joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Patriarkaatti (kirkko)

Patriarkaatti on hiippakunta, jonka piispaa nimitetään patriarkaksi. Patriarkaatiksi voidaan nimittää myös sitä hallinnollista aluetta, jonka johtava piispa patriarkka on (esimerkiksi Ekumeeninen patriarkaatti). Patriarkkoja ovat:

 Ortodoksisen kirkon korkea-arvoisimmat piispat, joita oli aiemmin viisi ja nykyään yhdeksän: Konstantinopolin, Aleksandrian, Antiokian, Jerusalemin, Moskovan, Serbian, Romanian,  Georgian ja Bulgarian patriarkaatit
 Katolisen kirkon
latinalaisessa riituksessa Rooman patriarkka eli paavi sekä Lissabonin, Venetsian, Jerusalemin, Itä-Intian ja Länsi-Intian patriarkat, jotka kuuluvat Rooman patriarkaattiin, ja joille patriarkan arvo on pikemminkin kunnia-asema
itäisissä riituksissa Aleksandrian koptilaiskatolinen patriarkka, Antiokian syyrialaiskatolinen patriarkka, Antiokian melkiittikatolinen patriarkka, Antiokian maroniittipatriarkka, Babylonin kaldealaiskatolinen patriarkka ja Kilikian armenialaiskatolinen patriarkka.
 Eri nestorilaisten ja orientaalisten ortodoksisten kirkkojen patriarkat.

Ortodoksinen kirkko
Katolinen kirkko
Valtioliitto

Valtioliitto eli konfederaatio () on kahden tai useamman valtion muodostama pysyvä liitto. Jäsenet hoitavat yhdessä valtiollisia asioita, mutta pidättävät laajan itsemääräämisoikeuden ja usein muodollisen itsenäisyyden. Yleensä valtioliittojen perustana on turvallisuuden lujittaminen, jolloin kyseessä on pidemmälle menevä yhteistyö kuin sotilasliitto, mutta ei niin pitkälle menevä yhteistyö kuin mitä liittovaltion perustaminen edellyttäisi.

Amerikan konfederaatio
Amerikan konfederaatio (Confederate States of America) oli Yhdysvaltain etelävaltioiden Yhdysvalloista eroamisensa jälkeen muodostama valtio. Etelän ja pohjoisen välillä oli pitkään ollut kulttuurinen ja taloudellinen juopa ja erimielisyys siitä, kuinka paljon Washington saisi puuttua osavaltioiden asioihin. Abraham Lincolnin tultua valituksi Yhdysvaltain presidentiksi julistivat etelävaltiot konfederaatin perustetuksi.

Yhdistynyt arabitasavalta

Egypti ja Syyria muodostivat keskenään poliittisen unionin Yhdistynyt arabitasavalta -nimisenä valtiona vuosina 1958–1961. Syynä oli Syyrian tarve liittoutua lähinnä Israelia vastaan voimakkaimman arabivaltion, Egyptin, kanssa ja toisaalta Egyptin presidentti Nasserin tarve hakea tukea ”toiselta rintamalta” Israelin pohjoispuolelta Suezin kriisin kaltaisen sotilaallisen tappion välttämiseksi. 

Alkuperäisenä ajatuksena oli muodostaa Persianlahdelta Atlantille yhtenäinen arabivaltio. Yhdistynyt arabitasavalta muodosti liiton Pohjois-Jemenin kanssa 1958. Tätä kutsuttiin Yhdistyneiksi arabivalloiksi. Syyria vetäytyi Yhdistyneestä arabitasavallasta vuonna 1961 sotilasvallankaappauksen jälkeen, minkä jälkeen myös Pohjois-Jemen erosi. Egypti käytti kuitenkin valtionimenään Yhdistynyttä arabitasavaltaa vielä vuoteen 1971 asti.

Euroopan unioni

Euroopan yhteisöt muodostivat Maastrichtin sopimuksella konfederaatioksi katsottavan poliittisen unionin. Tästä alkoi yhdentymiskehitys, jonka tuloksena on ehdotus Euroopan unionin perustuslakisopimuksesta, jolla pyritään tehostamaan Euroopan unionin päätöksentekoa poistamalla määräenemmistöä tai yksimielisyyttä edellyttävää päätöksentekoa enemmistöpäätöksin sekä luovuttamalla osa jäsenvaltioiden kansallisesta päätösvallasta Euroopan unionin yksinomaiseen toimivaltaan.

Sveitsi
Sveitsi lienee tunnetuin valtioliitto, vaikka nykyään se onkin jo lähellä liittovaltiota.

Katso myös 

 Liittovaltio

Federalismi
Papyruskaisla

Papyruskaisla (Cyperus papyrus) on Afrikasta peräisin oleva sädekaisloihin (Cyperus) kuuluva kasvi. Sen korret ovat alhaalta 40 mm paksut, ja voivat kasvaa jopa viisi metriä pitkiksi. Jokaisen korren päässä on tupsu kiiltäviä, vihreitä kukkavarsia, joihin kehittyy kesän mittaan ruskeat, tähtimäiset kukat.

Levinneisyys 
Antiikin aikoina papyrusta kasvoi Niilin alavirralla, mutta se on sittemmin kadonnut sieltä. Nykyisin sitä tavataan suoalueilla, matalissa järvissä ja jokivarsilla lähes koko Afrikassa, Palestiinassa ja Sisiliassa.

Käyttö 
Muinaisessa Egyptissä papyrusta käytettiin ravinnoksi, lääkkeeksi, kuituna ja rakennusaineena. Papyrus tunnetaan kirjoitusalustana, mutta kuidusta tehtiin myös sandaaleita, koreja, veneitä ja viuhkoja.

Meheviä maavarsia ja varren alaosia syötiin raakoina ja keitettyinä. Papyrusten tuhkaa käytettiin silmäsairauksien hoitoon ja estämään rakkuloiden leviämistä.

Lähteet

Kuvia

Aiheesta muualla 
 Papyruskaisla

Papyrus
Sädekaislat
Sädekaislat

Sädekaislat (Cyperus) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Se käsittää noin 500–900 lajia, jotka kasvavat kosteikoissa ja kuivalla maalla. Sädekaislat voi tunnistaa erikoisen kukintonsa perusteella. Joitakin lajeja kasvatetaan kuitukasveina tai ruoan ja hajusteiden valmistukseen, toiset ovat pahoja rikkaruohoja. Sukuun kuuluu myös papyrussädekaisla eli papyruskaisla (Cyperus papyrus), josta on valmistettu papyrusta jo antiikin aikoihin.

Lajeja 
Tunnetuimpia sädekaislalajeja ovat:
 Cyperus albostriatus – mooseksensädekaisla
 Cyperus alopecuroides – häntäsädekaisla
 Cyperus alternifolius
 Cyperus articulatus
 Cyperus capitatus – dyynisädekaisla
 Cyperus compressus
 Cyperus congestus
 Cyperus cyperoides – pallerosädekaisla
 Cyperus difformis
 Cyperus distans
 Cyperus echinatus – pallosädekaisla
 Cyperus elatus
 Cyperus elegans
 Cyperus ephemerus
 Cyperus eragrostis – röllisädekaisla
 Cyperus eremicus
 Cyperus esculentus – kultasädekaisla
 Cyperus esculentus var. esculentus
 Cyperus esculentus var. sativus – kastanjasädekaisla eli maakastanja, maamanteli, chufa
 Cyperus fuscus – lattasädekaisla eli pikkusädekaisla
 Cyperus glaber – kiiltosädekaisla
 Cyperus glaucophyllus – sinesädekaisla
 Cyperus glomeratus
 Cyperus haspan – haspansädekaisla
 Cyperus involucratus – isosädekaisla
 Cyperus iria
 Cyperus laevigatus – silosädekaisla
 Cyperus laevigatus subsp. distachyos – kalvassilosädekaisla
 Cyperus laevigatus subsp. laevigatus – tummasilosädekaisla
 Cyperus laxus
 Cyperus ligularis
 Cyperus longus – sukkulasädekaisla
 Cyperus luzulae
 Cyperus maranguensis – siirosädekaisla
 Cyperus michelianus – keräsädekaisla
 Cyperus odoratus
 Cyperus owanii – rassisädekaisla
 Cyperus papyrus – papyrussädekaisla eli papyruskaisla
 Cyperus polystachyos – varstasädekaisla
 Cyperus prolifer
 Cyperus retrofractus
 Cyperus rotundus – ruskosädekaisla 
 Cyperus rubicundus – lastasädekaisla
 Cyperus squarrosus
 Cyperus strigosus
 Cyperus subumbellatus – sarjasädekaisla

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sädekaislat (Cyperus)
 Den virtuella floran: Cyperus 
 ITIS: Cyperus 
 United States Department of Agriculture (USDA): Cyperus 
 Flora of China: Cyperus
Pohjois-Karjalan keskussairaala

Pohjois-Karjalan keskussairaala on vuonna 1953 rakennettu sairaala ja samalla maan ensimmäinen keskussairaala. Sairaalan perustamisasiakirja allekirjoitettiin muutama vuosi aikaisemmin vuonna 1947. Sairaala sijaitsee Joensuussa Niinivaaran laella, josta sen valkea päärakennus näkyy kymmenien kilometrien päähän aina Kolille asti. 12-kerroksisen rakennuksen korkeus on 45 metriä. Sairaalarakennusten suunnittelusta vastasi arkkitehdit Jussi Paatela yhdessä Olli Pöyryn sekä Marja Pöyryn kanssa.

Sairaala järjestää Pohjois-Karjalassa erikoissairaanhoidon palvelut 13 kunnan alueella yhteensä 166 400 asukkaalle. 

Sairaalan yhteydessä on helikopterikenttä  potilaskuljetuksia varten.

Pohjois-Karjalan sairaanhoitopiiri kuuluu Kuopion yliopistollisen sairaalan erityisvastuualueeseen. Osa erikoissairaanhoidosta järjestetään eritysvastuualueella alueen yliopistollisessa sairaalassa. Pohjois-Karjalan keskussairaalassa ei ole avosydänkirurgiaa ja neurokirurgiaa. Valtionneuvoston asetuksella esimerkiksi elinsiirrot on keskitetty koko maassa Helsingin yliopistolliseen keskussairaalaan ja ylipainehappihoito Turun yliopistolliseen keskussairaalaan.

Sairaala toimii opetussairaalana sosiaali- ja terveysalan sekä lääketieteen opiskelijoille.

Siun sote 
Siun soten - Pohjois-Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymän suurimmat toimipaikat ovat Pohjois-Karjalan keskussairaala Joensuussa ja Honkalampi-keskus Liperin Ylämyllyllä.

Se järjestää yhdessä alueen kuntien ja terveyskeskusten kanssa väestön tarpeisiin perustuvia terveydenhuollon ja sosiaalihuollon palvelut, ympäristöterveydenhuollon palvelut sekä pelastuslaitoksen toiminnan.  

Pohjois-Karjalan sairaanhoito- ja sosiaalipalvelujen kuntayhtymä oli vuonna 2019 Pohjois-Karjalan suurin yksittäinen työnantaja. Siun sotessa on yhteensä noin 7 800 työntekijää.

Katso myös 

 Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB)
Luettelo Suomen sairaaloista

Lähteet
 Harri Mustaniemi: Rautainen operatsionipöytä, Pohjois-Karjalan sairaanhoidon historiikki, Joensuu 1996

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Pohjois-Karjalan keskussairaala, verkkosivut
 Pohjois-Karjalan keskussairaala Joensuun kaupungin karttapalvelussa

 Pohjois-Karjalan sairaanhoito- ja sosiaalipalvelujen kuntayhtymä
Islab, verkkosivut 
Lounaskahvila Herkkuhetki, verkkosivut

Joensuun rakennukset ja rakennelmat
Suomen lentopaikat
Suomen sairaalat
Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Pohjois-Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä
São Tomé

São Tomé (port. ”Pyhä Tuomas”) on Guineanlahdella sijaitsevan São Tomén ja Príncipen saarivaltion pääkaupunki ja maan suurin kaupunki. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan sen asukasluku oli 66 888. Kaupunki sijaitsee samannimisen saaren koillisrannikolla.

Portugalilaiset perustivat São Tomén vuonna 1485. Vuonna 1599 hollantilaiset valtasivat kaupungin ja saaret yhdeksi päiväksi. He uusivat valtausyrityksensä vuonna 1641 ja onnistuivat pitämään sitä hallussaan vuoden. São Tomé oli siirtokunnan pääkaupunki vuoteen 1753 ja maan pääkaupunki vuodesta 1852. Vuodesta 1975 se on ollut itsenäisen São Tomén ja Príncipen demokraattisen tasavallan pääkaupunki.

Lähteet

Aiheesta muualla
Finlandia

Finlandia voi tarkoittaa seuraavia asioita:

 Suomi, monilla kielillä (esimerkiksi uuslatina, espanja, italia) Finlandia, valtio Euroopassa
 Finlandia, Jean Sibeliuksen teos
 Finlandia Uutistoimisto
 Finlandia Vodka, alkoholijuoma

Palkintoja
 Finlandia-palkinto, Suomen Kirjasäätiön jakama palkinto
 Finlandia Junior -palkinto, Suomen Kirjasäätiön jakama palkinto
 Tieto-Finlandia-palkinto, Suomen Kirjasäätiön jakama palkinto
 Napero-Finlandia, Päätalo-instituutin järjestämä lasten kirjoituskilpailu
 Arkkitehtuurin Finlandia -palkinto, SAFAn palkinto
 Iskelmä-Finlandia, Nokian kaupungin myöntämä populaarimusiikin palkinto
 Sarjakuva-Finlandia 

Kilpailuja
 Finlandia-ajo, ravikilpailu
 Finlandia-hiihto, hiihtokilpailu
 Finlandia Trophy, kansainvälinen taitoluistelukilpailu

Kulttuuri
 Mieskuoro Finlandia, suomalainen mieskuoro
 Finlandia-klubi, lahtelainen rock-klubi
 Finlandia-sarja, Hannu Salaman romaanisarja
 Finlandia: Otavan iso maammekirja, 1980-luvulla ilmestynyt kirjasarja Suomen maantieteestä
 Finlandia, vuonna 1922 valmistunut Suomea esittelevä elokuva
 Finlandia, Suomessa kolme kertaa järjestetty filateelinen näyttely
 Sirkus Finlandia, suomalainen sirkus 
 Finlandia, Fazerin marmeladi
 Finljandija, Pietarissa vuodesta 1908 ilmestynyt aikakauskirja
Yhtiöitä ja yrityksiä 

 Finlandia Group, suomalainen varainhoitoyhtiö
 Finlandia Kirja, suomalainen antikvariaatti
 Finlandia Records, suomalainen klassisen musiikin levy-yhtiö
 Kino Finlandia, elokuvayhtiö
 Finlandia Uistin, suomalainen uistinvalmistaja
 Finlandia Uutistoimisto, Suomessa toisen maailmansodan aikana toiminut yksityinen uutistoimisto

Rakennuksia

 Finlandia-talo, konsertti- ja kongressikeskus Helsingissä 
 Finlandia Hotels, suomalainen hotelliketju
 Finlandia, entinen hotelli, nykyinen vanhusten hoitokoti Punkaharjulla

Kulkuvälineitä

 M/S Finlandia, Eckerö Linen rahtauksessa oleva alus
 M/S Princess Maria, aiemmin M/S Finlandia, Silja Linelle kuulunut autolautta
 Finlandia, suomalainen 1920-luvulla valmistettu automerkki
 Saab: 
 Saab 99 Finlandia (1976-1978) 
 Saab 900 Finlandia/CD (1979-1986)

Yhdysvalloissa 

 Finlandia Foundation, Yhdysvalloissa toimiva suomalaista kulttuuria tukeva säätiö
 Finlandia University, yliopisto Yhdysvalloissa
 Finland, kylä Minnesotan osavaltiossa 
 Finlandia Cheese, Valion yhdysvaltalainen tytäryhtiö

Maailmassa

 Fjordo Finlandia, vuono Tulimaassa, Chilessä
 Finlandia Foothills, vuoristo Aleksanterinsaarella, Etelämanteressa 
 Tuindorp Finlandia, puutarha Almelossa, Alankomaassa
 Finlandia, maatila Andien vuoriston pohjoispäässä, Antioquian maakunnassa Ituangon kunnassa, Kolumbiassa (lähde: Yle)

Muita
Finlandia ehkä ei liity seuraaviin:
 Finlandia , Argentiinalais-brasilialainen duo
 Finlandia, kanadalaisen Martha Ladlyn musiikkikappale
Alex Van Halen

Alexander Arthur ”Alex” Van Halen (s. 8. toukokuuta 1953 Nijmegen, Alankomaat) on hollantilaissyntyinen rumpali ja muusikko. Hän on kitaristi Eddie Van Halenin veli. Heidän isänsä oli Jan Van Halen. Heidän ja basisti Michael Anthonyn ja David Lee Rothin yhtyeen nimeksi otettiin veljesten sukunimi Van Halen. Alex on nykyään naimisissa Stine Schybergin kanssa ja heillä on kaksi poikaa, Malcolm ja Aric, joista Aric harrastaa kilpajuoksua..

Lapsuus ja nuoruusvuodet 
Alex soitti nuoruudessaan kitaraa ja jammaili Eddien rummuilla aina silloin tällöin. Lopulta Alexista tuli niin hyvä, että peittosi veljensä taidoillaan. Tästä syystä Eddien siirtyi kitaraan, ja hänestä tuli yksi maailman parhaimmista kitaristeista. Perhe muutti Pasadenaan Kaliforniaan vuonna 1963. Kerran kun Eddie osti lehtien jakamisella saamillaan rahoilla uudet rummut, Alex päätti kokeilla niitä soittamalla The Surfaris -yhtyeen rumpalin rumpusoolon kappaleeseen "Wipe Out". Eddie huomasi veljensä taidot ja he vaihtoivat soittimia keskenään.

Musiikkiura 
Alexilla oli 1970-luvun alussa useita yhtyeitä, joissa yleensä soitti myös hänen veljensä. Vuonna 1972 Eddie ja Alex perustivat yhtyeen nimeltä Mammoth, jossa Alex soitti rumpuja, Eddie lauloi ja soitti kitaraa ja Mark Stone bassoa. Kun Stone kaksi vuotta myöhemmin sai yhtyeestä lähtöpassit, basistiksi valittiin Michael Anthony ja laulamaan David Lee Roth, joten Eddie soitti enää kitaraa. Mammoth vaihtoi nimensä Van Haleniksi, koska oli jo olemassa Mammoth-niminen yhtye. Lavalla Alexia pidetään yleisön viihdyttäjänä ja aggressiivisien rumpusoolojen soittajana.

Rummut 
Alex käyttää Paiste Rude -symbaaleja ja Ludwigin rumpuja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Van Halen
Yhdysvaltalaiset rockmuusikot
Yhdysvaltalaiset rumpalit
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Saastuminen

Saastuminen on ympäristön pilaantumista, joka aiheuttaa eliöille haittaa tai kuoleman. Suurin osa saastumisesta tapahtuu kemikaalipäästöinä ilmaan, maaperän tai veteen, mutta nykyisin myös mm. melun ja valon katsotaan aiheuttavan saastumista. Saaste taas on terveyttä tai luontoa vahingoittava tai yleistä viihtyvyyttä haittaava aine ilmassa, vesistöissä tai maaperässä. Esimerkiksi ilmansaasteet ovat eräs ihmistoiminnan aiheuttama päästömuoto.

Saastuminen on tyypillisesti ihmisen toiminnan aiheuttamaa, ja se aiheuttaa haittaa eliöille muuttamalla niiden elinympäristöä. Päästö tai jäte on saastetta vain, jos se aiheuttaa haittaa: esimerkiksi vesihöyrypäästöjä voimalaitosten jäähdytystorneista ei pidetä saasteena, mutta savukaasupäästöt voimalaitoksen savupiipusta sisältävät saasteita. Toisaalta haitallinen aine on saaste vain, jos se pääsee luontoon: esimerkiksi elohopea on luonnossa saastetta mutta lämpömittarissa ei. Saaste voi olla myös subjektiivinen käsite: joku voi kokea kovaäänisen musiikin miellyttäväksi mutta toinen melusaasteeksi.

Saastumisen tyyppejä 

ilman saastuminen
vesien saastuminen
maaperän pilaantuminen
melusaaste
valosaaste
lämpösaaste

Katso myös 
 Ympäristönsuojelu
 Ekotoksikologia
 Kestävä kehitys

Lähteet 

Ympäristötoksikologia
Seulonnan keskeiset artikkelit
Tavastia-klubi

Tavastia-klubi on Helsingin Kampissa Urho Kekkosen kadulla sijaitseva rock-klubi.

Toimintaa harjoittaa Helsingin Rock & Roll Oy, jonka toimitusjohtaja on Juhani Merimaa. Tavastian yhteydessä toimivat myös pienempi klubi Semifinal ja ravintola Ilves. Klubin oma jalkapallojoukkue FC Tavastia pelaa Helsingin piirin Vitosessa (2019). Klubin ohjelmavastaavana on toiminut syksystä 2019 Mikko Merimaa, joka on Juhani Merimaan pojanpoika.

Tavastia-klubista kertovan dokumentin ”Sitten ajat muuttuivat” ensi-ilta oli 2. helmikuuta 2022.

Historia 

Hämäläis-Osakunnan rakennuttama Hämäläisten talo valmistui 1931. Siinä toimi jo 1950-luvulla suosittu tanssipaikka Hämis ja vuonna 1970 nimeksi tuli Tavastia-klubi.  Pelkästään elävän musiikin klubiksi Tavastia muuttui 1990-luvun alussa.

Tavastia on nykyisin yksi Euroopan vanhimmista edelleen toimivista rock-klubeista.

Tavastia-palkinto 

Tavastia-klubi vietti vuonna 2010 40-vuotisjuhlaansa. Juhlavuoden kunniaksi Tavastia perusti nimeään kantavan palkinnon, joka "tulee edistämään elävää musiikkia ja tukemaan nousevia tähtiä."

Ensimmäiset Tavastia-palkinnot jaettiin 19. lokakuuta 2010. Palkinnon saivat Villa Nah, Lighthouse Project ja Kumpulan bändikerho.

Palkinto on 1 000 euroa.

Tavastialla esiintyneitä artisteja  

 The 69 Eyes
 50 Cent
 Alice In Chains
 Amoral
 Anthrax
 Antic Cafe
 Black Crowes
 Black Sabbath
 Billy Talent
 Celtic Frost
 Children Of Bodom
 The Cramps
 The Cross
 D.A.D
 Dead Kennedys
 Europe
 Fabulous Thunderbirds
 Dir en grey
 Dr. Alban
 Foo Fighters
 The Gazette
 Girlschool
 Hanoi Rocks
 Hawkwind
 The Hellacopters
 HIM
 The Hives
 The Hooters
 Hurriganes
 Juice Leskinen
 Kalmah
 Kamelot
 Kreator
 Lemonheads
 Lordi
 Manfred Mann’s Earth Band
 MGMT
 Nazareth
 New York Dolls
 Nick Cave and the Bad Seeds
 Nightwish
 Offspring
 The Pogues
 Public Image Limited
 Ramones
 Screaming Trees
 Brian Setzer
 Siouxsie and the Banshees
 Sleepy Sleepers
 Sonata Arctica
 Sonic Youth
 The Stone Roses
 Stratovarius
 Stryper
 Suede
 The Wailers
 Tom Waits
 W.A.S.P.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Tavastian sivusto

Kamppi
Populaarikulttuuri
Suomen konserttitalot
Kenraaliharjoitus

Kenraaliharjoitus tarkoittaa viimeistä harjoitusta ennen näytelmän, oopperan tms. ensi-iltaa, jossa kaikki produktion osat (musiikki, valot, meikki, lavasteet) ovat silloin samanlaiset kuin varsinaisessa ensi-illassa.

Sanan osa "kenraali" juontanee juurensa käännösvirheestä ruotsin kielen sanasta "general" (yleinen). Yleensä kenraaliharjoituksissa käytetään juhlassa käytettävää asua.

Teatteri
Manuel Castells

Manuel Castells (s. 9. helmikuuta 1942) on espanjalaissyntyinen sosiologi ja tietoyhteiskuntatutkija, joka oli Espanjan yliopistoministeri 2020–2021. Varsinaisen uransa hän on luonut Ranskassa ja asuu nykyisin Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. 

Hän on kirjoittanut noin 20 kirjaa. Vuonna 2001 hän julkaisi yhdessä filosofi Pekka Himasen kanssa teoksen Suomen tietoyhteiskuntamalli. Professori Castells on toiminut EU:n, Unescon, ILOn, UNDP:n ja monien muiden järjestöjen asiantuntijana.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Professori Manuel Castellsin CV suomeksi
 Tapani Hietaniemi: ”Verkko nousee: Manuel Castells ja informaatioteknologian vallankumous”, Viridis-lehti talvi 1998–1999 
 Eija Kalliala: Suomen tietoyhteiskuntamalli 
 Manuel Castellsin viralliset kotisivut Berkeleyn yliopistossa
 Website of professor Manuel Castells scientific work.

Sosiologit
Espanjalaiset tieteilijät
Espanjan ministerit
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt
Keskushermosto

Keskushermosto () on keskussäätelyjärjestelmä, joka ohjaa kaikkea kehon toimintaa. Se käsittelee tietoja ja pitää meidät yhteydessä ulkomaailmaan.

Keskushermostoon kuuluvat selkäydin ja aivot. Aivorunko osana aivoja on yhdistämässä selkäydintä ja aivoja. Aivot toimivat toimintojen ylikoordinaattorina, ne säätelevät vireystilaa, unirytmiä, ajattelua, havainnointia, sekä motorisia toimintoja.

Selkäydin ohjaa aivojen käskyjä eteenpäin, ja sen poikkileikkaus muistuttaa perhosen siipiä, joiden etu ja takakärjissä sijaitsevat ns. pylväät. Selkäytimen etupylväässä on motoristen, eli liikettä tuottavien neuronien soomat, eli osat, joissa tuma sijaitsee. Takapylväs on muodostunut sensoristen, eli aistimuksia välittävien neuronien aksoneista, joiden soomat sijaitsevat takapylvään ulkopuolella spinaaligangliossa.

Keskushermoston lisäksi hermostoon kuuluu ääreishermosto, joka tuo keskushermostoon informaatiota.

Osat
Aivot
Aivorunko
Selkäydin

Katso myös
 PKV-lääkkeet

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
Seulonnan keskeiset artikkelit
Muoti

Muoti tarkoittaa jonakin ajankohtana vallitsevaa ja suosiossa olevaa tyyliä tai makusuuntaa, yleistä tapaa. Erotukseksi paikallisten elinolojen sanelemasta kansanpuvusta vaatemuodilla tarkoitetaan vaatetustyyliä, joka edustaa verrattain lyhytaikaista tyylisuuntausta.

Muodissa tapahtuu kiertoja, kun ihmiset arvostavat vähemmän tai kyllästyvät aiemmin suosittuihin asioihin ja omaksuvat tilalle jotakin uutta. Elämänaloista muodin vaikutus tiedostetaan selvimmin pukeutumisessa, ja usein muodista puhuttaessa tarkoitetaankin nimenomaan muotivaatteita. Muoti ilmenee jopa kiinnostuksena tietynlaisiin uskonnollisiin liikkeisiin tai tieteellisiin teorioihin. Kaupallisesti muotia voidaan hyödyntää saamalla ihmiset ostamaan ja hankkimaan uusia asioita.

Uusi muoti syntyy kun tarpeeksi moni ihminen alkaa matkia toista jossain tietyssä asiassa. Yhteisöllinen paine ja monet viestimet painostavat ihmisiä pysymään muodin mukana, joka osallaan nostaa ihmisten tahtoa seurata valtavirtaa. Myös esikuvina pidetyt julkisuuden henkilöt voivat luoda muoteja. Muotilehdet kertovat myös muodista ja trendeistä.

Katso myös 
 Pikamuoti

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 Ylen Elävä arkisto:
 Mistä trendit tulevat?
 Tyyliä ja muotia läpi vuosisatojen.

 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Apila

Apila tarkoittaa seuraavia:

 apilat (Trifolium), kasvisuku 
 Apila, Raha-automaattiyhdistyksen pelikone 
 Apila, Reumaliiton kuntoutumiskeskus Kangasalla  
 Apila, Seinäjoen kaupunginkirjasto

Sukunimenä 
 Uljas Apila (1905–1984), suomalainen päätoimittaja
Zoe

Zoe (kreikaksi Ζωή, n. 978 – 1050) oli Bysantin keisarinna 15. marraskuuta 1028 – 1050.

Zoen isän Konstantinos VIII:n kuoleman jälkeen Zoe hallitsi miehensä Romanos III:n kanssa. Romanoksen kuoltua vuonna 1034 Zoe meni naimisiin Mikael IV:n kanssa. Mikael kuoli vuonna 1041. Seuraava kanssahallitsija oli Zoen ottopoika Mikael V, mutta hän kuoli jo seuraavana vuonna.

Kahden kuukauden ajan vuonna 1042 Zoe hallitsi siskonsa Theodoran kanssa. Zoen kolmas ja viimeinen mies Konstantinos IX hallitsi vielä Zoen kuoleman jälkeen vuonna 1050.

Paavo Haavikko on esseessään ”Sampo, Bysantin rahamylly” Mitä-Missä-Milloin 1975 -kirjassa esittänyt, että keisarinna Zoe olisi ollut Kalevalan Pohjan akan esikuva.

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Roman Emperors - Zoe Porphyrogenita 

Bysantin hallitsevat keisarinnat
Vuonna 978 syntyneet
Vuonna 1050 kuolleet
Live ?!*@ Like a Suicide

Live ?!*@ Like a Suicide on Guns N’ Rosesin ensimmäinen julkaisu. Tämä EP-levy julkaistiin 10 000 kappaleen painoksena ja on nykyään muodostunut keräilyharvinaisuudeksi. Kappaleet on äänitetty studiossa ja niihin on lisätty yleisön ääni. Äänite julkaistiin myöhemmin myös GN’R Lies -albumin B-puolena.

Kappaleet
 Reckless Life
 Nice Boys (alkup. Rose Tattoo)
 Move to the City
 Mama Kin (alkup. Aerosmith)

Soittajat
 W. Axl Rose – laulu
 Slash – kitara
 Izzy Stradlin – komppikitara
 Duff McKagan – basso
 Steven Adler – rummut

Vuoden 1986 EP:t
Guns N’ Rosesin albumit
Lääkintämies

Lääkintämies on erikoiskoulutettu sotilas, jonka tehtävänä on vastata ryhmän, joukkueen tai komppanian lääkintähuollosta tai toimia lääkärin apuna korkeamman tason lääkintämuodostelmassa. Tähän kuuluu ensiavun antaminen haavoittuneille sotilaille, sekä haavoittuneiden kuljetusten organisointi. Muita lääkintämiehen tehtäviä on yksikön yleisen taistelukyvyn ylläpito esimerkiksi tarkkailemalla käymälöiden ja ruokailujen hygieniaa.

Taistelutilanteet

Suurimittaisessa rintamasodassa lääkintämiehen ensisijainen tehtävä on hoitaa haavoittuneet pois tulen alta. Lääkintämies antaa tämän jälkeen välittömän henkeä ylläpitävän ensiavun, jotta potilas voitaisiin siirtää jonkinlaiseen kenttäsairaalaan. Haavoittuneen kuljettaminen tulen alla on fyysisesti ja henkisesti hyvin vaativa tehtävä, minkä vuoksi lääkintämiehinä pärjäsivät sotien aikana parhaiten suurikokoiset ja vahvat henkilöt. Lääkintämiehet ovat suojattuja Geneven sopimuksien nojalla, eikä Punaisen Ristin tunnusta käyttävää henkilöä tai ajoneuvoa saa vahingoittaa. Vastaavasti lääkintämies saa käyttää henkilökohtaista asettaan vain itsensä tai potilaan suojelemiseksi. 

Kenttäolosuhteiden vaativuudesta johtuen lääkintämies ei ole voinut kantaa mukanaan monipuolista valikoimaa ensihoitovälineitä. Yleensä on pyritty mikäli mahdollista käyttämään haavoittuneen itse mukanaan kantamia sidontatarpeita. Nykyaikaisten kriisien luonteesta ja huollon tehostumisesta johtuen on kuitenkin yhä todennäköisempää, että lääkintämies pystyy antamaan haavoittuneelle esimerkiksi nesteytyshoitoa välittömästi haavoittumispaikan läheisyydessä.

Lääkintämiehet Suomen puolustusvoimissa 
Suomen Puolustusvoimissa lääkintämiehiksi valitaan henkilöitä, jotka käyvät varusmiehinä erityisen kenttälääkintäkurssin. Lääkintämiehen palvelusaika puolustusvoimissa on yhdeksän kuukautta. Maavoimissa lääkintämiehiä on tyypillisesti yksi kussakin joukkueessa, mutta erikoistehtävissä, joissa haavoittuneiden evakuointi pitää hoitaa ripeästi tai tappioiden riski on tavallista suurempi, joukkueeseen voi kuulua jopa kokonainen lääkintäryhmä. Lääkintämiehet kuuluvat miehistöön ja ovat arvoltaan sotamiehiä tai korpraaleja. Korkea-arvoisimmat lääkintähenkilöt taistelutehtävissä ovat lääkintäaliupseereita, jotka ottavat haavoittuneet vastaan sidontapaikoilla ja toimittavat nämä eteenpäin kohti joukkosidontapaikkoja ja sairaaloita. Lääkintäupseerit, jotka ovat koulutukseltaan yleensä lääkäreitä, toimivat joukkosidontapaikoilla ja kenttäsairaaloissa. Rajavartiolaitoksen sekä joidenkin sissi- ja erikoisyksiköiden palveluksessa toimivat lääkintämiehet- ja au:t saavat lisäksi koulutuksen sissilääkintään, koska sen organisaatio poikkeaa normaalista kenttälääkinnästä siten, että evakuointimahdollisuudet ovat huomattavasti heikommat ja evakuoinnit kestävät paljon pidempään.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomen puolustusvoimien koulutushaarat
Sotilaslääketiede
Antisankari

Antisankari on kirjallisuudessa ja draamassa protagonisti eli päähenkilö, jolta puuttuvat perinteiset sankarin ominaisuudet kuten ylevyys, ylivertaisuus, oikeamielisyys ja valmius uhrautua hyvien asioiden puolesta. Antisankarit ovat olleet länsimaisen romaanin huomattava piirre jo Kreikan näytelmäkirjallisuudesta lähtien, ja antisankari on usein keskeinen hahmo modernissa näytelmäkirjallisuudessa. Kuuluisia esimerkkejä ovat Cervantesin Don Quijoten ja Henry Fieldingin Tom Jonesin nimihahmot. Muita esimerkkejä ovat James Joycen Ulysses-romaanin päähenkilö Leopold Bloom, Jaroslav Hašekin sotamies Švejk, Albert Camus'n romaanin Sivullinen tahdottomasti ajelehtiva päähenkilö Meursault ja Joseph Hellerin romaanin Me sotasankarit pommituslentäjä Jossarian.

Antisankarit voivat olla hyvin monenlaisia. Tyypillisesti antisankari on pyrkimyksissään epäonnistuva päähenkilö, joka esimerkiksi kömpelyytensä, tyhmyytensä, huono-onnisuutensa tai pelkuruutensa takia aiheuttaa sekaannusta ja joutuu usein naurunalaiseksi. Hän voi myös olla moraaliltaan kyseenalainen päähenkilö. Siinä missä sankari on hyveellinen, ihanteellinen ja pyyteetön, on antisankari usein pikemminkin hyötyajattelua korostava henkilöhahmo, joka saattaa tehdä hyviä asioita vääristä syistä. Antisankaria ei kuitenkaan tule sekoittaa antagonistiin, koska antisankari ei yleensä ole protagonistin päämäärien tiellä.

Lähteet 
Baldick, Chris: The Concise Oxford Dictionary of Literary Terms. Oxford University Press 1990. ISBN 0-19-811733-7.

Viitteet 

Elokuvaan liittyvät käsitteet
Narratologia
Seulonnan keskeiset artikkelit
Keksijä

Keksijä on henkilö, joka ideoi keksintöjä kuten esimerkiksi mekaanisia tai elektronisia laitteita, ohjelmistoja tai menetelmiä. Monet keksijät ovat luonnontieteilijöitä tai insinöörejä, jotka soveltavat tieteellisistä tutkimuksista saatuja tuloksia tai yhdistelevät olemassa olevia ideoita uusiksi kokonaisuuksiksi.

Patenttijärjestelmä kehitettiin rohkaisemaan uusien keksintöjen julkistamista. Patentti suo keksijälle keksintönsä hyödyntämiseen suojatun yksinoikeuden rajoitetuksi ajaksi.

Keksimisen historiaa ovat tutkineet esimerkiksi Jared Diamond ja Thomas P. Hughes.

Huomattavimpia keksijöitä
 Arkhimedes
 Marie Curie
 Thomas Alva Edison
 Yoshirō NakaMats
 Alfred Nobel
 Nikola Tesla
 Leonardo da Vinci

Kuuluisa filmitähti Hedy Lamarr kehitti öisin keksintöjä, joihin langattomat Wi-Fi-verkot ja matkapuhelinverkkojen CDMA-tekniikka perustuvat. Toisen maailmansodan alettua hän kehitti ja patentoi muuttuvataajuuksisen radiolaitteen torpedojen ohjaamiseen ohi vihollisen radiohäirinnän.

Suomalaisia
A. I. Virtasen AIV-rehu on kuuluisimpia suomalaiskeksintöjä. Laajaan käyttöön Suomessa on otettu myös Maiju Gebhardin astiankuivauskaappi (1945), jossa vesi valuu astioista suoraan tiskialtaaseen, jolloin astioita ei tarvitse kuivata. 

Tekniikan tohtori Liisa Viikari on huomattava biotekniikan kehittäjä ja kemian tohtori Salme Koskimies on keksinyt Neste Oy:lle synteettisen voiteluaineen. Insinööri Aino Heikkinen on kehittänyt ekobetonin. Heillä ja tohtori Marja-Liisa Siikosella on suomalaisista naiskeksijöistä eniten patentteja.  

Viihdetaiteilija Pertti "Spede" Pasanen tunnetaan näyttelijän ja koomikon lisäksi myös keksijänä. Pasanen teki lukuisia keksintöjä. Hän haki patenttia 49 keksinnölle. Hänen keksintöihinsä kuuluvat mäkihyppylinko, venesuksi ja aaltovoimala.

Fiktiivisistä keksijöistä
 Härski Hartikainen
 Pelle Peloton
 Tri Emmet L. Brown – Paluu tulevaisuuteen trilogiasta. 
Niisku

Lähteet

Aiheesta muualla

 Suomen Keksijäin Keskusliitto KEKE ry
 Helsingin Keksijät HEKE ry
 Keksintösäätiö: KeksintoKeskus
Etnomusikologia

Etnomusikologia on musiikin tutkimusta sen kulttuurisessa kontekstissa. Etnomusikologia tutkii musiikkia sekä tanssia kulttuurina ja kulttuurissa. Perinteisesti etnomusikologia on keskittynyt ulkoeurooppalaisiin musiikkikulttuureihin ja kansanomaisen musiikin tutkimukseen ja jättää siis ulkopuolelle länsimaisen taidemusiikin, jota tutkii niin sanottu yleinen musiikkitiede. Etnomusikologia ei kuitenkaan sulje pois mitään tiettyä musiikkia tutkimuksensa piiristä. Myös länsimaista taidemusiikkia ja populaarimusiikkia on tutkittu etnomusikologisin menetelmin. Vuonna 1974 perustettu Suomen etnomusikologinen seura ry toimii alan kattojärjestönä Suomessa.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
Suomen etnomusikologinen seura (etnomusikologia.fi)
Apiales

Apiales on aitokaksisirkkaisiin ja asteridien kladiin kuuluva kasvilahko. APG II -luokittelu lukee lahkoon 7 heimoa 494 sukua ja 5489 lajia. Aiemmin Cronquistin järjestelmässä vain sarjakukkaiskasvit (Apiaceae) ja araliakasvit (Araliaceae) kuuluivat tähän lahkoon.

Heimot 
Lahkossa on seitsemän heimoa. Niistä sarjakukkaiskasveja tavataan luonnonvaraisina myös Suomessa, araliakasveja esiintyy viljelykarkulaisina.
 Pennantiaceae
 1 suku (Pennantia) ja 4 lajia Koillis-Australiassa, Norfolkinsaarella ja Uudessa-Seelannissa
 Torricelliaceae
 3 sukua ja 10 lajia Madagaskarilla ja Kaakkois-Aasiassa
 synonyymit: Aralidiaceae, Melanophyllaceae
 Griseliniaceae
 1 suku (Griselinia) ja 6 lajia Uudessa-Seelannissa ja eteläisessä Etelä-Amerikassa
 Pittosporaceae – kielopuukasvit
 9 sukua ja 200 lajia Vanhan maailman tropiikissa ja lämpimässä vyöhykkeessä
 Araliaceae – araliakasvit
 43 sukua ja 1450 lajia enimmäkseen tropiikissa
 synonyymit: Hederaceae, Hydrocotylaceae, Botryodendraceae
 Myodocarpaceae
 2 sukua ja 19 lajia Uudessa-Kaledoniassa, Malaijien saaristossa ja Koillis-Australiassa
 Apiaceae – sarjakukkaiskasvit
 434 sukua ja 3780 lajia yleismaailmallisesti
 synonyymit: Ammiaceae, Angelicaceae, Bupleuraceae, Coriandraceae, Daucaceae, Eryngiaceae, Ferulaceae, Imperatoriaceae, Mackinlayaceae, Pastinacaceae, Saniculaceae, Umbelliferae (varhaisin nimi)

Lisäksi lahkoon on aiemmin liitetty seuraavat heimot:
 Polyosmaceae, yhdistetty heimoon Escalloniaceae lahkossa Escalloniales
 Escalloniaceae, siirretty lahkoon Escalloniales
 Paracryphiaceae, siirretty lahkoon Paracryphiales
 Quintiniaceae, yhdistetty heimoon Paracryphiaceae lahkossa Paracryphiales
 Sphenostemonaceae, yhdistetty heimoon Paracryphiaceae lahkossa Paracryphiales

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Apiales
 Evoluutiopuu
Liperi (kasvi)

Liperi (Levisticum officinale), joka tunnetaan myös kansanomaisella nimellä lipstikka, on sarjakukkaisiin kuuluva maustekasvi. Se kasvaa 100–250 cm korkeaksi. Kukinta-aika on heinä- tai elokuussa keltaisin, karhunputkea muistuttavin kukinnoin.

Liperi on kotoisin Länsi-Aasiasta, mutta sitä on kasvanut Euroopassa jo antiikin ajoista lähtien. Sitä on kasvatettu myös Suomessa vanhastaan kotipuutarhoissa, ja se esiintyy edelleen satunnaisesti viljelyjäänteenä vanhan asutuksen piirissä.

Kreikkalaiset ja roomalaiset käyttivät liperiä lääkinnällisiin tarkoituksiin ja tiettävästi myös deodoranttina. Kasvin varret voi syödä vihanneksena, mutta usein sitä käytetään kuitenkin mausteena. Erityisen suosittu se on erilaisten liemien maustamisessa, koska siinä on lihainen maku. Jauhettua liperin juurta on käytetty myös pippurin korvikkeena.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Liperi (Levisticum officinale)
 
 Yrttitarha.fi: Liperi
 Peda.net: Liperi, Levisticum officinalis
 Anna-lehti: Lipstikka eli liperi
 United States Department of Agriculture (USDA): Levisticum officinale 
 Flora of China: Levisticum officinale 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Levisticum officinale 

Liperit
Yrtit
Maustekasvit
Vihannekset
Seulonnan keskeiset artikkelit
Para (henkiolento)

Para () on länsisuomalaisessa ja ruotsalaisessa kansanperinteessä tunnettu maatilan tai talon haltija, eräänlainen tonttu, ja myös omistajansa apuolento. Para on kuitenkin nykyajan tarinoiden herttaisista tontuista poiketen kuvattu usein pelottavan näköiseksi ja voimalliseksi olennoksi. Paraa kuvataan tyypillisesti pyöreäksi kuin lankakerä tai tuohirullan näköiseksi, mutta lisäksi para saattoi olla myös kissan, linnun tai sammakon muodossa. Pallomainen muoto oli tavallisempi ruotsalaisessa perinteessä ja eläimen hahmo suomalaisessa. Paran tehtävä oli talon ja omistajansa auttaminen ja varallisuuden kasvattaminen. Parat kävivät usein varastamassa muiden ihmisten tai perheiden omaisuutta tai maitoa heidän lehmistään ja toivat sen emännälleen tai isännälleen. Para ja sen omistaja olivat yhteydessä toisiinsa niin, että jos paraa vahingoitti, myös sen lähettäjä loukkaantui.

Paran ominaisuuksia 

Paran saattoi omistaa varsinkin noita. Noitavainoissa ihmisiä on syytetty paran omistamisesta. Kirkkojen seiniin on Pohjois-Euroopassa ja Suomessakin toisinaan kuvattu noita kirnuamassa paran tai muun vastaavanlaisen apuolennon varastamaa maitoa, apuolento vierellään. Tällainen kohtaus on myös Lohjan kirkon seinässä, johon kuvatut parat ovat yksisarvisia, isokorvaisia pirua muistuttavia olentoja.

Para saapuu kutsuttaessa talon väen tai emäntänsä avuksi, mutta myös vaatii palveluksia, kunnioitusta ja ruokaa. Paran saattoi kutsua avuksi, jos esimerkiksi osasi oikean loitsun. Eräässä tarinassa tällainen loitsu kuului: 

Toinen versio:

Juhannusyönä saatettiin vilja-aitan avaimenreiästä kuunnella, kuuluisiko viljan laskemisen ääntä. Jos kuuluisi, niin siellä olisi para laskemassa viljaa, ja silloin tulisi hyvä sato. Jos taas rahakirstu kilisisi itsekseen, niin para olisi rahoja laskemassa, ja toimeentulo olisi turvattu.
 
Seiskarissa ja Lavansaaressa para tunnettiin voi-, maito- ja kananmunavarkaana, joka oli ruskeampi kuin orava.

Paranvoiksi nimetty limasienen epäiltiin kansanperinteessä olevan peräisin siitä, että para häirittynä oksentaisi ulos osan kähveltämästään voista. Tämän vuoksi paranvoita on kutsuttu myös paranpaskaksi tai -oksennukseksi.

Paraa ei voinut vahingoittaa luodeilla, mutta jos sen pystyi tappamaan, siitä seurasi myös sen omistajan kuolema. Jäljelle parasta jäi vain kolme palanutta tikkua.

Paran alkuperä 
Šamanistiset kulttuurit kaikkialla maailmassa tuntevat paraa muistuttavia haltijoita sekä apuolentoja, ja ilmeisesti tällaisia on tunnettu Suomessa jo kauan sitten. Paran katsottiin olevan hahmottunut noidan sielusta ja olevan sen sielueläin. Noita siis itse vaelsi paran hahmossa. Siitä, oliko noita tällöin tietoinen itsestään, eivät kirjoitukset anna selvyyttä.

Ruotsissa kerrottiin noitien saavan paransa Saatanalta käydessään Blåkullassa. Suomessa katsottiin, että para oli jollain tavalla valmistettu, esimerkiksi asettamalla lankakerän tai värttinän sydämeksi ehtoollisleipä. Liikkuessaan valmis para otti eläimen hahmon.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jumalat ja taruolennot
Betonimylly

Betonimylly on betonin, laastin, ym. sekoittamiseen käytetty säiliömäinen työkalu.

Sekoitus perustuu usein säiliön pyörimiseen ja sen sisälaidoissa sijaitsevien kiinteiden lapojen sekoittavaan vaikutukseen, mutta käytössä on myös myllyjä, joissa säiliö pysyy paikallaan ja lavat pyörivät. Pienissä myllyissä valmiin laastin tai betonin voi kaataa kuljetettavaksi säiliötä kallistamalla, mutta esimerkiksi betoniautossa betoni saadaan ulos pyörittämällä säiliötä sekoitussuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan, jolloin säiliön ulkoseinämään kiinnitetty spiraali nostaa betonia säiliön suuaukkoa kohti.

Aikaisemmin pienet, vetoisuudeltaan kottikärryn kokoiset myllyt olivat kammella käsin pyöritettäviä, mutta nykyään tämän työn hoitaa yleensä sähkömoottori. Hieman suurempia myllyjä, kuten traktorin nostolaitteisiin liitetty mylly tai betoniauton säiliö, pyöritetään esimerkiksi polttomoottorin avulla vaihteiston välityksellä tai hydraulisesti.

Työkoneet
Rakennusvälineet ja -kalusto
Äänne

Äänne eli fooni on pienin mahdollinen kvalitatiivinen puheen segmentti, joka kuulon avulla voidaan erottaa muista segmenteistä. Äänne määritellään ainoastaan foneettisten ominaisuuksiensa perusteella. Äänne voi olla joko vokaali tai konsonantti.

Ihmisen puhetta transkriboitaessa äänteet merkitään hakasulkeiden väliin; suomen kielen sanan "äänne" lausuma voidaan – puhujan ja transkribointijärjestelmän (tässä Kansainvälinen foneettinen aakkosto, IPA) mukaisesti – transkriboida esimerkiksi .

Äänne on abstrakti kuvausyksikkö, jossa ei oteta huomioon sellaisia yksilötason piirteitä kuin puhujan sukupuoli tai terveydentila. Lisäksi äänteet ovat diskreettejä eli jatkumollisesta äänivirrasta erillistettyjä yksiköitä, joista on poistettu konkreettisessa ääntämisessä tyypillinen siirtymäinformaatio. Sama äänne voi näin ollen realisoitua käytännössä rajattomana määränä toisistaan poikkeavia äännöksiä, mutta on tarkoituksenmukaista kuvata nämä äännökset samana äänteenä. Äänteet ovat siis äännösjoukkoja kuten foneemitkin, äänteet on vain määritelty yksittäisistä kielijärjestelmistä riippumattomalla tavalla, foneemit sen sijaan kielikohtaisesti. 

Fonetiikassa äänteistä määritellään yleensä kolme ominaisuutta:
 värähtelevätkö äänihuulet äännettä tuotettaessa eli onko äänne soinnillinen (äänihuulet värähtelevät) vai soinniton (äänihuulet eivät värähtele)
 äänteen tuottamiskohta ääniväylää. Äänteitä voidaan nimittää sen mukaan, millä artikulaatiopaikalla ne syntyvät. Esimerkiksi labiaali äänne ääntyy huulilla ja dentaali äänne ääntyy siten, että kielen kärki artikuloi etuhampaita tai ikeniä vasten
 äänteen ääntämistapa eli mitä artikulaatiopaikalla tapahtuu. Kysymys on siten äänteen artikulaatiotavasta.

Katso myös 
 Allofoni

Lähteet

Kirjallisuutta

Fonetiikka
Den

Den oli muinaista Egyptiä 1. dynastian aikaan vuoden 2950 eaa. tienoilla hallinnut faarao.

Den nousi valtaan oletettavasti jo hyvin nuorena, koska hänen äitinsä Merneith toimi hänen kanssahallitsijanaan tai jopa itsenäisenä hallitsijana ennen Deniä. Manethon mukaan Den hallitsi vain 20 vuotta, mutta nykyään hallituskauden katsotaan olleen huomattavasti pidempi.

Den oli ensimmäinen faarao, joka otti käyttöön Nebty-nimen. Hän oli myös ensimmäinen, joka kuvattiin pitämässä Ylä- ja Ala-Egyptin kaksoiskruunua. Den oli myös ensimmäisen tunnetun Egyptiläisen väestönlaskennan alullepanija määrätessään kaikki "pohjoisen, lännen ja idän" egyptiläiset laskettavaksi. 

Denin hallituskaudella rakennettiin enemmän suuria hautoja kuin yhdenkään edellisen hallitsijan aikana. Tämä osoittaa, että Egyptin talous oli hyvää vauhtia kohentumassa.

Denin hauta Abydoksessa on myös edellisistä kuninkaista poikkeava, sillä siinä on (ensimmäistä kertaa) hautakammioon johtavat portaat. Hauta on ympäröity tiilimuurilla ja sen lähistöllä on 174 oheishautaa.

Lähteet 

Egyptin faaraot
Ennen ajanlaskumme alkua syntyneet
Ennen ajanlaskumme alkua kuolleet
Linssi (kasvi)

Linssi eli rokkalinssi eli kylvövirvilä (Lens culinaris, syn. Vicia lens) on herne­kasveihin kuuluva viljelyskasvi, jota käytetään sekä ihmis­ravinnoksi että rehuksi. Se muistuttaa paljon virnoja (Vicia) ja nätkelmiä (Lathyrus). Kasvi on yksivuotinen. Se on rentovartinen. Lehdet ovat parijakoiset, ja päissä on kärhiä. Sen tertussa on harvassa kaksi tai kolme sinisensävyistä kukkaa. Kukka muodostaa palkohedelmän, jossa on yleensä vain yksi tai kaksi siementä.

Linssi on peräisin Lähi-idästä. Nykyään sen tärkeimpiä viljely­alueita ovat Intia, Turkki ja Kanada. Euroopassa sitä on viljelty etupäässä karjanrehuna, Suomessa vaatimattomalla menestyksellä.

Kylvövirvilän siemen eli linssi on yleinen raaka-aine itämaisessa ruuassa ja erinomainen kasvisperäinen proteiinin ja ravinto­kuidun lähde. Roomalaiset laivasivat linssejä Eurooppaan Egyptistä. Välimeren alueella linsseistä on tehty löydöksiä, jotka on kyetty ajoittamaan 11 000 eaa. Linssistä tunnetuimmat ovat vihreät ja punaiset.

Kasvin nimi 
Linssin nimi on vanha. Monissa kielissä sama sana, esimerkiksi latinan lens, ranskan lentille, saksan Linse ja suomen linssi, tarkoittaa sekä kasvia että optista linssiä. Alun perin nämä sanat tarkoittavat kasvia. Kun optisia linssejä alettiin valmistaa, niistä ryhdyttiin käyttämään samaa nimeä, koska kupera linssi muistuttaa muodoltaan linssi­n siementä. Englannissa kuitenkin lens tarkoittaa vain optista linssiä, kun taas kasvin nimi on lentil.

Käyttö 

Linssi on erittäin hyvä kasvisproteiinin lähde ja onkin siksi kasvissyöjien ruokavalion yksi kulmakivistä. Siinä on noin 25 prosenttia proteiinia. Intiassa, jossa linssejä käytetään päivittäin, valmistetaan niistä dal-nimellä tunnettu linssikeitto, jota tarjoillaan riisin ja kasvisten kera.

Linssit kannattaa huuhtoa hyvin ennen keittämistä, mieluiten väljässä vedessä. Linssejä ei tarvitse liottaa, joskin liotettuina ne kypsyvät nopeammin. Vihreiden linssien keittoaika on noin puoli tuntia. Punaiset linssit kypsyvät 10–20 minuutissa. Linsseistä keitetään usein linssikeittoa, jota on parempi käyttää kastikkeen tapaan kuin syödä yksistään, sillä runsaat määrät linssejä tai muita palkokasveja sulavat heikosti ja tuottavat helposti ilmavaivoja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Linssi (rokkalinssi) (Vicia lens)
 Fineli: Linssi vihreä/ruskea 
 ITIS: Lens culinaris 
 United States Department of Agriculture (USDA): Lens culinaris 
 Flora of China: Lens culinaris 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Lens culinaris 

Linssit
Vihannekset
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kaarle VII (Ranska)

Kaarle VII Voitokas (, ) oli Valois-dynastiaan kuulunut Ranskan kuningas, joka hallitsi vuosina 1422–1461. Hänet tunnetaan Ranskassa myös lempinimillä  Charles Le Bien-servi (”Hyvin palvellut Kaarle”) ja Le Victorieux (”Voittoisa”).

Elämäkerta 

Kaarle VII oli edellisen kuninkaan Kaarle VI:n ja Baijerin Isabellan vanhin poika, eli dauphin. Tämän kuoltua vuonna 1422 Kaarle VII:n asema oli kruununtavoittelun kannalta hankala; Kaarle VI oli sopinut Troyes’n rauhansopimuksessa vuonna 1420, että Ranskan seuraavaksi kuninkaaksi tulisi Englannin kuninkaan Henrik V:n ja Valois’n Katariinan poika, joka oli syntynyt vuotta aiemmin. 

Vaikka myös parlamentti oli vahvistanut sopimuksen, monet ranskalaiset katsoivat, että kyse oli vain Kaarle VI:n mielipuolisuuden synnyttämästä erheestä, jota ei tarvinnut noudattaa. Näin ajatteli etenkin Jeanne d’Arc, joka vuonna 1429 puoliväkisin ”raahasi” Kaarlen Reimsiin kruunattavaksi. Myös Englannin Henrik VI kruunattiin Ranskan kuninkaaksi vuonna 1431 Notre Damessa, mutta hän jäi varjohallitsijaksi. Kaarle VII:n kaudella Ranska valloitti takaisin Pariisin ja kaikki Englannin ranskalaiset alueet Calais’ta lukuun ottamatta.

Kaarle VII:n kruunajaisissa Kaarle VI:n kuoleman jälkeen käytettiin ensi kertaa tunnettua lausahdusta ”Kuningas on kuollut. Kauan eläköön kuningas!” ().

Kaarle VII:n sotilaallisesti merkittävin uudistus oli vuoden 1445 asetus, jolla Ranskan armeija muuttui täysin kuninkaan johtamaksi ammattipohjaiseksi armeijaksi. Feodaalivelvollisuuden sijaan ritareille maksettiin nyt palkkaa, ja upseerien nimityksissä kiinnitettiin huomiota kyvykkyyteen enemmän kuin syntyperään. Sotilaskuria parannettiin ja taktiikoita uudistettiin niin, että Ranskan armeija oli 1440-luvun lopulle tultaessa joka suhteessa ylivoimainen verrattuna Englannin armeijaan.

Kaarle VII perusti myös Poitiers’n yliopiston vuonna 1432, ja hänen hallituskaudellaan kansalaisten vauraus lisääntyi. Vaikka häntä onkin joskus arvosteltu päättämättömyyden takia, hän onnistui parantamaan valtakunnan poliittista ja taloudellista asemaa huomattavan paljon lähes neljänkymmenen hallitusvuotensa aikana.

Kaarlen kuoltua valtaistuimelle nousi hänen poikansa Ludvig XI, joka oli jo isänsä elinaikana avoimesti noussut kapinaan tätä vastaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskan hallitsijat
Vuonna 1403 syntyneet
Vuonna 1461 kuolleet
Saarnet

Saarnet (Fraxinus) ovat oliivikasveihin (Oleaceae) kuuluvia puita. Saarnien puuaines on vahvaa ja elastista ja sen käyttökohteena ovat mm. huippubaseballmailat ja sähkökitarat.

Lajeja 
Pohjois-Amerikan itäosan saarnia
 Fraxinus americana – valkosaarni
 Fraxinus caroliniana
 Fraxinus nigra – mustasaarni
 Fraxinus pennsylvanica – punasaarni
 Fraxinus profunda (syn. F. tomentosa)
 Fraxinus quadrangulata – sinisaarni

Pohjois-Amerikan länsi- ja lounaisosien saarnia
 Fraxinus anomala – kaliforniansaarni
 Fraxinus cuspidata
 Fraxinus dipetala
 Fraxinus dubia
 Fraxinus gooddingii
 Fraxinus greggii
 Fraxinus latifolia – oregoninsaarni
 Fraxinus papillosa
 Fraxinus purpusii
 Fraxinus rufescens
 Fraxinus texensis
 Fraxinus uhdei
 Fraxinus velutina – samettisaarni

Euroopan, Pohjois-Amerikan ja Lounais-Aasian saarnia
 Fraxinus angustifolia – etelänsaarni eli kapealehtisaarni
 Fraxinus angustifolia var. oxycarpa (F. oxycarpa)
 Fraxinus excelsior – lehtosaarni eli metsäsaarni eli saarni
 Fraxinus holotricha
 Fraxinus ornus – mannasaarni
 Fraxinus pallisiae – nukkasaarni

Itä-Aasian saarnia
 Fraxinus apertisquamifera
 Fraxinus baroniana
 Fraxinus bungeana
 Fraxinus chinensis – kiinansaarni
 Fraxinus chiisanensis
 Fraxinus floribunda
 Fraxinus griffithii
 Fraxinus hubeiensis
 Fraxinus lanuginosa
 Fraxinus longicuspis
 Fraxinus malacophylla
 Fraxinus mandshurica – mantšuriansaarni
 Fraxinus mariesii – kiinankukkasaarni
 Fraxinus micrantha
 Fraxinus paxiana
 Fraxinus platypoda
 Fraxinus raibocarpa
 Fraxinus sieboldiana
 Fraxinus spaethiana
 Fraxinus trifoliata
 Fraxinus xanthoxyloides

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Saarnet (Fraxinus)
 Suomen Lajitietokeskus: Saarnet – Fraxinus
 ITIS: Fraxinus 
 Flora of China: Fraxinus
Kaukasidinen rotu

Kaukasidinen rotu on vanhentunut ihmisen ulkonäköön tai fyysisiin ominaisuuksiin perustuva luokitus rotuihin, tarkemmin eurooppalaisiin, länsi-aasialaisiin, sekä osista Intiaa, Pohjois-Afrikkaa tai Itä-Afrikkaa peräisin oleviin rotuihin. Suppeammin termi tarkoittaa eurooppalaista alkuperää olevaa tai vaaleaihoista. Suunnilleen samassa merkityksessä käytetään termejä valkoinen rotu tai valkoiset. Vaikka käsite on ihmisrotuna vanhentunut, käsitettä "Caucasian" käytetään kuitenkin esimerkiksi Yhdysvalloissa väestön luokittelussa. 

Kaukasidiseen rotuun kuuluva ihminen on kaukasidi. Joissain yhteyksissä termiä europidi käytetään kuvatessa samoja ihmisen fyysisiä ominaisuuksia. Nykytieteessä molempia käsitteitä pidetään vanhentuneisiin rotuteorioihin perustuvana.

Katso myös
 Valkoiset (ihmiset)

Lähteet 

Ihmisrodut
Eurooppa