joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Fritjof Capra

Fritjof Capra (s. 1. helmikuuta 1939, Wien) on itävaltalaissyntyinen yhdysvaltalainen fyysikko, joka 1980-luvun kirjoituksissaan yritti yhdistää nykyaikaista fysiikkaa ja itämaista uskontoa. Capra on tutkinut hiukkasfysiikkaa ja systeemiteoriaa. Capra on sekä buddhalainen että katolinen kristitty. 

Hänen tunnetuimpia teoksiaan oli Fysiikka ja tao (1975), jossa hän pyrki vetämään yhtäläisyyksiä itämaisen ajattelun ja hiukkasfysiikan välille. Capra nojautui 1960-luvulla kehitettyyn ”kengännauhamallina” tunnettuun fysiikan hiukkaskuvaukseen, joka hylättiin pian keksimisensä jälkeen. Capra julisti, että ”länsimainen, mekanistinen” kuva luonnon peruspalikoista oli hylättävä. Hänen esittämistään ja niitä lähellä olevista opeista on käytetty nimitystä kvanttimystiikka.

Fysiikan ja taon yhdistämisen kritiikkiä  

Capraa on kritisoitu hänen oman lausumansa pohjalta, jonka mukaan  fysiikka ei tarvitse mystisyyttä eikä mystisyys fysiikkaa, mutta ihminen tarvitsee molempia. Kriitikoiden mielestä mystinen kokemus selittyy psykologialla eikä kytkeydy fysiikkaan.
Vanhan ajan kiinalaiset ja intialaiset eivät tienneet nykyfysiikasta mitään. Joitain yhteisiä nimittäjiä fysiikan ja
muun maailman olioilla voi olla, esimerkiksi syntyminen ja katoaminen kuuluu kaikkeen olevaiseen tai suureen osaan olevaisesta.
Vuonna 1982 Capran lausuman mukaan fysiikan kehitys 1970-luvulla ja 1980-luvulla ei ollut kumonnut hänne teoriaansa. Capran mukaan myöskään yksi nykyfysiikan suurimmista läpimurroista, kvanttiväridynamiikka ei ollut onnistunut teoria.

Suomennettu teos

Lähteet 

Itävaltalaiset fyysikot
Yhdysvaltalaiset fyysikot
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
New age -kirjailijat
Karhunvatukka

Karhunvatukka (Rubus fruticosus) on vatukoihin kuuluva kasvi. Se tuottaa mustia marjantapaisia hedelmystöjä, jotka koostuvat monesta pienestä yhteen kasvaneesta luumarjasta.

Karhunvatukoita on monia eri lajikkeita ja lukuisia eri lajeja, jotka muistuttavat toisiaan. Suomessa useimmat lajikkeet menestyvät vain eteläisessä osassa maata, ja niitä kasvatetaan usein kasvihuoneissa. Siperialainen karhunvatukka löydettiin Venäjältä 1980-luvulla, ja se on otettu lisäykseen, ja sitä on saatavilla. Se menestyy jopa V-vyöhykkeellä taimistojen mukaan. Karhunvatukka on erittäin piikkinen, ja kasvaa korkeammaksi kuin tavallinen vadelma (Rubus idaeus).

Karhunvatukkaa voidaan kasvattaa sekä aurinkoisella että osittain varjoisella paikalla, mutta paikan tulee olla lämmin ja suojassa kovilta tuulilta. Kasvualustan tulee olla multava, kosteutta pidättävä ja hapan. Karhunvatukan kukat pölyttyvät omalla siitepölyllään, joten sitä voidaan istuttaa vaikkapa vain yksi taimi. Se muistuttaa köynnöstä, ja se tuetaankin usein esimerkiksi säleikön avulla. Karhunvatukkaa tuetaan sitomalla se paaluihin ja lankoihin siten, että kasvavat uusiutumisversot tulevat erilleen marjovista varsista. Tämä menettely estää tautien leviämistä ja helpottaa hoitoa. Sadonkorjuun päätyttyä kaikki marjoja kantaneet varret leikataan maata myöten.

Karhunvatukan suuret ja makeat marjat sopivat useisiin käyttötarkoituksiin. Karhunvatukan lehdistä tehdään yrttiteetä.

Varsinkin Yhdysvalloissa on kehitetty erilaisia vatukkalajien risteymiä; esimerkiksi ulkomailla paljon viljelty boysenmarja on samaa alkuperää. Vatukoita on tutkittu Suomessakin esimerkiksi 1980-luvulla, kun professori Peter Tigerstedt on koonnut viljelyaineistoa ja tutkinut risteytysmahdollisuuksia.

Vaihtoehtoinen suomenkielinen nimitys on poimuvatukka.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Puutarha.net: Karhunvatukka (Rubus fruticosus)
 Den virtuella floran: Björnbär 
 ITIS: Rubus fruticosus 
 United States Department of Agriculture (USDA): Rubus fruticosus 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Rubus fruticosus 
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Rubus fruticosus (blackberry) 

Vatukat
Seulonnan keskeiset artikkelit
George Adamski

George Adamski (17. huhtikuuta 1891 – 23. huhtikuuta 1965) oli puolalaissyntyinen yhdysvaltalainen kirjailija, joka tuli tunnetuksi matkakuvauksistaan lentävien lautasten kyydissä, tarinoista matkoistaan Marsiin ja Venukseen sekä esittelemistään lentävien lautasten kuvista. 1930-luvulla Adamski muun muassa perusti Kaliforniaan esoteeris-kristillisen luostarin.

Adamski syntyi Puolassa, mutta muutti New Yorkiin alle kaksivuotiaana.

Adamski tuli tunnetuksi yhdessä Desmond Leslien kanssa kirjoittamansa kirjan Flying Saucers Have Landed (1953) ansiosta. Kirjassa oli myös kuvia lentävistä lautasista. Alun perin Adamskin oli tarkoitus julkaista scifi-kirjoja. Ensimmäinen hänen nimissään julkaistu oli Lucy McGinnisin haamukirjoittama Pioneers of Space  vuodelta 1949. Vuonna 1955 ilmestynyt mutta totena esitetty Olen ollut lentävällä lautasella on olennaisesti sama tarina.

Teokset
 
 Inside the space ships, suom. Olen ollut lentävällä lautasella, suom. Tuulikki Ritama, Vimana 1962

Kirjallisuutta
 Klass, Philip (1983). UFOs: The Public Deceived. Prometheus Books. ISBN 0-87975-322-6. 
 James W. Moseley & Karl T. Pflock (2002). Shockingly Close to the Truth: Confessions of a Grave-Robbing Ufologist. Prometheus Books. ISBN 1-57392-991-3. 
 
 Peebles, Curtis (1994). Watch the Skies! A Chronicle of the Flying Saucer Myth. Smithsonian Institution. ISBN 1-56098-343-4. 
 Edwards, Frank, Lentävien lautasten arvoitus, suom. Seppo Harjulehto, Otava 1968

Lähteet

Aiheesta muualla (englanniksi) 
 Adamski Foundation
 George Adamski biography
 Skeptical critique of Adamski's claims as untenable 
 Straith letter

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Puolalaiset kirjailijat
Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat
Ufokirjailijat
Ufokontaktihenkilöt
Vuonna 1891 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet
Marketta Kitkiöjoki

Marketta Kitkiöjoki (s. 1957 Kajaani) on suomalainen oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari. Hän toimi uransa alkupuolella yleisenä oikeusavustajana, josta siirtyi kunnallishallinnon puolelle toimien aluksi kunnansihteerinä ja myöhemmin kunnanjohtajana. Vuodesta 2006 lähtien hän on ollut Sysmän kunnanjohtaja.

Ura 
Kitkiöjoki valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta ja sai varatuomarin arvon vuonna 1988. Hän työskenteli aluksi yleisenä oikeusavustajana Kemijärvellä, Sallassa, Savukoskella ja Pelkosenniemellä. Vuonna 1991 hänet valittiin Savukosken kunnansihteeriksi. Ennen siirtymistään Suomenniemen kunnanjohtajaksi vuonna 2002 Kitkiöjoki toimi yhden vuoden Savukosken va. kunnanjohtajana. Sysmän kunnanjohtajaksi hänet valittiin vuonna 2006.

Perhe 
Kitkiöjoen ensimmäinen aviopuoliso oli syyttäjänä toiminut Paavo Kitkiöjoki, joka kuoli äkillisesti vuonna 2009. Pariskunnalla oli kolme lasta. Marketta Kitkiöjoki avioitui vuonna 2010 sysmäläisen yrittäjä Mika Järvisen kanssa. Järvinen oli tuolloin Sysmän kunnanhallituksen puheenjohtaja; vuonna 2019 Järvinen siirtyi Sysmän kunnanvaltuuston puheenjohtajaksi.

Lähteet     

Suomalaiset juristit
Sysmän kunnanjohtajat
Suomenniemen kunnanjohtajat
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Toolsen linnoitus

Toolsen ritarikuntalinnoitus (, ) on ritarikuntalinnan rauniot Haljalan kunnan koilliskulmassa Suomenlahden rannalla Kundan sementtikaupungista länteen.

Toolsen linnan rakentamisen aloitti saksalainen ritarikunta vuonna 1471. Linnasta tuli ritarikunnan pohjoisin linnoitus. Se rakennettiin suojaamaan tärkeää Toolsen satamaa. Linnaa täydennettiin ja laajennettiin jatkuvasti seuraavien 200 vuoden aikana. 1600-luvun lopulla se oli kuitenkin liki käyttökelvoton. Suuren Pohjan sodan jälkeen se on saanut raunioitua.

Raunioiden päämuuria on tuettu romahtamiselta, ja linnoituksen sisälle on laitettu kyltein tieto mihin käyttötarkoitukseen mikäkin huone on tehty.

Galleria

Lähteet

Aiheesta muualla 

Haljala
Viron linnoitukset
Armi

Armi on suomalainen naisen, joskus miehenkin etunimi. Nimi on lyhenne Armidasta, joka on alun perin latinaa ja tarkoittaa aseistettua. On myös esitetty, että Armida on feminiinimuoto germaanisen Herman-nimen latinalaistetusta muodosta Arminius.

Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity 5 472 Armi-nimen saanutta naista. Ennen vuotta 1950 nimi oli annettu myös noin sadalle miehelle.

Armi oli myös Lehtimiehet Oy:n 1980-luvun alussa kustantama aikakauslehti.

Tunnettuja Armeja 
 Armi Aavikko (1958–2002), Miss Suomi 1977, laulaja ja show-esiintyjä
 Armi Ahola (s. 1968), pesäpalloilija ja pesäpallon pelinjohtaja
 Armi Hallstén-Kallia (1897–1956), järjestöjohtaja, Kansainliiton sihteeristön virkailija 1926–1936 
 Armi Harju (1928–2008), toimittaja ja ammattiyhdistysaktiivi
 Armi Harva (1922–2018), arkkitehti
 Armi Heikkilä (s. 2003), jalkapalloilija
 Armi Hosia (1909–1982), Suomen Kansanpuolueen kansanedustaja ja ministeri
 Armi Kaila (1920–2003), maanviljelyskemisti ja professori
 Armi Kuusela (s. 1934), Miss Universum 1952
 Armi Metsäpelto (1932–1939), talvisodan ensimmäisen päivän pommituksissa kuollut tyttö
 Armi Ratia (1912–1979), Marimekon perustaja
 Armi Toivanen (s. 1980), näyttelijä
 Armi Vainio, oik. Elli Hällström (1873–1955), nuortenkirjailija

Kuvitteellisia Armeja 
 Armi Viitamäki (o.s. Lepistö), lääkäri televisiosarjassa Salatut elämät
 Armi Virtanen, sarjakuvahahmo B. Virtasen vaimo

Lähteet 

Etunimet
Sean Payton

Sean Payton (s. 29. joulukuuta 1963 San Mateo, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän toimi NFL -joukkue New Orleans Saintsin päävalmentajana vuosina 2006-2021.

Payton toimi ennen New Orleansiin siirtymistä pelinrakentajien valmentajana ja apulaisvalmentajana Dallas Cowboysissa. New Orleans palkkasi hänet 17. tammikuuta 2006. Kauden 2009 päätteeksi Payton johdatti Saintsin Super Bowliin, jossa kaatui Indianapolis Colts.

Payton kävi lukion Naperville Central High Schoolissa Napervillessä, Illinoisissa, jossa hän aloitti koulun joukkueen pelinrakentajana vuosi ennen valmistujaisiaan (1981). Paytonilla oli myös menestykäs yliopistoura Eastern Illinois Universityssa pelinrakentajana. Vuonna 1987 Payton alkoi pelata pelinrakentajana AFL-sarjassa Chicago Bruisers -joukkueessa. AFL-vuoden jälkeen Payton aloitti valmentamisen yliopistotasolta.

NFL tuomitsi Paytonin toimitsijakieltoon kaudeksi 2012. Syynä tähän oli epäviralliset rahapalkinnot, joita Saintsissa oli maksettu vastustajan vahingoittamisesta. Payton yritti salata palkitsemisohjelman eikä lopettanut sitä NFL:n käskystä huolimatta.

Paytonilla ja hänen ex-vaimollaan Bethillä on kaksi lasta, tytär Meghan (s. 21.3.1997) ja poika Connor Thomas (s. 31.5.2000).

Aiheesta muualla
Sean Payton ArenaFan Onlinessa

Lähteet 

Payton, Sean
Payton, Sean
Payton, Sean
Robert Reid

Robert Reid (s. 17. helmikuuta 1966) on englantilainen kartanlukija ja rallin maailmanmestari vuodelta 2001. Mestaruuden hän voitti toimiessaan Richard Burnsin kartturina Subaru-tallissa. Reid on tunnettu juuri Burnsin kartturina ja Burnsin lopetettua ja myöhemmän poismenon johdosta Reid ei ole ollut aktiivitoiminnassa sitten vuoden 2003.

Englantilaiset kartanlukijat
Rallin maailmanmestarit
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Nicky Grist

Nicky Grist (s. 1. marraskuuta 1961) on brittiläinen ralliautoilun kartanlukija. Hän on kotoisin Walesista. Grist on toiminut urallaan muun muassa Malcolm Wilsonin, Armin Schwarzin ja Juha Kankkusen kartanlukijana. Vuodesta 1997 vuoteen 2002 Grist toimi Colin McRaen kartturina, mistä hänet kenties muistetaan parhaiten. Kauden 2002 jälkeen pari erosi erimielisyyksien vuoksi, mutta heidän välinsä palautuivat myöhemmin. Viimeisen kerran pari ajoi yhdessä 2006 Turkin rallissa. Kisa oli myös Gristin viimeinen MM-startti.

Kaikkiaan Gristillä on 21 MM-rallivoittoa.

Uransa jälkeen Grist on toiminut kommentaattorin tehtävissä.

Aiheesta muualla 
Tietoa Gristin urasta

Brittiläiset kartanlukijat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Raahen Rautatieosakeyhtiö

Raahen Rautatieosakeyhtiö oli yksityinen suomalainen rautatieyhtiö, joka rakennutti rautatien Raahesta Lappiin eli nykyiselle Tuomiojan rautatieasemalle. Yhtiö perustettiin 1899 ja kirjattiin osakeyhtiörekisteriin 9. kesäkuuta 1899. Yhtiön rakennuttamat Raahen rautatieasema ja rautatie Raahesta Lapin asemalle valmistuivat jo samana vuonna. Yhtiö rakennutti omalla kustannuksellaan leveäraiteisen rautatien, joka yhdisti Raahen kaupungin valtion rataverkkoon.

Osakeyhtiö lakkautettiin virallisesti 23. toukokuuta 1941. VR:n omistukseen Raahen rata myytiin vuonna 1926.

Lähteet 

Raahen liikenne
Suomalaiset rautatieyhtiöt
Ammattitauti

Ammattitauti on sairaus, joka todennäköisesti pääasiallisesti johtuu potilaan työhön liittyvistä fysikaalisista, kemiallisista tai biologisista tekijöistä. Käsitteen ammattitauti loi Paracelsus (1493–1541) kirjoittaessaan ensimmäisen aihetta käsittelevän kirjan. 

Vuonna 2010 Suomessa todettiin 2 339 vahvistettua ammattitautia. Epäilyjä oli lisäksi 3 500.

Ammattitautien lainsäädäntö 
Ammattitaudeista on säädetty työtapaturma- ja ammattitautilaissa (459/2015) ja ammattitautiasetuksessa (769/2015), jossa luetellaan yleisimmät ammattitaudit ja niitä aiheuttavat altistavat tekijät. Muitakin sairauksia voidaan todeta ammattitaudeiksi, jos voidaan osoittaa syy-yhteys työtehtävien ja sairastumisen välillä.

Yleisimmät ammattitaudit ovat meluvammat, hengitystieallergiat, ihosairaudet, asbestisairaudet ja yläraajojen rasitusvammat. Yleisimmät ammattitautien taustalla olevat altisteet puolestaan ovat melu, kemialliset altisteet, asbesti ja muut silikaattimineraalit sekä toistotyö ja epäfysiologiset asennot. Työterveyslaitos julkaisee vuosittain tilaston korvatuista ammattitaudeista ja ammattitaudeiksi epäillyistä sairauksista.

Ammattitaudista suoritetaan tapaturmavakuutuslain mukaiset korvaukset sairastuneelle.

Esimerkki asetuksen tekstistä 
Biologiset tekijät
 Bakteerit ja homeiden vapauttamat itiöt ja muut biologisesti aktiiviset aineet

Tyypilliset sairauden muodot
 Pölykeuhko, homeiden aiheuttama astma ja nuha, ilmankostuttajakuume ja orgaanisen pölyn aiheuttama toksinen oireyhtymä (ODTS).

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Ammattitautilaki
Ammattitautiasetus
Tapaturmavakuutuslaki
Työturvallisuuslaki

Sairaudet
Työ
Työtoksikologia
Työturvallisuus
Pihtsusjärvi

Pihtsusjärvi (tai Pitsusjärvi, ) on järvi Enontekiön Yliperällä. Se on alueen suurimpia järviä, pituutta on noin 10 kilometriä ja leveyttä parhaimmillaan yli kilometrin verran. Järvi sijaitsee 739 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven itäpuolelta menee Kalottireitti. Se haarautuu metsähallituksen ylläpitämällä Pihtsusjärven autiotuvalla Haltille ja Somasjärvelle. Järven eteläpäässä on paikallisten paliskuntien porokämppiä. Pihtsusjärvi laskee Pihtsusjokea pitkin Vuomakasjärveen (), josta alkava Vuomakasjoki on yksi Lätäsenon toisen latvahaaran Poroenon latvahaaroista. Pihtsusjoessa on Suomen korkein vapaasti pystysuoraan putoava vesiputous, 17 metriä korkea Pihtsusköngäs. Pihtsusjärven länsipuolella kohoaa yli 1 240 metriä korkea Govddosgáisi.

Järvelle pääsee Kalottireittiä pitkin omin voimin liikkuen, tai vaihtoehtoisesti lentokoneella Kilpisjärveltä tai muualta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Enontekiön järvet
Lätäsenon valuma-alue
Mariatorget

Mariatorget () on aukio ja puisto Södermalmilla, Tukholmassa, Ruotsin pääkaupungissa. Se rakennettiin 1760-luvun loppupuoliskolla. Sen nimi oli alun perin Adolf Fredriks torg (vuosina 1751–1771 hallinneen kuninkaan Aadolf Fredrikin mukaan), mutta se nimettiin Mariatorgetiksi vuonna 1959, jotta voitaisiin välttää sekaannukset Norrmalmilla sijaitsevan Aadolf Fredrikin kirkon ja seurakunnan kanssa. Nykyinen nimi viittaa lähellä sijaitsevaan Maria Magdalenan kirkkoon ja seurakuntaan.

Aukio rajoittuu pohjoisessa Hornsgatan -katuun ja etelässä S:t Paulsgatan -katuun. Keskussuihkulähde on kuvanveistäjä Anders Henrik Wisslerin luomus. Se esittää skandinaavisen mytologian ukkosen jumala Thoria kaatamassa merikäärme Jörmungandria.

Södermalm
Tukholman aukiot
Tukholman puistot
Resepti (ruoanlaitto)

Resepti on ruoan, juoman tai muun ainesosista sekoitettavan elintarvikkeen valmistusohje. Monissa aikakauslehdissä, erityisesti ruoanlaittoon keskittyvissä, julkaistaan reseptejä. Myös jotkin ruokakaupat ja elintarvikevalmistajat jakavat reseptejä, joissa mainostetaan erilaisia tuotteita. Resepteistä koottua kirjaa kutsutaan keittokirjaksi.

Aiheesta muualla

Pirkan ruokareseptit
Maailmankuvan ruokareseptit
Ruokaohjeet ja reseptit
Finfood Keittokirja
Kotiliesi.fi
Kotikokki.net
Kattilalaakso

Ruoanlaitto
Kielenhuolto

Kielenhuolto (aiemmin kielenviljely tai kielenvaalinta) on kielenkäytön tarkoituksellista ohjailua suosituksin. Kielenhuollon voidaan katsoa olevan osa kielensuunnittelua, tarkemmin korpussuunnittelua.

Tehtävät 

Nykypäivän kielenhuollon perustehtävät ja -kohteet ovat
 kielen järjestelmän vaaliminen
 kirja- ja yleiskielen rakenteiden ja sanaston ohjailu
 kielen kehityksen ja ympäristön seuraaminen
 kansalaisten kielenkäytön ja kielikysymyksiin liittyvien asenteiden luotaaminen
 kielestä käytävän keskustelun herättäminen ja siihen osallistuminen
 yleistajuisen kielitiedon tarjoaminen kielenkäyttäjille.

Piirteitä 

Kielenhuollossa kiinnitetään huomiota oikeinkirjoitukseen, sanastoon, kielen muotorakenteeseen sekä sanonnan selkeyteen ja yksiselitteisyyteen. Jo vanhastaan kielenhuollon punaisen langan ovat muodostaneet rakenteen symmetrisyys, johdonmukaisuus, vakiintuneisuus ja yleisyys. Kielenhuollon antamien suositusten lopullisesta käyttöön ottamisesta päättääkin jokainen kielenkäyttäjä itse.

Suomessa 

Suomessa virallinen kielenhuoltajataho Kielitoimisto hoitaa tehtäviään muun muassa julkaisemalla neljä kertaa vuodessa ilmestyvää Kielikello-lehteä sekä esitelmöimällä, luennoimalla, konsultoimalla ja kouluttamalla. Myös Kielitoimiston internet-sivulla on ajantasaista tietoa suomen kielen kielenhuollosta.

Katso myös 
 Kielensuunnittelu
 Luettelo kielitoimistoista
 Språkbruk

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta 
 
 
 
 
 

Kielenhuolto
PUB

PUB oli Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa, Hötorgetilla kahteen eri rakennukseen sijoittunut suuri tavaratalo. Sen nimi juontui sen perustajan, Paul U. Bergströmin, nimikirjaimista. Bergström perusti PUBin vuonna 1882, mutta tuolloin se oli vielä kooltaan pieni. Kaupan käydessä hyvin tavarataloa laajennettiin ajan mittaan useasti. 1900-luvun loppupuoliskolla tavaratalon neljä ylintä kerrosta muutettiin hotelliksi, joka sai nimen Rica Hotel. Vuonna 2015 loputkin rakennuksesta muutettiin hotelliksi ja sen tiloihin avattiin  Haymarket by Scandic vuonna 2016.

Viimeisimmässä vaiheessa tavaratalorakennuksen vanhin osa oli vuodelta 1916 ja se on Gustaf Hermanssonin sekä Cyrillus Johanssonin suunnittelema. Tavarataloa laajennettiin uusilla osilla 1923–1925, 1930, 1933–1940, 1955–1959, 2008 ja 2009–2010.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tavaratalot
Tukholman rakennukset ja rakennelmat
Zelzal-2

Zelzal-2 on iranilainen lyhyenmatkan ballistinen ohjus, jonka arvellaan olevan sama ohjus kuin Mushak-200. Sen kantaman uskotaan olevan 200 kilometriä. Arviot kantamasta vaihtelevat kuitenkin 100 km:sta 400 km:iin.

Ohjus on 8,46 metriä pitkä, sen halkaisija on 610 mm ja laukaisumassa 3 545 kg 600 kg:n taistelukärjellä. Ohjuksen uskotaan voivan kantaa myös kemiallisia ja biologisia taisteluaineita.

Zelzal-2:n uskotaan perustuvan neuvostoliittolaiseen Luna-M-ohjukseen, jonka NATO-raportointinimi on FROG-7.

Israel on väittänyt Iranin toimittaneen Zelzal-2-ohjuksia Hizbollahille Libanoniin ja israelilainen sanomalehti Haaretz kirjoitti 4. elokuuta 2006, että Iranin entinen Libanonin suurlähettiläs Mohtashami Pur, joka on Intifada-konferenssin pääsihteeri olisi ilmoittanut iranilaiselle lehdelle Iranin toimittaneen ohjuksia shiiamiliilisille Libanoniin sen puolustamiseksi. .

Katso myös 

 Zelzal-3

Lyhyen matkan ballistiset ohjukset
Iranin asevoimat
Hizbollah
Siena (väri)

Siena tai sienna on oranssinruskea maaväri, jota alun perin valmistettiin Toscanan alueen savesta. Nykyisin sitä valmistetaan suoraan rautaoksidista. 

Nimi on peräisin Sienan kaupungista, ja joskus väripigmenttiä kutsutaankin nimellä terra di Siena, Sienan maa. Väriaineesta on kaksi versiota, joista poltettu siena on sävyltään punertavampi.

Aiheesta muualla 

Siena

Väriaineet
Kaarina Suonio

Kaarina Elisabet Suonio (o.s. Brusiin, s. 7. helmikuuta 1941 Helsinki) on suomalainen poliitikko (SDP) ja kansanedustaja vuosina 1975–1986. Hän toimi urallaan kulttuuriministerinä Kalevi Sorsan kolmannessa ja opetusministerinä neljännessä hallituksessa 1982–1986. Suonio on toiminut Tampereen apulaiskaupunginjohtajana 1986–1992, toimialajohtajana 1993–1994 ja Hämeen läänin maaherrana 1994–1997 ja edelleen Tampere-talon johtajana toukokuuhun 2004 asti.

Vuoden 1979 eduskuntavaaleissa Suonio sai 12 488 ääntä, eli kahdeksanneksi eniten koko maassa. Hän jätti eduskunnan siirtyessään Tampereen apulaiskaupunginjohtajaksi vuonna 1986.

Kaarina Suonio on koulutukseltaan sekä filosofian maisteri että oikeustieteen kandidaatti. Hän on toiminut psykologina ennen valintaansa kansanedustajaksi muun muassa Työterveyslaitoksella vuodesta 1963 alkaen sekä vuodesta 1971 vankeinhoitolaitoksen palveluksessa.

Suonio oli vuonna 1993 eduskunnan valitsema valtakunnanoikeuden jäsen sen käsitellessä Kauko Juhantaloon kohdistettua syytettä. Hän oli valtakunnanoikeuden jäsenenä vuoden 2007 loppuun asti. 

Hän on ollut myös rasismin vastaisen valtuuskunnan puheenjohtaja. Ministerinä ollessaan hän yritti estää F1-kuljettaja Keke Rosbergia ajamasta apartheidin hallitsemassa Etelä-Afrikassa.

Toukokuussa 2007 Suonio promovoitiin kunniatohtoriksi Tampereen teknillisen yliopiston promootiossa.

Kaarina Suonion isä oli professori, oikeusfilosofi Otto Brusiin ja hänen sisarensa oli vuoden 1968 Miss Suomi Leena Brusiin.

Julkaisut 
 On the effect of the location of brain injuries on psychological test performances (1965)
 Arviointimenetelmien luotettavuus (teoksessa: Työkyvyn ja kuntoutusmahdollisuuksien arviointi) (1971)
 Päätöksenteko ja osallistuminen vankeinhoidossa (1973)
 Vajaakuntoisiin suhtautuminen (teoksessa: Kuntoutus) (1974)
 Mielenterveys työelämässä (1976)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Muisti palaa pohjaan -TV-ohjelman sivut
 Suonio jää eläkkeelle kevein mielin, Tampereen kaupungin tiedotuslehti 1/2004

Kansanedustajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Suomen kulttuuriministerit
Suomen opetusministerit
Hämeen läänin maaherrat
Helsingin kaupunginvaltuutetut
Helsingin vaalipiiri
Suomalaiset juristit
Suomalaiset psykologit
Emma-palkinnon saajat
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Metropolis (Teräsmies)

Metropolis on Teräsmiehen kuvitteellinen kotikaupunki. Se esiintyi ensimmäisen kerran Action Comics -lehden numerossa 16 vuonna 1939. Teräsmies ei ole kotoisin Metropoliksesta, vaan hän varttui nuorukaiseksi Smallvillen pikkukaupungissa.

Metropoliksen sijainti on vaihdellut vuosien varrella, kuten monen muunkin DC Comicsin universumin paikan. Luultavasti se kuitenkin sijaitsee jossakin Yhdysvaltain itärannikon tienoilla. Joskus on vertauskuvallisesti sanottu, että Metropolis olisi New York päivällä ja Batmanin kotikaupunki Gotham City yöllä.

Televisiosarja Smallvillessä Metropolis on sijoitettu poikkeuksellisesti Kansasiin, noin 160 kilometrin päähän Smallvillestä.

Tunnetuimmat nähtävyydet 

 Daily Planet Building, jonka katolla on suuri planeetanmuotoinen logo. Daily Planet on sanomalehti, jolle Teräsmiehen siviilihenkilöllisyys Clark Kent työskentelee. Jossakin vaiheessa se on myös ollut televisiokanava.
 LexCorp-yhtymän (Lex Luthorin omistama monialayritys) L-kirjaimen muotoinen päämaja.
 Itsemurhaslummi, Metropoliksen syrjäytyneiden asuinalue.

Kuvitteelliset yhdysvaltalaiset kaupungit
Teräsmies
Oula

Oula on alun perin saamelainen miehen etunimi. Se on muunnos nimistä Olli ja Olavi. Nykyään sitä käyttävät suomalaisetkin.

Nimeä Uula pidetään eräänä muotona Oula-nimestä.

Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Oula-nimisiä on Suomessa ollut vuoden 2019 loppuun mennessä noin 960 ja Uula-nimisiä 371. Vuodesta 2020 lähtien Oulan nimipäivä on 29. heinäkuuta, Olavin päivänä.

Tunnettuja Oula- ja Uula-nimisiä

Oula
 Oula Forsström (s. 1993), suomalainen pesäpalloilija
 Oula Jääskeläinen (s. 1969), suomalainen taitoluistelija ja valmentaja
 Oula Palve (s. 1992), suomalainen jääkiekkoilija 
 Oula Silvennoinen (s. 1970), suomalainen historioitsija
 Oula Uski (s. 1992), jääkiekkoilija

Uula
 Uula Eronen (s. 1937), suomalainen toimittaja ja kirjailija  
 Uula Laakso (s. 1949), suomalainen näyttelijä

Uula taiteilijanimenä 
Uula Aapa, kirjailija Akseli Olli Väänäsen käyttämä nimi

Kuvitteellisia Oula- ja Uula-nimisiä 
 Uula, kissa televisiosarjassa Uula ja Kuu
 Oula Haavisto, Minna ja Asko Haaviston poika televisiosarjassa Uusi päivä

Nimen muita merkityksiä 
Uulatuote, Kokemäellä toimiva maaleja ym. valmistava yritys
Oula-kokoelmatietokanta, Oulun yliopiston kirjaston tietokanta

Lähteet 

Etunimet
Futuurin perfekti

Futuurin perfekti on verbin aikamuoto, joka ilmaisee tapahtumaa, joka tapahtui tai joka odotetaan tai suunnitellaan tapahtuvan ennen tulevaisuudessa olevaa hetkeä tai tapahtumaa. Suomen kielessä ei ole futuurin perfektiä (eikä futuuriakaan), mutta se voidaan periaatteessa ilmaista muodolla tulla olemaan tehnyt, vaikka jotkut ovat tulkinneet sen svetisismiksi. Muissa kielissä esiintyviä lauseita futuurin perfektissä ilmaistaan suomessa tavallisesti perfektillä ja usein sellaisilla sanoilla kuin "sitten", "varmasti" tai "jo": 
"Kolmen kuukauden päästä on (sitten) kulunut kymmenen vuotta onnettomuudesta" (vrt. "Kolmen kuukauden päästä tulee olemaan kulunut..."), engl. In three months, ten years will have passed since the accident.  
"Vuoden loppuun mennessä olen sitten ollut työssä täällä viisi vuotta" engl. By the end of the year I'll have been working here for five years. 

Latinassa futuurin perfekti tunnetaan nimellä II futuuri ja se on yksi kuudesta pääaikamuodosta.

Englannissa futuurin perfekti muodostetaan lisäämällä will-verbi perfektimuotoon, jonka have-apuverbi ei kuitenkaan taivu persoonan mukaan, kun kyseessä on itse asiassa perfektin infinitiivi: He will have spoken before 10 AM, "hän on (jo/varmasti/varmasti jo) puhunut ennen klo 10" (svetisimi: hän tulee olemaan puhunut).

Futuurin perfektiä käytetään englannissa, kun halutaan ilmaista, että jotain tapahtuu tulevaisuudessa ennen toista tulevaa tapahtumaa. Sääntöä kuvaa lause When A occurs, I will (already) have done B: "Kun A tapahtuu, olen (jo) tehnyt B:n", jossa suomessa on jälkimmäisessä lauseessa perfekti, mutta englannissa on futuurin perfekti.

Itse asiassa futuurin perfektiä käytetään englannissa myös silloin, kun halutaan ilmaista, että jotain tapahtui menneisyydessä ennen toista tulevaa tapahtumaa. Tästä on esimerkki jälkimmäinen lause:
 If it rains tomorrow, we will have worked in vain today. ("Jos huomenna sataa, niin olemme tänään tehneet työtä turhaan.")
 If it rains tomorrow, we will have worked in vain yesterday. ("Jos huomenna sataa, niin olemme eilen tehneet työtä turhaan.")

Aikamuodot

de:Futur#Futur II
Karhukankaan rautatieasema

Karhukankaan rautatieasema () on Suomen rataverkon liikennepaikka Pohjanmaan radalla. Liikennepaikka sijaitsee Ylivieskan kaupungin alueella Iso-Kähtäväjärven itärannalla, noin yhdeksän kilometriä etelään Ylivieskan rautatieasemalta, ja sen etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 621,5 ratakilometriä mitattuna Haapamäen ja Seinäjoen asemien kautta. Liikennepaikka on nimetty läheisen kohouman mukaan.

Karhukankaan liikennepaikka rakennettiin junakohtauspaikaksi Pohjanmaan radan sähköistys- ja turvalaitetöiden yhteydessä 1970-luvun lopussa. Liikennepaikkaa ohjataan kaukokäytöllä Seinäjoella sijaitsevasta liikenteenohjauskeskuksesta käsin. Ratapiha käsittää kaksi raidetta, pääraiteen sekä sen itäpuolella olevan sivuraiteen. Liikennepaikalla ei ole kaupallisia henkilö- tai tavaraliikenteen pysähdyksiä. Varsinaista asemarakennusta ei ole, ainoastaan laitetila.

Pohjois-Pohjanmaan rautatieliikennepaikat
Ylivieskan liikenne
Ylivieskan rakennukset ja rakennelmat
Pontypool


Pontypool () on kylpylä- ja yliopistokaupunki Cardiganinlahden rannalla Walesissa. Se on hieman alle  asukkaan kaupunki eteläisessä Walesissa. Se sijaitsee Afon Llwyd -joen varrella ja on nykyisin osa Torfaenin hallintoaluetta. Vaikka kaupunki sijaitseekin Etelä-Walesin hiiliesiintymien laitamilla, sitä pidetään teollisuuskaupunkina siellä ennen esiintyneen rauta- ja terästeollisuuden, hiilikaivostoiminnan ja kattavan rautatieverkoston vuoksi. Nykyisin kaupunki on lähinnä lähialueiden kuten Cwmbranin ja Newportin työvoiman asuinaluetta.

Kuvia

Tunnettuja pontypoolilaisia 
 Tunnetun Manic Street Preachers -yhtyeen James Dean Bradfield ja Sean Moore ovat kotoisin Pontypoolista.

Lähteet

Aiheesta muualla  

Pontypool History Resource Web Site: The Outline History of Pontypool

Torfaen
Asutut paikat Walesissa
Mäntyluoto

Mäntyluoto () on Porissa sijaitseva niemi ja yksi Porin kaupunginosista. Se on järjestysnumeroltaan 65. kaupunginosa, ja se sijaitsee Meri-Porin alueella.

Mäntyluodossa sijaitsevat yksi Porin sataman satama-alueista, Mäntyluodon satama, joka on Pohjoismaiden suurin sahatavarasatama, sekä ranskalaisen Technipin omistuksessa oleva Mäntyluodon telakka.. Mäntyluoto on myös valtatie 2:n päätepiste.

Mäntyluotoon valmistui vuonna 1899 Tampere–Pori-rautatien jatke. Henkilöliikenne reitillä lopetettiin kuitenkin vuonna 1962. Sataman toiminnan vilkastuessa 1900-luvun alkupuolella, rakennutti Porin kaupunki alueelle Mäntyluodon hotellin, joka valmistui vuonna 1918. Se pysyi Porin kaupungin omistuksessa vuoteen 2000 asti. 

Mäntyluoto käsittää myös Kallon saaren, jossa on muun muassa Suomen vanhimman urheiluseuran, purjehdusseura Segelföreningen i Björneborgin kotisatama, sekä Porin merivartioasema ja vuonna 1884 valmistunut Kallon majakka. Mäntyluodon vieressä sijaitsee Uniluodon kaupunginosa, jonka monet yhdistävät samaksi alueeksi Mäntyluodon kanssa.

Vanhan satamaviraston vierestä alkaa "Koiraranta", jossa hiekkarannalla omistajien mukana saavat koirat ja muut lemmikkieläimet käydä uimassa.

Nähtävyyksiä
Mäntyluodon hotelli
Tuulivoimaloita
Kallo

Naapurikaupunginosia
Uniluoto
Herrainpäivät (Pori)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Porin kaupunginosat
Porin taajamat
Kouluhallitus

Kouluhallitus (vuoteen 1918 Koulutoimen ylihallitus) oli vuosina 1870–1991 toiminut suomalainen valtion keskusvirasto, joka vastasi koulu- ja kirjastoasioista. Sen vastuualueeseen kuuluivat muun muassa yleisissä oppilaitoksissa annettavan opetuksen valvonta, koulujen rakentaminen, valtionosuuksien myöntäminen kunnallisille ja yksityisille oppilaitoksille, opistoille sekä kirjastoille, peruskoulun ja lukion opetussuunnitelmien laatiminen, aineiden oppimäärien vahvistaminen sekä oppikirjojen hyväksyminen.

Kouluhallitus yhdistettiin 1. huhtikuuta 1991 Ammattikasvatushallituksen kanssa, jolloin syntyi nykyinen opetushallitus.

Historia
Kouluhallitus perustettiin 24. marraskuuta 1869 annetulla asetuksella kun alkeisopetuksen järjestäminen siirrettiin kirkolta valtion ja kuntien tehtäväksi osana kansakoulu-uudistusta. Sitä ennen kouluasioista vastaava ylin viranomainen oli toiminut Tuomiokapitulin yhteydessä. Uusi keskusvirasto aloitti toimintansa 1. heinäkuuta 1870 ja sen alaisuuteen tulivat kansa- ja oppikoulut. Sen tehtäviin kuului alkujaan muun muassa valvoa, että koulujen opetus henkisi kunnioitusta esivaltaa kohtaan sekä korostaisi alamaisten velvollisuuksia ja säädyllisyyttä.

Suojelukasvatuslaitokset ja lastentarhat siirtyivät pois kouluhallitukselta vuonna 1924.

Kouluhallituksen pääjohtajat
Titteli vuoteen 1874 puheenjohtaja, 1874–1918 ylitirehtööri, 1918–1944 ylijohtaja, 1944 alkaen pääjohtaja.

 Casimir von Kothen 1870–1873
 Lorenz Lindelöf 1874–1902
 Y. K. Yrjö-Koskinen 1902–1917
 Mikael Soininen 1917–1924
 Oskari Mantere 1924–1942

 L. Arvi P. Poijärvi 1942–1945
 Yrjö Ruutu 1945–1950
 Reino Oittinen 1950–1972
 Erkki Aho 1973–1991

Lähteet
Pääjohtajakunta, s. 193–106. SKS, Helsinki 2005.

Suomen entiset viranomaiset ja keskusvirastot

Aiheesta muualla
 Tietoa kouluhallituksen aineistojen tutkimisesta
Leyan Lo

Leyan Andrew Lo (s. 24. marraskuuta 1985) on yhdysvaltalainen opiskelija, joka pitää hallussaan Rubikin kuution ratkaisemisen maailmanennätystä 11,13. Hänen hallussaan on myös sokkona ratkaistun kuution ennätysulos 1.28,82.Maailmanennätys syntyi Caltech Winter competition -kilpailussa vuonna 2006. Vaikka Lo teki maailmanennätyksen, voitto meni 15-vuotialle Shōtarō Makisumille, koska tulos määräytyi viiden suorituskerran kolmen parhaan ajan keskiarvon perusteella. 

Lo kuuluu Caltech's Rubik's Cube Club -seuraan. Hän opiskelee Kalifornian teknillisessä korkeakoulussa.

Lähteet
 https://web.archive.org/web/20060218182313/http://www.sfgate.com/cgi-bin/article.cgi?f=%2Fn%2Fa%2F2006%2F01%2F14%2Fstate%2Fn185801S76.DTL

Aiheesta muualla
 Lon kotisivut 
 Lon blogi
 Video Lon ennätyssuorituksesta 

Yhdysvaltalaiset henkilöt
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Aino Kontula

Aino Marjatta Kontula (s. 27. huhtikuuta 1941 Pertunmaa) on raisiolainen entinen peruskoulun lehtori ja kirjailija. Hän opetti biologiaa ja maantietoa 30 vuoden ajan raisiolaisessa Vaisaaren koulussa, kunnes jäi syksyllä 2001 eläkkeelle.

Suurta huomiota herättäneen Rexi on homo ja opettajat hullui! Kontula julkaisi vuonna 2006. Teos on fiktiivinen ja kuvaa yhden vuoden ajan peruskoulun elämää opettajan näkökulmasta käsin. Kirjan perustana Kontula on käyttänyt vuosina 1998–2001 tekemiään muistiinpanoja sekä yleistä elämänkokemustaan. Hänen mukaansa kirjan kuvaama oppilaitos ei kuitenkaan ole Vaisaaren koulu, vaikka kirjassa esiintyvät paikannimet ovat todellisia ja Vaisaaren koulun entiset ja nykyiset opettajat ja oppilaat ovat tunnistettavissa.

Rexi on homo ja opettajat hullui! antaa opettajan työstä sekä kouluyhteisöstä silottelemattoman ja paikoin raadollisenkin kuvan. Romaanin on kustantanut Ajatus Kirjat. Vuonna 2007 ilmestyi Kontulan toinen kirja Ei eläinkokeita – käyttäkää mopoja!, jossa peruskoulua tarkastellaan seitsemättä luokkaa käyvän pojan näkökulmasta. 

Kontula on kirjoittanut myös puolifiktiivisen kirjan Herra Rehtori (Ajatus 2009) Vaisaaren koulun pitkäaikaisesta, voimakastahtoisesta rehtorista Antti Tuomisesta, joka piti yläastelaisia tiukassa otteessaan 1970-luvulta alkaen.

Opettajan selviytymisoppi – Vinkkejä vanhemmille (2010) on Kontulan ensimmäinen tietokirja.

Huomionosoitukset 
 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ansioristi (2001)

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lukunäyte kirjasta Rexi on homo ja opettajat hullui! 
 Lukunäyte kirjasta Ei eläinkokeita, käyttäkää mopoja - Oppilaan päiväkirja 
 Aino Kontula - Takaisin yläasteen sisälle (Vetus Et Nova) 

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Iisalmen rautatieasema

Iisalmen rautatieasema (, ) on rautatieasema Suomen rataverkolla Iisalmen kaupungissa Pohjois-Savon maakunnassa. Iisalmi on risteysasema, joka sijaitsee rataosien ,  ja  risteyskohdassa. Aseman etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 550,4 ratakilometriä.

Liikenteenohjaustoiminnot hoitaa ympärivuorokautisesti paikallinen junasuorittaja. Hän myös samalla kauko-ohjaa Iisalmi–Kontiomäki-rataosuuden liikennettä ja myy junalippuja. Iisalmessa on WSSB GsII 63 -tyyppinen releasetinlaite. Releasetinlaite on vanha ja käyttöikänsä loppupuolella.

Miltei kaikki matkustajajunat sekä Kuopion että Kajaanin suuntiin käyttävät raidetta 3. Ylivieskan taajamajunat sekä S 701 Kajaaniin käyttävät raidetta 2. Raide 1 ei ole henkilöliikenteen käytössä.

Iisalmen asema toimi Helsingistä saapuvien InterCity- ja Pendolino-junien pääteasemana lokakuuhun 2006 saakka, sillä sähköistystä ei tuolloin vielä ollut Iisalmesta pohjoiseen. Pikajunat jatkoivat kuitenkin Iisalmesta edelleen Kajaanin kautta Ouluun dieselveturilla.

Asema-alue
Iisalmen III luokan tyyppipiirustusten mukaan rakennetun asemarakennuksen on suunnitellut rautatiehallituksen arkkitehti Bruno Granholm. Rakennus on rakennettu vuosina 1900–1902, ja sitä on laajennettu vuosina 1904 sekä 1930. 

Asema-alueen rakennukset muodostavat kulttuurihistoriallisesti merkittävän rakennusryhmän. Alueella sijaitsevat asemarakennus, veturitallit, makasiinit sekä vesitorni ovat Iisalmen aseman alkuperäisiä rakennuksia. Lisäksi asemapuiston alueella sijaitsee rautatieläisten puisia asuinrakennuksia. Asuinrakennuskokonaisuuteen kuuluvat muun muassa rakennusmestarin, asemapäällikön ja ratamestarin asuinrakennukset sekä niiden piharakennukset. Asemapuiston reunalla sijaitsevat myös kaksikerroksiset, vuonna 1926 rakennetut asuinrakennukset sekä yksikerroksinen asuinkasarmi vuodelta 1901. Alueen rakennuskantaan kuuluvat myös pommisuoja sekä vuodelta 1945 peräisin oleva jälleenrakennuskauden rakennus.

Lähteet

Aiheesta muualla

Rautateiden verkkoselostus 2021 (pdf, päivitetty 18.6.2020) (vayla.fi)
 
Iisalmen liikenne
Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset
Rautatieasema
Pohjois-Savon henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Esko Jurvelin

Esko Olavi Jurvelin (s. 23. tammikuuta 1935) on oululainen tenori ja laulunopettaja. Hän on opettanut useita suomalaisia oopperalaulajia ja alan harrastajia. Tunnetuimpia hänen oppilaistaan ovat Aki Alamikkotervo, Hannu Jurmu, Anna-Maria Jurvelin, Jyrki Anttila, Tuomas Katajala, Lassi Virtanen, Jarmo Ojala ja Petrus Schroderus.  Toukokuussa 2015 tasavallan presidentti myönsi Jurvelinille director musices -arvonimen.

Jurvelin lauloi Suomen Kansallisoopperan solistina 1963–1967. Hänen roolejaan olivat muun muassa nimiosa Gounod’n Faustissa, Arturo Donizettin oopperassa Lucia di Lammermoor, Tamino Mozartin Taikahuilussa, Nemorino Donizettin Lemmenjuomassa, Fenton Verdin Falstaffissa, toinen poika Wolf-Ferrarin Il campiellossa ja Andres  Bergin Wozzeckissa.

Jurvelin aloitti tuntiopettajana Oulun konservatoriossa vuonna 1967 ja jäi eläkkeelle laulun yliopettajan virasta vuonna 1998.

Esko Jurvelinin lauluoppilaat ry järjestää konsertteja Oulun seudulla, muun muassa vuosittain 21.12. perinteisen Tuomaanpäivän joulukonsertin.

Lähteet

Suomalaiset tenorit
Vuonna 1935 syntyneet
Elävät henkilöt
Lapsuuteni luuserina

Lapsuuteni luuserina (Everybody Hates Chris) on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota tehtiin vuosina 2005–2009. Sarjaa käsikirjoittivat kuuluisa koomikko Chris Rock sekä Ali LeRoi. Tarina perustuu Rockin lapsuuteen ja sijoittuu 1980-luvun alkuun. Päätähtenä, nuorena Chris Rockina, nähtiin lapsinäyttelijä Tyler James Williams. Suomessa sarjaa esitti Nelonen.

Aiheesta muualla
 

Tilannekomediat
Yhdysvaltalaiset komediasarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
UPN:n televisio-ohjelmat
The CW:n televisio-ohjelmat
Tahkoluoto

Tahkoluoto () on Porin järjestysnumeroltaan 73. kaupunginosa. Se sijaitsee Meri-Porin alueella noin 30 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Tahkoluoto on pääasiassa satama- ja teollisuusaluetta, jossa asui vuonna 2013 vain kuusi ihmistä.

Porin satamaan kuuluvan Tahkoluodon syväsatama syväys on 15,3 metriä. Sen kautta kulkee vuosittain noin 1,5 miljoonaa tonnia kuivabulkkia. Lisäksi Tahkoluodossa on öljy- ja kemikaaliterminaali, joka toimii muun muassa St1:n ja SOK:n omistaman North European Oil Traden tuontisatamana. Satamassa on myös Teboilin varasto. Vuonna 2016 Gasum avasi Tahkoluotoon Suomen ensimmäisen nestetytetyn maakaasun tuontiin tarkoitetun LNG-terminaalin.

Tahkoluodossa sijaitsee Fortumin Meri-Porin voimalaitos joka kuuluu Suomen tehoreserviin ja käyttää polttoaineenaan hiiltä. Sen vieressä sijainnut Pohjolan Voiman Tahkoluodon voimalaitos suljettiin 2015 ja purettiin 2019 .

Suomen Hyötytuuli Oy:llä sekä Tuuliwatilla on Tahkoluodossa useita tuulivoimaloita. Tuuliwatin ensimmäinen voimala pystytettiin vuonna 2009 ja se oli valmistuessaan Suomen suurin tuulivoimala. Heinäkuussa 2010 Hyötytuuli pystytti Tahkoluodon merialueelle Suomen ensimmäisen merituulivoimalan. Suomen Hyötytuuli Oy:n rakentama Tahkoluodon merituulipuisto valmistui vuonna 2017.

Lähteet 
Porin sataman kotisivut

Viitteet

Aiheesta muualla 

Porin kaupunginosat
Porin merialueen saaret
Susanna Clarke

Susanna Clarke (s. 1959 Nottingham, Englanti) on brittiläinen kirjailija. Clark palkittiin viidesti vuonna 2005 ilmestyneestä  esikoisromaanistaan Jonathan Strange & herra Norrell. Kyseistä vaihtoehtohistorialliseen 1800-luvun Englantiin sijoittuvaa fantasiaromaania on myyty neljä miljoonaa kappaletta ja sen oikeudet on myyty yli 30 maahan.  

Clarken toinen kirja The Ladies of Grace Adieu and Other Stories (2006) sisälsi kymmenen lyhyttä tarinaa, jotka sijoittuivat samaan maailmaan kuin Jonathan Strange & herra Norrell. Teos voitti World Fantasy Award -novellipalkinnon.

Clark suunnitteli esikoisromaaninsa jatko-osan kirjoittamista vuonna 2006. Hän sairastui kuitenkin samana vuonna ME-tautiin. Clark on ollut niin huonossa kunnossa, ettei ole kyennyt vieläkään tarttumaan jatko-osan kirjoittamisen vaatimaan historialliseen tutkimustyöhön.

Clark ryhtyi myöhemmin kirjoittamaan romaania uudesta aiheesta. Teoksen kirjoittaminen kesti useita vuosia, ja se julkaistiin lopulta vuonna 2020 nimellä Piranesi. Päiväkirjan muotoon kirjoitetun tiiviin teoksen päähenkilö viettää eristettyä elämää suurten salien muodostamassa Talossa. Teosta on kuvattu muun muassa kummalliseksi ja hiljaiseksi kirjaksi, jonka sisällöstä iso osa asuu rivien välissä jatkaen myllerrystään jopa kuukausien ajan. Piranesi voitti Women’s Prize for Fiction -palkinnon vuonna 2021, jolloin se julkaistiin myös suomeksi. 

Susanna Clarke asuu Cambridgessa puolisonsa, kirjailija Colin Greenlandin kanssa.

Suomennetut teokset

Lähteet

Kirjallisuutta 
 

Englantilaiset fantasiakirjailijat
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Valkealan Kajo

Valkealan Kajo on valkealalainen, nykyisin Kouvolassa Valkealan suuralueella toimiva urheilun yleisseura. Sen nimi oli alkuaan Valkealan Roima. Seuran perustivat kyläseurat Kuivalan Yritys, Selänpään Jäykät, Tuohikotin Rannan Pojat ja Voikosken Veljeys.

Seurassa voi harrastaa jalkapalloa, lentopalloa, voimistelua, yleisurheilua, hiihtoa ja suunnistusta. Näiden lisäksi tammikuussa 2020 Kajossa aloittaa uusi cheerleading-joukkue. Kajo tulee olemaan Kouvolan seudun toinen seura, jossa voi harrastaa cheerleadingia.

Seuran jaostot
 lentopallo
 jalkapallo
 yleisurheilu
 voimistelu
 hiihto ja suunnistus

Lentopallo 
Kajo pelasi naisten SM-sarjassa parikymmentä vuotta, kunnes kesällä 2004 joutui luopumaan sarjapaikastaan pelaajapulan vuoksi. Keväällä 1998 valkealalaiset voittivat Suomen-mestaruuden, ja tässä joukkueessa oli mukana useita seuran omia kasvatteja. Tällä hetkellä naiset pelaavat 2-sarjaa joukkueella, jossa pelaa useiden yli kolmekymppisten lisäksi B- ja C-junioreita. Kaudella 2013-2014 Kajolla oli tyttöjoukkueita D-, C- ja B-ikäluokissa. B-tytöt pelasivat Kouvola Volleyn nimellä, sillä osa pelaajista on lähtöisin muista suur-Kouvolan seuroista.

Kajo järjestää yhdessä KoLe-57:n kanssa Beach Volleytä Käyrälammella, Tykkimäen huvipuiston vieressä.

Jalkapallo 
Kaudella 2005 Kajo pelasi Kakkosessa, mutta pari kautta myöhemmin se joutui luopumaan paikasta Kolmosessa taustajoukkojen puuttumisen vuoksi ja aloittamaan pohjalta, Kutosesta. Kaksi kautta Vitosessa pelattuaan Kajo nousi kaudeksi Neloseen ja perusti samalla kakkosjoukkueen Kutoseen.

Juniorijoukkueita seuralla on jalkapallossa 02-syntyneistä 08-syntyneisiin, vanhemmat pelaavat pääsääntöisesti kouvolalaisseurojen yhteisjoukkueissa KJP:ssa.

Yleisurheilu 
Toiminta painottuu pitkälti junioreihin. Pikajuoksija Visa Hongisto on edustanut koko uransa Valkealan Kajoa.

Voimistelu 
Jaosto järjestää lukuisia erityyppisiä tunteja niin lapsille kuin aikuisillekin. Lapsille on muun muassa telinevoimistelua, tansseja, katutansseja sekä leikkejä/pelejä. Aikuisilla painopiste on peruskunnon parantamisessa ja ylläpidossa, lajeina muun muassa jooga, kahvakuula, zumba ja vesijumppa.

Hiihto ja suunnistus 
Seuran perustamisesta lähtien toiminut jaosto tarjoaa mahdollisuuksia luonnossa liikkumiseen niin suksilla kuin juostenkin, ja myös ampumahiihtoa. Viime vuosina toiminta on kuitenkin hiipunut.

Tunnettuja kajolaisia yleisurheilijoita 
 Visa Hongisto
 Kai Kepsu
 Erkki Kujala
 Eeva Hongisto
 Jari Kujala
 Eino Rastas

Lähteet

Aiheesta muualla
 Valkealan Kajo

Suomalaiset urheilun yleisseurat
Kouvolalaiset urheiluseurat
Valkeala
Chris Rock

Christopher ”Chris” Julius Rock (s. 7. helmikuuta 1965 Andrews, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko, näyttelijä, käsikirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja.  Hän vietti lapsuutensa Brooklynissa, New Yorkissa, mikä inspiroi Rockin käsikirjoittamaan Lapsuuteni luuserina -televisiosarjaa. Uransa aikana hän on ollut mukana tekemässä myös monta muuta komedia- ja sketsiohjelmaa. Saturday Night Live -ohjelmassa hän esiintyi vuosina 1990–1993 ja The Chris Rock Show’ssa 1997–2000. 

Rock isännöi Oscar-gaalaa vuonna 2004. Hän on esiintynyt myös Suomessa Juuso & Tuomas Experience -talkshow’ssa vuonna 2005. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Tappava ase 4, Bad Company, Dogma, Head of State, Luunmurskaajat,  Nurse Betty, Eläintohtori, Oikeesti aikuiset ja Oikeesti aikuiset 2   sekä ääninäytellyt animaatioelokuvissa Madagascar, Mehiläisen elokuva ja Osmosis Jones.

Rock sai tähden Hollywoodin Walk of Fame -kävelykadulle vuonna 2003. Hän on voittanut lukuisia Emmy- ja Grammy-palkintoja. Vuonna 2004 hän pääsi kaikkien aikojen sadan parhaan stand up -koomikon listalla sijalle viisi yhdysvaltalaisen televisiokanava Comedy Centralin äänestyksessä.

Näyttelijä Will Smith löi Rockia kasvoihin vuoden 2022 Oscar-gaalassa suorassa televisiolähetyksessä. Rock oli tätä ennen vitsaillut lavalla Smithin vaimon Jada Pinkett Smithin hiustenlähdöllä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 Virallinen sivusto

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Afroamerikkalaiset
Hollywood Walk of Fame
Grammy-palkinnon saajat
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltalaiset stand up -koomikot
John Foxx

John Foxx (oik. Dennis Leigh, s. 26. syyskuuta 1947 Chorley, Lancashire) on englantilainen muusikko ja graafinen suunnittelija.

Foxx oli Ultravoxin alkuperäislaulaja vuoteen 1979, jolloin hän lähti soolouralle. Soolourallaan hänet tunnetaan syntetisaattorimusiikin tekijänä (synthpop). Vuoden 1985 albumin In Mysterious Ways jälkeen Foxx vetäytyi musiikkiuralta ja alkoi työskennellä graafisena suunnittelijana ja taiteilijana käyttäen oikeaa nimeään. Hän suunnitteli muun muassa kannet Salman Rushdien kirjaan The Moor's Last Sigh (suom. Maurin viimeinen huokaus) ja Jeanette Wintersonin kirjaan Sexing The Cherry.

1990-luvun alussa Foxx julkaisi nimellä Nation 12 kaksi 12-tuumaista singleä: ”Remember” ja ”Electrofear”. Ensin mainittu oli yhteistyö Tim Simenonin kanssa (joka tunnetaan parhaiten projektistaan Bomb the Bass).

24. maaliskuuta 1997 Foxx teki paluun musiikkiin julkaisemalla samanaikaisesti kaksi albumia: Shifting City ja Cathedral Oceans. Shifting City oli tehty yhdessä Louis Gordonin kanssa. Tämän jälkeen häneltä on ilmestynyt useita levyjä sekä soolona että Gordonin kanssa.

Huhtikuussa 2005 julkaistulla Jori Hulkkosen levyllä Dualizm on kappale ”Dislocated”, joka on erityisesti kirjoitettu John Foxxille ja jolla Foxx myös laulaa.

Julkaisut

Albumit ja EP:t 

 Ultravox!:ssa:
 Ultravox! (1977)
 Ha!-Ha!-Ha! (1977)
 Ultravoxissa:
 Retro Live (EP, 1978)
 Systems of Romance (1978)
 Three Into One (kokoelma, 1980)
 The Island Years (kokoelma, 1989)
 soolona:
 Metamatic (1980)
 The Garden (1981)
 The Golden Section (1983)
 In Mysterious Ways (1985)
 Assembly (kokoelma, 1992)
 Cathedral Oceans (1997)
 The Golden Section Tour + The Omnidelic Exotour (tupla-albumi, 2002)
 Cathedral Oceans II (2003)
 Cathedral Oceans III (2005)
 Tiny Colour Movies (2006)
 Louis Gordonin kanssa:
 Shifting City (1997)
 Exotour 97 (EP, 1000 kappaleen numeroitu painos, 1997)
 Subterranean Omnidelic Exotour (500 kappaleen numeroitu painos, 1998)
 The Pleasures of Electricity (2001)
 Crash and Burn (2003)
 Drive EP (EP, 2003)
 Harold Buddin kanssa:
 Translucence/Drift Music (tupla-albumi, 2003)
 Nation 12:n kanssa:
 Electrofear (2005)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Metamatic - virallinen kotisivu
 
 http://www.Quiet-Man.de.vu  german Fansite (lang: english/german)

Brittiläiset muusikot
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt