joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Matti Meikäläinen (1884)

Matti Meikäläinen oli vuosina 1884–1899 ilmestynyt suomalainen poliittinen pilalehti. Sitä on sanottu Suomen ensimmäiseksi yhteiskunnallisesti merkitykselliseksi pilalehdeksi. Lehden painos oli noin pari–kolme tuhatta, mutta sillä oli merkittävä ja monipuolinen lukijakunta.

Matti Meikäläisen perusti A. J. Mela serkkunsa A. H. Petanderin kanssa tammikuussa 1884 kirjapainoyhtiön konkurssin vuoksi lakanneen Pilkkakirves-lehden seuraajaksi. Mela toimi päätoimittajana 1885–1895 ja hänen kaudellaan lehdessä pilkattiin svekomaaneja, papistoa ja kirkkoa, raittius- ja naisasialiikettä sekä yleisesti ottaen kaikenlaista vanhoillisuutta ja kiihkomielisyyttä missä tahansa asiassa. Mela ei 1880-luvulla pitänyt kielikysymystä enää ensisijaisena, mutta piti lehden linjan kieliasioissa terävänä lukijakunnan miellyttämiseksi. Pakinoita kirjoitti A. B. Mäkelä. Myöhemmin Mela ja Mäkelä pyrkivät levittämään Matti Meikäläisen kautta leikkisästi luonnontieteellistä maailmankuvaa. Melalta ei lopulta enää riittänyt aikaa Matti Meikäläiselle, joten vuoden 1894 lopussa hän myi sen Suomalaisen klubin sihteerille Aapo Kohoselle. Lehti oli ollut Melan aikana lähellä nuorsuomalaisia, mutta siirtyi omistajanvaihdoksen jälkeen 1895 lähemmäs vanhasuomalaisia ja alkoi jälleen esiintyä jyrkemmin kieliasiassa. Kohosen tilalle päätoimittajaksi tuli 1896 Konstantin Kekoni ja 1897 Onni V. Tuisku, joka onnistui vakiinnuttamaan lehden taloudellisen pohjan.

Matti Meikäläisen kuvittajiin kuuluivat muun muassa Alex Federley, Uno Zeipel, Albert Gebhard, Antti Favén sekä Kaarlo Kari, joka kantoi päävastuun kuvituksesta vuodesta 1898 alkaen.

Venäläisiäkin pilkannut Matti Meikäläinen oli jatkuvasti sensuuriviranomaisten hampaissa. Vuonna 1890 eräs lehden numero määrättiin kokonaan takavarikoitavaksi Pietarin tiedeakatemian presidentin, suuriruhtinas Konstantin Konstantinovitšin huomautettua pilapiirroksesta, jossa Suomesta kirjoittanutta tutkijaa K. F. Ordinia syytettiin valehtelijaksi. Kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin määräyksestä Matti Meikäläinen lakkautettiin kokonaan lokakuussa 1899. Se oli ainoa suomalainen pilalehti, jonka venäläinen sensuuri lakkautti ainiaaksi. Lakkautuksen syynä oli lehdessä julkaistu Kaarlo Karin pilapiirros, jossa pilkattiin ortodoksista papistoa niin sanotun Kyyrölän kansakoulurettelön innoittamana. Lehden "hautajaisnumero" julkaistiin 13. lokakuuta 1899.

Lähteet
Ari Uino: Pilalehtien monenkirjava sukupuu, teoksessa Suomen lehdistön historia 8: Yleisaikakauslehdet (päätoim. Päiviö Tommila). Aikakauslehtien liitto ry / Kustannuskiila Oy, Kuopio 1991.

Viitteet

Aiheesta muualla

Matti Meikäläisen numerot digitoituina Kansalliskirjasto

Suomalaiset pilalehdet
Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Matti Haapaniemi

Matti Haapaniemi (s. 27. toukokuuta 1939 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1956–1970 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.  Hän edusti Suomen maajoukkuetta kaksissa MM-kilpailuissa.

Haapaniemi edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Tapparaa vuosina 1956–1959 ja 1960–1962, Turun Palloseuraa kaudella 1959–1960 sekä Tampereen Hilparaa kaudella 1969–1970. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 107 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 12 + 16 = 28 ja jäähymääränsä 48 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1959 ja 1961 sekä saavutti yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.

Haapaniemi edusti Suomen maajoukkuetta 27 maaottelussa, joissa hän sai yhden syöttöpisteen. Hän pelasi Prahan MM-kilpailuissa 1959 sekä Geneven ja Lausannen MM-kilpailuissa 1961.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Matti Kaski

Matti Eemeli Kaski (24. helmikuuta 1939 Kangasala – 5. huhtikuuta 2011) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1957–1970 ja voitti kolme Suomen-mestaruutta.  Kaski pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun.

Kaski edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Tapparaa vuosina 1957–1965 ja Tampereen Hilparaa kaudella 1969–1970. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 138 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 50 + 27 = 77 ja jäähymääränsä 30 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1959, 1961 ja 1964 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.

Jalkapallossa Kaski sai nuorten SM-hopeaa ja jääkiekossa nuorten SM-kullan ja hopean. Hän toimi erotuomarina ja kuului Hilparan johtokuntaan. Ammatiltaan Kaski oli huonekalumyyjä.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1939 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet
Simo Liimatainen

Simo Johannes Liimatainen (21. joulukuuta 1935 Pohjois-Pirkkala – 5. syyskuuta 2018 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1953–1970 ja voitti kolme Suomen-mestaruutta. Hän pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun.

Liimatainen edusti SM-sarjaurallaan Tammerfors Bollklubbia vuosina 1953–1955, TBK:n toimintaa jatkanutta Tampereen Tapparaa vuosina 1955–1963 ja Tampereen Hilparaa yhden ottelun verran kaudella 1969–1970. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 112 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 6 + 13 = 19 ja jäähymääränsä 62 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1955, 1959 ja 1961 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia. Hän kuului TBK:n kultaa voittaneeseen joukkueeseen myös kaudella 1953–1954 mutta pelasi tuolloin vain yhden ottelun eikä saanut kultamitalia.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1935 syntyneet
Vuonna 2018 kuolleet
Aulis Hirvonen

Aulis Hirvonen (s. 13. maaliskuuta 1933 Viipuri) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1951–1960 ja voitti neljä Suomen-mestaruutta.

Hirvonen edusti SM-sarjaurallaan Tammerfors Bollklubbia vuosina 1951–1955 ja TBK:n seuraajaksi perustettua Tampereen Tapparaa vuosina 1955–1960. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 94 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 32 + 21 = 53 ja jäähymääränsä 10 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1953, 1954, 1955 ja  1959 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Harri Harvala

Harri Harvala (s. 13. toukokuuta 1941 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1960–1970 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.

Harvala edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Tapparaa vuosina 1960–1965, lahtelaista Upon Palloa vuosina 1967–1969 sekä Lahden Reipasta kaudella 1969–1970. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 118 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 12 + 15 = 27 ja jäähymääränsä 58 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Tapparan joukkueessa vuosina 1961 ja 1964 sekä saavutti yhden SM-hopean ja yhden SM-pronssin.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Ylihärmän Junkkarit

Ylihärmän Junkkarit (lyh. YJ) on vuonna 1908 perustettu ylihärmäläinen urheilun yleisseura. Ylihärmän Junkkarit on Kauhavan vanhin urheiluseura. Seuran on perustanut Bruno Metsämaa ja YJ:n seuramerkin on suunnitellut seuran perustajajäsen ja urheilija Juho Sanfrid Kivimäki. YJ:n päävärit punainen ja musta juontavat juurensa Karjalasta. Jussi Isosaari oli pelannut pesäpalloa Ylihärmässä 1930-luvulla ja hänellä oli kerran ollut päällään Sortavalan seminaarin urheilujoukkueen Sortavalan Kunnon puna-musta pelipaita. Ylihärmäläiset ihastuivat tähän väritykseen, ja siten seura sai tunnusvärinsä.

Ylihärmän Junkkarien nykyiset jaostot ovat lentopallo, nyrkkeily ja voimailu sekä yleisurheilu. Aikaisemmin seurassa ovat olleet myös muun muassa pesäpallo- ja hiihtojaostot, jotka ovat irtautuneet omiksi seuroikseen. Seuran urheilukeskuksena toimii perinteikäs Kiistola, josta löytyy urheilu- ja pesäpallokenttä sekä pururata. Kiistolan toimitalossa on muun muassa kunto- ja nyrkkeilysali. Ylihärmän Junkkarien puheenjohtajana toimii Simo Korkea-aho.

Pohjanmaan Liikunta ja Urheilu (PLU) valitsi Ylihärmän Junkkarit vuoden 2008 Kunnon seuraksi. Yleisurheilussa seura saavutti Etelä-Pohjanmaan piirin juoksukoulukisassa kolmannen sijan vuonna 2010.

Tunnettuja Junkkareita 

 Juho Haapoja, nyrkkeilijä
 Mikko Haukkala, pesäpalloilija
 Heikki Kujala, pesäpalloilija
 Laura Pihlajamäki, lentopalloilija

Pesäpallo

Junioritoiminta

Palkinnot ja huomionosoitukset

Palkitut 

Vuoden jokeri:
 Minna Vienola (1996)

Vuoden lukkari:
 Heikki Kujala (1957)
 Salla Suhonen (1996)

Miesten Itä-Länsi-valinnat 
 Heikki Kujala (1957)

Naisten Itä-Länsi-valinnat 
 Kirsi Annila (1991, 1995, 1996)
 Minna Vienola (1993, 1994)
 Marja-Liisa Nyrhinen (1995, 1996)
 Susanna Hyppönen (1996)
 Salla Suhonen (1996)

Miesten Liitto-Lehdistö-valinnat 
 Heikki Kujala (1957)

Katso myös 
 Ylihärmän Pesis-Junkkarit

Aiheesta muualla 

 Ylihärmän Junkkarien kotisivut
 Yleisurheilujaoston Facebook-sivu (ei vaadi rekisteröitymistä)

Lähteet 

Suomalaiset urheilun yleisseurat
Suomalaiset yleisurheiluseurat
Kauhavalaiset urheiluseurat
Entiset pesäpalloseurat
Vuonna 1908 perustetut urheiluseurat
Ylihärmä
William Billingsley

William Billingsley (1758–1828) oli merkittävä englantilainen posliinimaalari. Hänen suunnittelemansa ruusukuvio on tiettävästi kuningatar Elisabet II:n suosikki.

Billingsley syntyi Derbyssä vuonna 1758. Hän pääsi harjoittelijaksi Royal Crown Derbyn tehtaille, jossa hänen samanniminen isänsä oli jo maalamassa astioihin kukkakuvioita. Nuorempi Billingsley kehitti kukkakuvioihin oman, herkän ja luonnonmukaisen tyylinsä, josta tuli hyvin suosittu. Hänen tekniikkaansa kuului levittää maalia paksusti maaliin kastetulla siveltimellä ja sitten pyyhkiä sitä vähemmäksi lähes kuivalla siveltimellä. Vaikka hänet tunnetaan parhaiten ”Billingsleyn ruusuista”, hän maalasi myös maisemia, rakennuksia ja muita kasveja.

Vuonna 1795 hän oli perustamassa Pinxtonin posliinitehdasta John Coken kanssa. Coke oli Pinxtonin varakkaan kappalaisen pastori D'Ewes Coken poika. Billingsley oli ollut 21 vuotta Royal Crownissa ja tehnyt siellä erilaisia materiaalikokeiluja, ja näki uudessa yrityksessä mahdollisuuden tehdä jotain uutta. Tehdas käytti erityisen valkoista, läpikuultavaa kaoliinipitoista savea. Billingsleyn uusilla resepteillä syntyi kauniita, mutta helposti hajoavia tuotteita, ja hävikki oli suurta. Pixtonin tehdas oli toiminnassa vain seitsemäntoista vuoden ajan, joten sen tuotteista on tullut keräilyharvinaisuuksia. 

Vuonna 1813 Billingsley perusti oman tehtaan vävynsä kanssa Nantgarwiin Etelä-Walesiin. Sama ongelma toistui siellä: kokonaiset uunilliset posliiniesineitä hajosivat poltossa. Silloin kun poltto onnistui, tuloksena oli hyvin kauniita tuotteita, mutta hävikki oli suurta. Mukaan haettiin yhtiökumppaneita, mutta ongelmia ei saatu ratkottua. Billingsley lähti Walesista 1820, ja tehdas suljettiin 1822. 

Billingsley työskenteli uransa varrella myös Mansfieldissä, Worcesterissä, Swanseassa ja Coalportissa, ja paikalliset posliinimaalarit saivat häneltä vaikutteita.

Lähteet 

Brittiläiset taiteilijat
Posliininmaalaus
Mithun Chakraborty

Mithun Chakraborty (oik. Gouranga Chakraborty; s. 16. kesäkuuta 1950 Kalkutta, Länsi-Bengali, Intia) on intialainen näyttelijä ja yrittäjä. Hän on esiintynyt yli 250 hindinkielisessä elokuvassa, ja on näytellyt myös useissa bengalin-, orijan- ja bhodžpurinkielisissä elokuvissa. Hän on voittanut kolme arvostettua National Film Awards -palkintoa.

Yksityiselämä 
Chakraborty on naimisissa entisen näyttelijän Yogeeta Balin kanssa ja heillä on neljä lasta, kolme poikaa ja yksi tytär. Heidän vanhin poikansa, Mimoh Chakraborty, on myös näyttelijä.

Valikoitu filmografia 
 Disco Dancer (1982)
 Agneepath (1990)
 Dil Aashna Hai (1992)
 Guru (2007)
 Housefull 2 (2012)
 Kick (2014)

Palkinnot 
 National Film Awards
 1976: Paras miespääosa – Kuninkaallinen metsästys
 1992: Paras miespääosa – Tahader Katha
 1996: Paras miessivuosa – Swami Vivekananda

 Filmfare Awards
 1990: Paras miessivuosa – Agneepath
 1995: Paras negatiivinen rooli – Jallaad
 Ehdokkuudet
 2008: Paras miessivuosa – Guru

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Intialaiset näyttelijät
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Kanal – kirottujen tie

Kanal – kirottujen tie () on Andrzej Wajdan ohjaama elokuva vuodelta 1957. Se on toinen osa sotatrilogiasta, jonka ensimmäinen osa on Sukupolvi (1954) ja kolmas osa Tuhkaa ja timanttia (1958). Elokuvan aiheena on toisen maailmansodan aika, syyskuu 1944 ja vastikään puhjennut Varsovan kansannousu.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kanał Filmpolski.pl -tietokanta. 
Andrzej Wajda: Kanał. 
Kanal artikkeli  Criterion Collection -verkkosivustolla. 

Puolalaiset elokuvat
Puolalaiset mustavalkoelokuvat
Vuoden 1957 elokuvat
Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat
Andrzej Wajdan ohjaamat elokuvat
Operaatio Chevalier

Operaatio Chevalier on elokuussa 2011 julkaistu Juhan-Ville Kaarnakarin sotatrilleri. Se kertoo Suomessa toimineesta salaisesta sabotaasiryhmästä, jonka Neuvostoliitto oli istuttanut maahan jo ennen talvisotaa. Sabotaasiryhmän operaation toteutuminen olisi muuttanut historiaa. Yhteensattumien vuoksi tehtävään kytkeytyi myös suurvaltapoliittisia ulottuvuuksia, joiden toteuttajiksi valittiin Neuvostoliiton salaiset erikoisjoukot.

Aiheesta muualla
 Kirja Tammen sivuilla 
 HS kulttuuri
 
 Kirjaseuranta 

Vuoden 2011 kirjat
Piikkiluppio

Piikkiluppio (Sarcopoterium spinosum) on ruusukasvien heimoon (Rosaceae) kuuluva kasvi. Se muodostaa tyypillisen osan välimerenseudun kuivaa piikkistä phrygana-kasvustoa. Sitä käytetään aitakasvina.

Ulkonäkö ja koko 
Kasvi on voimakkaasti haarova varpu tai pieni pensas, joka jää alle 75 cm korkeaksi. Versot ovat villakarvaisia. Lehdissä on 9-15 lehdykkää. Samassa kasvissa on ylhäällä emikukkia, alhaalla hedekukka. Hedelmät ovat meheviä ja marjamaisia.

Levinneisyys 
Piikkiluppiota tavataan Albaniassa, Kreetalla, Kroatiassa, Kyproksella, itäisen Egeianmeren saarilla, Kreikassa, Israelissa, Italiassa, Jordaniassa ja Libanonissa.

Lähteet 
Lajilista  Pentti Perttula (suomenk. nimen lähde)

Viitteet 

Ruusukasvit
Vellamo (täsmennyssivu)

Vellamo tai Wellamo voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

 Vellamo, veden emäntä suomalaisessa mytologiassa
 Vellamo, suomalainen naisen nimi
 Merikeskus Vellamo, museorakennus Kotkassa
 Wellamo, uimahalli Jyväskylän Vaajakoskella
 2827 Vellamo, asteroidi

Laivat
 S/S Wellamo (1846), Helsingin ja Pietarin välillä liikennöinyt höyrylaiva
 S/S Wellamo (1898), Suomen Höyrylaiva Oy:n matkustajalaiva, upotettu 1916 
 S/S Wellamo, 1906 valmistunut Mauritz Holmbergin omistama laiva, joka liikennöi Turun saaristossa
 S/S Wellamo (1907), hinaaja
 S/S Wellamo (1927), Suomen Höyrylaiva OY:n matkustajalaiva
 M/S Wellamo, kahden Silja Line -varustamon matkustaja-autolautan nimi
 M/S Wellamo, 1975 valmistunut SHO:n (Silja Line) matkustajalaiva
 M/S Wellamo, 1986 valmistunut Silja Linen matkustajalaiva, myöhemmin M/S Mega Andrea
 M/S Wellamo, 1989 valmistunut pienehkö alus
 M/S Vellamo, Vesijärvellä liikennöivä siipiratasalus

Sukunimi
 Janne Vellamo (s. 1984), suomalainen jalkapalloilija
 Juhani Vellamo (1912–2004), suomalainen painonnostaja.
The Evil That Warmen Do

The Evil That Warmen Do on power metal -yhtye Warmenin kokoelma-albumi. Se julkaistiin maaliskuussa 2010 levymerkillä Spinefarm Records.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2010 kokoelma-albumit
Warmenin albumit
Kiintopallo

Kiintopallo on maahan, ajoneuvoon, poijuun tai laivaan kiinnitetty ilmaa kevyempi alus. Myös yleisluonteisempaa nimitystä aerostaatti käytetään. Nostovoima johtuu samasta Arkhimedeen laista, jota myös kuumailmapallo, ilmalaiva ja vapaasti lentävä vetypallo käyttää. Nostekaasuna voi olla mm. helium, vety, ammoniakki, neon tai kuuma vesihöyry. Ylesimmin käytetään heliumia.

Tekniikka

Kiinnittäviä kaapeleita voi olla yksi tai vakauden vuoksi useampiakin.

Kaapelissa voi kulkea valokaapeli, koaksiaalikaapeli tai muu viestintäkaapeli, ja sähköjohto energiaa varten.

Kiintopallo voi olla aerodynaamisesti muotoiltu.

Nostohetkellä vetyä tai heliumia pitää olla enemmän kuin kiintopallon ja kaapelin massa tarvitsee. Se parantaa vakautta tuulessa.  Lisäksi vetymolekyylit ja heliumatomit tihkuvat hitaasti kaikkien mahdollisten kuoriaineiden läpi. Joten jos palloa ei voida täyttää vaikkapa kaapelin sisällä olevaa letkua myöten putoaisi juuri ilmassa pysyvästi täytetty pallo varsin pian. 

Kiintopallolennon maailmanennätyskorkeus yli 10km ja tämä on erittäin vanha tieto.

Käyttö
Kiintopalloja voidaan käyttää tutkien, viestintälinkkien ja muiden tietoliikennelaitteiden alustoina.  Kiintopalloja on joskus käytetty myös navigaatiomajakkojen tai muiden navigointisignaaleja antavien laitteiden alustoina. Pallojen avulla voidaan pystyttää pitkiä radioantenneja, jotka ovat samalla pallon kiinnityskaapeleita. Myös tähystyspaikka voidaan varustaa kiintopalloon (kuten tehtiin laajalti  ensimmäisessä maailmansodassa), mutta nykyään samassa tehtävässä on valvontakameroita ja tv-yhtiöiden kameroita(esim. jonkun tärkeän urheilutapahtuman yhteydessä), ja mikrofoneja / akustisia sensorimuodostelmia. 

Useampi mikrofoni muodostelmassa ympäri kiintopalloa, kiinnityskaapelissa ja maassa voi auttaa arvioimaan (ohjelmiston avulla) esim. ammusten lentoratoja ja ammustyyppejä. Parabolinen suuntamikrofoni alkaa olla isompi ongelma yksityisyyden kannalta. 

Palloihin voidaan kiinnittää mainoksia ja kaiuttimia. Niitä käytetään myös matkustajille näkötornin asemasta, laskuvarjohyppyjen, ns. base-hyppyjen lähtöpaikkana ja elektronisessa tiedustelussa.

Yleensä tuuli on kiintopallolle ei-toivottavaa, ja tuulta on sitä enemmän mitä korkeammalla ollaan, mutta on kehitetty tuulessa pyörivä kiintopallo, joka tuottaa sähköä hyödyntäen korkealla olevaa kovempaa tuulta eli kiintopallotuulivoimala.

Katso myös
Sulkupallo

Lähteet

Kiintopallot
Kymenlaakson kauppakamari

Kymenlaakson kauppakamari on Kymenlaakson alueella toimiva elinkeinoelämän edunvalvonta-, palvelu- ja asiantuntijajärjestö. Kauppakamari tarjoaa vaikuttamiskanavan, koulutusta, kontakteja ja hyödyllistä tietoa yritystoiminnan tueksi. Vuonna 1929 perustetun kauppakamarin toiminnan tavoitteena on Kymenlaakson ja siellä toimivien yritysten vetovoiman kasvattaminen ja kilpailukyvyn vahvistaminen. 

Kymenlaakson kauppakamariin kuuluu noin 550 jäsentä seitsemän kunnan alueella (Etelä-Kymenlaaksossa Kotka, Hamina, Pyhtää, Miehikkälä, Virolahti ja Pohjois-Kymenlaaksossa Kouvola ja Iitti). Kamarin toimintaa johtaa hallitus ja puheenjohtajisto, joka valitaan vuosittain. Vuosittain nimetään myös kahdeksan valiokuntaa, joiden toiminta on keskeinen edunvalvonnan työväline. Kymenlaakson kauppakamarin hallituksen puheenjohtajana toimii Kotkan Energia Oy:n kehitysjohtaja Tuija Suur-Hamari ja toimitusjohtajana Jouko Lehtoranta. 

Kauppakamaritoiminta Suomessa perustuu kauppakamarilakiin ja yritysten vapaaehtoiseen jäsenyyteen. Suomessa toimii 19 alueellista kauppakamaria ja niiden yhteistyöelin Keskuskauppakamari.

Katso myös 
 Nuorkauppakamari

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kymenlaakson kauppakamarin sivusto

Elinkeinoelämän järjestöt
Kymenlaakso
Kauppakamarit
Grip (suku)

Grip-suku oli Ruotsin keskiajalta lähtien Ruotsin vaikutusvaltaisimpia ja vauraimpia aatelissukuja. Gripit mainitaan Ruotsissa ensimmäisen kerran 1296. Suvun merkittäviä jäseniä ovat:

 ritari Tomas Joninpoika Grip, (Bo Jonsson Gripin isoisä)
Bo Joninpoika Grip (s. 1330-luvulla – k. 20. elokuuta 1386, Knutin isä) 
 Knut Bonpoika Grip (s. 1370-luvulla – k. 1406, Katarinan isä)
 Katarina Knutintytär Grip (s. ? – k. 1449—1452, Nilsin äiti)
 Nils Bonpoika Grip (s. 1460-luvulla – k. 14 helmikuuta 1522)
 Bo Birgerinpoika (Grip) (1540–1569), komentaja ja valtaneuvos, Vinäsin herra
 Margareta Birgersdotter (Grip) (1538–1586), kirjailija ja maanomistaja

Lähteet

Viitteet 

Suomen historia
Grip
Grip
J. J. Huldén

Johan Jakob Huldén (14. huhtikuuta 1880 Munsala – 31. heinäkuuta 1959 Pietarsaari) oli suomalainen lyseon lehtori ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Huldénin vanhemmat olivat herastuomari Nils Hulden ja Helena Storsved. Kirjailija Evert Huldén oli hänen veljensä ja toimittaja ja diplomaatti Anders Huldén hänen poikansa. Huldén pääsi ylioppilaaksi 1901 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1905.

Huldén toimi Vaasan ruotsalaisessa yhteiskoulussa opettajana 1911–1916 ja koulun rehtorina 1915–1916. Hän oli sitten opettajana Pietarin ruotsalaisessa kirkkokoulussa 1916–1918 ja Kotkan ruotsalaisessa yhteiskoulussa vuoteen 1922 saakka. Viimeksi Huldén toimi Turun ruotsalaisen klassillisen lyseon ruotsinkielen vanhempana lehtorina 1922–1945.  Hän oli myös ruotsin kielen opettajana Åbo Akademissa 1927–1943. 

Opettajan toimen ohella Huldén oli toimittajana Kotka Nyheter–lehdessä 1920–1922, Nya Tidning–lehdessä 1923–1926 ja Vasa Posten–lehdessä 1926–1931. Hän järjesti suomalaisen mitalitaiteen näyttelyjä Tukholmaan 1944 ja Malmöhön 1951.

Teoksia 
 Anders Svedberg : skolman, tidningsman, lantdagsman.     Söderström, Helsingfors 1932
 Österbottningar i vardagsdräkt.     Schildt, Helsingfors 1934
 Severin Johansson : ett amatörporträtt.   Bonnier, Stockholm 1935
 Janne Stubb söker en väg.   Bonnier, Stockholm 1938
 Kring Sagalund : två banbrytares levnad (Nils Oskar Jansson-Vretdal, Adèle Weman).     Mercators tryckeri och förlags, Helsingfors 1940
 Osterbottnisk lustresa.    Söderström, Helsingfors 1941
 Lektor J. J. Huldéns medaljsamling : Finlands medaljkonst samt medaljer berörande Finland : katalog.    Malmö museum, Malmö 1951
 Munsala församling 100 år.   Munsala församling, Jakobstad 1957
 Om Ebba Brahe.     Ebba Brahe-samfundet, Jakobstad 1957
 Människor och medaljer : ett urval artiklar i tidningar och tidskrifter 1917-1959.     Söderström, Helsingfors 1962

Käännöksiä 
 Johannes Linnankoski : Flyktingarna : bonderoman.    Schildt, Helsingfors 1955 (alkuteos Pakolaiset)

Lähteet 
 
 Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
 

Suomalaiset opettajat
Suomenruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1880 syntyneet
Vuonna 1959 kuolleet
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1986 loppuottelu

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1986  loppuottelu pelattiin 29. kesäkuuta 1986 Estadio Azteca, Méxicossa.  Loppuottelussa kohtasivat Argentiina sekä Länsi-Saksa. Argentiina voitti ottelun 3–2 ja voitti näin sen historian toisen mestaruuden. Argentiinan maaleista vastasivat José Luis Brown, Jorge Valdano ja Jorge Burruchaga ja Saksan maalintekijät olivat Karl-Heinz Rummenigge ja Rudi Völler. Ottelun erotuomarina toimi brasilialainen Romualdo Arppi Filho.

Ottelu

 Joukkueen kapteeni on merkitty (c) -merkinnällä

Lähteet

Aiheesta muualla 

1986
Vuoden 1986 jalkapallo
Méxicon urheilu
Meksikon jalkapallo
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1982 loppuottelu

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1982 loppuottelu pelattiin 11. heinäkuuta 1982 Estadio Santiago Bernabéulla, Madridissa. Loppuottelussa kohtasivat Italia sekä Länsi-Saksa. Italia voitti ottelun 3–1 ja voitti näin historian kolmannen mestaruutensa. Italian maalintekijät olivat Paolo Rossi, Marco Tardelli ja Alessandro Altobelli. Saksan ainoan maalin teki Paul Breitner. Ottelun erotuomarina toimi brasilialainen Arnaldo Cézar Coelho.

Ottelu

 Joukkueen kapteeni on merkitty (c) -merkinnällä

Lähteet

1982
Vuoden 1982 jalkapallo
Madridin urheilu
Devil’s Mine Hotel

Devil’s Mine Hotel on Kauhavan PowerParkissa sijaitseva interaktiivinen kummitusjuna, jossa matkustajien tehtävänä on kerätä pisteitä tähtäämällä leikkipistooleilla pieniin punaisiin pisteisiin. Matkustajan painaessa pistoolin nappia, piipusta tulee pieni punainen valo ja oikea pistoolin ääni. Kun matkustaja on painanut nappia punaisen pisteen kohdalla, kuuluu piippaus joka kertoo että matkustaja on saanut pisteen ja punainen piste sammuu hetkeksi. Tällöin myös jokin yksityiskohta saattaa liikkua. Vaunuissa on tilaa neljälle matkustajalle ja kaikilla matkustajilla on oma pistooli ja pistelaskuri. Devil’s Mine Hotelin on valmistanut italialainen Gosetto.

Aiheesta muualla
http://www.powerpark.fi/laite_devils_mine_hotel 

Huvipuistolaitteet
Powerpark
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1978 loppuottelu

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1978 loppuottelu pelattiin 25. kesäkuuta 1978 Estadio Monumentalilla, Buenos Airesissa. Loppuottelussa kohtasivat Argentiina sekä Alankomaat. Argentiina voitti ottelun 3–1 ja voitti näin sen historian ensimmäisen mestaruuden. Mario Kempes teki Argentiinan maaleista kaksi ja Daniel Bertoni kolmannen. Dick Nanninga teki Alankomaiden ainoan maalin. Ottelun erotuomarina toimi italialainen Sergio Gonella.

Ottelu

 Joukkueen kapteeni on merkitty (c) -merkinnällä

Lähteet

Aiheesta muualla 

1978
Vuoden 1978 jalkapallo
Buenos Airesin urheilu
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1974 loppuottelu

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1974 loppuottelu pelattiin 7. heinäkuuta 1974 Münchenin olympiastadionilla, Münchenissä. Loppuottelussa kohtasivat Länsi-Saksa sekä Alankomaat. Länsi-Saksa voitti ottelun 2–1 ja voitti näin sen historian toisen mestaruuden. Saksan maalit tekivät Paul Breitner ja Gerd Müller. Alankomaiden ainoan maalin teki Johan Neeskens. Ottelun erotuomarina toimi englantilainen Jack Taylor.

Ottelu

 Joukkueen kapteeni on merkitty (c) -merkinnällä

Lähteet

Aiheesta muualla 

1974
Vuoden 1974 jalkapallo
Münchenin urheilu
Real Delusion

Real Delusion on suomalaisen thrash metal -yhtyeen Stonen ensimmäinen single, joka julkaistiin marraskuussa 1987. Levyn kannessa B-puolen kappaleen nimen nimi on virheellisesti ”Day of Death”, kun taas itse vinyylissä nimeke sisältää etuartikkelin (”The Day of Death”).

Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.

Kappaleet 
A-puoli

B-puoli

Kokonaiskesto: 7:59

Kokoonpano 
 Janne Joutsenniemi – laulu, basso
 Roope Latvala – kitara
 Jiri Jalkanen – kitara
 Pekka Kasari – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Discogs

Stonen kappaleet
Vuoden 1987 kappaleet
Michael Cooper

Michael Jerome Cooper (s. 15. huhtikuuta 1956 Los Angeles) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija ja koripallovalmentaja.

Ura 
Cooper pelasi yliopistokoripalloa New Mexicon yliopistossa vuosina 1976–1978. Los Angeles Lakers varasi hänet vuoden 1978 NBA:n varaustilaisuudessa 60:ntena pelaajana. Cooper edusti koko NBA-uransa Lakersia. Hän voitti seuran paidassa viisi NBA-mestaruutta, minkä lisäksi hän oli useana vuonna sarjan puolustustähdistössä. Kaudella 1986–1987 Cooper valittiin NBA:n vuoden puolustajaksi. Hänen puolustustaan kehyi muun muassa Larry Bird. Cooper lopetti NBA-uransa vuoden 1990 jälkeen, mutta pelasi Virtus Romassa Serie A:ta kaudella 1990–1991.

Pelaajauransa jälkeen Cooper on toiminut valmentajana. Hän valmensi muun muassa NBA-joukkue Denver Nuggetsia kaudella 2004–2005 neljätoista peliä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
NBA:n pelaajaprofiili 
Lega Basket Serie A:n pelaajaprofiili 

Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Yhdysvaltalaiset koripallovalmentajat
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Ranskan käsipallomaajoukkue

Ranskan käsipallomaajoukkue edustaa Ranskaa miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Ranskan käsipalloliitto.

Ranskan käsipallomaajoukkue on voittanut olympiakultaa Pekingissä 2008, Lontoossa 2012, ja Tokiossa vuodelle 2021 siirretyissä kisoissa, kuusi maailmanmestaruutta ja kolme Euroopan mestaruutta. Ensimmäistä, vuoden 1995 maailmanmestaruuttaan lukuun ottamatta Ranskan arvokisavoitot ovat kaikki tulleet 2000-luvulla.

Saavutukset

Kesäolympialaiset 
 Kultaa: 2008, 2012, 2020 
 Hopeaa: 2016 
 Pronssia: 1992

MM-kilpailut 
 Kultaa: 1995, 2001, 2009, 2011, 2015, 2017
 Hopeaa: 1993
 Pronssia: 1997, 2003, 2005, 2019

EM-kilpailut 
 Kultaa: 2006, 2010, 2014
 Pronssia: 2008, 2018

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ranskan käsipalloliiton kotisivut  

Käsipallomaajoukkue
Käsipallomaajoukkueet
Kolmas Italian itsenäisyyssota

Kolmas Italian itsenäisyyssota oli rinnakkainen seitsemän viikon sodan kanssa. Sodan osapuolina olivat toisella puolella Italian kuningaskunta ja sen laivasto Regia Marina sekä vastapuolina Itävallan keisarikunta ja Liechtenstein. Sodassa käytiin muun muassa Lissan taistelu 1866. Sota päättyi Wienin sopimukseen, joka solmittiin 1866. Ehtoihin kuului Venetsian, Mantuan ja Länsi-Friulin siirtyminen Italian hallintaan.

Rooma ja nykyinen Latium jäivät Italian kuningaskunnan ulkopuolelle vuoteen 1870 saakka, jolloin ne yhdistettiin Italiaan.

Sodan italialaisia sankareita oli Giuseppe Garibaldi, joka hyökkäsi Roomaan 1862, mutta ei onnistunut valtaamaan sitä, vaan haavoittui ja joutui vangiksi.

Liechtenstein lähetti Itävallan tueksi sotaan 80 miestä. Liechtensteinilaisjoukot eivät kuitenkaan osallistuneet taisteluihin, ja palasivat kuusi viikkoa myöhemmin kotimaahansa. Liechtensteiniin palasi itse asiassa 81 sotilasta, sillä joukot olivat värvänneet Italiasta mukaansa ”uuden ystävän”.

Lähteet 

Preussin–Itävallan sota
Espanjan käsipallomaajoukkue

Espanjan käsipallomaajoukkue edustaa Espanjaa miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Espanjan käsipalloliitto.

Espanjan käsipallomaajoukkue on saavuttanut parhaimmillaan neljästi olympiapronssia, kaksi maailmanmestaruutta ja kaksi Euroopan-mestaruutta.

Saavutukset

Kesäolympialaiset 
 Pronssia: 1996, 2000, 2008 ja 2020

MM-kilpailut 
 Kultaa: 2005, 2013 
 Pronssia: 2011

EM-kilpailut 
 Kultaa: 2018, 2020 
 Hopeaa: 1996, 1998, 2006 ja 2016
 Pronssia: 2000 ja 2014

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Espanjan käsipalloliiton kotisivut 

Espanjan käsipallo
Käsipallomaajoukkueet
Markus Persson

Markus Alexej Persson (lempinimeltään ”Notch”, s. 1. kesäkuuta 1979) on ruotsalainen entinen peliohjelmoija ja Mojang AB -yhtiön perustaja. Hänet tunnetaan parhaiten Minecraft-hiekkalaatikkopelistä, joka on myynyt yli 200 miljoonaa kappaletta. Hän on kehittänyt myös muita pelejä kuin Minecraftin, esimerkiksi Metagunin. Persson myi Mojang AB:n 2,5 miljardilla dollarilla Microsoftille. Hän nettosi Mojangin 70% osuudestaan noin 1,75 miljardia dollaria.

Pelit

Minecraft 

Perssonin suosituin peli, Minecraft, on myynyt yli 200 miljoonaa kappaletta ja pelin kotisivuille on rekisteröitynyt yli 43 miljoonaa käyttäjää. Pelin alpha-versio julkaistiin 10. toukokuuta 2009. Minecraftin oli määrä ilmestyä 11. marraskuuta 2011, mutta Notch ilmoitti blogissaan, että päivämäärä saattaa vaihtua useiden samalle päivämäärälle ilmestyvien pelien takia, ja koska päivämäärä oli varattu täyteen. Minecraft julkaistiin lopulta 18. marraskuuta 2011 Microsoft Windowsille ja 9. toukokuuta 2012 Xbox 360:lle.

Scrolls 
Bethesda Softworks haastoi Perssonin oikeuteen kyseisen nimen käytöstä, koska Bethesda omistaa The Elder Scrolls -pelisarjan nimen. Notch ilmoitti asiasta blogissaan. Persson ja Bethesda Softworks saavuttivat asiassa sovinnon. Mojang saa kehittää pelin lisäosineen nimellä Scrolls, mutta ei saa käyttää sitä mahdollisissa jatko-osissa.

Prelude of the Chambered 
Prelude of the Chambered on Perssonin tekemä peli, jossa pelaajan on tarkoitus paeta saarelta. Notch teki pelin Ludum Dare -tapahtumassa 48 tunnissa.

Pelaaja aloittaa vankilasta. Pelihahmon sellistä löytyy ilman työkaluja mureneva seinän kohta, josta pelaaja pääsee tutkimaan saarta. Pelaajan täytyy löytää neljä avainta, joilla pääsee pakoon saarelta. Avaimia varten pelaajan pitää kerätä esineitä ja taistella pomovastuksia vastaan.

0x10c 
Notch ilmoitti Mojangin tekevän uutta science fiction -peliä. Pelialueena toimii avaruus, ja pelaaja pääsee muun muassa käskyttämään aluksen tietokonetta konekielellä.

Muut pelit 
Notch on tehnyt myös paljon pieniä pelejä, kuten puhelimelle tarkoitetun Minicraft-nimisen pelin, joka on Minecraftin kaltainen, mutta siinä on yksinkertaisemmat grafiikat ja vähemmän ominaisuuksia.

Yksityiselämä
Markus Perssonin äiti on suomalainen, mutta Markus osaa vain muutaman sanan suomea. Joulukuussa 2014 Persson hankki Beverly Hillsistä, Kaliforniasta asunnon 70 miljoonalla dollarilla.

Persson oli naimisissa Elin Zetterstrandin kanssa, mutta heidän avioliittonsa kesti vain vähän yli vuoden. Heillä on yksi tytär.

Lähteet 

Ruotsalaiset henkilöt
Ruotsinsuomalaiset henkilöt
Videopeliohjelmoijat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Carlo di Persano

Carlo Pellion di Persano (11. maaliskuuta 1806 Vercelli, Piemonte - 28. heinäkuuta 1883 Torino), kreivi, oli italialainen amiraali ja poliitikko, joka komensi Italian laivastoa Regia Marinaa Lissan taistelussa 1866.

Persano liittyi nuorena Sardinian laivastoon ja eteni nopeasti korkeaan virkaan. Hän oli laivastonkomentajana 1860–1861 ja osallistui Italian yhdistämiseen, jonka jälkeen hänet valittiin parlamenttiin. Hänestä tuli 1862 meriministeri, ja 1865 hänet nimitettiin senaattoriksi.

Hänen uransa kuitenkin sai kolhuja seitsemän viikon sodassa Itävaltaa vastaan, kun hän komensi Italian laivastoa Lissan taistelussa. Tappion jälkeen hänet tuomittiin epäpätevyydestä ja hänet erotettiin.

Italialaiset amiraalit
Italialaiset poliitikot
Regia Marina
Vuonna 1806 syntyneet
Vuonna 1883 kuolleet
Huldén

Huldén on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Anders Huldén (1924–1997), suomalainen diplomaatti, toimittaja ja kirjailija
 Evert Huldén (1895–1967), suomenruotsalainen kirjailija
 Johan Jakob Huldén (1880–1959), suomenruotsalainen kirjailija
 Lars Huldén (1926–2016), suomalainen runoilija
 Lena Huldén (s. 1956), suomalainen hyönteistieteilijä, historiantutkija ja poliitikko
 Marjorita Huldén (s. 1947), suomalainen näyttelijä
 Mats Huldén (s. 1949), suomenruotsalainen rock-muusikko, kääntäjä ja sanoittaja
Ferdows

Ferdows tai Ferdovs (), on Iranin Etelä-Khorasanin provinssissa sijaitseva kaupunki. Kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti 18 468 (1996), 21 784 (2001), 24 703 (2006) ja 25 968 (2011). Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan siellä asui 28 695.

Katso myös 
 Dasht-e Bayazin ja Ferdowsin maanjäristys

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ferdows (kotisivut)  (ferdows.ir)

Iranin kaupungit
World Coming Down

World Coming Down on Type O Negativen viides studioalbumi. World Coming Downin sisältö on bändin synkintä ja henkilökohtaisinta suurimman osan albumin sisällöstä perustuvan läheisten kuolemaan ja masennukseen. Myöhemmin laulajabasisti Peter Steele onkin kertonut Soundi-lehdelle, ettei kyennyt kuuntelemaan World Coming Downin sisältöä sen mukanaan tuomista negatiivisista muistoista. World Coming Downin menestys romahti edeltäjäänsä verrattuna. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 3.

Soundillisesti, sekä musiikillisesti World Coming Down palasi yhtyeen Doomjuurille, ollen eräänlainen vastakohta October Rustille. Albumi jätti kevyet balladit suurimmalta osin taka-alalle, käyttäen silti pieniä elementtejä kevyimmissä kappaleissa, kuten Pyretta Blaze. Suurimmalta osin albumi sisälsi yhtyeelle tyypillistä hidastelua, raskauden korostamista, Peter Steelen alarekisteriosuuksia ja voimakkaasti särötettyjä instrumentteja.

Ensimmäinen kappale White Slavery käsittelee kokaiiniaddiktiota, kun taas Everyone I Love is Dead ja Everything Dies käsittelevät perheenjäsenten ja rakkaiden kuolemaa. Albumi sisältää myös eri jäsenten kuolinsyyt äänitettyinä raakoina kuolinhuutoina ja taustaääninä. Sinus kuolemana kokaiininkäytöstä, Liver alkoholismista, Lung tupakoinnista. Ironisesti Peter Steele on todennut, ettei kykene kuuntelemaan Sinusia, koska tämän realistisuus aiheutti hänelle vieroitusoireita.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Peter Steele – laulu, basso
 Josh Silver – koskettimet, taustalaulu
 Kenny Hickey – kitarat, laulu, vaihtoehtoiset päävokaalit kappaleessa "All Hallows Eve"
 Johnny Kelly – rummut, taustalaulu

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Alternative Press: 
 Q:

Lähteet 

Type O Negativen albumit
Vuoden 1999 albumit
Third World Genocide

Third World Genocide on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Nuclear Assaultin kuudes studioalbumi joka julkaistiin vuonna 2005. Se oli heidän ensimmäinen albumi sitten vuoden 2002 yhdistymisen. Nuclear Assaultin edellinen studioalbumi julkaistiin 12 vuotta sitten.

Kappaleet

Kokoonpano
 Anthony Bramante - kitara
 Dan Lilker - basso, laulu
 Glenn Evans - rummut, tuottaja
 John Connelly - kuoro, kertosäkeet, kitara, laulu
 Matthew Azevedo - masterointi
 Rudy DeDoncker - valokuvaus
 Tim Koukos - 5-kielinen banjo, insibööri, akustinen kitara, rytmikitara, miksaus, tuottaja, taustalaulu
 Chris Kozdra - laulu (taustalla kappaleessa Long Hair Asshole)
 Pete DeMaggio - soolokitara kappaleessa "Defiled Innocence"
 Kevin Mead - kansitaide

Vuoden 2005 albumit
Nuclear Assaultin albumit
Příbor

Příbor () on kaupunki Nový Jičínin piirikunnassa Määrin-Sleesian läänissä Tšekin tasavallassa. Kaupungissa asui vuoden 2020 arvion mukaan 8 476 asukasta. Příbor tunnetaan psykoanalyysin perustajan Sigmund Freudin syntymäpaikkana. Paikkakunta on mainittu asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1251.

Lähteet 

Tšekin kaupungit
Merivaara

Merivaara Oy   on suomalainen, yksityisessä omistuksessa oleva yhtiö, joka kehittää ja valmistaa sairaalasänkyjä sekä pöytiä ja valaisimia leikkaussaleihin.

Merivaaran pääkonttori, tuotekehitys ja tuotanto sijaitsevat Lahdessa. Merivaaralla on tytäryhtiöt Ruotsissa ja Norjassa sekä edustusto Venäjällä. Yhtiössä työskentelee yhteensä noin 110 henkilöä.

Historia 

Merivaaran edeltäjä, Helsingin Uusi Rautasänkytehdas, Polsa & Sjöstedt, perustettiin vuonna 1901 Helsingissä. Sairaalakalusteiden tuotanto alkoi vuonna 1910, kun ensimmäiset leikkauspöydät valmistuivat. 

Vähitellen alettiin valmistaa myös muita sairaalakalusteita, kuten sänkyjä. Perustajan Juho Merivaaran kuoltua vuonna 1938 yritys siirtyi vähitellen Instrumentariumin omistukseen. Merivaara oli seuraavien vuosikymmenten ajan Instrumentariumin divisioona, mutta kun General Electric osti Instrumentariumin 2003, joukko johtajia osti Merivaaran. 

Merivaara tuotti sairaalakalusteiden ohella myös metallirunkoisia huonekaluja koteihin ja julkisiin tiloihin. 1920- ja 1930-luvulta tunnetaan erityisesti Pauli E. Blomstedtin funktionalistiset putkihuonekalut. Instrumentariumin vuosina Merivaaralle suunnittelivat muun muassa Aarne Ervi (kesäkalusteita), Ola Kettunen (Ulla- ja Kulho-tuolit), Ilmari Tapiovaara (Kiki- ja Nana-tuolit), Seppo Paatero (Jaana-tuoli),  ja Esko Pajamies (tuoleja ja naulakoita).

Toukokuussa 2019 sastamalalainen sairaalakalustevalmistaja Lojer Oy kertoi ostavansa Merivaaran sairaalasänkyjen liiketoiminnan Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa, liikevaihdoltaan noin 9 miljoonaa euroa vuodessa. Merivaara-konsernista siirtyy Lojerille 28 työntekijää. Sairaalasänkyjen valmistus pysyy edelleen Lahdessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Rautainen aarre
 Pörssitieto: Merivaara -yhtiöt.

Suomalaiset yritykset
Järvenpää (Lahti)
Rainer Schrey

Rainer Schrey (s. 12. tammikuuta 1933 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1952–1958 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Schrey edusti koko SM-sarjauransa ajan Turun Palloseuraa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 60 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 39 + 16 = 55 ja jäähymääränsä kahdeksan minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1956 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Christ of the Ozarks

Christ of the Ozarks () on Jeesus-patsas Magnetic Mountain -vuoren huipulla Eureka Springsin kaupungissa Arkansas’n osavaltiossa Yhdysvalloissa. Nimi Ozark viittaa Ozarkvuoriin, joiden alueella patsas ja sen patsashankkeen alullepanijan Gerald Lyman Kenneth Smithin maatila sijaitsee. Patsas valmistui vuonna 1966. Patsas on 20 metriä korkea, ja sen on valmistanut Emmet Sullivan. Se on yksi Smithin perustamista "pyhistä hankkeista", jotka hän tarkoitti houkuttelemaan matkailijoita seudulle.

Joku taidearvostelija on sanonut veistoksesta, että se on kuin maitopurkki jonka päällä on tennispallo.

Lähteet

Yhdysvaltain patsaat ja veistokset
Jeesus-patsaat
Arkansas’n rakennukset ja rakennelmat
Darren Daye

Darren Daye (s. 30. marraskuuta 1960 Des Moines) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija. Hänen poikansa Austin Daye on myös NBA-koripalloilija.

Daye pelasi urallaan 328 runkosarjan ottelua ja 34 pudotuspeliottelua NBA:ssa. Kausina 1984–1986 hän teki keskimäärin 8,7 pistettä ottelua kohden molempina kausina. NBA-uransa jälkeen Daye pelasi monta kautta muun muassa Italian Serie A:ssa, jossa hän teki parhaimmillaan 25,9 pistettä ottelua kohden kaudella 1992–1993.

Lähteet

Aiheesta muualla 
NBA:n pelaajaprofiili 
Lega Basket Serie A:n pelaajaprofiili 

Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Sovinnon kukka

Sovinnon kukka () on japanilainen elokuva vuodelta 1958. Se kertoo liikemiehestä, joka on ollut aina valmis neuvomaan tuttaviaan ihmissuhdeasioissa, mutta onkin neuvoton tyttärensä suhteen, kun tämä päättää mennä naimisiin kysymättä isältä neuvoa. Elokuva on ohjaajansa ensimmäinen värielokuva, ja sovinnon kukaksi kutsutun liljakasvin punaisella värillä on erityinen merkitys koko elokuvan läpi.

Näyttelijät 

Lähde:

Lähteet 

Vuoden 1958 japanilaiset elokuvat
Draamaelokuvat
Paide Linnameeskond

Paide Linnameeskond on jalkapalloseura Paiden kaupungista Virosta. Joukkue pelaa Meistriliigassa, maan korkeimmalla sarjatasolla, jonne se nousi kaudeksi 2009. Meistriliigan-vuosinaan joukkue on sijoittunut sarjataulukon viimeisten joukkoon, mutta on säilyttänyt sarjapaikkansa. Paide LM perustettiin vuonna 1990. Miesten edustusjoukkue pelaa kotiottelunsa Paide Ühisgümnaasiumi stadiumilla.

Edustusjoukkueen kokoonpano 
Tilanne 24. kesäkuuta 2011

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivut 

Virolaiset jalkapalloseurat
Paide
Kosola (täsmennyssivu)

Kosola voi tarkoittaa seuraavia:

Paikkoja 
 Kosola, kylä Kauhavalla
 Kosolan talo, Lapuan liikkeen päämajana toiminut rakennus Lapualla

Henkilöitä 

 Antti Kosola (1896–1971), amerikansuomalainen hanuristi, säveltäjä ja johtaja
 Iisak Kosola (1888–1955), suomalainen jääkärivänrikki
 Karla Kosola (s. 1993), suomalainen salibandyn pelaaja
 Katariina Kosola (s. 2001), suomalainen jalkapalloilija
 Mikael Kosola (s. 1982), suomalainen tubettaja
 Niilo Kosola (1911–1996), suomalainen poliitikko (Kokoomus)
 Pentti Kosola (1909–1940), suomalainen hävittäjälentäjä ja Lapuanliikkeen vaikuttaja
 Susinukke Kosola, oik. Daniil Kozlov (s. 1991), suomalainen runoilija, kirjankustantaja ja sanataideohjaaja
 Tuuli-Sisko Kosola, nyk. Sistonen (s. 1980), suomalainen seiväshyppääjä
 Vihtori Kosola (1884–1936), Lapuanliikkeen johtaja ja IKL:n puheenjohtaja
 Ville Kosola (1892–1968), suomalainen jääkärieläinlääkintäeverstiluutnantti
 Kosola (oik. Esa Rahijärvi, s. 1986), suomalainen rap-artisti.
Reijo Ojanen

Reijo Juhani Ojanen (s. 16. marraskuuta 1939 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1959–1965 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.

Ojanen edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Tapparaa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 103 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 13 + 16 = 29 ja jäähymääränsä 66 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Tapparan joukkueessa vuosina 1961 ja 1964 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin. Pelaajauransa jälkeen hän toimi Tapparan valmentajana kaudella 1966–1967.

Ojanen pelasi kaksi nuorten maaottelua.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Matti Lahtinen (jääkiekkoilija)

Matti Armas Lahtinen (28. kesäkuuta 1932 Kangasala – 31. tammikuuta 1987 Lahti) oli suomalainen jääkiekkoilija ja erotuomari. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1959–1962 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Lahtinen edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Tapparaa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 27 ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Tapparan joukkueessa vuonna 1961.

Lahtinen tuomitsi erotuomarina vuosina 1953–1967 yhteensä 81 SM-sarjapeliä, kuusi maaottelua ja oli tuomarina Tampereen MM-kilpailuissa 1965. Lahtinen on toiminut Lahden Erotuomarikerhon puheenjohtajana ja Suomen Jääkiekkoliiton erotuomarivaliokunnan sihteerinä. Nuorempana hän harrasti myös melontaa. Lahtinen oli merkonomi.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomalaiset jääkiekkotuomarit
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 1987 kuolleet
Isto Virtanen

Isto Aulis Virtanen (17. heinäkuuta 1935 Tampere – 4. tammikuuta 2002) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi maalivahtina SM-sarjassa vuosina 1958–1970 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden 1961. Suomen maajoukkueessa hän pelasi 12 ottelua. Vuosi 1961 oli muutenkin hyvä Virtaselle, sillä hänet valittiin vuoden 1961 parhaaksi maalivahdiksi SM-sarjassa ja hän osallistui Sveitsin MM-kisoihin Suomen maajoukkueessa.

Virtanen edusti SM-sarjaurallaan Rauman Lukkoa vuosina 1958–1960 sekä Tampereen Tapparaa vuosina 1960–1962 ja yhden ottelun verran kaudella 1969–1970. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 70 ottelua. Hän voitti Suomen-mestaruuden Tapparan joukkueessa vuonna 1961 sekä saavutti yhden SM-pronssin.

Virtanen toimi Tapparan toiminnanjohtajana. Hän harrasti musiikkia.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit
Vuonna 1935 syntyneet
Vuonna 2002 kuolleet
Matti Peltonen (jääkiekkoilija)

Matti Peltonen (s. 27. toukokuuta 1941 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi maalivahtina SM-sarjassa vuosina 1960–1970 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta. Suomen maajoukkueessa hän pelasi kuusi maaottelua.

Peltonen edusti SM-sarjassa Tampereen Tapparaa vuosina 1960–1965, 1966–1968 ja 1969–1970. Hän pelasi SM-sarjassa 47 ottelua ja vaihtopenkillä istutut mukaan laskien 134 ottelua. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1961 ja 1964 ja saavutti kerran SM-hopeaa ja SM-pronssia.

Lähteet

Lähteet 

Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Hannu Elo

Hannu Armas Elo (11. marraskuuta 1940 Tampere – 2022) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi maalivahtina SM-sarjassa vuosina 1959–1970 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden. Suomen maajoukkueessa hän pelasi kahdeksan maaottelua.

Elon SM-sarjauraan kuuluu 122 ottelua, kaksi jäähyminuuttia, Suomen-mestaruus Tampereen Tapparan joukkueessa vuonna 1964, yksi SM-hopea sekä kaksi SM-pronssia. Vuosina 1959–1963 hän edusti Tampereen Kilpa-Veljiä.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit
Vuonna 1940 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Kari Tarko

Kari Tarko (s. 18. kesäkuuta 1938 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1956–1961 ja voitti kolme Suomen-mestaruutta.

Tarko edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 38 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 2 + 0 = 2 ja jäähymääränsä kahdeksan minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1957, 1958 ja 1960.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Heikki J. Salminen

Heikki Juhani Salminen (s. 25. elokuuta 1933 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1951–1959 ja voitti kolme Suomen-mestaruutta.

Salminen edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 62 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 16 + 3 = 19 ja jäähymääränsä kymmenen minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1952, 1957 ja 1958.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Juhani Ruusunen

Juhani Ruusunen (s. 6. kesäkuuta 1934 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1952–1959 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.

Ruusunen edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 64 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 3 + 0 = 3 ja jäähymääränsä 36 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1957 ja 1958.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomalaiset jääkiekkovalmentajat
Vuonna 1934 syntyneet
Elävät henkilöt
Lennart Jaala

Isak Lennart Jaala (3. helmikuuta 1930 Viipuri – 30. heinäkuuta 2012) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkoerotuomari. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1950–1959 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.

Jaala edusti SM-sarjaurallaan Rauman Lukkoa vuosina 1950–1952 ja Tampereen Ilvestä vuosina 1952–1954 ja 1955–1959. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 70 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 18 + 15 = 33 ja jäähymääränsä kymmenen minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksen joukkueessa vuosina 1957 ja 1958.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomalaiset jääkiekkotuomarit
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Juhani Räsänen

Juhani Räsänen (s. 29. elokuuta 1934 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1952–1963 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Räsänen edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Ilvestä vuosina 1952–1954 ja 1955–1957 sekä Tampereen Pallo-Veikkoja kaudella 1962–1963. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 37 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 15 + 3 = 18 ja jäähymääränsä kymmenen minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksen joukkueessa vuonna 1957.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1934 syntyneet
Elävät henkilöt