joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Anarkosyndikalismi

Anarkosyndikalismi on anarkismin haara, joka keskittyy työväenliikeeseen. Syndicalisme on ranskankielinen sana, joka merkitsee ammattiyhdistysliikettä. Anarkosyndikalistit näkevät ammattiliitot potentiaalisena voimana vallankumouksellisen yhteiskunnallisen muutoksen aikaansaamisessa ja kapitalismin sekä valtion kaatamisessa. Anarkosyndikalistit haluavat korvata kapitalismin ja valtiot työläisten itse demokraattisesti organisoimalla päätöksenteolla. Anarkosyndikalistit pyrkivät lakkauttamaan palkkajärjestelmän ja tuotantovälineiden yksityisomistuksen, joiden he uskovat johtavan luokkaeroihin. Anarkosyndikalismi on pysynyt suosittuna ja aktiivisena anarkismin koulukuntana ja sillä on monia tunnettuja kannattajia sekä nykyisin monia aktiivisia organisaatioita.

Espanjan sisällissota

Espanjan sisällissodan aikana Barcelona ja sitä ympäröivä Katalonia jäi anarkosyndikalistien valtaan. Espanjan tasavallan puolella olevat anarkistit, 1910 Barcelonassa perustettu työväen kansalliskonfederaatio Confederación Nacional del Trabajo (CNT), kumosivat ammattiyhdistysliikkeen perusteella järjestäytyneen miliisin avulla vanhan vallan. Tavarat jaettiin hankintakuponkien perusteella ja arvon mittana olivat työtunnit, jotka olivat kaikilla yhtä arvokkaita.

Katso myös 

 Anarkososialismi

Kirjallisuutta 

 

Anarkismi
Äärivasemmisto
Anarkososialismi

Anarkososialismi tai libertaarisosialismi sisältää ryhmän poliittisia filosofioita, jotka pyrkivät luomaan yhteiskunnan ilman poliittisia, taloudellisia tai sosiaalisia hierarkioita - yhteiskunnan, jossa kaikki väkivaltaiset tai sortavat instituutiot olisi lakkautettu ja niiden sijasta jokaisella olisi vapaa, tasavertainen yhteys tiedon ja tuotannon välineisiin, tai yhteiskunta, jossa sortavia instituutioita ja hierarkioita olisi radikaalisti vähennetty ja heikennetty. Tämä saavutettaisiin lakkauttamalla yksityisomistus ja antamalla tuotantovälineiden ja resurssien suora hallinta työväenluokalle ja muille omistamattomille luokille. Vaikka sosialismin monet muodot painottavat valtion tai poliittisen puolueen roolia vapauden ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden edistämisessä, libertaarit sosialistit luottavat ammattiliittoihin, työläisneuvostoihin, osuuskuntiin, kansalaisten kokouksiin ja muihin ei-byrokraattisiin, hajautettuihin toiminnan muotoihin. Monet libertaarisosialistit puhuvat valtion täydellisen poistamisen puolesta ja näkevät valtion kapitalistisen luokkajärjestyksen suojavallina.

Libertaarisosialistisiksi kutsuttuja poliittisia filosofioita ovat muun muassa monet anarkismin variaatiot (esimerkiksi anarkistinen kommunismi, kollektivistinen anarkismi, vasemmistoanarkismi, anarkosyndikalismi ja jotkut individualistisen anarkismin muodot), mutualismi, sosiaaliekologia ja neuvostoihin perustuva kommunismi (tai jopa kommunismi itsessään, niin kuin sen kuvailivat Karl Marx ja Lenin sosialismin kehittyneimmäksi vaiheeksi). Jotkut käyttävät libertaarisosialismi-termiä synonyyminä anarkismille.

Eräs tunnettu libertaarisosialisti on yhdysvaltalainen kielitieteen professori Noam Chomsky.

Aiheesta muualla 

Ludwig von Mises: Human action ja syndikalismikritiikkiä
Anarchosyndicalism by Rudolf Rocker

Anarkismi
Sosialismin suuntaukset
Tory

Tory-puolue on Ison-Britannian konservatiivisen puolueen lempinimi. 

Nimitys "tory" tulee iirinkielisestä sanasta toraidhe, ja se on tarkoittanut 1640- ja 1650-luvuilla irlantilaisia sotilaita, jotka taistelivat Oliver Cromwellia ja englantilaisia miehittäjiä vastaan. Englannin uskonpuhdistuksen aikaan 1600-luvun lopulla oli vallalla toryjen ja whigien välinen kiista siitä, voiko kuningas Jaakko II nousta valtaistuimelle, vaikka oli katolinen, anglikaanikirkkoa tukeneen veljensä Kaarle II:n jälkeen. Toryt kannattivat tällöin Jaakkoa. Toryt ja whigit olivat Ison-Britannian parlamentin kaksi puoluetta 1700-luvulla, vaikka niiden väliset erot osittain laimenivatkin.

 Kanadassa tunnetaan myös tory-nimitys politiikassa, ja siellä se on arvoneutraalimpi. Tunnetaan Sininen tory, joka viittaa urbaaniin liikemaailmaan, ja Punainen tory, joka viittaa takamaiden raivaajiin.

 Yhdysvalloissa tory-nimitystä käytettiin niistä lojalisteista, jotka vastustivat Amerikan Yhdysvaltojen itsenäistymistä Yhdistyneestä kuningaskunnasta.
 

Poliittiset käsitteet
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
SWAT

SWAT-ryhmä (lyhenne sanoista Special Weapons and Tactics, suomeksi erikoisaseet ja -taktiikat) on yleisnimitys Yhdysvaltain poliisin erikoisosastoille, joita käytetään muun muassa piiritys- ja panttivankitilanteissa.

Ensimmäinen SWAT-ryhmä perustettiin vuonna 1968, LAPD:n alaisuuteen Delanossa, Kaliforniassa maatyöläisten mellakoiden taltuttamiseen. 

SWAT-ryhmät ovat paikallispoliisin erikoisyksikköjä. Liittovaltion poliisilla (FBI) on oma koko maassa toimiva terrorisminvastainen erikoisyksikkö, FBI HRT.

Suomessa vastaava poliisin erikoisyksikkö on Karhu-ryhmä.

Varustus 

SWAT-ryhmän varustuksiin kuuluu erilaisiin tilanteisiin tarkoitettuja aseita. Niitä ovat muun muassa rynnäkkökiväärit, konepistoolit, haulikot, karbiinit ja ryhmän tarkka-ampujilla tarkkuuskiväärit. Lisäksi SWAT-ryhmä käyttää tarvittaessa kyynelkaasua ja sokaisukranaatteja.

Ryhmällä on käytössä myös muita erikoisvälineitä, joihin kuuluvat esimerkiksi kovat suojaliivit, erikoisvalmisteiset varsikengät, tiirikointi/ovenmurtovälineet, panssaroidut kulkuneuvot ja lämpö- ja pimeänäkölaitteet sekä erikoispeilit, joilla he voivat katsoa vaikkapa oven alitse.

Ajoneuvot 

SWAT käyttää erilaisia panssaroituja ajoneuvoja. Ajoneuvokantaan kuuluvat mm. ARV-ajoneuvot (Armored Rescue Vehicle, panssaroitu pelastusajoneuvo), panssaroidut rekat, bussit sekä helikopterit. Lisäksi SWAT saattaa käyttää myös ulkomuodoltaan normaaleja ajoneuvoja. SWAT on joissakin tapauksissa käyttänyt myös paikalla olleita satunnaisia ajoneuvoja; North Hollywoodin pankkiryöstön yhteydessä vuonna 1997 SWAT otti käyttöönsä pankin oman rahankuljetusauton hakeakseen loukkaantuneita poliiseja tulen alta.

Kiinan Pekingissä toimiva SWAT-tiimi käyttää lisäksi erikoisvarusteltuja Hummer-katumaastureita.

SWAT fiktiossa 
SWAT-ryhmien toimintaa on nähty usein erilaisissa toimintaelokuvissa ja televisiosarjoissa. Aiheesta on tehty myös pelejä, joista tunnetuimpia ovat Sierran SWAT-pelisarja. Yksi tunnetuimmista SWATin elokuva-esiintymisistä tapahtui vuonna 2003 julkaistussa Clark Johnsonin elokuvassa S.W.A.T.. SWAT-joukot ovat myös mukana Mirror’s Edge -pelin päävastustajina.

Katso myös 

Karhu-ryhmä
GSG 9
GIGN
Special Air Service

Lähteet

Aiheesta muualla 

Erikoisjoukot
Yhdysvaltain poliisitoimi
Puolisotilaalliset järjestöt
Suomen sosiaalifoorumi

Suomen sosiaalifoorumi on kansainvälisten esikuvien mukaan järjestettävä vuotuinen tapahtuma, joka on järjestetty vuodesta 2002. Mukana on lähes sata järjestöä. Sen motto on “Toisenlainen maailma on mahdollinen.” Liike on syntynyt reaktiona uusliberaaliin talouspolitiikkaan. Pohdinnan aiheena on vaihtoehtoinen globalisaatio, joka ei tapahdu suuryritysten ehdoilla vaan jossa keskeisiä ovat solidaarisuus, ihmisoikeudet ja demokratia.

Tapahtuman järjestäjien joukossa on punavihreitä järjestöjä, ammattiyhdistysaktiiveja, kirkon ja kulttuurialan väkeä ja muita yhteiskunnallisesti aktiivisia tahoja.

Katso myös 
 Euroopan sosiaalifoorumi
 Maailman sosiaalifoorumi

Lähteet

Aiheesta muualla
 Sosiaalifoorumin verkkosivut
 Helsingin seurakunnat aiheesta 2016

Kansalaisliikkeet
Richard von Mises

Richard von Mises (19. huhtikuuta 1883 Lemberg, Itävalta-Unkari – 14. heinäkuuta 1953 Boston, Yhdysvallat) oli itävaltalaissyntyinen matemaatikko ja fyysikko.

Von Mises syntyi Lembergissä, (nykyisessä Lvivissä, Ukrainassa). Hänen isänsä oli rautatiellä töissä teknisenä asiantuntijana. Hänen vanhemmasta veljestään Ludwig von Misesistä tuli kuuluisa taloustieteilijä. Richard von Mises kiinnostui matematiikasta tekniikan kautta opiskellessaan Wienin teknillisessä yliopistossa matematiikkaa, fysiikkaa ja tekniikkaa.

Von Mises tutki etenkin numeerista matematiikkaa ja kehitti soveltavan matematiikan opetusta. Hän oli soveltavan matematiikan professori Strasburgissa ja Berliinissä, missä hänen laitoksensa panosti todennäköisyyslaskentaan, differentiaaliyhtälöiden numeeriseen ratkaisuun ja aerodynamiikkaan.

Natsien noustua valtaan von Mises muutti  Turkkiin jossa hän toimi matematikkona Istanbulin yliopistossa ja muutti myöhemmin Yhdysvaltoihin jossa hän sai paikan Harvardista.

Lähteet

Aiheesta muualla

History of Mathematics archive: Richard von Mises 

Itävaltalaiset matemaatikot
Vuonna 1883 syntyneet
Vuonna 1953 kuolleet
Kibbutsi

Kibbutsi on israelilainen kollektiivitila. Maassa on nykyisin noin 250 kibbutsia.

Ensimmäiset kibbutsit perustettiin vuoden 1909 jälkeen vapaaehtoisiksi ja tasa-arvoisiksi kommuuneiksi, joiden asukkaat noudattavat tiettyä yhteiskuntasopimusta. Opetus, kulttuuri ja sosiaalinen elämä on kibbutsilla järjestetty kooperatiivisesti, ja omistus on kollektiivista. Kaikki kibbutsin ja sen asukkaiden tuotot käytetään yhteiseksi hyväksi kibbutsin pyörittämiseen, sijoituksiin sekä keskinäiseen apuun ja vastuuseen. Asukkaat saavat käyttöönsä perhekokoonsa suhteutetun rahamäärän, joka ei riipu heidän työstään tai asemastaan – muutama kibbutsi tosin tekee tähän poikkeuksen. Päätökset tehdään suoran demokratian keinoin, jossa jokainen yksilö on mukana vaikuttamassa asioihin.

Kaikki lapset saavat opetuksessa samat lähtökohdat. Lapset ovat perinteisesti asuneet omissa tiloissaan, ja heitä on hoidettu yhteisöllisesti. Suurin osa kibbutseista kuitenkin luopui lasten yhteisestä nukkumisesta 1990-luvun alusta lähtien.

Ensimmäiset kibbutsit olivat aina maatalousyhteisöjä, joissa asuttiin vaatimattomasti ja syötiin yhteisruokalassa. 1970- ja 1980-luvulla moni kibbutsi  yksityistettiin. Maatalouden rinnalle on tullut myös monipuolista valmistusteollisuutta. Israelin maataloustuotannosta kibbutsien osuus on noin 10 prosenttia. Joissakin kibbutseissa on hotelleja turisteille.

Kibbutsien merkitys on nykyisin selvästi pienempi Israelissa kuin alkuvuosikymmeninä. Maassa on 250 kibbutsia, joissa asuu noin 125 000 ihmistä. Kibbutsit vaihtelevat kooltaan, ja asukkaita niissä on sadan ja tuhannen väliltä. Useimmat kibbutseista ovat uskonnottomia; uskonnollisia kibbutseja on parikymmentä.

Katso myös 
 Westermarck-ilmiö

Lähteet

Aiheesta muualla 

Israelilainen kulttuuri
Israelilainen yhteiskunta
Israelin talous
Maatilat
Sosialismi Israelissa
Sionismi
Jenny von Westphalen

Jenny von Westphalen (12. helmikuuta 1814 Salzwedel – 2. joulukuuta 1881 Lontoo), myöhemmin Jenny Marx, tunnetaan saksalaisen filosofin ja yhteiskuntatieteilijän Karl Marxin vaimona. Hän syntyi aristokraattiseen sukuun, mutta meni naimisiin Marxin kanssa, joka kuului vastaavasti alempaan porvaristoon. Avioliitosta syntyi seitsemän lasta: Jenny, Laura, Edgar, Heinrich, Franziska, Eleanor ja yksi, joka kuoli ennen nimen antamista. Vain Jenny, Laura ja Eleanor selviytyivät teini-ikäisiksi asti. Jenny kuoli syöpään juuri ennen isäänsä. Eleanor Marx teki itsemurhan 1898 – alun perin tarkoituksena oli tehdä kaksoisitsemurha "sulhasen" Edward Awelingin kanssa, mutta tämä jätti oman myrkkynsä juomatta. Laura ja hänen miehensä Paul Lafargue tekivät itsemurhan pari vuotta ennen Venäjän vallankumousta.

Lähteet

Kuuluisien henkilöiden puolisot
Saksalaiset henkilöt
Vuonna 1814 syntyneet
Vuonna 1881 kuolleet
Vuokatti

Vuokatti on kylä, taajama, rautatieliikennepaikka ja vaarajono Sotkamossa Kainuussa. Vuonna 2018 taajamassa asui 6 167 asukasta.

Alueen korkein vaara on Porttivaara (345 metriä merenpinnan yläpuolella), seuraavaksi korkein on Isosta-Pöllystä, Pienestä-Pöllystä sekä Keimasta koostuva Vuokatinvaara. Vuokatin uskotaan olleen vanha lappilainen uhripaikka.

Vuokatissa sijaitsevat muun muassa Vuokatin urheiluopisto, laskettelukeskus ja 1990-luvun alussa valmistunut, nykyään Holiday Club -ketjuun kuuluva Katinkullan lomakeskus ja kylpylä. Vuokatissa on myös jäähdytetty hiihtotunneli, jonka ansiosta hiihtäminen on mahdollista myös kesäkaudella. Hiihtotunneli avattiin vuonna 1998. Vuonna 2007 Vuokattiin valmistui Snowpolis, liikuntateknologiapainotteinen teknologiapuisto. Vuokatissa on myös vuoden ympäri auki oleva lumilautatunneli. Kristillisessä kurssi- ja lomakeskus Vuokatinrannassa järjestetään vuosittain yli 30 tapahtumaa. Laskettelurinteiden yläpäässä sijaitsee myös Ripa’s kuppila.

Vuokatissa järjestettiin hip hop -musiikkifestivaali Pipefest vuoteen 2010 asti, kunnes se siirrettiin Jämsän Himokselle.

Vuokatissa sijaitsee Digita Oy:n radio- ja tv-asema. Se on rakennettu vuonna 1976 ja on Kainuun korkein rakennelma, korkeudeltaan 323 metriä.

Vuokatin rautatieasema perustettiin vuonna 1926 ja se on liikennepaikka rataosalla . Läheisyydessä sijaitsi myös Ladun seisake, joka oli urheiluopiston vieressä. Rataosan Nurmes–Kontiomäki henkilöliikenne loppui elokuussa 1993.

Vuokattiin on tarkoitus rakentua lähivuosina merkittävä elokuvatuotantokeskus. Kajawood Oy on hankkinut Sotkamon kunnalta tontin keskusta varten Vuokatin vanhan emäntäkoulun läheisyydestä.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Vuokatti
 Vuokatin Urheiluopisto
 Snowpolis 
 Vuokatin radio ja tv-asema ilmasta kuvattuna 
 Kylätalo Heinis

Sotkamon kylät
Sotkamon luonto
Suomen talviurheilukeskukset
Vaarat
Valtakunnallisesti arvokkaat maisema-alueet Suomessa
Kainuun maakunnan taajamat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Uusklassismi

Uusklassismi on jonkin klassisen tyylin uudistunutta tai nykyaikaista muotoa. Uusklassismi vaikutti 1700- ja 1800-luvuilla, ja sen esikuvina olivat antiikin Kreikka ja Rooma. Tänä aikana pyrittiin yksinkertaisempaan ja tasapainoisempaan tyylikkyyteen. 

Suuntauksen keskuspaikka oli Ranska, kun aikaisemmin uudet tyylisuuntaukset olivat tulleet Italian kaupunkivaltioista. 

Uusklassismin huomattavin teoreetikko ja uusklassisen suuntauksen tiennäyttäjä oli Johann Joachim Winckelmann.

Uusklassismin eri osa-alueita ovat:

 Uusklassinen taide
 Uusklassinen arkkitehtuuri
 Uusklassinen musiikki

Katso myös 
 Uusklassinen taloustiede

Lähteet

Aiheesta muualla 

Klassismi
Seulonnan keskeiset artikkelit
Miljonääri-Jussi

Miljonääri-Jussi oli MTV3-televisiokanavalla keväällä 2004 esitetty sarja, jossa Mikkelistä kotoisin oleva Ville Loponen, tavallinen opiskelija ja ravintolatyöntekijä, esitti miljonääriä.

14 suomalaisnaista lennätettiin Etelä-Ranskaan, jossa he tapasivat miljonäärin roolia näyttelevän Villen. Ohjelman tavoitteena oli löytää Villelle tyttöystävä, josta olisi vaimoksikin. Ville pudotti naisia yksitellen pois, kunnes jäljelle jäi hänen valittunsa. Valitulle paljastui ohjelman lopuksi, että Ville onkin tyhjätaskuinen helsinkiläinen opiskelija ja että ohjelman kansainväliset puitteet olivat pelkkää lavastusta. Kisan voitti Phuong "Funi" Bui. Voittaja pääsi Villen kanssa New Yorkiin ja Karibian-risteilylle. Ohjelman lopussa kilpailijat ja "Jussi" tapasivat Vanajanlinnassa kuvausten päättymisen jälkeen. Kisan kakkoseksi ylsi Karin Kunnari.

Ohjelma perustuu amerikkalaiseen Joe Millionaire -formaattiin (Suomessa Miljonääri-Joe). Amerikkalaisohjelma esitettiin Suomen televisiossa syksyllä 2003 samoihin aikoihin kun suomalaista Miljonääri-Jussia kuvattiin Ranskassa.

Sarjan tuotti Solar Films ja juontajana toimi Erja Häkkinen. Ohjelman tuottajana toimi Petteri Ahomaa.

Televisiokanava Sub (silloin Subtv) esitti aina ohjelman jälkeen extra-ohjelman sarjasta, joka muistutti Big Brother Extra -ohjelmaa.

Kilpailijat 
 Phuong (Funi) Bui (voittaja)
 Karin Kunnari (2. sija)
 Heidi Auvinen
 Heidi Karlsson
 Jaana Forsman
 Jenni Siltanen
 Katja Lintunen
 Lotte Mäkinen
 Marika Pihlajamäki
 Mira Kupari
 Petra Viitanen
 Soilikki Tuomainen
 Tanja Vihavainen
 Terhi Vatanen

Kritiikkiä 
Sarja sai osakseen runsaasti kritiikkiä, muun muassa siitä että siinä huijattiin esittämällä jotain mitä ei ole.

Nelosella esitettiin samanaikaisesti ohjelmaa Suomen Robinson, ja MTV3 vaihtoikin Miljonääri-Jussin esitysajankohdaksi kello 19.30–20.30. Alun perin sitä esitettiin kello 20.00–21.00. Nelosen silloinen kanavanjohtaja Pirjo Airaksinen ihmetteli MTV3:n toimintaa, sillä Suomen Robinsonia esitettiin sunnuntaisin kello 19.00–20.00. Tämän takia Suomen Robinsonin finaalilähetystä siirrettiin viikolla, alun perin sekin olisi pitänyt esittää 25. huhtikuuta 2004, mutta päiväksi vaihtui 2. toukokuuta 2004.

Lähteet 
 Ilta-Sanomien uutisoimat artikkelit liittyen ohjelmaformaattiin

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Ohjelman viralliset sivut

Ihmissuhdeohjelmat
Suomalaiset televisio-ohjelmat
Estonia

Estonia tarkoittaa seuraavia asioita:

 Viro, useilla eri kielillä Estonia, valtio
 M/S Estonia, vuonna 1994 uponnut autolautta
 Gustaf Eriksonin purjelaiva Estonia (1921–1936)
 Estonia, M/S Estonian uppoamisesta kertova televisiosarja vuodelta 2022
 Estonia, virolainen pianotehdas
 Estonia-teatteri, teatterirakennus Tallinnan kaupungissa Virossa
 1541 Estonia, asteroidi.

Seulonnan keskeiset artikkelit
Smalltalk

Smalltalk on oliopohjainen ohjelmointikieli ja -ympäristö.

Historia 
Smalltalk on 1970-luvulla kehitetty ohjelmointikieli, joka on kehitetty Xerox-yhtiön tutkimuskeskus PARC:issa Yhdysvalloissa.

Kielen konseptin kehitti Alan Kay, joka kehitti Dynabook-prototyyppiä ja graafista käyttöliittymää joka sopisi myös lapsille.
Dan Ingalls vaikutti Smalltalkin toteuttamiseen.

Kehittäjiin kuuluivat lisäksi Dave Robson, Adele Goldberg, Peter Deutsch, Ted Kaehler ja Scott Wallace. Smalltalk sai runsaasti vaikutteita Norjassa kehitetystä Simula-kielestä, jota pidetään kaikkien olio-ohjelmointikielten kantamuotona.

Xerox julkaisi Smalltalk-kielen nimellä Smalltalk-80. Sen jälkeen Hewlett-Packard tuotti ensimmäisen kaupallisen version. Vuonna 1986 Digitalk-yhtiö julkaisi Smalltalk/V:n, joka oli ensimmäinen laajasti saatavilla ollut versio henkilökohtaisille tietokoneille. Digitalk päätyi myöhemmin ParcPlacen omistukseen.

Kielen kehittäminen siirtyi Xerox PARCin tutkimuskeskuksesta ohjelmoijien perustamalle ParcPlace-yhtiölle, joka kehitti siitä VisualWorks-nimisen tuotteen. VisualWorks on samalla sekä kieli että kehitysympäristö, samaan tapaan kuin Eclipse ja Java ovat yhdessä Javan kehitysympäristö. Tuotetta myydään edelleen ja sen omistaa nykyään Cincom.  1990-luvulla VisualWorks-kehitysympäristöllä kehitettiin lukuisia pitkään yritysten käytössä olleita sovelluksia.

Vuonna 1996 muun muassa Apple-yhtiöllä Alan Kay kehitti Smalltalkin pohjalta Squeakin. Squeakiä seurasi vuonna 2008 tiiviimpi versio Pharon.

Smalltalkin ANSI-standardi valmistui vuonna 1998.

Olioperustaisuus
Smalltalkilla kirjoitetut ohjelmat ovat olioperustaisia ja Smalltalkia pidetään puhtaana olio-ohjelmointikielenä.  Muiden ohjelmointikielten tapaan Smalltalk on syntaktiselta ytimeltään hyvin pieni ja koko kielen voima perustuu varsin laajaan luokkakirjastoon. 

Useimmat olio-ohjelmointikielet, esimerkiksi Java ja COBOLin olioversio, ovat ottaneet mallia Smalltalkista. Java onkin rakenteeltaan hyvin lähellä Smalltalkia. Kummassakin kieltä ajetaan tulkkaavasti virtuaalikoneessa, mikä tekee niistä suhteellisen hitaita.

Dynaaminen tyypitys
Smalltalkissa muuttujat on tyypitetty dynaamisesti, eli käännösajan sijaan ajoaikana. Smalltalk ei vaadi muuttujien ja argumenttien tietotyyppien määrittelyä. Joidenkin mukaan tyypitys tekisi ohjelmista luotettavampia, mutta Smalltalkin käyttäjien mukaan tyypin määrittely vain sotkee ohjelmia ja hidastaa työtä.

Smalltalkissa on graafinen ohjelmointiympäristö.

Nykyinen käyttö

Smalltalkia käyttävät verkkotietokantaohjelma DabbleDB sekä CMS-järjestelmät Cmsbox ja Pier.

Toteutukset
Smalltalkin eri toteutuksia ovat: Smalltalk MT; Dolphin Smalltalk; Cincom Smalltalk; Instantiations VA Smalltalk (uudelleenbrändätty IBM VisualAgeSmalltalk); GNU Smalltalk;
Squeak on Smalltalk-80-versioon perustuva avoimen lähdekoodin toteutus eri käyttöjärjestelmille. SmallScript toimii osana Microsoftin NET-alustaa.

Lähteet

Oliopohjaiset ohjelmointikielet
Kolonisaatio

Kolonisaatio tarkoittaa siirtokuntien eli kolonioiden perustamista, asuttamista ja siirtoasutusta.

Kolonisaatio on laajamittaista väestön siirtymistä, jossa siirtolaiset säilyttävät vahvat yhteydet omaan tai esivanhempiensa entiseen maahan, mikä antaa heille merkittäviä etuoikeuksia uuden alueen muihin asukkaisiin nähden. Vallattu alue voi olla myös asumaton.

Kolonisaatio voi olla kolonialistista, jos sen takana on selkeästi kolonalistisia poliittisia järjestelmiä. Tällöin uudisasukkaat usein joko kokonaan syrjäyttävät edelliset asukkaat tai luovat lakeja ja muita järjestelmiä, jotka järjestelmällisesti asettavat alkuperäiset asukkaat heitä heikompaan asemaan.

Rajaseutujen kolonisaatiossa asutusta levitetään laajamittaisesti aiemmin hyödyntämättömille alueille. Usein tämä tapahtuu maan viljelemiseksi tai luonnonvarojen hankkimiseksi. Tällaiseen muuttoliikkeeseen on harvoin liittynyt erillisten poliittisten kokonaisuuksien perustamista, sillä se tapahtuu olemassaolevien asutusten reuna-alueilla. Tällaisen kolonisaation moderni esimerkki on han-kiinalaisten maanviljelijöiden levittäytyminen Sisä-Aasian laidunmaille 1800-luvulta alkaen. Pohjois-Amerikan kolonisaatio tapahtui idästä länteen Euroopasta tulleilla siirtolaisilla. Kehittyvä teknologia kuten rautatie nopeutti tällaista kolonisaatiota suuresti.

Kolonisaation toinen muoto on uudisasutusten perustaminen merentakaisille rannikoille. Tällaisia siirtokuntia olivat esimerkiksi foinikialaisten ja kreikkalaisten siirtokunnat antiikin ajalla sekä englantilaisten varhaiset siirtokunnat Pohjois-Amerikan itärannikolla. Uudisasukkaat ja alkuperäisasukkaat pysyttelivät erillään, eivätkä uudisasukkaat havainneet alkuasukkailla verotettavissa olevaa maataloutta. Siirtokunnat pyrkivät omavaraisuuteen emämaasta ja paikallisista asukkaista. Työvoima otettiin joko kasvavan yhteisön sisältä, kuten Pohjois-Amerikassa ja Australiassa, tai alkuperäisasukkaista, kuten Afrikassa. Kolmas tapa saada työvoimaa tällaisiin siirtokuntiin oli muualta tuotu orjatyövoima.

Katso myös
Imperialismi
Kolonialismi 
Avaruuden asuttaminen

Lähteet

Viitteet

Politiikan käsitteet
Kolonialismi
Muuttoliike
Deimos

Deimos on Phoboksen ohella toinen Marsin kuista.

Deimos on Phobosia pienempi ja kauempana Marsista. Kuut löysi yhdysvaltalainen astronomi Asaph Hall vuonna 1877, Deimos löytyi ennen sisartaan, 12. elokuuta. 

Nimiä Phobos ja Deimos kuille esitti ensimmäisenä Henry Madan (1838–1901). Deimos on nimetty kreikkalaisen mytologian Deimoksen mukaan. Deimos tarkoittaa kauhua, Phobos taas pelkoa.

Kuun luonne
Deimos on aurinkokuntamme tunnettujen kuiden pienimmästä päästä; vasta äskettäin on ulkoplaneetoilta löydetty sitäkin pienempiä kuita. Se koostuu tummasta pintamateriaalista, samanlaisesta kuin mitä esiintyy uloimmalla asteroidivyöhykkeellä. Deimoksen onkin epäilty olevan Marsin kiertoradalle vangiksi jäänyt Jupiterin radaltaan siirtämä asteroidi. Luultavimmin se koostuu kiven ja jään sekoituksesta.

Deimoksen kiertorata
Koska Deimoksen kiertorata on lähellä Marsia ja sen inklinaatio (kaltevuus) on pieni, kuuta ei voi nähdä Marsin pinnalta 82,6°:ää suuremmilta leveysasteilta. Siitä huolimatta, että Deimos kiertää Marsia hyvin lähellä, se ei ole Marsin pinnalta katsottuna sen kirkkaampi kuin Venus Maan pinnalta.

Pinta
Deimoksessa on lukuisia kraattereita, mutta sen pinta on kuitenkin Phoboksen pintaa tasaisempi johtuen irtonaisesta materiaalista, joka osittain täyttää kraattereita. Ainoat nimetyt maastokohteet Deimoksessa ovat kraatterit Swift ja Voltaire, nimetty kirjailijoiden mukaan, jotka olivat maininneet kirjoissaan Marsin kaksi kuuta jo ennen niiden löytymistä. Deimos on muodoltaan hyvin epäsäännöllinen, kooltaan 15×12,2×11 kilometriä. Phobos ja Deimos muistuttavat ulkomuodoltaan hiukan perunoita.

Mainintoja fiktiivisessä kirjallisuudessa 
 Edgar Rice Burroughsin Mars-kirjasarjassa Deimos tunnetaan nimellä Cluros.
 Kim Stanley Robinsonin kirja Vihreä Mars (Green Mars, 1993) sisältää yksityiskohtaisen kuvauksen miehitetystä laskeutumisesta Deimokselle.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Marsin kuut
Human Rights Watch

Human Rights Watch (HRW) on New Yorkissa päämajaansa pitävä järjestö, jonka toimintakenttänä on maailman ihmisoikeustilanteen tarkkailu.

Järjestö perustettiin vuonna 1978 nimellä Helsinki Watch tarkkailemaan Neuvostoliiton ihmisoikeustilannetta suhteessa Helsingin sopimukseen. Järjestön kasvaessa sen yhteyteen perustettiin uusia "tarkkailukomiteoita" muita maailman osia varten. Vuonna 1988 kaikki komiteat yhtyivät uuden nimen alle Human Rights Watchiksi.

Tunnustukset 
Geuzen-mitali

Katso myös 
 Amnesty International
 Ihmisoikeudet

Lähteet 

Kansainväliset järjestöt
Ihmisoikeusjärjestöt
Rantsila

Rantsila (epäv. ) on entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Pohjois-Pohjanmaan maakunnan kaakkoisosassa, Oulun läänissä. Itsenäisessä kunnassa asui  ihmistä ja sen pinta-ala oli  km2, josta  km2 oli vesistöjä. Väestötiheys oli  asukasta/km2.

Rantsilan naapurikunnat olivat Kestilä, Liminka, Pulkkila, Ruukki ja Vihanti.

Vuoden 2009 alussa Rantsilasta tuli yhdessä Kestilän, Piippolan ja Pulkkilan kanssa osa kuntaliitoksessa muodostettua Siikalatvan kuntaa.

Kunnan pinta-alasta suota oli yli 70 %, ja kunta olikin tuolloin Suomen soisin. Soista huomattava osa on otettu ojituksen kautta metsätalouden, turvetuotannon ja maatalouden käyttöön, mutta myös luonnontilaisia alueita on huomattavasti. Taajaman läpi kulkee valtatie 4 (E75). 

Merkittävin rantsilalainen kautta aikain on Christfried Ganander, joka toimi Rantsilan kappalaisena 1775–1790. Rantsilalaisista käytetään murteellista nimitystä ranttinen.

Kyliä
Kerälä, Kirkonkylä, Kärsämä, Mankila, Savaloja, Sipola

Nähtävää
 Rantsilan kirkko
 Rantsilan taajamassa sijaitseva kenraali Johan August Sandelsin ratsastajapatsas, jossa hänet on kuvattu kuuluisan hevosensa Bijoun selässä.

Ruokakulttuuri
Rantsilan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla rössypotut ja ohrarieska.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Rantsilan kulttuuripolku
Kansainvälinen

Kansainvälinen (Internationaali, ) on maailman kuuluisin työväenlaulu ja yksi maailman tunnetuimmista lauluista. Laulussa on tiivistetty vanhan työväenliikkeen keskeiset ajatukset. Sitä ovat käyttäneet eri maissa sosialistit, kommunistit ja anarkistit tunnuslaulunaan.

Historia
Kansainvälisen alkuperäiset ranskankieliset sanat kirjoitti ranskalainen runoilija Eugène Pottier vuonna 1871 Pariisin kommuunin kukistumisen aikoihin, ja sävelmän laati belgialaissyntyinen ranskalainen mallipuuseppä Pierre Degeyter vuonna 1888. Kappale esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1888 eräässä työläiskuorojen kilpailussa ja se julistettiin työväestön kansainväliseksi marssiksi vuonna 1900.

Kansainvälinen käännettiin useille kielille, saksaksi ensi kerran vuonna 1901 ja venäjäksi 1902. Venäjänkielinen versio oli Neuvostoliiton kansallislauluna vuosina 1922–1944, minkä jälkeen sen korvasi Neuvostoliiton hymni.

Suomessa

Laulun käänsivät suomeksi myöhemmin kuuluisuuteen nousseet sosiaalidemokraatit Otto Wille Kuusinen, Yrjö Sirola ja Sulo Wuolijoki sekä heidän opiskelutoverinsa Pertti Uotila. Kääntäjistä Uotilaa ei usein edes mainita, mikä johtunee hänen myöhemmästä oikeistolaisesta taustastaan muun muassa sisällissodan valkoisena upseerina. Suomennos julkaistiin ensimmäisen kerran Työmies-lehdessä 28. toukokuuta 1905. Siitä tuli Suomen työväenliikkeen keskuudessa tunnettu hyvin nopeasti.

Alkuperäinen suomennos käsitti vain viisi kappaleen kuudesta säkeistöstä. Eila Kostamo suomensi myös kuudennen säkeistön vuonna 1968 erästä radio-ohjelmaa varten.

Sisäministeriö kielsi vuonna 1934 Kansainvälisen esittämisen ulkoilmassa ja pian  Mikkelin raastuvanoikeus määräsi painetuista laulukirjoista siitä poistettavaksi pari säkeistöä, jotka siihen asti olivat olleet sallittuja. Suomeksi kappaleen on levyttänyt esimerkiksi 1970-luvun poliittisessa laululiikkeessä mukana ollut KOM-teatteri ja myös teatterin albumi Kansainvälinen on nimetty kappaleen mukaan.

Suomennettu runo
"Kansainvälisen" sanat on julkaistu suomeksi muun muassa teoksissa:
 Työväen laulukirja, Helsinki: F-Kustannus 2007. ISBN 978-952-461-124-4 (sis. nuotit ym.)
 Yhdeksän sarjaa lyriikkaa, toim. Aarne Salminen, Viljo Tervonen, Helsinki: Weilin + Göös 1969 (6. p. 1974)

Lähteet
Gronow, Pekka: Laulukirja: Työväenlauluja kahdeksalta vuosikymmeneltä. Tammi, Helsinki 1973.
Kari, Virpi (toim.): Työväen laulukirja. F-kustannus, Helsinki 2007.

Viitteet

Aiheesta muualla 

 (vuoden 1905 suomennos)

 Kansainvälinen mp3-tiedostoina .

Kansallislaulut
Työväenlaulut
Instituutioiden tunnuskappaleet
Kommunistiset symbolit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kreml

Kreml ( ’linnoitus’) on useissa Venäjän historiallisissa kaupungeissa oleva linnoitettu keskusta, joka usein sijaitsee kaupungin korkeimmalla kohdalla tai muuten strategisesti hyvällä paikalla. Tässä merkityksessä sanaa käytetään paikkakunnan nimen yhteydessä yleensä pienellä kirjoitettuna, esimerkiksi Novgorodin kreml tai Moskovan kreml. Linnoitusta ympäröivä kaupunki on kehittynyt kremlinsä ympärille, mutta sen ulkopuolelle. Varsinaisen kaupungin turvana oli lisäksi ulkoinen muuri, joka on usein myöhemmin purettu.

Ainakin seuraavissa kaupungeissa on kreml: Kazan, Kolomna, Moskova, Nižni Novgorod, Novgorod, Pihkova, Rostov, Rjazan, Smolensk, Tobolsk, Vanha Laatokka, Vologda ja Zaraisk. Myös Solovetskin luostarissa Vienanmerellä on kreml. Useissa kaupungeissa on lisäksi jäljellä ainakin raunioita.

Sanaa käytettiin ensimmäistä kertaa kirjoituksissa vuonna 1331 muodossa kremnik ().

Moskovan Kreml, Kreml Venäjän hallintokeskuksena

Maailmankuulu kreml on Moskovan Kreml, jossa on perinteisesti ollut maan hallinnollinen keskus. Moskovan Kreml on toiminut tsaarien, Neuvostoliiton politbyroon ja Venäjän hallituksen kokoontumispaikkana sekä ylimmän maallisen ja hengellisen vallan keskuksena.

Sanan Kreml, isolla kirjoitettuna, erityismerkitys on viitata Venäjän hallintokeskukseen, nykyään Venäjän presidentinhallinnon sijaintiin Moskovan kremlin alueella ja itse hallintoon. Tätä sanan metonyymistä merkitystä käytetään, mikäli joku asia todetaan esimerkiksi toteutettavan Kremlin (siis tavallisemmin Venäjän presidentin tai presidentinhallinnon) määräyksellä.

Useiden Venäjän tsaarien hautapaikkana oli perinteisesti Moskovan kremlin alueella sijaitseva, arkkienkeli Mikaelille pyhitetty Arkkienkelin katedraali. Tämän perinteen jatkumona Kremlin Punaisen torin puoleinen muuri oli erityisesti Neuvostoliiton aikana valtiollisesti merkittävien henkilöiden hautapaikka.

Moskovan kremliin liitetään joskus virheellisesti sen lähellä, Punaisen torin laidalla sijaitseva, monta sipulikattoista tornia käsittävä Pyhän Vasilin kirkko. Tämä sijaitsee kuitenkin Moskovan kremlin muurien ulkopuolella, eikä kuulu kaupungin kremliin.

Katso myös 

Arx
Linnavuori
Akropolis
Sitadelli

Lähteet

Linnoitukset
Venäjän historia
Pihkovan historia
Venäjän rakennukset ja rakennelmat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Aamulehti

Aamulehti (AL) on vuonna 1881 perustettu tamperelainen sanomalehti. Se on levikiltään Suomen toiseksi suurin seitsenpäiväinen sanomalehti. Aamulehti oli vuosina 1998–2020 osa Alma Media -konsernia. Sen omistaa toukokuusta 2020 lähtien Sanoma. Ensimmäinen lehti julkaistiin 3. joulukuuta 1881. Lehti oli pitkään kokoomuksen äänenkannattaja, mutta maakuntalehdistön yleistä suuntausta noudattaen se julistautui sitoutumattomaksi vuonna 1992. Aamulehden levikki vuonna 2016 oli 98 408.

Aamulehteä julkaistiin aiemmin broadsheet-muodossa, mutta se siirtyi tabloidi-kokoon 1.4.2014.

Aamulehden toimitus sijaitsee Tampereen Keskustorin laidalla Finlaysonin alueella niin sanotussa Siperia-kiinteistössä. Lehden paino toimii kaupungin eteläpuolella Sarankulmassa. Ennen muuttoa vuonna 2001 toimitus sijaitsi Sarankulmassa.

Aamulehden muut tuotteet 
 Aamulehti.fi ja Aamulehden uutissovellus 
 Moro – torstaisin ilmestyvä viikkolehti, joka kertoo tamperelaisista ilmiöistä. Moron jakelumäärä on 175 000 kpl.
 Koti-lehti – kodinetsijöiden, kiinteistönvälittäjien, uudisrakentajien ja vuokranantajien lauantaisin ilmestyvä lehti. Asuntoilmoitusten ohessa Koti tuo esille ajankohtaisia asumisen aiheita.

Linja
Aamulehti julisti syyskuussa 2017 pyrkivänsä sukupuolineutraaliin kielenkäyttöön. Lehti ilmoitti luopuvansa muun muassa nimikkeistä puhemies, lautamies, luottamusmies ja palomies.

Päätoimittajat 
 F. V. Jalander 1881–1884
 Kaarlo Viljakainen 1884–1905
 Aukusti Alhovuori 1905–1912
 Eetu A. Alha 1913–1926
 Vilho Osonen 1926–1931
 Jaakko Tuomikoski 1931–1956
 Jaakko Hakala 1956–1964
 Väinö Peltonen 1964–1970
 Raino Vehmas 1971–1979
 Pertti Pesonen 1979–1990
 Sakari Kumpulainen 1988–1998 
 Raimo Seppälä 1991–1995
 Hannu Olkinuora 1995–2000
 Matti Apunen 2000–2010
 Jouko Jokinen 2010–2017 vastaava
 Jussi Tuulensuu päätoimittaja 2015–, vastaava 2017 (vt.), 2018–

Tunnettuja toimittajia 
 Matti Arjanne
 Jussi Kirjavainen
 Erkka Lehtola
 Matti Pitko
 Jorma Pokkinen
 Eero Rekola
 Uuno Sinisalo
 Oiva Talvitie

Katso myös 
 Aamulehden talo
 Luettelo suomalaisista sanomalehdistä

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Aamulehden kotisivut
 Aamulehti 1881–1910 Kansallisarkiston historiallinen sanomalehtikirjasto.
 

Aamulehti
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kela

Kela tarkoittaa seuraavia:

 kela, elektroniikan ja sähkötekniikan komponentti
 Kansaneläkelaitos, Kela, Suomen valtion virasto
 Kellokosken Alku, KelA, urheiluseura Tuusulassa
 Kela, kylä Siuntiossa
 Kelan kartano, kartano Siuntiossa
 Kela, lakkautettu rautatieseisake Siuntiossa
 Kelankylä, usein myös Kela, kylä Ranualla
 kela, laite tai kappale, jonka ympärille voidaan kiertää nauhamainen esine.
 kela, Kongon demokraattisessa tasavallassa käytettävä bantukieli
 kela, Papua-Uudessa Guineassa käytettävä austronesialainen kieli
 kelat, Länsi-Bengalin osavaltiossa, Intiassa elävä bengalinkielisten muslimien heimo

Henkilönnimi
Kela on seuraavien henkilöiden nimi:

 Anssi Kela (s. 1972), suomalainen muusikko
 Ari Kela (s. 1958), suomalainen raviohjastaja
 Eva Kela, suomenruotsalainen juontaja ja toimittaja
 Juha Kela (1950–1985), suomalainen gospelmuusikko
 Killa Kela (s. 1983), brittiläinen muusikko
 Lauri Kela (1913–1989), suomalainen kauppaneuvos
 Reijo Kela (s. 1952), suomalainen tanssija, koreografi ja performanssitaiteilija
 Ville Kela, suomalainen muusikko.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Varpuslinnut

Varpuslinnut (Passeriformes) on suurin lintujen lahko. Siihen kuuluu yli 5 000 lajia (eri lähteissä mainitaan lukuja 5 100–5 700), eli yli puolet kaikista maailman lintulajeista. BirdLife Suomen lajiluettelon mukaan varpuslintuja on 5 990 eri lajia. Suurimmassa nisäkkäiden lahkossa, jyrsijöissä, on lajeja yli puolet vähemmän kuin varpuslinnuissa. Varpuslinnut muodostavatkin yhden monipuolisimmista maalla elävistä selkärankaisryhmistä. Laululinnut on varpuslintujen alalahko, eli kaikki varpuslinnut eivät ole laululintuja. Kaikki eurooppalaiset varpuslinnut ovat kuitenkin laululintuja.

Ulkonäkö ja koko
Varpuslinnut ovat enimmäkseen pienikokoisia. Niiden jaloissa on kolme varvasta eteenpäin ja yksi taaksepäin. Maailman pienin varpuslintu on töpökääpiötypäkkö (6,9 cm) ja suurin varpuslintu on korppi (70 cm). Suomen pienin varpuslintu on hippiäinen ja suurin korppi.

Katso myös
 Luettelo Suomen linnuista: Varpuslinnut
 Laululinnut

Lähteet

Seulonnan keskeiset artikkelit
Jerusalemin kuningaskunta

Jerusalemin kuningaskunta oli 1100–1200-luvuilla olemassa ollut tärkein ristiretkivaltio. Se perustettiin ensimmäisen ristiretken yhteydessä.

Kuningaskunta syntyi, kun ristiretkeilijät valtasivat Jerusalemin vuonna 1099. Godefroy de Bouillon, jota olisi haluttu kuninkaaksi, kieltäytyi Jerusalemin kuninkaan tittelistä, mutta otti lopulta arvonimen Advocatus Sancti Sepulchri. Godefroy kuoli seuraavana vuonna ja hänen veljellään, joka oli hänen seuraajansa, ei ollut mitään sitä vastaan, että hänestä tulisi Jerusalemin kuningas Baudouin I (Balduinus I). Hänet kruunattiin kuninkaaksi jouluna 1100 Betlehemissä paavin annettua kruunaukselle hyväksyntänsä.

Baudouin I laajensi kuningaskuntaa valtaamalla Akkon, Sidonin ja Beirutin. Hänen alaisuuteensa kuuluivat myös Edessan kreivikunta (jonka hän oli itse perustanut), Antiokian ruhtinaskunta ja Tripolin kreivikunta. Laajimmillaan kuningaskunta oli vuoden 1153 jälkeen. Hallinnollisesti ja poliittisesti kuningaskunta oli hyvin hajanainen sen koostuessa lukuisista herruuspiireistä. Kuninkaan valta rajoittui käytännössä hänen omistamilleen maille. Poliittinen päätösvalta keskittyi kruununvasallien kokoukselle, Haute Cour, joka kokoontui tarpeen vaatiessa myös laajempana parlamenttina. Maaseudun oikeuskäytännöt jatkoivat vanhoja perinteitä; myös väestö oli leimallisesti paikallista. On arvioitu, että kuningaskunnassa oleskeli vain noin 700 eurooppalaista ritaria.

Vuodesta 1187 alkaen kuningaskunta alkoi pienentyä, aluksi sodassa kurdilaista sulttaani Saladinia vastaan. Vaikka 1190 osa aluemenetyksistä saatiin takaisin, ei kuningaskunta koskaan palautunut vanhaan laajuuteensa. Jerusalem kuuluikin kuningaskuntaan enää vain viidentoista vuoden ajan 1229–1244. Kuningaskuntaa heikensi myös Aasian kauppareittien kulun muuttuminen 1200-luvulla.

Kuningaskunta muuttui vain nimellisesti olemassa olevaksi Akkon valtauksen (18. toukokuuta 1291) myötä.

Jerusalemin kuninkaat ja kuningattaret 

 Bouillonin Godefroy, 1099–1100
 Balduin I, 1100–1118
 Balduin II, 1118–1131
 Fulk, 1131–1143
 Balduin III, 1143–1162
 Amalric I, 1162–1174
 Balduin IV, 1174–1185
 Balduin V, 1185–1186
 Guy de Lusignan, 1186–1192
 Jerusalem menetettiin vuonna 1187. Tämän jälkeen kuninkaat ovat vain nimellisiä.
 Isabella, 1192–1205
 ja Montferratin Konrad, 1192
 ja Champagnen kreivi Henrik II, 1192–1197
 ja Amalric II, 1198–1205
 Montferratin Maria, 1205–1212
 Briennen Juhana, 1210–1212
 Jolande, 1212–1228
 Keisari Fredrik II, 1225–1228
 Keisari Konrad IV, 1228–1254
 Konradin (Hohenstaufi), 1254–1268
 Hugo I, 1268–1284
 Sisilian kuningas Kaarle I, 1277–1285
 Juhana II, 1284–1285
 Henrik II, 1285–1291

Tämän jälkeen kuninkaan titteli seurasi Aragonian kuninkuutta. Tämänhetkinen nimellinen Jerusalemin kuningas on Espanjan kuningas Felipe VI.

Aikajana

Lähteet

Aiheesta muualla
Internationaali

Internationaali on useista vasemmistolaisista järjestöistä käytetty nimitys:

 Ensimmäinen internationaali, kokoontui 1864 Karl Marxin johdolla. Hajosi 1876.
 Toinen internationaali, sosiaalidemokraattinen internationaali perustettiin Pariisissa 1889. Se hajosi ensimmäiseen maailmansotaan, elpyi sodan jälkeen, mutta hajosi toiseen maailmansotaan.
 Komintern, eli kommunistinen internationaali (joskus myös Kolmas internationaali) perustettiin Moskovassa 1919. Se lakkautettiin 1943.
 Kominform perustettiin 1947 kommunistipuolueiden yhteistyöelimeksi. Hajosi 1956.

 Lev Trotski perusti 1938 neljännen internationaalin.

Lisäksi nykyään on olemassa ainakin:

 Sosialistinen internationaali, (Socialist International) perustettu 1956, sijaitsee Lontoossa. Siihen kuuluvat useimpien maiden sosialistipuolueet.
 Piraattipuolueiden internationaali, (), piraattipuolueiden kansainvälinen yhteistyöjärjestö.
 Laulu Kansainvälinen on tunnettu nimellä Internationaali. 
 Aiemmin julkaistu vasemmistolainen lehti nimeltä Internationaali
Pascal (yksikkö)

Pascal (tunnus Pa) on paine, jonka yhden newtonin voima aiheuttaa kohdistuessaan neliömetrin pinta-alalle. Pascal on SI-järjestelmän paineen yksikkö. Pascal-yksikkö on nimetty Blaise Pascalin mukaan.

Koska pascal on varsin pieni yksikkö, käytetään sen ohella paineen yksikkönä myös baaria (bar). Yksi baari on 100 000 pascalia, ja se on hieman pienempi kuin normaali ilmanpaine maan pinnalla.

Siis:
 1 Pa = 1 N/m² 
 1 bar = 100 000 Pa = 100 kPa = 0,1 MPa
 perusyksiköissä ilmaistuna: 1 Pa = kg / (m·s²)

Meteorologiassa käytetään nykyisin ilmanpaineen yksikkönä millibaarin asemesta hehtopascalia. Koska 1 000 mbar = 1 000 hPa, lukuarvot säilyvät samoina.

Myös elastisten kertoimien (kimmokerroin, liukukerroin ja puristuskerroin) yksikkö on pascal. Yksikköä pascal käytetään lujuusopissa erilaisten jännitysten laskennassa sekä materiaaliominaisuuksien ilmaisemiseen, jännitykset ja lujuudet ovat useimmiten suuruusluokassa MPa eli N/mm².

Muita paineen yksiköitä 

Elohopeamillimetriä käytetään nykyäänkin verenpaineen mittauksissa. Aiemmin paineelle on käytetty monia yksiköitä: muun muassa torri, paunaa neliötuumalle eli psi, kilopondia neliösenttimetrille (kp/cm2), millimetri vesipatsasta ja normaali-ilmakehän paine (atm).

SI-kertoimet

Katso myös 
Äänenpaine

Lähteet 

Paineyksiköt
SI-järjestelmän johdannaisyksiköt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Tonni

Tonni (tunnus t, Suomessa lyhenteenä käytössä myös tn) on massan (arkikielessä ”painon”) lisäyksikkö SI-järjestelmässä. Tonni vastaa tuhatta kilogrammaa, ja se on sopivan kokoinen yksikkö kuvaamaan esimerkiksi rahtiliikenteessä esiintyviä massoja.

1 t = 1 000 kg = 1 Mg (koska tonni on miljoona grammaa, se on myös megagramma).

Yksiköstä tonni käytetään suurien massojen yhteydessä myös kerrannaisia: esimerkiksi kilotonni (tunnus kt) on tuhat tonnia ja megatonni (tunnus Mt) on miljoona tonnia Kansainvälisissä yhteyksissä voidaan korostaa, että on kysymys metrisestä tonnista () erotuksena brittiläisistä tonneista.

Tonni yleiskielisessä viestinnässä 
SI-järjestelmässä tonnin tunnus on t. Aikaisemmin tieteellisissä kirjoituksissa on käytetty myös lyhennettä tn. Yleiskielessä suositeltava tonnin lyhenne on tn, koska t merkitsee myös tuntia ja tavua.

Tuhat tonnia 
Suurtuotannossa ja suurissa kuljetuksissa käytetään epävirallista yksikköä tuhatta tonnia, joka lyhennetään ”ttn” (miljoona kg).

Brittiläiset tonnit 
Nimi tonni () on myös kahdella brittiläisen yksikköjärjestelmän massayksiköllä, jotka molemmat ovat suuruudeltaan melko lähellä SI-järjestelmän tonnia. Etupäässä Yhdysvalloissa käytetty lyhyt tonni () on 2 000 naulaa eli 907,184 74 kg. Isossa-Britanniassa käytetty pitkä tonni () on 2 240 naulaa eli 1 016,046 9 kg.

Laivojen koon mittana kansainvälisestikin käytetty rekisteritonni ei ole massan vaan tilavuuden yksikkö. Yksi rekisteritonni on 100 brittiläistä kuutiojalkaa eli noin 2,832 m³ (tarkalleen 2,831 684 66 m³).

Lähteet

Viitteet 

Massan yksiköt
Seulonnan keskeiset artikkelit

eu:Tona ingelesa
Hausdorffin dimensio

Hausdorffin dimensio eli fraktaalidimensio on tavallisen ulottuvuuden käsitteen yleistys. Kaikissa "normaaleissa" tilanteissa (yksi-, kaksi- ja kolmiulotteiset objektit) se vastaa intuitiivisesti ymmärrettävää ulottuvuuden käsitettä. Eräissä tapauksissa Hausdorffin dimensio voi kuitenkin saada myös ei-kokonaislukuarvon.

Taustaa 
Georg Cantor kehitti aikoinaan kätevän menetelmän erilaisten käyrien pituuden arvioimiseksi. Esimerkiksi mitattaessa rantaviivaa, sitä pitkin piirretään -säteisiä ympyröitä pitkin rannikkoa, jolloin muodostuu alue, jolla on jokin pinta-ala. Kun tämä ala jaetaan :llä, saadaan arvio rannikon pituudelle. Kun nyt :ää pienennetään, saadaan rajatta tarkentuva arvio rannikon pituudelle.

Lewis Fry Richardson tutki 1960-luvulla empiirisesti rannikoiden pituuksia päätyen lopputulokseen, jonka mukaan rantaviivaa approksimoivalla monikulmiolla, jonka sivujen pituus on , on aina  kappaletta sivuja. Richardsonille tässä esiintyvä  oli vain eksponentti vailla sen kummempaa merkitystä, mutta arvioitaessa rannan pituutta osoittautuu, että  on riippumaton tavasta, jolla pituus mitataan. Tämän perusteella  on siis jollakin tavalla pelkkää sovitusparametria tärkeämpi muuttuja.

Määritelmä 
Näin löydetty suure  eli Hausdorffin dimensio, ei nimestään huolimatta ole geometrinen ulottuvuus samassa mielessä kuin meidän käsittämämme Euklidiset ulottuvuudet. Hausdorffin dimensio kuvaa tutkittavan kuvion itsesimilaarisuusastetta, eli sitä, kuinka ”itseääntoistava” tutkittava kuvio on. Oletetaan, että kuvio F jakautuu itse kuvion kanssa samanlaisiin pienempiin osiin, joita on  kappaletta ja joiden koko on  koko kuvion koosta. Tällöin

 eli
.

Jos kuvio F on jana, sen pienennöksiä mahtuu suoralle  kappaletta. Jana voidaan siis jakaa vaikkapa neljään osaan, jolloin  ja , jolloin fraktaalidimensioksi  saadaan yksi, kuten tietysti pitääkin. Neliön taas voi jakaa vaikkapa yhdeksään pienempään neliöön mittakaavassa , jolloin vastaavasti . (Tällainen itsesimilaarinen jako ei päde esimerkiksi ympyrälle, sillä silmukatonta sulkeutuvaa käyrää ei voi jakaa samankaltaisiin pienempiin osiin.)

Dimensiot
Fraktaalit
Pieksänmaa

Pieksänmaa oli lyhytikäinen Suomen kunta, joka oli olemassa vuosina 2004–2006 ja sijaitsi Etelä-Savon maakunnassa, Itä-Suomen läänissä, Pieksämäen silloisen alueen ympärillä. Sen väkiluku oli 8 607 ja pinta-ala 1 789,97 km², josta 255,64 km² oli sisävesiä. Väestötiheys oli 5,7 asukasta neliökilometriä kohti. Pieksänmaa oli yksikielisesti suomenkielinen. 1. tammikuuta 2007 Pieksänmaasta tuli osa Pieksämäen kaupunkia.

Historia 
Pieksänmaan kunta syntyi 1. tammikuuta 2004, kun Pieksämäen maalaiskunta sekä Jäppilän ja Virtasalmen kunnat lakkautettiin ja yhdistettiin noin 9 000 asukkaan kunnaksi. Kuntakeskus oli Naarajärvi. Kunta jäi lyhytikäiseksi, sillä Pieksänmaa ja Pieksämäki yhdistettiin vuoden 2007 alussa uudeksi Pieksämäeksi. Uuden kunnan väkiluku oli vuoden 2007 alussa n. 21 000.

Kylät 
Pieksänmaan kunta käsitti seuraavat kylät:
 entisen Pieksämäen maalaiskunnan kylät: Heikkolankangas, Hietamäki, Kantala, Karjala, Kirkonkylä, Kontiomäki, Kylmämäki, Maavesi, Mataramäki, Montola, Neuvola, Nenonpelto, Nikkarila, Niskamäki, Nykälä, Pitkäsmäki, Pyhitty, Pyhäjärvi, Pöyhölä, Sarkaniemi, Siikamäki, Surnuinmäki, Toikkalanmäki, Vanaja, Vehmaskylä, Venetmäki, Venettekemäranta, Vilhula
 entisen Jäppilän kunnan kylät: Hietakylä, Jäppilä, Järvikylä, Kontiomäki, Kukkola, Kuvansi, Kähkölä, Maavesi, Oittila, Rummukka, Ruuhilampi, Sarkaniemi, Siikamäki, Sormula, Suontientaipale, Syvänsi, Tihusniemi, Tossavalansaari, Utriala, Väyrylä
 entisen Virtasalmen kunnan kylät: Ankele, Hällinmäki, Längelmäki, Montola, Narila, Pohjoismäki, Salmenkylä, Tikkalanmäki, Valkeamäki, Virtasalmi, Väisälä

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Pieksämäen kaupungin sivut
Sorsalinnut

Sorsalinnut (Anseriformes) on lintulahko, jonka edustajat ovat sopeutuneet hyvin vedessä elämiseen. Sorsalinnut jaetaan sorsiin (Anatidae), romiskoihin (Anhimidae) ja puuhanhiin (Anseranatidae). Kaikki Suomessa esiintyvät sorsalinnut kuuluvat sorsien heimoon, romiskoja on vain Etelä-Amerikassa ja puuhanhia Australiassa ja Uudessa-Guineassa.

Useimpien sorsalintulajien koiraat ovat suurimman osan vuotta näyttävän näköisiä. Naarailla on ympäri vuoden huomiota herättämätön suojaväritys. Yleensä naaraat huolehtivat pesueista yksin.

Katso myös 
 Luettelo Suomessa esiintyvistä sorsalinnuista

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Dick Forsman, Hannu Pietiäinen, Jörgen Palmgren, Olli Järvinen. Suomen sorsalinnut - määritysopas. Lintutieto 1983.
 Kauppinen, Jukka 1980: Sorsalintujen pesivän kannan laskentametodeista ja niiden virhelähteistä. - Lintumies 2.1980 s. 74–82. LYL.

 
Seulonnan keskeiset artikkelit
Elävät fossiilit
800



Tapahtumia 
25. joulukuuta, Kaarle Suuri kruunattiin keisariksi.

Syntyneitä

Kuolleita

Lähteet

Aiheesta muualla 

800-luku
805



Tapahtumia 
 Bysantin keisari Nikeforos I hävisi Crasuksen taistelun muslimeja vastaan.

Syntyneitä

Kuolleita 

800-luku
808



Tapahtumia 
 Abbasidien pääkaupunki siirrettiin Bagdadista Samarraan.
 Krumista tuli bulgarien kaani.

Syntyneitä

Kuolleita 
 Widukind, saksien päällikkö
800-luku
Valotusaika

Valotusaika (myös suljinaika, ) tarkoittaa valokuvauksessa aikaa, jonka kameran suljin on auki valotuksen aikana. Yleensä valotusaika ilmoitetaan sekunnin murto-osina, kuten 1/250 s, joka voidaan merkitä myös 250.

Mitä vähemmän kuvauskohteessa on valoa, sitä pidempi pitää valotusajan olla, jotta valoherkälle kuvakennolle tai filmille lankeaa riittävästi valoa halutun tuloksen saavuttamiseksi. Pidempi valotusaika vaatii vakaampaa kuvausotetta tai jalustan käyttöä, jotta vältetään heilahtamisesta johtuva kuvan epäterävyys, joskin tarjoaa paremman kuvanlaadun.

Nykyään valotusaikojen geometrinen sarja on vakiintunut seuraavaksi:
1/4 000 s = 0,244 ms
1/2 000 s = 0,488 ms
1/1 000 s = 0,977 ms
1/500 s = 1,95 ms
1/250 s = 3,9 ms
1/125 s = 7,8 ms
1/60 s = 15,6 ms
1/30 s = 31,25 ms
1/15 s = 62,5 ms
1/8 s = 125 ms
1/4 s = 250 ms
1/2 s = 500 ms
1 s = 1 000 ms
 B – suljin on auki niin kauan kuin laukaisinta pidetään pohjassa (bulb)
 T – suljin sulkeutuu vasta kun laukaisinta painetaan uudestaan (time)
 X – salaman synkronointia varten tarvittava asetus

Jokainen askel sarjassa puolittaa tai kaksinkertaistaa filmille tai kennolle pääsevän valon määrän. Koska myös objektiivin himmenninaukko muuttuu vastaavassa sarjassa, voidaan sama valotus saavuttaa usealla valotusajan ja himmenninaukon yhdistelmällä. Esimerkiksi 1/125 ja f:8 tuottaa saman valotuksen kuin 1/250 ja f:5,6.

Valokuvauksen tekniikka