Suomen venäläiset

Suomen venäläiset eli suomenvenäläiset () ovat Suomessa asuvia henkilöitä, joita pidetään syntyperältään tai juuriltaan venäläisinä. Käsite ei ole täysin yksiselitteinen, koska monet Suomessa asuvat venäjänkieliset tai Venäjältä muuttaneet henkilöt edustavat Venäjän vähemmistökansallisuuksia.

Väestö 

Viimeisten 300 vuoden aikana venäläisiä on muuttanut Suomeen useissa yhteyksissä ja erilaisista syistä. Ensimmäinen muuttoaalto oli 1700-luvulla Vanhaan Suomeen. Venäläisiä asui tällöin muun muassa Viipurissa ja Muolaan Kyyrölässä. Suomen suuriruhtinaskunnan aikana heitä muutti myös muualle myöhemmän Suomen alueelle. Myös Venäjän vallankumouksen jälkeen Suomeen tulleet venäläiset pakolaiset ja heidän jälkeläisensä lukeutuvat Suomen perinteisiin vähemmistöihin, ja heitä on nykyisin noin 5 000. Uudempi Venäjältä Suomeen suuntautunut laajamittainen maahanmuutto alkoi 1990-luvun alussa Suomen päätettyä kohdella inkerinsuomalaisia Neuvostoliiton kansalaisia paluumuuttajina heidän suomalaisten sukujuurtensa perusteella. Venäläisten muutto Suomeen kiihtyi Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen 1991.

Tilastokeskuksen mukaan Suomessa asui vuoden 2020 lopussa 84 190 henkeä, jotka puhuivat venäjää äidinkielenään. Tilastokeskuksen mukaan inkeriläiset ja suomensukuisten kansojen edustajat muodostavat lähes puolet venäjää puhuvien ryhmästä Suomessa. Tilastokeskuksen mukaan vuoden 2020 lopussa Suomessa asui 28 866 Venäjän kansalaista, joista osalla on kaksoiskansalaisuus. Näiden lisäksi on Suomen kansalaisuuden saaneita ja Viron venäläisiä. Kaksi yleisintä muuttosyytä Venäjältä Suomeen ovat avioituminen ja inkerinsuomalaisten paluumuutto.

Historia 

Suomen suuriruhtinaskuntaan muutti venäläisiä sotilaita noin 40 000, siviilityöläisiä ja liikemiehiä noin 6 000 (venäläisten siviilien osuus koko Suomen väestöstä oli vain 0,22 prosenttia). Monet heistä olivat kauppiaita, joita oli jo Vanhan Suomen ajasta 1700-luvulta alkaen asettunut vakituisesti Suomeen. Erityinen venäläisryhmä olivat Karjalankannaksen venäläiset huvila-asukkaat. Lisäksi erityisesti Itä-Suomen maaseudulla liikkui kulkukauppiaita (reppureita), joita kaupunkien suomalainen porvaristo pyrki häätämään pois. Kaupan rajoitusten poistaminen vuonna 1859 teki heidän toiminnastaan täysin laillista.

Helsinkiin muodostui autonomian aikana vauras venäläinen kauppiaskunta. He olivat aluksi venäläisen sotaväen varuskuntakauppiaita, mutta usein he anoivat ja saivat oikeuden yleiseen kauppaliikkeeseen. Ura alkoi yleensä ruokatavarakaupalla. Vuonna 1871 yli puolet Helsingin ruokakauppiaista oli venäläisiä. Useat heistä harjoittivat myös rakennusurakointia. Esimerkiksi Nikolai Korostilev urakoi Senaatintorin rakennuksia. Vauraat venäläiset solmivat usein suhteita Suomen muihin säätyläisiin ja pääsivät heidän seurapiireihinsä. Useat kouluttivat lapsiaan yliopistossa. Maan ensimmäinen naisylioppilas oli kauppaneuvos Feodor Tschetschulinin tytär Maria Tschetschulin. Vauraimmaksi kohosi Sinebrychoffien suku.

Kun Suomi itsenäistyi, useimmat venäläiset sotilaat karkotettiin. Monet liikemiehistä jäivät Suomeen, sillä Neuvosto-Venäjä ei tarjonnut heille mahdollisuutta yrittäjyyteen. Vallankumouksen jälkeen aatelisia ja upseereita sekä heihin sidoksissa olleita ihmisiä tuli Suomeenkin pakolaisina. Suurin pakolaistulvan vuosi oli 1922, jolloin heitä oli Suomessa noin 33 500 henkilöä. Osalla heistä oli pitkään Nansen-passi. Myös Kronstadtin kapinan matruuseja ja upseereita pakeni Suomeen kapinan jälkeen, yhteensä noin 1 600 matruusia jäi Suomeen.

Vauraat pietarilaiset omistivat monia Karjalan kannaksen 12 000 huvilasta, suomalaiset vain kymmenyksen. Pietarista tulikin paljon pakolaisia. Venäjältä tulleista emigranteista osa jatkoi pidemmälle Eurooppaan. Valkoiset emigrantit olivat niitä vallankumousta paenneita venäläisiä, jotka vastustivat Neuvostoliittoa. Suomettumisen aikana emigranttitaustaisia pidettiin neuvostovastaisina.

Toisen maailmansodan alkaessa Suomessa oli noin 15 000 venäläissyntyistä henkilöä. Suomen kansalaisuuden saaneet asekuntoiset ja -ikäiset venäläismiehet palvelivat sodan aikana Suomen armeijassa.

1960-1970-luvulla tuli "kolmas muuttoaalto" Venäjältä, kun toisinajattelijoita pakeni maasta ja jotkut avioituivat Suomeen.

Neuvostoliiton hajottua maiden välillä ollut suuri elintasokuilu houkutteli aluksi venäläisiä vierastyöläisiksi ennen kaikkea pienipalkkaisiin töihin. 1990-luvun aikana muuttomäärä kasvoi. Ensisijaisesti Suomeen muutti niin sanottuja paluumuuttajia, joilla ainakin yksi perheenjäsen oli suomalaista sukujuurta. He mainitsivat haastattelussa muuttosyiksi paremman elintason, sukulaiset ja paremmat tulevaisuudennäkymät. Olojen vakiinnuttua varakkaat venäläiset ovat alkaneet rakentaa huviloita ja pysyviäkin asuntoja etenkin Itä-Suomeen, josta voivat käydä töissä lähialueilla.

Kulttuuri 
Suomessa on ilmestynyt vuodesta 1998 lähtien venäjänkielinen kuukausijulkaisu Spektr. Suomessa toimi venäjänkielinen radiokanava Radio Sputnik (välillä nimellä Russkoje Radio Helsinki) vuosina 1999–2018.

Monia Suomen venäläisiä yhdistää Suomen ortodoksinen kirkko sekä yksityisemmät järjestöt kuten vuonna 1885 perustettu Pyhäin Sergein ja Hermanin veljeskunta, Ortodoksinen Pyhän Nikolauksen seurakunta ja pieni Pokrovan seurakunta. Ortodoksisen uskontunnustajien lisäksi Venäjältä on muuttanut juutalaisia, muslimeja ja inkerinluterilaisia.

Tunnettuja suomenvenäläisiä sekä venäläistaustaisia suomalaisia

Taiteilijoita 
 Esa Adrian, suomentaja
 Olli Ahvenlahti, kapellimestari
Tamara Aladin, muotoilija ja lasitaiteilija
 Anna Babitzin, laulaja
 Kirka Babitzin, laulaja
 Muska Babitzin, laulaja
 Sammy Babitzin, laulaja
 Ykä Babitzin, laulaja
 Leonid Bashmakov, säveltäjä
 Orest Bodalew, pianisti
 Tamara Dernjatin, laulaja
 Georg Dolivo, kulttuurijohtaja
 Taina Elg, näyttelijä
 George de Godzinsky,  kapellimestari, säveltäjä
 Konstantin Kiseleff, arkkitehti
 Viktor Klimenko, laulaja
 Gugi Kokljuschkin, muusikko ja musiikkialan vaikuttaja
 Susinukke Kosola (oik. Daniil Kozlov), runoilija
 Ivan Kudrjavzev, arkkitehti
 Johnny Liebkind, laulaja
 Tamara Lund, laulaja
 Georg Malmstén, laulaja
 Eugen Malmstén, laulaja
 Pekka Milonoff, näyttelijä
 Ilja Repin, taidemaalari
 Juri Repin, taidemaalari
 Andrej Rudnev, kielitieteilijä, pianisti ja musiikkipedagogi
 Marion Rung, laulaja
 Michael Schilkin, keraamikko
 Dess Terentjeva, kirjailija
 Ivan Timiriasev, valokuvaaja
 Alina Tomnikov, näyttelijä
 Valentin Vaala, ohjaaja

Uskonnollisia henkilöitä 
 Isä Akaki, munkki
 Johannes (skeemaigumeeni), kanonisoitu nimellä Pyhittäjä Johannes Valamolainen
 Markus (Laatokan piispa)
 Paavali (arkkipiispa)
 Serafim (arkkipiispa)

Tieteilijöitä 
 Rostislav Holthoer, egyptologi
 Valentin Kiparsky, kielitieteilijä
 Andrej Rudnev, kielitieteilijä, pianisti ja musiikkipedagogi
 Tommi Uschanov, filosofi
 Igor Vahros, kielitieteilijä

Poliitikkoja 
 Tarja Filatov, kansanedustaja ja ministeri
 Harry Bogomoloff, kunnallispoliitikko ja urheiluvaikuttaja
 Petri Sarvamaa, europarlamentaarikko
 Maria Guzenina, kansanedustaja ja ministeri

Sotilaita 
 Georgij Alafuzoff, amiraali
 Vladimir Markov, kenraaliluutnantti
 Paavo Ilmola, kenraaliluutnantti
 Ilkka Ilmola, kenraaliluutnantti
 Vaseli Sidoroff, vapaustaistelija

Urheilijoita 
 Konstantin Astrahantsev, jääkiekkoilija
 Aleksander Barkov, jääkiekkoilija
 Natalia Bäck, yleisurheilija
 Alexei Eremenko Jr., jalkapalloilija
 Alexei Eremenko Sr., jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
 Roman Eremenko, jalkapalloilija
 Aleksei Kangaskolkka, jalkapalloilija
 Aleksandr Kokko, jalkapalloilija
 Leo Komarov, jääkiekkoilija
 Valeri Krykov, jääkiekkoilija
 Anastasia Kulikova, tennispelaaja
Daniel Lebedeff, jääkiekkoilija
 Anton Levtchi, jääkiekkoilija
 Valeri Popovitš, jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
 Boris Rotenberg, jalkapalloilija
 Konstantin Shumov, lentopalloilija

Liikemiehiä 
 Konstantin Aladin vanhempi
 Konstantin Aladin nuorempi
 Feodor Kiseleff
 Nikolai Kiseleff
 Sergei Nikolajeff
 Roman Rotenberg
 Sinebrychoff-suku
 Jakov Tschernischeff

Muita 
 Nikolai Gerard, salaneuvos, Suomen kenraalikuvernööri
 Inna Latiševa
 Vladimir Vojeikov, Nikolai II:n palatsin komendantti
 Anna Vyrubova, hovineiti

Katso myös 
 Inkeriläiset
 Suomen ja Venäjän suhteet
 Suomen tataarit

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Kurkinen, Pauli: Venäläiset Suomessa 1809–1917.
 Nevalainen, Pekka: Viskoi kuin Luoja kerjäläistä – Venäjän pakolaiset Suomessa 1917–1939

Aiheesta muualla 
 Kirjallisuusluettelo suomeksi, ruotsiksi, englanniksi, saksaksi (Suomen venäläinen historia).
 Spektr-lehden arkistoista (Suomen venäläinen historia). 
 Vantaan Venäläinen Klubi ry.
 Suomi–Venäjä-seura.
 Spektr. Suomen venäjänkielinen kuukausijulkaisu.
 Suomen venäjänkielisten yhdistysten liitto ry (FARO/SVYL ry).
 Virtual Finland.  
  (Sisältää kartan venäjänkielisten määrästä kunnittain vuosina 2000–2012.)
 

Seulonnan keskeiset artikkelit