Salaseura

Salaseura on seura, joka edellyttää jäsentensä pitävän salassa tietyt järjestön toiminnot, kuten initiointiriitit ja muut seremoniat. Järjestön jäsenten voidaan vaatia kieltämään tai pitämään salassa jäsenyytensä, ja salaisuuksien pitämisestä saatetaan vaatia vala. Salaseurat voivat olla uskonnollisia tai puhtaasti maallisia. Osa on lainkuuliaisia, osa rikollisia.

Jo alkukantaisissa yhteisöissä oli salaseuroja. Vanhat salaseurat ovat sukulaisuuteen tai syntyperään perustuvia, yleensä miesten seuroja, joilla on omat arvojärjestyksensä, omat rituaalinsa, salaiset tunnuksensa ja jäseniä sitovat normit. 

Jotkin salaseurat suojelevat yksityisyyttään käyttämällä salasanoja ja symboleita. Jotkin seuroista ovat esoteerisia, okkultistisia tai hermeettisiä, eli ne paljastavat salaisen tietonsa vain valitulle joukolle henkilöitä, jotka käyvät läpi initiaation. Toiset salaseurat ovat kiinnostuneita vallasta ja poliittisesta vaikuttamisesta. Tämänkaltaisiin salaseuroihin liitetään joskus salaliittoteorioita, joissa pisimmälle menevissä väitetään niiden suunnittelevan jopa maailmanvalloitusta.

Salaseuroilla on salaperäinen maine, ja niihin liittyy monia mysteerejä, myyttejä ja väärinkäsityksiä. Salaseurojen on epäilty vaikuttaneen merkittävästi maailmanhistoriaan jo antiikin ajoista lähtien ja olleen mukana muun muassa kristinuskon syntymisessä, Ranskan ja Amerikan vallankumouksissa, Uuden maailman löytymisessä sekä syyskuun 2001 terrori-iskuissa.

Joidenkin kuuluisien salaseurojen toiminta tunnetaan hyvin. Joitain oletettuja ja kuuluisia salaseuroja ei tiettävästi ole lainkaan olemassa.

Jaottelu
Salaseurat voidaan jakaa elitistisiin salaseuroihin, mystisiin ja okkultistisiin salaseuroihin, uskonnollisiin salaseuroihin, puolisotilaallisiin ja poliittisiin salaseuroihin sekä rikollisiin salaseuroihin:

Elitistiset salaseurat
Aurora-seura
Bilderberg-ryhmä
Bohemian Grove    
Illuminati
Invisible College
John Birch Society     
MJ-12
Oddfellows  
Projekti MK-Ultra  
Russell Trust -säätiö
Siionin viisaat.
Skull and Bones  
Tugendbund
Utile Dulci
Valhalla-seura
vapaamuurarit 
Veljeskunnat ja sisarkunnat Pohjois-Amerikassa

Mystiset ja okkultistiset salaseurat
Alpha et Omega 
druidit 
Hermetic Order of the Golden Dawn  
Order of the Golden and Rosy Cross  
Ordo Novi Templi  
Ordo Templi Orientis
Ruusuristiläisyys 
Stella Matutina 
Societas Rosicruciana  
Teosofinen Seura    
Thule-seura  
Vril-seura

Uskonnolliset salaseurat 
Ancient Order of Hibernians
Auringon temppeli 
eleusiin mysteerit  
leopardimiehet.
mithralaisuus  
Opus Dei
Poro 
Sande 
Siionin veljeskunta  
Temppeliherrain ritarikunta

Puolisotilaalliset ja poliittiset salaseurat
al-Qaida.
assassiinit
boksarit
Broederbond   
Carbonari
Club des Hashischins
Feeniläisveljeskunta  
Feeniläisyys
Irlannin tasavaltalaisveljeskunta
Katipunan
Knights of Labor
Korkein totuus 
Ku Klux Klan  
Las Gorras Blancas  
Molly Maguires 
Musta käsi  
ninjat
Odessa 
Operaatio Gladio
Propaganda Due
Pyhän Kyrilloksen ja Methodioksen veljeskunta   
Sons of Liberty  
Tongmenghui
Verikoirat 
Whiteboys

Rikolliset salaseurat 
Camorra   
Cosa nostra 
Murder, Inc.
’Ndrangheta
triadi
tugeenit   
yakuza  
Yhdysvaltain mafia

Salaseurat fiktiossa 
Salaseurat ovat nousseet suosituksi romaanien ja elokuvien aiheeksi. Ian Fleming, Robert Ludlum ja John Grisham kuvasivat romaaneissaan hämäriä salaseuroja, jotka pyrkivät hallitsemaan tavallisia ihmisiä. Flemingin James Bond -kirjojen SPECTRE käynnisti Hollywoodin kiinnostuksen salaseuroihin. Harry Potter -kirjoissa esiintyy vähintään kolme salaseuraa, kuten Feeniksin kilta. Simpsonit-animaatiosarjan ”kivenhakkaajien” seura on parodia vapaamuurareista. Tunnettuja salaseuroista kertovia teoksia ovat esimerkiksi Kummisetä-elokuvat ja Indiana Jones -elokuvat, romaaneista Umberto Econ Foucaultin heiluri, Michael Baigentin, Richard Leighin ja Henry Lincolnin  Pyhä veri, pyhä Graal sekä Dan Brownin Enkelit ja demonit ja Da Vinci -koodi, ja videopeleistä Tomb Raider ja Deus Ex.

Katso myös
Initiaatio

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta 
 Bradley, Michael: Salaseurojen käsikirja. Suomentanut Annukka Kolehmainen. Helsinki: Helmi Kustannus, 2004. ISBN 951-556-058-6.

Seulonnan keskeiset artikkelit