joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Saum

Saum () eli paasto on yksi islamin viidestä peruspilarista. Muslimit voivat paastota eri syistä ja eri ajankohtina, mutta pääsääntöisesti muslimit paastoavat koko Ramadanin pyhän kuukauden ajan. Paaston aikana muslimien tulee välttää syömistä, juomista, tupakoimista ja seksuaalista kanssakäyntiä vaimon ja miehen välillä aamunkoiton (fajr) ja auringonlaskun (maghrib) välisenä aikana. Ramadan on itsetutkiskelun ja itsehillinnän aikaa. 

Muslimit heräävät  ennen aamunkoittoa aterioimaan päivän tarpeita varten (suhur-ateria). Paastotuntien määrä vaihtelee, mutta voi enimmillään olla 20 tuntia. Pimeän tultua syödään runsas ateria ennen nukkumaan menoa (iftar-ateria). Paaston aikana kukaan ei syö julkisesti, joten ravintolat ja ruokakaupat pysyvät usein kiinni tai ovat auki vain vähän aikaa päivässä. Paasto päättyy kolmipäiväiseen id al-Fitriksi kutsuttuun lopetusjuhlaan kuukauden lopuksi.

Islamilaisella paastolla on yhtäläisyyksiä kristillisen pääsiäiseen liittyvän paastoperinteen kanssa. Niihin kuuluu paaston ajoittaminen vuorokauden valoisaan aikaan. Keskiajalla luostarisäännöissä paaston ajankohdaksi määrättiin usein juuri päivän valoisa aika. Kristillisille luostareille ominaiset paastokäytännöt ovat islaminuskossa siirtyneet kaikkien uskovien velvollisuudeksi.

Haittoja 
Paaston aikaisella päivärytmillä on haittansa erityisesti jos Ramadan sattuu kesään. Yleisimmin havaitut  terveydelliset ongelmat ovat elimistön kuivuminen, päänsärky, rytmihäiriöt ja huonovointisuus. Kuivuminen ja veritulppien riski kasvavat erityisen paljon kun paastotaan lämpimissä oloissa, mutta myös ruumiillinen työ tai liikunta lisäävät näiden riskiä. Myös kognitiiviset suoritukset heikkenevät.  Paastokuun aikana ihmiset ovat väsyneitä ja ärtyneitä.  Liikenneonnettomuudet ja luonnolliset kuolemat lisääntyvät ramadan-kuussa. Paastoaika heikentää myös valtiotaloutta ja tuottavuutta. Jordanialaisen ekonomistin mukaan työn tuottavuus laskee jopa 35–60%. Usein työtä tehdään vain aamupäivisin, ja väsymys ja huonotuulisuus haittaavat keskittymistä.

Islaminopettajat ovat Suomessa todenneet, että muslimilapset voivat ramadankuussa olla väsyneitä ja myöhästyä tunneilta. Heidän ei tällöin tulisi osallistua liikuntatunneille, ja kokeitakin tulisi välttää. Viimeisen kymmenen päivän aikana voi esiintyä myös yövalvontaa rukoillessa, joten oppilaat ovat koulussa erityisen väsyneitä.

Paaston haittapuolia lieventää sharialaki, joka vapauttaa erivapausperiaatteen mukaisesti paastoamiselta ne, joiden terveyttä se voi vahingoittaa sekä vanhukset, jotka ovat liian heikkoja paastotakseen pitkiä aikoja. Esimerkiksi diabeetikkojen sekä imettävien tai raskaana olevien naisten ei kuulu paastota. Pitämättä jääneet paastopäivät voi korvata myöhemmin.

Katso myös 
Paasto

Lähteet

Islamilaiset käsitteet
Usko Santavuori

Usko Volmar Abel Santavuori (16. tammikuuta 1922 Viipuri – 1. kesäkuuta 2003 Espoo) oli suomalainen toimittaja ja aikansa sensaatioreportteri. Hän toimi lyhyen ajan kirjeenvaihtajana Tukholmassa ja sen jälkeen Yleisradion freelance-toimittajana. Hänet muistetaan erityisesti uraauurtavasta ”tosiradio-ohjelmasta” Radio tekee murron. Hän teki valemurron vuonna 1950 poliisipäällikön suostumuksella, mutta ilmoittamatta lainkaan muille viranomaisille. Ennenkuulumattoman ohjelmaformaatin ohella suurta kohua herätti poliisien kiroilu suorassa radiolähetyksessä ja se, että toimittajaa lyötiin ja uhattiin aseella. Elokuvaohjaaja Matti Kassila teki tapauksesta sitä mukailevan elokuvan Radio tekee murron vuonna 1951. Muita Santavuoren tempauksia olivat sukellus merenpohjaan ja laskuvarjolla hyppääminen, tapaus jota myös sivuttiin elokuvan Radio tekee murron alussa. 

Ennen toimittajauraansa Usko Santavuori ehti palvella tapaninpäivästä 1939 alkaen armeijassa noin neljä ja puoli vuotta. Hän osallistui talvisotaan vapaaehtoisena. Santavuori valmistui Kadettikoulusta upseeriksi vuonna 1941. Hänet ylennettiin taistelevan jalkaväkikomppanian päällikkönä kapteeniksi 23. kesäkuuta 1944 nuorempana kuin kukaan muu itsenäisen Suomen puolustusvoimissa.

Santavuori valmistui 1962 lainopin kandidaatiksi. Hän toimi öljy-yhtiö Essossa Suomessa eri tehtävissä, muun muassa Pohjois-Suomen aluepäällikkönä vuosina 1963–1966 ja vuodesta 1966 lähtien pääkonttorissa muun muassa yhteiskuntasuhteista vastaavana johtajana ja yhtiön johtoryhmän jäsenenä. Santavuori oli 1970-luvulla perustamassa suomalaista öljyalan ja toimittajien välistä keskustelufoorumia Pressoil-klubia. Santavuori jäi eläkkeelle vuonna 1982.

Santavuori juoksi eläkkeelle jäätyään Helsinki City maratonin. Vuonna 1993 Santavuori kruunasi pitkän tennisharrastuksensa seniorien 70-vuotiaiden kaksinpelin Suomen-mestaruudella. Santavuori toimi aktiivisesti Rotary International -järjestössä, muun muassa Rotary International District 142 Governor -tehtävässä vuosina 1988–1989 sekä Suomen Rotary ry:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1991–1992. Santavuori oli naimisissa Ritva Santavuoren kanssa vuodesta 1955. Heillä on kaksi lasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Yle Elävä arkisto, Usko Santavuoren haastattelu

Suomalaiset radiotoimittajat
Suomalaiset juristit
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 2003 kuolleet
Suomalaiset upseerit
Tom Sizemore

Tom Sizemore (oik. Edward Sizemore Jr.) (s. 29. marraskuuta 1961 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä. Sizemore on ollut uutisissa lukuisia kertoja viime vuosina yksityiselämänsä – erityisesti huumeiden käyttönsä – vuoksi. 18. elokuuta 2005 ifreeloader-niminen "yritys" julkaisi Internetiin noin 8 tuntia kestävän kohuvideon, jossa Sizemore harrastaa seksiä lukuisten eri naisten kanssa.

Osittainen filmografia 
 Hyvitys (2008)
 Dark Memories (2006)
 Paparazzi (2004)
 Big Trouble (2002)
 Isku Mogadishuun (2002)
 Swindle (2002)
 Ticker (2001)
 Pearl Harbor (2001)
 Punainen planeetta (2000)
 Tappakaa Carter (2000)
 Knockout - täydellinen tyrmäys (1999)
 Witness Protection (1999)
 Mafian kavalat kasvot (1998)
 Bringing Out the Dead (1999)
 Pelastakaa sotamies Ryan (1998)
 Reliikki (1996)
 Heat – ajojahti (1995)
 Strange Days (1995)
 Sinipukuinen paholainen (1995)
 Syntyneet tappajiksi (1994)
 True Romance (1993)
 Jokikyttä (1993)
 Sydän ja sielut (1993)
 Kuolleet eivät kysele (1992)
 Matkustaja 57 (1992)
 Harley Davidson ja Marlboro-mies (1991)
 Kahleissa (1989)

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Videopelien ääninäyttelijät
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Jean de la Vallée

Jean de la Vallée (1620 Ranska – 9. maaliskuuta 1696 Tukholma) oli ranskalaissyntyinen arkkitehti, joka eli ja työskenteli Ruotsissa. Hän oli vuodesta 1654 asti aviossa Anna Maria Böösin kanssa.

Ruotsalaisen aatelismiehen tapettua de la Valléen isän Simon de la Valléen jatkoi tämä isältään kesken jääneen Ruotsin ritarihuoneen eli Riddarhusetin suunnittelua. Rakennus valmistui lopulta vuonna 1660. Ennen tätä de la Vallée oli ehtinyt suunnitella kaksi suurta kirkkoa Tukholman keskustaan, Katariinan kirkon vuonna 1656 ja Hedvig Eleonoran kirkon vuonna 1658.

De la Vallée toimi myös monen aatelismiehen palveluksessa. Tukholmaan hän suunnitteli Axel Oxenstiernalle pienen palatsin ja Magnus Gabriel De la Gardielle Karlbergin linnan uudistustyöt. Muita hänen huomattavia töitään ovat Skoklosterin linna, Mariedalin linna, Bonden palatsi sekä Wrangelin palatsi. Molemmat palatsit sijaitsevat Riddarholmenilla, Tukholman vanhassakaupungissa. 

Vuonna 1680 de la Valléelle ylennettiin Tukholman kaupunginarkkitehdiksi, ja vuonna 1691 hän sai kuninkaallisen arkkitehdin arvonimen. Hänet aateloitiin vuonna 1692.

Ruotsalaiset arkkitehdit
Ranskalaiset arkkitehdit
Vuonna 1620 syntyneet
Vuonna 1696 kuolleet
Metsämökin tonttu

Metsämökin tonttu on suomalaisen laulajan Jussi Raittisen kokoelma-albumi ja vuoden 1974 Syksyn sävel -kilpailun voittanut kappale.

Kappaleet 

 Metsämökin tonttu - 2.34
 Kesäduuni blues - 2.14
 Mä tahdon rokata - 1.50
 Blueberry Hill - 3.02
 Mä oon rock-kuningas - 2.36
 Hän kuudentoista on - 2.12
 Krokotiili rock - 3.33
 Mona Lisa - 1.53
 Vankila-rock - 2.33
 Murtuneen sydämen hotelli - 3.38
 Valtatie 66 - 2.33
 Et voi sä estää - 2.15
 Takaa ajatusten virran - 3.05
 Päästä pois tahtoisin - 3.45
 Hallelujaa häntä rakastan - 2.15
 Rehtorin luiseva salli - 2.33
 No niin Mary Lou 2.26
 Oon yksin niin - 2.27
 Käy ohitsein - 2.07
 Tukholma - 3.06

Katso myös 

 20 suosikkia -sarjan muut levyt

Vuoden 1998 kokoelma-albumit
Jussi Raittisen albumit
Stadin kundin kaiho

Stadin kundin kaiho on suomalaisen laulajan Jussi Raittisen kokoelma-albumi.

Kappaleet 

 Takaa ajatusten virran - 3.37 
 Rampa sydän - 2.14 
 Hirvi älä tule tielle - 4.33 
 Samassa veneessä - 2.40 
 Stadin kundin kaiho - 3.54 
 Stadin kesis - 3.08 
 Ihmisen satumaa - 3.50 
 Mañana - 3.58 
 Mr. Blues - 4.16 
 Gartsan gundi - 3.03 
 Varjoisan kujan poika - 3.09 
 Olet paha - 3.01 
 Oma vaarini oon - 2.58 
 Esplanadi - 6.52 

Vuoden 2000 kokoelma-albumit
Jussi Raittisen albumit
Pop Show

Pop show on kokoelma-albumi, jolla esiintyvät Jorma Kääriäinen & Agents, Jussi & The Boys, Jussi & The Agents ja pelkkä The Boys. Albumi julkaistiin vuonna 2004.

Kappaleet 

 "Tahdon saaren" – Jorma Kääriäinen & Agents
 "Balladi kanuunasta" - Jorma Kääriäinen & Agents
 "Kaunis nainen" (instr.) - Jorma Kääriäinen & Agents
 "Jo riittää" – Jussi & The Boys
 "Leningrad" – Jussi & The Boys
 "Sininen ja valkoinen" – The Boys
 "Sinä vain" - Jorma Kääriäinen & Agents
 "Hound Dog" - Jorma Kääriäinen & Agents
 "Tobacco Road" - Jorma Kääriäinen & Agents
 "Hän kuudentoista on" – Jussi & The Boys
 "Yyterin Twist" – Jussi & The Boys
 "Kuolleet lehdet" (Autumn Leaves) – The Boys
 "C'mon Everybody" – Jussi & The Agents
 "Takaa ajatusten virran" – Jorma Kääriäinen & The Boys

Kokoonpanot

Jussi & The Boys
 Jussi Raittinen – laulu, bassokitara
 Eero Lupari – kitarat, taustalaulu
 Jari Metsberg – kitarat, taustalaulu
 Rudy Ryynänen – rummut, lyömäsoittimet ja taustalaulu

Agents
 Jorma Kääriäinen – laulu, rytmikitara
 Esa Pulliainen – soolokitara
 Kai Pulliainen – bassokitara
 Heikki Sandrén – rummut

Vuoden 2004 albumit
Agentsin albumit
The Boysin albumit
Surkastuma

Surkastuma eli rudimentti on elin, joka on jäänyt tarpeettomaksi evoluution myötä. Sen alkuperäinen toiminnallinen tarkoitus heikkenee tai vaihtuu toiseksi. Surkastunut elin jää keskeneräiseksi ja toimimattomaksi eliön kasvun myötä.

Surkastumat ihmisessä
Ihmisen umpilisäke, karvoitus, viisaudenhampaat, vilkkuluomi ja häntänikamat ovat esimerkkejä surkastuneista elimistä. Esimerkiksi umpilisäkkeen koko on pienentynyt ja toiminto muuttunut sopeutuen ihmisen ruokavalion evolutiiviseen muutokseen herbivorista omnivoriksi.

Ihmisillä on myös joitain tarpeettomiksi katsottuja refleksejä. Esimerkiksi ihon kananlihalle meno eli karvankohottajalihasten supistuminen on jäänne ajalta, jolloin ihmisillä vielä oli runsas karvapeite. Sen tarkoituksena on nostaa karvoitus pystyyn, joten uhattu eläin näyttää suuremmalta ja mahdollisesti pelottaa vihamielisen vastustajan pois. Nykyisin tämä ilmiö voidaan selvästi havaita esimerkiksi tarkkailemalla simpansseja tai pelästyneitä kissoja. Kylmissä olosuhteissa iho menee myös kananlihalle, jolloin karvoituksen sisään jäävä ilmakerros laajenee ja eristää turkillisen eläimen ympäröivästä kylmästä ilmasta. Tätä ei kuitenkaan pidetä jäänteenä, toisin kuin ihon kananlihalle menoa stressin alla.

Uutena tietona 2016 mediassa kerrottiin, kuinka jotkin pitkään surkastumiksi kutsutut elimet ovatkin tarpeellisia, esimerkiksi umpilisäke on tärkeä suolistobakteereille ja häntäluu on lantioiden lihasten kiinnityskohta.

Lähteet

Evoluutio
Keijukorennot

Keijukorennot (Lestidae) ovat hentosudenkorentoja. Ne ovat pienikokoisia, sinisen- ja vihreänkirjavia tai ruskeita loppukesän lajeja. Lestes-suvun keijukorennot pitävät siipiä tyypillisesti hieman auki levitettyinä. Sympecma-suvun kirsikorennot ovat poikkeuksellisia sudenkorentoja, sillä ne talvehtivat aikuisina. Ne muistuttavat ulkoisesti enemmän tytönkorentoja.

Keijukorennot elävät lähes kaikenlaisissa biotoopeissa. Suomen keijukorennot jaetaan kahteen sukuun.

Keijukorennot Lestes
isokeijukorento (Lestes dryas)
sirokeijukorento (Lestes sponsa)
hentokeijukorento (Lestes virens)

Kirsikorennot Sympecma
idänkirsikorento (Sympecma paedisca)

Keijukorennoista on Suomessa rauhoitettu yksi laji, idänkirsikorento.

Lähteet 

Sudenkorennot
Harald Hein

Harald Hein (Harald III Hen, 1041–1080) oli Tanskan kuningas 1076–1080. Harald oli Sven Estridinpojan avioton poika, jonka lyhyt valtakausi lienee ollut melko rauhallinen, lukuun ottamatta pieniä kiistoja nuorempien veljiensä Knuutin ja Eerikin kanssa. Harald mainitaan demokraattisena ja oikeamielisenä hallitsijana, joka pyrki parantamaan Tanskan lyömien kolikoiden laatua. Harald kuoli lapsettomana vuonna 1080.

Tanskan kuninkaat
Vuonna 1041 syntyneet
Vuonna 1080 kuolleet
Termostaatti

Termostaatti on laite, joka pyrkii pitämään jonkin järjestelmän lämpötilan halutulla tasolla ohjaamalla energian kulkua järjestelmään tai järjestelmästä pois. Termostaatti siis käynnistää ja sammuttaa lämmitys- tai jäähdytyslaitteita tarpeen mukaan. Termostaatin keksi Albert Butz vuonna 1885. Siitä sai alkunsa yritys, joka nykyisin kantaa nimeä Honeywell International.

Esimerkiksi sähkölämmittimessä termostaatti ohjaa sähköenergiaa lämmitysvastukselle, kun lämpötila laskee liian matalaksi. Kun lämpötila on halutulla tasolla, termostaatti katkaisee virran lämmitysvastukselta, jotta lämpötila ei nouse liian korkeaksi. Jääkaapin termostaatti puolestaan käynnistää kompressorin, kun lämpötila kaapin sisällä kohoaa liian korkeaksi ja sammuttaa kompressorin, kun lämpötila on riittävän alhainen. Useimmissa laitteissa termostaatti on säädettävä, jolloin lämpötila saadaan pysymään sopivalla tasolla.

Sähköenergiaa ohjaavia termostaatteja käytetään sähkölämmityksen ja jääkaapin lisäksi muun muassa pakastimissa, sähkökiukaissa, sähkögrilleissä, sähköliesissä, silitysraudoissa ja pesukoneissa. Nestejäähdytteisissä polttomoottoreissa termostaatin avulla pidetään moottorin lämpötila sopivana niin, että polttoaine palaa puhtaasti ja öljyn voiteluominaisuudet ovat hyvät. Kun sopiva lämpötila ylittyy, termostaatti päästää jäähdytysnesteen virtaamaan jäähdyttimen kautta, ja tarvittaessa käynnistää jäähdyttimen tuulettimen.

Useimmissa termostaateissa on hystereesi, jolloin lämmitys- tai jäähdytyslaite ei käynnisty ja sammu tarpeettoman usein. Liian tarkka termostaatti aiheuttaisi esim. naksumista tiuhan kytkeytymisen ja poiskytkeytymisen takia. Hystereesiväli voi olla kiinteä (esimerkiksi 10 °C) tai sen ala- ja ylärajat voivat olla erikseen säädettävissä. Esimerkiksi lämmitin kytkeytyy toimimaan lämmön laskiessa alarajan alle ja pysähtyy kun ylärajan tavoitelämpö on saavutettu.

Termostaatteja on erityyppisiä, muun muassa omavoimainen bimetallitermostaatti, kontaktikärjillä varustettu bimetallitermostaatti, relelähtöinen termostaatti ja täysin elektroninen termostaatti.

Bimetallitermostaatti
Yleisin termostaatti on bimetallitermostaatti, joka perustuu yhteen liitettyjen kahden erityyppisen metallin erilaiseen lämpölaajenemiseen: toisen metallipinnan suurempi laajeneminen lämpötilan muuttuessa saa metalliparin taipumaan. Bimetallitermostaatti voi olla omatoiminen, jolloin bimetallikappale suoraan kääntää venttiiliä tai muuta säädintä; vaihtoehtoisesti siihen on voitu kytkeä kontaktikärjet, joilla varsinaiseen toimilaitteeseen kytketään sähkövirta, joko suoraan tai releen välityksellä.

Elektroninen termostaatti
Täysin elektronisessa termostaatissa on elektroninen anturi (esimerkiksi lämpöpari, NTC- tai PTC-vastus, puolijohdeanturi), joka ohjaa elektronista kytkintä (esimerkiksi Triacia tai GTO:ta).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Rakennuksen lämmitysjärjestelmät
Mittalaitteet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Ketonen & Myllyrinne

Ketonen & Myllyrinne on suomalainen sketsisarja. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin Sub-televisiokanavalla loka-marraskuussa 2006. Sarjan pääesiintyjinä ja käsikirjoittajina toimivat Kari Ketonen ja Ville Myllyrinne. Sivuosissa toimivat Ria Kataja, Pirjo Lonka ja Panu Vauhkonen. Sarjan on tuottanut Tuotanto Oy Säihky. Sarjasta julkaistiin promootiotarkoituksin kuusi sketsiä YouTube-sivustolla, jossa ne ovat saavuttaneet suosiota. Kokonaisia jaksoja voi katsoa myös MTV Katsomosta. Sarjan toinen tuotantokausi esitettiin tammi-maaliskuussa 2008 ja kolmas tuotantokausi syys-lokakuussa 2010.

Sarjassa esiintyviä hahmoja 
 Luomuteurastaja Tuomas Murtomäki
 Verkostomyyjä Heimo Kankaalla
 Sesa Lehtola (etäopiskelija)
 Marko Alamaa-Ålander
 Siisti-Jartsa, Naikkarin chat-vetäjä
 Urheiluvälineliikkeen myyjä "Turo"
 Herkus "Herska" Pöröö (parodia Hercule Poirotista)
 Doping-urheilija "Mika-Matti"
 Joogaguru "Shramawatnadjevaishii"
 Haastattelija Dieter von Boegh
 "Setämies"
 Ilmo
 Korpraali Kolehmainen, "Jänismies"
 Extreme Mulksons (parodia Extreme Duudsoneista)

DVD-julkaisut 
Kaikki kolme tuotantokautta on julkaistu DVD:llä. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin DVD:nä 8. marraskuuta 2006. Toinen tuotantokausi julkaistiin 13. helmikuuta 2008.

Lähteet 

2000-vuosikymmenen suomalaiset sketsisarjat
2010-luvun suomalaiset sketsisarjat
Suomalaiset televisiosarjat
Subin televisio-ohjelmat
MTV3:n televisio-ohjelmat
Idiolekti

Idiolekti eli yksilömurre on yhdelle ihmiselle ominainen kielimuoto. Siihen kuuluvat muun muassa puhujan omat lempisanat ja -rakenteet sekä hänen tapansa käyttää kieltä eri tavoin eri tilanteissa, eli rekistereistä.

Lähteet

Kieli
Marco Marchionni

Marco Marchionni (s. 22. heinäkuuta 1980, Monterotondo, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. 

Marchionni edustaa tällä hetkellä Serie A:n Juventusta. Hän on edustanut urallaan myös Empolia, Parmaa ja Piacenzaa. 

Marchionni on pelannut myös Italian maajoukkueessa.

Italialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Sienivaltakunta

Sienivaltakunta (japaniksi Kinoko Ōkoku) on osa Nintendon Mario-pelisarjan pelien tapahtumapaikkana toimivasta fantasiamaailmasta. Sienivaltakunta on monarkia, jonka johtajana toimii useimmiten prinsessa Peach. Valtakunnan asukkaat ovat toadeja, sieni-ihmisiä, vaikka Peach onkin ihminen. Sienivaltakunta joutuu usein vihollisuuksiin Koopien valtakunnan ja sen johtajan Bowserin kanssa.

Alueita
 Toadkaupunki, Sienivaltakunnan pääkaupunki
 Dinosaurusmaa, Super Mario Worldin tapahtumapaikkana toimiva saariryhmä
 Yoshin saari, eräs Dinosaurusmaan saarista
 Rogueport, Paper Mario: The Thousand Year Door -pelin tapahtumapaikka

Mario

en:Super Mario (series)#Settings
Martinair

Martinair  on 1951 perustettu hollantilainen rahtilentoyhtiö, jonka päätukikohtana on Schipholin kansainvälinen lentoasema. Yhtiö lensi aiemmin myös matkustajalentoja, mutta lopetti ne lokakuussa 2011. Yhtiön omistaa Air France-KLM. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Haarlemmermeerin kunnassa.

Laivasto 

Laivaston keski-ikä kesäkuussa 2022 on 22,3 vuotta.

Kohteet

Lähteet

Aiheesta muualla
Martinair

Alankomaalaiset lentoyhtiöt
Rahtilentoyhtiöt
Paide

Paide () on historiallinen kaupunki ja Järvamaan maakunnan keskus Keski-Virossa.

Hallinnollisesti Paide on epäitsenäinen kaupunki (linn, asustusüksus). Se on kuulunut vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen laajempaan Paiden kaupunkiin (linn, haldusüksus), joka muodostettiin yhdistämällä vanha Paiden kaupunki, Paiden kunta ja Roosna-Allikun kunta.

Paiden asukasluku oli vuonna 2010 9 761, pinta-ala 10,03 neliökilometriä ja asukastiheys 973,2 asukasta neliökilometrillä.

Paiden ystävyyskaupunki Suomessa on Hamina.

Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Paiden kaupungissa oli 8 228 asukasta, joista 7 602 (92,4 %) oli virolaisia, 360 (4,4 %) venäläisiä ja 255 (3,1 %) muita kansallisuuksia.

Paidelaisia henkilöitä 
 Carmen Kass (s. 1978), huippumalli
 Arvo Pärt (s. 1935), säveltäjä
 Siim Liivik (s. 1988), jääkiekkoilija

Lähteet 

Viron epäitsenäiset kaupungit
Routio

Routio (ruots. Routiobacka) on Lohjan 22. kaupunginosa. Se sijaitsee noin kolme kilometriä keskustasta pohjoiseen. Alue oli vuoteen 1997 osa Lohjan kuntaa (vuoteen 1978 Lohjan maalaiskunta), jolloin se oli yksi sen suurimmista asuinalueista. Tällöin se oli kaupungin ja kunnan rajan välittömässä läheisyydessä. Routio rajautuu lännessä Paloniemen kaupunginosaan, idässä Väänteenjokeen ja etelässä Hiidensalmeen sekä Lohjanjärveen.

Routiolla on Routionmäellä sijaitseva kerrostaloalue ja sen ympärillä viime vuosina voimakkaasti laajentunut omakotitaloalue. Roution liikenneyhteydet paranivat merkittävästi kun Helsinki-Turku moottoritien toinen vaihe valmistui vuonna 2008.

Roution postinumero on 08350 LOHJA (ennen Lohjan postitoimipaikkojen yhtenäistämistä 08350 ROUTIO).

Väestö 
Vuonna 2013 alueella asui 2 474 asukasta. Heistä naisia oli 50,20% ja miehiä 49,80%. Kotitalouksia alueella oli 1 264. 

Vuonna 2012 alueella oli 202 työtöntä.

Historia 
Routionmäki oli aina 1960-luvulle lähes kokonaan metsää, kunnes ensimmäiset kerrostalot valmistuivat vuonna 1967. Taloja rakennettiinkin aina 2000-luvun alkuun saakka. Aikoinaan alueella sijaitsi mm. R-kioski, posti, apteekki sekä terveyskeskus.   

Kesällä 2014 kuusikymppinen mies surmasi vaimonsa Routiolla epäillyn riidan seurauksena.   

Myös 23. huhtikuuta 2018 alueella tapahtui henkirikos, jossa vuonna 1952 syntynyt mies ampui vuonna 1957 syntyneen ex-vaimonsa kerrostalossaan.

Palvelut 
Nykyisin kaupunginosan palvelutarjonta on varsin suppeaa. Roution liikekeskuksessa toimivat kampaamo Kirke, ravintola Kayatepe, konditorio, seurakuntakoti, jossa on kerhoja ja diakonin vastaanotto. Tämän lisäksi moottoritien varrella, noin kahden kilometrin päässä Routionmäeltä toimii Lohjan ABC-liikenneasema. Alueen viimeinen päivittäistavarakauppa lakkautettiin vuonna 2020 kannattamattomuuden takia. Myös routiolaisia palvelemaan tullaan tosin perustamaan Sale Hiidensalmeen, noin kilometrin päähän. Nuorisotalo Mesta, Routionmäen yhtenäiskoulu, kirjasto ja päiväkoti sijaitsevat nykyisin samassa monitoimijatalossa.

Lähteet 

Lohjan kaupunginosat
Pyridiini

Pyridiini (C5H5N) on aromaattinen  heterosyklinen  amiini, jossa typpi ja viisi hiiliatomia ovat muodostaneet aromaattisen bentseeniä muistuttavan rakenteen. Pyridiini on korkean viskositeetin omaava nestemäinen aine, jolla  tunnusomainen, voimakas epämiellyttävä tuoksu. Pyridiinirengas on yleinen monissa luonnonyhdisteissä; se esiintyy esimerkiksi nikotiinimolekyylissä, joka on tupakkakasveissa esiintyvä alkaloidi. Pyridiinistä käytetään myös nimiä atsabentseeni ja atsiini.

Pyridiini on huomattavasti heikompi emäs kuin alifaattiset amiinit johtuen typpiatomin sp²-hybridisaatiosta. Pyridiinimolekyylin typpiatomilla on kuitenkin yksi delokalisoitumaton vapaa elektronipari, joten se voi toimia emäksenä. Sen konjugaattihapon pKa on 5,30. Pyridiini protonoituu happojen kanssa muodostaen pyridinium-kationin. 

Pyridiiniä käytetään yleisesti heikkona emäksenä ja samalla liuottimena orgaanisessa kemiassa. Käyttämällä pyridiiniä liuottimena voidaan neutraloida reaktiossa syntyvät hapot, jolloin reaktion olosuhteet pysyvät suhteellisen mietoina ja hapottomina. Pyridiini liukenee veteen ja orgaanisiin liuottimiin.

Aiheesta muualla 

Kemian työsuojeluneuvottelukunta (KETSU): Pyridiini
Human Metabolome Database: Pyridine 
KEGG: Pyridine 
ChemBlink: Pyridine 

Alkaloidit
Pandora (täsmennyssivu)

Pandora tarkoittaa seuraavia:

 Pandora, kreikkalainen taruhahmo, johon viittaa sanonta Pandoran lipas
 Pandora, Internet-radio ja musiikkipalvelu
 Pandora, ruotsalainen eurodanceartisti
 55 Pandora, asteroidi
 Pandora, Saturnuksen kuu.
 Pandora, pelikonsoli
 Pandora, tanskalainen pörssiyritys
 HMS Pandora (1889), Britannian Kuninkaallisen laivaston panssarikansiristeilijä
 HMS Pandora (1900), Britannian Kuninkaallisen laivaston panssarikansiristeilijä
 Pandoravirus, virussuku

Katso myös 
Pandoran paperit, veroparatiiseja koskeva tietovuoto vuodelta 2021
Eurovision laulukilpailu 1968

Eurovision laulukilpailu 1968 järjestettiin 6. huhtikuuta 1968 Royal Albert Hallissa Lontoossa Isossa-Britanniassa. Kilpailun järjesti BBC. Juontajana toimi jo kolmatta kertaa Katie Boyle, joka oli juontanut viisut myös vuosina 1960, 1963 ja vielä kerran 1974. Kilpailuun osallistuivat samat 17 maata kuin edellisenäkin vuonna. Euroviisut nähtiin ensimmäistä kertaa värilähetyksenä. Tosin ainoastaan kuusi kilpailuun osallistunutta maata lähetti kilpailun väreissä.

Kilpailu sai poikkeuksellisen paljon julkisuutta, sillä isäntämaa Isoa-Britanniaa edusti kansainvälisesti erittäin suosittu teini-idoli Cliff Richard laululla "Congratulations". Richard oli ylivoimaisesti tunnetuin laulaja, joka oli siihen mennessä osallistunut Euroviisuihin. Hänen osallistumistaan pidettiin sen merkkinä, että laulukilpailun arvostus oli noussut muusikoiden ja lauluntekijöiden keskuudessa. Myös kilpailun profiili muuttui nuorekkaammaksi, kun yleisön joukossa oli ensimmäistä kertaa kirkuvia teinityttöjä kannustamassa suosikkiaan. 

Kilpailusta tuli lopulta todella tiukka. Vaikka Cliff Richard oli ollut kaikissa mahdollisissa veikkauksissa selkeä voittaja, Espanjan Massielin "La La La" ohitti vain yhdellä pisteellä toiseksi tulleen Ison-Britannian. Massiel oli kutsuttu laulamaan edustussävelmä vain viikkoa ennen kilpailua, koska sen alkuperäinen esittäjä Juan Manuel Serrat oli joutunut lähtemään maanpakoon, koska vaati esittää laulun katalaanin kielellä, mikä ei Francon hallinnon aikana tullut kysymykseen. Toiseksi tulleen Cliff Richardin "Congratulations" nousi kilpailun jälkeen suuren yleisön keskuudessa kisojen suosituimmaksi kappaleeksi myyden yli miljoona äänitettä ympäri maailmaa. Laulu oli myös vuonna 2005 yksi niistä 14 euroviisusta, jotka olivat ehdolla laulun nimeä kantavassa gaalassa kaikkien aikojen euroviisuksi.

Suomen edustaja 

Suomalaiset saivat ensimmäistä kertaa itse äänestää edustajansa Eurovision laulukilpailuun postikorteitse toteutetulla äänestyksellä. Suomen edustajaksi valittiin yksi 1960-luvun suosituimmista poplaulajista, Kristiina Hautala, joka esitti Esko Linnavallin sävellyksen "Kun kello käy". Vaikka veikkauksissa Suomen laulu oli noteerattu hyville sijoitukselle, esitys sai lopulta vain yhden pisteen ja jäi jaetulle viimeiselle sijalle. Kapellimestarina toimi Ossi Runne.

Osallistujat

Kapellimestarit
Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale.
  – Joaquim Luís Gomes
  – Dolf van der Linden
  – Henri Segers
  – Robert Opratko
  – André Borly
  – Mario Robbiani
  – Michel Colombier
  – Mats Olsson
  – Ossi Runne
  – Alain Goraguer
  – Giancarlo Chiaramello
  – Norrie Paramor
  – Øivind Bergh
  – Noel Kelehan
  – Rafael Ibarbia
  – Horst Jankowski
  – Miljenko Prohaska

Pistetaulukko 
Jokaisen maan 10-henkisellä tuomaristolla oli käytettävissään yksi ääni. Puolet raatilaisista tuli olla alle 30 vuoden ikäisiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Eurovision laulukilpailu 1968
PostNord Danmark

PostNord Danmark (entinen Post Dandmark) on yritys, joka on vastuussa Tanskan postipalvelusta. Se kuuluu PostNord-konserniin yhdessä Ruotsin postin PostNord Sverigen kanssa.

Tanskan postilaitos perustettiin vuonna 1624 kuninkaan käskystä. Se yhtiöitettiin vuonna 2002, mutta Tanskan valtio on edelleen pääomistajana. Muita omistajia ovat CVC Capital partners (22 %) ja työntekijät (3 %).

Vuonna 2009 Ruotsin valtion omistama Posten, yhdistettiin Post Danmarkin kanssa yhdeksi isoksi holding yhtiöksi  PostNord AB:ksi josta Ruotsin valtio omistaa, 60% ja Tanskan valtio 40%  
Post Danmark uudelleennimettiin PostNordiksi  vuonna 2015.

Tanskalaisilla on sähköinen postilaatikko, ja lain mukaan viestintä viranomaisten ja kansalaisten välillä kulkee sähköisesti. Välillä 2012–2015 Tanskan posti teki tappiota sata miljoonaa euroa. Tappiokauden jälkeen kirjeen perillemenon takarajaa pidennettiin neljästä päivästä viiteen. Sanomalehdillä on Tanskassa oma jakeluyhtiö.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Viralliset kotisivut  

Tanskalaiset yritykset
Postiyhtiöt
Valtionyhtiöt
System 7

System 7 on Apple Computerin 13. toukokuuta 1991 julkaisema käyttöjärjestelmä Macintosh-tietokoneille. System 7 pohjautui Macintoshin aiempaan System Software 6 -käyttöjärjestelmään ja sen viimeinen päivitys System 7.6 julkaistiin 7. huhtikuuta 1997. System 7:n seuraaja sai viralliseksi nimekseen Mac OS, jolla tarkoitetaan myös koko Macintoshin käyttöjärjestelmien sarjaa ennen Mac OS X -käyttöjärjestelmää. 

System 7, projektinimeltään Big Bang, sisälsi vakio-ominaisuutena System Software 6:ssa MultiFinderiksi kutsutun moniajomahdollisuuden, uuden virtuaalimuistitekniikan, tiedostojen jakamisen lähiverkossa ja QuickTime ja QuickDraw 3D -ohjelmat. Aliakset mahdollistivat tiedostoihin viittaamisen Unixin linkkien tapaan. Käyttäjää opastavat puhekuplat ilmestyivät esiin hiiren osoittimen alta. TrueType-kirjasimet yksinkertaistivat tulostusta, sillä kalliiden PostScript-tulostimien sijaan ammattimaista painotyötä pystyi tuottamaan myös TrueType-mustesuihkutulostimella. Uusi AppleEvents-luokan sisältävä AppleScript-skriptikieli oli käytännöllinen toimintojen automatisoimiseen ja käyttöjärjestelmän virittämiseen.  System 7 toimi täysin 32-bittisessä muistiavaruudessa, tosin suurin osa sen sovelluksessa toimi edelleen vanhoilla, suppeammilla muistialueilla. 

Kiintolevy oli pakollinen System 7 asennuksessa, sillä käyttöjärjestelmä ei enää mahtunut 1,44 MB:n levykkeelle. Käyttöjärjestelmän keskusmuistivaatimukset olivat myös suuret, ongelman ratkaisi osaksi laitteistotekniikan kehitys, mutta kömpelösti toteutettu virtuaalimuisti aiheutti silti epävakautta. Käyttöjärjestelmä ei myöskään tukenut suojattua muistia, joten sovellukset pystyivät kirjoittamaan toistensa ja käyttöjärjestelmän muistialueille.

Applen siirtyessä PowerPC-suorittimiin tuki uusille laitteille tuli System 7.1.2 -päivityksessä. Vuonna 1995 seuraava suuri päivitys, System 7.5 sisälsi laitteistotason yhteyksiä hoitavan nanokernelin ja monia käyttöliittymäparannuksia. System 7.5:n projektinimi oli Capone, joka rinnastettiin Chicagossa toimineeseen mafiapomoon (Microsoft Windows 95:n projektinimi oli Chicago). Vuoden 1997 päivitys System 7.6, Harmony, vei käyttöjärjestelmän lähelle tulevaa Mac OS 8 -käyttöjärjestelmää. Päivityksen myötä System-nimi hylättiin ja käyttöjärjestelmät tultiin tuntemaan nimellä Mac OS.

Lähteet

Aiheesta muualla
 System 7 Today

Mac OS
Eurovision laulukilpailu 1969

Eurovision laulukilpailu 1969 järjestettiin 29. maaliskuuta 1969 Teatro Realissa Madridissa, TVE:n (Espanjan television) järjestämänä. Kilpailun juonsi Laura Valenzuela. Itävalta vetäytyi kisasta pois, koska Espanjassa oli tuolloin vielä vallassa Francisco Franco, eikä maa halunnut osallistua Francon vallan alla järjestettyihin viisuihin.

Kilpailusta tuli historiallinen, koska ensimmäisen ja ainoan kerran euroviisujen historiassa voittajia oli useita, peräti neljä: Alankomaat, Espanja, Iso-Britannia ja Ranska saivat kaikki saman pistemäärän. Koska säännöissä ei kerrottu mitään tasapisteistä, edellä mainitut maat jakoivat voiton keskenään. Niinpä EBU:ssa ratkaistiin näistä neljästä maasta arvalla seuraavan vuoden viisujen isäntämaa, ja isännyyden sai Alankomaat.

Suomea kisoissa edustivat Jarkko & Laura kappaleella "Kuin silloin ennen" ja sijoittuivat kahdenneksitoista.

1960-luvun loppu oli seura- eli valmismatkailun yleistymisen aikaa, ja Espanja oli suomalaisten tärkein lomakohde. Niinpä suomalainen lehdistö esitteli kilpailukaupunkia ja Espanjaa yleisemminkin viemällä Jarkon ja Lauran Madridin ostoskaduille ja härkätaisteluun. Artikkelien tekstissä kilpailijat kuitenkin korostivat, etteivät ole Madridissa lomamatkalla vaan suorittamassa tärkeää tehtävää.

Kappaleet

Kapellimestarit
Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale, paitsi Luxemburg, jonka delegaatiota avusti isäntämaan ylikapellimestari Augusto Algueró. Alankomaiden kapellimestarina oli poikkeuksellisesti Frans de Kok heidän silloisen vakiokapellimestarinsa Dolf van der Lindenin sijasta.
  - Miljenko Prohaska
  - Augusto Algueró
  - Augusto Algueró
  - Hervé Roy
  - Noel Kelehan
  - Ezio Leoni
  - Johnny Harris
  - Frans de Kok
  - Lars Samuelson
  - Francis Bay
  -  Henry Mayer
  - Øivind Bergh
  - Hans Blum
  - Franck Pourcel
  - Ferrer Trindade
  - Ossi Runne

Pistetaulukko 

Jokaisen maan 10-henkisen tuomariston jokaisella jäsenellä oli käytettävissään yksi ääni. Puolet raatilaisista tuli olla alle 30 vuoden ikäisiä.

Katso myös
Suomen euroviisukarsinta 1969

Lähteet

Aiheesta muualla
13 (luku)

13 (kolmetoista) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 12 ja seuraa luku 14.

Matematiikassa

Alkulukuihin liittyen 
 13 on alkuluku, 11:n alkulukupari ja 17:n alkulukuserkku.
 13 on Pythagoraan alkuluku: .
 13 on Mersennen alkuluvun  eksponentti.
 13 on toinen alkuluku takaperin kymmenjärjestelmässä (31).
 13 on toinen alkuluku takaperin binäärijärjestelmässä (10112 eli 11).

Muissa yhteyksissä 
 13 kuuluu Fibonaccin lukujonoon.
 13 on onnellinen luku.
 13 on onnenluku.
 13 on tähtiluku, eli niin monesta pisteestä tai täplästä voidaan muodostaa kuusikanta eli kuusisakarainen tähti (kuva alla).
 13 on keskitetty neliöluku (kuva alla) eli kahden peräkkäisen neliöluvun summa: .
 13 on palindromi kolmijärjestelmässä: .

Alla vasemmalla on kuusikanta ja oikealla sisäkkäisiä neliöitä. Kumpikin kuvio koostuu 13 pisteestä.
   *          *
* * * *     * * *
 * * *    * * * * *
* * * *     * * *
   *          *

Luonnontieteessä 
 Alumiinin järjestysluku alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä on 13.
 Hiili-13 on hiilen vakaa isotooppi.
 Magnesium-25 on magnesiumin vakaa isotooppi, jonka ytimessä on 13 neutronia.

Uskomuksia 
 Kolmeatoista pidetään usein taikauskoisesti epäonnen lukuna, vaikka se matemaattisesti kuuluukin onnellisiin lukuihin. Kristillisessä perinteessä epäonnen luku tulee siitä, että kiirastorstaina viimeisellä ehtoollisella Jeesuksen pöydässä oli kolmetoista aterioitsijaa (kaksitoista opetuslasta sekä Jeesus itse).
 Kuukauden kolmattatoista päivää pidetään epäonnen päivänä, kun se osuu perjantaille.
 Lukuun kolmetoista kohdistuvaa pelkoa kutsutaan triskaidekafobiaksi.

Kulttuurissa 
 XIII on belgialainen sarjakuva, johon pohjautuen on tehty samannimiset tietokonepeli ja televisioelokuva.
 13 on Brian Setzerin sooloalbumi vuodelta 2006.

Luku 13 muissa yhteyksissä 
 Tavallisessa korttipakassa on neljä maata, joissa jokaisessa on kolmetoista korttia.
 Valtatie 13 kulkee Kokkolan ja Lappeenrannan välillä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Luonnolliset luvut
Numerologia
Onni
Taikausko
Freeman

Leo Christer Friman (s. 14. syyskuuta 1951 Lahti) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan  taiteilijanimellä Freeman. Hänen hittejään ovat "Ajetaan tandemilla", "Kaksi lensi yli käenpesän", "Osuuskaupan Jane" ja "Mattolaituri".

Nuoruus
Nuoruutensa Hämeenlinnassa viettänyt Friman kävi pianotunneilla sekä esiintyi Yleisradion lastenradiossa ja televisiossa Kylli-tädin satuohjelmassa. Hän oli myös lahjakas pitkänmatkan juoksija. Friman soitti nuorena kitaraa Waterloo-nimisessä yhtyeessä Hämeenlinnassa vuosina 1970–1980. Yhtye soitti ensimmäisissä pop-yhtyeiden SM-kilpailuissa vuonna 1970 ja pääsi levyttämään muiden kilpailun finalistien kanssa Popmestarit-levylle. Yhtye esittää levyllä Frimanin kappaleen ”Smiling Face”. Waterloon lisäksi hän oli väliaikaisena kitaristina Kirkan Islandersissa ja Paula Koivuniemen orkesterissa.

Ura
Taiteilijanimen Freeman ottaneen Frimanin oma levytysura alkoi vuonna 1976. Love Recordsin kustantaman kultaa myyneen esikoisalbumin nimi oli pelkistetysti Freeman. Tältä LP:ltä löytyvät Freemanin tunnetuimmat sävellykset: ”Ajetaan tandemilla”, ”Kaksi lensi yli käenpesän” ja ”Osuuskaupan Jane”. Viimeksi mainittu oli Syksyn sävel -kisassa kolmantena. Sanoitukset näihin kuten suurimpaan osaan muitakin levyn kappaleita teki Hector, joka oli tuolloin Freemanin lanko. Ykköshitiksi noussut ”Ajetaan tandemilla” julkaistiin puoli vuotta ennen esikoisalbumia.

1980-luvulla Freeman toimitti ja juonsi Yleisradion musiikki- ja nuortenohjelmia sekä radiossa että televisiossa. Radio-ohjelmia olivat Torstaimakasiini, Kultiveera ja Tärinätori.

Vuodesta 1991 Freeman on soittanut Menneisyyden Vangit -yhtyeessä, jossa mukana on myös toinen 1970-luvun laulajatähti Vicky Rosti. Vuonna 2010 Freeman vieraili Uuden Fantasian ”Liian myöhään” -kappaleen solistina. Kappaleen suuren menestyksen johdosta Freemanin ja Uuden Fantasian yhteistyö jatkui ja lokakuussa 2011 julkaistiin Uuden Fantasian kanssa levytetty Freemanin uran neljäs sooloalbumi Freeman 4.
Freeman & Uusi Fantasia osallistuivat kappaleella ”Noitanainen” vuoden 2012 Uuden musiikin kilpailuun (UMK), joka oli Ylen uudistettu euroviisukarsintakilpailu. Freeman vierailee myös rap-duo JVG:n kappaleella "Karjala takaisin", joka julkaistiin singlenä huhtikuussa 2012.

Frimanille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2017.

Perhe 
Leo Friman ja hänen vaimonsa Tarja asuvat Helsingin Vallilassa.

Diskografia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto
 
 
 
 Ylen Elävä arkisto: Freemanin hitit

Suomalaiset poplaulajat
Suomalaiset laulaja-lauluntekijät
Vuonna 1951 syntyneet
Elävät henkilöt
Latvijas Televīzija

Latvijas Televīzija (LTV) on Latvian valtion omistama televisioyhtiö.

Maan hallitus tukee kanavaa taloudellisesti noin 60 prosentin osuudella. Kanava esittää myös TV-mainoksia  . LTV:n toiminnan muuttamisesta lupamaksupohjaiseksi on kiistelty pitkään. Hallitus on kuitenkin koko ajan vastustanut tätä. Jotkut tutkijat pitävät syynä tähän hallituksen huolta siitä, että se menettäisi rahoituksensa kautta saamansa hallintavallan yhtiöön  .

LTV aloitti lähetyksensä 6. marraskuuta 1954 ja siirtyi SÉCAM-väritelevisiotekniikkaan vuonna 1974. Värijärjestelmäksi vaihdettiin PAL vuonna 1998. Yhtiö liittyi Euroopan yleisradiounioniin 1. tammikuuta 1993. LTV isännöi vuosittaisen Eurovision laulukilpailun vuonna 2003.

LTV toimii kahdella kanavalla: LTV1:llä latvian kielellä ja nuorisolle suunnatulla LTV7:llä (aiemmin LTV2) sekä latviaksi että venäjäksi. Kumpikin kanava on nähtävissä Sirius-satelliitin kautta.

Lähteet 
Television across Europe. Bd. 2  Budapest : Open Society Institute, 2005; 5. syyskuuta 2006

Aiheesta muualla
Yhtiön virallinen sivusto  
Euroopan yleisradiounioni  

Julkisen palvelun mediayhtiöt
Latvialaiset televisiokanavat
Vuonna 1954 perustetut televisiokanavat
Televisioyhtiöt
Latvialaiset yritykset
Tommi Satosaari

Tommi Satosaari (s. 17. helmikuuta 1975) on suomalainen jääkiekkomaalivahti. Hänen viimeinen seuransa on ruotsalainen IF Troja-Ljungby.

Satosaari aloitti uransa JYP:ssä ja ensimmäisen liigapelinsä hän pelasi kaudella 1997–98. Parin kauden ajan Satosaari torjui Marko Leinosen kakkosmaalivahtina. Ensimmäisen kerran Satosaari sai maistaa ykkösmaalivahdin paikkaa kaudella 1999–2000. Vuosi oli kuitenkin JYP:lle vaikea ja Satosaarikin lähti kauden jälkeen Englantiin Newcastle Jesters -joukkueeseen. Tämän jälkeen Satosaari on pelannut Suomessa SM-Liigassa Ässissä, Ilveksessä, uudelleen JYP:ssä sekä Pelicansissa. Ulkomailla Satosaari on käynyt Englannin lisäksi REV Bremerhavenissa Saksan 2. bundesliingassa, Olimpija Hertz Ljubljanassa Sloveniassa, Diables Rouges de Briançonissa Ranskassa ja Alba Volán Székesfehérvárissa Unkarissa. Myöhemmin Satosaari on toiminut opettajana Hollolassa. Kaudella 2016–2017 Satosaari toimi Arabiemiraattien maajoukkueessa apuvalmentajana. Nykyään Satosaari toimii maalivahtivalmentajana Puolan maajoukkueessa.

Seurat
1993–1996 JYP
1996–1997 FPS
1997–2000 JYP
2000–2001 Newcastle Jesters
2001–2002 Ässät
2002–2003 REV Bremerhaven / Ilves
2003–2004 Newcastle Vipers / Olimpija Hertz Ljubljana
2004–2005 Olimpija Hertz Ljubljana
2005–2006 JYP / Haukat / Pelicans
2006–2008 Pelicans
2008–2009 Diables Rouges de Briançon
2009–2010 Alba Volán Székesfehérvár
2010–2011 Alba Volán Székesfehérvár / IF Troja-Ljungby

Lähteet

Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit
Suomalaiset jääkiekkovalmentajat
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Rengastustoimisto

Rengastustoimisto vastaa lintujen rengastustoiminnasta Suomessa. Se toimii Helsingissä ja on osa Luonnontieteellisen keskusmuseon organisaatiota.

Vuonna 1926 Suomen rengastustoiminta siirrettiin Helsingin yliopiston eläintieteen museon vastuulle. Myöhemmin perustettiin erityinen Rengastustoimisto. Eläinmuseon remontin tieltä toimisto muutti väliaikaisesti Teollisuuskadulle Helsinkiin, mutta on palannut jälleen Eläinmuseolle.

Rengastustoimistosta vastaa Luonnontieteellisen keskusmuseon Eläintieteen yksikön seurantatiimi, jonka veäjänä toimii intendentti Jari Valkama. Tiimiin kuuluu myös tutkijoita ja museomestareita.

Eurooppalaisten rengastustoimistojen yhteistyöelin ja toiminnan koordinoija on EURING, Euroopan rengastuskeskusten unioni.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lintujen rengastus Luonnontieteellisen keskusmuseon sivuilla
 EURING 

Ornitologia
Luonnontieteellinen keskusmuseo
Ostrovnoi

Ostrovnoi () on suljettu kaupunki ja kaupunkipiirikunta Kuolan niemimaan koillisosassa Barentsinmeren rannalla 360 km Murmanskista itään.  Kaupunki palvelee Venäjän pohjoisen laivaston Gremiha-nimistä tukikohtaa (), joka on myös tärkeä käytetyn ydinpolttoaineen varastointipaikka. Paikkakunnan entinen koodinimi oli Murmansk-140.

Ostrovnoin asukasluku vuonna 2010 oli 2177 asukasta. Paikkakunnalle ei ole maaliikenneyhteyttä.

Kaupunkipiirikuntaan kuuluvat itse Ostrovnoin kaupungin ohella asutuskeskukset Drozdovka, Lumbovka, Svjatoi Nos, Mys-Tšornyi, Majak-Gorodetski ja Tersko-Orlovski Majak.

Historiaa

Kaupunki on syntynyt lähelle paikkaa, jossa aiemmin sijaitsi Jokanga-niminen kylä (saameksi Jovkkoš). Ensimmäiset maininnat Jokangajoen suulla olevasta asutuksesta ovat 1500-luvulta. 

Paikalle perustettiin ensimmäinen laivastotukikohta ensimmäisen maailmansodan aikaan 1915. Sen tarkoitus oli suojata Vienanmeren suuta. Kylä sai uuden nimen Gremiha vuonna 1938, ja sinne perustettiin neuvostolaivaston tukikohta 1941.

Vuonna 1951 Gremihaan alettiin rakentaa rautatietä niemimaan poikki Apatityn kaupungista, mutta työt keskeytettiin Stalinin kuoltua 1953.

1960-luvulla muutaman kilometrin päähän asutuksesta organisoitiin ydinsukellusvenetukikohta ja sen yhteyteen uusi salainen kaupunki, joka tunnettiin koodinimellä Murmansk-140. Vuonna 1981 asutukset yhdistettiin. Vuonna 1992 paikkakunta sai nykyiset kaupunkioikeudet nimellä Ostrovnoi, vuonna 2006 siitä tuli kaupunkipiirikunta.

Vuonna 1996 Ostrovnoissa oli vielä noin 14 000 asukasta, mutta sen jälkeen väkiluku romahti. Vielä 2006 asukasluku oli noin 4600. Ostrovnoin tulevaisuus on 2000-vuosikymmenen lopulla ollut vaakalaudalla puolustusministeriön toimintojen vähetessä paikkakunnalla, väestön poistuessa ja elinkustannusten ollessa moninkertaiset muihin kaupunkeihin nähden.

Lähteet

Aiheesta muualla
Ostrovnoi. mojgorod.ru 
Topografinen kartta 

Murmanskin alueen kaupungit
Venäjän suljetut alueet
Venäjän pohjoinen laivasto
Pohjanmerinorsu

Pohjanmerinorsu eli pohjanisohylje (Mirounga angustirostris) on suurikokoinen hyljelaji.

Levinneisyys 
Pohjanmerinorsu elää pohjoisen Tyynenmeren itäosissa, Pohjois-Amerikan länsipuolisilla vesillä.

Ulkonäkö ja koko 
Pohjanmerinorsu on jonkun verran pienempi kuin sukulaisensa etelänmerinorsu.

Lähteet 

Hylkeet
Akira (elokuva)

Akira () on Katsuhiro Ōtomon samannimiseen mangaan pohjautuva anime-elokuva, jonka ensi-ilta oli vuonna 1988. Ōtomo myös ohjasi itse elokuvan. Elokuva sijoittuu vuoteen 2019 Tokion raunioille rakennettuun Neo-Tokioon.

Akira on esitetty Suomessa vuonna 1992 Rakkautta & Anarkiaa -elokuvajuhlilla, se tuli videolevitykseen vuonna 1994, ja elokuvan restauroitu vesio saapui teatterilevitykseen vuonna 2020.

Juoni

Atomipommi räjäyttää Tokion kolmannen maailmansodan aikana 16. heinäkuuta 1988. 31 vuotta myöhemmin uudessa Neo-Tokiossa moottoripyöräjengiläinen Kaneda saa selville, että hänen entisestä ystävästään Tetsuosta on tullut verenhimoinen murhaaja, jolla on telekineettisiä kykyjä. Tämän seurauksena hän liittyy hallitusta vastustaviin terroristeihin, jotka etsivät mystistä Akiraa, jonka telekineettiset kyvyt ovat suuremmat kuin Tetsuolla. Myös Tetsuo, joka haluaa suurilla voimillaan saada vihdoin kunnioitusta, alkaa jäljittää Akiraa, jottei kukaan voisi pysäyttää häntä.

Rooleissa

Katso myös 
 Akira-sarjakuva

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jalkanen, Vesa: Akira. 13.7.2004
 Salmi, Markku: Akira. Anime-lehti.

Anime-elokuvat
Post-apocalypse-elokuvat
Japanilaiset toimintaelokuvat
Katsuhiro Ōtomon ohjaamat elokuvat
Vuoden 1988 elokuvat
Sarjakuviin pohjautuvat elokuvat
Japanilaiset tieteiselokuvat
Science fiction -anime ja -manga
Morne Trois Pitonsin kansallispuisto

Morne Trois Pitonsin kansallispuisto on Dominicassa sijaitseva maailmanperintökohde. Siitä tuli Dominican saarivaltion ensimmäinen kansallispuisto vuonna 1975. Alueen nähtävyyksiin kuuluvat laakso, josta löytyy useita kiehuvia mutalampia ja geysireitä, Boiling Lake -fumarolijärvi, Titou Gorge ja Emerald Pool.

Morne Trois Pitons pääsi maailmanperintöluetteloon tunnusmerkillisen geologiansa ja trooppisten sademetsiensä monimuotoisuuden ansiosta .

Lähteet

Aiheesta muualla 

Visit Dominica  
Virtual Dominica 
Morne Trois Pitonsin kansallispuisto UNESCOn sivuilla  

Dominican kansallispuistot
Unescon maailmanperintökohteet Dominicassa
Alma Skog -mitali

Alma Skog -mitali on Ruotsalaisen kansanpuolueen jakama mitali ansioituneille naisille. Sitä on jaettu vuodesta 1936. Ainoan hopeisen mitalin on saanut Agnes Lexander vuonna 1944. Pronssisia mitaleita on jaettu kahdeksan.

Mitalin saaneita

Hopeisena 

1944
 Agnes Lexander

Pronssisena 

 Ellen Fogel
 Signe Strömborg
 Elisabet Backman
 Elna Ingo

2006
 Monica Sirén-Aura, RKP:n varapuheenjohtaja
 Märta-Lisa Westman

Katso myös 
 Alma Skog
 Axel Lille -mitali
 Axel Olof Freudenthal -mitali

Lähteet 

Ansiomerkit
Ruotsalainen kansanpuolue
Cuenca (Ecuador)

Cuenca on Ecuadorin kolmanneksi suurin kaupunki noin 330 000 (2010) asukkaallaan. Se on Azuayn provinssin pääkaupunki ja sijaitsee Ecuadorin ylämaalla 2 500 metrin korkeudessa. Kaupungin koko nimi on Santa Ana de los cuatro ríos de Cuenca.

Cuenca sijaitsee Andien ylätasangolla noin 2600 metrin korkeudessa.
 
Espanjalainen löytöretkeilijä Gil Ramírez Dávalos perusti Cuencan vuonna 1557 Perun varakuningaskunnan hallitsijan Andrés Hurtado de Mendozan käskystä. Alueen historia kuitenkin ulottuu noin vuoteen 500, jolloin täällä sijaitsi alkuperäisasukkaiden kylä nimeltä Guapondelig ("maa, joka on yhtä iso kuin taivas"). Inkat valloitti kylän myöhemmin ja tämä sai nimen Tomebamba.

Cuenca on tunnettu pitkään yliopistokaupunkina. Siellä sijaitsee kahdeksan yliopistoa, joista vanhin ja parhaiten tunnettu on Cuencan yliopisto (Universidad de Cuenca), joka on 12 000 opiskelijan julkinen yliopisto.

Cuencan historiallinen keskusta kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon.

Pan-Amerikan valtatie kulkee kaupungin läpi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Kaupungin virallinen matkaopas  

Ecuadorin kaupungit
Unescon maailmanperintökohteet Ecuadorissa