joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sotkamon Visa

Sotkamon Visa on sotkamolainen voimanoston erikoisseura. Seura on yksi tämän hetken Suomen parhaimmista voimanostoseuroista, josta todisteena ovat vuonna 2008 saavutettu voimanoston joukkuepistekisan "Voimamaljan" 2. sija, sekä vuoden 2009 joukkue-SM-kulta.

Aiheesta muualla
Sotkamon Visan viralliset sivut
Sotkamolaiset urheiluseurat
Suomalaiset urheiluseurat
Vuonna 1909 perustetut urheiluseurat
Forstén

Forstén  tai Forsten on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Aino Forsten (1885–1937), kansanedustaja
 Alma Forstén, o.s. Lönnroth (1858–1931), Marttajärjestön johtohenkilö, kansanvalistaja
 Alma Forstén (s. 2001), jalkapalloilija
 Ann Forstén (1939–2002), paleontologi
 Anna Forstén (1846–1926), oopperalaulaja ja laulupedagogi
 Carl Gustaf Forstén (1802–1856), kenraalimajuri
 Filip Forstén (1852–1932), oopperalaulaja
 Georg August Forstén (1857–1910), professori
 Harri Forsten (s. 1982), salibandyn pelaaja
 Hilkka Norkamo, o.s. Forstén (1910–2004), kuoronjohtaja, kääntäjä, sanoittaja
 Ina Lange, o.s. Forstén (1846–1930), pianisti, kirjailija
 Lennart Forstén (1817–1886), taidemaalari, piirtäjä, runoilija
 Mikael Forstén (s. 1969), esteratsastaja ja moottoriurheilija 
 Noora Forstén (s. 1981), esteratsastaja ja rakennuskonserni Lemminkäisen suuromistaja
 Olga Forstén, o.s. Lönnroth (1858–1918), naisten aseman parantaja, kuoron- ja soittokunnanjohtaja
 Sven Forsten, oik. Veikko Sippola (1909–1987), kommunistipoliitikko
 Torsten Karl Forstén (1855–1927), Suomen eläinsuojeluyhdistyksen perustaja
 Torsten Wilhelm Forstén (1817–1861), runoilija, piirtäjä ja opettaja
 Verner Forsten (1885–1956), kommunistipoliitikko
Jyväskylän Cityseurakunta

Jyväskylän Cityseurakunta on vuonna 2000 perustettu itsenäinen kristillinen paikallisseurakunta Jyväskylässä, joka ei ole osa mitään yksittäistä kirkkokuntaa. Seurakunta on hengeltään karismaattinen ja kuuluu tunnustuskuntiin sitoutumattomaan uuskarismaattisuuteen. Jyväskylän Cityseurakuntaa johtavat pastoripariskunta Esko ja Pirjo Valtanen yhdessä seurakunnan johtoryhmän kanssa. Jyväskylän Cityseurakunta kuuluu yhdistyspohjaisia seurakuntia tukevaan Seurakuntien yhteys -järjestöön.

Historia 
Jyväskylän Cityseurakunta syntyi osana laajempaa kansallista hengellistä uudistusliikehdintää, jonka yhteydessä Suomessa perustettiin 1990-luvulla ja 2000-luvulla joukko uusia itsenäisiä uuskarismaattisia seurakuntia, mukaan lukien City-seurakunnat. Valtaosa näistä seurakunnista syntyi helluntailiike-taustalta.

Seurakunnan toiminta 

Jyväskylän Cityseurakunnan mukaan tarkoituksena ei ole olla toimintakeskeinen seurakunta, vaan erityisesti näky-keskeinen seurakunta. Tämä tarkoittaa sitä, että toiminta itsessään ei ole seurakunnassa päämäärä, vaan toiminta on pikemminkin seurausta, siitä mitä Jumala haluaa seurakuntansa keskelle synnyttää.

Aiheesta muualla 
 Jyväskylän Cityseurakunta 
 Seurakuntien yhteys ry 

Tunnustuskuntiin sitoutumaton uuskarismaattisuus
Cityseurakunta
Arctic Lapland Rally

Arctic Lapland Rally (ennen Tunturiralli) on Suomessa, Rovaniemellä vuosittain järjestettävä rallin SM-sarjaan kuuluva kansallinen sekä kansainvälinen rallikilpailu. Rallin järjestäjänä toimii Rovaniemen Urheiluautoilijat ry. Ralli ajoittuu yleensä tammikuun viimeiseen viikonvaihteeseen. Arctic Lapland Rally on SM-sarjakauden ensimmäinen kilpailu. Ralli tunnetaan hyvin vaativana keliolosuhteista johtuen. Arctic Lapland Rally on käytännössä ainoa rallin SM-sarjaan kuuluva kilpailu, jossa ajetaan lumella sekä jäällä.

Historia 
Tunturirallia on ajettu vuodesta 1966 lähtien. Ensimmäisen Tunturirallin voitti Kari O. Sohlberg.

Vuonna 2021 ralli oli osa rallin maailmanmestaruussarjaa kun Ruotsin ralli peruuntui.

Voittajat

Ehdolla rallin MM-sarjaan 
Arctic Lapland Rally oli ehdolla vuoden 2011 rallin maailmanmestaruussarjaan. Rallin MM-sarjaa promotoivan ISC:n toimitusjohtaja Simon Long ja hallituksen puheenjohtaja Neil Duncanson olivat katsomassa Rovaniemellä Arctic Lapland Rallyä tammikuussa 2010 ja he olivat päättämässä rallin MM-sarjaa vuodelle 2011. Mikäli Arctic Lapland Rally olisi valittu rallin MM-sarjaan olisi siitä tullut toinen Suomessa ajettava rallin MM-sarjan osakilpailu Suomen rallin lisäksi. On myös mahdollista, että rallin MM-sarjan osakilpailujen määrää kasvatettaisiin 12:sta 14:ään osakilpailuun, jolloin Arctic Lapland Rallyn mahdollisuudet MM-sarjaan paranisivat.

Arctic Lapland Rallyssä ajaneet F1-autoilijat 
 Leo Kinnunen
 Keijo Rosberg
 Jyrki Järvilehto
 Mika Salo
 Mika Häkkinen
 Kimi Räikkönen
 Heikki Kovalainen
 Valtteri Bottas

Muuta 
7. tammikuuta 2009 ilmestyneen Lapin Kansan verkkolehden mukaan Arctic Lapland Rallyyn yritettiin myös saada saksalainen seitsemänkertainen Formula Ykkösten maailmanmestari Michael Schumacher. Lopulta Schumacher ei kuitenkaan osallistunut Arctic Lapland Rallyyn.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Arctic Lapland Rallyn viralliset sivut
 Rallin SM-sarjan verkkosivut 

Arctic Lapland Rally
Rallikilpailut
Rallin SM-sarja
Rallin MM-sarjan osakilpailut
Witold Pilecki

Witold Pilecki (13. toukokuuta 1901 Aunus, Venäjä – 25. toukokuuta 1948 Varsova, Puola) oli puolalainen vastarintataistelija ja sotilas. 

Vuonna 1939 marraskuussa Pilecki perusti yhdessä useiden Puolan armeijan upseereiden ja siviilien kanssa maanalaisen sotilaallisen vastarintaryhmittymän nimeltä Tajna Armia Polska (TAP), eli Puolan salainen armeija.

Kun Puolan vastarintaliike sai tietää, että saksalaiset tekivät uutta vankileiriä, Pilecki ehdotti että hän soluttautuisi leirille, jotta voisi kerätä sieltä tietoja ja järjestää vastarintaa. Pilecki pidätettiin syyskuussa 1940, kun hän esiintyi vastarintaliikkeen jäsen Tomasz Serafinskina. Pilecki päätyi Auschwitzin vankileirille.

Leirillä Pileckin armeijan nimeksi tuli Zwiazek organizacji wojskowych, sotilaallisten organisaatioiden liitto, ZOW. Pilecki halusi lähettää tietoa Auschwitzista ja Birkenausta maailmalle. Hän onnistui rakentamaan radiolähettimen, joka oli toiminnassa puoli vuotta. Organisaation tarkoitus Auschwitzissa oli hankkia uutisia organisaation jäsenille ulkopuolelta, hankkia ruokaa ja muita tarvikkeita sekä lähettää raportteja ulkopuolelle. Yksi organisaation päätavoitteista oli myös kerätä ryhmä, joka olisi tarvittaessa valmis aseelliseen kapinaan ja valtaamaan leirin. Vaikka ryhmä oli Pileckin mukaan valmis valtaamaan leirin, se ei saanut ulkopuolelta tukea.

Pilecki pakeni Auschwitzista 26. huhtikuuta 1943 kahden muun vangin kanssa hankkimalla yövuoron leipomosta. Pakoa varten he olivat saaneet kopion leipomon takaoven avaimesta ja he olivat keksineet miten oven edessä ollut salpa saadaan pois. Mukanaan heillä oli myös siviilivaatteiden lisäksi sinihappoampullit kiinni jäämisen varalle.

Paettuaan Auschwitzista Pilecki toimi Puolan Kotiarmeijan tiedustelijana sekä osallistui Varsovan kansannousuun vuonna 1944.

Puolan kommunistihallinto vangitsi Pileckin länsimaiden vakoojana ja hänet teloitettiin vuonna 1948 Puolan pakolaishallitukselle työskentelemisestä. Pilecki oli kuollessaan 47-vuotias. 

Hänen lapsensa saivat tietää vasta 1990-luvulla, että heidän isänsä oli sankari. Ennen sitä he olivat luulleet häntä valtion viholliseksi. Witoldin tarina on usein jäänyt pois kaikista muista paitsi Puolan historiankirjoista. Vasta viime vuosina hänen tarinansa on alkanut tulla tunnetuksi muualla Euroopassa. 

Ruotsalaisen power metal -yhtye Sabatonin albumilla Heroes oleva kappale "Inmate 4859" kertoo Pileckistä.

Lähteet 

 Tieteen kuvalehden Historia-lehti 5/2008
Vapaaehtoisena Auschwitziin: vastarintaliikkeen soluttautujan uskomaton tarina (Suom. 2016)
Mies joka murtautui Auchwitziin kirja kirjoittanut: Jack Fairweather (Suom. 2021)

Puolalaiset sotilaat
Toisen maailmansodan vastarintaliikkeiden henkilöt
Vuonna 1901 syntyneet
Vuonna 1948 kuolleet
Puolalaiset teloitetut
Navahrudak

Navahrudak () eli Novogrudok (; , ) on historiallinen kaupunki Hrodnan alueella läntisellä Valko-Venäjällä. Sen perustamisajankohdaksi mainitaan usein vuosi 1116, ja historiallisissa asiakirjoissa kaupunki mainitaan ensi kerran vuonna 1252 (toisen tiedon mukaan jo 1044).

Vuoden 2009 väestönlaskennan aikaan kaupungin asukasluku oli 29 336.

Asukasluvun kehitys

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kaupungin kuvaus - bycity.org 
 Kaupungin kartta - bycity.org 
 Kaupunkiin sijoittunut portaali 
 Hrodnan alueen viralliset sivut Navahrudakin piiristä    ja  (region.grodno.by)
 Tietoa kaupungista - Belarusguide 
 Valkovenäläinen sääennuste Navahrudakiin  (pogoda.by)
 Valokuvia kaupungista - Radzima.org 

Hrodnan alueen kaupungit
Kauhajärvi (Kauhajoki)

Kauhajärvi on kylä Kauhajoen eteläosassa. Kylän läpi, Kauhajoelta Honkajoelle kulkee pohjois-eteläsuunnassa kantatie 44.  Kylässä sijaitsee Kauhajärvi-niminen järvi, josta saa alkunsa Kyrönjokeen laskeva Kauhajoki.

Kauhajärveltä on matkaa Kauhajoen keskustaan 27,5 kilometriä, Honkajoelle 27,6 kilometriä, Perä-Hyyppään 8,2 kilometriä, Hyyppään 15,5 kilometriä, Nummijärvelle 18,2 kilometriä ja Isojoelle 28,3 kilometriä.

Kauhajärvellä on oma vuonna 1951 valmistunut kyläkirkko ja hautausmaa. Vuonna 1952 kylään valmistui Kauhajärven maa- ja kotitalousseuran seuraintalo Tapiola, johon Kauhajärven asukkaat alun perin kokoontuivat harrastamaan ja päättämään kylän asioista. Tapiolassa järjestettiin 1970-luvulla tansseja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kauhajärven maa- ja kotitalousseuran seuraintalo Tapiola

Kauhajoen kylät
Ylioppilasteatterifestivaali

Ylioppilasteatterifestivaali on Ylioppilasteatteriliitto SYTY ry:n vuosittain huhtikuussa järjestämä teatterifestivaali. Festivaali järjestettiin vuonna 2022 jo 41. kerran  ja se kiertää vuosittain eri ylioppilasteatteripaikkakunnilla. Vuonna 2020 festivaali aiottiin järjestää Tampereella, mutta festivaali jouduttiin perumaan koronaviruksen aiheuttamien yhteiskunnallisten rajoitusten takia, vuonna 2021 se järjestettiin online-tapahtumana verkossa koronarajoitusten jatkumisen vuoksi.

Festivaalille osallistuvat yleensä kaikki neljätoista Ylioppilasteatteriliitto SYTY ry:n jäsenteatteria. Jokainen jäsenteatteri esittää festivaalilla yhden tuottamansa näytelmän. Festivaalin järjestää ylioppilasteattereiden valtakunnallinen kattojärjestö, Ylioppilasteatteriliitto SYTY ry, ja festivaalin käytännön järjestelyistä vastaavat kulloisenkin festivaalipaikkakunnan ylioppilasteatterin jäsenet talkoohengessä. Festivaalille osallistuu tyypillisesti noin 200-300 ylioppilasteattereiden jäsentä, joista osa tulee festivaalille esiintymään, osa vain katsomaan muiden teattereiden tarjontaa ja tapaamaan muiden ylioppilasteattereiden jäseniä. Festivaali onkin vuosittain suurin tapahtuma, jossa ylioppilasteattereiden jäsenet kohtaavat toisensa.

Festivaalin esitykset ovat kaikille avoimia.

Festivaalihistoria

Improvisaatiokilpailu 

Ylioppilasteatterifestivaalin aikana järjestetään myös vuosittainen ylioppilasteattereiden välinen improvisaatiokilpailu, jossa teatterit kilpailevat keskenään improvisaatiotehtävissä. Kilpailu on järjestetty vuodesta 2003 lähtien ja kiertopalkintona toimii lasinen veistos.

Katso myös
 Ylioppilasteatteriliitto SYTY

Aiheesta muualla 
Festivaalin kotisivut 
Ylioppilasteatteriliiton kotisivut 

Teatteritapahtumat
Suomen tapahtumat
Psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus



Psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus on Yhdistyneiden kansakuntien vuonna 1971 laatima kansainvälinen sopimus jonka tarkoituksena oli psykoaktiivisten aineiden kuten amfetamiinien, barbituraattien ja psykedeelien kontrollointi. Viranomaiset näkivät tämän epämoraalisena ja vaarana taloudellisen kehityksen kannalta. Vuoden 1961 huumausaineyleissopimus ei vielä ollut ehtinyt kieltää useita juuri keksittyjä psykotrooppisia aineita, sillä se koski vain kannabis-, kokaiini-, ja oopiumijohtoisia päihteitä.

21. helmikuuta 1971 Wienissä allekirjoitettiin uusi yleissopimus, joka sisälsi lähes jokaisen kuviteltavissa olevan mieleen vaikuttavan kemikaalin. Sopimus, joka määrää tarkat tuonti- ja vientirajoitukset sekä muita asetuksia joilla rajoitetaan päihteiden käyttö tutkimuksiin ja lääketieteelliseen käyttöön, tuli voimaan 16. elokuuta 1976. Tällä hetkellä 175 valtiota on mukana sopimuksessa. Lait, joilla jäsenmaat ovat panneet sopimuksen toimeen, yleensä myös jakavat yleissopimuksen lailla kemikaalit useaan eri luokkaan. Yleissopimus jakaa aineet neljään luokkaan, joista ensimmäistä koskee tiukimmat rajoitukset ja neljättä väljimmät rajoitukset. Yleissopimus ei määrittele, minkä ominaisuuksien perusteella aineet luokitellaan näihin luokkiin.

Suomi ratifioi sopimuksen 10.11.1972 ja se tuli voimaan 16.8.1976.

Katso myös 
 Luettelo YK:n yleissopimusten mukaisista huumeista

Lähteet 
 Asetus psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen voimaansaattamisesta. Valtiosopimukset – FINLEX

Viitteet

Aiheesta muualla 

 International Drug Control Conventions United Nations Office on Drugs and Crime.
 Convention on Psychotropic Substances, 1971 International Narcotics Control Board.

1900-luvun kansainväliset sopimukset
1971
Päihdepolitiikka
OOMPH! (albumi)

OOMPH! on OOMPH!-yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 1992. Se on enemmän EBM-tyylinen levy kuin muut heidän julkaisemansa levyt.

Kappalelista 

 "Mein Herz" ("Minun sydämeni") - 3:55
 "Me Inside You" ("Minä sisälläsi") - 4:59
 "Der Neue Gott" ("Uusi jumala") - 4:42
 "No Heart No Pain" ("Ei sydäntä Ei kipua") - 3:40
 "Breathe" ("Hengittää") - 4:15
 "Gleichschritt" (''Samanasteinen") - 5:39
 "Under Pressure" ("Paineen alla") - 3:58
 "Wir Leben"  ("Me elämme") - 3:21
 "Purple Skin" ("Violetti iho") - 4:20
 "Ich Bin Du" ("Minä olen sinä") - 6:13
 "Der Neue Gott" (CD Bonus) ("Uusi jumala") - 4:38

Vuoden 1992 esikoisalbumit
OOMPH!in albumit
Sperm (albumi)

Sperm on saksalaisyhtye OOMPH!in toinen studioalbumi. Spermiä pidetään ensimmäisenä Neue Deutsche Härte –tyylilajin albumina

Kappaleet 

Suck-Taste-Spit
Sex
War
Dickhead
Schisma
Feiert das Kreuz 
Love
Das ist Freiheit
Kismet
Breathtaker
Ich bin der Weg
U-Said (Live)
Vuoden 1994 albumit
OOMPH!in albumit
Kantti

Kantti on Karvian eteläisin kylä. Kylän läpi virtaa pohjois-eteläsuunnassa Karvianjoki, jossa sijaitsevat Kantinkosket ovat suosittuja kalastuskohteita. Karvianjoessa on myös melontareitistöjä. Kylässä jokeen yhtyy myös idästä virtaava Suomijoki.

Kanttissa oli oma koulu, jossa oli 35 oppilasta sekä kolme opettajaa ja keittäjä–siivooja. Kantin koulu lakkautettiin 2017, kun Karvian kylälle tuli uusi Karvian yhtenäiskoulu Opinpolku.

Kanttissa toimivia yhdistyksiä ovat Kanttin kylätoimikunta, Karvian alapään maamiesseura, Kanttin erämiehet ry, Kanttin maa- ja kotitalousnaiset, Kaappolan maatalousnaiset ja Partakylän maa- ja kotitalousnaiset. Vuonna 1994 Satakylät ry valitsi Kantin Satakunnan vuoden kyläksi.

Kanttista on matkaa Karvian keskustaan 6,3 kilometriä, Honkajoelle 18,9 kilometriä, Ämmälään 11,3 kilometriä, Suomijärvelle 9,9 kilometriä ja Saraan 20,2 kilometriä.

Kanttin kapina tapahtui kylässä kesällä 1808.

Nähtävyydet 

Kanttissa sijaitsevia nähtävyyksiä ovat muun muassa Suomijoen vanha kivisilta, Vartinkosken silta ja pato, Kanttin saha- ja myllyalue, Särkikoski, vanhat tervahaudat, Sotaanlähdön muistomerkki ja Kyrön skanssin linnoitukset. Kyrön Skanssi oli nuijasotien aikana perustettu varustus. Myös keskiaikainen Kyrönkankaan kesätie kulkee Kanttin kautta. Tie on nykyisin Tiehallinnon virallinen museotie. Tietä pitkin pääsee esimerkiksi pohjoisessa sijaitsevaan Kauhanevan–Pohjankankaan kansallispuistoon. Kanttin kautta kulkee lisäksi Pohjankankaantie, jonka arvellaan muodostuneen myös keskiajalla, ja se mainitaan vuonna 1556 raivattuna tienä.

Maakunnallisia luonnonsuojelualueita Kanttissa ovat esimerkiksi Kaurakeidas–Kavettakeidas–Pitkänniemenkeidas, jossa on runsaasti keidassoita sekä Kanttin lähdesuot ja lähteet.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kanttin kotisivut 

Karvian kylät
Satakunnan vuoden kylät
Defekt

Defekt''' on  saksalaisyhtye OOMPH!in kolmas studioalbumi.

Kappaleet 

"Hate Sweet Hate"
"Ice-Coffin"
"Willst Du Hoffnung?"
"Hello My Name Is Cancer"
"Zeitweilig Incontinent"
"Hast Du Geglaubt?"
"Come and Kick Me"
"Turn the Knife"
"Decubitus Vulgaris"
"Mitten ins Herz"
"Your Love is Killing Me"
"Defekt"
Vuoden 1995 albumit
OOMPH!in albumit
Wunschkind

Wunschkind on OOMPH!in neljäs studioalbumi. Tämä on ainoa OOMPH!:n albumi, jolta ei ole julkaistu singlejä.

Kappaleet 
 Born-Praised-Kissed
 Wunschkind
 You've got it
 Down in this hole
 Wälsungenblut
 Krüppel
 My Soubrette
 Mind over matter
 Filthy Playground
 I.N.R.I. vs. Jahwe
 Song for whoever
 Der Alptraum der Kindheit

Vuoden 1996 albumit
OOMPH!in albumit
Super 2000

Super 2000 -luokka on ralliluokka, joka sijoittuu virityssäännöiltään hyvin lähelle vuodesta 2011 alkaen käytettyjä WRC autoja. 
Käytännössä Super 2000 autojen hinnat karkasivat huomattavasti alkuperäistä suunniteltua (170 000euroa) suuremmiksi juuri vapaan viritettävyyden ansiosta. 

Erot Super 2000 ja WRC-autojen välillä on todellisuudessa ahtamaton moottori ja pienempi takasiipi. Kaikki muut korin, alustan ja voimansiirron osat ovat käytännössä identtisiä.

64mm yksirunkoinen kaasuläppä, 13:1 puristussuhde, 12,00mm maksiminosto nokka-akselilla sekä 8500rpm rajoitettu moottorin kierrosluku toimivat tehoa rajoittavana tekijänä. 

Autoissa on tehoa 260-305 hevosvoimaa ja vääntöä noin 240-265 newtonmetriä. Voimansiirto on varustettu mekaanisilla lukoilla. Minimipaino autoille on 1200kg.

Hinnaltaan Super 2000 -autot ovat WRC-autoja edullisempia. Vuonna 2007 Super 2000 -luokan autoilla aloitettiin kilpailemaan N-ryhmän rinnalla tuotantoautojen maailmanmestaruudesta. Lisäksi SM-sarjassa ryhdyttiin käyttämään Super 2000 -kalustoa. Super 2000 autot muodostivat FIA:n uuden ideamallin, jonka pohjalle uusittiin WRC-luokka vuonna 2011.

Ralliluokat
Buzz! Junior: Viidakkovillitys

Buzz! Junior: Viidakkovillitys (, PSP:llä pelkkä Jungle Party) on Magenta Softwaren kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema partypeli.
Peli on Buzz! Junior -pelisarjan ensimmäinen peli. Peliä voi pelata 1-4 pelaajaa ja siinä on 40 erilaista minipeliä. Pelissä pelaajat ohjaavat omaa apinahahmoaan Buzz-summereilla. Pelin ikäsuositus on 3+.

Heinäkuussa 2008 Viidakkovillitys julkaistiin myös PlayStation 3:n PlayStation Storeen. PlayStation 3 -versiossa erilaisia minipelejä on viisi.

Buzz! Junior: Viidakkovillitys voitti vuonna 2007 BAFTAn vuoden parhaan lasten tietokonepelin palkinnon.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pelin virallinen verkkosivu

Vuoden 2006 videopelit
PlayStation 2 -pelit
PlayStation Portable -pelit
PlayStation 3 -pelit
PlayStation Network -pelit
Party-pelit
Päivän sää

Päivän sää on MTV3:n sääohjelma, jota esitetään arkisin kello 19.20 Seitsemän Uutisten jälkeen ja kesästä 2009 lähtien arkisin myös kello 22.20 Kymmenen Uutisten jälkeen ja lauantaisin kello 22.15 Kymmenen Uutisten ja lottoarvonnan jälkeen. 

Sunnuntaisin kello 22.15 Kymmenen Uutisten jälkeen lähetetään Viikon sää, jossa meteorologi antaa sääennusteen koko alkavalle viikolle.

Nykyiset meteorologit
 Aleksi Jokela
 Miina Manninen
 Mette Mannonen
 Markus Mäntykannas
 Pekka Pouta
 Liisa Rintaniemi

Lähde:

Entiset meteorologit
 Anja Häkkinen
 Reija Ruuhela
 Visa Salojärvi
 Lea Saukkonen
 Petri Takala

Lähteet

Suomalaiset uutisohjelmat
MTV:n tuottamat televisio-ohjelmat
Malaijanmuurahaiskäpy

Malaijanmuurahaiskäpy (Manis javanica) on Kaakkois-Aasiassa elävä muurahaiskäpylaji. Lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on ehdotettu malesianmuurahaiskäpyä.

Malaijanmuurahaiskävyn pääasialliset saalistajat ovat tiikeri ja puuleopardi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ITIS: Manis javanica 

Muurahaiskävyt
Uhanalaiset nisäkkäät
Unkarin pyhä kruunu

Unkarin pyhä kruunu (unkariksi A magyar Szent Korona) eli Pyhän Tapanin kruunu on vuosisatoja vanha kruunu, joka kuuluu Unkarin kansallisiin symboleihin. Sen sijaintipaikka on vuodesta 2000 ollut Unkarin parlamenttitalo Budapestissa. Tyyliltään kruunu edustaa bysanttilaista taidetta.

Kruunun alkuperästä on kymmeniä teorioita. Yleisesti arvioidaan, että on valmistunut 1000-luvun puolivälissä. Perimätiedon mukaan Unkarin ensimmäinen kuningas Tapani I kruunattiin tällä kruunulla vuonna 1000, ja Unkarin valtion katsotaan syntyneen silloin. Kruunu on vuosisatojen aikana kokenut kovia ja ollut kadoksissa. Sen viimeisimmät vaiheet alkoivat, kun kruunu löytyi toukokuussa 1945 Itävallasta Mattseen kaupungista ja se vietiin turvaan Yhdysvaltoihin, missä sitä säilytettiin liittovaltion kultaholvissa Fort Knoxissa, josta se vuonna 1978 Jimmy Carterin presidenttikaudella palautettiin Unkariin. Kruunu oli pitkään Unkarin kansallismuseossa, kunnes se vuonna 2000 siirrettiin parlamenttitaloon.

Kruunun silmiinpistävin piirre lienee sen vinossa oleva risti. Syy sille, miksi risti on vinossa, on mysteeri: eräiden teorioiden mukaan palvelusväki olisi pudottanut kruunun, joku Unkarin kuninkaista taittoi ristin itse tai se on vääntynyt ilkivallan takia.

Galleria

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Pyhä Stephan ja Unkarin kuningaskruunu, Seura, 22.12.1937, nro 51, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Unkarin historia
Kruunut
HCJB

HCJB eli La Voz de los Andes, ”Andien ääni”, on Ecuadorissa toimiva kristillinen radioasema.

HCJB Global, virallisesti World Radio Missionary Fellowship, Inc., on Coloradossa Yhdysvalloissa päämajaansa pitävä ja Ecuadorin Quitossa toimiva evankelikalistien ilosanomaa levittävä radioasema, jonka kansainväliseen tunnukseen HCJB kätkeytyy lause Heralding Christ Jesus Blessing tai Hoy Cristo Jesús Bendice.

HCJB aloitti toimintansa Quitossa joulupäivänä vuonna 1931. Sen perustajia olivat Clarence W. Jones ja Reuben Larson sekä joukko muita amerikkalaisia evakelikalisteja. Asema oli ensimmäinen Ecuadorissa toimiva ja maailman ensimmäinen kristillinen lähetysasema. 1970-luvulla asema lähetti ohjelmia Quitosta yhteensä 450 kW:n lähettimillä, pääasiassa lyhytaalloilla, nykyisin myös keskiaalloilla ja FM-aalloilla.

HCJB on toisinaan lähettänyt lyhyitä, lähinnä DX-kuuntelijoille suunnattuja ohjelmia myös suomeksi.

Lähteet 
 Frost, J.M. 1976: World Radio TV Handbook 1976. Billboard Publications Inc. ISBN 0-8230-5902-2
 HCJB:n kotisivu 

Ecuadorilainen kulttuuri
Vuonna 1931 perustetut radioasemat
Tibor Sekelj

Tibor Sekelj () (14. helmikuuta 1912 Spišská Sobot, Poprad silloinen Itävalta-Unkari nyk. Slovakia – 20. syyskuuta 1988 Subotica, Jugoslavia) oli juutalaissyntyinen tutkimusmatkailija esperanton harrastaja, kirjailija ja asianajaja. Hän syntyi Spišská Sobotassa Popradissa silloisessa Itävalta-Unkarissa, nykyisessä Slovakiassa. Sekelj kuoli Suboticassa entisessä Jugoslaviassa. Hänen vaimonsa nimi oli Erzsébet Sekelj.

Sekelj teki tutkimusmatkoja Etelä-Amerikassa, Aasiassa ja Afrikassa. Hän puhui unkarin ja kroatian kielten lisäksi sujuvasti saksaa, espanjaa, englantia, ranskaa ja esperantoa. Hän oli Esperanto-akatemian jäsen ja kirjoitti useita teoksia esperantoksi.

Elämäkerta

Sekeljin isä oli eläinlääkäri, ja perhe muutti usein. Hänen ollessaan muutaman kuukauden ikäinen perhe muutti Ceneihin nykyisen Romanian alueelle. Vuonna 1922 perhe muutti Kikindaan Serbiaan, jossa Sekelj kävi koulun loppuun. Lukion hän suoritti Nikšićissä, Montenegrossa. Tämän jälkeen hän muutti Zagrebiin, jossa hän opiskeli lakia. 

Sekelj työskenteli valmistumisensa jälkeen toimittajana. Vuonna 1939 hän matkusti Argentiinaan raportoimaan Jugoslaviasta tulleiden siirtolaisten elämästä. Hän vietti Argentiinassa seuraavat 15 vuotta työskennellen toimittajana ja tutkimusmatkailijana. Vuonna 1944 hän kiipesi Amerikan mantereen korkeimmalle vuorelle Aconcagualle. Matkan innoittamana hän kirjoitti ensimmäisen teoksensa, romaanin Tempestad sobre el Aconcagua (Myrsky Aconcagualla, ei suom.). Sekelj palasi Jugoslaviaan vuonna 1954 ja asettui asumaan Belgradiin. Vuodesta 1972 hän asui Suboticassa ja toimi kaupungissa sijaitsevan museon johtajana. Hän kuoli Suboticassa, ja hänet on haudattu Subotican hautausmaalle. 

Tutkimusmatkailijat
Serbialaiset kirjailijat
Esperantistit
Asianajajat
Vuonna 1912 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
Paratiisikaija

Paratiisikaija (Psephotellus pulcherrimus) oli Australiassa elänyt paratiisikaijoihin kuulunut kaijalaji. Sen viimeinen elossaoleva yksilö nähtiin vuonna 1927 ja lajin on sittemmin tulkittu kuolleen sukupuuttoon.

Paratiisikaijat olivat värikkäitä, pitkäpyrstöisiä lintuja, jotka olivat pituudeltaan 27–30 cm. Niiden esiintymisaluetta olivat Etelä- ja Keski-Queenslandin ja pohjoisen Uuden Etelä-Walesin savannimetsät ja puustoiset ruohomaat. Paratiisikaijojen ravintoa olivat ruohonsiemenet. Lajin pariutumisaika sijoittui elo–huhtikuuhun ja naaraiden tiedetään munineen kolmesta viiteen munaa. Paratiisikaijat liikkuivat yleensä 7–8 yksilön parvissa, jotka koostuivat mahdollisesti sukulaisista.

Paratiisikaijan sukupuuton arvellaan johtuneen kuivuuden, ylilaiduntamisen ja pensaspalojen aiheuttamasta ruohokasvillisuuden tuhoutumisesta, sekä munien keruusta, pyydystyksestä ja taudeista. Myös viikunaopuntian leviämisen ja petojen harjoittaman saalistuksen arvellaan antaneen oman osansa lajin häviämiselle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 3D-valokuvia täytetystä paratiisikaijasta 

Paratiisikaijat
Sukupuuttoon kuolleet linnut
Bardejov

Bardejov on kaupunki Koillis-Slovakiassa. Kaupungin väkiluku on noin 33 000. Ensimmäiset maininnat kaupungista ovat vuodelta 1241. 

Kaupunki on UNESCOn maailmanperintökohde, sillä se on hyvin säilynyt linnoitettu keskiaikainen kaupunki. Siellä on jäljellä myös pieni juutalaiskaupunginosa ja 1700-luvun synagoga.

Lähteet

Aiheesta muualla
Bardejovin kaupungin kotisivut
UNESCO.org

Slovakian kaupungit
Unescon maailmanperintökohteet Slovakiassa
Vihreä vasemmisto

Vihreä vasemmisto (, lyh. VG) on islantilainen vuonna 1999 perustettu punavihreä puolue. Se pitää toimintansa kulmakivinä ympäristönsuojelua, tasa-arvoa ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta, reilua taloutta sekä itsenäistä ulkopolitiikkaa.

Vihreä vasemmisto perustettiin 6. helmikuuta 1999 yhdistämään sosialisteja, feministejä ja vihreitä, joista monet olivat aiemmin toimineet Kansanallianssissa ja Naisten listassa. Perustajat vastustivat samaan aikaan toteutettua Sosiaalidemokraattisen puolueen, Kansanallianssin ja Naisten listan yhdistymistä sosiaalidemokraattiseksi Yhteisrintamaksi.

Vihreä vasemmisto vastustaa Islannin jäsenyyttä Euroopan unionissa ja Natossa. Puolue kannattaa YK:n, Euroopan neuvoston ja Pohjoismaiden neuvoston vahvistamista. Vihreä vasemmisto on Pohjoismaiden vihreän vasemmiston liiton jäsenpuolue. Pohjoismaiden neuvostossa puolue kuuluu Vasemmistososialistiseen vihreään ryhmään.

Vuonna 2009 Vihreällä vasemmistolla oli noin 5 000 jäsentä. Puolueen nuorisojärjestö on vuonna 2001 perustettu Ung vinstri græn (UVG).

Vaalimenestys

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Vihreä vasemmisto 

Islantilaiset puolueet
Sosialistiset puolueet
Eva Lichtenberger

Eva Lichtenberger (1. heinäkuuta 1954 Zams, Itävalta) on itävaltalainen poliitikko. Hän on Euroopan parlamentissa Itävallan vihreiden edustajana. Hän on Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän varapuheenjohtaja sekä liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäsen.

Lichtenberger opiskeli Innsbruckin opettajankoulutuslaitoksessa 1972–1974. Sen jälkeen hän opiskeli Innsbruckin yliopistossa psykologiaa, politiikan tutkimusta ja taidehistoriaa 1979–1987 ja valmistui filosofian tohtoriksi 1987.

Lichtenberger toimi vihreiden ryhmän puheenjohtajana Tirolin maapäivillä 1989–1994. Hän oli Tirolin osavaltiohallituksen jäsen 1994–1999 vastuualueenaan ympäristönsuojelu. Itävallan parlamentin jäsen hän oli 1999–2004 ja Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2014.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Eva Lichtenbergerin verkkosivut 

Vihreät poliitikot
Itävaltalaiset europarlamentaarikot
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Thiago Carleto

Thiago Carleto Alves (s. 24. maaliskuuta 1989, São Bernardo do Campo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä brasilialaista São Pauloa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

2. maaliskuuta 2008, mediassa raportoitiin Real Madridin, Chelsean ja Manchester Unitedin kilpailevan Thiagosta, tarjoukset olivat noin £5 miljoonan luokkaa. Myöhemmin saman vuoden marraskuussa, Thiago siirtyi espanjalaisseura Valenciaan ja sopimus ulottuu vuoteen 2014 asti .

Lähteet 

Brasilialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Nina Mikkonen

Nina Margita Mikkonen o.s. Salonen (s. 11. heinäkuuta 1964) on suomalainen kotiäiti ja entinen Myrskylän kunnan kunnanvaltuutettu sekä Myrskylän seurakunnan kirkkovaltuutettu. Nina Mikkonen oli naimisissa Timo T. A. Mikkosen kanssa vuosina 2001–2017. Heillä on kaksi lasta, Mikael ja Matias Mikkonen.

Julkisuudessa

Poliittinen ura 
Nina Mikkonen oli Myrskylän kunnanvaltuustossa kauden 2005–2008 kokoomuslaisena valtuustoedustajana. Hän oli Myrskylän kirkkovaltuustossa, mutta erosi kesken kauden kahden vuoden jälkeen. Mikkonen on julkisuudessa esiintynyt lasten päivähoidon vastustajana. Erityisen suurta kohua herätti hänen esiintymisensä Ylen aamu-tv:ssä 17. tammikuuta 2009, jolloin Mikkonen muun muassa sanoi ajatuksen lasten päivähoidosta perustuvan natsijärjestö SS:ää ja Gestapoa johtaneen Heinrich Himmlerin ajatuksiin.

Televisioura 
8. maaliskuuta 2009 Nelosella alkoi Mikkosten maailma -niminen ohjelma, jossa seurattiin Mikkosten perheen elämää. Ohjelmasarja on sittemmin julkaistu myös DVD:nä. Vuonna 2011 Mikkosten perhe oli mukana Karavaanarit-ohjelmassa.

Vuoden 2019 marraskuussa Mikkonen voitti Suurin pudottaja -tosi-tv-sarjan. Keväällä 2021 Mikkonen osallistui Big Brother Vip -ohjelmaan, jossa oli mukana yhteensä 14 julkisuudesta tuttua henkilöä.Mikkonen myös verkkovalmentaa Kuntogimmat-sivustolla yhdessä valmentaja Kiki Halmeen kanssa naisten kuntoilua.

Yksityiselämä 
Koulutukseltaan Mikkonen on kampaajamestari. Mikkonen työskenteli kampaajana vuoteen 2011 asti, kunnes hänen aviomiehensä sai kallonpohjavaltimotukoksen. Täten Mikkonen toimi miehensä omaishoitajana tämän kuolemaan asti. Aviomiehensä sairastumisen myötä Mikkonen sairastui vaikeaan masennukseen. Miehensä kuoleman jälkeen Mikkonen on työskennellyt toimitusjohtajana, kahvilatyöntekijänä ja vuoden 2020 syksystä asti siivoojana.

Mikkosen isä teki itsemurhan Mikkosen ollessa 12-vuotias.

Mikkonen asui Orimattilassa ennen muuttoaan Helsinkiin vuodenvaihteessa 2017.

Lähteet 

Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Kuuluisien suomalaisten henkilöiden puolisot
Timo T. A. Mikkonen
Myrskylän kunnanvaltuutetut
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
L. M. Viherjuuri

Leonard Maurits Viherjuuri (vuoteen 1906 Grönroth; 12. elokuuta 1885 Helsinki – 19. marraskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, joka työskenteli Suomen Kuvalehden päätoimittajana ja hoiti Yleisradion toimitusjohtajan tehtäviä.

Elämäkerta 
Viherjuuren vanhemmat olivat junailija Rikhard Mauritz Grönroth ja Emma Vähä-Uotila. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 ja toimi aluksi Uuden Suomettaren aputoimittajana 1907–1917 ja sitten Suomen Kuvalehden päätoimittajana 1918–1936. Viherjuuri perusti Rautatieläis-lehden 1917 ja oli myös sen toimittajana. 1920-luvulla hän toimitti Langaton-lehteä 1924–1927 sekä Otavaista 1922–1923. Hän toimitti lisäksi Otavan Joulu -julkaisua vuosina 1921–1930 ja kirjoitti pakinoita nimimerkillä Vehka-Heikki. Vuonna 1936 Viherjuuri perusti Radiokuuntelija-lehden ja toimitti sitä vuoteen 1957 saakka. 

Viherjuuri hoiti virkaatekevänä Yleisradion toimitusjohtajan tehtäviä ensimmäisenä 1926–1927. Hän toimi Suomen teollisuuden valtuuskunnan keskuskomitean sihteerinä vuodesta 1917, Suomen kultaseppien liiton sihteerinä 1908–1925, Suomen sanomalehtimiesten liiton puheenjohtajana 1946–1949 sekä Helsingin sanomalehtimiesten yhdistyksen puheenjohtajana 1930–1948. Viherjuuri oli puheenjohtajana liikennekulttuurikomiteassa 1929–1939 sekä sen seuraajaksi perustetussa Taljassa vuodesta 1939.

Teoksia 
  Auton ja autokaupan historiaa itsenäisyytemme aikana: Korpivaara & Halla Oy:n osuus siinä 1917–1942. Korpivaara & Halla Oy, Helsinki 1942.
 Kultasepän käsikirja. Toimittaneet Uuno V. Aarne, L. M. Viherjuuri, avustajina Aarno Aho ym. Suomen kultaseppien liitto, Helsinki 1945.
 Radiokuuntelijan tärkeimmät taulukot. Yhtyneet kuvalehdet 1950.

Lähteet 
 Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961.

Kirjallisuutta
 

Suomalaiset toimittajat
Ylen toimitusjohtajat
Vuonna 1885 syntyneet
Vuonna 1957 kuolleet
Kaarlo Koskimies (poliitikko)

Kaarle Yrjö (Kaarlo) Koskimies (vuoteen 1906 Forsman; 8. toukokuuta 1881 Helsinki – 25. kesäkuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen kanslianeuvos, joka toimi Uuden Suomen päätoimittajana ja Helsingin yliopiston hallintomiehenä. Koskimies oli myös kokoomuspuolueen poliitikko.

Elämäkerta 
Forsmanin vanhemmat olivat kansakoulujen tarkastaja Karl Waldemar Forsman ja Fanny Beata Tujulin. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan reaalilyseosta 1898. Koskimies toimi Helsingin yliopiston Etelä-Pohjalaisen osakunnan kuraattorina 1908–1916 ja ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajana 1911. Koskimies oli eteläpohjalaisten vuonna 1912 valmistuneen Ostrobotnia-osakuntatalon rakennustoimikunnan puheenjohtajana ja talon valmistuttua hän oli talon isännöitsijänä 1911–1947. 

Koskimies oli Helsingin yliopiston toinen kons. amanuenssi 1915–1918, reistraattori 1919–1921, kanslerin ja sijaiskanslerin sihteeri 1920–1923 sekä yliopistonsihteeri 1935–1949. Koskimies toimi Helsingin suomalainen kirjakauppa Oy:n toimitusjohtajana 1915–1917, Uusi Päivä -lehden päätoimittajana 1917–1918 ja hän oli myös Aktiivisen keskuskomitean jäsen 1917.

Koskimies oli Uuden Suomen päätoimittajana 1922–1932. Hänen aikanaan lehden levikki kasvoi lähelle Helsingin Sanomien levikkiä, mutta Koskimies joutui eroamaan paikaltaan poliittisten linjaerimielisyyksien vuoksi 1930-luvun alussa. 1920- ja 1930-luvulla hän oli myös Suomen sanomalehtimiesten liiton puheenjohtajana 1922–1928, Helsingin kaupunginvaltuutettuna 1926–1928 sekä kokoomuksen puoluevaltuuskunnan jäsenenä 1919–1920, 1924–1932 ja 1936–1938. Koskimies sai kanslianeuvoksen arvonimen vuonna 1940.

Kaarlo Koskimies oli naimisissa vuodesta 1947 filosofian maisteri Irma Fanny Ulrika Poijärven (ent. Boijer) kanssa.

Vuonna 1903 Forsman johti niin sanottuja decemvirejä eli kymmenen vanhasuomalaisen ylioppilaan ryhmää, jotka julkaisemassaan julistuksessa Asevelvollisuus-ijässä oleville tovereille ilmoittivat vastustavansa kutsuntalakkoja. Hän joutui tämän seurauksena voimakkaan parjauksen kohteeksi ylioppilaskunnassa. Forsman oli myös vuonna 1904 perustetun Raataja-lehden tosiasiallinen päätoimittaja.

Lähteet

Kirjallisuus
 Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961-

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset toimittajat
Helsingin kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1881 syntyneet
Vuonna 1951 kuolleet
Torsten Wasastjerna

Torsten Gideon Wasastjerna (17. joulukuuta 1863 Helsinki – 1. heinäkuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Wasastjerna tunnetaan parhaiten hänen vuoden 1890 vaiheilla maalaamistaan impressionistisista maisemamaalauksista, mutta hän teki myöhemmin myös suurikokoisa fantasia-aiheisia maalauksia sekä symbolistisia maalauksia.

Elämäkerta 
Wasastjernan vanhemmat olivat lakitieteen kandidaatti, apukamreeri Edvin Gideon Wasastjerna ja Rudolfina Charlotta Barck. Hän opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1879–1885 sekä Helsingin yliopiston piirustussalissa 1883–1885 opettajanaan Adolf von Becker ja Taideteollisessa keskuskoulussa 1885. Ulkomailla Wasastjerna opiskeli Düsseldorfin taideakatemiassa 1885–1888 sekä neljänä talvena Pariisissa. Wasastjerna piti debyyttinäyttelynsä vuonna 1889. Wasastjerna kirjoitti myös runoja ja näytelmän.

Wasastjerna ei omana aikanaan ja myöhemminkään saanut laajempaa arvostusta. Häntä pidettiin kyllä lupaavana taiteilijana, mutta hänen tuotantonsa katsottiin myöhemmällä iällä muuttuneen vähemmän edistykselliseksi, sillä Wasastjerna ei monien kollegoidensa tavoin suuntautunut kohti modernistista ja abstraktia ilmaisua. Wasastjernaa kiinnostivat enemmän luonto, myytit ja enkelit. Hän olikin  huolissaan oman aikansa rationaalisuutta korostavasta ilmapiiristä.

Maalauksia 
 Silittäjätär, 1889 
 Luxembourgin puistosta, 1890
 Place de la Concorde, 1890
 Sadun prinsessa, 1896
 Varisevia lehtiä, 1897
 Enkeli Mikael lohikäärmeen voittaneena, 1905–1906

Galleria

Kirjallista tuotantoa 
 Dröm och värklighet. Helsingfors 1896.
 Om namnets invärkan på personligheten. Helsingfors 1899.
 Konstens vänner och fiender: Tankar och åsikter i konstfrågor. Konstnärer, kritiker och konstvänner samt den ”stackars föraktade stora allmänheten” tillägnade. Söderström 1902.
 Spökåsen: Lyriskt-romantiskt-satiriskt poem. Helios, Helsingfors 1906.
 Dikter. Helsingfors 1907.
 Hortense eller Hans excellens och hans nièce: En skildring på vers. Söderström 1907.
 Fågel Fenix: Skådespel i tre akter i bunden och obunden form, med musik. Söderström 1916.

Palkinnot 
 II palkinto dukaattikilpailussa 1890
 I palkinto dukaattikilpailussa 1891

Lähteet

Kirjallisuutta 

 Hovi-Wasastjerna, Päivi: Helsinki – Düsseldorf – Pariisi: Taidemaalari Torsten Wasastjernan matkassa. (Omakustanne.) 2004. ISBN 952-91-7802-6

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1863 syntyneet
Vuonna 1924 kuolleet
Suomalaiset aateliset
Jacqueline Seifriedsberger

Jacqueline ”Jaci” Seifriedsberger (s. 20. tammikuuta 1991) on itävaltalainen mäkihyppääjä, joka urheilee SC Waldzellin väreissä. Hän on eräs Itävallan johtavista mäkihyppääjistä, ja voitti junioreiden maailmanmestaruuden vuonna 2008. Continental cupissa hän on voittanut seitsemän osakilpailua sekä sijoittunut kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 2007–2008. Maailmancupin osakilpailuissa hän saavutti ensimmäisen voittonsa Sapporossa helmikuussa 2013. Lisäksi hän on ollut kolme kertaa toinen ja kymmenen kertaa kolmas (11.12.2016 mennessä). Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli neljäs kausilla 2012–2013 ja 2015–2016.

Seifriedsberger voitti pronssia Val di Fiemmen maailmanmestaruuskisoissa 2013 normaalimäen kilpailussa. Sekajoukkuemäestä hän voitti hopeaa Itävallan joukkueen kanssa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli kahdestoista, Falunissa 2015 ja Lahdessa 2017 seitsemäs. Lahdessä hän hyppäsi Itävallan sekajoukkuemäessä hopeaa voittaneessa joukkueessa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui 13:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti hopeaa ensimmäistä kertaa MM-kilpailuissa kisatussa naisten joukkuemäessä.

Vapaa-ajallaan Seifriedsberger harrastaa lento- ja jalkapalloa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 http://www.ladiesskijumping.com/index.html

Itävaltalaiset mäkihyppääjät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Unrein

Unrein on saksalaisen industrial metallia soittavan OOMPH!-yhtyeen viides studioalbumi ja ensimmäinen albumi levy-yhtiö Virginiltä. Albumi ilmestyi vuonna 1998.

Kappaleet 

 Mutters Schoß (Äidin syli) (01:12)
 Unsere Rettung (Meidän pelastus) (05:04)
 Die Maske (Naamio) (06:06)
 My Hell (05:19)
 Gekreuzigt (Ristiinnaulittu) (04:22)
 Zero Endorphine (03:06)
 Willst du mein Leben entern? (Tuletko elämääni?) (04:20)
 (Why I'll never be) clean again (05:28)
 Unrein (Likainen) (05:51)
 Anniversary (04:51)
 Foil (04:31)
 Bastard (06:51)
 Another Disease (05:30)
 Meine Wunden (Haavani) (07:15)

Singlet
 Gekreuzigt (26. tammikuuta, 1998)
 Unsere Rettung (27. huhtikuuta, 1998)

 Vuoden 1998 albumit
OOMPH!in albumit
Plastik (OOMPH!)

Plastik on saksalaisyhtye OOMPH!:n kuudes albumi. Tämän albumin myötä he vaihtoivat tyyliään voimakkaampiin syntetisaattoririffeihin, pehmeempään lauluun, edistyneempään rumpujen soittoon ja kitaran soittoon.

Kappaleet 

 Das weiße Licht
 Kennst du Mich?
 Scorn
 Keine Luft Mehr
 Hunger
 Nothing is Real
 Mein Traum
 Always
 Goldenes Herz
 I Come Alive
 Fieber (feat. Nina Hagen)
 My Own Private Prison
 Das weiße Licht (refraktio)

Singlet 
 Fieber
 Das weiße Licht

Vuoden 1999 albumit
OOMPH!in albumit
Jari Järvimaa

Jari ”Jallu” Järvimaa on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa Tropic of Ice – Jään kääntöpiiri (1987), Pullahiiri (1988), Ameriikan raitti (1990), Kadunlakaisijat (1991), Kasvoton mies (1995), Hylätyt talot, autiot pihat (2000) ja Raja 1918 (2007).

Jari Järvimaa toimii telakkamestarina Lindgrenin telakalla Hernesaaressa.

Aiheesta muualla 
 
 Jari Järvimaa Elonetissä

Suomalaiset näyttelijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Feksofenadiini

Feksofenadiini (C32H39NO4) on antihistamiinilääke, jota käytetään allergisen nuhan kuten heinänuhan hoitoon. Feksofenadiinia syntyy elimistössä toisen antihistamiinin terfenadiinin hajotessa. 
 Feksofenadiinin vaikutus perustuu pääasiassa H1-reseptorien toiminnan estämiseen.

Synteesi 
Feksofenadiinia voidaan syntetisoida usealla eri tavalla. Alla olevan synteesin lähtöaineina ovat piperidiini-4-karboksylaatti ja 4-bromifenyyliasetonitriili.

Haittavaikutukset 
Feksofenadiinin aiheuttamat haittavaikutukset ovat melko harvinaisia. Tyypillisimpiä sivuoireita ovat pääkipu, huimaus, huono olo sekä väsymys. Allergioita ja yliherkkyyttä feksofenadiini aiheuttaa harvoin. Aineen yliannostus voi aiheuttaa huimausta ja suun kuivumista.

Lähteet 

Antihistamiinit
H1-reseptorin vastavaikuttajat
Karboksyylihapot
Piperidiinit
WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Katjuša-Alpecin

Katjuša-Alpecin (, UCI-tunnus KAT) oli venäläinen maantiepyöräilyn ammattilaistalli. Talli perustettiin vuonna 2009 Tinkoff Credit System -tallin pohjalta, ja sen toimintaa ohjasi Venäjän pyöräilyliitto. 

Tallin ajajia kaudella 2009 olivat muun muassa Robbie McEwen, Vladimir Karpets, Filippo Pozzato ja Gert Steegmans.

Tallin toiminta päättyi kauden 2019 jälkeen sen yhdistyttyä Israel Cycling Academy -joukkueen kanssa uudeksi UCI World Tour -tason Israel Start-Up Nation -talliksi.

Joukkueen kokoonpano

2019

Lähteet 

Pyöräilytallit
Venäläiset urheiluseurat
Hua Tuo

Hua Tuo (110–208) oli kiinalainen lääkäri, joka käytti ensimmäisenä anestesiaa eli nukutusta.

Kerran Hua Tuon luokse tuli nainen, joka valitti vatsakivuista. Hua Tuo päätti leikata naisen. Hua Tuo sekoitti tälle naiselle nukututusainetta, jolloin nainen nukahti. Hua Tuo poisti naiselta tulehtuneen umpilisäkkeen. Herättyään nainen oli terve.

Lähteet
 Tieteen Kuvalehti 2/2009

Kiinalaiset lääkärit
Vuonna 110 syntyneet
Vuonna 208 kuolleet
Bon Appétit

Bon Appétit oli suomalainen ruoka-aiheinen televisio-ohjelma, jota esitettiin vuosina 1991–2002. Ohjelmaa esitettiin ensimmäisenä Kolmoskanavalla ja vuoden 1993 alusta alkaen MTV3-kanavalla.

Ohjelman elinkaaren aikana ohjelmaa juonsivat muun muassa Maija Silvennoinen, Marja Siltala ja Jukka Oresto.

Ohjelmaan liittyen julkaistiin useita reseptikirjoja ja muita julkaisuja, esimerkiksi ruoanlaittoon liittyviä opetusvideoita.

Aiheesta muualla
 Ohjelmassa valmistettujen ruokien reseptejä.

Ruokaohjelmat
Suomalaiset televisio-ohjelmat
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Pukaron kartano

Pukaron kartano () on kartano Lapinjärven kunnassa, Pukaron kylässä. Kartano on saanut alkunsa 1763, kun vääpeli Johan Mentscher osti Jontaksen ratsutilan sekä sen neljä aputilaa perintötiloikseen, joista kehittyi lamppuotitiloja. Pukaron kartanon päärakennus on rakennettu 1817 ja on merkittävä kartanon päärakennus siinä suhteessa, että sen keskiosa on suhteellisen suuri.

Lähteet 

Lapinjärven nähtävyydet
Lapinjärven kartanot
Kartano
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Palkkaturva

Palkkaturva on Suomessa lakisääteinen järjestelmä, joka takaa työntekijälle palkan ja muut työsuhteeseen perustuvat saatavat tilanteessa, jossa työnantaja on menettänyt maksukykynsä. Palkkaturvaa haetaan sähköisesti aluehallinnon asiointipalvelussa  tai jättämällä hakemus mihin tahansa ELY-keskukseen tai työ- ja elinkeinotoimistoon. Saatavia on haettava kolmen kuukauden kuluessa niiden erääntymisestä.

Palkkaturvana maksetaan työntekijän työsuhteesta johtuvia saatavia silloin, kun työnantaja tekee konkurssin tai on muutoin maksukyvytön. Palkkaturvan saamiseksi edellytetään lisäksi, että työ on tehty Suomessa tai suomalaisen yrityksen palveluksessa ulkomailla ja että työntekijällä on kotipaikka Suomessa. Toimitusjohtajalla ei ole oikeutta palkkaturvaan, koska hän ei ole työsuhteessa. Saatavilla tarkoitetaan palkkaa, vuosilomakorvausta, päivärahoja, matkakustannusten korvausta, korvausta perusteettomasta irtisanomisesta, tasa-arvolain mukaista hyvitystä jne.

Koko Suomen palkkaturva-asiat hoidetaan keskitetysti Uudenmaan ELY-keskuksessa.  Työ- ja elinkeinotoimistot ja ELY-keskukset ottavat vastaan hakemuksia sekä neuvovat hakijaa palkkaturvaan liittyvissä kysymyksissä. Jos työnantaja on tehnyt konkurssin, pesänhoitaja yleensä tekee palkkaturvahakemuksen työntekijöiden puolesta. Päätöksen palkkaturva-asiassa tekee ELY-keskus.

Enimmäismäärä 
Palkkaturvan enimmäismäärä yhtä työntekijää kohden samalle työnantajalle tehdyn työn perusteella on 15.200 euroa. Tämä ei koske merimiehiä. Työaikapankkisaataville on palkkaturvassa oma enimmäismäärä, joka on samalle työnantajalle tehdyn työn perusteella kuuden kuukauden palkkaa vastaava määrä.

Palkkaturvan verotus 
Palkkaturvana maksettavista saatavista toimitetaan ennakonpidätys, joka on 5.000 euroon asti 30 prosenttia ja sen ylittävältä osalta 50 prosenttia jos verokorttia ei ole toimitettu. Lisäksi palkkaturvana maksettavasta määrästä vähennetään työntekijän eläkemaksu ja työttömyysvakuutusmaksu.

Rahoitus 
Palkkaturvana maksetut saatavat korkoineen peritään työnantajalta tai tämän konkurssipesältä takaisin valtiolle. Työttömyysvakuutusrahasto maksaa vuosittain jälkikäteen valtiolle palkkaturvana maksettujen määrien ja työnantajilta takaisin perittyjen pääomamäärien erotuksen. Tähän tarvittavat varat kerätään työttömyysvakuutusmaksuina työnantajilta.

Vuonna 2009 palkkaturvana maksettu määrä oli 35,4 miljoonaa euroa. Palkkaturvaa maksettiin 9252 työntekijälle ja palkkaturvapäätökset koskivat 2965 työnantajaa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Uudenmaan ELY-keskuksen palkkaturvasivut
Palkkaturvalaki
Valtioneuvoston asetus palkkaturvasta 
Palkkaturva, Toimihenkilöliitto ERTOn Työsuhdeopas
Palkkaturva minilex.fi

Suomen työvoimapolitiikka
Sosiaaliturva
Thomas Harriot

Thomas Harriot (n. 1560 – 2. kesäkuuta 1621) oli englantilainen tähtitieteilijä, matemaatikko, etnografi ja kääntäjä. Joissakin lähteissä hänen sukunimekseen ilmoitetaan vaihtoehtoisesti Harriott tai Hariot. Hänen on arveltu tuoneen perunan Britteinsaarille. Tuoreet tutkimukset osoittavat Harriotin laatineen ensimmäiset piirrokset Kuusta hänen tarkkailtuaan Maan kiertolaista kaukoputkella heinäkuussa 1609, joitakin kuukausia ennen Galileo Galileita.

Harriot tutki Kuuta kaukoputkella 26. heinäkuuta 1609 ja piirsi sen perusteella karttoja, mutta hänen löytönsä tulivat julki paljon myöhemmin kuin Galilein. Tähän lienee vaikuttanut se, että Harriotilla ei ollut juurikaan suhteita hoviin tai ylhäisöön, toisin kuin Galileilla. 

Brittiläinen kuuluisa tähtitieteilijä Sir Patrick Moore väittää, että Harriotin kuukartta on parempi kuin Galilein ja vuosina 1612–1613 tehdyt kartat ovat suorastaan mestariteoksia. Niihin on kuvattu tarkasti Kuun vuoret, kraatterit ja tasangot.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Harriot, Thomas
 The Englishman who beat Galileo
 The Soft Logic of Thomas Harriot 
 Annotated Translation of Harriot's Praxis
 The Thomas Harriot Seminar 
  A Brief and True Report of the New Found Land of Virginia (1588) online pdf text edition
 UK Telescope400 Event (July 26th 2009) 
 

Brittiläiset tähtitieteilijät
Vuonna 1560 syntyneet
Vuonna 1621 kuolleet
Loviisanjoki

Loviisanjoki on Suomenlahteen laskeva joki Suomessa. Joen vesistöalue sijaitsee Uudenmaan maakunnassa Lapinjärven kunnassa ja Loviisan kaupungissa ja osuu myös entisten Liljendalin ja Pernajan kuntien alueille. Joen latvaosista käytetään myös nimityksiä Lapinjärvenjoki ja Rutuminjoki. 

Loviisanjoen vesistö saa alkunsa Lapinjärven ympäristöstä. Vesistön järvisyys on 4,05 %. Joki laskee Suomenlahden Loviisanlahteen Loviisan kaupungin keskustan kohdalla.

Lähteet

http://www.ymparisto.fi (pdf), sivu 4. Viitattu 28.3.2014.

Lapinjärven joet
Loviisan joet
Pernaja
Liljendal