joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tiedusteluvalvontavaliokunta

Tiedusteluvalvontavaliolautakunta (TiV) on yksi Suomen eduskunnan seitsemästätoista pysyvästä valiokunnasta, jonka tehtävä on toimia siviili- ja sotilastiedustelutoiminnan parlamentaarisena valvojana. Valiokunta valvoo tiedustelutoiminnan asianmukaisuutta ja tarkoituksenmukaisuutta, seuraa ja arvioi tiedustelutoiminnan painopisteitä, seuraa ja edistää perus- ja ihmisoikeuksien toteutumista tiedustelutoiminnassa, käsittelee valmistelevasti tiedusteluvalvontavaltuutetun kertomukset ja käsittelee tiedusteluvalvontavaltuutetun valvontahavainnot.

Tiedusteluvalvontavaliokunnalla on oikeus omasta aloitteestaan ottaa käsiteltäväkseen toimialaansa kuuluva asia sekä laatia siitä mietintö täysistuntoon, jos valiokunta katsoo asian merkityksen sitä vaativan.

Tiedusteluvalvontavaliokunta osallistuu tiedusteluvalvontavaltuutetun nimittämiseen lausumalla mielipiteensä asiasta valtioneuvostolle.

Muista valiokunnista poiketen tiedusteluvalvontavaliokunta asetetaan vasta sen jälkeen, kun valtioneuvosto on eduskuntavaalien jälkeen tullut nimitetyksi, jollei eduskunta puhemiesneuvoston ehdotuksesta toisin päätä. Tämän lisäksi muista valiokunnista poiketen tiedusteluvalvontavaliokunnan jäseneksi tai varajäseneksi aiottu kansanedustajan on pyydettävä tietosuojavaltuutettua tarkastamaan, onko henkilötietojen käsittelystä poliisitoimessa annetun lain (761/2003) 5 §:ssä tarkoitetussa suojelupoliisin toiminnallisessa tietojärjestelmässä tietoja asianomaisesta kansanedustajasta. Tietosuojavaltuutettu saattaa pyynnön tehneen kansanedustajan, hänen edustamansa eduskuntaryhmän puheenjohtajan ja eduskunnan pääsihteerin tietoon havaintonsa tietojärjestelmän sisältämien kansanedustajaa koskevien tietojen olemassaolosta.

Tiedusteluvalvontavaliokunta perustettiin ja asetettiin ensimmäisen kerran eduskunnan hyväksyttyä uudet tiedustelulait vuonna 2019.

Valiokunnan jäsenet 

Tiedusteluvalvontavaliokunnassa on 11 jäsentä ja 2 varajäsentä, jotka valitaan eduskunnan täysistunnossa. Muista valiokunnista poiketen tiedusteluvalvontavaliokunnan puheenjohtajuus ja varapuheenjohtajuus jaetaan erikseen tavanomaisen valiokuntajaon ulkopuolelta. Valiokunnan puheenjohtajuuden saa suurin eduskuntaryhmä ja varapuheenjohtajuuden toiseksi suurin eduskuntaryhmä.

Vaalikaudella 2019–2023

Lähteet

Eduskunnan valiokunnat
Tiedusteluvalvonta
Juho Wallinheimo

Juho Walfrid (Valfrid) Wallinheimo, vuoteen 1906 Wallin (20. lokakuuta 1871 Längelmäki – 27. huhtikuuta 1955 Pälkäne) oli suomalainen pappi ja kirjailija.

Henkilöhistoria
Wallinheimon vanhemmat olivat maanviljelijä, kauppias Anton Henrik Wallin-Nikkilä ja Ida Räväsmäki ja puoliso vuodesta 1894 Fanny Ellida Nyberg (k. 1954). Wallinheimo tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1890 ja vihittiin papiksi 1894.  Hän toimi Pälkäneen kappalaisena 1902–1909 ja Mikkelin kaupungin kirkkoherrana 1909–1918 ja Sääksmäen 1918–1950. Rovastin arvonimen hän sai 1916. Uskonnonopettajana Mikkelin lyseossa Wallinheimo toimi 1909–1912 ja Mikkelin tyttökoulussa ja jatkoluokilla 1908–1918. Suomen sisällissodassa hän oli Itäarmeijan esikunnan pappi. Koivikon turvakodin pappi ja rahastonhoitaja ja Tampereen tuomiokapitulin asessori Wallinheimo oli 1927–1933.

Julkaisuja
 Herännäisyyden vaiheista Porissa ja Porin tienoilla etenkin entisessä Ulvilan kirkkoherrakunnassa, 1905
 Kuvauksia muutamain Keski-Hämeen seurakuntain uskonnollissiveellisistä oloista, 1910
 Tanskan matkamme: suomalaisten pappien yhteisretki kesällä 1911: osanottajien kuvaamana, 1911 (yksi kirjoittajista)
 Jumalan huoneen rakennus: Raamatun rakennuskäsitettä selvittävä tutkielma, 1912
 Tutkimuksia Suomen kirkkohistorian alalta, 1913 (yksi kirjoittajista)
 Pyhäkoulu ja suuri lähetystehtävä: muistelmia Zürichin maailmankongressista, 1915
 Uskonpuhdistus ja Suomen kirkko: juhlajulkaisu uskonpuhdistuksen 400-vuotismuiston johdosta, 1917 (yksi kirjoittajista)
 Lähetyksen tila ja Kristuksen kirkko nykyhetkellä, 1918
 Kertomus Suomen evankelisluterilaisen kirkon tilasta vuosina 1918–1922, 1923
 Kirkon ja valtion ero, 1923
 Lutherin katekismuksen wuosisataismuisto: 1529–1929, 1929, Jaakko Gummerus, Aug. F. Peltonen, J. W. Wallinheimo
 Piispa Jaakko Gummeruksen muistoksi: Teologisesta aikakauskirjasta N:o 6 1933 = Till minnet av biskop Jaakko Gummerus: ur Teologisk tidskrift N:o 6 1933, 1933
 Sääksmäen vanhan kivikirkon vaiheita, 1934
 Hämeenmaa: 4, Hämeen elämää ja oloja, 1934 (yksi kirjoittajista)
 Kysymys sodasta ja rauhasta Raamatun valossa, 1935
 Vanha kivikirkko, 1936
 Kiusaus, lankeemus, nouseminen: kaksi raamattutuntia, 1936
 Kristus – maailman toivo: muistelmia ja vaikutelmia Oslon pyhäkoulukokouksesta, 1937
 Sairaskäynneistä: mietteitä ja muistikuvia, 1938
 Kirkonarkistojemme merkitys ja hoito, 1940
 Piirteitä Jumaluusopillisen tiedekunnan elämästä 50 vuotta sitten, 1941
 Pyhäkoulun vaiheista Hämeen seurakunnissa: esitelmä, Pyhäkouluyhdistyksen kesäjuhlassa Tampereella 7.6.1941, 1941
 Xenia Ruuthiana: professori emerito Martino Ruuth praesidi promotoriqve suo, 1945 (yksi kirjoittajista)
 Hämäläisten suhtautuminen kirkkoon ja uskontokysymyksiin. 1. osa, Keskiaika, uskonpuhdistuksen ja puhdasoppisuuden aika, 1945

Lähteet

 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
 Suomalaiset opettajat
 Suomen sisällissodan valkoiset
 Suomalaiset tietokirjailijat
 Suomalaiset kristilliset kirjailijat
 Vuonna 1871 syntyneet
 Vuonna 1955 kuolleet
John Ellerton

John Ellerton (16. joulukuuta 1826 Clerkenwell, Middlesex, Englanti – 15. kesäkuuta 1893 Torquay, Devon, Englanti) englantilainen agnlikaaninen pappi, virsirunoilija ja hymnologi.

Ellerton opiskeli Trinity Collagessa, Cambridgessa ja suoritti tutkintonsa 1854. Pappisvihkimyksensä jälkeen 1850 hän toimi pappina useissa eri seurakunnissa eri puolilla Englantia ja parin vuoden ajan Italiassa. Lopulta hän toimi Essexissä pienen seurakunnan kirkkoherrana ja aivan elämänsä lopulla hän sai arvonimen S:t Albanin tuomiokirkon kaniikki (canon of St. Albans Cathedral) 

Ellerton tunnetaan hymnologina, virsitutkijana ja virsirunoilijana. Hän on kirjoittanut yli 80 virttä, kääntänyt virsiä erityisesti latinasta englanniksi ja toimittanut virsikirjoja. Tärkeimpiä hänen toimittamiaan ja julkaisemiaan virsikirjoja ovat Hymns for Schools and Bible Classes, 1859, Church Hymns, 1871, The Children’s Hymn Book, Hymns, Original and Translated, 1888. Hänen panoksensa oli merkittävä Hymns Ancient and Modern kirjan uudistamisessa 1875. Hänen virtensä ovat edelleen suosittuja. Niistä tunnetuin on iltavirsi "The Day Thou Gavest, Lord, is Ended". Sitä on laulettu mm. kuningatar Victorian 60-hallitisjajuhlassa 1897 ja juhlatilaisuudessa, kun Hongkong siirtyi Kiinan hallintaan 1997.

Ellertonin virsiä on suomeksi vain muutama.  

 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa, 
 virsi 829 "Oi Herra, ei voi tavoittaa" (God of the living, in Whose eyes, suom. Pekka Kivekäs 1997).
 Ruotsin kirkon virsikirjassa 
 virsi 91 On "päivä mennyt, Jumalamme" (The day Thou gavest, Lord, suom. William Snell 1967, uud. suom. Niilo Rauhala 1994) 
 virsi 486 "Oi Herra, ei voi tavoittaa" (God of the living, in Whose eyes, suom. Pekka Kivekäs 1997).
 Adventtikirkon laulukirjassa ”Seurakunta laulaa” 
 laulu 71 "Tää levon päivä on." (Suom. Maria Louesola).  
 Hengellisiä lauluja ja virsiä 
 laulu 508 "Sun päiväs, Herra, pois jo kulki" (The day Thou gavest, Lord).

Lähteet 

Englantilaiset virsirunoilijat
Vuonna 1826 syntyneet
Vuonna 1893 kuolleet
Brittiläiset papit
Durrellin perhe

Durrellin perhe (The Durrells) on brittiläinen draamakomediasarja vuodelta 2016. Se perustuu eläintutkija ja kirjailija Gerald Durrellin lapsuusmuistoihin englantilaisen yksinhuoltajaperheen elämästä Kreikan Korfun saarella vuosina 1935–1939. Sarjan on käsikirjoittanut Simon Nye, joka vastasi myös BBC:n samanaiheisen televisioelokuvan My Family and Other Animals (2005) käsikirjoituksesta.

Sarjan ensimmäisiä tuotantokausia on esitetty Yle TV1 -kanavalla useampaan kertaan vuodesta 2017 alkaen. Keväällä 2019 Britanniassa esitettiin sarjan viimeinen, neljäs tuotantokausi. Samaan aikaan Suomessa esitettiin kolmatta tuotantokautta arkipäivien alkuillassa.

Rooleissa

Lähteet 

2010-luvun televisiosarjat
Brittiläiset draamasarjat
Brittiläiset komediasarjat
Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
ITV:n televisio-ohjelmat
Danny ja suuri fasaanijahti

Danny ja suuri fasaanijahti (tv-esityksessä Danny maailmanmestari) on Gavin Millarin ohjaama brittiläinen koko perheen televisioelokuva vuodelta 1989. Sen pääosia näyttelevät Jeremy Irons, hänen poikansa Samuel Irons ja Samuelin isoisä, Jeremy Ironsin appi Cyril Cusack. Värielokuva perustuu Roald Dahlin lastenkirjaan, joka on julkaistu suomeksi nimillä Me salamestarit (suom. Eeva Heikkinen) ja Iskä ja Danny maailmanmestari (suom. Päivi Heininen).

Juoni
Kymmenvuotias Danny elää kaksistaan isänsä kanssa ja auttaa häntä pienen autokorjaamon pidossa Englannin maaseudulla 1950-luvun keskivaiheilla. Paikallinen tilanomistaja (Robbie Coltrane) kaavailee seudulle uutta asuinaluetta ja haluaisi ostaa myös autokorjaamon tontteineen. Asioita pahentaa Dannyn isän öisin harrastama fasaanien salametsästys.

Vastaanotto
Helsingin Sanomien Petri Kemppinen kehui elokuvan tilanteiden kehittelyä loppua kohti niin taitavaksi, että ne pelottavat ihan oikeasti. Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi luonnehti Dannya nautittavaksi koko perheen tv-elokuvaksi ja antoi sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

Lähteet 

Lastenelokuvat
Vuoden 1989 brittiläiset elokuvat
Liviu Dragnea

Liviu Dragnea (s. 28. lokakuuta 1962) on romanialainen poliitikko. Hän johtaa  Romanian sosialidemokraattista puoluetta. Häntä on pidetty Romanian vahvimpana poliitikkona. Hän on aiemmin toiminut sisäministerinä.

Dragnea sai vuonna 2015 kahden vuoden ehdollisen tuomion vaalivilpistä, ja toukokuussa 2019 hänet tuomittiin 3,5 vuoden vankeusrangaistukseen korruptio-oikeudenkäynnissä. Hän oli asemansa avulla hankkinut työpaikat kahdelle puolueen palveluksessa olevalle naiselle.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Romanialaiset poliitikot
Romanian ministerit
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Riihimäen kaupunginmuseo

Riihimäen kaupunginmuseo on vuonna 1961 perustettu kulttuurihistoriallinen paikallismuseo Riihimäellä, rautatienpuistossa. Museo toimii vuonna 1858 valmistuneessa, alkujaan rautatievirkamiesten asuintaloksi rakennetussa talossa. Museo muutti rakennukseen vuonna 1970 talon peruskorjauksen jälkeen, toimittuaan alkuvuosinaan Eteläisen koulun väestönsuojassa.

Riihimäen kaupunginmuseon tehtävänä on tallentaa, tutkia ja esitellä Riihimäen kaupungin aineellista kulttuuriperintöä. Riihimäen kaupunginmuseon kokoelmassa on noin 20 000 esinettä. Yksi arvokkaimmista esineistä on Herajoella sijainneen Laurilan tilan suolta löydetty 2 000 vuotta vanha suosuksi. Museon perusnäyttely Riihimäkeläisen tarina kertoo elämästä Riihimäen seudulla aina kivikaudesta nykypäivään asti. Lisäksi museossa on vuosittain kahdesta kolmeen vaihtuvaa näyttelyä, pienoisnäyttelyä sekä erilaisia tapahtumia. Museon rakennusta peruskorjattiin vuonna 1997 ja museota uudistettiin nykyaikaisten museoteknisten vaatimusten mukaisesti.

Museolla on myös oma osasto luovutetun Karjalan alueella sijainneen Antrean pitäjästä, jonka asukkaat sijoitettiin Riihimäelle ja sen naapurikuntiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Museon verkkosivut

Riihimäen nähtävyydet
Riihimäen rakennukset ja rakennelmat
Suomen museot
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Lasinpuhaltaja (patsas)

Lasinpuhaltaja on Riihimäellä sijaitseva patsas. Patsaan on veistänyt kuvanveistäjä Kalervo Kallio ja sen mallina on seissyt lasinpuhaltaja Valto Terhomaa. Riihimäen Lasi työntekijöineen lahjoitti patsaan kaupungille vuonna 1960, kun Riihimäestä tuli kaupunki. Patsaasta on myös pienoismalli Suomen lasimuseon pihalla.

Lasinpuhaltajasta on muodostunut Riihimäen tunnus ja juhlapaikka.

Lähteet 

Riihimäen patsaat ja muistomerkit
Andrea Berg

Andrea Berg (s. Andrea Zellen; s. 28. tammikuuta 1966 Krefeld, Nordrhein-Westfalen, Saksa) on saksalainen kevyen musiikin laulaja. Hänen levyjään on myyty yli 15 miljoonaa kappaletta, ja hän on yksi 2000-luvun menestyneimpiä artisteja saksankielisessä Euroopassa. 1990-luvulla alkaneen uran alkutaipale oli vaisuhkoa, mutta sittemmin Bergin albumit ovat nousseet Saksan ja Itävallan listaykkösiksi. 2010-luvulla Berg ylsi myös Sveitsin listakuningattareksi.

Andrea Bergin tähtiominaisuuksiin on kuulunut vähäeleisyys sekä rohkea ja paljastava lavapukeutuminen.

Elämä ja ura
Tuottaja Eugen Römer kiinnostui Andrea Bergin omintakeisesta lauluäänestä, ja seurauksena ilmestyi Andrea Bergin debyyttialbumi Du bist frei vuonna 1992. Sen kaupallinen menestys oli heikonpuoleista, mutta seuraava albumi, Gefühle, myi huomattavasti paremmin. Siltä lohkaistiin single "Die Gefühle haben Schweigepflicht". Berg ei luopunut työstään sairaanhoitajana heti menestyksen myötä. Kuuden studioalbumin jälkeen, vuonna 2001, julkaistiin Andrea Bergin ensimmäinen kokoelma-albumi Best of, jota myytiin noin 2,4 miljoonaa kappaletta. Se pysyi listoilla ennätykselliset 346 viikkoa. Sairaanhoitajan työt olivat tuolloin jo jääneet.

2010-luvun taitteessa Andrea Berg vaihtoi tuottajaa: Eugen Römerin tilalle tuli Dieter Bohlen. Yhdessä Bohlenin kanssa Berg teki neljä studioalbumia, mukaan luettuina yli miljoona kappaletta myyneet Schwerelos ja Abenteuer. Vuonna 2013 julkaistiin Tanskan markkinoille suunnattu albumi My Danish Collection, joka kiilasi Tanskan listakärkeen.

Andrea Berg on saanut useita musiikkialan palkintoja, kuten Musikpreis Echo, Goldene Stimmgabel ja Krone der Volksmusik.

Bergin nykyinen kotikaupunki on Aspach lähellä Stuttgartia, missä hänellä on hotelli liikemiespuolisonsa Ulrich Herberin kanssa.

Diskografia

Studioalbumit
Du bist frei (1992)
Gefühle (1995)
Träume lügen nicht (1997)
Zwischen tausend Gefühlen (1998)
Weil ich verliebt bin (1999)
Wo liegt das Paradies (2001)
Nah am Feuer (2002)
Machtlos (2003)
Du (2004)
Splitternackt (2006)
Zwischen Himmel & Erde (2009)
Schwerelos (2010)
Abenteuer (2011)
Atlantis (2013)
Seelenbeben (2016)
Mosaik (2019)

Lähteet

Aiheesta muualla
Andrea Bergin virallinen nettisivu
Andrea Bergin virallinen YouTube-tili
Andrea Bergin virallinen Facebook-tili

Saksalaiset laulajat
Iskelmälaulajat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1934 kokoonpanot

Vuoden 1934 jalkapallon MM-turnaukseen osallistui 16 maata. Brasilia ja Tsekkoslovakia olivat ainoat maat, joilla oli pelaajia muista kuin kotimaan seuroista.

Argentiina

Valmentaja: Felipe Pascucci

Itävalta

Valmentaja: Hugo Meisl

Belgia

Valmentaja: Hector Goetinck

Brasilia

Valmentaja: Luiz Vinhaes

Tsekkoslovakia

Valmentaja: Karel Petrů

Egypti

Valmentaja:  James McCrae

Ranska

Valmentaja:  George Kimpton

Saksa

Valmentaja: Otto Nerz

Unkari

Valmentaja: Ödön Nádas

Italia

Valmentaja: Vittorio Pozzo

Alankomaat

Valmentaja:  Bob Glendenning

Romania

Valmentaja: Josef Uridil and Costel Rădulescu

Espanja

Valmentaja: Amadeo García

Ruotsi

Valmentaja:  József Nagy

Sveitsi

Valmentaja: Heinrich Müller

Yhdysvallat

Valmentaja: David Gould

Lähteet

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1934
Xavier Espot Zamora

Xavier Espot Zamora (s. 30. lokakuuta 1979 Escaldes-Engordany, Andorra) on andorralainen poliitikko ja asianajaja, joka valittiin vuonna 2019 Andorran pääministeriksi.

Elämä 
Xavier Espot Zamora syntyi vuonna 1979 ja kävi koulua sekä Andorrassa että Sveitsissä. Korkeakoulutuksensa hän hankki Ramon Llull -yliopistosta, mistä hänellä on maisterintutkinto oikeustieteestä ja alempi korkeakoulututkinto humanistisista tieteistä.

Espotin ura Andorran oikeuslaitoksessa alkoi vuonna 2004, kun hänestä tuli haastemiehen lainopillinen avustaja. Hän toimi tehtävässä vuoteen 2008, jolloin oli avustajana myös Andorran korkeimmassa oikeudessa. Hän oli vuonna 2009 harjoittelijana Toulousen käräjäoikeudessa ja Barcelonan alioikeudessa.

Espotin poliittinen ura alkoi vuonna 2011, kun hänet valittiin Antoni Martín johtaman hallituksen oikeusministeriön valtiosihteeriksi. Seuraavana vuonna hän korvasi Marc Vilan Andorran oikeus- ja sisäministerinä. Hän sai vielä vuonna 2016 Rosa Ferreriltä vapautuneet sosiaaliministerin tehtävät. Espot johdatti puolueensa Demòcrates per Andorran vuoden 2019 parlamenttivaaleissa vaalivoittoon, ja hänet valittiin toukokuussa 2019 Andorran pääministeriksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Andorran pääministerit
Oikeusministerit
Sisäministerit
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Nationalist Congress Party

Nationalist Congress Party (lyh. NCP) on intialainen puolue, jonka perusti kolme entistä kongressipuolueen jäsentä vuonna 1999. NCP:n perustajat saivat potkut entisestä puolueestaan ilmaistessaan, että heidän mielestään vain intialaissyntyinen voi nousta Intian johtaviin virkoihin. Tuolloin Intian kongressipuolueen johtaja oli Italiassa syntynyt Sonia Gandhi.

Suurinta puolueen poliittinen menestys on ollut Maharashtran osavaltiossa. Puolueen pahimmat poliittiset kilpailijat vuoden 2019 parlamenttivaaleissa olivat Shiv Sena ja Intian kansanpuolue. Maharashtran vuoden 2019 osavaltiovaalien jälkeen NCP, Shiv Sena ja kongressipuolue muodostivat yhdessä osavaltiohallituksen. Puolueet solmivat vaalien jälkeen liiton, joka tunnetaan nimellä Maha Vikas Aghadi. Sen seurauksena Shiv Senan Uddhav Thackeraysta tuli Maharashtran pääministeri ja NCP:n Ajit Pawarista varapääministeri.

Puolueen puheenjohtaja Sharad Pawarin sukulaisista monet toimivat samassa puolueessa. Esimerkiksi Pawarin tytär Supriya Sule on toiminut parlamentissa NCP:n edustajana. Muita puolueessa vaikuttava Pawarin sukuun kuuluva poliitikkoja ovat Sharad Pawarin veljenpoika Ajit Pawar ja tämän poika Parth Pawar.

Vaalimenestys

Intian parlamenttivaalit

Maharashtran osavaltiovaalit

Lähteet

Intialaiset puolueet
Nationalistiset puolueet
Zenvo ST1

Zenvo ST1 on Tanskalaisen Zenvo Automotiven valmistama superauto. Autot valmistettiin kokonaan käsin.

Lähteet
https://zenvoautomotive.com/the_beginning/
https://www.is.fi/autot/art-2000000073493.html

Viitteet

Superautot
Santeri Väänänen

Santeri Väänänen (s. 1. tammikuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.

Väänänen nousi HJK:n kakkosjoukkueeseen Klubi 04:een kaudeksi 2018. Hän pelasi ensimmäisen Ykkösen ottelunsa 28. huhtikuuta 2018, kun Klubi 04 hävisi kotiottelun Jarolle 0–2. Väänänen pelasi kaudella 2018 yhteensä 16 Ykkösen ottelua. 7. lokakuuta 2018 hän pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa 16-vuotiaana, kun HJK voitti VPS:n kotiottelussa 1–0.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Pontiac-kuume

Pontiac-kuume on äkillinen, henkeä uhkaamaton hengitysteiden sairaus, jota aiheuttavat useat gram-negatiiviseen Legionella-sukuun kuuluvat bakteerit. Tauti ilmenee ylempien hengitysteiden tulehduksena, joka muistuttaa oireiltaan lievää influenssaa. Pontiac-kuume paranee itsestään ja jää lievyytensä takia usein diagnosoimatta. Pontiac-kuumeella on aiheuttajana sama bakteeri kuin vakavammalla legioonalaistaudilla. Erona on, että Pontiac-kuume ei aiheuta keuhkokuumetta.

Pontiac-kuumeen nimi viittaa Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa sijaitsevaan Pontiacin kaupunkiin, missä tauti ensimmäisen kerran havaittiin. Vuonna 1968 useat paikallisen terveysviraston työntekijät sairastuivat kuumeeseen ja lievän flunssan kaltaisiin oireisiin, mutta eivät keuhkokuumeeseen. Vuonna 1976 Philadelphiassa puhjenneen legioonalaistautiepidemian jälkeen osavaltion terveysvirasto tutki muutaman vuoden takaiset verinäytteet uudelleen, ja havaitsi työntekijöiden sairauden aiheuttajan olleen vastalöydetty Legionella pneumophila. Vuonna 1988  Legionella micdadei aiheutti Isossa-Britanniassa epidemian, joka sai nimekseen Lochgoilhead-kuume. Sen jälkeen on tunnistettu muitakin Pontiac-kuumetta aiheuttavia Legionella-suvun lajeja, joista merkittävin on vuonna 2007 Uudessa-Seelannissa löydetty Legionella longbeachae. Tämä epidemia oli ensimmäinen, jossa aiheuttaja oli levinnyt maaperästä.

Aiheuttaja
Pontiac-kuumetta aiheuttavia Legionella-lajeja ovat ainakin Legionella pneumophila, Legionella longbeachae, Legionella feeleii, Legionella micdadei ja Legionella anisa.

Tartunnanlähteet
Taudinaiheuttajat viihtyvät vedessä ja maaperässä. Ensimmäinen maaperän käsittelystä aiheutunut tapaus havaittiin Uudessa-Seelannissa tammikuussa 2007, jolloin kaikkiaan 10 päiväkodin työntekijää sairastui Pontiac-kuumeeseen. Tapaus oli myös ensimmäinen, jonka aiheuttajaksi tunnistettiin L. longbeachae.

Tartunta
Pontiac-kuume ei tartu ihmisestä toiseen. Tartunta edellyttää aerosoloituneen veden tai maaperän sisältämän Legionella-bakteerin läsnäoloa.

Epidemiologia
Pontiac-kuumeen itämisaika on vain 1–3 päivää. Kuolemantapauksia ei ole raportoitu eikä taudin paraneminen ole vaatinut hoitoa. Tautitapaukset jäävät useasti raportoimatta. Toisin kuin legioonalaistaudissa, ei iällä, sukupuolella tai tupakoinnilla ole havaittu merkitystä riskitekijöinä. Pontiac-kuume vaikuttaa tarttuvan herkimmin 29–32-vuotiaisiin nuoriin aikuisiin. Taudin patogeneesi on toistaiseksi heikosti tunnettu.

Lähteet

Bakteeritaudit
Bronxin serkku

Bronxin serkku (Quackser Fortune Has a Cousin in the Bronx) on Waris Husseinin ohjaama irlantilainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1970. Siinä Gene Wilder esittää dublinilaista työläisperheen poikaa Quackser Fortunea, joka ei ole jaksanut opetella lukemaan tai laskemaan ja tavanomaisten töiden sijaan keräilee kaduilta hevosenlantaa ja myy sitä puutarhaharrastajille. Yllättäen liiketoiminta lakkaa, kun kaupunki kieltää hevosilla ajon. Samoihin aikoihin  rakastuu amerikkalaisesta rikkaasta perheestä tulevaan, Dublinin Trinity Collegessa tutkimusta tekevään opiskelijatyttöön (Margot Kidder). Romanssi loppuu aikanaan, ja Quackser yrittää sopeutua uuteen elämäntilanteeseen.

Vastaanotto
Elokuvan alkuperäiskäsikirjoitus oli ehdolla Writers Guild of America -palkinnon saajaksi.

Helsingin Sanomien Mikael Fränti luonnehti elokuvaa sen tv-esityksen alla 1981 pieneksi löydöksi ja katkeran helläksi romanttiseksi komediaksi: ”Gene Wilder on hauska ja ihastuttava tavallisena ihmisenä, elämän ja olemassaolon yksinkertaisia perusarvoja kunnioittavana irlantilaisena. Wilderin ja Kidderin yhteiset kohtaukset on toteutettu luontevasti ja hellyttävästi.” Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano luonnehti elokuvaa ”raivokkaan omaperäiseksi vedätykseksi”, sanoi Wilderin olevan tässä tosi hyvässä vedossa ja antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

Lähteet 

Irlantilaiset elokuvat
Vuoden 1970 elokuvat
Komediaelokuvat
Kattilajärvi (Espoo)

Kattilajärvi () on kirkasvetinen järvi Nuuksion järviylängöllä pohjoisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee etelä- ja keskiosiltaan Nuuksiossa, pohjoisosiltaan Velskolassa.

Kattilajärvi jakautuu läntiseen selkään ja itäiseen selkään, joita erottaa pohjoiseen työntyvä Kattilaniemi. Niemellä sijaitsee leirikeskus. Kattilajärven länsipuolella sijaitsee Urja ja itäpuolella Velskolan Pitkäjärvi. Pohjoispuolella sijaitsee Vääräjärvi, jota erottaa Kattilajärvestä alle sadan metrin levyinen kannas.

Kattilajärvi-nimisiä järviä on Suomessa kaikkiaan kymmenkunta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Hagerlund.net: Espoon uimarannat: Kattilajärvi

Espoon järvet
Vantaanjoen vesistö
Nuuksio
Velskola
Ray Luzier

Raymond Lee ”Ray” Luzier (s. 14. kesäkuuta 1970) on yhdysvaltalainen rumpali. Hän on ollut nu-metal -yhtye Kornin rumpali täysaikaisesti huhtikuusta 2009 lähtien.

Diskografia

David Lee Roth 
Albumit 

 1998: DLR Band 
 2003: Diamond Dave

Army of Anyone 
Albumit 

 2006: Army of Anyone

Korn 
Albumit 

 2010: Korn III: Remember Who You Are 
 2011: The Path of Totality 
 2013: The Paradigm Shift 
 2016: The Serenity of Suffering

EP:t 

 2009: Korn Digital EP # 1 
 2010: Korn Digital EP # 2 
 2010: Korn Digital EP # 3 

Kokoelmalevyt 

 2008: Nightmare Revisited, (raita 10 ”Kidnap the Sandy Claws”)

Jonathan Davis and the SFA 
 2011: ”Alone I Play / Live at the Union Chapel”

KXM 
Albumit 

 2014: KXM 
 2017: Scatterbrain

Muut julkaisut 
 2010: Change Ur World - Kat-Tun 
 2009: Song for Chi, Eri esittäjiä 
 2008: Billy Sheehan  ”Holy Cow” 
 2008: Repo! Genetic Opera Virallinen Soundtrack 
 2008: Goaded ”To Die is Gain” 
 2006: Billy Sheehan ”Cosmic Troubadour” 
 2005: Goaded ”Goaded”
 2003: ”Hideous Sun Demons”
 2002: ”Honky MoFo” (mukana Ricky Wolking) 
 2002: Tracy G ”Deviating From the Setlist”
 2001: Tracy G ”Katt Gutt” 
 2001: Zac Maloy Band 
 2001: Jason Becker Tribute CD 
 2001: Freak Power Ticket ”Rock Hard Compilation”
 2000: Driven 4 Song Promo Cd Tracy G:n kanssa 
 1999: Tracy G:n kappale ”Driven”
 1998: Medicine Wheel ”Small Talk”
 1998: Mike Hartman ”Black Glue”
 1998: Freak Power Ticket 
 1997: Medicine Wheel ”Immoral Fabric”
 1996: Jeffology (kunnianosoitus Jeff Beckille) Jake E. Leen kanssa 
 1995: Darren Housholder ”Symphonic Aggression”
 1994: Hard Rock Magazine -kokoelma. yhtyeessä Medicine Wheell 
 1994: Howling Iguanas 
 1994: Metal Edge -kokoelma ”Best of LA”
 1994: Medicine Wheel ”First Things First”
 1993: T.J. Martell Foundation Benefit CD 
 1993: Darren Housholder ”Generator Man”
 1993: Toby Knapp ”Guitar Distortion
 1993: Tony Fredianelli ”Breakneck Speed”
 1993: Shrapnel Guitar Greats -kokoelma
 1993: Concrete Foundations Forum -kokoelma
 1992: Darren Housholder 
 1990: 9.0 ”Too Far Gone”

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen Ray Luzierin verkkosivusto 
 Army of Anonen verkkosivusto 
 Ray Luzier Drum Channel -sivustolla 
 Musician's Instituten virallinen sivusto 
 Orange County Drum & Percussion

Elävät henkilöt
Yhdysvaltalaiset metallimusiikin rumpalit
Vuonna 1970 syntyneet
Amerikanromanit

Amerikanromanit ovat yhdysvaltalaisia, jotka ovat etniseltä taustaltaan romaneja. Heidän väkiluvukseen on arvioitu miljoona.

Ensimmäisten romanien on sanottu saapuneen Amerikkaan orjina Kristoffer Kolumbuksen laivalla vuonna 1498. Romanien suurin muuttoaalto Yhdysvaltoihin tapahtui, kun heidän orjuutensa lakkautettiin Balkanilla vuonna 1864. Toinen huomattava muuttoaalto alkoi kommunismin romahtaessa Itä-Euroopassa 1980-luvun lopulla.

Amerikanromaneilla on usein vahva etninen identiteetti, ja osa heistä on jatkanut perinteistä kiertolaiselämäntyyliä. Toisaalta romanitutkija Ian Hancockin mukaan amerikanromanit usein tarkoituksellisesti piilottavat romanitaustansa muilta välttyäkseen syrjinnältä ja osa identifioituu mieluummin sen maan mukaan, josta suku on muuttanut Yhdysvaltoihin. Romaneihin kohdistuu vahvoja stereotypioita Yhdysvalloissa, kuten mielikuvat heistä ennustajina ja rikollisina.

Lähteet 

Romanit
Yhdysvaltain etniset ryhmät
Petri Huru

Petri Juhani Huru (s. 19. syyskuuta 1966 Pori) on suomalainen perussuomalaisia edustava poliitikko, Porin kaupunginvaltuutettu ja kansanedustaja. Toukokuussa 2019 ilmoitettiin, että hän nousee eduskuntaan varasijalta Laura Huhtasaaren tultua valituksi Europarlamenttiin. Hurun edustajantoimi alkoi 2. heinäkuuta 2019. Hän on siviiliammatiltaan palomies-sairaankuljettaja.

Lähteet 

Nykyiset kansanedustajat
Perussuomalaiset poliitikot
Porin kaupunginvaltuutetut
Satakunnan vaalipiiri
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Portimojärven alue (Aavasaksa)

Portimojärven alue (Aavasaksa) (vesistöaluetunnus 67.91) on Tengeliönjoen valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 346,73 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 3,33 %. Vesistön alueen alarajana on Tornionjoki, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 3 117,69 neliökilometriä ja sen järvisyys on 8,65 %. Reitin vedet tulevat seuraavaksi Tornionjoen vasemmalla Suomen puolella sijaitsevalle Ylitornion alueelle (67.13).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Tengeliönjoen alaosan alue (67.911)
 Portimojärven lähialue (67.912)
 Tengeliönjoen yläosan alue (67.913)
 Puoniojan valuma-alue (67.914)
 Sammaljoen valuma-alue (67.915)
 Kuerojan valuma-alue (67.916)
 Koskenojan valuma-alue (67.917)
 Kallijoen valuma-alue (67.918)
 Sonkajoen valuma-alue (67.919)

Lähteet

Viitteet
Lohijärven alue

Lohijärven alue (vesistöaluetunnus 67.92) on Tengeliönjoen valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, 
jonka pinta-ala on 280,37 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 14,76 %. Vesistön alueen alarajana on Törmäniva, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 2 770,96 neliökilometriä ja sen järvisyys on 9,32 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Portimojärven alueeseen (67.91).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta :
 Majamalompolon alue (67.921)
 Lohijärven lähialue (67.922)
 Tengeliönjoen alue (67.923)
 Ajankijoen valuma-alue (67.924)
 Torasjärven valuma-alue (67.925)
 Merijärven valuma-alue (67.926)
 Törmäsjärven valuma-alue (67.927)

Lähteet

Viitteet
Miekojärven alue

Miekojärven alue (vesistöaluetunnus 67.93) on Tengeliönjoen valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, 
jonka pinta-ala on 407,54 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 21,23 %. Vesistön alueen alarajana on Krunninniva, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 2 131,74 neliökilometriä ja sen järvisyys on 9,74 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Lohijärven alueeseen (67.92).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
 Miekojärven lähialue (67.931)
 Alposjoen valuma-alue (67.932)
 Koutusjoen valuma-alue (67.933)
 Luomalanjoen valuma-alue (67.934)
 Moinajärven valuma-alue (67.935)
 Lampsijoen valuma-alue (67.936)
 Kursunjoen valuma-alue (67.937)
 Pessajoen valuma-alue (67.938)

Lähteet

Viitteet
Lankojärven alue

Lankojärven alue (vesistöaluetunnus 67.94) on Tengeliönjoen valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 211,86 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 4,16 %. Vesistön alueen alarajana on Miekojärvi, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 550,56 neliökilometriä ja sen järvisyys on 3,96 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Miekojärven alueeseen (67.93).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta :
 Lankojärven lähialue (67.941)
 Konttajoen alaosan alue (67.942)
 Repojärven alue (67.943)
 Lähtemäjoen valuma-alue (67.944)
 Saariojan valuma-alue (67.945)
 Aunkijoen valuma-alue (67.946)
 Pellojänkänojan valuma-alue (67.947)

Lähteet

Viitteet
Aalisjoen valuma-alue

Aalisjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 67.95) on Tengeliönjoen valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 338,7 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 3,84 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Konttajärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Lankojärven alueelle (67.94).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Konttajärven alue (67.951)
 Aalisjoen alaosan alue (67.952)
 Aalisjoen keskiosan alue (67.953)
 Aalisjärven valuma-alue (67.954)
 Pojasjoen valuma-alue (67.955)
 Mustiojan valuma-alue (67.956)
 Heinäkurun valuma-alue (67.957)
 Lompolojoen valuma-alue (67.958)
 Sirkkajoen valuma-alue (67.959)

Lähteet

Viitteet
Iso-Vietosen–Raanujärven alue

Iso-Vietosen–Raanujärven alue (vesistöaluetunnus 67.96) on Tengeliönjoen valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 605,64 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 12,76 %. Vesistön alueen alarajana on Kaaranneskoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 944,45 neliökilometriä ja sen järvisyys on 10,15 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Miekojärveen, joka sijaitsee Miekojärven alueella (67.93).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
 Iso-Vietosen alue (67.961)
 Raanujärven alue (67.962)
 Kavantojärven alue (67.963)
 Rattosjärven valuma-alue (67.964)
 Matalajoen valuma-alue (67.965)
 Pahtajoen valuma-alue (67.966)
 Nuasjärven valuma-alue (67.967)
 Vietosenojan valuma-alue (67.968)

Lähteet

Viitteet
Palojoen valuma-alue (Tengeliö)

Palojoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 67.97) on Tengeliönjoen valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 338,81 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 5,49 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Vietonen, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Iso-Vietosen–Raanujärven alueelle (67.96).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Alisen Palojoen alue (67.971)
 Keskisen Palojoen–Ylisen Palojoen alue (67.972)
 Palojärven valuma-alue (67.973)
 Rovanojan valuma-alue (67.974)
 Kuusijoen valuma-alue (67.975)
 Jänkkäjoen valuma-alue (67.976)
 Airijoen valuma-alue (67.977)
 Iso-Airin valuma-alue (67.978)
 Piernojan valuma-alue (67.979)

Lähteet

Viitteet
Meltosjoen valuma-alue

Meltosjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 67.98) on Tengeliönjoen valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 229,19 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 1,52 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Miekojärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Miekojärven alueelle (67.93).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Alainenjoen alue (67.981)
 Ison Meltosjärven alue (67.982)
 Kiimajoen–Mustijoen valuma-alue (67.983)
 Tuomiojan valuma-alue (67.984)
 Peuraojan valuma-alue (67.985)
 Säkkiojan valuma-alue (67.986)
 Männistönojan valuma-alue (67.987)
 Rompaanojan valuma-alue (67.988)
 Pysäjärven valuma-alue (67.989)

Lähteet

Viitteet
Kuijasjoen valuma-alue

Kuijasjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 67.99) on Tengeliönjoen valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 358,85 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,54 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Lohijärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Lohijärven alueelle (67.92).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Kuijasjoen lähialue (67.991)
 Kuijasjoen latvaosan valuma-alue (67.992)
 Lylynojan valuma-alue (67.993)
 Mellajoen alue (67.994)
 Mellajoen latvaosan valuma-alue (67.995)
 Lylyjoen valuma-alue (67.996)
 Kertunjoen valuma-alue (67.997)
 Kivijoen valuma-alue (67.998)
 Ahvenjoen valuma-alue (67.999)

Lähteet

Viitteet
Yhdysvaltojen vankilaväestön palkaton pakkotyö

Yhdysvaltojen vankilaväestön palkaton pakkotyö tarkoittaa Yhdysvaltojen käytäntöä, jossa vankilaväestöä käytetään palkattomaan pakkotyöhön, jota kutsutaan myös vankilaorjuudeksi. Yhdysvaltojen perustuslain 13. pykälä kieltää orjuuden muissa tapauksissa kuin rangaistuksena rikoksesta. Työstä kieltäytyviä vankeja voidaan määrätä eristykseen tai he menettävät mahdollisuuden ehdonalaisuuteen.

Palkattomasta pakkotyöstä hyötyvät yksityisomisteiset voittoa tavoittelevat vankilat.

Yrityksiä, jotka ovat hyödyntäneet vankilaväestön palkatonta pakkotyötä, ovat mm. Motorola, Compaq, Honeywell, Microsoft, Boeing, Revlon, Chevron, TWA, Victoria’s Secret, Texas Instruments, AT&T ja IBM. Myös sellaiset elintarvikkeita käsittelevät yritykset kuten McDonald's, Wendy's, Whole Foods, Walmart ja Target ovat käyttäneet vankeja työvoimana säästösyistä. Kyseessä on useamman miljardin dollarin liiketoiminta.

Palkka 
Vaikka yleisessä puhutaankin palkattomasta pakkotyöstä, kaikki vangit eivät tee täysin palkatonta työtä. Vangeille maksetaan kuitenkin äärimmäisen pientä palkkaa, minkä nämä sitten joutuvat kuluttamaan vankilassa ollessaan esimerkiksi puheluihin tai hygieniatuotteisiin, jotka saattavat maksaa koko päivän palkan.

Osavaltioista ainoastaan Arkansas, Georgia ja Texas eivät maksa minkäänlaista palkkaa vangeille mistään työstä. Liittovaltion vankiloissa, joissa vangit valmistavat esimerkiksi lamppuja tai tekevät töitä alkutuotannon parissa, vankien tuntipalkka on 0,23–1,15 dollaria. Liittovaltion kokonaan omista yritys Federal Prison Industries (myös nimellä Unicor) on perustettu vuonna 1934 teettämään työtä vangeilla.

Huolimatta vankien mitättömistä palkoista, osa vankiloiden teettämistä työprojekteista on edelleen tappiollisia. Vankilat ovat vastanneet tähän kritiikkiin sanomalla, että työnteolla opetetaan vangeille uusia taitoja ja joissain tapauksissa jopa uusi ammatti.

Osavaltioittain 
Elokuussa 2018 vankilaväestö ryhtyi 17 osavaltiota käsittävään lakkoon. Marraskuussa 2018 Coloradon osavaltio kielsi vankilaorjuuden.

Kalifornian osavaltio on käyttänyt vankilatyövoimaa maastopalojen torjuntaan.

Lähteet

Yhdysvaltain laki
Vankeinhoito
Ihmisoikeudet Yhdysvalloissa
Suden hetki (televisiosarja)

Suden hetki on suomalainen draamasarja, jonka pääosissa näyttelevät Malla Malmivaara, Marc Gassot, Eero Milonoff, Ville Keskilä, Elias Keränen, Tomi Alatalo sekä Sampo Sarkola. Sarjan on ohjannut Juha Lankinen ja käsikirjoittanut Laura Immonen hänen yhdessä vastaavana tuottajana toimineen Seija-Liisa Eskolan kanssa luoman tarinan pohjalta.

Sarjan alussa Hetan (es. Malla Malmivaaran) mies, Janne (es. Sampo Sarkola), katoaa. Poliisi ei ota asiaa selvittääkseen, joten Heta alkaa itse tutkia katoamista. Heta päätyy löytämänsä käyntikortin avulla entisensa puolisonsa Tony Koistisen pitämään Suden hetki -eroterapiaryhmään, joka käyttää hyödykseen rajuja fyysisiä metodeita. Sarjan hahmojen taustatarinaa kerrotaan takaumien avulla.

Sarjan budjetti oli 2 150 000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön osuus oli 60 000 euroa.


Rooleissa

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suden hetki Yle Areenassa
 TV-sarja Suden hetki pureutuu eroterapiaan | Ylen aamu-tv

2010-luvun televisiosarjat
Suomalaiset draamasarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Kuopion Taitoluistelijat

Kuopion Taitoluistelijat (KuTa) on taitoluistelun erikoisseura, joka antaa laadukasta luistelunopetusta kaikille luistelusta kiinnostuneille jäsenille iloisessa ja kannustavassa ilmapiirissä. Seura on perustettu keväällä 2001.

Kuopion Taitoluistelijat harjoittelevat Kuopiossa Lippumäen ja Niiralan jäähalleissa ja Toivalassa Tuplajäillä. Oheisharjoituksia pidetään mm. jäähalleilla ja Kuopio-hallissa. Kesällä taitoluistelijat harjoittelevat leireillä. Pienimmät luistelijat leireilevät alku- tai loppukesästä Kuopiossa, pidemmälle edistyneet luistelijat ottavat osaa useille leireille niin kotimaassa kuin ulkomaillakin.

Seurassa opetus on monipuolista ja sitä annetaan tasoryhmittäin. Tasoryhmiä on aivan aloittelijoista valtakunnallisen sekä kansainvälisen tason kilpaluistelijoihin saakka.

Päävalmentajana toimii Colin Chanski. Colin on K-ryhmien vastuuvalmentaja. Hän on iloinen, perusteellinen ja tarkka valmentaja. Colinilla on pitkä ura luistelijana ja valmentajana Kanadassa ja KuTassakin hän on viihtynyt jo lähes 10 vuoden ajan. Colin valmentaa luistelijoitaan kokonaisvaltaisesti ja luistelijat sitoutuvat hänen opissaan täysillä mukaan. Colin valmentaa kesäisin myös leireillä ja on tuttu monelle suomalaiselle luistelijalle mm. Leppävirran kesäleiriltä.

Colinin apuna valmennuksessa toimii Emilia Simonen.

KuTa järjestää vuosittain kansainvälisen taitoluistelukilpailun Silver Skaten Kuopion Niiralan ja Lippumäen jäähalleissa. 

KuTa kuuluu STLL:n Itäiseen alueeseen ja on sen jäsenseura.

Suomalaiset taitoluisteluseurat
Kuopion urheilu
Anita Rée

Anita Clara Rée (9. helmikuuta 1885 Hampuri – 12. joulukuuta 1933 Kampen) oli saksalainen, juutalaistaustainen taidemaalari. Tyylillisesti hänet voidaan luokitella avantgardisteihin.

Elämänvaiheita 
Anita Rée syntyi kuuluisaan juutalaiseen kauppiasperheeseen ja hänen vanhempansa olivat Israel ja Clara Rée. Vanhemmat päättivät kuitenkin viedä Anitan ja hänen sisarensa Emilien kasteelle ja kasvattaa tyttärensä luterilaisiksi.

Rée opiskeli aluksi taidetta Hampurissa Arthur Siebelistin johdolla, ja vuonna 1906 hän tapasi Max Liebermannin, joka havaitsi hänen lahjansa ja kannusti jatkamaan opintoja. Yhdessä ystäviensä ja taidemaalari Franz Nölkenin kanssa Rée perusti oman ateljeeyhteisön vuoden 1910 paikkeilla. Rée lähti ateljeesta, kun huomasi että rakkaussuhde Nölkeniin oli jäänyt yksipuoliseksi. Talven 1912–1913 Rée oleskeli Pariisissa ja opiskeli maalaustaidetta Fernand Légerin johdolla.

Vuonna 1913 Rée otti osaa Hampurissa pidettyyn suureen taidenäyttelyyn ja seuraavana vuonna hän oli tunnustettu muotokuvamaalari. Vuonna 1919 hän liittyi "Hampurin Secession" - nimiseen taiteilijaryhmään, jonka esikuvana olivat Berliinin ja Münchenin vastaavat ryhmät. Vuonna 1921 hän matkaili Tirolissa ja vuodet 1922–1925 hän asui Positanossa Italiassa. Italian oleskelunsa aikana hän sai vahvoja vaikutteita renessanssitaiteilija Piero della Francescalta. 

Hampuriin Rée palasi vuonna 1926. Hän oli mukana naistaiteilijoiden yhdistyksen perustamisessa. Tuolloin häneltä tilattiin seinämaalauksia julkisiin rakennuksiin. Maalaukset hävitettiin kansallissosialistien valtakaudella 1933–1945. Vuonna 1930 Rée koki ensimmäisiä takaiskuja elämässään urallaan, kun häneltä uuteen Langenhornin Angkarkircheen tilatut seinämaalaukset päätettiin jättää toteuttamatta. Kirkonmiehet vetosivat tuolloin uskonnollisiin syihin. Pian kansallissosialistit julistivat hänet juutalaiseksi ja Hampurin taiteilijaseura muukalaiseksi. Rée muutti Hampurista Syltiin. 

Rée tunsi olevansa monien vihamielisten hyökkäysten kohteena ja todennäköisesti näiden syiden vuoksi surmasi itsensä vuonna 1933. Sisarelleen hän oli jättänyt kirjeen, jossa kuvaili maailman mielettömyyttä. Hän jätti jälkeensä 190 teosta. Vuonna 1936 Réen ystävä, historioitsija Carl Georg Heise kirjoitti häntä puolustaneen artikkelin. Sen mukaan Rée, jonka vanhemmat olivat saksalaistuneita ja joka oli kasvatettu kristityksi, ei ollut itsekään pitänyt itseään juutalaisena. Sen vuoksi häntä ei tulisi pitää juutalaisena taiteilijana. Kirjoitus suututti Réen sekä kristityt että juutalaiset ystävät.  

Vuonna 1937 hänen työnsä julistettiin rappiotaiteeksi ja ne poistettiin museoista. Hampurin taidehallin huoltomies Wilhelm Werner otti Réen työt kotiinsa, minkä ansiosta ne säilyivät jälkipolville. Nykyään niitä on esillä Hamburger Kunsthallessa.

Maalauksia

Lähteet

Lisää aiheesta 
 http://www.hamburger-kunsthalle.de/ausstellungen/anita-ree

Saksalaiset taidemaalarit
Vuonna 1885 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet
Muotokuvamaalarit
Järvenpään uusi sosiaali- ja terveyskeskus

Järvenpään uusi sosiaali- ja terveyskeskus JUST on Järvenpään Pöytäalhon kaupunginosassa, Helsingintien pohjoispuolella toimiva kunnallinen sosiaali- ja terveyskeskus. Se sai rakennusluvan kesällä 2014 ja avattiin yleisölle vuoden 2017 alussa.

Järvenpään sosiaali- ja terveyskeskus (Lääkärinkuja 1) palvelee akuuttipotilaita päivittäin kello 8-20. Muina aikoina terveydenhuollon akuuteissa tilanteissa asukkaita palvelee Hyvinkään sairaalan yhteydessä toimiva Hyvinkää Akuutti (Sairaalankatu 1).

Lähteet

Aiheesta muualla
Kiinteistö Oy Järvenpään Terveystalo (jarvenpaanterveystalo.fi)

Järvenpään rakennukset ja rakennelmat
Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Pöytäalho
HK Dukla Michalovce

HK Dukla Michalovce on slovakialainen jääkiekkoseura Michalovcen kaupungista. Joukkue pelaa Slovakian pääsarjassa Tipos Extraliga.

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto
 Päävalmentaja: Tomek Valtonen 
 Apuvalmentaja: Juraj Faith 
 Apuvalmentaja: Kasper Vuorinen 
 Maalivahtivalmentaja: Samuli Nordman 
 Fysiikkavalmentaja: Daniel Mitera 
 Huoltopäällikkö: Marek Jenčik 
 Puheenjohtaja: Martin Burinský 
 Urheilutoimenjohtaja: Elmo Aittola 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla
Seuran kotisivut

Slovakialaiset jääkiekkoseurat
Vuonna 1974 perustetut urheiluseurat
M/S Finbo Cargo

M/S Finbo Cargo on Eckerö Linen alus, joka aloitti liikennöinnin Helsingin Vuosaaren ja Tallinnan Muugan välillä 25. kesäkuuta 2019. Muugan satama sijaitsee noin 15 kilometriä Tallinnan keskustasta koilliseen.

Alus kuljettaa pääosin rahtia, mutta alukseen mahtuu myös autoja ja 366 matkustajaa. Laivassa on pieni myymälä, kahvila ja istumasalonki.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Autolautat
Eckerö-konserni
Piast Gliwice

Gliwicki Klub Sportowy Piast Gliwice on jalkapalloseura Gliwicen kaupungista. Seura pelasi kaudella 2018–19 Puolan korkeimmalla sarjatasolla Ekstraklasassa. Kaudella 2018–19 Piast Gliwice voitti historiansa ensimmäisen Puolan mestaruuden. Tämä takasi sille paikan Mestarien liigassa kaudella 2019–2020. Ennen tätä se oli pelannut kahdesti Eurooppa-liigassa, mutat ei ollut edennyt koskaan toista karsintakierrosta pidemmälle.

Saavutuksia 
Puolan mestaruus: (1) 2018/19

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Virallinen sivu
 Piast Gliwice (90minut.pl)

Puolalaiset jalkapalloseurat
Kymijoen alaosan alue

Kymijoen alaosan alue (vesistöaluetunnus 14.11) on Kymijoen alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 988,99 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 3,11 %. Vesistön alueen alarajana on Suomenlahdella Kotkassa ja Pyhtäällä, joidenka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 37 158,74 neliökilometriä ja sen järvisyys on 18,34 %.

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
 Kymijoen suuhaarojen alue (14.111)
 Anjalan voimalaitoksen alue (14.112)
 Myllykosken voimalaitoksen alue (14.113)
 Keltin voimalaitoksen alue (14.114)
 Kuusankosken voimalaitoksen alue (14.115)
 Tallusjoen valuma-alue (14.116)
 Joutsenjoen valuma-alue (14.117)
 Myllypuron valuma-alue (14.118)
 Sorsajoen valuma-alue (14.119)

Lähteet

Viitteet
Pyhäjärven alue (Kymijoki)

Pyhäjärven alue (vesistöaluetunnus 14.12) on Kymijoen alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 542,33 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 20,32 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Voikkaan voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 34 682,96 neliökilometriä ja sen järvisyys on 19,02 %. Reitin vedet tulevat seuraavaksi Kymijoen alaosan alueelle (14.11).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta :
 Pyhäjärven lähialue (14.121)
 Mankalan Arrajärven alue (14.122)
 Urajärven valuma-alue (14.123)
 Valkjärven valuma-alue (14.124)
 Heikkolanjoen valuma-alue (14.125)
 Musta-Ruhmaksen valuma-alue (14.126)

Lähteet

Viitteet
Konniveden alue

Konniveden alue (vesistöaluetunnus 14.13) on Kymijoen alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, 
jonka pinta-ala on 242,63 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 24 %. Vesistön alueen alarajana on Vuolenkosken voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 27 963,08 neliökilometriä ja sen järvisyys on 18,86 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Pyhäjärven alueeseen (14.12).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat neljä aluetta tai valuma-aluetta :
 Konniveden lähialue (14.131)
 Tamppilammen valuma-alue (14.132)
 Kotajärven valuma-alue (14.133)
 Pato-ojan valuma-alue (14.134)

Lähteet

Viitteet
Ruotsalaisen alue

Ruotsalaisen alue (vesistöaluetunnus 14.14) on Kymijoen alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, 
jonka pinta-ala on 495,28 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 20,08 %. Vesistön alueen alarajana on Jyrängönkoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 26 954,62 neliökilometriä ja sen järvisyys on 18,89 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Konniveden alueeseen (14.13).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta :
 Ruotsalaisen lähialue (14.141)
 Myllyojan valuma-alue (14.142)
 Hanjoen valuma-alue (14.143)
 Paljärven valuma-alue (14.144)
 Pyhäjoen valuma-alue (14.145)
 Rumpinojan valuma-alue (14.146)
 Lauhjoen valuma-alue (14.147)

Lähteet

Viitteet
Teutjoen valuma-alue

Teutjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.15) on Kymijoen alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 205,18 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,24 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Tammijärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Kymijoen alaosan alueelle (14.11).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat neljä aluetta tai valuma-aluetta :
 Teutjärven alue (14.151)
 Teutjärven keskiosan alue (14.152)
 Hongistonjoen valuma-alue (14.153)
 Routjoen valuma-alue (14.154)

Lähteet

Viitteet
Arrajoen valuma-alue

Arrajoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.16) on Kymijoen alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 344,29 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 12,3 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Arrajärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Pyhäjärven alueelle (14.12).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
 Sylvöjärven alue (14.161)
 Ruuhijärven–Salajärven alue (14.162)
 Iso-Kukkasen–Kärkjärven alue (14.163)
 Kymijärven valuma-alue (14.164)
 Seestanjoen valuma-alue (14.165)
 Mustijoen valuma-alue (14.166)
 Lassinjoen valuma-alue (14.167)
 Halkokorvenjoen valuma-alue (14.168)

Lähteet

Viitteet