joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Heronin kaava

Heronin kaavalla voidaan laskea kolmion pinta-ala, kun tiedetään sen kaikkien sivujen pituudet.

Formaalisti: Olkoon kolmion sivujen pituudet a, b ja c. Tällöin kolmion pinta-ala A saadaan kaavasta 
, jossa  on puolet kolmion piiristä.

Heronin kaava saa muodon

kun :n lauseke sijoitetaan yllä olevaan kaavaan.

Kun merkitään  ja , saa kaava muodon

Historiaa

Kaava on nimetty ensimmäisellä vuosisadalla eläneen Heron Aleksandrialaisen mukaan. Heronin kaavan todistus esiintyy hänen kirjoittamassaan kirjassa Metrica. On myös uskottu, että jo Arkhimedes tunsi kaavan, mutta on myös mahdollista, että kaava tunnettiin paljon ennen Arkhimedestä.

Heronin kaava korkeusjanojen pituuksien avulla

Heronin kaava voidaan kirjoittaa myös sellaiseen muotoon, jossa pinta-ala lausutaan kolmion sivujen pituuksien sijasta sen korkeusjanojen pituuksien ,  ja  avulla.

Asetetaan ,  ja .

Tällöin 
, jossa

Katso myös
 Brahmaguptan kaava

Aiheesta muualla

 http://mathworld.wolfram.com/HeronsFormula.html  Kaava ja trigonometrinen todistus.
 http://jwilson.coe.uga.edu/EMT668/EMAT6680.2000/Umberger/MATH7200/HeronFormulaProject/GeometricProof/geoproof.html Heronin kaavan geometrinen todistus.
 http://www.cut-the-knot.org/pythagoras/herons.shtml  Suorakulmaisille kolmioille

Geometria
Abraham Wetter

Abraham Wetter (1690 Tukholma – 8. toukokuuta 1737 Helsinki) oli suomalainen porvari ja laivanvarustaja, joka toimi merkittävänä teollisuuden kehittäjänä ja Helsingin pormestarina.  

Wetterin isä oli meritullintarkastaja Petter Wetter ja äiti Brita Eriksdotter. Wetterin puoliso vuodesta 1719 oli Birgitta Margareta Åhman. Heille syntyi kymmenen lasta. Yksi lapsista oli poika Gustaf, joka tuomittiin kuolemaan törkeästä purjehdusrikoksesta eli salakuljetuksesta. Kuolemantuomio muutettiin kuitenkin seitsemäksi kujanjuoksuksi sadan miehen rivin editse sekä kahdeksi vuodeksi kuritushuonetta. Gustaf selvisi raippatuomiosta hengissä. 

Wetterin suku oli todennäköisesti alkujaan saksalainen ja saksankielinen, kuten monet aikakauden porvarisuvut Helsingissä. Paitsi sahamyllyn Helsingin pitäjän kirkonkylässä, Wetter omisti myös useita laivoja, joista suurin oli alkuperältään Helsingin edustalle uponnut venäläinen kaljuuttialus, jonka hän oli nostattanut ylös. Alus sai kunnostettuna saksankielisen nimen Die Stadt Hellsingfors. Se aloitti suolan tuonnin Hollannista ja romahdutti tärkeän suolan hinnan kaupungissa. 

Vuonna 1725 Wetter sai ennakkoperintönä isältään Herttoniemen kartanon, mutta hänen jälkeensä se myytiin pois suvun hallusta. Isovihan aikana Wetter toimi tykistön ylisotatuomarina. Sodan ja venäläismiehityksen jälkeen hän nousi Helsingin pormestariksi 1722 ilman vaaleja, sillä monet kaupungista paenneista porvareista eivät miehityksen päätyttyä palanneet takaisin. Wetter toimi pormestarin virassa jälleenrakennuskautena kuolemaansa saakka, vuoteen 1737. Hän edusti Helsingin porvaristoa Tukholman valtiopäivillä 1723. Hänen seuraajansa pormestarina oli maatullintarkastaja Olof Bidenius Renhoorn. Forsius antaa Wetteristä lyhyen, mutta hyvän maininnan: "Tätä herraa aikanaan kaupungin asukkaat suuresti rakastivat, koska hän kaikin tavoin oli koettanut edistää heidän parastaan."

Wetterin mukaan nimettiin vuonna 1954 Porolahdentie Helsingin Herttoniemenrannassa ja Roihuvuoressa uudestaan Abraham Wetterin tieksi. Lähellä kulkee myös hänen isänsä mukaan nimetty Petter Wetterin tie.

Lähteet
 
Arkio, Leena – Lampinen, Marja-Liisa (toim.): Herttoniemen säteritilasta, kaakelitehtaasta ja kartanosta. Narinka (Helsingin kaupunginmuseo 1981).

Viitteet

Suomalaiset liikemiehet
Suomalaiset laivanvarustajat
Helsingin pormestarit ja kaupunginjohtajat
Ruotsin säätyvaltiopäivien valtiopäivämiehet
Vuonna 1690 syntyneet
Vuonna 1737 kuolleet
Soittakaa Paranoid!

Soittakaa Paranoid! on Suomessa suosituksi tullut humoristisessa mielessä rock- tai pop-konsertissa esiintyjälle huudettava toivomus soittaa heavy metal -yhtye Black Sabbathin kappale ”Paranoid”. Huudosta on tullut vitsi sen takia, että pyyntöä on alettu esittää niin usein ja hyvin erilaisille esiintyjille.

Vastaavasti Yhdysvalloissa Lynyrd Skynyrd -yhtyeen kappaleen ”Free Bird” toivomisesta on muodostunut rock-klisee.

WikiRock-yhtye julkaisi 2018 kappaleen nimeltä Soittakaa Paranoid!. Tumppi Varonen & Problems -yhtye julkaisi kappaleen nimeltä Soita Paranoid vuonna 2019.

Tarinoita huudon alkuperästä 
Huudon on arveltu olevan alun perin Tampereen musiikkisisäpiirin vitsi, koska se esiintyy 1980-luvun alkupuolen Pahkasika-lehdissä sekä Alivaltiosihteeri-orkesterin radiosketseissä – sekä Pahkasika että Alivaltiosihteeri ovat Tampereelta. Myöhemmin huutoon on viitattu esimerkiksi rock-lehti Soundin sarjakuvissa. Huudon isäksi onkin usein mainittu lehden sarjakuvapiirtäjä ja rock-toimittaja Juho Juntunen, jolla oli tapana huudella ”Soittakaa Paranoid” erilaisten yhtyeiden konserteissa. 

Eräs tarina kertoo huudon syntyneen seuraavasti: 

”Soittakaa Paranoid” -huutoa kuultiin konserteissa kuitenkin jo 1980-luvun alussa.

Lähteet 

Populaarikulttuuri
Populaarimusiikki
Lentävät lauseet
Huumori
Carol Twombly

Carol Twombly (s. 13. kesäkuuta 1959 Concord) on yhdysvaltalainen kirjainsuunnittelija ja kalligrafi. Twombly on suunnitellut kirjaintyyppejä useille alan yrityksille, muun muassa Bigelow & Holmesille ja Adobelle. Useat Twomblyn suunnittelemista kirjaintyypeistä ovat saaneet innoituksensa menneistä kirjainmuodoista. Twomblyn suunnittelemista kirjaintyypeistä tunnetuimpia ovat Lithos, Trajan ja Mirarae.

Carol Twombly opiskeli Rhode Island School of Designissa ja Stanfordin yliopistossa. Vuonna 1984 hänet palkittiin Morisawan kirjaintyyppien kilpailussa kirjaintyyppi Miraraen suunnittelusta. Vuonna 1988 Twombly aloitti työt Adobessa. Carol Twombly suunnitteli Adoben ensimmäiset omat kirjaintyypit, Trajanin, Charlemagnen ja Lithosin.

Carol Twomblyn suunnittelemia kirjaintyyppejä 
 FB Californian
 Adobe Caslon 
 Chaparral 
 Charlemagne
 Lithos 
 Mirarae
 Myriad 
 Myriad Wild
 Nueva
 Pepperwood
 Rosewood 
 Trajan
 Viva
 Zebrawood

Lähteet 

Typografit
Yhdysvaltalaiset henkilöt
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltalaiset kirjainmuotoilijat
Sydän, sydän

Sydän, sydän on suomalainen viisihenkinen rockyhtye, joka aloitti toimintansa Helsingin Herttoniemessä vuonna 2002. Sen alkuperäisjäseniä ovat laulaja-kitaristi Tuomas Skopa, kitaristi Juho Minerva, basisti Tomi Flyckt ja rumpali Mikko Rekonen. Vuodesta 2013 yhtyeen livekokoonpanossa vaikuttanut kosketinsoittaja ja perkussionisti Jussi Liukkonen liittyi virallisesti yhtyeeseen Tavastialla 22.10.2016.

Yhtye on vuoteen 2018 mennessä julkaissut seitsemän levyä: EP:n Tårta på tårta ja kokopitkät levyt Auto (2005), Au (2006), Usko itseesi (2008), Kapseli (2012), Molskis (2016) ja Keskiyöllä (2018). Ensilevy Auto sisälsi raskasta ja melodista musiikkia pääosin akustisesti esitettynä. Au on hieman perinteisempi rocklevy ainakin yhtyeen omalla mittapuulla mitattuna. Usko itseesi -albumilla yhtye liikkuu jälleen uusissa äänimaisemissa midisyntetisaattorien ja rumpukoneiden maailmassa.

Yhtyeen nimen alkuperästä on useita tarinoita. Yhtyeen jäsenet ovat muun muassa kertoneet, että he eräänä vappuna näkivät pakettiauton, jonka kyljessä komeili teksti Sydän, sydän. Yhtyeen rumpalin mukaan kitaristi ja basisti olisivat olleet Herttoniemen ravintola Foxy Bearissa ja päättäneet, että molemmat sanovat sanan ja siitä tulee yhtyeen nimi. Yllättäen molemmat sanoivat "sydän". Tarinan todenperäisyyttä ei kuitenkaan ole voitu varmistaa.

Historia
Sydän, sydän perustettiin kesällä 2002. Muutamia kuukausia myöhemmin yhtye julkaisi omakustanteen Reilu puoli hetkeä, jota painettiin sata kappaletta. Vuosi 2003 sujui harvakseltaan keikkaillen. Yhtye osallistui myös Ääni ja Vimma -kilpailuun ja esiintyi pariin otteeseen Gloriassa. Vuoden 2004 alussa kuultiin ensimmäiset huhut mahdollisesta levysopimuksesta Johanna Kustannuksen kanssa. Yhtye julkaisi kuitenkin samalla toisen omakustanteen Kännykkä. Vuoden 2004 lopulla yhtye aloitti uuden levyn äänitykset Vuosaaren telakalla.

Vuosi 2005 alkoi tiedoilla, että uusi levy julkaistaisiin maaliskuussa. Levy julkaistiin virallisesti konsertissa Stella Star -klubilla. Auto oli poikkeuksellisesti akustinen.  Seuraava julkaisu Tårta på tårta -EP oli huomattavasti edeltäjäänsä raskaampi.

Jäsenet
Tuomas Skopa (2002–)  – laulu, kitara
Tomi Flyckt (2002–) – basso
Juho Minerva (2002–) – kitara
Mikko Rekonen (2002–) – rummut
Jussi Liukkonen (2016–) – kosketinsoittimet, perkussiot

Diskografia

Lähteet

Aiheesta muualla 
http://www.sydansydan.fi 
http://www.johannakustannus.fi/artistit/130 
Livetaltiointi Ääni ja vimma 03 - Kettutien aluetapahtumasta 

Suomalaiset alternative rock -yhtyeet
Suomalaiset progressiivisen rockin yhtyeet
Suomalaiset metalliyhtyeet
Ammoniumkloridi

Ammoniumkloridi eli salmiakki (NH4Cl) on puhtaana valkoinen, vesiliukoinen 28,3 g/100ml H2O (25 °C) ja pistävän makuinen kiteinen suola. Se sublimoituu eli muuttuu kiinteästä olomuodosta suoraan kaasumaiseksi lämpötilassa 338 °C. Lisää kuumennettaessa se hajoaa ammoniakiksi ja vetykloridiksi. Ammoniumkloridin vesiliuos on ammoniumionin vuoksi lievästi hapan. Ammoniumkloridin moolimassa on 53,5 g/mol, kiehumispiste 520 °C, tiheys 1,5 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 12125-02-9. Ammoniumkloridin E-koodi on E510.

Etymologia
Muinaiset kreikkalaiset löysivät Ammonin temppelin läheltä ammoniumkloridia, jota alkoivat kutsua nimellä ammōniakos. Roomalaiset antoivat yhdisteelle nimeksi sal ammoniacus, "Ammonin suola", mistä on johdettu sanat salmiakki ja ammoniakki.

Käyttö
Ammoniumkloridia hyödynnetään lannoitteissa, kuivaparistoissa, kylmäseoksissa, puhdistusaineissa ja yskänlääkkeissä. Sitä käytetään myös galvanointiin, juottamiseen, värjäykseen ja muiden ammoniumsuolojen valmistukseen. Salmiakkimakeisten suolainen maku johtuu ammoniumkloridista. Hajusuola on yleensä ammoniumkloridin ja hajuaineiden seos. Ammoniumkloridi ei ole pieninä määrinä myrkyllistä vesieliöille.

Valmistus
Ammoniumkloridia voidaan valmistaa esimerkiksi neutraloitumisreaktion avulla johtamalla ammoniakkia väkevään suolahappoon:

NH3 + HCl → NH4Cl.

Ammoniumkloridia syntyy myös ammoniumsulfaatin (NH4)2SO4 ja natriumkloridin NaCl liuosten välisessä reaktiossa. Ammoniumkloridia saadaan sivutuotteena natriumkarbonaatin valmistuksesta.

Reaktioita
 Ammoniumkloridin avulla voi valmistaa ammoniakkikaasua:
 NH4Cl + NaOH → NH3 + NaCl + H2O

 Kun petrimaljalle laittaa muutaman pisaran ammoniakkia ja toiseen reunaan pisaran HCl:a, ammoniumkloridia härmistyy pisaroiden väliin.

Terveysvaikutukset
 Karamellisalmiakissa on ammoniumkloridia hyvin vähän. Lisäainerajoitukset E 510: Ammoniumkloridi; vain makeisiin ja purukumiin sekä keksien ja vohvelien täytteeseen ja kuorrutteeseen 35 g/kg, salmiakkimakeisiin 70 g/kg 
 Pöly voi ärsyttää voimakkaasti silmiä, lievästi ihoa. Pölyn hengittäminen saattaa aiheuttaa ärsytystä limakalvoilla, yskimistä ja hengenahdistusta. 
 Nieltynä saattaa aiheuttaa välittömän myrkytyksen (happomyrkytystila) oireinaan päänsärky, pahoinvointi, oksentelu ja jopa tajuttomuus.
 Välitön myrkyllisyys:
LD50 = 1 650 mg/kg (suun kautta, rotta).
LD50 = 1 300 mg/kg (suun kautta, hiiri).
LDLo = 1 000 mg/kg (suun kautta, rotta).

Lähteet
 Lisäaine Rajoitukset (NH4Cl) Finlex.fi

Viitteet

Aiheesta muualla 

Kloridit
Ammoniumyhdisteet
Seulonnan keskeiset artikkelit
John Rhys-Davies

John Rhys-Davies (s. 5. toukokuuta 1944) on walesilainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolihahmonsa ovat Sallah Indiana Jones -elokuvissa Kadonneen aarteen metsästäjät ja Indiana Jones ja viimeinen ristiretki, Vasco Rodrigues Shōgunissa sekä kääpiö Gimli Peter Jacksonin ohjaamassa Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiassa. Hän esiintyi myös James Bond -elokuvassa 007 vaaran vyöhykkeellä vuonna 1987. Sittemmin hän on esiintynyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Lisäksi hän on ollut piirroselokuvien ja videopelien ääninäyttelijänä.

Lapsuus ja opiskelu  
John Rhys-Davies vietti lapsuutensa Englannissa, Afrikassa, mistä myöhemmin palasi opiskelemaan Englantiin, ja Walesiin. Hän oli nuorena kiinnostunut kirjallisuudesta ja päätti ryhtyä näyttelijäksi. Hän opiskeli Itä-Anglian yliopistossa jossa oli mukana näytelmäkerhossa.

Näyttelijän ura 
1970-luvulla hänellä oli satunnaisia rooleja tv-sarjoissa ja hänen ensimmäinen merkittävämpi roolinsa oli Macro BBC:n tuottamassa tv-sarjassa Minä, Claudius joka pohajautui Robert Gravesin romaaniin. 1980-luvulla hän oli mukana amerikkalaisessa minisarjassa Shogun joka perustui James Clavellin saman nimiseen romaaniin. Sarjassa näytteli myös Richard Chamberlain. Vuonna 1981 hän oli mukana Indiana Jones -elokuvassa Kadonneen aarteen metsästäjät, johon tehtiin vuonna 1989 jatko-osa Indiana Jones ja viimeinen ristiretki. Vuonna 1985 hän oli Kuningas Salomonin kaivokset -elokuvassa, joka oli parodia Indiana Jones -elokuvista.

Elokuvat

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 
 John Rhys-Davies Voice Chasers-sivustolla 

Rhys-Davies, John
Rhys-Davies, John
Rhys-Davies, John
Videopelien ääninäyttelijät
Seulonnan keskeiset artikkelit
Saku Õlletehas

Saku Õlletehase AS on Viron suurin panimoalan yritys. Sakun historia alkaa kreivi Karl Friedrich Rehbinderin vuonna 1820 perustamasta olutkeittiöstä. Vuodesta 2008 Sakun on omistanut kansainvälinen panimokonserni Carlsberg.

Historia

Saku on Viron vanhin oluentuottaja. Sen voidaan katsoa saaneen alkunsa vuonna 1820, jolloin Sakun kartanon omistanut kreivi Karl Friedrich Rehbinder perusti olutkeittiön lähelle Tallinnaa. Vuonna 1849 oluenvalmistus siirtyi Rehbinder-suvulta Baggehufwudt-suvulle. Olutkeittiö oli varsin vaatimaton aina vuoteen 1876–77 saakka, jolloin kilpailukyvyn ja tuotteen laadun nostamiseksi olutkeittiö muutettiin höyrykäyttöiseksi oluttehtaaksi. Vuonna 1880 tehtaan olut sijoittui toiseksi Riiassa järjestetyssä näyttelyssä ja vuonna 1899 tehtaasta tehtiin osakeyhtiö. Vuoteen 1911 Saku  oli saavuttanut monopoliaseman oluentuottajana Tallinnassa ja Harjumaalla sen kilpailijoiden kuihtuessa vähitellen pois. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Saku oli yksi yhdeksästä virolaisesta oluenvalmistajasta ja Neuvostoliiton miehitettyä maan sen tehdas kansallistettiin. Neuvostoaikana Sakun tehtaan tuotteet vajosivat alennustilaan, mutta niiden uusi nousu alkoi Viron itsenäistyttyä uudelleen 1990-luvun alussa. Vuonna 1993 tuotiin markkinoille ensimmäisenä uutena laatuoluena Saku Originaal. Sakusta tuli jälleen julkinen osakeyhtiö vuonna 1995 ja se listattiin Tallinnan pörssissä vuonna 1996. Vuodesta 2008 Sakun on omistanut kansainvälinen panimokonserni Carlsberg.

Tuotteet

Saku Õlletehas valmistaa oluita, kivennäisvesiä, siidereitä, lonkeroita ja virvoitusjuomia. Sen tuotemerkkejä ovat muun muassa Saku-oluet ja KISS-siiderit.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Sakun kotisivut 

Panimot
Virolaiset yritykset
Virolaiset juomat
Saku
A. Le Coq

AS A. Le Coq on virolainen panimoalan yritys, joka kuuluu suomalaiseen Olvi Oyj -konserniin. A. Le Coq on Viron suurin juomien myyjä.

A. Le Coqin historia on yhtiön mukaan alkanut saksalaisen Albert Le Coqin vuonna 1807 Lontooseen perustamasta olutpanimosta. Tunnustetun oluthistorioitsijan Martyn Cornellin mukaan Le Coqin esivanhemmat olivat itse asiassa Ranskan hugenotteja, jotka olivat 1700-luvulla muuttaneet Lorrainesta Preussiin. Berliinissä syntynyt Albert Le Coq oli Cornellin mukaan vuonna 1807 vain seitsenvuotias ja muutti Lontooseen vasta 1830-luvulla. Vuonna 1826 Justus Reinhold Schramm perusti olutpanimon Tarttoon. A. Le Coq & Co kiinnostui yhtiön toiminnasta ja osti sen vuonna 1913.

AS A. Le Coq valmistaa oluiden lisäksi long drinkejä, energiajuomia, siidereitä, virvoitusjuomia, urheilujuomia, mehuja ja kivennäisvesiä. Yhtiön tunnetuimpia tuotteita ovat A. Le Coq -oluet.

Lähteet 

Olutmerkit
Panimot
Virolaiset yritykset
Virolaiset juomat
Olvi
Seulonnan keskeiset artikkelit
Hannu Harju

Hannu Harju (s. 1947) on vantaalainen sähköasentaja ja poliitikko. Hän on toiminut Rauhan ja Sosialismin puolesta – Kommunistisen Työväenpuolueen (KTP) puheenjohtajana vuodesta 1997. Ennen KTP:n perustamista 1980-luvun lopulla Harju toimi aktiivisesti SKP:n Uudenmaan piirijärjestössä.

Lähteet 

Kommunistinen työväenpuolue
SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt
Suomalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Kansainvälinen autoliitto

Fédération Internationale de l'Automobile eli FIA on kansainvälinen autoliitto. FIA perustettiin vuonna 1904 ja sen pääkonttori sijaitsee Pariisissa. FIA hallinnoi useita autourheilun sarjoja. FIA:n puheenjohtajana on vuodesta 2021 lähtien toiminut Mohammed bin Sulayem. FIA:lla on jäsenjärjestöjä 144 maasta. Suomesta jäseninä ovat AKK-Motorsport, Autoliitto ja SF-Caravan ry.

Suomalaiset FIA:ssa 
Suomen autourheilun keskusliiton AKK-Motorsportin puheenjohtaja Juhani Pakari valittiin joulukuussa 2017 FIA:n autourheilutoiminnan hallitukseen (World Motor Sport Council). Häntä ennen samalla paikalla toimi Kari O. Sohlberg vuosina 1993–2001 ja 2003–2005.

FIA:n sarjat 

Formula 1 -MM-sarja (FIA Formula 1 World Championship)
Rallin MM-sarja (World Rally Championship)
FIA WEC (FIA World Endurance Championship)
Formula E (FIA Formula E Championship)
FIA GT -mestaruussarja (FIA GT Championship)
World Touring Car Championship (WTCC)
CIK-FIA Karting World Championship
FIA European Truck Racing Cup
FIA Cross-Country Rally World Cup
FIA European Drag Racing Championship 
FIA European Autocross Championship 
FIA European Rallycross Championship 
FIA Alternative Energies Cup 
FIA European Hill Climb Championship 
FIA International Hill Climb Challenge 
FIA European Hill Climb Cup 
FIA Historic Racing Championships 
FIA Historic Rally Championship 
FIA Historic Regularity Runs 
FIA Historic Hill Climb Championship 
FIA European Rally Cups 
FIA Middle-East Rally Championship 
FIA African Rally Championship 
FIA Asia-Pacific Rally Championship 
FIA European Rally Championship
FIA Formula 4 NEZ Championship

Puheenjohtajat

Lähteet

Aiheesta muualla 

FIA:n virallinen sivusto

Autourheilujärjestöt
Camilla (Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar)

Kuningatar Camilla (Camilla Rosemary Mountbatten-Windsor, ent. Parker Bowles, o.s. Shand, s. 17. heinäkuuta 1947 Lontoo) on Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaan Charles III:n puoliso ja Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar.

Perhe 
Camillan vanhemmat olivat majuri Bruce Shand (1917–2006) ja paronin tytär Rosalind Cubitt (1921–1994). Hänen isoäitinsä äiti Alice Keppel (1868–1947) oli kuningas Edvard VII:n rakastajatar.

Ensimmäinen avioliitto 
Camilla Shand meni naimisiin Andrew Parker Bowlesin kanssa 1973. Heille syntyivät lapset Tom vuonna 1974 ja Laura vuonna 1978. Pari erosi vuonna 1995.

Suhde ja avioliitto Charlesin kanssa 
Camilla tutustui silloiseen Walesin prinssi Charlesiin 1970-luvun alussa. He tapailivat jonkin aikaa, mutta Camillaa ei silloin pidetty tulevalle kuninkaalle sopivana kumppanina. Vuonna 1981 Charles vei vihille lady Diana Spencerin. Prinssi Harryn syntymän jälkeen pariskunta erkaantui toisistaan, ja Camilla ja Charles aloittivat uudelleen suhteen.

Kruununprinssiparin avio-ongelmat saivat laajaa julkisuutta vuonna 1992, kun Charlesin ja Dianan tiedotettiin päätyneen asumuseroon. Prinsessa syytti liittonsa kariutumisesta Camillaa, ja vuonna 1995 hän sanoi BBC:n haastattelussa: ”Meitä oli kolme yhdessä avioliitossa, joten siinä oli hieman tungosta.” Charlesin ja Dianan virallinen avioero astui voimaan kesällä 1996, ja seuraavana vuonna Diana kuoli auto-onnettomuudessa.

Camilla ja Charles avioituivat 9. huhtikuuta 2005. Avioliiton jälkeen Camilla tunnettiin Cornwallin herttuattarena.

Kuningatarpuolisona 
Elisabet II:n kuoltua 8. syyskuuta 2022 Camillan puolisosta tuli kuningas Charles III ja Camillasta kuningatar. Camilla kruunataan puolisonsa rinnalla Charles III:n kruunajaisissa 6. toukokuuta 2023.

Arvonimet 
Vaikka Camilla oli oikeutettu arvonimeen Walesin prinsessa, hän käytti ennen puolisonsa valtaannousua Cornwallin herttuattaren titteliä. Skotlannissa hänen arvonimensä oli Rothesayn herttuatar.

Aikaisemmin arveltiin, että Charlesin noustessa kuninkaaksi Camilla ottaisi käyttöön arvonimen ”prinsessapuoliso”. Helmikuussa 2022 kuningatar Elisabet II julkaisi kuitenkin kansalaisille viestin, jossa hän sanoi toivovansa, että Camilla saa tulevaisuudessa tittelin ”kuningatarpuoliso” (). Tämä arvonimi tuli käyttöön syyskuussa 2022, kun hovi julkaisi tiedotteen kuningatar Elisabet II:n kuolemasta. Suomeksi Camillan arvonimestä voi käyttää nimitystä kuningatar, ellei haluta erikseen korostaa asemaa monarkin puolisona.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalliset
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Laakerinlehti

Laakerinlehti on laakeripuun lehti, jota käytetään mausteena. Sitä käytetään perinteisesti liharuokien, patojen, keittojen ja liemien maustamiseen. Se on yksi perusosa maustekimpussa, bouquet garnissa. Immuniteettia kohottavana laakerilehteä on käytetty myös suolisto- ja virtsatieinfektioiden hoitoon. Mieltäylentävänä laakerinlehden väitetään syötäessä sen maustamia ruokia vahvistavan hermoja ja parantavan ajattelukykyä.

Maustekäyttö 
Ruokien maustamiseen riittää yleensä 1–2 kuivattua laakerinlehteä. Lehtiä voidaan käyttää myös tuoreena, mutta kuivattuna lehtien kitkeryys vähenee. Kypsistä ruoista laakerinlehdet poistetaan, eikä niitä pidä käyttää sellaisenaan sisäisesti, koska ne ovat suolistolle haitallisia raapiessaan suolenseinämiä. Hienoksi jauhettuna ruokaan tarkoitettuja laakerinlehtiä voi syödä turvallisesti, mutta maku on kokonaista lehteä paljon voimakkaampi. Laakerinlehti on etenkin ranskalaisen keittiön ainesosa. Kreikan Korfulla puolestaan laakerinlehtiä kääritään kuivatuista viikunoista tehtyjen maustettujen kakkusten ympärille.

Laakerinlehdistä puristetaan myös öljyä, jota käytetään leivonnaisten, pikkelssien, säilykkeiden ja lihatuotteiden maustamiseen. Samaa öljyä käytetään myös hajusteteollisuudessa, esimerkiksi hammastahnoissa.

Lääkekäyttö 
Laakerinlehdet sisältävät paljon rautaa, fenoleja ja C-vitamiinia. Laakerin tiedetään lisäävän ruokahalua, poistavan ilmavaivoja ja edistävän kuukautisia. Pieninä määrinä lehdet ovat diureettisia, suurina määrinä niitä käytetään oksettavina aineina. Laakeri sisältää ainesosia, jotka estävät migreeniä ja erilaisia tulehduksia. Sitä käytetään myös yskän torjuntaan. Myös laakerin vaikutuksia erilaisten syöpien torjunnassa tutkitaan. Suurina määrinä laakeri on narkoottista.

Käyttö hyönteiskarkotteena 
Laakerinlehtiä voi käyttää jauhopusseissa karkottamaan tuhohyönteisiä. Sitä on käytetty myös koiden torjumiseen.

Katso myös 
 Laakeripuu

Lähteet 
 Piippo, Sinikka: Elinvoimaa mausteista. Terveelliset maustekasvit ja niiden käyttö. 2. painos. Minervakustannus Oy, Helsinki 2012. ISBN 978-952-492-443-6.

Viitteet 

Mausteet
Seulonnan keskeiset artikkelit

pl:Wawrzyn szlachetny#Zastosowanie
Maustekirveli

Maustekirveli eli kirveli (Anthriscus cerefolium) on yksivuotinen ruoho, jota käytetään ruoan maustamisessa. Sarjakukkaiskasvien heimoon kuuluva monipuolinen yrtti on kotoisin Aasian länsiosista tai Etelä-Venäjältä. Maustekirveli sisältää runsaasti A- ja C-vitamiinia, minkä vuoksi sitä suositellaan käytettäväksi tuoreena.

Maustekirveli on yksi ranskalaisen keittiön fines herbes -sekoituksen yrteistä. Muut kolme sekoitukseen kuuluvaa yrttiä ovat persilja, rakuuna ja ruohosipuli. Maustekirveliä käytetään muun muassa munakkaiden sekä sieni- ja kasviruokien maustamiseen. Kirveli on nopeakasvuinen ja helppohoitoinen mausteyrtti, joka menestyy varjossakin.

Maustekirveli sisältää metyylikavikolia eli 4-allyylianisolia eli estragolia (C10H12O), ja sen tiedetään kiihdyttävän aineenvaihduntaa, puhdistavan elimistöä sekä piristävän kehoa. Sen sanotaan myös lievittävän reumatismia ja edistävän ruoansulatusta.

Taimiasteella maustekirveli muistuttaa persiljaa (Petroselinum crispum) ja isompana samaan sukuun kuuluvaa koiranputkea (Anthriscus sylvestris).

Sana kirveli on lainattu suomeen muinaisruotsista. Se juontuu alasaksan ja latinan kautta kreikkalaisesta nimityksestä khairéphyllon, joka tarkoittaa ”ilolehteä”. Se viittaa kasvin iloisen vihreään väriin ja miellyttävään tuoksuun.

Katso myös 
 Saksankirveli (Myrrhis odorata)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Puutarha.net: Maustekirveli (Anthriscus cerefolium)
Den virtuella floran: Maustekirveli (Anthriscus cerefolium) 
United States Department of Agriculture (USDA): Anthriscus cerefolium 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Anthriscus cerefolium 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Anthriscus cerefolium (chervil) 
Gernot Katzer's Spice Pages: Chervil (Anthriscus cerefolium) 

Silokirvelit
Maustekasvit
Ruohosipuli

Ruohosipuli eli ruoholaukka (Allium schoenoprasum) on laukkojen eli sipuleiden sukuun kuuluva monivuotinen maustekasvi. Se kasvaa noin 30 cm korkeaksi. Sillä on sileät, putkimaiset lehtivarret, joiden päähän puhkeaa violetit tupsumaiset kukat, joiden halkaisija on noin yhden sentin.

Elinympäristö 
Ruohosipuli viihtyy aurinkoisella kasvupaikalla. Maan tulee olla voimakasta ja hyvin ojitettu. 

Suomessa ruoholaukka kasvaa yleisenä merenrantakallioiden niittykaistaleilla ja kivikkoisilla rantaniityillä.

Levinneisyys 
Ruoholaukkaa kasvaa villinä Venäjällä ja merenrannoilla Länsi-Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa.

Ruoholaukkaa voi löytää Suomen luonnosta Ahvenanmaalta, Etelä- ja Lounais-Suomen saaristosta sekä harvoin sisämaan kallioilta jäänteenä niiltä ajoilta, kun meri vielä huuhteli alueita. Sitä voi esiintyä asutuksen liepeillä viljelyjäänteenä tai -karkulaisena.

Alalajit 
Suomessa ruoholaukalla on kaksi alalajia, euroopanruoholaukka (A. schoenoprasum subsp. schoenoprasum) ja ruijanruoholaukka (A. schoenoprasum subsp. sibiricum). Jälkimmäistä tavataan vain Pohjois-Lapissa Utsjoen kyläkedoilla ja rannoilla sekä Inarissa. Ruijanruoholaukka luokitellaan Suomessa silmälläpidettäväksi lajiksi.

Käyttö 
Ruohosipulin kapeat, liereät ja ruohomaiset lehdet piristävät monia ruokalajeja. Fines herbes -yhdistelmä sisältää persiljan, kirvelin ja muiden yrttien ohella myös ruohosipulia. Suomessa ruohosipuli on tavallinen mausteyrtti hyvin monessa kotipuutarhassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Luontoportti: Ruoholaukka (Allium schoenoprasum)
Yrttitarha: Ruohosipuli (Allium schoenoprasum)
Puutarha.net: Ruohosipuli, ruoholaukka (Allium schoenoprasum)
ITIS: Allium schoenoprasum 
United States Department of Agriculture (USDA): Allium schoenoprasum 
Flora of China: Allium schoenoprasum 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Allium schoenoprasum 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Allium schoenoprasum (chives) 
Gernot Katzer's Spice Pages: Chive (Allium schoenoprasum)
Pherobase: Floral volatiles of Allium schoenoprasum 

Laukat
Sipulit
Maustekasvit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Minttu (nimi)

Minttu on suomalainen naisen etunimi. Minttu viettää nimipäivää 6. lokakuuta. Nimi lisättiin almanakkaan vuonna 1995.

Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Minttu-nimen on saanut noin 4 810 henkilöä, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1980 jälkeen. Ennen vuotta 1960 nimi oli annettu vain muutamalle henkilölle.

Tunnettuja Minttuja 
 Minttu Hapuli (s. 1970), kirjailija
 Minttu Heimovirta, suomalainen biologi, tietokirjailija ja tiedetoimittaja Ylellä
 Minttu Hukka (s. 1995), keskimatkojen juoksija
 Minttu Kaulanen, oik. Michele Murphy-Kaulanen (s. 1980), televisioesiintyjä ja toimitusjohtaja
 Minttu Mustakallio (s. 1973), näyttelijä
 Minttu Penttinen (s. 1989), juontaja
 Minttu Tamski (s. 1990), näyttelijä ja kulttuurituottaja
 Minttu Tuominen, oik. Minnamari Tuominen (s. 1990), jääkiekkoilija ja olympiamitalisti
 Minttu Vettenranta (s. 1998), pesäpalloilija

Kuvitteellisia Minttuja 

Minttu, Maikki Harjanteen lastenkirjojen päähenkilö
Minttu, Jonna Tervomaan laulamassa Syksyn sävel -kisan voittaneessa iskelmässä "Minttu sekä Ville" (1983).
Minttu, Anni Polvan romaanihenkilö kirjassa Minttu tahtoo koiran (1973)
Minttu Erkkilä, tv-sarjassa Salatut elämät

Lähteet

Etunimet
Marigold IceUnity

Marigold IceUnity (MIU, epävirallisemmin Marigold) on suomalainen, Suomen menestynein Helsingin Luistelijoiden (HL) SM-senioreissa kilpaileva muodostelmaluistelujoukkue, joka perustettiin vuonna 1987 nimellä Blue Girls. Joukkueen valmentajana toimii Anu Oksanen (o.s. Jääskeläinen). 

Joukkue aloitti juniorisarjassa nimellä Blue Girls kaudella 1987–1988 ja seuraavalla kaudella sen nimeksi tuli The Violets. Kaudella 1989–1990 joukkue siirtyi seniorisarjaan, mutta sitä seuraavalla se siirtyi takaisin juniorisarjaan ja muutti nimensä Marygoldiksi. Kaudella 1992–1993 nimen y muuttui i:ksi. Kaudella 1993–1994 joukkue siirtyi takaisin seniorisarjaan. Nimen perään lisättiin IceUnity kauden 1998–1999 aikana.

Kotimaan menestys
Suomen mestaruuksia MIU:lla on hallussaan viisitoista ja joukkue on saavuttanut SM-hopeaa kymmenen kertaa sekä SM-pronssia kahdesti.

Kotimaan kilpailusijoitukset

Kansainvälinen menestys 
Joukkue on edustanut Suomea toisena joukkueena jokaisessa maailmanmestaruuskilpailussa ja voittanut maailmanmestaruuden viidesti: 2002 Ranskassa, 2004 Kroatiassa, 2006 Tšekissä, 2014 Italiassa ja 2018 Ruotsissa. MM-hopeaa Marigold IceUnity on saavuttanut 2003 Kanadassa, 2010 Yhdysvalloissa, 2011 Helsingissä, 2015 Kanadassa, 2017 Yhdysvalloissa ja 2019 Helsingissä.  MM-pronssia Marigold IceUnity on saavuttanut Yhdysvalloissa 2000 ja Ruotsissa 2005.

Kansainvälisten kilpailujen sijoitukset

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Marigold IceUnityn kotisivut
Marigold IceUnity:n historia

Muodostelmaluistelujoukkueet
Helsinkiläiset urheiluseurat
Villeneuve

Villeneuve voi tarkoittaa seuraavia:

paikkoja
Villeneuve, kunta Vaud’n kantonissa Sveitsissä
Villeneuve-d’Ascq, kaupunki Nordin departementissa Ranskassa
Villeneuve-de-Berg, kunta Ardèchen departementissa Ranskassa
Villeneuve-la-Garenne, kunta Hauts-de-Seinen departementissa Pariisin pohjoispuolella
Villeneuve-sur-Lot, kunta Lot-et-Garonnen departementissa Ranskassa
Villeneuve-en-Perseigne, kunta Sarthen departementissa Ranskassa
Villeneuve-Saint-Georges, kunta Val-de-Marnen departementissa Ranskassa
Villeneuve-Tolosane, kaupunki Haute-Garonnen departementissa Ranskassa
Circuit Gilles Villeneuve, moottorirata Montrealissa, Kanadassa.

henkilöitä
André Villeneuve (s. 1956), kanadalainen säveltäjä
Denis Villeneuve (s. 1967), kanadanranskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
Gilles Villeneuve (1950–1982), kanadalainen F1-ajaja 
Jacques Villeneuve (s. 1971), kanadalainen F1-ajaja, Gilles Villeneuven poika
Jacques Villeneuve (vanhempi) (s. 1955), kanadalainen autourheilija, Gilles Villeneuven veli
Jérôme Pétion de Villeneuve (1756–1794), ranskalainen poliitikko, Pariisin määri
Pierre-Charles Villeneuve (1763–1806), ranskalainen amiraali
Pilvi-Sisko Vierros-Villeneuve (s. 1957), suomalainen diplomaatti.
Red Bull

Red Bull () on itävaltalais-thaimaalainen energiajuoma. Juoman kehitti Dietrich Mateschitz thaimaalaisen Krating Daeng (กระทิงแดง) -juoman pohjalta. Vuonna 1984 hän valtuutti TC Pharmaceuticals -yhtiön valmistamaan sitä. TCP sai 51 prosenttia perustetusta Red Bull GmbH -yhtiöstä.

Juoma tuli markkinoille 1987 laajan mainoskampanjan tuella. Mainokset keskittyvät lähinnä juoman piristäviin vaikutuksiin sloganilla ”Red Bull antaa siivet”. Suomessa elintarviketurvallisuusvirasto Evira onkin edellyttänyt, että energiajuomien pakkausmerkinnöissä on oltava varoitusmerkintä siitä, ettei tuote sovi lapsille, raskaana oleville eikä kofeiiniherkille henkilöille.

Vuonna 2006 myynti oli yli 4 miljardia tölkkiä 130 maassa, ja nykyisin Red Bull onkin maailman myydyin energiajuoma.

Red Bull GmbH valmistaa myös Red Bull Colaksi nimettyä kolajuomaa. Red Bullia voidaan käyttää drinkkien osana. Kofeiini peittää joitain alkoholin vaikutuksia. Slow Cow -niminen juoma parodioi Red Bullia.

Red Bull urheilussa 

Red Bull osti Jaguarin Formula 1 -tallin 15. marraskuuta 2004 Fordilta. Tallin nimeksi vaihdettiin Red Bull Racing. Tallissa ajaa kaudella 2022 Max Verstappen ja Sergio Perez. Vuonna 2005 Red Bull hankki omistukseensa myös Minardi-tallin, joka kilpailee nykyisin nimellä Alpha Tauri. Kaudella 2022 Alpha Taurilla kilpailevat Pierre Gasly ja Yuki Tsunoda. Red Bull Racing voitti vuosina 2010, 2011, 2012 ja 2013 valmistajien maailmanmestaruuden ja Sebastian Vettel kuljettajien maailmanmestaruudet. Vuonna 2021 Red Bull Racing (silloinen: Red Bull Racing Honda.) voitti kuljettajien maailmanmestaruuden F1-sarjassa Max Verstappenin ajamalla autolla. Jääkiekkoseurat EC Red Bull Salzburg sekä EHC Red Bull München ovat yhtiön omistamia. Red Bull omistaa myös neljä jalkapalloseuraa: New York Red Bullsin, FC Red Bull Salzburgin, RB Leipzigin sekä Red Bull Bragantinon.

Katso myös 
 Red Bull -lentopäivä
 Red Bull Street Style
 Red Bull X-Fighters

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Red Bullin viralliset kotisivut
 Red Bullin kansainväliset kotisivut 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Montoya

Montoya on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Abraham Escudero Montoya (1940-2009), kolumbialainen katolinen piispa
 Al Montoya (s. 1985), yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti
 Diego Montoya Sánchez, kolumbialainen huumeparooni
 Juan Pablo Montoya (s. 1975), kolumbialainen autourheilija
 Julio María Elías Montoya (s. 1945), espanjalais-bolivialainen katolinen piispa
 Martín Montoya (s. 1991), espanjalainen jalkapalloilija
 Sergio Luis Henao Montoya (s. 1987), kolumbialainen maantiepyöräilijä

Kuvitteellisia henkilöitä 
 Nemi Montoya, Nemi-sarjakuvan hahmo.
Koivu (Tervola)

Koivu tai Koivukylä on kylä ja rautatieasema Tervolassa noin 20 kilometriä pohjoiseen kuntakeskuksesta. Koivu sijaitsee valtatien 4 sekä Kemin–Kelloselän rautatien varressa. Nykyisin Koivun kylä on muuttotappioaluetta. Koivun koulu lakkautettiin 2010-luvun puolessa välissä.

Liikenne
Kylän läpi kulkevat sekä valtatie 4 että Kemin ja Rovaniemen välinen rautatie. Myös kylän ohitse virtaava Kemijoki on aiemmin ollut tärkeä kulkuväylä.

Julkinen liikenne on nykyisin valtatietä kulkevien linja-autovuorojen varassa. Ennen kylästä lähti ja tuli useita linja-autovuoroja päivässä, niitä liikennöivät V. Aho, Oy Pohjolanliikenne Ab, Postiauto, Liikenne Oy Kuusela, Veljekset Salmela ja P. Nurminen (joka hoiti pääasiassa koululaiskuljetuksia). Rautateiden henkilöliikenteen pysähdykset lakkautettiin 31. toukokuuta 2003. 

Koivun katsotaan jakautuneen maantieteellisesti molemmille puolen Kemijokea, joista runsaampi asutus on ollut länsipuolella. Itäpuolen tunnetuimpia paikkoja ovat Suukosken keidas ja Ryynäsenniemen karavaaranialue, joka levittäytyy kohti Kemijoen suistoa. 

Koivun rautatieasema on ollut kuuluisa voileivistään, ternimaidosta tehdystä narisevasta juustosta sekä arkkitehtuuristaan. Vuonna 2005 asema mainittiin Ilta-Sanomien 50 merkittävimmän kansallisen nähtävyyden joukossa. Nykyisellään asemalla ei ole virallista toimintaa.

Koivua tunnetuksi ovat tehneet myös Silvolan Puukkotehdas sekä keihäänheittäjä Päivi Alafrantti. Kylässä oli vielä 1970-luvulla urheilukenttä. Kylässä on ollut parhaimmillaan neljä kauppaa, postitoimisto sekä kahvila. Kylässä oli myös tiilitehdas.

Vielä 1990-luvulla kylässä toimi leirintäalue, jonka toiminta loppui vuosikymmenen puolivälissä. Koivun kylään voidaan lukea myös Räihän leipomo, joka on tunnettu rieskapaikka Nelostien varressa 50 kilometriä Rovaniemen eteläpuolella. Nelostien varrella toimii Peurassa oleva huoltoasema (ent. Esso, Teboil, nyk. St1).

Kirjallisuutta
Aula, Ville: Muistelmia Koivukylästä. Koivun maamiesseura, 1980. ISBN 951-99291-5-0.

Tervolan kylät
Pekka ja Susi (yhtye)

Pekka ja Susi oli poprock-yhtye, joka voitti Rockin Suomen mestaruuden vuonna 1993. 1990-luvun alkupuolelle saakka yhtyeen nimi oli Yhdeksäs Hetki. Yhtye aloitti gospel-yhtyeenä. Yhtyeen kappaleet sävelsi ja sanoitti pääosin laulaja-basisti Anssi Kela.

Historiaa 

Pekka ja Susi aloitti nimellä Yhdeksäs Hetki vuonna 1986 jäsenten ollessa 15-16-vuotiaita. Ensimmäisellä keikalla lokakuussa 1986 laulusolistina vieraili Mikko Kuustonen. Aluksi yhtye soitti kitarapoppia kristillistä sanomaa välittävillä sanoituksilla, mutta musiikkityyli muuttui alkuaikojen jälkeen raskaammaksi. Kesällä 1989 yhtye julkaisi 8-raitastudiossa äänitetyn omakustannekasetin nimeltään Kasetti. Keväällä 1991 Anssi Kela siirtyi yhtyeen laulajaksi ja rumpaliksi tuli Anssin pikkuveli Ville. Vuonna 1993 nimeksi vaihtui Pekka ja Susi ja yhtyeeseen liittyi taustalaulaja-perkussionistiksi Markus ”Zarkus” Poussa. Anssi Kela toimi yhtyeen pääasiallisena laulunkirjoittajana ja musiikkityyli muuttui rauhallisemmaksi.

Vuonna 1993 Pekka ja Susi menestyi valtakunnallisessa Nuorten taidetapahtumassa ja se lähetettiin Suomen edustajana Ranskan Niortiin l’Europe d’Art d’Art -festivaalille. Ranskassa yhtyeellä oli kolme esiintymistä. Vihdin kunta kustansi yhtyeelle 24-raitastudiossa äänitetyn demon ja yhtye osallistui Rockin SM-kisojen karsintaan, josta selviytyi finaaliin. Pekka ja Susi voitti Tampereen Pakkahuoneella 15. lokakuuta 1993 järjestetyn Rockin SM-finaalin. Sen jälkeen yhtye solmii levytyssopimuksen BMG:n kanssa.

Helmikuussa 1994 yhtye äänitti studiossa neljä kappaletta ja heinäkuussa lisää kappaleita. Ensisingle ”Karhun elämää” sai radiosoittoa ja albumi julkaistiin 18. lokakuuta 1994. Vaikka Karhun elämää ja seuraava single ”Aurinkosade” saivat radiosoittoja, albumi sai kriitikoilta murska-arvioita eikä menestynyt kaupallisesti. Yhtye keikkaili harvakseltaan ja äänitti maaliskuussa 1996 tuottajanaan Hiili Hiilesmaa kappaleet ”Tuulet” ja ”Tähtilaulu”. Jälkimmäinen kappale julkaistiin singlenä seuraavana vuonna. Tammikuussa 1999 Pekan ja Suden jäsenet päättivät lopettaa yhtyeen. Vuonna 2001 Anssi Kela julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Nummela. Vuonna 2002 Pekka ja Susi palasi studioon ja yhtyeeltä julkaistiin tupla-CD-kokoelma, jolle studiossa äänitettiin kolme kappaletta uusina versioina. Tämän jälkeen Pekan ja Suden kappaleita on satunnaisesti kuultu Anssi Kelan keikoilla.

Pekka ja Susi teki yhden keikan comebackin syksyllä 2019 Espoon kulttuurikeskuksessa juhlistaakseen yhtyeen 25 vuoden takaista esikoisalbumia.

Kokoonpano

Diskografia

Studioalbumit

Kokoelmat

Singlet

Musiikkivideot
 "Tähtilaulu" (1997)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pekka ja Susi -diskografia Discogs.comissa

Suomalaiset rockyhtyeet
Konsentraatio

Konsentraatio eli molaarisuus (tunnus c) on erityisesti kemiassa käytetty suure, joka ilmoittaa liuenneen aineen pitoisuuden liuoksessa. Konsentraatio on ainemäärä (hiukkasten lukumäärä) tilavuusyksikössä, ei massa tai tilavuus, ja siitä riippuu liuoksen kemiallinen "väkevyys".

Konsentraation yksikkö on mol/m³. Yksikkönä voi olla myös moolia per kuutiodesimetri (mol/dm³) tai moolia per litra (mol/l). Kaavoissa konsentraatiota merkitään myös hakasulkumerkinnällä: esimerkiksi kaliumkloridin konsentraatio merkitään [KCl].

Konsentraatio on lämpötilasta riippuva suure, sillä kun lämpötila muuttuu, niin muuttuu myös liuoksen tilavuus. Aktiivisuus on "tehollinen konsentraatio", joka riippuu liuoksen ionivahvuudesta. Esimerkiksi happamuusarvo eli pH-arvo on määritelty aktiivisuuden eikä konsentraation mukaan.

Suomessa käytetään termiä konsentraatio ainemäärälle tilavuusyksikössä (mol/dm³) ja termiä pitoisuus massalle tilavuusyksikössä (kg/m3). Muissa kielissä, esimerkiksi englannissa, vastaava termi (concentration) voi viitata molempiin.

Suureita

Molaarisuus

Molaarisuus ilmoittaa liuotetun aineen ainemäärän liuoksen tilavuutta kohden (mol/l) ja joskus yksikkö ilmaistaan symbolilla M. (Huomautus: SI-järjestelmän mukaan yksikön tulisi olla moolia kuutiometrissä.)

Molaalisuus

Molaalisuus (tunnus m) on liuotetun aineen ainemäärä suhteessa liuottimen (ei liuoksen) massaan. Molaalisuuden yksikkö on mol/kg.

Mooliosuus

Mooliosuus (xi) on komponentin i moolimäärä seoksessa suhteessa koko seoksen yhteenlaskettuun moolimäärään. Arvo on yksikötön ja aina välillä 0–1, joka voidaan myös ilmaista prosentteina: 0–100 %.

Massaprosentti

Aineen massaprosenttisuus seoksessa tarkoittaa aineen massan osuutta koko seoksen massasta. Massaprosenttiosuus lasketaan jakamalla tutkitun aineen massa koko systeemin massalla. Painoprosentti ei ole kuitenkaan sama asia kuin massaprosentti.

Tilavuusprosentti

Tilavuusprosentti kertoo liuenneen aineen tilavuuden osuuden koko liuoksen tilavuudesta. Tilavuusprosentti määritellään seuraavasti:

Tilavuusprosentti merkitään joko til-% tai vol-%. Alkoholijuomien väkevyys ilmaistaan usein tilavuusprosentteina. On huomattava, että liuoksen ominaistilavuus muuttuu hienoisesti liuetessa. Esimerkiksi sekoitettaessa etanolia ja vettä liuoksen tilavuus ei ole täsmälleen sama kuin sekoittamattomien etanolin ja veden tilavuuksien summa.

Ideaalikaasujen kohdalla voidaan olettaa, että tilavuusprosentti on yhteneväinen mooliprosentin kanssa. Tätä sovelletaan erittäin usein kaasuseoksiin, joissa lämpötila, paine ja kokonaistilavuus ovat kaikilla kaasuseoksen kaasuilla samat.

Katso myös 
 Normaalisuus
 Stoikiometria

Lähteet 

Analyyttinen kemia
Liuokset
Seulonnan keskeiset artikkelit
Syväys

Syväys tarkoittaa laivan tai veneen rungon alimpien kiinteiden rakenteiden (yleensä kölin tai peräsimen) etäisyyttä tyynestä vesirajasta. Laivan tiedoissa ilmoitettu syväys tarkoittaa laivan- tai veneenrakentajan tai luokituslaitoksen ilmoittamaa suurinta syväyttä, joka ilmaisee kuinka matalassa vedessä alus voi kulkea täydessä lastissa saamatta pohjakosketusta.

Syväys ei ole aluksen pysyvä ominaisuus, vaan se muuttuu aluksen lastin lisääntyessä tai vähentyessä, esimerkiksi polttoainemäärän pienentyessä. Mitä kevyempi aluksen ja kuorman yhteenlaskettu kokonaispaino on, sitä korkeammalla runko kelluu ja sitä pienempi on aluksen syväys. Aluksen syväys muuttuu myös veden lämmön ja suolapitoisuuden suhteen, jos muutokset lämmössä ja suolapitoisuudessa ovat merkittäviä. Esimerkiksi muutos syväyksessä suolapitoisuuden muuttumisen vuoksi tapahtuu aluksen tullessa Pohjanmereltä Itämerelle.

Syväykseen saattaa myös vaikuttaa aluksen nopeus varsinkin kapeassa ja matalassa uomassa: kun nopeasti kulkevan aluksen aluksen pohjaan syntyy imua, alus alkaa uida paikallaan kelluntasyväystä syvemmässä. Ilmiö on sitä suurempi mitä suurempi aluksen nopeus on. Englanniksi ilmiön nimi on "squat effect", joka viittaa aluksen kyykkäämiseen tavallista syvemmälle.

Pieniä aluksia voidaan irrottaa karilta siirtämällä raskaita esineitä mahdollisimman kauas karilla kiinni olevan kohdan luota.

Kevytveneissä, joissa on nostoköli, voidaan veneen syväystä säädellä purjehdusolosuhteiden mukaan.

Syväysmerkit
Aluksen syväys luetaan aluksen vesirajaan maalatusta asteikosta. Syväysmerkit merkitään laivan keulaan, perään ja keskelle 200 millimetrin välein, 100 millimetriä korkein numeroin. Merkintä 40 osoittaa neljän metrin syväystä, vedenpinnan ollessa merkinnän alapäässä. Merkinnät tehdään esimerkiksi välille 4 000–7 000 millimetriä, riippuen laivan koosta.

Syväysmerkit mitataan laivan pohjan alta, niin että laivan rungon alin kohta on nollapiste. Mittaus tehdään kayttäen apuna vaaituskojetta ja mittanauhaa tai takymetriä.

Katso myös
 Varavesi
 Lastimerkki
 Uppouma

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vesiliikenne
Hässi

Hässi on Lappeenrannassa ilmestyvä teekkarien ja kylterien vappulehti. Hässiä julkaisee Lappeenrannan teknillisen yliopiston ylioppilaskuntaa lähellä toimiva Polytekninen Willimiesklubi PoWi ry. Ensimmäinen Hässi ilmestyi vuonna 1998.

Hässin tunnuksena toimii kettu, joka on komeillut jokaisen julkaistun lehden kannessa. Hässi on vappulehdistä artikkelipitoisemmasta päästä ja sisältö ei rajoitu vain lyhyisiin vitseihin ja kuviin. Vuonna 1998 Hässi ilmestyi A4-kokoisena, mutta vuodesta 1999 alkaen on käytetty B5-kokoa. Samalla lehden kansien taustaväriksi vakiintui musta vuoteen 2015 asti, jonka jälkeen Kansikuvat ovat olleet vapaamuotoisempia.

Katso myös
 Aino
 Julkku
 Tamppi
 Äpy
 Ööpinen

Lähteet

Aiheesta muualla 
PoWi ry:n kotisivut

Teekkarikulttuuri
Vappulehdet
Lappeenrannan media
Yhteisvastuu puolue

Yhteisvastuu puolue (YVP) oli suomalainen puolue. Se perustettiin vuonna 1986 nimellä Eläkkeensaajien ja Vihreä Yhteisvastuupuolue (EVY). Puolueen listoilta ei koskaan valittu yhtään kansanedustajaa tai kunnanvaltuutettua. 

Puolueen puheenjohtaja oli vuodesta 1988 lähtien helsinkiläinen Taisto Vaetoja. Annikki Kohvakka toimi puoluesihteerinä vuodesta 1990 alkaen. Puolueessa oli parhaimmillaan 40 jäsentä ja kahdeksan aktiivista toimijaa. Puolue ei kannattanut ideologioita tai vasemmisto–oikeisto-jakoa. Vaetojan mukaan puolue oli lähellä klassista liberalismia.

Historiaa
EVY perustettiin vuonna 1986 ja se merkittiin puoluerekisteriin huhtikuussa 1987. Puolue oli rekisterissä vuoteen 1995 ja uudelleen 2002–2007.

Ensimmäisen kerran puolue asetti ehdokkaita vuoden 1991 eduskuntavaaleihin Helsingin, Uudenmaan, Pirkanmaan (silloin Hämeen pohjoinen vaalipiiri), Kymen ja Oulun vaalipiireissä.  Eduskuntavaaleissa 2003 YVP:llä oli ehdokkaita mm. Helsingissä, Pirkanmaalla ja Vaasassa, mutta äänimäärä oli vain 404. 

Viimeisen kerran YVP osallistui eduskuntavaaleihin vuonna 2007, jolloin sen kahdesta ehdokkaasta toinen oli ehdolla Hämeen ja toinen Kymen vaalipiirissä. Ehdokkaat saivat yhteensä 164 ääntä ja YVP jäi puolueista pienimmäksi. Näiden vaalien jälkeen YVP poistettiin puoluerekisteristä toisen kerran.

Vaalit

Puolueen nimi
Suomen kielitoimisto suosittelee Yhteisvastuu puolueen nimen kirjoitettavaksi joko Yhteisvastuun puolue tai Yhteisvastuupuolue. Puoluerekisteriin oli kuitenkin kirjattu Yhteisvastuu puolue.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Puolueohjelmat: 1987 / 2007 (Pohtiva – poliittisten ohjelmien tietovaranto)

Suomalaiset eläkeläisten puolueet
Suomen vihreät puolueet
Entiset suomalaiset puolueet
Hamsteri

Hamsteri eli eurooppalainen hamsteri (Cricetus cricetus) on hamsterien alaheimoon (Cricetinae) kuuluva jyrsijälaji. Se elää Euroopassa, tarkemmin Keski- ja Itä-Euroopasta Venäjälle asti. Lajin elinympäristöä ovat joenrannat, arot ja pellot. Se on sukunsa Cricetus ainoa nykyisin elävä laji. Eurooppalaista hamsteria ei pidetä lemmikkieläimenä. Muun muassa elinympäristöjen pirstoutuminen, tehomaatalouden laajentuminen ja talvien lisääntynyt sateisuus uhkaavat hamsteria. Hamsterien lukumäärä on 2010-luvulla vähentynyt dramaattisesti, ja vuonna 2020 Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto pudotti hamsterin statuksen elinvoimaisesta suoraan äärimmäisen uhanalaiseen. Aiemmin hamsteria metsästettiin vuosittain kymmeniä miljoonia yksilöitä, koska lajin nahkoista tehtiin turkiksia. Toiminta hiipui kuitenkin pääosin 1970-luvulle tultaessa, ja nykyään hamsteria metsästetään vain Unkarissa ja sielläkin pienimuotoisesti.

Eurooppalainen hamsteri eroaa lemmikkinä pidettävistä hamsterilajeista, kuten kultahamsterista ja kääpiöhamstereista, varsinkin kokonsa puolesta. Se on kultahamsteria paljon suurempi, sillä sen pituus on 20–30 cm ja myös häntä on lähes 5 cm. Painoa sillä on 100–900 grammaa. 

Ulkonäöltään hamsteri on vankka. Pää on iso ja suippo, turkki on tuuhea ja suojaa kylmältä ja kastumiselta. Yleisemmin selkä on vaaleanruskea, mutta muuten hamsterin väri voi vaihdella valkeasta mustaan. 

Luonnonvaraisen hamsterin ravinto on lähes samanlaatuista kuin lemmikkinä pidettävien muiden hamsterilajienkin. Ravinto koostuu suurimmaksi osaksi kasvinsyöjien ruoasta: siemeniä, kasveja yms. Hamsteri syö kuitenkin myös lihaa, kuten toukkia, pieniä hiiriä ja linnunpoikasia.

Eurooppalainen hamsteri on erakko kuten kultahamsterikin. Ne eivät siedä lajikumppaneita muulloin kuin paritteluaikana. Ne ovat myös yöeläjiä ja aktiivisimmallaan iltaisin ja öisin.

Lähteet 

Hamsterit
Seulonnan keskeiset artikkelit