joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Elokuvajuhlat

Elokuvajuhlat, elokuvafestivaalit tai filmifestivaalit ovat säännöllisesti, usein vuosittain järjestettäviä tilaisuuksia, joissa esitetään elokuvia tuottajille, jakelijoille, kriitikoille ja muille yleisöille. Elokuvajuhlilla useimmiten jaetaan palkintoja parhaiksi arvioiduille elokuville. Filmifestivaaleja sponsoroivat kansalliset tai paikalliset kulttuuri-instituutiot, alan järjestöt ja kokeelliset elokuvaryhmät. Ne voivat saada myös yhteiskunnan tukea. Elokuvajuhlia järjestetään maailmassa satoja vuosittain.

Ensimmäistä merkittävää elokuvafestivaalia vietettiin Venetsiassa, Italiassa 1932. Huomattavia elokuvajuhlia järjestetään Cannesissa (vuodesta 1946), Berliinissä (vuodesta 1952) ja Torontossa (vuodesta 1976). Festivaaleista ovat joko epäkilpailullisia (Montreal) tai kilpailullisia (San Sebastián) tai molempia, kuten Cannesin ja Berliinin elokuvajuhlat.

Festivaalit tarjoavat elokuvanäytösten ohella myös tilaisuuden keskustella elokuvista. Elokuvajuhlat tarjoavat pitkäaikaisempaa näkyvyyttä kaupallisesti hankalille elokuville ja tarjoavat tuottajille ja jälleenmyyjille markkinapaikan ulkomaisten esitysoikeuksien myyntiin ja ostamiseen.

Monia festivaaleja järjestetään lomakohteissa sesonkiajan ulkopuolella. Elokuvafestivaaleja, jotka erikoistuvat lyhytelokuviin pidetään muun muassa Mannheimissa, Saksassa ja Toursissa, Ranskassa. On myös erittäin erikoistuneita juhlia, joissa teemana on vedenalainen kuvaus tai tietyt aiheet, kuten vuorikiipeily. Pohjoismaiden vanhin ja suurin lyhytelokuvafestivaali on Tampereen elokuvajuhlat (vuodesta 1969).

Katso myös
Elokuvajuhlia eri maissa
Suomalaisia elokuvajuhlia

Lähteet

Kirjallisuutta

Film Festival Yearbooks
Billions

Billions on yhdysvaltalainen talousrikosten maailmaan sijoittuva draamasarja. Sarjan pääosissa ovat New Yorkissa toimivan sijoitusrahaston omistaja Bobby ”Axe” Axelrod (Damian Lewis), sekä häntä jahtaava liittovaltion syyttäjä Charles ”Chuck” Rhoades (Paul Giamatti). 

Sarja alkoi Yhdysvalloissa Showtime-kanavalla 17. tammikuuta 2016. Suomessa MTV3 aloitti sarjan esittämisen 13. syyskuuta 2016. Billionsin toinen kausi alkoi Yhdysvalloissa 19. helmikuuta 2017. Sarjan kolmannen kauden esittäminen Suomessa alkoi 27. syyskuuta 2018.

Sarjan viides tuotantokausi alkoi 3. toukokuuta 2020.

Rooleissa

Lähteet 

2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Showtimen televisio-ohjelmat
Guugu yimithirr

Guugu yimithirr on yksi Australian aboriginaalien käyttämistä kielistä. Se kuuluu pama-nyungalaisten kielten kielikuntaan noin 240 muun kielen kanssa. Kieli tunnettiin jo vuonna 1770, ja James Cook sekä Joseph Banks tekivät siitä muistiinpanoja.
Kielellä on nykyisin 780 puhujaa (vuoden 2008 väestönlaskenta). Lapset eivät enää opi puhumaan sitä, vaikka ymmärtävätkin vähän. Kieltä puhutaan ainoastaan Queenslandin Hopevalessa.

Englannin kielen sanan kangaroo (kenguru) uskotaan tulevan tästä kielestä. Tämän vuoksi kieli on yksi tunnetuimmista ja tutkituimmista aboriginaalien kielistä.

Antropologi John B. Haviland ja kielitieteilijä Stephen Levinson ovat havainneet että kielessä ei ole lainkaan omaan positioon verrattavia paikkojen ilmauksia kuten "vasen", "oikea", "edessä" tai "takana". Kielessä suunnat on ilmaistava absoluuttisilla suunnilla kuten "itään" tai "eteläinen". Tämä erikoisuus johti tutkimusprojektiin, jossa vastaavia kieliä löydettiin muitakin eri puolilta maailmaa.

Lähteet 

Pama-nyungalaiset kielet
The Hitman’s Bodyguard

The Hitman’s Bodyguard on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintakomediaelokuva, jonka on ohjannut Patrick Hughes ja käsikirjoittanut Tom O’Connor, ja elokuvan tuottajina olivat David Ellison, Mark Gill, Dana Goldberg, Matthew O’Toole, John Thompson ja Les Weldon. Toimintakomedian pääosia näyttelevät Ryan Reynolds, Samuel L. Jackson, Gary Oldman, Élodie Yung ja Salma Hayek.

Juoni 
Maailman huipulta pudonnut turvamies Michael Bryce (Ryan Reynolds) saa uuden asiakkaan: palkkamurhaaja Darius Kincaidin (Samuel L. Jackson), joka on todistajana kansainvälisessä tuomioistuimessa. Vaikka Bryce ja Kincaid ovat olleet arkkivihollisia, heidän on nyt työskenneltävä yhdessä, sillä heillä on vain 24 tuntia aikaa ehtiä Lontoosta Haagiin oikeudenkäyntiin. Heitä jahtaavat sekä Interpol että Valko-Venäjän murhanhimoisen diktaattorin Vladislav Duhovitšin (Gary Oldman) erikoisjoukot.

Näyttelijät

Tuotanto 
25. toukokuuta 2011 kerrottiin David Ellisonin omistaman Skydance Median ostaneen The Hitman’s Bodyguardin käsikirjoituksen, jonka on kirjoittanut Tom O’Connor. 4. marraskuuta 2015 ilmoitettiin Ryan Reynoldsin, Samuel L. Jacksonin ja Gary Oldmanin palkkaamisesta elokuvaan, jonka ohjaajana olisi Jeff Wadlow. Tuottajiksi kerrottiin olevan Mark Gill, John Thompson, Matthew O’Toole ja Les Weldon. 23. helmikuuta 2016 kerrottiin Élodie Yungin ja Salma Hayekin kiinnittämisestä elokuvaan, jonka Yhdysvaltain teatterilevittäjänä toimisi Lionsgate. 9. maaliskuuta 2016 kerrottiin ohjaaja Wadlow’n lähdöstä, ja hänen tilalleen tuli Patrick Hughes.

The Hitman’s Bodyguardin kuvaukset alkoivat 2. huhtikuuta 2016. Elokuva kuvattiin Englannissa, Bulgariassa ja Alankomaissa. Englannissa elokuvaa kuvattiin Lontoossa, Bulgariassa Sofiassa ja Alankomaissa Amsterdamissa ja Haagissa. Skydance Median lisäksi elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Millennium Films ja Campbell-Grobman Films.

Julkaisu 
The Hitman’s Bodyguard sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa ja Suomessa 18. elokuuta 2017. Elokuvan Yhdysvaltain teatterilevittäjänä on Lionsgate ja Suomessa Future Film.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 The Hitman’s Bodyguard Box Office Mojossa 
 The Hitman’s Bodyguard Rotten Tomatoes -sivustolla 
 The Hitman’s Bodyguard Coming Soon -sivuilla 

Yhdysvaltalaiset toimintakomediat
Vuoden 2017 yhdysvaltalaiset elokuvat
Aleksander Čeferin

Aleksander Čeferin (s. 13. lokakuuta 1967 Ljubljana) on slovenialainen juristi ja jalkapallovaikuttaja, joka toimii Euroopan jalkapalloliiton Uefan puheenjohtajana.

Čeferin valittiin Uefan puheenjohtajaksi 14. syyskuuta 2016 Uefan kongressissa Ateenassa. Hän löi äänestyksessä alankomaalaisen maansa liiton puheenjohtajan Michael van Praagin äänin 42–13.

Aiemmin Čeferin oli toiminut Slovenian jalkapalloliiton puheenjohtajana vuodesta 2011 lähtien. Hän on toiminut myös maan suurseuroihin lukeutuvan Olimpija Ljubljanan hallintotehtävissä.

Slovenialaiset henkilöt
Juristit
Urheiluvaikuttajat
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Shiga (1945)

Shiga () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa.

Valmistus 

Alus tilattiin vuoden 1943 hankinnoissa Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 25. marraskuuta 1944. Alus laskettiin vesille 9. helmikuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 30. maaliskuuta.

Palvelus 
Alus poistettiin alusluettelosta 30. marraskuuta 1945 ja muutettiin seuraavana päivänä miinanraivaajaksi. Alus siirrettiin 1. marraskuuta 1946 yhteysalukseksi ja edelleen liikenneministeriölle 31. joulukuuta 1947. Alus oli 31. joulukuuta 1950 alkaen sääaluksena nimellä Shigamaru.

Alus siirrettiin 1. tammikuuta 1949 JMSA:lle koululaivaksi nimellä Kojima, joka poistettiin alusluettelosta 6. toukokuuta 1964.

Lähteet

Viitteet 

Ukuru-luokan saattajat
Sarantáporos (Epeiros)

Sarantáporos () on joki, joka virtaa Epeiroksessa luoteisessa Kreikassa sekä eteläisessä Albaniassa. Sen pituus on noin 50 kilometriä. Joki saa alkunsa Grámmos-vuorelta Píndos-vuoristosta ja se laskee Aóos-jokeen. Sarantáporos on Aóoksen merkittävin sivujoki Voïdomátis-joen ohella.

Lähteet 

Albanian maantiede
Ioánnina (alueyksikkö)
Kreikan joet
Aóoksen vesistö
Jacques Georges

Jacques Georges (30. toukokuuta 1916 – 25. helmikuuta 2004) oli ranskalainen jalkapallovaikuttaja.

Georges toimi Euroopan jalkapalloliiton Uefan puheenjohtajana vuosina 1983–1990. Ranskan jalkapalloliiton FFF:n puheenjohtajana hän toimi vuosina 1968–1972.

Ranskalaiset urheiluvaikuttajat
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet
Ebbe Schwartz

Ebbe Schwartz (3. toukokuuta 1901 – 19. lokakuuta 1964) oli tanskalainen jalkapallovaikuttaja.

Schwartz toimi Euroopan jalkapalloliiton Uefan ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 1954–1962. Hän toimi urallaan myös kansainvälisen jalkapalloliiton Fifan hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana sekä Tanskan jalkapalloliiton puheenjohtajana.

Tanskalaiset urheiluvaikuttajat
Vuonna 1901 syntyneet
Vuonna 1964 kuolleet
Valtteri Ilomäki

Valtteri Ilomäki (s. 25. helmikuuta 1997 Tampere) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue KOOVEE:ssä. Hän laukoo oikealta.

Ura

Seuraura 
Ilomäki on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän voitti kaudella 2013–2014 B2-nuorten SM-sarjan pudotuspelien puolustajien piste- ja maalipörssin tehoilla 6+4=10. Ilomäki voitti kauden päätteeksi B2-nuorten Suomenmestaruuden. Kauden 2014–2015 hän pelasi Yhdysvalloissa NAPHL-juniorisarjan New Hampshire Jr. Monarchsin joukkueessa ja Ilomäki pelasi myös sarjan tähdistöottelussa. Kaudeksi 2015–2016 hän palasi Ilvekseen, jossa Ilomäki voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden.

Huhtikuussa 2016 Ilomäki teki Ilveksen kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2016–2017 avauskierroksella 16. syyskuuta 2016 vieraissa JYPiä vastaan. Ilomäki merkittiin Ilveksen seitsemänneksi puolustajaksi ja hän sai ottelussa jääaikaa 3.29 minuuttia. Ilomäki sai myös tehomerkinnän +1. Liigauransa avausmaalin hän teki 14. tammikuuta 2017 KooKoota vastaan. Jarno Peltonen valitsi Ilomäen ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Kaikkiaan Ilomäki teki tulokaskautensa aikana 41 runkosarjaottelussa tehot 1+2=3. Hän ei kuitenkaan mahtunut pudotuspeleissä kertaakaan Ilveksen kokoonpanoon. Ilomäki pelasi kauden aikana miesten pelejä myös 11 Mestis-ottelua lainalla Lempäälän Kisassa. Tammikuussa 2017 hän teki Ilveksen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Alkukauden 2017–2018 Ilomäki pelasi suurimmaksi osaksi lainalla LeKissä. Hän pelasi Ilveksessä 16 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä, kunnes helmikuussa 2018 Ilomäki siirtyi loppukauden sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue IK Panterniin. Huhtikuussa 2018 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Kaudeksi 2019–2020 Ilomäki palasi Suomeen ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Kajaanin Hokkiin. Siirron taustalla oli myös hänen varusmiespalveluksensa Kainuun prikaatissa.

Ilomäki siirtyi kaudeksi 2020–2021 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue TUTO Hockeyn riveihin. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KOOVEE:hen.

Maajoukkueura 
Ilomäki on pelannut kymmenen nuorten maaottelua.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
KOOVEE:n pelaajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Euraasian talousunioni

Euraasian talousunioni (, , , , ; lyh. JeAES) on viidestä Itsenäisten valtioiden yhteisön jäsenestä koostuva poliittinen ja taloudellinen toimielin. Unionin jäsenmaat ovat Armenia, Kazakstan, Kirgisia, Valko-Venäjä ja Venäjä. Talousunionin taustalla on 2001–2014 toiminut Euraasian talousyhteisö sekä Kazakstanin, Valko-Venäjän ja Venäjän muodostama tulliliitto (2010–2014).

Tadžikistan on ilmaissut mielenkiintonsa hanketta kohtaan. Kirgisia liittyi unionin jäseneksi toukokuussa 2015. Talousunioni on pinta-alaltaan viisinkertainen Euroopan unioniin verrattuna, mutta sen väkiluku on vain kolmannes ja talouselämän laajuus kuudennes EU:sta.

Historia

Ajatuksen unionista esitti jo Kazakstanin silloinen presidentti Nursultan Nazarbajev vuonna 1994 puheessaan Moskovan valtionyliopistolla. Uudelleen tavoitteen unionin muodostamisesta toi esille Venäjän presidentti Vladimir Putin vaalikampanjassaan vuonna 2011. Venäjä, Valko-Venäjä ja Kazakstan, joiden välillä oli jo tulliliitto, ottivat viralliseksi tavoitteekseen unionin muodostamisen vuoteen 2015 mennessä. Samalla luotiin Euroopan komissiota vastaava Euraasian talouskomissio.

Toukokuun 2014 alussa kerrottiin, että kolme valtionpäämiestä ovat päässeet jo pitkälle unionin perustamissopimuksen luonnoksen käsittelyssä. Keskusteluissa on alustavasti sovittu Euraasian unionin myös yhteismarkkinoista öljyn, öljynjalostustuotteiden ja maakaasun osalta vuoteen 2025 mennessä. Valko-Venäjän johto on toivonut nopeampaa yhteismarkkinaa tältä osin. Euraasian talouskomission sijainniksi on alustavasti sovittu Moskova ja unionin vuonna 2025 perustettavaksi aiotun taloudellisen säätelyelimen paikaksi  Almaty. Unionisopimuksen käsittelyä jatkettiin toukokuun 2014 lopulla Astanassa, jolloin Venäjän, Kazakstanin ja Valko-Venäjän valtionpäämiehet allekirjoittivat perustamista koskevan asiakirjan.  Unioni aloitti toimintansa vuoden 2015 alusta. 

Venäjän presidentti Vladimir Putin on ehdottanut maiden välille yhteisvaluuttaa.

Euraasian talousunionin osuus Venäjän ulkomaankaupasta on kymmenen prosenttia, mutta Venäjän tärkein kauppakumppani on Euroopan unioni noin 50 prosentin osuudella.

Euraasian talousunioni solmi vapaakauppasopimuksen Kiinan kanssa 17. toukokuuta 2018.

Rakennekehitys

Katso myös

Venäjän talous
Valko-Venäjän talous

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Eurasian Economic Union 

Kansainväliset talousjärjestöt
Kansainväliset poliittiset järjestöt
Euroopan talous
Aasian talous
Kauppaliitot
Ilomäki

Ilomäki on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Alli Lahtinen, o.s. Ilomäki (1926–1976), sosiaalidemokraattinen poliitikko
 Anna Ilomäki (s. 1970), pika-aitajuoksija
 Arttu Ilomäki (s. 1991), jääkiekkoilija
 Eero Ilomäki (s. 1962), pesäpalloilija
 Frans Ilomäki (1891–1958), jääkärieversti
 Jouni Ilomäki (s. 1962), painija ja valmentaja
 Tapio Ilomäki (1904–1955), elokuvamusiikin säveltäjä
 Toivo Ilomäki (1917–1965), Mannerheim-ristin ritari
 Valtteri Ilomäki (s. 1997), jääkiekkoilija
Reijo Alatörmänen

Reijo Kalevi Alatörmänen (27. marraskuuta 1938 Kittilä – 2022) oli suomalainen toimittaja. Hän toimi Pohjolan Sanomat -lehden toimittajana, toimitussihteerinä, toimituksen päällikkönä ja päätoimittajana. 

Alatörmäsen vanhemmat olivat maanviljelijä Esko Abiel Alatörmänen ja opettaja Eeva Luomala. Hänen puolisonsa vuodesta 1963 oli Suoma Irene Salmela. Alatörmänen tuli ylioppilaaksi 1960 ja harjoitti sanomalehtiopintoja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa 1965. Toimittuaan opettajana Rovaniemen maalaiskunnassa 1961–1962 ja Pellossa 1962–1963 hän tuli Pohjolan Sanomien toimittajaksi 1965. Lehden toimitussihteerinä Alatörmänen työskenteli 1967–1973 ja toimituksen päällikkönä 1973–1980, päätoimittaja hän oli 1980–1996.

Lähteet 

Suomalaiset päätoimittajat
Vuonna 1938 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Popestar


Popestar on ruotsalaisen metalliyhtye Ghostin EP-levy, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2016. Se sisältää yhden uuden kappaleen ja neljä lainakappaletta, ja sen on tuottanut Tom Dalgety.

EP eräänlainen jatkumo vuoden 2015 Meliora -albumille, eikä Papa Emeritus ole tästä syystä vaihtunut edellisten levyjen tapaan. Popestarin julkaisun tiimoilta yhtye tekee marraskuun puoleen väliin ulottuvan Yhdysvaltain syyskiertueen.

Popestarilta julkaistiin ennakkoon 12. syyskuuta kappale ”Square Hammer”, joka oli ensisoitossa SiriusXM –radiokanavalla. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin EP:n julkaisupäivänä. Video on tribuutti 1920-luvun kauhuelokuville, ja se sisältää samoja elementtejä ”From the Pinnacle to the Pit” -kappaleen, yhtyeen aikaisemman musiikkivideon kanssa. "Square Hammer" julkaistiin neljä päivää myöhemmin myös 7” vinyylisinglenä.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 12.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Papa Emeritus III – laulu
  – kitara 
  – kitara
  – basso
  – rummut
  – kosketinsoitin

Vierailevat muusikot 
 Fia Kempe – taustalaulu (kappaleet ”Missonary Man” ja ”Bible”)
 Brian Reed – huuliharppu (kappale ”Missonary Man”)

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Distorted Sound Mag: 7/10
 Imperiumi.net: 8.5/10
 Kaaoszine: 10/10
 Mesta.net:

Lähteet 

Vuoden 2016 EP:t
Ghostin albumit
Sinne missä aamu sarastaa


Sinne missä aamu sarastaa on metalliyhtye Mokoman 16. tammikuuta 2015 julkaistu single. Kappale on yhtyeen helmikuussa 2015 julkaistulta albumilta Elävien kirjoihin. Se nousi radiosoittolistan 88. sijalle huhtikuussa, ja ylsi parhaimmillaan sijalle 46 heinäkuussa. Radio Rockin ”Rautaa vai roskaa” -äänestyksessä 85 prosenttia äänestäjistä antoi sille positiivisen arvion.

Yhtyeen laulaja Marko Annala kommentoi Soundin haastattelussa kappaleen syntyä seuraavasti:

Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Vesa Vainio ja kuvasi Tuomas Järvelä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ”Sinne missä aamu sarastaa” -musiikkivideo YouTube-sivustolla 

Mokoman kappaleet
Vuoden 2015 kappaleet
Pinkertonin etsivätoimisto (televisiosarja)

Pinkertonin etsivätoimisto (The Pinkertons) on kanadalainen 1860-luvulle sijoittuva rikosdraamasarja, jonka rikostarinat perustuvat todellisiin juttuihin, joita oikea Pinkertonin etsivätoimisto ratkoi alkuaikoinaan.

Kanadassa sarjan televisiointi toteutettiin syndikointi-menetelmällä, eli ohjelman esitysoikeudet on myyty useammalle kuin yhdelle asiakkaalle. Kanadassa sarjaa on esittänyt muun muassa CHCH-kanava vuoden 2014 syksystä alkaen. Suomessa Yle TV1 aloitti sarjan esittämisen 16. syyskuuta 2016.

Juoni 
Pinkertonin etsivätoimisto kertoo maailman ensimmäisestä yksityisestä etsivätoimistosta, joka syntyi Yhdysvaltojen sisällissodan jälkimainingeissa. Etsivätoimiston perustaja on Amerikkaan suunnannut skotti Allan Pinkerton (Angus Macfadyen), jonka alaisia ovat hänen poikansa William Pinkerton (Jacob Blair), sekä leskeksi jäänyt rouva Kate Warne (Martha MacIsaac).

Rooleissa

Katso myös 
Pinkertonin etsivätoimisto
Allan Pinkerton

Aiheesta muualla 
 
 Pinkertonin etsivätoimisto Ylen sivuilla

2010-luvun televisiosarjat
Kanadalaiset draamasarjat
Kanadalaiset rikossarjat
Kayla Day

Kayla Day (s. 28. syyskuuta 1999 Santa Barbara) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 269 syyskuussa 2016. Hän nousi junioreiden maailmanlistan ykkössijalle syyskuussa 2016 voitettuaan Yhdysvaltain avointen tyttöjen kaksinpeliturnauksen. Day eteni Yhdysvaltain avointen naisten kaksinpelissä toiselle kierrokselle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Yhdysvaltalaiset tennispelaajat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Maria, Maria

Maria, Maria on vuonna 2007 Yle TV2-kanavalla esitetty viihteellinen keskusteluohjelma, jota juonsi Maria Veitola.

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Maria, Maria

Yle TV2:n televisio-ohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Keskusteluohjelmat
Viihdeohjelmat
M/S Atalaya

M/S Atalaya oli suomalainen rahtilaiva, joka kuului Oy Suomen Etelä-Amerikan Linjan omistukseen vuosina 1954–1971. Se myytiin Kreikkaan ja purjehti nimellä M/S Apollonia vuoteen 1980 asti, jolloin se myytiin romutettavaksi Taiwaniin.

Lähteet

Rahtilaivat
Jouka Juhola

Jouka Juhola (s. 14. heinäkuuta 1997 Harjavalta) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Slovakian Extraligan HK Popradissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Ura

Seuraura 
Juhola on Harjavallan Kuparikiekon kasvatti. Timo Saarikoski ja Pasi Saarela houkuttelivat hänet Pohjola-leirin kautta Rauman Lukkoon, jossa Juhola voitti kauden 2011–2012 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi Porin Ässien B-nuoriin.

Kaudeksi 2014–2015 Juhola nostettiin Ässien SM-liigarinkiin. Hän pelasi kautensa kuitenkin kokonaan vielä seuran A-nuorissa, kuten myös seuraavankin kauden 2015–2016. Huhtikuussa 2016 Juhola teki Ässien kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2016–2017 toisella kierroksella 17. syyskuuta 2016 Juholan entistä junioriseuraa paikallisottelussa Rauman Lukkoa vastaan. Hänet merkittiin Ässien nelosketjun vasempaan laitaan Mikael Sahan ja Matias Varttisen viereen. Juhola sai ottelussa jääaikaa 7.55 minuuttia. Hän sai myös yhden kahden minuutin jäähyn kiinnipitämisestä. Kaikkiaan Juholan tulokaskausi toi 34 runkosarjaottelussa kolme syöttöpistettä. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös Ässien A-nuorissa, jossa Juhola voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Marraskuun 2016 lopulla hän teki Ässien kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Kaudella 2017–2018 Juhola pelasi SM-liigassa 19 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3. Hän teki liigauransa avausmaalin 23. syyskuuta 2017 Kalevan Palloa vastaan. Juhola pelasi ison osan kaudestaan myös Ässien A-nuorissa. Hänen kautensa päättyi loukkaantumisten vuoksi kuitenkin runkosarjaan. Kaudella 2018–2019 Juhola teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehtyään 31 runkosarjaottelussa tehot 5+2=7. Maaliskuussa 2019 hän teki Ässien kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2019–2020 Juhola kärsi jälleen loukkaantumisista ja hän pelasi vain 18 ottelua. Kaudella 2020–2021 Juhola teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 4+8=12. Hän voitti myös Ässien sisäisen tehotilaston lukemalla +9. Toukokuussa 2021 Juhola teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Juholan oli kaudella 2021–2022 vaikea löytää enää sopivaa roolia Ässistä. Tammikuussa 2022 hänen sopimuksensa purettiin ja Juhola siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyEttan-joukkue Nybro IF:ään. Marraskuussa 2022 hän siirtyi loppukauden 2022–2023 kattavalla sopimuksella Slovakian Extraligan HK Popradiin oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Joukkueessa pelasi jo ennestään Juholalle Ässistä tuttu Olli Vainio.

Maajoukkueura 
Juhola putosi viimeisten joukossa Suomen alle 20-vuotiaiden MM-joukkueesta vuoden 2017 turnaukseen. Yhteensä hän on pelannut 15 nuorten ja 26 poikien maaottelua.

Pelityyli 
Juhola on kuvaillut itseään pelityyliltään klassiseksi voimahyökkääjäksi, joka pelaa suoraviivaisesti, luistelee vahvasti molempiin suuntiin, pyrkii pelaamaan turvallista peruspeliä sekä tekemään oikeita ratkaisuja.

Muuta 
Juhola on käynyt lukion Porin suomalaisen yhteislyseon urheilulinjalla.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Teemu Turunen

Teemu Turunen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

Teemu Turunen, suomalainen jalkapalloilija
Teemu Turunen, suomalainen jääkiekkoilija
Leidit laukkamatkalla

Leidit laukkamatkalla on vuonna 2013 TV5-kanavalla esitetty 6-osainen viihdeohjelma, jossa Tiina Lymi ja Mari Perankoski tutustuvat Englantilaiseen laukkakulttuuriin.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
Viihdeohjelmat
Vuokko Ranin

Vuokko Marita Ranin (o.s. Rautio, vuoteen 2000 Laakso; 19. elokuuta 1937 Helsinki – 8. toukokuuta 2015 Helsinki) oli tunnettu suomalainen sisustusarkkitehti, joka oli erikoistunut laivasisustuksiin. Ranin teki vuosina 1964–1995 sisustussuunnitelua 50 alukseen. Töihin kuului niin uudisrakennusten, kuten matkustaja-autolauttojen, sekä rahti- ja rahtimatkustalaivojen sisustuksia, kuin myös erilaisia muutostöitä muun muassa risteilyaluksiin ja erikoisaluksiin. Raninin pitkäaikaisimpia yhteistyökumppaneita olivat Wärtsilän telakka, Finnlines- ja Silja Line -varustamot.

Ranin oli vuodesta 2000 naimisissa näyttelijä Matti Raninin kanssa.

Ura 
Ranin sai ensimmäisen ison suunnittelutyönsä työskennellessään Aarne Ervin arkkitehtitoimistossa pian sen jälkeen kun hän oli vuonna 1960 valmistunut sisustusarkkitehdiksi. Toimisto suunnitteli Finnlines-varustamolle Finnhansa- ja Finnpartner-matkustaja-autolauttojen sisustukset. Arkkitehti Aarne Ervin palveluksessa Ranin työskenteli vuoteen 1965, jonka jälkeen perusti oman toimiston yhdessä sisustusarkkitehti Orvokki Niinirannan kanssa. Raninin työ kansainvälistyi 1970-luvulla, kun hän teki suunnittelutyötä ruotsalaiselle Tor Linelle yhdessä silloisen aviomiehensä Torsten Laakson kanssa. Samoihin aikoihin työn alla oli myös matkustaja-autolautta Finnjet, johon Vuokko ja Torsten Laakso suunnittelivat ravintolatiloja. Suunnittelutoimisto siirtyi vuonna 1977 kokonaan Vuokko Laakson nimiin. Hän oli myöhemmin mukana myös Tampereen Koskikeskuksen ja Jyväskylän yliopiston kirjaston tilojen suunnittelussa.

Perintö 
Vuokko Raninin elämäntyöstä oli näyttely Merikeskus Forum Marinumissa Turussa 1.12.2011–28.10.2012.

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet 

Suomalaiset sisustusarkkitehdit
Vuonna 1937 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Itä-Timorin presidentti

Itä-Timorin presidentti (, tetumiksi ) on maansa valtionpäämies, jonka kansa valitsee vaaleilla viiden vuoden välein. Presidentti on maan armeijan ylipäällikkö, ja hän johtaa sisä- ja ulkopolitiikkaa.

Maan perustuslain mukaan presidentin tulee olla syntyperäinen, vähintään 35-vuotias ja täysivaltainen Itä-Timorin kansalainen, joka on kerännyt 5000 äänioikeutetun tuen.

Viimeisimmät vaalit toimitettiin vuonna 2022, joissa presidentiksi valittiin eläkkeeltä palannut José Ramos-Horta. Hänen on määrä astua virkaan 20. toukokuuta 2022, jolloin juhlitaan myös Itä-Timorin itsenäisyyden 20-vuotisjuhlapäivää.

Luettelo Itä-Timorin presidentit

Vicente Guterres ja Fernando de Araújo toimivat virkaatekevinä presidentteinä vuonna 2008, presidentti José Ramos-Hortan toipuessa salamurhayrityksessä saamistaan vammoista.

Lähteet
Suomen Etelä-Amerikan linja

Suomen Etelä-Amerikan linja (AL) oli vuonna 1926 perustettu suomalainen purjehdusosuuskunta, jonka jäseniä olivat Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiö (FÅA), Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy ja Höyrylaiva Osakeyhtiö Bore. Nimensä mukaisesti se hoiti rahtiliikennettä Suomen ja muiden Euroopan maiden satamien sekä Etelä-Amerikan satamien välillä. 1950-luvun alussa osuuskunta muuttui osakeyhtiöksi Oy Suomen Etelä-Amerikan Linja – Finland–Sydamerika Linjen Ab, jonka FÅA osti vuonna 1965. Toiminta päättyi 1985.. Merenkulkijoiden keskuudessa yhtiö tunnettiin "aaellänä", koska alusten savupiipuissa oli sinisellä pohjalla valkoiset kirjaimet AL.

1920-luvun alussa Suomen ja Etelä-Amerikan satamien välillä ei ollut suoraa meriyhteyttä. Pitkä etäisyys olisi vaatinut suurta laivojen lukumäärää ja lisäksi laivojen tuli kyetä kulkemaan talvisin jäissä Itämerellä sekä omata jäähdytyslaitteet jotta niillä voitiin tuoda hedelmiä ja naudanlihaa Argentiinasta ja Brasiliasta. Yksittäiset varustamot eivät halunneet ryhtyä näin suuriin investointeihin ja niinpä perustettiin varustamo-osuuskunta.

Suomen Etelä-Amerikan linjan liikennöinti oli vielä 1930-luvun alussa tappiollista mutta kuljetukset alkoivat kasvaa ja toiminta muuttui kannattavaksi kun 1930 aloitettiin kahvin kuljetus Suomeen ja taloustilanne muutenkin parani. Talvisota ja jatkosota keskeyttivät linjan liikenteen, välirauhan aikana linjan Suomen päätesatamana oli Petsamon Liinahamari. Sodan jälkeen liikenne alkoi uudelleen 1945 ja helmikuussa 1946 Etelä-Amerikan linjan S/S Herakles-laiva toi ensimmäisen sotien jälkeisen kahvilastin Suomeen.  

1960-luvun alussa Argentiinan ja Brasilian poliittiset ja talousongelmat sekä Brasilian omaksuma protektionistinen merenkulkupolitiikka vaikeuttivat rahtien saantia ja tekivät linjan toiminnasta kannattamatonta. Osakkaina olleet Bore-varustamo ja Oceanfart myivät osuutensa linjasta FÅA:lle ja linjasta tuli Suomen Höyrylaiva Oy:n tytäryhtiö. Linjan kannattavuus heikkeni edelleen ja lopullisesti sen toiminta päättyi 1976.

Historiaa
Vuonna 1926 perustettu Suomen Etelä-Amerikan linja jatkoi vuosikymmen aiemmin 1916 perustetun Ab Finland-Amerika Linjen Oy -varustamon työtä. Sen  perustajia olivat olleet muun muassa Victor Ek, G. W. Snellman ja Erik Tötterman. Sen laiva Mercator upposi saksalaisen sukellusveneen torpedoimana Englannin kanaalissa 13. lokakuuta 1916. FÅA osti varustamon 1922, ja M/S Navigator -niminen alus siirrettiin osaksi Suomen Etelä-Amerikan linjan toimintaa.

Suomen Etelä-Amerikan linjan liikennöinnin aloitti M/S Equator  Hangosta toukokuussa 1926 kohti Rio de Janeiroa. Pian liikenteeseen saatiin myös M/S Mercator, Navigator ja Boren höyrylaivat S/S Orient ja S/S Bore VIII.

Suomen Etelä-Amerikan linjan myöhempiä aluksia olivat Aconcagua, Actinia, Angra, Anja (Tropic Star), Arabia (Fernbank), Araguaya, Arica, Asynja, Atalaya, Atlanta, Aurora ja Aymara. Linjalla liikennöi lyhyen aikaa myös 1939 valmistunut Suomen kauppalaivaston suurin alus M/S Bore X.

Lähteet

Kirjallisuutta
Lodenius, Erik (1976): Suomen Etelä-Amerikan linja 1926–1976.

Varustamot
Suomalaiset laivayhtiöt
Juhani Härmä

Juhani Härmä (s. 21. toukokuuta 1949 Helsinki) on suomalainen kielentutkija. Hän on toiminut romaanisen filologian, erityisesti ranskan kielen professorina Jyväskylän ja Helsingin yliopistoissa. 

Härmä tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalais-ranskalaisesta yhteislyseosta 1968. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1974, lisensiaatiksi 1977 ja tohtoriksi 1979. Romaanisen filologian dosentti Helsingin yliopistossa vuosina 1980–1985 ja Jyväskylän yliopistossa 1980–1983.
 
Hän on ollut Jyväskylän yliopiston romaanisen filologian professori 1983–1985 ja Helsingin yliopiston apulaisprofessori 1985–1998. Tänä aikana hän oli vieraileva suomen kielen ja kultuurin apulaisprofessori Pariisin III yliopistossa (Sorbonne Nouvelle) vuosina 1991–1994. Sittemmin Härmä on ollut Helsingin yliopiston romaanisen filologian, erityisesti ranskan kielen professori vuosina 1998-2016. 

Hänen tutkimuskohteenaan on ollut nykyranskan lauseoppi ja tekstilingvistiikka. Härmä toimi 1970-luvulla jonkin aikaa sarjakuvalehti Ruudun päätoimittajana ja suomensi Morrisin ja Goscinnyn Lucky Luke -sarjakuvia.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Juhani Härmä: The French language in Finland over the Centuries  (including personal details).

Suomalaiset kielitieteilijät
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Sarjakuvien suomentajat
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
UUCP

UUCP () on joukko verkkoprotokollia ja Unix-työkaluohjelmia tiedostojen siirtoon ja komentojen suorittamiseen etäjärjestelmässä. Sitä käytettiin myös sähköpostin ja uutisryhmien välittämiseen.

uucp-ohjelmaan liittyy läheisesti myös muita komentoja kuten uuencode ja uudecode.

UUCP on nimestään huolimatta saatavilla myös useille ei-Unixin kaltaisille järjestelmille.

Historia

UUCP:n kehitti Unixille AT&T:n Bell Laboratoriesissa työskennellyt Mike Lesk.
Vuoteen 1978 mennessä sen avulla oli luotu Bellillä 82 tietokoneen verkko, jossa sitä käytettiin enimmäkseen ohjelmien jakeluun. Ohjelmisto julkaistiin 1979 osana Version 7 Unixia.

UUCP:stä on tehty eri toteutuksia kuten HDB -versio ja GNU-projektin GNU UUCP.

Tekniikka

UUCP käytettiin usein modeemilinjan yli. Ohjelmisto soitti tietyin väliajoin toisen tietokoneen modeemiin ja muodosti yhteyden, jonka yli kopioitiin tiedostoja tai suoritettiin komentoja. Tämän jälkeen linja suljettiin. Jokaisessa UUCP-verkkoon kuuluvassa koneessa oli lista puhelinnumeroista, käyttäjätunnuksista ja salasanoista, joiden avulla yhteyksiä pidettiin.

Linkit verkon eri koneiden välillä eivät välttämättä olleet suoria. Sähköpostin välittämiseen käytettiin osoitteita, jotka listasivat solmut, joiden yli viestin piti kulkea. Esimerkiksi käyttäjän user osoite koneella
barbox oli barbox!user, jos lähettäjän kone otti sinne suoran yhteyden.
Jos koneiden välillä ei otettu suoraa yhteyttä, mutta tiedettiin että molemmat ottivat yhteyden koneeseen 
foovax, osoite oli muotoa foovax!barbox!user.

Yleisesti sähköpostiosoitteensa voi julkaista muodossa ...!bigsite!foovax!barbox!user, jossa koneen bigsite otaksutaan olevan tunnettu ja hyvin yhteyksissa muihin olevan ja olevan avoimen välityspalvelimen, joka otti vastaan muille osoitettua postia.

Eri koneiden välisten yhteyksien kartoittamiseen oli olemassa UUCP Mapping Project -niminen projekti, johon ylläpitäjät sähköpostilla ilmoittivat omat yhteytensä. Optimaaliset reitit eri koneiden välillä muodostettiin ohjelmallisesti ja julkaistiin kuukausittain comp.mail.maps-uutisryhmässä. Projekti lakkautettiin joulukuussa 2000.

Myöhemmin UUCP-sähköposti oli helppo yhdistää Internetin SMTP-sähköpostiin.

Usenet-ryhmiä varten kehitettiin NNTP-protokolla.

Protokolla 
Sähköpostin välittämistä on kuvattu määrittelyssä  (UUCP Mail Interchange Format Standard).

UUCP:ssä on useita protokollia, joita ovat muun muassa 'g', 'f' ja 't' -protokollat.

Lähteet 

Tietoliikenne
Unix
Amy Madigan

Amy Marie Madigan (s. 11. syyskuuta, 1950 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja laulaja. Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa Kahdesti elämässä (1985). Hänet palkittiin parhaan naissivuosan Golden Globella roolistaan televisioelokuvassa Roe vs. Wade (1989). Hän on näytellyt myös elokuvissa Lemmenlapsi (1982), Tilaa sydämessä (1984), Unelmien kenttä (1989), Uncle Buck (1989), Pimeä puoli (1993), Pollock (2000) ja Gone Baby Gone (2007).

Madigan on ollut vuodesta 1983 naimisissa näyttelijä Ed Harrisin kanssa. Heidän tyttärensä Lily Dolores Harris syntyi vuonna 1993.

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset laulajat
Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat
Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat
Golden Globe -palkinnon saajat
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Lesley Ann Warren

Lesley Ann Warren (s. 16. elokuuta 1946 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan musikaalielokuvassa Victor/Victoria (1982). Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa Vaarallinen tehtävä. Warren on myös näytellyt Susan Mayerin äitiä televisiosarjassa Täydelliset naiset (2005–2011).

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset laulajat
Golden Globe -palkinnon saajat
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Lauri Love

Lauri Love (s. 14. joulukuuta 1984) on brittiläis-suomalainen opiskelija, tietoturvaneuvonantaja ja hakkeri, jonka luovutusta Isosta-Britanniasta Yhdysvallat vaati vuonna 2015.

Yhdysvallat vaati Lovea luovutettavaksi suorittamaan noin 100 vuoden vankeusrangaistusta. Luovuttamisesta tehtiin päätös 14. marraskuuta 2016, mutta vetoomustuomioistuin kumosi päätöksen helmikuussa 2018.

Tausta
Love on kotoisin Stradishallista Suffolkista. Hänen vanhempansa ovat vankilapastori Alexander Love ja Sirkka-Liisa Love. Lovella on Suomen passi, ja hän suoritti siviilipalveluksen Tampereen yliopiston alaisessa instituutissa 2008. Love kävi Nottinghamin yliopistoa ja Glasgow’n yliopistoa, mutta joutui lopettamaan opintonsa kesken molemmilla kerroilla terveyssyistä. Hän opiskelee sähkötekniikkaa Suffolkin yliopistossa.

Rikosepäilyt
Yhdysvallat syyttää Lovea liittovaltion ja yksityisten tietojärjestelmien ja haltuun saatujen tietojen luvattomasta käytöstä ja vaatii hänen luovuttamistaan.
Häntä syytetään tunkeutumisesta mm. seuraavien virastojen ja yhtiöiden järjestelmiin: Federal Reserve, Yhdysvaltain armeija, Yhdysvaltain puolustusministeriö, Yhdysvaltain ohjuspuolustusvirasto, Nasa, FBI:n tietotekninen rikostutkinta, Deltek inc., Forte Interactive. Hänestä on annettu pidätysmääräys kolmessa eri oikeusistuimessa: New Yorkissa, New Jerseyssä ja Virginiassa.

Loven kotiin tehtiin kotietsintä lokakuussa 2013. Yhdysvallat lähetti Britannialle nootin heinäkuussa 2015 ja vaati Loven luovuttamista. Hänet pidätettiin 15. heinäkuuta 2015, mutta vapautettiin samana päivänä takuita vastaan.

Love vastusti Yhdysvaltoihin luovuttamistaan. Puolustus vetosi hänellä diagnosoituihin aspergerin syndroomaan ja depressiivisyyteen. Syyskuussa 2016 brittiläinen tuomioistuin kuitenkin linjasi, että Loven Yhdysvaltoihin luovuttamiselle ei ole esteitä. Lovea uhkasi Yhdysvalloissa jopa 99 vuoden vankeusrangaistus. Loven luovuttamisesta tehtiin päätös 14. marraskuuta 2016. Vetoomustuomioistuin Lontoossa kuitenkin kumosi päätöksen 5. helmikuuta 2018.

Lähteet

 

Suomalaiset henkilöt
Brittiläiset henkilöt
Elävät henkilöt
Vuonna 1984 syntyneet
Krakkerit
Autismin kirjon henkilöt
Iisalo

Iisalo on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:

 Esko Iisalo (1930–2021), farmakologi
 Jaakko Iisalo, videopelisuunnittelija ja ohjelmoija
 Joonas Iisalo (s. 1986), koripallovalmentaja ja koripalloilija
 Osmo Iisalo, Eino Railon salanimi
 Pentti Iisalo (1920–2008), Mannerheim-ristin ritari
 Taimo Iisalo (1927–2011), kasvatustieteen apulaisprofessori
 Tauno Iisalo (1916–1947), pommituslentäjä ja Mannerheim-ristin ritari
 Tuomas Iisalo (s. 1982), koripallovalmentaja ja koripalloilija
M/S AIDAvita

M/S AIDAvita on saksalais-amerikkalaisen AIDA Cruises -varustamon risteilyalus. Laiva rakennettiin Saksan Wismarissa Aker MTW:n telakalla vuonna 2002. Aluksen pituus on 202,85 metriä, leveys 28,1 metriä ja suurin syväys 6,3 metriä. Laivan koneet tuottavat 18 800 kilowatin tehon ja 21 solmun enimmäisnopeuden.

AIDAvitan sisaralus on AIDAaura.

Käyttöhistoria 
Aluksen köli laskettiin 21. marraskuuta 2000, ja alus laskettiin vesille 15. marraskuuta 2007. AIDAvita toimitettiin omistajalleen huhtikuussa 2002.

Lähteet

Aiheesta muualla 

AIDAvita
Maisan ja Nikon luksusmatkat

Maisan ja Nikon luksusmatkat on 5. syyskuuta 2016 Fox-kanavalla alkanut tositelevisiosarja, jossa Maisa Torppa ja Niko Saarinen lomailevat Espanjan kohteissa.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset tositelevisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Matkailuohjelmat
Kalle Mattila

Kalle Oskari Mattila (s. 1991) on suomalainen toimittaja ja markkinoinnin ammattilainen. Hän asuu New Yorkissa. 

Mattila kirjoittaa säännöllisesti amerikkalaisiin julkaisuihin kuten The New York Times, The Washington Post, The Boston Globe, The Atlantic, The Paris Review ja Monocle. 

Mattilan ensimmäinen artikkeli ilmestyi Helsingin Sanomissa kun kirjoittaja oli 13-vuotias. Mattila toimi 15-vuotiaana matkailulehti Mondon ja Matkaopas-lehden avustajana, sekä Helsingin Sanomien NYT-liitteen nuorten TV-raadin jäsenenä.

Vuonna 2004 Mattila esiintyi Silvia Modigin toimittamassa, Yle TV2 -kanavalla nähdyssä, liki puolentunnin pituisessa Kallen maailma -dokumentissa.. 12-vuotiaan Mattilan elämää kuvaava dokumentti oli vuonna 2005 ehdolla parhaaksi suomalaiseksi nuorten dokumentiksi Oulun kansainvälisillä lasten- ja nuortenelokuvien festivaaleilla. Dokumentin vaikutusta käsiteltiin myös akateemisessa tutkimuksessa..

Mattila on ollut töissä suuressa englanninkielisessä Penguin Books -kustantamossa, jossa hän on ollut ehdolla useaan kansainväliseen markkinoinnin ammattilaisten palkintoon. Hän on myös luennoinut merkittävissä markkinointitapahtumissa.

Mattila pitää hallussaan kolmea hopeamitalia streettanssin Suomen mestaruuskilpailuista vuosilta 2006 ja 2009 sekä 8. sijaa streettanssin Euroopan mestaruuskisoista vuodelta 2006.

Kalle Mattila opiskeli kandidaatintutkintonsa Lontoon yliopistossa. Sinne hän päätyi Helsingin Suomalaisen Yhteiskoulun IB-linjalta. Hän on myös Suomen Kulttuurirahaston UWC-stipendiaatti vuodelta 2008.
Mattila suoritti stipendiaattina luovan kirjoittamisen tutkinnon Columbian yliopistossa New Yorkissa.

Lähteet

 Suomalaiset toimittajat
 Vuonna 1991 syntyneet
 Elävät henkilöt
Jeffrey Tambor

Jeffrey Michael Tambor (s. 8. heinäkuuta 1944 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan televisiosarjoissa The Larry Sanders Show, Sukuvika ja Transparent, josta hän on voittanut Golden Globen ja kaksi Emmy-palkintoa.

Filmografia

Elokuvat

Televisiosarjat

Ääninäyttely videopeleissä

Aiheesta muualla
 

Vuonna 1944 syntyneet
Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Golden Globe -palkinnon saajat
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Elävät henkilöt
Eläkesäätiöyhdistys

Eläkesäätiöyhdistys on edunvalvonta-, koulutus-, tiedotus- ja yhteistyöelin, jonka jäseniä ovat lakisääteisiä- ja lisäeläkkeitä myöntävät eläkesäätiöt, eläkekassat sekä Kirkon eläkerahasto. Yhdistyksen tehtäviä ovat jäsenten välisen yhteistyön edistäminen ja edunvalvonta. Yhdistys tarjoaa jäsenilleen asiantuntija-apua ja ylläpitää mallisääntöjä.

Yhdistyksen hallituksen puheenjohtajaksi vuodelle 2022 valittiin Pasi Strömberg ja varapuheenjohtajaksi Petteri Santalo. Hallitus valitaan vuodeksi kerrallaan. Yhdistyksen toimitusjohtajana on ollut vuodesta 2014 Timo Toropainen.

Yhdistys on Työeläkevakuuttajat Telan ja PensionsEuropen jäsen.

Lähteet 

Eläkeläisjärjestöt
Heimo Iivonen

Heimo Matti Iivonen (s. 24. elokuuta 1935 Antrea) on suomalainen kontra-amiraali evp. Hän oli Suomenlahden merivartioston komentaja 1979–1988 ja rajavartiolaitoksen meriosaston osastopäällikkö 1988–1993. Hän oli Suomen Meripelastusseuran toiminnanjohtaja vuosina 1993–2000 ja oli Estonian onnettomuutta tutkineen kansainvälisen tutkintakomission meripelastusasiantuntija.

Iivosella on kaksi lasta edesmenneen puolisonsa, Rauni Iivosen, kanssa.

Lähteet 

Suomalaiset amiraalit
Suomalaiset järjestöjohtajat
Vuonna 1935 syntyneet
Elävät henkilöt
Jorma Inki

Jorma Kalervo Inki (s. 1941) on suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Hän on ollut Suomen suurlähettiläs Belgradissa 1988–1991, ulkoministeriön hallinnollisen osaston osastopäällikkö 1991–1993, suurlähettiläs Oslossa 1993–1999 ja Prahassa 2003–2007.

Lähteet 

Suomen suurlähettiläät
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo Kreikan järvistä

Kreikan järviin lukeutuu sekä luonnonjärviä että tekojärviä. Osa järvistä sijaitsee vuoristossa, ja on syntynyt muun muassa jäätiköiden sulamisvesien seurauksena. Osa on lähellä merenrantaa sijaitsevia järveksi muuttuneita laguuneita. Tekojärvet on muodostettu jokia patomalla muun muassa sähköntuotannon, vesihuollon, kastelun ja tulvasuojelun tarpeisiin.

Tiedot järvien koosta vaihtelevat eri lähteissä muun muassa siksi, että myös järvien vesimäärä vaihtelee huomattavastikin eri vuodenaikoina.

Luonnonjärvet 

Kreikan suurimmat luonnonjärvet ovat:

Tekojärvet 

Kreikan suurimmat tekojärvet ovat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

Järvistä
Kreikka
Megáli Préspa

Megáli Préspa () eli Suuri Préspa(järvi) tai vain Préspa (, , ) on Préspajärviin kuuluva järvi Albanian, Kreikan ja Pohjois-Makedonian rajalla. Sen pinta-ala on noin 273 neliökilometriä.

Suurin osa järvestä on Pohjois-Makedonian alueella ja toiseksi suurin osa Albanian alueella. Pohjois-Makedoniassa se on maan toiseksi suurin järvi Ohridjärven jälkeen. Kreikan alueella järvestä on noin 39,4 neliökilometriä, mikä tekee siitä maan seitsemänneksi suurimman luonnonjärven. Järvi sijaitsee noin 855 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 55 metriä. Megáli Préspa on vuorten ympäröimä. Sen itäpuolella sijaitsee Baba- eli Varnoúntas-vuori. Järvessä sijaitsevat pienet saaret Golem Grad (”Suuri kaupunki”, Pohjois-Makedoniassa) ja Maligrad (”Pieni kaupunki”, Albaniassa).

Megáli Préspan eteläpuolella sijaitsee Mikrí Préspa eli Pieni Préspajärvi. Järvet erottaa noin kilometrin levyinen kannas. Kreikan alueella järvet sijaitsevat niistä nimensä saaneessa Préspeen kunnassa Flórinan alueyksikön alueella Länsi-Makedoniassa. Järven Kreikan-puoleisella rannalla sijaitsevat Psarádesin ja Laimósin kylät.

Järvien alue on kehittynyt turisti- ja luontokohteeksi 1970-luvun jälkeen. Tätä ennen alue oli suljettua raja-aluetta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Albanian järvet
Flórina (alueyksikkö)
Kreikan järvet
Pohjois-Makedonian järvet
Drinin vesistö
Pieni-Préspa

Pieni-Préspa eli Pieni Préspajärvi (, ) on Préspajärviin kuuluva järvi Makedoniassa Pohjois-Kreikassa sekä pieneltä osin myös Albanian alueella. Sen pinta-ala on noin 47,35 neliökilometriä. Kreikan alueella tästä on noin 42,54 neliökilometriä, mikä tekee siitä maan kuudenneksi suurimman luonnonjärven. Mikrí Préspa on suurimmillaan noin 15,3 kilometriä pitkä ja noin 6,5 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 850 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 8,4 metriä.

Mikrí Préspan pohjoispuolella sijaitsee Megáli Préspa eli Suuri Préspajärvi. Järvet erottaa noin kilometrin levyinen kannas. Kreikan alueella järvet sijaitsevat niistä nimensä saaneessa Préspeen kunnassa Flórinan alueyksikön alueella Länsi-Makedoniassa. Järvessä Kreikan puolella sijaitsee Ágios Achílleioksen saari.

Järvi on merkittävä kosteikko- ja lintualue, ja se on suojeltu Ramsarin sopimuksella. Eräs merkittävä lintulaji alueella on kiharapelikaani (Pelecanus crispus). Järvien alue on kehittynyt turisti- ja luontokohteeksi 1970-luvun jälkeen. Tätä ennen alue oli suljettua raja-aluetta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Albanian järvet
Flórina (alueyksikkö)
Kreikan järvet
Kreikan Ramsar-alueet
Drinin vesistö
Bonita Granville

Bonita Granville (s. 2. helmikuuta, 1923 New York, New York, Yhdysvallat – 11. lokakuuta 1988 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä ja televisiotuottaja. Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa Nämä kolme (1936).

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
Antti Jaakkola

Antti Olavi Jaakkola (s. 1942) on suomalainen maanviljelyskemisti. Hän on ollut Helsingin yliopiston maanviljelyskemian ja -fysiikan professori 1986 alkaen. Hänen tutkimuskohteenaan on ollut esimerkiksi kasvien molybdeenin saatavuus.

Jaakkola isä oli Perusyhtymän johtaja Olavi Jaakkola.

Lähteet 

Suomalaiset kemistit
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt
Melinda Dillon

Melinda Rose Dillon (s. 13. lokakuuta 1939 Hope, Arkansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän sai kaksi parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuutta rooleistaan elokuvissa Kolmannen asteen yhteys (1977) ja Ei rikosmielessä (1981).

Hän oli naimisissa näyttelijä Richard Libertinin kanssa vuosina 1963–1978.

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
C-tyypin saattaja

C-tyypin saattaja () oli keisarillisen Japanin laivaston 56 saattajan muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa. Aluksia piti alun perin valmistaa 300 kappaletta, mutta 241:n tilaus peruutettiin. Hankintaohjelmiin sisällytetyistä 132 aluksesta valmistui 53 ennen sotatoimien päättymistä. Näistä upposi 26 alusta.

Suunnittelu 
Luokan alukset olivat yksinkertaistettuja versioita Ukuru-luokasta. Ne olivat uppoumaltaan 200 tonnia pienempiä. Niiden koneteho oli laskettu 1 900 hevosvoimaan, mikä laski alusten huippunopeuden 16,5 solmuun. Toimintasäde kuitenkin pysyi samana eli 6 500 merimailissa käytettäessä 14 solmun matkanopeutta. Alusten aseistusta vähennettiin poistamalla yksi 12 senttimetrin tykeistä ja vähentämällä syvyyspomminheittimien määrä kahteentoista.

Rakenteita yksinkertaistamalla saatiin säästettyä valmistusajassa. Miestyötunteina laskettuna säästö oli 35 000 tunnista noin 20 000:een.

Alukset 
Aluksia ei nimetty, vaan ne numeroitiin parittomin numeroin alkaen CD-1:stä.

Lähteet

Viitteet 

C-tyypin saattajat
Keltakääpä

Keltakääpä (Xanthoporus syringae) on ainoa Suomessa kasvava keltakääpien sukua edustava kääpälaji. Alun perin Virossa tunnistettu laji, jonka pohjoisin havainto on Pohjois-Norjasta. Keltakääpä on kulttuurinsuosija eli se kasvaa vaikkapa hautausmaiden nurmikoilla, kunhan maapohja on ravinteikasta ja kalkkipitoista. Keltakääpä on puukarikkeen valkolahottaja.

Keltakäävän itiöemät ovat yksivuotisia ja ne kasvavat yksittäin tai pienissä rykelmissä maassa. Itiöemä on jalallinen, sen lakki pyöreä, lohkoinen tai varsinkin vanhemmiten suppilomainen ja yleisvaikutelma hento. Lakin pinta on nahkamainen ja väriltään rusehtavan keltainen. Pillipinta on kirkkaan keltainen ja pillit kulmikkaita, 3-5 millimetrillä. Jalan pituus on 1,5 – 4 cm ja paksuus 5 – 10 mm, väriltään se on vaaleankeltainen. Ohut malto on sekin vaaleankeltaista ja pehmeää. Keltainen väri säilyy itiöemän kuivuessa. Keltakääpää ei voi juuri sekoittaa muihin kääpiin tai sieniin, kunhan se erottaa keltavahverosta. Voi muistuttaa hieman myös typäskääpää.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Keltakääpä (Xanthoporus syringae)

Käävät
Valkolahosienet