joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Hajdúböszörmény

Hajdúböszörmény on noin 30 000 asukkaan kaupunki Koillis-Unkarissa. Se on myös maineikas koulukaupunki, jossa toimii mm. yksi Debrecenin yliopiston osasto. Ilmapiiri on sen myötä hienostuneen akateeminen. Kaupungilla on uniikki ympyränmuotoinen katujen asemakaava (kuten Pariisilla), jonka arvellaan saaneen alkunsa siitä, että on haluttu puolustautua hyökkäyksiltä. Katujen asemakaavaa tuntematon vierailija voi helposti joutua eksyksiin ja huomata kävelleensä ympyrää pitkän ajan.

Kuten monissa pienemmissä Unkarin kaupungeissa, jopa väestö kaupungin rajojen sisäpuolella ansaitsee tulonsa aivan kuten perhekunnan välttämättömyydet maanviljelyllä ja karjanhoidolla. Tämän paikallistalouden ominaisuuden takia korkeat aidat ja hajujen runsaus ovat erittäin yleisiä jopa kaupungin ytimessä.

1990-luvulla Hajdúböszörmény joutui taloudelliseen kriisiin, joka aiheutti suuren työttömyyden. Monet syyttivät korkeaa työttömyysastetta Rautaesiripun romahtamisesta, joka tapahtui 1989 ja sopeutumisajasta jonka minkä tahansa talouden täytyisi käydä läpi sellaisessa taloudellisessa mullistuksessa. Vielä uudempi syy työttömyyteen oli General Electricin Tungsramin tehtaan supistaminen (uusien taloudellisten mahdollisuuksien johdosta yhtiö tunnusteli Kiinaa).

Hajdúböszörményllä on kuusi ystävyyskuntaa: Berehove (Ukraina), Joseni (Romania), Kraśnik (Puola), Salonta (Romania), Siilinjärvi (Suomi) ja Trogir (Kroatia).

Lähteet

Unkarin kaupungit
Maantieteeseen liittyvät artikkelit
Ravattulan keskiaikainen kirkko

Ravattulan keskiaikainen kirkko oli Kaarinassa Ravattulan kylän Ristimäessä sijainnut varhaiskeskiaikainen kirkko, josta nykyään on jäljellä enää kivinen perustus. Kyseessä on Suomen vanhin tunnettu kirkko, joka rakennettiin 1100–1200-lukujen vaihteessa. Sen jäännökset löydettiin vuonna 2013, mutta kaivauksia oli paikalla tehty jo vuodesta 2010 lähtien. Peltoaukean keskeltä sijaitsevasta metsäsaarekkeesta on kirkon kivijalan lisäksi löydetty kalmisto sekä sitä kiertäneen kiviaidan perustukset.

Kirkko 
Ravattulan kirkko edusti varhaiskeskiaikaista romaanista rakennustyyliä. Sen yhteydestä on tehty esinelöytöjä, jotka vahvistavat kirkon ajoitusta 1100-luvulle. Puurakenteisen kirkon pituus oli noin kymmenen ja leveys kuusi metriä. Siihen on kuulunut runkohuone sekä kapeampi kuoriosa. Kirkon itäreunalta löytyi myös ensin alttarin kivisiksi perustuksiksi tulkittu rakenne. Myöhemmin rakenne osoittautui keskiaikaisen muistoristin kiviseksi perustukseksi. Esinelöytöjen perusteella kirkko on ollut käytössä vain 1220–1230-luvuille saakka, jonka jälkeen se on ilmeisesti purettu ja rakennusmateriaalit kierrätetty uuteen paikkaan. Ristimäki on todennäköisesti palvellut 10–20 eri talon kirkkona, joten sitä on käyttänyt laajempi yhteisö kuin pelkkä Ravattulan kylän alue. Kirkon paikalle pystytety muistoristi oli tutkimusten mukaan pystytetty 1200-luvulla ja sitä oli uusittu ainakin vielä 1500-luvulla. Se selittää myös mäen nimen "Ristimäki".

Muinaisjäännös löydettiin Turun yliopiston arkeologian oppiaineen suorittamissa kaivauksissa. Varhaiskeskiaikaisten puukirkkojen jäännöksiä on Suomesta etsitty jo 150 vuoden ajan ja kaivauksia johtanut arkeologi Juha Ruohonen luonnehtikin kirkkolöytöä kuluvan vuosituhannen merkittävimmäksi. Ennen Ravattulaa on tunnettu runsaasti rautakauden ja keskiajan vaihteen tienoon kalmistoja, mutta niistä ei ole löytynyt varmoja kirkkorakennusten perustuksia.

Kalmisto 
Alueelta on löydetty myös laaja ristiretkiaikaan ja keskiajan alkuun ajoittuva kalmisto sekä sitä ympäröineen kiviaidan perustuksia. Arvioiden mukaan kalmistossa voi olla jopa 300 hautaa. Kalmistoa kiertäneen aidan perusteella on päätelty, että kyseessä on ollut kristillinen hautausmaa, jonka vanhimmat hautaukset on mahdollisesti tehty jo sata vuotta ennen kirkon rakentamista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
Kivikautisen asuinpaikan ja rautakautisen ruumiskalmiston kaivaus 2010 Museovirasto.
Kaarina Ravattula Ristimäki - Arkeologiset tutkimukset 2012 Turun Yliopisto.
 
 

Kaarinan rakennukset ja rakennelmat
Kaarinan historia
Suomen keskiaikaiset rakennukset ja rakennelmat
Suomen rautakautiset muinaisjäännökset
Suomen kirkonrauniot
Suomen puukirkot
Suomen 1200-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Leeni-Maria Hovila

Leeni-Maria Hovila (s. 1978) on suomalainen laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten Kivimetsän Druidin laulusolistina, minkä lisäksi hän on myös The Body Snatscher-yhtyeen laulaja. Aiemmin hän laulanut myös Excecratus-yhtyeessä ja ollut vierailevana solistina Swallow The Sunin vuonna 2008 ilmestyneellä Plague of Butterflies EP:llä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset laulajat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Kananlihalle meneminen

Kananlihalle meneminen ihmisellä tai yleisemmin nisäkkäillä  piloerektio tarkoittaa ihon karvankohottajalihasten supistumista niin, että iho ihmisellä näyttää paljaalta kanan nahalta tai karvapeitteisellä nisäkkäällä karvat pörhistyvät. Tämä on yleensä reaktio ilman lämpötilan laskuun, mutta se voi syntyä myös muista ärsykkeistä, kuten  voimakkaasta tunnekuohusta tai uhkaustilanteesta. Karvankohoamisen aiheuttaa adrenaliinihormoni.

Ilmiön alkuperä

Ihon kananlihalle nousemisen ihmisellä uskotaan olevan jäänne siitä evoluution vaiheesta, jossa ihmisillä oli kattavampi karvapeite. Tällöin karvankohottajalihakset saattoivat kohottaa turkin pystyyn ilman keräämiseksi sen alle, jolloin ilma toimi lämpöeristeenä.

Merkitys nykyään

Nykyihmiselle tällä ilmiöllä ei ole juuri merkitystä lämmön varaajana vähäisen karvoituksen vuoksi. Lähes päinvastaisesti se vain kuluttaa turhaan energiaa tilanteessa, jossa kaikki mahdolliset resurssit saatettaisiin tarvita kylmästä selviämiseen.

Lähteet 

Iho
Keltaparatiisilintu

Keltaparatiisilintu (Loboparadisea sericea) on huntuparatiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.

Levinneisyys
Keltaparatiisilintua tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen populaatio on pieni ja vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.

Elinympäristö
Keltaparatiisilintu elää vuoristometsissä 600–2 000, yleensä yli 1 200 metrin korkeudella merenpinnasta.

Lähteet

Huntuparatiisilinnut
Leipurin

Leipurin Oy on suomalaiseen Aspo Oyj -yhtiöön kuuluva leipomoalan raaka-aineita ja koneita myyvä yritys.

Historiaa
Suomen Leipurien Tukkuliike Oy perustettiin 1920 hankkimaan osakasleipomoilleen raaka-aineita ja koneita. 1930-luvun lamassa yrityksen toiminta kärsi, ja vuonna 1933 ekonomi Arvi Raikkala kutsuttiin yrityksen toimitusjohtajaksi. Yksityisten leipomoiden kilpailu osuustoiminnallisten kanssa oli kovaa, ja Raikkalan mukaan vastaus piili laadun kohentamisessa. Leipurien Tukkuliike palkkasi kiertäviä ”demonstratöörejä” eli laatukonsultteja ja lisäsi leipomokone-edustustensa määrää.

Helsingin Mechelininkatu 12:ssa sijainneen yrityksen nimi vaihtui 1948 Leipurien Tukku Oy:ksi. Sota- ja jälleenrakennusvuosia leimasi monien muiden alojen tavoin tavarapula. Viljan ja jauhojen säännöstelyä purettiin 1948 ja 1949, mutta sokerin ja margariinin säännöstelystä luovuttiin kokonaan vasta 1954. Leipurien Tukku panosti konekauppaan leipomoiden vanhentuneen laitekannan uusimiseksi.

Pitkäaikaista toimitusjohtajaa Arvi Raikkalaa seurasi tehtävässä 1961 hänen poikansa Matti. 1970-luvun alkupuolella alkoi koeleipomotoiminta yhteistyössä Suomen Leipuriliiton kanssa. 1970-luvun lopulla Leipurien Tukku ryhtyi viemään koneita ja laitteita erityisesti Neuvostoliittoon.

Leipurien Tukku listautui Pörssin meklarilistalle vuonna 1982. Suomen 1990-luvun alun lamavuosina yritys ajautui osaksi Kaukomarkkinat-konsernia, jonka omistajaksi vuosikymmenen puolivälissä tuli Kesko. Tuolloin leipomoalan liiketoiminta oli jaettuna kahdeksi yhtiöksi, LT-Tukku ja LT-Kone. EU-jäsenyyden tuoma tuonnin vapautuminen 1990-luvun puolivälissä laajensi tuotevalikoimaa leipomoalasta liha- ja valmisruokateollisuuden raaka-aineisiin. Neuvostoliiton romahdettua yrityksen kansainvälistyminen sai uuden vaiheen Viroon ja Venäjälle perustettujen tytäryhtiöiden myötä. 2010-luvulla Leipurin-yrityksellä on toimintaa Baltiassa, Puolassa ja neljässä Venäjän miljoonakaupungissa.

Vuodesta 2008 Leipurin-yhtiö on ollut Aspo Oyj:n omistuksessa. Sen liikevaihto vuonna 2012 oli 65,2 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 58.

Aspo yritti listata Leipurin-yhtiön pörssiin järjestämällä listautumisannin ja osakemyynnin loppuvuonna 2014. Anti ja listautuminen kuitenkin peruttiin. Aspon mukaan Venäjän ruplan valuuttakurssin romahtaminen oli muuttanut sijoitusilmapiirin negatiiviseksi ja lisännyt epävarmuutta Venäjällä toimivien yhtiöiden kehityksestä.

Lähteet

Kirjallisuutta
Yki Hytönen (2005). Leipurin ystävä: Leipurien Tukku 1920–2005. ISBN 952-91-9328-9.
Jalas, Aaro & Åberg, Veijo: Suomen leipuriliitto 1900–2010: Katsaus leipomoalan historiaan. Suomen leipuriliitto, 2010. ISBN 978-952-92-7476-5.

Aiheesta muualla
Leipurin Oy:n verkkosivusto
 Yhtiö Pörssitiedon netissä

Tukkukaupat
Suomalaiset yritykset
Kaarina Sarkola

Kaarina Sarkola (2. marraskuuta 1913 Loppi – 2000) oli suomalainen kirjailija.

Sarkola kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1934. Hän oli ammatiltaan mainostoimittaja.

Teoksia 
 Uhrisalaisuus : runoja. Otava 1947
 Puujohannes : romaani. Otava 1949
 Samaa unta : kihlaparin kirjeitä sodan keskellä. Minerva 2007 (Kaarina Sarkolan ja Tauno Huotisen kirjeenvaihtoa jatkosodan vuosilta)

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 2000 kuolleet
Sienten syötävyysmerkintä

Sienten syötävyysmerkintä ilmoittaa sienen syötävyyden ja sopivuuden ruuaksi. Syöntikelpoisuus ilmoitetaan Suomessa tähdillä, ympyrällä ja risteillä. Tähtimerkinnät ovat suuntaa antavia, koska kysymys on myös makuasioista. Sienestäjä voi sienioppaaseen merkittyjen symbolien avulla varmistua sienen käyttökelpoisuudesta ruuaksi, eikä hänen tarvitse välttämättä kokeilla sitä. Tähdellä merkitty sieni on syöntikelpoinen sieni. Ympyrällä merkitty on esikäsiteltävä, ja ristillä merkitty on myrkyllinen, joka voi aiheuttaa lieviä myrkytysoireita tai pysyviä vaurioita ihmisen elimistöön. Merkinnät vaihtelevat hieman kirjasta toiseen. Myös sulkuja käytetään joksus merkkien ympärillä. Lisäksi tunnetaan rastimerkintä haitallisesta sienestä, pääkallomerkintä myrkyllisestä, kahden pääkallon merkintä tappavan myrkyllisestä ja toisinaan symbolien määrä voi yleisestikin olla korkeintaan kaksi, ja rengassymboli sellaisenaan saattaa olla merkki esikäsittelyn tarpeesta.

Merkinnät

Lähteet 

 Sienestys
Paljasjalkajuoksu

Paljasjalkajuoksu tarkoittaa juoksemista paljain jaloin. Paljasjalkajuoksun kannattajien mukaan paljain jaloin juokseminen vahvistaa jalkaa sekä saa ihmisen juoksemaan päkiäaskelluksella, mikä voi olla vähemmän rasittavaa jalalle kuin juoksukenkien kanssa kantapää edellä juokseminen. Toisaalta paljain jaloin juoksija altistuu esimerkiksi ihovammoille.

Tekniikka
Paljasjalkajuoksussa päkiä tulee maahan yleensä ennen kantapäätä, toisin kuin lenkkikengillä juostessa. Jotkut juoksijat tulevat alas koko jalkapohjalla. Paljasjalkajuoksijan askelpituus on lyhyempi, askeltiheys suurempi ja maakosketus lyhyempi kuin kengissä juoksevalla.

Hyödyt ja riskit
Paljasjalkajuoksun kannattajien mukaan paljain jaloin juokseminen voi vahvistaa jalan lihaksia, jänteitä ja nivelsiteitä ja mahdollistaa luonnollinen juoksuaskel. Sen arvellaan myös voivan venyttää ja vahvistaa akillesjännettä ja pohjetta sekä aktivoivan tasapainosta ja koordinaatiosta vastaavia pieniä jalkojen ja lantion lihaksia. Päkiällä juostessa jalka toimii luonnollisena iskunvaimentimena ja levitetyt varpaat antavat paremman tasapainon ja tuen, ja ihokosketus antaa yhteyden juoksualustaan. Paljain jaloin juoksijan hapenkulutus on joidenkin tutkimusten mukaan muutaman prosentin pienempi kuin kengissä juoksevan.

Paljasjalkajuoksun riskejä ovat alustan aiheuttamat vammat paljaalle iholle, metatarsaaliluiden rasitusmurtuma sekä totuttautumisen vaatima aika.

Terveysvaikutukset
Päkiäaskel tuottaa kanta-askeleeseen verrattuna noin kolme kertaa vähäisemmät kontaktivoimat alustaan, sillä jalkaterä ojentuu paremmin ja nilkka joustaa alustakontaktin aikana. Tämän vuoksi päkiäjuoksun kannattajat arvelevat, että paljasjaloin juokseminen suojelee rasitusvammoilta kengillä juoksemiseen verrattuna. Tilastojen ja tutkimusten mukaan voimakkaasti tuettu ja kantapäästä korotettu jalkine ei mainospuheiden vastaisesti estäkään vammojen syntyä. Joissakin tutkimuksissa on havaittu sen yhteys jalkaterän kroonisiin vaivoihin, vaikka näyttöä sen vammoille altistavasta vaikutuksesta ei olekaan. Vuonna 2017 julkaistussa yhdysvaltalaistutkimuksessa paljasjalkajuoksijoiden ryhmässä esiintyi vähemmän vammoja kuin kengillä juoksevilla, mutta tilastollisesti merkittävää eroa ei enää löytynyt kun huomioon otettiin juostujen kilometrien määrä. Paljasjalkajuoksijoilla oli suhteellisen paljon jalkojen pintavammoja ja akillesjännetulehdusta, mutta vähän plantaarifaskiittia.

Historiaa
Historiallisesti ihmiset ovat juosseet paljain jaloin tai ohutpohjaisissa kengissä kuten mokkasiineissa. Tämä käytäntö jatkuu muun muassa Keniassa ja joidenkin meksikolaisten heimojen keskuudessa.

Paljain jaloin menestystä saavuttaneita kestävyysjuoksijoita ovat esimerkiksi vuoden 1960 olympiavoittaja Abebe Bikila, vuoden 1962 Euroopan-mestari Bruce Tulloh sekä maastojuoksun maailmanmestari ja 5000 metrin maailmanennätysnainen 1980-luvulla Zola Budd.

Kevytjalkineet

Kevytjalkine on ohutpohjainen jalkine, jolla juokseminen muistuttaa paljain jaloin juoksemista erityisesti silloin, kun jalkineiden kantapää on samalla tasolla päkiän kanssa.

Lähteet

Kirjallisuutta
 

Juoksu
Hedengren

Oy Hedengren Ab on vuonna 1918 perustettu suomalainen perheyritys, joka harjoittaa teknisten tuotteiden tuontia ja vientiä sekä niihin liittyvää suunnittelu- ja asennustoimintaa. Hedengrenin nykyisiä toimialoja ja tytäryhtiöitä ovat turvatekniikka: Hedengren Security, LL-Tele ja Neptolux, talotekniikka: Hedtec ja Lux-siivouslaitteiden koti- ja yritysmyynti: Hedengren Direct.

Hedengrenillä on toimintaa Suomen lisäksi Ruotsissa, Norjassa ja Virossa. Yrityksellä on verkkokauppa.

Historiaa
Vuonna 1918 serkukset Jarl ja Walter Hedengren avasivat sähköliikkeen nimeltä Aktiebolaget J. Hedengren & C:o Osakeyhtiö Helsingin Lönnrotinkadun ja Fredrikinkadun yhä olemassa olevaan kulmataloon.

Pari vuotta myöhemmin liikkeen osti vakuutusalalla työskennellyt Einar Johansson. Hän hankki uudet liiketilat Erottajalta, alkoi koota radiovastaanottimia ja myydä niitä HEDE-Radiokoneen nimellä. Vuonna 1926 Hedengren työllisti jo 37 henkilöä. 1920-luvun lopulla vähittäismyymälä lopetettiin ja Hedengren keskittyi maahantuontiin, tukkukauppaan ja sähköurakointiin. Tärkeä urakkakohde oli Suomen ensimmäinen täysin sähköistetty talo, Hotelli Torni, joka valmistui 1931.

Vuonna 1936 Johansson perusti tytäryhtiön, AB Elektrosignal-Sähkömerkki OY:n (ESM), josta myöhemmin tuli Oy Esmi Ab. Sotien jälkeen Hedengren aloitti Electrolux-pölynimurien maahantuonnin. 1950-luvun puolivälissä Hedengren laajensi turvatekniikkaan. Jo vuosikymmenen alussa oli alkanut Hedoy-moottorilämmittimien valmistus. Pölynimurien kotimyynti käynnistyi 1960, jolloin myös yrityksen nimi sai nykyisen muotonsa Oy Hedengren Ab.

Kauppaneuvos Einar Johansson kuoli seuraavana vuonna 69 vuoden iässä, ja yhtiön otti johtoonsa hänen poikansa, diplomi-insinööri Bror Johansson, joka sai kauppaneuvoksen arvon 1983. 1960-luvun lopulla Hedengren rakennutti oman uuden toimitalon Lauttasaareen, jossa se yhä toimii. Yritys on useassa eri vaiheessa rakennuttanut myös oman logistiikkakeskuksen Espoon Kauklahteen.

Vuonna 1987 Hedengren osti valaistusalan yrityksen Oy Feldt Ab:n, josta syntyi Hedengren Valaistus -liiketoimintayksikkö. 
1990-luvun lopun rationalisoinnissa eräitä toimialoja lopetettiin, ja jäljelle jäivät tasavahvoina sähkö- ja teollisuustekniikka, ammattielektroniikka ja asennus sekä kodintekniikka. Samoihin aikoihin perheyhtiön johtoon astui kolmannen sukupolven edustaja, kauppatieteiden maisteri Berndt Johansson, ja eri toimialoista muodostettiin tytäryhtiöt Oy Hedtec Ab, Oy Hedpro Ab ja Oy Hedoy Ab.

Vuonna 2005 Hedengrenin turvatekniikkatoimiala laajeni turvavalojärjestelmiin (Oy Neptolux Ab) sekä turvalaitekomponenttien verkkokauppaan (Oy Neptosec Ab).

Lähteet

Aiheesta muualla
Hedengrenin verkkosivusto
Hyvissä merkeissä. Oy Hedengren Ab 1918–1993. Porvoo 1993.
Pörssitieto: Hedengren Sähkö. 
Tukkukaupat
Suomalaiset perheyritykset
Heinänen

Heinänen voi tarkoittaa seuraavia:

paikannimenä
 Heinänen, järvi Heinolassa

sukunimenä
 Erkki Heinänen (1931–2021), maatalouskemisti
 Irmeli Heinänen (1923–1983), näyttelijä
 Jokke Heinänen (s. 1970), jääkiekkoilija
 Joona Heinänen, frisbeegolfaaja 
 Kalevi Heinänen (1927–2008), koripalloilija
 Kasperi Heinänen (s. 2001), jääkiekkoilija
 Leo Heinänen (1916–2008), rakennusneuvos
 Onni Heinänen (1901–1971), pituushyppääjä
 Ossi Heinänen (s. 1973), Plan Suomen pääsihteeri
 Pasi Heinänen (s. 1976), jalkapalloilija, pokeriammattilainen
 Pekka Heinänen (1904–1992), kemisti
 Petri Heinänen (s. 1976), jalkapalloilija
 Saku Heinänen, kirjailija ja graafisen suunnittelun professori
 Urho Heinänen (1895–1977), taidearvostelija ja kuvanveistäjä
Erva-Latvala

Erva-Latvala Oy oli yksi Suomen ensimmäisistä mainostoimistoista, joka toimi Helsingissä vuodesta 1925 vuoteen 1992. Se oli sotia edeltävän ajan suurin mainostoimisto Suomessa.

Erva-Latvala syntyi, kun yhdysvaltalainen mainostoimisto Erwin, Wasey & Co. Ltd alkoi 1920‑luvun puolivälissä perustaa paikallistoimistoja eri maihin palvellakseen suurta asiakastaan Ford Motor Companya paremmin kaikkialla maailmassa.

Suomen-toimiston johtajaksi tuli Amerikassa syntynyt ja kasvanut pohjalaisen siirtolaissuvun vesa Wäinö K. Latvala. Suomessa käymänsä kauppakoulun jälkeen hän oli harjoitellut mm. Kodakin Pietarin-konttorissa, Hangon Keksin mainospäällikkönä ja sanomalehti Uuden Suomen perustaman Reklan johtajana. Muutamassa vuodessa Erwin, Wasey & Co. Ltd Oy kasvoi Suomen suurimmaksi mainostoimistoksi, ja W. K. Latvala oli alan tunnettu johtohahmo kunnes 1940-luvulla muutti takaisin Yhdysvaltoihin.

Yhtiön suomalaisuuden korostamiseksi sen nimi muutettiin vuonna 1933 Erva-Latvala Oy:ksi. Aidosti toimisto suomalaistui vuonna 1941, kun se siirtyi amerikkalaisomistuksesta Tukkukauppojen Osakeyhtiön ”talotoimistoksi” eli mainostajayrityksen itsensä omistamaksi mainostoimistoksi.

Ervan merkittävimpiä asiakkaita sotia edeltäneinä vuosina olivat Fordin lisäksi Finlayson, Friitalan nahkatehdas, Hankkija, Kuusinen ja Tampella.

Erva-Latvalan työntekijöitä olivat alkuvuosikymmeninä muiden muassa Aukusti Tuhka, Ilmari Sysimetsä, Elis Muona, Hans Björklind, Hans Brückner, Aarne Nopsanen, Yrjö Könni, Jaakko Salonoja, Arnold Tilgmann, Topi Törmä ja Armi Ratia. Monet kirjailijana tunnetuksi tulleet toimivat jossain vaiheessa uraansa Ervan tekstisuunnittelijoina; heihin lukeutuvat Pentti Holappa, Erkki Hämäläinen, Kyllikki Hämäläinen, Elisabet Laurila, Pekka Lounela, Matti Pajula, Selim Tapola, Pirjo Tuominen ja Jouko Tyyri, jonka isä Aki Laine työskenteli myös Ervassa. Yli 30 vuoden uran (1933–64) Erva-Latvalan palveluksessa teki kirjailija Armas J. Pulla. Erva-Latvalan työntekijöistä Kaj Brynolf Lindgren, Kalevi Piha ja Pertti Hemánus loivat sittemmin yliopistouran.

Toisen maailmansodan jälkeenkin toimisto kasvoi tasaisesti, mutta myös kilpailu kiristyi huomattavasti. Yrityksen henkilöstömäärä oli suurimmillaan 1968, jolloin Erva työllisti 110 henkilöä. 1980-luvun alussa Erva‑Latvala Oy oli Mainostoimistojen liiton tilastoinnin mukaan Suomen kahdeksanneksi suurin toimisto. Mainonnan teon lisäksi Erva-Latvala Oy toimi Linguaphonen kielikurssien ja kirjekursseina toteutetun ABC-piirustuskoulun kustantajana vuodesta 1937 ja omistajana 1941–70.

Tuko myi Erva-Latvalan Suomen 1990-luvun alun lamavuosina Markkinointi Viherjuurelle, joka muutti perinteikkään Erva-nimen Veraksi ja sulautti toimiston sitten omaan yritykseensä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 W. K. Latvala 1938. Mainonta – Propaganda. Erva-Latvala.
Erwin, Wasey & Co:n historiaa (englanniksi)

Suomalaiset mainostoimistot
Entiset suomalaiset yritykset
Kati Kaartinen

Kati Susanna Kaartinen (o.s. Kuisma; s. 1972 Orimattila) on suomalainen näytelmäkirjailija ja dramaturgi. Kaartinen on valmistunut teatterikorkeakoulusta ohjaajantyön ja dramaturgian laitokselta. Kaartisen näytelmiä on esitetty mm. Kuopion kaupunginteatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa, KOM-teatterissa ja Lahden kaupunginteatterissa. Orimattilasta kotoisin oleva Kaartinen on kirjoittanut freelancerina radiokuunnelmia ja televisiosarjoja. 

Nykyään pääkaupunkiseudulla asuvan Kaartisen näytelmät tarkastelevat tavallisten ihmisten kokemuksia näkökulmasta, jonka antaa arjen pienille tapahtumille syvällisen merkityksen. Näytelmissä käsitellään surumielisiä aiheita elämänmyönteisellä, lämpimällä ja toivoa antavalla tavalla. Kaartinen on kirjoittanut näytelmiä mm. pysyvästä rakkaudesta, lapsen surusta, itsemurhasta ja autismista.  

Kaartinen on palkittu Suomen näytelmäkirjailija liiton Lea-palkinnolla ja televisioalan Venla-palkinnolla.

Näytelmätekstejä 

 Aina (2009) 
 Kolmas (2009) 
 Samanlainen onni (2011) 
 Siniväriset (2009) 
 Sinusta tehtiin laulu (2013) 
 Toisen ääni (2013)

TV-elokuvat 

 Arvon veli (2004)
 Jäät (2010)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kati Kaartisen esittely Suomen näytelmäkirjailijaliiton sivuilla
 YLE - Kati Kaartinen viikon taiteilijana
 Tavallisen syvällinen - Teatteri & Tanssi 

Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Ylvis

Ylvis on norjalainen koomikkoduo, johon kuuluvat veljekset Bård Ylvisåker ja Vegard Ylvisåker. He kasvoivat Afrikassa, mutta palasivat teini-ikäisinä takaisin Norjaan. Heidän keskusteluohjelmaansa I kveld med YLVIS on esitetty TVNorgella vuodesta 2011 lähtien. Suomessa sarjaa alkoi näyttää Kutonen marraskuussa 2013 nimellä Ylvis Show.

Syyskuussa 2013 Ylvis julkaisi YouTubessa musiikkivideon ”The Fox (What Does the Fox Say?)” mainostaakseen I kveld med YLVIS -ohjelman uutta kautta. Videota katsottiin muutaman ensimmäisen päivän aikana kaksi miljoonaa kertaa. Kappale tuli myyntiin Yhdysvalloissa 9. syyskuuta 2013. Single debytoi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan sijalla 29. Ensimmäisen kahden kuukauden aikana se oli saavuttanut yli 200 miljoonaa katselukertaa YouTubessa. Vuoden 2018 lokakuussa videota oli katsottu yli 794 miljoonaa kertaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Ylvisin kotisivut

Koomikot
Norjalaiset yhtyeet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Gamebryo

Gamebryo on pelimoottori. Gamebryo 3D:n ja LightSpeedin omistavat Gamebase Co., Ltd. ja Gamebase USA ja sitä ovat käyttäneet useat pelinkehittäjät kuten Atlus, Trion Worlds, 2K Games, Disney, Ubisoft, Bethesda Softworks, Tencent, Firaxis Games, Sony, Shanda, NCsoft ja KingsIsle Entertainment useille monialustaisille peleille.

Historia
Gamebryon loi alun perin Numerical Design Limited (NDL) NetImmerse-moottoriksi 1997. NDL yhdistyi Emergent Game Technologiesin (EGT):n kanssa vuonna 2005. Gamebryo muuntui silloin Gamebryo LightSpeediksi. Gamebryo ja LightSpeed kummatkin päivitettiin ja laitettiin kaupallisiksi. 2009 Gamebryon kehittäjäryhmä oli alikokoinen, ja 2010 insinööritoimisto Chapel Hillissä suljettiin. Marraskuun 11. 2010, Emergent Game Technologies:n varat laitettiin myyntiin, sisältäen tekijänoikeudet osittain tai kokonaan.

Joulukuussa 2010 Emergentin yhteistyöläinen, korealainen Gamebase Co., Ltd., saivat valmiiksi oikeuksien ja teknologian vaihdon ja muodostivat uuden firman, Gamebase USA:n. Gamebase USA on Research Triangle Parkissa North Carolinassa ja keskittyy Gamebryon kehityksen jatkamiseen. Uusin versio, Gamebryo 4.0 esiteltiin maaliskuussa 2012.

Ominaisuudet
Gamebryo on moduulisista C++-kirjastoista koostuva kokonaisuus. Kehittäjät voivat yhdistellä ja laajentaa moduuleja oman pelinsä tarpeiden mukaan.

Gamebryo tukee useita nykyisiä pelialustoja, kuten Microsoft Windows (DirectX 9, 10 ja 11), Linux/Mac OS X (OpenGL), Nintendo GameCube, Wii/WiiWare, PlayStation 2, PlayStation 3/PSN, Xbox ja Xbox 360/XBLA.

Lisenssi
Gamebryo-lisenssin voi ostaa binääritiedostoina (otsikkotiedostot, kirjastot ja työkalut) tai täydellä lähdekoodilla, joten kehittäjät voivat debugata moottoria ja käyttää viitteenä muunnelmille. Lisäksi Gamebryon mukana tulee hakemisto. Opintolisenssejä on myös saatavilla 3D-oppilaitoksia varten.

Pelit jotka käyttävät Gamebryoa tai LightSpeediä
Gamebryoa käyttävät useat peliyhtiöt.  Alla lista muutamista peleistä jotka käyttävät Gamebryoa tai LightSpeediä:

Lähteet

Lähteet
 Gamebryo official website
 
 NifTools NifTools is a project that aims at providing tools and specification for the files used by the NetImmerse/Gamebryo game engine.
 DevMaster.net overview of the Gamebryo engine

Pelimoottorit
Polttimo-yhtiöt

Polttimo-yhtiöt, alun perin Lahden Polttimo Oy – Lahtis Bränneri Ab, on Lahdessa vuodesta 1883 toiminut perheyritys, joka valmistaa maltaita ja mallasuutteita. Yritys kuuluu Euroopan viiden suurimman ja maailman kymmenen suurimman mallasyhtiön joukkoon.

Historiaa
Lahtis Bränneri Aktiebolagin perustivat 1883 kapteeni, hovineuvos August Fellman ja oluttehtailija Henrik Mattsson aluksi viinanpolttimoksi. Tiukentuva alkoholipolitiikka vaikeutti pian toimintaa niin, että perustajat myivät osakkeensa polttimomestariksi valitulle Ferdinand Frigrénille, nykyisen pääomistajan Harald Bertel Relanderin äidin isoisälle. Vuonna 1897 Frigrén aloitti polttimossa sivutuotteena saadun hiivan tuotannon nousevan leipomoteollisuuden tarpeisiin.

Kieltolaki vuonna 1919 miltei lopetti Polttimon toiminnan. Ferdinand Frigrén vetäytyi eläkkeelle, mutta hänen poikansa Anders Enok Frigrén keksi ryhtyä valmistamaan hiivaa melassista, jolloin viinanpolttovaihetta ei tarvittu. Kieltolain jälkeen yritys aloitti uudelleen väkiviinan tuotannon Alkoholiliikkeen luvalla ja tilauksesta. Tilausmäärät vaihtelivat kuitenkin niin, että muitakin tuotteita oli otettava rinnalle. Vuonna 1934 sai alkunsa Polttimon menestykseen johtanut mallastuotanto.

Polttimo Oy alkoi kansainvälistyä 1970-luvulla yhteistyöyritysten kautta. Ruotsiin Söderhamniin perustettiin Nord-Malt ja Halmstadiin Svenska Malt Ab sekä Liettuaan Litmalt. Yhtiöiden liikevaihdosta noin 80 % tulee Suomen ulkopuolelta.

Vuoden 2001 alussa muodostettiin konserniyritys Polttimo Yhtiöt Oy. Se koostuu kahdesta liiketoimintaryhmästä. Mallastuotantoa harjoittaa Viking Malt (yhteisyritys ruotsalaisen Lantmännenin kanssa), ja elintarvikeraaka-aineet kuuluvat Senson-yhtiöön. Yhdessä Alkon kanssa vuonna 1993 perustettu Suomen Hiiva myytiin 2007 kanadalaiselle Lallemand-konsernille.

Toukokuussa 2013 yrityksen hallituksen puheenjohtajuus siirtyi perheen viidennen sukupolven edustajalle, pääomistajan Harald Relanderin pojalle Pär-Gustafille.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Polttimo-yhtiöiden verkkosivusto (englanniksi)
 Vehviläinen, Heikki. Oy Lahden Polttimo Ab 1883–1983. Tampere 1983.
 Latikka, Olavi. Oy Lahden Polttimo Ab:n vaiheet 1883–2003, Historian jatko-osa 1971–2003. Lahden Polttimo Oy 2003. ISBN 952-91-6170-0

Suomalaiset elintarvikeyritykset
Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit
Suomalaiset perheyritykset
Lahtelaiset yritykset
Lahden Ratsastajat

Lahden Ratsastajat ry on vuonna 1939 perustettu ratsastusseura. Seura perustettiin Hennalassa Lahdessa vuonna 1939 juuri ennen talvisodan alkua sotaväessä annetun ratsuväen koulutuksen innoittamana. Alkanut sota katkaisi toiminnan heti alkuunsa mutta vähitellen seuran toiminta aktivoitui jälleen 1950- ja 1960-lukujen taitteessa. Vuonna 1969 Lahden Ratsastajat ry sai käyttöönsä alueen alun perin Nastolaan kuuluneen Takkulan tilan maista. Tilalla sijaitsee edelleen alkuperäinen kerhorakennuksena toimiva päätalo sekä entisestä sikalasta remontoitu tallirakennus. Tämän yhä käytössä olevan tallin lisäksi seuralla on käytössään kaksi muuta vakituisessa käytössä olevaa tallirakennusta sekä kilpailukäyttöön tarkoitetut kesätallit. Vuonna 2003 seura rakensi alueelle uuden maneesin sekä varastorakennuksen.

Jäsenistö ja kilpailutoiminta
Seuraan on kuulunut 2000-luvun alkupuolella vuositasolla noin 300–350 jäsentä ja seura on vuosittain järjestänyt ratsastuskilpailuja este- ja kouluratsastuksessa seura-, alue-  ja kansallisella tasolla. Vuonna 2013 järjestettiin ensimmäiset kansalliset kilpailut vikellyksessä. Näiden lajien ohella seurassa on kilpailtu valjakkoajossa.

Ratsastuskoulu
Ratsastuskoulutoiminta on yli 70 vuoden historian aikana ollut joko yrittäjävetoista tai seuran omaa toimintaa. Vuoden 2013 maaliskuun alussa seura käynnisti jälleen oman ratsastuskoulun, kun vuodesta 2000 alkaen toimintaa pyörittänyt yritys lopetti toimintansa. Vuoden 2013 aikana tallirakennuksia on remontoitu vastaamaan vuoden 2014 alusta voimaan tulevia säädöksiä karsinoiden koosta.

Lähteet

Aiheesta muualla
http://www.lahdenratsastajat.fi/
http://www.takkulantalli.com/ 

Ratsastus
Lahtelaiset urheiluseurat
Baijerin kuningaskunta

Baijerin kuningaskunta () oli vuosina 1806–1918 kuningaskunta nykyisen Saksan alueella. Sen pääkaupunki oli München. Kuningaskunta yhdistyi Saksan keisarikuntaan vuonna 1871, mutta säilyi nimellisenä monarkiana keisarikunnan kukistumiseen asti.

Baijerin vaali­ruhtinas­kunnasta tuli kuningaskunta, kun Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta lakkautettiin Napoleonin sotien yhteydessä. Napoleonin ja Frans II:n edustajien tapaninpäivänä 1805 solmiman Pressburgin rauhan ehtoihin kuului, että eräät Napoleonin kanssa liittoutuneet Saksan ruhtinaskunnat korotettaisiin kuningaskunniksi. Baijerin vaaliruhtinas omaksui kuninkuuden ja hallitsijanimen Maksimilian I virallisesti 1. tammikuuta 1806. Baijeri oli yksi Napoleonia tukeneen Reinin liiton (1806–1813) perustajajäsenistä.

Baijerin kuninkaat 
 Maksimilian I (1806–1825)
 Ludvig I (1825–1848)
 Maksimilian II (1848–1864)
 Ludvig II (1864–1886)
 Otto (1886–1913)
 Ludvig III (1913–1918)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Baijerin historia
Saksan entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Württembergin kuningaskunta

Württembergin kuningaskunta () oli kuningaskunta nykyisen Saksan alueella vuosina 1806–1918. Sen pääkaupunki oli Stuttgart. Kuningaskunta liittyi Saksan keisarikuntaan vuonna 1871. Württembergistä tuli herttuakunta vuonna 1495, kuningaskunta vuonna 1806 ja osa Saksan tasavaltaa vuonna 1919. Vuonna 1952 Saksan liittotasavaltaa muodostettaessa Württemberg ja Baden yhdistettiin Baden-Württembergin osavaltioksi, jonka pääkaupunki on Stuttgart.

Kuninkaat
Fredrik I 1806–1816
Vilhelm I 1816–1864
Kaarle I 1864–1891
Vilhelm II 1891–1918

Lähteet

Baden-Württembergin historia
Hard Rock Sallinen

Hard Rock Sallinen oli Kauhavalta kotoisin ollut suomalainen rock-yhtye. Sen keulahahmo oli Seppo Sallinen. Yhtyeeltä ilmestyi sen lyhyeksi jääneen uran aikana vain yksi LP nimeltään Heavy Metal Symphony. Sallinen sekä sävelsi että sanoitti valtaosan yhtyeen soittamista kappaleista. Sallinen itse soitti bassokitaraa ja toimi myös yhtyeen vokalistina. Vuonna 1975 perustettu Hard Rock Sallinen oli luultavasti Suomen ensimmäinen metallimusiikkia soittanut yhtye.

Suomalaiset rockyhtyeet
Tilavuusintegraali

Tilavuusintegraali eli avaruusintegraali on kolmiulotteisessa avaruudessa  tai jossakin sen alueessa määritellyn funktion integraali. Se määritellään vastaavalla tavalla kuin pintaintegraali tasossa.

Määritelmä 

Avaruusintergaali määritellään ensin sellaiselle suorakulmaiselle särmiölle, jonka särmät ovat koordinaattiakselien suuntaisia. Tällainen särmiö voidaan esittää kolmen välin karteesisena tulona   Jos funktio f on määritelty tässä särmiössä, sen avaruusintegraali on

Jos  on mielivaltainen rajoitettu joukko ja f siinä määritelty rajoitettu funktio, sen avaruusintegraali tämän joukon yli määritellään seuraavasti:

Valitaan suorakulmainen särmiö  siten, että D sisältyy A:hen eli .
Muodostetaan koko avaruudessa määritelty funktio fD siten, että
 , kun , ja
 , kun 

Nyt määritellään, että

.

Helposti voidaan osoittaa, että määritelmä on riippumaton suorakulmaisen särmiön A valinnasta, kunhan D kokonaan sisältyy siihen.

Jos alue D ei ole rajoitettu, voidaan määritellä: 

, kun ,

mikäli tämä raja-arvo on olemassa.  Funktion tilavuusintegraali tällaisen alueen yli voi olla myös ääretön.

Tilavuusmitta 

Joukon D karakteristinen funktio määritellään funktiona χD, jonka arvo on
 , kun , ja
 , kun , 

Rajoitetun joukon D tilavuusmitta määritellään sen karakteristisen funktion  tilavuusintegraalina kyseisen joukon yli:

, 

mikäli karakteristinen funktio on integroituva.

Koska &chiD saa arvon 0 kaikkialla alueen D ulkopuolella, voidaan alue D, jonka yli funktio χ</sub>D</sub> korvata millä tahansa laajemmalla alueella A, johon D sisältyy (eli ), toisin sanoen tilavuusmitan lauseke voidaan esittää myös muodossa:

.

Toisaalta koska karakteristinen funktio saa alueen D jokaisessa pisteessä vakioarvon 1, voidaan tilavuusintegraalin määrittää myös integroimalla vakiofunktio 1 alueen D yli:

Tilavuusintegraali pallo- ja sylinterikoordinaatistossa 

Suorakulmaisten koordinaattien ohella voidaan pisteen sijainti avaruudessa ilmoittaa myös pallo- tai sylinterikoordinaateissa. Avaruusintegraalin arvo näitä koordinaatteja käytettäessä saadaan lasketuksi Jacobin determinantin avulla.

Olkoot  avoimia,  ja  kompakteja,  ja  nollajoukkoja sekä  bijektiivinen -kuvaus, . Jos  on jatkuva, niin

, 

missä  on kuvauksen  jacobiaani eli Jacobin determinantti

,

ja  ovat :n koordinaattifunktiot. 

Kuvaukselle , , missä

saadaan Jacobin determinantiksi , kun sijoitetaan pallokoordinaattien osittaisderivaatat Jacobin determinantin kaavaan. Tästä saadaan funktion f avaruusintegraalille lauseke:

Sylinterikoordinaatistossa vastaavanlaisella periaatteella saadaan koordinaateista

Jacobin determinantiksi  ja tästä funktion f avaruusintegraalille lauseke

Esimerkki 
Lasketaan :n R-säteisen pallon tilavuus integraalilla 
 pallokoordinaatteihin sijoituksella:

Katso myös 
 Pintaintegraali

Lähteet 

Integraalilaskenta
Hela (täsmennyssivu)

Hela tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:

hela, puukon metalliosa tai muu pienmetalliosa
Hela, maakunta Papua-Uudessa-Guineassa
Hela-Kiekko, kauhavalainen jääurheilun erikoisseura
Helan hiekkakynnäs, nyk. Helin niemimaa, niemi Puolassa
SMS Hela, Saksan keisarikunnan laivaston kevyt risteilijä
699 Hela, asteroidi
Hela, asgardilainen kuoleman jumalatar ja superroisto Marvel Comicsin sarjakuvissa
 HeLa-solut, alkuaan Henrietta Lacksin syöpäsoluista saatu, biologian tutkimuksessa käytetty solulinja

Sukunimi
 Anneli Hela (s. 1934), pituushyppääjä
 Heikki Hela (s. 1964), muusikko ja näyttelijä
 Ilmo Hela (1915–1976), merentutkimuslaitoksen ylijohtaja
 Kaisa Hela (s. 1977)), näyttelijä
 Martti Hela (1890–1965), opettaja ja säveltäjä
 Viljo Hela, Roland af Hällströmin (1905–1956) salanimi
RTV-Yhtymä

RTV-Yhtymä Oy on suomalainen maaleja ja muita sisustuksessa tarvittavia pintamateriaaleja myyvä tukku- ja vähittäiskauppaketju ja maahantuoja. 

RTV alkoi kehittyä, kun vuonna 1951 Karl Gustav Lindblom (1927–2003) osti yhdessä liikekumppaninsa kanssa Riihimäen Tapetti ja Väri -nimisen pienen maalikaupan. 1970-luvun alussa yrityksen nimeksi tuli RTV-Yhtymä Oy, ja vuonna 1994 yritys siirtyi kokonaan Lindblomin perheen omistukseen.

Vuoden 2017 kesällä RTV-myymälöitä oli 31 paikkakunnalla eri puolilla Suomea. Liikevaihto oli vuonna 2017 noin 145 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä vuoden lopussa noin 600.

Yrityksen toimitusjohtaja on Mikael Forss ja hallituksen puheenjohtaja Markus Lindblom. Pääkonttori sijaitsee Riihimäellä.

Lähteet

Aiheesta muualla
RTV-Yhtymän sivusto

Suomalaiset yritykset
Tukkukaupat
Suomalaiset kauppaketjut
Rautakauppa
Elisabeth Helander

Ester Elisabeth Helander, o.s. Wahlforss (s. 22. helmikuuta 1942 Helsinki) on suomalainen radiokemisti. Hän on väitellyt filosofian tohtoriksi 1970 ja oli Suomen Akatemian tutkimusjohtaja 1975–1995. Sen jälkeen hän oli 1996–2007 Euroopan komission aluepolitiikan pääosaston johtaja ja Åbo Akademin hallintojohtaja 2007–2008.

Hänen puolisonsa on arkkitehti Vilhelm Helander

Lähteet 

Suomalaiset kemistit
Suomalaiset virkamiehet 
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt
Roar

Roar on amerikkalaislaulaja Katy Perryn kappale, sekä ensimmäinen single hänen neljänneltä, lokakuussa 2013 julkaistulta Prism-studioalbumilta. Kappaleen sanoittivat Perry, Dr. Luke, Max Martin, Bonnie McKee, sekä  Henry "Cirkut" Walter. "Roar" on kategorialtaan voimapopkappale. Kappale koki ensisoittonsa radioissa 10. elokuuta 2013 ja kaksi päivää myöhemmin se julkaistiin iTunesissä, YouTubessa ja Amazonissa. "Roar" on saanut arvostelijoilta pääosin positiivisen vastaanoton, joiden joukosta jotkut vertasivat sitä hänen vuonna 2010 julkaistuun "Fireworkiin". Toiset taas vertasivat sitä Sara Bareillesin vuonna 2013 julkaistuun "Braveen".

Kappale saavutti 4. syyskuuta 2013 Billboard Hot 100 -listan kärkisijan. Suomessa sen paras sijoitus singlelistalla on 9. sija (38/2013) ja latauslistalla 4. (37/2013).

Lähteet

Vuoden 2013 kappaleet
Katy Perryn kappaleet
Hollming

Hollming Oy on suomalainen konepajayritys ja laivanvarustamo, joka perustettiin Rauman Korkeakariin laivanrakennustelakaksi vuonna 1945. Laivojen teko päättyi 1991, ja nykyisin Hollmingin konepajatuotteet liittyvät energia- ja ympäristötekniikkaan, laivojen komponentteihin, offshore-öljynporaukseen ja kaivosteollisuuteen. Konsernin liiketoimintoja ovat nykyisellään BMH Technology Oy, Auramarine Oy, Simsotec Oy ja Raiha Hydraulics Oy. Vuonna 2007 myi kemikaalitankkerivarustamo Crystal Poolin laivanvuokrausyhtiö Euroceanicalle. Yhtiön perustaja ja ensimmäinen toimitusjohtaja vuoteen 1951 oli merikapteeni Filip Hollming.

F.W. Hollming Oy perustettiin vuonna 1945 rakentamaan Neuvostoliiton vaatimia sotakorvauskuunareita, puisia noin 44 metriä pitkiä purjealuksia, joita valmistettiin vuosina 1945–1952 yhteensä 34. Lisäksi sotakorvausurakkaan kuului 15 kalastustroolaria. Puulaivoista telakka kehittyi nopeasti merkittäväksi teräslaivanrakentajaksi. Pääosa aluksista tehtiin yhä neuvostoliittolaisille tilaajille niin, että ensimmäiset länsimaihin menevät alukset rakennettiin vasta 1970-luvun alussa. Hollming rakensi vuosina 1945–1991 yhteensä 295 laivaa ja joukon pienempiä aluksia. Hollming toimitti Neuvostoliittoon mm. 1970-luvulla useita ro-ro-aluksia ja 1980-luvulla erilaisia tutkimusaluksia sekä Merivoimille 1990-luvun alussa Rauma-luokan ohjusveneet.

Vuonna 1991 ainoat länsimaiden 1970–1980-lukujen telakkakriisistä ehjin nahoin selvinneet suomalaistelakat, Hollmingin ja Rauma Oy:n (entisen Rauma-Repolan) Raumalla sijainneet telakat, yhdistettiin Finnyards Oy:ksi. Vuonna 1997 raumalainen laivanrakennus siirtyi norjalaisomistukseen nimellä Aker Finnyards Oy. Hollmingin 1960-luvulta alkaen kehittämästä laivojen Aquamaster-ruoripotkurista tuli menestys. Tätä liiketoimintaa jatkaa Raumalla Rolls-Royce. Entisen Hollmingin telakan alueella toimii nykyään muun muassa toinen ruoripotkurivalmistaja Steerprop.

Hollming rakensi 1980-luvulla 50 kappaletta Hollming-merkkisiä itsekantavia säiliöautoja. Auton edeltäjä oli vuonna 1978 valmistunut, sähköteknikko ja automyyjä Reijo Hirvosen johdolla toteutettu Kestotankki-prototyyppi. Hollming-säiliöautoja rakennettiin vuosina 1980–1982 yhteensä 47 kappaletta ja vuosina 1986–1987 vielä kolme autoa. Autoista 37 varustettiin ruotsalaisen Volvon ja muut saksalaisen MANin moottoreilla. Itsekantavan säilöauton etuina olivat suuri hyötykuorma, hyvät kuorman käsittelylaitteet ja erinomaiset ajo-ominaisuudet. Auton moottori oli sijoitettu säiliön alle, joten melutaso ohjaamossa oli alhainen. Ammattiautoilijat suhtautuivat uuteen autotyyppiin kuitenkin varsin ennakkoluuloisesti. Hollming oli suunniteltu ja tehty yksinomaan säiliöautoksi, joten se oli vaihtoautona käytännössä arvoton. Hollming-säiliöautoja oli vuoden 1999 lopussa rekisterissä vielä kahdeksan kappaletta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Uola, Mikko: Hollming 1945–2000. Sotakorvausveistämöstä monialakonserniksi. 2001. ISBN 9789529130313

Suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt
Suomen teollisuushistoria
Suomen telakat
Laivanrakennusyhtiöt
Bassadone Automotive Nordic

Bassadone Automotive Nordic Oy (vuosina 2005–2014 Simetron Group Oy) on suomalainen autojen maahantuontiin erikoistunut yritysryhmä. Sen perustivat 1997 Toyotan maahantuojan Korpivaaran toimitusjohtajana toiminut Mikko Ennevaara vaimonsa Caritan kanssa. He myivät osake-enemmistön vuonna 2008 espanjalaiselle Bassadone Automotivelle.

Bassadone Automotive Nordic perustettiin alun perin Suzuki-autojen maahantuontia varten. Yritys laajensi vuonna 2001 korealaisen Hyundai-automerkkiin ja 2007 japanilaisen Isuzun lava-autoihin. Nykyiseen konserniin kuuluvat Suzuki Motor Finland Oy, Hyundai Motor Finland Oy, Isuzu Motor Finland Oy sekä Nordic Automotive Services Oy, jonka osto vuonna 2010 laajensi Bassadone Automotive Nordicin merkkivalikoimaa Renault- ja Dacia-automerkkeihin. Toukokuussa 2017 Citroënin, DS:n ja Peugeotin maahantuonti siirtyi Veholta Bassadone Automotive Nordicille.

Bassadone Automotive Nordic-konserniin kuului myös Ennevaarojen perustama autokauppaketju ME-Auto, jonka liikkeet joko lopetettiin tai myytiin muille autoliikkeille 2000–2010-lukujen vaihteessa.

Bassadone Automotive Nordicin omistaja Bassadone Automotive Group on vuonna 1904 perustettu autoalan perheyritys, joka toimii monien automerkkien maahantuojana ja vähittäismyyjänä muun muassa Espanjassa, Britanniassa ja Gibraltarilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Bassadone Automotive Nordicin kotisivut

Suomalaiset autoliikkeet
Tukkukaupat
Foster Wheeler Energia

Foster Wheeler Energia Oy on suomalainen, kansainväliseen Foster Wheeler -konserniin kuuluva teollisuusyritys, joka on erikoistunut voimalaitosten kiertopetikattiloihin, leijukerroskattilan erääseen erikoistyyppiin.

Foster Wheelerin mukaan kiertopetitekniikka (circulating fluidized-bed, CFB) mahdollistaa erilaisten kiinteiden polttoaineiden käytön. Matalassa lämpötilassa tapahtuva tehokas palaminen soveltuu sekä hiilelle että biomassalle ja kierrätyspolttoaineille. Hiilidioksidipäästöjä voidaan näin pienentää kustannus- ja energiatehokkaammin kuin perinteisillä pölypolttokattiloilla.

Foster Wheeler Energia Oy toimii Espoossa ja Varkaudessa. Sillä on tytäryhtiöt Ruotsissa ja Saksassa. Yhtiön liikevaihto vuonna 2013 oli 228 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 537.

Historiaa
Foster Wheeler Energian historia juontaa vuoteen 1851, jolloin Varkauteen perustettiin Wahlin konepaja. Sen tuotteita olivat höyrykoneet, -veneet ja -pannut sekä raami- eli kehäsahat. Vuosina 1909–1995 konepaja oli A. Ahlström Osakeyhtiön omistuksessa. 

1960-luvun alussa Ahlströmin Varkauden konepajalla aloitettiin leijupetikattiloiden rakentaminen. Kiinnostus tähän monenlaisia polttoaineita mahdollistavaan teknologiaan lisääntyi ympäristövaatimusten alkaessa kiristyä. Ahlströmin Karhulan laboratorioon perustettiin vuonna 1969 leijukerrospolton tutkimus- ja kehitysosasto, mikä johti kiertopetitekniikkaan perustuvan Pyroflow-kattilatekniikan syntymiseen. Ahlströmin omat tehtaat Kauttualla ja Pihlavassa olivat uuden teknologian ensimmäiset asiakkaat. Yhdysvaltain lupaaville markkinoille Ahlström perusti 1980 Gulf- ja Shell-yhtiöiden kanssa yhteisyrityksen Pyropower Inc San Diegoon. Ahlström laajensi Pyropower-toimintaansa kattiloiden valmistuksesta kattilalaitosten kokonaistoimituksiin. Vuonna 1986 se osti Kymi-Strömberg Oy:n Heinolan kattilaliiketoiminnan ja seuraavana vuonna Rauma-Repolan suunnitteluyksikön Kaarinasta. Myös Japaniin perustettiin yhteisyritys. Vuonna 1989 Pyropower-divisioonan liikevaihto oli 900 miljoonaa markkaa ja henkilöstömäärä 1 220, josta Suomessa 730. Vuonna 1990 Ahlström Pyroflow’lla oli noin 40 prosentin maailmanmarkkinaosuus leijupetikattiloissa.

Suomen 1990-luvun alun lamavuosina Pyropower irtisanoi Varkaudessa noin 150 työntekijää. Vuonna 1993 Ahlström hankki enemmistön puolalaisesta Fakop-kattilanvalmistajasta sekä Outokumpu Ecoenergyn kattilaliiketoiminnan.

Vuonna 1995 Ahlström myi konepajan ja Pyropower-nimellä tunnetun kattilatuotannon Foster Wheelerille, Yhdysvalloissa 1927 kahden yhtiön fuusiona perustetulle 14 000 työntekijän suuryhtiölle, jonka päämaja on Sveitsissä. Syynä myyntiin olivat kattilabisneksen rajut suhdannevaihtelut, teknologiset riskit ja Ahlströmin tuntemattomuus energia-alan toimittajana. Foster Wheeler puolestaan sai kaupassa omaa kattilatekniikkaansa paremmin menestynyttä teknologiaa sekä jalansijaa Euroopassa.

Lähteet

Aiheesta muualla
CFB-tekniikasta Foster Wheelerin sivustolla (englanniksi)
Suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt
Luettelo Kiinan valtakunnallisista moottoriteistä



Valtakunnalliset moottoritiet

Säteittäiset moottoritiet Pekingin kaupungista

Etelä-pohjoissuuntaiset moottoritiet

Itä-länsisuuntaiset moottoritiet

Alueelliset kehämoottoritiet

Kaupunkien kehämoottoritiet

Katso myös 

 Kiinan moottoritieverkko
 Luettelo Kiinan maakunnallisista moottoriteistä

Lähteet 

 http://www.china-highway.com/
 http://www.motorways-exitlists.com/
 http://www.wegenwiki.nl/
 http://www.skyscrapercity.com/

Kiinan moottoritiet
Moottoritiet
E.T. (kappale)

"E.T." on amerikkalaislaulaja Katy Perryn kappale hänen kolmannelta, Teenage Dream-studioalbumilta. Kappaleen singleversio sisältää räppiversioita Dr. Lukelta, Ammolta, Max Martinilta ja Kanye Westiltä, joista kaikki sanoittivat kappaleen, sekä tuotosta vastasi Kanye West. "E.T." julkaistiin alun perin 17. elokuuta 2010 albumin kolmantena promosinglenä. Se kuitenkin julkaistiin 16. helmikuuta 2011 Teenage Dreamin neljäntenä virallisena singlenä. Kappaleesta julkaistiin remixejä sisältävä EP 4. maaliskuuta 2011.

Kappale sijoittui listan kärkeen Yhdysvalloissa, Kanadassa, Uudessa-Seelannissa ja Puolassa. Kappale pääsi viiden parhaan joukkoon Australiassa, Irlannissa ja Britanniassa, sekä 20 parhaan joukkoon kymmenessä muussa Euroopan valtiossa. "E.T." sai arvostelijoilta ristiriitaisen vastaanoton, jotkut kriitikot kehuivat Perryn vokaaleja, kun taas Westin räptyyli sai ristiriitaista palautetta.

Kappaleeseen liittyvän musiikkivideon ohjasi Floria Sigismondi. Videolla Perry ja West esiintyvät ulkoavaruudessa. MTV.com:ssa 31. maaliskuuta 2011 tapahtuneen julkaisun jälkeen video sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Perry on esittänyt kappaleen hänen California Girls Tourilla (2011), sekä joissakin TV-ohjelmissa kuten American Idolissa. Kuten Teenage Dreamin aiemmat singlet, "E.T." on ollut laajalti käytössä coverkappaleena. Nielsen Broadcast Data Systemsin tietojen mukaan kappale valittiin 5. tammikuuta 2012 Yhdysvaltain radiokanavien vuoden 2011 neljänneksi soitetuimmaksi kappaleeksi 526 000 soittokerralla.

Lähteet

Vuoden 2011 kappaleet
Katy Perryn kappaleet
Kanye Westin kappaleet
Last Friday Night (T.G.I.F.)

”Last Friday Night (T.G.I.F.)” on yhdysvaltalaisen poplaulaja Katy Perryn kappale. Kappaleen tuottivat Dr. Luke ja Max Martin, jotka myös sanoittivat sen Perryn ja Bonnie McKeen Playback Recording Studiolla Perryn kolmannelle studioalbumille, Teenage Dreamille. Perryn mukaan hän sai inspiraation kappaleen sanoitukseen villisti juhlitun yön jälkeen. Kappaleen julkaisi Capitol Records albumin viidentenä singlenä 6. kesäkuuta 2011. Musiikiltaan kappale on NRG-popkappale, jossa on viittauksia myös dancepopista. Jotkin kieliasultaan rajut sanat on usein sensuroitu kappaleen radioversioissa. Kappaleen nimessä esiintyvä ”T.G.I.F.” on akronyymi sanoista ”thank God it’s friday”.

Kappale sai vaihtelevia vastaanottoja ristiriitaisista positiivisiin, joista osa korosti sen toimivaa ja iskevää luonnetta. Kappaleen sanoitus sai kuitenkin ristiriitaisen vastaanoton; jotkut sanoivat sanoituksen olevan hauska ja seksikäs, toiset taas kokivat sen elottomaksi. Kappale oli Pohjois-Amerikassa listamenestys päästen Billboard Hot 100- ja Canadian Hot 100 -listojen kärkeen. Perryn aiempien singlejen tapaan se saavutti myös monilla muilla Yhdysvaltain radiolistoilla kärkisijan, kuten Hot Digital Songs, Pop Songs, Radio Songs ja Hot Dance Club -listoilla. Kappale saavutti ensimmäisen sijan myös Slovakiassa ja Tšekissä sekä pääsi kymmenen parhaan joukkoon Itävallassa, Irlannissa, Italiassa ja Puolassa.

Kappaleen musiikkivideon ohjasi Marc Klasfeld. Videolla Perry esiintyy ”Kathy Beth Terrynä” kotijuhlissa, jotka ovat täynnä musiikkia ja tanssia. Juhlan aikana Terryn ystävä laittaa hänet juhlakuntoon, minkä jälkeen hän kiinnittää muiden juhlijoiden huomion itseensä. Videolla esiintyy monia artisteja ja näyttelijöitä, kuten Rebecca Black, Corey Feldman, Debbie Gibson, Kenny G ja Hanson sekä Kevin McHale ja Darren Criss Glee-televisiosarjasta. Ohjaajan mukaan videon inspiraatioina olivat Synttärit, John Hughesin elokuvat ja muut 1980-luvun high school -elokuvat. Kappale voitti "Favorite Music Video" -palkinnon People’s Choice Awards -gaalassa.

Lähteet

Vuoden 2011 kappaleet
Katy Perryn kappaleet