö (Kalmia procumbens)
 Kasviatlas 2020: Sielikön (Kalmia procumbens) levinneisyys Suomessa.
 Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Sielikkö (Kalmia procumbens)
 Luontoportti: Sielikkö (Kalmia procumbens)
 Pohjolan kasvien pauloissa: Kalmia procumbens – sielikkö

Kanervakasvit
Club Atlético Colón

Club Atlético Colón on jalkapalloseura Santa Fen kaupungista, samannimisestä maakunnasta, Argentiinasta. Joukkue pelaa maan pääsarjassa.

Colón on perustettu vuonna 1905. Alkuun se osallistui Santa Fen aluesarjoihin, joissa saavutti kaikkiaan kahdeksan mestaruutta. Argentiinan jalkapalloliiton sarjoihin Colón on osallistunut vuodesta 1947, ja pääsarjaan se nousi ensimmäisen kerran vuonna 1965 voitettuaan kakkosfivisioonan mestaruuden. Sittemmin se on silloin tällöin pudonnut ylimmältä sarjatasolta. Kaikkiaan Colón on pelannut pääsarjassa 30 kautta. 1. divisioonassa se on säilynyt yhtäjaksoisesti kaudesta 1995/1996 lähtien.

Kansainvälisissa kilpailuissa Colónin paras saavutus on puolivälieräpaikka vuoden 1998 Copa Libertadoresissa. Seura on pelannut myös Copa CONMEBOLissa vuonna 1997 ja Copa Sudamericanassa 2003. Satavuotisjuhlansa kunniaksi seura on järjestänyt vuodesta 2005 lähtien kesäisin Copa Santa Fe -turnauksen, jonka se voitti vuonna 2006.

Saavutuksia
 2. divisioonan mestaruus 1965
 1. divisioonan kakkossija: apertura 1997
 Liga Santafesina de Foot Ball (4): 1913, 1914, 1916, 1918
 Federacion Santafesina (4): 1922, 1923, 1925, 1929
 Liga Santafesina de Fútbol (16): 1937, 1943, 1945, 1946, 1947, 1950, 1951, 1952, 1957, 1958, 1968, 1969, 1995, apertura 2000, apertura 2002, apertura 2004

Seuraennätyksiä
 Suurinumeroisin voitto: Colón 6-0 Banfield (1996)
 Suurinumeroisin tappio: Huracán 9-0 Colón  (1970)
 Eniten maaleja Esteban Fuertes (75)
 Eniten otteluita Rubén Araóz (258)

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto

Colon
Kastemalja

Kastemalja on kirkkojen sisustukseen kuuluva astia, jota käyteään kasteessa. Kastemalja voi olla osa kirkon kuorin kalusteita, kiinteä kivi-tai puujalusteinen, usein taiteellisesti valmistettu malja.

Varhaisimmat tiedot lapsikasteesta kirkon historiassa ovat 200-luvulta, ja siitä tuli vähitellen tärkein kastetapa. 500-luvulla lasten kastaminen tuli pakolliseksi ja siten siitä tuli yleisin kasteen muoto. Lasten, oikeastaan vauvojen kastamiseen alkoi jo varhain vakiintua suurikokoinen jalallinen kasteastia, funtti (lat. fons – lähde). Kastemalja on kirkkorakennuksen keskeisimpiä kohtia. Kastemalja, funtti, joka useimmiten oli kivestä, muistuttaa muodoltaan ehtoolliskalkkia; siinä oli leveä jalusta, sen yläpuolella varsi, jonka keskellä on paksunnos, nodus ja ylinnä on varsinainen allas- tai metalliosa, cuppa 

Keskiajalla kastemalja sijaitsi usein erityisessä kastekappelissa, babtisterio, joka oli usein kahdeksankulmainen rakennennus. Kastemalja voi olla muodoltaa pyöreä, mutta sekin saattaa olla myös kahdeksankulmainen. Silloin sen muoto viittaa Raamatun kertomukseen Noan arkista, jonka turvin kahdeksan ihmistä pelastui vedenpaisumuksesta. (1. Mooseksen kirja 7. luku). 

1600-luvulla kasteen paikka siirtyi yleensä, niin myös Ruotsi-Suomen kirkoissa pois keskiaikaiselta paikalta, kirkon pääsisäänkäynnin läheltä kirkon kuoriin. Kasteissa käytettiin edelleen keskiaikaisis kastealtaita sekä yhdessä niiden kanssa metallista valmistettuja kastevateja. Suomessa on säilynyt myös muutamia keskiaikaisia tai keskiaikaisen perinteen mukaisia puusta valmistettuja funtteja  1600-luvulta alkaen kastemaljojen ulkonäköön ja muotoiluun vaikuttivat kulloinkin vaikuttaneet tyylisuuntaukset.  

1900-luvulta alkaen useiden kirkkojen kastemaljat ovat kirkkoa suunnitelleen tai sisustuksen suunnitelleen arkkitehdin sekä ammattitaitoisen taiteilijan yhteistyötä. Usein kuoriin sijoitettu kastemalja ja alttari sekä sen koristeet muodostavat yhtenäisen sarjan.

Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa on yleistä viettää lapsen kaste kotona. Kotikasteessa kastemaljana voidaan käyttää pientä, pöydälle asetettavaa maljaa.

Ortodoksinen kastemalja on omalla jalustalla oleva yleensä metallinen allas, joka on niin suuri, että kastettava lapsi voidaan upottaa vetee kokonaan.  Sen muoto ja koristelut ovat vaihdelleet kulloinkin vallitsevan tyylisuunnan mukaan.

Katolinen kastemalja saattaa olla kirkossa pysyvästi oleva kivijalustainen ja kiveen koverrettu malja.  Nykyään kirkoissa on kasteen toimittamista varten erityinen kastekappeli, jossa on kiinteä kastemalja. Milloin sellaista ei ole käytettävissä, kaste toimitetaan kuorissa, johon sijoitetaan siirrettävä kastemalja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Sakraaliesineet
Kaste
Tuulen laakson Nausicaä

Tuulen laakson Nausicaä (風の谷のナウシカ, Kaze no tani no Naushika) on Hayao Miyazakin ohjaama japanilainen animaatioelokuva vuodelta 1984. Elokuva pohjautuu Miyazakin samannimiseen mangaan, jonka julkaiseminen oli aloitettu kaksi vuotta ennen elokuvan ensi-iltaa. Mangaa jatkettiin aina vuoteen 1994, joten se poikkeaa suuresti elokuvan yksinkertaisemmasta juonesta. Elokuvan juoni ulottuu seitsenosaisen kirjasarjan toisen osan puoliväliin. Vuonna 1984 mangasarjasta oli julkaistu vasta kaksi osaa. Tuulen laakson Nausicaä -mangan on julkaissut suomeksi Sangatsu Manga.

Joe Hisaishin ura elokuvasäveltäjänä alkoi Tuulen laakson Nausicaästa. Loppukohtauksen jumalsoturin on animoinut Hideaki Anno, joka myöhemmin on tullut tunnetuksi kehittämästään sarjasta Neon Genesis Evangelion. Jumalsoturi oli hänen ensimmäinen työnsä animaattorina. Elokuva on Maailman luonnonsäätiön suosittelema. Tuulen laakson Nausicaän saavuttaman suosion myötä Miyazaki ja Isao Takahata perustivat Studio Ghiblin.

Juoni 

Elokuva kertoo ajasta, jolloin on kulunut 1000 vuotta ”Tulen seitsemän päivää”- nimellä kutsutusta sodasta, jossa jumalsoturit tuhosivat ihmisten teollisen sivilisaation. Ihmiskunta oli kuluttanut Maan rikkaudet, saastuttanut ilman ja lopulta muovannut jopa eläviä olentoja tahtonsa mukaan. Ihmiskunnan rippeitä uhkaa alati leviävä, valtavien sienten muodostama saastemeri eli Fukai. Lisäksi Tuulen laaksoa suuremmat naapurivaltiot Pejite ja Tolmekia käyvät sotaa planeetan herruudesta. Tuulen laakson Nausicaä -kirjoissa on vielä yksi kansa, Dorukit.

Warriors of the Wind 

Yhdysvalloissa elokuva julkaistiin 1985 nimellä Warriors of the Wind. Se esitettiin HBO-kanavalla ja julkaistiin VHS-kasettina. Versio oli englanniksi dubattu ja noin neljäsosa kohtauksista oli leikattu pois. Nausicaän nimi vaihdettiin Zandraksi. Myös ekologinen teema jätettiin kokonaan huomioimatta. Julkaisu levisi aina Eurooppaan saakka. Version seurauksena Studio Ghiblin ensimmäisten elokuvien julkaisuoikeuksia ei annettu ulkomaille.

Ääninäyttelijät

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Esa Linna: Tuulen laakson Nausicaä. Elitisti.net 27.1.2005.
 Marko Ahonen: Tuulen laakson Nausicaä. Keskisuomalainen 25.9.2008.
 Päivi Valotie: Synkeä tieteisfantasia uskoo parempaan uuteen alkuun. Turun sanomat 26.9.2008.
 Minna Karila: Tuulen laakson Nausicaä. MTV 25.9.2008.

Post-apocalypse-elokuvat
Japanilaiset seikkailuelokuvat
Vuoden 1984 japanilaiset elokuvat
Hayao Miyazakin ohjaamat elokuvat
Sarjakuviin pohjautuvat elokuvat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Club Atlético Gimnasia y Esgrima de Jujuy

Club Atlético Gimnasia y Esgrima on jalkapalloseura San Salvadorin kaupungista Jujuyn maakunnasta Argentiinasta. Joukkue pelaa Argentiinan pääsarjassa.

Vuonna 1931 perustettu seura vietti pitkään alemmilla sarjatasoilla kunnes se voitti kakkosdivisioonan mestaruuden kaudella 1993/1994 ja nousi ensi kertaa 1. divisioonaan. Seura putosi takaisin kakkoseen vuonna 2000, mutta nousi takaisin pääsarjaan kauden 2004/2005 päätteeksi. Historiansa aikana se on pelannut pääsarjassa 17 kautta ja kakkosdivisioonassa kahdeksan kautta.

Saavutukset
 2. divisioonan mestaruus 1993/1994
 Copa Paso de Jama 2005
 paras sijoitus pääsarjassa: 4. sija (Nacional 1975, Clausura 1998, Clausura 2006)

Entisiä pelaajia

Aiheesta muualla
 Virallinen sivu
 Seuran kannattajien sivusto

Gimnasia y Esgrima de Jujuy
Club Deportivo Godoy Cruz Antonio Tomba

Club Deportivo Godoy Cruz Antonio Tomba on jalkapalloseura Godoy Cruzin kaupungista, Mendozan maakunnasta, Argentiinasta. Seura pelaa Argentiinan pääsarjassa, jonne se nousi takaisin kaudeksi 2008/2009.

Historia
Seura perustettiin kesäkuussa 1921 nimellä Sportivo Godoy Cruz. Nykyinen pitkä nimi syntyi vuonna 1930, kun Godoy Cruz yhdistyi toisen seuran, Deportivo Bodega Antonio Tomban kanssa. Seura pelasi pitkään Mendozan maakunnan aluesarjaa, jossa saavutti useita mestaruuskia. Valtakunnallisia sarjoja Godoy Cruz pelasi pitkän aikaa alemmissa divisioonissa. 1994 se saavutti voiton valtakunnallisessa Torneo del Interior -turnauksessa, minkä myötä nousi kakkosdivisioonaan, Primera B Nacionaliin. Vuonna 2005 Godoy Cruz voitti Nalcional B:n apertura-mestaruuden ja nousi ensi kertaa historiansa aikana pääsarjaan voitettuaan karsintavastustajansa Nueva Chicagon. Kesällä 2007 seura putosi pääsarjasta, mutta kykeni nousemaan takaisin vuoden kuluttua.

Saavutukset
 Mendozan liigan mestaruus 1944, 1947, 1950, 1951, 1954, 1968, 1989 ja 1990.
 Primera B Nacionalin (2.div.) mestaruus 2005
 Torneo del Interiorin voitto 1994

Aiheesta muualla

 Virallinen sivu

Godoy Cruz Antonio Tomba
Malikat

Malikat (Clitocybe) on historiallinen Tricholomataceae-heimoon kuuluva sienisuku, jonka taksonominen asema on muuttunut useaan otteeseen. Alun perin nimitys on viitannut vahakkaat pois lukien valkoitiöisiin helttasieniin, joiden heltat ovat johteiset erotukseksi valmuskoista. Nykytietämyksen mukaan kyseessä on pikemmin yläsuku, johon kuuluu myös sinivalmuskan suku Lepista sekä nuijamalikan suku Ampulloclitocybe. Myös tähtimalikka, vahamalikka, isomalikka sekä jättimalikka luetaan pääsääntöisesti omiin sukuihinsa Omphaliaster, Pseudoomphalina, Infundibulicybe ja Leucopaxillus. Erikseen on vielä valemalikka Pseudoclitocybe.

Monet malikat ovat kelpo ruokasieniä, mutta etenkin valkoisia malikoita on varotettu nauttimasta eräiden lajien lievän myrkyllisyyden takia ja siksi että niitä on huomattavan vaikeaa määrittää täsmällisesti lajeittain.

Lajeja 
Tunnettuja malikoita ovat
Altainmalikka (Clitocybe altaica)
Alvarimalikka (Clitocybe bresadoliana)
Anismalikka (Clitocybe fragrans)
Aurinkomalikka (Leucopaxillus subzonalis)
Haisumalikka (Clitocybe hydrogramma)
Harmaamalikka (Clitocybe metachroa)
Hentomalikka (Clitocybe candicans)
Härmämalikka (Clitocybe nebularis)
Isomalikka (Infundibulicybe geotropa)
Jättimalikka (Leucopaxillus giganteus)
Kangasmalikka (Clitocybe phyllophila var. tenuis)
Karvamalikka (Clitocybe lohjaënsis)
Kevätmalikka (Clitocybe rhizophora)
Kuuramalikka (Clitocybe ditopa)
Lapinmalikka (Clitocybe lapponica)
Luumalikka (Clitocybe catinus)
Myrkkymalikka (Clitocybe dealbata)
Nuijamalikka (Clitocybe clavipes)
Paksujalkamalikka (Clitocybe alexandri)
Palomalikka (Clitocybe sinopica)
Pikarimalikka (Pseudoomphalina kalchbrenneri)
Pisamamalikka (Lepista gilva)
Ruskomalikka (Lepista inversa)
Ruutumalikka (Clitocybe gilvaoides)
Savumalikka (Clitocybe inorata)
Suomumalikka (Clitocybe squamulosa)
Suppilomalikka (Clitocybe gibba)
Talvimalikka (Clitocybe pruinosa)
Tiheähelttamalikka (Clitocybe harperi)
Tähtimalikka (Omphaliaster asterosporus)
Vahamalikka (Pseudoomphalina pachyphylla)
Valemalikka (Pseudoclitocybe cyathiformis) 
Valkomalikka (Clitocybe phyllophila var. phyllophila)
Vihertuoksumalikka (Clitocybe odora)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Malikat (Clitocybe)
Masyaf

Masyaf on kaupunki Syyriassa Haman maakunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 22 508. Masyafin linna kaupungin vieressä tunnetaan etenkin assasiinien historiallisena tukikohtana. Monet kaupungin nykyisistä asukkaista ovat edelleen ismailiitteja.

Maantiede

Masyafin kaupunki sijaitsee Jabal al-Nusayriyya -vuoriston tuntumassa Jabal Bahra-vuoren juurella. Masyafin korkeus merenpinnasta on 485 metriä. Matkaa haman kaupunkiin idässä on noin 45 kilometriä ja Banyasin kaupunkiin lännessä noin 54 kilometriä.

Historia

Masyafin nimi esiintyy joskus myös muodossa Masyad. Nimi on mahdollisesti johdettu kreikankielisestä nimestä Marsya chomi (Μαρσύα χωμη). Masyafin linnoituksen lienevät rakennuttaneet arabit ennen ristiretkien aikaa. Historiallisissa lähteissä linna mainitaan kuitenkin ensimmäisen kerran vasta vuonna 1099 ristiretkeläisten valloituksista kertovassa tekstissä. Ensimmäisen ristiretken seurauksena linna sijaitsi muslimien ja kristittyjen hallitseman alueen välimaastosta. Tilanteesta hyötyivät ismailiitit, jotka valtasivat linnan vuonna 1141. Imailiittien johtaja asui Alamutissa, mutta Masyafista tuli nizari-ismailittien Syyrian keskus. Ismailiitit hallitsivat omaa aluettaan itsenäisesti. Ismialiittit taistelivat ajoittain ristiretkeläisiä vastaan, mutta myös heidän puolellaan esimerkiksi Saladinia vastaan.

Hülegün johtamant mongolit valtasivat Masyafin joksikin aikaa vuonna 1260, mutta he joutuivat vetäytymään kärsittyään tappion Egyptin malekueille Ain Jalutin taistelussa. Sittemmin mamelukkisulttaani Baibars alkoi vaatia ismailiiteilta tribuuttia. Masyaf liitettiin kokonaan mamelukkien valtakuntaan vuonna 1270. Abu'l-Fida kuvaili paikkaa vuonna 1320 "tärkeäksi kaupungiksi". Ibn Battuta vieraili paikalla puolestaan vuonna 1355 mainiten sen vieressä sijaitsevan viisi ismailiittien linnaketta. Osmanien valtakunta valloitti alueen 1500-luvulla. 

Ismailiitit olivat käyneet jatkuvia kahinoita alaviittien kanssa. Vuonna 1808 alaviittien sotajoukko valtasi Masyafin. Ismailiiti pakenivat ja pääsivät palaamaan vasta Damaskoksen kuvernöörin lähettämän sotajoukon kanssa vuonna 1810. Johann Ludwig Burckhardt maintsi vuonna 1812 kaupungissa asuvan 250 ismailiitti- ja 30 kristittyä perhettä. Monet kaupungin rakennuksista olivat tuolloin raunioina. Ranskalaiset hallitsivat Syyriaa ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1919 aluetta hävitti Saleh al-Alin ranskalaisvastainen kapina. 

Syyrian sisällissodan aikana Masyaf on ollut Bašar al-Assadin hallinnon tukilauetta. Venäjä on sijoittanut kaupungin ympäristöön S-300 -ilmatorjuntaohjuksia. Alueella on ollut myös iranilaisten joukkojen tukikohtia. Israel on tehnyt ajoittain ilmaiksuja eri kohteisiin kaupungin tuntumassa.

Väestö
Masyafin asukasluku oli vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 22 508. Kaupungin asukkaat ovat ismailiitteja ja alaviitteja.

Lähteet

Syyrian kaupungit
Jordi Gené

Jordi Gené Guerrero (s. 5. joulukuuta 1970 Sabadell, Espanja) on espanjalainen autourheilija. Hän on kilpaillut vuodesta 2005 lähtien World Touring Car Championship -vakioautosarjassa, jossa hän ajaa SEAT:ia. Gené on ajanut urallaan muun muassa pikkuformuloilla, vakioautoilla, urheiluautoilla ja kuorma-autoilla. Genén pikkuveli on kilpa-autoilija Marc Gené.

Ura

Uran alku 

Kartingin jälkeen Gené siirtyi kilpailemaan Fiat Unolla. Vuonna 1988 hän kilpaili Espanjan Formula Ford -sarjassa ja voitti mestaruuden. Gené lähti Englantiin viideksi vuodeksi ja kilpaili useaa tulevaa Formula 1 -kuljettajaa vastaan. Vuoden 1989 hän ajoi Formula Fordeilla Britannian sarjassa ja sijoittui Brands Hatchillä ajetussa Formula Ford Festivalissa neljänneksi. Vuodet 1990 ja 1991 kuluivat Britannian Formula 3:ssa. Vuonna 1991 Gené sijoittui toiseksi Macaun GP:ssä.

Formula 3000 ja yritys Formula 1:een 

Marlboron tuella Gené siirtyi kansainväliseen Formula 3000 -sarjaan vuodeksi 1992. Hän ajoi Laurent Aïellon tallikaverina Pacific Racing -tallissa. Gené voitti kauden avauskilpailun Silverstonessa ja sijoittui loppupisteissä viidenneksi.

Vuonna 1993 Gené oli mukana yrittämässä Formula 1 -sarjaan yhdessä entisen F1-kuljettaja Adrián Camposin Bravo-tallin kanssa. Projekti peruutettiin, kun se todettiin sääntöjenvastaiseksi. Talli ilmestyi kuitenkin kauden avaukseen Etelä-Afrikan GP:hen, mutta se ei saanut osallistua tapahtumaan. Gené jatkoi vuodet 1993 ja 1994 F3000:ssa. Vuonna 1994 hän toimi lisäksi Benettonin F1-tallin testikuljettajana.

Siirtyminen koppiautoihin 

Vuodesta 1995 lähtien Gené on kilpaillut aktiivisesti koppiautoilla, kuten vakioautoilla, kuorma-autoilla ja urheiluautoilla. Vuodet 1995 ja 1996 hän kilpaili Espanjan vakioautosarjassa ja sijoittui ensimmäisenä vuonnaan toiseksi ja voitti jälkimmäisenä vuotena mestaruuden. Kaudella 1997 Gené ajoi Super Tourenwagen Cup -sarjassa ennen kuin siirtyi kausiksi 1998–1999 European Truck Racing Cupiin, joka on sarja, jossa kilpaillaan kuorma-autoilla.

Kaudet 2000–2004 Gené kilpaili Espanjan urheiluautosarjassa, jonka mestaruuden hän voitti vuonna 2003. Vuonna 2001 hän osallistui myös European Le Mans Series -sarjan kilpailuihin ja 2002–2004 European Touring Car Championshipin kilpailuihin. Lisäksi hän osallistui 2000 ja 2001 Le Mansin 24 tunnin ajoon, jossa hän voitti vuonna 2001 oman luokkansa. Kaudesta 2005 lähtien Gené on ajanut SEAT-autoa World Touring Car Championship -sarjassa eli WTCC:ssä. Sarjassa hän on voittanut neljä kertaa, viimeksi vuonna 2008.

Yksityiselämä 
Gené on naimisissa Monica-nimisen naisen kanssa, ja hänellä on kaksi lasta: Maria ja Jordi. Hän harrastaa vuoristopyöräilyä ja golfia. Genén pikkuveli Marc Gené on myös kilpa-autoilija, ja hän on kilpaillut Formula 1 -sarjassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jordi Genén viralliset kotisivut

Espanjalaiset autourheilijat
World Touring Car Championship -kuljettajat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Varakuningas

Varakuningas on kahden tai useamman maan tai hallintoalueen yhteisen hallitsijan sijainen alueella, joka kuuluu osana johonkin valtioon. Norjan perustuslaki määräsi 1814–1891, että maassa tuli olla varakuningas Ruotsin kuninkaan sijaisena. Intian varakuninkaaksi nimitettiin 1858–1947 Yhdistyneen kuningaskunnan korkeimpana edustajana toiminutta kenraalikuvernööriä.

Meksikossa ja Perussa asetettiin varakuninkaat virkaansa 1500-luvulla. Nämä espanjalaisten aatelisten joukosta valitut miehet nimitti virkaansa Espanjan kuningas ja Consejo de Indias. Varakuninkailla oli laajat valtaoikeudet. He nimittivät siirtomaan virkamiehistön, saattoivat voimaan lait ja valvoivat intiaanien käännyttämistä kristinuskoon. Varakuninkaiksi kutsuttiin myös englantilaisten Irlantiin 1300-luvulla asettamia kuvernöörejä ja 1801–1921 Irlannissa olleita kenraalikuvernöörejä (Lord Lieutenant).

Lähteet
 Otavan iso tietosanakirja, Otava 1965
 The New encyclopædia Britannica, Encyclopædia Britannica 2003

Valtionhallinto
Monarkia
Romanaisi

Romanaisi () on taajama ja maalaiskunta Leningradin alueen Seuloskoin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Karjalankannaksen eteläosassa Seuloskoin kaupungin koillispuolella Pietarin ja Laatokan välisen rautatien varrella. Taajamassa on asukkaita 5 600 ja kunnassa 7 300 henkeä (vuonna 2007).

Kunnan hallinnollinen keskus on Romanaisin taajama. Lisäksi siihen kuuluvat seuraavat asutuskeskukset: kylät Kähy (), Leppisaari (), Kähyn taajama ja Kornevan () asemanseutu. Toiseen maailmansotaan asti seudun pääväestön muodostivat inkerinsuomalaiset, jotka kuuluivat Rääpyvän luterilaiseen seurakuntaan. Suomalaisväestö karkotettiin muualle Neuvostoliittoon vuonna 1942. 
Toisen maailmansodan aikana seudun läpi kulki ”Elämän tieksi” kutsuttu piiritetyn Leningradin huoltotie.

Romanaisissa toimii lihan, maidon ja vihannesten tuotantoon erikoistunut maatalousyritys ZAO Sovhoz ”Romanovka”. 1980-luvulla Leppisaareen rakennettiin yksi Luoteis-Venäjän suurimmista sikaloista, jonka toimintaa jatkaa OAO Sputnik. Kähyyn on sijoitettu varuskunta.

Kunnan ja samalla myös kunnanhallinnon päämies on Sergei Beljakov.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Romanaisin kunta Seuloskoin piirin sivustolla 
 Romanaisin kunnan sivusto 

Rääpyvän kylät
Seuloskoin piirin kunnat
Klovninuoliainen

Klovninuoliainen (Botia histrionica) on aasialainen kala, jota pidetään yleisesti akvaarioissa. Se on kotoisin Intian ja Myanmarin alueelta. Klovninuoliainen kasvaa usein noin 12 senttiä pitkäksi. Akvaarioissa se elää mielellään pienissä ryhmissä, ja on melko kiltti laji. Klovninuoliainen tarvitsee akvaarioissa lähinnä hiekkapohjan ja paljon piilopaikkoja. Se syö kasvis- ja lihapitoista ruokaa.

Lähteet 

Akvaariokalat
Piikkinuoliaiset
Club Atlético Lanús

Club Atlético Lanús on urheiluseura Lanúsin kaupungista, Buenos Airesin maakunnasta, Argentiinasta. Seuran päälaji on jalkapallo, jossa se pelaa Argentiinan pääsarjassa. Myös seuran koripallojoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla.

Club Atlético Lanús perustettiin vuonna 1915. Se oli heti alusta saakka mukana, kun Argentiinan 1. divisioonasta tuli ammattilaissarja vuonna 1931, mutta vuosikymmenten ajan joukkueen menestys vaihteli ja se vuoron perään putosi ja nousi pääsarjan ja kakkosdivisioonan välillä. Ensimmäisen ylimmän sarjatason mestaruutensa koko historiansa aikana seura voitti vuonna 2007 apertura-sarjasta.

Kotiottelunsa Lanús pelaa vuonna 1929 rakennetulla La Fortaleza -stadionilla.  Lanúsin paikallisvastustaja on naapurikaupungin Banfield. Seurojen välisistä kohtaamisista käytetään nimitystä "etelän klassikko" (clásico del sur).

Saavutuksia
Argeniinan mestaruus: Apertura 2007, 2016
CONMEBOL Cupin voitto 1996
 Copa Sudamericanan voitto 2013
 Copa Bicentenario 2016

Edustusjoukkue

Pelaajat 
5  Matías Fritzler
 16  Mauro Camoranesi

Entisiä pelaajia 
Suluissa vuodet edustusjoukkueessa.

 Lautaro Acosta (2006–2008)
 Denis Caniza (1999–2001)
 Paulo da Silva (1999–2000)
 Héctor Enrique (1991–1993)
 Ariel Ibagaza (1994–1998)

 Juan Carlos Mariño (2001–2006)
 Gerardo Martino (1994–1995)
 Carlos Roa (1994–1997)
 Oscar Ruggeri (1997)
 Eduardo Salvio (2008–2010)

Muut lajit
Jalkapallon lisäksi Lanúsin toimintaan kuuluvat seuraavat lajit: aikido, judo, koripallo, käsipallo, lentopallo, maahockey, taekwondo, telinevoimistelu, tennis, uinti ja yleisurheilu.

Aiheesta muualla
 Virallinen sivu

Lanus
Club Atlético San Martín (Tucumán)

Club Atlético San Martín on pääsarjatason jalkapalloseura San Miguel de Tucumánin kaupungista Argentiinasta.

Historia
Seura perustettiin marraskuussa 1909 San Miguelin eteläosissa. Alkuun se pelasi vain Tucumanin maakunnan paikallissarjaa. Vuonna 1968 San Martín siirtyi uuteen valtakunnalliseen Nacional-liigaan, jossa pelasi koko sarjan olemassaolon ajan vuoteen 1985 saakka. Pelattuaan jonkin aikaa alemmilla sarjatasoilla seura nousi takaisin ylimmälle sarjatasolle kaudeksi 2008/2009 voitettuaan Primera B:n mestaruuden..

Saavutuksia
Primera "B" Nacionalin mestaruus 2007/08
Torneo Argentino A:n mestaruus Clausura 2006
Torneo Argentino B:n mestaruus 2005 
Torneo del Interior 1988
Copa de la República 1944
Tucumánin maakunnan mestaruus 1919, 1923, 1940, 1941, 1943, 1944, 1945, 1947, 1949, 1953, 1954, 1955, 1956, 1966, 1967, 1969, 1970, 1971, 1974, 1976, 1980, 1981, 1982, 1984, 1985, 1987 ja 2004

Entisiä pelaajia
  Carlos Morales Santos
  Ricardo Solbes
  Armando Dely Valdes
  José Noriega
  Jorge López
  Juan José Morales

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivu

Argentiinalaiset jalkapalloseurat
Craig Ferguson

Craig Ferguson (s. 17. toukokuuta 1962) on skotlantilais-amerikkalainen talk show -juontaja, stand-up-koomikko, kirjailija ja näyttelijä. Hän juonsi arki-iltaisin CBS-kanavalla The Late Late Show'ta, josta hän on saanut Peabody-palkinnon sekä Emmy-ehdokkuuden.

Ferguson esitti toimistopomo Nigel Wickiä The Drew Carey Show’ssa vuosina 1996–2003. Sarjan aikana hän käsikirjoitti ja näytteli elokuvissa The Big Tease, Saving Grace sekä I'll Be There, jonka hän myös ohjasi. Ferguson korvasi Craig Kilbornin The Late Late Show'n isäntänä vuonna 2005. Ferguson on lisäksi kirjoittanut vuonna 2006 julkaistun romaanin Between the Bridge and the River, joka on ilmestynyt myös suomeksi, sekä vuonna 2009 ilmestyneen muistelmateoksen American on Purpose.


Teoksia
 Between the Bridge and the River. Chronicle Books, 2006. ISBN 0811853756, ISBN 0811858197.
 American on Purpose: The Improbable Adventures of an Unlikely Patriot. HarperCollins, 2009. ISBN 0061719544.

Suomennettuja
 Putoamistemppu (Between the Bridge and the River). Suom. Marjamäki, Pekka. Gummerus, 2007. ISBN 978-951-20-7299-6.

Lähteet

Aiheesta muualla
 The Late Late Show with Craig Ferguson

Yhdysvaltalaiset koomikot
Brittiläiset koomikot
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Brittiläiset näyttelijät
Yhdysvaltalaiset juontajat
Skotlantilaiset kirjailijat
Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Brittiläiset elokuvakäsikirjoittajat
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Club Atlético San Martín (San Juan)

Club Atlético San Martín on jalkapalloseura San Juanin kaupungista Argentiinasta. 

San Martín pelaa Argentiinan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Nacional B:ssä, johon se putosi kaudeksi 2008/2009 pelattuaan yhden kauden ajan 1. divisioonassa. Aikaisemmin seura oli pelannut pääsarjatasolla vuonna 1970 Nacional-liigassa, mutta jäi sarjassa viimeiseksi. Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla San Martín on pelannut meneillään olevaa kautta ennen yhteensä 13 kautta (1991/92, 1995/96–2006/07).

Entisiä pelaajia
 Néstor Craviotto (1999–2000)
 Christian La Grotteria (1997–1998)
 Pablo Marini (1996–2000)
 Luciano Olguín (2004)
 Germán Pietrobon (2005–2006)
 Rodolfo Rodríguez (1985–2006)
 Ismael Sosa (2006)

San Martin San Juan
Mercy Falls

Mercy Falls on progressiivista metallia soittavan Seventh Wonderin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 12. syyskuuta 2008. Kyseessä on yhtyeen ensimmäinen konseptialbumi. Sitä voidaan pitää yhtyeen läpimurtoalbumina ja se on saanut kriitikoilta ylistävää palautetta.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Andreas Blomqvist – basso
 Tommy Karevik – laulu
 Johan Liefvendahl – kitara
 Johnny Sandin – rummut
 Andreas Söderin – kosketinsoittimet

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 10/10 
 Progressivemelodies.com:

Lähteet 

Seventh Wonderin albumit
Vuoden 2008 albumit
Victoria’s Secret

Victoria’s Secret (VS) on yhdysvaltalainen naistenvaatteiden, erityisesti rintaliivien ja muiden alusasujen ja yöpukujen valmistaja ja myymäläketju. Tuotemerkillä myydään myös kosmetiikkaa. Se on New Yorkin pörssissä listatun L Brandsin suurin tuotemerkki. Victoria’s Secret tunnetaan jokavuotisesta muotishow’staan.

Ensimmäisen Victoria’s Secretin perusti Stanfordin yliopiston käynyt Roy Raymond San Franciscoon vuonna 1977, ja ketjuksi se alkoi laajeta 1980-luvun alussa. Liikekonsepti mullisti siihenastisen tavan myydä naisten alusasuja tavaratalon nurkassa ja muissa huomaamattomissa paikoissa. Merkin myymälät olivat näkyvällä paikalla ja muistuttivat ylelliseltä sisustukseltaan 1800-luvun naisten buduaareja. Se piti imagonsa kuitenkin hyvin arvokkaana ja puhtaana ilman liian seksuaalisuuden tai arveluttavan moraalin sivujuonteita. Merkki toi keskiluokan ja kaiken kokoisten naisten ulottuville mahdollisuuden glamour-tähtien kaltaiseen seksikkyyteen.

Jo vuonna 1982 Roy Raymond myi yrityksensä ohiolaiselle The Limited -yhtiölle (nyk. L Brands) alhaisena pidetyllä neljän miljoonan dollarin hinnalla. Ostajayhtiö piti konseptin sellaisenaan vain pienin muutoksin kustannusten karsimiseksi. 1980-luvun mittaan ketju kasvoi monen sadan myymälän laajuiseksi ja kattoi koko Yhdysvallat niin, että 1990-luvun alussa se oli naisten alusasujen markkinajohtaja ohi kalliin Cacique-ketjun ja rohkeampana pidetyn Frederick’s of Hollywood -merkin.

Kysynnän kasvun alkaessa hiipua yhtiön toimitusjohtajaksi vaihdettiin 1993 Grace Nichols, joka paransi tuotteiden heikentynyttä laatua ja kohdisti markkinointia entistä vanhempiin ikäryhmiin – huolimatta siitä, että mainonnassa käytetyt mallit pysyivätkin nuorina ja uhkeina.

Victoria’s Secretin valokuvamallina on toiminut muun muassa saksalainen Heidi Klum vuosina 1999–2010.. Muita yrityksen pitkäaikaisia mainoskasvoja ovat olleet Adriana Lima, Alessandra Ambrosio, Lily Aldridge, Stephanie Seymour, Tyra Banks, Marisa Miller, Behati Prinsloo, Miranda Kerr ja Candice Swanepoel.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Victoria’s Secretin sivusto 

Vaatemerkit
Urheiluvälinevalmistajat
Yhdysvaltalaiset teollisuusyritykset
Seulonnan keskeiset artikkelit
Buenos Airesin maakunta

Buenos Airesin maakunta () on Argentiinan suurin maakunta. Argentiinan pääkaupunki Buenos Aires ei nimestään huolimatta kuulu maakuntaan, vaan muodostaa oman liittopiirinsä. Buenos Airesin maakunnan pääkaupunki on La Plata.   Maakunta jakaantuu 134:ään paikallishallintoalueeseen (partidos). 
__notoc__

Maantiede 
Buenos Airesin maakunnan pinta-ala on 307 571 neliökilometriä. Se rajoittuu Río Negron, Córdoban ja Entre Ríosin maakuntiin ja idässä Atlantin valtamereen. Maakunnan korkein kohta on 1 239 metrin korkuinen Cerro Tres Picos.

Suurimmat asutuskeskukset 
Maakunnan noin 15 miljoonasta asukkaasta yhdeksän miljoonaa asuu Buenos Airesin autonomisen kaupungin ympäristössä, maakunnan puolelle laajentuneella Suur- Buenos Airesin kaupunkialueella.

Muita merkittäviä kaupunkeja ovat pääkaupunki La Plata (Suur- La Plata: 694 253 as.), turistikeskus Mar del Plata (Suur- Mar del Plata: 541 733 as.), satamakaupunki Bahía Blanca (Suur- Bahía Blanca: 274 509 as.), pohjoisen teollisuuskeskus San Nicolás de los Arroyos (125 408 as.), etelän maatalous- ja turismikeskus Tandil (101 010 as.), turismi- ja opiskelukaupunki Junín (88 664 as.) sekä maakunnan keskiosassa sijaitseva Olavarría (83 738 as.).

Väestö 
Buenos Airesin asukasluku oli 15 052 177 kesäkuussa 2008. Taajamissa väestöstä elää 96,4 prosenttia.

Aiheesta muualla 

 Virallinen sivu

Argentiinan maakunnat
La Plata

La Plata on Buenos Airesin maakunnan pääkaupunki Argentiinassa, noin 50 kilometriä maan pääkaupungin Buenos Airesista kaakkoon. Vuonna 2010 kaupungin asukasluku oli noin 624 000, ja koko suurkaupunkialueen 786 000. La Plata toimii samannimisen partido-hallintoalueen kaupunkikeskuksena. Vuosina 1952–1955 kaupunki tunnettiin nimellä Ciudad Eva Perón.

Vuonna 1882 maakunnan hallinto päätettiin siirtää sinne pois Buenos Airesista, josta tuli erillinen valtakunnan pääkaupunkialue.  La Plataan rakennutettiin  tuolloin kirjasto, tähtitorni, goottilainen katedraali ja museo.

Opiskelu
La Platassa sijaitsee neljä yliopistoa, joista merkittävin, Universidad Nacional de La Plata, on heti Buenos Airesin yliopiston jälkeen Argentiinan toiseksi suurin.

Urheilu
La Platan jalkapallojoukkueet ovat Estudiantes ja Gimnasia y Esgrima. Gimnasia y Esgrimalla on myös lento-, koripallo- ja maahockeyjoukkueet pääsarjassa. Kolmas suuri urheiluseura on Universitario. Myös hevosurheilu on suosittua – kaupungissa sijaitsee vuonna 1884 avattu laukkarata.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Virallinen sivu 

Argentiinan kaupungit
Thorne

Thorne voi tarkoittaa:

Henkilöitä
 Bella Thorne (s. 1997), yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä ja -malli
 Benjamin Thorne (s. 1993), kanadalainen kilpakävelijä
 Courtney Thorne-Smith (s. 1967), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Dyanne Thorne (1936–2020), yhdysvaltalainen näyttelijä ja alastonmalli
 Ernest Thorne (1887–1968), brittiläinen köydenvetäjä ja olympiavoittaja
 Gary Thorne (s. 1948), yhdysvaltalainen urheiluselostaja
 Justin Thorne (s. 1989), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
 Ken Thorne (1924–2014), brittiläinen televisio- ja elokuvasäveltäjä
 Larry Thorne, oik. Lauri Törni (1919–1965), suomalainen upseeri ja Mannerheim-ristin ritari
 Leslie Thorne (1916–1993), brittiläinen Formula 1 -kuljettaja
 Kip Thorne (s. 1940), yhdysvaltalainen teoreettinen fyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
 Raymond Thorne (1887–1921), yhdysvaltalainen uimari
 Remy Thorne (s. 1995), yhdysvaltalainen näyttelijä, kirjailija ja malli
 Rupert Thorne, DC Comicsin kuvitteellinen mafiapomo.

Muuta
Thorne, kunta Kanadassa
Thorne, kauppala Englannissa
Lars Svensson

Lars Svensson on ruotsalainen lintutieteilijä, joka on kirjoittanut useita lintukirjoja.

Lars Svensson asuu Torekovissa Lounais-Ruotsissa. Hän on lintumiespiireissä laajalti tunnettu vuonna 1970 julkaisemastaan teoksesta Identification Guide to Passerines, josta hän on laatinut kolme uudistettua painosta. Suomeksi ovat ilmestyneet 1. painos Euroopan varpuslinnut - sukupuolen ja iän määritys (SLY 1976, suomentajana Esa Lehikoinen) ja 4. painos (SLY:n Lintutieto Oy 1997, suomentajina Hannu Jännes ja Pekka J. Nikander).

Svensson oli perustamassa Ruotsin Rariteettikomiteaa vuonna 1971 ja toimi komitean puheenjohtajana 15 vuotta. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Uppsalan yliopistossa vuonna 2004. Hän on maailmanlaajuisesti erittäin arvostettu lintujen määrittämisen ja luokittelun asiantuntijana.

Svensson on matkustellut laajalti ja tutkinut lintuja sekä maastossa että museoissa. Hän toimii muun muassa Birding Worldin ja Dutch Birdingin määrityskonsulttina ja on julkaissut lukuisia kirjoituksia lintutieteellisissä sarjoissa.

Teokset 
 Identification Guide to Passerines, 1970, 1975, 1984, 1992.
 Soviet Birds (C-kasetti), 1984.
 The Hamlyn Guide to the Birds of Britain, yhdessä Håkan Delinin kanssa), 1986.
 Fågelsång i Sverige, yhdessä Benny Anderssonin kanssa (CD ja kirjanen), 1990.
 Collins Bird Guide, yhdessä Peter J. Grantin, Killian Mullarneyn ja Dan Zetterströmin kanssa, 1999.

Lähteet 
Surfbirds News

Svensson, Lars
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Hammam Sousse

Hammam Sousse () on rannikkokaupunki Tunisiassa pohjoiseen Soussen kaupungista. Kaupungissa asuu noin 35 000 ihmistä (2004). Presidentti Zine El Abidine Ben Ali ja puolustusministeri Kamel Morjane ovat syntyneet Hammam Soussessa.

Aiheesta muualla

Tunisian kaupungit
Aleksandra Kostenjuk

Aleksandra Konstantinovna Kostenjuk (; s. 23. huhtikuuta 1984 Perm, Venäjä) on venäläinen shakin suurmestari ja entinen shakin naisten maailmanmestari (2008–2010).

Kostenjuk oppi pelaamaan shakkia isänsä opettamana viisivuotiaana. Kostenjukista tuli shakin naisten suurmestari (WGM) 14-vuotiaana ja kansainvälinen mestari 16-vuotiaana. Marraskuussa 2004 Kostenjukista tuli FIDEn kansainvälinen suurmestari kymmenentenä naisena maailmassa.

Vuonna 2006 hänestä tuli ensimmäinen Fischer Random -shakin naisten maailmanmestari. Hän puolusti titteliään menestyksekkäästi myös vuonna 2008 voittamalla Kateryna Lahnon 2.5-1.5. 17. syyskuuta 2008 hänestä tuli shakin naisten maailmanmestari voitolla kiinalaisesta Hou Yifanista.
 
Kostenjukin mottoina ovat "chess is cool" sekä "kauneus ja älykkyys voi kulkea käsi kädessä". Kostenjuk on edistänyt shakin julkisuuskuvaa ja suosiota toimimalla valokuvamallina sekä shakin suurlähettiläänä.

Hän juontaa suosittua podcast-lähetystä "Chess is Cool", mikä käsittelee Kostenjukin elämää ja shakkimaailman tapahtumia.

Kostenjuk jätti vuoden 2022 keväällä palaamatta shakkiturnauksesta Ranskasta takaisin Venäjälle sen alettua hyökkäyksensä Ukrainaan. Hän on myös kritisoinut voimakkaasti Vladimir Putinin toimia.

Kostenjuk on naimisissa managerinsa, Sveitsissä syntyneen kolumbialaiset sukujuuret omaavan Diego Garcesin kanssa. 22. huhtikuuta 2007 hän synnytti tyttölapsen, Francesca Marian. Kostenjukin pikkusisko Oksana on myös shakinpelaaja, naisten FIDE-mestari.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kostenjukin kotisivut
  LatestChess: suurmestari Aleksandra Kostenjukin haastattelu
 Kostenjukin valokuvia
 
 

Shakin suurmestarit
Venäläiset shakinpelaajat
Shakin naisten maailmanmestarit
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Raamattu: Jeesus

Raamattu: Jeesus () on Jeesuksen elämää käsittelevä televisioelokuva vuodelta 1999. Sen ohjasi Roger Young. Kaksi Emmy-ehdokkuutta keränneessä teoksessa korostetaan Jeesuksen inhimillistä puolta.

Jeremy Siston (Jeesus) ohella tärkeissä osissa esiintyivät muiden muassa Gary Oldman (Pontius Pilatus), Jacqueline Bisset (Neitsyt Maria), Armin Mueller-Stahl (Joosef) ja Poliisiopisto -elokuvista tuttu G. W. Bailey (Livius).

Aiheesta muualla 
 

Raamattuun pohjautuvat elokuvat
Saksalaiset televisioelokuvat
Tšekkiläiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset televisioelokuvat
Jeesus
Vuoden 1999 yhdysvaltalaiset elokuvat
Vuoden 1999 italialaiset elokuvat
Vuoden 1999 saksalaiset elokuvat
Corrientesin maakunta

Corrientes on Argentiinan maakunta. Sen pääkaupunki on Corrientes. Vuoden 2007 kesäkuussa maakunnassa oli 1 002 416 asukasta. Maakunnan kuvernööri on Arturo Colombi.

Maantiede
Corrientesin pinta-ala on 88 199 neliökilometriä. Se sijaitsee Mesopotamiassa Argentiinan koillisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Paraguayn valtioon, koillisessa Misionesin maakuntaan, idässä Brasiliaan, kaakossa Uruguayhin, etelässä Entre Riosin maakuntaan ja lännessä Santa Fen ja Chacon maakuntiin. Maakunnan läpi kulkee Paraná-joki.

Aluejako
Corrientesin maakunta jakaantuu 25 departementtiin, joista kullakin on oma kunnanvaltuustonsa.

Departementit, suluissa keskustaajamat:
Bella Vista (Bella Vista)
Berón de Astrada (Berón de Astrada)
Capital (Corrientes)
Concepción (Concepción Yaguareté-Corá)
Curuzú Cuatiá (Curuzú Cuatiá)
Empedrado (Empedrado)
Esquina (Esquina)
General Alvear (General Alvear)
General Paz (Nuestra Señora del Rosario de Caá Catí)
Goya (Goya)
Itatí (Itatí)
Ituzaingó (Ituzaingó)
Lavalle (Lavalle)
Mburucuyá (Mburucuyá)
Mercedes (Mercedes)
Monte Caseros (Monte Caseros)
Paso de los Libres (Paso de los Libres)
Saladas (Saladas)
San Cosme (San Cosme)
San Luis del Palmar (San Luis del Palmar)
San Martín (La Cruz)
San Miguel (San Miguel)
San Roque (San Roque)
Santo Tomé (Santo Tomé)
Sauce (Sauce)

Aiheesta muualla

 Virallinen sivu

Argentiinan maakunnat
Tšetšelnyk

Tšetšelnyk () on kaupunkityyppinen taajama ja Tšetšelnykin piirin hallintokeskus Vinnytsjan alueen kaakkoisosassa Ukrainassa. Taajaman väkiluvuksi arvioitiin 5 166, ja koko piirin väkiluvuksi 22 385 (2013). Pääosa piirin väestöstä on maaseutukylien asukkaita.

Ennen Venäjän vallankumousta se sijaitsi Venäjän keisarikunnan Podolian kuvernementissa lähellä Odessan aluetta.

Brasilialainen kirjailija Clarice Lispector syntyi paikkakunnalla 10. joulukuuta 1920.

Lähteet

Aiheesta muualla
Perustietoa taajamasta Ukrainan parlamentin sivustolla  (rada.gov.ua)
Chechelnik Jewish_Encyclopedia 1901–1906 
Chechelnyk.com  

Vinnytsjan alue
Ukrainan kaupunkityyppiset taajamat
Club Atlético Tigre

Club Atlético Tigre on jalkapalloseura Buenos Airesin esikaupungista Victoriasta, Buenos Airesista, Argentiinasta.  Seura pelaa Argentiinan pääsarjassa, jonne se nousi 27 vuoden tauon jälkeen kaudeksi 2007–2008.

Historia
Tigre, lempinimeltään "Tappajat" (Matadores), perustettiin 3. elokuuta 1902 Tigren kaupungissa. Vuonna 1936 seura muutti nykyisille sijoilleen Victoriaan 30 kilometriä Buenos Airesin kaupungin pohjoispuolelle. Tigre kuului aikoinaan Argentiinan ammattilaisliigan perustajajäseniin vuonna 1931, mutta suurimman osan yli satavuotisesta historiastaan se on viettänyt alemmilla sarjatasoilla. Pääsarjassa se on pelannut historiansa aikana kaikkiaan 24 kautta, parhaana saavutuksenaan kakkossija vuoden 2007 apertura-sarjasta.

Saavutuksia
 2. divisioonan mestaruus: 1945, 1953, 1979, apertura 1994, apertura 2004, clausura 2005
 Campeón Intermedia 1912

Maineikkaita pelaajia
 Bernabé Ferreyra
 Juan Andrés Marvezzi
 Pedro Daniel Pellegata
 Raúl de La Cruz Chaparro
  Héctor de Bourgoing
 Adrián Enrique Arana
 Luis Cesáreo
 Ernesto Cucchiaroni
 Cándido González
 Adolfo Heisinger
 Jorge Lorenzo Hidalgo
 Ezequiel Maggiolo

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivu

Tigre
Buenos Airesin urheilu
Maarianverijuuri

Maarianverijuuri (Agrimonia eupatoria) on monivuotinen, ruohovartinen, keltakukkainen ruusukasvi.

Ulkonäkö 

Maarianverijuurella on juurakko, josta nousee 30–100 cm korkeita, pystyjä kukkavarsia. Varren tyviosassa on joskus haaroja, mutta nekin ovat pystyjä. Lehdet ovat parilehdykkäiset ja päätöpariset. Lehdykkäpareja on kolmesta kuuteen, mutta suurten lehdyköiden väleissä saattaa olla lisäksi pieniä. Lehdykät ovat soikeita ja hammaslaitaisia. Varren alaosassa lehdet ovat suuria, ylempänä pienempiä ja vähälehdykkäisempiä. Varren kukallinen yläosassa on vain hyvin pieniä kukkien tukilehtiä. Varret, lehtien alapinnat ja kukinnon vihreät osat ovat karvaisia. Varren pinnalla on tiheässä lyhyitä karvoja, jotka tekevät pinnan nukkaisen näköiseksi, ja lisäksi harvassa pitkiä karvoja. Varren yläosa muodostaa tähkämäisen kukinnon. Kukkien teriö on noin senttimetrin läpimittainen ja kirkkaan keltainen. Siinä on viisi soikeaa terälehteä. Myös heteet ja emi ovat keltaisia, mutta heteiden ponnet muuttuvat punaruskeiksi. Kuten muillakin verijuurilla, kukasta muodostuu 1–2 pähkylähedelmää, joiden ympärille kukkapohjus kuivuu ja kovettuu. Kukkapohjus on vajaan senttimetrin pituinen ja pituuttaan kapeampi. Maarianverijuurella kukkapohjuksen kartiomainen tyviosa on selvästi pitkittäisuurteinen. Kukkapohjuksen kärkiosassa on runsaasti tukevia koukkupäisiä karvoja. Kuiva kukkapohjus siemenineen tarttuu helposti eläinten turkkiin ja voi näin kulkeutua uudelle kasvupaikalle.

Levinneisyys 
Maarianverijuurta esiintyy lähes koko Euroopassa pohjoisimpia alueita lukuun ottamatta. Skotlannissa ja tammen pohjoisrajan pohjoispuolella Pohjoismaissa se on harvinainen. Pohjoisimmat kasvupaikat ovat Norjassa Trondheimin tienoilla. Lännessä sitä tavataan myös Azoreilla ja Kanariansaarilla sekä etelässä Pohjois-Afrikassa Marokossa ja Tunisiassa. Idässä levinneisyysalue ulottuu vastaavalla ilmastovyöhykkeellä Himalajan ja Altain vuoristojen länsireunoille.

Suomessa maarianverijuuri kasvaa Lounais-Suomen lehtoniityillä sekä muuten kuivahkoilla niityillä ja pientareilla. Se on kalkinsuosija. Se on Suomessa yleinen ja alkuperäinen Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa, viimeksi mainitussakin lähinnä rannikolla. Rannikon lähellä se esiintyy idässä Helsingin tienoille ja pohjoisessa Raumalle asti. Etelä-Suomen sisämaassa sitä tavataan harvinaisena lisäksi paikoin Satakunnassa, Etelä-Hämeessä ja Päijät-Hämeessä sekä Etelä-Karjalassa Lappeenrannan ja Imatran tienoilla, yleensä seuduilta, joilla maanviljelysasutus on vanhaa. Sisämaassa maarianverijuuri on ilmeisesti muinaistulokas. Sitä on ehkä viljeltykin rohdokseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Maarianverijuuri (Agrimonia eupatoria)
 Kasviatlas 2021: Maarianverijuuren (Agrimonia eupatoria) levinneisyys Suomessa.
 ITIS: Agrimonia eupatoria 
 United States Department of Agriculture (USDA): Agrimonia eupatoria 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Agrimonia eupatoria 

Verijuuret
Kylpeminen

Kylpeminen tarkoittaa puhdistautumista eli peseytymistä vedellä esimerkiksi järvessä, kylpyammeessa tai saunassa. Pienet vauvat voidaan pestä pienessä vadissa. Varsinaisen peseytymisen lisäksi kylpeminen voi liittyä esimerkiksi uskonnollisiin seremonioihin tai yleiseen rentoutumiseen. Kylpylät ovat paikkoja, joissa kylpemistä, terveydenhoitoa ja virkistäytymistä varten on uima-altaita ja muita tiloja. Kylpytakki on vaate, joka saatetaan kylvyn jälkeen pukea päälle vilvoiteltaessa ja kuivatellessa. 

Kylpeminen
Lastenhoito
David Sarnoff

David Sarnoff (27. huhtikuuta 1891 Minsk, Venäjä – 12. joulukuuta 1971 New York, New York) oli venäläisamerikkalainen radio- ja televisiotekniikan uranuurtaja.

Sarnoff muutti Yhdysvaltoihin juutalaisten vanhempiensa mukana vuonna 1900, aluksi Albanyyn ja myöhemmin New Yorkiin. Kouluaikoina hän ansaitsi perheelleen rahaa myymällä sanomalehtiä, toimimalla juoksupoikana ja laulamalla synagogassa. Lopetettuaan koulunkäynnin 1906, hän siirtyi lähetiksi sähketoimistoon ja ensimmäisestä palkastaan osti omat sähkötyslaitteet. Opittuaan sähköttämään hän siirtyi Marconi Wireless Telegraph Companyyn sähköttäjäksi. Muutaman vuoden kuluttua Sarnoff eteni Manhattanilla sijainneen maailman tehokkaimman radioaseman operaattoriksi. 14. huhtikuuta 1912 hän vastaanotti Titanicilta lähetetyn hätäsignaalin ja välitti uutisia seuraavan kolmen vuorokauden ajan, jonka ansiosta Marconi palkitsi hänet ylennyksellä yrityksen johtotehtäviin.

Vuonna 1916 Sarnoff ensimmäisen kerran esitti ”radiosoittorasian” eli kaupallisesti markkinoitavan radiovastaanottimen valmistusta. Ehdotus ei saanut vuosiin hyväksyntää, mutta siirryttyään silloisen Radio Corporation of American palvelukseen ja radioimalla 2. heinäkuuta 1921 nyrkkeilyottelun Jack Dempseyn ja Georges Carpentierin välillä, hän pystyi näyttämään laitteen kaupallisen potentiaalin. Seuraavan kolmen vuoden aikana RCA myi vastaanottimia 80 miljoonan dollarin arvosta.

Vuonna 1926 David Sarnoff perusti NBC:n. Hän oli jo tuolloin kiinnostunut televisiosta, alaisenaan RCA:ssa muun muassa ensimmäisen kuvaputken kehittänyt Vladimir Zworykin, ja vuonna 1928 hän käynnisti NBC:n koelähetykset. Vuoden 1939 New Yorkin maailmannäyttelyssä hän esitteli televisiolähetyksiä yleisölle. Toisen maailmansodan aikana Sarnoff kuului kenraali Dwight D. Eisenhowerin esikuntaan toimien viestintäkonsulttina ja hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1970.

David Sarnoff nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1989. Time-lehti valitsi hänet 1900-luvun sadan tärkeimmän henkilön joukkoon.

Lähteet

Kirjallisuus 
 Sarnoff, David. Encyclopædia Britannica. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2008.

Viitteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset insinöörit
Radio Hall of Fame
Vuonna 1891 syntyneet
Vuonna 1971 kuolleet
Lúcio Cardoso

Joaquim Lúcio Cardoso Filho (14. elokuuta 1913 Curvelo, Minas Gerais, Brasilia – 22. syyskuuta 1968 Rio de Janeiro) oli brasilialainen kirjailija, näytelmäkirjailija ja runoilija.

Cardosu kuului merkittävään mutta köyhtyneeseen brasilialaiseen sukuun. Hänen veljensä oli senaattori, myöhemmin korkeimman oikeuden jäsen Adauto Lúcio Cardoso. Hänen sisarensa oli arvostettu kirjailija Maria Helena Cardoso, joka toimitti veljensä muistelmat tämän kuoleman jälkeen.

Koulunkäynti ei Cardosolta sujunut, mutta myöhemmin hän tutustui varakkaan teollisuusyrittäjän Augusto Frederico Schmidt ympärille kerääntyneeseen kirjailijapiiriin. Schmidt kustansi hänen ensimmäisen teoksensa. Tuohon aikaan Brasilian kirjallisuudessa olivat pinnalla vasemmistolaiset aatteet, mutta Cardoson kirjailijapiiri koostui lähinnä katolisista homoseksuaaleista, joita politiikka ei kiinnostanut. Samoihin piireihin kuului myös Clarice Lispector, joka rakastui häneen. He pysyivät ystävinä Cardoson kuolemaan saakka.

Cardoso oli erityisen tuottelias teatterin alalla. Hän oli perustamassa Teatro Experimental do Negro -teatteria. Hän oli mukana myös elokuva-alalla. Hänen maineikkain kirjallinen teoksensa on Crônica da casa assassinada (1959). Alkoholi ja lääkkeiden käyttö rapauttivat hänen terveytensä. Hän sai 1962 halvauksen, josta ei ponnisteluistaan huolimatta kunnolla toipunut, ja siksi hän siirtyi maalaamaan. Uusi halvaus tuli 1968, ja hän kuoli siihen.

Lähteet

Brasilialaiset kirjailijat
Portugalinkieliset kirjailijat
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 1968 kuolleet
Ympäristörikos

Ympäristörikos on rikos, jossa elinympäristö kärsii. Ympäristörikokset voidaan jakaa karkeasti kahtia sen mukaan, vahingoitetaanko niissä yksittäisiä eliöitä (esimerkiksi rauhoitettuja eläimiä) vai elinympäristöä (esimerkiksi juomavettä).

Ympäristörikoksista on säädetty ympäristönsuojelulaissa, jonka sisältö vaihtelee maasta toiseen. Euroopan komissio on ehdottanut keväällä 2008 direktiiviä, joka velvoittaisi jäsenmaat rankaisemaan ankarasti toimista, joilla tahallaan tai törkeän huolimattomasti vahingoitetaan eliöitä, ilmaa, maaperää tai vesistöjä.

Ympäristörikokset ovat suurelta osin niin sanottua piilorikollisuutta. Piilorikollisuus tarkoittaa rikoksia, jotka eivät koskaan päädy poliisin tai valvontaviranomaisten tietoon. Suomalaisen arvion mukaan ympäristörikoksista vain alle kymmenen prosenttia tulee viranomaisten tietoon. Piilorikollisuuden osuus olisi tällöin ympäristörikoksissa vielä suurempi kuin talousrikollisuudessa. Poliisin tietoon on Suomessa tullut vuosittain 350–450 ympäristörikosta, joista suurin osa koskee luvattomia päästöjä. Tutkimusten mukaan yksi keskeisiä keinoja ympäristörikollisuuteen puuttumisessa on poliisin ja muiden esitutkintaviranomaisten mahdollisimman nopea esitutkinta.

Suomessa kansalaisten ja yritysten pitää hakea lupa sellaisiin toimiin, jotka huonosti suunniteltuina voivat vahingoittaa ympäristöä. Esimerkkinä tällaisista ovat ruoppaus ja viemärien rakentaminen.

Kehitysmaissa ympäristömääräykset ja niiden soveltaminen ovat usein jääneet taka-alalle, kun maat ovat houkutelleet teollisuusyrityksiä parantamaan talouttaan.

Luonnonsurman nimikettä on ehdotettu lisättäväksi Kansainvälisen rikostuomioistuimen rikosnimikkeisiin, mutta toistaiseksi ympäristörikoksista ei voi saada tuomiota kansainvälisissä oikeusistuimissa.

Lähteet 

Rikokset
Ympäristö