joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ripsusisiliskot

Ripsusisiliskot eli hapsuvarvasliskot (Acanthodactylus) ovat liskojen suku, johon kuuluu yli kolmekymmentä lajia. Joitakin pidetään lemmikkeinä. Kolme lajia on äärimmäisen uhanalaisia: Acanthodactylus beershebensis, Acanthodactylus mechriguensis ja Acanthodactylus spinicauda.

Ulkonäkö ja koko 
Ripsusisiliskot kasvavat keskimäärin 15–20 senttimetriä pitkiksi hännän kanssa. Niiden varpaissa on hapsottavia suomuja, joista suku on saanut nimensä.

Alkuperä 
Ripsusisiliskot ovat  kotoisin Etelä-Afrikasta ja Aasiasta.

Ravinto 
Ripsusisiliskot ovat hyönteissyöjiä ja syövät esim. perhosia, toukkia, matoja, kärpäsiä ja hämähäkkejä ym.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Marikan herppisivut
 Harrastajan sivut (kuvia)
 Pherobase: Semiochemicals of Genus Acanthodactylus 

Sisiliskot
Lemmikkimatelijat
Jussi Väänänen

Jussi Väänänen on suomalainen kilpatanssija, joka on voittanut tanssiparinsa Katja Koukkulan kanssa useita Suomen mestaruuksia. Ammattilaisuran he aloittivat toukokuussa 2000. 25. elokuuta 2007 heidät valittiin edustamaan Suomea historian ensimmäiseen Eurovision tanssikilpailuun, joka pidettiin 1. syyskuuta 2007 Lontoossa. He voittivat kilpailun 132 pisteellä esittäen rumbaa sekä paso doblea. He ovat saavuttaneet kansainvälistä menestystä muutenkin. Parin merkittävimmät 
saavutukset ovat British Open Rising Star -kilpailun voitto vuonna 2000 sekä Eurotanssien voitto. Jussi Väänänen avioiutui Katja Koukkulan kanssa 2. heinäkuuta 2010 Suomenlinnassa.

Väänänen tunnetaan myös Tanssii Tähtien Kanssa -ohjelmasta, jossa hänen parinaan toimi MTV3:n uutisankkuri-juontaja Katja Kannonlahti.

Nykyisin Väänänen keskittyy enemmän opettamiseen ja teatteriin ammattilaistanssimisen sijasta. Väänänen soittaa myös rumpuja Year Gone -nimisessä bändissä.

Lähteet

Suomalaiset kilpatanssijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Harran

Harran, joka tunnetaan myös nimellä Carrhae, on kaupunki Şanlıurfan provinssissa Kaakkois-Turkissa lähellä Syyrian rajaa. Paikka on 44 kilometriä kaakkoon Şanlıurfasta, pitkän suoran kuuman Harranin tasangon poikki kulkevan tien päässä. Harranista on löydetty monia arkeologisia löytöjä. 

Joidenkin historiantutkijoiden mielestä tämä Harran oli Raamatun mainitsema Harran, jossa Aabraham asui, ja jossa Terah pysähtyi. Raamatun mukaan Harran oli myös Laabanin koti, ja paikka jossa Iisak ja Jaakob myös asuivat jonkin aikaa.

Se oli muinoin Damaskoksesta Niniveen johtavan tien varrella, paikalla johon risteää Karkemishista tuleva tie. Tienristeysaseman takia sillä oli strategista merkitystä, ja siellä on taisteltu historian aikana monta kertaa.
Akkadin sana harrānu tarkoittaa tietä, ja paikka mainitaan usein Tiglatpileser I:n teksteissä noin 1100 eaa. Myös ristiretkeläiset taistelivat keskiajalla Harranissa.

Harran tunnetaan perinteisistä mehiläispesää muistuttavista auringon kuivaamasta savesta tehdyistä taloista. Nykyisin arabien asuma Harranin kylä on pieni, ja elämä vaikeaa kuuman sään takia. 1980-luvulla Cüllab- ja Deysan-joet  kuivuivat ja viljely kävi mahdottomasti, nykyään alueella on kastelulaitteita.

Katso myös
 Carrhaen taistelu

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Pictures of the city
 More pictures
 Harran Guide and Photo Album

 Muinainen Lähi-itä
Arkeologiset kohteet Turkissa
Nurmon Urheilijat -99

Nurmon Urheilijat -99 eli NU-99 oli yleisurheilun erikoisseura Seinäjoen Nurmossa. Se perustettiin vuonna 1999. Aiemmin Nurmossa yleisurheilutoiminnasta vastasi Nurmon Jymy. Nurmon Urheilijoiden ehkä maineikkain urheilija oli keihäänheittäjä Tero Pitkämäki. Myös moninkertainen arvokisakävijä, moukarinheittäjä Sini Pöyry edusti Nurmon Urheilijoita. Pikajuoksija Johanna Manninen edusti Nurmon Urheilijoita aina vuoteen 2007, kunnes vaihtoi seuraa. Hän on ollut useaan kertaan arvokisoissa sinä aikana, kun edusti Nurmon Urheilijoita. Lisäksi NU-99:n urheilijat voittivat lukuisia SM-mitaleja. Vuonna 2007 NU-99 oli SUL:n seuraluokituksessa sijalla 11.

Nurmon Urheilijat -99 vaihtoi syyskokouksessaan 2009 nimekseen Seinäjoen Seudun Urheilijat.

Aiheesta muualla 

 Seinäjoen Seudun Urheilijat kotisivut

Suomalaiset yleisurheiluseurat
Seinäjokelaiset urheiluseurat
Vuonna 1999 perustetut urheiluseurat
Sanmarinolaiset eurokolikot

San Marinon eurokolikot ovat San Marinolle lyötyjä eurokolikoita. Ne ovat lähinnä keräilykohde, ja niissä on kaikissa erilainen kansallinen symboli. Ne esittävät erilaisia valtion monumentteja ja tasavallan symboleja. Kaikissa kolikoissa on sen lisäksi teksti San Marino ja kaksitoista Euroopan unionin tähteä. Kolikkojen kansalliset tunnukset on piirtänyt saksalainen taiteilija Frantisek Chochola. 

Vuonna 2001 tehtiin sopimus 27. heinäkuuta 2001 rahajärjestelyistä Euroopan unionia edustavan Italian ja San Marinon valtioiden välillä. Tämän sopimuksen myötä San Marinon tasavalta sai oikeuden laskea liikkeelle 1. tammikuuta 2002 lähtien euromääräisiä kolikoita ja keräilijöille tarkoitettuja juhlarahoja.

Kansalliset tunnuskuviot

Kahden euron juhlarahat

Lähteet

Aiheesta muualla

Euroopan keskuspankin sivut 
Bitalian keskuspankin sivut 
San Marino Autonomous State'n filatelistisen yhdistyksen sivut

Eurokolikot maittain
San Marinon talous
The Final Sign of Evil


The Final Sign of Evil on Sodomin kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 2007. Albumin vinyylipainos julkaistiin helmikuussa 2008. Albumilla soittaa Sodomin alkuperäinen In the Sign of Evil -EP:n aikainen kokoonpano. Albumin vinyyliversio tulee olemaan tuplavinyyli aukeavilla kansilla, jossa on enemmän vanhoja promo-kuvia kuin CD-versiolla.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Tom Angelripper – laulu ja basso
 Grave Violator – kitara
 Chris Witchhunter – rummut

Arvostelut 
 About.com: 
 Allmusic: 
 Imperiumi.net:

Lähteet 

Sodomin albumit
Vuoden 2007 albumit
... Magni Blandinn Ok Megintiri...

... Magni Blandinn Ok Megintiri... on saksalaisen Falkenbach-yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1998. Logon on tehnyt Christophe Szpajdel. Albumin alkuperäisen version on julkaissut itävaltalainen Napalm Records. Levystä on myös julkaistu tuhanteen kappaleeseen rajattu vinyylipainos, julkaisijana Skaldic Art Rec.

Kappaleet

”...When Gjallarhorn Will Sound” – 8:29
”...Where Blood Will Soon Be Shed” – 7:15
”Towards The Hall Of Bronzen Shields” – 6:02
”The Heathenish Foray” – 8:00 
”Walhall” – 5:29
”Baldurs Tod” – 5:54

Aiheesta muualta 

Vuoden 1998 albumit
Falkenbachin albumit
Kortit kertoo kohtalomme

Kortit kertoo kohtalomme on Lea Lavenin vuonna 1988 julkaistu albumi. Albumin on julkaissut LP-levynä, CD-levynä ja C-kasettina Oy Bluebird Ab. Laven osallistui vuonna 1988 MTV:n Syksyn sävel -kilpailuun albumin kappaleella "Siihen on syy".

Kappaleet 
Kaikki kappaleet sovittanut Veikko Samuli, ellei toisin mainittu.

Aiheesta muualla 
 Kortit kertoo kohtalomme -albumi Suomen äänitearkiston tietokannassa

Lea Lavenin albumit
Vuoden 1988 albumit
Veikko Samulin tuottamat albumit
Ok Nefna Tysvar Ty

Ok Nefna Tysvar Ty on Falkenbachin kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Levyllä kuullaan myös kolmea Vindsval-yhtyeen jäsentä: Hagalaz (kitara), Tyrann (laulu) ja Boltthorn (rummut).

Kappaleet
"Vanadis" - 9:25
"...As Long As Winds Will Blow..." - 4:02
"Aduatuza" - 4:35
"Donar's Oak" - 4:48
"...The Ardent Awaited Land" - 3:28
"Homeward Shore" - 5:31
"Farewell" - 8:07

Arvostelut 
 Desibeli.net:   
 Imperiumi: 7/10

Lähteet 

Vuoden 2003 albumit
Falkenbachin albumit
Heralding – The Fireblade

Heralding – The Fireblade on uudelleen äänitetty versio Falkenbachin julkaisemattomasta debyyttialbumista Firebladesta (1995). Useimmat kappaleet ovat ilmestyneet jo aiemmin, kuten "Laeknishendr" ja "Skirnir" ovat ilmestyneet vuoden 1995 "Laeknishendr"'-demolla. "Heathen Foray" on ilmestynyt ... Magni Blandinn Ok Megintiri... -albumilla nimellä "The Heathenish Foray". "Heralder" on uudempi versio "The Heralder" -kappaleesta, joka löytyy vain ...En Their Medh Riki Fara... -albumin kuvavinyylipainoksesta. "Heralder" on kuitenkin lyhyempi (5:12) kuin alkuperäinen "The Heralder" (9:05). Albumista on tehty digipak-versio, joka sisältää bonusraidan "Gjallar" .

Kappale "The Heralder" äänitettiin ensimmäisen albumin jälkeen ja sen oli tarkoitus tulla toisen albumin avausraidaksi,
mutta lopputulos ei ollut tarpeeksi hyvä, joten Vratyas Vakyas päätti olla laittamatta sitä  ... Magni Blandinn Ok Megintiri... -albumille. Alun perin kappaleen piti olla erilaisena osa Fireblade-albumia.

Levyllä kuullaan myös kolmea Vindsval-bändin jäsentä: Hagalaz (kitara), Tyrann (laulu) ja Boltthorn (rummut).

Kappaleet
 "Heathen Foray" - 7:15
 "...Of Forests Unknown..." - 3:48
 "Havamal" - 6:57
 "Roman Land" - 4:18
 "Heralder" - 5:12
 "Laeknishendr" - 5:57
 "Walkiesjar" - 3:52
 "Skirnir" - 4:36
 "Gjallar" - 8:10 **

Arvostelut 
 Bladdermouth: 7.5/10  
 Imperiumi: 6/10
 Sputnikmusic:

Lähteet 

Vuoden 2005 albumit
Falkenbachin albumit
Mary McDonnell

Mary Eileen McDonnell (s. 28. huhtikuuta 1952) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on ollut kahdesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. 

McDonnell syntyi Pennsylvaniassa, mutta kasvoi Ithacassa, New Yorkin osavaltiossa. Hän tuli alun perin tunnetuksi Broadwayllä, mutta menestyi myös elokuvissa jo 1980-luvulla ja löi itsensä lopullisesti läpi roolilla Kevin Costnerin elokuvassa Tanssii susien kanssa vuonna 1990.

McDonnellilla on ollut myöhemmin keskeisiä rooleja muun muassa elokuvissa Grand Canyon – elämää kaupungissa (1991), Taikalampi (1992), Independence Day – Maailmojen sota (1996) ja Donnie Darko (2001). Hänellä on miehensä Randle Mellin kanssa lapset Olivia ja Michael. 

McDonnell tunnetaan myös televisiosta. Hän esiintyi muun muassa vuonna 1980 sarjassa As the World Turns ja 2000-luvun puolella sarjassa Taisteluplaneetta Galactica.

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Ranskan Grand Prix 1980

Ranskan Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 29. kesäkuuta 1980 Paul Ricardin radalla Ranskassa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Alan Jones.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Jacques Laffite – 1.38,88
Nopein kierros: Alan Jones – 1.41,45 (kierroksella 44)
30. Ranskan Grand Prix

Lähteet 

Ranskan Grand Prix
Britannian Grand Prix 1980

Britannian Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 13. heinäkuuta 1980 Brands Hatchin radalla Isossa-Britanniassa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Alan Jones.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Didier Pironi – 1.11,004
Nopein kierros: Didier Pironi – 1.12,368 (kierroksella 54)
John Watsonin sadas Grand Prix

Lähteet 

Britannian Grand Prix
Kentin kreivikunta
Zephyrous

Zephyrous nimellä Ivar Enger on norjalainen muusikko, joka soitti kitaraa black metal -yhtye Darkthronessa. Hän oli mukana albumeilla Soulside Journey, Goatlord, A Blaze in the Northern Sky ja Under a Funeral Moon.

Norjalaiset kitaristit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Oolong-tee

Oolong-tee () on perinteistä kiinalaista puoliksi hapetettua teetä. Oolong kuuluu yhdessä vähemmän hapettuneen pouchongin kanssa niin kutstuttuun sinivihreän teen ryhmään, joka on hapettumisasteeltaan mustan teen ja vihreän teen välillä. Nimi oolong tulee alkuaan kiinalaisen nimen wūlóng englanninkielisestä ääntämyksestä.

Oolong-tee on 8–85-prosenttisesti hapetettua. Sen annetaan hapettua yleensä noin 2–3 päivää. Paras oolong-tee tulee pääasiassa Fujianin Wuyi-vuorilta ja Taiwanista. Oolong-tee on erittäin arvostettua Etelä-Kiinassa, Japanissa, Taiwanissa ja Etelä-Aasian ulkokiinalaisyhteisöjen keskuudessa. 

Hyvä oolong-tee, todella hienosta puhumattakaan, voi olla huomattavan kallista, mutta hinta yleensä kompensoituu sillä, että – muusta teestä poiketen – samoja teelehtiä voi hauduttaa monia kertoja peräkkäin maun samalla parantuessa. Niinpä jos keskihintainen oolong maksaa esimerkiksi 15 euroa / 100 g, tämä määrä riittää noin 50 kupilliseen teetä, ja kupillisen hinnaksi tulee vain 30 senttiä. 

Kun vihreää teetä voi yleensä samoista lehdistä hauduttaa kolme kertaa, hyvä oolong kestää 5–6 haudutusta ja erittäin hieno oolong vielä enemmän. Oolong-teen juontiin onkin tästä kehittynyt erityinen gongfu-teeseremonia.

Oolongin ylemmät laatuluokat ovat parhaasta lukien Fanciest / Extra Fancy, Fancy ja Extra Choice / Extra Fine. Oolongin laatuluokitus on, toisin kuin mustalla teellä, suoremmin verrannollinen teen makuun.

Katso myös 
 Dahongpao
 Tie Guanyin

Lähteet 
  s. 231–237

Viitteet

Aiheesta muualla
First Harvest 1984–92

First Harvest 1984-92 on Alphaville-yhtyeen ensimmäinen kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 1992.

Levy sisältää yhtyeen parhaimpia kappaleita vuosien 1984–1992 väliltä. 

C-kasettijulkaisusta puuttuvat kappaleet "Sensations", "Red Rose" sekä "Big in Japan (Culture mix)".

Kappaleet
 Big In Japan
 Sounds Like A Melody
 Sensations
 The Mysteries Of Love
 Lassie Come Home
 Jerusalem
 Dance With Me
 For A Million
 A Victory Of Love
 The Jet Set
 Red Rose
 Romeos
 Summer Rain
 Forever Young
 Big In Japan (Culture Mix)

Vuoden 1992 kokoelma-albumit
Alphavillen albumit
Wiwaxia corrugata

Wiwaxia corrugata on pieni kambrikauden keskivaiheilla elänyt eläin, joka tunnetaan ainoastaan kanadalaisen Burgess Shalen fossiiliesiintymästä, mutta sitä saattaa esiintyä myös Marjum Formationissa Utahissa. Se on melko harvinainen löydös ja vain 140 fossiloitunutta yksilöä tunnetaan.

Wiwaxia kuuluu kambrikauden erikoiseen eläimistöön. Se on 6–50 mm:n pituinen. Eläimen selkäpuolta on peittänyt tiivis suomumainen panssari, jonka lomasta on kasvanut kaksi riviä pitkiä piikkejä. Eläimen alapuolesta ei ole säilynyt jäänteitä, minkä perusteella se kokonaisuudessaan lienee muistuttanut etanaa. Wiwaxialla on ollut kaksi riviä hampaita leuassa, joka muistuttaa nykyisten nilviäisten raastinkieltä eli radulaa.

Wiwaxia löydettiin 1899 ja siitä lähtien sen luokittelu on herättänyt paljon keskustelua. Laji luokiteltiin aluksi monisukasmatoihin ja myöhemminkin sitä sijoitettiin jonnekin nivelmatojen ryhmään. Nykyään sen arvellaan kuitenkin olevan alkeellinen nilviäinen. Wiwaxian mahdollisia sukulaisia ovat Orthrozanclus reburrus sekä Sirius Passetin fossiileista löydetty Halkieria evangelista.

Aiheesta muualla 

Smithsonian National Museum of Natural History 
Rare Wiwaxia Enigmatic Soft Body Animal Fossil 

Esihistorialliset selkärangattomat
Amerikkalainen lyhytkarva

Amerikkalainen lyhytkarva () on amerikkalainen kissarotu, joka on Amerikan muunnos brittiläisestä lyhytkarvasta. Kissalla on melko karhea karva verrattuna brittiläiseen serkkuunsa.

Historia 
Amerikkalaisen lyhytkarvan esi-isiä olivat varmasti sitkeät ja ahkerat tuholaisten pyydystäjät, jotka tulivat uudisasukkaiden mukana Atlantin ylitse Amerikkaan. Kissasiirtolaiset sopeutuivat uuden maan ilmastoon, ympäristöön ja elämäntapaan, viihtyivät ja kukoistivat ja kehittivät omat erityispiirteensä. Parhaita ominaisuuksia vaaliva valikoiva kasvatus alkoi 1900-luvun alkupuolella.

Rakenne 
 Vartalo on iso tai keskikokoinen, voimakas ja vankka, mutta sopusuhtainen. Hartiat, rinta ja takapää vahvatekoiset. 
 Häntä on keskipituinen, päästä pyöristynyt.
 Jalat ovat keskipituiset ja lihaksikkaat, hieman pidemmät kuin brittiläisellä. 
 Käpälät ovat tukevat ja pyöreät. Polkuanturoiden väri on turkkiin sointuva.
 Pää on suuri, pitkänomainen. Pyöreät posket. Nenä keskipituinen, nenänpään väri turkkiin sopiva. 
 Korvat ovat keskikokoiset ja pyöreäkärkiset.
 Silmät ovat suuret ja avoimet. Yläluomi mantelinmuotoinen, alaluomi puoliympyrä. Värin tulee olla turkkiin sopiva.

Luonne 
Ihana, rohkea, älykäs, tarmokas ja kestävä kissa.

Muunnokset 
Kaikki värit ja kuvioinnit hyväksytään.

Aiheesta muualla

CFA:n profiilisivu Amerikkalaiselle lyhytkarvalle 

Kissarodut
Jonathan Palmer

Jonathan Charles Palmer (s. 7. marraskuuta 1956 Lewisham, Englanti, Iso-Britannia) on yrittäjä ja entinen Formula 1 -kuljettaja. Hän voitti Formula 3 -mestaruuden 1981 ja Formula 2 -mestaruuden 1983, minkä jälkeen hän siirtyi ajamaan F1-sarjaan. F1-urallaan hän osallistui 88:ään Grand Prix'hin, joissa paras sijoitus oli neljäs sija ja joista hän keräsi 14 MM-pistettä. Vielä uransa jälkeen hän ajoi McLarenin testikuljettajana, ja osallistui McLaren F1 -auton kehitystyöhön.

Jonathan Palmerin poika Jolyon Palmer on myös kilpa-autoilija ja entinen F1-kuljettaja.

† 1.sija vuoden 1987 Jim Clark Cupista, joka suunniteltiin turbottomille autoille.

Muuta
Ennen autourheilu-uraansa Palmer valmistui ja työskenteli lääkärinä Lontoossa. Eläkkeelle jäämisensä jälkeen hän siirtyi vuonna 1993 BBC:n kommentaattoriksi kuolleen James Huntin paikalle. Vuonna 1997 Britannian F1-lähetykset siirtyivät ITV:lle ja Palmerin tilalle kommentaattoriksi tuli Martin Brundle.

Palmer perusti oman kilpasarjansa nimeltään Formula Palmer Audi, jonka kautta hän alkoi manageroida kilpakuljettaja Justin Wilsonia Formula 1:iin.

Palmer on toiminut myös yrittäjänä hankkimalla omistukseensa Bedford Autodromen sekä Brands Hatchin kilparadat.

Hänen poikansa Jolyon Palmer ja Will Palmer ovat myös kilpa-autoilijoita.

Lähteet

Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat
British Touring Car Championship -kuljettajat
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Grand Hotel Europe

Grand Hotel Europe () on Pietarin arvostetuimpia hotelleja Nevsky Palacen ja Astorian ohella. Se sijaitsee kaupungin pääkadun Nevski prospektin ja Mihailovskaja-kadun kulmassa lähellä Kazanin katedraalia, Gostinyi Dvor -tavarataloa ja Venäläistä museota.

Hotelli rakennettiin vuosina 1873–1875 arkkitehti L. F. Fontanin suunnitelman mukaan ja avattiin 28. tammikuuta 1875. Sen alkuperäinen nimi oli Hôtel d'Europe (). 1910-luvulla Fredrik Lidval lisäsi julkisivuun jugendtyylisiä aiheita. Rakennus peruskorjattiin vuosina 1989–1991, jolloin nimeksi tuli Grand Hotel Europe.

Hotellissa on 301 huonetta ja seitsemän ravintolaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Grand Hotel Europen viralliset sivut

Venäjän hotellit
Pietarin rakennukset ja rakennelmat
Aladdin (animaatiosarja)

Aladdin on Walt Disney Televisionin tuottama animaatiosarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa vuosina 1994–1995. Suomessa sarjaa on esitetty Toon Disney -kanavalla, MTV3-kanavalla sekä Nelosella. Sarja sai kolme Annie-palkintoehdokkuutta.

Televisiosarja perustuu Disneyn vuonna 1992 ilmestyneeseen Aladdin-elokuvaan. Sarjan tapahtumat sijoittuvat alkuperäiselle elokuvalle tehtyjen jatko-osien, Jafarin paluun (1994) ja Aladdinin ja varkaiden kuninkaan (1996), väliin. Sarja jatkaa kahden ensimmäisen elokuvan fantasiaseikkailuja, joissa päähahmot Aladdin ja Jasmine seikkailevat velhojen, hirviöiden ja varkaiden kansoittamassa maailmassa. Mukanaan heillä on apurina apina nimeltä Abu ja nopeapuheinen muotoaan muuttava lampunhenki, sekä aina valittava ja ahne papukaija Jago, joka oli alun perin Jafarin lemmikki. Sarjassa pääasiassa vihollisina toimivat velho nimeltä Mozenrath, kreikkalainen keksijä Mechanicles, synkkä Mirage ja pulska kelmi Abis Mal.

Henkilöt

Päähenkilöt 
Aladdin: Aladdin on köyhä nuorimies, jota kutsutaan katurotaksi. Hänen ystäviään ovat Prinsessa Jasmine, Henki, Taikamatto, Abu ja Jago-papukaija.
Prinsessa Jasmine on Agraban Sulttaanin tytär. Hän asuu Agraban palatsissa.
Henki on hassu sininen olento. Hengellä on taikavoimia ja pystyy muuttumaan miksi tahansa. Suomenkielisessä versiossa Hengeltä kuullaan myös imitaatioita tunnetuista julkisuuden henkilöistä. Imitaatiot esittää Jope Ruonansuu.
Abu on Aladdinin apina. Abu asuu Aladdinin kanssa Agrabassa. 
Jago on puhuva papukaija, joka pitää rahasta ja on kiinnostunut aarteista.

Joitakin vastustajia 
 Abis Mal on tuttu Jafarin paluu -elokuvasta, edelleen yhtä kömpelö ja epäpätevä. 
 Mechanicles on omien sanojensa mukaan "suurin Kreikan suurista neroista" ja on erittäin tarkka tahrojen suhteen.
 Mozenrath, noin Aladdinin ikäinen velho, joka havittelee suuria määriä taikuuttaa, joilla hän luultavasti aikoisi valloittaa maailman.
 Mirage on synkkä kissan näköinen maagisia taikoja omaava velhotar.
 Ayam Aghoul, epäkuollut henki, jota ei voi tappaa, koska on jo kuollut.
 Amin Damoolah (tunnetaan paremmin nimellä Rähmäkäpälä) on Abis Maliakin kömpelömpi ja hölmömpi konna.
 Nefir Hasenuf, juonikas riiviö, jolla on neljä muuta riiviötä apunaan.

Äänirooleissa

Alkuperäiset äänet

Suomenkieliset äänet

Suomenkielisen tunnusmusiikin laulaa Antti Pääkkönen.

Jaksot 

Jaksonumerointi perustuu alkuperäiseen jaksonumerointiin, ei suomalaiseen. Lisäksi Suomessa ei tiettävästi ole dubattu enempää jaksoja kuin ed. listatut.

Vastaanotto ja arvostelu
Wizard Magazine listasi vuonna 2001 Aladdinin sijalle 86 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla.

Lähteet
TV.com: Aladdin

Viitteet

Aiheesta muualla
 Los Angeles Times: Disney Takes 'Aladdin' On Another Magic Ride 

Disneyn piirrossarjat
1990-luvun piirrossarjat
Yhdysvaltalaiset animaatiosarjat
Disney Channelin televisio-ohjelmat
Saksan Grand Prix 1980

Saksan Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 10. elokuuta 1980 Hockenheimringillä Saksassa. Kilpailun voitti Ligierillä ajanut Jacques Laffite.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Alan Jones – 1.45,85
Nopein kierros: Alan Jones – 1.48,49 (kierroksella 43)

Lähteet 

Saksan Grand Prix
Pohjanmaan rantatie

Pohjanmaan rantatie (matkailutienä Pohjanlahden rantatie) on Pohjanlahden ympäri Turusta Tukholmaan kulkenut historiallinen maantie ja vanha postireitti. Se yhdisti jo myöhäiskeskiajalla Varsinais-Suomen, Satakunnan ja Pohjanmaan Ruotsin eteläosiin saakka. 

Rantatietä pitkin kulki keskiajalla Turun ja Korsholman linnojen välinen yhteydenpito. 1600-luvulta lähtien postitalonpojat kuljettivat postia tiellä osittaista verovapautta vastaan. Rantatien varrella ja sen lähiympäristössä on useita valtakunnallisesti merkittäviä kulttuurihistoriallisia ympäristöjä, arvokkaita maisema-alueita sekä luontokohteita.

Vuonna 2010 tien reitille sen Suomen puoleiselle osalle perustettiin matkailutie nimellä Pohjanlahden rantatie. Matkailutie noudattaa historiallisen tien reittiä osittain mutta kulkee osittain muita, uudempia ja suurempia teitä.

Pohjanmaan rantatie on luokiteltu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Tien reitti
Nykyisen Suomen alueella tie seuraili länsirannikkoa. Sen rakentamisaikataulusta tai vaiheista ei ole varmuutta, mutta todennäköisesti tietä on rakennettu keskiajalta lähtien. 1550-luvulla tie oli rakennettu Korsholmaan, joidenkin tietojen mukaan Kokkolaan saakka. Lisäksi Pohjanlahden ympäri kulkenutta talvitietä lienee käytetty jo myöhäiskeskiajalla.  

Ouluun saakka vaunuilla ajettava tie on ulottunut 1600-luvun loppupuolella ja Tornioon 1750-luvulla. Nykyisen Ruotsin alueella kulkeneet osuudet ovat valmistuneet suunnilleen samaa tahtia Suomen puolisten osuuksien kanssa. Postilinja Pohjanlahden ympäri Turusta Tukholmaan aloitti jo 1644.

Rantatien nykyinen käyttö
Nykyisin valtatiet 8 ja 4 ovat syrjäyttäneet rantatien. Joitain osuuksia tiestä on kuitenkin edelleen käytössä. Tällaisia osuuksia ovat muun muassa Pateniementie Oulussa sekä Simonkyläntie Simossa. Viimeksi mainittu on myös museotie.

Pohjanmaan rantatie sai Liikennevirastolta valtakunnallisen matkailutiestatuksen vuonna 2010.  

Rantatie toimii maantieteellisesti kokoavana historiallisena tienä, jolta erkanevat muun muassa Revontultentie, Tervan tie sekä Sininen tie ja joka liittyy myös Saariston rengastiehen. 

Pohjanlahden Rantatien taustavoimana on Kasitie ry – Riksåttan rf , jonka alaisuuteen perustettu matkailutietoimikunta kehittää ja markkinoi syksystä 2012 lähtien matkailutietä.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Pohjanlahden Rantatie
 
 
 

Suomen historialliset tiet
Suomen matkailutiet
Varsinais-Suomen historia
Satakunnan historia
Pohjanmaan historia
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Heckler & Koch PSG1

Heckler & Koch PSG1 (, tarkka-ampujan tarkkuuskivääri) on saksalaisen Heckler & Koch -asetehtaan viranomaiskäyttöön suunnittelema ja valmistama itselataavaa kertatulta ampuva, hidastetun rullasulun periaatteella toimiva 7,62 x 51 mm NATO -kaliiperinen tarkkuuskivääri. 

PSG1A1 on kiväärin uusin versio vuodelta 2006. Sen erot aiempaan malliin ovat Hensoldt 6x42 -kiikaritähtäimen korvaaminen Schmidt & Bender 3-12x50 Police Marksman II -tähtäimellä ja viritysvivun uran sijoittaminen aiempaa alemmaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Mel's SniperCentral
HKPro
Military Factory Small Arms
Modern Firearms
HK global website: PSG1A1

Tarkkuuskiväärit
Tampereen kukkaisviikot

Tampereen Kukkaisviikot on vuosittain heinä-elokuussa järjestettävä kesätapahtuma, jonka tarkoituksena on tukea Tampereen elinkeinoelämää ja lisätä kaupungin matkailullista vetovoimaa. Tampereen kukin koristellussa keskustassa järjestetään puolentoista viikon aikana toistasataa erilaista tapahtumaa kiertokävelyistä viinikylään. Kukkaisviikkoja on järjestetty vuodesta 1984 lähtien. Idean isä oli Tampereen kauppakamarin toimitusjohtaja Matti Hokkanen. 

Tapahtuman järjestää vuonna 1965 perustettu Tampere Tunnetuksi ry, joka edustaa noin kolmeasataa tamperelaista yritystä. Kukkaisviikkojen lisäksi yhdistys järjestää muun muassa vuosittaiset Valoviikot ja Joulu Tampere -tapahtuman. 

Kukkaisviikkojen kukkakori-tunnuksen on suunnittellut Eila Keinänen vuonna 1984. Kukkaisviikoille valitaan joka vuosi suojelijaksi ja avaajaksi Kukkaispormestari, joku omalla alallaan arvostettu ja tunnettu tamperelainen henkilö. Vuoden 2011 Kukkaispormestarina toimi Tampereen Työväen teatterin teatterijohtaja, näyttelijä ja stand up -koomikko Riku Suokas. PR-tehtäviin valitaan Kukkaistyttö, jonka voi tavata useissa Kukkaisviikkojen tapahtumissa.

Lähteet
 Tampere tunnetuksi ry
 Kukkaisviikkojen 20-vuotishistoriikki

Aiheesta muualla
 Tapahtuman internetsivusto
                

Tampereen tapahtumat
Frans Toikkanen

Frans Uuno Matias Toikkanen (26. kesäkuuta 1926 Saarijärvi – 29. joulukuuta 2008 Saarijärvi), taiteilijanimeltään Saarijärven Paavo, oli suomalainen kuvanveistäjä ja taidegraafikko. Toikkanen debytoi taiteilijana Lahdessa vuonna 1952. Hän on tunnettu erityisesti kissakuvistaan, jotka hän teki mezzotinto-menetelmällä. Hän debytoi kansainvälisesti Venetsian biennaalissa vuonna 1972. Toikkanen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1981.

Elämä 
Frans Toikkanen syntyi 26. kesäkuuta vuonna 1926 Saarijärven Hoikankylällä. Hänen äitinsä Anna Toikkanen kuoli ennen kuin hän ehti täyttää vuoden, ja Fransin isä Urho Ahonen oli jättänyt Fransin äidin jo ennen pojan syntymää. Fransin äidin Annan sisarukset, Emma ja Otto Toikkanen viljelivät Mikkolan tilaa ja ottivat Fransin ottopojaksi. 

Enonsa ("isänsä", Frans kutsui enoaan isäksi ja tätiään äidiksi.) kuoltua vuonna 1955 Toikkanen viljeli tilaansa yksin pari vuotta, kunnes tuttu yllytti hänet muuttamaan Helsinkiin. 

Toikkanen pääsi 1958 Helsingin Kuvataideakatemiaan. Saarijärvelle hän palasi vaimon kera 1961. Aluksi Toikkanen toimi sekä pienviljelijänä että taiteilijana. Kahdeksan vuoden maanviljelyn jälkeen Toikkanen ”paketoi” peltonsa ja ryhtyi kokopäiväiseksi taiteilijaksi.

Taide 
Puupiirrokset tekniikkana miellyttivät Toikkasta, sillä niillä painaminen on helppoa ja hän nautti puun käsittelystä. 

Mezzotinto-grafiikkaa ei Toikkasen opiskeluaikaan opetettu taideakatemiassa. Hän kuitenkin vahingossa törmäsi tekniikassa käytettävään sauvarouhimeen, kysyi siitä opettajaltaan Tuulikki Pietilältä, joka opasti häntä alkuun. Mezzotintossa Toikkasta kiehtoi ainutlaatuinen syvän musta väri jonka samettimaisuutta ei muilla grafiikan tekniikoilla saa aikaan. Tekniikan suuritöisyyden hän myöntää kovaksi taiteilijalle.  Pietilä olikin Toikkaselle mezzotinton tekoa opastaessaan laskenut, että jo pelkästään keskikokoisen laatan rouhiminen vie vähintään 80 tuntia. Toikkanen oli Saarijärvelle palattuaan tehnyt lähes yksinomaan puupiirroksia, kunnes pystyi 1970-taitteessa hankkimaan kotiinsa metalliprässin, joka mahdollisti aikaavievään ja työlääseen mezzotintotekniikkaan keskittymisen.

Veistosten teon Toikkanen aloitti 1960-luvulla. Veistotaide liittyi Toikkasesta tarvekalujen teon käsityöläisperinteeseen.
 

Sittemmin veistämisen osuus hänen teoksistaan kasvoi koko ajan. Myös kalligrafia kuului Toikkasen kiinnostuksen kohteisiin.

Palkinnot
 Valtion taidepalkinto 1970 
 Pro Finlandia 1982

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset taidegraafikot
Suomalaiset kuvanveistäjät
Pro Finlandia -palkitut
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 2008 kuolleet
Itävallan Grand Prix 1980

Itävallan Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 17. elokuuta 1980 Österreichringillä Itävallassa. Kilpailun voitti Renault'lla ajanut Jean-Pierre Jabouille.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: René Arnoux – 1.30,27
Nopein kierros: René Arnoux – 1.32,53 (kierroksella 50)
Nigel Mansellin ensimmäinen Grand Prix

Lähteet 

1980
Hollannin Grand Prix 1980

Hollannin Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 31. elokuuta 1980 Zandvoortin radalla Hollannissa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut Nelson Piquet.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: René Arnoux – 1.17,44
Nopein kierros: René Arnoux – 1.19,35 (kierroksella 67)

Lähteet 

Hollannin Grand Prix
Pif

Pif tai PIF voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:

Pargas IF, urheiluseura
hahmo Pif ja Herkules -sarjakuvassa
Punk in Finland, internetin keskustelupalsta
Jodidi

Jodidi (I−) on anioni, jossa jodiatomiin on liittynyt yksi ylimääräinen elektroni, tai ioniyhdiste, jossa jodidi-ioni on anionina. Tällaiset ioniyhdisteet ovat vetyjodidin suoloja, ja niissä on tavallisesti kationina jokin metalli-ioni. 

Tavallisia yhdisteitä ovat natriumjodidi NaI ja kaliumjodidi KI. Tunnetaan myös hopeajodidi AgI, jolla on merkitystä valokuvauksessa sekä lääkinnässä antiseptina. Edelleen kiinteää hopeajodidia on käytetty keinotekoisen sateen tuottamisessa pilvien kokoamiseen.

Jodideiksi kutsutaan myös joitakin kovalenttisia yhdisteitä kuten hiilitetrajodidia CI4.

Kolmenarvoisesta raudasta Fe3+ ei saada aikaan vesiliuoksessa rauta(III)jodidia, vaan tilanteessa syntyy jodimolekyylin ja jodidi-ionin muodostama trijodidi-ioni I3−. Samalla tavoin alkuaineena jodi I2 liukenee veteen huonommin kuin jodidiliuokseen.

I−(aq) + I2(s)  I3−(aq)

Jodidin käyttö lääketieteessä 
Paitsi antiseptina on jodidin havaittu auttavan kilpirauhasen liikatoiminnasta kärsiviä potilaita, koska jodidi estää liian tyroksiinin ja muiden kilpirauhashormonien vapautumisen verenkiertoon.

Jodideja 
Etyylijodidi (C2H5I / CH3CH2I), CAS-numero 75-03-6
Hiilitetrajodidi (CI4), CAS-numero 507-25-5
Hopeajodidi (AgI), CAS-numero 7783-96-2
Jodisyanidi eli syaanijodidi (CNI), CAS-numero 506-78-5
Kaliumjodidi (KI), CAS-numero 7681-11-0
Metyylijodidi (CH3I), CAS-numero 74-88-4
Natriumjodidi (NaI), CAS-numero 7681-82-5
Rauta(II)jodidi (FeI2), CAS-numero 7783-86-0
Vetyjodidi (HI), CAS-numero 10034-85-2

Lähteet

Aiheesta muualla 
Fineli: Jodidin lähteet ruoka-aineissa

Jodidit
Institución Libre de Enseñanza

Institución Libre de Enseñanza (ILE) oli Espanjan pääkaupungissa Madridissa vuosina 1876–1936 toiminut yksityinen oppilaitos, joka otti opetuksessaan vaikutteita Karl Christian Friedrich Krausen filosofiasta.

ILE:n perusti Francisco Giner de los Ríos ja joukko muita Madridin keskusyliopistosta eronneita professoreja (mukanaan Gumersindo de Azcárate ja Nicolás Salmerón) puolustaakseen oikeuttaan omiin opetusmetodeihinsa, joita siihen aikaan vallinnut opetusjärjestelmä ei suvainnut. Instituutin perusperiaatteita oli vapaa oppiminen, jossa kaikenlaiset ideat saivat kukoistaa ilman uskonnollisia ja poliittisia rajoitteita.

ILE julkaisi lehteä nimeltä Boletín de la Institución Libre de Enseñanza, joka sisälsi useiden arvostettujen pedagogien, tutkijoiden, filosofien ja kirjailijoiden kirjoituksia. Heihin lukeutuivat muun muassa Bertrand Russell, Henri Bergson, Charles Darwin, John Dewey, Santiago Ramón y Cajal, Miguel de Unamuno, Maria Montessori, Leo Tolstoi, H. G. Wells, Rabindranath Tagore, Juan Ramón Jiménez, Gabriela Mistral, Benito Pérez Galdós, Emilia Pardo Bazán, Azorín, Eugeni d'Ors ja Ramón Pérez de Ayala.

Lähteet 

 Historia de la Institución Libre de Enseñanza y de la Fundación Francisco Giner de los Ríos 
 The Influence of Karl Christian Friedrich Krause's Philosophy on the Development of New Teaching Methods for Secondary Education in Spain

Institucion Libre de Ensenanza
Institucion Libre de Ensenanza
Troisdorf

Troisdorf [] on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se on noin 72 000 asukkaallaan Rhein-Siegin piirikunnan suurin kaupunki. Se sijaitsee Bonnin ja Kölnin kaupunkien välissä, josta kertoo muun muassa siellä sijaitseva Kölnin–Bonnin lentoasema. Kölnin ja Bonnin lisäksi Troisdorfilla on rajaa Lohmarin, Siegburgin, Sankt Augustinin ja Niederkasselin kanssa.

Troisdorfin kaupungin kehitys alkoi 1800-luvulla teollistumisen myötä. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1952. Kaupunki on jaettu 12 kaupunginosaan, joista väkirikkain on Mitte noin 16 000 asukkaallaan. Asukasluvullisesti pienin kaupunginosa on Müllekoven, jossa asuu noin 2 000 ihmistä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Rhein-Sieg-Kreis
Nordrhein-Westfalenin kunnat
Saksan kaupungit
Italian Grand Prix 1980

Italian Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 14. syyskuuta 1980 poikkeuksellisesti Monzan sijasta Imolan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut Nelson Piquet. Vuosina 1981–2006 Imolassa ajettiin San Marinon Grand Prix.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: René Arnoux – 1.33,988
Nopein kierros: Alan Jones – 1.36,089 (kierroksella 47)

Lähteet 

Italian Grand Prix
Imola
Kanadan Grand Prix 1980

Kanadan Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 28. syyskuuta 1980 Circuit Île Notre-Damella Kanadassa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Alan Jones, joka voitollaan varmisti uransa ensimmäisen ja ainoaksi jääneen mestaruuden.

Tulokset

Muuta 
Paalupaikka: Nelson Piquet – 1.27,328
Nopein kierros: Didier Pironi – 1.28,769 (kierroksella 62)

Lähteet 

Kanadan Grand Prix
Mehmed V

Mehmed V ( tai Reşat Mehmet; 2. marraskuuta 1844 – 3. heinäkuuta 1918) oli 35. Ottomaanien sulttaani. Hän oli sulttaani Abdul Mejidin poika. Kuten useat potentiaaliset kruununperilliset, hänet oli suljettu 30 vuodeksi palatsin haaremeihin. Yhdeksän vuotta niistä hän vietti täysin yksin. Sinä aikana hän opiskeli vanhaa Persian tyylistä runoutta ja oli kehuttu runoilija.

Nuorturkkilaiset asettivat hänet valtaan huhtikuun 27. päivänä 1909, mutta hänellä ei ollut poliittista valtaa. Hän oli kouluja käynyt herrasmies, mutta ei kovin voimakastahtoinen poliitikkona. Varsinaiset päätökset tekivät useat ottomaanien hallituksen jäsenet ja viimein, ensimmäisen maailmansodan aikana, kolme paššaa: Enver pašša, Talat pašša, ja Djemal pašša. Mehmed V vastusti liittoutumista Saksan kanssa 1914, mutta Enver paššan johdolla valtakunta osallistui sotaan Keskusvaltojen puolella. Tällöin Mehmed V kutsui Jihadin, muslimien pyhän puolustussodan kaikkia liittoutuneiden maita vastaan. Suurin osa osmanien alaisuudessa olleista arabimaista säilyi uskollisena isäntämaalleen, mutta niiden taistelulla ei ollut suurta merkitystä sodankäyntiin. Tätä lukuun ottamatta Mehmed V ei juuri osallistunut Osmanien valtakunnan sodanajan politiikkaan.

Mehmed V kuoli heinäkuun kolmantena päivänä 1918, 73 vuoden iässä, vain neljä kuukautta ennen kuin keskusvallat antautuivat ensimmäisessä maailmansodassa. Osmanien valtakunta oli jo ajautumassa loppuaan kohden, mutta Mehmed V ei ehtinyt nähdä sen lopullista hajoamista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Osmanien hallitsijat
Vuonna 1844 syntyneet
Vuonna 1918 kuolleet
Rolf Kullberg

Rolf Evert Kullberg (3. lokakuuta 1930 Pohja – 3. syyskuuta 2007 Espoo) oli Suomen Pankin pääjohtaja vuosina 1983–1992.

Elämäkerta 
Kullberg oli koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri (Åbo Akademi 1955). Hän työskenteli muun muassa Fiskarsissa, Yhdyspankissa osastopäällikkönä vuosina 1961–1967, pääjohtajan apulaisena 1967–1971 ja johtokunnan jäsenenä 1973–1974 sekä valtiovarainministeriön kansantalousosaston osastopäällikkönä 1971–1972. Hän teki jo lisensiaatintyönsä rahamarkkinoiden kehityksestä 1950-luvulla. Yhdyspankissa hän vastasi muun muassa taloudellisesta tutkimuksesta.

Vuonna 1974 Kullberg nimitettiin Suomen Pankin johtokunnan jäseneksi. Toukokuussa 1983 presidentti Mauno Koivisto nimitti Kullbergin pankin pääjohtajaksi tehtävästä erotetun Ahti Karjalaisen tilalle. Kullberg oli Suomen Pankin järjestyksessä 27. pääjohtaja. Kullbergin pääjohtajakaudella Suomen valuuttamarkkinat vapautettiin lähes kaikista rajoituksista ja Suomen markka kytkettiin eurooppalaiseen valuuttayksikköön (ecu).

Kullberg oli ensimmäisiä, jotka 1980-luvun loppupuolella julkisesti varoittelivat vallalla olleesta huolettomasta velanotosta ja "kulutusjuhlasta". Lama iskikin vuosikymmenen vaihteen jälkeen. Kullberg kannatti vakaata markkaa, ja kun valuutta devalvoitiin 1991, hän olisi halunnut erota Suomen Pankista. Presidentti Koiviston toivomuksesta Kullberg kuitenkin jatkoi vielä seuraavaan vuoden huhtikuuhun asti. Keväällä 1992 Kullbergin ja silloisen pääministerin Esko Ahon välille sukeutui kiivas riita pankkikriisin hoidosta. Aho vaati pankkien virheistä vastuussa olleiden johtajien erottamista ja täsmensi tarkoittaneensa myös Suomen Pankkia. Kullberg puolestaan katsoi, että hallitus pyrki tekemään Suomen Pankista syntipukin, johon kansalaisten tyytymättömyys kohdistettaisiin. Ahon ja Kullbergin keskinäisen syyttelyn aiheuttama levottomuus rahamarkkinoilla johti Kullbergin eroon ja siirtymiseen eläkkeelle. Kullbergin tilalle pääjohtajaksi nimitettiin kauppatieteen tohtori Sirkka Hämäläinen, joka oli tullut Suomen Pankin johtokuntaan Markku Puntilan erottua syksyn 1991 devalvaatiopäätöksen vuoksi. 

Kullbergiä on väitetty (esimerkiksi Mauno Koiviston ja Harri Holkerin lisäksi) yhdeksi lamaan syyllisistä. Ekonomisti Jaakko Kiander on pitänyt valuuttakaupan vapauttamista laman tärkeimpänä taustasyynä.

Kullbergin muistelmateos Ja niin päättyi kulutusjuhla ilmestyi vuonna 1996. Hän kuoli sairauteen 76 vuoden iässä syksyllä 2007.

Teokset
Kullberg, Rolf. …ja niin päättyi kulutusjuhla. 1996. WSOY. ISBN 951-0-21416-7

Lähteet

Kirjallisuus
 
 Rolf Kullberg on kuollut. Suomen Pankin tiedote. Viitattu 3.9.2007.
 Rolf Kullbergin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.  4.9.2007. (Maksullinen artikkeli.)

Viitteet

Aiheesta muualla
 
 

Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Suomen pankin pääjohtajat
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 2007 kuolleet
LVMH

LVMH Moët Hennessy Louis Vuitton SE (yleisesti lyhennettynä LVMH) on ranskalainen ylellisyystuotteita valmistava ja markkinoiva yritys. Liikevaihdolla mitattuna LVMH on toimialallaan maailman suurin konserni, joka koostuu kaikkiaan noin 60:stä verraten itsenäisesti johdetusta tytäryrityksestä, joista kukin keskittyy yhden tai useamman ylellisen tuotemerkin markkinointiin.

LVMH:n omistamia tuotemerkkejä ovat esimerkiksi samppanjavalmistajat Moët & Chandon, Mercier, Veuve Clicquot-Ponsardin, Cloudy Bay, Krug ja Mercier; konjakinvalmistaja Hennessy; viinivalmistaja Château d'Yquem; kellovalmistajat Hublot ja Tag Heuer; sekä muotimerkit Louis Vuitton, Donna Karan ja Kenzo. 

LVMH:n omistaa osittain muotitalo Christian Dior, ja Bernard Arnault on kummankin yrityksen toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. LVMH on syntynyt kahden merkittävän fuusion tuloksena: vuonna 1971 samppanjavalmistaja Moët et Chandon fuusioitui konjakkitalo Hennessyn kanssa. Tästä fuusiosta syntynyt yritys sulautui Louis Vuittonin kanssa vuonna 1987 muodostaen nykyisen LVMH:n.

Lähteet

Aiheesta muualla 

CAC 40 -indeksi
Euronext 100 -indeksi
Ranskalaiset pörssiyhtiöt
LG Group

LG Group on eteläkorealainen holdingyhtiö, jonka kokonaan tai osittain omistamat yhtiöt valmistavat elektroniikka-, tietoliikenne- ja petrokemikaalituotteita. Yhtiön omistamista yhtiöistä kolme suurinta ovat LG Electronics, LG Chem ja LG TeleCom. Yhtiön pääjohtajana on toiminut Koo Bon Moo vuodesta 1995 alkaen. Yhtiön slogan on ”Life’s Good”.

Historia 
Korealainen Koo In-hwoi perusti vuonna 1947 Lucky Chemical -yhtiön, joka on nykyinen LG Chem. Lucky Chemicalin ensimmäinen tuote oli Lucky Cream -kosmetiikkavoide. Vuonna 1958 Koo perusti Goldstar-yhtiön, joka tunnetaan nykyään nimellä LG Electronics. Vuonna 1959 Goldstar valmisti Korean ensimmäisen radion. 

LG sai nykyisen nimensä (sanoista Lucky ja Goldstar) vuonna 1995. LG-yhtiön pääjohtajaksi nousi perustaja Koo In-hwoin pojanpoika Koo Bon-moo. Konsernin elektroniikkayhtiö LG Electronics lähti määrätietoisesti laajentamaan Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan 2000-luvun alussa, jolloin sen liiketoimintaa kasvattivat  LCD-näytöt, matkapuhelimet, digitelevisiot ja plasmanäytöt. 

Koo Bon-moon kaudella konsernin liikevaihto on nelinkertaistunut ja markkina-arvo kymmenkertaistunut.

Lähteet 
 LG:n virallinen sivusto

Viitteet

Aiheesta muualla 

Monialayritykset
Tietotekniikkayhtiöt
Eteläkorealaiset elektroniikkayhtiöt
Media-alan tuotemerkit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kodinkonemerkit
Viihde-elektroniikan tuotemerkit
Mike Thackwell

Mike Thackwell (s. 30. maaliskuuta 1961 Auckland, Uusi-Seelanti) on entinen uusiseelantilainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui urallaan viiteen osakilpailuun, mutta selviytyi karsinnoista lähtöruudukkoon vain kaksi kertaa ollen aika-ajossa parhaimmillaan 24:s. Ruutulipulle saakka hän ei koskaan päässyt eikä näin ollen saavuttanut yhtään MM-pistettä.

Thackwell oli aikanaan nuorin F1-kilpailuun osallistunut kuljettaja lähdettyään ensimmäiseen kilpailuunsa 19 vuoden ja 182 päivän ikäisenä. Hän ei kuitenkaan tehnyt koskaan todellista läpimurtoa F1:siin ja muita saavutuksia ei tullut. Ennätys rikottiin kauden 2009 Unkarin GP:ssä, jossa Toro Rosso-tallin kuljettaja Jaime Alguersuarista tuli kaikkien aikojen nuorin kuljettaja.

Thackwell sai kunnian voittaa viimeisen Formula 2 -sarjan mestaruuden vuonna 1984, kun F2 korvattiin Formula 3000 -sarjalla vuodesta 1985 eteenpäin.

Lähteet

Uusiseelantilaiset Formula 1 -kuljettajat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Mel Ferrer

Melchor Gaston ”Mel” Ferrer (25. elokuuta 1917 Elberon, New Jersey – 2. kesäkuuta 2008 Santa Barbara, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja.

Melchor Gaston Ferrer syntyi New Jerseyssä. Hänen isänsä oli kuubalaissyntyinen kirurgi ja St. Vincentin sairaalan johtaja José María Ferrer (k. 1920) ja äitinsä Irene O'Donohue (k. 1967). Äidin isä Joseph O'Donohue oli New Yorkin kaupungin puistokomissaari sekä kahvipörssin ja Brooklyn–New York-lautan perustaja. Ferrer opiskeli Princetonin yliopistossa, mutta jätti opintonsa kesken näyttelijäuransa takia.

Ferrer aloitti elokuvauransa 1940-luvun lopussa. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat muun muassa Syntynyt pahaksi (Born to Be Bad, 1950), Villin Lännen villikissa (Rancho Notorious, 1952), Lili (Lili, 1953), Sota ja rauha (War and Peace, 1956), Elena ja miehet (Elena et les hommes, 1956) ja Nainen Berliinissä (Fräulein, 1958). Hän on näytellyt urallaan paljon myös eurooppalaisissa elokuvissa. Hän näytteli Phillip Eriksonia vuosina 1981–1984 saippuasarjassa Viinitila Falcon Crest. Hän on saanut urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.

Yksityiselämä
Ferrer oli viidesti naimisissa:
Frances Gunby Pilchard, näyttelijätär, josta tuli myöhemmin kuvanveistäjä; Sewell Norris Pilchardin ja Louise Collies Gunbyn tytär. Ferrer ja Pilchard menivät naimisiin vuonna 1937 ja erosivat vuonna 1939.
Barbara C. Tripp. Pari meni naimisiin vuonna 1940 ja erosivat myöhemmin. Heille syntyi kaksi lasta: tytär Mela Ferrer (s. 1943) ja poika Christopher Ferrer (s. 1944).
Frances Ferrer (o.s. Pilchard), joka oli Ferrerin ensimmäinen vaimo. Tämä avioliitto, joka alkoi vuonna 1944, päättyi myös eroon. Parille syntyi kaksi lasta: Pepa Philippa Ferrer (s. 1941) ja Mark Young Ferrer (s. 1944).
Audrey Hepburn, näyttelijätär, jonka kanssa Ferrer meni naimisiin vuonna 1954 ja josta hän erosi vuonna 1968. Heille syntyi yksi poika, Sean Hepburn Ferrer (s. 1960).
Elizabeth Soukhoutine, jonka kanssa Ferrer meni naimisiin vuonna 1971.  

Ferrer kuoli 90-vuotiaana sydänkohtaukseen Santa Barbarassa, Kaliforniassa.

Aiheesta muualla

 Mel Ferrerin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
 }
 Mel Ferrer NNDB:ssä

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 2008 kuolleet
Valapaton tulva

Valapaton tulva tai Valarikon tulva oli Suomessa keväällä 1899 sattunut suurtulva. Nimensä tulva sai siitä, että helmikuussa 1899 Venäjän keisari ja Suomen suuriruhtinas Nikolai II antoi helmikuun manifestin, jolla hän kavensi Suomen autonomista asemaa ja näin suomalaisten käsityksen mukaan petti Suomelle antamansa hallitsijanvakuutuksen eli antamansa valan. 

Syynä tulvaan olivat useat edeltäneet sateiset vuodet, runsasluminen talvi 1898–1899 sekä sateinen ja lämmin kevät 1899. Tulva koski etenkin Kokemäenjoen, Kymijoen ja Vuoksen vesistöjä. Esimerkiksi Päijänteen vedenkorkeus oli 193 cm normaalia korkeammalla. Tällaisen tulvan toistuvuudeksi arvioidaan 100–150 vuotta. 

Valapaton tulva antoi ratkaisevan sysäyksen Suomen ympäristökeskuksen edeltäjän Hydrografisen toimiston perustamiseen. Suomen senaatin kesällä 1899 tulvavahinkoja tutkimaan asettama komitea arvioi vuosien 1898–1899 tulvavahingot noin 10 miljoonan markan suuruisiksi. 

Tulvat eivät vaatineet ihmishenkiä, vain yksi hevonen rattaineen hukkui.

Valapaton viiva 
Valapaton viivoiksi tai Valarikon viivoiksi kutsutaan rantakallioihin merkittyjä ennätyskorkean vedenpinnan merkkejä vuodelta 1899. Valapaton viivoja on monin paikoin edelleen nähtävissä, ja niistä voidaan yhä nähdä vedenkorkeus tuona vuonna. Jotkut valapaton viivat maalattiin punaisiksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Sortokaudet
Tulvat
Vuoden 1899 luonnonmullistukset
Luonnonmullistukset Suomessa
Northland Wonderland

Northland Wonderland on eurodance-räppäri Melodie MC:n debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1993.

Kappaleet
 Free
 Take Me Away
 I Wanna Dance
 Feel You Body Movin' (Euroremix)
 Funk Time
 So Good
 Dum Da Dum
 Wondering
 Come Together
 We´re Down With the Dragons
 Feel Your Body Movin' (original)
 I Wanna Dance (Tom Droid vs Statikk)

Vuoden 1993 esikoisalbumit
Melodie MC:n albumit
Assen

Assen on kaupunki itäisessä Alankomaissa. Vuoden 2009 lopussa kaupungissa oli 66 874 asukasta.  Se on Drenthen provinssin pääkaupunki. Kaupungin oikeudet se sai vuonna 1809. Stendenin yliopistolla on kampus myös Assenissa.

Assen tunnetaan vuosittain järjestettävästä TT Assenista. Se on kuulunut moottoripyöräilyn maailmanmestaruussarjaan sen alusta vuodesta 1949 alkaen ja se on osakilpailuista vanhin. Siksi Assenia kutsutaan joskus moottoripyöräilyn katedraaliksi. Moottoripyöräkilpailu järjestetään kesäkuun viimeisenä lauantaina. Assen tunnetaan myös vuosittaisesta tanssikilpailustaan.

Lähteet

Aiheesta muualla