joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Isabella Stewart Gardner

Isabella Stewart Gardner (14. huhtikuuta 1840 New York – 17. heinäkuuta 1924 Boston) oli yhdysvaltalainen taidekeräilijä, filantrooppi ja mesenaatti. Hän perusti nimeään kantavan Isabella Stewart Gardner Museum -taidemuseon Bostoniin.

Isabella Stewart syntyi varakkaan liikemiehen tyttäreksi. Hän solmi vuonna 1860 avioliiton John L. Gardnerin kanssa joka kuului Bostonin vanhaan elittiin. Isabella Stewart Gardner yritti soluttautua Bostonin seuraelämään, mutta seurapiirit eivät häntä hyväksyneet. Koti pysyi hiljaisena 1870-luvulle saakka, kunnes siellä alettiin pitää juhlia, jotka hämmensivät kaupungin konservatiivista yläluokkaa ja antoivat myös paljon puhuttavaa. Älykkäänä ja erikoisena henkilönä Stewart Gardner veti puoleensa kuvataiteilijoita, näyttelijöitä ja muusikkoja. Paljon puhuttavaa seurasi siitä, että hän kävi katselemassa nyrkkeilyotteluja.

Bostonin sinfoniaorkesteri ja monet musiikin opiskelijat saivat Stewart Gardnerista tukijan. Häntä alkoi kiinnostaa myös kuvataide ja taidekriitikko Bernard Berenson alkoi auttaa häntä kokoelman keräämisessä. Hän teki aviomiehensä kanssa useita ostomatkoja Eurooppaan ja Aasiaan. Aviomies kuoli vuonna 1898, mutta Stewart Gardner jatkoi kokoelman keräämistä. Nyt hän osti myös aikalaistaidetta kuten John Singer Sargentin ja James McNeill Whistlerin töitä alankomaalaisten ja renessanssin mestareiden ohella.

Vuonna 1899 Stewart Gardner ryhtyi rakennuttamaan galleriaa. Se on kopio 1500-luvun italialaistyyppisestä huvilasta jonka suunnitteluun Stewart Gardner osallistui. Hän otti osaa myös itse rakentamiseen. Taidekokoelma asetettiin sinne hänen oman suunnitelunsa mukaiseen järjestykseen. Yleisölle se avattiin vuonna 1903.

Testamentissaan Isabella Stewart Gardner lahjoitti museonsa Bostonin kaupungille. Siinä on ehto, että mitään ei saa siirtää, järjestellä uudelleen tai lisätä. Tämä testamentin ehto kumottiin oikeudessa vuonna 2009 ja museoon rakennettiin Renzo Pianon suunnittelema lisärakennus vuonna 2012.

Lähteet

Aiheesta muualla
 http://www.gardnermuseum.org/

Mesenaatit
Taiteen keräilijät
Yhdysvaltalaiset henkilöt
Vuonna 1840 syntyneet
Vuonna 1924 kuolleet
Markku Moilanen

Markku Moilanen (s. 1961) on suomalainen tekniikan tohtori ja yritysjohtaja. Hänet nimitettiin joulukuussa 2020 YIT Oyj:n toimitusjohtajaksi.

Moilanen valmistui tietoliikennetekniikan diplomi-insinööriksi vuonna 2002, jolloin hän toimi Fortumilla asiakaspalvelujohtajana. Moilanen oli jo opiskeluaikanaan vuonna 1987 aloittanut data-analyysitalo SAS Institutella ja työskenteli siellä viime vaiheessa konsultointipäällikkönä ja myyntijohtajana, kunnes siirtyi vuonna 2000 Fortumille. Hän jatkoi työn ohessa opintoja Teknillisessä korkeakoulussa tuotantotatalouden laitoksella ja väitteli tohtoriksi vuonna 2009 strategisesta johtamisesta. Moilanen oli vuonna 2007 siirtynyt tanskalaisen suunnittelu- ja konsultointiyritys Ramboll Finland Oy:n toimitusjohtajaksi. Vuonna 2015 hän siirtyi Rambollin konsernijohtoon vastaamaan tytäryhtiöiden operatiivisesta johtamisesta ja kehittämisestä Pohjoismaissa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Moilanen ottaa tehtävänsä YIT:ssä vastaan viimeistään heinäkuuhun 2021 mennessä.

Lähteet 

Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Suomalaiset insinöörit
Suomalaiset yritysjohtajat
Elävät henkilöt
Vuonna 1961 syntyneet
Juttu joka ei jätä rauhaan

Juttu joka ei jätä rauhaan on Britannissa 2013 ja Suomessa 2018 esitetty rikosdraamasarja. Sarjan 3 jaksoa on julkaistu myös Yle Areena-suoratoistopalvelussa.

Sarjan pääosassa on Hayley Atwell. 

Sarjassa seurataan kunnianhimoista poliisia, joka metsästää murhaajaraiskaajaa koko uransa ajan. Kaikki 3 jaksoa sijoittuvat eri aikakaudelle.

Katso myös
 Hayley Atwell

Lähteet 
 Yle Areena : https://areena.yle.fi/1-4379654

Rikossarjat
Tutak

Tutak on piirikunta Turkin Agrin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Tutakin väkiluku oli 30 173.

Lähteet 

Turkin piirikunnat
Vähärauman koulu

Vähärauman koulu on Porin Vähäraumalla sijaitseva reilun 500:n oppilaan ala-aste, jonka rehtorina toimii Jaana Kujansuu. Vähärauman koulu aloitti toimintansa vuonna 1885 ja on siten yksi Porin vanhimmista kouluista. Syksyn 2018 ja kevään 2022 välisenä aikana koulu toimi kolmessa eri toimipisteessä ympäri Poria. Syksystä 2022 lähtien koulu toimii jälleen vanhalla paikallaan Vähäraumalla, Vähärauman monitoimitalossa.

Koulurakennukset 
Vähärauman koulun tontilla on sijainnut historian aikana yhteensä neljä eri rakennusta.
 Puukoulu (1885-1983)
 Kivikoulu (1923-2019)
 Tiilikoulu (1983-2019)
 Monitoimitalo (2022 ->)

Vähärauman kirjasto 

Koulun yhteydessä toimii myös kirjasto, joka korvasi Käppärän kirjaston. Kirjasto avattiin Porin päivänä 22.9.2022. Kirjasto on nimeltään Vähärauman kirjasto kirjasto ja toimii lähikirjastona

Lähteet 

 Porin oppilaitokset
Suomen peruskoulut
Rosso (Mauritania)

Rosso () on kaupunkikunta sekä Trarzan alueen ja Rosson departementin hallinnollinen keskus Mauritaniassa. Se sijaitsee Senegaljoen varrella 203 kilometriä Nouakchottista etelään. Kunnassa on 33 600 asukasta (vuonna 2013).

Maantiede ja asutus
Rosson kunnan pinta-ala on noin 890 neliökilometriä. Maisemaa leimaa Senegalin laakso Chamama jokihaaroineen, kanavineen ja viljelysmaineen. Joen tulva-aluetta kutsutaan Waloksi ja sen yläpuolella olevia hiekkadyynejä Dieriksi. Kunnan koillispuolella sijaitsee sijaitsee Rkizjärvi.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 150–300 millimetriä.

Vuonna 1986 perustettuun kuntaan kuuluu kaupunkialueen lisäksi lähes 70 maaseutuasutusta. Asukkaat ovat maureja, wolofeja ja fulbeja.

Historia
Paikkakunta on saanut alkunsa ranskalaisten perustamasta kauppa-asemasta. Se kuului 1930-luvulle saakka pohjoispuolella sijaitsevan Mederdran alaisuuteen. Valtaosa kaupungista tuhoutui vuoden 1952 tulvassa, minkä jälkeen se rakennettiin uudelleen.

Rossoon perustettiin 1950-luvulla Mauritanian ensimmäinen yläkoulu ja lyseo, josta valmistui suuri osa maan nuoresta sivistyneistöstä. Rossosta suunniteltiin tuolloin myös Mauritanian pääkaupunkia (siirtomaan hallinto oli toiminut Senegalin Saint-Louisissa). Kaupunki kärsi Mauritanian ja Senegalin rajakriiseistä vuosina 1989–1990 ja 2000.

Liikenne, talous ja palvelut
Rossosta on maantieyhteydet Nouakchottiin ja Boghéen. Kaupunki on Mauritanian ja Senegalin välisen rajaliikenteen keskus, joskin Nouakchottin sataman valmistuminen vuonna 1986 vähensi sen merkitystä. Senegaljoen yli suunnnitellaan siltaa, mutta toistaiseksi joki ylitetään lautalla tai veneillä. Vastarannalla Senegalissa sijaitsevan kaupungin nimi on myös Rosso. 

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, puutarhanhoito, karjatalous, kalastus, liikenne, palvelut ja kaupankäynti. Tärkein viljelykasvi on riisi. Teollisuutta edustava pienet meijerit ja riisinkäsittelylaitokset.

Julkisiin palveluihin kuuluvat ala- ja yläkoulut, kolme lyseota, ammattikoulu, tekninen korkeakoulu, terveyskeskus, aluesairaala, nuorisotalo, naisten keskus ja kirjasto. Kaupungissa on vesijohto-, sähkö- ja puhelinverkot, mutta ei viemäröintiä eikä jätehuoltoa.

Matkailu ja nähtävyydet
Seudun nähtävyyksiä ovat Senegaljoki, Diawlingin kansallispuisto ja Keur Macenen metsästysalue. Kaupungissa ei juurikaan ole matkailupalveluja.

Lähteet

Mauritanian kaupungit
Trarzan alue
Ratchet & Clank: Rift Apart

Ratchet & Clank: Rift Apart on Insomniac Gamesin kehittämä ja Sony Interactive Entertainmentin julkaisema tasohyppelypeli. Se julkaistiin 11. kesäkuuta 2021 PlayStation 5:lle. Pelin tapahtumat sijoittuvat Ratchet & Clank: Nexus -pelin jälkeen.

Pelaaminen 
Pelimekaniikassa on monia samankaltaisuuksia vuoden 2016 Ratchet & Clankin ja pelisarjan aiempien pelien kanssa. Ratchet on yhä pelin eniten pelattava hahmo ja hänellä on yhä apunaan Clank. Pelissä esiintyy hahmona myös naispuolinen lombax nimeltä Rivet. Pelaaja ohjaa joko Ratchetiä tai Rivetiä useissa eri ympäristöissä ja käyttää useita eri aseita vihollisten tuhoamiseen ja laitteita selvitäkseen muista esteistä. 

Rift Apart on kuitenkin pelisarjan ensimmäinen peli, jossa esitellään reaaliaikainen välitön matkustaminen eri ulottuvuuksienvälisten portaalien kautta. Tämän ominaisuuden hyödyäntämiseksi pelaajien on käytettävä uutta tekniikkaa nimeltä ”repeämähihna” (), joka vie pelaajan ulottuvuusrepeämän kautta helposti toiseen paikkaan samalla planeetalla tai kyseisen planeetan vaihtoehtoisen version ympäristöön. Pelissä esiintyy sekä aiemmista peleistä tuttuja planeettoja, niiden vaihtoehtoisia versioita että kokonaan uusia planeettoja.

Juoni 
Tohtori Nefarious varastaa Dimensionaattorin, lombaxien kehittämän laitteen, ja aikoo sen avulla tuhota kaiken orgaanisen elämän kaikissa universumeissa. Ratchet ja Clank pysäyttävät laitteen, mutta samalla aukeaa useita repeämiä eri ulottuvuuksiin. Ratchet päätyy eroon Clankistä ja päätyy ulottuvuuteen, jota hallitsee keisari Nefarious,  Nefariouksen kyvykkäämpi vaihtoehtoinen versio. Clank tapaa naispuolisen lombaxin nimeltä Rivet, joka kuuluu keisari Nefariousta vastustavaan vastarintaliikkeeseen. Ratchetin, Clankin ja Rivetin on yhdessä pysäytettävä Nefariouksen molempien versioiden suunnitelmat.

Äänirooleissa

Alkuperäiset

Suomenkieliset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut 
 
 

Vuoden 2021 videopelit
Ratchet & Clank
PlayStation 5 -pelit
Ethel

Ethel on naisen etunimi. Se on lyhentymä Ethel-alkuisista nimistä (esim. Ethelburga ja Etheldred), joissa alkuosana on muinaisenglannin sana aethel. Nimen merkitys on ’jalo’. Ethelin rinnakkaismuotona on käytössä nimiasu Etel.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä tilastoitu 1 115 Ethel-nimistä ja 1 144 Etel-nimistä naista.

Nimipäivät
Suomen almanakassa nimi Etel esiintyi Tellervon rinnalla vuosina 1908–1923 ja 1925–1927. Nimipäivä oli huhtikuun 13. päivä, joka nykyään on Etelin nimipäivä suomenruotsalaisessa kalenterissa.

Ethel viettää nimipäivää Virossa 16. joulukuuta.

Tunnettuja Ethelejä
Ethel Barrymore (1879–1959), yhdysvaltalainen näyttelijä
Ethel Catherwood (1908–1987), kanadalainen korkeushyppääjä ja olympiavoittaja
Ethel Clayton (1882–1966), yhdysvaltalainen näyttelijä
Ethel Karlsson (1914–1994), suomalainen runoilija
Ethel Kennedy (s. 1928), Kennedy-suvun jäsen ja Robert F. Kennedyn leski
Ethel Lackie (1907–1979), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja
Ethel Thomson Larcombe (1879–1965), brittiläinen tennispelaaja
Ethel Merman (1908–1984), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
Ethel Muckelt (1885–1953), brittiläinen taitoluistelija ja olympiamitalisti
Ethel Rosenberg (1915–1953), vakoilusta syytetty yhdysvaltalainen kommunisti
Ethel Rosenfield (1910–2000), kanadalainen kuvanveistäjä
Ethel Smith (1907–1979), kanadalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja
Ethel Smyth (1858–1944), brittiläinen säveltäjä ja feministi
Ethel Stark (1910–2012), kanadalainen viulisti ja kapellimestari
Ethel Swahn-Luutonen (1908–1985), suomalainen taidemaalari
Ethel Turner (1873–1958), englantilaissyntyinen australialainen kirjailija
Ethel Lilian Voynich (1864–1960), englantilainen kirjailija
Ethel Warwick (1882–1951), englantilainen näyttelijä
Ethel Waters (1896–1977), yhdysvaltalainen näyttelijä sekä blues- ja jazzlaulaja
Ethel Lina White (1876–1944), brittiläinen rikoskirjailija

Lähteet

Aiheesta muualla
 Etunimien taivutus: Ethel ja Etel (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)

Etunimet
UT2020

UT2020 on Suomen Pipliaseuran organisoima Uuden testamentin raamatunkäännös kreikankielisestä alkutekstistä suomeksi, jonka tavoitteena on ollut mobiilikäyttäjät. Käännös on ainoastaan digitaalisessa muodossa Raamattu.fi-sivustolla ja Piplia-sovelluksessa eli sitä ei ole painettu kirjaksi ollenkaan. 

Käännöstyö alkoi keväällä 2018 ja se julkaistiin 22. lokakuuta 2020.

Käännöksen taustaa 
UT2020 käännös lähtee tarpeesta tavoittaa uusia lukijoita Raamatulle aikaisemmin toteuttamattomalla tavalla. Käännös on tarkoitettu kaikenikäisille, mutta kääntämistä on ohjannut 15–25-vuotiaiden kielentaju. UT2020 on tehty mobiilikäyttöä varten. Kääntämisen lähtökohdissa on otettu huomioon tekstin käyttöympäristö, puhelinten ja tablettien mahdollisuudet ja rajoitukset sekä ihmisten tapa käyttää laitteita. Puhelimen pieni näyttö asettaa omat vaatimuksensa tekstille, sen sidoksisuudelle sekä lauserakenteille ja sananpituuksille.

Ääniversio 
UT2020 on julkaistu ääniversiona, jota voi kuunnella Piplia-sovelluksesta. Käännöksen on lukenut näyttelijä Krista Kosonen. Papin tytär koki tehtävän yhdeksi lempitöistään.

UT2020 tekijät 
UT2020:n käännöksen tekijöinä on akateemisen koulutuksen saaneita eksegeettejä ja kielitieteilijöitä, jotka osaavat alkukielen kreikan sekä suomenkielen ilmaisut.  Käännös toteutettiin yhteistyössä Pipliaseuran projektiryhmän ja ekumeenisen ohjausryhmän kanssa.

Projektiryhmä 
UT2020-käännösprojektia koordinoi Suomen Pipliaseura. Projektiryhmään kuuluivat kaksi kääntäjää ja neljä muuta jäsentä. 

Täysipäiväisinä raamatunkääntäjinä työskentelivät eksegeettinen asiantuntija, dosentti Niko Huttunen ja kieliasiantuntija, FT Tuomas Juntunen. Projektinjohtajana oli viestintä- ja varainhankintajohtaja Terhi Huovari. Käännöstyön ohjaus kuului Seppo Sipilälle. Mukana olivat myös Pipliaseuran toiminnanjohtaja Markku Kotila ja seurakuntapalvelun johtaja Antti Siukonen, joka vastasi teknisestä kehitystyöstä.

Ekumeeninen ohjausryhmä 
Käännöstyöllä oli ekumeeninen ohjausryhmä, jolla oli tärkeä rooli käännöksen laadunarvioinnissa. Seitsemän henkiseen ohjausryhmään kuului kolme evankelis-luterilaisen kirkon edustajaa, yksi katolisen kirkon, yksi ortodoksisen kirkon ja yksi vapaakristillisen neuvoston edustaja sekä suomen kielen asiantuntija yliopistolta.

Rahoitus 
Työtä rahoittivat Suomen evankelisluterilaisen kirkon kirkkohallitus ja Suomen Pipliaseura.

Kritiikkiä käännöksestä 
UT2020 käännöstä on kritisoitu vanhurskaus -sanan poisjättämisestä. Keskustelua on käyty myös, köyhdyttääkö se Uuden Testamentin sanavarastoa poistamalla maatalouskulttuuriin liittyvät täsmälliset sanat.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuoden 2020 kirjat
Suomalaiset raamatunkäännökset
Jyväskylän Pyöräilyseura

Jyväskylän Pyöräilyseura (lyhenne JYPS) on Keski-Suomessa pyöräilyn parissa toimiva rekisteröity yhdistys. JYPSin toiminta kattaa pyöräilyn harrastuksena ja kilpaurheiluna sekä pyöräilijöiden edunvalvontayhdistyksenä ja pyöräilyn edistämisen liikennemuotona. Vuonna 1935 perustetun seuran kotipaikka on Jyväskylä ja toiminta-alue kattaa koko Keski-Suomen. Jäseniä yhdistyksessä on noin 1000.  JYPS järjestää Jyväskylän Pyöräilyviikon keväisin, kilpailuja, yhteisiä pyöräilyharjoituksia ja -retkiä sekä sisäliikuntaa. Yhdistys kouluttaa pyöräilijöita kulkemiseen liikenteessä, pyöränhuoltamiseen sekä eri harrastepyöräilyn alalajeihin. JYPS osallistuu myös valtakunnallisen pyöräilynohjaajakoulutuksen järjestämiseen. Pyöräilyä liikennemuotona seura edistää kokoontumalla viranomaisten kanssa ja pitämällä yhteyttä päättäjiin, laatimalla ehdotuksia ja kannanottoja sekä konsultoimalla pyöräilyhankkeissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Jyväskylän Pyöräilyseuran sivusto

Suomalaiset pyöräilyseurat
Jyväskyläläiset urheiluseurat
Jyväskylän liikenne
Falklandinsaarten kansanäänestys 2020

Falklandinsaarten vaalipiirijakoa käsittelevä kansanäänestys järjestettiin 24. syyskuuta 2020. Äänestäjiltä kysyttiin, hyväksyvät he saarilla olevan kahden vaalipiirin yhdistämisen yhdeksi vaalipiiriksi, joka kattaa koko saariston.

Tausta 
Falklandinsaarten parlamenttiin valtaan edustajia kahdesta vaalipiiristä: Stanley (5 edustajaa) ja Camp (3 edustajaa). Falklandinsaarten perustuslain mukaan vaalipiirien muutokset tulee vahvistaa kansanäänestyksessä, jonka äänestysprosentti on vähintään ⅔ koko saariston väestöstä..

Alkujaan kansanäänestys oli tarkoitus pitää 26. maaliskuuta 2020, mutta päivämäärää siirrettiin kuusi kuukautta koronapandemian vuoksi.

Tulokset 

Alhaisesta äänestysprosentista johtuen kansanäänestyksen tulos ei ole validi, joten kahden vaalipiirin malli säilyi saarilla. Kyseessä oli kolmas kansanäänestys vastaavasta aiheesta Falklandinsaarilla..

Lähteet 

Falklandinsaaret
Vuoden 2020 vaalit
Kansanäänestykset
Maijanen (täsmennyssivu)

Maijanen voi tarkoittaa muun muassa:

Sukunimi 
Masa Maijanen (s. 1962), suomalainen basisti, Pave Maijasen serkku
Pave Maijanen (1950–2021), suomalainen muusikko ja vuoden 1992 euroviisuedustaja

Musiikki 
Maijanen, Pave Maijasen albumi vuodelta 1984

Sukunimet
Kuura Rossi

Kuura Rossi (s. 2008 tai 2009) on suomalainen lapsinäyttelijä, joka näyttelee pääosaa vuoden 2021 joulukuussa ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Vinski ja näkymättömyyspulveri. Hän on yksi päähenkilöistä Jani Volasen Munkkivuori-sarjassa, joka saa ensi-iltansa syksyllä 2022. Hänellä on ollut rooli myös muuan muassa Karkurit-rikossarjassa. Rossi nähtiin myös Putouksen 13. kauden Viikkokatsaus- ja Sarjapudottaja-osioissa.  

Rossi on näytellyt Helsingin kaupunginteatterissa Pärsky-kalaa musikaalissa Pieni merenneito sekä nuorta Connya ja Gordonia musikaalissa Niin kuin taivaassa. Syksyllä 2022 Rossi nähdään Kultalampi-näytelmässä Bill Ray Jr:n roolissa Helsingin kaupunginteatterin Arena-näyttämöllä.

Rossi on kuvataiteilija Vappu Rossin poika.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kuura Rossi Instagramissa

Suomalaiset lapsinäyttelijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Floating

Floating on saksalaisen Eloyn kolmas studioalbumi.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet Eloy ellei toisn mainita

A-Puoli

B-Puoli

Remastered Edition Bonus Tracks 
  
 
 
Live osuudet nauhoitettu Krefeldssa syyskuussa 1973

Kokoonpano 
 Frank Bornemann – kitara, laulu
 Manfred Wieczorke – kitara, urut
 Luitjen Janssen – basso
 Fritz Randow – rummut, lyömäsoittimet

Arviot 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla  
 Floating discogs.com -sivustolla
 Floating progarchives.com -sivustolla

Vuoden 1974 albumit
Progressiiviset rockalbumit
Saksalaiset progressiiviset rockalbumit
Louis Bromfield

Louis Bromfield (1896 Mansfield, Ohio, Yhdysvallat – 1956 Columbus, Ohio, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja.

Bromfield opiskeli Cornellin yliopistossa maataloutta ja Columbia-yliopistossa journalismia. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana Ranskassa ambulanssinkuljettaja. Sodan päätyttyä hän oli Time-lehdessä kulttuurikriitikkona. Hän aloitti kirjailijanuran muutettaan 1923 Pariisiin. Pariisissa hän kirjoitti merkittävimmät romaaninsa, joissa hän kuvasi amerikkalaista elämänmuotoa. Niistä Varhainen syksy on saanut Pulitzer-palkinnon.

Palattuaan Yhdysvaltoihin maanviljelijäksi Bromfield kirjoitti lähinnä viihderomaaneja ja matkakirjoja.

Suomennetut teokset
 -Mutta liha on heikko… (The strange case of Miss Annie Spragg), suomentaja Martta Eskelinen, Otava 1952 Sarja: Otavan kirjakerho 1952, 7
 Bombayn yö (Night in Bombay), suomentaja Matti Karjalainen, Otava 1951, Sarja: Otavan kirjakerho 1950, 6
 Joki tulvii (Wild is the river), Helvi Vasara, Otava 1947 Sarja: Joka kodin tähtikirjasto: 10 ja Kymmenen kysyttyä 5
 Kaksikymmentäneljä tuntia (Twenty-four hours), Helvi Vasara, Otava 1955 Sarja: Otavan kirjakerho: 1955, 8
 Kesytön maa (The wild country), suomentaja K. M. Wallenius, Otava 1950 Sarja: Otavan kirjakerho 1949, 6
 Mister Smith (Mr. Smith), suomentaja Helvi Vasara, Otava, 1953 Sarja: Otavan kirjakerho: 1953, 2
 Niin piti käydä (Better than life), suomentaja Helvi Vasara, Otava, 1948
 Rouva Parkington (Mrs Parkington, 1944), suomentaja Helvi Vasara, Otava, 1949 Sarja: Otavan kirjakerho: 1948, 9; Joka kodin tähtikirjasto: 73 ja Joka kodin tähtikirjasto 72
 Sateet tulivat 1–2 (The rains came, 1937), suomentaja Helvi Vasara, Otava, 1940
 Varhainen syksy (Early autumn), suomentaja Helmi Krohn, Otava 1934 Sarja: Kymmenen uutta 4

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Yhdysvaltalaiset toimittajat
Vuonna 1896 syntyneet
Vuonna 1956 kuolleet
Tanskan Ingeborg

Ingeborg Charlotte Caroline Frederikke Louise (2. elokuuta 1878 – 12. maaliskuuta 1958) oli tanskalainen prinsessa, josta tuli avioliiton kautta osa Ruotsin kuningashuonetta.

Ingeborg avioítui 19-vuotiaana, vuonna 1897 Ruotsin prinssi Carlin kanssa. Hän saapui Tukholmaan ja sai ihastuneen vastaanoton, hänen appensa kuningas Oskar II kutsui Ingeborgia pikku päivänsäteeksi. Kuningatar Sofian ja kruununprinsessa Viktorian sairastellessa Ingeborg hoiti monia edustustehtäviä. 

Aikakauden suhteet naapurimaiden kesken olivat monimutkaiset. Carl oli ehdolla Norjan kuninkaaksi, mutta tehtävät sai Ingeborgin veli Haakon VII. Toinen veli oli Tanskan kuningas Kristian X, ja kun tyttäristä Margaretasta ja Märthasta tuli Tanskan ja Norjan kruununprinsessat, hovien välinen yhteys oli hyvin tiivis. 

Carlilla ja Ingeborgilla oli neljä lasta:
 Margareeta (1899–1977), avioitui Tanskan prinssi Axelin (1888–1964) kanssa. 
 Märtha (1901–1954), avioitui Norjan tulevan kuninkaan prinssi Olavin (1903–1991) kanssa.
 Astrid (1905–1935), avioitui Belgian tulevan kuninkaan prinssi Leopoldin kanssa.
 Carl (1911–2003) Itä-Göötanmaan herttua vuoteen 1937, sen jälkeen prinssi Carl Bernadotte.

Lähteet 

Prinsessat
Ruotsin kuninkaalliset
Vuonna 1878 syntyneet
Vuonna 1958 kuolleet
Camilla Stoltenberg

Camilla Stoltenberg (s. 5. helmikuuta 1958) on norjalainen lääkäri ja tutkija. Hän on toiminut Norjan kansanterveyslaitoksen pääjohtajana 13. elokuuta 2012 lähtien.

Koulutus 
Stoltenberg opiskeli sosiologiaa ja lääketiedettä Oslon yliopistossa, jossa hän valmistui lääketieteen kandidaatiksi. Myöhemmin hän valmistui kirurgian tohtoriksi samassa yliopistossa. Hän on opiskellut myös lääketieteellistä antropologiaa Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä.

Ura 
Stoltenberg aloitti uransa harjoittelijana Helgelandin alueella, ennen kuin hän työskenteli kirjaajana Rikshospitaletin yliopistollisessa sairaalassa. Myöhemmin hän työskenteli onnettomuusosastoilla sekä Aurskog-Hølandissa että Oslossa.

Hän oli mukana FAFO: n tutkimuksessa Gazan, Länsirannan ja Jerusalemin elinoloista. Myöhemmin hän osallistui ECONin lähetystyöhön bioteknologian alalla vuosituhannen vaihteessa.

Stoltenberg tutki väitöskirjaansa varten lapsikuolleisuutta, sosiaalista eriarvoisuutta ja avioliittoa maahanmuuttajaryhmissä.   Hän oli vieraileva tutkija Columbian yliopistossa, ennen kuin hän alkoi työskennellä Norjan kansanterveyslaitoksessa vuonna 2001. Siellä hän on työskennellyt epidemiologian osaston johtajana, apulaispääjohtaja ja nykyään sen pääjohtaja.

Stoltenbergillä on ratkaiseva rooli kansallisessa terveysrekisterihankkeessa.  Hankkeen tavoitteena on nykyaikaistaa Norjan terveysrekisterit. Stoltenberg oli myös kansallisen FUGE-alustan, Biobanks for Healthin johtaja, ja on nyt Biobank Norjan , kansallisen tutkimusbiopankkien infrastruktuurin, puheenjohtajana. Lisäksi hän on johtanut norjalaista osaa autismin syntymätutkimuksessa.  Hänen tutkimuksensa keskittyy autismin ja muiden hermoston kehityshäiriöiden syihin ja riskitekijöihin.

Jon Sudbø-tapaus 
Stoltenbergillä oli tärkeä rooli laajan tutkimusvilpin paljastamisessa vuonna 2006. Siinä selvisi, että lääkäri Jon Sudbø oli kertonut väitöskirjassaan suuontelosyövästä faktoja, joita ei ollut tarkistanut.

Muu toiminta 

 Lancet Public Health, toimituksellisen neuvottelukunnan jäsen (vuodesta 2016)

Yksityiselämä 
Hän on poliitikko Thorvald Stoltenbergin ja perinnöllisyyslääkäri Karin Stoltenbergin tytär ja Naton pääsihteeri Jens Stoltenbergin ja televisiopersoona Nini Stoltenbergin sisar.

Lähteet

Elävät henkilöt
Vuonna 1958 syntyneet
Apple M1

Apple M1 on Applen julkaisema ARM-arkkitehtuuriin pohjautuva järjestelmäpiiri (SoC). Ensimmäiset piiriä käyttävät Macintosh-tietokoneet julkaistiin yhdessä piirin kanssa 10. marraskuuta 2020.

Piirille on yhdistetty kahdeksan ytiminen suoritin, kahdeksan ytiminen grafiikkasuoritin, välimuisti, sekä keskusmuisti.

Applen alihankkijana piirin valmistuksessa toimii taiwanilainen puolijohdevalmistaja TSMC.

20. huhtikuuta 2021 Apple julkisti uudet M1 järjestelmäpiiriä käyttävät pöytätietokoneen iMacin ja ammattilaisille suunnatun tabletlaitteen iPad Pron.

Lähteet

Aiheesta muualla

ARM-suorittimet
Applen suorittimet
Järjestelmäpiirit
Vuoden 2020 tekniikka
Göynücek

Göynücek on piirikunta Turkin Amasyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Göynücekin väkiluku oli 10 203.

Lähteet

Turkin piirikunnat
Me delfiinit

Me delfiinit oli Ten Years Production Oy:n tuottama MTV3:lla vuonna 2005 esitetty leikkimielinen visailuohjelma 9-12-vuotiaille lapsille. Ohjelmaa kuvattiin Särkänniemen delfinaariossa, Tampereella. Juontajana toimi Heidi Willman. 

Ohjelmassa kaksi kolmihenkistä joukkuetta kilpailivat erilaisissa tehtävissä, jotka suurimmilta osin liittyivät delfiineihin ja niiden hoitamiseen. Ohjelmassa saatiin myös tietoa alan asiantuntijoiden johdolla.

Ohjelmaan valittiin hakutehtävien kautta 12 joukkuetta eri puolilta Suomea. Alkueräkilpailun joukkueet olivat Tampereelta, Viialasta, Vantaalta, Helsingistä, Lahdesta, Turusta, Salosta ja Kuopiosta. Kuuden alkueräkilpailun jaksoissa joukkueet kilpailivat toisiaan vastaan ja voittajajoukueet etenivät semifinaaliin. Finaalijaksossa kilpailivat kolme parasta finalistijoukkuetta. Pääpalkintona oli mahdollisuus päästä hoitamaan delfiinejä Särkänniemen delfinaariossa.

Ohjelmaa tehtiin vain yhden tuotantokauden verran vuonna 2005. Ohjelman jaksot kuitenkin uusittiin kertaalleen vuonna 2006.

Lähteet 

Lastenohjelmat
Visailuohjelmat
Suomalaiset televisio-ohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Yeah! (Def Leppardin albumi)

Yeah! on brittiläisen rock-yhtye Def Leppardin yhdeksäs studioalbumi sekä ensimmäinen cover-albumi. Se julkaistiin Isossa-Britanniassa sekä maailmanlaajuisesti 22. toukokuuta 2006 ja päivää myöhemmin Yhdysvalloissa. Laulaja Joe Elliott oli haaveillut jo pitkään cover-tyylisestä albumista ja sen nimi on myös Elliottin keksimä. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Rock On” ja ”20th Century Boy”.

Albumille äänitettiin yli 20 kappaletta, joista 14 muodostaa sen varsinaisen version. Albumi saavutti neljännen sijan Britannian rock-albumeiden listalla sekä 16. sijan Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla, mutta levy-yhtiön heikosta mainonnasta johtuen vain 52. sijan Britannian albumilistalla, mikä on Def Leppardin kyseisen albumilistan huonoin listasijoitus. Albumia myytiin Yhdysvalloissa 42 000 kappaletta ensimmäisen viikon aikana.

Albumin taustaa 
Laulaja Joe Elliott oli haaveillut jo pitkään ennen albumin julkaisemista cover-tyylisestä albumista. Se olikin nimen kera Elliottin keksintö. Yhtye tuotti albumin jälleen yhdessä Ronan McHughin kanssa. Sen tekemiseen osallistui lukuisia vierailevia artisteja, mukaan lukien ensimmäistä kertaa yhtyeen jäsenten omia sukulaisia. Albumi koostuu yhtyeen esikuvien kappaleista tehdyistä covereista ja painottuu 1960- sekä 1970-luvun vaihteen tuotantoon.

Kappalelista

Kokoonpano 
 Joe Elliott – laulu
 Rick Savage – bassokitara
 Phil Collen – kitara
 Vivian Campbell – kitara
 Rick Allen – rummut

Muut tekijät 
 Ronan McHugh – tuottaminen, kielet
 John Campbell – saksofoni
 Anita Collen – taustalaulu
 Kristine Elliott – taustalaulu
 Emm Gryner – piano, taustalaulu
 Dave Browne – piano
 Stevie-Vann Lange – taustalaulu
 Justin Hawkins – taustalaulu
 Marc Danzeisen – taustalaulu
 Jesse Sheely – taustalaulu

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Rolling Stone:

Listasijoitukset

Lähteet 

Vuoden 2006 albumit
Def Leppardin albumit
Zilupe

Zilupe (, ) on kaupunki Itä-Latviassa lähellä Venäjän rajaa. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1931. Vuonna 2020 siellä oli 1 417 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Zilupen kotisivut 

Latvian kaupungit
Sidney Powell

Sidney K. Powell (s. 1955) on yhdysvaltalainen juristi, joka tunnetaan yrityksistään levittää salaliittoteorioita Yhdysvaltain vuoden 2020 presidentinvaaleista.

Powell on kotoisin Pohjois-Carolinasta. Hän työskenteli liittovaltion syyttäjänä Texasissa sekä Virginiassa 1970–1980-luvuilla ja perusti tämän jälkeen oman lakifirmansa Dallasiin. Vuonna 2019 Michael Flynn palkkasi Powellin juristikseen. Powellin liittovaltion syyttäjiä kohtaan esittämien syytösten jälkeen William Barr luopui syytteistä Flynniä vastaan, vaikka Flynn oli tunnustanut valehdelleensa FBI:lle kontakteistaan Venäjän hallituksessa. Yhdysvaltain presidentinvaalien 2020 jälkeen Powell väitti Donald Trumpin todellisuudessa saaneen maanvyörymävoiton, mutta Dominion Voting Systemsin algoritmin väärentäneen vaalituloksen Joe Bidenin hyväksi. Väärennösoperaation taustalla olivat Powellin mukaan George Soros, Clinton Foundation, Antifa, Venezuelan kommunistit, Kuuba, Kiina ja tuhannet vaaliviranomaiset sekä demokraateista että republikaaneista. Lisäksi Powell väitti, että Georgian osavaltiossa Trumpin häviö johtui kuvernööri Brian Kempin joutumisesta lahjotuksi.

Trumpin muu lakitiimi otti etäisyyttä Powelliin. Esimerkiksi Rudy Giulianin mukaan Powell ei ollut hallinnon asialla. Trumpin tukija, Fox Newsin juontaja Tucker Carlson kertoi yleisölleen, että Powell oli kieltäytynyt esittämästä hänelle todisteita teorioidensa tueksi. Senaattori Joni Ernst piti Powellin väitteitä loukkaavina.

Tammikuussa 2021 Dominion Voting Systems nosti oikeusjutun Powellia vastaan ja vaati tämän väitteiden aiheuttamasta vahingosta yli 1,3 miljardin dollarin korvauksia.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset juristit
Salaliittoteoreetikot
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Donald Trump
Betancurianpäivännouto

Betancurianpäivännouto (Helianthemum thymiphyllum) on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, päivännoutojen (Helianthemum) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Kanariansaarten itäisillä saarilla, Lanzarotella ja Fuerteventuralla endeemisenä kasvava kasvilaji.

Betancurianpäivännouto on varpumainen ja kasvutavaltaan koheneva laji, joka ei kasva 25 cm korkeammaksi. Sen lehdet ovat pieniä, suikeita tai soikeita, vihreitä, kiiltäviä sekä harvakarvaisia. Kukat ovat keltaisia.

Betancurianpäivännoudon tieteellisen nimen lajinimi (thymiphyllum) viittaa lehtien samankaltaisuuteen ajuruohojen (Thymus) kanssa.

Lähteet 
 Flora Vascular de Canarias: Helianthemum thymiphyllum 

Päivännoudot
Kanariansaarien kasvit
Nvidia RTX

RTX on Nvidian sarja grafiikkasuorittimia, joissa on mukana RT-ytimet säteenseurannalle.

Nvidia kutsuu säteenseurantatukeaan RTX-teknologiaksi, jonka mukaan suorittimet on nimetty. Lisäksi tukea on jälkikäteen lisätty GTX-sarjan suorittimille jollakin tasolla: käytännön kyky riippuu saatavilla olevasta laskentatehosta ja GTX-sarjan suorittimista puuttuvat RT-ytimet. Vähentämällä heijastusten määrää pinnoilta saadaan vielä pelikelpoinen kuvataajuus efektin kanssa joissakin peleissä.

Säteenseuranta ei kokonaan korvaa rasterointimenetelmää vaan säteenseurantaa käytetään tiettyihin tehosteisiin.

Nvidian ratkaisussa Turing-mikroarkkitehtuurin ytimet käyttävät BVH-hakuja () vähentämään tarvittavia säteiden leikkauskohtien hakuja. BVH-hierarkiassa käytetään suuria ja yksinkertaisia rajaavia laatikoita (), joka yksinkertaistaa säteiden ja polygonien leikkauskohtien etsintää. Nvidian RT-ytimissä on kaksi erikoistunutta yksikköä: ensimmäinen suorittaa rajaavien laatikoiden testejä ja toinen suorittaa säteen ja kolmion leikkauksen testejä ja kertoo takaisin törmääkö säde vai ei. Kaikki modernit säteenseurantaa tehostavat rakenteet ovat tyypillisesti joko BVH tai kd-puu tyyppisiä. RT-ytimet toimivat klassisen kuormitusta vähentävän lohkon mukaan, joka suorittaa BVH-hakuja itsenäisesti ja ilmoittaa lopuksi tuloksesta. Hierarkian läpi kulkeminen ja säteiden törmäystestin suorittaminen ovat hyvin tunnettuja ja ovat laskennallisesti vaativia.

Lisäksi käytetään suodatusmenetelmiä kohinan (häiriön) poistamiseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Fast Parallel Construction of High-Quality Bounding Volume Hierarchies (PDF) 
 Maximizing Parallelism in the Construction of BVHs, Octrees, and k-d Trees (PDF) 
 Architecture Considerations for Tracing Incoherent Rays (PDF) 
 Efficient Incoherent Ray Traversal on GPUs ThroughCompressed Wide BVHs (PDF) 
 Understanding the Efficiency of Ray Traversal on GPUs –Kepler and Fermi Addendum (PDF) 

Nvidia
Transoxiana

Transoxiana tai Transoxania (Transoksiana, Transoksania) on muinainen nimi Keski-Aasian sille osalle, jossa nykyään sijaitsee Uzbekistan, Tadžikistan, eteläinen Kirgisia ja lounainen Kazakstan. Maantieteellisesti se on suppeimmassa mielessä jokien Amudarja ja Syrdarja välinen alue, mistä roomalaiset käyttivät nimeä, joka tarkoittaa maata "Oxus-virran (eli Amudarjan) toisella puolella". Persian suuntaan Transoxianan lähin naapuri on Khorasanin maakunta. Idän silkkitie kulki molempien alueiden halki. Laajassa mielessä sanalla voitiin tarkoittaa kaikkea maata Kiinaan asti, eli koko Keski-Aasiaa.

Ennen arabivalloitusta alue oli turkkilaisten nomadien ja kiinalaisten kiistakapula, missä sijaitsi useita kaupunkivaltioita, suurimpina Buhara ja Samarkand. Arabihyökkäykset alueelle alkoivat 600-luvulla, mutta se valloitettiin vasta 700-luvun alussa. Vasta abbasidien noustessa valtaan vuonna 750 alkoi alueen kulttuurinen yhdentyminen kalifaattiin ja sen uskontoon. Hashim ibn Hakim kapinoi sieltä käsin vuosina 777–779 abbasideja vastaan.

Samanidit (819–1005) irrottivat Transoxianan Bagdadin hallinnasta ja ottivat pääkaupungikseen Buharan. Persian kieli nousi tällöin kirjakieleksi ja alue nautti sekä talouden että kulttuurin kukoistuksesta. Samanidit levittivät islamia turkkilaisten paimentolaisten keskuuteen, jotka  1000-luvun alussa kukistivat samanidit, mutta omaksuivat samalla näiden hallintomallit.  Transoxiana oli islamilaisen maailman tärkeitä keskuksia keskiajalla. Sen suurimpia kaupunkeja olivat edelleen Buhara ja Samarkand. Sieltä olivat kotoisin monet henkilöt, jotka ratkaisevasti vaikuttivat islaminuskon kehitykseen 800-luvulla, kuten Muhammed ibn Ismail al-Bukhari (810–870) ja Abu Isa Muhammad at-Tirmidhi (824–892). Sieltä oli kotoisin myös islamilaisen maailman suurimpiin tiedemiehiin kuulunut Avicenna (980–1037).

1200-luvulla mongolit ottivat alueen haltuunsa. 1400-luvulla Transoxiana oli Timur-Lenkin (170–1405) imperiumin keskus ja Samarkand oli sen pääkaupunki. Venäläiset valloittivat alueen vuonna 1865.  1900-luvun lopulla alueen valtiot itsenäistyivät.

Lähteet

Viitteet 

Keski-Aasia
Songs from the Sparkle Lounge

Songs from the Sparkle Lounge on brittiläisen rock-yhtye Def Leppardin kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin huhtikuussa 2008. Albumia edelsi yhtyeen vuonna 2006 julkaistu cover-albumi Yeah!.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Joe Elliott – laulu, säveltäminen
 Rick Savage – bassokitara, kitara, taustalaulu, säveltäminen
 Phil Collen – kitara, taustalaulu, säveltäminen
 Vivian Campbell – kitara, taustalaulu, säveltäminen
 Rick Allen – rummut, taustalaulu

Muut tekijät 
 Tim McGraw – säveltäminen
 Ronan McHugh – tuottaminen, tekniikka, miksaus
 Bob Ludwig – masterointi
 Ger McDonnell – tekniikka
 Preston Pope – tekniikka
 Andrew McPherson – valokuvaus
 Richard Proctor – taideohjaus

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Vuoden 2008 albumit
Def Leppardin albumit
Thebais

Thebais () voi viitata seuraaviin:

 Thebais, muinaisen Ylä-Egyptin osa, joka käsitti sen 13 eteläisintä nomosta
 Thebais, antiikin aikainen alue, joka käsitti Theban kaupungin ympäristön Kreikassa
 Thebais, eeppiseen kyklokseen kuulunut eepos
 Thebais, Statiuksen kirjoittama eepos
 Thebais, Antimakhos Kolofonlaisen kirjoittama eepos
Fakussai

Fakussai ( tai Fakoussai, myös  tai Fakous(s)a; ) eli Pa-Kes/Kus (, ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Arabian nomokseen, jonka pääkaupunki se oli.

Fakussai sijaitsi Niilin suiston itäosissa, ja sijoitetaan lähelle nykyistä Faqusin kylää. Arabian nomoksen pääkaupunkina sen mainitsee Klaudios Ptolemaios. Fakussain mainitsee myös Stefanos Byzantionlainen, joka mainitsee sen kylänä (varsinaisen) Egyptin ja Punaisenmeren välisellä alueella. Tabula Peutingerianassa kaupunki esiintyy nimimuodossa Phaguse ja Ravennan kosmografiassa nimellä Phagusa.

Myöhäisellä roomalaisella kaudella Fakussai kuului Augustamnica Priman provinssiin. Varhaisella kristillisellä kaudella se oli Pelusionin metropoliitan alaisen suffragaanipiispan istuin. Vuoden 325 Nikean kirkolliskokouksen osanottajien joukossa mainitaan kaupungin piispa Mooses Fakussalainen.

Lähteet 

Muinaisen Egyptin kaupungit
Hermonthis

Hermonthis (; ) eli Iuni () oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Pathyriteen/Hermonthiteen nomokseen, jonka pääkaupunki se jossakin vaiheessa historiaa oli.

Kaupunki tunnettiin jo mainittujen lisäksi egyptiksi myös lukuisilla muilla nimillä, kuten Iunu-shema(u) (𓉺𓏌𓊖 𓏏𓊖, Jwnw-šmꜥ(w)) eli ”Etelän Heliopolis”, Iunu-Montu (𓉺𓏌𓊖𓏠𓈖𓍿𓏏𓊖, Jwnw-Mnṯw) eli ”Montun Heliopolis", sekä Per-Montu (𓉐𓏤𓏠𓈖𓍿𓏏𓊖, Pr-Mnṯw), ”Montun talo/temppeli”.

Maantiede 

Hermonthis sijaitsi Niilin länsirannalla noin 25 kilometriä etelään Thebasta eli Diospolis Megalesta. Kaupungin ympäristössä oli maanviljelykselle sopivaa tasankoa, sillä Niiliä kaupungista yläjuoksulle reunustavat muurimaiset kallikivikalliot päättyvät hieman kaupungin eteläpuolella ja muuttuvat kalkkikivikukkuloiksi. Nykyisin paikalla sijaitsee muinaisesta asutuksesta nimensä perinyt Armantin kaupunki.

Historia 

Hermonthis oli merkittävä kaupunki keskivaltakunnan ajalla. Kaupunkia on arveltu niiden Thebasta käsin hallinneiden faaraoiden alkuperäiseksi kotipaikaksi, jotka yhdistivät Egyptin ensimmäisen välikauden jälkeen. Hermonthista laajennettiin 18. dynastian aikana. Kaupungin pääkultti oli omistettu haukanpäiselle sodanjumalle Montulle ja erityisesti tämän ilmenemismuodolle Bukhis-härälle.

Kreikkalais-roomalaisella kaudella Hermonthis toimi oman Hermonthiteen nomoksensa pääkaupunkina. Myöhemmällä roomalaisella kaudella kaupunki oli Legio II Valentinianan tukikohta. Varhaisella kristillisellä eli koptilaisella kaudella Hermonthis toimi edelleen hallintokeskuksena ja nyt myös piispanistuimena.

Suuri osa Hermonthiin rakennusten jäljellä olleista raunioista tuhottiin 1800-luvun alussa maanviljelyksen tarpeiden vuoksi. Niistä on säilynyt joitakin vanhoja kuvia. Kaupungin arkeologisia kaivauksia on suoritettu erityisesti vuosina 1929–1938.

Rakennukset ja löydökset 

Kaupungissa oli Montu-jumalan temppeli, josta on säilynyt nykyaikaan vain vähän. Muihin löydöksiin lukeutuvat muun muassa Bukheion eli muumioitujen Bukhis-härkien nekropolis, joka osoittaa Bukhiksen kultin säilyneen ainakin Diocletianuksen aikaan saakka, sekä muita hautausmaita eri ajoilta.

Kleopatra rakennutti kaupunkiin mammisi-temppelin eli synnyintemppelin, joka juhlisti Kaisarionin syntymää. Pyhäkön symboliikka yhdisti tämän Harfreen, Mandun ja Rithon poikaan. Pyhäkön katto oli koristeltu tähtitaivasaiheella, joka todennäköisesti esitti taivaan sellaisena kuin se oli pojan syntymähetkellä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Muinaisen Egyptin kaupungit
Koptos

Koptos (, myös Koptis, ; ) eli Gebtu (, ), myöhemmin Iustinianopolis (, myös , ), oli antiikin aikainen kaupunki Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Koptiteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli.

Maantiede 

Koptoksen kaupunki sijaitsi Niilin itäpuolella alle kahden kilometrin päässä joesta. Nykyisin kaupungin paikalla oleva asutus tunnetaan nimellä Qift (Kouft, Keft). Koptoksen kaakkoispuolelta avautui laakso, joka johti aavikolle ja edelleen Punaisenmeren rannalla olleiden Bereniken ja Myos Hormoksen satamakaupunkien suuntaan. Koptoksen ja mainittujen kaupunkien välillä kulki merkittävät kauppatiet, joiden varrella oli karavaaniasemia.

Historia 

Koptos oli olemassa jo vanhan valtakunnan ajalla noin 2686–2181 eaa., jolta lähtien se toimi oman nomoksensa keskuksena. Kaupunki kukoisti hellenistisellä kaudella sen jälkeen, kun Ptolemaios II oli perustanut Bereniken kaupungin vuonna 266 eaa. Koptos vaurastui kaupankäynnin ansiosta, sillä sen kautta kulkivat nyt kauppareitit toisaalta Arabian ja Intian ja toisaalta Libyan suuntaan. Kaupunki oli myös Niilin ja Punaisenmeren välisen aavikon kaivostoiminnan keskus.

Koptoksen kukoistus jatkui roomalaisella kaudella. Keisari Diocletianus kuitenkin lähes tuhosi kaupungin vuonna 292. Tästä huolimatta se säilyi olemassa Rooman vallan lopulle saakka. Bysanttilaisella kaudella 600-luvun alkupuolella keisari Justinianuksen aikana kaupungin nimi oli jonkin aikaa Iustinianopolis (Justinianopolis). Seudun kevyt viini mainitaan antiikin kirjallisuudessa lääkkeenä kuumetiloihin.

Koptoksessa on suoritettu arkeologisia kaivauksia vuosina 1893–1894 W. F. Petrien johdolla, vuosina 1910–1911 Adolphe Reinachin johdolla ja vuosina 1924–1925 Dows Dunhamin johdolla.

Rakennukset ja löydökset 

Koptoksessa sijaitsi Min-jumalalle omistettu temppeli. Se oli peräisin viimeistään uuden valtakunnan ajalta ja sitä laajennettiin hellenistisellä kaudella Ptolemaios II:n aikana. Ainakin näinä myöhempinä aikoina se oli kaksoistemppeli, joka oli omistettu Minille yhdessä Isiksen kanssa. Koptoksessa Isistä pidettiin Minin puolisona. Temppelin jäänteet ovat Koptoksen huomattavin arkeologinen löytö. Lisäksi kaupungista on löydetty muun muassa hautoja, veistoksia, reliefeja ja piirtokirjoituksia. Paikalta on löydetty myös joidenkin roomalaisaikaisten rakennusten jäänteitä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Muinaisen Egyptin kaupungit
Kussai

Kussai ( tai Koussai, myös  tai Khousai, ,  tai Akouasa; ) eli Qis/Kis (; ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä.  Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului alun perin Kussiteen nomokseen (U14), jonka pääkaupunki se oli, ja myöhemmin Hermopoliteen nomokseen (U15).

Maantiede 

Kussai sijaitsi Niilin länsirannalla yläjuoksun puolisen Lykopoliin ja alajuoksun puolisten Hermopoliin ja Antinoopoliin välillä, noin 40 kilometriä etelään Hermopoliista. Kussain ja Hermopoliin välillä sijaitsi lyhytikäinen Amarna-kauden pääkaupunki Akhetaten.

Historia 

Kussain seutu toimi tärkeänä rajakohtana pohjoisemman Keski-Egyptin eli Heptanomiin ja eteläisemmän Ylä-Egyptin eli Thebaiksen välillä. 1000-luvulla eaa. se toimi tullirajana. Kaupunki sai kreikkalaisen nimensä hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana. Kussaissa palvottiin Hathoria, joka kuvattiin valkoisenä lehmänä. Kreikkalaiset yhdistivät tämän Afroditeen.

Roomalaisella kaudella Kussai toimi Legio II Flavia Constantian asemapaikkana. Varhaisella kristillisellä kaudella kaupunki oli piispanistuin. Sen piispoista tunnetaan kaksi, Akhilles vuonna 325, sekä Theonas, joka osallistui Konstantinopolin toiseen kirkolliskokoukseen vuonna 553. Nykyisin se on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin nimellä Cusiensis.

Rakennukset ja löydökset 

Kussaissa oli Hathor-Afroditelle omistettu temppeli. Kaupungin päähautausmaa sijaitsi Moiraissa (nyk. Meir) noin seitsemän kilometriä lännempänä. Sieltä on löydetty muumioita naamioineen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Muinaisen Egyptin kaupungit
Momemfis

Momemfis (, ) eli Imau (; myös Per-imat, Pr-jmꜣt; Per-nebet-imau, Pr-nb(t)-jmꜣw) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Libyan/Gynatikopoliteen nomokseen, jonka pääkaupunki se jossakin vaiheessa historiaa oli. Sen arkeologinen kohde sijaitsee nykyisessä Kom el-Hisnissä.

Maantiede 

Momemfis sijaitsi Niilin läntisimmän Kanobikos-suuhaaran eli Kanopoksen suuhaaran länsipuolella sen ja Mareotis-järven välissä, pohjoiseen Nitriain soodajärvistä. Kaupungin paikka oli suunnilleen Memfiin ja Aleksandrian puolessa välissä. Etäisyys Niilistä on nykyisin noin 15 kilometriä, mutta joki on saattanut olla muinoin lähempänä. Kaupungin kreikankielinen nimi osoittaa sen olleen ”Alempi Memfis” tai ”Memfis soilla”. Joskus kaupungin kreikkalaiseksi nimeksi mainitaan myös Apis (), mutta tässä sitä ei tule sekoittaa toiseen Apikseen Välimeren rannikolla.

Historia 

Momemfis mainitaan oman nomoksensa, Ala-Egyptin 3. nomoksen pääkaupunkina. Yleensä nomoksen nimenä esiintyy Libya, joskus Gynaikopolites ja joskus kaupungin mukaan Momemfites. Ajoituksesta on kuitenkin ristiriitaisia tietoja. Sen sanotaan toimineen nomoksen pääkaupunkina vanhan valtakunnan aikana eli noin 2686–2160 eaa. tai uuden valtakunnan ajoista lähtien, mutta toisaalta se mainitaan oman nomoksensa pääkaupunkina erityisesti roomalaisella kaudella. Arkeologian perusteella ainakin Kom el-Hisnin rauniokummun asutus on ollut olemassa ennen kaikkea vanhan valtakunnan aikana.

Momemfiistä vietiin läheisen Nitriain mineraaleja. Kaupungissa palvottiin lehmänhahmoista Hathoria, jonka kreikkalaiset yhdistivät Afroditeen, ja myöhemmin myös Isistä. Herodotoksen mukaan Momemfiin luona käytiin ratkaiseva taistelu Ahmose II:n (Amasis) ja Aprieen joukkojen välillä. Diodoros Sisilialainen sijoittaa tämän kuitenkin Mareiaan, kun taas Momemfiihin olisi sijoittunut hänen mukaansa Psametik I:n (Psammetikhos) voitto dodekarkheista.

Kaupungin paikalla Kom el-Hisnissä on suoritettu arkeologisia kaivauksia ainakin 1886, 1928, 1947–1948 ja 1950 sekä 1980-luvulla.

Lähteet

Kirjallisuutta 

 

Muinaisen Egyptin kaupungit
Philippe Druillet

Philippe Druillet (s. 28. kesäkuuta 1944, Toulouse) on ranskalainen valokuvaaja ja sarkakuvantekijä, joka perusti Jean Giraudin ja muutaman muun kanssa kustannusyhtiö Les Humanöides Associésin, joka alkoi vuonna 1974 julkaista Métal hurlant -sarjakuvalehteä, jossa oli aikuisille suunnattuja science fiction -ja fantasiasarjakuvia.

Druillet syntyi Toulousessa, mutta varttui Espanjassa. Koulun jälkeen hän työskenteli valokuvaajana, kunnes sai julkaistua ensimmäisen sarjakuvansa, avaruusooppera Lone Sloanen vuonna 1967. Druillet piirsi omintakeiseen tyyliin ja loi sarjakuvassaan villin, röyhkeän ja moraalisesti epämääräisen universumin täynnä mieletöntä arkkitehtuuria ja hirvittäviä alieneita. Lone Sloanen seikkailut jatkuivat vuonna 1972 sarjakuvassa Les 6 voyages de Lone Sloane sekä 1973 julkaistussa sarjakuvassa Delirius. Nämä ja sekä kaksi muuta Lone Sloane -sarjakuvaa julkaistiin englanniksi nimellä Yragael Urm. 
Druillet kokeili myös miekka ja magia -lajityyppiä tekemällä sarjakuvasovituksen Michael Moorcockin Elric Melnibonélaisesta. Vuonna 1977 julkaistu La Nuit -sarjakuva perustui Druillet´n traumaattisiin kokemuksiin hänen vaimonsa kuoltua syöpään kaksi vuotta aiemmin. Druillet piirsi 1980-alussa mustavalkoisen Nosferatu-sarjakuvan, joka julkaistiin Pilote-sarjakuvalehdessä.

Druillet oli jo 1970-luvun alusta lähtien tehnyt myös monia muita visuaalisia töitä. Hän laati muun muassa Edgar Rice Burroughsin Mars-kirjasarjan hollaninkielisten käännösten kansikuvat sekä suunnitteli lukuisia elokuvajulisteita. Esimerkiksi Jean-Jacques Annaudin Taistelu tulesta -elokuvan juliste on Druillet`n tekemä. Druillet sai 1980-luvun puolivälissä tehtäväkseen suunnitella Pariisin Porte de la Villette -metroaseman sisustuksen. Druillet on myös tehnyt useita animaatiosarjoja televisiolle. Vuonna 2002 hän ohjasi Nosferatu-sarjakuvaansa pohjautuvan animaatiolelokuvan.

Lähteet 

Ranskalaiset sarjakuvantekijät
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Sielunvihollinen (yhtye)

Sielunvihollinen on suomalainen Black Metal yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 2011. Yhtye tunnetaan kantaa ottavista sanoituksistaan.

Diskografia 
 Musta uni (Demo, 2012) 
 Ruttokieli (Demo, 2013)
 Syvyydestä (kokoelma, 2014	 
 Sarkrista / Sielunvihollinen	(Split, 2014)
 Hautaruhtinas	(albumi, 2015	 
 Tuhontuoja (Demo, 2016	 
 Ruhonkantaja	(albumi, 2017)
 Aseenne nostakaa (Single, 2017) 
 Kuolonkylväjä	(albumi, 2019) 
 Loputon viha (Boksisetti, 2020)	 
 Veren äänet(EP, 2020) 
 Perkeleen Edessä (Live, 2020)
Teloituskäsky (albumi, 2021)

Suomalaiset black metal -yhtyeet