joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kanadan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Kanadan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Kanadaa jääkiekon nuorten maailman­mestaruus­kilpailuissa. Joukkue on voittanut maailmanmestaruuden 18 kertaa.

Historiaa 
Ensimmäisen pelinsä joukkue pelasi Yhdysvaltoja vastaan joulukuussa 1973. Joukkueella oli ennätyksellinen 14 vuoden mitaliputki vuosina 1998–2012. Nuorten maailmanmestaruuskisoja Kanada on isännöinyt vuosina 1975, 1978, 1982, 1986, 1991, 1995, 1999, 2003, 2006, 2009, 2010, 2012, 2015, 2017, 2019 ja 2021.  Myös vuoden 2022 kisat myönnettiin Kanadalle.

Hyväksikäyttötapaukset
Vuonna 2022 uutisoitiin, että kuusi vuoden 2018 maailmanmestaruuskisojen pelaajaa olisi seksuaalisesti käyttänyt hyväksi nuorta naista. Tapaus sattui kesäkuussa 2018, ja tekijöitä oli yhteensä kahdeksan.

Syytösten mukaan pelaajat olisivat hyväksikäyttäneet naista hotellihuoneessa useita kertoja hänen ollessaan humalassa. Pelaajien henkilöllisyyttä ei tiedetä, eikä nainen tiennyt tai tunnistanut hyväksikäyttäjiään.

Asia ei edennyt koskaan oikeuteen, vaan se sovittiin Kanadan jääkiekkoliiton ja naisen osalta keväällä 2022. Sovintosummaa ei ole kerrottu julkisuuteen. Kanadan jääkiekkoliiton edustajat kävivät tapahtuneen johdosta myös edustajainhuoneen kuulusteluissa.

Kanadan jääkiekkoliitto kuuli tapauksesta jo heti seuraavana päivänä naisen isäpuolen ottaessa yhteyttä jääkiekkoliittoon. Vaikka sekä paikallinen poliisi että yksityiset etsivät tutkivat tapausta, ei vastuussa olevia pelaajia saatu selville. Jääkiekkoliitto onkin saanut ankaraa kritiikkiä, ettei se vaatinut pelaajia osallistumaan tutkimuksiin eikä suurinta osaa kuulusteltu lainkaan.

Julkisuuteen on noussut myös väitteitä vuonna 2003 tapahtuneesta joukkoraiskauksesta. Kanadalainen urheilumedia TSN kertoo, että joukkueen kuusi pelaajaa on ollut sukupuoliyhteydessä tiedottoman naisen kanssa. TSN:n tietojen mukaan tapauksesta on videoita. Asiasta on aiemmin kertonut joukkueen silloinen jäsen Jordin Tootoo kirjassaan All The Way: My Life on Ice. Halifaxin paikallinen poliisi on aloittanut tapauksesta tutkinnan.

Sijoitukset

Katso myös 
 Kanadan jääkiekkomaajoukkue
 Kanadan alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Lähteet

Aiheesta muualla 

 HockeyCanada 
 Kanada nationalteamsoficehockeyssä 

Nuorten jääkiekkomaajoukkueet
Kanadan jääkiekko
Amistad (elokuva)

Amistad on vuonna 1997 ilmestynyt Steven Spielbergin ohjaama elokuva. Se perustuu tositarinaan vuonna 1839 Amistad-nimisellä orjalaivalla tapahtuneesta kapinasta, jossa laivan lastina olleet orjat ottivat aluksen hallintaansa ja yrittivät purjehtia takaisin Afrikkaan. Amistad ajautui kuitenkin Yhdysvaltojen rannikolle ja joutui takavarikkoon. Orjien kohtalosta käytiin pitkää oikeudenkäyntiä lakituvassa.

Elokuvan käsikirjoitus perustuu löyhästi tositapahtumiin ja niistä William A. Owensin tekemään historiantutkimukseen Black Mutiny: The Revolt on the Schooner Amistad.

Tarina 

Elokuva alkaa Amistad-nimiseltä orjalaivaltalta joka on kuljettamassa orjia Havannasta orjamarkkinoilta plantaasille. Laivan ruumassa oleva Cinque (Djimon Hounsou) onnistuu vapauttamaan itsensä kahleista ja vapauttaa sen jälkeen vankitoverinsa. He hyökkäävät yhdessä laivan miehistöä vastaan ja tappavat kaikki muut paitsi kaksi miehistöstä, omistajan ja hänen apulaisensa, jotta nämä voisivat purjentia heidät takaisin Afrikkaan. He kuitenkin huijaavat orjia ja kuljettavat aluksen vaivihkaa Yhdysvaltain vesille jossa Yhdysvaltain laivasto vangitsee heidät lähellä Connecticutia kahden kuukauden purjehduksen jälkeen.

Orjat joutuvat Yhdysvaltain tuomioistuimeen jossa heiltä puolustaa nuori asianajaja Roger Baldwin (Matthew McConaughey) joka aluksi perustaa puolustuksen omistusoikeuteen ja siihen että orjat ovat ihmisiä joten he eivät voi olla omaisuutta. Sen jälkeen tulee mukaan abolitionisti ja entinen orja Theodore Joadson (Morgan Freeman) ja he muuttavat puolustustaktiikkaa. Heidän alkavat selvittämään mitä kieltä afrikkalaiset puhuvat jotta he löytäisivät heille tulkin, ja pystyisivät paremmin puolustamaan heitä. 

Vuonna 1839, johon elokuvan tapahtumat sijoittuvat, oli kansainvälinen orjakauppa kielletty sopimuksilla. Kuitenkin ne jotka jo olivat orjia ja heidän lapsensa pysyivät orjina. Oikeudenkäynnissä keskitytään siihen että olivatko syytety afrikkalaiset syntyneet orjista jolloin he olisivat olleet syyllisiä murhiin, vai oliko heidät laittomasti siepattu Afrikasta jolloin heillä olisi ollut oikeus puolustautua sieppaajiaan vastaan.

Näyttelijät 

Lähde:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Vuoden 1997 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Steven Spielbergin ohjaamat elokuvat
Steven Spielbergin tuottamat elokuvat
Elokuvat rasismista
DreamWorksin elokuvat
Thriller 25: The Book

Thriller 25: The Book julkaistiin vuonna 2008 juhlistaakseen Michael Jacksonin vuonna 1982 julkaisemaa maailman myydyintä albumia Thrilleriä. Kirja sisältää yli 180 korkealaatuista, digitaalisesti remasteroitua valokuvaa Thriller -aikakaudelta sekä haastatteluja Jacksonin yhteistyökumppaneilta kuten Quincy Jonesilta, Rod Tempertonilta, John Landisilta, Bruce Swedienilta ja Bob Giraldilta. Kirja sisältää myös tarinoita Thrillerin kappaleista, tietoa ennen julkaisemattomista kappaleista, jotka eivät päätyneet albumille sekä Michael Jacksonin käsinkirjoittamia laulunsanoja, muistiinpanoja ja runoja. Kirjasta julkaistiin uusi painos 12. kesäkuuta 2009, sillä Jacksonin mielestä joidenkin kuvien kuvanlaatu ei ollut riittävä.

Aiheesta muualla 
Thriller 25th Anniversary - The Book - Google-kirjat 

 Michael Jackson
Luigi Bommarito

Luigi Bommarito (1. kesäkuuta 1926 – 19. syyskuuta 2019) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän syntyi Terrasinissa ja sai pappisvihkimyksensä 2. huhtikuuta 1949. Hänet nimitettiin Agrigenton hiippakunnan vihkipiispaksi ja Vannidan titulaaripiispaksi 18. maaliskuuta 1976. Hänet vihittiin piispaksi 50-vuotispäivänään, 1. kesäkuuta 1976. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat Corrado Mingo ja Giuseppe Petralia.

Vuonna 1980 Bommaritosta tuli Agrigenton piispa, ja vuonna 1988 hän sai nimityksen Catanian arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 7. kesäkuuta 2002.

Lähteet 

Italialaiset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet
Risto Vuorinen

Risto Vuorinen (s. 17. huhtikuuta 1933 Lahti) on suomalainen mäkihyppääjä.

Vuorinen sijoittui Falunin MM-kilpailuissa 1954 mäkihypyssä 12:nneksi. SM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 1954. Hän oli 10. tammikuuta 1954 Moskovan mäkikilpailussa kolmaskymmenestoinen.  Seuratasolla hän edusti Lahden Hiihtoseuraa.

Vuorinen muutti myöhemmin Ruotsiin. Hänen vaimonsa Eini Vuorinen (o.s. Oksanen) voitti pujottelussa viisi Suomen-mestaruutta.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset mäkihyppääjät
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Ildefonso Obama Obono

Ildefonso Obama Obono (s. 6. toukokuuta 1938) on päiväntasaajanguinealainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 29. kesäkuuta 1964. Hänet nimitettiin Ebebiyinin hiippakunnan piispaksi 15. lokakuuta 1982 ja vihittiin 6. tammikuuta 1983. 9. heinäkuuta 1991 hän sai nimityksen Malabon arkkipiispaksi.

Lähteet 

Päiväntasaajanguinealaiset katoliset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Rafael Viljamaa

Leo Rafael Viljamaa (15. maaliskuuta 1928 Loviisa – 2015) oli suomalainen mäkihyppääjä ja pesäpalloilija.

Lahden Hiihtoseuraa edustanut Viljamaa voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1947 ja 1949. Hän sijoittui Planicassa kolmanneksi vuonna 1949, ja seuraavana vuonna hän oli Oberstdorfissa toinen ja Salpausselällä kolmas. Hän voitti vielä tammikuussa 1951 Itävallan mäkihyppykilpailun. Hän lopetti mäkihyppyuransa jo 22-vuotiaana.

Viljamaa voitti pesäpallossa Suomen-mestaruuden Lahden Mailaveikkojen joukkueessa vuonna 1952.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset mäkihyppääjät
Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Pauli Ukkonen

Pauli Ukkonen (s. 5. kesäkuuta 1938 Kuopio) on suomalainen mäkihyppääjä.

Ukkonen voitti Puijon mäkikilpailun vuonna 1961 ja Ounasvaaran vuonna 1965. Hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1965 ja SM-pronssia vuonna 1964. Hän sijoittui Kaukolovassa toiseksi ja Sveitsin mäkiviikolla kolmanneksi vuonna 1965 sekä Salpausselällä neljänneksi ja Holmenkollenilla kuudenneksi vuonna 1961. Seuratasolla hän edusti Puijon Hiihtoseuraa.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset mäkihyppääjät
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Platinafasaani

Platinafasaani (Chrysolophus amherstiae) on kotoisin Lounais-Kiinasta ja Myanmarista. Aikuinen on 100–120 cm pitkä. Koiraalla on mustan ja hopean värinen pää, naaraalla on ruskea höyhenpeite. Platinafasaani on läheistä sukua kultafasaanille. Platinafasaani elää tiheän aluskasvillisuuden seassa. Platinafasaanit syövät viljaa, lehtiä ja selkärangattomia.

Lähteet 

Aitokanat
Atsteekkilumokierto

Atsteekkilumokierto (Ipomoea corymbosa) on köynnöskasvi, joka kasvaa luonnostaan Pohjois-Amerikan eteläosissa, Väli-Amerikassa ja Etelä-Amerikan keski- ja pohjoisosissa. Atsteekkilumokierrosta käytetään myös nahuatlinkielistä nimitystä ololiuhqui (vaihtoehtoiselta kirjoitusasultaan ololiuqui), joka on peräisin asteekeilta. Ololiuhqui (”pyöreä asia”) tarkoittaa kuitenkin itse asiassa vain kasvin siemeniä. Itse kasvin nahuatlinkielinen nimi on coaxihuitl (”käärmekasvi”). Asteekit käyttivät aikoinaan atsteekkilumokiertoa uskonnollisissa seremonioissaan ja yhäkin tietyt muut eteläisen Meksikon syrjäisillä vuorilla elävät heimot käyttävät atsteekkilumokiertoa samoihin tarkoituksiin.

Ulkonäkö ja ominaisuudet 
Monivuotisella atsteekkilumokierrolla on ohuet sydämenmuotoiset lehdet, jotka ovat väriltään vihreitä, kuten myös kasvin sileät ja suippomaiset varret. Atsteekkilumokierron kukat ovat pitkiä ja valkoisia. Sen ruskeat ja pienet siemenet ovat pyöreitä ja muistuttavat korianterin siemeniä.

Kemialliset yhdisteet 
Atsteekkilumokierron siemenissä on havaittu useita eri alkaloideja. Ergiinin pitoisuus on selvästi suurin, 0,0065 %.

Alkaloidien osuudet prosentteina

Käyttö päihteenä

Historia 
Atsteekkilumokierron siemenillä on pitkä historia päihteenä etenkin Meksikon vuoristossa eläneiden heimojen keskuudessa. Francisco Hernandez kuvaili 1500-luvun loppupuolen kirjoituksissaan asteekkipappien syöneen kyseisiä siemeniä ollakseen kykeneviä vastaanottamaan yliluonnollisia viestejä ja kommunikoidakseen jumaliensa kanssa. Hernandezin mukaan papit näkivät näkyjä ja kokivat kauhistuttavia hallusinaatioita atsteekkilumokierron siementen vaikutuksen alaisena. Asteekit käyttivät siemeniä myös maagisten voiteiden ainesosana.

Muinaisten kirjoitusten perusteella meksikolaisheimot käyttivät atsteekkilumokierron siemeniä hyvin laajalti myös lääkinnällisiin tarkoituksiin, kuten ilmavaivojen ja sukupuolitautien hoitoon, kivun hillitsemiseen ja kasvainten poistoon. Siementen uskottiin sisältävän jumaluuden, joka oikein lepyteltynä saisi aikaan ihmeitä.

Vaikutukset 
Kanadalainen psykiatri Osmond kokeili vuonna 1955 atsteekkilumokierron siemeniä useita kertoja päihtymistarkoituksessa. 60–100 siemenen annokset aiheuttivat hänelle apatiaa ja voimattomuutta sekä kasvanutta visuaalista herkkyyttä. Neljän tunnin jälkeen seurasi pidemmän aikaa kestävä vaihe, jolloin hän koki rentouttavan tyytyväisyyden tunteen. Vuonna 1958 Kinross-Wright kuitenkin julkaisi tekemiään kokeita, joissa kahdeksasta miespuolisesta vapaaehtoisesta jokainen oli ottanut siemeniä enimmillään 125 kappaletta kokematta mitään todettavissa olevia vaikutuksia.

1950-luvulla myös CIA tutki MKULTRA-ohjelmansa 22. alahankkeessa atsteekkilumokierron siementen vaikutuksia. Kokeissa selvisi, että siementen psykologiset vaikutukset vaihtelivat niiden alkuperämaan mukaan. Kuubalaisen lajikkeen siemenet olivat pieniä, eivätkä niiden vaikutukset olleet niin syviä kuin suurempien meksikolaisen lajikkeen siementen vaikutukset.

Kuvia

Lähteet 

Kiertokasvit
Köynnökset
Psykedeelit
Ratsastus kesäolympialaisissa 1980

Vuoden 1980 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 25. heinäkuuta – 1. elokuuta 1980 Trade Unions Equestrian Centre, Moskovassa, Neuvostoliitossa lukuun ottamatta esteratsastuksen yksilökilpailua, joka järjestettiin Lužnikissa. Tämä oli 16. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 68 osanottajaa  11 eri maasta. Osanottajista miehiä oli 59 ja naisia yhdeksän. Tapahtumia oli kuusi.

Christopher Wegelius osallistui esteratsastukseen hevosella Monday Morning, toistaiseksi viimeisimpänä suomalaisena esteratsastajana. Ratsukko sijoittui sijalle 12.

Mitalistit

Mitalitaulukko

Lähteet
Equestrianism at the 1980 Moskva Summer Games | Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet

Kesäolympialaiset 1980
1980
Joseph Ganda

Joseph Henry Ganda (s. 7. maaliskuuta 1932 Serabu) on sierraleonelainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 9. huhtikuuta 1961, ja hänet nimitettiin Keneman hiippakunnan piispaksi 11. marraskuuta 1970. Piispaksi vihittäessä 21. helmikuuta 1971 pääkonsekraattorina toimi Francis Carroll, jota avustivat Thomas Joseph Brosnahan ja John Kodwo Amissah. 

4. syyskuuta 1980 Ganda sai nimityksen Freetownin ja Bon arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 22. maaliskuuta 2007.

Lähteet 

Sierraleonelaiset henkilöt
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1932 syntyneet
Elävät henkilöt
Nils Nummelin

Nils Nummelin (1. joulukuuta 1921 – 26. maaliskuuta 2010) oli suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi vuosina 1943–1951 SM-sarjaa KIF:ssä ja Tammerfors Bollklubbissa. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja sai SM-pronssia vuosina 1945, 1946, 1947, 1948, 1950 ja 1951. Nummelin tiedettiin varsinkin maalintekijänä, sillä hänen TBK:ssa tehdyistä 47 pisteestään 42 oli maaleja.

Maajoukkue
Nummelin pelasi urallaan kolme A-maaottelua, joista kaksi MM-kilpailuissa vuonna 1949.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1921 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet
YleLeaks

YleLeaks on Yellow Film & TV tuottama suomalainen televisiosarja. YleLeaksissa otetaan kantaa viikon ajankohtaisimpiin tapahtumiin, uutisiin sekä juoruihin. Ohjelmaa ovat juontaneet koomikko Pirjo Heikkilä vuosina 2011–2013 ja koomikko Krisse Salminen syksystä 2013.

Vakiokommentaattoreina ohjelmassa nähtiin kolmella ensimmäisellä tuotantokaudella Kari Hietalahti, Mari Perankoski, Joonas Nordman ja Teemu Laajasalo (jälkimmäinen nimellä Teemu Tammisalo). Heidän lisäkseen ohjelmassa oli ensimmäisellä tuotantokaudella vaihtuvia vieraita. Toisella kaudella ei vieraita nähty. Kolmannella kaudella ohjelmaan tuli mukaan Miitta Sorvalin esittämä Tellervo von Appelgren. Neljännellä tuotantokaudella Nordmanin ja Perankosken tilalle tulivat Jukka Lindström ja Heli Sutela. Lindströmin alettua juontaa ohjelmaa Noin viikon uutiset, hänen tilalleen tuli marraskuussa 2014 André Wickström. Sutelakaan ei jatkanut ohjelmassa vuoden 2014 jälkeen, vaan Perankoski palasi ohjelmaan tammikuussa 2015. 

Syksyllä 2015 alkaneella viidennellä tuotantokaudella ohjelman kommentaattoreina nähdään kahdeksan fiktiivistä varakansanedustajaa, jotka ovat Kari Hietalahden näyttelemät keskustan Juhani Käki ja vasemmistoliiton Arhippa Korhonen, Teemu Laajasalon näyttelemät kokoomuksen Kalle Vapaamäki ja vihreiden Kesä Steiner, Taneli Mäkelän näyttelemät sosialidemokraatti Jouko Kitka ja Rkp:n Peter Smörö ja Mari Perankosken näyttelemät perussuomalainen Ritu Koponen-Papadokus ja kristillisdemokraatti Mailis Lumpio. Myös Miitta Sorvalin esittämä Tellervo von Appelgren jatkaa ohjelmassa. 

Ohjelman tekeminen lopetettiin toistaiseksi keväällä 2016. Ohjelma keräsi parhaimmillaan yli 800 000 katsojaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
YleLeaks Ylen sivustolla
http://tellervo.yleleaks.fi

Suomalaiset televisiosarjat
Satiirisarjat
Gunnar Lihr

Gunnar Lihr (26. heinäkuuta 1897 Helsinki – 1. joulukuuta 1937 Fjäturenjärvi, Sollentuna, Ruotsi) oli suomalainen lentokapteeni ja Aeron ensimmäinen suomalainen liikennelentäjä. 

Lihr oli vuonna 1928 lentäjänä Ilmavoimien Suomen osalta organisoimalla pelastusretkellä Huippuvuorille, jonne italialaisen kenraalin Umberto Nobilen johtama retkikunta oli jäänyt jäälautalle zeppeliini Italian pudottua.

Lihr aloitti uransa 1920 ilmavoimien palveluksessa mekaanikkona. Vuodesta 1924 hän työskenteli Aeron palveluksessa ja lensi ensimmäisen vuoron Helsingistä Tukholmaan. Hän kuoli Tukholmaan matkalla olleen koneen epäonnistuneessa hätälaskussa. Moottorin jouduttua epäkuntoon koneen oli tehtävä pakkolasku Tukholman lähellä pienelle järvelle, jonka jää ei kestänyt koneen painoa. Lentokapteeni Lihr ja radiosähköttäjä Hartikainen hukkuivat koneen vaipuessa järven pohjaan.

Lihr oli avioitunut lastenlääkäri Zaida Eriksson-Lihrin kanssa kolme vuotta ennen kuolemaansa. Heillä oli poika.

Lihr sai lentokapteenin arvon 1934.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Gunnar Lihrin haastattelu Hufvudstadsbladetissa, Pelastamalmi.fi 
 Geust, Karl-Fredrik: Gunnar Lihr, En finländsk flygarlegend – Suomalainen lentäjälegenda, ISBN 978-951-550-771-6

Suomalaiset siviililentäjät
Vuonna 1897 syntyneet
Vuonna 1937 kuolleet
Lento-onnettomuudessa kuolleet
Venäjän alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Venäjän alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Venäjää jääkiekon nuorten maailman­mestaruus­kilpailuissa. Joukkue on voittanut maailmanmestaruuden neljästi.

Maailmanmestaruuskilpailuissa joukkue on saavuttanut kultaa vuosina 1999, 2002 , 2003 ja 2011, hopeaa vuosina 1995, 1998, 2000, 2005, 2006, 2007, 2012, 2015, 2016 ja 2020 sekä pronssia vuosina 1994,1996, 1997, 2008, 2009, 2013, 2014, 2017 ja 2019.

Sijoitukset

Katso myös 
 Venäjän jääkiekkomaajoukkue
 Neuvostoliiton alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Lähteet 

Venäjän jääkiekko
Nuorten jääkiekkomaajoukkueet
Alec Trevelyan

Alexander ”Alec” Trevelyan on kuvitteellinen hahmo James Bond -elokuvassa 007 ja kultainen silmä. Häntä esittää elokuvassa Sean Bean. Elokuvan lisäksi Trevelyan esiintyy videopeleissä GoldenEye 007 ja GoldenEye 007 (2010).

Rooli 
Vuonna 1986 MI6-agentti Alec Travelyan osallistuu James Bondin kanssa tunkeutumiseen neuvostoliittolaiseen kemiallisten aseiden laitokseen Arkangelissa. Laitoksessa Travelyan lavastaa kuolemansa, ja Bond pakenee räjäyttäen laitoksen. Yhdeksän vuoden ajan MI6 luulee Trevelyanin kuolleen, kunnes Bond pääsee MI6:n kohteena olevan Janus-rikossyndikaatin jäljille ja paljastaa sen johtajaksi kuolleeksi luullun Trevelyanin. Hänen olemuksensa on entistä synkempi, ja hänen kasvonsa ovat arpeutuneet Arkangelin laitoksen räjähdyksessä. Hän janoaa kostoa briteille, jotka pettivät hänen vanhempansa toisen maailmansodan jälkeen palauttamalla heidät Neuvostoliittoon. Trevelyan näki kuusivuotiaana isänsä tappaneen äitinsä ja itsensä, jonka jälkeen hänet vietiin Isoon-Britanniaan.

Trevelyanin suunnitelman mukaisesti hänen liittolaisensa Xenia Onatopp ja kenraali Ourumov varastavat Tiger-helikopterin ja tunkeutuvat satelliittien ohjausasemalle Venäjän Severnajaan. He tappavat aseman ohjelmoijat ja varastavat GoldenEye-satelliittiaseen, jolla Trevelyan aikoo varastaa miljoonia puntia Bank of Englandista ja lopulta aiheuttaa valtavan kaaoksen tuhoamalla Lontoon.

Ohjelmoija Natalie Simonovan avustuksella Bond jäljittää Trevelyanin sateelliantennin Kuubaan. Pian Trevelyan ja Bond ajautuvat yhteenottoon antennin huipulla. Uhkaavasti alakynteen jäävä Bond onnistuu tönäisemään Trevelyanin alas tikkailta, ja tämän ollessa putoamaisillaan alas, Bond saa otteen Trevelyanin jalasta. Roikkuessaan Bondin otteessa kymmenien metrien korkuisella antennitasanteella, Travelyan kysyy ”Englannin puolesta, James?”, johon Bond vastaa ”Ei, vaan minun”. Bond irrottaa otteensa Trevelyanista ja tämä putoaa alas huipulta. Hän kuolee myöhemmin kun antenni romahtaa hänen päälleen.

James Bond -hahmot
Kuvitteelliset joukkomurhaajat
Kuvitteelliset salaiset agentit ja vakoojat
Kuvitteelliset järjestäytyneen rikollisuuden jäsenet
Weyher et Richemond

Automobiles Weyher et Richemond oli Ranskan Pantinissa toiminut yritys joka valmisti autoja vuosina 1905–1910. Yritys oli valmistanut höyrykäyttöisen paloauton vuonna 1903 ja henkilöautotuotanto alkoi vuoden 1905 lopulla. Tässä mallissa oli Serpolletin suunnittelema nopea putkikattila ja Friedmann-Knollerin patenttiin perustuva 15-hevosvoimainen nelisylinterinen vastaiskumoottori. Autossa oli aluksi nelipyöräjarrut, mutta ne jätettiin pois myöhemmistä malleista, sillä asiakaskunta ei pitänyt niistä. Ulkoiselta olemukseltaan autot olivat bensiinikäyttöisten kaltaisia.

Vuonna 1908 Weyher et Richemond esitteli bensiinikäyttöisen malliston. Nelisylinterisiä malleja oli kolme: 15-, 20- ja 32-hevosvoimaiset muunnelmat. Kuusisylinterisen teho oli 30 hevosvoimaa. Yritys valmisti myös Labor-nimistä bensiinikäyttöistä autoa. Britanniassa höyryautot myytiin nimellä Rexer.

Lähteet

Ranskalaiset automerkit
Autonvalmistajat
Joseph Pickford

Joseph Pickford (1734–1782) oli englantilainen arkkitehti. Hän kuului Yrjö III:n hallituskaudella maansa merkittävimpiin Lontoon ulkopuolella toimineisiin arkkitehteihin. Pickford edusti enimmäkseen palladiolaista arkkitehtuuria.

Pickford syntyi ja varttui Ashow’ssa, Warwickshiren kreivikunnassa. Vuonna 1748 hän lähti harjoittelijaksi setänsä yritykseen Lontooseen. Setä oli maan arvostetuimpia rakennusyrittäjiä. Pickfordin harjoittelukauden aikana yritys sai osallistua kuuluisien palladiolaisten rakennusten, kuten Whitehallin Horse Guardsin ja Cambridgen yliopiston kirjaston rakentamiseen.

Pickford muutti Derbyyn vuonna 1760, ja hän oli ilmeisesti ensimmäinen Lontoossa opiskellut arkkitehti, joka toimi alueella.Hän suunnitteli John Gisbournelle yksityistalon St Helen’s House, joka muutettiin myöhemmin kouluksi. Hän tutustui Lunar societyn jäseniin, kuten Joseph Wrightiin, Peter Perez Burdettiin ja John Whitehurstiin, ja sai näiden kautta toimeksiantoja alueelta. Hän suunnitteli uuden posliinitehtaan Josiah Wedgwoodille, joka oli myös Lunar societyn jäsen. Wedgewood tilasi suunnitelmat myös tehtaan työläisten asuintaloille, jotka piti terveyssyistä sijoittaa kylän toiselle reunalle kauas tehtaasta.

Pickfordin itselleen vuonna 1770 rakennuttama asuintalo on nykyisin Pickford House Museum Derbyn kaupungissa Englannissa. Talo on sisustettu kuvaamaan elämää Yrjöjen aikakaudella.

Lähteet 

Brittiläiset arkkitehdit
Vuonna 1734 syntyneet
Vuonna 1782 kuolleet
Siina Hirvonen

Siina Hirvonen  (s. 1977) on suomalainen muusikko, musiikkipedagogi, musiikkileikkikoulunopettaja, televisiojuontaja ja -toimittaja. Hirvonen on oopperalaulaja-laulutaiteen lehtori Anssi Hirvosen ja kanttori-filosofian tohtori Riitta Hirvosen tytär.

Siina Hirvonen opiskeli musiikkipedagogiksi Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa 1999–2003. Hirvonen aloitti jatko-opintonsa Sibelius-Akatemiassa vuonna 2006 Musiikkikasvatuksen osastolla. Hirvonen on työskennellyt varhaisiän musiikinopettajana esimerkiksi Helsingin Konservatoriossa, Pirkanmaan musiikkiopistossa, Maija Salon musiikkiopistossa ja MLL:n paikallisyhdistyksissä. Lisäksi Hirvonen on ollut mukana suunnittelemassa ja toteuttamassa erilaisia lastenkonsertteja ja -tapahtumia sekä musiikkiäänitteitä.

Hirvonen tekee yhteistyötä Yle TV2:n lastenohjelmatuotannon kanssa. Hän on ollut mukana suunnittelemassa ja toteuttamassa erilaisia musiikkiohjelmasarjoja vuodesta 2006 alkaen. Hirvonen on toiminut Pikku Kakkosen maanantai-iltojen eli Musamaanantain viikoittaisena juontajana syksystä 2008 lähtien. Vuonna 2014 hän lopetti maanantain Pikku Kakkosen juontamisen, ja hänen tilalleen tuli Tuomo Rannankari.

Opetus- ja tv-työnsä ohessa Siina Hirvonen keikkailee ahkerasti ympäri Suomea mm. Siina & Taikaradio -lastenmusiikkiorkesterinsa kanssa. Siina & Taikaradiolta on ilmestynyt oma äänite. 
Keikkailun lisäksi hän tekee paljon yhteistyötä eri orkestereitten kanssa. Hirvonen on ollut Savonlinnan Oopperajuhlilla sekä esiintynyt myös Radion sinfoniaorkesterin, Oulu Sinfonian ja Hyvinkää Orkesterin kanssa.

Hirvonen sai Vuoden Kasvattaja 2010 -palkinnon ansiokkaasta, laadukkaasta ja monipuolisesta työstään varhaisiän musiikkikasvatuksen ja -opetuksen sekä lastenmusiikin ja -kulttuurin saralla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 http://www.siinahirvonen.fi/

Suomalaiset muusikot
Suomalaiset televisiojuontajat
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Oiva Koivisto

Oiva Tapio Koivisto (1. elokuuta 1904 Lappee – 28. kesäkuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen upseeri ja vara-amiraali. Hän toimi Suomen merivoimien komentajana vuosina 1952–1964.


Sotilasura 
Koivisto osallistui Joensuun suojeluskunnan mukana sisällissodan taisteluihin. Hän valmistui Kadettikoulusta 1925 sekä Sotakorkeakoulusta 1937 (ye-upseeri 1940). Koivisto toimi merikadettiosaston opettajana Kadettikoulussa 1927–1932 sekä tykkivene Karjalan päällikkönä 1930–1932. Oppijakson päällikkönä koululaiva Suomen Joutsenella hän toimi 1932–1933. Merikomppanian päällikkönä Rannikkotykistörykmentti 3:ssa hän oli 1933–1937. Toimisto- ja yleisesikuntaupseerina hän toimi 1937–1939. 

Talvisodan aikana Koivisto toimi Rannikkolaivaston esikuntapäällikkönä 1939–1940 ja sodan jälkeen vuonna 1940 Hangon vuokra-alueen rajakomission Suomen valtuuskunnan puheenjohtajana. Hän oli panssarilaiva Väinämöisen päällikkö 1940–1944. Turun Laivastoaseman päällikkönä hän palveli vuosina 1944–1945, Suomen laivaston komentajana 1945–1952 ja merivoimien komentajana vuodesta 1952 vuoteen 1964.

Ylennykset: aliluutnantti 1925, luutnantti 1926, kapteeniluutnantti 1930, komentajakapteeni 1936, komentaja 1941, kommodori 1944, kontra-amiraali 1953, vara-amiraali 1962.

Lähteet

Kirjallisuus
 Kuka kukin on 1978, s. 405.
 Kuolleita. Helsingin Sanomat 4.7.1987, s. 14. (Maksullinen artikkeli.) Viitattu 3.5.2018.

Viitteet 

Suomalaiset amiraalit
Suomen sisällissodan valkoiset
Suomen merivoimien komentajat
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1987 kuolleet
Boniface Tshosa Setlalekgosi

Boniface Tshosa Setlalekgosi (14. syyskuuta 1927 Serowe – 25. tammikuuta 2019) oli botswanalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 22. heinäkuuta 1963 ja tuli nimitetyksi Gaboronen hiippakunnan piispaksi 30. marraskuuta 1981. Hänet vihittiin piispaksi 6. maaliskuuta 1982. Pääkonsekraattorina toimi Peter Fanyana John Butelezi, jota avustivat Patrick Fani Chakaipa ja Alfonso Liguori Morapeli.

Setlalekgosi jäi eläkkeelle 5. helmikuuta 2009, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin Valentine Tsamma Seane. Hänen edeltäjänään puolestaan oli aikoinaan toiminut Urban Charles Joseph Murphy.

Lähteet 

Botswanalaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet
Grenade (kappale)

"Grenade" on kappale, jonka on esittänyt ja tuottanut yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Bruno Mars ensimmäiselle studioalbumilleen Doo-Wops & Hooligans. Se julkaistiin ensimmäisen kerran myynninedistämistarkoituksessa ns. promosinglenä 28. syyskuuta 2010 ja myöhemmin albumin toisena singlenä. Grenade on albumin ensimmäinen raita. Sen kirjoittivat Mars tuotantotiiminsä The Smeezingtons kanssa mukanaan Brody Brown, Claude Kelly ja Andrew Wyatt. Kappale nousi ensimmäiselle sijalle listoilla Australiassa, Kanadassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa ja Iso-Britanniassa. Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla kappale nousi myös ensimmäiselle sijalle ja on näin ollen hänen kolmas kyseiseen listasijoitukseen yltänyt singlensä Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin marraskuussa 2010.

Musiikkivideo 

Musiikkivideo julkaistiin 19. marraskuuta 2010 ja sen ohjasi NABIL. Videolla Mars laulaa rakastamastaan naisesta ja vetää köydellä sidottua pianoa läpi Los Angelesin. Hänellä on päällään puku ja hän kohtaa jengin ja vihaisen pitt bullin matkalla. Kun hän saapuu naisen talolle ja näkee tämän toisen miehen kanssa, hän raahaa itsensä ja pianonsa junan alle. Video sisältää myös kohtauksia tummasta makuuhuoneesta, jossa katsotaan sateisesta ikkunasta.

Kulissien takana -videolla Mars kertoo "Video kertoo taistelustani kertoa tytölle, että tekisin mitä tahansa hänen vuokseen. Menen jopa niin pitkälle, että raahaan pianon mukanani, jotta voin laulaa sydämestäni."

Kappalelista 
Digitaalinen lataus
"Grenade" – 3:42

German CD single
"Grenade" – 3:42
"Just the Way You Are" (Carl Louis & Martin Danielle Classic Mix) – 5:17

The Grenade Sessions digital EP
"Grenade" – 3:42
"Catch a Grenade" (The Hooligans Remix) – 3:30
"Grenade" (Passion Pit Remix) – 6:10
"Grenade" (akustinen) – 4:09
"Grenade" (musiikkivideo) – 3:40

Coverversiot 
Natalia Kills
Ariana Grande

Henkilöstö 
 laulunteko – Bruno Mars, Philip Lawrence, Ari Levine, Brody Brown, Claude Kelly, Andrew Wyatt
 tuottaja – The Smeezingtons
 miksaus – Manny Marroquin
 assisentit – Erik Madrid, Christian Plata
 audio – Ari Levine
 instrumentointi – Bruno Mars, Ari Levine, Brody Brown
 masterointi – Stephen Marcussen

Lähde:

Listasijoitukset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Musiikkivideo yhteisöpalvelu YouTubessa

Vuoden 2010 kappaleet
Bruno Marsin kappaleet
Balladit
The Smeezingtonsin tuottamat kappaleet
Salomo (artisti)

Salomo eli Atte Valontaival (alun perin Atte Lönn, s. 1987  Kuopio) on suomalainen reggaemuusikko. Hänen esikoislevynsä Askel kerrallaan julkaistiin elokuussa 2011.

Ura

Hip hop
Salomon musiikkiura alkoi 2000-luvun taitteessa. Hän julkaisi taiteilijanimellä Seiska neljä omakustanteista hip-hop-albumia vuosina 2000-2005. Levyn Omia polkuja nauhoitti ja miksasi jyväskyläläinen tuottaja Joniveli.

Reggae
Julkaistuaan Omia polkuja -albumin vuonna 2005 Salomo alkoi työstää Matkamiehentie -reggae albumiaan Wolfram -labelille. Albumia ei kuitenkaan koskaan julkaistu, mutta osa kappaleista päätyi Salomon 3. elokuuta 2011 julkaistulle Askel kerrallaan -albumille. Kyseinen levy oli Salomon ensialbumi reggaen alalla. Albumilla vierailee muun muassa Suomen tunnetuimpiin reggaeartisteihin lukeutuva Jukka Poika. Askel kerrallaan -albumia edelsi "Seppä" -niminen single, joka julkaistiin heinäkuussa 2011.

Salomo julkaisi 5. joulukuuta 2013 toisen pitkäsoittonsa Kultainen lanka. Albumilta on julkaistu myös singlet "Kevein askelin" ja "Kevät jäällä".

Diskografia

Seiska

Salomo
Albumit
 
 Kultainen lanka (2013, Salomo Tuotanto / Eclipse Music)

Singlet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut
 

Suomalaiset reggaemuusikot
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Just the Way You Are (Bruno Marsin kappale)

”Just the Way You Are” on kappale yhdysvaltalaiselta laulaja-lauluntekijältä Bruno Marsilta. Se julkaistiin ensimmäisenä singlenä hänen debyyttialbumiltaan Doo-Wops & Hooligans. Single julkaistiin Yhdysvalloissa 20. heinäkuuta 2010 ja sen kirjoittivat The Smeezingtons, Khalil Walton sekä Needlz ja tuottivat The Smeezingtons ja Needlz. Musiikkivideo, jonka ohjasi Ethan Lader, julkaistiin 8. syyskuuta 2010 ja siinä näyttelee perulaissyntyinen australialainen näyttelijä Nathalie Kelley. Single julkaistiin Isossa-Britanniassa 19. syyskuuta 2010 nimellä "Just the Way You Are (Amazing)". Kappaleen virallisessa remix-versiossa on mukana räppäri Lupe Fiasco. Versio sisältyy Doo-Wops & Hooligans -albumin deluxe-painokseen. 13. helmikuuta 2010 kappale voitti Grammy-palkinnon kategoriassa Best Male Pop Vocal Performance.

Musiikkivideo 
Musiikkivideossa on mukana perulais-australialainen näyttelijä Nathalie Kelley. Videon alussa Nathalia kuuntelee kappaletta "Just the Way You Are" musiikkisoittimellaan, kun Bruno astuu sisään. Hän pysäyttää soittimen, ottaa kasetin ja alkaa laulaa kappalettaan. Bruno vetää kasetin nauhan ulos ja muotoilee siitä ensin oman ja sitten kappaleensa nimen. Kappaleen edetässä hän muotoilee nauhasta erilaisia asioita. Video noudattaa koko ajan samanlaista teemaa, nauhasta muotoillaan esimerkiksi Nathalien ja Brunon muotokuvat. Suurin osa kuvista on animoituja. Kappaleen lopussa Bruno soittaa pianoa Nathalien katsoessa ja hymyillessä.

Kappalelista 
Digitaalinen single
 "Just the Way You Are" (Album Version) - 3:40

CD Single
 "Just the Way You Are" (Album Version) - 3:40
 "Just the Way You Are" (Skrillex Batboi Remix) - 3:50

Muita versioita 
Kappaleesta on tehty useita coverversioita. Cory Monteith esitti kappaleen yhdysvaltalaisen Glee-televisiosarjan toisen tuotantokauden kahdeksannessa jaksossa. Jakso ensiesitettiin 22. marraskuuta 2010. Brittien The X Factor -kilpailun voittaja Matt Cardle esitti kilpailussa oman tulkintansa ja nauhoitti myöhemmin kappaleen albuminsa B-puolelle. Myös The Saturdays ja ukrainalainen post-hardcore-yhtye Make Me Famous ovat coveroineet kappaletta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Musiikkivideo yhteisöpalvelu YouTubessa

Vuoden 2010 kappaleet
Bruno Marsin kappaleet
Balladit
The Smeezingtonsin tuottamat kappaleet
Damián Iguacén Borau

Damián Iguacén Borau (12. helmikuuta 1916 Fuencalderas – 24. marraskuuta 2020) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 7. kesäkuuta 1941 ja tuli nimitetyksi Barbastron piispaksi 10. elokuuta 1970. Hänet vihittiin piispaksi 11. lokakuuta Luigi Dadaglion toimiessa pääkonsekraattorina sekä Pedro Cantero Cuadradon ja Arturo Tabera Araozin avustaessa.

23. syyskuuta 1974 Iguacén Borau sai nimityksen Teruelin ja 14. elokuuta 1984 San Cristóbal de La Laguna o Tenerifen piispaksi. Hän Teneriffan oli kymmenes piispa. Borau jäi eläkkeelle 12. kesäkuuta 1991.

Lähteet 

Tenerifen piispat
Espanjalaiset papit
Katoliset piispat
Yli satavuotiaiksi eläneet espanjalaiset
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
John Jobst

John Jobst (4. helmikuuta 1920 – 5. heinäkuuta 2014 Innsbruck, Itävalta) oli saksalaissyntyinen, Australiassa työskennellyt roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului pallottiineihin. Hänet vihki papiksi Wilhelm Kempf 9. heinäkuuta 1950. Hänet nimitettiin 13. tammikuuta 1959 Kimberleyn Länsi-Australiassa apostoliseksi vikaariksi ja Pitanaen titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta; pääkonsekraattorina toimi Romolo Carboni, jota avustivat Ottone Raible ja James Patrick Carroll.

13. marraskuuta 1959 apostolisen vikariaatin nimi muuttui Kimberleysiksi, ja 7. kesäkuuta 1966 siitä tehtiin Broomen hiippakunta. Jobst toimi sen piispana, kunnes jäi eläkkeelle 3. marraskuuta 1995. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

Lähteet 

Saksalaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Tšekin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Tšekin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Tšekkiä jääkiekon nuorten maailman­mestaruus­kilpailuissa. Joukkue on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2000 ja 2001.

Sijoitukset 

 1994 – 5. 
 1995 – 6. 
 1996 – 4.
 1997 – 4.
 1998 – 4.
 1999 – 7.
 2000 – kultaa 
 2001 – kultaa 
 2002 – 7.
 2003 – 6.
 2004 – 4.
 2005 – pronssia
 2006 – 6.
 2007 – 5.
 2008 – 5.

 2009 – 6.
 2010 – 7.
 2011 – 7.
 2012 – 5.
 2013 – 5.
 2014 – 6. 
 2015 – 6. 
 2016 – 5. 
 2017 – 6.
 2018 – 4.
 2019 – 7.
 2020 – 7.
 2021 – 7.
 2022 – 4.

Katso myös 
 Tšekin jääkiekkomaajoukkue
 Tšekkoslovakian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tšekki nationalteamsoficehockeyssä 

Nuorten jääkiekkomaajoukkueet
Tšekin jääkiekko
Visa-Basket

Visa-Basket (aikaisemmin Helsingin Visa) on helsinkiläinen koripalloseura.

Historia 
Vuonna 1907 Raittiusyhdistys Koitolle perustettiin oma voimistelu- ja urheiluseura, joka sai nimekseen Helsingin Visa. Toiminnassa oli urheilun lisäksi mukana muun muassa tanssia ja näyttelemistä. 

Koripallossa Visa voitti miesten SM-pronssia vuonna 1946. Pääsarjatasolla seura pelasi kuuden kauden ajan. Naisissa seura voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1956 ja 1959. SM-hopeaa Visa voitti 1957 ja 1958 sekä pronssia vuonna 1955. Vaikka seura menestyi hyvin naisissa, putosi se nopeasti menestysvuosien jälkeen pääsarjasta. Kaiken kaikkiaan Visa pelasi naisten SM-sarjassa seitsemän kautta. Myöhemmin seura pelasi miesten I-divisioonassa nimellä Visa-Basket.
Visa pelasi myös lentopalloa SM-sarjatasolla 1950-1960 -luvuilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivu 

Helsinkiläiset urheiluseurat
Suomalaiset koripalloseurat
Entiset suomalaiset lentopalloseurat
Sabha

Sabha (myös Sebha, ) on keidaskaupunki ja samannimisen piirikunnan keskus Libyan lounaisosassa 790 kilometriä Tripolista etelään. Kaupungissa on 130 000 asukasta (vuonna 2020).

Sabha on Fezzanin alueen keskus ja Lounais-Libyan liikenteen tärkein solmukohta, josta on yhteydet Tšadiin, Nigeriin ja Algeriaan. Kaupungissa on kansainvälinen lentokenttä.

Sabhassa toimii elintarviketeollisuutta, joka on keskittynyt taatelien jalostukseen. Keitailla kasvatetaan taatelipalmuja sekä viljellään viljaa ja puutarhakasveja. Sabhan laaksossa on yksi maailman suurimmista rautamalmiesiintymistä, joka on toistaiseksi pääosin hyödyntämättä.

Nykyaikaisesti rakennettu kaupunki on vailla erityisiä nähtävyyksiä. Italialaisten rakentamaan linnoitukseen on sijoitettu varuskunta. Kaupungissa on myös koulu, jossa Muammar Qaddafi opiskeli ja aloitti poliittisen toimintansa.

Lähteet

Libyan kaupungit
Vaalan seurakunta

Vaalan seurakunta (vuoteen 1954 Säräisniemen seurakunta) on Oulun hiippakuntaan ja Limingan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Vaalan kunnan alueella.

Historiaa 
Seurakunnan pääosa erotettiin vuonna 1779 Paltamon seurakunnasta Säräisniemen kappeliseurakunnaksi. Kirkkoherrakunta Säräisniemestä tuli vuonna 1864, kunnes se muuttui 1955 edellisenä vuonna Säräisniemestä ja Utajärven joistakin osista perustetun uuden Vaalan kunnan seurakunnaksi.

Kirkot 
Vaalan seurakunnalla on kuntataajaman kirkon ohella yhä käytössään vanha kultturihistoriallisesti arvokas Säräisniemen kirkko vuodelta 1781. Uudempi kirkko, jonka arkkitehti Dan Englund suunnitteli alun perin seurakuntataloksi, valmistui 1961. Arkkitehti Matti Leiberin suunnitelmaan perustuva kirkon laajennus, johon kuuluivat kellotorni, seurakuntasali ja keittiö, valmistui 1988. Manamansalossa on lisäksi vuonna 1959 valmistunut muistomerkkikirkko Kainuun ensimmäisen eli Oulujärven seurakunnan kirkon muistoksi, joka sijaitsi perimätiedon mukaan samalla paikalla 1559-1585. Kirkon suunnittelivat arkkitehdit Tuomas Väyrynen ja Eero Huotari.

Hautausmaat 
Hautausmaita seurakunnalla on kolme, Vaalan hautausmaa Kurikkavaarassa valtatie 22:n vieressä, Säräisniemen hautausmaa sekä Manamansalon hautausmaa. Vaalan hautausmaalla, joka otettiin käyttöön vuonna 1957, on hirsinen siunauskappeli. Säräisniemen hautausmaalla on ruumishuone vuodelta 1890 sekä uudehko talousrakennus.

Kirkkoherrat 
Vaalan seurakunnan kirkkoherra on Vesa-Tapio Palokangas.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Vaalan seurakunnan kotisivut

Oulun evankelis-luterilaisen hiippakunnan seurakunnat
Vaala
Ghat

Ghat (myös Gat) on keidaskaupunki ja samannimisen piirikunnan keskus Libyan lounaisosassa lähellä Algerian rajaa. Sieltä on maantieyhteys Sebhaan (552 kilometriä) ja Tripoliin (1342 kilometriä) sekä lentokenttä. Asukkaita on 5 300 henkeä (vuonna 2012).

Keskellä Saharaa Acacusvuorten juurella sijaitseva Ghat oli aikaisemmin tärkeä karavaanikaupan keskus. Garamantit perustivat sen vanhemman asutuksen paikalle ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Myöhemmin se kuului puoli-itsenäisenä sulttaanikuntana Tassili-n-Addžerin tuaregivaltakuntaan. 1800-luvun alussa Ghat oli Murzuqin ohella yksi Fezzanin tärkeimmistä kaupungeista. Osmanit valtasivat sen vuonna 1875. Myöhemmin aluetta hallitsivat Ranska ja Italia. Saharan yli kulkeneen kaupan vähennyttyä syrjäinen paikkakunta on menettänyt merkitystään. Viime vuosikymmeninä siitä on muodostunut suosittu matkailukohde.

Seudulla asuu tuaregeja. Keitailla kasvatetaan taatelipalmuja, viljellään viljaa ja hoidetaan kasvimaita. Algeria ja Libya ovat kiistelleet Ghatin eteläpuolella olevan rajalinjan sijainnista.

Ghatin savitiilistä rakennettu vanha kaupunki eli medina on nykyään jäänyt autioksi. Sen keskellä sijaitsevat vuonna 900 rakennettu sudanilaistyylinen moskeija ja virallisena kokoontumispaikkana käytetty tornimainen rakennus. Medinan yläpuolella kohoaa turkkilaisten ja italialaisten pystyttämä linnoitus. Seudun suurin nähtävyys ovat Acacusvuorten Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvat muinaiset kalliopiirrokset. Niiden aiheet heijastavat Saharan luonnossa ja sen asukkaiden elintavoissa vuosituhansien aikana tapahtuneita muutoksia.

Lähteet

Aiheesta muualla

Libyan kaupungit
Noma (ravintola)

Noma on kahden Michelin-tähden ravintola Kööpenhaminassa Tanskassa. René Redzepin johtama ravintola on perustettu vuonna 2004. Ravintola on keskittynyt pohjoismaisiin ruokalajeihin, ja sen nimi onkin lyhenne tanskan kielen sanaparista nordisk mad (suom. pohjoismainen ruoka). Noma on valittu Restaurant-lehden järjestämässä äänestyksessä maailman parhaimmaksi ravintolaksi vuosina 2010, 2011, 2012 ja 2014.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Virallinen sivusto

Kööpenhamina
Ravintolat Tanskassa
Giuseppe Casale

Giuseppe Casale (s. 28. syyskuuta 1923) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 3. helmikuuta 1946 ja nimitettiin Vallo di Lucanian hiippakunnan piispaksi 26. lokakuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat Gaetano Pollio ja Giuseppe Carata.

7. toukokuuta 1988 Casale nimitettiin Foggia-Bovinon arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 27. toukokuuta 1999.

Lähteet 

Italialaiset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1923 syntyneet
Elävät henkilöt
Cedric the Entertainer

Cedric Antonio Kyles (s. 24. huhtikuuta 1964 Jefferson City, Missouri, Yhdysvallat), tunnetaan nimellä Cedric the Entertainer, on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Barbershop ja The Original Kings of Comedy.

Yksityiselämä 
Cedric on naimisissa Lorna Wellsin kanssa ja heillä on kaksi yhteistä lasta, Croix Alexander ja Lucky Rose. Cedricillä on myös Tiara-niminen tytär aiemmasta suhteestaan.

Filmografia

Televisio

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Cedric the Entertainerin viralliset kotisivut 
 
 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset koomikot
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Afroamerikkalaiset
Kuopio juhlii

Kuopio juhlii on Kuopiossa elo- ja syyskuun vaihteessa järjestettävä kulttuuritapahtuma.

2014 
Viidettä kertaa järjestetty Kuopio Juhlii -tapahtumaviikonloppu näyttäytyi tänä vuonna vilkkaana koleasta säästä huolimatta. Kuopio juhlii -viikonloppu ylitti reilusti viimevuotisen kävijämäärän 18000: kokonaiskävijämäärä oli vuonna 2014 lähelle 40 000. Lisäksi Elonkorjuujuhlassa oli kävijöitä noin 35 000.

2013 
Kuopio juhlii ja Elonkorjuujuhla yhdistivät voimansa elokuun viimeisenä viikonloppuna ja tarjosivat suopean säänsiivittämänä monipuolisen ja monialaisen tapahtumakokonaisuuden. Kuntaliitoksen myötä Kuopioon liittyneen Nilsiän perinteinen Taiteiden yö oli tänä vuonna ensimmäistä kertaa mukana Kuopio juhlii -tapahtuman ohjelmistossa ja yhteismarkkinoinnissa.

2012 
Elo- ja syyskuun vaihteessa vietetty Kuopio juhlii sai jälleen runsaasti väkeä liikkeelle. Hieman viileästä ja sateisestakin säästä huolimatta aiempia vuosia monipuolisempi ja laajempi ohjelma houkutteli huikeasti kävijöitä eri osatapahtumiin; yhteensä tapahtuma keräsi 18 000 kävijää.

2011 

Vuonna 2011 koettiin kulttuurin ja sään harmoniaa Kuopiossa, kun elokuun viimeisenä viikonloppuna vietetty Taiteiden juhla yhdessä Kuopio juhlii –viikonlopun kanssa sai runsaasti väkeä liikkeelle. Kaunis, lähes trooppinen sää, yhteistyö Elonkorjuujuhlan ja Terve Kuopio -päivän kanssa sekä tavallistakin runsaampi ohjelmatarjonta takasivat ennätysyleisön jo kuudetta kertaa järjestetylle Taiteiden juhlalle. Kaupungin talolla järjestettiin myös tällöin avointen ovien päivä ja musiikkikeskuksella järjestettiin avoimet harjoitukset.

2010 

Vuonna 2010 järjestettiin nimen Kuopio-juhlii alla ensimmäinen tapahtuma, joka yhdisti bisnestä, kulttuuria ja tervettä elämää. Tapahtuma toi uusia ja virkistäviä ratkaisuja Kuopion keskuskuvaan, vaikka torin kunnostustyöt olivat kesken. Kadut ja kulttuurikohteet täyttyivät tapahtumayleisöstä myöhäiseen iltaan saakka. Tapahtumassa oli muun muassa ilmainen kyyti ja sisäänpääsy Puijolle. Vaikka lauantain pieni sade söi kävijämäärää, koko tapahtuma oli onnistunut ja yhteistyötä tekevät toimijat toivoivat samanlaisen konseptin jatkuvan seuraavinakin vuosina.

Aiheesta muualla
Tapahtuman kotisivut
Kuopio juhlii Facebookissa
Kuopion kaupunkikeskustan kehittämisyhdistys
Kuopion kaupunki
Kuopio Juhlii 2012 Savon Sanomissa 
Kuopio Juhlii 2013 Yle.fi
Kuopio Juhlii 2014 radiokuopio.fi -sivustolla 

Kuopion tapahtumat
Kirjoituksia uppoavasta Lännestä

Kirjoituksia uppoavasta Lännestä on poliitikko Jussi Halla-ahon kirjoittama ja julkaisema kirja vuodelta 2009. Teoksessa on 75 Halla-ahon kirjoittamaa blogitekstiä, jotka hän on aiemmin julkaissut hänen henkilökohtaisessa Scripta-blogissaan. Tekstit on julkaistu vuosina 2005–2008. Kirjan ensimmäinen 1 000 kappaleen painos loppuunmyytiin kolmessa vuorokaudessa. Kirjan julkaisuajankohtana Jussi Halla-aho toimi kunnallispoliitikkona Helsingissä.

Lähteet 

Suomalaiset politiikan tietokirjat
Vuoden 2009 kirjat
Blogikirjat
Haukiluikerot

Haukiluikerot eli vanhemmalta nimeltään käärmehuulikot (Chaenopsidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan Pohjois- ja Etelä-Amerikan rannikoilla.

Lajit
Varhaisimmat haukiluikeroihin kuuluvat fossiilit on ajoitettu tertiäärikauden loppupuolelle. Nykyään heimossa elää lähteestä riippuen 56–86 lajia, jotka jaetaan 9–14 sukuun. Eräitä lajeja, kuten  nuoliluikeroa (Lucayablennius zingaro) pidetään riutta-akvaarioissa.

Anatomia
Haukiluikerot ovat melko pieniä, pitkulaisia ja suomuttomia kaloja. Suurimmat Chaenops-suvun lajeisto voivat saavuttaa 16 cm pituuden, muuta jäävät pienemmiksi. Selkä- ja peräevät ovat kaloilla pitkät ja voivat olla yhtyneet pyrstöevän kanssa. Eräillä haukiluikeroilla selkäevän etuosa on takaosaa korkeampi. Silmät ovat suurikokoiset ja otsassa voi olla piikkejä. Sierainten värekarvat voivat olla esillä joillakin lajeista. Väriltään haukiluikerot voivat olla hyvinkin tummia tai jopa läpinäkyviä ja koiraat ovat väritykseltään usein naaraita tummempia.

Levinneisyys ja elintavat
Haukiluikeroita tavataan subtrooppisista ja trooppisista vesistä Pohjois- ja Etelä-Amerikan Atlantin ja Tyynenmeren rannikoilta. Ne elävät usein kivikkopohjilla ja koralliriutoilla, ja niiden suhde koralleihin voi olla synbioottinen. Haukiluikerot piileskelevät utyypillisesti hylätyissä putkimatojen ja muiden selkärangattomien eläinten kuorissa. Lajien ravintoa ovat pienet äyriäiset.

Lähteet

Luikerokalat