joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Etelä

Etelä on yksi neljästä pääilmansuunnasta. Se on kohtisuorassa itää ja länttä vastaan ja kaakon sekä lounaan välissä. Kompassissa se on 180 asteen kohdalla. Etelä määrittyy maapallon pallonpuoliskojen mukaisesti. 

Yleensä etelä kuvataan kartoissa pohjoisen alapuolelle. Maan pyörimisakselin eteläinen pää eli Etelänapa sijaitsee Etelämantereella, joka on yksi maailman maanosista. Pohjoisnapa on vastakkaisella puolella geoidinmuotoista palloamme eikä sijaitse mantereella vaan jäätiköllä. 

Magneettinen etelä, johon kompassineulakin likimain osoittaa, on suunta Maan magneettista etelänapaa kohti. Maan magneettikentän navat eli magneettiset navat eivät sijaitse samoissa kohdissa kuin maantieteelliset navat. Ne vaihtavat lisäksi paikkoja säännöllisesti pitkällä aikavälillä.

Sanan alkuperä 
Sana etelä voi olla johdos kantasanasta esi, jolloin etelä tarkoittaisi suuntaa, joka on esimerkiksi asumuksen tai maankohouman etupuolella, eli lämpimällä ja valoisalla puolella, minne aurinko keskipäivällä paistaa. Eteinen on saanut nimensä siitä, että se tehdään talon tai kodan etu- eli eteläpuolelle. Etelä voi olla myös johdos kantasanasta etä, jolloin etelä olisi merkinnyt alun perin jotakuinkin samaa kuin etäinen suunta.

Muinaissuomalaiset uskoivat Lintukodon sijaitsevan äärimmäisessä etelässä. Kaukana etelässä oli käsitysten mukaan hyvin kuuma, ja taivaankansi niin lähellä, että kaikki sen alla kutistui.

Suomen sana etelä on sukua viron kielen sanalle edel, joka tarkoittaa lounas-ilmansuuntaa.

Lähde 
 

Ilmansuunnat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Koillinen

Koillinen on yksi väli-ilmansuunnista. Koillinen on pohjoisen ja idän välissä ja kompassissa 45 asteen kohdalla. Koillista vastapäätä on lounas.

Sanan alkuperä
Koillinen tarkoittaa sellaista, jolla on koi. Koi merkitsee tässä tapauksessa aamunkoita eli auringon sarastusta. Pohjimmiltaan sana merkitsee jonkin (tässä tapauksessa auringon) näkymistä vain heikosti, häämöttämistä tai kajastusta. Koillinen on siis saanut nimensä siitä, että sillä suunnalla taivaanrannalla alkaa päivä sarastaa. Koillisen vanhoja nimityksiä ovat myös koi, kojo ja koja.

Koi-sanan alkuperä on suomalais-ugrilaisissa kielissä. Koi-sanasta johdettu koittaa-verbi merkitsee aamun valkenemista eli koin voimistumista, sittemmin kuvaannollisesti jonkin, kuten päivän tai aikakauden, alkua. Kieliopillisesti siis sanoilla aamunkoi ja aamunkoitto voidaan nähdä hieman erilainen merkitys, sillä aamunkoi tarkoittaa auringon häämötystä, siis tilaa, ja aamunkoitto aamun valkenemista, siis tapahtumaa. Yleensä tätä erotusta ei kuitenkaan tehdä.

Yrittämistä tarkoittava koettaa-verbi (vrt. koe), joka joskus ja varsinkin puhekielessä sekoitetaan sanaan koittaa, on eri kantaa. Perhoslajin nimi koi ei ole tekemisissä tämän koi-sanan kanssa.

Lähteet
 

Ilmansuunnat
Kaakko

Kaakko on väli-ilmansuunta, joka on kompassissa idän ja etelän välissä ja 135 asteen kohdalla.

Idän ja kaakon välissä on itäkaakko sekä kaakon ja etelän välissä on eteläkaakko. 

Yleensä englanninkielisessä kompassiruusussa ovat lisäksi idän ja itäkaakon välissä itäitäkaakko sekä itäkaakon ja kaakon välissä eteläitäkaakko.

Kaakon ja etelän välissä on eteläkaakko sekä englanninkielisessä kompassiruusussa itäeteläkaakko ja eteläeteläkaakko.

Sanan alkuperä

Sanaa on rinnastettu linnunnimiin kaakkuri ja kaakko (kuikka). Lintujen muuttoaikana tuulee usein etelästä tai kaakosta, josta useat linnutkin tulevat. Kaakko tarkoittaisi tämän tulkinnan mukaan lintujen suuntaa. Samantapainen tapaus voi olla latinassa, jossa ornis on lintu, ja ornithias on kaakkoinen kevättuuli.

Lähteet
 
Ilmansuunnat
Dido (mytologia)

Dido on antiikin mytologiassa Karthagon perustaja ja kuningatar. Tarun mukaan Dido oli Tyroksen kuninkaan Pygmalionin sisar. Vergiliuksen Aeneiksessa sankari Aeneas ajautuu Karthagoon, jossa hän ja Dido rakastuvat toisiinsa. Aeneas joutuu lähtemään jumalten tahdosta ja Dido riistää hengen itseltään.

Karthagon hallitsijat
Roomalainen mytologia
Frankfurt

Frankfurt voi tarkoittaa kahta Saksassa nykyään sijaitsevaa kaupunkia sekä yhtä nykyisen Saksan alueella sijainnutta historiallista kaupunkivaltiota:

 Frankfurt am Main, Mainjoen varrella Hessenin osavaltiossa läntisessä Saksassa
 Frankfurtin vapaakaupunki, Frankfurt am Mainista muodostunut kaupunkivaltio vuosina 1372–1866
 Frankfurt (Oder), Oderjoen varrella Brandenburgin osavaltiossa Saksan ja Puolan rajalla.

Muita merkityksiä 
 Harry G. Frankfurt, yhdysvaltalainen moraalifilosofi
 Frankfurtin lentoasema Frankfurt am Mainissa
 Frankfurtin koulukunta, 1930-luvulla syntynyt filosofinen ja yhteiskuntateoreettinen koulukunta
 Eintracht Frankfurt, jalkapalloseura Frankfurt am Mainista.

Seulonnan keskeiset artikkelit
Spontaani fissio

Spontaani fissio on radioaktiivisen hajoamisen yksi muoto, joka on tyypillinen hyvin raskaille isotoopeille. Spontaani fissio on teoreettisesti mahdollinen uraanille ja toriumille tai yleensäkin ytimille, joiden atomimassa on vähintään 100 u. Käytännössä kuitenkin spontaani fissio on mahdollinen vain atomimassaltaan 230 u raskaammille isotoopeille, toriumista (232 u) alkaen. Luonnon radionuklideista spontaanisti fissioituvia ovat 238Th 235U ja 238U.

Uraanin spontaanin fission löysivät 1940 neuvostoliittolaiset ydinfyysikot Georgi Flerov ja Konstantin Petrzhak.

Uraanilla ja toriumilla pääasiallinen radioaktiivinen hajoamismuoto ei kuitenkaan ole spontaani fissio vaan alfahajonta, ja se jätetäänkin yleensä huomioon ottamatta paitsi silloin kun määritetään ko. alkuaineita sisältävien näytteiden tarkat radioaktiiviset hajoamismoodit (haarautumissuhde).

Matemaattisesti voidaan määritellä ehto spontaanille fissiolle, ja se on likimäärin:

missä Z on ytimen järjestysluku ja A on atomimassa.

Spontaani fissio on vastaavanlainen prosessi kuin fissio, paitsi että se ei ole itse itseään ylläpitävä eikä luo neutronivuota, joka on tarpeellinen fission jatkumiselle. Herkimmin spontaani fissio tapahtuu transaktinoideihin kuuluville alkuaineille, kuten rutherfordiumille.

Lähteet 

Radioaktiivisuus
FSK

FSK () eli taajuusavainnus on taajuusmodulointimenetelmä, jolla läheteään digitaalista tietoa. Yksinkertaisimmillaan FSK tarkoittaa sitä, että digitaalisen tiedon nollat vastaavat yhdellä taajuudella lähetettävää pulssia ja ykköset vastaavat toisella taajuudella lähetettävää pulssia, jolloin kukin symboli kuljettaa yhden bitin. Usein kuitenkin käytetään useampaa kuin kahta taajuutta: nelitasoisella FSK:lla voidaan lähettää kaksi bittiä symbolia kohti.

Esimerkkejä

C4FM
C4FM () on japanilaisen amatööriradiovalmistaja Yaesun digitaalinen FSK-lähetysmuoto.

FSK441

FSK441 on 441 baudin FSK, minkä on amatööriradiokäyttöön kehittänyt Joseph Hooton Taylor, Jr..

Katso myös 
 modulointi
 GMSK

Lähteet

Modulointi
Ivan Turgenev

Ivan Sergejevitš Turgenev (Ива́н Серге́евич Турге́нев; 9. marraskuuta (J: 28. lokakuuta) 1818 Orjol, Venäjä – 3. syyskuuta (J: 22. elokuuta) 1883 Bougival, Ranska) oli venäläinen kirjailija ja runoilija, joka tunnetaan parhaiten kertomuskokoelmastaan Metsämiehen muistelmat sekä romaaneistaan Isät ja pojat ja Aateliskoti.

Turgenev syntyi varakkaaseen perheeseen, mutta kärsi tunteellisen ja väkivaltaisen äitinsä kohtelusta koko lapsuutensa. Tavallisen aatelisen peruskoulutuksen jälkeen Turgenev opiskeli Pietarin sekä Berliinin yliopistoissa.

Toisin kuin suuret aikalaisensa Leo Tolstoi ja Fjodor Dostojevski,  Turgenev ei käsitellyt töissään uskonnollisia aiheita. Tämä johti kohtalaisen viileisiin suhteisiin näitä kirjailijakollegoita kohtaan. Turgenevilla oli läheisin suhde ranskalaiseen kirjailijaan Gustave Flaubertiin.

Turgenev asui 1850-luvulta lähtien enimmäkseen Ranskassa, jonne hän muutti rakastamansa naisen perässä. Samalla hän levitti venäläisen realismin vaikutteita Länsi-Euroopassa. Tuona aikana hän myös tutustui yhdysvaltalaiseen Henry Jamesiin, joka käänsi hänen teoksensa Nov (Новь) englanniksi nimellä Virgin Soil. Se teki Turgenevia tunnetuksi englanninkielisessä maailmassa. Turgenevin kirjat olivatkin ensimmäisiä Länsi-Euroopassa tunnetuksi tulleita 1800-luvun venäläisen kirjallisuuden klassikoita.

Turgenevin tuotanto kuvaa kiinteästi venäläisten elämää, vaikka hän itse asui suuren osan elämästään muualla. Hän kykeni tarkasti kuvaamaan kotimaansa erilaisia henkisiä virtauksia. Hänen teoksissaan kuvastuvat venäläisen sivistyneistön ja puolisivistyneistön ihanteet ja arkitodellisuus. Hänen pääteoksenaan pidetään vuoden 1862 romaania Ottsy i deti (Isät ja lapset). Siinä esitetään sukupolvien välinen kuilu, kun vanha polvi ei hyväksy nuorten nihilismiä. Turgenevin Tarpeettoman ihmisen päiväkirja teki ”tarpeettomasta ihmisestä” yleisen käsitteen. Turgenev käytti tätä tyyppihahmoa usein, mutta sen luojana pidetään Aleksandr Puškinia.

Suomennettuja teoksia 
 
 
 Mesjats v derevne (1855) (Kuukausi maalla tai Natalia Petrovna)
 Rudin (1856)
 
 
 Nakanune (1860) (Aattona)
 
 
 Призраки (1864) (Aaveita)
 Dym (1867) (Savua)
 Stepnoi korol Lir (1870) (Aron kuningas tai Kuningas Lear arolla)
 
 Nov (1877) (Neitsytmantu)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Vapaasti ladattavia Ivan Sergejevitš Turgenevin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
 Jatkokertomuksia -blogissa on julkaistu Turgenevin novellit Kaksi mahtavaa, Talonvartija ja Kohtaus ja romaani Kuoleman jälkeen.

Venäläiset kirjailijat
Venäläiset novellikirjailijat
Venäläiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1818 syntyneet
Vuonna 1883 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Juha Torvinen

Juha Ensio Torvinen (s. 24. maaliskuuta 1959 Rovaniemi) on Eppu Normaali -yhtyeen kitaristi.

Hän oli perustamassa Eppu Normaali -yhtyettä vuonna 1976. Torvinen asuu nykyisin Ylöjärvellä. Torvinen on toiminut myös tuomarina ilmakitaroinnin maailmanmestaruuskisoissa sekä Poko Rekordsin A & R -henkilönä (tuotantopäällikkönä) vuosina 1996–2007. 1980-luvulla hän soitti usein vasenkätiseksi käännettyä Stratocasteria ja Gibson SG:tä. Nykyisin hän käyttää useimmiten Fender Telecaster- ja Ruokangas-kitaroita. Hänet mainitaan Eppu Normaalin hittikappaleessa ”Kitara, taivas ja tähdet” ja kappaleen ”Jäähyväiset rock’n’rollille” kertosäkeessä.

Torvinen toimii Akun tehdas -tapahtumayrityksen johtajana Ylöjärvellä. Hänen perheeseensä kuuluvat vaimo ja tytär. Torvinen harrastaa salibandyä ja pyöräilyä.

Sävellykset Eppu Normaalille 
Suluissa levy, jolta kappaleen löytää.

 Elviksen kuolema (single Poliisi pamputtaa taas / Elviksen kuolema, helmikuu, 1978 ja Hatullinen paskaa, 1984)
 Kaljaa nuorille (Aknepop, 1978)
 Oi maa (Aknepop, 1978)
 Oppi tulee idästä (Aknepop, 1978)
 John Fogerty (Maximum Jee & Jee, 1979 ja Hatullinen paskaa, 1984)
 Science Fiction (Maximum Jee & Jee, 1979)
 Hyi meitä (Rupisia riimejä, karmeita tarinoita, 1984)
 Yöjuttu (Kahdeksas ihme, 1985) (Yhdessä Martti Syrjän kanssa)
 Asustelaulu (single Voi kuinka me sinua kaivataan / Asustelaulu, marraskuu, 1985 ja Paskahatun paluu, 1991)
 Paha taika (Valkoinen kupla, 1986)
 Kalkkiviivoilla (Imperiumin vastaisku, 1988) (Yhdessä Martti Syrjän kanssa)
 Hei Joe (Historian suurmiehiä, 1990) (Yhdessä Martti Syrjän kanssa)
 Älä katso (Historian suurmiehiä, 1990) (Yhdessä Martti Syrjän kanssa)
 Kivenä kengässä (single Kitara, taivas ja tähdet / Kivenä kengässä, kesäkuu, 1985 ja Paskahatun paluu, 1991) (Yhdessä Martti Syrjän kanssa)
 Lahtinen näkee Jumalan (Studio Etana, 1993) (Yhdessä Martti Syrjän kanssa)
 Lensin matalalla (single Lensin matalalla 1991) (Yhdessä Martti Syrjän kanssa)
 Vahingossa vain (Sadan vuoden päästäkin, 2004)

Soolotuotanto 
 ”John E. Horny”/”Sovitaan kuitenkin” (7" single, PIS 062, julkaistu lokakuussa 1980)

Juha Torvisen soolosingle on saatavilla vinyylilevykokoelmalta Soolot sekä myöhemmin julkaistulla CD-kokoelmalla Hatullinen paskaa / Soolot.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen kotisivut
 Fanisivut

Eppu Normaalin jäsenet
Suomalaiset kitaristit
Suomalaiset rockmuusikot
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Neutroniemissio

Neutroniemissio on radioaktiivisen hajoamisen yksi muoto. Neutroniemissiossa atomin ytimestä emittoituu (poistuu) yksi neutroni.

Esimerkiksi Beryllium-13 on isotooppi, joka emittoi neutroneita.

Neutronemissio koostuu sanoista Neutroni+emittoituminen+fissio = Neutroni emi (fi) ssio= Neutroniemissio.

Katso myös
neutronisäteily

Radioaktiivisuus
Mihail Kalinin

Mihail Ivanovitš Kalinin (; 19. marraskuuta (J: 7. marraskuuta) 1875 – 3. kesäkuuta 1946) oli bolševikkivallankumouksellinen ja neuvostopoliitikko. Maaliskuusta 1919 vuoteen 1938 hän oli toimeenpanevan komitean puhemies, sekä 1919–1946 nimellinen valtionpäämies (tosin  vuosina 1922-1938 Kalinin oli vuoden 1924 perustuslain mukaisesti yksi useista toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajista, jonkinlainen jaettu valtionpäämiehen rooli).

Elämä 

Kalinin syntyi maatyöläisen perheeseen Verhnjaja Troitsan kylässä (Верхняя Троица), Venäjän keisarikunnan Tverin kuvernementissa lähellä Tveriä. Hän muutti Pietariin 1889 ja meni metallityöläiseksi Putilovin tehtaaseen. Hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1898 ja bolševikkeihin 1903.

Kalinin oli mukana sekä vuoden 1905 että vuoden 1917 vallankumouksessa. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hänestä tuli Pietarin kaupunginjohtaja.

Maaliskuusta 1919 vuoteen 1938 hän oli yleisvenäläisen toimeenpanevan keskuskomitean puhemies ja Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean presidiumin puheenjohtaja eli maan muodollinen valtionpäämies. Kalinin oli politbyroon ehdokasjäsen 1919–1925, jolloin hänestä tuli varsinainen jäsen. Politbyroossa hän oli vuoteen 1946, toimien myös korkeimman neuvoston puhemiehistön (presidium) puheenjohtajana 1919–1946 ja oli tässä asemassa neuvostovaltion seremoniaalinen presidentti 27 vuoden ajan. Hän oli myös puheenjohtajana komiteoissa, joissa vuosina 1923 ja 1936 laadittiin Neuvostoliiton perustuslakia.

Leninin kuoleman jälkeen Kalinin liittoutui Stalinin kanssa puolustamaan NEP-politiikkaa Trotskia ja vasemmisto-opposition kannattajia vastaan. Stalinin muutettua kantaansa ja ryhtyessä ajamaan maatalouden kollektivisointia, Kalinin liittyi Nikolai Buharinin rinnalla vaatimaan maltillisuutta ja vastusti kulakkien kovaa käsittelyä. Stalinia hän ei tosin julkisesti arvostellut.

Stalinin puhdistusten aikana monet kirjoittivat Kalininille vedoten tuomittujen puolesta, ja hänen puuttumisensa joskus auttoi, mikä antoi hänellä maineen lempeänä isoisä Kalininina. Stalin piti Kalininin vaimoa panttivankina Siperiassa.

Kalinin jäi eläkkeelle 1946 ja kuoli pian syöpään Moskovassa. Königsbergin kaupunki nimettiin 1946 uudelleen Kaliningradiksi hänen kunniakseen. Myös Tverin nimi oli 1931–1990 Kalinin.

Teoksia 
 Neuvostovaltion mahti. Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike. Petroskoi, 1946

Lähteet

Lähteet joihin ei viitata
 Encyclopedia.com: Kalinin, Mikhail Ivanovich (1875–1946), Bolshevik, president of the USSR in 1922 
 Questia.com: Kalinin, Mikhail Ivanovich 
 Encyclopedia.com: Kalinin, Mikhail Ivanovich

Aiheesta muualla

Bolševikit
Neuvostoliiton valtionpäämiehet
Neuvostoliiton korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtajat
Sosialistisen työn sankarit
Vuonna 1875 syntyneet
Vuonna 1946 kuolleet
Nestor Mahno

Nestor Ivanovytš Mahno (, ; 7. marraskuuta (J: 27. lokakuuta) 1889 Huljaipole – 25. heinäkuuta 1934 Pariisi) oli ukrainalainen anarkokommunisti, joka johti Venäjän sisällissodassa niin sanottua anarkistista mustaa armeijaa.

Elämä 
Mahno oli 1889 Ukrainassa Guljai-Poljen kylässä syntynyt maatyöläisen poika. 18-vuotiaana hän liittyi anarkistiryhmään ja sekaantui terrorismiin. Vuonna 1910 Mahno pidätettiin ja tuomittiin kuolemaan, mutta tuomio muutettiin hänen nuoren ikänsä vuoksi vankeusrangaistukseksi. Mahno vapautettiin vuonna 1917, jolloin hän palasi Ukrainaan ja alkoi toimia vallankumousjohtajana. Hänet äänestettiin 1917 paikallisen talonpoikaisneuvoston johtoon.

Keskusvaltojen miehitettyä Ukrainan 1918 Lenin valitsi Mahnon johtamaan vallankumousarmeijaa tällä alueella. Seuraavien vuosien aikana Mahno taisteli Itävalta-Unkaria, Saksaa ja valkoisia vastaan. Sisällissodan aikana Mahno oli tärkeässä roolissa Denikinin 1919 ja hänen seuraajansa Wrangelin pääasiassa Krimiltä johtaman Etelä-Venäjän armeijan lyömisessä vuonna 1920.

Mahno loi Etelä-Ukrainaan yli seitsemän miljoonan ihmisen asuinalueen kattaneen anarkistisen talonpoikaisjärjestön eli niin sanotun Mahnonia, jossa sovellettiin anarkistisen kommunismin periaatteita. Mahnon päätös luoda anarkistinen yhteisö Ukrainaan aiheutti kuitenkin sen, että puna-armeija kääntyi häntä vastaan. Bolševikit kieltäytyivät tekemästä yhteistyötä Mahnon anarkistijoukkojen kanssa ja lähettivät kaksi Tšekan agenttia yrittämään hänen murhaamistaan kesäkuussa 1920. Samana vuonna puna-armeijan komissaari Lev Trotski aloitti terrorin ja määräsi tuhansia Mahnoa tukevia talonpoikia teloitettavaksi. 

Mahno pakeni elokuussa 1921 ulkomaille, ensin Romaniaan ja sitten Puolaan, ennen kuin päätyi Ranskaan, jossa hän kuoli vuonna 1934.

Kulttuurissa 
Suomalainen teatteriohjaaja Esa Kirkkopelto on kirjoittanut Mahnon tarinasta Ylioppilasteatterille draaman Mahnovitsina, jota on esitetty muun muassa kajaanilaisessa kulttuurihankkeessa Generaattorissa ohjaaja Eino Saaren johdolla.

Suomalainen taiteilija Rosa Liksom on maalannut vuonna 1996 taulun nimeltään Mahmo ja partisaanit saapuvat!!!, 1919 Ukraina. Taulun omistaa WSOY:n kirjallisuussäätiö.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Makhno Nestor Reference Archive

Anarkistit
Ukrainalaiset poliitikot
Venäjän sisällissota
Vuonna 1889 syntyneet
Vuonna 1934 kuolleet
Ahmad Qurai’

Ahmad Ali Muhammad Qurai’ (s. 26. maaliskuuta 1937) oli Palestiinalaishallinnon pääministeri vuosina 2003–2006. Hän seurasi tehtävässään Mahmud Abbasia. Hamasin voitettua parlamenttivaalit vuonna 2006 pääministeriksi nousi Isma’il Haniyya.

Ahmad Qurai’ syntyi Abu Disissa, lähellä Jerusalemia 1937 verraten rikkaaseen perheeseen. Hän liittyi PLO:n Fatah-siipeen 1968. Pankkiirina hän toimi PLO:n taloudellisen siiven johtajana ja teki siitä yhden Libanonin suurimmista työnantajista. Liiketoiminta tuotti noin 40 miljoonaa dollaria vuodessa ja työllisti 6500 työntekijää. Hän seurasi Jasser Arafatia Tunisiin 1983. Elokuussa 1989 Ahmed Qurai’ valittiin Fatahin keskuskomitetaan. Hän oli mukana salaisissa Oslon rauhanneuvotteluissa 1993 vastaten kehityssuunnitelmasta maailmanpankille ja perusti ja on toiminut palestiinalaisten kehitys- ja jälleenrakennusrahaston johtajana.

Hän oli mukana ensimmäisessä palestiinalaishallinnon hallituksessa talousministerinä ja teollisuusministerinä. Tammikuussa 1996 hänet valittiin parlamenttiin ja sen puhemieheksi.

Pääministeri Mahmud Abbasin erotessa syyskuussa 2003 Arafat nimitti Qurai’n virkaan. Hän vastasi suostuvansa vain, jos Yhdysvallat takaa Israelin pysymisen rauhansuunnitelmassa ja sotilasiskujen lopettamisen.

Qurai’ nimitettiin hätäistunnossa 5. lokakuuta 2003, mutta jo 12. päivä hän uhkasi erota turvallisuusjoukkojen hallinnasta syntyneen kiistan vuoksi. 17. heinäkuuta 2004 Qurai’ jätti eronpyyntönsä Gazan kasvavien levottomuuksien ja kaaoksen vuoksi, mukaan lukien poliisipäällikön ja viiden ranskalaisen kaappauksen vuoksi. Arafat kieltäytyi hyväksymästä eroa ja myönsi Qurai’lle osan turvallisuusjoukkojen hallinnasta, jota hän oli vaatinut uudistuksien vuoksi. Qurai’n mukaan nämä joukot ovat korruptoituneita ja toimivat laittomasti.

Qurai’a pidettiin Oslon sopimuksen aikaan pidättyvänä, myöhemmin hän on paljastanut jyrkkiäkin kantoja. Qurai’ on vaatinut Länsi-Jerusalemin ja juutalaisten asuttamien alueiden ottamista mukaan neuvotteluihin. Hän on myös vaatinyt pakolaisille paluumahdollisuutta kotiseuduilleen Israelin alueella.

Qurai oli yksi palestiinalaisten johtohahmosta, jota spekuloitiin Arafatin seuraajaksi, mutta häneltä arveltiin puuttuvan henkilökohtaista karismaa.

Lähteet 

Palestiinalaishallinnon pääministerit
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Cooperin testi

Cooperin testi eli Cooper-testi on testi, jolla mitataan maksimikestävyyttä. Sen kehitti yhdysvaltalainen tohtori Kenneth H. Cooper vuonna 1968 Yhdysvaltain armeijalle. Ideana testissä on edetä 12 minuutissa niin pitkälle kuin pääsee. Cooper-testi korreloi koko väestössä hyvin maksimaalisen hapenottokyvyn (VO2max) kanssa ja sopii käytettäväksi suuren ihmisjoukon kuntotason selvittämiseen.

Lapsille järjestetään monesti niin sanottu puolicooper, jossa juostaan kuusi minuuttia. Suomessa Cooper-testi tuli Suomen koulujen vakiotestiksi 1970-luvulla ja sen juokseminen kouluissa lopetettiin 2010-luvulla. Ihanteellinen tulos alle kolmekymmentävuotiaalle juoksijalle on yli 2 700, miehelle 2 800 metriä, joskin kestävyysurheilua harrastaneelle 3 000 metrin ylitys on normaalia.

Testi on hyvin laajalti käytössä, vaikkakin sitä myös kritisoidaan runsaasti. Yleisimpiä kritiikin aiheita on se, että testi mittaa vain hyvin kapeaa fyysisen kunnon aluetta: lähinnä niin sanottua maksimikestävyyttä.  Huonokuntoiselle Cooperin testin vaatima kova rasitus ei ole riskitön. Tämän takia etenkin ikääntyneille henkilöille voi jokin muu testaustapa olla suositeltavampi. Esimerkiksi UKK-kävelytesti on huomattavasti turvallisempi, vaikka sekin pyrkii mittaamaan maksimaalista hapenkulutusta epäsuoralla tavalla.

Cooperin testi sopii parhaiten kohtalaisen kokeneille juoksijoille. Testitulos on luotettavimmillaan, mikäli testattava onnistuu juoksemaan testin melko tasavauhtisesti mutta ”kaikkensa antaen”. Oikein suoritettu Cooperin testi antaa varsin luotettavan arvion siitä juoksuvauhdista, jolla saavutettaisiin maksimaalinen hapenkulutus maksimirasitustestissä. Tästä voidaan edelleen laskea arvio maksimaalisesta hapenkulutuksesta. Tämä arvio on kuitenkin hieman epäluotettava, koska juoksun taloudellisuus vaihtelee ihmisten kesken, mikä tarkoittaa, että eri ihmiset saavuttavat samalla hapenkulutuksella hieman eri juoksuvauhdin.

Hapenkulutus (VO2) suhteutetaan urheilijan painoon. American College of Sports Medicine (ACSM) käyttää hapenkulutuksen arviointiin laskukaavaa

missä v on juoksunopeus metreinä minuutissa. Kaava antaa arvioidun hapenkulutuksen millilitroina painokiloa kohti minuutissa.

Esim. 3 000 metriä cooperissa juoksevalle henkilölle edellä mainitulla kaavalla saadaan arvioitua VO2max:

 

Ugandalaisen Joshua Cheptegein maailmanennätys 5 000 metrillä on 12.35,36. Cooper-testin 12 minuutissa hän ehtisi tällä vauhdilla juosta noin 4 765 metriä.

Taulukot

Katso myös 
 Kestävyyssukkulajuoksu

Lähteet 
 D. Martin & P.N. Coe: Better Training for Distance Runners, second edition, Human Kinetics 1997, 434 sivua

Viitteet

Aiheesta muualla 

Liikunta
Testit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Jeremy Bulloch

Jeremy Bulloch (16. helmikuuta 1945 Market Harborough, Englanti – 17. joulukuuta 2020 Lontoo, Englanti	
) oli englantilainen näyttelijä. Bulloch esiintyi monissa brittiläisissä televisio-ohjelmissa, kuten Doctor Whossa. Hänen tunnetuin roolihahmonsa on Star Wars -elokuvien Boba Fett.

Bulloch asui Lontoossa ja oli naimisissa Maureen Bullochin kanssa. Heillä oli kolme lasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Englantilaiset näyttelijät
Vuonna 1945 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
İlham Əliyev

İlham Heydər oğlu Əliyev (; ; s. 24. joulukuuta 1961 Baku, Azerbaidžanin SNT, Neuvostoliitto) on ollut Azerbaidžanin presidenttinä marraskuusta 2003. Hän toimi pääministerinä elokuusta marraskuuhun 2003. Entisen presidentin Heydər Əliyevin poikana häntä ehdotettiin maan johtoon. İlham Əliyev voitti ilmoituksen mukaan 77,97 % äänistä 15. lokakuuta 2003 pidetyissä vaaleissa huolimatta vaalien rehellisyyden kansainvälisestä arvostelusta. Əliyev johtaa Uusi Azerbaidžan -puoluetta (Yeni Azərbaycan Partiyası).

Əliyevin setä Natiq Əliyev on valtiollisen öljy-yhtiön johtaja. Valtion öljy-yhtiö on Azerbaidžanin suurin työllistäjä ja omistaa 19 % Baku–Tbilisi–Ceyhan-putkihankkeen osakkeista. Yhtiötä syytetään laajasta korruptiosta.

Əliyev valittiin uudelle kaudelle lokakuussa 2008. Hän sai 89,04 % prosenttia vaalin äänistä. Yksikään kuudesta vastaehdokkaasta ei yltänyt yli kolmen prosentin. Sekä Itsenäisten valtioiden yhteisön että ETYJ:n vaalitarkkailijat tunnustivat vaalin tuloksen. Vuonna 2013 Əliyev valittiin jälleen jatkokaudelle.

Vuonna 2007 Əliyev nimettiin Kansainvälisen painiliiton kunniagalleriaan. Hän on toiminut myös maan olympiakomitean puheenjohtajana.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Azerbaidžanin presidentit
Azerbaidžanin pääministerit
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Nivelbussi

Nivelbussi on pitkä linja-auto, jonka runko ja kori on ohjattavuuden parantamiseksi jaettu nivelrakenteella kahteen tai kolmeen osaan. Osien liitoskohtaa peittää ulkoa päin laskoksilla oleva muovinen tai kuminen suojarakenne, jonka ulkonäkö antaa nivelbussille lempinimen haitaribussi. Myös johdinautoissa olla voi yksi tai useampi nivel.

Nivelbussit Suomessa 
Yksinivelisen bussin pituus voi Suomessa olla 18,75 metriä.

Suomen ensimmäinen nivelbussi, jossa oli Wiiman kori rakennettuna Volvon alustalle, hankittiin Helsinki-Maaseutu-Liikenne Oy:lle vuonna 1969. Myöhemmin se siirtyi Koiviston Auto -konserniin kuuluvalle Kuopion Liikenteelle, joka käytti sitä 1980-luvun lopulle saakka. Auto oli tarkoitus säilyttää museoajoneuvoksi, mutta jostakin syystä näin ei tapahtunut, vaan se päätyi autopurkamolle vuonna 1990. 
Nivelbusseja valmistettiin vain Helsingin seudulle ja Tampereelle, joista niitä päätyi käytettyinä muualle Suomeen lähinnä erityiskäyttöön, kuten Pohjois-Suomen hiihtokeskusten henkilökuljetuksiin. Ensimmäinen Tampereelle ostettu nivelbussi, vuoden 1977 mallinen Volvo, on talletettu museobussiksi. Linja-auton maksimipituuden kasvaessa 15 metriin nivelautojen kapasiteettihyöty jäi vähäiseksi. 

Nivelbusseja on käytetty myös Sirkan kylässä, jossa bussi kuljettaa laskettelijoita ympäri Leviä, pääkaupunkiseudulla Åbergin Linjalla, P. Tyllilä Linjalla sekä yksittäiskappaleita ympäri Suomea.

2000-luvulla 
Viimeiset uudet nivelbussit hankittiin Tampereelle 2000-luvun alussa. Autoja oli käytössä TKL:llä Tampereella 25. heinäkuuta 2014 asti (Volvo 7000A). Vuonna 2017 TKL osti Ruotsista kaksi käytettyä nivelbussia, jotka olivat olleet Arlandan lentoaseman sisäisessä liikenteessä. 

Helsingissä aloitettiin kolmen runkolinjan liikennöinti sähköisillä nivelbusseilla elokuussa 2021. Edellisen kerran nivelbusseja oli käytetty Helsingissä vuonna 2006. Nobinan liikennöimiä matalalattiaisia nivelbusseja tuli HSL:n alueelle yhteensä 44 kappaletta. 
Kiinalaisen BYDin valmistamat K11U-nivelbussit ovat 18,6 metriä pitkiä. Linjojen päätepysäkeillä on latausasemat, joissa busseja voidaan ladata tarvittaessa päivän aikana.

Syksyllä 2022 sähkönivelbussi otetaan käyttöön myös Vantaalla runkolinjalla 570.

Kaksoisnivelbussi 

Kaksoisnivelbussi on nivelbussi, jossa on kolme osaa ja kaksi niveltä. Kaksoisnivelbussin pituus voi Suomessa olla 25,25 metriä. Kaksoisnivelbusseja on käytössä muun muassa Göteborgissa Ruotsissa, Curitibassa Brasiliassa ja Utrechtissa Alankomaissa. Kaksoisnivelbusseja käytetään yleensä bussimetrojärjestelmissä. Suomessa kaksoisnivelbusseja on testattu ainakin Jokeri-linjalla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Linja-autot
Delta IV Heavy

Delta IV Heavy on Delta IV -kantorakettiperheeseen kuuluva suurikokoinen kaksivaiheinen amerikkalainen kantoraketti. Sen valmistaja on Boeing. Raketin hinta on noin 170 miljoonaa dollaria. 

Raketissa on rinnakkain kolme Common Booster Core-vaihetta, joista jokaisessa on yksi nestemäistä vetyä  polttava RS-68 -moottori, ja näistä keskimmäisen päällä on raketin toinen vaihe. Keskimmäisen tehoa pienennetään laukaisun jälkeen, jotta siinä riittää polttoainetta hiukan pidempään kuin reunimmaisissa, jotka irrotetaan aiemmin, eli reunimmaiset toimivat apuraketteina keskimmäiselle.
Laukaisun aikainen suurin työntövoima on 8,7 miljoonaa newtonia. Toisessa vaiheessa on nestemäistä vetyä polttava RL10B-2 -moottori. 

Delta IV Heavy pystyy kuljettamaan 22 000 kg:n kuorman matalalle maata kiertävälle radalle (jolla on mm. Kansainvälinen avaruusasema), ja 13 130 kg kuorman siirtoradalle kohti geosynkroonista rataa. Raketin laukaisumassa on 733 400 kg. Raketin halkaisija on 5 metriä ja pituus on noin 71 metriä. 

Kantoraketin ensimmäinen laukaisu oli 21. joulukuuta 2004 kello 2150 UTC Cape Canaveralin tukikohdasta laukaisualusta 37B:ltä (samalta paikalta laukaistiin Saturn I ja IB -kantoraketit 1960-luvulla). Tätä testilentoa, jolla avaruuteen kuljetettiin DemoSat ja Nanosat-2 -satelliitit, seurasivat suunnitelmien mukaan varsinaiset lennot elokuussa ja joulukuussa 2005.

Aiheesta muualla 

 Boeingin Delta IV -esittelysivu

Kantoraketit
Psychobilly

Psychobilly on rockmusiikin tyyli, joka perustuu punkrockin ja rockabillyn yhdistämiseen, ja on osin yhteydessä deathrockiin. Se on yksi monista rockabillyn alalajeista johon kuuluvat myös punkabilly, surfabilly ja gothabilly. Tyylin harvinaisempia alalajeja ovat m.m. voodoobilly ja thrashabilly tai trashabilly. 

Psychobillykappaleiden sanoituksissa on usein viittauksia kauhu- ja eksploitaatioelokuviin. Psychobilly kehittyi 1980-luvulla The Crampsin ja The Meteorsin vaikutuksesta. Yksi tärkeimpiä psychobillyn keskuksia oli Lontoon länsiosassa ollut Klubfoot-niminen klubi.
Tunnetuimpia psychobilly-yhtyeitä ja artisteja ovat muun muassa The Meteors, Nekromantix, Tiger Army, Demented Are Go, Mad Sin, Mojo Nixon, Horrorpops ja Batmobile. 

Suomalaisia psychobilly-yhtyeitä olivat vuosina 1981-82 mm. Falcons ja Moondogs. 
 
'Psychobilly'-sana tulee Johnny Cashin kappaleesta "One Piece at Time", jossa mainitaan '"Psychobilly Cadillac"', joka tosin ei tuolloin liittynyt nykyisin psychobillynä tunnettuun musiikkiin millään lailla. Psychobilly-tyyli syntyi vasta myöhemmin.

Yhtyeitä 

 Animal Alpha
 Batmobile
 The Cramps
 The Creepshow
 Demented Are Go
 The Eighties Matchbox B-Line Disaster
 Elvis Hitler
 The Gun Club
 HorrorPops
 Imelda May
 Koffin Kats
 The Living End

 Mad Sin
 The Meteors
 Mojo Nixon
 Nashville Pussy
 Nekromantix
 Os Catalepticos
 Pitbullfarm
 The Polecats
 Rezurex
 The Reverend Horton Heat
 Tiger Army
 Zombie Ghost Train

Suomalaiset yhtyeet 

 Falcons, johon kuuluu mm. Teddy Guitar
 Fancy Raygun
 Flatline Rockers
 Flesh Roxon
 Garbagemen
 The Hel-Gators
 Jupiter Stroll
 Moondogs

 Rebound
 Stringbeans
 Thee Apple Thieves
 The Trailblazers
 Vulture Club
 Westcoast Whippers
 Dj-Bassex
 Demon Raid
 Wanton

Alalajit 
Vuosien saatossa psychobilly on pirstoutunut tai yhdistynyt erilaisiin alalajeihin. 
Punkabilly, yhdistynyt punk rockiin, esimerkkeinä yhtyeet The Living End, HorrorPops, Mad Sin ja Pitbullfarm, ja sekä Stray Catsien läpimurtokappale Runaway Boys. 
Gothabilly, yhdistynyt goottirockiin, esimerkkeinä yhtyeet Zombina and The Skeletones, Ghoultown ja The Lords of the New Church. Tyyli syntyi 1970-luvun lopulla ja kehittyi 1990-luvun alussa. 
Surfabilly, yhdistynyt surf rockiin, esimerkkeinä yhtyeet Red Elvises, The Horrors, The Young Werewolves ja SCOTS. 
Voodoobilly, esimerkkeinä yhtyeet Deadbolt, Izzy Cox, Voodoo Band ja The Vincent Razorbacks   
Thrashabilly
Göran Persson

Hans Göran Persson  (s. 20. tammikuuta 1949) on ruotsalainen poliitikko. Hän toimi Ruotsin pääministerinä vuosina 1996–2006 ja Ruotsin sosialidemokraattisen työväenpuolueen puheenjohtajana 1996–2007.

Persson syntyi Vingåkerissa, Södermanlandissa. Hän on opiskellut Örebron korkeakoulussa, muttei ole valmistunut.

Persson työskenteli Ruotsin sosiaalidemokraattisessa nuorisojärjestössä; hänet valittiin Katrineholmin kunnanvaltuustoon ja 1979–1984 valtiopäiville. Tämän jälkeen Persson osallistui jälleen kunnallispolitiikkaan, kunnes hänet valittiin vuonna 1989 opetusministeriksi, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1991. Sosiaalidemokraattien palatessa hallitukseen vuonna 1994 Perssonista tuli valtiovarainministeri, jossa tehtävässä hän toimi vuoteen 1996, jolloin hän nousi Ingvar Carlssonin seuraajaksi pääministerinä ja puoluejohtajana.

Vuonna 2019 Perssonista tuli Swedbankin hallituksen puheenjohtaja.

Göran Persson avioitui Anitra Steenin kanssa joulukuussa 2003. Tätä ennen hän oli avioliitossa Annika Barthinen kanssa 1994–2003. Hänellä on kaksi tytärtä ensimmäisestä avioliitostaan Gunnel Claessonin kanssa.

Persson sai 20. syyskuuta 2004 New Yorkissa World Statesman Award -palkinnon ihmisoikeuksien edistämisestä, etenkin kansanmurhien vastaisesta foorumista Tukholmassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Eurooppa-neuvoston puheenjohtajat
Ruotsin pääministerit
Ruotsin valtiovarainministerit
Opetusministerit
Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot
Ruotsalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Visio



Liiketaloudessa 
Visiota voidaan arkikielellä kutsua myös unelmaksi. Visio on arkijohtamisen peruskivi. Sen avulla pyritään luomaan jokaiselle työntekijälle kuva tulevaisuudesta, joka vetoaa sekä ajatteluun että tunteisiin. Visio on jotakin, jonka yksilö haluaa saavuttaa ja joka innostaa häntä. Useimmille ihmisille se on pohjimmiltaan pyrkimys luoda jotakin taloudellista voittoa suurempaa ja merkityksellisempää. Ilman visiota työssä ei ole merkitystä, suuntaa eikä ohjetta esimerkiksi siihen, miten tehtäviä ja kehitystoimintaa priorisoidaan. 

Visio on myös osa yrityksen, aatteellisen yhdistyksen tai muunlaisen järjestön strategiaprosessia. Strategia on yhteistä tietoa yrityksestä, yhdistyksestä tai järjestöstä ja sen toimintatavoista, ja se myös syntyy yhdessä tekemällä. Kun henkilöstö halutaan saada mukaan visiointiin, johdon tärkeimmiksi työkaluiksi nousevat tarinat ja kieli, joiden avulla luodaan innostusta. Tarinoiden voimaa hyödynnetään organisaatioiden visiointityössä vasta vähän. Tämä on eräs syy siihen, miksi visio on jäänyt monissa tapauksissa pelkäksi hokemaksi, jolla ei ole käytännön merkitystä.

Alun perin visio on tarkoittanut näkyä tai harhanäkyä, erityisesti uskonnollisessa tai huumavilla aineilla saavutetussa hurmostilassa koettua.

Katso myös 
 Liikkeenjohdon strategia

Lähteitä 
 

Johtaminen
Seulonnan keskeiset artikkelit
Rancid

Rancid on Kalifornian Berkeleyssä vuonna 1991 perustettu punk-ska-yhtye, jonka pääpaino on kuitenkin punkissa. Se aloitti kolmijäsenisenä, Lars Frederiksen liittyi yhtyeeseen 1993 juuri ennen debyyttialbumin julkaisua. Marraskuussa 2006 rumpali Brett Reed jätti yhtyeen, hänet korvasi The Usedissa aikaisemmin soittanut Branden Steineckert.

Historia

Rancid perustettiin vuonna 1991 Tim Armstrongin ja Matt Freemanin entisen yhtyeen Operation IVYn (1987–1989) hajottua. Vanhat lapsuuden ystävät ottivat mukaan skeittari Brett Reedin, joka Armstrongin mukaan osasi tuskin soittaa. Pari vuotta yhdessä soitettuaan ja keikkailtuaan yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa, Rancid, vuonna 1993. Levy sisälsi vauhdikkaita ja energisiä punk-kappaleita ja Rancid nousikin pian suuren yleisön tietoisuuteen. Huhujen mukaan jopa Madonna olisi lähettänyt alastonkuvansa yhtyeelle saadakseen nämä omalle levy-yhtiölleen. Lars Frederiksen liittyi yhtyeeseen levyn julkaisun aikoihin, muttei omien sanojensa mukaan halunnut ottaa kunniaa muiden tekemistä kappaleista, joten hän ei soita levyllä.

Seuraava levy Let's Go julkaistiin vuonna 1994. Tällä levyllä Lars Frederiksen soitti kakkoskitaraa ja lauloi. Let's Go'''lla on huomattavissa jo myöhemmillä levyillä tutuksi tullut tapa Armstrongin ja Frederiksenin vuorotella lauluosuuksilla.

Vuonna 1995 julkaistiin Rancidin kolmas albumi ...And Out Come the Wolves, joka sisälsi punk rockin lisäksi ska-vaikutteisia kappaleita. ...And Out Come the Wolves on Rancidin menestynein levy, jonka tunnetuimmat kappaleet ovat Time Bomb ja Ruby Soho. Jatkoa albumille seurasi vuonna 1998, kun Life Won't Wait -albumi  julkaistiin. Life Won't Waitillä oli mukana paljon ska- ja reggae-vaikutteita.

Rancidin viides albumi Rancid julkaistiin vuonna 2000. Levyllä musiikkityyli oli vaihtunut ska punkista enemmän hardcore punkin suuntaan. Seuraavaksi ilmestyi Rancid-albumi Indestructible joka tuli ulos vuonna 2003. Erityisesti yhtyeen fanit ovat kritisoineet levyä aavistuksen edeltäjiään pop-vaikutteisemmasta soundista. Kesällä 2009 ilmestyi Rancidin seitsemäs albumi Let The Dominoes Fall.

 Kokoonpano 

 Tim Armstrong – laulu, kitara
 Lars Frederiksen – laulu, kitara (1993–)
 Matt Freeman – basso, laulu
 Branden Steineckert – rummut (2006–)

Entiset jäsenet
 Brett Reed – rummut (1991–2006)

 Aikajana 

 Diskografia 
Albumit

 Rancid (1993)
 Let's Go (1994)
 And Out Come the Wolves (1995)
 Life Won't Wait (1998)
 Rancid [2000] (2000)
 Indestructible (2003)
 Let The Dominoes Fall (2009)
 Honor Is All We Know (2014)
 Trouble Maker (2017)

EP:t

 Rancid (EP) (1992)
 Radio, Radio, Radio (1993)

Singlet

 I'm Not the Only One (1992)
 Hyena (1993)
 Nihilism (1994)
 Salvation (1995)
 Roots Radicals (1995)
 Time Bomb (1995)
 Ruby Soho (1996)
 As Wicked (1996)
 Bloodclot (1998)
 Hooligans (1998)
 Brad Logan (1998)
 Let Me Go (2000)
 Fall Back Down (2003)
 Red Hot Moon (2004)
 Tropical London (2004)
 Last One to Die (2009)
 Up to No Good (2009)

Muut julkaisut

 BYO Split Series, Vol. 3'' (2002) – yhteislevy NOFX-yhtyeen kanssa

Aiheesta muualla 

 Yhtyeen kotisivut 
 

Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Yhdysvaltalaiset punkyhtyeet
Ska punk -yhtyeet
Avesta

Avesta on zarathustralaisuuteen liittyvä, muinaisen Persian pyhien kirjoitusten kokoelma. Avesta on kirjoitettu muinaispersialaisella avestan kielellä. Parsilaisen legendan mukaan Aleksanteri Suuri poltti Avestan täydellisen tekstin Ecbatanassa valloittaessaan Persian. Vanhimmat arkeologiset löydöt, joissa käsitellään Avestassa esiintyvää Viisauden herra (Ahura Mazda) -nimistä jumaluutta, sijoittuvat vuoteen 600 eaa. Avestan tekstit siirtyivät suullisesti vuosisatoja. Muoto, jossa Avesta pyhinä kirjoituksina tunnetaan nykyään, perustuu tekstilaitokseen, joka ajoittuu vuoteen 1278. Muinaispersialainen avestan kieli muistuttaa hindulaisen Veda-kirjallisuuden sankskriittia. Kielen perusteella Avestan teksti on ajoitettu noin vuoden 900 eaa. tienoille. 

Zarathustralaisuus
Uskonnolliset kirjoitukset
Seulonnan keskeiset artikkelit
Tiehallinto

Tiehallinto oli liikenne- ja viestintäministeriön alaisuudessa vuosina 2001–2009 toiminut virasto, jolla oli laaja toiminta-alue ja paljon erilaisia työtehtäviä.  Tiehallinto vastasi Suomen maanteiden ylläpidosta ja kehittämisestä. Tämän lisäksi Tiehallinto kehitti tiejärjestelmää uusia teitä rakentamalla ja tarjosi tienkäyttäjille erilaisia liikenteen tietopalveluja sekä tienvarsipalveluita. Tiehallinto vastasi myös erilaisista teihin liittyvistä luvista ja on keskeisesti vastuussa tie- ja liikennealan tutkimus- ja kehittämistoiminnasta. Vuoden 2010 alusta Tiehallinto lakkautettiin itsenäisenä virastona yhdistämällä sen keskushallinto Liikennevirastoon (nyk. Väylävirasto), jossa sen nimeksi tuli tieosasto. Samanaikaisesti Tiehallinnon yhdeksän tiepiiriä yhdistettiin yhdeksään ELY-keskukseen, joissa entisten tiepiirien nimiksi tuli Liikenne ja infra -vastuualue eli L-vastuualue.  Tehtävät säilyivät pääosin ennallaan, lukuun ottamatta toimintoja, jotka liittyvät liikenneturvallisuutta koskevaan norminantoon sekä tienpidon turvallisuussäännösten valvontaan. Nämä toiminnot siirrettiin samalla perustettuun Liikenteen turvallisuusvirastoon.

Nykyisen Liikenneviraston tieosaston vastuulla on maanteitä noin 78 000 kilometriä. Näistä pääteitä on noin 13 000 kilometriä, moottoriteitä 700 kilometriä ja kevyen liikenteen väyliä noin 4 700 kilometriä. Siltoja on noin 14 000 kappaletta. Tieomaisuuden arvo on noin 15 miljardia euroa.

Suomen tieverkko käsittää Liikenneviraston tieosaston vastuulla olevien maanteiden lisäksi kunnalliset katuverkot ja yksityistiet. Koko tieverkon pituus on noin 454 000 kilometriä. Tästä yksityis- ja metsäautoteiden osuus on noin 350 000 kilometriä ja kuntien katuverkkojen 26 000 kilometriä. 

Tiehallinto osti tarjottavat palvelut, kuten teiden rakentamisen tai talvihoidon, kaupallisilta toimijoilta. Tienpidon palvelut oli kilpailutettu. Valtion tuolloin omistama Destia ja yksityiset yritykset olivat tasa-arvoisessa asemassa urakoiden saamisen suhteen.

Tiehallinto oli aikaisemmin osa laajempaa Tielaitosta. Vuonna 2001 Tielaitos jakaantui Tiehallinnoksi ja Tieliikelaitokseksi (nyk. Destia). Tiehallinto keskittyi maanteiden hallinnointiin, liikennejärjestelmän suunnitteluun ja laatutason määrittelyyn ja Tieliikelaitos tienpidon tuotantotehtäviin.

Historia
2001 Tielaitoskausi Suomen yleisten teiden historiassa päättyi ja Tielaitoksen tehtävää vastuullisena tienpitäjänä ja tienpidon tilaajana jatkaa Tiehallinto. Entinen Tielaitoksen tuotanto siirtyi Tieliikelaitos-nimellä kilpailemaan tiealan urakoista muiden maarakennusyrittäjien kanssa.

2010 Tiehallinto, Ratahallintokeskus ja Merenkulkulaitos yhdistyivät Liikennevirastoksi.

Katso myös
 Suomen tieverkko
 Suomen tieverkon historia
 Tienhoito
 Liikennetelematiikka
 Destia

Aiheesta muualla

Liikenne- ja viestintäministeriön verkkopalvelu
Liikenne- ja viestintäministeriön hallinnonala

Liikenne- ja viestintäministeriö
Liikennehallinto
Suomen entiset viranomaiset ja keskusvirastot
Suomen tieliikenne
Steve Vai

Steven Siro Vai (s. 6. kesäkuuta 1960 Carle Place, New York) on yhdysvaltalainen rock-kitaristi.

Ura 
Vain ura muusikkona alkoi nuotintamalla Frank Zappan kappaleita ja kitarasooloja 1970-luvun lopussa. Osoittauduttuaan myös virtuoosimaiseksi kitaristiksi Vai soitti Zappan yhtyeessä 1980-luvun alkupuolella. Vuonna 1984 Vai julkaisi omakustanteisen soololevyn Flex-Able. Seuraavana vuonna hän meni ruotsalaiskitaristi Yngwie Malmsteenin tilalle Alcatrazziin, jossa Steve Vain sanojen mukaan soitti "hauskoja kavereita, mutta keskinkertaisia muusikoita".

Vuonna 1986 Vai liittyi Van Halenin entisen laulusolistin David Lee Rothin yhtyeeseen. Hän teki yhtyeen kanssa ensilevyn Eat'em and Smile (1986) lisäksi albumin Skyscraper (1988). Eat'em Smile -levyn aloituskappaleessa Steve Vai käyttää Wahwah-pedaalia siten, että hänen ja David Lee Rothin dialogissa kitara kuulostaa yhtä paljon ihmiseltä kuin sähkökitaralta. Puheen ja kitaran yhteneväisyyttä Vai kertoo tutkineensa nuotintaessaan Frank Zappan puhelaulua (esimerkiksi Zappan kappaleessa "Jazz Discharge Party Hats" albumilla The Man From Utopia, 1983). Steve Vai tunnetaan myös taitavana täppääjänä. 

Vuonna 1989 Steve Vai äänitti kotistudiossaan Whitesnaken kitaraosuudet ja aloitti tämän jälkeen läpimurtosoololevynsä Passion and Warfare nauhoitukset. Passion And Warfare menestyi erinomaisesti ollakseen sähkökitarainstrumentaalialbumi. Albumista tuli klassikko sähkökitaran virtuoosimaisen hallinnan ja pitkälle kehittyneiden sovitusten ansiosta.

Kiinnitys Whitesnakessa päättyi ensimmäisen yhteisen levyn jälkeen. Vai on tehnyt soololevyjä, jotka ovat myyneet noin 6 miljoonaa kappaletta, ja vieraillut monien artistien levyillä.

Vaita pidetään yhtenä maailman nopeimmin soittavista ja taitavimmista kitaristeista. Hän esiintyy elokuvassa Crossroads – bluesjätkät päänäyttelijän kilpailijana elokuvan loppupuolella, ja soittaa myös osan Ralph Macchion osuudesta. Macchion slideosuudet soittaa Ry Cooder.

Kitarasuunnittelu 
Steve Vai on kehittänyt Ibanez-kitaravalmistajan kanssa 7-kielisen kitaran Universen ja myös oman nimikkomallinsa JEMin, jonka näkyvin tunnusmerkki on kantokahva "monkey grip" ja "elämänpuu" -kuviointi otelaudassa. Akustisissa kitaroissa Vailla on nimikkomalli Ibanez Euphoria.

Soolotuotanto 
Studioalbumit
 
 
 
 
 
 
 
 
 Modern Primitive (2016)
 Inviolate (2022)

EP:t
 
 

Kokoelma-albumit
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Livealbumit
 
 
 
 
 
 
 
 Stillness in Motion - Vai Live In L.A. (2015, Legacy Recordings)

Steve on myös soittanut Michael Salvatorin ja Martin O'Donnellin säveltämän Halo 2 -videopelin tunnusmusiikin ns. metalliversion. Tämä kappale on Guitar Hero III -pelin Xbox 360-versiossa.

Kappaleet ja diskografia 
 Luettelo Steve Vain kappaleista‎
 Steve Vain diskografia

Aiheesta muualla 

 Virallinen kotisivu 

Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Ginirommi

Ginirommi (lyhenteeltään gini) on rommipeleihin kuuluva kahden hengen korttipeli, jossa kerätään kolmen tai neljän samanarvoisen kortin ryhmiä tai vähintään kolmen kortin värisuoria.

Aiheesta muualla 
 Ginirommin säännöt 
 Useamman pelaajan ginirommi

Rommipelit
Aluepalautus

Aluepalautus ry. on yhdistys, joka ajaa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamien alueiden palautusta neuvotteluteitse Venäjältä. 

Järjestön toimintaan kuuluvat yleisötilaisuudet ja tiedotteet Karjalan palautukseen liittyvistä asioista. Aluepalautus toimii yhteistyössä ProKarelian ja Tarton rauha ry:n kanssa.

Mediassa 
Vuonna 2009 Aluepalautus Ry:tä sidottiin yhteen Nord Stream kaivosvaltauksen kanssa, jossa joukko Pro Karelia -liikkeen aktivistia yrittivät estää Venäjän ja Länsi-Euroopan välisen kaasuputken rakentamista. 

Vuonna 2010 Aluepalautus Ry:n tiedottaja Lasse Koskinen lähetti järjestön nimissä tiedotteen, jossa kertoo Keskustan kansanedustaja Antti Kaikkosen tulevan vaatimaan Karjalan palautusta. Kaikkonen kiisti tiedon ja ihmetteli Karjalan palauttamista vaativien tahojen yritystä valjastaa hänet palauttamisvaatimusten keulakuvaksi.

Lähteet

Muualla verkossa 
 Aluepalautus ry kotisivut

Suomalaiset poliittiset järjestöt
Karjala-kysymys
Jono

Matematiikassa lukujonoa kutsutaan usein jonoksi.
Jono (engl. queue) on tietojenkäsittelytieteessä käytetty abstrakti tietotyyppi, jonka lisäys- ja poisto-operaatiot toimivat niin sanotulla FIFO-periaatteella (First In First Out). Tämä vastaa todellisuutta: jonolla on kaksi päätä, ja alkio pääsee pois aina toisesta päästä kuin mistä se on lisätty. Näin alkiot käsitellään vuorotellen siten, että kauimmin jonossa ollut alkio käsitellään ensimmäisenä. Jonoa voi verrata esimerkiksi kaupan kassajonoon. Yleensä jonoa käytetäänkin varastoimaan käsittelyä odottavia alkioita.

Operaatiot 
Jonon rajapinta koostuu ainakin seuraavista operaatioista:
 enqueue: lisää alkion jonon viimeiseksi
 dequeue: poimii (eli poistaa ja palauttaa) jonon ensimmäisen alkion
 empty: tarkistaa, onko jono tyhjä

Edellä mainitut jono-operaatiot saadaan suoriutumaan vakioajassa.

Toteutus 
Jono toteutetaan yleensä joko linkitettynä listana tai taulukkona. Linkitetyn rakenteen etuna on se, että jonon pituus voi muuttua vapaasti ilman rakenteen uusimista. Haittapuolena jatkuva muistinvaraaminen saattaa heikentää suorituskykyä. Lisäksi linkit alkiosta toiseen vievät jonkin verran tilaa.

Taulukolla toteutetun jonon pituudella on taulukon koosta johtuva yläraja, mikä monissa tapauksissa ei haittaa mutta voi joskus koitua ongelmaksi. Ongelma voidaan kiertää vaihtamalla käyttöön isompi taulukko aina ylärajan tullessa vastaan, mutta tämä on suhteellisen raskas operaatio. Taulukko vie myös käytännössä aina hieman hukkatilaa.

Käyttökohteita 
 Puskurimuisti toteutetaan usein jonona. Puskureita käytetään yleensä sisään tulevan (tai ulos menevän) viestiliikenteen väliaikaiseen tallentamiseen.
 Verkkojen läpikäyntialgoritmeissa jonoa saatetaan käyttää seuraavaksi käsittelyä odottavien solmujen tallentamiseen.

Katso myös 
 Pino
 Pakka
 Prioriteettijono

Lähteet 
   
 

Ohjelmointi
Tietorakenteet