joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Irja Lindström

Irja Lindström (26. lokakuuta 1902 – maaliskuussa 1967) oli suomalainen kääntäjä. Lindström oli myös näyttelijänä elokuvissa Rautakylän vanha parooni (1923) ja Myrskyluodon kalastaja (1924).

Suomennoksia 
 Maurice Leblanc : Balthazarin eriskummallinen elämä ; tekijän valtuutamana ranskankielestä suomentanut Irja Lindström. Minerva, Helsinki 1925
 Harold Bell Wright : Kun mies on mies ; englanninkielestä suom. Irja Lindström. Minerva, Helsinki 1925
 Maurice Leblanc : Vihreäsilmäinen nainen : Arsène Lupin -seikkailu. tekijän luvalla ranskankielestä suomentanut Irja Lindström. Minerva, Helsinki 1927
 Berta Ruck : Helmivaras. Minerva, Helsinki 1928 (alkuteos When a man's a man)
 E. Phillips Oppenheim : Näkymätön kostaja ; englanninkielestä suomentanut Irja Lindström. Minerva, Helsinki 1929
 Sax Rohmer : Ryöstetty vakoilija. Minerva, Helsinki 1929
 Camille Mauclair : Elävän taiteen ilveily. Gummerus, Jyväskylä 1931

Lähteet 
 Fennica

Viitteet

Suomentajat
Suomalaiset elokuvanäyttelijät
Vuonna 1902 syntyneet
Vuonna 1967 kuolleet
Nina Vaskunlahti

Nina Vaskunlahti on suomalainen diplomaatti. Hän on Suomen suurlähettiläs New Delhissä, Intiassa vuosina 2016–2019. Sitä ennen hän oli suurlähettiläs Ankarassa vuosina 2012–2016 lähtien. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1984.

Vaskunlahti on työskennellyt muun muassa ulkoministeriön itäosaston osastopäällikkönä sekä Coreper I -lähettiläänä Suomen pysyvässä edustustossa EU:ssa. Toukokuussa 2019 hänet nimitettiin ulkoministeriön alivaltiosihteerin tehtävään 31. elokuuta 2023 asti.

Koulutukseltaan Vaskunlahti on valtiotieteiden maisteri.

Lähteet 

Suomen suurlähettiläät
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Hannele Voionmaa

Greta Hannele Voionmaa (o.s. Kaaja, 28. joulukuuta 1953 – 1. tammikuuta 2016) oli suomalainen diplomaatti. Hän oli Suomen suurlähettiläs Algeriassa Algerissa 1.9.2011 lähtien, jolloin Suomen edustuston toiminta palautui uudelleen paikalla olevan suurlähettilään johtamaksi suurlähetystöksi. Palattuaan Algerista syksyllä 2015 hän aloitti Eduskunnan puhemiehen ulkopoliittisena neuvonantajana. Hän kuoli 1. tammikuuta 2016.

Voionmaa aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1981.

Voionmaa siirtyi suurlähettilääksi Algeriin ulkoministeriön Amerikan ja Aasian osastolta, jossa veti vuodesta 2008 lähtien ulkoministeriön sivilisaatioiden dialogit -hanketta. Voionmaa palveli lehdistö- ja kulttuuriosaston ja protokollaosastolla vuoteen 2001, jolloin hän siirtyi toimimaan ulkoministeriön poliittisella osastolla turvallisuuspolitiikan ja kriisinhallinnan yksikössä. Suomen Pariisin-suurlähetystössä hän on ollut kahteen otteeseen, ensin hän oli kulttuurivirkamiehenä, jolloin tehtävään sisältyi Suomen Pariisin-instituutin perustamisen valmistelu, ja toistamiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikan neuvoksena sekä Suomen että Ranskan EU-puheenjohtajakausilla.

Lähteet 

Suomen suurlähettiläät
Vuonna 1953 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Anne Saloranta

Anne Saloranta on suomalainen diplomaatti. Hän on Suomen suurlähettiläs Windhoekissa Namibiassa maaliskuun 2014 alusta lähtien. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1997. 

Saloranta on toiminut vuodesta 2011 lähtien Windhoekin-suurlähetystön väliaikaisena asiainhoitajana, ja hänen nimityksensä myötä peruutettiin Suomen Etelä-Afrikan-suurlähettilään Petri Salon sivuakkreditointi Namibiaan. Saloranta on työskennellyt aiemmin Suomen ulkomaanedustustoissa suurlähetystössä Budapestissa ja YK-edustustossa New Yorkissa.

Ulkoministeriössä Saloranta on työskennellyt poliittisella osastolla ja kehitysyhteistyöosastolla. Hän on toiminut kansainvälisissä tehtävissä myös Afrikan kehityspankissa Tunisiassa ja YK:n lastenrahaston Unicefin tehtävistä Namibiassa.

Lähteet 

Suomen suurlähettiläät
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Demokraatit 66

Demokraatit 66 (, lyh. D66) on alankomaalainen sosiaaliliberaali puolue. Perinteisesti se on ollut lähellä keskustaa taloudellisissa kysymyksissä ja hyvin vapaamielinen arvokysymyksissä.

Historia 
Demokraatit 66 syntyi nuorten intellektuellien ryhmittymänä toimittaja Hans van Mierlon johtamana. Numero 66 tulee puolueen perustamisvuodesta 1966. Aluksi se vastusti yhteiskunnan ns. ”pilarisoitumista” ja tämän pysäyttämiseksi ajoi maahan poliittista uudistusta. Alun perin puolueen ihanteena oli yhdysvaltalainen presidenttijohtoinen järjestelmä yhdistettynä enemmistövaalitapaan. Demokraatit 66 tukee yhä uudistusta, jossa yhdistyisivät vaalitavan uudistaminen ja suoran demokratian käyttäminen. 

Alexander Pechtold valittiin puoluejohtajaksi vuonna 2006. Hän erosi lokakuussa 2018 ja jätti myös paikkansa edustajainhuoneessa.

Näkemyksiä 
Alankomaiden poliittisessa kentässä Demokraatit 66 on ollut selvästi maan sekulaarein ja myös EU-myönteisin puolue. Se kannattaa EU:n kehittämistä liittovaltioksi. 

Puolue antaa varovaisen kannatuksensa kuningashuoneelle, mutta korostaa avoimuuden ja vaatimattomuuden tärkeyttä sen rahoituksessa. Puolue myös ehdottaa kuningasta tuloverovelvolliseksi. .

Alankomaiden tulisi puolueen mukaan siirtyä yksikamariseen parlamenttiin, mikä tarkoittaisi senaatin (holl. Eerste Kamer) lakkauttamista. 

Ilmastonmuutoksen torjunnassa puolue pitää päästökauppaa hyvänä keinona, vaikkakin päästöjen hintaa voitaisiin vielä korottaa. Tässä korostetaan yhteistä EU-tason ratkaisua. .

Vaalimenestys 
Parlamenttivaaleissa maaliskuussa 2017 puolue saavutti 12,2 %:n kannatuksen ja sai 19 paikkaa parantaen tulostaan edellisistä vaaleista. Vaalit voittanut VVD aloitti hallitusneuvottelut, jotka saatiin päätökseen lokakuussa 2017. Uuden hallituksen muodostivat VVD, kristillisdemokraattinen puolue, D66 ja kristillinen unioni. Demokraatit sai hallituksessa kuusi ministeriä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Demokraatit 66 

Alankomaalaiset puolueet
Radikaalit puolueet
Euroopan liberaalidemokraattinen puolue
Liberal International
Luettelo purjehduksen olympiamitalisteista

Purjehdus on ollut olympialaisten lajivalikoimassa alkaen vuodesta 1900. Vuoden 1904 olympialaisissa purjehduksessa ei kilpailtu. Menestynein maa olympialaisten soudussa on Iso-Britannia.

Nykyiset tapahtumat

Naiset

Purjelautailu

Yhden hengen jolla

Kahden hengen jolla

49erFX

Miehet

Purjelautailu

Yhden hengen jolla

Yhden hengen raskas jolla

Kahden hengen jolla

49er

Sekakilpailut

Monirunkovene

Poistetut tapahtumat

Naiset

Kolmen hengen kölivene

Miehet

Kahden hengen kölivene

Avoin luokka

Yhden hengen jolla

Kahden hengen jolla

Kahden hengen raskas jolla

Kahden hengen kölivene

Kolmen hengen kölivene

49er

Monirunkovene

12 jalan kevytvene

18 jalan kevytvene

5.5m

6mR

6.5m

7m

8m

10m

12m

30m²

40m²

0–½ ton

½-1 ton

1-2 ton

2-3 ton

3-10 ton

10-20 ton

20+ ton 
Ei virallinen olympiatapahtuma

Avoin luokka

Lähteet

Purjehdus
Purjehdus olympialaisissa
Dismal Euphoria


Dismal Euphoria on Denigraten esikoisalbumi. Se julkaistiin 28. huhtikuuta 2003 levymerkillä Warner Music Finland.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 33.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Micko Hell – laulu
 Seppo Nummela – kitara
 Ari Manninen – kitara
 Pekka Pyrhönen – basso
 Tim Toivanen – rummut

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2003 esikoisalbumit
Suomalaiset goottimetallin albumit
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut

Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut on vuosittain järjestettävä ampumahiihtotapahtuma, jossa ratkaistaan lajin Suomen-mestaruusmitalit. Kilpailut järjestää Suomen Ampumahiihtoliitto.

SM-kilpailut ja kilpailutapahtumat 
Naisten SM-mitaleista kilpailtiin ensimmäisen kerran vuoden 1982 Suomen-mestaruuskilpailuissa. Vuosina 1975 ja 1976 järjestettiin erilliset kilpailut pienois- ja sotilaskiväärein ammuttaville matkoille.

Lyhenteet

Lähteet 
 Biathlon.fi Tulosarkisto 
 Ahveniston Ampumahiihtäjät SM ampumahiihdot 2014 
 Biathlon.fi Kausi 2014-2015 
 Biathlon.fi Kausi 2015-2016 
 Biathlon.fi Kausi 2016-2017
Maija-Liisa Virtanen

Maija-Liisa Virtanen on suomalainen kääntäjä.

Suomennoksia 
 Darby Saint John : Westgaten arvoitus : salapoliisiromaani. Helsingin uusi kirjapaino, Helsinki 1944 (alkuteos Westgate mystery)
 Curt Cramer : Kadonnut maa. Mantere, Helsinki 1948 (alkuteos De förlorade luftskeppens land)
 Kaunis, värikäs Suomi : romanttinen automatka Helsingistä Jäämerelle ; kirj. ja kuvanneet Erna ja Helmut Blenck ; saksan kielestä suom. Maija-Liisa Virtanen. Kuvataide, Helsinki 1951
 Edna Lee : Mehiläiskuningatar : romaani. Otava 1951 (alkuteos The queen bee)
 Anya Seton : Katherine. WSOY 1955, 4. painos 1956
 Daphne du Maurier : Neljänteen polveen. WSOY 1955 (alkuteos Hungry Hill)
 D'Arcy Niland : Kulkuri ja olkihattuinen tyttö. WSOY 1956 (alkuteos The Shiralee)
 Rebecca West : Lähde tulvii. WSOY 1957 (alkuteos The fountain overflows)
 Ross Lockridge : Sadepuun maa ; tekijän luvalla lyhentäen suom. Maija-Liisa Virtanen. WSOY 1959 (alkuteos Raintree County)
 John Storm : Montmartren kadut : Suzanne Valadonin elämä ; englanninkielisestä alkuteoksesta The Valadon story suom. Maija-Liisa Virtanen. Karisto 1960
 Jan Westcott : Armollinen kuningatar. WSOY 1961 (alkuteos The queen's grace)
 Helen Waite : Urheat ystävykset : Helen Kellerin ja Anne Sullivanin tarina. Weilin + Göös, Helsinki 1963 (alkuteos Valiant companions)
 Mary Elgin : Rakkaani tuli vuorten sumusta. Weilin + Göös, Helsinki 1965 (alkuteos Visibility nil)
 Mary Elgin : Ylämaan laulu : romaani. Weilin + Göös, Helsinki 1966 (alkuteos Return to Glenshael)

Lähteet 
 Fennica

Viitteet

Suomentajat
Syntymävuosi puuttuu
Mahdollisesti elävät henkilöt
Pasi Saapunki

Pasi Johannes Saapunki (s. 24. helmikuuta 1968 Kuusamo) on uransa päättänyt suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hänen seuransa oli Kuusamon Erä-Veikot.

Calgaryn olympialaiset 1988 olivat Saapungin ensimmäiset arvokisat. Niissä Saapunki sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 15:nneksi ja joukkuekilpailussa 7:nneksi. Albertvillen olympialaisissa 1992 Saapunki osallistui henkilökohtaiseen kilpailuun ollen lopputuloksissa 20:s sekä joukkuekilpailuun, jossa Suomi sijoittui 7:nneksi.

Saapunki osallistui Lahden maailmanmestaruuskilpailuihin 1989, joissa hän oli henkilökohtaisen kilpailun 17:s. Val di Fiemmen maailmanmestaruuskilpailuissa 1991 Saapunki oli joukkuekilpailun 6:s yhdessä Sami Kallungin ja Jukka Ylipullin kanssa. Henkilökohtaisessa kilpailussa Saapunki oli 19:s.

Maailmancupissa Saapunki on ollut 8:s maaliskuussa 1990 Lahdessa.

Saapungin tytär Susanna Saapunki on maastohiihtäjä.

Lähteet 

Suomalaiset yhdistetyn hiihtäjät
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Mustapha Amzil

Mustapha Amzil (s. 12. syyskuuta 2001 Kotka) on suomalainen koripalloilija.

KTP:n kasvatti Amzil herätti jo 15-vuotiaana espanjalaisten pääsarjaseurojen kiinnostuksen. Myös Mäkelänrinteen urheilulukion koripallo-ohjelma kiinnostui Amzilista.  Amzil saavutti kasvattajaseurassaan B-poikien SM-pronssia keväällä 2016 ja sijoittui koko kauden tilastoissaan sekä levypalloissa (14,6/ottelu) että kahden pisteen heittotarkkuudessa (59,4 %) koko sarjan kärkikolmikkoon. Seuraavalla kaudella Amzil pelasi KTP:ssä sekä B- että A-poikien SM-sarjassa. Marraskuussa 2016 hän teki ensiesiintymisensä myös miesten Korisliigassa, missä hän pelasi kahdessa ottelussa ja teki BC Nokiaa vastaan viisi pistettä. Debyyttiottelussaan 18. marraskuuta Amzilista tuli 15 vuoden ja 67 päivän ikäisenä KTP:n pääsarjahistorian nuorin pelannut koripalloilija. Hän otti ennätyksen nimiinsä sitä yli 50 vuotta pitäneeltä maajoukkuemies Ari Paanaselta. Maaliskuussa 2017 Amzil kutsuttiin eurooppalaisten nuorisohuippujen Jordan Brand Classic -leirille Barcelonaan. Amzil on pelannut myös kymmeniä nuorten maaotteluita.

Lähteet 
 Mustapha Amzil Suomen Koripalloliitto

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Mustapha Amzil basketball profile eurobasket.com 
 Profiili FIBA 

Suomalaiset koripalloilijat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Jonna Paananen

Jonna Paananen (s. 1984 Alajärvi) on YouTubeen videoita tekevä suomalainen tubettaja. Hänet tunnetaan sosiaalisissa medioissa paremmin nimellä Wildeem, Deliwien tai lyhyemmin Wildy. Paananen on tullut tunnetuksi tekemällä videoita YouTubeen Deliwien-nimiselle kanavalleen, jolla oli heinäkuussa 2021 lähes 120 000 tilaajaa. Paananen on tehnyt myös pelistreameja Twitchiin. Hän on tehnyt myös vine-videoita, joissa leikkii maskottinsa dyn-kanan kanssa.

Ura YouTubessa 
Paananen teki ensimmäiset videonsa Deliwien-kanavalleen vuoden 2011 alkupuolella. Videot olivat englanninkielisiä Minecraft-videoita. Myöhemmin hän perusti Chaos Monkeys -nimisen YouTube-kanavan yhdessä Moiras-nimeä käyttävän tubettajan kanssa. Kanavan toiminta loppui vuoden 2012 tammikuussa Paanasen ja Moiraksen välirikkoon. Paanasen ryhdyttyä tekemään Deliwien-kanavalle suomenkielistä videosisältöä vuoden 2013 keväällä kanavan tilaajamäärä alkoi kasvaa nopeasti, ja kanavan kuukausittaiset katsontakerrat ylittivät vuoden 2014 lokakuussa miljoonan rajan. Deliwien-kanavalleen Paananen kuvaa lapsille ja nuorille kohdennettuja pelivideoita, peleinä muun muassa Minecraft, The Sims 4, Stardew Valley, Octodad ja Life Is Strange. Poiketen pelivideoiden yleisestä käytännöstä Paananen ei käytä videoissaan niin sanottua facecam-kuvaa. Kanavan suosituin sarja on Survisarja-niminen Minecraft-pelissä toteutettu tarinamainen fantasiasarja.   

Vuoden 2016 joulukuussa Paananen ryhtyi tekemään videoita myös Wildeem-nimiselle kanavalle. Tällä kanavalla Paananen julkaisee kokkausvideoita, erilaisia DIY-videoita sekä videoita Ramo-nimisestä shetlanninlammaskoirastaan. Vuoden 2019 syyskuussa kanavalla oli 20 805 tilaajaa. Syyskuussa 2019 hänen Deliwien-kanavallaan oli 119 638 tilaajaa.

Ura 
Paananen työskenteli vuosina 2015–2016 YouTube-verkosto Splay Suomessa sisällöntuottajana ja myöhemmin talent managerina. Hän irtisanoutui tehtävistään vuoden 2016 lopulla voidakseen keskittyä paremmin omaan sisällöntuotantoonsa.  

Paananen on yksi Tubecon ry:n perustajajäsenistä ja toimi sen puheenjohtajana ensimmäisen toimikauden ajan. Hän on myös työskennellyt Tubecon-tapahtumaa järjestävän yrityksen, Suomen Tubetapahtumat Oy:n taiteellisena johtajana vuoden 2017 tapahtuman yhteydessä. Vuoden 2017 loppuun asti hän oli mukana Suomen Tubettajat ry:n hallituksessa.

Lähteet 

Suomalaiset tubettajat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
11 bit studios

11 bit studios on puolalainen videopelien kehittäjä. Yritys on tullut tunnetuksi Anomaly-sarjan tornipuolustuspelien kehittäjänä.

Yrityksen pelejä on julkaistu muun muassa Microsoft Windows, PlayStation 3 ja Xbox 360 alustoilla.

Pelit 
 Anomaly: Warzone Earth (2011)
 Anomaly Korea (2012)
 Anomaly 2 (2013)
 This War of Mine (2014)
 Anomaly Defenders (2014)
 Frostpunk (2018)

Peliarvioita 

Yrityksen peli This War of Mine on MetaCritic-palvelun mukaan saanut 83/100 62:n arvion perusteella.

Lähteet 

Puolalaiset videopeliyritykset
Another Eternity

Another Eternity (tyyliteltynä another eternity) on kanadalaisen elektronisen musiikin duon Purity Ringin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 27. helmikuuta 2015.

Kappaleet

Kokoonpano 
Purity Ring
 Corin Roddick – tuotanto, äänitys
 Megan James – tuotanto, äänitys, laulu

Lisähenkilöstö
 Maddox Chhimm – mixaus
 Alison Fielding – suunnittelu
 Tallulah Fontaine – kuvitus, suunnittelu
 Cecil Frena – tuotanto 
 Jaycen Joshua – mixaus
 Ryan Kaul – mixaus
 Dave Kutch – äänen masterointi
 Renata Raksha – suunnittelu, valokuvaus

Arvostelut 

AllMusic: 
Billboard: 
Rolling Stone:

Lähteet 

Purity Ringin albumit
Vuoden 2015 albumit
Nikolai Danilevski

Nikolai Jakovlevitš Danilevski (10. joulukuuta (J: 28. marraskuuta) 1822 Oberets, Orjolin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 19. marraskuuta (J: 7. marraskuuta) 1885 Tiflis, Georgia, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen luonnontieteilijä, filosofi ja yhteiskunnallinen kirjailija. Häntä on pidetty yhtenä panslavismin tärkeimmistä oppi-isistä.

Danilevski opiskeli vuosina 1843–1847 Pietarin yliopiston fyysis-matemaattisessa tiedekunnassa. Hänet pidätettiin vuonna 1849 Petraševskin piirin vangitsemisen yhteydessä ja hän oli useita kuukausia vangittuna Pietari-Paavalin linnoituksessa sekä jonkin aikaa karkotettuna Vologdaan ennen kuin kykeni osoittamaan syyttömyytensä. Danilevski työskenteli myöhemmin valtion maista vastanneen ministeriön virkamiehenä. Hän osallistui kymmeneen Venäjän maantieteellisen seuran Volgalle, Kaspianmerelle ja Jäämerelle järjestämään tieteelliseen tutkimusretkeen, joilla tutkittiin muun muassa ilmastoa ja kalakantoja. Hänet nimitettiin vuonna 1879 Nikitskin kasvitieteellisen puutarhan johtajaksi Krimille.

Danilevskin pääteos on vuonna 1871 julkaistu Rossija i Jevropa (”Venäjä ja Eurooppa”), jonka sisältö on peräisin hänen kaksi vuotta aiemmin perustamastaan Zarja-lehdestä. Siinä hän pyrki kehittämään tieteellisen perustelun venäläiselle nationalismille kuvaamalla ihmiskunnan historian sarjana erillisiä sivilisaatioita eli ”kulttuurihistoriallisia tyyppejä”, jotka kehittyivät biologisten organismien tavoin ja joista jokaisella oli oma tiensä ja kehityskaarensa. Danilevski nimesi 13 suurta historiallista sivilisaatiota, joista nuorin oli ”slaavilainen tyyppi”. Danilevskin mukaan Venäjän ja muiden slaavilaisten kansojen tuli kääntää selkänsä Länsi-Euroopalle ja pyrkiä kehittämään itsenäisesti omaa kulttuuriperintöään. Tähän vaalimisen arvoiseen perintöön hän laski kuuluvaksi muun muassa ortodoksisen kirkon ja Venäjän itsevaltiuden. Danilevski vaikutti aikalaisensa Konstantin Leontjevin ajatteluun. Danilevskin sivilisaatioteorialla on nähty yhtäläisyyksiä myös Arnold J. Toynbeen ja Oswald Spenglerin myöhempien teorioiden kanssa.

Vuonna 1885 julkaisemassaan artikkelissa Darvinizm Danilevski kritisoi voimakkaasti darwinismia. Hän kirjoitti myös artikkeleita kasvi-, eläin-, kansa-, talous- ja tilastotieteistä.

Lähteet

Venäläiset kirjailijat
Venäläiset tieteilijät
Vuonna 1822 syntyneet
Vuonna 1885 kuolleet
Adrien Moerman

Adrien Moerman (s. 7. elokuuta 1988 Fontenay-aux-Roses) on ranskalainen koripalloilija.

Isona laitahyökkääjänä pelaava Moerman on edustanut ranskalaisia, espanjalaisia ja turkkilaisia seurajoukkueita. Hän voitti Ranskan mestaruuden vuosina 2007, 2014 ja 2015, Ranskan cup-mestaruuden vuonna 2010 ja Semaine des As -mestaruuden vuonna 2007 sekä pelasi maan pääsarjan tähdistöottelussa. Keväällä 2015 Moerman nimettiin Ranskan pääsarjakauden arvokkaimmaksi pelaajaksi. Moerman edusti arvokisamitaleille yltäneitä Ranskan nuorisomaajoukkueita ja on pelannut myös maan miesten maajoukkueessa.

Lähteet 
 Adrien Moerman lnb.fr 
 Profiili euroleague.net 
 Profiili  Liga ACB

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Profiili FIBA 

Ranskalaiset koripalloilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Lainanhoitokulut

Lainanhoitokulut tarkoittavat kaikkia niitä kuluja, joita lainan hoidon eli takaisinmaksun yhteydessä maksetaan. Käytännössä tämä tarkoittaa lainan lyhennyksiä ja korkoa.

Lainanhoitokulut ja asuntolaina 

Lainanhoitokulut voivat muuttua merkittävästi pitkäaikaisen lainan, kuten asuntolainan, takaisinmaksuajan kuluessa.

Suomessa pankit arvioivat asiakkaan maksukykyä varmistumalla siitä, että lainanhoitokulut eivät ole yli 45 prosenttia nettotuloista kuuden prosentin vuosikorolla 25 vuoden laina-ajalla.

Korkokatto 

Lainanhoitokulujen liian suuriksi nousemista voi hillitä esimerkiksi korkokatolla, joka varmistaa, että lainan viitekorko ei pääse nousemaan yli ennalta sovitun rajan markkinakorkojen noustessa.

Korkokatto on pankin asiakkailleen myymä tuote, ja tarkoittaa lainaa otettaessa pankin kanssa tehtävää sopimusta siitä, kuinka korkeaksi lainan viitekorko voi korkeintaan nousta sovitun ajanjakson, kuten esimerkiksi 10 tai 15 vuoden aikana. Korkokatto maksetaan joko kertasummana tai korotettuna pankin marginaalikorkona lainasta.

Katso myös 
 Taloudellinen liikkumavara
 Julkisen talouden lainanhoitokulut

Lähteet

Aiheesta muualla 
 http://www.asuntolainalaskuri.fi/lainanhoitokulut/
 Asuntovelalliset ovat hyötyneet matalasta korkotasosta Euro ja talous Suomen pankki 2016

Pankkitoimi
Luettelo Apple IIGS -peleistä

Tämä on luettelo julkaistuista Apple IIGS -peleistä.



Lähteet

Aiheesta muualla
What is the Apple IIGS?
MobyGames' list of Apple II games
The Giant List of Classic Game Programmers

Apple IIGS
Apple
Aarne A. Astala

Aarne Artturi Astala (22. huhtikuuta 1891 – 6. huhtikuuta 1959) oli suomalainen toimittaja ja kääntäjä. Astala oli Hämeenlinnassa ilmestyneen Häme-lehden päätoimittajana 1919–1923.

Teoksia 
 Mitä Elannon pihatonttu kertoi : kuvakirja ; kuvat ja klisheet tehnyt Ola Fogelberg, tekstin runoillut Kronos. Elanto, Helsinki 1925
 Maailmanyliopisto. Suomen teosofinen seura, Helsinki 1927
 Elämänkaari. Henkivakuutusyhtiö Suomi, Helsinki 1937, 1938, 1944
 Ateismin historia ja sen uskontotieteellistä arvostelua. Gummerus, Jyväskylä 1939
 Tuomas-teinin tunnustus : juhlaruno Forssan yhteiskoulun 40-vuotisjuhlaan. Forssan yhteiskoulu, Forssa 1939
 Muistikuvia ja asiakirjatietoja Astalan talosta ja suvusta. Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys, Vuosikirja 22. Forssa 1953

Toimitustöitä 
 Lounais-Hämeen laulu : kotiseuturunojen kokoelma ; toim. Esko Aaltonen, Aarne A. Astala.  Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys, Forssa 1962

Suomennoksia 
 Jack London : Kuunaama ; englanninkielestä suomentanut Aarne A. Astala. Sampo, Helsinki 1926 (alkuteos Moon-face)
 C. W. Leadbeater : Mestarit ja polku. Teosofinen maailmankatsomus 6. Suomen teosofinen seura, Helsinki 1926, 2. painos, toimittanut Kyllikki Vuorinen. Teosofinen seura, Helsinki 1992, näköispainos Teosofinen seura, Helsinki 2009 (alkuteos The masters and the path)
 C. Jinarajādāsa : Teosofia ja nykyaikainen ajattelu : neljä luentoa, jotka on pidetty Teosofisen seuran kolmannessakymmenennessä yhdeksännessä vuosikokouksessa Adyarissa Madrasissa joulukuussa 1914. Teosofinen maailmankatsomus 4. Suomen teosofinen seura, Helsinki 1926 (alkuteos Theosophy and Modern Thought)
 J. J. van der Leeuw : Luomisen tuli ; esipuheen kirjoittanut C. Jinarajadasa ; suomentanut Aarne A. Astala. Teosofinen maailmankatsomus 8. Suomen teosofinen seura, Helsinki 1927
 Maila Heikkilä : Seikkailu kalamajalla ; David Wilhelm af Grubbensin runon Salmensaaren kalamaja suom. Aarne Astala. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1989

Lähteet 
 Fennica

Viitteet

Suomalaiset päätoimittajat
Suomentajat
Syntymävuosi puuttuu
Vuonna 1959 kuolleet
Jyrki Jolma

Jyrki Juhani Jolma (s. 3. kesäkuuta 1940 Kajaani) on suomalainen eversti, joka toimi Jääkäriprikaatin komentajana. 

Jolma syntyi rakennuismestari Erkki Jolman ja opettaja Vieno Korhosen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1965 on lehtori Toini Mattila.

Jolma tuli ylioppilaaksi Kajaanin lyseosta 1959 ja suoritti Kadettikoulun 1962 ja Sotakorkeakoulun 1973. Hän toimi Hämeen jääkäripataljoonassa opetusupseerina ja komppanianpäällikkönä 1962–1967, Kadettikoulussa opetusupseerina ja komppanian varapäällikkönä 1967–1971 sekä Pääesikunnassa toimistoupseerina ja-esiupseerina 1973–1982 ja vielä toimistopäällikkönä 1983–1987, osastopäällikkönä  1987–1989 ja erityistehtävissä 1993. Karjalan prikaatissa Jolma oli pataljoonankomentaja  ja esikuntapäällikkö 1982–1983, Jääkäriprikaatia hän komensi 1989–1993.  Maanpuolustuskorkeakoulun linjanjohtajana Jolma toimi vuonna 1994, jolloin hän myös erosi vakinaisesta palveluksesta. 

Jolma ylennettiin vänrikiksi 1960, luutnantiksi 1962, yliluutnantiksi 1965, kapteeniksi 1968, majuriksi 1974, everstiluutnantiksi 1981 ja everstiksi 1988.

Lähteet

Suomalaiset everstit
 Vuonna 1940 syntyneet
 Elävät henkilöt
Hollowpoint

Hollowpoint on Denigraten toinen albumi. Se julkaistiin suoratoistopalveluissa 1. lokakuuta 2015 ja CD-levynä 16. lokakuuta 2015 omakustanteena.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Micko Hell – laulu
 Seppo Nummela – kitara
 Pekka Pyrhönen – basso
 Tipi Toivanen – rummut

Arvostelut 
 Metalliluola: 
 Imperiumi.net:

Lähteet 

Vuoden 2015 albumit
Suomalaiset goottimetallin albumit
Freikorps-kirjallisuus

Freikorps-kirjallisuus eli vapaajoukkokirjallisuus () oli Saksassa ensimmäisen maailmansodan jälkeen harrastettu sotakirjallisuuden alalaji. Nimityksen taustalla on sodan jälkeen siviiliin palanneista veteraaneista muodostuneet Freikorps-joukot sekä sotaa ihannoiva henki. Sen valta-aikaa oli maailmansotien välinen aika, erityisesti 1920-luku, mutta se nousi uuteen kukoistukseen 1930-luvulla.

Kirjallisuudenlaji oli yksi modernismin vastustamisen muoto. Uutta henkeä vastusti muun muassa Thomas Mann, jonka teoksen Betrachtung eines Unpolitischen hengessä sitä kirjoitettiin. Se oli tasoltaan lähinnä kioskikirjallisuutta, ja se ihannoi sotaa ja väkivaltaa ja korosti miehisyyttä. Lajin romaanien ja muistelmien esitystapa oli popularisoivaa, ja alun perin laji oli suunnattu sodassa niin henkisesti kuin fyysisesti vammautuneille veteraaneille, mutta kirjoja luettiin myös laajemmin, joten painosmäärät saattoivat välillä olla suuria.

Kirjoittajat olivat yleensä itsekin sodan käyneitä veteraaneja. Kirjailijoina he olivat keskinkertaisia, parhaimmistoa edusti Ernst Jünger. Hänen teostensa teemat eivät poikenneet muusta lajityypin kirjallisuudesta romantisoituina sodan ja väkivallan kuvauksina, mutta niiden taso oli korkea, mikä Anders Rydellin mukaan tekee niistä "tavallaan sitäkin pelottavampia". Muita lajityypin kirjailijoita ovat Rudolf Herzog, Werner Beumelburg ja Emil Strauss.

Teosten päähenkilö on yleensä porvarisnuorukainen, jonka kehityskulkua teos kuvaa. Nuorukainen on hämmentynyt ajan pinnallisen materialismin ja henkisen köyhyyden keskellä. Hän etsii syvällisempää tarkoitusta, jonka tarjoaa sota. Taistelujen keskellä hän oivaltaa elämän merkityksen ja tajuaa, että ihmisen on hyväksyttävä kohtalonsa ja uhrauduttava isänmaan, tovereiden ja verisiteiden puolesta. Vastakkain asettuvat näin rintamalla koetut ihanteet ja kotirintaman valheellisuus ja turmeltuneisuus. Kotiin palaava nuori veteraani joutuu kokemaan siviilielämän ja modernismin kulttuurin vastenmieliset piirteet, kuten demokratian, työväenliikkeen esiinnousun, seksuaalisen vapauden ja naisten vapautumisen. Niiden naiskuvaan mahtuu vain kolmenlaisia naisia: äiti, "sisar hento valkoinen" ja huora. Kaikki tämä osui yksiin kansallissosialististen ihanteiden kanssa, joita kirjallisuudenlaji vahvisti ja jota monet lajin kirjailijat myöhemmin kannattivat.

Kirjallisuudenlajia on tutkinut saksalainen Klaus Theweleit väitöskirjassaan Freikorpsliteratur: Vom deutschen Nachkrieg 1918−1923 (1976), johon pohjautuu hänen teoksensa Männerphantasien.

Lähteet
 Anders Rydell, Kirjavarkaat, suom. Pekka Marjamäki, Gummerus 2017 ISBN 978-951-24-0362-2

Viitteet

Saksan kirjallisuus
Kirjallisuuden lajit
Kirjallisuushistoria
Turun kauppaopisto

Turun kauppaopisto oli vuosina 1839–1983 Turussa toiminut kauppaoppilaitos. Vuonna 1983 se yhdistyi Turun kaupungin kauppakoulun kanssa Turun Kauppaoppilaitos - Handelsläroverket i Åboksi, joka vuonna 1998 yhdistettiin silloisen Turun ammatti-instituutin, Turun teknillisen ammattioppilaitoksen ja Turun terveydenhuolto-oppilaitoksen kanssa Turun ammatti-instituutiksi.

Historia 

Opisto sai alkunsa vuonna 1837, kun Turun Kauppaseura ja Turun suomalainen porvaristo asettivat toimikunnan kauppakoulun perustamiseksi. Toimikuntaan kuuluivat kauppaneuvos A. Kingelin, sekä kauppiaat N. P. Cajander, C. U. Grönberg ja J. E. Humelin. Koulun ensimmäiset oppilaat aloittivat 7. lokakuuta 1839. Vuonna 1870 opistoon alettiin ottaa myös naisoppilaita ja 1884 opistossa alettiin antaa myös suomenkielistä opetusta. Ensimmäinen suomenkielinen opisto-osasto perustettiin vasta 1905 Turun kaupunginvaltuuston aloitteesta. Asiaa oli aiemmin ajettu tuloksetta myös yksityisten tahojen toimesta.

Kauppakoulun viralliseksi nimeksi muutettiin Turun Kauppaopisto (Handelsinstitutet i Åbo) vuonna 1880.

Vuosina 1946–1951 opistossa toimi jatkoluokka varsinaisen opistotutkinnon jo suorittaneille, mutta luokka lakkautettiin Turun kauppakorkeakoulun aloitettua toimintansa.

Toimipaikat 

Alkuvuosinaan koulu toimi hovineuvos Langéllin talossa Puutarha- ja Humalistonkatujen kulmassa. Huonosti toimintaan sopivista tiloista muutettiin vuonna 1841 kauppaneuvos Kingelinin omistamaan taloon Yliopiston- ja Aninkaistenkatujen kulmaan. 1851 koulu muutti Vanhan Suurtorin laidalla sijaitsevaan Tryggin taloon. 1860 koulu muutti Itäisen Rantakadun varrella sijaitsevassa ja Carl Hambergin omistamassa 1643 rakennettuun kivitaloon, jonka paikalla nykyisin on Rettigin palatsi. Vuonna 1862 koulu muutti Iso Hämeenkatu 28:ssa sijainneeseen Suomen Talousseuran rakennukseen. Vuosina 1867–1885 koulu toimi niin sanotussa Richterin talossa.

Vuonna 1886 opisto sai ensimmäisen oman talonsa osoitteeseen  Eerikinkatu 22. Puutalossa oli kolme luokkahuonetta, opettajainhuone, naisoppilaiden huone ja vahtimestarin asunto. Koulu toimi rakennuksessa vuoteen 1908 saakka, jolloin sille rakennettu jugend-tyylinen kivitalo valmistui osoitteeseen Aurakatu 11. Koulu toimi jugend-rakennuksessa vuoteen 1968, jolloin se sai seuraavan uuden talonsa osoitteeseen Kellonsoittajankatu 9–11. Kellonsoittajan kadun rakennuksessa toimii nykyisin Turun ammatti-instituutin toimipiste, joka antaa suomen- ja ruotsinkielistä opetusta liiketalouden ja tieto- ja viestintätekniikan aloilla.

Kellonsoittajankadun kauppaopistorakennus aiotaan kaavamuutoksen myötä purkaa asuntorakentamisen tieltä.

Lähteet 

Turun oppilaitokset
Turun historia
Suomen ammattioppilaitokset
Kaupan alan koulutus
Suomen ukrainalaiset

Suomen ukrainalaiset ovat Suomessa asuvia ukrainalaisia tai heidän jälkeläisiään. Suomessa on arviolta yhteensä noin 4 000 ukrainalaista tai ukrainankielistä.

Ukrainalaiset Suomessa 
Ukrainalaiset asuvat etupäässä Suomen eteläosassa, pääkaupunkiseudulla, sekä suuremmissa kaupungeissa (Turussa, Tampereella, Kuopiossa) ja pienissä kylissä.

Ukrainalaisia järjestöjä Suomessa 
Suomen Ukrainalaiset ry on Suomessa oleva aktiviisin ukrainalainen seura. Helsingissä myös toimii Ukrainalaisten Yhdistys Suomessa ry ja Tampereella Ukrainan kansainvälinen kulttuurikeskus.

Tunnettuja suomalaisia, joilla on ukrainalaisia sukujuuria 
Haamu – rap-artisti (äiti ukrainalaistaustainen)
 Viktor Klimenko – laulaja
 Alexei Eremenko Jr. – jalkapalloilija
 Alexei Eremenko Sr. – jalkapallovalmentaja
 Roman Eremenko – jalkapalloilija

Lähteet

Katso myös 
 Suomen ja Ukrainan suhteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Ukrainalaiset 
 Ukrainalaisten Yhdistys Suomessa ry
 Ukrainan kansainvälinen kulttuurikeskus

Ukrainalaiset
Suomalaiset henkilöt väestöryhmittäin
Chaotic Nation


Chaotic Nation on Entwinen seitsemäs albumi. Se julkaistiin 2. lokakuuta 2015 levymerkillä Spinefarm Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Mika Tauriainen – laulu
 Jaani Kähkönen – kitara
 Tom Mikkola – kitara
 Joni Miettinen – basso
 Aksu Hanttu – rummut

Arvostelut 
 Kaaoszine: 
 Imperiumi.net: 
 Metalliluola: 
 Soundi: 
 V2:

Lähteet 

Entwinen albumit
Vuoden 2015 albumit
King Satan


King Satan on tamperelainen industrial metal -yhtye, jonka laulaja ja multi-instrumentalisti King Aleister Satan perusti vuonna 2015. Yhtye yhdistelee musiikissaan aggrotechia, death metalia, black metalia ja hard rockia.

Yhtye kiinnitettiin Saturnal Recordsille toukokuussa 2016. Yhtyeen esikoisalbumi King Fucking Satan julkaistiin 26. toukokuuta 2017 maailmanlaajuisesti , pois lukien Iso-Britannia ja Irlanti, joissa albumi julkaistiin 30. kesäkuuta 2017.

Jäsenet 
 King Aleister Satan (a.k.a. fra. Zetekh) – laulu (live, 2015–), kitarat, syntetisaattori, basso, rummut, biitit, ohjelmointi
 John Oscar Dee – kitara, basso (2015–)
 Kate Boss – syntetisaattori, laulu, tanssi (2016–)
 Magister Demaniac – ohjelmointi, tuotanto  (2016–)
 Martin Shemhamforash – syntetisaattori, basso (2017–)

Entiset jäsenet 
 B.B. Kill – kitara (2016–2017)
 DJ Instixx – biitit (2016)
 Tomax Xamot – basso (2016)
 Captain Veisalgia – basso (2015–2016)

Diskografia

Studioalbumit

Singlet 
 ”Enter Black Fire” (2015)
 ”Psygnosis” (2016)
 ”Satanized (Praise Hail Satan!)” (2017)
 ”Dance With The Devil” (2017)
 ”The Faces of the Devil” (2022)

Demot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 King Satanin virallinen kotisivu

Suomalaiset industrial metal -yhtyeet
Rokel

Rokel tai Seli on joki Sierra Leonessa. Se saa alkunsa maan pohjoisosista ja virtaa 400 kilometrin matkan lounaaseen. Se laskee vetensä Atlanttiin laskevaan Sierra Leone -nimiseen estuaariin.

Rokelin valuma-alue on 10 622 neliökilometriä. Sen yläjuoksulla on monia koskia ja Sulavuorilla 15 metrin korkuinen Bambuman vesiputous.

Sierra Leonen suurin vesivoimala,  Bumbunan vesivoimala, sijaitsee Rokeljoessa, vajaa 4 kilometriä Bumbunan kaupungista yläjuoksulle päin (koordinaatit ).

Lähteet 

Sierra Leonen joet
Videopelivuosi 1982

Tämä artikkeli käsittelee vuoden 1982 videopelijulkaisuja ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.

Tapahtumat

Uusia yhtiöitä
 Electronic Arts perustetaan.
 Lucasfilm Games perustetaan.
 MicroProse perustetaan.
 Ultimate Play The Game perustetaan.

Laitteistojulkaisuja

Pelikonsolit
 Atari 5200
 ColecoVision
 Vectrex

Tietokoneet
 Commodore 64 julkaistaan.
 NEC PC-9801 julkaistaan.
 ZX Spectrum julkaistaan.
 Sharp X1 julkaistaan.

Huomattavat julkaisut
 Choplifter
 Cytron Masters
 Demon Attack
 Dig Dug
 Gravitar
 The Hobbit
 Joust
 Pitfall!
 Pole Position
 Xevious

Lähteet

Videopelivuodet
Kallio Block Party

Kallio Block Party (tunnetaan myös lyhennettynä KBP) on Kallio-liikkeen järjestämä tapahtuma Helsingin Kallion kaupunginosan kaduilla.

Ensimmäisen kerran vuonna 2011 järjestetyssä pääsymaksuttomassa tapahtumassa Kallion kadut, puistot ja julkiset rakennukset täyttyvät musiikilla, taiteella ja katukulttuurilla. Urbaani katufestivaali on täysin vapaaehtoisten järjestämä, aidaton ja kaikille avoin. KBP järjestetään joka vuosi elokuun ensimmäisenä lauantaina. Festivaalien ajaksi autotiet suljetaan ja kadut täyttyvät lavoilla, ruoka-autoilla ja ihmisillä.

Lähteet 

Kallio
Helsingin tapahtumat
Suomen kulttuuritapahtumat
Videopelivuosi 1984

Tämä artikkeli käsittelee vuoden 1984 videopelijulkaisuja ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.

Tapahtumat
 Suomalainen Mikrobitti -lehti aloittaa.
 Suomalainen Printti -lehti aloittaa.

Uusia yhtiöitä 
 Accolade
 Gremlin Graphics
 Psygnosis
 Rainbow Arts
 U.S. Gold

Laitteistojulkaisuja

Tietokoneet
 Amstrad julkaisee Amstrad CPC -tietokoneen.
 Apple Computer julkaisee Macintosh -tietokoneen.

Huomattavat julkaisut

 Boulder Dash
 Elite
 Impossible Mission
 Karateka
 King's Quest I
 Marble Madness
 Pinball
 Tetris

Palkinnot

Golden Joystick Awards
 Knight Lore - Game of the Year
 Elite - Best Original Game of the Year

Lähteet

Videopelivuodet
Videopelivuosi 1985

Tämä artikkeli käsittelee vuoden 1985 videopelijulkaisuja ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.

Tapahtumat
 Zzap!64-lehti aloittaa.

Uusia yhtiöitä
 NovaLogic
 Westwood Studios

Laitteistojulkaisuja

Pelikonsolit
 Sega Master System julkaistaan japanissa

Tietokoneet
 Amiga 1000
 Atari ST

Huomattavat julkaisut
 Hang-On
 Space Harrier
 Super Mario Bros.

Palkinnot

Golden Joystick Awards
 Way of the Exploding Fist - Game of the Year

Lähteet

Videopelivuodet
Videopelivuosi 1986

Tämä artikkeli käsittelee vuoden 1986 videopelijulkaisuja ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.

Tapahtumat
 Famitsū-lehti aloittaa nimellä Famicom tsūshin.

Uusia yhtiöitä
 Ubi Soft perustetaan (myöhemmin nimetään uudestaan nykyiseen muotoon Ubisoft).
 Bethesda Softworks
 Cinemaware
 Sensible Software

Laitteistojulkaisuja

Pelikonsolit
 Atari 7800

Tietokoneet
 Apple Computer julkaisee Apple IIGS tietokoneen.

Huomattavat julkaisut
 Arkanoid
 Bubble Bobble
 Dragon Quest
 The Great Escape
 The Legend of Zelda
 Metroid
 Might and Magic: Book One - Secret of the Inner Sanctum
 Suomalainen Painterboy julkaistaan
 Suomalainen Sanxion julkaistaan
 Suomalainen Uuno Turhapuro muuttaa maalle

Palkinnot

Golden Joystick Awards
 Gauntlet - Game of the Year
 Sanxion - Best Soundtrack of the Year

Lähteet

Videopelivuodet
Pyhälahden kansakoulu

Pyhälahden kansakoulu sijaitsee Keiteleen Pyhälahden rannalla Konnevedellä. Koulurakennus valmistui syksyllä 1946. Pyhälahden koulu on viimeinen Konnevedelle perustettu kansakoulu. Koulu on rakennustyyliltään ja -tavaltaan tyypillinen 1930–1940-luvun koulurakennus. Rakennus on kulttuuri- ja rakennushistoriallinen suojelukohde.

Koulun tontilla Pyhälahden hiekkarannan rinteessä on jääkauden jättämä kiviröykkiö ”Hiidenpelto”, jonka takia koulun tontti oli alun perin rakentamaton. Koulurakennus sijaitsee noin 50 metrin päässä vanhasta perinteisestä Pyhälahden kalatiestä. Koulun järven puoleisessa rinteessä on Pyhälahteen laskeva Pyhäpuro, rantalehto ja luonnonlähde. Keiteleen Pyhälahti rakennuspaikkana on Natura 2000:n järviluonnon suojelualuetta. Vesistö liittyy Kymijoen vesistöön ja Neiturin kanavan kautta Suomen uusimpaan Etelä-Konneveden kansallispuistoon. Alue on luonnonhistoriallinen, ja lähiseudulta on löytynyt monia muinaismuistoja Kustaa Vilkunan mukaan Pyhälahdessa on kulkenut yksi Pähkinäsaaren rauhan (1323) rajalinjoista Keski-Suomessa 

Pyhälahden kansakoulu aloitti toimintansa supistettuna kouluna vuokrahuoneissa vuonna 1937. Koulurakennus oli tarkoitus rakentaa vuonna 1940, mutta hanke toteutui sotavuosien vuoksi vasta 1946. Pyhälahden kansakoulun rakensivat Matti Paananen, Simo Sirkka ja Kalle Jäppinen. Perustuksen lohkokivet otettiin Kantianvuoresta. Kivilaji on vaaleanharmaata, keskirakeista, selvästi suuntautunutta granodioriittia, jossa esiintyy punertavaa graniittia leikkaavina juonina tai osueina..

Koulurakennus on hirsirakenteinen. Siinä oli alun perin pärekatto. Vuonna 1954 rakennukseen laitettiin tiilikatto ja lautavuoraus. Vuonna 1965 Pyhälahden kansakoulu lakkautettiin ja koulupiiri yhdistettiin Särkisalon koulupiiriin. Koulu toimi tämän jälkeen kylätalona. Koulurakennusta ja pihapiiriä on kunnostettu muun muassa vuosina 1990–1992, 2000–2002 ja 2010. Lähiseudulla ovat muun muassa Navettakino, Riihikahvila, Kalasatama ja hiekkaranta.

Kulttuurihistoriallisesti arvokkaassa hirsirakennuksessa ovat toimineet myöhemmin muun muassa Särkisalon kyläyhdistys, Retkeilykeskus Rantakallio sekä taiteilija Eeva-Liisa Mölsän ateljee. Pyhälahden vanha kansakoulu toimii edelleen mökki- ja retkimatkailijoiden kiintopisteenä sekä leirikouluna elävänä museona.

Lähteet

Konnevesi
Keski-Suomen kansakoulut
Gilmore

Gilmore voi tarkoittaa seuraavia:

henkilöitä
 Alan Charles Gilmore (s. 1944), uusiseelantilainen tähtitieteilijä ja professori
 Don Gilmore, yhdysvaltalainen musiikkituottaja
 Gary Gilmore (1940–1977), yhdysvaltalainen rikollinen
 Jared S. Gilmore (s. 2000), yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä
 Jim Gilmore (s. 1949), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja Virginian kuvernööri
 John Gilmore (s. 1955) yhdysvaltalainen aktivisti ja ohjelmistokehittäjä
 John Gilmore (1931–1995), yhdysvaltalainen saksofonisti
 Peter H. Gilmore (s. 1958), yhdysvaltalainen satanisti

muita merkityksiä
 Gilmoren tytöt, televisiosarja
 Gilmore-palkinto,  Irving S. Gilmore Foundationin myöntämä klassisen musiikin palkinto
Reviisori

Reviisori () on Nikolai Gogolin 1836 kirjoittama näytelmä, jonka teemoja ovat muun muassa valta ja korruptio 1800-luvun Venäjällä. Kirjassa reviisori eli julkisten laitosten tarkastajan huhutaan olevan tulossa Pietarista pieneen maaseutukaupunkiin kierrokselle, ja kaupunginpäällikkö rupeaa tämän vuoksi kuumeisesti järjestelemään kaupungin rempallaan olevia asioita vierailua varten.  

Näytelmä herätti kohua taantumuksellisissa piireissä ja herkkätunteinen Gogol pakeni moneksi vuodeksi ulkomaille. Reviisoria pidetään Kuolleitten sielujen ohella Gogolin pääteoksena. Molemmat teokset kuvaavat satiirisen realistisesti mitättömien, mutta elämässään menestyneiden poroporvarien itsekylläistä maailmaa. On kyseenalaista pyrkikö kirjailija sosiaaliseen kritiikkiin, mutta hän vaikutti venäläisen kirjallisuuden yhteiskunnallistumiseen.

Tarinan mottona on: "Ei pidä peiliä syyttää, jos naama on vino." Sensuuri kielsi näytelmän aluksi, mutta se pääsi vuonna 1836 ensi-iltaan tsaarin erikoisluvalla.

Suomennokset
 Reviisori: huvinäytelmä viidessä näytöksessä. Suom. August Hjelt. Jyväskylä: Länkelä, 1882.
 Reviisori: viisinäytöksinen huvinäytelmä. Suom. Eino ja Jalo Kalima. WSOY, 1922. (Werner Söderström oy:n näytelmäsarja; n:o 63.)
 Reviisori. Suom. Eino ja Jalo Kalima; Päällysviitta. Suom. Juhani Konkka. WSOY, 1965. (Kirjallisuutta kouluille; 27).
 Reviisori; Päällysviitta. Suom. Eino ja Jalo Kalima. Porvoo; WS, 1969 – WSOY, 1975 (Kirjallisuutta kouluille.). ISBN 951-0-04666-3. – WSOY, 1975 (Taskukirjasto; 164.). ISBN 951-0-06771-7. – WSOY, 1982 (Koulun peruskirjasto; 43.). ISBN 951-0-11545-2..
 Reviisori: viisinäytöksinen näytelmä. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1952.
 Valitut teokset. 2. Toim. Juhani Konkka, suom. Juhani Konkka, Eino Kalima & Jalo Kalima. WSOY, 1959. – WSOY, 1966. – WSOY, 1994. ISBN 951-0-01576-8. (sis: Reviissori, Kuolleet sielut)
 Venäläistä klassillista kirjallisuutta. Toim. Urho Ruhanen. Leningrad: Kirja, 1934 (sis Gogol: Reviisori, suomentaneet Eino ja Jalo Kalima)

Aiheesta muualla 

 Yle Areena - Reviisori

Venäläiset näytelmät
Nikolai Gogolin teokset
Fáliro

Fáliro (, ) voi viitata seuraaviin paikkoihin Ateenan metropolialueella Kreikassa:

 Faleron, antiikin aikainen kaupunki ja antiikin Ateenan satama
 Néo Fáliro (”Uusi Faleron”), Pireuksen kaupunginosa
 Palaió Fáliro (”Vanha Faleron”), kaupunki ja kunta antiikin Faleronin paikalla
 Fáliro, Ateenan metron asema Néo Fálirossa

Katso myös 

 Fálironlahti, lahti Saroninlahdessa Fáliron edustalla
Néo Fáliro

Néo Fáliro () on kaupunginosa Pireuksen kaupungissa Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se sijaitsee kaupungin itäosassa Saroninlahteen kuuluvan Fálironlahden rannalla. Kaupunginosan nimi, suomeksi ”Uusi Faleron”, viittaa alueella sijainneeseen antiikin aikaiseen Faleronin kaupunkiin, joka oli antiikin Ateenan satamia.

Néo Fálirossa sijaitsevat muun muassa Olympiakoksen kotikenttä Karaïskákis-stadion sekä urheilustadion ja monitoimiareena Rauhan ja ystävyyden stadion. Kaupunginosassa sijaitsee myös Ateenan metron asema Fáliro. Kifisós-joki laskee Fálironlahteen Néo Fáliron ja sen itäpuolisen Moscháton rajalla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Pireuksen kaupunginosat
El Jemin amfiteatteri

El Jemin amfiteatteri on roomalainen amfiteatteri nykyisessä El Jemin kaupungissa Tunisiassa. Se on yksi suurimpia roomalaisia amfiteattereita, ja se rakennettiin Thysdruksen kaupunkiin. Se jäi kuitenkin keskeneräiseksi, kun Maximinus Thrax kukisti vuonna 238 kaupungissa alkaneen kapinan.

Historia 
Roomalaiset perustivat 46 eaa. Thysdruksen kaupungin nykyisen Tunisian alueella. Se kukoisti erityisesti 100- ja 200-luvuilla jaa., jolloin siitä tuli oliiviöljytuotannon keskuksia.

Amfiteatterin rakentaminen aloitettiin todennäköisesti Septimius Severuksen aikana (hallitsi 193–211). Sitä ei kuitenkaan saatu ikinä valmiiksi, vaikka siellä ehdittiinkin järjestää näytöksiä. 

Thysdruksessa alkoi vuonna 238 kapina, koska kaupunkilaiset pitivät verotusta liian korkeana. Paikalliset julistivat Gordianuksen uudeksi keisariksi Maximinus Thraxin tilalle. Maximinus tukahdutti kapinan muutamassa viikossa, ja Gordianus teki itsemurhan hänen poikansa kuoltua taistelukentällä. Tapahtuma heikensi myös Thysdruksen kaupungin asemaa, eikä itse amfiteatteria pystytty rakentamaan loppuun asti.

Amfiteatteri pystyi koskemattomana aina 1600-luvun lopulle asti, jolloin sen kiviä alettiin ensimmäisen kerran käyttää rakennusmateriaalina. Sitä myös pommitettiin 1690-luvulla, kun Tunisin beyn Mohamed Bey El Mouradin joukot ajoivat sieltä pois sinne linnoittautuneita kapinallisia.

Amfiteatteri valittiin 1979 Unescon maailmanperintöluetteloon.

Arkkitehtuuri 

El Jemin amfiteatterilla ei ole perustuksia, ja se seisoo vapaasti alustallaan. Amfiteatteri on rakennettu kokonaan kivilohkareista. Se on yksi suurimmista roomalaisten raennuttamista amfiteattereista. Soikeanmuotoisen rakennuksen pidempi halkaisija on 148 metriä ja lyhempi 122 metriä pitkä.

Amfiteatterin julkisivussa on kolme päällekkäistä arkadia, joiden pylväät edustavat joko korinttilaista tyyliä tai yhdistelmätyyliä. Amfiteatterin sisätiloissa on säilynyt lähes kaikki istuinrivien tukirakennelmat sekä podiumin muuri ja itse areena.

Amfiteatterin kelleritila on 65 metriä pitkä. Sitä reunustaa kaksi galleriaa, joissa on huoneitta, joissa pidettiin villieläimiä ja joissa oli gladiaattoreiden tiloja.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Amfiteatterit
Tunisian historia
Unescon maailmanperintökohteet Tunisiassa
Pyhän Ursulan kilta (Turku)

Pyhän Ursulan kilta oli yksi kuudesta tunnetusta keskiajalla Turussa toimineesta killasta. Se oli omistettu Pyhälle Ursulalle ja 11 000 neitsyelle. Ainoa maininta killasta on vasta vuodelta 1547, mutta se on luultavasti ollut toiminnassa jo 1400-luvulla. Katoliseen kirkkoon sidoksissa ollut kiltalaitos lakkautettiin Ruotsissa Västeråsin valtiopäivillä vuonna 1544 ja kiltojen omaisuus takavarikoitiin kruunulle.

Killan arvellaan sijainneen Vanhan Suurtorin varrella, nykyisen Katedralskolanin paikalla. Keskiajan lopulla Pyhän Ursulan kiltatalo oli ilmeisesti näyttävä kivitalo. Kiltojen lakkauttamisen jälkeen kuningas Kustaa Vaasa otti Ursulan kiltatalon kruunulle ja myi sen porvari Erik Kränkille 4. syyskuuta 1547.

Killan jäsenluetteloa tai sääntöjä ei ole säilynyt. Juhani Rinne on kuitenkin arvellut, että killan jäsenet olisivat Kolmen kuninkaan killan tavoin olleet lähinnä ylintä papistoa ja rälssiä. Rinteen mielestä killalla saattoi olla myös kasvatuksellinen tarkoitus, koska Pyhä Ursula oli etenkin nuorten neitojen ja naispuolisten opiskelijoiden suojelija.

Kilta ylläpiti Turun tuomiokirkossa Pyhälle Ursulalle ja 11 000 neitsyelle omistettua alttaria, joka perustettiin vuonna 1455. Juhani Rinne on tulkinnut alttarin sijainneen ensin tuomiokirkon tornin eteläpuolisessa kappelissa, mistä alttari siirrettiin 1470-luvulla Pyhän Ristin kuoriin. Kappelin katossa on yhä Pyhää Ursulaa esittävä maalaus.

Katso myös
 Suomen keskiaikaiset killat

Lähteet

Viitteet

Turun historia
Turun entiset rakennukset ja rakennelmat
Videopelivuosi 1987

Tämä artikkeli käsittelee vuoden 1987 videopelijulkaisuja ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.

Tapahtumat

 Suomalainen C-lehti aloittaa.

Uusia yhtiöitä
 Maxis perustetaan.
 Natsume

Laitteistojulkaisuja

Pelikonsolit
 PC Engine julkaistaan japanissa.
 Atari XEGS

Tietokoneet
 Amiga 500
 Sharp X68000

Huomattavat julkaisut
 Contra julkaistaan.
 Suomalainen Delta julkaistaan.
 Dungeon Master julkaistaan.
 Final Fantasy -pelisarjan ensimmäinen osa julkaistaan.
 Mega Man julkaistaan.
 Metal Gear julkaistaan.
 Suomalainen Nero 2000 julkaistaan.
 Suomalainen Octapolis julkaistaan.
 Phantasy Star -pelisarjan ensimmäinen osa julkaistaan.
 Sid Meier’s Pirates!
 Zarch

Lähteet

Videopelivuodet