Ponderosapöllönen

Ponderosapöllönen (Psiloscops flammeolus eli Otus flammeolus) on pieni, yöaikaan saalistava pöllölintu.

Koko ja ulkonäkö
Ponderosapöllösen koko on noin 15 cm ja siipiväli 36 cm. Uroksen ja naaraan erottaa painosta. Naaraat ovat suurempia, 62–65 grammaa, koiraat noin 50–52 grammaa. Tieteellinen lajinimi flammeolus johtuu siitä, että sillä on liekkimäisiä merkkejä naamallaan (Bremiller, 2003). 

Ulkonäöltään ponderosapöllönen muistuttaa lännenkirkupöllöstä, mutta painaa vain neljänneksen siitä, ja sen korvatupsut ovat pienet, tuskin näkyvät. Sen silmät ovat tummat, ja sillä on erilainen ääni kuin lännenkirkupöllöllä. Se ääntelee sarjalla melko matalia yksi- tai kaksitavuisia huhuiluja.

Levinneisyys
Ponderosapöllösen pesimäalue ulottuu Brittiläisestä Columbiasta Yhdysvaltojen länsiosan kautta Keski-Meksikoon. Se on neotrooppinen muuttolintu ja talvehtii Yhdysvaltojen eteläpuolella, mutta myös Etelä-Texasissa, Arizonassa ja Kaliforniassa. Toisin kuin monet pöllöt, se muuttaa syksyllä pois Kanadasta ja Yhdysvalloista. Talvella niitä tavataan Keski-Amerikassa alueella, joka ulottuu Meksikosta Guatemalaan ja El Salvadoriin. Ne lähtevät pesimäalueeltaan elokuussa kohti talvehtimisalueita ja palaavat pesimään huhtikuun lopulla ja toukokuun alussa..

Pesintä 
Ponderosapöllönen tekee pesän puunkoloihin, ja se munii 2–4 munaa, joita se hautoo 26 päivää. Poikaset alkavat saalistaa itsenäisesti noin 25–32 päivän ikäisinä. Ne eivät pesi muualla kuin puunkoloissa. Naaraat yleensä valitsevat kolon, joka on ollut aiemmin tikan pesä. Pesä on paljas, eikä siinä ole mitään pehmustetta. Se muodostaa lisääntyviä pareja pesivien ryhmien välisille tyhjille alueille. Ne pesivät yleensä kerran vuodessa. Muiden petolintujen tavoin ne elävät pitkään ja pesintä onnistuu hyvin. Pesimäaikaan urokset hankkivat naaraalle ravintoa.

Pesimäpaikka on Länsi-Yhdysvalloissa ja -Kanadassa yleensä vanha avoin keltamänty- tai douglaskuusimetsä. Joskus ne saattavat pesiä myös lehtimetsässä, jossa on jonkin verran havupuita.

Ravinto
Ne syövät melkein pelkästään hyönteisiä, mutta hyvin satunnaisesti myös pieniä nisäkkäitä, kuten päästäisiä. Niiden syömät hyönteiset ovat lähinnä pieniä perhosia, joko yö- tai päiväperhosia. Ne syövät myös sirkkoja ja kovakuoriaisia.

Suojelutilanne
IUCN:n (International Union for the Conservation of Nature) luettelossa ponderosapöllönen on elinvoimainen, mutta joillakin alueilla populaatio saattaa olla pienenemässä.

Lähteet 
 "National Geographic" Field Guide to the Birds of North America ISBN 0-7922-6877-6
Handbook of the Birds of the World Vol 5, Josep del Hoyo editor, ISBN 84-87334-25-3
 David Allen Sibley, "National Audubon Society" The Sibley Guide to Birds, ISBN 0-679-45122-6
Biemiller, L.(2003). Night Vigil. Chronicle of Higher Education, 49 (44),A40.
Linkhart, B. & Reynolds, R (2007). Return rate, fidelity, and dispersal in a breeding population of flammulated owls (Otus flammerlous) The Auk 124 (1):246-275.
Marti, C. Flammulated Owls (Otus flammerlous) pesintä lehtimetsissä. 
Cornell Lab of Orniothology. All About Birds. http://www.allaboutbirds.org/guide/Flammulated_Owl/lifehistory
Samson, F. B. (2005). A Conservation assessment of the northern goshawk, blacked-backed woodpecker, flammulated owl, and pileated woodpecker in the Northern Region, USDA Forest Service. Julkaisematon raportti, Northern Region, Missoula, Montana, USA.

Viitteet

Aiheesta muualla
USGS Identification Tips
photo gallery; RangeMap & synopsis InfoNatura NatureServe
Flammulated Owl photo gallery - VIREO
Photo-High Res; Article & short synopsis - Photo gallery

Pöllöt