joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Uranienborg

Uranienborg on Tyko Brahen rakennuttama tähtitorni Ruotsille kuuluvassa Juutinrauman Venin saaressa. Sen vieressä on pienempi, maanalainen observatorio Stjärneborg.

Lähteet 

Tähtitiede
Skånen läänin linnat
Pokémon: Black and White

Pokémon: Black and White on televisiosarja Pokémonin neljästoista tuotantokausi. Kausi aloittaa kolme kautta käsittävän Best Wishes -sarjan.

Kauden kaksi ensimmäistä jaksoa näytettiin esimakuna jo keväällä, ensimmäinen jakso 22. huhtikuuta ja toinen 25. huhtikuuta 2011. Varsinaisesti kausi alkoi Suomessa 13. elokuuta 2011 jaksolla Zekromin varjossa ja päättyi 26. toukokuuta 2012 jaksoon Taistelu maanalaisesta.

Yhdysvalloissa kausi alkoi Cartoon Networkilla 12. helmikuuta 2011 jaksolla In the Shadow of Zekrom!. Tuotantokausi käsitti 48 jaksoa ja päättyi jaksoon Battle for the Underground! 7. tammikuuta 2012.

Jaksot

Huomiot

Äänirooleissa

Japaninkieliset äänet

Englanninkieliset äänet 

Tunnuslaulun esittävät Erin Bowman ja Joe Philips.

Suomenkieliset äänet 

Tunnuslaulun esittävät Antti Matikainen ja Raili Raitala.

Pokémon
Luettelot televisiosarjojen jaksoista
Uusivirta

Uusivirta on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:

 Anni Uusivirta (s. 1986), missi, malli ja juontaja
 Juha Uusivirta, Haapajärven kaupunginjohtaja
 Lasse Uusivirta (s. 1989), jääkiekkoilija
 Matti Uusivirta (s. 1985), jääkiekkoilija
 Mauno Uusivirta (s. 1948), kilpapyöräilijä
 Olavi Uusivirta (s. 1983), muusikko
 Pentti Uusivirta (1923–1993), pankinjohtaja ja diplomaatti
 Tarmo Uusivirta (1957–1999), nyrkkeilijä
Edward Kasner

Edward Kasner (1878–1955) oli yhdysvaltalainen matemaatikko, joka sai ensimmäisenä juutalaisena yliopistoviran Columbian yliopiston luonnontieteellistä tiedekunnasta. Matematiikan laitoksen professuurin hän sai vuonna 1910. Kasnerin tutkimusintresseihin kuului pääasiassa differentiaaligeometria, ja hän on tunnettu muun muassa termin "googol" luomisesta.

Googol ja googolplex 
Matemaatikkona Kasner halusi herättää lapsissa motivaatiota lukuja ja lukujärjestelmiä kohtaan. Kasnerin pedagoginen oivallus oli luoda termi "google" kuvaamaan erittäin suurta  lukua: lukua, jonka perässä on sata nollaa. Vuonna 1920 Edward Kasnerin 9-vuotias veljenpoika, Milton Sirotta, keksi termin "googol", joka on 10100, jonka jälkeen hän ehdotti laajempaa termiä googolplex, joka olisi "one, followed by writing zeroes until you get tired" eli yksi, jota seuraa niin monta nollaa kuin väsymykseen asti jaksaa kirjoittaa. Kasner päätti omaksua muodollisemman määritelmän, koska: "different people get tired at different times and it would never do to have Carnera be a better mathematician than Dr. Einstein, simply because he had more endurance and could write for longer" (eri ihmiset väsyvät eri aikoihin, eikä sillä tulisi koskaan olla tekemistä Carneran tai paremman matemaatikoin kuin Einstein kanssa, koska hänellä vain oli enemmän kestävyyttä ja hän pystyi kirjoittamaan muita pidempään). Sen vuoksi se standardoitiin lukuun 10100.

Yhdysvaltalaiset matemaatikot
Vuonna 1878 syntyneet
Vuonna 1955 kuolleet
Kirjotöyhtöhaukka

Kirjotöyhtöhaukka (Aviceda leuphotes) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintu. Sen esiintymisaluetta ovat Bangladesh, Bhutan, Kambodža, Kiina, Intia, Indonesia, Laos, Malesia, Myanmar, Nepal, Singapore, Sri Lanka, Thaimaa ja Vietnam.

Kannan suuruudeksi on arvioitu alle 10 000 yksilöä. Kanta on pienemässä elinalueiden tuhoutumisen vuoksi, mutta lajia pidetään silti yhä elinvoimaisena. Suurin uhkä on metsien hävittäminen.

Se pesii metsissä jopa 1 500 metrin korkeuteen saakka, lisäksi sitä esiintyy viljelmillä ja puutarhoissa.

Kirjotöyhtöhaukka on pieni ja värikäs petolintu. Sen pituus on 30–35 cm, siipienväli 66–80 cm, ja se painaa 168–224 grammaa. Alhaalta katsoen sen tunnistamisessa ei juuri voi erehtyä ylärinnan ja kuvioinnin ansiosta. .

Lähteet

Haukat
Hangaslampi (Parkano)

Hangaslampi  on kuivatettu järvi Pirkanmaalla Parkanossa Kuivasjärven kylässä, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Hangaslampi, joka on osa Vääräjoen valuma-aluetta, on nykyään ojitettua metsäistä suota.

Maantietoa 
Lampi on sijainnut loivassa painanteessa, joka on ollut lammen muotoinen. Lampi on ollut 650 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Se sijaitsi Hangasnevan itäreunalla ja sen laskuoja, jota kutsutaan nykyään Myllyluomaksi, lähtee sen kaakkoispäästä ja yhtyy Vääräjokeen hieman pohjoisempana. Lammen pohja on nykyään tiheästi ojitettua suota, joka kasvaa harvaa metsää. Myllyluoma laski aikaisemmin Matkuslampeen, mutta se on nykyään kuivatettu järvi.

Historiaa 
Vanhoissa pitäjänkartoissa, joita tehtiin Suomessa 1840–1870-luvuilla, kuvailtu järvet hyvin. Parkanon pitäjänkartassa lammelle oli merkitty nimeksi "Hongaslampi", ja se oli sijoitettu avosuon itälaidalle. Sen laskuoja laski Matkuslampeen, mutta Liesilampi ei tuolloin vielä laskenut tähän laskuojaan. Kartassa lammen ohi kulki kävelypolku ja lammen luoteiskulmaan oli raivattu heinäniitty. Myös Myllyluoman varsi oli raivattu niitylle. Järvi oli silloin autio.

Vuonna 1848 entinen talollinen Gabriel Johansson Kuivasen maatilalta haku lupaa kuivattaa "Hangaslammi". Lupa saatiin jo 31.07.1848. Ei ole tarkkaa tietoa, milloin lampi on kuivatettu, mutta se tehtiin luultavasti varsin pian. Vuoden 1959 painetussa peruskartassa lampea ei enää ollut, mutta siinä ei myöskään ollut vielä ojiakaan. Vuoden 1985 peruskartassa suo-ojia oli jo runsaasti.

Lähteet 

Kuivasjärven valuma-alue
Parkanon luonto
Ikaalisten reitin valuma-alueen kuivatetut järvet
Piirtoheinät

Piirtoheinät (Rhynchospora) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu Suomessa kaksi luonnonvaraista lajia. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu noin 250–350 lajia. Piirtoheinät ovat pieniä, ja niiden varret ovat karvattomia sekä kolmisärmäisiä. Suvun lajit ovat monivuotisia, vaikka niillä ei ole varsinaista juurakkoa, vaan sen sijaan talvehtimissilmu. Kukintona on kahdesta neljään pienehköä tähkää tai sarjamaista ryhmää. Suomessa tavattavat lajit ovat valkopiirtoheinä (Rhynchospora alba) ja sitä harvinaisempi ruskopiirtoheinä (Rhynchospora fusca).

Lajeja 
 Rhynchospora alba – valkopiirtoheinä
 Rhynchospora capitellata
 Rhynchospora colorata
 Rhynchospora corniculata
 Rhynchospora fusca – ruskopiirtoheinä
 Rhynchospora inundata
 Rhynchospora latifolia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Piirtoheinät (Rhynchospora)
 Den virtuella floran: Rhynchospora 
 ITIS: Rhynchospora 
 United States Department of Agriculture (USDA): Rhynchospora 
 Flora of China: Rhynchospora
Autovaras

Autovaras on vuonna 1991 valmistunut suomalainen draamasarja, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Taavi Kassila. Autovarkaan ensiesitys nähtiin Yle TV2:lla helmikuussa 1991. Sarjan pääosassa nähdään Antti Majanlahti.

Juoni 
Autovarkaan pääosassa on Jesse Ovaskainen (Majanlahti), joka on nuorisorikollinen. Kaverinsa Vekan (Sampsa Helminen) kanssa Jesse on varastanut autoista stereoita ja myynyt näitä eteenpäin. Jessellä on vaikeuksia kotona, hänen vanhempansa Marja-Leena (Tuija Ernamo) ja Purtsi (Matti Viironen) ovat eronneet ja Purtsista on tullut alkoholisti. Jesse haluaa myös tehdä vaikutuksen Tuijaan (Sanna Salminen) ja tätä varten hän varastaa hienon auton.

Osat
 Osa 1: Rikos
 Osa 2: Syyllisyys
 Osa 3: Sovitus

Rooleissa

Lähteet 

Nuortensarjat
Suomalaiset draamasarjat
1990-luvun televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Ruonanlampi (Parkano)

Ruonanlampi  on Pirkanmaalla Parkanossa Lamminkosken kylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Ruonanlampi on osa Kuivasjärven lähialuetta.

Maantietoa 
Järven pituus on 550 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 3,7 hehtaaria. Se sijaitsee Kuivasjärven laskujoessa, jonka eri osuuksilla on eri nimiä. Joen alkuosaa kutsutaan Kuivasjoeksi, Niemenlammen ja Ruonanlammen väliä Ruonanjoeksi ja Ruonanlammesta eteenpäin eli joen alajuoksua Jarvanjoeksi. Jarvasjoki laskee Linnanjärveen kapean ja lopuksi koskisen osuuden jälkeen. Ruonanlammen pohjoisosa on metsää, mutta eteläosa rajautuu peltomaahan. Lokalammen laskuoja laskeen Ruonanjokeen Ruonanlammen yläpuolelle. Lampeen laskee myös viisi pelto- tai metsäojaa. Linnanlahti, Ruonanlahti ja niiden väliin jäävä lampare ovat alkaneen matalina vesistöin ruohottumaan. Ruonanlampea on hiljattain ruopattu virtaaman säilyttämiseksi. Rantaviivan pituus on 850 metriä. Lammen lähiympäristössä sijaitsee viisi maatilaa. Rannalle ei ole rakennettu mitään eikä sinne johda myöskään teitä. Valtatie 3 ohittaa lammen 250 metrin etäisyydeltä.

Historiaa 
Jokiuomaa on yli sadan vuoden aikana perattu ja joessa olevien lampien vedenpintaa samalla alennettu. Kun joessa oleva lampia arvioidaan, tulisi Niemenlampea kohdella historiallisista syistä omana lampenaan ja Linnanlahti tulisi samasta syystä katsoa kuuluvan Ruonanlampeen. Vanhoista Parkanon ja Kihniön pitäjänkartoista näkee, kuinka Niemenlammen luusua on kapea ja kuinka Linnanlahden ja Ruonanlammen väli on lähes yhtä leveä kuin Ruonanlampi koko matkaltaan.

Vuoden 1959 painetussa peruskartassa tilanne on muuttunut selvästi. Linnanlahti on kuin oma lampensa, jonka vedenpinta on yhtä korkealla kuin molemmissa lammissa. Entinen pitkä Ruonanlampi käsittää nykyään kapean jokiuoman ja kolme perusuomaa leveämpää lampea.

Lähteet 

Kuivasjärven lähialue
Parkanon järvet
Samothrákin arkeologinen museo

Samothrákin arkeologinen museo (; myös Samothraken arkeologinen museo) on arkeologinen museo Palaiópolin kylässä Samothrákin saarella Kreikassa. Se toimii Suurten jumalten pyhäkköalueen yhteydessä ja esittelee pääosin sen alueelta löydettyä antiikin aikaista esineistöä.

Museo on perustettu vuonna 1939 ja museorakennus rakennettiin vuosina 1939–1955. Sitä laajennettiin vuosina 1960–1961. Museon rakensi American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu Ateenassa.

Kokoelmat  

Museon kokoelmiin kuuluu esineistöä antiikin Samothraken pyhäkköalueelta sekä Samothraken kaupungista ja sen hautausmaalta, jotka kummatkin sijaitsivat Palaiópolin lähellä. Esineisiin kuuluu muun muassa rakennusten koristeosia, veistoksia, keramiikkaa, piirtokirjoituksia ja rahoja.

Merkittävimpiin esineisiin kuuluvat muun muassa myöhäiseltä geometriselta kaudelta olevat kantharos-juoma-astiat (600-luvun alku eaa.); Eufiletos-maalarin tyyliä edustava attikalainen amfora, jonka kuvitus esittää mm. Athenea (525 eaa.); mustakuviotekniikalla koristeltu pelike, jonka kuvitus esittää Heraklesta ja Dionysosta puristamassa ja maistamassa viiniä (noin 500–490 eaa.); persialainen leijonanmuotoinen kultaneula Akhaimenidien hallitsijasuvun ajalta (400-luku eaa.); Kuorotanssijoiden salin eli Temenoksen marmoriset friisit, jotka esittävät tanssivaa naisten kuoroa (noin 340 eaa.); Arsinoeionin eli Arsinoe II:n rotundan koristeosat (288–281 eaa.); Ptolemaios II:n propylonin aarnikotkia kuvaavat koristeosat (285–281 eaa.); sekä Anaktoronista löydetty kaksikielinen piirtokirjoitus, joka kielsi sisäänpääsyn rakennuksen adytoniin vihkiytymisriittejä suorittamattomilta (1. vuosisata).

Museossa on myös pyhäkköalueelta vuonna 1863 löydetyn Samothraken Niken kopio. Alkuperäinen patsas on Louvressa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kreikan arkeologiset museot
Samothráki
Juustoportti

Juustoportti on kurikkalainen meijerialan perheyritys, jonka päätuotteita ovat juustot ja muut maitopohjaiset elintarvikkeet. Sillä on myös tienvarsikahvilat (liikenneasemat) viidessä paikassa: Kurikan Jalasjärvellä ja Ylöjärvellä Kolmostien, Mäntsälässä ja Kärsämäellä Nelostien sekä Kuopiossa Viitostien varressa.

Juustoportti kertoo olevansa Suomen suurin leipäjuuston ja kellaroitujen juustojen valmistaja. Omien tienvarsikahviloiden lisäksi Juustoportilla on Juustokellari-myyntipisteitä suurimmissa päivittäistavarakaupoissa. Yrityksen muita tuotteita ovat maidot, piimät, voit, rahkat, smetanat, ranskankermat, mehukeitot ja jogurtit. Yritys valmistaa myös vegaanisia kasviperäisiä tuotteita kaurasta. Juustoportti omistaa suurimman osan Kuopiossa toimivasta Kasvisgalleria Oy:stä.

Historia 

Juustoportin perusti vuonna 1989 maatilan poika Timo Keski-Kasari, joka opiskeli agrologiksi Ilmajoen maatalousoppilaitoksessa. Hän teki tulevan vaimonsa kanssa yhteisen opinnäytetyön silloin vielä kuvitteellisesta yrityksestä nimeltä Juustoportti. Keski-Kasarin perhe oli jo 1960-luvulta asti toimittanut friisiläislehmiensä ternimaidosta tehtyä leipäjuustoa Jalasjärven Hirvijärveltä paikallisiin kauppoihin, ja Juustoportti ryhtyi jatkamaan tätä toimintaa suuremmassa mittakaavassa.

1990-luvun puolivälissä yritykseen palkattiin sveitsiläinen juustomestari Edi Wägeli, jonka johdolla Juustoportti lisäsi runsasaromisten kellarissa kypsytettävien juustojen tuotantoa. Näistä suosituimmaksi nousi Viinitarhurin juusto, jota kypsytetään 6–8 kuukautta ja sivellään aika ajoin punaviinillä.

Vuonna 2015 Juustoportti käytti 35 miljoonaa litraa maitoa, josta miljoona litraa oli vuohenmaitoa. Sitä kerätään 700 kilometriä pitkän keräilyreitin varrella olevilta vuohitiloilta. Jalasjärven tuotantolaitoksen lisäksi juustoja ja muita tuotteita valmistetaan yrityksen vuonna 2011 ostamassa Ilmajoen meijerissä.

Vuonna 2018 syksyllä avattiin liikenneasema Ylöjärvelle ja 2019 Viitostien varteen, Kuopion Matkukseen.

Tunnustuksia 
Ensimmäisen Vuoden elintarvike -palkintonsa Juustoportti sai 1993. Vuonna 2004 yritys sai valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon ja vuonna 2007 valtakunnallisen hyvän työnantajan palkinnon. Vuonna 2014 Juustoportin tuotteet voittivat kaksi kultamitalia kansainvälisessä premium-juustojen Käsiade-kilpailussa Tirolissa vuohenjuustoillaan Vuohen Grand Reserve ja Vuohen Viinitarhuri. Vuonna 2015 Juustoportti palkittiin Juustopöytä ry:n myöntämällä Kultainen juustohöylä -palkinnolla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Juustoportti

Jalasjärvi
Kurikan rakennukset ja rakennelmat
Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit
Suomalaiset elintarvikeyritykset
Suomalaiset perheyritykset
Ylivuoton hautausmaa

Ylivuoton hautausmaa on Oulun seurakuntayhtymän omistama hautausmaa Oulun Vuoton Ylivuotolla.

Yli satavuotias hautausmaa tuli Oulun seurakuntien hoitoon vuonna 2009, Ylikiimingin liityttyä Ouluun. Se sijaitsee noin kolmekymmentä kilometriä kaakkoon eli Utajärven Sanginkylälle päin Ylikiimingin taajamasta, seututie 836:n varrella puolisentoista kilometriä Ylivuoton jälkeen. Hautausmaan osoite on Puolangantie 2586, 91300 Ylikiiminki.

Hautausmaa-alueen maasto on hiekkaista mäntykangasta, haudoilla on vain vähän pintakasvillisuutta. Hautausmaata ympäröi puuaita ja pääportin lähellä on puinen siunauskappeli. Myös muualle haudattujen muistopaikka on pääportin lähellä. Hautausmaa-alueen ja seututien välissä on pysäköintipaikka noin 40 autolle. Hautauksia Ylivuoton hautausmaalle on vuosittain tavallisesti alle kymmenen.

Lähteet

Aiheesta muualla
  Ukkola, Terttu 2004. Ylivuoton hautausmaa 100 vuotta. Rantapohja, 28.9.2004, s. 4.

Oulun hautausmaat
HMS Northumberland (1750)

HMS Northumberland oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1750 vesillelaskettu 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus 
Alus tilattiin 22. kesäkuuta 1744 ja uudelleen 6. elokuuta 1745 Plymouthin telakalta, missä köli laskettiin 14. elokuuta. Alus laskettiin vesille 1. joulukuuta 1750 ja valmistui 11. huhtikuuta 1753. Aluksen valmistuskustannukset olivat 19 645 puntaa ja viisi shillinkiä, minkä lisäksi 5 918 puntaa ja 18 shillinkiä varustamiskustannuksia.

Palvelus 
Alus otettiin palvelukseen tammikuussa 1753 päällikkönään lordi Alexander Colvill. Alus kuljetti vuoden aikana joukkoja Minorcalle ennen kuin se helmikuussa 1754 varustettiin vartiolaivaksi Plymouthiin.

Alus palasi 1774 Britteinsaarille palveluksesta poistettavaksi. Alus varustettiin syyskuussa 1775 Chathamissa merentakaisille alueille siirtoa varten. Se nimettiin amiraliteetin 13. syyskuuta 1777 antamalla päätöksellä HMS Leviathaniksi ja alus varustettiin syys-marraskuussa Chathamissa 30-tykkiseksi varastoalukseksi, jonka miehistöksi riitti 230 miestä.

Alus haaksirikkoutui 27. helmikuuta 1780 matkalla Jamaikalta Britteinsaarille.

Lähteet

Viitteet 

Kuninkaallisen laivaston kolmannen luokan linjalaivat
1745 Establishment
Paperitähti

Paperitähti on Mika Kaurismäen ohjaama suomalais-ruotsalainen draamaelokuva vuodelta 1989. Julkisuuden kaltoin kohtelemasta valokuvamallista ja hänen vaikeista miessuhteistaan kertovan elokuvan pääosia näyttelevät Pirkko Hämäläinen, Kari Väänänen, Hannu Lauri ja Minna Soisalo. Kaurismäen alkuperäisaiheeseen perustuvan käsikirjoituksen laati ohjaajan kanssa elokuvatoimittaja Antti Lindqvist.

Juoni
Julkisuuden ryöpytykseen joutuneen valokuvamalli Annan elämä luisuu raiteiltaan alkoholin, huonosti valittujen miesystävien ja skandaalilehdistön takia. Lopulta ex-missi pidätetään huumeista ja prostituutiosta epäiltynä.

Näyttelijät

Tuotanto
Elokuvan keskeisin mieshahmo on Kari Väänäsen näyttelemä väkivaltainen Ilja Kulovaara, joka nimeä myöten muistuttaa kirjailija Ilkka Kylävaaraa. Elokuvan on sanottu olevan Mika Kaurismäen kosto Ilkka Kylävaaralle, joka pahoinpiteli häntä ravintola Kosmoksessa Helsingissä elokuussa 1988 ja sai tapauksesta ehdollisen vankeustuomion. Kylävaara haastoi elokuvan tekijät oikeuteen kunnianloukkauksesta, mutta hävisi jutun. Käsikirjoittaja Antti Lindqvist kiisti, että Ilja Kulovaaran esikuvana olisi ollut Kylävaara ja nimesi lähtökohdiksi entisen missin Virpi Miettisen elämäntarinan sekä Juice Leskisen The Kinks -suomennoksen ”Paperitähdet”.

Paperitähden osatuottajana oli Svenska Filminstitutet, ja se kuvattiin suurelta osin Tukholmassa. Samana vuonna Mika Kaurismäki viimeisteli myös tammikuussa 1989 ensi-iltansa saaneen elokuvan Cha Cha Cha.

Vastaanotto

Paperitähden aihe, julkkis- ja sensaatiokulttuurin kritiikki, sai arvostelijat vertaamaan elokuvaa Risto Jarvan draamaan Kun taivas putoaa... (1972). Paperitähden taiteellisten ansioiden katsottiin kuitenkin jääneen Kaurismäen henkilökohtaisten loanheittomotiivien varjoon. Video-oppaassa vuodelta 1995 Esko Rautakorpi piti elokuvaa väkinäisenä ja käsikirjoitukseltaan hajanaisena ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

Pirkko Hämäläinen sai pääosastaan Jussin ja valtion elokuvataidepalkinnon. Paperitähti sai neljällä esityskopiollaan kaikkiaan 22 247 teatterikatsojaa. Suomen televisiokanavilla se on esitetty 1992, 1995, 2001, 2016 ja 2018. Elokuva on julkaistu myös VHS-videokasetilla ja DVD-levyllä.

Lähteet

Mika Kaurismäen ohjaamat elokuvat
Vuoden 1989 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Brandon Manning

Brandon Manning (s. 4. kesäkuuta 1990 Prince George, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Chicago Blackhawksia.

Ura 
Ennen ammattilaisuransa alkua Manning pelasi juniorijääkiekkoa Western Hockey Leaguessa Chilliwack Bruinsin paidassa. Hän edusti joukkuetta vuosien 2007–2011 ajan. Ensimmäisen kauden aikana Manning pelasi Bruinsissa vain kuusi ottelua loppukauden aikana hänen pelattua alkukauden British Columbia Hockey Leaguessa Prince George Spruce Kingsin joukkueessa 58 ottelun ajan. Kolmella seuraavalla kaudella Manning keräsi jokaisella tilastoihinsa yli 100 rangaistusminuuttia. Yhteensä hän pelasi Bruinsissa 200 ottelua, joissa teki 45 maalia ja 91 syöttöpistettä eli yhteensä 136 tehopistettä. Rangaistusminuutteja kertyi 415. Pudotuspeleissä hän teki 15 ottelussa yhden maalin ja seitsemän tehopistettä sekä keräsi 22 rangaistusminuuttia.

23. marraskuuta 2010 Manning solmi kesken kauden Chilliwackissa pelatessaan NHL-sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Tämän jälkeen hän pelasi vielä kauden 2010–2011 loppuun Bruinsissa.

8. maaliskuuta 2012 Manningin pelattua 32 ottelua AHL:n puolella Adirondack Phantomsissa, hänet nostettiin Flyersin NHL-kokoonpanoon korvaamaan loukkaantunutta Pavel Kubinaa. Hän teki debyyttinsä samana päivänä kotiottelussa Florida Panthersia vastaan. Manning pelasi Flyersin paidassa neljä pisteetöntä ottelua, jonka jälkeen hänet lähetettiin takaisin farmiin. Phantomsissa hän pelasi 46 ottelua ja teki niissä kuusi maalia sekä 19 tehopistettä. Kauden 2012–2013 aikana Manning pelasi AHL:n tähdistöottelussa.

Elokuun lopulla 2013 Manning ja Flyers solmivat yhden vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2013-2014 Manning pelasi Adirondackissa, josta häntä ei NHL-kokoonpanoon nostettu kauden aikana. Hän pelasi Phantomsissa 73 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia sekä 23 syöttöpistettä eli yhteensä 31 tehopistettä. Hän keräsi kauden aikana 231 rangaistusminuuttia ja oli AHL:n viidenneksi eniten jäähyjä istunut pelaaja.

27. elokuuta 2014 Manning teki yksivuotisen jatkosopimuksen Flyersin kanssa. Kauden 2014–2015 aikana hän pääsi jälleen pelaamaan NHL:n puolella, kun puki Flyersin paidan ylleen 11 ottelussa. Hän syötti niissä kolme osumaa ja istui seitsemän minuuttia jäähyllä. AHL:ssä syntyi 60 ottelussa 11 maalia ja 43 tehopistettä. Jäähyminuutteja kertyi 150. Manning valittiin kauden aikana toisen kerran urallaan pelaamaan AHL:n tähdistöottelussa.

Huhtikuussa 2015 Manning jatkoi sopimustaan Flyersin kanssa jälleen vuodella.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Outlander – Matkantekijä

Outlander – Matkantekijä on yhdysvaltalais-brittiläinen draamasarja, jonka on luonut Ronald D. Moore. Outlander – Matkantekijä perustuu Diana Gabaldonin suosittuun Matkantekijä-kirjasarjaan ja kertoo kahden aikakauden välisestä aikamatkasta. 

Sarja alkoi Starz-kanavalla vuonna 2014 ja Suomessa Yle TV1 aloitti sarjan esittämisen vuonna 2015.

Tuotanto
Sony Pictures Television osti vuonna 2012 kirjasarjan oikeudet ja ilmoitti Ronald D. Mooren tulevan käsikirjoittamaan televisiosarjan. Starz-kanava ilmoitti heti ensimmäisen jakson ensiesityksen jälkeen että sarjasta tehdään toinen tuotantokausi, joka sisältää vähintään 13 jaksoa. Ensimmäinen tuotantokausi perustuu teokseen Muukalainen ja toinen kausi teokseen Sudenkorento.

Kesäkuussa 2016 Starz-kanava ilmoitti, että sarjasta tehdään kolmas ja neljäs tuotantokausi jotka perustuvat teoksiin Matkantekijä ja Syysrummut.

Rooleissa

Juoni
On vuosi 1945 ja englantilainen sairaanhoitaja Claire Randall on lomalla Skotlannissa aviomiehensä, historiantutkija Frank Randallin kanssa. Pariskunta päättää tutustua muinaiseen Craigh na Dunin kivikehään. Outojen tapahtumien seurauksena Claire siirtyy ajassa kaksi sataa vuotta taaksepäin vuoteen 1743 ja huomaa olevansa keskellä Punatakkien ja ylämaalaisten taistelua.

Tuotantokaudet

Vastaanotto
Outlander - Matkantekijä on saanut positiivisen vastaanoton. Sarjalla on Rotten Tomatoes -verkkosivustolla 91 % kiittävä arvosana, joka perustuu 54:n kriitikon arvioon. Metacritic on antanut sarjalle arvosanan 73/100, joka perustuu 34 kriitikon antamien arvosanojen keskiarvoon.

Sarjan ensimmäinen tuotantokausi sai kolme Golden Globe -ehdokkuutta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Televisiosarjan kotisivut
 

2010-luvun televisiosarjat
Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2020-luvun televisiosarjat
Starzin televisio-ohjelmat
DiEM25

DiEM25 (Democracy in Europe Movement 2025) on helmikuussa 2016 aloittanut yleiseurooppalainen kansalaisliike, jonka perustajana toimi Kreikan entinen valtiovarainministeri Giánis Varoufákis. Sen tarkoituksena on Euroopan unionin demokratisoiminen vuoteen 2025 mennessä. Varoufákisin mukaan liikkeen toiminta on tarkoitettu kaikille demokratian tilasta huolestuneille, anarkisteista aina liberaaliporvareihin saakka.

DiEM25 on ilmoittanut haluavansa muuttaa EU:n instituutioiden toiminnan ”läpinäkyväksi” kokousten videotaltiointien ja verkossa julkaistavien pöytäkirjojen muodossa. Lisäksi liikkeen tavoitteena on kutsua koolle kansalaisten ”perustuslakikokous” sekä toteuttaa sen päättämät demokratiauudistukset vuoteen 2025 mennessä. Tarkoituksena on myös muun muassa saada aikaan rekisteri lobbareista sekä heidän edustamistaan tahoista ja EU-päättäjien kanssa käydyistä tapaamisista. DiEM25 on vaatinut uutta, 2008 alkaneen talouskriisin jälkeistä työpaikkoja lisäävää, ympäristön kestävän kehityksen huomioivaa eurooppalaista New Dealia.

Liikkeen poliittiset tavoitteet julkaistiin helmikuun ensimmäisenä viikonloppuna manifestin muodossa ja varsinaisesti DiEM25 esiteltiin tiedotusvälineille 9. helmikuuta 2016 Berliinin Volksbühne-teatterissa. Varoufákisin lisäksi tilaisuudessa pitivät puheenvuoroja muun muassa slovenialainen filosofi ja kulttuurikriitikko Slavoj Žižek, muusikko Brian Eno, Barcelonan pormestari Ada Colau sekä WikiLeaks-sivuston perustaja Julian Assange, joka puhui videolähetyksen kautta Ecuadorin Lontoon suurlähetystöstä. DiEM25 on tehnyt yhteistyötä Bernie Sandersin The Sanders Instituten kanssa.

Kreikassa liike toimii Mera25-puolueena, joka nousi Kreikan parlamenttiin vuoden 2019 vaaleissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
DiEM25:n kotisivut 

Kansalaisjärjestöt
Euroopan unionin politiikka
When We Are Death

When We Are Dead on psykedeelisen folkin yhtyeen Hexvesselin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 29. tammikuuta 2016 levymerkillä Svart Records. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 34.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Mat McNerney – laulu, kitara
 Marja Konttinen – laulu, lyömäsoittimet 
 Jukka Rämänen – rummut
 Simo Kuosmanen – kitara 
 Niini Rossi – basso 
 Kimmo Helén – koskettimet, trumpetti, viulu

Tuotanto 
 Jaime Gomez Arellano – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, masteroija
 Mat McNerley – tuotanto, konsepti, graafinen suunnittelu
 Adam Burke – kansikuva
 Irrwisch – maalaus
 Mat Dirkling – layout
 Nora Dirkling – layout
 Tekla Vály – valokuvat

Arvostelut 
 Angry Metal Guy: 
 Helsingin Sanomat: 
 Kaaoszine.fi: 8.5/10
 Keskisuomalainen: 
 Sea of Tranquility:

Aiheesta muualla 
 When We Are Death discogs.com -sivustolla
 Tumblr

Lähteet 

Vuoden 2016 albumit
Hexvesselin albumit
Svart Recordsin albumit
Nirei Fukuzumi

Nirei Fukuzumi (, 24. tammikuuta 1997 Tokushima) on japanilainen moottoriurheilija.

Ura 
Fukuzumi kilpaili eri Karting-luokissa vuosina 2010-2014 ollen vuonna 2012 ROK Cup International Final Super ROK -luokassa toisena. Vuonna 2015 Fukuzumi siirtyi Japanin Formula 3 -sarjaan saavuttaen kauden aikana kaksi voittoa, kolme paalupaikkaa ja kuusi palkintosijaa sijoittuen sarjan neljänneksi. Hän ajoi myös yhden kilpailun Japanin Super GT -sarjaa. Vuonna 2016 Fukuzumi kilpaili GP3-sarjassa ART Grand Prix -tallissa. Hän jatkaa myös kaudella 2017 ART:lla. Fukuzumi voitti kauden ensimmäisen kilpailun Espanjassa. Hän voitti myös Jerezin pitkän kilpailun ja sijoittui MM-pisteissä kolmanneksi.

Fukuzumi ajoi Formula 2 -sarjassa kaudella 2018 Arden International-tallissa.

GP3-tulokset

Formula 2 -tulokset

Lähteet 

Japanilaiset autourheilijat
GP3-kuljettajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
The Late Show with Stephen Colbert

The Late Show with Stephen Colbert on yhdysvaltalainen myöhäisillan keskusteluohjelma, jota isännöi Stephen Colbert. Ohjelmaa esitetään arki-iltaisin amerikkalaisella CBS-televisiokanavalla, ja sen ensimmäinen jakso esitettiin 8. syyskuuta 2015. Ohjelma on jatkoa samalla kanavalla esitetylle Late Show with David Letterman -ohjelmalle (1993–2015).

Suomessa sarjan esitys aloitettiin MTV Maxilla 1. helmikuuta 2016. Sub esittää jaksot uusintana päivää myöhemmin. Jaksot esitetään Suomessa noin viikkoa myöhemmin niiden ensiesityksestä Yhdysvalloissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Ohjelman viralliset kotisivut
 Ohjelman suomalaiset kotisivut (MTV3)

Viihdeohjelmat
Yhdysvaltalaiset keskusteluohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
CBS:n televisio-ohjelmat
Volkswagen Polo IV

Volkswagen Polo IV (Typ 9N) on Volkswagenin Polo-mallin neljäs sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 2001–2009.

Volkswagen Polo (2001–2009) 

Neljännen sukupolven Polo esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2001. Sama pohjalevy oli käytössä Volkswagen-konsernin kahdessa muussa pikkuautossa, SEAT Ibizassa ja Škoda Fabiassa. Edeltäjäänsä verrattuna neljäs Polo oli huomattavasti pyöreämpi muodoiltaan, ja persoonallisena piirteenä oli pyöreät ajovaloumpiot. Samankaltaista muotoilukieltä oli käytetty muutamia vuosia aikaisemmin pienemmässä Volkswagen Lupo -mallissa. Kooltaan Polo oli kasvanut jo ensimmäistä Golfia suuremmaksi. Classiciksi kutsuttua sedan-korimallia ei enää tuotu useimpiin Euroopan maihin, eikä farmarimallia koskaan tullut.

Neljännen sukupolven Polosta esiteltiin kuitenkin Polo Fun -niminen crossover-malli, joka on ulkonäöltään hieman maasturimaisempi muovilistoillaan ja korotetulla maavarallaan. Se oli kuitenkin aina etuvetoinen.

Vuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestistä Polo sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.

Bensiinimoottoreita oli alun perin tarjolla kolme, jotka olivat kolmesylinteriset 1,2 6V (54 hv) ja 1,2 12V (63 hv) sekä nelisylinterinen 1,4 16V (74 hv). Myös dieseleitä oli kolme kappaletta: kolmesylinterinen 1,4 TDI (74 hv) sekä nelisylinteriset 1,9 SDI (63 hv) ja 1,9 TDI (100 hv).

Heti vuonna 2002 tuli uusi bensiinimoottori 1,4 FSI (85 hv) sekä 1,4 16V:n 100-hevosvoimainen versio. Seuraavana vuonna oli vuorossa 130 hevosvoiman 1,9 TDI, joka tuli pienempitehoisen rinnalle.

Keväällä 2005 Poloa uudistettiin kasvojenkohotuksen myötä. Näkyvimmät muutokset olivat uuden Passatin tyyliset ajovalot, uudelleenmuotoillut puskurit ja suurempi etusäleikkö. Takavalot saivat myös kevyttä päivitystä. 1,9 SDI poistui mallivalikoimasta ja 1,4-litraisen TDI:n uudet tehovaihtoehdot olivat 69 ja 79 hevosvoimaa. Polo Fun -mallin nimeksi vaihdettiin CrossPolo.

Saman vuoden syksyllä esiteltiin urheilullinen Polo GTI, jossa oli 150 hevosvoimaa tehoa tuottava 1,8-litrainen turbomoottori. Ulkonäköön oli haettu Golf GTI:stä tuttuja piirteitä, kuten keskeltä musta etusäleikkö, punainen säleikön kehys ja tummennetut ajovalot. GTI-mallista esiteltiin myös tehokkaampi GTI Cup Edition, jossa moottorin teho oli nostettu 180 hevosvoimaan.

Samoihin aikoihin Polo GTI:n esittelyn yhteydessä 1,4 FSI ja 1,4 16V (100 hv) korvattiin uudella 1,6-litraisella (104 hv) moottorilla. Uuden moottorin yhteyteen tuli saataville kuusiportainen DSG-kaksoiskytkinvaihteisto. Vuonna 2007 1,2-litraisten tehot nousivat 63 ja 69 hevosvoimaan ja 1,4 16V:n 74:stä 79 hevosvoimaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Polo 4
B-segmentin autot
2000-vuosikymmenen autot
Robert Smirke

Sir Robert Smirke (1780–1867) oli brittiläinen uusklassinen arkkitehti. Hänen päätyönsä on hänen vuosina 1823–1845 rakentamansa Lontoon British Museum, jota hänen veljensä Sydney Smirke 1855 täydensi. Siinä ilmenee Robert Smirkelle tyypillinen monumentaalinen klassismi. Sen lisäksi Robert Smirken töihin kuuluu klubitaloja, kirkkoja ja julkisia rakennuksia, muiden muassa New Post Office Lontoossa (1824–1829).

Lähteet 

Brittiläiset arkkitehdit
Vuonna 1780 syntyneet
Vuonna 1867 kuolleet
Didrik Arup Seip

Didrik Arup Seip (31. elokuuta 1884 Hobøl – 3. toukokuuta 1963) oli norjalainen kielitieteilijä. Hän oli Oslon yliopiston pohjoismaisten kielten professori vuosina 1916–1954 ja yliopiston rehtori vuosina 1937–1945.

Seip väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1916. Hän julkaisi merkittäviä norjan kielen historiaa koskevia tutkimuksia. Seipin kielitieteellisiä teoksia ovat muiden muassa Norsk språkhistorie til omkring 1370 (1931, uusi painos 1955) ja Omstridde spørsmål i norsk språkutvikling (1952). Seip kannatti norjan kielimuotojen lähentämistä ja toimi vuonna 1952 perustetun Norjan kielilautakunnan puheenjohtajana.

Toisen maailmansodan aikana Sep kuului vastarintaliikkeen johtomiehiin. Syyskuussa 1941 Seip pidätettiin ja vietiin Grinin keskitysleirille. Hän oli siellä kevääseen 1942, jolloin hänet siirrettiin Sachsenhausenin keskitysleirille. Heinäkuussa 1942 hänet vapautettiin, mutta hän asui Saksassa vuoteen 1945. Seip julkaisi sodanaikaisista kokemuksistaan kirjan Hjemme og i fiendeland 1940–1945 (1946).

Lähteet 

Norjalaiset kielitieteilijät
Norjalaiset professorit
Oslon yliopiston professorit
Norjan vastarintaliikkeen henkilöt
Vuonna 1884 syntyneet
Vuonna 1963 kuolleet
Bror Bäckström

Bror Bäckström (s. 1939) on suomalainen parturimestari ja käsityöneuvos. Hän on tullut 1960-luvulta lähtien tunnetuksi julkisuuden henkilöiden, poliitikkojen ja taiteilijoiden parturina.

Bäckström valmistui 19-vuotiaana Helsingin kähertäjäkoulusta. Hän toimi opiskeluaikanaan avustajana Kansallisteatterissa ja hän oli myös kampaajana teattereissa. Bäckström avasi vuonna 1959 ensimmäisen parturiliikkeensä Ratakadulle Tesvision toimitilojen läheisyyteen. Hän pääsi julkisuuteen, kun monet televisiossa työskennelleet tulivat hänen liikkeensä asiakkaiksi. Bäckström on julkaissut Jorma K. Mellerin toimittaman muistelmakirjan Parturin tuolista, Tarinoita lööppijulkisuuden takaa (Minerva 2011).

Bäckström on toiminut myös opettajana kampaamo- ja parturialan oppilaitoksissa sekä pukeutumis- ja tapakulttuurikurssien vetäjänä. Hän sai käsityöneuvoksen arvonimen vuonna 2005 ja hänet valittiin vuoden käsityöläiseksi 2014. Nykyisin Bäckströmillä on parturiliike Uudenmaankadulla Helsingissä.

Teoksia 
 Mistä tyyli?: Bror Bäckström ja miehen elämää; toim. Jorma K. Meller. WSOY 2004
 Parturin tuolista: tarinoita lööppijulkisuuden takaa; toimittanut Jorma K. Meller. Minerva, Helsinki 2011
 Miehen tyylikirja; kirj. Bror Bäckström, Jorma K. Meller. Tammi 2013

Lähteet 

Suomalaiset käsityöläiset
Suomalaiset kampaajat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Teemu Määttä

Teemu Määttä (s. 24. tammikuuta 1992) on suomalainen jääpalloilija, joka edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa Edsbyns IF:ää. Pelipaikaltaan Määttä on keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Suomen jääpallomaajoukkueeseen.

Seurajoukkueura 

Määttä debytoi Botnian paidassa Bandyliigassa vain 14-vuotiaana kaudella 2006. Maaliskuussa 2015 Määttä siirtyi Ruotsin Elitserienin IFK Kungälviin, jossa hän pelasi yhden kauden.

Kesällä 2021 Määttä siirtyi viiden Siriuksessa vietetyn kauden jälkeen AIK:hon.

Syksyllä 2022 AIK luopui sarjapaikastaan Elitserienissä kesken kauden. Määttä valitsi tuolloin uudeksi seurakseen Edsbyns IF:n.

Maajoukkueura 

Suomen jääpallomaajoukkueessa Määttä teki debyyttinsä vuonna 2010. Hän oli mukana saavuttamassa MM-hopeaa vuoden 2016 MM-kilpailuista, tehden maalin finaalissa Venäjää vastaan.

Perhe 

Myös Määtän veljet Tuomas ja Tommi Määttä ovat jääpalloilijoita. Poikien isä Esa Määttä on menestyksekkään peliuransa jälkeen toiminut valmentajana Bandyliigassa ja Elitserienissä.

Saavutukset 

Maajoukkueessa:
 MM-hopea: 2016
 MM-pronssi: 2017, 2018 ja 2019

Lähteet 

Vuonna 1992 syntyneet
Suomalaiset jääpalloilijat
Elävät henkilöt
Stella Christine

Stella Christine Elisabet Löflund (taiteilijanimeltään Stella Christine, s. 13. toukokuuta 1992 Vantaa) on suomalainen laulaja-lauluntekijä.

Ura

Uuden musiikin kilpailu 
Stella Christine teki Kotkan seudulla jazz-, bilebändi-, trubaduuri- ja tanssimusiikkikeikkoja, kunnes osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun 2016 finaaliin yltäneellä kappaleellaan ”Ain’t Got Time For Boys”. Aamulehden Antti Lähde luonnehti artistia: ”Jazzahtava R&B on ollut aina vaikea tyylilaji suomalaisille. Stella Christine vaikuttaa kuitenkin sisäistäneen Erykah Badunsa, Mary J. Bligensä ja Amy Winehousensa varsin hyvin.”  Helsingin Sanomien Mari Koppinen vertasi Stella Christineä Duffyyn ja Amy Winehouseen, piti tyylikkäänä ja aika sielukkaanakin.

2017–2018 
Stella Christinen toinen single ”Starship” julkaistiin 2017. Stella Christine toimi myös Erja Lyytisen lämmittelijäesiintyjänä ja Yö-yhtyeen viimeisellä kiertueella taustalaulaja-kitaristina. Hän laulaa Yön Mitä jos mä rakastan -albumin ”Haavoitetut”-kappaleella. Stella Löflund sai vuonna 2018 Kymenlaakson rahaston alaisesta Uuno Klamin rahastosta 8 000 € apurahan albumin äänittämistä ja markkinointia varten.

2019–2020 
Stella Christine esiintyi Porissa Isomäki Areenalla 10. toukokuuta ja Tampereella Tampere-talossa sekä 11. että 12. toukokuuta 2019 järjestetyissä kaikkiaan kolmessa Olli Lindholmin muistokonsertissa. Toukokuussa 2019 Stella Christine julkaisi singlen ”We’re Gonna Love”. Desibelin Mika Rothin mukaan Stella Christine hallitsee englannin kielen ”kuin syntyperäinen newyorkilainen”. Itse kappaletta hän kuvaili valoisaksi soulpop-helmeksi, joka sopii ”niin Ison Omenan kuumaan kesään kuin pohjoisempaankin suveen.”

Lähteet 

Suomalaiset laulajat
Suomalaiset lauluntekijät
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Matic Podlipnik

Matic Podlipnik (s. 9. elokuuta 1992 Jesenice, Slovenia) on slovenialainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ranskan Ligue Magnusin Lions de Lyonissa.

Ura

Seuraura
Podlipnik on HK Jesenicen kasvatti. Hän pelasi HD mladi Jesenicen junioreissa ja siirtyi 17-vuotiaana Itävaltaan EC Salzburgin A-nuoriin kaudeksi 2009–2010. Hän voitti kauden päätteeksi Itävallan A-nuorten mestaruuden. Kaudella 2010–2011 Podlipnik debytoi miesten peleissä pelattuaan kautensa Salzburgin kakkosjoukkueessa Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Nationalligassa. Kaudella 2011–2012 hän osallistui seuran kanssa Red Bull Cupiin.

Kaudeksi 2011–2012 Podlipnik siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Tšekin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1. česká hokejová ligan HC Dukla Jihlavaan. Molempien sopimuskausiensa jälkeen, maaliskuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kesken kauden 2014–2015, joulukuussa 2014 Podlipnik palasi kuitenkin kotimaahansa ja siirtyi Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Olimpija Ljubljanaan. Hänen ensimmäinen pääsarjakautensa toi 29 runkosarjaottelussa tehot 3+8=11.

Elokuun 2015 lopulla Podlipnik teki kuukauden mittaisen try-out -sopimuksen EBEL:n italialaisjoukkue HC Bolzanon kanssa. Hänen koejaksonsa jatkui aina marraskuuhun saakka ja Podlipnik jäi lopulta ilman jatkosopimusta. Tammikuussa 2016 hän palasi Tšekin 1. ligaan ja siirtyi loppukauden sopimuksella SK Horácká Slavia Třebíčin riveihin.

Kaudeksi 2016–2017 Podlipnik siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Lions de Lyoniin.

Maajoukkueura
Podlipnik edusti Sloveniaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti kultaa.

Podlipnik pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011, jolloin hän voitti B-lohkon hopeaa sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2012. Podlipnik pelasi myös alle 18-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010, joista jälkimmäinen turnaus päättyi B-lohkon kultaan ja ensimmäinen turnaus A-lohkon hopeaan. Hän voitti vuoden 2010 turnauksen puolustajien pistepörssin tehoilla 2+7=9.

Muuta
Podlipnikin serkku Gregor Koblar on Slovenian maajoukkuehyökkääjä, joka pelaa hänen joukkuetoverinaan Lyonissa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Slovenialaiset jääkiekkoilijat
Slovenialaiset rullakiekkoilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Sannin diskografia

Suomalaisen laulajan ja lauluntekijän Sannin diskografia koostuu neljästä studioalbumista, 29 singlestä ja 15 musiikkivideosta. Tämän lisäksi hän on vieraillut muiden artistien kappaleilla ja esiintynyt useilla eri julkaisuilla.

Sanni solmi levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa alkuvuodesta 2013. Hänen debyyttialbuminsa Sotke mut julkaistiin 20. syyskuuta 2013, ja se nousi Suomen virallisen albumilistan yhdeksännelle sijalle. Levy on ylittänyt tuplaplatinarajan. Albumilta julkaistiin viisi singleä. ”Prinsessoja ja astronautteja” ja ”Me ei olla enää me” nousivat muun muassa singlelistan kolmanneksi.

Sannin toinen studioalbumi Lelu julkaistiin 24. huhtikuuta 2015, ja se nousi albumilistan ensimmäiselle sijalle. Levy on myynyt tuplaplatinaa. Albumilta julkaistiin kolme singleä. ”2080-luvulla” nousi lataus-, striimaus- ja radiosoittolistan kärkeen. Singlelistalla se sijoittui kolmanneksi. Kappale on striimannut platinaa, ja se oli 2010-luvun soitetuin kotimainen radiokappale. Syksyllä 2015 Sanni nähtiin Nelosen Vain elämää -musiikkiohjelman neljänellä tuotantokaudella. Hänen ohjelmassa esittämistään kappaleista alun perin Maija Vilkkumaan esittämä ”Ei” julkaistiin singlenä, ja se nousi muun muassa singlelistan kolmanneksi.

Sannin kolmas studioalbumi Sanni julkaistiin 7. lokakuuta 2016, ja se nousi jälleen albumilistan kärkeen. Levyn kaikki kappaleet nousivat Spotify-suoratoistopalvelun soitetuimpien listalle. Albumi ehti myydä jo ennakkoon platinaa, ja se on sittemmin ylittänyt triplaplatinarajan. Levyltä julkaistiin viisi singleä. ”Että mitähän vittua” rikkoi Suomen striimausennätyksen, kun kappaletta kuunneltiin vuorokauden aikana yli 349 000 kertaa. Siitä tuli kaikkien aikojen nopeiten kultaa striimannut kotimainen kappale Suomessa. Kappale nousi listojen kärkeen. Myös ”Vahinko” kapusi muun muassa radiosoittolistan ensimmäiselle sijalle.

Sykyllä 2017 Sanni nähtiin Vain elämää -ohjelman seitsemänellä tuotantokaudella, jonka pohjalta hän julkaisi kuusi singleä. Sannin versio alun perin Juha Tapion esittämästä ”Kelpaat kelle vaan” -kappaleesta nousi latauslistan kärkeen sekä single- ja striimauslistan toiseksi. Sannin neljäs studioalbumi Trippi julkaistiin 28. kesäkuuta 2019, ja se nousi albumilistan ensimmäiselle sijalle. Levy on myynyt tuplaplatinaa. Sen jokainen kappale nousi jälleen Spotifyn soitetuimpien listalle. Levyltä julkaistiin viisi singleä. ”Pornoo”, ”Jacuzzi” ja ”Hei kevät” nousivat listojen kärkeen.

Studioalbumit

Singlet

Vierailijana

Muut listasijoitukset

Musiikkivideot

Muut julkaisut

Katso myös
 Luettelo Sannin kappaleista

Lähteet 

Diskografiat
Kemin kävelykatu

Kemin kävelykatu, myös Valtakadun kävelykatu, on noin 60 metriä pitkä promenadi Kemin Sauvosaaressa Valtakadulla. Kävelykatu sijaitsee Kemin ydinkeskustassa Täikön torin lähettyvillä. Promenadi valmistui vuonna 2011, mitä ennen Valtakadun ajorata jatkui aina Lehtokadun risteykseen asti. Promenadin varella sijaitsee mm. Elokuvateatteri Kinopirtti ja Hotelli Palomestari.

Sauvosaari
Suomen kadut
Lars Wahlbeck

Lars Wahlbeck (1. heinäkuuta 1922 Vaasa – 6. marraskuuta 1991 Espoo) oli suomalainen taloustieteilijä ja professori. Hän työskenteli vuodesta 1947 Taloudellisessa tutkimuskeskuksessa (nyk. Elinkeinoelämän tutkimuslaitos) tutkijana ja oli vuosina 1951–1959 sen johtaja. Vuosina 1960–1985 hän oli Svenska Handelshögskolanin liiketaloustieteen professori, 1966–1975 vararehtori ja 1975–1985 rehtori.

Wahlbeck väitteli 1955 aiheenaan Om inkomstnivåns geografi i Finland år 1950.

Wahlbeck kehitti Handelshögskolania määrätietoisesti kansainväliseksi nykyaikaiseksi ja kilpailukyiseksi korkeakouluksi, jossa keskeisiä olisivat yritystalouteen liittyvät alat. Hänen aloitteestaan käynnistettiin opetus Vaasassa. Hän toimi lisäksi Lifimin johdossa ja oli sen hallituksen puheenjohtaja 1974–1983.

Julkaisut 
 Om inkomstnivåns geografi i Finland år 1950: En undersökning av inkomstnivåns regionala variationer med hänsyn även tagen till möjligheterna att på grundval av dessa fälla omdömen om de geografiska skiljaktigheterna i levnadsstandard. (Väitöskirja.) Ekonomi och samhälle 2. Helsingfors: Söderström, 1955.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Vem och vad 1967, s. 609. Runeberg.org.
 Kuka kukin on 1978, s. 1040. Runeberg.org.

Suomalaiset taloustieteilijät
Suomalaiset professorit
Svenska handelshögskolanin professorit
Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 1991 kuolleet
Roy A. Tucker

Roy A. Tucker (s. 1951 Jackson, Mississippi) on yhdysvaltalainen tähtitieteilijä.

Tucker kasvoi Memphisissä, Tennesseessä. Vuonna 1966 hänestä tuli Memphisin tähtitieteellisen seuran jäsen ja suoritti maisterintutkinnon tieteellisissä mittalaitteissa. Hän on työskennellyt laiteasiantuntijana Kitt Peakin observatoriossa ja Arizonan yliopiston Kuvausteknologialaboratoriossa. Hän tekee havaintoja myös yksityisessä Arizonan Goodricke-Pigott observatoriossa.

Tucker  on yksi asteroidin 99942 Apophis löytäjistä.

Lähteet 

Vuonna 1951 syntyneet
Yhdysvaltalaiset tähtitieteilijät
Elävät henkilöt
Nika Križnar

Nika Križnar (s. 9. maaliskuuta 2000) on slovenialainen mäkihyppääjä, joka edustaa seuratasolla SSK Alpina Žiriä.

Križnar saavutti nuorten MM-kilpailujen henkilökohtaisessa kilpailussa kultaa 2018 ja pronssia 2017, naisten joukkuekilpailussa kultaa 2018 ja hopeaa 2017 sekä sekajoukkuekilpailussa kultaa 2016 ja 2017. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 13:nneksi, Pyeongchangin olympialaisissa 2018 seitsemänneksi ja Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 niin ikään seitsemänneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti hopeaa joukkuemäessä sekä pronssia suurmäessä ja sijoittui normaalimäessä viidenneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti normaalimäessä pronssia. Sekajoukkuemäessä hän saavutti kultaa.

Križnar debytoi maailmancuptasolla Ljubnossa 13. helmikuuta 2016, sijoittuen tuolloin 14:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Lillehammerissa joulukuussa 2017. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Râșnovissa maaliskuussa 2018. Kauden 2017–2018 kokonaiskilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi. Kaudella 2018–2019 hän sijoittui kolmanneksi Tšaikovskissa ja viidenneksi maailmancupin kokonaiskilpailussa. Kaudella 2019–2020 hän oli Ljubnossa kolmas ja maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemäs. Kaudella 2020–2021 hän sijoittui Ramsaussa toiseksi. Helmikuussa 2021 hän saavutti Hinzenbachissa ensimmäisen osakilpailuvoittonsa ja sijoittui viikonlopun kahdessa muussa kilpailussa toiseksi. Lisäksi hän voitti Râșnovin ensimmäisen kilpailun ja oli toisessa kisassa kolmas. Maaliskuussa 2021 hän oli Nižni Tagilissa kolmas ja toinen sekä Tšaikovskissa kahdesti kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailun hän voitti yhdeksän pisteen erolla Sara Takanashiin. Kaudella 2021–2022 hän voitti Ljubnossa, Willingenissä ja Hinzenbachissa sekä oli toinen Hinzenbachissa, kahdesti Lillehammerissa, kerran Oslossa ja kahdesti Oberhofissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi.

Continental Cupissa hän on sijoittunut parhaimmillaan kymmenenneksi.

Lähteet 

Slovenialaiset mäkihyppääjät
Slovenialaiset olympiavoittajat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Enbuske, Veitola & Salminen

Enbuske, Veitola & Salminen on Tuomas Enbusken, Maria Veitolan ja Roope Salmisen juontama suora keskusteluohjelma, jossa perehdytään ajainkohtaisiin aiheisiin vieraiden kanssa.

Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla helmi–huhtikuussa 2016. Sen jälkeen ohjelmaa on esitetty yhteensä kuusi tuotantokautta, joista viimeisin syksyllä 2018.

Tuotantokaudet

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi

Neljäs tuotantokausi

Viides tuotantokausi

Kuudes tuotantokausi

Lähteet 

Keskusteluohjelmat
Suomalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Kivilinna

Kivilinna on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Aaro Kivilinna (1906–1940), pesäpalloilija, jääkiekkoilija ja urheiluvaikuttaja
 Martti Kivilinna vuoteen 1906 Borg (1885–1967), opettaja, Suomen metsästäjäliiton sihteeri ja tietokirjailija
 Osmo Kivilinna (1910–1943), Mannerheim-ristin ritari
 Rauni Kivilinna (1912–1993), kirjailija
 Väinö Kivilinna vuoteen 1906 Borg (1875–1950), toimittaja ja kansanedustaja (Suomalainen puolue, Maalaisliitto)