joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
RPG Maker

RPG Maker (toisinaan myös RPG Tkool, ) on Enterbrainin tekemä pelinteko-ohjelmien sarja. Se on tarkoitettu pääosin tietokoneroolipelien tekemiseen. Ohjelma on suosittu työkalu dōjin/indie-videopelien tekemiseen.
Ohjelman suosio kasvoi merkittävästi 2010-luvun alkupuolella. Ohjelmalla tehtyjä pelejä on ylläpidetty muun muassa RPG Maker Network -sivustolla.

Ohjelma on julkaistu useille alustoille kuten: NEC PC-8801, NEC PC-9801, MSX2, Microsoft Windows, macOS, Linux.

RPG Maker VX Ace käyttää Ruby-kieltä kun taas RPG Maker MV käyttää JavaScript-kieltä.

Pelit 
Ohjelmalla tehtyjä merkittäviä pelejä ovat muun muassa To The Moon, LISA ja Always Sometimes Monsters.

Versiot 
RPG Maker 1995
ASCII: RPG Maker 2000
ASCII: RPG Maker 2003 (Paranneltu 2000)
Enterbrain: RPG Maker XP 
Enterbrain: RPG Maker 3D (Julkaistu japaniksi ja ranskaksi)
Enterbrain: RPG Maker VX (Julkaistu japaniksi, epävirallisesti käännetty myös englanniksi)
Enterbrain: RPG Maker VX Ace
Degica: RPG Maker MV
Degica: RPG Maker MZ (2020, Steam)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kotisivut 
 Virallinen kotisivu 
 RPG Maker Network 

Pelinteko-ohjelmat
FK AS Trenčín

Futbalový Klub Asociácia športov Trenčín, usein FK AS Trenčín tai AS Trenčín,on jalkapalloseura Trenčínin kaupungista, Luoteis-Slovakiasta. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Fortuna ligassa. Slovakian mestaruuden Trenčín on voittanut kausilla 2014–2015 ja 2015–2016. Slovakian Cupin seura on voittanut 2014–2015 ja 2015–2016.

Lähteet

Slovakialaiset jalkapalloseurat
Vuonna 1992 perustetut urheiluseurat
Bartolini Pickups and Electronics

Bartolini Pickups and Electronics on yhdysvaltalainen sähkömagneettisia mikrofoneja valmistava yritys. Bartolini valmistaa sekä aktiivisia että passiivisia mikrofoneja, etuvahvistimia ja EQ-moduleita.

Yhtiön perusti Bill Bartolini Kaliforniassa vuonna 1973.

Bartolinin mikrofoneja saa useiden valmistajien soittimissa valmiiksi asennettuina, ja Ibanez käyttää niitä keskihintaisissa bassokitaroissaan.

Yhdysvaltalaiset teollisuusyritykset
Instant Clarity

Instant Clarity on Michael Kisken ensimmäinen sooloalbumi, se julkaistiin vuonna 1996 levymerkillä Raw Power.

Kappaleet 
 Be True to Yourself
 The Calling
 Somebody Somewhere
 Burned Out
 New Horizons
 Hunted
 Always
 Thanx A Lot!
 Time's Passing By
 So Sick
 Do I Remember A Life?

Lähteet 

Vuoden 1996 esikoisalbumit
Michael Kisken albumit
SupaRed

SupaRed on samannimisen yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Noise Records.

Kappaleet 
 Reconsider
 Can I Know How?
 Let's Be Heroes
 He Pretends
 Freak-Away
 Hey
 Boilingpoints of No Reburn
 Ride On
 Hackneyed
 That's Why
 A Bit of Her
 Overrated
 Dancers Bug
 Turn It

Kokoonpano 
 Michael Kiske – laulu, kitara
 Sandro Giampietro – kitara
 Aldo Harms – basso
 Jurgen Spiegel – rummut

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2003 albumit
Michael Kisken albumit
I1 Super Series

i1 Super Series (tunnetaan myös nimellä Indian Racing League) on vuonna 2011 perustettu intialainen kilpa-autosarja. Sarjan oli tarkoitus käynnistyä tammikuussa 2012, mutta sitä lykättiin vuoteen 2013. Lopulta sarjaa ei ajettu ollenkaan.

Sarjassa oli tarkoitus ajaa Radical Sportscarsin SR3 -urheiluautoilla, jotka kiihtyvät nollasta sataan kolmessa sekunnissa.

Kausi 2012 
Kaudella 2012 sarjassa olisi ollut mukana seuraavat kuljettajat.

Aiheesta muualla 
 Kotisivut
 Kuvia

Autourheilusarjat
Finska Veckobladet

Finska Veckobladet oli Helsingissä vuosina 1887–1888 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

Anna Edelheimin julkaisema ja toimittama Finska Veckobladet oli vapaakirkollisten piirien äänenkannattaja. Sen taustavoimiin kuuluivat muun muassa Edvard Björkenheim ja F. W. Lönnbeck. Lehti käsitteli etupäässä hengellisiä kysymyksiä, mutta sisälsi myös uutisia ja muuta aineistoa. Levikiltään pieni Finska Veckobladet lakkasi vuoden 1888 lopussa. Sen rinnalle perustettu Suomen Viikkolehti jatkaa yhä ilmestymistään.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Finska Veckobladet digitoituna kansalliskirjastossa

Helsingin media
Ilmestymästä lakanneet suomalaiset ruotsinkieliset sanomalehdet
Suomalaiset uskonnolliset sanomalehdet
Suomen Vapaakirkko
Ranto

Ranto voi tarkoittaa:

 Esko Ranto (s. 1957), urheiluvaikuttaja, poliitikko ja yritysjohtaja
 Juho Ranto (s. 1987), pesäpalloilija
 Kirsi Ranto (s. 1978), laulaja-lauluntekijä, vuoden 1998 tangokuningatar
Jalander

Jalander voi tarkoittaa:

 Bruno Jalander (1872–1966), kenraalimajuri
 F. V. Jalander (1844–1890), lennätinpäällikkö, hovineuvos ja sanomalehtimies
 Y. W. Jalander (1874–1955), apteekkari
 Ywe Jalander (1934–2006), elokuvaohjaaja ja kriitikko
Place Vendome (albumi)

Place Vendome on samannimisen yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Frontiers Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Michael Kiske – laulu
 Uwe Reitenauer – kitara
 Dennis Ward – basso
 Kosta Zafiriou – rummut
 Gunther Werno – koskettimet

Lähteet 

Vuoden 2005 albumit
Place Vendomen albumit
Streets of Fire (albumi)

Streets of Fire on Place Vendomen toinen albumi, se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Frontiers Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Michael Kiske – laulu
 Uwe Reitenauer – kitara
 Dennis Ward – basso
 Kosta Zafiriou – rummut
 Gunther Werno – koskettimet

Lähteet 

Vuoden 2009 albumit
Place Vendomen albumit
Thunder in the Distance


Thunder in the Distance on Place Vendomen kolmas albumi, se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Frontiers Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Michael Kiske – laulu
 Uwe Reitenauer – kitara
 Dennis Ward – basso
 Dirk Bruinenberg – rummut
 Gunther Werno – koskettimet

Arvostelut 
 Melodic: 
 Sea of Tranquility:

Lähteet 

Vuoden 2013 albumit
Place Vendomen albumit
Close to the Sun


Close to the Sun on Place Vendomen neljäs albumi, se julkaistiin vuonna 2017 levymerkillä Frontiers Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Michael Kiske – laulu
 Uwe Reitenauer – kitara
 Dennis Ward – basso
 Dirk Bruinenberg – rummut
 Gunther Werno – koskettimet

Arvostelut 
 DangerDog: 
 Sea of Tranquility:

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit
Place Vendomen albumit
Andreas Seidl

Andreas Seidl (s. 6. tammikuuta 1976 Passau) on saksalainen McLarenin Formula 1 -tallin nykyinen tallipäällikkö. Seidl aloitti tehtävässään kaudella 2019.

Aiemmin Seidl on työkennellyt Formula 1:sissä BMW Sauberilla ja DTM -sarjassa BMW:llä. Seidl oli aiemmin myös FIA World Endurance Championship -sarjassa kilpailleen Porsche Team -tallin tallipäällikkö.

Lähteet 

Saksalaiset urheiluvaikuttajat
Formula 1 -tallipäälliköt
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Naisten Liiga -kausi 2017

Naisten Liiga -kausi 2017 oli vuonna 2006 perustetun Naisten Liigan 11. kausi ja kaikkiaan 47. kerta, jolloin jalkapallon naisten Suomen mestaruus ratkaistiin. Kauteen lähdettäessä hallitseva mestari oli PK-35 Vantaa ja sarjanousijoita GBK sekä JyPK.

Vuonna 2017 Suomen mestaruuden voitti FC Honka, jolle mestaruus oli kaikkien aikojen neljäs. Naisten Ykköseen putosi GBK ja liigaan nousi TiPS.

Sarjajärjestelmä 
Naisten Liigan kausi 2017 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena alkusarjana, jonka jälkeen kuusi parasta jatkoivat ylemmässä loppusarjassa ja neljä huonointa alemmassa loppusarjassa. Ylempi loppusarja pelattiin yksinkertaisena ja alempi kaksinkertaisena, niin että alkusarjan pisteet lasketiin mukaan molemmissa sarjoissa. Alemman loppusarjan neljänneksi sijoittunut putosi Naisten Ykköseen kaudeksi 2018 ja kolmas karsi liigapaikastaan Ykkösen toiseksi sijoittuneen kanssa.

Joukkueet

Sarjataulukot

Runkosarja

Yläloppusarja

Alaloppusarja 

 

GBK putosi Naisten Ykköseen.

Liigakarsinta 

ONS säilyi Naisten Liigassa yhteismaalein 5–2.

Parhaat maalintekijät

Kuukauden pelaajat 
Naisten Liigan kuukauden pelaajan valitsee Jalkapallon Pelaajayhdistys.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Naisten Liigan kotisivut

Kansallinen liiga -kaudet
Jalkapallosarjojen kausi 2016–2017/2017
Vyötä kupeesi ja tule!


Vyötä kupeesi ja tule! on Joose Keskitalon kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 15. helmikuuta 2012 levymerkillä Helmi Levyt. Se on viimeinen Kolmas Maailmanpalo -taustayhtyeen kanssa tehty albumi, jonka julkaisun jälkeen yhtye hajosi. Albumi on sävyltään alakuloinen ja haikea teos.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 49, mutta nousi seuraavalla listaviikolla sijalle 23. Albumi pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa. Äänilevyjen erikoisliike Levy-Eskot valitsi albumin kuukauden albumiksi maaliskuussa 2012.

Vastaanotto 

Albumi sai hyvän vastaanoton. Desibelin Heikki Väliniemi sanoi Keskitalon saattavansa kuulijansa hypnoosiin groteskilla ilmaisullaan, sortumatta kuitenkaan paatokselliseen shokeeraamiseen lakonisen ja karismaattisen tulkintatapansa ansiosta. Kansan Raamattuseuran arvioija antoi albumille neljä tähteä viidestä sekä kehotti kuuntelijaa ”haistattamaan huilut omille ennakkoluuloilleen" ja antamaan Keskitalolle tilaisuus. Verkkomedia Nuorgamin Joonas Kuisma piti albumia ensikuuntelulla vieraannuttavana ja karkoittavana, mutta lunastavan odotukset ajan kanssa. Hän antoi albumille arvosanan 84/100, vaikka piti sitä Keskitalon korpuksenomaisen laajaan tuotantoon verraten heikompana, silti ainutlaatuisena kokonaisuutena. Rumban Annastiina Airaksinen piti albumia keskittymistä vaativana albumina. Hän kuvaili Keskitaloa helposti lähestyttäväksi ja turvalliseksi artistiksi, joka osaa ajoittain myös ärsyttää laahauksellaan sekä kappaleiden tarttumapinnan olemattomuudella. Soundin Antti Luukkanen piti albumia pettymyksenä, mutta antoi tästä huolimatta albumille neljä tähteä viidestä suhteettomien odotusten valossa.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Joose Keskitalo, ellei toisin mainittu.

Kokoonpano 

 Joose Keskitalo – laulu (kappale 2), kitara (kappale 2), haitari (kappale 2), melodika (kappale 7), sormipiano (kappale 4)
 Mikko Kankaanpää – kitara (kappale 4), piano (kappale 4), haitari (kappale 5), rummut (kappale 6)
 Marko Roininen – bassorumpu (kappale 3)
 Arwi Lind – laulu (kappale 2), basso (kappale 6), rummut (kappale 2), torvi (kappale 4), sormipiano (kappale 2)
 Petri Alanko – laulu (kappale 4), kitara (kappale 6), basso (kappale 4), viulu (kappale 4)
 Hanna-Reetta Keskitalo – piano (kappale 7)
 Jari Paukkunen – piano (kappale 2), harmoni (kappaleet 3 ja 4)
 Erno Haukkala – pasuuna (kappale 3), tuuba (kappaleet 4 ja 10)
 The Bad Ass Brass Band – vaskipuhaltimet (kappale 10)

Tuotanto 
 Joose Keskitalo – äänittäjä, miksaaja
 Petri Alanko – miksaaja
 Esa Santonen – masteroija
 Hanna-Reetta Keskitalo – grafiikka

Lähteet 

Vuoden 2012 albumit
Joose Keskitalon albumit
Hovinen

Hovinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Miro Hovinen (s. 1992), jääkiekkopuolustaja
 Niko Hovinen (s. 1988), jääkiekkomaalivahti
 Safa Hovinen (s. 1987), graafinen suunnittelija ja toimitusjohtaja
 Seppo Hovinen (s. 1951), keihäänheittäjä
 Ulla Hovinen (s. 1957), kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä
Saga Andersson

Saga Viola Andersson (s. 30. maaliskuuta 2000 Vantaa) on suomalainen seiväshyppääjä, joka edustaa Esbo IF:ää. Häntä valmentaa hänen isänsä Björn Andersson.

Andersson sijoittui Tbilisin alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016 neljänneksi tuloksella 395. Hän oli neljäs myös Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 tuloksella 405. Tampereen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 420. Hän jäi Boråsin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailujen 2019 loppukilpailussa ilman tulosta. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa 2021 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 425.

Andersson on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2017 lähtien. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kahdesti toiseksi niin ulko- kuin sisäratamaaotteluissakin. Hän kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Eugenen MM-kilpailuissa 2022 ja jäi karsintaan tuloksella 435 cm. Hän karsiutui loppukilpailussa samana vuonna myös Münchenin EM-kilpailuissa.

Andersson sai pronssia Jyväskylän Kalevan kisoissa 2018 tuloksella 425 cm, Turun Kalevan kisoissa 2020 tuloksella 404 cm, Tampereen Kalevan kisoissa 2021 tuloksella 431 cm ja Joensuussa 2022 tuloksella 425 cm. Sisäratojen SM-kilpailuissa Jyväskylässä 2017 hän voitti kultaa ylitettyään 423 cm ja Helsingissä 2018 hypäten sisäratojen ennätyksensä 440 cm. Vuoden 2021 kilpailuissa hän oli hopealla. Hän voitti sisäratojen Suomen-mestaruuden Kuopiossa 2022 tuloksella 418 cm. 

Andersson hyppäsi ennätyksekseen 445 cm Sipoossa 6. kesäkuuta 2022.

Myös Saga Anderssonin sisko Silja Andersson on seiväshyppääjä.

Lähteet 

Suomalaiset seiväshyppääjät
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Lucifer (televisiosarja)

Lucifer on yhdysvaltalainen draamakomediasarja, jonka on luonut Tom Kapinos. Sen esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa Foxin kanavalla 25. tammikuuta 2016. Toukokuusta 2019 asti sarjaa on esittänyt suoratoistopalvelu Netflix.

Sarjan kolmannen kauden finaalijakso esitettiin 14. toukokuuta 2018. Foxin lopetettua sarjan kolmanteen kauteen esitettiin kaksi neljättä kautta varten jo kuvattua jaksoa 28. toukokuuta 2018. Netflix kertoi kesäkuussa 2018 hankkineen sarjan esitysoikeudet, jonka myötä se sai neljännen kauden. Sarjan viidennen kauden ensimmäinen osa julkaistiin 21. elokuuta 2020.

Sarjan päähenkilö Lucifer Morningstar perustuu Neil Gaimanin, Sam Kiethin ja Mike Dringenbergin luomaan hahmoon The Sandman -sarjakuvassa, sekä sen DC Comicsin luomaan sisarkustantaja Vertigon sarjakuviin.

Näyttelijät

Tuotanto 
Vuoden 2014 syyskuussa kerrottiin DC:n ja Foxin suunnittelevan The Sandman -hahmoon perustuvaa televisiosarjaa. Seuraavan vuoden helmikuussa Luciferin päärooliin valittiin Tom Ellis ja pilottijakson käsikirjoittajaksi Tom Kapinos.

Mazikeenin rooliin valittiin ensin Lina Esco, mutta hänet korvasi jo pilottijaksossa Lesley-Ann Brandt.

Toukokuussa 2015 Fox tilasi 13–osaisen ensimmäisen kauden. Fox vahvisti tilanneensa toisen kauden kesällä 2016 ja kolmannen kauden tammikuussa 2017.

Fox ilmoitti toukokuussa 2018 sarjan lopettamisesta kolmannen kauden jälkeen. Hieman myöhemmin kerrottiin, että sarjan neljättä kautta varten on jo kuvattu kaksi nk. stand alone -jaksoa, jotka esitetään 28. toukokuuta 2018 Foxin kanavalla. Suomessa jaksot näyttää Netflix.

Foxin lopettamispäätöksen jälkeen sarjaa tuottava Warner Bros. TV etsi uutta esittäjää sarjalle fanien suuren halun myötä. Netflix kertoi kesäkuussa 2018 saaneen sarjan esitysoikeudet, joka tarkoittaa Luciferin saavan neljännen tuotantokauden.

Neljäs kausi koostuu kymmenestä jaksosta, joiden kuvaaminen alkoi elokuussa 2018. Netflix julkaisi neljännen kauden toukokuussa 2019.

Tuotantokaudet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut 
 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Yhdysvaltalaiset toimintasarjat
Foxin televisio-ohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
Netflix-alkuperäissarjat
Allonen

Allonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Assi Koivisto-Allonen (s. 1957), ekonomi, Access Partners Oy:n toimitusjohtaja, Heikki Allosen puoliso, Mauno ja Tellervo Koiviston tytär
 Heikki Allonen (s. 1954), diplomi-insinööri, Patrian toimitusjohtaja 2008–2016
 Laura Allonen (s. 1990), tanssija–näyttelijä
 Päivi Allonen (s. 1972), kuvataiteilija
Nakukymppi

Nakukymppi on leikkimuotoinen juoksutapahtuma, jonka tarkoituksena on nimensä mukaisesti juosta 10 kilometrin matka alastomana. Se juostaan Padasjoen kunnassa Päijät-Hämeen maakunnassa. Tapahtuma on vuosittainen ja juostaan ennen juhannusta. Ensimmäinen Nakukymppi juostiin vuonna 2003. Tapahtuman mottona on "luonnollisena liikkuen luonnossa".

Nakukympin sääntöjen mukaan osanottajat saavat pukea ylleen vain kengät, sukat ja päähineen. Naisille ovat myös rintaliivit sallitut. Juoksu tapahtuu metsässä ja sen jälkeen osallistujille tarjotaan sauna. Osallistuminen on ilmaista. Jokainen osallistuja saa kunniakirjan ja kolme nopeinta naista ja miestä palkitaan. Juoksun on ideoinut ja sen järjestää Aarne Heino. Juoksun suosio on kasvanut vuosi vuodelta. Vuonna 2017 juoksuun osallistui 119 juoksijaa viidestä maasta, Suomesta, Venäjältä, Sveitsistä, Saksasta ja Ranskasta.  Vuonna 2017 juostiin ensimmäistä kertaa myös Nakumaratoni. Tapahtuma on saanut runsaasti julkisuutta ympäri maailman ja sitä on oltu kuvaamassa muun muassa Japanista saakka.

Nakukympin voittajat 

 2012 – Perttu Mainio ja Jaana Pietilä
 2013 – Markus Karlsson ja Anu Mustajoki
 2015 – Robert Sprinkel ja Olga Sokolova
 2016 – Tomi Halme ja Carolin Sunig
 2018 – Timo Ruohoalho ja Elena Scoblina (Venäjä)

Nakumaratonin voittaja 

 2017 – Janek Oblikas (Viro)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Juoksun kotisivut

Juoksu
Suomen urheilutapahtumat
Padasjoki
Monacon valtioministeri

Monacon valtioministeri () on Monacon hallituksen päämies, jonka nimittää Monacon ruhtinas. Valtioministeri toimii Monacon ruhtinaan alaisuudessa. Valtioministerin toimivaltaan kuuluu lähinnä Monacon ulkosuhteista vastaavan hallituksen johtaminen. Monacon ruhtinaan edustajana valtionministeri ohjaa myös toimeenpanovaltaa, komentaa Monacon poliisi voimia ja armeijaa sekä  johtaa (veto-oikeudella) Monacon valtioneuvoston hallitusta.

Historia
Monacon valtioministerin virka perustettiin vuonna 1911 Monacon perustuslain hyväksymisen myötä. Vuoden 2002 perustuslain tarkistamiseen asti valtioministerin täytyi olla Ranskan kansalainen, joka valittiin useista Ranskan hallituksen ehdokkaista. Vuodesta 2002 lähtien valtioministeri voi olla joko ranskalainen tai monacolainen ja hänet valitsee ja nimitetään ruhtinaan toimesta hänen kuultuaan asiasta ensin Ranskan hallituksen kantaa. Valtioministeri on poliittisesti sitoutumaton virkamies.

Luettelo
Itä-Etelämanner

Itä-Etelämanner eli Itäinen Etelämanner on toinen Etelämantereen perinteisesti jaotelluista alueista. Se on alueista suurempi, käsittäen noin kaksi kolmasosaa mantereen pinta-alasta, ja sijaitsee suurimmaksi osaksi itäisellä pallonpuoliskolla. Länsi-Etelämantereesta sen erottavat Transantarktiset vuoret.

Länsi-Etelämanner on Itä-Etelämannerta alavampaa; keskikorkeus lännessä on 1 800 metriä, idässä 3 000 metriä. Länsi-Etelämantereen uskotaan lämpenevän ilmastonmuutoksen vaikutuksesta itäosaa nopeammin, joka taas on jopa jäähtynyt maapallon keskilämpötilan noususta huolimatta.

Katso myös 
 Länsi-Etelämanner

Lähteet 

Etelämanner
Toyota JZ -moottori

Toyota JZ-moottorit ovat Japanilaisen Toyotan valmistamia bensiinikäyttöisiä 24-venttiilisiä I6-moottoreita. JZ-sarja korvasi M-sarjan moottorit. Iskutilavuudet ovat 2,5 ja 3,0 litraa ja koneissa käytetään DOHC venttiilikoneistoja.

1JZ 
1JZ on 2,5l (2492 cc) versio moottorista ja oli tuotannossa vuosina 1990-2007. Sylinterin halkaisija oli 86 mm ja iskunpituus 71,5 mm.

1JZ-GE 
(1990–1995) 1JZ-GE: teho 170 PS (125 kW; 168 hp) @6000 rpm ja vääntö 235 Nm @4800 rpm. 
(1995->) 1JZ-GE: teho 200 PS (147 kW; 197 hp) @6000 rpm ja vääntö 251 Nm @4000 rpm.

1JZ-GTE 
Käyttökohteet:
 Toyota Chaser/Cresta/Mark II Tourer V (JZX81, JZX90, JZX100, JZX110)
 Toyota Soarer (JZZ30)
 Toyota Supra MK III (JZA70)
 Toyota Verossa
 Toyota Crown (JZS170)
 Toyota Mark II Blit

1JZ-FSE 
Moottoria myytiin ainoastaan Japanin markkinoilla. Moottori on pitkälti sama kuin GE, mutta sen joka versiossa on VVT-i ym. parannuksia. Moottoria käytettiin hybridiautoissa eli sähkömoottorin parina.

2JZ 
2JZ on 3,0l (2997 cc) versio moottorista ja on ollut tuotannossa vuodesta 1991. Sylinterin halkaisija on 86 mm ja iskunpituus 86 mm.

2JZ-GE 
Käyttökohteet:
 Toyota Altezza AS300/Lexus IS300
 Toyota Aristo/Lexus GS300
 Toyota Crown/Toyota Crown Majesta
 Toyota Mark II
 Toyota Chaser
 Toyota Cresta
 Toyota Progres
 Toyota Soarer / Lexus SC 300
 Toyota Supra

2JZ-GTE 
Käyttökohteet:
 Toyota Aristo 3.0V
 Toyota Aristo V300
 Toyota Supra RZ/Turbo

2JZ-FSE

Lähteet

Toyota
Toyota UZ -moottori

Toyota UZ-moottorit ovat Japanilaisen Toyotan valmistamia bensiinikäyttöisiä 32-venttiilisiä V8-moottoreita. Iskutilavuudet ovat 4,0, 4,3 ja 4,7 litraa ja koneissa käytetään DOHC venttiilikoneistoja. Moottoreita on valmistettu vuosina 1989-2013.

1UZ-FE
1UZ-FE on 4,0l (3969 cc) versio moottorista. Sylinterin halkaisija on 87,5 mm ja iskunpituus 82,5 mm.

Käyttökohteet:
 1989–2000 Lexus LS 400/Toyota Celsior
 1989–2002 Toyota Crown/Toyota Crown Majesta
 1991–2000 Lexus SC 400/Toyota Soarer
 1992–2000 Lexus GS 400/Toyota Aristo
 Toyota MR2 Le Mans auto

2UZ-FE
2UZ-FE on 4,7l (4663 cc) versio moottorista. Sylinterin halkaisija on 94 mm ja iskunpituus 84 mm.
Käyttökohteet:
 2003–2004 Lexus GX 470
 1998–2005 Lexus LX 470
 1998–2005 Toyota Land Cruiser
 2003–2004 Toyota 4Runner
 2000–2004 Toyota Tundra
 2001–2004 Toyota Sequoia

3UZ-FE
3UZ-FE on 4,3l (4292 cc) versio moottorista. Sylinterin halkaisija on 91 mm ja iskunpituus 82,5 mm.
Käyttökohteet:
 Lexus LS 430
 Lexus GS 430
 Lexus SC 430/Toyota Soarer
 Toyota Crown Majesta
 Super GT
 Toyota Supra GT500 kilpa-auto
 2006-2008 Lexus SC 430 GT500 kilpa-auto

Lähteet

Toyota
Audi Sport Team Joest

Audi Sport Team Joest (aiemmin Joest Racing) on saksalainen autourheilutalli, jonka perusti Reinhold Joest vuonna 1978.

Talli kilpaili FIA World Endurance Championship -sarjassa vuosina 2012–2016 LMP1-luokassa. Talli voitti valmistajien sekä kuljettajien mestaruudet 2012–2013.

26. lokakuuta 2016 Audi ilmoitti lopettavansa kilpailemisen WEC -sarjassa kauden päätteeksi ja keskittyvänsä jatkossa enemmän Formula E -sarjaan.

Tulokset

Henkilökunta 
  Reinhold Joest
  Wolfgang Ullrich
  Ralf Jüttner
  Dieter Gass
  Leena Gade

Aiheesta muualla 
 Tallin kotisivut 

Saksalaiset autourheilutallit
FIA World Endurance Championship -tallit
Audi
Patrick Bateman

Patrick Bateman on kuvitteellinen hahmo, joka on Bret Easton Ellisin romaanin Amerikan Psyko sekä siitä tehdyn elokuvan Amerikan psyko protagonisti ja kertoja. Hän on varakas, materialistinen investointipankkiiri, joka elää kaksoiselämää sarjamurhaajana New Yorkissa. Bateman on esiintynyt ohimennen myös muissa Ellisin romaaneissa.

Lähteet

Kuvitteelliset kannibaalit
Kuvitteelliset psykopaatit
Kuvitteelliset rikolliset
Kuvitteelliset sarjamurhaajat
Kenian siirtomaa ja protektoraatti

Kenian siirtomaa ja protektoraatti () oli osa brittiläistä imperiumia vuodesta 1920 vuoteen 1963. Se perustettiin, kun Itä-Afrikan protektoraatti muutettiin Britannian kruununsiirtomaaksi vuonna 1920.

11. kesäkuuta 1920 Britannia yhdisti aikaisemman Itä-Afrikan protektoraatin alueet yhteen, lukuun ottamatta niitä protektoraatin osia, joita Sansibarin sulttaani hallitsi yksinvaltiaana. Niistä entisen Itä-Afrikan protektoraatin alueista, joita ei oltu yhdistetty, muodostettiin protektoraatti 13. elokuuta 1920.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Afrikassa
Kenian historia
Australia kesäolympialaisissa 2012

Australia osallistui Lontoossa järjestettyihin XXX olympiadin kisoihin.
Australia on osallistunut kaikkiin modernin aikakauden olympiakisoihin. Australian olympiakomitea sai lähetettyä kilpailuihin 410 urheilijaa jotka osallistuvat 23 eri urheilulajiin.
 
Avajaisissa maan lipunkantajana toimi Lauren Jackson ja päättäjäisissä Malcolm Page. 

Australia sai Lontoosta yhteensä 35 mitalia joista 8 oli kultamitaleita, 15 hopeamitalia ja 12 pronssimitalia. Australian mitalimäärä oli heikoin sitten Kesäolympialaisten 1992. Mitaleista 10 tuli uimareille eri lajeissa, 6 pyöräilystä, 5 soutamisesta, ja neljä purjehtimisesta. Yhdeksän Australian urheilijaa voitti useampia olympiamitaleja. Ensimmäistä kertaa sitten vuoden 2000 kesäolympialaisten Australian joukkue ei onnistunut voittamaan kultaa soudusta. Muita merkittäviä olympiaurheilijoita maalle olivat Malcolm Page, ja aitajuoksija Sally Page.

Lähteet 

Australia olympialaisissa
Valtiot kesäolympialaisissa 2012
Prevent 360

Prevent 360 Turvallisuuspalvelut Oy oli suomalainen turvallisuusalan palveluita tarjoava yritys, joka yhdistyi Avarn Securityn kanssa.

Työntekijöitä yrityksellä oli noin 1 400 ja liikevaihto vuonna 2016 oli 60 694 000 euroa. Omistaja oli suomalainen pääomasijoittaja Intera Partners, joka hallinnoi kolmen rahaston kautta 600 miljoonan euron sijoitusvarallisuutta. 

Prevent 360:n pääkonttori sijaitsi Espoossa Tontunmäessä ja vt. toimitusjohtajana toimi Hannu Kankkunen.

Historia 
Prevent 360 syntyi vuoden 2017 alussa, kun Intera Partnersin hallinnoimat rahastot ostivat ISS Security Oy:n.

Palvelut 
Prevent 360:n tarjoamia palveluita ovat muun muassa vartiointipalvelut, turvatekniikka, etävalvontapalvelut ja hälytyskeskuspalvelut.

Lähteet 

Suomalaiset yritykset
Turvallisuus
Hapoel Be’er Sheva FC

Hapoel Be’er Sheva FC () on jalkapalloseura Beerseban kaupungista. Seura pelaa Ligat ha’Alssa, Israelin korkeimmalla sarjatasolla. Maansa mestaruuden se on voittanut neljästi: 1974–75, 1975–76, 2015–16 ja 2016–17.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Israelilaiset jalkapalloseurat
Fredrik II (Badenin suurherttua)

Fredrik II (; 9. heinäkuuta 1857 Karlsruhe – 9. elokuuta 1928 Badenweiler) oli viimeinen Badenin suurherttua (1907–1918). Hän oli suurherttua Fredrik I:n poika ja Saksan valtakunnankansleri Maximilian von Badenin serkku.

Fredrik II:stä tuli suurherttua isänsä kuoltua 28. syyskuuta 1907 ja luopui kruunusta 22. marraskuuta 1918.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuonna 1857 syntyneet
Vuonna 1928 kuolleet
Kuninkaalliset
WannaCry

WannaCry (myös WannaCryptOr 2.0 tai Wcrypt) on vuoden 2017 toukokuussa voimakkaasti Windows-käyttöjärjestelmää käyttävissä koneissa levinnyt kiristyshaittaohjelma, joka leviää matona. Se levisi erityisesti Windows XP:tä käyttäviin koneisiin. WannaCry oli saastuttanut 15. toukokuuta 2017 mennessä noin 200 000 tietokonetta, mutta aamupäivään mennessä uhreista vain 150 oli maksanut bitcoineina maksettaviksi vaaditut 300 dollarin lunnaat. Maantieteellisesti WannaCry iski pahasti Aasiaan. Suomessa Viestintävirasto rekisteröi vajaat sata IP-osoitetta, joissa WannaCry käynnistyi. WannaCryn koodista on löydetty yhtäläisyyksiä Pohjois-Koreaan liitettyn Lazarus-ryhmän tekemään Contopee-haittaohjelmaan.

Lähteet 

Tietokonemadot
Jussi Vesanen

Jussi Vesanen (s. 22. heinäkuuta 1952 Pori) on suomalainen kuvataiteilija. Hänet tunnetaan impressionistisena luontokuvittajana ja uusien tyylien kokeilijana. Vesanen käyttää öljyväritöiden luomisessa palettiveitsitekniikkaa, mitä hän kehittänyt 1990-luvun alkupuolelta asti. Vesasen Ateljee sijaitsee Ulvilassa.

Vesasen kuvataiteilijan ura alkoi 1960-luvulla, jolloin hän otti ensimmäisiä piirustuskursseja. Tämän jälkeen hän opiskeli Porin piirustuskoulussa (1967–1969). Vesanen on toiminut myös maalauksen opettajana Porin kansalaisopistossa (1980-1982). Lisäksi Vesanen on tehnyt uransa aikana useita opintomatkoja ulkomailla: 1969, 1979 ja 1981 Leningradissa, 1978 Göteborgissa ja 1980 Tukholmassa.

Vesanen on uransa aikana pitänyt kymmeniä taidenäyttelyitä niin Suomessa kuin ulkomaillakin. Näistä tunnetuimpia ovat muiden muassa kutsunäyttelyt Göteborg (1978), Antwerpen (1997) ja Bryssel (2007). Lisäksi Vesasen teoksia on lukuisissa ulkomaisissa kokoelmissa kuten; Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa, Belgiassa ja Ranskassa.

Lähteet

Elävät henkilöt
Vuonna 1952 syntyneet
Suomalaiset taidemaalarit
Despacito

”Despacito” () on puertoricolaisen laulajan Luis Fonsin kappale, jolla vierailee Daddy Yankee. Kappale julkaistiin 13. tammikuuta 2017 ensimmäisenä singlenä Luis Fonsin myöhemmin ilmestyvältä albumilta. Espanjankielisestä kappaleesta on julkaistu myös Justin Bieberin osittain englanniksi laulama versio.

”Despacito” nousi Yhdysvaltojen Billboard Hot 100 -listan ykköseksi toukokuussa 2017 ja piti paikkansa kuudentoista viikon ajan, mikä tuolloin sivusi ennätystä Billboardin pitkäaikaisimpana listaykkösenä. Heinäkuussa kappaleesta tuli kaikkien aikojen striimatuin kappale, kun se oli kerännyt puolessa vuodessa 4,6 miljardia soittokertaa suurimmissa musiikin suoratoistopalveluissa. Kappaleen musiikkivideo ilmestyi tammikuussa 2017 ja saman vuoden elokuussa  siitä tuli YouTuben katsotuin video kolmella miljardilla katselukerralla, ja sittemmin video on kerännyt yli seitsemän miljardia katsojaa. Despacito menetti YouTuben katsotuimman videon tittelin 2.11.2020 lasten musiikkivideo Baby Shark Dancelle.

Musiikkivideo 
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 12. tammikuuta 2017. Video keräsi kolmessa kuukaudessa (97 päivässä) miljardi katsomiskertaa, ja se oli Adelen Hello-videon jälkeen YouTuben toiseksi nopeiten miljardin katsojan rajan rikkonut musiikkivideo. Kesäkuussa video ylitti kahden miljardin katsojan rajapyykin, mikä oli uusi nopeusennätys. Despacito oli 4. elokuuta 2017 - 2. marraskuuta 2020 YouTuben katsotuin video ja ensimmäinen video joka keräsi kolme miljardia katselukertaa. 11. lokakuuta 2017 musiikkivideo saavutti neljä miljardia näyttökertaa. Videolla esiintyy muun muassa vuoden 2006 Miss Universum Zuleyka Rivera.

Listasijoituksia 
Helmikuussa 2017 ”Despacito” nousi Yhdysvaltojen viralliselle singlelistalle, kun se debytoi Billboard Hot 100 -listan sijalla 88 ja nousi myöhemmin sijalle 44. Huhtikuussa kappaleesta julkaistiin Justin Bieberin remix-versio, jossa Bieber laulaa osan laulusta englanniksi, ja uusi versio nousi toukokuussa listaykköseksi. ”Despacito” oli ensimmäinen pääasiassa espanjankielinen kappale Billboardin listakärjessä yli 20 vuoteen. Edellinen espanjankielinen single kärkipaikalla oli Los del Ríon kappale ”Macarena” vuonna 1996 – tosin tuolloinkin ykkössijaan tarvittiin versio, jossa osa kappaleesta laulettiin englanniksi.

Suomessa kappale debytoi maaliskuussa 2017 Suomen virallisen latauslistan sijalla 10 ja nousi heinäkuussa latauslistan ykköseksi. Justin Bieberin remix-versio sijoittui listaykköseksi sekä latauslistalla että Suomen virallisella singlelistalla.

Justin Bieberin remix

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kappaleen virallinen musiikkivideo YouTubessa

Vuoden 2017 kappaleet
Puertoricolaiset musiikkikappaleet
Latinopopkappaleet
Robotron: 2084

Robotron: 2084 on Eugene Jarvisin ja Larry DeMarin kehittämä räiskintäpeli. Pelin on julkaissut kolikkopelinä Williams Electronics vuonna .

Pelaaminen 
Pelaajan tehtävänä on puolustaa viimeisiä ihmisiä kapinoivilta itsetietoisilta roboteilta. Pelaajalla on kolikkopelissä käytössään kaksi joystick-peliohjainta: toisella liikutaan ja toisella valitaan ampumissuunta. Tämä eroaa aiemmista peleistä kuten Berzerk, joissa ammuttiin nappia painamalla samaan suuntaan kuin minne hahmo osoitti.

Kahden joystickin käyttöä kutsutaan nykyisin twin-stick shooter -lajityypiksi.

Pelimekaniikka yhdistää keskenään ristiriitaisia tavoitteita: vihollisilta pakeneminen, vihollisten ampuminen sekä ihmisten pelastaminen. Pelaajan on pelin aikana toistuvasti arvioitava uudelleen paras ratkaisu kuhunkin tilanteeseen sopivaksi.

Pelistä on julkaistu käännöksiä myös useille muille alustoille.

Kehitys 
Eugene Jarvis ja Larry DeMar kehittivät pelin Vid Kidzissä ja peli julkaistiin Williams Electronicsin kautta. Aiemman Defenderin humanoideihin verrattuna Robotronin hahmot ovat selkeästi ihmisiä.
Pelin ohjaamismenetelmä on välittömästi intuitiivinen ja minimalistinen, joka poikkeaa Jarvisin aiemmasta pelistä.

Pelissä on vaikutteita Berzerk -kolikkopelistä: Jarvis on sanonut olleensa Berzerkin fani ja kokeneensa turhauttavaksi sen ja vastaavanlaisten pelien yhden joystickin ohjaamismenetelmän. Yhdellä joystickilla pelaajan oli liikuttava samaan suuntaan kuin ampuu. Berzerkissä oli mahdollista pysyä paikallaan pitämällä samalla tulitusnappia pohjassa. Tästä johtuen Jarvis suunnitteli pelin kahdelle joystickille.

Jarvis harkitsi passiivisempaa peliä, jossa ei ammuttu vaan robotit ohjataan elektrodeihin, mutta peli oli hauska vain noin viisitoista minuuttia.
Peliin lisättiin ampuminen, jonka jälkeen kokeiltiin robottien määrää. Pelistä tuli intensiivinen, mutta siitä tuli myös suosittu.

Vaikutus 
Jarvis ratkaisi kahden joystickin käytöllä ohjausmekanismin run-and-gun -ammuntapelien lajityypissä, joka on sittemmin juurtunut lajityyppiin.

Vasta 1990-luvun puolivälissä ilmestyi pelejä, jotka hyödynsivät kahta analogista ohjaintikkua 3D-grafiikkaa käyttävissä peleissä. Tätä ennen kahta yhtäaikaista ohjausta käytettiin harvoin kolikkopelien ulkopuolella: osaksi koska intensiteetin vuoksi kahden joystickin käytössä on hyvä olla raskas pelikabinetti vakauttamassa joystickeja. Yhden joystickin versiot pelistä ovat olleet turhauttavia. Joissakin peleissä kuten Survivor (1982) oli mahdollisuus kahdelle pelaajalle pelata, jolloin toinen pelaaja ohjasi tulitusta. Harrastajat tekivät myös omaa laitteistoa, mutta harvassa pelissä oli tuki erilliselle liikkumiselle ja tulitukselle.

Kädessä pidettävien peliohjaimien kehityksen myötä vastaava ohjaus tuli 1990-luvulla pelikonsoleihin ja tietokoneissa hiiren ja näppäimistön yhteiskäytöllä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 

2080-luvulle sijoittuvat videopelit
Williams Electronicsin kolikkopelit
Vuoden 1982 videopelit
Apple II -pelit
BBC Micro -pelit
Commodore VIC-20 -pelit
Atari 5200 -pelit
Atari 7800 -pelit
Pystykattara

Pystykattara (Bromopsis erecta, syn. Bromus erectus) on rönsykattaroihin (Bromopsis) kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja korkeakasvuinen heinäkasvi, joka voi kasvaa noin metrin korkuiseksi asti. Pystykattara kasvaa melko tiiviinä mättäinä ja sillä ei ole rönsyjä. Sen lehdet ovat vaaleanvihreät, harvakarvaiset ja noin 5 mm leveät. Lehtitupet ovat pitkäkarvaisia tai joskus yläosastaan kaljuja. Kieleke on lyhyt.

Pystykattaran kukinto on noin 10 cm pitkä, melko tiivis röyhy. Tähkylät ovat suuria, noin 3 cm pitkiä, ja niissä on neljästä yhdeksään kukkaa. Ulkokale on yksisuoninen ja sisäkale kolmisuoninen. Ulkohelpeissä on pitkä vihne, joka on kuitenkin ulkohelvettä lyhyempi. Pystykattara kukkii kesä–heinäkuussa.

Pystykattaran voi erottaa muista kattaroista suuren kokonsa, kohtuullisen tiiviin röyhynsä sekä pitkien, mutta ulkohelpeitä lyhyempien vihneittensä perusteella. Pystykattara on harvinainen, mutta kasvupaikoillaan se voi esiintyä hyvinkin runsaana. Pystykattara on keskieurooppalainen laji, ja siitä on Suomesta vain muutamia tuoreita havaintoja eteläisestä Suomesta. Yli 50 vuotta vanhoja havaintoja on useampia, lähinnä rannikkoseuduilta ja paikoitellen sisämaasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Pystykattara (Bromopsis erecta)
 ITIS: Bromus erectus 
 United States Department of Agriculture (USDA): Bromus erectus 
 Flora of China: Bromus erectus 

Kattarat
Khendjer

Userkare Khendjer oli muinaisen egyptin 13. dynastian aikainen hallitsija Egyptin toisen välikauden aikana. Khendjer hallitsi Memfisistä käsin neljän vuoden, kolmen kuukauden ja viiden päivän ajan vuodesta 1764 BC vuoteen 1759 BC asti tai vuodesta 1718 BC vuoteen 1712 BC asti. Khendjerille on rakennettu pieni pyramidi Saqqaraan. Khendjerin edeltäjänä pidetään Wegafia tai Khaankhre Sobekhotepiä. Khendjerin seuraaja oli Imyremeshaw.

Egyptin faaraot
Brittiläinen Itä-Afrikka

Brittiläinen Itä-Afrikka (virallisesti Itä-Afrikan protektoraatti, ) kuului 1895–1920 brittiläiseen imperiumiin. Se käsitti suunnilleen nykypäivän Kenian alueen eli noin 639 209 neliökilometriä. Protektoraatti oli osa Sansibarin sulttaanikunnan dominioita mutta silti Britannian hallitsema. Brittiläinen Itä-Afrikka muuttui 1920 protektoraatista Kenian siirtomaaksi, jonka 16 kilometrin levyisestä rannikkokaistaleesta tuli Kenian protektoraatti.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Itä-Afrikka
Kenian historia
Salibandyn Suomen Cup (naiset)

TEHO Sport Suomen Cup on cup-järjestelmänä pelattava valtakunnallinen salibandykilpailu, johon voivat osallistua suomalaiset salibandyjoukkueet sarjatasosta riippumatta. Naisten Cupin finaalin voittajajoukkue saa palkinnoksi 10 000 € ja häviäjä 5 000 €.

Sarjajärjestelmä 
Kaudella 2021-2022 TEHO Sport Suomen Cupissa pelataan 4 kierrosta, jonka jälkeen pelataan finaalit. Ensimmäiset kaksi kierrosta pelataan turnausmuotoisesti.

Kierrokset 1.-2.

II-IV -divisioonien joukkueet aloittavat Cupin 1. kierrokselta ja osa I divisioonan joukkueista 2. kierrokselta. Molemmilla kierroksilla joukkueet jaetaan neljän joukkueen lohkoihin. (Poikkeuksena 
lohko A, joka pelataan viiden joukkueen yksinkertaisena sarjana.) Lohko jaetaan kahteen pariin. Otteluparien voittajat kohtaavat finaalissa ja häviäjät pelaavat ns. toisesta mahdollisuudesta. Finaalin voittaja jatkaa seuraavalle kierrokselle. Finaalin häviäjä ja alakaavion otteluparin voittaja pelaavat ottelun, jonka voittaja selviää seuraavalle kierrokselle.

Kierrokset 3.-4.

3. kierroksella (puolivälierissä) mukaan tulevat liigajoukkueet ja loput I divisioonan joukkueista. Puolivälierien voittajat 4. kierrokselle (välieriin). Välierien voittajat kohtaavat finaalissa. Pronssiottelua ei pelata.

Finaalit

5. kierroksen otteluparien (välierien) voittajat kohtaavat Suomen Cupin finaalissa. Lisäksi pisimmälle edenneet I-IV -divisioonien joukkueet kohtaavat pikkufinaalissa (voittosumma 1000 €). Finaalit pelataan samana päivänä samalla paikkakunnalla miesten finaalien kanssa.

Suomen Cupissa jaetaan seuraavat rahapalkinnot:

 Suomen Cupin voittaja: 10 000 €
 Suomen Cupin kakkonen: 5 000 €
 Suomen Cupin välierien häviäjät: 1 000 €
 Aluefinaalien voittajat: 1 000 €

Mitalistit

Katso myös 
 TEHO Sport Suomen Cup (miehet)

Lähteet 
 http://salibandy.fi/huippu-urheilu/suomen-cup/naiset/
 http://salibandy.fi/huippu-urheilu/suomen-cup/historia/

Salibandykilpailut
NK Olimpija Ljubljana (2005)

Nogometni Klub Olimpija Ljubljana on jalkapalloseura Ljubljanan kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Slovenian jalkapalloliigassa. Maansa mestaruuden se on voittanut kahdesti,  kausina 2015–2016 ja 2017-2018. Cupin se on voittanut kolmesti. Seura on perustettu vuonna 2005 nimellä NK Bežigrad.

Lähteet

Slovenialaiset jalkapalloseurat
Vuonna 2005 perustetut urheiluseurat
Ljubljanan urheilu
NK Olimpija Ljubljana (1945)

Nogometni Klub Olimpija Ljubljana oli jalkapalloseura Ljubljanan kaupungista. Seura perustettiin vuonna 1945 ja lakkautettiin vuonna 2004. Lakkautuksen syynä oli suuret velat.. Maansa mestaruuden seura voitti neljästi: 1991–92, 1992–93, 1993–94 ja 1994–965.

Lähteet

Slovenialaiset jalkapalloseurat
Vuonna 1945 perustetut urheiluseurat
Ljubljanan urheilu
FCV Farul Constanța

FCV Farul Constanța on jalkapalloseura Ovidiun kaupungista. Viitorul pelaa Romanian korkeimmalla sarjatasolla Liga I:ssa. Seura voitti historiansa ensimmäisen Romanian mestaruuden kaudella 2016–17. Seura perustettiin kaudeksi 2021-2022.

Lähteet 

Romanialaiset jalkapalloseurat
Vuonna 2021 perustetut urheiluseurat
Itä-Afrikan šillinki

Itä-Afrikan 	šillinki () oli valuutta, joka oli käytössä brittiläisen imperiumin hallitsemilla alueilla Itä-Afrikassa vuodesta 1921 vuoteen 1969.

Lähteet

Afrikan rahayksiköt
Historialliset rahayksiköt
Japanin keisarikunta

Japanin keisarikunta (, ”Suur-Japanin keisarikunta”) oli japanilainen kansallisvaltio ja suurvalta, joka oli olemassa vuoden 1868 Meiji-restauraatiosta vuoden 1947 perustuslain hyväksymiseen saakka. 

Japani kävi voittoisan sodan Kiinaa vastaan vuosina 1894–1895 ja Venäjää vastaan vuosina 1904–1905. Myös toisessa Kiinan–Japanin sodassa (1937–1945) Japani saavutti useita merkittäviä voittoja ja valloitti suuren osan Itä- ja Kaakkois-Aasiasta, mutta joutui lopulta antautumaan Neuvostoliiton julistettua sille sodan ja Yhdysvaltojen pudotettua kaksi atomipommia Nagasakin ja Hiroshiman kaupunkeihin.

Historia

Varhaishistoria 
Japani oli vuosisatoja suljettu yhteiskunta, kunnes se joutui Yhdysvaltojen painostamana avaamaan ovensa maailmalle 1800-luvun puolivälissä. Japanin keisarikunnan perustamispäivämääränä pidetään 3. tammikuuta 1868, kun Meiji-restauraatiossa keisari Meijin kannattajat syöksivät vallasta Tokugawa-shōgunaatin viimeisen shōgunin Tokugawa Yoshinobun. Meiji-restauraation jälkeen maa alkoi noudattaa laajentumishakuista politiikkaa. Vuonna 1872 Japani liitti Riukiusaaret itseensä ja saaret ovat maan hallussa edelleen. Vuonna 1895 Japani miehitti Taiwanin ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan seurauksena. Kymmenen vuotta myöhemmin käytiin Venäjän–Japanin sota, jonka Japani voitti. Sodan seurauksena Japani miehitti Korean niemimaan ja Mantšurian, sekä vei Venäjältä Sahalinin eteläosan.

Ensimmäinen maailmansota 
Ensimmäisessä maailmansodassa Japani oli sodassa ympärysvaltojen puolella keskusvaltoja vastaan ja sai Saksalta sodan jälkeen Kansainliiton mandaattialueina hallintaansa Marshallinsaaret, Mikronesian, Palaun ja Pohjois-Mariaanit. 1930-luvulla Japani oli miehittänyt jo suuria alueita Kiinasta. 1940-luvun alussa Japani oli jo miehittänyt Indokiinan, Thaimaan, Burman, Singaporen, Malakan niemimaan, Indonesian ja Filippiinit.

Toinen maailmansota 
7. joulukuuta 1941 Japani hyökkäsi Yhdysvaltojen Tyynenmeren-laivaston päätukikohtaan Pearl Harboriin, jonka jälkeen maa joutui mukaan toiseen maailmansotaan akselivaltojen puolelle. Sodan aikana Japani teki iskuja muun muassa Australiaan. Japani joutui sodan seurauksena vähitellen perääntymään ja lopullisen niitin toi Yhdysvaltojen suorittamat ydinaseiskut Hiroshimaan ja Nagasakiin, jonka jälkeen maa joutui antautumaan ehdoitta ja vetäytymään kaikilta miehittämiltään alueilta. Japani menetti myös Marshallinsaaret, Mikronesian, Palaun ja Pohjois-Mariaanit Yhdysvalloille. Japani itse oli miehitetty aina vuoteen 1952 asti.

Lähteet

Aiheesta muualla
Casimir Lindholm

Lars Casimir Lindholm (s. 1971) on suomalainen yritysjohtaja. Lindholm aloitti Eltelin toimitusjohtajana 1. syyskuuta 2018. Sitä ennen hän työskenteli Lemminkäisen toimitusjohtajana 1. helmikuuta 2018 asti, jolloin Lemminkäinen sulautui YIT:hen.

Lindholm siirtyi Eltel Networksin Ruotsin toimitusjohtajan paikalta Lemminkäisen Suomen talonrakentaminen -liiketoimintasegmentin johtajaksi 1. tammikuuta 2013 alkaen. 1. elokuuta 2014 hän aloitti Lemminkäisen toimitusjohtajana.

Koulutukseltaan Lindholm on kauppatieteiden maisteri ja MBA. Hän valmistui Svenska handelshögskolanista vuonna 1995 ja Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1998.

Lindholm on Uponor Oyj:n ja Hartwall Capitalin hallituksien jäsen.

Lähteet 

Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Hapoel Ironi Kiryat Shmona FC

Hapoel Ironi Kiryat Shmona Football Club () on jalkapalloseura Kirjat Shmonan kaupungista, Pohjois-Israelista. Seura pelaa Israelin korkeimmalla sarjatasolla Ligat ha’Alissa. Ironi Kiryat Shmona on voittanut maansa mestaruuden kertaalleen, mikä tapahtui kaudella 2011–2012.

Ironi Kiryat Shmona perustettiin vuonna 2000, kun liikemies Izzy Sheratzky yhdisti Hapoel Kiryat Shmona FC:n ja Maccabi Kiryat Shmona FC:n. Israelin pääsarjaan seura pääsi kaudeksi 2007–08. Saman kauden päätteeksi joukkue lunasti paikan seuraavan kauden UEFA Cupiin. Kaudella 2011–12 Ironi Kiryat Shmona voitti maansa mestaruuden, joka takasi paikan seuraavan kauden Mestarien liigan toiselle karsintakierrokselle. Se eteni lopulta Mestarien liigassa play-off-kierrokselle, jolloin FK BATE voitti israelilaisseuran.

Lähteet

Israelilaiset jalkapalloseurat
Beitar Jerusalem FC

Beitar Trump Jerusalem Football Club () on jalkapalloseura Jerusalemin kaupungista. Seura pelaa Israelin pääsarjassa Ligat ha’Alissa. Seura on perustettu vuonna 1936. Maan mestaruuden Beitar on voittanut kuudesti. Ensimmäinen kerta tapahtui kaudella 1986–1987 ja viimeisin kaudella 2007–2008. Alun perin Beitar Jerusalemina tunnettu seura nimettiin vuonna 2018 uudelleen Yhdysvaltain presidentti Donald Trumpin kunniaksi.

Lähteet

Israelilaiset jalkapalloseurat
Matti Torvinen

Matti Juhani Torvinen (s. 30. tammikuuta 1957 Rovaniemi) on suomalainen varatuomari, poliitikko ja sinisten entinen kansanedustaja sekä entinen puoluesihteeri. Hän nousi eduskuntaan varasijalta kansanedustaja Hanna Mäntylän erottua kesäkuussa 2017.

Torvinen on toiminut Rovaniemen kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2013. Hänet valittiin valtuustoon kuntavaaleissa 2012 ja uudelleen kuntavaaleissa 2017. Ennen kansanedustajuuttaan Torvinen toimi perussuomalaisten Lapin piirin puheenjohtajana.

Eduskuntavaaleissa 2015 Torvinen sijoittui Lapin vaalipiirissä perussuomalaisten ensimmäiselle varasijalle Hanna Mäntylän tullessa valituksi. Kun Mäntylä jätti eronpyynnönsä kansanedustajan toimesta kesäkuussa 2017, Torvinen nousi hänen tilalleen. Torvinen erosi kesäkuussa 2017 perussuomalaisista ja liittyi Uusi vaihtoehto -eduskuntaryhmään. Joulukuussa 2017 Torvinen valittiin sinisten puoluesihteeriksi.

Torvinen toimi ennen perustamaansa lakiasiaintoimistoon siirtymistä Yleisradion toimittajana.

Torvinen oli ehdolla vuoden 2019 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi. 

Vuoden 2021 keväällä Torvinen loikkasi sinisistä kokoomukseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Torvisen vaalisivu

Kansanedustajat
Perussuomalaiset poliitikot
Korjausliikkeen poliitikot
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Suomalaisten puolueiden puoluesihteerit
Rovaniemen kaupunginvaltuutetut
Kemijärven kaupunginvaltuutetut
Lapin vaalipiiri
Suomalaiset juristit
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Bis(trimetyylisilyyli)urea

Bis(trimetyylisilyyli)urea eli BSU (C7H20Si2N2O) on orgaanisiin piiyhdisteisiin kuuluva ureajohdannainen. Yhdistettä käytetään kemianteollisuudessa silyloivana reagenssina yhdisteiden suojaukseen.

Ominaisuudet, käyttö ja valmistus
Bis(trimetyylisilyyli)urea on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste reagoi muun muassa alkoholien, amiinien, aldehydien, ketonien ja karboksyylihappojen kanssa. Tuotteena muodostuu näin trimetyylisilyyliryhmän sisältäviä johdannaisia. Veden kanssa bis(trimetyylisilyyli)urea reagoi hydrolysoituen. 

Bis(trimetyylisilyyli)ureaa käytetään silyloivana reagenssina kemianteollisuudessa erityisesti suuren mittakaavan prosesseissa. Sillä on käyttöä muun muassa väriaineiden, voiteluaineiden, hartsien ja lääkkeiden valmistuksessa. Erityisesti sitä käytetään valmistettaessa synteettisiä polysakkarideja ja penisilliini- ja kefalosporiiniantibiootteja. Bis(trimetyylisilyyli)ureaa valmistetaan urean ja heksametyylidisilatsaanin välisellä reaktiolla. Katalyyttinä tässä reaktiossa voidaan käyttää ammoniumsuoloja tai sulfonamideja.

Lähteet

Orgaaniset yhdisteet
Oldenburgin suurherttuakunta

Oldenburgin suurherttuakunta (, tunnettu myös nimellä  Holstein-Oldenburg) oli Saksan liittoon, Pohjois-Saksan liittoon ja Saksan keisarikuntaan kuulunut herttuakunta. Se luotiin Wienin kongressissa 1815 ja lakkautettiin vuonna 1918 tasavaltalaisen hallintomuodon astuttua voimaan.

Herttuakunta muodostui kolmesta toisestaan erillään olevasta maa-alueesta; Oldenburg, Eutin ja Birkenfeld. Herttuakunnan pääkaupunki oli Oldenburg ja sitä hallitsi Holstein-Gottorpin suku.

Saksan entiset valtiot ja valtiomuodostelmat 
Saksan keisarikunta
Enrico Zanarini

Enrico Zanarini (s. 9. syyskuuta 1952 Bologna) on italialainen manageri. Hän on toiminut lukuisten kilpa-autolijoiden kuten Eddie Irvinen, Giancarlo Fisichellan, Vitantonio Liuzzin, Toni Vilanderin, Antonio Fuocon ja Antonio Giovinazzin managerina.

Aiheesta muualla 
 Kotisivut

Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Managerit
Atlantin orjakauppa

Atlantin orjakauppa tapahtui Atlantin valtamerellä 1400-luvulta 1800-luvulle saakka. Suurin osa heistä, jotka orjuutettiin ja kuljetettiin Uuteen maailmaan, olivat afrikkalaisia Keski- ja Länsi-Afrikasta. Muut afrikkalaiset myivät heidät eurooppalaisille orjakauppiaille. Orjia vietiin Afrikasta Amerikkoihin yhteensä kymmenestä miljoonasta kahteentoista miljoonaan.

Katso myös 
 Kolmiokauppa
 Kolmiokaupan keskiosuus

Lähteet

Aiheesta muualla 

Afrikan historia
Amerikan historia
Atlantin historia
Euroopan historia
Karibian historia
Kauppareitit
Orjakauppa
Orjuus Yhdysvaltain politiikassa
Rasismi
Konyaspor

Konyaspor Kulübü on jalkapalloseura Konyan kaupungista, Keski-Turkista. Konyaspor pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Turkin Superliigassa. Seura ei ole voittanut maansa mestaruutta, mutta on kertaalleen voittanut maansa cup-turnauksen Turkin Cupin.

Lähteet

Turkkilaiset jalkapalloseurat
Vuonna 1922 perustetut urheiluseurat
FC Fastav Zlín

Football Club Fastav Zlín on jalkapalloseura Zlínin kaupungista, Kaakkois-Tšekistä. Fastav Zlín pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Synot ligassa. Maansa merkittävimmän jalkapallocupin MOL Cupin seura voitti kaudella 2016–2017, mikä takasi seuralle sen historian ensimmäisen Eurooppa-liigan paikan.

Lähteet 

Tšekkiläiset jalkapalloseurat
Vuonna 1919 perustetut urheiluseurat
Koottavat seikkailut

Koottavat seikkailut on kanadalainen teinitilannekomediasarja, jota esitetään Netflixissä maailmanlaajuisesti. Sarjan on luonut Dan Signer & Howard Nemetz, ja pääosissa ovat Kolton Stewart, Charlie Storwick, Harrison Houde, Sydney Scotia, Dylan Playfair, Travis Turner, ja Ellie Harvie. Ensimmäinen kausi sisältää 26 jaksoa, jotka kaikki olivat saatavilla Netflixistä 19. kesäkuuta 2015 alkaen. Kolmas ja viimeisin tuotantokausi esitettiin 6. kesäkuuta 2016. Sarjan hahmoja on mm. Jarvis, Piper, Knox, Aster, Geneva, Bowie ja Chandes. Sarja kertoo nuorista, jotka saavat haltuunsa leluyhtiön, jonka pyörittämisessä syntyy monenmoisia haasteita.

Lähteet 

Netflix-alkuperäissarjat