joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Graceland

Graceland on Memphisin kaupungissa Tennesseessä sijaitseva tila, jonka Elvis Presley osti kodikseen vuonna 1957. Tila on ollut jo yli 50 vuotta Elvis-fanien pyhiinvaelluspaikka, ja se onkin Yhdysvaltojen toiseksi suosituin yksityishenkilön koti 600 000 vuosittaisella kävijällään. Edellä on vain miljoona kävijää keräävä Valkoinen talo, joka on kuitenkin myös satojen ihmisten työpaikka.

Sijainti
Graceland sijaitsee Whitehavenin esikaupunkialueella. Noin kuudentoista kilometrin päässä Memphisin keskustasta etelään sijaitseva tila oli alun perin yksi talo Highway 51 Southin varrella. Tammikuussa 1972 osoite muuttui, kun Gracelandin viereinen tie nimettiin Elvis Presley Boulevardiksi.

Historia
Gracelandin kaksikerroksisen, siirtomaatyylisen talon rakennutti tohtori Thomas Moore ja vaimonsa Ruth vuonna 1939. Hänen lapsenlapsensa Ruth Brown Moore myi tilan Elvikselle 102 500 dollarilla maaliskuussa 1957. Nimensä tila oli saanut Mooren tädiltä Gracelta. Elviksen vanhemmat sekä isoäiti muuttivat taloon toukokuussa 1957 ja elokuvaa Rock’n roll -suosikki kuvannut Elvis kuukautta myöhemmin.

Elvis teetti alkuperäisiin rakennuksiin suuria muokkauksia ja kaksi laajennusta (toinen nimeltä Jungle Room) niiden kahdenkymmenen vuoden aikana, jotka hän tilalla ehti asua. Gracelandissa on 23 huonetta. Lähes kaikki alkuperäiset sisätilat uudistettiin, ja tilan maille rakennettiin uima-allas sekä puutarha meditaatiota varten. Elvis kuoli Gracelandin yläkerrassa sijaitsevassa kylpyhuoneessa sydämen rytmihäiriöön 16. elokuuta 1977. Meditaatiopuutarhaan on haudattu Elviksen lisäksi hänen äitinsä Gladys Presley, isänsä Vernon Presley ja isoäitinsä Minnie Mae Presley. Lisäksi puutarhassa on muistomerkki, joka on pystytetty Elviksen kuolleena syntyneen kaksosveljen Jesse Garon Presleyn muistoksi.

Graceland nykyään

Tilan omistavat nykyään Core Media Group (85 %) ja Elviksen ainoa lapsi Lisa Marie Presley (15 %). Yleisölle 7. kesäkuuta 1982 avattu tila toimii sekä museona että matkamuistomyymälänä. Lisäksi tiluksilla sijaitsevat hotellit Heartbreak Hotel ja The Guest House.

Vuosittain tilan läheisyydessä järjestetään Elvis Presleyn kuolinpäivänä 16. elokuuta kynttiläkulkue, johon osallistuvat ympäri maailmaa saapuneet kymmenet tuhannet ihailijat.

Pääsy Gracelandin yläkertaan on kielletty Lisa Marie Presleyn ja muiden omaisten toiveesta.

Kulttuurihistoria
Vuonna 1991 Graceland lisättiin National Register of Historic Places -listalle, joka on liittovaltion virallinen luettelo kansallisesti arvokkaista suojelukohteista. Vuonna 2006 Graceland lisättiin National Historic Landmark -listalle, joka on Yhdysvaltain sisäministeriön virallinen luettelo kansallisesti merkittävistä kohteista. Vuonna 2013 Graceland äänestettiin Best Iconic American Attractioniksi eli parhaaksi nähtävyydeksi Yhdysvalloissa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Graceland The Home of Elvis Presley. 

Elvis Presley
Yhdysvaltain kotimuseot
Tennesseen rakennukset ja rakennelmat
Tennesseen historia
National Register of Historic Places
Memphis
Jakarandat

Jakarandat (Jacaranda) ovat trooppisen alueen puita, joita on yhteensä noin 50 lajia. Niiden koko vaihtelee pensaasta suureen puuhun. 

Jakarandaa kasvatetaan runsaasti katu- ja puistopuina seuduilla, joissa ilmasto on kautta vuoden kyllin lämmin. Taimena puut kestävät muutaman pakkasasteen lyhytaikaista kylmyyttä, ja varttuneet puut selviytyvät vielä runsaasta viidestä pakkasasteesta menehtymättä.

Kauppanimellä jakaranda tunnettu ja arvostettu puuaines saadaan kuitenkin palisanterien (Dalbergia) lajeista, joilla ei ole mitään tekemistä jakarandan (Jacaranda mimosifolia) kanssa.

Lähteet 

Bignoniakasvit
Puut
Työelämään tutustuminen

Työelämään tutustuminen eli TET () on peruskoulun yläkoulun oppimäärään sisältyvä lyhyt työharjoittelu. TET on osa koulunkäyntiä, joten siitä ei makseta palkkaa eikä oppilas ole työsuhteessa TET-paikkaansa. TET järjestetään yleensä 8. ja 9. luokalla (joissain kouluissa pelkästään 9:nnellä), mutta joissain oppilaitoksissa myös 7. luokat käyvät TET:issä esimerkiksi oman koulun keittiössä tai vanhempansa/lähisukulaisensa työpaikalla. TETin kesto vaihtelee. Lyhyimmillään se voi olla 7. luokalla yhden päivän ja joissakin kouluissa kaksi viikkoa 9. luokalla.

TET-jakson aikana oppilaat tutustuvat ohjatusti yritysten ja työyhteisön toimintaan. TET on monelle nuorelle ensimmäinen kokemus työelämästä. Nuori pääsee näkemään, millaista on työelämä, millaista on olla työntekijä, millaista on toimia työyhteisössä. Tutustumisjakson aikana nuori voi päästä tutustumaan useampiin ammatteihin ja aloihin ja saada näin tietoa ammatinvalintasuunnitelmiensa tueksi. TET:n tavoitteena on koulutuksen ja työelämän vuorovaikutuksen laajentaminen ja tehostaminen. Nuoret saavat ainutkertaista tietoa ja omakohtaista kokemusta työelämän vaatimuksista, asetelmista ja oikeasta tekemisestä. Yrityksille puolestaan avautuu mahdollisuus vaikuttaa oppilaiden asenteisiin. 

TET-jakso on vuonna 1979 Airiston Nuorkauppakamarin (ent. Kaarinan Nuorkauppakamari) käynnistämä hanke, jonka alkuvaiheessa työharjoittelun lisäksi koululaisille järjestettiin osallistavia luentoja yrittäjyydestä. Hanke laajeni nopeasti Suomen Nuorkauppakamarin valtakunnalliseksi projektiksi ja vuonna 1981 se luovutettiin yhteiskunnan käyttöön.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Yleistä tietoa TET:istä Taloudellisen tiedotustoimiston Opetin-sivustolla
Tietoa TET:istä nuorille Taloudellisen tiedotustoimiston Kunkoululoppuu-sivustolla
TET-harjoittelussa GTK:lla 
Peruskoulu
Työ
Ipecac

Ipeca-siirappi (Ipecac) on myrkytystilanteissa käytettävä oksennuslääke. Se vaikuttaa sekä paikallisesti vatsan limakalvoon että keskushermoston kautta aivojen oksennuskeskukseen. Heti juomisen jälkeen seuraa kontrolloimaton muutaman oksennuksen mittainen sarja. Myös bulimikot ovat käyttäneet ipeca-siirappia laihdutuskeinona. Syömishäiriöstä kärsineen laulaja Karen Carpenterin varhainen kuolema on yhdistetty ipeca-siirapin käyttöön.

Nykyään turvallisemmat vaihtoehdot ovat paljolti syrjäyttäneet ipecan, eikä sen käyttöä enää suositella. Sen antaminen voi päinvastoin hidastaa muiden, tehokkaampien ja spesifimpien hoitojen antamista myrkytyspotilaalle. Lisäksi ipeca voi aiheuttaa neurologisia oireita kuten uneliaisuutta, jotka saatetaan sekoittaa itse myrkytyksen aiheuttamiin oireisiin.
Ipecacia ei ole enää saatavilla Suomen apteekeista.

Lähteet

Lääkkeet

de:Ipecacuanha
Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia

Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia () on yksi Ruotsin kuninkaallisista akatemioista. Sen tehtävänä on tieteiden, erityisesti luonnontieteiden ja matematiikan, edistäminen. Alkuvaiheessa tiedeakatemian tavoite oli nykyistä laajempi, sillä tavotteisiin kuului myös talouden, kaupan, hyödyllisten taitojen ja valmisteita koskeva tietämyksen edistäminen : i Sverige upparbeta och kringsprida kunskaper i matematik, naturkunnighet, ekonomi, handel och nyttiga konster och manufakturer. 

Tiedeakatemia on perustettu vuonna 1739 brittiläisen Royal Societyn ja Ranskan tiedeakatemian antamaa esikuvaa seuraten. Perustajina oli kuusi ruotsalaista tiedemiestä ja poliitikkoa. Kansainvälisesti tunnetun tiedeakatemian ensimmäisistä jäsenistä oli Carolus Linnaeus (myöhemmin Carl von Linné). Varhain mukaan tuli myös Anders Celsius. 

Akatemian toiminnan pääasialliset tarkoitukset ovat:
tarjota tutkijoille poikkitieteellinen keskustelufoorumi
tarjota tutkijoille ainutlaatuinen työskentely-ympäristö 
tukea aloittelevia tutkijoita
edistää kansainvälisiä tieteellisiä kontakteja
edistää tieteiden asemaa yhteiskunnassa ja vaikuttaa tiedepoliittisiin priorisointeihin
luoda mielenkiintoa matematiikkaan ja luonnontieteisiin koululaitoksessa
levittää tieteellistä informaatiota eri muodoissa

Akatemian erilliset Nobel-komiteat päättävät vuosittain Nobelin fysiikkapalkinnon, Nobelin kemianpalkinnon ja taloustieteen Nobel-palkintojen saajat.

Jäsenet
Tiedeakatemiassa on noin 460 ruotsalaista ja 175 ulkomaista jäsentä. Jäsenkunnan ikä on verraten korkea, sillä jäseninä saa olla korkeintaan 175 enintään 65-vuotiasta ruotsalaista jäsentä; tätä vanhempia jäseniä ei lukumäärärajoitus koske. Kaikkiaan ruotsalaisia jäseniä on tiedeakatemian historian aikana ollut noin 1 700. Jäsenet on jaettu tieteenalansa mukaan kymmeneen eri aihealueeseen eli luokkaan. Vuodesta 1810 lähtien tiedeakatemian kunniajäseneksi on valittu Ruotsin kuningashuoneen jäseniä. Vuonna 2021 esimerkiksi kruununprinssi Victoria oli tiedeakatemian kunniajäsen.

Perustajajäsenet 
Jäsennumerot 1–5 arvottiin akatemian ensimmäiseen kokoukseen osallistuneiden perustajajäsenien kesken. Kokouksesta poissa ollut sai numeron 6. 
 Jonas Alströmer
 Anders Johan von Höpken
 Sten Carl Bielke
 Carl von Linné
 Mårten Triewald
 Carl Wilhelm Cederhielm

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian kotisivut

Tiedeakatemia
Kasvihuone

Kasvihuone on kasvien kasvatukseen tarkoitettu, lasista tai muovista rakennettu tila tai rakennelma, joka sijaitsee ulkotiloissa. Kasvihuoneessa on mahdollista kasvattaa lämpöä vaativia kasveja, sillä sen sisäinen lämpötila kasvaa auringon vaikutuksesta: auringosta tuleva sähkömagneettinen säteily tulee lasi- tai muovikaton ja -seinien läpi tilaan ja lämmittää maaperää sekä kasveja.

Suomessa kasvihuoneissa kasvatetaan sekä yksityisesti että teollisesti kukkia ja kasviksia.

Kasvihuoneen rakenne 

Kasvihuoneen paikan on hyvä olla myös aurinkoinen ja tuulelta suojattu. Yksi vaihtoehto on pienoiskasvihuone, jonka saa helposti sijoitettua esimerkiksi parvekkeelle tai terassille.
Painavammille kasvihuoneille pitää tehdä perusta esimerkiksi tiilistä tai kevytsoraharkoista, joka suojaa routimiselta.

Kasvihuoneen lämmittäminen pidentää kasvukautta kuukauden tai enemmänkin. Lämmitykseen käytettäviä laitteita ovat sähköinen säteilylämmitin, lämpölamppu ja lämpöpuhallin sekä maahan kaivettavat sähkökaapelit.

Lasikasvihuoneissa tuuletus onnistuu harjatuuletusluukun avulla. Muovikasvihuoneissa tuuletusta varten tarvitaan hyvin aukeavat ovet ja ovessa oleva tuuletusaukko.

Tukirakenne voi olla tehdasvalmisteinen. Kantavien osien materiaalina on yleisesti käytetty terästä ja puitteiden materiaalina joko kestopuuta tai alumiinia. Kauppapuutarhoissa kasvihuoneiden koko on ajan saatossa kasvanut ja automatiikka sekä lämmityksessä, kastelussa että tuuletuksessa lisääntynyt tuotantokustannusten alentamiseksi.

Vuosittainen huolto 

Kun sato on korjattu, viljelytarvikkeet joko poltetaan tai pestään ja desinfioidaan. Myös seinät pestään. Kasvualusta tulisi vaihtaa joka toinen vuosi.

Katso myös
Tunneliviljely

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kotiliesi: Kasvihuone kotipihalle
 Kaleva: Kasvihuone käytössä koko vuoden

Puutarhanhoito
Maatalousrakennukset
Tilat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Dan Quayle

James Danforth ”Dan” Quayle (s. 4. helmikuuta 1947 Indianapolis, Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka toimi varapresidenttinä George H. W. Bushin presidenttikaudella 1989–1993.

Varhainen elämä
Quayle syntyi varakkaaseen indianalaiseen kustantajasukuun. Suku on kotoisin Mansaarelta, mistä johtuu heidän harvinainen sukunimensä. Dan Quayle suoritti yliopistolliset tutkinnot valtiotieteessä 1969 ja oikeustieteessä 1974 ja palveli Indianan kansalliskaartissa 1969–1975. '

Poliittinen ura
Quayle työskenteli virkamiehenä ja juristina ennen valintaansa kongressin edustajainhuoneeseen 1976 ja senaattiin 1986.

Varapresidenttinä

George H. W. Bush valitsi 1988 Quaylen varapresidenttiehdokkaakseen, ja hän toimi varapresidenttinä koko Bushin presidenttikauden ajan 1989–1993. Quaylen asema valtion johdossa oli vähäisempi kuin seuraajillaan Gorella ja Cheneyllä.

Quaylen kokemuksen riittävyyttä varapresidentiksi epäiltiin avoimesti. Demokraattien varapresidenttiehdokas Lloyd Bentsenin kanssa käymässään väittelyssä Quayle vertasi kokeneisuuttaan John F. Kennedyyn, minkä jälkeen Bentsen totesi lakonisesti palvelleensa Kennedyn kanssa ja: ”senaattori, ette ole todellakaan mikään Jack Kennedy”.

Quayle oli varapresidenttinä kansallisen avaruusviraston National Space Councilin ensimmäinen puhemies. Kesällä 1989 presidentti Bushin ilmoittaessa avaruusasema Freedomin rakentamisesta ja paluusta Kuuhun ja miehitetystä lennosta Marsiin Quaylelta kysyttiin hänen ajatuksiaan Mars-lennosta. Hämmentävässä lausunnossaan lehdistölle Quayle sanoi Marsin olevan samalla radalla kuin Maa ja kertoi nähneensä kuvia Marsin ”kanavista”, mikä tarkoittaisi että siellä on vettä ja happea. Quayle saikin vuoden 1992 humoristisen Ig Nobel -palkinnon, koska hänen sanottiin osoittavan tiedekoulutuksen tärkeyden.

Quaylen tunnetuin julkinen töppäys sattui, kun hän toimi tuomarina koululaisten tavauskilpailuissa New Jerseyn Trentonissa 15. kesäkuuta 1992 ja korjasi oikean vastauksen sanaan potato (peruna) väärin. Quaylen muistelmien mukaan hän käytti koulun antamia kortteja, joissa piti olla oikeat vastaukset, ja luki ylimääräisen e-kirjaimen sieltä.

Bush ja Quayle pyrkivät uudelle kaudelle vuoden 1992 vaaleissa, mutta hävisivät Bill Clintonin ja Al Goren muodostamalle parivaljakolle. Quayle vetäytyi vuoden 1996 republikaanien presidenttiehdokasnimityksestä terveysongelmien vuoksi. Hän pyrki uudelleen presidenttiehdokkaaksi George W. Bushia vastaan 2000, mutta jäi valitsematta. Vuodesta 1952 vuoteen 2008 vain kaksi muuta entistä varapresidenttiä ei ollut ehdolla presidentiksi (Spiro Agnew ja Nelson A. Rockefeller).

Varapresidenttikautensa jälkeen Quayle on työskennellyt yksityisellä sektorilla Cerberus-nimisessä sijoitusyhtiössä.

Yksityinen elämä

Quayle meni naimisiin Marilyn Tuckerin kanssa vuonna 1972. Heillä on kolme lasta, pojat Tucker ja Ben sekä tytär Corinne.

Lähteet  

Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet
Yhdysvaltain senaatin jäsenet
Yhdysvaltain varapresidentit
Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot
Ig Nobel -palkitut
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Maximus

Maximus oli roomalainen, jonka sotilaspäällikkö Gerontius julisti Länsi-Rooman keisariksi vuonna 409 Espanjan Tarracossa. Maximus oli ehkä Gerontiuksen poika. Gerontius oli aikaisemmin palvellut usurpaattori Konstantinus III:a, joka oli kapinoinut keisari Honoriusta vastaan. Gerontius kapinoi nyt vuorostaan Konstantinusta vastaan. Gerontius lähti armeijansa kanssa kukistamaan Konstantinusta ja tämän poikaa Constans II:a ja jätti samalla Maximuksen Espanjaan. Gerontius kuitenkin lyötiin vuonna 411 ja Maximuksen oli paettava Espanjassa olevien barbaarijoukkojen luokse. Mitä Maximukselle tämän jälkeen tapahtui ei ole tarkkaan tiedossa. Hän oli luultavasti elossa vuonna 417. On luultavaa, että juuri hän on eräs Maximus, joka vangittiin vuonna 422 Espanjassa ja teloitettiin myöhemmin Ravennassa.

Rooman keisarit
Bofors

AB Bofors oli valimo, tykkivalmistaja ja aseteollisuusyritys Karlskogassa, Ruotsissa. Yhtiö perustettiin 1873, mutta se juontuu jauhintehtaasta "Boofors" (perustettu 1646).

Boforsin tunnetuin omistaja oli Alfred Nobel, joka omisti tehtaan vuodesta 1894 kuolemaansa joulukuussa 1896 saakka. Hän oli avainasemassa, kun metalliyrityksestä tehtiin moderni tykkienvalmistaja ja kemianteollisuuden yritys.

Vuonna 1999 ruotsalainen lentokone- ja aseteollisuusyhtiö Saab AB osti ruotsalaisen Celsius-yhtymän, jonka mukana siirtyi myös sen tytäryhtiö Bofors Saabin omistukseen. Vuonna 2000 yhdysvaltalainen United Defense Industries osti Boforsin tykkituotannon, ohjustuotannon jäädessä Saabin omistukseen. Nykyään Boforsin toimintaa jatkavat Saabin omistama Saab Bofors Dynamics AB ja BAE Systems Bofors AB, jonka omistaa BAE Systems sen ostettua United Defensen tytäryhtiöineen keväällä 2005. BAE Systems AB on vuodesta 2008 lähtien emoyhtiö BAE Systems Boforsille, BAE Systems Hägglundsille ja BAE Systems C-ITS:lle.

Boforsin maine Ruotsissa tahriintui epäilyttävien kauppojensa takia, joista tunnetuin tapaus on ollut intialaisten poliitikkojen lahjomiset vuonna 1986 tehtyjen tykkikauppojen yhteydessä ns. Bofors-skandaalissa.

Bofors-asejärjestelmät
RBS15-meritorjuntaohjus
RBS 70-ilmatorjuntaohjus
RBS 23-ilmatorjuntaohjus
40 mm Tridon
40 mm TriAD
Archer-telatykki
FH 77 -haupitsi
Laivastotykit 57 mm & 40 mm 
Bonus-ammukset
Excalibur-ammukset
3P-ammukset

Katso myös
Bofors-skandaali

Lähteet

Aiheesta muualla

Bofors  
Saab 
Bofors Defence 

Ruotsalaiset aseteollisuusyritykset
Robert Grosseteste

Robert Grosseteste (n. 1175 – 9. lokakuuta 1253) oli englantilainen valtiomies, teologi ja Lincolnin piispa. A. C. Crombie on kutsunut häntä ”keskiaikaisen Oxfordin tieteellisen ajattelun todelliseksi perustajaksi, ja jossain määrin jopa koko modernin Englannin älyllisen perinteen perustajaksi”.

Elämä 
Grosseteste syntyi vaatimattomaan perheeseen Suffolkissa. Hänen elämästään ennen vuotta 1230 tiedetään vain vähän. Hän on saanut yleistävää koulutusta jossain Englannissa, mahdollisesti Lincolnissa, ja jatkanut opintojaan mahdollisesti Herefordissa, joka oli tuohon aikaan tieteellisen oppineisuuden keskus. Hän opiskeli teologiaa 1200-luvun alussa, mutta on kiistanalaista, tapahtuiko se Oxfordin yliopistossa vai muualla.

Vuonna 1235 Grossetestesta tuli Lincolnin piispa, ja hän pysyi virassa kuolemaansa asti.

Teokset 

Grosseteste kirjoitti joukon varhaisia teoksia latinaksi ja ranskaksi toimiessaan kirjurina. Näihin kuuluivat muun muassa Chasteua d’amour, joka oli allegorinen runo maailman luomisesta ja kristillisestä lunastuksesta, sekä joukko muita runoja sekä tekstejä taloudenpidosta ja hovietiketistä. Hän kirjoitti myös joukon teologisia teoksia, mukaan lukien vaikutusvaltainen Hexaëmeron 1230-luvulla.

Grosseteste tunnetaan nykyään kuitenkin lähinnä omintakeisena ajattelijana, jonka työt käsittelivät sitä mitä nykyään kutsuttaisiin luonnontieteeksi tai tieteelliseksi metodiksi.

Vuodesta 1220 vuoteen 1235 hän kirjoitti lukuisia tieteellisiä tutkielmia, kuten:

 De sphera, pitkä kirjoitus monenlaisista aiheista.
 De accessione et recessione maris, vuorovesistä ja niiden liikkeistä.
 De lineis, angulis et figuris, matemaattisesta todistelusta luonnontieteissä.
 De iride, sateenkaarista.

Hän kirjoitti myös joukon kommentaareja Aristoteleen teoksiin, mukaan lukien länsimaailman ensimmäisen kommentaarin Toiseen analytiikkaan sekä kommentaarin Fysiikkaan. Grosseteste myös käänsi kirjallisuutta. 1200-luvun puolivälin jälkeen alettiin arvostaa kääntämistä suoraan kreikasta. Grosseteste teki tällöin korjattuja käännöksiä Aristoteleen teoksista.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Grosseteste.com

Lincolnin piispat
Englantilaiset filosofit
Keskiajan filosofit
Englantilaiset teologit
Skolastikot
Tieteenfilosofit
Brittiläiset kielenkääntäjät
1170-luvulla syntyneet
Vuonna 1253 kuolleet
Jens Stoltenberg

Jens Stoltenberg (s. 16. maaliskuuta 1959 Oslo) on norjalainen poliitikko, Työväenpuolueen entinen puheenjohtaja, Norjan pääministeri ja Naton nykyinen pääsihteeri. Helmikuussa 2022 uutisoitiin, että Stoltenberg on nimitetty Norjan keskuspankin pääjohtajaksi. Hänen kautensa Naton pääsihteerinä kerrottiin päättyvän lokakuun alussa 2022 ja hänen ilmoitettiin aloittavan uudessa työssään pääjohtajana joulukuussa 2022. Maaliskuussa 2022 Naton huippukokous kuitenkin päätti, että Stoltenbergin kausi päättyy vasta syyskuun lopussa vuonna 2023.

Stoltenberg toimi Norjan pääministerinä vuosina 2000–2001 ja 2005–2013. Stoltenberg on toiminut myös elinkeino- ja energiaministerinä 1993–1996 Gro Harlem Brundtlandin hallituksessa sekä valtiovarainministerinä 1996–1997 Thorbjørn Jaglandin hallituksessa. Stoltenbergin toinen hallitus oli Norjan ensimmäinen enemmistöhallitus 20 vuoteen yhdessä keskustapuolueen ja sosialistisen vasemmistopuolueen kanssa. Stoltenbergin pääministerikaudelle sattui Anders Behring Breivikin tekemät terrori-iskut.

Työväenpuolueessa Stoltenberg oli varapuheenjohtajana, kunnes astui entisen puheenjohtajan Thorbjørn Jaglandin tilalle marraskuussa 2002. Työväenpuolueen johdossa Stoltenberg toimi kesäkuuhun 2014 asti. Tultuaan valituksi Naton uudeksi pääsihteeriksi hänen seuraajakseen puolueen johtoon valittiin kesäkuun 2014 puoluekokouksessa Jonas Gahr Støre.

Stoltenberg aloitti lokakuun 2014 alussa Naton pääsihteerinä. Hän seurasi tehtävässä tanskalaista Anders Fogh Rasmussenia.

Stoltenbergilla on arvioitu olevan hyvät suhteet Venäjään. Stoltenberg ja Venäjän presidentti Dmitri Medvedev allekirjoittivat vuonna 2010 sopimuksen, jolla maiden väliset vuosikymmeniä kestäneet rajakiistat Barentsinmerellä ratkaistiin. Vuonna 2012 Norja ja Venäjä sopivat vielä viisumivapaan vyöhykkeen luomisesta maiden välisellä maarajalla.

Perhe ja koulutus 
Koulutukseltaan Stoltenberg on taloustieteen maisteri Oslon yliopistosta. Stoltenbergin puoliso on vuodesta 1987 ollut Ingrid Schulerud, ja heillä on kaksi lasta. Myös hänen vanhempansa ovat toimineet politiikan parissa. Isä Thorvald Stoltenberg on ollut diplomaatti ja puolustus- ja ulkoministeri, äiti Karin Stoltenberg valtiosihteeri. Stoltenberg on asunut lapsuudessaan Jugoslaviassa, missä hänen isänsä toimi Norjan suurlähettiläänä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen Twitter-tili 

Norjan pääministerit
Norjan valtiovarainministerit
Norjalaisten puolueiden puheenjohtajat
Norjalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Naton pääsihteerit
Arto Lahti

Arto Henrikki Lahti (s. 3. toukokuuta 1949 Merikarvia) on suomalainen Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun yrittäjyyden professori. Hän oli puolueisiin sitoutumattomana presidenttiehdokkaana vuoden 2006 presidentinvaalissa ja kokoomuksen ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2007.

Lahti on suorittanut ylioppilastutkinnon Porin lyseossa 1973, maisterin tutkinnon Helsingin kauppakorkeakoulussa 1977 ja väitellyt sieltä kauppatieteiden tohtoriksi vuonna 1984.

Hän on toiminut korkeakoulussa tutkijana 1980–1982, markkinoinnin, yrittäjyyden ja pienyritystoiminnan professorina 1983–1990 ja yrittäjyyden professorina vuodesta 1990 lähtien. Hän on myös ollut teollisuusekonomistina Metalliteollisuuden keskusliitossa 1977–1979 ja toiminut sekä yrittäjänä että useiden yritysten työntekijänä, hallituksen jäsenenä tai neuvonantajana.

Lahti on naimisissa Beatrice Lahden kanssa. Heillä on kolme lasta.

Poliittinen ura

Presidenttiehdokkuus 2006 
Arto Lahden valitsijayhdistys ilmoitti 22. marraskuuta 2005 keränneensä 20 000 kannattajakorttia voidakseen asettaa Lahden ehdokkaakseen Suomen vuoden 2006 presidentinvaalissa. Lahti luonnehtii itseään klassisen liberalismin kannattajaksi ja näkee esikuvanaan arkkipiispa Mikko Juvan.

Hänen vaaliteemojaan olivat pienten ja keskisuurten yritysten toimintaedellytysten parantaminen, vahvan moraalin tuominen politiikkaan, Karjalan palauttamisen ja muiden Suomen historian kipupisteiksi kutsumiensa aiheiden, kuten sotasyyllisten ja asekätkijöiden tuomioiden, nostaminen keskusteluun, ylivelkaantuneiden aseman korjaaminen, lasten, perheiden, naisten ja miesten oikeuksien turvaaminen sekä avoin keskustelu Suomen sotilaallisesta liittoutumisesta.

Karjalan palautuksen Lahti näkee keinona nostaa Suomen talous nousuun. Tekemiensä laskelmien mukaan Karjalan infrastruktuurin, kuten teiden ja asuntojen rakentamiseen, kuluisi kymmenen vuoden aikana kaikkineen 28 miljardia euroa. Arvionsa hän jakaa siten, että 20 miljardia euroa tulee yksityisiltä tahoilta ja kahdeksan miljardia euroa julkiselta taholta. Lahden arvion mukaan palautus toisi 200 000 vakituista työpaikkaa.

Arto Lahti jäi viimeiselle sijalle, ja hänen äänisaaliinsa vaalien ensimmäisellä kierroksella jäi 0,4 prosenttiin (12 989 ääntä).

Eduskuntavaalit 
Lahti oli kokoomuksen ehdokkaana Satakunnan vaalipiirissä vuoden 2007 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi 681 äänellä. Hän asettui ehdolle myös vuoden 2011 eduskuntavaaleihin Helsingin vaalipiiristä kristillisdemokraattien listoilta ja jäi valitsematta 354 äänellään.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Arto Lahden kampanjasivusto (Internet Archive)
 Liberaali ajattelija puolustaa työtä ja yrittäjyyttä – Yleisradion esittelysivu
 Arto Lahti: Halonen ja Vanhanen hyljeksivät ihmisoikeuksia 

Helsingin kauppakorkeakoulun professorit
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Suomalaiset kauppatieteilijät
Suomalaiset professorit
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Salote Tupou III

Salote Tupou III (13. maaliskuuta 1900–15. joulukuuta 1965) oli Tongan kuningatar vuosina 1918–1965. Hänestä tuli kuningatar hänen isänsä George Tupou II:n kuoltua.

Elämäkerta 
Salote syntyi vuonna 1900 Tongan kuninkaallisessa palatsissa ja oli isänsä George Tupou II:n ja tämän vaimon Lavinia Veiongon ainoa lapsi. Hän lähti vuonna 1909 Aucklandiin, Uuteen-Seelaantiin opiskelemaan ja vietti Tongalla vain joulut.

Veiongo kuoli tuberkuloosiin Saloten ollessa 2-vuotias. Kuningas Tupou II meni uusiin naimisiin ja liitosta synti Salotelle kaksi sisarpuolta, joista vain toinen selviytyi aikuisikään. Salote ei ollut nuorena kovinkaan suosittu, sillä hänen vanhempiensa ei alun perin ollut tarkoitus mennä naimisiin johtuen Saloten äidin alemmasta sosiaalisesta statuksesta..

Salote meni naimisiin Viliami Tungī Mailefihin kanssa vuonna 1917. Vuotta myöhemmin kuningas Tupou II kuoli ja Salote peri tämän kruunun. Saloten kruunajaiset järjestettiin 11. lokakuuta 1918. Hänen miehensä toimi Tongan pääministerinä aina kuolemaansa asti vuonna 1941. Vuonna 1953 Salote teki ainoan valtiovierailunsa Eurooppaan, kun hän osallistui Elisabet II:n kruunajaisiin..

Salotelle ja Viliamille syntyi kolme poikaa. Salote Tupou III kuoli Aotean sairaalassa, Aucklandissa pitkäaikaisen sairauden uuvuttamana. Salote Tupou III:n jälkeen hänen pojastaan Taufa’ahau Tupou IV:stä tuli Tongan kuningas. Salote on haudattu Mala’e Kulan kuninkaalliselle hautapaikalle Tongalle..

Sukupuu

Galleria

Lähteet

Tongan hallitsijat
Vuonna 1900 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet
Livius Andronicus

Lucius Livius Andronicus (n. 284–204 eaa.) oli roomalainen runoilija. Hän syntyi todennäköisesti Tarentumin kreikkalaissiirtokunnassa ja tuli Roomaan sotavankina ja hänet myytiin orjaksi sen jälkeen, kun Rooma 272 eaa. valloitti Tarentumin.

Livius Andronikoksen isäntä kuitenkin vapautti hänet pian ja Livius Andronikos ryhtyi työskentelemään koulumestarina. Hänen onnistui levittää hellenismiä Rooman varakkaan nuorison keskuuteen. Samalla hän ryhtyi uraauurtavaan työhön roomalaisen runouden perustajana. Caton mukaan roomalaiset eivät tunteneet minkäänlaista kunnioitusta runoutta kohtaan.

Ennen Livius Andronikoksta roomalaisilla oli vain joitakin kansanomaisia loruja ja niitäkin melko vähän. Häntä voi pitää roomalaisen kirjallisuuden alkuunpanijana, sillä hän käänsi Odysseian latinaksi saturnista mittaa käyttäen sekä mukailemalla kreikkalaisia näytelmiä. Hänen teoksistaan on säilynyt ainoastaan fragmentteja.

Antiikin aikana Livius Andronikoksen teokset kuuluivat koululaisten pakolliseen lukemistoon. Hänen teoksiaan ei juuri myöhemmin arvostettu ja todettiin, että niitä ei kukaan lue kouluaikojensa jälkeen omasta halustaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Livius Andronicus. Corpus Scriptorum Latinorum.

Roomalaiset kirjailijat
Roomalaiset runoilijat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Almaz

Almaz (Алмаз "Timantti") avaruusohjelma oli sarja sotilasavaruusasemia, jotka Neuvostoliitto laukaisi avaruuteen käyttäen Saljut-ohjelmaa peitteenä. Kolme Almaz-asemaa laukaistiin: Saljut 2, Saljut 3 ja Saljut 5. Saljut 2 laukaisu epäonnistui pian maan kiertoradan saavuttamisen jälkeen, mutta sekä Saljut 3 että 5 suorittivat onnistuneesti miehitettyjä testejä. Saljut 5 jälkeen Neuvostoliiton sotilasjohto katsoi, ettei aseman ylläpitoon kuluva aika ole suhteessa saatuihin hyötyihin.

Almazia ajoi Vladimir Tšelomei vastineeksi USAFin MOL-projektille (Manned Orbiting Laboratory). Alkuperäisessä suunnitelmassa Almaz ja MOL olivat hyvin samankaltaisia ja asema olisi laukaistu Proton-kantoraketilla kahden hengen miehistöllä, jotka olisivat palanneet laskeutumisaluksella kuukauden sotilasoperaatioiden jälkeen. Sojuz-ohjelman viivästymisen vuoksi Almazin tehtäviin otettiin myös sotilassatelliittien torjunta. Kiertoradalla Almazia huollettiin TKS-moduulilla, joka myös laukaistiin Proton-kantoraketilla.

Tiedustelulaitteiston lisäksi Almazissa oli 23 mm Nudelmann-Rihter lentokoneisiin tarkoitettu konetykki (joissakin lähteissä Nudelman-Rihter NR-30 30 mm tykki). Saljut 3 asemalta suoritettiin onnistunut testiammunta maalina olleeseen satelliittiin.

Miehitetyn Almaz-ohjelman lakkauttamisen jälkeen ylijääneet asemien rungot käytettiin kymmenen vuotta myöhemmin miehittämättöminä tutkasatelliitteina. TKS-moduuli oli pohjana Mir-avaruusaseman moduleille ja ISS-avaruusaseman komponentteihin.

Aiheesta muualla
Almaz avaruusasemaohjelma (englanniksi)
Novan Astrospies-ohjelman käsikirjoitus (esitetty Suomessa TV1:ssä nimellä Historiaa: Avaruusvakoojat) 

Avaruusasemat
Merton Miller

Merton Howard Miller (16. toukokuuta 1923 Boston – 3. kesäkuuta 2000 Chicago) oli yhdysvaltalainen ekonomisti, jonka tieteellinen tutkimus keskittyi pääasiassa rahoitusteoriaan. Miller sai taloustieteen Nobel-palkinnon vuonna 1990.

Miller työskenteli toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain valtiovarainministeriössä verotutkijana ja suoritti tohtorintutkintonsa Johns Hopkinsin yliopistossa vuonna 1952.

Vuonna 1958 Miller julkaisi yhdessä Franco Modiglianin kanssa tutkimuksen yrityksen pääoman kustannuksista. Tässä tutkimuksessa Miller ja Modigliani vastustivat ajalle tyypillistä näkemystä, jonka mukaan yritys voi alentaa pääomakustannuksiaan toimimalla optimaalisella oman ja vieraan pääoman yhdistelmällä. Millerin ja Modiglianin mukaan tällaistä optimaalista yhdistelmää ei ole, ja yritysjohdon tulisikin keskittyä minimoimaan yrityksen verot ja maksimoimaan yrityksen arvo.

Miller osallistui kaikkiaan kahdeksan kirjan kirjoittamiseen. Hän opetti Chicagon yliopistossa vuodesta 1961 eläkkeelle jäämiseensä vuonna 1993 asti.

Aiheesta muualla
 Merton Millerin omaelämäkerta Nobel-säätiön sivuilla 

Nobelin taloustieteen palkinnon saajat
Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 2000 kuolleet
Terentius Varro

Marcus Terentius Varro tai Varro Reatinus (116–27 eaa.) oli roomalainen kirjailija. Häntä pidetään Rooman tuotteliaimpana oppineena kirjailijana. Hänen tiedetään kirjoittaneen 74 teosta, joista 55:n nimet tunnetaan. Kaikkiaan teoksia lienee ollut 600 "kirjaa" eli papryrusrullaa. Hän kirjoitti teoksia muun muassa maanviljelyksestä ja latinan kielestä. Hänen kirjoittamansa 21 komediaa ovat säilyneet miltei kokonaisina. Muut hänen kirjoittamansa teokset ovat kadonneet.

Varro oli kotoisin sabiinilaisalueelta. Hänen opettajiaan olivat Aelius Stilo ja Antiokhos Askalonilainen. Vuonna 68 hän toimi preettorina ja osallistui Pompeiuksen sotaan merirosvoja vastaan. Sen perusteella hän kirjoitti teoksen merenkulusta ja meteorologiasta. Yksi Varron huomattavista teoksista oli Disciplinae, jossa hän määritteli roomalaisen tieteen seitsemän aluetta: (humanistiset) grammatiikan, retoriikan ja dialektiikan sekä (matemaattiset) geometrian, aritmetiikan, astronomian ja musiikin.

Varrolta on peräisin käsitys, että Rooma olisi perustettu vuonna 753 eaa. Tähän hän pääsi laskemalla yhteen epävarmojen lähteiden tiedot Rooman kuninkaiden lukumäärästä ja hallitusaikojen pituudesta. Varro esitti laskelmansa teoksissa De vita populi Romani ja De gente populi Romani. Rooman todellista perustamisvuotta ei voi esittää, koska kyse on vähittäisestä kehittymisestä.


Teokset

Säilyneet
De lingua latina libri XXV (Latinan kielestä, 25 kirjaa)
Rerum rusticarum libri III (Maanviljelyksestä, kolme kirjaa)

Kadonneita
Saturarum Menippearum libri CL (Menippolaisia satiireja, 150 kirjaa)
Antiquitatum rerum humanarum et divinarum libri XLI
Logistoricon libri LXXVI
Hebdomades vel de imaginibus
Disciplinarum libri IX

Lähteet

Roomalaiset kirjailijat
Roomalaiset historioitsijat
Yrjö I (Kreikka)

Yrjö I (, 24. joulukuuta 1845 Kööpenhamina – 18. maaliskuuta 1913 Thessaloniki) oli Kreikan kuningas, joka hallitsi Kreikkaa vuosina 30. maaliskuuta 1863 – 18. maaliskuuta 1913.

Elämä 

Yrjö tunnettiin Tanskan prinssi Vilhelminä (Christian Vilhelm Ferdinand Adolf Georg) ennen valtaannousuaan. Hän oli Tanskan kuninkaan Kristian IX:n ja kuningatar Louisen (saks. Luise von Hessen-Kassel) toinen poika. Hänen sisarensa Alexandra naitettiin Englannin Edvard VII:lle ja Maria Venäjän Aleksanteri III:lle.

Britit nimittivät hänet Kreikan valtaistuimelle vallankumouksen syöstyä vallasta kuningas Oton 1862. Kreikan kansalliskokous valitsi hänet 30. maaliskuuta 1863 kuninkaaksi ja hänet kruunattiin kuningas Yrjö I:ksi suurvaltojen hyväksynnän jälkeen. 17-vuotias kuningas oppi nopeasti kreikan kielen.

Vuonna 1867 hän nai Venäjän Aleksanteri II:n veljentyttären, suuriruhtinatar Olga Konstantinovnan, joka oli kuusitoistavuotias. He saivat kahdeksan lasta, jotka naitettiin Euroopan eri hoveihin:

 Konstantin (1868–1923), myöhempi kuningas Konstantin I
 Yrjö (1869–1957), Marie Bonaparten puoliso
 Aleksandra (1870–1891)
 Nikolaos (1872–1938)
 Marie (1876–1940)
 Olga (1880, kuoli 7 kuukauden iässä)
 Andreas (1882–1944), Edinburghin herttuan, prinssi Philipin isä
 Kristofer (1888–1940)

Yrjön sisar Maria Fjodorovna (Dagmar) oli Venäjän keisari Aleksanteri III:n puoliso ja Nikolai II:n äiti. Yrjön toinen sisar Aleksandra oli naimisissa Ison-Britannian kuninkaan Edvard VII:n kanssa ja oli kuningas Yrjö V:n äiti.

Yrjön aikana Kreikkaan liitettiin Jooniansaaret, osa Epeirosta ja Thessalia. Hänen aikanaan vuonna 1896 järjestettiin myös Ateenassa ensimmäiset nykyaikaiset olympialaiset. Yrjö osallistui avajaisiin ja erehtyi sanomaan, että tästä lähtien maailman urheilijat kokoontuvat aina neljän vuoden välein kisaamaan Kreikkaan, vaikka kisapaikan vaihtumisesta oli jo sovittu. Ensimmäisen Balkanin sodan voiton jälkeen Alexander Schinas salamurhasi hänet vallatussa Salonikissa 1913. Valtaistuimelle nousi hänen vanhin poikansa Konstantin I.

Yrjö I:stä alkanut Glücksburgin hallitsijasuku hallitsi Kreikkaa katkoksin vuoteen 1973 saakka.

Lähteet  

Kreikan kuninkaat
Kreikkalaiset henkirikosten uhrit
Vuonna 1845 syntyneet
Vuonna 1913 kuolleet
Konstantin I (Kreikka)

Konstantin I (, 2. elokuuta 1868 – 11. tammikuuta 1923) oli Kreikan kuningas, joka hallitsi Kreikkaa vuosina 1913–1917 ja 1920–1922. Konstantin oli kuningas Yrjö I:n (Tanskan prinssi Vilhelm) ja kuningatar Olgan (Venäjän suuriruhtinatar Olga Konstantinovna) vanhin poika.

Elämä 

Konstantin sai koulutuksensa Saksassa ja palveli Preussin armeijassa. Hän nai Saksan keisari Vilhelm II:n sisaren Sophien 1889. Konstantin johti Kreikan joukkoja Balkanin sodissa 1912–1913.

Konstantin nousi ensimmäisen kerran valtaistuimelle isänsä salamurhan jälkeen 18. maaliskuuta 1913. Hänen sympatiansa olivat enemmän Saksan ja keskusvaltojen puolella ensimmäisen maailmansodan alkaessa. Pääministeri Elefthérios Venizéloksen hallitus oli kuitenkin brittien ja ympärysvaltojen puolella, joilla oli myös Välimeren herruus.

Konstantin erotti Venizéloksen brittien Gallipolin tappion jälkeen lokakuussa 1915. Tämä kuitenkin perusti Salonikissa kansallishallituksen, jota liittoutuneet tukivat. Konstantin luopui kruunusta kesäkuussa 1917, ja Kreikka julisti sodan keskusvalloille. Hän pakeni Sveitsiin, ja hänen toinen poikansa Aleksanteri nousi kuninkaaksi.

Aleksanteri kuoli 25. lokakuuta 1920 verenmyrkytykseen lemmikkiapinan purtua häntä, Venizelos kärsi vaalitappion ja Konstantin kutsuttiin takaisin.

Konstantin luopui jälleen kruunusta 27. syyskuuta 1922 Kreikan kärsittyä tappion sodassa turkkilaisia vastaan Anatoliassa ja Smyrnassa (nyk. İzmir). Hänen vanhin poikansa seurasi häntä. Konstantin vietti loppuelämänsä Italiassa ja kuoli Palermossa, Sisiliassa 1923.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kreikan kuninkaat
Vuonna 1868 syntyneet
Vuonna 1923 kuolleet
Tulirokko

Tulirokko eli scarlatina on streptokokki-A:n eli Streptococcus pyogenesin aiheuttama sairaus. Sama bakteeri aiheuttaa angiinan. Tulirokko ei kuulu varsinaisiin rokkosairauksiin, joiden aiheuttajana on virus.

Tulirokkoon sairastuneelle nousee nopeasti korkea kuume. Muita oireita ovat kova kurkkukipu, pienipilkkuinen ja punainen, liekkejä muistuttava ihottuma sekä mansikkakieli (kielen pinta on rosoinen ja kirkkaan punainen). Ihottuma näkyy ensin kasvoissa ja kaulalla, mistä se leviää koko kehoon. Taudin itämisaika on 3–5 vuorokautta. Ihottuman voi saada vain kerran, mutta nielutulehdukseen voi sairastua useammankin kerran. 

Tulirokko oli aiemmin vaarallinen kulkutauti. Se aiheutti laajoja epidemioita, ja pahimmissa tapauksissa jopa puolet sairastuneista 1–2-vuotiaista lapsista kuoli. Tulirokko leviää nopeasti ilmassa pisaratartuntana, ja myös oireettomat taudinkantajat voivat levittää sairautta. Tartunnan voi saada myös esimerkiksi lelujen tai ovenkahvojen välityksellä. 

Penisilliinin keksiminen toi avun myös tulirokkoon. Antibioottihoidosta huolimatta tulirokon jälkeen voi esiintyä munuaisvaurioita tai reumakuumetta, mikä on kuitenkin erittäin harvinaista.

Lähteet  
 Tulirokko Sairas Lapsi -verkkosivuilla
 Forsius, Arno: Tulirokko eli scarlatina

Aiheesta muualla 

 Tulirokko Terveyskirjastossa
 Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Scarlet fever 
 Mayo Clinic: Scarlet feve 
 Centers for Disease Control and Prevention (CDC): Scarlet Fever: All You Need to Know 

Bakteeritaudit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Borssi

Borssi (, , ) eli punajuurikeitto on alkuperältään ukrainalainen hapanimelä keitto, jonka Unesco on liittänyt aineettoman kulttuuriperinnön luetteloonsa ukrainalaisena kansallisruokana. Sen tärkein ainesosa on punajuuri. Useimmiten keitossa on myös sipulia ja kaalia sekä hapanta nestettä (hapanta kotikaljaa, sitruunamehua tai sitruunahappoa) ja makea ainesosa (punajuuri sekä usein sokeria ja joskus hunajaa). Se on yksi tunnetuimmista itäeurooppalaisista ruoista. Borssikeitto mainittiin venäläisissä kirjallisissa lähteissä jo 1500-luvulla.

Borssikeiton koostumus vaihtelee paljon maittain ja maiden sisällä myös alueittain. Borssikeittoa voidaan täydentää lihalla, kanalla, perunoilla ja vihanneksilla, kuten kaalilla. Borssi tarjoillaan kuumana smetanan ja usein myös paahtoleivän tai paikallisen leivän kera. Ukrainassa borssilla tarkoitetaan myös hapahkoja suolaheinä- ("vihreä borssi"), ruis- ("valkoinen borssi"), liha- tai kaalipohjaisia keittoja, joissa ei ole punajuurta. Ukrainassa suositaan borssin seurana myös pampuškeja eli valkosipulivedellä kasteltuja pikkuisia sämpylöitä. Monesti perinteisessä ukrainalaisessa borssissa, johon käytetään hapatettua punajuurikvassia, ei ole lainkaan suolaa, mutta lisukkeet, kuten sämpylät, voivat olla suolaisia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ukrainalainen keittiö
Unescon aineettoman kulttuurin perintökohteet
Venäläinen keittiö
Keitot
Kasvisruoat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Anodi

Anodi on  elektrolyyttisessä systeemissä se elektrodi, jolla hapetusreaktio tapahtuu. Kirjaimellisesti anodi tarkoittaa elektrodia, jolle negatiiviset ionit eli anionit virtaavat, kun kennoon kytketään ulkoinen jännite.

Sähkökemiallisessa parissa anodi toimii negatiivisena purkauslevynä. Ladattaessa sähkökemiallista paria elektronien virtaussuunta muuttuu, ja latauksen ajaksi anodista tulee positiivinen kohtio.
 
Sähköisissä komponenteissa, kuten elektroniputkessa tai diodissa, anodi on se elektrodi, joka vastaanottaa komponentin sisältä tulevat elektronit ja johtaa ne ulos komponentista. Siten anodilla on positiivinen jännite.

Anodin vastaelektrodi on katodi.

Katso myös 
 Anioni
 Katodi
 Kationi

Lähteet

Sähkökemia
Elektroniikka
Seulonnan keskeiset artikkelit
Pitäjänmäen rautatieasema

Pitäjänmäen rautatieasema (, ) on rautatieasema Helsingissä. Se sijaitsee Valimon ja Mäkkylän asemien välissä. Helsingin päärautatieasemalta sinne on matkaa noin 8 kilometriä.

Historia 
Asemarakennus sijaitsee radan pohjoispuolella ja valmistui 1902, ja sitä laajennettiin 1911. Sen on suunnitellut Bruno Granholm. Lipunmyynti asemalla lopetettiin 1987. Tämän jälkeen rakennuksessa on toiminut muita yrityksiä kuten nykyisin Petfilms Oy. 
Pitäjänmäellä rautatien tavaraliikenne oli ennen erittäin vilkasta, mutta se hiipui VR:n lopettaessa pienten asemien tavarapalvelut Pitäjänmäellä (1988), Malmilla (1976) ja Herttoniemessä (1992) ja siirsi niiden toiminnan Pasilaan.

Pitäjänmäen asema sijaitsee rataosalla Pasila–Karjaa, joka avattiin 1902 ja säännöllinen liikenne alkoi 1. syyskuuta 1903. Pitäjänmäen asema-alue rautatien ja sen pohjoispuolella kulkevan Pitäjänmäentien välissä rakennuksineen ja puistoineen on suojeltu rautatiesopimuksella. Asema-alueeseen sisältyy nykyisellään neljä varsinaista rakennusta piharakennuksineen sekä puisto. Asuinrakennuksia on kaksi: myöhemmin asemapäällikön asuntona toiminut ratavartijan tupa sekä rautatiehenkilökunnan talo, jossa on neljä asuntoa. Radan toisella puolella sijaitseva entinen tavara-asema (ei suojeltu) valmistui 1970. Tavara-aseman lopettamisen jälkeen rakennus on ollut muussa käytössä, nyt Teknos Oy:n varastona. 

Asema-alueen ympäristö mullistui huomattavasti Helsinki–Leppävaara-kaupunkiradan valmistuessa 2001, lisäraiteiden lisäksi saatiin uusi asemalaituri sekä kevyen liikenteen silta. Samalla kuitenkin vanha, raiteiden pohjoispuolella sijaitseva asemarakennus jäi lopullisesti syrjään matkustajien kulkureiteistä, sillä sitä lähinnä sijaitsevat, pohjoisimmat raiteet on nyt varattu pysähtymättä ohi kulkeville junille, kun taas Pitäjänmäellä pysähtyvät paikallisjunat pysähtyvät kahdella eteläisimmällä raiteella. Kirkkonummen suuntaan liikennöidään raiteelta 4 ja Helsinkiin raiteelta 3. Vuonna 2015 avatun Kehäradan vuoksi liikenne kaupunkiradan raiteilla muutettiin syksyllä 2013 oikeanpuoleisesta vasemmanpuoleiseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Pitäjänmäen asemaseutu

Helsingin henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat
Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset
Pitäjänmäki
Helsingin suojellut rakennukset
Il Capitano

Il Capitano (kapteeni) on yksi 1500-luvulla Italiassa syntyneen improvisaatioteatterin eli commedia dell'arten tyyppihahmoista, joka (myöhemmin espanjalais- ja ranskalaispiirteisempi Matamore) on vanha, ehkä eläkkeelle jäänyt upseeri tai amiraali. Hahmo on itsetietoinen ja pöyhkeilee, mutta paljastuu lopulta pelkuriksi. Il Capitanon rooli on keskeinen monessa näytelmässä. Muihin samantyylisiin hahmoihin kuuluu muiden muassa Scaramuccia.

Il Capitano on mahtipontinen "kukko", joka yrittää tehdä vaikutuksen naisiin ja liioittelee erityisesti seikkailujaan. Hän on kuitenkin saanut ansionsa muiden tekemisistä. Hän jylisee puheessaan italian ja espanjan sekoitusta. Il Capitanon univormu on muuttunut aikakausien mukaan, eikä muutenkaan näytä aina samalta, mutta leuassa on parta ja nenä on pitkä, jopa fallinen. Isot saappaat, miekka, sulka jonkinlaisessa hatussa (aluksi oli kypärä), ja nahkaremmit kuuluvat varustukseen. Monessa näytelmässä Pantalone haluaa naittaa tyttärensä Il Capitanolle. Parodisessa sotilaassa on protestiaineksiakin, vaikkei se olekaan pääasia. Il Capitanoista monet ovat olleet myös usein taitavia miimikoita ja akrobaatteja. Kuuluisa Scaramouchen näyttelijä Tiberio Fiorelli pystyi kertomusten mukaan naurattamaan yleisöä yhtämittaisesti puolikin tuntia näyttelemällä pelästynyttä.

Commedia dell'arte
Freakdance Records

Freakdance Records on suomalainen, Espoossa päämajaansa pitävä pieni levy-yhtiö, joka on perustettu vuonna 2002 paikallisten konemuusikoiden kollektiivina. Levymerkin linja sisältää lähinnä elektronista tanssimusiikkia. Levymerkkiä hallinnoivat tätä nykyä Jere Häkkinen (alias Luomuhappo) sekä Max Laine (Egosentrifug, Huopatossu Mononen, Tekniset jne).

Keväällä 2007 hongkongilainen Faerie Dragon -levymerkki julkaisi maailmanlaajuisesti lisensoidut digipak-uusintapainokset Puoskarin "The Audio Hustler" ja Luomuhapon "Pog-o-Matic Pogómen 3000000"-albumeista.

Julkaisut
FDCD01 (2002) Luomuhappo: Eurogorilla 2002 Transmutation Kit
FDCD02 (2002) Eri esittäjiä: FreakDanceRecords02
FDCD03 (2003) Eri esittäjiä: FDCD03
FDCD04 (2004) Puoskari: The Audio Hustler
FDCD05 (2004) Luomuhappo: Pog-o-Matic Pogómen 3000000
FDCD06 (2005) James Reipas: Uwaga
FDCS01 (2005) Luomuhappo: Borealophitecus
FDCD07 (2007) Lemon Slide: True Nature
FDCD08 (2011) Tekniset: Teknical Problems
FDCD09 (2012) Luomuhappo: Pallit ja Sielu

Aiheesta muualla 
Freakdance Records

Suomalaiset levy-yhtiöt
Psytrance
Samantha Fox

Samantha Karen Fox (s. 15. huhtikuuta 1966 Mile End, Lontoo) on erityisesti 1980-luvulla suosiossa ollut englantilainen malli, poptähti ja seksisymboli. Hänen läpimurtokappaleensa musiikkimaailmassa oli "Touch Me (I Want Your Body)", joka oli suosittu myös Suomessa. Alun perin hän nousi Isossa-Britanniassa kuuluisuuteen The Sun -iltapäivälehden yläosattomana niin sanottuna kolmossivun tyttönä.

Samantha Foxin esittämä musiikki koostui pääasiassa valtavirtapopista ja tanssi- ja diskomusiikista. Brittiläiset DJ:t tekivät muutamista hänen kappaleistaan klubikäyttöön omalaatuisia remixejä, ja tanssilattioilla Samantha Foxin musiikki olikin suosittua. Hänen pienempiin menestyksiinsä kuuluivat muiden muassa "Love House" ja "Hold on Tight".

Samantha Foxia verrattiin usein italialaiseen Sabrinaan, joka myös herätti huomiota avoimella seksikkyydellään ja paljastavilla vaatteillaan. Musiikki- ja juorulehdet usein leimasivatkin nämä laulajat toistensa kilpailijoiksi. Kummatkin "povikuningattaret" vierailivat monta kertaa Suomessa esiintymässä juhannusjuhlissa.

Vuonna 1995 Fox osallistui Ison-Britannian euroviisukarsintoihin Sox-yhtyeen laulajana kappaleella "Go for the Heart", joka kuitenkin jäi esikarsinnassa neljänneksi. Vuonna 2003 hän kertoi olevansa lesbo ja elävänsä parisuhteessa naispuolisen managerinsa kanssa. Elokuussa 2004 hän esiintyi ruotsalaisen Günther-artistin videolla "Touch Me" (versio Foxin omasta kappaleesta). Marraskuussa 2005 Foxin uusin albumi Angel with an Attitude julkaistiin Kanadassa. Kesäkuussa 2006 Samantha Fox esiintyi Oulussa Lippo Summer Partyssä sekä Torniossa Umpitunnelissa. Kuopion viinijuhlilla hän esiintyi 9. heinäkuuta 2010. Hän esiintyi Saimaa open air tapahtumassa Lappeenrannassa 23. heinäkuuta 2011. Seuraavan kerran Samantha Fox nähtiin Suomessa Saaristo Open -festivaaleilla kesällä 2012. Marraskuussa 2012 Samantha Fox esiintyi kahtena iltana Porissa.

Yksityiselämä 
Edesmenneen John Patrick Foxin ja Carole Ann Wilkenin vanhin tytär Samantha Karen Fox syntyi Lontoossa. Hänellä on sisar, Vanessa, joka on kuusi vuotta nuorempi, ja sisarpuoli Frederica, hänen isänsä toisesta avioliitosta. Fox paljasti vuonna 2017 julkaistussa kirjassaan Forever, tomorrow joutuneensa nuorena perheväkivallan uhriksi, kun hänen isänsä pahoinpiteli häntä.

Foxin pitkäaikainen elämänkumppani oli, myös hänen managerinaan vuodesta 1999 toiminut, Myra Stratton, joka kuoli syöpään vuonna 2015. Fox alkoi seurustella vuonna 2016 norjalaisen Linda Olsenin kanssa, he kihlautuivat vuonna 2020 ja avioituivat vuoden 2022 kesäkuussa,

Diskografia

Albumit 
 Touch Me (1986)
 Samantha Fox (1987)
 I Wanna Have Some Fun (1988)
 Just One Night (1991)
 Greatest Hits (1992)
 21st Century Fox (1998)
 Watching You, Watching Me (2002)
 Angel with an Attitude (2005)
 Greatest Hits (2009)

Kappaleet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut

Brittiläiset laulajat
1980-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Windows Server 2003

Windows Server 2003 on Microsoftin huhtikuussa 2003 julkaistu palvelinkäyttöjärjestelmäohjelmisto. Se korvasi Windows 2000 Server -käyttöjärjestelmän.

Käyttöjärjestelmästä on useita versiota:
Small Business Server
Web Edition
Standard Edition
Enterprise Edition.

Nämä eroavat lähinnä lisensoinniltaan ja hinnaltaan. Eri versioissa on rajoituksia muistin, suorittimien ja käyttäjien määrälle.

Datacenter Edition 

Datacenter on Microsoftin lippulaiva, joka tukee jopa 32 suoritinta ja 64 GB RAM-muistia, 64-bittinen versio vieläkin enemmän.

Compute Cluster Edition 
Cluster Edition on tarkoitettu palvelinten ryvästykseen. Se julkaistiin vain 64-bittisenä vuoden 2005 lopulla.

Storage Server 
Storage Server on tarkoitettu NAS-palvelimiin ja on saatavissa vain kolmansien osapuolten kautta.

Elinkaari 

Windows-päivitykset ja tuki päättyivät vuoden 2015 heinäkuussa.

Lähteet 

Windows-versiot