joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rania al-Abdullah

Kuningatar Rania al-Abdullah (, alkuperäinen nimi Rania Al-Yasin, s. 31. elokuuta 1970 Kuwait) on Jordanian kuningas Abdullah II:n puoliso.

Tausta 
Rania Al-Yasin syntyi palestiinalais-jordanialaiseen perheeseen Kuwaitissa. Hän kävi peruskoulun ja lukion englantilaisessa koulussa Kuwaitissa ja opiskeli sen jälkeen amerikkalaisessa yliopistossa Kairossa liiketaloutta. Rania Al-Yasin valmistui vuonna 1991, jonka jälkeen hän työskenteli muun muassa Citibankissa.

Kuningas Abdullah II 
Al-Yasin tapasi kuningas Abdullah II:n vuonna 1993. He kihlautuivat pian tapaamisen jälkeen ja avioituivat 10. kesäkuuta 1993. Kuningas Abdullah II nousi Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan kuninkaaksi vuonna 1999. Tällöin Rania al-Abdullahistasta tuli maailman nuorin kuningatar. Kuningasparilla on neljä lasta: 
 Kruununprinssi Hussein (s. 1994)
 Prinsessa Iman (s. 1996)
 Prinsessa Salma (s. 2000)
 Prinssi Hashem (s. 2005)

Youtube 
Kuningatar Ranialla on Youtube-kanava, jolla hän haluaa kumota islamiin ja muslimeihin liittyviä ennakkoluuloja ja väärinkäsityksiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto

Hašimidit
Jordanialaiset henkilöt
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Rádio e Televisão de Portugal

Rádio e Televisão de Portugal, (suomeksi Portugalin radio ja televisio) on Portugalin valtion tukema yleisradiotoimintaa harjoittava yritys. Yleensä se lyhennetään kirjaimiin RTP, mutta se saatetaan myös jakaa kolmeen osaan:

 RTP (Radio- ja televisiotoiminta)
 RDP (Radiotoiminta)  
 RTP Meios de Produção (Televisiotoiminta) 
Portugalin valtio omistaa RTP:n kokonaisuudessaan, ja sitä rahoitetaan ns. audiovisuaalisten palveluiden verolla.

Historiaa  
Säännölliset radiolähetykset aloitettiin vuonna 1935 ja televisiolähetykset 1957. 1960-luvulla lähetykset näkyivät jo koko maassa.

Nykymuodossaan RTP perustettiin vuonna 2004, kun televisio- ja radiotoiminta lyötiin yhteen. RTP Play, joka on verkossa toimiva, Yle Areenaa vastaava, sisältöpalvelu, käynnistettiin vuonna 2011. RTP ylläpitää myös audiovisuaalista arkistoa, joihin on taltioitu Portugalin historiaa.

Vuonna 2020 RTP:llä oli 1786 työntekijää.

RTP:n toimitusjohtajana toimii Nicolau Santos. Hänet valittiin virkaansa syyskuussa 2021.

RTP:n omistamat kanavat

Televisiokanavat 
 RTP1
 RTP2
 RTPN
 RTP Internacional, eli RTPi
 RTP África
 RTP Madeira
 RTP Açores
 RTP Memória 
 RTP Mobile

Radioasemat  
 RDP Antena 1 
 RDP Antena 2 
 RDP Antena 3 
 RDP Internacional 
 RDP África 
 RDP Açores 
 RDP Madeira

Lähteet
Henrique Mitchell de Paiva Couceiro

Henrique Mitchell de Paiva Couceiro (30. joulukuuta 1861 Lissabon – 11. helmikuuta 1944 Lissabon) oli portugalilainen sotilasjohtaja ja poliitikko. Hän toimi Angolan sotilaskuvernöörinä vuosina 1907–1909. 

Paiva Couceiro oli Portugalin ensimmäisen tasavallan (1910–1926) perustamisen aikaan monarkismin vahva kannattaja. Hän johti monarkistien kahta hyökkäystä pohjoiseen Portugaliin, erityisesti Chavesin kaupunkiin, vuosina 1911 ja 1912. Myöhemmin, ennen ja jälkeen vuoden 1933 Estado Novon perustamisen, Paiva Couceiro joutui useamman kerran maanpakoon johtuen hänen omistautumisestaan monarkismille.

Teoksia
Paiva Couceiro on kirjoittanut seuraavat teokset:
 A Democracia Nacional, Imprensa Portuguesa, Coimbra, 1917
 Angola: dois anos de governo, Junho 1907 - Junho 1909, Edições Gama, Lissabon, 1948

Portugalilaiset poliitikot
Siirtomaajohtajat
Vuonna 1861 syntyneet
Vuonna 1944 kuolleet
Yamaguchin prefektuuri

Yamaguchin prefektuuri () sijaitsee Chūgokun alueella, Honshūn saarella Japanissa. Sen pääkaupunki on Yamaguchi.

Maantiede 
Yamaguchi on Honshūn läntisin prefektuuri. Rannikolla sijaitsevaa aluetta ympäröi kolmelta suunnalta meri, Japaninmeri pohjoisessa, Hibikinmeri lännessä ja Seton sisämeri etelässä. Sisämaan rajojen takana ovat Shimanen ja Hiroshiman prefektuurit.

Yamaguchin länsikärjessä on prefektuurin suurin kaupunki Shimonoseki, prefektuurin lounaisnurkassa Kanmonin salmet. Kapeimmillaan 700 metrin levyinen salmi erottaa Honshūn ja Shimonosekin Kyūshūn saaresta ja Kita-Kyūshūn kaupungista.

Ilmasto 
Prefektuurissa on lauhkea meri-ilmasto. Lämpimintä on elokuussa, jolloin lämpötila voi nousta 30 °C:een, ja kylmintä tammikuussa, jolloin se laskee 6 °C:n paikkeille.

Aluejako 
Yamaguchin prefektuuri jakautuu 13 kaupunkiin ja kuuteen muuhun kuntaan, jotka ovat kaikki maaseutukaupunkeja. Kunnat kuuluvat neljään piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. 

Kaupungit

Kunnat piirikunnittain

Historia 
Yamaguchi on sijaintinsa ansiosta ollut läpi historian tärkeä kulkureitti Aasian mantereelta Japaniin. Alue oli ennen jaettu Nagaton ja Suōn provinsseihin, jotka yhdistyessään muodostivat Yamaguchin prefektuurin. Sengoku-kaudella alue oli Mōri-klaanin hallinnassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Yamaguchin prefektuurin viralliset sivut
Lida

Lida (, , , ) on valkovenäläinen kaupunki ja samannimisen piirin keskus noin 163 kilometriä Minskistä länteen. Lidasta on maanteitse noin 130 kilometriä Puolaan ja 45 kilometrin matka Vilnan suuntaan Liettuan rajalle. Kaupunki kuuluu Hrodnan alueseen ja sen väkiluku oli lokakuun 2009 väestönlaskennan mukaan 97 629. Koko Lidan piirissä asui 135 096 ihmistä, mihin sisältyi myös piirin eteläosissa sijaitseva Bjarozaukan pikkukaupunki.

Historiaa 
Lida on perustettu 1300-luvulla. Asiakirjoissa kaupunki mainitaan ensimmäisiä kertoja vuosina 1323 ja 1328.. Lidan linna rakennettiin noin 1323-1325 Liettuan suuriruhtinaskunnan itärajan suojaksi ja se tuhoutui vähitellen lukuisissa piirityksissä, suurempi tuho oli vuonna 1710. Sittemmin linnaa on kunnostettu ja se kuuluu kaupungin päänähtävyyksiin. Linna sijaitsee keinotekoisella, 5-6 metriä ympäristöään korkeammalla kummulla, ja linnassa on 12 metriä korkeat muurit. Aiemmin linna sisälsi ortodoksisen kirkon, asuin- ja talousrakennuksia. Paikkakunta toimi vuonna 1380 Liettuan suuriruhtinaskunnan Gediminasin luoman dynastian linnoituksena. Lida liitettiin Venäjän keisarikunnan yhteyteen Puolan jaoissa vuonna 1795 ja se sai kaupunginoikeudet vuonna 1796. Venäjän keisarikunnassa kaupunki kuului Hrodnan, ja 1843 lähtien Vilnan kuvernementtiin. Vuoden 1897 väestönlaskennassa se listataan Vilnan kuvernementin kihlakuntakaupunkina. Vuosina 1919–39 se oli liitetty osaksi Puolaa.

Asukasluvun kehitys

Liikenneyhteydet 
Nykyisin kaupunki on liikenteen solmupiste. Lida on merkittävä rautateiden risteysasema. Ukrainasta ja Kobrynin kaupungin suunnalta saapuva, pohjoisessa Liettuan Vilnaan vievä E85-valtatie (numerointi M11) kulkee Lidan läpi. Lisäksi Minskistä länteen Hrodnaan johtava valtatie M6 sivuaa kaupunkia etelässä. Tämän ohella kaupungin itäpuolella näkyy satelliittikuvassa maan sisäisessä käytössä oleva lentokenttä, jonka kiitotie on 2,4 km pitkä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Lyhyt kuvaus kaupungista  (BYcity.org)
 Kantakaupungin kartta  (BYcity.org)
 Hrodnan alueen viralliset sivut Lidan piiristä  ,  ja  (region.grodno.by)
 Viralliset sivut  ,  ja 
 Lidan linnasta  (belarus.by)
 WikiMapia satelliittikuvalinkki kohteiden selitykset pääosin  tai 
 Olvin tytäryhtiön, Lidskoje-panimon sivut  (lidskoe.by)
 Lidan piirin Bjarozaukassa sijaitsevan Neman-lasitehtaan sivut   ja  (neman.by)
 Valkovenäläinen sääennuste Lidaan  (pogoda.by)
Winnipegjoki

Winnipegjoki () on 813 kilometriä pitkä,  joki Kanadassa Manitoban ja Ontarion provinssien alueella. Joki virtaa Lake of the Woods -järvestä luoteeseen ja laskee Winnipegjärveen. 

Joen valuma-alueen pinta-ala on 150 000 km², josta 29 000 km² on Yhdysvaltojen puolella Minnesotan osavaltion alueella. Joen pituus Kenoran säännöstelypadolta Lake of the Woodsin järveltä Winnipegjärvelle on 235 kilometriä. Joen valuma-alue alkaa Rainy Lake -järvestä josta se Rainyjoen, Lake of the Woodsin, Winnipegjoen, Winnipegjärven ja Nelsonjoen kautta laskee Hudsoninlahteen, jolloin koko pituus on 813 kilometriä.

Joki muodostaa myös useita järviä, joista Ontariossa sijaitsevat Gun- ja Sandjärvet sekä Manitobassa Nutimik-, Eleanor-, Dorothy-, Margaret-, Natalie-, sekä Lac du Bonnet -järvet.

Historia
Alueen alkuperäisasukkaat ovat käyttäneet jokea kulkureittinä tuhansien vuosien ajan, ja se on ollut tärkeä turkiskaupan vesireitti. Joki muodosti luontaisen ja helppokulkuisen väylän laajan alueen halki, ja se oli kuljettavissa kanooteilla vaivattomasti. Ensimmäinen alueelle kauppa-asemia perustanut tutkimusmatkailija oli Pierre La Vérendrye, joka 1730-luvulla kartoitti läntisen Kanadan erämaita.

Voimalaitokset
Manitoban provinssin puolella joessa on kaikkiaan viisi vesivoimalaa, jotka yläjuoksulta lukien ovat Eight Foot Fallsin sekä Slave Fallsin voimalaitokset Pointe du Bois'ssa, Seven Sistersin voimalaitos Seven Sistersissä, sekä MacArthur Fallsin, Great Fallsin ja Pine Fallsin voimalaitokset Powerviewissä. Ontarion puolella on kaksi patoa, Kenorassa sekä Whitedog Fallsissa.

Lähteet

Manitoban joet
Ontarion joet
Nelsonjoen vesistö
David Paich

David Frank Paich (s. 25. kesäkuuta 1954 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän on rockyhtye Toton laulaja, laulunkirjoittaja ja kosketinsoittaja.

Paich syntyi Los Angelesissa jazz-muusikko Marty Paichin pojaksi. Hän on kirjoittanut useiden Toton kappaleiden lisäksi muun muassa Cheryl Lynnin teoksen ”Got to Be Real” sekä tehnyt yhteistyötä Boz Scaggsin kanssa. Paich on tehnyt paljon studiotöitä eri muusikoiden albumeilla. Hän on myös soittanut Bryan Adamsin kappaleella ”Please Forgive Me”.

Lähteet 

Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltalaiset laulajat
Yhdysvaltalaiset lauluntekijät
Yhdysvaltalaiset kosketinsoittajat
Grammy-palkinnon saajat
Toto
Veszprém

Veszprém [] on kaupunki Unkarissa, Veszprémin läänissä. Veszprém on läänin pääkaupunki ja sijaitsee noin 15 kilometriä pohjoiseen Balatonjärvestä. Budapestiin on matkaa 110 kilometriä. Veszprémin pinta-ala on 126,90 neliökilometriä ja väkiluku 63 405 (vuonna 2009).

Veszprém on Euroopan kulttuuripääkaupunki vuonna 2023.

Ystävyyskaupungit 
  Bottrop, Saksa
  Gladsaxe, Tanska
  Nitra, Slovakia
  Ottignies-Louvain-la-Neuve, Belgia
  Passau, Saksa
  Rovaniemi, Suomi
  Sfântu Gheorghe, Romania
  Tarnów, Puola
  Tartto, Viro
  Tirat Carmel, Israel

Lähde:

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset sivut 

Unkarin kaupungit
Tuorilan koulu

Tuorilan koulu on Porvoossa vuonna 1882 perustettu maaseutukoulu, jossa on luokat 1–6. Koulun oppilasmäärä ei koskaan ole ollut suuri, nykyään se on viidenkymmenen tienoilla. Koulun rehtorina toimii Eija Hopea.

Vuonna 1882 G. V. Eklund, Johan Pietiläinen, talolliset Johan Hommas ja Johan Lampila päättivät kutsua ensimmäiseksi opettajaksi Matilda Wilhelmina Enqvistin.

Oppilaat esittävät usein näytelmiä, ja tälle toiminnalle tarjoaa lisämahdollisuuksia yleiskäytössä oleva Vanhamoision seuratalo.

Suuri osa oppilaista siirtyy koulun käytyään Pääskytien kouluun.

Tuorilan koulu lopetti toimintansa vuonna 2019.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Tuorilan koulun kotisivut

Porvoon peruskoulut
Powerview

Powerview on kylä Winnipegjoen varrella Manitoban provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee noin 130 kilometrin päässä koilliseen Winnipegistä lähellä Winnipegjärven rantaa. Erämaamaisemissa sijaitsevan kylän asukasluku on noin 755 henkeä.

Kylä muodostettiin virallisesti vuonna 1951. Alueen historia juontaa juurensa aina 1700-luvulle. Alue asutettiin varhain, ja ensimmäinen asutuskeskus oli Winnipegjärven rannalla sijaitseva Fort Maurepas. 

Powerviewin kylän lähelle Pine Fallsiin rakennettiin 1940–1950-lukujen vaihteessa sanomalehtipaperitehdas, jonka käyttövoimaksi valjastettiin Winnipegjoen uoma. 

Kylän suurimmat työnantajat ovat Pine Falls Paper Company, joka työllistää noin 500 henkeä, sekä Manitoba Hydron omistamat MacArthur Fallsin, Great Fallsin ja Pine Fallsin voimalaitokset, jotka työllistävät useita paikallisia. Powerviewin koulu on myös merkittävä työllistäjä, ja se tarjoaa opetusta esikoululuokilta aina 12. vuosiluokalle saakka.

Aiheesta muualla
 Manitoba Community Profiles: Powerview, Manitoba

Manitoban kylät
Nollatoleranssi

Nollatoleranssi () tarkoittaa, että jotain ilmiötä ei siedetä tai sallita lainkaan. Ilmaisua käytetään kahdessa eri merkityksessä. Se voi tarkoittaa, että ilmiön jokaiseen esiintymiskertaan puututaan ja mahdollisesti valvontaakin lisätään. Ilmausta voidaan käyttää myös kuvaamaan pelkästään periaatetta eli sitä, että jokin asia ei ole hyväksyttävä ja siitä on päästävä eroon. Tällaisia ovat esimerkiksi julistukset sortoa tai epäoikeudenmukaisuutta tai naisten ympärileikkausta vastaan.

Suomalaisia esimerkkejä
 Helsingin kaupunki ylläpiti Stop töhryille -projektia tavoitteena puhdistaa kaikki graffitit mahdollisimman pian niiden ilmestyttyä. Päättäjien mukaan tällä osoitettiin ettei graffiteja sallita ja että niiden tekoon puututaan. Projekti sai päättäjien mukaan myös vähennettyä graffitien määrää ja uusien syntymistä sen toimialueella. Nyttemmin useat muut kaupungit ovat noudattaneet esimerkkiä. Otteet pääkaupunkiseudulla graffitien poistamiseksi kokonaan ovat koventuneet ja viime vuosina useat graffitien tekemisestä tavoitetut ovat saaneet ehdottomia vankeustuomioita.

 Pääkaupunkiseudun julkisessa liikenteessä toteutettiin vuonna 2006 nollatoleranssikampanja jossa puututtiin etenkin viikonloppuisin yleistyneeseen häiriökäyttäytymiseen ja liputta matkustamiseen. Kampanjan aikana liikennevälineissä oli runsaasti valvontahenkilökuntaa ja pienimpiinkin häiriöihin puututtiin tiukasti.

 Suomen puolustusvoimissa on virallisesti simputukselle nollatoleranssi. Tämä tarkoittaa että ilmi tulleisiin tapauksiin suhtaudutaan vakavasti ja siihen syyllistyneitä rangaistaan. Simputus on saatu karsittua pois lähes kokonaan.

Esimerkkejä ulkomailta
 Monen maan poliittinen johtaja ja moni organisaatio on julistanut nollatoleranssin rasismille, vihan ja syrjinnän ilmauksille, seksuaaliselle häirinnälle ja kulttuuriselle omimiselle.
 European Council on Tolerance and Reconciliation -järjestö (ECTR) on julistanut nollatoleranssin esimerkiksi sorrolle, epäoikeudenmukaisuudelle sekä ryhmiin kohdistuville herjaus- ja viharikoksille.
 Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskomissio on julistanut helmikuun 6. päivän naisten sukuelinten silpomisen nollatoleranssin päiväksi.
 Kanadan hallitus esitteli vuonna 2015 lain, joka asettaa nollatoleranssin ”barbaarisille kulttuurisille käytännöille”, joita ovat esimerkiksi moniavioisuus, pakkoavioliitto ja kunniamurha. Nämä joihinkin vähemmistökulttuureihin kuuluvat tavat on lailla kielletty myös joissain Euroopan maissa.
 Yhdysvalloissa New Yorkin pormestari Rudolph Giuliani julisti nollatoleranssin, jonka perusteella puututtiin pienimpiinkin rikkomuksiin. Tilastojen mukaan rikollisuus laski hänen aikanaan New Yorkissa dramaattisesti. Yhteys pormestarin toimiin ei ole kuitenkaan täysin selvä.
 Joissain Yhdysvaltojen osavaltioissa on nollatoleranssi alkoholia tarjoavien baarien ja ravintoloiden ikärajan todistamisen suhteen. Tällöin portsari ei saisi päästää asiakasta sisälle ilman virallista todistusta iästä, vaikka asiakas olisi silminnähden selvästi täysi-ikäinen.

Lähteet

Kriminaalipolitiikka
Štúrovo

Štúrovo () on kaupunki Nové Zámkyn piirissä, Etelä-Slovakiassa. Se sijaitsee Tonavan rannalla aivan Slovakian etelärajalla, vain noin 50 kilometrin päässä Unkarin pääkaupungista Budapestistä. Kaupunki nimettiin Ľudovít Štúrin mukaan. 

Štúrovo tunnettiin vuoteen 1948 nimellä Parkan. Nykyinen nimi otettiin käyttöön toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 2005 kaupungissa oli 11 122 asukasta. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan asukkaista 68,7 % oli unkarilaisia, 28,1 % slovakkeja ja 1,2 % tšekkejä. Uskonnoltaan 77,2 % ilmoitti olevansa roomalaiskatolisia, ja 12,3 % ei ilmoittanut mitään uskontoa.

Štúrovon yhdistää Unkarissa sijaitsevaan Esztergomin kaupunkiin yli 500 metriä pitkä Mária Valéria -silta.

Lähteet

Slovakian kaupungit
Plantaasi

Plantaasi on trooppisen tai subtrooppisen vyöhykkeen suurtila, joka on keskittynyt yhden tai muutaman rahakasvin viljelyyn vientiä varten. Tällaisia kasveja ovat esimerkiksi sokeriruoko, kahvi- ja teepensas, kumipuu, kaakaopuu, puuvilla, mausteet, banaanit ja tupakka. Plantaasien valtavat sadot saadaan aikaan viljelemällä pitkällejalostettuja lajikkeita ja käyttämällä runsaasti lannoitteita ja torjunta-aineita. Tyypillisen plantaasin koko on 200-500 ha, suurimpien ollessa 1000 ha kokoisia. 

Plantaasit menestyvät palkkatyövoiman ja ammattitaitoisen työnjohdon avulla. Plantaaseja on erityisesti Latinalaisessa Amerikassa ja Afrikassa, ja niiltä on yleensä hyvät kulkuyhteydet rannikon satamiin. Plantaasit ovat hyödyttäneet rikkaita länsimaita, joihin vienti kohdistuu, sillä nämä maat yleensä jalostavat kasveja edelleen ja saavat suuremman tuoton.

Plantaasiviljely on esimerkki ekstensiivisestä viljelystä vastakohtana pientilavaltaiselle intensiiviselle viljelylle. Plantaasiviljelyn etuna on skaalan ekonomia sekä mahdollisuus keskittyä yhteen ydinosaamisalueeseen. Plantaasiviljelyn haittapuolena ovat sosiaaliset ongelmat sekä luonnolle aiheutuvat ongelmat, kuten eroosio, maan suolaantuminen ja vedenkulutus. Toisaalta puuviljelmät myös estävät eroosiota, tulvia ja vähentävät valumavesiä verrattuna ruohomaahan tai viljelysmaihin.

Puuplantaasit
Puuplantaasien ongelmiin sisältyy monimuotoisuus, veden saanti, maa-oikeudet, laittomat anastukset, väkivaltaisuudet, kiistat asukkaiden ja ympäristöjärjestöjen kanssa ja asukkaiden toimeentulo. Lajeihin sisältyy eukalyptus ja mänty. Puuviljelmät monokulttuurina vähentävät monimuotoisuutta. Viljelmillä käytetään kemikaaleja. Eukalyptus on nopeasti kasvava puu. Se kuluttaa valtavasti vettä, mikä vaikuttaa pohjaveden tasoon. Uruguayssa kaivojen veden pinta laski 60 % eukalyptusviljelmien vuoksi ja maapähkinöiden tuotanto lakkasi veden puutteesta. Etelä-Afrikassa vedenvirtaus lakkasi 9 vuotta puiden istutuksen jälkeen ja palasi 5 vuotta puiden hakkausten jälkeen. Greenpeace vaati indonesialaista APP:tä lopettamaan eukalyptusviljelmien istutukset Kiinan Yunnanissa vuonna 2006. Yunnanissa on rikkain kasvilajimäärä ja 30 alkuperäiskansaa. Kiinan keskushallitus purki sopimuksen helmikuussa 2007. Kiina haluaa suojella metsävarojaan. Aasian kehityspankin ADB vuosikymmenen kokemuksen mukaan puuplantaasit lisäävät köyhyyttä.

Sokeriruoko
WWF vertaa sokeriruokoplantaaseja kaivostoimintaan, joka tyhjentää voimakkaasti peltoja ravinteista. Sokeriruokoplantaasien vuoksi on tuhottu varsinkin Latinalaisen Amerikan rannikon sademetsiä. WWF:n mukaan sokeriruoko on yksi eniten sademetsien monimuotoisuutta tuhonnut viljelykasvi. Ruokosokeria viljellään 19,6 miljoonalla ha. Päätuottajat ovat Brasilia, Intia, Kiina, Thaimaa, Pakistan, Meksiko ja Australia. Sokeriruokoviljelmät kuluttavat vettä ja niiltä valuu ravinteita ja torjunta-aineita. Plantaasien lannoitteet, eroosion tuoma hiesu ja sokeritehdasjätteet voivat pilata vesistöjä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Maatilat
Angelo Branduardi

Angelo Branduardi (s. 12. helmikuuta 1950) on italialainen muusikko. 

Branduardi syntyi Cuggionossa lähellä Milanoa, mutta muutti jo lapsena Genovaan. Pikkupoikana hän soitti aluksi pianoa, mutta siirtyi sittemmin viulun pariin ja opiskeli viulunsoittoa Niccolò Paganini -konservatoriossa. Aikuisuuden kynnyksellä hän palasi Milanoon, missä tapasi Franco Fortinin ja siirtyi viulunsoitosta kitaraan. Hetkisen aikaa hän opiskeli myös filosofiaa, mutta lopetti sen pikaisesti koska ei löytänyt vastauksia häntä askarruttaneisiin kysymyksiin. Milanossa hän tapasi myös Luisa Zappan, jonka kanssa myöhemmin meni naimisiin.

Vuonna 1974 Branduardi julkaisi ensimmäisen albuminsa, joka kantoi hänen omaa nimeään. Siitä lähtien hän on jatkanut musiikin tekemistä ja julkaissut uusia levyjä vähintään joka toinen vuosi sekä tehnyt musiikkia elokuviin.

Diskografia 
 Angelo Branduardi (1974)
 Gulliver, la luna e altri disegni (1975)
 Alla fiera dell'est (1976)
 La pulce d'acqua (1977)
 Cogli la prima mela (1979)
 Gulliver,la luna e altri disegni (1980)
 Branduardi '81 (1981)
 Cercando l'oro (1983)
 State buoni se potete (1983)
 Branduardi canta Yeats (1986)
 Pane e rose (1988)
 Il ladro (1990)
 Musiche da film (1992)
 Si può fare (1992)
 Domenica e lunedì (1994)
 Camminando camminando (1996)
 Futuro antico I (1996)
 Il dito e la luna (1998)
 Studio Collection (1998)
 Futuro antico II (1999)
 L'infinitamente piccolo (2000)
 Futuro antico III (2002)
 Altro ed altrove (2003)
 The Platinum Collection (2005)

Lähde 
 http://www.angelo-branduardi.com/eng/index.htm
 Official Web Radio

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivu

Italialaiset laulajat
Italialaiset lauluntekijät
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
God Hates Us All

God Hates Us All on thrash metal -yhtye Slayerin yhdeksäs studioalbumi.

Albumin kansitaiteessa kuvattiin Raamattu, joka oli veren peitossa ja jonka läpi oli työnnetty nauloja pentagrammin muotoon. Lisäksi kanteen oli poltettu sana "Slayer". Albumia varten kehitettiin pahvinen suojakotelo, jotta eräät jälleenmyyjät suostuivat ottamaan albumin myyntivalikoimaansa. Suojakotelossa on ainoastaan yhtyeen nimi, neljä ristiä ja albumin nimi kullattuna valkoisella taustalla.

Albumin nimestä huolimatta Slayerin jäsenet näkivät vaivaa osoittaakseen, etteivät olleet palanneet "saatanallisiin" teksteihin, vaikkakin albumin lyriikka on todella uskonnonvastaista. Kerry King on maininnut haastattelussa, että albumin nimi "God Hates Us All" ("Jumala vihaa meitä kaikkia") viittaa siihen, että huonona päivänä ihmisestä todellakin tuntuu siltä, että Jumala vihaa.

Albumi julkaistiin 11. syyskuuta 2001, eli Yhdysvaltoja vastaan tehtyjen terrori-iskujen päivänä. Provosoivia mainosjulisteita poistettiin useista kaupoista albumin nimen aiheuttavan ikävän mielleyhtymän takia.

Kappalelista

Kokoonpano
 Tom Araya – basso, laulu
 Kerry King – kitara
 Jeff Hanneman – kitara
 Paul Bostaph – rummut

Arviot 
 Metacritic: 80/100
 Allmusic: 
 Rolling Stone:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Slayerin albumit
Vuoden 2001 albumit
Island Lake (Illinois)

Island Lake on kunta (village) Laken ja McHenryn piirikuntien rajalla Illinoisissa, Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestönlaskennassa kunnassa asui 8 153 henkilöä ja asukastiheys oli 1 104,5 asukasta/km². Sen pinta-ala on 7,9 km², josta 0,5 km² (6,86%) on vettä.

Illinoisin kunnat
Kaksipäisen kotkan varjossa

Kaksipäisen kotkan varjossa on suomalainen vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Timo Koivusalon ohjaama elokuvamusikaali. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat 1900-luvun alkuun, jolloin Suomi oli osa Venäjän keisarikuntaa. Elokuva keräsi elokuvateattereissa 63 324 katsojaa.

Tuotanto 

Viiden Pekko-elokuvan ja Reino Helismaasta, Tapio Rautavaarasta, Irwin Goodmanista ja Jean Sibeliuksesta kertovien elokuvien jälkeen Timo Koivusalo ohjasi musikaalin, jonka juoni pohjautui Suomen historiaan 1900-luvun alun sortovuosiin.   
 ”Historialliseen faktakehykseen on istutettu fiktiiviset hahmot, joissa heissäkin on pikkuisen totuuden siementä, oikeista ihmisistä ja tapahtumista on lainattuja juttuja. Runoilijahahmo esimerkiksi edustaa useampaa kirjailijaa, runoilijaa ja taiteilijaa.” (Kaleva 2.9.2005)

Nakkilassa sijaitsevaan Villilän elokuvakeskukseen rakennettiin elokuvaa varten vajaan hehtaarin kokoinen lavastekortteli. Lavasteet olivat Suomen elokuvahistorian isoimmat ulkolavasteet. Elokuvassa näytteli 39 ammattinäyttelijää ja yli 500 avustajaa. Musiikista vastasi Koivusalo puolisonsa Susanna Palinin kanssa. Musiikki toteutettiin Vantaan viihdeorkesterin kanssa. Elokuvan ensi-ilta oli 9. syyskuuta 2005, mutta sitä esitettiin jo ennen sitä muun muassa Espoo Ciné -elokuvafestivaaleilla.

Rooleissa

Vastaanotto
Kapellimestari Markku Johanssonin ja Vantaan viihdeorkesterin kanssa toteutettu elokuvamusiikki on kerännyt kiitosta. Laulu "Jotain jää" oli Radio Suomen soitetuin vuonna 2005. Kappaleen esittävät Nina Tapio ja Mikko Leppilampi.

Arvioita 

Elokuvan arvostelut olivat valtaosin kielteisiä. Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä Kaksipäisen kotkan varjossa on silkkaa aikuisten satua. ”Tästä johtuen elokuvaa ei voi lainkaan arvioida realistisista lähtökohdista käsin, sillä sen historialliset kehyksetkin ovat kuin koristeltua operettia.” Pahoina virheinä hän piti Anneli Saaristo ja Vesa-Matti sivurooleja, jotka imevät tehon pliisulta sankariparilta, sekä  elokuvan tapahtumamiljöön epämääräisyyttä ja sekavuutta. Elitistin Ilja Rautsi lyttäsi elokuvan ”Timpan uusimmaksi kesäteatterin ja diashow’n ristisiitokseksi, joka nähdään syystä tai toisesta maamme elokuvateattereissa”. Toisin kuin useimmat kriitikot, Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Jarkko Silén oli arviossaan myönteinen. Hänestä musikaalimuoto ja vapautuminen todellisten henkilöiden kuvaamisesta antaa Koivusalolle nyt tämän aiempia suurmieselokuvia paremmat mahdollisuudet kertoa jotain sellaista, mihin edellisillä elokuvillaan on pyrkinyt. ”Kun sanat loppuvat, menee mies kapakkaan ja laulaa.”

Katso myös 
 Kaksipäisen kotkan varjossa – Elokuvan laulut (2005)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut

Vuoden 2005 suomalaiset elokuvat
Timo Koivusalon ohjaamat elokuvat
Suomalaiset elokuvamusikaalit
Suomalaiset historialliset elokuvat
Micropolis

Micropolis (Eläintarhan skeittipuisto) on skeittari ja maisema-arkkitehtiylioppilas Janne Saarion suunnittelema luonnonkivestä ja betonista rakennettu rullalautailualue Helsingissä, Eläintarhan urheilukentän kupeessa, osoitteessa Nordenskiöldinkatu 20. 

Osin ympäristötaideteokseksi suunniteltu alue avattiin 25. elokuuta 2006 ja sen toteuttivat yhteistyössä Helsingin kaupungin liikuntavirasto, nuorisoasiainkeskus ja rakennusvirasto. Micropoliksen pinta-ala on 3 600 m² ja sen kokonaiskustannusarvio oli 538 000 euroa, josta sponsorirahaa on 12 000 euroa. Hankkeen sponsorina on toiminut GSM Rocket Europe (Element Europe). 

Alue sisältää laajan katuskeittausalueen ja maahan upotetun, syvenevän ja kiemurtelevan poolin (altaan) eli snake run -kourun. Puistossa on käytetty erilaisia kiviä, tiiliä ja graniittia sekä kuitubetonia snake runin osalta. Alueen pintamateriaalina on käytetty tiiviisti ladottuja betonikiviä, joiden saumat aiheuttavat skeitattaessa hieman tärinää, mutta kestävät toisaalta luonnonolojen ja skeittauksen kuluttavia voimia.

Alue on Suomen mittakaavassa poikkeuksellinen skeittipuisto, sillä se on rakennettu alusta pitäen kiinteäksi, eikä skeittipuistolle tyypillistä vaneria ole käytetty ollenkaan. Tämä vähentää Saarion mukaan skeittauksesta aiheutuvaa melua ja lisää puiston kestävyyttä – Saarion mukaan jopa sadaksi vuodeksi eteenpäin. Puistolle tyypillistä ovat isoista kivipaasista rakennetut ledget, joita voi käyttää myös penkkien tapaan istumiseen, sekä nurmikon toisistaan eristämät alueet, joita yhdistävät erilaiset kivipaasista rakennetut esteet, joita hyväksi käyttäen voi liukua aukkojen yli. Alueelle on rakennettu myös korkeuseroja ja portaita, joita ei yleensä suomalaisissa rullalautailupuistoissa näe.

Saarion mukaan ympäristötaideteoksen ja skeittipuiston lisäksi alue on tarkoitettu myös tavalliseksi puistoksi, johon voi istahtaa seuraamaan lajin osaajia ja kenties saada ensituntuma lajiin.

Skeittipuisto Micropolis sai kunniamaininnan Vuoden ympäristörakenne -kilpailussa 2008. Palkitut ovat suunnittelija Janne Saario, pääurakoitsija Rakennustaito Hirvonen Oy ja rakennuttajana ja tilaajana Helsingin kaupungin puolesta liikuntavirasto, rakennusviraston katu- ja puisto-osasto ja nuorisoasiainkeskus.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Rullalautailu
Helsingin puistot
Vuoden ympäristörakenne
Taka-Töölö
Sepe Susi

Sepe Midas Susi eli Iso paha susi on Walt Disneyn piirroshahmo, joka esiintyy Suomessa Aku Ankka ja Aku Ankka Ekstra -lehtien sivuilla. Pikku Hukka on Sepen poika. Sepe on siis yksinhuoltaja – kuten Aku Ankkakin.

Tarinoissa Sepe yrittää ottaa kiinni kolmea porsasta siinä kuitenkaan koskaan onnistumatta.

Sepen hahmo on alun perin peräisin kansansadusta Kolme pientä porsasta, joka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1843, mutta joka lienee paljon vanhempi. Sen pohjalta Disney-yhtiö teki vuonna 1933 saman­nimisen lyhyt­elokuvan. Toisin kuin alku­peräisessä sadussa, elokuvassa susi selvisi loppu­kohtauksessakin hengissä, mutta joutui pakenemaan. Tämän jälkeen hahmo alkoi esiintyä Disney-sarjakuvissa.

Lyhyissä Disneyn piirroselokuvissa Sepen ulkonäkö on huomattavasti sarjakuvia ilkeämmän näköinen. Sarjakuvissa susi on puolestaan kömpelömmän näköinen.

Ulkonäkö
Sarjakuvissa Sepellä on siniset haalarit ja sininen hattu, jossa on musta raita, mutta Disney-elokuvissa Sepellä on punaiset housut, vihreät henkselit ja musta hattu.

Sepen vanhemmat vilahtavat jossain tarinoissa, eritoten hänen äitinsä, joka ei ollenkaan pidä poikansa tavoista.

Lähteet 

Disneyn hahmot
Kuvitteelliset sudet

de:Liste der Bewohner Entenhausens#Ede Wolf
en:Big Bad Wolf#Disney's version
Siikajärvi

Siikajärvi on Vanhan-Espoon suuralueeseen kuuluva kaupunginosa ja kylä Espoon pohjoisosassa Turunväylän pohjoispuolella aivan Kirkkonummen ja Vihdin rajalla Nuuksion kansallispuiston eteläpuolella. Siikajärvellä on seudulle tyypillisesti useita lampia ja järviä, joista suurin on Siikajärvi, josta kaupunginosa on saanut nimensä. Siikajärven pienessä saaressa sijaitsee edellä mainittujen kolmen kunnan rajapyykki. Kiinteistörekisterin mukaan Siikajärvi kuuluu Nuuksion kylään. Siikajärvellä on paljon kesäasuntoja sekä väljähköä omakotiasutusta. Siikajärvellä sijaitsee myös Hotelli Nuuksio (ent. Siikaranta). Vuoteen 2010 asti myös K-instituutti. Syksyllä 2015 K-instituutin entisiin tiloihin avattiin turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskus, joka suljettiin 2017.

Vuoden 2004 verotietojen mukaan Siikajärvi (02860 Espoo) oli Suomen 79:nneksi vaurain alue. Talouksien keskimääräiset tulot valtionverotuksessa olivat 60 223 euroa ja varat 86 023 euroa. Asuntokuntia oli 247 ja asukkaita 635.

Nuuksion koulu sijaitsee Siikajärven alueella, Heinästien varrella, välillä Heinäs – Brobacka, puolen kilometrin päässä Sahajärven kaakkoisrannasta.

Järvet ja lammet

Kaupunginosan koillisrajana on pitkä ja kapea Nuuksion Pitkäjärvi, jonka vastaranta kuuluu Nuuksion kaupunginosaan. Järvi jakautuu kahteen osaan keskivaiheillaan olevan kapeahkon Poutlaxsundetin (suom. Poutlahdensalmi) kohdalla. Salmi sijaitsee Poutlahden ja Solvallan välissä.

Iso Romlampi, Kolmuslampi, Vähä Romlampi sijaitsevat Siikajärven rantaviivan pohjoispuolella. Ahvilampi, Oralampi ja Paskalampi sijaitsevat Siikajärven ja Nuuksion Pitkäjärven välimaastossa, ja näiden eteläpuolella sijaitsee isoista järvistä ainoa kokonaan kaupunginosan sisällä oleva järvi, Sahajärvi. Heinäslampi sijaitsee samannimisen asuinalueen ja Siikajärven välissä, järven kaakkoispuolella.

Siikajärven kaupunginosan lounaiskolkassa, Kolmirannan alueella, sijaitsevat Kivilampi, Pitkänen ja Vuohilampi.

Lähteet
Optimus

Optimus on portugalilainen teleoperaattori, joka perustettiin vuonna 1998. Se aloitti käytännössä toiminnan 15. syyskuuta 1998. Syyskuussa 1999 Optimus siirtyi myös Internet -palvelujen tarjoajaksi. Optimuksen koko nimi portugaliksi on Optimus Telecomunicações, S.A.. Nykyään Optimus hallitsee noin 20 % Portugalin teleoperaattorimarkkinoista.

Aiheesta muualla
Optimus-yhtiön sivusto 
Tag Es Tu
Kanguru
Sonae
Sonaecom

Portugalilaiset yritykset
Er

Er tai ER tarkoittaa seuraavia:

 
 Eesti Raadio, ER, Viron yleisradio
 Elisabet I, ER, latinan sanoista Elizabeth Regina, Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija
 Elisabet II, ER, latinan sanoista Elizabeth Regina, Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija
 Er, Raamatun henkilö, Juudaksen vanhin poika
 
 
 eronnut, er., avioliittonsa purkanut henkilö
 estrogeenireseptori, ER
 Evitskogin Ratsastajat, ER, suomalainen ratsastusseura
 
 Operaatio ER, brittien ilmahyökkäys Liinahamariin ja Kirkkoniemeen 1942
 Teho-osasto, engl. ER, televisiosarja
 Viron reformipuolue, ER, vironkielisestä nimestä Eesti Reformierakond, virolainen puolue
 ER-kaavio, Entity–Relationship model, varsinkin tietokantojen suunnittelussa käytetty entiteettien suhteita kuvaava malli
Paola Pigni

Paola Cacchi (o.s. Pigni, 30. joulukuuta 1945 Milano – 11. kesäkuuta 2021 Rooma) oli italialainen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija, joka voitti urallaan olympia- ja EM-pronssia. Hän oli myös maastojuoksun kaksinkertainen maailmanmestari.

Elämä ja urheilu-ura 

Hän voitti urallaan 1 500 metrin juoksussa olympiapronssia Münchenissä 1972. Maastojuoksun maailmanmestaruuden hän voitti 1973 ja 1974. Hän saavutti maansa mestaruuden 800 metrin juoksussa vuosina 1965–1969 ja 1973, 1 500 metrillä vuosina 1970, 1972, 1974 ja 1975 sekä 3 000 metrin juoksussa vuonna 1974. Hän voitti Italian mestaruuden 5 000 metrin juoksussa kahdesti ja 10 000 metrin juoksussa kerran, vuonna 1970. 1 500 metrillä hän voitti myös universiadien kultamitalin Moskovassa 1973. Méxicon kesäolympialaisissa 1968 hän kilpaili 800 metrillä.

Cacchi teki uransa aikana neljä maailmanennätystä 3 000 metrillä, kaksi vuonna 1969 ja kaksi vuonna 1972. Lisäksi hän teki kaksi maailmanennätystä 5 000 metrillä vuonna 1969 ja 10 000 metrillä maailmanennätyksen 1970. Hän teki myös kaksi Italian ennätystä 3 000 metrin juoksussa, vuosina 1972 ja 1973.

Pigni kuoli Roomassa 75-vuotiaana 11. kesäkuuta 2021.

Lähteet 
 
 Profiili Italian yleisurheiluliitto 
 Profiili Italian olympiakomitea

Viitteet

Aiheesta muualla 

 

Italialaiset kestävyysjuoksijat
Italialaiset keskimatkojen juoksijat
Italialaiset maastojuoksijat
Italialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1945 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
SIC

SIC on portugalilainen televisiokanava, joka kuuluu maan suurimpiin. Se perustettiin 6. lokakuuta 1992. Nykyään se välittää enimmäkseen portugalinkielistä ohjelmistoa, mutta myös yhdysvaltalaisia ja brittiläisiä on alettu näyttää yhä enemmän. 

Kanavan omistaa Impresa-niminen yritys.

SIC Notícias oli ensimmäinen portugalilainen ympärivuorokautinen uutiskanava.

Ohjelmistoa

Uutisia  

 Jornal Da Noite 
 Primeiro Jornal

TV-sarjoja 

 Alias 
 CSI: Crime Scene Investigation 
 CSI: Miami 
 CSI: NY 
 Donas de Casa Desesperadas 
 7 Vidas 
 Pokémon 
 Dragon Ball 
 Rescue Me

Show 

 Fátima 
 Herman SIC 
 Levanta-te E Ri 
 Contacto

Lähteet 

Portugalilaiset televisiokanavat
Vuonna 1992 perustetut televisiokanavat
Hiski

Hiski on Suomessa käytetty miehen etunimi. Se on lyhentymä heprealaisperäisestä nimestä Hiskia, jonka merkitys on ’Jahve on voimani’. Vanhassa testamentissa mainitaan yli 130 kertaa Hiskia-niminen Juudan kuningas.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on elokuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 260–270 Hiski-nimistä miestä.

Hiski ei ole mukana almanakassa, mutta se esiintyy Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemassa koirien nimipäiväkalenterissa. Siinä Hiskin nimipäivä on 26. tammikuuta.

Tunnettuja Hiskejä
Hiski Haukkala (s. 1973), politiikan tutkija ja Suomen tasavallan presidentin kansliapäällikkö
Hiski Mikkonen (1891–1981), lääkäri ja kirjailija
Hiski Salomaa (1891–1957), kuplettilaulaja ja lauluntekijä
Heikki ”Hiski” Salomaa (1959–2003), muusikko ja näyttelijä

Lähteet

Aiheesta muualla
 Etunimien taivutus: Hiski (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)

Etunimet
Ram It Down

Ram It Down on heavy metal -yhtye Judas Priestin albumi, joka ilmestyi vuonna 1988. Levy nousi Britannian listoilla sijalle 24. Yhdysvalloissa Ram It Down myi kultaa heinäkuussa 1988 ja saavutti listasijan 31. Varsinaisina singleinä julkaistiin ”Ram It Down” ja cover-versio Chuck Berryn ”Johnny B. Goodesta”. Promosingleinä julkaistiin ”Blood Red Skies” sekä ”I'm A Rocker”. Albumi jäi Priestin pitkäaikaisen rumpalin Dave Hollandin viimeiseksi työksi, sillä hän erosi tämän jälkeen. Kappaleesta ”Johnny B. Goode” on tehty musiikkivideo.

Kappaleet 

Kaikki kappaleet kirjoittanut Tipton/Halford/Downing, paitsi ”Johnny B. Goode”.

Kokoonpano
Rob Halford – laulu
K. K. Downing – kitara
Glenn Tipton – kitara
Ian Hill – basso
Dave Holland – rummut

Tuotanto
Tuottaja Tom Allom
Avustavat tuottajat Tipton, Halford ja Downing
Engineering: Henrik Nilsson
Lisämateriaalin äänitys: Bill Dooley Townhousessa, Lontoossa
Kansitaide Mark Wilkinson
Valokuvaus Tony Mottram, Ross Halfin, Robert Ellis, Nigel Skeet, N. Preston, Ray Palmer ja P. G. Brunel.

Lähteet
Judas Priest Info Pages - Ram It Down

Viitteet

Aiheesta muualla
Judas Priest Info Pages, tietoa albumin synnystä 

Judas Priestin albumit
Vuoden 1988 albumit
Mitsubishi G3M

Mitsubishi G3M (, Kyuhasshikirikkō, Tyyppi 96, liittoutuneiden raportointinimi Nell) oli Japanissa 1930-luvulla kehitetty kevyt pommikone, jonka ensilento tapahtui heinäkuussa 1935. Konetyyppiä käytettiin vuodesta 1935 vuoteen 1945. G3M oli myös hyvin paljon käytössä torpedokoneena.

Britannian kuninkaallisen laivaston taistelulaiva HMS Prince of Wales'n ja taisteluristeilijä HMS Repulsen torpedoilla upottanut 22. lentolippue muodostui enimmältään juuri näistä koneista. Pitkän toimintasäteen ansiosta japanilaiset käyttivät Mitsubishi G3M:ä pommittaessaan Chongqingia ja muita kiinalaiskaupunkeja.

Tekniset tiedot

Lähteet

Viitteet 

G3M
Japanilaiset pommikoneet
1930-luvun pommikoneet
Keep of Kalessin

Keep of Kalessin on norjalainen extreme metal -yhtye. Se perustettiin Trondheimissä alun perin vuonna 1993 nimellä Ildskjaer. Nykyiseen nimeensä yhtye vaihtoi vuonna 1996. Yhtyeen musiikissa yhdistyvät perinteiset ja raa'at black metal -ainekset melodisuuteen, teknisyyteen, eeppisyyteen ja mystiikkaan. Laulujensa sanoituksiin yhtye kertoo saaneensa vaikutteita muun muassa yhdysvaltalaisen fantasiakirjailija Ursula le Guinin teoksista. Yhtyeen nimi on otettu Maameren tarinat -kirjasarjan arkkilohikäärmeeltä nimeltä Kalessin, joka hallitsee Maameren maailmaa. Keep of Kalessin oli ehdolla Spellemannprisenin, Norjan Grammyn saajaksi metalliyhtyeen luokassa vuonna 2008.

Yhtyeen varhaisessa kokoonpanossa olivat Ghash (laulu), Obsidian C. (kitara, koskettimet), Warach (basso) ja Vyl (rummut). Tällä kokoonpanolla yhtye julkaisi kaksi albumia: Through Times of War 1997 ja Agnen: A Journey Through the Dark 1999 ennen hajoamistaan. Sen jälkeen Obsidian C. teki kiertueita Satyriconin kanssa mutta palasi Keep of Kalessinin pariin äänittääkseen ep-levyn Reclaim vuonna 2003. Vuonna 2006 hän kokosi uudelleen yhtyeen äänittääkseen kolmannen albumin Armada. Yhtye teki kiertueen Behemothin ja Dimmu Borgirin kanssa varhain vuonna 2008. Neljäs albumi Kolossus julkaistiin 6. kesäkuuta 2008.

Vuonna 2010 yhtye aukoi uusia uria osallistumalla Eurovision-laulukilpailuun kappaleella "The Dragon Tower", voitti semifinaalit ja jatkoi kansalliseen finaaliin. Yhtye sai finaalissa kolmannen sijan. Viides albumi Reptilian julkaistiin 10. toukokuuta 2010.

Diskografia 
Studioalbumit
 
 
 
 
 
 

EP:t
 
 
 

Demot

Jäsenet

Nykyiset 
 Obsidian C. (A.O Gronbech) – kitara, syntikka, taustalaulu
 Thebon – laulu
 Wizziac – basso, taustalaulu
 Vyl (Vegard Larsen) – rummut

Entiset 
 Attila Csihar – laulu
 Frost (Kjetil Haraldstad) – rummut
 Ghâsh – laulu
 Kesh – basso
 Warach (Øyvind Westrum) – basso
 Cernunnus (Tor-Helge Skei) – livekitara

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto

Norjalaiset black metal -yhtyeet
Humphrey Gilbert

Sir Humphrey Gilbert (noin 1537–1583) oli Devonista kotoisin ollut englantilainen tutkimusmatkailija, joka oli kruunun palveluksessa Elisabet I:n hallitusaikana. Hän opiskeli navigointia ja sodankäyntiä Oxfordissa, liittyi armeijaan ja haavoittui Le Havressa vuonna 1563.

Gilbert esitti vuonna 1566 ajatuksen, jonka mukaan luoteisväylää purjehtimalla voisi päästä Itä-Intiaan. Kuningatar hylkäsi ehdotuksen ja lähetti Gilbertin sen sijaan Irlantiin, missä Gilbert kukisti kapinaan ja perusti protestanttisia siirtokuntia saaren eteläosaan.  

Kuningatar tyrmäsi myös Gilbertin suunnitelmat vallata alueita Espanjalta ja Ranskalta, mutta sai valtakirjan vallata "pakanamaita". 3. elokuuta 1583 hän saapui nykyisen Kanadan alueella sijaitsevaan Newfoundlandiin ja valtasi sen Britannian merentakaiseksi siirtokunnaksi. Kotimatkalla hän joutui myrskyyn ja hukkui.

Lähteet 

Brittiläiset tutkimusmatkailijat
1530-luvulla syntyneet
Vuonna 1583 kuolleet
Hevaanjoki

Hevaanjoki eli Hevaajoki () on joki Inkerissä, Leningradin alueella. Se saa alkunsa Mustajoen ja Ruitsanjoen yhtymäkohdasta ja laskee Kaprionlahteen Sosnovyi Borin keskustan eteläpuolella. Joki on 38 kilometriä pitkä ja sen yläjuoksu on 27 metrin korkeudella merenpinnasta. Joki laskee keskimäärin 0,71 metriä kilometrin matkalla.

Hevaanjoen yläjuoksu on varsin harvaan asuttua aluetta. Alajuoksun tärkeimmät asutuskeskittymät ovat Hevaa, Uusi-Vääskylä ja Sosnovyi Bor. Pietari–Veimar-rata ylittää joen Sosnovyi Borin keskustan itäpuolella runsaan viiden kilometrin päässä joen suusta. Aivan rautatiesillan kupeessa sijaitsee rataosan Seisake 80 km. Sosnovyi Borin kohdalla joki tekee jyrkän mutkan keskustan eteläpuolitse ja kulkee Vääskylän rautatieaseman ohitse. Merkittävin sivujoki on Lupanovanjärvestä laskeva Lupanovanjoki, joka yhtyy Hevaanjokeen Uuden-Vääskylän ja Hevaan välillä.

Lähteet

Leningradin alueen joet
Montta

Montta on kylä Oulujoen varrella Muhoksen keskustaajaman tuntumassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä on syntynyt Montan voimalaitospadon rakentamistöiden yhteydessä 1940–1950-lukujen vaihteessa. Alueen rakennussuunnitelmat ovat Aarne Ervin käsialaa. Kylän ympäristön maasto on vaihtelevaa, pääasiassa mäkistä kangasmaastoa, jonka korkeuserot ovat suuret. Kylältä on hyvät linja-autoyhteydet keskustaajamaan sekä Oulun suuntaan. Kylässä sijaitsee myös leirintäalue.

Montan leirintäalue
Leirintäalueen omistaa Päivi ja Pekka (Peki) Metsola vuodesta 2011. Alueella on 15 mökkiä, sähköistettyjä matkailuajoneuvopaikkoja sekä telttailualue. Alue on kooltaan 3,5 hehtaaria ja alueelta löytyy kahvila-ravintola, tilaussaunat, kokoustila sekä kaksi katettua nuotiopaikkaa. Alueella on mahdollista järjestää mm. suurtapahtumia (Mongrel Run), sukukokouksia ja yritystapahtumia. Siellä voi harrastaa mm. melontaa sekä kiipeilyä (rimpuilurata). Leirintäalue sijaitsee n. 30 kilometrin päässä Oulun kaupungista kauniin Oulujoen syleilyssä.

Aiheesta muualla
 Montan leirintäalue 

Muhoksen kylät
Suomen leirintäalueet
Psykiatrinen vankisairaala

Psykiatrinen vankisairaala (entinen Vankimielisairaala) on psykiatrinen sairaala, jossa hoidetaan psykiatrista hoitoa tarvitsevia vankeja, ja tehdään mielentilatutkimuksia ja vaarallisuusarvioita. 

Psykiatrisen vankisairaalan vuonna 1911 toimintansa aloittanut Turun yksikkö (aikaisempi nimi Vankimielisairaala) sijaitsee Turun vankilan vieressä Saramäessä. Yksikössä on 40 hoitopaikkaa, ja henkilökunnan vahvuus on 49, joista hoitajia on 39. Psykiatrinen vankisairaala Turussa on vankeinhoidossa ainoa päivystävä sairaala, joka ottaa vastaan tahdosta riippumattomaan hoitoon tulevat potilaat valtakunnallisesti. Valtaosa potilaista on kuitenkin hoidossa vapaaehtoisesti. Psykiatrisella vankisairaalalla on yksikkö myös Vantaan vankilassa. Vantaan yksikössä on 15 paikkaa, joista yksi varattu naispaikaksi. Vantaan yksikkö hoitaa ainoastaan vapaaehtoisesti hoitoon tulevia vankipotilaita. Kummallakin yksiköllä on myös vankilan yhteydessä toimiva poliklinikka, ja lääkäreitä on yhteensä kuusi.

Laitos kuuluu Rikosseuraamuslaitoksen terveydenhuoltoyksikön organisaatioon, eikä siten ole osa Länsi-Suomen aluevankilaa. Psykiatrisen vankisairaalan vastaava ylilääkäri on Hannu Lauerma.

Vuosittain sairaalassa toteutetaan noin 450 hoitojaksoa, ja valtaosa potilaista on miehiä. Psykiatrista sairaanhoitoa kaipaavat naisvangit hoidetaan joko Psykiatrisen vankisairaalan Turun yksikössä tai Vankisairaalassa Hämeenlinnassa. Tahdosta riippumattomasti voidaan naispotilaita hoitaa ainoastaan Psykiatrisen vankisairaalan Turun yksikössä. Hoitojaksojen keskimääräinen kesto oli vuonna 2012 32,5 vuorokautta.

Psykiatrisen vankisairaalan lisäksi Suomessa on kaksi valtiollista psykiatrista sairaalaa, Niuvanniemen sairaala ja Vanhan Vaasan sairaala. Niissä toteutetaan pitkäaikaista kuntouttavaa hoitoa, eivätkä potilaat ole vankeinhoidon piirissä.

Katso myös 
 Tahdosta riippumaton psykiatrinen sairaalahoito Suomessa
 Oikeuspsykiatrinen sairaala

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomen psykiatriset sairaalat
Vankeinhoito Suomessa
Turun sairaalat
Vantaan sairaalat
Global War on Terrorism Expeditionary Medal

Global War on Terrorism Expeditionary Medal (GWOTEM, ) on Yhdysvaltain asevoimien kunniamitali, joka perustettiin maaliskuussa 2003 presidentti George W. Bushin asetuksella. Mitalilla palkitaan terrorismin vastaisessa sodassa 11. syyskuuta 2001 jälkeen kunnostautuneet.

Mitalin saadakseen sotilaan täytyy palvelle vähintään 30 päivää yhtäjaksoisesti tai muutoin 60 päivää taistelutehtävissä Yhdysvaltain ulkopuolella terrorismin vastaisessa taistelussa. Taisteluissa kuolleille tai haavoittuneille aikavaatimus ei päde.

Nykyisin mitaliin oikeutettuja palveluspaikkoja ovat: Algeria, Bahrain, Bulgaria (Bourgas), Tšad, Kolumbia, Kreeta, Kypros, Diego Garcia, Djibouti, Egypti, Eritrea, Etiopia, Georgia, Guantanamo Bay Kuubassa, Unkari, Iran, Israel, Jordania, Kazakstan, Kenia, Kosovo (vain tietyt operaatiot, jotka eivät oikeuta Kosovon kampanjamitaliin), Kuwait, Kirgisia, Libanon, Mali, Mauritania, Niger, Oman, Pakistan, Filippiinit, Qatar, Romania (Constanţa), Saudi-Arabia, Somalia, Syria, Tadžikistan, Turkki, Turkmenistan, Arabiemiraatit, Uzbekistan, Jemen, Arabianmeri 10° pohjoisella pallonpuoliskolla pohjoispuolella ja 68° länsipuolella, Bab-el-Mandeb, Adeninlahti, Aqabanlahti, Omaninlahti, Suezinlahti, Persianlahti, Punainenmeri, Hormuzinsalmi ja Suezin kanava.

Ensimmäiset operaatiot joista mitali myönnettiin olivat Operaatio Enduring Freedom ja operaatio Iraqi Freedom. Heinäkuun 2005 jälkeen Irakista tai Afganistanista ei ole myönnetty mitaleja, jolloin Irakin ja Afganistanin kampanjamitalit otettiin käyttöön.

Yhdysvaltain sotilasansiomitalit
Doñanan kansallispuisto

Doñanan kansallispuisto () sijaitsee Andalusiassa, Espanjan lounaisosassa. Alueen pinta-ala on  hehtaaria, ja se on Espanjan suurin kansallispuisto. Doñanan biodiversiteetti on Euroopan oloissa ainutlaatuinen, sillä siellä on pienellä alalla monenlaisia elinympäristöjä, siellä vuorottelevat marskimaa ja dyynit, merivesi, murtovesi ja makeavesi. 

Puisto toimii levähdyspaikkoina monille muuttolinnuille. Siellä elää uhanalaisia lajeja kuten espanjanilves ja pyreneidenkeisarikotka. Siellä on myös villisikoja, mangusteja, mäyriä ja hirvieläimiä. Puistossa tavataan 8 kalalajia, 10 sammakkoeläinlajia, 19 matelijalajia, 30 nisäkäslajia ja 360 lintulajia, joista 127 pesii säännöllisesti puistossa.

Vuonna 25. huhtikuuta 1998 läheisen kaivoksen jätevedet karkasivat alueen läpi virtaavaan Guadiamar -jokeen ja vaaransivat puiston herkän luonnon.

Doñanan kansallispuisto on ollut Unescon maailmanperintöluettelon kohde vuodesta 1994.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Doñanatour
 Doñanan luonnonpuistoksi 
 en Waste Magazine: Parque Nacional de Doñana, Dunas Móviles  Sivu on linkkisivu kasvien kuviin.
 Paradores de Turismo: Discover Doñana, Spain’s Most Unique National Park 

Espanjan kansallispuistot
Unescon maailmanperintökohteet Espanjassa
Andalusia
MLL

Lyhenne MLL voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
 Mannerheimin Lastensuojeluliitto, lyhenne MLL, lastensuojelujärjestö
 Major League Lacrosse, lyhenne MLL, yhdysvaltalainen haavipallon ammattilaisliiga
Kallikles

Kallikles (400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen sofisti. Hänet tunnetaan ennen kaikkea Platonin dialogista Gorgias, jossa hän toimii Sokrateen vastaväittäjänä oikeudenmukaisuutta koskien, samalla tavoin kuin Thrasymakhos Valtiossa. 

Päinvastoin kuin Thrasymakhoksesta, Kallikleesta ei tiedetä mitään Platonin dialogien ulkopuolella. Periaatteessa on mahdollista, että hän olisi ollut vain Platonin keksintöä. Dialogin mukaan hän oli ateenalainen aristokraatti, jolla oli poliittisia pyrkimyksiä ja yhteyksiä Gorgiaaseen.

Gorgiaassa Kallikles puhuu "luonnollisesta oikeudenmukaisuudesta" ja esittää näkemyksen, jonka mukaan vahvimmat ovat parhaita, samoin kuin luonnossa heikommat ovat huonompia. Vahvoille kuuluu siis myös enemmän kuin heikoille. Hän esittää useita esimerkkejä näkemyksensä tueksi. Hän vastusti myös Sokrateen (Platonin) näkemystä siitä, että filosofinen elämäntapa on paras. Hänestä filosofia pilaa ihmisen, jos ihminen altistuu sille nuoruudessaan liikaa. Hänen mukaansa filosofit eivät tunne todellista ihmisluontoa ja valtion lakeja käytännössä.

Lähteet 

 Platon: Gorgias, teoksessa Teokset 2. Suomennos Pentti Saarikoski. Toinen painos. Helsinki: Otava, 1999.
 

Sofistit