joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Euroopan Grand Prix 2006

Euroopan Grand Prix 2006 oli Fomrula 1-sarjan 5. osakilpailu, joka ajettiin Nürburgringin radalla Saksassa 5. - 7. toukokuuta 2006. Kilpailun voitti Ferrarin Michael Schumacher. Seuraavat sijat menivät Fernando Alonsolle, Felipe Massalle ja Kimi Räikköselle. Mainitsemisen arvoinen on myös saksalais-suomalaisen Nico Rosbergin seitsemäs sija.

Tulokset

Muuta 
 Ralf Schumacherin 50. kilpailu

 Franck Montagnyn 1. kilpailu

 Felipe Massan 1. palkintosija

 Fernando Alonson 10. paalupaikka

 Michael Schumacherin 70. nopein kierros

 Jacques Villeneuven kolme parasta aikaa (mm. 1.31,542) hylättiin, koska hän esti Giancarlo Fisichellaa tämän nopealla kierroksella.

 Mark Webberin ja Nico Rosbergin sijoitusta pudotettiin kymmenellä moottorivaihdon takia.

Lähteet 
http://koti.mbnet.fi/janir/2006/eur.html

Formula 1 -kausi 2006
Euroopan Grand Prix
Saksan moottoriurheilu
Nürburg
FLTK

FLTK (Fast Light Toolkit) on käyttöliittymäkirjasto, jonka Bill Spitzak on kehittänyt alustaksi kolmiulotteisten mallien piirtämiseen OpenGL:llä. Se soveltuu myös graafisten käyttöliittymien tekemiseen. FLTK toimii yleisimillä käyttöjärjestelmillä ja sillä tehdyt ohjelmat näyttävät samanlaisilta alustasta riippumatta, sillä se ei käytä käyttöjärjestelmän omia elementtejä. FLTK on kehitetty C++-kielelle, mutta sidonnat löytyvät myös Pythonille ja Rubylle. Yksinkertainen ja lyhyt FLTK:lla tehty ohjelma on vain noin 100 kilotavun kokoinen.

FLTK-ohjelmia

 CinePaint Glasgow
 Dillo
 EDE

Aiheesta muualla

 FLTK:n kotisivu
 FLTK.net

Käyttöliittymäkirjastot
Vapaat ohjelmistot
Schwetzingen

Schwetzingen on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee 10 kilometriä Heidelbergistä lounaaseen ja 15 kilometriä Mannheimista kaakkoon.

Schwetzingen mainittiin ensimmäistä kertaa vuonna 766 nimellä Suezzingen. Kaupungin pinta-ala on 21,62 km² ja väkiluku 22 335 (31.12.2015).

Ystävyyskaupungit 
 Lunéville (Ranska)
 Pápa (Unkari)
 Spoleto (Italia)

Schwetzingeniläisiä henkilöitä 
 Franz Danzi, säveltäjä

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset sivut  

Baden-Württembergin kunnat
Rhein-Neckar-Kreis
Saksan kaupungit
Emperor’s Return

Emperor's Return on sveitsiläisen äärimetalliyhtye Celtic Frostin ensimmäinen EP, joka julkaistiin vuonna 1985.

Kappalelista

 "Dethroned Emperor" - 04:38
 "Circle Of The Tyrants" - 04:27
 "Morbid Tales" - 03:29
 "Suicidal Winds" - 04:36
 "Visual Aggression" - 04:11

Kokoonpano

 Tom G. Warrior - Kitarat, laulu
 Martin Eric Ain - Basso
 Reed St. Mark - Rummut

Vuoden 1985 EP:t
Celtic Frostin albumit
Akallabêth

Akallabêth (adûnaicia, quenyaksi Atalantë, ) on yksi J. R. R. Tolkienin teoksen Silmarillionin osista, tai pikemminkin siihen liitetty itsenäinen kertomus. Akallabêth kertoo Númenorin saaresta, sen noususta ja tuhosta sekä sen asukkaista ja heidän välisistä kiistoistaan. 

Tarinan pääpaha on Sauron, Morgothin sotapäällikkö, joka on paennut Keski-Maan pimeyksiin valaria. Morgoth on kukistettu ja valar etsivät Sauronia. Samaan aikaan Valinorin valar päättävät palkita Morgothia vastaan nousseet ihmiset tekemällä näistä Ihmisten Kuninkaita ja antamalla heille Númenorin saaren hallittavakseen. Valar kuitenkin kieltävät númenorilaisia purjehtimasta länteen, Valinoriin, sillä kuolevaiset ihmiset eivät voi elää kuolemattomilla mailla. Númenorilaiset tottelevat aluksi ja keskittyvät Keski-Maahan ja sen alhaisempiin ihmisiin. Lopulta Númenorin valta kasvaa niin suureksi, että se käy taistoon itseään Sauronia vastaan ja voittaa tämän. Sauroon viedään vangiksi Númenoriin, mutta myöhemmin hänet vapautetaan ja hänestä tulee kuningas Ar-Pharazônin neuvonantaja. Sauron saa kuninkaan hyökkäämään Valinoriin, jolloin valar pyytävät Eru Ilúvataria apuun, ja tämä tuhoaa Númenorin ja muuttaa maailman. 

Silmarillion

it:Il Silmarillion#Akallabêth
pl:Akallabêth
ru:Акаллабет
De Havilland Canada

de Havilland Canada oli kanadalainen lentokoneita valmistava yhtiö, joka toimi Torontossa. Yhtiön perusti vuonna 1928 englantilainen de Havilland -yhtiö.

Englantilaisyhtiön tytäryritys siirtyi toisen maailmansodan aikana Kanadan valtion omistukseen. Ilmailun nousukaudella vuonna 1986 yhtiö yksityistettiin ja myytiin yhdysvaltalaiselle Boeingille. Sittemmin Bombardier-konserniin kuuluva Bombardier Aerospace osti yhtiön Boeingilta.

Helmikuussa 2006 Viking Air, joka toimii Victoriassa, Kanadassa, osti Bombardieriltä valmistusoikeudet kaikkiin alkuperäisiin de Havilland-koneisiin, joihin kuuluvat mm:

 DHC-1 Chipmunk
 DHC-2 Beaver
DHC-3 Otter
DHC-4 Caribou
DHC-5 Buffalo
 DHC-6 Twin Otter
DHC-7 Dash

Bombardier jatkoi DHC-8 Dash-koneen tuontantoa 7.11.2018 asti, jolloin myös sen valmistusohjelma myytiin Viking Airille.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
Britannian Grand Prix 2006

Britannian Grand Prix 2006 (virallisesti 2006 Formula 1 Foster's British Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2006 8. osakilpailu, joka ajettiin 9.–11. kesäkuuta Silverstonen moottoriradalla Englannissa. Kilpailun voitti Renault'n Fernando Alonso.

Tulokset

Aika-ajo 

 Takuma Satōn sijoitusta pudotettiin kymmenellä moottorivaihdon takia.
 Jarno Trullin sijoitus pudotettiin muiden taakse moottorivaihdon takia.

Kilpailu

Johtokierrokset

Muuta 
 Renaultin 200. kilpailu.
 Jacques Villeneuven viimeinen pistesija.

Katso myös 
 GP2 Britannian Grand Prix 2006
 Porsche Supercup Britannian Grand Prix 2006

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Britannian GP 2006 - F1-ruutu

Formula 1 -kausi 2006
Britannian Grand Prix
Arttu

Arttu on suomalainen miehen etunimi. Nimi on lyhentymä kelttiläisen karhua (artos) merkitsevän nimen Arthur suomalaistuneesta muodosta Artturi.

Artun nimipäivä on 31. lokakuuta, jolloin on myös Arton ja Artturin nimipäivä. Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan syntynyt vuoden 2019 loppuun mennessä 11 311 Arttua.

Tunnettuja Arttuja 

 Arttu Ahonen, salibandyn pelaaja
 Arttu Aromaa, jalkapalloilija
 Arttu Brummer, muotoilija
 Arttu Haataja, futsalpelaaja
 Arttu Haglund, elokuvaohjaaja, tuottaja, elokuvakasvattaja ja kouluttaja
 Arttu Halonen, taidevalaja ja kuvanveistäjä, joka kuuluu Halosen taiteilijasisarussarjaan
 Arttu Harkki, juontaja
 Arttu Heikkinen, jääkiekkoilija
 Arttu Heikkinen, ampumahiihtäjä
 Arttu Heinonen, jalkapalloilija
 Arttu Hirvonen, aitajuoksija
 Arttu Hoskonen, jalkapalloilija
 Arttu Hyry, jääkiekkoilija
 Arttu Ilomäki, jääkiekkoilija
 Arttu Kangas, kuulantyöntäjä
 Arttu Kapulainen, näyttelijä
 Arttu Kataja, bassobaritoni
 Arttu Kiramo, kumparelaskija
 Arttu Korkeasalo, kuulantyöntäjä
 Arttu Kotisara, elokuvatuottaja
 Arttu Kunnasto, folk-muusikko, Rymäkkä-yhtyeen jäsen
 Arttu Käyhkö, tietokirjailija
 Arttu Lappi, mäkihyppääjä
 Arttu Lausniemi, jääkiekkoilija
 Arttu Leskinen, rumpali
 Arttu Lesonen, kitaristi
 Arttu Likola, jääkiekkoilija
 Arttu Lindeman, YouTubettaja
 Arttu Luttinen, jääkiekkoilija
 Arttu Mattila, korkeushyppääjä
 Arttu Mäkiaho, yhdistetyn hiihtäjä
 Arttu Nevasaari, jääkiekkoilija
 Arttu Niemelä, alppihiihtäjä
 Arttu Niskakangas, jääkiekkoilija
 Arttu Paaso, jääkiekkoilija
 Arttu Pajulahti, pituushyppääjä ja pikajuoksija
 Arttu Pelli, jääkiekkoilija
 Arttu Pihlainen, alamäkiluistelija
 Arttu Pohjola, mäkihyppääjä
 Arttu Ratinen, näyttelijä
 Arttu Ruotsalainen, jääkiekkoilija
 Arttu Ruotsalainen, jääkiekkomaalivahti
 Arttu Ruuska, pesäpalloilija
 Arttu Saarijärvi, koripalloilija
 Arttu Seppälä, jalkapalloilija, Pöyrööt-sarjakuvan käsikirjoittaja
 Arttu Siira, jalkapalloilija
 Arttu Soilumo, näyttelijä ja tanssija
 Arttu Soininen, kestävyysjuoksija
 Arttu Suuntala, laulaja ja näyttelijä
 Arttu Takalo, vibrafonisti ja säveltäjä
 Arttu Tolonen, muusikko, säveltäjä, sanoittaja ja toimittaja
 Arttu Tuominen, kirjailija
 Arttu Tyystjärvi, kolmiloikkaaja
 Arttu Valonen, kilpapurjehtija
 Arttu Vattulainen, kestävyysjuoksija
 Arttu Vilander, pesäpalloilija
 Arttu Virtanen, jääkiekkoilija
 Arttu Wiskari, laulaja

Kuvitteellisia Arttuja 

 Arttu, maasika samannimisessä piirrossarjassa
 Arttu Laakso, autonasentaja Luotoloiden huoltoasemalla televisiosarjassa Kotikatu
 Arttu, Saksalaisen tiede-animaatiosarjan Viisas Luonto keskeinen lintumainen hahmo

Lähteet 

Etunimet
SWAPO

SWAPO (South West Africa People’s Organization, , suom. lyhenne Swapo) on namibialainen puolue. Se oli vuosina 1960–1989 sissiliike, joka pyrki Lounais-Afrikan vapauttamiseen Etelä-Afrikan miehityksestä. Nykyään SWAPO toimii poliittisena puolueena.

Lounais-Afrikka oli vuonna 1920 siirretty Kansainliiton päätöksellä Etelä-Afrikan hallinnon alaiseksi. Käytännössä tämä alkoi myöhemmin tarkoittaa sitä, että Etelä-Afrikka pyrki liittämään Lounais-Afrikan itseensä. Lounais-Afrikassa alettiin mm. soveltaa apartheid-säännöksiä.

Sam Nujoma ja Herman Toivo Ya Toivo perustivat SWAPO:n vuonna 1960. Kun YK vuonna 1966 kumosi Etelä-Afrikan Kansainliitolta saaman hallintaoikeuden Lounais-Afrikkaan, katsoi SWAPO olevansa oikeutettu ryhtymään aseelliseen vastarintaan eteläafrikkalaisia miehitysjoukkoja vastaan. Koska Etelä-Afrikan armeija oli teknisesti ylivoimainen, joutui SWAPO käymään taistelua sissisotana, pitäen tukikohtiaan Sambian ja Angolan puolella. 

SWAPO sai vuonna 1976 YK:lta tunnustuksen ”ainoana Lounais-Afrikan kansan laillisena edustajana”. Tämä herätti kritiikkiä, sillä SWAPO:n tiedettiin olevan ideologisesti lähellä marxilaisuutta, ja se sai tukea mm. Neuvostoliitolta ja Kuubalta.

1970-luvulla SWAPO liittoutui Angolaa hallitsevan marxistisen MPLA-puolueen kanssa. Tämä johti siihen, että Etelä-Afrikka ulotti SWAPO:n vastaiset sotilaalliset operaationsa toisinaan myös syvälle Angolan puolelle. Taistelut jatkuivat lähes koko 1980-luvun ajan. 

Etelä-Afrikka suostui YK:n johtamien neuvottelujen jälkeen luopumaan Lounais-Afrikasta vuonna 1988.  Lounais-Afrikka  itsenäistyi vuonna 1990 Namibian tasavaltana, ja SWAPO muuttui sissiliikkeestä poliittiseksi puolueeksi. Se sai vaaleissa enemmistön parlamentin paikoista ja on sittemmin myös pitänyt tuon enemmistön. Vuonna 2004 se sai vaaleissa 76 % äänistä. Politiikassaan SWAPO on ottanut etäisyyttä marxismiin ja siirtynyt kohti pragmaattisempaa talouspolitiikkaa.

SWAPO:n johdossa oli Sam Nujoma, kunnes hänet marraskuussa 2007 korvasi Hifikepunye Pohamba.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Namibian politiikka
Sosialistiset puolueet
Apartheidinvastaiset järjestöt
Veikkausliigan kausi 1998

Veikkausliigan kaudella 1998 FC Haka voitti seuran historian kuudennen Suomen-mestaruuden.

Sarjataulukko

Ottelut

Yleisömäärät

Menestys eurokentillä
Mestarien liiga:
 HJK pudotti ensimmäisellä karsintakierroksella armenialaisen FC Jerevanin, ja toisella kierroksella ranskalaisen FC Metzin, edeten aina lohkovaiheeseen saakka. Lohkovaiheessa HJK kohtasi kahdesti saksalaisen 1. FC Kaiserslauternin, portugalilaisen SL Benfican ja hollantilaisen PSV Eindhovenin. Yksi voitto, kaksi tasapeliä ja kolme tappiota jättivät HJK:n lohkossa viimeiseksi.
UEFA Cup:
 VPS pudotti ensimmäisellä karsintakierroksella färsaarelaisen HB Tórshavnin, mutta toisella kierroksella se hävisi itävaltalaiselle Grazer AK:lle.
 FinnPa hävisi ensimmäisellä karsintakierroksella israelilaiselle Hapoel Tel Aviville.
Cup-voittajien cup: (kilpailtiin viimeistä kertaa, tämän jälkeen cup-voittajat ovat saaneet paikan UEFA Cupiin, nykyiseen Eurooppa-liigaan)
 FC Haka pudotti karsintakierroksella walesiläisen Bangor City FC:n, mutta hävisi ensimmäisellä kierroksella kreikkalaiselle Panionios FC:lle.
Intertoto Cup:
 TPS pudotti ensimmäisellä karsintakierroksella sveitsiläisen FC Sionin, mutta toisella kierroksella se hävisi venäläiselle FK Šinnik Jaroslavlille.

Putoajat ja nousijat

 Kaudeksi 1999 sarja päätettiin laajentaa 12 joukkueen kokoiseksi. Sarjajumbo FF Jaro putosi automaattisesti Ykköseen, josta tilalle nousi peräti kolme joukkuetta: FC Lahti, Kotkan TP ja FC Inter.
 Yhdeksänneksi sijoittunut FinnPa pelasi kaksiosaisen karsinnan Ykkösessä neljänneksi sijoittunutta TPV:tä vastaan. Tamperelaiset nappasivat vierasmaalisäännön turvin seuraavan kauden sarjapaikan. TPV Tampere – FinnPa Helsinki 1–1, FinnPa Helsinki – TPV Tampere 2–2.

Parhaat maalintekijät

Valmentajat
 FC Haka: Keith Armstrong
 VPS: Hannu Touru
 PK-35: Pasi Rautiainen
 HJK: Antti Muurinen
 FC Jazz: Tapio Raatikainen, Pertti Lundell
 TPS: Siegfried Melzig, Seppo Miettinen
 MyPa: Juha Malinen
 RoPS: Kari Virtanen
 FinnPa: Jari-Pekka Keurulainen, Jari Rantanen
 FF Jaro: Jan Westerlund

Lähteet

Aiheesta muualla
 RSSSF:n tilastot 

Vuoden 1998 jalkapallo
Veikkausliigakaudet
Solea (lehti)

Solea oli Kuutosten eli kuuden ortodoksisen yhteistyöseurakunnan: Iisalmen, Jyväskylän, Kuopion, Mikkelin, Rautalammin ja Varkauden ortodoksisen seurakunnan julkaisema aikakaus- ja tiedotuslehti, joka jaettiin ilmaiseksi kaikille seurakunnan jäsenille. Lehti ilmestyi kuusi kertaa vuodessa, mutta on nyt lopetettu ja sen tilalla ilmestyy myös Kuutosseurakuntien alueella koko Karjalan hiippakunnan yhteinen tiedotuslehti Aamun Koitto.

Solean päätoimittajana toimi viimeksi toimittaja Pia Valkonen Lapinlahdelta.

Aiheesta muualla
 Solean lehtien nettiarkisto 

Ortodoksiset lehdet
Suomalaiset kristilliset aikakauslehdet
Alexander Skarsgård

Alexander Johan Hjalmar Skarsgård (s. 25. elokuuta 1976 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa True Blood ja Generation Kill sekä elokuvissa Battleship (2012) ja Melancholia (2011).

Skarsgårdin isä Stellan Skarsgård ja veljet Gustaf, Bill ja Valter ovat myös näyttelijöitä.

Hänet palkittiin sekä parhaan miessivuosan Primetime Emmyllä että parhaan miessivuosan Golden Globella draamasarjasta Big Little Lies (2017).

Ura 
Skarsgård aloitti näyttelemisen jo nuorena ja hän saikin näytellä ensimmäistä kertaa elokuvassa ollessaan 8-vuotias. 13-vuotiaana Skarsgård näytteli pääroolia ruotsalaisessa televisiosarjassa, mutta hän kauhistui äkillisesti alkanutta julkisuutta ja päätti jättää alan. Vuonna 1996 hän lähti Ruotsista opiskelemaan englantia Leeds Metropolitan Universityyn, Leedsiin, Englantiin. Vuonna 1997 Skarsgård päätti kuitenkin harkita näyttelemistä uudestaan. Hän muutti New Yorkiin ja ilmoittautui teatteriopintoihin Marymount Manhattan Collegeen. Skarsgård palasi puolen vuoden jälkeen takaisin Tukholmaan, mutta hän tajusi opintojensa kautta, että hän haluaa näytellä. Skarsgård alkoi tämän jälkeen saada töitä näyttelijänä niin teatterissa, televisiossa kuin elokuvissakin. Vuonna 2004 hän muutti Los Angelesiin, mutta jatkoi työskentelemistä Ruotsissa. Hänen läpimurtonsa Yhdysvalloissa tapahtui vuonna 2008, kun hän näytteli minisarjassa Generation Kill sekä aloitti televisiosarjassa True Blood. Sittemmin hän on jatkanut sekä televisiosarjoissa että elokuvissa näyttelemistä. Yksi hänen merkittävimmistä töistään on hänen palkittu roolinsa sarjassa Big Little Lies.

Yksityiselämä 
Alexander Skarsgård syntyi näyttelijä Stellan Skarsgårdin ja näyttelijä My Skarsgårdin esikoislapsena elokuussa vuonna 1976. Hänellä on 7 muuta nuorempaa sisarusta: Gustaf, Sam, Bill, Eija ja Valter sekä kaksi muuta sisarusta isänsä uudesta liitosta. Skarsgård on jalkapallofani ja hän kannattaa Tukholman Hammarbyta sekä Leeds Unitedia.

Filmografia

Näyttelijänä 
 Åken maailma (1984)
 Hunden som log (1989)
 Happy End (1999)
 Sukeltaja (2000)
 Syvän joen salaisuus (2000)
 Vingar av glas (Wings of Glass, 2000)
 Hundtricket (2000)
 Leijat Helsingin yllä (2001)
 Zoolander (2001)
 Om Sara (2005)
 Kill Your Darlings (2006)
 Exit (2006)
 True Blood (2008–2014)
 Generation Kill (2008)
 Paparazzi (2009), Lady Gagan musiikkivideo
 13 (2010)
 Puss (2010)
 Muumi ja punainen pyrstötähti (2010), Muumipeikko (ääni)
 Straw Dogs (2011)
 Melancholia (2011)
 Battleship (2012)
 What maisie knew (2012)
 The Giver (2014)
 The Diary of a Teenage Girl (2015)
 Tarzanin legenda (2016)
 Big Little Lies (2017-2019)
 Mute (2018)
 The Hummingbird Project (2018)
 The Little Drummer Girl (2018)
 The Aftermath (2019)
 Long Shot - Mahdoton yhtälö (2019)
 The Kill Team (2019)
 On Becoming a God in Central Florida (2019)
 Tukikohta (2020)
 Godzilla vs. Kong (2021)

 Ohjaajana 
 Att döda ett barn'' (2003)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Ruotsalaiset näyttelijät
Vuonna 1976 syntyneet
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Golden Globe -palkinnon saajat
SAG-palkinnon saajat
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Seidat

Seidat on iskelmälauluja esittänyt trio, jonka muodostivat sisarukset Raisa, Suvi ja Eeva Kiviharju. Ensimmäisen singlensä "Se alkaa se päättyy / Elän taas uudestaan" yhtye julkaisi 1968. Yhtye on levyttänyt vielä 1980-luvulla, jolloin se julkaisi LP:n "Seidat".

Seidatin jäsenet olivat alun perin kotoisin Torniosta, mutta esiintyivät julkisesti vasta pääkaupunkiseudulle muuttamisen jälkeen. Yhtye nousi julkisuuteen, kun Kiviharjun siskokset voittivat televisiossa vuonna 1968 järjestetyn Pitäjän parhaat -laulukilpailun. Siskosten isä keksi yhtyeelle nimen Seidat.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

 Suomalaiset lauluyhtyeet
Nollapiste-energia

Nollapiste-energia () on kvanttimekaanisen systeemin pienin mahdollinen energia, jonka Heisenbergin epätarkkuusperiaate sallii, ja siten systeemin perustilan energia. Ajatuksen nollapiste-energiasta esittivät ensimmäisenä Albert Einstein ja Otto Stern vuonna 1913. Kvanttikenttäteoriassa nollapiste-energia on sama kuin tyhjiöenergia.

"Nollapiste" viittaa kvanttimekaanisen harmonisen värähtelijään, joka on klassisen harmonisen värähtelijän, esimerkiksi ideaalisen jousen, laajennus kvanttimekaniikkaan. Värähtelijää voi verrata jouseen, jonka päässä on paino. Klassinen värähtelijä voi olla täysin pysähdyksissä, jolloin paino ei liiku, jolloin sekä sen liikemäärä että paikka tunnetaan täsmälleen ilman epätarkkuutta.  Nollapiste-energia syntyy, kun sovelletaan Heisenbergin epätarkkuusperiaatetta lähes pysähdyksissä olevaan painoon. Siitä, että painon paikka on tunnettu suurella tarkkuudella, seuraa välittömästi, että painon liikemäärän epätarkkuus on suhteessa yhtä suuri. Niinpä on todennäköistä, että painolla on nollasta poikkeava nopeus ja liike-energia, eli nollapiste-energia.

Kaikilla värähtelijöillä on nollapiste-energia, eikä mitään systeemiä ole mahdollista saattaa nollapiste-energiaa matalamman energian tilaan. Nollapiste-energian olemassaolo ei vaadi, että värähtelijä olisi massallinen paino; niinpä jopa tyhjällä avaruudella on tyhjiöenergia. Nollapiste-energiaa ei voi poistaa systeemistä, koska sitä vastaava energiatila on alin mahdollinen.

Historia 
Vuonna 1900 Max Planck johti kaavan yksittäisen värähtelevän atomin energialle:

missä  on Planckin vakio,  on värähtelytaajuus, k on Boltzmannin vakio, ja T on absoluuttinen lämpötila.
Nollapiste-energian esittivät ensimmäisinä käytännössä Albert Einstein ja Otto Stern vuonna 1913. Kokeellisesti mitatun vetykaasun lämpökapasiteetin havaittiin sopivan malliin, jossa oletetaan värähtelyenergian koostuvan Planckin aiemmin laskemasta energiasta ja minimienergiasta:

Vaikka systeemi olisikin absoluuttisessa nollapisteessä, molekyylillä olisi edelleen energia, suuruudeltaan ½hυ.

Kokeellinen todistusaineisto 
Einsteinin ja Sternin alkuperäisen havainnon, vedyn lämpökapasiteetin lisäksi nollapiste-energia havaitaan esimerkiksi:
 Lambin siirtymä, jossa havaitaan vetyatomin elektronien samaenergiaisten energiatilojen hajoavan kahdeksi erilliseksi tilaksi. Toinen elektroni voi myös nousta korkeampaan energiatilaan, ja koska tämä systeemi on värähtelijä, sillä on nollapiste-energia. Keskimäärin siis toinen elektroni on omassa energiassaan + nollapiste-energiassa, jolloin sähkökenttä ei enää olekaan sama molemmille, jolloin kahdesta samaenergiaisesta tilasta tuleekin erillisiä.
 Spontaani emissio, havaitaan esim. fosforesenssissa; yksinkertaisesti laskettuna ilmiötä ei pitäisi olla olemassakaan.

Energia
Ikiliikkujat
Systeemit
Ergi

Ergi (lyh. erg) on käytöstä poistunut cgs-järjestelmän energian yksikkö. Ergin määritelmä perustuu järjestelmän perusyksiköihin senttimetriin, grammaan ja sekuntiin. Yksiköllä on myös läheinen yhteys voiman yksikköön dyneen.

Määritelmästä on nähtävissä suoraan ergin ja joulen suhde:

Katso myös

cgs-järjestelmä
joule
dyne
SI-järjestelmä

Aiheesta muualla
 yksiköiden muunnosohjelma
 Energiamuunnin

Energian yksiköt
Ismo Seivästö

Ismo Eero Seivästö (s. 25. lokakuuta 1954 Raisio) on suomalainen entinen kansanedustaja. Hän toimi Kristillisen liiton Varsinais-Suomen piirin puheenjohtajana vuosina 1983–1991 ja oli eduskunnassa vuosina 1991–1995 ja 1999–2003. Hän on toiminut Kaarinan kaupunginvaltuutettuna vuodesta 1985. Seivästö on koulutukseltaan teologian maisteri ja humanististen tieteiden kandidaatti. Varsinaiselta ammatiltaan hän on rovasti ja työskentelee Turun Mikaelin seurakunnassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Kansanedustajat
Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot
Kaarinan kaupunginvaltuutetut
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Varsinais-Suomen vaalipiiri
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Operaatio Litani

Operaatio Litani (Etelä-Libanonin konflikti 1978) oli Israelin suorittama hyökkäys PLO:a vastaan Etelä-Libanonissa. Hyökkäys tehtiin vastauksena PLO:n 1978 suorittamaan bussikaappaukseen ja joukkomurhaan. PLO:n Fatah-siipi surmasi Haifan lähellä bussikaappauksen yhteydessä 38 siviiliä, joista 13 oli lapsia, ja haavoitti 71:tä. Operaatio Litanin tarkoituksena oli vallata Etelä-Libanon sinne 1970 Jordaniasta paenneelta PLO:lta, joka oli järjestänyt hyökkäyksiä Pohjois-Israelin kaupunkeihin. Nimensä operaatio sai Litani-joelta.

Jom Kippur-sodan jälkeen ja ennen Litani-operaatiota tapahtunutta
1978 11. maaliskuuta kahdeksan 18-vuotiaan Dalal Mughrabin johtamaa Fatahin militanttia tuli Libanonista ja tappoi yhdysvaltalaisen turistin rannalla, minkä jälkeen he kaappasivat matkustajia täynnä olevan linja-auton Haifan lähellä olevalta rantatieltä vaatien kuljettajaa viemään heidät Tel Aviviin. Pitkän takaa-ajon ja ammunnan jälkeen kuusi militanteista oli kuollut samoin kuin linja-auton matkustajista 35. Haavoittuneita oli 71. Kolme päivää myöhemmin Israel hyökkäsi Etelä-Libanoniin.

1975 5. maaliskuuta kahdeksan PLO:n aseistettua miestä meni kumiveneellä Tel-Aviviin Välimeren rannikkoa pitkin ja otti hotelli Savoyssa panttivangeikseen kymmeniä. Israelin puolustusvoimien sotilaiden järjestämässä pelastusoperaatiossa kuoli kahdeksan panttivankia ja haavoittui yksitoista. Seitsemän PLO:n asemiehistä kuoli.

1974 15. toukokuuta DPLF tunkeutui israelilaiseen Maalotin kaupunkiin tappaen viisi aikuista ja ottaen yksitoista lasta paikallisesta kaupungista panttivangeikseen. Hyökkääjät ampuivat 21 lasta ennen kuin Israelin puolustusvoimat tappoi heidät.

1974 11. huhtikuuta kolme PFLP:n jäsentä tunkeutuivat Kirjat Shmonassa asuinrakennukseen, tappaen 18 henkilöä, joista 9 oli lapsia.

Seitsemän päivää kestäneen operaation aikana Israel miehitti Litanijoen eteläpuolisen alueen. Julkilausuttu tavoite oli estää palestiinalaisia ääriryhmiä suorittamasta terrori-iskuja alueelta.

Operaation lopputulos
Konflikti johti 1 100 - 2 000 libanonilaisen ja palestiinalaisen sekä 20 israelilaisen kuolemaan, 100 000 - 250 000 ihmisen siirtymiseen Libanonin sisällä, sekä PLO:n joukkojen vetäytymiseen pohjoiseen Litani-joelta.

Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto hyväksyi päätöslauselma 425:n, joka vaati Israelia vetämään joukkonsa Libanonista. UNIFIL-rauhanturvaoperaatio perustettiin valvomaan tulitaukoa. Israel vetäytyi alueelta miltei kokonaan.

Israelin taistelut
Libanonin historia
Palestiina
1978
Valkobeisan suojelualue

Valkobeisan suojelualue (Arabian Oryxin suojelualue) on Arabian niemimaan aavikolla Omanissa sijaitseva, aikoinaan 27 500 neliökilometrin laajuinen suojelualue. Valkobeisat metsästettiin luonnosta sukupuuttoon vuonna 1972, mutta niitä on istutettu eläintarhoista takaisin usean maan suojelualueille.

Omanin valkobeisojen suojelualue sijaitsee al-Wustan kuvernoraatissa, pääosin Masqatista etelään Haiman kautta Salalaan kulkevan maantien itäpuolella ja Haimasta Arabianmeren rannalle Duqmiin kulkevan maantien pohjoispuolella. Myöhemmin huomattavasti pienennetyllä suojelualueella elää uhanalaisia valkobeisoja.

Omanin valkobeisan suojelualue lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1994, mutta vuonna 2007 se poistettiin luettelosta, koska Oman päätti pienentää suojelualuetta 90 prosentilla. Myös valkobeisojen kohtalo näytti tuolloin joidenkin arvioijien mielestä epävarmalta. Vuonna 1996 valkobeisoja oli alueella 450, mutta vuonna 2007 enää 65 yksilöä, joista neljä paria paritteli. 

Sittemmin on uutisoitu valkobeisakantojen elpymisestä toisella merkittävällä, eli naapurimaan,  Arabiemiraattien suojelualueella. Siellä kanta oli noussut sadasta vuonna 2007 seudulle tuodusta 155:een vuosina 2007–2011. Tässä vaiheessa valkobeisoja eli noin 1 000 yksilöä vapaana ja noin 7 000 aidattuna. Lajin uhanalaisuusluokitusta harkittiin tuolloin lievennettävän kriittisesti uhanalaisesta vaarantuneeksi.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Valkobeisan suojelualue Unescon sivulla 
 Oman regains control of oryx sanctuary (1.7.2007)   (gulfnews.com)
 Arabian oryx no longer endangered (2011)   (muscatdaily.com)
 Arabian Oryx thriving at Abu Dhabi sanctuary (6.2.2015)   (uaeinteract.com)
Arabian Oryx Sanctuary, Oman  (eoearth.org)

Omanin maantiede
Unescon maailmanperintökohteet Omanissa
Luettelo Formula 1 -ennätyksistä

Tähän on luetteloitu kaikkien MM-sarjaan osallistuneiden Formula 1 -kuljettajien, tallien, moottorien ja maiden omat ennätykset. Tilastoihin on laskettu vain MM-osakilpailut.

Kuljettajien ennätykset

Kilpailut

Pisteet

Voitot

Palkintokorokesijat

Paalupaikat

Nopeimmat kierrokset

Mestaruudet

MM-mitalit

Hattutemput ja Grand Slamit

Ohitukset, rangaistukset ja kolarit

Merkittävät ennätyskilpailut

Autonvalmistajien ennätykset

Valtioiden ennätykset

Kuljettajien ennätysten yhteismäärä

Huomioita

Lähteet

Ennätykset
Formula 1

bg:Формула 1 - Рекорди
en:List of Formula One driver records
lv:F1 pilotu rekordu saraksts
Agranat-komissio

Agranat-komissio oli tutkijalautakunta, joka tutki Israelin poliittisen ja sotilaallisen johdon jom kippur -sodan (1973) edellä tekemiä virheitä. Israel oli onnistunut saavuttamaan vain täpärän torjuntavoiton Egyptin ja Syyrian yhteisestä hyökkäyksestä. Tutkijalautakunnan nimittäminen oli poliittisesti välttämätöntä, koska jom kippur -sodan alkupäivinä israelilaiset pelkäsivät häviävänsä sodan ja menettävänsä sen mukana valtionsa. Israelin johtajat eivät olleet lainkaan varautuneet sodan puhkeamiseen, vaikka jälkikäteen voitiin todeta, että selviä merkkejä arabien hyökkäysaikeista oli ollut näkyvillä jo pitkään.

Komission työn tuloksena ja sen suosituksesta Israelin puolustusvoimien esikuntapäällikkö erosi. Myös Golda Meirin hallitus joutui eroamaan.

Israelin puolustusvoimat
Komissiot
NTT DoCoMo

NTT DOCOMO, Inc. on Japanin suurin teleoperaattori. Se perustettiin vuonna 1992. Yhtiön palveluksessa oli vuonna 2019 noin 26 500 työntekijää.

NTT Docomo tarjoaa W-CDMA, HSDPA, i-mode ja FOMA -palveluita 2G- ja 3G-verkkojen avulla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 NTT DoCoMon verkkosivut

Tietoliikenneyhtiöt
Japanilaiset pörssiyhtiöt
Haminan kadettikoulu

Haminan kadettikoululla tarkoitetaan Suomen kadettikoulua vuosina 1819–1901. Tätä ennen koulu oli toiminut Haapaniemellä, josta se siirtyi tulipalon vuoksi Haminaan.

Koulu oli luonteeltaan yleissivistävä. Keskeisiä olivat uudet kielet, matematiikka ja luonnontieteet. Moni koulun kasvatti siirtyi merkittäviin siviilitehtäviin, muun muassa keskusvirastojen johtajiksi ja maaherroiksi. Käytännön sotataitoja ei juuri opetettu, vaan ne oli omaksuttava joukko-osastopalveluksessa. Kaikkiaan 1607 kadetista peräti 211 yleni kenraalin arvoon.

Fennomaanit arvostelivat koulua ruotsinmielisyydestä. Sen oppilaat olivat lähes yksinomaan ruotsinkielisistä perheistä ja enimmäkseen aatelisia. 1800-luvun alkuvuosikymmeninä koulussa oli opetettu suomea, mutta myöhemmin koulun johto lopetti opetuksen tarpeettomana. Koulun läpäisi vain muutamia äidinkielenään suomea puhuneita poikia, joista yksi tunnetuimpia oli kenraaliluutnantti Kaarlo Kivekäs.

Kadettikoulun kohtaloksi koitui kuitenkin yleinen venäläistämispolitiikka. Koulun käyneiden, "fredrikshamnarien", vaikutus jatkui Suomessa kauan, ja tunnettuja edustajia olivat muun muassa Carl Enckell, Rudolf Walden sekä koulusta erotettu C. G. Mannerheim.

Kadettikoulun lakkauttaminen liittyy Suomessa 1901–1903 järjestettyihin asevelvollisuuskutsuntalakkoihin, minkä seurauksena Venäjä lopulta lakkautti Suomessa kansalliset joukko-osastot. Suomen suuriruhtinaskunta korvasi puolustussuoritteidensa vähenemisen sotilasmiljoonilla eli suoralla tulonsiirrolla Venäjän keisarikunnan budjettiin. Nikolai Bobrikov antoi Haminan kadettikoulusta laitosta lakkauttaessaan vuonna 1903 tarkkanäköisen kuvauksen. Kadeteista pyrittiin tuottamaan hyviä upseereita keisarin armeijaan, mutta koulun perusideologiana oli runebergiläinen isänmaallisuus. Laitos oli Suomen säätyläistön ikkuna keisarikuntaan ja samalla venäläis-suomalaisten suhteiden ilmapuntari. 

Suomen kadettikoulun henkisen perinnön vaalimista varten perustettiin vuonna 1908 Suomen Kadettiklubi. Sen jäsenistö koostui entisistä koulun kadeteista ja heillä oli merkittävä rooli myöhemmin perustetun Kadettikoulun rakentamisessa ja toiminnan käynnistämisessä.

Venäläistämistoimien seurauksena päättynyttä upseerikoulutusta jatkettiin itsenäisen Suomen kadettikoulussa, joka aloitti toimintansa Helsingissä Töölön Arkadiassa tammikuussa 1919. Haminan kadettikoulun tilat jäivät 1920 Reserviupseerikoulun käyttöön. Päärakennus toimii nykyään Reserviupseerikoulun päärakennuksena, jossa majoittuvat koulun ensimmäinen komppania (Kärkikomppania) ja Tiedustelukomppania. Sen yhteydessä sijaitsevat maneesi ja upseerioppilaskunnan rakennus.

Lähteet

Kirjallisuutta
 
 

Koulutus Suomen puolustusvoimissa
Haminan oppilaitokset
Trabant Express

Trabant-Express on suomalainen Aleksi Mäkelän ohjaama, vuonna 1997 MTV3-televisiokanavalla esitetty sketsisarja. Sarjasta lähetettiin kaksi tuotantokautta ja yhteensä 22 jaksoa. Sarjassa kaksi itäsaksalaista toimittajaa, Hans Hütteldorf (Santeri Kinnunen) ja Uli Palsternak (Kari Hietalahti) lähettävät piraattiohjelmaa maanalaisesta lähetyskeskuksestaan. Apurina lähetyksissä toimii räjähtävä teknikko The Monkey (Silu Seppälä). Sarjan käsikirjoittajina toimivat Kari Hietalahti ja Santeri Kinnunen. Sarja on julkaistu DVD:llä vuonna 2007.

Rooleissa 
 Kari Hietalahti
 Santeri Kinnunen
 Silu Seppälä
 Janus Hanski
 Teemu Lehtilä
 Pini Hellstedt

Sekä vierailijoina mm. 
 Petteri Summanen
 Puntti Valtonen
 Jari Komulainen as Spock

Sketsejä 
 Ajanmies eli "Olin Urpolla..."
 Bongaa pylly
 Rikkaat Gyllenburgit
 Jasso Laamanen 
 Jomppe, Ulla-Maija ja Kari-Jukka
 Kimin salonki 
 Leo Luonto
 Markus Kajo
 Me Karpaasit
 Mustanaamio
 Nakkilan matonpesuvalvojaiset
 Raitasen veljekset 
 Sauli Häkkinen
 Taisteluasema Mir
 The Cannons
 Tien pientareella

Lähteet 

1990-luvun suomalaiset sketsisarjat
Slovakit

Slovakit () on slaavilainen kansa, jonka jäsenet puhuvat länsislaavilaisiin kieliin kuuluvaa  slovakin kieltä. Suurin osa slovakeista on katolilaisia. Historiallisia slovakkivähemmistöjä asuu muun muassa Tšekissä, Unkarissa ja Serbiassa, lisäksi slovakkisiirtolaisia asuu Kanadassa ja Yhdysvalloissa.

Historia
Slovakit polveutuvat Tonavan alueella 500-luvulla asuneista slaavilaisista kansanryhmistä. 700-luvulta lähtien slovakit asuttivat muun muassa Nitran ruhtinaskuntaa. Suur-Määriä on kuvailtu ensimmäiseksi slovakkivaltioksi. Slovakian alue kuului 1000-luvulta lähtien Unkarin kuningaskuntaan. Turkkilaisen valtakauden jälkeen Unkari joutui osaksi Habsburgien hallitsemaa Itävallan keisarikuntaa, vaikka se säilyikin nimellisesti omana kuningaskuntanaan; vuoden 1867 kompromissisopimuksessa Unkarin asema koheni ja alettiin puhua Itävalta-Unkarin kaksoismonarkiasta. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Itävalta-Unkari hajosi ja Slovakiasta tuli osa Tšekkoslovakiaa. Vuonna 1939 Slovakiasta tuli nimellisesti itsenäinen valtio, joka oli tiukasti natsi-Saksan alaisuudessa johtajanaan pappi Jozef Tiso, kunnes toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945 Tšekkoslovakia palautettiin yhtenäiseksi valtioksi.

Kylmän sodan aikana Tšekkoslovakia oli Varsovan liiton jäsen Neuvostoliiton vaikutusvallan alaisena. Vuonna 1969 se jaettiin kahdeksi osavaltioksi, Tšekiksi ja Slovakiaksi. Jonkin aikaa Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen, vuodenvaihteessa 1992–1993, liittovaltio hajosi rauhanomaisesti ja osavaltiot itsenäistyivät.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Slovakian etniset ryhmät
Tšekin etniset ryhmät
Unkarin etniset ryhmät
Serbian etniset ryhmät
Toini ja Heikki Haaman show

Toini ja Heikki Haaman show oli Julmahuvi -ryhmän ensimmäinen, MTV3-kanavalle tehty, mustaa huumoria sisältävä sketsisarja. Sarjan nimi oli ensimmäisellä tuotantokaudella Toini ja Heikki Haaman show, mutta se muutettiin ensimmäisen esityskauden jälkeen Toni ja Heikki Haaman show'ksi. Sarjaa kutsuttiin hetken aikaa myös Toini ja Ebola Haaman show'ksi. Sarjaa tehtiin yhteensä 10 jaksoa, joista nimellä Toini ja Heikki Haaman -show neljä jaksoa kesällä 1995 ja nimellä Toni ja Heikki Haaman show kuusi jaksoa kesällä 1996. Vuoden 1995 jaksoista on esitetty myös erityinen remix-jakso.

Rooleissa 
Jukka Rasila
Janne Reinikainen
Petteri Summanen
Jani Volanen
Jaakko Saariluoma (avustaja)

Sketsejä 
Anonyymit koomikot
Avaruuspelastus 2000
Fame Dolorosa
Haja-asutusalueiden uusnatsit
Harakiri
Hirvidokumentti
Hurjapäät
Hälytys 112
Iso Kirja
Juoksukenkää
Korhonen
Kulttuurikohtaaminen
Loveboat
Mr. Self-Confidence
Mäsis
Night of the Living
Poliisit
Practical English, Jyrki
Ruumishuone
Seisova pöytä
Tapaus Muumilaakso
Äärirajat

Aiheesta muualla 
 Julmahuvi.net
 

1990-luvun suomalaiset sketsisarjat
Tony-palkinto

Tony-palkinto eli (engl. Tony Award, koko nimi Antoinette Perry Award for Excellence in Theatre) on teatteritaiteen palkinto, joka  jaetaan Broadwayn näytelmille (mukaan lukien musikaalit). Tony-palkintoa kutsutaankin usein teatterialan Oscariksi ja sitä on jaettu vuodesta 1947 lähtien.

Kategoriat

Esittäjäpalkinnot
 Paras näytelmän miespääosa
 Paras näytelmän naispääosa
 Paras musikaalin miespääosa
 Paras musikaalin naispääosa
 Paras näytelmän naissivuosa 
 Paras musikaalin naissivuosa 
 Paras näytelmän miessivuosa
 Paras musikaalin miessivuosa

Esityskohtaiset ja tekniset palkinnot
 Paras näytelmä
 Paras musikaali
 Paras musikaalin teksti
 Paras alkuperäissävelmä
 Paras uudelleen tehty näytelmä
 Paras uudelleen tehty musikaali 
 Paras erityisen teatteritilaisuus
 Paras näytelmän lavastus 
 Paras musikaalin lavastus 
 Paras näytelmän pukusuunnittelu 
 Paras musikaalin pukusuunnittelu
 Paras näytelmän valosuunnittelu
 Paras musikaalin valosuunnittelu
 Paras näytelmän ohjaus 
 Paras musikaalin ohjaus 
 Paras koreografia 
 Paras soitinnus

Erikoispalkinnot
 Paras paikallisteatteri
 Erityis-Tony-palkinto 
 Tony Honors for Excellence in Theatre
 Isabelle Stevenson -palkinto

Katso myös
:Luokka:Tony-palkinnon saajat

Aiheesta muualla

 Tony Awardsin viralliset sivut 
 60th Annual Tony Awards: Meet The Nominees 

Teatteripalkinnot
Nová Dubnica

Nová Dubnica on kaupunki Trenčínin alueella, Slovakiassa. Sen pinta-ala on 11,3 km² ja väkiluku 11 997 (31.12.2005). Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan asukkaista 95,6% oli slovakkeja, ja vähemmistöryhmiä olivat tšekit (1,8%) ja unkarilaiset (0,2%). Uskonnoltaan 70,8% ilmoitti olevansa roomalaiskatolisia ja 3,4% protestantteja. 20,7% ei ilmoittanut mitään uskontoa. 

Nová Dubnica perustettiin vuonna 1957 ja siitä tuli kaupunki 8. kesäkuuta 1960.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut , 

Slovakian kaupungit
Selma Blair

Selma Blair Beitner (s. 23. kesäkuuta 1972 Southfield, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan elokuvassa Julmia aikeita yhdessä Sarah Michelle Gellarin ja Reese Witherspoonin kanssa. Blair näytteli uudestaan Witherspoonin kanssa vuoden 2001 elokuvassa Blondin kosto. Lyhytikäiseksi jääneessä televisiosarjassa Zoe, Duncan, Jack and Jane hän näytteli päähenkilö Zoe Beaniä. Hellboyssa ja sen jatko-osassa Hellboy II: The Golden Army Blair esittää Hellboyn ihastusta, pyrokineettista Liz Shermania.

Varhainen elämä 

Selma Blair syntyi juutalaisille vanhemmille, Molly Annille ja Elliot Beitnerille, Southfieldissä. Lapsena hän kävi Hillel Day Schoolia sekä Cranbrookin Kingswood Schoolia Detroitin lähellä. Hänellä on sisko, Katherine Cooke Beitner.

Myöhemmin hän opiskeli Kalamazoo Collegessa vuosina 1990–1992 ja siirtyi sitten Michiganin yliopistoon, missä hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon. Hän opiskeli näyttelemistä Stella Adler Conservatory -näyttelijäkoulussa New Yorkissa.

Yksityiselämä 

Blair avioitui muusikko Ahmet Zappan kanssa vuonna 2004. He erosivat vuonna 2006. Vuosina 2008–2010 Blair seurusteli näyttelijä Mikey Dayn kanssa. Sen jälkeen hän alkoi seurustella muotisuunnittelija Jason Bleickin kanssa. Heille syntyi poika Arthur heinäkuussa 2011. Seuraavana vuonna pariskunta ilmoitti eroavansa.

Selma Blair ilmoitti syksyllä 2018 saaneensa MS-tauti diagnoosin.

Valikoitu filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Bentsoehappo

Bentsoehappo (C7H6O2 / C6H5COOH), josta käytetään myös nimityksiä  bentseenikarboksyylihappo tai fenyylikarboksyylihappo on yksinkertaisin aromaattinen eli bentseenirenkaan karboksyylihappo, jonka bentseenirenkaaseen on liittynyt yksi COOH-ryhmä. Bentsoehapon suolat ja esterit ovat bentsoaatteja.

Bentsoehappo on normaaliolosuhteissa valkoista olomuodoltaan kiteistä tai jauhemaista ainetta. Sen moolimassa on 122,1 g/mol, sulamispiste 122 °C, kiehumispiste 249 °C, tiheys 1,3 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 121 °C c.c., itsesyttymislämpötila 570 °C ja CAS-numero 65-85-0. 

Bentsoehappo toimii elintarvikkeissa säilöntäaineena erityisesti hiivoja ja homeita vastaan. Bentsoehapon elintarvikkeiden E-koodi on E210. Bentsoehappoa on luontaisesti monissa kasveissa, kuten esimerkiksi puolukassa.

Bentsoehappoa voidaan valmistaa hapettamalla tolueenia. Bentsoehappo reagoi elimistöön joutuessaan glysiinin kanssa muodostaen hippurihappoa, jota esiintyy virtsassa.

Katso myös 
Atamon
Kalsiumbentsoaatti
Natriumbentsoaatti

Lähteet

Aiheesta muualla 

Liber Herbarum II: Luettelo bentsoehappoa sisältävistä kasveista
Terveysportti: Bentsoehappo
 Should we be concerned about the amounts of additives in our diet?
PubChem: Benzoic Acid 
DrugBank: Benzoic Acid 
Human Metabolome Database: Benzoic acid 
KEGG: Benzoic acid 
ChemBlink: Benzoic acid 

Karboksyylihapot
Säilöntäaineet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kiinan Grand Prix

Kiinan Grand Prix () oli Shanghaissa Kiinassa kausina – järjestetty Formula 1 -sarjan osakilpailu.

Ajatus Formula 1 -kilpailun järjestämisestä Kiinassa virisi 1990-luvun lopulla. Vuoden 1999 Formula 1 -kalenteriin oli merkitty Kiinan GP, joka olisi ajettu Zhuhain radalla. Kilpailu kuitenkin pudotettiin kalenterista logististen ongelmien vuoksi.

Kiinassa syntyi myöhemmin uusi projekti Formula 1 -kilpailun saamiseksi maahan ja syksyllä 2002 Formula 1:n kaupallisten oikeuksien haltija Bernie Ecclestone ilmoitti, että kaudella 2004 Shanghaissa ajettaisiin Formula 1:n MM-osakilpailu. Kiinan Grand Prix järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004.

Saksalainen rata-arkkitehti Hermann Tilke suunnitteli huippumodernin Shanghai International Circuitin, joka rakennettiin Shanghain miljoonakaupungin keskustan lähettyville. Vuonna 2004 Kiinan GP oli Formula 1 -kauden kolmanneksi viimeinen osakilpailu. Vuonna 2005 Shanghai sai kunnian isännöidä kauden päätöskilpailua. Osakilpailu on ollut suuri menestys ja kerännyt katsomoihin valtavat määrät ihmisiä. McLaren-tallin toimitusjohtaja Zak Brown on esittänyt toivomuksen, että Shanghain lisäksi ajettaisiin myös Pekingissä tai Wuxin kaupungissa.

Kauden  kilpailu oli Formula 1 -sarjan tuhannes Grand Prix. Vuonna  kilpailua ei ajettu maan koronaviruspandemian vuoksi ja tiukentuneiden koronavirusrajoitusten vuoksi kilpailua ei järjestetty myöskään kausilla –.

Voittajat 
Suomalaisista kilpailun ovat voittaneet Kimi Räikkönen vuonna 2007 ja Nico Rosberg vuosina 2012 ja 2016. Vuoden 2012 voitto oli samalla Nico Rosbergin F1-uran ensimmäinen.

Tilastoja

Sponsorit 
2004–2008: Sinopec Chinese Grand Prix
2011–2014: UBS Chinese Grand Prix
2016: Pirelli Chinese Grand Prix
2017–: Heineken Chinese Grand Prix

Lähteet
China Formula1.com

Viitteet
Fritz Kreisler

Fritz Kreisler (2. helmikuuta 1875 Wien, Itävalta-Unkari – 29. tammikuuta 1962 New York, Yhdysvallat) oli itävaltalais-yhdysvaltalainen viulisti ja viulusäveltäjä. Hän oppi lukemaan nuotteja ennen kuin osasi lukea. Kreisler valmistui Pariisin konservatoriosta jo 12-vuotiaana. Hänen uransa kesti kuusikymmentä vuotta.

Kun Kreisler opiskeli Wienin konservatoriossa 1882–1885, hän oli laitoksen tuohon saakka nuorin oppilas. Sitten Kreisler opiskeli noin kolme vuotta Joseph Massartin ja Léo Delibes’n johdolla Pariisissa. Hän teki kiertueen Yhdysvaltoihin 1888.

Kreisler osallistui ensimmäiseen maailmansotaan Itävalta-Unkarin armeijassa syksyllä 1914. Hän oli sotilasarvoltaan luutnantti. Jo marraskuussa Kreisler kuitenkin muutti Yhdysvaltoihin. Hänen uralleen aiheutui joksikin aikaa vaikeuksia, koska hän oli ollut mukana keskusvaltoihin kuuluneen valtion armeijassa. Yhdysvaltojen kansalaisuus Kreislerille myönnettiin 1943. 

Kreislerin tunnetuimpia sävellyksiä ovat hänen lukuisat pienet viulukappaleensa sekä edelleen kantaohjelmistoon kuuluvat sovituksensa.

Katso myös
 YLE:n Musiikin Mestareita -sarjan ohjelma Fritz Kreislerista sisältää näytteitä hänen soitostaan.

Aiheesta muualla 
 Kamerakäynti Fritz Kreislerin luona, Kuva, 03.11.1937, nro 3, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Itävaltalaiset säveltäjät
Itävaltalaiset viulistit
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1875 syntyneet
Vuonna 1962 kuolleet
Madhukar

Madhukar (s. 1957 Stuttgart, Länsi-Saksa) on saksalainen Advaita-mestari, Jnana-joogi ja kirjailija. 

Madhukar syntyi ja kasvoi Stuttgartissa. Nuoruudessaan hän koki ilmeisen voimakkaita uskonnollisia elämyksiä kristillisen perinteen pohjalta. Päätettyään ekonomian ja filosofian opintonsa yliopistossa, Madhukar työskenteli TV-toimittajana Saksassa. Koettuaan kuolemankokemuksen 1980-luvulla etsiessään vastauksia elämän filosofisiin ja henkisiin kysymyksiin, hän koki voimallisen valaistumisen ja siirtyi opiskelemaan joogaa ja meditaatiota tantrisen buddhalaisuuden pohjalta opettajanaan dzogchen-mestari Namkhai Norbun. Madhukar harrasti hengellistä etsintäänsä myös Siperian, Afrikan ja Etelämeren luonnonkansojen parissa.

Vuonna 1992 Madhukar ryhtyi H.W.L. Poonjan, kuuluisan intialaisen "valaistuneen", Ramana Maharshin kiihkeän seuraajan oppilaaksi. Hänen harrastamastaan hindulaisesta Advaita-suuntauksesta tuli Madhukarin uskonto. Advaita-Vedanta (A-dvaita: ei kaksi = “epä-dualistinen”) on hinduismin mystillinen suuntaus, monistinen filosofia (monismi = kaikki on yhtä), jonka juuret, muiden monististen filosofioiden ohella, ovat Shankarassa (788–820). Sri Poonja antoi Madhukarille hänen nimensä, ja hän valaistui ymmärtämään “kuka hän todella on”. 

Palattuaan Eurooppaan 1997, hän on levittänyt oppiaan julkisten tapaamisten, Satsangien (Sat = totuus, Sangha = yhteisö) välityksellä. Nykyään Madhukar vie Ramana Maharshin ja H.W.L. Poonjan traditiota eteenpäin Amsterdamista käsin. Talvikuukaudet hän viettää Intiassa ja Nepalissa.

Aiheesta muualla

 Viralliset kotisivut
  Madhukar MySpace.comissa

Uskonnolliset hahmot
Hindulaisuus
Saksalaiset henkilöt
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Italian supercup

Italian supercup on italialainen jalkapallokilpailu, joka pelataan aina viikkoa ennen sarjakauden alkua. Supercupissa kohtaavat edellisen kauden Serie A:n mestari sekä Italian cupin voittaja. Eniten supercupin voittoja on saavuttanut Juventus, jolla on kahdeksan mestaruutta.

Voittajat 

Italian jalkapallocupit
Miesten Divari

Miesten Divari on miesten toiseksi korkein salibandyn sarjataso Suomessa. Divarissa pelaa 14 joukkuetta. Sarjaan ei voi osallistua sellaisen seuran joukkue, jolla on jo toinen joukkue liigassa tai Divarissa. Sarjaa on pelattu nykyisellä yhden lohkon sarjajärjestelmällä vuodesta 2011 lähtien. Sitä ennen I-divisioonaa pelattiin itä- ja länsilohkoissa.

Historia 
Sarjaa on pelattu kaudesta 1988–1989 asti, mutta sarjataso tunnettiin ennen kautta 2011–2012 nimellä I-divisioona. I-divisioonaa pelattiin itä- ja länsilohkoissa. Nimenvaihdoksen myötä itä- ja länsilohko poistuivat ja tilalle tuli yksi koko Suomen kattava sarjataso, jossa pelaa 14 joukkuetta.

Sarjajärjestelmä

Runkosarja 
Kaudella 2020–2021 sarja pelataan yhdessä 14 joukkueen lohkossa. Runkosarja pelataan kaksinkertaisena (26 ottelua). Runkosarjan 8 parasta pääsee pudotuspeleihin. Viimeinen tippuu Suomisarjaan. 12. ja 13. pelaavat putoamiskarsinnoissa. 
Peliaika on 3×20 minuuttia tehokasta peliaikaa. Jos varsinainen peliaika päättyy tasan, pelataan 5 minuutin jatkoaika. Jos ratkaisu ei synny jatkoajalla, pelataan rangaistuslaukauskilpailu  viidellä laukojalla.

Playoffs 

Runkosarjan 8 parasta pelaavat pudotuspelit. Puoliväli- ja välierät pelataan paras kolmesta. Välierien voittajajoukkueet kohtaavat finaalissa (paras viidestä). Finaalin voittaja nousee kaudeksi 2019–2020 F-liigaan. Finaalisarjan häviäjä pelaa liigakarsintasarjan paras viidestä F-liigan playout-karsinnan häviäjää vastaan.

Pudotuspeleissä jatkoaika kestää 20 minuuttia.

Putoamiskarsinnat 
Runkosarjan 12. ja 13. pelaavat keskenään paras kolmesta sarjan. Sarjan voittaja jatkaa ensi kaudella Divarissa ja häviäjä tippuu Suomisarjaan.

Vanha sarjajärjestelmä 
Ennen kautta 2011–2012 pelattiin kahdessa lohkossa, jotka oli maantieteellisesti jaettu länsi- ja itälohkoon. Lohkoissa pelasi 12 joukkuetta, jotka pelasivat kaksinkertaisen sarjan yksittäisinä otteluina. Peliaikana oli 3 x 20 minuuttia tehokasta peliaikaa. Ottelun päättyessä tasan pelattiin 5 minuutin jatkoaika äkkikuolemaperiaatteella. Lohkojen kaksi parasta joukkuetta pelasivat liigakarsinnoissa ja neljä viimeistä joukkuetta putosivat suoraan II-divisioonaan.

Liigakarsintojen ensimmäisessä vaiheessa lohkovoittajat pelasivat noususta Salibandyliigaan paras viidestä järjestelmällä (kolme voittoa). Voittaja nousi suoraan liigaan seuraavalle kaudelle. Häviäjä puolestaan jatkoi karsintojen toiseen vaiheeseen, jossa se sai vastaansa liigassa 13. sijoittuneen joukkueen. Lohkojen 2. sijoittuneet joukkueet pelasivat keskenään pääsystä karsintojen toiseen vaiheeseen paras viidestä järjestelmällä. Otteluparin voittaja kohtasi liigassa 12. sijoittuneen joukkueen. Molemmissa pareissa enemmän pisteitä runkosarjassa kerännyt aloitti kotijoukkueena. Toisen vaiheen kahden otteluparin voittajat pelasivat seuraavalla liigassa ja häviäjät I-divisioonassa.

Joukkueet 2022–2023

Katso myös 
 Naisten 1. divisioona
 F-liiga (miehet)
 F-liiga (naiset)

Lähteet

Salibandyn I-divisioona
Suomen salibandysarjat
Risto Karlsson

Risto Perttu Karlsson (20. lokakuuta 1940 Tampere – 20. heinäkuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän oli Suomen dekkariseuran perustajajäsen. Karlsson kirjoitti veijariromaaneja ja salapoliisiromaaneja. Hän määritteli itsensä kirjailijana "lempeäksi anarkistiksi".  

Karlsson aloitti toimittajanuransa Kouvolan Sanomista. Sen jälkeen hän oli toimittajana Warkauden Lehdessä, Uudessa Suomessa, Koti-Postissa ja Eeva-lehdessä. Vuonna 1975 Karlsson siirtyi toimituspäälliköksi Seuraan.

Karlsson kuoli kotonaan 65-vuotiaana sairauskohtaukseen.

Teokset   
 
 
 
 
 
 
 Hauska tappaa vanha tuttu. WSOY, 1983. ISBN 951-0-12054-5.

Näytelmä 
 Pennitön uneksija, R. K., Ere Kokkonen, Ismo Sajakorpi

Lähteet  
 Risto Karlsson on poissa (Ruumiin kulttuuri 3/2006)

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Leena Peltonen: Suomalainen ihmissusi. Aikakone 1/1991.

Suomalaiset rikoskirjailijat
Suomalaiset toimittajat
Vuonna 1940 syntyneet
Vuonna 2006 kuolleet
Joyboys Story

Joyboys Story on Julmahuvi-ryhmän dokumenttiparodia fiktiivisen suomalaispoikabändin menestystarinasta. Joyboys Story on MTV3:n tuottama, ja se voitti 1997 pronssisen ruusun Montreux'n Kultaisen ruusun festivaaleilla. Joyboys Storya ei ohjannut kukaan vaan kuvaaja Jari Pollari teki kuvasuunnittelun ryhmän ohjeiden perusteella.

Aiheesta muualla
 Julmahuvi.net (Internet Archivessa)
 

Suomalaiset komediaelokuvat
Suomalaiset televisioelokuvat
Vuoden 1997 suomalaiset elokuvat