joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Narcos

Narcos on yhdysvaltalainen Netflix-alkuperäissarja, jonka ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin 28. elokuuta 2015. Sarjan ovat luoneet Chris Brancato, Carlo Bernard, sekä Doug Miro; sen on ohjannut brasilialainen elokuvantekijä José Padilha. 

Sarja on osittain fiktiivinen esitys kolumbialaisen huumeparoni Pablo Escobarin elämästä. Sarjassa seurataan myös Medellínin kartellia, sekä Yhdysvaltain huumepoliisi DEA:n agentteja. 

Sarjan ensimmäinen tuotantokausi koostuu kymmenestä jaksosta. Kausi kuvattiin Kolumbiassa vuonna 2014. Sarjasta tilattiin toinen kausi 3. syyskuuta 2015. Toisen kauden ensi-ilta oli 2. syyskuuta 2016. Syyskuun 6. päivä 2016 Netflix vahvisti, että sarjasta tehdään kolmas ja neljäs kausi.  1. syyskuuta 2017 Netflix julkaisi sarjan kolmannen kauden. Kolmas kausi kertoo Calin kartellista. Pedro Pascal jatkaa pääosassa DEA-agentti Javier Peñan roolissa. Sittemmin neljäs tuotantokausi peruttiin, ja sen sijaan alettiin tuottaa 1980-luvulle sijoittuvaa uutta sarjaa Narcos: Mexico.

Suomessa Nelonen ja Ruutu alkoivat esittää sarjaa 8. tammikuuta 2020.

Juoni 
Narcos pohjautuu tosielämän kertomukseen huumekartellien levittäytymisestä ja kasvusta maailmanlaajuiseen toimintaan, sekä viranomaisten pyrkimyksistä estää kyseisten järjestöjen toiminta, joka johtaa verisiin konflikteihin viranomaisten ja kartellien välillä. 

Sarja keskittyy pahamaineiseen huumeparoni Pablo Escobariin (Wagner Moura), sekä DEA-agentti Steve Murphyyn (Boyd Holbrook), joka on lähetetty Kolumbiaan kiinniottamaan tai tarvittaessa likvidoimaan Escobar.

Rooleissa

Tuotantokaudet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ohjelman verkkosivu
 

2010-luvun televisiosarjat
Netflix-alkuperäissarjat
Yhdysvaltalaiset rikossarjat
Keisarin Malja

Keisarin Malja on maustettua mustaa lehtiteetä. Se on Forsmanin teetalossa kehitetty, tsaarinaikaisten seurapiirien hienostunutta maku- ja tuoksumaailmaa kuvaileva teelaatu. Keisarin Maljassa kvittenin makeus on yhdistetty mustaan lehtiteehen. Tämä muistuttaa vanhaa venäläistä tapaa juoda samovaariteetä kvittenihillon kera. Monet venäläistyyppisen teen ystävät mieltyivät siihen heti. 

Tee maustetaan, sekoitetaan ja pakataan Suomessa. Pohjana on mustaa, isolehtistä Reilun kaupan lehtiteetä. Sitä on täydennetty ruusukvittenin ja litsihedelmän aromilla, ja mukaan on lisätty kuivattuja appelsiinin ja ananaksen paloja, saflorin ja liljan terälehtiä.

Keisarin Malja nousi suosioon pian myös ulkomailla. Venäläiset ostajat hankkivat teetä Tallinnan Kaubamajasta kassikaupalla, kun Forsman oli avannut 1990-luvulla oman teemyymälänsä tähän tavarataloon. Tee raivasi Forsman teelle tietä myös Venäjän markkinoille sen jälkeen, kun moskovalaisen tavaratalon sisäänostaja oli hurmaantunut Aaro Forsmanin ja nykyisen toimitusjohtaja Ari Santamäen sinne tuoman Keisarin Malja -teen makuun.

Lähteet 

 
Musta tee
Super GT -kausi 2015

Super GT -kausi 2015 oli Super GT -sarjan 22. kausi. Kausi alkoi 5. huhtikuuta Japanin Okayamassa ja päättyi 15. marraskuuta Japanin Motegiin.

Tallit & Kuljettajat

GT500

GT300

Super GT
Vuoden 2015 moottoriurheilu
Sebringin 12 tunnin ajo 2012

Sebringin 12 tunnin ajo 2012 (virallisesti 2012 Mobil 1 12 Hours of Sebring) oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 17. maaliskuuta Sebring International Racewayn radalla Sebringissä Floridassa. Kilpailu oli FIA World Endurance Championship -sarjan kauden ensimmäinen osakilpailu.

Kilpailun voitti Audi R18 kolmikko Allan McNish, Tom Kristensen ja Rinaldo Capello.

Tulokset

Aika-ajot

Kilpailu

Lähteet

Sebringin 12 tunnin ajo
FIA World Endurance Championship -kausi 2012
Le Mansin 24 tunnin ajo 2012

Le Mansin 24 tunnin ajo 2012 oli FIA WEC -sarjan kauden kolmas osakilpailu joka ajettiin 16.–17. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailun voittivat Nr. 1 Audin kuljettajat André Lotterer, Marcel Fässler ja Benoît Tréluyer.

Tulokset

Lähteet

Aiheesta muualla 

2012
FIA World Endurance Championship -kausi 2012
Le Mansin 24 tunnin ajo 2011

Le Mansin 24 tunnin ajo 2011 oli Intercontinental Le Mans Cup -sarjan kauden kolmas osakilpailu, joka ajettiin 11.–12. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailun voittivat Nr. 2 Audi -kuljettajat Marcel Fässler, André Lotterer ja Benoît Tréluyer.

Tulokset 

2011
Le Mansin 24 tunnin ajo 2010

Le Mansin 24 tunnin ajo 2010 oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 12.–13. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa.

Kilpailun voittivat LMP1 -luokan Nr. 9 Audi kuljettajat Mike Rockenfeller, Timo Bernhard ja Romain Dumas.

Tulokset

Lähteet

Aiheesta muualla 

2010
Vuoden 2010 moottoriurheilu
Kultakuoriainen (kappale)

Kultakuoriainen on Kari Peitsamo ja Ankkuli -yhtyeen toinen single, joka julkaistiin syksyllä 1979. Se on Peitsamon ensimmäinen julkaisu Johanna-levymerkille. Singlen B-puolena on minimalistinen instrumentaali "Lentokone talon yllä". Kumpaakaan kappaletta ei julkaistu singlen julkaisun aikoihin albumilla. Kultakuoriainen on julkaistu vuonna 2003 Peitsamon kokoelma-albumilla Lähde autoiluretkelle suureen etelän kanjoniin. Lentokone talon yllä -kappaleesta julkaistiin pidempi versio Levylaulaja-albumin CD-painoksella vuonna 2004.

Kokoonpano 
 Kari Peitsamo – kitara, rummut, basso ja laulu
 Heikki Silvennoinen – äänitys

Aiheesta muualla 
 Single Discogs-sivustolla
 Single Finnmusic-sivustolla
 Single Fono.fi-sivustolla

Kari Peitsamon kappaleet
Vuoden 1979 kappaleet
Falling Skies

Falling Skies on  yhdysvaltalainen post-apocalyptinen tieteissarja, jonka on luonut Robert Rodat. Falling Skies alkoi TNT-kanavalla vuonna 2011 ja päättyi 2015. Suomessa sarjaa on esittänyt muun muassa Nelonen.

Tuotanto
Sarjaa on kuvattu Kanadassa, esimerkiksi Ontarion provinssissa sijaitsevassa Hamiltonissa.

Rooleissa

Juoni
Sarjan tapahtumat kertovat avaruusolentojen hyökkäyksestä selvinneistä ihmisistä, jotka ovat muodostaneet oman pienen yhteisön nimeltä 2nd Mass joka taistelee vihamielisiä miehittäjiä vastaan. Tarinan keskeisiä hahmoja ovat entinen historianopettaja Tom Mason (Noah Wyle) ja hänen kolme poikaansa sekä muun muassa yhteisön johtaja kapteeni Weaver (Will Patton) ja lääkärinä toimiva Anne Glass (Moon Bloodgood).

Lähteet

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset scifi-sarjat
TNT:n televisio-ohjelmat
Doge (meemi)

Doge on shiba inu -rotuisesta koirasta tehty meemi. Nimi doge tulee englannin kielen koiraa tarkoittavasta sanasta dog. Dogemeemi perustuu Atsuko Saton 2010 koirastaan Kabosusta ottamaan valokuvaan, joka tuli kuuluisaksi 2013. Tyypillisessä dogemeemissä on erivärisiä Comic Sans -fontilla kirjoitettuja tekstejä shiba inu -koiran kuvan päällä. Tavallisimpia tekstejä ovat wow, such, very, much ja so. Dogemeemi on laajentunut jo aika kauas lähtökohdastaan. Nykyään osassa meemeistä ei ole edes alkuperäisen dogen kasvoja.  Tekstit kirjoitetaan tiettyjä sääntöjä noudattavalla huonolla englannin kielellä. Dogesta on tehty oma kryptovaluutta Dogecoin. Doge myös äänestettiin 2010-luvun meemiksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Internet-ilmiöt
Lantula

Lantula on kulmakunta ja entinen koulupiiri Sastamalan kaupungissa Pirkanmaalla. Lantula lähikylineen muodostaa niin sanotun Lantulan seudun, jossa on noin 350 asukasta. Lantula valittiin Pirkanmaan vuoden kyläksi vuonna 2012. Kylä sijaitsee Vesilahdentien varrella kunnan itäosassa. Kylä kuului vuoteen 1972 Tyrvään kuntaan ja vuosina 1973–2008 Vammalaan.

Lantula ei ole Sastamalan maarekisterikylä, sillä se on syntynyt 1900-luvun aikana usean kylän maille. Lantula oli tuohon saakka ollut eri kylien takamaita, joissa oli hieman torppia ja mäkitupia.  1800-luvun lopulla aloitettiin Vankimusjärven kuivaus joka saatiin päätökseen 1900-luvun puolivälissä. Järven vesijättömaa muutettiin viljelykäyttöön, mikä kasvatti lähialueen kyliä. Lantulaan perustettiin kansakoulu vuonna 1939, joka muuttui myöhemmin alakouluksi. Lantulan koulu lakkautettiin vuonna 2005.

Pääelinkeino Lantulassa on maanviljely, mutta iso osa asukkaista käyvät töissä muualla. Kylän postikonttori, pankki ja kaupat ovat loppuneet jo 1900-luvun lopulla. Lakkautettu koulu on siirtynyt kyläyhdistykselle, joka ylläpitää siinä kylätaloa nimeltä Lantula-talo.

Lähteet

Aiheesta muualla
Lantulan seudun kyläyhdistys ry

Tyrvään kylät
Pentatsosiini

Pentatsosiini (Dolapent, Dolofortin, Fortralin) on vahvahko kipulääke, eli analgeetti joka kuuluu opioidien ryhmään. Lääke on synteettinen, ei luonnosta suoraan saatava kuten jotkin opiaatit ovat. Sitä on pidetty lähinnä keskivahvana opiaattina. 30–40 mg tätä lääkeainetta annettuna ruiskeena lihakseen, vastaa verraten 10 mg morfiinia tai 75–100 mg petidiiniä. Pentatsosiiniin kehittyvää riippuvuutta ei pidetty niin vahvana kuin kuten esimerkiksi vahvoilla opiaateilla. Syy on siinä, että pentatsosiini ei euforisoi eikä sedatoi samoissa määrin.

Pentatsosiinin käyttö lienee väistynyt lähinnä sen aiheuttamien sivuvaikutusten (lähinnä huimaus, oksentelu, pahoinvointi ja näköhäiriöt) sekä hengityksen lamaantumisen vaaran takia. Esimerkiksi sydäninfarktin hoitaminen tätä nimenomaista lääkettä käyttäen, on vaatinut erityistä varovaisuutta. Lääkkeen merkittävimmät antotavat ovat olleet suun kautta annettava tablettimuoto sekä lihakseen pistettävä ruiske (i.m.).

Pentatsosiini on psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen valvonnan alainen yhdiste.

Lähteet
Lääkevalmisteet 1976 – Pharmaca Fennica PF76: s. 107, 778, 1067–1069

Viitteet

Anestesiologia 
Kipulääkkeet
Project CARS

Project CARS on Slightly Mad Studiosin kehittämä ja Bandai Namco Entertainmentin julkaisema simulaatiopeli. Peli julkaistiin PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox One:lle 7. toukokuuta 2015. 

Pelin jatko-osa Project CARS 2 on julkaistu vuonna 2017.

CARS on lyhenne sanoista "Community Assisted Racing Simulator".

Kehitys 
Peli on joukkorahoitettu yrityksen omassa portaalissa World of Mass Development (WMD). Rahoitukseen osallistuneille luvattiin osuus voitoista.
Joulukuussa 2012 brittiläinen Financial Services Authority puuttui rahoitustapaan.
Seurauksena Slightly Mad Studios ei enää salli rahoittamista ja halukkaille tarjottiin täyttä hyvitystä. WMD:n toimintatapaa on myös muutettu jotta sitä ei voisi tulkita sijoitustavaksi.

Pelaaminen 
Pelissä on yli 70 autoa eri luokista.

Julkaisu 
Alun perin peli oli tarkoitus julkaista marraskuussa 2014, mutta sitä haluttiin vielä viilata ja kunnostaa, joten julkaisua siirrettiin maaliskuulle 2015. Peli myöhästyi lisää, ja julkaisua sirrettiin huhtikuulle 2015. Lopulta julkaisupäiväksi tuli 7. toukokuuta 2015. Peli oli tarkoitus julkaista myös edellisen sukupolven konsoleille PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Wii U:lle, mutta myöhemmin ilmoitettiin, että nämä versiot perutaan. 

Pelistä julkaistiin kaksi versiota, normaaliversio Project CARS ja erikoisversio Project CARS Limited Edition joka sisältää mustan metallikotelon, Project CARS: By Racers 4 Racers -kirjan sekä viisi autoa, joita voi ajaa kaikissa pelitiloissa. Pelistä julkaistiin Project CARS Game of the Year Edition 6. toukokuuta 2016.

Vastaanotto 
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.9/10.

Myynti 
Lokakuuhun 2016 mennessä peli on myynyt noin kaksi miljoonaa kappaletta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 Virallinen sivusto 
 WMDPortal Project CARS 

Vuoden 2015 videopelit
Ajopelit
Xbox One -pelit
PlayStation 4 -pelit
Windows-pelit
HTC Vive -pelit
Oculus Rift -pelit
Ajosimulaattorit
Los Pacos

Los Pacos on Espanjan Aurinkorannikolla sijaitsevan Fuengirolan kaupungin lähiö, joka sai alkunsa suomalaisen Teuvo Hakulisen 1960-luvun loppupuolella rakentamasta lomakylästä.

Los Pacosilla, kuten muillakaan Fuengirolan alueilla, ei ole tarkasti määriteltyjä rajoja, mutta lähiö sijaitsee kaupungin pohjoisosassa Arroyo Pajaresin takana. Los Pacosissa asuu noin 5 000 suomalaista, mikä tekee siitä ilmeisesti suurimman suomalaisyhdyskunnan Pohjoismaiden ulkopuolella.

Historiaa
Yrittäjä Teuvo Hakulinen rakensi 1960-luvulla suomalaisten lomakyläksi aiotut rakennukset mäkiseen Los Pacosin maastoon. Hän oli tullut Espanjan Aurinkorannikolle alun perin reumaansa hoitamaan ja rakensi Los Pacosiin aluksi ratsastustallin perustaakseen ratsastuskoulun. Kun tuttavatkin alkoivat haaveilla asumisesta Espanjassa, Hakulinen muutti suunnitelmiaan ja alkoi rakentaa alueelle rivitaloja. Ensimmäinen valmistui vuonna 1967, ja Hakulisen yhtiö osti vähitellen lisää maata ja pystytti 20 vuoden aikana yli 400 asunnon lomakylän.

Hakulinen sai yhteistyökumppanikseen Suomen Urheiluliiton, ja Los Pacosia alettiin kehittää urheilukeskukseksi. Lomakylä nousikin mäkisen maastonsa ansiosta suomalaisten yleisurheilijoiden suosioon, ja siellä harjoittelivat muiden muassa Lasse Virén, Sari Essayah ja Juha Väätäinen.

Suomalainen kirjasto ja terveydenhoitoasema Los Pacosiin saatiin 1975. Suomen valuuttasäännöstelyn vapauduttua 1980-luvulla yhä useammat suomalaiset halusivat loma- tai eläkeasunnon ulkomailta, ja Los Pacos kasvoi nopeasti. Se oli myös haluttu työpaikka paikallisille asukkaille, koska siinä missä useimmat Aurinkorannikon turistipalvelut sulkivat ovensa talveksi, Los Pacos toimi ympäri vuoden.

Suomen 1990-luvun alun lamassa Hakulinen menetti omaisuutensa ja palasi Suomeen.

Sittemmin Los Pacos on laajentunut isoksi lähiöksi, jossa on sekä  omakoti- ja rivitaloja että kerrostaloja. Alkuperäiset Hakulisen rakentamat rakennukset ovat Diakonissalaitoksen Säätiön omistuksessa.

Markku Veijalainen teki Teuvo Hakulisesta ja Los Pacosista vuonna 2003 Yleisradion Tosi tarina -sarjaan dokumenttiohjelman Mies joka rakensi kaupungin. Pentti Pirhonen on kirjoittanut seudulle sijoittuvan toimintaseikkailun Vaarallista peliä Los Pacosissa (Karisto 1986).

Alueella toimi myös aiemmin suomalainen kirjakauppa Hemingway (1999-2020).

Palvelut 
Los Pacosin suomalaisten toimintakeskuksessa Girasolissa toimii muun muassa kylpylä ja suomalaisyhdistys Suomela. Los Pacosissa tai sen liepeillä sijaitsevat muun muassa Aurinkorannikon suomalainen koulu, vuonna 2005 Suomen opetusministeriön tuella perustettu kansalaisopisto Sofia-opisto, Kulttuuriyhdistys Kaleva, Suomen evankelisluterilaisen kirkon toimipiste sekä vapaiden seurakuntien Pacosin Majakka. Tampereen urheiluhierojaopisto kouluttaa Los Pacosissa hierojia.

Lähteet

Kirjallisuutta
Suikki-Honkanen, Katri (1996): Los Pacos, suomalaiskylä Espanjassa, Scripta Ethnologica Aboensia 43, Turun yliopisto.

Aiheesta muualla
Sofia-opiston verkkosivut
Los Pacos Yle Elävässä arkistossa

Málagan maakunta
Suomalaisen siirtolaisuuden historia
Ulkosuomalaiset yhteisöt
Rauma Marine Constructions

Rauma Marine Constructions Oy (RMC) on suomalainen laivanrakennusyhtiö, joka syntyi kun Rauman kaupunki osti Rauman telakan STX Finland Oy:ltä. Rauman kaupunki maksoi telakka-alueesta rakennuksineen ja irtaimistoineen noin 18 miljoonaa euroa.

Tällä hetkellä telakalla on rakenteilla Tallinkin MyStar.

Helmikuussa 2022 telakalla alettiin rakentaa sisaraluksia M/S Spirit of Tasmania IV ja V.

Tuotanto

Telakalla rakennetut alukset 
 M/S Hammershus – valmistunut heinäkuussa 2018.
 M/S Aurora Botnia – valmistunut elokuussa 2021.

Rakenteilla olevat tai tilatut alukset 
 M/S MyStar – valmistuu loppuvuonna 2022 (arvio).
 M/S Spirit of Tasmania IV – valmistuu loppuvuonna 2023 (arvio).
 M/S Spirit of Tasmania V – valmistuu loppuvuonna 2024 (arvio).
 4 × Pohjanmaa-luokan korvetti

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Rauma Marine Constructionsin verkkosivut

Laivanrakennusyhtiöt
Suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt
Bes

Bes tai BES voi tarkoittaa seuraavia:

 Bes, muinaisegyptiläinen kääpiöjumala
 bes, roomalainen pronssiraha
 bes, alennetun h-sävelen nimi eräissä kielissä (suomessa b)
 BES-järjestelmä, betonielementtistandardi
Škoda Octavia (1959)

Škoda Octavia oli tšekkoslovakialaisen AZNP:n keskiluokan perheauto, jota valmistettiin vuosina 1959–1964. Uusi samanniminen malli esiteltiin vuonna 1996.

Škoda Octavia (1959–1964) 
Tekniikaltaan Škoda 440/445:een perustuvaa Octaviaa valmistettiin Mladá Boleslavin tehtaalla neljällä eri moottorivaihtoehdolla sekä sedanina vuodesta 1959 että farmarimallina vuodesta 1961. Sedania valmistettiin vuoteen 1964 jolloin se korvattiin malleilla Škoda 1000/1100MB. Farmarimallin valmistus lopetettiin 1971. Octaviasta oli myös niin sanottu urheilumalli Octavia TouringSport (1 089 cm³) sekä TS1200 (1 221 cm³). Molemmat mallit oli varustettu kahdella kaasuttimella, erikoiskannella, nokka-akselilla, männillä ja jäähdytetyllä öljypohjalla. TS-malleja käytettiin kilpailuissa, joissa muun muassa Esko Keinänen ja Rainer Eklund loivat mainetta lentäville suomalaisille.

Moottorit 
Sedan
 1 089 cm³ 30 kW
 1 089 cm³ 37 kW
 1 221 cm³ 34 – 41 kW
Farmari
 1,2 l

Mallit 
 Octavia
 Octavia Super
 Octavia TouringSport
 Octavia TS1200
 Octavia Combi

Aiheesta muualla 

Octavia (1959)
1950-luvun autot
1960-luvun autot
Koukussa (televisiosarja)

Koukussa on suomalainen draamasarja, jonka ensimmäinen osa esitettiin marraskuussa 2015. Sarjan pääkäsikirjoittajana on toiminut Laura Suhonen ja sen on ohjannut Marja Pyykkö.

Sarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin vuodenvaihteessa 2015–2016. Sarjan toinen ja samalla viimeinen kausi kuvattiin 2017–2018 ja sen esittäminen alkoi Yle TV2:lla 19. joulukuuta 2018.

Rooleissa

Pääosissa

Sivuosissa

Ensimmäinen tuotantokausi

Juoni 
Ensimmäisellä kaudella entinen narkomaani Krista (es. Matleena Kuusniemi) palaa Suomeen oltuaan pitkään ulkomailla, missä hän on pakoillut huumetuomiotaan. Hän yrittää päästä elämässään eteenpäin tuomionsa vanhennuttua, mutta vanhojen kuvioiden imu on suuri. Kristan ensirakkaus Oskari (es. Tommi Eronen), jolla hänelläkin on huumetausta, työskentelee huumerikostutkijana. Oskarin avulla Krista yrittää päästä takaisin yhteiskuntakelpoiseen elämään. Heillä on teini-ikäisenä saatu yhteinen poika, Niko (es. Santeri Helinheimo Mäntylä).

Kristasta tulee Oskarin vinkkimies suureen huumerinkiin. Oskari joutuu kuitenkin koko ajan peittelemään Kristan toimintaa, jottei Krista ja heidän yhteinen menneisyytensä tulisi ilmi.

Vastaanotto 
Sarja valittiin vuoden 2015 parhaaksi draamasarjaksi Kultainen Venla -gaalassa ja sai myös neljä tekijäpalkintoa: vuoden käsikirjoittaja (Laura Suhonen), vuoden ohjaaja (Marja Pyykkö), paras miesnäyttelijä (Tommi Eronen) ja paras naisnäyttelijä (Matleena Kuusniemi). Myös Eero Milonoff oli roolistaan ehdolla parhaaksi miesnäyttelijäksi.

Jaksot 

1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa

Toinen tuotantokausi

Juoni 
Ensimmäisen ja toisen tuotantokauden välissä on kulunut aikaa kolme vuotta. Oskarin suojeltua edellisellä kaudella Kristaa hän lopulta menetti työnsä poliisissa. Oskari on menettänyt myös kotinsa juomisen vuoksi ja asuu nyt pienessä mökissä ja työskentelee rakennustyömaalla. Lisäksi hän on päässyt entisen pomonsa, Pentin (es. Antti Virmavirta), vinkkimieheksi.

Krista on muuttanut Thaimaahan, jossa hän pyörittää uuden miesystävänsä kanssa matkailuyritystä ja pienimuotoista kannabiskauppaa.

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sarjan jaksot Yle Areenassa
 Sarjan ensimmäisen kauden näyttelijät kertovat esittämistään hahmoista

Suomalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
UM. Uusi maailma

Uusi Maailma oli alkuaan Uuden Suomen julkaisema kerran kahdessa viikossa ilmestynyt yleisaikakauslehti. Lehti ilmestyi nimellä Uusi Maailma vuosina 1963–1979. 

Lehti syntyi, kun Naisten Maailma ja Uusi Kuvalehti -lehdet yhdistyivät elokuussa 1963. Näistä kahden lehden nimiyhdistelmästä muodostettiin lehdelle nimeksi "Uusi Maailma". Myöhemmin nimeen lisättiin iskevämpi lyhenne UM. Taloudellisten vaikeuksien vuoksi Uusi Suomi myi kaksi kustantamaansa aikauslehteä A-lehdille alkutalvesta 1976 (Uuden Maailman ja Katso-lehden). A-lehdet joutui kuitenkin levikin laskiessa lopettamaan Uuden Maailman huhtikuussa 1979.

UM Uuden maailman päätoimittajana oli melkein koko lehden ilmestymisen ajan 1963–1976 kirjailija ja toimittaja Jussi Talvi. A-lehtien omistuksessa lehden päätoimittajana oli Erkki Ihanainen.

Suhde politiikkaan 
Päätoimittaja Talvi julisti lehden puolueettomaksi todeten ensimmäisessä numerossa: ''lehtemme on puolueeton, eikä harrasta politiikkaa''. Lehden varhaiset vuodet kuluivatkin politiikan suhteen rakentavassa hengessä kirjoittajien korostaessa maaseutu- ja kaupunkiväestön välisen vastakkainasettelun haitallisuutta. 1960-luvun loppua kohden lehdessä julkaistujen politiikan sisältöjen sävy ja painopiste kuitenkin muuttuivat. Maaseutuhenkinen rakentavuus hylättiin ja tilalle tuli vuonna 1967 lehden kolumnistina aloittaneen Wolf Halstin viitoittamana vasemmiston valtapyrkimyksiä ja väärinkäytöksiä kohtaan kriittisesti suhtautuva katsanto. Eräs keskeisemmistä vasemmistokritiikin teemoista oli lehdessä pääasiassa 1970-luvun alkupuolella käyty keskustelu Yleisradion ohjelmatoiminnan ja siihen vaikuttavien tahojen puolueellisuudesta. 1970-luvun puoliväliin tultaessa vasemmistokriittinen kirjoittelu väheni ja aiemmin hajanaisemmin eri puolille lehteä sijoittuneista politiikan sisällöistä kolmannes keskitettiin vuonna 1977 aloittaneeseen Jouko Havan luotsaamaan Kulissien takana -osioon. Siinä huomion ja kriitikin kohteina ovat enimmäkseen hallituspuolueet. Eri puolueiden kohtelu vaihteli lehdessä aikakaudesta ja kirjoittajasta riippuen, mutta yleisesti ottaen lehti näyttää suhtautuneen vasemmistoon huomattavasti oikeistoa kriittisemmin käsitellen sitä useammin negatiivisissa asiayhteyksissä ja määrittelyn kohteena olevana objektina.

Lähteet 

Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Taistelu on alkanut

Taistelu on alkanut on Kari Peitsamon single vuodelta 2002. Se on ensimmäinen hänen kolmesta SKP-singlestään, jotka liittyivät vuoden 2003 eduskuntavaaleihin. Peitsamo pyrki vaaleissa eduskuntaan SKP:n sitoutumattomana ehdokkaana. Singlen B-puolena on ”Liityn SKP:hen” Peitsamon edelliseltä Pelle Show -albumilta. Taistelu on alkanut julkaistiin seuraavana vuonna Peitsamon kokoelma-albumilla Lähde autoiluretkelle suureen etelän kanjoniin.

Aiheesta muualla 
 Single Discogs-sivustolla
 Single Finnmusic-sivustolla
 Single Fono.fi-sivustolla

Kari Peitsamon kappaleet
Vuoden 2002 kappaleet
Velimatti Sutela

Velimatti Sutela on suomalainen jalkapallovaikuttaja, urheilutoimittaja ja -selostaja. Sutela selostaa mm. Eurosport-kanavalla Formula E -sarjan osakilpailuja. Hän on toiminut FC Espoon toiminnanjohtajana ja valmentanut seuran naisten edustusjoukkuetta. Vuodesta 2021 lähtien Sutela on tehhnyt kotimaista naisjalkapalloa käsittelevää kertovaa Pelinavaus-podcastia.

Lähteet

Suomalaiset urheiluselostajat
Suomalaiset urheilutoimittajat
Suomalaiset jalkapallovalmentajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Intercontinental Le Mans Cup

Intercontinental Le Mans Cup oli Automobile Club de l’Ouest järjestämä kestävyys- ja urheiluautokilpailusarja. Sarjaa ajettiin vuosina 2010 ja 2011. Vuodeksi 2012 sarja muuttui FIA World Endurance Championship -sarjaksi.

Mestarit 

Urheiluautosarjat
Automobile Club de l’Ouest

Automobile Club de l'Ouest (lyhenteeltään ACO) on vuonna 1906 perustettu suurin autoalan ryhmä Ranskassa. Se järjestää muun muassa Le Mansin 24 tunnin ajot.

Puheenjohtajat 

Autourheilujärjestöt
Ranskan moottoriurheilu
Kauppaneuvos Jethro

Kauppaneuvos Jethro on suomalainen televisiosarja, jossa seurataan turkulaisen kiinteistönvälittäjä Jethro Rostedtin elämää työssä ja vapaa-ajalla. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Nelonen-kanavalla 31. elokuuta 2015 ja toinen tuotantokausi alkoi samalla kanavalla 29. elokuuta 2016.

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sarjan kotisivut
 Facebook

Jethro Rostedt
Suomalaiset tositelevisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Nelosen televisio-ohjelmat
Skabadabaduu

Skabadabaduu on suomalainen televisio-ohjelma, jota esitettiin MTV3-kanavalla. Ohjelmaa juonsi Marianna Alanen, ja se oli suunnattu lapsille. Vuosina 2003–2005 kuvattiin Skabadabaduu!-seikkailukilpailu. Ohjelma painottuu koulujen välisiin kilpailuihin ja joukkueiden yhteistyöhön. Kilpailuun osallistuvat kymmenen joukkuetta koostuvat neljästä ala-astelaisesta – kahdesta tytöstä ja kahdesta pojasta, jotka kaikki ovat eri luokkatasoilta.

Kilpailulajeina on erilaisia luonnossa selviytymiseen, suunnistamiseen, nokkeluuteen ja suorittamiseen liittyviä tehtäviä, joista joukkueiden tulee selviytyä yhteishengen ja taitojensa avulla. Seikkailun leikkimieliset, mutta haastavat kilpailut käydään Naantalissa sijaitsevalla Väskin saarella.

Suomalaiset televisio-ohjelmat
On uuden vasemmiston aika

On uuden vasemmiston aika on Kari Peitsamon single vuodelta 2003. Se on toinen hänen kolmesta SKP-singlestään, jotka liittyivät vuoden 2003 eduskuntavaaleihin. Peitsamo pyrki vaaleissa eduskuntaan SKP:n sitoutumattomana ehdokkaana. Singlen B-puolena on Peitsamon toisen studioalbumin Vedestä nousee kasvi nimikkobiisi vuodelta 1978. On uuden vasemmiston aika julkaistiin Peitsamon kokoelma-albumilla Lähde autoiluretkelle suureen etelän kanjoniin myöhemmin samana vuonna.

Aiheesta muualla 
 Single Discogs-sivustolla
 Single Finnmusic-sivustolla
 Single Fono.fi-sivustolla

Kari Peitsamon kappaleet
Vuoden 2003 kappaleet
Peace & Love (kappale)

Peace & Love on Kari Peitsamon single vuodelta 2003. Se on kolmas ja viimeinen hänen SKP-singleistään, jotka liittyivät vuoden 2003 eduskuntavaaleihin. Peitsamo pyrki eduskuntaan SKP:n sitoutumattomana ehdokkaana jääden kuitenkin valitsematta 1 803 äänellä, mikä oli puolueen suurin äänisaalis.. Peitsamo muisteli singleä vuonna 2014:  Singlen B-puolena on uusi kappale ”Viiala”, josta julkaistiin uusi, bändille sovitettu versio Peitsamon seuraavalla Taistelujen tiellä -albumilla. Peace & Love -kappaletta ei ole toistaiseksi julkaistu albumilla; se ei muista SKP-singleistä poiketen päätynyt myöhemmin samana vuonna julkaistulle Lähde autoiluretkelle suureen etelän kanjoniin -kokoelmalevylle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Single Discogs-sivustolla
 Single Finnmusic-sivustolla
 Single Fono.fi-sivustolla

Kari Peitsamon kappaleet
Vuoden 2003 kappaleet
Cosmopolitan (drinkki)

Cosmopolitan on vodkapohjainen kuivahko drinkki. Se valmistetaan cocktaillasiin ja koristellaan limeviipaleella.

Ainesosat 
 2,5 cl vodkaa
 3 cl karpalomehua
 1 cl limemehua
 1,5 cl triple sec -likööriä

Lähteet 

Drinkit
Gabriel Andersinpoika Heikkilä

Gabriel Andersinpoika Heikkilä, aiemmin Wikman (28. huhtikuuta 1726 –7. heinäkuuta 1807) oli vapauden ajan huomattavimpia suomalaisia talonpoikaispoliitikoita, joka toimi kolmeen otteeseen säätyvaltiopäivillä säätynsä edustajana.

Heikkilän vanhemmat olivat karoliini, vaatturimestari Anders Wikman ja Anna Jakobintytär Cauplera sekä ensimmäinen puoliso vuodesta 1754 Hebla Tuomaantytär (1734–1789) ja toinen vuodesta 1792 Maria Kustaantytär (s. 1768). Heikkilä osti Vehmaan Himoisten kylän Heikkilän kruununtilan perinnöksi 1755, mutta toimi myös seppänä, opittuaan taidot ilmeisesti isältään. Vaurastuttuaan hän viljeli myös naapuritila Klaavolaa ja piti kestikievaria. Vehmaan kirkkoon Heikkilä hankki kattokruunuja ja rakennutti hautausmaalle oman hautakappelin. Kahdesta avioliitostaan hänellä oli yhteensä yksitoista lasta. Heikkilä, jonka puoluekanta oli 1760-luvulla selkeästi myssyt, edusti Vehmaan ja Ala-Satakunnan tuomiokuntia valtiopäivillä Tukholmassa 1765–1766, 1771–1772 ja 1768. Kustaa III:n vallakaappauksen 1772 jälkeen Heikkilä kannatti monarkiaa.Vuoden 1768 valtiopäivillä hän piti kiitospuheen kuninkaalle tämän ehdotettua ns. passevolanssimaksua ruotutalojen kyyditysvelvollisuuden korvaamiseksi myös Ruotsin puolella, vastoin säätynsä ruotsalaisten edustajien kantaa. Hän kannatti myös kuninkaan esitystä kruunun viinanpolttimoista, joka sekin tuli hylätyksi.

Lähteet

Ruotsin säätyvaltiopäivien valtiopäivämiehet
 Vuonna 1726 syntyneet
 Vuonna 1807 kuolleet
Nicholas Hämäläinen

Nicholas Antero ”Niko” Hämäläinen (s. 5. maaliskuuta 1997 West Palm Beach, Florida) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Queens Park Rangersia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

Ura

Seurajoukkueet 
Yhdysvalloissa syntynyt ja varttunut Hämäläinen aloitti jalkapalloilun Floridassa ja siirtyi myöhemmin FC Dallasin junioriakatemiaan. Syyskuussa 2014 hän siirtyi englantilaiseen Queens Park Rangersiin aloittaen seuran alle 18-vuotiaiden joukkueessa kahden vuoden pituisella sopimuksella. Elokuussa 2015 Hämäläinen pelasi kuukauden lainalla Englannin kakkosliigan Dagenham & Redbridgessa, jossa hän yhden sarjaottelun ohella esiintyi yhdessä Englannin liigacupin ottelussa. Lokakuussa 2015 Suomen Palloliitto valitsi Hämäläisen vuoden lupaavaksi pelaajaksi.

Hämäläinen teki liigadebyyttinsä QPR:n joukkueessa lokakuussa 2016 Fulhamia vastaan. Helmikuussa 2019 Hämäläinen siirtyi MLS-liigan Los Angeles FC:hen puolen vuoden lainasopimuksella. Kauden 2019–2020 hän pelasi lainalla Skotlannin Valioliigan Kilmarnockissa. Seuraavaksi kaudeksi Hämäläinen siirtyi takaisin QPR:n riveihin ja vakiinnutti paikkansa joukkueen pelaavassa kokoonpanossa.

Elokuussa 2021 Hämäläinen siirtyi loppukauden 2021 kattavalla lainasopimuksella MLS-seura Los Angeles Galaxyyn, jossa hän pelasi lopulta lainapestinsä aikana 14 ottelua. Huhtikuussa 2022 Hämäläinen siirtyi alustavasti heinäkuun 2022 loppuun asti ulottuvalla lainasopimuksella Brasilian Série A -seura Botafogoon. QPR kuitenkin kutsui Hämäläisen takaisin lainalta 15. kesäkuuta 2022. Botafogossa Hämäläinen ehti kirjauttaa tililleen vain yhden Copa do Brasil -ottelun.

Maajoukkue 
Hämäläinen on edustanut Suomen U18-, U19- ja U21-maajoukkueita. A-maajoukkueessa hän debytoi tammikuussa 2019 Viroa vastaan pelatussa harjoitusottelussa. Samana syksynä Hämäläinen osallistui Yhdysvaltain alle 23-vuotiaiden maajoukkueleirille, ja teki lopullisen valintansa syksyllä 2020 päätyen edustamaan Suomea. Hän oli mukana Suomen pelaamissa Kansojen liigan otteluissa, mutta putosi aluksi vuoden 2021 EM-kisoihin nimetystä joukkueesta. Hämäläinen valittiin kuitenkin joukkueeseen loukkaantuneen Sauli Väisäsen tilalle.

Yksityiselämä 
Hämäläinen on syntynyt ja kasvanut Yhdysvalloissa. Hämäläisen isä Timo Hämäläinen pelasi 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa SM-sarjaa Kopareissa ennen muuttoaan Yhdysvaltoihin. Jalkapallosanastoa lukuun ottamatta Hämäläinen ei juurikaan puhu suomea.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Nicholas Hämäläinen Suomen Palloliiton sivuilla

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Kuusniemi

Kuusniemi tarkoittaa muun muassa:

 Kuusniemi, kuvitteellinen paikannimi Maalaiskomedia -televisiosarjoissa 
 Kuusniemi-romaanisarja, Heikki Luoman kolmiosainen romaanisarja

Sukunimi
 Heikki Kuusniemi (1869–1946), kanttoriurkuri ja kuoronjohtaja
 Matleena Kuusniemi (s. 1973), näyttelijä
 Pekka Kuusniemi (s. 1968), Oraksen toimitusjohtaja
 Kimmo Kuusniemi,  kitaristi
 Katri Kuusniemi, jäätanssin suomenmestari

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Krokfors

Krokfors on muun muassa seuraavien henkilöiden ruotsinkielinen sukunimi:

 Annie Krokfors (1901–1994), taidemaalari
 Hjalmar Krokfors (1904–1981), suomenruotsalainen opettaja ja runoilija, Viola Renvall-Krokforsin puoliso
 Iro Haarla-Krokfors (s. 1956), suomalainen jazzmuusikko, Ulf Krokforsin puoliso
 Karin Krokfors, arkkitehti
 Kristian Krokfors (s. 1952), taidemaalari ja -graafikko
 Ulf Krokfors (s. 1966), jazzbasisti, Iro Haarlan puoliso
 Viola Renvall-Krokfors (1905–1998), suomenruotsalainen opettaja ja runoilija, Hjalmar Krokforsin puoliso
Salenius

Salenius on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Armas Salenius (1887–1956), kirjakauppias, suomentaja, Johan Magnus Saleniuksen poika
 Johan Magnus Salenius (1846–1928), opettaja, historioitsija
 Kaj Salenius (1923–2016), arkkitehti
 Tauno Salenius (s. 1915), matemaatikko, professori
 Tero Salenius, näyttelijä, toimittaja
 Tuire Salenius (s. 1950), näyttelijä

Katso myös
Salonius
Salakari

Salakari tarkoittaa seuraavia:

Sukunimi

 Anton Salakari (1859–1917), suomalainen työväenliikkeen aktiivi ja sosialidemokraatti
 Mikko Salakari (s. 1972), suomalainen tenori

Muita
Salakari, Minna Canthin romaani vuodelta 1887
Salakari-sarja, Laura ja Ville Lähteenmäen kirjasarja
Vapauden henki

Vapauden henki (Le Génie de la Liberté) on ranskalaisen Auguste Dumontin tekemä veistos, joka sijaitsee Pariisissa Place de la Bastille -aukiolla olevan Colonne de Juillet -pylvään huipulla.

Ludvig Filip I päätti rakentaa 13. joulukuuta 1830 muistomerkin Heinäkuun vallankumouksen uhreille. Kuningas valitsi 1831 Place de la Bastillelle rakennattavasta Colonne de Juillet -pylväästä. Sen rakentamisen aloitti Jean-Antoine Alavoine, ja sen viimeisteli tämän yhteistyökumppani Joseph-Louis Duc. Pylvään huipulle kuningas valitsi Auguste Dumontin Vapauden henki -nimisen veistoksen. Pronssista tehty 400 cm korkea patsas valmistui 1836.

Veistos esittää maskuliinista vapauden hahmoa. Hahmo on hoikkarakenteinen, ja sen käsivarret ja siivet ovat levitetyt. Hahmo seisoo vasemman jalan varpaidensa varassa ja on ikään kuin nousemassa ilmaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Veistokset
Ranskan taide
Kelvänsaari

Kelvänsaari on Pielisen saari Lieksan kaupungin Kelvän kylässä. 449 hehtaarin kokoisella saarella asuu vakituisesti neljä ihmistä. Saarella on ennen ollut pientiloja. Nykyään saaren asukkaat elävät matkailusta.

Lähteet 

Suomen sisävesien saaret
Lieksan luonto
Armored Warfare

Armored Warfare on Obsidian Entertainmentin kehittämä taktinen ammuntapeli ja moninpeli, jonka avoin avoin beetaversio julkaistiin 8. lokakuuta 2015. Pelissä taistellaan toisia pelaajia vastaan joukkueittain (PvP) tai tekoälyä vastaan (PvE). Pelin kalusto ajoittuu 1950-luvulta nykypäivään sisältäen panssarivaunuja ja muita panssaroituja taisteluajoneuvoja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 

Vuoden 2015 videopelit
Windows-pelit
Antti Pelkola

Antti Jussi Olavi Pelkola (22. toukokuuta 1923 Hattula – 26. maaliskuuta 1982 Kirkkonummi) oli suomalainen juristi ja varatuomari, joka toimi rakennusalan palveluksessa. Hän oli Rakennuskunta Hakan toimitusjohtaja 1959–1969 ja pääjohtaja 1969–1982.

Pelkolan isä oli sahayrittäjäksi ryhtynyt entinen pienviljelijä. Pelkola kirjoitti ylioppilaaksi 1945, valmistui insinööriksi 1948 ja suoritti 1951 ylemmän oikeustutkinnon. Varatuomarin arvon hän sai 1955. Hän työskenteli 1953–1958 Maaseudun keskusrakennustoimisto Oy:n lakimiehenä ja 1957–1958 myös sen hallinnollisena johtajana, jolloin hän pääsi perehtymään rakennusalaan juristin näkökulmasta. Pelkola kutsuttiin tästä tehtävästä vuonna 1959 rakennusliike Hakan toimitusjohtajaksi. Nimike vaihtui vuonna 1969 pääjohtajaksi, minkä lisäksi hän oli vuodesta 1968 johtokunnan puheenjohtaja.

Pelkolan johtajakaudella niin sanottuun punapääomaan kuulunut, vuonna 1938 perustettu Helsingin Asuntokeskuskunta Haka kohosi yhdeksi Suomen suurimmista rakennusyhtiöstä. Yhtiön päätoimiala oli asuntorakentaminen pääkaupunkiseudulla. Haka rakensi 1960- ja 1970-luvuilla monet alueen lähiöistä, kuten Helsingin Roihuvuoren ja osin Pihlajamäen ja Kontulan, Espoon Karakallion ja Matinkylän, Vantaan Koivukylän sekä Kirkkonummen Gesterbyn. Useimmat hankkeet toteuttiin aluerakentamissopimuksilla, ja Pelkola oli kehittämässä niin sanottua kolmikantamallia, jossa rakennusliike osti maan ja rakensi, kunta kaavoitti alueen rakennusliikkeen toiveiden mukaisesti ja valtion omistama Arava antoi rahoitusta. Aravan hintasäännöstelyn piirissä olleen sosiaalisen asuntotuotannon ohella Haka laajensi 1960-luvun alussa toimintansa myös niin sanottuihin kovan rahan asuntoihin, jotka rahoitettiin kalliilla hintatasolla ilman yhteiskunnan tukea. Kun asuntorakentaminen väheni 1970-luvun öljykriisin seurauksena, yhtiö laajensi toimintansa urakoitsijana koko Suomeen ostamalla itselleen useita maakunnallisia rakennusyhtiöitä ja otti nimekseen Rakennuskunta Haka. Se lähti mukaan myös rakennusvientiä Neuvostoliittoon harjoittaneeseen yhtymään Finn-Stroihin, jossa Pelkola oli johtokunnan varapuheenjohtajana 1972–1977.

Pelkola oli mukana ideoimassa Valtakunnallisen vuokratalo-osuuskunta VVO:n perustamista vuonna 1969 ja toimi sen ensimmäisenä hallituksen puheenjohtajan kuolemaansa saakka. Hän kuului myös Asuntoreformiyhdistyksen hallitukseen vuodesta 1963 ja hänellä oli muitakin asuntopolitiikkaan liittyneitä luottamustoimia. Hän oli 1964–1965 Asuntohallituksen perustamista valmistelleen Aravan uudistamiskomitean puheenjohtaja ja 1966–1970 sisäministeriön aluerakentamisjaoston puheenjohtaja.

Pelkolan puoliso Kirsti Sauramo oli geologian professori Matti Sauramon tytär.

Lähteet 

Suomalaiset juristit
Suomalaiset yritysjohtajat‎
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 1982 kuolleet
Josh Onomah

Joshua ”Josh” Onomah (s. 27. huhtikuuta 1997 Enfield) on ghanalaisia sukujuuria omaava englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Fulhamia. Vuosina 2015–2019 hän kuului Valioliigassa pelaavan Tottenham Hotspurin miehistöön mutta pelasi kauden 2017–2018 lainasopimuksella Aston Villassa ja seuraavan kauden Sheffield Wednesdayssa Englannin mestaruussarjassa. Oikeajalkainen Onomah on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

Onomah on Tottenham Hotspurin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa tammikuussa 2015 FA Cupin ottelussa Burnley FC:tä vastaan. Eurooppa-liigassa hän teki debyyttinsä lokakuussa 2015. Valioliigadebyytti tapahtui seuraavassa kuussa Aston Villaa vastaan.

Onomah on pelannut Englannin nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2014 Onomah oli mukana voittamassa alle 17-vuotiaiden EM-kultaa Maltalla.

Saavutukset 
Maajoukkuetasolla
 Alle 17-vuotiaiden EM-kilpailut: kultaa (2015)

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Barley wine

Barley wine (ohraviini) on alen eli pintahiivaoluen tyyppi. Sille tyypillistä on korkea alkoholipitoisuus. Barley wine -nimeä käytetään panimojen vahvimmista oluista. Nimestään huolimatta barley wineilla ei ole tekemistä viinien kanssa. Se tarjoillaan tavallisesti viinilaseista. Nimitys barley wine juontaa oluen kansanomaisesta vertauksesta viiniin.

Ominaisuudet
Barley wine -oluiden korkea alkoholipitoisuus saadaan aikaan pitkällä, usean kuukauden kypsytysajalla. Kypsytysaikana tynnyreitä pyöritellään, jotta kaikki sokeri saadaan käytettyä alkoholiksi. Sen kantavierrepitoisuus on 1060–1100. Barley wineä saa sekä vaaleana että tummana. Maut ovat hyvin vaihtelevia, mutta hedelmäisyys on tyypillistä barley wine -oluille. Alkoholipitoisuus vaihtelee useimmiten 8–15 tilavuusprosentin välillä.

Lähteet

Viitteet

Oluttyypit
Kiovan Rusin seuraajavaltiot

Kiovan Rusin seuraajavaltiot olivat ruhtinaskuntia, jotka muodostuivat 1100-luvun puolessavälissä Kiovan Rusin luhistuessa keskinäisiin riitoihin ja sotiin. Ruhtinaskuntia olivat Novgorodin tasavalta, Vladimir-Suzdal, Galitsian ja Volynian ruhtinaskunta, Polatskin ruhtinaskunta, Smolenskin ruhtinaskunta, Tšernihivin ruhtinaskunta, Turaun ja Pinskin ruhtinaskunta, Muromin-Rjazanin ruhtinaskunta, Perejaslavlin ruhtinaskunta, Moskovan ruhtinaskunta. Ruhtinaskunnat vaihtelivat suuresti, mutta Moskovan ruhtinaskunnan vallatessa lisää alueita siitä tuli, viimeistään Novgorodin tasavallan luhistuttua, alueen suurin hallitsija.

Valtiollinen kehitys polveili hyvin monimutkaisesti ruhtinaskuntien kesken liittosuhteista aina keskinäisiin sotiin ja aluevaltauksiin. Sotilaallisen voiman lisäksi kehitykseen vaikuttivat sukulaisuus suhteet, naapurimaiden apu, arvovaltakysymykset, sisäinen juonittelu, riippuvuus tataarivallasta, taloudellinen kehitys sekä ruhtinaiden henkilökohtainen  taitavuus ja ominaisuudet. Venäjän ykseyden aate ei kuitenkaan koskaan kokonaan kuollut ja sitä pyrittiin hyödyntämään keskinäisessä kilpailussa ruhtinaskuntien välillä.

Novgorodissa, Pihkovassa ja useissa muissa kaupungeissa oli hallintona vapaiden miesten kokous eli vetše, joihin osallistui miehiä koko ruhtinaskunnasta. Novgorodin vapauduttua Kiovan ylivallasta, se valitsi itsenäisesti vetše kokouksella Tšernekovista mieleisen ruhtinaan Svjatoslav Olgovitšin. Vetšellä oli laajat valtaoikeudet ja Novgorodilaiset olivat hyvin ylpeitä hallintotavastaan. Se kuitenkin tuhottiin kovaotteisesti Moskovan ruhtinaskunnan alistaessa Novgorodin valtansa alle.

Kiovan Rusin ruhtinaskunnilla ei ollut yhteistä ulkopolitiikkaa ja puolustusta, jonka seurauksena mongolien hyökätessä niitä vastaan ruhtinaskunnat kukistuivat helposti vuosina 1236–1240.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Venäjän entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Päijät-Hämeen Reservipiiri

Päijät-Hämeen Reservipiiri ry. on perustettu 1.1.1995 yhdentämään Päijät-Hämeen Reserviläispiirin ja Päijät-Hämeen Reserviupseeripiirin toimintaa. Piirin puheenjohtaja valitaan kahdeksi vuodeksi kerrallaan siten, että joka toisena kautena on puheenjohtajana Päijät-Hämeen Reserviläispiirin ja joka toisena kautena Päijät-Hämeen Reserviupseeripiirin valitsema ehdokas.

Päijät-Hämeen Reserviläispiiri ry

Päijät-Hämeen Reserviläispiiri ry koostuu reserviläisyhdistyksistä ja Artjärven Reservinaliupseerit ry:stä. Se on Reserviläisliitto ry:n jäsenyhdistys. Päijät-Hämeen Reserviläispiiri ry:n suurin jäsenyhdistys on Lahden Reserviläiset ry, johon 2014 yhdistettiin Tiirismaan Reserviläiset ry.

Lahden Reserviläiset ry

Lahden Reserviläiset ry on Päijät-Hämeen suurin reserviläisyhdistys. Jäseniä on yli 400. Yhdistyksellä on erittäin aktiivista ampumatoimintaa Hälvälän ampumaradalla. Myös perinnetoiminta kunniavartioineen ja seppeleenlaskuineen on tärkeä osa yhdistyksen toimintaa.

Lahden Reserviupseerikerho ry

Lahden Reserviupseerikerho ry on Päijät-Hämeen suurin reserviupseeriyhdistys. Sillä on ampumatoimintaa sekä ikäryhmittäin myös nuorisotoimintaa sekä senioritoimintaa 60 vuotta täyttäneille. Yhdistys järjestää myös esitelmätilaisuuksia.

Reserviläis- ja reserviupseeriyhdistykset

Reserviläisliittoon kuuluvat reserviläisyhdistykset ovat usein entisiä reservin aliupseereiden yhdistyksiä.

Reserviupseeri- ja reserviläisyhdistysten majat

Sotaveteraani- ja sotainvalidiyhdistysten tapaan on myös reserviupseeri- ja reserviläisyhdistyksillä majoja kokoontumispaikkoinaan. Nykyään entiset reserviupseeri- ja reservin aliupseerimajat voivat olla kunnittain myös yhteiskäytössä.

Lähteet

Päijät-Häme
Suomen Reserviupseeriliitto
Reserviläisliitto
Siiri Louhi

Siiri Louhi, o.s. Lemberg, (1886 – 1963) oli suomalainen ammattiyhdistysvaikuttaja ja sosialidemokraatti. Konttoristina työskennellyt Louhi tuli mukaan Tampereen Työväenyhdistyksen naisosaston toimintaan jo 15-vuotiaana vuonna 1901 ja vaikutti myöhemmin muun muassa SDP:ssä sekä puolueen naisjärjestössä Suomen sosialidemokraattisessa naisliitossa.

Vuoden 1905 suurlakon aikana Louhi kuului Tampereen suurlakkokomitean valiokuntaan ja oli yksi Tampereen raatihuoneen parvekkeelta luetun ns. Punaisen julistuksen laatijoista ja allekirjoittajista. Lisäksi hän oli suurlakon yhteydessä perustetun Tampereen äänioikeuskomitean jäsen. Louhen ohella siihen kuuluivat muun muassa Alma Jokinen sekä Ellen Mäkelin. Vuonna 1917 Louhi osallistui Suomen Kauppa- ja Liiketyöntekijäin Liiton perustavaan kokoukseen Helsingin työväentalolla.

Lähteet 

Suomalaiset sosialistit
Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1963 kuolleet
Beata Szydło

Beata Maria Szydło, o.s. Kusińska (s. 15. huhtikuuta 1963) on puolalainen poliitikko. Hän on Laki ja oikeus -puolueen varapuheenjohtaja, joka johti puolueensa voittoon 2015 presidentinvaaleissa ja parlamenttivaaleissa. Szydło otti vastaan Puolan pääministerin tehtävät 16. marraskuuta 2015. Hän julkisti 9. marraskuuta 2015 hallituksensa kokoonpanon. Szydło jätti 7. joulukuuta 2017 eroilmoituksen pääministerin tehtävästä, ja hänen seuraajakseen tuli valtiovarainministerinä sekä varapääministerinä toiminut Mateusz Morawiecki. Szydłosta tuli varapääministeri. Pääministerin vaihdos oli osa hallituspaikkojen kierrätystä, jonka järjesteli  Jarosław Kaczyński, Szydłon edustaman oikeistolaisen Prawo i Sprawiedliwość -puolueen (Laki ja oikeudenmukaisuus) puheenjohtaja.

Szydło oli Gmina Brzeszczen pormestari vuosina 1998–2005. Sejmiin hän nousi Chrzanówn vaalipiiristä 25. syyskuuta 2005.

Szydło on naimisissa Edward Szydłon kanssa, ja heillä on kaksi poikaa, Tymoteusz ja Błażej.

Lähteet 
Beata Szydłon profiili Sejmin verkkosivuilla

Viitteet

Aiheesta muualla 

Viralliset sivut

Puolan pääministerit
Puolalaiset europarlamentaarikot
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Qingyuan

Qingyuan () on prefektuuritason kaupunki Kiinan Guangdongin maakunnan pohjoisosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 65 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kantonista pohjoisluoteeseen. Kaupungin väkiluku on 3,7 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 19 153 neliökilometriä.

Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Yongzhoun ja Chenzhoun, idässä Shaoguanin, etelässä Kantonin ja Foshanin, lounaassa Zhaoqingin sekä lännessä Hezhoun prefektuuritason kaupunkeihin.

Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu 8 osaan. Osat ovat (numerointi kuten oheisessa kuvassa)

Kaupunkipiirit (2)
 1. Qingcheng (清城区), 811 233 as.
 6. Qingxin (清新区), 698 811 as.
Piirikuntatason kaupungit (2)
 2. Yingde (英德市),  941 952 as.
 3. Lianzhou (连州市), 367 642 as.
Piirikunnat (2)
 4. Fogang (佛冈县), 302 906 as.
 5. Yangshan (阳山县), 356 095 as.
Autonomiset piirikunnat (2)
 7. Lianshanin zhuangien ja yaoiden autonominen piirikunta (连山壮族瑶族自治县), 90 515 as.
 8. Liannanin yaoiden autonominen piirikunta (连南瑶族自治县), 129 258 as.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Qingyuan Travel Guide  (travelchinaguide.com)
 Qingyuan Overview  (chinatravel.com)

Guangdongin kaupungit
Guangdongin prefektuurit
Radio Sandels

Radio Sandels suomalainen radiokanava, joka aloitti lähetykset lyhytaikaisilla toimiluvilla Iisalmessa 3. syyskuuta 2012. Radio Sandelsin omistaa Suomen Lähiradiot Oy. Radio aloitti toimintansa pysyvillä toimiluvilla Iisalmessa kesäkuussa 2014. Radio Sandelsille on myönnetty toimilupalaajennus 5. marraskuuta 2015 alkaen Kuopioon ja Varkauteen. Radio Sandels on lähettänyt aikaisemmin Kuopiossa väliaikaisilla luvilla. Lokakuussa 2022 Traficom myönsi Radio Sandelsille toimiluvan Haapavedelle.

Radion toimitusjohtajana toimii Reijo Glad.

Radio Sandels soittaa musiikkia monipuolisesti. Radiota kuuntelee aktiivisimmin aikuisväestö ja senioriväki.

Finnpanelin radiotutkimukseen mukaan Radio Sandels on Pohjois-Savon kuunnelluin kaupallinen radiokanava. Tutkimus on tehty ajalla joulukuu 2021- toukokuu 2022. Radio Sandelsin kuuntelijaosuus kaupallisista radioista on 24,4%. 

Radio Sandelsissa on arkisin juonnettua ohjelmaa mm. aamukattaus, kuuntelijan toiveet, päivänpuolinen ja päivä pulkassa. Viikonloppuisin Radio Sandelsin aalloilla kuunneltu ohjelma on puhelintoivekonsertti, joka lauantaisin klo 13-15.

Taajuudet 
 Iisalmi 106,3 MHz
 Kuopio 104,6 MHz
 Nilsiä 98,5 MHz
 Varkaus 90,0 MHz
 Sotkamo 107,5 Mhz
Nettiradio

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Radio Sandelsin kotisivut
 Radio Sandelsin nettiradio

Iisalmi
Kuopio
Paikallisradiot
Suomalaiset radioasemat
Varkaus
Michael O’Neill

Michael Andrew Martin O’Neill (s. 5. heinäkuuta 1969 Portadown) on pohjoisirlantilainen jalkapallovalmentaja, joka toimi vuosina 2011–2020 Pohjois-Irlannin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.

Ura pelaajana 
Pelaajana O’Neill oli hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hänen ammattilaisuransa kesti vuodesta 1984 vuoteen 2004. Uransa O’Neill aloitti Coleraine FC:ssä. Pääsarjatasolla hän pelasi kotimaansa lisäksi myös Skotlannissa ja Englannissa. Englannin 1. divisioonassa O’Neill edusti Newcastle Unitedia vuosina 1987–1989 ja Coventry Cityä vuosina 1996–1998. Englannissa hän pelasi myös 2. ja 3. divisioonassa. O’Neill lopetti uransa vuonna 2004 skotlantilaisessa Ayr Unitedissa.

O’Neill pelasi yhden ottelun Pohjois-Irlannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Pohjois-Irlannin jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi vuosina 1988–1996 31 ottelua tehden neljä maalia.

Ura valmentajana 
O’Neill aloitti päävalmentajauransa vuonna 2006 skotlantilaisen Brechin Cityn päävalmentajana. Hän toimi seuran valmentajana yli kaksi vuotta. Joulukuussa 2008 O’Neill siirtyi Irlannin liigan Shamrock Roversiin. Hän toimi seuran päävalmentajana kolmen vuoden ajan saavuttaen kaksi Irlannin mestaruutta sekä vieden seuran ensimmäisenä irlantilaisjoukkueena Eurooppa-liigaan kaudeksi 2011–2012.

Joulukuussa 2011 O’Neill siirtyi Pohjois-Irlannin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Lokakuussa 2015 Pohjois-Irlanti varmisti paikkansa ensimmäistä kertaa historiassaan EM-kilpailuihin voittaen Kreikan.

Saavutukset

Pelaajana 
Seurajoukkuetasolla
 Pohjois-Irlannin Valioliiga: 2002–2003
 Pohjois-Irlannin liigacup: 2002–2003
 Football League Trophy: 1999

Valmentajana 
Seurajoukkuetasolla
 League of Ireland Premier Division: 2010, 2011

Lähteet 

Pohjoisirlantilaiset jalkapalloilijat
Pohjoisirlantilaiset jalkapallovalmentajat
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt