joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pellinki-dieetti

Pellinki-dieetti on ortopedi ja ravitsemuskirjailija Antti Heikkilän kehittämä ja kotisaarensa mukaan nimeämä vähähiilihydraattisen ruokavalion muunnelma. Pellinki-dieetti perustuu Atkinsin dieettiin, mutta on sitä sallivampi. Se on tarkoitettu laihdutukseen ja elämänlaadun parantamiseen.

Sisältö

Pellinki-dieetillä vältetään sokeria ja tärkkelystä sisältäviä ruokia sekä valmisruokia ja alkoholia. Siinä suositaan proteiinia, rasvaa, vihanneksia, pähkinöitä ja marjoja sekä kotimaisia tuoreita ja jalostamattomia luomutuotteita. Siinä vältetään kovetettuja kasvirasvoja ja margariinia, ja käytetään mieluummin oliiviöljyä, neitsytkookosöljyä ja eläinrasvoja kuten voita. Rypsiöljyä ruokavaliossa ei suositella, sillä se on Antti Heikkilän mukaan ihmiselle haitallista. Ruokaa ei tulisi lämmittää mikroaaltouunissa vaan mieluummin esimerkiksi höyryttämällä.

Pellinki-dieetillä hiilihydraatteja suositellaan nautittavan 40–70 grammaa päivässä, mutta paljon liikuntaa harrastavat voivat syödä niitä 100 grammaa päivässä. Ketoosiin ei ole tarpeen pyrkiä.

Kritiikkiä

Kuopion yliopistosairaalan ja Kuopion yliopiston kliinisen ravitsemustieteen professori Helena Gylling leimasi Diabetes-lehden numerossa 10/2004 Antti Heikkilän ravintosuositukset hengenvaarallisiksi. Gyllingin mukaan ortopedi Antti Heikkilän teesit ovat: Syökää voita, margariineissa on vaarallista transrasvaa ja välttäkää hiilihydraatteja. Ravintosuositukset ovat näiden teesien suhteen erilaiset. Ravitsemusterapeutti Liisa Heinonen ja professori Antti Aro perustelevat Diabetes-lehden numerossa 12/2003 negatiivisuuttaan Antti Heikkilän ravintosuosituksille.

Kirjallisuutta

Lähteet

Aiheesta muualla

 Antti Heikkilän terveysklubi

Erityisruokavaliot
Saskiat

Saskiat ovat Suomessa toimivia taideyhdistyksiä, joiden tehtävänä on edistää sekä tukea paikallista kuvataidetta. Yhdistysten jäseninä on kuvataiteilijoiden puolisoita ja suurin osa jäsenistöstä on naisia. Nimensä yhdistykset ovat ottaneet alankomaalaisen taiteilijan Rembrandtin puolison Saskian mukaan.

Suomen ensimmäinen Saskia-yhdistys perustettiin vuonna 1948 Helsinkiin. Yhdistyksiä on perustettu myös kymmenelle muulle paikkakunnalle; Jyväskylä (1958), Kuopio (1971), Lappeenranta (1981), Oulu (1967), Pori (1959), Tampere (1954), Turku (1955) ja Vaasa (1971). Hämeenlinnan (1957) ja Kotkan (1986) Saskiat ovat lopettaneet toimintansa.

Helsingin yhdistys käyttää ainoana itsestään nimeä Saskia, muut monikollista muotoa Saskiat.

Lähteet
Helsingin Saskian kotisivut
Porin Saskiat ry:n kotisivut 

Suomalaiset taideyhdistykset
Kuningasfasaani

Kuningasfasaani (Syrmaticus reevesii) on aitokanojen heimoon kuuluva kanalintulaji.

Tuntomerkit
Kuningasfasaanikoiras on 140–190 ja naaras 60–85 senttimetriä pitkä. Koiraalla on hyvin pitkä pyrstö, joka voi olla pituudeltaan 100–150 senttimetriä. Kuningasfasaanit ovat väritykseltään ruskeankirjavia. Koiraalla on valkoinen pää, jossa on nokasta niskaan kulkeva musta juova sekä valkoinen täplä silmän alla.

Levinneisyys
Kuningasfasaaneita pesii endeemisenä Keski-Kiinassa. Lajia on istutettu paikoin Eurooppaan.

Luonnonvarainen kuningasfasaanikanta on arviolta 3500–15000 yksilöä. Kannankehitys on laskeva ja laji on luokiteltu vaarantuneeksi. Sitä uhkaa pääasiassa metsien häviäminen sekä myös metsästys ja munien keräily.

Lähteet

Aitokanat
Uhanalaiset linnut
Lauri Tudeer

Lauri Oskar Theodor (L. O. Th.) Tudeer (28. helmikuuta 1884 Helsinki – 6. toukokuuta 1955 Helsinki) oli Helsingin yliopiston kirjaston ylikirjastonhoitaja ja numismaatikko. 

Lauri Tudeerin vanhemmat olivat professori Oskar Emil Tudeer ja Ellen Mathilda Wilhelmina Wijkander. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1902 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908, filosofian lisensiaatiksi 1913 ja filosofian tohtoriksi 1914. Hän oli Helsingin yliopiston kreikkalaisen filologian dosentti 1916–1933, vt. professori 1940–1944, yliopiston kirjastonhoitaja 1919–1933 ja ylikirjastonhoitaja 1933–1954. Tudeerille myönnettiin vuonna 1942 professorin arvonimi. Hän laati luettelon Helsingin yliopisto: opettajat ja virkamiehet vuodesta 1928 (2 osaa, 1921–1925) yhdessä Tor Carpelanin kanssa ja siihen täydennysosat 1940 Solmu Solan kanssa.

Lauri Tudeer oli naimisissa vuodesta 1912 laulajatar, kirjailija Maria (Maija) Åkermanin kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 L. O. Th. Thudeer : Sota ja rahakätköt. Kaikista sota-ajan kätköistä isovihan ajoilta periytyvät ovat ehkä lukuisimmat - sodan ryöstäjien tieltä turvaan toimitetut kätköt yleensä edustavat pieniä rahasäästöjä, Hakkapeliitan joulu, 01.12.1937, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset kirjastonjohtajat
Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Vuonna 1884 syntyneet
Vuonna 1955 kuolleet
Suomalaiset professorit
City (albumi)

City on Strapping Young Ladin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 11. helmikuuta 1997.

Albumi sai erinomaisen vastaanoton ja se vakiinnutti yhtyeelle kulttistatuksen sekä uskollisen faniyhteisön.

Kappaleet

Vuoden 2007 uudelleenjulkaisu

Kokoonpano 
Yhtye
 Devin Townsend – laulu, kitara
 Gene Hoglan – rummut
 Jed Simon – kitara
 Byron Stroud – basso

Muut muusikot
 Chris Valago – laulu
 Tanya Evans – laulu

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Chronicles of Chaos: 9/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Strapping Young Ladin albumit
Vuoden 1997 albumit
Beeta-2-agonistit

Beeta-2-agonistit on lääkeryhmä, jota käytetään astman ja muiden keuhkosairauksien hoitoon. Ne vaikuttavat beeta-2-reseptoreihin.

Beeta-2-agonistit on kehitetty adrenaliinista, ja ne ovat tehokkaimpia lääkkeitä korjaamaan keuhkoputkien sileän lihaksen supistumista. inhaloitavat beeta-2-agonistit, kuten nopeavaikutteiset fenoteroli, formoteroli, salbutamoli, terbutaliini ja pitkävaikutteiset formoteroli ja salmeteroli vaikuttavat suoraan hengitysteiden sileään lihakseen. Niiden vaikutus on voimakas, vaikka inhaloitu annos on pieni.

Lievässä astmassa pyritään välttämään beeta-2-agonistien käyttöä, sillä niiden jatkuva käyttö saattaa huonontaa lääkevastetta. Pitkävaikutteiset beeta-2-agonistien kanssa on käytettävä samalla tulehduslääkitystä. Kerta-annokset pyritään pitämään pienenä ja näin yleensä haittavaikutukset, kuten lihasvapina ja sydämentykytys, jäävät pienemmäksi.

Lievää astmaa ja keuhkoputkien hyperreaktiivisuutta on erityisesti kestävyysurheilijoilla enemmän kuin tavallisilla ihmisillä. Sen hoitoa vaikeuttaa dopingsäännöt, sillä suurina annoksina otettavat beeta-2-agonistit ovat kiellettyjä sekä harjoitus- että kilpailukaudella. Osa hengitettävistä aineista ovat sallittuja, jos urheilijalla on todettu astma. Beeta-2-agonisteja käytetään myös dopingaineina niiden hengitysteitä rentouttavan ja anabolisten vaikutusten takia. Beeta-2-agonistien vaikutus suorituskykyyn on kuitenkin kyseenalainen.

Lähteet 

Lääkkeet
Dopingaineet ja -menetelmät
Norboletoni

Norboletoni on anabolinen steroidi, joka kehitettiin 1966. Sitä ei ole kuitenkaan ikinä käytetty lääkkeenä, mutta sen tunnistettiin 2002 naisurheilijan dopingnäytteestä.

Norboletonia testasi ja kehitti 1960-luvulla yhdysvaltalainen lääkeyhtiö Wyeth. Lääkkeen käyttöä testasi kiistanalainen Leonard LeVann, joka käytti sitä kehitysvammaisilla lapsilla. Hänen raporttinsa mukaan norboletoni oli lievästi anabolinen aine, mutta pian selvisi, että LeVann ei ollut kertonut sivuvaikutuksista eikä hänen työnsä ollut täysin täsmällistä. Wyeth ei lopulta laittanut norboletonia markkinoille.

Kemisti ja lisäainevalmistaja Patrick Arnold löysi 1990-luvulla norboletonista 1960-luvulla tehdyt tutkimukset. Hän innostui aineesta, sillä havaitsi tutkimusten mukaan sen olevan voimakkaasti anabolinen ja vain lievästi androgeeninen. Hän päätti tuoda sen markkinoille designsteroidina. Dopingvalvojat eivät tunteneet ainetta, eikä sitä oltu siten myöskään mainittu kiellettyjen aineiden listalta. Sen käyttö paljastui 2002, kun pyöräilijä Tammy Thomasin dopingnäytteestä löytyi jälkiä siitä. Los Angelesissa toimivan dopinglaboratorion testaajat huomioivat Thomasin näytteen, josta löytyi poikkeuksellisen vähän ihmisen luonnollisia steroideja. Laboratorio kehitti pian tämän jälkeen uuden testin, jonka avulla norboletonin käyttö pystyttiin havaitsemaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Human Metabolome Database: Norbolethone 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Norbolethone 

Dopingaineet ja -menetelmät
Leo Tuominen

Leo Olavi Tuominen (19. tammikuuta 1911 Turku – 3. huhtikuuta 1981) oli suomalainen diplomaatti ja suurlähettiläs. Tuominen oli filosofian maisteri. Hän oli vuosina 1950–1952 Suomen pysyvä edustaja  tarikkailijana YK:n Euroopan edustustossa Genevessä.

Vuosina 1952–1955 lähettiläänä Buenos Airesissa, Montevideossa ja Santiagossa, sen jälkeen ulkoministeriön kauppapoliittisen osaston päällikkönä 1955–1956 ja kansliapäällikkö ja valtiosihteeri 1956–1957. Vuosina 1957–1968 hän oli suurlähettiläs Lontoossa ja vuosina 1968–1969 Roomassa ja Nicosiassa, Tukholmassa vuosina 1969–1972 ja Washingtonissa vuosina 1972–1977.

Lähteet

Suomen Yhdysvaltain suurlähettiläät
Suomalaiset kansliapäälliköt
Vuonna 1911 syntyneet
Vuonna 1981 kuolleet
Jäppinen

Jäppinen voi tarkoittaa seuraavia:

paikkoja
 Jäppinen, kylä Kivennavalla, Karjalankannaksella

henkilöitä
 Eino Jäppinen (1911–2005), toimittaja ja kirjailija
 Jalmari Jäppinen (1897–1974), runoilija
 Juho Jäppinen (s. 1976), graafinen suunnittelija ja valokuvaaja
 Jussi Jäppinen (s. 1948), graafinen suunnittelija ja tietokirjailija
 Katja Jäppinen (s. 1986), jääkiekkomaalivahti
 Tiina Wilén-Jäppinen (1963–2016), imatralainen kunnallispoliitikko ja henkirikoksen uhri
 Tytti Jäppinen (s. 1949), kirjailija, sanoittaja, säveltäjä, teatteriohjaaja ja viestinnän kouluttaja.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Jääpallon SM-kilpailu 1923

Vuonna 1923 jääpallon SM-kilpailuihin osallistui 13 joukkuetta. Uutena joukkueena mukana oli Turun Palloseura. 13 joukkueen cupissa ei ollut mahdollista saada joukkueista tasapareja, joten korkeammalle rankatut joukkueet aloittivat urakkansa myöhemmin. Hallitseva mestari Viipurin Sudet, eli VBJS, aloitti suoraan välieristä, missä se sai vastaansa edellisenä kautena sarjasta suljetun Turun IFK:n. Toinen välierä pelattiin helsinkiläisten Kiffenin ja HJK:n välillä. Sudet ja HJK voittivat välieränsä selvästi ja etenivät Viipurissa pelattuun loppuotteluun. Loppuottelun kenttätapahtumia hallitsi sudet, mutta HJK voitti ottelun ja Suomen mestaruuden maalein 1–4.

Alkuerät

Välierät

Loppuottelu 
4. maaliskuuta 1923 Viipurissa

Lopulliset sijoitukset

Lähteet 

Jääpallon Suomen-mestaruuskilpailut
Vuoden 1923 jääpallo
Ochre Room

Ochre Room on vuonna 2010 perustettu kuusihenkinen tamperelainen folkrockyhtye. Helmikuussa 2012 yhtye solmi levytyssopimuksen Lumpeela Julkaisujen ja saksalaisen Beste!Unterhaltung-levy-yhtiön kanssa. Yhtyeen esikoisalbumi Evening Coming In ilmestyi Suomessa 3. lokakuuta ja Keski-Euroopassa 26. lokakuuta 2012. Toinen albumi julkaistaan huhtikuussa 2014.

Julkaisut
 "Garbage Trucks Are on the Move" (single, 2013, Lumpeela Julkaisut)
 Evening Coming In (LP, 2012, Lumpeela Julkaisut/Beste!Unterhaltung)
 ”My Summer” (single, 2012, Lumpeela Julkaisut/Beste!Unterhaltung)
 ”Blue Ribbon” (EP, 2011, omakustanne)

Lähteet
 www.ochreroom.com
 Ochre Room FI

Aiheesta muualla
 http://www.radiohelsinki.fi/podcast/34849/34849/ 
 http://desibeli.net/juttu/2245
 http://www.onechord.net/2012/02/07/ochre-room-signs-a-deal-with-lumpeela-julkaisut/

Suomalaiset folkyhtyeet
Csik

Csik tai Csík on seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Ferenc Csik tai Ferenc Csík (1913–1945), unkarilainen uimari ja olympiavoittaja
 József Csík (s. 1946), unkarilainen keihäänheittäjä
68 (luku)

68 (kuusikymmentäkahdeksan) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 67 ja seuraa luku 69.

Matematiikassa 
 68 on yhdistetty ja vajaa luku.
 68 on Perrinin luku.
 68 on suurin tunnettu luku, joka voidaan muodostaa kahden parittoman alkuluvun summana tasan kahdella tavalla:  tai .
 68 voidaan muodostaa summana myös seuraavilla tavoilla:
 kaksi peräkkäistä alkulukua: 
 kaksi neliölukua: 
 kolme neliölukua: 
 kuutio- ja neliöluku: 
 68 on kahden peräkkäisen alkuluvun (314 423 ja 314 441) keskiarvon kuutiojuuri.
 68 esiintyy kahdessa jaottomassa Pythagoraan kolmikossa:  ja .
 68 esiintyy myös kolmessa ei-jaottomassa Pythagoraan kolmikossa: ,  ja .
 Äärettömän suurella shakkilaudalla ratsu voi siirtyä kolmella siirrolla 68 eri ruutuun.
 68 on palindromi kolmijärjestelmässä: 21123.
 68 on Harshad-luku binäärijärjestelmässä.
 68 on onnellinen luku kymmenjärjestelmässä.
 Kymmenjärjestelmässä piin likiarvossa kaikki muut kahden numeron yhdistelmät esiintyvät ennen ”68”:aa.
 Kymmenjärjestelmässä 68 on pienin yhdistetty luku, joka on ylösalaisin käännettynä (89) alkuluku.

Luonnontieteissä 
 68 on erbiumin järjestysluku jaksollisessa järjestelmässä.
 Sinkki-68 on sinkin vakaa isotooppi.
 Tina-118 ja telluuri-120 ovat vakaita isotooppeja, joiden ytimissä on 68 neutronia.

Muissa yhteyksissä 
 Kantatie 68 kulkee Virtojen ja Pietarsaaren välillä.

Lähteet 

Luonnolliset luvut
Snæfellsjökull

Snæfellsjökull on 700 000 vuotta vanha kerrostulivuori Länsi-Islannissa.  Se on 1448 m korkea.

Tulivuorella sijaitsee jäätikkö. Tulivuoren oikea nimi on itse asiassa Snæfell, mutta erotuksena kahdesta muusta saman nimisestä vuoresta sitä kutsutaan yleensä nimellä Snæfellsjökull.

Tulivuori kuuluu Islannin tärkeimpiin nähtävyyksiin, osittain Jules Vernen kirjoittaman Matka maan keskipisteeseen nimisen kirjan ansiosta. Kirjassa matka alkaa laskeutumalla Snæfellsjökullin kraatteriin. Tulivuori kuuluu vuonna 2001 perustettuun Snæfellsjökullin kansallispuistoon.

Vuonna 2012 tulivuoren huippu oli jäätön ensi kertaa historiassa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Snæfellsjökullin kansallispuiston sivut 

Islannin tulivuoret
Kerrostulivuoret

pt:Snæfellsjökull
Pekka Korhonen (politiikan tutkija)

Pekka Korhonen (s. 1955 Suonenjoki) on suomalainen politiikan tutkija ja valtio-opin professori Jyväskylän yliopistossa. Korhosen erikoisalaa on Aasian tutkimus. Hän on vieraillut tutkijana Aasiassa ja erityisesti Japanissa useita kertoja. Parhaillaan Korhonen tutkii Aasian käsitettä.

Teoksia

Lähteet

Aiheesta muualla
 Pohjoiskorealainen tyttöbändi on suomalaisprofessorin intohimo HS Nyt 29.7.2015.

Suomalaiset politiikan tutkijat
Jyväskylän yliopiston professorit
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Liaoning (lentotukialus)

Liaoning () on Kansan vapautusarmeijan laivaston ensimmäinen lentotukialus, joka nimettiin Liaoningin maakunnan mukaan.

Valmistus 

Neuvostoliiton laivasto tilasi aluksen Nikolajevista Nikolajevin eteläiseltä telakalta, missä köli laskettiin 6. joulukuuta 1985. Alus laskettiin vesille 4. joulukuuta 1988 nimellä Riga. Vuonna 1990 alus nimettiin uudelleen Varjagiksi. Aluksen tulevaksi sijoituspaikaksi ilmoitettiin  15. joulukuuta Tyynenmeren laivasto. Alus oli 70-prosenttisesti valmis, kun työt keskeytettiin rahoitusvaikeuksien vuoksi. Alukselle ei oltu asennettu propulsio-, ase- eikä elektronisia järjestelmiä.

Tammikuussa 1992 ilmoitettiin aluksen olevan myytävänä romutusta varten. Neuvostoliiton hajotessa keskeneräinen alus jäi Ukrainalle, joka laittoi 1998 aluksen huutokaupattavaksi. Macaolainen yritys osti aluksen 20 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla kelluvaksi kasinoksi. Alus kuitenkin luovutettiin Kiinan laivastolle.

Muutostyöt 
Hinaajat veivät aluksen Ukrainasta Dalianin telakalle Kiinaan, jonne se saapui maaliskuussa 2002 modernisoitavaksi. Kesäkuussa 2005 alus siirrettiin telakalle, missä runko hiekkapuhallettiin ja siltarakenteet suojamaalattiin. Aluksen ympärille rakennettiin suoja. Huhtikuussa 2009 alus siirrettiin toiselle kuivatelakalle propulsiojärjestelmän ja muiden raskaiden järjestelmien asentamista varten. Vuoden loppuun mennessä alukselle oli asennettu uusi tutkamasto. Vuoden 2010 lopulla aluksen järjestelmä asennukset alkoivat ja komentosilta oli lähes valmis maaliskuussa 2011.

Heinäkuussa 2011 Kiinan puolustusministeri ilmoitti aluksen olevan varustettu tieteellistä tutkimusta, kokeellista toimintaa ja harjoittelua varten. Koeajot alkoivat 10. elokuuta 2011, mistä alus palasi 13. elokuuta Dalianiin. Aluksen toinen koeajo päättyi joulukuussa ja kuuden koeajon sarja saatiin päätökseen toukokuussa 2012. Seitsemäs ja kahdeksas koeajo suoritettiin kesäkuussa. Heinäkuussa aluksella tehtiin pisin koeajo, jolloin sillä tehtiin myös lentokoneiden laskeutumis- ja nousukokeita.

Modernisoitaessa alukselle asennettiin FL-3000N-ohjusjärjestelmä ja tyypin 1030 lähisuojajärjestelmä (CIWS). Sukellusveneidentorjuntaan aluksella oli sukellusveneentorjuntaraketinheitin. Aluksella olleiden vanhojen ohjusjärjestelmien poistolla saatiin lisää sisätilaa hangaarille ja varastoille. Alus on varustettu 3D ilma- ja merivalvontatutkalla ja neljällä APAR-paneelilla. Aluksen omasuojaa täydentää 24-putkinen harhamaaliheitin.

Palvelus 
Aluksen kotisatama on Dalian.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

Lentotukialukset
Kansan vapautusarmeijan laivasto
Gustaf Adolf Rosenkampff

Gustaf Adolf Rosenkampff (1762–1832) oli liivinmaalaissyntyinen virkamies Suomessa. Hän avusti K. M. Armfeltia Vanhan Suomen yhdistämisessä ja oli Suomen asiain komitean jäsen. Vapaaherran arvon hän sai 1812.

Lähteet

Suomalaiset virkamiehet
Suomalaiset aateliset
Baltiansaksalaiset
Vuonna 1762 syntyneet
Vuonna 1832 kuolleet
Katila

Katila on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Evert Katila (1872–1945), musiikkiarvostelija, säveltäjä, toimittaja ja toimitussihreeri
 Matti Katila (s. 1945), kilpakävelijä
 Mikko Katila (1863–1924), pappi ja runoilija
 Mikko Katila (1932–2014), kardiologian ja sisätautien erikoislääkäri
 Salli Katila (1903–1975), kirjailija
 Toivo Katila (s. 1941), teknisen fysiikan professori.
Rämelehtimittari

Rämelehtimittari (Scopula virgulata) on melko harvinainen lehtimittareihin kuuluva perhoslaji. Suomen lajiston uhanalaisluokituksessa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU).

Koko ja ulkonäkö 
Rämelehtimittari muistuttaa ulkonäöltään suuresti monia sukulaislajejaan. Sekä etu- että takasiipien pohjaväri on vaalean ruskea ja ne ovat kauttaaltaan tummien suomujen täplittämät. Etusiiven kärki on terävä ja sen poikkiviirut erottuvat hieman taustaväriä tummemman ruskeina. Poikkiviirut kulkevat siiven poikki yhdensuuntaisina suorina, eivät muiden suvun lajien tapaan kaarevina, eivätkä kaarru tyveä kohti edes siiven etureunassa. Etusiivessä keskipilkku ei yleensä näy, mutta takasiivessä se erottuu selvästi. Siipiväli 20–22 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 
Rämelehtimittarilla on useita eri alalajeja, joiden levinneisyydet kattavat suuren osan Eurooppaa Portugalista Venäjälle. Idässä elinalue jatkuu Siperian poikki Koreaan saakka. Ruotsissa lajia tavataan ainoastaan Gotlannissa. Suomessakin se on hyvin paikoittainen ja levinneisyys rajoittuu aivan maan eteläisimpiin osiin. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun puolivälistä heinäkuun alkupuolelle huipun sijoittuessa kesä-heinäkuun vaihteeseen. Etelä-Euroopassa lajilla on 2–3 sukupolvea vuodessa.

Elinympäristö ja elintavat 
Suomessa rämelehtimittari elää nimensä mukaisesti rämeillä. Keski-Euroopassa tyypillinen elinympäristö on kuitenkin nummi tai hiekkamaa ja Siperiassa arojen rinteet. Se on esiintymiseltään hyvin paikoittainen, mutta sopivalla paikalla yksilöitä voi olla paljonkin. Koiraat lentelevät pääasiassa illalla ja yöllä, naaraat joskus myös päivällä. Perhoset tulevat valolle. Keskenkasvuinen toukka on talvehtiva elämänvaihe.

Suomen lisäksi myös Ruotsissa laji on luokiteltu vaarantuneeksi

Ravintokasvi 
Toukka syö mustikkaa (Vaccinium myrtillus).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen perhostutkijain seura
 kuva toukasta
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 

Lehtimittarit
Poppelikeltayökkönen

Poppelikeltayökkönen (Xanthia ocellaris) on Suomessa erittäin harvinainen tarhayökkösiin kuuluva yöperhonen.

Koko ja ulkonäkö 
Muunteleva laji, jonka yleisväritys vaihtelee vaaleanruskeasta tummanharmaaseen. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat kaksinkertaiset ja kaksoisviirun väliin jäävä alue on yleisväriä vaaleampi, mutta ne erottuvat hyvin vaihtelevasti. Rengastäplä ja munuaistäplä ovat pohjavärin väriset mutta vaaleareunaiset ja munuaistäplän takanurkassa on musta, terävästi valkeakeskustainen täplä. Ulomman poikkiviirun ulkopuolelta siipi on usein tummempi. Siipisuonet erottuvat vaaleina pitkittäisviiruina. Takasiivet ovat vaaleat, takareunastaan hieman tummemmat. Siipiväli 33–40 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 
Suomessa poppelikeltayökkönen on satunnainen harhailija, joka tavattiin ensimmäisen kerran vasta vuonna 2004 ja yksilöitä on tavattu kaikkiaan vain muutama.. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena syyskuusta lokakuulle.

Elinympäristö ja elintavat 
Etelämpänä Euroopassa laji elää erilaisilla avoimilla paikoilla, kuten tienvieruksilla, rannoilla ja puistoissa. Toukka elää aluksi puissa ja siirtyy myöhemmin syömään ruohovartisia kasveja. Kotelovaihe tapahtuu löyhässä kotelokopassa maassa. Muna talvehtii ravintokasvin oksalla.

Ravintokasvi 
Toukka elää mustapoppelilla (Populus nigra) ja pajuilla, myöhemmin erilaisilla ruohovartisilla kasveilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 

Tarhayökköset
Mall of America

Mall of America (tunnetaan myös nimillä MOA tai the Megamall) on Bloomingtonin kaupungissa Yhdysvaltain Minnesotassa sijaitseva kauppakeskus. Se sijaitsee Interstate 494:n ja Minnesota State Highway 77:n liittymän kaakkoispuolella ja Minnesotanjoen pohjoispuolella. Kauppakeskus avattiin vuonna 1992 ja siellä käy vuosittain noin 40 miljoonaa kävijää. Liikkeitä kauppakeskuksessa on yli 520. Kauppakeskuksen omistaa Triple Five Group, joka omistaa myös esimerkiksi West Edmonton Mallin kauppakeskuksen.

Suunnittelu

Mall of American kokonaispinta-ala on 4 870 000 neliöjalkaa (452 000 m²), eli sen sisälle mahtuisi jopa seitsemän Yankee Stadiumia.. Kauppakeskus on lähes symmetrinen karkean suorakulmaisella lattialla. Kauppakeskuksessa on yhteensä yli 520 myymälää neljässä kerroksessa. Tavaratalot sijaitsevat kauppakeskuksen kulmapäädyissä. Kauppakeskus on jaettu neljään eri osaan, joissa on omat koristeelliset tyylinsä.

Minnesotan alueen kylmistä talvista huolimatta ainoastaan kauppakeskuksen sisäänkäynnit ja jotkin kauppakeskuksen pohjakerroksen alueista on lämmitetty. Vaikka kauppakeskuksen julkisilla alueilla ei olekaan lämmitysjärjestelmää, siellä olevissa liikkeissä on kuitenkin omat lämmityksensä.

Kaksi lähes identtistä pysäköintitaloa kauppakeskuksen länsi- ja itäpäissä kattavat yhteensä 12 827 parkkipaikkaa. Pohjoisenpuolinen paikoitusalue kattaa ylimääräiset 1 200–1 500 paikkaa, jotka palvelevat kesällä 2004 avattua Ikean myymälää.

Kuvagalleria

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltain kauppakeskukset
Minnesotan rakennukset ja rakennelmat
August Tötterman

Klas August Reinhold Tötterman (1833–1907) oli suomalainen teologi ja professori. Hän oli  Helsingin yliopistossa aluksi eksegetiikan myöhemmin Vanhan testamentin eksegetiikan professori 1870–1902.

Lähteet

Suomalaiset teologit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1833 syntyneet
Vuonna 1907 kuolleet
Suomalaiset professorit
Töölön juttu

Töölön juttu eli Töölön päivälliset oli Helsingissä Krimin sodan aikana vuonna 1855 tapahtunut poliittinen skandaali, jossa Helsingin yliopiston ylioppilaat kohottelivat maljoja Venäjän vastustajien kunniaksi.

Eräs liberaalisti ajattelevista ja Ruotsiin suuntautuneista ylioppilaista koostunut ystäväpiiri oli viettänyt 30. marraskuuta 1855 Antinpäivää Töölön ravintolassa, joka sijaitsi nykyisen Hesperian puiston alueella. Sama piiri oli hieman aiemmin paljastanut opiskelija Oskar Tamelanderin Venäjän hallituksen vakoojaksi niin sanotussa Tamelanderin jutussa. Töölön tilaisuudessa oli kertoman mukaan kohotettu maljoja Venäjän vihollisille ja vihollismaiden johtajille, kuten Britannian kuningatar Viktorialle ja Ranskan keisari Napoleon III:lle. Juhlijat yrittivät lisäksi estää sotilassoittokuntaa esittämästä keisarihymniä. Tapaus leimattiin valtiolliseksi mielenosoitukseksi. Vuoden 1830 vastaavan ”Puolan maljan” tapauksen tavoin osalliset yrittivät selittää kyseessä olleen väärin kuulemisesta johtunut väärinkäsitys.

Tapauksen tultua julki kenraalikuvernööri F. W. R. von Berg ja sijaiskansleri Johan Reinhold Munck puuttuivat asiaan ja osallisia rangaistiin, epäsuorasti myös Tamelanderin paljastamisen vuoksi. Yhteensä 12 ylioppilasta erotettiin yliopistosta eripituisiksi ajoiksi: joukon johtajana pidetty ylioppilas Karl Wetterhoff ainiaaksi, ylioppilas Anders Ramsay kahdeksi vuodeksi ja maisteri Anders Herman Chydenius sekä kandidaatti J. H. E. Berg puoleksitoista vuodeksi. Lisäksi Karl Gustaf Ehrström joutui eroamaan juridisen ja Adolf Erik Nordenskiöld fyysis-matemaattisen tiedekunnan kuraattorin virasta. Nordenskiöld menetti myös virkansa vuorikonduktöörinä. Fyysis-matemaattisen tiedekunnan sihteeri Johan Jakob Chydenius erosi vapaaehtoisesti myötätunnosta muita erotettuja kohtaan. Myös Tamelander erotettiin.

Erotettuihin kuulunut Anders Ramsay kuvaili myöhemmin Töölön jutun tapahtumia tunnetussa muistelmakirjassaan Muistoja lapsen ja hopeahapsen. Erottamisten ohella muutamia osallisia tuomittiin karsseriin. Näiden joukossa oli muusikko Filip von Schantz, jonka on sanottu säveltäneen arestinsa aikana Karsseripolska-nimisen polskan.

Lähteet

Krimin sota
Suomen suuriruhtinaskunta
1855
Suomen poliittiset skandaalit
Helsingin historia
Our Twilight


Our Twilight on suomalaisen melodisen death metalin yhtyeen Barren Earthin EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2009. Se nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 13.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Mikko Kotamäki – laulu
 Janne Perttilä – kitara, taustalaulu
 Sami Yli-Sirniö – kitara, taustalaulu
 Olli-Pekka Laine – basso, taustalaulu
 Marko Tarvonen – rummut, taustalaulu
 Kasper Mårtenson – kosketinsoitin, taustalaulu

Arvostelut 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2009 EP:t
Barren Earthin albumit
The Devil’s Resolve

The Devil’s Resolve on Barren Earthin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 12. maaliskuuta 2012. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 16.

Kappaleet 

Rajoitettu painos

Japanin painos

Kokoonpano 
 Mikko Kotamäki – laulu
 Kasper Mårtenson – kosketinsoitin, taustalaulu
 Janne Perttilä – kitara, taustalaulu
 Sami Yli-Sirniö – kitara, taustalaulu
 Marko Tarvonen – rummut, taustalaulu
 Olli-Pekka Laine – basso, taustalaulu

Muut muusikot 
 Mathias Lillmåns  – laulu
 Hittavainen – säkkipilli
 Markus Vanhala – kitara

Arvostelut 
 Kaaoszine.fi: 7/10
 Lammaszine: positiivinen
 Soundi: 
 Sputnikmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Barren Earthin albumit
Vuoden 2012 albumit
Pala leipää

Pala leipää on heavy metal -yhtyeen Waltarin kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 1993.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Janne Parviainen – rummut
 Sale Suomalainen – rummut
 Jariot Lehtinen – kitara
 Sami Yli-Sirniö – kitara
 Kärtsy Hatakka – laulu, basso

Vuoden 1993 kokoelma-albumit
Waltarin albumit
Lauri Porra (albumi)


Lauri Porra on Stratovariuksen basistin Lauri Porran ensimmäinen sooloalbumi. Se on julkaistu vuonna 2005 levymerkillä Texicalli Records.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet kirjoittanut Lauri Porra, ellei toisin mainittu.

Kokoonpano

Muusikot 
 Lauri Porra – bassokitara, tuottaja, sovittaja
 Timo Kämäräinen – kitara (kappaleet 2-5)
 Jussi Lehtonen – rummut (kappaleet 1, 5 ja 8)
 Mikko Kaakkurinniemi – rummut (kappaleet 2, 4 ja 8)
 Tuomo Prättälä – piano (kappaleet 1, 5 ja 7), sähköpiano (kappaleet 1, 4, 5 ja 7)
 Janne Huttunen – torvisovitukset (kappale 2)
 Alexi Laiho - kitara (kappale 8)

Tuotanto 
 Mikko Raita – äänittäjä, miksaaja
 Svante Forsbäck – masteroija
 Aki Trygg – kansikuva
 Jonna Ohrnberg – valokuvat

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lauri Porra discogs.com -sivustolla

Vuoden 2005 esikoisalbumit
Suomalaiset jazzalbumit
Suomalaiset rockalbumit
Suomalaiset popalbumit
Jääpallon SM-kilpailu 1924

Vuoden 1924 jääpallon SM-kilpailuihin osallistui 13 joukkuetta. Mukana oli viiden vuoden tauon jälkeen joukkue myös Tampereelta, kun Tampereen Palloilijat osallistui kilpailuun. Mestaruudesta taistelivat samat joukkueet kuin aikaisempinakin vuosina. Loppuottelussa kohtasivat Viipurin Sudet ja HJK. Loppuottelussa HJK onnistui uusimaan mestaruutensa 4–1-voitolla.

Alkuerät 
1.kierros

2.kierros

Puolivälierät

Uusintaottelut

 Vasa IS:n ja Turun IFK:n ensimmäinen Vaasassa pelattu ottelu päättyi tasan 2–2. Palloliitto määräsi uusintaottelun pelattavaksi Turussa seuraavana sunnuntaina, mutta vaasalaisten olisi pitänyt lähteä liikenneyhteyksien takia matkaan jo lauantaina. Vasa IS:n joukkueessa pelasi yhdeksän lyseolaista, eikä koulun rehtori suostunut antamaan heille lauantaipäivää vapaaksi koulutyöstä. Vasa IS:n kausi päättyi näin luovutukseen.

Välierät

Loppuottelu 
24. helmikuuta 1924 Helsingissä

Lopulliset sijoitukset

TUL:n mestaruus
Työväen urheiluliiton jääpallomestaruudesta pelattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1924. Kilpailuun osallistui viisi joukkuetta, neljä Helsingistä ja yksi Tampereelta. Helsinkiläisjoukkueet karsivat ensiksi pääsystä finaaliin Työväen Talviurheilujuhlille Tampereelle. Loppuotteluun suoraan selviytynyt Tampereen Kisa-Toverit kohtasi lopulta finaalissa Helsingin Jyryn. Ensimmäisen mestaruuden vei Jyry 2-6 voitolla.

Mestarijoukkue 
Jyryn mestarijoukkue: Bruno Veckström, E.Lilja, Sven Präktig, Ontro Virtanen, Yrjö Timonen, Viljo Halme, H.Koskela, A.Salminen, Armas Savolainen, Reino Fri, Kaarlo Lehto.

Lähteet 

Jääpallon Suomen-mestaruuskilpailut
Vuoden 1924 jääpallo
HK Temirtau

HK Temirtau on kazakstanilainen jääkiekkojoukkue Temirtaun kaupungista. Joukkue pelaa Kazakstanin mestaruussarjassa. Kaudella 2012–2013 joukkueessa pelasivat muun muassa SM-liigastakin tutut Toni Dahlman, Teemu Elomo, Tomáš Jaško ja Joe Rullier.

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Georgi Veresčagin 
 Apuvalmentaja: Pavel Duma 

Lähde: EliteProspects

Lähteet 

Kazakstanilaiset jääkiekkoseurat
Cape Cross

Cape Cross (; ; ) on pieni niemi Luurankorannikolla Namibian länsiosassa. Eteläiseen Atlanttiin työntyvä niemi sijaitsee C34-valtatien tuntumassa noin 60 kilometriä Hentiesbaaista ja 120 kilometriä Swakopmundista pohjoiseen.

Historia
Portugalin kuningas Juhana II määräsi vuonna 1484 purjehtija ja tutkimusmatkailija Diogo Cãon etsimään meritietä Intiaan ja Maustesaarille ja purjehtimaan etelään aiemmin tuntemattomille seuduille Afrikan länsirannikolla. Hänen oli määrä valita sieltä huomiota herättäviä paikkoja ja pystyttää sinne kiviristejä, joista käytettiin nimitystä padrão.

Ensimmäisellä matkallaan, jonka arvellaan tapahtuneen vuonna 1482, Cão pääsi etelässä paikkaan, jota hän kutsui nimellä Monte Negro, mutta joka nykyään tunnetaan nimellä Cabo de Santa Maria. Se sijaitsee noin 150 kilometriä lounaaseen nykyisestä Benguelan kaupungista Angolassa.

Toisella matkallaan, joka tapahtui vuosina 1484–1486, Cão pääsi tammikuussa 1486 Cape Crossina nykyään tunnettuun paikkaan, ollen ensimmäinen eurooppalainen tällä alueella. Matka ulottui noin 1 400 kilometriä kauemmaksi etelään kuin ensimmäinen matka. Tällä matkallaan hänen tiedetään pystyttäneen kaksi padrãota, ensimmäisen Monte Negroon ja toisen Cape Crossiin. Paikan nykyinen nimi juontuukin juuri tuosta padrãosta. Nykyisin matkailija voi löytää tältä paikalta kaksikin kopiota alkuperäisestä padrãosta.

Cãon ensimmäinen matka tapahtui vain kuusi vuotta ennen kuin Bartolomeu Dias onnistui purjehtimaan Hyväntoivonniemen ympäri vuonna 1488. Toinen matka päättyi vain kaksi vuotta ennen tätä tapahtumaa.

Padrão
Cape Crossin alkuperäisen padrãon vei pois Saksan laivaston korvettikapteeni Gottlieb Becker, joka komensi SMS Falke -nimistä alusta. Padrão päätyi Berliiniin. Sen tilalle pystytettiin ensin yksinkertainen puuristi, ja kaksi vuotta myöhemmin kivinen replikaristi.

1900-luvun lopussa järjestettiin rahainkeräys, jonka tuloksena paikalle pystytettiin toinenkin kiviristi, joka on enemmän alkuperäisen kaltainen. Paikalla on siis nykyisin kaksi kiviristiä.

Padrãon teksti kuuluu, suomeksi käännettynä:

Hylkeiden suojelualue
Nykyään Cape Cross on luonnonsuojelualue, jonka omistaa Namibian valtio ja jonka nimi on Cape Cross Seal Reserve (’Cape Crossin hylkeidensuojelualue’). Siellä elää yksi maailman suurimmista afrikanmerikarhupopulaatioista.

Namibiassa on kaksi paikkaa, jossa afrikanmerikarhujen määrää rajoitetaan metsästämällä, Lüderitz ja Cape Cross. Tähän metsästykseen on kaksi syytä: niin hankitaan hylkeennahkoja ja pyritään toisaalta suojelemaan rannikon kalakantoja liian suurilta hyljekannoilta. Hylkeenmetsästyksen merkityksestä kalakantoihin on olemassa erilaisia mielipiteitä: siinä missä Namibian hallituksen toteuttama selvitys toteaa, että hylkeet syövät enemmän kalaa kuin ihmiset sitä pyytävät, luonnonsuojelujärjestö Seal Alert South Africa arvioi, että hylkeet vähentävät ihmisten kalansaaliita vähemmällä kuin 0,3 prosentilla.

Lähteet

Aiheesta muualla

Republic of Namibia Ministry of Environment and Tourism: Cape Cross Seal Reserve 
The Seals of Nam

Namibian maantiede
Namibian luonnonsuojelualueet
Tutkimusmatkailu
Ympäristöhistoria

Ympäristöhistoria on tutkimusta ihmisen ja luonnon vuorovaikutuksesta aikojen saatossa. Perinteisestä historiankirjoituksesta poiketen ympäristöhistoria painottaa luonnon olosuhteiden aktiivista roolia ihmisen historiassa. Ympäristöhistorioitsijat tutkivat paitsi kuinka ihmiset ovat muokanneet ympäristöä, myös kuinka ympäristö on muokannut ihmistä. Ympäristöhistoria käsittelee myös ihmisten ajatuksia luonnosta, ja kuinka nämä ajatukset ovat ilmenneet kulttuurissa, uskonnossa, kirjallisuudessa ja taiteessa. 

Ympäristöhistoria tieteenalana syntyi Yhdysvalloissa 1960- ja 1970-luvulla ympäristöliikkeen seurauksena, ja se oli aluksi vahvasti sitoutunut ympäristöliikkeen päämääriin. Tieteenala on sittemmin laajentunut huomattavasti, eikä se aja mitään tiettyä agendaa. 

Ympäristöhistorian tutkimuksen kohteille ominaisia piirteitä ovat yleensä pitkät aikajänteet, laajat maantieteelliset alueet ja ongelmakeskeisyys. Se on myös vahvasti monitieteellinen suuntaus, hyödyntäen laajasti humanistisia, yhteiskunta- ja luonnontieteitä. Ympäristöhistorialla on kolme keskeistä lähestymistapaa: materialistinen näkökulma korostaa ihmiskunnan taloudellisten ja teknisten toimien aiheuttamia muutoksia ympäristölle; kulttuuri- ja aatehistoriallinen näkökulma korostaa ihmisen luontokäsitystä; poliittinen ja yhteiskunnallinen näkökulma korostaa poliittisten prosessien merkitystä ihmisen ja luonnon suhteessa.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
European Society for Environmental History 
Centre for World Environmental History, University of Sussex 

Historia aiheittain
Ympäristö
Myhre

Myhre on seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Lars Elton Myhre (s. 1984), norjalainen alppihiihtäjä
 Lise Myhre (s. 1975), norjalainen sarjakuvapiirtäjä
 Thomas Myhre (s. 1973), norjalainen jalkapallomaalivahti
 Wenche Myhre (s. 1947), norjalainen laulaja ja näyttelijä.
Muuttolinnun aika

Muuttolinnun aika on Anssi Mänttärin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 1991.

Muuttolinnun aika käsittelee monien Mänttärin elokuvien tapaan perhetematiikkaa. Haastattelussa Mänttäri ei ole halunnut selittää elokuvaa mutta sanoo samassa yhteydessä, että jokaisella lapsella on oltava oikeus isään. Isän rooli on varta vasten kirjoitettu Litjalle, eikä roolia Mänttärin mukaan voi esittää kukaan muu. Muutkin roolin Mänttäri on pitkälle hahmotellut suunnittelemiensa näyttelijöiden mukaan. Joidenkin roolien näyttelijät  poikkeavat kuitenkin alkuperäisistä suunnitelmista. 

Aikalaisarviossa Litja saakin kiitosta: hän tekee "erään parhaimmista rooleistaan".  Myös Mänttärin realistinen ote todetaan myönteisesti ja luonnehditaan elokuvan tarjoavan "hienovireistä bluesia ja aidosti hauskoja hetkiä". Huomiota saa kuitenkin tietynlainen huolimattomuus, esimerkiksi päähenkilön takin vaihtuminen kesken matkan.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla

Anssi Mänttärin ohjaamat elokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Vuoden 1991 suomalaiset elokuvat
Sofigate

Sofigate on vuonna 2003 perustettu digitalisaation ja bisnesteknologian johtamiseen ja kehittämiseen erikoistunut palveluyritys.  

Sofigate-konserniin kuuluvat Sofigate Group Oy, Sofigate Oy, Sofigate Services Oy, Sofigate Business Technologies Oy, Sofigate Sweden AB, Sofigate Aps, Sofigate Ltd ja Business Technology Forum Oy . 

Sofigaten palveluksessa on yli 550 työntekijää. Yrityksen seitsemän toimipistettä sijaitsevat Espoossa, Tampereella, Oulussa, Tukholmassa, Göteborgissa, Malmössä ja Kööpenhaminassa. Konsernin liikevaihto oli vuonna 2018 80 Me.

Palvelut 

Sofigate tarjoaa asiakkailleen digitalisaation ja teknologian johtamisen ja kehittämisen konsultointi- ja asiantuntijapalveluita. 

Sofigate-konserniin kuuluva Business Technology Forum julkaisi uuden version alun perin vuonna 2009 julkaistusta Tietohallintomallista (Business Technology Standard) keväällä 2019.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sofigate
Business Technology Standard
 Angel Dive -video, tietohallintojohtajat laskeutuvat pää alaspäin Stadionin tornista

Tietotekniikkayhtiöt
Suomalaiset yritykset
Karheapillike

Karheapillike (Galeopsis tetrahit) on yksivuotinen pillikelaji, joka kasvaa 20:stä 70:een senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on vankka, nivelten alapuolilta paksuuntunut, runsaasti sukasellinen ja tavallisesti nystykarvainen. Varren sukaset ovat alaspäin siirottavia, pitkiä, karkeita ja kellertäviä. Lehdet ovat puikeita, isohampaisia ja suippukärkisiä. Kukan tavallisesti punainen teriö on 1,5–2 senttimetriä pitkä. Teriön alahuulen keskiliuska on toisinaan hyvin samannäköisestä lajista peltopillikkeestä (Galeopsis bifida) eroten lähes neliömäinen ja kärjestään tylppä tai pyöreä.

Karheapillikkeen luonnollinen levinneisyysalue kattaa koko Euroopan ja Siperian lounaisosat. Se on levinnyt ihmisen mukana Pohjois-Amerikkaan.

Karheapillike on ravintokasvina ainakin seuraaville perhosille eli gammayökkösille (Autographa gamma), vyömessinkiyökkösille (Diachrysia chrysitis) ja pillikemittareille (Perizoma alchemillatum).

Lähteet 
 Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki.

Viitteet

Aiheesta muualla 
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Karheapillike (Galeopsis tetrahit)
Luontoportti: Karheapillike (Galeopsis tetrahit)
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Karheapillike (Galeopsis tetrahit)
Funet:  Karheapillike (Galeopsis tetrahit)
Den virtuella floran: Pipdån (Galeopsis tetrahit) 
ITIS: Galeopsis tetrahit 
United States Department of Agriculture (USDA): Galeopsis tetrahit 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Galeopsis tetrahit 

Pillikkeet
Isosudenporkkana

Isosudenporkkana (Ammi majus) on sarjakukkaiskasvien laji, jota esiintyy Etelä-Euroopassa.

Ulkonäkö ja koko 
Isosudenporkkana on yksivuotinen ruoho, joka kasvaa 30–100 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat kaksi tai kolme kertaa parilehdykkäisiä, lehdykät ovat liuskaisia. Kukinnon pääsarjan suojuslehdet ovat kapealiuskaisia, pikkusarjan suojuslehdet äimämäisiä. Kukkien teriöt ovat valkoisia. Hedelmä on munan- tai päärynänmuotoinen ja kapeaharjuinen.

Levinneisyys 
Esiintyy hajanaisesti pitkin Etelä-Suomea, suhteellisen harvinainen.

Kuvia

Lähteet 
 Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2021: Isosudenporkkanan (Ammi majus) levinneisyys Suomessa.
Suomen Lajitietokeskus: Isosudenporkkana (Ammi majus)
Den virtuella floran: Slöjsilja (Ammi majus) 
ITIS: Ammi majus 
United States Department of Agriculture (USDA): Ammi majus 
Flora of China: Ammi majus 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Ammi majus 

Sarjakukkaiskasvit
Kotkan Laulumiehet

Kotkan Laulumiehet on suomalainen mieskuoro, joka on perustettu vuonna 1935. Ensimmäisen ulkomaanmatkansa kuoro teki 1955 Norjaan ja Ruotsiin. Muut ulkomaiset konserttimatkat on tehty Tanskaan, Saksaan, Hollantiin, Tsekkoslovakiaan, Sveitsiin, Unkariin, Itävaltaan, Kanadaan, USA:han, Venäjälle, Viroon, Italiaan, Puolaan, Espanjaan ja Portugaliin.

Vuonna 1967 Laulumiehet voitti musiikkineuvos Jukka Hapuojan johtamana amatöörikuorojen sarjan suurissa kuorokilpailuissa Scheveningenissä Hollannissa ja hänen johdollaan kuoro sijoittui mitaleille kaikissa Sulasolin mieskuorokilpailuissa 1970-luvulla.
Toimintansa aikana Laulumiehet on julkaissut kolme omaa äänilevyä.

Kuoroa johtaa nykyisin Mikko Hauhia.

Kuoronjohtajat

 Kuoroa ovat johtaneet Antti Salmivaara, Niilo Heimola, Jukka Hapuoja, Olavi Nieminen, Hannu Koivisto, Reijo Paavola, Antti Koivisto ja Mikko Hauhia.

Julkaisut

 Kotkan laulumiehet on levyttänyt kolme kertaa: vuonna 1962, 1977 ja 1983. 75-vuotisjuhlakonsertin DVD julkaistiin vuonna 2011.

Lähteet

www.kotkanlaulumiehet.fi

Suomalaiset mieskuorot
Kotkan kulttuuri
Decade (Waltarin albumi)

Decade on metalliyhtye Waltarin toinen kokoelma-albumi. Se on julkaistu vuonna 1998.

Kappaleet 

Kappaleet 14 ja 17 on nauhoitettu livenä Arabia-hallissa, Helsingissä vuonna 1997.

Kokoonpano 
 Kärtsy Hatakka – laulu, basso, kosketinsoitin
 Sami Yli-Sirniö – kitara, bassokitara kappaleessa 4
 Jariot Lehtinen – kitara (kappaleet: 2, 3, 6, 8, 9, 11, 14, 17), laulu kappaleessa 15
 Roope Latvala – kitara (kappaleet: 2, 3, 6, 8, 9, 11, 14, 17)
 Janne Parviainen – rummut

Lähteet 

Vuoden 1998 kokoelma-albumit
Waltarin albumit
Mikko Karmilan tuottamat albumit
Deadly Fairytales

Deadly Fairytales on suomalaisen melodisen death metalin yhtyeen Gandalfin ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 1998 levymerkillä Wicked World Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jari Hurskainen – laulu
 Sami Vauhkonen – rytmikitara
 Timo Nyberg – soolokitara
 Kirka Sainio – basso, kosketinsoitin
 Nalle Österman – rummut

Muut tekijät 
 Kaisa Jouhki – laulu
 Anssi Kippo – tuottaja, äänittäjä
 Jussi Jauhiainen – avustava äänittäjä
 Mika Jussila – masteroija

Aiheesta muualla 
 
 Deadly Fairytales discogs.com -sivustolla

Vuoden 1998 esikoisalbumit
Gandalfin albumit
Rock Hell

Rock Hell on melodista death metalia soittavan yhtyeen, Gandalfin toinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2001.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet sanoittanut Nalle Österman.

Kokoonpano 
 Jari Hurskainen – laulu
 Timo Nyberg – kitara
 Kimmo Aroluoma – basso, kitara
 Nalle Österman – rummut

Vierailevat muusikot 
 Hannu Leidén – efektit (kappaleet 2 ja 4)
 Toni Näykki – kitara (kappale 4)
 Titus Hjelm – kitara (kappaleet 2, 4 ja 6)
 Teijo Tikkanen – theremin, vokooderi
 Jyri Riikonen – piano
 Peter James Goodman – taustalaulu
 Marco Hietala – taustalaulu
 J. Mezola – kitara (kappaleet 2 ja 8)

Muut tekijät 
 Pekka Niittyvirta – valokuvat
 Taneli Jarva – logo
 Matt Vickerstaff – grafiikka, layout
 Frank Salonius – grafiikka

Aiheesta muualla 
 
 Rock Hell discogs.com -sivustolla

Vuoden 2001 albumit
Gandalfin albumit
Unleashed Carnage

Unleashed Carnage on suomalaisen death metal -yhtyeen Chaosbreedin EP-levy. Se on julkaistu vuonna 2003 levymerkillä Rising Realm Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Taneli Jarva – laulu 
 Marko Tarvonen – kitara
 Esa Holopainen – kitara
 Oppu Laine – basso
 Nalle Österman – rummut

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2003 EP:t
Chaosbreedin albumit
Ensimmäinen siirtokunta

Ensimmäinen siirtokunta () on Justin Croninin vuonna 2010 julkaistu romaani, joka sijoittuu pandemian jälkeisen tuhon maailmaan.

Juoni

Kirja koostuu kahdesta osasta: toinen käsittelee pandemian ilmaantumista ja leviämistä, kun taas toinen osa sijoittuu 93 vuoden päähän ja kuvaa selviytyjien elämää ensimmäisessä siirtokunnassa.
Ensimmäisessä osassa Yhdysvallat kehittelee huippusalaista projektia nimeltä "Noah", johon kuuluu kuolemaan tuomittujen vankien kehittäminen Yhdysvaltojen armeijan supersotilaiksi. FBI-agentit, jotka ovat vastuussa vankien hakemisesta, määrätään hakemaan kuusivuotias Amy Bellafonte ja viemään hänet projektin johtajalle tri Learille. Noah-projektissa Amy altistetaan virukselle, koska Lear uskoo, että virus ei vaikuta tyttöön yhtä altistavasti kuin 12 edelliseen potilaaseen. Kyseisille Kahdelletoista vangille kehittyy yliluonnollisia kykyjä ja he karkaavat karanteeniselleistään tappaen kaikki tielleen tulevat. Amyn pelastaa FBI:n agentti Brad Wolgast ja nunna Lacey, joka piti hänestä huolta ennen Noah-projektia.

Amy ja Wolgast pakenevat vuorille, jossa he elävät useita kuukausia, kunnes Wolgast menehtyy radioaktiiviseen säteilyyn, jonka tarkoituksena oli tuhota viruksen tartuttamat, viraalit.

Romaanin toisessa osassa 15-vuotiaalta näyttävä Amy saapuu siirtokuntaan. Amyn saapuminen saa siirtokunnan jäsenet etsimään muita selviytyneitä. Amylla näyttää olevan psyykkinen yhteys viraaleihin ja hän onnistuu pitämään ryhmän turvassa. Matkalla siirtokunnan jäsen, Alicia "Lish" Donadio saa viruksen tartunnan samalla tavalla kuin Amy. Kun Amy, Peter ja Lish palaavat ensimmäiseen siirtokuntaan, he toteavat sen autioituneeksi. He päättävät jäljittää ja tappaa jäljelle jääneet kaksitoista vankia käyttäen Learin kansioita apunaan.

Henkilöitä
Amy Harper Bellafonte
Brad Wolgast
Peter Jaxon
Theo Jaxon
Alicia "Lish" Donadio
Michael Fisher
Sara Fisher
Hollis Wilson
Mausami Patal
Sanjay Patal
Caleb Jones
Galen Strauss

Vastaanotto
San Francisco Chronicle valitsi teoksen yhdeksi vuoden 2010 parhaista scifi- ja fantasiakirjoista. Se on saanut myönteistä palautetta myös The New York Times- ja Los Angeles Times -lehtien kriitikoilta. Suomessa Tähtivaeltajan Heikki Nevala kehui Ensimmäistä siirtokuntaa viihdyttäväksi teokseksi, jota voi suositella kaikille vampyyri- ja zombikirjallisuudesta pitäville. Savon Sanomien Petja Savoila kuvaili Croninin kerrontaa elokuvalliseksi.

Kirjaa ovat kehuneet myös muut kirjailijat, kuten muun muassa Danielle Trussoni ja Stephen King.

Lähteet 

Vuoden 2010 kirjat
Yhdysvaltalaiset tieteisromaanit
Kauhuromaanit
Aventura Mall

Aventura Mall on Yhdysvaltain Floridassa, Aventuran kaupungissa sijaitseva kauppakeskus. Se on kaikista laajin tavanomainen kauppakeskus Floridassa 250 000 neliömetrin koolla, sekä kolmanneksi suurin koko Yhdysvalloissa. Kauppakeskuksella on kolmen kerroksen verran liiketilaa, kattaen yhteensä 300 jälleenmyyjää. Kauppakeskuksessa on myös ravintola-alue, jossa on yhteensä kahdeksantoista erilaista pikaruokalaa. Kauppakeskuksessa on myös muita ravintoloita pääsisäänkäynnin luona.

Kauppakeskusta ankkuroi tällä hetkellä Nordstrom, Bloomingdale's, J.C. Penney, Macy's, Sears ja AMC Aventura 24 Theatres. Kauppakeskuksella on myös kauttakulkukeskus Miami-Dade Transitin ja Broward County Transitin välissä, jossa monet kaupungin bussireitit kohtaavat toisensa.

Kuvagalleria

Katso myös
 Aventura
 Mall of America

Lähteet

Miami-Daden piirikunnan rakennukset ja rakennelmat
Yhdysvaltain kauppakeskukset
Krister Niilonpoika Vaasa

Krister Niilonpoika Vaasa (Krister Nilsson Vasa) (s.n. 1365 k. 1442) oli Ruotsin drotsi ja Viipurin linnanpäällikkö vuodesta 1417. Hänen vanhempansa olivat  Nils Kettilsson (Vasa) ja Christina Jonsdotter (Rickebyätten). Krister Vaasa mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1396 jolloin hänet lyötiin ritariksi.

Hänen tavoitteensa oli saada Viipuri Venäjän-kaupan tapulipaikaksi, ja siinä tarkoituksessa hän puolusti sen etuja hansaa, Tallinnaa ja venäläisiä vastaan. Hän toimi välittäjänä, kun Eerik Pommerilaisen ja ruotsalaisten välit katkesivat. Hänet valittiin vuonna 1435 kuninkaan ehdokkaana drotsiksi. Hän joutui kuitenkin valtataisteluun marskin, myöhemmin valtionhoitajan Kaarle Knuutinpojan  (Karl Knutsson Bonde) kanssa. Suomessa se vaikutti siten, että Kaarle oli Karjalan talonpoikaislevottomuuksien johtajan Filippuksen suojelija. Hän vangitutti Krister Niilonpojan vuonna 1439 ja pakotti tämän luopumaan Ruotsissa olevista läänityksistä. Kun Kristofer Baijerilainen nousi 1441 kuninkaaksi, Krister Niilonpoika joutui luovuttamaan Viipurin Kaarle Knuutinpojalle Raaseporia ja Kastelholmaa vastaan. Hän kuoli kuitenkin edellisenä päivänä.

Krister Niilonpoika oli naimisissa kaksi kertaa. Ensimmäinen puoliso oli  Margareta Johansdotter (Moltke) (k. 1413), lapset Kristina ja Karl. Toinen puoliso oli Margareta Eriksdotter Krummedige (k. 1451), lapset Johan, Birgitta ja Nils.

Lähteet

Ruotsalaiset virkamiehet
Suomen linnanvoudit ja linnanpäälliköt
Vaasa, Krister Niilonpoika
Syntymävuosi tuntematon
Vuonna 1442 kuolleet