joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sun Is Shining

Sun Is Shining on ruotsalaisen DJ-tuottajaduo Axwell Λ Ingrosson kappale. Sen julkaisi Def Jam Recordings duon More Than You Know-debyyttistudioalbumin neljäntenä singlenä 12. kesäkuuta 2015. Kappaleen ovat sanoittaneet Sebastian Ingrosso, Salem Al Fakir, Axel Hedfors ja Vincent Pontare. Kappaleen tuotannosta vastasivat puolestaan Sebastian Ingrosso ja Axel Hedfors. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Video kuvattiin Belgian Antwerpenissa. Kappaletta käytettiin H&M:n kesän 2015 uimapukumallistoa esittelevässä mainoksessa, jolla nähtiin malleina Adriana Lima, Doutchen Kroes, Natasha Poly ja Joan Smalls. "Sun Is Shining" oli julkaisunsa jälkeen kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistalle 16 eri valtiossa joista kahdeksassa se pääsi kymmenen parhaan joukkoon.

Lähteet

Vuoden 2015 kappaleet
Ruotsalaiset musiikkikappaleet
Axwell & Ingrosso

Axwell & Ingrosso (tyylitelty muotoon Axwell Λ Ingrosso) on ruotsalainen DJ-tuottajaduo, joka koostuu Swedish House Mafian kahdesta jäsenestä, Axwellista ja Sebastian Ingrossosta.

Duon ensiesiintyminen tapahtui Governors Ball Music Festival-tapahtumassa New Yorkissa kesäkuussa 2014. Ennen tauolle jäämistä "Axwell & Ingrosso" sijoittui jokaisena toimintavuotenaan DJ Magazinen top 100 DJs-listan viidenkymmenen parhaan joukkoon, parhaimman sijoituksen ollessa vuonna 2016 saavutettu sija 16. Lisäksi he ovat olleet kolmesti ehdolla ja kerran voittaneet Grammis-palkinnon. Voitto tuli vuonna 2018 kappaleille "More Than You Know" ja "I Love You" kategoriassa "Paras elektroninen/tanssikappale".

Diskografia

Albumit

 More Than You Know (2017)

Singlet

 Something New (2014)
 On My Way (2015)
 Can't Hold Us Down (2015)
 Sun Is Shining (2015)
 This Time (2015)
 Dream Bigger (2016)
 Thinking About You (2016)
 I Love You (2017)
 Renegade (2017)
 More Than You Know (2017)
 Dreamer (2017)
 Dancing Alone (mukana RØMANS) (2018)

Promootiosinglet

 We Come, We Rave, We Love (2014)
 Dream Bigger (2015)

Lähteet

Elävät henkilöt
Ruotsalaiset DJ:t
Ruotsalaiset lauluntekijät
Ruotsalaiset musiikkituottajat
Ruotsalaiset house-yhtyeet
Ruotsalaiset duot
Ruotsalaiset elektronisen musiikin artistit
Versus populum

Versus populum on liturgien termi, joka tarkoittaa sitä, että pappi johtaessaan messua seisoo kuorissa vapaasti seisovan, ”pöytäalttarin” takana, kasvot seurakuntaan päin. Versus populum on latinaa ja tarkoittaa kansaan päin.

Tällöin kirkon alttari on irti kirkon päätyseinästä, jolloin pappi on alttarin takana kasvot sekä alttariin että seurakuntaan päin. Tapa viettää messu versus populum sai alkunsa Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen (1962-1965) päätöksellä. Versus populum viettotapa levisi nopeasti muihinkin läntisiin kirkkoihin ja tapa korvasi aikaisemman tavan viettää messua ad orientem (versus orientem). Tämä uudistus tuli Suomeen ja Suomen evankeis-luterilaiseen kirkkoon Ruotsin kautta 1970-luvun alkupuolella. 

Silloin kun alttari on keskemmällä kuorissa ja irti seinästä, pappi johtaa alttarin äärellä ollessaan jumalanpalvelusta aina kirkkokansaan päin. Tosin usein menetellään siten, että pappi on alttarin takana vain ehtoollisosan aikana ja johtaa jumalanpalvelusta kuorista tai ambon ääreltä. Sanajumalanpalvelus voidaan johtaa kokonaan kuorista tai ambon ääreltä ilman, että pappi on alttarin äärellä tai sen takana.

Poikkeuksen tekevät kirkolliset toimitukset. Esimerkiksi avioliittoon vihkimisessä on luontevaa, että pappi ei ole alttarin takana, vaan asettuu mahdollisimman lähelle vihkiparia. Tällöin rukoukset voidaan lukea kasvot kohti alttaria, mikäli se äänentoiston puolesta on mahdollista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Jumalanpalvelukset 
Messu
Säteilykemia

Säteilykemia tutkii kemiaa, joka liittyy ionisoivan säteilyn vaikutuksiin aineessa. Säteilykemiaa hyödynnetään esimerkiksi ydinvoimaloiden toiminnan tutkimuksessa, ruoan steriloinnissa ja lääketieteessä esimerkiksi sädehoidoissa. 

Säteilykemiaa ei pidä sekoittaa valokemiaan.

Lähteet

Kemia
Ydinfysiikka
Radioaktiivisuus
Megan Thee Stallion

Megan Thee Stallion, oikealta nimeltään Megan Jovon Ruth Pete (s. ), on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hänet tunnetaan muun muassa internetilmiöksi muodostuneesta ”Hot Girl Summer” -kappaleesta, jolla vierailevat Nicki Minaj ja Ty Dolla Sign. Vuonna 2019 Forbes-lehti nimesi Megan Thee Stallionin yhdeksi musiikkialan vaikutusvaltaisimmista nuorista lisäämällä tämän 30 Under 30 -artistilistalleen. Megan Thee Stallion voitti parhaan uuden artistin Grammy-palkinnon vuonna 2021.

Megan Thee Stallion esiintyi Ruisrockissa vuonna 2019.

Ura 
Taiteilijanimi ”Megan Thee Stallion” on peruja artistin lempinimestä ”Stallion”. Hänen ensimmäinen singlensä ”Like a Stallion” julkaistiin vuonna 2016, ja hän solmi levytyssopimuksen 300 Entertainment -levy-yhtiön kanssa vuonna 2018. Ensimmäisen mixtapensä Fever Megan Thee Stallion julkaisi vuonna 2019 ja se nousi Billboard 200 -listalla sijalle 10. Sillä vierailevat Juicy J ja DaBaby. Toinen mixtape, Suga, julkaistiin 6. maaliskuuta 2020.

Tammikuussa 2020 Megan Thee Stallion ja Normani julkaisivat yhteistyökappaleen ”Diamonds”, joka on ensimmäinen single Birds of Prey -elokuvan soundtrackiltä. Kappaleessa samplataan Marilyn Monroen esittämää ”Diamonds Are a Girl’s Best Friend” -kappaletta. Yksi singlen tuottajista on suomalainen MDS.

Saman vuoden huhtikuussa Megan Thee Stallion julkaisi ”Savage”-kappaleestaan remix-version, jolla vierailee Beyoncé. Molemmat artistit kertoivat tuolloin lahjoittavansa kappaleen tuotot järjestölle, joka avustaa koronaviruspandemian uhreja.

Vuonna 2020 Megan Thee Stallion palkittiin parhaana naispuolisena hip-hop-artistina BET-gaalassa.

Vuoden 2021 Grammy-gaalassa Megan Thee Stallion voitti parhaan uuden artistin Grammy-palkinnon ja ”Savage” palkittiin sekä parhaana rap-kappaleena että parhaana rap-esiintymisenä. Kappale oli ehdolla myös vuoden levytykseksi. Voiton myötä Megan Thee Stallionista tuli ensimmäinen nainen, joka on saanut parhaan rap-kappaleen Grammy-palkinnon.

Yksityiselämä 
Megan Thee Stallionin äiti ja ensimmäinen manageri Holly Thomas oli myös rap-artisti, joka käytti taiteilijanimeä Holly-Wood. Hän kuoli syöpään maaliskuussa 2019.

Heinäkuussa 2020 Megan Thee Stallion joutui ampumavälikohtaukseen Los Angelesissa. Osumia jalkoihinsa saanut räppäri kuljetettiin verta vuotavana sairaalaan, mutta hän säästyi vakavilta vammoilta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Elävät henkilöt
Vuonna 1995 syntyneet
Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit
Grammy-palkinnon saajat
Kamerunin Pasteur-keskus

Kamerunin Pasteur-keskus (, lyhennys CPC) on Kamerunin pääkaupunki Yaoundéissa toimiva biolääketietellinen tutkimuskeskus. Se kuuluu kansainväliseen, runsaan 30 tutkimuslaitoksen Pasteur-instituuttien verkostoon. Vuonna 1959 perustettu keskus on hallinnollisesti Kamerunin julkisen terveyden ministeriön alaisuudessa. CPC:n alaisuuteen kuuluvat myös sivutoimipaikat Garouassa Kamerunin pohjoisprovississa (1985) ja Doualassa maan lounaisosan Littoralin maakunnassa (2004).

Pasteur-keskuksella on bioriskien hallitsemiseksi kymmenen bioturvallisuusluokan 2 (BSL 2) laboratoriotilaa tai biosuojakaappia, viisi bioturvaluokan 2+ tilaa ja Kamerunin ainoa bioturvaluokan 3 tila (BSL 3). Keskus hoitaa maaliskuussa 2020 esitetyn suunnitelman mukaisesti koronaviruspandemian covid-19-näytteiden laboratoriotestaukset Kamerunissa. Kamerunin ensimmäinen laboratoriovahvistettu covid-19-sairastunut raportoitiin 6. maaliskuuta 2020. 

Sittemmin Kamerunissa testattujen sairastuneiden määrä on kasvanut yhdeksi Afrikan korkeimmista (Etelä-Afrikan, Egyptin, Algerian ja Marokon jälkeen) niin, etteivät sairaalat enää pysty ottamaan kaikkia sairastuneita vastaan ja stadioneita ja kouluja valmisteltiin potilastiloiksi. Maassa on (jopa 35 asteen helteistä huolimatta) määrätty pakolliseksi hengityksen suojaaminen maskilla tai muulla tavoin pisaratartuntojen vähentämiseksi. Lisäksi on hallitus on määrännyt malarialääke klorokiinin valmistamisen aloitettavaksi covid-19-potilaita varten, kunhan Kiinasta tai Intiasta saadaan tarvittavat lääkeaineet. Lääkkeestä ehdittiin kansainvälisissä tiedotusvälineissä julkaista varovaisen toiveikkaita lausuntoja mahdollisena covid-19-sairauden lääkkeenä ennen varsinaista ja luotettavaa tieteellistä näyttöä. Klorokiinia on viime vuosikymmeninä esitetty useasti viruslääkkeeksi, ja Kamerunissa on jo aiemmin takavarikoitu yli 300 apteekista tai sairaalasta väärennettyjä "klorokiini"tabletteja.

Keskusta johtaa professori Elisabeth Carniel.

Lähteet

Aiheesta muualla
Centre Pasteur du Cameroun  (pasteur-yaounde.org)

  Ch. 15 The Intimate Rules of the French Coopération: Morality, Race and the Postcolonial Division of Scientific Work at the Pasteur Institute of Cameroon - by Guillaume Lachenal - p. 373-402 in (book) P. Wenzel Geissler & Catherine Molyneux: Evidence, Ethos and Experiment: The Anthropology and History of Medical Research in Africa (2011)
Africa CDC Dashboard (Africa CDC:n Covid-19 -yleiskatsaussivu, sisältäen maakohtaiset, esille klikattavat arvot)  (africacdc.org)

Kansanterveyslaitokset
Tutkimuslaitokset
Kamerunin rakennukset ja rakennelmat
Yaoundé
Albert Holmström

Albert Holmström (21. lokakuuta 1876 Pietari, Venäjän keisarikunta – 16. huhtikuuta 1925 Helsinki) oli pietarinsuomalainen jalokiviseppä, joka omisti Pietarissa työhuoneen, joka valmisti Fabergén koruja muun muassa keisarilliselle perheelle. Hän oli isänsä August Holmströmin työn jatkaja.

Nuoruus ja verstas Venäjällä 
Albert Holmström syntyi vuonna 1876. Hän oli jalokiviseppämiesteri August Holmströmin ja Hilma Rosalien lapsi. Albertista tuli jo nuorena isänsä oppi-poika, valmistui kisälliksi ja sitten suoritti mestarintutkinnon. Albert olisi ilmeisesti halunnut tulla muusikoksi. Hän oli taitava viulinisti, mutta hän päätyi kuitenkin isänsä tuottavan verstaan johtajaksi isänsä seuraajaksi. Ei ole tiedossa, kuinka kiivasta kamppailua uravaihtoehdoista käytiin, mutta joka tapauksessa August Holmströmin toive täyttyi, ja hänen pojastaan tuli hänen työnsä jatkaja.

Albert Holmström otti vastuun perheyrityksestä isänsä kuoltua vuonna 1903.Albert Holmström oli tarmokas johtaja, jonka ansiosta työhuone kukoisti. Siellä suunniteltiin ja valmistettiin monia laadukkaita töitä hänen ollessaan Fabergén jalokiviseppämestarina. Hyvinä vuosina työhuoneessa työskenteli 60 kisälliä ja oppipoikaa. Holmströmin lähin apulainen oli jalokiviseppämestari Lauri Antinpoika Ryynänen, joka oli työskennellyt Holmströmien yrityksessä vuodesta 1887.

Holmströmin työhuoneen toiminta oli varsin laajaa. Siellä valmistettiin muun muassa erilaisia jalokivikoruja: diadeemeja, kaulakoruja, rannekoruja ja riipuksia. Monet esineistä oli tilattu lahjaksi keisarilliselle perheelle. Holmström yritti lokakuun vallankumouksen jälkeen työskennellä jonkin aikaa uudelle hallinnolle. Hänen tavoitteenaan oli sopeuttaa työhuone lääkeruiskujen valmistukseen, mutta yritys epäonnistui.

Suomessa 
Holmström pakeni lopulta perheensä kanssa Suomeen. Hän oli naimisissa jalkaväen kenraali Aleksander Protsenkon tyttären Lidian kanssa. Holmströmin nuoruuden liitto Saara Maršakin kanssa oli päättynyt eroon. Albertin ja Lidian poika Edgar oli syntynyt vuonna 1918. Suomeen perhe pääsi vuonna 1921. Samana vuonna Albert Holmström perusti Väinö Hollmingin kanssa kultaseppäliikkeen Helsinkiin. Yrityksen tarkoituksena oli jatkaa korujen valmistusta. Toiminta oli kuitenkin vaatimatonta, ja se päättyi Holmströmin kuoltua äkillisesti vuonna 1925.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset kultasepät
Venäläiset kultasepät
Pietarinsuomalaiset
Vuonna 1876 syntyneet
Vuonna 1925 kuolleet
Martin Regborn

Martin Regborn (s. 1992, Huddinge) on ruotsalainen suunnistaja. 

Jesenikin EM-kilpailuissa 2016 hän oli pitkällä matkalla kolmas. Viron EM-kilpailuissa 2022 hän voitti pitkän matkan kilpailun. 

Juniorien MM-kilpailuista hänellä on pitkän matkan neljäs sija Kosicesta vuodelta 2012. Regborn on voittanut urallaan yhden suunnistuksen maailmancupin osakilpailun ja sijoittunut kerran kolmanneksi.

Lähteet
 http://runners.worldofo.com/martinregborn.html

Viitteet 

Ruotsalaiset suunnistajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Hani Hanjour

Hani Saleh Hasan Hanjour (30. elokuuta 1972 Taif, Saudi-Arabia – 11. syyskuuta 2001 Arlingtonin piirikunta, Virginia, Yhdysvallat) oli saudiarabialainen terroristi ja yksi viidestä American Airlinesin lennon 77 kaappaajasta. Hän toimi lentäjänä kyseisellä lennolla ja ohjasi lentokoneen päin Pentagonia Virginiassa.

Al-Qaidan jäsenet
Saudiarabialaiset joukkomurhaajat
Saudiarabialaiset terroristit
Syyskuun 11. päivän iskujen tekijät
Vuonna 1972 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Majed Moqed

Majed Mashaan Ghanem Moqed (18. kesäkuuta 1977 Al-Nakhil, Saudi-Arabia – 11. syyskuuta 2001 Arlingtonin piirikunta, Virginia, Yhdysvallat) oli saudiarabialainen terroristi ja yksi viidestä American Airlinesin lennon 77 kaappaajasta. Hani Hanjour ohjasi koneen päin Pentagonia Virginiassa.

Al-Qaidan jäsenet
Saudiarabialaiset joukkomurhaajat
Saudiarabialaiset terroristit
Syyskuun 11. päivän iskujen tekijät
Vuonna 1977 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Nawaf al-Hazmi

Nawaf Muhammed Salim al-Hazmi (9. elokuuta 1976 Mekka, Saudi-Arabia – 11. syyskuuta 2001 Arlingtonin piirikunta, Virginia, Yhdysvallat) oli saudiarabialainen terroristi ja yksi viidestä American Airlinesin lennon 77 kaappaajasta.  Yksi lennon kaappaajista oli hänen veljensä Salem. Hani Hanjour ohjasi koneen päin Pentagonia Virginiassa.

Al-Qaidan jäsenet
Saudiarabialaiset joukkomurhaajat
Saudiarabialaiset terroristit
Syyskuun 11. päivän iskujen tekijät
Vuonna 1976 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Salem al-Hazmi

Salem al-Hazmi (2. helmikuuta 1981 Mekka, Saudi-Arabia – 11. syyskuuta 2001 Arlingtonin piirikunta, Virginia, Yhdysvallat) oli saudiarabialainen terroristi ja yksi viidestä American Airlinesin lennon 77 kaappaajasta. Yksi lennon kaappaajista oli hänen veljensä Nawaf. Hani Hanjour ohjasi koneen päin Pentagonia Virginiassa.

Al-Qaidan jäsenet
Saudiarabialaiset joukkomurhaajat
Saudiarabialaiset terroristit
Syyskuun 11. päivän iskujen tekijät
Vuonna 1981 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Kalvasryhäkäs

Kalvasryhäkäs (Cystoderma carcharias) ryhäkkäisiin kuuluva sienilaji, jonka lakki on kupera ja keskuskohoumallinen. Lakki on väriltään harmaanpunertava ja leveydeltään on 3–6 senttimetriä. Heltat ovat valkoisia, kapeatyvisiä ja melko tiheitä. Sienen jalka on 4–8 senttimetriä pitkä ja siinä on kaulusmainen rengas. Jalka on renkaan alapuolelta jyväksinen ja lakin värinen ja renkaan yläpuolelta vaalea. Sienen malto on valkoista. Kalvasryhäkäs kasvaa yleisenä koko Suomessa seka- ja kangasmetsissä, niityillä ja pihapiireissä. Kasvuaika on syyskuusta lokakuuhun. Kalvasryhäkäs ei ole ruokasieni, ja se on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi lajiksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Kalvasryhäkäs

Agaricaceae
Global Warning

Global Warning on Turmion Kätilöiden yhdeksäs studioalbumi, ja se julkaistiin 17. huhtikuuta 2020. Albumi meni julkaisun jälkeisellä viikolla Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.

Kappaleet

Arvostelut 
 Kaaoszine 5½/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2020 albumit
Turmion Kätilöiden albumit
Edvard Fredrik Konstantin von Schoultz

Edvard Fredrik Konstantin von Schoultz (27. heinäkuuta 1841 Pietari – 1912 Wloclawek, Veikselin kenraalikuvernementti, Venäjä) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti.
 
Von Schoultzin vanhemmat olivat eversti Claes Otto Edvard von Schoultz ja Alexandra Karolina Katarina Harthin ja puoliso vuodesta 1867 Lydia Herrmann. Hänen veljestään Karl Lorenz Adalbert von Schoultzista tuli kenraalimajuri. Edvard Fredrik Konstantin von Schoultz tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1852 ja määrättiin sieltä 1860 valmistuttuaan luutnanttina palvelukseen 4. tarkk’ampujapataljoonaan, jonka mukana hän osallistui tammikuun kansannousun kukistamiseen Puolassa 1862–1863. Vuoden 1863 lopulla hänet siirrettiin aliluutnanttina Henkivartioväen Liettuan rykmenttiin. Von Schoultz yleni luutnantiksi 1864 ja alikapteeniksi 1866. Seuraavana vuonna hänet määrättiin Puolaan Brzezinyn alueen sotilaskäskynhaltijaksi ja loppuvuodesta myös Olkusjevin alueen sotilaskäskynhaltijaksi. Eron sotilaskäskynhaltijan tehtävistä hän sai lokakuussa 1868.

Vuonna 1869 von Schoultz siirrettiin palvelukseen Simbirskin jalkaväkirykmenttiin ja edelleen Nizevskin jalkaväkirykmenttiin. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1872 ja nimitettiin 1877 komentajaksi 27. reservijalkaväkipataljoonaan, jota hän johti Turkin sodassa 1877–1878. Viimeksi mainittuna vuonna hänet ylennettiin everstiksi ja siirrettiin 64. reservijalkaväkipataljoonan komentajaksi, 1884 hänet nimitettiin 32. Krementšugin jalkaväkirykmentin komentajaksi Keski-Ukrainaan. Von Schoultz ylennettiin kenraalimajuriksi 1894 ja määrättiin 1895 12. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi. Eron sotapalveluksesta hän sai kenraaliluutnanttina heinäkuussa 1901.

Lähteet

 Suomalaiset kenraalit
 Suomalaiset aateliset
Vuonna 1841 syntyneet
Vuonna 1912 kuolleet
Julia Michaels

Julia Carin Cavazos (s. 13. marraskuuta 1993 Davenport, Iowa, taiteilijanimeltään Julia Michaels) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän aloitti oman uransa popmusiikin sanoittamalla kappaleita, joita ovat nauhoittaneet Selena Gomez, Demi Lovato, Fifth Harmony, Shawn Mendes, Britney Spears, Justin Bieber, Hailee Steinfeld ja Gwen Stefani. Michaels nousi suuren yleisön tietoon vuonna 2017 aloitettuaan soolouran laulajana kappaleella "Issues", joka saavutti Billboard Hot 100-singlelistan sijan 11. sekä myi kolminkertaista platinaa ja toi hänelle Grammy-ehdokkuudet kategorioissa "Vuoden kappale" ja "Paras tulokas". Hänen ensimmäinen EP-levy "Nervous System" saavutti Yhdysvalloissa sijan 48. Billboard 200-albumilistalla. Hän on saanut ehdokkuuksia myös MTV Music Video, Billboard Music ja American Music Awards-palkinnoille. Michaelsin Lady Gagan kanssa sanoittama kappale "A Star Is Born" toi hänelle Grammy-palkinnon kategoriassa "Paras kokoelmalevy visuaaliselle medialle".

Diskografia

EP-levyt

 Julia Michaels (20. heinäkuuta 2010)
 Futuristic (18. huhtikuuta 2012)
 Nervous System (28. heinäkuuta 2017)
 Inner Monologue Part 1 (24. tammikuuta 2019)
 Inner Monologue Part 2 (28. kesäkuuta 2019)
 Inner Monologue Part 3 (TBA)

Singlet

Pääartistina

 Issues (2017)
 Uh Huh (2017)
 Worst in Me (2017)
 Hurt Somebody (mukana Noah Kahan) (2018)
 Heaven (2018)
 Jump (mukana Trippie Redd) (2018)
 Anxiety (mukana Selena Gomez) (2019)
 What a Time (mukana Niall Horan) (2019)
 Okay (mukana LANY) (2019)
 If You Need Me (2019)

Vierailevana artistina

 Carry Me (Kygo, mukana Julia Michaels) (2016)
 Friends (Remix) (Justin Bieber ja BloodPop, mukana Julia Michaels) (2017)
 I Miss You (Clean Bandit, mukana Julia Michaels) (2017)
 Coming Home (Keith Urban, mukana Julia Michaels) (2018)
 Light Me Up (RL Grime, mukana Miguel ja Julia Michaels) (2018)
 There's No Way (Lauv, mukana Julia Michaels) (2018)
 Lie to Me (5 Seconds of Summer, mukana Julia Michaels) (2018)
 Peer Pressure (James Bay, mukana Julia Michaels) (2019)
 If the World Was Ending (JP Saxe, mukana Julia Michaels) (2019)
 Cool Anymore (Jordan Davis, mukana Julia Michaels) (2019)
 Heartless (Diplo, mukana Julia Michaels ja Morgan Wallen) (2020)

Promosinglet

 Help Me Out (Maroon 5:n kanssa) (2017)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät
Yhdysvaltalaiset poplaulajat
Tessa de Loo

Tessa de Loo (oik. Johanna Martina Duyvené de Wit; s. 15. lokakuuta 1946 Bussum) on alankomaalainen kirjailija.

Johanna de Wit syntyi Bussumissa ja oli vanhin perheen kolmesta lapsesta. Hän opiskeli hollannin kieltä Utrechtin yliopistossa, mutta keskeytti opintonsa ja siirtyi opettajaksi. Lopulta hän päätti omistaa elämänsä kokonaan kirjoittamiseen. Hän avioitui 20-vuotiaana, mutta vuodesta 1980 hän asui yksin poikansa kanssa maan pohjoisrannikolla. Sen jälkeen kun hollantilaiset sanomalehdet olivat julkaisseet kaksi hänen novelliaan vuosina 1975 ja 1978, hänen onnistui vihdoin julkaista debyyttiromaaninsa De meisjes van de suikerwerkfabriek vuonna 1983. Tämän jälkeen hän muutti Portugaliin.

Hänen menestysteoksiaan ovat Meander (1986), Het rookoffer (1987) ja Isabelle (1989), mutta suurimman menestyksensä tähän mennessä sai teoksella De tweeling (1993), joka on käännetty englanniksi nimellä The Twins (2000). Se kertoo toisen maailmansodan aikana eronneista kaksossisarista, joista toinen asuu Saksassa, toinen Alankomaissa. He tapaavat uudelleen, kun molemmat ovat vanhuksia.  Romaanista on vuonna 2002 tehty elokuva Kaksoset.

Teokset
 1983 - De meisjes van de suikerwerkfabriek (romaani)
 1986 - Meander (romaani)
 1987 - Het rookoffe (Alankomaiden kirjaviikon lahjaromaani)
 1988 - Het mirakel van de hond (novellikokoelma)
 1989 - Isabelle (novellikokoelma)
 1993 - De Tweeling (romaani) 
 1995 - Alle verhalen tot morgen (edellisten kooste)
 1997 - Toen zat Lorelei nog op de rots (essee)
 1998 - Een varken in het paleis (romaani)
 1999 - Een gevaar op de weg: autoportretten (romaani)
 2000 - Een bed in de hemel (romaani)
 2004 - De zoon uit Spanje (romaani) 
 2008 - Harlekino, of Het boek van de twijfel (romaani)
 2010 - Daan (päiväkirja)
 2011 - Verraad me niet (romaani)
 2013 - Kenau (romaani)
 2014 - Een goed nest (romaani)
 2017 - Liefde in Pangea'' (romaani)

Lähteet

Aiheesta muualla
http://tessadeloo.com/engels/

Alankomaalaiset kirjailijat
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Pedro Pascal

José Pedro Balmaceda Pascal (s. 2. huhtikuuta 1975 Santiago de Chile) on chileläis-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpiin roolitöihinsä kuuluvat huumepoliisi Javier Peña Netflixin alkuperäissarjassa Narcos, Oberyn Martell fantasiasarjassa Game of Thrones sekä nimirooli Tähtien sota -universumiin sijoittuvassa Disney+-alkuperäissarjassa The Mandalorian ja spin-off-sarjassa The Book of Boba Fett.

Valikoitu filmografia

Elokuvat

Televisio

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Chileläiset näyttelijät
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Vapaamielinen kansanpuolue

Vapaamielinen kansanpuolue () oli Ruotsissa 1924–1935 toiminut valtiollinen puolue. Se muodostettiin Vapaamielisen maaliiton () hajottua ja se oli kahdesti hallituspuolue Carl Gustaf Ekmanin johtaessa puoluetta. Ekman oli pääministerinä 1926–1928 ja 1930–1932. Vapaamielinen kansanpuolue sulautui 1935 Kansanpuolueeseen ().

Katso myös
Ruotsalainen vapaamielinen puolue
Saksalainen vapaamielinen puolue

Lähteet

Ruotsalaiset puolueet
Saksalainen vapaamielinen puolue

Saksalainen vapaamielinen puolue () oli Saksassa 1884–1893 toiminut puolue. Se syntyi Edistyspuolueen (Fortschrittspartei) ja Liberaalisen yhdistyksen sulautuessa yhteen. Vuonna 1893 puolue jakautui kahtia, jolloin suurempi Eugen Richterin johtama liittoutuma valitsi nimekseen Vapaamielinen kansanpuolue ja toinen ryhmä otti käyttöönsä nimen Vapaamielinen yhdistys.

Lähteet

Saksalaiset puolueet
Ihmissokkelo


Ihmissokkelo on suomalaisen metalliyhtye Mokoman yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 21. helmikuuta 2020. Albumin teosta vastasi sama tuotantotiimi kuin kahdella edellisellä albumilla, se äänitettiin tuottaja Janne Saksan johdolla Hämeenlinnassa Sound Supreme -studiolla ja sen miksauksesta vastasi ruotsalainen Jens Bogren.

Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan 9/2020 Suomen virallisen albumilistan ykköseksi, ollen yhtyeen seitsemäs peräkkäinen listaykköseksi noussut varsinainen studioalbumi.

Taustaa 
Albumi syntyi melko nopealla aikataululla, kun edellisen Hengen pitimet -albumin julkaisusta oli kulunut vain alle kaksi vuotta. Kitaristi Tuomo Saikkonen myönsi myös yhtyeen ihmetelleen hyvinkin kiivasta julkaisutahtia:

Yhtyeen laulaja ja sanoittaja Marko Annala kertoi ajautuneensa albumia sanoittaessaan siihen myrskyn silmään, jota hän oli väistellyt jo Kuoleman laulukunnaat - ja Elävien kirjoihin -albumeilla:

Vastaanotto

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säv. ja san. Marko Annala, ellei toisin mainita.

Kokoonpano 
 Marko Annala – laulu
 Kuisma Aalto – kitara, taustalaulu
 Tuomo Saikkonen – kitara, taustalaulu
 Santtu Hämäläinen – bassokitara
 Janne Hyrkäs – rummut

Lähteet 

Vuoden 2020 albumit
Mokoman albumit
Edistyspuolue (Saksa)

Edistyspuolue () oli Saksassa 1861–1884 toiminut vapaamielinen puolue. Se syntyi Preussissa ja muodosti 1861–1866 enemmistön edustajakamarissa. Puolue vastusti jyrkästi Otto von Bismarckin sisä- ja ulkopolitiikkaa. Edistyspuolue hajosi Preussin–Itävallan sodan jälkeen 1866, jolloin osa puolueen jäsenistä pyrki yhteistyöhön hallituksen kanssa muodostaen Kansallisvapaamielisen puolueen (Nationalliberale Partei). Jäljelle jäänyt osa puolueesta käytti itsestään edelleen nimitystä Edistyspuolue, ja tätä osaa johtivat Leopold Hoverbeck, Rudolf Virchow ja Benedict Leo Waldeck. Edistyspuolueen kannatus väheni tuntuvasti 1870-luvulla sekä Saksan valtiopäivillä että Preussin maapäivillä. Näihin aikoihin puolue kannatti Bismarckin politiikkaa katolista kirkkoa vastaan, mutta vastusti tämän näkemyksiä suojatullien suhteen. Eugen Richterin johtama Edistyspuolue yhdistyi 1884 Vapaamielisen yhdistyksen kanssa, joka oli eronnut Kansallisvapaamielisestä puolueesta. Uusi puolue otti nimekseen Saksalainen vapaamielinen puolue.

Lähteet

Saksalaiset puolueet
Kevyttä yläpilveä

Kevyttä yläpilveä on suomalainen draamakomediasarja, jonka pääosissa näyttelevät Vuokko Hovatta, Elsa Saisio, Leo Honkonen ja Elias Westerberg. Sarjan ovat käsikirjoittaneet Laura Immonen sekä Lassi Vierikko ja sen ohjasi Taavi Vartia. Sarjan kaikki kahdeksan jaksoa julkaistiin Elisa Viihde Viaplay -suoratoistopalvelussa 26. maaliskuuta 2020. Sarjan julkaisu Ruutu+-suoratoistopalvelussa alkoi tammikuussa 2021. Myöhemmin se esitetään myös televisiossa Nelosella.

Sarjan alussa vuosia Espanjassa asunut Vivian (es. Elsa Saisio) palaa takaisin Suomeen, kotikuntaansa Nurmijärvelle, jossa hänen siskonsa Linda (es. Vuokko Hovatta) on pitänyt sukunsa vanhaa perunatilaa. Vivian aikoo palauttaa aikoinaan kotitilansa viljelymaaksi kuivatun järven ja rakentaa sen yhteyteen luksushotellin. Linda ei hyväksy suunnitelmaa, sillä samalla kun hänen kotinsa tuhoutuisi, paljastuisi myös perunakellarissa kasvatettava kannabisviljelmä.

Sarja on kuvattu kesällä 2019.

Rooleissa

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kevyttä yläpilveä Elisa Viihde -palvelussa
 Sarjan traileri YouTubessa
 Vuokko Hovata ja Taavi Vartia kertomassa sarjasta Ylen aamussa

2020-luvun televisiosarjat
Suomalaiset draamasarjat
Elisa Viihde -alkuperäissarjat
Herrenberg

Herrenberg on kaupunki Böblingenin piirikunnassa Baden-Württembergin osavaltiossa Lounais-Saksassa. Se kuuluu Stuttgartin metropolialueeseen.

Maantiede 
Herrenberg sijaitsee ylänkömaalla Baden-Württembergin keskiosassa noin 30 kilometriä Stuttgartista lounaaseen. Herrenbergin asutus on keskittynyt kaupungin keskiosaan, pohjoisessa ja etelässä on hieman kantakaupungista erillään olevia asutustihentymiä. Herrenbergin itäosa on Schönbuchin metsää ja aivan lännessä on niin ikään metsäalueita.

Historia 
Herrenberg muodostettiin 1200-luvulla kahdesta pienestä kylästä, joiden nimet olivat Mühlhausen ja Raistingen. Paikallisesta linnasta, Schloss Herrenbergistä, on maininta maaliskuulta 1228. Linnasta on säilynyt pieniä osia nykyaikaan. 1300-luvulla Herrenbergiä hallitsivat Pfalzin kreivit Rudolf ja Konrad. Edellisen poika Ulrich kuoli Reutlingenin taistelussa 1377. Ulrichilla ei ollut jälkeläisiä, ja Herrenberg päätyi Württembergin haltuun 1382. Kaupunginpalo tuhosi Herrenbergin lähes tyystin 1466; kaupunki jälleenrakennettiin ja sen kaupunkioikeudet uusittiin 1503.

Talonpoikaissodassa maaliskuussa 1525 Herrenberg koki jälleen laajaa hävitystä. Niin ikään kolmikymmenvuotinen sota oli tuhoisa ja samoihin aikoihin rutto koetteli kaupunkia. Herrenbergin vanhakaupunki sai nykyisen ilmeensä sodan jälkeen.

1800-luvun alussa Herrenbergistä ympäristöineen tuli osa Württembergin kuningaskuntaa. Rautatieyhteyden Herrenberg sai 1879 ja ensimmäisen tehtaansa 1899. Toisen maailmansodan jälkeen Herrenberg kuului Yhdysvaltain miehitysvyöhykkeeseen ja vuodesta 1952 uuteen Baden-Württembergin osavaltioon. 1960- ja 1970-luvuilla Herrenbergiin liitettiin useita maalaiskuntia. Vuonna 1992 Herrenberg kytkettiin Stuttgartin lähijunajärjestelmään.

Herrenbergin maamerkki on kirkkorakennus Stiftskirche Herrenberg, jonka historia alkaa vuodesta 1276 ja joka säästyi 1900-luvun suursodilta. Kirkko kohoaa 57,1 metrin korkeuteen. Herrenbergissä on säilynyt lukuisia asuintaloja 1400–1700-luvuilta.

Talous ja liikenne 
Herrenbergissä on muun muassa elektroniikka-, lääke- ja huonekaluteollisuutta. Omega Pharmalla ja muotoilutoimisto Roman Klis Designilla on toimipaikka kaupungissa.

Herrenbergin rautatieasema sijaitsee rataosuudella Stuttgart–Tuttlingen 41,6 kilometriä Stuttgartin päärautatieasemalta. Se on myös Tübingenistä alkavan Ammertalin radan päätepiste. Etäisyys Tübingenin päärautatieasemalta on 21,4 kilometriä. Lounaista Saksaa halkova moottoritie BAB 81 kulkee Herrenbergin keskustan itäpuolitse. Stuttgartin lentoasema sijaitsee Herrenbergin koillispuolella.

Lähteet ja viitteet

Aiheesta muualla 
Herrenberg, Baden-Württemberg, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength

Baden-Württembergin kunnat
Saksan kaupungit
Sigala

Bruce Fielder (s. 1. marraskuuta 1992 Norwich, Norfolk, Englanti, taiteilijanimeltään Sigala) on brittiläinen DJ-tuottaja sekä miksaaja. Hänet tunnetaan kaikista parhaiten vuonna 2015 julkaisemastaan kappaleesta "Easy Love", joka mukailee yhtyeen The Jackson 5 kappaletta ABC. Se nousi Britannian singlelistan kärkeen, sekä pääsi viiden parhaan joukkoon myös viidessä muussa valtiossa.

Fielder on kiinnostunut musiikista jo 8-vuotiaasta lähtien, jolloin hän alkoi soittamaan pianoa jota hän soitti 8-luokalle saakka. Hän on käynyt Reephamin lukiota sekä opiskellut Norwichin kaupungin yliopistossa ennen valmistumistaan BA-tutkinnolla Westminsterin yliopistosta. Ennen soolouran aloittamista Fielder oli osana lisensoimattomia yhtyeitä ennen kuin hän alkoi miksaamaan ja tuottamaan kappaleita muille artisteille.

Diskografia

Albumit

 Brighter Days (28. syyskuuta 2018)
 Every Cloud (2023)

Singlet

Pääartistina

 Easy Love (2015)
 Sweet Lovin' (mukana Bryn Christopher) (2015)
 Say You Do (mukana Imani Williams ja DJ Fresh) (2016)
 Give Me Your Love (mukana John Newman ja Nile Rodgers) (2016)
 Ain't Giving Up (Craig Davidin kanssa) (2016)
 Only One (Digital Farm Animalsin kanssa) (2016)
 Show You Love (Katon kanssa, mukana Hailee Steinfeld) (2017)
 Came Here for Love (Ella Eyren kanssa) (2017)
 Lullaby (Paloma Faithin kanssa) (2018)
 Feels Like Home (Sean Paulin ja Fuse ODG:n kanssa, mukana Kent Jones) (2018)
 We Don't Care (The Vampsin kanssa) (2018)
 Just Got Paid (Ella Eyren ja Meghan Trainorin kanssa, mukana French Montana) (2018)
 Wish You Well (Becky Hillin kanssa) (2019)
 We Got Love (mukana Ella Henderson) (2019)

Vierailevana artistina

 Don't Need No Money (Imani Williams, mukana Sigala ja Blonde) (2016)

Lähteet

Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Brittiläiset musiikkituottajat
Erkki Matilainen

Erkki Matilainen (25. huhtikuuta 1913 Iisalmi – 7. helmikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen kuvaamataidon opettaja ja taidemaalari.

Elämä ja ura 

Erkki Matilaisen vanhemmat olivat August Matilainen (1872–1941) ja Anna Sofia o.s. Stadigh (1867–1939). Perheessä oli kuusi lasta, pojat Kalle, Jussi, Lauri, Martti, Erkki ja tytär Anni. August Matilainen oli töissä Valtionrautateillä.

Erkki Matilainen pääsi ylioppilaaksi Iisalmen yhteislyseosta 1934 ja kouluttautui Helsingissä opettajaksi. Hän valmistui kuvaamataidonopettajaksi vuonna 1941 ja veistonopettajaksi vuonna 1946 Taideteollisesta keskuskoulusta. Hän opiskeli myös Suomen Taideakatemian koulussa taidemaalarilinjalla vuosina 1946–1949.

Matilainen opetti Helsingin normaalilyseossa kuvaamataidon lehtorina vuodesta 1949 vuoteen 1976. Hän opetti myös Suomen taideakatemian koulussa vuosina 1949–1977 ja Taideteollisessa oppilaitoksessa 1949–1965 ja Helsingin opettajakorkeakoulussa 1951–1953. Erkki Matilaiselle myönnettiin kouluneuvoksen arvonimi vuonna 1982.

Matilaisen puoliso vuodesta 1944 oli Eila o.s. Rossi (Eilan isä oli liikemies ja urheilumesenaatti Esa Rossi). Pariskunta sai kolme tytärtä ja yhden pojan. Toiseksi vanhin tyttäristä on kuvanveistäjä Anu Matilainen.

Taidemaalarina Matilainen piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä vuonna 1940 ja viimeinen yksityisnäyttely oli 1984. Matilainen teki myös joitakin julkisia veistoksia. Näistä Vaikeitten aikojen 1939 – 45 muistomerkki (tai Vaikeiden aikojen muistomerkki) on Iisalmessa Uudenkirkon lähellä, veistos on paljastettu vuonna 1971 (tai 1970). Matilainen suunnitteli Lappeenrantaan Karjalan tykistörykmentin muistomerkin, joka paljastettiin vuonna 1985.

Valokuvia julkisista veistoksista

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Erkki Matilainen Kuvataiteilijamatrikkelissa
 Sotapolku.fi - Matilainen, Erkki

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
Kuvaamataidonopettajat
Kallinen

Kallinen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia:

Aune Kallinen (s. 1975), teatteriohjaaja ja esitystaiteilija
Jere Kallinen (s. 2002), jalkapalloilija
Timo Kallinen (1947–2013), teatteriohjaaja, teatteritaiteen tohtori
Yrjö Kallinen (1886–1976), poliitikko.
Agatha Deken

Agatha (Aagje) Deken (10. joulukuuta 1741 Amstelveen − 14. marraskuuta 1804 Haag) oli alankomaalainen kirjailija, joka yhdessä ystävättärensä Betje Wolffin kanssa kirjoitti sarjan Samuel Richardsonista herätteensä saaneita, johdonmukaisen toimintansa ja tyydyttävän luonteenkuvauksensa sekä luonnollisen dialoginsa vuoksi huomattavia romaaneja, kuten  Historie van Sara Burgerhart ja Abraham Blankaart . Kaksiosaista teosta Historie van Sara Burgerhart pidetään varhaisimpana Alankomaissa kirjoitettuna romaanina.

Deken oli kirjoittanut runoutta ennen tutustumistaan Bekkeriin vuonna 1776.
Bekker oli naimisissa pappi Adrian Wolffin (1707−1777) kanssa. Tämän kuoleman jälkeen naisilla oli läheinen ystävyyssuhde, ja he kirjoittivat yhdessä. Teosten sisältö on perusteltua, henkilöhahmot ovat uskottavia ja dialogi luonnollista.

Lähteet 

Alankomaalaiset kirjailijat
Vuonna 1741 syntyneet
Vuonna 1804 kuolleet
Laatukilpi

Laatukilpi Oy on vuonna 1972 Kauhavan Ylihärmässä perustettu kylttejä ja liikennemerkkejä valmistava yritys.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laatukilven verkkosivut

Suomalaiset yritykset
Hail of Bullets

Hail of Bullets oli alankomaalainen death metal -yhtye Rotterdamista. Yhtye perustettiin loppuvuodesta 2006. Yhtye tunnetaan sanoituksistaan, jotka ammentavat inspiraatiota toisesta maailmansodasta. Yhtye hajosi vuonna 2017.

Historia 
Hail of Bullets oli alankomaalainen death metal -yhtye Rotterdamista. Yhtye perustettiin loppuvuodesta 2006 kitaristi Stephan Gebédin pyytäessä laulaja Martin van Drunenia, rumpali Ed Warbya, basisti Theo van Ekelenia ja kitaristi Paul Baayensia mukaansa perustamaan vanhan koulukunnan death metal -yhtyettä.

Heinäkuussa 2007 yhtye äänitti neljä kappaletta promo-CD:tä varten. Dan Swanö tuotti kappaleet omassa Unisound Studios:aan. Tämä poiki pian levytyssopimuksen Metal Blade Recordsin kanssa, ja debyyttialbumi ...Of Frost and War julkaistiin toukokuussa 2008. Levyn sanoitukset käsittelevät toisen maailmansodan itärintaman tapahtumia.

Vuonna 2009 yhtye julkaisi seuraajan, kuuden raidan EP-levyn Warsaw Rising. Levyllä oli kaksi uutta kappaletta, Twisted Sisters-cover "Destroyers" ja kolme live-taltiointia. 

Yhtyeen toinen täyspitkä albumi, On Divine Winds julkaistiin lokakuussa 2010. Sanoitusten teema pysyi toisessa maailmansodassa, mutta tällä kertaa aiheena oli Tyynenmeren sota toisessa maailmansodassa, tarkemmin Japanin keisarikunnan nousu ja tuho.

Yhtyeen kolmas täyspitkä albumi, ja samalla viimeiseksi jäänyt julkaisu, III: The Rommel Chronicles julkaistiin vuonna 2013. Yhtye muutti levyä varten sanoitusten osalta lähestymistapaa, ja tällä kertaa levy käsitteli sotarintaman sijaan henkilöä, sotamarsalkka Erwin Rommelia.

Marraskuussa 2015 yhtye ilmoitti, vedoten henkilökohtaisiin syihin, että tiet yhtyeen ja laulaja Martin van Drunenin kanssa eriävät. Yhtyeen oli tarkoitus esiintyä kotimaisella festarilla, Steelfestillä toukokuussa 2016, mutta se jouduttiin perumaan.

Joulukuussa 2015 yhtye ilmoitti entisen Bolt Thrower -vokalistin, David Ingramin korvaavaan van Drunenin yhtyeen laulajana Maryland Death Festin keikoilla 28.5.2016. Tarkoitus oli myös yhtyeen mukaan alkaa säveltää uutta musiikkia. Tämä ei kuitenkaan koskaan toteutunut, sillä yhtye hajosi maaliskuussa 2017.

Jäsenet

Viimeinen kokoonpano 
 Theo Van Eekelen – basso (2006–2017)
 Paul Baayens – kitara (2006–2017)
 Stephan Gebédi – kitara (2006–2017)
 Dave Ingram – laulu (2016–2017)
 Ed Warby – rummut (2006–2017)

Entiset jäsenet 
 Martin van Drunen – laulu (2006–2015)

Diskografia

Studioalbumit

EP:t

Demot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Hail of Bullets BandCamp -sivustolla 
 Hail of Bullets Metal Blade Recordsin sivulla

Alankomaalaiset death metal -yhtyeet
Nikolai Grot

Nikolai Jakovlevitš Grot (1852–1899) oli venäläinen filosofi. Hän tuli 1883 filosofian professoriksi Odessan yliopistoon ja 1886 Moskovan yliopistoon. Oltuaan aluksi positivismin kannalla hän kääntyi yhä enemmän käsittelemään metafyysisiä kysymyksiä. Sielutieteen ja etiikan alalla hän vaikutti erittäin elähdyttävästi Venäjän filosofiseen tutkimukseen. Hän julkaisi muun muassa yhdessä Sergei Trubetskoin kanssa aikakauskirjaa Voprosy filosofii i psihologii ('Filosofian ja sielutieteen kysymyksiä').

Grotin isä oli kielentutkija Jakov Karlovitš Grot.

Lähteet

Aiheesta muualla

Venäläiset filosofit
Venäläiset professorit
Vuonna 1852 syntyneet
Vuonna 1899 kuolleet
Miikka Koivisto

Miikka Koivisto (s. 1982) on suomalainen  muusikko, tuottaja ja biisintekijä.

Koivisto tunnetaan yhtyeistä Ruusut, Normal Life -duosta Artturi Tairan kanssa ja sooloprojektistaan Hisser. Hänet muistetaan myös Disco Ensemble -yhtyeen keulakuvana.

Miikka aloitti työt Skorpioni levy-yhtiöllä vuonna 2021.

Koivisto toimi Fullsteam Recordsin  A&R:nä (artist and repertoire)  ja toimittaa viikoittaista uuden musiikin radio-ohjelmaa YleX -kanavalle .

Diskografia

Ruusut

Albumit 

 Ruusut (2018)
 Kevätuhri (2020)

Singlet 

 Käärmeen sisällä
 Siamilaiset
 555 (feat. Paperi T)
 Glitchit
Haluun et sä kaipaat mua
 Avaimet avaa ovii
 4321
Haamuasema

HISSER

Albumit

Singlet 

 Park Fiction
 Next Life

Normal Life

Albumit

Singlet 

 Spiderwebs/ Violence
 Delete That

Disco Ensemble 

 Disco Ensemblen diskografia

Tuottajana 

 Pariisin Kevät - Silta
 Paperi T - Yli
 Paperi T - Sinä Jne.
 Paperi T - Kaikki on hyvin
 Iisa - Zen (Co-Producer & Co-Writer)
 Elias Gould - Viininpunainen (Co-Producer & Co-Writer)
 Asa & Miikka Koivisto - Kaukosäädin
 Arto Tuunela & Miikka Koivisto - Tanssit Läpi Kaupungin

Elokuvamusiikki 

 Talvisydän (2016)  soundtrack
 Perintö (2015) soundtrack

Palkinnot 
 2019 Pro Musiikintekijät kunniamaininta , tusnnustukseksi toiminnasta Suomalaisen kevyen musiikin aseman edistämiseksi
 Ruusut Emma-gaala 2018: Kriitikoiden valinta -Emma
 Disco Ensemble Emma-gaala 2008: Vuoden DVD – Video Vortex

Lähteet 

 https://www.fullsteam.fi/fi/artistit/ruusut
 https://yle.fi/aihe/artikkeli/2018/08/21/ruusut-on-vuoden-hehkutetuin-yhtye-yksi-jasenista-on-kirjailija-lauri-levola
 https://www.iltalehti.fi/musiikki/a/e77cce02-e5c0-4fff-8992-f7c347cb7d2b
 https://www.mtvuutiset.fi/artikkeli/rock-yhtye-disco-ensemble-lopettaa/6742764
 https://musiikintekijat.fi/yhdistys/pro-musiikintekijat-kunniamaininta/

Viitteet

Suomalaiset muusikot
Suomalaiset musiikkituottajat
Suomalaiset lauluntekijät
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Sarah Crossan

Sarah Crossan (s. 4. tammikuuta 1981 Dublin) on irlantilainen nuortenkirjailija. Hän asuu ja työskentelee New Yorkissa. 

Hän on suorittanut filosofian ja kirjallisuuden tutkinnon Warwickin yliopistossa vuonna 1999. Hänellä on myös luovan kirjoittamisen maisteritutkinto samasta yliopistosta vuodelta 2003. Hän työskenteli aluksi opettajana, mutta saatuaan vuonna 2010 apurahan Edward Albee -säätiöltä hän vietti kesän Montaukissa New Yorkissa työstäen ensimmäistä romaaniaan The Weight of Water, joka ilmestyi vuonna 2011.

Crossanin suurin menestys on vuoden 2016 romaani One. Se on ilmestynyt vuonna 2018 suomeksi Kaisa Katteluksen suomentamana nimellä Yksi (ISBN 9789515244338). 

Vuonna 2017 Crossan valittiin yhdeksi 39:stä lupaavimmista eurooppalaisesta alle 40-vuotiaasta lasten ja nuorten kirjojen kirjailijasta Hay-festivaalilla Tanskan Aarhusissa.

Teokset
 The Weight of Water (2012)
 Breathe (2012)
 Resist (2013) – Breathe-teoksen jatko-osa
 Apple and Rain (2014)
 One (2015)
  We Come Apart (2017) Brian Conaghanin kanssa
 Moonrise (2017)
 Toffee (2019)

Lähteet

Irlantilaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Google Meet

Google Meet on Googlen kehittämä, yrityskäyttöön suunnattu videopuhelupalvelu. Se on käytettävissä verkkoselaimella sekä Android- ja iOS-sovelluksina. Maaliskuun 2020 alussa Google ilmoitti avaavansa Meetin korkeimman tilaustason Enterprisen ominaisuudet kaikille Google Workspace- ja G Suite for Education -pakettien käyttäjille 30. syyskuuta 2020 asti koronaviruspandemian takia.

Elokuusta 2020 lähtien Google suunnitteli yhdistävänsä Google Duo- ja enemmän yrityksille suunnatun Google Meet -palvelun. Vaikka päätös välillä peruttiin, ilmoitus yhdistämisestä tuli kesäkuussa 2022.
Yhdistäminen tapahtui siten, että Google Duo -sovellukseen lisättiin päivityksessä Meetin ominaisuudet ja sovellus nimettiin uudelleen Google Meetiksi, ja alkuperäinen Meet jäi käytöstä.

Käyttö 
Google Meet on osa Googlen organisaatioille kehittämää Google Workspace -pakettia, joten se on integroitu moniin muihin Googlen palveluihin. Google Meet -puhelun voi luoda Google-kalenterin tapahtumasta, ja kalenterin tapahtuman tiedot ovat käytettävissä videopuhelussa. Videopuhelun luojan on kuuluttava johonkin Google Workspace- tai G Suite for Education -organisaatioon, mutta puheluun voivat liittyä myös puhelun aloittajan Google Workspace -organisaation ulkopuoliset käyttäjät. Videopuheluihin liittyminen tapahtuu internet-linkistä, puhelinnumerolla, sähköpostikutsusta tai Google-kalenterin tapahtuman kautta.

Katso myös 
 Google Hangouts

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Verkkosivut

Google
Android-sovellukset
iOS-sovellukset
Pikaviestintäohjelmat
Videopuheluohjelmat
Matias Litmanen

Matias Litmanen (s. 1999) on suomalainen pesäpalloilija. Litmanen edustaa  Superpesiksessä pelaavaa Sotkamon Jymyä, mutta edusti kaudella 2019 myös viidessä ottelussa Koskenkorvan Urheilijoita. Litmanen on edustanut lainasopimuksilla myös Siilinjärven Pesistä ja Haminan Palloilijoita. Sisäpelissä  hän on etenijä tai vaihtaja ja ulkopelissä lukkari. Litmanen pelasi ensimmäiset ottelunsa Superpesiksessä kaudella 2018. Litmanen on pelannut urallaan 23 Superpesiksen runkosarjaottelua, joissa on lyönyt yhden kunnarin ja yhden tavallisen juoksun, tuonut 18 juoksua ja kerännyt 51 kärkilyöntiä. Litmanen saavutti SM-hopean Sotkamon Jymyn joukkueessa kaudella 2019.

Matias Litmanen on pesäpallosukua, johon kuuluvat myös SiiPeä valmentanut Ilmo Litmanen,  Superpesiksessä pelanneet Hannu Litmanen ja Heikki Litmanen sekä Henri Litmanen, joka on hänen serkkunsa.

Lähteet 
 http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=7878&view=pelaajakortti
 http://www.superjymy.fi/joukkue/?pelaaja=toni-kohonen (linkissä Matias Litmasen tiedot)

Viitteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Hot Right Now

Hot Right Now on brittiläismuusikko DJ Freshin kappale, jolla vierailee myös brittiläisartisti Rita Ora. Sen julkaisi Grove Studios DJ Freshin kolmannen, Nextlevelism-studioalbumin toisena singlenä 12. helmikuuta 2012. Kappale on julkaistu myös bonusraitana Rita Oran debyyttistudioalbumilla. Kappale oli myyntimenestys, sen päästyä jo ensimmäisellä listaviikolla Britannian singlelistan kärkeen. Official Charts Company vahvisti "Hot Right Nown" olevan kaikkien aikojen ensimmäinen Britannian singlelistan kärkeen päässyt drum and bass kappale. "Hot Right Now" oli Iso-Britanniassa 23:ksi myydyin kappale vuonna 2012 sen myytyä koko vuoden aikana 482 000 kopiota.

Kappaleelle on toteutettu myös Rohan BM:n ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 14. joulukuuta 2011. Video kuvattiin Los Angelesin Chinatownissa ja sillä nähdään Rita Ora monivärisessä, tyyliltään 80-lukulaisessa nahkatakissa esiintymässä hipstereiden kanssa graffitien peittämällä tontilla.

Lähteet

Vuoden 2012 kappaleet
Brittiläiset musiikkikappaleet
All About That Bass

All About That Bass on yhdysvaltalaisartisti Meghan Trainorin debyyttisingle. Sen julkaisi Epic Records hänen Title EP-levyn sekä samaa nimeä kantavan debyyttistudioalbumin ensimmäisenä singlenä 30. kesäkuuta 2014. Kappaleen ovat sanoittaneet Trainor sekä Kevin Kadish, joista jälkimmäinen myös tuotti sen. "All About That Bass" on lajityypiltään sekoitus purukumipoppia, doo-woppia sekä retro-R&B:a. Lisäksi siinä on elementtejä 1960-luvun musiikista. Sanoiltaan kappale pohjautuu Trainorin pyrkimykseen mainostaa positiivista kehokuvaa ja itsensä hyväksymistä sellaisenaan.

Musiikkikriitikot suhtautuivat kappaleeseen ristiriitaisesti: jotkut pitivät sitä yhtenä vuoden 2014 parhaista kappaleista, kun taas toiset kutsuivat sitä noveltyksi ja pitivät sitä epäonnistuneena aikeena mainostaa positiivista kehokuvaa. Kappale oli ehdolla Grammylle vuonna 2015 kategorioissa "Vuoden nauhoite" sekä "Vuoden kappale". "All About That Bass" oli julkaisunsa jälkeen Yhdysvalloissa Billboard Hot 100-listan kärjessä ja se myi siellä timanttia. Se saavutti singlelistan kärjen myös muun muassa Australiassa, Kanadassa sekä Iso-Britanniassa ja siitä tuli maailmanlaajuisesti vuoden 2014 neljänneksi myydyin single yli 11 miljoonalla myydyllä kopiolla.

Kappaleelle toteutettu Fatima Robinsonin ohjaama musiikkivideo julkaistiin 10. kesäkuuta 2014. Videolla nähdään 1950-luvulta inspiroitua estetiikkaa ja se oli merkittävässä roolissa kappaleen kuuluisaksi tekemisessä.

Lähteet

Vuoden 2014 kappaleet
Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Lips Are Movin

Lips Are Movin on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Meghan Trainorin kappale, jonka ovat sanoittaneet Trainor sekä Kevin Kadish joista jälkimmäinen myös tuotti sen. Sen julkaisi Epic Records hänen Title-debyyttistudioalbumin toisena singlenä 21. lokakuuta 2014. "Lips Are Movin" on lajityypiltään sekoitus purukumipoppia, doo-woppia sekä R&B:a. Sanoiltaan kappale kertoo valehtelevasta ja epäluotettavasta miehestä.

Kun Trainorin debyyttisingle "All About That Bass" sai musiikkikriitikoiden keskuudessa ristiriitaisen vastaanoton, sai "Lips Are Movin" puolestaan positiivisen vastaanoton, kriitikoiden kehuessa sitä kun se teki Trainoristä yhden hitin ihmeen sijaan menestyvän poplaulajan. "Lips Are Movin" oli julkaisunsa jälkeen kaupallinen menestys, sen ollessa Trainorin toinen peräkkäinen single joka on päässyt singlelistan viiden parhaan joukkoon Australiassa, Iso-Britanniassa, sekä Yhdysvalloissa Billboard Hot 100-listalla. Kappale pääsi singlelistan kymmenen parhaan joukkoon myös lukuisissa Euroopan valtioissa kuten Alankomaissa, Espanjassa, Itävallassa ja Saksassa. 

Kappaleelle on toteutettu myös Philip Andelmanin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin 19. marraskuuta 2014. Video esittää kohtauksia musiikkivideon kuvausten kulissien takaa ja sillä esiintyy tanssijoina muun muassa Les Twins sekä Chachi Gonzales. Video keräsi YouTubessa sen julkaisun jälkeen kahdessa päivässä yhteensä 2,5 miljoonaa näyttökertaa ja se sai positiivisia vastaanottoja musiikkikriitikoilta jotka kehuivat sen kuvakieltä. Trainor on esittänyt kappaleen livenä lukuisissa ohjelmissa kuten Todayssä, The Voicessa ja Dancing with the Starsissa. Sitä on esitetty myös Trainorin vuonna 2015 toteutetuilla That Bass Tour ja MTrain Tour-kiertueilla sekä vuonna 2016 toteutetulla The Untouchable Tour-kiertueella.

Lähteet

Vuoden 2014 kappaleet
Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet