joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Hannu Vainio

Hannu Antero Vainio (9. huhtikuuta 1928 Savonlinna – 5. huhtikuuta 2013 Rovaniemi) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja kirjailija, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
Vainion vanhemmat olivat metsänhoitaja Eino Vainio ja Tyyne Maria Eskolin ja puoliso vuodesta 1952 Pirkko Unelma Puljula. Vainio tuli ylioppilaalksi Kuopion yhteiskoulusta vuonna 1947 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta vuonna 1953. Hän oli Metsähallituksen Meltauksen hoitoalueen harjoittelija vuoteen 1954 ja sitten avustava metsänhoitaja Luiron ja Kitisen hoitoalueilla. Sodankylän hoitoalueen apulaismetsänhoitaja Vainiosta tuli vuonna 1955. Hoitoalueen metsänhoitajana hän työskenteli 1967–1978, mutta myös metsähallinnon kehittämisen konsulttitehtävissä. Vuonna 1979 Vainiosta tuli Perä-Pohjolan piirikuntakonttorin ylimetsänhoitaja ja viimeksi työurallaan hän toimi Perä-Pohjolan piirikunnan piirikuntapäällikkönä 1985–1991. Metsäneuvoksen arvonimen Vainio sai vuonna 1990.

Julkaisuja
 Metsäosaston henkilöstön kehittäminen, 1977, Markku Rauhalahti, Hannu Vainio
 Kemijärvellä vaikuttaneet aluemetsähoitajat 1859–1992, 1992
 Tiellä Siperiaan: Bragge-Vainio-suvun alkuvaiheita ja Juho Wainion sekä hänen jälkeläistensä kohtaloita, 2007
 Metsänhoitajana Lapissa: muistelmia ja kokemuksia ajalta 1931–1991, 2009
 Tanssivat lohet ja pudonneet onkimiehet: kokemuksia Lapin metsissä ja vesillä ajalta 1942–1990, 2009
 Salaperäinen Sompiojärvi, 2010

Lähteet

Suomalaiset metsänhoitajat
Suomalaiset virkamiehet
Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Danielle Rose Russell

Danielle Rose Russell (s. 31. lokakuuta 1999 Pequannock Township, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja Malli. Hän tuli tunnetuksi vuonna 2013 alkaneesta sarjasta The Originals, jossa Russell näyttelee päähenkilöiden tytärtä Hope Mikaelsonia. Russell uusii roolinsa Hopena, myös vuoden 2018 sarjassa Legacies, jossa hänen hahmonsa Hope on päähenkilönä.

Ura
Russellin ensimmäinen rooli oli elokuvassa Tanssi haudoilla (2014), esittäen Venäläisen huumediilerin 14-vuotiasta tytärtä. Seuraavana vuonna, hän esiintyi Aloha-nimisessä elokuvassa (2015), Bradley Cooperin tyttärenä. Vuonna 2016, Russel esiintyi kuudessa jaksossa lyhyessä TV-sarjassa The Last Tycoon. Russel esitti sivuroolis myös vuoden 2017 elokuvassa wonder.

Heinäkuussa 2017, hänet valittiin esittämään teini Hope Mikaelsonia viidennelle ja viimeiselle kaudelle CWn televisiosarjassa The Originals. Toukokuussa 2018, ilmoitettiin että Russell jatkaa roolissaan Hope Mikaelsonina CWn uudessa sarjassa Legacies, joka on The Originalssin spinoff-sarja.

Nuoruus
Russell syntyi Pequannock Townshipissa, New Jerseyssa, ja kasvoi West Milfordissa, New Jerseyssa. Hän on Rosemary Radonin, entisen tanssijan ja laulaja Ricky Russellin tytär. Russell aloitti mallin työt nuorena, esiintyen lehdissä ja mainoksissa, ennen kuin aloitti teatteri harrastuksen ja esiintyi useissa koulu näytelmissä. Vuonna 2018, hän valmistui yläasteelta, suorittaen koulun loppuun etä-opetuksena.

Filmografia

Elävät henkilöt
Vuonna 1999 syntyneet
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Savelanpuisto

Savelanpuisto on monia ulkoliikuntapaikkoja sisältävä puisto Helsingin Malmin kaupunginosan lounaiskulmassa. Se sijaitsee Vantaanjoen itärannalla ja Kehä I -tien eteläpuolella. Savelanpuiston luoteispuolella on Savelan ja kaakkoispuolella Pihlajamäen ja Pihlajiston asuinalueet. Savelanpuiston halki kulkee Longinoja, joka laskee Vantaanjokeen puiston lounaiskulmassa. Joen vastarannalla on Oulunkylän siirtolapuutarha. Savelanpuiston etelärajaa pitkin kulkevalle Maaherrantielle rakennetaan Raide-Jokeri-pikaraitiotietä.

Savelanpuistossa on jalkapallokenttä MagneCit Areena, jalkapallokäytössä oleva kuplahalli, muita pallopelikenttiä, ulkoilureittejä, 25 metrin korkuiset kuntoportaat sekä Pihlajamäen nuorisopuisto, johon kuuluvat Tyttöjenpuisto, rullalautailupuisto Freestyleparkki, pyöräilyratoja, monitoimikenttä ja kesäkahvila Linnunpesä. Puiston pohjoisosassa Longinojan varrella ovat Savelan koirapuisto ja Savelan viljelypalstat.

Alueella sijaitsevat myös Helsingin Uusi yhteiskoulu ja Pihlajamäen ala-aste. Niiden välissä kulkevat kadut Lucina Hagmanin kuja ja Lucina Hagmanin polku on nimetty Uuden yhteiskoulun perustajan mukaan.

Historiaa

Savelanpuiston rakentamisesta päätettiin syksyllä 1976, ja alueesta käytettiin tuolloin nimitystä Longinojan virkistysalue. Noin 23 hehtaarin kokoisen puiston rakentaminen alkoi kuitenkin vasta 1980-luvun puolivälissä. Aluksi entisen peltoalueen maastomuotoja muutettiin maisemamuotoilun keinoin vaihtelevammiksi.

Rullalautailupuisto alueelle saatiin vuonna 1997 nuorten itsensä suunnittelemana. Sitä alettiin seuraavalla vuosikymmenellä laajentaa Pihlajamäen nuorisopuistoksi, joka avattiin yleisölle kesäkuussa 2009. Vuonna 2004 Rapakiventien varteen nousi kuplahalli jalkapallojunioreiden talvikauden harjoitustilaksi.

Kesällä 2021 avattiin uudistettuna PK-35:n kotikenttänä toimiva Pihlajamäen jalkapallostadion, jossa on nyt tuhatkunta katsomopaikkaa. Samana vuonna valmistuivat Savelanpuistosta Pihlajiston Pyynikintielle nousevat kuntoportaat  ja jokirannan uusi onkilaituri.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Pihlajamäen nuoriso­puisto
 Pihlajamäen juniorihalli

Helsingin puistot
Malmi
Helsingin urheilupaikat
Philipp Schall von Bell

Philipp Schall von Bell (s. Nordrhein-Westfalenissa, k. joulukuussa 1560 Moskovassa) oli Liivinmaan ritarikunnan ylimpiä sotapäälliköitä sekä alueen maaherra (Landmarschall), jossa virassa hän seurasi pakenevaa edeltäjäänsä, Viljandin suurta linnoitusta hallinnutta J. W. von Fürstenbergiä Venäjän tsaari Iivana IV Julman aloittaman Liivinmaan sodan aikana. Virallisesti koko Liivinmaan maaherraksi tuli von Fürstenbergin jälkeen Gotthard Kettler. Von Bell johti saksalais-liiviläisiä joukkoja Härgmäen taistelussa elokuussa 1560, ja taistelu päättyi Vasili Barbašinin johtamille venäläisille. Von Bell joutui vangiksi samoin kuin von Fürstenbergkin. Iivana määräsi von Bellin ja kolme muuta liiviläisupseeria teloitettaviksi, mahdollisesti epäkunnioittavan käyttäytymisen vuoksi, tai mahdollisesti siksi, että Iivanan epäsuosioon joutunut entinen Venäjän vaikutusvaltaisin aatelisjohtaja, pääministeriksi verrattava Aleksei Adašev puhui hänen puolestaan.

Lähteet 

Liiviläiset henkilöt
Sotilaat
Baltian historia
Vuonna 1560 kuolleet
One Way Seurakunta

One Way Seurakunta on One Way Mission-järjestön Suomessa toimiva seurakuntien verkosto.

Seurakuntia on seuraavilla paikkakunnilla: Espoo, Forssa, Helsinki, Hyvinkää, Hämeenlinna, Joensuu, Jyväskylä, Järvenpää, Kajaani, Kotka, Kuopio, Lahti, Mikkeli, Oulu, Pori, Porvoo, Rovaniemi, Saarijärvi, Sastamala, Seinäjoki, Sipoo, Tampere, Turku ja Vantaa.

Ensimmäinen One Way -seurakunnat perustettiin Helsinkiin vuonna 2003. Seurakunnan perustamisen tavoitteena oli antaa hengellistä ohjausta ja apua toiminnan piirissä olleille yksinäisille ja haavoittuneille ihmisille, jotka eivät ole olleet minkään seurakuntatoiminnan piirissä. One Way -seurakunta halusi tarjota vaihtoehdon seurakunnille, joissa esiintyi liberalismia tai erilaisia epäterveitä virtauksia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seurakunnan kotisivu.

Suomen seurakunnat
Kabinetti

Kabinetti on rakennuksessa sijaitseva yksityinen usein erillinen kokous- tai virkahuone, jossa toimitetaan vieraiden vastaanottoa sekä järjestetään yksityistilaisuuksia kuten kokouksia ja neuvotteluja.

Arkkitehtonisesti kabinetti on suunniteltu rakennuksen avoimelle ja valoisalle puolelle, esimerkiksi rakennuksen näköispaikalle kuten kattohuoneistoon tai vintille. Kabinetin koko riippuu sen käyttötarpeista sekä käyttöasteesta; huoneita voi olla yksi tai useampi.

Historia 
Kabinetti on lähtöisin eurooppalaiselta klassismin ja modernismin kaudelta. Kabinettitiloja on rakennettu arvorakennuksiin kuten palatseihin, linnoihin ja kartanoihin virkahuoneiksi, jotka on suunniteltu etiketinmukaisiksi kokoontumishuoneiksi, esimerkiksi arvohenkilöiden audienssien vastaanottotiloiksi. Tämän tyyppisten tilahuoneratkaisujen olosuhteet ovat sisutusarkkitehtonisesti suunniteltuja ja koristeltuja toimistohuoneita, joissa esimerkiksi käytetään aiheen liittyvää kulttuurihistoriallista museo- ja koriste-esineistöä.

Kabinetilla tarkoitetaan myös: 

 Hallituksen ministeriryhmää (kuten. Marinin kabinettia).
 Oppositiopuolueen kabinettiryhmää kutsutaan Iso-Britanniassa nimellä varjohallitus.

Lähteet 

 Helsingin kaupunginmuseo, Hotelli Torni, kabinetti Viitattu 22.5.2022
 Aleksanterin palatsi, vaahterahuoneen kabinetti Viitattu 22.5.2022

Sisustusarkkitehtuuri
Tilat
Klaus Korhonen (diplomaatti)

Klaus Korhonen (s. 1961) on suomalainen suurlähettiläs, joka toimii tällä hetkellä Suomen Nato-erityisedustuston päällikkönä Brysselissä.

Korhonen on toiminut erityisedustuston päällikkönä 1. kesäkuuta 2019 alkaen. Aiemmin hän on toiminut esimerkiksi asevalvontasuurlähettiläänä ja kansainvälisen asekauppasopimuksen puheenjohtajana. Suomen ulkoministeriön palvelukseen Korhonen tuli vuonna 1987.

Korhosen toimiessa Suomen erityisedustuston päällikkönä Suomi teki päätöksen liittyä Natoon. Korhonen toimitti ulkoministeri Pekka Haaviston allekirjoittaman Suomen jäsenhakemuksen henkilökohtaisesti Naton pääsihteeri Jens Stoltenbergille 18. toukokuuta 2022.

Lähteet 

Suomen suurlähettiläät
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Fiano

Fiano () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 2 672 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Florence Baker

Florence Barbara Maria Finnian Baker (o.s. von Sass tai von Szász; 6. elokuuta 1841 Nagyenyed, Transilvania, Itävallan keisarikunta – 11. maaliskuuta 1916 Newton Abbot, Devon, Iso-Britannia) oli unkarilaissyntyinen brittiläinen tutkimusmatkailija, joka tutki Afrikan sisäosia yhdessä aviomiehensä Samuel Bakerin kanssa. He löysivät ensimmäisinä eurooppalaisina Albertinjärven vuonna 1864 etsiessään Niilin lähdettä.

Florence von Sass syntyi sotilasperheeseen Nagyenyedissa Transilvaniassa Unkarin saksankielisessä osassa (nykyään Aiud Romaniassa). Muun perheensä jouduttua surmatuksi vuosien 1848–1849 vallankumouksen aikana hän päätyi lapsena Osmanien valtakunnassa sijainneelle pakolaisleirille, josta armenialainen orjakauppias vei hänet orjuuteen. Von Sass varttui orjuudessa haaremissa. Tammikuussa 1859 häntä oltiin myymässä orjamarkkinoilla Bulgarian Vidinissä nimellä Finnian, kun kaupungissa Punjabin maharadžan Duleep Singhin seurassa vierailemassa ollut englantilainen seikkailija ja metsästäjä Samuel Baker löysi hänet. Kertoman mukaan paikallinen pašša teki huutokaupassa korkeimman tarjouksen, mutta Baker auttoi von Sassin pakoon ja kuljetti tämän pois maasta. Toisen version mukaan Baker osti hänet itse. Heistä tuli pari suuresta ikäerosta huolimatta. Bakerin ensimmäinen vaimo oli kuollut muutamaa vuotta aiemmin.

Vuonna 1861 Baker ja von Sass lähtivät Afrikkaan etsimään Niilin lähdettä. Sujuvaa arabiaa osannut von Sass toimi matkalla tulkkina. Hän sai myös suostuteltua Gondokorossa kapinaan nousseet retkikunnan kantajat palaamaan työhönsä. Baker ja von Sass löysivät vuonna 1864 ensimmäisinä eurooppalaisina Albertinjärven ja Murchisonin putouksen, jotka he nimesivät. Palattuaan Englantiin he menivät virallisesti naimisiin marraskuussa 1865 Lontoossa. Florence Baker oli miehensä mukana tämän palatessa vuosiksi 1869–1873 Niilin yläjuoksulle, nyt Egyptin kediivin alaisena kuvernöörinä ja pyrkimyksenään orjakaupan lopettaminen alueella.

Vuodesta 1873 Bakerit asuivat Sanford Orleigh’n kartanossa Devonissa. Samuel Baker kuoli vuonna 1893 ja Florence vuonna 1916.

Lähteet

Aiheesta muualla

Brittiläiset tutkimusmatkailijat
Unkarilaiset henkilöt
Vuonna 1841 syntyneet
Vuonna 1916 kuolleet
Kansallinen radikaalipuolue

Kansallinen radikaalipuolue oli vuosina 1991–1995 Suomessa toiminut äärioikeistolainen puoluehanke ja järjestö, jonka puheenjohtajana oli Tapio Linna. Järjestö ei onnistunut keräämään tarvittavaa määrää kannattajakortteja puoluerekisteriin pääsyä varten, mutta se osallistui kuitenkin vuoden 1992 kunnallisvaaleihin. Kansallisen radikaalipuolueen ideologia pohjautui antiliberalismiin, rodulliseen nationalismiin ja kansalliseen solidaarisuuteen. Järjestö julkaisi lehtiä Uusi Suunta, Kansallinen Suunta ja Kansakunta.

Historia ja toiminta 
Kansallisen radikaalipuolueen juuret olivat Börje Himbergin ja Jarmo Saloseudun vuonna 1985 rekisteröimässä Kansallisen Yhtenäisyyden Järjestössä. Uusi Suunta -nimistä maahanmuutovastaista lehteä julkaisseen opiskelija Tapio Linnan tultua mukaan mukaan järjestön toimintaan Kansallisen Yhtenäisyyden Järjestön nimi vaihtui Kansalliseksi radikaalipuolueeksi. Linna valiittiin Kansallisen radikaalipuolueen puheenjohtajaksi ja hän jatkoi myös Uuden Suunnan päätoimittajana. Kansallinen radikaalipuolue osallistui vuoden 1992 kunnallisvaaleihin, joissa sen ehdokkaat saivat Helsingissä 314 ääntä ja Turussa 184 ääntä. 

Vuonna 1993 järjestön puheenjohtaja ja Uuden Suunnan päätoimittaja Tapio Linna tuomittiin kiihottamisesta kansanryhmän syrjintään ja uskonrauhan rikkomisesta 60 päiväsakkoon. Tuomioon johtaneissa kirjoituksissa levitettiin rotuoppia ja solvattiin juutalaisia. Tuomion jälkeen Kansallinen radikaalipuolue alkoi julkaisemaan Kansallinen Suunta -lehteä, joka muistutti tyyliltään lopetettua Uutta Suuntaa.

Kansallinen radikaalipuolueen toiminta hiipui vuonna 1994 ja päättyi lopullisesti vuonna 1995. Järjestö kärsi talousvaikeuksista, eikä se onnistunut keräämään puoluerekisteriin pääsemiseksi vaadittavaa määrää kannattajakortteja. Lisäksi osa Kansallisen radikaalipuolueen toimijoista oli siirtynyt muihin ryhmiin.

Lähteet 

Suomen äärioikeistolaiset puolueet
Entiset suomalaiset puolueet
OTCBB

OTC Bulletin Board eli OTCBB oli yhdysvaltalainen arvopapereiden markkinapaikka. 

OTCBB-kauppapaikalla käytiin kauppaa pääasiassa niin kutsutuilla over-the-counter-osakkeilla, joita ei oltu listattu mihinkään merkittävään yhdysvaltalaispörssiin, mutta joiden osakkeilla käytiin silti Yhdysvalloissa kauppaa. OTCBB:llä kauppaa käydyt yhtiöt olivat usein senttiosakkeita, niillä oli huomattava volatiliteetti ja niiden likviditeetti oli heikko. Tämän vuoksi myös erilaiset huijaukset olivat OTCBB-kauppapaikalla yleisiä.

OTCBB-kauppapaikkaa ylläpitänyt yhdysvaltalainen finanssialan itsesääntelyelin FINRA sulki OTCBB-kauppapaikan marraskuussa 2021.

Katso myös 
 New Yorkin pörssi
 Nasdaq

Lähteet 

Osakemarkkinat
Antti Valkama

Antti Jalmari Valkama, vuoteen 1905 Vilkman (31. heinäkuuta 1889 Mäntsälä – 26. heinäkuuta 1974) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja ampuja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

Valkaman vanhemmat olivat kauppias Antti Vilhelm Vilkman ja Elin Krakau ja puoliso 1920–1956 Ester Olivia Ingeborg Wiiala. Valkama tuli ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulusta vuonna 1911 ja valmistui metsänhoitajaksi vuonna 1915. Hän oli valmistuttuaan avustava metsänhoitaja ja Metsähallituksen polttopuun hankintametsänhoitaja vuoteen 1918, sitten hankintatoimiston apulaisjohtaja ja vuodesta 1920 Rajajoen hoitoalueen aluemetsänhoitaja. Vuonna 1921 Valkamasta tuli piiritarkastaja Itä-Suomen piirikuntaan, vuosina 1930–1956 hän toimi Itä-Suomen piirikunnan päällikkönä ensin Viipurissa ja sitten Kuopiossa. 

Metsäneuvoksen arvonimen vuonna 1938 saanut Valkama osallistui jatkosotaan sotilashallinnon metsätoimiston palveluksessa. Hän oli samalla Viipurin kaupunginvaltuuston jäsen 1942–1944 ja myöhemmin myös Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen. Valkama toimi myös puolustusvoimien metsäasiantuntijana ja hänellä oli useita muitakin alansa asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Valkama oli lisäksi ammunnan harrastaja, joka voitti vapaakiväärin Suomen mestaruuden vuosina 1924 ja 1925. Hän osallistui muun muassa Pariisin olympiakisoihin 1924 ja ammunnan  maailmanmestaruuskilpailuihin 1924. Valkama oli myös Suomen Ampujainliiton liittohallituksen jäsen.

Lähteet

Suomalaiset metsänhoitajat
Suomalaiset virkamiehet
Viipurin kaupunginvaltuutetut
Kuopion kaupunginvaltuutetut
Suomalaiset ampujat
Vuonna 1889 syntyneet
Vuonna 1974 kuolleet
Veikko Valpas

Veikko Vilho Valpas (16. syyskuuta 1906 Viiala – 20. huhtikuuta 1983) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. 

Valppaan vanhemmat olivat työnjohtaja Valfrid Valpas, aiemmin Faenander, ja Ida Lovisa Wallin ja puoliso vuodesta 1934 Elli Esteri Pulkkinen. Toimittaja, kirjailija Hugo Valpas oli hänen veljensä. Metsänhoitajaksi Veikko Valpas valmistui vuonna 1932 ja kävi vielä sen jälkeen Sahateollisuuskoulun kurssin. Oltuaan ensin Mestähallituksen palveluksessa avustava metsänhoitaja hän toimi 1934–1942 Metsäliiton hankintapäällikkönä. Saastamoisen metsäpäälliköksi Valpas nimitettiin vuonna 1942 ja hoiti tehtävää aina vuoteen 1971, jolloin hän jäi eläkkeelle.  Valpas oli myös Saastamoisen perustaman sahan johtaja 1961–1971. Jatkosodan aikana Valpas toimi myös Kuopion metsäpiirin johtajana ja Kuopion puutavarakuljetustarkastajana. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1967.

Lähteet

Suomalaiset metsänhoitajat
Suomalaiset virkamiehet
Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1906 syntyneet
Vuonna 1983 kuolleet
Varjo ja riipus

Varjo ja riipus on nuorille suunnattu fantasiakirjasarja, jonka on kirjoittanut Israelilainen Leigh Bardugo. Trilogian ensimmäinen osa julkaistiin Macmillan Publishersin kustantamana vuonna 2012. Ne nousivat kärkeen The New York Times -lehden myydyimpien kirjojen listalla ja saivat hyviä arvosteluja. 

Varjo ja riipus sijoittuu kuvitteelliseen Ravka-nimiseen maailmaan. Maan halkaisee kahtia sysikuulu-niminen alue, jonka ylittäminen kuolematta on lähes mahdotonta. Päähenkilö Alina Starkov, huomaa omaavansa voimia, joiden avulla sysikuulun voi tuhota. Mutta ennen sitä, hänen täytyy liittyä grishoihin, maan eliitti ryhmään. Alina kamppailee sarjassa tunteidensa ja järkensä välillä, koettaessaan pelastaa maailman ja samalla myös itsensä.

Televisiosarja
Leigh Bardugon kirjasarjasta tehtiin televisiosarja, johon ollaan tähän mennessä julkaistu ensimmäinen kausi. Varjo ja riipus -nimistä sarjaa tähdittävät Ben Barnes (Varjo), Jessie Mei Li (Alina Starkov), Archie Renaux (Mal Ortsev), Danielle Calligan (Nina Zenik), Amita Suman (Inej Ghafa), Freddy Carter (Kaz Brekker), Kit Young (Jesper Fahey), Daisy Head (Genya Sadun) sekä Calahan Skogman (Matthias Helvar)

Vuoden 2012 kirjat
Nuorten fantasiaromaanit
Yhdysvaltalaiset fantasiaromaanit
Tymko Padura

Tymko Padura, myös: Tomasz Padura t. Padurra, , (21. joulukuuta 1801 Illintsi, Radomyšlin piiri, Kiovan kuvernementti – 20. syyskuuta 1871 Kozjatyn, Berdytšivin piiri, Kiovan kuvernementti) oli puolalaistaustainen ukrainalainen runoilija. Puolan kirjallisuudessa hän on ukrainalaisen koulukunnan edustaja.

Padura valmistui Kremenetsin lyseosta 1825. Hän oli yhteydessä dekabristeihin ja kannatti Ukrainan autonomiaa. Sen vuoksi Venäjän viranomaiset vangitsivat hänet vuosiksi 1830–1832. Padura sai vaikutteita ukrainalaisesta folkloresta. Muita vaikutteiden antajia olivat Julian Ursyn Niemcewicz, George Byron ja Ossian. Hän kirjoitti puolaksi ja latinalaista kirjoitusta käyttäen ukrainaksi. Tuotanto käsittää lyyrisiä runoja ja lauluja, ja hän tulkitsee Ukrainan historiaa slavofiilisestä ja polonofiilisestä näkökulmasta. Runoja ovat säveltäneet esimerkiksi Mykola Lysenko ja Karol Lipiński.

Lähteet

Aiheesta muualla

Puolalaiset runoilijat
Ukrainalaiset runoilijat
Vuonna 1801 syntyneet
Vuonna 1801 kuolleet
Espanjan Grand Prix 2022

Espanjan Grand Prix 2022 (virallisesti Formula 1 Pirelli Gran Premio de España 2022) oli Formula 1 -kauden  kuudes osakilpailu, joka ajettiin 22. toukokuuta Circuit de Barcelona-Catalunyan moottoriradalla Barcelonassa Espanjassa.

Viikonlopun aikataulu ja sää

Lähteet 

2022
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2022
Audienssi

Audienssi on valtionpäämiehen kutsusta toteutettava kutsutilaisuus. Termiä käytetään lähinnä monarkioissa.

Tapaamisella tarkoitetaan muodollisesti arvokasta ja merkityksellistä kahden tai useamman henkilön välistä vastaanottoa tai puheillepääsyä, joka toimitetaan juhlallisen seremonian yhteydessä. Tilaisuus suoritetaan toteutuneiden tapojen sekä kulttuuristen perinteiden muodollisuuksia noudattamalla.

Tilaisuuden toimitus 
Tilaisuus suoritetaan kulloinkin sovitussa paikassa kuten hallitsijan kabinetissa tai kuninkaanlinnan avoimessa salissa. Toimitus tapahtuu perinteiden mukaan riittinä hallitsijan valtaistuimen edessä, ja läsnäolevien tulee noudattaa tarkkaa pukukoodia.

Pukukoodin nykyinen käytäntö 
Nykyisin pukeutumiskoodia noudattavat lähinnä vain diplomaatit, eikä perinteinen pukeutuminen ole enää pakollista.

Valtioiden vastaaottoja 
 Suomen lähetyskunnan audienssi  30. marrasjkuuta 1808.

Galleria

Lähteet

Viitteet

Aihesta muualla 
 Englannin kuningattaren audienssi Viitattu 23.5.2022
 Holy See, Papal audiences Viitattu 23.5.2022

Monarkia
Perinteet
Rituaalit
Jyrki Käkönen

Jyrki Käkönen (s. 23. tammikuuta 1943) on suomalainen rauhan- ja konfliktintutkija.

Käkösen isän toiveena oli pojan ryhtyminen upseeriksi, mutta Käkönen valitsi yliopistouran. Hänen maailmankuvansa muokkautui vasemmistolaiseksi Vietnamin sodan ja kolmanteen maailmaan liittyneiden teemojen myötä. Käkönen kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta vuonnna 1964. Filosofian kandidaatin arvon hän sai vuonna 1971, ja valtiotieteen tohtoriksi hän väitteli vuonna 1986. Käkönen oli Turun yliopistossa assitenttina (1976), apulaisprofessorina (1982) ja yliassistenttina (1983) ennen vuonna 1987 sinne saamaansa nimitystä kansainvälisen politiikan dosentiksi. Vuonna 1988 Käkösestä tuli myös Joensuun ja Oulun yliopistojen dosentti. Hän oli professorina Tampereen yliopistossa vuosina 1998–2007 ja Tallinnan yliopistossa (kansainväliset suhteet, Eurooppa-opinnot) vuosina 2007–2015.

Käkönen työskenteli Tampereen rauhan- ja konfliktintutkimuslaitoksen tutkijana vuodesta 1983 ja johtajana vuosina 1988–1998. Hän oli Suomen rauhantutkimusyhdistys ry:n puheenjohtaja vuosina 1986–1988 ja jatkoi sen jälkeen toimimista sen johtokunnan jäsenenä. Vuonna 1992 hänestä tuli European Peace Universityn (Itävalta) johtokunnan jäsen.

Käkönen on julkaissut lukuisia kirjoja. Vuonna 2020 hän julkaisi Palladium Kirjat -kustantamon kautta vuosina 1966–1969 kirjoittamaansa runoutta kokoelmassa Paikkani maailmassa.

Lähteet 

Suomalaiset politiikan tutkijat
Suomalaiset pasifistit
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Dmytro Pavlytško

Dmytro Pavlytško, ( 28. syyskuuta 1929 Stoptšativ, Ivano-Frankivskin alue, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen runoilija ja Ukrainan 1960- ja 1980-lukujen renessanssin ajan aktivisti. Myöhemmin hän toimi politiikassa. Hänen tyttärensä oli kriitikko, feministi Solomija Pavlytško.

Pavlytško valmistui 1953 Lvivin yliopiston kielitieteellisestä tiedekunnasta ja työskenteli Žovten-lehdessä. Hän oli 1971–1978 Vsesvitin päätoimittaja. Hän aloitti 1986 Neuvostoliiton kirjailijaliiton sihteerinä ja vuonna 1988 Ukrainan kirjailijaliiton sihteerinä. Hän oli 1989–1990 Ševtšenkon ukrainan kielen seuran puheenjohtaja. Hänet valittiin 1990 Ukrainan korkeimpaan neuvostoon Verh’ovna Radaan, ja hän toimi ulkoasiain komission puheenjohtajana. Hän oli edustajana Ukrainan korkeimmassa neuvostossa vuoteen 1999 ja uudestaan 2005–2006. Vuosina 2006–2011 hän oli Ukrainan ulkomaankoordinaationeuvoston puheenjohtaja.

Pavlytško on julkaissut runokokoelmia ja kirjallisuuskritiikkikokoelmia. Hän on myös kirjoittanut elokuvakäsikirjoituksia ja lastenkirjallisuutta. Hän on kääntänyt kirjallisuutta ukrainaksi, esimerkiksi José Martía, Hristo Botevia, Pavol Országh Hviezdoslavia ja William Shakespearea. Pavlytškon runoja on kehuttu muun muassa niiden sanastollisesta rikkaudesta ja hienostuneesta kielestä. Hän on toiminut 1980-luvun lopulta ukrainalaisen kulttuurin ja ukrainan kielen edistämiseksi ja vastustanut venäläistämistä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ukrainalaiset kirjailijat
Ukrainalaiset kriitikot
Ukrainalaiset poliitikot
Ukrainalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Ukrainalaiset kääntäjät
Vuonna 1929 syntyneet
Elävät henkilöt
Candice Patton

Candice Kristina Patton (s. 24. kesäkuuta 1988 Jackson, Virginia) on yhdysvaltalainen näyttelijä joka tunnetaan parhaiten pääroolistaan tv-sarjassa The Flash.

Vapaaehtoistyö
Vuonna 2017 Patton perusti yhdessä Arrowverse-tovereidensa kanssa Shethorityn ("She + Authority"), maailmanlaajuisen online-kollektiivin, jota kuvataan "positiiviseksi paikaksi naisille ja naisellisille ihmisille inspiroida, voimaannuttaa ja jakaa.  Aloitteen aktiivisia jäseniä ovat Melissa Benoist, Nicole Maines, Chyler Leigh, Caity Lotz, Maisie Richardson-Sellers, Tala Ashe, Emily Bett Rickards, Juliana Harkavy, Katie Cassidy ja Danielle Panabaker.  Sosiaalisen median kautta naiset jakavat omia tarinoitaan ja kokemuksiaan itsensä hyväksymisestä, homofobiasta, seksuaalisesta häirinnästä työpaikalla ja niin edelleen.  Shethorityllä on oma vaatelinja, josta kaikki kerätyt rahat lahjoitetaan voittoa tavoittelemattomille järjestöille, jotka taistelevat tyttöjen ja naisten oikeuksien puolesta, kuten Girls Not Brides ja Girls, Inc

Touko- ja kesäkuussa 2019 Patton, DC Comicsin yhteisjulkaisija Jim Lee, kirjailija Tom King ja muut CW-sarjan näyttelijät Nafessa Williams ja Danielle Panabaker kiersivät viittä Yhdysvaltain sotilastukikohtaa Kuwaitissa United Service Organizationsin (USO) kanssa, missä he vierailivat  noin 12 000 yhdysvaltalaisessa sotilasasemassa. Osa sotilasta sijoitettiin maahan osana DC:n Batmanin 80-vuotisjuhlaa.

Ura
Toukokuussa 2004, ensimmäisen yliopistovuotensa jälkeen, Patton osallistui CBS:n Soap Star Screen Testiin, joka on valtakunnallinen yliopisto-opiskelijoille tarkoitettu koe-kilpailu voittaakseen roolin saippuaoopperassa The Young and the Restless. Patton voitti kilpailun Ethan Rainsin kanssa.  Vuonna 2008 Pattonilla oli päärooli WB:n verkkosarjassa Sorority Forever ja rooli riippumattomassa elokuvassa Commander and Chief.

Patton valittiin moniin televisiosarjoihin, mukaan lukien saippuaoopperaan The Bold and the Beautiful. Tällä hetkellä hän esittää Iris West-Allenia The Flash -sarjassa vuodesta 2014 lähtien.  Rooli on johtanut esiintymiseen muissa Arrowverse-ohjelmissa, kuten Arrow, Supergirl ja Legends of Tomorrow Crisis on Earth-X crossover -tapahtumassa.  Kolmannen kauden jaksossa "Duet" hän esitti Millie Fossia, gangsterien tytärtä, unelmamaailman skenaariossa.

Vuonna 2017 Candicen rooli Iris Westina palkittiin Saturn-palkinnolla parhaasta televisiosivuosasta.

Nuoruus
Patton varttui Planossa, Texasissa.  Hän kävi Southern Methodist Universityssa koulua Dallasissa ja valmistui BFA:sta teatterissa.

Filmografia 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
The God Machine

The God Machine on Blind Guardianin kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 2. syyskuuta 2022.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Hansi Kürsch - laulu
 André Olbrich - kitara
 Marcus Siepen - kitara
 Frederik Ehmke - rummut

Arvostelut 
 Imperiumi: 9/10
 Inferno: 
 Kaaoszine: 
 Soundi:

Lähteet 

Blind Guardianin albumit
Vuoden 2022 albumit
Vapaudesta

Vapaudesta () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee vapautta filosofiselta kannalta.

Historia 

Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puheen Vapaudesta kreikankielisenä otsikkona esiintyy eräässä käsikirjoituksessa myös pidempi muoto Kilikiassa vapaudesta (). Näin se on saatettu pitää Kilikiassa, mahdollisesti Tarsoksessa, mutta tästä ei ole varmuutta. Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 80. Sama viittaus Kilikiaan on myös puheen 79, Rikkaudesta, otsikossa.

Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa Onnellisuudesta (Otava 2022).

Sisältö 

Dion käsittelee vapautta sellaisena, kuin se näyttäytyy hänen kaltaiselleen filosofille, toisin sanoen vapautena mennä ja tulla halujensa mukaan, vapautena ihmiskuntaa yleensä huolettavista ahdistuksenaiheista ja vaivoista, ja vapautena kiusauksista, jotka vaivaavat omaisuuden, maineen tai nautintojen tavoittelijaa. Tällainen vapaus kuuluu sille, joka elää yksinkertaista elämää ja on kuuliainen ainoastaan jumalallisen, luonnollisen lain määräyksille ennemmin kuin jonkun epätäydellisen, maallisen lainsäätäjän, kuten Solonin, Drakonin, Numan tai Zaleukoksen laeille. Hän voi ajatella mitä itse haluaa eikä tunne pelkoa tekemisistään. Useimmat ihmiset sen sijaan alistavat itsensä tästä luonnollisesta laista piittaamattomalle orjuudelle, monin erilaisin kahlein, joita ovat muun muassa valta ja rikkaudet. Kahleista kaikkein loistokkain mutta tylyin kuuluu kansankiihottajien ja kuninkaiden kaulaan.

Lähteet

Kirjallisuutta

Suomennos 

 Dion Prusalainen: Vapaudesta. Teoksessa

Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia 

 Dio Chrysostom: On Freedom. Teoksessa

Aiheesta muualla 

 Dio Chrysostom: Περὶ ἐλευθερίας. LacusCurtius. 
 Dio Chrysostom: On Freedom. LacusCurtius. 

Dion Khrysostomoksen teokset
Rivara

Rivara () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 2 484 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Ruotsin yliopistollinen eläinsairaala

Ruotsin yliopistollinen eläinsairaala () on Ruotsin ainoa yliopistollinen ja eläinlääketieteellinen sairaala. Se toimii Ruotsin maatalousyliopiston alaisuudessa ja sijaitsee Uppsalassa. Nykymuodossaan yliopistollinen eläinsairaala perustettiin 1. tammikuuta 2007. Yliopistolla on kuitenkin ollut eläinsairaalatoimintaa jo ennen itse sairaalan perustamista.

Vuodesta 2019 lähtien sairaalan johtajana on toiminut Maria Engedahl.

Sairaala on kärsinyt eläinlääkäripulasta, minkä takia siellä ei ole yöpäivystystä kesäisin.

Lähteet 

Ruotsin maatalousyliopisto
Eläinlääketiede
Ruotsin sairaalat
Uppsala
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2022 – Lohko F

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2022 F-lohkon ottelut pelataan 23. marraskuuta–1. joulukuuta 2022. Lohkossa pelaavat Belgia, Kanada, Marokko ja Kroatia.

Joukkueet

Sijoitukset

Ottelut
Kaikki ajat paikallista aikaa, AST (UTC+3).

Marokko vs. Kroatia

Belgia vs. Kanada

Belgia vs. Marokko

Kroatia vs. Kanada

Kroatia vs. Belgia

Kanada vs. Marokko

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto 
 Viralliset otteluraportit 

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2022
Glossaattorit

Glossaattorit (tai Glossaattorien koulukunta) olivat 1100-1200-luvuilla vaikuttaneita keskiaikaisten yliopistojen oppineita juristeja, jotka hyödynsivät skolastisen tieteenteorian menetelmiä - etenkin glossaamistekniikkaa eli reunahuomatusten kirjaamista - luodakseen yleiskuvan roomalaisesta oikeudesta. Glossaattorit pyrkivät näin selittämään roomalaisen oikeuden sääntöjä aikaansa nähden ymmärrettävämmässä ja sovellettavammassa muodossa. 

Sydänkeskiajalla uudelleen löydetystä Keisari Justinianus I:n laadituttamasta Corpus iuris civilis -lakikokoelmasta tuli tieteellisen tutkimuksen kohde 1100-luvulla. Tuolloin katsotaan myös modernin oikeustieteen syntyneen, kun keskiaikaisissa yliopistoissa (etenkin Bolognan yliopistossa) alettiin tutkimaan ja opiskelemaan roomalaisen oikeuden auktoritatiivisia tekstejä.

Kreikan kielen sana γλῶσσα (glossa) tarkoittaa "kieltä". Alun perin sanaa käytettiin tarkoittamaan vieraan sanan selitystä, mutta sen soveltamisala laajeni vähitellen tarkoittamaan yleisesti kommentointia. Glossaattorit kirjoittivat vanhojen tekstien marginaaleihin (glosa marginalis) tai rivien väliin (glosa interlinearis) glossia eli reunahuomautuksia tai selitteitä. Myöhemmin nämä koottiin suuriksi selitysteoksiksi, kuten Accursiuksen jopa 100 000 glossaa sisältänyt Glossa Ordinaria.

Nimekkäimpiä glossaattoreita olivat mm. Irnerius, Accursius ja neljä Bolognan tohtoria.

Postglossaattorit tai kommentaattorit jatkoivat myöhemmin glossaattorien työtä ja pyrkivät soveltamaan ja kehittämään edelleen oikeutta roomalaisen oikeuden auktoritatiivisten tekstien pohjalta. Näihin lukeutuvat myös keskiajan merkittävimmät oikeustieteilijät Bartolus ja Baldus.

Katso myös 

Ius commune
Reseptio
1100-luvun renessanssi
Juristioikeus
Keskiajan tiede

Lähteet 

Yleinen oikeustiede
Roomalainen oikeus
Keskiaika
Nils Wetterstein

Nils Leonard Wetterstein (6. joulukuuta 1914 Turku – 16. joulukuuta 1999 Turku) oli suomalainen juristi ja yritysjohtaja, joka sai merenkulkuneuvoksen arvonimen.

Wettersteinin vanhemmat olivat tullinhoitaja Fredrik Leonard Wetterstein ja Irene Elisabeth Airaksinen ja puoliso vuodesta 1946 Margit Helena Isberg. Ylioppilaaksi Porvoossa vuonna 1932 tullut Wetterstein suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon vuonna 1938 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1942. Sotiin osallistunut Wettersteinin toimi uransa alussa monien eri yritysten palveluksessa, kunnes siirtyi  Suomen Höyrylaivan lakimieheksi vuonna 1944. Varustamoyhtiö Boren apulaisjohtaja hänestä tuli vuonna 1948, yhtiön varatoimitusjohtajana hän työskenteli 1957–1964. 

Vuonna 1957 Wettersteinin johtoon tuli myös Siljavarustamo, vuodesta 1972 Silja Line, ja siitä muodostui hänelle päätehtävä. Wetterstein johti yhtiötä vuoteen 1974 ja vaikutti siten keskeisesti sen toiminnan kehittymiseen. Yhtiön hallintoneuvoston puheenjohtaja hän oli vuoteen 1980 asti. Wetterstein työskenteli myös Svea Linen Suomen yhtiön toimitusjohtajana vuodesta 1968 ja hänellä oli useita luottamustoimia. Turussa Wetterstein oli Ison-Britannian varakonsuli ja konsuli, samoin kuin Ruotsin konsuli. Merenkulkuneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1972. Sotilasarvoltaan Wetterstein oli reservin kapteeni (1967).

Lähteet

Suomalaiset juristit
Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 1999 kuolleet
Senior Year (vuoden 2022 elokuva)

Senior Year on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Alex Hardcastle ja käsikirjoittanut Andrew Knauer, Arthur Pielli ja Brandon Scott Jones. Sen pääosia esittävät Rebel Wilson, Sam Richardson, Zoë Chao, Mary Holland, Justin Hartley ja Chris Parnell.

Vuoden 2022 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Chihuahuankuusi

Chihuahuankuusi (Picea chihuahuana) on ainavihanta kuusilaji, jota esiintyy pääosin Meksikossa. Se kasvaa 25–35 metriä korkeaksi ja sen rungon halkaisija voi olla jopa metri.

Lähteet 

Kuuset
Uhanalaiset kasvit
Rubiksantiini

Rubiksantiini on luonnollinen ksantofyllipigmentti, joka on väriltään punaoranssia. Luonnossa rubiksantiinia löytyy ruusunmarjoista. Vuoteen 2008 asti sitä käytettiin elintarvikevärinä E-koodilla E161d; sitä ei ole hyväksytty käytettäväksi EU:ssa, mutta sen käyttö on hyväksytty Australiassa ja Uudessa-Seelannissa, jossa se on listattu numerolla 161d.

Rubiksantiinin kemiallinen kaava on C40H56O ja se tunnetaan myös nimillä (3R)-β-4-Caroten-3-ol ja Natural yellow 27.

Lähteet 

Kemialliset aineet
Vain elämää (13. tuotantokausi)

Vain elämää -sarjan 13. tuotantokausi esitetään Nelosella ja Ruudussa syksyllä 2022. 13. tuotantokaudelle osallistuvat Erika Vikman, Mikko Alatalo, Yona, Redrama, Pete Parkkonen, Meiju Suvas, Jyrki 69 sekä Tommi Läntinen.

Syksyn 2022 televisiolähetykset alkoivat perjantaina 9. syyskuuta 2022 Saapuminen Satulinnaan -jaksolla. Siinä ohjelman esiintyjät kohtaavat toisensa  tapahtumapaikalla Hirvensalmen Satulinna-hotellissa. Varsinaiset artistien tuotantoa esittelevät jaksot alkavat viikkoa myöhemmin Mikko Alatalon tuotantoa tulkitsevalla Mikko Alatalon päivä -jaksolla.

Jaksot 

1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Vain elämää -sarjan jaksot Ruutu-suoratoistopalvelussa

Suomalaiset televisiosarjat
Tuotantokaudet
Hamsterit (elokuva)

Hamsterit on vuonna 2023 ensi-iltansa saava suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Markku Pölönen. Se perustuu Veikko Huovisen samannimiseen romaaniin vuodelta 1957. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Pölönen ja Paula Vesala. Elokuvan nimiosaa esittää Peter Franzén. Elokuva kuvattiin Tampereella.

Hamsterit-romaani on kuvattu myös kerran aikaisemmin. MTV3 esitti vuonna 1982 Pauli Virtasen ohjaaman kolmiosaisen Hamsterit-sarjan, jonka pääosassa oli Pentti Siimes. Elokuva on neljäs Veikko Huovisen romaanin filmatisointi valkokankaalle.

Hamsterit saa ensi-iltansa 4. tammikuuta 2023.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Hamsterit kuvataan Tampereella - hiiri toi viestin Huoviselta - Radio Suomi - Yle Areena
 Peter Franzén: Hamsterit -elokuva kertoo, miten meidän pitäisi toimia toistemme kanssa, niin läheisten kuin tuntemattomienkin - Radio Suomen ilta, Olga Ketonen - Yle Areena

Markku Pölösen ohjaamat elokuvat
Vuoden 2023 suomalaiset elokuvat
Empagliflotsiini

Empagliflotsiini (C23H27ClO7) on glykosidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä aikuistyypin diabeteksen hoitoon. Empagliflotsiini kuuluu WHO:n keskeisimpien lääkeaineiden luetteloon.

Ominaisuudet ja käyttö
Empagliflotsiinin vaikutukset perustuvat siihen, että se estää natriumin- ja glukoosinkuljettajaproteiini 2:n toimintaa. Tämän seurauksena glukoosin takaisinimeytyminen munuaisissa estyy ja glukoosin eritys virtsaan kasvaa ja veren glukoosipitoisuus pienenee. Empagliflotsiinin on myös havaittu vähentävän sydäntapahtumia. Lääkeainetta käytetään aikuistyypin diabeteksen hoitoon ja sitä käyttää voidaan yhdessä insuliinin, metformiinin, pioglitatsonin ja linagliptiinin kanssa. Yhdiste annostellaan tablettina.

Haittavaikutukset
Empagliflotsiini voi aiheuttaa haittavaikutuksinaan virtsatietulehduksia, sukupuolielinten sieni-infektioita, liian alhaista verenpainetta ja erityisesti muiden diabeteslääkkeiden kanssa verensokeritason laskemista liian alhaiseksi eli hypoglykemiaa.

Valmistus
Empagliflotsiinin synteesin lähtöaine on 2-kloori-5-jodibentsoehappo, josta muodostettu happokloridi reagoi fluoribentseenin kanssa. Muodostunut ketoni reagoi (3S)-3-hydroksitetrahydrofuraanin kanssa substituutiolla ja seuraavassa vaiheessa ketonin karbonyyliryhmä pelkistetään. Seuraava vaihe on reaktio suojatun glukonolaktonin kanssa, suojauksen poisto, metylointi ja metoksiryhmän eliminaatio.

Lähteet

Diabeteslääkkeet
WHO:n tärkeimmät lääkkeet
HP 95LX

HP 95LX on Hewlett-Packardin valmistama kädessä pidettävä kämmentietokoneen kaltainen "palmtop"-luokan kannettava tietokone. Tietokoneessa oli mukana MS-DOS 3.22 ja Lotus 1-2-3. Tietokone tunnettiin myös koodinimellä Jaguar. Tietokone on seurausta tietokoneiden pienentymisestä "palmtop"-luokkaan: HP:n toimitusjohtaja John Young halusi kilpailla Japanista tulevien laitteiden kanssa.
Tietokone julkaistiin vuonna 1991.

Lähteet 

Mobiilitietokoneet
Hewlett-Packard
Vuoden 1991 tietokoneet
Ben Chifley

Joseph Benedict Chifley (22. syyskuuta 1885 – 13. kesäkuuta 1951) oli australialainen poliitikko, joka toimi Australian 16. pääministerinä vuosina 1945-1949. Hän oli myös Australian työväenpuolueen johtaja.

Chifleystä tuli pääministeri vain kuukausi toisen maailmansodan jälkeen ja seuraavien neljän vuoden aikana hänen hallituksensa aloitti kunnianhimoisen ohjelman sosiaalisten uudistusten ja jälleenrakennussuunnitelmien toteuttamiseksi. Näitä olivat mm. hyvinvointivaltion laajentaminen, laajamittainen maahanmuutto-ohjelma sekä Australian National Universityn perustaminen.  Nykyään Ben Chifleyllä on ikoninen asema Australian työväenpuolueen piirissä.

Lähteet

Australian pääministerit
Cantalupa

Cantalupa () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 2 593 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Arthur Fadden

Sir Arthur William Fadden (13. huhtikuuta 1894 – 21. huhtikuuta 1973) oli australialainen poliitikko, joka toimi lyhyesti Australian 13. pääministerinä 29. elokuuta - 7. lokakuuta 1941. Hän oli Country Partyn (nyk. Australian kansallispuolue) johtaja vuosina 1940-1958. Hän oli ensimmäinen Queenslandissa syntynyt pääministeri ja ensimmäinen ja ainoa Country Partyn jäsen, josta tuli pääministeri omalla mandaatilla.

Lähteet

Australian pääministerit
Postglossaattorit

Postglossaattorit (myös kommentaattorit tai konsiliaattorit) olivat 1300-1400-luvuilla vaikuttanut oppineiden juristien koulukunta, jotka tutkivat roomalaisen oikeuden auktoritatiivisia tekstejä (etenkin Corpus iuris civiliksen Digesta ja Institutiones -osia) ja pyrkivät soveltamaan niitä käytännössä esiin nouseviin oikeudellisiin kysymyksiin. Nimitys "postglossaattorit" juontuu siitä, että heidät nähtiin 1100- ja 1200-luvuilla vaikuttaneiden glossaattorien työn jatkajina. Monet postglossaattoreista anoivat tutkimustyönsä ohessa runsaasti oikeudellisia neuvoja tai asiantuntijalausuntoja (lat. consilium).

Postglossaattoreista merkittävimpiä olivat Bartolus Sassoferratolainen (1314-1357) ja hänen oppilaansa Baldus Ubaldolainen (1327-1400). Myös Batoluksen opettajan, Cino Pistoialaisen (1270-1336), vaikutus oikeustieteilijänä oli huomattava.

Katso myös 

Ius commune
Reseptio
1100-luvun renessanssi
Juristioikeus
Keskiajan tiede

Lähteet 

Roomalainen oikeus
Yleinen oikeustiede
Keskiaika
The Voice of Finland: Senior

The Voice of Finland: Senior on alun perin hollantilaiseen formaattiin perustuva ohjelma, jonka suomalaista versiota on esitetty Nelosella. Ohjelmassa kilpailevat 60–84-vuotiaat seniorit. Ohjelma on senioreille kehitetty versio The Voice of Finland -formaatista.

Kilpailu eroaa The Voice of Finland -ohjelmasta siten, että se on lyhyempi ja kukin kilpailija saa esitystensä jälkeen palautetta. Kilpailu etenee ensin Ääni ratkaisee-vaiheesta Knockoutteihin. Seuraavajsu on semifinaali, jossa selviää, ketkä kolme parasta kustakin tähtivalmentajan tiimistä pääsevät finaaliin, joka käydään liveyleisön edessä Logomolla, jonka yleisö päättää voittajan.

Ohjelman toistaiseksi ainoaa kautta on juontanut Heikki Paasonen ja Elina Kottonen. Kaudella tähtivalmentajina toimivat myös The Voice of Finlandin tähtivalmentajina toimineet Tarja Turunen ja Michael Monroe sekä laulaja Ressu Redford.

Ensimmäisen kauden voitti voittohetkellään juuri 70 vuotta täyttänyt vuoden 1991 tangokuningas Jaska Mäkynen.

Tuotantokaudet

Lähteet 

Kykyjenetsintäohjelmat
2020-luvun televisiosarjat
Dennis Christensen

Dennis Ole Christensen (s. 18. joulukuuta 1972) on tanskalainen Jehovan todistajat -liikkeen jäsen, joka pidätettiin Venäjällä ”ekstremistisen organisaation” jäsenenä 2017. Hän vapautui vuonna 2022.

Orjolin kaupungissa tuomioistuin julisti ensimmäisenä Venäjällä Jehovan todistajat -uskonnollisen liikkeen ekstremistiseksi organisaatioksi vuonna 2016. Seuraavana vuonna Venäjän korkein oikeus julisti sen kielletyksi koko Venäjällä. Turvallisuuspoliisi teki tarkastuksen liikkeen tiloihin Orjolissa. Silloin pidätettiin tanskalainen Christensen. Hän oli ensin tutkintavankeudessa ja sai helmikuussa 2019 kuuden vuoden vankeustuomion. Hän pääsi vapaaksi toukokuussa 2022.

Lähteet 

Tanskalaiset henkilöt
Jehovan todistajat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Paavo Sarkkinen

Paavo Olavi Sarkkinen (s. 1. toukokuuta 1937 Helsinki) on suomalainen insinööri ja virkamies, joka on saanut merenkulkuneuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
Sarkkisen vanhemmat olivat Yrjö Ivar Sarkkinen ja Elli Rosa Elisabet Rechardt. Häne npuolisonsa vuodesta 1960 on ekonomi Eevi Ritva Inkeri Leino. Sarkkinen tuli ylioppilaaksi vuonna 1956 ja valmistui diplomi-insinööriksi  Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1962. Hän oli Rautatiehallituksessa insinöörioppilas 1960–1961, vt. ylimääräinen ratainsinööri 1961–1962 ja vt. ratainsinööri 1962–1963. 

Tie- ja vesirakennushallituksessa Sarkkinen oli vesitieosaston diplomi-insinööri 1963–1968 ja toimistoinsinööri 1968–1969 ja Tie- ja vesirakennuslaitoksen Kuopion piirissä Varkauden–Kuopion syväväylän rakennuspäällikkö 1969–1972. Hän oli sitten Tie- ja vesirakennushallituksen vesitieosaston diplomi-insinööri 1972–1973, yli-insinööri 1973–1974 ja vesitieosaston rakennustoimiston diplomi-insinööri 1974–1978. Merenkulkuhallituksen teknillisen toimiston yli-insinöörinä Sarkkinen toimi  1978–1990 ja Suomenlahden merenkulkupiirin piiripäällikkönä 1990–2000. Hän toimi myös Teknillisen korkeakoulun assistenttina ja erikoisopettajana sekä neuvottelevana virkamiehenä Saaristomeren merenkulkupiirissä. Sotilasarvoltaan Sarkkinen on reservin luutnantti (1996). Merenkulkuneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 2002.

Julkaisuja
 Säkerhetsanordningar för sjöfarten i Finland, 1983
 Aids to navigation in Finland, 1984
 Merirakentaminen, 1882, Paavo Sarkkinen, Antti Lämsä
 Ruoppaustyöt, 1984
 Suomen sisävesiväylät: rakentaminen ja kehitys, 2007, Paavo Sarkkinen, Timo Rekonen, Seppo Koivupuro

Lähteet

Suomalaiset insinöörit
Suomalaiset virkamiehet
Suomalaiset opettajat
Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Madame d'Esperance

Madame d'Esperance (oikealta nimeltään Elizabeth Jane Puttock, 20. marraskuuta 1848 – 20. heinäkuuta 1919) oli englantilainen spiritisti ja meedio. Hänet tunnustettiin laajasti huijariksi.

Elämä 
Elisabeth Puttock syntyi vuonna 1848 merimies George Puttockille ja tämän vaimolleen Elizabeth Jane Toveylle. Elisabeth väitti kasvaessaan asuneensa kummitus-talossa, jossa hän alkoi ensimmäisen kerran näkemään ilmestyksiä ja näkyjä.

Vierailu Suomessa 
Mme. d'Esperance vieraili Suomessa loppuvuodesta 1893. Hän järjesti Helsingissä kaksitoista seanssia. Kaikki näistä olivat yksityisiä ja vain pienelle spiritualismista "aidosti" kiinnostuneille avoimia. Osallistujat istuivat seanssien ajan pimeässä, piirissä ja lauloivat hiljaa virsiä henkien materialisaatiota helpottaakseen. Seanssisarjan päätteeksi nousi kohu, sillä Mme. d'Esperancen kerrotaan dematerialisoinneen oman alaruumiinsa niin että vain hänen vatsansa ja päänsä olivat enää näkyvillä.

Kirjallisuutta 
 Marjo Kaartinen: Spiritistinen Istunto (SKS 2020)

Lähteet 
 Kaartinen, Marjo (2020): Spiritistinen istunto. (ISBN 978-951-858-131-7. ISSN 2323-7392.)
 Mahlamäki, Tiina ja Kokkinen Nina (2020): Moderni Esoteerisuus ja Okkultismi Suomessa

Englantilaiset henkilöt
Napapiirin sankarit 4

Napapiirin sankarit 4 on syksyllä 2022 ensi-iltansa saava suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Juha Wuolijoki. Elokuva on jatko-osa elokuville Napapiirin sankarit (2010) ja Napapiirin sankarit 2 (2015) ja Napapiirin sankarit 3 (2017). Kolme ensimmäistä Napapiiriin sankarit -elokuvaa on saanut suomalaisissa elokuvateattereissa yli miljoona katsojaa.

Tällä kertaa Napapiirillä juostaan perin vaikeasti löydettävän tofun perässä. 

Sarjan neljännessä elokuvassa pääosia näyttelevät Heikki Ranta ja Mikko Töyssy. Muissa osissa nähdään muun muassa Pamela Tola, Kari Ketonen ja Timo Lavikainen.

Elokuvan on käsikirjoittanut kaikki sarjan aiemmatkin osat käsikirjoittanut Pekko Pesonen.

Elokuvan tuottavat Marko Talli ja Olli Haikka Yellow Film & TV:ltä ja elokuvan levittää SF Studios.

Näyttelijät

Viitteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset komediaelokuvat
Tulevat elokuvat
Valoa valoa valoa

Valoa valoa valoa on Inari Niemen ohjaama suomalainen draamaelokuva, joka saa ensi-iltansa 2023.

Elokuvassa Marja palaa viidentoista vuoden jälkeen synnyinkotiinsa ja muistelee vuotta 1986, jolloin hän koki ensirakkauden.

Elokuva perustuu kirjailija Vilja-Tuulia Huotarisen samannimiseen romaaniin, joka voitti Finlandia Juniorin ilmestyessään vuonna 2011. Elokuvan pääosissa nähdään Anni Iikkanen ja Rebekka Baer.

Lähteet 

Vuoden 2023 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Tulevat elokuvat
Aleksanteri Huotari

Aleksanteri Huotari (s. 21. elokuuta 2003) on suomalainen pesäpalloilija. Huotari edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Sotkamon Jymyä. Hänen sopimuksensa Jymyn kanssa ulottuu kauden 2024 loppuun saakka. Hän pelaa sisäpelissä kotiuttajana ja ulkokentällä polttolinjassa.

Huotari on pelannut urallaan 26 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt 0+16=16 juoksua, tuonut 7 juoksua ja kerännyt 46 kärkilyöntiä. Huotari on pelannut myös yhden ylemmän pudotuspelin ottelun .Lisäksi Huotari on pelannut ykköspesistä Sotkamon Jymyn kakkosjoukkueessa ja Haapajärven Pesä-Kiiloissa yhteensä 18 runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt 0+7=7 juoksua, tuonut 4 juoksua ja kerännyt 27 kärkilyöntiä. Tilastot päivitetty 15.9.2022.

Aleksanteri Huotari on uransa lopettaneen pesäpalloilijan ja nykyisin Joensuun Mailan pelinjohtajana toimivan Mikko Huotarin poika. Aleksanterin veli Samuel edustaa niin ikään Sotkamon Jymyä ja sisko Nelli edustaa Joensuun Mailaa Naisten Superpesiksessä

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 2003 syntyneet
Elävät henkilöt