joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
No Fixed Address

No Fixed Address on kanadalaisen rockyhtyeen Nickelbackin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 14. marraskuuta 2014. Albumilta julkaistiin singlet "Edge of a Revolution", "What Are You Waiting For?", "Million Miles an Hour", "Miss You", "She Keeps Me Up", "Get 'Em Up", "Make Me Believe Again" and "Satellite". Yhtye tulee maailmankiertueella Hartwall Areenalle 30. syyskuuta 2015.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 31. Se pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa.

Kappaleet

Japanin bonusmateriaali 
 
 Edge of a Revolution (music video)
 Edge of a Revolution (behind the scenes)
 What Are You Waiting For? (lyric video)

Kokoonpano 
 Chad Kroeger – laulu, kitara 
 Ryan Peake – kitara, taustalaulu 
 Mike Kroeger – basso 
 Daniel Adair – rummut, taustalaulu

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Rolling Stone:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 No Fixed Address discogs.com -sivustolla

Nickelbackin albumit
Vuoden 2014 albumit
F.E.A.R. (albumi)

F.E.A.R. (Face Everything and Rise) on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Papa Roachin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 27. tammikuuta 2015. Albumia myytiin Yhdysvalloissa ensimmäisellä viikolla noin 24 000 kappaletta, ja se sijoittui Billboard 200 -albumilistan sijalle 15. Albumilta on julkaistu singlet "Warriors", "Face Everything and Rise", "Broken as Me", "Never Have to Say Goodbye", "Falling Apart" ja "Gravity". Kappaleella "Gravity" on vierailevana artistina Maria Brink. Yhtye saapui maailmankiertueella  Helsinkiin 23. kesäkuuta 2015. He vahvistivat 23. kesäkuuta keikan aikana saapuvansa Helsingin jäähalliin 2. marraskuuta yhdessä Five Finger Death Punchin kanssa.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jacoby Shaddix – laulu
 Jerry Horton – kitara, taustalaulu
 Tobin Esperance – bassokitara, taustalaulu
 Tony Palermo – rummut, lyömäsoittimet

Arviot 
 Allmusic: 
 Rolling Stone:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 F.E.A.R. discogs.com -sivustolla

Papa Roachin albumit
Vuoden 2015 albumit
Da Capo

Da Capo tai Da-Capo voi tarkoittaa:
 da capo, musiikkitermi
 Da Capo, Pirjo Honkasalon ja Pekka Lehdon ohjaama elokuva vuodelta 1985
 Da Capo, Love-yhtyeen albumi vuodelta 1967
 Da-Capo, Fazerin valmistama suklaapatukka ja -konvehtimakeinen.
MARK Suomen Markkinointiliitto

MARK Suomen Markkinointiliitto r.y. (vuoteen 2003 asti SML) on suomalainen järjestö, jonka tavoitteena on kehittää ja parantaa suomalaista markkinointialan osaamista sekä markkinoinnin tuloksellisuutta ja vastuullisuutta. Se pyrkii lisäämään tietämystä markkinoinnista kokonaisuudessaan ja sen merkityksestä sekä suomalaiselle yhteiskunnalle että suomalaisille yrityksille.

Mark perustettiin vuonna 1928. Sen näkyvin toimintamuoto on ollut vuodesta 1948 järjestetyt vuosittaiset Idea-päivät, joka on vuodesta 2012 lähtien yhdistetty Aalto-yliopiston kanssa toteutettavaksi StratMark Idea -tapahtumaksi. Mark on mukana myös monien markkinointialan kilpailujen järjestämisessä yksin tai yhdessä muiden alan järjestöjen kanssa. Näihin kuuluvat Kultajyvä-ilmoituskilpailu, Effie-kampanjakilpailu, Vuoden Markkinointiteko, Voitto-mainoselokuvakilpailu sekä Turun talousalueen Vuoden Mainos -kilpailu.

Mark on vuodesta 2006 ylläpitänyt Mainonnan ja markkinointiviestinnän suunnittelijat MAT ry:n vuonna 1959 perustamaa Iskulauserekisteriä. Järjestöllä on oma ammattikirjallisuutta julkaiseva kustannusyhtiö Mark Kustannus Oy.

Mark on jäsenenä kansainvälisissä järjestöissä Nordisk Marknadsförbund ja World Marketing Association (WMA).

Historiaa
Suomen Markkinointiliiton edeltäjä Reklaamimiesten Kerho perustettiin 1928. Nimi muutettiin 1930-luvun alussa Mainosmiesten Kerhoksi heti sen jälkeen, kun Suomen Kuvalehden järjestämän nimikilpailun jälkeen päätettiin ottaa käyttöön reklaami-sanan suomenkielinen vastine mainos.

Vuonna 1936 Mainosmiesten Kerhosta tuli Suomen Mainosyhdistys, joka hyväksyi jäsenikseen myös naisia. Vuonna 1950 nimeksi otettiin Suomen Mainos- ja Myyntiyhdistys SMMY. Vuoden 1956 nimenmuutos Suomen Myynti- ja Mainosyhdistykseksi kuvastaa järjestön silloisia valtataisteluja. Markkinointi-käsitteen vakiinnuttua suomen kieleen otettiin järjestön nimeksi vuoden 1979 alusta lukien Suomen Markkinointiliitto (SML). Vuodesta 2003 järjestö on käyttänyt nimeä MARK Suomen Markkinointiliitto.

Johtohenkilöitä
rehtori Niilo Hentola, puheenjohtaja 1964–1965
pääjohtaja Orvo Lehmus, puheenjohtaja 1966–1967
Leena Saksa, toimistopäällikkö 1972–2004
Daniel Tuori, puheenjohtaja –2005
Kari Hämäläinen, toimitusjohtaja 1995–2008
Lauri Sipilä, toimitusjohtaja 2009–2017
Jonna Toikka, puheenjohtaja 2017
Sanna Laakkio, toiminnanjohtaja 2017-

Lähteet

Kirjallisuutta
Törmä, Topi: "Reklaamia ei voi välttää" : Reklaamimiesten Kerho 1927 - Suomen Myynti- ja Mainosyhdistys r.y. 1978. 1977.

Suomalaiset järjestöt
Markkinointi
Adin Steinsaltz

Adin Steinsaltz (s. 1937) on israelilainen rabbi, yksi maailman arvostetuimmista rabbeista. Hän on julkaissut yli 60 kirjaa lähinnä uskonnollisista aiheista. Steinsaltzin tunnetuin työ on  Talmudin käännös nykyhepreaksi.

Rabbiopintojen ohella Steinsaltz opiskeli matematiikkaa Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa.

Lähteet 

Israelilaiset rabbit
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Cecil Beaton

Cecil Walter Hardy Beaton (1904–1980) oli brittiläinen valokuvaaja, elokuvalavastaja ja puvustaja. Hänen tunnetuimpia valokuviaan ovat kuuluisuuksien muotokuvat, joita on kymmenistä henkilöistä, kuten Marlene Dietrichistä, Salvador Dalísta, Mick Jaggerista, Joan Crawfordista, Katharine Hepburnista, Jacqueline Kennedystä ja Marlon Brandosta. 

Beaton sai vuoden 1958 lavastuksen ja puvustuksen Oscar-palkinnon elokuvasta Gigi ja vuoden 1964 Oscar-palkinnon puvustuksesta elokuvaan My Fair Lady. Beaton toimi valokuvaajana myös toisessa maailmansodassa. Hänet aateloitiin vuonna 1972.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Brittiläiset elokuvalavastajat
Brittiläiset valokuvaajat
Oscar-palkinnon saajat
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1980 kuolleet
Sami Helle

Sami Helle on suomalainen basisti, joka oli vuosina 2009–2016 toimineen Pertti Kurikan Nimipäivät -yhtyeen jäsen.

Pertti Kurikan Nimipäivät esiintyi muun muassa Ruisrockissa, Ilosaarirockissa ja Provinssirockissa. Yhtye voitti vuoden 2014 Uuden Musiikin Kilpailun ja edusti Suomea euroviisuissa 2015. Yhtyeestä tehtiin kaksi dokumenttielokuvaa, Kovasikajuttu sekä Tokasikajuttu.

Helle oli säveltämässä ja sanoittamassa useita yhtyeen kappaleita, muun muassa Eurovisio-edustuskappaletta "Aina mun pitää". Helle eli MC Stara on ollut myös rapyhtye Resispossen keulahahmo ja ”riimittäjä”. Lisäksi hän on näytellyt elokuvassa Vähän kunnioitusta. 

Sami Helle on ollut vuodesta 2003 mukana keskustapuolueen toiminnassa ja pyrki Helsingin kaupunginvaltuustoon kunnallisvaaleissa 2017. Helle keräsi kuntavaaleissa 91 ääntä, eikä tullut valituksi. Hän on ollut perustamassa myös Me Itse -yhdistystä.

Helle on asunut lapsuudessaan Yhdysvalloissa neljä vuotta.

Helle soittaa nykyään myös trumpettia ja on perustanut rumpaliystävänsä kanssa duon nimeltä King Size Imuri.  Lisäksi hän soittaa trumpettia ja laulaa jazzstandardeja soittavassa yhtyeessä Sami Helle Quintet. Yhtyeen esikoisalbumi "Just a Standard Guy" julkaistiin joulukuussa 2016.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset basistit
Punkmuusikot
Suomalaiset hip hop -artistit
Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset lauluntekijät
Suomalaiset trumpetistit
Suomen Keskustan poliitikot
Pertti Kurikan Nimipäivät
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Sacha Modolo

Sacha Modolo (s. 19. kesäkuuta 1987 Conegliano, Veneto) on italialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Colnago-CSF Inox / Bardiani Valvole-CSF Inox -tallissa, jota hän edusti vuodet 2010–2013. Kausilla 2014–2017 hän ajoi Lampre / UAE Abu Dhabi -joukkueessa, 2018–2019 EF Education Firstissä, 2020–2021 Alpecin-Fenixissä ja vuodesta 2022 Bardiani-CSF-Faizanè-tallissa. Hän voitti 13. ja 17. etapin Italian ympäriajossa 2015.

Saavutuksia 

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
2006
Giro del Casentino ,voitto
2009
Giro del Belvedere (alle 23-v. kilpailu), voitto
GP Liberazione (alle 23-v. kilpailu), voitto
EM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa pronssia
2010
Milano – San Remo, neljäs
2011
Tour of Qinghai Lake, 5. ja 9. etapin voitto
Brixia Tour, 5. etapin voitto
Tanskan ympäriajo, 1. ja 4. etapin voitto
Coppa Agostoni, voitto
Settimana Ciclistica Lombarda, 2. ja 3. etapin voitto
Giro di Padania, 1. ja 3. etapin voitto
2012
Circuit de la Sarthe, pistekilpailun voitto
Turkin ympäriajo, 6. etapin voitto
Itävallan ympäriajo, 3. ja 6. etapin voitto
Coppa Bernocchi, voitto
Giro di Padania, 2. etapin voitto
2013
Tour de San Luis, 2. etapin voitto
Italian ympäriajo, 21. etapilla toinen
Tour of Qinghai Lake, pistekilpailun sekä 1., 4., 8., 9., 11. ja 12. etapin voitto
Coppa Bernocchi, voitto
Marco Pantani Memorial, voitto
2014
Tour de San Luis, 7. etapin voitto
Trofeo Palma, voitto
Trofeo Ses Salines, voitto
Volta ao Algarve, 1. etapin voitto
Milano – San Remo, kahdeksas
De Pannen kolmen päivän ajo, pistekilpailun sekä 2. ja 3a. etapin voitto
Sveitsin ympäriajo, 5. etapin voitto
Pekingin ympäriajo, 5. etapin voitto
2015
Turkin ympäriajo, 5. etapin voitto
Italian ympäriajo, pistekilpailussa kolmas, 13. ja 17. etapin voitto, 6. etapilla kolmas
Tour of Hainan, kokonais- ja pistekilpailun sekä 3. ja 4. etapin voitto 
2016
Turkin ympäriajo, 4. ja 7. etapin voitto
Italian ympäriajo, pistekilpailussa kolmas, 2. ja 7. etapilla kolmas
Czech Cycling Tour, 2. etapin voitto
2017
Flanderin ympäriajo, kuudes
Kroatian ympäriajo, 1. ja 6. etapin voitto
Grosser Preis des Kantons Aargau, voitto
Puolan ympäriajo, 2. etapin voitto
2018
Vuelta a Andalucía, 3. etapin voitto
Italian ympäriajo, 3. etapilla toinen
Luxemburgin ympäriajo, 3. etapin voitto

Lähteet 

Italialaiset maantiepyöräilijät
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Espanjanrusakko

Espanjanrusakko (Lepus castroviejoi) on keskikokoinen jänislaji. Sitä tavataan vain Pohjois-Espanjassa Cantabrianvuorilla.

Lähteet 

Jäniseläimet
Uhanalaiset nisäkkäät
Vaarantuneet lajit
Korsikanrusakko

Korsikanrusakko (Lepus corsicanus) on keskikokoinen jänislaji. Sitä tavataan Italiassa, mutta tarkkaa levinneisyyttä ei tunneta. Korsikalle laji levisi ihmisen mukana 1300-1600-luvulla.

Lähteet 

Jäniseläimet
Uhanalaiset nisäkkäät
Lázaro Cárdenas

Lázaro Cárdenas del Río (1895–1970) oli Meksikon presidentti vuosina 1934–1940. Cárdenas kohosi Meksikon vallankumousarmeijan kenraaliksi ja sai kotivaltionsa Michoacánin kuvernöörinviran. Hän oli 1920-luvun lopulta alkaen  keskeinen poliitikko maan johtavan kansallisen vallankumouspuolueen toiminnassa. Cárdenas kehitti siitä Meksikon vallankumouspuolueen (PRM), myöhemmin Partido Revolucionario Institucional PRI. 

Presidentin tehtävässä Cárdenas toteutti kunnianhimoisen kuusivuotisen ohjelman maaseudun kehittämiseksi. Tilattomille jaettiin maata, talonpojille järjestettiin mahdollisuus luottoihin ja edistettiin kylien osuustoimintaa (éjido-yhteisöt). Ohjelmaan sisältyneet öljy-yhtiöiden kansallistamiset ja muu ulkomaisen omaisuuden valtiollistaminen aiheuttivat Cárdenasille vaikeuksia.

Lähteet 

Meksikon presidentit
Holokaustista selviytyneet
Vuonna 1895 syntyneet
Vuonna 1970 kuolleet
Tehuantepecinjänis

Tehuantepecinjänis (Lepus flavigularis) on keskikokoinen jänislaji. Se muistuttaa ulkonäöltään antilooppijänistä ja valkokylkijänistä. Vatma erotustuntomerkki on päälaen yli  korvien takaa kulkeva musta raita. Tehuantepecinjänistä tavataan vain Meksikossa Oaxacan alueella. Se on elänyt Tehuantepecinlahden pohjoispuolen suolalammikoiden rantakasvillisuudessa, mutta laajeneva maanviljelys on tuhonnut sen luontaista elinympäristöä.

Tehuantepecinjäniksen kanta on pienentynyt nopeasti osaksi tuntemattomista syistä, ja jäljellä on enää alle tuhat yksilöä.

Lähteet 

Jäniseläimet
Uhanalaiset nisäkkäät
Värtsilän kirkko

Värtsilän kirkko on  arkkitehti Veikko Larkaksen suunnittelema puusta vuonna 1950 rakennettu torniton pitkäkirkko Tohmajärven Värtsilässä. Suorakaiteen muotoisen kirkon päädyssä on runkohuonetta matalampi ja kapeampi sakasti ja sivulla seurakuntasalisiipi. Seinät ovat matalat ja ulkokatteena oleva satulakatto on jyrkkälappeinen. Sisällä on puinen taitekatto. Erillinen kellotapuli rakennettiin 1950, sen kellot ovat  vuosilta 1868 ja 1949. Kirkkoa on korjattu 1956 ja 1967, sen pinta-ala on 270 neliötä ja istumapaikkoja siellä on 300 hengelle. Kirkon 12 + 2 -äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas vuonna 1952. Alttaritaulu Ristiinnaulittu on tuntemattoman venäläisen taiteilijan maalaama, se on tuotu sodassa tuhoutuneesta entisen Värtsilän kirkosta. Toisen alttaritaulun Passio on maalannut Seppo Näätänen 1952. Myös kirkkosalin kattokruunut on tuotu entisen Värtsilän kirkosta.

Lähteet 

Värtsilä
Pohjois-Karjalan kirkkorakennukset
Suomen puiset pitkäkirkot
Palosaari

Palosaari tarkoittaa muun muassa seuraavia:

 Palosaari, Vaasan kaupunginosa
 Palosaari, Korkeasaaren eläintarhaan kuuluva saari Helsingissä

Sukunimi 
 Eija Palosaari (s. 1954), kriisipsykologi 
 Esa Palosaari (s. 1968), jääkiekkoilija 
 Heikki Palosaari (s. 1986), maastohiihtäjä
 Henna Palosaari (s. 1993), seitsenottelija
 Jouni Palosaari (s. 1961), matkailuyrittäjä
 Markus Palosaari (s. 1987), jalkapalloilija
 Päivikki Palosaari (s. 1956), hotelli- ja ravintola-alan yrittäjä
 Teemu Palosaari (s. 1978), näyttelijä

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Eduard Azarjan

Eduard Albertovitš Azarjan (, , 11. syyskuuta 1958 Jerevan, Neuvosto-Armenia, Neuvostoliitto) on armenialainen Neuvostoliittoa edustanut entinen telinevoimistelija. Hänen isänsä Albert Azarjan oli myös olympiakultamitalisti 1950-luvun Neuvostoliiton telinevoimistelujoukkueessa. Uransa jälkeen 1990-luvulla Yhdysvaltoihin siirtynyt Eduard on voimisteluvalmentajana ja kuntoasaliyrittäjänä.

Isä Albertin ohjauksessa jo lapsuudesta asti taitavaksi telinevoimistelijaksi kehittynyt Eduard Azarjanin menestyskausi oli vuosina 1978-1980. Hän nousi pinnalle saavuttamalla vuonna 1978 Neuvostoliiton mestaruuskisojen hopeaa miesten 6-ottelussa. Samana vuonna hän sijoittui kolmanneksi Maailman cupin henkilökohtaisessa kilpailussa ja saavutti hopeaa vuoden 1978 MM-kisoista Neuvostoliiton telinevoimistelujoukkueessa. Seuraavan vuoden 1979 parhaina menestyksinä Azarjanilla olivat Neuvostoliiton mestaruuskilpailujen ja olympialaisten esikisojen eli Spartakiadien 6-ottelun voitot.

Suurin menestys oli vuoden 1980 Moskovan olympialaisten telinevoimistelujoukkueessa saavutettu kultamitali. Henkilökohtaisesti hän sijoittui Moskovan olympialaisten 6-ottelun karsintakierroksella neljänneksi, mutta koska edellä oli kolme neuvostoliittolaista kilpakumppania eli Ditjatin, Andrianov ja tasapisteillä Tkatšev, hän ei päässyt loppukilpailuun.

Azarjan jatkui uraansa Moskovan olympialaisten jälkeen. Vuoden 1981 Neuvostoliiton mestaruuskisoissa hän sijoittui vielä 10:ksi miesten 6-ottelussa.

Eduard Azarjan muutti perheineen vuonna 1992 Yhdysvaltoihin. Siellä hän vaimonsa Marinan kanssa on perustanut Etelä-Kalifornian Aliso Viejoon kuntosaliyrityksen. Eduard Azarjan on valmentanut myös amerikkalaisia nuoria voimistelijoita muutettuaan Yhdysvaltoihin. Vuonna 2002 Azarjaneista tuli Yhdysvaltain kansalaisia.

Aiheesta muualla
Azarjan-sivusto
Eduard Azarjanin voimisetlu-ura
Eduard Azarjan venäläisellä voimistelijasivustolla
Eduard Azarjan sport-reference.com:ssa 

Neuvostoliittolaiset telinevoimistelijat
Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Jjimjilbang

Jjimjilbang (, hanja 찜질房) on suuri, sukupuolieroteltu korealainen kylpylä, johon kuuluu muun muassa kuumavesialtaita, suihkuja, korealaisia saunoja ja hierontapöytiä. Koreankielinan sana Jjimjil tarjoittaa lämmitystä. Muulla rakennuksessa tai muissa kerroksissa on tavanomaisesti oleskelualueita, snack-baari, lämmitetty ondol-lattia oleskeluun ja nukkumiseen, TV-alue, harjoitteluhuone, jäähuone, lämmitetty suolahuone, PC bang, noraebang ja nukkumisalue punkkien tai mattojen kanssa. Jjimjilbangeissa on monesti erilämpöisiä huoneita jokaiselle käyttäjälle sopivassa lämpötilassa. Seiniä koristavat erilaiset puut, mineraalit, kiteet, kivet ja metallit.

Monet jjimjilbangit ovat auki 24 tuntia vuorokaudessa, ja ne ovat suosittu viikonlopunviettopaikka korealaisille perheille. Hinta on noin 6 000–10 000 Etelä-Korean wonina, ja kävijä voi nukkua jjimjilbangissa yön yli ja nauttia kylpylästä ja saunoista.

Katso myös
Sauna

Aiheesta muualla
Sleep, Eat, and Bathe - Experience a Jjimjilbang in Seoul  english.visitkorea.or.kr 

Kylpylät
Korealainen kulttuuri
Saapashousut

Saapashousut (puhekielessä pussihousut) ovat erityisesti saappaiden kanssa käytettäväksi tarkoitettu housutyyppi, jonka lahkeet ovat alaosasta kapeammat ja reisien kohdalta sivulle päin pussimaisesti levenevät. Lahkeensuita voidaan lisäksi kuroa erityisillä lahkeenpitimillä. Lahkeensuissa voi olla jalan alle pujotettavat lenkit. Toisinaan saapashousujen takamus ja/tai polvet on vahvistettu nahkapaikoin.

Saapashousut toimivat sotilaiden arvoaseman toissijaisina tunnuksina osana univormua erottuessaan suorista housuista. Suomen puolustusvoimien 1930-1950-luvuilla käyttämään kenttäpukuun m/36 kuuluivat saapashousut ratsastavilla aselajeilla sekä upseeristolla ja kanta-aliupseereilla miehistön käyttäessä suoria housuja.

Saapashousut saattoivat Suomessa kuulua ajurien, vielä taksiautoilijoidenkin asuun 1920-luvulla.

Saapashousujen materiaali on vaihdellut ajankohdan ja valmistajan mukaan. Suomessa materiaalina on käytetty ainakin puuvillaa, villaa (kuten sarkaa), diagonaalia, teryleeniä ja kreppinylonia.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Kantapuu.fi hakusana saapashousut
Housut
Mervi Heikkilä

Mervi Heikkilä (s. 21. helmikuuta 1974 Alajärvi) on suomalainen kirjailija ja Seinäjoen kaupunginkirjaston kirjastotoimenjohtaja. Hän kirjoittaa pääasiassa lasten- ja nuortenkirjoja.

Heikkilän teos Louhen liitto (2015) oli Topelius-palkintoehdokkaana vuonna 2016. Raadin mukaan kirjassa yhdistyvät taidokkaasti arki ja fantasia. Heikkilä hyödyntää kirjassa suomalaista mytologiaa ja kansanperinnettä.

Heikkilä on saanut Suomen kirjastoseuran Jyvä-palkinnon Kirjastolehden parhaasta artikkelista vuosina 2003 (yhdessä Kari Levolan kanssa) ja 2007.

Heikkilä on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän asuu Kuortaneella.

Tuotanto

Runokirjat
 Lupsukieli, ilomieli: Tassulan väen runoja, SudenHenki 2007 (ISBN 978-952-5660-10-4)
 Yöpuu: Höyhensaarten runoja, kuvittanut Heli Pukki, Kirjapaja 2008 (ISBN 978-951-607-658-7) 
 Mansikki ja moni MUU: runoja, kuvittanut Virpi Penna, Kirjapaja 2009 (ISBN 978-951-607-883-3)

Lasten- ja nuortenkirjat
 Kummakylä-sarja
 
 
 
 
 
 
 Aijalin saaren tarut -trilogia

Muut teokset
 Satupiiri: seitsemän salaperäistä satua, muut kirjailijat: Seija Gauffin; Tarja Leinonen; Jussi Matilainen, Rumus Äänituotanto 2011 (CD-äänilevy ISBN 978-952-67400-8-9) (MP3 ISBN 978-952-67400-9-6)
 Satupiiri: kahdeksan kiehtovaa kertomusta, äänikirja muut kirjailijat: Seija Gauffin; Tarja Leinonen; Jussi Matilainen, Muruja-kustannus 2011 (ISBN 978-952-5907-06-3)
 Rakkaani, romaanihenkilö, muut toimittajat: Päivi Artikainen; Kirsi Haapamatti; Merja Mäki, Avain 2014 (ISBN 978-952-304-048-9)

Lähteet

Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Ahto Numminen

Ahto Teodor Numminen (31. maaliskuuta 1908 Hollola – 15. joulukuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen heraldikko ja graafinen suunnittelija. Numminen on suunnitellut Kauniaisten vaakunan ja alkuperäisen Keski-Suomen maakuntatunnuksen, joka on metso. Hän on suunnitellut uudelleen 1967 vanhan pohjalta Lahden vaakunan. Hän on ollut opettajana Lahden Taideteollisessa oppilaitoksessa.

Yhdessä Olof Erikssonin kanssa hän on tehnyt Tekstauskirjan (Otava, 1960).

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Suomalaiset heraldikot
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1984 kuolleet
Äijö

Äijö on suomalainen sukunimi.  Se on seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Janne Äijö (s. 1977), rahoituksen professori
 Marko Äijö, ent. Rauhala, ohjaaja, televisiotuottaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. 
 Lauri Äijö (1917–2004), pommituslentäjä ja Mannerheim-ristin ritari.
 Juhani Äijö (1941–2013), painonnostaja 
 Esa Latva-Äijö (s. 1965), näyttelijä
 Maarit Hurmerinta, o.s. Äijö (s. 1953), laulaja

Aiheesta muualla
 Äijö. Sukulinkkejä-blogi.
Lipasti

Lipasti on suomalainen sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi tai sukunimen osa:

 Anni Lipasti (s. 1987), pesäpalloilija
 Irja Sarnama, o.s. Lipasti (1905–2000), yleisurheilija
 Jouni Oja-Lipasti (s. 1985), pesäpalloilija
 Keijo Kuja-Lipasti (s. 1953), Kauhajoen kaupunginjohtaja
 Kirsi Ala-Lipasti (s. 1991), pesäpalloilija
 Matias Lipasti (s. 1997), kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
 Roope Lipasti (s. 1970), kirjailija ja toimittaja
 Sarika Lipasti, ääninäyttelijä
 Tilda Lipasti (s. 1998), kolmiloikkaaja.

Kuvitteelliset henkilöt 
Tyyne Lipasti eli Tyyne Syväskökkö-Lipasti, on Vesa-Matti Loirin esittämä naishahmo Spede Show- ja Vesku Show -ohjelmissa
Olavi Huikari

Ransa Olavi Huikari (26. maaliskuuta 1923 – 2. toukokuuta 2015) oli suomalainen metsätieteilijä ja professori. Hän oli suometsätieteen professori, Metsäntutkimuslaitoksen ylijohtaja.

Lähteet

Aiheesta muualla
Olavi Huikarin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Suomalaiset professorit
Suomalaiset metsätieteilijät
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Noita (albumi)

Noita on Korpiklaanin yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin 1. toukokuuta 2015.

Kappaleet 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 (digipak-version bonuskappale)

Kokoonpano 
 Jonne Järvelä – laulu, kitara
 Jarkko Aaltonen – basso
 Matti "Matson" Johansson – rummut
 Sami Perttula – harmonikka
 Tuomas Rounakari – viulu
 Kalle "Cane" Savijärvi – kitara
 Tuomas Keskimäki – sanoitukset

Arvostelut 
 Angry Metal Guy: 
 Blabbermouth: 
 Imperiumi.net: 
 Keskisuomalainen: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Noita discogs.com -sivustolla 
 

Korpiklaanin albumit
Vuoden 2015 albumit
Mäkilä (Tuntematon sotilas)

Mäkilä on kuvitteellinen henkilö Väinö Linnan romaanissa Tuntematon sotilas. Hän on alikersantti, joka toimii komppanian talousaliupseerina.

Mäkilän kuvaus Tuntemattomassa sotilaassa
Alikersantti Mäkilä esitellään romaanin ensimmäisen luvun III osassa, jossa hän ajautuu riitaan Hietasen kanssa, koska hän ei kapteeni Kaarnan käskystä huolimatta suostu luovuttamaan uusia saappaita sotamies Saloselle. Mäkilän kerrotaan olevan kotoisin Laihialta suuresta maalaistalosta. Laihialaiseen tapaan hän on hyvin saita. Mäkilä on myös romaanin ainoa uskovainen. Kenttähartaudessa hänen kerrotaan laulavan virsiä kauniilla äänellä. Kesällä 1942 Mannerheimin syntymäpäivänä romaanin 10. luvussa puolijoukkue varastaa Mäkilältä keittoastian tehdäkseen kiljua, mitä Mäkilä paheksuu Hietaselle hänen palauttaessaan astian. Mäkilä suostuu kuitenkin antamaan Hietaselle yhden silakan tämän krapulan vuoksi. Mäkilä kaatuu romaanin 14. luvussa viedessään kesällä 1944 ruokaa etulinjaan sotamies Uusitalon sijaan. Hänen viimeiset sanansa on suunnattu hevoselle: "Älä pelkää! Mennähän rauhas. Ei s'oo ihmises. S'oon suuremmas käres."

Analyysi
Ilkka Malmberg näkee Tuntematonta sotilasta analysoivassa teoksessaan Mäkilän kuolemassa kristusmaisia piirteitä. Mäkilä kuolee ikään kuin Uusitalon puolesta ja hänen viimeiset sanansa muistuttavat Jeesuksen viimeisiä sanoja. Malmbergin mukaan uskonnollisuus on romaanissa monopolisoitu Mäkilälle.

Mäkilä dramatisoinneissa
Edvin Laineen vuonna 1955 ohjaamassa elokuvassa Tuntematon sotilas Mäkilää näytteli Vilho Siivola. Rauni Mollbergin vuonna 1985 ohjaamassa uudemmassa filmatisoinnissa hahmoa näytteli Jaakko Kuusisaari.

Elokuvan kolmannessa, Aku Louhimiehen vuoden 2017 filmatisoinnissa Mäkilää ei nähdä kuin viisiosaisessa televisiosarjassa. Häntä näyttelee Mikko Töyssy.

Lähteet
 Linna, Väinö: Tuntematon sotilas. Porvoo, Helsinki, Juva: WSOY, 1954

Viitteet

Tuntematon sotilas -romaanin henkilöhahmot
Kuvitteelliset aliupseerit
Lentopallon maailmanliiga 2015

Lentopallon maailmanliigassa pelaa kaudella 2015 32 joukkuetta. Alkusarja pelataan kolmessa ryhmässä, ja ryhmät jaetaan 2-3 lohkoon. Edelliskaudesta lisäystä on 4 joukkuetta ja 3.ryhmässä on kolme lohkoa edelliskauden kahden sijaan. Maailmanliigan lopputurnaus pelataan Brasiliassa, Rio de Janeirossa 15. - 18.heinäkuuta. Ensikertalaisina mukana ovat Kazakstan ja Montenegro. Aiemmin kilpailuun osallistuneista maista Saksa ei ole tällä kertaa mukana.

Karsinta
Maailmanliigaan ei järjestetty erillisiä karsintaturnauksia. Edelliskauden 28 joukkueen lisäksi mukaan kelpuutettiin vuoden 2014 Euroopan liigan kaksi parasta joukkuetta – Montenegro ja Kreikka, Aasian Cupin 2014 voittaja Kazakstan sekä vuoden 2013 Afrikan mestari Egypti. Saksan paikan maailmanliigassa sai Venezuela.

Alkusarjan taulukot

Sijoituksen lohkossa määrää ensisijaisesti voitettujen otteluiden määrä ja vasta niiden ollessa tasan ottelupisteet.

Ryhmä 1

Lohko A

Lohko B

Ryhmä 2

Lohko C

Lohko D

Lohko E

Ryhmä 3

Lohko F

Lohko G

Lohko H

Loppupelit

Ryhmä 3 
Ryhmän lopputurnaus pelattiin Bratislavassa, Slovakiassa 4.-5.heinäkuuta. Isäntäjoukkueen lisäksi turnaukseen pääsivät 3.ryhmän lohkovoittajat. Turnauksen voittaja nousi seuraavaksi kaudeksi 2.ryhmään.

Ryhmä 2 
Ryhmän lopputurnaus pelattiin Varnassa, Bulgariassa 10.-11.heinäkuuta. Isäntäjoukkue oli itseoikeutetusti mukana turnauksessa, johon lisäksi pääsivät ryhmän lohkovoittajat. Turnauksen voittaja Ranska nousi 1. ryhmään kaudeksi 2016 ja osallistuu vuoden 2015 maailmanliigan lopputurnaukseen.

Maailmanliigan lopputurnaus 
Liigan lopputurnaus pelataan Rio de Janeirossa, Brasiliassa 15.–19. heinäkuuta. Turnauksessa pelaavat isäntäjoukkue Brasilian lisäksi 1.ryhmän molempien lohkojen kaksi parasta joukkuetta sekä 2.ryhmän lopputurnauksen voittaja.

Lohko I

Lohko J

Mitaliottelut

Katso myös 

Suomen joukkue lentopallon Maailmanliigassa 2015

Lähteet 

http://worldleague.2015.fivb.com/en

2015
Maailmanliiga
Maailmanliiga 2015
Hätäkeskuslaitos

Hätäkeskuslaitos () on Suomessa toimiva valtion virasto, jonka tehtävänä on ottaa vastaan ihmisten, omaisuuden ja ympäristön turvallisuuteen liittyviä hätäilmoituksia ja välittää ne edelleen auttavalle viranomaiselle.

Suomessa hätäkeskukset ovat moniviranomaiskeskuksia, joista saa avun erilaisiin hätätilanteisiin. Hätäkeskusten yhteinen puhelinnumero eli hätänumero on 112. Suomen hätäkeskuksien kautta avun saa poliisin, pelastus-, terveys- ja sosiaalitoimen hätätilanteisiin. Ahvenanmaalla on erillinen hätäkeskus, joka toimii Ahvenanmaan maakunnan hallituksen alaisuudessa. Meripelastuksella on Suomessa omat hälytyskeskuksensa ja erillinen hätänumero, 0294 1000. Satelliittipuhelimesta voi soittaa hätäkeskuslaitokselle Keravalle satelliittipuhelinnumeroon +358 92 3550545. Puhelu ei ole maksuton eikä sitä ensisijaisteta muihin liikkeellä oleviin puheluihin mitenkään. Lisäksi numeroon +358 92 3550545 ei voi lähettää tekstiviestejä.

Suomen hätänumeropäivä
Vuosittaista hätänumeropäivää vietetään 11. helmikuuta (11.2.). Hätänumeropäivänä henkilöitä kehotetaan parantamaan turvallisuuttaan esimerkiksi tarkistamalla tai vaihtamalla palovaroittimen paristo sekä kiinnittämällä huomiota teemoittain vaihtuvaan aiheeseen. Vuonna 2011 aiheena oli Arjen turvallisuus ja vuonna 2012 Arjen sankari.

Hätäkeskuslaitos ja hätäkeskukset
Hätäkeskuslaitoksen johtajana toimii 1.3.2020 alkaen Taito Vainio.

Vuoden 2011 hallitusohjelmaan pohjautuneessa hätäkeskusuudistuksessa keskusten lukumäärää laskettiin, jolloin sijoituspaikkakunnista tuli Kerava, Kouvola, Kuopio, Oulu, Pori, Turku ja Vaasa. Myöhemmin Kouvolan hätäkeskus yhdistettiin Kuopion hätäkeskukseen.

Vuodesta 2011 lähtien useita hätäkeskuksia on lakkautettu. Esimerkiksi Lapin hätäkeskus liitettiin Oulun hätäkeskukseen, Keski-Suomen hätäkeskus Jyväskylässä lakkautettiin syksyllä 2014 ja liitettiin Vaasan hätäkeskukseen. Kuopion hätäkeskuksen myötä Etelä-Savon hätäkeskus lakkautettiin 28.11.2012, Pohjois-Karjalan hätäkeskus lakkautettiin 21.11.2012 ja Kaakkois-Suomen hätäkeskus lakkautettiin 4.12.2012.

Hätäkeskusalueet

Suomessa on käytössä kuusi hätäkeskusta 25.11.2014 valmistuneen hätäkeskusuudistuksen jälkeen.

Oulun hätäkeskus 
 Pohjois-Pohjanmaa
 Kainuu
 Lappi

Oulun hätäkeskus on aloittanut toimintansa 8.11.2011.

Kuopion hätäkeskus 
 Pohjois-Savo
 Pohjois-Karjala
 Etelä-Savo
 Etelä-Karjala
 Kymenlaakso

Kuopion hätäkeskus on aloittanut toimintansa 4.12.2012.

Porin hätäkeskus 
 Pirkanmaa
 Satakunta

Porin hätäkeskus on aloittanut toimintansa 19.11.2013.

Keravan hätäkeskus 
 Uusimaa

Keravan hätäkeskus on aloittanut toimintansa 18.3.2014.

Turun hätäkeskus 
 Varsinais-Suomi
 Kanta-Häme
 Päijät-Häme

Turun hätäkeskus on aloittanut toimintansa 8.4.2014.

Vaasan hätäkeskus 
 Pohjanmaa
 Etelä-Pohjanmaa
 Keski-Pohjanmaa
 Keski-Suomi 

Vaasan hätäkeskus on aloittanut toimintansa 25.11.2014.

Hätäkeskuslaitoksen johto työskentelee keskushallinnossa Porissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Hätäkeskuslaitoksen kotisivut

Hätäkeskuslaitos
Kuninkaankivi

Kuninkaankiven nimellä kutsuttuja siirtolohkareita löytyy Suomesta useilta paikkakunnilta. Kivet liittyvät usein Ruotsin kuninkaan käyntiin paikalla tai ne ovat vanhoja rajakiviä.

Kuninkaiden käyntejä
Valkealassa Vuohijärvelle vievän tien varrella sijaitsevan Kuninkaankiven luona kerrotaan Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n seuranneen vuonna 1790 Valkealan kirkonkylän lähiympäristössä käytyä taistelua Kustaa III:n sodan aikana.

Himangan Rautilan kylässä sijaitsevan Kuninkaankiven luona kerrotaan Ruotsin kuninkaan Adolf Fredrikin pysähtyneen vuonna 1752 Suomen-matkallaan. 

Soinin Kuninkaankiven luona kerrotaan metsästysretkellä olleen Ruotsin kuninkaan Kustaa Vaasan pysähtyneen kivellä levähtämään ja juomaan läheisestä lähteestä vettä. Kivi on voinut saada nimensä myös satakuntalaisesta Karkun pitäjän Kuningas-nimisestä talosta jolla olisi ollut alueella eräomistus tai siksi että kivi on aikoinaan ollut Ruotsin kuninkaan asettama maakuntien välinen rajamerkki.

Rajamerkkejä

Utsjoella Tenojoen rannassa sijaitsee kolme Kuninkaankiveksi kutsuttua vanhaa rajamerkkiä. Nämä kivet ovat vuonna 1751 solmitun Tanska-Norjan ja Ruotsin välisen Strömstadin rajasopimuksen mukaisia rajakiviä, joista on yksi Ylä-Tenolla Inarijoen ja Karasjoen yhtymäkohdassa Kuninkaanmutkassa ja kaksi Kivikosken ja Vetsikon rannalla lähellä Utsjoen kirkonkylää. Kiviin on hakattu Ruotsin kuninkaan Adolf Fredrikin kruunumonogrammi ja vuosiluku 1766.

Muistomerkkejä

Hämeen Härkätien (yhdystie 2810, yhdystie 2802) varrelle Somerolla pystytti Somero-seura vuonna 1963 seitsemän Kuninkaankiviksi kutsuttua  muistokiveä Ruotsin kunikaittein, Venäjän keisarien ja muiden merkkihenkilöiden käyntien ja yöpymisten muistoksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Valkealan Kuninkaankivi Karttapaikalla
 Valkealan Kuninkaankivi Google Streetview:ssa
 Himagan Kuninkaankivi Karttapaikalla
 Soinin Kuninkaankivi Karttapaikalla
 Utsjoen Osman Kuninkaankivi Karttapaikalla
 Usjoen Vetsikon Kuninkaankivi Karttapaikalla

Suomen siirtolohkareet
Rajakivet
Suomen muistomerkit
Andrzej Duda

Andrzej Sebastian Duda (s. 16. toukokuuta 1972 Krakova) on Puolan nykyinen presidentti.

Ennen presidenttiyttä 
Vuonna 1994 Duda meni naimisiin saksan kielen opettaja Agata Kornhauserin kanssa. Heillä on tytär Kinga, joka on syntynyt vuonna 1995. Agatan isä on puolalainen runoilija ja kirjallisuuskriitikko Julian Kornhauser.

Duda opiskeli oikeustiedettä Jagellon yliopistossa. Vuonna 2005 hänestä tuli oikeustieteen tohtori hallinto-oikeudessa. 

Vuonna 2010 hän osallistui Krakovan pormestarinvaaleihin. Ensimmäisellä kierroksella hän sijoittui kolmanneksi 22,38%:n kannatuksella. Vuonna 2011 hänet valittiin Sejmin jäseneksi.

Vuoden 2014 eurovaaleissa hänet valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi.

Presidenttinä 
Andrzej Duda oli konservatiivisen Laki ja oikeus -puolueen ehdokas vuoden 2015 presidentinvaaleissa. Hän voitti ensimmäisen kierroksen 34,8 %:n kannatuksella. Toisella kierroksella hän syrjäytti istuvan presidentin Bronisław Komorowskin saatuaan 51,55 % äänistä. Toukokuussa 2015 hänestä tuli Wolbromin kunniakansalainen. Heinäkuussa 2020 Duda valittiin uudelle kaudelle Puolan presidentiksi voitettuaan niukasti maan presidentinvaalit.

Kritiikki 
13. kesäkuuta 2020, vaalikampanjan aikana, aiheutti kansainvälistä kiistaa   . Hän vertasi kampanjapuheessaan seksuaalivähemmistöjen ”ideologiaa” kommunismiin ja vannoi kieltävänsä sen opettamisen kouluissa.

Tunnustukset 
 Ansioristin suurristi (Portugali, 2008)
 Valkoisen Leijonan ritarikunnan suurristi (Tšekki, 2016)
 Stara Planina ritarikunta (Bulgaria, 2016)
 Pyhän Olavin ritarikunnan suurristi (Norja, 2016)
 Romanian tähden ritarikunnan suurristi (Romania, 2016)
 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta (Suomi, 2017)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Dudan profiili Euroopan parlamentin sivustolla

Puolan presidentit
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Pirjo Mikkonen

Pirjo Mikkonen on suomalainen nimistöntutkija. Hän väitteli 30.11.2013 Helsingin yliopiston humanistisessa tiedekunnassa aiheesta "Otti oikean sukunimen."

Teoksia 
Sukunimet (yhdessä Sirkka Paikkalan kanssa)
Sukunimi? Etunimi? : maahanmuuttajien nimijärjestelmistä. Toim. Pirjo Mikkonen. 2002.
Suomi kakkonen. Opas opettajille. Tietolipas 198, toim. Marjo Mela ja Pirjo Mikkonen. 
Venäläisten henkilönnimien opas: oikeinkirjoitus- ja painotusohjeita. Toim. Martti Kahla ja Pirjo Mikkonen. 2005.  
Venäjän federaation paikannimiä : oikeinkirjoitus- ja painotusopas. Toim. Pirjo Mikkonen, Martti Kahla, Ida Kempinen ja Anna Charnaya. 2006.
Suomi kakkonen ja kirjallisuuden opetus. Tietolipas 216. Toim. Marjo Mela ja Pirjo Mikkonen. 2007.
Suomalainen paikannimikirja (yhdessä toimituskunnan kanssa. 2007.
Kielitoimiston nimiopas. Päätoim. Pirjo Mikkonen. 2008.
"Otti oikean sukunimen" : vuosina 1850-1921 otettujen sukunimien taustat 2013.

Lähteet 

Suomalaiset kielitieteilijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Kassan pommitus

Kassan pommitus oli toisessa maailmansodassa kolmen neuvostoliittolaisen TB-3-pommikoneen Kassan kaupunkiin Unkariin (nyk. Košice, Slovakia) 26. kesäkuuta 1941 tekemä pommituslento, jonka seurauksena Unkari julisti seuraavana päivänä sodan Neuvostoliitolle. Historioitsijoiden Iván Patakin, László Rozsosin ja Gyula Sárhidain mukaan koneiden tarkoitus oli pommittaa saksalaista radioasemaa Eperjesin (nyk. Prešovin) kaupungissa Slovakiassa 30 kilometriä Kassan pohjoispuolella, mutta koneet iskivät vahingossa Kassassa olevaan postitoimistorakennukseen, jossa oli iso antenni katolla. Pudotettuaan 29 pommia, yksi koneista pudotti räjähtämättömän pommin kaupungin ulkopuolelle, joka tunnistettiin 105 kiloa painavaksi neuvostoliittolaiseksi pommiksi. Eversti Ádám Krúdy luuli aluksi koneita saksalaisiksi Heinkel He 111 -koneiksi, mutta myöhemmin koneet varmistettiin neuvostoliittolaisiksi TB-3-koneiksi. 

Toisen maailmansodan taistelut
Unkarin historia
Toisen maailmansodan lentopommitukset
Košice
1941
Touhula Liikuntapäiväkodit

Touhula Liikuntapäiväkodit on Touhula Varhaiskasvatus Oy:n suomalainen päiväkotiperhe. Touhula Varhaiskasvatus Oy:n toiminnan juuret ovat Oulussa, ja yrityksellä on 28 vuoden kokemus yksityisestä päivähoidosta. Touhulalle on myönnetty ISO 9001:2008 sertifikaatti, joka kattaa varhaiskavatustoiminnan ja esiopetuspalvelut.

Aiheesta muualla
Touhula Liikuntapäiväkodit

Oulu
Varhaiskasvatus
Lastenhoito
Sokrates-kahvila

Sokrates-kahvila on kokoontuminen, jossa pohditaan ideoita sokraattisella metodilla. Kokoontuminen on saanut ideansa freelance-kirjailijan Christopher Phillipsin kirjasta, joka on suomennettu vuonna 2007. Arvion mukaan tällä hetkellä ympäri maailmaa on satoja vapaaehtoisten pitämiä Sokrates-kahviloita. Suomessa niitä on järjestetty ainakin Helsingissä ja Oulussa.

Filosofian professori Janet Sisson on kyseenalaistanut voiko metodia historiallisesti kutsua sokraattiseksi, sillä Sokrates pyrki metodilla totuuden etsimiseen eikä henkilökohtaiseen kasvuun.

Lähteet

Ulkoiset linkit
 Socrates Café Official Website (englanniksi)
 International Alliance of Socrates Cafes (englanniksi)

Filosofiset yhdistykset
Luettelo Suomen sopimuspalokunnista

Tämä on luettelo Suomen sopimuspalokunnista eli vapaaehtoisista palokunnista (VPK), tehdaspalokunnista (TPK), puolivakinaisista palokunnista (PVPK) ja sotilaspalokunnista.

Palokunnat

Lähteet

Viitteet 

Suomen sopimuspalokunnat

Suomen sopimuspalokunnat
Hamsterit (televisioelokuva)

Hamsterit on suomalainen kolmiosainen televisioelokuva vuodelta 1982. Teos perustuu Veikko Huovisen 1957 julkaistuun saman nimiseen romaaniin. Ohjauksesta vastasi Pauli Virtanen ja dramatisoinnista Solja Kievari. Finnkino Oy on julkaissut Hamsterit myös DVD-tallenteena.

Juoni 

Virkamies Rurik on voittanut täysosuman rahapelissä ja muuttanut vaimonsa ja kolmen lapsensa kanssa vuodeksi maaseudulle. Perhe on vuokrannut tehtailijan leskeltä entisen kansakoulun. Naapurissa asuvan Hamsteriksi kutsutun miehen avulla Rurik alkaa kerätä valtavia varastoja ruokaa ja vaatteita talven varalle, niin ettei hänen perheensä tarvitse välttämättä poistua lainkaan talostaan talven tultua. Hankinnat tehdään naapuritaloista. Hamsteri tekee tarkat laskelmat varastojen koosta, mutta Rurikin vaimo Tellu suhtautuu varauksellisesti valtavien muonavarastojen kokoamiseen. Varastoja on määrä alkaa purkaa talven tultua, mutta loppusyksy on leuto ja lumen tulo antaa odottaa itseään.

Näyttelijät

Lähteet
Hamsterit -DVD-julkaisu
Elokuvauutiset.fi

Viitteet

Aiheesta muualla
Savonsanomat.fi, arvio "Hamsterit"-romaanista
Yle.fi, Veikko Huovinen

Suomalaiset televisioelokuvat
Vuoden 1982 suomalaiset elokuvat
Kaisa Sali

Kaisa Maria Sali (o.s. Lehtonen, s. 14. elokuuta 1981 Helsinki) on suomalainen triathlonisti. Sali voitti kansainvälisen triathlonliiton ITUn pitkänmatkan MM-hopeaa vuonna 2014 ja MM-pronssia vuonna 2015. Euroopan triathlonliiton (ETU) keskimatkojen Euroopan mestaruuden hän voitti vuonna 2015. Vuonna 2017 hän sijoittui kolmanneksi puolimatkan avoimissa Ironman-sarjan Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Ensimmäisessä täyden matkan triathlonkilpailussaan lokakuussa 2015 hän alitti yhdeksän tunnin rajan (aika 8.48.40) ensimmäisenä suomalaisnaisena. Havaijin Ironman-kilpailussa hän sijoittui viidenneksi vuosina 2016 ja 2017, kuudenneksi vuonna 2019 ja seitsemänneksi vuonna 2018.

Triathlonin SM-kilpailuista Salilla on useita Suomen mestaruuksia. Vuoden 2013 puolimaratonin SM-kilpailuissa hän saavutti pronssia. Hänet valittiin vuoden helsinkiläisurheilijaksi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2016.

Sali joutui puukotuksen uhriksi omalla kotipihallaan Kolarissa 2. helmikuuta 2020. Hänelle tuntematon kolarilaismies puukotti Salia veitsellä selkään ja hän loukkaantui. Tekíjä on vangittu ja tekoa tutkitaan tapon yrityksenä.

Lähteet

Suomalaiset triathlonistit
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Sohon Torwet

Sohon Torwet ry on Turun yliopistossa toimiva opiskelijapuhallinorkesteri. 

Orkesteri perustettiin vuonna 1951 Turun yliopiston Satakuntalais-Hämäläisen Osakunnan torviseitsikoksi. Vuosien varrella se on laajentunut varsinaiseksi puhallinorkesteriksi, joka esiintyy aktiivisesti niin opiskelijayhdistysten kuin yksityisten tilaajienkin erilaisissa tilaisuuksissa. Orkesteri harjoittelee aktiivisesti Yo-talo B:n Osakuntasalissa.

Sohon Torwien ohjelmisto koostuu enimmäkseen  tanssimusiikista eri vuosikymmeniltä, joka kattaa tyylilajeja perinteisistä lavatansseista nykymusiikin hitteihin saakka. Orkesterin vuosi huipentuu kevätkonserttiin, joka sisältää sekä klassista että kevyempää musiikkia.

Sohon Torwien laulusolistina on esiintynyt muun muassa M. A. Numminen, ja orkesteri on ollut mukana monilla Nummisen levytyksillä.

Diskografia
1991: 40-vuotisjuhlalevy
1995: Suuri solistilevy
1999: Ruusutarha
2003: Yön ääniä

Aiheesta muualla
 Sohon Torwien kotisivut

Lähteet

Kirjallisuutta
Niinikoski, Matti: Torwien väkevä henki  : Opus iv, 2001–2011. Turku 2011.

Suomalaiset puhallinorkesterit
Turun kulttuuri
Akateemiset puhallinorkesterit
Radiohattu

Radiohattu () oli hellekypärään integroitu kannettava radio, jonka avulla pystyi kuuntelemaan 32 km:n etäisyydellä olevia radioasemia. Radio tuli markkinoille alkuvuodesta 1949 ja sen hinta oli 7,95 dollaria. Onnistuneen mainoskampanjan ansiosta radio tuli myyntiin Yhdysvalloissa maanlaajuisesti.

Radion kehitti newyorkilainen Merri-Lei Corporation, joka oli tunnettu erilaisten juhlahattujen ja muiden juhlatarvikkeiden valmistajana. Yrityksen perustaja, Victor Hoeflich oli jo vuonna 1914 keksinyt laitteen, jolla pystyi valmistamaan lei-seppeleitä paperista ja vuoteen 1949 yritys toimitti Hawaijille miljoonia seppeleitä vuosittain. Hoeflich oli innokas keksijä ja hän jatkoi paperisten esineiden valmistuksessa käytettävien koneiden kehittelyä.

Paristokäyttöisiä kannettavia radioita oli ollut markkinoilla jo usean vuoden ajan, mutta Hoeflich toivoi pystyvänsä lyömään läpi markkinoilla yhdistämällä radion innovatiiviseen pakkaukseen ja onnistuneeseen mainoskampanjaan. Transistori oli keksitty, mutta se oli vielä kallis lähinnä laboratorioissa käytetty komponentti. Ensimmäinen taskukokoinen transistoriradio oli vielä viiden vuoden päässä tulevaisuudessa, joten radiohattu hyödynsi jo käytössä ollutta tyhjiöputkitekniikkaa. Putket olivatkin merkittävä osa laitteen muotoilua. Myös antenni ja viritysnuppi olivat näkyvillä.

Radiohatun heikkoudet olivat sen kyky vastaanottaa vain AM-taajuuksisia lähetyksiä 1950–luvulla, jolloin FM-taajuuksisten lähetysten suosio kasvoi, sekä silmukka-antennin suuntariippuvuudesta johtuva lähetyksen katoaminen kuuntelijan kääntäessä päätään toiseen suuntaan.

Lähteet

Radio
Pedro Sánchez

Pedro Sánchez Pérez-Castejón (s. 29. helmikuuta 1972 Madrid, Espanja) on espanjalainen ekonomisti ja poliitikko. Hän on Espanjan pääministeri 1. kesäkuuta 2018 alkaen.

Sánchez on suorittanut kauppatieteiden loppututkinnon Madridin Complutense-yliopistossa (Real Centro Universitario María Cristina de El Escorial) ja tohtorin tutkinnon Camilo José Cela -korkeakoulussa (Universidad Camilo José Cela). 

Sánchez valittiin Espanjan sosialistisen työväenpuolueen (PSOE) pääsihteeriksi vuonna 2014. Sánchez ilmoitti eroavansa puolueen johdosta 1. lokakuuta 2016 puolueen sisäisten ristiriitojen takia.

Sánchez valittiin uudestaan puolueen pääsihteeriksi vaalissa, joka pidettiin 21. toukokuuta 2017. Sosialistisen työväenpuolueen puoluekokous nimitti Sánchezin virallisesti virkaan puoluekokouksessa 17.–18. kesäkuuta 2017.  

Ennen poliitikon uraansa Pedro Sánchez toimi kaksi vuotta neuvonantajana Euroopan parlamentissa. Vuonna 1999 hän oli YK:n korkean edustajan neuvonantajien päällikkö Bosniassa. Hän oli viisi vuotta Madridin kaupunginvaltuuston jäsen. Hän on toiminut professorina Universidad Camilo José Cela -korkeakoulussa.

Espanjassa ajauduttiin taas enneaikaisiin parlamenttivaaleihin, jotka olivat jo neljännet vaalit neljän vuoden aikana. Marraskuussa 2019 Pedro Sánchezin johtamat sosialistit onnistuivat säilyttämään asemansa suurimpana puolueena maan ennenaikaisissa parlamenttivaaleissa. Sosialistit saivat äänistä 28 prosenttia. Kannatus putosi hieman huhtikuun vaaleista ja puolue menetti kolme paikkaa parlamentissa. Nyt se sai 120 paikkaa. Kaikkiaan jaossa parlamenttiin oli 350 paikkaa.

Tammikuussa 2020 pääministeri Pedro Sánchez sai parlamentin luottamuksen uudelle hallitukselleen. Parlamentin äänestyksen myötä Espanja sai demokratian ajan ensimmäisen koalitiohallituksen. Sánchezin sosialistipuolue PSOE oli sopinut hallitusyhteistyöstä vasemmistolaisen Podemos-puolueen kanssa. Hallitus muodostettiin Katalonian tasavaltalaisen vasemmistopuolueen ERC:n avulla. Se lupasi äänestää tyhjää luottamusäänestyksessä ja vastineeksi Sánchez lupasi istua samaan neuvottelupöytään Katalonian separatistien kanssa.

Sánchez on naimisissa Begoña Gómezin kanssa. Heillä on kaksi lasta.

Kunnianosoituksia 

  Andien kondorin ritarikunta (Bolivia, 2018)
  Perun auringon ritarikunta (Peru, 2019)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Pedro Sánchezin verkkosivusto 

Espanjan sosialistisen työväenpuolueen poliitikot
Espanjalaisten puolueiden puheenjohtajat
Espanjan pääministerit
Espanjalaiset professorit
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Anni Ahlakorpi

Anni Ahlakorpi (s. 14. elokuuta 1986) on utsjokelainen opettaja, joka valittiin toukokuussa 2015 Vasemmistonuorten puheenjohtajaksi Li Anderssonin seuraajaksi. Ahlakorpi toimi Vasemmistonuorten toisena varapuheenjohtajana ennen valintaansa puheenjohtajaksi. Hän on Utsjoen kunnanvaltuuston valtuutettu.

Ahlakorpi oli Vasemmistoliiton ehdokas vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Lapin vaalipiirissä. Hän sai 372 ääntä ja jäi valitsematta. Ahlakorpi oli vasemmistoliiton ehdokas vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.

Lähteet 

Vasemmistoliiton poliitikot
Vasemmistonuorten puheenjohtajat
Utsjoen kunnanvaltuutetut
Suomalaiset opettajat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
HMS Najaden (1834)

HMS Najaden oli Ruotsin laivaston vuonna 1834 vesillelaskettu korvetti, joka teki palvelusaikanaan useita pitkiä purjehduksia. Pisimmällä purjehduksellaan alus kävi aina Länsi-Intiassa ja ruotsalaisten hallinnoimassa Saint Barthélemyssä.

Valmistus 
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta ja se laskettiin vesille 8. marraskuuta 1834.

Palvelus 
Alus teki ensimmäisen pitkän purjehduksensa vuosina 1837-1838 yhdessä fregatti HMS Josephinen kanssa. Seuraavalle Folke Magnus af Puken johtamalle purjehdukselleen alus lähti 19. lokakuuta 1839 Karlskronasta. Matkattuaan Itämerta Helsingöriin ja Göteborgiin alus jatkoi matkaansa Madeiralle. Atlantin ylitettyään alus saapui Länsi-Intiaan Saint Barthélemyyn 28. joulukuuta. Kotimatkalle alus lähti 19. tammikuuta 1840. Se vieraili Martiniquelle, Venezuelassa ja Yhdysvaltoissa New Yorkissa ennen Atlantin ylitystä. Alus saapui Karlskronaan 20. toukokuuta. Kolmannelle Claes Samuel Annerstedtin johtamalle matkalleen alus lähti Karlskronasta 13. syyskuuta 1842. Alus vieraili ennen Atlantin ylitystä Kööpenhaminassa ja Lissabonissa. Se vieraili Uruguayssa Montevideossa ja Brasiliassa Rio de Janeirossa ja Salvadorissa ennen Länsi-Intiaan lähtöään. Alus vieraili vielä Barbadosilla ennen saapumistaan Saint Barthélemyyn 21. maaliskuuta 1843. Alus lähti kotimatkalle 16. huhtikuuta vieraillen Portsmouthissa ja Känsössä ennen saapumistaan Karlskronaan 19. heinäkuuta.

Axel Fredrik Palanderin johtama purjehdus alkoi 21. syyskuuta 1847 Karlskronasta. Alus vieraili Madeiralla ennen Atlantin ylitystä Montevideoon Uruguayhin. Alus vieraili Bahiassa Brasiliassa ennen saapumistaan Saint Barthélemyyn 2. maaliskuuta 1848. Alus lähti 13. huhtikuuta paluumatkalle ja se saapui Karlskronaan 16. kesäkuuta vierailtuaan Fayalissa Azoreilla.

Johan Lilliehök af Fårdalan johdolla alus lähti 26. syyskuuta 1849 Karlskronasta merelle. Alus vieraili Kööpenhaminassa, josta se jatkoi Bahiaan. Alus vieraili Pernambucossa ja Martiniquella ennen saapumistaan Saint Barthélemyyn 10. helmikuuta 1850. Alus lähti paluumatkalle 3. maaliskuuta vieraillen Neitsytsaarten Saint Thomasilla ja Martiniquella Fort Royalissa sekä Havannassa Kuubassa. Alus jatkoi matkaansa Yhdysvaltoihin vieraillen New Yorkissa, Nashonissa ja Bostonissa ennen Atlantin ylitystä. Alus saapui Göteborgiin 3. heinäkuuta vierailtuaan Plymouthissa.

Otto Améenin johtama purjehdus alkoi Karlskronasta 25. syyskuuta 1852 ja alus vieraili Marstrandissa 17. lokakuuta ennen saapumistaan Yarmouthiin 6. marraskuuta. Alus jatkoi 10. marraskuuta matkaansa Gibraltarille, jonne se saapui 4. joulukuuta. Gibraltarilta alus jatkoi 15. joulukuuta matkaansa Välimerelle ohittaen Matapanin niemen ja saapuen Kreikkaan Milosiin 13. tammikuuta 1853 ja edelleen Pireukseen 17. tammikuuta. Alus vieraili paluumatkalla Maltalla  ennen saapumistaan Gibraltarille, mistä se jatkoi Cadiziin, jonne saapui 8. huhtikuuta. Alus jatkoi 21. huhtikuuta matkaansa Brestiin, jonne se saapui 13. toukokuuta. Alus saapui Karlskronaan 24. heinäkuuta.

Alus oli palveluksessa vuoteen 1874.

Ruotsin merivoimien korvetit
Sven van Beek

Sven van Beek (s. 28. heinäkuuta 1994 Gouda) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Alankomaiden pääsarjassa pelaavaa Feyenoordia. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja.

Van Beek teki ensiesiintymisensä Eredivisiessä 18. elokuuta 2013, kun Feyenoord hävisi Ajaxille vieraissa 1–2. Hän pelasi kaudella 2013–2014 yhteensä kymmenen sarjaottelua. Kaudella 2014–2015 van Beek edusti Feyenoordia 31 sarja- ja kahdessa pudotuspeliottelussa.

Lähteet 

Alankomaalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt