Pripet

Pripet (, , ) on Dneprin sivujoki, joka virtaa Ukrainan ja Valko-Venäjän läpi.

Perustietoja joesta

Joen pääuoman pituus on 761 kilometriä, josta enemmistö (495 km) Valko-Venäjällä. Valkovenäläisen viranomaislähteen mukaan Pripetin alkulähde sijaitsee Luoteis-Ukrainan ylängöllä, noin 1 kilometri Goljadinin kylän kaakkoispuolella, Ljubomlskin piirissä (), Volynin maakunnassa lähellä Puolan rajaa (eli noin ). Joen lähtöseutu on satelliittikuvan perusteella vahvasti ojitettua pelto- ja metsämaisemaa, joka jatkuu myöhemmin kanavaporteilla varustettuna, ruopattuna ja rannoiltaan pengerrettynä jokiuomana. Pripet virtaa aluksi noin 200 kilometriä Ukrainan Volynin ja Rivnen alueiden läpi, sitten Valko-Venäjän eteläosissa Brestin ja Homelin alueilla ja viimeiset 50 kilometriä jälleen Ukrainan Kiovan alueella. Joki kulkee siten Polesiana ja Pripetin suoalueina tunnettujen kosteikkoseutujen läpi, ja on luonut keskeisesti pohjaa näiden alueiden luonnolle ja kulttuurihistorialle. Pripet laskee muutamia kilometrejä Tšernobylin kaakkoispuolella Kiovan tekojärveen ja Dnepriin, jonka vedet lopulta virtaavat Mustaanmereen.

Pripetin valuma-alue on kooltaan 121 000 km², josta 50 900 km² sijaitsee Valko-Venäjällä ja loput Ukrainassa. Joen leveys on alkukilometrien jälkeen yläjuoksullaan 4–15 m Stonod-sivuhaaraan eli lähes Ukrainan rajalle asti. Alempana, Pina-haarankin yhdistyessä siihen Pinskissä, joen leveys on tyypillisesti 50–250 m. Tulva-aikaan jokiuoma voi laajeta jopa 30 kilometriä leveäksi kosteikoksi esimerkiksi Pinskin lähistöllä. Joen keskivirtaama on 119 m³/s Korobessa Stolinin piirissä, 264 m³/s Turaussa, 383 m³/s Mazyrin mittauspisteessä ja 450 m³/s ennen liittymistään Dnepriin. 

Jokiveden lämpötila kohoaa kesällä keskimäärin 20–21 °C:een, heinäkuun maksimilämpötila on ollut 28 °C. Kylminä talvina joki voi jäätyä joulukuun alkupuolella ja jään paksuus kohota 56–67 cm:iin. Lauhoina talvina joki ei jäädy.

Joki on uomansa puolesta vesiliikenteen navigoitavissa suurelta osaltaan. Pripetin alajuoksulla yhä vaikuttava radioaktiivisuus haittaa kuitenkin osaltaan tämän eurooppalaisen jokiväylän kunnostusta ja täysimääräistä käyttöä.

Kanavayhteys Veikselin kautta Itämerelle 

Valko-Venäjän Pinskin länsipuolelta alkava ja lännessä Kobrynin kaupungin itälaidalle jatkuva Dneprin–Bugin kanava yhdistää Pripetin Pina-sivuhaaran Muhavetšjokeen. Tämä taas on Läntisen Bugin sivujoki, joka on osa Itämereen laskevaa Veikselin vesistöä. Vesistöyhteys hyväksyttiin vuonna 1996 eurooppalaiseen sisävesiväylästöjen verkostoon, mutta ei vielä nykyään jatku navigoitavana Brestin länsipuolella, vaan vaatisi kunnostustöitä Brestin ja Varsovan välillä.

Sivujoet 
Merkittäviä sivujokia ovat yläjuoksulta lähtien muun muassa: 

 Turja (), 
 Stohod (), Stokhid
 Pina (), 
 Jaselba ()
 Styr (), 
 Sna (),
 Horyn, Goryn (),
 Ubort (), 
 Ptitš () ja
 Slovetsna ().

Kaupunkeja joen pääuoman varrella 
 

 Ratne (), Ratno (), Ukraina
 Pinsk, Valko-Venäjä
 Mikaševitšy, Valko-Venäjä
 Turau (Turov), Valko-Venäjä
 Petrykau (Petrikov), Valko-Venäjä
 Mazyr (Mozyr), Valko-Venäjä
 Naroulja, Narovlja (), Valko-Venäjä
 Prypjat (kaupunki), Ukraina
 Tšernobyl, Ukraina

Ympäristön tilasta ja suojelualueista

Joen varrelle on perustettu useita suojelualueita, joilla alueen ympäristöarvoja suojellaan. 
  
Vuoden 1986 Tšernobylin ydinvoimalaonnettamuuden seurauksena etenkin Mazyrin jälkeiselle Pripetin alajuoksulle  laskeutui runsaasti radioaktiivisia päästöjä, jotka edelleen vaikuttavat ekosysteemissä ja rajaavat vesistön käyttöä merkittävästi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Hydrologisia tilastoja 1923-1985: Pripyat at Koroby  (unesco.org)
 Hydrologisia tilastoja 1881-1985: Pripyat at Mozyr  (unesco.org)
 Säteilyn saastuttamien alueiden kartta 1996 
  Hydrological Characteristics of Pripyat river - Chernobyl exclusion zone  tai 
 Radioactive pollution of Pripyat
 Karttaa vuoden 2004 tulvan laajuudesta Dneprin vesistössä  (dartmouth.edu) 
 Dneprin valuma-alueen Mazyrin mittausaseman tietoja 

Ukrainan joet
Valko-Venäjän joet
Dneprin vesistö