Eliseo Salazar

Eliseo Salazar Valenzuela (s. 14. marraskuuta 1954, Santiago) on entinen chileläinen autourheilija ja Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 37 osakilpailuun, joissa saavutti kolme MM-pistettä.

Ura

Alkuvaiheet
Salazar ajoi uransa alkuvaiheissa 1970-luvulla pienempiä formulasarjoja sekä vakioautoja Etelä-Amerikassa ja Britanniassa, joissa otti myös voittoja. Vielä Britannian Formula 3-sarjassa hän menestyi heikosti, mutta vaihtaessaan Aurora Britannian Formula 1 Championship -sarjaan kaudeksi 1980 hän taisteli mestaruudesta Emilio de Villotaa vastaan sijoittuen lopulta sarjan toiseksi.

Formula 1
Kaudeksi  Salazar sai ajopaikan Marchilta, mutta tallin auto osoittautui heikoksi (San Marinon GP:ssä hän pääsi mukaan kilpailuun, joka päättyi keskeytykseen). Kesken kauden hän vaihtoi Ensignille ja ajoi Hollannin GP:ssä uransa ensimmäisen MM-pisteen. Seuraavaksi kaudeksi tallipaikka vaihtui jälleen ATS:ksi, jonka autolla hän ajoi viidesti maaliin ollen parhaimmillaan viides San Marinon GP:ssä. Hän keräsi kauden aikana 2 MM-pistettä. Salazar muistetaan kenties parhaiten tappelusta Nelson Piquet'n kanssa Saksan GP:ssa 1982. Tilanne kehittyi, kun kilpailua johtanut Piquet oli ohittamassa Salazaria kierroksella ja Salazar törmäsi Piquen autoon. Törmäys johti molempien keskeytykseen ja tilanteesta suuttunut Piquet hyökkäsi Salazarin kimppuun. Kaudella  Salazar ajoi kilpailukyvyttömällä RAM-tallin autolla vain kahdessa ensimmäisessä osakilpailussa (loput päättyivät karsiutumiseen).

F1-tulokset
(avain)

Formula 3000 ja kestävyysajot
Heikon F1-menestyksen myötä Salazar kokeili 1980–1990–lukujen aikana myös kestävyysajoja ajamalla Le Mansin 24 tunnin ajoja, joista yhtä lukuun ottamatta kaikki päättyivät keskeytyksiin. Vuoden 1997 ajoissa hänen autokuntaansa kuuluivat Jésus Pareja ja Harri Toivonen. Salazar teki paluun formulasarjoihin ajamalla kausina 1986 ja 1987 Formula 3000:ia, josta parhaana tuloksena oli neljäs sija Birminghamin Super Prix -kilpailusta kaudella 1986.

Yhdysvaltalaissarjat
Salazarin ura keskittyi 1990–luvun puolivälistä lähtien 2000–luvun alkuun saakka yhdysvaltalaisiin autosarjoihin kuten IMSA:aan, Indy Racing Leagueen (IRL) sekä Amerikan Le Mansiin. Indy Carin ja IRL:n osalta Salazar ajoi, muun muassa Lolan ja Dallaran valmistamilla autoilla, joilla voitti vuoden 1997 Las Vegasin kilpailun ja sijoittui lisäksi muutaman kerran palkintokorokkeelle. Salazar osallistui myös Indy 500-kilpailuun kuudesti, joista parhaimmaksi tulokseksi jäi kolmas sija vuoden 2000 kilpailusta. Huhtikuussa 2002 hän joutui testionnettomuuteen ja sai vaurioita rintakehäänsä, minkä seurauksena pääsi ajamaan vasta heinäkuussa Nashvillen osakilpailuun. Hän lopetti IRL-sarjassa ajamisen saman kauden jälkeen ja on ajanut vain satunnaisesti urheiluautoja.

Ralli
Salazar on osallistunut myös Dakar-ralliin vuosina 2009 ja 2011 sekä WRC-sarjaan vuonna 2012. Hänen sijoituksensa WRC:n Argentiinan rallissa Prodrive–Minin autolla oli 12.

Muuta
Salazar on järjestänyt SoloRace-ajoja, joiden tarkoituksena on turvallinen kilpaileminen suljetuilla alueilla, esimerkiksi parkkipaikoilla, sekä laittomien katukilpailujen vähentäminen. Lisäksi hän sai kunnianosoituksena koeajaa Formula E -autoa Santiagon katuradalla ennen sarjan varsinaista ePrix-kisaa. Chilessä Salazar on tunnettu myös 1990-luvun televisio-ohjelmasta Video Loco eli Chilen hauskoista kotivideoista, jossa hän toimi studion paneelikeskustelijana yhdessä muiden chileläisten julkkisten kanssa.

Lähteet

Chileläiset Formula 1 -kuljettajat
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt