Kohokkikasvit

Kohokkikasvit (Caryophyllaceae) on kaksisirkkaisten kasvien heimo, johon kuuluu sata sukua ja noin 2 000 lajia. Kohokkikasveja esiintyy maapallon lauhkeissa osissa ja muutamia myös trooppisilla vuoristoseuduilla; useimmat lajit kasvavat Välimeren ympäristössä sekä Euroopan ja Aasian rajan tuntumassa. Myös Suomessa kasvaa noin 70 lajia. Suvuista tunnetuimpia ovat tähtimöt, kohokit ja neilikat. Erityisesti neilikat ovat hyvin suosittuja koristekasveja, ja myös muiden sukujen lajeja kasvatetaan puutarhoissa. Muutamat lajit ovat hankalasti hävitettäviä rikkaruohoja.

Tuntomerkit 
Useimmat kohokkikasvit ovat yksi- tai monivuotisia ruohoja, joiden maanpäälliset osat kuolevat talven ajaksi. Muutamat lajit ovat pensasmaisia tai jopa pieniä puita. Lehdet sijaitsevat lähes aina pareittain ja vastakkain varressa. Kaksineuvoiset kukat ovat useimmiten valkoisia tai punaisia, ja terälehtien lukumäärä on viidellä (harvoin neljällä) jaollinen. Terälehtien päät ovat varsinkin suurikukkaisilla lajeilla rosoiset tai syvään liuskaiset.

Luokittelu 
Kohokkikasvien heimossa on 11 tribusta:

1. Corrigioleae Dumort.
Lehdet kierteisesti; kehälehdissä kalvomaiset reunat; sikiäimen väliseinät epätäydellisiä; hedelmä rakkomainen tai pieni pähkinä. Sukuja 2, lajeja 16. Välimeren alueelta Pakistaniin, Afrikka, Chile.
2. Paronychieae Dumort.
Korvakkeet parillisia tai yksittäisiä; kehälehdet huppumaisia, niissä vihne; hedelmä pikku pähkinä. Sukuja 15, lajeja 190. Levinneisyys yleismaailmallinen, monet suvut Välimeren alueella ja Lähi-idässä. Vuohenpolvia (Paronychia) 110 lajia, tyräruohoja (Herniaria) 45 lajia.
3. Polycarpeae B.L.Rob.
Lehdet korvakkeellisia; verholehdet tavallisesti huppumaisia ja vihneellisiä; vartalot yhdistyneet tyvestään. Levinneisyys miltei yleismaailmallinen. Herikkejä (Polycarpaea) 50 lajia, suvussa hankokukat (Drymaria) 48 lajia.
4. Sperguleae Dumort.
Korvake pariton ja kasvanut varren ympäri; verholehdissä kalvomaiset reunat. Levinneisyys lähes yleismaailmallinen. Hatikoita (Spergula) 60 lajia.
5. Sclerantheae DC.
Heteitä 1–10. Pohjoinen pallonpuolisko, Australaasia ja Etiopia. Runsaslajisin suku on Schiedea, siinä 34 lajia.
6. Sagineae J.Presl
Pohjoinen pallonpuolisko, tropiikin vuoristot, eteläisen pallonpuoliskon lauhkeat alueet. Piirtonätiä (Sabulina) 65 lajia, nätiä (Minuartia) 55 lajia.
7. Arenarieae Kitt.
Pohjoinen pallonpuolisko, Keski-Amerikka ja Etelä-Amerikan länsiosa. Suomuarhoja eli arhoja (Arenaria) 135 lajia. 
8. Alsineae Lam. & DC.
Terälehtimäiset kukkalehdet puikeita. Levinneisyys yleismaailmallinen, erityisesti kuitenkin Euraasiassa. Tähtimöitä (Stellaria) 175 lajia, härkkejä (Cerastium) 100 lajia, suvussa Odontostemma 38 lajia.
9. Sileneae DC.
Pohjoinen lauhkea vyöhyke, Afrikan vuoristot. Sukuja 6, lajeja 738; kohokkeja (Silene) 700 lajia. 
10. Caryophylleae Lam. & DC.
Erillisiä emilehtiä tavallisesti kaksi, harvoin kolme. Euraasia (enimmäkseen), Afrikka, Australia, Uusi-Seelanti. Neilikoita (Dianthus) 300 lajia, harsoja ja raunikkeja (Gypsophila) 150 lajia, piikkilehtiä (Acanthophyllum) 80–90 lajia.
11. Eremogoneae Rabeler & W.L.Wagner
Lehdet tasasoukkia, ruusukkeina; pohjusmalja tavallisesti heikosti kehittynyt; verholehdet erillisiä, niissä kalvomaiset reunat; terälehdet kynnettömiä. Sukuja 2, lajeja 92. Euraasia, läntinen Pohjois-Amerikka. Piirtoarhojen (Eremogone) suvussa 90 lajia.

Sukuja 
 Acanthophyllum – piikkilehdet
 Agrostemma – aurankukat
 Arenaria – suomuarhot eli arhot
 Atocion – vahakohokit
 Bufonia – raipikit
 Cerastium – härkit eli viuhkohärkit
 Chaetonychia – pikkuvuohenpolvet, ainoa laji pikkuvuohenpolvi (Chaetonychia cymosa)
 Cherleria – naskalinädät
 Colobanthus
 Corrigiola – varsanpolvet
 Dianthus – neilikat eli tuoksuneilikat
 Dicheranthus – rotkokukat, ainoa laji rotkokukka (Dicheranthus plocamoides)
 Dichodon – torahärkit
 Drymaria – hankokukat
 Drypis – piikkikohokit, ainoa laji piikkikohokki (Drypis spinosa)
 Eudianthe – sinikohokit
 Eremogone – piirtoarhot
 Gymnocarpos – paljikit
 Gypsophila – raunikit eli harsot eli harsoraunikit
 Heliosperma – vitikohokit
 Herniaria – tyräruohot
 Holosteum – sarjahärkit
 Honckenya – suola-arhot, ainoa laji suola-arho (Honckenya peploides)
 Illecebrum – rustokit, ainoa laji rustokki (Illecebrum verticillatum)
 Lepyrodiclis – viuhkorennokit eli rennokit
 Loeflingia – jäsenyrtit
 Lychnis – käenkukat
 Minuartia – nädät
 Moehringia – hippuarhot eli lehtoarhot
 Myosoton – vadat, ainoa laji vata (Myosoton aquaticum eli Stellaria aquatica) → yhdistetään sädetähtimöihin
 Paronychia – vuohenpolvet
 Petrorhagia – kehtoneilikat
 Polycarpaea – herikit
 Polycarpon – kynsiyrtit
 Pteranthus – siipiviuhkot, ainoa laji siipiviuhko (Pteranthus dichotomus)
 Psammophiliella – lankaraunikit
 Rabelera – kevättähtimöt, ainoa laji kevättähtimö (Rabelera holostea)
 Sabulina – piirtonädät
 Sagina – haarikot
 Saponaria – suopayrtit
 Scleranthus – jäsenruohot
 Sclerocephalus – rustolatvat → yhdistetään paljikkeihin
 Silene – kohokit eli rakkokohokit (myös ailakit)
 Spergula – hatikat
 Spergularia – solmukit
 Stellaria – sädetähtimöt eli tähtimöt
 Vaccaria – toukokukat → yhdistetään raunikkeihin
 Viscaria – tervakot
 Wilhelmsia, ainoa laji Wilhelmsia physodes

Lähteet 
 Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website: Caryophyllaceae Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since].

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Caryophyllaceae
 Suomen Lajitietokeskus: Kohokkikasvit – Caryophyllaceae
 Kohokkikasvisuvut: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/genera/caryophyllaceaegen.html
 Levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/carypohyllaceaemap.gif
 ITIS 

 
Kasviheimot