joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pohjoismainen kansanopisto

Pohjoismainen kansanopisto () on Ruotsin Kungälvissä sijaitseva pohjoismainen kansanopisto, jossa on opetusta pääosin skandinaavisilla kielillä kuten ruotsiksi, tanskaksi ja norjaksi, mutta myös kursseja suomeksi. Oppilaita on kaikkialta Pohjoismaista.

Asko Sahlbergin useana kesänä vetämä luovan kirjoittamisen kurssi on kerännyt kymmeniä osanottajia ja kypsyttänyt useita uusia ruotsinsuomalaisia kirjailijoita. Kurssin vierailevina opettajina ovat olleet monet Suomen kirjallisuuden kärkinimet.

Aiheesta muualla
Kotisivut

Ruotsalaiset oppilaitokset
Pohjoismaat
Kansanopistot
Kungälvin kunta
Siniara

Siniara (Cyanopsitta spixii) on papukaijojen heimoon kuuluvan sukunsa Cyanopsitta ainoa edustaja. Se on hävinnyt luonnosta.

Ulkonäkö ja koko
Siniara kasvaa vartaloltaan 55–57 cm pitkäksi ja sen pyrstö on 26–38 cm pitkä. Sillä on vaaleansininen pää, siniset vatsa ja selkä, tummansiniset siivet ja pyrstö. Siipien ja pyrstön alaosat ovat mustat.   Nokka on aikuisella yksilöllä kokonaan musta, nuorempana siinä on valkoinen juova ja jalat ovat samoin mustat (vaaleanharmaat nuorilla). Nuorten yksilöiden silmät ovat tummat, mutta muuttuvat valkoisiksi linnun varttuessa. 

Siniarat elävät luonnossa noin 20–30-vuotiaiksi ja vankeudessa 20–40-vuotiaiksi. Viimeinen tunnettu luonnonvarainen yksilö oli ainakin 20 vuotta vanha kadotessaan. Kaksi vankeudessa elävää siniarayksilöä on kuoriutunut vuonna 1976, joten ne ovat vanhimmat rekisteröidyt lajinsa edustajat.

Levinneisyys 
Siniaraa tavattiin vain pienellä alueella Brasiliassa, koska sen pesiminen oli ilmeisesti riippuvaista Tabebuia aurea -puusta. Alue käsitti Pernambucon ja Bahian osavaltiot. Sitä ei ole tavattu enää vuoden 2000 jälkeen. IUCN muutti siniaran uhanalaisuusluokituksen äärimmäisen uhanalaisesta luonnosta hävinneeksi vuonna 2019.

Vankeudessa elää noin 120 yksilöä. 78 niistä osallistuu kansainväliseen lisääntymisohjelmaan, jota johtaa the Institute Chico Mendes of Biodiversity Conservation (ICMBio), the Natural Heritage Branch of the Brazilian Government.
Vankeudessa elävien yksilöiden sijainnit marraskuussa 2007:

Viimeisen kolmen vuoden aikana Al Wabra Wildlife Preservationissa on syntynyt 16 siniaraa, Loro Parquessa neljä ja ACTP:ssa kaksi.
Kaikki AWWP:ssa syntyneet poikaset on kasvattanut henkilökunta, koska sitä on pidetty turvallisempana tapana kuin sitä, että lintupariskunta olisi kasvattanut ne itse. Kun vankeudessa elävää lintukantaa pidetään tarpeeksi vahvana, lisääntyville pareille annetaan mahdollisuus itse kasvattaa joitakin poikasiaan.

Kaikki syntyneet poikaset rengastetaan ja ensimmäisen terveystarkastuksen yhteydessä ne merkitään mikrosirulla.

Elinympäristö 
Siniara on riippuvainen Tabebuia caraiba -puumetsistä, sillä se tarvitsee caraiba-puuta pesiäkseen.

Siniara kulttuurissa 
Blue Sky Studios -animaatiostudion  vuonna 2011 ilmestyneen elokuvan Rio pääosassa on kaksi siniaraa, Blu ja Jewel. Elokuvassa nämä kaksi yksilöä ovat lajinsa viimeiset. Elokuva sijoituu Brasilian Rio de Janeiroon.

Lähteet 
 ITIS: Cyanopsitta spixii 
 Kathy Reichin kirja "Luita myöten" (s. 153-155): kertomus viimeisestä luonnonvaraisesta siniarasta

Viitteet

Aiheesta muualla  
 Naturalis (sisältää kolmiulotteisia valokuvia täytetyistä yksilöistä  

Papukaijat
Luonnosta hävinneet lajit
Harstad

Harstad on saaristokunta ja kaupunki Tromssan ja Finnmarkin läänin lounaisosassa Norjassa.

Historia 
Harstadin alueella oli ihmisiä jo rautakauden aikana, sillä sieltä on löydetty useita pronssisia esineitä vuosilta 3000–2600 eaa.

Harstadista tuli erillinen kunta vuonna 1904, kun se erosi Trondenesista.

Maantiede 
Harstad sijaitsee Pohjois-Norjassa Atlantin rannikolla. Harstadiin kuuluu monia pieniä saaria, joista suurimpia ovat muun muassa Arnøya ja Gressholman. Harstadin ”mannerosakin” on osa Jäämeressä sijaitsevaa Hinnøyan saarta. 

Harstadissa asuu 24 291 ihmistä, ja ennen vuoden 2013 kuntaliitosta se oli väkiluvussa mitattuna Norjan 21. suurin kunta. Harstad on kuitenkin pinta-alaltaan pieni, ja vuonna 2012 se oli vasta Norjan 249. suurin kunta.

Ilmasto

Luonto 

Harstadin kaupungissa näkyy keskiyön aurinko toukokuun 22. päivästä heinäkuun 18. päivään asti. Lämpötila Harstadissa on kesäisin yleensä noin 12–24 astetta, mutta talvella pakkasta voi olla jopa 27 astetta.

Ystävyyskaupungit 
Harstadilla on neljä ystävyyskaupunkia:

Helsingør 
Kirovsk 
Uumaja 
Vaasa

Lähteet

Aiheesta muualla
Zenon Pylyshyn

Zenon Pylyshyn (s. 1937) on kanadalainen kognitiotieteilijä ja filosofi. Filosofiassa hän lukeutuu analyyttiseen koulukuntaan, ja mielenfilosofiassa hänen kantansa on ollut funktionalistinen. Pylyshyn on saanut vaikutteita mm. Jerry Fodorilta.

Pylyshyn opiskeli Saskatchewanin yliopistossa. Hänen väitöskirjansa käsitteli informaatioteorian soveltamista ihmisen lähimuistin tutkimiseen. Pylyshyn toimi psykologian ja tietojenkäsittelytieteen professorina Länsi-Ontarion yliopistossa (UWO) vuosina 1964–1994. Hän toimi myös yliopiston UWO Center for Cognitive Science -tutkimuskeskuksen johtajana. Vuodesta 1994 Pylyshyn on toiminut Rutgersin yliopiston kognitiotieteen professorina (Board of Governors Professor of Cognitive Science) sekä yliopiston Center for Cognitive Science -tutkimuskeskuksen johtajana.

Pylyshyn on tutkinut muun muassa inhimillisen havaitsemisen, mielikuvituksen ja päättelyn taustalla olevien kognitiivisten järjestelmien luonnetta. Tähän liittyen hän on kehittänyt omaa Visual Indexing Theory (joskus kutsuttu nimellä FINST theory) -nimellä tunnettua teoriaansa.

Julkaisuja 

 "What the Mind's Eye Tells the Mind's Brain", Psychological Bulletin (1973)
 Computation and Cognition: Toward a Foundation for Cognitive Science (MIT Press, 1984)
 Meaning and Cognitive Structure: Issues in the Computational Theory of Mind (1986)
 The Robot's Dilemma: The Frame Problem in Artificial Intelligence (1987)
 Perspectives on the Computer Revolution (1988)
 Computational Processes in Human Vision: An Interdisciplinary Perspective (1988)
 The Robot's Dilemma Revisited (1996) 
 Seeing and Visualizing: It's not what you think (MIT Press, 2004)

Aiheesta muualla 

 Zenon Pylyshyn, Rutgersin yliopisto 
 Visual Attention Research: The FINST Visual Indexing Theory

Analyyttiset filosofit
Kanadalaiset filosofit
Mielenfilosofit
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Ilkka Pentti

Ilkka Tapani Pentti on (12. helmikuuta 1968 Kuopio) on suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Kuopion kaupunginteatterissa. Hänen isänsä on näyttelijä Leo Pentti. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Pentti opiskeli Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella, josta hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi.

Pentti on työskennellyt näyttelijänä Kajaanin kaupunginteatterissa sekä Kuopion kaupunginteatterissa. Hänen näyttämötaiteellisiin saavutuksiinsa kuuluvat mm. hovineuvos Podkolesin näytelmässä Naimahankkeet, Chris (Killer Joe), Kauniin Jomppa (Simpauttaja), Bobby Child (Crazy for You) sekä toimittaja Torvela komediassa Vaimoke. 

Pentti on näytellyt televisiosarjassa Häräntappoase, jossa hänellä oli sivuosa maalaispoika Toukona. Hän on näyttellyt myös nuorten seikkailusarjassa Kuka uskoo haikaraa.

Elokuvat ja tv-sarjat

Teatterikiinnitykset 

 Kajaanin kaupunginteatteri (1991-1995)
 Kuopion kaupunginteatteri (1995- alkaen)

Lähteet ja viitteet 

Teatterit ja teatterintekijät 2005, ISBN 952-471-629-1, kirjastoluokka 77.1

Aiheesta muualla 
 Kuopion kaupunginteatterin kotisivut
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Katajamäki

Katajamäki tarkoittaa seuraavia:

 Katajamäki, televisiosarjalle Naapurilähiö suunniteltu nimi

Sukunimi
 Aimo Katajamäki (s. 1962), graafinen suunnittelija, kuvittaja ja kuvataiteilija
 Antti Katajamäki (1938–2014), arkkitehti
 Ari Katajamäki, basisti
 Kosti Katajamäki (s. 1977), ralliautoilija
 Pasi Katajamäki (s. 1957), päätoimittaja
 Sakari Katajamäki (s. 1974), kirjallisuustieteilijä
 Unto Katajamäki, kirjailija

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Frankofonia

Frankofonialla tarkoitetaan niin ranskankielistä maailmaa yleensä kuin ranskan kieltä ja kulttuuria edistävää toimintaa.

Ranskankieliseen eli frankofoniseen maailmaan kuuluu, pääasiassa Ranskan siirtomaa-ajan seurauksena, maita ja alueita lähes jokaisessa maanosassa. Joissakin maissa ranska on osan väestöä äidinkieli (Kanada, Sveitsi, Belgia), joissakin virallinen kieli tai ainakin yksi niistä (Gabon, Senegal, Togo), joissakin sillä on muuten vahva asema (Egypti, Romania, Vietnam). Ranskaa puhuvia ihmisiä arvioidaan olevan noin 220 miljoonaa.

Frankofonia-termiä alettiin käyttää 1800-luvun lopulla. Varsinaisesti frankofonia-aatteen leviäminen alkoi kuitenkin vasta toisen maailmansodan jälkeen, kun ranskankielinen maailma alkoi kokea englanninkielisen populaarikulttuurin leviämisen uhkana. Frankofoniaa ajatuksena levitti esimerkiksi Senegalin entinen presidentti Léopold Sédar Senghor. Hänen mukaansa frankofoniassa kyse on ennen kaikkea siitä, että ranskaa puhuvat tiedostavat, että heillä on yhteinen kieli ja myös paljon yhteistä kulttuuria.

Ranskassa frankofonia-asiat ovat nykyään ulkoministeriön alaisuudessa. Frankofoniaa ajavat muun muassa Ranskan ympäri maailmaa perustamat ranskalaiset kulttuurikeskukset ja kaapelin kautta näkyvä ranskankielinen TV5Monde-televisiokanava.

Ranskankielistä maailmaa yhdistämään on perustettu monenlaisia järjestöjä, joista tunnetuin on Organisation Internationale de la Francophonie. Kansainvälistä frankofonia-päivää vietetään 20. maaliskuuta. Suomessa sitä juhlii näkyvästi Helsingin Ranskan kulttuurikeskus.

Aiheesta muualla 

 Ranskan ulkoministeriön frankofonia-sivu 
 Organisation internationale de la Francophonie
 Le français dans le monde -lehti
 TV5Monde
 Helsingin Ranskan Kulttuurikeskus 

Ranskan kieli
Kielimaantiede
Ranskalainen kulttuuri
About.com

About.com oli vuonna 1999 perustettu Internet-sivusto, joka tarjosi kuluttajille tietoja ja ohjeita laajalta alueelta. Sillä oli palveluksessaan yli 600 toimittajaa, jotka saivat peruspalkkansa lisäksi palkkioita sivuston käyttäjämäärien mukaan.

Vuoden 2012 elokuusta lähtien About.com-sivuston omistaja on ollut IAC. Heidän omistuksessa on paljon muitakin verkkosivustoja, kuten esimerkiksi Ask.com.

About.com sivusto suljettiin 2. toukokuuta 2017. Samassa kuussa IAC uudisti brändin ilmettä ja se uudelleenjulkaistiin nimellä Dotdash.com.

Historia 
Sivuston perustaminen aloitettiin vuonna 1996 nimellä "The Mining Company". Scott Kurnit avasi verkkosivuston maailmalle 21. huhtikuuta 1997. Alkuperäinen "miningco.com" osoite muuttui nykyiseen "about.com" muotoon toukokuussa 1999.

Vuonna 2000 About.comin osti Primedia 690 miljoonan dollarin osakekaupoilla. Kaupan jälkeen yrityksen nimeksi tuli Primedia ja Kurnit sai jäädä toimitusjohtajan tuolille.

2005 helmikuussa The New York Times Company (Times Co.) ilmoitti ostaneensa About.comin 410 miljoonalla dollarilla. Yrityskaupan jälkeen About.comin puheenjohtajana oli hetken aikaa Peter C. Horan, kunnes Scott Meyer korvasi hänet toikokuussa 2005.

Darline Jean nimettiin yrityksen puheenjohtajaksi heinäkuussa 2011.

IAC kertoi elokuussa 2012 ostaneensa About.comin 300 miljoonan dollarin kokonaishintaan. Huhtikuussa 2013 Neil Vogel nousi yrityksen uudeksi toimitusjohtajaksi.

Vuonna 2014 about.com sai suuren kasvojenkohotuksen joka tehtiin käyttäjien ja mainostajien toivomuksien mukaan.

Huhtikuussa 2017 about.comin toimitusjohtaja Neil Vogel kertoi Business Insiderin haastattelussa sivuston lopettamisesta seuraavan kuukauden aikana.

IAC:n toukokuusta 2017 sulkema about.com sai uuden ilmeen ja se uudelleenjulkaistiin nimellä dotdash.com.

Kävijämäärät 
Maaliskuussa 2014 About.com-sivustolla kävi yhteensä 61 428 000 vierailijaa comScore-vierailulaskurin mukaan, joten sivusto oli maaliskuun 16:nneksi eniten käytetty sivusto.

About.comin Alexa-sijoitus oli 388 syyskuussa 2016. Hieman ennen sivuston lopettamista sen Alexia sijoitus oli 1 936.

Lähteet

Aiheesta muualla 
About.comin virallinen sivusto 

Yhdysvaltalaiset tietotekniikkayhtiöt
Yhdysvaltalaiset verkkosivustot
Fate

Fate on tanskalainen vuonna 1985 perustettu hard rock -yhtye.

Historia 

Faten perusti vuonna 1985 kitaristi Hank Shermann, joka aiemmin oli soittanut Mercyful Fate -yhtyeessä. Shermann oli kuitenkin alkanut vierastaa yhtyeen kauhu- ja okkultismiteemaista musiikkia, ja päätti perustaa oman yhtyeen joka tekisi Mötley Crüen kaltaista musiikkia. Faten menestys jäi vaatimattomaksi ja Shermann erosi vasta kahden vuoden päästä yhtyeen perustamisesta. Cruisin' for a Bruisin' -albumin julkaisemisen jälkeen monet alkuperäisjäsenistä erosivat: tilalle tulivat Mattias "IA" Eklundh ja Per Henriksen ,joiden myötä yhtyeen musiikki vaihtui heavy metaliksi. Scratch 'N' Sniff -albumin jälkeen Eklundh erosi yhtyeestä ja Fate hajosi 1993. Yhtye piti hiljaiseloa yli kymmenen vuotta, mutta yhdistyi keikkailua varten vuonna 2004. Fate julkaisi vuonna 2006 uuden albumin V.

Kokoonpano 
 Per Johansson ("Per Henriksen") – laulu
 Peter Steincke ("Pete Steiner") – basso
 Søren Hoff – kitara
 Mikael Kvist – rummut

Entiset jäsenet 
 Hank Shermann – kitara
 Bjarne Holm ("Bob Lance") – rummut
 Jeff "Lox" Limbo – laulu
 Jacob "Mr. Moth" Moth – kitara
 Mattias "IA" Eklundh – kitara
 Rasmus Duedahl – rummut
 Nicklas Burman – koskettimet

Diskografia

Studioalbumit

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut
 
 

Tanskalaiset hard rock -yhtyeet
Tanskalaiset metalliyhtyeet
Runic

Runic on espanjalainen folk/viikinkimetallia soittava yhtye. Yhtye on julkaissut kaksi studioalbumia.

Kokoonpano
Ivan-Pirri - Kitara
Juan - Kitara ja laulu
Rivas - Rummut
Eneas - Kosketinsoittimet
David - Basso

Entiset jäsenet
Vicente Gil - Kitara
Alex - Basso
Fran - Säkkipilli
Jose - Kitara

Diskografia

Aiheesta muualla

Runicin virallinen kotisivu
Runicin virallinen MySpace sivusto
Runic Encyclopaedia Metallumissa

Espanjalaiset melodisen death metalin yhtyeet
Espanjalaiset folk metal -yhtyeet
Viikinkimetalliyhtyeet
Dominic Andres

Dominic Andres (s. 6. lokakuuta 1972) on sveitsiläinen curlingpelaaja ja olympiavoittaja.

Andres oli mukana Sveitsin kultajoukkueessa Naganon olympialaisissa 1998. Hän on MM-kisoissa voittanut kaksi pronssia (1994, 1999). Hän on voittanut myös juniorien MM-pronssia Glasgow'ssa 1991.

Sveitsiläiset curlingpelaajat
Sveitsiläiset olympiavoittajat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Red Cell

Red Cell on yhdysvaltalainen ryhmä tai yksikkö, jonka tarkoitus on testata Yhdysvaltain omien sotilastaktiikoiden sekä henkilöstön tehokkuutta. Nimityksen on luonut Yhdysvaltain hallinto.

Alkuperäinen Red cell -ryhmä koottiin entisistä Yhdysvaltain laivaston SEAL -yksikön jäsenistä, ja sen kokosi ja sitä johti laivaston vastaterrorismiryhmän SEAL Team Six (ST6):n perustaja ja aiempi johtaja Richard Marcinko. Ryhmä organisoitiin tunkeutumaan Yhdysvaltain tukikohtiin ja muihin tärkeisiin turvallisuuskohteisiin tarkoituksenaan hankkia reaaliaikaista tietoa kohteiden turvallisuus- ja valvontatasosta ja laitteistosta.

Aiheesta muualla

Red Cell at Special Operations.com
Another Red Cell link at Special Operations.com

Yhdysvaltain asevoimat
Erikoisjoukot
Ari Turunen

Ari Turunen (s. 26. huhtikuuta 1966 Helsinki) on suomalainen vapaa tietokirjailija, joka on erikoistunut tapahistoriaan. Turunen on kirjoittanut myös kolumneja Metro-lehteen ja Kalevaan ja työskennellyt toimittajana Yleisradiossa. Hän on tehnyt useita radio-ohjelmasarjoja historiasta ja tieteestä. Turunen on toiminut Metsäntutkimuslaitoksen, Tieteen tietotekniikan keskuksen CSC:n   ja Suomen Akatemian viestinnän päällikkötehtävissä. Hän on Suomen Le Monde diplomatique & Novaja Gazeta -lehden Suomen edition päätoimittaja vuodesta 2016.

Elämä

Turunen valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1993 ja valtiotieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1997. Hän tutki lisensiaatintyössään eri kulttuurien maailmankuvia ja käsityksiä toisistaan.  Siitä syntyi myös 2013 julkaistu tietokirja Maailman kuvat. Mitä kartat kertovat meistä ja muista?, joka käsittelee eri aikoina ja eri paikoissa tehtyjä maailmankarttoja. Siinä esitellään muun muassa karttoja keskiajan arabialaisesta, kiinalaisesta ja muun muassa neuvostoliittolaisesta näköpiiristä, sekä australialainen näkökulma vuodelta 1992, jossa Etelänapa on ylhäällä ja Australia keskellä.

Vuonna 2011 valmistui Turusen ja Petja Partasen teos suomalaisista jäänmurtajista: Raakaa voimaa – Suomalaisen jäänmurtamisen tarina. Maailmanhistorian kukoistavimmat kaupungit – Eli miten erilaisuuden sietäminen synnyttää vaurautta ja sivistystä julkaistiin 2015. Se kertoo "erilaisuuden sietämisestä ja suvaitsevaisuudesta. Turunen on valinnut oivaltavan näkökulman: hän tarkastelee teemoja maailmanhistoriassa eri aikoina kukoistaneiden kaupunkien kautta.” Mulkerot – Patsaalle korotettujen suurmiesten elämäkertoja julkaistiin maaliskuussa 2019, kuten myös yhdessä Ran Nymanin ja Ari Tikan kanssa kirjoitettu Koordinaatiokaaos – Ja miten se kellistetään pelottomalla johtajuudella, joka esittää ratkaisuja organisoinnin ja koordinoinnin nykyhaasteisiin.

Teoksia 
 
 
 
 
 
 
 
 Maailman kuvat. Mitä kartat kertovat meistä ja muista? Helsinki: Into Kustannus, 2013. ISBN 978-952-264-247-9.
 

Mulkerot – Patsaalle korotettujen suurmiesten elämäkertoja. Helsinki: Into kustannus, 2019. ISBN 978-952-351-053-1
Turunen, Ari, Ran Nyman & Ari Tikka: Koordinaatiokaaos  – Ja miten se kellistetään pelottomalla johtajuudella. Helsinki: Into kustannus, 2019. ISBN 978-952-351-079-1

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ari Turunen: "Ei ole olemassa oikeaa maailmankarttaa" Puheen Aamu. 24.10.2013.
Ari Turunen: "Maailman talouskriisit TOP 5" Docventures YLE, 29.09.2015.

Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Ian Khama

Seretse Khama Ian Khama (s. 27. helmikuuta 1953) oli Botswanan presidentti vuosina 2008–2018. Hän kuuluu maansa demokraattipuolueeseen ja bamangwato-heimoon.

Khama on Botswanan ensimmäisen presidentin Seretse Khaman ja tämän brittiläisen puolison Ruth Williamsin poika.

Khama toimi Botswanan varapresidenttinä vuosina 1998–2008. Vuonna 2008 hän seurasi presidenttinä Festus Mogaeta, joka luopui virasta kesken kauden. Vuoden 2009 vaaleissa Khama uusi paikkansa. 1. huhtikuuta 2018 Khama luopui presidenttiydestä ja uudeksi presidentiksi nousi varapresidentti Mokgweetsi Masisi.

Lähteet 

Botswanan presidentit
Botswanan varapresidentit
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Salme Vuorinen

Salme Ingegerd Vuorinen (1913–2012) oli suomalainen kommunisti, joka oli mukana kielletyn Suomen Kommunistisen Puolueen toiminnassa 1930–1940-luvuilla. Hänen puolisonsa oli jatkosodan ajan vangittuna ollut Harry Vuorinen, jonka vankeusaikaiset päiväkirjat Vuorinen toimitti kirjaksi vuonna 2006. Kaiksi vuotta myöhemmin hän julkaisi omaelämäkertansa 94-vuotiaana, ollen samalla vanhimpia suomalaisia esikoiskirjailijoita.

Elämä 
Kouvolasta kotoisin olleen Salme Vuorisen isä kaatui sisällissodan aikana käydyssä Voikosken taistelussa huhtikuussa 1918. Punaorvoksi joutunut Salme teki myöhemmin pitkään maanalaista työtä SKP:ssä ja joutui myös pidätetyksi 1930-luvun alussa. Myöhemmin hän eli Tampereella hienostorouvana, työskenteli Helsingissä taksinkuljettajana ja päätyi lopulta toimimaan vammautuneen aviomiehensä omaishoitajana. Miehensä kuoleman jälkeen Salme Vuorinen sai käsiinsä tämän kirjoittamat päiväkirjat, joissa tuotiin esille monia Suomen historian vähän tunnettuja yksityiskohtia. Niissä kerrottiin muun muassa vuosista 1941–1944, joina Harry Vuorinen oli vangittuna usean muun suomalaisten kommunistin tavoin Koveron keskitysleirillä. Päiväkirjoihin pohjautuva Salme Vuorisen toimittama teos Myrskyn silmässä ilmestyi vuonna 2006 ja kaksi vuotta myöhemmin hän julkaisi omaelämäkertansa Eloni kirja. Salme Vuorinen kuoli Helsingissä vuonna 2012.

Muuta 
Vuonna 2003 julkaistulla KOM-teatterin joulualbumilla KOM-teatterin joulu on Vuorisen sanoittama joululaulu Se lapsi jos juhlaan tulisi.

Teokset

Lähteet 

SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt
Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Nikolai Kasatkin

Nikolai Aleksejevitš Kasatkin (; 25. joulukuuta (J: 13. joulukuuta) 1859 Moskova – 17. joulukuuta 1930 Moskova) oli venäläinen taidemaalari. Häntä on pidetty yhtenä sosialistisen realismin edeltäjistä.

Elämänvaiheet
Nikolai Kasatkinin isä Aleksei Kasatkin oli myös taiteilija. Kasatkin opiskeli neljätoistavuotiaasta alkaen Moskovan maalaus-, kuvanveisto- ja arkkitehtuuriopistossa, joka eli tuolloin huippukauttaan ja jonka opettajina oli monia ajan tunnetuimmista venäläisistä maalareista. Kasatkiniin vaikutti muun muassa hänen opettajansa Vasili Perov. Taloudellisten vaikeuksien vuoksi Kasatkin joutui aluksi elättämään itseään toimimalla opettajana kirjanpainajakoulussa sekä tekemällä paljon tilaustöitä kustannusalalle, kuten seinäkalenterien ja muiden halpojen julkaisujen kuvituksia. Kuvitettuaan ensimmäisen venäläisen pöytäkalenterin hän sai työpaikan Ivan Sytinin kirjapainosta, mutta piti myöhemmin elämänsä tätä vaihetta hukkaanheitettynä aikana. Kasatkin vietti pääosan elämästään Moskovassa, jonka vilkkaasta elämästä hän sai paljon innoitusta taiteeseensa. Hän ihastui myös maalaismaisemiin ja hankki itselleen datšan Marfinon kylästä Ostankinon läheltä. Hän piti siellä ateljeetaan vuoteen 1914 saakka, minkä jälkeen hän muutti läheiseen Sokolnikiin.

Taide
Kasatkinin varhaistuotanto käsittää pääosin muotokuvia, joista tulevat esiin ihmiselämän ankeatkin puolet. 1880-luvulta alkaen hän käsitteli töissään Venäjän maataomistamattoman talonpoikaisväestön vaikeita oloja ja kuvasi arkielämän tilanteisiin liittyvää draamaa herkällä tavalla. Hän tasapainotti usein ankeita aiheita iloisilla sävyillä. Tämän vaiheen töitä ovat muun muassa Heinäkauppa (1889), Kilpailijattaret (1890) ja Orvot (1891), jotka olivat esillä vaeltajien näyttelyissä. Monien muiden venäläisten maalarien tavoin Kasatkin matkusti vuonna 1887 Keski-Venäjälle tutustumaan Volgan rantojen maisemiin. 1890-luvun alussa hän kiinnostui Venäjän kasvavasta kaivosteollisuudesta ja sen luomista uusista työoloista. Vuodesta 1892 hän vieraili yhdeksän vuoden ajan joka kevät Donbassin alueen kaivoksilla tutustumassa työläisten oloihin. Tuolloin syntyivät muun muassa maalaukset Köyhät louhivat hiiltä (1893), Köyhät keräävät hiiltä hyödynnetyistä kaivoksista (1894) sekä monumentaalinen Hiilenlouhijat. Vuoronvaihto (1895), joka sai arvostelijoilta ylistävän vastaanoton oltuaan esillä vaeltajien näyttelyssä vuonna 1896. Kasatkin teki 1900-luvun alussa lisää työläiselämän kuvauksia. Tällä kaudella hänen maalauksissaan näkyy kirjailija Maksim Gorkin tuotannon vaikutus.

Venäjän vuoden 1905 vallankumous innoitti Kasatkinia useisiin maalauksiin, jotka kuvasivat vallankumouksellisten kohtaloita. Vuonna 1924 Kasatkin matkusti Englantiin ja teki siellä lisää maalauksia kaivos- ja tehdastyöläisistä. Tässä vaiheessa hänen työnsä tulkittiin Neuvostoliiton sosialististen saavutusten vertauskuviksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Venäläiset taidemaalarit
Vuonna 1859 syntyneet
Vuonna 1930 kuolleet
İnsan Hakları Derneği

İnsan Hakları Derneği eli İHD () on turkkilainen ihmisoikeusjärjestö, jonka päämaja on Ankarassa.

Historia 

IHD:n perustajina 17. heinäkuuta 1986 oli 98 perustajaa. Heihin kuului juristeja, toimittajia ja älymystöä, mutta ennen kaikkea poliittisten vankien sukulaisia. IHD:n toimintaan kuuluvat kaikenlaiset ihmisoikeudet, mutta se keskittyy erityisesti Turkissa tapahtuviin väkivallantekoihin. Vuonna 1992 sen sääntöjä muutettiin niin että ne kattaisivat Geneven sopimuksissa esitetyt humanitaariset näkökohdat. Siitä pitäen IHD on arvostellut myös aseistettujen ryhmien väkivallantekoja.

Rakenne ja kampanjat 

IHD:n virallisten sivujen mukaan siihen kuuluu 10 000 jäsentä 33 alajaoksessa Turkin 81 maakunnassa. Lisäksi sillä on kaksi edustustoa. Johtokuntaan valitaan yleiskokouksessa 24 jäsentä kahdeksi vuodeksi. Päämajassa Ankarassa sekä monissa alajaostoissa etenkin Istanbulssa ja Diyarbakırissa on tarpeen mukaan perustettuja toimikuntia. Toimikunnat huolehtivat esimerkiksi kurdikysymyksestä sekä naisia, lapsia, vankeja ja kidutusta koskevista kysymyksistä.

IHD:n suurimpia kampanjoita ovat olleet kampanjoinnit ilmaisunvapauden (2001), yleisen armahduksen (1999), kuolemantuomion poistamisen ja valtion turvallisuusoikeuksien poistamisen (1997) puolesta. Vuonna 2004 aloitettiin hanke "Älä vaikene kidutuksesta" ().

Vainot 

IHD:hen on kohdistunut sen perustamisesta lähtien valtion toimenpiteitä, mutta myös yksittäisten ihmisten ja kansallismielisten ryhmien suoranaista väkivaltaa. IHD:n verkkosivuilla on tietoja näistä väkivaltaisuuksista. Myös Amnesty International on kiinnittänyt huomiota IHD:n toimijoihin kohdistuneisiin uhkiin.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kotisivut

Ihmisoikeusjärjestöt
Turkki
Hønefoss

Hønefoss on kaupunki Norjassa Buskerudin läänissä ja Ringeriken kunnan keskusta. Se sai kaupungin statuksen vuonna 1852, kun se erosi Nordehovista. Hønefoss kuitenkin yhdistettiin Rignerikeen vuonna 1964, mutta se sai pitää kaupunkistatuksensa.

Talous 

Hønefossissa on paljon tehtaita ja muita rakennuksia, joista tärkeimpiä on Norske Skog Follum -paperitehdas. Tämä vuonna 1873 avattu paperitehdas on yksi Euroopan suurimmista sanomalehtipaperin tuottajista.

Hønefossissa syntyneitä 

Håvard Bøkko, pikaluistelija

Aiheesta muualla

Norjan kaupungit
Ringerike
Norjan taajamat
Soul II Soul

Soul II Soul oli 1980-luvun ja 1990-luvun taitteessa toiminut englantilainen soulyhtye. Yhtyeen perusti Jazzie B Lontoossa vuonna 1988. Soul II Soul voitti kaksi Grammy-palkintoa ja sen kaksi ensimmäistä albumia nousivat Britannian albumilistan ykkösiksi.

Yhtyeen ensimmäisellä, vuoden 1989 Club Classics Vol. I -albumilla mukana olivat Jazzie B:n lisäksi tuottaja Nellee Hooper ja laulaja Caron Wheeler. Albumi oli maailmanlaajuinen myyntimenestys singlehitti ”Back to Life (However Do You Want Me)” siivittämänä, kohoten muun muassa brittilistan kärkeen ja Yhdysvaltain albumilistalla neljänneksitoista. 

Soul II Soulin toinen ja kolmas albumi, vuonna 1990 ilmestynyt Vol. II: 1990 – A New Decade ja vuonna 1992 ilmestynyt Just Right Vol. III eivät yltäneet aivan edeltäjänsä veroiseen maailmanlaajuiseen suosioon vaikkakin molemmat nousivat Ison-Britannian albumilistan kärkisijoille.

Diskografia

Albumit

Singlet

Aiheesta muualla
Yhtyeen viralliset sivut

Brittiläiset danceyhtyeet
Brittiläiset hip hop -yhtyeet
Brittiläiset rhythm and blues -yhtyeet
Brittiläiset soulyhtyeet
Grammy-palkinnon saajat
HK Dukla Trenčín

HK Dukla Trenčín on vuonna 1962 perustettu slovakialainen jääkiekkoseura, jonka edustusjoukkue pelaa maan pääsarjassa Tipos Extraligassa. Seuran kotihalli on Zimný štadión Pavla Demitru (suom. Pavol Demitran talvistadion) Trenčínin kaupungissa Slovakiassa. Joukkueen päävalmentaja on Antonín Stavjaňa. 

Joukkue voitti vuonna 1992 ensimmäisen pääsarjamestaruutensa silloisessa Tšekkoslovakian liigassa. Tšekkoslovakian hajottua se on voittanut Slovakian pääsarjamestaruuden kolmesti vuosina 1994, 1997 ja 2004.

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto
 Päävalmentaja: Róbert Döme 
 Apuvalmentaja: Milan Bartovič 
 Apuvalmentaja: Peter Frühauf 
 Maalivahtivalmentaja: Peter Kosa 
 Fysiikkavalmentaja: Stanislav Magula 
 Huoltopäällikkö: Michal Malina 
 Puheenjohtaja: Viliam Ruzicka 
 Urheilutoimenjohtaja: Branko Radivojevič 
 Joukkueenjohtaja: Jozef Haščák 

Lähde: EliteProspects

Kasvatit NHL:ssä

Jozef Balej
Milan Bartovič
Zdeno Chára
Zdeno Cíger
Marko Daňo
Róbert Döme
Marián Gáborík

Radoslav Hecl
Marcel Hossa
Marián Hossa
Tomáš Kopecký
Richard Lintner
Andrej Meszároš
Andrej Nedorost

Róbert Petrovický 
Ronald Petrovický
Branko Radivojevič
Ľubomír Sekeráš
Róbert Švehla
Roman Tvrdoň
Peter Ölvecký

Lähteet

Aiheesta muualla
Seuran sivusto

Dukla Trencin
Vuonna 1962 perustetut urheiluseurat
Kongsvinger

Kongsvinger on kaupunki Norjassa Hedmarkin läänissä. Kongsvingerista tuli oma kuntansa vuoden 1854 alussa. Samana vuonna se julistettiin kaupungiksi. Vuonna 1964 Vinger ja Brandval yhdistettiin Kongsvingeriin. Kongsvinger on Ylöjärven ystävyyskaupunki. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Kongsvingerin kaupungissa oli 17 638 asukasta.

Historia 
Kongsvinger syntyi kauppalana keskiajalla. Kaupunki toimi kauppalana sen hyvien kulkuyhteyksien ansiosta. Viikinkipäälliköt pääsivät veneellä Ruotsiin lähtiessään Kongsvingerista. 

1600- ja 1700-lukujen vaihteessa Glåmdalin piirikunnan itäisiä osia asuttivat suomalaiset siirtolaiset, jotka tulivat Ruotsin rajan yli Norjaan. Aluetta kutsutaan Finnskogeniksi, ”suomalaiseksi metsäksi”.

Urheilu 
Kongsvinger on menestynyt hyvin urheilussa, kun otetaan huomioon se, että kaupunki on suhteellisen pieni. Kongsvingerilainen Sverre Strandli voitti urallaan moukarinheiton Euroopan-mestaruuden ja teki lajinsa maailmanennätyksen.

Konsvinger on menestynyt myös jalkapallossa. Kaupungin joukkue Kongsvinger IL pelasi Norjan mestaruussarjassa vuosina 1983–1999. Joukkue voitti hopeaa Norjan liigassa vuonna 1992.

Lähteet

Aiheesta muualla
H418ov21.C

H418ov21.C (lyhennys sanoista House 418 of 21st century) on vuonna 1994 julkaistu suomalaisen black metal -yhtyeen Beheritin kolmas täyspitkä albumi. Se on samalla yhtyeen ensimmäinen ambient-levy.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet kirjoittanut Beherit.

Kokoonpano 
 Holocaust Gamma-g – laulu, kaikki instrumentit, äänittäjä, miksaaja

Muut tekijät 
 J. Reset – äänittäjä, miksaaja
 Lawrence Manning – valokuvat, kansikuva, grafiikka
 G. Goddess – valokuvat

Aiheesta muualla 
 

Beheritin albumit
Vuoden 1994 albumit
Ambient-albumit
Shahnawaz Bhutto

Shahnawaz Bhutto (1958–1985) oli Pakistanin entisen pääministerin Zulfikar Ali Bhuton ja tämän vaimon Nusratin nuorin poika. Bhutto sai koulutuksensa Pakistanissa ja myöhemmin ulkomailla.  

Shahnawaz oli Sveitsissä, kun Muhammad Zia ul-Haqin johtama sotlasjuntta teloitti Shahnawazin hänen isänsä vuonna 1979. Teloituksen ja oikeudenkäynnin aikana Shahnawaz ja tämän veli Murtazan järjestivät kansainvälisen kampanjan isänsä hengen pelastamiseksi, mutta turhaan. Shahnawaz ja Murtazan jatkoivat Zia ul-Haqin vastaista kampanjaa maanpaossa. Shahnawazin uskotaan perustaneen ryhmän,joka yritti kaataa Zian hallinnon Pakistanissa. 

18. kesäkuuta vuonna 1984 Bhutto löydettiin kuolleena tämän Ranskan Rivieran asunnosta Nizzasta. Bhutto kuoli hämärissä olosuhteissa, ja Bhuton perhe väitti, että hänet olisi myrkytetty. On todennäköistä, että Bhutto kuoli huumeiden yliannostukseen. Ketään ei haastettu oikeuteen, mutta Shahnawazin vaimo Rehana oli Ranskan poliisin ykkösepäilty ja vankeudessa pitkän aikaa. Rehana todettiin kuitenkin syyttömäksi. Hän sai luvan lähteä maasta ja matkusti Yhdysvaltoihin. Bhutoilla oli yksi lapsi, Sassi. 

Bhuton hautajaisiin Larkanassa osallistui noin 25 000 ihmistä, ja se oli samalla yksi suurimmista Zian hallinnon vastaisista oppositiokampanjoista.

Pakistanilaiset henkirikosten uhrit
Vuonna 1958 syntyneet
Vuonna 1985 kuolleet
Mukarram Jah

Prinssi Barkat Ali Khan Mukarram Jah Asaf Jah VIII (s. 6. lokakuuta 1933 Hilafetin linna, Nizza, Ranska) tunnetaan nimellä  Mukarram Jah, on Hyderabadin viimeisen hallitsijan Azam Jahin poika. Mukarramin äiti Hadice Hayriye Ayshe Dürrühsehvar oli Ottomaanien valtakunnan viimeisen kalifin  Abdul Mejid II:n tytär.
Eton Collegen jälkeen Jah lähti Harrowin Collegeen ja Cambridgen yliopistoon ja sen jälkeen  London School of Economicsissa ja Sandhurstin kuninkaallisessa sotilasakatemiassa. Jah lähti  Hyderabadin palatsistaan ja lähti 2 000 km² maatilalleen Australian takamaille, jonka hän kuitenkin myi pian. Nykyään Jah asuu Istanbulissa, Turkissa. Hän sairastaa diabetesta.

Intialaiset aateliset
Turkkilaiset henkilöt
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Arnd Schmitt

Arnd Schmitt (s. 13. heinäkuuta 1965 Heidenheim) on saksalainen kalpamiekkailija. Hän voitti olympiakultaa henkilökohtaisessa kilpailussa ja hopeaa joukkuekalvassa vuoden 1988 olympialaisissa sekä olympiakultaa Barcelonan olympiakisojen joukkuekalvassa. Schmittin valmentajana toimi  Gabor Salomon ja hänen seuransa oli Turn- und Sportverein Bayer. Schmitt on ammatiltaan hammaslääkäri.

Lähteet 

 

Saksalaiset miekkailijat
Saksalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Tukiainen

Tukiainen voi tarkoittaa seuraavia:
 tuki eli tukiainen, yritykselle julkisista varoista maksettu taloudellinen avustus, subventio
 suomalainen sukunimi. Tunnettuja Tukiaisia:
 Aimo Tukiainen (1917–1996), kuvanveistäjä
 Antero Tukiainen (1916–1996), kilpasoutaja
 Eino Tukiainen (1915–1975), voimistelija
 Iku Tukiainen, muusikko
 Janne Tukiainen (s. 1976), taloustieteen professori
 Johanna Tukiainen (s. 1978), julkisuuden henkilö
 Jouko Tukiainen (s. 1936), teollisuusneuvos, Valtra Oy:n toimitusjohtaja
 Katja Tukiainen (s. 1969), kuvataiteilija
 Lauri Tukiainen (1905–1987), yritysjohtaja
 Leevi Tukiainen (s. 2000), jääkiekkoilija
 Maaretta Tukiainen (s. 1968), tietokirjailija, muutosvalmentaja ja sisustusarkkitehti
 Olli Tukiainen (s. 1976), muusikko
 Oskari Tukiainen (1887–1960), myöh. Oscar Tengström, näyttelijä
 Pauliina Tukiainen (s. 1977), pianisti ja liedsäestäjä
 Petri Tukiainen (s. 1980), sijoittaja ja yrittäjä
 Sakari Tukiainen (s. 1991), jalkapalloilija
 Seppo Tukiainen (1939–2022), viulisti ja viulupedagogi
 Tomi Tukiainen (s. 1972), rallin Suomen mestari
 Werner Tukiainen (1878–1931), lehtimies, kirjakauppias ja suomentaja.
Nefco

Pohjoismaiden ympäristörahoitusyhtiö NEFCO (Nordic Environment Finance Corporation) on kansainvälinen rahoituslaitos, joka on erikoistunut ympäristö- ja ilmastoprojektien rahoitukseen. Tanskan, Suomen, Islannin, Norjan ja Ruotsin hallitukset perustivat Nefcon vuonna 1990. Nefcon tavoitteena on rahoittaa pohjoismaisten ympäristöratkaisujen ja pk-yritysten kansainvälistymishankkeita sekä osallistua julkisen sektorin hankkeisiin Itä-Euroopassa. Vuoteen 2021 mennessä Nefco on rahoittanut ja toteuttanut noin 1 500 hanketta, jotka ovat käsitelleet esimerkiksi energiatehokkuutta, uusiutuvaa energiaa, jäteveden puhdistusta, jätteenkäsittelyä ja puhtaampia teollisuuden prosesseja.

Nefcon pääkonttori sijaitsee Helsingissä. Yhtiön hallinnoimien rahastojen arvo oli vuonna 2020 yhteensä 598 miljoonaa euroa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Viralliset kotisivut

Ympäristöjärjestöt
Kansainväliset talousjärjestöt
Pohjoismaiset järjestöt
Rahoitus
Morbid Wings of Sathanas

Morbid Wings of Sathanas on suomalaisen, black metal musiikkia soittavan Baptismin toinen kokopitkä. Albumin kaikki musiikit on säveltänyt Sargofagian vuosien 2002 ja 2004 välisenä aikana. Sanoitukset on tehnyt Sargofagian sekä eräs Johannes Nefastos.

Levyn julkaisi alun perin Northern Heritage vuonna 2005 CD-painoksena ja myöhemmin vuonna 2006 500 kappaleeseen rajattuna vinyylipainoksena. Vinyylipainoksen puolet on nimetty Side Morbidiksi sekä Side Eviliksi ja sen kappalejärjestys on erilainen verrattuna CD-painoksen kappalejärjestykseen, se myös sisältää yhden uuden kappaleen nimeltä Soil of Decay.

Kappalelista

Kokoonpano 
 Lord Sargofagian – laulu, kitara
 sg.7 – bassokitara, laulu
 Kobalt – rummut

Aiheesta muualla 
 

Baptismin albumit
Vuoden 2005 albumit
Tulisalamanteri

Tulisalamanteri (Salamandra salamandra) on salamantereihin kuuluva maalla elävä sammakkoeläin.

Levinneisyys 
Tulisalamanteri elää luonnonvaraisena Länsi-, Keski- ja Itä-Euroopan lauhkeailmastoisilla alueilla. Sen elinympäristöä ovat vesistöjen läheiset kosteat ja varjoisat lehtimetsäalueet.

Ulkonäkö 
Tulisalamanterin ulkomuoto on huomiota herättävä: lajin kostea, suomuton iho on väriltään musta keltaisen tai jopa punertavan sävyisin pilkuin tai raidoin. Kooltaan nämä salamanterit ovat 15–25 cm:n mittaisia ja niiden häntä on usein samanmittainen ruumiin kanssa. Sukupuolten väliset ulkonäköerot eivät ole helposti havaittavissa, mutta koiraat voi erottaa naaraista solakamman ulkomuodon perusteella.

Elintavat 
Hämäräaktiivinen tulisalamanteri asustaa kokonaan maalla aikuisiän saavutettuaan. Päivisin salamanteri pysyttelee turvallisissa piilopaikoissa esimerkiksi kivien tai juurakkojen koloissa, eikä hidasliikkeisenä liiku öisinkään kuin joitakin metrejä. Tehokkaan näköaistinsa ansiosta tulisalamanteri näkee liikkua hämärässä ja havaitsee liikkuvat kohteet.

Ravinto 
Tulisalamanterin pääasiallinen ravinto koostuu erilaisista selkärangattomista, kuten pehmeistä lieroista ja etanoista, jotka se nielee kokonaisina. Vahvojen leukojensa avulla tulisalamanteri saalistaa suurempia saaliseläimiä, mutta pienten hyönteisten saalistamiseen se käyttää tahmeaa kieltään. Saaliseläimiä normaalisti hidasliikkeinen tulisalamanteri voi saalistaa yllätävänkin nopeasti.

Myrkyllisyys 
Tulisalamanteri erittää myrkkyä, joka aiheuttaa voimakkaita lihaskouristuksia, kohonnutta verenpainetta ja hyperventilaatiota kaikilla selkärankaisilla. Tulisalamanterin myrkkyrauhaset sijaitsevat keskitetysti tietyissä kohdissa kehoa, etenkin ihossa pään ympärillä ja selässä. Myrkkyrauhaset sijaitsevat usein tulisalamanterin ihon värikkäissä kohdissa. Ihon eritteen yhdisteet voivat auttaa taistelemaan orvaskeden bakteeri- ja sieni-infektioita vastaan. Myrkky voi olla vaarallista myös ihmiselle, mutta kuolemaan johtaneita tapauksia ei tiedetä.

Lähteet 
Sammakkolampi.net
Caudata Culture

Viitteet 

Salamanterieläimet
Lemmikkieläimet
Jonas Heiska

Jonas Heiska (13. lokakuuta 1873, Jyväskylän maalaiskunta – 3. maaliskuuta 1937 Jyväskylä) oli suomalainen taidemaalari. Hänen luetteloituja töitään on yli tuhat.

Oravasaaren kylässä Heiskan talossa syntynyt Heiska pääsi ylioppilaaksi 1898 Jyväskylän lyseosta. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1898 ja 1902-1904 sekä Helsingin yliopiston piirustussalissa 1902-1903 suorittaen piirustuksen opettajan tutkinnon.

Heiska kuvasi maalauksissaan erityisesti keskisuomalaisia maisemia ja kansanelämää sekä suomalaisuuteen liittyviä aiheita. Heiskan maalauksia oli esillä Pariisin maailmannäyttelyn Suomen osastolla 1908 ja vuonna 1909 hän sai valtionpalkinnon maalauksestaan Syyspäivä/Syystunnelma. 1930-luvulla Heiska teki laajan kuvasarjan Aleksis Kiven Seitsemän veljeksen elämänvaiheista. Tämä sarja oli tarkoitus julkaista kuvakirjana, mutta julkaisukustannukset arvioitiin liian suuriksi.

Vuonna 1912 Heiska rakensi Jyväskylän Älylään itselleen ateljeekodin, jonka hän oli itse suunnitellut yhdessä Lapinlahdelta kotoisin olleen Antti Halosen kanssa. Vuonna 1920 hän meni naimisiin pianonsoiton opettaja Maikki Aron (1889–1961) kanssa. Heidän tyttärensä oli kuvataiteilija ja kuvaamataidon opettaja Vappu Heiska (1921–1993).

Merkittäviä maalauksia

Kirjallisuutta

Lähteet 

 Avoinmuseo.fi: taidemaalari Jonas Heiska (luettu 4.4.2008) 
 Avoinmuseo.fi: Heiskan taiteilijakoti (luettu 4.4.2008)

Aiheesta muualla

 Jonas Heiskan esittely Heiskan matkailutilan  sivustossa, Toivakka
 Seitsemän veljeksen maalari, Suomen Kuvalehti, 06.10.1934, nro 41, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Jonas Heiska, Jyväskylän taiteilija, Suomen Kuvalehti, 20.03.1937, nro 12-13, s. 38, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1873 syntyneet
Vuonna 1937 kuolleet
Paul Anspach

Paul Anspach (1. huhtikuuta 1882 – 28. elokuuta 1981) oli belgialainen floretti- ja kalpamiekkailija. Hän voitti uransa aikana yhteensä viisi olympiamitalia. Anspach toimi Belgian kalpajoukkueen kapteenina vuosina 1909–1928.

Vuonna 1906 Anspach oli perustamassa Belgian olympiakomiteaa. Aktiiviuransa jälkeen hän toimi vuosina 1933–1948 Kansainvälisen miekkailuliiton FIE:n puheenjohtajana. Toisen maailmansodan aikana liiton toiminta keskeytyi Gestapon takavarikoitua sen asiakirjat.

Lähteet

Belgialaiset miekkailijat
Belgialaiset olympiavoittajat
Vuonna 1882 syntyneet
Vuonna 1981 kuolleet
The Beherial Midnight


The Beherial Midnight on suomalaisen, black metalia soittavan Baptismin esikoisalbumi, joka julkaistiin 12. kesäkuuta 2002. Albumin lyriikoita on ollut kirjoittamassa itsensä Sargofagianin lisäksi myös Satanic Warmaster ja Johannes Nefastos.

Levyn julkaisi Northern Heritage vuonna 2002 sekä CD- että Vinyylipainoksina, joista CD-painos oli rajattu 1000:een ja vinyylipainos 500:n kopioon. Myöhemmin vuonna 2005 samainen levy-yhtiö julkaisi myös 150:n kopioon rajatun kasettipainoksen.

Kappaleet

Muusikot 
 Lord Sargofagian
 Slaughterer
 Demonium

Aiheesta muualta 
 

Vuoden 2002 esikoisalbumit
Baptismin albumit
Tilastollinen kausaliteetti

Tilastollinen kausaliteetti on tieteenfilosofinen käsite, jonka loi Wolfgang Pauli ja jota K. V. Laurikainen on paljon käsitellyt teoksissaan.

Tilastollinen kausaliteetti tarkoittaa sitä, että luonnonlait eivät ole ehdottomia eli absoluuttisia, vaan kyse on todennäköisyyksistä.

Tieteenfilosofia
Vilda Mánnu


Vilda Mánnu on suomalaisen metalliyhtye Eternal Tears of Sorrowin toinen pitkäsoitto, ja se julkaistiin vuonna 1998. Albumin nimikappale, Vilda Mánnu, on pohjoissaamen kieltä, ja tarkoittaa 'villiä kuuta'. Levyllä on myös toinen saamelaisperäinen kappaleen nimi, sillä Goashem (oikeastaan "goas'kem", nykypohjoissaameksi goaskin) on kantasaameen rekonstroitu muoto sanasta 'kotka'.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Altti Veteläinen – basso, laulu
 Jarmo Puolakanaho – kitara, syntikat, rumpuohjelmointi
 Olli-Pekka Törrö – kitara, syntikat, rumpuohjelmointi

+

 Heli Luokkala – laulu (kappaleet 5 ja 6)

Tuotanto 
 Ahti Kortelainen – äänittäjä, miksaaja
 Mika Jussila – masteroija
 Tupi – avustava äänittäjä

Arvostelut 
 Chronicles of Chaos: 8/10
 The Metal Crypt: 3.99/5

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Eternal Tears of Sorrow’n albumit
Vuoden 1998 albumit
Kantaja (matematiikka)

Mittateoriassa ja funktionaalianalyysissä tarvitaan usein kantajan käsitettä. Kantaja voidaan määritellä sekä funktiolle että mitalle.

Funktion kantaja 
Topologisessa avaruudessa  määritellyn reaali- tai kompleksiarvoisen funktion  kantaja  on joukon  sulkeuma eli kaikkien kyseisen joukon sisältävien suljettujen joukkojen leikkausjoukko.  Intuitiivisesti kantajaa voisi siis ajatella joukkona, jossa funktio "elää".
Funktion kantajaa merkitään myös symbolilla .

Funktion kantaja on yleensä laajempi joukko kuin niiden pisteiden joukko, joissa funktio saa nollasta poikkeavia arvoja. Esimerkiksi indikaattorifunktion  kantaja on suljettu väli [0,1], mutta indikaattorifunktio saa nollasta poikkeavia arvoja täsmälleen avoimella välillä ]0,1[. 

Kantajaa voi suoraan soveltaa integraaliteoriaan. Esimerkiksi määritettäessä funktion integraalia ei tarvitse integroida koko perusjoukon X yli vaan riittää integroida pelkästään funktion kantajan yli, sillä niissä pisteissä, joissa funktio saa arvon nolla ei integraaliin kerry lisää (tai vähene) massaa.

Funktionaalianalyysissä usein eteen tulee ns. kompaktikantajaisia funktioita. Nämä ovat funktioita, joiden kantaja sattuu olemaan lisäksi kompakti joukko. Jatkuvat kompaktikantajaiset funktiot ovat esimerkiksi tavallisen :n tapauksessa aina integroituvia. Tämä nähdään arvioimalla ensin funktion itseisarvoa tasaisesti ylhäältä jollain positiivisella vakiolla (kompaktissa joukossa jatkuva reaalifunktio ei ole rajaton). Toisaalta vakion integraali yli kompaktin joukon (eli funktion kantajan) on äärellinen kun mittana on Lebesguen mitta. Tällöin koska integraali säilyttää epäyhtälön, niin myös vastaavan itseisarvon integraali (yli kantajan) on äärellinen. Nyt koska integraali yli kantajan on aina sama kuin koko perusjoukon yli integroiminen, on funktio siis määritelmän nojalla integroituva.

Mitan kantaja 
Vastaavasti kuten funktion tapauksessa mitan kantajaa voidaan ajatella joukkona, jonne mitta on keskittynyt. Täsmällisemmin topologisen mitta-avaruuden  mitan  kantaja on joukko

Mitan kantaja saadaan siis leikkaamalla keskenään kaikki ne avaruuden X suljetut joukot, joiden komplementit ovat nollamittaisia. Kantaja on siis eräässä mielessä pienin mahdollinen suljettu joukko, jonka komplementti on vielä nollamittainen.

Esimerkiksi Lebesguen mitan kantaja on koko avaruus  ja pisteessä  määritellyn Diracin mitan  kantaja on pelkkä yksiö 

Mitan kantaja soveltuu integraaliteoriaan vastaavalla tavalla kuin funktion kantaja. Esimerkiksi laskettaessa -mittaintegraalia reaalifunktiosta f riittää vain integroida f:ää :n kantajan yli, sillä määritelmän mukaan kantajan komplementti on -nollamittainen, so. siellä ei kerry integraaliin massaa.

Mitan kantajaa käytetään erityisesti mittojen geometrisissa sovelluksissa. Katso esimerkiksi massadistribuutio.

Kirjallisuutta
 

Mittateoria
Funktionaalianalyysi
Chaotic Beauty


Chaotic Beauty on Eternal Tears of Sorrowin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin helmikuussa 2000.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Altti Veteläinen – basso, laulu
 Jarmo Puolakanaho – kitara
 Antti-Matti Talala – kitara
 Pasi Hiltula – koskettimet
 Petri Sankala – rummut
 Kimberly Goss – laulu

Vierailevat muusikot 
 Kimberly Goss – laulu (kappaleet 3, 5 ja 9)
 Heli Luokkala – laulu (kappale 12)

Tuotanto 
 Niklas Sundin – kansikuva, grafiikka
 Mika Jussila – masteroija
 Ahti Kortelainen – äänittäjä
 Mikko Karmila – äänittäjä, miksaaja
 Auvo Tuomaala – valokuvat

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Eternal Tears of Sorrow’n albumit
Vuoden 2000 albumit
A Virgin and a Whore


A Virgin and a Whore on Eternal Tears of Sorrowin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. lokakuuta 2001. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 39.

Kappaleet

Japanin bonuskappaleet

Kokoonpano 
 Altti Veteläinen – basso, laulu
 Jarmo Puolakanaho – kitara
 Antti Kokko – kitara
 Pasi Hiltula – koskettimet
 Petri Sankala – rummut

+

 Juha Kylmänen – laulu (kappaleet 5 ja 6)

Tuotanto 
 Ahti Kortelainen – äänittäjä
 Mikko Karmila – äänittäjä, miksaaja
 Mika Jussila – masteroija

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2001 albumit
Eternal Tears of Sorrow’n albumit
Before the Bleeding Sun


Before the Bleeding Sun on Eternal Tears of Sorrowin viides pitkäsoitto. Albumi julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Spinefarm Records.

Albumi nousi viikoksi Suomen virallisen listan sijalle 26.

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Altti Veteläinen – basso, laulu
 Jarmo Puolakanaho – kitara
 Risto Ruuth – kitara
 Janne Tolsa – koskettimet
 Petri Sankala – rummut

Vierailevat muusikot 
 Jarmo Kylmänen – puhdas laulu
 Miriam Renvåg – laulu
 Marco Hietala – taustalaulu
 Tony Kakko – taustalaulu

Tuotanto 
 Ahti Kortelainen – äänittäjä
 Janne Tolsa – äänittäjä
 Mikko Karmila – miksaaja
 Minerva Pappi – masteroija
 Vesa Ranta – valokuvat
 Travis Smith – grafiikka

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 8+/10
 The Metal Forge: 7/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2006 albumit
Eternal Tears of Sorrow’n albumit
The Black Waltz


The Black Waltz on suomalaisen melodinen death metal -yhtye Kalmahin albumi, joka julkaistiin vuonna 2006. Musiikillisesti yhtye on ottanut askeleita thrash metallin suuntaan ja Pekka Kokon laulutyyli on muuttunut kokonaan perinteiseksi matalaksi death metal -murinaksi, kun taas edellisillä albumeilla se edusti enemmän korkeaa rääkymistä.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 38.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Pekka Kokko – laulu, kitara
 Antti Kokko – kitara
 Janne Kusmin – rummut
 Timo Lehtinen – basso
 Marco Sneck – koskettimet

Tuotanto 
 Ahti Kortelainen – äänittäjä, miksaaja
 Mika Jussila – masteroija
 Vesa Ranta – kansikuva, layout, valokuvat

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2006 albumit
Kalmahin albumit
Somewhere Back in Time

Somewhere Back in Time: The Best of 1980–1989 on englantilaisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin kokoelma-albumi. Se julkaistiin  12. toukokuuta 2008 Somewhere Back In Time World Tour -kiertueen tueksi. Kokoelman kappaleet on valittu yhtyeen seitsemältä ensimmäiseltä albumilta.

Kappaleet
  (Live After Death)
  (Live After Death)
  (Powerslave)
  (Piece of Mind)
  (Somewhere in Time)
  (The Number of the Beast)
  (The Number of the Beast)
  (The Number of the Beast)
  (Live After Death)
  (Seventh Son of a Seventh Son)
  (Live After Death)
  (Seventh Son of a Seventh Son)
  (Powerslave)
  (The Number of the Beast)
  (Live After Death)

Kokoonpano
 Bruce Dickinson – laulu 
 Steve Harris – bassokitara 
 Dave Murray – kitarat
 Adrian Smith – kitarat 
 Nicko McBrain – rummut 
 Clive Burr – rummut raidoilla 6, 7, 8, 14 

 Michael Kenney – kosketinsoittimet raidoilla 10 ja 12

Arvostelut 
 About.com: 
 Allmusic:

Lähteet 

Vuoden 2008 kokoelma-albumit
Iron Maidenin albumit