joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
HMS Howe (1815)

HMS Howe oli Britannian kuninkaallisen laivaston 120-tykkinen Nelson-luokan ensimmäisen luokan linjalaiva.

Valmistus 

Alus tilattiin 15. tammikuuta 1806 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin kesäkuussa 1808. Se laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1815, jolloin se siirrettiin reserviin. Tilauskustannukset olivat 98 105 puntaa. Havaittujen ongelmien korjaamiseen käytettiin syyskuusta 1823 huhtikuuhun 1824 Sheernessin telakalla 10 520 puntaa ja Chathamin telakalla lokakuusta 1832 heinäkuuhun 1833 5 142 puntaa.

Palvelus 
Alus otettiin palvelukseen elokuussa 1835 ensimmäisenä päällikkönään Alexander Ellice ja varustettiin heinäkuusta 1835 heinäkuuhun 1836 lippulaivaksi Sheernessissä 10 109 punnalla, minkä jälkeen alus oli Noren lippulaivana syyskuuhun 1840. Alus siirrettiin elokuussa 1840 Sheernessiin varustettavaksi meripalvelukseen ja valmistui lokakuussa Välimeren laivaston lippulaivaksi 5 603 punnalla.

Alus myytiin romutettavaksi 23. helmikuuta 1854.

Lähteet

Viitteet 

Nelson-luokan linjalaivat
25 (Adelen albumi)

25 on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Adelen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin XL Recordingsin kautta 20. marraskuuta 2015. Albumin ensimmäinen single ”Hello” julkaistiin 23. lokakuuta 2015.

Myynti
Albumi oli kaupallinen menestys, ja sitä myytiin esimerkiksi Yhdysvalloissa 2,3 miljoonaa kappaletta kolmessa päivässä. Ensimmäisen viikon aikana sitä myytiin Yhdysvalloissa 3,38 miljoonaa albumia ja yhteensä 3,48 miljoonaa albumiyksikköä, johon on laskettu 96 000 yksittäistä kappalelatausta sekä 8 000 suoratoistoyksikköä. Kaikki suoratoistoyksiköt tulivat kappaleen ”Hello” kuuntelusta. Kyseessä on suurin viikkomyynti albumille sen jälkeen, kun Nielsen Music aloitti musiikkiostojen tilastoinnin vuonna 1991. Edellisen ennätyksen tehnyttä levyä, ’N Syncin No Strings Attached -albumia (2000) myytiin viikossa 2,42 miljoonaa kappaletta. Suomessa albumi nousi virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle, ja pysyi listaykkösenä 7 viikkoa.

Vastaanotto

Plagiointisyyte
Kappaleen ”Million Years Ago” on väitetty olevan plagiaatti kurdilaulaja Külten Kayan kappaleesta ”Acılara Tutunmak”. Adelen edustaja ei vastannut syytöksiin.

Kappaleet

Target & Japanin bonuskappaleet

Arvostelut 
 Metacritic: 75/100
 Allmusic: 
 Entertainment Weekly: A–
 Pitchfork Media: 7.3/10
 Rolling Stone:

Lähteet

Vuoden 2015 albumit
Adelen albumit
Grammy-palkitut albumit
Sakari Kiuru (valokuvaaja)

Sakari Kiuru (s. 1961 Jämsänkoski) on suomalainen valokuvataiteilija ja kirjailija. Vuonna 1989 Kiuru voitti ensimmäisen, vuoden 1988 Fotofinlandia-kilpailun pääpalkinnon. Hän on erikoistunut museovalokuvaukseen ja ollut mukana useissa valokuvanäyttelyissä sekä Suomessa että ulkomailla. 

Kiurun dokumenttivalokuvia on Helsingin kaupunginmuseon kuvakokoelmassa helsinkikuvia.fi, Museoviraston kuvakokoelmassa museovirasto.finna.fi ja Raahen museon kuvakokoelmissa. Hänen valokuvataidettaan on muun muassa Raahen kaupungin, Suomen valokuvataiteen museon, Suomen valtion ja Suomen taideyhdistyksen kokoelmissa sekä Kuntsin modernin taiteen museossa, Lars Swanljungin kokoelmassa.

Vuonna 2014 hän julkaisi jännitysromaanin Kuoleman sukua ja vuonna 2020 jännitysromaanin Murheiden maa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kiuru Sakari, kirjailijahaastattelu; Myllylahti

Suomalaiset valokuvaajat
Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Al-Qa’im

Qaim eli al-Qa’im (tai al-Qaim, al-Ka’im, al-Kaim; ) on rajakaupunki Länsi-Irakin Anbarin maakunnassa, Eufratjoen etelärannalla, Syyrian rajalla. Maakuntakeskus Ramadi sijaitsee kaupungista on linnuntietä 239 kilometriä ja pääkaupunki Bagdad 336 kilometriä itäkaakkoon.

Rajakaupunki on yksi kolmesta virallisesta Irakin ja Syyrian välisistä maanteiden rajanylityspisteistä ja on strategisesti tärkeä. Kaupungissa on sementtitehdas ja sinne johtaa myös rautatie. Kaupungin etelälaidalla on 317,9 metriä korkea Husaiban televisiolähetinmasto. Al-Qaimin piirikunnassa viljellään maata Eufratin varrella, ja seudun maaperää on kuvattu ravinteikkaaksi.

Qaimin kaupunki on Anbarin maakunnan Qaimin piirikunnan hallintokeskus. Vuoden 2014 tammikuussa Qaimin piirikunnassa arvioitiin asuvan 10 prosenttia koko maakunnan väestöstä (1,482 milj. as.) eli noin 150 000 ihmistä. Samaan piirikuntaan kuuluva Karabilan kaupunki on kasvanut kiinni al-Qaimin taajaman itäosaan.

Qaimin seudun fosfaattikaivoksen yhteyteen rakennettu, vuonna 1984 toimintansa aloittanut lannoitetehdas teki Irakin omavaraiseksi lannoitteiden osalta. Osa lannoitetehtaan tuotannosta vietiin ulkomaille. Yhdysvaltojen mukaan osa laitoksesta muutettiin sittemmin uraanin rikastuslaitokseksi ja laitoksen vuosina 1984–1990 rikastamaa uraania käytettiin Irakin ydinaseohjelmassa. Persianlahden sodan aikana vuonna 1991 uraanin rikastuslaitos tuhottiin. 

Irakin sodan aikana kaupunki oli raskaiden taistelujen kohteena keväällä 2005 sen jälkeen, kun joukko asemiehiä oli ensin pakottanut kaupungin poliisijoukot jättämään kaupungin.

Kesäkuussa 2014 ääri-islamistisen Isisin taistelijat ottivat kaupungin hallintaansa. Muutamaa päivää aiemmin Syyrian puolelta tulleet Vapaan Syyrian armeija ja al-Nusran rintama olivat vallanneet kaupungin Irakin hallinnolta. Väkivaltaisuuksien johdosta monet seudun asukkaista ovat paenneet kotiseudultaan. Isisiä vastaan taistellessaan Yhdysvaltain johtamien Nato-maiden liittouma on tehnyt monia ilmaiskuja Qaimin seudulle. Irakin armeija uutisoi vallanneensa al-Qaimin 3. marraskuuta 2017. Kaupunki oli viimeinen Isisin hallitsema Syyrian ja Irakin välinen rajanylityspaikka.

Lähteet

Aiheesta muualla

ISIS kills 52 men in Iraq (9.4.2015)  (cnn.com)
Air strike kills 17 Islamic State militants, Baghdadi said nearby (26.2.2015)   (reuters.com)
Iraq: Airstrike against an ISIL Weapons Production Facility, Jan. 23, near Al Qaim, Iraq (16.2.2015)  (liveleak.com)
Fate of ‘critically wounded’ ISIS chief unclear (8.11.2014)  (alarabiya.net)

Irakin kaupungit
Bobur Šokiržonov

Bobur Šokiržonov (, s. 5. joulukuuta 1990 Taškent) on uzbekistanilainen keihäänheittäjä. Šokiržonov on 190 senttimetriä pitkä ja painaa 84 kilogrammaa.

Šokiržonov osallistui vuoden 2008 kesäolympialaisiin jääden kuitenkin karsintaan. Lokakuussa 2015 hän heitti Tadžikistanin  pääkaupungissa Dušanbessa uuden ennätyksensä 84,24. Saman vuoden Aasian-mestaruuskilpailuista Wuhanista Šokiržonov saavutti hopeaa tuloksella 79,09.

Ennätykset 
 keihäänheitto: 84,14 m (Dušanbe 2015)

Lähteet 

Uzbekistanilaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Aluerakentaminen

Aluerakentaminen tarkoittaa jonkin alueen rakentamista niin, että kokonaisuus on toteutettu suunnitelmallisesti.

Aluerakentaminen Suomessa
Ensimmäisiä aluerakentamiskohteita Suomessa olivat Helsingin Puu-Käpylä 1920-luvulla ja Olympiakylä 1930-luvulla, sekä myöhemmin Espoon Tapiola 1950-luvulla. 1960- ja 1970-luvuilla aluerakentaminen perustui kuntien ja rakennusliikkeiden tekemiin aluerakentamissopimuksiin, joiden mukaan rakennusliike hankki ja kaavoitti maan sekä rakensi sille uudet asunnot huolehtien myös niiden markkinoinnista. Suomessa aluerakentaminen liitetäänkin lähiöiden syntyyn. Jo Heikki von Hertzen esitti pamfletissaan Koti vaiko kasarmi lapsillemme (1946) alueittain rakentaminen välttämättömänä edellytyksenä paremmalla asuinympäristölle, rationalisoinnin ja standardisoinnin ohella.

2000-luvulla aluerakentamissopimuksia muistuttava käytäntö on kumppanuussopimus, jossa kaupunki, maanomistaja ja urakoitsija kaavoittavat maan yhdessä. Kumppanuussopimuksilla ei anneta kaavoittajalle yhtä suuria vapauksia kuin 1960- ja 1970-luvuilla. Myös pientaloalueita on rakennettu kumppanuussopimuksilla, kuten Espoon Friisilän ja Vantaan Ylästön pientaloalueet.

Lähteet

Viitteet

Kaupunkisuunnittelu
Edvard Granberg

Edvard Julius Granberg (31. heinäkuuta 1823 Vaasa – 2. helmikuuta 1884 Valkeakoski) oli suomalainen apteekkari, josta tuli yksi Walkiakoski -paperitehtaan perustajista ja johtajista.

Elämäkerta 

Granbergin isä oli kauppias ja äiti Anna Maria Lööf. Hänen puolisonsa vuodesta  1859 oli Gustava Paulina Sackalén (s. 1839). Lääkäri Peder Waldemar Granberg oli heidän poikansa. Granberg meni 1849 apteekkarioppilaaksi Vaasaan. Työskenneltyään siellä vielä toisessakin apteekissa hän suoritti farmaseutin tutkinnon 1843 ja proviisorin tutkinnon 1849. Hän työskenteli sitten apteekeissa sekä Kristiinankupungissa että Turussa, kunnes avasi oman apteekin Raumalle 1856 ja toisen Tampereelle 1858. Vuonna 1866 hän perusti Tampereelle myös väkiviinatehtaan  ja vähän myöhemmin kaupungin ensimmäisen paloviinatehtaan, Tampereen Höyrypolttimon. Vuonna 1870 hän kuitenkin luopui apteekeistaan ja perusti kahden liikekumppanin kanssa yrityksen, joka ryhtyi 1871 rakentamaan paperitehdasta Sääksmäelle. Tehdas aloitti toimintansa helmikuussa 1873. Granberg muutti Tampereelta Sääksmäelle, osti sieltä Lotilan kartanon ja johti tehdasta liikekumppaninsa kanssa. Tämän kuoltua 1882 hän oli yksinään tehtaan johtaja viimeiset elinvuotensa.

Edvard Granberg oli naimisissa vuodesta 1859 Gustava Paulina Sacklenin kanssa, joka oli Tampereen pormestarin Fredrik Sacklénin tytär.  Granberg on haudattu Valkeakoskelle, hänen kolme nuorena 1860-luvulla kuollutta poikaansa on haudattu Pyynikin kirkkopuistoon. 

Edvard Granbergin poika oli pankkimies ja filatelisti Richard Granberg.

Lähteet

 Suomalaiset yritysjohtajat
 Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
 Suomalaiset apteekkarit
 Vuonna 1823 syntyneet
 Vuonna 1884 kuolleet
Joel Edmundson

Joel Edmundson (s. 28. kesäkuuta 1993 Brandon, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Montreal Canadiensissa. St. Louis Blues varasi Edmundsonin vuoden 2011 varaustilaisuudessa toisella kierroksella 46. pelaajana. Edmundson voitti Stanley Cupin St. Louisin riveissä kaudella 2018–2019. Edmundson siirtyi St. Louisista Carolina Hurricanesiin syyskuussa 2019 vaihdossa Justin Faulkiin. Syyskuussa 2020 Montreal Canadiens hankki Edmundsonin pelaajaoikeudet vaihdossa viidennen kierroksen varausvuoroon. Tämän jälkeen Edmundson teki nelivuotisen jatkosopimuksen Canadiensin kanssa.

Lähteet 
 http://blues.nhl.com/club/player.htm?id=8476441
 https://www.nhl.com/blues/news/blues-acquire-faulk-in-deal-with-hurricanes/c-309425306

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Montreal Canadiensin pelaajat
St. Louis Bluesin varaamat pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Luxemburgin edustajainhuone

Luxemburgin edustajainhuone (, , ) on Luxemburgin suurherttuakunnan yksikamarinen parlamentti. Edustajainhuone koostuu 60 jäsenestä, jotka valitaan viiden vuoden välein pidettävissä vaaleissa neljästä eri vaalipiiristä. Edustajainhuoneen päätehtävänä on äänestää hallituksen ja edustajainhuoneen esityksistä. Luxemburgin perustuslaki antaa edustajainhuoneelle tiettyjä oikeuksia talousasioissa ja oikeuden tutkia hallituksen toimintaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Edustajainhuoneen virallinen sivusto 

Luxemburgin politiikka
Parlamentit
Holtin linna

Holtin linna oli Holtissa, Walesissa sijainnut keskiaikainen linna. Linnan rakennustyöt alkoivat 1200-luvulla ja se sijaitsi Englannin ja Walesin välisellä rajalla Deejoen varrella.

Keskiajalla viisitorninen linna tunnettiin nimellä Castrum Leonis tai Castle Lyons, koska sen pääportin yläpuolelle oli kaiverrettu leijonahahmo. 1600-luvulla lähes kaikki linnan rakenteet purettiin ja jäljelle jäi vain hiekkakivestä rakennettu perusta.

Rakenne 

Linna rakennettiin vuosina 1277–1311 hiekkakivestä 12 m korkean mäen päälle. Linna oli rakenteeltaan viisikulmainen ja sen kussakin kulmassa oli torni.

Linnan ympärillä oli vallihauta, johon johdettiin vesi läheisestä Deejoesta. Linnaan kuului sisäpiha, ulompi vartiotorni, takaovi ja kurtiini

Historia 

Edward I käynnisti linnan rakennustyöt pian pohjois-Walesin valloituksen jälkeen v. 1277. V. 1282 Edward I luovutti osan Walesista, mukaan lukien Hultin,  John de Warrenelle, joka sai tehtäväkseen saattaa linnan rakennustyöt loppuun. Linna ja sen ympärille rakentunut kaupunki valmistuivat v. 1311.

V. 1400 walesiläiset joukot polttivat linnan Owain Glyndŵrin johtamassa kapinassa.

1500-luvulle tultaessa linna oli jäänyt käyttämättömäksi ja oli raunioina. Kartantekijä John Norden tutki linnan ja mainitsi sen olevan täysin raunioina.

Englannin sisällissodan aikana linnassa oli rojalismin kannattajien joukkoja. Parlamentarismin kannattajat valtasivat linnan v. 1643, mutta rojalistit valtasivat sen takaisin keväällä 1644. Antautumisen jälkeen 13 parlamentaristia teloitettiin ja heidän ruumiinsa heitettiin vallihautaan. Tammikuussa 1647, kun linnan piiritys oli jatkunut 9 kuukautta, rojalistien kuvernööri, Richard Lloyd antautui Thomas Myttonille (linnaa piirittäneiden parlamentaristien komentajalle). Holtin antautumisen jälkeen, Harlech oli ainoa rojalistien hallussa ollut linnoitus Walesissä ja sekin antautui Myttonille v. 1647 maaliskuussa. Holtin antautumisen jälkeen eversti Roger Pope nimitettiin linnan kuvernööriksi. Parlamentin määräyksellä linnan tuhottiin myöhemmin samana vuonna.

Vuosin 1675 ja 1683 huomattava osa linnan rakenteista siirrettiin muualle Thomas Grosvenorin johdolla. Rakenteita käytettiin Eaton hallin jälleenrakentamiseen Englannin sisällissodan jälkeen.

1700-luvulla Holtin linnasta oli jäljellä ainoastaan osa yhdestä tornista ja suorakaiteen muotoinen rakennus. Tästä huolimatta Anne Pytts, joka oli aiemmin ollut Coventryn kreivitär, asui ja kuoli linnassa.

Nykytilanne 

Nykyään linnasta on jäljellä ainoastaan hiekkakivinen perusta ja muutamia yksittäisiä rakenteita, kuten sivuportti ja neliönmuotoisen tornin perustukset.

Aiheesta muualla 
 Kuvia ja informaatiota Holtin linnasta 
 Holt Castle - virallinen kotisivu 
 Kuvia Holtin linnasta

Walesin linnat
Keilankannan kanava

Keilankannan kanava on Kuopiossa sijaitseva avokanava joka rakennettiin vuosina 2006-2007 Keilankannan kannaksen poikki lyhentämään matkaa Jynkän venesatamasta Kallavedelle. Lopullisesti kanava ja sen yli johtava silta valmistuivat kesällä 2008. Kanava on pituudeltaan 180 metriä. Kanavan leveys on 16 metriä ja sen alikulkukorkeus on 16 metriä.

Lähteet 

Haukiveden–Kallaveden alue‎
Suomen kanavat
Kuopion liikenne
Kuopion rakennukset ja rakennelmat
Taifuuni (kustantamo)

Kustannus Oy Taifuuni oli Suomessa vuosina 1992–2004 toiminut välieurooppalaiseen kirjallisuuteen erikoistunut yleiskustantamo, jonka perusti Marjo Mäenpää (toimitusjohtaja, kustantaja). 

Kustannus Oy Taifuuni julkaisi sekä tieto- että kaunokirjallisuutta, matkaoppaita, keittokirjoja ja dekkareita Euroopasta: Baltian maista, Unkarista, Puolasta, Tšekistä, Ukrainasta, Venäjältä, Sveitsistä, Itävallasta ja Suomesta.

Historia

Kustannus Oy Taifuunin juuret ja suuri osa taustalla vaikuttavista henkilöistä ovat olleet mukana neuvostokirjallisuuteen erikoistuneessa SN-Kirjat Oy/Orient Express –kustantamosta. SN-Kirjat Oy oli 1986 perustettu suomalais-neuvostoliittolainen yhteisyritys, Suomessa sen omistaja oli Suomi-Neuvostoliitto-Seura. Marjo Mäenpää toimi SN-Kirjojen kustannuspäällikkönä 1988-1992.  SN-Kirjojen ohjelmistossa ilmestyi myös ns. dissidenttikirjallisuutta, mm. Jevgeni Popovin ja Vladimir Sorokinin, Svetlana Aleksijevitšin, Jelena Makarovan, Oleg Jermakovin Neuvostoliiton arkea, Afganistanin sotaa ja naisen asemaa arvostelevia teoksia. SN-kirjat julkaisi neuvostoliittolaista kirjallisuudentutkimusta mm. Juri Lotmanin ja Mihail Bahtinin teoksia.  1990 SN-Kirjat Oy siirtyi Tammen omistukseen ja kustantamo nimettiin Orient Express -pokkarisarjan nimen mukaan.  Neuvostoliiton hajottua ja Tammen Kirjakanava-konsortion uudelleenjärjestelyjen yhteydessä Orient Express lakkautettiin keväällä 1992. 
  
Kustannus Oy Taifuuni perustettiin huhtikuussa 1992. Taifuuni työllisti Orient Express -kustantamon työssä vaikuttaneita kääntäjiä, tutkijoita, graafikoita sekä slaavilaisen ja itäeurooppalaisen kulttuurin tuntijoita.

Taifuunin kirjailijoita olivat muun muassa Jevgeni Popov (Venäjä), Jeremei Aipin (Hanti-Mansia), Oleksandr Dovzenko (Ukraina), Juhan Paju (Viro), Boris Pasternak (Venäjä), Jan Pelc (Tšekki), Maimu Berg (Viro), Alexandra Berková (Tšekki), Nikolai Gogol (Venäjä), Manuela Gretkowska (Puola), Jan Neruda (Tšekki), Pavel Soltesz (Tšekki), Andrej Stasiuk (Puola), Sandor Tar (Unkari), Vladimir Macura (Tšekki), Miklos Meszöly (Unkari), Gustav Meyrink (Itävalta), Aleksandr Morozov (Venäjä), Kauksi Ülle (Võrumaa), Mati Unt (Viro) ja Elmar Valmre (Viro).

Taifuunin kustantamia tietokirjoja
Mihail Bahtin: Rabelais, keskiajan ja renessanssin nauru, suom. Tapani Laine, Paula Nieminen (1995)
Sirje Helme, Jaak Kangilaski: Viron taiteen historia, suom. Tuija Kokko (2000) 
Dimitri Lihatšev: Johdatus nauruun, suom. Erkki Peuranen (1994)
Mary Kaldor: Uudet ja vanhat sodat, suom. Riikka Taipale (2001)
Tomas Kulka: Taide ja kitsch, suom. Eero Balk (1994)
Helge Seppälä: Vuosisatainen taistelu Karjalasta
Oleg Romanov: Jelena Melešenko, Alexandre Plaksiev, Andrei Jermolinski, Tapani Kajaste, Merja Härö: Kronstadt – historia ja tulevaisuus / Kronshtadt – history and Future (1998)
Alice Pinkova: Linnunradan keittokirja, suom. Eero Balk (1992)

Lähteet 

Suomalaiset kustantamot
Entiset suomalaiset yritykset
Naisten Futsal-liigan kausi 2015–2016

Naisten Futsal-liigan kausi 2015–2016 oli järjestyksessään viides pelattu Naisten Futsal-liigan kausi. Mestaruuden voitti Ilves FS. Futsal-Ykköseen putosi Lauttakylän Luja ja liigaan nousi kaudeksi 2016–2017 Liikunnan Riemu.

Sarjajärjestelmä 
Naisten Futsal-liiga pelattiin kaudella 2015–2016 kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka viimeiseksi jäänyt putosi Naisten Futsal-Ykköseen ja yhdeksänneksi sijoittunut karsi sarjapaikastaan Futsal-Ykkösen toiseksi sijoittuneen kanssa.

Joukkueet

Sarjataulukko

Liigakarsinta 
Naisten Futsal-Ykkösen toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet EPS ja Team Vanpa eivät halunneet lähteä liigakarsintaan, joten paikan otti lopulta neljänneksi sijoittunut FC YPA. SiPS Futsal säilytti liigapaikkansa otteluvoitoin 2−1.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Naisten Futsal-liigan otteluohjelma ja tulospalvelu

Suomen futsalsarjat
Vuoden 2015 urheilu
Vuoden 2016 urheilu
Jussi Isokoski

Jussi Isokoski (s. marraskuussa 1981) on Tuupa Records Oy:n toimitusjohtaja, mediapersoona, Áillohaš palkittu musiikkituottaja, tv- juontaja, muusikko ja kunnallispoliitikko. 

Kotipaikka: Raahe

Aiheesta muualla 
http://www.tuuparecords.fi/

http://www.vaylanpyorre.com/jussi-isokoski-sai-aillohas-palkinnon-onnittelut/

https://vimeo.com/124284185

http://www.raahenseutu.fi/Uutiset/1194809842967/artikkeli/jussi+isokoski+ehdolla+vuoden+nuoreksi+yrittajaksi.html

http://yle.fi/uutiset/jussi_isokoski_illudii_aillohas-balkkasumis_mus_ii_lean_makkarge_diehtu_olles_hommas/7911921

http://www.iltalehti.fi/uutiset/200804097495258_uu.shtml

http://www.raahenseutu.fi/Kulttuuri/1194692046233/artikkeli/indierockia+udmurtiasta.html

http://www.raahenseutu.fi/cs/Satellite/Kulttuuri/1194655457990/artikkeli/mainetta+rapakon+takaa.html

http://www.raahenseutu.fi/cs/Satellite/Uutiset/1194654542515/artikkeli/vihannin+metsista+kaikkien+televisioihin.html

https://elisaviihde.fi/ohjelmaopas/ohjelma/566411

Suomalaiset muusikot
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Áillohaš-musiikkipalkinnon saajat
Ficolo

Ficolo Oy on Suomessa colocation-palveluja tarjoava konesaliyritys. Ficolo on perustettu vuonna 2011. Yrityksen perustajat hankkivat Puolustusvoimien kallioluolaston ja rakensivat sinne konesalin.

Yhtiön toiminta käynnistyi vuonna 2011 avainhenkilöiden ja perustajasijoittajien voimin. Palvelutuotantoon yritys pääsi ensimmäisen vaiheen valmistuttua vuonna 2012. Ficolo Oy toimii Ulvilassa, jossa sen palvelinkeskukset on sijoitettu maanalaisiin kallioluoliin. Luolastoa on yhteensä 8 500 neliömetriä. Luolat sisältävät yhdeksän luolahallia, kooltaan 500 m2 ja 800 m2. Osaa tiloista käytetään jaettuina konesalitiloina ja osa on varattu yksittäisille asiakkaille muilta suljetuiksi tiloiksi.

Ficolo Oy:n perustajia ovat Seppo Ihalainen, Vesa Lahti ja Sauli Ihalainen. Syksyllä 2017 finanssitalo Taaleri sekä kiinteistö- ja pääomasijoitusyhtiö Pontos ostivat kumpikin 40 prosenttia yhtiöstä, toimivan johdon omistusosuudeksi jäi 20 prosenttia. Kauppahinta oli yhteensä 5,7 miljoonaa euroa. 

Taaleri, Pontos ja Ficolo julkistivat oston yhteydessä käynnistävänsä datakeskushankkeen pääkaupunkiseudulle. Tulevan investoinnin suuruusluokka on yhteensä noin 50 miljoonaa euroa. Pääkaupunkiseudulle suunniteltava datakeskus on laajuudeltaan noin 10 megawattia. Sen palvelut on tarkoitettu dataoperaattoreille ja yrityksille, jotka tarvitsevat joko konesalitilaa omille palvelimilleen tai palvelintilaa pilvipalveluilleen. Investointi pyritään käynnistämään vuoden 2018 alkupuolella. 

Greenpeace vertaili vuonna 2012 suomalaisten palvelinkeskusten uusiutuvan energian käyttöä, energiatehokkuutta ja ilmastopäästövähennystavoitteita. Ficolo selviytyi vertailussa erityisen hyvin uusiutuvan energian osalta, koska käyttää sataprosenttisesti tuulivoimaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Ulvilan kallioon nousee suuri konesali; YLE 14.6.2011
Ficolo Oy
Ficolo plans €50m Helsinki data center
Harjunpään luolasto täyttyy palvelimista vajaassa kymmenessä vuodessa
Ficolo equals coaction - company and datacenter introduction

Suomalaiset yritykset
Jouni Kallunki

Jouni Kallunki (s. 4. maaliskuuta 1992 Oulu) on suomalainen uimahyppääjä, joka edustaa Aurajoen Uintia. Hänen valmentajaan toimii Otto Lehtonen.

Kallunki on voittanut Pohjoismaiden mestaruuden vuosina 2011 ja 2014. Hänellä on myös useita Suomen mestaruuksia. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Kazanissa Kallunki kilpaili sekä yhden että kolmen metrin ponnahduslaudassa, jääden molemmissa alkueriin ja sijoittuen sijalle 28.

Lähteet 

Suomalaiset uimahyppääjät
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Mahmudiyya

Mahmudiyya () on Irakin Bagdadin maakunnan eteläosassa sijaitseva piirikunta ja kaupunki. Mahmudiyyan kaupunki sijaitsee maanteitse noin 33 kilometriä pääkaupunki Bagdadin keskustasta etelään. Vuonna 2013 koko Mahmudiyyan piirikunnan asukasluvun arvioitiin olevan seitsemän prosenttia koko maakunnan väkiluvusta (6 696 596), eli noin 470 000.

Irakin sodan aikana maaliskuussa 2006 Mahmudiyyan piirikunta nousi uutisotsikoihin  neljän amerikkalaissotilaan Yusufiyyan kylässä tekemän 14-vuotiaan irakilaistytön raiskauksen ja perheen joukkomurhan seurauksena. Julmuuksiin osallistuneet sotilaat ja siviiliin päästetty päätekijä tuomittiin myöhemmin Yhdysvalloissa elinkautiseen tai pitkäaikaiseen vankeuteen.

Vuonna 2015 ääri-islamistisen Isis-järjestön solujen raportoitiin tehneen Bagdadissa ja maakunnan eri piirikunnissa toistuvasti erilaisia terroritekoja, kuten attentaatteja, kaappauksia ja tienvarsipommi-iskuja.

Lähteet

Aiheesta muualla

Deadly bomb hits Iraqi shoppers (18.9.2009)  (bbc.co.uk)
Iraq town attack leaves 18 dead (2007)  (bbc.co.uk)
Mahmudiyah  (globalsecurity.org)

Irakin kaupungit
Niklas Kaul

Niklas Kaul (s. 11. helmikuuta 1998 Mainz) on saksalainen yleisurheilun moniottelija, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. Hän edustaa seuratasolla USC Mainzia. Kaul on 190 senttimetriä pitkä ja painaa 86 kilogrammaa.

Vuoden 2015 alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Kolumbian Calissa Kaul voitti kultaa kymmenottelussa uudella kisaennätyksellä 8002 pistettä ja saavutti myös hopeaa keihäänheitossa tuloksella 78,05. Hän voitti kymmenottelussa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2016 pistein 8162 ja Euroopan-mestaruuden 2017 ikäluokan maailmanennätyspistein 8435. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui neljänneksi. Vuonna 2019 hän voitti kymmenottelussa maailmanmestaruuden Dohan MM-kilpailuissa pistein 8691 ja alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Gävlessä pistein 8572. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän keskeytti kymmenottelun. Eugenen MM-kilpailuissa hän keräsi 8434 pistettä ja sijoittui kuudenneksi. Münchenin 2022 EM-kilpailuissa Kaul voitti kultaa pisteillä 8545.

Aikuisten keihästä Kaul on heittänyt parhaimmillaan 79,05 lokakuussa 2019 Dohassa.

Kaulin valmentajina toimivat Michael Kaul, Stefanie Kaul ja Francis Groß.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat

Sisäradat

Lähteet 

Saksalaiset yleisurheilun moniottelijat
Saksalaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Hurrikaani Patricia

Hurrikaani Patricia oli trooppinen hirmumyrsky, joka aiheutti laajoja tuhoja lokakuussa 2015 Tyynenmeren itäosassa, lähinnä Meksikossa. Se iski Meksikon rannikolle kaikkein voimakkaimmillaan 23. lokakuuta. Sen reitille ei osunut suuria kaupunkeja, joten tuhot jäivät pelättyä pienemmiksi. Patrician arvioitiin tuottavan sadetta 200–300 mm, paikoin jopa 500 mm. Lähestyvän myrskyn edeltä evakuoitiin noin 15 000 turistia.

Patricia voimistui ennätyksellisen nopeasti korkeimpaan eli 5. luokkaan Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla. Voimistumista edesauttoi Tyynenemeren poikkeuksellisen korkea pintalämpötila.

Lähteet 

Trooppiset hirmumyrskyt
Vuoden 2015 luonnonmullistukset
Orrskär

Orrskär, ent. Kallskär, on saari Perämeressä Luodon saaristossa Eugmon länsipuolella. Saarella on SS John Graftonin muistomerkki.

Lähteet 

Suomen merialueiden saaret
 Luoto
Otravaaran kaivos

Otravaaran kaivos oli rikkikiisu- ja rautakaivos Enossa. Se oli toiminnassa noin 1920–1922 (1919–1923). Kaivoksen nykyinen sijainti on Joensuun kaupungin Kuusjärven kylässä. Otravaaran muodostuma koostuu happamista vulkaanisperäisistä sedimenteistä. Kaivoksesta on louhittu rikkikiisumalmia vuosien 1919–1923 välisenä aikana noin 22 000 tonnia. Ely-keskus kunnosti kaivosaluetta 2000-luvun alussa. mutta senkin jälkeen kaivoskuiluista tulvi luontoon haitta-ainepitoista vettä. Kunnostus tehtiin kunnan ja valtion yhteistyönä. Haittoja on syntynyt kun  sivukivijätettä on hyödynnetty esimerkiksi maa- tai tierakentamisessa. Magnus Mineral on hakenut alueelle valtauslupaa vuonna 2014.

Lähteet

Kirjallisuutta
K. H. Männikkö, T. T. Määttä, J. V. Ojala & P. A. Tuukki, Otravaaran rikkikiisumalmi ja sen ympäristön geologia. Pohjois-Karjalan malmiprojekti, Raportti 4, Oulun yliopisto 1987

Aiheesta muualla 
 Otravaaran rikkikiisulouhimo, Suomen Kuvalehti, 09.10.1920, nro 40, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomen kaivokset
Eno
Robert Runeberg

Jakob Robert Runeberg (7. maaliskuuta 1846 Porvoo – 13. lokakuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen laivanrakennusinsinööri ja omana aikanaan Pohjoismaiden johtava jäänmurtajien suunnittelija.

Runebergin vanhemmat olivat runoilija Johan Ludvig Runeberg ja Fredrika Charlotta Runeberg o. s. Tengström. Hän opiskeli koneenrakennusta Helsingin teknillisessä reaalikoulussa vuosina 1862–1867 ja erikoistui sitten höyrylaivojen ja jäänmurtajien suunnitteluun. Hän opiskeli laivanrakennusta ja koneensuunnittelua myös ulkomailla Cherbourgissa, Newcastlessa ja Marseillessa. Vuonna 1877 Runeberg suunnitteli Suomen ensimmäisen jäävahvistetun höyrylaivan S/S Expressin joka alkoi liikennöidä talvisin Hanko–Tukholma-reitillä. Runeberg muutti 1879 Pietariin ja perusti sinne 1881 oman insinööritoimiston Bureau Vega, tekninen konsultaatio- ja agentuuriliike. Hänestä tuli 1800-luvun lopulla Pohjoismaiden johtava jäänmurtajien suunnittelija. Runeberg suunnitteli laivoja ja höyrykoneita ja vuonna 1879 hän suunnitteli Viipurissa asuessaan lentoveneen jonka voimanlähteenä oli 15 hevosvoiman höyrykone. Runeberg ei kuitenkaan onnistunut lentämään tällä laitteella useista yrityksistään huolimatta. 

Runeberg oli vuonna 1876 Helsingissä järjestetyn Suomen ensimmäisen yleisen taide- ja teollisuusnäyttelyn näyttelykomissaarina sekä toimi suomalaisena komissaarina Pariisin maailmannäyttelyissä vuosina 1878 ja 1900.

Runeberg välitti myös suomalaisia teollisuustuotteita kuten veneitä, laivoja, maatalouskoneita, polttomoottoreita ja lokomobiileja Venäjän markkinoille. Hän välitti myös katukiviä Suomesta Venäjälle. Venäjän vallankumouksen jälkeen Runeberg joutui lähtemään vuonna 1918 Pietarista omaisuutensa menettäneenä. 

Robert Runeberg oli naimisissa kolme kertaa. Ensimmäinen avioliitto oli Naima (Naema) Forsmanin (1859–1905) kanssa ja myöhemmin Runeberg oli naimisissa ensin Tatjana K. Grosoffin (1886–1911) kanssa ja sitten Wilhelmina Elisabeth Ploomin (s. 1892) kanssa.

Teoksia 
 Berättelse med anledning af Finlands deltagande i Pariser verldsutställningen 1878. Helsingfors 1879
 Kertomus Suomen osan-ottamisesta yleiseen Wenäjän taide- ja teollisuusnäyttelöön Moskovassa v. 1882. Helsinki 1883

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Erkki Härö : Höyrykoneiden avulla lentoon? Varhaisilmailun virstanpylväitä höyrytekniikan näkökulmasta, Suomen Höyrykoneyhdistys ry. raportti 1/2004

Suomalaiset insinöörit
Pietarinsuomalaiset
Vuonna 1846 syntyneet
Vuonna 1919 kuolleet
Naisten Ykkösen kausi 2015

Naisten Ykkösen kausi 2015 oli vuonna 1984 perustetun Naisten Ykkösen 32. kausi. Sarjan voitti Tikkurilan Palloseura, joka nousi Naisten Liigaan yhdessä karsinnan voittaneen Oulu Nice Soccerin kanssa. Sarjaporrasta alemmaksi putosivat Hämeenlinnan Härmä sekä FC Kuusysi.

Sarjajärjestelmä 
Naisten Ykkösen kausi 2015 pelattiin kahdentoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka voittaja nousi suoraan Naisten Liigaan kaudeksi 2016. Toiseksi sijoittunut karsi liigapaikasta Naisten Liigan alaloppusarjan kolmanneksi sijoittuneen joukkueen kanssa. Sarjan kaksi viimeistä putosivat Naisten Kakkoseen.

Joukkueet 
Petalax IK luopui sarjapaikastaan 31. joulukuuta 2014 ja sen tilalle nostettiin Hämeenlinnan Härmä. Ennen kauden alkua VIFK puolestaan nostettiin täydennysmenettelyllä Naisten Liigaan Kokkola Futis 10:n tilalle, joka ei täyttänyt liigalisenssiin vaadittavia kriteerejä. Kokkola F10 puolestaan sai VIFK:n paikan Ykkösessä.

Sarjataulukko

Liigakarsinta 
ONS nousi Naisten Liigaan kaudeksi 2016 yhteismaalein 5–1.

Parhaat maalintekijät

Lähteet 
Naisten Ykkönen 2015 Suomen Palloliiton tulospalvelu.

Viitteet 

Naisten Ykkösen kaudet
Jalkapallosarjojen kausi 2014–2015/2015
Asko A. Kariluoto

Asko A. Kariluoto (s. 10. maaliskuuta 1947) on suomalainen pastori, kristillinen kirjailija ja runoilija sekä Raamattu Kansalle -yhdistyksen puheenjohtaja. Hän on sekä kirjoissaan että puheissaan kritisoinut Jehovan todistajia. Hän kuuluu helluntaiherätykseen.

Teoksia 
Paluun aika: runoja (1978)
Näin ihmeparantumisia ja pettymyksiä (1979)
Ryöstetty risti (1983)
Jehova vai Jeesus?: Jehovan todistajien opin ja kristinuskon perusasioiden tarkastelua Raamatun valossa (1984)
Viimeiset eväät: runoja (1988)
Jehovan todistajien oppi ja Raamattu (1989)
Viitasaaren helluntaiseurakunta 60 vuotta, 1930–1990 (1990)
Saarnaajille sattunutta (1991)
Kolmikko pankkiryöstäjien jäljillä (1992)
Tämä onkin Titanic: runoja (1993)
Abu-Ali: Jersalemista maan ääriin (1996)
Lauluja elämän pitkospuilta (nuotijulkaisu, 2005)
Ei elämä helpolla päästä: valikoima runoja 1962-2004 (2005)
Pastorin palkeet (äänite, 2005)
Leo Lampi: renkipojasta tasavallan hovikokiksi (2007)
Erikoinen eläintarha (2009)
Kamelikapina (2009).

Lähteet 

Suomalaiset papit
Suomalaiset kristilliset kirjailijat
Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Kero

Kero tarkoittaa seuraavia:

 paljas pyöreä tunturinlaki
Iso-Kero, järvi
Keski-Kero, osa järveä jonka se muodostaa yhdessä Iso-Keron kanssa

Sukunimi
Kero on seuraavien henkilöiden sukunimi, jotka ovat suomalaisia, ellei toisin mainita:
 Elina Kero (s. 1982), amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
 Esa Kero (s. 1951), toimittaja ja tietokirjailija
 Jaakko Kero (s. 1972), kestävyysjuoksija
 Jukka Kero (s. 1974), kestävyysjuoksija
 Outi Kero (s. 1988 tai 1989), näyttelijä
 Raimo Kero, taiteilijanimi Rexi (s. 1948), muusikko  
 Reino Kero (1939–2020), historioitsija ja professori
 Sami Kero (s. 1979), valokuvaaja
 Tanner Kero (s. 1992), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
 Ville Kero (s. 1990), pesäpalloilija.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Petter Widerholm

Petter Widerholm (k. 1863) oli suomalainen kirjapainonomistaja. Hän oli alkujaan Waseniuksen kirjapainon faktori. Hän perusti 1834 kirjapainon Pietariin, mutta huonon menestyksen vuoksi hän siirtyi Porvooseen, jonne perusti kirjapainon vuonna 1935. Vuonna 1851 hän osti pikapainokoneen ("painettu vikkelä-präntissä" tai "joutu-präntissä") Magnus Ferdinand Lundbergilta, joka oli tuonut sen Kööpenhaminasta, mutta otettuaan liian suuria painoksia kirjoista, joutui luopumaan painosta ja painokoneesta.

Widerholm kustansi 31-osaisen ja 16 000-sivuisen romaanisarjan Läsebibliothek för Finland, jok ilmestyi vuosina 1847-1852. Hän julkaisi Porvoossa toimiessaan Borgå Tidning -lehteä.

Carl-Rudolf Gardberg on kiittänyt Gustaf Otto Waseniuksen kirjapainon palveluksessa olleen Widerholmin valitsemaa typografiaa Runebergin Serviska Folksånger -käännökseen. Askeettisen uusklassisen typografian sijasta hän noudatti ”biedermayerajan makua, jossa käytettiin runsasta koristelua”.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Carl-Rudolf Gardberg, En svensk boktryckare i Finland, s. 137-154, Nordisk tidskrift för bok- och biblioteksväsen, Årg. 56, 1969.

Suomalaiset kirjapainot
Suomalaiset kirjankustantajat
Syntymävuosi puuttuu
Vuonna 1863 kuolleet
Jouko Kallio

Jouko "Jokke" Kallio (s. 6. toukokuuta 1947) on suomalainen autourheilija. Parhaiten hänet tunnetaan ratakuorma-autojen parista, jossa hän voitti kaksi Euroopan-mestaruutta.

Kallio aloitti kilpailemisen 24-vuotiaana. Hän on saavuttanut viisi vakioautojen Suomen mestaruutta. Vuonna 1984 Kallio ajoi ensimmäisen kilpailunsa rallicrossin EM-sarjassa saavuttaen ensimmäisen voittonsa seuraavana vuonna Ranskassa. Kaudella 1990 Kallio debytoi ratakuorma-autojen EM-sarjassa Sisun autolla. Avauskaudellaan hän sijoittui sarjan toiseksi. Kausilla 1991 ja 1992 Kallio voitti B-sarjan Euroopan-mestaruuden, niin ikään Sisulla. Hän saavutti ainoastaan kaksi voittoa noiden kausien aikana. Kaudella 1992 hänen tallitoverinaan oli toinen suomalainen Harri Luostarinen. Jyväskylän Suurajoihin Kallio osallistui neljästi. Vuonna 2000 Kallio sijoittui rallicrossin EM-sarjan kakkosluokan toiseksi.

Kallion tavaramerkkinä ratakuorma-autojen EM-sarjassa olivat lapikkaat, jotka jalassa hän ajoi.

Lähteet 

Suomalaiset autourheilijat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Hello (Adelen kappale)

”Hello” on englantilaisen laulaja-lauluntekijän Adelen kappale, joka julkaistiin 23. lokakuuta 2015 XL Recordingsin kautta. Se on ensimmäinen single laulajan kolmannelta studioalbumilta 25 (2015).

Kappale sai paljon kehuja musiikkikriitikoilta, jotka vertasivat sitä otollisesti Adelen aiempaan tuotantoon. Kappaletta seurasi Xavier Dolanin ohjaama musiikkivideo, jolla esiintyvät Adele ja Tristan Wilds. Musiikkivideo rikkoi Vevon katsojaennätyksen, kun se saavutti 27,7 miljoonaa katsojakertaa ensimmäisen vuorokauden aikana.

Single menestyi erinomaisesti myös kaupallisesti. Sitä myytiin pelkästään Yhdysvalloissa 1,1 miljoonaa kappaletta viikon aikana, ja siitä tuli ensimmäinen single, jota on myyty yli miljoona digitaalista latausta viikossa. Se on myös vasta toinen single, jota on Yhdysvalloissa myyty miljoona kappaletta viikossa sen jälkeen, kun Nielsen Soundscan aloitti myyntilukujen tilastoinnin vuonna 1991. Ensimmäinen oli Elton Johnin ”Candle in the Wind” (1997), jota myytiin ensimmäisellä viikolla yli kolme ja toisellakin viikolla yli miljoona kappaletta.

Lähteet 

Adelen kappaleet
Vuoden 2015 kappaleet
Suomen singlelistan ykköset
Grammy-palkitut kappaleet
Greg Kurstinin tuottamat kappaleet
Diogo Tomas

Diogo Tomas (s. 31. heinäkuuta 1997 Oulu) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Tomas on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Veikkausliigassa lokakuussa 2015 kauden viimeisessä ottelussa FC KTP:tä vastaan pelaten täydet 90 minuuttia. Helmikuussa 2016 Tomas solmi Ilveksen kanssa yksivuotisen pelaajasopimuksen. Kauden 2017 Tomas pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Hakassa, mutta palasi jälleen Ilvekseen kaudeksi 2018. Seuraavat kolme kautta menikin Veikkausliigaa pelanneen Ilveksen reveissä. Tällöin otteluita kertyi kaikkiaan 64 ja maaleja viisi.

Diogo Tomas oli kauteen 2020 mennessä edustanut Veikkausliigassa vain Ilvestä viisi kautta, joissa hän oli pelannut kaikkiaan 68 ottelua. Kaudeksi 2021 hän sirtyi toiseen Veikkausliiga-seuraan eli Kuopion Palloseuraan.

Tomaksen äiti on suomalainen ja isä portugalilainen.

Lähteet

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Vinkkimiehet

Vinkkimiehet oli suomalainen keskusteluohjelma, jossa MTV:n rikostoimituksen Jarkko Sipilä ja MTV:n tutkivan ryhmän toimittaja Pekka Lehtinen vaihtoivat ajatuksia rikos- ja oikeusalan ajankohtaisista aiheista. 

Sarjan jaksot julkaistiin ensin suoratoistopalvelu MTV Katsomossa. Vuonna 2017 Vinkkimiehet siirtyi televisioon, MTV3-kanavalle, ja sarjan nimi vaihtui Rikospaikaksi. ”Vinkkimiehet” loppui keväällä 2022, kun Jarkko Spilä kuoli.

Jaksoluettelo

Lähteet

Keskusteluohjelmat
Suomalaiset televisio-ohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
Arendt Grape

Arendt Grape (21. syyskuuta 1612 Lyypekki – 20. joulukuuta 1687 Ylitornio) oli alun perin saksalainen porvari, joka toimi Ruotsiin muutettuaan ensin kaivosyrittäjänä Pajalassa ja sitten tilanpitäjänä Ylitorniolla ja lapinvoutina Tornion ja Kemin lapinmaiden alueilla.

Grapen isä oli lyypekkiläinen oluenpanija Arendt Grape (vanhempi) ja puoliso vuodesta 1641 Clara Johanintytär Guldsmed (1625–1692). Useat heidän lapsistaan ja näiden jälkeläisistä jäivät Peräpohjolaan, Grapen suku on vaikuttanut sekä Suomen että Ruotsin Lapissa. Grape muutti Ruotsiin 1629 ja alkoi yrittäjäksi Tukholmassa kymmenen vuotta myöhemmin.  Kun Tornion Lapista löytyi rautamalmia eivätkä paikkakuntalaiset saaneet aikaan kannattavaa kaivosteollisuutta, vuorikollegio luovutti Grapelle 1646 oikeudet ruukkitoimintaan. Hän perusti Junosuvantoon masuunin 1647–1649 ja Köngäsen koskeen rautaruukin mutta joutui luovuttamaan 2/3 osuuden niistä hollantilaisille velkojille. Silti vasta hänen poikansa Abraham Grape luopui omistuksista kokonaan 1696. Grape osti tilan Ylitornion Nautapuodinsaaren Armassaaresta 1655 ja toimi lapinvoutina 1667–1682. Virkatehtävien ohella hän osallistui innokkaasti saamelaisten käännyttämiseen kristinuskoon Gabriel Tuderuksen kanssa.  Grapen muistopaasi, joka on tehty Kiirunan malmista, paljastettiin Armassaressa 1987. Siinä on taiteilija, professori Ensio Seppäsen suunnittelema reliefi.

Lähteet

Ruotsalaiset yritysjohtajat
Ruotsalaiset virkamiehet
Vuonna 1621 syntyneet
Vuonna 1687 kuolleet
Kalevi (täsmennyssivu)

Kalevi on suomalainen etunimi mutta myös sukunimi.

Kalevi, etunimi
 Kalevi, suomalainen miestenlehti

Sukunimi
 Jorma Kalevi, oik. Jorma Kalevi Nuppola (1946–2022), iskelmälaulaja
 Jaakko Eino Kalevi, oik. Jaakko Eino Kalevi Savolainen (s. 1984), säveltäjä ja muusikko

Katso myös
Kalev

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Paasivirta

Paasivirta on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Jaakko Paasivirta (1931–2011), orgaanisen kemian professori
 Juhani Paasivirta (1919–1993), historiantutkija ja professori
 Karl Viktor Paasivirta (ent. Hellström, 1854–1933), opettaja, maanviljelijä ja valtiopäivämies
 Niilo Paasivirta (s. 1968 tai 1969), internetpersoona
Josip Iličić

Josip Iličić (s. 29. tammikuuta 1988 Prijedor, Jugoslavia) on slovenialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Atalantaa. Pelipaikaltaan hän on hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Iličić kuuluu myös Slovenian jalkapallomaajoukkueeseen.

Ura

Seurajoukkueura 
Iličić aloitti ammattilaisuransa vuonna 2007 SC Bonifikan riveissä Slovenian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Vuodet 2008–2010 Iličić edusti PrvaLigan Interblockia tehden 55 ottelussa 12 maalia. Kaudella 2008–2009 Iličić voitti seuran paidassa Slovenian cupin. Vuonna 2010 hän pelasi myös NK Mariborissa viisi ottelua tehden yhden maalin. Elokuussa 2010 Iličić siirtyi Italian Serie A:n US Palermoon. Hän debytoi Serie A:ssa seuraavassa kuussa Brescia Calciota vastaan ja avausmaali syntyi seuraavalla kierroksella Internazionalen verkkoon. Avauskaudellaan Iličić teki 34 Serie A -ottelussa kahdeksan maalia. Parhaimmalla kaudellaan, kaudella 2012–2013, hän onnistui maalinteossa kymmenen kertaa 31 pelissä. Yhteensä maaleja syntyi 20 kappaletta 98 ottelussa.

Heinäkuussa 2013 Iličić siirtyi Serie A:n ACF Fiorentinaan. Hän debytoi seuran paidassa seuraavassa kuussa Catania Calciota vastaan. Avausmaali syntyi saman vuoden joulukuussa Bologna FC:n verkkoon. Kaudella 2013–2014 Iličić debytoi myös Eurooppa-liigassa. Kaudella 2014–2015 hän teki 25 Serie A -ottelussa kahdeksan osumaa. Seuraavalla kaudella hän teki Serie A:ssa 13 maalia mutta jäi kaudella 2016–2017 viiteen maaliin.

Heinäkuussa 2017 Iličić siirtyi Atalantaan. Hän on tehnyt Serie A:ssa kausittain 11, 12 ja 15 maalia. Hän teki hattutempun maaliskuussa 2018 Hellas Veronaa, lokakuussa 2018 Chievo Veronaa, joulukuussa 2018 Sassuoloa ja tammikuussa 2020 Torinoa vastaan. Mestarien liigassa hän teki kaudella 2019–2020 viisi maalia kahdessa neljännesvälieräottelussa espanjalaisseura Valenciaa vastaan, neljä niistä vieraskentällä pelatussa toisessa osaottelussa.

Maajoukkueura 
Iličić on edustanut Sloveniaa alle 21-vuotiaissa. Slovenian A-maajoukkueessa hän debytoi elokuussa 2010 ystävyysottelussa Australiaa vastaan. Avausmaali syntyi syyskuussa 2013 MM-karsintaottelussa Kyproksen verkkoon. Hän on tehnyt MM-karsinnoissa neljä ja EM-karsinnoissa viisi maalia.

Saavutukset 
NK Interblock
 Slovenian cup 2008–2009

Lähteet 

Slovenialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Shaun Torrente

Shaun Torrente (s. 13. elokuuta 1978 Homestead) on yhdysvaltalainen F1-veneilijä, joka kilpailee kaudella 2015 qatarilaisen Qatar Teamin veneellä. Torrente on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 65 kilogrammaa.

Torrente debytoi MM-sarjassa kaudella 2007 osallistuen vain yhteen kilpailuun. Kaudella 2011 hän oli sarjan kymmenes ja seuraavana vuonna yhdestoista, molemmilla kausilla parhaana sijanaan neljäs tila. Kaudella 2013 Torrente saavutti ensimmäisen voittonsa Qatarin kilpailusta ja oli sarjan toinen saavutettuaan neljä palkintosijaa. Kaudella 2014 Torrente sijoittui MM-sarjan kolmanneksi kerättyään yhden voiton ja kolme palkintosijaa.

Lähteet 

Formula 1 -veneilijät
Yhdysvaltalaiset moottoriurheilijat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Metsälaki

Metsälaki (, ) on Suomen metsien taloudellista ja kestävää käyttöä määrittelevä laki.

Metsälain uusin muutos tuli voimaan vuoden 2014 alusta. Metsälain uudistukset mahdollistivat muun muassa uudistushakkuun puuston keskiläpimitasta riippumatta.

Suomen metsälaissa on määritetty puun korjuuseen, metsän uudistamiseen, metsäluonnon monimuotoisuuden turvaamiseen, suojametsiin ja suoja-alueisiin sekä lain valvontaan ja seuraamuksiin liittyvistä asioista.

Metsälain ohella metsien käyttöön (hakkuut, metsänhoitotoimenpiteet yms.) vaikuttavat tai sitä säätelevät myös muun muassa luonnonsuojelulaki, toimenpiteiden suorittajien sertifikaattisidonnaisuudet, Tapion Metsänhoidon suositukset sekä toimenpiteiden suorittajien omat ohjeistukset.

Katso myös

 Metsäoikeus

Viitteet

Metsätalous
Suomen ympäristölaki
Mahmoud Dahoud

Mahmoud Dahoud (s. 1. tammikuuta 1996 Amuda, Syyria) on syyrialais-saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Borussia Dortmundia. Oikeajalkainen Dahoud on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Ura

Seurajoukkueura 
Dahoud aloitti jalkapallouransa Saksassa. Vuonna 2010 hän siirtyi Borussia Mönchengladbachin juniorijoukkueeseen. Seuran edustusjoukkueessa Bundesliigassa Dahoud teki debyyttinsä huhtikuussa 2015 Borussia Dortmundia vastaan. Tuo esiintyminen jäi Dahoudin kauden ainoaksi. Avausmaalinsa Bundesliigassa hän teki syyskuussa 2015 Augsburgin verkkoon. Samassa kuussa Dahoud debytoi myös Mestarien liigassa Sevillaa vastaan. Hän pelasi Mönchengladbachissa kolmen kauden aikana yhteensä 61 liigaottelua, joissa hän teki seitsemän ja syötti 15 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua.

Dahoud siirtyi Borussia Dortmundiin 12 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2017. Hän on bundesliigakauden 2020–2021 päättyessä pelannut seurassa 70 liigaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi ja syöttänyt kuusi maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut 16 ottelua ja tehnyt maalin kauden 2020–2021 neljännesvälieräottelussa Sevillaa vastaan. Hän voitti Saksan cupin vuonna 2021.

Maajoukkueura 
Dahoud on pelannut useissa Saksan juniorimaajoukkueissa. Hän pelasi alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa kolme ottelua Saksan kultajoukkueessa 2017 ja viisi ottelua hopeajoukkueessa 2019. Saksan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäiset ottelunsa loka-marraskuussa 2020 Turkkia ja Tšekkiä vastaan.

Lähteet 

Saksalaiset jalkapalloilijat
Syyrialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Adam Lowry

Adam Lowry (s. 29. maaliskuuta 1993 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-joukkue Winnipeg Jetsiä. Lowry on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Jets varasi Lowryn vuoden 2011 varaustilaisuudessa 67. pelaajana kolmannella kierroksella. Huhtikuussa 2021 Lowry teki Jetsin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 16,25 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Lowryn isä Dave Lowry on entinen NHL-jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja, äiti Elaine puolestaan triathlonisti ja kuntovalmentaja. Veli Joel Lowry on myös ammattilaisjääkiekkoilija.

Tilastot

Lähteet 

 http://www.nhl.com/ice/fi/player.htm?id=8476392&view=stats

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Winnipeg Jetsin pelaajat
Winnipeg Jetsin varaamat pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Lassi Nurila

Lassi Nurila (s. 16. lokakuuta 1987 Kälviä) on suomalainen lennokkiurheilija, joka edustaa Kokkolanseudun RC-lentäjiä. Nurilan lennokkiharrastus sai alkunsa vuonna 2000, kun Kälviälle saatiin oma lennokkikenttä. Nurila aloitti harrastuksen Arising Star trainer -lennokkia lennättämällä. Kerhon toiminta Kälviällä oli painottunut vahvasti taitolentoon, jota Nurilakin alkoi harrastaa.

Kilpaura

Uran alku Nordic-luokassa
Nurila osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa vuonna 2002 Hämeenkyrön lentokentällä Nordic-luokassa. Saman kesä aikana hän osallistui vielä kahteen muuhun kilpailuun, saavuttaen neljännen sijan Nordic-luokan Suomen Cupissa. 

Vuonna 2003 Nurila kilpaili vielä Nordic-luokassa, saavuttaen Suomen Cupin toisen sijan. Samana vuonna hän osallistui myös ensimmäiseen kansainväliseen kilpailuunsa, Pohjoismaidenmestaruuskilpailuihin Jämijärven lentokentällä. Nurila saavutti kilpailuissa Nordic-luokan toisen sijan.

Siirtyminen kansainväliseen FAI- luokkaan 2004
2004 vuonna Nurila saavutti FAI-luokan SM-pronssia. Junioreiden mestaruuskilpailuissa Moskovassa hän saavutti toisen sija.

Maailmancup 2014
Vuoden 2014 voitto tuli Nurilalle jopa yllätyksenä. Kilpailuissa järjestettiin yhteensä 14 osakilpailua, joista hän osallistui yhteensä neljään: Belgiassa, Englannissa, Saksassa ja Italiassa. Nurilan menestyksekkääseen kauteen sisältyi kaksi osakilpailujen voittoa, sekä yksi kolmas ja yksi neljäs sija.

Nurila oli harjoittellut lennokkilajin parissa päivittäin. Hän kertoi valmistautuneensa kilpailusuorituksiin erityisesti oululaisen kilpailutuomarin Esa Eirolan avustuksella.

EM-hopeaa 2016 
Nurila sijoittui elokuussa 2016 Saksan Untermünkheimissa järjestetyissä EM-kilpailuissa hopealle. Nurilan kokonaispisteet olivat 1983,63.

Maailmancup tulokset

Kokonaiskilpailu

Maailmancup osakilpailut

Lähteet
http://ilmailu.fi/uutiset/haastattelussa-f3a-maailmancupin-2014-voittanut-lassi-nurila
http://www.f3a.fi
http://www.f3a-international.com
https://www.fai.org/world-cups/f3a-radio-control-aerobatics

Viitteet 

Elävät henkilöt
Suomalaiset urheilijat
Suomen ilmailu