joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Adrian Lewis

Adrian Lewis (21. tammikuuta 1985, Stoke-on-Trent, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen dartsinpelaaja. Lewis on lajin kaksinkertainen maailmanmestari (2011, 2012).

Ura
10-vuotiaana dartsinheiton aloittanut Adrian Lewis siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2003. Samasta kaupungista (Stoke-on-Trent) kotoisin oleva lajilegenda Phil Taylor toimi ammattilaisuran alkuvuodet Lewisin menttorina. Lewis sai vuonna 2005 lempinimen Jackpot voitettuaan Las Vegasissa rahapeliautomaatissa 72.000 dollaria, mutta ei voinut lunastaa voittoaan, koska oli alle 21-vuotias.

Lewis aloitti tasaisen varman nousun lajin eliittiin ja saavutti finaalipaikat European Championship ja World Grand Prix-turnauksissa. Ensimmäinen iso turnausvoitto tuli vuoden 2011 maailmanmestaruusturnauksessa, jonka finaalissa Lewis päihitti Gary Andersonin erin 7–5. Andersonia vastaan Lewis heitti yhdeksän tikan lopetuksen, joka on toistaiseksi ainoa laatuaan maailmanmestaruusloppuotteluissa. Tämän lisäksi Lewisistä tuli kaikkien aikojen nuorin PDC-järjestön maailmanmestari ja ensimmäinen PDC-järjestön mestari, joka ei ollut voittanut kilpailevan BDO-järjestön maailmanmestaruutta

Seuraavana vuonna Lewis puolusti maailmanmestaruuttaan voitokkaasti lyöden finaalissa Andy Hamiltonin erin 7–3. Lewis oli kolmas pelaaja Eric Bristowin ja Raymond van Barneveldin jälkeen, joka pystyi säilyttämään maailmanmestaruuden voitettuaan ensimmäisen mestaruutensa.

Seuraavina vuosina Lewis menestyi hyvin monissa major-turnauksissa muun muassa voittaen European Championship-kilpailun 2013 ja UK Openin 2014. Vuonna 2016 Lewis oli jälleen mm-finaalissa, mutta tällä kertaa Gary Anderson osoittautui paremmaksi eräluvuin 5–7.

Saavutukset 
PDC:n maailmanmestari: 2011, 2012.

Muita turnausvoittoja 
European Championship: 2013.
UK Open: 2014.

Lisäksi Lewis on ollut voittamassa World Cup of Darts-joukkuekilpailun vuosina 2012, 2013, 2015 ja 2016.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Dartsdatabase

Englantilaiset dartsinpelaajat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Haapaluoman kaivos

Haapaluoman kaivos oli Peräseinäjoella vuosina 1962–1997 toiminut maasälpälouhos. Haapaluoman pegmatiittiesiintymä löytyi vuonna 1958, kun Paavo Iloniemi löysi maasälpälohkareita ojankaivuun yhteydessä.

Haapaluoman pegmatiittimalmi sisältää kalimaasälpää ja kvartsia. Malmissa on mukana myös turmaliinia suurina kiteinä ja kideryhminä. Kaivoksen maasälvän rautapitoisuus oli erittäinen alhainen. Maasälpää toimitettiin Suomessa Tammisaaren posliinille (nykyinen IDO Kylpyhuone) sekä Forssan ja Hyvinkään lasivillatehtaille. Kemiössä sijainneessa laitoksessa maasälpää jauhettiin myös hienoksi ja jauhetta toimitettiin Hackman-Arabialle. Ulkomaille sitä vietiin säkitettynä Puolaan ja Unkariin.

Haapaluoman käytöstä poistetulle louhokselle on nykyisin vapaa pääsy pientä louhosmaksua vastaan. Louhoksen kivikasoista löytyy edelleen erilaisia litiumpitoisia mineraaleja, kuten violetin väristä lepidoliittia, turmaliinia punaisena (rubeliitti) ja monivärisenä, punaista morganiittia, spodumeenin kirkkaan punertavaa muotoa kuntziittia sekä harvinaisena eykryptiittiä. Louhoksen lukitun portin luona on infotaulu, ja portin avain on saatavissa Peräseinäjoen matkailuinfosta, joka sijaitsee kahdeksan kilometrin päässä louhokselta Kalajärven karavaanaripuiston vieressä. 

Viisitoista metriä syvä louhos on nykyisin veden täyttämä ja sitä käytetään sukelluskohteena. Louhoksen pohjalle on upotettu kesällä 2008 seitsemän metriä pitkä keskimoottorivene.

Lähteet 

Suomen kaivokset
Seinäjoen rakennukset ja rakennelmat
Kesä 68

Kesä 68, myöhemmin Kesä 69, (The Wonder Years) on yhdysvaltalainen televisiosarja nuoren pojan ja hänen perheensä elämästä 1970-luvun taitteen amerikkalaislähiössä. Pääosaa Kevin Arnoldia näyttelee Fred Savage, joka oli sarjan alkaessa 11-vuotias. Daniel Stern esiintyy komediallisen sarjan kertojana, aikuistuneena Kevininä joka muistelee ja kommentoi nuoruuden kommelluksiaan 20 vuotta myöhemmin. Sarjan tunnusmusiikkina on Joe Cockerin tulkinta Beatles-kappaleesta ”With a Little Help from My Friends”.

Sarjaa tuotettiin vuodesta 1988 vuoteen 1993 ja esitettiin puolen tunnin viikoittaisina jaksoina, joita tehtiin kaikkiaan 115. Sarjan tapahtumat ulottuivat vuodesta 1968 vuoteen 1973, läpi päähenkilön varhaisteinivuosien. Jaksojen aiheina ovat tyypilliset nuoren ihmisen ”siirtymäriitit”, kuten ensisuudelma, kesäromanssi, high schoolin ensimmäinen koulupäivä, vanhempien suojeluhalu ja erilaisten tavaroiden inttäminen vanhemmilta.

Sarjan kohderyhmänä olivat sodanjälkeiset suuret ikäluokat, jotka ottivat omia nuoruusvuosiaan muistelevan sarjan omakseen Yhdysvalloissa ja ympäri maailmaa. Jokainen jakso alkoi jollakin tuon ajan uutistapahtumalla ja sen tv-uutismateriaalilla, ja muut henkilöhahmot joutuvat niiden pyörteisiin: naapurin poika ja Kevinin tyttöystävän isoveli kuolee Vietnamissa, ja Kevinin isosisko ryhtyy hipiksi.

Vastaanotto
Sarja palkittiin parhaan komediasarjan Emmyllä  vuonna 1988, vaikka siitä oli tuolloin nähty vasta kuusi jaksoa. Seuraavana vuonna Kesä 68 sai parhaan musikaali- tai komediasarjan Golden Globe -palkinnon.

Sarjan alkupään jaksoja esitti Suomessa MTV television ykkösverkossa kesästä 1989 alkaen kymmenkunta jaksoa kesässä, ja sarja sai täälläkin hyviä arvosteluja. Helsingin Sanomien Jukka Kajava piti vuonna 1989 Kesä 68-uutuussarjaa nasevana ja kelpona komediana, joka välittää hyvin 1960-luvun lopun ajankuvaa.

Lähteet

1980-luvun televisiosarjat
1990-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Nuortensarjat
Perhesarjat
ABC:n televisio-ohjelmat
Jorma Molarius

Jorma Molarius (12. joulukuuta 1941 Kesälahti – 28. helmikuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja tv-ohjaaja. 

Molarius oli yksi television alkuvuosien pioneereista Suomessa. Hän oli 1960-luvulla Mainos-TV:ssä ohjaajana ja tuottajana ja siirtyi sitten 1970 Yleisradion palvelukseen. 

Molariuksen tuottamiin ohjelmiin kuuluivat muun muassa Sirkus Pasila, Kansalaisen tietolaari, Kolmas kerros, Aikapommi, Kielletty kaupunki sekä vuonna 1977 valmistunut presidentti Urho Kekkosesta kertonut Presidentin päivä.

Lähteet 

Suomalaiset televisiotoimittajat
Suomalaiset televisio-ohjaajat
Ylen toimittajat
Vuonna 1941 syntyneet
Vuonna 2008 kuolleet
Son Na-eun

Son Na-eun (, s. ), lyhyesti Naeun, on eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä, joka kuuluu Apink-yhtyeeseen. Hän on esiintynyt useissa korealaisissa draamasarjoissa sekä muun muassa PSYn musiikkivideolla New Face.

Lähteet 

Eteläkorealaiset laulajat
Eteläkorealaiset näyttelijät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Fairfax (Virginia)

Fairfax on kaupunki Virginian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 22 565. Vuonna 2015 sen arvioitiin olleen 24 097. Se on osa Washington DC:n metropolialuetta.

Fairfaxin piirikunta ympäröi kaupunkia, mutta itse Fairfaxin kaupunki ei kuulu siihen vaan on independent city..

Kuvia kaupungista

Lähteet

Aiheesta muualla 

Virginian kaupungit
Pipsa Hurmerinta

Pipsa Hurmerinta (s. 26. heinäkuuta 1978 Vaasa) on suomalainen juontaja, keittokirjailija, kokki ja malli.

Ura 
Hurmerinta aloitti mallinuransa 17-vuotiaana vuonna 1996, muutettuaan Vaasasta Helsinkiin. Hän muutti myöhemmin samana vuonna Pariisiin ja asui ulkomailla yhteensä yksitoista vuotta, Pariisin lisäksi myös lyhyen aikaa New Yorkissa. Hurmerinta teki mallintöitä 27-vuotiaaksi asti, esiintyen muun muassa Gapin, L’Oréalin ja Louis Vuittonin mainoksissa. Palattuaan Suomeen hän aloitti ravintolakokin opinnot Espoon Omniassa ja valmistui vuonna 2009.

Hurmerinta on esiintynyt monissa televisio-ohjelmissa. Ensimmäinen hänen juontamansa ohjelma oli MTV3:n Mallikoulun toinen tuotantokausi Mallikoulu 2006. Vuosina 2011–2013 ja 2015 hän toimi Subin Top Chef Suomen juontajana ja tuomarina neljällä eri tuotantokaudella. Vuonna 2013 juonsi Avan Erilaiset äidit -ohjelman toista tuotantokautta ja vuosina 2014–2016 saman ohjelman uuden version Erilaiset perheet kahta tuotantokautta. Vuonna 2015 hän juonsi ohjelmaa Grillikuume MTV3:lla ja vuonna 2017 ohjelmaa Paluu alttarille samalla kanavalla. Vuonna 2017 Hurmerinta oli myös yksi Kokkisodan kokeista MTV3:n ohjelman palattua ruutuun yli vuosikymmenen tauon jälkeen. Vuonna 2018 hän juonsi yhdessä Meri-Tuuli Väntsin kanssa Avan Samassa liemessä -ohjelmaa, jonka pohjalta julkaistiin myös keittokirja Pipsa & Meri-Tuuli samassa liemessä (WSOY, 2018).

Samassa liemessä -kirjan lisäksi Hurmerinnalta on julkaistu myös keittokirjat Pipsan keittiössä (Tammi, 2012) ja Pipsan keittokirja pienille ihmisille (Tammi, 2015). Hänen reseptejään on mukana myös kirjassa Kokkisota : huippukokkien taistosta tutut reseptit (Tammi, 2017).

Televisio-ohjelmien lisäksi Hurmerinta on juontanut myös Radio Helsingin ohjelmaa Ruokatunti. Hänellä on myös oma ruoka-alan yritys.

Yksityiselämä 
Pipsa Hurmerinnan äiti on näyttelijä-ohjaaja Kristiina Hurmerinta. Hänen vanhempansa erosivat hänen ollessa seitsemänvuotias.

Hurmerinta on avoliitossa muusikko Markus Nordenstrengin kanssa. Pari asuu Helsingissä ja heillä on kaksi lasta, poika ja tytär.

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla 

Keittokirjailijat
Suomalaiset kokit
Suomalaiset mallit
Suomalaiset televisiojuontajat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Feminiinisyys

Feminiinisyys (naisellisuus, naismaisuus) on joukko ominaisuuksia, käyttäytymistä ja rooleja, jotka yleisesti liitetään tyttöihin ja naisiin. Naisellisuus on osittain sosiaalisesti rakennettu; siinä sekä biologisesti että sosiaalisesti syntyneitä tekijöitä. Näin feminiinisyys on eri asia kuin biologinen naissukupuoli,<ref>[http://www.who.int/gender/whatisgender/en/ Gender, Women and Health: What do we mean by "sex" and "gender"?'''] The World Health Organization</ref> koska sekä miehillä että naisilla voi esiintyä naisellisia piirteitä, samoin miehisiä.

Perinteisesti naisellisina piirteinä on pidetty lempeyttä, empatiaa ja herkkyyttä,Worell, Judith, Encyclopedia of women and gender: sex similarities and differences and the impact of society on gender, Volume 1 Elsevier, 2001, ,  mutta piirteiden naisellisuus vaihtelee paikan ja asiayhteyden mukaan.

 Käytös ja persoonallisuus 
Vaikka naisellisina pidetyt piirteet eivät ole täysin samat kaikkialla, tyypillisimmin niihin kuuluvat: lempeys, empatia, sensitiivisyys, huolehtivuus, herttaisuus, myötätunto, suvaitsevaisuus, hoivavuus, kunnioittavuus ja halu saada huolenpitoa.Introduction to Psychology – Page 184 By James W. Kalat "and so are positive feminine traits (compassion, tolerance, etc.)

Androgyyni on ihminen, jolla on sekä maskuliinisia että feminiinisiä piirteitä ja hän asettuu psykologisten sukupuoliominaisuuksiensa perusteella maskuliini-feminiinijatkumon keskivälille. Androgyynisyys on psykologinen ominaisuus, joka ei siis tarkoita sukupuolettomuutta tai intersukupuolisuutta. Androgyynisyys ei myöskään automaattisesti tarkoita, että henkilö kuuluu johonkin seksuaali- tai sukupuolivähemmistöön.

 Vaatteet ja ulkonäkö 
Länsimaisissa kulttuureissa ihanteelliseen naiselliseen ulkonäköön ovat perinteisesti kuuluneet pitkät, liehuvat hiukset, kirkas iho, kapea vyötärö ja vähäinen tai olematon kasvo- ja vartalokarvoitus. Muissa kulttuureissa, kuitenkin odotukset ovat erilaisia. Esimerkiksi monissa osissa maailmaa kainalokarvoja ei pidetä epänaisellisina. Nykyään vaaleanpunainen yhdistetään naisellisuuteen, mutta 1900-luvun alussa vaaleanpunainen yhdistettiin poikiin ja sininen tyttöihin.

Feministit ovat arvostelleet näitä naisellisia kauneusihanteita rajoittaviksi, epäterveellisiksi ja jopa rasistisiksi. 

Monissa muslimimaissa naiset ovat velvollisia peittämään päänsä hijabilla (huntu). Se on naisellisen vaatimattomuuden ja moraalin symboli.

 Julia Seranon transfeministinen arvostelu 
Kirjassaan Whipping Girl: A Transsexual Woman on Sexism and the Scapegoating of Femininity ''(2007) transsukupuolinen kirjailija ja biologi Julia Serano ei hyväksy feminiinisyyden kuvaamista "keinotekoisena" tai "performanssina". Hänen mukaansa tietyt feminiinisyyden ja maskuliinisuuden aspektit ovat biologisen sukupuolen luonnollisia seurauksia, jotka voivat edeltää sosialisaatiota. Tämän vuoksi feministit eivät saa keskittyä naisvartaloisiin, vaan kaikki feminiinisyyden muodot pitää voimauttaa. Ennen sitä minkäänlainen sukupuolten tasa-arvo ei hänestä ole aidosti saavutettavissa.

Katso myös 

 Maskuliinisuus
 Sukupuolirooli
 Naistutkimus
 Luonto vastaan kasvatus

Lähteet 

Nainen
Top, bottom ja versatile

Ihmisen seksuaalisuudessa top, bottom ja versatile ovat seksiasentoja ja -rooleja, etenkin miesten kesken. "Top" on yleensä penetroiva osapuoli, "bottom" penetraation vastaanottava osapuoli. Versatile on avoin harjoittamaan kumpaakin toimintaa. Tämä toimintatyyppi voi olla myös henkilön identiteetin osa, joka osoittaa preferenssiä tai laajemmin henkilön seksuaalista identiteettiä.

Sanoja top, bottom ja versatile käytetään myös BDSM:ssä mutta erilaisessa merkityksessä.

Top 
Top on yleensä henkilö, joka suorittaa penetraation seksin aikana. Miestenvälisessä seksissä tähän usein liittyy penetraatio peniksellä anaali- tai oraaliseksissä. 

Trevor Hart Centers for Disease Control and Prevention (CDC) -laitoksesta selvitti, että itseään toppeinä pitävät penetroivat todennäköisemmin myös muissa aktiviteeteissa, kuten suuseksissä ja seksileluilla.

Bottom 
Bottom tarkoittaa henkilöä, joka nauttii enemmän vastaanottajan roolista penetraation aikana. Bottomin roolista nauttiva ei välttämättä ole alistuva tai passiivinen osapuoli, vaan henkilö voi olla myös power bottom, eli vastaanottava, mutta silti dominoiva tai seksiä ohjaava osapuoli.

Versatile 
Versatile, lyhennettynä ”vers”, tarkoittaa ihmistä, joka nauttii sekä top- että bottom-asemasta.

Rooli ja asema 
Top, bottom ja versatile viittaavat miesten kesken penetraatioon riippumatta siitä, kumpi on päällä. Penetroiva osapuoli eli top voi maata selälläänkin. Hetero- ja lesboseksissä top, bottom ja versatile viittaavat yleensä fyysiseen asemaan eivätkä penetraatiorooliin.

Sosiaaliset roolit ja ominaisuudet
Eräässä kiinalaisia miehiä koskevassa tutkimuksessa top-miehet olivat luonteeltaan keskimäärin miestyypillisempiä kuin bottom-miehet, kun mittareina käytettiin omaa arviota siitä, oliko kiinnostunut asioista vai ihmisistä, tai oliko assertatiivinen ja dominoiva vai sosiaalinen ja lämmin. Sen sijaan Big Five -persoonallisuustyypeissä mitatut erot, esimerkiksi bottom-miesten hieman suurempi neuroottisuus, eivät olleet tilastollisesti merkitseviä. Versatile-miehet olivat top- ja bottom-miesten väliltä. Aiemmissakin tutkimuksissa oli havaittu seksuaalikäyttäytymisen ja luonteen yhteys ja se, että vähemmän koulutetut ja aasialaiset olivat muita todennäköisemmin bottomeja.

Yleisyys 
Tieteellistä tutkimusta homo- ja bimiesten rooleista ei ole. Yleensä enemmistöllä uskotaan olevan bottom-preferenssi. Gay.comin 55 464 yhdysvaltalaisen henkilön käyttäjätilien mukaan toppeja oli 26 %, bottomeja 32 % ja versatileja 42 %. Mieltymykset kuitenkin vaihtelivat suuresti eri osavaltioiden välillä.

Katso myös 
 Butch ja femme
 Luettelo seksiasennoista
 Seme ja uke

Lähteet

Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Homoseksuaalisuus
Seksologia
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen kulttuuri
Aares Salli

Aares Eino Salli (21. elokuuta 1914 Vaasa – 14. kesäkuuta 2009 Espoo) oli suomalainen taidemaalari.

Aares Sallin vanhemmat olivat Vaasa-lehden toimittaja, kansakoulunopettaja Eino Salli ja liikkeenharjoittaja Anna Elin Skogberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1935 ja opiskeli Helsingissä Taideteollisessa keskuskoulussa 1938-1941. Talvisodan alettua hänet lähetettiin Niinisaloon upseerikouluun ja hän palveli sotien aikana vänrikkinä. Hän teki rintamalla piirustuksia ja maalauksia joita hän julkaisi 2004 kirjassa Sallasta Karjalankannakselle – jatkosota tekstein ja piirroksin. Suurin osa töistä oli hiilipiirustuksia joiden pohjalta Salli maalasi öljyväriteoksia vuonna 1997.

Sotien jälkeen Salli opiskeli Suomen taideakatemian koulussa 1946–1949 ja sen jälkeen useampaan otteeseen Pariisissa Académie André Lhotessa 1950, 1952 ja 1954. Ensimmäisen näyttelynsä hän piti 1949. Salli valmistui kuvaamataidon opettajaksi ja toimi opettajana vuoteen 1975 saakka jolloin hän jäi eläkkeelle. 

Salli on kuvannut ekspressionismia edustavissa maalauksissaan usein lumea ja metsää, yksi suosittu aihe hänellä olivat lumen peittämät autovanhukset. Hän maalasi myös merimaisemia ja muotokuvia. Näyttelyitä Salli piti Suomen ohella Pariisissa ja Genevessä. Hänen ateljeensa sijaitsi Espoon Viherlaaksossa ja hän maalasi myös Sulkavalla ja huvilallaan Björköbyssä, Vaasan ulkosaaristossa.

Kirjallista tuotantoa 
 Sallasta Karjalankannakselle : jatkosota tekstein ja piirroksin. Aares Salli, Espoo 2004

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ateljee Salli : Aares Salli 1914-2009

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Kuvaamataidonopettajat
TimeSplitters (videopeli)

TimeSplitters  on Free Radical Designin kehittämä ja Eidos Interactiven julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka on TimeSplitters-pelisarjan ensimmäinen osa. Peli julkaistiin PlayStation 2:lle vuonna .

Vastaanotto 
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 8.4/10 arvostelussaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
  

Vuoden 2000 videopelit
Ensimmäisen persoonan ammuntapelit
Scifipelit 
PlayStation 2 -pelit
Momoland

Momoland (, tyyliteltynä MOMOLAND) on eteläkorealainen kuusihenkinen tyttöyhtye, jonka levy-yhtiönä toimii MLD Entertainment. Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet Jane, Hyebin, Nayun, JooE, Ahin ja Nancy. Yhtye debytoi 10. marraskuuta 2016. Yhtyeen entisiin jäseniin kuuluuvat Taeha, Yeonwoo ja Daisy.

Historia 
Yhtyeen musiikkivideo "BBoom BBoom" ylitti 500 miljoonaa katselua YouTubessa vuonna 2021. Yhtye on kolmas K-pop tyttöyhtye, jonka musiikkivideo on ylittänyt rajapyykin.

Jäsenet 
Yhtyeen alkuperäiset jäsenet:
 Hyebin (혜빈) – johtaja
 Yeonwoo (연우)
 Jane (제인)
 Taeha (태하)
 Nayun (나윤)
 Daisy (데이지)
 JooE (주이)
 Ahin (아인)
 Nancy (낸시)

Diskografia

Studioalbumit

EP-levyt 
 Welcome to Momoland (2016)
 Freeze! (2017)
 Great! (2018)
 Fun to the World (2018)
 Show Me (2019)
 Starry Night (2020)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Eteläkorealaiset tyttöbändit
Pirjo (televisiosarja)

Pirjo on Yle Areenassa julkaistava komediasarja, jonka nimiroolin näyttelee Pirjo Heikkilä. Jaksot on käsikirjoittanut Pirjo Heikkilä yhdessä sarjan ohjaajan Lauri Nurksen kanssa. Sarjan jaksoja on esitetty myös Yle TV2 -kanavalla. Sarjassa päähenkilö Pirjo, näyttelijänsä karrikoitu versio, ajautuu normaaleissa ja arkisissa paikoissa toinen toistaan nolompiin tilanteisiin.

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pirjo Yle Areenassa

Suomalaiset draamasarjat
Suomalaiset komediasarjat
Suomalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
South Boston

South Boston, tunnettu myös nimellä Southie, on kaupunginosa Bostonissa Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa. South Boston oli huonomaineista aluetta, jonka väestö koostui enimmäkseen työväenluokkaisista katolilaisista amerikanirlantilaisista, mutta gentrifikaation myötä alueelle on muuttanut paljon korkeakoulutettuja asukkaita.

Kuvia

Lähteet 

Bostonin kaupunginosat
North End (Boston)

North End on kaupunginosa Bostonissa Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on tunnettu italialaisväestöstään, ja aluetta on kutsuttu myös Bostonin Little Italyksi. North End on Bostonin vanhin asuinalue; sitä on asutettu 1600-luvulta lähtien.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

Bostonin kaupunginosat
Sadan vuoden talo

Sadan vuoden talo on Yle TV1:n vuonna 2017 esittämä suomalainen tositelevisiosarja, jossa seurattiin televisiotuottaja Juha-Pekka Ristmeren talonrakennusprojektia Porin Pietniemen kaupunginosassa. Ristmeri rakennutti modernin puurakenteisen omakotitalon tontille, jossa aikaisemmin oli sijainnut hänen lapsuudenkotinsa.

Taustaa 
Projekti sai alkunsa, kun Tampereella asuvan Ristmeren vanhempien 1960-luvun puolivälissä Pietniemen Metsäläntielle rakentama omakotitalo jouduttiin purkamaan kosteusvaurioiden vuoksi heidän kuolemansa jälkeen vuonna 2014. Ristmeri päätti rakentaa tilalle talon, joka 50 vuoden sijaan kestäisi ainakin 100 vuotta. Tarkoitus oli rakentaa muunneltava, moderni ja tulevaisuuden normit täyttävä talo. Kun sopivaa ei ollut saatavissa talotehtailta, palkkasi Ristmeri suunnittelijaksi raumalaisen puurakentamiseen erikoistuneen arkkitehdin Jukka Koivulan.

Henkilöt 
Ristmeren lisäksi sarjan päähenkilöinä ovat talon toteuttaneet rakennusmiehet. Kirvesmieheksi palkattiin Ruotsissa jo 1970-luvulta lähtien asunut Esa Dahl, johon Ristmeri tutustui tuotantoryhmään kuuluneen toimittaja Juha Granathin kautta. Apumiehinä olivat Dahlin sisarenpoika Erik Dahl ja Jarmo Mäkinen. Sarjan henkilöistä huomiota herätti erityisesti suorapuheisena pidetty Esa Dahl.

Talo 

Arkkitehti Jukka Koivula teki rakennuksesta viisi ehdotusta, joista päätettiin toteuttaa ”kolmioleiväksi” nimetty versio. Tavoitteena oli mahdollisimman pienen hiilijalanjäljen jättävä nollaenergiatalo, jolla on myös keskimääräistä pidempi käyttöikä. Rakennusmateriaalit pyrittin hankkimaan mahdollisimman läheltä. Talo rakennettiin kokonaan puusta. Sen runkona ovat tehdasvalmisteiset CLT-elementit ja ulkoseinissä on lautavuoraus. Talossa on lämmön talteenottava ilmanvaihto, maalämpö, aurinkopaneelit sekä älykäs sähkön ohjausjärjestelmä. Rakennuksen tilavuus on 909 m³, kokonaisala 253 m² ja asuinpinta-ala 170 m².

Lokakuussa 2015 alkanut projekti kesti lopulta yli puolitoista vuotta, ja talo valmistui keväällä 2017. Alkuperäinen budjetti oli 450 000 euroa, mutta lopulta sen hinta nousi aikataulun pettämisen myötä lähes miljoonaan. Talon valmistuttua siitä ilmoitettiin asuinkäytön sijasta tulevan tv-ohjelmien tuotantotila 

Ohjelman suosiosta huolimatta tekijät saivat sosiaalisessa mediassa runsaasti henkilökohtaisuuksiin menevää kielteistä palautetta. Mukana ollut Ristmeren puoliso joutui törkykommenttien vuoksi sulkemaan some-tilejään, ja lopulta koko perhe päätti vetäytyä julkisuudesta. Tuottaja kieltäytyi myös ohjelman uusintaesitysten aikana kesällä 2018 kommentoimasta talon kohtaloa.

Esiintyjät

Jaksot

Aiheesta muualla 

Sadan vuoden talo Yle Areenassa

Lähteet 

Suomalaiset tositelevisiosarjat
Porin rakennukset ja rakennelmat
Où aller

Où aller on Marie Linen esittämä kappale, jolla se edusti Ranskaa vuoden 1998 Eurovision laulukilpailussa Iso-Britannian Birminghamissa. 

Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 24. 3 pisteellä.

Lähteet 

Ranskan euroviisuedustuskappaleet
Vuoden 1998 euroviisuedustuskappaleet
Olavi Virta (elokuva)

Olavi Virta on 5. lokakuuta 2018 ensi-iltansa saanut Timo Koivusalon ohjaama ja käsikirjoittama elokuva, joka perustuu laulaja Olavi Virran elämään. Elokuvan pääosassa nähdään Lauri Tilkanen nuorena Olavi Virtana ja vanhempaa Olavi Virtaa näyttelee Raimo Grönberg.

Elokuvan ensi-ilta televisiossa oli 13. joulukuuta 2020.

Rooleissa

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Pertti Avola kirjoitti elokuvan toistavan useimpien Timo Koivusalon elokuvien virheet niin, ettei yli kaksituntista tarinaa ole kovin mielenkiintoista katsoa. Hänestä päähenkilön ainoiksi ominaisuuksiksi jäävät laulaminen ja ryyppääminen, eikä ryyppäämisellekään anneta muita syitä kuin ajan tapa.

Apu-lehden Valtteri Mörttinen ei myöskään nähnyt elokuvassa juuri muuta hyvää kuin runsaan alkuperäislevytysten käytön: ”Hahmot ovat onttoja ja väkinäisesti näyteltyjä. Dialogi on hiomatonta ja teennäistä. Kalusteet näyttävät aidoilta, mutta ihmiset eivät. Katsoja pysyy läpi elokuvan äärimmäisen tietoisena siitä, että katsoo esitystä, ja sen vuoksi huumori ei naurata eivätkä vastoinkäymiset itketä.”

Myös Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Rosenqvist piti elokuvan parhaana antina musiikkiesityksiä ja muuta huolella tehtyä ajankuvaa sekä Martti Suosalon roolityötä Reino Helismaana.

Elokuva sai teattereissa noin 150 000 katsojaa.

Lähteet

Suomalaiset elämäkertaelokuvat
Suomalaiset musiikkielokuvat
Vuoden 2018 suomalaiset elokuvat
Timo Koivusalon ohjaamat elokuvat
Antti Ronkainen (lentopalloilija)

Antti Ronkainen (s. 11. elokuuta 1996) on suomalainen lentopalloilija. Hän on kotoisin Kuusamosta ja pelipaikaltaan yleispelaaja. 

Ronkainen debytoi kahden Napapiirin Palloketuissa 1-sarjassa pelaamansa kauden yhteydessä Mestaruusliigassa marraskuussa 2015 Ettan paidassa (8 liigapeliä). Ettassa Ronkainen pelasi sen jälkeen kolme kokonaista kautta hän siirtyi Saksan pääsarjaan SVG Lündeburgin riveihin kaudeksi 2019-2020.

Kaudella 2018–2019 hänet valittiin Mestaruusliigan tähdistökentälliseen.

Ronkainen kuului Suomen maajoukkueeseen vuoden 2018 MM-kisoissa. Hän on pelannut ennen MM-kisoja kahdeksan maaottelua. Kesän 2019 Ronkainen kuului maajoukkueen vakiomiehistöön.

Lähteet 

Suomalaiset lentopalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Pohjois-Suomen Pankki

Pohjois-Suomen Pankki Osakeyhtiö oli vuonna 1918 Ouluun perustettu liikepankki.

Pankin perustivat 25 henkilöä Oulusta ja Oulun ympäristöstä. Hankkeen takana olivat oululaiset insinööri I. A. Karhi ja varatuomari Iivari Tervonen. Osakepääomaksi tuli 3 miljoonaa markkaa. Pankin toiminta alkoi vuonna 1919.

Vuonna 1924 pankin pääkonttori siirrettiin Helsinkiin ja sen nimi muutettiin Atlas-pankiksi.

Lähteet 

Entiset suomalaiset pankit
Platanóvrysi

Platanóvrysi ( eli (Τεχνητή) Λίμνη Πλατανόβρυσης, (Technití) Límni Platanóvrysis, Platanóvrysin tekojärvi) on tekojärvi Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen pinta-ala on noin 3,25 neliökilometriä. Järvi sijaitsee 224 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 95 metriä.

Platanóvrysin tekojärvi on muodostettu patomalla Néstos-joki sähköntuotannon tarpeisiin. Tekojärven tilavuus on noin 12 miljoonaa kuutiometriä. Hieman yläjuoksulla sijaitsee toinen tekojärvi, Thisavróksen tekojärvi. Järvien alueet ovat osa Rodópi-vuorten kansallispuistoa.

Lähteet 

Dráma (alueyksikkö)
Kreikan tekojärvet
Néstoksen vesistö
Saltíni

Saltíni () on järvi läntisessä Keski-Kreikassa. Sen pinta-ala on noin 2,0 neliökilometriä. Järvi on suurimmillaan noin 2,35 kilometriä pitkä ja noin 1,55 kilometriä leveä.

Saltíni-järvi sijaitsee Áktion niemellä Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Áktio-Vónitsan kunnassa lähellä Joonianmeren rantaa. Se on yhdistetty mereen kanavalla. Järvi on Natura 2000 -aluetta ja paikallisesti merkittävä lintualue. Järven pohjoispuolella niemen kärjessä sijaitsee Áktion lentoasema.

Lähteet 

Áktio-Vónitsa
Kreikan järvet
Kreikan Natura-alueet
Axel Ekestubbe

Axel Ekestubbe (21. lokakuuta 1849 Heinola – 27. huhtikuuta 1907 Helsinki) oli valtioneuvos ja moninkertainen valtiopäivämies, joka toimi Yleisen revisionioikeuden ylijohtajana. 

Axel Ekestubben vanhemmat olivat postitarkastaja Reinhold Ferdinand Ekestubbe ja Lovisa Juliana Standertskjöld. Ekestubbe tuli ylioppilaaksi 1868 ja suoritti tuomaritutkinnon 1872 ja kameraalitutkinnon 1873. Kenraalikuvernöörin kansliaan hän tuli 1878 kanslistiksi, toimituspäällikön apulainen hänestä tuli 1883, toisen osaston toimituspäällikkö 1891 ja ensimmäisen osaston 1895. Yleisen revisionioikeuden ylijohtajaksi Ekestubbe nimitettiin 1901, valtioneuvoksen arvon hän sai 1899. Ekestubbe oli valtiopäivien jäsen vuosina 1882, 1885, 1888, 1891, 1894 ja 1905–1906.

Lähteet

 Valtionlaitosten johtajat
Suomalaiset virkamiehet
 Suomalaiset tuomarit
 Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1849 syntyneet
Vuonna 1907 kuolleet
Jokisuu

Jokisuu on Keminmaan kunnan alueella sijaitseva kylä Meri-Lapissa. Se on samalla kunnan eteläisin, mereen rajoittuva osa. Jokisuun sijainti on kuntakeskuksesta Laurilasta etelään ja Perämerelle päin. Jokisuun alueella on sijainnut sittemmin lopetettu peruskoulun ala-aste. Alueen lähettyvillä sijaitsee motelli, useita autoliikkeitä, huoltoasemia, Keminmaan Energian päätoimipaikka, kauppakeskus (jossa mm. apteekki, Citymarket sekä Alko) ja kylän pohjoisosaa halkoo E75-moottoritie eli Valtatie 4. Jokisuulla harjoitetaan myös kalastusta.

Lähteet
https://www.keminmaanenergia.fi

Viitteet

Keminmaan kylät
Mólos

Mólos () on Kreikan kylä sekä samanniminen Mólos-Ágios Konstantínoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μώλου, Dimotikí Enótita Mólou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Fthiotiin alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 4 179 ja varsinaisen Móloksen kylän väkiluku 1 974 (vuonna 2011).

Móloksen kylä sijaitsee A1-valtatien varrella noin 26 kilometriä kaakkoon Lamían kaupungista ja noin 2,3 kilometriä sisämaahan Maliakóslahden rannasta. Móloksen kunnallisyksikkö käsittää Mólos-Ágios Konstantínoksen kunnan länsiosan. Mólos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Mólos-Ágios Konstantínoksen kunnaksi yhdessä Ágios Konstantínoksen ja Kaména Voúrlan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.

Kunnallisyksikön osat 

Móloksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:

Lähteet 

Keski-Kreikan entiset kunnat
Keski-Kreikan kylät
Mólos-Ágios Konstantínos
Oinófyta

Oinófyta (; transl. myös Inófita) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Tanágran kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Οινοφύτων, Dimotikí Enótita Oinofyton) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Boiotian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 6 563 ja varsinaisen Oinófytan kaupungin väkiluku 2 927 (vuonna 2011).

Oinófytan pieni kaupunki sijaitsee noin 22 kilometriä etelään Chalkídasta. Kaupungissa sijaitsee Oinófytan rautatieasema, josta on proastiakós-paikallisjunayhteys Ateenaan. Kaupungin vierestä kulkee A1-valtatie. Oinófytan kunnallisyksikkö käsittää Tanágran kunnan itäosan. Oinófyta oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Tanágran kuntaan yhdessä Dervenochórian ja Schimatárin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.

Kunnallisyksikön osat 

Oinófytan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:

Lähteet 

Keski-Kreikan entiset kunnat
Keski-Kreikan kaupungit
Tanágra
Margareeta Ranskalainen

Margareeta Ranskalainen (n. 1282–1318) oli ranskalainen prinsessa, josta tuli Edward I:n puolisona Englannin kuningatar.

Margareeta oli Filip III Rohkean ja Marie Brabantilaisen (1254–1321) tytär. Hänestä tuli Edvard I:n toinen vaimo noin 16-vuotiaana vuonna 1299. Edvardin ensimmäinen vaimo Eleanor oli kuollut vuonna 1290, ja hän havitteli ensin Margareetan vanhempaa sisarpuolta Blanchea, mutta isä vastusti tätä liittoa.

Margareeta ja Edvard vihittiin Canterburyssä syyskuussa 1299 sodan riehuessa edelleen Skotlannissa. Edvard palasi häistä rintamalle ja Margareeta vetäytyi Lontoon Toweriin suojautumaan kaupungissa riehuneelta isorokolta, kunnes Edvard kutsui hänet rinnalleen sotatantereelle. Heille syntyi kaksi poikaa ja kaksi tytärtä.

Edvardin kuoltua hänen seuraajakseen nousi Edvard II hänen ensimmäisestä liitostaan. Tämä meni naimisiin Margareetan velipuolen tyttären Isabellan kanssa. Margareeta vietti viimeiset vuotensa Marlboroughin linnassa Wiltshiressä.

Lähteet 

Ranskan kuninkaalliset
Englannin kuninkaalliset
1280-luvulla syntyneet
Vuonna 1318 kuolleet
Rakastan sinua, rakastan sinua

Rakastan sinua, rakastan sinua (Je t’aime, je t’aime) on Alain Resnais’n ohjaama ranskalainen tieteisdraama vuodelta 1968. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Resnais ja Jacques Sternberg, ja sen musiikin on tehnyt Krzysztof Penderecki. Pääosia näyttelevät Claude Rich ja Olga Georges-Picot.

Juoni 
Kustantamossa työskentelevä nuori älykkökirjailija Claude Ridder (Rich) on yrittänyt itsemurhaa mutta saadaan kuntoon sairaalassa. Sieltä poistuessaan hän saa oudon tarjouksen tulla koekaniiniksi salaisen tutkimuslaitoksen aikamatkustuskokeeseen. Hänen on tarkoitus viettää vuoden takaisessa menneisyydessä vain minuutin ja palata, mutta kokeessa hän elää menneitä tapahtumiaan rakastettunsa Catrinen kanssa sekavassa järjestyksessä. Elokuvan loppu jää avoimeksi.

Tuotanto 
Resnais-monografian kirjoittaja James Monaco sanoo elokuvan rakenteen syntyneen ohjaajan kokemuksista elokuvien leikkaajana:  ” Jokainen joka on kokenut leikkauspöydän löytämisen ilot, sen voiman eritellä todellisuuden rytmejä ja arvoituksia, ymmärtää välittömästi Resnaisin lähtökohdan.” Resnais valmisteli elokuvaa viitisen vuotta.

Vastaanotto
Elokuvaa ei pidetä Resnais’n parhaimpiin kuuluvana. Hän valmisteli elokuvaa vuosia, mutta sen huono kaupallinen menestys aiheutti, ettei hän saanut mahdollisuutta elokuvantekoon viiteen vuoteen. Ensi-illan ajankohta oli huono, huhtikuu 1968 keskellä Pariisin opiskelijalevottomuuksia.

Helsingin Sanomien Paula Talaskivi piti ensi-ilta-arvostelussaan ”monella tavoin imponoivana”: hän näki siinä sekä tieteisseikkailua että salapoliisitarinaa, jonka näennäisen sileyden takana katsoja aistii salaperäisen ilmapiirin. James Monaco pitää elokuvaa Resnais’n käytännöllisimpänä ja vähiten teoreettisena elokuvana, joka on kuitenkin haastavaa katsottavaa, kun päähenkilön menneisyys pilkotaan kubismin tapaan muistikuvien satunnaiseksi epäjärjestykseksi. Monacon mielestä Rakastan sinua, rakastan sinua kestää Resnais’n elokuvista parhaiten uudet katsomiskerrat, ”ja vähänkin vaivaa näkeviin katsojiin se vaikuttaa kuin huume”.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 1968 ranskalaiset elokuvat
Alain Resnais'n ohjaamat elokuvat
Aikamatkustus
Tieteiselokuvat
Kani (muusikko)

Kani (Kani Kullervo, oikealta nimeltään Abdikani  Hussein, s. 18. tammikuuta 1994 Espoo) on suomalainen hip hop-, R&B- ja popmuusikko. Hänen vanhempansa ovat kotoisin Somaliasta. 24-vuotias laulaja debytoi vuonna 2016 kappaleella "Lei", jolla mukana ovat myös VilleGalle, Kube, Reino Nordin & STIG.

Kanista piti alun perin tulla jalkapalloilija, ei muusikko. Kani tehtaili rap-biisejä huumorimielessä, ja niitä kuunneltiin kaveriporukassa. Tällä hetkellä Kani keskittyy täysillä musiikkiin. Sen lisäksi aikaa jää oikeastaan vain yhdelle asialle, joka on lähellä artistin sydäntä: koulukiusaamisen ehkäisemiselle. Kani on vieraillut eri kouluilla puhumassa kiusaamisen turhuudesta ja tyhjänpäiväisyydestä. Artistin mukaan kiusaamiseen tulee puuttua nykyistä enemmän.

Kanin ensimmäinen single "Shakira" julkaistiin 22. kesäkuuta 2018. Hänellä on levytyssopimus Sony Musicin kanssa. Hänen ensi-EP:nsä Mamacita EP julkaistiin 20. heinäkuuta 2018.

Lähteet  

Elävät henkilöt
Vuonna 1994 syntyneet
Suomalaiset hip hop -artistit
Suomen somalit
Minna Huotilainen

Minna Huotilainen (s. 12. syyskuuta 1968) on suomalainen professori ja aivotutkija.

Huotilainen on koulutukseltaan diplomi-insinööri, tekniikan tohtori ja kognitiotieteen dosentti, jonka tutkimus on keskittynyt oppimisen neuropsykologiaan ja -fysiologiaan, lähinnä kognitiivisen neurotieteen menetelmin. Hän on toiminut vuoden 2018 alusta Helsingin yliopiston kasvatustieteen professorina. Hänen mukaansa aivojen muovautumisesta on saatu viime vuosikymmeninä paljon uutta tietoa, joiden perusteella aivot muovautuvat paljonkin: siinä missä ennen ajateltiin että joku ei osaa soittaa, koska hän ei ole musikaalinen, nyt tiedetään että opettelemalla voi oppia hyväksi soittajaksi. Hänet tunnetaankin ahkerana tieteen popularisoijana. Huotilainen on julkaissut paljon tutkimusartikkeleita, joihin on viitattu useasti toisissa tutkimusartikkeleissa.

Huotilainen on väitellyt vuonna 1997 Teknillisessä korkeakoulussa kuulomuistin kuvantamisesta aivotutkimuksessa.

Julkaisut 
  – Väitöskirja, Teknillinen korkeakoulu

Palkinnot ja kunnianosoitukset 
 Sokrates-palkinto (Skepsis), 2016
 J. V. Snellman -palkinto (Helsingin yliopiston tiedonjulkistamispalkinto), 2017
 Hyvän tiedon omena -palkinto, Suomen terveystoimittajat ry, 2019
 Vuoden vaikuttaja-Eeva, Eeva-lehti, 2019
 Vuoden koulutusvaikuttaja 2019, OAJ ry, 2020

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Minna Huotilaisen Google Scholar -profiili  (scholar.google.com).
 Minna Huotilainen Helsingin yliopiston Researchportal-sivulla.
 Aivosi tietävät enemmän kuin sinä. Yle.
 Uusi tutkimus pani suomalais­professorit järjestykseen julkaisujensa perusteella. Marjukka Liiten, Helsingin Sanomat. 22.4.2019.
 Minna Huotilainen Twitterissä.

Suomalaiset kasvatustieteilijät
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Mantsinen Group

Mantsinen Group Ltd Oy on hydraulisia nostureita valmistava suomalainen perheyritys Liperin Ylämyllyllä. Yritys valmistaa tuotteitaan satamien sekä metsä- ja terästeollisuuden tarpeisiin. Toisena päätoimialanaan se myy logistiikkapalveluja, etenkin puutavaran käsittelypalvelua sellu- ja paperitehtaille. Vuonna 2017 Mantsinen Groupin liikevaihto oli lähes 70 miljoonaa euroa, ja henkilöstöä oli yli 500. Yrityksen tuotteita myydään yli 50 maahan. Yhtiön lippulaivatuote on maailman suurin hydraulinen nosturi, Mantsinen 300. Nostureissa merkittävimmät kilpailijat ovat saksalaiset Sennebogen ja Liebherr.

Mantsinen-yhtiöiden historia ulottuu vuoteen 1963, jolloin veljekset Veli ja Juhani Mantsinen alkoivat huolehtia polttopuun ja tukkien kuljetuksista metsäteollisuudelle aluksi yhdellä traktorilla. Vuodesta 1974 heidän yrityksensä on huolehtinut Enocellin Uimaharjun tehtaan puukentän operaatioista puun vastaanotosta kuorimoon syöttöön asti. Hydraulisten materiaalinkäsittelykoneiden valmistuksen Mantsinen aloitti 1990-luvun lopulla.

Mantsisen merkittävä 2010-luvun sopimus Suomessa on Metsä Groupin Äänekosken uuden biotuotetehtaan puunkäsittelyjärjestelmä ja sen operointi, joka työllistää noin 30 ihmistä.

Liperin lisäksi Mantsisella on vuodesta 2018 ollut Rauman satamassa laitteiden kokoonpanoyksikkö, jonka ansiosta isoja laitteita voidaan kuljettaa Suomesta tilaajille meriteitse kokonaisina.

Mantsinen Groupille myönnettiin vuonna 2006 Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinto.

Lähteet

Aiheesta muualla
Yrityksen esittely Suomen Yrittäjien sivustolla 

Suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt
Suomalaiset perheyritykset
Logistiikkayhtiöt
Liperi
Aspropótamos

Aspropótamos (, ”Valkoinen joki”) voi viitata seuraaviin:

 Achelóos eli Aspropótamos, joki Epeiroksessa ja läntisessä Keski-Kreikassa
 Aspropótamos, Ágrafan kunnan kunnallisyksikkö Evrytanían alueyksikössä Keski-Kreikan alueella
 Aspropótamos, Kalampákan kunnan kunnallisyksikkö Tríkalan alueyksikössä Thessalian alueella
Nidda

Nidda on hepreankielinen käsite, joka sananmukaisesti tarkoittaa erottautumista. Juutalaisuudessa sanaa käytetään naisten kuukautisiin liittyvistä säännöistä. Toinen nimi näille säännöille on taharat hamishpacha, eli perhepuhtauslait. Sana voi tarkoittaa myös naista, jolla on ollut kuukautiset, mutta joka ei ole suorittanut mikvessä upottautumisen rituaalia. 

Toora kieltää 3. Mooseksen kirjassa sukupuolisuhteet naisen kanssa, joka on nidda.(3. Moos. 18:19) Tooran mukaan nainen ja mies, jotka harrastavat seksiä, kun nainen on niddah, saavat molemmat rangaistukseksi karetin. (3. Moos. 20:19) Toorassa on myös muita kuukautisiin liittyviä kieltoja, joita ei nykyjuutalaisuudessa noudateta. Nykyään ortodoksijuutalaisuudessa noudatettavien sääntöjen mukaan naisesta tulee nidda, kun hänen kuukautisensa alkavat tai hän näkee verta, joka tulee ulos hänen kehostaan.  Kuukautisten päättymisen jälkeen naisen tulee laskea seitsemän päivää, joita kutsutaan seitsemäksi puhtaaksi päiväksi. Niiden aikana naisen tulee tehdä sisäisiä tutkimuksia, joilla hän tarkistaa valkoisen kangaspalan avulla, että kuukautisvuoto on päättynyt. Näiden seitsemän päivän jälkeen hänen tulee puhdistautua ja sen jälkeen upottautua mikveen. Mikvessä upottautumista edeltää aina peseytyminen ja puhdistautuminen, koska halachan mukaan veden ja ihmisen välissä ei tule olla mitään, esimerkiksi likaa, vaatteita tai koruja. Mikvessä upottautumisen yhteydessä lausutaan siunaus tähän mitsvaan liittyen. Yleensä mikvessä upottautumisen aikana paikalla on toinen nainen, joka tarkistaa että pää ja hiukset ovat veden alla, eikä nainen koske mikven reunoihin.  
Vain näiden vaatimusten täyttyessä upottautuminen on halachisesti pätevä. 

Naisen kuukautisen alkamisen ja mikvessä upottautumisen välisen ajan hän on nidda, ja aviomiehen ja vaimon on kiellettyä harrastaa seksiä. Tähän aikaan liittyy myös muita sääntöjä, joita vaihtelevasti noudatetaan ortodoksijuutalaisten ja konservatiivijuutalaisten keskuudessa. Ortodoksijuutalaisuudessa aviomiehen ja vaimon on kielletty koskea toisiaan, kun vaimo on nidda. Monet ortodoksijuutalaiset avioparit muun muassa välttävät antamasta tavaroita toisilleen tai näkemästä toisiaan vähäpukeisena nidda-ajan aikana.

Lähteet 

Rituaalit
Juutalainen laki
Teuvo Joki

Teuvo ”Teukka” Joki on entinen suomalainen aikakauslehtitoimittaja, joka tunnettiin 1970- ja 1980-luvulla Anna-naistenlehden ”hovireportterina”. Kuninkaallisista ja muista kansainvälisisistä kuuluisuuksista kertovien reportaasien ja haastattelujen ohella hän piti juorupalstaa nimeltä Teukka menopäällä.

Valtiotieteen maisteriksi opiskellut Joki tuli Anna-lehteen vuoden 1973 paikkeilla Turun Sanomista, jossa hän oli aloittanut vuonna 1966. 1960-luvun alkupuolella hän oli asunut Kiinassa ja Ranskassa. Ranskaan hän asettui myös toimittajauransa jälkeen.

Vuonna 1995 Otava julkaisi Teuvo Joen muistelmateoksen Pienen tarinan velkaa.

Lähteet

Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Suomalaiset toimittajat
Tymfaía

Tymfaía (; virallisesti Δημοτική Ενότητα Τυμφαίων, Dimotikí Enótita Tymfaíon) on yksi Kalampákan kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Tríkalan alueyksikössä Thessalian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 1 298 (vuonna 2011).

Tymfaían kunnallisyksikkö käsittää Kalampákan kunnan itäosan. Se on nimetty seudulla sijainneen antiikin aikaisen Tymfaian alueen mukaan. Kunnallisyksikön suurin asutus on Foteinón kylä. Tymfaía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kalampákan kuntaan yhdessä Aspropótamoksen, Chásian, Kastanián, Kleinón, Malakásin ja Vasilikín kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.

Kunnallisyksikön osat 

Tymfaían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:

Lähteet 

Kalampáka
Thessalian entiset kunnat
HMS Jonquil (1915)

HMS Jonquil (viirinumerot M46, T20 ja T48) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1915 vesillelaskettu Acacia-luokan sluuppi, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus 

Alus tilattiin tammikuussa 1915 Charles Connell and Companyltä. Alus laskettiin vesille 12. toukokuuta.

Palvelus 
Alus siirrettiin toukokuussa 1920 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa risteilijänä nimellä NRP Carvalho Araújo.

Päälliköt 
Aluksen päällikköinä olivat:
George Fraser 12. kesäkuuta 1915 - 21. syyskuuta 1916
Ralph M. Hall 21. syyskuuta 1916 - 23. huhtikuuta 1917
Keith R. Farquharson 25. huhtikuuta 1917 - 26. kesäkuuta 1919

Lähteet

Viitteet 

Acacia-luokan sluupit
Krimin kansainvälinen asema

Krimin kansainvälinen asema on kiistanalainen. Venäjä liitti Krimin osaksi itseään sotilaallisessa interventiossa 28. helmikuuta 2014, mutta Yhdistyneet kansakunnat ei ole tunnustanut sitä osaksi Venäjää. YK:n yleiskokouksen päätöslauselman 68/262 mukaan yleiskokous on todennut vuoden 2014 Krimin kansanäänestyksen olleen epäpätevä.  Ei-sitovaa päätöslauselmaa tuki 100 Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenvaltiota, 11 valtiota äänesti päätöslauselmaa vastaan, kun taas 58 maata tyhjää, ja lisäksi 24 valtiota oli poissa äänestyksen aikana.

Valtiot jotka ovat tunnustaneet Krimin osaksi Venäjää
Seuraavat YK:n jäsenmaat tukeneet Krimin kiistassa Venäjää, esimerkiksi antamalla tukensa Venäjälle YK:n äänestyksissä. Jotkut maat, kuten Intia, ovat myös äänestäneet Krimin ihmisoikeustilannetta vastaan, mutta eivät äänestäneet Ukrainan alueellista koskemattomuutta vastaan vuonna 2014 tai 2018, joten niitä ei ole lueteltu alla.

Valtiot jotka ovat tunnustaneet Krimin osaksi Ukrainaa
Seuraavat YK: n jäsenet ovat ottaneet Ukrainan tukevan kannan  Krimin suhteen, kuten tuen antamisesta Ukrainalle YK:ssa
 

 
 

 

 '   

 

    

 

  
   

 

  

  

  

 

.

Lähteet

Venäjän Krimin-miehitys 2014
Chacun pense à soi

Chacun pense à soi on Ortalin esittämä kappale, jolla se edusti Ranskaa vuoden 2005 Eurovision laulukilpailussa Ukrainan Kiovassa.

Koska Ranska kuuluu kilpailun suuriin rahoittajamaihin pääsi kappale suoraan finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 24 maan joukosta sijalle 23. 11 pisteellä.

Lähteet 

Ranskan euroviisuedustuskappaleet
Vuoden 2005 euroviisuedustuskappaleet
Salibandyliigan kausi 2018–2019

Salibandyliigan kausi 2018–2019 on järjestyksessään 33. Salibandyliigan kausi. Hallitsevana mestarina kauteen lähtee tamperelainen Classic. Edellisen kauden Divarin voittaja FBT Karhut nousi pelaamaan pääsarjaan. Raumalainen SalBa putosi edellisen kauden päätteeksi Divariin.

Joukkueet

Sarjajärjestelmä
Runkosarjassa joukkueet pelaavat kaksinkertaisen sarjan siten, että jokainen joukkue pelaa muita joukkueita vastaan koti- ja vierasottelun. Yhteensä otteluita on 182, ja jokaisella joukkueella on 26 ottelua. Runkosarjan jälkeen kahdeksan parasta joukkuetta pääsevät pudotuspeleihin. Puolivälieräparit määritetään siten, että runkosarjan voittaja saa valita itselleen vastustajan runkosarjassa sijoille 5.–8. sijoittuneista joukkueista. Tämän jälkeen runkosarjan toinen saa valita näistä samoista joukkueista itselleen vastustajan ja tämän jälkeen runkosarjan kolmas. Välierissä otteluparit muodostetaan siten, että runkosarjassa parhaiten sijoittunut kohtaa huonoiten sijoittuneen. Pudotuspeleissä kotietu on aina runkosarjassa parhaiten sijoittuneella joukkueella. Pudotuspelit pelataan paras seitsemästä –järjestelmällä. Runkosarjan viimeinen putoaa seuraavaksi kaudeksi Divariin. Runkosarjassa sijoille 12. ja 13. pelaavat playout-sarjan, jonka häviäjä karsii liigapaikasta Divarin loppuottelun häviäjää vastaan.

Runkosarja

Ottelut

Tulokset joukkuettain

V = voitto, Vja = jatkoaikavoitto, Hja = jatkoaikatappio, H = tappio

Pudotuspelit 
Puolivälierät valittiin Salibandyliigan lehdistötilaisuudessa 4. maaliskuuta. Pudotuspelit pelataan pronssiottelua lukuun ottamatta "paras seitsemästä" -ottelusarjoina.

Puolivälierät 
Puolivälierät pelattiin paras seitsemästä. Ensimmäinen ottelu pelattiin 7.3. ja kaikki välieräjoukkueet olivat selvillä  19.3.

Välierät

Välierät alkoivat 27.3 ja ne pelattiin paras seitsemästä systeemillä. Finaalijoukkueet olivat selvillä 7.4.

Pronssiottelu
Pronssiottelu pelattiin 14.4. Siinä olivat vastakkain SPV ja Oilers.

Finaalit
Finaalit alkoivat 13.4 ja mestarijoukkue oli selvillä 22.4. Finaalit pelattiin paras seitsemästä systeemillä. Finaaleissa kohtasivat hallitseva mestari Classic ja TPS. Classic onnistui jälleen voittamaan Suomen mestaruuden voittamalla TPS:n otteluvoitoin 4-1.

Lähteet

Salibandyliigan kaudet
Salibandysarjojen kausi 2018–2019
Suurijärvi

Suurijärvi on yleensä paikan tai järven nimi. Sillä voidaan viitata esimerkiksi:

Vesistö 
 Suurijärvi, järvi Hartolassa
 Suurijärvi, järvi Heinolan Vierumäellä
 Suurijärvi, järvi Kuhmoisissa
 Suurijärvi, järvi Liperissä
 Suurijärvi, järvi Miehikkälässä
 Suurijärvi, järvi Mikkelissä
 Suurijärvi, järvi Pihtiputaalla 
 Suurijärvi, järvi Savonlinnassa Nätkissä
 Suurijärvi, järvi Sysmässä
 Suurijärvi–Kaita, järvi Luumäellä
myös
 Suurjärv, Virossa Põlvamaalla Kanepissa 
 Suurjärvi, Virossa Itä-Virumaalla Alutagusessa
 Suurjärv, Virossa Võrumaalla Rõugessa
 Suurjärvi, järvi Ruokolahden ja Puumalan rajalla

Asutus 
 Suurijärvi, kylä Venäjällä Karjalassa Louhen piirissä

Järvien täsmennyssivut
Astakidonísia

Astakidonísia () on pieni Kreikan Egeanmeren saariin ja tarkemmin Dodekanesiaan kuuluva saariryhmä, joka sijaitsee Egeanmeressä Kárpathoksen luoteispuolella ja Kásoksen pohjoispuolella. Saariryhmän saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti saaret kuuluvat Kárpathoksen kuntaan, Kárpathoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Saaret muodostavat yhdessä lukuisten muiden pienten ja asumattomien eteläisen Egeanmeren kalliosaarten kanssa yhteisen Natura 2000 -alueen.

Saaret

Lähteet 

Dodekanesia
Kárpathos
Kreikan Natura-alueet
Kalonísi

Kalonísi () eli Peloúzo (Πελούζο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja sijaitsee Laganáksenlahdessa Joonianmeressä Zákynthoksen saaren etelärannikolla. Saari on asumaton. Hallinnollisesti saari kuuluu Zákynthoksen kuntaan, Zákynthoksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.

Kalonísi on osa Zákynthoksen merikansallispuistoa sekä Natura 2000 -aluetta, johon kuuluu myös osa Laganáksenlahden rannasta sekä Marathonísin saari. Kalonísi on valekarettikilpikonnien (Caretta caretta) pesimäaluetta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Jooniansaaret
Kreikan Natura-alueet
Zákynthos