joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Philippe Starck

Philippe Patrick Starck (s. 18. tammikuuta 1949 Pariisi) on ranskalainen muotoilija. Hänen työnsä ulottuvat sisustus- ja huonekalusuunnittelusta kodin käyttöesineisiin ja jopa rakennuksiin.

Ura

Starck opiskeli muotoilua yksityisessä pariisilaisessa École Camondo -oppilaitoksessa ja perusti vuonna 1968 ensimmäisen design-yrityksensä, joka erikoistui ilmalla täytettäviin tuotteisiin. Vuodesta 1975 Starck on suunnitellut sekä sisustuksia että tuotteita. Ura lähti nousuun 1982 hänen suunniteltuaan sisustuksen Ranskan silloiselle presidentille François Mitterrandille.

Monipuolisen Starckin suunnittelutyöt ulottuvat Microsoftille tehdystä optisesta hiirestä satoja miljoonia dollareita maksaviin luksusjahteihin  ja olutpakkauksiin. Häneltä tilattiin myös suunnitelma Virgin Galactic -yhtiön ”avaruuslentoasemaksi” New Mexicossa.

Tuotesuunnittelua

Philippe Starckin tunnetuimpia ja myydyimpiä tuotteita on Alessille vuonna 1990 suunniteltu hämähäkkimäinen Juicy Salif -sitruspuristin.

Vuonna 2008 hän suunnitteli Zikmu Parrot -nimiset langattomat kaiuttimet Applen iPod- ja iPhone-laitteille. Neljää vuotta myöhemmin projekti jatkui langattomien Parrot Zik -kuulokkeiden myötä. Starck on suunnitellut myös koteloita LaCie-yhtiön kiintolevyille sekä rannekelloja Fossil-merkille. Vuonna 2002 Starck suunnitteli suhteellisen edullisen tuotesarjan yhdysvaltalaiselle Target-tavarataloketjulle.

Kalusteita ja sisustuksia

Kalusteita Starck on suunnitellut erityisesti italialaiselle Kartellille, usein polykarbonaatti-muovimateriaalista. Näihin kuuluvat läpinäkyvä Louis Ghost -tuoli, Ero|S| -tuoli, Bubble Club -sohva ja -nojatuoli sekä La Bohème -tuoli. Yhdysvalloissa hän on ollut mukana toisen maailmansodan aikaisen Navy Chair -tuolin uudelleenlanseerauksessa ja suunnitellut sen seuraksi muitakin kalusteita.

Philippe Starck on sisustanut useita ravintoloita eri puolilla maailmaa, kuten hongkongilaisen The Peninsula -hotellin 28. kerroksen ravintolan, jonka erikoisuutena ovat miestenhuoneen maisemaikkunaa vasten sijoitetut pisoaarit. Hänen varhaisimpia ravintolasisustuksiaan oli pariisilainen Café Costes 1984, josta syntyi samanniminen tuolimalli. Los Angelesissa Starckin sisustuksia on toteutettu moniin ravintoloihin.

Starckin sisustamiin hotelleihin lukeutuvat New Yorkin Royalton, Paramount ja Hudson, Miamin Delano Hotel ja Los Angelesin Mondrian Hotel. Lontoossa Starck on suunnitellut sisustuksen St. Martins Lane- ja Sanderson-hotelleihin.

Vuoteen 2022 saakka Starckin on määrä suunnitella yökerhoyrittäjä Sam Nazarianin uutta hotelliketjua SLS Hotels, jonka ensimmäinen kohde avattiin Beverly Hillsissä 2008. Tyttärensä Aran kanssa hän toteutti sisustustöitä Pariisin Le Meurice -hotellissa.

Muita Starckin muotoiluprojekteja ovat tuulivoimalat Pramac-yhtiölle, Eurostar-junien sisustukset sekä tokiolaisen Asahi-panimon oluttupa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Starck.com: Philippe Starckin virallinen sivusto
Emeco-tuolien sivusto 
Philippe Starck puhuu TED-tapahtumassa
Philippe Starckin esineitä MoMA:n kokoelmissa

Muotoilijat
Sisustusarkkitehdit
Ranskalaiset henkilöt
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Kova laki: Rikollinen mieli

Kova laki: Rikollinen mieli (Law & Order: Criminal Intent) on yhdysvaltalaisen Kova laki -televisiosarjan spin-off. Sarja keskittyy New Yorkin poliisin kaikkein vakavimpien rikosten tutkintaan erikoistuneen erikoisyksikön toimintaan. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV2 ja C More sekä MTV3 ja Ava.

Näyttelijät

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset rikossarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
NBC:n televisio-ohjelmat
USA Networkin televisio-ohjelmat
Marmorikuula

Marmorikuula on pyöreä, yleensä lasista valmistettu pallo. Marmorikuulat ovat useimmiten lastenleikkeihin suunnattuja.

Leikkikalut
Seulonnan keskeiset artikkelit
Hetemäki

Hetemäki voi tarkoittaa seuraavia:

 David Hetemäki (1890–1964), jääkärieverstiluutnantti
 Elsi Hetemäki-Olander, o.s. Rinne, e. Hetemäki,  (s. 1927), kansanedustaja
 Päiviö Hetemäki (1913–1980), kansanedustaja ja ministeri
 Martti Hetemäki (s. 1956), valtiotieteen tohtori ja valtiovarainministeriön virkamies.
Keskisen Kello

Keskisen Kello Oy on Tuurin kyläkaupassa sijaitseva kello- ja koruliike. Yritys on perustettu vuonna 1982, ja sen pääomistajina toimivat veljekset Jari ja Marko Keskinen. Matti Keskinen perusti yrityksen vuonna 1982. Yrityksen liiketila on alallaan Suomen suurin.

Vuonna 2011 yrityksen liikevaihto oli 2,3 miljoonaa euroa.

Keskisen Kellolla on verkkokauppa, joka on Suomen suurin kellojen verkkokauppa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Keskisen Kellon kotisivut

Suomalaiset yritykset
Tšingis-kaanin ratsastajapatsas

Tšingis-kaanin ratsastajapatsas on vuonna 2008 paljastettu 40 metriä korkea ruostumattomasta teräksestä valmistettu veistos Tšingis-kaanin kunniaksi. Se sijaitsee Tuul-joen vieressä 54 kilometrin päässä Mongolian pääkaupungista Ulan Batorista.

Kuvaus 
Veistoksen on veistänyt mongolialainen kuvanveistäjä D. Erdenebileg. Veistokseen on käytetty ruostumatonta terästä noin 250 tonnia ja se on 40 metriä korkea. Onton veistoksen korkeus on 30 metriä ja sen alla on jalustana 10 metriä korkea museorakennus jonka on suunnitellut mongolialainen arkkitehti J. Enkhjargal. Museorakennus on pohjapiirustukseltaan ympyrä ja sen seinissä on 36 pilaria jotka edustavat mongolien 36 kaania. Rakennuksessa on näyttely jossa esitellään Mongolian historiaa pronssikauden ja xiongnuiden ajan arkeologisissa kaivauksissa löydettyjä esineitä. Veistos  maksoi 4,1 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.

Veistoksen ympärillä on hevosenkengän muotoon järjestetty 200 jurtan leiri.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Mongolian rakennukset ja rakennelmat
Veistokset
Maire Ojonen

Elsa Maire Ojonen (o.s. Valtonen; 17. kesäkuuta 1916 Tuprova – 14. tammikuuta 1995 Kotka) oli suomalainen kuvataiteilija ja laulaja, joka tunnetaan parhaiten Harmony Sisters -yhtyeen jäsenenä.

Ojonen oppi laulamaan ja soittamaan kitaraa lapsena Kotkan Pelastusarmeijassa äitinsä kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kotka Svenska Samskolanista ja opiskeli myös Ateneumissa. 

Maire Ojonen teki ensimmäisen soololevynsä Pieni sydän vuonna 1939 salanimellä Laulusirkka. Vuonna 1950 hän aloitti soololaulajan uran, menestyskappaleinaan muun muassa ”Domino”, ”Kuolleet lehdet”, ”Joet tulvimaan itke” (Cry Me a River) ja ”C’est si bon”.

Ojonen muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1957 Harmony Sistersin hajoamisen jälkeen. Asuttuaan muutaman vuoden Suomessa hän muutti vuonna 1992 uudelleen Chicagoon, mutta juuri ennen kuolemaansa 78-vuotiaana hän muutti takaisin Kotkaan.

Lähteet
 

Suomalaiset laulajat
Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Johan Gabriel von Bonsdorff

Johan Gabriel von Bonsdorff (26. syyskuuta 1795 Turku – 13. toukokuuta 1873 Helsinki) oli suomalainen juristi ja kameralisti.

Henkilöhistoria 
Von Bonsdorffin isä oli arkkiatri Gabriel von Bonsdorff ja veli kemisti Pehr Adolf von Bonsdorff. Johan Gabriel von Bonsdorff väitteli lakitieteen tohtoriksi 1818 ja toimi senaatin kamari- ja tilitoimituskunnan kamreerina vuodesta 1826. Erotessaan virasta 1844 hän sai valtioneuvoksen arvon, mutta jatkoi työtä julkisissa tehtävissä. Hän oli ministerivaltiosihteeri Alexander Armfeltin ystävä ja siksi hänellä oli vaikutusvaltaa maan asioihin. Von Bonsdorff osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1863–1864 ja 1867.

Von Bonsdorffin puoliso vuodesta 1820 oli Ulrika Charlotta von Willebrand (k. 1881). Tilanomistaja, valtiopäivämies Hjalmar Erik Gabriel von Bonsdorff oli heidän poikansa.

Julkaisuja
 Storfustendömet Finlands kamerallagfarenhet, systematiskt framstäld, 1833 (teosta on pidetty kameraalilainopin tuntemisen luotettavana lähteenä)

Lähteet

Suomalaiset juristit
Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet
Suomalaiset aateliset
Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivämiehet
Vuonna 1795 syntyneet
Vuonna 1873 kuolleet
Pehr Adolf von Bonsdorff

Pehr Adolf von Bonsdorff (27. lokakuuta 1791 Turku – 11. tammikuuta 1839 Helsinki) oli suomalainen kemisti. Hän oli Turun akatemian kemian apulainen vuodesta 1818, professori vuodesta 1823 ja siirtyi yliopiston mukana Helsinkiin. Bonsdorff opiskeli myös ulkomailla, Tukholmassa, Lontoossa ja Pariisissa. Hän julkaisi tutkimuksia epäorgaanisen kemian ja mineralogian aloilta, ja merkittävimpiä ovat hänen kaksoissuoloja käsittelevät tutkimuksensa. Ruotsin tiedeakatemia palkitsi hänet 1836 kultamitalilla tutkimuksesta, jonka aiheena on metallien hapettuminen ilmassa.

Hänen isänsä oli Gabriel von Bonsdorff.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Suomalaiset kemistit
Turun akatemian professorit
Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston professorit
Vuonna 1791 syntyneet
Vuonna 1839 kuolleet
Suomalaiset professorit
Wäinö Bonsdorff

Wäinö Waldemar Bonsdorff (1876 – 7. toukokuuta 1951) oli suomalainen kemisti ja taloustieteilijä. Hän oli Kauppakorkeakoulun kemian ja tavaraopin professori vuosina 1920–1941 ja toimi korkeakoulun rehtorina 1919–1941. Hän julkaisi tutkimuksia epäorgaanisen ja fysikaalisen kemian alalta sekä oppikirjoja, kuten Analyyttinen kemia (1911) ja Epäorganinen kemia ja tavaraoppi (1913).

Lähteet

Suomalaiset kemistit
Suomalaiset professorit
Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit‎
Vuonna 1880 syntyneet
Vuonna 1952 kuolleet
Kiinansinisade

Kiinansinisade (Wisteria sinensis) on puuvartinen köynnöskasvi.

Kiinansinisade voi kasvaa 25 m pitkäksi. Se kukkii toukokuussa, ja siemenet kypsyvät syys-lokakuussa. Kukat muistuttavat vaaleanpunaisia, valkoisia tai vaaleanvioletteja hernekasvien kukkia, ja muodostavat noin 30 cm pitkiä roikkuvia kukkaterttuja. Varret voivat tulla 25 cm paksuiksi, ja niiden pintaa peittää harmaan ruskea kaarna. Kiiltävän tummanvihreät lehdet koostuvat 7-13 noin 7 cm pitkästä lehdykästä. Siemenkodat ovat litteitä, 15 cm pitkiä ja karvaisia. Kiinansinisadetta on vaikea erottaa japaninsinisateesta ja on mahdollista että ne risteytyvät.

Sopivassa ympäristössä kiinansinisade voi kasvaa todella suureksi ja vanhaksi. Suurin tunnettu yksilö on Sierra Madressa Kaliforniassa kasvava köynnös, joka istutettiin vuonna 1892, ja johon nykyisin puhkeaa yli 1,5 miljoonaa kukkaterttua vuosittain.

Kiinansinisade on kotoisin Kiinasta ja muualta Itä-Aasiasta. Sitä kasvatetaan koristekasvina, ja se on levinnyt luontoon tulokaslajina ainakin Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Se voi tappaa puita, joiden ympärille se kietoutuu, ja syrjäyttää alkuperäisiä kasvilajeja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
ITIS: Wisteria sinensis 
United States Department of Agriculture (USDA): Wisteria sinensis 
Flora of China: Wisteria sinensis 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Wisteria sinensis (Chinese wisteria) 

Hernekasvit
Kanninen

Kanninen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 August Kanninen (1857–1935), opettaja ja oppikirjojen laatija
 Ella Kanninen (s. 1974), toimittaja ja juontaja
 Ermei Kanninen (1922–2015), kenraaliluutnantti
 Heikki Kanninen (s. 1952), juristi, korkeimman hallinto-oikeuden jäsen
 Henri Kanninen (s. 1994), jääkiekkoilija
 Mauno Kanninen (1905–1956), kirjastonhoitaja
 Miina Häger-Kanninen (1877–1950), näytelmäkirjailija
 Mikko Kanninen (s. 1971), näyttelijä, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja
 Volmari Kanninen, ent. Kannin (1860–1942), opettaja, toimittaja, todellinen valtioneuvos ja painoasiain ylihallituksen päällikkö
Markku Salo

Markku Juhani Salo (s. 20. tammikuuta 1954 Nokia) on suomalainen muotoilija ja lasitaiteilija. Salo tunnetaan näyttävien, eri tekniikoilla tehtyjen lasiteostensa ohella sarjavalmistetuista lasiesineistä, kuten Nappi-kynttilätuikuista, Oliivi-laseista ja Aava-maljakosta.

Markku Salo valmistui kuvataiteilijaksi Kankaanpään taidekoulusta vuonna 1974 ja teolliseksi muotoilijaksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1979. Vuoteen 1983 saakka Salo toimi Saloralla aluksi televisioiden ja äänentoistolaitteiden muotoilijana ja sitten muotoiluosaston päällikkönä. Vuonna 1983 hän siirtyi elektroniikasta lasimuotoiluun ja Salorasta Iittala-Nuutajärvi Oy:n suunnittelijaksi, jossa tehtävässä toimi Nuutajärven lasitehtaalla vuoteen 1991. Siitä lähtien hän on toiminut oman Muotohuone Oy:nsä puitteissa Urjalan Nuutajärvellä. Hän on myös Nuutajärven Galleria Osuuskunta NuGO:n ja Nuutajärven Lasikomppanian sekä muotoilijoiden ja taidekäsityöläisten Modus ry:n perustajajäsen.

Markku Salo käyttää lasitaiteessaan useita eri tekniikoita, kuten lasin puhaltamista metalliverkkoon, lasin yhdistämistä puuhun sekä pâte de verre -muottiinsulatusmenetelmää, jossa käytetään hienoa lasimurskaa.

Muotoilijan ja lasitaiteilijan työnsä ohella Salo on toiminut opettajana muun muassa Taideteollisessa korkeakoulussa ja Hämeen ammattikorkeakoulun lasialan yksikössä Hämeenlinnan Wetterhoffissa. Saloran ja Iittalan lisäksi Salo on toteuttanut muotoiluprojekteja muun muassa Arabialle, Aarikalle ja Lundialle. Hän on vuodesta 1987 lähtien pitänyt lähes 40 yksityisnäyttelyä Suomessa – useimmin Galleria Uusitalossa Helsingissä – ja eri puolilla Eurooppaa sekä 1997 Etelä-Koreassa. Hänen teoksiaan on ulkomailla muun muassa Victoria and Albert Museumissa Lontoossa sekä The Corning Museum of Glass- ja Cooper Hewitt -museoissa New Yorkissa.

Vuonna 1994 avatun kulttuurikeskus Malmitalon lasikattoiseen aulaan Helsingissä tilattiin Markku Salolta Tuulipussiksi nimetty lasiveistos.

Salolle myönnettiin Valtion taideteollisuuspalkinto 1989, Georg Jensen -palkinto 1990 ja viisivuotinen taiteilija-apuraha 1992. Vuonna 1999 Salo sai Pro Finnish Design -kunniamaininnan ja vuonna 2015 Kaj Franck -palkinnon. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.

Lähteet

Aiheesta muualla
Markku Salon kotisivusto
Markku Salo Ornamon sivuilla

Suomalaiset lasitaiteilijat
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Dallas (vuoden 2012 televisiosarja)

Dallas oli yhdysvaltalainen vuosina 2012-14 tehty televisiosarja. Sarja oli jatkoa vuosina 1978–1991 esitetylle samannimiselle sarjalle. Sarjan ensiesitys Yhdysvalloissa nähtiin kesäkuussa 2012. Toinen tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa keväällä 2013. Kolmas ja viimeinen kausi alkoi Yhdysvalloissa 24. helmikuuta 2014. 

Suomessa sarjan kymmenosaisen ensimmäisen tuotantokauden esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 2. marraskuuta 2012. Sarjan toisen tuotantokauden esittäminen alkoi MTV3-kanavalla syksyllä 29. marraskuuta 2013. Kolmas tuotantokausi alkoi 14. maaliskuuta 2014. 

Ensimmäisen tuotantokauden ensimmäinen jakso keräsi 502 000 katsojaa. Kauden muut jaksot eivät kuitenkaan enää yltäneet viikoittain MTV3-kanavan 20 katsotuimman ohjelman joukkoon.

Eräs sarjan tähdistä Larry Hagman (näytteli J.R. Ewingiä) menehtyi syöpään kesken toisen tuotantokauden ja tätä pidettiin kuoliniskuna sarjalle.

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Henkilöt

J.R. Ewing
J.R. Ewing (es. Larry Hagman) on paha ja juonitteleva ihminen ja Bobby Ewingin isoveli.

John Ross Ewing
John Ross Ewing (es. Josh Henderson) on J.R. Ewingin ja Sue Ellen Ewingin poika.

Christopher Ewing
Christopher Ewing (es. Jesse Metcalfe) on Bobby Ewingin ja tämän vaimon Pamelan adoptoitu poika.

Bobby Ewing
Bobby Ewing (es. Patrick Duffy) on J.R. Ewingin pikkuveli.

Sue Ellen Ewing
Sue Ellen Ewing (es. Linda Gray) on J.R. Ewingin ex-vaimo.

Ann Ewing
Ann Ewing (es. Brenda Strong) on Bobby Ewingin kolmas vaimo.

Rebecca Sutter
Rebecca Sutter (es. Julie Gonzalo) Christopher Ewingin morsian.

Elena Ramos
Elena Ramos (es. Jordana Brewster) on Southforkin kokin tytär.

Lähteet

Saippuasarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Perhesarjat
2010-luvun televisiosarjat
Hogenskild Bielke

Hogenskild Bielke (1538–1605) oli ruotsalainen valtaneuvos. Hänen vanhempansa olivat valtaneuvos Nils Pietarinpoika Bielke (Nils Pedersson (Bielke)) ja Suomesta kotoisin oleva Anna Hogenskild. Hänellä oli Suomesta omistuksessaan tiloja ja hän sai tuomarin- ja laamanninvirkoja. Kun sota syttyi 1563 Eerik XIV:n ja Juhana-herttuan välille, hän tarjosi Eerikin puolesta sovintoa. Hän tavoitteli johdonmukaisesti valtaa suurylimystölle, ja oli Juhanan valtakauden lopulla epäsuosiossa. Hän yritti toimia välittäjänä myös Sigismundin ja Kaarle-herttuan riidassa, mutta herttuan voitettua hän joutui vuonna 1600 syytetyksi Linköpingin valtiopäivillä, jossa hänen veljensä Ture mestattiin ja Klaus sai armahduksen. Bielke jäi ensin vankeuteen mutta hänet kuitenkin mestattiin 1605 uusien todisteiden perusteella. Hän oli sivistynyt ja häneltä jäi laaja kirja- ja käsikirjoituskokoelma, joka on merkityksellinen myös Suomen kannalta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Svenskt biografiskt lexikon

Ruotsalaiset henkilöt
Valtaneuvokset
Ruotsin teloittamat
Vuonna 1538 syntyneet
Vuonna 1605 kuolleet
Nils Tuurenpoika (Bielke)

Nils Turenpoika (Bielke) (k. 1364) oli ruotsalainen drotsi, Suomen käskynhaltija. Hän oli drotsi jo Maunu Eerikinpojan Venäjän-sodassa, mutta sen jälkeen hän siirtyi oppositiossa olleen ylhäisaatelin johtoon. Hän oli Eerik XII Maununpojan merkittävin luottomies. Luultavasti vuonna 1357 hänestä tuli Suomen käskynhaltija ja laamanni. Hän joutui maanpakoon 1363 mutta palasi seuraavana vuonna Albrekt Mecklenburgilaisen mukana. Hän kaatui Turun linnan piirityksessä. Hänen vallassaan olivat Viipurin linnalääni, Uusimaa ja Häme.

Lähteet

Aiheesta muualla
Svenskt biografiskt lexikon

Ruotsalaiset henkilöt
Valtaneuvokset
Suomen linnanvoudit ja linnanpäälliköt
Syntymävuosi tuntematon
Vuonna 1364 kuolleet
Nils Bielke

Nils Bielke tarkoittaa kolmea ruotsalaista henkilöä:

Nils Tuurenpoika (Bielke) (k. 1364), drotsi
Nils Tuurenpoika Bielke (1569–1639), valtaneuvos, Suomen ensimmäinen kenraalikuvernööri
Nils Bielke (1644–1716), sotamarsalkka
Nils Bielke (1706–1765), kreivi, paavin virkamies

Katso myös 
Bielke
Janita (yritys)

Janita Oy on Seinäjoella toimiva naisten jalkineita valmistava yritys. Sen perusti 1959 teollisuusneuvos Kalevi Salmi (1937–2010) nimellä Suomen Kenkätehdas Oy. Yrityksen toimintaa jatkavat hänen poikansa Jari ja Jarmo Salmi. Jalkineiden valmistuksessa he edustavat neljättä sukupolvea, sillä jo Kalevi Salmen isä ja isoisä olivat suutareita. 

Lapväärtissä syntynyt Kalevi Salmi tutustui teolliseen kengänvalmistukseen ensin Tampereella ja sitten Kankaanpäässä. Hän aloitti kenkäkaupan Seinäjoen kauppatorilla 1958, ja pian ryhtyi myös valmistamaan kenkiä. 1960-luvun lopulla Salmen kenkätehdas työllisti jo lähes 30 työntekijää. Salmi päätti eriyttää kenkäkaupat ja valmistuksen ja rakennutti 1985 uuden 200 työntekijän kenkätehtaan Seinäjoelle. Valmistavan yrityksen nimeksi tuli siihen saakka tuotemerkkinä käytetty Janita Oy.

Janita Oy:n tuotannosta lähes 90 prosenttia menee vientiin, etupäässä Venäjälle, Baltian maihin, Ruotsiin ja Norjaan. Yritys aloitti vientitoiminnan vuonna 1967 ensin Ruotsiin ja 1974 Neuvostoliittoon. Tuolloin idänkauppaan tehtiin kenkiä suuria määriä, kun taas nyt Venäjän-viennissä panostetaan korkeaan laatuun. Yrityksen lippulaivatuotteita ovat lammasturkiksella vuoratut pitkävartiset naisten saappaat.

Vuonna 1997 Janita Oy sai Tasavallan Presidentin kansainvälistymispalkinnon.

Lähteet

Suomalaiset teollisuusyritykset
Jalkinevalmistajat
Kenkämerkit
Seinäjokelaiset yritykset
Ana Free

Ana Free, oikealta nimeltään Ana Gomes Ferreira (s. 29. kesäkuuta 1987), on portugalilainen laulaja. Hän nousi kuuluisuuteen videopalvelu YouTuben kautta. Free aloitti omien cover-kappaleidensa lataamisen YouTubeen tammikuussa 2007, samalla kun hän opiskeli Englannissa. Ensimmäisen EP:nsä, Radian, hän julkaisi vuonna 2010. Sen jälkeen hän esiintyi useiden suosittujen artistien kanssa samoilla keikoilla. Hän keräsi rahaa ensimmäistä albumiaan varten PledgeMusic-palvelun kautta.

Freen ensimmäinen single on nimeltään ”Electrical Storm”. Hänen ensimmäinen albuminsa on nimeltään TO.GET.HER.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Ana Freen kotisivut

Portugalilaiset laulajat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Mesisilkkiyrtti

Mesisilkkiyrtti (Asclepias syriaca) on oleanterikasvien (Apocynaceae) heimoon kuuluva kasvi.

Mesisilkkiyrtti kasvaa 60–90 cm korkeaksi. Lehdet ovat noin 20 cm pitkät, kapeat, teräväkärkiset, keskivihreät. Varsista ja lehdistä irtoaa valkoista maitiaisnestettä, jos ne murtuvat. Mesisilkkiyrtti kukkii kesäkuusta elokuuhun. Kukat ovat vaaleanpunertavat, tuoksuvat, ja ne roikkuvat terttuina hiukan alaviistoon.

Mesisilkkiyrtti on kotoisin Pohjois-Amerikan itäosasta. Se kasvaa joutomailla, tienvarsilla, harvoissa metsissä ja pellonpientareilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ITIS: Asclepias syriaca 
 United States Department of Agriculture (USDA): Asclepias syriaca 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Asclepias syriaca 

Silkkiyrtit
Līna Mūze

Līna Mūze (s. 4. joulukuuta 1992 Smiltene) on latvialainen keihäänheittäjä. Hän on voittanut alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden ja on sijoittunut aikuisten MM-kilpailuissa parhaimmillaan kuudenneksi.

Vuonna 2009 Mūze sijoittui kuudenneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Bressanonessa. Seuraavana vuonna hän saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Monctonissa heitettyään 56,64 metriä. Hän hävisi kultaa voittaneelle Sanni Utriaiselle viisi senttiä. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 hän saavutti hopeaa. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Mūze sijoittui kymmenenneksi tuloksella 55,60. Lontoon olympialaisissa 2012 Mūze karsiutui finaalista heitettyään 59,91. 

Mūze voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tampereella 2013 tuloksella 58,61. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän jäi karsintaan heitettyään 60,29. Hän karsiutui loppukilpailusta myös Zürichin EM-kilpailuissa 2014. Hän sai hopeaa Gwangjun universiadeissa 2015 tuloksella 60,26.

Mūze osallistui EM-kisoihin Amsterdamissa 2016, mutta jäi ilman tulosta karsinnassa loukattuaan polvensa pahoin ensimmäisessä heitossaan. Hän karsiutui loppukilpailusta myös Berliinin EM-kilpailuissa 2018, Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Hän sijoittui kuudenneksi Eugenen MM-kilpailuissa 2022 tuloksella 61,26 ja seitsemänneksi saman kesän Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 58,11.

Mūzen ennätys on vuonna 2019 heitetty 64,87 metriä.

Mūze seurustelee Zigismunds Sirmaisin kanssa, joka on niin ikään keihäänheittäjä. Heitä molempia valmentaa Kimmo Kinnunen yhteistyössä Jānis Lūsisin kanssa.

Lähteet 

Latvialaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Jättiagaave

Jättiagaave (Agave americana) on monivuotinen agaavejen (Agave) sukuun kuuluva kasvi.

Jättiagaave on suurikokoinen ikivihreä mehikasvi, joka elää kymmeniä vuosia, mutta kuolee, kun on kukkinut yhden ainoan kerran. Sen lehtiruusuke kasvaa 1,5–2 metriä korkeaksi ja jopa neljä metriä leveäksi. Parsamainen kukkavarsi nousee ruusukkeen keskeltä ja voi olla 10 m korkea.

Jättiagaavea viljellään eri puolilla maailmaa, mutta alkujaan se on luultavasti kotoisin Meksikon itäosasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 United States Department of Agriculture (USDA): Agave americana 
 Flora of China: Agave americana 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Agave americana 

Agaavet
Heal

Heal on ruotsalaisen laulajan, Loreenin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 2012. Yhteensä albumi sisältää 12 kappaletta, jotka Loreen on tuottanut yhdessä Peter Cartriersin kanssa. Albumi nousi Ruotsissa heti albumilistan ykköseksi ylitettyään platinalevyyn oikeuttavan myyntimäärän. Suomessa albumi debytoi sijalla kuusi.

Arvostelut 
 Scandipop: positiivinen

Lähteet 

Vuoden 2012 esikoisalbumit
Ruotsalaiset popalbumit
Ruotsalaiset elektronisen musiikin albumit
Kansan toimintapuolue

Kansan toimintapuolue (, PAP) (; ; ) on singaporelainen puolue. Kansan toimintapuolue on Singaporen hallitseva puolue, joka on voittanut kaikki maan vuonna 1965 tapahtuneen itsenäistymisen jälkeiset vaalit. PAP:n suosion taustalla pidetään Singaporen nopeaa nousua maailman kehittyneimpien talouksien joukkoon, mutta myös sen tiukkaa poliittista kontrollia.

Kansan toimintapuolueen perustivat 21. marraskuuta 1954 joukko poliittisia aktivisteja, jotka edustivat kolmea Singaporen suurinta etnistä ryhmää. Perustajien joukossa oli myös Lee Kuan Yew. Perustamisensa aikoihin puolueen tärkeimpiä tavoitteita olivat Singaporen itsenäisyys, jota tavoiteltiin tuolloin liittymällä mukaan Malesian liittovaltioon, demokraattis-sosialistisen hallituksen perustaminen ja monikulttuurisen yhteiskunnan luominen.

Ensimmäisissä parlamenttivaaleissa 1955 PAP voitti kolme neljäosaa paikoista, joissa puolue oli asettanut ehdokkaan. Seuraavissa vaaleissa 1959 PAP saikin jo 43 paikkaa parlamentin 51:stä paikasta, ja puolueen pääsihteerinä tuolloin toiminut Lee Kuan Yew nimitettiin vaalien jälkeen Singaporen ensimmäiseksi pääministeriksi.

Vuoden 2011 vaaleissa puolue sai enemmistön: 60,1 prosenttia äänistä ja 81 parlamenttipaikkaa 87:stä.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kansan toimintapuolue 

Singaporelaiset puolueet
Petter Johan Bladh

Peter (Petter, Pehr) Johan Bladh (3. joulukuuta 1746 Vaasa – 1. maaliskuuta 1816 Närpiö) oli suomalainen liike- ja valtiopäivämies. 

Bladh meni 1766 Ruotsin Itä-Intian kauppaseuran palvelukseen ja yleni superkargööriksi. Hän palasi 1784 ja asettui Närpiöön Benvikin kartanoon, jonka maanviljelyn hän järjesti kuntoon. Hän hankki Kaskisille tapulioikeudet ja kävi ulkomaankauppaa ja harjoitti laivaliikennettä. Suomen sodan aikana venäläiset polttivat 1808 hänen talonsa ja vangitsivat hänet ja hänen poikansa, kun hänen epäiltiin yllyttäneen talonpoikia aseisiin. 

Bladh oli aikansa merkittäviä talousajattelijoita. Hän otti osaa valtiopäiville 1786, 1789, 1792, 1800 ja 1809, jolloin hänet kutsuttiin myös hallituskonseljin jäseneksi. Hän kirjoitti talouskysymyksistä artikkeleita, joita on myös julkaistu. Hänet kutsuttiin 1779 Ruotsin tiedeakatemian jäseneksi.

Petter Johan Bladhin vanhemmat olivat kauppias Johan Bladh ja Katarina Juvelius. Lääkäri ja numismaatikko Anders Bladh oli hänen veljensä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset liikemiehet
Ruotsin säätyvaltiopäivien valtiopäivämiehet
Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet
Porvoon valtiopäivät
Vuonna 1746 syntyneet
Vuonna 1816 kuolleet
Severi Blomstedt

Pauli Severi Blomstedt (s. 23. syyskuuta 1946 Helsinki) on suomalainen arkkitehti. Hän toimi Suomen rakennustaiteen museon johtajana 2002–2010.

Blomstedt on toiminut muun muassa Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuurin va. apulaisprofessorina ja Suomen rakennustaiteen museon näyttelytoimiston päällikkönä.

Blomstedt perusti vuonna 1976 oman toimiston mutta omisti toimiston myös veljensä Petri Blomstedtin kanssa. Hän suunnitteli muun muassa Ainolan peruskorjauksen 1980-luvulla ja vei loppuun veljensä suunnitelman Hotelli Kämpin restauroinnista.

Severi Blomstedt vanhemmat olivat arkkitehti Aulis Blomstedt ja keramiikkataiteilija Heidi Blomstedt, säveltäjä Jean Sibeliuksen tytär.

Lähteet

Suomalaiset arkkitehdit
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Hans Gustaf Boije

Hans Gustaf Boije (19. joulukuuta 1828 Janakkala – 22. lokakuuta 1903 Janakkala) oli suomalainen varatuomari. 

Boije oli myös maanviljelijänä perimillään maatiloilla, muun muassa Hakoisten kartanossa. Hän oli Tammikuun valiokunnan jäsen vuonna 1862. Boije osallistui valtiopäiville aatelissäädyssä, kuuluen liberaaliseen puolueeseen, 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888 ja 1891. Vuosina 1885, 1888 ja 1891 hän oli aatelin varamaamarsalkka.

Lähteet

Suomalaiset juristit
Suomalaiset maanviljelijät
Suomalaiset aateliset
Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1828 syntyneet
Vuonna 1903 kuolleet
Leo Ljungberg

Leo Rudolf Ljungberg (19. tammikuuta 1930 Helsinki - 16. lokakuuta 2012) oli suomalainen kärpässarjan nyrkkeilijä. Hän voitti amatöörien Suomen-mestaruuden ja otteli EM-kisoissa vuonna 1949. Tämän jälkeen hän otteli kaksi vuotta ammattilaisena. Hän edusti Helsingin Tarmoa ja Leppävaaran Sisua.

Leo "Lekkeri" Ljungberg saavutti kärpässarjassa (alle 51 kg) SM-pronssia vuonna 1947, SM-hopeaa vuonna 1948 ja SM-kultaa vuonna 1949. Hän voitti TUL:n mestaruuden vuosina 1948 ja 1949. Vuoden 1949 EM-kisoissa Oslossa hän voitti Tsekkoslovakian František Majdlochin mutta hävisi toisessa ottelussaan Belgian Emile Delplaquelle.

Oslon EM-kisojen jälkeen 19-vuotias Ljungberg siirtyi ammattilaiseksi. Hän lopetti uransa jo vuonna 1951 oteltuaan ammattilaisena 14 ottelua, joista hän voitti kymmenen ja hävisi kolme yhden päätyttyä ratkaisemattomana.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset nyrkkeilijät
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Gustav Bonde (1620–1667)

Gustav Bonde (1620–1667) oli ruotsalainen valtiomies. Hän oli reduktiokollegion jäsen 1655 ja toimi valtiovaranhoitajana. Hän oli vuodesta 1660 Kaarle XI:n holhoojahallituksen jäsen. Hän kannatti rauhanomaista ulkopolitiikkaa.
 Hänen isänsä oli Carl Filipsson Bonde.

Lähteet

Aiheesta muualla
Svenskt biografiskt lexikon

Ruotsalaiset henkilöt
Valtaneuvokset
Vuonna 1620 syntyneet
Vuonna 1667 kuolleet
Karl Bonde (1648–1699)

Karl (Carl) Bonde (1648–1699) oli ruotsalainen kuninkaan neuvos, presidentti ja diplomaatti. Hän oli vuodesta 1684 reduktiokomission jäsen ja pani Virossa toimeen peruutuksen vuonna 1685. Hän oli Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherra 1687–1695, jolloin hän teki vuonna 1690 ehdotuksen uusmaalaiseksi verotusjärjestelmäksi ja esitti 1692 kolmen eteläisen läänin ruotujakolaitoksen muodostamiseksi, ja nämä ehdotukset toteutettiin.

Hänen isänsä oli Gustav Bonde vanhempi.

Lähteet

Aiheesta muualla
Svenskt biografiskt lexikon

Ruotsalaiset henkilöt
Suomen maaherrat
Vuonna 1648 syntyneet
Vuonna 1699 kuolleet
Tord Rörikinpoika Bonde

Tord Rörikinpoika Bonde (s. Vadstena Itägöötanmaa - k. 21. maaliskuuta 1417) oli valtaneuvos. Hän oli Raaseporin linnan päällikkö Bo Joninpoika Gripin aikana vuodesta 1378 lähtien aina 1380-luvun loppuun ja oli kuningatar Margareetan merkittävimpiä luottohenkilöitä Suomessa. Hän siirtyi vuonna 1400 Turun linnanpäälliköksi ja 1403 Viipurin linnanpäälliköksi. Syntyperänsä ansiosta hän kuului valtakunnan korkeimpaan rälssiin. Hänen vanhempansa olivat ritari ja valtaneuvos Rörik Tordsson Bonde ja Märta Gislesdotter Sparre af Aspnäs, joka oli ritarin ja valtaneuvoksen tytär. 

Hän meni naimisiin ennen 9. lokakuuta 1376 Ramborg Cecilia Nilsdotter Vasan kanssa, joka oli linnanvouti Nils Kettilsson Vasa till Björnö ja ritarintytär Christina Jonsdotter Stiärnä till Rickebyn tytär. Heillä oli neljä lasta: pojat Knut, Karl ja Peder sekä tytär Margareeta. Knut Tordsson Bondesta tuli ritari 1408. Hänen pojastaan Karl Knuttson Bondesta tuli kuningas Kaarle VIII.

Lähteet

Aiheesta muualla
Svenskt biografiskt lexikon

Suomen linnanvoudit ja linnanpäälliköt
Ruotsalaiset henkilöt
Valtaneuvokset
Syntymävuosi tuntematon
Vuonna 1417 kuolleet
Tancred Borenius

Carl Tancred Borenius (14. heinäkuuta 1885 Viipuri – 2. syyskuuta 1948 Coombe Bisset, Englanti) oli suomalais-englantilainen taidehistorioitsija, erikoisalanaan vanha italialainen taide. Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi 1909 ja siirtyi silloin Lontooseen, jossa oli vuodesta 1914 University College Londonin taidehistorian dosentti, vuodesta 1922 professori. Hän oli vuonna 1919 Suomen diplomaattinen edustaja Lontoossa. Hän johti Clarendonin palatsin kaivauksia.

Tancred Boreniuksen puoliso vuodesta 1909 oli Anne-Marie Runeberg, J. W. Runebergin tytär. Heillä oli kolme lasta.

Julkaisuja
The Painters of Vicenza 1480–1550 (1909)
English Mediaeval Painting (E. W. Tristramin kanssa, 1927)
English Primitives (1924)
Florentine Frescoes (1930)
English Painting in the XVIII Century (1938)
Field-Marshall Mannerheim (1940)

Lähteet

Aiheesta muualla
 
Borenius in the Dictionary of Art Historians

Suomalaiset diplomaatit
Suomalaiset taidehistorioitsijat
Suomalaiset professorit
Brittiläiset henkilöt
Britanniansuomalaiset
Brittiläiset professorit
Vuonna 1885 syntyneet
Vuonna 1948 kuolleet
Michael Cretu

Michael Cretu (oik. Mihai Crețu, s. 18. toukokuuta 1957 Bukarest) on romanialaissyntyinen musiikin tuottaja, säveltäjä ja sovittaja.

Cretu tunnetaan myös nimellä Curly, MC johtuen hänen kiharista hiuksistaan.

Cretu on tuottanut lukuisia albumeja ja työskennellyt useiden eri artistien taustalla. Suurimpia menestyksiä ovat olleet muiden muassa Enigma, 
Mike Oldfield ja Sandra, jonka kanssa Cretu avioitui vuonna 1988.

Huomautukset 

Romanialaiset muusikot
Cretu
Elävät henkilöt
New age -muusikot
Kesäpurjo

Kesäpurjo (Allium ampeloprasum) on laukkojen eli sipuleiden sukuun kuuluva kasvi.

Kesäpurjo kasvaa 30–80 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat litteitä kuten purjolla, kukinnot violetteja ja pallomaisia.

Kesäpurjo on yleinen Iberian niemimaalla ja kaikkialla Välimeren ympäristössä, missä se kukkii toukokuusta heinäkuuhun.

Lähteet

Aiheesta muualla 
ITIS: Allium ampeloprasum 
United States Department of Agriculture (USDA): Allium ampeloprasum 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Allium ampeloprasum 

Laukat
Kivikoski

Kivikoski on ollut muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

Bruno Kivikoski (1892–1982), diplomaatti
Ella Kivikoski (1901–1990), arkeologian professori
Ensio Kivikoski (1891–1973), matemaatikko, professori
Erkko Kivikoski (1936–2005), elokuvaohjaaja
Esko Kivikoski (1914–1987), tietokilpailija
Juhani Kivikoski (s. 1932), arkkitehti ja yritysjohtaja
Juho Kivikoski (1856–1934), kansanedustaja
Markku Kivikoski (s. 1952), elektroniikan professori ja rehtori
Olavi Kivikoski (1914–1992), purjehtija
Paavo Kivikoski (1905–1966), poliitikko (SKDL, SKP).
Yksikkömurtoluku

Yksikkömurtoluku on murtoluku, jonka osoittajana on luku yksi. Yleisin syy muodostaa yksikkömurtoluku on ottaa kokonaisluvusta käänteisluku:

Tämän vuoksi yksikkömurtoluvun käänteisluku on kokonaisluku. Luvulla viisi

Yksikkömurtoluvuilla laskeminen ja murtolukujen esittäminen niiden avulla on hankalaa. Tämä lienee perussyy muinaisten egyptiläisten matematiikan heikolle tasolle.

Ominaisuuksia
Jokainen murtoluku voidaan ilmaista yksikkömurtolukujen summana tai erotuksena. Tämä koskee myös yksikkömurtolukuja. Esimerkiksi

josta viimeinen on yleisesti

Merkitys matematiikassa
Yksikkömurtoluvut eli käänteisluvut ovat tärkeitä lukuteoriassa, jossa lukujonojen teorian tulokset todistettiin aluksi näiden ominaisuuksien avulla. Kuuluisa on niin sanottu harmoninen sarja, jonka summa kasvaa äärettömän suureksi eli sarja hajaantuu :

Sen sijaan neliölukujen käänteislukujen sarja suppenee :

Matemaattisessa analyysissä on esitelty yksinkertainen käänteislukufunktio :
 kun .

Historiaa
Yksikkömurtoluvut olivat Lähi-idän muinaisissa korkeakulttuurien kirjanpitäjien, tiedemiesten ja papiston osamaa laskentoa. Murtolukulaskennassa käytettiin murtolukuina vain yksikkömurtolukuja, ja tapa periytyi kreikkalaisille ja arabeille sekä intialaisille, jotka kehittivät merkintöjä eteenpäin varsin myöhään. Yleiset murtoluvut, sellaisina kuin me suomalaiset ne tunnemme, yleistyivät vasta keskiajan jälkeen.

Lähteet

Viitteet 

Rationaaliluvut
Kulmakivi

Kulmakivi on Suomen teologisen instituutin (STI) tiedotuslehti. Lehti on alkanut ilmestyä vuonna 1988, jolloin STI aloitti toimintansa. Kulmakivi ilmestyy 6 kertaa vuodessa, ja sivumäärä on 16. Vuonna 2006 alkoi ilmestyä lehden 12-sivuinen ruotsinkielinen versio Hörnstenen. Lehti ilmestyy kokonaisuudessaan myös internetsivuilla.

Aiheesta muualla
Kulmakiven verkkoversio

Suomalaiset uskonnolliset lehdet
Kauppakeskus Matkus

Kauppakeskus Matkus (Matkus Shopping Center), on Kuopion eteläosassa, Hiltulanlahden kaupunginosan Matkuksen yritysalueelle rakennettu noin 90 liikkeen ostoskeskus, joka avattiin 1. marraskuuta 2012. Kauppakeskus sijaitsee Viitostien varrella Kuopiosta etelään. Kauppakeskus kuuluu Ikano-konserniin, jonka omistaa ruotsalaislähtöinen Ikea.

Kulkuyhteydet 
Matkukseen pääsee linjalla 31 ja 35 torilta suoraan kauppakeskukselle. Autolla torilta Matkukseen on noin 14 kilometrin matka.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kauppakeskuksen nettisivut

Matkus
Hiltulanlahti
Southampton (täsmennyssivu)

Southampton tarkoittaa seuraavia:

 Southampton, kaupunki Englannissa.
 Southampton FC, jalkapalloseura
 Southampton (Massachusetts), kaupunki Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa
 Southampton (New York), kaupunki New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa
 Southampton Island, saari Hursoninlahdella Kanadassa
Britannian kuninkaallinen laivasto
HMS Southampton (1693), 48-tykkinen neljännen luokan alus
HMS Southampton (1757), 32-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Southampton (1820), 60-tykkinen neljännen luokan alus
HMS Southampton (1912), Town-luokan kevyt risteilijä
HMS Southampton (83), Town-luokan kevyt risteilijä
HMS Southampton (D90), Tyypin 42 hävittäjä.
Lempinen

Lempinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Jaakko Lempinen (1931–2016), jalkapalloilija ja jalkapallovaikuttaja
 Jorma Lempinen (s. 1946), rehtori ja koulualan vaikuttaja
 Jorma Lempinen (s. 1954), kuulantyöntäjä
 Kaino Lempinen (1921–2003), voimistelija ja olympiamitalisti
 Kalle Lempinen (s. 1997), jääpalloilija
 Kari Lempinen, Walter de Camp (1946–2017), toimittaja ja kolumnisti
 Marja-Leena Lempinen (s. 1950), lasten- ja nuortenkirjailija
 Päivi Lempinen (s. 1955), taidegraafikko
 Tommi Lempinen (s. 1978), auto- ja liikennetoimittaja sekä tv-persoona.
Deniz Bavautdin

Deniz Bavautdin (s. 19. huhtikuuta 1953 Rauma) on suomalainen toimitusjohtaja ja pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija.

Jääkiekko 
Bavautdin pelasi urallaan neljä kautta jääkiekon SM-sarjassa sekä SM-liigassa vuosina 1973–1977. Hänelle kertyi pääsarjatasolla yhteensä 117 ottelussa tehopistein 28+17=45. Lisäksi Bavautdin pelasi kaksi kautta Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla I-divisioonassa.

Työura 
Jääkiekkouransa jälkeen Bavautdin työskenteli rengasalalla ensin Ruotsissa ja myöhemmin Saksassa. Hän on toiminut johtotehtävissä eri rengasvalmistajien palveluksessa myös muun muassa Norjassa sekä Yhdysvalloissa. 2000-luvulla Bavautdin oli Pohjoismaiden suurimman rengasalan ketjun DekkPartner AS:n hallituksen puheenjohtajana Oslossa.

Tampere United 
Kesäkuussa 2009 Bavautdin kutsuttiin jalkapallon Veikkausliigassa pelanneen Tampere Unitedin toimitusjohtajaksi. Seura otti myöhemmin vastaan rahaa Singaporessa toimineelta vedonlyöntiyhtiöltä. Tapauksen vuoksi Veikkausliiga sulki huhtikuussa 2011 Tampere Unitedin sarjasta, ja seura ajautui konkurssiin vielä samana kesänä. 

Bavautdin sai yhdessä seuran hallituksen puheenjohtajan kanssa syytteen rahanpesusta. Se hylättiin Pirkanmaan käräjäoikeudessa maaliskuussa 2012, mutta syyttäjä valitti tuomiosta Turun hovioikeuteen.

Yksityiselämä 
Deniz Bavautdin on taustaltaan Suomen taatareja. Hänellä on kaksi tytärtä, joista vanhempi on Suomessa asuva historioitsija Ainur Elmgren ja nuorempi Berliinissä työskentelevä sarjakuvataiteilija Tinet Elmgren.

Lähteet 
 Eurohockey, Player profile

Viitteet 

Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset jalkapallovaikuttajat
Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1953 syntyneet
Suomen tataarit
Elävät henkilöt
Sydämeni laulu

Sydämeni laulu on Aleksis Kiven kirjoittama runo, joka on alkuaan ilmestynyt Kiven romaanissa Seitsemän veljestä. Runo sisältyy kirjan viimeiseen eli neljänteentoista lukuun, ja se on kirjan viimeinen runo. Kirjassa runo on Seunalan Annan eli Eeron vaimon pienelle lapselleen laulama laulu. Runolla ei ole kirjassa nimeä, mutta juuri ennen runoa Anna sanoo "Sentähden kuule mun lauluni; se johtaa sun Tuonelan ruhtinaan maahan. Oi kuule mun sydämeni laulu!", minkä vuoksi runoa yleisesti kutsutaan Sydämeni lauluksi. 

Se sisältyy myös muun muassa Kiven kauneimpien runoja kokoelmaan Sydämeni laulu : Valikoima runoja (SKS 1984). Jean Sibeliuksen säveltämä runo on kehysjuonena Arvo Tammisen dokumenttielokuvassa Sydämeni laulu. Runosta on saanut nimensä myös Kiven elämästä kertova musikaali Sydämeni laulu.

Sydämeni laulun on säveltänyt kuoroteokseksi myös Aarre Merikanto vuonna 1943 sekä Einojuhani Rautavaara vuonna 1998 (Rautavaaran Aleksis Kivi -oopperan teemoista sekakuorolle sävelletyn sarjan muokkaus mieskuorolle valmistui vuonna 2005). Runon ovat säveltäneet myös muun muassa Kim Borg, Kaj Chydenius ja Harri Saksala. 

Sydämeni laulu  
    Tuonen lehto, öinen lehto!
    Siell’ on hieno hietakehto,
    Sinnepä lapseni saatan.

    Siell’ on lapsen lysti olla,
    Tuonen herran vainiolla
    Kaitsea Tuonelan karjaa.

    Siell’ on lapsen lysti olla,
    Illan tullen tuuditella
    Helmassa Tuonelan immen.

    Onpa kullan lysti olla,
    Kultakehdoss’ kellahdella,
    Kuullella kehräjälintuu.

    Tuonen viita, rauhan viita!
    Kaukana on vaino, riita,
    Kaukana kavala maailma

Lähteet

Seitsemän veljestä
Jean Sibeliuksen teokset
Suomalaiset runot
Ketonen

Ketonen on suomalainen sukunimi:

Aarne Ketonen (1916–2008), seiväshyppääjä ja pesäpalloilija
Antti Ketonen (s. 1978), laulaja
Arvo Ketonen (1888–1948), toimitusjohtaja, päätoimittaja ja kansanedustaja 
Irja Ketonen o.s. Blomqvist (1921–1988), vuorineuvos, Turun Sanomat omistavan yhtiön pääjohtaja
Jussi Ketonen (s. 1952), amerikansuomalainen matemaatikko
Kari Ketonen (s. 1971), näyttelijä
Keijo Ketonen (s. 1942), turkulaisen TS-yhtymän toimitusjohtaja
Lauri Ketonen (s. 1983), näyttelijä
Maiju Ketonen (s. 1984), pesäpalloilija
Mikko Ketonen (s. 1945), TS-yhtymän toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja.
Oiva Ketonen (1913–2000), filosofi
Olga K eli Olga Ketonen, oik. Tuula Ketonen (s. 1964), radiotoimittaja 
Pekka Ketonen (s. 1961), näyttelijä
Pekka Ketonen (1928–2009), metsänhoitaja, Suomen Kennelliiton toiminnanjohtaja ja kuvanveistäjä
Rauno Ketonen (1935–2017), näyttelijä
Riitta Ketonen (s. 1956), pikajuoksija
Toivo Ketonen, 1917 perustetun Porvoon suojeluskunnan aktiiveja
Valtteri Ketonen (s. 1975), pesäpalloilija
Kerttu Rukala, oik. Kerttu Ester Helena Ketonen, (1912–1966), kirjailija 
Kaisa Turpeinen, o.s. Ketonen, (1911–2006), lääkäri.

Muut
Ketonen & Myllyrinne, komediasarja
Tonteri (sukunimi)

Tonteri on Suomessa esiintyvä germaanisperäinen sukunimi. Se on suojattu sukunimi kuten nykyään kaikki Suomessa käytetyt sukunimet. Ulkopuolinen ei voi ottaa nimekseen Tonteri ilman laillista hyväksyttävää syytä.

Nykyisin Tonteri nimi on tavallinen muun muassa seuraavilla paikkakunnilla:
 Hartola (53 henkeä)
 Töysä (19)
 Pertunmaa (16)

Vanhimmat tiedot Tonder, Tonteri-nimistä ovat Etelä-Karjalasta. Jääsken tilikirjoihin on merkitty Staffa tond 1546 l. tonderijn 1546 ja l tondheri 1564, vuonna 1625 oli Jääsken lautamiehenä Lasse Tonteri. Antreassa on kirjattu Thomas Tonderi 1726 ja Tuomas Tonteri 1888. Raudussa on Tontereita asunut ainakin 1700-luvulla, ja Kivennavalla on Tonteri kiteytynyt Tonterin kylänkin nimeksi. Siirtolaisina Tontereita on sotien jälkeen tullut runsaasti ennen kaikkea Hämeeseen Antreasta ja Vuoksenrannasta, mutta jonkin verran myös Kirvusta, Vuokselasta ja Kivennavalta, Tonder-nimisiä (74) Muolaasta. Pohjanmaalta on kirjattu Jåp tonderssn 1543. Nimen taustalla on ilmeisesti germaanista lainaa oleva Donder, Donner, Dunder (suomeksi 'ukkonen'), joka on voinut esiintyä varhaisena sotilasnimenäkin.

Tonteri-nimisiä
Arvi Tonteri (1912–1942), suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija
Jerem Tonteri (s. 1973), suomalainen elokuvaleikkaaja, ohjaaja ja käsikirjoittaja
Pekka Tonteri (1880–1953), suomalainen maanviljelijä ja SDP:n kansanedustaja
Pertti Tonteri (s. 1943), suomalainen kirjailija
Roope Tonteri (s. 1992), suomalainen lumilautailija

Lähteet

Viitteet

Sukunimet
Liukkonen

Liukkonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Ari-Pekka Liukkonen (s. 1989), kilpauimari 
Esa Liukkonen (s. 1978), pikajuoksija
Esko Liukkonen (s. 1941), fyysikko ja professori
Gustaf Wilhelm Liukkonen (1844–1916), juristi ja valtiopäivämies
Helmi Liukkonen (1907–1969), oopperalaulaja
Jarmo Liukkonen (s. 1956), liikuntapedagogiikan professori, tietokirjailija ja henkinen valmentaja
Juha Liukkonen (s. 1959), suunnistaja ja valmentaja
Juho Liukkonen (s. 1986), jääpalloilija 
Maija Liukkonen (o.s. Raitanen, s. 1956), jalkapalloilija
Miki Liukkonen (s. 1989), kirjailija, runoilija ja muusikko
Mikko Liukkonen (s. 1978), jääkiekkoilija
Niko Liukkonen (s. 1977), säveltäjä, sanoittaja, kitaristi ja laulaja
Pekka Liukkonen (s. 1958), lentopalloilija
Sanna-Mari Liukkonen (1975–2020), kuvataiteilija
Tero Liukkonen (s. 1960), kirjailija
Timo Liukkonen, Sebastian Lindell, rikoskirjailija
Unto Liukkonen (1918–1979), pesäpalloilija
Voitto Liukkonen (1940–2007), urheilutoimittaja
Liisa Veijalainen (o.s. Liukkonen, s. 1951), suomalainen suunnistaja
Soininen (täsmennyssivu)

Soininen voi tarkoittaa seuraavia:

Paikannimi
 Soininen, Naantalin kaupunginosa
 Soininen, kartano Naantalissa

Sukunimi
 Aliina Soininen, o.s. Pennanen (1887–1978), suomalainen kansakoulunopettaja ja lastenkirjailija
 Arttu Soininen (s. 1967), suomalainen kestävyysjuoksija
 August Soininen (1891–1952), suomalainen jääkärieverstiluutnantti
 Aulis Ensio Soininen (1911-1976), päätoimittaja ja tiedotussihteeri
 Eero Soininen (s. 1947), suomalainen näyttelijä
 Gunnar Soininen (1904–1973), suomalainen ylilääkäri ja lääketieteen historian dosentti
 Heikki Soininen (1891–1957), suomalainen kansanedustaja (Maalaisliitto) ja kunnallisneuvos
 Hilkka Soininen (s. 1950), suomalainen neurologian professori ja muistisairauksien tutkija
 Jani Soininen (s. 1972), suomalainen mäkihyppääjä
 Lauri Soininen, Lauri Soini (1875–1919), kirjailija ja lehtimies
 Mika Soininen (s. 1961/1962), Etelä-Pohjanmaan ELY-keskuksen ylijohtaja
 Mikael Soininen (1860–1924), suomalainen kasvatustieteilijä ja poliitikko (Suomalainen puolue, Kansallinen Edistyspuolue)
 Reetta Gröhn-Soininen (s. 1969), suomalainen kuvanveistäjä
 Vilho Soininen (1911–1976), suomalainen kirjailija ja helluntaiherätyksen piirissä toiminut saarnaaja

Katso myös 

 Soisalon-Soininen

Sukunimet
Hynninen

Hynninen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Aksel Hynninen (1864–1914), maanviljelijä ja valtiopäivämies
Antti Hynninen (1940–2017), diplomaatti
Eemil Hynninen (1882–1947), maatalous- ja sosiaalipoliitikko ja ministeri (Maalaisliitto)
Emil Albin Hynninen (1870–1939), opettaja ja koulunjohtaja, maanviljelysneuvos
Eero Hynninen (s. 1953), meloja 
Helka Hynninen, o.s. Kolari (1930–2017), laulaja ja sanoittaja 
Jorma Hynninen (s. 1941), oopperalaulaja
Jouko Hynninen (1907–1983), kenraalimajuri ja Mannerheim-ristin ritari
Karl Oskar Hynninen (1845–1913), kanslianeuvos, valtiopäivämies ja opettajaseminaarin johtaja
Kauko Hynninen (1933–1989), näyttelijä
Laura Hynninen (s. 1976), muusikko ja kuvataiteilija
Keijo Hynninen (1929–2020), koripalloilija
Maija Hynninen (s. 1977), säveltäjä ja äänitaiteilija
Oskar Hynén, kirjailijanimi Oskari Hynninen (1865–1906), opettaja ja kirjailija
P. J. Hynninen eli Paavo Juho Hynninen (1883–1960), ministeri (amm.) ja suurlähettiläs
Sami Hynninen (s. 1976), muusikko ja taiteilija
Sari Hynninen (s. 1967), seitsenottelija
Sirpa Hynninen (s. 1963), kuvanveistäjä
Tom Hynninen (s. 1932), yrittäjäneuvos, Oy Konttorityön entinen toimitusjohtaja
Topias Hynninen (s. 2005), jääkiekkoilija
Veli-Matti Hynninen (s. 1944), pappi, kirkon rauhanpalkinnolla palkittu.
Vesanen

Vesanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Anssi Vesanen (s. 1980), lentopalloilija
Eijo Vesanen (1912–2005), seismologi, joka sai professorin arvonimen
Juhani Vesanen (1955–2017), lentopalloilija
Jussi Vesanen (s. 1952), kuvataiteilija
Mirja Vesanen (s. 1901), nuortenkirjailija
Ossi Vesanen (s. 1983), lentopalloilija
Riitta Vesanen (myöh. Seppälä, s. 1962), pikajuoksija
Jämsä (täsmennyssivu)

Jämsä tarkoittaa seuraavia:

Jämsä, kaupunki

Sukunimi
Aarne Jämsä (s. 1956), suomalainen kuvanveistäjä
Andrei Jämsä (s. 1982), virolainen soutaja
Anni Jämsä (s. 1995), suomalainen koripalloilija
Arvi Jämsä (1917–1987), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Esko Jämsä (s. 1964), suomalainen lehtivalokuvaaja
Kai Jämsä, laulaja, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja
Markus Jämsä (s. 1977), jääkiekkoilija
Matti Jämsä (1929–1988), toimittaja
Niilo Jämsä (1895–1918), jääkäri
Pentti Jämsä, matkatoimistoyrittäjä
Sirkka-Liisa Jämsä-Jounela (s. 1952), kemian tekniikan professori
Teijo Jämsä, rumpali

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Ukkola (täsmennyssivu)

Ukkola tarkoittaa seuraavia:

Ukkola, kylä Joensuussa, entisessä Enossa

Sukunimi
Arvo Ukkola (1920–1968), muusikko
Helge Ukkola (1921–1993), pappi, teologi, filosofi ja sotakirjailija
Irja Ukkola (s. 1936), pikajuoksija
Johanna Ukkola (s. 1993), maastohiihtäjä
Jukka Ukkola (s. 1947), toimittaja
Kalervo Ukkola (s. 1949), kaupunginjohtaja
Kalevi Ukkola (s. 1941), säveltäjä ja sanoittaja
Kalle Ukkola (s. 1943), insinöörikenraalimajuri
Pertti Ukkola (s. 1950), painija
Sanna Ukkola (s. 1975), toimittaja ja juontaja
Timo Ukkola (s. 1956), jääkiekkoilija
Tuulikki Ukkola (1943–2019), toimittaja ja poliitikko (LKP, Kokoomus)

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan