Missionsprovinsen

Missionsprovinsen (epävirallinen suomennos: Lähetyshiippakunta), viralliselta nimeltään Missionsprovinsen i Sverige ("Ruotsin lähetyshiippakunta"), on kristillinen organisaatio Ruotsissa. Siihen kuuluu useita luterilaisia pappeja, maallikkoja sekä jumalanpalvelusyhteisöjä ("koinonioita"), jotka eivät hyväksy Ruotsin kirkon ja Suomen evankelis-luterilaisen kirkon uusimpia linjauksia vaan kannattavat perinteistä raamatuntulkintaa. Missionsprovinsen pitää itseään "yhden, pyhän, yhteisen ja apostolisen kirkon" vapaana kirkkoprovinssina Ruotsissa luterilaisen tunnustuksen perustalla. Se katsoo jatkavansa Ruotsin kirkon hengellistä perintöä (traditiota). Suomen Luther-säätiö oli Missionsprovinsenin tukijäsen vuodesta 2005 vuoteen 2013, jolloin Suomen evankelisluterilainen lähetyshiippakunta perustettiin.

Historia
Eniten julkisuutta Missionsprovinsen on saanut helmikuussa 2005, kun se ensimmäistä kertaa alkoi vihkiä piispoja ja muita pappeja ilman Ruotsin kirkon suostumusta. Pappisvihkimyksen suoritti evankelisluterilainen piispa Walter Obare Keniasta. Piispa Obare vihki Arne Olssonin Missionsprovinsenin piispaksi; samassa yhteydessä hän vihki muutamia ruotsalaisia ja yhden suomalaisen miehen papiksi. Ruotsin kirkko ei hyväksy näitä pappeja työhönsä, eikä Suomen evankelis-luterilainen kirkkokaan hyväksy heitä omiksi papeikseen. Ruotsin kirkko erotti piispa Arne Olssonin Ruotsin kirkon papin tehtävästä, ja Ruotsin kirkon silloinen arkkipiispa K. G. Hammar ilmoitti, että Missionsprovinsen ei enää ole osa Ruotsin kirkkoa.

Suomessa Missionsprovinsenin tukijäseniin lukeutui muun muassa Luther-säätiö vuosina 2005–2013. Missionsprovinsenin Suomen piispana toimi vuosina 2010–2013 Matti Väisänen. Tänä aikana Missionsprovinsenin virallinen nimi oli Missionsprovinsen i Sverige och Finland. Suomen evankelisluterilainen lähetyshiippakunta perustettiin keväällä 2013, ja sen piispaksi tuli Risto Soramies. Soramies menetti nimityksen jälkeen luterilaisen kirkon pappisoikeudet.

Teologia
Missionsprovinsenin mukaan Ruotsin kirkko ei enää opeta oikeaa kristinuskoa, koska se niin monella kohdalla poikkeaa Raamatun apostolisesta opista. Eniten julkisuutta ovat saaneet kysymykset naispappeuden sekä samaa sukupuolta olevien liittojen osalta. Missionsprovinsen ei hyväksy naispappeutta, ei-selibaatissa elävien homoseksuaalien pastorien toimimista Ruotsin kirkon työntekijöinä, Ruotsin kirkon vuonna 2006 käyttöön ottamaa samaa sukupuolta olevien parien siunauskaavaa eikä Ruotsin kirkon ja valtion yhteistä hanketta samaa sukupuolta olevien parien vihkimiseksi kirkollisesti avioliittoon. Myös se, kuinka Ruotsin kirkon piispat ovat ottaneet etäisyyttä kristinuskon opetuksiin, on herättänyt kritiikkiä. Teologinen linja on sama Suomenkin puolella.

Seurakunnat

Suoraan Missionsprovinsenin alaisuudessa olevat
 Alsiken luostarin jumalanpalvelusyhteisö, Knivsta Kotisivut:  
 Elsebergskyrkan, Uddevalla Kotisivut:  
 Johanneskoinonian, Gratia Dei, Kristianstad Kotisivut: 
 Koinonian Katakomben, Göteborg
 Kvillebäckens församling, Göteborg Kotisivut: 
 S:t Mikaels församling, Torsby Kotisivut: 
 S:t Petri gudstjänstgemenskap, Karlstad Kotisivut: 
 S:t Stefanus koinonia, Hägersten, Tukholma Kotisivut: 
 Stigens kyrka, Dalsland Kotisivut: 
 S:t Markus församling (Lutherstiftelsen), Lund Kotisivut: 
  Tabor, Kisa Kotisivut:

Muut yhteisöt, jotka ovat liitoksissa Missionsprovinseniin
  Lutherstiftelsen, Göteborg Kotisivut:

Piispat
Missionsprovinsen käyttää johtavasta piispastaan nimitystä missionsbiskop (). Lisäksi Missionsprovinsenilla on avustavia piispoja ().

Lähetyspiispat
 Arne Olsson 2005–2010 
 Roland Gustafsson 2010–

Avustavat piispat
 Lars Artman 2006–
 Göran Beijer 2006–
 Matti Väisänen 2010–2013

Katso myös 
Naispappeus
Paavalin synodi
Den nordisk-katolske kirke

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Missionsprovinsen i Sverige

Ruotsin kirkko
Luterilaiset herätysliikkeet
Luterilaisuus Ruotsissa