joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Maaginen kristalli

Maaginen kristalli on suomalais-belgialainen tietokoneanimoitu jouluelokuva, jonka on ohjannut Antti Haikala ja jonka Suomen ensi-ilta oli 18. marraskuuta 2011. Kolmiulotteinen elokuva on osa Epidemin Mikael Wahlforssin kehittämää yhtenäistä monimediakonseptia, johon kuuluvat myös Andrew Bernhardtin kirjoittamat Erikoispartio-lastenkirjat, muutama muu lastenkirja eri nimillä, 26-osainen animaatiosarja Red Caps sekä 3D-pelimaailma Polar Heroes.

Elokuva sai ensi-iltaviikonloppuna vain 5 000 katsojaa ja koko teatterikierroksellaan 16 865 katsojaa. Siitä oli odotettu lähes 234 000 katsojaa keränneen Niko – lentäjän pojan kaltaista menestystä. Maagista kristallia esitettiin Internet Movie Databasen mukaan elokuvateattereissa myös Belgiassa ja Libanonissa ja julkaistiin 2014 dvd:nä Japanissa.

Juoni
Yotanin ja Red Caps -partion pitää pelastaa Maaginen kristalli, sillä sen avulla Joulupukki voi tuoda kaikkialla maailmassa lapsille lahjoja ja jouluiloa. Joulupukin kaksosveli Basil on kuitenkin tehnyt kieroja suunnitelmia: hän varastaa kristallin ja saa siten lapset valtaansa niin kuin vuoren henget Robolaiset aiemmin.

Kristallin pelastamiseksi tarvitaan ihmislapsi Yotanin rohkeutta ja Red Capsien taikakykyjä, jotta kristalli saadaan oikeaan paikkaan Joulupukille. Jännittävien seikkailun aikana tulee eteen kiperiä tilanteita.

Arviot

Maaginen kristalli sai nihkeän vastaanoton kriitikoilta. Iltalehden arvio kritisoi elokuvan käsikirjoitusta raakileeksi, ja tarinankerrontaa "videopelimäiseksi mätkinnäksi". Myös MTVn kriitikko Outi Heiskanen kommentoi elokuvaa "viittä vaille valmiiksi konsolipeliksi". Film-O-Holic.comin Jokke Ihalainen kritisoi elokuvan dialogin kuulostavan yhdysvaltalaisen elokuvan teennäiseltä dubbaukselta. Sen sijaan Episodin Päivi Laajalahti kehuu elokuvan dialogia nokkelaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 
 Elokuva-oppaan tietosivu  
 
  

Suomalaiset jouluelokuvat
Suomalaiset animaatioelokuvat
Suomalaiset seikkailuelokuvat
Suomalaiset perhe-elokuvat
Vuoden 2011 suomalaiset elokuvat
3D-elokuvat
Vuoden 2001 belgialaiset elokuvat
Seungri

Seungri () (oikealta nimeltään 이승현, Lee Seung Hyun, tunnettu myös nimillä V.I, Victory, s. 12. joulukuuta 1990) on eteläkorealainen laulaja, tanssija ja näyttelijä. Seungri tunnetaan paremmin urastaan korealaisen poikabändin, Big Bangin, jäsenenä. Seungri erosi yhtyeestä sopimuksensa loppuessa vuonna 2019. Seungri oli Big Bangin jäsenistä nuorin. Seungrin ensimmäinen single Strong Baby julkaistiin vuonna 2008. Tämän jälkeen hän teki comebackin vuonna 2011 minialbumillaan VVIP. Singlet VVIP ja What Can I Do menestyivät hyvin. Albumilla vierailee myös IU sekä G-Dragon. Seungri on myös näytellyt mm. elokuvassa Nineteen.

Vuonna 2013 Seungri julkaisi toisen minialbuminsa Let's Talk About Love. Albumilla on kaksi hittiä, "Let's Talk About Love" sekä "Gotta talk to U".
Noin kuukauden sen jälkeen hän teki japanilaisen albumin, joka sisältää albumit Let's talk about love ja VVIP.

13. maaliskuuta 2019 Seungrin levy-yhtiö YG Entertainment kertoi purkaneensa artistin sopimuksen. Seungri oli itse jättänyt eropyynnön, jonka yhtiö hyväksyi. 

Seungri aikoo lopettaa uransa viihdealalla ja jäädä eläkkeelle. 

Eteläkorealaiset laulajat
Eteläkorealaiset näyttelijät
Eteläkorealaiset tanssijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Once Upon a Star

Once Upon a Star on skotlantilaisen teinipopyhtye Bay City Rollersin toinen studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 1975. Levy-yhtiö on Bell Records. 

Albumin tunnetuimpia on aloituskappale "Bye Bye Baby". Tämä versio Four Seasonsin kappaleesta julkaistiin myös singlenä, ja se pysyi Britannian listaykkösenä kuusi viikkoa ja myi miljoona kappaletta keväällä 1975.

Itse albumi oli myös parhaimmillaan listaykkösenä. Esimerkiksi
12. elokuuta 1975 albumi oli Yhdistyneen kuningaskunnan listalla sijalla neljä kuten edelliselläkin viikolla. Listaviikkoja oli takana 17. Yhtyeen edellinen, esikoisalbumi Rollin' oli myös noussut edellisen viikon sijoituksesta 20 sijalle 14. Tällä levyllä oli listaviikkoja 46 ja korkeimmillaan sekin oli ollut ykkösenä.

Kappalelista

 "Bye Bye Baby"
 "The Disco Kid"
 "La belle Jeané"
 "When Will You Be Mine"
 "Angel Baby"
 "Keep on Dancing"
 "Once Upon a Star"
 "Let's Go"
 "Marlina"
 "My Teenage Heart"
 "Rock and Roll Honeymoon"
 "Hey! Beautiful Dreamer"

Lähteet ja viitteet

 The Driftersin singlen There Goes My First Love (Bell Records 1 C 006-96 819, 1975) kansipaperi.

Vuoden 1975 albumit
Bay City Rollersin albumit
Jänösiilikäs

Jänösiilikäs (Spilosoma urticae) on harvinainen, siilikkäisiin kuuluva yöperhonen.

Koko ja ulkonäkö 
Etusiivet ovat molemmilla sukupuolilla pohjaväriltään valkoiset ja niissä on muutamia pieniä mustia pisteitä, mutta pisteet voivat myös puuttua kokonaan. Takasiivet ovat aina puhtaan valkoiset ilman minkäänlaisia pisteitä. Ruumis on tuuheakarvainen. Pää ja keskiruumis ovat valkoiset. Takasruumis on selkäpuolelta kullankeltainen ja sen keskellä on rivi mustia pisteitä. Takaruumiin kärki on valkoinen. Tuntosarvet ovat valkoiset, mutta niiden yläpinnalla keskiviiva on musta. Siipiväli 38–46 mm.

Jänösiilikäs muistuttaa varsin paljon erittäin yleistä tiikerisiilikästä (Spilosoma lubricipedum). Lajit erottaa tuntosarvien ja takasiipien perusteella. Lisäksi siivet ovat jänösiilikkäällä hieman kapeammat.

Toukka on täysikasvuisena 40–45 mm pitkä, tumma, ja sen selkäpuolella on vaaleanruskea juova. Toukkaa peittävät tummat karvat ovat pitempiä sen peräpäässä.

Levinneisyys ja lentoaika 
Jänösiilikästä tavataan Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Lisäksi levinneisyys ulottuu idässä Itä-Siperiaan. Suomessa jänösiilikäs tavattiin ensimmäisen kerran vuonna 1959. Nykyisin sitä tavataan harvinaisena Etelä- ja Lounais-Suomessa, pääasiassa rannikon tuntumassa. Aikuiset perhoset lentävät kesä-heinäkuussa.

Suomen uhanalaisarvioinnissa jänösiilikäs on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

Elinympäristö ja elintavat 
Jänösiilikäs elää kosteissa ympäristöissä kuten kosteilla niityillä, vesistöjen rannoilla sekä saarilla ja pohjoista kohti siirryttäessä saariston merkitys perhosen esiintymispaikkana kasvaa. Jänösiilikäs on kosteikkojen laji ja sen esiintymät ovat yleensä varsin paikallisia. Perhoset lepäävät päivät lehtien alapinnoilla ja lähtevät liikkeelle vasta hämärän laskeuduttua kunnolla. Koiras lentää helposti valolle, mutta naaras vain harvoin.

Naaras munii noin 350 munaa ryhminä ravintokasvien lehtien alapinnoille. Toukat oleskelevat enimmäkseen lehtien alla ja ovat yöaktiivisia. Ne ovat täysikasvuisia elokuussa ja koteloituvat maanpinnan tuntumaan, usein rannalle, jonkin matkaa vesirajan yläpuolelle. Kotelo sijaitsee tavallisesti joko kiven tai puunkappaleen alla tai sammalen tai ruohotukon seassa.

Ravintokasvi 
Toukka syö monia ranta- ja kosteikkokasveja kuten isohierakkaa (Rumex hydrolapathum), vesiminttua (Mentha aquatica), ranta-alpia (Lysimachia vulgaris) sekä keltakurjenmiekkaa (Iris pseudacorus).

Lähteet 

Siilikkäät
Baldwin Exeteriläinen

Baldwin Exeterläinen (n. 1125–1190) oli sisterssiläismunkki ja Canterburyn arkkipiispa. Hänestä tuli Worcesterin piispa 10. elokuuta 1180 ja kuningas Henrik II suositteli häntä arkkipiispaksi.

Arkkipiispana ollessaan Baldwin riitaantui tuomiokirkkonsa papiston kanssa ja keräsi rahaa kolmatta ristiretkeä varten. Rikhard Leijonamielen kruunajaisten jälkeen hän lähti pyhälle maalle, missä hän kuoli 19. marraskuuta 1190. Kun tieto hänen kuolemastaan saapui Englantiin, hänen seuraajakseen valittiin Reginald Fitz Jocelin, joka kuoli itsekin pian ja virka jäi täyttämättä vuoteen 1193, jolloin arkkipiispaksi valittiin Salisburyn piispa Hubert Walter.

Lähteet  

Canterburyn arkkipiispat
Katoliset arkkipiispat
Worcesterin piispat
1120-luvulla syntyneet
Vuonna 1190 kuolleet
Sisterssiläiset
Kornélia Ihász

Kornélia Ihász (s. 10. kesäkuuta 1937 Budapest) on unkarilainen entinen pikaluistelija. Hän edusti seuratasolla Budapesti Petöfliä.

Ihász osallistui Innsbruckin olympialaisissa 1964 kolmelle eri matkalle. Hän oli 500 metrillä jaetulla 25. sijalla yhdessä saksalaisen Sigrit Behrenzin kanssa, sijoittui 1 500 metrillä 20:neksi ja oli kahdeksastoista 3 000 metrin matkalla.

Ennätykset 

Lähde: Sports-reference 

 500 m: 48,7 s (1968)
 1 000 m: 1.38,8 (1972)
 1 500 m: 2.32,1 (1969)
 3 000 m: 5.23,5 (1966)

Lähteet 

Unkarilaiset pikaluistelijat Vuonna 1937 syntyneet Elävät henkilöt
Koisasiipi

Koisasiipi (Cybosia mesomella) on siilikkäisiin kuuluva, erittäin yleinen keskikesän yöperhonen.

Koko ja ulkonäkö 
Sukupuolet ovat hieman erinäköiset, mutta siipien väri vaihtelee hieman yksilöittäin. Koiraan etusiivet ovat yleensä hopean- tai kellanvalkoiset. Siiven etureuna ja ulkosyrjä ovat keltaiset. Naaraat ovat värityksetään selvästi keltaisempia ja harmaanoranssi muodostaa siiven pohjavärin. Siiven etureunan kirkkaammin oranssi väri erottuu silti tällöinkin muun siiven värityksestä. Molemmilla sukupuolilla on likimain siiven puolivälin kohdalla kaksi selvästi erottuvaa mustaa pistettä, toinen lähellä siiven etu- ja toinen takareunaa. Perhosen tyypillisessä lepoasennossa toinen siipi peittää osittain toista, joten lepäävällä perhosella pisteistä yksi on piilossa. Pisteiden koko vaihtelee ja joiltakin yksilöiltä ne saattavat puuttua kokonaan. Takasiivet ovat pohjaväriltään vaaleankeltaiset, mutta suurelta osin mustanharmaan kehnän värittämät. Lajin tunnusomaisena piirteenä takasiiven ulkoreunasta suuntautuu vaalea kiila kohti siiven keskiosaa. Takasiipien ulkoreunat ovat oranssinkeltaiset. Perhosen ruumis on tummanharmaa, oranssia päätä ja keskiruumiin etuosaa lukuun ottamatta. Keskiruumiissa on kaksi oranssia pitkittäisjuovaa ja takaruumiissa oranssi poikittaisjuovitus. Siipiväli 24–31 mm.

Toukka on helposti tunnistettava. Se on tummanharmaa ja täysikasvuisena noin 25 mm pitkä. Toukkaa tiheänä peitteenä peittävät lyhyet karvat ovat voimakkaasti litistyneitä ja muistuttavat suomuja.

Levinneisyys ja lentoaika 
Lajia tavataan Pohjois-Espanjasta Euroopan poikki Turkkiin, Keski-Aasiaan ja Siperiaan. Suomessa koisasiipeä tavataan erittäin yleisenä aina Etelä-Lappiin saakka. Perhosen lentoaika on kesäkuun loppupuoliskolta elokuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat 
Koisasiipeä tavataan jokseenkin kaikenlaisilla, riittävän kosteilla paikoilla niityltä metsiin ja soille. Esiintymispaikoillaan se on usein runsas. Perhoset ovat aktiivisia auringonlaskusta pitkälle yöhön, mutta lähtevät häirittyinä lentoon päivälläkin. Koiraat tulevat helposti valolle, naaraat harvemmin.

Naaras munii ravintokasvin tai jäkäläkasvuston alapinnoille. Toukat ovat yöaktiivisia ja viettävät hyvin piilottelevaa elämää, niitä tavataan luonnossa vain harvoin. Kotelo sijaitsee maassa, löyhän kotelokopan sisällä. Toukka luo nahkansa 12 kertaa, kun muut siilikkäät vain 4–6 kertaa. Ei tiedetä mikä merkitys nahanluontien suurella määrällä on.

Ravintokasvi 
Toukka elää pääasiassa jäkälillä, mutta syö myös syysmaitiaista (Leontodon autumnalis) sekä juolukkaa (Vaccinium uliginosum).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Harri Puranen: Koisasiipi
 Keskisuomalainen 
 lepiforum.de 

Siilikkäät
All Shook Up

All Shook Up on Elvis Presleyn singlejulkaisu, joka nousi Yhdysvaltain listalla kärkikymmenikköön huhtikuussa 1957 ja edelleen ykkössijalle. Se oli Elviksen seitsemäs Top 10 -hitti Yhdysvalloissa. Levy-yhtiönä oli tällöin RCA. Rhythm and blues -juurensa tunnustanut Elvis oli tyytyväinen siitä, että kappale oli ensimmäinen valkoisen artistin esitys, joka oli kärjessä sekä R&B-listalla että jukebox- ja radiosoittolistoilla. Koko 1950-luvun Top 250 -myyntitilastoissa kappaleen sijoitus oli 43.

Kappaleen oli aikaisemmin levyttänyt David Hill -niminen artisti.

All Shook Up oli myös ensimmäinen Elviksen monista listaykkösistä Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

Lähteet 

 

 Vuoden 1957 kappaleet
Prostataspesifinen antigeeni

Prostataspesifinen antigeeni eli PSA on enimmäkseen miehen eturauhasesta erittyvä glykoproteiini.
PSA:ta erittyy eturauhassoluista mieshormonien vaikutuksesta. PSA:n tehtävä on toimia siemennesteessä voiteluaineena, jotta siittiöt pääsevät liikkumaan vapaasti. PSA toimii siemennesteessä entsyyminä, joka estää seminaalivesikkeleiden erittämän nesteen spermaa hyydyttävää vaikutusta.  Myös veressä esiintyy normaalisti pieniä määriä PSA:ta. PSA:n määrä alkaa usein kohota miehen sairastuessa eturauhasen syöpään, mutta PSA-pitoisuus voi kohota myös muiden eturauhasen sairauksien takia.

Taustaa 
Useat tutkijat ovat löytäneet PSA:n itsenäisesti eri aikoina ja antaneet sille eri nimen, mikä on aiheuttanut myöhemmin kiistoja. Nimi "prostataspesifinen antigeeni" on harhaanjohtava, sillä PSA:n nimeämisen jälkeen on paljastunut, että PSA:ta erittyy muistakin rauhasista kuin eturauhasesta. Myös naiset erittävät PSA:ta, esimerkiksi rintamaitoon.

Rakenne ja tehtävä 

PSA on glykoproteiini. Sitä erittyy erityisesti miehillä eturauhasen epiteelikudoksesta mieshormonin vaikutuksesta. PSA:ta erittyy pieniä määriä muissakin kudoksissa. Myös naiset erittävät pieniä määriä PSA:ta: esimerkiksi rintamaidosta voi löytyä pieniä viitteitä PSA:sta.

PSA:n biologinen tehtävä on toimia siemennesteessä entsyyminä, joka estää seminaalivesikkeleiden erittämän nesteen spermaa hyydyttävää vaikutusta. PSA:n vaikutuksesta siittiöt pääsevät uimaan siemennesteessä vapaasti. PSA-entsyymin vaikutuksen voimakkuus on riippuvainen sinkki-ionien määrästä. Myös verenkertoon erittyy normaalisti pieniä määriä PSA:ta. Eturauhasen sairauksien myötä PSA:ta alkaa usein erittyä vereen normaalia enemmän.

PSA:n käyttö

Laboratoriotutkimuksena tehtävän kokonais-PSA:n määrityksen tärkein käyttöalue on eturauhasen syövän diagnostiikka. PSA:n määritystä voidaan käyttää taudin seulontaan, taudin levinneisyyden arviointiin ja hoidon seurantaan. Kokonais-PSA (S-PSA) määritetään veren seerumista.

Viitearvot
PSA:n normaalit viitearvot ovat suuntaa antavia, ja ne vaihtelevat lähteen mukaan. (Ks. )

Kokonais-PSA:n heikohkoa tarkkuutta eturauhasen syövän todentamiseksi on yritetty parantaa muodostamalla matemaattinen arvo, jossa lasketaan ns. veressä vapaana olevan PSA:n ja kokonais-PSA:n suhde. Sekään ei pysty varmuudella erottelemaan syöpää ja hyvänlaatuista liikakasvua toisistaan mutta antaa paremman osuvuuden kuin pelkkä S-PSA. Syövän todennäköisyys on kasvanut, jos hieman koholla olevan PSA:n suhdeluku on alle 0,1. Diagnoosi on todennäköisemmin hyvänlaatuinen liikakasvu, jos hivenen koholla olevan PSA:n suhdeluku on yli 0,25

Aiheesta muualla

Open Astex Viewer: PSA, PSA:n kolmiulotteinen rakenne. Katsominen vaati Java-ohjelman. 
PSA:n erittyminen verenkiertoon,  YouTube video.

Lähteet

Lähdeviitteet 

Proteiinit
Urologia
Artikkelit, joista proteiinilaatikko puuttuu
Panssarikolonna

Panssarikolonna on suomalaisen death metal -yhtye Sotajumalan EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2003.

Kappaleet

Kokoonpano
 Teijo Hakkola – laulu
 Kosti Orbinski – kitara
 Jyrki Häkkinen – kitara
 Tomi Otsala – bassokitara
 Arttu Romo – rummut

Muut tekijät 
 Juha Saikkonen – tuottaja
 Arttu Sarvanne – äänittäjä, miksaaja
 Mika Jussila – masteroija
 Ville Lapio – design

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 2003 EP:t
Sotajumalan albumit
Sewers

Sewers on Torture Killerin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 25. helmikuuta 2009. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 14.

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Juri Sallinen – laulu
 Jari Laine – kitara, taustalaulu
 Tuomas Karppinen – kitara
 Kim Torniainen – bassokitara
 Tuomo Latvala – rummut

Tuotanto 
 Danil Venho – äänittäjä
 Minerva Pappi – masteroija
 Jon Zig – kansitaide
 Wes Benscoter – logo

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Torture Killerin albumit
Vuoden 2009 albumit
Cyborg

Cyborg on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Albert Pyun ja käsikirjoittanut Kitty Chalmers. Pääosissa näyttelivät Jean-Claude Van Damme, Deborah Richter, Vincent Klyn, Alex Daniels, Jackson Pinckney ja Dayle Haddon.

Kuvaukset

Cannon Films:in tarkoituksena oli alun perin tehdä jatko-osa vuoden 1987 He-Man-elokuvalle Masters of the Universe ja live-action Spider-Man-elokuva. Ohjaaja Albert Pyun suunnitteli kuvata molemmat projektit samanaikaisesti. Cannon oli kuitenkin taloudellisissa vaikeuksissa ja joutui perumaan sopimukset He-Manin ja Spider-Manin omistajien Mattelin ja Marvel Entertainment Groupin kanssa.

Cannon oli jo käyttänyt 2 miljoonaa dollaria molempien elokuvien pukuihin ja lavasteisiin ja päätti aloittaa uuden projektin saadakseen rahat takaisin. Pyun kehitti Cyborg-elokuvan tarinan yhdessä viikonloppussa. Pyun kuvitteli roolittaa Chuck Norrisin pääosaan, mutta yhteistuottaja Menahem Golan valitsi rooliin Jean-Claude van Dammen. Elokuva kuvattiin alle 500,000 dollarilla, ja kuvattiin 23 päivässä. Elokuva kuvattiin Pohjois-Carolinan Castle Haynessa ja Wilmingtonin DEG Film Studiosilla, sekä Kalifornian Imperial Countyssä.

Juoni
Yhteiskunnallisen sekasorron ja tappavan epidemian riivaama tulevaisuuden Yhdysvallat on vajonnut brutaalin painajaisen kouriin. Vain Pearl Prophet niminen kyborgi pystyy kehittämään kaivatun rokotteen. Mutta kun Pearl yrittää epätoivon vimmalla viedä tietoa Atlantaan voidakseen pelastaa maailman, joukko ihmissyöjiä sieppaa hänet. He tahtovat rokotteen itselleen voidakseen hallita maailmaa. Ihmissyöjät päättävät viedä kyborgin Atlantaan, mutta tietämättään saavat kintereilleen palkkasoturi Gibsonin ja hänen perässään kulkevan Nadyn, joka on lähtenyt pelastamaan Pearlin ja ihmiskunnan. Sitä vastoin Gibsonia ei kiinnosta ihmiskunnan kohtalo vaan kosto sieppaajien johtajaa Fenderiä kohtaan.

Rooleissa

Suomessa
Suomessa elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle 5. toukokuuta 2001. Sittemmin se esitettiin myös televisiossa Nelosella 9. huhtikuuta 2010.

Vastaanotto
Elokuva sai suurilta osin kielteistä palautetta. Juoni oli Chicago Sun Times -lehden mukaan yksinkertainen ja elokuvaa pidettiin lähinnä vain tavallisena kamppailajin elokuvana, jossa näyttelijät ovat pukeutuneet asusteisiin, mutta eivät löydä paikkaa minne mennä. Väkivaltaisuudesta ja synkästä teemasta huolimatta Washington Post -lehti kehottaa katsojaa ajattelemaan elokuvaa enemmän komediana kuin vakavana toimintaelokuvana.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Leffatykin arvostelu

Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat
Vuoden 1989 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat
Elokuvat roboteista
Albert Pyunin ohjaamat elokuvat
Cannon Groupin elokuvat
Uimahypyt kesäolympialaisissa 1952 – naisten 3 metrin ponnahduslauta

Naisten 3 metrin ponnahduslauta kilpailuun Helsingin olympiakisoissa osallistui 15 uimahyppääjää 7 eri maasta. Kilpailu suoritettiin kahdessa vaiheessa. Alkukilpailun kahdeksan parasta jatkoi loppukilpailuun. Kilpailu käytiin 29.-30. heinäkuuta

Lopputulokset

Lähteet
 http://www.la84foundation.org/6oic/OfficialReports/1952/OR1952.pdf
 Tulokset puolan kielellä

Uimahypyt kesäolympialaisissa 1952
Käyttötapauskaavio

Käyttötapauskaavio on UML-mallinnuksen yksi kaavio ja se kuvaa toimijan toimenpiteitä tietojärjestelmässä tai tietokoneohjelmassa. Toimijaa sanotaan aktoriksi. Toimijan ja toimenpiteen välissä on käyttöliittymä (interface). Toiminto voi käyttää (use) toista toimintoa. Käyttötapauskaavio kuvaa järjestelmää, millaisena toimija sen näkee. UML-mallissa toimijoina voi olla henkilöitä, tietokoneita, tietokantoja, yms.

Jokainen toiminto voidaan kuvata UML:n sekvenssillä sekvenssikaaviolla.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Unified Modeling Language
Tutkimuseettinen neuvottelukunta

Tutkimuseettinen neuvottelukunta on asiantuntijatoimielin, jonka tehtävänä on edistää tutkimusetiikkaa koskevaa keskustelua ja tiedotustoimintaa Suomessa sekä toimia tutkimusetiikkaa koskevien kysymysten aloitteentekijänä. Tutkimuseettinen neuvottelukunta on laatinut yhteistyössä suomalaisten tiedeyhteisöjen kanssa ohjeet, joissa on määritelty hyvä tieteellinen käytäntö ja menettelytavat sen rikkomustapauksiin. Ohjeiden käytäntöönpano perustuu tiedeyhteisöjen vapaaehtoiseen sitoumukseen toimia niiden mukaan. Tutkimuseettisen neuvottelukunnan toiminta on määritelty asetuksella 1347/1991. Ohjeet on päivitetty vuonna 2012.

Neuvottelukunnan julkaisema eettinen ohjeistus pyrkii lähestymään hyvää tieteellistä käytäntöä ja sen rikkomusten käsittelyä monitieteellistä näkökulmaa käyttäen. Ohjeistus on tarkoitettu käytettäväksi kaikissa tieteellistä tutkimusta harjoittavissa organisaatioissa (mm. ammattikorkeakoulut, tutkimuslaitokset, yliopistot) hyvän tieteellisen käytännön edistämiseen ja tieteellisen epärehellisyyden ennalta ehkäisemiseen.

Eräillä tieteenaloilla on alakohtaisia eettisiä normistoja, jotka sisältävät yksityiskohtaisia ohjeita tieteenalalla suoritteviin tutkimuksiin, kuten valtakunnallinen terveydenhuollon eettinen neuvottelukunta (ETENE) ja biotekniikan neuvottelukunta (BTNK). Lisäksi normeja ovat julkaisseet mm. ammattialojen järjestöt ja tieteelliset seurat.

Katso myös
 Tutkimusvilppi

Lähteet
Tutkimuseettinen neuvottelukunta. (2002). Hyvä tieteellinen käytäntö ja sen loukkausten käsitteleminen teoksesta Tutkijan eettiset valinnat. Karjalainen, Sakari, Launis, Veikko, Pelkonen, Risto & Pietarinen, Juhani (toim). Tampere: Gaudeamus. ISBN 951-662-852-4

Viitteet

Aiheesta muualla
Biotekniikan neuvottelukunta
Finlex; asetus 1347/1991; Tutkimuseettinen neuvottelukunta
Tutkimuseettinen neuvottelukunta
Valtakunnallinen terveydenhuollon eettinen neuvottelukunta

Tutkimus
Pääsiäiskortti

Pääsiäiskortti on pääsiäisenä tervehdykseksi lähetettävä postikortti.

Usein pääsiäiskortissa esiintyy pääsiäisnoita, jänis, tipu tai pääsiäismuna.

Aiheesta muualla 

 Easter Postcards from 1898 till today from 42 states all over the world – Exhibition. 
 Easter Vintage Postcards. 

Pääsiäisen perinteet
Club Atlético Talleres

Club Atlético Talleres on jalkapalloseura Córdobasta, Keski-Argentiinasta. Seura pelaa tällä hetkellä maansa pääsarjassa Argentine Primera División:ssa. Seura on voittanut Primera B Nacionalin 1998 ja Copa CONMEBOLin 1999. Talleres nousi pääsarjaan viimeksi vuonna 2016.

Lähteet

Argentiinalaiset jalkapalloseurat
Kuutamo, kaiho ja katkeruus

Kuutamo, kaiho ja katkeruus on Viikate-yhtyeen kolmen CD:n kokoelma-albumi, joka julkaistiin 4. toukokuuta 2011. Kolmen CD:n digipack-version lisäksi kokoelmasta julkaistiin 64-sivuinen kirjaversio, joka sisältää kuvamateriaalia yhtyeen uran varrelta, tarinoita kappaleiden synnystä sekä soittajaesittelyt. Kirjaversio julkaistiin 18. toukokuuta. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.

Kokoelman ensimmäinen levy "Kuutamo" koostuu pääasiassa singleinä julkaistuista hittikappaleista sekä live-esiintymisten kautta yleisön suosikeiksi nousseista kappaleista. 

Toinen levy "Kaiho" sisältää alun perin singlejen bonuskappaleina julkaistuja kappaleita sekä albumeiden vinyyliversioilla mukana olleita, aiemmin cd-muodossa julkaisemattomia kappaleita. 

Kolmas levy "Katkeruus" sisältää kaikki yhtyeen levyttämät cover-kappaleet.

Kappaleet

CD1: Kuutamo 

Kokonaiskesto: 01:12:36

CD2: Kaiho 

Kokonaiskesto: 01:16:45

CD3: Katkeruus

Kokonaiskesto: 01:06:28

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2011 kokoelma-albumit
Viikatteen albumit
Lehtosara

Lehtosara eli metsäsara (Carex sylvatica) on lehtimetsissä kasvava sarojen sukuun kuuluva sarakasvi. Se kasvaa 15–70 senttimetriä korkeaksi.

Ulkonäkö 
Lehtosaran varsi on ohut ja nuokkuva. Tyvitupet ovat vaaleanruskeat. Lehdet ovat leveydeltään 3–7 millimetriä. Lehtosaran kukinnossa on yksi hedetähkä ja 3–5 harsua emitähkää. Alemmat tähkät ovat pitkäperäiset ja nuokkuvat. Tähkäsuomut ja pullakot ovat vaaleanvihreitä. Pullakoiden suuota on melko pitkä ja lovikärkinen.

Levinneisyys 
Lehtosaran levinneisyysaluetta on Keski- ja Itä-Eurooppa sekä paikoin Aasia. Laji on löydetty Suomesta yhdestä paikasta Ahvenanmaalla, ensimmäisen kerran vuonna 2001.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Lehtosara (Carex sylvatica)
 Kasviatlas 2020: Lehtosaran (Carex sylvatica) levinneisyys Suomessa.
 ITIS: Carex sylvatica 
 United States Department of Agriculture (USDA): Carex sylvatica 

Sarat
Uimahypyt kesäolympialaisissa 1952 – naisten 10 metrin kerroshypyt

Naisten kerroshyppykilpailuun Helsingin olympiakisoissa osallistui 15 uimahyppääjää 8 eri maasta. Kilpailu suoritettiin kahdessa vaiheessa. Alkukilpailun kahdeksan parasta jatkoi loppukilpailuun. Kilpailu käytiin 1.-2. elokuuta. Naiset hyppäsivät kerroshyppyjä sekä 5 että 10 metrin korkeudelta.

Lopputulokset

Lähteet
 http://www.la84foundation.org/6oic/OfficialReports/1952/OR1952.pdf
 Tulokset puolan kielellä

Uimahypyt kesäolympialaisissa 1952
Etusivu uusiks’

Etusivu uusiks' (The Front Page) on Billy Wilderin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1974. Se perustuu Ben Hechtin ja Charles MacArthurin Broadway-näytelmään The Front Page ja on näytelmän kolmas elokuvasovitus. Elokuvan pääosissa olivat Billy Wilderin suosikkinäyttelijöihin kuuluneet Jack Lemmon ja Walter Matthau.

Roolit

Lähteet 

Vuoden 1974 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat
Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Billy Wilderin ohjaamat elokuvat
Kruhlaje

Kruhlaje () eli Krugloje () on kaupunkityyppinen taajama ja maaseutuvaltainen hallintopiiri () Valko-Venäjän Mahiljoun maakunnan pohjoisosassa linnuntietä 52 kilometriä Mahiljousta luoteeseen. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan Kruhlajen kaupunkimaisessa taajamassa asui 7 529 ja koko maaseutupiirissä 15 761 ihmistä.

Maantieyhteyksitä tärkeimpiin kuuluu piirin keskustaajaman kautta kulkeva P26-kantatie, joka luo pohjoisessa yhteyden Talatšynin pikkukaupunkiin ja tärkeälle M1-moottoritielle (). Etelän suunnalla P26-kantatie liittyy M4-valtatiehen, joka yhdistää maakunnan pääkaupungin Mahiljoun ja tasavallan pääkaupunki Minskin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lyhyt kuvaus taajamasta  (BYcity.org)
 Maakuntahallinnon sivu Kruhlajen piiristä   (region.mogilev.by)
 Круглянский район - Lyhyet artikkelit keskustaajamasta ja hallintopiiristä  (dorogiby.info)
 Kruhlajen keskustan kartta  (BYcity.org)
 WikiMapia karttalinkki taajamasta ympäristöineen, kohteiden selitykset pääosin  tai 
 Neuvostoliiton aikaista topografiakarttaa 1:100 000 ja 1:200 000 alueesta 
 Piirin perustietoja ja kartta  (emaps-online.com)
 Tietoa piirin palveluista ja kuvia rakennuksista  (region.mogilev.by)
 Kuvia hallintopiiristä ,, ja  (radzima.org)

Valko-Venäjän kaupunkityyppiset taajamat
Mahiljoun alue
Erikoisryhmä Stuttgart

Erikoisryhmä Stuttgart on saksalainen rikossarja. Sarjassa rikokset tapahtuvat Stuttgartin maisemissa. SOKO 5113 on saksalainen poliisisarja, joka on saanut 2000-luvulla useisiin eri kaupunkeihin sijoittuvia rinnakkaissarjoja. Erikoisryhmä Stuttgartin tuotanto alkoi vuonna 2009. 

Saksan kuudenneksi suurimman kaupungin kaduille mahtuu monenlaista rikollisuutta, mutta ilman kiinnijäämistä sielläkään eivät pahantekijät voi mellastaa, sillä rikosylikomisario Martina Seiffert (Astrid M. Fünderich) johtaa Stuttgartin murharyhmää vastuullisesti ja rauhallisin ottein. Seiffert ei menetä malttiaan kiperissäkään tilanteissa, mutta rikoskomisario Joachim "Jo" Stoll (Peter Ketnath) on toista maata. Hän on nopea reagoimaan ja valmis venyttämään lain kirjainta jos siihen on tarvetta. 

Tutkijapari tulee hyvin juttuun ja täydentävät hyvin toisiaan. Heillä on myös apunaan psykologiaan erikoistunut älykkö komisario Anna Badosi (Nina-Friederike Gnädig) ja tietoteknisen puolen hyvin hallitseva Rico Sander (Benjamin Strecker). 
Osasto raportoi toiminnastaan rikospoliisin ylimmälle johdolle, johtaja Michael Kaiserille (Karl Kranzkowski), joka on luotettava henkilö.

Saksassa Erikoisryhmä Stuttgartia tuottaa Bavaria Film ja ZDF. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV2, lauantai-iltaisin kello 20.50. Yhden jakson pituus on n. 50 minuuttia.

Aiheesta muualla 

Erikoisryhmä Stuttgart ZDF:n sivuilla
Sarjan esittely YLE:n sivuilla
Saksalaiset rikossarjat
ZDF:n televisio-ohjelmat
Ara Güler

Ara Güler (16. elokuuta 1928 Istanbul, Turkki – 17. lokakuuta 2018) oli turkkilainen kuvajournalisti. Güler tapasi Henri Cartier-Bressonin ja Marc Riboudin, ja liittyi myöhemmin Magnum Photos -kuvatoimistoon. Gülerin kuvia on julkaissut muun muassa Time, Life, Horizon ja Newsweek. Güler on kuvannut Turkin lisäksi muun muassa Iranissa, Kazakstanissa, Afganistanissa, Pakistanissa, Intiassa, Keniassa ja Uudessa-Guineassa.

Güler on kuvannut muun muassa seuraavia henkilöitä: Winston Churchill, Indira Gandhi, Maria Callas, John Berger, Bertrand Russell, Willy Brandt, Alfred Hitchcock, Ansel Adams, Imogen Cunningham, Marc Chagall, Salvador Dalí ja Pablo Picasso.

Lähteet

Aiheesta muualla
Ara Gülerin kotisivut 

Turkkilaiset henkilöt
Kuvajournalistit
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 2018 kuolleet
Vetyräjähdys

Vetyräjähdys on tilanne, jossa kaasuuntunut vety räjähtää hallitsemattomasti yhtyessään happeen. Sitä ei pidä sekoittaa vetypommin räjähdykseen, jossa tapahtuu ydinfuusio.

Vedyn ja ilman sekoitus räjähtää hyvin pienillä energioilla, kymmenesosalla siitä, mitä tarvitaan bensiini–ilma-seoksen räjähtämiseen. Jopa staattisen sähkön aiheuttama näkymätön kipinä ihmisen yllä olevissa keinokuituvaatteissa voi aiheuttaa räjähdyksen.

Räjähdysvaara lyijyakkua ladatessa 
Täyteen latautunutta lyijyakkua yliladatessa suljetussa tilassa latausvirta alkaa hajottaa vettä hapeksi ja vedyksi. Nämä lisäävät suljetun akun sisällä painetta ja kun kaasut pääsevät ulos akusta, suljetun tilan happi- ja vetypitoisuudet voivat kasvaa vetyräjähdyksen mahdollistamiin pitoisuuksiin.

Sula rauta ja vesi 
Rauta sulaa 1 538 °C lämpötilassa. Jos sulan raudan päälle joutuu vettä, se höyrystyy välittömästi ja rauta kaappaa vedeltä hapen vapauttaen vetyä, joka räjähtää.

Tätä rauta-vesihöyry reaktiota käytti ranskalainen kemisti Antoine Lavoisier vuonna 1784 todistaakseen veden koostuvan vedystä ja hapesta. Kokeessaan hän käytti punahehkuun kuumennettua tykin piippua. 

Termiitin palaessa ~2 500 °C lämpötilassa tapahtuu reaktio

joka vapauttaa sulaa rautaa. Reaktion tuottama lämpöenergia riittää katkaisemaan vesimolekyylien sisäiset sidokset, joten palavaan termiittiin lisätty vesi hajoaa vedyksi ja hapeksi, kiihdyttäen reaktiota. Veden lisääminen saattaa myös aiheuttaa seoksen räjähtämisen.

Vetyräjähdys ydinvoimalassa 

Vetyräjähdyksen tarvitsemaa vetyä voi muodostua ydinvoimalassa, jos reaktorin tai käytetyn polttoaineen varastoaltaan jäähdytysjärjestelmä pettää. Tällöin reaktorin tai käytettyjen polttoainesauvojen jälkilämpö kiehuttaa vettä pois ja vedenpinta laskee. Kun polttoainesauvat paljastuvat, ne kuumentuvat entisestään. Polttoaine on ydinvoimaloissa zirkoniummetallisten putkien sisällä. Niiden kuumentuessa ne alkavat hapettua, eli zirkoniumetalli hajottaa vesimolekyylin kaapaten hapen ja vapauttaen vedyn. Kun vedyn osuus ilmasta nousee tarpeeksi, tapahtuu vetyräjähdys.

Tämä eksoterminen reaktio on hidas alle 1 000 °C lämpötiloissa, mutta nopeutuu lämpötilan noustessa korkeammalle . Vetyräjähdyksiä pyritään estämään poistamalla vetyä suojarakennuksesta rekombinaattoreilla.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Hydrogen Safety Pdf 

Vety
Korkia-Mauran jääluola

Korkia-Mauran jääluola on Lapissa Inarijärven eteläosan saaressa sijaitseva luola, jossa jää säilyy yleensä yli kesän sulamatta. Luola on lajissaan Suomen suurin.

Sijainti 
Inarinjärven Korkia-Mauran (Korkia-maura) saari on Veskoniemen lähellä noin 18 km Ivalosta pohjoiseen ja Nanguniemestä luoteeseen. Korkia-Mauran saarelle pääsee kesällä veneellä Veskoniemen lomakylästä.

Luola 
Koko luola sisäänpääsyineen on 15 m pitkä, yli 1 ja maksimissaan 3,5 m leveä ja 1,5–4 m korkea. Luolan kattona on kivenlohkareita. Luolaan pääsee 5 m:n pituisesta tunnelista, ja itse luolan lattia on 10 m pitkä ja 3,5 m leveä.

Jää 
Huoneen lattia on 2-4 m paksu jää, jonka pituus on 9 m ja leveys 3,5 m. Myös luolan perällä olevien lohkareiden välejä on jäässä. Inarinjärven vesi jäätyy 3-4 m paksuksi talvella. Keväällä jää yhä paksunee, kun lumen sulamisvedet valuvat luolaan. Ilmaston lämpeneminen ja turistivierailut ovat sulattaneet jonkin verran jääluolan jäitä 2000-luvulla. Niinpä jää on ohentunut 2010-luvulla, jolloin järven pinnan yllä oleva sulamisvesijää on kadonnut.

Luolaa on käytetty 1600-luvulta alkaen kalakellarina.

Joidenkin väitteiden mukaan jää olisi pysynyt sulamattomana ainakin 500 vuoden ajan. Jääpeite olisi muodostunut pienenä jääkautena joka alkoi noin 1450.

Suomessa on muitakin maanalaisia jääluolia, mutta niiden jää pysyy sulamatta vain joinain kesinä.

Lähteet 
 Aimo Kejonen: Geologiset kohteet. Suomen 100, Karttakeskus 2007, GTK, ISBN 978-951-593-052-1. Lappi Kohta 080 Jääluolat s. 120.

Viitteet 

Inarin luonto
Suomen luolat
Jääluolat
Suomen luonnonmuistomerkit
Gore Obsessed

Gore Obsessed on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Cannibal Corpsen kahdeksas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2002.

Kappaleet

Kokoonpano
 George ”Corpsegrinder” Fisher – laulu
 Jack Owen – kitara
 Pat O’Brien – kitara
 Alex Webster – bassokitara
 Paul Mazurkiewicz – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Cannibal Corpsen albumit
Vuoden 2002 albumit
Aito Säästöpankki

Aito Säästöpankki on huhtikuussa 2010 perustettu suomalainen säästöpankkiosakeyhtiö. Se toimii Pirkanmaan, Satakunnan ja Etelä-Pohjanmaan talousalueilla: pankin konttorit sijaitsevat Tampereella, Pirkkalassa, Lempäälässä, Ylöjärvellä, Nokialla, Kangasalla, Pälkäneellä, Hämeenkyrössä, Ikaalisissa, Sastamalassa, Huittisissa, Porissa, Eurassa, Kauhavalla ja Seinäjoella. Aito Säästöpankilla on lähes 70 000 asiakasta ja yli 130 työntekijää.

Aito Säästöpankki kuuluu Säästöpankkiryhmään, jonka keskusjärjestönä toimii Säästöpankkiliitto.

Historia
Aito Säästöpankki syntyi huhtikuussa 2010 Ikaalisten Säästöpankin ja Luopioisten Säästöpankin yhdistymisen tuloksena. Huittisten Säästöpankki yhdistyi Aito Säästöpankkiin vuonna 2020 ja Ylihärmän Säästöpankki vuonna 2022. Aito Säästöpankin omistavat Huittisten Säästöpankkisäätiö, Ikaalisten Säästöpankkisäätiö, Luopioisten Säästöpankkisäätiö ja Ylihärmän Säästöpankkisäätiö.

Katso myös
 Säästöpankki
 Säästöpankkiryhmä

Aiheesta muualla
http://www.saastopankki.fi/aito

Säästöpankit
Lumikorennot

Lumikorennot (Boreidae) on pieni, kärsäkorentoihin kuuluva hyönteisryhmä. Heimon kolmeen sukuun kuuluu kolmisenkymmentä Euraasian ja Pohjois-Amerikan alueella tavattavaa lajia.

Muista kärsäkorennoista poiketen lumikorennot elävät kasviravinnolla. Toukat erityisesti sammalilla. Hyönteiset ovat pienikokoisia, vain 3–5 mm pitkiä ja niiden ruumiin väritys on tumma. Siivet ovat surkastuneet, mutta koirailla on nähtävissä molempien siipiparien tyngät, naarailla ainoastaan etusiipien tyngät. Naaraan takaruumiin kärjessä on kaareva munanasetin. Tuntosarvet ovat pitkät ja pään muoto muiden kärsäkorentojen tapaan venynyt.

Lumikorentojen esiintymisaika on hyönteisille erikoinen. Kesä kuluu toukkavaiheessa ja aikuiset korennot syntyvät useimmiten myöhään syksyllä, joskus talven aikana. Aikuiset korennot ovat psykrofiilejä. Ne elävät enimmäkseen lumen alla, mutta tulevat lauhalla säällä lumikerroksen pinnalle. Sopeutumana talvisiin olosuhteisiin hyönteisen ruumiinnestessä on jäätymisen estäviä aineita.

Useimmat lajit ovat pohjoisamerikkalaisia. Pohjois-Euroopassa lumikorentolajeja esiintyy kaksi: Lumikorento (Boreus westwoodi) sekä Boreus hyemalis. Suomessa B. westwoodi on yleinen ja laajalle levinnyt, mutta B. hyemalis''ta ei ole toistaiseksi Suomesta tavattu.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Lumikorennot (Boreidae)
iNaturalist: Heimo Boreidae
ITIS: Boreidae 
UniProt: Taxonomy - Boreidae (snow scorpionflies) 
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Boreidae 
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Boreidae, snow scorpionflies 

Kärsäkorennot
The Wretched Spawn


The Wretched Spawn on Cannibal Corpsen yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 24. helmikuuta 2004.

Kappaleet

Kokoonpano 
 George ”Corpsegrinder” Fisher – laulu
 Jack Owen – kitara
 Pat O’Brien – kitara
 Alex Webster – bassokitara
 Paul Mazurkiewicz – rummut

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Cannibal Corpsen albumit
Vuoden 2004 albumit
Kirsi Lindroos

Kirsi Marianne Lindroos (vuoteen 1998 Lindroos-Himberg, s. 9. elokuuta 1958 Lohjan maalaiskunta) on suomalainen opetushallinnon virkamies ja poliitikko. Lindroos on aiemmin edustanut Suomen Sosialidemokraattista Puoluetta, mutta vuoden 2011 alusta lähtien hän on ollut puolueisiin sitoutumaton. 

Lindroosin isä oli ammatiltaan hitsaaja ja äiti kotiavustaja. Lindroos valmistui kasvatustieteiden maisteriksi vuonna 1983, toimi 1980-luvulla peruskoulun rehtorina Lohjalla ja loi 1990-luvulla nousujohteisen uran Suomen Kuntaliitossa. Hän oli johtajana opetusministeriössä 2000–2003 ja Opetushallituksen pääjohtajana 2003–2007. Vuoden 2008 alussa Lindroos palasi opetusministeriöön kansainvälisyys- ja kehitysjohtajaksi. Hän siirtyi 1. syyskuuta 2009 Suomen pysyvään OECD- ja Unesco-edustustoon Pariisiin vastaamaan koulutusasioista ynnä muusta. Sittemmin Lindroos toimi suuren EU Twinning -hankkeen RTA:na (Resident Twinning Adviser) Kosovossa. Support Implementation of Kosovo Education Strategic Plan 2011–2016 -hanke päättyi vuoden 2017 alussa, johon saakka hän oli virkavapaalla opetus- ja kulttuuriministeriön johtajan tehtävistä. 

Lindroos valittiin ensi kerran Lohjan kunnanvaltuustoon SDP:n edustajana vuoden 1988 vaaleissa. Myöhemmin hän oli Tammisaaren ja Raaseporin valtuustossa ja kaupunginhallituksessa. Lindroos oli myös SDP:n ehdokkaana europarlamenttivaaleissa 2009, mutta sai 1 505 ääntä eikä tullut valituksi.

Lähteet

Kouluhallituksen pääjohtajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Lohjan kaupunginvaltuutetut
Tammisaaren kaupunginvaltuutetut
Raaseporin kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Humphrey

Humphrey voi tarkoittaa seuraavia:

Etunimenä

Humphrey Bogart (1899–1957), yhdysvaltalainen näyttelijä
Humphrey Carpenter (1946–2005), englantilainen kirjailija
Humphrey Gilbert (1537–1583), englantilainen tutkimusmatkailija
Humphrey Lyttelton (1921–2008), brittiläinen jazzmuusikko
Humphrey Searle (1915–1982), brittiläinen säveltäjä

Sukunimenä

Doris Humphrey (1895–1958), yhdysvaltalainen tanssija ja koreografi
Hubert Humphrey (1911–1978), yhdysvaltalainen poliitikko
Marko Humphrey-Lahti, englantilainen kuvanveistäjä
Marlon Humphrey (s. 1996), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Philip Strong Humphrey (s. 1926), yhdysvaltalainen lintutieteilijä
Terin Humphrey (s. 1986), yhdysvaltalainen telinevoimistelija

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Dan Humphrey, tv-sarjassa Gossip Girl

Muita merkityksiä 

Humphrey (kissa), Ison-Britannian pääministerin virka-asunnon lemmikki
Humphrey-karhu, Disneyn eläinmaailman hahmo

de:Humphrey
Beer

Beer voi tarkoittaa seuraavia:

Henkilöitä
 Angelika Beer (s. 1957), saksalainen poliitikko
 Arnjolt Beer (s. 1946), ranskalainen kuulantyöntäjä
 August Beer (1825–1863), saksalainen fyysikko ja matemaatikko, toinen Beerin ja Lambertin lain keksijöistä
 Georg Joseph Beer (1763–1821), itävaltalainen lääkäri, silmätautiopin uranuurtaja
 Jakob Liebmann Meyer Beer = Giacomo Meyerbeer
 Klaus Beer (s. 1942), itäsaksalainen pituushyppääjä
 Madison Beer (s. 1999), yhdysvaltalainen muusikko
 Max Beer, oik. Moses Beer (1864–1943), puolanjuutalainen sosialismin historioitsija ja päätoimittaja
 Miklós Beer (s. 1943), unkarilainen katolinen piispa
 Michael Beer (1800–1833), saksalainen kirjailija
 Nicholas Beer (s. 1960), englantilainen taidemaalari
 Nicola Beer (s. 1970), saksalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
 Roman de Beer (s. 1994), eteläafrikkalainen moottoriurheilija
 Wilhelm Beer (1797–1850), saksalainen tähtitieteilijä 
 Willem de Beer (s. 1988), eteläafrikkalainen pikajuoksija

Paikkoja
 Tel Be'er Sheva, arkeologinen kohde Israelissa

Muita merkityksiä
 Duff Beer, kuvitteellinen olutmerkki Simpsonit-piirrossarjassa
 Beerin laki, Beerin ja Lambertin laki, sähkömagneettisen säteilyn absorptiota koskeva laki

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Pixmac Suomi

Pixmac Suomi on kansainvälinen microstock-kuvatoimisto, joka aloitti toimintansa 19. elokuuta 2009. Pixmac Suomi on osa kansainvälistä Pixmac-ketjua, jota Suomessa edustaa Leijonakuva Oy.

Pixmac Suomi välittää suomalaisille ammattimaisesti kuvia käyttäville yrityksille Royalty Free-kuvia.

Aiheesta muualla
Pixmac Suomi
Suomalaiset yritykset
Madhuri Dixit

Madhuri Dixit (s. 15. toukokuuta 1967 Bombay, Maharashtra, Intia), myös Madhuri Dixit Nene, on intialainen elokuvanäyttelijä. Hänestä tuli yksi hindinkielisen elokuvateollisuuden johtavista naisnäyttelijöistä 1980-luvun lopulla ja 1990-luvulla. Hän on esiintynyt monissa menestyselokuvissa ja häntä on usein sanottu yhdeksi parhaista Bollywood-näyttelijättäristä. Hänet tunnetaan myös tanssitaidoistaan.

Dixit teki ensiesiintymisensä elokuvassa Abodh (1984) ja sai laajempaa huomiota elokuvalla Tezaab (1988). Hänen seuraaviin elokuviinsa kuuluivat kaupalliset menestykset Ram Lakhan (1989), Tridev (1989), Parinda (1989), Dil (1990), Saajan (1991), Beta (1992), Khalnayak (1993), Hum Aapke Hain Koun…! (1994) ja Raja (1995). Hiljaisemman jakson jälkeen hän palasi huipulle elokuvalla Dil To Pagal Hai (1997), ja sai ylistystä kriitikoilta suorituksistaan elokuvissa kuten Bilaspurin naiset (1997), Pukar (2000), Lajja (2001) ja Devdas (2002). Tämän jälkeen hän piti tauon elokuvista keskittyäkseen perheeseensä ja teki paluun elokuvassa Aaja Nachle (2007). Seuraavalla vuosikymmenellä hän työskenteli ajoittain ja sai suosiota roolisuorituksillaan mustassa komediassa Dedh Ishqiya (2014) ja draamakomediassa Bucket List (2018). Hänen tuottoisin elokuvansa oli komedia Total Dhamaal (2019).

Dixit on voittanut yhteensä kuusi Filmfare Awards -palkintoa, mukaan lukien erikoispalkinto 25-vuotisesta Bollywood-urasta, ja ollut ehdolla parhaasta naispääosasta ennätykselliset 14 kertaa. Forbes nimesi Dixitin yhdeksi viidestä vaikutusvaltaisimmasta intialaisesta elokuvatähdestä vuonna 2001. Intian valtio myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon vuonna 2008.

Yksityiselämä 

Madhuri Dixit meni naimisiin kirurgi Shriram Madhav Nenen kanssa 17. lokakuuta 1999. Heillä on kaksi poikaa, vuonna 2003 syntynyt Arin ja vuonna 2005 syntynyt Raayan. Asuttuaan lähes vuosikymmenen Denverissä Yhdysvalloissa, Dixit palasi perheineen Intian Mumbaihin lokakuussa 2011.

Filmografia

Televisio

Palkinnot 
 Filmfare Awards
 1991: Paras naispääosa – Dil
 1993: Paras naispääosa – Beta
 1995: Paras naispääosa – Hum Aapke Hain Koun…!
 1998: Paras naispääosa – Dil To Pagal Hai
 2003: Paras naissivuosa – Devdas
 2011: Erikoispalkinto 25-vuotisesta Bollywood-urasta

 Screen Awards
 1994: Paras naispääosa – Hum Aapke Hain Koun…!
 1995: Paras naispääosa – Raja
 1997: Paras naispääosa – Bilaspurin naiset
 2002: Paras naissivuosa – Devdas

 Zee Cine Awards
 1998: Paras naispääosa – Dil To Pagal Hai
 2002: Paras naissivuosa – Lajja

 Muita palkintoja
 1996: Smita Patil Memorial Award
 1997: Kalabhinetri Award
 2001: National Citizen Award
 2008: Padma Shri
 2012: Master Deenanath Mangeshkar Vishesh Award
 2012: Raj Kapoor Special Contribution Award

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Virallinen sivusto 
 
 
 

Intialaiset näyttelijät
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
The Lay of Thrym


The Lay of Thrym on progressiivista viikinkimetallia esittävän färsaarelaisen Týr -yhtyeen kuudes studioalbumi. Sen nimi juontaa Runo -Eddan skandinaavisen mytologian tarinaan, jossa Thrym -niminen jättiläinen varastaa Mjølnerin, Thorin vasaran. Yhtye ilmoitti albumin nimen ja julkaisupäivän maaliskuussa MySpace -sivustollaan.

Kuten yhtyeen useimmilla aikaisemmillakin albumeilla, kansitaide on suomalaisen Jan Yrlundin käsialaa.

Kappaleet

Limited Edition

Kokoonpano 
 Heri Joensen – laulu, kitara
 Terji Skibenæs – kitara
 Gunnar H. Thomsen – basso
 Kári Streymoy – rummut

Arvostelut 
 About.com: 
 AllMusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2011 albumit
Týrin albumit
Lindroos

Lindroos on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Aarne Lindroos (s. 1960), suomalainen soutaja
 Alex Lindroos (s. 1995), suomalainen jääkiekkoilija
 Aleksandra Lindroos (1861–1968), yksi pitkäikäisimmistä suomalaisista
 Alfred Lindroos (1883–1937), suomalainen työläistarkastaja ja kansanedustaja (SDP)
 Bengt Lindroos (1918–2010), ruotsalainen arkkitehti
 Carol Lindroos (1930–2001), suomalainen kiekonheittäjä
 Christian Lindroos (s. 1967), suomalainen dramaturgi ja teatteriohjaaja
 Elma Lindroos, o.s. Ekman (1907–2009), suomalainen arkkitehti
 Erik Lindroos (1906–1980), suomalainen arkkitehti
 Frank Lindroos (1874–1923), amerikansuomalainen säveltäjä ja orkesterinjohtaja
 Hannu Lindroos (s. 1948), suomalainen valokuvaaja
 Heikki Lindroos (1865–1915), suomalainen prokuristi ja kansanedustaja (SDP)
 Jari Lindroos (s. 1961), suomalainen jääkiekkoilija
 Johan Lindroos (1867–1952), suomalainen yritysjohtaja, insinööri, vuorineuvos
 Johan Henrik Lindroos (1798–1862), suomalainen kauppias, laivanvarustaja ja yrittäjä, kauppaneuvos
 Joonas Lindroos (s. 1985), suomalainen ralliautoilija
 Kari Lindroos (s. 1962), suomalainen soutaja
 Katja Lindroos (s. 1969), suomalainen toimittaja ja tutkija
 Katja Lindroos (s. 1976), suomalainen oikeustieteilijä, kauppaoikeuden professori
 Keijo Lindroos (1920–1986), suomalainen näyttelijä
 Kirsi Lindroos (s. 1958), suomalainen poliitikko (SDP) ja opetushallituksen ent. pääjohtaja
 Lennart Lindroos (1886–1921), suomalainen uimari
 Lotta Lindroos (s. 1978), suomalainen näyttelijä
 Oskar Lindroos (1885–1959), suomalainen kultaseppä, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
 Peter Lindroos (1944–2003), suomalainen oopperalaulaja
 Peter Lindroos (s. 1966), suomalainen raviohjastaja
 Petri Lindroos (s. 1980), suomalainen kitaristi ja laulaja
 Reijo Lindroos (1937–2015), suomalainen poliitikko ja kansanedustaja (SDP)
 Reijo Lindroos (s. 1951), suomalainen Yleisradion ulkomaantoimittaja
 Reino Lindroos (1913–1990), suomalainen varatuomari, apulaisoikeuskansleri ja kansliapäällikkö
 Reino Lindroos (1918–1976), suomalainen maahockeypelaaja ja jääpalloilija
 Rikard Lindroos (s. 1985), suomalainen jalkapalloilija
 Risto Lindroos (1912–1976), suomalainen jääkiekkoilija
 Saga Palmgren-Lindroos (1910–1968), suomalainen kirjailija
 Seppo Lindroos (s. 1977), suomalainen jääkiekkotuomari
 Tauno Larmi, ent. Lindroos (1926–2014), suomalainen silmälääkäri ja lääkintöneuvos
 Torsten Lindroos (1894–1970), suomalainen diplomi-insinööri ja toimitusjohtaja
 Tuija Valkama, o.s. Lindroos (s. 1934), suomalainen pikajuoksija
 Tuomo Lindroos (1923–1968), suomalainen jääkiekkotuomari
 Valtteri Lindroos (s. 2002), suomalainen jääkiekkoilija
 Veikko Lindroos (1938–2019), suomalainen diplomi-insinööri, tekniikantutkija ja professori
 Viljo Lindroos (1904–?), suomalainen jalkapalloilija.
Ahlqvist

Ahlqvist on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Aleksis Ahlqvist (s. 1986), suomalainen jääkiekkomaalivahti
 Ananias Arvid Ahlqvist (1863–1914), suomalainen tehtailija, A. Arvi Ahlqvistin konepajan omistaja
 Anders Ahlqvist (1945–2018), suomalainen kielitieteilijä ja professori
 Andreas Ahlqvist (s. 1980), suomalainen salibandyn pelaaja
 August Ahlqvist (1826–1889), suomalainen kielitieteilijä, kirjailija ja runoilija, nimimerkki A. Oksanen
 Carl Henrik Ahlqvist (1825–1909), suomalainen kauppaneuvos, laivanvarustaja ja teollisuusmies
 Ellen Ahlqvist (1870–1920), suomalainen lääkäri
 Fredrik Ahlqvist (1829–1876), suomalainen kirjanpainaja ja kirjallisuuden suomentaja
 Heikki Ahlqvist, suomalainen koripalloilija
 J. W. Ahlqvist (1881–1940), kanadansuomalainen työväenliikkeen aktivisti
 Keijo Ahlqvist (1955–2022), suomalainen sarjakuvapiirtäjä
 Pepe Ahlqvist (s. 1956), suomalainen bluesmuusikko
 Richard Ahlqvist (1938–2013), suomenruotsalainen arkkitehti, taidemaalari ja piirtäjä
 Severin Ahlqvist, ruotsalainen painija
 Timo Ahlqvist (1940–1984), suomalainen jääkiekkoilija
 Viktor Ahlqvist (1868–1931), suomalainen runoilija, nimimerkki Viku Leppä
Live Cannibalism

Live Cannibalism on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Cannibal Corpsen live-albumi, joka on julkaistu vuonna 2000.

Kappaleet

Kokoonpano
 George ”Corpsegrinder” Fisher – laulu
 Jack Owen – kitarat
 Pat O’Brien – kitarat
 Alex Webster – bassokitara
 Paul Mazurkiewicz – rummut ja lyömäsoittimet

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 2000 konserttitallenteet
Cannibal Corpsen albumit
The Great Stone War

The Great Stone War on yhdysvaltalaisen deathcore-yhtye Winds of Plaguen kolmas pitkäsoitto.

Kappaleet

Arviot 
 Allmusic:

Lähteet 

Vuoden 2009 albumit
Yhdysvaltalaiset metallialbumit
Deathcore-albumit