joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Salomon Hirvinen

Salomon Hirvinen (31. heinäkuuta 1834 Ylihärmä – 2. huhtikuuta 1903 Vöyri) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. Hirvisellä on kuvattu olevan hyvä lauluääni sekä hyvä saarnamies. Hirvinen tunnustautui raittiuden tiukaksi vaalijaksi.

Henkilöhistoria
Salomon Hirvisen vanhemmat olivat  maanviljelijä Salomon Eliaksenpoika (Hirvelä) ja Liisa Matintytär (Kurki) ja puoliso vuodesta 1865 Matilda Karolina Fransman. Senaattori, juristi Väinö Vindician Hirvinen oli heidän poikansa.  Hirvinen tuli ylioppilaaksi 1855 ja suoritti teologian erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1860.

Ura pastorina 
Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1876. Hirvinen oli ensin  Pohjan kappalaisen viran välisaarnaaja 1860 ja sitten Espoon kappalaisen apulainen vuodesta 1861. Seinäjoen kappalainen hänestä tuli 1864 ja Rauman kappalainen 1867, minkä ohessa hän oli Rauman kaupungin kansakoulujen tarkastaja 1872–1879 ja kaupungin reaalikoulun vt. kollega 1875–1876. Ylistaron kirkkoherra Hirvinen oli vuodesta 1879 ja virkansa ohessa Vaasan ylisen rovastikunnan kansakoulujen piiritarkastaja 1881–1882. Vöyrin kirkkoherra Hirvinen oli vuodesta 1892. Hän toimi myös lääninrovastina 1885–1893 ja vuodesta 1897. Hirvinen oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1882.

Seinäjoen kappalainen (1864–1867) 
Hirvinen valittiin kesäkuussa 1864 Seinäjoen seurakunnan kappalaiseksi ja oli toimensa ensimmäinen viranhaltija. Hirvisen kaudella Seinäjoen kirkko kunnostettiin ja kappalaisen virkatalo valmistui asuinkelpoiseksi. Seurakunnan hengellisen elämän ohella Hirvinen paneutui Seinäjoen ja Ilmajoen yhteiskunnallisiin ongelmiin. Hirvinen suosi Ilmajoen seurakuntalaisia pitämään kylissään rukouksia ja hartaushetkiä ja oli siten kotihartautta suosivaa esimiestään, Kaarle Forsmania, vastaan. Hirvinen oli raittiuden tiukka vaalija ja ohjasi seurakuntalaisiaan käytännöllisiin päätöksiin.

Hirvinen oli myös Seinäjoen kaupunginkirjaston perustajia.

Julkaisuja
 Saarnoja kotihartauden tarpeeksi: 1 vihko, 1870
 Leskiavun jako Waasan lääniin kuuluvassa viidessä provastikunnassa Turun arkkihiippakuntaa kirkollisvuonna 1888, 1889

Lähteet

Viitteet 
 

 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
 Suomalaiset virkamiehet
 Suomalaiset opettajat
Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1834 syntyneet
Vuonna 1903 kuolleet
Vaasan Tupakkatehdas

Vaasan tupakkatehdas oli Vaasassa toiminut tupakkatehdas. Sen toimitusjohtaja oli 1910-luvulla C. J. Finnilä. Tehdas sai alkunsa veljesten Jacob, Carl ja Aleksander Finnilän 1861 perustamasta tupakkatehtaasta Vaasan uusi tupakkatehdas, jossa  valmistettiin kartuusi- ja pötkytupakkaa ja joka siirtyi 1908 Vaasan tupakkatehdas o.-y:lle. Tällöin entiset tuotantoalat lopetettiin, ja tehdas erikoistui savukkeiden valmistukseen. Osakepääoma oli aluksi 200 000 markkaa, jaettuna 500 markan osakkeisiin. Yhtiöjärjestys vahvistettiin toukokuussa 1908. 1910-luvun loppupuolella osakepääoma oli 250 000 mk, tuotantomäärä oli noin 250 000 savuketta päivässä.

Vasa tobaksfabrik -niminen tupakkatehdas sai privilegion 1722.

Lähteet 

Entiset suomalaiset teollisuusyritykset
Tupakkayhtiöt
Tupakan historia
Urmeli

Urmeli () on saksalais-ranskalainen vuosina 1995–1997 valmistunut 26-osainen piirrossarja. Sarja perustuu Augsburger Puppenkiste -nukketeatterin vuonna 1969 ilmestyneeseen television nukketeatterinäytelmään "Urmel aus dem Eis", joka taas perustuu saksalaisen Max Krusen kirjoittamaan samannimiseen kirjaan.

Suomessa sarja esitettiin suomenkielisellä jälkiäänityksellä televisiokanava Nelosella 1990-luvun loppupuoliskolla. Sarjan jälkiäänityksen teki PVP Voice.

Juoni

Urmeli () on esihistoriallinen dinosaurus, jonka luultiin kuolleen sukupuuttoon. Eräänä päivänä Tapahtuma-saarelle (alkuperäisessä versiossa Titiwu) ilmaantuu jäävuori, jonka sisällä on dinosauruksen muna. Saaren asukkaat hautovat munaa, jotta se kuoriutuisi. Munan kuoriuduttua sen sisältä löytyy Urmeli-dinosaurus. Saaren asukkaat kiintyvät Urmeliin, kun taas Wingelbergin kaupungista kotoisin olevat museonjohtaja Swindelman (alkuperäisessä versiossa Zwengelmann) ja eläintarhan johtaja Slimeyer (alkuperäisessä versiossa Solmeyer) haluavat vangita Urmelin. Urmeli kokee useita erilaisia seikkailuja. Ystäviensä avulla Urmeli pystyy usein huijaamaan vihollisiaan, ja suojelemaan Tapahtuma-saarta suuremmilta ongelmilta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 YouTube-kanava TIOKids, josta sarjan jaksot 1–14 löytyy katsottavana alkuperäisellä saksankielisellä jälkiäänityksellä

1990-luvun piirrossarjat
Saksalaiset televisiosarjat
Kuvitteelliset matelijat
ARD:n televisio-ohjelmat
Axel August Hårdh

Axel August Hårdh (6. lokakuuta 1840 Raahe – 3. tammikuuta 1898 Kuopion pitäjä) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies. 

Hårdhin vanhemmat olivat kruununvouti, kollegiasessori Gustaf Adolf Hårdh ja Emilia Katarina Sovelius ja puoliso vuodesta 1880 Bertha Aina Sofia Idman. Hårdh tuli ylioppilaaksi 1860 ja valmistui filosofian maisteriksi 1869 ja lääketieteen lisensiaatiksi ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1872. Hän oli Tampereen apulaiskaupunginlääkäri vuodesta 1877 ja Niuvanniemen sairaalan ylilääkäri vuodesta 1884. Hårdh oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen 1877–1882. Hän edusti Tamperetta porvarissäädyssä valtiopäivillä 1882. 

Lehtori, suomentaja Emil Hårdh oli Axel August Hårdhin veli.

Lähteet
 

 Suomalaiset lääkärit
 Tampereen kaupunginvaltuutetut
Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1840 syntyneet
Vuonna 1898 kuolleet
Matti Peltonen

Matti Peltonen voi tarkoittaa seuraavia suomalaisia henkilöitä:

Matti Antero Peltonen (1923–1990), kansantaloustieteilijä, Sirola-opiston rehtori
Matti Peltonen (1929–1998) kasvatustieteen professori ja yritysjohtaja
Matti Peltonen (s. 1941), jääkiekkoilija
Matti Peltonen (s. 1952), sosiaalihistorian professori
Kivenmäki

Kivenmäki on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Aino Kivenmäki (s. 1996), suomalainen kestävyysjuoksija
 Marko Kivenmäki (s. 1975), suomalainen jääkiekkoilija
 Otto Kivenmäki (s. 2000), suomalainen jääkiekkoilija

Katso myös 
 Luhtala-Kivenmäki
János Varga

János Varga (s. 21. lokakuuta 1939 Abony, Pest, Unkari) on unkarilainen kreikkalais-roomalaisen painin olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari sekä vapaapainin MM-mitalisti. Hän edusti Budapest Honvédia, ja on pituudeltaan 170 cm..

Varga voitti olympiakultaa kreikkalais-roomalaisen painin 57 kg:n painoluokassa Méxicossa 1968. Hänen ottelunsa hopeamitalisti Ion Baciuta vastaan päättyi tasapeliin. Münchenin olympialaisissa 1972 hän sijoittui samassa sarjassa neljänneksi. Tokiossa 1964 hän paini 57-kiloisissa sekä kreikkalais-roomalaista että vapaapainia, muttei sijoittunut kummassakaan kuuden parhaan joukkoon.

Varga voitti kreikkalais-roomalaisen painin maailmanmestaruuden 57 kg:n sarjassa Helsingborgissa 1963 ja Edmontonissa 1970, sai MM-hopeaa Bukarestissa 1967 ja pronssia Sofiassa 1971 sekä sijoittui kuudenneksi Toledossa 1962. Vapaapainissa hän saavutti 57-kiloisissa MM-hopeaa Jokohamassa 1961 ja pronssia Toledossa 1962.

Varga voitti Euroopan-mestaruuden kreikkalais-roomalaisen painin 57 kg:n painoluokassa Minskissä 1967 ja Itä-Berliinissä 1970 sekä sai hopeaa Västeråsissa 1968. Hän sijoittui EM-kilpailuissa kuudenneksi vapaapainin 48 kg:n sarjassa 1969.

Lähteet 

Unkarilaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat
Unkarilaiset vapaapainijat
Unkarilaiset olympiavoittajat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Stranka Alenke Bratušek

Stranka Alenke Bratušek (suom. Alenka Bratušekin puolue) on slovenialainen sosiaaliliberaalinen puolue. Se on saanut nimensä maan entisen pääministerin Alenka Bratušekin mukaan. Viimeisimmissä vaaleissa SAB sai viisi edustajaa maan parlamenttiin.

Puolue sai alkunsa vuonna 2014 kun Alenka Bratušek erosi pääministerin virastaan ja Positiivinen Slovenia -puolueesta yhdessä muutaman muun edustajan kanssa.

Puolue on kuulunut vuodesta 2014 alkaen Euroopan liberaalidemokraattiseen puolueeseen.

Lähteet 

Slovenialaiset puolueet
Euroopan liberaalidemokraattinen puolue
Mauro Severino

Mauro Severino (s. 5. kesäkuuta 1999 Buco-Zau, Angola) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on laitalinkki tai hyökkääjä. Severinon seura on Kakkosessa pelaava Ilves-Kissat.

Severino pelasi ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa 2. syyskuuta 2018, kun hänen edustamansa Ilves voitti IFK Mariehamnin vierasottelussa 6–3.

Tilastot 
Päivitetty 2. marraskuuta 2020.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Wohls gård

Wohls gård eli Volsin kartano on 1600-luvulla perustettu kartanotila Kirkkonummella. Tila sijaitsee Volsin kylässä Humaljärven länsipuolella.

Historia 
Volsin kartanon juuret juontavat vuoteen 1624, jolloin osana ns. Överbyn lahjoitusta alue läänitettiin riikalaiselle Ludvig Hintelmanille. Ylimetsänhoitaja Erik Bure osti vuonna suuren osan tilasta, jolloin kokonaisuuden päätilaksi tuli Wohls gård. Kartanon nykyinen kustavilaistyylinen päärakennus on rakennettu noin vuonna 1800 ja rakennusta pidennettiin 1918. Vuoden 1847 karttoihin ympäristöön oli piirretty muotopuutarha, siihen aikaan ensimmäinen kartanopuutarha Kirkkonummella.

Kirkkonummen kunta osti tilan 1892 ja se toimi kunnalliskotina vuoteen 1929 asti, jolloin uusi kunnalliskoti valmistui Volsintien toiselle puolelle. 1900-luvun alussa päärakennusta vastapäätä rakennettiin Akkatalo jossa vanhainkodin naispuoliset asukkaat asuivat. Pihapiirissä oli myös nyt jo purettu Ukkotalo miespuolisille asukkaille. Kunnalliskodin tunnetuimpia asukkaita oli suomalainen monarkisti Matti Klemettilä. Sisällissodan aikana 1918 Volsin kartanon vanhassa päärakennuksessa Sigurdsin tilan tuntumassa toimi sotasairaala jonka johtajasta Teddy Biaudetista tuli myöhemmin Kirkkonummen kunnanlääkäri.  

Toisen maailmansodan jälkeen tila toimi kouluna. Koulun muutettua uusiin tiloihin maat vuokrattiin vuokraviljelijälle. Vuodesta 1977-2008 päärakennus seisoi käyttämättömänä ja rakennus pääsi huonoon kuntoon. 

Vuonna 2008 Kirkkonummen Säästöpankkisäätiö osti päärakennuksen ja vuokrasi ympäröiviä maa-alueita sillä ehdolla, että kartanoalue kunnostetaan. Säätiö perusti Wohls Gård Ab:n hoitamaan kunnostustöitä ja tulevaa toimintaa. Nykyään kartano toimii vuokrattavana kokous- ja juhlatilana, joka laajentui marraskuussa 2020 vanhaan kivinavettaan rakennetulla tapahtumatilalla. Lokakuussa 2020 lähes kaikki rakennukset ja alue oltiin saatu kunnostettua.

Kartanoa ympäröivä Volsin kartanometsikkö ja puisto muodostaa 1975 perustetun luonnonsuojelualueen YSA011710. Rakennuksen lähiympäristössä on Kirkkonummen kunnan ylläpitämä luontopolku.

Volsin kartano populaarikulttuurissa 
Vuonna 2016-2017 kartanon historiasta tehtiin dokumen­taa­ris­fik­tii­vinen näy­telmä Vaellusnäytelmä Wohls Gård. Näytelmä esitti Volsin kartanon keskeiset tapahtumat 1600-luvun lopulta Porkkalan palautukseen asti.

Kirjallisuutta

Video

Lähteet

Aiheesta muualla 
 wohlsgard.fi Ravintolan kotisivut

Kirkkonummen historia
Kirkkonummen kartanot
Kirkkonummen luonto
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Amerikkalaistuminen

Amerikkalaistuminen tarkoittaa yhdysvaltalaisen dominanssin lisääntymistä maailmalla ja asioiden muuttumista Yhdysvaltain tyyliä muistuttavaksi, ”amerikkalaiseksi”.

Yhdysvaltalainen kulttuuri on noussut maailmalla hyvin hallitsevaan rooliin.  Yhdysvaltojen sisäisiä asioita, kuten politiikkaa, viihdettä ja urheilua, seurataan maan ulkopuolella tarkasti, ja suuri osa maailmalla kulutettavasta mediasisällöstä ja viihteestä on amerikkalaista. Myös eniten käytetyt sosiaalisen median palvelut ovat amerikkalaisia, kuten Google, Facebook, Netflix ja YouTube.

Suomalaiset väittävät usein, että Suomi on erityisen amerikkalaistunut maa, jopa ”Euroopan amerikkalaistunein”. Mediatutkija Veijo Hietalan mukaan amerikkalaistumisesta alettiin Suomessa puhua jo 1960-luvulla. Aluksi amerikkalaistumisesta oltiin huolissaan, ja jotkut pyrkivät rajoittamaan sitä esimerkiksi yhdysvaltalaisia televisio-ohjelmia säännöstelemällä Suomen televisiokanavilla. Amerikkalaistumisen aiheuttama huoli alkoi laantua 1990-luvun alkuun mennessä, kun amerikkalaisesta arvomaailmasta ja kaupallisuudesta tuli hyväksyttyä. Sen jälkeen huolta on enemmän herättänyt amerikkalaistumiseen liittyvä englannin kielen aiheuttama uhka Suomen kansalliskielille.

Katso myös
 Disneysaatio

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalainen kulttuuri
Dreidel

Dreidel tai sevivon on perinteinen hyrrä, jota juutalaiset pyörittelevät hanukkajuhlan aikaan.

Sivujen kirjaimet
Dreidelissä on neljä sivua, joista kullakin on yksi heprealainen kirjain: נ‎ (nun), ג‎ (gimel), ה‎ (he) tai ש‎ (šin) / פ‎ (pe). Kirjaimet ovat alkukirjaimia hepreankielisessä lauseessa neis gadol hayah sham, joka tarkoittaa ”suuri ihme tapahtui siellä”. Se viittaa hanukan juhlimisen taustalla oleviin tapahtumiin, joissa Syyrian armeija kukistettiin ja temppeli vihittiin uudelleen. Israelissa sana ”siellä” on korvattu sanalla po, ”täällä”, jonka alkukirjain on pe.

Pelin kulku
Pelin perusversion alussa jokaisella pelaajalla on sama määrä pelimerkkejä. Ne voivat olla mitä tahansa kolikoista pikkuesineisiin tai pähkinöihin.

Pelin aluksi jokainen pelaaja laittaa pottiin yhden pelimerkin. Jos potissa on pelin aikana jäljellä korkeintaan yksi pelimerkki, jokainen pelaaja täydentää sitä jälleen yhdellä pelimerkillä.

Kukin pelaaja pyöräyttää dreideliä vuorollaan ja toimii tuloksen mukaisesti. Nun ei aiheuta toimenpiteitä. He antaa pelaajalle puolet potista ja gimel antaa koko potin. Šin (tai pe) määrää pelaajan lisäämään pottiin yhden pelimerkin.

Pelaaja putoaa pelistä, kun hän on menettänyt kaikki pelimerkkinsä. Pelin voittaa pelaaja, joka saa kerättyä kaikki pelimerkit.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Taitoleikkikalut
Juutalainen kulttuuri
P. P. Waldenström

Paul Petter (Peter, P. P.) Waldenström (1838–1917) oli ruotsalainen uskonnollinen johtaja ja kirjailija. Hän oli alun perin pappi ja toimi lyseonopettajana Vexiössä, Uumajassa sekä Gevlessä, mistä hän jäi eläkkeelle 1904. Varsinaisen merkityksensä Waldenström saavutti Svenska missionsförbundetin lähetysliiton johtajana. Waldenström julkaisi oman Uuden testamentin ruotsinnoksen sekä useita uskonnollisia kirjasia. Sovinto-opissa Waldenström poikkesi jonkin verran vanhaluterilaisesta opista, mutta raamatunkritiikkiä koskevissa kysymyksissä hän oli hyvin vanhoillinen. Hän oli C. O. Roseniuksen jälkeen vuodesta 1868 Pietesten-lehden päätoimittaja.

Suomennetut julkaisut
 Ahdas portti, Fredrik Ahlqvistin suomentama, Kuopio: Marelius: Rongainen 1857
 Pruukinpatruuni Aataminpoika, eli Missä asut? (Brukspatron Adamsson, eller Var bor du?) suomensi A. Terwo, julk. A. Terwo 1872
 Kolme saarnaa, suom. A. Sadenius, Turku: Frenckell: Suomentaja 1872.
 Vapahtajan ylimmäispapillinen rukous: neljässä lohdutussarnassa selitetty, suom. Wilh. Carlsson, Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura: Luth. Evankeliumi-yhtiö. 1. pain. Turku 1873; 2. p. Helsinki: 1874
 Kristus on noussut kuolleista kolmantena päivänä kirjoitusten mukaan, Tampere: Hildén 1883.
 Lapsen-kasteen historia, neljännestä suuresti lisätystä pain. suom. K. L. H., Waasa: Fahler 1884.
 Hedelmätön puu: saarna Luk. 13: 6-9 johdolla, Tampere: Hildén 1885.
 Jumalan lasten turva ja toivo: lyhyt tutkistelu Davidin 91 psalmista, suom. Lyydi Stenbäck, Helsinki: Lähetyskirjakauppa 1890.
 Kaikki pitää tulla täytetyksi, suom. Abel Fabian Raunio, Helsinki: Lähetyskirjakauppa 1894.
 Keskusteluja kasteesta, suom. Nils Ferdinand Spolander, Erip.: "Suomalainen". Jyväskylä: J. Länkelä 1901
 Kaste ja lapsenkaste, keskustelu Natanaelin ja Timoteuksen välillä, suom. Edvard P., Pori: K. Lönnqvist 1902.
 Ainoastaan Jeesus se ristillenaulittu, suom. Wilhelmiina A., Parkano: P. R. Wiitanen 1904.
 Hänet otettiin kiinni, suom. Wilhelmiina A., Parkano: P. R. Wiitanen 1904.
 Raamatun evankeliumi ja ijankaikkinen rangaistus tahi kuinka on kirjoitettu?, tekijän luvalla suom. O. Kaipainen, Pori: O. Kaipainen 1905.
 Jeesus Kristus sama eilen, tänään ja ijankaikkisesti: uuden vuoden tutkistelemus, suomentanut A. Granfelt, Tampere: Suomen Vapaa lähetys 1911.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Waldenström-artikkeleita,  Halleberget.net  (Archive.org, alasivut toimivat, niiden alasivut ainakin osittain uudelleenohjauksen kautta)

Uskonnolliset kirjailijat
Ruotsalaiset kirjailijat
Ruotsalaiset papit
Vuonna 1838 syntyneet
Vuonna 1917 kuolleet
Vapaakirkot
Vertti Kiukas

Vertti Kiukas on SOSTE Suomen sosiaali- ja terveys ry:n pääsihteeri. Kiukas on toiminut SOSTEn pääsihteerinä vuodesta 2011 lähtien. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa SDP:n puoluetoimistolla ja Elämäntapaliiton toiminnanjohtajana 2003-2010. 

Vertti Kiukas on SDP:n puoluehallituksen jäsen  ja puolueen Demokraattinen osallistuminen, kolmannen sektorin toimintaedellytykset ja tasa-arvo -työryhmän puheenjohtajana kaudella 2020–2023.

Joulukuussa 2019 Kiukas nimitettiin Kelan hallitukseen toimikaudelle 1.1.2020–31.12.2022. Hänet valittiin myös Kelan hallituksen puheenjohtajaksi. Valtioneuvosto nimesi kesäkuussa 2020 Kiukkaan yhdeksi yhdeksästä Suomen Euroopan talous- ja sosiaalikomitean jäsenestä toimikaudelle 21.9.2020–20.9.2025. Talous ja sosiaalikomiteassa Kiukas työskentelee komitean sosiaali-, talous- ja ulkoasioiden valiokunnissa sekä jäsenmaiden taloutta seuraavassa ja koordinoivassa European Semester -seurantaryhmässä.

Kiukas kuuluu veikkauksen hallintoneuvostoon ja toimii EuroHealthNet -verkoston varapuheenjohtajana. EuroHealthNet kokoaa yhteen eurooppalaisia julkisyhteisöjä, järjestöjä ja tutkimuslaitoksia.

Lähteet 

Suomalaiset järjestöjohtajat
Tucker Carlson

Tucker Swanson McNear Carlson (s. 16. toukokuuta 1969 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen televisiojuontaja, poliittinen kommentaattori ja kolumnisti. Hän juontaa Fox News -kanavalla esitettävää Tucker Carlson Tonight -ohjelmaa, joka on Yhdysvaltain katsotuin kaapelitelevision välityksellä näkyvä ajankohtaisohjelma. Hän on aiemmin juontanut ohjelmia CNN- ja MSNBC-kanavilla kunnes siirtyi Fox Newsille vuonna 2009.

Carlson on presidentti Donald Trumpin kannattaja. Hän on arvostellut republikaanipuolueen poliitikkoja liiallisesta talouspoliittisesta libertarismista. Hän on toinen oikeistolaisen The Daily Caller -verkkosivuston perustajista, mutta hän ilmoitti luopuneensa omistuksestaan sivustoa ylläpitävässä yhtiössä vuonna 2020.

Teoksia

Lähteet

Yhdysvaltalaiset juontajat
Yhdysvaltalaiset toimittajat
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Conner

Conner on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Bart Conner (s. 1958), yhdysvaltalainen telinevoimistelija ja lajin olympiavoittaja
 Chris Conner (s. 1983), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
 Dennis Conner (s. 1942), yhdysvaltalainen purjehtija
 Dick Conner (1934–2019), yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja lajin olympiamitalisti
 Finis Conner (s. 1943), yhdysvaltalainen liikemies ja keksijä
 Fox Conner (1879–1951), yhdysvaltalainen kenraalimajuri
 Frank Conner (1908–1944), yhdysvaltalainen moukarinheittäjä
 Isabel Conner (s. 1997), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Nadia Conner (s. 1961), romanialainen telinevoimistelija
 Nadine Conner (1907–2005), yhdysvaltalainen sopraanolaulaja
 Scott Conner, yhdysvaltalainen muusikko
Aimo Lahti (opettaja)

Aimo Lahti (12. maaliskuuta 1902 Helsinki – 25. elokuuta 1953 Hanko) oli suomalainen matematiikan opettaja, rehtori ja matematiikan opetuksen tutkija.

Aimo Lahti osallistui koulupoikana Suomen sisällissotaan valkoisten puolella ja sen jälkeen hän oli vielä vapaaehtoisena mukana Viron vapaussodassa ja Aunuksen retkellä. Lahti vammautui näiden sotaretkien  aikana ja jäi osittain invalidiksi. Sotien jälkeen hän pääsi ylioppilaaksi 1922 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Turun yliopistosta 1926 opiskeltuaan matemaattisia aineita, pedagogiikkaa ja filosofiaa. Lahti väitteli tohtoriksi Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa vuonna 1949, väitöskirja Virheet opetusopillisena ongelmana käsitteli oppilaiden matemaattisissa suorituksissa tekemiä virheitä Lahden 20 vuoden aikana keräämän aineiston pohjalta.

Lahti oli matematiikan opettajana vuosina 1926–1953 useissa eri kouluissa ja lisäksi Sortavalan ja Kajaanin opettajaseminaareissa. Vuosina 1932–1939 hän oli opettajana ja rehtorina Heinolan keskikoulun jatkoluokilla. Lahti julkaisi artikkeleita matematiikan opetuksesta ja kouluopetuksen kehittämisestä. Hän julkaisi myös laajan artikkelin opettajien suhtautumisesta vammautuneisiin oppilaisiin.

Julkaisuja 
 Sortavalan seminaari 1880-1930. Valistus, Helsinki 1930 (toimittaja)
 Algebran alkeita: seminaareja varten. WSOY 1931
 Eräitä ensimmäisen ja toisen asteen funktioiden graafiseen käsittelyyn liittyviä lukioluokkien algebran oppimäärän kohtia, liite Heinolan keskikoulun jatkoluokkien vuosikertomukseen 1932-33. Heinola 1933
 Analyyttisen geometrian harjoitustehtäviä, liite Heinolan keskikoulun jatkoluokkien vuosikertomukseen 1933-34. Heinola 1934
 Kemian kertauskirja: etupäässä realikokeeseen valmistautuvia varten. WSOY 1935
 Koulufilosofian kertauskirja: etupäässä lukioluokkalaisia ja ylioppilaskokelaita varten. Otava 1936
 Koulu ja maanpuolustus: kokemuksia maanpuolustusopetuksesta. Karisto 1936
 Virheet opetusopillisena ongelmana: lähinnä matemaattiseen tietoalueeseen sijoittuva opetusopillinen tutkimus, Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun väitöskirja. Kasvatustieteellinen kirjasto 4.  Suomen kasvatusopillinen yhdistys, Kuopio 1949

Suomennoksia 
 Hj. Nilsson ja G. H. Gustafson : Kojerakentelu askartelutyönä ; mukaillen ja täydentäen suom. Aimo Lahti. WSOY 1931

Lähteet 

Suomen koulujen rehtorit
Suomen sisällissodan valkoiset
Vuonna 1902 syntyneet
Vuonna 1953 kuolleet
Juan Valera y Alcalá-Galiano

Juan Valera y Alcalá-Galiano (18. lokakuuta 1824 Cabra, Córdoba, Espanja – 18. huhtikuuta 1905 Madrid, Espanja) oli espanjalainen poliitikko ja kirjailija. Hänen äidinisänsä oli Dionisio Alcalá Galiano ja enonsa Antonio Alcalá Galiano.

Valera aloitti juridiikan alalla, mutta siirtyi diplomaatin uralle. Diplomaattina hän kävi useissa Euroopan ja Amerikan pääkaupungeissa, ja siten hän saattoi hankkia siihen aikaan espanjalaisilla harvinaisen kosmopoliittisen sivistyksen. Hän oli lähettiläs, senaattori, alivaltiosihteeri ynnä muuta. Hänen poliittinen uransa ei kuitenkaan ollut yhtä merkittävä kuin kirjallinen, sillä hän omistautui menestyksekkäästi lyriikalle, novellistiikalle ja kirjallisuuskritiikille ja oli 1800-luvun jälkipuolella merkittävässä asemassa Espanjan kirjallisuudessa. Hänet valittiin jo 1862 Espanjan akatemian jäseneksi.

Valera julkaisi 1858 runokirjan Canciones, romances y poemas, muodoltaan täydellisen, oppineen, ja 1874 ensimmäisen ja parhaan romaaninsa Pepita Jiménez (suom. Kiusaus), joka on hieno ja omaperäinen psykologinen tutkielma. Muita hänen romaanejaan ovat Las ilusiones del doctor Faustino (1875), El comendador Mendoza (1877), Doña Luz (1879), Juanita la Larga (1896, suom. Juanita, myös nimellä Kaunis Juanita). Näissä proosateoksissa Valera on parhaimmillaan: kieli on klassista, ilman liioiteltua arkaisointia, tyyli omaperäisen persoonallista ja sitä maustaa lempeä ironia, ja kerronnassa näkyy sivistyneen maailmanmiehen skeptisyys kansallista mystifiointia ja naiiviutta kohtaan.

Kriitikkona Valera kirjoitti lehtiartikkeleita ja vihkosia, joita leimaa oppineisuus, hienostuneisuus ja henkevyys, mutta ne ovat hivenen pinnallisia ja häilyviä. Hän kokeili myös historioitsijana. Vuosina 1887–1891 julkaisi uudestaan Lafuenten kuuluisan Historia general de España ja kirjoitti sille jatkoa. Valeran kaikki teokset julkaistiin Madridissa 1906–1917.

Teokset
Romaaneja
 Pepita Jiménez (suom. Kiusaus),
 Las ilusiones del doctor Faustino (1875)
 El comendador Mendoza (1877)
 Doña Luz (1879)
Juanita la Larga (1896, suom. Juanita, myös nimellä Kaunis Juanita)
Vihkosia
 Estudios críticos (1864)
 Disertaciones y juicios literarios (1878)
 Apuntes sobre el nuevo arte de escribir novelas (1887)
 Cartas americanas (1889–1890)

Suomennetut teokset
 Kiusaus: kertomus (Pepita Jiménez), suomentanut Vihtori Lehtonen. Tampere: K. Kaatra 1908
 Juanita (Juanita la Larga); suom. Siiri Nurmi. Helsinki : Suomen kirja 1946. Sarja: Viime vuosisadan valioita 5
 Pepita Jimenez (Pepita Jimenez) suom. Margareta Konkka. Hämeenlinna : Karisto 1969. Sarja: Libri-sarja. – Ex libris : [Concert hall sosiety] 1971 Erikoispainos, kuvaliite
 Kaunis Juanita: Pepita Jimenez, suom. Margareta Konkka. Karisto 1974 sekä useita lisäpainoksia
Antologioissa
 Pepita Jiménez: ote II osasta. Antologiassa: Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Tyyni Tuulio, WSOY 1954

Lähteet

Aiheesta muualla

Senaattorit
Espanjalaiset diplomaatit
Espanjan akatemian jäsenet
Espanjalaiset runoilijat
Espanjalaiset poliitikot
Vuonna 1824 syntyneet
Vuonna 1905 kuolleet
Bembölen koulu

Bembölen koulu () on rakennustaiteellisesti arvokas koulurakennus Järvenperässä Keski-Espoossa historiallisen Kuninkaantien varrella. Sen arkkitehtuurissa on piirteitä 1920-luvun klassismista ja ruotsalaisesta barokkityylistä. Koulun tiloissa toimii ruotsinkielinen peruskoulu kesäkuuhun 2022 saakka, ja tämän jälkeen koulu lakkautetaan.

Bembölen koulu valmistui vuonna 1923, ja se aloitti uuden vaiheen Espoon koulurakentamisessa. Punatiilinen ja kaksikerroksinen koulu oli aikoinaan Espoon näyttävin julkinen rakennus keskiaikaisen kivikirkon ohella. Koulun suunnitteli arkkitehtitoimisto Borg–Sirén–Åberg.

Klassismia edustavat muun muassa korkeat pilasterit pääsisäänkäynnin molemmin puolin. Ruotsalaista barokkityyliä edustavat lanterniinikatto, massiiviset seinäpinnat ja korostettu toinen kerros. Myös pyörökaariset portaalit kuuluvat barokin tyylilajiin.

Bembölen koulu rakennettiin Makasin päärakennuksen paikalle; Makas oli yksi Bembölen kantataloista.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Bemböle skola.  Suomi.fi.

Espoon peruskoulut
Järvenperä
Suomen ruotsinkieliset peruskoulut
Kärsimysnäytelmä (albumi)

Kärsimysnäytelmä on Saattueen kolmas albumi. Julkaisutauon aikana kokoonpano muuttui
joten levyllä vaikuttaa uutena jäsenenä Sameli Köykkä rummuissa.

Kaikki kappaleet ovat Tero Kalliomäen säveltämiä ja Tuukka Koskisen sanoittamia, paitsi
Tumma virta on Jani Koskelan sanoittama ja Harhaanjohtaja taas kokonaan Teron käsialaa.
Lisäksi Harhaanjohtaja-kappaleessa vierailee kanteleensoittaja Aslak Tolonen. Levyn ovat äänittäneet
Jarno Hänninen (D-Studio) ja Tero Kalliomäki (Studio KillHill).

Jani Koskelan mukaan levy käsittelee elämää.

Kappaleet 

 Tumma Virta - 06:47
 Turmellun Lihan Markkinat - 05:51
 Morfiinienkeli - 08:44
 Kateus - 05:36
 Harhaanjohtaja - 05:31
 Kärsimysnäytelmä - 07:59
 Turta - 05:56

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

 Vuoden 2016 albumit
 Saattueen albumit
Sana Minatozaki

Sana Minatozaki (, , s. 29. joulukuuta 1996 Osaka, Japani), paremmin tunnettu etunimellään Sana, on japanilainen laulaja ja lauluntekijä. Hän kuuluu tyttöbändiin Twice. Sana on myös yksi Twicen kolmesta japanilaisista jäsenistä.

Elämä 
Minatozaki syntyi Tennōji-kussa, Osakan prefektuurissa, Japanissa. Hän on perheensä ainut lapsi. Hän halusi tulla laulajaksi ja tanssijaksi ja sai innoitusta Girls’ Generationin kaltaisista k-pop-yhtyeistä. Sana osaa puhua hyvää koreaa.

Minatozaki läpäisi JYP Entertainmentin koe-esiintymisen vuonna 2012. Sana oli JYP:llä harjoittelijana ja oli suunniteltu että debytoisi yhdessä Jihyon kanssa uudessa yhtyeessä mutta se ei toteutunut.

Vuonna 2015 hän osallistui Sixteen tosi-tv ohjelmaan, jossa esiintyjiä pyydettiin esittelemään "tähtilaatuaan". Sana päätti ettei esittele lauluaan, räppiään tai tanssiaan vaan piti livenä ruuanlaittosegmentin jossa esitteli omalaatuista charmiaan. Hänet valittiin Twice-yhtyeeseen.

Kirjat 
 Yes, I am Sana (valokuvakirja, 9.4.2021)

Diskografia

Videokuvaukset 
Esiintymiset muiden yhtyeiden musiikkivideoilla:

Filmografia 

 Sixteen (2015)
 Idol Star Athletics Championships (2016), juontaja
 Saturday Night Live (2016)
 KBS Song Festival (2017)
 Idol Star Athletics Championships (2019)
 Hometown Report (2020)
 Idol On Quiz (2020)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 MyDramalist-sivustolla 

Twice
Japanilaiset popmuusikot
Japanilaiset laulajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Francis Amasa Walker

Francis Amasa Walker (1840–1897) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hän oli vuodesta 1869 Yhdysvaltojen tilastollisen toimiston johtaja, vuodesta 1873 professori Newhavenissa Yalen yliopistossa ja vuodesta 1881 Massachusetts Institute of Technologyn presidentti. Hänen merkittäviä teoksiaan ovat muun muassa The Wages Question (1876), Money (1878) ja Land and Its Rent (1883, suunnattu Henry Georgea vastaan). Oppikirjoillaan hän edisti kiinnostusta taloustieteen opintoihin Yhdysvalloissa. Hän edusti historiallis-realistista suuntausta.

Francis Amasa Walkerin isä oli taloustieteilijä ja poliitikko Amasa Walker.

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät
Vuonna 1840 syntyneet
Vuonna 1897 kuolleet
Luettelo vuonna 1906 kuolleista henkilöistä



Tammikuu 
 6. tammikuuta – Johannes Schalin, suomalainen valokuvaaja (s. 1881)
 12. tammikuuta – Abel Jäntti, suomalainen maakauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1829)
 17. tammikuuta − Kaarlo Bergbom, suomalainen teatterinjohtaja, suomenkielisen teatterin perustaja ja näytelmäkirjailija (s. 1843)
 20. tammikuuta – Friedrich Uhl, itävaltalainen kirjailija, hallitusneuvos ja Wiener Zeitungin päätoimittaja 1872–1900 (s. 1825)
 31. tammikuuta – Ivan Babuškin, venäläinen vallankumouksellinen bolševikki (s. 1873)

Helmikuu 
 11. helmikuuta – Niilo Aleksander Grundström, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1838)
 12. helmikuuta – Carl Eugen Åberg, suomalainen kauppias, valtiopäivämies ja kauppaneuvos (s. 1838)
 14. helmikuuta – Stepan Aleksandrovski, venäläinen taidemaalari ja akvarellisti (s. 1842)
 25. helmikuuta – Anton Arenski, venäläinen säveltäjä (s. 1861)

Maaliskuu 
 12. maaliskuuta – August Bade, suomalainen insinööri, tehtailija ja valtiopäivämies (s. 1832)
 13. maaliskuuta – Susan B. Anthony, yhdysvaltalainen suffragetti ja kansalaisoikeusaktivisti (s. 1820)

Huhtikuu 
 17. tai 18. huhtikuuta – Gustave Vapereau, ranskalainen kirjailija ja ensyklopedisti (s. 1819)

Toukokuu 
 5. toukokuuta – Fredrik Jansson, suomalainen asianajaja, virka-, valtiopäivä- ja liikemies ja varatuomari (s. 1858)
 18. toukokuuta – John Bythesea, brittiläinen amiraali (s. 1827)

Kesäkuu 
 1. kesäkuuta – Robert Adams, Jr., yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, senaattori, edustajainhuoneen jäsen, suurlähettiläs ja juristi (s. 1849)
 29. kesäkuuta – Juhana Samuel Junttila, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1835)

Heinäkuu 
 7. heinäkuuta – Fredrik Engelke, ruotsalainen piirustuksen opettaja, virsirunoilija ja hengellisten laulukirjojen julkaisija (s. 1848)

Elokuu 
 3. elokuuta – Johan Fridolf Pipping, suomalainen tuomari, valtiopäivämies ja varatuomari (s. 1820)
 16. elokuuta – Emil Frithiof Andersin, suomalainen senaattori, valtiopäivämies, laamanni ja kihlakunnantuomari (s. 1843)
 17. elokuuta – Carl Federley, suomalainen tuomari, virka- ja valtiopäivämies, Vikingen-lehden päätoimittaja 1870–1872 ja varatuomari (s. 1844)
 24. tai 29. elokuuta – Alfred Stevens, belgialainen taidemaalari (s. 1823)

Lokakuu 
 10. lokakuuta – Richard Heimberger, suomalainen liikemies, tehtailija ja valtiopäivämies (s. 1836)

Marraskuu 
 20. marraskuuta – Kasten Antell, suomalainen eversti, senaattori ja Suomen Hypoteekkiyhdistyksen toimitusjohtaja 1884–1906 (s. 1845)
 28. marraskuuta – Oskar Andersson, ruotsalainen pilapiirtäjä (s. 1877)

Joulukuu 
 8. joulukuuta – Henrik Emanuel Aspelin, suomalainen opettaja, historioitsija ja Vasabladetin päätoimittaja 1881–1906 (s. 1854)
 10. joulukuuta – Carl Lewenhaupt, ruotsalainen kreivi, diplomaatti, poliitikko ja Ruotsin ulkoministeri (s. 1835)
 28. joulukuuta – Brynolf Roiha, suomalainen maanviljelijä, tehtailija ja valtiopäivämies (s. 1870)

Katso myös 

 Wikipedia:Henkilön kuolintiedon lisääminen
 Wikiprojekti:Henkilöartikkeleiden syntymä- ja kuolinvuosiluokat
 Wikipedia:Wikidata/Äskettäin kuolleita

1906
Ylijoki (Nurmo)

Ylijoki on Seinäjoen 59. kaupunginosa. Ylijoki kuuluu Kuoraksen suuralueeseen. Ylijoella asuu noin 200 asukasta. Kylän läpi virtaa Nurmonjoki, joka alkaa Ahvenjoen ja Lehmijoen risteyksessä kylän eteläpäässä. Nurmonjoen molemmin puolin sijaitsevaa kylää yhdistää kolme tietä ja siltaa. 

Ylijoen maisema on kumpuileva. Peltoaukeamien keskellä kohoaa metsäsaarekkeita. Kylällä on useita lypsykarjatiloja, emolehmätila sekä muuta yritystoimintaa. Suuri osa kyläläistä käy töissä kylän ulkopuolella.

Palvelut 
Ylijoella käy kerran viikossa kirjasto- ja myymäläauto. Kylässä on toiminut laillistettu hieroja, huonekaluverhoomo, koneurakointia ja lomamökkien vuokrausta.

Ylijoki-seura on vuokrannut kylältä rivitalohuoneiston kokoontumis- ja kerhotilaksi. Tilassa ovat toimineet seurakunnan tyttö- ja poikakerhot, eläkeläispiiri ja diakonia-lähetyspiiri. Tilassa on pidetty myyjäisiä, kirkon tilaisuuksia ja kansalaisopiston kursseja. Tilassa ovat kokoontuneet myös maa- ja kotitalousnaiset, maamiesseura ja Ylijoki-seura.

Ylijoen koulun mäellä sijaitsee valaistu pururata, jossa on talvella hiihtolatu. Paikalla on myös leikkikenttä ja urheilukenttä, jossa sijaitsee talvisi jääkiekkokaukalo. Kentän reunalla sijaitsee kyläseuran pukukoppi. Ylijoki-seura omistaa yhdessä Kouran metsästysseuran kanssa kodan. Ylijoen ja Kouran rajalla sijaitsee metsästysmaja ja ampumarata.

Nähtävyydet 
Ylijoen nähtävyyksiä ovat Paston vanha mylly, sekä kylän koulukiinteistön vanhin rakennus; alun perin Nurmon pappilarakennus vuodelta 1766. Pappila siirrettiin Ylijoelle kansakouluksi vuonna 1898.

Tapahtumat 
Ylijoki-seura on järjestänyt vuosittain hiihto-, kesäurheilu- ja onkikisat. Pääsiäisenä kylällä on järjestetty myös pääsiäiskokko. Pääsiäisen ja joulun aikana kylällä järjestetään myös seurakunnan tilaisuuksia.

Lähteet 

Nurmon kylät
Kuoras
Momo Hirai

Momo Hirai (, , s. 9. marraskuuta 1996 Kioto, Japani) on japanilainen laulaja ja tanssija. Hän tunnettu lyhyesti nimellä Momo ja kuuluu k-pop-tyttöbändiin Twice. Hän on tunnettu tanssitaidoistaan. Hän on yksi yhtyeen kolmesta japanilaisesta jäsenestä.

Elämä ja ura

Nuoruus ja uran alku 
Momo Hirai syntyi Kyōtanabessa, Kioton prefektuurissa, Japanissa. Hän aloitti tanssimisen kolmevuotiaana isosiskonsa kanssa. Nuorena hän tanssi Step Out Dance Studiolla, ja JYP Entertainmentin kykyjenetsijät näkivät videon, jossa Hirai ja hänen siskonsa Hana tanssivat. Hirai ja hänen siskonsa saivat kutsun 2011 JYP Japan koe-esiintymiseen ja Hirai valittiin koulutukseen. Hän muutti Etelä-Koreaan ja aloitti kouluttautumisen 13. huhtikuuta 2012 Twicen toisen jäsenen Sana Minatozakin kanssa. Vuonna 2015 Hiraista tuli kilpailija JYP Entertainmentin omassa tosi-tv ohjelmassa nimeltä Sixteen. Ohjelmassa 16 tyttöä kilpaili debytoimisesta Twicessä. Hirai kuitenkin eliminoitiin kuudennessa jaksossa, mutta lisättiin Twicen jäseneksi viimeisessä jaksossa hänen tanssitaitojensa takia.

Debyytti ja ura 
Hirai debytoi Twicen kanssa 20. lokakuuta 2015 minialbumilla The Story Begins.
Vuonna 2016 Momo osallistui Hit the Stage -ohjelman tanssikilpailuun.

Yksityiselämä 
JYP Entertainment ilmoitti 2. tammikuuta 2020, että Hirai seurustelee Super Juniorin Kim Hee-chulin kanssa. Heinäkuussa 2021 JYP ilmoitti, että pari oli päättänyt erota kiireisten aikataulujensa takia.

Diskografia 

Lauluntekijänä:

Filmografia 

 Sixteen (2015)
 Hit The Stage (2016)
 Saturday Night Live (2016)
 Real Class - Elementary Kid Teachers (2017)
 Dogs Are Incredible (2020)
 Hometown Report (2020)
 Idol On Quiz (2020)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 MyDramalist-sivustolla 

Twice
Japanilaiset popmuusikot
Japanilaiset laulajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Nils Bolander

Nils Fredrik Bolander (18. heinäkuuta 1902 Västerås, Ruotsi – 7. joulukuuta 1959 Lund) oli ruotsalainen luterilainen pappi, Lundin hiippakunnan piispa sekä runoilija ja kirjailija.

Nils Bolander oli kotoisin Västeråsista, jossa hänen isänsä oli tuomiokirkkourkuri. Isä kuoli kuitenkin kun Nils oli vain yhden vuoden ikäinen, mutta omien sanojensa mukaan hän peri "rytmien lahjan ja voimakkaasti virtaavan pelimannin veren”.

Bolander opiskeli teologiaa Upsalan yliopistossa ja opiskeluaikanaan hän sai vaikutteita arkkipiispa Nathan Söderblomilta ja norjalaiselta teologian professorilta Ole Hallesbyltä. Hänet vihittiin papiksi Västeråsin hiippakunnassa. Hän jatkoi opiskelua ja valmistui teologian lisensiaatiksi 1929.Nils Bolander oli myös virsitutkija, hymnologi. Teoksessaan Samfund och sångbok (Yhteisö ja laulukirja) hän tarkastelee Ruotsissa esiintyneitä hengellisiä liikkeitä ja yhteisöjä sekä niiden laulukirjoja. 

Hän toimi pappina lähinnä Taalainmaalla kunnes hänet valittiin Tukholman Engelbrektin seurakunnan komministeriksi 1940 ja kirkkoherraksi 1947. Seurakuntatyönsä ohella hän julkaisi useita runo- ja saarnakokoelmia ja esiintyi usein radioapuhuhujana. Hän oli myös pidetty saarnaajana. Hänet valittiin 1950 Lundin tuomiorovastiksi, vaikka hän ei ollut koskaan käynyt Lundissa. Valintaan vaikutti hänen radio-ohjelmansa joita voitiin kuunnella koko maassa. 1958 hänet valittiin Lundin hiippakunnan piispaksi. Tätä virkaa hän ehti hoitaa vain lyhyen aikaa, hän kuoli joulukuussa 1959.

Bolanderin paimenkirjeen (Herdabrev till Lunds stift) aiheena oli pappina oleminen (Att få vara präst), ja oman leimansa sille antoivat lukuisat runot. Kirjasta otettiin neljä painosta ja se on ilmestynyt myös tanskaksi.

Bolander on kirjoittanut runojen ohella myös virsiä. Yksi Bolanderin virsi on vuoden 1986 Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 562 "Herra antoi, ottikin" (Herren gav, och Herren tog) vuodelta 1933. Sen on suomentanut Per Boreman 1946 ja Pekka Kivekäs uudelleen 1998. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on myös yksi hänen kirjoittamansa virsi, virsi 519 "On työni, Herra, lahjaasi".

Lähteet 

Ruotsalaiset virsirunoilijat
Ruotsalaiset kirjailijat
Ruotsin kirkon piispat ja arkkipiispat
Lundin hiippakunta
Vuonna 1902 syntyneet
Vuonna 1959 kuolleet
Pikku Jääkarhu

Pikku Jääkarhu (, ) on Warner Brosin ja Rothkirch Cartoon Filmin tuottama saksalais-amerikkalainen animaatioelokuva, joka perustuu alankomaalaisen kirjailijan Hans de Beerin kirjoittamaan lastenkirjasarjaan. Elokuvan pohjalta on tehty myös useita jatko-osia sekä piirrossarja.

Juoni 
Elokuva kertoo pienestä jääkarhunpoikasesta Lassesta, jolle pohjoisen pallonpuoliskon suuri ja luminen ympäristö tuntuu pelottavan isolta, kunnes hän löytää ystävän Roope-nimisen hylkeen. Lassen ja Roopen ystävyys saa ennen pitkää myös muutkin jääkarhut ja hylkeet toimimaan keskenään entistä paremmin. Yhteistyötä tarvitaakin, sillä valtava metallihirviö uhkaa syödä kaikki jäätikön kalat.

Jatko-osat 
 Pikku Jääkarhu - Lasse ja pikku tiikeri (2002)
 Pikku Jääkarhu - Lentämisen riemu (2003)
 Pikku Jääkarhu - Rekikoira Nanuk (2003)
 Pikku Jääkarhu - Vieras etelänavalta (2004)
 Pikku Jääkarhu - Salaperäinen saari (2005)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Saksalaiset animaatioelokuvat
Elokuvat karhuista
Vuoden 2001 elokuvat
Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
Vuoden 2001 saksalaiset elokuvat
Vuoden 2001 yhdysvaltalaiset elokuvat
Rautakorpi

Rautakorpi on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Esko Rautakorpi, elokuvakriitikko
 Jukka Rautakorpi (s. 1963), suomalainen jääkiekkovalmentaja
 Kaarlo Rautakorpi, ent. Grönblad (1884–1961), suomalainen pankinjohtaja ja tulitikkutehtailija
 Kaisaleena Rautakorpi (s. 1994), suomalainen pesäpalloilija
Hugh Carthy

Hugh Carthy (s. 9. heinäkuuta 1994 Preston) on englantilainen maantiepyöräilijä, joka on parhaimmillaan etappikilpailuissa ja mäkisessä maastossa ajettaessa. Hän aloitti ammattilaisuransa Rapha Condor–JLT -joukkueessa 2013–2014, edusti Caja Rural - Seguros RGA -tallia 2015–2016 ja on vuodesta 2017 kilpaillut Cannondale Pro Cycling Team / EF Education -joukkueessa.

Carthy voitti Alto de l'Anglirulle päättyneen 12. etapin Espanjan ympäriajossa 2020. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi.

Saavutuksia 

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
2014
Tour of Japan, mäkikirikilpailun ja nuorten kilpailun voitto
Tour of Korea, kokonaiskilpailun, nuorten kilpailun ja 7. etapin voitto
2015
Tour du Gévaudan Languedoc-Roussillon, nuorten kilpailun voitto
2016
Katalonian ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
Vuelta Asturias, kokonaiskilpailun, nuorten kilpailun ja 1. etapin voitto
2018
Colorado Classic, kokonaiskilpailussa kolmas, mäkikirikilpailun voitto
2019
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 11:s, nuorten kilpailussa kolmas
Sveitsin ympäriajo, mäkikirikilpailun ja 9. etapin voitto
2020
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 12. etapin voitto
2021
Faun-Ardèche Classic, kolmas
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas
Vuelta a Burgos, 5. etapin voitto
2022
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs

Lähteet 

Englantilaiset maantiepyöräilijät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Janatuinen

Janatuinen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:               

 Joel Janatuinen (s. 1995), suomalainen jääkiekkoilija
 Oskari Janatuinen (1887–1945), suomalainen kuvanveistäjä
Son Chae-young

Son Chae-young (; s. 23. huhtikuuta 1999 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen laulaja ja lauluntekijä. Hän on Twice-yhtyeen räppäri ja vokalisti sekä sen toiseksi nuorin jäsen.

Elämäkerta 
Hänet valittiin Twice-yhtyeen jäseneksi Sixteen-tositelevisio-ohjelman kilpailun perusteella.

Chaeyoung ja yhtyeen toinen jäsen Tzuyu valmistuivat vuonna 2019 Hanlimin taiteellisesta koulusta Soulista.

Diskografia

Filmografia 

 Sixteen (2015)
 Suwon K-pop Super Concert (2016)
 Saturday Night Live (2016)
 Battle Trip (2019)
 Hometown Report (2020)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 MyDramalist-sivustolla 

Twice
Eteläkorealaiset muusikot
Eteläkorealaiset laulajat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Sepp Kuss

Sepp Kuss (s. 13. syyskuuta 1994 Durango, Colorado) on yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä. Hän on parhaimmillaan etappikilpailuissa sekä mäkisessä maastossa ajettaessa. Hän aloitti ammattilaisuransa Rally Cycling -joukkueessa 2016–2017 ja on edustanut Team LottoNL-Jumbo / Team Jumbo-Visma -tallia vuodesta 2018.

Kuss voitti Tour of Utahin kokonaiskilpailun 2018. Hän voitti Santuario del Aceboon päättyneen 15. etapin Espanjan ympäriajossa 2019 ja Andorra la Vellaan päättyneen 15. etapin Ranskan ympäriajossa 2021.

Saavutuksia 

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
2016
Redlands Bicycle Classic, 2. etapin voitto
Tour de Beauce, 2. etapin voitto
2017
Tour of Alberta, kokonaiskilpailussa toinen
2018
Tour of Utah, kokonais- ja mäkikirikilpailun sekä 2., 5. ja 6. etapin voitto
2019
Espanjan ympäriajo, 15. etapin voitto
2020
Critérium du Dauphiné, 5. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15:s
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16:s
2021
Ranskan ympäriajo, 15. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas, 17. etapilla toinen
2022
Faun-Ardèche Classic, kolmas
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset maantiepyöräilijät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo vuonna 1913 kuolleista henkilöistä



Tammikuu 
 15. tammikuuta – Deborah Alcock, irlantilainen kirjailija (s. 1835)
 20. tammikuuta – Otto Alcenius, suomalainen opettaja, numismaatikko ja kasvitieteilijä (s. 1838)
 30. tammikuuta – James Henderson Berry, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, senaattori ja Arkansas’n kuvernööri 1883–1885 (s. 1841)

Helmikuu 
 10. helmikuuta – Konstantínos Tsiklitíras, kreikkalainen vauhdittomien hyppyjen hyppääjä ja olympiavoittaja ja jalkapalloilija (s. 1888)
 12. helmikuuta – John Flygare, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1846)
 15. helmikuuta – Juho Kaksola, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1835)
 18. helmikuuta – Louis Becke, australialainen kirjailija (s. 1855)
 20. helmikuuta – Robert von Lieben, itävaltalainen fyysikko ja keksijä (s. 1878)
 22. helmikuuta – Longyu, Kiinan keisarinna 1889–1908 ja leskikeisarinna 1908–1913 (s. 1868)
 24. helmikuuta – Anna Hamilton Geete, ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä (s. 1848)
 24. helmikuuta – Pekka Fredrik Lappalainen, suomalainen pappi ja virsirunoilija (s. 1880)

Toukokuu 
 26. toukokuuta – Gábor Bálint, unkarilainen kielitieteilijä ja uralilais-altailaisen kielitieteen professori (s. 1844)

Kesäkuu 
 2. kesäkuuta – Alfred Austin, englantilainen runoilija ja kriitikko (s. 1835)
 29. kesäkuuta – Tobias Michael Carel Asser, vuoden 1911 Nobelin rauhanpalkinnon saanut alankomaalainen juristi (s. 1838)

Heinäkuu 
 25. heinäkuuta − Friedrich Meinecke, saksalainen kuvanveistäjä (s. 1878)
 31. heinäkuuta – Thomas Ayres, englantilais-eteläafrikkalainen ornitologi (s. 1828)

Elokuu 
 13. elokuuta – August Bebel, saksalainen sosialistipoliitikko, valtiopäivämies ja yksi Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen perustajista (s. 1840)
 15. elokuuta – Josef Österbladh, suomalainen pappi ja valtiopäivämies (s. 1845)
 21. tai 24. elokuuta – Steingrímur Thorsteinsson, islantilainen opettaja ja kääntäjä (s. 1831)

Syyskuu 
 10. syyskuuta – Gustaf Janson, ruotsalainen kirjailija (s. 1866)

Lokakuu 
 13. lokakuuta – Anton Viktor Appelqvist, suomalainen pappi, opettaja ja valtiopäivämies (s. 1839)

Marraskuu 
 7. marraskuuta – Leander Olofsson, suomalainen maanviljelijä, laivanvarustaja ja valtiopäivämies (s. 1831)
 9. marraskuuta – David Kalli, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1845)
 26. marraskuuta – Rufus W. Cobb, yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko (s. 1829)

Joulukuu 
 25. joulukuuta – Johan Magnus Alopaeus, suomalainen opettaja, rehtori ja toimittaja (s. 1837)
 31. joulukuuta – Seth Carlo Chandler, yhdysvaltalainen tähtitieteilijä (s. 1846)

Tuntematon päivämäärä 
 Vihtori Hosio, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1868)
 Heikki Kansanen, suomalainen liikemies, maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1846)
 Berndt Magnus Reinius, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1837)

Katso myös 

 Wikipedia:Henkilön kuolintiedon lisääminen
 Wikiprojekti:Henkilöartikkeleiden syntymä- ja kuolinvuosiluokat
 Wikipedia:Wikidata/Äskettäin kuolleita

1913