joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Formoteroli

Formoteroli (C19H24N2O4) on aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä keuhkoputkia laajentavana lääkeaineena astman ja keuhkoahtaumataudin hoidossa.

Ominaisuudet ja käyttö
Formoterolia käytetään yleensä fumaraattisuolan dihydraattina, joka on kiteistä ainetta. Lääkeaine vaikuttaa sitoutumalla β2-adenergisiin reseptoreihin ja on sen agonisti eli aktivoi sitä. Tämän seurauksena keuhkoputkia ympäröivä sileä lihaskudos rentoutuu ja keuhkoputket pääsevät laajenemaan. Formoterolin vaikutus alkaa noin 5 minuutin kuluttua lääkkeen oton jälkeen ja kestää noin 12 tuntia. Se kuuluu siis pitkävaikutteisiin β2-reseptorien agonisteihin. Formoteroli on kiraalinen yhdiste, jota myydään joko (R,R)- ja (S,S)-enantiomeerejä sisältävänä raseemisena seoksena tai pelkkänä (R,R)-enantiomeerina eli arformoterolina. (R,R)-enantiomeeri on lääkeaineena noin 1 000 kertaa (S,S)-enantiomeeria tehokkaampi.  Formoterolia käytetään inhalaattoreissa erityisesti vaikean ja keskivaikean astman hoidossa yhdessä glukokortikoidien kanssa.

Haittavaikutukset
Formoterolin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla pääkipu, väsymys, nenän tukkoisuus, vatsakivut ja huonovointisuus.

Valmistus
Formoterolin synteesin ensimmäisissä vaiheissa p-hydroksiasetofenoni nitrataan ja hydroksyyliryhmä suojataan bentsyylieetterinä. Seuraavassa vaiheessa suoritetaan bromaus ja tässä reaktiossa muodostuva tuote reagoi N-bentsyyli-1-(4-metoksifenyyli)propan-2-amiinin kanssa. Tämän jälkeen nitroryhmä pelkistetään raudan avulla aminoryhmäksi ja karbonyyliryhmä natriumboorihydridin avulla hydroksyyliryhmäksi. Seuraavaksi yhdiste reagoi muurahaishapon kanssa ja suojaryhminä toimivat bentsyyliryhmät poistetaan vedyttämällä. Näin muodostuu raseeminen seos. On myös kehitetty asymmetrinen synteesimenetelmä, jossa muodostuu ainoastaan formoterolin (R,R)-enantiomeeria.

Lähteet

Lääkkeet
WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Kaupunkiaktivismi

Kaupunkiaktivismi on kansalaisten itse organisoimaa ja omaehtoista yhteistoimintaa, joka
 tapahtuu yleensä järjestötoiminnan ulkopuolella
 on luonteeltaan aloitteellista, proaktiivista ja rakentavaa
 suuntautuu ensisijaisesti toimintaan, ei poliittiseen mielipiteenmuodostukseen tai vaikuttamiseen
 nojaa tee-se-itse-henkeen ja commons-ajatteluun
 hyödyntää Internetiä ja sosiaalista mediaa toiminnassaan ja järjestäytymisessään ja 
 tapahtuu kaupunkitilassa tai liittyy kaupungin oloihin.
Vastaavanluonteisesta aktivismista kaupunkien ulkopuolella voi puhua käsitteellä kansalaisaktivismi.

Katso myös 
 Lisää kaupunkia Helsinkiin
 Sissiviljely

Lähteet 
 Mäenpää, P. & Faehnle, M. 2016. Kaupunkiaktivismi voimavarana. Kvartti 3/2016, 16-33.
 Kaupunkiaktivismi-tietopankki: Käsitteitä

Viitteet 

Aktivismi
Nordlys

Nordlys on norjalainen sanomalehti, joka ilmestyy Tromsøssä. Se on Pohjois-Norjan suurin lehti ja kuuluu norjalaiseen mediakonserniin A-presseniin. 

Lehden perusti Tromsin läänin pohjoisosassa Karlsøyssa pappi Alfred Eriksen. Ensimmäinen numero ilmesty 10. tammikuuta 1902. 

Lehti jakaa Nordlysprisen-palkintoa ja valitsee Vuoden Tromsøläisen.

Vastaavat päätoimittajat

Alfred Eriksen 1902–1912
Jenny Garfjeld, oli osan Eriksenin ajasta tosiasiallinen päätoimittaja
Ole Martin Gausdal 1912–1914
Anders Hjertenæs, oli osan Gausdalin ajasta tosiasiallinen päätoimittaja
Aksel Olsen 1914–1915
Jørgen Hustad 1915–1917
Peder Kåsmoli 1917–1924
Ingvald Jaklin 1924–1940
 ---
Gunnar Hagerup 1945
Ingvald Jaklin 1945–1965
Magne Jønsson 1965–1973
Reidar Nielsen 1973–1982
Ivan Kristoffersen 1982–1997
Jonny Hansen 1997–2001
Hans Kristian Amundsen 2001–2011
Anders Opdahl –2016
Helge Nitteberg 2016

Levikki
Mediebedriftenes Landsforeningin ilmoittama nettolevikki:
 2006: 28 090
 2007: 27 647
 2008: 26 714
 2009: 25 927
 2010: 24 458
 2011: 23 627
 2012: 23 379
 2013: 21 902
 2014: 20 555
 2015: 18 672 (hvorav papirandel 16 366)
 2016: 20 059 (hvorav papirandel 14 882)

Lähteet

Aiheesta muualla
Nordlys webbplats

Norjalaiset sanomalehdet
Firma (vuoden 2012 televisiosarja)

Firma on John Grishamin samannimiseen kirjaan perustuva kanadalais-yhdysvaltalainen draamasarja.

Näyttelijät
Josh Lucas,
Molly Parker,
Callum Keith Rennie,
Juliette Lewis.

Aiheesta muualla
 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
Kanadalaiset draamasarjat
Globalin televisio-ohjelmat
NBC:n televisio-ohjelmat
Adolf Müller

Adolf Müller (11. huhtikuuta 1914 – ?) oli sveitsiläinen vapaapainija ja olympiamitalisti.

62 kilogramman painoluokassa kilpaillut Müller voitti olympiapronssia Lontoossa 1948. Hän kilpaili samoissa kisoissa myös kreikkalais-roomalaisessa painissa.

Lähteet 
 Adolf Müller Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 
 Mueller, Adolf (SUI) International Wrestling Database

Viitteet

Aiheesta muualla 

Sveitsiläiset vapaapainijat
Sveitsiläiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat
Sveitsiläiset olympiamitalistit
Vuonna 1914 syntyneet
Mahdollisesti elävät henkilöt
Kenji Yanagiya

Kenji Yanagiya (jap. 柳谷 謙治,  marraskuussa 1919 Hokkaido – 29. helmikuuta, 2008 Tokio) oli japanilainen toisen maailmansodan taistelulentäjä ja hävittäjä-ässä. Yanagiya valmistui pilotiksi keväällä 1942 Ōita:n tukikohdasta. Hänen toimintansa sotahistoriaan nähden, korostuu siinä että tämä oli yksi kuudesta Zero-saattopilotista, sota-amiraali Isoroku Yamamoton lennolla Rabaulista Buiniin. Tuo ilmataistelu käytiin Kahilin lähellä Bougainvillessä. Yanagiya selvisi myös Tyynenmeren sodasta hengissä, näistä kaikista saattolentäjistä ainoana. Shoichi Sugita kaatui sodassa myöhemmin. Kenji Yanagiyan mainitaan pudottaneen yhden hyökänneen Lockheed P-38 Lightning-koneen Sugitan kanssa yhdessä, jota ohjasi Raymond K. Hine. Luutnantti Hinen kone jäi lennolta palaamatta.

Kenji Yanagiya oli tehnyt yhden pudotusilmoituksen vuonna 1943, joka oli ollut käytännössä mahdoton: Grumman-lentokonetehtaan Experimental-tyyppisen koekone F5F-1 Skyrocketin pudotuksesta (XF5F-1). 

Yanagiya haavoittui vakavasti Guadalcanalin taistelussa 8. kesäkuuta 1943 ilmataistelua käydessään, jonka jälkeen hänen oikea kätensä amputoitiin. Hän ehti ennen haavoittumistaan saada 8 ilmavoittoa. Kenji Yanagiya otti häntä hoitaneen sairaanhoitajan aviopuolisokseen. Vuonna 1988 Yanagiya tapasi Operaatio Kostoon osallistuneita amerikkalais-pilotteja, kuten Rex T. Barberin - sekä paiskasi sovinnon kättä yhdessä heidän kanssaan. Barberia on ehkä yleisimmin pidetty Yamamoton pudottajana. Yanagiyan lopullinen sotilasarvo oli sotilasmestari eli Suomen vastaava sotilasilmailun arvo olisi ollut lentomestari.

Lähteet 
 Davis, Burke: Kuolema amiraalille, Kirjayhtymä, 1971, Helsinki, suom. Aarne Valpola, Alkuteos:  Get Yamamoto, Random House, 1969 (ei isbn-tunnusta)
 Mellinger, George & Stanaway, John: Bell P-39 Airacobra-ässät (Osprey Hävittäjä-ässät osa 7), Koala-Kustannus, Helsinki, 2002, ISBN 952-5186-34-2 (alkuteos, sarjan 36. teos englanniksi, 2001, Oxford, Englanti)
 Sakaida, Henry - Japanin laivaston ilmavoimien ässät 1937-1945. Osprey 2002 ISBN 952-5186-25-3 (s.43)
 Humble, Richard: Toisen maailmansodan lentokoneet. Wsoy erikoisalbumi, WSOY, Porvoo-Helsinki, 1976. Suom. Helge Seppälä. Alkuteos englanniksi: Salamander Books, Lontoo, 1975. ISBN 951-0-07838-7. (s.59)

Viitteet

Japanilaiset lentäjät
Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 2008 kuolleet
 Amputoidut henkilöt
Nuoret ja lupaavat

Nuoret ja lupaavat () on norjalainen televisiosarja. Sarja kertoo kolmesta nuoresta naisesta (Elise, Alex ja Nenne), jotka tavoittelevat unelmiaan aikuisuuden kynnyksellä. Sarjan on ohjannut Eirik Svensson.

Rooleissa 

 Elise (Siri Seljeseth)
 Alex (Alexandra Gjerpen)
 Nenne (Gine Cornelia Pedersen)

Lähteet 

Norjalaiset televisiosarjat
NRK:n televisio-ohjelmat
Vaimonsa mies

Vaimonsa mies on suomalainen 16-osainen draama-komediasarja, joka esitettiin Yle TV2 -kanavalla syksyllä 2001. Sarjan pääosissa näyttelivät Pertti Roisko, Eila Roine, Miia Nuutila sekä Jarkko Pajunen.

Asunnottomiksi tahoillaan joutuneet Tuuli (Miia Nuutila) ja Juho (Jarkko Pajunen) löytävät kaupan ilmoitustaululta ilmoituksen vapaasta asunnosta vanhan pariskunnan (Pertti Roisko & Eila Roine) omakotitalon yläkerrassa. Tosin vuokrasopimuksen ehtona on avioliitto, jonka myötä Tuuli ja Juho päätyvät esittämään avioparia.

Rooleissa

Sivuosissa

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Vaimonsa mies Yle Areenassa
 
 Ylen arkistoimat kotisivut

Suomalaiset draamasarjat
Suomalaiset komediasarjat
Suomalaiset televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Côte-Nord

Côte-Nord (ranskaa, vapaa suomennus Pohjoisrannikko) on hallinnollinen alue Quebecin provinssissa, Kanadassa.  Hallintoalueen pinta-ala on 247 655 neliökilometriä ja väkiluku 92 518 (2016). Côte-Nordin hallintokeskus on Baie-Comeaun kaupunki (21 536 as., 2016), joka sijaitsee 422 kilometriä Québecin kaupungista koilliseen. Toinen merkittävä kaupunki hallintoalueella on Sept-Îles (24 400 as., 2016).

Lähteet

Aiheesta muualla

Québec Portal - Regional Portraits - Côte-Nord (09)  (gouv.qc.ca)
Commission de toponymie Québec - Côte-Nord  (toponymie.gouv.qc.ca)

Québecin hallinnolliset alueet
PeukaLoiset (performanssiryhmä)

PeukaLoiset on valokuvataiteilija Juha Metson ja näytelmäkirjailija Miko Kivisen perustama performanssiryhmä.

Vuonna 2014 aloittanut ryhmä on koostuu eri taiteentekijöistä. Taiteellisen johtaja Metson ja laulaja-kitaristi Kivisen lisäksi yhtyeessä vaikuttavat näyttelijä Jarmo Tulonen, rumpali Harri ”Hate” Heininen, basistit Kari-Jukka ”Kärsä” Koivistoinen ja Janne Ruuska sekä maskeeraaja Maiju Kivikoski.

Ryhmä on esiintynyt taidemuseoissa, sekä Provinssissa 2016. PeukaLoiset julkaisee ensimmäisen täysipitkän albuminsa LintuKoto vuoden 2017 lopussa. PeukaLoiset on tehnyt myös taidevideoita, joita on nähty useissa gallerioissa ympäri Suomea.  

Ryhmän sanoitukset ovat Miko Kivisen ja Juha Metson, sävellykset Miko Kivisen, Juha Metson ja PeukaLoisten.

Tyylilaji 
PeukaLoiset soittaa VoodooPunkia. VoodooPunk on PeukaLoisten kehittämä metodi, joka heidän omien sanojensa mukaan "parantaa nykyihmisen rahan- ja vallanhimosta, sekä näiden kääntöpuolena olevasta ahdistuksesta ja yksinäisyydestä. VoodoPunk on vapautumista rakenteellisesta väkivallasta, talouden kahleista ja yksisilmäisestä ihmiskuvasta."

Kokoonpano 

 Harri “Hate” Heininen - rummut, perkussiot, berimbau, kellot
 Maiju Kivikoski - taustalaulu
 Miko Kivinen - laulu, kitara, alttosaksofoni, xylofoni
 Kari-Jukka “Kärsä” Koivistoinen - laulu, basso
 Juha Metso - laulu, kellot, taiteellinen johtaja
 Janne Ruuska - laulu, kitara, basso, urkuharmoni
 Jarmo Tulonen - laulu, seremoniamestari

Vierailijat 
 Heikki Frilander - didgeridoo
 Esa Ylönen - urut, piano

Katso myös 
 Kuolio-artisti
 Taideahtaajat

Aiheesta muualla 
 PeukaLoisten kotisivut
 Juha Metson retrospektiivisen näyttelyn arvio, Lappeenranta 2016 
 Juha Metson retrospektiivinen näyttelyn Salon taidemuseossa 2016
 Peukaloiset esittää voodoo-punkkia — yleisöksi kelpaavat ihmiset ja eläimet 
 Juha Metso taiteilijamatrikkelissa
 PeukaLoiset - LintuKoto (Vinyl, LP) at Discogs
 Peukaloiset lausuu runoja voodoorytmillä — debyyttilevy

Videolinkkejä 
 Performanssi Salon taidemuseossa 2016
 PeukaLoiset-yhtye Provinssissa 2016
 PeukaLoiset taidevideoita
 PeukaLoiset Tarzan
 PeukaLoiset Aikuisii
 PeukaLoiset Osta!
 PeukaLoiset Lintukoto
 Juha Metso kertoo PeukaLoiset Lintukoto-levyn syntytarinan

Suomalaiset performanssitaiteilijat
Johnny Mnemonic – kuoleman kuriiri

Johnny Mnemonic – kuoleman kuriiri on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut kanadalais-yhdysvaltalainen kyberpunk-elokuva, jonka on ohjannut Robert Longo. Elokuvan käsikirjoitus perustuu William Gibsonin vuonna 1980 julkaistuun novelliin Johnny Mnemonic, joka kuvaa kirjailijalle tyypillistä dystooppista tulevaisuutta ja megakorporaatioiden ylivaltaa.

Juoni 
Vuonna 2021 Johnny (Keanu Reeves) on datakuriiri, jonka tehtävä on kuljettaa aivoissaan olevan datasirun avulla salassa pidettävää tietoa, jota megakorporaatiot eivät voi lähettää virtuaalitodellisuutta käyttävän Verkon välityksellä. Johnny on luopunut osasta muistojaan tehdäkseen tilaa datasirulle, ja hän haluaa viimeisen keikan avulla saada kokoon tarvittavat rahat muistojensa palauttamiseen.

Johnnyn aivoihin on ladattu tietoa, jota hän ei itse tiedä. Se on parannuskeino maailmanlaajuiseen epidemiaan, tautiin nimeltä Nerve Attenuation Syndrome (NAS), johon puolet virtuaalitodellisuudessa viihtyvistä kansalaisista on sairastunut. NAS:in aiheuttaa laitteiden sähkömagneettinen säteily, ja se johtaa poikkeuksetta kuolemaan. Johnnyn tehtävänä on salakuljettaa tämä elintärkeä tieto Aasiasta Yhdysvaltoihin. Hänen tiellään ovat kuitenkin tietoa havitteleva japanilainen yakuza ja kansainvälinen lääkeyhtiö Pharmakom. Lisäksi Johnnyn muisti on ylikuormitettu hengenvaarallisesti, ja hänen päänsä räjähtää jos hän ei saa tietoa ladattua sieltä pois ajoissa.

Näyttelijät

Tuotanto 
Johnny Mnemonic on taidemaalarina ja kuvanveistäjänä paremmin tunnetun Robert Longon esikoisohjaus. Se oli myös William Gibsonin ensimmäinen Hollywood-käsikirjoitus. Alun perin tekijöiden oli tarkoitus tehdä taide-elokuva pienellä noin puolentoista miljoonan dollarin budjetilla, mutta budjetin koko kasvoi lopulta 30 miljoonaan dollariin. Longo ja Gibson käyttivät viisi vuotta elokuvan rahoittamiseen ja kuvaamiseen. 

Elokuva kuvattiin Torontossa, jossa lavasteet rakennettiin tyhjään tehdasrakennukseen.

Sony käytti elokuvan markkinoinnissa useita eri kanavia: samaan aikaan elokuvan ensi-illan kanssa julkaistiin soundtrack Columbia Recordsin kautta ja videopeli Sony ImageWorksin kautta.  Sony myös järjesti verkkotiedotustilaisuuden William Gibsonin kanssa ja internetissä toimivan aarrejahdin, jossa jaettiin palkintoja 20 000 dollarin edestä.

Vastaanotto 
Elokuvan sanotaan olleen osaltaan tuomassa kyberpunkkia suuren yleisön tietoisuuteen.

Johnny Mnemonic ei ollut menestys ilmestyessään, vaan se sai enimmäkseen kielteisiä arvosteluja. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 13 prosenttia arvostelijoista piti elokuvasta. Sivuston otanta on 30 arviota, ja elokuvalla on sivustolla arvosana 3.4/10. Lisäksi Keanu Reeves sai roolisuorituksestaan elokuvissa Johnny Mnemonic ja Rakkauden pilvitarha huonoimman miespääosan Golden Raspberry -ehdokkuuden, mutta palkinnon voitti Pauly Shore roolistaan elokuvassa Rankka velvollisuus.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 1995 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat
Dystopiaelokuvat
Novelleihin perustuvat elokuvat
Brian Asbury

Brian Keith Asbury (s. 1. lokakuuta 1986 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä tai sentteri.

Asbury pelasi kauden 2012–2013 Espanjan pääsarjassa ja Eurocupissa CB Sevillan joukkueessa. Hän on pelannut urallaan myös useissa muissa maissa. Israelin pääsarjassa Asbury on pelannut kolme kautta yltäen parhaimmillaan Hapoel Eilatissa hopealle vuonna 2015.

Pelaajaura 

Asbury pelasi vuodet 2005–2009 yliopistokoripalloa Miamin yliopiston joukkueessa. Asburya ei varattu NBA:han, vaan hän siirtyi ammattilaiseksi Eurooppaan. Hän pelasi Israelissa ensimmäiset kaksi ammattilaiskauttaan 2. korkeimmalla sarjatasolla yltäen jälkimmäisellä kaudella Hapoel Tel Avivissa sarjan toiseksi. Kaudeksi 2011–2012 Asbury siirtyi Elitzur Netanyan joukkueeseen Israelin pääsarjaan. Seuraavan kauden hän pelasi CB Sevillassa Espanjan pääsarjaa ja Eurocupia. EuroCupissa Asbury pelasi noin 19 minuuttia ottelua kohden kirjauttaen keskimäärin 7,7 pistettä, 2,7 levypalloa ja 1,0 riistoa. Espanjan-kautensa jälkeen Asbury palasi Israelin pääsarjaan, tällä kertaa Hapoel Holoniin, josta hän siirtyi yhden kauden jälkeen hetkeksi Brasiliaan ja takaisin Israelin pääsarjaan: kaudella 2014–2015 hän edusti Hapoel Eilatia, joka eteni aina loppuotteluihin saakka taipuen niissä kuitenkin Hapoel Jerusalemille 0–2-otteluvoitoin. Ensimmäisessä loppuottelussa Asbury teki 14 pistettä ja otti kuusi levypalloa. Kauden 2015–2016 Asbury pelasi Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, ja kesällä 2017 Dominikaanisessa tasavallassa.

Elokuussa 2017 Asbury siirtyi Suomen pääsarjaan, Tampereen Pyrintöön. Asbury oli kauden ajan Pyrinnön avainpelaajia, ja hänen ottelukohtaiset ennätyksensä olivat 34 pistettä ja 19 levypalloa. Tupla-tuplia hän teki runkosarjassa 13 kappaletta ja pudotuspeleissä yhden lisää. Runkosarjan riistotilastossa hänen pallonriistojen keskiarvonsa oli sarjan kolmanneksi korkein. Asburyn parhaiden otteluiden voidaan nähdä ajoittuneen kauden alkupuoliskolle. Pyrintö sijoittui runkosarjassa seitsemänneksi ja putosi pudotuspelien puolivälierissä lopulta mestaruuden vieneelle Kauhajoen Karhulle.

Lokakuussa 2018 Asbury palasi Suomeen tehtyään sopimuksen Kouvoihin.

Pelityyli ja ominaisuudet 

Pyrinnön valmentaja Sami Toiviainen kuvaili elokuussa 2017 Asburyn olevan monipuolinen iso laitahyökkääjä ja korintekijä.

Saavutukset 
 Israelin pääsarjan hopeaa 2015

Lähteet 
 Brian Asbury Suomen Koripalloliitto
 Profiili  Liga ACB 
 Profiili LNB 
 Profiili euroleague.net 
 Brian Asbury Europe Stats Basketball-Reference.com 
 Brian Asbury College Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
 Profiili University of Miami Hurricanes

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Brian Asbury Basketball Player Profile eurobasket.com 

Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Lanaudière

Lanaudière on hallinnollinen alue Quebecin provinssissa, Kanadassa.  Lanaudièren hallintoalueen pinta-ala on 12 423 neliökilometriä ja väkiluku 494 796 (2016), toisen lähteen mukaan 502 152. Alueen hallintokeskus on Jolietten kaupunki (20 484 as., 2016), joka sijaitsee noin 60 kilometriä Montrealista koilliseen. Hallintoalueen suurimpia kaupunkeja ovat Terrebonne (111 575 as.), Repentigny ja Mascouche.

Lähteet

Aiheesta muualla

Québec Portal - Regional Portraits - Lanaudière (14)  (gouv.qc.ca)

Québecin hallinnolliset alueet
Montrealin alue

Montrealin alue () on hallinnollinen alue Quebecin provinssissa, Kanadassa. Alueen pinta-ala on 499 neliökilometriä ja väkiluku 1 942 044 (2016),, toisen lähteen mukaan 2 014 221. Alueen hallintokeskus on Montrealin kaupunki (1 704 694 as., 2016).

Lähteet

Aiheesta muualla

Québec Portal - Regional Portraits - Montréal (06)  (gouv.qc.ca)

Québecin hallinnolliset alueet
Gösta Bohman

Bo Gösta Bohman (15. tammikuuta 1911 Tukholma – 12. elokuuta 1997 Tukholma) oli ruotsalainen poliitikko. Hän istui valtiopäivillä 1958–1991 ja toimi talousministerinä 1976–1978 sekä 1979–1981. Hän oli Maltillisen kokoomuksen puheenjohtaja 1970–1981. Koulutukseltaan Bohman oli oikeustieteen kandidaatti Tukholman yliopistosta.

Bohmanin puheenjohtajakaudella maltillisen kokoomuksen kannatus kasvoi huomattavasti. Kun puolue sai vuoden 1970 vaaleissa 11,5 prosenttia äänistä, oli kannatus vuoden 1979 vaaleissa jo 20,3 prosenttia.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Gösta Bohman Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla 

Ruotsalaiset poliitikot
Ruotsin kansanedustajat
Ruotsalaisten puolueiden puheenjohtajat
Maltillisen kokoomuksen poliitikot
Vuonna 1911 syntyneet
Vuonna 1997 kuolleet
Laurentides

Laurentides on hallinnollinen alue Quebecin provinssissa, Kanadassa.  Alueen pinta-ala on 20 546 tai 20 779 neliökilometriä ja väkiluku 589 400 (2016).

Hallintoalueen keskus ja suurin kaupunki on Saint-Jérômen kaupunki (74 346 as., 2016), joka sijaitsee 40 kilometriä Montrealista luoteeseen. Muista hallintoalueen kaupungeista mainittakoon Saint-Eustache, Boisbriand, Sainte-Thérèse, Blainville ja Mirabel.

Lähteet

Aiheesta muualla

Québec Portal - Regional Portraits - Laurentides (15)  (gouv.qc.ca)

Québecin hallinnolliset alueet
Outaouais

Outaouais on hallinnollinen alue Quebecin provinssissa Kanadassa. Hallinnollisen alueen pinta-ala on 30 809 neliökilometriä ja väkiluku 382 604 (2016).

Qutaouaisin hallintokeskus on Gatineaun kaupunki (276 245 as, 2016).

Lähteet

Aiheesta muualla

Québec Portal - Regional Portraits - Outaouais (07)  (gouv.qc.ca)

Québecin hallinnolliset alueet
Tilhet, pajut ja muut

Tilhet, pajut ja muut on suomalainen vuonna 2011 perustettu suomenkielistä folk-pop-tyylistä musiikkia esittävä yhtye. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa tammikuussa 2016. Yhtyeen toinen albumi albumi julkaistiin syksyllä 2017 ja kolmas maaliskuussa 2020. Yhtye lopetti toimintansa elokuussa 2021.

Ura 
Anna-Sofia Tuominen ja yhtyeen kappaleet kirjoittava Juho Hoikka tapasivat toisensa Turussa kesällä 2010 ja varsinaisesti Tilhet, pajut ja muut -yhtye perustettiin vuonna 2011. Yhtye julkaisi esikoissinglenä ”Schwarzwald” omakustanteisesti keväällä 2013. Kappale sai muutamia soittokertoja Yleisradion eri radiokanavien musiikin erikoisohjelmissa.

Yhtye solmi levytyssopimuksen Suomen Musiikki -levy-yhtiön kanssa tammikuussa 2014. Sampo Haapaniemen tuottaman esikoisalbumin äänitykset aloitettiin maaliskuussa 2014. Albumin ensimmäinen single ”Puuhevonen” julkaistiin 6. helmikuuta 2015. Kappale nostettiin muun muassa Radio Suomen ja Radio Novan soittolistoille. Helmikuussa 2015 yhtye voitti YleX:n äänestyksen vuoden kiinnostavimmasta debyyttialbumista, saaden yli 30% annetuista äänistä. Seuraava single, ”Vielä nuori”, julkaistiin 12. kesäkuuta 2015. Esikoisalbumi Tilhet, pajut ja muut julkaistiin tammikuussa 2016, vaikka se oli valmistunut jo edellisenä kesänä. Ennen albumia siltä julkaistiin 14. tammikuuta 2016 kolmas single, ”Lintusaari”. Elokuussa julkaistiin vielä neljäs single, ”Täällä kaukana”. Helsingin Sanomat kirjoitti levyarviossaan Tilhien, pajujen ja muiden ”palauttaneen lämmön musiikkiin” ja antoi albumille neljä tähteä. 

Toisen albumin työstäminen alkoi syyskuussa 2016 ja varsinaiset äänitykset marraskuussa 2016. Itse albumi julkaistiin 8. syyskuuta 2017. Albumilta julkaistiin ennen sen julkaisua singlet ”Jos lähdenkin huomenna” 3. toukokuuta 2017 ja ”Kaikki liikkuu eteenpäin” 23. elokuuta 2017.

Yhtye aloitti kolmannen albuminsa äänitykset kesäkuussa 2019. Albumi Kalifornian taivaan alla julkaistiin maaliskuussa 2020 ja siltä julkaistiin tammikuussa 2020 ennakkoon single ”Maailma näyttää”. 

Yhtye kertoi maaliskuussa 2021 soittavansa viimeisen keikkansa saman vuoden elokuussa Tavastia-klubilla ja lopettavansa siihen toimintansa. Huhtikuussa 2021 yhtyeeltä julkaistiin vielä akustinen kokoelma Täällä kaukana (Lauluja vuosilta 2011–2021), joka sisältää duo-versioita yhtyeen kappaleista Anna-Sofia Tuomisen ja Juho Hoikan tulkitsemina.

Jäsenet 
 Anna-Sofia Tuominen – laulu (2011–2021)
 Juho Hoikka – akustinen kitara (2011–2021)
 Henri Lyysaari – piano (2011–2021)
 Timo Sihvonen – basso (2011–2021)
 Juhana Kiiski – rummut (2011–2021)
 Heikki Hänninen – kitara (2016–2021)

Entiset jäsenet 
 Pauli Halme – kitara (2011–2016)

Diskografia

Albumit

Kokoelmat

Singlet

Musiikkivideot 
 Schwarzwald (2013 – ohj. Samuli Saarinen & Juho Hoikka)
 Puuhevonen (2015 – ohj. Samuli Saarinen)
 Vielä nuori (2015 – ohj. Jaakko Jokela)
 Täällä kaukana (2016 – ohj. Anna-Sofia Tuominen)
 Kaikki liikkuu eteenpäin (2017 – ohj. Milja Rossi)
 Heinäkuussa helottaa (2021 – ohj. Anna-Sofia Tuominen)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen kotisivut

Folkyhtyeet
Suomalaiset popyhtyeet
Montérégie

Montérégie on hallinnollinen alue Quebecin provinssissa, Kanadassa. Sen eteläpuolella sijaitsee Yhdysvallat. Montérégien hallintoalueen pinta-ala on runsas 11 100 neliökilometriä ja väkiluku runsas 1,5 miljoonaa (2016).

Montérégien tärkein hallintokeskus on Montrealin itäpuolella (Saint Lawrence -joen itärannalla) sijaitseva Longueuilin kaupunki (239 700 as., 2016). Hallintoalueen muita kaupunkeja ovat Boucherville, Brossard, Granby, Salaberry-de-Valleyfield, Saint-Jean-sur-Richelieu, Saint-Hyacinthe, Sorel-Tracy, ja Vaudreuil-Dorion.

Lähteet

Aiheesta muualla

Québec Portal - Regional Portraits - Montérégie (16)   (gouv.qc.ca)

Québecin hallinnolliset alueet
Centre-du-Québec

Centre-du-Québec on hallinnollinen alue Quebecin provinssissa, Kanadassa. Hallinnollisen alueen pinta-ala on 6 930 neliökilometriä ja väkiluku 242 399 (2016).

Centre-du-Québecin hallintokeskus on Drummondvillen kaupunki (75 423 as., 2016).

Lähteet

Aiheesta muualla

Québec Portal - Regional Portraits - Centre-du-Québec (17)  (gouv.qc.ca)

Québecin hallinnolliset alueet
Abitibi-Témiscamingue

Abitibi-Témiscamingue on hallinnollinen alue Quebecin provinssissa, Kanadassa. Hallinnollisen alueen pinta-ala on 57 736 neliökilometriä ja väkiluku 146 717 (2016).

Abitibi-Témiscaminguen hallintokeskus on Rouyn-Norandan kaupunki (42 334 as., 2016).

Lähteet

Aiheesta muualla

Québec Portal - Regional Portraits - Abitibi-Témiscamingue (08)  (gouv.qc.ca)
Université du Québec en Abitibi-Témiscamingue  (thecanadianencyclopedia.com)

Québecin hallinnolliset alueet
Gaspésie–Îles-de-la-Madeleine

Gaspésie–Îles-de-la-Madeleine on hallinnollinen alue Quebecin provinssissa, Kanadassa. Hallinnollisen alueen maapinta-ala on noin 20 300 neliökilometriä ja väkiluku 90 311 (2016).

Gaspésie–Îles-de-la-Madeleinen hallintokeskus on kalastussatamastaan tunnettu Gaspén kaupunki (14 568 as, 2016).

Lähteet

Aiheesta muualla

Québec Portal - Regional Portraits - Gaspésie–Îles-de-la-Madeleine (11)  (gouv.qc.ca)

Québecin hallinnolliset alueet
Chaudière-Appalaches

Chaudière-Appalaches on hallinnollinen alue Quebecin provinssissa, Kanadassa. Hallinnollisen alueen pinta-ala on noin 15 080 neliökilometriä ja väkiluku 420 082 (2016).

Hallintoalueen keskus on Montmagnyn kaupunki (11 255 as., 2016), joka sijaitsee Saint Lawrence -joen etelärannalla, 50 kilometriä Quebecin kaupungista alajuoksulle. Hallintoalueen muista kaupungeista mainittakoon Lévis (143 414 as.; 2016), Saint-Georges ja Thetford Mines.

Lähteet

Aiheesta muualla

Québec Portal - Regional Portraits - Chaudière-Appalaches (12)  (gouv.qc.ca)

Québecin hallinnolliset alueet
Tuure Boelius

Tuure Elmeri Boelius (s. 3. tammikuuta 2001 Pori) on suomalainen tubettaja, laulaja ja näyttelijä. Hänen YouTube-kanavallaan on 143 000 tilaajaa ja hänen videoitaan on katsottu yli 41 miljoonaa kertaa. Hän julkaisi YouTube-kanavallaan ensimmäisen videonsa heinäkuussa 2015.

Ura 
Boelius solmi levytyssopimuksen Kaiku Entertainment -yhtiön kanssa tammikuussa 2017, ja esikoissingle ”Eikö sua hävetä” julkaistiin elokuussa 2017. Toinen single ”Oh Boe” julkaistiin 17. marraskuuta 2017. Kolmas single ”Lätkäjätkä-Ville” julkaistiin 2. toukokuuta 2018.

Hän on työskennellyt näyttelijänä muun muassa Porin Teatterin näytelmissä Housut pois ja Sound of Music sekä Turun kaupunginteatterin Tom of Finland -musikaalissa, jossa hän esitti Touko Laaksosta lapsena. Vuonna 2016 hänellä oli oma ohjelmaosio Tuure Boelius Talk Show Ylen Summeri-nuortenohjelmassa. Boelius näytteli kesäkuussa 2018 julkaistussa Mä voin selittää kaiken -sarjassa Myrskyä.

Syksyllä 2018 Boelius sijoittui kolmanneksi  Tanssii tähtien kanssa -televisiosarjan 11. tuotantokaudella.

Boelius esitti Kesäkumi-kampanjan vuoden 2020 tunnuskappaleen ”Hengitä”.

Muuta 
Boelius julkaisi marraskuussa 2016 YouTube-kanavallaan videon, jossa kertoi olevansa homoseksuaali. Videon myötä hänet valittiin QX Gay Gaalassa Vuoden homoksi helmikuussa 2017. Lapsiasiavaltuutettu Tuomas Kurttila sai yhteydenottoja palkinnon myöntämisestä alaikäiselle. Kurttilan mukaan lapsen yksityisyyttä tulee kunnioittaa, mutta lapsella on myös täysi oikeus ilmaista itseään.

Eurooppanuoret valitsivat Boeliuksen toukokuussa 2018 vuoden nuoreksi eurooppalaiseksi.

Diskografia

Singlet

Pääartistina

Vierailevana artistina

Musiikkivideot 
 Eikö sua hävetä (2017 – ohj. Reija Wäre)
 Lätkäjätkä-Ville (2018 – ohj. Patrick Lindholm & Mikko Roulamo) 
Vihaan rakastaa sua (2019 – ohj. Toni Karén)  
Tytöt tykkää (2019 – ohj. Eero Oikarinen)
Hengitä (2020 – ohj. Reija Wäre & Juha-Matti Valtonen)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tuure Boeliuksen YouTube-kanava
 Tuure Boeliuksen teatterirooleja Ilona-tietokannassa

Suomalaiset tubettajat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Stavanger Aftenblad

Stavanger Aftenblad, usein vain Aftenbladet, on Rogalandin läänissä  Stavangerin, Sandnesin, Jærenin, Haugalandetin, Ryfylkein ja Dalanein paikallislehti. Lehden päätoimitus on Stavangerissa. Lehden levikki vuonna 2016 oli 55 450.. Päätoimittaja on Lars Helle.

Lehden perusti vuonna 1893 pappi Lars Oftedal. Hänen kuoltuaan päätoimittajaksi tuli 1900 Lars Oftedal, joka oli tehtävässä kuolemaansa asti, vuoteen 1932. Sen jälkeen vastuun otti Christian Stephansen Oftedal. Saksalaismiehityksen aikaan 1940 Oftedal pidätettiin ja hän joutui vankilaan, ja saksalaiset istuttivat päätoimittajan paikalle Johannes Kringlebotnin. Miehityksen päätyttyä Oftedal palasi päätoimittajaksi. Hän kuoli 1955.  Per Thomsenista tuli hänen seuraajansa, ja hänen jälkeensä tehtävään valittiin Jon Arnøy 1977, ja 1983 Thor Bjarne Bore, joka oli päätoimittaja vuosituhannen vaihteeseen. Hänen seuraajansa oli Jens Barland, jonka aikana lehteä järisytti epäilys Eurooppa-kirjeenvaihtaja Stein Viksveenin Stasi-yhteyksistä. Tom Hetland oli tehtävässä vuodesta 2002 vuoden 2011 loppuun, ja hänen jälkeensä uudeksi päätoimittajaksi tuli Lars Helle.

Lehti oli 1970-luvulle asti Venstren äänenkannattaja, ja sitä pidettiin pitkään Norjan vaikutusvaltaisimpana lehtenä.

Lehti muuttui tabloidikokoon vuonna 2006 yhtenä viimeisistä norjalaisista lehdistä.

Lehti jakaa nimeään kantavaa kulttuuripalkintoa.

Levikki
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:

Lähteet

Norjalaiset sanomalehdet
Eljas Aalto

Eljas Kullervo Aalto (s. 15. tammikuuta 1996 Sipoo) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa IF Sibbo-Vargarnaa ja hänen valmentajanaan toimii Markku Leppänen. Vuoteen 2019 saakka häntä valmensi Taisto Olenius.

Kalevan kisoissa Aalto on saavuttanut 400 metrin juoksussa kultaa vuonna 2019 ja hopeaa 2022 sekä pronssia 200 metrin juoksussa vuosina 2017 ja 2018. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa 200 metrillä 2022. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 4 × 400 metrin viestissä kultaa 2019 ja pronssia 2018 sekä 4 × 100 metrin viestissä hopeaa 2019.

Aalto on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2017, ja sijoittunut henkilökohtaisella matkalla parhaimmillaan kolmanneksi.

Ennätyksikseen hän on juossut 100 metrillä ajan 10,54 (2022), 200 metrillä 21,15 (2022) ja 400 metrillä 46,92 (2022).

Lähteet 

Suomalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Gerda Gefle

Gerda Gefle on suomalainen purjealus, tyypiltään priki. Se on rakennettu Ruotsissa Gävlessä vuosina 1995–2005. Alus on kopio priki Gerdasta, vuonna 1868 valmistuneesta rahtipurjelaivasta. Alkuperäinen Gerda purjehti aina 1930-luvulle asti, kunnes se siirrettiin museoalukseksi Ruotsiin Gävleen, jossa se tuhoutui vuonna 1959. 

Gerda Gefle on rakenteeltaan ja ominaisuuksiltaan hyvin samanlainen kuin esikuvansa, mutta sisätiloiltaan mukavempi ja nykyaikaisempi kuin perinteiset alukset. Kapteenin huoneen lisäksi laivan alakannella on kerrossänkypaikat 37 majoittujalle.

Historia 

Syksyllä 1993 muodostettiin voittoa tavoittelematon organisaatio Gävlessä, Ruotsissa. Organisaation tavoitteena oli rakentaa Gerda uudelleen. Hankeen tarkoituksena ei ollut vain rakentaa toisintoa Gerdasta, vaan tarkoitus oli myös säilyttää katoamisvaarassa olevaa tietotaitoa, jota purjelaivan rakentamiseen tarvitaan. Päämääränä oli myös kouluttaa miehistöä raakatakiloidulla purjealuksella purjehtimiseen ja tarjota mielekästä työtä työttömille. Rakennusprojektin yhteyteen muodostui Gerdavarvet-paja, joka teki kaiken rakentamisessa tarpeellisen taontatyön, esimerkiksi naulat ja ankkurivinssit. Projektiin tuotettiin yhteensä 23 tonnia takorautaa. Projektin myötä syntyi myös puusepänpaja. Rakennusvaihe kesti 13 vuotta. Gerda Gefle valmistui 9. kesäkuuta 2000, mutta vasta vuonna alus oli valmis purjehduksiin matkustajien kanssa.

Laivaa hoitava yritys joutui talousongelmiin ja teki konkurssin ja 1. kesäkuuta 2010 pesänhoitaja myi Gerda Geflen uudelle omistajalle. Alus siirtyi Suomeen uudelle omistajalleen Fregatti Oy:lle.
 Laivan kotisatamaksi tuli Helsinki, ja sen laituripaikka oli Katajanokalla. Se koulutti ihmisiä purjehtimaan raakapurjeilla ja se teki myös risteilyjä Suomenlahdella.

Syksyllä 2015 Fregatti Oy myi Gerda Geflen uudelle omistajalle ja nyt aluksen kotisatama on Rauma. Gävle on Rauman ystävyyskaupunki. Uusi omistaja on Riku Räsänen (RPR Group). Alus on Poroholman lomakeskuksen purjelaivasatamassa yhdessä kahden muun purjelaivan kanssa. Alusta käytetään ainakin hotellina, ravintolana ja juhlatilana. Gerda Gefle on täysin purjehduskuntoinen ja rekisteröity 115 ihmiselle, mutta tällä hetkellä purjehtuksia ei tehdä.

Tekniset tiedot 

Gerda Gefle on rekisteröity 115 matkustajalle. Sen on miehistön koko purjehduksilla on 12 henkilöä. Gerda Gefle ei ole tarkka kopio vanhasta, erona on esimerkiksi 550 hevosvoiman dieselmoottori. Alus on pitkälti sopiva myös liikuntarajoitteisille, siinä on induktiosilmukka heikkokuuloisille, pyörätuolihissi ja wc liikuntaesteisille.

 Kutsu: SJPL
 Pituus 49,00 m
 LVL 33,50 m
 Max leveys 8,42 m
 Masto 30,00 m
 Purjepinta-ala 625,00 m2
 Syvyys 3,38 m
 Painolasti 100,00 tonnia
 BRT noin 286

Lähteet

Kirjallisuus 
 Ingvar Henricsson: Briggen Gerda – den gamla och den nya, Kulttuuri ja vapaa-aika, Gävle, Ruotsi 2009

Aiheesta muualla 

 Gerda Gefle Poroholman sivustolla

Suomalaiset purjelaivat
Ravenloft

Ravenloft on Dungeons & Dragons -roolipelin kampanjamaailma, joka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1990. Se sai alkunsa saman nimisestä seikkailumoduulista, jonka saaman suosion vuoksi julkaistiin Kauhun maailmantasolle () sijoittuva kampanja. Mystiset usvat estävät poispääsyn maailmasta.

Wizards of the Coast julkaisi D&D:n viidennelle laitokselle Curse of Strahd -seikkailun 15. maaliskuuta 2016.

Videopelit 
 Ravenloft: Strahd's Possession (1994)
 Ravenloft: Stone Prophet (1995)
 Iron & Blood: Warriors of Ravenloft (1996)

Lähteet

Viitteet 

Dungeons & Dragons -kampanjamaailmat
Kauhupelit
Bea

Bea voi tarkoittaa seuraavia:

 bea, aka-bea, kuollut andamaanilainen kieli
 BEA, Bureau d’Enquêtes et d’Analyses pour la Sécurité de l’Aviation Civile, Ranskan valtion siviili-ilmailuturvallisuusvirasto
 BEA, British European Airtours, nyk. British Airtours, brittiläinen tilauslentoyhtiö
 Bea, Petter Næssin ohjaama draamaelokuva vuodelta 2004
 BeA-Group, Joh. Friedrich Behrens AG, saksalainen kiinnitystarvikkeiden valmistaja
 henkilöitä, Bea sukunimenä:
 Augustin Bea (1881–1968), saksalainen jesuiitta
 henkilöitä, Bea etunimenä:
 Bea Arthur, oik. Beatrice Arthir (1922–2009), yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja laulaja
 Bea Feinberg, Cynthia Freeman (1915–1988), yhdysvaltalainen kirjailija ja sisustussuunnittelija
 Bea Kristi, Beabadoobee (s. 2000), brittiläis-filippiiniläinen muusikko ja lauluntekijä
 Bea Toivonen (s. 1992), Miss Suomi 2014
 Bea Uusma, oik. Mari Beatrice Uusma (s. 1966), ruotsalainen kuvittaja, kirjailija ja lääkäri
 Bea Wain (1917–2017), yhdysvaltalainen big band -laulaja
 kuvitteellisia henkilöitä:
 Bea, Pokémon
 Bea Klugh, Beatrice Klugh, tv-sarjassa Lost.
Samu Mikkonen

Samu Matias Mikkonen (s. 8. heinäkuuta 1996 Vihti) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edustaa Tampereen Pyrintöä. Vuoteen 2011 saakka hän edusti Kuopion Sisu-Veikkoja, vuosina 2012–2017 Kuopion Reipasta ja vuosina 2018–2020 Joensuun Katajaa.

Kalevan kisoista Mikkonen on saavuttanut hopeaa 1 500 metrin juoksusta vuosina 2017 ja 2019 sekä pronssia vuonna 2020. Maastojuoksun SM-kilpailuista hän on voittanut hopeaa neljän kilometrin matkalta vuonna 2017. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän ollut mukana voittamassa hopeaa (vuonna 2018) ja kahta pronssia (2014 ja 2016) 4 × 800 metrin viestijuoksusta sekä hopeaa 2019 ja pronssia vuonna 2018 4 × 1 500 metrin viestijuoksusta. Sisäratojen SM-kisoista Mikkonen on saavuttanut 1 500 metrin juoksusta kultaa vuonna  2020 sekä hopeaa vuosina 2018 ja 2019. 3 000 metrin juoksusta hän on voittanut kultaa 2017 ja 2020.

Ennätyksikseen Mikkonen on juossut 800 metrillä ajan 1.51,41, 1 500 metrillä 3.45,35, 3 000 metrillä 8.12,18 ja 5 000 metrillä 14.40,67.

Lähteet 

Suomalaiset keskimatkojen juoksijat
Suomalaiset kestävyysjuoksijat
Suomalaiset maastojuoksijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Tie Guanyin

Tie Guanyin (; pinyin: Ān xī Tiě Guān Yīn, ’Rautainen armon jumalatar’) on kiinalaista Wulong-teetä, jota tuotetaan joko Wuyi-vuorilla (Nanping, Fujian), jossain määrin Taiwanin Taipein eteläpuolisten Muchavuorten seudulla tai – ja ennen kaikkea – Anxin piirikunnassa Quanzhoun prefektuuritason kaupungissa Fujianin maakunnassa. Tie Guanyin luetaan Kiinan kymmenen arvostetuimman teen joukkoon ja on yksi maailman parhaimmista wulong-teelaaduista.

Brändiarvoltaan Anxin Tieguanyin listattiin huhtikuussa 2015 Kiinan arvokkaimmaksi teeksi 5,827 miljardin yuanin eli noin 890 miljoonan euron arvollaan.

Tie Guanyinia voidaan tuottaa eri vuodenaikoina poimituista teepensaan lehdistä. Arvostetuinta ja parhainta on kesän kynnyksellä (Li Xia) tuotettu kevätsadon tee. Syksyllä kerätyistä teelehdistä saadaan voimakkaampaa mutta aromirakenteeltaan pelkistetymmän makuista teetä. Kesäkauden teelehdistä valmistettua Tie Guania pidetään näitä vähempiarvoisena. Satokauden ohella Tie Guanyin voidaan luokitella tuotannossa käytetyn paahtamisasteen (rosting, firing) mukaan useaan luokkaan. Perinteinen Tie Guanyin on voimakkaasti paahdettua, aromikkuudeltaan monipuolista, mutta kukikkuus on laskenut vähäiseksi. Sen sijaan uudemmassa, kevyesti paahdetussa teetyypissä (Jade Tie Guanyin) on jäljellä vaalean vihertävää, jademaiseksi luonnehdittua väriä. Tästä valmistettu teejuoma muistuttaa vihreää teetä, ja aromi ja maku ovat hyvin kukikkaita. Näiden kahden tyypin välille sijoittuu keskipaahdon Tie Guanyin, jota luonnehditaan sekä kukikkuutta ja monipuolista aromia sisältäväksi. Taiwanin Muchavuorten Tie Guanyin on tunnettu usean päivän jatkuvan paahdon tuomista intensiivisistä sävyistään.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Oolong-tee
Fujian
Kiinalaiset juomat
Koutajärvi (järvi Keiteleellä)

Koutajärvi  on Pohjois-Savossa Keiteleen kirkonkylästä alle kahden kilometrin etäisyydellä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 1 000 hehtaaria eli 10 km². Se on 7,4 kilometriä pitkä ja 1,9 kilometriä leveä. Sen järvenselkä on avoin ja saareton. Järvellä on neljä selvästi erottuvaa niemeä, jotka ovat Talasniemi sen luoteispäässä, Tuliniemi järven länsirannalla järven puolivälissä, Maaherranniemi järven kaakkoispäässä ja sen vastarannalla oleva Kannasniemi. Järvessä on yksi saari, joka sijaitsee Kannasniemen ja Maaherranniemen kärkien välissä ja Etelälahden suulla.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 35 miljoonaa m³ eli 0,035 km³. Järven keskisyvyys on 3,5 metriä ja suurin syvyys on 12 metriä. Syvin kohta sijaitsee järvenselän keskellä.

Järven rantaviivan pituus on 23 kilometriä. Sen rannat ovat pääasiassa metsämaata, mutta välissä on pitkiäkin peltorantoja. Peltomaiden yhteydessä on kiinteää asutusta, mutta niiden välissä sijaitsee lähes 50 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Keiteleen keskustaajamasta tulevalta seututieltä 552, yhdysteiltä 16009 tai 16015. Vaikka Keiteleen kirkonkylä on varsin lähellä, ei sen taajama-alue ylety järven rantaan. Sen sijaan järven luoteisrannassa sijaitsee Koutajärven kylä, sen kaakkoispäässä Leppäselän kylä ja itärannassa Ikälänkylän kulmakunta.

Vesistösuhteet 
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalamminreitin valuma-alueen (14.7) Nilakan alueella (14.73), jonka Koutajoen valuma-alueeseen (14.732) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120,9 metriä mpy.

Järvi sijaitsee Rautalammin reitin latvoilla ja järvi saa kaiken veden omalta valuma-alueeltaan. Koutajärven alueella on kolme yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Saarijärvi (1 ha), joka laskee järven pohjoispäähän yhdeksän kilometrin päästä, Hetejärvi (156 ha), jonka luonnonsuojelualueelta laskee lyhyt Myllypuro länsirantaan, ja lopuksi Haapalampi (2 ha), jonka laskupuro lamminpuro laskee järven itärantaan.

Järven laskujoki Koutajoki lähtee järven kaakkoispäästä ja siihen yhtyy alussa Etelälammen (5 ha) lyhyt laskuoja. Koutajoki laskee Nilakkaan Tukiaisselän Jokilahteen. Rautalammin reitti laskee Rautalammin kautta Laukaaseen ja sieltä Jyväskylässä Päijänteeseen.

Lähteet 

Rautalammin reitti
Keiteleen järvet
Nilakan alue
Eero Saleva

Eero Yrjänä Saleva (s. 7. lokakuuta 1995 Tuusula) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajanaan toimii Tommy Ekblom. Vuoteen 2017 asti hän edusti Sjundeå IF:ää.

Kalevan kisoista Saleva on saavuttanut 10 000 metriltä kultaa vuosina 2019 ja 2020 ja hopeaa 2022 sekä 5 000 metrin juoksusta hopeaa vuosina 2018 ja 2022 sekä pronssia 2017, 2019 ja 2020. Puolimaratonilla hän saavutti SM-pronssia 2020 ja 10 kilometrin maastojuoksussa pronssia 2021. Sisäratojen SM-kilpailuista hän on saavuttanut 3 000 metrin juoksusta hopeaa 2019 ja 2021 sekä pronssia 2018, 2020 ja 2022.

Saleva on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2017, ja sijoittunut parhaimmillaan toiseksi 5 000 metrillä Suomi−Ruotsi-maaottelussa 2022.

Ennätyksikseen hän on juossut 1 500 metrillä ajan 3.46,09, 3 000 metrillä 8.01,69, 5 000 metrillä 13.50,15, 10 000 metrillä 29.23,94 ja puolimaratonilla 1.07.37.

Lähteet 

Suomalaiset kestävyysjuoksijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Ilari Manninen

Tatu Ilari Manninen (s. 11. lokakuuta 1997 Mikkeli) on suomalainen aitajuoksija. Hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja hänen valmentajanaan toimii Antti Mero jr.

Manninen karsiutui 110 metrin aitajuoksun välierissä Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 ja alkuerissä saman ikäluokan MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2016. Hän karsiutui 110 metrin aitajuoksun välierissä Gävlen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Hän karsiutui 60 metrin aitajuoksun alkuerissä Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 ja Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 sekä 110 metrin aitajuoksussa Münchenin EM-kilpailuissa 2022.

Kalevan kisoista Manninen on saavuttanut 110 metrin aitajuoksusta hopeaa vuosina 2017, 2020 ja Kalevan kisat 2022 sekä pronssia vuosina 2018 ja 2019. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on 4 × 100 metrin viestijuoksussa ollut mukana voittamassa kultaa vuonna 2018, hopeaa vuosina 2017 ja 2021 ja pronssia 2019 ja 2020 sekä 4 × 400 metrin viestijuoksussa hopeaa vuonna 2021. Sisäratojen SM-kilpailuista Manninen on saavuttanut 60 metrin aitajuoksusta hopeaa vuosina 2017, 2019, 2020, 2021 ja 2022 ja 300 metrin aitajuoksusta hopeaa 2015 sekä saavuttanut viestijoukkueissa kultaa 2017 (4 × 200 m), 2021 (4 × 200 m) ja 2022 (4 × 337 m), hopeaa 2019 (4 × 337 m) ja pronssia vuosina 2015, 2016 (4 × 300 m) ja 2018 (4 × 200 m).

Ennätyksikseen Manninen on juossut 60 metrillä 6,94, 100 metrillä 10,79, 200 metrillä 21,69, 400 metrillä 50,78, 60 metrin aidoissa 7,68 ja 110 metrin aidoissa 13,79.

Lähteet 

Suomalaiset pika-aitajuoksijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Viivi Avikainen

Viivi Maria Kristiina Avikainen (s. 7. syyskuuta 1987 Juva) on suomalainen aitajuoksija ja entinen moniottelija. Hän on edustanut Juvan Urheilijoita (vuoteen 2010), Mikkelin Kilpa-Veikkoja (2011–2015), Lahden Ahkeraa (2016–2019) ja Viipurin Urheilijoita (2020–).

Kalevan kisoista Avikainen on saavuttanut pronssia 100 metrin aitajuoksusta vuonna 2017. Sisäratojen SM-kilpailuista hän on saavuttanut viisiottelusta hopeaa vuonna 2010 sekä pronssia vuosina 2013 ja 2015. Suomi−Ruotsi-maaottelussa hän voitti 100 metrin aitajuoksun 2017.

Ennätyksikseen Avikainen on juossut 60 metrillä 7,85 (hallissa), 100 metrillä 12,39, 200 metrillä 26,38, 400 metrillä 64,85 (hallissa), 60 metrin aidoissa 8,32 (hallissa) ja 100 metrin aidoissa 13,32. Seitsenottelussa hänen ennätyksensä on 4795 pistettä ja viisiottelussa hallissa 3722 pistettä.

Lähteet 

Suomalaiset pika-aitajuoksijat
Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Tuuli Kousa

Tuuli Kousa (s. 1979) on suomalainen viestinnän ammattilainen, juristi ja entinen poliitikko. Hän toimi Helsingin kaupunginvaltuuston puheenjohtajana tammikuusta 2017 tammikuuhun 2019.

Ura

Kousa valmistui ylioppilaaksi Ressun lukiosta vuonna 1998. Vuonna 2002 hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi London School of Economics -koulusta, jossa hän oli toiminut ylioppilaskunnan puheenjohtajana. Vuonna 2006 Kousa valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen maisteriksi. Juristina Kousa on erikoistunut kansainväliseen oikeuteen ja ihmisoikeuksiin.

Kousa on työskennellyt johtotehtävissä SanomaWSOY:ssä, Neste Oilissa, Gummeruksessa ja Milttonissa. Vuosina 2013–2014 hän toimi kehitysministeri Pekka Haaviston erityisavustajana. Vuodesta 2015 lähtien Kousa on palvellut OP-finanssiryhmässä viestinnän ja yritysvastuun johtajana.

Kousa on valittu Helsingin kaupunginvaltuuston kolmesti: 724 äänellä vuonna 2008, 1 435 äänellä vuonna 2012 ja 1 610 äänellä vuonna 2017. Hän edustaa Vihreää liittoa. Elokuussa 2018 Kousa nimitettiin OP:n viestintä- ja yhteiskuntasuhdejohtajaksi. Hän jätti politiikan puheenjohtajakautensa jälkeen vuoden 2018 lopussa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kotisivut
 Tuuli Kousa kaupunginvaltuuston sivuilla 

Nykyiset Helsingin kaupunginvaltuutetut
Vihreän liiton poliitikot
Suomalaiset juristit
Elävät henkilöt
Vuonna 1979 syntyneet
Metsänahkajäkälä

Metsänahkajäkälä (Peltigera neopolydactyla) on nahkajäkälien sukuun  kuuluva jäkälä. Sen yläpinta on kuivana siniharmaa tai ruskeanvihreä, kosteana tumman siniharmaa. Alapinnan suonitus on reunoilta vaalea, keskeltä tummempi. Liuskat ovat noin 2–4 senttimetriä leveitä, tasaisia tai aaltoilevia. Kasvaa kangasmetsien sammalikoissa, kallionseinämillä, vanhojen puiden tyvillä ja kivillä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Metsänahkajäkälä (Peltigera neopolydactyla)

Nahkajäkälät
Time After Time

Time After Time oli yhdysvaltalainen scifi–draamasarja, jota esitettiin vuoden 2017 aikana ABC:n kanavalla. Kevin Williamsonin kehittämän sarjan tarina pohjautuu Karl Alexanderin romaaniin Time After Time.

ABC keskeytti sarjan esittämisen viidennen jakson jälkeen, koska katsojakeskiarvo jäi vain 2,2 miljoonaan. Jäljelläolevat jaksot kuitenkin esitettiin Espanjan televisiossa.

Juoni 
Viiltäjä-Jack pakenee virkavaltaa 1880-luvun Lontoosta H. G. Wellsin aikakoneella nykypäivään. Wellsin ainoa mahdollisuus on lähteä Viiltäjä-Jackin perään ja ottaa hänet kiinni, ettei hän jatka sarjamurhaajan uraa. Wells löytää 2010-luvulta avukseen kuraattorina New Yorkin museossa työskentelevän Jane Walkerin, sekä oman lapsenlapsenlapsensa Nicole Ari Parkerin.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 
 

Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset scifi-sarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
ABC:n televisio-ohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
Ylöjärven Uutiset

Ylöjärven Uutiset on Ylöjärvellä kerran viikossa keskiviikkoisin ilmestyvä sitoutumaton paikallislehti. Lehden historia alkaa syyskuusta 1934 jolloin sen perusti Ylöjärvi nimisenä Jukka Tyrkkö joka oli myös lehden ensimmäinen päätoimittaja. Vuonna 1957 lehden nimeksi muuttui Ylöjärven Sanomat. Nykyisen nimensä lehti sai vuonna 1999 kun siihen yhdistettiin vuonna 1997 perustettu ilmaisjakelulehti Ylöjärven Seutu. Samassa yhteydessä lehden uudeksi omistajaksi tuli Lempäälän-Vesilahden Sanomat Oy. 

Vuonna 2008 Kurussa ilmestynyttä vuonna 1933 perustettua Kurun Sanomat-paikallislehteä julkaissut Suomen Paikallissanomat Oy myi lehden Pirkanmaan Lehtitaloon kuuluvalle Ylöjärven Uutiset Oy:lle ja tässä yhteydessä Kurun Sanomat yhdistettiin Ylöjärven Uutisiin. Kurun kunta liittyi Ylöjärven kaupunkiin vuoden 2009 alussa.

Ylöjärven Uutisten päätoimittajana on nykyisin (2017) Matti Pulkkinen. Oman ilmoituksensa mukaan lehti tavoittaa 13 000 paikallista lukijaa joka viikko.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ylöjärven Uutisten sivut
 Ylöjärven Uutisten Youtube-kanava

Suomalaiset paikallislehdet
Ylöjärvi