joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Inke Mikkola

Inke Mikkola (oik. Ingeborg (Inke) Aina Lemmitty Maattola; 29. heinäkuuta 1910 – 4. huhtikuuta 1992) oli suomalainen näyttelijä.

Hän sai Pro Finlandia -mitalin 1964.

Inke Mikkola tuli tunnetuksi monista operettirooleistaan Turun teattereissa. Hänen puolisonsa oli kapellimestari Almos Maattola.

Filmografia
Tee työ ja opi pelaamaan 1936
Rakastunut rampa 1975 (nimellä Inke Maattola)

Lähteet

kuva Inke Maattolan hautakivestä Turun hautausmaalla Findagrave.com.

Viitteet

Pro Finlandia -palkitut
Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 1992 kuolleet
Aurora-mitalin saajat
Paula Prentiss

Paula Prentiss (s. 4. maaliskuuta 1938) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on ollut rooleja muiden muassa elokuvissa Missä pojat, siellä tytöt (1960), Ansa – Parallax View (1974) ja Stepfordin naiset (1975). 1960-luvun alussa hänet tunnettiin Jim Huttonin vastanäyttelijänä.

Tuleva näyttelijä syntyi Paula Ragusa -nimisenä sisilialaisille vanhemmille San Antoniossa, Texasissa. Vuonna 1968 hän oli ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi roolistaan televisiosarjassa He & She. 

Prentiss on ollut vuodesta 1961 naimisissa näyttelijä-ohjaaja Richard Benjaminin kanssa, ja hänellä on kaksi lasta. Myös hänen sisarensa Ann Prentiss on luonut uran näyttelijänä.

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Amerikanitalialaiset
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Kanadan Grand Prix 1984

Kanadan Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 17. kesäkuuta 1984 Circuit Gilles-Villeneuvella Kanadassa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut hallitseva maailmanmestari Nelson Piquet, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.

Kilpailu

Toisesta ruudusta lähtenyt Alain Prost nousi startissa kärkeen, mutta hän ei saanut kauan pitää johtopaikkaansa, sillä paalupaikalta lähtenyt Nelson Piquet otti kärkipaikan takaisin jo ensimmäisellä kierroksella. Piquet ja Prost jatkoivat kärkikaksikkona siihen asti kunnes Niki Lauda kiilasi kakkoseksi. Piquet'n alettua varmistella voittoaan Lauda pystyi hivenen saavuttamaan häntä. Piquet ajoi kerrankin maaliin saakka ja oli heti voittaja.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Nelson Piquet – 1.25,442
Nopein kierros: Nelson Piquet – 1.28,763 (kierroksella 55)
Huub Rothengatterin ensimmäinen Grand Prix
Tyrrellin 200:s GP
Brabham saavutti 900 MM-pisteen rajan
BMW:n kymmenes kilpailun nopein kierros
 Kilpailu Kanadasta radioitiin suorana Rinnakkaisella selostajana Höyry Häyrinen.

Tilanne kuljettajien MM-sarjassa

Lähteet 

Kanadan Grand Prix
Lääketeknikko

Lääketeknikko on apteekkialan ammatillinen perustutkinto. Lääketeknikko työskentelee useimmin apteekissa, mutta muita mahdollisia työpaikkoja ovat muun muassa lääketehdas, lääketukkukauppa ja sairaala-apteekki.

Lääketeknikon työtehtäviin apteekissa voivat kuulua esimerkiksi
tilausten tekeminen
tilausten vastaanotto ja hyllyyn/varastoon asettaminen
inventointi
laskutus (tiliasiakkaat ja Kela)
työvuorolistojen suunnittelu
palkanlasku
somistus
tietotekniset työt
apteekin sosiaalisen median päivittäminen
asiointi tukun, pankin, Kelan yms. muiden yhteistyökumppaneiden kanssa
reseptin kirjaus = hinnoittelu
lääkkeiden tuominen farmaseuteille, kun he palvelevat asiakasta
kassalla palveleminen
asiakkaiden neuvominen esimerkiksi kosmetiikkatuotteiden valinnassa

Lääketeknikko ei saa antaa lääkeneuvontaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Opintoluotsi: Lääkealan perustutkinto
Lääketeknikon ammatinkuvaus (Ammattinetti)

Farmasia
Toisen asteen tutkinnot
Frank Williams Racing Cars

Frank Williams Racing Cars oli brittiläinen sir Frank Williamsin perustama Formula 1 -talli. Alkujaan talli ei rakentanut omia autojaan, vaan osti autonsa muilta valmistajilta. Vasta kahtena viimeisenä kautenaan talli valmisti omat korinsa.

Ensimmäinen tallin F1-auto oli Brabham BT26. Frank Williams oli ostanut sen Jack Brabhamilta, joka raivostui kuullessaan auton olevan F1-sarjaa varten. Hän oli luullut, että Williams tekisi siitä auton F5000-sarjaa varten. Williams palkkasi Piers Couragen ajamaan ostetulla BT26:lla, ja hän sijoittui MM-pisteissä kahdeksanneksi.

Seuraavaksi kaudeksi Williams sai argentiinalaisen Alejandro de Tomason valmistamaan hänelle auton. Auto kuitenkin myöhästyi, ja se valmistui vasta kauden viidenteen osakilpailuun. Hollanin GP:ssä Courage menetti De Tomaso 505/38:n hallinnan ja menehtyi onnettomuudessa. Williams luopui epäluotettavista De Tomasoista, ja vaihtoi kaudeksi  vuoden vanhaan Marchiin. Kuskina toimivat Henri Pescarolo ja yhdessä osakilpailussa Max Jean.

 öljy-yhtiö Motul ja leluvalmistaja Politoys tulivat FWRC:n sponsoriksi, jolloin tallilla oli varaa uusiin Marchin autoihin. Kausi ei kuitenkaan tuottanut menestystä ja molemmat sponsorit vetäytyivät. Seuraavan kauden pelasti Marlboron ja Ison sponsorointi. FWRC:tä kutsuttiin sponsorisopimuksen myötä kahden kauden ajan Iso Marlboroksi, vaikka kumpikin sponsori luopui sopimuksesta jo ennen kautta . Kauden 1974 Williams suunnitteli omaa autoaan, joka valmistui kaudeksi .

Kaudet 1975 ja  FWRC paini kuitenkin talousongelmissa, eikä sen suorituskyky ollut parhaimmasta päästä. Tallissa ajoi lyhyen ajan lukuisia maksavia ajajia, jotka eivät pysyneet ammattilaiskuljettajien vauhdissa mukana. Kauden 1976 alussa Williams myi osuuden tallista kanadalaiselle öljymiljonäärille Walter Wolfille, joka osti tallille Hesketh 308C -autot. Williams jätti tallin kauden jälkeen, ja Wolf nimesi tallin Walter Wolf Racingiksi.

Formula 1 -tulokset

Huomioita

Lähteet

Brittiläiset Formula 1 -tallit
Formula 1 -valmistajat
Wuthering Heights (yhtye)

Wuthering Heights on  tanskalainen metalliyhtye. Yhtyeen musiikki on sekoitus progressive-, folk- ja power metalia. Se perustettiin vuonna 1989, ja se on tunnettu myös nimillä Minas Tirith ja Vergelmir. Nykyisekseen nimi vakiintui vuoden 1997 Within-demoon mennessä, ja kaksi vuotta myöhemmin tuon demon uudelleenäänitetty versio julkaistiin yhtyeen debyyttialbumina yhdysvaltalaisen The Laser’s Edge -levy-yhtiön kautta. Kitaristi Erik Ravn on yhtyeen ainoa jäljellä oleva alkuperäisjäsen, muut nykykokoonpanon jäsenistä ovat liittyneet yhtyeeseen 2000-luvulla.

Vaikka yhtye on ottanut nimensä Emily Brontën romaanista Humiseva harju, sen kappaleissa ei ole juuri viitteitä klassiseen kirjallisuuteen. Sen sijaan sanoituksissa on Tolkien-teemoja ja new age -tyyppistä mystiikkaa.

Jäsenet 

 Martin Arendal – kitara
 Nils Patrik Johansson – laulu
 Andreas Lindahl – kosketinsoittimet
 Teddy Möller – basso
 Erik Ravn – kitara
 Morten Gade Sørensen – rummut

Julkaisut 
Studioalbumit
 
 
 
 
 

Demot

Aiheesta muualla 

 Wuthering Heightsin virallinen sivusto 
 Wuthering Heights levy-yhtiö Locomotivin sivustolla  

Tanskalaiset power metal -yhtyeet
Tanskalaiset progressiiviset metalliyhtyeet
Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat

Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat (vuoteen 2012 Suomen Näytelmäkirjailijaliitto) on kirjailijoiden perustama järjestö, joka on toiminut vuodesta 1921. Liitossa on noin 450 jäsentä, jotka kirjoittavat ammatikseen näytelmiä, elokuva-, televisio-, kuunnelma- ja multimediakäsikirjoituksia. Jäsenistöön kuuluu suomen- ja ruotsinkielisiä kirjailijoita.

Liitto myöntää muun muassa Kiitos kotimaisesta näytelmästä -adressin teatterille, jolla on ollut eniten kotimaisia näytelmiä ohjelmistossaan tai joka on muulla tavoin edistänyt uuden näytelmäkirjallisuuden näkyvyyttä. Adressia on jaettu vuodesta 1975 lähtien. Lisäksi yhdistys jakaa Lea-palkinnon parhaalle kotimaiselle näytelmätekstille.  

Yhdistys ylläpitää suomalaisen näytelmäkirjallisuuden sähköistä kirjastotietokantaa Näytelmät.fi. Näytelmät.fi -palvelussa on teatterintekijöiden luettavissa noin 5 500 tekstiä.

Lähteet

Aiheesta muualla
Järjestön verkkosivu

Suomalaiset teatterialan järjestöt
Pullo hunajaa

Pullo hunajaa on suomalaisen Miljoonasade-yhtyeen ensimmäinen kokoelma-albumi. Se julkaistiin 30. syyskuuta 1992. Albumi on ylittänyt kultalevyn rajan.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet sanoittanut Heikki Salo ja sovittanut Miljoonasade, ellei toisin mainittu.

  (säv. Matti Nurro & Heikki Salo)
  (säv. Salo)
  (säv. Nurro)
  (säv. Nurro & Salo)
  (säv. Salo)
  (säv. Nurro)
  (säv. Salo, sov. Janne Louhivuori & Miljoonasade)
  (säv. Nurro & Salo, sov. Louhivuori & Miljoonasade)
  (alkup. Jockey Full of Bourbon, säv. Tom Waits)
  (säv. Nurro, sov. Louhivuori & Miljoonasade)
  (säv. Salo, sov. Louhivuori & Miljoonasade)
  (säv. Nurro & Salo, sov. Miljoonasade & Janne Louhivuori)
  (säv. Ari Laaksonen, sov. Louhivuori & Miljoonasade)
  (säv. Nurro)
  (säv. Jarmo Hovi)
  (säv. Salo, sov. Louhivuori & Miljoonasade)
  (säv. Olli Heikkinen)
  (säv. Salo)

Tuotanto 
 Janne Louhivuori – tuottaja
 Juha Laakso – äänittäjä, miksaaja (kappaleet 1–5, 7–11, 14 ja 18, Takomo Studiot; kappaleet 6, 12 ja 13, Finnvox Studiot
 Dan Tigerstedt – äänittäjä, miksaaja (kappaleet 15–17, Finnvox)
 Pauli Saastamoinen – masteroija
 Michael Aston – kuvat
 Eero Heikkinen – layout

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pullo hunajaa Discogsissa 

Vuoden 1992 kokoelma-albumit
Miljoonasateen albumit
Janne Louhivuoren tuottamat albumit
Savonius-roottori

Savonius-roottori on suomalaisen Sigurd Savoniuksen 1920-luvulla kehittämä pystyakselinen tuuliturbiini, jonka rakennetta kuvaa parhaiten ilmaisu kahdesta lomittain asennetusta tynnyrinpuolikkaasta. Turbiinin poikkileikkaus on katkenneen ja hivenen lomitetun S-kirjaimen muotoinen.

Rakenne 
Turbiinin etuja ovat yksinkertainen rakenne ja riippumattomuus tuulen suunnasta. Savonius-roottorin hyötysuhteena pidetään yleisesti 12-15 prosenttia. Oikeilla toimenpiteillä ja mitoituksella hyötysuhde voidaan kuitenkin kaksinkertaistaa. Tehoa voidaan nostaa suppenevilla ja avartavilla tuulenohjaimilla. Huonoja puolia taas ovat roottorin asennosta riippuva käynnistysmomentti ja epätasainen pyörimisliike. Pyörimisen epätasaisuutta voidaan vähentää asentamalla kaksi roottoria päällekkäin 90° kulmaan toisiinsa nähden. Pyöriessään savonius-roottori aiheuttaa voimakkaita poikittaisvoimia, jotka rasittavat tukirakenteita ja laakereita, joten kovin suuria laitoksia siitä ei voi rakentaa. Turbiinista on tehty lukuisia muunnelmia, joista merkittävin lienee niin ikään suomalainen windside-roottori.

Jatkokehitys 
”Lytistetty” Bach-malli, jossa läpivirtauskanava on 112 asteen kulmasta (ulkoreunan säteen suhteen) alkaen suora, saavuttaa parhaimmillaan 23-24 prosentin hyötysuhteen. Jatkokehitystyötä ovat tehneet muun muassa Modi, Ushiyama ja Nagain.

Mitoitusohjeita 
 Päätylevyjen tulee olla viisi prosenttia halkaisijaa suuremmat
 Siivet tulee kiinnittää vain päistään – ei siis roottoreita toisiinsa, koska ilmaraossa ei saa olla esteitä.
 Muotosuhde korkeus : halkaisija = 6 : 8 antaa paremman suorituskyvyn, mutta muotosuhde 2 on taloudellisesti optimaalinen.
 Siivekkeiden 20 prosentin väli heikentää hyötysuhdekerrointa 8 prosenttia. Savoniuksen mukaan läpisyötön leveys 1/3–3/5.
 Siivekkeiden määrää ei pidä lisätä yli kahden.

Käyttökohteet 

Savonius-roottoreiden perinteinen käyttökohde on vesipumpussa ja talon katolla, ilmanvaihtoputken päässä pyörivä roottori, jonka alapuoliset lavat imevät ilmaa hormista. Pieniä savonius-turbiineja käytetään tosinaan huomion herättäjinä maassa jalustalla pyörivissä mainoksissa.

Oulussa Koskenniskassa sijaitseva taiteilija Pekka Jauhiaisen Synergia-taideteos koostuu viidestä värikkäästä savonius-roottorin mukaelmasta. Veistos valaistaan turbiinien tuottamalla sähköllä.

Katso myös 
 Windside-roottori

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

PRH, Innogalleria: Sigurd J. Savonius, The wing-rotor in theory and practice, Helsingfors  (pdf)
 Savonius-Rotor 

Tuulivoima
Turbiinit
Darrieus-roottori

Darrieus-roottori on pystyakselinen tuuliturbiini (), jonka patentoi ranskalainen insinööri G.J.M.Darrieus vuonna 1931. Roottori koostuu pystyakselista, salosta, jonka ympärillä kaarevat lavat pyörivät. Lavat kiinnittyvät akselisalon ala- ja yläosaan.

Etuna mallissa on yksinkertainen perusrakenne: generaattori voidaan rakentaa maan tasolle eikä laitteen tarvitse kääntyä tuulen suuntaan kuten vaaka-akselisten turbiinien.

Roottori on teoriassa hyötysuhteeltaan hyvä, mutta rakenteen aiheuttamat materiaali- ja toleranssivaatimukset ovat niin kovat, että käytännön hyötysuhde ei nouse yhtä hyväksi kuin tavanomaisilla vaaka-akselin ympäri pyörivillä HAWT-roottoreilla. Darrieus-turbiinit käynnistyvät harvoin ilman apumoottoria.

Lapojen pyöriminen tasaa keskisalkoon kohdistuvia tuulivoimia. Toisaalta salkoon kohdistuu huomattavia keskipakoisvoimia ja niiden myötä helposti värähtelyjä. Ongelmana on keskisalon jäykistys, joka on vaikea toteuttaa vaijereilla, tämä johtaa helposti poikkileikkaukseltaan suuriläpimittaiseen salkoon. Lisäksi roottorin lavat ovat osin liian matalalla hyvää hyötysuhdetta ajatellen. Lapoihin kohdistuva tuulenpaine myös vaihtelee pyörimissektorin eri osissa - tämä aiheuttaa tehonvaihtelua ja resonointia lavoissa. Lapojen on oltava samanaikaisesti keveitä ja jäykkiä, mikä aiheuttaa kovat vaatimukset materiaalivalinnalle.

Eolen Darrieus-turbiini

Kanadassa Hydro-Quebec -voimalayhtiö ja valtion tutkimuslaitos National Resource Council of Canada tutkivat 1980-luvulla suuren kokoluokan Darrieus-turbiineja (VAWT). Cap Chatiin, Gaspén niemimaalle Quebeciin valmistui vuonna 1987 maailman suurin Darrieus-roottoria käyttävä tuulivoimala, Eolen turbiini. Keskisalon korkeus voimalassa oli 96 metriä, ja lapojen suurin läpimitta 64 metriä. Lapojen leveys oli 2,4 metriä ja optimaalinen pyörimisnopeus 14,25 kierrosta minuutissa maksimituulennopeudella 20 m/s: roottorin pyörimisnopeus vaihteli tuulen mukaan. Roottorin voimakkaiden resonanssien vuoksi suurin käytönaikainen tuulennopeus piti rajoittaa 17,5 m/s pyörimisnopeuden ollessa tällöin 13,5 kierrosta minuutissa.

Voimala toimi vuoteen 1993 asti, jolloin se suljettiin perustuksissa havaitun ongelman vuoksi. Huipputehoksi turbiinista saatiin 2,7 MW, laskennallinen maksimikapasiteetti voimalassa oli 3,8 MW. Toiminta-aikanaan voimala tuotti 12 740 MWh sähköä 18 600 käyttötunnin aikana. Voimalan käyttöaste oli 94 prosenttia kokonaisajasta.

Lähteet
 
  Maksullinen lähde.

Viitteet

Aiheesta muualla 

Tuulivoima
Turbiinit

fr:Éolienne#Axe vertical
Sääksjärven Loiske

Sääksjärven Loiske on suomalainen urheilun yleisseura, jonka kotipaikka on Lempäälän Sääksjärvi. Seura perustettiin vuonna 1947, ja sillä on nykyään noin 1 200 jäsentä. 

Seuran lajeja ovat jalkapallo, futsal, yleisurheilu, hiihto, voimistelu ja lentopallo. __notoc__

Futsal 
Loiskeen miesten joukkue on pelannut futsalin ylimmällä sarjatasolla Futsal-liigassa 1990-luvun lopulta lähtien. Se on liigan maratontaulukossa sijalla viisi, mutta ei ole koskaan yltänyt mitaleille. Nykyisin joukkue pelaa Kakkosessa

Jalkapallo 
Loiske on pelannut jalkapalloa vuodesta 1947. Paras saavutus on kaudelta 1978, kun joukkue voitti III-divisioonan ja pelasi seuraavan kauden II-divisioonassa. Peliasun värit ovat oranssi ja musta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sääksjärven Loiskeen virallinen sivusto

Lempäälän urheilu
Suomalaiset urheilun yleisseurat
Suomalaiset futsalseurat
Vuonna 1947 perustetut urheiluseurat
Vuores

Vuores on Tampereen ja Lempäälän rajalla sijaitseva alue, johon kunnat rakentavat yhteisen kaupunginosan. Kumpikin kunta rakentaa omalle alueelleen, mutta osayleiskaava on laadittu yhteistyössä. Tampereen puolella rakentaminen alkoi vuonna 2010. Alue on maastoltaan ja luonnoltaan monimuotoista, ja siellä on lukuisia järviä.

Kaupunginosaa on suunniteltu ekotehokkuuden lähtökohdista yhteistyössä Tampereen kaupungin ECO2-ohjelman kanssa. Esimerkiksi Koukkurannan asemakaavaluonnos on arvioitu erityisellä ekotehokkuuden työkalulla, jonka VTT on kehittänyt. Tampere osallistuu työkalun jatkokehittämiseen. Vuoreksessa on meneillään kehityshankkeita, joilla edistetään kotitalouksien mahdollisuuksia käyttää uusiutuvaa energiaa, kuten tuuli- ja aurinkovoimaa. Vuoreksessa on jätteiden putkikeräysjärjestelmä.

Tampereen kaupungin lokakuussa 2016 antaman tiedotteen mukaan Vuorekseen on tulossa vuoteen 2025 mennessä noin 11 000 asukasta. Alueella pidettiin asuntomessut vuonna 2012.

Rakennuksia Vuorekseen 

Vuoreksen asuinalueille rakennetaan monipuolisesti kerros-, rivi- ja omakotitaloja. Kaupunginosan toiminnallisessa ytimessä Vuoreskeskukseen sijaitsee palveluita, kuten koulu- ja liikekeskukset sekä keskuspuisto. Lempäälän puoli Vuoreksesta tukeutuu Tampereen kaupungin tuottamiin julkisiin palveluihin, joista Lempäälä maksaa Tampereelle.

Vuoreksen koulukeskus on yksi kaupunginosan monista hankkeista. Vuonna 2008 koulukeskuksesta pidetyn suunnittelukilpailun voitti ehdotus nimeltä "Kruunu" (Arkkitehtitoimisto Aarne von Boehm Oy). Koulukeskus sisältää tilat muun muassa peruskoulun luokille 1-9, esiopetukselle ja päiväkodille. Tilat on mitoitettu 1 300 oppilaalle.

Liikenne 

Vuoreksen liikennesuunnittelun perustana on tehokas julkinen liikenne. Se hoidetaan linja-autoilla, vaikka suunnittelussa varauduttiin myös raitiotien toteuttamiseen. Tampereen raitiotien seudullisen yleissuunnitelman mukaan raitiotie voitaisiin toteuttaa Vuorekseen 2030-luvulla. Vuorekseen rakennetaan lisäksi kattava kevyen liikenteen verkosto. Vuoreksen Tampereen keskusta-alueeseen yhdistävä Särkijärven silta avattiin liikenteelle heinäkuun alussa vuonna 2011.

Taide 
Vuoreksessa on toteutettu Vuoreksen taideohjelma Luonnon heijastumia, jonka tilaajana oli Tampereen kaupungin Vuores-hanke. Taideohjelma käsittää yli 50 teosta ympäri Vuoresta.

Muuta
Vuoden 2020 taajamarajauksessa Vuores muodosti oman taajamansa, jonka pinta-ala oli 3,28 neliökilometriä. Taajamassa oli 6 160 asukasta ja se oli väestötiheydellään 1 878 asukasta/km² Suomen taajamista toiseksi tiheimmin asuttu. Vuoreksessa toimii myös Suomen ilmavoimiin kuuluvan varikon Lentotekniikkalaitoksen osia.

Katso myös 
Luettelo Vuoreksen taideohjelman teoksista

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tampereen kaupunki – Vuores
Asuntomessut Tampereella 2012
Richard Mentor Johnson

Richard Mentor Johnson (17. lokakuuta 1780 – 19. marraskuuta 1850) oli yhdysvaltalainen valtiomies. Hän toimi Yhdysvaltain varapresidenttinä vuosina 1837–1841.

Johnson oli Kentuckyn osavaltion edustajainhuoneen jäsen vuosina 1804–1806 ja 1819. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa 1807–1819 ja 1829–1837 sekä senaatissa 1819–1829. Vuonna 1836 Johnson valittiin demokraattipuolueen Martin Van Burenin varapresidenttiehdokkaaksi. Johnsonin jäätyä vain yhden äänen päähän valitsijamiesäänten enemmistöstä, senaatti valitsi hänet. Hän toimi varapresidenttinä 1837–1841.

Johnson kuoli 1850. Hänet on haudattu Frankfortiin, Kentuckyyn.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet
Yhdysvaltain senaatin jäsenet
Yhdysvaltain varapresidentit
Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot
Vuonna 1780 syntyneet
Vuonna 1850 kuolleet
Eino Leino 3

Eino Leino 3 on vuonna 1985 julkaistu Vesa-Matti Loirin albumi.

Kappaleet 
Mua pelottaa - 4.41
Sinikan Laulu - 4.04
Notturno - 4.19
Kai ihmettelet sinä itsekses - 4.33
Naissaari - 6.21
Aurinkolaulu - 6.58
Yölaulu - 6.24
Kumpi on kauniimpi - 1.54
Elämän koreus - 8.06
  

Vuoden 1985 albumit
Vesa-Matti Loirin albumit
Täällä Pohjantähden alla (albumi)

Täällä Pohjantähden alla on vuonna 1983 julkaistu Vesa-Matti Loirin albumi.

Kappaleet 
Täällä Pohjantähden alla - 5.11
Tein minä pillin pajupuusta - 4.20
Paimenhuilu - 2.43
Hiekkaa (Polvere) - 3.47
Elon - 2.59
Vanha mustalainen - 6.25
Kultaiset korvarenkaat (Golden Earrings) - 2.45
On suuri sun rantas autius - 4.53
Ennen kuolemaa (Avant de mourir) - 2.02
Musta kivi valkoisen päällä - 2.49
  

Vuoden 1983 albumit
Vesa-Matti Loirin albumit
Vesa-Matti Loiri tulkitsee Oskar Merikannon lauluja

Vesa-Matti Loiri tulkitsee Oskar Merikannon lauluja on vuonna 1981 julkaistu Vesa-Matti Loirin albumi.

Kappaleet 

Vuoden 1981 albumit
Vesa-Matti Loirin albumit
Vesku Helismaasta

Vesku Helismaasta (FL 5026) on vuonna 1977 julkaistu Vesa-Matti Loirin albumi. Levyllä on Reino Helismaan sanoittamia suomalaisia iskelmiä. Albumi julkaistiin uudelleen masteroituna CD-painoksena Warner Musicin kautta vuonna 2002.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet on sanoittanut Reino Helismaa ja sovittanut Olli Ahvenlahti.

A-puoli

Lauluni aiheet – 03:40 (säv. Toivo Kärki)  
Laivat puuta, miehet rautaa – 03:13 (säv. Kärki)
Päivänsäde ja menninkäinen – 03:26 (säv. Helismaa)	  
Balladi villistä lännestä – 03:40 (säv. Helismaa)	 	  
Koivu ja sydän – 03:28 (säv. Kärki) 	  
Rumarillumarei – 03:28 (säv. Kärki)

B-puoli
	  
  Reppu ja reissumies – 03:50 (säv. Kärki) 
Kaksi ystävää – 03:42  (säv. Kärki)
Rakovalkealla – 04:23 (säv. Helismaa) 
Kulkurin iltatähti – 03:57 (säv. Kärki)  
Peltoniemen Hintriikan surumarssi – 04:09 (säv. Trad.)

Muusikot 

 Vesa-Matti Loiri – laulu
 Olli Ahvenlahti – koskettimet
 Hasse Walli – sähkökitara
 Nono Söderberg – akustinen kitara
 Esko Rosnell – rummut ja lyömäsoittimet
 Heikki Virtanen – basso
 Pekka Pöyry – saksofoni ja huilu
 Juhani Aalto ja Mircea Stan – pasuunat
 Markku Johansson ja Simo Salminen – trumpetit

Muut levyn tekoon osallistuneet 

 Tom Vuori – äänitys (Finnlevy Studioilla 21.4. – 29.5.1977)
 Moses – valokuvat
 Mika Jussila – 24-bittinen digitaalinen re-masterointi (CD-painos)

Lähteet 

Vuoden 1977 albumit
Vesa-Matti Loirin albumit
Ilkka Uotila

Ilkka Juhani Uotila (nimimerkki Stig Framåt, 31. maaliskuuta 1937 Muurla – 16. lokakuuta 2002 Helsinki) oli Yleisradion pitkäaikainen musiikkitoimittaja. Uotila aloitti uransa Yleisradiossa 1969, ja ura jatkui 2000-luvulle asti, jolloin hän jäi eläkkeelle ja kuoli pian sen jälkeen. Hän oli toimittajana muun muassa ohjelmissa Kaksi ruskeaa piparkakkua, Pihapihlaja, Satumaa, Yömyöhä ja Sana- ja sävelradio.

Uotila aloitti Yleisradiossa free lance -toimittajana vuonna 1969, josta siirtyi Yleisradion viihde-/kevyen musiikin osastolle jolla alkoi tekemään Yleisradiossa uusia juonnettuja musiikkiohjelmia. Uotila käytti radiotyössä pseudonyymiä Stig Framåt. Nimi oli keksitty Katajanokan raitiovaunu viiden katossa roikkuneen metallilaatan tekstistä "Stig framåt på gången!".

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Mielipahaa ohjelmaneuvostossa (Yle Elävän arkiston blogi)

Suomalaiset radiotoimittajat
Musiikkitoimittajat
Vuonna 1937 syntyneet
Vuonna 2002 kuolleet
Veskunoita

Veskunoita on vuonna 1973 julkaistu Vesa-Matti Loirin albumi.

Kappaleet 
Roudari Roope ja Hengari Hertta - 3.07
Uuno Turhapuro - 2.59
Kaikessa soi blues - 3.12
Rakkautta kaipaan oikeaa - 2.23
Paulin taikakaulin - 2.29
Totisen pojan jenkka - 3.15
Kirkonkylän tanssit - 2.43
Anna-Maija ja Ismo - 3.26
Jos olisit työtön mies - 2.59
Häätanhu - 2.21
Jerikon muurit - 2.40
Eikös niin - 3.06

Vuoden 1973 albumit
Vesa-Matti Loirin albumit
Kello-pasianssi

Kello-pasianssi on yksi pasianssipelin muotoja.

Säännöt

Alkuasetelma
Tavallinen 52 kortin korttipakka sekoitetaan ja jaetaan sitten 13 eri pinoon, joista jokaisessa on neljä korttia. Korttien on tällöin oltava ylösalaisin niin, etteivät niiden tunnukset näy. Yksi pinoista asetetaan keskelle ja muut ympyrään sen ympärille. Viimeksi mainituista jokainen vastaa sijainniltaan jotakin kellotaulun numeroa, esimerkiksi suoraan "ylhäällä", edessäpäin oleva numeroa 12, siitä oikealle olevat numerota 1, 2 jne.

Aloitus
Keskelle asetetusta pinosta nostetaan päällimäinen kortti ja katsotaan, mikä numero siinä on. Ässä vastaa numeroa 1, jätkä (sotilas) numeroa 11 ja kuningatar (rouva) numeroa 12. Nostettu kortti siirretään kuvapuoli ylöspäin käännettynä sen pinon alimmaksi, jota sijaitsee ympyrässä vastaavassa kohdassa kuin kortin numero kellotaulussa. Jos nostettu kortti on kuningas, se sijoitetaan keskimmäisen pakan alimmaksi kuvapuoli ylöspäin käännettynä.

Jatko

Ensimmäisen kortin jälkeen jokainen kortti nostetaan aina siitä pinosta, jonka alimmaksi edellinen kortti vietiin. Muuten menetellään samoin kuin edellä.

Läpimeno tai pelin päättyminen
Peli päättyy, kun kaikki neljä kuningasta on nostettu ja käännetty.
Pasianssi on mennyt läpi jos tällöin kaikki kortit ovat kuvapuoli ylöspäin.
Pasianssi ei ole mennyt läpi, jos yksikin kortti on tällöin jäänyt johonkin pinoon ylösalaisin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pasianssi.com – Kello-pasianssin tavoite, kulku, ohjeet ja vinkkejä.
Pasianssit
Vesa Sytelä

Vesa Johannes Sytelä (s. 1963 Tampere) on tamperelainen rumpali, jonka tunnetuin yhtye oli Juice Leskinen Grand Slam. Grand Slamin hajottua Sytelä soitti pitkään Clifters-orkesterissa. Myöhemmin hän on soittanut rumpuja projektiluontoisissa kokoonpanoissa yhdessä muun muassa Anssi Tikanmäen ja Dave Lindholmin kanssa. Vuonna 2007 hän oli mukana Juicen muistokonsertteja varten kasatussa Grand Slam 2007 -kokoonpanossa.

Sytelä on rumpujensoiton lisäksi toiminut äänittäjänä ja keikkamiksaajana. Hän pyöritti myös omaa soitin- ja laitevuokraukseen erikoistunutta yritystä. 1980-luvun puolivälissä hän tuotti jonkin aikaa myös radiomainoksia.

Sytelä toimi vuosina 2005–2009 Pori Jazzin tuotantopäällikkönä ja toimii edelleen kansainvälisten musiikkitapahtumien tuotantopäällikkönä.

Lähteet
 http://www.turunsanomat.fi/kulttuuri/?ts=1,3:1005:0:0,4:5:0:1:2005-07-16,104:5:314575,1:0:0:0:0:0:

Suomalaiset rockrumpalit
Juice Leskinen
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Birger Wiik

Hugo Birger Wiik (26. heinäkuuta 1916, Kilpilahti, Porvoon maalaiskunta – 21. huhtikuuta 2003, Espoo) oli suomalainen kemisti, meteoriittien tutkija ja Geologian tutkimuskeskuksen professori.

Wiik tuli tunnetuksi 1960-luvun lopulla, kun hän ainoana pohjoismaalaisena sai tutkittavakseen Apollo 11 -kuulennolla kerättyjä kuukivinäytteitä. Wiik oli myös vakiojäsen Yleisradion "kuustudiossa" joka seurasi ensimmäisiä kuulentoja reaaliajassa. Kuustudio tai kuupaneeli koostui tiedetoimittajista ja alan asiantuntijoista.

Katso myös 
Pudasjärven ufot
Saapungin valopallo

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Birger Wiikin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
 The Finnish Meteorite Laboratory – Birger Wiik & Jarkko Kettunen Meteorite Collection.
 

Suomalaiset professorit
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 2003 kuolleet
Chaim Topol

Chaim Topol (; monesti vain Topol; s. 9. syyskuuta 1935) on israelilainen näyttelijä. Hän syntyi sabrana Tel Avivissa ja aloitti uran kotimaassaan jo ennen kansainvälistä läpimurtoaan.

Topol tuli tunnetuksi varsinkin musikaalista Viulunsoittaja katolla (1964) ja siitä tehdystä elokuvasta (1971). Hän voitti Golden Globen ja oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Teatterinäyttämöllä hän ehti omien sanojensa mukaan esittää Viulunsoittajaa yli 3 500 kertaa. Viimeisen kerran hän esitti maitomies Tevyen roolia 74-vuotiaana vuonna 2009.

Topolin myöhempien roolien joukkoon lukeutuu osa elokuvassa Left Luggage (1998). Hän on esiintynyt myös James Bond -elokuvassa Erittäin salainen (1981).

Lähteet 

Israelilaiset näyttelijät
Vuonna 1935 syntyneet
Elävät henkilöt
Tulkoon rakkaus

20 suosikkia – Tulkoon rakkaus on suomalaisen Miljoonasade-yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 1997. Levy on Miljoonasateelta toinen ja viimeinen osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjassa.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet sanoittanut Heikki Salo ja sovittanut Miljoonasade, ellei toisin mainittu.

  (säv. Matti Nurro)
  (säv. Heikki Salo)
  (säv. Pentti Rasinkangas & Salo, sov. Janne Louhivuori & Miljoonasade)
  (säv. Nurro, sov. Louhivuori & Miljoonasade)
  (säv. Nurro, sov. Miljoonasade)
  (alkup. Jockey Full of Bourbon, säv. Tom Waits)
  (säv. Nurro)
  (säv. Nurro)
  (säv. Ari Laaksonen & Salo, sov. Miljoonasade & Louhivuori)
  (säv. Laaksonen, sov. Miljoonasade & Louhivuori)
  (säv. Salo, sov. Louhivuori & Miljoonasade)
  (säv. Olli Heikkinen)
  (säv. Salo, sov. Louhivuori & Miljoonasade)
  (säv. Heikkinen)
  (säv. Salo, sov. Miljoonasade)
  (säv. Laaksonen, sov. Miljoonasade & Olli Heikkinen)
  (säv. Salo)
  (säv. Heikkinen)
  (säv. Nurro)
  (säv. Heikkinen)

Aiheesta muualla 
 Tulkoon rakkaus Discogsissa 

Vuoden 1997 kokoelma-albumit
Miljoonasateen albumit
The Director’s Cut

The Director’s cut on superyhtye Fantômasin toinen studioalbumi. Levyn kaikki raidat ovat cover-versioita kuuluisista elokuvamusiikeista.

Kappaleet
"The Godfather" (Nino Rota) – 2:45
"Der Golem" (Karl Ernst Sasse) – 2:38
"Experiment in Terror" (Henry Mancini) – 2:40
"One Step Beyond" (Harry Lubin) – 2:57
"Night of the Hunter (Remix)" (Walter Schumann) – 0:58
"Cape Fear" (Bernard Herrmann) – 1:49
"Rosemary's Baby" (Krzysztof Komeda) – 3:20
"The Devil Rides Out (Remix)" (James Bernard) – 1:37
"Spider Baby" (Ronald Stein) – 2:25
"The Omen (Ave Satani)" (Jerry Goldsmith) – 1:49
"Henry: Portrait of a Serial Killer" (Robert McNaughton) – 3:07
"Vendetta" (John Barry) – 2:03
Untitled – 0:05
"Investigation of a Citizen Above Suspicion" (Ennio Morricone) – 4:00
"Twin Peaks: Fire Walk with Me" (Angelo Badalamenti) – 3:28
"Charade" (Henry Mancini) – 3:04

Arvostelut
All Music Guide:

Tekijät

Mike Patton – laulu, tuottaja, kansi- ja välilehtitaide
Dave Lombardo – rummut
Buzz Osborne – kitara
Trevor Dunn – basso
S. Husky Höskul – äänityöskentely
Magnum D.I. – avustava äänityöskentely
Toji-Division – avustava äänityöskentely
Desmond Shea – avustava äänityöskentely
DJ Klinger and Radar – avustava äänityöskentely 
Martin Kvamme – kansi- ja välilehtitaide
Kai Myhre – valokuvaus

Vuoden 2001 albumit
Fantômasin albumit
Maan mitta

Maan mitta on JP Siilin ohjaama ja Iiro Küttnerin käsikirjoittama kolmiosainen televisiominisarja vuodelta 2007. Sarjan päähenkilö valmistuu maanmittaajaksi Katja Halkola ja palaa sarjassa kotiseudulleen Parauksen kylään josta hän on saanut töitä. Kylä sijaitsee lähellä Venäjän rajaa. Hän johtaa siellä maanmittausrymää. Aiemman ryhmän jäsenet olivat joutuneet auto-onnettomuuten, ja vain yksi heistä selvisi hengissä. Kituvan kylän vuosia aiemmin suljettu kaivois on avattu mikä on saanut kyläläiset uskomaan että kylä toipua entiselleen ja vilkastua.

Jaksot 
 1 osa: Komennus kotikylään
 2 osa: Vaarallista tietoa
 3 osa: Kaivoksen varjot

Roolit 

Lähde:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset draamasarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Within

Within on tanskalaisen Wuthering Heights -metalliyhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1999.

Kappaleet

Kokoonpano
Erik Ravn – kitara, laulu
Kristian "Krille" Andrén – laulu
Rune S. Brink – kosketinsoittimet
Kasper Gram – basso
Morten Nødgaard – rummut

Esiintyvät muusikot
Troels Liebgott – huilu
Henriette Cordes – viulu
Carsten Kronhøj, Rasmus Reckeweg, Anders Pharnen-Hermund, Claus Jensen, Kenneth Pedersen, Kristian Larsen, Lars F. Larsen, Rene Nielsen, Mads Volf, Kenneth Saandvig – taustalaulu

Vuoden 1999 esikoisalbumit
Wuthering Heightsin albumit
To Travel for Evermore

To Travel for Evermore tanskalaisen Wuthering Heights -metalliyhtyeen toinen studioalbumi vuodelta 2002.

Kappaleet
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 When the Jester Cries (Japanin bonusraita)

Kokoonpano
 Erik Ravn – kitara, basso, kosketinsoittimet, laulu
 Rune S. Brink – kosketinsoittimet
 Henrik Flyman – kitara
 Morten Sørensen – rummut
 Kristian "Krille" Andrén – laulu

Esiintyvät muusikot:
 Lorenzo Deho – basso

Wuthering Heightsin albumit
Vuoden 2002 albumit
Far from the Madding Crowd

Far from the Madding Crowd on tanskalaisen Wuthering Heights -yhtyeen kolmas studioalbumi vuodelta 2004. Albumin nimi on otettu Thomas Hardyn romaanista ja kappaleilla on yhteyksiä romaaniin, mutta vielä enemmän J. R. R. Tolkienin kirjoihin.

Kappaleet

Japanin bonusraita
Memory Within A Memory (Instrumentaali)

USA:n bonusraita

Kokoonpano
 Erik Ravn – kitara, basso, kosketinsoittimet, laulu
 Nils Patrik Johansson – laulu
 Rune S. Brink – kosketinsoitin
 Henrik Flyman – kitara
 Morten Gade Sørensen – rummut

Esiintyvät muusikot
 Jette Hansen – bagpipe
 Lisbeth Sagen – viulu
 Ulrik Tofte Jespersen – huilu
 Henrik Svanekær – banjo
 Tommy Hansen – taustalaulu

Wuthering Heightsin albumit
Vuoden 2004 albumit
The Shadow Cabinet

The Shadow Cabinet on tanskalaisen Wuthering Heights -metalliyhtyeen neljäs studioalbumi vuodelta 2006.

Kappaleet 

Shadow of a Gipsy (Japanin bonus raita)
Roaming Far from Home (Live at ProgPower USA 2004, USA:n bonusraita)

Kokoonpano 
 Erik Ravn – kitara, kosketinsoittimet, mandoliini, narration, taustalaulu
 Nils Patrik Johansson – laulu
 Morten Gade Sørensen – rummut, percussion, taustalaulu
 Andreas Lindahl – kosketinsoittimet, taustalaulu
 Martin Arendal – kitara
 Teddy "Dr.Müller" Möller – basso

Vierailevat muusikot 
 Lisbeth Sagen – viulu
 Tommy Hansen – kosketinsoittimet, taustalaulu
 Tina Gunnarsson – taustalulu
 Niklas Kupper – taustalaulu

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Blabbermouth: 8.5/10
 Metal Storm: 9.0/10

Lähteet 

Wuthering Heightsin albumit
Vuoden 2006 albumit
Rita Wilson

Margarita ”Rita ” Wilson (s. 26. lokakuuta 1956) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt sekä televisiossa että elokuvissa; viimeksi mainituista tunnetuimpia ovat Uneton Seattlessa (1993) ja Isäni on turbomies (1996).

Wilson syntyi Los Angelesissa. Hänellä on bulgarialaiset ja kreikkalaiset sukujuuret.

Wilson meni naimisiin Tom Hanksin kanssa 30. huhtikuuta 1988. Parille on syntynyt kaksi lasta: Chester Marlon (s. 1990) ja Truman Theodore (s. 1995). Wilson ja Hanks saivat Kreikan kansalaisuuden heinäkuussa 2020. Pariskunnalla on loma-asunto Kreikan Antíparoksen saarella. Vuonna 2018 he ostivat myös toisen loma-asunnon Patmoksen saarelta.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Multi-instrumentalisti

Multi-instrumentalisti on muusikko, joka osaa soittaa kahta tai useampaa soitinta.

Tunnettuja multi-instrumentalisteja 
Anssi Kela (laulu, kitara, basso, rummut, kosketinsoittimet, huuliharppu)
 Eddie Cochran
 Henri Sorvali (kosketinsoittimet, kitara, basso, harmonikka, banjo, tinapilli, munniharppu, laulu) 
 Leif Segerstam (viulu, piano, kaikki vaskipuhaltimet)
Pave Maijanen
 Prince
 Tony Iommi
 Jaco Pastorius

Lähteet

Aiheesta muualla
Shoshenk I

Shoshenk I, Shoshenq I, Sesonq I tai Sesonk I on meshweshien libyalaisesta heimosta tullut Egyptin faarao. Hän hallitsi kolmannella välikaudella vuosina 943–922 eaa. ja kuului 22. dynastiaan. Shoshenk oli mahtavan meshweshijohtaja Nimlot A:n ja Tentshepeh A:n poika. Nimlot A:n isä oli myös nimeltään Shoshenk.
Ennen faaraoksi nousemistaan Shoshenk toimi Egyptin armeijan päällikkönä ja faarao Psusennes II:n pääneuvonantajana.

Monien egyptologien mielestä Shoshenk I vastaa Raamatussa mainittua Sisakia (Suusak).

Perhe
Shoshenkilla oli kaksi vaimoa Patareshnes ja Karomama A. Hänellä oli ainakin kolme poikaa, Osorkon I, josta tuli seuraava faarao, sekä Iuput A ja Nimlot B. Hänestä tuli myös Psusennes II:n tyttären Maatkaren appi.

Auringonpimennys 
Tutkijat ovat tulleet siihen tulokseen, että Shoshenk I:n 17. hallitusvuotena olisi tapahtunut auringonpimennys. Muinaisessa Egyptissä tätä pidettiin viestinä jumalilta. Koska nykyinen kronologia ei löydä tätä pimennystä, jotkut ovat ehdottaneet vuonna 932 eaa. tapahtunutta pimennystä tähän kohtaan. Tämän auringonpimennyksen ajankohdasta ei tiettävästi ole tutkijoilla virallista näkökulmaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Egyptin faaraot
Ennen ajanlaskumme alkua syntyneet
Ennen ajanlaskumme alkua kuolleet
Vaupés (departementti)

Vaupés on yksi Kolumbian 32 departementista. Se sijaitsee Kolumbian Amazonissa Brasilian rajalla. Departementin pinta-ala on 54 135 km². Pääkaupunki on Mitú. Departementti perustettiin 4. heinäkuuta 1991.

Kolumbian departementit
Menzies Campbell

Sir Walter Menzies Campbell CBE, PC, QC (s. 22. toukokuuta 1941) on brittiläinen poliitikko. Hän on istunut parlamentin jäsenenä vuodesta 1987. Hänestä tuli Liberaalidemokraattisen puolueen varajohtaja vuonna 2003 ja johtaja virallisesti 2. maaliskuuta 2006; hän erosi 15. lokakuuta 2007.

Campbell syntyi Glasgow'ssa ja opiskeli Hillhead High Schoolissa sekä Glasgow'n yliopistossa. Hän menestyi ennen poliittista uraansa pikajuoksijana jopa kansainvälisesti; hän kilpaili Tokion 1964 olympialaisissa sekä vuoden 1966 Kansainyhteisön kisoissa Kingstonissa.

Campbell on varsinaiselta ammatiltaan lakimies. Hän meni kesäkuussa 1970 naimisiin puolisonsa Elspethin kanssa. Hänellä todettiin vuonna 2002 non-Hodgkinin tyypin lymfooma, josta hän toipui.

Lähteet

Viitteet 

Brittiläiset poliitikot
Brittiläisten puolueiden puheenjohtajat
Brittiläiset pikajuoksijat
Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Janet Margolin

Janet Margolin (25. heinäkuuta 1943 New York – 17. joulukuuta 1993 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka ammattiura levittäytyi 1960-luvun alusta 1990-luvulle. 

Margolin esiintyi muiden muassa elokuvissa David ja Lisa (1962), Annie Hall (1977) ja Ghostbusters II (1989). Hän vieraili television rikossarjoissa Murhasta tuli totta ja Columbo. Hän oli ehdolla Baftan ja Golden Globen saajaksi. 

Margolin oli vuodesta 1979 naimisissa näyttelijä-ohjaaja Ted Wassin kanssa, ja parilla oli kaksi lasta. Margolin kuoli munasarjasyöpään vain 50 vuoden ikäisenä. Hänen veljensä Stuart Margolin on itsekin menestynyt näyttelijä.

Aiheesta muualla

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1943 syntyneet
Vuonna 1993 kuolleet
Stuart Margolin

Stuart Margolin (s. 31. tammikuuta 1940 Davenport, Iowa) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Hän on tehnyt tunnetuimman roolinsa 1970-luvun The Rockford Files -sarjassa, josta voitti peräkkäisiä vuosina 1979 ja 1980 Emmy-palkinnot sarjassa The Rockford Files esittämästään sivuosaroolista. Hänen sisarensa oli näyttelijä Janet Margolin, joka menehtyi munasarjasyöpään vain 50-vuotiaana.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Frank Perry

Frank Perry (21. elokuuta 1930 – 29. elokuuta 1995) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän oli vuonna 1963 ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. 

Perry syntyi New Yorkissa ja palveli Korean sodassa. Hänen tunnetuin teoksensa David ja Lisa (1962) perustuu Theodore Isaac Rubinin romaaniin.

Perry kärsi eturauhassyövästä ennen kuolemaansa New Yorkissa 65-vuotiaana.

Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Keir Dullea

Keir Dullea (s. 30. toukokuuta 1936) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 

Dullea syntyi Ohion osavaltion pääkaupungissa Clevelandissa, mutta kasvoi New Yorkin Greenwich Villagessa, jossa hänen vanhemmillaan oli kirjakauppa. Hän valmistui George Schoolista Pennsylvaniassa. 

Dullea on ollut neljästi naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta. Pisin avioliitto kesti Susie Fullerin kanssa vuodesta 1972 tämän kuolemaan 1998. Näyttelijä meni vuonna 1999 uusiin naimisiin näyttelijätär Mia Dillonin kanssa.

Elokuvia 
 David ja Lisa (1962) 
 2001: Avaruusseikkailu (1968) 
 2010 (1984) 
 The Good Shepherd (2006)

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät
Vuonna 1936 syntyneet
Elävät henkilöt
Mies, joka ei osannut sanoa ei

Mies, joka ei osannut sanoa ei on Risto Jarvan vuonna 1975 ohjaama elokuva, jonka pääosassa näyttelee Antti Litja. Muissa rooleissa esiintyivät mm. Kirsti Wallasvaara, Matti Ruohola, Vivi-Ann Sjögren ja Sina Kujansuu.

Juoni tiivistettynä 

Pastori Aimo Niemi (Antti Litja) palaa Yhdysvalloista takaisin Helsinkiin "Kivimäkeen", omille kotikonnuilleen. Siellä hän tapaa nuoruutensa parhaan ystävän kauppias Kauko "Kake" Aaltosen (Matti Ruohola), nuoruutensa ensirakkauden Anna Aaltosen (Vivi-Ann Sjögren) sekä Kaken ja Annan pojan, Petterin (Kalle Ruohola). Milla Kurki (Kirsti Wallasvaara) on monesti joutunut pettymään miesten suhteen, ja hän tahtoisikin kovasti löytää oikean rakkauden.

Kivimäki, jota elokuvassa esittää Puu-Vallila, on purku-uhan alla, ja tilalle aiotaan rakentaa betoninen kerrostaloalue. Puu-Vallila olikin tuohon aikaan, 1970-luvulla elokuvan esittämällä tavalla uhattuna.

Kauppias Aaltoset ovat kehityssuunnitelmista mielissään, mutta Kurjen Milla taas vastustaa niitä. Aimo päätyy kirjoittamaan nimensä sekä Aaltosten adressiin betonialueen puolesta että Kurjen adressiin sitä vastaan. Aimo työskentelee seurakunnan avioliittoneuvojana. Työssään hän kohtaa monen moisia ihmisiä, muun muassa naispoliisin (Sina Kujansuu), joka kertoo olevansa "se klassinen toinen nainen". Hänen petikumppanikseen paljastuu lopulta eräs liiankin tuttu mieshenkilö: Kake. 

Sattumusten kautta Aimolle kehittyy Kivimäen suurimman naissankarin maine, joka johtaa erilaisiin huvittaviin kommelluksiin koko elokuvan ajan. Todellisuudessa hän kerää koko ajan rohkeutta kosiakseen Millaa, joka myös on rakastunut Aimoon.

Kaken ja Annan avioliitto kokee äkkiromahduksen viattomasta tilanteesta alkunsa saaneessa aviokriisissä, vaikka oikeita syitäkin olisi. Kun Millan kosinta ei onnistu, päättää Aimo palata Amerikkaan. Anna iskee silmänsä vanhaan heilaansa Aimoon, ja tunkeutuu tämän asuntoon tarkoituksenaan tehdä Kake mustasukkaiseksi. Milla ja Kake kuvittelevat parin rakastuneen. Aimo ei kuitenkaan osallistu muhinointiin vaan nappaa unilääkettä. Lopulta Anna heittää pastorin ulos tämän omasta kodista Amerikkaan paluuta varten pakattuine laukkuineen. Lopulta Aimo tuupertuu pihalle unilääkkeisiin, ja Milla pelastaa sieltä rakkaansa, ja lempi leimahtaa.

Näyttelijät

Julkaisut 
Elokuva julkaistiin DVD:llä 2. joulukuuta 2011.

Televisioesitykset Suomessa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Mies, joka ei osannut sanoa ei Risto Jarva -seuran kotisivuilla 
 Leffatykki (arvostelu)
 
 

Vuoden 1975 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset komediaelokuvat
Risto Jarvan ohjaamat elokuvat
Ritoil

Ritoil on Suomen pienin huoltoasemaketju. Ketjun on perustanut kotkalainen Risto Rämä, joka rakensi ensimmäisen oman huoltoasemansa Kotkaan 1980.

Ritoil-asemia on yhteensä kolme ja nämä kaikki sijaitsevat Kotkassa. Yksi näistä on veneasema.

Vuonna 2019 Ritoilin liikevaihto oli 3,7 miljoonaa ja tilikauden tulos oli 93 000 euroa tappiollinen.

Lähteet 

Suomessa toimivat huoltoasemaketjut
Erik Beijar

Erik Edvin Beijar (12. toukokuuta 1921 Vaasa – 8. marraskuuta 1993 Vaasa) oli suomalainen jalkapalloilija.

Beijar edusti Suomea jalkapalloilijana Helsingin 1952 olympialaisissa. Kaikkiaan hän pelasi 36 A-maaottelua vuosina 1939–1953. Suomen mestaruuden hän voitti Vasa IFK:n riveissä vuosina 1944 ja 1946.

Pelaajauransa jälkeen Beijar toimi jalkapallotuomarina. Hän oli kansainvälinen tuomari vuodesta 1961 alkaen. Beijar tuomitsi yhteensä neljä A-maaottelua, useita nuorten maaotteluita sekä yhden UEFA Cupin ja Cup-voittajien cupin ottelun.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Suomalaiset jalkapallotuomarit
Jalkapallon Suomen mestarit
Vuonna 1921 syntyneet
Vuonna 1993 kuolleet
Andy Williams

Howard Andrew ”Andy” Williams (3. joulukuuta 1927 – 25. syyskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen viihdelaulaja ja -lauluntekijä, joka esiintyi myös elokuvissa. 

Williams syntyi Iowassa ja esiintyi jo lapsena yhtyeenä kolmen vanhemman veljensä kanssa. Pitkän ja menestyksekkään soolouransa hän aloitti 1950-luvulla. Hän oli Robert F. Kennedyn läheinen ystävä ja esiintyi tämän hautajaisissa vuonna 1968.

Williamsilla oli vuosina 1962–1971 oma televisioshow’nsa The Andy Williams Show, joka keräsi kolme Emmy-palkintoa. Williamsilla on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän sai elämänsä aikana 18 kultalevyä ja kolme platinalevyä.

Williams menehtyi virtsarakon syöpään.

Studioalbumit 
 Andy Williams Sings Steve Allen (1956)
 Andy Williams Sings Rodgers and Hammerstein (1958)
 Two Time Winners (1959)
 To You Sweetheart, Aloha (1959)
 Lonely Street (1959)
 The Village of St. Bernadette (1960)
 Under Paris Skies (1960)
 Danny Boy and Other Songs I Love to Sing (1962)
 Moon River and Other Great Movie Themes (1962)
 Million Seller Songs (1962)
 Warm and Willing (1962)
 Days of Wine and Roses and Other TV Requests (1963)
 The Andy Williams Christmas Album (1963)
 The Wonderful World of Andy Williams (1964)
 The Academy Award-Winning "Call Me Irresponsible" and Other Hit Songs from the Movies (1964)
 The Great Songs from "My Fair Lady" and Other Broadway Hits (1964)
 Andy Williams' Dear Heart (1965)
 Merry Christmas (1965)
 The Shadow of Your Smile (1966)
 In the Arms of Love (1966)
 Born Free (1967)
 Love, Andy (1967)
 Honey (1968)
 Happy Heart (1969)
 Get Together with Andy Williams (1969)
 Raindrops Keep Fallin' on My Head (1970)
 The Andy Williams Show (1970)
 Love Story (1971)
 You've Got a Friend (1971)
 Love Theme from "The Godfather" (1972)
 Alone Again (Naturally) (1972)
 Solitaire (1973)
 The Way We Were (1974)
 Christmas Present (1974)
 You Lay So Easy on My Mind (1974)
 The Other Side of Me (1975)
 Andy (1976)
 Let's Love While We Can (1980)
 Greatest Love Classics (1984)
 Close Enough for Love (1986)
 I Still Believe in Santa Claus (1990)
 Nashville (1991)
 We Need a Little Christmas (1995)
 I Don't Remember Ever Growing Up (2007)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Andy Williamsin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Yhdysvaltalaiset laulajat
Yhdysvaltalaiset lauluntekijät
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Olof Stolpe

Olof Ossian Hugo Stolpe (18. huhtikuuta 1927 Vaasa – 7. helmikuuta 2006 Vaasa) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija. Olof Stolpe oli 1940-luvun lopulla ja 1950-luvun alussa Vaasan IFK:n kantavia voimia.

Stolpe edusti Suomea vuonna 1952 jääpalloilijana Oslon talviolympialaisissa ja jalkapalloilijana Helsingin kesäolympialaisissa. Helsingissä hän teki kaksi maalia Suomen ainoassa ottelussa, jonka Itävalta voitti maalein 3–4. Tätä pidettiin hänen uransa parhaana jalkapallomaaotteluna. Kaikkiaan hän pelasi vuosina 1947–1953 jalkapallossa 13 A-maaottelua, joissa hän teki neljä maalia, ja jääpallossa kahdeksan A-maaottelua.

Jalkapallon Suomen mestaruuden 161 cm pitkä Stolpe voitti VIFK:n riveissä vuonna 1953. Lisäksi hän saavutti Palloliiton mestaruuden vuosina 1947 ja 1948, SM-hopeaa 1951 ja 1952 sekä SM-pronssia 1950. Hän teki SM-sarjaurallaan 71 maalia. 

Jääpallossa hän saavutti VIFK:n riveissä SM-hopeaa vuosina 1949 ja 1964 sekä pronssia vuonna 1950. VIFK:n lopetettua jääpallon Stolpe edusti kaudesta 1968 alkaen vaasalaista jääpalloseuraa Vaasa-67.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Olof Stolpen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen mestarit
Suomalaiset jääpalloilijat
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2006 kuolleet
Q Records

Q Records oli lyhytikäinen 1981–1982 vaikuttanut Richard Stanleyn pyörittämä suomalainen levymerkki. Levy-yhtiön kautta ilmestyi kolme LP:tä, jotka ovat Argon-yhtyeen Kone kertoo (1981), Torstai 6.12.1917 -yhtyeen Tunnustuksia (1981) ja Hot Sox -yhtyeen Das Kapital (1981). Yhtiö julkaisi myös muutamia singlejä, joita sille levyttivät Argonin ja Hot Soxin ohella Twiggy Oliver ja Siberia.

Suomalaiset levy-yhtiöt
JP-Musiikki

JP-Musiikki oli Jarmo Jylhän ja Erkki Puumalaisen vuonna 1979 perustama levy-yhtiö. Vuoteen 1987 saakka toiminut levy-yhtiö julkaisi toimintansa aikana satoja albumeita sekä 74 singleä. Yhtiön singletuotanto on julkaistu cd-muodossa kokoelmana JP-Musiikki – Kaikki singlet 1979–1987.

JP-Musiikin menestystuotteita olivat muun muassa Jaakko Tepon 1980-luvulla tekemät albumit sekä erilaiset huoltoasemakasettijulkaisut. 1980-luvun alussa yritys tuotti noin 300 000 c-kasettia vuodessa. Muita JP-Musiikin tunnetuimpia artisteja olivat tanssiyhtye Topi ja Toivottomat ja liikunnanopettajasta iskelmäartistiksi vaihtanut Robin. ÄKT:n tilastojen mukaan JP-Musiikin markkinaosuus vuosina 1984–1986 oli noin 5 % äänitteiden kappalemääräisestä myynnistä. Kotimaisten äänitteiden kohdalla yhtiön markkinaosuus oli suurimmillaan noin 10 %.

JP-Musiikin tuotannon pääpaino oli iskelmämusiikissa, mutta tuotantoa ilmestyi myös muista tyylisuunnista. Esimerkkeinä mainittakoon heviyhtye Sarcofaguksen levyt sekä Solid-lauluryhmän laulelmalevy.

JP-Musiikki määrättiin konkurssiin vuonna 1987. Myöhemmin samana vuonna hovi- ja korkein oikeus kumosivat konkurssin. Lopputulos kuitenkin oli, että yhtiön liiketoimintaedellytykset loppuivat vuonna 1992.

Nykyisin yhtiön julkaisujen masteroikeudet omistaa Finedit, jolta vuokrattuna tuotantoa ovat cd-muodossa uusintajulkaisseet etupäässä Poptori ja Rocket Records.

Lähteet

Suomalaiset levy-yhtiöt
Entiset suomalaiset yritykset