joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Marty Walsh (poliitikko)

Marty Walsh (s. 10. huhtikuuta 1967) on yhdysvaltalainen juristi ja demokraattipuoluetta edustava poliitikko, jonka Joe Biden nimitti Yhdysvaltain työministeriksi virkakautensa alussa 2021.

Ennen nimitystään Walsh oli Bostonin pormestari kahden kauden ajan, tultuaan valituksi 2013 ja 2017. Sitä ennen hän oli Suur-Bostonin alueen rakennustyöläisten liiton johdossa. Ammattiyhdistystausta sopii Bidenin vaalilupaukseen parantaa järjestäytyneen työvoiman asemaa.

Lähteet 

Yhdysvaltain työministerit
Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Assaipalmut

Assaipalmut (Euterpe) on palmukasveihin kuuluva kasvisuku, jonka on kuvannut saksalainen Carl Friedrich Philipp von Martius 1823. Siihen kuuluu seitsemän lajia, joita kasvaa luonnonvaraisena trooppisessa Amerikassa, Keski-Amerikasta Argentiinaan. Assaipalmujen tyyppilaji on mm. Kolumbiassa, Venezuelassa ja Brasiliassa kasvava paranassaipalmu (Euterpe oleracea), jonka marjamaisia hedelmiä syödään.

Lajeja 
 atlantinassaipalmu (Euterpe edulis)
 paranassaipalmu, tunnettu myös nimillä tarha-assaipalmu, kaalipalmu ja acai (Euterpe oleracea)
 amazoninassaipalmu (Euterpe precatoria)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Euterpe

Palmukasvit
Ruotsinraunioyrtti

Ruotsinraunioyrtti (Symphytum × uplandicum) on lemmikkikasveihin ja raunioyrttien sukuun kuuluva lajiristeymä. Sen kantalajit ovat tarharaunioyrtti (Symphytum asperum) ja rohtoraunioyrtti (Symphytum officinale). Sitä käytetään koristekasvina.

Ruotsinraunioyrtti on monivuotinen rotevakasvuinen melko karheakarvainen ruoho, joka kasvaa 50–200 senttimetriä korkeaksi. Risteymänä se on monimuotoinen ja ulkonäöltään vaihteleva. Kukintona on lyhyt kiemura viuhko, kukkien teriö on melkein suppilomainen tai torvimainen. Kukkien väri vaihtelee punaisesta sinipunaiseen ja siniseen, ja joskus harvoin ne voivat olla melkein valkoisia.

Ruotsinraunioyrtti kasvaa Pohjoismaista Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Suomessa melko yleisesti viljelykarkulaisena. Suomessa siitä on melko paljon havaintoja varsinkin eteläosassa. Suomessa sitä pidetään nykyisin vakiintuneena ja leviämiskykyisenä uustulokkaana, joka kuuluu myös haitallisten vieraslajien luetteloon.

Lähteet 

Raunioyrtit
Risteymät
Tarharaunioyrtti

Tarharaunioyrtti (Symphytum asperum) on lemmikkikasveihin ja raunioyrttien sukuun kuuluva kasvilaji. Sitä käytetään koristekasvina. Se voi risteytyä monen eri raunioyrtin kanssa, tunnettu on mm. tarharaunioyrtin ja rohtoraunioyrtin (Symphytum officinale) risteymä, ruotsinraunioyrtti (Symphytum × uplandicum).

Tarharaunioyrtti on monivuotinen rotevakasvuinen karheakarvainen ruoho, joka kasvaa 50–200 senttimetriä korkeaksi. 
Se muistuttaa ulkonäöltään rohtoraunioyrttiä, yhtenä erona sen varsilehdet eivät ole johteiset, lehtilapa siis kapenee selväksi lehtiruodiksi. Kukintona on lyhyt ja tiivis kiemura viuhko, kukkien teriö on kellomainen, väriltään ensin vaaleanpunainen ja muuttuu siniseksi.

Levinneisyys 
Tarharaunioyrtti esiintyy alkuperäisenä Kaukasiassa, Turkissa ja Iranissa. Pohjoismaissa laji on yleinen viljelykarkulainen. Myös Suomessa tarharaunioyrttiä kasvaa paikoitellen viljelykarkulaisena, mutta harvemmin kuin rohto- tai ruotsinraunioyrttiä. Lajia pidetään Suomessa vakiintuneena ja leviämiskykyisenä.

Lähteet 

Raunioyrtit
Barbara Olson

Barbara Kay Olson (o.s. Bracher, 27. joulukuuta 1955 – 11. syyskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen juristi ja konservatiivinen televisiojuontaja, joka toimi poliittisena kommentaattorina muun muassa Fox News- ja CNN-kanavilla. Hän oli naimisissa lakimies Theodore Olsonin kanssa.

Olson kuoli syyskuun 11. päivän terroritekojen yhteydessä American Airlinesin lento 77:n törmättyä Pentagoniin. Lennolla ollut Olson oli matkalla Kaliforniaan Bill Maherin Politically Incorrect -ohjelmalle.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset juontajat
Televisiojuontajat
Yhdysvaltalaiset juristit
Syyskuun 11. päivän iskujen uhrit
Vuonna 1955 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Linda Karlström

Linda Karlström on suomalainen verkkovaikuttaja. Hän asuu ruotsinkielisellä Pohjanmaalla Kruunupyyssä. Hän pitää rokotevastaista sivustoa vaccin.me ja on näkyvä vaikuttaja rokotevastaisessa liikkeessä. Ruotsalainen yhdistys Vetenskap och Folkbildning on tammikuussa 2021 valinnut hänet vuoden 2020 huijariksi.

Karlström on viiden lapsen kotiäiti ja valmensi telinevoimistelijoita. Vuonna 2021 Voimisteluliitto jätti hänet rankaisematta juutalaisvastaisista ja holokaustia vähättelevistä kommenteista, mutta hänen valmentamisensa IK Kronan -seurassa on päättynyt. Hän levittää rokotteiden vastaista viestiä luennoilla, lehtien yleisönosastokirjoituksilla ja bloginsa kautta.

Ruotsin yleisradioyhtiön SVT:n kaksi toimittajaa meni salaa mukaan Karlströmin toimintaan ja teki osin salaa kuvatun dokumentin Dokument inifrån: Vaccinkrigarna, jonka SVT esitti joulukuussa 2020. Dokumentin salaa kuvatuissa kohtauksissa paljastuu, että Karlström pitää rokotteita uuteen maailmanjärjestykseen pyrkivän juutalaisen valtaeliitin huijauksena. Dokumentissa Karlström myös kieltää holokaustin, ainakin osittain, ja pitää sitä lavastettuna. Hänen mukaansa se keksittiin, ettei totuus paljastuisi siitä, että juutalaiset hallitsevat maailman tapahtumia.

Lähteet

Suomalaiset salaliittoteoreetikot
Holokaustin kieltäjät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Crystal Palacen dinosaurukset

Crystal Palacen dinosaurukset () ovat joukko dinosauruksia ja muita esihistoriallisia eläimiä esittäviä veistoksia Lontoon Crystal Palacessa Englannissa. Veistokset suunnitteli kuvanveistäjä Benjamin Waterhouse Hawkins paleontologi Richard Owenin avustuksella. Vuonna 1854 Crystal Palace Park -puistossa paljastetut veistokset eivät vastaa nykytieteen käsitystä näiden eläinten ulkonäöstä, mutta edustivat aikanaan 1850-luvulla uusinta tiedettä. Crystal Palacen dinosaurusveistokset kuuluvat Britannian merkittävimpien suojeltujen rakennuskohteiden joukkoon (Grade I -suojelu).

Lähteet 

Veistokset
Paleotaide
Grade I -luokan rakennukset Lontoossa
Haaruksen retkeilyreitistö

Haaruksen retkeilyreitistö on Kauhavan kaupungissa, Etelä-Pohjanmaalla sijaitseva retkeilyreittiverkosto. Retkeilyreitistöön kuuluu noin 8 kilometriä retkeilyreittejä ja niiden varrella sijaitsee tulenteko- ja taukopaikkoja. Retkeilyreitistön ylläpidosta vastaa Härmäin Invalidit ry. ja ne sijaitsevat enimmäkseen yksityisomisteisilla tonteilla. Reitistön suosituin lähtöpaikka on Haaruksenportin pysäköintialue, jonka palveluihin kuuluu myös opastus-ja eväidensyöntikatokset sekä käymälä.

Historia 
Haaruksen retkeilyreitistön kunnostus aloitettiin keväällä 2020 parantamalla ja uudelleen linjaamalla Ruskorannan kuntopolkuja. Reitistön ensimmäinen vaihe valmistui 13. kesäkuuta 2020. Syksyllä 2020 valmistui ensimmäinen uusi reitti, Karhulan polku, joka saa alkunsa muista reitistä poiketen Haarusjärven uimarannalta. Tammikuussa 2021 reitistön Instagram tilin kommenteissa todettiin, että reitistöä kehitettäisiin vielä vuoden 2021 aikana.

Reitit ja palvelut 
Retkeilyreitistöön kuuluu 5 nimettyä retkeilyreittejä, joista neljä on rengasreittejä. Reiteistä pisin on Korpinkierros, josta lyhyemmät kierrokset haarautuvat. Peiponpolku on reitistön ainoa luontopolku eli sen varrella on alueen luonnosta ja historiasta kertovia tietotauluja. 

Reitistön varrella on yksi taukotupa, Karhulan kämppä. Toinen tulentekopaikka on nimeltään Lamminpoikanen. Yöpyminen onnistuu myös Ruskorannan leirintäalueella, joka on reitistön ylläpitäjän omistama ja reitistön pohjoinen lähtöpaikka. Retkeilyreitistö saa uusia reittejä ja palveluita lähivuosina.

Talvireitit 
Reitistöön kuuluu talviaikaan niin talvipolkuja kävelijöille, talvipyöräilijöille ja lumikenkäilijöille kuin hiihtolatuja perinteisen tyylin hiihtoon. Ylläpidetty talvipolku kulkee Joutsenkierroksen kesäreitin mukaisesti lähtien Haaruksenportista. Talvisin alueelle kunnostetaan mahdollisuuksien mukaan lähes 5 kilometriä latuja.

Lähteet 

Alahärmä
Path tracing

Path tracing (suom. polunseuranta) on Monte Carlo -menetelmään perustuva tekniikka renderöintiyhtälöön. Menetelmää ehdotti James Kajiya havaittuaan, että useissa tapauksissa silmään päätyvä valo käy vain muutamien siroamisten kautta. Menetelmään on ehdotettu useita parannuksia sen julkaisemisen jälkeen.
Kajiyan avainajatus oli, että vaikka jokaiselle säteelle käytetty aika on sama joistakin säteistä saatavan informaation määrä on suurempi kuin toisista.

Kaaviomainen kuvaus polunseurannalle on lähellä säteenseurantaa. Kaksisuuntaisessa polunseurannassa seurataan polkua silmästä ja valonlähteestä, jotka yhdistetään poluksi leikkauskohdassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Tietokonegrafiikka
Kulttuuricocktail

Kulttuuricocktail on Yleisradion kulttuurijournalismiin keskittynyt toimitus. Kulttuuricocktail julkaisee viikoittaista Kulttuuricocktail Live -ohjelmaa, KC Karemo -podcastia ja verkkoartikkeleita.

Kulttuuricocktailin julkaisut

Kulttuuricocktail Live 
Kulttuuricocktail aloitti uuden vuorovaikutteisen ohjelman Kulttuuricocktail Live tammikuussa 2021. Kulttuuricocktail on viikoittainen suora tv-ohjelma, joka käsittelee kulttuuriaiheita yhdessä studiovieraiden ja yleisön kanssa. Ohjelman suora lähetys on keskiviikkoisin klo 20.00 Yle TV1:llä ja Yle Areenassa. Ohjelman juontavat ja käsikirjoittavat Iida Rauhalammi ja Paavo Häikiö. Ohjelman tuottaja on Pekka Toikka.

KC Karemo 
KC Karemo on Kulttuuricocktailin vuonna 2021 aloitettu podcast-sarja, jota juontaa toimittaja Tuomas Karemo. KC Karemon jokaisessa jaksossa on uusi vieras, ja sarjan juontaja kuvailee podcastin olevan “Suomen huonotuulisin podcast.” KC Karemo -podcast julkaistaan Areenassa.

Verkkoartikkelit 
Kulttuuricocktail julkaisee myös kulttuurijournalismiin keskittyviä monimediaisia verkkoartikkeleita.

Kulttuuricocktailin historia 
Kulttuuricocktail syntyi vuonna 2015 osana Yleisradion Luovat sisällöt -yksikköä. Vuoteen 2020 saakka se teki kokeilevaa kulttuurijournalismia radioon ja televisioon.

Verkkoon ryhmä tuotti monimuotoisia journalistisia sisältöjä, mm. lyhytvideoita, dokumentteja ja monimediaisia verkkosisältöjä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kulttuuricocktail Yle

Yle
Valokuvataiteen valtionpalkinto

Valokuvataiteen valtionpalkinto on Taiteen edistämiskeskuksen visuaalisten taiteiden toimikunnan (aiemmin valokuvataiteiden toimikunnan) myöntämä tunnustus ansiokkaasta työstä valokuvataiteessa viimeisen kolmen vuoden aikana tai pitkäaikaisesta työstä valokuvataiteen hyväksi. Palkinto voidaan myöntää myös yhdistykselle tai yhteisölle.

Valokuvataiteen valtionpalkintoa on jaettu vuodesta 1968.

Vuonna 1993 taiteen valtionpalkinnot korvasi Suomi-palkinto.

Useita kertoja on palkittu mm. Matti Saanio (1967, 1969 ja 1986), Pentti Sammallahti (1976 ja 2009) ja Leena Saraste (1981 ja 2004). 

Palkinnon suuruus oli 6 000 markkaa vuonna 1977, 10 000 mk per palkinnonsaaja vuonna 1981, 19 500 mk vuonna 1986, 20 000 markkaa per palkinnonsaaja vuonna 1990, 15 000 euroa vuonna 2008 ja vuodesta 2015 alkaen 13 500 euroa. 

Vuosina 2020–2021 palkintoa ei jaettu.

Palkitut 

 1967 Matti A. Pitkänen, Matti Saanio, työryhmä Niilo Villanen & Aimo Vuokola & Ari Yrjänä, työryhmä Margit Ekman & Eila Marjola
 1968
 1969 C-J. Bremer, Ismo Holttu, P. K. Jaskari, Max Petrelius, Matti Saanio, Mikko Savolainen, Salme Simanainen
 1970
 1971
 1972
 1973
 1974 Caj Bremer, Matti Halmeenpää, Jorma Luhta, Reijo Porkka, Antero Takala, työryhmä Topi Ikalainen & Elina Karjalainen
 1975
 1976 Mauri Korhonen, Pentti Sammallahti, Kalervo Valli, Kalervo Ojutkangas, Ensio Ilmonen
 1977 Arvi Hanste, Kaius Hedenström, Jorma Komulainen, Tuovi Nousiainen ja Kalervo Puskala
 1978
 1979
 1980
 1981 Pentti Koskinen, Matti A. Pitkänen, Leena Saraste, Tuomo-Juhani Vuorenmaa
 1982
 1983
 1984 työryhmä Fotogenesis (Pekka Helin, Mikko Hietaharju, Martti Kapanen, Ilkka Keskinen, Matti Salmi ja Toivo Salonen), Ulla Jokisalo, Kimmo Koskela, Ilmari Kostiainen, Arno Rautavaara
 1985
 1986 Jukka Gröndahl, Keijo Kansonen ja Matti Saanio
 1987 Markus Leppo sekä työryhmä Pirjo Porkka, Sinikka Joutsalmi ja Olli Haapio
 1988 Stefan Bremer ja Ismo Kajander
 1989 Heini Hölttä, Jorma Puranen, Reijo Rinnekangas ja Seppo Keränen
 1990 Johanna Vuoksenmaa, Kari Paajanen ja Markus Jokela
 1991 Timo Kelaranta
 1992
 1993 Nuoren taiteen Suomi -palkinto: Magnus Scharmanoff
 1994 Nuoren taiteen Suomi -palkinto: Laura Beloff ja Ilkka Halso
 1995 Suomi-palkinto: Saku Paasilahti
 1996 Taiteen keskustoimikunnan ja valtion taidetoimikuntien Suomi-palkinto: Jouko Lehtola, Vesa Oja; Nuoren taiteen Suomi -palkinto: Esko Männikkö
 1997
 1998
 1999 Petri Anttonen 
 2000 Marja Pirilä 
 2001 Ulla Jokisalo
 2002 Veli Granö
 2003 Marjaana Kella
 2004 Leena Saraste
 2005 Heli Rekula
 2006 Arno Rafael Minkkinen
 2007 Jaakko Heikkilä
 2008 Elina Brotherus
 2009 Pentti Sammallahti
 2010 Jorma Puranen
 2011 Merja Salo
 2012 Pekka Elomaa
 2013 Raakel Kuukka
 2014 Tero Puha
 2015 Sanna Kannisto
 2016 Hannamari Shakya
 2017 Jari Silomäki 
 2018 Susanna Majuri
 2019 Tiina Itkonen
 2020 ei jaettu 
 2021 ei jaettu

Lähteet 

Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot
Korkuteli

Korkuteli on piirikunta Turkin Antalyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Korkutelin väkiluku oli 55 352.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Antalyan maakunta
Mia Korpiola

Mia Margareta Korpiola (s. 1971, Helsinki) on suomalainen oikeustieteen tohtori, joka on toiminut Turun yliopiston oikeushistorian professorina lokakuusta 2014 lähtien.

Korpiola valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1996, oikeustieteen lisensiaatiksi 1998 ja oikeustieteen tohtoriksi 2004. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2004) oli otsikoitu Between betrothal and bedding : the making of marriage in Sweden, ca. 1200-1610. Hän on ollut Helsingin yliopiston oikeushistorian dosentti vuodesta 2007.

Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Korpiola on ollut vuodesta 2019.

Teoksia
Esimerkkejä, luettelo tuotannosta on keskeneräinen:
 Mia Korpiola (editor):  Nordic perspectives on medieval canon law. Helsinki, Matthias Calonius-seura, 1999. ISBN 951-96259-1-7.
 Mia Korpiola: Between betrothal and bedding : the making of marriage in Sweden, ca. 1200-1610. M. Korpiola; väitöskirja, 2004. ISBN 952-91-7250-8.
 Mia Korpiola: Between betrothal and bedding : marriage formation in Sweden 1200-1600. Brill, 2009. ISBN 9789047426769 (ebook), ISBN 9789004173293 (book). 
 Mia Korpiola: Ystäviä, politiikkaa ja oikeustieteen opiskelua : Pykälä ry 1935-2010. Pykälä ry, Edita, 2010. ISBN 978-951-37-5746-5.
 Mia Korpiola: Nuoret Lakimiehet ry 75 vuotta : edunvalvontaa ja yhdessäoloa - yhdistystoimintaa rintamakirjeistä sosiaaliseen mediaan. Helsingin Kamari Oy / Helsingin Seudun Kauppakamari : Lakimiesliiton kustannus, 2012. ISBN 978-952-246-198-8.
 Mia Korpiola (editor): The Svea Court of appeal in the early modern period : historical reinterpretations and new perspectives. Stockholm : Institutet för rättshistorisk forskning, 2014. ISBN 978-91-86645-08-3.
 Mia Korpiola (editor): Legal literacy in premodern European societies. Springer Nature Switzerland AG, 2018. ISBN 9783319968629.

Lähteet

Aiheesta muualla
Mia Korpiola, Publications  (utu.fi)
Google Scholarin haku "Mia Korpiola"  (scholar.google.com)
 Mia Korpiola (blogit)  (utu.fi)

Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset oikeustieteilijät
Suomalaiset professorit
Turun yliopiston professorit
Kumluca

Kumluca on piirikunta Turkin Antalyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Kumlucan väkiluku oli 70 423.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Antalyan maakunta
Serik

Serik on piirikunta Turkin Antalyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Serikin väkiluku oli 129 418.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Antalyan maakunta
Çıldır

Çıldır on piirikunta Turkin Ardahanin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Çıldırin väkiluku oli 9 343.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Damal

Damal on piirikunta Turkin Ardahanin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Damalin väkiluku oli 5 334.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Lentola

Lentola on Kangasalan kaupunginosa 4 keskustan länsipuolella Kangasalantien varrella, valtatie 12:n koillispuolella. Myös Suoraman, Linturinteen ja Harjunsalon asuinalueita kuuluu Lentolan kaupunginosaan. Kirkkoharju jatkuu keskustan alueelta Lentolaan.

Lentolan kaupunginosassa valtatien varressa on vanhaan soramonttuun perustettu Lentolan teollisuusalue ja uudempi Kallion teollisuusalue. Kyötikkälän urheilukeskus Kirkkoharjun pohjoisrinteellä on Lentolan alueella.

Lentolassa sijaitsee kauppakeskus Lentola ja Prisma Kangasala. Kangasala pyrkii kehittämään Lentolasta toista keskustaa kirkon seudun oheen.

Lähteet
Ilkko

Ilkko on Kangasalan kaupunginosa 5. Liuttu sijaitsee Kaukajärven itäpäädyssä Ilkon alueella. Vatiala on Ilkon pohjoispuolella toisella puolella Kangasalantietä.

Pitkäjärvi on syvässä rotkossa sijaitseva järvi Ilkon alueella. Tampereen seurakuntien Ilkon kurssikeskus sijaitsee Ilkossa Pitkäjärven rannalla.

Lähteet 

Ilkko
Çıldırjärvi

Çıldırjärvi (turk. Çıldır Gölü) on suuri makeavetinen järvi Turkin Ardahanin maakunnassa. Järvi tunnetaan myös nimellä Varjojen järvi (eng.  The Lake of Shadows). Järvi sijaitsee lähellä Georgian ja Armenian rajaa ja sen korkeus merenpinnasta on 1 959 metriä. Järven ympäristö on vuorinen.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin järvet
GeForce 30 -sarja

GeForce RTX 30 -sarja on Nvidian kehittämä GeForce-näytönohjainsarja, joka esiteltiin syyskuussa 2020. Sarjan näytönohjaimet perustuvat Ampere-arkkitehtuuriin. Ensimmäinen GeForce 30 -sarjan näytönohjain, GeForce RTX 3080, julkaistiin 17. syyskuuta 2020.

Näytönohjaimet 

Lähde:

Lähteet 

Nvidia
Grafiikkasuorittimet
Vuoden 2020 tekniikka
Ronald Ridenhour

Ronald Ridenhour (6. huhtikuuta 1946 – 10. toukokuuta 1998) oli yhdysvaltalainen journalisti. Hänet tunnetaan etenkin Mỹ Lain verilöylyn paljastajana. Ridenhour sai kuulla verilöylystä ollessaan palveluksessa Vietnamissa ja aloitti komennuksensa jälkeen kirjoittamaan lopulta tapauksen tutkintaan johtaneita kirjeitä poliitikoille.

Elämäkerta
Ronald Ridenhour syntyi 6. huhtikuuta 1946 Oaklandissa Kaliforniassa, varttui sittemmin Phoenixissa Arizonassa ja opiskeli Vietnamin sodan syttyessä Phoenix Junior Collegessa. Vietnamin sodassa otettiin käyttöön yleiset kutsunnat. Opiskelut olivat syy lykkäykselle, mutta Ridenhourin suorittamat kurssit alittivat lykkäykseen tarvittavan määrän. Hänet otettiin kutsunnoista palvelukseen Yhdysvaltain armeijaan, josta hänet lähetettiin Vietnamiin.

Vietnamissa Ridenhour palveli 11. jalkaväkirykmentissä helikopterin ampujana. 16. maaliskuuta 1968 23. jalkaväkidivisioonan joukot olivat surmanneet 175–400 siviiliä Mỹ Lain kylässä. Ridenhour ei ollut itse paikalla, vaan hän kuuli tapahtumista ensi kertaa kuukausia niiden jälkeen huhuina muilta sotilailta. Hän päätti kuitenkin alkaa tutkia huhuja tarkemmin. Salaa komentajiltaan Ridenhour tapasi verilöylyn silminnäkijöitä ja totesi huhujen olevan tosia. Hieman ennen komennuksensa päättymistä Vietnamissa Ridenhour oli ollut yhteyksissä verilöylyn silminnäkijä Michael Bernhardtin kanssa, joka lupasi antaa todistuksen tapahtumista jos Ridenhour saisi Yhdysvaltain hallituksen aloittamaan tapauksen tutkinnan. Ridenhourin itsensä mukaan hän odotti komennuksensa loppua, koska hän pelkäsi muuten henkensä edestä. 

Yhdysvaltoihin palattuaan Ridenhour alkoi kirjoittaa Yhdysvaltain kongressin edustajille sekä puolustusministeriöön. 1 500:n sanan kirjeet saivat esimerkiksi presidentti Richard M. Nixon, puolustusministeri  Melvin R. Laird, sekä kongressissa istunut arizonalainen senaattori Morris K. Udall. Mỹ Lain tapahtumista oli kulunut jo vuosi, mutta Ridenhourin kirjeet johtivat viimein tutkinnan aloittamiseen. Tutkinta johti puolestaan Mỹ Laissa joukkoja johtaneen luutnantti William L. Calleyn oikeudenkäyntiin. Calley sai tuomion, mutta tapaus oli ryvettänyt armeijan maineen. Ridenhour itse koki oikeudenkäynnin olleen tapauksen valkopesua. Vuonna 1972 antamassaan haastattelussa hän kuvaili tapauksen hoitoa machiavellialaiseksi ja kyyniseksi.

Yhdysvalloissa Ridenhour jatkoi opintojaan valmistuen Claremont Men’s Collegesta vuonna 1972. Myöhemmin hän työllistyi tutkivana toimittajana. Vuonna 1988 hän sai Polk-palkinnon New Orleansin kaupunkia koskeneen veroskandaalin tutkinnasta City Business -lehdelle. Ridenhour teki töitä myös People-lehdelle ja NBC News -televisiokanavan Dateline-ohjelmalle. Ridenhour kuoli sydänkohtaukseen kesken käsipallopelin Metairiessa Louisianassa 10. toukokuuta 1998.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset toimittajat
Paljastuksentekijät
Vuonna 1946 syntyneet
Vuonna 1998 kuolleet
Chris Foss

Chris Foss, koko nimeltään Christopher F. Foss (s. 16. maaliskuuta 1946, Guernsey), on englantilainen kuvittaja. Hänet tunnetaan parhaiten science fiction -kuvituksistaan, joissa keskeisellä sijalla ovat futuristiset avaruusalukset.

Foss opiskeli arkkitehtuuria Cambridgen yliopistossa. Hän on tehnyt science fiction -kuvituksia, lähinnä kirjankansia, 1970-luvulta lähtien. Kuvitustöissään Foss käyttää retussiruiskua ja siveltimiä. Fossin viimeistelty tyyli on tuttu satojen pokkarien kansikuvista, ja hän on saanut myös runsaasti jäljittelijöitä.

Fossin näyttävät kuvat ovat kovan teknologian ylistystä. Pääosassa hänen kuvissaan ovat hirviömäiset avaruusalukset, massiiviset rakennukset tai jättiläismäiset robotit, taustanaan avaruuden syvyydet tai pilvimaisemat, joissa ihmisiä ei juuri näy. Fossin avaruusalukset eroavat tyypillisistä vaaleanharmaista science fiction -aluksista.  Ne ovat isoja, niissä on kirkkaat värit ja ne ovat monimuotoisia, ulkoasultaan melkeinpä goottilaisia. Foss on vaikuttanut useisiin kuvittajiin ja elokuvantekijöihin, mutta on työskennellyt varsinaisesti vain kahden elokuvan, Alienin ja Die Sturzfliegerin parissa. Foss oli myös H. R. Gigerin ja Jean Giraudin kanssa mukana Alejandro Jodorowskyn sittemmin keskeytyneessä Dyynin filmatisoinnissa.

Tieteiskuvitustensa vastapainona Foss on myös kuvittanut Alex Comfortin kirjan Rakasta hellästi (The Joy of Sex), jota varten hän piirsi valokuvien pohjalta ihmishahmoja herkin siveltimenvedoin. 2000-luvulla Foss ei enää ole juuri tehnyt kirjojen kansikuvia, vaan myy sen sijaan töidensä originaaleja ja vedoksia.

Foss on julkaissut neljä kokoomateosta töistään:
 Science Fiction Art (1976)
 21st Century Foss (1978)
 The Chris Foss Portfolio (1990)
 Hardware: The Definitive SF Works of Chris Foss (2011)

Lähteet

Englantilaiset kuvittajat
Avaruustaiteilijat
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Alice in Borderland (televisiosarja)

Alice in Borderland on japanilainen televisiosarja, joka perustuu samannimiseen mangaan. Sen ensimmäinen kahdeksanjaksoinen tuotantokausi julkaistiin Netflixissä joulukuussa 2020. Kaksi viikkoa julkaisun jälkeen Netflix kertoi tekevänsä myös toisen tuotantokauden.

Sarjassa päähenkilö Arisu päätyy ystäviensä Chōtan ja Karuben kanssa Tokioon, josta muut ihmiset ovat kadonneet. Etsiesssään kadonneita ihmisiä heidän täytyy osallistua henkisesti ja fyysisesti vaativiin peleihin, joissa he ovat vaarassa menettää henkensä.

Näyttelijät

Lähteet 

2020-luvun televisiosarjat
Japanilaiset televisiosarjat
Netflix-alkuperäissarjat
Niyyah

Niyyah (arab. نِيَّةٌ, "tarkoitus") on islamilaisen teologian käsite, joka viittaa teossa tarvittavaan oikeaan motiiviin, jotta teko olisi ansiokas Jumalan edessä. Esimerkiksi rukousta (salat) tulee edeltää aikomus palvella Jumalaa, jotta se laskettaisiin Viimeisellä tuomiolla ansioksi Paratiisiin pääsemiseksi.

Imaami al-Nawawi sisällytti kuuluisaan 40 hadithin kokoelmaansa tätä koskevan hadithin: "Kuulin Jumalan lähettilään sanovan: Teot tuomitaan niiden motiivin (niyyah) perusteella niin, että jokainen mies saa sen, mitä hän on tarkoittanut."  Imaami Muhammad al-Shafi'i on viitannut samaan hadithiin ja toteaa, että se sisältää kolmanneksen koko Pyhästä tiedosta. Jos aikomus on vilpitön, ihminen saa siitä saman palkkion kuin jo tehdystä teosta.

Niyyah vastaa juutalaisen lain käsitettä kavanah, jolla on sama merkitys. Juutalaisuudessa rituaalin suorittamisessa tarvitaan oikea motiivi, jotta rituaali olisi pätevä.

Šariamääräysten kiertäminen 
Huolimatta niyyah -periaatteesta šaria sisältää myös virallisia keinoja, joiden avulla sen suoria määräyksiä ohitetaan tavalla, joka voi kyseenalaistaa tekijän aikomuksen seurata Jumalan lakia.  

Kauppaoikeudessa šaria joutui ristiriitaan muiden tavoitteiden kanssa. Ongelman ratkaisuksi löydettiin juridiset kiertotiet (hijyal). Šaria esimerkiksi kielsi koron ottamisen, ja vaatimus oli niin selvä, ettei sitä voinut suoraan vastustaa. Satoja juridisia temppuja kehitettiin asian ratkaisemiseksi. Yksi keino oli antaa lainan vakuudeksi reaaliomaisuutta, jota velanantaja sai hyödyntää koko laina-ajan keston. Toinen keino oli kaksinkertainen myynti, missä esimerkiksi orja myydään tietyllä hinnalla ja ostetaan saman tien takaisin suuremmalla summalla. Hintojen erotus palveli sovitun velan korkona.  Menettelyn nimi on mukhatara tai 'ina. 

Toinen esimerkki on šiialaisuuteen kuuluva määräaikainen avioliitoliito (mut'a). Se on voimassa ainoastaan etukäteen sovitun ajan. Imaamin johdolla solmittavaan mut'a-avioliittoon kuuluu, että naiselle tai tytölle annetaan sovitun suuruinen lahja, jonka hän saa pitää. Arvostelijoiden mielestä mut‘a-avioliitot kiertävät islamin avioliittosäädöksiä ja ovat todellisuudessa prostituutiota.

Kiertoteiden käyttämistä helpottaa se, että islam korostaa niyyah -periaatteesta huolimatta nimenomaan tekoja. Lakikoulukunnista hanafit suhtautuivat näihin juridisiin temppuihin muita myönteisemmin. Muut madhhabit usein tuomitsivat ne, vaikka toisaalta ne voitiin todeta lainmukaisiksi.

Lähteet

Viitteet 

Islamilaiset käsitteet
Horelli

Horelli on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

 Edvard Johan Horelli (1871–1946), lääkäri
 Eero Horelli (1914–1972), järjestö- ja yritysjohtaja, maanviljelysneuvos
 Juho Fredrik Horelli (1844–1931), maanviljelijä ja valtiopäivämies
 Laura Horelli (s. 1976), kuvataiteilija
 Toivo Horelli (1888–1975), sisäministeri
 Väinö Horelli (1882–1973), ylilääkäri ja professori.
Kasaya

Kasaya (; ; ; ; ) on buddhalainen kaapu, jota käyttävät niin munkit kuin nunnatkin. Kaavun nimi tulee sen sahraminoranssista väristä.

Kasaya on yleensä yksivärinen, mutta sen tarkempi toteutus vaihtelee eri koulukuntien ja maiden välillä. Theravada-buddhalaisuudessa kasaya on yleensä yksivärinen (keltainen, oranssi tai ruskea) ja muutenkin yksinkertainen. Mahayana-buddhalaisuudessa sen sijaan kaavussa voi olla useampia värejä ja jopa kirjoiltuja kuvioita.. Esimerkiksi Japanissa ajatuksena on, että kaapua kantaessaan munkki on pukeutunut mandalaan, joka edustaa buddhalaista kosmologiaa.. Theravadassa kasayan katsotaan koostuvan kolmesta osasta: antaravasaka (aluskaapu), uttarasanga (välikaapu, joka peittää vasemman puolen kehosta) ja sanghati (päällyskaapu, näkyvin osa koko kokonaisuudesta).

Nykyään kasaya voidaan valmistaa myös kierrätysmateriaaleista. Thaimaalainen Wat Chak Daeng -temppeli koordinoi muovipullojen keräämistä ja kierrättämistä polyesterilangasksi, josta valmistetaan sitten kasayoita. Yhden kasayan valmistukseen kuluu noin kilo muovipulloja. Muovin kierrätys alkoi vuonna 2018, ja idean isä on apotti Phra Maha Pranom Dhammalangkaro..

Lähteet 

Buddhalaisuus
Uskonnolliset vaatteet
Jere Ristseppä

Jere Ristseppä on suomalainen näyttelijä ja rap-artisti, joka tuli tunneksi Lenni Konosena Selma Vilhusen elokuvasta Hölmö nuori sydän. Hänellä ei ollut ollut aiempaa näyttelijätaustaa. Hän on saanut roolistaan paljon kiitosta,  ja hänet palkittiin BUFF Nordic Star -palkinnolla Malmön elokuvafestivaaleilla. Ristseppä on näytellyt myös elokuvassa Eden ja Paras vuosi ikinä -tv-sarjassa.

Roolit 
 Maria Kallio – Tuomas Soivio, 2021
 Roba – Max, 2021
 Karkurit – Rudolf, 2021
 Pupu – Tuukka, 2020
 Eden – Esa, 2020
 Paras vuosi ikinä – Jere, 2020
 Maanantai – Jimi, 2019
 Hölmö nuori sydän – Lenni, 2018

Lähteet

Aiheesta muualla 
https://www.instagram.com/jerealeksiii/?hl=fi Ristseppä Instagramissa 

https://yle.fi/uutiset/3-10445055

https://yle.fi/aihe/artikkeli/2018/11/07/nuoret-eivat-ole-koskaan-olleet-nain-hukassa-kolme-eri-ikaista-suomalaista

https://www.paivanlehti.fi/holmo-nuori-sydan-palkittiin-berliinin-elokuvajuhlilla-selma-vilhusen-ohjaama-elokuva-sai-kristallikarhun/

https://www.seutu-sanomat.fi/jutut/holmo-nuori-sydan-sykki-bio-kaaressa-uutuuselokuvan-ohjaaja-ja-paaosan-esittaja-piipahtivat-forssassa-10103 

https://www.hs.fi/kulttuuri/art-2000007692384.html

Suomalaiset näyttelijät
Elävät henkilöt
Suomalaiset julkisuuden henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Runkolinja 570

Runkolinja 570 on Helsingin seudun liikenteen runkolinja, jonka liikennöinti alkoi elokuussa 2021. Linjan reitti on Mellunmäki – Rajakylä – Jakomäki – Vaarala – Hakunila – Tikkurila – Vantaanportti – Aviapolis – Lentoasema. Se korvasi samaa reittiä kulkeneen 562-linjan Vantaan poikittaisliikenteessä. Aiemmasta 562:sta runkolinja kuitenkin poikkeaa siten, että se jatkaa Aviapoliksesta lentoasemalle. Aviapoliksen ja Jumbon välinen osuus on hieman aiempaa suorempi, sillä runkolinja kulkee Pakkalantien sijaan Osuustietä ja Toista savua pitkin. Linjalla tehdään noin 13 000 matkaa vuorokaudessa.
 


Liikennöinti 
Linjalla käytetään avorahastusta, joka on verrannollinen Helsingin muihin runkolinjoihin, kuten 550 ja 560, eli linja-autoon voi nousta keskiovista näyttämättä lippua kuljettajalle. Reitille toteutetaan liikennevaloetuudet. Linjan nopeuttamiseksi pysäkkejä vähennettiin aikaisempaan 562-linjaan nähden huomattavasti: niitä poistettiin yhteensä 23 kappaletta. HSL on saanut linjasta runsaasti palautetta.

Runkolinjaa liikennöidään vuorokauden ympäri. Vuoroväli on arkipäivisin ja lauantaisin 10 minuuttia, iltaisin 10–20 minuuttia, öisin puoli tuntia sekä sunnuntaisin 15–20 minuuttia. Koko reitin pituus päätepysäkiltä toiselle on 50–60 minuuttia.

Kalusto
Linjan busseissa käytetään Helsingin seudun runkolinjoille ominaista oranssia väritystä. Linjan kalustoon kuuluu sähköisiä nivelbusseja, joita käytetään myös runkolinjoilla 20, 30 ja 40. Runkolinjan 570 on kuitenkin tarkoitus olla vain välivaihe, sillä matkustajakapasiteetin ylittyessä vuoteen 2030 mennessä linjan korvaajaksi on suunniteltu Vantaan pikaraitiotietä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Linjan reitti- ja pysäkkikartta

Vantaan liikenne
Helsingin liikenne
Suomen linja-autoliikenne
Göle

Göle on piirikunta Turkin Ardahanin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Gölen väkiluku oli 24 863.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Lumikki (täsmennyssivu)

Lumikki voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

 lumikki (Sanguinaria canadensis), koristekasvi

 Lumikki, kuuluisa kansansatu, josta tunnetaan useita muunnelmia
 Lumikki ja seitsemän kääpiötä (engl. Snow White and the Seven Dwarfs), yhdysvaltalainen animaatioelokuva vuodelta 1937
 Lumikki ja 7 jätkää, suomalainen komediaelokuva vuodelta 1953
 Lumikki ja metsästäjä (engl. Snow White and the Huntsman), yhdysvaltalainen fantasiaelokuva vuodelta 2012

 Lumikki, suomalainen naisen etunimi
 Lumikki (norj. Snøhvit), Barentsinmerellä sijaitseva maakaasukenttä
Kangasalan keskusta

Kangasalan keskusta on Kangasalan kaupunginosa 7 kirkon seudulla Vesijärven etelärannalla. Keskustan alue on muodostunut vanhan Kangasalan kirkonkylän ympärille ja se ulottuu Vesijärveltä etelään Kirkkojärven pohjois- ja itäpuolelle. Pikkola, Mäntyveräjä, Vesaniemi, Huhmari ja Herttuala kuuluvat keskustan alueeseen.

Keskustan läpi kulkee valtatie 13 (Tampere-Lahti-tie). Sieltä lähtee
Kaarina Maununtyttären tie Valkeakoskelle, Kangasalan tie Kaukajärven ohi Tampereen keskustaan sekä yhdystie 3400 Ruutanaan ja edelleen valtatielle 9.

Kangasalan keskustassa on jäähalli ja uimahalli.

Katso myös 
 Kangasala-talo
 Kirkkoharjun näkötorni
 Kirkkoharjun koulu (Kangasala)
 Ukkijärvi ja Kirkkojärvi
 Kirkkoharju ja Kuohunharju

Lähteet
Hanak

Hanak on piirikunta Turkin Ardahanin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Hanakin väkiluku oli 8 776.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Posof

Posof on piirikunta Turkin Ardahanin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Posofin väkiluku oli 6 629.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Ardanuç

Ardanuç on piirikunta Turkin Artvinin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Ardanuçin väkiluku oli 11 449.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Arhavi

Arhavi on piirikunta Turkin Artvinin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Arhavin väkiluku oli 20 926.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
GameStopin osakekurssin nousu 2021

Yhdysvaltalaisen videopelejä myyvän GameStopin osakekurssi nousi  prosenttia kahdessa ja puolessa viikossa tammikuussa 2021. Nousu johtui Reddit-keskustelupalstalla kokoontuneiden piensijoittajien päätöksistä ostaa GameStopin osakkeiden osto-optioita vastaiskuna suursijoittajille, jotka olivat ennakoineet osakkeiden arvon laskua. Hedgerahasto Melvin Capital menetti kurssinousun seurauksena noin 3,75 miljardia dollaria eli noin 30 prosenttia hallinnoimistaan varoista. Kaikkien GameStopia lyhyeksi myyneiden sijoittajien on arvioitu menettäneen yli 16 miljardia euroa.

Teslan toimitusjohtaja Elon Musk kannusti piensijoittajia osakeiskuihin. GameStopin lisäksi elokuvateatteriketju AMC:n sekä Nokian osakekurssit nousivat jyrkästi. Sijoitussovellus Robinhood rajoitti osakekauppaa hetkellisesti kurssinousujen takia. Helmikuun alkupäivinä GameStopin osakkeen hinta painui alle sataan dollariin. Se oli enimmillään maksanut 483 dollaria.

Lähteet

Sijoittaminen
2021
Horttanainen

Horttanainen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Antti Juhana Horttanainen (1854–1907), kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies
Pasi Horttanainen, harmonikansoittaja

Kuvitteellisia henkilöitä:

 Risto "Wildman" Horttanainen (es. Mikko Töyssy), Putouksen 13. tuotantokauden sketsihahmo
Malin siirtymäkauden neuvosto

Kansallinen siirtymäkauden neuvosto () on vuoden 2020 vallankaappauksen jälkeen muodostettu Malin väliaikainen lainsäädäntöelin. Kaappauksen yhteydessä hajoitetun kansalliskokouksen korvaavan neuvoston tehtävänä on valmistella maan paluuta siviilivaltaan.

Neuvosto on yksi sotilasvallankaappausta seuraavan siirtymäkauden valtaelimistä, jotka määritellään presidentti Bah N’Dawn lokakuun alussa allekirjoittamassa siirtymäkauden peruskirjassa. Sen 121 jäsentä edustavat Malin armeijaa, oppositioliikettä Mouvement du 5 juin – Rassemblement des forces patriotiques (M5–RFP), poliittisia puolueita, ammattiyhdistysliikettä, kansalaisjärjestöjä, kulttuurielämää, uskontoja ja perinteisiä auktoriteetteja, maan pohjoisosan rauhansopimuksen allekirjoittajaryhmiä ja ulkomailla asuvia malilaisia. 

Sotilaiden valitsemat neuvoston jäsenet nimitettiin joulukuussa 2020. Neuvoston ensimmäisessä istunnossa sen puheenjohtajaksi valittiin sotilasjunttaan kuulunut Malick Diaw. Lainsäädäntötyön prioriteeteiksi on nimetty uuden vaalilainsäädännön luominen, aluehallintouudistuksen toteuttaminen, yhteiskunnallisen vakaussopimuksen hyväksyminen, koulutusjärjestelmän uudistaminen ja maan turvallisuustilanteen parantaminen. Neuvoston kokoonpanoa on pidetty voittona sotilaille, ja oppositioliike M5–RFP on jo etukäteen arvioitu siirtymäkauden suurimmaksi häviäjäksi.

Lähteet

Malin politiikka
Emil Öhmann (pääjohtaja)

Emil Öhmann (13. toukokuuta 1860 Teisko – 17. marraskuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen valtioneuvos. Hän oli itsenäisen Suomen lennätinlaitoksen ensimmäinen pääjohtaja 1918–1926.

Öhmann syntyi Teiskossa vuonna 1860 ja kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Alkeisopistosta vuonna 1879. Öhmann palveli jonkin aikaa sotilaana Turun 2. tarkka-ampujapataljoonassa, ja siirtyi lennätinlaitoksen palvelukseen Helsingin lennätinkonttoriin 25. syyskuuta 1883. Vuonna 1884 hän yleni Suomen lennätinpiirin hallitukseen sihteerin apulaiseksi ja vuonna 1890 sihteeriksi. Helsingin lennätinkonttorin päälliköksi hänet nimitettiin vuonna 1893 ja Suomen lennätinpiirin päällikön apulaiseksi vuonna 1904.

Sisällissodan jälkeen Suomen lennätinlaitos irtautui Venäjän lennätinlaitoksesta, ja Öhmann nimitettiin sen pääjohtajaksi. Öhmann erosi pääjohtajan virasta vuoden 1926 lopusssa. Hän kuoli Helsingissä vuonna 1932.

Lähteet

Suomalaiset virkamiehet
Vuonna 1860 syntyneet
Vuonna 1932 kuolleet
Jurvainen

Jurvainen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Eino Jurvainen (1912–1986), näyttelijä ja näytelmäkirjailija
Otto-Pekka Jurvainen (s. 1985), jalkapalloilija ja futsalpelaaja
Sinuhe (nimi)

Sinuhe on Suomessa käytetty harvinainen miehen etunimi. Se tunnetaan Mika Waltarin menestysromaanista Sinuhe egyptiläinen (1945). Kirjailija hyödynsi teoksen pohjana muinaisegyptiläistä tarinaa, jossa esiintyy Sinuhe-niminen minäkertoja.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Sinuhea on alettu käyttää virallisena nimenä 1960- tai 1970-luvulla. Vuoteen 2021 mennessä se on annettu etunimeksi noin 40 pojalle. Heistä suurin osa on syntynyt 2000–2010-luvuilla.

Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemassa kissojen nimipäiväkalenterissa Sinuhen nimipäivä on 8. syyskuuta.

Tunnettuja Sinuheja
 Sinuhe Wallinheimo (s. 1972), suomalainen kansanedustaja ja entinen jääkiekkomaalivahti

Lähteet

Etunimet
University Park (Texas)

University Park on kaupunki Dallasin piirikunnassa, Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 25 278. Kaupunki perustettiin vuonna 1924 järjestetyn kansanäänestyksen jälkeen. Southern Methodist University -yliopisto sijaitsee kaupungissa. 

University Parkin pormestarina toimii Olin Burnett Lane, Jr. .

Väestö 
Kaupungin asukkaista 88,29 prosenttia on valkoisia, 6,65 prosenttia aasialaisia, 1,50 prosenttia afroamerikkalaisia ja 0,16 prosenttia intiaaneja.3,23 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 35,1 vuotta.

Kuvia kaupungista

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kaupungin kotisivut

Texasin kaupungit
Eija Irene Korhonen

Eija (Irene) Korhonen (s. 1954) on suomalainen kirjailija ja taiteilija Helsingistä. Hänen asuinpaikkana on Göteborg, Ruotsi. 

Maisteri Korhonen aloitti tiedemieslinjan 1996 Göteborgin yliopistossa, jolloin hän myös kirjoitti kirjan, joka laajentaa terveyspsykologia-käsitettä, samalla kooten alan tunnetuimmat käsitteet ja tutkimukset. Muiden kirjallisten ja taiteellisten töiden lisäksi, Korhonen kirjottaa lastenkuvakirjoja, sekä suomenkielellä, että ruotsinkielellä. Hän kuvittaa kirjansa itse. 
Korhosella on ollut useampia näyttelyitä Ruotsissa ja hän on osallistunut moneen yhteisnäyttelyyn. Korhosen taide on suurimmassa osin öljy- ja akryylimaalauksia, grafiikkaa, sekä tempera, että akvarellimaalauksia. Vuosina 1978–2018 toimi Korhonen taiteenopettajana. Hänen kursseillaan käsiteltiin maalauksen eri tekniikkoja, aina tempera- ja ikoonimaalauksesta, modernin taiteen eri tekniikkoihin, sekä kuvanviestoa, taidehistoriaa, ym.  

Eija Korhosen isoisä, Kalle Emerik Korhonen, oli suomalainen, Kiinassa toiminut lähetyssaarnaaja, kirjailija ja kääntäjä Kalle Korhonen.

Teoksia
 En bok om människan och livet - livselixir (2005)
 Liv (Elixir för homo homini lupus (2018)
 Hej och hopp! Stoj och galopp! (2019)
 Strutten (2020)
 Heppu (2020)
 Tomten Tobbe (2020)
 Toope Tonttu (2020)

Lähteet
 Ruotsinsuomalaisia taiteilijoita - Sverigefinska konstnärer, Matti Isoviita, (ISBN 91-7428-032-5), s.125, 1980-1981, Stockholm: Finn-Kirja
 Ruotsinsuomalainen, suomenkielinen uutislehti Ruotsissa (useassa numerossa).
 http://libris.kb.se/hitlist?d=libris&q=Eija+Irene+Korhonen&f=simp&spell=true&hist=true&p=

Elävät henkilöt
Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset kuvittajat
Vuonna 1954 syntyneet
Anders Häggström

Anders Häggström (29. tammikuuta 1834 Pedersöre – 1899) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Häggströmin vanhemmat olivat Anders Häggström (Storstara) ja Greta Lisa Storstara-Häggström ja puoliso Sofia Häggström. Häggström oli maanviljelijä ja talonpoikaissäädyssä Uudenkaarlepyyn tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä  1867. Valtiopäivillä hän käytti vain muutaman lyhyen puheenvuoron.

Lähteet 

Suomalaiset maanviljelijät
Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1834 syntyneet
Vuonna 1899 kuolleet
Columbia Sportswear

Columbia Sportswear on yhdysvaltalainen vaateketju, joka myy ulkoiluvaatteita, asusteita, jalkineita sekä urheilu- ja retkeilyvälineitä Yhdysvalloissa ja ulkomailla. Ulkoiluvaatteiden lisäksi Columbia myy urheiluvälineitä hiihtämiseen, lasketteluun, lumilautailuun, retkeilyyn, vuorikiipeilyyn, suunnistukseen, kalastukseen, metsästykseen, golfiin ja muihin ulkoilmaharrasteisiin.

Yhtiön tuotemerkkejä ovat Columbia, Mountain Hard Wear, SOREL, ja prAna. Vuonna 2000 hankittu SOREL on ulkoilujalkineiden tuotemerkki, vuonna 2003 hankittu Mountain Hard Wear on vuorikiipeilyvälineiden brändi, ja vuoden 2014 prAna on vaatemerkki. Alkuperäinen Columbia tuotemerkki vuodelta 1938 on käytössä suurimmalla osalla tuotteista.

Yhtiöllä oli vuonna 2020 143 omaa myymälää, joista suurin osa Yhdysvalloissa, mutta se myy merkittäviä määriä tuotteistaan Aasiaan, Eurooppaan ja Kanadaan. Noin 40 % yhtiön liiketoiminnasta on Yhdysvaltojen ulkopuolella, samoin kaikki sen tuotteiden valmistus.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Yrityksen Suomen verkkokauppa

Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt
Jalkinevalmistajat
Urheiluvaatemerkit
Vaateliikkeet
Vähittäiskaupat
Urheiluvälinevalmistajat
Borçka

Borçka on piirikunta Turkin Artvinin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Borçkan väkiluku oli 22 831.

Lähteet

Aiheesta muualla

Turkin piirikunnat
Poltár (piiri)

Poltárin piiri () on Slovakian piiri Banská Bystrican alueella. Sen väkiluku oli vuoden 2010 lopussa 22 498.

Poltárin piirillä on yhteistä rajaa Rimavská Sobotan, Lučenecin, Detvan ja Breznon piirien kanssa.

Vuoden 2010 lopussa Poltárin piirin asukkaista 51,4 prosenttia oli naispuolisia ja noin 48,6 prosenttia miespuolisia. Vuoden 2011 lopussa piirin väestöstä muodostivat slovakit 90,3 prosenttia, romanit 1,3 prosenttia, unkarilaiset 0,4 prosenttia, tšekit, määriläiset ja sleesialaiset yhteensä 0,3 prosenttia ja muut 7,6 prosenttia. Alle 14-vuotiaiden osuus väestöstä oli vuoden 2011 lopussa 14,6 prosenttia, 15–64-vuotiaiden 71,1 prosenttia ja yli 65-vuotiaiden 14,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,3 vuotta. Poltárin piirin väkiluvun ennakoidaan pienenevän 18 808 asukkaaseen vuoteen 2040 mennessä.

Kunnat 
Poltárin piirin 22 kuntaa. Ne kunnat, jotka ovat myös kaupunkeja ovat luettelossa lihavoituja.

 Breznička
 Cinobaňa
 České Brezovo
 Ďubákovo
 Hradište
 Hrnčiarska Ves
 Hrnčiarske Zalužany
 Kalinovo

 Kokava nad Rimavicou
 Krná
 Málinec
 Mládzovo
 Ozdín
 Poltár
 Rovňany

 Selce
 Sušany
 Šoltýska
 Uhorské
 Utekáč
 Veľká Ves
 Zlatno

Lähteet 

Slovakian piirit
Leena Kellosalo

Leena Kellosalo on tamperelaissyntyinen kirjailija, FM, näyttelijä ja arvostelija. Hänet palkittiin Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnolla v. 2018 runoteoksesta Hevosenpääsumussa (ntamo). Kellosalon esikoiskokoelma Leonardo sai siivet julkaistiin vuonna 2015. 

Kellosalo on valmistunut filosofian maisteriksi Turun yliopistosta pääaineenaan Suomen kieli ja kirjallisuus. Kellosalo on freelance-näyttelijänä esittänyt monologeja Gösta Ågrenin, Emily Dickinsonin, Sylvia Plathin ja Aila Meriluodon runoudesta sekä Margareta Skantzen kirkkonäytelmää, Maria Magdaleenaa, mm. Kajaanin Runoviikolla ja Tampereen Teatterikesässä.

Lähteet

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset kirjailijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
A Boy and His Blob: Trouble on Blobolonia

A Boy and His Blob: Trouble on Blobolonia on Imagineering vuonna 1989 kehittämä tasohyppely ja pulmapeli Nintendo Entertainment Systemille. Pelissä pelaaja ohjaa poikaa, jonka on ratkottava erilaisia ongelmia avaruudesta tulleen Blobin kanssa. Syöttämällä Blobille erimakuisia jelly bean -karamelleja se muuttaa muotoaan. Pelin päätavoite on vapauttaa planeetta Blobolonia ilkeän keisarin hallusta. Vuonna 2009 Wiille ilmeistyi pelistä uusi versio A Boy and His Blob, joka käännettiin myöhemmin myös muille alustoille.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1989 videopelit
Nintendo Entertainment System -pelit
Virtual Console -pelit
Tasohyppelyt
Pulmapelit
Metroidvania-pelit
Yhdysvalloissa kehitetyt videopelit
Koijärvi (täsmennyssivu)

Koijärvi voi tarkoittaa seuraavia:

 Koijärvi, entinen kunta Hämeessä (liitetty Forssaan 1969)
 Koijärvi, järvi Forssassa ent. Koijärven kunnan alueella
 Koijärvi, järvi Jämsässä
 Koijärvi, järvi Pälkäneellä ja Hämeenlinnassa
 Koijärvi, järvi Ylöjärvellä
 Iso Koijärvi, järvi Mikkelissä
 Pieni Koijärvi, järvi Mikkelissä.

Katso myös 

 Koijärvi-liike, Forssan Koijärven kuivattamista vuonna 1979 vastustanut kansanliike.
Martí Cifuentes

Martí Cifuentes (7. heinäkuuta 1982) on espanjalainen jalkapallovalmentaja. Tammikuusta 2022 lähtien hän on toiminut Hammarbyn päävalmentajana.

Ura

Cifuentes on opiskellut oikeus- ja kauppatieteitä Barcelonan yliopistossa ja valmistunut urheilujohtamisen maisteriksi Johann Cruijff -instituutista. Hän aloitti valmennusuransa 21-vuotiaana ja toimi juniori- ja apuvalmentajana. Hän valmensi vuonna 2007 lyhyen aikaa juniorijoukkueita Ajaxissa ja Millwallissa.

Helmikuussa 2014 Cifuentesista tuli UE Sant Andreun päävalmentaja. Hän luotsasi seuraa kauden loppuun saakka Segunda División B:ssä. Kaudella 2015/16 hän toimi CE L'Hospitaletin päävalmentajana, mutta sai potku maaliskuussa 2016.

Tammikuussa 2018 Cifuentes siirtyi juniorivalmentajaksi AIK:n organisaatioon. Hän ehti toimia seuran palveluksessa kuitenkin vain puolen vuoden ajan, kun hänestä kesäkuun alussa 2018 tuli aloitti Norjan Eliteserienin Sandefjordin päävalmentajana. Cifuentesin johdolla Sandefjord hävisi vain kuusi pelaamistaan 18 liigaottelusta, mutta pisteet eivät riittäneet enää pelastamaan joukkuetta putoamiselta. Cifuentes jatkoi kuitenkin seuran päävalmentajana. Hän luotsasi seuran Norjan 1. divisioonassa toiseksi kaudella 2019 ja seura nousi takaisin pääsarjaan. Kaudella 2020 Sandefjord säilytti sarjapaikkansa ollen liigassa 11:s. Kauden jälkeen Cifuentes jätti Sandefjordin ja siirtyi Tanskan Superliigan AaB:n päävalmentajaksi kesään 2023 ulottuvalla sopimuksella.

Cifuentesin pesti AaB:ssa jäi lopulta vuoden mittaiseksi. Tammikuussa 2022 AaB ja Hammarby IF pääsivät sopuun Cifuentesin sopimuksen purkamisesta ja hänetsä tuli Hammarbyn uusi päävalmentaja.

Lähteet

Espanjalaiset jalkapallovalmentajat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Peter Drummond

Sir Peter Roy Maxwell Drummond (2. kesäkuuta 1894 – 27. maaliskuuta 1945) oli australialaissyntyinen Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien upseeri.

Astuessaan palvelukseen Australian armeijassa 10. syyskuuta 1914 Drummond oli ammatiltaan pankkivirkailija. Hänet määrättiin lääkintämieheksi ja seuraavana vuonna hän toimi leikkausavustajana Gallipoliin lähetetyllä sairaalalaivalla, jossa leikkauksia tehtiin kynttilän valossa alkeellisissa olosuhteissa. Hän sairasti punatautia ja lähetettiin Englantiin tervehtymään.

Matkalla Kanadaan 27. maaliskuuta 1945 lentokone, jossa Drummond matkusti, katosi lähellä Azoreita. Drummondin ja muiden matkustajien oletetaan kuolleen koneen pudottua. Muistojumalanpalvelus pidettiin St Martin-in-the-Fields -kirkossa 8. toukokuuta 1945.

Lähteet 

Australialaiset sotilaat
Brittiläisen imperiumin ritarikunta
Brittiläiset kadonneet henkilöt
Brittiläiset toisen maailmansodan sotilaat
Vuonna 1894 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet