joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Path of the Weakening

Path of the Weakening on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtyeen Deeds of Fleshin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999.

Albumi oli yhtyeen jäsenten Jacoby Kingstonin ja Erik Lindmarkin omistaman levy-yhtiön Unique Leader Recordsin ensimmäinen julkaisu.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jacoby Kingston – bassokitara, laulu
 Erik Lindmark – kitara, laulu
 Jimmy Tkacz – kitara
 Joey Heaslet – rummut

Muut tekijät 
 Jon Zig – kansikuva, grafiikka
 Thomas E. Gingell – äänittäjä
 Peter Mounier – valokuvat
 Nick Bell – design

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1999 albumit
Deeds of Fleshin albumit
Charles Bonnet

Charles Bonnet (13. maaliskuuta 1720 – 20. toukokuuta 1793) oli sveitsiläinen luonnontieteilijä ja filosofi. Bonnetin suku oli ranskalaista alkuperää. Se oli muuttanut Sveitsiin 1500-luvulla etsimään turvapaikkaa uskonvainoilta. Charles Bonnet eli elämän, jota voi kutsua tapahtumaköyhäksi. Hän ei koskaan poistunut Sveitsistä eikä esiintynyt julkisuudessa. Julkista uraa hän loi vuosina 1752–1768 ollessaan jäsenenä kotikaupunkinsa Geneven neuvostossa. Hän oli naimisissa, mutta hänellä ei ollut omia lapsia. Perheeseen otettiin kasvatettavaksi vaimon sukulaispoika, myöhemmin kuuluisuutta fyysikkona ja vuorikiipeilijänä saavuttanut Horace-Benedict de Saussure. Elämänsä viimeiset kaksikymmentä vuotta Bonnet asui maaseudulla.Viimeisinä vuosinaan hän joutui kärsimään kivuliaasta sairaudesta.

Aluksi Bonnet opiskeli lakia, mutta kiinnostui luonnontieteistä. Erityiskiinnostuksen kohteena olivat hyönteiset. Hänen hyönteisiä käsittelevä teoksensa "Traité d´insectologia" ilmestyi vuonna 1745. Myöhemmin hän kiinnostui myös lääketieteestä ja hän esitteli Charles Bonnetin syndroomaksi nimitetyn oireyhtymän, joka kuvailee hallusinaatioiden esiintymistä psykologisesti normaaleilla ihmisillä. Hänen filosofiansa on saanut voimakkaita vaikutteita Gottfried Leibniziltä.

Lähteet

Aiheesta muualla

 http://www.biodiversitylibrary.org/creator/6000#/titles

Sveitsiläiset tieteilijät
Sveitsiläiset filosofit
Entomologit
Vuonna 1720 syntyneet
Vuonna 1793 kuolleet
Mark of the Legion

Mark of the Legion on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtyeen Deeds of Fleshin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Unique Leader Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Erik Lindmark ‎– laulu, kitara
 Jacoby Kingston ‎– bassokitara, laulu
 Mike Hamilton ‎– rummut

Muut tekijät 
 Thomas E. Gingell ‎– äänittäjä
 Jon Zig ‎– grafiikka, kansikuva
 S.E. Miller ‎– grafiikka, kansikuva, valokuvat
 L. Lustmord ‎– design

Arvostelut 
 Allmusic: 
 The Metal Observer: 7/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2001 albumit
Deeds of Fleshin albumit
Portals to Canaan

Portals to Canaan on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtyeen Deeds of Fleshin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Unique Leader Records. Albumi on ensimmäinen jolla soittavat kitaristi Craig Peters sekä basisti Ivan Munguia.

Albumi yhdistelee yhtyeen tuotannon uusia ja vanhoja elementtejä. Deeds of Fleshin nokkamies Erik Lindmark on kertonut Portals to Canaanin olevan yhtyeen siihen astisista julkaisuista parhaiten tuotettu.

Kappaleet

Kokoonpano 
Yhtye
 Erik Lindmark – laulu, kitara
 Craig Peters – kitara
 Ivan Munguia – bassokitara
 Mike Hamilton – rummut

Tuottaja
 Kip Stork – äänittäjä
 Zack Ohren – miksaaja, masteroija
 Raymond Swanland – grafiikka
 Frank Hayes – layout

Arvostelut 
 Global Domination: 7.5/10 
 Imperiumi.net: 
 Sputnikmusic: 3.5/5

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2013 albumit
Deeds of Fleshin albumit
Reginald Jägerhorn

Georg Eric Reginald Jägerhorn (s. 4. syyskuuta 1932 Pori) on suomalainen taloustieteilijä, joka toimi Svenska handelshögskolanin liiketaloustieteen professorina 1968–1983. Hän on tutkinut tilintarkastuskertomusta ja verotusta.

Jägerhorn oli avioliitossa toimittaja Inger Jägerhornin kanssa. Heidän poikansa on taikuri Robert Jägerhorn.

Lähteet 

Suomalaiset kauppatieteilijät
Svenska handelshögskolanin professorit
Vuonna 1932 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Ina Mikkola

Ina Mikkola (s. 1990) on suomalainen toimittaja, ohjaaja, kirjailija, juontaja ja DJ. Mikkola tunnetaan Ylen asiaohjelmista Hullu juttu ja Ina Mikkolan Tilipäivä sekä MTV3:n ja Subin dokumenttisarjoista Ina <3 porno ja Ina <3 Suomi. Hän on toiminut Bassoradion aamujuontajana. Mikkola kirjoittaa myös kolumneja Yle:lle ja ohjaa musiikkivideoita. Hän on kirjoittanut tietokirjan Runkkarin käsikirja - kasvata seksuaalista älykkyysosamäärääsi ja pornolukutaitoasi.

Elämä ja ura 
Mikkola on käynyt Kallion ilmaisutaidon lukion ja valmistunut medianomiksi Metropolia Ammattikorkeakoulusta elokuvan ja television koulutusohjelmasta. Mikkolan opinnäytetyö käsitteli tubettajia ja television muutoksia. 

Mikkola oli lukioikäisenä Nuorten Ääni -toimituksessa. Opiskeluaikana hänet valittiin toimittajaksi Ylen Hullu juttu -ohjelmaan. Sen jälkeen hänestä tuli Bassoradion aamujuontaja.

Sub-tv-kanavalla alkoi helmikuussa 2018 Mikkolan ideoima ja toimittama Ina <3 porno -ohjelmasarja, jossa hän kiertää maailmalla tutustumassa pornon eri genreihin ja tekijöihin. Ohjelma palkittiin Kultaisella Venlalla. Ohjelma on esitetty myös Italiassa ja Australiassa. Formaatti sai jatkoa syksyllä 2019, kun Subilla esitettiin ohjelma Ina <3 Suomi, jossa Mikkola tutki Suomessa vallitsevia sääntöjä, tapoja, uskomuksia, ideoita ja ihmisiä.

Kesäkuussa 2020 Yle kertoi, että Mikkola luotsaa syksyllä 2020 isoa, työelämän tabuihin keskittyvää Tilipäivä-nimistä kokonaisuutta. Kokonaisuuteen kuuluivat muun muassa suora tv-ohjelma Ina Mikkolan Tilipäivä Yle TV2:ssa, podcast, YouTube-sarja sekä Yle Areenassa syyskuussa julkaistu Tilipäiväkirjat-realitysarja.

Mikkola kirjoitti Into Kustannuksen elokuussa 2020 julkaiseman Runkkarin käsikirja -nimisen 312-sivuisen kirjan, jossa käsitellään masturboimista, seksuaalista älykkyyttä, sukupuolten moninaisuutta ja pornolukutaitoa. 

Keväällä 2021 Supla alkoi julkaista Mikkolan toimittamaa Runkkarin ystäväkirja -podcastia, jossa tunnetut vieraat vastaavat erilaisiin kysymyksiin seksuaalisuudesta.

Mikkolan toisen kirjan Valtakirjani on tarkoitus ilmestyä syksyllä 2021.

Mikkola on esiintynyt myös reality-tv-ohjelmissa. Vuonna 2019 hän kilpaili punaisessa joukkueessa Fort Boyard Suomi -seikkailuohjelmassa ja vuonna 2020 Tikru-nimisenä hahmona Masked Singer Suomi -laulukilpailussa.

Lähteet

Suomalaiset televisiotoimittajat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Aberration of Man

Aberration of Man on yhdysvaltalaisen teknistä death metalia soittavan Kamikabe-yhtyeen esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Unique Leader Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Matt Grossi – laulu
 Jake Smatana – kitara
 Max Short – kitara, bassokitara
 BJ Sarnese – rummut

+

 Geoffrey Ficco – laulu

Tuotanto 
 Tony Koehl – grafiikka, layout
 Brette Ciamarra – miksaaja, masteroija

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Angry Metal Guy: 2.5/5 
 Metal Temple: 9/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2012 esikoisalbumit
Yhdysvaltalaiset tekniset death metal -albumit
Suffocation (albumi)

Suffocation on Suffocationin viides studioalbumi, joka julkaistiin 19. syyskuuta 2006.

Kappaleista "Abomination Reborn" ja "Bind Torture Kill" kuvattiin musiikkivideot.

Kappaleet

Kokoonpano

Yhtye 
 Frank Mullen – laulu
 Terrance Hobbs – kitara
 Guy Marchais – kitara
 Derek Boyer – bassokitara
 Mike Smith – rummut

Tuotanto 
 Joe Cincotta – äänittäjä, miksaaja
 Alan Douches – masteroija
 Jon Zig – kansikuva, grafiikka
 Scott Kinkade – valokuvat
 Orion Landau – design

Arvostelut 
 About.com: 
 Metal Storm: 9.8/10 
 Sputnikmusic: 4/5

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2006 albumit
Suffocationin albumit
Miska-karhu

Miska-karhu (myös Misha tai Mishka, ) oli vuoden 1980 Moskovan kesäolympialaisten maskotti. Sen suunnitteli venäläinen lastenkirjojen kuvittaja Viktor Tšižikov. Miska oli ensimmäinen laajasti tuotteistettu suurten urheilutapahtumien maskotti.

Miska-karhu valittiin olympialaisten maskotiksi joulukuussa 1977 samana vuonna järjestetyn kilpailun perusteella. Hahmo esiintyi muun muassa postimerkeissä, avaimenperissä, rintamerkeissä, pehmoleluissa ja erilaisissa vaatteissa. Neuvostoliittolainen animaatiostudio Sojuzmultfilm teki Miskasta lyhyen piirroselokuvan. Lisäksi japanilainen Nippon Animation tuotti 26-osaisen animaatiosarjan, jota esitettiin muun muassa Japanin televisiossa syksyn 1979 ja kevään 1980 välillä. Kisojen aikana Miska oli näyttävimmin esillä kisojen avajaisissa ja päättäjäisissä, joista muistetaan erityisesti päättäjäisten kyynelehtivä Miska. Se toteutettiin katsomossa olleiden ihmisten erivärisillä pahvinpaloilla tekemällä koreografialla.

Nimen merkitys 
Maskotin venäjänkielinen nimi Miša on yleisesti käytetty Mihailin lempinimi. Lisäksi se on karhusta käytetty kiertoilmaus, jonka alkuperä on vastaava kuin suomenkielisillä kontio- tai otso-nimityksillä.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

Maskotit
Piirroshahmot
Kesäolympialaiset 1980
Kuvitteelliset karhut
WebRTC

WebRTC (Web Real-Time Communication) on ohjelmointirajapinta, jota kehittää World Wide Web Consortium (W3C) mahdollistaakseen reaaliaikaiset yhteydet, kuten äänipuhelut, videopuhelut, ja P2P-yhteydet kahden selaimen välille ilman selainlaajennoksia.

Elementit 
WebRTC sisältää seuraavat elementit:
 getUserMedia, joka sallii selaimen pääsyn mikrofoniin, sekä web-kameraan käyttäjän luvalla
 PeerConnection, joka mahdollistaa Peer-To-Peer (P2P) yhteydet kahden selaimen välille
 DataChannel, mahdollistaa datan siirtämisen kahden selaimen välillä

Selaintuki 
WebRTC on tuettu seuraavissa selaimissa
 henkilökohtaiset tietokoneet
 Google Chrome 23 alkaen
 Mozilla Firefox 22 alkaen
 Opera 12 alkaen
 Android
 Google Chrome 28 alkaen (Käytössä oletuksena versiosta 29 alkaen)
 Mozilla Firefox 24 alkaen
 Opera Mobile 12 alkaen
 Google Chrome OS

Lähteet

Ulkoiset linkit 
 Virallinen kotisivu
 W3C Web Real-Time Communications Working Group 
 IETF Real-Time Communication in WEB-browsers (rtcweb) Workgroup 
 Googlen avoimen lähdekoodin WebRTC-projekti 
 Contact centers could benefit from WebRTC  

World Wide Web
Savcor Ballet

Savcor Ballet oli vuosina 1995 – 2013 Mikkelissä järjestetty balettitapahtuma. Vuoteen 2010 saakka se tunnettiin nimellä Ballet Mikkeli. Tapahtumassa esiintyi kansainvälisesti arvostettuja venäläisiä balettiryhmiä kuten Bolšoi, Imperial Russian Ballet ja Eifman Ballet. Tapahtuma järjestettiin konserttitalo Mikaelissa ja sen tuottajina toimi mikkeliläinen Savcor-yhtiöistä tunnettu yrittäjäpariskunta Hannu ja Ulla Savisalo.

Lähteet 

We had a dream -kirja

Viitteet

Aiheesta muualla 
 www.savcorballet.com 

Baletti
Mikkelin tapahtumat
Sillit (alaheimo)

Sillit (Clupeinae) on sillikalojen lahkoon (Clupeiformes) ja sillien heimoon (Clupeidae) kuuluva kalojen alaheimo.

Suvut 
Alaheimoon kuuluu FishBasen mukaan seitsemän sukua ja 17 lajia:

 Clupea
 Ethmidium
 Hyperlophus
 Potamalosa
 Ramnogaster
 Sprattus
 Strangomera

Lähteet 

Sillit
Clupea

Clupea on sillien heimoon (Clupeidae) ja Clupeinae-alaheimoon kuuluva kalasuku. Nämä ovat planktonia syöviä ulappaveden parvikaloja.

Nykyisin Clupea-sukuun luetaan vain kaksi pohjoisen pallonpuoliskon lajia, Atlantin altaan silli (C. harengus) ja tyynenmerensilli (C. pallasii), joista molemmista on erotettu kiistanalaisia alalajeja (ks. tietolaatikko)

Lähteet

Sillit
Särjet (suku)

Särjet (Leuciscus) on särkien heimoon (Cyprinidae) ja särkien (Leuciscinae) alaheimoon kuuluva kalasuku.

Lajit
Sukuun kuuluu 19 lajia:

 Leuciscus aspius (Linnaeus, 1758) – Toutain
 Leuciscus baicalensis (Dybowski, 1874)
 Leuciscus bearnensis (Blanchard, 1866)
 Leuciscus bergi Kashkarov, 1925
 Leuciscus burdigalensis Valenciennes, 1844
 Leuciscus chuanchicus (Kessler, 1876)
 Leuciscus danilewskii (Kessler, 1877) – Doninseipi
 Leuciscus dzungaricus Paepke & Koch, 1998
 Leuciscus gaderanus Günther, 1899
 Leuciscus idus (Linnaeus, 1758) – Säyne
 Leuciscus latus (Keyserling, 1861)
 Leuciscus lehmanni Brandt, 1852
 Leuciscus leuciscus (Linnaeus, 1758) – Seipi
 Leuciscus lindbergi Zanin & Eremejev, 1934
 Leuciscus merzbacheri (Zugmayer, 1912)
 Leuciscus oxyrrhis (La Blanchère, 1873)
 Leuciscus schmidti (Herzenstein, 1896)
 Leuciscus vorax (Heckel, 1843)
 Leuciscus waleckii (Dybowski, 1869)

Lähteet 

Särjet (alaheimo)
Suomen Vahinkovakuutus

Suomen Vahinkovakuutus Oy on suomalainen vakuutusyhtiö, joka palvelee 160 000 asiakasta digitaalisesti. POP Vakuutus on Suomen Vahinkovakuutus Oy:n markkinointinimi. Yhtiö on osa POP Pankki -ryhmää. , ja se aloitti toimintansa vuonna 2012. 

Suomen Vahinkovakuutus Oy kattaa sekä  POP Vakuutuksen tarjoamat yksityishenkilöiden vahinkovakuutukset että Säästöpankin vakuutukset.. Valikoimiin kuuluvat kummankin brändin alla ajoneuvo-, koti-, matka-, vene- ja tapaturmavakuutukset.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Vahinkovakuutus Oy
 POP Vakuutus
 Säästöpankin vakuutukset

POP Pankki
Suomalaiset vahinkovakuutusyhtiöt
Säästöpankit
Jim & Jill

Jim & Jill on Suomen suurin nuorisovaateketju. Ketjun omistaa Texmoda Fashion Group ja se on osa Modan kanta-asiakasketjua. Jim & Jill-ketjulla on Suomessa yhteensä 10 myymälää. Se on suuruutensa lisäksi yksi Suomen menestyneimmistä vaateketjuista, sillä esimerkiksi vuonna 2001 Moda- ja Jim & Jill-kauppiaista muodostuva osuuskunta myi vaatteita naisille noin 9 ja teineille 13 prosenttia enemmän kuin vuotta aiemmin.

Lähteet

Vaateliikkeet
Suomalaiset kauppaketjut
Viirukurkkukotinga

Viirukurkkukotinga (Lipaugus lanioides) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.

Levinneisyys
Viirukurkkukotingaa tavataan Kaakkois-Brasiliassa. Sen kannaksi arvioidaan vähintään 10 000 yksilöä. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

Lähteet

Kotingat
Helsingin aikuisopisto

Helsingin aikuisopisto on yksi maamme suurimmista yksityisistä kansalaisopistoista. Opisto on oppimisen ja hyvinvoinnin keskus, joka sijaitsee Runeberginkatu 22-24:ssä Etu-Töölössä. Rakennus valmistui vuonna 1923 tyttönorssiksi ja se on remontoitu kansalaisopiston toimintaa varten. 

Helsingin aikuisopiston yli 1 000 kurssilla opiskelee ja harrastaa vuosittain yli 15 000 kurssilaista. 

Opisto tarjoaa kaikille avoimia kursseja mm. liikunnan, tanssin, kielten, taiteen, kädentaitojen, musiikin, teatterin ja digitaitojen alueilta. Lisäksi opistossa on mahdollisuus suorittaa Finnish Courses- ja avoimen yliopiston opintoja. Opisto järjestää myös työvoimakoulutusta ja perusopetusta aikuisille maahanmuuttajille.

Helsingin aikuisopisto on perustettu vuonna 1961.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Verkkosivu 

Helsingin oppilaitokset
Kansalais- ja työväenopistot
Lauren Oliver

Lauren Oliver (oikea nimi Laura Suzanne Schechter) (s. 8. marraskuuta 1982 Westchester, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen nuortenkirjailija. Hän on opiskellut kirjallisuutta ja filosofiaa Chicagon yliopistossa ja hän valmistui filosofian maisteriksi New Yorkin yliopistosta vuonna 2008. Oliver on työskennellyt muun muassa Penguin Booksilla, mutta nykyisin hän omistaa "kirjahautomon" nimeltä Paper Lantern Lit ja hän ollut täysipäiväinen kirjailija vuodesta 2009 lähtien. Oliver asuu Brooklynissa New Yorkissa ja hänen isänsä on rikoskirjailija Harold Schechter.

Kirjallinen ura 

Oliverin esikoisteos Kuin viimeistä päivää ilmestyi vuonna 2010, ja se on tarina teini-ikäisestä tytöstä, joka elää elämäänsä viimeistä päivää yhä uudelleen. Kirja on kasvutarina siitä, kuinka epämiellyttävästä ja itsekeskeisestä tytöstä tulee kokemiensa raskaiden tapahtumien seurauksena parempi ihminen.

Oliverin tunnetuin tuotanto on kolmeosainen Delirium-trilogia. Kirjasarja kertoo tulevaisuuden yhteiskunnasta, jossa rakkaus luokitellaan sairaudeksi nimeltä amor deliria nervosa ja kaikille yhteiskunnan jäsenille suoritetaan eräänläinen lobotomia 17-vuotiaina. Trilogia sisältää kirjat Delirium: Rakkaus on harhaa (2011), Pandemonium: Rakkaus on kapinaa (2012) ja Requiem: Rakkaus palaa (2013). Lisäksi samaan maailmaan sijoittuvat neljä vielä tähän mennessä suomentamatonta novellia nimeltään Hana (2011), Annabel (2012), Raven ja  Alex (2014). Trilogia on käännetty yli kolmellekymmenelle kielelle. 

Oliver on myynyt kuvausoikeudet teoksiin Kuin viimeistä päivää ja Delirium: Rakkaus on harhaa 20th Century Foxille.

Suomennetut teokset

Delirium-trilogia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Vesa Sisättö: Varsinainen pissis kiirastulessa. Helsingin sanomat 30.6.2010.
 Oliverin yritys Paper Lantern Lit

Yhdysvaltalaiset nuortenkirjailijat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Pasi Tyynelä

Pasi Tyynelä on kaudella 2018 miesten Superpesiksessä pelaavan Vimpeliläisen Vimpelin Vedon 2. pelinjohtaja. Ammatiltaan Tyynelä on sairaanhoitaja. Omalla peliurallaan Tyynelä on edustanut Superpesiksessä Seinäjoen Maila-Jusseja.

Ura 
Tyynelä on edustanut pelaajauransa ajan Seinäjoen Maila-Jusseja. Tyynelän peliura pääsarjatasolla päättyi vuonna 2005.
 
Tyynelä on toiminut Sami-Petteri Kivimäen kanssa JymyJussien pelinjohtoparina kaudesta 2013. Kaksikko on toiminut pelinjohtoparina myös aiemmin Koskenkorvan Urheilijoissa.

Saavutukset

Pelaajana 
 1 SM-pronssi: 1997

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Pesäpallon pelinjohtajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Malahide

Malahide on Irlannin itärannikolla oleva kylä, alle puolen tunnin junamatkan päässä Dublinista pohjoiseen. Kylä on suosittu vapaa-ajanviettopaikka dublinilaisille, missä heitä vetävät puoleensa kylän koristeellinen keskusta, hiekkaranta ja historiallinen Malahiden linna.

Kuuluisia kyläläisiä 
Malahidessä viettivät nuoruuttaan U2-muusikot Adam Clayton ja David ”The Edge” Evans.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Irlannin kylät
Tyttökirja

Tyttökirja on tytöille kirjoitettu kirja. Varhaisten tyttökirjojen tarkoituksena oli kasvattaa tyttöjä äitiyttä ja perhe-elämää varten.

Yhdysvaltalaisen Louisa May Alcottin kirjoittama Pikku naisia (1868–1869) on tyttökirjallisuuden klassikko. Muita kuuluisia tyttökirjoja ovat esimerkiksi kanadalaisen L.M. Montgomeryn 1900–1930-luvuilla kirjoittamat Anna-sarja ja Runotyttö-sarja, brittiläisen Frances Hodgson Burnettin Salainen puutarha (1911) sekä suomalaisen Anni Polvan kirjoittama 29-osainen Tiina-kirjasarja (1956–1986). 2000-luvulla tyttökirjoja kirjoittaa esimerkiksi suomalainen Tuija Lehtinen (s. 1954), joka tunnetaan muun muassa Laura-sarjasta ja Rebekka-sarjasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Nuorisokirjallisuus
Suomen Näyttelijäliitto

Näyttelijäliitto – Skådespelarförbundet ry on vuonna 1913 perustettu keskusliittoihin kuulumaton ammatti- ja taiteilijajärjestö. Se on Suomen vanhin teatterialan ammattiliitto. Liitossa on noin 1 900 jäsentä.

Näyttelijäliitto toimii näyttelijöiden toimeentulon, koulutuksen ja sosiaalisen aseman parantamiseksi sekä tekijänoikeuksien turvaamiseksi. Taiteilijajärjestönä Näyttelijäliitto toimii suomalaisen taide-elämän, erityisesti teatteri- ja elokuvataiteen edistämiseksi.

Vuonna 2013 liitto juhli näyttävästi satavuotista taivaltaan. Itella Posti Oy julkaisi 4. maaliskuuta 2013 juhlavuoden kunniaksi postimerkkivihkon, jossa kuusi suomalaista näyttelijää sai oman postimerkin.

Elokuuhun 2022 asti liiton virallinen nimi oli Suomen Näyttelijäliitto – Finlands Skådespelarförbund ry.

Näyttelijäliiton puheenjohtajat 
 Teppo Raikas 1913–1915
 Teuvo Puro 1916–1922
 Otto Al’Antila 1925–1927
 Teuvo Puro 1927–1930
 Eero Kilpi 1930–1936
 Jalmari Rinne 1937–1974
 Kalevi Kahra 1975–1995
 Olli Ikonen 1996–2001
 Ville Sandqvist 2002–2007
 Mikko Hänninen 2008–2013
 Helena Ryti 2014–2019
 Risto Autio 2020–2021
 Antti Timonen 2021–

Lähde:

Nuori näyttelijä -palkinto
Näyttelijäliitto myönsi vuonna 2015 ensimmäisen kerran vuoden Krogerus -palkinnon saajan: Vuoden nuori näyttelijä. Palkinto voidaan myöntää alle 35-vuotiaalle näyttelijälle. Palkinnon arvo on 5 000 euroa. Palkinnon ovat saaneet:
 2015 Noora Dadu
 2016 Laura Rämä (http://www.nayttelijaliitto.fi/?x18074=1541424)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Näyttelijäliiton verkkosivut

Suomalaiset ammattiliitot
Suomalaiset teatterialan järjestöt
Suomalaiset elokuva-alan järjestöt
Eero Järnefelt (diplomaatti)

Eero Järnefelt (3. toukokuuta 1888 Pietari – 28. tammikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan filosofian kandidaatti. 

Eero Järnefeltin vanhemmat olivat kirjailija Arvid Järnefelt ja Emilia Fredrika Parviainen. Hän pääsi yksityisesti ylioppilaaksi 1905 Helsingin reaalilyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1909 Helsingin yliopistosta. Järnefelt oli Helsingin Sanomien toimittajana 1914–1920, minkä jälkeen hän siirtyi ulkoasiainministeriön palvelukseen.

Järnefelt oli asiainhoitajana Moskovassa 1921 ja uudestaan 1921–1922, ulkoasiainministeriön kansliapäällikkö 1933–1934, sen jälkeen lähettiläs Washingtonissa 1934-1938, Kuubassa 1934–1938, Roomassa 1938 -1940 ja  Ateenassa 1938–1940 ja Varsovassa 1945-1955 (vuodesta 1954 suurlähettiläs) .

Taidemaalari Eero Järnefelt oli Eero Järnefeltin setä.

Lähteet 

Suomen suurlähettiläät
Vuonna 1888 syntyneet
Vuonna 1970 kuolleet
Pietarinsuomalaiset
Johan Järnefelt

Johan Järnefelt (14. heinäkuuta 1929 Helsinki – 21. helmikuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. 

Järnefeltin isä oli tähtitieteen professori Gustaf Järnefelt ja äiti Irma Margareta Rosenkampff. Järnefelt avioitui vuonna 1955 Anna Christina Lilliestiernan (1932–2020) kanssa.

Järnefelt valmistui ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta  vuonna 1947. Vuonna 1954 hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi, ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli vuotta myöhemmmin. 1960-luvun alussa Järnefelt työskenteli tutkijana Yhdysvalloissa. Tukholman yliopiston dosentti hänestä tuli vuonna 1961. Järnefelt oli Helsingin yliopiston lääketieteellisen kemian professori vuosina 1964–1992. Hän tutki muun muassa solukalvoihin sitoutuneiden hiilihydraattien rakennetta, merkitystä ja hajoamistuotteita sekä ionien kuljetusmekanismeja soluissa.

Järnefelt sai Oslon yliopiston jakaman Anders Jahren palkinnon lääketieteen tutkimuksesta vuonna 1966.

Lähteet 

Suomalaiset lääkärit
Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Vuonna 1929 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Suomalaiset aateliset
Matti Järvilehto

Matti Veikko Antero Järvilehto (s. 1945) on suomalainen fysiologi. Hän on ollut Oulun yliopiston eläinfysiologian professori vuodesta 1982. Hän on tutkinut näköaistissa tapahtuvaa tiedonvälitystä.

Lähteet 

Suomalaiset fysiologit
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Oulun yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Allen Americans

Allen Americans on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Allenista Texasista. Se pelaa ECHL-liigaa.
Allen Americans toimii NHL-seura Seattle Krakenin ja AHL-seura Charlotte Checkersin farmijoukkueena.

Joukkue kaudella 2022–2023 
(Tilanne 26. lokakuuta 2022)

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja & Toimitusjohtaja: Chad Costello 
 Apuvalmentaja: Kevin Colley 
 Apuvalmentaja: Chris Meriney 
 Maalivahtivalmentaja: Chris Johansen 
 Fysiikkavalmentaja: Jordan Dutton 
 Luisteluvalmentaja: Luke Chilcott 
 Huoltopäällikkö: Tim Abbott 
 Puheenjohtaja: Michael Waddell 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Allen Americansin verkkosivut 

ECHL-seurat
Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat
Texasin urheilu
Vuonna 2009 perustetut urheiluseurat
Anssi Järvinen

Anssi Järvinen (s. 16. joulukuuta 1963 Helsinki) on suomalainen mainonnansuunnittelija, kirjailija ja kolumnisti. Hän on toiminut Hasan & Partnersin luovana johtajana 2009–2011 ja Mainostoimisto SEKin luovana johtajana 2011–2015. Markkinointitoimisto Supersonin luovaksi johtajaksi ja partneriksi hän siirtyi kesällä 2015. 

Järvinen aloitti mainosuransa Unileverin omistamassa Lintaksessa, josta hän siirtyi Bates Oy -mainostoimistoon ja sitten Laudaturiin.

Vuonna 1993 Järvinen perusti Ilkka Pönkäsen kanssa LAB Advertising-mainostoimiston, joka panosti tietokantamarkkinointiin. Toimisto kasvoi lähes 40 työntekijän kokoiseksi ja myytiin yhdysvaltalaiselle Leo Burnett-ketjulle vuonna 1999.

Järvinen jätti Leo Burnettin vuonna 2003 vähän ennen sen fuusioitumista mainostoimisto Skandaalin kanssa. Järvinen auttoi toimittaja Pirjo Kauppista kirjoittamaan kirjan vammautumisensa jälkeisestä elämästä (Elämän polte, Otava 2003).

Järvinen kutsuttiin seuraavaksi Hasan & Partnersin suunnittelujohtajaksi ja nimitettiin myöhemmin luovaksi johtajaksi. Kesällä 2011 hän siirtyi SEK & Greyn luovaksi johtajaksi, mutta irtisanoutui keväällä 2015.

Anssi Järvisen palkittuja mainoskonsepteja ovat muun muassa eQ Pankin Toinen Pankki, Keltaisten sivujen Jos et sitä täältä löydä, niin et mistään, Ilta-Sanomien Näinhän sen olisi aina pitänyt olla, Ilmarisen Isona meistä kaikista tulee eläkeläisiä, Vichyn Suomen vahvin vesi, Pommacin Aamuksi töihin, HIFK:n stadilaisuus ja Aku Ankan konseptit.

Vuonna 2005 Järvinen palkittiin hopea-Effiellä Scandic-hotelliketjun kampanjasta ja vuonna 2009 kahdella Hopeahuipulla Veikkaaja-lehden mainonnasta. Ilta-Sanomille tehty mainonta palkittiin hopealla ja pronssilla Moskovan Golden Drum -kilpailussa. Hartwallin Jaffa toi hopeaa ja Vichy Novelle kultaa Vuoden huipuissa 2012.

Anssi Järvinen on Julkisen sanan neuvoston yleisöjäsen kaudella 2014–2016. Anssi Järvinen nimitettiin JSN:n III varapuheenjohtajaksi vuodeksi 2016. . Hänen vuoden 2015 huhtikuusta lähtien kirjoittamansa Anzion mukaan -verkkokolumnit Imagen sivuille ovat olleet kuultavissa myös Business FM -radiokanavalta viikoittain maaliskuusta 2017.

Anssi Järvinen avioitui poliitikko ja viestintäkonsultti Sallamaari Muhosen kanssa kesäkuussa 2016.

Into-kustannus julkaisi keväällä 2019 Sankaritarinoita pojille ja saman vuoden syksynä Sankaritarinoita kaikille -satukirjat, joista ensin mainitussa oli Anssin kirjoittamat tarinat Syksy Räsäsestä sekä Kalle Könkkölästä ja jälkimmäisessä Venny Soldan-Brofeldtista,  Anne Liljeströmistä ja Rosa Meriläisestä. 

Helsingin kaupunginvaltuusto nimitti Järvisen elokuussa 2021 nelivuotiskaudeksi Helsingin käräjäoikeuden lautamieheksi.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Linkedin-profiili
 Anzion mukaan -blogi Imagen verkkosivuilla

Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset mainonnan suunnittelijat
Vaihe (täsmennyssivu)

Vaihe voi tarkoittaa seuraavia asioita:
 matematiikassa vaihe on jaksollinen funktion argumentti
 aaltoliikkeessä vaihe on siniaallon eli sinifunktion argumentti
 kahden samantaajuisen siniaallon vaihe-ero
 kohta jaksollisessa signaalissa, vaihekulma
 kolmivaiheisen sähköverkon yksi maan suhteen jännitteinen johdin
 Kuun vaiheet
 kantoraketin osa, rakettivaihe
 geologisen ajanlaskun vaihe
 tehtävän, työn tai tapahtumasarjan osa
Denver Cutthroats

Denver Cutthroats oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka oli kotoisin Denveristä Coloradosta. Se pelasi kaksi kautta CHL-liigaa. Liigan kaaduttua myös seuran toiminta lakkasi. Denver Cutthroats toimi NHL-seura Colorado Avalanchen ja AHL-seura Lake Erie Monstersin farmijoukkueena.

Aiheesta muualla 
 Denver Cutthroatsin verkkosivut 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat
Entiset jääkiekkoseurat
Denver
Coloradon urheilu
Kansas City Mavericks

Kansas City Mavericks on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Independencestä Missourista. Se pelaa ECHL-liigaa. Missouri Mavericks toimii AHL-seura Chicago Wolvesin farmijoukkueena. Suomalaisista Erno Suomalainen on edustanut seuraa.

Joukkue kaudella 2022–2023 
(Tilanne 15. marraskuuta 2022)

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja & Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Tad O'Had 
 Apuvalmentaja: Riley Weselowski 
 Maalivahti- & Videovalmentaja: Josh Robinson 
 Fysiikkavalmentaja: Nick Potter 
 Huoltopäällikkö: Tony Deynzer 
 Toimitusjohtaja: Brent Thiessen 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Missouri Mavericksin verkkosivut 

ECHL-seurat
Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat
Missourin urheilu
Vuonna 2009 perustetut urheiluseurat
Quad City Storm

Quad City Mallards on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Molinesta Illinoisista. Joukkue pelaa SPHL-liigaa.

Joukkue kaudella 2021–2022 
(Tilanne 14. maaliskuuta 2022)

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja & Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Dave Pszenyczny 
 Apuvalmentaja: Jake Toporowski 
 Huoltopäällikkö: Josh Eaves 
 Puheenjohtaja: Brian Rothenberger 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Quad City Stormin verkkosivut 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat
Illinois’n urheilu
Rapid City Rush

Rapid City Rush on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Rapid Citystä Etelä-Dakotasta. Se pelaa ECHL-liigaa. Suomalaisista Mike Vaskivuo on edustanut seuraa.

Joukkue kaudella 2022–2023 
(Tilanne 11. marraskuuta 2022)

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja & Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Scott Burt 
 Apuvalmentaja: Jeremy Gates 
 Fysiikkavalmentaja: Dylan Taylor 
 Huoltopäällikkö: Joe Wieszczek 
 Puheenjohtaja: Todd Mackin 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Rapid City Rushin verkkosivut 

ECHL-seurat
Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat
Etelä-Dakota
Vuonna 2008 perustetut urheiluseurat
William Christie (tähtitieteilijä)

Sir William Henry Mahoney Christie (1. lokakuuta 1845 – 22. tammikuuta 1922) oli brittiläinen tähtitieteilijä.

William Christien isä oli Samuel Hunter Christie. Hän kävi koulua King’s College Schoolissa ja opiskeli sen jälkeen King’s College Londonissa sekä myöhemmin Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa. Hänestä tuli yliopiston neljäs wrangler vuonna 1868, ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin Trinity Collegeen opetusvirkaan.

Christie toimi vuosina 1870–1881 Greenwichin kunin­kaalli­sessa observatoriossa yliassistenttina. Vuonna 1881 hänet nimitettiin George Airyn seuraajaksi kuninkaalliseksi tähti­tieteilijäksi (Astronomer Royal), ja hän toimi virassa vuoteen 1910 saakka. Vuonna 1881 hänet valittiin myös Royal Societyn jäseneksi ja vuosina 1888–1890 hän toimi Royal Astronomical Societyn puheenjohtajana.

Christie teki tähti­tieteellisiä tutkimus­matkoja Japaniin vuonna 1896, Intiaan vuonna 1898, Portugaliin vuonna 1900 ja Tunisiaan vuonna 1905. Hän siirtyi 65 vuoden iässä vuonna 1910 eläkkeelle, ensimmäisenä Astronomer Royalina. Kaikki viran aikaisemmat haltijat olivat jatkaneet virassa kuolemaansa saakka lukuun ottamatta 81-vuotiaana eronnutta Airyä ja tervey­delli­sistä syistä eronnutta John Pondia. Christie kuoli vuonna 1922 merellä lähellä Gibraltaria, ja hänet haudattiin mereen.

Christien puoliso oli vuodesta 1881 Sir Alfred Hickmanin (1830–1910) tytär Mary Violette.

Lähteet
 Monthly Notices of the Royal Astronomical Society 83 (1923) 233
 The Observatory 45 (1922) 77
 Publications of the Astronomical Society of the Pacific 34 (1922) 138

Viitteet

Aiheesta muualla
 Online-luettelo Christien muistiinpanoista (osa Greenwichin kuninkaallisen observatorion arkistoa Cambridgen yliopiston kirjastossa)
 

Englantilaiset tähtitieteilijät
Vuonna 1845 syntyneet
Vuonna 1922 kuolleet
Juhani Rekola

Juhani Rekola (1. elokuuta 1916 Helsinki – 13. helmikuuta 1986) oli suomalainen teologian tohtori, pappi ja esseisti.

Hän oli Eräjärven kirkkoherran rovasti Erkki Julius Valentin Gummeruksen ja Siiri Saima Gummeruksen (o.s. Vennström) kasvattipoika.

Rekola toimi Tukholman suomalaisen seurakunnan kappalaisena. Hän teki myös vapaaehtoista alkoholisti- ja vankilatyötä. Rekola liikkui erityisesti Tukholmaan kulkeutuneiden suomalaisten alkoholistien ns. Slussenin sissien keskuudessa ja hänen kokemuksensa vaikuttivat myös hänen kirjoittamiinsa esseisiin.

Rekola käsitteli esseissään erityisesti uskon vaikutusta kirjallisuudessa, kuvataiteissa ja elokuvassa. Hän sai 1977 Suomen kirkon kirjallisuuspalkinnon.

Teokset 
 
 
 
 
 
 Finska kyrkan. Finska församlingen, 1975

Kirjallisuutta 
 Torsti Lehtinen : Hyvän ja pahan tällä puolen. Kirjapaja, Helsinki 1991
 Carl-Johan Holmlund : Onnenpeli : esseitä. Lehtikuusi, Helsinki 1995
 Torsti Lehtinen : Kova ja kaunis todellisuus : Juhani Rekolan teologia. Turbator, Turku 2013

Lähteet 
 
 Jukka Kemppisen blogi 24.12.2005 : Mieleenmuisto
 AdLibris : Rekolan kirjan Ilo pimeydessä esittely 
 Kirjailija Torsti Lehtisen iltahartaus 1.12.2010
 Siirtokarjalaisten tie osa II sivu 1084.
 Televisio (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 26.4.1986, s. 63, HS Aikakone.

Aiheesta muualla 
 Sveriges Radio Sisu-uutiset 20.10.2013 : Tukholman entisen kappalaisen Juhani Rekolan kirjoista uusintapainoksia

Ruotsinsuomalaiset henkilöt
Suomalaiset esseistit
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomalaiset teologit
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
Sanna Stellan

Sanna Stellan (ent. Lehtonen, s. 19. lokakuuta 1974 Karvia) on suomalainen näyttelijä, kirjailija ja televisiojuontaja.

Pohjois-Satakunnan Karviasta kotoisin oleva Stellan on tullut tunnetuksi muun muassa Nelosella vuonna 2005 esitetystä Assari-sarjasta sekä myöhemmin Yleisradion Strada- ja Naurun tasapaino-ohjelmien juontajana. Stradan toimittajana Stellan oli vuosina 2009–2012. Hän on myös esiintynyt muun muassa Ylen Kerran viikossa -televisiosarjassa sekä kahdessa pitkässä elokuvassa.

1990-luvulla Stellan opiskeli näyttelemistä Isossa-Britanniassa, jossa hän asui 11 vuoden ajan. Britannian lisäksi Stellan on esiintynyt muun muassa Norjan kansallisteatterissa sekä Suomessa Teatteri Takomossa ja Aleksanterin teatterissa.

Stellan on kirjoittanut kolme elämänhallintaopasta yhdessä elämäntapavalmentaja Katri Mannisen kanssa. Yksi hänen novellinsa on julkaistu vuonna 2011 ilmestyneessä Nauravia naisia – 30 kertomusta keskeltä elämää -antologiassa.

Yksityiselämä
Stellanilla on kolme lasta ex-miehensä, äänisuunnittelija Micke Nyströmin, kanssa. Huhtikuussa 2019 Stellan synnytti neljännen lapsensa, jonka isä on hänen aviomiehensä tuottaja-ohjaaja Timo Suomi. He menivät naimisiin kesällä 2019.

Filmografia

Elokuvat 
 8 päivää ensi-iltaan (2008)
 Päivät kuin unta (televisioelokuva, 2010)
 Rakkauden rasvaprosentti (2012)
 Hevisaurus-elokuva (2015)

Televisiosarjat
 Strada (2009–2012)
 Kerran viikossa (2013)
 Siskonpeti (2014)
Kummeli esittää: Kontio & Parmas (2018)
Hyvät katsojat (2018)
 Syke (2018–2019, 2022)
 Keihäsmatkat (2020)
 Roba (2021)

Dubbauksia
 Kätyrit (2015)
 Lemmikkien salainen elämä (2016)
 Emoji-elokuva (2017)

Teokset 
Luksusmuija ja seuraelämän salat (2006)
Luksusmuija saa mitä haluaa (2006)
Luksusmuija matkustaa (2007)

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset televisiojuontajat
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Arvo Paasivuori

Arvo Kullervo Paasivuori (vuoteen 1906 Hälleberg; 4. huhtikuuta 1905 Helsinki – 30. toukokuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi vuosina 1949–1966 Valtion elokuvatarkastamon puheenjohtajana.

Arvo Paasivuoren isä oli merkittävä sosiaalidemokraattinen poliitikko Matti Paasivuori. Arvo kirjoitti ylioppilaaksi 1925 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1939. Hän työskenteli Helsingin kaupungin kunnalliskodin konttoristina 1934–1940, kunnalliskodin ja kaupungin työlaitoksen apulaisjohtajana 1940–1951 sekä kaupungin vanhustenhuoltolaitoksen johtajana 1952–1972. Hän oli myös yhden kauden SDP:n kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä 1945–1948. Elokuvatarkastamon johtamisen ohella Paasivuori kuului Valtion elokuvalautakuntaan ja kirjallisuuslautakuntaan. Lisäksi hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen.

Arvo Paasivuoren vaimo oli vuodesta 1934 Tyyne Paasivuori (o.s. Kallio), joka toimi myöhemmin myös kansanedustajana.

Lähteet

Kansanedustajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Helsingin kaupunginvaltuutetut
Uudenmaan vaalipiiri
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1987 kuolleet
Gunnar Nylund

Gunnar Isak Georg Nylund (2. kesäkuuta 1916 Uusikaarlepyy – 21. helmikuuta 2002 Vaasa) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Nylund valmistui 1944 kansakoulunopettajaksi Uudenkaarlepyyn opettajaseminaarista. Hän toimi opettajana aluksi Kruunupyyssä ja Loviisassa sekä sen jälkeen vuodesta 1945 Vaasan Vetokannaksen ruotsinkielisessä kansakoulussa.

Teoksia 
 Har jordstrålarna någon skadlig inverkan på din kropp. Vasa 1959
 Alla de dagar. Horisont, Jakobstad 1978
 Det ljuder en sång på jorden. G. Nylund, Vasa 1980
 Såsom blommor på röd jord. Församlingsförbundet, Helsingfors 1981
 Solvarv : ballader, sånger, skrönor, undringar. Nykarleby-Oravais hembygdsförening i Vasa, Vasa 1982
 Oändlighetens eftermiddag : färdens episka episoder. Församlingsförbundet, Helsingfors 1984
 Ytterjeppo : vår by vid älven. G. Nylund, Munsala 1985
 Gnistor av liv : prosapoesi. Församlingsförbundet, Helsingfors 1987
 St Lars - ärkediakon in Christo. Vanda svenska församling : Helmi och Otto Weckströms hyllnings- och minnesfond, Vanda 1992
 Sällsamma samtal. Församlingsförbundet, Helsingfors 1994
 Ringen. 1999

Lähteet 
 
 Nykarlebyvyer : Gunnar Nylund

Suomalaiset opettajat
Suomenruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 2002 kuolleet
Itsenäisyyden palatsi

Itsenäisyyden palatsi  (, )  on Valko-Venäjän pääkaupunki Minskissä sijaitseva, lokakuun 24.–25. päivinä 2013 käyttöön otettu kongressikeskus ja valtiollisten seremonioiden tapahtumapaikka. Rakennus sijaitsee kaupungin länsiosista keskustaan johtavan Prospekt Pobeditelei (suom. Voiton valtatie) varrella. 

Joissain lähteissä rakennusta on luonnehdittu myös  Valko-Venäjän presidentin uudeksi asunnoksi. Tämän presidentti Lukašenka on aiemmin julkisesti kiistänyt. Rakennuksen seinään kirjattu palatsin täydellinen nimi antaa kuitenkin ymmärtää kyseessä olevan presidentin virka-asunto ().

Itsenäisyyden palatsin edustalla on vuonna 1988 avattu kansallisen näyttelykeskus BelEkspon rakennus. Tämän edessä, kahden suurkadun risteyksessä sijaitsee heinäkuussa 2013 avattu, arkkitehti Anna Aksenovan johdolla suunniteltu Valko-Venäjän lipulle omistettu aukio korkeine lipputankoineen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Fotofakt: v Minske podhodit k zaveršeniju osteklenije Dvortsa nezavisimosti (8/2013)  (onliner.ru)
 Kak vygljadit Dvorets nezavisimosti, kuda Lukašenko pozval glav SNG   (tut.by)
 Fotofakt: interjery Dvortsa nezavisimosti (25.10.2013)  (onliner.ru)
 Ekanomija ne dlja usih: palatz dlja prezydenta  (svaboda.org)

 Itsenäisyyden palatsi - inspiraatio moderni Turkmenistanin arkkitehtuuri (27.10.2013) (myland.by)

Minskin rakennukset ja rakennelmat
Kongressikeskukset
Aune Niskanen

Aune Sofia Niskanen (o.s. Multala, 28. helmikuuta 1916 Pyhäjärvi – 20. lokakuuta 2011 Nivala) oli suomalainen pakinoitsija ja runoilija. 

Niskanen pakinoi vuosina 1963–1983 Nivala-lehdessä viikoittain ajankohtaisista tapahtumista nimimerkillä Kitupiikki. Pakinat on julkaistu myös kahtena kirjana.

Teoksia 
 Pihapolulta. A. Niskanen, Nivala 1980, 2. painos 1981, 3. painos 1988
 Nivala-viisut 1, 1963–1972. Nivala-seura, Nivala 1988
 Nivala-viisut 2, 1973–1983. Nivala-seura, Nivala 1989

Lähteet 
  (Arkistoitu linkki)
 Nivala-seuran kotiseutukirjoja 
 Aune Niskanen Finna hakupalvelussa;

Viitteet 

Suomalaiset runoilijat
Pakinoitsijat
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet
Veikko Jääskeläinen

Veikko Sakari Jääskeläinen (s. 1. joulukuuta 1931 Kitee) on suomalainen taloustieteilijä ja Helsingin kauppakorkeakoulun kansainvälisen yritysrahoituksen professori (emeritus). Hän on ollut Helsingin kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen professori, Valmet Oy:n talousjohtaja ja Helsingin kauppakorkeakoulun kansainvälisen keskuksen johtaja. Kansainvälisen yritysrahoituksen professori hän oli vuodesta 1986 ja rehtori vuodesta 1992. Hän tutki budjetointia, strategista suunnittelua ja kansainvälistä rahoitusta. Hän on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1974.

Ura

Jääskeläinen kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1951 ja valmistui Kauppakorkeakoulusta ekonomiksi 1955 ja kauppatieteiden kandidaatiksi 1956. Vuosiksi 1956–1959 hän muutti Yhdysvaltoihin opiskelemaan Yalen yliopiston, jossa hän suoritti Master of Arts -tutkinnon 1959. Suomessa hän valmistui kauppatieteiden lisensiaatiksi 1965 ja väitteli Kauppakorkeakoulussa kauppatieteiden tohtoriksi 1967.

Työurallaan Jääskeläinen toimi Gulf Oilin kirjanpitäjänä 1959–1960, São Paulossa sijainneen Valmet do Brasilin talousjohtajana 1960–1962, Valmet oy:n liikelaskentapäällikkönä 1963–1967. Kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen opettajana hän työskenteli vuodet 1966–1968 ja Virginia Polytechnic Institute and State Universityn professorina 1968–1969. Sitten Jääskeläinen palasi Kauppakorkeakouluun liiketaloustieteen apulaisprofessoriksi 1969–1970 ja liiketaloustieteen professoriksi 1970–1976. Hän siirtyi liike-elämän palvelukseen Valmetin talousjohtajaksi ja varatoimitusjohtajaksi 1976–1983. Seuraavaksi Jääskeläinen palasi Kauppakorkeakouluun kansainvälisen keskuksen johtajaksi 1983–1992 ja toimi kansainvälisen yritysrahoituksen professorina 1986–1996, toisena vararehtorina 1990–1992 ja kauppakorkeakoulun rehtorina 1992–1996.

Julkaisut

 Optimal financing and tax policy of the corporation, Liiketaloustieteellinen tutkimuslaitos 1966
 Suomen osakemarkkinoista ja niiden kehittämisestä, Liiketaloustieteellinen tutkimuslaitos 1967
 Liiketaloustieto 1, osa A, 3. jakso, Kauppakorkeakoulu 1967
 Tuotannonohjaus ja budjetointi, Kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan kirja- ja paperikauppa 1968
 Accounting and mathematical programming, Kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan kirja- ja paperikauppa 1969
 A goal programming model for financial planning, Kyriiri 1969
 Liikkeenjohto ja kvantitatiivinen suunnittelu, Weilin+Göös 1971
 Lineaarinen ohjelmointi ja budjetointi, Weilin+Göös 1972
 Strategisen suunnittelun ja budjetoinnin perusteet, Weilin+Göös 1973
 Kvantitatiivisen suunnittelun perusteet, (yhdessä Kim Kuusen kanssa) Weilin+Göös 1974
 Linear programming and budgeting, Studentlitteratur 1975
 Strateginen suunnittelu: tavoitteet ja menetelmät, (yhdessä Markku Kallion kanssa) Weilin+Göös 1977
 Negotiation of international contracts, Helsingin kauppakorkeakoulu 1986
 Financial management of commercial banks: part 1, Helsingin kauppakorkeakoulu 1986

Lähteet 

Suomalaiset kauppatieteilijät
Suomalaiset yritysjohtajat
Helsingin kauppakorkeakoulun professorit
Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit
Vuonna 1931 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Ain Kaalep

Ain Kaalep (4. kesäkuuta 1926 Tartto, Viro – 9. kesäkuuta 2020 Tartto) oli virolainen kirjailija ja kääntäjä. Hän osallistui toiseen maailmansotaan Suomen 200. jalkaväkirykentissä, ja hän oli poliittisista syistä vangittuna 1945–1946. Hän opiskeli kielitiedettä Tarton yliopistossa ja valmistui sieltä vuonna 1956. Hänen runonsa ovat viileän älyllisiä, ja hän käyttää usein klassisia muotoja ja kulttuurihistoriallisia aiheita. Käännösvalikoimassaan Peegelmaastikud hän esittelee eurooppalaisia klassikkorunoilijoita antiikista nykyaikaan.

Kaalep oli Akadeemia-lehden päätoimittaja vuodesta 1989. Runojen lisäksi hän kirjoitti esseitä ja näytelmiä.

Kaalepin poika on poliitikko Ruuben Kaalep.

Lähteet 

Virolaiset kirjailijat
Virolaiset kielenkääntäjät 
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Runa Cronström

Runa Boel Marianne Cronström (27. maaliskuuta 1915 Vaasa – joulukuussa 1994 Uppsala, Ruotsi) oli suomalainen keramiikkataiteilija ja ruotsin kielellä kirjoittanut nuortenkirjailija.

Cronströmin vanhemmat olivat metsänhoitaja Eric Wilhelm Cronström ja Ella Helena Cronström. Hän opiskeli 1930-luvulla Helsingissä Taideteollisuuskeskuskoulussa. Cronström kirjoitti näihin aikoihin myös kolme ruotsinkielistä tyttökirjaa.

Cronström meni naimisiin 1944 ja muutamaa vuotta myöhemmin hän muutti Karlskronaan Ruotsiin jossa hän toimi Karlskronan posliinitehtaassa muotoilijana ja posliinimaalarina aina tehtaan sulkemiseen saakka 1968. Tämän jälkeen Cronström muutti Röbon kylään Uppsalan lähelle.

Teoksia 
 Susanne - du glömmer dig!. Söderström, Helsingfors 1938, 2. painos 1943
 Du skall icke hava lust .... Söderström, Helsingfors 1944
 Marita-fosterbarnet : en bok för unga flickor. Söderström, Helsingfors 1945

Lähteet 
 
 Kirjasampo.fi : Runa Cronström
 Signaturer.se : RUna Cronström

Suomalaiset keramiikkataiteilijat
Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 1994 kuolleet
Suomen Liikemies-Yhdistys

Suomen Liikemies-Yhdistys on suomalainen 29. marraskuuta 1896 perustettu järjestö, joka pyrkii ajamaan liike-elämän ja yrittäjien etuja. Yhdistys perusti aikanaan Kauppalehden ja oli mukana vaikuttamassa muun muassa Kauppakorkeakoulun perustamiseen.

Yhdistys valitsee vuosittain ”Vuoden liikemiehen”. Tuoreimpia valintoja ovat olleet Anne Berner (2009), Juha Nurminen (2010), Jukka Roiha (2011), Johanna Ikäheimo (2012) ja Fred Larsen (2013).

Lähteet 
 http://www.suomenliikemiesyhdistys.fi/

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset järjestöt
Lautasventtiili

Lautasventtiili on sienen muotoinen venttiili, joka liikkuu putkimaisessa venttiilinohjaimessa. Varren päässä olevan lautasen reunat tiivistyvät venttiilinistukkaa vasten venttiilin ollessa kiinni. Lautasventtiileitä käytetään käytännössä kaikissa nelitahtimoottoreissa avaamaan ja sulkemaan imu- ja pakokanavat.

Yleistä

Lautasventtiili on toiminnaltaan erilainen verrattuna esimerkiksi liukuventtiileihin. Avautuessaan lautasventtiili liikkuu kohtisuoraan poispäin venttiilinistukasta, joten näiden pintojen välillä ei tapahdu liikettä. Tästä seuraa se, että venttiili ei tarvitse voitelua toimiakseen. Lautasventtiilin muoto ja sijainti sylinterinkannessa aiheuttavat sen, että sylinterissä palamisen aikana oleva korkea paine auttaa venttiiliä tiivistymään venttiilinistukkaa vasten. Venttiilin tiivis sulkeutuminen on tärkeää koska se edesauttaa lämmön siirtymistä venttiilistä sylinterinkanteen.

Toiminta polttomoottorissa

Polttomoottorissa on venttiileitä kahta eri tarkoitusta varten. Imuventtiilit avautuessaan päästävät uuden polttoaine/ilma seoksen imusarjasta sylinteriin (pois lukien diesel-moottori jossa polttoaine suihkutetaan suoraan sylinteriin). Pakoventtiilit päästävät sylinteristä palaneen seoksen poistumaan pakosarjaan ja siitä edelleen pakoputkistoon.
Venttiilinvarren ympärillä oleva jousi pitää venttiilin suljettuna, kunnes nokka-akselin nokka työntää venttiilin auki, tavallisissa moottoreissa tämä toimii hyvin, mutta nopeakierroksisissa moottoreissa venttiilin ja jousen massa sekä venttiilijouseen syntyvät resonanssit saavat venttiilin kavitoimaan, jolloin se ei ehdi sulkeutua. Tilanne voidaan korjata käyttämällä jäykempiä jousia, kahta sisäkkäistä jousta, jotka eliminoivat toistensa resonanssit, tai erilaisia venttiilikoneistoja.

Nykyaikaisissa moottoreissa on yleensä kaksi imu- ja kaksi pakoventtiiliä jokaista sylinteriä kohden.

Lähteet 

Polttomoottorit
Venttiilit
Kirill Hvalko

Kirill Hvalko (ven. Хвалько Кирилл Михайлович), synt. 27. lokakuuta 1976 Krasnoturjinsk, Neuvostoliitto) on venäläinen jääpallomaalivahti, joka pelaa Moskovan Dynamossa.

Saavutukset
Seurajoukkueissa
 9 Venäjän mestaruutta vuosina 2004, 2005, 2006 Vodnikissa ja 2007, 2008, 2009, 2010, 2012 ja 2013 Moskovan Dynamossa,
 2 Venäjän mestaruushopeaa kaudella 2003 Vodnikin riveissä ja 2011 Moskovan Dynamon riveissä,
 5 Jääpallon maailmancup voittoa: 2003 ja 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2007 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä, 
 6 Jääpallon Euroopan cup voittoa: 2001 Jenisejn riveissä, 2003 ja 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2008 ja 2009 Moskovan Dynamon riveissä,
 3 Jääpallon Champions Cup voittoa: 2006, 2008 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä.

Maajoukkueessa
 4 maailmanmestaruutta vuosina 2006, 2008 ja 2011 ja 2013
 2 maailmanmestaruushopeaa vuonna 2009 ja 2010 MM-kisoissa.

Lähteet
ibdb.bandysidan.nu – Kirill Hvalko

Vuonna 1976 syntyneet
Venäläiset jääpalloilijat
Elävät henkilöt
Liechtensteinin taidemuseo

Liechtensteinin taidemuseo () on Vaduzissa Liechtensteinissa sijaitseva taidemuseo. Se perustettiin vuonna 2000. Sen merkitys eurooppalaisella tasolla kasvoi vuonna 2004 järjestetyn onnistuneen Andy Warhol -näyttelyn myötä. Museorakennuksen ovat suunnitelleet sveitsiläiset arkkitehdit Meinrad Morger, Heinrich Degelo ja Christian Kerez. Museo on keskittynyt erityisesti nykytaiteeseen. Soolonäyttelyitä järjestetään säännöllisesti, samoin erikoisnäyttelyitä, joissa esitellään Liechtensteinin ruhtinaan kokoelmia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut , 

Liechtensteinin rakennukset ja rakennelmat
Taidemuseot
Vaduz
Váh

Váh on joki Slovakiassa. Se on Tonavan vasen sivujoki. Joen pituus on 390 km. Joki alkaa Tatravuorilta ja laskee Kolárovon luona Pieneen-Tovanaan, joka puolestaan yhtyy Tonavaan Komárnon luona.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Slovakian joet