joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Club Atlético de Madrid B

Club Atlético de Madrid B on Atlético Madridin reservijoukkue, joka pelaa Espanjan kolmanneksi korkeimman sarjatason Segunda División B:n ensimmäisessä lohkossa. Joukkueen nykyinen valmentaja on Nacho Fernández. Joukkue pelaa kotiottelunsa seuran Majadahondassa sijaitsevan harjoituskeskuksen yhteyteen rakennetulla Miniestadio Cerro del Espinolla.

Atlético Madrid B on perustettu vuonna 1963 ja toimiessaan vielä itsenäisenä seurana se tunnettiin nimillä Reyfra Atlético Club (1963–1970) ja Atlético Madrileño Club de Fútbol (1970–1991). 

Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa Atlético Madrid B debytoi kaudella 1980–1981, ja on parhaimmillaan sijoittunut sarjan toiseksi kaudella 1998–1999. Sarjanousu ei kuitenkaan ollut mahdollista, sillä edustusjoukkue pelasi jo Primera Divisiónissa ja säännöt eivät salli reservijoukkueen pelata samassa sarjassa kuin edustusjoukkue.

Saavutukset 

 Segunda División B:n mestaruus: 1989, 2001, 2004

Lähteet

Aiheesta muualla 

Atlético Madridin virallinen kotisivu
 Atlético de Madrid B
Espanjalaiset jalkapalloseurat
Madridin urheilu
Ted Wass

Ted Wass (s. 27. lokakuuta 1952) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hänen tunnetuin roolinsa on Danny Dallas tilannekomediassa Kupla. Elokuvien ja sarjojen lisäksi hän on näytellyt Broadwaylla.

Wass oli vuodesta 1979 naimisissa näyttelijä Janet Margolinin kanssan tämän kuolemaan saakka. Hän solmi Nina Wassin kanssa uuden avioliiton vuonna 1996.

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Saeed Jaffrey

Saeed Jaffrey OBE (8. tammikuuta 1929 Malerkotla, Punjab – 15. marraskuuta 2015 Lontoo, Englanti) oli brittiläis-intialainen näyttelijä. Hän esiintyi muiden muassa elokuvissa Man Who Would Be King – Seikkailujen sankarit (1975), Gandhi (1982), Matka Intiaan (1984) ja Poikien pesula (1985). Hänet tunnettiin myös televisiosta, esimerkiksi vuosina 1975–1978 esitetystä sarjasta Gangsters. 

Jaffrey oli vuoteen 1966 saakka naimisissa näyttelijä-kokki Madhur Jaffreyn kanssa. Heillä oli kolme tytärtä. Jaffrey oli naimisissa Jennifer Sorrellin kanssa vuodesta 1980 kuolemaansa asti. Hän kuoli aivoverenvuotoon 86-vuotiaana.

Valikoitu filmografia 

 Opettaja (The Guru, 1969)
 Ratsastajat (The Horsemen, 1971)
 Suuri silmukka (The Wilby Conspiracy, 1975)
 Man Who Would Be King – Seikkailujen sankarit (The Man Who Would Be King, 1975)
 Shakinpelaajat (Shatranj Ke Khilari, 1977)
 Kuolema Niilillä (Death on the Nile, 1978)
 Sfinksi (Sphinx, 1981)
 Gandhi (1982)
 Masoom (1983)
 Veitsen terällä (The Razor’s Edge, 1984)
 Matka Intiaan (A Passage to India, 1984)

 Ram Teri Ganga Maili (1985)
 Poikien pesula (My Beautiful Laundrette, 1985)
 Harhautus (The Deceivers, 1988)
 Ram Lakhan (1989)
 Manika, Manika – tyttö, joka eli kahdesti (Manika, une vie plus tard, 1989)
 ChaalBaaz (1989)
 Dil (1990)
 Henna (1991)
 Judaai (1997)
 Mr In-Between (2001)

Televisio 
 Radiopartio (Z Cars, 1967)
 Gangsters (1976–1978)
 Keräilijät (Hullabaloo Over Georgie and Bonnie’s Pictures, 1978)
 Kaukaiset paviljongit (The Far Pavilions, 1984)
 Kuningattaren jalokivi (The Jewel in the Crown, 1984)
 Coronation Street (1999)
 Tunarin päiväkirja (Perfect World, 2001)
 Komisario Lynley (The Inspector Lynley Mysteries, 2003)
 Holby Cityn sairaala (Holby City, 2004)
 Tohtorit (Doctors, 2004)

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Intialaiset näyttelijät
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Pallautuneet

Pallautuneet on julkinen ulkoveistos Oulun Hietasaaren kaupunginosassa Nallikarin leirintäalueella. Sen on tehnyt taidemaalari Jaakko Mattila (s. 1976) vuonna 2005. Veistos on sijoitettu leirintäalueen porttirakennuksen edessä kohoaviin metallisiin pyloneihin. Mitoiltaan 20 × 16 metriä olevan veistoksen materiaaleina on käytetty liikennemerkkejä, terästä ja polyuretaanimaalia. Pylväiden varteen kiinnitettyjen ympyröiden on nähty symboloivan maailmankaikkeuden täydellisyyttä. Teos on tehty kierrätysmateriaaleista ja siitä on tullut leirintäalueen maamerkki.

Lähteet
Oulun taidemuseo – Pallautuneet
Jaakko Mattila: Teoksia 2003–2008, Kalevaprint, 2008, ISBN 978-952-92-4011-1

Aiheesta muualla
Pallautuneet Oulun taidemuseon sivuilla
Pallautuneet Prosenttitaide Oulussa -sivustolla

Oulun patsaat ja veistokset
Hietasaari
Plymouthin veljet

Plymouthin veljet (, tunnetaan myös nimellä darbyismi) on evankelinen kristillinen liike, joka syntyi 1820-luvulla. Liikkeen ensimmäinen alullepanija oli irlantilainen hammaslääkäri Edward Cronin, mutta koska ensimmäinen seurakunta perustettiin Plymouthiin vuonna 1831, on heitä kutsuttu Plymouthin veljiksi. Itse he käyttävät mieluummin nimityksiä 'veljet' tai 'kristityt veljet'. Liike otti käyttöön uskovien kasteen, ja he halusivat palata järjestäytymisessä ja jumalanpalveluselämässä yksinkertaisimpiin alkukristillisiin muotoihin. Palkattuja pastoreita ei ole, vaan jokainen jäsen voi halutessaan toimia saarnaajana. Kulttuurielämään liike suhtautui ainakin alussa melko vieroksuvasti. Ryhmä kasvoi nopeasti, huomattavimpana johtajanaan John Nelson Darby (1800–1882), jonka mukaan liikettä toisinaan kutsutaan darbyismiksi.

Darbyn jyrkkien johtotapojen vuoksi liike jakautui 1840-luvulla kahtia Darbyn johtamiin 'suljettuihin veljiin' ja 'avoimiin veljiin', joitten yhdeksi johtajaksi tuli George Műller (1805–1898), joka rakennutti ja ylläpiti suuria lastenkoteja, sekä harjoitti juutalaislähetystyötä. Avoimet veljet käyttävät uskovien kastetta eivätkä he hyväksy ammattijulistajia. Pääosa suljetuista veljistä hyväksyy lapsikasteen. Liike perusti ryhmiä muun muassa myös Venäjälle, Saksaan ja Puolaan. Lisäksi voidaan mainita Färsaarten veljesyhteisöt, jotka syntyivät skotlantilaisen William Gibson Sloanin tultua saarelle saarnaamaan keväällä 1865. Häneltä kului viisitoista vuotta ennen kuin yksikään färsaarelainen tuli kasteelle, ja vuonna 1901 veljeskuntaan kuului vain muutama sata 15 000 asukkaasta. Nykyään saarten noin 50 000 asukkaasta noin kymmenesosa kuitenkin kuuluu Plymouthin veljiin.

Lähteet

Viitteet 

Kristinusko Yhdistyneessä kuningaskunnassa
Protestanttiset kirkot
Plymouth
Devonin historia
Färsaarten historia
Mel Galley

Mel Galley (8. maaliskuuta 1948 – 1. heinäkuuta 2008) oli brittiläinen kitaristi. Hänet muistetaan Whitesnake-, Trapeze- ja Phenomena-yhtyeiden jäsenenä. Whitesnaken hän joutui jättämään loukattuaan kätensä tapaturmassa. 

Galley kuoli 60-vuotiaana ruokatorven syöpään. Hän kertoi sairaudestaan julkisesti 7. helmikuuta 2008. Mel Galley soitti Whitesnaken albumeilla Saints & Sinners ja Slide It In. Trapezen riveissä mies äänitti useita albumeita. Galley soitti myös Trapezen ja Deep Purplen laulajana/basistina tunnetun Glenn Hughesin ensimmäisellä soololevyllä Play Me Out.

Diskografia

Finders Keepers
"Sadie, The Cleaning Lady" (single)

Trapeze
Trapeze
Medusa
You Are the Music...We're Just the Band
The Final Swing
Hot Wire
Live At The Boat Club
Trapeze
Hold On a.k.a. Running
Live in Texas: Dead Armadillos
Welcome to the Real World
High Flyers: The Best of Trapeze
Way Back to the Bone
On the Highwire

Glenn Hughes
Play Me Out

Whitesnake
Saints & Sinners
Slide It In

Phenomena
Phenomena
Phenomena II 
Phenomena III
Psychofantasy
Blind Faith

Lähteet 

Brittiläiset kitaristit
Rockmuusikot
Vuonna 1948 syntyneet
Vuonna 2008 kuolleet
Faith Idehen

Faith Idehen (s. 5. helmikuuta 1973) on nigerialainen entinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän voitti pronssia Barcelonan olympialaisissa 1992 4 kertaa 100 metrin viestissä.

Lähteet
  

Nigerialaiset pikajuoksijat
Nigerialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Hyvinkään kaupunkisillan maauimala

Hyvinkään Kaupunkisillan maauimala on Hyvinkäällä Mustamännistössä sijaitseva maauimala. Se sijaitsee Hyvinkään keskustasta vain noin kilometrin päässä. Maauimala on tarkoitettu pääosin uimista varten, mutta alue on myös tunnettu auringonottopaikastaan. Maauimala on avoin kaikille kävijöille, joten sisäänpääsymaksua ei ole. Maauimalalla on kesäisin uimavalvonta kesäkuun alusta aina elokuun loppuun asti. Kyseisenä aikana valvonta maauimalalla on päivittäin kello 11–19. Valvonta-ajat poikkeavat normaalista ajoituksesta kesän juhlapäivinä juhannusaattona sekä juhannuspäivänä.

Hyvinkään Kaupunkisillan maauimala on "hiekkarantainen". Alueelta löytyy myös pukutilat vaatteiden vaihtamista varten sekä wc-tilat. Alueelta löytyy myös maauimalan pienempien kävijöiden suosima leikkipuisto. Maauimala on nauttinut suurta suosiota erityisesti sijaintinsa sekä sisäänpääsymaksuttomuuden vuoksi. Nykyään maauimalan suosio on kuitenkin hiipunut erityisesti Sveitsin uimalan laajentumisen myötä. Kesällä 2008 maauimala suljettiin väliaikaisesti alueella käynnissä olevien työmaatöiden takia ja avattiin uudistettuna kesällä 2009.

Aiheesta muualla
 Kaupunkisillan maauimala

Kaupunkisillan maauimala
Maauimalat
Timo Varpio

Timo Varpio (s. 1970) on suomalainen televisiokäsikirjoittaja. Hän on kirjoittanut 2015 Elisa Viihde -palvelussa ensiesityksen saaneen Downshiftaajat -sarjan. Muita Varpion kirjoittamia sarjoja ovat mm. Roba (2012, 2015), Helppo elämä (2009–2010), Uudisraivaaja (2006), Kultakuume.com (2001) ja Isänmaan toivot (1998–2002).

Varpio on käsikirjoittanut nuorena myös sarjakuvia.

Filmografia ja palkinnot 
Varpio on käsikirjoittanut muun muassa seuraavat sarjat:

 Isänmaan toivot (1998–2002) Venla- ja Telvis-palkinto
 Kultakuume.com (2001) Venla- ja Telvis-palkinto
 Uudisraivaaja (2006) Prix Europa -palkinto
 Roba (2012, 2015) Venla-palkinto.
 Downshiftaajat (2015 1.kausi)

 Yksi tekijöistä
 Kotikatu (2001–2002)
 Sairaskertomuksia (2004),
 Me Stallarit (2004)
 Skene (2004)
 Osasto 5 (2005) 
 Helppo elämä (2009–2010)

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset käsikirjoittajat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo Loiret’n kunnista

Tämä on luettelo Loiret'n departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 344 kuntaa. 

 (AgglO) Communauté d'agglomération Orléans Val de Loire, luotu vuonna 2002
 (AME)   Agglomération Montargoise et Rives du Loing, luotu vuonna 2001
 (CC4V)  Communauté de communes des Quatre Vallées, luotu vuonna 2002
 (CCB)   Communauté de communes du Beaunois, luotu vuonna 2002
 (CCBG)  Communauté de communes de Beauce et du Gâtinais
 (CCCB)  Communauté de communes du canton de Briare, luotu vuonna 2002
 (CCCCL) Communauté de communes du canton de Châtillon-sur-Loire, luotu vuonna 2002
 (CCCL)  Communauté de communes du canton de Lorris, luotu vuonna 2002
 (CCCOL) Communauté de communes du canton d'Ouzouer-sur-Loire, luotu vuonna 2002
 (CCF)   Communauté de communes de la Forêt, luotu vuonna 2002
 (CCG)   Communauté de communes du Giennois, luotu vuonna 2002
 (CCL)   Communauté de communes des Loges), luotu vuonna 2002
 (CCQR)  Communauté de communes des Quatre Rivières, luotu vuonna 2002
 (CCVA)  Communauté de communes du Val d'Ardoux, luotu vuonna 2002

Loiret
Prince of Wales Fort

Prince of Wales Fort on Churchillin kaupungissa Manitobassa Kanadassa Hudsoninlahden rannalla sijaitseva linnoitus, jonka rakennustyöt aloitettiin vuonna 1731.

Paikalla on sijainnut aiemmin Churchill River Post -niminen vuonna 1717 rakennettu hirsilinnoitus, jonka rakennutti Hudson's Bay Companyn edustaja James Knight. Linnoite nimettiin Prince of Wales Fortiksi vuonna 1719, mutta siitä käytetään edelleen myös nimeä Fort Prince of Wales. Linnoitus sijaitsi Churchilljoen länsirannalla ja sen tehtävänä oli turvata ja edistää Hudson's Bay Companyn turkiskauppaa alueella.

Nykyisinkin olemassa olevan kivilinnoituksen rakennustyöt aloitettiin 1731, mutta rakennus ei koskaan valmistunut kokonaisuudessaan. Linnoituksessa oli yhteensä 42 tykkiä, ja tulivoimaa oli tarkoitus täydentää Churchilljoen vastarannalla sijaitsevan Cape Merryn kuuden tykin patterin avulla.

Vuonna 1782 ranskalaisten sotalaivojen miehistö valtasi linnoituksen. Linnoitusta puolustaneet 22 miestä antautuivat ampumatta laukaustakaan. Linnoituksen hallinta palautettiin Hudson's Bay Companylle 1783, mutta ranskalaiset miehittäjät olivat tuhonneet osan linnoituksesta. Tämän jälkeen linnoituksen merkitys alkoi vähentyä samalla kun turkiskauppa hiipui.

Kun Hudson Bay Railway valmistui Churchilliin saakka 1929, aloitettiin linnoituksen kunnostustyö käyttäen apuna rautatien rakentajien työpanosta ja työkaluja.

Aiheesta muualla
 Manitoba Historical Society 
 Parks Canada 

Kanadan linnoitukset
Manitoban historia
The Philosophy of Humanism

The Philosophy of Humanism on yhdysvaltalaisen Corliss Lamontin kirja humanistisesta elämänkäsityksestä. Teoksen ensimmäinen painos ilmestyi 1949, ja siitä on julkaistu useita painoksia. Kahdeksas tarkistettu laitos ilmestyi 1997 ja uusintapainoksena 2001.

Lähteet

Kirjallisuus

Aiheesta muualla 
 Corliss Lamont: The Philosophy of Humanism, Eighth Edition. Corliss Lamont Website. 

Vuoden 1949 kirjat
Kirjat humanismista
LS-Liikennelinjat

LS-Liikennelinjat Oy on turkulainen liikennöitsijä, joka ajaa Turun kaupungin joukkoliikennetoimiston tilaamaa sopimusliikennettä. LS-Liikennelinjoilla ei kuitenkaan ole omaa kalustoa, vaan sen liikennettä hoitavat Turun Citybus Oy, Jalobus Oy, Linjaliikenne Muurinen Oy, Linjaliikenne V. Nyholm Oy ja Turkubus Oy.

LS-Liikennelinjat hoitaa Turussa linjojen 8, 9, 13, 18, 21, 21A, 21B, 22, 22A, 22B, 22M, 22X, 23, 23A, 23B, 32A, 33, 34, 60, 61, 62, 67, 77, 78, 80, 82, 88, 89, 90, 91, 100 ja 101 liikenteen.

Suomalaiset linja-autoyhtiöt
Turun liikenne
Shakin Oscar

Shakin Oscar on vuosittain jaettava kansainvälinen palkinto parhaalle shakinpelaajalle. 

Palkinnon perusti 1967 espanjalainen toimittaja Jorge Puig yhdessä silloisen Kansainvälisen shakkitoimittajien liiton AIPE:n kanssa. Puigin kuolema 1988 ja AIPE:n toiminnan hiipuminen lopettivat myös Shakin oscarin jakamisen seuraavaan vuoteen. Vuonna 1995, pääasiassa venäläisen shakkilehden 64:n vaikutusvaltaisen päätoimittajan Aleksandr Rošalin (1936–2007) ansiosta perinne heräsi henkiin. Eniten oscareita, 11, on kerännyt Garri Kasparov.

Palkinnon myöntämisen perusteena on 64:n järjestämä äänestys, jossa shakkiasiantuntijat ympäri maailmaa valitsevat suosikkinsa kymmeneksi edellivuoden parhaaksi pelaajaksi. Kansainvälisen raadin kokoonpano ja pistelasku on vaihdellut, mutta 2001 ääniä antoi yli 300 shakkitoimittajaa, -toimitsijaa ja suurmestaria. 2008 valitsemassa oli yli 220 shakki- ja urheilutoimittajaa.

Voittajat 
{| class="sortable wikitable"
!Vuosi !!Pelaaja !! Maa
|-
| 1967 || Bent Larsen || 
|-
| 1968 || Boris Spasski || 
|-
| 1969 || Boris Spasski || 
|-
| 1970 || Bobby Fischer || 
|-
| 1971 || Bobby Fischer|| 
|-
| 1972 || Bobby Fischer|| 
|-
| 1973 || Anatoli Karpov || 
|-
| 1974 || Anatoli Karpov || 
|-
| 1975 || Anatoli Karpov || 
|-
| 1976 || Anatoli Karpov || 
|-
| 1977 || Anatoli Karpov || 
|-
| 1978 || Viktor Kortšnoi || 
|-
| 1979 || Anatoli Karpov || 
|-
| 1980 || Anatoli Karpov || 
|-
| 1981 || Anatoli Karpov || 
|-
| 1982 || Garri Kasparov || 
|-
| 1983 || Garri Kasparov || 
|-
| 1984 || Anatoli Karpov || 
|-
| 1985 || Garri Kasparov || 
|-
| 1986 || Garri Kasparov || 
|-
| 1987 || Garri Kasparov || 
|-
| 1988 || Garri Kasparov || 
|-
| 1989–94 || ei palkintoja ||
|-
| 1995 || Garri Kasparov || 
|-
| 1996 || Garri Kasparov || 
|-
| 1997 || Viswanathan Anand || 
|-
| 1998 || Viswanathan Anand || 
|-
| 1999 || Garri Kasparov || 
|-
| 2000 || Vladimir Kramnik || 
|-
| 2001 || Garri Kasparov || 
|-
| 2002 || Garri Kasparov  || 
|-
| 2003 || Viswanathan Anand || 
|-
| 2004 || Viswanathan Anand || 
|-
| 2005 || Veselin Topalov || 
|-
| 2006 || Vladimir Kramnik || 
|-
| 2007 || Viswanathan Anand || 
|-
| 2008 || Viswanathan Anand || 
|-
| 2009 || Magnus Carlsen || 
|-
| 2010 || Magnus Carlsen || 
|-
| 2011 || Magnus Carlsen || 
|}

Lähteet

Aiheesta muualla 
Chess Oscar  FIDE:n sivuilla

Oscar
Andersson (liikennöitsijä)

Oy Andersson Ab oli Turun seudulla toiminut liikennöitsijä, joka ajoi sekä seutuliikennettä että Turun kaupungin joukkoliikennetoimiston tilaamaa sopimusliikennettä.

Andersson ajoi Turun seudullisia linjoja TLO:n osakkaana.
Oy Andersson Ab oli Suomen Paikallisliikenneliiton jäsen.

Vuonna 2010 Andersson toi maahan 10 kappaletta kiinalaisia Golden Dragon XML6155 -kaupunkibusseja ensimmäisenä Suomessa.

Pääkaupunkiseudulla Andersson alkoi loppusyksystä 2012 liikennöidä HSL:n linjaa 109 Westendin Linjan jätettyä konkurssihakemuksensa.

Joulukuussa 2015 Turun kaupunki irtisanoi Anderssonin sopimuksen linjan 2 ajamisesta vedoten liikennöitsijän sopimusrikkeisiin kuten heikkoon luotettavuuteen, kaluston puutteellisuuteen ja puutteisiin työaikalainsäädännön noudattamisessa.

Huhtikuussa 2016 Oy Andersson Ab ajautui konkurssiin. Samana vuonna Varsinais-Suomen käräjäoikeus tuomitsi yhtiön toimitusjohtajan, Simo Anderssonin, kymmenen kuukauden ehdolliseen vankeuteen törkeistä veropetoksista ja törkeästä kirjanpitorikoksesta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Yhtiön kotisivut

Andersson
Andersson
Japaninruusukvitteni

Japaninruusukvitteni (Chaenomeles japonica)  on ruusukasveihin kuuluva pensas, joka on kotoisin Japanista. Japaninruusukvitteni kasvaa 0,5–0,8 m:n korkuiseksi. Sen kasvutapa on koheneva, ja se muodostaa juurivesoja. Japaninruusukvitteni kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Sillä on 2,5 cm leveät, tavallisesti punaiset kukat. Japaninruusukvitteni tuottaa kypsinä keltaisia, halkaisijaltaan enintään noin viisisenttisiä hedelmiä. Hedelmissä on miellyttävä tuoksu, ja ne muistuttavat pientä omenaa. Tuoreena ne ovat melko kovia ja happamia. Niitä voidaan käyttää hyytelön ja liköörin valmistukseen.

Kotiseudullaan japaninruusukvitteni kasvaa ravinteikkaissa, tuoreenpuoleisissa sukkessiovaiheen nuorissa lehtimetsissä. Ilmastollisesti se on temperaattinen-meridionaalinen, lievästi mereinen.

Suomessa japaninruusukvitteni menestyy vyöhykkeillä I–II, suojaisilla paikoilla myös vyöhykkeellä III. Se menestyy parhaiten aurinkoisessa kasvupaikassa kuivassa, runsasmultaisessa, kalkki- ja hiekkapitoisessa maaperässä. Sitä voidaan käyttää yksittäis- ja peittopensaana, mutta se ei estä rikkakasvien kasvua.

Japaninruusukvitteniä voi helposti lisätä siemenistä. Siemenet kylvetään ulos syksyllä. Ne itävät toukokuussa. Siemenkylvöllä lisätyillä taimilla on riittävän erilaiset perintotekijät pölytystä varten: japaninruusukvitteni on ristipölytteinen, niin se tarvitsee ainakin kahta eri alkuperää olevia pensaita pölytyksen varmistamiseksi.

On olemassa tarharuusukvitteneiksi kutsuttuja lajikkeita, jotka ovat japanin- ja kiinanruusukvittenin ristetymistä kehitettyjä.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Japaninruusukvitteni (Chaenomeles japonica)

Ruusukvittenit
Vaasan Kantarellis

Vaasan Kantarellis on entinen vaasalainen kaukalopalloseura. Se on pelannut Suomen pääsarjatasolla eli Kaukalopalloliigassa yhteensä seitsemän kautta ilman suurempaa menestystä. joukkue oli mukana Kaukalopalloliigassa jo sen ensimmäisellä toimintakaudella eli 1990-1991. Viimeisen kerran seura esiintyi pääsarjassa kaudella 1998-1999. Seitsemän kauden aikana Kantarellis kerkesi pelata 157 liigaottelua. Näistä se voitti 40 ja pelasi yhdeksän tasan. Näin pisteitä kertyi kaiken kaikkiaan 89. Kaudella 1999-2000 toiminta jatkui I. divisioonassa putoamisen jälkeen. Tämän jälkeen Kantarelliksen paikalla I divisioonassa jatkoi vaasalainen Team Apache.

Vaasan Kantarelliksen nimi on peräisin heidän pääsponsorinsa nimestä Hotel Kantarellis.

Sijoituksia pääsarjassa
 1995-1996: 7. (runkosarjassa 7.)
 1996-1997: 8. (runkosarjassa 8.)
 1997-1998: 10. (runkosarjassa 11.)
 1998-1999: 12. (runkosarjassa 12.)

Lähteet 

Suomalaiset kaukalopalloseurat
Vaasalaiset urheiluseurat
Petter (rap-artisti)

Petter Alexis Askergren eli Petter (s. 24. toukokuuta 1974) on ruotsalainen rap-muusikko.

Petter aloitti uransa vuonna 1996, ja hänen ensimmäinen studioalbuminsa Mitt Sjätte Sinne julkaistiin vuonna 1998. Albumi aloitti hip hop -villityksen Ruotsissa. Petter on tehnyt yhteistyötä norjalaisen rap-tuottaja Tommy Teen kanssa. Hänellä on myös oma levy-yhtiö Bananrepubliken. Petter vieraili räppäri Pee Ween kanssa suomalaisen Fintelligens -yhtyeen Renesanssi-albumin ”Stockholm–Helsinki”-kappaleella.

Petter asuu vaimonsa Mikaelan kanssa, ja heillä kaksi lasta Alfons ja Lexus. Hän on opiskellut taidehistoriaa Uppsalan yliopistossa. Hänelle diagnosoitiin ADHD vuonna 2011.

Diskografia

Albumit
 Mitt Sjätte Sinne (1998)
 Bananrepubliken (1999)
 Petter (2001)
 Ronin (2004)
 P (2006)
 God Damn It (2007)
 X-Greatest Hits (2008)
 En räddare i nöden (2010)
 Samlar ut den (2010)

Singlet
 Vinden Har Vänt (1998)
 Du Vet Att Jag Gråter (1998)
 Mikrofonkåt (1999)
 Saker & Ting (1999)
 Så Klart! (2000)
 Rulla Med Oss (2000)
 Tar Det Tillbaka (2001)
 Ey Yo (2002)
 Fredrik Snortare & Cecilia Synd (2004)
 Repa Skivan (2004)
 Det Går Bra Nu (2006)
 Storstadsidyll (2006)
 God Damn It (2007)
 Logiskt (2007)
 Goda dagars magi (2008)
 "Min click" (mukana Kihlen)(2008)
 "Slag under bältet" (2009)
 "För alla dom" (2009)
 "Fast för evigt" (2010)
 "Gör min dag" (mukana Magnus Carlson) (2010)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Petterin sivusto 

Ruotsalaiset hip hop -artistit
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Steven Strait

Steven A. Strait (s. 23. maaliskuuta 1986 Greenwich Village, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän syntyi New Yorkissa.

Biografia

Varhaisvaiheet ja malliura 
Strait syntyi ja kasvoi Greenwich Villagessa, New Yorkissa. Hän valmistui vuonna 2004 Xavier High Schoolista. Hän otti näytelmätunteja Stella Adler Studiolla. Ollessaan teini-ikäinen Strait toimi malleina joillekin firmoille, muun muassa näille: L'uomo Vogue, Spoon-lehdelle, Details, Surface, Hollister Kalifornia ja Pop-lehdelle. Hän oli yhteistyössä monien valokuvaajien kanssa, kuten Bruce Weberin, Herb Rittsin ja Ellen von Unwerthin kanssa.

Ura näyttelijänä 
Strait aloitti näytelmätuntinsa ollessaan yhdentoista. Ollessaan kuudennella luokalla hän alkoi ottaa näytelmätunteja joissa esiinnytään koulussa nimeltä Village Community School. Hän löysi intohimonsa näyttelemisen suhteen esiinnyttyään ensimmäisen kerran. Hän työskenteli Stella Adler Acting Studiolla ja Black Nexxus Acting Studiolla New Yorkissa.

Vuonna 2004 Strait muutti Kaliforniaan isompaa näyttelijän uraa luoden. Kun hän vuonna 2005 oli käynyt koe-esiintymisessä, hän sai roolin saman vuoden elokuvaan nimeltä Sky High missä hän esittää teini-ikäistä supersankaria nimeltä Warren Peace. Hän tulkitsi laulun "One Thing Leads to Another" elokuvan soundtrackiksi The Fixx -yhtyeen kanssa.

Hänen seuraava elokuvaprojektinsa tapahtui Ashlee Simpsonin (tämän debyyttielokuvassa) ja Pell Jamesin kanssa elokuvassa Undiscovered, joka kertoo nuorista näyttelijöistä joista tulee tähtiä. Vuonna 2006 hän tähditti kauhuelokuvaa The Covenant roolinaan Caleb Danvers. Vuonna 2008 hän oli mukana esihistoriallisessa elokuvassa nimeltään 10000 BC.

Hän esiintyi vuonna 2008 elokuvassa Stop-Loss Michael Colsonina.

Musiikkiura 
Strait aloitti laulu-uransa eräässä New Yorkin bändissä. Bändiin kuuluivat Riyaad Edoo, Lukasz Gunia, Michael D'Andrilli, ja Geoff Toelocca. Straitia pyydettiin lähtemään bändistä kun hänen vokaalityylinsä ja esiintyminen ei ollut samanlaista kuin muulla bändillä. Myöhemmin Strait kokosi The Tribe -yhtyeen Michaelin kanssa. Strait oli kuitenkin niin kiireinen, että bändi ei toimi enää yhdessä. Stevellä on levytyssopimus Lakeshore Recordsin kanssa ja on julkaissut sooloalbumin.

Strait lauloi seitsemän laulua Undiscovered-elokuvan soundtrackilla. Ne ovat:

Yksityiselämä 
Vuonna 2006 Strait alkoi tapailla Lynn Collinsia. Vuonna 2008, Steven Strait ilmoitti, että he ovat menneet kihloihin. Myöhemmin samana vuonna Strait ilmoitti heidän olevan naimisissa.

Filmografia

Aiheesta muualla 

 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Will Sampson

Will Sampson (27. syyskuuta 1933 Okmulgee, Oklahoma, Yhdysvallat – 3. kesäkuuta 1987 Houston, Texas) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja taidemaalari.

Elämä ja ura 

Täysiverinen creek Will Sampson esiintyi monissa elokuvissa ja TV-sarjoissa. rooleista merkittävin oli viisi Oscar-palkintoa saaneessa, Miloš Formanin ohjaamassa elokuvassa Yksi lensi yli käenpesän (1975), jossa hänellä oli merkittävä sivuosa päällikkö Bromdenin roolissa. Sampson löydettiin rooliin sattumalta, kun elokuvan tuottaja Michael Douglas etsi rooliin isokokoista intiaania. Sampson olikin intiaaniksi erittäin pitkä (196 cm). Hän näytteli sittemmin muitakin merkittäviä sivuosia monissa tunnetuissa elokuvissa, näitä ovat muun muassa Clint Eastwoodin lännenelokuva Lainsuojaton (1976), Charles Bronsonin tähdittämä Verenpunainen preeria (1977), Michael Andersonin ohjaama, Richard Harrisin tähdittämä Orca – tappajavalas (1977) sekä Chuck Norrisin tähdittämä Tulijalka (1987). Sampson sai parhaan miespääosan Genie-ehdokkuuden elokuvassa Armoton erämaa (1979), ja se on ainoa elokuva, jossa hän on näytellyt pääosan.

Kuolema 

Sampsonille tehtiin sydämen ja keuhkojen elinsiirtoleikkaus vuonna 1987. Hän kuoli 43 päivää leikkauksen jälkeen siitä aiheutuneisiin komplikaatioihin 53-vuotiaana.

Filmografia 
 Crazy Mama (1975) – intiaani kaupassa
 Yksi lensi yli käenpesän (1975) – Päällikkö Bromden
 Buffalo Bill ja intiaanit (1976) – intiaanipäällikkö Halsey
 Lainsuojaton (1976) – Kymmenen Karhua
 Verenpunainen preeria (1977) – Hullu Hevonen
 Orca – tappajavalas (1977) – Umilak
 Armoton erämaa (1979) – Fish Hawk
 Yhtä tyhjän kanssa (1985) – hissiapulainen
 Poltergeist II (1986) – Taylor
 Tulijalka (1986) – Tall Eagle

Lähteet 

 
 Yksi lensi yli käenpesän -DVD:n bonuslevyn dokumentti "Näin elokuva tehtiin"

Viitteet

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset taidemaalarit
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 1987 kuolleet
Indigolapsi

Indigolapsi on näennäistieteellinen new age -käsite, jolla tarkoitetaan lapsia, joilla väitetään olevan epätavallisia psyykkisiä kykyjä ja käyttäytymispiirteitä. Indigolapsen käsite tuli laajasti tunnetuksi Nancy Ann Tappen Understanding Your Life Through Color -julkaisun myötä vuonna 1982. Skeptisen vastauksen mukaan indigolapseksi väitetyn näennäinen erilaisuus saattaa johtua ADD:stä tai ADHD:stä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 The Indigo Children Website 

New age
Lapset
SL-Autolinjat

SL-Autolinjat oli Savonlinjan aputoiminimi, jolla yhtiö ajoi Turun kaupungin joukkoliikennetoimiston tilaamaa sopimusliikennettä ja TLO:n seutuliikennettä.

Savonlinja meni mukaan Turun seudun paikallisliikenteeseen vuonna 1996 ostaessaan neljä turkulaista linja-autoyritystä. Kyseiset yhtiöt olivat Linjaliikenne Onni Laaksonen Oy, Olavi Jalosen Liikenne Ky, Aatto Heinonen Oy ja Liikenneyhtiö M. Koski Oy. 

Savonlinja hoitaa Turun seudulla linjojen 2, 2A, 2B, 2C, 12, 20 ja 28 liikennöinnin. 

Nykyään yhtiö toimii nimellä Savonlinja Oy. ()

Kalusto 
Yrityksellä on käytössään mm. seuraavia bussimalleja:

 Lahti Scala (n. 70 kpl, bussit nro. 727, 728, 822–836, 860–866, 909, 950–986)  
 Volvo 8700 (4 kpl, bussit nro. 314–317) 
 Volvo City L (8 kpl, bussit nro. 729–736) 
 Volvo Säffle (6 kpl, bussit nro. 589–594) 
 Volvo 8900 (13 kpl, bussit nro. 401–413)

Lähteet 

Suomalaiset linja-autoyhtiöt
Turun liikenne
Priluzjen piiri

Priluzjen piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Komin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 13 200 neliökilometriä. Asukkaita on 22 400 henkeä (vuonna 2009).

Priluzjen piiri sijaitsee Komin tasavallan eteläisimmässä osassa. Koillisessa se rajoittuu Sysolan ja idässä Koigorodokin piireihin, etelässä Kirovin alueeseen sekä lännessä ja pohjoisessa Arkangelin alueeseen. Pinta-alasta 87 % on metsää. Suurin joki on Luza. Eteläisin osa kuuluu Letkan vesistöön. Hyötykaivannaisia ovat savi, kalkkikivi, merkeli ja dolomiitti.

Piiriin kuuluu 16 maalaiskuntaa: Gurjevka, Letka, Loima, Mutnitsa, Nošul, Objatševo, Prokopjevka, Sludka, Spasporub, Tšerjomuhovka, Tšitajevo, Tšornyš, Vaimes, Verholuzje, Vuhtym ja Zanulje. Hallinnollinen keskus on Objatševon kylä, josta on 189 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Syktyvkariin. Asutuskeskuksia on yhteensä 90.

Seudun kantaväestöä ovat Luzan komit. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 59,9 % asukkaista on komeja, 35,1 % venäläisiä, 2,2 % ukrainalaisia ja 0,5 % valkovenäläisiä. Kylistä suurimpia ovat Objatševo (5 800 asukasta vuonna 2002) ja Letka (3 100).

Piirin kautta kulkee Kirovin ja Syktyvkarin välinen maantie. Talous perustuu metsävarojen hyödyntämiseen, lihan ja maidon tuotantoon sekä elintarviketeollisuuteen. 

Metsiä hallinnoivat Priluzjen ja Letkan metsätilat. Puunhankintaa ja sahatavaran tuotantoa harjoittava Luzales-yhtiö työllistää noin 700 henkeä. Mondin Syktyvkarin tehtaan omistamalla Nošulin puunhankintayrityksellä on yli 300 työntekijää. Tranzit-yhtiö tuottaa korkealuokkaista lautatavaraa.

Maataloutta harjoittaa neljä maatalousyritystä, 59 yksityistilaa ja yli 9 000 henkilökohtaista aputaloutta. Južnoje-maatalousyrityksellä on oma meijeri ja lihanjalostamo. Muita työnantajia ovat Objatševon tielaitos, rakennustoimintaa harjoittava MAG-yhtiö, puhelin- ja sähkölaitokset sekä kunnallispalvelut.

Piirissä toimii metsäalan työntekijöitä valmistava Nošulin ammattikoulu, lasten musiikkikoulu, kuvataide- ja käsityökeskus, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Harrastajataideryhmistä merkittävimpiä ovat Objatševon kansanteatteri ja kansanlauluyhtye Maibyrjas.

Paikallislehtenä ilmestyy venäjänkielinen Znamja truda (”Työn lippu”).

Lähteet

Aiheesta muualla
 Priluzjen piirin sivusto
Kortkerosin piiri

Kortkerosin piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Komin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1939 perustetun piirin pinta-ala on 19 700 neliökilometriä. Asukkaita on 22 500 (vuonna 2009).

Korkerosin piiri sijaitsee Komin tasavallan eteläosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Knjažpogostin piiriin, koillisessa Uhtaan, idässä Ust-Kulomin piiriin, kaakossa Permin aluepiiriin, lounaassa Koigorodokin piiriin sekä lännessä Syktyvkariin ja Syktyvdinin piiriin.

Piiriin kuuluu 18 maalaiskuntaa: Bogorodsk, Bolšelug, Dodz, Keres, Kortkeros, Madža, Mordino, Namsk, Njobdino, Nivšera, Pezmeg, Podjelsk, Podtybok, Poztykeres, Priozjornyi, Ust-Lektšim, Storoževsk ja Vomyn. Hallinnollinen keskus on Kortkerosin kylä, josta on 48 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Syktyvkariin.

Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 71,7 % komeja, 22,3 % venäläisiä, 2,4 % ukrainalaisia ja 0,8 % valkovenäläisiä.

Talous perustuu metsävarojen käyttöön, lihan ja maidon tuotantoon sekä maataloustuotteiden jalostukseen.

Kortkerosin kylän itäpuolella sijaitsevan Korkerosin piirin Pezmegin maalaiskunnan alueella toimi vuosina 1937-1941 suuri, jopa 26 300 hengen Loktšimlag pakkotyöleirin (Gulag) hallinto. Pakkotyöläisillä teetettiin erityisesti metsätöitä. Leirille joutuneista useita tuhansia menehtyi, esimerkiksi ruuan puutteeseen. Leirin historiasta muistutetaan nykyisin muun muassa Komin kulttuurikartalla.

Paikallislehtenä ilmestyy komin- ja venäjänkielinen Zvezda (”Tähti”).

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kortkerosin piirin sivusto 
 nevozmožen: posjolok Adžerom Kortjerosskogo raiona spustja 75 let posle otkrytija otdelenija GULAGa (2012)  (komionline.ru)
Usinsk

Usinsk (ven. ja komiksi Усинск) on kaupunki Komin tasavallan pohjoisosassa Venäjällä. Asustuskeskus perustettiin vuonna 1966 ja sai kaupunkioikeudet 1984. Usinsk rajoittuu pohjoisessa Nenetsien autonomiseen piirikuntaan, idässä Intaan, etelässä Petšoran piiriin sekä lounaassa ja lännessä Ižman ja Ust-Tsilman piireihin. Etäisyys Komin pääkaupungista Syktyvkarista on 757 kilometriä. 

Vuonna 2005 perustetun Usinskin kaupunkipiirikunnan pinta-ala on 30,6 tuhatta neliökilometriä, ja siihen kuuluu kaupungin lisäksi 1 taajama ja 18 kylää. Asukkaita on (2006) 52,3 tuhatta henkeä, joista vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 54,8 % on venäläisiä, 14,8 % komeja, 10,2 % ukrainalaisia, 7,3 % tataareja ja 1,8 % valkovenäläisiä.

Usinsk on Komin tasavallan maaöljy- ja kaasutuotannon keskus. Suurin osa tasavallan öljystä tulee kaupungin ympäsistössä sijaitsevilta öljykentiltä. Usinsk sijaitsee Usajoen varrella lähellä Usan ja Petšoran yhtymäkohtaa. Sinne johtaa sivurata Vorkutan rautatieltä.

Lähteet 

Respublike Komi – 85 let: Istoriko-statistitšeski sbornik. Syktyvkar: Territorialny organ Federalnoi služby gosudarstvennoi statistiki po Respublike Komi, 2006.

Aiheesta muualla 
 Usinskin kaupungin sivusto  
 Usinsk. Leonid Tomovin sivusto.
Petšora (kaupunki)

Petšora ( ja ) on noin 43 000 asukkaan (2010) kaupunki Komin tasavallan koillisosassa Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Petšorajoen oikealla rannalla siinä, missä rautatie ylittää joen. Se on tasavallan pääkaupungista Syktyvkarista on 588 kilometriä koilliseen. Petšora on Petšoran piirin keskus ja tärkeä liikenne- ja energiantuotannon keskus. Se tuottaa 38 prosenttia koko tasavallan sähköstä (2005). Huomattava merkitys on myös öljyntuotannolla.

Lähteet

Aiheesta muualla

Respublike Komi – 85 let: Istoriko-statistitšeski sbornik. Syktyvkar: Territorialny organ Federalnoi služby gosudarstvennoi statistiki po Respublike Komi, 2006.

Komin tasavallan kaupungit
Petšoran piiri
Wim Hof

Wim Hof, lempinimeltään Jäämies (s. 20. huhtikuuta 1959) on alankomaalainen henkilö, jolla on hallussaan yhdeksän maailmanennätystä, muun muassa pisimmän jääkylvyn ennätys (-6-asteisessa vedessä pelkillä uimahousuilla ja sukelluslaseilla 57 metriä). Hän yritti vuonna 2007 kiivetä Mount Everestin huipulle pelkissä shortseissa, mutta epäonnistui. Hän kiipesi 6.7 kilometrin korkeuteen, mutta joutui keskeyttämään aikaisemmin itseaiheutetun jalkavaivan takia. Vuonna 1999 hän juoksi puolimaratonin pohjoisella napapiirillä Suomessa.

Hof huomasi kykynsä kestää kylmiä olosuhteita jo nuorena.

Lähteet 

Alankomaalaiset henkilöt
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Finland (Minnesota)

Finland on Minnesotan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva suomalaislähtöisten siirtolaisten perustama kylä. Se on kunnallishallinnoton alue.  Väkiluku vuonna 2010 oli 195.

Kylä sijaitsee Laken piirikunnassa Minnesota State Highway 1:n varrella, noin kuuden kilometrin päässä Yläjärven rannalta. Kylä on perustettu vuonna 1895. Vuosina 1890–1950 sinne tuli paljon suomalaisia siirtolaisia. Nykyään se on pieni yhteisö, ja kylässä sijaitsee mm. huoltoasema, motelli, sekatavarakauppa, neljä kapakkaa, postitoimisto, Organic Consumers Association (Finlandissa perustettu luomuviljelyä kannattava yhdistys) ja Wolf Ridge Environmental Learning Center (luontokeskus). 

Kylän ainoa kirkko, luterilainen Zion-kirkko paloi maan tasalle salamaniskusta vuonna 2013, mutta vuonna 2016 saatiin valmiiksi uusi kirkko, joka palvelee myös muiden kristillisten suuntausten harjoittajia.

Lähteet 

Minnesotan kaupungit
Miikka Lindholm

Miikka Lindholm (s. 21. kesäkuuta 1980 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija. Lindholm on nopea pelaaja. Hän tekee yleensä suurimman osan maaleistaan läpiajoista. Herrasmiespelaajana tunnettu Lindholm ottaa vain muutaman jäähyn kaudessa.

Ura

Juniorivuodet
Lindholm pelasi juniorivuotensa Keravan Shakersissa ja kuului joukkueensa parhaimmistoon Heikki Löfmanin kanssa. Lindholm pelasi viimeisen Shakers -kautensa aikana myös 16-vuotiaiden maajoukkueessa kaksi ikäluokan kolmesta turnauksesta ja teki kuudessa ottelussaan viisi maalia. Shakersin hyvää menestystä ihmeteltiin ja Helsingin suurseurat ottivat Shakersin lupaukset junioreihinsa. Lindholm siirtyi HIFK:n B-junioreihin, mutta kun peli ei alkanut kulkemaan helsinkiläisseurassa, koitti siirto Kiekko-Espooseen. Vaikeasta kaudesta huolimatta Lindholm pääsi näyttämään taitojaan nuorten maajoukkueessa neljän pelin verran. Seuraavalla kaudella hän kuuluikin jo Kiekko-Espoon A-nuorien avainpelaajiin ja pääsi mukaan alle 18-vuotiaiden EM-kisoihin Ruotsiin. Lindolm oli hopeaa saavuttaneen Leijona-miehistön avainpelaajia. Hän jatkoi myös kauden 1998–1999 Bluesiksi muuttuneen espoolaisseuran A-junioreissa ja pääsi useaan otteeseen nuorten maajoukkueen mukaan. Lindholm pelasi myös Bluesin liigajoukkueessa kahden ottelun ajan.

Miesten peleihin
Lindholm aloitti uransa miesten sarjoissa kaudella 1999–2000 KJT:ssä I-divisioonassa. Hyvillä peliesityksillään hän pelasi itselleen paikan joulukuun alle 20-vuotiaiden MM-kisoihin.

Kaudeksi 2000–2001 Lindholmille avautui rapakon takaa mahdollisuus pelata ja opiskella. Hän pelasi yhdessä vanhan aisaparinsa Heikki Löfmanin kanssa CHA-sarjassa Minnesotassa. Seuraavat kaksi kautta Lindholm pelasi KJT:ssä ja kauden 2003–2004 Kiekko-Vantaassa. Kauden 2004–2005 alku ei sujunut Vantaalla odotetusti ja mies siirtyi loppukaudeksi Italiaan. 

Kesällä 2005 Lindholm oli Pelicansissa try-outilla, mutta Pitsiturnauksessa annetut näytöt eivät riittäneet ja hän aloitti kauden 2005–2006 Järvenpään Haukoissa. Lindholm siirtyi kuitenkin loppukaudesta Sveitsiin. Kaksi seuraavaa kautta Lindholm pelasi KooKoossa, mutta loukkaantumiset sotkivat hänen kautensa. Kauden 2008–2009 Lindholm hyökkäsi Mikkelin Jukureissa kuten myös kaksi seuraavaa kautta. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Suomi-sarjan HC Keski-Uusimaahan.

Rullakiekko
Lindholm on harrastanut kesälajinaan rullakiekkoa. Hän sai tililleen harjoitusmaaotteluita 2005 ja 2006, mutta rullakiekon SM-liigassa Mahtiankkoissa pelannut hyökkääjä ei mahtunut vielä tuolloin Leijonien MM-kisamiehistöön. Lindholm teki MM-debyyttinsä MM-kisoissa vuonna 2007 Saksassa, kun Suomi hävisi jatkoajalla mestaruuden Ruotsille. Lindholm keräsi turnauksen kuudesta ottelusta tehot 1+1.

Tilastot

Lähteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomalaiset rullakiekkoilijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Fernando Gomes

Fernando Mendes Soares Gomes (s. 22. marraskuuta 1956 Porto) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.

Gomes edusti lähes koko uransa ajan syntymäkaupunkinsa jalkapalloseuraa FC Portoa. Kausina 1980–1982 hän edusti espanjalaista Sporting Gijónia ja uransa lopulla kausina 1989–1991 lissabonilaisseura Sportingia. Hän voitti Portugalin liigamestaruuden viisi kertaa ja Portugalin cupin kolmasti. Vuonna 1987 hän voitti Euroopan cupin, UEFA Super Cupin ja Intercontinental Cupin mutta joutui loukkaantumisen vuoksi olemaan poissa Euroopan Cupin loppuottelusta Bayern Müncheniä vastaan. Hän oli Portugalin liigan paras maalintekijä kuudella kaudella: kolme kertaa peräkkäin kausilla 1976–1979 ja toistamiseen kolme kertaa peräkkäin kausilla 1982–1985. Kaudella 1984–1985 hän teki 39 maalia. Euroopan sarjojen parhaalle maalintekijälle myönnettävän Euroopan Kultainen kenkä -palkinnon hän sai kahdesti, kaudelta 1982–1983, jolloin hän teki 36 maalia, ja kaudelta 1984–1985.

Gomes edusti  Portugalin maajoukkuetta 48 maaottelussa vuosina 1975–1988 ja teki niissä 13 maalia. Hän pelasi kolme ottelua sekä vuoden 1984 EM-kilpailuissa että vuoden 1986 MM-kilpailuissa mutta ei tehnyt niissä maaleja.

Saavutukset 

 Portugalin liigamestaruus vuosina 1978, 1979, 1985, 1986 ja 1988
 Portugalin cupin voitto vuosina 1977, 1984, 1988
 Euroopan cupin voitto vuonna 1987
 UEFA Super Cupin voitto vuonna 1987
 Intercontinental Cupin voitto vuonna 1987
 Euroopan Kultainen kenkä -palkinto vuonna 1983 ja 1985
 Portugalin vuoden jalkapalloilija -palkinto 1983

Lähteet 

Portugalilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Raoul Servais

Raoul Servais (s. 1. toukokuuta 1928) on belgialainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja sekä animaattori. Hän syntyi Ostendissa ja opiskeli Ghentin kuninkaallisessa taideakatemiassa.

Servais on tullut tunnetuksi animaatioelokuvillaan, joilla hän on voittanut useita palkintoja. Vuonna 1979 hän sai Harpya-animaatiollaan Cannesin elokuvajuhlien parhaan lyhytelokuvan Kultaisen palmun.

Aiheesta muualla 
 
 Viralliset sivut , , 

Belgialaiset elokuvaohjaajat
Elokuvakäsikirjoittajat
Elokuvatuottajat
Belgialaiset animaattorit
Vuonna 1928 syntyneet
Elävät henkilöt
Horrorscope

Horrorscope on thrash metal -yhtye Overkillin vuonna 1991 julkaistu kuudes studioalbumi. Vaikka yksi yhtyeen tärkeimmistä jäsenistä, kitaristi ja säveltäjä Bobby Gustafson, lähtikin edellisen albumin jälkeen, yhtye onnistui silti tekemään levyn, jonka monet kannattajat katsovat kuuluvan yhtyeen parhaimmistoon.

Yleiskatsaus
Edeltäjänsä The Years of Decayn tavoin albumin tuotti Terry Date. Uusien kitaristien (Cannavino & Gant) tulon myötä yhtyeen soundi muuttui hieman, mutta pysyi silti tunnistettavana. Albumi lienee yksi yhtyeen teknisimmistä soitoltaan ja kappalerakenteiltaan.

Kappaleet
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Kaikki kappaleet kirjoittanut Overkill, paitsi ”Frankenstein” (kirjoittaja Edgar Winter)

Kokoonpano
Bobby "Blitz" Ellsworth – laulu
Rob Cannavino – kitara
Merritt Gant – kitara
D.D. Verni – basso
Sid Falck – rummut

Tuotanto
Nauhoitus ja miksaus Carriage House Studios, Stamford, Yhdysvallat
Tuottajat Terry Date ja Overkill

Masterointi: Howie Weinberg Masterdiskillä New Yorkissa, Yhdysvalloissa

Listat

Overkillin albumit
Horrorscope
Under the Influence

Under the Influence on thrash metal -yhtye Overkillin vuonna 1988 ilmestynyt kolmas studioalbumi. Kappale "Hello From the Gutter" julkaistiin singlenä, ja sai jonkin verran soittoaikaa MTV:llä.

Yleiskatsaus
Vaikka edellisellä levyllä Taking Over kuultiinkin hieman kunnianhimoisempia kappalerakenteita, oli Under the Influence jonkinlainen täyskäännös kohtiin yhtyeen alkuaikojen punk-vaikutteisempaa tuotantoa. Vanhan koulun thrash-ystävät pitivät kyllä levystä, mutta kaikkia kriitikoita yhtyeen tyylisuunnan pelkistäminen ei miellyttänyt.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet kirjoittaneet D.D. Verni, Bobby Ellsworth ja Bobby Gustafson.

Kokoonpano 
 Bobby "Blitz" Ellsworth – laulu
 Bobby Gustafson – kitara
 D.D. Verni – basso
 Sid Falck – rummut

Tuotanto 
 Alex Perialas – tuottaja
 Matt Lane – avustava äänittäjä
 George Marino – masteroija (Sterling Sounds, New York)
 Michael Wagener – miksaaja (Double Trouble Studios, Burbank, Kalifornia)

Arvostelut 
 Allmusic:

Listasijoitukset

Lähteet 

Overkillin albumit
Vuoden 1988 albumit
Stuart Milner-Barry

Sir (Philip) Stuart Milner-Barry OBE CB KCVO (20. syyskuuta 1906 – 25. maaliskuuta 1995) oli brittiläinen shakinpelaaja, shakkikirjailija, koodinmurtaja toisessa maailmansodassa sekä valtion virkamies. Milner-Barry toimi sodan aikana Bletchley Parkissa ja oli "Hut 6":n johdossa. Ryhmä oli vastuussa saksalaisten käyttämän Enigma-salausjärjestelmän murtamisesta. Sodan jälkeen Milner-Barry työskenteli muun muassa valtiovarainministeriön virkamiehenä. Shakin saralla hän edusti Englantia kansainvälisissä turnauksissa ja antoi nimensä kolmelle avausmuunnelmalle.

Brittiläiset shakinpelaajat
Vuonna 1906 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Omenarupi

Omenarupi on omenassa esiintyvä kasvitauti, joka näkyy sekä lehdissä tummina laikkuina että hedelmissä halkeamina. Taudin aiheuttaa Venturia inaequalis -sieni, joka talvehtii maahan pudonneissa lehdissä. Keväällä itiöt lentävät takaisin puuhun, jossa ne itävät kosteassa ja lämpimässä. Lehdiltä ne siirtyvät kesän aikana omenan raakileisiin veden mukana, jolloin omenaan muodostuu rupilaikkuja. Yleensä omena myös halkeilee ja siihen tarttuu paremmin myös muumiotauti. Taudista huolimatta omenoita voi kuitenkin käyttää.

Omenarupi tarttuu useimmin vanhoihin puihin, sillä nykyisin on saatavilla myös taudinkestäviä lajikkeita. Tautia voi torjua valitsemalla ruvelle vastustuskykyisiä lajikkeita tai käyttämällä torjunta-aineita. Ennakoivasti puu ja maa sen ympärillä voidaan ruiskuttaa urea-liuoksella, mutta myös keväällä voi ruiskuttaa kemiallisilla torjunta-aineilla. Myös lehtien poistaminen puun ympäriltä syksyllä ehkäisee ruven talvehtimista. Omenaruven kemiallisissa torjunta-aineissa tehoaineina voidaan käyttää ainakin ditianonia, bitertanolia ja penkonatsolia.

Uusia taudille vastustuskykyisiä lajikkeita on tullut myyntiin Ruotsista ja Venäjältä: niitä ovat esimerkiksi kesäomena Orlovim, syysomenat Slava Popediteljam ja Särsö sekä talviomenat Aroma ja Afrodita.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Yhteishyvä: Muumiotauti ja omenarupi
Kasvinsuojeluseura: Omenan tasapainoinen kasvinsuojelu
Apple Scab - Venturia inaequalis 

Omenapuun kasvitaudit
Litokwa Tomeing

Litokwa Tomeing (s. 14. lokakuuta 1939 Wotjen atolli, Marshallinsaaret) on marshallinsaarelainen poliitikko, joka toimi maan presidenttinä tammikuusta 2008 lokakuuhun 2009.

Tomeing oli Marshallinsaarten parlamentin, Nitijelan, puhemies kahdeksan vuoden ajan. Hän kuului presidentti Kessai Noten tukijoihin. Tomeing vaihtoi kuitenkin oppositiopuolueeseen pari viikkoa ennen parlamenttivaaleja 2007, kun Note ei hänen mielestään ollut täyttänyt lupauksiaan uudistuksista.

Tomeing valittiin Marshallinsaarten presidentiksi vuoden 2008 vaaleissa. Hän voitti vallassa olleen Kessai Noten parlamentin äänestyksessä 18–15.

Parlamentti antoi Tomeingille epäluottamuslauseen äänestyksessä 21. lokakuuta 2009, mikä merkitsi hänen presidenttikautensa loppua. Epäluottamuslause meni parlamentissa läpi äänin 17–15. Parlamentin puhemies Jurelang Zedkaia nimitti väliaikaiseksi presidentiksi Ruben Zackhrasin. Vakinaiseksi presidentiksi valittiin marraskuussa 2009 Jurelang Zedkaia.

Lähteet 

Marshallinsaarten presidentit
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Terry Dicks

Terence Patrick ”Terry” Dicks (s. 17. maaliskuuta 1937) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä Hayes ja Harlingtonin vaalipiiristä vuosina 1983–1997.

Dicksillä on synnynnäinen CP-vamma.

Lähteet 

Brittiläiset poliitikot
CP-vammaiset henkilöt
Vammaiset poliitikot
 Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Sotakoira (albumi)

Sotakoira on lappeenrantalaisen metalli/rock-yhtye Kotiteollisuuden yhdeksäs albumi. Albumi julkaistiin 13. elokuuta 2008. Albumi koostuu cover-kappaleista. Se sijoittui ensimmäisellä viikollaan Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.

Kappaleet 
Suluissa alkuperäinen esittäjä. Sovitukset Kotiteollisuus + Mikko Karmila.

Kokoonpano 
 Jouni Hynynen – kitarat, laulu, taustalaulu
 Janne Hongisto – basso, taustalaulu
 Jari Sinkkonen – rummut, taustalaulu

Vierailevat muusikot 
 Mikko Karmila – kitara (kappaleet 1, 2, 3, 9 ja 10)
 Kaarle Viikate – soolokitara (kappaleet 4 ja 10), taustalaulu (kappaleet 2, 5 ja 6)
 Miitri Aaltonen – taustalaulu (kappaleet 3, 4 ja 6), kitara (kappaleet 8 ja 9)

Arviot 
 Dome.fi:

Lähteet

Kotiteollisuuden albumit
Vuoden 2008 albumit
Cover-albumit
Mikko Karmilan tuottamat albumit