joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Emma Åkerman

Emma Henrika Åkerman, o.s. Perander (9. lokakuuta 1851 Kuopio – 18. tammikuuta 1931 Taipalsaari) oli suomalainen opettaja ja ruotsin sekä suomen kielellä kirjoittanut runoilija. Hän käytti nimimerkkejä Emma ja -ma.

Emma Åkermanin isä oli Kuopion pormestari Nils Fredrik Perander ja veli hovioikeudenneuvos Niilo Perander, joka tunnettiin myös näyttelijänä. Hän kävi Viipurissa ja Helsingissä tyttökoulua ja oli sitten useita vuosia pikkulastenkoulun opettajana Viipurissa. Emma Åkerman meni 1872 naimisiin hovioikeudenneuvos D. W. Åkermanin kanssa. Heidän perheessään oli 14 lasta.

Emma Åkerman toimi Suomen Naisyhdistyksen Viipurin yhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana 1886–1901 ja osallistui politiikkaan Suomalaisen puolueen piirissä. Hän oli kiinnostunut raittius-, opetus- ja siveyskysymyksistä ja oli myös mukana perustamassa Viipurin yhteiskoulua.

Åkerman julkaisi elinaikanaan yhden runokokoelman ja hän kirjoitti myös runoja ja muita kirjoitelmia suomen ja ruotsin kielillä naisasialiikkeen julkaisemiin kalentereihin.

Teokset 
 För dagen ; tankar af Emma. Wiborg 1886, uusi laaj. painos toim. Iikko B. Voipio. I. B. Voipio, Helsinki 1993
 Sampo : dramaattinen sovittelu Kalevalan Sampotarusta kymmenessä kuvauksessa ; toim. Iikko B. Voipio. I. B. Voipio, Helsinki 1997

Lähteet 
  (Arkistoitu linkki)
 Saran sisaret : Naiskirjallisuuden perinnettä Suomessa 1800-luvulta 1900-luvun alkuun : 1880-luvulla aloittaneita kalenterikirjailijoita
 Emma Åkermanin elämäkerta Kansallisbiografiassa

Aiheesta muualla
 Åström, Emma, Elämäkertatietoja, Kirjasampi, viitattu 17.5.2019

Suomalaiset runoilijat
Suomalaisen puolueen poliitikot
Vuonna 1851 syntyneet
Vuonna 1931 kuolleet
U-luokka (sukellusvene)

U-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneluokka toisessa maailmansodassa. Luokkaan kuului 49 hieman ennen sodan alkua ja sodan aikana kolmessa erässä (alaluokassa) valmistettua sukellusvenettä.

Suunnittelu 
Nämä pienehköt sukellusveneet, joiden uppouma oli noin 630 tonnia, oli alun perin suunniteltu aseistamattomiksi koulutusveneiksi korvaamaan ikääntyvät H-luokan alukset. Ensimmäiset kolme tilattiin vuonna 1936, ja ne muutettiin valmistuksen aikana kuljettamaan neljää sisäistä ja kahta ulkoista torpedoa. Lisäksi kahta ensimmäistä lukuun ottamatta kaikki luokan alukset aseistettiin kolmituumaisella tykillä, vaikka tykkimiehistöllä ei ollutkaan omaa luukkua kulkemista varten. Kulku tykille tapahtui komentotornin kautta.

Sodan uhan kasvaessa tilattiin seuraavan erän kaksitoista alusta, joista ainoastaan neljään sijoitettiin ulkoiset torpedoputket. Ulkoiset torpedoputket poistettiin niiden aiheuttamien ongelmien vuoksi.

Alukset osoittautuivat käyttökelpoisiksi Pohjanmerellä ja Välimerellä. Kolmannen erän 34 alusta tilattiin kahdessa osassa 1940 ja 1941. Ne muistuttivat toisen erän aluksia, mutta niiden pituus kasvoi etriä parannettaessa rungon virtaviivaisuutta.

Alukset

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
Kristian Swanljung

Karl Kristian Swanljung (19. elokuuta 1892 Vaasa – 6. syyskuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.

Swanljungin vanhemmat olivat asianajaja Karl Johan Svanljung (1861–1932) ja hänen ensimmäinen vaimonsa Anna Ahnger. Hän meni 1923 naimisiin Pietarissa Elisabeth von Arronetin kanssa mutta liitto päättyi avioeroon. Myöhemmin Swanljung meni naimisiin Hilma Ester Olsonin (1903–1985) kanssa.

Svanljung lähti oppikoulun suoritettuaan Pietariin jossa hän toimi ensimmäisen maailmansodan aikana pankkivirkailijana ja liikemiehenä. Keväällä 1918 hän lähti Siperiaan ja kiersi sitten useiden vuosien ajan Aasiassa Siperian ohella muun muassa Mongoliassa, Keski-Aasiassa ja Afganistanissa. Hän liittyi syksyllä 1919 amiraali Aleksandr Koltšakin valkoiseen armeijaan. Koltšakin kärsittyä tappion Svanljung pakeni armeijan mukana Uralilta Siperiaan, haavoittui ja sairastui koleraan. Lopulta hän karkasi armeijasta joulukuussa 1919 piileskelleen sitten bolševikkien hallitsemassa Siperisassa vuoteen 1924 saakka kunnes pääsi siirtymään Mongolian rajan yli. Svanljung julkaisi vuonna 1928 näistä seikkailuistaan kirjan Ajettuna kuin villieläin : muistelmia Siperiasta joka ilmestyi samanaikaisesti englanniksi, espanjaksi, ruotsiksi ja suomeksi.

Kristian Swanljung on haudattu Nuijamaan hautausmaalle.

Teoksia 
 Ajettuna kuin villieläin : muistelmia Siperiasta. WSOY 1928 (ilmestyi samanaikaisesti englanniksi (Men and monsters), espanjaksi, ruotsiksi ja suomeksi)
 Manifestin jälillä : Venäjällä, Afganistanissa ja Siperiassa vuonna 1918. WSOY 1929
 Om Ryska ikoner. Finsk tidskrift 12/1936

Lähteet 
 
 Martti Strangin GeneaNet-tietokanta : Swanljungin perhetiedot
 
 SukuForum 1.12.2011 : Säätyläisiä Nuijamaalla, Olsoni, Nordström, Rosell ym.

Viitteet 

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1892 syntyneet
Vuonna 1964 kuolleet
World Invasion: Battle Los Angeles

World Invasion: Battle Los Angeles (alkuperäiseltä nimeltään Battle: Los Angeles) on Jonathan Liebesmanin ohjaama sotaelokuva vuodelta 2011.

Tarina on muunnelma Christopher Bertolinin näytelmästä, jonka aiheena on toisen maailmansodan aikana vuonna 1942 tapahtunut ”Los Angelesin taistelu”.

Elokuva keräsi ensimmäisenä viikonloppunaan Suomessa 8 096 katsojaa.

Juoni 
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat nykypäivän Los Angelesiin, jossa seurataan eläkkeelle jääneen ylikersantti Michael Nantzin (Aaron Eckhart) paluuta sotavoimiin avaruusolentojen hyökätessä Maahan.

Rooleissa

Arvostelut 
Elokuva sai kriitikoilta suurimmaksi osaksi huonoja arvosteluja. Moni kehui Eckhartin roolisuoritusta ja elokuvan erikoistehosteita, mutta käsikirjoitusta ja leikkausta haukuttiin kauttaaltaan huonoksi.
 Rotten Tomatoes 4.8/10  
 Metacritic 3.7/10  
 Roger Ebert 0.5/1  
 USA Today 2/4  
 TimeOut 2/5  
 GamesRadar 3/5  
 Leffatykki 2.5/5  
 Dome.fi 1.5/5  
 Filmgoer 1/5

Muissa medioissa

Soundtrack 
Elokuvan soundtrack-albumi julkaistiin 8. maaliskuuta 2011 Varèse Sarabanden alaisuudessa nimellä Battle: Los Angeles – Original Motion Picture Soundtrack. Musiikista vastasi Brian Tyler Hollywood Studio Symphony orkesterin esittämänä.

Videopeli 
Saber Interactiven kehittämä ja Konamin julkaisema Battle: Los Angeles nimeä kantava FPS -peli julkaistiin Xbox Live Arcade alustalle 11. maaliskuuta 2011.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Virallinen sivusto (arkistoitu) 
 

Yhdysvaltalaiset sotaelokuvat
Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat
Jonathan Liebesmanin ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat
Hades Rise

Hades Rise on norjalaisen black/thrash metal -yhtye Aura Noirin vuonna 2008 julkaistu albumi.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Apollyon ‎– rummut, basso, laulu, rytmi- ja soolokitara
 Aggressor ‎– basso, laulu, rytmi- ja soolokitara

'''Vierailevat muusikot
 Danny Coralles ‎– soolokitara kappaleessa "Gaping Grave Awaits"
 Rune Eriksen ‎– soolokitara kappaleessa "Iron Night/Torment Storm", "Death Mask" ja "Unleash the Demon"

Aiheesta muualla 
 
 Hades Rise discogs.com -sivustolla

Vuoden 2008 albumit
Aura Noirin albumit
Skandinaavinen keittiö

Skandinaavinen keittiö muodostuu Skandinavian maiden perinteisistä ruokakulttuureista. Näihin maihin luetaan usein mukaan myös Suomi, jolloin voidaan puhua myös pohjoismaisesta keittiöstä. Kala, liha, peruna sekä erilaiset viljatuotteet muodostavat skandinaavisen keittiön ytimen. Skandinaavista ruokaa ja skandinaavisen ruuan makuja arvostetaan nykyisin maailmalla.

Katso myös
 Islantilainen keittiö
 Norjalainen keittiö
 Ruotsalainen keittiö
 Saamelainen keittiö
 Suomalainen keittiö
 Tanskalainen keittiö

Lähteet

Kirjallisuutta
 

Eurooppalainen keittiö
Elsa Lindberg-Dovlette

Elsa Lindberg-Dovlette (prinsessa Mirza Riza Khan;  13. helmikuuta 1876 Tukholma – 1. lokakuuta 1944 Saltsjöbaden) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Lindberg tuli ylioppilaaksi Wallinska skolanista Tukholmasta. Hän työskenteli toimittajana ja kirjoitti nimimerkillä Cric-Cric useisiin ruotsalaisiin lehtiin, kuten Aftonbladet, Stockholms Dagblad, Sydsvenska Dagbladet, Snällposten ja Idun. Hänen sisarensa oli viulutaiteilija Sigrid Lindberg.

Lindberg-Dovletten vanhemmat olivat viulutaiteilija Karl Johan Lindberg ja Emilia Wiik. Hän meni vuonna 1902 naimisiin persialaisen prinssi Arfa Mirza Riza Khanin kanssa ja muutti Persiaan. Elsa Lindberg-Dovlette kirjoitti ruotsiksi useita teoksia, joita käännettiin myös suomeksi, kuten Naisia minareettien kaupungista : Lehtiä nuoren turkkilaisnaisen mietekirjasta, Kaikissa sävellajeissa ja Viulutyttö vuodelta 1926.

Lindbergin puoliso Mirza Riza Khan oli Persian edustajana Haagin ensimmäisessä rauhankonferenssissa vuonna 1899. Tämän jälkeen hän oli Persian lähettiläänä Pietarissa. Koska prinssi oli akreditoitu lähettilääksi myös Skandinavian maihin hän matkusti sinne Suomen kautta. Myöhemmin Mirza Riza Khan oli Persian lähettiläänä Konstantinopolissa ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän toimi Persian edustajana Kansainliitossa. Vuonna 1928 hänestä tuli Persian lähettiläs pohjoismaihin. Hänet akreditoitiin samalla lähettilääksi myös Suomeen ja hän kävi tällöin Helsingissä. Mirza Riza Khan oli useiden tieteellisten seurojen jäsen, rauhanaatteen kannattaja ja taiteen keräilijä. Hän kuoli vuonna 1937.

Teoksia 
 Haaremin ristikon takaa : pohjoismaalainen nainen itämaalaisen puolisona ; suomentanut Tellervo Laurila. Kirja, Helsinki 1925, 3. painos 1926, 4. painos WSOY 1933
 Anna-Liisa ; ruotsin kielestä suomentanut Väinö Nyman. Kirja, Helsinki 1926
 Kaikissa sävellajeissa ; ruotsin kielestä suomentanut Väinö Nyman. Kirja, Helsinki 1926
 Naisia minareettien kaupungista : lehtiä nuoren turkkilaisnaisen mietekirjasta ; tekijän luvalla suomentanut O. E. N.  Kirja, Helsinki 1926
 Viulutyttö ; ruotsin kielestä suomentanut Väinö Nyman. Kirja, Helsinki 1926
 Häät Bosporin rannalla : Haaremin ristikon takaa 2. WSOY 1932

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Suomalainen nainen, josta tuli Persialaisen prinssin puoliso, Kansan kuvalehti, 19.02.1932, nro 8, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Persialaispalatsi, missä lapsuudenmuistona kaikuu suomalainen kansanlaulu, Suomen Kuvalehti, 19.12.1935, nro 51-52, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomenruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1876 syntyneet
Vuonna 1944 kuolleet
Welcome to the Morbid Reich

Welcome to the Morbid Reich on puolalaisen death metal-yhtye Vaderin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 12. elokuuta 2011.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Peter – kitarat, bassokitara, laulu 
 Paul – rummut 
 Spider – kitarat

Arvostelut 
 Blabbermouth: 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet 

Vaderin albumit
Vuoden 2011 albumit
Cardinals Folly

Cardinals Folly on helsinkiläinen doom metal -yhtye. Yhtye on toiminut vuodesta 2004, vuosina 2004-2007 nimellä The Coven, jolla se julkaisi kaksi demoa ja yhden live-äänitteen. Vuodesta 2007 alkaen nykyisellä nimellään toimineena yhtye on julkaissut neljä pitkäsoittoa, Such Power is Dangerous! (Shadow Kingdom Records, 2011), Our Cult Continues! (Shadow Kingdom Records, 2014), Holocaust of Ecstasy & Freedom (Shadow Kingdom Records, 2016) ja "Deranged Pagan Sons" (Nine/Topillo Records, 2017) ja kaksi EP:tä Heretic´s Hangover (2008) ja Orthodox Faces (2009), jotka julkaistiin uudelleen bonuskappaleiden kera kokoelmalevyllä Strange Conflicts of The Past (Shadow Kingdom Records, 2013).

Kokoonpano 
 Count Karnstein - basso, laulu
 J. Nordic Wrath - kitara
 J. Battle Ram - rummut

Diskografia

Studioalbumit 
 Such Power is Dangerous! (Shadow Kingdom Records, 2011)
 Our Cult Continues! (Shadow Kingdom Records, 2014)
 Holocaust of Ecstasy & Freedom (Shadow Kingdom Records, 2016)
 "Deranged Pagan Sons" (Nine/Topillo Records, 2017)

Kokoelmalevyt 
 Strange Conflicts of The Past (Shadow Kingdom Records, 2013)

EP:t 
 Heretic´s Hangover (2008) ja Orthodox Faces'' (2009)

Lähteet

Aiheesta muualla
Wikimetal: Cardinals Folly  

Suomalaiset doom metal -yhtyeet
Annika Rikberg

Annika Josefina Rikberg (s. 21. joulukuuta 1981 Porvoo) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti 800 metrin ja 1 500 metrin juoksuissa ulkoradoilla viisi ja sisäradoilla kolme SM-mitalia. Seuratasolla hän edusti Porvoon Akillesta.

Saavutukset 
 Ulkoradoilla
 SM-hopeaa 800 metrillä 2004
 SM-pronssia 800 metrillä 2006 ja 2008
 SM-pronssia 1 500 metrillä 2006 ja 2008
 Sisäradoilla
 SM-kultaa 1 500 metrillä 2006
 SM-hopeaa 800 metrillä 2006
 SM-pronssia 800 metrillä 2005

Ennätykset 
 800 metrin juoksu: 2.04,45 (2004)
 1 500 metrin juoksu: 4.16,61 (2008)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Annika Rikbergin verkkosivut 

Suomalaiset keskimatkojen juoksijat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Camus

Camus voi tarkoittaa seuraavia:

Camus, ranskalainen konjakkimerkki
Camus, sukunimenä:
Albert Camus (1913–1960), ranskalainen kirjailija, lehtimies ja filosofi, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja
Armand-Gaston Camus (1740–1804), ranskalainen vallankumousvaikuttaja
Carlos Marcio Camus Larenas (1927–2014), chileläinen katolinen piispa
Fabien Camus (s. 1985), ranskalais-tunisialainen jalkapalloilija
Matilde Camus (1919–2012), espanjalainen runoilija.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Nuoliaistokot

Nuoliaistokot (Rhyacichthyidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan Aasiasta makeista vesistä.

Lajit ja anatomia
Usein nuoliaistokkojen heimoon katsotaan kuuluvaksi yksi tai kaksi lajia: nuoliaistokko (Rhyacichthys aspro) ja Rhyacichthys guilberti. Eräät lähteet kuten ITIS lukevat myös lajin Protogobius attiti heimoon kuuluvaksi. Kooltaan lajit kasvavat korkeintaan noin 32 cm pitkäksi. Kalojen pää on litteä ja suu on pään alapuolella. Pään alapuolella on myös vatsaevistä muodostunut imulevy. Selkäeviä nuoliaistokoilla on kaksi ja rintaevät ovat kookkaat. Muista Gobioidei-alalahkon heimoista poiketen nuoliaistokoilla kylkiviiva on täysin kehittynyt.

Levinneisyys
Nuoliaistokkoja tavataan Aasiasta Malaijien saaristosta, Salomonsaarilta ja Kiinasta. Niiden elinympäristöjä ovat nopeasti virtaavat makeavetiset joet ja purot. Pään alla oleva imulevy on sopeutuma alustaan kiinnittymiseen nopeasti virtaavissa vesissä.

Lähteet

Tokkokalat
Matti Asla

Matti Asla oli suomalainen laulaja, joka teki Scandia-levymerkille kaksi albumia.

Diskografia
 Matti Asla (Scandia, 1977)
 Ensimmäinen (Scandia, 1981)

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset laulajat
Syntymävuosi puuttuu
Kuolinvuosi puuttuu
Päreet palaa!

Päreet palaa! (The Prisoner of Second Avenue) on vuonna 1975 ensi-iltansa saanut musta komedia. Työpaikkansa menettävästä newyorkilaisesta mainosmiehestä kertovan elokuvan pääosissa ovat Jack Lemmon, Anne Bancroft ja Gene Saks. Elokuvan on ohjannut Melvin Frank ja käsikirjoittanut oman näytelmänsä pohjalta Neil Simon.

Juoni 
Madison Avenuen mainosmies Mel rähjää ja oireilee kotona, muttei uskalla kertoa vaimolleen Ednalle saaneensa potkut. Kaiken kukkuraksi New Yorkissa on kauhea hellekesä, naapurit meluavat ja varkaat tyhjentävät pariskunnan kerrostaloasunnosta kaiken vähänkin arvokkaan. Viittäkymmentä lähestyvä Mel ei löydä uutta työtä, mutta pitkään kotirouvana ollut Edna saa yllättävän helposti hänelle ennestään tutun kuvaussihteerin paikan. Vaimon töihin meno vain pahentaa Melin oireita, ja hän alkaa vaikuttaa jo vakavasti sekopäiseltä. Melin sukulaiset haluavat auttaa, kunnes kuulevat miten paljon psykiatrilla käynti maksaa. Myös vaimo alkaa saada työstressin oireita, ja hänkin saa yllättäen potkut jolloin pariskunna roolit kääntyvät ja mies alkaa ottaa vastuuta kaikille rähjäävästä vaimostaan.

Tuotanto 
Elokuvan näytelmäversiota esitettiin Broadwaylla vuosina 1971–1973, näyttelijöinä Peter Falk, Lee Grant ja Vincent Gardenia. Tampereen Teatteri esitti näytelmän suomenkielistä ja suomalaista sovitusta nimellä Kyllä tästä selvitään kevätkaudella 2010.

Pienen roolin taskuvarkaana tekee nuori Sylvester Stallone. Elokuvan puvustuksen on suunnitellut sittemmin ohjaajana tunnettu Joel Schumacher.

Melille potkut antaneen mainostoimiston nimi hissin yläpuolella on Durston, Thurston & Osborne, joka ilmeisesti parodioi BBDO-mainostoimiston alkuperäistä nimeä Batten Barton Durstine & Osborn.

Arvioita 
Helsingin Sanomien Paula Talaskivi kirjoitti ensi-ilta-arviossaan 1975, ettei Simonin irvailu New Yorkin tuskastuttavuuksista toimi eikä hauskuta, eikä sairaus ole hänestä muutenkaan mikään komedian aihe. Saman lehden Mikael Fränti luonnehti elokuvaa sen tv-esityksen alla 1988 näyttelijöiden elokuvaksi ja vakavaksi komediaksi, jossa on sairauskertomuksen piirteitä. ”Jack Lemmonin ja Anne Bancroftin välinen sanailu toimii, ja näytelmällisyydestä huolimatta kerrontaan on saatu ajoittain jopa ilmavuutta.” Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen piti elokuvaa aidosti hauskana vanhahtavana komediana ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Yhdysvaltalaiset mustan komedian elokuvat
Vuoden 1975 yhdysvaltalaiset elokuvat
New Yorkissa tapahtuvat elokuvat
Yhdystie 2042

Yhdystie 2042 on tie joka kulkee Aurasta Tortinmäkeen. Tien pituus on 9 kilometriä.

2042
Auran liikenne
Turun liikenne
Paattinen
Herman Blomerus

Herman Blomerus oli suomalainen laulaja ja helluntailainen seurakuntapastori, joka levytti kaksi albumia Prisma-levymerkille.

Blomerus vaikutti Järvenpään helluntaiseurakunnan johtajana, sekä aikaisemmin Tikkurilan Helluntaiseurakunnan pastorina. Hän oli Helluntaiherätyksen ensimmäisiä romanijulistajia Suomessa sekä Helsingin Saalem-seurakunnan evankelista. Blomerus oli myös valtakunnallisen romanijärjestön Elämä ja Valo ry:n perustajajäsen.

Blomerus toimi elämänsä loppupuolella Sudburyn sekä Toronton suomalaisen helluntaiseurakunnan pastorina. Hän esiintyi myös lauluyhtye Romanosissa.

Blomerus kuoli Kanadassa 20. syyskuuta 2019.

Diskografia
 Vaikka köyhänä synnyin, Prisma (1974)
 Laulun lapsi, Prisma (1980)

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset laulajat
Suomen romanit
Syntymävuosi puuttuu
Vuonna 2019 kuolleet
Sue Savage-Rumbaugh

Sue Savage-Rumbaugh (s. 1946) on yhdysvaltalainen primatologi, kädellisten tutkija. Hän on tutkinut apinoiden kykyä oppia kieltä muistuttavaa kommunikaatiojärjestelmää lexigramin avulla. Hän on työskennellyt Kanzi-nimisen bonobon ja joidenkin muiden apinoiden kanssa. Viime aikoihin asti hän työskenteli Georgia State Universityssa Atlantassa Georgiassa, mutta on äskettäin siirtynyt Iowassa Des Moinesissa toimivaan Great Ape Trustiin.

Lähteet

Aiheesta muualla
"Apes that write, start fires and play Pac-Man," Savage-Rumbaugh's lecture at TED
Interview with Sue Savage-Rumbaugh
My Hero Project
Great Ape Trust of Iowa
Kanzi: The Ape at the Brink of the Human Mind [Paperback

Etologit
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
As Time Goes By

”As Time Goes By” on Herman Hupfeldin säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuodelta 1931. Kappale kuului Broadway-musikaaliin Everybody’s Welcome, jossa sen lauloi Frances Williams. Rudy Vallée ja Jacques Renard nostivat molemmat kappaleen listalle vuonna 1931.

”As Time Goes By” oli tärkeässä osassa vuoden 1942 elokuvassa Casablanca, jossa sen lauloi Dooley Wilson. Wilson esitti elokuvassa pianistia, mutta tosiasiassa piano-osuus oli Elliot Carpenterin dubbaama. Elokuva perustui esittämättä jääneeseen näytelmään nimeltä Everybody Comes to Rick’s, jonka käsikirjoituksessa naispääosan esittäjä pyytää mustaa pianistia soittamaan ”As Time Goes Byn” saapuessaan päähenkilö Rickin baariin. Kohtaus jäi myös elokuvaan, vaikka elokuvan musiikkiraidasta vastannut Max Steiner olisikin halunnut korvata laulun omalla sävellyksellään.

Rudy Valléen vuoden 1931 nauhoitus kappaleesta julkaistiin uudelleen Casablancan saaman menestyksen vuoksi. Nauhoitus nousi Your Hit Parade -listaohjelmassa ykkössijalle ja pysyi listalla yhteensä 16 viikkoa. Jacques Renardin versio samalta vuodelta nousi listan kolmannelle sijalle. Vuonna 1952 Tommy Mercer ja Ray Anthonyn yhtye julkaisivat oman versionsa kappaleesta.

Kappale on käännetty suomeksi nimille ”Kun aika rientää” (san. M. A. Numminen), ”Laulu rakkauden” (san. Aki Sirkesalo) ja ”Kun rakastuu” (san. Pekka Sipilä).

Lähteet 

Vuoden 1931 kappaleet
Jazzstandardit
Elokuvamusiikki
Gigge Strandvik

Gideon Johannes (Gigge) Strandvik (25. syyskuuta 1884 Parainen – 22. joulukuuta 1947 Loviisa) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Gigge Strandvik toimi Loviisan ruotsinkielisen koulun opettajana vuodesta 1909 ja koulun rehtorina 1913–1942. Hän piti myös kirjakauppaa. Strandvik oli naimisissa Loviisan pormestarin Axel Stolpen tyttären Agda Marian kanssa ja he asuivat Villa Stolpe nimisessä huvilassa Loviisassa.

Teoksia 
 Ödets lek.        Söderström, Helsingfors 1913
 En oförbätterlig.         Söderström, Helsingfors 1915
 Syndafloden : en novell om sorgen.      Schildt, Helsingfors 1917
 Den minnesrika gården : rusthållet som blev stad.     Lovisa 1943, 1949, 1954
 Kantat vid Lovisa stads 200-års jubileumsfest den 26 juni 1945 ; tonsättare: John Rosas.       Lovisa stad, Lovisa 1945
 Tal på Mors dag.          Finlands svenska marthaförbunds förlag, Helsingfors 1945
 Festdikt vid Åbolands sång- och musikförbunds sångfest i Pargas 16.VI.-46.         Åbolands sång- och musikförbund, Åbo 1946
 Jedvard D:son Iverus 1846-1922; författare Gigge Strandvik, Olle Sirén ; jubileumskrift utgiven av klubben Degerby Gille.       Lovisa 1998

Lähteet 
 
 Eddie Bruce : Eddien kuvapalsta 18.11.2008

Suomalaiset opettajat
Suomenruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1884 syntyneet
Vuonna 1947 kuolleet
Tyyne Salokannel

Tyyne Maria Salokannel (23. marraskuuta 1893 Laihia – 10. joulukuuta 1946) oli suomalainen kirjailija ja suomentaja.

Teoksia 
 Varjeluksen turvin. Suomen opettajain raittiusliiton vuorokeskusteluja n:o 49.              Suomen opettajain raittiusliitto, Vammala 1943
 Sateenkaari : vuoropuheluja hengelliseen lastentyöhön.         Kuva ja sana, Helsinki 1944
 Iloiset leipurit : romaani.      Kirjapaja, Helsinki 1945

Suomennoksia 
 L. L. Zamenhof : Esperantohymni ; esperantosta suomensi Tyyne Salokannel.       Suomentaja, Uusikaupunki 1937

Lähteet 
 

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1893 syntyneet
Vuonna 1946 kuolleet
Salokannel

Salokannel on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Akseli Salokannel (1876-1969), kouluneuvos ja kirjailija
 Anja Salokannel (s. 1947), kustannustoimittaja, kirjailija ja kääntäjä
 Artturi Salokannel (1890–1946), lääkäri ja Suomen Terveydenhoitolehden päätoimittaja
 Erkki V. Salokannel (1923-1988), kirjailija
 Hugo William Salokannel (1880-1966), asemapäällikkö ja kirjailija
 Juhani Salokannel (s. 1946), kirjailija, Parnasson ent. päätoimittaja
 Juho Salokannel (1877-1965), runoilija
 Tyyne Salokannel (1893-1946), kirjailija ja suomentaja
New York Rangersin NHL-kausi 1993–1994

New York Rangersin kausi 1993–1994 oli joukkueen 68. kausi NHL:ssä. Rangers voitti runkosarjan ja kauden lopuksi Stanley Cup -finaaleissa Vancouver Canucksin otteluvoitoin 4–3. Stanley Cup oli Rangersin ensimmäinen sitten vuoden 1940.

Runkosarja

Playoffs 
 Voitto  Tappio

Stanley Cup -kokoonpano 

Keskushyökkääjät

 11 Mark Messier (C)
 15 Mike Hudson
 14 Craig MacTavish
 13 Sergei Nemtšinov
 12 Ed Olczyk

Laitahyökkääjät

 9 Adam Graves
 28 Steve Larmer
 36 Glenn Anderson
 17 Greg Gilbert
 26 Joe Kocur
 27 Aleksei Kovaljov
 19 Nick Kypreos
 32 Stephane Matteau
 16 Brian Noonan
 10 Esa Tikkanen
 18 Mike Hartman

Puolustajat

 2 Brian Leetch
 4 Kevin Lowe
 23 Jeff Beukeboom
 25 Aleksandr Karpovtsev
 6 Doug Lidster
 24 Jay Wells
 21 Sergei Zubov

Maalivahdit

 35 Mike Richter
 30 Glenn Healy

Lähteet 

New York Rangers
Jääkiekkosarjojen kausi 1993–1994
Midnight in Paris

Midnight in Paris on Woody Allenin käsikirjoittama ja ohjaama romanttinen komedia ja fantasiaelokuva. Pääosissa ovat Owen Wilson, Rachel McAdams, Marion Cotillard, Kathy Bates, Adrien Brody, Carla Bruni ja Michael Sheen. Elokuvan ensi-ilta oli Cannesin elokuvajuhlilla ja sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa toukokuussa 2011. Elokuva voitti parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscarin ja parhaan käsikirjoituksen Golden Globen ja oli ehdolla kolmessa Oscar-palkintokategoriassa (elokuva, ohjaus ja lavastus).  Helmikuussa 2012 Hollywoodin käsikirjoittajien liitto palkitsi elokuvan parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen palkinnolla.

Juoni
Kirjailijanuraansa nihkeästi aloitteleva, Hollywoodissa käsikirjoittajana menestynyt nuori Gil Pender (Wilson) on kihlattunsa Inezin (McAdams) kanssa Pariisissa, muttei pidä tämän sikäläisistä ystävistä eikä matkalla mukana olevista Inezin upporikkaista ja konservatiivisista vanhemmista. Hän hyvästelee ystäväseurueen kesken illanvieton ja sanoo kävelevänsä takaisin hotelliinsa. Äkkiä hän huomaakin olevansa 1920-luvun Pariisissa ja tapaavansa sen ajan kulttuurikuuluisuuksia ja omia kirjallisia esikuviaan kuten Ernest Hemingwayn, F. Scott Fitzgeraldin ja Cole Porterin. Aamun sarastuksessa Gilin kokemukset vaihtuvat kuitenkin taas nykyaikaan. Sama toistuu useana yönä. Hän rakastuu Picasson hylkäämään nuoreen naiseen Adrianaan (Cotillard), joka haikailee 1920-luvulla Pariisin 1890-luvun ”kulta-aikaan”. Gil saa kannustavaa kritiikkiä teksteistään Gertrude Steinilta ja oppii vähitellen olemaan haikailematta menneisyyteen ja ottamaan vakavammin oman kirjailijankutsumuksensa. Elokuvan lopussa hän jättää Inezin, päättää jäädä Pariisiin ja kohtaa uuden rakkauden nykyajassa.

Näyttelijät

Arvioita
Nyt-liitteen viisi kriitikkoa antoivat elokuvalle pistekeskiarvon 3,2. Helsingin Sanomissa elokuvaa kuvattiin viehättäväksi mutta yhdentekeväksi, kun taas Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Aino Salosen mielestä Midnight in Paris nousee Allenin kahden muun Eurooppaan sijoittuvan myöhäiselokuvan, Match Pointin (2005) ja Vicky Cristina Barcelonan (2008) tasolle.

Lähteet

Aiheesta muualla
Midnight in Paris, Yle, Tähtihetki

Arvostelut
 

Vuoden 2011 espanjalaiset elokuvat
Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat
Woody Allenin ohjaamat elokuvat
Woody Allenin käsikirjoittamat elokuvat
Romanttiset komediat
Elokuvat aikamatkustuksesta
Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Golden Globe -palkitut elokuvat
Varšavjanka (1831)

Varšavjanka (, ) tai Varsovan laulu on puolalaisen Karol Kurpińskin vuonna 1831 säveltämä, ranskalaisen Casimir François Delavignen sanoittama ja Karol Sienkiewiczin puolaksi kääntämä kapinalaulu, jossa sympatisoidaan Puolan vuoden 1830–1831 Marraskuun kansannousua.

Aiheesta muualla
Warszawianka 1831

Kapinasävelmät
Isänmaalliset laulut
1830-luvun musiikkiteokset
Puolan musiikki
Varsovan historia
Margit Ekman

Margit Linnea Ekman (25. helmikuuta 1919 Helsinki – 19. elokuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja, joka yhdessä Eila Marjalan kanssa perusti legendaariseksi luonnehditun muotokuvastudion Kuvasiskot, joka toi värikuvauksen muotokuviin ja nosti valokuvan maalattujen muotokuvien rinnalle.

Marjala ja Ekman tutustuivat nuorina pelastusarmeijassa. Ekman auttoi alkuun Marjalaa tämän kuvaamon raha-asioiden hoidossa, mutta innostui itsekin valokuvaamisesta. He perustivat 1946 Kuvasiskot-studion Lahdessa, josta se siirtyi Helsinkiin. Studion vakioasiakkaisiin kuului suomalaisen politiikan ja taiteen huippuja, ja se oli Urho Kekkosen hovikuvaaja. Marjalan kuoltua Ekman jatkoi työtä vuoteen 1995.

Studio palkittiin useilla merkittävillä palkinnoilla. Studion negatiivit ja valikoima kuvia on lahjoitettu Suomen valokuvataiteen museoon.

Palkinnot ja tunnustukset
European Master of Photography 1974
kutsu kalifornialaiseen valokuvauksen Hall of Fame -kokoelmaan 1977

Lähteet

Suomalaiset valokuvaajat
Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet
Leksigrammi

Leksigrammi on symboli, joka edustaa sanaa mutta ei välttämättä viittaa sanan kohteeseen. Leksigrammeja on käytetty Georgian osavaltionyliopiston kielentutkimuskeskuksessa kommunikoitaessa bonobojen ja simpanssien kanssa. Tutkijat ja apinat saattoivat kommunikoida leksigrammitasojen avulla, jotka koostuivat kolmesta yhteensä 384 avainta sisältävästä paneelista.

Termin leksigrammi (lexigram) on kehittänyt Ernst von Glasersfeld vuonna 1971. Hän suunnitteli ensin 120 symbolia ja sitten niiden käyttöön kieliopin. Tälle keinotekoiselle kielelle hän antoi Robert M. Yerkesin kunniaksi nimen yerkin kieli (Yerkish). Yerkes on perustanut laboratorion, jossa simpanssi Lana alkoi 1973 käyttää leksigrammeja LANA-hankkeessa.

Lähteet

Aiheesta muualla
The Yerkish Language for Non-Human Primates, Ernst von Glasersfeld, Department of Psychology, University of Georgia 
Great Ape Trust 

Symbolit
Keinotekoiset kielet
Saimi Järnefelt

Saimi Pia Järnefelt, o.s. Swan (12. kesäkuuta 1867 Helsinki – 24. lokakuuta 1944 Järvenpää) oli suomalainen näyttelijä ja kirjallisuuden suomentaja.

Saimi Järnefelt oli yksi maisteri Carl Gustaf Swanin ja Emilia Malinin yhdeksästä tyttärestä. Hän oli näyttelijänä Suomalaisessa teatterissa ja meni sitten naimisiin taidemaalari Eero Järnefeltin kanssa.

Suomennoksia 
 Johannes Jørgensen: Elämänvalhe ja elämäntotuus. Otava 1896
 Abraham Dreyfus: Rajuilma: huvinäytelmä yhdessä näytöksessä. Kuopio: U. W. Telen, 1899. (alkuteos Une tempéte sous un crane)
 H. Rider Haggard: Tarina kolmesta leijonasta. Kuvittanut Albert Gebhard. Otava, 1899. (alkuteos A Tale of Three Lions)
 Grant Allen: Valkoisen miehen jalka: seikkailukertomus. Otava, 1899.
 Harriet Beecher Stowe: Pikku haltijoita. Porvoo: Werner Söderström, 1900. (alkuteos House and Home Papers)
 Charles Dickens: Kaksi kaupunkia: romaani, edellinen ja jälkimmäinen osa. Porvoo: Söderström, 1903. 2. painos 1933
 George Eliot: Mylly joen rannalla. Suomentaneet Saimi Järnefelt ja Helka Varho. WSOY, 1944. 9. painos 1973 (alkuteos The Mill on the Floss)

Kirjallisuutta 
 Toppi, Marko (toim.): Eero ja Saimi Järnefeltin kirjeenvaihtoa ja päiväkirjamerkintöjä 1889–1914. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2009. ISBN 978-952-222-113-1.
 Toppi, Marko (toim.): Vain tosi on pysyväistä. Eero ja Saimi Järnefeltin kirjeenvaihtoa ja päiväkirjamerkintöjä 1915–1944. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2013. ISBN 978-952-222-399-9.
 Suutela, Hanna: Impyet – näyttelijättäret Suomalaisen Teatterin palveluksessa. Helsinki: Like, 2005. ISBN 952-471-421-3.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Project Gutenberg : Harriet Beecher-Stowen Pikku haltijoita Saimi Järnefeltin suomentamana

Suomentajat
Vuonna 1867 syntyneet
Vuonna 1944 kuolleet
Kemppainen

Kemppainen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Kemppaisia:

 Aarno Kemppainen (1886–1947), päätoimittaja
 Antti Kemppainen (1886–1927), jääkäri
 Antti-Jussi Kemppainen (s. 1989), hiihtäjä
 Arvo Kemppainen (1946–1991), poliitikko (SKDL, Vasemmistoliitto)
 Efraim Kemppainen (1888–1930), jääkärimajuri
 Eino Kemppainen (1883–1944), runoilija
 Hannu Kemppainen (s. 1951), poliitikko (Keskusta)
 Heikki Kemppainen (s. 1944), kunnanjohtaja
 Jaakko Kemppainen  (1904–1988), kansanedustaja (Kokoomus), varatuomari ja säästöpankinjohtaja
 Jaakko Kemppainen (1869–1931), työväenliikkeen vaikuttaja ja työläisaktivisti
 Jaakko Kemppainen (s. 1976), pelisuunnittelija
 Jemiina Kemppainen, fysioterapeutti ja Tiedenaiset-yhteisön toiminnanjohtaja
 Johan Kemppainen, Johan Kemp (1881–1941), voimistelija ja olympiamitalisti
 Jonne Kemppainen (s. 1986), pesäpalloilija
 Joonas Kemppainen (s. 1988), jääkiekkoilija
 Jouni Kemppainen, Maaseudun Tulevaisuuden päätoimittaja
 Jouni K. Kemppainen (s. 1962), Helsingin Sanomien kuukausiliitteen toimittaja ja tietokirjailija
 Juho Kemppainen (1884–1963), päätoimittaja
 Jussi-Petteri Kemppainen, musiikkivideo-ohjaaja ja pelisuunnittelija
 Kirsi Kemppainen (s. 1975), pikajuoksija
 Kirsti Kemppainen (1946–1997), näyttelijä
 Marja-Leena Kemppainen (s. 1956), poliitikko (Kristillisdemokraatti)
 Marko Kemppainen (s. 1976), skeet-ampuja
 Mikko Kemppainen (s. 1989), pesäpalloilija
 Minna Kemppainen (1968–2020), kouluratsastaja ja ratsastusvalmentaja
 Pentti Kemppainen (s. 1945), radiotoimittaja ja radiotutkija
 Saana Niskanen (o.s. Kemppainen, s. 1993), maastohiihtäjä
 Samuel Kemppainen (s. 2000), jääkiekkoilija
 Sara-Ella Kemppainen (s. 1999), pesäpalloilija
 Sauli Kemppainen (s. 1968), kokki
 Tanya Kemppainen, laulaja
 Tero Kemppainen (s. 1968), jalkapalloilija
 Tuulikki Kemppainen (s. 1963), maastohiihtäjä
 Veikko Kemppainen (1906–1982), kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
 Väinö Kemppainen (1889–1927), näyttelijä ja teatterinjohtaja
 Yrjö Kemppainen (1881–1929), kirjailija.

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Olavi Kemppainen, televisiosarjassa Pasila
 Roosa Kemppainen, televisiosarjassa Salatut elämät
 ”Kemppainen”, Klamydia-yhtyeen kappale
Huulitokot

Huulitokot (Xenisthmidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä.

Huulitokkoihin kuuluu lähteestä riippuen viisi tai kuusi sukua ja yhteensä 12–19 lajia, esimerkiksi raitahuulitokko (Xenisthmus polyzonatus). Lajeja tavataan indopasifiselta merialueelta.

Lähteet

Tokkokalat
Pai gow -pokeri

Pai gow -pokeri (englanniksi myös double-hand poker) on yhdysvaltalainen versio kiinalaisesta pai gow -pelistä. Peliä pelataan pelikorteilla kiinalaisten dominojen sijaan. Pai gow -pokerin kehittäjinä pidetään Sam Torosiania ja Fred Wolfia.

Peliä pelataan normaalilla 52 kortin korttipakalla, jossa on lisäksi yksi jokeri. Peliä pelataan kuuden hengen pöydässä, jossa on yksi jakaja. Jokainen pelaaja yrittää voittaa pankin, joka voi olla kasinon jakaja tai joku muista pöydän pelaajista.

Lähteet  

Korttipelit
Nuorison marssi

Nuorison marssi (Nuoriso valmis on taistelemaan...) on marssimuotoinen työväenlaulu, joka on lähtöisin Neuvosto-Venäjältä. Kappale on tunnettu myös Suomessa.

Kappaleen sävel on alkujaan Samuil Pokrasin säveltämästä vanhasta Puna-armeijan marssista (Valkoinen armeija, musta paroni). Saksalaisella kielialueella kappale sai nimekseen Wir sind das Bauvolk (tunnetaan myös nimellä Arbeiter von Wien). Sieltä se kulkeutui 1920-luvulla Suomeen. Suomentaja on tuntematon.

Lähteet 
 

Työväenlaulut
Marssit
Venäläiset musiikkikappaleet
Riihisaari – Savonlinnan museo

Riihisaari – Savonlinnan museo sijaitsee Savonlinnassa Riihisaaressa, lähellä Olavinlinnaa. Savonlinnan museo on Savonlinnan kaupungin omistama ja hoitama alueellinen vastuumuseo, joka vastaa Etelä-Savon alueellisen museotoiminnan kehittämisestä sekä rakennettun kulttuuriympäristöön ja arkeologisen kulttuuriperintöön liittyvistä tehtävistä. Museo keskittyy Etelä-Savon kulttuurihistoriaan ja Saimaan purjehdushistorian tallentamiseen, tutkimiseen ja esittelemiseen.

Museo toimii arkkitehti Ernst Bernhard Lohrmannin suunnittelemassa vanhassa tiilirakenteisessa valtion viljamakasiinissa, joka valmistui vuonna 1852. Museo avattiin yleisölle vuonna 1985. Museon  perustana olivat aiemmin Olavinlinnassa säilytetyt Pyhän Olavin Killan esinekokoelmat sekä Saimaan laivaliikenteen harrastajien keräämä aineisto. Museo toimi vuoteen 2021 Savonlinnan maakuntamuseo -nimellä, kunnes museolain uudistumisen myötä maakuntamuseojärjestelmä jäi pois. Tästä syystä alkuvuodesta 2021 Savonlinnan maakuntamuseon nimi muuttui muotoon Riihisaari – Savonlinnan museo. 

Museon laiturissa ovat kesäisin nähtävinä höyrylaivat hinaaja Ahkera (1871), kuunari Salama (1874), matkustajalaiva Savonlinna (1904) ja tervahöyry Mikko (1914). Salamaa lukuun ottamatta alukset ovat yhä toimintakuntoisia ja liikennöivät ajoittain eri puolilla Saimaata.

Saimaan luontokeskus

Riihisaaressa Savonlinnan museon kanssa toimii myös Metsähallituksen Saimaan luontokeskus. Saimaan luontokeskus Riihisaari esittelee Saimaan luontoa, monimuotoisuutta ja sen kuuluisinta lajia, saimaannorppaa. Saimaan luontokeskus tarjoaa retkeilyinfoa Koloveden kansallispuiston, Linnansaaren kansallispuiston, Pihlajaveden, Punkaharjun luonnonsuojelualueen ja Siikalahden kohteista.

Museon peruskorjaus
Museon peruskorjaus alkoi joulukuussa 2019 ja se valmistui tammikuussa 2021. Hankkeen kustannusarvio oli 2,8 miljoonaa euroa. . Saneerauksessa uudistettiin erityisesti museon tiloja sisäänkäynnin ja asiakaspalvelun osalta. Lisäksi talotekniikka uusittiin ja kosteusvaurioita korjattiin.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Saimaan luontokeskus Riihisaari Luontoon.fi
 http://www.etelasavonmuseot.fi

Suomen alueelliset vastuumuseot
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Ville Hietakangas

Ville Hietakangas on Helsingin yliopiston biotekniikan instituutin akatemiatutkija. Elokuussa 2011 hän sai Euroopan tutkimusneuvoston nuoren tutkijan apurahan: viideksi vuodeksi myönnetyn ERC:n starttirahoituksen suuruus on osapuilleen 1,5 miljoonaa euroa. Ville Hietakangas ryhmineen on tutkinut elimistölle sen omasta ravitsemustilanteesta viestiviä tekijöitä eli ravinnon aistintaa. Ryhmä on suuntautunut erityisesti ravitsemustilanteesta kertovan tiedonvälityksen tutkimiseen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ville Hietakankaan tutkimusryhmän sivut verkossa. Helsinki.fi.

Suomalaiset biokemistit
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Sergio Donati

Sergio Donati (s. 13. huhtikuuta 1933) on italialainen elokuvakäsikirjoittaja ja spagettiwesternin keskeisiä nimiä. Hän on tehnyt käsikirjoituksia Sergio Leonen elokuviin, muun muassa elokuvaan Vain muutaman dollarin tähden ja Huuliharppukostaja ja oli yhtenä leikkaajana elokuvassa Hyvät, pahat ja rumat. Hän on käsikirjoittanut yli 50 elokuvaa. Tekeillä on Marco Amentan ohjaus Banker to the Poor, jossa hän on yhtenä käsikirjoittajana.

Leono tarjosi Donatille jo töitä elokuvassa Kourallinen dollareita, mutta siihen Donati ei lähtenyt mukaan. Huuliharppukostajan tekemistä Leone aloitti Bernardo Bertoluccin ja Dario Argenton kanssa, mutta pyysi lopulta tekijäksi Donatin, kun työ ei sujunut. Leonen lisäksi hän on käsikirjoittanut spagettiwesterneitä Sergio Sollimalle.

Donati on kirjoittanut kolme rikosromaania, jotka ilmestyivät 1950-luvulla ja herättivät elokuvatuottajien huomiota. Hänen ensimmäinen työnsä käsikirjoittajana oli La nemica (1952). 

Donati vieraili elokuussa 2011 Suomessa Helsingin juhlaviikoilla.

Lähteet

Aiheesta muualla
Sergio Donati's Home Page

Italialaiset elokuvakäsikirjoittajat
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Weldon

Weldon voi tarkoittaa seuraavia:

Paikkoja 
 Weldon, Englanti
 Weldon, Kanadan Saskatchewan
 Weldon, Yhdysvaltojen Arkansas
 Weldon, Yhdysvaltojen Illinois
 Weldon, Yhdysvaltojen Iowa
 Weldon, Yhdysvaltojen Michigan
 Weldon, Yhdysvaltojen Pohjois-Carolina

Henkilöitä 
 Fay Weldon (s. 1931), brittiläinen kirjailija
 Weldon Kees (1914–1955), yhdysvaltalainen kirjailija, runoilija ja kriitikko
Ramiro I (Aragonia)

Ramiro I oli Aragonian kuningas vuosina 1035–1063.

Ramiro sai kuningaskuntansa isänsä Sancho III Suuren jaettua valtakuntansa neljän poikansa kesken.

Taifoista vain Zaragozalla oli yhteinen raja jokaisen kristityn kuningaskunnan kanssa, joten se oli luonnollinen suunta näiden laajentumiselle. Ramiro I uhkasi taifan pääkaupunkia Zaragozaa. Vapautuakseen vaarasta kuningas al-Muqtadir lupasi maksaa Ramiron veljelle Kastilian ja Leónin kuninkaalle Ferdinand I:lle pakkoveroa. Ferdinandin joukot ajoivat vuonna 1063 aragonialaiset pois taifasta.

Ramiro I kuoli pian tämän jälkeen, ja kuninkaaksi nousi hänen poikansa Sancho I (1063–1094). Ramiron vaimo ja Sancho I:n äiti oli Gilberga (k. 1054), Couseransin, Foix’n ja Bigorren kreivin Bernard-Rogerin tytär.

Lähteet

Viitteet

Navarran kuninkaalliset
Aragonian kuninkaalliset
1000-vuosikymmenellä syntyneet
Vuonna 1063 kuolleet
Sharma

Sharma () on intialainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Anushka Sharma (s. 1988), intialainen näyttelijä ja malli
 Astra Sharma (s. 1995), australialainen tennispelaaja
 Evelyn Sharma (s. 1986), saksalainen näyttelijä ja malli
 Kim Sharma (s. 1980), intialainen näyttelijä ja malli
 Konkona Sen Sharma (s. 1979), intialainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
 Leena Sharma (s. 1967), Suomen Kuvalehden toimittaja
 Neha Sharma (s. 1987), intialainen näyttelijä ja malli
 Rakesh Sharma (s. 1949), intialainen avaruuslentäjä
 Shankar Dayal Sharma (1918–1999), Intian presidentti 1992–1997
 Shivkumar Sharma (1938–2022), intialainen muusikko
 Suraj Sharma (s. 1933), intialainen näyttelijä.

Kuvitteellisia henkilöitä 
 Charity Sharma, Charity Dingle, Jai Sharman ent. vaimo televisiosarjassa Emmerdale
 Jai Sharma, televisiosarjassa Emmerdale
 Nikhil Sharma, Jai Sharman veli televisiosarjassa Emmerdale
 Priya Sharma, Jai ja Nikhil Sharman sisko televisiosarjassa Emmerdale
Guadiamar

Guadiamar on Guadalquivirin sivujoki Andalusiassa Etelä-Espanjassa. Se on 82 kilometriä pitkä ja sen valuma-alue on noin 1300 km². Guadiamar virtaa Doñanan kansallispuiston halki.

Vuonna 1998 sattui vakava ympäristöonnettomuus, kun  Boliden-Apirsan omistaman kaivoksen jätevesiä valui Guadiamariin Aznalcóllarin lähistöllä.

Espanjan joet
Guadalquivirin vesistö
Andalusia
Cirius

Cirius oli suomalainen pop rock -yhtye, joka teki kaksi albumia PSO:n Blue Master -levymerkille. Yhtye perustettiin Pietarsaaressa vuoden 1972 alussa nimellä 'Blommor och Bin', mutta yhtyeen saatua levytyssopimuksen vuonna 1973 nimeksi vaihdettiin Cirius.

Moniääninen harmonialaulu oli yhtyeen tavaramerkki. Yhtye esiintyi Pohjanmaan tanssipaikoilla. Yhtye lopetti toimintansa syksyllä 1974 ja kaikki ajatukset mahdollisesta come-back’stä kariutuivat 1978 rumpali Ollen kuoltua.

Kokoonpano
 Stefan "Pocus" Sundqvist – kitara, laulu 
 Yngve "Wicki" Wickström – kitara, laulu 
 Kjell "Tjola"/"Zola" Strömsholm – basso, laulu 
 Ulf "Olle" Backlund – rummut, laulu

Diskografia
 Cirius (1973) Blue Master, BLU-LP 165
 Cirius II (1974) Blue Master, SPEL 309

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 Cirius-yhtyeen biografia verkkosivustolla keikalla.net/70-luku
 Cirius-yhtyeen diskografia verkkosivustolla Discog.com
 Cirius-yhtyeen äänitetuotanto kuunneltavana suoratoistona verkkosivustolla Play.Spotify.com
 Cirius-yhtyeen vuoden 1973 Uusikaarlepyyn konsertin äänitteitä sisältävä YouTube-soittolista

Suomalaiset yhtyeet
Pembury

Pembury on noin  asukkaan kylä ja kunta (civil parish) Kentin kreivikuntaan kuuluvassa Tunbridge Wellsin kaupunkipiirissä Kaakkois-Englannissa. Se sijaitsee 4 kilometriä Royal Tunbridge Wellsin kaupungista koilliseen ja 48 kilometriä Lontoosta kaakkoon.

Tunnettuja pemburylaisia 
 Danny Webb (s. 1991), ratamoottoripyöräilijä, asuu Pemburyssa
 Michel Roux Jr. (s. 1960), kokki, syntynyt Pemburyssa
 Rob Cross (s. 1990), dartsinpelaaja, syntynyt Pemburyssa
 Shane MacGowan (s. 1957), The Pogues -yhtyeen laulaja, syntynyt Pemburyssa
 Victorine Foot (1920−2000), taidemaalari

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Pemburyn kylän sivusto
 Pembury Schoolin sivusto
 Pembury (The Ghost of Hawkwell)

Asutut paikat Kentin kreivikunnassa
Englannin kylät
Englannin kunnat
John Kinsella (säveltäjä)

John Kinsella (1932 Dublin – 2021) oli irlantilainen säveltäjä. Hän toimi vuoteen 1988 saakka Raidió Teilifís Éireannin musiikkijohtajana. Hän oli Aosdánan jäsen ja on voittanut Marten Toonder -palkinnon. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa yhdeksän sinfoniaa, konserttoja, jousikvartettoja ja soolosoitinsävellyksiä. Kinsellan teosten levytyksiä ovat julkaisseet Chandos ja Naxos.

Kinsella on saanut tilauksia eri tahoilta, muun muassa Irlannin hallitukselta. 1970-luvulle saakka hänen sävellystyyliään hallitsivat hänen hyödyntämänsä sarjalliset tekniikat. Hänen myöhemmät teoksensa ovat vapaampia ja selkeämmin ekspressiivisiä.

Lähteet 

Irlantilaiset säveltäjät
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Vetelin kirkko

Vetelin kirkko on Vetelin evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkko, joka sijaitsee Vetelin kunnan keskustaajamasta katsoen Perhon- eli Vetelinjoen toisella puolella, idyllisen Torpan kyläraitin pohjoispäässä. Kuuluisan kirkonrakentajan Heikki Kuorikosken johdolla 1838–1839 rakennettu, Helsingin Intendentinkonttorin suunnittelema tasavartinen keskeiskirkko on järjestyksessään seurakunnan kolmas. Kirkon kellotapulin rakensi Heikki Kuorikosken poika Jaakko Kuorikoski vuonna 1859.

Historiaa 
Perhonjoen yläjuoksulle syntyi asutusta 1500-luvun puolivälissä, ja Kokkolan emäseurakuntaan perustettiin Ylivetelin kappeli 1639. Silloiseen seurakuntaan kuuluivat 1800-luvulle myös nykyiset Halsua, Kaustinen ja Perho. Ensimmäinen kappelikirkko rakennettiin nykyisestä kirkosta jonkin matkaa joelle päin 1639, ja toinen 1679.

Urut 
Kirkon 27-äänikertaiset pneumaattiset pääurut on rakentanut Kangasalan Urkutehdas vuonna 1939. Samalta rakentamolta tilattiin myös 11-äänikertaiset kuoriurut, jotka valmistuivat vuonna 1979.

Kirkkopiha 
Kirkkopihassa on lukuisia muistomerkkejä, muun muassa taiteilija Ilmari Wirkkalan suunnittelema Vapaussodan sankaripatsas. Aivan kirkkomaan aidan ulkopuolella Vetelinjokilaaksoa katselee Ilmari Wirkkalan pojan Tapion nuoruudentyönä syntynyt Raivaajapatsas. Kirkon ympärille on vasta valmistunut uusi luonnonkiviaita, joka tehtiin pääosin talkootyönä kesällä 2011.

Korjaukset ja muutostyöt 
Kirkkoa on korjattu viimeksi 2006–2008. Korjauksessa uusittiin talotekniikka ja kirkko maalattiin sisältä ja ulkoa. Myös joitain rakenteellisia parannuksia jouduttiin tekemään. Suunnittelijana oli oululainen Arkkitehtitoimisto Jorma Teppo Oy. Edellinen laajamittainen korjaus oli tehty 1960-luvulla.

Lähteet 
 Vetelin seurakunta
 Risto Känsälä, Maankuulut Kuorikosket - kirkonrakentajien suku ja toiminta. Kuorikosket puukirkkojen mestarit. Kansanmusiikki-instituutin julkaisuja KIJ 49, 1998.

Aiheesta muualla 
 http://www.kolumbus.fi/hannu.asikainen/kirkot/veteli2.htm
 http://www.rky.fi/read/asp/r_kohde_det.aspx?KOHDE_ID=2063
 http://yle.fi/alueet/keski-pohjanmaa/2011/06/vetelin_kirkon_kiviaita_valmistuu_kolmen_metrin_paivavauhdilla_2665407.html
 http://www.halsua.fi/seurakunta/kuorikoski.html 

Keski-Pohjanmaan kirkot
Kirkko
Suomen puiset sisäviisteiset ristikirkot
Suomen 1830-luvulla rakennetut kirkot
Vetelin museo

Vetelin kotiseutumuseo on rakennettu 1932, ja sen on suunnitellut hautausmaiden ja museoiden suunnittelijana tunnettu taiteilija Ilmari Wirkkala. Museo sijaitsee Vetelin varsinaiseen kuntakeskukseen nähden joen takana Torpan kylässä nuorisoseuran tontilla ja on yksi ensimmäisistä maaseudulle varta vasten museoksi rakennetuista taloista. Perniöön oli sitä ennen valmistunut museorakennus 1930, jonka arkkitehti A. W. Rancken oli suunnitellut mukaillen paikkakunnalle 1700-luvulla rakennetun pappilan piirustuksia.¹ Tämä Vetelin betoniharkoista tehdyn museorakennuksen ulkomuoto muistuttaa suunnittelijansa mukaan Vetelin toista 1679 rakennettua ja myöhemmin hävitettyä kirkkoa. 

Kotiseutumuseota pitää yllä Vetelin kotiseutuyhdistys ja se on auki kesäsunnuntaisin. Kokoelmassa on yli 2000 esinettä Vetelistä, Kaustiselta, Halsualta ja Perhosta. Museon kanssa samalla tontilla on myös kaksi luhtiaittaa ja Veikkolan nuoriseurantalo.

¹Honka-Hallila, Helena (2000) ”Vuossatojen perintö”. Perniön museo 1930–2000. Perniö: Perniön kunta.

Aiheesta muualla 
 Vetelin kotiseutuyhdistys
 Keskipohjalaisia museoita 

Vetelin rakennukset ja rakennelmat
Suomen kotiseutumuseot
Taekwondo kesäolympialaisissa 2012

Taekwondossa kilpailtiin Lontoon 2012 kesäolympialaisissa 8. – 11. elokuuta Exhibition Centre Londonissa. Painoluokkia oli kahdeksan, joista miehille oli neljä ja naisille neljä. Kilpailijoita oli yhteensä 128. Jokainen kansallinen olympiakomitea pystyi saamaan korkeintaan kaksi mies- ja kaksi naiskilpailijaa. Saman maan kilpailijat eivät saaneet otella samassa painoluokassa.

Tapahtumat

Miehet

Naiset

Lähteet
Search events

Viitteet

Aiheesta muualla
Taekwondo Lontoon 2012 kesäolympialaisten ja -paralympialaisten virallisilla sivuilla 

Kesäolympialaiset 2012
Taekwondo olympialaisissa
Alice Oswald

Alice Oswald (s. 1966) on brittiläinen runoilija, joka voitti T. S. Eliotin palkinnon vuonna 2002.

Vuonna 2008 The Times asetti hänet sijalle 47 listatessaan Britannian merkittävimpiä sodanjälkeisiä kirjailijoita.

Bibliografia
 1996: The Thing in the Gap-Stone Stile, Oxford University Press, ISBN 0-19-282513-5
 2002: Dart, Faber and Faber, ISBN 0-571-21410-X
 2002: Earth Has Not Any Thing to Shew More Fair: A Bicentennial Celebration of Wordsworth's Sonnet Composed upon Westminster Bridge (co-edited with Peter Oswald and Robert Woof), Shakespeare's Globe & The Wordsworth Trust, ISBN 1-870787-84-6
 2005: The Thunder Mutters: 101 Poems for the Planet (editor), Faber and Faber, ISBN 0-571-21854-7
 2005: Woods etc. Faber and Faber, ISBN 0-571-21852-0
 2009: Weeds and Wild Flowers Faber and Faber, ISBN 978-0-571-23749-4
 2009: A sleepwalk on the Severn Faber and Faber, ISBN 978-0-571-24756-1

Aiheesta muualla
 Contemporarywriters.com Alice Oswald - Biography and Analysis of her Works
 London Review of Books Review of Woods etc by Aingeal Clare.
 Guardian article 30 March 2010  Alice Oswald wins inaugural Ted Hughes award accessed 2010-03-31
 Guardian article featuring Oswald's poem Thrift 31 March 2010 accessed 2010-03-31

Lähteet

Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Englantilaiset kirjailijat