joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Päivä (yritys)

Päivä Osakeyhtiö on tamperelainen kristillinen kustantamo, joka julkaisee vuosittain viitisenkymmentä kirjaa. Valikoimaan kuuluvat myös e-kirjat ja äänikirjat. Kirjojen, musiikin ja seinäkalentereiden lisäksi Päivä kustantaa pääomistajansa Suomen Vapaakirkon viikoittain ilmestyvää Suomen Viikkolehteä, joka on ilmestynyt yhtäjaksoisesti vuodesta 1888. Jouluaatto ja Tähtipolku -lehdet ovat vuotuiset joululukemistot.

Palkinnot 
Maarit Erosen kirjoittama teos Kadun kukka – Prostituutiosta vapauteen valittiin vuoden kristilliseksi kirjaksi vuonna 2019. Kirja on tositarina ihmiskaupan uhrista Etelä-Afrikassa sekä ihmeistä, eheytymisestä ja uudesta alusta. Kirja paljastaa, kuinka mahdotonta uhrin on vapautua seksibisneksestä omin avuin.  Valinnan teki toimittaja Sanna Ukkola.

Vuoden kristillinen kirja julkistettiin Helsingin kirjamessujen aikana. Kilpailun järjestää Kristilliset kustantajat ry.

Alfa 
Isossa-Britanniassa Holy Trinity Brompton (HTB) -anglikaaniseurakunnassa syntynyt Alfa eli sarja tapaamisia, joissa tutkitaan kristinuskoa, on Päivän tuotevalikoimassa.

GLS-johtajuuskoulutus 
GLS-johtajuuskoulutus on myös yksi Päivän tuotteista, ja Päivä julkaisee vuosittain kirjoja GLS-puhujilta, joita ovat muiden muassa Patrick Lencioni, John C. Maxwell ja Bear Grylls.

Evankeliointikirjat 
Päivän tunnetut evankeliointikirjat, Tapio Nousiaisen Yksi ainoa elämä, Kalevi Lehtisen Sinulle ja Tuomas Jäntin Vastauksia elämän tärkeimpiin kysymyksiin ovat jatkuvamenekkisiä ja niistä otetaan vuosittain uusia painoksia.

Nuottikirjat 
Nuottikirjat kuuluvat Päivän valikoimaan. Lasse Heikkilän sävellyksistä on julkaistu useita nuottikirjoja, ja Heikkilän musikaaleista on ilmestynyt Simon Kyreneläinen ja Suomalainen messu -nuottikirjat.  Anna sydäntemme soida -nuottikirjaan on koottu Pekka Simojoen suosituimmat ylistyslaulut, hymnit ja nuorten veisut neliäänisinä sovituksina. Pekka Simojoki on Exit-yhtyeen perustajajäsen. Kahteen nuottikirjaan on koottu Exitin kaikki laulut vuosilta 1987–1999 (ensimmäinen osa) ja 2000–2017 (toinen osa). Hyvä on tuoda kiitosta -nuottikirjasarjassa on julkaistu 5 teosta, joihin on koottu ylistysmusiikkia.

Yleistä 
Päivä tunnetaan kristillisenä yleiskustantajana ja laajasta valikoimastaan. Valikoima kattaa muun muassa lastenkirjat, nuortenkirjat, opetus- ja päivähartauskirjat ja lahjakirjat. Päivä hallinnoi nettikirjakauppa.com-verkkokauppaa, jossa on sekä Päivän että muiden kustantajien tuotteita.

Päivä Osakeyhtiö toimi Hämeenlinnassa perustamisvuodestaan 1962 vuoteen 2016, jolloin pääomistaja Suomen Vapaakirkko siirsi toimintojaan Teopolis-nimiseen keskukseen Tampereelle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Päivän kotisivu
 Nettikirjakauppa.com

Suomalaiset kristilliset kirjankustantamot
Suomalaiset levy-yhtiöt
Suomen Vapaakirkko
Those Were the Days – The Best of Leningrad Cowboys

Those Were the Days – The Best of Leningrad Cowboys on suomalaisen Leningrad Cowboys -yhtyeen kahden CD:n kokoelmalevy, joka julkaistiin huhtikuussa 2009. Se sisältää 34 kappaletta yhtyeen uran varrelta sekä lisäksi pelikortit. Kokoelma on yhtyeen ja ABC-ketjun yhteistyötä, ja sitä myydään ainoastaan ABC-liikennemyymälöissä.

Kappaleet

CD1 
 Those Were the Days
 Sweet Home Alabama
 Space Tractor
 Pretty Fly (for a White Guy)
 Delilah
 Goldfinger
 Born to be Wild
 L.A.Woman
 Gimme All Your Lovin'
 Where's the Moon
 Manic Monday
 That's the Way I Wanna Rock'n'Roll
 These Boots
 California Girls
 Ring of Fire
 Mardi Grass Ska
 Stairway to Heaven

CD2 
 Säkkijärven polkka
 Back in the USSR
 Happy Together
 Perfect Day
 American Woman
 Thru the Wire
 It's Only Rock'n'Roll
 Bad
 You're My Heart, You're My Soul
 Yellow Submarine
 There Must be an Angel (Playing with My Heart)
 Desconsolado
 Katjusha
 Americano
 Der Lachende Vagabund
 Dschinghis Khan
 Kasakka

Aiheesta muualla 
 Those Were the Days discogs.com -sivustolla

Lähteet 
 Those Were the Days – The Best of Leningrad Cowboys (LTD Oy, LC-004)
 Yhteishyvä (16.4.2009)

Vuoden 2009 kokoelma-albumit
Leningrad Cowboysin albumit
Sueo Ōe

Sueo Ōe (, , 2. elokuuta 1914 Maizuru – 24. joulukuuta 1941 Manila) oli japanilainen, sukujuuriltaan korealainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti.

Ōe voitti seiväshypyssä olympiapronssia Berliinin olympialaisista 1936. Kilpailussa Ōe ja toinen Japanin edustaja Shuhei Nishida päätyivät finaalissa tasatulokseen, minkä jälkeen parivaljakolle annettiin mahdollisuus uusia hopeamitalista. Ystävykset kieltäytyivät tästä keskinäiseen ystävyyteensä vedoten. Tilastoja varten Nishidalle annettiin hopeamitali ja Ōe suostui vastaanottamaan pronssisen mitalin. Kaksikon pelattua Japaniin he keksivät kuitenkin uuden ratkaisun: mitalit vietiin korusepälle, joka halkaisi mitalit kahtia ja liitti ne uudestaan niin, että muokatuista mitaleista toinen puoli oli pronssia ja toinen hopeaa. Nämä mitalit tunnetaan Japanissa nimellä ”Ystävyyden mitalit”, ja ne toimivat kestävänä muistutuksena ystävyydestä ja yhteistyöstä.

Olympialaisissa Ōen käskettiin käyttää nimensä japanilaista kirjoitusasua, sillä Korea oli tuohon aikaan Japanin miehittämä. Urheilu-uransa aikana hän opiskeli Keiō-yliopistossa. 

Kiinan–Japanin sodassa Ōe taisteli Japanin armeijassa. Hän kaatui jouluaattona vuonna 1941 hyökkäyksessä Manilaan.

Lähteet
http://www.waseda.jp/eng/news05/050621e.html  
Sueo Ōe  sports-reference.com 
Keiō-yliopisto 

Japanilaiset seiväshyppääjät
Japanilaiset olympiamitalistit
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 1941 kuolleet
Kiinan tasavalta kesäolympialaisissa 1936

Kiinan tasavalta osallistui Berliinin kesäolympialaisiin 1936 52 urheilijan voimin. Maan urheilijat osallistuivat seitsemään eri urheilumuotoon, mutta mitaleille asti he eivät yltäneet.

Joukkue

Jalkapallo 
 Chan Ho
 Chui
 Fung
 Lee T.
 Lee W.
 Pau
 Suen
 Tam
 Tso
 Wong K. L.

Koripallo 
 Feng
 Hsu
 Li
 Lin P.
 Lin Y.
 Mon
 Shen Yi Tung
 Tsai Yen Hung
 Wang H. P.
 Wang S. H.
 Wang Y. T.
 Wong N. Ch.
 Yu

Nyrkkeily 
 Chin
 Wang Y. L.

Painonnosto 
 Own
 Seng
 Wong S. K.

Pyöräily 
 Wing

Uinti 
 Chan Ch.
 Yeung Sau King

Yleisurheilu 
 Chang C. C.
 50 km kävely, miehet: 25.
 Chang Ch. G.
 Pituushyppy, miehet: karsiutui loppukilpailusta
 Kolmiloikka, miehet: karsiutui loppukilpailusta
 Chen B.
 Kuulantyöntö, miehet: karsiutui loppukilpailusta
 Chen K. K.
 4x400 m viesti, miehet: karsiutui alkuerissä
 Chia
 Chow Ch. S.
 Kymmenottelu, miehet: ei päättänyt kilpailua
 Chow Y. Y.
 50 km kävely, miehet: 24.
 Fu
 Seiväshyppy, miehet: karsiutui finaalin loppukierroksilta
 Hoh
 Pituushyppy, miehet: karsiutui loppukilpailusta
 Keihäänheitto, miehet: karsiutui loppukilpailusta
 Kuo
 Kiekonheitto, miehet: karsiutui loppukilpailusta
 Lee
 100 m, naiset: ei aikaa alkuerissä
 Leng
 Kiekonheitto, miehet: karsiutui loppukilpailusta
 Ling
 110 m aitajuoksu, miehet: ei aikaa alkuerissä
 Liu
 4x400 m viesti, miehet: karsiutui alkuerissä
 Poh
 4x400 m viesti, miehet: karsiutui alkuerissä
 Sze To
 Pituushyppy, miehet: karsiutui loppukilpailusta
 Kolmiloikka, miehet: karsiutui loppukilpailusta
 Tay
 Tsai Tsung Nyi
 50 km kävely, miehet: 22.
 Wang S. L.
 Kolmiloikka, miehet: karsiutui loppukilpailusta
 Wong Y. K.
 110 m aitajuoksu, miehet: ei aikaa alkuerissä
 4x400 m viesti, miehet: karsiutui alkuerissä
 Wu
 Korkeushyppy, miehet: karsiutui loppukilpailusta

Lähteet 
 Kesäolympialaisten 1936 virallinen raportti  
 Luettelo Kiinan tasavallan delegaation jäsenistä kesäolympialaisissa 1936

Kesäolympialaisissa 1936
Valtiot kesäolympialaisissa 1936
Isomeriliitäjä

Isomeriliitäjä (Procellaria aequinoctialis) on meriliitäjien sukuun kuuluva valtamerilintu.

Koko ja ulkonäkö 
Isomeriliitäjä on kokonaan tummanruskea, lähes musta, pitkäsiipinen eteläisten valtamerten liitäjä, jolla on kokonaan vaalea nokka, joka nuorella linnulla on vielä vaaleampi kuin akuisella. Joillakin yksilöillä on pieni valkoinen poskitäplä. Linnun pituus on 51–58 cm, siipien kärkiväli 134–147 cm ja paino 1–1,4 kg. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Esiintyminen 
Isaomeriliitäjä elää laajalla alueella eteläisillä valtamerillä. Se pesii Etelämannerta ympäröivillä saarilla, kuten Etelä-Georgialla, jossa sijaitsee lajin suurin yhdyskunta, noin kaksi miljoonaa paria. Lajin kokonaiskanta on noin seitsemän miljoonaa yksilöä. Kanta on taantunut saarille tuotujen vieraiden petojen, kuten rottien, sekä kalastuksessa käytettävien pitkäsiimojen takia.

Elinympäristö 
Laji pesii kasvillisuuden valtaamilla rinteillä tai soistuneessa maastossa. Pesimäajan jälkeen se elää vain avomerellä.

Lisääntyminen 
Isomeriliitäjät elävät yhdyskunnissa. Ne kaivavat syvän, yli kaksi metriä pitkän pesäonkalon, jonka perälle ne rakentavat pesän. Lokakuussa naaras munii sinne yhden munan, jota haudotaan 57–62 päivää. Emot voivat välillä jättää munan useiksi päiviksi hautomatta. Poikanen jättää pesän lentokykyisenä 87–106 päivää vanhana. Pari on hyvin uskollinen pesäpaikalleen ja palaa usein samalle pesäkololle vuodesta toiseen. Laji voi elää yli 30-vuotiaaksi.

Ravinto 
Isomeriliitäjät syövät mustekaloja, kaloja ja äyriäisiä. Ne saalistavat enimmäkseen kelluen meressä siepaten ruokansa veden pinnasta. Ne ovat hyviä sukeltajia ja etsivät joskus ruokansa sukeltamalla jopa kymmenestä metristä. Ne seuraavat mielellään kalastusaluksia syöden jätteitä ja perkuutähteitä.

Lähteet 
 Arkive

Viitteet 

Ulappalinnut
Uhanalaiset linnut
Bindal

Bindal on Norjan kunta Nordlandin läänissä. Se sijaitsee läänin etelärajalla ja sen rajanaapureita ovat Nord-Trøndelagin läänissä etelässä Høylandet ja Nærøy, lännessä Leka ja kaakossa Namsskogan. Nordlandin läänin naapurikuntia ovat pohjoisessa Sømna ja Brønnøy ja idässä Grane. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Bindalin kunnassa oli 1 545 asukasta.

Historia 
Alkujaan Bindal kuului Namdaleniin ja Trøndelagiin, ja Bindalin murre lasketaan edelleen trøndermurteisiin kuuluvaksi. Vuonna 1658 silloinen Trondheimin lääni liitettiin Ruotsin, mutta läänirajaa muutettiin ruotsalaisten tietämättä siten, että Bindalin pohjoisosa jäi Tanska-Norjalle. Vaikka Trondheimin lääni annettiin takaisin Tanska-Norjalle jo 1660 jäi kaksi vuotta vanha lääninraja voimaan.

Kun Norjaan perustettiin kuntia 1. tammikuuta 1838, silloinen Bindalin seurakuntapiiri jaettiin kahdeksi kunnaksi, Nord- ja Sørbindaleniksi siten, että kukin niistä sijaitsi eri lääneissä. Vuonna 1858 lääninrajaa kuitenkin siirrettiin etelään niin, että kunnat saattoivat yhdistyä nykyiseksi Bindaliksi, pysyen Nordlandin läänissä. 1. tammikuuta 1964 Lande-Tosbotnin piiri liitettiin Bindalista Brønnøyn kuntaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Nordlandin läänin kunnat
Dønna

Dønna on Norjan kunta Nordlandin läänissä. Se on saaristokunta, jonka kolme suurinta saarta ovat nimeltään Dønna, Løkta ja Vandve. Naapurikuntia ovat pohjoisessa Træna ja Nesna, idässä Leirfjord, etelässä Alstahaug ja lounaassa Herøy.

Kunnan alueella on paljon saaria ja luotoja. Meri on matalaa, minkä vuoksi alueella on paljon kalaa. Pääsaari Dønnan korkein kohta on tunturimuodostelma Dønnamannen, 858 metriä merenpinnasta. Muut saaret ovat matalampia.

Lähteet

Aiheesta muualla
George Lynch

George Lynch ( s. 28. syyskuuta 1954) on yhdysvaltalainen heavy metal -kitaristi. Hänet tunnetaan parhaiten Dokken-yhtyeestä, jossa hän soitti kitaraa vuosina 1979–1988 ja 1993–1998. Nykyään Lynch on sooloartisti.

Diskografia

Sooloura

Pitkäsoitto
1993 - Sacred Groove 
2004 - Furious George   
2010 - Orchestral Mayhem 
2011 - Kill All Control

Kokoelma
2000 - Will Play for Food
2005 - The Lost Anthology 
2007 - Guitar Slinger
2008 - Scorpion Tales

EP
2001 - Stone House
2002 - The Lynch That Stole Riffness! 
2012 - Legacy

Live
1999 - Live In Florida

Dokken

Pitkäsoitto
1983 - Breaking the Chains 
1984 - Tooth and Nail 
1985 - Under Lock and Key 
1987 - Back for the Attack 
1995 - Dysfunctional  
1997 - Shadowlife

Kokoelma
1994 - The Best of Dokken  - Japani julkaisu
1999 - The Very Best of Dokken 
2006 - The Definitive Rock Collection

Live
1988 - Beast from the East
1995 - One Live Night  - Japani julkaisu 
2007 - From Conception: Live 1981

Lynch Mob

Pitkäsoitto
1990 - Wicked Sensation 
1992 - Lynch Mob 
1999 - Smoke This 
2003 - REvolution  
2009 - Smoke and Mirrors 
2012 - Sound Mountain Sessions

EP
1998 - Syzygy

Live
2003 - Evil: Live
2005 - REvolution LIVE!

Lynch / Pilson

Pitkäsoitto
2003 - Wicked Underground

Tony MacAlpine
1987 - Maximum Security

Xciter
2006 - Xciter

Lana Lane
2006 - Gemini

Souls of We
2008 - Let the Truth Be Known

George Lynch & The Stahlwersfonie Orchestra
2009 - Christmas / Sarajevo

Raven Quinn
2010 - Raven Quinn

Hear 'n Aid
1986 - Stars

T&N

Pitkäsoitto
2012 - Slave to the Empire

KXM

Pitkäsoitto
2014 - KXM ( Doug Pinnick King's X ja Ray Luzier Korn )

Videografia

Musiikkivideot

KXM
2014 - Rescue Me

Lynch Mob
1990 - Wicked sensation 
1990 - River Of Love
1992 - Tangled In The Web
2012 - Slow Drag
2013 - River Of Love (Unplugged) live from Sugarhill Studios

DVD
2006 - REvolution Live

Dokken
1983 - Breaking The Chains
1984 - Alone Again
1984 - Just Got Lucky
1984 - Into The Fire
1985 - The Hunter
1985 - In My Dream's 
1985 - It's Not Love
1987 - Dream Warriors
1987 - Heaven Sent
1987 - Burning Like A Flame 
1988 - Walk Away

DVD
1995 - Japan live ´95  
1996 - One Live Night

VHS    
1986 - Unchain The Night

Aiheesta muualla 
 GeorgeLynch.com

Yhdysvaltalaiset kitaristit
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Lehtisammakot

Lehtisammakot (Hylidae) on heimo sammakoiden ja konnien lahkossa. Lehtisammakot jaetaan neljään alaheimoon: Pelodryadinae, Phyllomedusinae, Hemiphractinae ja Hylinae, jotka vielä jaetaan useisiin sukuihin. Lehtisammakot ovat levittäytyneet suureen osaa maapalloa, mutta ei Pohjoismaihin.

Aiheesta muualla 
Niina & Joonas Gustafsson: Lehtisammakot
ITIS: Hylidae 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Komissaari (Euroopan komissio)

Komissaari on Euroopan komission jäsen. Jokainen Euroopan unionin jäsenmaa valitsee oman komissaarin ja tällä hetkellä komissaareja on 27. Komissaarit muodostavat yhdessä komission puheenjohtajan kanssa Euroopan komission, yhden EU:n toimielimistä.

Jokaisella komissaarilla on oma vastuualueensa pääosastoittain, jotka vastaavat tavallaan valtioiden ministeriöitä. Komissaari on sananmukaisesti komissioon eli tehtävään sitoutunut, eikä hänen tule ajaa yksittäisen jäsenvaltion etua vaan toimia unionin parhaaksi. On suunniteltu, että komissaarien määrää ei enää lisättäisi uusien jäsenvaltioiden liittyessä unioniin, vaan otettaisiin käyttöön esimerkiksi kolmevuotisjärjestelmä ja komissaarinsalkun aiempaa nopeampi kierto jäsenvaltiolta toiselle.

Joulukuusta 2019 on istunut Von der Leyenin komissio.

Lähteet
 europa.eu/institutions/inst/comm/index_fi.htm
 yle.fi/uutiset/eu-parlamentti_hyvaksyi_uuden_komission/1431044
 europarl.europa.eu/hearings/commissioners/getHomePage.htm;jsessionid=2A793045FAFAEE328B97988528B89F2E.node1?language=FI

Seulonnan keskeiset artikkelit
Optima

Discendum Optima on oppimisalusta eli virtuaalinen oppimisympäristö, joka toimii verkkoselaimella. Optima on keskitetysti ylläpidetty järjestelmä, johon asiakas voi rakentaa itse omia tarpeitaan vastaavan modulaarisen oppimisympäristön.

Arkkitehtuuri 
Järjestelmä on kehitetty Soneran Experience Learning -nimisen oppimisalustan pohjalle. Järjestelmän arkkitehtuurissa korkein taso on asiakkaan ylläpitämä ympäristö, jossa mm. lisätään uusia käyttäjiä ja työtiloja.

Optimaan on mahdollista luoda erilaisia, kuhunkin tarkoitukseen räätälöityjä työtiloja, joissa työtilan omistaja toteuttaa koulutuksen. Työtiloihin lisätään objekteja, jotka voivat olla mikä tahansa sisäinen tai ulkoinen dokumenttityyppi, keskustelulista, kansio, alikansio tai toiminto.

Myös ympäristön käyttäjien oikeudet erilaisten objektien lukemiseen, näkemiseen ja kirjoittamiseen voidaan määritellä. Käytössä on myös erilaisia työkaluja tehtävien tekemiseen ja vuorovaikutukseen.

Järjestelmää on arvosteltu joustavuuden takia liiallisesta käyttöönoton vaikeudesta, ja vastuuhenkilöille suositellaankin kahden päivän käyttökoulutusta. Materiaalipankkina Optiman käytettävyys on hyvä, mutta selkeän navigointirakenteen säilyttäminen edellyttää käyttäjältä suunnittelua ja kuria.

Muutamat ominaisuudet, kuten reaaliaikainen chat,, jotkin sisällöntuotannon ominaisuudet ja vanha ääninauhuri, vaativat Java-liitännäisen. Uudempi ääninauhuri on Flash-pohjainen

Lähteet

Aiheesta muualla 
Optima
Ohjemateriaaleja Optiman käyttöön

Oppimisalusta
Purppuranapsija

Purppuranapsija (Lutjanus purpureus) on urheilukalastajien suosima merikala, jota tavataan Atlantin länsiosissa.

Ulkonäkö ja koko 
Purppuranapsija on punasävyinen ja ahvenen muotoinen ja se voi kasvaa metrin mittaiseksi. Se sekoitetaan usein punanapsijaan (Lutjanus campechanus) tai muihin napsijalajeihin.

Levinneisyys 
Purppuranapsijoita tavataan Atlantin länsiosassa, Karibialla Kuubasta etelään aina Brasiliaan asti.

Lähteet 

Percoidei
Napsijat (kalaheimo)

Napsijat (Lutjanidae) on ahvenkalojen heimo. Siihen kuuluu noin sata lajia, jotka jaetaan neljään alaheimoon ja 17 sukuun. Useimmat lajit elävät meressä trooppisella ja subtrooppisella alueella, jotkin jokisuissa murtoveden luonteisessa vedessä. Jotkin lajit käyvät jokivedessä syömässä. Napsijoita tavataan 450 metrin syvyydessä asti.

Napsijoiden joukossa on monia ruokakaloja, mutta jotkin ovat aiheuttaneet siguatoksiinimyrkytyksiä. Tunnetuin ruokakala on punanapsija (Lutjanus campechanus), mutta sen nimellä myydään monia muitakin kaloja.

Lähteet 

Percoidei
Nour Hadhria

Nour Hadhria (, s. 4. syyskuuta 1990) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Hadhria edustaa Tunisian pääsarjassa CA Bizertinia.

Ura
Hadhria siirtyi ammattilaiseksi allekirjoitettuaan sopimuksen Club Africainin kanssa 13. tammikuuta 2008. Hän pelasi kauden 2007–2008 aikana yhdessä liigaottelussa ja saavutti kauden päätteeksi ensimmäisen Tunisian-mestaruutensa. Hadhria teki ensimmäisen maalinsa Stade Tunisienia vastaan pelatussa ottelussa 23. huhtikuuta 2009.

Heinäkuussa 2011 Hadhria siirtyi vuoden mittaisella lainasopimuksella CA Bizertiniin.

Saavutukset 
 Tunisian mestaruus: 2008

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Nour Hadhria transfermarkt.atissa 
 Nour Hadhria Kawarji.comissa 

Tunisialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Tillbaka till samtiden


Tillbaka till samtiden () on ruotsalaisyhtye Kentin seitsemäs studioalbumi. Albumi julkaistiin 17. lokakuuta 2007. Levy on tuotettu yhdessä tanskalaistuottaja Joshuan kanssa. Levyn nimi on käännetty versio lauseesta Paluu tulevaisuuteen (Tillbaka till framitiden). Albumi nousi Ruotsin levylistalla ensimmäiseksi, Norjassa toiseksi, Suomessa kolmanneksi ja Tanskassa viidenneksi. Levy on myynyt Ruotsissa kaksi kertaa platinaa.

Kappaleet

Arvostelut 
 Dome.fi: 
 Soundi: 
 V2.fi:

Listat ja saavutukset

Listat

Saavutukset

Lähteet  

Vuoden 2007 albumit
Kentin albumit
Suovallabi

Suovallabi (Wallabia bicolor) on Itä-Australiassa yleisenä elävä kengurulaji ja Wallabia-sukunsa ainoa edustaja. Lajista ei ole luokiteltu alalajeja. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on isovallabi.

Vanhin tunnettu suovallabi eli vankeudessa yli 16-vuotiaaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ITIS: Wallabia 
 Animal Diversity Web 
 

Kengurut
Australian kotoperäiset eläimet
Hijra

Hijra [hidžra] () on arabiankielinen sana, joka tarkoittaa siirtymistä tai maastamuuttoa.

Sana voi viitata muun muassa seuraaviin:

 profeetta Muhammadin ja hänen kannattajiensa siirtymiseen Mekasta Medinaan vuonna 622. Tästä siirtymisestä alkaa islamilainen hijra-kalenteri.
 eteläaasialainen, erityisesti intialainen hijra-alakasti
Hijra (Etelä-Aasia)

Hijra (, ) on intialaisessa ja muissa eteläaasialaisissa kulttuureissa esiintyvä käsite, jolla viitataan kolmannen sukupuolen edustajiin, jotka eivät ole miehiä tai naisia. Länsimaissa hijrat luokiteltaisiin yleensä esimerkiksi eunukeiksi, transvestiiteiksi, intersukupuoliksi tai naismaisiksi miehiksi. Useimmat hijrat on alun perin kasvatettu poikina, mutta myös naiseksi syntymässä oletettuja hijroja on olemassa.

Hijrat muodostavat alakastin, johon arvioidaan Intiassa kuuluvan 50 000 ihmistä, joidenkin arvioiden mukaan jopa kaksi miljoonaa. Ollakseen virallisesti hijra-kastiin kuuluva, on liityttävä hijra-yhteisöön.

Hijroilla on oma roolinsa siirtymäriiteissä kuten hääseremonioissa, joihin he saapuvat mahdollisesti kutsumattomina vieraina, tanssivat ja laulavat räävittömiä lauluja poistuen vasta rahaa saatuaan. Aikaisemmin hijrat olivat pyhiä henkilöitä tai hovien uskottuja, nykyään he elävät yhteiskunnan marginaalissa. Englantilaisvaikutteiden myötä he ovat menettäneet asemansa, ja monet saavat elantonsa kerjäämällä tai prostituutiolla. Entinen asema näkyy kuitenkin pelonsekaisessa kunnioituksessa, jolla enemmistö edelleen suhtautuu hijroihin.

Pakistanissa hijroilla on laissa määritelty kolmannen sukupuolen asema. Maassa on arvioitu olevan kolmisensataatuhatta hijraa, joita vuonna 2009 hyväksytty lakiasetus koskee.

Katso myös 
Katoey

Lähteet

Aiheesta muualla 

4. Isabell Zipfel: Hijras, the third sex. eBook with 34 Photos, Amazon, ASIN B009ETN58C

Intian kastilaitos
Sukupuolivähemmistöt
Savva Tševakinski

Savva Ivanovitš Tševakinski (; 1713 Veškin kylä Toržokin lähellä, kuoli vuosien 1774–1780 välillä ilmeisesti Pietarissa)  oli venäläinen barokin aikakauden arkkitehti.

Savva Tševakinski opiskeli vuodesta 1729 lähtien meriakatemiassa ja vuodesta 1731 palveli Izmailovskin rykmentissä. Hän opiskeli arkkitehtuuria Ivan Korobovin johdolla vuosina 1732–1738. Vuosina 1741–1767 hän työskenteli amiraliteettikollegion pääarkkitehtina ja vuosina 1755–1758 tiedeakatemian arkkitehtina.

Tševakinskin tuotannossa 1600-luvun venäläisen rakennustaiteen perinteet yhdistyvät luontevasti klassiseen länsimaiseen arkkitehtuuriin. Hänen päätöitään ovat Pyhän Nikolaoksen merikatedraali (1753–1762), Šeremetevin palatsi Fontankalla (1750–1755) ja Uuden Hollannin varastorakennukset (1765–1780) Pietarissa. Tševakinski laati myös Kronštadtin asemakaavan ja osallistui Tsarskoje Selon puistoalueiden suunnitteluun.

Lähteet

Venäläiset arkkitehdit
Vuonna 1713 syntyneet
1700-luvulla kuolleet
ZDoom

ZDoom on muokattu Doom-peliportti, joka tehtiin Doomin alkuperäistä lähdekoodia käyttäen. Peliportin avulla on mahdollista pelata useita Doom-pelityyleihin kuuluvia pelejä kuten esimerkiksi Doom 1 - Final Doom, Heretic, Hexen ja Strife.

ZDoom eroaa alkuperäisestä Doomista monin tavoin. Peliportissa pystyy hyppimään sekä kyykistymään ja hiirellä voi katsella vapaasti. Seinät voivat olla kaltevia. Myös 3D-mallinteita on mahdollista lisätä. ZDoom tukee pitkälti BOOM-pelimoottoria.

Suositut ZDoom modifikaatiot 
AEod: Aeons of death

Aiheesta muualla 
 ZDoom kotisivu

Doom
Pelimoottorit
200 apinaa – Paavo kuninkaaksi


200 apinaa – Paavo kuninkaaksi on Itse valtiaat -satiirisarjan hahmojen imitaatioäänillä tehty toinen musiikki-CD-levy vuonna 2003, joka sisältää 24 laulua. Se pohjautuu tv-elokuvaan Itse valtiaat – Kuningasmusikaali ja erikoisjaksoon Operation ESC.

Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 24, ja se pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa.

Kappaleet 
Itse valtiaat – 0:34
200 apinaa (12 apinaa) – 3:54
Paavo pöllyttää Erkkiä ja Vanhasta – 1:06
Mitä luuseristakin voi tulla (Mitä miehen täytyy olla) – 3:22
Anneli sanoo laulavansa, mutta pyytämättä – 0:23
Ne etsii muijaa seuraavaa (Etsit muijaa seuraavaa) – 3:30
Opposition Matti ja Teppo ärhentelevät – 0:28
Hallitukselle ei olla hellä (Tahdon olla sulle hellä) – 3:49
Lipponen pyytää leidit lavalle – 0:16
3 punahilkkaa – 2:25
Kokoomuslainen soololaulaja – 0:19
Zysse tulee! – 3:14
Puhemies opastaa ministeri-Tanjaa – 0:29
Mun kääpiö on Sauli – 3:25
Seppoa jännittää – 0:30
Myrskyn jälkeen huokaistaan (Myrskyn jälkeen) – 3:08
Kaltoin kohdeltu älähtää – 0:32
Politiikan Pokémon – 2:59
Hallituksen pop-tenorit esittäytyvät – 0:21
Nurmijärven mafia – 3:03
Ei kolmatta jäsentä superduoon – 0:39
Iso-P ja Iso-T – 2:54
Emeritukset arvuuttelevat – 1:20
My Heart Bleeds For You (Bonus-biisi) – 3:24

Lähteet 

Itse valtiaiden albumit
Vuoden 2003 albumit
Midnight Club 3

Midnight Club 3: Dub Edition on Rockstar Gamesin tekemä ajopeli. Kuten edeltäjänsäkin, Midnight Club 3 on arcadekaahailu, joka keskittyy hurjapäiseen ja nopeaan katuajeluun autoilla ja moottoripyörillä. Peli on tehty yhteistyössä DUB-lehden kanssa, joka näkyy pelin nimessä, kustomointiosissa sekä pelin sisäisissä DUB-turnauksissa. Peli julkaistiin huhtikuussa 2005 PlayStation 2:lle, Xboxille ja syyskuussa 2005 PlayStation Portablelle. Pelissä ajetaan San Diegossa, Atlantassa ja Detroitissa kuunnellen 75 kappaletta rockista hip hoppiin ja dancesta drum and bassiin. Pelin ikäraja on 12 vuotta.

Midnight Club 3: Dub Edition Remix 
Pelistä julkaistiin myös myöhemmin Remix-versio, jossa on uusi kaupunki Tokio, 25 uutta kappaletta, 24 uutta ajoneuvoa ja enemmän kustomointiosia. Peli julkaistiin maaliskuussa 2006 PlayStation 2:lle ja Xboxille.

Vuoden 2005 videopelit
Ajopelit
PlayStation 2 -pelit
Xbox-pelit
PlayStation Portable -pelit
Avoin pelimaailma -pelit
Utrechtse Heuvelrug

Utrechtse Heuvelrug on kunta keskellä Alankomaita, Utrechtin provinssissa. Asukkaita kunnassa on 48 935 (31.12.2008) ja väestötiheys on 370 as./km². Kunnan pinta-ala on 134,1 neliökilometriä, josta vettä on 1,92 km². Utrechtse Heuvelrugin pormestari on Frits Naafs ja keskuspaikkakunta Doorn.

Utrechtse Heuvelrugin naapurikunnat ovat Woudenberg pohjoisessa, Renswouden ja Veenendaal koillisessa, Rhenen kaakossa, Buren (Gelderlandin provinssissa) ja Wijk bij Duurstede etelässä, Bunnik lounaassa ja Zeist luoteessa.

Utrechtse Heuvelrugin kunta perustettiin 1. tammikuuta 2006, kun Amerongen, Doorn, Driebergen-Rijsenburg, Leersum ja Maarn yhdistyivät.

Kunnassa on kaksi rautatieasemaa: Driebergen-Zeist ja Maarn. Kunnan alueella sijaitsee myös lokakuussa 2003 avattu Utrechtse Heuvelrugin kansallispuisto, jonka pinta-ala on 6 000 hehtaaria.

Asutuskeskukset 

Utrechtse Heuvelrugin kuntaan kuuluvat seuraavat asutuskeskukset: Amerongen, Darthuizen, Doorn, Driebergen-Rijsenburg, Leersum, Maarn, Maarsbergen, Overberg.

Lisäksi kuntaan kuuluvat seuraavat pienet kylät (): Boswijk, Breedeveen, Beerschoten, Darthuizen, Driebergen, Dwarsweg, De Groep, De Haar, Haagje, Haspel, Palmstad, Rijsenburg, Sterkenburg ja Valkenheide.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Virallinen kotisivu 

Utrechtin kunnat
Charles Robberts Swart

Charles Robberts Swart (5. joulukuuta 1894 – 16. heinäkuuta 1982) oli viimeinen Etelä-Afrikan kenraalikuvernööri (1960–1961) ja ensimmäinen Etelä-Afrikan valtiollinen presidentti (1961–1967).

Swart oli apartheid-politiikkaa toteuttaneen Kansallispuolueen jäsen. Puolueen voitettua vaalit 1948 Swartista tuli oikeusministeri, ollen vastuussa apartheidia vastustaneiden mielenosoitusten taltuttamisista. Vuosina 1949–1950 hän oli opetus-, kulttuuri- ja tiedeministeri ja toimi virkaatekevänä pääministerinä Johannes Strijdomin kuoleman jälkeen vuonna 1958.

Vuonna 1960 Swart nimitettiin kenraalikuvernööriksi ja allekirjoitti seuraavana vuonna kansanäänestyksessä hyväksytyn  tasavaltalaisen perustuslain, jonka seurauksena   Etelä- Afrikka erosi Commonwealth realmista ja kansainyhteisöstä. Swart  pyysi eroa kuningatar Elisabet II:lta, jonka jälkeen parlamentti valitsi Swartin valtiolliseksi presidentiksi. Swartin oli tarkoitus palvella seitsemän vuotta presidenttinä, mutta hän erosi virasta vuotta aiemmin.

Etelä-Afrikan valtiopresidentit
Etelä-Afrikan kenraalikuvernöörit
Vuonna 1894 syntyneet
Vuonna 1982 kuolleet
Jääkiekon SM-sarjakausi 1935–1936

Jääkiekon SM-sarja vuonna 1936 pelattiin neljän joukkueen välillä, Helsingistä oli mukana kolme joukkuetta ja Tampereelta yksi. Ensimmäisen kerran sarjassa oli suora pudotus alempaan sarjaan, joka odottaisi huonoiten sijoittuvaa. Joukkueet pelasivat kaikki kuusi ottelua.

Ilves ja KIF päätyivät runkosarjassa tasapisteisiin. Joukkueiden välille määrättiin pelattavaksi uusintaottelu Tampereella,  mutta KIF ei hyväksynyt pelipaikkaa. Jääkiekkoliitto hylkäsi helsinkiläisten vetoomuksen ja julisti yksimielisellä päätöksellä Ilveksen Suomen mestariksi. Mestaruus oli Ilveksen ensimmäinen.

Sarjataulukko

Ilves voitti Suomen mestaruuden 1936, HSK putosi Valtakunnansarjaan.

Lähteet 

Jääkiekon SM-sarja
Vuoden 1935 jääkiekko
Vuoden 1936 jääkiekko
Michael Hurst

Michael Eric Hurst (s. 20. syyskuuta 1957 Lancashire, Englanti) on englantilaissyntyinen uusiseelantilainen näyttelijä ja ohjaaja, jonka tunnetuin rooli lienee Iolaus televisiosarjassa Hercules.

Hurstin ollessa 7-vuotias hänen perheensä muutti Englannista Christchurchiin, Uuteen-Seelantiin. Hän opiskeli Papanui High Schoolissa, jonka jälkeen Hurst opiskeli vuoden Canterburyn yliopistossa. Tämän jälkeen 19-vuotias Hurst meni Court Theatreen, jossa hän opiskeli kaksi vuotta.

Vuonna 1982 Hurst siirtyi Aucklandin Mercury Theatreen, jossa hän toimi näyttelijänä tai ohjaajana yli kahdessakymmenessä näytelmässä vuoteen 1991 asti. Hurst esitti Uudessa-Seelannissa kuvatussa yhdysvaltalaisessa Hercules-televisiosarjassa sarjan nimikkopäähenkilön apuria ja toveria Iolausta kuuden tuotantokauden ajan vuosina 1995–1999.

Hurst on ollut naimisissa vuodesta 1988 lähtien näyttelijä Jennifer Ward-Lealandin kanssa ja heillä on kaksi poikaa, Jack (s. 1997) ja Cameron (s. 1999).

Uusiseelantilaiset näyttelijät
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
USL First Division

United Soccer Leagues First Division (lyh. USL-1)  oli Yhdysvaltain ja Kanadan jalkapalloilun toiseksi korkein sarjataso Major League Soccerin jälkeen. Sarjaa ylläpiti United Soccer Leagues. Vuoteen 2004 asti sarja tunnettiin nimellä A-League. Eniten mestaruuksia, neljä kappaletta, voitti Seattle Sounders.

Ennen kautta 2010 useat joukkueet erosivat USL First Divisionistä ja perustivat kilpailevan North American Soccer Leaguen. Yhdysvaltain jalkapalloliitto ei antanut kummallekaan liigalle hyväksyntäänsä, vaan kaudella 2010 USL First Divisionin ja NASL:n joukkueet kilpailivat liiton hallinnoimassa väliaikaisessa USSF Division 2 Pro Leaguessa. Kaudeksi 2011 United Soccer Leagues yhdisti USL First Divisionin ja alemman sarjatason USL Second Divisionin uudeksi USL Pro -liigaksi.

Mestarit 

 1995: Seattle Sounders
 1996: Seattle Sounders
 1997: Milwaukee Rampage
 1998: Rochester Raging Rhinos
 1999: Minnesota Thunder
 2000: Rochester Raging Rhinos
 2001: Rochester Raging Rhinos
 2002: Milwaukee Rampage
 2003: Charleston Battery
 2004: Montreal Impact
 2005: Seattle Sounders
 2006: Vancouver Whitecaps
 2007: Seattle Sounders
 2008: Vancouver Whitecaps
 2009: Montreal Impact

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Sarjan viralliset sivut  

Yhdysvaltain jalkapallosarjat
Pressiklubi (televisio-ohjelma)

Pressiklubi oli vuosina 2005–2018 esitetty television viihteellinen ajankohtaisohjelma, joka käsitteli viikon uutisia sekä yleisesti suomalaista mediaa. Ohjelmassa oli juontajan lisäksi kaksi vaihtuvaa journalistijäsentä sekä viikon ajankohtainen vieras. 

Ohjelman kehitti vuonna 2005 Timo Harakka, joka toimi juontajana ja tuottajana kevääseen 2007. Konsepti on Ylen oma. 

Ohjelma palasi ruutuun tammikuussa 2009 Harakan tuottamana, mutta vetäjäksi tuli Ruben Stiller. Yle ilmoitti helmikuussa 2017 Stillerin jättävän Pressiklubin kevään 2017 jälkeen. Uudeksi vakituiseksi juontajaksi tuli syksyllä 2017 Sanna Ukkola, joka oli aiemmin toiminut muutaman kerran Stillerin tuuraajana. 

Ohjelman tunnusmusiikkina oli jazzyhtye U-Street All Starsin kappale ”Super Treat” albumilta Bowling.

Perjantai-iltaisin esitetyllä ohjelmalla oli katsojia 200 000:n molemmin puolin. Ohjelmaa esitettiin alun perin Yle TV2:lla. Tammikuussa 2014 ohjelma siirtyi Yle TV1:lle. Siirryttyään TV1:lle ohjelman katsojaluvut nousivat parhaimmillaan lähes puoleen miljoonaan.

Ohjelma palkittiin Kultaisella Venlalla vuosina 2011 ja 2013. Ohjelma lopetettiin toukokuussa 2018.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ulla Malminen, Ylen ajankohtaisohjelmien tv-juontajapersoonien näkemysten esilletulo juontotyössä (haastateltavina muun muassa Ruben Stiller)
 Pressiklubi Yle Areenassa

 
Suomalaiset televisio-ohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Yle TV1:n ajankohtaisohjelmat
Yle TV2:n ajankohtaisohjelmat
Oulun päivät

Oulun päivät on Oulussa vuodesta 1962 lähtien järjestetty vuosittainen kaupunkitapahtuma.  Vuoteen 2012 asti tapahtuma järjestettiin syyskuun ensimmäisenä viikonloppuna. Vuodesta 2013 alkaen Oulun päivät siirrettiin kesän alkuun ja muutettiin kolmiviikkoiseksi. Oulun kaupunki on toiminut tapahtuman järjestäjänä vuodesta 1977, johon asti tapahtuman järjesti kotiseutuyhdistys Oulu-seura.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Oulun Päivien kotisivu

Oulun tapahtumat
Jumalaapelkäävät

Jumalaapelkäävät ( tai φοβουμενοι τον θεον ja ) ovat ei-juutalaisia, joilla on eritasoisia yhteyksiä juutalaisuuteen, mutta eivät ole kuitenkaan täyskypsiä proselyyttejä eli juutalaisuuteen kääntyneitä. Jumalaapelkäävät uskoivat Israelin Jumalaan, mutta ei jostakin syystä (esim. työnsä tähden) tahtoneet antaa ympärileikata itseään, koska silloin heidän olisi pitänyt noudattaa koko Mooseksen lakia.

Raamatussa jumalaapelkääviksi mainitaan Hananjan, Job, Simeon, Cornelius ja purppuran myyjä Lyydia.

Katso myös 
 Antinomismi
 Vanhurskaat kansakuntien joukossa

Lähteet 

Juutalaisuus
Kristilliset käsitteet
Karkelo

Karkelo on Korpiklaanin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 26. kesäkuuta 2009. Sen teemana on nimen mukaisesti juhlaan sopivampi musiikki edellisen albumin, Korven Kuninkaan, oltua eräänlainen kunnianosoitus suomalaiselle metsäkulttuurille.

Taustaa 
Korpiklaani ilmoitti alkuvuodesta 2009 nettisivuillaan palaavansa kiertueilta takaisin studioon 15. helmikuuta 2009 nauhoittamaan seuraavaa studioalbumiaan. Samassa uutisessa julkistettiin albumin nimi, Karkelo.

Albumi nauhoitettiin kahdessa paikkaa: yhtyeen rumpali Matson nauhoitti omat osuutensa Petrax-studioilla Hollolassa, jonka jälkeen muu yhtye nauhoitti loput osuudet Grooveland Recording Studiolla Lahdessa.

Alun perin albumille suunniteltiin neljätoista kappaletta, mutta lukumäärä supistui myöhemmin kolmeentoista, joista yksi on mukana vain albumin digipak-versiolla.

23. huhtikuuta yhtye julkaisi levyn kappalelistan sekä uutisen tulevasta Vodka-singlestä.

Julkaisu
Yhtye julkaisi 13. toukokuuta 2009 MySpace-sivustollaan albumin ensimmäisen kappaleen Vodka kaikkien kuultavaksi.

Ensimmäinen virallinen single Vodka julkaistiin CD:nä ja LP:nä 29. toukokuuta 2009. Single sisältää myös kappaleen Juodaan viinaa, joka on Hectorin coveri.

11. kesäkuuta Vodkasta julkaistiin musiikkivideo ja 19. kesäkuuta yhtye julkaisi koko albumin MySpace-sivuillaan kuunneltavaksi.

Karkelon virallinen julkaisupäivä oli 26. kesäkuuta 2009. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 26.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet 
 http://www.korpiklaani.com/
 http://www.nuclearblast-musicshop.de/

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Karkelo discogs.com -sivustolla 
 

Vuoden 2009 albumit
Korpiklaanin albumit
Break Like the Wind


Break Like the Wind on Spinal Tap -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1992. Albumin yhtenä tuottajana toimi Toton kanssa suosioon noussut kitaristi-laulaja Steve Lukather, joka myös soitti kitaraa albumilla Guns N' Roses -kitaristi Slashin kanssa. Myös joitain David St. Hubbinsin rytmikitaraosuuksia korvattiin Jeff Beckin aikaansaannoksilla.

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 David St. Hubbins (Michael McKean) – rytmikitara, laulu
 Derek Smalls (Harry Shearer) – basso
 Nigel Tufnel (Christopher Guest) – soolokitara
 C. J. Vanston – koskettimet, piano
 R. J. Parnell – rummut, lyömäsoittimet
 Ryan Gordon – taustakitarat, pesäpallomaila

Vierailevat muusikot 
 Dweezil Zappa – kitara (kappale 3)
 Cher – laulu (kappale 4)
 Slash – kitara (kappaleet 1–9 ja 13–14)
 Steve Lukather – kitara (kappaleet 1–9 ja 13–14)
 Joe Satriani – kitara (kappaleet 5–8)
 Jeff Beck – kitara (kappale 8)
 Timothy B. Schmit – taustalaulu (kappaleet 5 ja 12)
 Waddy Wachtel – kitarasyntetisaattori
 Walter Becker – nuottiviivastosuunnittelu, lisäbasso (kappale 1)

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Rolling Stone:

Lähteet 

Spinal Tap
Vuoden 1992 albumit
Yhdysvaltalaiset metallialbumit
Väinö Linnan palkinto

Väinö Linnan palkinto on Tampereen kaupunginvaltuuston vuonna 1962 perustamasta Väinö Linnan rahastosta Tampereen kaupunginhallituksen päätöksellä jaettu palkinto ja apuraha vuodesta 1967 lähtien epäsäännöllisin väliajoin etupäässä kertomakirjallisuuden piiriin kuuluvien teosten kirjoittajille. Se on myönnetty vuosina 1967–2016 yhdelletoista kirjailijalle. Markka-aikana palkintorahan suuruus on vaihdellut 20 000 markasta 50 000 markkaan ja euroaikana se on ollut 10 000 €.

Palkinnon saaneet
1967 Eeva-Liisa Manner
1979 Hannu Salama
1984 Martti Joenpolvi
1986 Väinö Kirstinä
1990 Eila Pennanen
1995 Asko Martinheimo
1999 Kalle Päätalo
2003 Kari Aronpuro
2005 Jaakko Syrjä
2011 Kirsi Kunnas
2016 Risto Ahti

Katso myös
Väinö Linnan seura

Lähteet

Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Väinö Linna
Suurvaraani

Suurvaraani (Varanus giganteus) on varaanien heimoon kuuluva laji. Suurvaraani on Australian suurin varaani ja maailman neljänneksi suurin lisko komodonvaraanin, krokotiilivaraanin ja juovavaraanin jälkeen. Suurvaraani kasvaa noin kaksi metriä pitkäksi ja painaa noin 15 kilogrammaa. Suurvaraanit syövät hyönteisiä, matelijoita, lintuja, linnunmunia, pieniä nisäkkäitä ja haaskoja. 

Varaanit
Uskonnon lukutaito

Uskontojen lukutaito tai uskontolukutaito on uskonnollisten kertomusten sekä perinteisen uskonnollisen kielen tuntemusta ja ymmärtämistä. Globalisoituvassa maailmassa uskontojen lukutaidon merkityksen on sanottu kasvaneen, koska globalisaatio lisää vuorovaikutusta erilaisten uskontojen välillä ja siirtymistä uskonnosta toiseen.

Uskontolukutaitoon liittyy kolme näkökulmaa: kulttuuripainotteinen näkökulma, uskontososiologiapainotteinen näkökulma ja teologiapainotteinen näkökulma. Kulttuuripainotteinen näkökulma korostaa uskonnon rakentumista kulttuurin sisään. Uskontososiologiapainotteinen näkökulma nostaa esiin tietämyksen uskonnollisista traditioista ja kyvyn oppia uutta. Teologiapainotteinen näkökulma korostaa teologista vuorovaikutusta ja yhteistyötä uskonnollisten yhteisöjen kanssa.

Lähteet 

 

Sosiologia
Uskonto
Wesley Newcomb Hohfeld

Wesley Newcomb Hohfeld (8. elokuuta 1879 Oakland, Kalifornia – 21. lokakuuta 1918 Alameda, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen juristi, professori ja oikeusteoreetikko. Hänen vaikutuksensa moderniin käsitykseen (kansalais)oikeuksien luonteesta ja vapauden merkityksestä on ollut huomattava. Osoituksena Hohfeldin panoksesta koko tieteenalansa kehitykseen, hänen mukaansa on nimetty Yalen yliopiston oikeusfilosofian professuuri (Wesley Newcomb Hohfeld Professor of Jurisprudence). Sitä hoitaa nykyään Jules L. Coleman.

Hohfeldin uraauurtava teos Fundamental Legal Conceptions, As Applied in Judicial Reasoning and Other Legal Essays vuodelta 1919 on koottu postuumisti, pohjautuen hänen kahteen Yale Law Reviewissa julkaistuun artikkeliinsa vuosilta 1913 ja 1917. Hohfeldin systemaattiseen lähestymistapaan nojaavaa, tyhjentävää (epäselväksi kokemansa terminologian kirkastamisesta lähtien) julkaisua pidetään yhtenä analyyttisen oikeusfilosofian perusteoksista.

Hohfeld pohtii julkaisuissaan muun muassa omistusoikeuden luonnetta, esimerkiksi sitä miten immateriaalioikeudet, kuten tekijänoikeus eroaa fyysisten esineiden omistusoikeudesta. Hohfeldin perusteellinen työ alan fundamenttien parissa johti muun muassa siihen, että hänen käyttämänsä terminologia vakiintui muidenkin käyttöön ja monista hänen kehittämistään näkemyksellisistä malleista tuli pohja alan jatkokehitykselle.

Hohfeld kuoli 21. lokakuuta 1918 siskonsa kotona Alamedassa influenssan aiheuttamaan endokardiittiin. Hän oli kuollessaan vasta 39-vuotias.

Ura
Wesley Newcomb Hohfeld syntyi taiteelliseen älymystöperheeseen. Hänen isänsä oli saksalainen maahanmuuttaja, pianonsoiton opettaja Edward Hohfeld. Äiti oli nimeltään Rosalie Hillebrand. Hohfeld kävi high schoolin San Franciscossa, jossa hänet havaittiin erinomaiseksi oppilaaksi. Hän jatkoi lakiopintoihin Berkeleyssä sekä Harvardissa. Valmistuttuaan Hohfeld päätyi akateemiselle uralle, jonka aikana hän toimi professorina sekä Stanfordin yliopistossa että Yalessa.

Koulutus
A.B., Berkeley, Kalifornian yliopisto
Palkittiin kultamitalilla saavutettuaan korkeimman arvosanan kaikilta kursseiltaan
LL.B., Harvard Law School, Harvardin yliopisto, 1901–1904
Arvosana Cum laude
Toimi opiskelujen ohessa arvostetun Harvard Law Reviewin toimituskunnassa

Työ
Valmistuttuaan Hohfeld avusti lyhyen aikaa Harvard Law Schoolin oikeustieteen professori John Chipman Grayta, kunnes sai 1904 luvan harjoittaa lakia Kalifornian osavaltion tuomioistuimissa. Hän aloitti juristina San Franciscossa Morrison, Cope and Brobeckilla, mutta vaihtoi jo 1905 akateemiseen uraan Stanfordin yliopistossa.

Stanford Law School, Stanfordin yliopisto
Opettaja (), 1905–07
Apulaisprofessori () 1907–08
Apulaisprofessori () 1908–09
Professori, 1909–1914
Southmayd Professor of Law, Yale Law School, Yalen yliopisto, 1914–18

Julkaisuja

Lähteet

Aiheesta muualla
Civil rights - Hohfeld's concept of right 

Oikeusfilosofit
Yhdysvaltalaiset oikeustieteilijät
Yhdysvaltalaiset juristit
Yhdysvaltalaiset professorit
Vuonna 1879 syntyneet
Vuonna 1918 kuolleet
Internal Revenue Service

Internal Revenue Service (IRS) eli verohallitus on Yhdysvaltojen liittovaltion hallituksen virasto, joka kerää, verottaa ja valvoo maan sisäisiä veroja. Sillä on edustus Yhdysvaltain valtiovarainministeriön osaston sisällä, ja se on vastuussa liittovaltion verolain tulkinnasta ja soveltamisesta.

Presidentti Abraham Lincoln perusti viraston heinäkuussa 1862, ja sen nykynimi otettiin käyttöön 9. heinäkuuta 1953. Virastoa on organisoitu uudelleen 1950- ja 1990-luvuilla. Viraston päämaja sijaitsee Washingtonissa, ja sillä on yli 80 000 työntekijää.

Aiheesta muualla

 Viraston viralliset sivut

Yhdysvaltain valtion virastot
Yhdysvaltain talous
Verotus
Proms-festivaali

Proms-festivaali (The Proms, muodollisemmin The BBC Proms tai The Henry Wood Promenade Concerts presented by the BBC) on vuosittainen kahdeksan viikkoa kestävä klassisen musiikin konserttien sarja Lontoossa. Vuonna 1895 aloitettu kesätapahtuma käsittää tätä nykyä yli 70 konserttia Royal Albert Hallissa, sarjan kamarimusiikkia Cadogan Hallissa, puistokonsertteja ympäri Britanniaa viimeisenä iltana ("Last Night of the Proms") sekä erilaisia koulutus- ja lastentapahtumia. Vuonna 2009 konserttien kokonaismäärä saavutti ensi kertaa sadan rajan. Taidemusiikin saralla Jiří Bělohlávek on luonnehtinut Promsia "maailman laajimmaksi ja demokraattisimmaksi musiikkifestivaaliksi".

Suomessa Proms-festivaalin konsertteja lähettää Ylen nettiradiokanava Yle Klassinen.

Aiheesta muualla

 BBC:n Proms-sivu
 BBC Proms reviews at musicOMH.com
 Ylen Radio 1:n Proms-sivu 2009

Klassisen musiikin tapahtumat
Lontoon tapahtumat
Si Griffis

Silas Seth (Si) Griffis (22. syyskuuta 1883 Onaga, Kansas, Yhdysvallat – 9. heinäkuuta 1950 Vancouver,  Brittiläinen Kolumbia, Kanada) oli kanadalainen jääkiekkoilija joka voitti Stanley Cupin kahdesti, vuonna 1907 Kenora Thistlesissä ja vuonna 1915 Vancouver Millionairesissa. Hän pelasi urallaan 154 aikuisten ottelua joissa teki 84 maalia. Griffis valittiin Hockey Hall of Fameen heinäkuussa vuonna 1950, hetkeä ennen kuolemaansa.

Aiheesta muualla
 Si Griffis Legends of Hockey -sivustolla
 Si Griffisin elämäkerta 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Hockey Hall of Fame
Vuonna 1883 syntyneet
Vuonna 1950 kuolleet
Arkhelaos (Makedonia)

Arkhelaos oli Makedonian kuningas 413–399 eaa. Arkhelaos oli Perdikkas II:n poika. 

Arkhelaoksen hallituskauden alkuvuosi on epävarma. Perdikkaan tiedetään sotineen Amfipolista vastaan vuonna 414 eaa. ja Arkhelaoksen tiedetään piirittäneen Pydnaa vuonna 411/410 eaa. Arkhelaos hallitsi erään lähteen mukaan 14 vuotta. Tämän takia 413 eaa. on todennäköinen vuosi Arkhelaoksen vallan alulle.

Platonin dialogin Gorgias mukaan Arkhelaos oli Perdikkaan ja erään orjattaren poika. Platonin mukaan Arkhelaos murhasi Perdikkaan veljen Alketaan, josta muuten olisi tullut kuningas. Antiikin aikana tarina oli tunnettu, mutta nykyään sen aitoutta epäillään. Jos Arkhelaos oli Perdikkaan vanhin poika, on epäselvää oliko hänellä vai Alketaalla suurempi oikeus kruunuun. Vuodelta 423 eaa. 

Arkhelaoksen astuessa valtaan Ateena oli juuri kokenut tappion Sisilian sotaretkellä. Ateena tarvitsi uuden laivaston, ja Makedonia oli ainoa paikka josta sellaisen voisi hankkia. Arkhelaos halusi vahvistaa ja uudelleen organisoida Makedonian valtion ja ateenalaiset olivat valmiita auttamaan häntä tässä. Ateenalaiset auttoivat Arkhelaosta Pydnan piirityksessä. Pydna oli tuolloin itsenäinen kreikkalainen kaupunki keskellä Makedoniaa. Ateenalaisten avulla kaupunki vallattiin, siirrettiin jonkin matkaa sisämaahan ja perustettiin uudelleen makedonialaisena kaupunkina. 

Arkhelaos ei sekaantunut enempää peloponnesolaissotaan. Hän joutui kuitenkin sotimaan Makedonian länsipuolella olleita heimoja vastaan. 

Arkhelaoksen aikana Pella syrjäytti Aigain pääkaupunkina. Aigai pysyi kuitenkin vielä tärkeänä kaupunkina. Arkhelaos kannusti myös kreikkalaista kulttuuria ja näytelmäkirjoittaja Euripides muutti Pellaan. Euripides kirjoitti muun muassa näytelmän Arkhelaos, joka kertoi nuoresta Herakleen jälkeläisestä, joka perusti Aigain Apollonin käskystä.

Arkhelaos kuoli vuonna 399 eaa. Diodoroksen mukaan Arkhelaoksen rakastaja Krateros tappoi hänet vahingossa metsästysretken aikana. Aristoteleen mukaan Krateros oli mukana salajuonessa, jonka tarkoitus oli tappaa kuningas. Aristoteles on ajallisesti lähempänä tapahtumaa, joten hänen versionsa on luultavasti oikea. Arkhelaosta seurasi kuninkaan hänen poikansa Orestes.

Lähteet

Viitteet

Makedonian kuninkaat
Etelänkalkkunasarvekas

Etelänkalkkunasarvekas (Bucorvus leadbeateri) on sarvekkaiden heimoon kuuluva lintu sekä suurin sarvekas. Se liikkuu lähes yksinomaan maassa.

Koko ja ulkonäkö 
Etelänkalkkunasarvekas on suuri lintu, se kasvaa pituudeltaan 90–130 cm pitkäksi. Koiras painaa 3,5–6,2 kg ja naaras painaa 2,2–4,6 kg. Koiras on naarasta suurempi. Höyhenpuku on lähes kaikkialta musta. Siipien kärkien suuret sulat ovat valkoisia. Silmien ympärystö ja kurkun alue ovat paljaita. Ne ovat punaisia, mutta naarailla punaisessa nahassa on sinisiä alueita.

Elinalueet 
Etelänkalkkunasarvekasta tavataan päiväntasaajan eteläpuolisessa Afrikassa.

Elinympäristö 
Etelänkalkkunasarvekkaat elävät metsäisillä mailla, savanneilla ja ruohikkoisilla alueilla. Niitä on tavattu korkeimmillaan kolmen kilometrin korkeudessa.

Ravinto 
Etelänkalkkunasarvekkaat ovat lihansyöjiä. Ne pyydystävät lähes jatkuvasti pieniä eläimiä, kuten hyönteisiä, heinäsirkkoja, kovakuoriaisia, skorpioneja ja termiittejä. Kuivan kauden aikana ne syövät etanoita, sammakoita ja konnia. Joskus etelänkalkkunasarvekkaat syövät suurempia saaliita kuten käärmeitä, liskoja, rottia, jäniksiä, oravia ja kilpikonnia. Ne saattavat syödä myös haaskoja, hedelmiä ja siemeniä.

Käyttäytyminen 
Etelänkalkkunasarvekkaat orsivat puissa. Ne elävät enintään kahdeksan linnun ryhmissä. Alue voi olla 100 km²:n kokoinen.

Lisääntyminen 

Pesät ovat reikiä puissa tai kalliojyrkänteellä. Ne on vuorattu kuivilla lehdillä. Sisäänkäyntiä ei ole muurattu kiinni kuten sarvinokilla. Naarat munivat 1–3 munaa, joita ne hautovat 37–43 päivää. Poikaset ovat aluksi vaaleanpunaisia, mutta ne muuttuvat mustiksi kolmen päivän kuluessa. Nuoret linnut varttuvat lentokykyisiksi noin 85 päivässä. Ne saavuttavat sukukypsyyden neljän–kuuden vuoden iässä.

Uhanalaisuus 
Etelänkalkkunasarvekas luokitellaan vaarantuneeksi lajiksi. Syynä tähän on sopivien elinympäristöjen nopea väheneminen eteläisessä Afrikassa.

Lähteet 
 Cristopher M. Perrins, Otavan lintutieto, Otava
 tietoa linnusta englanniksi

Viitteet 

Sarvinokkalinnut
Uhanalaiset linnut
Progress Station

Progress () on Venäjän (aiemmin Neuvostoliitto) omistama tutkimusasema Antarktiksella Brydzinlahden rannikolla.

Asema perustettiin 1. huhtikuuta vuonna 1988, mutta siirrettiin muualle 26. helmikuuta 1989. Asema oli tyhjillään vuosien 2000 ja 2003 välisen ajan. Asemalle mahtuu 77 työntekijää kesällä, mutta 20 talvella ja se sijaitsee 64 metrin korkeudella merenpinnan tasosta.

4. lokakuuta 2008 asemalla riehui tulipalo, joka aiheutti yhden ihmisen kuoleman, kahdelle ihmiselle vammoja ja vahinkoa aseman laitteistolle – esimerkiksi radiolaitteet tuhoutuivat, eivätkä aseman työntekijät voineet siksi kertoa tapahtuneesta Venäjän viranomaisille neljään päivään. Tulipalossa tuhoutui myös eräs vuonna 1991 rakennettu kaksikerroksinen rakennus. Loukkaantuneet vietiin lähes kahden kilometrin päässä sijaitsevalle kiinalaiselle Zhongshanin tutkimusasemalle.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen kotisivu

Etelämantereen tutkimusasemat