joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Daniel Jasinski

Daniel Jasinski (s. 5. elokuuta 1989 Bochum) on saksalainen kiekonheiton olympiamitalisti. 207 senttimetriä pitkä ja 120 kilogrammaa painava Jasinski edustaa TV Wattenscheidiä. 

Jasinski saavutti olympiapronssia vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta tuloksella 67,05. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui kymmenenneksi. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä Jasinski jäi karsintaan. EM-kilpailuihin Jasinski on osallistunut kolmesti, ollen vuonna 2014 finaalin seitsemäs ja 2016 kahdeksas. Berliinissä 2018 hän karsiutui loppukilpailusta.

Jasinskin Puolata lähtöisin oleva, itsekin kiekkoa urallaan heittänyt isä Mirosław Jasiński toimii poikansa valmentajana.

Henkilökohtaiset ennätykset 
kiekonheitto: 67,16 (Wiesbaden 2016)

Lähteet 

Saksalaiset kiekonheittäjät
Saksalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Milestone

Milestone S.r.l. on vuonna 1994 perustettu italialainen videopelien kehittämiseen ja julkaisuun keskittynyt yritys.

Pelit

Aiheesta muualla 
 Kotisivut
 Twitter

Italialaiset videopeliyritykset
Waldemar Blatskauskas

Waldemar Blatskauskas (17. maaliskuuta 1938 São Paulo – 6. maaliskuuta 1964) oli brasilialainen koripalloilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.

Blatskauskas voitti Brasilian miesten maajoukkueessa olympiapronssia Roomassa 1960, maailmanmestaruuden Chilessä 1959 ja Brasilian kotikisoissa 1963 ja kaksi mitalia Pan-Amerikan kisoista. Hän voitti mitaleita myös Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuista. Blatskauskas kuoli liikenneonnettomuudessa vain 25-vuotiaana.

Lähteet 
 Profiili Brasilian koripalloliitto 
 Waldemar Blatskauskas Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Profiili FIBA Archive 
 Profiili FIBA Archive 

Brasilialaiset koripalloilijat
Brasilialaiset olympiamitalistit
Liikenneonnettomuudessa kuolleet
Vuonna 1938 syntyneet
Vuonna 1964 kuolleet
Moysés Blás

Moysés Blás (s. 24. maaliskuuta 1937 Belo Horizonte) on brasilialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.

Blás kuului olympiapronssia Roomassa 1960 voittaneeseen Brasilian miesten maajoukkueeseen.

Lähteet 
 Profiili Brasilian koripalloliitto 
 Moysés Blás Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Profiili FIBA Archive 

Brasilialaiset koripalloilijat
Brasilialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Pure Pool

Pure Pool on VooFoo Studiosin kehittämä ja Ripstonen julkaisema urheilu ja biljardipeli. Peli julkaistiin vuonna 2014 Microsoft Windows-, PlayStation 4- ja Xbox One -alustoille.

Aiheesta muualla 
 Kotisivut

Urheilupelit
Vuoden 2014 videopelit
Chang Hye-jin

Chang Hye-jin (, s. 13. toukokuuta 1987, Daegu) on eteläkorealainen jousiampuja ja olympiavoittaja. Chang voitti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 sekä yksilö- että joukkuekilpailun. Joukkuekilpailun Chang voitti yhdessä Choi Mi-sun ja Ki Bo-baen kanssa. MM-kilpailuissa hän on voittanut joukkuekultaa vuosina 2013 ja 2017.

Lähteet

Eteläkorealaiset jousiampujat
Eteläkorealaiset olympiavoittajat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Jari Nurminen

Jari Nurminen (s. 10. marraskuuta 1961 Helsinki) on suomalainen autourheilija. Nurminen aloitti uransa kilpaillen vuodet 1980-1982 Formula Vee -sarjassa. Vuonna 1983 hän kilpaili suomen Formula 3:ssa sijoittuen sarjan kolmanneksi ja kilpaili neljä kilpailua Saksan Formula 3ssa. Vuodet 1984–1985 Nurminen jatkoi saksan Formula 3:ssa jossa sijoittui molempina vuosina sarjan viidenneksi, voittamalla yhden kilpailun. Vuonna 1986 hän toimi Arrowsin Formula 1 -tallin testikuljettajana, kilpaillen myös Formula 3000 -sarjassa. Nurminen kilpaili vuodet 1989–1990 World Sports-Prototype Championship -sarjassa.

Kansainvälisen uransa jälkeen Nurminen on kilpaillut Suomen ja Pohjoismaiden radoilla hyvällä menestyksellä. Kausilta 2004 ja 2005 palkintokaapista löytyy Suomen Legends-trophyn mestaruudet, kausilta 2006 ja 2007 Scandinavian Ferrari Challengen mestaruudet sekä kausilta 2013, 2015 ja 2016 Suomen V8 Thundercars (ent. Camaro Cup) mestaruudet.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kotisivut
 Jari Nurmisen haastattelu F1-areena.fi:ssä

Suomalaiset autourheilijat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Luiz Cláudio Menon

Luiz Cláudio Menon (s. 7. heinäkuuta 1944 São Paulo) on brasilialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, maailmanmestari ja Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti.

Menon voitti Brasilian miesten maajoukkueessa maailmanmestaruuden Brasiliassa 1963, kaksi himmeämpää MM-mitalia ja kaksi mitalia Pan-Amerikan kisoista. Hän edusti Brasiliaa myös kaksissa kesäolympialaisissa: Méxicossa 1968 maa sijoittui neljänneksi ja Münchenissä 1972 seitsemänneksi.

Lähteet 
 Profiili Brasilian koripalloliitto 
 Luiz Menon Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Profiili FIBA Archive 
 Profiili FIBA Archive 

Brasilialaiset koripalloilijat
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Peter Stenlund

Karl Peter Stenlund (s. 13. helmikuuta 1951 Siipyy) on suomalainen virkamies ja diplomaatti. Hän toimi Suomen ulkoasiainministeriön valtiosihteerinä 1. maaliskuuta 2014 lähtien, Pertti Torstilan jäätyä eläkkeelle.  Stenlundin nelivuotisen viran päätyttyä helmikuussa 2018 valtiosihteeriksi nimitettiin Matti Anttonen.

Koulutukseltaan Stenlund on valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta (1980). Vuosina 1976–1981 hän työskenteli Svensk Presstjänstin päätoimittajana ja RKP:n tiedotuspäällikkönä ja vuosina 1981–1995 RKP:n puoluesihteerinä.

Ulkoasiainhallinnon palveluksessa Stenlund aloitti vuonna 1995. Hän työskenteli Eurooppa-ministerin erityisavustajana 1995, Pohjoismaisen yhteistyön sihteeristön päällikkönä ja yhteistyöministerin sijaisena 1996–1998 ja neuvottelevana virkamiehenä 1998–2003. Ulkomaanedustuksessa Stenlund on työskennellyt ministerinä Suomen Tukholman suurlähetystössä 2003–2005 ja Suomen Norjan suurlähettiläänä 2006–2010.

Ennen nimitystään valtiosihteeriksi Stenlund toimi ulkoasiainministeriön sisäisten ja ulkoisten palveluiden alivaltiosihteerinä maaliskuusta 2010 helmikuuhun 2014.

Stenlund on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

Lähteet

Suomalaiset alivaltiosihteerit
Suomalaiset valtiosihteerit
Suomen suurlähettiläät
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen puoluesihteerit
Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot
Otto Carlos Phol da Nóbrega

Otto Carlos Phol da Nóbrega (12. elokuuta 1931 Sorocaba – 8. heinäkuuta 2000) oli brasilialainen koripalloilija ja maailmanmestari.

Nóbrega voitti Brasilian miesten maajoukkueessa maailmanmestaruuden Chilessä 1959 ja pronssin Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuista.

Lähteet 
 Profiili Brasilian koripalloliitto

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Profiili FIBA Archive 

Brasilialaiset koripalloilijat
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2000 kuolleet
Pedro Vicente Fonseca

Pedro Vicente Fonseca (s. 21. tammikuuta 1935 São Vicente) on brasilialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja maailmanmestari.

Fonseca voitti Brasilian miesten maajoukkueessa maailmanmestaruuden Chilessä 1959, kaksi Pan-Amerikan kisojen pronssia ja pronssin Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuista.

Lähteet 
 Profiili Brasilian koripalloliitto

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Profiili FIBA Archive 

Brasilialaiset koripalloilijat
Vuonna 1935 syntyneet
Elävät henkilöt
Primera Divisiónin kausi 2016–2017

Primera Divisiónin kausi 2016–2017 oli järjestyksessään Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin 86. kausi. Kausi alkoi 19. elokuuta 2016 ja se päättyi 21. toukokuuta 2017. Kuten myös edellisinä vuosina Nike tarjosi viralliset pelipallot otteluihin.

Hallitsevana mestarina kauteen lähti Barcelona. Kaudelle pääsarjaan nousivat Alavés, Leganés ja Osasuna.

Joukkueet
Kauden 2015–2016 sarjasta putosivat Rayo Vallecano, Getafe ja Levante . Kaudeksi 2016–2017 sarjaan nousivat Alavés, Leganés ja Osasuna.

Stadionit ja sijainnit

Henkilöstö

Valmentajavaihdokset

Tuomarit
Kaudelle 2016–2017 nimettiin 20 erotuomaria. Ensimmäistä kertaa pääsarjassa oikeutta jakavat José Luis Munuera Montero, Daniel Ocón Arráiz ja Daniel Jesús Trujillo Suárez. Kauden päätteeksi urheilulehti Marca myöntää parhaiten suoriutuneelle erotuomarille Guruceta-palkinnon.

Huomio: <div id="1">1 Ensimmäisiin sulkuihin merkattu tuomittujen pääsarjakausien määrä ja kansainvälisiä otteluita tuomitsevilla merkattu aloitusvuosi FIFAn tuomarina.

Sarjataulukko

Tilastot

Pichichi-palkinto
Uutislehti Marca myöntää Pichichi-palkinnon pelaajalle, joka viimeistelee eniten maaleja kauden aikana.

Zamora-palkinto
Urheilulehti Marca myöntää Zamora-palkinnon kauden parhaalle maalivahdille. Palkinnon voittavan maalivahdin tulee pelata kuitenkin kaudella vähintään 28 ottelua, joista jokaisessa vähintään 60 minuutin ajan.

Hattutemput

(K) – Koti ; (V) – Vieras

Lähteet

 Jalkapallosarjojen kausi 2016–2017/2017
Espanjan Primera Divisiónin kaudet
Lukáš Krpálek

Lukáš Krpálek (s. 15. marraskuuta 1990 Jihlava) on tšekkiläinen judoka ja olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. 198 senttimetriä pitkä Krpálek on kilpaillut alle ja yli 100-kiloisten sarjassa. Hän edustaa USK Prahaa ja hänen valmentajanaan toimii Petr Lacina. 

Krpálek saavutti olympiakultaa alle 100-kiloisten sarjasta vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Hän oli Tšekin ainoa kultamitalisti kisoissa. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa Krpálek sijoittui seitsemänneksi. MM-kilpailuista Krpálekilla on kultaa alle 100 kg:n sarjasta vuodelta 2014 ja yli 100-kiloisista 2019 sekä kaksi pronssia. Vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta Krpálek saavutti hopeaa. Hän voitti Tokion olympialaisissa 2020 yli 100 kg sarjan.

EM-kilpailuista Krpálekilla on kolme kultaa ja kaksi pronssia. Vuoden 2013 kesäuniversiadeista Kazanista hän voitti kultaa sekä alle 100-kiloisista että avoimesta sarjasta. Nuorten MM-kilpailuista Krpálekilla on kaksi kultaa. Nuorten EM-kilpailuista hänellä on alle 17-vuotiaissa yksi hopea, alle 20-vuotiaissa yksi kulta ja yksi hopea sekä alle 23-vuotiaissa yksi kulta.

Lähteet 

Tšekkiläiset judokat
Tšekkiläiset olympiavoittajat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Bathurstin 12 tunnin ajo

Bathurstin 12 tunnin ajo (Liqui Moly Bathurst 12 Hour) on moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajetaan Mount Panorama Circuitin moottoriradalla Uudessa Etelä-Walesissa Australiassa. Ensimmäinen kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuonna 1991. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti 12 tuntia.

Suomalaisista Mika Salo on juhlinut kilpailun voittoa vuonna 2014 ja Toni Vilander vuonna 2017.

Voittajat

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kotisivut
Bathurstin 24 tunnin ajo

Bathurstin 24 tunnin ajo (Bathurst 24 Hour) oli moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajettiin Mount Panorama Circuitin moottoriradalla Uudessa Etelä-Walesissa Australiassa. Kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuosina 2002-2003. Kilpailu kesti nimensä mukaisesti 24 tuntia. Kilpailusta luovuttiin kisajärjestämiseen liittyneiden ongelmien vuoksi.

Voittajat

Lähteet

Moottoriurheilun kestävyyskilpailut
Australian moottoriurheilu
Dubain 24 tunnin ajo

Dubain 24 tunnin ajo (Dubai 24 Hour) on moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajetaan Dubai Autodromen moottoriradalla Dubaissa. Ensimmäinen kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuonna 2006. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti 24 tuntia.

Lähteet

Moottoriurheilun kestävyyskilpailut Arabiemiirikuntien moottoriurheilu
Dubain urheilu
Estorilin 4 tunnin ajo

Estorilin 4 tunnin ajo (4 Hours of Estoril, aiemmin Estorilin 6 tunnin ajo) on moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajetaan Autódromo do Estorilin moottoriradalla Portugalissa. Ensimmäinen kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuonna 1977. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti 4 tuntia. Vuodesta 2014 alkaen kilpailu on kuulunut European Le Mans Series -sarjaan.

Moottoriurheilun kestävyyskilpailut
Portugalin moottoriurheilu
Cascais
Watkins Glenin 6 tunnin ajo

Watkins Glenin 6 tunnin ajo (6 Hours of Watkins Glen) on moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajetaan Watkins Glen Internationalin moottoriradalla Yhdysvalloissa. Ensimmäinen kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuonna 1948. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti 6 tuntia. Suomalaisista kilpailun voittoa on juhlinut Leo Kinnunen vuonna 1970. Vuodesta 2014 alkaen kilpailu on kuulunut WeatherTech SportsCar Championship -sarjaan.

Moottoriurheilun kestävyyskilpailut
Yhdysvaltain moottoriurheilu
Rob Holding

Robert Samuel Holding (s. 20. syyskuuta 1995 Tameside) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia. Oikeajalkainen Holding on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Holding on Bolton Wanderersin kasvatti. Kevätkaudella 2014–2015 hän oli lainalla Englannin kakkosliigan Buryssä, jossa hän pelasi yhden ottelun. Boltonin paidassa Englannin mestaruussarjassa Holding debytoi kaudella 2015–2016 onnistuen kerran maalinteossa pelaamissaan 26 ottelussa. Heinäkuussa 2016 Holding siirtyi Englannin Valioliigan Arsenalin riveihin. Hän teki pääsarjadebyyttinsä seuraavassa kuussa Liverpoolia vastaan. Hän pelasi viisi ottelua, mukaan lukien loppuottelu, Arsenalin voittaessa FA Cupin 2017. Hän voitti samana vuonna myös FA Community Shieldin. Hän pelasi viisi ottelua Arsenalin tiellä sekä Eurooppa-liigan loppuotteluun 2018–2019 että FA Cupin mestaruuteen 2020. Hän voitti Community Shieldin 2020. Hän on pelannut Arsenalissa kauden 2020–2021 loppuun mennessä 69 ottelua Valioliigassa, yhden Mestarien liigassa ja 21 ottelua Eurooppa-liigassa. 

Holding pelasi vuosina 2016–2017 viisi ottelua Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa.

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Doningtonin 6 tunnin ajo

Doningtonin 6 tunnin ajo (6 Hours of Donington) on moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajetaan Donington Parkin moottoriradalla Englannissa. Ensimmäinen kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuonna 1989. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti 6 tuntia. Vuodesta 2012 alkaen kilpailu on kuulunut European Le Mans Series -sarjaan.

Moottoriurheilun kestävyyskilpailut
Yhdistyneen kuningaskunnan moottoriurheilu
Myanmar kesäolympialaisissa 2016

Myanmar osallistui kesäolympialaisiin jo 17. kertaa mutta vuosina 1948-1988 Burman nimellä. Myanmar lähti kisoihin seitsemän urheilijan joukkueella. Urheilijat osallistuivat viiteen eri lajiin. Lipunkantajana avajaisissa toimi Yan Naing Soe. Myanmar ei saavuttanut yhtään mitalia.

Joukkue

Ammunta

Ammuntaan osallistui yksi myanmarilainen urheilija. Ye Tun Naung kilpaili sekä kymmenen metrin ilmapistoolissa että 50 metrin pistoolikilpailussa. 10 metrin ilmapistoolin karsinnoissa Naung sai 572 pistettä, joka takasi sijan 33. eikä hän päässyt loppukilpailuun. 50 metrin pistoolin karsinnoissa hän sai 552 pistettä, joka oikeutti karsintojen 17. sijalle. Tämäkään ei riittänyt loppukilpailuun.

Jousiammunta

San Yu Htwe oli ainoa Myanmarin edustaja jousiammunnassa. Htwe oli sijoitusammuntojen jälkeen sijalla 51. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti suomalaisen Taru Kuopan 7–3. Toisella kierroksella Htwe voitti yhdysvaltalaisen Mackenzie Brownin samoin lukemin. Kolmannella kierroksella eteläkorealainen Ki Bo-bae voitti Htwen 6–0. Tämä tarkoitti, että hän sijoittui lopulta jaetulla sijalle 9.

Judo

Yan Naing Soe oli ainoa myanmarilainen olympialaisiin osallistuva judoka. Yan kilpaili miesten 100 kg sarjassa. Yanin ei tarvinnut otella ensimmäisellä kierroksella. Toisella kierroksella Yan voitti trinidadtobagolaisen Christopher Georgen kahdella yukolla. Kolmannella kierroksella saksalainen Karl-Richard Frey voitti Yanin ipponilla.

Uinti

Uintiin osallistui kaksi urheilijaa. Thint Myaat kilpaili miesten 100 metrin perhosuinnissa. Hän oli alkueränsä kolmas ajalla 1:02,54, joka oli hitain aika karsinnoissa. Thet Ei Ei kilpaili naisten 50 metrin vapaauinnissa. Hän voitti alkueränsä ajalla 30,25, mutta tämä ei riittänyt välieriin, vaan hän jäi sijalle 70.

Yleisurheilu

Yleisurheiluun osallistui kaksi urheilijaa. San Naing kilpaili miesten 5 000 metrin kilpailussa. Hän oli alkueränsä toiseksi viimeinen ajalla 15:51.05. Myint Swe Li osallistui naisten 800 metrin kilpailuun. Hän oli alkueränsä seitsemäs ajalla 2:16.98.

Lähteet 

Valtiot kesäolympialaisissa 2016
Myanmar olympialaisissa
Valkoinen kuningatar

Valkoinen kuningatar () on  brittiläinen historiallinen draamasarja. Sarja kertoo Ruusujen sodasta ja keskittyy kolmeen vallassa olevaan naiseen Elizabeth Woodvilleen, Margaret Beaufortiin ja Anne Nevilleen. Sarja perustuu Philippa Gregoryn historialliseen romaanisarjaan The Cousin’s War. Televisiosarja perustuu romaaneihin Valkoinen kuningatar (The White Queen, 2009) Punainen kuningatar (The Red Queen, 2010) ja The Kingmaker's Daughter (2012).

Valkoinen kuningatar esitettiin ensimmäisen kerran BBC One-kanavalla vuonna 2013 ja Suomessa Yle TV1 aloitti sarjan esittämisen vuonna 2014.

BBC:n mukaan sarjalle ei ole tulossa jatkoa, vaan sarjasta oli koko ajan tarkoitus tehdä kymmenenosainen. Kuitenkin vuonna 2013 Starz ilmoitti tuottavansa sarjalle jatko-osan The White Princess, joka perustuu Gregoryn samannimiseen romaaniin.

Juoni
Vuonna 1464 Plantagenet-suvun kaksi haaraa, Lancasterit ja Yorkit, taistelevat Englannin kruunusta niin sanotussa Ruusujen sodassa. Nuori York-sukuun kuuluva Edvard kruunataan kuninkaaksi Warwickin herttuan avustuksella. Kuningas Edvard päättää naida vastoin herttuan tahtoa Lancaster-sukuun kuuluvan aatelisnaisen Elisabet Woodvillen, joka on juuri jäänyt leskeksi. Warwickin herttua tekee kaikkensa estääkseen Elisabethin nousun valtaan, mutta Elisabethin apuna on hänen äitinsä Jacquetta, joka pitää itseään eräänlaisena noitana. 

Elisabethin ja Edvardin suurin vihollinen on Lancaster-sukuun kuuluva Margaret Beaufort, joka on syvästi uskonnollinen nainen ja tekee kaikkensa saadakseen poikansa Henry Tudorin valtaistuimelle. Warwickin herttuan tytär Anne Neville joutuu olemaan osa isänsä suunnitelmia vallan kaappaamiseksi. Anne kuitenkin nai kuningas Edvardin nuoremman veljen Richardin, ja pyrkii itse valtaan.

Rooleissa

Tuotanto
Valkoinen kuningatar -sarjan tuotantobudjetti oli 22 miljoonaa euroa. Televisiosarja kuvattiin 120:n päivän aikana Belgiassa muun muassa Bruggen ja Gentin kaupungeissa.

Sarjasta tehtiin kaksi erilaista versiota: Yhdysvaltojen markkinoille tarkoitettu versio sisältää enemmän alastonkohtauksia kuin Ison-Britannian markkinoille tarkoitettu.

Vastaanotto
Televisiosarja sai kolme Golden Globe- ja neljä Primetime Emmy -ehdokkuutta ja se voitti People's Choice Award -palkinnon. Sarjaa on kuitenkin myös arvosteltu historiallisten tosiasioiden vääristelemisestä.

Lähteet

2010-luvun televisiosarjat
Brittiläiset draamasarjat
BBC:n televisio-ohjelmat
Vallelungan 6 tunnin ajo

Vallelungan 6 tunnin ajo (6 Hours of Vallelunga) on moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajetaan ACI Vallelunga Circuitin moottoriradalla Italiassa. Ensimmäinen kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuonna 1973. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti kuusi tuntia.

Moottoriurheilun kestävyyskilpailut
Italian moottoriurheilu
Imolan 4 tunnin ajo

Imolan 4 tunnin ajo (4 Hours of Imola) (aiemmin Imolan 6 tunnin ajo) on moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajetaan Autodromo Enzo e Dino Ferrarin moottoriradalla Italiassa. Ensimmäinen kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuonna 1954. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti 4 tuntia. Vuodesta 2013 alkaen kilpailu on kuulunut European Le Mans Series -sarjaan.

Moottoriurheilun kestävyyskilpailut
Italian moottoriurheilu
Bathurstin 12 tunnin ajo 2014

Bathurstin 12 tunnin ajo 2014 oli moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajettiin Mount Panorama Circuitin moottoriradalla Uudessa Etelä-Walesissa Australiassa 9. helmikuuta 2014. Kilpailun voitti Maranello Motorsportin kuljettaja nelikko John Bowe, Peter Edwards, Craig Lowndes ja Mika Salo.

Tulokset 

Bathurstin 12 tunnin ajo
Mestarien liigan kauden 2016–2017 lohkovaihe

Mestarien liigan kauden 2016–2017 lohkovaihe alkaa 13. syyskuuta ja päättyy 7. joulukuuta 2016. Lohkovaiheessa pelaa yhteensä 32 joukkuetta kahdeksassa lohkossa, joista 16 etenee pudotuspeleihin.

Joukkueet
Lohkovaiheen arvontatilaisuus pidettiin 25. elokuuta 2016 Monacossa. Joukkueet on jaettu neljään samansuuruiseen arvontakoriin seuraavin perustein:

 Ensimmäiseen koriin on sijoitettu UEFA:n maapisterankingin mukaan seitsemän kärkimaan kansallisen sarjan mestarit sekä hallitseva mestari Real Madrid.
 Koreihin kaksi, kolme ja neljä joukkueet ovat jaoteltu seurajoukkuerankingpisteiden mukaan.

Samoista maista olevia joukkueita ei voi arpoa samaan lohkoon. Yhdellä ottelukierroksella on kaksi ottelupäivää, joista toisena pelaavat lohkojen A–D joukkueet ja toisena lohkojen E–H joukkueet. 17. heinäkuuta 2014 UEFA:n hätäpaneelin pitämässä kokouksessa päätettiin, että venäläisiä eikä ukrainalaisia joukkueita voida arpoa samaan alkulohkoon maiden välisen poliittisesti epävakaan tilanteen johdosta.

Seuraavat 32 joukkuetta selviytyivät lohkovaiheeseen:

Lohkot
Joukkueet jaetaan kahdeksaan neljän joukkueen lohkoon, joissa lohkojen joukkueet pelaavat toisiaan vastaan koti- ja vierasottelun. Jokaisen lohkon kaksi parasta pääsevät pudotuspelien neljännesvälieriin. Lohkon kolmanneksi sijoittuvat pääsevät Eurooppa-liigan kauden 2016–2017 ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle ja neljänneksi sijoittuvat putoavat pois.

Jos lohkoissa päädytään tasapisteisiin, lohkosijoitukset ratkaistaan seuraavasti:
 joukkueiden keskinäisten otteluiden pisteet
 joukkueiden keskinäisten otteluiden maaliero
 joukkueiden keskinäisten otteluiden tehdyt maalit
 joukkueiden keskinäisten otteluiden vierasmaalit
 joukkueiden kaikkien otteluiden maaliero
 joukkueiden kaikkien otteluiden tehdyt maalit
 joukkueiden kaikkien otteluiden vierasmaalit
 joukkueiden kaikkien otteluiden voitot
 joukkueiden kaikkien otteluiden vierasvoitot
 vähiten kurinpidollisia pisteistä kaikista otteluista (keltainen kortti = 1 ja punainen kortti = 3)
 UEFA:n oma rankinglista

Lohko A

Lohko B

Lohko C

Lohko D

Lohko E

Lohko F

Lohko G

Lohko H

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto 

Mestarien liiga
Jalkapallosarjojen kausi 2016–2017/2017
Trindade ja Martim Vaz

Trindade ja Maritim Vaz (, lausutaan: [tɾĩˈdadʒi en mɐʁˈtʃĩ ˈvas]) on saaristo, joka sijaitsee noin 1200 kilometriä (750 km), itään Vitoriasta eteläisellä Atlantin valtamerellä. Saaristo kuuluu Espírito Santoon, Kaakkois-Brasiliassa. Saariston kokonaispinta-ala on 10,4 neliökilometriä ja asukasluku 32 (Brasilian laivaston henkilöstöä). Saaristo koostuu viidestä saaresta ja useista karikoista; Trindade on suurin saari, jonka pinta-ala 10,1 neliökilometriä; noin 49 km siitä itään on pieni Maritim Vaz -niminen luoto, jonka kokonaispinta-ala on 0,3 neliökilometriä.

Saaret ovat vulkaanista alkuperää ja niillä on vaikeakulkuista maastoa. Ne ovat suurelta osin karuja, lukuun ottamatta etelä-Trindadea. Ne löysi vuonna 1502 portugalilainen tutkimusmatkailija Estevan da Gama. Saaret kuuluivat Portugalille, kunnes niistä tuli osa itsenäistä Brasiliaa. Vuosina 1895–1896 Trindade oli Iso-Britannian miehittämä.

Maantiede 
Yksittäisten saarten  sijainnit on esitetty seuraavassa:
 Ilha da Trindade (portugalin "Pyhän Kolminaisuuden saari") ()
 Ilhas de Maritim Vaz ()
 Ilha do Norte ("Pohjoissaari"), 300 metriä (980 metriä) pohjoisluoteeseen Ilha da Racha, 75 m (246 jalkaa) korkea. ()
 Ilha da Racha ("Murtunut Saari") tai Ilha Maritim Vaz, suurin, 175 metrin (574 jalkaa) korkea lähellä luoteis-end. Rannat ovat täynnä lohkareita. ()
 Rochedo da Agulha ("Neulakari"), litteä pyöreä kalliosaari - 200 metriä (660 jalkaa) luoteeseen Ilha da Racha, on 60 metriä (200 jalkaa) korkea.
 Ilha do Sul ("Eteläsaari"), 1,600 metriä (5,200 jalkaa) etelä-Ilha da Racha, on kivinen huippu. Ilha do Sul on Brasilian itäisin piste. ()
Pieni saari Trindade, jonka pinta-ala on 10,3 km2, sijaitsee itäpäässä edästä länteen kulkevassa merenalaisten tulivuotren ketjussa, joka ulottuu noin 1000 km (620 mi) päässä mantereesta Brasilian rannikolla.

Trindade on vuoristoinen, kuiva ja tuliperäinen saari. Korkein huippu on Pico Desejado, lähellä saaren keskustaa, 620 metriä korkea.

Vuoteen 1850, asti suurin osa saaresta oli metsän peitossa. Ihmisen mukanaan tuomat eläimet, kuten vuohet, siat ja lampaat sekä mielivaltaiset hakkuut aiheuttivat raskasta eroosiota koko saaressa, joka menetti noin 1-2 metrin kerroksen hedelmällistä maaperää.

Saaren koillisrannalla poukamassa nimeltään Enseada dos Portugueses, on Brasilian laivaston tukikohta, jossa on 30-35 hengen henkilökunta.

Saaristo on Brasilian tärkein liemikilpikonnan pesimäalue Brasiliassa. Siellä pesii myös suuri määrä merilintuja, mukaan lukien endeeminen alalaji kuningasfregattilintu (Fregata  nicolli) ja pikkufregattilintu (F. ariel trinitatis), ja se on ainoa paikka Atlantilla missä pesii mauritiuksenviistäjä. Ryhävalaiden poikasten on vahvistettu käyttävän Trindade-saaren lähivesiä lastentarhanaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Atlantin saaristot
Brasilian vuoret
Petit Le Mans

Petit Le Mans on moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajetaan Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa. Petit Le Mansin perusti liikemies Don Panoz ja ensimmäinen kilpailu ajettiin vuonna 1998. Suomalaisista kisan voittoa on juhlinut Jyrki Järvilehto vuosina 2003 ja 2004. Vuodesta 2014 alkaen kilpailu on kuulunut WeatherTech SportsCar Championship -sarjaan.

Voittajat 

Moottoriurheilun kestävyyskilpailut
Tokachin 24 tunnin ajo

Tokachin 24 tunnin ajo (Tokachi 24 Hours) (十勝24時間レース) oli moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajettiin Tokachi International Speedwayn moottoriradalla Japanissa. Ensimmäinen kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuonna 1994 ja viimeinen 2008. Kilpailu kesti nimensä mukaisesti 24 tuntia.

Voittajat 

Moottoriurheilun kestävyyskilpailut
Japanin moottoriurheilu
Risi Competizione

Risi Competizione (aiemmin Doyle-Risi Racing) on italialais -yhdysvaltalainen kilpatalli, jonka perusti Giuseppe Risi vuonna 1997. Risi Competizione on voittanut kuljettajien ja valmistajien mestaruuksia muun muassa American Le Mans Series, IMSA GT Championship ja Rolex Sports Car Series -sarjoissa sekä voittanut kolmesti myös Le Mansin 24 tunnin ajon vuosina 1998, 2008 ja 2009. Nykyisin talli kilpailee WeatherTech SportsCar Championship -sarjassa.

Mika Salo ja Jaime Melo voittivat American Le Mans Series kuljettajien mestaruuden GT2-luokassa kaudella 2007.

Talli on voittanut Petit Le Mans kilpailun vuonna 2016. Talli osallistuu Le Mansin 24 tunnin ajoihin vuonna 2017 Toni Vilanderin ja Giancarlo Fisichellan kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kotisivut

Yhdysvaltalaiset autourheilutallit
Italialaiset autourheilutallit
Adria International Raceway

Adria International Raceway on Adriassa, Pohjois-Italiassa sijaitseva 2,702 kilometriä pitkä moottorirata. Radalla ollaan ajettu DTM, Formula 3 Euroseries, Italian Formula 3 ja Superleague Formula -sarjoja.

Rata esiintyy muutamissa ajopeleissä, kuten esimerkiksi TOCA Race Driver 2 ja Superstars V8 Racing.

Italian moottoriradat
Rovigon maakunta
Chang International Circuit

Chang International Circuit (, myös Buriram International Circuit) on moottorirata Isanissa Buriramin maakunnassa Thaimaassa.

Chang International Circuitin rakennustyöt aloitettiin 2. maaliskuuta 2013 ja avajaisia vietettiin 4. lokakuuta 2014. Sillä on FIA:n ja FIM:n korkeimman tason rataluokitukset. Radalla on pituutta 4,5 kilometriä ja sillä on ajettu muun muassa MotoGP-, Superbike-, WTCC-, Super GT- ja Porsche Carrera Cup Asia -sarjoja.

Lähteet 
Kotisivut
Round 02 - Motul Thai Round worldsbk.com 
Race of Thailand fiawtcc.com

Viitteet 

Thaimaan moottoriradat
Buriramin maakunta
Angola kesäolympialaisissa 2016

Angola osallistui vuoden 2016 kesäolympialaisiin, jotka järjestettiin Brasiliassa. Maata edusti 26 urheilijaa seitsemässä eri lajissa. Maan lipunkantajana päättäjäisissä toimi käsipalloilija Cristina Direito Branco.

Yleisurheilu 

Angola sai yleisurheiluun ylikansallisia paikkoja kansainväliseltä yleisurheiluliitolta kyetäkseen lähettämään kaksi urheilijaa kilpailuihin.

Käsipallo 

Angolan naisten käsipallojoukkue pääsi olympialaisiin voittamalla vuonna 2015 Afrikan karsinnat Luandassa. Angola selvisi Ryhmä A:sta neljännesvälieriin sijoittumalla lohkossaan neljänneksi.

Judo 

Angola sai yhden keskisarjassa ottelevan naisjudokan olympialaisiin. Antonia Moreira hävisi toisessa ottelussa Saksan Laura Vargas Kochille.

Soutu 

Angola sai lähettää soutukilpailuihin yhden veneen miesten kevyeeseen pariairokaksikkoon. Parissa soutivat Andre Matias ja Jean-Luc Rasamoelina.

Purjehdus 

Angola sai lähettää kisojen purjehduskilpailuihin kaksi venekuntaa. Manuel Lelo sijoittui viimeiseksi miesten Laserissa ja pari Paixão Afonso / Matias Montinho viimeiseksi miesten 470:ssä.

Uinti 

Angolalla oli kaksi edustajaa kisojen uintikilpailuissa.

Pedro Pinotes - Miesten 400 metrin sekauinti
Ana Nóbrega - Naisten 100 metrin vapaauinti

Lähteet 

Angola olympialaisissa
Valtiot kesäolympialaisissa 2016
Limeira

Limeira on kaupunki Brasiliassa. Se sijaitsee São Paulon osavaltion itäosassa. Limeiran asukasluku on 303 682 (vuonna 2018). Tatujoki virtaa Limeiran läpi.

Limeira oli aikoinaan merkittävä kahvinviljelyn keskus. Kaupungin ympäristössä tuotettiin myös huomattavan paljon sitrushedelmiä, minkä vuoksi Limeiraa kutsuttii Brasilian appisiinipääkaupungiksi. Nykyään tärkein viljelykasvi on kuitenkin sokeriruoko, josta jalostetaan etanolia. Kahvin ja sitrushedelmien lisäksi alueella viljellään myös puuvillaa. Limeirassa on lisäksi paperiteollisuutta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

São Paulon kunnat
Michel Temer

Michel Miguel Elias Temer Lulia (portugali ääntäminen: [miˈʃɛw miˈɡɛw eˈliɐs ˈtẽmeɾ luˈliɐ]; s. 23. syyskuuta 1940) on brasilialainen asianajaja ja poliitikko, joka oli Brasilian presidentti vuosina 2016–2018. Hän nousi presidentiksi edellisen presidentin Dilma Rousseffin jouduttua virkasyytteen kohteeksi ja oli virassa vuoden 2018 loppuun. Temer valittiin virkaan vuoden 2010 vaaleissa, joissa hän oli työväenpuolueen (MDB) ehdokas presidenttiehdokas Dilma Rousseffin rinnalla. 

Temer on nykyisin MDB:n puheenjohtaja.

Temerille siirrettin 12. toukokuuta 2016 tilapäisesti presidentin valtuudet ja tehtävät presidentti Rousseffin odottaessa virkarikosoikeudenkäyntiä. Oikeus tuomitsi Rousseffin erotettavaksi virastaan, ja Temer nousi presidentiksi 31. elokuuta 2016.

Varhainen elämä ja koulutus 
Temer on syntynyt Tietessä, São Paulon osavaltiossa. Hänen vanhempansa  muuttivat Brasiliaan Libanonista vuonna 1925. 

Temer on suorittanut oikeustieteen kandidaatin tutkinnon São Paulon yliopistossa ja väitellyt tohtoriksi São Paulon katolisesta yliopistosta 1974. Hän on toiminut valtion syyttäjänä ja kaksi kertaa osavaltion turvallisuudesta vastaavana valtiosihteerinä. Hän on valtiosääntöoikeuden  professori ja on kirjoittanut lukuisia kirjoja aiheesta.

Ura 
Vuodesta 1987 Temer palveli kuusi peräkkäistä toimikautta Edustajainhuoneessa, ja toimi kolmeen kertaan sen puhemiehenä. Temer oli myös jäsenenä vuoden 1988 Kansallisessa perustuslakia säätävässä kokouksessa, joka valmisteli nykyisen Brasilian perustuslain. 

Hänellä on viisi lasta, joista kolme on hänen ensimmäinen vaimonsa Maria kanssa, yksi suhteesta toimittajan kanssa, ja yhden äiti on hänen nykyinen vaimonsa Marcela, joka on miestään 42 vuotta nuorempi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Brasilian presidentit
Brasilian varapresidentit‎
Syrjäinen maa

Syrjäinen maa (kymr. Y Gwyll, engl. Hinterland) on  walesilainen rikosdraamasarja, jonka ovat luoneet Ed Talfan ja Ed Thomas. Sarjasta on kuvattu kaksi kieliversiota, kymriksi ja englanniksi. S4C aloitti kymrinkielisen version Y Gwyllin esittämisen vuonna 2013, ja BBC One aloitti englanninkielisen version Hinterlandin esittämisen vuonna 2014.
Suomessa Yle TV1 aloitti englanninkielisen version esittämisen esittämisen 12. lokakuuta 2014. 

Sarja luotiin, koska näytelmäkirjailija Ed Thomas halusi muutoksen siihen, että Walesillä ei ole omaa rikossarjaa.

Pääosassa on rikosylikomisario Tom Mathias (Richard Harrington), joka pakenee synkkää menneisyyttään syrjäiselle maalaiseudulle.

Roolit

Jaksot

1. kausi

2010-luvun televisiosarjat
Brittiläiset draamasarjat
Brittiläiset rikossarjat
BBC:n televisio-ohjelmat
Mali Harries

Mali Harries (s. 1976) on walesilainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa draamasarjoissa Foylen sota (2002–2007), Tohtori Intiasta (2010–2012) ja Syrjäinen maa (2013–).

Walesilaiset näyttelijät
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Massimo Rivola

Massimo Rivola (s. 7. joulukuuta 1971 Faenza, Italia) on italialainen urheilujohtaja. Nykyisin hän toimii Ferrarin nuorten kuljettajien akatemian johtana. Rivola aloitti uransa Minardilla vuonna 1998 toimien markkinointi puolella ja tallin urheilujohtana vuodet 2000–2005. Vuodet 2006–2008 hän toimi Toro Rosson tiimin managerina. Rivola toimi vuodet 2009–2015 Ferrarin urheilujohtana.

Lähteet

Vuonna 1971 syntyneet
Italialaiset henkilöt
Formula 1 -tallien työntekijät
Elävät henkilöt
Askar Sarsenbayev

Askar Sarsenbayev () (s. 1972) on suomalainen entinen nyrkkeilijä ja nykyinen nyrkkeilyvalmentaja. Hän nyrkkeili aktiiviurallaan yli 400 ottelua ja voitti Tampereen Voimailuseuran riveissä Suomen mestaruuksia sekä kansainvälisiä turnausvoittoja. Hän toimi Suomen nyrkkeilymaajoukkueen vastuuvalmentajana vuosina 2013-2014 ja on sittemmin jatkanut maajoukkuevalmentajana. Sarsenbayev on ollut arvokilpailuissa avustamassa mm. seuraavia urheilijoita: Matti Koota, Ville Hukkanen, Sonia Grönroos, Elina Gustafsson ja Mira Potkonen, joista kaksi viimeksi mainittua voittivat pronssia vuoden 2016 MM-kisoissa Astanassa. 

Sarsenbayev on alun perin kotoisin Kazakstanista ja asuu nyttemmin Tampereella, jossa hän toimii Tampereen Voimailuseuran päävalmentajana. Hän edusti nyrkkeilyurallaan jonkin aikaa myös Seinäjoen Kehä-Jusseja sekä Pietarsaaren Voimailijoita. Suomen Nyrkkeilyliitto palkitsi hänet vuoden parhaan valmentajan tittelillä sen jälkeen, kun TVS oli voittanut lähes kaikki kansallisen tason arvokisat ja turnaukset yhden vuoden aikana 2012. Ennen Suomeen muuttoaan Sarsenbayev opiskeli insinööriksi Pietarin yliopistossa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Sarsenbayevin haastattelu Kazakstanin valtiollisen televisiokanavan ohjelmassa Youtube. 

Suomalaiset nyrkkeilijät
Suomalaiset nyrkkeilyvalmentajat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Pihla Maalismaa

Pihla Maalismaa (s. 25. marraskuuta 1991 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2016. Vuosina 2016–2017 Maalismaa työskenteli Kansallisteatterissa ja vuosina 2019–2020 Turun kaupunginteatterissa. Vuodesta 2020 alkaen hän on työskennellyt freelancerina. Hän on näytellyt elokuvissa Roskisprinssi, Ollaan vapaita ja Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily sekä Q-teatterin nuorten ryhmässä. Lapsena Maalismaa on juontanut Yleisradion Uutisjuttu-ohjelmaa.

Maalismaan isä on näyttelijä Markku Maalismaa.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Godfred

Godfred (k. 810 Friisia) oli Tanskan kuningas noin 800–810. Hänen valta-alueeseensa on ehkä kuulunut koko Tanska, mutta pääasiassa hän hallitsi  Etelä-Jyllantia, jossa oli tärkeä frankkien kauppareitin tukikohta Hedeby. Frankkien kauppareitti kulki sieltä Itämeren ja Venäjän suurten jokien kautta Lähi-itään. Godfred tuki frankkeja vastustaneita sakseja, ja  hänen ansiostaan frankkien eteneminen pohjoiseen estyi.

Godfred tuhosi vuonna 804 sorbien Rericin satamakaupungin kostaakseen sorbien liiton frankkien kuninkaan Kaarle Suuren kanssa. Rericin toiminta siirtyi Hedebyhyn, josta tuli merkittävä keskus. Godfred kävi sotaa Kaarle Suurta ja tämän poikaa Ludvig Hurskasta vastaan. Godfred kunnosti ja laajensi Danevirkeä, puolustuksellista maavallia, jonka rakentaminen oli aloitettu noin vuonna 650. Godfred sai surmansa sotiessaan Friisiassa. Mahdollisesti surmaaja oli yksi hänen omista miehistään.

Lähteet 

Tanskan kuninkaat
Vuonna 810 kuolleet
Bathurst 1000

Bathurst 1000 (Supercheap Auto Bathurst 1000) (aiemmin 500 mailin kilpailu) on nykyisin 1000 km kestävyyskilpailu, joka ajetaan Mount Panorama Circuitin moottoriradalla Uudessa Etelä-Walesissa Australiassa. Ensimmäinen kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuonna 1960. Suomalaisista kilpailun voittoa on juhlinut Rauno Aaltonen 500 mailin kilpailussa vuonna 1966.

Aiheesta muualla 
 Kotisivut

Moottoriurheilun kestävyyskilpailut
Australian moottoriurheilu
Säpinää kannen alla

Säpinää kannen alla (Below Deck) on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jossa seurataan henkilökunnan ja miehistön elämää Karibian luksusristeilijällä. Sarja alkoi yhdysvaltalaisella Bravo-kanavalla 1. heinäkuuta 2013. Suomessa sarjan esittäminen alkoi Jim-kanavalla 15. elokuuta 2016.

Yhdysvalloissa sarjan uusimman, yhdeksännen tuotantokauden esittäminen alkoi lokakuussa 2021. Sarja on saanut muutaman sisar- ja spin-off-sarjan. Keväällä 2016 alkoi Säpinää kannen alla Välimerellä (Below Deck Mediterranean) . Helmikuussa 2020 alkoi Below Deck Sailing Yacht -sarja. Lisäksi Australiassa kuvataan Below Deck Down Under -sarjaa.

Päähenkilöt

Kausi 1 
 Aleks Taldykin
 Adrienne Gang
 C.J. LeBeau
 Samantha Orme
 David Bradberry
 Ben Robinson
 Eddie Lucas
 Kat Held

Kausi 2 
 Lee Rosbach
 Kate Chastain
 Andrew Sturby
 Kelley Johnson
 Jennice Ontiveros
 Ben Robinson
 Eddie Lucas
 Kat Held
 Amy Johnson
 Dane (jaksot 5-8)

Kausi 3 
 Lee Rosbach
 Kate Chastain
 Amy Johnson
 Eddie Lucas
 Connie Arias
 Raquel “Rocky” Dakota
 Emile Kotze
 Don Abenante (jaksot 1-4)
 Leon Walker (jaksot 1-10)
 Ben Robinson (jaksot 10-15)

Kausi 4 
 Lee Rosbach
 Kate Chastain
 Kelley Johnson
 Emily Warburton-Adams
 Sierra Storm
 Lauren Burchell
 Trevor Walker
 Nico Scholly
 Ben Robinson

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Säpinää kannen alla Ruutu-palvelussa

Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Ammattina sankari

Ammattina sankari on 30. maaliskuuta 2014 TV5-kanavalla alkanut tositelevisio-ohjelma, jossa seurataan raskaan kaluston kuljettajia Suomen ja Euroopan teillä. Sarjan kuudes tuotantokausi alkoi Discoveryn kanavilla 24.11.2018.

Päähenkilöt

Kausi 1 
 Pertti Hettula
 Tommi Ilola
 Harri Ventelä
 Teuvo Vänttinen

Kausi 2 
 Pete Junttila
 Petri Laamanen
 Tomi Vavuli
 Jari Javanainen
 Johnny Granström
 Jouko Nykänen

Kausi 3 
 Jouko Nykänen
 Harri Ventelä
 Ida Määttä
 Kimmo Sarvikas 
 Janne Peltonen

Kausi 4 
 Jussi Mielonen
 Sakari Puikkonen
 Harri Ventelä 
 Jouko Nykänen 
 Mikko Kettunen

Kausi 5 
 Harri Ventelä
 Kimmo Pietiläinen 
 Jussi Virtanen 
 Alexander Mattsson 
 Arttu Riihelä
 Mika Ulvinen
 Jouko Nykänen

Aiheesta muualla 
 Kotisivut

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
Martti Parkkari

Martti Veli Emil Parkkari (26. marraskuuta 1938 Helsinki – 12. elokuuta 2016 Turku) oli suomalainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä (filosofian kandidaatti). Parkkari opiskeli sävellystä Joonas Kokkosen johdolla sekä musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa. Hän työskenteli musiikkiarvostelijana Uudessa Suomessa, mutta varsinaisen työuransa hän teki Turun konservatoriossa, jossa hän toimi musiikinhistorian ja -teorian lehtorina sekä apulaisrehtorina. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2003. 

Parkkarin sävellystuotantoa leimaa naiivius, jota on pidetty vastareaktiona 1960–1970-luvun taidemusiikin modernismille.

Teoksia
 Tulitikkutyttö, lastenooppera (1984)
 Merkillinen lapsi, lastenooppera (1990)
 Nainen mikä nainen, baletti (1985)
 Sancta Barbara, tanssiteos (1993)
 5 jousikvartettoa

Lähteet

Aiheesta muualla
 Martti Parkkarin muistokirjoitus. Helsingin Sanomat 12.9.2016. (Maksullinen artikkeli.)

Vuonna 1938 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Suomalaiset säveltäjät
Joonas Kokkosen sävellysoppilaat
Suomalaiset musiikkitieteilijät
Ruosniemen rautatieasema

Ruosniemen rautatieasema (lyh. Rsn) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Haapamäki–Pori-radalla nykyisen Porin Ruosniemen kaupunginosassa. Se avattiin liikenteelle 16. joulukuuta 1933, ja paikalle rakennettiin asemarakennus Thure Hellströmin tyyppipiirustuksin samana vuonna. Ruosniemi liitettiin Poriin vuonna 1941, ja alueesta muodostui Porin esikaupunkialue. Ruosniemen merkitys henkilöliikenteessä jäi Poriin menevien hyvien kulkuyhteyksien takia vähäiseksi, mutta tavaraliikenteelle asema oli merkittävä. Asema muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1968, ja henkilöliikenne loppui koko rataosalla 31. toukokuuta 1981. Ruosniemestä tuli tavaraliikenteen päätepiste vuonna 1985, kun rataosa Kankaanpäähän poistettiin käytöstä. Ratayhteys Ruosniemestä pohjoiseen puolestaan katkesi, kun Kullaalle menevän maantien ylittänyt ratasilta penkereineen purettiin. 

Pori–Ruosniemi-rataosuuden säännöllinen tavaraliikenne loppui vuonna 2014, kun rautatiekuljetuksia käyttänyt nestekaasuterminaali lopetettiin, koska VR ei yhtiön mukaan halunnut kuljettaa nestekaasuvaunuja Ruosniemeen. Sen jälkeen radalla on ollut yksittäisiä kuljetuksia, kunnes rataosuus suljettiin liikenteeltä ja liikennepaikka lakkautettiin joulukuussa 2015. Laiturirakennus on yhä olemassa, ja liikennepaikka on erään resiinamatkailureitin toinen päätepiste.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kuvia Ruosniemeltä 

Porin liikenne
Satakunnan rautatieliikennepaikat
Elefthérios Petroúnias

Elefthérios ”Leftéris” Petroúnias (, s. 30. marraskuuta 1990 Ateena) on kreikkalainen telinevoimistelun olympiavoittaja, kolminkertainen maailmanmestari ja nelinkertainen Euroopan-mestari. 164 senttimetriä pitkä ja 62 kilogrammaa painava Petroúnias on erikoistunut renkaisiin. Hänen valmentajanaan toimii Dimítris Ráftis.

Petroúnias saavutti olympiakultaa renkailta vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sai renkailla pronssia. MM-kilpailuista hänellä on kolme kultaa renkailta: 2015 Glasgow'sta, 2017 Montrealista ja 2018 Dohasta. EM-kilpailuista Petroúnias on saavuttanut viisi kultaa ja yhden pronssin ja Euroopan kisoista yhden kullan. Välimeren kilpailuista hänellä on yksi kulta.

Petroúnias sai kunnian olla ensimmäinen urheilija, joka kantoi vuoden 2016 olympiasoihtua huhtikuussa 2016 Olympiassa. Vuonna 2015 hänet valittiin Kreikan vuoden urheilijaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Elävät henkilöt
Kreikkalaiset olympiavoittajat
Kreikkalaiset telinevoimistelijat
Vuonna 1990 syntyneet
Tampereen Voimailuseura

Tampereen Voimailuseura ry eli TVS on vuonna 1931 perustettu nyrkkeilyn erikoisseura. Se on jäsenmäärältään (yli tuhat) Suomen suurin nyrkkeilyseura. Seuran puheenjohtaja on entinen nyrkkeilijä Aarno Laukkanen. Hänen edeltäjänsä Tauno Salminen (k. 2017) johti seuraa vuodet 1968–1993. Salmisen aikana vuonna 1977 järjestettiin ensimmäinen Tammer Turnaus. TVS on Suomen menestynein nyrkkeilyseura SM-voittojen määrällä mitattuna. Seuran historian ensimmäisen MM-mitalin hankki Mira Potkonen vuonna 2016. Hänen valmentajansa Maarit Teuronen ja TVS:n nykyinen päävalmentaja Askar Sarsenbayev ovat molemmat voittaneet suomenmestaruuksia TVS:n edustajina, ja Teuronen lisäksi EM-pronssia vuosina 2005 ja 2006. Lisäksi Juha Ruokola iski EM-pronssia vuoden 2000 kotikisoissa Tampereella, joita TVS isännöi. Muita seuran menestyneitä urheilijoita vuosikymmenten saatossa ovat olleet esimerkiksi Jouko Lindberg, Pekka Ruokola ja Lasse Friman.

Kilpaurheilun lisäksi TVS tarjoaa hyvät harrastusmahdollisuudet kuntonyrkkeilystä kiinnostuneille. Junioreiden nyrkkeilykouluja TVS alkoi järjestää ensimmäisenä Suomessa 1970-luvun alussa. Seura on järjestänyt neljät arvokilpailut Tampereella: MM-nyrkkeilyt 1993, EM-nyrkkeilyt 1981 ja 2000, nuorten EM-nyrkkeilyt 1984. Lisäksi TVS vastasi vuoden 2015 Pohjoismaiden mestaruuskilpailuista.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto

Suomalaiset nyrkkeilyseurat
Voimailuseura
Vuonna 1931 perustetut urheiluseurat
Pescarolo Sport

Pescarolo Sport on ranskalainen kilpatalli, jonka perusti entinen kilpa-ajaja Henri Pescarolo yhdessä François Granetin kanssa helmikuussa vuonna 2000. Talli kilpaili muun muassa American Le Mans Series, European Le Mans Series ja FIA Sportscar Championship -sarjoissa. Talli lopetti toimintansa vuoden 2014 alussa.

Aiheesta muualla 
 Kotisivut
 Facebook

Ranskalaiset autourheilutallit
FIA World Endurance Championship -tallit
Ryan Murphy (uimari)

Ryan Murphy (s. 2. heinäkuuta 1995 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen uinnin olympiavoittaja. 191 senttimetriä pitkä ja 90 kilogrammaa painava Murphy kilpailee selkäuinnissa. Hänen valmentajanaan toimii Dave Durden.

Murphy saavutti vuoden 2016 kesäolympialaisista kultaa 100 ja 200 metrin selkäuinnista sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestistä. Viestin selkäuintiosuudella Murphy teki uuden maailmanennätyksen. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Murphy oli mukana kultaa voittaneessa Yhdysvaltain 4 × 100 m sekauintiviestijoukkueessa. Hän sai lisäksi hopeaa 200 metrin selkäuinnissa ja pronssia 100 metrin selkäuinnissa. Pitkän radan MM-kilpailuista Murphylla on viisi kultaa, joista neljä viesteistä, seitsemän hopeaa ja yksi pronssi. Lyhyen radan MM-kilpailuista hän on saavuttanut neljä kultaa, kolme hopeaa ja yhden pronssin.

Vuoden 2011 Pan-Amerikan kisoista Murphy saavutti pronssia 200 metrin selkäuinnista.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset uimarit
Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Gülen-liike

Gülen-liike (), sen kannattajien mukaan Hizmet (’palvelus’) tai Cemaat (’(uskonnollinen) yhteisö’)
on Yhdysvaltoihin siirtyneen turkkilaisen imaamin Fethullah Gülenin kannattajien muodostama liike, jolla ei ole varsinaista keskusjohtoa. Sen pääasiallinen toimintamuoto on koulujen perustaminen aatteen edistämiseksi. Suomessa liikkeen tukijat ovat muodostaneet yhdistyksen Finland Dialog. Turkki käyttää liikkeestä nimitystä FETÖ (, ’Fethullahistinen terroristiorganisaatio’).
Turkin liittolaiset kuten Persianlahden yhteistyöneuvosto ja Nato ovat tunnustaneet FETÖ:n terroristijärjestöksi.
Suomen ulkoministeri Pekka Haaviston ja Ruotsin Ann Linden Madridissa kesäkuussa 2022 allekirjoittamassa yhteisymmärrysasiakirjassa Turkin kanssa FETÖ rinnastetaan tunnustettuihin terroristijärjestöihin kuten PKK ja YPG/PYD.

Gülen-liikkeen perustamia kouluja on maailmalla 140–150 maassa, Suomessa on kaksi koulua, joiden omistaja on Gülenin tukija. Omistajan mukaan ei liike, eikä koulu  saa rahaa ulkomailta. Koulujen oppilaat ovat Suomessa lyhyillä komennuksilla olevien lapsia. Turkkiin perustetut koulut on lakkautettu kesän 2016 vallankaappausyrityksen jälkeen.

Kouluissa on englanninkielinen opetus, ja oppiaineina ovat tieteet ja matematiikka, uskontoa ei opeteta. Koulujen asuntoloissa islamin vaikutus on kuitenkin hyvin vahva. Ruotsalaisen Security & Development -tutkimuslaitoksen tutkijan Svante E. Cornellin mukaan liike muistuttaa lahkoa.

Liikettä pidetään vanhoillisena, eivätkä naiset näy sen toiminnassa, mutta se suhtautuu myönteisesti länsimaihin. Turkissa liike on julistettu terroristijärjestöksi. Liikkeen tarkoitusperistä ei ole selvyyttä. Se itse väittää olevansa epäpoliittinen, mutta esimerkiksi Cornellin mukaan se pyrki Turkissa saamaan kannattajiaan valtion instituutioihin saadakseen sitä kautta vallan niissä. Se vastustaa armeijan valtaa.

Lähteet

Viitteet

Islamilaiset järjestöt
Islam ja politiikka
Simone Resta

Simone Resta (s. 14. syyskuuta 1970) on italialainen insinööri. Vuonna 1995 Resta opiskeli konetekniikkaa Bolognan yliopistossa. Vuodet 1998-2001 hän työskenteli Minardilla. Vuodesta 2001 alkaen hän on työskennellyt Ferrarilla ja vuodesta 2014 lähtien tiimin pääsuunnittelijana. Vuodesta 2021 lähtien Resta työskentelee Haasilla teknisenä johtajana.

Lähteet

Vuonna 1970 syntyneet
Formula 1 -tallien työntekijät
Italialaiset insinöörit
Elävät henkilöt
Clayton Murphy

Clayton Murphy (s. 26. helmikuuta 1995 Greenville, Ohio) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti. Murphy on 181 senttimetriä pitkä ja painaa 68 kilogrammaa.

Murphy saavutti pronssia 800 metriltä vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta ennätyksellään 1.42,93. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä hän jäi välieriin. Saman vuoden Pan-Amerikan kisoista Torontosta Murphy saavutti kultaa. IAAF World Relays -kilpailuissa 2017 hän saavutti kultaa 4 × 800 metrin viestissä. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 800 metrillä kahdeksanneksi ja vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa yhdeksänneksi.

Henkilökohtaiset ennätykset 
Ulkoradoilla
800 metrin juoksu: 1.42,93 (Rio de Janeiro 2016)
1 500 metrin juoksu: 3.36,23 (Portland 2016)

Sisäradoilla
800 metrin juoksu: 1.45,92 (Winston-Salem 2019)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset keskimatkojen juoksijat
Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt