joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pasi Virtanen (pesäpalloilija)

Pasi Virtanen (s. 13. maaliskuuta 1964 Pori) on suomalainen pesäpalloilija ja uransa jälkeen pelinjohtaja.

Pelaajaura
Virtasen kasvattajaseura on Ulvilan Pesä-Veikot. Pääsarjaurallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä hän edusti Kankaanpään Mailaa ja Hyvinkään Tahkoa. Hyvinkään Tahkossa pelatessaan hän saavutti kolme SM-pronssia kaudella 1987, kaudella 1989 ja kaudella 1990. Virtanen pelasi kaksi Liitto-Lehdistö-ottelua vuosina  1985 ja 1987. Virtanen pelasi 180 runkosarjan ottelua. Näissä hän löi 13 kunnaria ja 107 tavallista juoksua, toi 76 juoksua ja keräsi 610 kärkilyöntipistettä. Virtanen pelasi 21 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi 18 tavallista juoksua, toi seitsemän juoksua ja keräsi 66 kärkilyöntipistettä. Virtanen pelasi 41 alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja 13 tavallista juoksua, toi 11 juoksua ja keräsi 111 kärkilyöntipistettä.

Pelinjohtajaura
Virtanen toimi Tahkon pelinjohtajana kaudet 1996-2000. Hyvinkään Tahko saavutti hänen alaisuudessaan kaksi SM-hopeaa kaudella 1996 ja kaudella 1999. Kaudella 1996 hänet valittiin myös Vuoden pelinjohtajaksi. Kaudet 2001-2002 Virtanen toimi Kiteen Pallon pelinjohtajana. Kaudella 2001 Kiteen Pallo saavutti hänen alaisuudessaan SM-hopean. Kauden 2003 Virtanen toimi Kinnarin Pesiksen pelinjohtajaksi. Kinnarin Pesis saavutti SM-hopean ja Virtanen valittiin toisen kerran pelinjohtourallaan Vuoden pelinjohtajaksi. Virtanen toimi Hyvinkään Tahkon pelinjohtajana myös kaudet 2004-2005 ja 2011-2013.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Pesäpallon pelinjohtajat
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Heorhi Narbut

Heorhi Ivanovytš Narbut (; 9. maaliskuuta (J: 25. helmikuuta) 1886 Narbutivka - 23. toukokuuta 1920 Kiova) oli ukrainalainen graafikko. Hän teki kuvitustöitä ja suunnitteli Ukrainan kansantasavallan seteleitä ja postimerkkejä.

Elämänvaiheita 
Narbut syntyi vanhaa liettualaista aatelia edustaneeseen perheeseen. Äiti oli papin tytär, ja isä työskenteli Kiovan yliopistossa. Heorhi Narbut opiskeli taidetta aluksi itsenäisesti. Hän muutti 20-vuotiaana yhdessä veljensä Volodymyr Narbutin kanssa Pietariin opiskelemaan taidetta. Veljestä tuli runoilija.

Heorhi Narbut oli vuonna 1909 muutaman kuukauden jatko-opiskelijana Münchenissä ja palasi sitten Pietariin. Siellä hän pääsi osaksi Mir iskusstva -ryhmää, jossa hän sai mainetta kuvittajana. Hän kuvitti muun muassa Hans Christian Andersenin satuja. Huomiota herättivät myös hänen symbolistiset akvarellinsa.

Heraldiikasta kiinnostunut Narbut suunnitteli setelien ja postimerkkien lisäksi vaakunoita. Vuonna 1915 hän kuvitti vanhaa galitsialaista arkkitehtuuria käsitelleen teoksen ja vuonna 1917 kirjan Harkovan alueen vanhoista kartanoista. Vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen hän palasi Ukrainaan ja asettui asumaan Kiovaan. Hän suunnitteli lyhytaikaisen kiovalaisen aikakauskirjan Naše mynulen(1918-1919) kannet.

Uusi Ukrainan kansantasavalta päätti perustaa myös taideakatemian. Narbut nimitettiin sinne syyskuussa 1917 professoriksi, ja vuonna 1918 hänestä tuli sen rehtori. Hän halusi, että oppilaitos olisi ajanmukainen, eurooppalainen taidekoulu. Graafinen suunnittelu oli hänen erikoisalansa. Hallitus pyysi häntä suunnittelemaan seteleitä, postimerkkejä ja arvopapereita. Yhdessä Myh’ailo Boitšukin kanssa hän oli luomassa uutta ukrainalaista taidetta. Hän myös uudisti käytössä ollut aakkostoa.

Narbut menehtyi lavantautiin vuonna 1920. Hänen tyttärestään Marina Berezovskista tuli merkittävä australialainen balettitanssija.

Viitteet

Aiheesta muualla
 Heorhi Narbut. The making of a Ukrainian brand

 Ukrainalaiset graafikot
Heraldikot
 Vuonna 1886 syntyneet
 Vuonna 1920 kuolleet
Christopher Dahl

Christopher Dahl, (17. toukokuuta 1758 Saleby, Länsi-Göötanmaa, Ruotsi − 4. syyskuuta 1809 Näs, Uplanti) oli ruotsalainen luterilainen pappi, virsirunoilija ja professori.

Dahl kävi koulua Skarassa ja opiskeli Upsalassa. Hänet vihittiin papiksi 1782 ja pian hänestä tuli Upsalan yliopiston kaunopuheisuuden ja runouden dosentti, myöhemmin kreikan kielen professori ja hänen nimitettiin kuninkaan hovisaarnaajaksi, hoviseurakunnan papiksi. Vuonna 1800 hänet nimitettiin teologian tohtoriksi kuningas Kustaa IV Aadolfin kruunajaisten yhteydessä. Hän julkaisi 1796 latinan kielen oppikirjan, kreikan kielen lukukirjan (Chrestomathia greeca 1808) ja siihen liittyvän sanakirjan ja kieliopin (1808).Vuonna 1796 hänet nimitettiin Raamatunkäännöskomiteaan.

1793 vietettiin Ruotsissa Upsalan kokouksen juhlavuotta. Sen kunniaksi haluttiin uudistaa myös kirkollisia kirjoja ja Upsalan tuomiokapituli laati ehdotuksen virsikirjan uudistamiseksi. Työ siirtyi ”Kongl Ecklastique Committé” nimiselle komitealle, jonka jäsen Dahl oli yhdessä Samuel Ödmanin kanssa. Hän julkaisi 1796 kokoelman "Försök till kyrkosånger", jossa oli hänen muokkaamiaan ja kirjoittamiaan virsiä sekä 1807 kokoelman nimeltä "Psalmer", joka suurelta osalta oli vanhojen virsien muokkauksia ja useat niistä tulivat J.O. Wallinin johdolla valmisteltuun vuoden 1819 virsikirjaan. Teologisesti Dahl edusti neologiaa..

Hänen elämäänsä varjostivat henkilökohtaiset vaikeudet. Hänen kaunis vaimonsa tunnettiin myös lisänimellä ”kaunis Lena”. Tämä muutti Upsalasta Tukholmaan, jossa oli enemmän tarjolla huveja, eivätkä ne kaikki olleet sopusuhteessa hänen puolisonsa yhteiskunnallisen asemansa tai taloudellisten resurssien kanssa ja tämä on saattanut olla syynä hänen varhaiseen kuolemaansa. 

Hänen kirjoittamiaan virsiä on yksi ja muokkaamiaan virsiä on viisi Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa. Virsi 595 "Förgäves all vår omsorg är" on vuodelta 1807. Sen esikuvana on ollut vuoden 1695 virsikirjan virsi 97" Alt arbetet är ju fåfängt här". Jo vuoden 1819 se oli J. O. Wallinin muokkaama ja vuoden 1986 virsikirjassa edelleen Britt. G. Hallqvistin muokkaama. Suomenkielisessä virsikirjassa se on Anna-Mari Kaskisen 1998 suomentamana "On turhaa kaikki vaivamme ja pyrkimykset maiset,"

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi 610 "Ah, kaikki kaataa kuolema" pohjautuu Dahlin kirjoittaman virteen "Kom, jordens barn, eho du är"

Lähteet 

Ruotsalaiset virsirunoilijat
Ruotsalaiset papit
Vuonna 1758 syntyneet
Vuonna 1809 kuolleet
August Bohman

August Bohman (3. huhtikuuta 1871 Folkärna, Taalainmaa, Ruotsi - 6. helmikuuta 1928 Tukholma) oli ruotsalainen vapaakirkollinen kirjailija ja toimittaja.

Bohman jäi nelivuotiaana orvoksi ja sai sukulaistensa luona ankaran kasvatuksen. Hän koki uskonnollisen herätyksen teini-iässä ja olisi halunnut päästä opiskelemaan Upsalan Fjellstedin kouluun (Fjellstedska skolan), mutta häntä ei päästetty. Täysi-ikäiseksi tultuaan hän kävi Ruotsin Lähetysliiton (Svenska Missionsförbudet) lähetyskoulun Tukholmassa vuosina 1894–1897 ja hänestä tuli Lähetysseurakunnan pastori Avestassa. Vuonna 1898 hän muutti Tukholmaan Svenska Morgonbladet -lehden toimittajaksi. Lehti oli ensimmäinen kristillinen sanomalehti Ruotsissa. Vuosina 1900–1906 hän toimi Rörstradin lähetysseurakunnan pastorina ja sen jälkeen Sanningsvittnet -lehden toimitussihteerinä ja päätoimittajana. 

Bohman kirjoitti useita hengellisiä lauluja ja virsiä. Niitä julkaistiin hänen toimittamissaan lehdissä, nuorille tarkoitetuissa laulukirjoissa sekä Ruotsin Lähetysliiton laulukirjassa SMF:s sångbok (1920).

Ruotsin kirkon virsikirjassa on yksi hänen kirjoittamansa virsi, 578 "Jesus, låt din kärklekslåga" vuodelta 1905. Virsikirjaan se on tullut vuonna 1937. Virsin suomennettu Luulajan virsikirjaan 1940 suomentajana Per Boreman (Jeesus, liekki rakkautes Sieluhuni sytytä).  Ruotsin kirkon virsikirjan suomennos "Jeesus, anna sydämeeni kirkas liekki loistamaan" on Anna-Mari Kaskisen vuonna 1999 tekemä.

Lähteet 

 Ruotsalaiset virsirunoilijat
 Vuonna 1871 syntyneet
 Vuonna 1928 kuolleet
Tapio Yrjä

Tapio Kustaa Yrjä (11. syyskuuta 1927 Pertteli – 24. joulukuuta 2011 Salo) oli suomalainen kapellimestari, säveltäjä ja maanviljelijä. Hän työskenteli Helsingin Kaupunginteatterin ja sen edeltäjäteatterin palveluksessa vuodesta 1962 alkaen.

Ura 
Yrjän vanhemmat olivat maanviljelijä Kyösti Nikolaus Yrjä ja Tyyne Katariina Seppälä. Hän opiskeli Sibelius Akatemiassa 1947–1949. Yrjä aloitti pitkän kapellimestarin uransa Helsingin Kaupunginteatterissa 1962.

Yrjä johti musiikkia muun muassa näytelmissä Kerjäläisooppera, Perintöruhtinas, Fantasticks, Viulunsoittaja katolla, Don Quijote, Loppiaisaatto ja Seis maailma –  tahdon ulos.

Yrjällä oli musiikillinen sivurooli elokuvissa Me tulemme taas (1953), Varsovan laulu (1953) ja Kovaa peliä Pohjolassa (1959).

Yrjä sävelsi musiikin useisiin televisiotuotantoihin 1960-luvulla.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Finna: Tapio Yrjän tangoyhtye

Suomalaiset kapellimestarit
Suomalaiset maanviljelijät
Suomalaiset säveltäjät
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet
Svante Alin

Svante Alin (19. toukokuuta 1852, Skarstad, Länsi-Göötanmaa, Ruotsi - 20. syyskuuta 1930) oli ruotsalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija.

Alin sai kotonaan kristillisen kasvatuksen ja tuli ylioppilaaksi Upsalassa, Fjellstedin koulussa (Fjellsedska skolan). Hän opiskeli teologiaa ja vihittiin papiksi  vuonna 1879. Hän  toimi pappina Fågelåsissa ja Svenstorpissa Skaran hiippakunnassa. Vuoden 1917 reformaation juhlavuoden juhlan yhteydessä hänestä tuli teologian tohtori.

Alin oli kiinnostunut virsikirjan uudistamisesta ja hän julkaisi oman virsikirjaehdotuksensa vuonna1903, jossa hän jätti sivuun kaikki virret, joissa oli neologian vaikutteita ja hän oli liittänyt ehdotukseensa useita vuoden 1695 virsikirjan virsiä joita ei ollut vuoden 1819 virsikirjassa. Hymnologiaa käsittelevien kirjoitustensa ja runojensa ohella hän julkaisi useita kirkollisia ja teologisia kirjoituksia, jotka edustivat selvästi ortodoksista, puhdasoppista ajattelua.

Alin on kirjoittanut muutamia virsiä, joista yksi on Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa, virsi 375, "Upp, Sion, att prista och lova din Gud": Se on vodelta 1906 ja julkaistu Edvard Eversin "Tillägg till 1819 års psalmbok" -kirjassa reformaation päivän virtenä. Virsikirjaan se tuli 1937 lyhennettynä ja muokattuna. Se oli suomeksi Luulajan virsikirjassa, virsi. 161 "Yö synkkä nyt väistyi, mi peitti tään maan, Ja taas sana Herran meill' luo valoaan" Per Boremanin ja O. H. Jussilan suomentamana 1944. Vuoden 2002 suomenkielisessä virsikirjassa sen teksti "Oi riemuitse, kiitä nyt taas Jumalaa" on Niilo Rauhalan käännös vuodelta 1997.

Lähteet 

 Ruotsalaiset virsirunoilijat
 Vuonna 1852 syntyneet
 Vuonna 1930 kuolleet
 Ruotsalaiset papit
Iryna Vereštšuk

Iryna Andrijivna Vereštšuk (; s. 30. marraskuuta 1979 Rava-Rusʹka, Lvivin alue) on ukrainalainen poliitikko ja juristi.

Vereštšuk opiskeli vuosina 1997–2002 kansainvälistä informaatiota Lvivin polyteknisen yliopiston sotilasinstituutissa. Vuosina 2002–2006 hän suoritti lakiopinnot Lvivin yliopistossa. Vuosina 2008–2010 hän jatkoi opsikelua Julkishallinnon kansallisakatemian Lvivin julkishallinnon alueinstituutissa. Vereštšuk palveli viiden vuoden ajan upseerina Ukrainan asevoimissa. Hän on työskennellyt myös juristina ja vuosina 2016–2019 "Itä- ja Mustanmeren tutkimusten ja konsensuskäytäntöjen kansainvälinen keskus" -nimisen kansalaisjärjestön puheenjohtajana.

Vereštšuk pääsi vuonna 2019 Ukrainan lainsäädäntöelin Verh’ovna Radan jäseneksi. 4. marraskuuta 2021 hänet nimitettiin Ukrainan varapääministeriksi sekä tilapäisesti miehitettyjen Ukrainan territorioiden jälleenintegroinnin ministeriksi.

Lähteet 

Ukrainalaiset poliitikot
Ukrainan ministerit
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Iso-Ruhmas

Iso-Ruhmas on vähähumuksinen ja rantaviivaltaan polveileva järvi Kouvolan pohjoisosassa Kymenlaakson maakunnassa. Sen pinta-ala on 4,3 neliökilometriä. Etäisyys Kouvolan keskustasta on 25 kilometriä pohjoisluoteeseen. Iso-Ruhmaksen eteläpuolella sijaitsee Jaalan kirkonkylä.

Maantietoa 
Iso-Ruhmas on 4,4 kilometriä pitkä, 2,7 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 426 hehtaaria eli 4,3 neliökilometriä. Järven useista lahdista luoteisosan Anttilanlahti ja itäosan Vitsaojanlahti ovat kuroutuneet lähes erilleen pääaltaasta. Isoimmat niemimaat ovat Martinniemi lännessä, Haravaniemi koillisessa ja pohjoisrannan niemi, jolla sijaitsee Siikavan kylä. Iso-Ruhmaksen läntisestä rannasta suuri osa on kannasta, jonka toisella puolen sijaitsee Iso Tervajärvi ja Relusjärvi. Itärannan Pitkätkallion korkeustaso on noin 125 metriä merenpinnan yläpuolella. Sen lounaispuolisen Vasemmankallion korkeus on noin 110 metriä mpy. Haravaniemenvuori järven koillisrannalla kohoaa noin 140 metriä merenpinnan yläpuolelle. Korpisaaren korkein kohta on noin 25 metriä Iso-Ruhmaksen pintaa ylempänä. Iso-Rumaksessa on 10 saarta, joiden pinta-ala on 16,62 hehtaaria eli noin noin 3,8 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista kolme on yli hehtaarin suuruisia, 6 yli aarin ja yksi on alle aarin kokoinen. Laajimmat saaret ovat Korpisaari ja Morsiussaari järven pohjoisosassa sekä Keskisaaret järven keskiosassa. 

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 41,19 miljoonaa kuutiometriä eli 0,04119 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 9,7 metriä. Noin seitsemäsosa Iso-Ruhmaksesta on vähintään 20 metriä syvä. Järven itäiset ja pohjoiset osat ovat eteläosaa syvempiä. Syvin kohta, 29,3 metriä, sijaitsee järven itäosassa . Myös järven pohjoisosassa on yli 20 metriä syviä kohtia. Järven rantaviivan pituus on 21,1 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 3,7 kilometriä. Iso-Ruhmaksen rannat ovat pääosin metsää, pohjoisessa on myös peltoalueita. Pientaloja on melko taajaan.

Vesistösuhteet 
Iso-Ruhmas (14.944.1.007) kuuluu Johdasjärven valuma-alueeseen (14.944), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Karijärven valuma-alue (14.94) ja ensimmäinen on Mäntyharjun reitin valuma-alue (14.9). Iso-Ruhmas on Johdasjärven valuma-alueen laajin vakavesi. Toiseksi laajin on Iso Kortejärvi ja kolmanneksi laajin on Johdasjärvi. Johdasjärven valuma-alueeseen kuuluu kolmetoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

Iso-Ruhmas laskee Vähä-Ruhmaksen ja Johdasjärven kautta koillisessa sijaitsevaan Niskajärveen (73,1 metriä mpy).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Vesijättömaa-asioita, Korkein hallinto-oikeus, 2016

Kouvolan järvet
Karijärven valuma-alue
Svetlana Prokopjeva

Svetlana Vladimirovna Prokopjeva (; s. 1. lokakuuta 1979 Pihkova) on venäläinen toimittaja. Hän on työskennellyt muun muassa vapaana toimittajana Radio Free Europelle/Radio Libertylle.

Prokopjeva sai 6. heinäkuuta 2020 500 000 Venäjän ruplan sakot "terrorismiin kehottamisesta tai terrorismin oikeuttamisesta tai propagoimisesta". Hänet myös lisättiin terroristien ja ekstremistien luetteloon. Hänen pankkitilinsä jäädytettiin ja hänet asetettiin kotiarestiin. Prokopjeva oli marraskuussa 2018 laatimassaan kommentaarissa yhdistänyt FSB:n toimistotilojen ulkopuolella Arkangelissa tehdyn itsemurhapommituksen Venäjällä vallinneen poliittisen ilmapiirin synnyttämään epätoivoon.

Prokopjevalle myönnettiin vuonna 2020 Committee to Protect Journalistsin (CPJ) kansainvälinen lehdistönvapauspalkinto.

Lähteet 

Venäläiset toimittajat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Olof Johannes Arbman

Olof Johannes Arbman (Olof (Olle) Johannes Arbman) (16. heinäkuuta 1887 Sundsvall, Ruotsi - 8. marraskuuta 1955, Ragunda, Jämtlanti) oli ruotsalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija. 

Arbman kävi koulua Sundsvallissa ja Östersundissa ja opiskeli teologiaa Upsalassa. Hänet vihittiin papiksi vuonn a1912. Hän toimi kirkkoherran virka-apulaisena Borgsjössä ja Sundsvallissa. 1920 hänet nimitettiin Ragundan seurakunnan komministeriksi ja kirkkoherraksi vuonna 1927.  Hän on kirjoittanut useita runokokoelmia ja kotiseutukuvauksia. 

Yksi hänen virtensä on Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa, virsi 471 Om Kristus däljes nu för dig, vuodelta 1927. Virsi julkaistiin Sundsvalls Posten -lehdessä vuonna 1927 ja Arbmanin runokirjassa "Stämda strängar" (1931) . Virsikirjaan se tuli vuonna 1937 Emil Liedgrenin muokkaamana ja se on varovasti muokattuna virsikirjan pääsiäisvirsien osastossa. Virren sävelmä on Burkhard Waldiksen sävelmä vuodelta 1553.

Luulajan virsikirjassa virsi oli William Snellin 1966 kääntämänä "Jos Kristusta ei missään näy Kun vaivaa sielunhätä". Vuoden 2002 virsikirjan suomennos on Anna-Maija Raittilan käännös "Voi Kristus olla kätkössä, vaan milloinkaan ei poissa" vuodelta 1999.

Lähteet 

 Ruotsalaiset virsirunoilijat
 Vuonna 1887 syntyneet
 Vuonna 1953 kuolleet
 Ruotsalaiset papit
Verh’nodniprovsk

Verh’nodniprovsk (, ),on kaupunki Kamjansken piirissä Dnipropetrovskin alueella Ukrainassa, Dneprin etelärannalla. Se sijaitsee 25 km luoteeseen Kamjanskesta ja 73 km luoteeseen Dniprosta. Samotkan-joki laskee kaupungin läpi Kamjansken tekojärveen. 

Aina 18. heinäkuuta 2020 asti Verh’nodniprovsk oli Verh’nodniprovskin piirin keskus. Piiri lakkautettiin aluehallintouudistuksessa, ja se liitettiin Kamjansken piiriin.

Historia
Vuonna 1775 ruhtinas Grigori Potjomkin, jolle oli annettu Samotkan-jokea ympäröivät maat sen jälkeen kun Zaporižžjan kasakat oli alistettu Venäjän hallintaan, perusti kasakoiden talvileirin paikalle asutuksen nimeltä Grigorjevskaja. Potjomkin luovutti kaupungin 1785 Venäjän valtiolle, ja sen nimeksi tuli 1787 Novo-Grigorjevka. Vuonna 1806 siitä tuli piirin keskus ja sen nimeksi tuli Verkhnodneprovsk. Kaupunki alkoi kehittyä maaorjien vapauttamisen jälkeen 1861, mutta pysyi 1900-luvulle asti takapajuisena. Kaupunki joutui saksalaisten miehittämäksi toisessa maailmansodassa ja osaksi Ukrainan valtakunnankomissariaattia.

Kaupunki on Volodymyr Štšerbytskyin synnyinpaikka. Tämä toimi Ukrainan neuvostotasavallan kommunistisen puolueen puoluejohtajana vuosina 1972–1989. Runoilijat Aleksandr Puškin (1820) ja Taras Ševtšenko (1843) vierailivat kaupungissa.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla

Dnipropetrovskin alueen kaupungit
Black Crab

Black Crab (Svart krabba) on ruotsalainen toimintatrilleri, jonka on ohjannut Adam Berg. Hän on myös käsikirjoittanut sen yhdessä Pelle Rådströmin kanssa. Elokuvan ensi-ilta oli vuonna 2022. Sen pääosissa ovat pääosissa Noomi Rapace, Jakob Oftebro ja Erik Enge.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Ruotsalaiset jännityselokuvat
Vuoden 2022 elokuvat
Trana

Trana () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 3 835 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Shaun

Shaun on englanninkielinen miehen etunimi. Alkuperältään se on irlantilainen Seán.

Suomessa Shaun-nimen on Digi- ja väestötietoviraston tilastojen mukaan saanut vuoden 2021 loppuun mennessä alle 99 miestä ja alle 15 naista.

Kuuluisia Shaun-nimisiä 
 Shaun, brittiläinen vasemmistolainen tubettaja
 Shaun Bartlett, eteläafrikkalainen jalkapalloilija
 Shaun Bownes, eteläafrikkalainen aitajuoksija
 Shaun Cashman, yhdysvaltalainen animaattori ja ohjaaja
 Shaun Donovan, yhdysvaltalainen poliitikko
 Shaun Evans, englantilainen näyttelijä
 Shaun Heshka, kanadalainen jääkiekkoilija
 Shaun Keeling, eteläafrikkalainen soutaja
 Shaun Livingston, yhdysvaltalainen koripalloilija
 Shaun Maloney, skotlantilainen jalkapalloilija
 Shaun Marsh, australialainen kriketin pelaaja
 Shaun Morgan, eteläafrikkalainen muusikko
 Shaun Murphy, englantilainen snookerin pelaaja
 Shaun O’Hara, amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
 Shaun Tan, australialainen kirjailija ja kuvittaja
 Shaun Torrente, yhdysvaltalainen F1-veneilijä
 Shaun White, yhdysvaltalainen lumilautailija
 Shaun Wright-Phillips, englantilainen jalkapalloilija

Lähteet
Jure Povše

Jure Povše (s. 20. helmikuuta 2002 Ljubljana, Slovenia) on slovenialainen jääkiekkoilija, joka pelaa tryoutilla Mestis-joukkue Forssan Palloseurassa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Povše pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.

Ura

Seuraura 
Povše on HK Slavija Juniorin kasvatti. Hän oli kaudella 2017–2018 seuran B-nuorten paras syöttäjä 17 syöttöpisteellään. Kaudella 2018–2019 Povše oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 12+21=33. Hän debytoi kauden aikana myös miesten peleissä. Povše pelasi Slavijassa kansainvälistä IHL:ää kymmenen runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen sekä Slovenian pääsarjaa kuusi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä IHL:ssä vain 16-vuotiaana 29. syyskuuta 2018 vieraissa HK MK Blediä vastaan.

Kaudeksi 2019–2020 Povše siirtyi Ruotsiin AIK Härnösandin organisaatioon. Hän pelasi kautensa suurimmaksi osaksi seuran J18-joukkueessa, jonka paras pistemies ja syöttäjä Povše oli tehoilla 12+21=33. Kaudeksi 2020–2021 hän siirtyi Nyköpings SK:n J18-joukkueeseen, mutta Povšen kausi jäi vain seitsemän ottelun mittaiseksi, kun Ruotsin juniorisarjat keskeytettiin koronavirusrajoitusten vuoksi jo lokakuun 2020 lopulla.

Povše siirtyi kaudeksi 2021–2022 Suomeen ja Vaasan Sportin U20 SM-sarjajoukkueeseen. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 15+39=54. Povše debytoi kauden aikana myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Povše teki liigadebyyttinsä 1. maaliskuuta 2022 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Hänet merkittiin Sportin kakkosketjun vasempaan laitaan Turo Asplundin ja Michael Keräsen viereen. Povše sai ottelussa jääaikaa 9.05 minuuttia ja hän keräsi teholukeman +1. Povše sai myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta.

Kauden 2022–2023 Povše aloitti Sportin U20-joukkueessa, kunnes marraskuussa 2022 hän siirtyi tryoutille Mestis-joukkue Forssan Palloseuraan.

Maajoukkueura 
Povše pelasi alle 20-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2022, jolloin hän voitti hopeaa. Povše pelasi myös alle 18-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2019.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Slovenialaiset jääkiekkoilijat
Forssan Palloseuran pelaajat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaniv

Kaniv () on kaupunki Keski-Ukrainassa Dneprin oikealla rannalla, noin 150 kilometriä Kiovasta etelään ja noin 50 kilometriä Tšerkasysta luoteeseen. Se kuuluu Tšerkasyn alueeseen ja Tšerkasyn piiriin. Vuonna 2021 siellä oli runsas 23 500 asukasta. Kaniv on historiallinen kaupunki, jonka perusti 1000-luvulla Kiovan suuriruhtinas Jaroslav I Viisas. Nykyään se tunnetaan ennen kaikkea ukrainalaisen runoilijan Taras Ševtšenkon hautapaikkana.

Historia
Kaupungin perustamisajankohta on tuntematon, mutta se mainitaan Kiovan luolaluostarin munkki-isien luettelossa 1000-luvulla Konstantinopolista tulleiden ikonimaalarien majapaikkana. Kronikoissa Kaniv mainitaan ensi kertaa 1144 Vsevolod II:n valtakaudella, jolloin suuriruhtinas perusti Kaniviin Pyhän Yrjön katedraalin.

1100-luvulla Kaniv oli huomattava kaupunki ja keskeisessä asemassa Kiovan Rusissa. Kaniv sijaitsi myös Dnepriä pitkin kulkeneen viikinkien idäntien varressa. 1200-luvulla Kaltšikjoen taistelusta kertovissa kronikoissa mainitaan Kanivin ruhtinas Svjatoslavin kaatuneen siellä, ja tarinoiden mukaan mongolit valloittivat ja hävittivät Kanivin 1239.

Kaniv liitettiin 1362 osaksi Liettuan suuriruhtinaskuntaa, ja suuriruhtinas Vytautas Suuri rakennutti Kaniviin linnan, joka oli olemassa vuoteen 1768 asti. Kanivista tuli 1431 osa liettualaista Kiovan voivodikuntaa. Vuonna 1458 turkkilaiset ryöstivät kaupungin. Kaniv siirtyi 1569 Puolan hallintaan, ja siitä kehittyi yksi kasakoiden kulttuurisista ja sotilaallisista keskuksista osana Puola-Liettuaa. Tällöin se tunnettiin puolalaisella nimellä Kaniów.

Pohjan sodan aikaan kaupunki joutui kapinallisen kasakkahetmani Bohdan H’melnytskyin hallintaan. Vuosina 1648–1678 kaupunki oli kasakoiden hallussa, kunnes nämä hävisivät taistelussa turkkilaisille ja kaupungin hallinto muutettiin Bohuslaviin.

Kaniv siirtyi 1775 Puolan kuninkaan Stanislaus II Poniatowskin henkilökohtaiseksi omaisuudeksi. Hän tapasi vuonna 1787 kaupungissa Katariina Suuren. Puolan toisessa jaossa 1793 Kaniv siirtyi Venäjän keisarikunnan hallintaan. Kaupunki oli Kiovan kuvernementin kihlakuntakaupunki.

Ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheissa Kanivissa käytiin Kaniówin taistelu, missä puolalaiset joukot yrittivät menestyksettä murtautua itävaltalaisten ja saksalaisten linjojen läpi Venäjän puolelle. Toisessa maailmansodassa neuvostoliittolaiset laskuvarjojoukot tekivät kaupunkiin pahoin epäonnistuneen maahanlaskun Dneprin taistelussa syyskuussa 1943.

Nähtävyyksiä
 Tšernetša Hora, Taras Ševtšenkon hautapaikka
 Ševtšenkon museo
 Arkadi Gaidarin museo
 Kanivin vesivoimalaitos ja Kanivin tekojärvi

Ystävyyskaupungit
Kanivilla on neljä ystävyyskaupunkia:

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tšerkasyn alueen kaupungit
Mihail Zygar

Mihail Viktorovitš Zygar (; s. 1981) on venäläinen toimittaja ja kirjailija. Hän toimi vuosina 2010–2015 Dožd-televisiokanavan päätoimittajana. Hänen julkaisujensa joukossa on Putinin sisäpiiri – Nyky-Venäjän lyhyt historia (Vsja kremlevskaja rat, 2015; suomentanut Jukka Mallinen Otavalle 2016). Zygarille myönnettiin vuonna 2014 Committee to Protect Journalists -järjestön (CPJ) kansainvälinen lehdistönvapauspalkinto.

Ennen uraansa itsenäisellä Dožd-kanavalla Zygar työskenteli Russki Newsweekin ja Kommersantin palveluksessa. Tuolloin hän kuvasi konflikteja Palestiinassa, Libanonissa, Irakissa, Serbiassa ja Kosovossa.

Lähteet 

Venäläiset toimittajat
Venäläiset kirjailijat
Tietokirjailijat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Leo Luthando

Leo Luthando Pakarinen on eteläafrikkalaissuomalainen muusikko, joka tunnetaan mm. kilpailemisesta Idolsissa sekä tuomaroinnista All Together Nowssa. Hän levyttää musiikkinsa Universal Musicille ja Rähinä Recordsille yhteistyössä Kaiku Entertainmentin kanssa.

Suomalaiset muusikot
Eteläafrikkalaiset muusikot
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Kinžal

H-47M2 Kinžal (, tikari) on venäläinen, lentokoneesta laukaistava ballistinen ja hypersooninen ohjus. Se on luultavasti kehitetty Iskander-ohjuksen lyhyen kantaman versiosta. Ohjus voidaan varustaa ydinkärjellä ja kykenee Iskanderin lailla ballistisuudesta huolimatta ohjautumaan lennon aikana. Venäjän ilmavoimat otti aseen käyttöön vuonna 2017 tai 2018. 

Ohjusta käytettiin ensimmäistä kertaa taistelussa tiettävästi Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan maaliskuussa 2022, kun Venäjän ilmavoimat tuhosi niillä maanalaisen asevaraston Länsi-Ukrainassa. Ilmoitus kuitenkin kyseenalaistettiin muun muassa Tyler Rogowayn War Zone -verkkolehdessä. 

Kinžal saavuttaa hypersoonisen, eli moninkertaisen äänen nopeuden laukaisun jälkeen. Ohjuksen on kerrottu saavuttavan 5–10 machin nopeuden, eli enimmillään jopa yli 12 000 kilometrin tuntivauhdin. 

Ohjuksen kanssa yhteensopiva kone on ainakin MiG-31K ja tulevaisuudessa Tu-22M3, josta laukaistuna ohjuksen kantama saattaa olla ainakin 3 000 kilometriä.

Tekniset tiedot
Läpimitta: 1 m
Pituus: 8 m
Nopeus: Mach 10 +
Paino: 4 300 kg
Taistelukärki: 480 kg (tavallinen tai ydinkärki)
Kantama: 1 500–2 000 km

Katso myös
H-15
Raduga H-22
AGM-183A ARRW
Tsirkon
Avangard (taistelukärki)

Lähteet

Aiheesta muualla

Venäläiset ohjukset
Venäjän ilmavoimat
Adam Teodor Strömberg

Adam Theodor (Thore) Strömberg (5. kesäkuuta 1820, Strängnäs, Södermanland, Ruotsi - 3. toukokuuta 1889, Strängnäs) oli ruotsalainen luterilainen pappi, tuomiorovasti, piispa sekä poliitikko.

Strömbergin suku oli kotoisin Suomesta. Hän valmistui ylioppilaaksi Upsalassa 1938, filosofian kandidaatiksi 1848 ja tohtoriksi 1848. Hän toimi opettajana Strängnäsissä ja Örebrossa. Vuosina 1861-62 hän opiskeli teologiaa Upsalassa ja vihittiin papiksi 1863. 1864 hänet nimitettiin Strängnäsin tuomirovastiksi. Vuonna 1880 hän toimi Tukholman Suurkirkkoseurakunnan pastor primariuksena ja valittiin 1881 piispaksi Strängnäsin hiippakuntaan. Vuosia 1876-78 hän oli valtiopäivien toisen kamarin jäsen. Vuonna 1868 hän sai Lundin yliopiston kunniatohtorin arvon. Hänet valittiin myös jäseneksi virsikirjan tarkastuskomiteaan.

Vuonna 1883 hän julkaisi kokoelman "Andliga sånger för den enskilda andakten" (Hengellisiä lauluja yksityistä hartautta varten). Laulut olivat siinä kirkkovuoden sunnuntaiden mukaisessa järjestyksessä. Kokoelmassa oli virsi "Två väldiga strida om mänsikans själ", joka oli alkuaan kuulunut piispan saarnaan Strängnäsin tuomiokirkossa. Virsi liitettiin Ruotsin kirkon vuoden 1937 virsikirjaan ja pienin muutoksin se on edelleen virsikirjassa virsi 536

Virren suomenkielinen teksti Luulajan virsikirjassa on William Snellin kännös vuodelta 1968 "Kaks väkevää sielussa kamppailee, Että puoleensa ihmisen saisi", virsi 266. Vuoden 2002 virsikirjassa se on Pekka Kivekkään 1998 tekemä käännöksenä "Käy ihmisen sielusta taistelua niin kiivaasti mahtia kaksi".

Lähteet 

 Ruotsalaiset virsirunoilijat
 Vuonna 1820 syntyneet
 Vuonna 1889 kuolleet
  Ruotsin kirkon piispat ja arkkipiispat

Strängnäsin hiippakunnan piispat
Kazungula

Kazungula on pieni rajakaupunki Sambiassa. Kaupunki sijaitsee Sambesijoen pohjoisrannalla noin 70 km länteen Livingstonen kaupungista. Kazungulan edustalla Sambian, Namibian, Botswanan ja Zimbabwen rajat lähestulkoon kohtaavat Sambesijoella. Namibian ja Zimbabwen erottaa toisistaan vain noin 150 metriä pitkä kaistale Sambian ja Botswanan välistä rajaa, joten joella on lähes vierekkäin kaksi pistettä, joissa kolmen valtion rajat kohtaavat.

Kazungulan kohdalle valmistui toukokuussa 2021 silta Sambesijoen yli Sambiasta Botswanaan. Silta korvaa aiemmin käytössä olleen lauttayhteyden ja sillalla kulkee sekä maantie että rautatie.

Sambian kaupungit
Sambian rajat
Kazungulan silta

Kazungulan silta on virallisesti 10.05.2021 avattu silta Sambesi-joen yli Sambiasta Botswanaan. Sillalla on pituutta 923 metriä.

Silta korvaa vanhan ponttoonialusyhteyden joen yli helpottaen kansainvälistä liikennettä. Sillalla kulkee kaksi ajoväylää molempiin suuntiin, yksiraiteinen junarata sekä jalankulkuväylät sillan molemmilla laidoilla.

Sillan kokonaiskustannukset olivat 259,3 miljoonaa dollaria.

Lähteet 

Tieliikennesillat
Rautatiesillat
Sambian rajat
Johan Hjertén

Johan Hjertén (7. heinäkuuta 1781 Hjärtorp, Od, Länsi-Göötanmaa - 10. helmikuuta 1835) oli ruotsalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija

Hjerténoli rusthollarin poika, ja valitsi sukunimen syntymäpaikkansa mukaan. Hän valmistui ylioppilaaksi Upsalassa vuonna1805 ja vihittiin papiksi 1806. Hänestä tui Ulricehamnin lähellä olevan Hällstadin seurakunnan komministeri vuonna 1816 ja kirkkoherra 1826. 

Hän osallistui 1800-luvun alun virsikirjan uudistustyöhön lähettämällä 39 virttä J O. Wallinin johtamalle virsikirjakomitealle.  Wallin muokkasi niitä ja kuusi niistä tuli vuoden 1819 virsikirjaan. Vuoden 1986 virsikirjassa on jäljellä Hjerténin kirjoittamaa säkeistöä virressä 274 "Jesus, gör mig så till sinnes". Hjerténin virressä on alkuaan ollut viisi säkeistöä, mutta virsikirjassa niistä on 4. ja 5. säkeistö virren 1. ja 2. säkeistöinä. Muut säkeistöt ovat Wallinin kirjoittamia.

Virsi oli suomenkielisenä Luulajan virsikirjan virsi 392 "Jeesus, sydämeeni paina Sinun pyhä mielesi" Per Boremanin vuonna 1946 tekemänä suomennoksena. Vuoden 2002 virsikirjassa virren suomenkielinen teksti "Jeesus, auta että aina nöyrin mielin palvelen " on Anna-Mari Kaskisen vuonna 1998 tekemä käännös.

Lähteet 

 Ruotsalaiset virsirunoilijat
 Vuonna 1781 syntyneet
 Vuonna 1835 kuolleet
 Ruotsalaiset papit
Tulppaanikausi

Tulppaanikausi oli vuosien 1718–1730 ajanjakso Osmanien valtakunnassa, jolloin valtakunnassa oli verrattain pitkä rauha, maan talous kasvoi ja kulttuuri kukoisti.

Tulppaanikauden katsotaan alkaneen Passarowitzin rauhasta. Sulttaani Ahmed III:n holvi alkoi tämän jälkeen kiinnostua lännen barokkikulttuurista ja samalla länttä alkoi kiinnostaa itämainen kulttuuri. Aikakauden symboliksi tuli tulppaani, joka oli osmanien hyvin arvokas vientituote. Osmanien valtakunnassa kehittyi aikakaudelleen ominainen kulttuuri. Tulppaanikausi päättyi Ahmed III:n syrjäyttäneeseen kapinaan 1730.

Lähteet

Osmanien valtakunta
Kruunu (Mustan kuun lapsien albumi)

Kruunu on Mustan kuun lapsien seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 26. helmikuuta 2021.

Kappaleet

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Kaaoszine: 9/10
 Metalliluola: 8/10

Lähteet 

Vuoden 2021 albumit
Mustan kuun lapsien albumit
Airasca

Airasca () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 3 583 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Luettelo Tampereen yliopiston ainejärjestöistä

Tämä on luettelo Tampereen yliopistossa toimivista tiedekunta- ja ainejärjestöistä. Tampereen ylioppilaskunnan piirissä toimii noin 150 opiskelijajärjestöä. Niistä noin 40 on sisäänotollisia ainejärjestöjä tai kiltoja, jotka on lueteltu tässä luettelossa. Tämän lisäksi luetteloon on koottu epäviralliset, kansainväliset ja ei-sisäänotolliset ainejärjestöt sekä ainejärjestöt, joiden koulutusohjelma on lakkautettu.

Luettelo on järjestetty tiedekuntien sekä ainejärjestöjen nimien mukaiseen aakkosjärjestykseen.

Informaatioteknologian ja viestinnän tiedekunta 
 Suomen kieli, Kopula
 Vieraat kielet, Lexica
 Matematiikka, tilastotiede ja tietojenkäsittelytieteet, Luuppi
 Teatterityö, Näty
 Viestintä, Reettorit
 Sähkötekniikka, Sähkökilta
 Tietotekniikka, TiTe
 Käännöstiede, Transla
 Informaatiotutkimus ja interaktiivinen media, UDK
 Journalistiikka, Vostok

Johtamisen ja talouden tiedekunta 
 Kauppatieteet, Boomi
 Politiikan tutkimus, Iltakoulu
 Hallintotieteet, Staabi

Kasvatustieteiden ja kulttuurin tiedekunta 
 Varhaiskasvatus, ITU
 Elinikäinen oppiminen ja kasvatus, Mentor
 Luokanopettaja, OKA

Lääketieteen ja terveysteknologian tiedekunta 
 Bioteknologia, Biopsi
 Lääketiede, Tampereen Lääketieteen Kandidaattiseura

Rakennetun ympäristön tiedekunta 
 Arkkitehtuuri, Tampereen Arkkitehtikilta
 Rakennustekniikka, Tampereen rakentajakilta
 Sustainable urban development (kestävä kaupunkikehitys), Urbanum

Tekniikan ja luonnontieteiden tiedekunta 
 Automaatiotekniikka, Automaatiotekniikan kilta
 Biotekniikka, Bioner
 Teknis-luonnontieteellinen koulutusohjelma, Hiukkanen
 Tuotantotalous, Indecs
 Konetekniikka, Koneenrakentajakilta
 Tietojohtaminen, Tietojohtajakilta Man@ger
 Materiaalitekniikka, Materiaali-insinöörikilta
 Ympäristötekniikka, Ympäristöteekkarikilta

Yhteiskuntatieteiden tiedekunta 
 Filosofia, Aatos
 Psykologia, Cortex
 Yhteiskuntatutkimus, Interaktio
 Historia, Patina
 Hoitotiede ja kansanterveystiede, Salus
 Sosiaalityö, SOS
 Kirjallisuustiede, Teema
 Logopedia, Ääni

Porin yksikkö 
 Tietotekniikka ja tuotantotalous, Porin Teekkarit
 Koko toimipiste, Utopia

Entiset, epäviralliset ja ei-sisäänotolliset ainejärjestöt 
 Erasmus-opiskelijaverkosto, INTO (ESN FINT)
 MDP in Leadership for Change students Complex
 Tampere Science and Engineering Students' association, TaSciEn
 Tampere International Global Society Students (TIPSY)
 Signaalinkäsittely ja tietoliikennetekniikka, TeLE
 Kuitu- ja tekstiilitekniikka, TVIK

Lähteet 

Tampereen yliopisto
Oscar Mannström

Carl Oscar Mannström (5. marraskuuta 1875, Roslagen, Ruotsi  - 23. joulukuuta 1938, Tukholma) oli ruotsalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija.

Mannström valmistui filosofian kanditaatiksi 1901 ja työskenteli toimittajan mm. Vårt Land ja Stockholms Dagblad - lehdissä 1904- 23. Hänet vihittiin papiksi 1919 ja hän toimi pappina Tukholman Adof Fredrikin seurakunnassa. 

Hän julkaisi runokokoelmia ja hänen ruotsiksi kääntämiään virsiä on muutama Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa: 58 "Hjärtan, enigt sammanslutna" (N. L. von Zinzendorf, käännösvuosi 1913); 114 "Stilla natt, heliga natt" (J. Mohr 1915); 189 "Bliv kvar hos mig" (H. F. Flyte, 1920); 624 "En dag, en flyktig stund" (J. Johnsson, 1920). 

Virren 496 "Morgonens rodnad över bergen brinner" kohdalla virsikirjassa on maininta, että se olisi Mannströmin kirjoittama virsi vuodelta 1928. Se on kuitenkin käännös latinankielisestä hymnistä "Ecce, iam noctis tenuatur umbra", joka sunnuntain matutina-hetkipalveluksen hymni. Sen kirjoittana pidetään nykyään englantilaista apottia Alkuinia (734-n. 804). Virren on suomenkieliseen virsikirjaan kääntänyt Anna-Maija Raittila 1999 alkusanoin "Aamuyön tummuus punerrukseen vaihtuu".

Lähteet 

 Ruotsalaiset virsirunoilijat
 Vuonna 1875 syntyneet
 Vuonna 1938 kuolleet
 Ruotsalaiset papit
China Eastern Airlinesin lento 5735

China Eastern Airlinesin lento 5735 oli China Eastern Yunnan Airlinesin Kiinan sisäinen reittilento Kunmingista Guangzhouhun. Lennolla 21. maaliskuuta 2022 käytetty Boeing 737-89P syöksyi maahan kesken lennon lähellä Wuzhoun kaupunkia. Kaikki koneessa olleet 123 matkustajaa ja 9 miehistön jäsentä saivat surmansa.

Lentokone 
Onnettomuuslentoa lennettiin Boeing 737-89P-koneella, joka kuuluu Boeing 737 -malliperheen kolmanteen NG-sukupolveen. Koneen rekisteröintitunnus oli B-1791, valmistajan sarjanumero 41474/5453, ja se oli toimitettu yhtiölle vuonna 2015. Reittilentoa Kunmingista Guangzhouhun liikennöi China Eastern Airlinesin tytäryhtiö China Eastern Yunnan Airlines. 737-800-sarjan koneiden turvallisuutta on yleensä pidetty hyvänä.

Onnettomuus 
Onnettomuuslento lähti Kunmingista ilman ongelmia ja jatkoi matkaansa 29100 jalan korkeudella. Kun lentokone oli saapunut sijaintiin, jossa edellinen lento samalla reitillä oli aloittanut laskemaan korkeuttaan, se alkoi syöksymään kohti maata suurella nopeudella. Flightradar24:n korkeustietojen perusteella kone laskeutui 7400 jalan korkeuteen vain vajaassa puolessatoista minuutissa. Syöksy oikeni puolen minuutin ajaksi ennen kuin se jatkui aina siihen saakka, kun kone törmäsi vuorenrinteeseen. Lentokoneen itse lähettämien ADS-B-tietojen mukaan sen vajoamisnopeus oli korkeimmillaan ja juuri ennen törmäystä noin 31000 jalkaa minuutissa (noin 160 m/s).

Törmäysalueelle syttyi maastopalo, jota sammuttamaan lähetettiin palomiehiä monelta eri alueelta. Erääseen valvontakameraan tallentuneella videolla koneen voi nähdä syöksyvän kohti maata lähes pystysuorassa.

Kaikki koneessa olleet 132 henkilöä olivat Kiinan kansalaisia, eikä lennolla ollut ulkomaalaisia.

Tutkinta 
Kiinan siviili-ilmailuhallinto (CAAC) on ilmoittanut aloittavansa onnettomuuden tutkinnan ja lähetti paikalle työryhmän. Yksi koneen mustista laatikoista löydettiin pahoin vaurioituneena kaksi päivää onnettomuuden jälkeen.

Yhdysvaltalaisten lähteiden mukaan alustavat tutkimukset lentotietoihin viittaavat siihen, että lentäjät ohjasivat koneen syöksyyn tahallaan. Kiinan siviili-ilmailuhallinto ei ole vahvistanut väitteitä.

Reaktiot 
China Eastern Airlines on onnettomuuden johdosta poistanut Boeing 737-800-koneensa käytöstä toistaiseksi. Kiinan johtaja Xi Jinping on vaatinut onnettomuutta tutkittavaksi välittömästi.

Yhdysvaltain kansallinen liikenneturvallisuuslautakunta on nimittänyt tutkijan edustamaan sitä tutkinnassa.

Lähteet 

Guangxi
Vuoden 2022 lento-onnettomuudet
Lento-onnettomuudet Kiinassa
Petri Hirvonen

Petri Hirvonen (24. huhtikuuta 1936 Helsinki – 17. tammikuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen kardiologi.  Hirvonen valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1964, sai sisätautien erikoislääkärin oikeudet 1977 ja suoritti kardiologian erikoislääkärin pätevyyden 1979. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1975. Sotilasarvoltaan hän oli lääkintäkapteeniluutnantti ja lääkintöneuvoksen arvon hän sai 2007.  Hirvonen työskenteli uransa aikana mm. Salus-sairaalassa, HYKS:ssä sekä Kivelän ja Marian sairaaloissa. Hän jäi eläkkeelle Marian sairaalan apulaisylilääkärin tehtävästä.

Vuosina 1977–1986 hän toimi Suomen Sydänliitossa, mm. laitoksen asiantuntijalääkärinä ja johtajana. Lääkintöhallituksen sydän- ja verisuonitautien tieteellisen asiantuntijaryhmän sihteerinä hän työskenteli 1980–1986 sekä Suomen Kardiologisen Seuran varainhoitajana ja hallituksen jäsenenä 1977–1980. Hän teki huomattavaa valistus- ja kirjoitustyötä sydäntautien tutkimuksesta ja hoidosta, mm. angina pectoriksesta, aorttaläppävioista tai vasemmasta kylkiasennosta sydämen vajaatoimintapotilaaseen.

Hän toimi myös Otavan ja Yhtyneitten Kuvalehtien työterveyslääkärinä. Lisäksi Hirvonen toimi yksityislääkärinä ja Dextran konsultoivana kardiologina sekä sydämen ultraäänitutkimuksista vastaavana lääkärinä.

Petri Hirvosen vanhemmat olivat KTT Eino Hirvonen ja Aili Kuusinen. Hän oli naimisissa Katariina (Kaisa) os. Reenpään kanssa.

Lähteet

Suomalaiset lääkärit
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Kansallinen korpus

Kansallinen korpus () on ukrainalainen puolue.

Kansallinen korpus kannattaa kuolemanrangaistusta maanpetokseen syyllistyneille sekä korkea-arvoisille virkamiehille, jotka syyllistyvät kavallukseen. Puolue kannattaa myös perustuslain muuttamista niin, että Ukrainan presidentin valtaoikeuksia laajennettaisiin siten, että presidentistä tulisi sekä asevoimien päällikkö että hallituksen päämies. Puolue ajaa myös diplomaattisten suhteiden katkaisua Venäjään, kunnes se on vetänyt joukkonsa Donbassista ja Krimiltä ja maksanut sotakorvauksia. Puolueen mielestä Ukrainan pitäisi rakentaa maiden välisiä suhteita etenkin Itämeren ja Mustanmeren alueiden valtioihin. Puolue kannattaa ydinaseen hankkimista Ukrainalle. Lisäksi Kansallinen korpus kannattaa niiden yhtiöiden, jotka olivat osa julkista valtaa ennen Ukrainan itsenäistymistä, uudelleenkansallistamista. Puolue kannattaa kansalaisten oikeutta hankkia aseita itsepuolustustarkoituksiin.

Loppuvuonna 2015 rekisteröitiin Ukrainan patriootti -niminen puolue, jolla ei kuitenkaan ensimmäisen vuoden aikana ollut julkista toimintaa. Kansallinen korpus perustettiin nykymuodossaan ja se sai nykyisen nimensä, kun Azov-pataljoona perusti sen Ukrainan puolustajien päivänä 14. lokakuuta 2016 Kiovassa järjestetyssä kokouksessa, johon oli kerääntynyt 292 edustajaa Ukrainan kaikilta alueilta. Pataljoonan komentaja Andrii Biletski valittiin yksimielisesti nelivuotiskaudelle ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Suurin osa Kansallisen korpuksen johtajista on Azov-pataljoonan jäseniä. Puolueen hallintorakenne on perustettu sittemmin toimintansa lopettaneen Azov-pataljoonan siviilijärjestösiiven tilalle, jota sitäkin Biletski johti.

Kansallista korpusta on syytetty väkivaltaisuuksista ja uhaksi Ukrainan demokratiakehitykselle. Amerikkalaisen Freedom Housen raportissa vuonna 2018 Kansallista korpusta ja sen puheenjohtajaa Biletskiä luonnehdittiin äärioikeistolaisiksi. Puolueen itsensä mielestä puolue ei ole uhka demokratialle ja heidän mukaansa he käyttävät laillisia keinoja suojellakseen yleistä järjestystä. Puolisotilaallinen järjestö Natsionalni Druzhyny on kytköksissä puolueeseen.

Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa Kansallinen korpus oli vaaliliitossa muutaman muun äärioikeistolaisen ryhmän kanssa ja ne saivat yhteensä hieman yli kaksi prosenttia annetuista äänistä. Paikallisvaaleissa 2020 Kansallinen korpus sai 23 paikkaa.

Kansallisen korpuksen kansainvälisten asioiden sihteeri Olena Semenjaka oli vuonna 2019 Turussa järjestetyssä nationalistisessa Awakening-konferenssissa puhujana. Sarastus-verkkolehti on julkaissut Semenjakan tekstejä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ukrainalaiset puolueet
Äärioikeistolaiset puolueet
San Marinon liira

San Marinon liira () oli San Marinon virallinen valuutta. Valuutta otettiin virallisesti käyttöön vuonna 1864. 

Vuodesta 2002 lähtien maassa siirryttiin käyttämään euroja. Tästä huolimatta San Marino ei ole liittynyt Euroopan unioniin. Tammi- ja helmikuun ajan vuonna 2002 sekä liirat että eurot olivat kierrossa, mutta maaliskuun 1. päivästä lähtien vain eurot ovat olleet San Marinon laillinen valuutta. San Marino lyö omat eurokolikkonsa.

San Marinon, Italian ja Vatikaanin liirojen arvo oli sidottu toisiinsa arvolla 1:1 ja kaikki kolme olivat käytössä kaikissa kolmessa maassa.

Lähteet 

San Marinon talous
Historialliset rahayksiköt
Per Olof Nyström

Per Olof Nyström (24. syyskuuta 1764 Ystad, Skoone, Ruotsi - 15. heinäkuuta 1830 Karlskrona, Blekinge) oli ruotsalainen juristi ja virsirunoilija.

Nyström valmistui 16-vuotiaana ylioppilaaksi Lundissa.Suoritettuaan lainopillisen tutkinnon hän muutti Tukholmaan, missä hän työskenteli Svean hovioikeudessa kanslistina, notaarina sekä ajoittain tuomarina maaseudulla. Hän sai viran amiraaliteettikollegiossa ja hänet ylennettiin vuonna 1825 kuninkaallisen laivaston ylikomisaariksi Karlskronaan. Hänet nimitettiin vielä amiraliteetin kamarineuvokseksi.

Nyström oli kirjoittanut nuorena kaunokirjallisia teoksia ja runoja ja saanut näistä myös menestystä, tosin julkaisematta yhtään teosta. Hänellä oli voimakas itsekritiikki ja hän poltti ennen kuolemaansa suuren osan käsikirjoituksistaan. 

Kaksi hänen virttään julkaistiin J. O. Wallinin muokkaamina vuoden 1819 virsikirjassa. Toinen niistä on vuoden 1986 virsikirjassa, virsi 209 "O Gud, all sannings källa". Se on ollut paljon käytetty virsi ja sen teksti on säilynyt kieliasultaan muuttumattomana vuodesta 1814.

Vuonna 1972 ilmestyneessä ns. Luulajan virsikirjassa se oli virsi 336 "Mä uskon lupauksees, Sä lähde totuuden" Per Boremanin käännöksenä. Vuoden 2002 virsikirjassa se on Niilo Rauhalan vuonna 1998 tekemänä suomennoksena "Saan Herraan aina luottaa, hän, lähde totuuden.

Lähteet 

 Ruotsalaiset virsirunoilijat
 Vuonna 1764 syntyneet
 Vuonna 1830 kuolleet
Innuendo Studios

Ian Danskin on yhdysvaltalainen tubettaja, joka tuottaa YouTube-kanavaa Innuendo Studios. Kanavalla hän käsittelee politiikkaa vasemmistolaisesta näkökulmasta, ja se tunnetaan etenkin The Alt-Right Playbook -videosarjasta. Innuendo Studios -kanavalla on maaliskuussa 2022 yli 300 000 tilaajaa, ja yhteensä yli 30 miljoonaa näyttökertaa. Hänen katsotaan usein kuuluvan BreadTube-yhteisöön muiden vasemmistolaisten tubettajien kanssa.

Ensimmäinen Alt-Right Playbook -jakso julkaistiin lokakuussa 2017. Sen jälkeen videosarja on keskittynyt alt-rightin internetkulttuurin tutkimiseen ja kritisoimiseen, sekä sen strategioihin uusien jäsenten hankkimiseksi. Danskin on käsitellyt myös Gamergate-jupakkaa.

Polygon-lehti nimesi Danskinin videon ”Lady Eboshi is Wrong” yhdeksi vuoden 2018 parhaista videoesseistä.

Katso myös 
 ContraPoints
 Hbomberguy
 Shaun (tubettaja)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Innuendo Studiosin YouTube-kanava

Yhdysvaltalaiset tubettajat
Vasemmistolaiset tubettajat
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
YouTube-kanavat
Bonanza (Riihimäki)

Bonanza oli Riihimäen Herajoella Valtatie 3:n varrella sijainnut hotelli ja ravintola. Hotelli perustettiin vuonna 1990 nimellä Arizona. Nimellä Bonanza se oli aikoinaan runsaasti julkisuudessa, sillä hotellin tiloissa pyöritettiin tosiasiallisesti tienvarsibordellia vuosina 1999–2002. 

Bordellin hotelliin perustivat kuusi suomalaista miestä, jotka saivat rikostuomioita parituksesta, veropetoksista ja kirjanpitorikoksista vuonna 2007. Hotellissa paritettiin lähinnä itäeurooppalaisia naisia.

10-huoneinen, puurakenteinen Bonanza tuhoutui tulipalossa 1. heinäkuuta 2002. Tulipalon jälkeen bordellitoiminta siirtyi Motelli Syvälampeen Suomusjärvelle.

Lähteet 

Suomen hotellit
Ravintolat Suomessa
Riihimäen rakennukset ja rakennelmat
Suomen entiset rakennukset ja rakennelmat
Suomen bordellit
San Marino RTV

San Marino RTV on San Marinon yleisradioyhtiö. Nykymuodossaan yhtiö aloitti vuonna 1993, kun San Marino RTV aloitti ympärivuorokautiset radiolähetykset. Myös televisiolähetykset aloitettiin samana vuonna.

Yhtiö on Euroopan yleisradiounionin jäsen.

San Marino RTV:n omistavat puoliksi Italian yleisradioyhtiö RAI ja sanmarinolainen ERAS, jotka sopivat yhtiön perustamisesta vuonna 1991. Italian hallitus rahoittaa yhtiötä vuosittain noin kolmella miljoonalla eurolla.

Vuodesta 2012 lähtien yhtiön pääjohtajana on toiminut italialainen journalisti Carlo Romeo.

Lähteet 

Sanmarinolaiset viestimet
Yleisradiotoiminta
Motelli Syvälampi

Motelli Syvälampi oli Suomusjärven Syvälammella sijainnut motelli, tanssiravintola ja ravintola. Syvälammen motelli rakennettiin vuonna 1983 ja siellä oli vilkas tanssiravintola aina 1990-asti. Tämän jälkeen korpimotelli jäi tyhjilleen.   

2000-luvulla motellin tiloissa pidettiin bordellia vuosina 2002–2006. Toimintaa harjoittivat samat henkilöt, jotka olivat aiemmin pyörittäneet bordellia Riihimäen Bonanzassa. Heidät tuomittiin mm. parituksesta vuonna 2007.

Motellin rakennus tuhoutui tulipalossa heinäkuussa 2014. Poliisi kertoi elokuussa 2014, että tulipalo oli todennäköisesti sytytetty tahallaan.

Lähteet 

Ravintolat Suomessa
Salon rakennukset ja rakennelmat
Suomen entiset rakennukset ja rakennelmat
Suomen bordellit
Suomusjärvi