Tulen ja jään laulun maailma

Tulen ja jään laulun maailma on yhdysvaltalaiskirjailija George R. R. Martinin luoma kuvitteellinen maailma, johon hänen Tulen ja jään laulu -kirjasarjansa ja sen spin-offit sijoittuvat. Valtaosa tarinoissa mainituista paikoista sijaitsee joko Westerosin tai Essoksen mantereilla.

Ajanlasku 

Maailmassa ajanlasku alkaa, kun Aegon Valloittajana tunnettu Aegon Targaryen valtaa Westerosin. Tämän jälkeistä aikaa kuvataan kirjainlyhenteellä AC () ja sitä edeltävää aikaa lyhenteellä BC ().

Westeros 

Westeros on manner, joka muistuttaa muodoltaan Isoa-Britanniaa ja vastaa Martinin mukaan kooltaan Etelä-Amerikkaa. Idässä mannerta rajaa Kapeameri, jonka vastakkaisella puolella on toinen manner, Essos. Lännessä Westeros päättyy Auringonlaskun-mereen. Merentakaisia alueita ei tunneta, vaikka meren yli on yritetty purjehtia monia kertoja.

Westeros on jaettu Seitsemään kuningaskuntaan, jotka ovat Pohjoinen, Laakso, Kallio, Jokimaat, Lakeus, Myrskymaat ja Dorne. Pohjoinen kuningaskunta rajoittuu pohjoisessa Muuriin, joka erottaa Muurintakaisen alueen muusta mantereesta ja Seitsemästä kuningaskunnasta. Seitsemän kuningaskunnan pääkaupunki on mantereen itärannikolla sijaitseva Kuninkaansatama.

Kruunumaat

Kuninkaansatama 

Kuninkaansatama () on Seitsemän kuningaskunnan pääkaupunki.

Lohikäärmekivi 
Lohikäärmekivi () on linna, joka sijaitsee samannimisellä saarella Kapeallamerellä, Mustalahden suulla. Se kuuluu Targaryenin suvulle Robert Baratheonin kapinaan saakka, minkä jälkeen tämä luovuttaa sen pikkuveljelleen Stannisille.

Volantislaiset rakensivat Lohikäärmekiven kauppasatamaksi, kun Valyria valloitti Volantiksen. Kirjoissa linna on tehty tuliperäisestä kivestä veistetyistä lohikäärmeistä. Game of Thrones -televisiosarjassa se esitetään synkkänä, mutta siitä huolimatta palatsimaisena rakennelmana. Linnan karttahuone on saanut inspiraatiota Sri Lankalla sijaitsevasta kivilinnoitus Sigiriyasta. Huoneen yksi huomiota herättävimmistä osista on pitkä karttapöytä, jossa maamerkkeinä on käytetty luita, korukiviä ja -metalleja.

Jokimaat 
Jokimaat kattavat Kolmikärkijoen alueen. Alue sijaitsee keskeisellä paikalla Westerosissa ja joen takia sen maaperä on viljavaa.

Harrenhalli 
Harrenhalli on ”kolossaalinen” linna Jokimailla. Sen rakennutti Jokimaiden viimeinen kuningas Harren Musta ennen Westerosin valloitusta. Valloituksen aikana linna raunioituu lohikäärmeiden polttaessa sen, mutta se on kunnostaan huolimatta vaikuttava näky ja haluttu omistuskohde.

Vuolasvirta 
Vuolasvirta on Tullyn suvulle kuuluva linna Jokimailla.

Lakeus

Kylmäkaivanto 
Kylmäkaivanto () on Lakeudella sijaitseva linna, jota ovat pitäneet hallusaan sekä Osgreyn että Verkontekijän suvut. Sen rakennutti Perwyn Osgrey eli Perwyn Ylväs. Linna on saanut nimensä sen vallihaudan mukaan ja sitä kuvaillaan suurempiin linnoihin verrattuna vaatimattomaksi. Osgreyt menettävät linnan, kun Ormond Osgrey vastustaa kuningas Maegor Targaryenia, ja se siirtyy myöhemmin Verkontekijöiden haltuun.

Turvapaikka 
Turvapaikka () on linnaksi kutsuttu iso torni mäen huipulla. Se rakennettiin alun perin mustasta kivestä, mutta romahdusta seuranneiden korjaustöiden jälkeen sen yläosa on tehty vaaleanharmaasta kivestä. Martinin ”Valan vannonut miekkamies” -kertomuksessa sitä hallitsee ser Celton Osgrey.

Myrskymaat

Suvilinna 
Suvilinna () on Targaryenin suvulle kuuluva linna, jota he käyttävät kesäpalatsina. Se tuhoutuu Suvilinnan tragediaksi kutsutussa tulipalossa. Linna syttyy tuleen, kun kuningas Aegon V Targaryen yrittää saada lohikäärmeenmunia kuoriutumaan käyttämällä taikuutta.

Pohjoinen

Talvivaara 
Talvivaara () on linna Pohjoisen kuningaskunnassa. Starkin suvun perustajajäsen, Pohjoisen kuningas Brandon Rakentaja, rakennutti linnan ja se on pysynyt suvun hallussa siitä asti. 

Game of Thrones -televisiosarjassa esiintyvä linna suunniteltiin kuvaamaan Starkeja: sen tuli olla jykevä, yksinkertainen ja ankara. Sarjan ensimmäisessä jaksossa Talvivaarana toimi Dounen linna Skotlannissa ja myöhemmin sarjaa kuvattiin myös Wardin linnassa. Toisen kauden kuvauksia varten Moneyglassin kylään, Irlantiin rakennettiin uusi linna.

Muurin pohjoispuoli

Muuri 
Muuri () on kivestä ja jäästä valmistettu korkea rakennelma, joka ulottuu Westerosin länsirannikolta itärannikolle. Se rakennettiin Pitkän yön jälkeen pitämään valkeat kulkijat loitolla. Muurin rakensi Brandon Rakentaja jättiläisten ja metsän lasten avulla.

Essos 
Essos on suuri manner Westerosin itäpuolella. Mantereita erottaa toisistaan Kapeameri. Essosin länsirannikolla sijaitsevat Vapaakaupungit ja mantereen etelärannikolla on Orjakauppiaanlahtena tunnettu lahti, jonka Daenerys Targaryen nimeää uudelleen Lohikäärmeenlahdeksi vapautettuaan orjat. Lahden rannikolla on useita vanhoja kaupunkeja, jotka olivat muinoin osa ghiscari-sivilisaatiota. Orjakauppiaanlahden lähellä sijaitsee myös Valyria, joka oli ennen kiinni muussa mantereessa. ”Tuhoksi” nimitetyn tapahtuman seurauksena Vanhan Valyrian kuningaskunta tuhoutui, jolloin koko Valyrian niemimaa irtautui Essosista ja niiden väliin muodostui Savuava meri.

Essosin keskiosassa on Dothrakinmereksi kutsuttu aro, jolla elävät dothrakit. Sen eteläpuolella Lhazarissa asuvat ”lammaskansaksi” kutsutut paimentolaiset. Lhazarista itään sijaitsee Punaiseksi erämaaksi kutsuttu autiomaa, jonka toisella puolella on ”idän keskus”, Qarth. Vielä idempänä sijaitsevat Yi Ti ja Asshai.

Toisin kuin Westerosia Essosia ei pidä vallassaan yksi hallitsija, vaan siellä on monia itsenäisiä kaupunkivaltioita. Ennen tuhoutumistaan mannerta hallitsi Vanha Valyria viiden vuosituhannen ajan ja sitä ennen suuressa osassa Essosia valtaa pitivät ghiscarilaiset.

Valyria 
Valyrian niemimaa sijaitsi Essoksen etelärannikolla, Orjakauppiaanlahden länsipuolella. Noin 400 vuotta ennen Tulen ja jään laulu -kirjasarjan alkua niemimaa murtui saariryppääksi ”Valyrian tuhoksi” kutsutun katastrofin seurauksena. Maailman asukkaat eivät tiedä tuhon todellista syytä, mutta arvelevat sen johtuvan joko lähellä tapahtuneista tulivuorenpurkauksista tai valyrialaisten käyttämän taikuuden epäonnistumisesta. Niemimaan ja mantereen liittymäkohdassa oli Neljäksitoista tuleksi kutsuttu tuliperäinen alue, jolla sijaitsi 14 tulivuorta. Valyrian saarten on kuvattu kytevän vielä kauan tuhon jälkeen. Alue on edelleen raunioina ja sinne on karkotettu harmaasuomuun sairastuneita henkilöitä, joita kutsutaan kivimiehiksi.

Martin ei ole paljastanut katastrofin syytä kirjoissa tai niiden ulkopuolella. Sarjan suosiosta johtuen aihetta on pohdiskeltu jonkin verran mediassa. Kirjoissa esitettyjen kuvausten perusteella on arveltu, että samaan aikaan on tapahtunut maanjäristys ja sarja tulivuorenpurkauksia sekä jokin maaginen onnettomuus. Geotutkija Miles Traer perehtyi Martinin kirjoituksiin ja vertasi tapahtunutta oikean maailman tulivuoriin ja tektonisiin ilmiöihin. Hän teoriansa mukaan tuho todennäköisesti alkoi yksittäisestä tulivuorenpurkauksesta, joka aiheutti muiden lähellä olevien tulivuorien purkautumisen. Se puolestaan olisi hänen mukaansa hyvin voinut johtaa suureen tsunamiin, joka tuhosi osan niemimaasta. Vaikka kaikki läheiset 14 tulivuorta olisivat purkautuneet samanaikaisesti, se ei kuitenkaan olisi yksin riittänyt irrottamaan koko niemimaata muusta mantereesta. Traerin mielestä ainoa jäljelle jäänyt luonnollinen vaihtoehto oli alueelle pudonnut meteoriitti, joka irrotti niemimaan jo ennen sen tuhoutumista. Irtoaminen vain yhdistettiin myöhemmin alueen muuhun tuhoutumiseen. Hänen mielestään meteoriitti voisi selittää myös alueen suuret lohikäärmelasi- ja kultaesiintymät.

Vanha Valyria 
Vanha Valyria (myös pelkkä Valyria) oli kaupunki Valyrian niemimaalla. Se kuului Valyrian kuningaskuntaan, joka kattoi suurimmillaan niemimaan lisäksi koko Essoksen eteläosan. Se muodostui siirtokunnista, joita olivat esimerkiksi Vapaakaupungit Kapeanmeren rannalla.

Valyrialaiset olivat alun perin paimentolaisia. He kuitenkin löysivät Neljäntoista tulen alueelta lohikäärmeenmunia ja oppivat kesyttämään lohikäärmeitä. Niiden taikuuden ja voimien avulla he alkoivat valloittaa ympäröiviä alueita. Valyrialaisten luomaa valtakuntaa pidettiin maailman edistyneimpänä ja he hallitsivat Essosta viiden tuhannen vuoden ajan tuhoonsa asti.

Valyrian tuhon seurauksena Targaryeneista tuli ainoita lohikäärmelordeja. Suku selvisi tuhosta, sillä he olivat ennustuksen takia jättäneet alueen ja asettuneet asumaan Lohikäärmekivelle. Ainoa tuhosta ja sitä seuranneista levottomuuksista selviytynyt lohikäärme oli Targaryenin suvulle kuulunut Balerion Mustakauhu. Sen lisäksi Lohikäärmekiveltä löydettiin kaksi kuoriutumatonta munaa, jotka nekin olivat suvun hallussa.

Lähteet

Viitteet 

Kuvitteelliset maailmat
Maailma