joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Suomen Taiteilijaseuran kuvataiteilijapalkinto

Suomen Taiteilijaseuran kuvataiteilijapalkinto (aiemmin Palokärki-palkinto) on Suomen Taiteilijaseuran vuosittain vuodesta 1997 jakama palkinto. Se myönnetään tunnustuksena ansioituneelle ja ajankohtaiselle kuvataiteilijalle ja sen myöntämisestä. Palkinnon myöntämisestä päättää Taiteilijaseuran hallitus. Sen tavoitteena on lisätä suomalaisen kuvataiteen ja kuvataiteilijoiden arvostusta ja näkyvyyttä. Palkinto jaetaan vuorovuosin taidemaalarille ja muille kuvataiteilijoille. Sen arvo on 7 000 euroa.

Nykyisellä nimellään palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2016.

Palkitut

Palokärki-palkinto
 1997: Teemu Mäki
 1998: Paavo Paunu
 1999: Kimi Pakarinen ja Mika Seppälä
 2000: Tülay Schakir ja Jenni Turtonen
 2001: Johanna Lecklin ja Hannu Pakarinen
 2002: Kyllikki Haavisto
 2003:
 2004:
 2005: Raakel Kuukka ja Arto Väisänen
 2006:
 2007:
 2008: Emilia Ukkonen
 2009
 2010: Sami Pennanen
 2011
 2012: Minna Suoniemi

Kuvataiteilijapalkinto
 2016: Tuula Närhinen
 2017: Viva Granlund
 2018: Marja Helander
 2019: Susanne Gottberg
 2020: Petri Eskelinen
 2021: Raija Malka
Lähde

Lähteet

Kuvataidepalkinnot
Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot
Key

Kim Ki-bum (kor. 김기범, s. 23. syyskuuta 1991 Daegu), tunnettu paremmin taitelijanimellään Key, on eteläkorealainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä, muotisuunnittelija, tanssija ja televisiojuontaja. Hänet tunnetaan poikayhtye Shineen jäsenenä. Key aloitti soolouransa vuonna 2018 julkaisemalla esikoisalbuminsa Face. Hän on myös näytellyt useammassa musikaalissa, kuten Bonnie & Clyde (2013), Zorro (2014) ja Chess (2015). Hän on näytellyt myös draamasarjoissa Drinking Solo (2016) ja The Guardians (2017).

Key aloitti muotisuunnittelija uransa osallistumalla eri projekteihin. Hän teki yhteistyötä Brigde Ship Housen kanssa ja suunnitteli Shineen esiintymisasut konsertteihin. Vuonna 2016 hänestä tuli yhdysvaltalaisen Jill Stuart muotibrändin malli.

Diskografia

Studioalbumit 

 Face (2018), uudelleenjulkaisu I Wanna Be (2019)
 Gasoline (2022)

Soundtrack-albumit 

 School OZ – Hologram Musical OST (2016)

EP:t 

 Hologram (2018)
 Bad Love (2021)

Singlet 

 ”Forever Yours” (2018)
 ”One of Those Nights” mukana Crush (2018)
 ”Hologram” (2018)
 ”Cold” mukana Hanhae (2019)
 ”I Wanna Be” mukana Soyeon (2019)
 ”Hate That...” mukana Taeyeon (2021)
 ”Bad Love” (2021)
 ”Gasoline” (2022)

Lähteet 

Elävät henkilöt
Eteläkorealaiset laulajat
Muotisuunnittelijat
Eteläkorealaiset näyttelijät
Vuonna 1991 syntyneet
Maciej Tercjak

Maciej Tercjak (s. Łomża) on puolalainen karateka ja potkunyrkkeilijä. Hän saavutti Kyokushinissa Euroopan-mestaruuden 2017 katassa.

Kilpaura
vuonna 2014 hänestä tuli Puolan u21 kumite -65 kg varamestari,
vuonna 2017 ruku voitti Puolan Kumite Cupin -65 kg senior.
Tercjak saavutti aluksi toukokuussa 2017 EM-hopeaa yksilö- ja joukkuekatassa Ranskassa. Hän oli mukana myös kumitessa alle 70-kiloisten sarjassa, mutta hävisi ensimmäisellä kierroksella hallitsevalle Euroopan mestarille Kirill Psarjoville. Myöhemmin loppuvuonna Tercjak saavutti Bukarestin EM-kilpailuissa Euroopan mestaruuden yksilö- ja joukkuekatassa. Hänen parinaan joukkuekatassa olivat Marcin Sturgulewski ja Kamila Krzak.

Toukokuussa 2019 Tercjak saavutti yksilökatassa EM-hopeaa kotikoissaan Puolassa.

Potkunyrkkeily
Tercjak osallitui vuonna 2015 kahteen aatööripotkunyrkkeilyotteluun. Hän voitti Stanisław Zagórskin ja vuonna 2017 hän kohtasi Mateusz Olkiewiczin Puolassa, kun Tercjak hävisi kolmen kierroksen päätöksen..
Vuonna 2018 hän voitti Puolan potkunyrkkeilyssä.
Vuonna 2019 hän hävisi pisteillä 5 muay thai -kierroksen jälkeen Thaimaassa Lumpinne-stadionilla.
Vuonna 2022 hän voitti ammattitaistelun HFO 12 -gaalassa Puolassa KO vastaan ​​korkealla potkulla ensimmäisessä erässä Aleksy Zienkiewiczin kanssa.

Lähteet

Puolalaiset karatekat
Potkunyrkkeilijät
Kyokushinin harjoittajat
Elävät henkilöt
Sambut

Sambut (Allanblackia) on klusiakasvien (Clusiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu vajaat kymmenen lajia.

Sambut ovat puita, jotka kasvavat luonnossa trooppisessa Afrikassa Guineasta Tansaniaan ulottuvalla kaistaleella.

Lajeja 
 Allanblackia floribunda
 Allanblackia gabonensis
 Allanblackia kimbiliensis
 Allanblackia kisonghi
 Allanblackia marienii
 Allanblackia staneriana
 Allanblackia stuhlmannii – usambaransambu
 Allanblackia ulugurensis

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Allanblackia 

Klusiakasvit
Purple Disco Machine

Tino Schmidt (taiteilijanimeltään Purple Disco Machine, s. 1980 Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen DJ, lauluntekijä ja musiikkituottaja. Hän nousi suuren yleisön tietoon elokuussa 2020 brittiläisyhtye Sophie and the Giantsin kanssa julkaisemalla musiikkikappaleella "Hypnotized", joka myi Puolassa kaksinkertaista ja Italiassa jopa nelinkertaista platinaa.

Hän aloitti DJ-uransa vuonna 2012, jolloin hän julkaisi debyyttisinglen "Let It Whip". Schmidt julkaisi debyyttistudioalbumin "Soulmatic" lokakuussa 2017.

Diskografia

Albumit

 Soulmatic (20. lokakuuta 2017)
 Exotica (15. lokakuuta 2021)
 Club Exotica (17. joulukuuta 2021)

Singlet

 Let It Whip (2012)
 Need Someone (2013)
 My House/These Sheets (mukana James Silk) (2013)
 Move or Not (2013)
 People (Teenage Mutantsin kanssa) (2014)
 Something About Us (2014)
 Musique (2014)
 Get Lost (Teenage Mutantsin kanssa) (2015)
 Soul So Sweet (mukana Natalie Conway) (2015)
 L.O.V.E. (Boris Dlugoschin kanssa) (2015)
 Set It Out (Boris Dlugoschin kanssa) (2016)
 Sambal (2016)
 Counting on Me (Airplanen kanssa, mukana Aloe Blacc) (2016)
 Body Funk (2017)
 Devil in Me (mukana Joe Killington ja Duane Harden) (2017)
 Dished (Male Stripper) (2018)
 Encore (mukana Baxter) (2018)
 Love for Days (Boris Dlugoschin ja Karen Hardlingin kanssa) (2018)
 In My Arms (2020)
 Hypnotized (Sophie and the Giantsin kanssa) (2020)
 Exotica (mukana Mind Enterprises) (2020)
 Fireworks (mukana Moss Kena ja The Knocks) (2021)
 Playbox (2021)
 Dopamine (mukana Eyelar) (2021)
 Rise (mukana Tasita D'Mour) (2021)
 In the Dark (Sophie and the Giantsin kanssa) (2022)
 Twisted Mind (mukana Agnes) (2022)

Lähteet

Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Saksalaiset house-artistit
Keltaliekkipuu

Keltaliekkipuu (Delonix elata) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon, liekkipuiden (Delonix) sukuun kuuluva kasvilaji.

Keltaliekkipuu on kausivihanta puu, joka kasvaa tyypillisesti 5–15 metriä korkeaksi. Sen latvus on leveä ja muodoltaan pyöreä.

Keltaliekkipuu kasvaa luonnossa 400–1400 metrin korkeudessa kausivihannissa tiheiköissä ja pensaikoissa, usein yhdessä akaasioiden ja mirhapuiden kanssa. Lisäksi lajia tavataan kallioiden rinteiltä, jokien varsilta sekä kuivuneista jokiuomista. Keltaliekkipuun luontainen levinneisyysalue on itäisessä Afrikassa ja ulottuu Egyptistä Somaliaan ja Tansaniaan.

Keltaliekkipuun lehtiä käytetään paikallisesti ravintona ja paikoitellen lehtiä myydään marketeissa. Lehtien lisäksi lajin siemeniä voidaan käyttää ravinnoksi keitettyinä. Lajin kaarnaa, lehtiä ja juuria käytetään myös paikalliseen lääkintään ja puuainesta puutavaraksi sekä polttopuuksi.

Keltaliekkipuuta kasvatetaan näyttävän kukintansa myötä myös koristepuuna ja se sopii puutarhoihin, puistoihin tai katujen varsille. Keltaliekkipuu kasvaa hyvin tropiikin kuivemmilla seuduilla, joilla vuoden keskilämpötila on noin +27°C ja vuotuinen sademäärä 580–900 mm. Parhaiten keltaliekkipuu kasvaa täydessä auringon valossa hyvin vettä läpäisevässä maaperässä, mutta menestyy myös kivikkoisilla kasvupaikoilla. Keltaliekkipuun juurinystyröissä on typpeä sitovia symbionttisia bakteereja.

Lähteet 
 Useful Tropical Plants: Delonix elata

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Keltaliekkipuu (Delonix elata)
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Delonix elata 
 UniProt: Taxonomy – Delonix elata 
 The Plant List: Delonix elata 

Hernekasvit
Puut
Sophie and the Giants

Sophie and the Giants (lyhennetty muotoon SATG) on brittiläinen Sheffieldissä vuonna 2015 perustettu indie pop-yhtye. Se nousi suuren yleisön tietoon huhtikuussa 2020 julkaistuaan saksalaisen DJ-tuottajan Purple Disco Machinen kanssa musiikkikappaleen "Hypnotized" joka myi Puolassa kaksinkertaista ja Italiassa jopa nelinkertaista platinaa. Yhtyeen laulajan Sophien kertoman mukaan yhtyeen oli alun perin tarkoitus vain harjoitella musiikintekoa amatöörimuusikoiden kanssa, mutta hänen otettua keväällä 2017 yhtyeeseen kolme sen aikaista Guildfordin Musiikkiopiston opiskelijaa muuttuivat yhtyeen tavoitteet vakavemmiksi.

"Sophie and the Giants" julkaisi lokakuussa 2018 ensimmäisen EP-levynsä nimeltään "Adolescence".

Diskografia

Albumit

 Adolescence (26. lokakuuta 2018)

Singlet

 Monsters (2018)
 Bulldog (2018)
 Space Girl (2018)
 Waste My Air (2018)
 The Light (2019)
 Runaway (2019)
 Break The Silence (2019)
 Hypnotized (Purple Disco Machinen kanssa) (2020)
 Right Now (2021)
 Don’t Ask Me to Change (2021)
 Golden Nights (2021)
 Falene (Michelle Bravin kanssa) (2021)
 In the Dark (Purple Disco Machinen kanssa) (2022)
 We Own The Night (2022)

Lähteet

Brittiläiset yhtyeet
Anderssonin hallitus

Anderssonin hallitus () on Ruotsin hallitus joka oli virassa 30. marraskuuta 2021 – 18. lokakuuta 2022. Anderssonin hallitus oli pelkästään sosiaalidemokraateista koostuva vähemmistöhallitus. Hallitus olisi alun perin astunut virkaansa jo 26. marraskuuta 2021, ja siihen olisi kuulunut myös ympäristöpuolue. Andersson valittiin Ruotsin pääministeriksi 24. marraskuuta 2021, mutta hän erosi jo samana päivänä, kun ympäristöpuolue lähti hallituksesta valtiopäivien hyväksyttyä opposition budjetin eikä Andersson ehtinyt virallisesti astua tehtävään.

Anderssonin hallituksen keskeisimpiä tekoja oli hakea sotilasliitto Naton jäsenyyttä toukokuussa 2022. Jäsenyysneuvottelut käytiin kesäkuussa 2022, ja Naton huippukokouksessa Madridissa 5. heinäkuuta ulkoministeri Ann Linde allekirjoitti liittymispöytäkirjan.

Valtiopäivävaalien 2022 jälkeen pääministeri Andersson jätti eronpyyntönsä 15. syyskuuta 2022. Hallitus jatkoi toimitusministeristönä, kunnes Kristerssonin hallitus astui virkaan 18. lokakuuta 2022.

Hallituksen kokoonpano

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ruotsin hallituksen sivusto 

Ruotsin hallitukset
Kati Kunnas-Holmström

Kati Kunnas-Holmström (s. 1962 Espoo) on porilainen keramiikkataiteilija ja museoammattilainen.

Kunnas-Holmström toimi vuosina 1984-2014 perustamassaan Karotti-keramiikkapajassa. Keramiikkauransa jälkeen Kunnas-Holmström on toiminut Porin taidemuseossa ja toimittanut useita kansainvälistä ja kotimaista nykytaidetta käsitteleviä näyttelyjulkaisuja.   

Keramiikkataiteilijana Kunnas-Holmström tunnetaan erityisesti KIDE-sarjasta, joka sai alkunsa, kun Kemiran Porin tehdas tilasi messuosastolleen Milanoon tuotteita, jotka sisälsivät titaanioksidia. Kunnas-Holmström suunnitteli KIDE-sarjan, joka perustuu värimetallioksidien reaktioon tuotteen poltossa. Menetelmässä lasiteaineksen pinnalle ja sekaan kasvaa makrokiteitä, joiden sijaintia ja kokoa ei voi määrätä ennalta. Lopputuloksena syntyy jääkukkia, jotka taittavat valoa hologrammin tavoin.

Palkinnot 
 Vuoden 2006 Satakunnan Taito-käsityöyrittäjä

Lähteet 

Suomalaiset keramiikkataiteilijat
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Ahvenanmaan ammattikoulu

Ahvenanmaan ammattikoulu () on Ahvenanmaalla toimiva ruotsinkielinen ammatillinen oppilaitos. Oppilaitos on osaa Ålands gymnasiumia johon kuuluu lisäksi Ålands lyceum-lukio. 

Oppilaitos perustettiin 1.8.2011 jolloin yhdistettiin Ålands Hotell- och Restaurangskola, Ålands handelsläroverk, Ålands sjömansskola, Ålands vårdinstitut ja Ålands yrkesskola. 

Koulun merenkulkukoulutus (entinen Ålands Sjömansskola) on osa Alandica Shipping Academya.

Aiheesta muualla 

 Koulun kotisivut

Lähteet 

Ahvenanmaa
Suomen ruotsinkieliset ammattioppilaitokset
Helinä-keiju ja Mikä-mikä-hirviön arvoitus

Helinä-keiju ja Mikä-mikä-hirviön arvoitus () on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut animaatioelokuva.

Ääniroolit

Suomenkieliset äänet 

Muissa rooleissa: Petri Hanttu.
Suomenkielisen dialogin on ohjannut Susa Saukko.

Lähteet 

Peter Pan
Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat
Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
Vuoden 2014 yhdysvaltalaiset elokuvat
Melodifestivalen 2002

Melodifestivalen 2002 oli Ruotsissa 19. tammikuuta – 1. maaliskuuta 2002 järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 2002 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu käytiin tuolloin ensimmäistä kertaa kiertuemuotoisena. Kilpailun voitti Afro-dite kappaleella Never Let It Go.

Kilpailun kulku
Kilpailu alkoi neljällä alkukarsinnalla, joissa jokaisessa kisasi kahdeksan kappaletta, joita puhelinäänestäjät äänestivät kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisen kierroksen jälkeen neljä vähiten ääniä saanutta kappaletta putosivat, minkä jälkeen jäljellä olevien neljän kappaleen kesken järjestettiin toinen kierros. Toisen kierroksen kaksi eniten ääniä saanutta etenivät suoraan finaaliin ja seuraavat kaksi toiseen mahdollisuuteen.

1. semifinaali
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 19. tammikuuta Tipshallenissa Växjössä.

2. semifinaali
Toinen semifinaali kilpailtiin 26. tammikuuta Himmelstalundshallenissa Norrköpingissä.

3. semifinaali
Kolmas semifinaali kilpailtiin 2. helmikuuta Nordichallenissa Sundsvallissa.

4. semifinaali
Neljäs semifinaali kilpailtiin 8. helmikuuta Lugnetissa Falunissa.

Toinen mahdollisuus
Toinen mahdollisuus kilpailtiin 22. helmikuuta SVT:n lähetystalossa Tukholmassa nimellä Vinnarnas val (). Toisessa mahdollisuudessa raati, joka koostui vanhoista Melodifestivalen-voittajista, valitsi kahdeksasta kappaleesta kaksi finaaliin. Raadin muodostivat Siw Malmkvist, Lasse Holm, Jill Johnson, Tommy Nilsson, Charlotte Nilsson, Svante Thuresson, Roger Pontare ja Nanne Grönvall.

Finaali
Finaali kilpailtiin 1. maaliskuuta Globenilla Tukholmassa.  Finaalissa voittajan valitsivat yhdessä 11 ympäri Ruotsia kokoontunutta alueraatia sekä puhelinäänestäjät. Kukin raati antoi mielestään seitsemälle parhaalle kappaleelle pisteitä kaavalla 1-2-4-6-8-10-12, ja puhelinäänestyksen kärkiseitsikko sai pisteitä kaavalla 11-22-44-66-88-110-132.

Eritellyt raatiäänet

Lähteet
http://natfinals.50webs.com/90s_00s/Sweden2002.html

Eurovision laulukilpailu 2002
Ruotsi Eurovision laulukilpailussa
Melodifestivalen
Omenamangrovet

Omenamangrovet (Sonneratia) on rantakukkakasvien (Lythraceae) heimoon kuuluva pienehkö kasvisuku. Sukuun kuuluu neljästä kuuteen lajia sekä muutama lajiristeymä.

Omenamangrovet kasvavat luonnossa Afrikan itärannikolla, Madagaskarilla, Intian niemimaalla ja sen läheisillä saarilla, Kaakkois-Aasiassa, Malaijien saaristossa, Oseaniassa sekä Australian pohjoisosissa.

Lajeja ja risteymiä 
 Sonneratia alba – valko-omenamangrove
 Sonneratia apetala
 Sonneratia caseolaris
 Sonneratia ovata
 Sonneratia × gulngai
 Sonneratia × hainanensis

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Omenamangrovet (Sonneratia)
ITIS: Sonneratia 
UniProt: Taxonomy - Sonneratia 
The Plant List: Sonneratia 
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Sonneratia 

Rantakukkakasvit
Vijay

Vijay (; ) on intialainen nimi. Se voi tarkoittaa seuraavia:

Henkilöt 
 Joseph Vijay Chandrasekhar, intialainen näyttelijä
 Vijay Kumar, intialainen urheiluampuja
 Vijay Mallya, intialainen liikemies
 Vijay Rupani, intialainen poliitikko
 Vijay Singh, fidžiläinen golfaaja

Muut 

 Operaatio Vijay, Intian asevoimien sotilasoperaatio vuonna 1961
Anna Elizabeth Klumpke

Anna Elizabeth Klumpke (28. lokakuuta 1856 San Francisco − 9. helmikuuta 1942 San Francisco) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän maalasi muotokuvia ja arkielämän tapahtumia.

Elämänvaiheita 
Klumpken isä oli saksalaistaustainen siirtolainen, joka oli uudessa kotimaassaan noussut vauraaksi kiinteistösijoittajaksi. Perheen varallisuus mahdollisti elämän, jossa lapset saattoivat keskittyä kulttuurin ja taiteen maailmaan.

Klumpke oli lapsuudessaan onnettomuudessa, jossa hänen toinen jalkansa vaurioitui. Hän kärsi jalkavaivoista loppuelämänsä. Klumpke joutui viettämään paljon  aikaa vuoteessa kykenemättä liikkumaan. Silloin hänelle annettiin nukke, josta tuli merkityksellinen hänen elämässään, kuten myöhemmin sen tekijästä. Rosa- nimiset nuket olivat tuolloin suosittuja Yhdysvalloissa ja Euroopassa, ja Klumpke halusi kovasti tavata nuken tekijän, taiteilija Rosa Bonheurin. Hän oli yhdeksänvuotias, kun hän matkusti äitinsä ja sisartensa kanssa kolmeksi vuodeksi Eurooppaan saamaan hoitoa jalkavaivoihinsa. He palasivat Eurooppaan vuonna 1872 vanhempien avioeron jälkeen.

Klumpke aloitti taideopinnot vuonna 1877 Pariisissa Académie Julianissa, missä hänen opettajinaan olivat William-Adolphe Bouguereau, Tony Robert-Fleury ja Jules Joseph Lefebvre. Hän sai tunnustusta taiteestaan jo opiskeluaikana, muun muassa arvostetun vuoden taideopiskelijan arvonimen, ja kotimaassaan hän sai ensimmäisenä naisena Pennsylvanian taideakatemian kultamitalin. Ensimmäiset muotokuvatilauksensa hän otti vastaan vuonna 1882.

Opiskeluaikanaan Klumpke näki museossa Bonheurin maalauksen, joka teki häneen valtavan vaikutuksen. Teos oli Kyntötyöt Neversissä ja Klumpke teki teoksesta kopion. Teosta kopioidessaan hänelle tuli uudelleen halu tavata Bonheur. Muistelmissaan hän kuvaili teoksestaan tulleen hänelle talismaanin. Hän päätti lähestyä Bonheuria kirjeitse vuonna 1887. Kirjeenvaihtosuhde kesti kymmenen vuotta. Asuessaan Bostonissa Klumpke tarjoutui maalaamaan Bonheurin muotokuvan, mihin tämä suostui. Naiset tapasi ensi kerran Ranskassa vuonna 1898.

Muotokuvaa maalattaessa naiset rakastuivat. He asuivat yhdessä Bonheurin loppuelämän ajan. Kummankin taiteilijan suvut vastustivat naisten liittoa, jota Klumpke kuvasi "kahden sielun jumalalliseksi liitoksi". Bonheur kuoli vuonna 1899 Klumpken käsivarsille. Naisten suhde oli kestänyt yhdeksän kuukautta, ja sinä aikana Bonheur oli ehtinyt tehdä testamentissaan Klumpkesta ainoan perijänsä, mikä oli ennenkuulumatonta.

Testamentin antamalla huomattavalla varallisuudella Bonheur oli tarkoittanut, että Klumpken ei tarvitsisi enää ottaa vastaan muotokuvatilauksia. Klumpke jatkoi kuitenkin maalaamista loppuelämänsä. Hän myi suuren määrän Bonheurin maalauksia ja perusti Rosa Bonheurin taidepalkinnon ja tämän nimeä kantavan museon. Vuonna 1908 ilmestyi Klumpken kirjoittama Bonheurin elämäkerta.

Teoksia

Viitteet

Lisää aiheesta 
 http://www.femininemoments.dk/blog/tag/anna-klumpke/

Yhdysvaltalaiset taidemaalarit
Vuonna 1856 syntyneet
Vuonna 1942 kuolleet
Kaare Dybvad

Kaare Dybvad Bek (s. 5. elokuuta 1984 Holbæk) on tanskalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko ja Tanskan nykyinen maahanmuuttoministeri Frederiksenin hallituksessa toukokuusta 2022. Aiemmin hän toimi samassa hallituksessa sisä- ja asuntoministerinä. Hän toimi jo syksyllä 2020 lyhyesti Tanskan maahanmuuttoministerinä, kun virkaa hoitanut Mattias Tesfaye oli isyyslomalla. Dybvad on istunut kansankäräjillä vuodesta 2015.

Yksityiselämä
Dybvad on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa.

Teokset
 Dybvad, Kaare. Udkantsmyten. People'sPress, 2015. ISBN 9788771594676
 Dybvad, Kaare. De lærdes tyranni. People'sPress, 2017. ISBN 9788772001524

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kaare Dybvad Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla 
 Kaare Dybvad Tanskan sosiaalidemokraattisen puolueen verkkosivuilla 

Tanskan sisäministerit
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Poitz

Poitz on suomalainen, nyt jo sammunut aatelissuku, joka tunnetaan 1400-luvulta alkaen. Se on alkuaan Pommerista. Niklis Poitz sai Eerik Akselinpoika Tottilta rälssikirjeen 18.10.1463. Suku omisti Poitsilan kartanon Vehkalahdella, nykyisen Haminan alueella. Poitz ja Creutz -sukujen yhteinen alkuperä on jatkuvasti herättänyt kiinnostusta sukututkijoiden parissa. 
Suku otettiin Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1636 numerolla 246. Se sammui luultavasti vuonna 1723.

Lähteet
Poitz nr 246 - Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor
 s. 81-84.
Anthoni, Eric 1951: ”Creutzar och Poitzar”. Genos 22(1): 11–12.
Kurtén, Love: "Mathis von der Sahe". Genos 1979:1-7.
Vähäkangas, Tapio: "Uusmaalainen rälssisukusikermä", Genos 2/1999: 92-109.
Vähäkangas, Tapio: "Lammin Vanhankartanon omistajat." Genos 2/2018, s. 102-106.

Ruotsin aateli
Suomalaiset aatelissuvut
Kymenlaakson historia
Kristillinen identiteetti

Kristillinen identiteetti (tunnetaan myös nimellä identiteettikristillisyys) on kristinuskon tulkinta, jonka mukaan vain kelttiläiset ja germaaniset kansat, kuten anglosaksit, pohjoismaiset kansat ja/tai arjalaiset ja sukulaiskansat ovat Abrahamin, Iisakin ja Jaakobin siten muinaisten israelilaisten jälkeläisiä.

Se ei ole järjestäytynyt uskonto, ja sitä harjoittavat yksilöt, riippumattomat seurakunnat ja jotkut vankilajengit, eikä se ole sidoksissa tiettyihin kristillisiin kirkkokuntiin. Sen teologia on kristinuskon rodullinen tulkinta. Kristilliseen identiteettiin perustuvat uskomukset kehittivät ensisijaisesti 1900-luvun alussa kirjoittajien toimesta, jotka pitivät eurooppalaisia ​​"valittuna kansana" ja juutalaisia ja ei-valkoisia Kainin kirottuina jälkeläisinä, jotka he uskovat olevan "käärmeen sekasikiöitä". Tätä uskomusta kutsutaan yleisesti käärmeen siemeneksi tai kahden siemenlinjan oppi. Valkoista ylivaltaa kannattavat lahkot ja jengit omaksuivat myöhemmin monia näistä opetuksista.

Kristillinen identiteetti edistää ajatusta, että kaikki ei-valkoiset (ihmiset, jotka eivät ole täysin eurooppalaista syntyperää) joko tuhotaan tai orjuutetaan, jotta ne voivat palvella valkoista rotua uudessa Jeesuksen Kristuksen taivaallisessa valtakunnassa maan päällä. Sen oppi sanoo, että vain "adamilaiset" (valkoiset) ihmiset voivat saavuttaa pelastuksen ja päästä paratiisiin. Monet sen kannattajista ovat millennialisteja.

Sitä pidetään rasistisena, juutalaisvastaisia ja valkoisten ylivaltaa kannattava Anti-Defamation Leaguen ja Southern Poverty Law Centerin mukaan.

Lähteet 

Antisemitismi
Kristillinen fundamentalismi
Kristilliset käsitteet
Rasismi
Kaija (täsmennyssivu)

Kaija voi tarkoittaa seuraavia:

 Kaija, naisen etunimi
 kaijat (Psittaculidae), papukaijalintuihin kuuluva heimo
 kaijat (Psittacula), kaijojen heimoon kuuluva lintusuku
 Kaija, sukunimenä:
 Ilpo Kaija (1921–1944), suomalainen vänrikki ja runoilija
 Kaija-nimisiä paikkoja:
 Kaija, järvi Heinolassa
 Kaija, saari Keiteleellä
 Kaija, järvi Keuruulla
 Kaija, järvi Kuhmoisten Karklammella
 Kaija, järvi Kuhmoisten Myllykylässä
 Kaija, saari Savonlinnassa
 Ala-Kaija, järvi Keuruulla lähellä Haapamäkeä
 Ylä-Kaija, järvi Keuruulla lähellä Haapamäkeä
 Paha-Kaija, lampi Keuruulla lähellä Haapamäkeä
 Honka-Kaija, järvi Keiteleen Kapustakylässä
 Iso-Kaija, järvi Konneveden Pyydyskylässä
 Suo-Kaija, järvi Keiteleen Hyödynkylässä
 kaija, merenkulkuterminä: laituri.

Lähteet
Empetrum rubrum

Empetrum rubrum on Etelä-Amerikassa esiintyvä variksenmarjalaji. Se on enintään 80 senttimetriä korkeaksi kasvava varpu, jolla on kypsinä kirkkaanpunaiset marjat. Ne ovat syötäviä ja myös koristeellisia. Empetrum rubrum esiintyy Etelä-Amerikan eteläosassa Chilessä ja Argentiinassa: Keski-Chilessä, Patagoniassa, Falklandinsaarilla, Tristan da Cunhalla ja tulokaslajina Etelä-Georgian saarella. Juan Fernándezin saarilta laji on hävinnyt.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 iNaturalist: Empetrum rubrum
 JSTOR Global Plants: Empetrum rubrum 
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Empetrum rubrum 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Empetrum rubrum 

rubrum
Myllykonsti

MyllyKONSTi eli Noormarkun Taide- ja kulttuuriyhdistys Myllykonsti ry on vuonna 2007 rekisteröity kuvataiteilijoista koostuva taideyhdistys. MyllyKONSTi järjestää jäsenten taidenäyttelyitä Noormarkussa ja ulkopaikkakunnilla.  

MyllyKONSTIN nimi juontaa yhdistyksen taidenäyttelyiden pitopaikasta Myllykartanosta, joka sijaitsee Noormarkunjoen Myllykosken vieressä. 

Kuvataiteilija Anja Karkku-Hohti on yhdistyksen kunniapuheenjohtaja.

Lähteet 

Taiteilijaseurat
Noormarkku
Regardless

Regardless on brittiläislaulajan Rayen ja drum and bass-yhtye Rudimentalin musiikkikappale. Sen julkaisi Polydor Records Rayen Euphoric Sad Songs-debyyttistudioalbumin viidentenä singlenä 20. marraskuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Raye, Nadia Ali sekä Markus Moser ja sen tuotannosta vastasivat Punctual ja Rudimental. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 8. tammikuuta 2021. Videolla nähdään Raye parin seuralaisen kanssa äärettömässä altaassa vetämässä koreografiaa kappaleen tahdissa.

"Regardless" oli kaupallisesti huono menestys, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Iso-Britanniassa. Heikosta yleismenestyksestä huolimatta kappale on pitkällä tähtäimellä myynyt kultaa Puolassa.

Lähteet

Vuoden 2020 kappaleet
Sarvimangrovet

Sarvimangrovet (Ceriops) on mangrovepuukasvien (Rhizophoraceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku, johon kuuluu neljä tai viisi lajia.

Sarvimangrovet kasvavat luonnossa Afrikan itärannikolla, Madagaskarilla, Aasian rannikoilla Pakistanista Kiinaan, Malaijien saaristossa, Oseaniassa sekä Australian pohjoisosissa.

Lajeja 
 Ceriops australis
 Ceriops decandra
 Ceriops tagal – polvisarvimangrove
 Ceriops zippeliana

Lähteet 

Mangrovepuukasvit
Myllykartano

Myllykartano on vuonna 1907 valmistunut entinen meijeri, joka sijaitsee Noormarkun keskustan tuntumassa Noormarkunjoen Myllykosken vieressä. Rakennus on meijeritoiminnan päätyttyä toiminut mm. tilapäisenä kirkkona (1921–1933), urheilutalona (1950-luvulta alkaen) sekä nuorisotalona (vuodesta 1981 alkaen). Nykyisin rakennus on suojeltu.   

Rakennusta käyttävät muun muassa paikalliset kulttuuriyhdistykset ja urheiluseurat. Taide- ja kulttuuriyhdistys MyllyKONSTi järestää rakennuksessa taidenäyttelyitä ja harrastajateatteri Nokun näyttämö näytelmiä. Myllykartanon salia käytetään myös liikuntasalina ja rakennuksen WC-tilat palvelevat kesäaikaan uimarannan ja urheilukentän käyttäjiä. Rakennuksen edellisestä peruskorjauksesta on 40 vuotta ja kaupunginvaltuusto on tehnyt aloitteen huonokuntoisen rakennuksen kunnostamisesta.

Lähteet

Noormarkku
Porin rakennukset ja rakennelmat
Suomen meijerit
Bongossipuut

Bongossipuut (Lophira) on mikinpensaskasvien (Ochnaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku, johon luetaan nykyään kuuluvaksi vain kaksi lajia.

Bongossipuiden levinneisyysalue on keskisessä Afrikassa ulottuen länsirannikolta Senegalista itään Sudaniin ja Ugandaan sekä etelässä Kongon demokraattiseen tasavaltaan.

Lajit 
 Lophira alata – siipibongossipuu
 Lophira lanceolata

Lähteet 

Ochnaceae
911 (kappale)

911 on yhdysvaltalaislaulajan Lady Gagan musiikkikappale. Sen julkaisi Interscope Records hänen Chromatica-studioalbumin kolmantena singlenä 18. syyskuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Gaga, Justin Tranter, BloodPop ja Madeon, joista viimeisin myös tuotti sen Benjamin Ricen kanssa. "911" on lajityypiltään eurodisco, synthpop ja elektropop-kappale johon on otettu vaikutteita funkista ja teknosta. Sanoiltaan kappale kertoo mielenterveydestä sekä antipsykoottisesta lääkityksestä jota Gagalle on myönnetty.

"911" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta jotka ylistivät sitä yhdeksi albumin parhaimmista kappaleista, kehuen sekä sen tuotantoa että sanoja. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Tarsem Singh ja siinä nähdään Gaga surrealistisessa unelmamaisemassa, josta hän havahtuu videon lopussa todellisuuteen. Video sai suurimman inspiraationsa armenialaisen elokuvaohjaajan Sergei Parajanovin vuoden 1969 neuvostoliittolaisesta taide-elokuvasta "Granaattiomenan väri". Gaga on esittänyt kappaleen livenä muun muassa vuoden 2020 MTV Video Music Awardsissa.

Arvostelumenestyksestä huolimatta kappale ei ollut kuitenkaan kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Uudessa-Seelannissa.

Lähteet

Vuoden 2020 kappaleet
Lady Gagan kappaleet
Studium Catholicum

Studium Catholicum on suomalainen dominikaanisääntökunnan ylläpitämä kulttuurikeskus, kirjasto ja kustantamo Helsingissä. Kirjastolla on nykyisin noin 40 000 niteen kokoelma pääasiassa teologista kirjallisuutta. Keskus järjestää myös luento- ja kulttuuritilaisuuksia sekä säännöllistä aamu- ja iltapalvelus- sekä messutoimintaa. Keskuksen nykyiset tilat sijaitsevat Ritarikadulla, minne laajeneva kirjasto siirtyi alkuperäiseltä paikaltaan Bulevardilta vuonna 1966. Nykyisessä keskuksessa on kirjaston lisäksi kappeli, juhlasali sekä asuintilat Suomessa toimiville dominikaaneille. Studium Catholicum on myös kustantanut teologiaa ja kirkkohistoriaa käsittelevää kirjallisuutta. 

Studium Catholicum perustettiin toisen maailmansodan jälkeen, kun Pyhä istuin vuonna 1946 ilmoitti aikeistaan perustaa Suomeen keskiajan pohjoismaiseen tieteeseen, taiteeseen, kirjallisuuteen ja kansanperinteeseen keskittyvän tutkimuskeskuksen, jonka hoitaminen annettaisiin dominikaaneille. Suunnitelmia dominikaanien toiminnan uudelleenkäynnistämiseksi Suomessa oli ollut jo 1930-luvulla, kun sääntökunta oli uskonpuhdistuksen jälkeen palannut vuosisadan alkuvuosikymmeninä myös Norjaan ja Ruotsiin, mutta sota viivästytti alkuperäisiä suunnitelmia. Vuonna 1949 dominikaanisääntökunta aloitti jälleen toimintansa Suomessa, 700 vuotta sen jälkeen kun dominikaanit olivat alun perin perustaneet konventin Turkuun. Seuraavana vuonna perustettiin Studium Catholicumin säätiö, joka sai Vatikaanilta neljän miljoonan markan peruspääoman. Säätiön perustamiseen oli pyydettävä erityislupaa oikeusministeriöstä, koska säätiö oli dominikaanien Ranskan provinssin alaisuudessa eikä sen johtaja dominikaanipappi André Bonduelle ollut Suomen kansalainen. Aluksi keskuksen dominikaanit olivat Ranskasta Suomeen tulleita munkkeja, mutta 1961 vihittiin papiksi Martti Voutilainen. Kyseessä oli tällöin ensimmäinen suomalainen katolinen ordinaatio neljään vuosisataan. Myös silloinen paavi Johannes XXIII välitti tervehdyksensä tapauksen johdosta. Martti Voutilainen työskenteli Studiumissa kuolemaansa asti vuonna 2001. Vuonna 2015 vihittiin papiksi toinen reformaation jälkeinen suomalainen dominikaani, Gabriel Salmela, joka nykyään toimii Studium Catholicumin johtajana.

Katso myös 

 Katolinen kirkko Suomessa
 Dominikaanien historia
 Katolinen tiedotuskeskus

Lähteet

Aiheesta muualla  

 Studium Catholicumin verkkosivut
Kirjaston sähköinen aineistohaku 

Katolinen kirkko Suomessa
Dominikaanit
Suomalaiset kustantamot
Suomen kulttuurikeskukset
Juuso Leppälä

Juuso Leppälä (s. 1981 Viljakkala) on Porissa asuva ja työskentelevä kuvataiteilija. Hän on valmistunut Kankaanpään taidekoulusta vuonna 2005. Leppälä on Porin Taidegraafikot ry:n, Taiteilijaseura Nyten ja T.E.H.D.A.S. ry:n jäsen.

Työskentely 
Leppälän mustekynällä ja musteella toteutettujen teosten tyyli on piirustuksellinen. Levylle toteutetussa mustetekniikassa, jossa Leppälä myös raapii mustetta pois levyltä, on yhtymäkohtia metalligrafiikkaan ja sarjakuvaan. Leppälän yksittäiset teokset muodostavat sarjakuvaa muistuttavia teossarjoja. Leppälä käyttää myös muita tekniikoita, esimerkiksi hän maalaa pintoja laimennetulla musteella tai akryyliväreillä, tai käyttää pastelliliitua ja akvarellia. Lisäksi hän tekee taidegrafiikkaa eri menetelmillä.

Taide 
Viime vuosina Leppälä on työstänyt teossarjoja, joihin syntyy jatkuvasti uusia teoksia. Usein melko pienikokoisissa teoksissa on runsaasti yksityiskohtia. Teokset herättävät ajatuksia sekä yhteiskunnasta ja ympäristöstä että henkilökohtaisista kokemuksista. Hän on kertonut inspiroituneensa Piet Mondrianin myöhäisestä, ei-esittävästä maalauksesta, joka sai hänet kiinnostumaan abstraktista taiteesta uudella tavalla.

Leppälän teoksia kuuluu Porin kaupungin taidekokoelmaan.

Lähteet 

Suomalaiset taidegraafikot
Vuonna 1981 syntyneet
Porin kulttuuri
Elävät henkilöt
Tuula Juti

Tuula Juti (s. 1938 Lappeenranta) on harjavaltalainen kuvataiteilija.

Ura 
Juti opiskeli Porin piirustuskoulussa vuosina 1969–1971. Juti on osallistunut ARS Rauma -näyttelyyn 1977 ja Porin taiteilijaseuran näyttelyihin. Hän on pitänyt useita yksityisnäyttelyitä Satakunnassa, Helsingissä ja Jyväskylässä, muun muassa Rauman taidemuseossa vuonna 1977. Juti on esiintynyt yhteisnäyttelyissä muun muassa Porin taidemuseossa ja Emil Cedercreutzin museossa. Hänen teoksiaan on Porin ja Kankaanpään kaupunkien kokoelmissa sekä useissa yksityiskokoelmissa. Lisäksi hänen teoksiaan on Satasairaalan taidekokoelmassa.

Taide 
Kuvataidekriitikko Pertti Ala-Outisen mukaan Jutin taiteelle on tyypillistä luonnosta saatujen vaikutteiden muokkaaminen maalauksen ehdoin itsenäisesti toimiviksi visoiksi; Jutin maalauksissa heinikot ja oksat muodostavat lähes abstrakteja rakenteita ja siveltimen jälki on usein selvästi havaittava. Silti vaikutelma teoksen aiheesta säilyy elävänä. Maalausten lisäksi Juti on tehnyt kattavasti grafiikkaa.

Lähteet 

Suomalaiset taidemaalarit
Porin kulttuuri
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Wii (pelisarja)

Wii on simulaatiopelien sarja saman nimiselle konsolille ja sen seuraajalle, Wii U, jotka Nintendo on julkaissut. Näissä peleissä on yhteinen suunnitteluteema, jossa on toistuvia elementtejä, kuten rento peli, enimmäkseen tai kokonaan hahmot ovat Mii-hahmoja ja tosielämän toimintaa simuloivat ohjausjärjestelmät.

Nintendon johtaja Shigeru Miyamoto suunnitteli Wii-ohjaimien myymisen Wii pelisarjan pelien kanssa.

Pelaaminen 
Wii käyttää ohjaimissaan liiketunnistimia, jotka tunnistavat pelaajan liikkeen ja tekee sen pelissä. Esimerkiksi Wii Sportsin Baseball pelissä pelaaja pitää Wii ohjainta kuten pesäpallomailaa ja heilauttaa ohjainta, kun pallo tulee.

Pelit 
Wiistä on tullut yksi myydyimmistä videopelisarjoista, ja jokaista Wii- peliä on myyty miljoonia kappaleita. Etenkin Wii Sportsia pidetään kaikkien aikojen neljänneksi myydyimpänä videopelinä sekä kaikkien aikojen myydyimpänä yhden konsolin pelinä. Kesäkuussa 2009 Wii Fit auttoi terveyspeli lajityyppiä tuottamaan yhteisiä tuloja 2 miljardia dollaria, joista suurin osa tuotettiin bruttotulona pelin sen ajan 18.22 miljoonan myynnillä. Suurin tuottaja on Wii Sports.

Wii Sports

Wii Play

Wii Fit

Wii Party

Muut pelit

Ohjelmistot

Lähteet
Jakob Erbar

Jakob Erbar (2. elokuuta 1878 Düsseldorf – 1. heinäkuuta 1935 Köln) oli saksalainen kirjainmuotoilija ja opettaja. Jakob Erbar opiskeli suunnittelijaksi Düsseldorfissa ja kävi lisäksi typografian kursseja opettajinaan Fritz Helmut Ehmcke ja Anna Simons. Erbar työskenteli sen jälkeen kirjainmuotoilijana Dumont-Schaubergin kirjapainossa Kölnissä. Hän opetti vuonna 1908 Städtische Berufsschulessa ja vuosina 1919–1935 Kölner Werkschulessa.

Jakob Erbarin suunnittelemia kirjaintyyppejä 
 Feder-Grotesk (1908)
 Erbar-Grotesk (1922–1930)
 Lumina (1922–1930)
 Lux (1922–1930)
 Phosphor (1922–1930)
 Koloss (1923)
 Candida (1936)

Lähteet 

Saksalaiset kirjainmuotoilijat
Vuonna 1878 syntyneet
Vuonna 1935 kuolleet
Alueellisesti hävinnyt laji

Alueellisesti hävinnyt laji (RE) on eliölaji, joka on hävinnyt joltakin rajatulta maantieteelliseltä alueelta. Alue voi olla esimerkiksi kunta, maakunta, valtio, maanosa, saari tai mantere. Eliölaji voi hävitä alueelta useasta eri syystä johtuen, kuten esimerkiksi taudin, petoeläinten muuttuneen määrän, ihmisen toiminnan, luonnonkatastrofin, yksittäisen poikkeuksellisen kylmän tai kuuman vuoden tai pidempijaksoisen ilmastonmuutoksen seurauksena. Osa eläimistä myös liikkuu isolla reviirillä, jolloin esimerkiksi harvoin tietyn valtion ilmasto-oloissa tavatut yksilöt voivat yksinkertaisesti siirtyä valtiorajojen yli.

Alueellisesti hävinnyttä lajia ei tule sekoittaa sukupuuttoon, joka tarkoittaa eliölajin lopullista katoamista koko maailmasta peruuttamattomasti.

Lähteet

Katso myös 
 Luonnosta hävinnyt laji

Luonnonsuojelu
Formula E -kausi 2021–2022

Formula E -kausi 2021–2022 oli järjestyksessään kahdeksas Formula E -sarjan kausi. Kausi alkoi 28. tammikuuta 2022 ja viimeinen osakilpailu ajettiin 14. elokuuta 2022.

Hallitsevana mestarina kauteen lähti alankomaalainen Nyck de Vries. Tallien maailmanmestaruutta puolusti onnistuneesti Mercedes-EQ Formula E Team. Kuljettajien maailmanmestaruuden voitti Stoffel Vandoorne.

Tallit ja kuljettajat

Kalenteri 
Formula E julkaisi 15. joulukuuta 2021 kilpailukalenterin kaudelle 2021–2022.

Kauden kymmenes osakilpailu oli tarkoitus ajaa Kanadan Vancouverissa. Kilpailu kuitenkin peruttiin huhtikuussa 2022, koska järjestäjät eivät saaneet ajoissa sovittua järjestämiseen vaadittavia asioita. Kanadan ePrixin tilalle tuli Marokossa ajettava ePrix.

Tulokset

ePrix

Kuljettajat 
Pisteet jaettiin seuraavan taulukon mukaisesti:

† – Kuljettaja ei selvinnyt maaliin, mutta sai sijoituksen ajettuaan 90 prosenttia kilpailusta.

Tallit

Huomiot

Lähteet
Varpu Marjomäki

Varpu Marjomäki on suomalainen solu- ja molekyylibiologian professori Jyväskylän yliopiston matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa vuodesta 2020. Hänen tutkimusalaansa on monitieteinen nanotiede.

Marjomäki on toiminut solu- ja molekyylibiologian akatemiatutkijana vuodesta 2007 lähtien ja ollut lehtori Jyväskylän yliopistossa vuodesta 2009. Hän on Jyväskylän yliopiston dosentti ja vieraileva tutkija Kapkaupungin yliopistossa Etelä-Afrikassa 2018 lähtien.

Marjomäki on erikoistunut enterovirusten infektiomekanismeihin. Hänen enterovirustutkimuksensa alkoi vuonna 1998 hänen liittyessään Jyrki Heinon tutkimusryhmään Jyväskylän yliopistossa. Hän on tehnyt yhteistyötä myös Luonnonvarakeskuksen kanssa etsiessään antiviraaleja eli viruksen toimintaa estäviä aineita Suomen luonnosta. Marjomäki on tutkinut myös koronaviruksia, kuten COVID-19-sairautta aiheuttavaa virusta. Hän on saanut toisen Jyväskylän yliopiston professorin, Perttu Permin, kanssa Suomen Akatemian konsortiorahoituksen COVID-19-inhibiittoreiden tutkimiseen.

Marjomäeltä on ilmestynyt yli sata vertaisarvioitua tieteellistä julkaisua. Marjomäki on johtoryhmän jäsen Virustautien tutkimussäätiössä sekä varajohtaja ja sihteeri Nordic Microscopy Societyssa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Varpu Marjomäki Jyväskylän yliopiston verkkosivuilla 

Suomalaiset professorit
Jyväskylän yliopiston professorit
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Aapo Holtinkoski

Aapo Holtinkoski (s. 8. helmikuuta 2001 Oulu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Kajaanin Hokissa.

Ura

Seuraura 
Holtinkoski on Oulun Kärppien kasvatti. Hän toimi kaudella 2015–2016 seuran C-nuorten varakapteenina. Holtinkoski oli joukkueen tehokkain puolustaja sekä C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 6+8=14 että C-nuorten SM-sarjassa tehoilla 11+19=30, joilla hän sijoittui koko sarjan puolustajien maalipörssissä toiseksi edellään vain Bluesin Axel Rindell. Puolustajien pistepörssissä Holtinkoski sijoittui neljänneksi. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kauden 2016–2017 päätteeksi Holtinkoski voitti B-nuorten SM-pronssia.

Toukokuussa 2017 Holtinkoski teki kolmivuotisen juniorisopimuksen Turun Palloseuran SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi kauden 2017–2018 suurimmaksi osaksi seuran B-nuorissa, joiden eniten maaleja tehnyt puolustaja Holtinkoski oli yhdeksällä osumallaan. Holtinkoski valittiin kauden päätteeksi B-nuorten SM-sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Hän pelasi osan kaudestaan myös TPS:n A-nuorissa.

Elokuussa 2019 Holtinkosken sopimus TPS:n kanssa purettiin. Muutamaa päivää myöhemmin hänen vahvistettiin siirtyvän KooKoon organisaatioon. Holtinkoski oli kaudella 2019–2020 seuran A-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 7+19=26. Kaudella 2020–2021 hän oli pelipaikastaan huolimatta KooKoon paras pistemies tehoilla 6+10=16. Kaudella 2021–2022 Holtinkoski oli yhdeksällä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Riku Tuomolan kanssa. Hän debytoi samalla kaudella myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Holtinkoski pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä 24. marraskuuta 2021 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Holtinkoski merkittiin KooKoon seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 4.54 minuuttia. Joulukuussa 2021 KooKoo lainasi Holtinkosken 5. tammikuuta 2022 asti kestävällä sopimuksella Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Helmikuun lopulla hän palasi joukkueeseen toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella. Lopulta Holtinkoski pelasi KeuPassa kauden loppuun. Hän pelasi siellä kaikkiaan 14 runkosarjaottelua tehopistein 2+6=8 ja neljä playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Huhtikuussa KooKoo uutisoi, että Holtinkosken sopimuksessa ollutta optiota ei käytetä.

Kaudeksi 2022–2023 Holtinkoski siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin.

Maajoukkueura 
Holtinkoski pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. Yhteensä Holtinkoski on pelannut 38 poikien maaottelua.

Muuta 
Holtinkosken isoveli Arttu pelasi puolustajana B-junioriksi asti. Hän toimii nykyään Oulun Kärppien U16-joukkueen apuvalmentajana. Veljesten isä Arto Holtinkoski pelasi omalla urallaan hyökkääjänä alemmissa sarjoissa, parhaimmillaan I-divisioonatasolla Kärpissä 1990-luvulla. Hän on myöhemmin valmentanut Aapoa Kärppien C-nuorissa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Kajaanin Hokin pelaajat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Maitoteeallianssi

Maitoteeallianssi (, , , ) on epävirallinen ja järjestäytymätön lähinnä internetissä toimiva liike, joka pyrkii edistämään demokratiaa ja kansalaisyhteiskuntaa Kaakkois- ja Itä-Aasian maissa. Allianssiin katsotaan perinteisesti kuuluvan Taiwan, Hongkong, Thaimaa, Myanmar ja toisinaan myös Intia.

Nimi 
Nimi ”maitoteeallianssi” juontaa siitä, että kaikissa allianssiin kuuluvissa maissa maitotee on suosittu juoma jossain muodossa. Taiwania edustaa bobatee, Hongkongia silkkitee, Thaimaata thaitee, Myanmaria lahpet ja Intiaa masala chai.

Liikkeen syntyminen 
Maitoteeallianssin katsotaan saaneen alkunsa vuonna 2019, kun Thaimaassa osoitettiin mieltä monarkian uudistamisen puolesta ja Hongkongissa kansallisen turvallisuuden lakia vastaan. Molemmat mielenosoittajat ottivat myös voimakkaasti kantaa demokratian puolesta. Samaan aikaan netinkäyttäjät alkoivat vastustaa Kiinan harjoittamaa aggressiivista diplomaattista kieltä kohtaan (ns. susisoturi-diplomatia).

Yksi liikkeen syntymiseen vaikuttanut tekijä on myös tapahtuma keväällä 2020, jolloin thaimaalainen 2gether-televisiosarjasta tuttu teini-idoli, Vachirawit Chivaaree, jakoi Twitter-tilillään vastaan tulleen kuvakollaasin, jossa oli valokuvia Aasian eri maiden taivaanrannoista. Kollaasissa esiintyi myös Hongkong, ja sen leimaaminen ”maaksi” aiheutti skandaalin kiinalaisten keskuudessa. Chivaaree poisti myöhemmin jakamansa julkaisun.

Toiminta ja reaktioita 
Kiina, ja sen vastustaminen, littyy maitoteeallianssiin siten, että Kiina katsoo Taiwanin kuuluvan itselleen ja Hongkong on Kiinan erityishallintoalue. Lisäksi Thaimaan nykyisen hallinnon katsotaan olevan hyvissä väleissä Kiinan kommunistisen puolueen kanssa. Liikkeeseen kuuluvat netin käyttäjät ovat myös kritisoineet Disneyn Mulanin uusinta versiosta, koska osa siitä kuvattiin Xinjiangissa, jossa asuvat uiguurit ovat joutuneet Kiinan vainojen kohteeksi. Maitoteeallianssi pyrkii myös yhdessä estämään sen, että Kiinan palkkaamat internet-trollit eivät hallitsisi keskustelua netissä. Allianssi käyttää sosiaalisessa mediassa aihetunnistetta #MilkTeaAlliance ja koostuu lähinnä nuorista internetin käyttäjistä.

Myanmarissa maitoteeallianssi aktivoitui helmikuussa 2021 sotilasvallankaappauksen jälkeen. Sotilasdiktatuuri arveli aluksi pysäyttävänsä liikkeen melko pienellä vaivalla, mutta ei kuitenkaan onnistunut tässä, sillä liikkeellä ei ole mitään keskusjohtoa tai muutakaan organisaatiota takanaan.

Maitoteeallianssiin kuuluvat mielenosoittajat pyrkivät osoittamaan ennen kaikkea solidaarisuutta toistensa välillä: esimerkiksi hongkongilaiset mielenosoittajat ovat jakaneet neuvoja poliisilta suojautumiseen thaimaalaisille kohtalotovereilleen.

Hongkongilainen demokratia-aktivistin Nathan Law’n mukaan maitoteeallianssissa on kyse yhteisten arvojen, demokratian ja vapauden, kannattamisesta ympäri Aasiaa.

Twitter julkaisi liikkeelle oman emojin huhtikuussa 2021.

Lähteet 

Demokratia
Antikommunismi
Poliittinen aktivismi
Politiikka Aasiassa
Internet-aktivismi
When All the Rivers Are Silent


When All the Rivers Are Silent on suomalaisen metalliyhtye Diablon seitsemäs studioalbumi, joka ilmestyi Suomessa Sakara Recordsin kautta 25. helmikuuta 2022. Albumi nousi viikolla 9/2022 Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.

Albumia työstettiin pitkään ja hartaasti, sillä sen ja edellisen Silvër Horizon-albumin julkaisuväli venyi lähes kuuden ja puolen vuoden mittaiseksi. Yhtyeen nokkamies Rainer Nygård kuvaili albumin antia seuraavasti: ”Harhamme kaikkivoipaisuudesta, huhutasoisen tiedon valjastaminen vihanpidon välikappaleeksi, huomiotalouden lihamylly, addiktiot ja mielen myrskytuulet. Siinäpä lyhykäisyydessään koordinaatit tälle levylle. Itselleni on vain jotenkin luontevampaa ammentaa näistä ihmiselon karikoista ja pistää sellaiseen nimensä alle. Kokemusasiantuntijan äänellähän tässä puhutaan”.

Albumilta on myös julkaistu kolme singleä: "Grace Under Pressure" näki päivänvalon jo toukokuussa 2019, jota seurasivat "The Extinctionist" toukokuussa 2020 ja "The Stranger" tammikuussa 2022. Kappaleista "Grace Under Pressure" ja "The Stranger" on kuvattu myös musiikkivideot.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Heikki Malmberg – rummut
 Rainer Nygård – rytmikitara, laulu
 Marko Utriainen – soolokitara
 Aadolf Virtanen – basso, taustalaulu

Arvostelut 
 Inferno: 
 Kaaoszine: 
 Soundi:

Lähteet 

Diablon albumit
Vuoden 2022 albumit
Sakara Recordsin albumit
911 (täsmennyssivu)

911 voi tarkoittaa seuraavia:

 911, luku
 911, vuosi
 911, amerikkalainen hätänumero
 Porsche 911, Porschen urheiluautomalli
 911, brittiläinen vuosina 1995–2000 toiminut yhtye
 911 voi viitata myös syyskuun 11. päivän iskuihin
 911, yhdysvaltalainen televisiosarja
 911, Lady Gagan musiikkikappale vuodelta 2019.
DualSense

DualSense on marraskuussa 2020 julkaistun PlayStation 5 -pelikonsolin ohjain. Se korvaa aiempien PlayStation -pelikonsoleiden DualShock-ohjaimen.

DualSense hyödyntää tuntoaistilla pidettävää haptista teknologiaa. Ohjain sisältää mukautuvat liipaisimet sekä kosketuspalautteen, jotka reagoivat fyysisesti pelien tapahtumiin. Muita ominaisuuksia ovat mm. USB-C -portti ja sisäänrakennettu mikrofoni.

Lähteet 

Videopeliohjaimet
Tietotekniikan tuotemerkit
Melodifestivalen 2022

Melodifestivalen 2022 oli järjestyksessään 62. Melodifestivalen laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja Torinossa järjestettävään vuoden 2022 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu koostui neljästä alkukarsinnasta, jotka pidettiin neljänä peräkkäisenä lauantaina 5. helmikuuta–26. helmikuuta, 5. maaliskuuta järjestettävästä semifinaalista sekä 12. maaliskuuta järjestettävästä finaalista.

Kilpailun voitti Cornelia Jakobs kappaleella "Hold Me Closer".

Formaatti 

Ruotsin yleisradioyhtiö SVT ilmoitti tekevänsä muutoksia kilpailun kulkuun. Toinen mahdollisuus -karsinta korvataan semifinaalilla, jossa osakilpailujen kolmanneksi ja neljänneksi sijoittuneet arvotaan kahteen ryhmään. Molemmista ryhmistä kaksi parasta jatkaa finaaliin.

Melodifestivalen-kiertue oli tarkoitus järjestää kuudella eri paikkakunnalla. Nämä paikkakunnat olivat Malmö, Göteborg, Linköping, Lidköping, Örnsköldsvik ja Tukholma. 14. tammikuuta 2022 SVT kuitenkin ilmoitti, että koronavirustilanteen vuoksi kilpailutapahtumat järjestetään Tukholmassa 500 hengen yleisölle. Ensimmäiset kolme osakilpailua järjestettiin Avicii Arenalla ja loput kolme järjestettiin Friends Arenalla.

Kilpailun juonsi Oscar Zia yhdessä backstage-juontaja Farah Abadiin kanssa.

Kilpailun kulku 
Kilpailussa oli yhteensä 28 osallistujaa. 14 ensimmäistä osallistujaa julkaistiin 26. marraskuuta ja loput 14 osallistujaa julkaistiin 30. marraskuuta. Semifinaalijaot ja semifinaalien esiintymisjärjestykset julkaistiin 14.joulukuuta.

1. osakilpailu 
Ensimmäinen osakilpailu kilpailtiin 5. helmikuuta Avicii Arenalla. Se oli tarkoitus järjestää Malmö Arenalla Malmössä. Teknisen vian vuoksi sovellusäänestys ei toiminut tämän osakilpailun aikana ja vain puhelinäänestykset laskettiin.

2. osakilpailu 
Toinen osakilpailu kilpailtiin 12. helmikuuta Avicii Arenalla. Se oli tarkoitus järjestää Scandinaviumissa Göteborgissa.

3. osakilpailu 
Kolmas osakilpailu kilpailtiin 19. helmikuuta Avicii Arenalla. Se oli tarkoitus järjestää Saab Arenalla Linköpingissä.

4. osakilpailu 
Neljäs osakilpailu kilpailtiin 26. helmikuuta Friends Arenalla. Se oli tarkoitus järjestää Sparbanken Arenalla Lidköpingissä.

Semifinaali 
Semifinaali kilpailtiin 5. maaliskuuta Friends Arenalla. Se oli tarkoitus järjestää Hägglunds Arenalla Örnsköldsvikissä.

Finaali 
Finaali kilpailtiin 12. maaliskuuta Friends Arenalla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 SVT:n virallinen Melodifestivalen-sivusto 
 

Eurovision laulukilpailu 2022
Ruotsi Eurovision laulukilpailussa
Melodifestivalen