joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
State Farm

State Farm on yhdysvaltalainen vakuutusyhtiö, jonka kotipaikka sijaitsee Bloomingtonissa, Illinoisissa. State Farm Arena sijaitsee Atlantassa, Georgiassa. State Farm on 36. suurin yritys Yhdysvalloissa liikevaihdolla mitattuna vuonna 2018.

Lähteet

Aiheesta muualla

https://www.statefarm.com/

Yhdysvaltalaiset yritykset
Aallon Group

Aallon Group Oyj on suomalainen First North -listalla noteerattu, Suomen suurimpiin lukeutuva tilitoimisto. Sen osakkeella käydään kauppaa First North -markkinapaikalla.

Historia 

Aallon Group -konserni syntyi vuosina 2018–2019, kun kuusi tilitoimistoa yhdistyivät. Yhdistyneet tilitoimistot olivat Aallon Tilitoimisto Oy (Helsingistä), Talouskolmio Oy (Helsingistä ja Espoosta), Tilitoimisto Reijo Lehtimäki Oy (Turusta), Tampereen Kirjanpitotoimisto Oy, Dextili Oy (Pihtiputaalta ja Jyväskylästä) ja hieman myöhemmin Tilitoimisto Simo Salonen Oy (Oulusta). Aallon Group järjesti listautumisannin keväällä 2019. Osakkeen merkintähinta oli 6,60 €. Julkinen kaupankäynti yhtiön osakkeella alkoi First North -listalla 8. huhtikuuta 2019 selvästi merkintähintaa korkeampaan kurssiin. Yhtiön ensimmäisen toimitusjohtajan Elina Pienimäen kausi päättyi alle vuodessa elokuuhun 2019. Hallituksen puheenjohtaja Tapani Aallon toimittua väliaikaisena toimitusjohtajana tehtävään nimettiin lokakuussa Ari Kelloniemi.

Syyskuussa 2019 yhtiö osti osakevaihdolla eControllers Oy:n. Marraskuussa 2019 yhtiö osti Tilitoimisto Avion Oy:n liiketoiminnan. Kesäkuun 2020 alussa julkistettiin yhtiön siihen asti suurimpiin kuulunut yrityskauppa, turkulaisen Tili-Koivu Oy:n osto tytäryhtiöineen. Syyskuussa 2020 yhtiö osti pienen turkulaisen Tilitoimisto Akipo Oy:n liiketoiminnan. Tammikuun 2021 alussa Aallon Group toteutti kaksi liiketoimintakauppaa hankkiessaan tamperelaisen Kymppikirjanpito Oy:n ja helsinkiläisen TalousNosturi Oy:n liiketoiminnat.

Omistus ja hallinto 

Aallon Groupin selvästi suurin osakkeenomistaja on Tapani Aallon määräysvaltayhteisö Dirigo Oy noin 23 prosentin osuudellaan. Muut yli kolme prosenttia yhtiön osakkeista omistavia ovat konserniin fuusioituneiden tilitoimistojen johtohenkilöstöä tai sijoitusrahastoja.

Aallon Groupin hallituksen muodostavat hallituksen puheenjohtaja Tapani Aalto sekä hallituksen jäsenet Timo Koskinen, Reijo Lehtimäki ja Ville Rantala.

Konsernin johtoryhmän muodostavat toimitusjohtaja Ari Kelloniemi, markkinointi- ja myyntipäällikkö Antero Aalto, aluejohtaja Laura Järvi, aluejohtaja Aki Korkka, henkilöstöpäällikkö Mia Penttinen (17.4.2021 asti), group business controller Mikko Saarnio, aluejohtaja Irmeli Salonen, aluejohtaja Miia Sarkola ja aluejohtaja Kristiina Timperi.

Lähteet 

Suomalaiset First North -yhtiöt
Hyvän ja pahan tuolla puolen

Hyvän ja pahan tuolla puolen -erään tulevaisuuden filosofian alkunäytös on Friedrich Nietzschen alun perin vuonna 1886 julkaisema kirja, joka tarkastelee länsimaisen moraalikäsitysten juuria. Kirjassa ne pyritään osoittamaan taikauskoksi ja itsepetokseksi. Hyvä ja paha eivät ole kirjan mukaan erillisiä ilmiöitä, vaan ne sekoittuvat jatkuvasti.

Lähteet

Aiheesta muualla  

 Näytteitä kirjan aforismeista Suomen aforismiyhdistyksen blogissa

Friedrich Nietzschen teokset
Vuoden 1886 kirjat
Keramotí

Keramotí () on Kreikan kylä sekä samanniminen Néstoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Κεραμωτής, Dimotikí Enótita Keramotís) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Kaválan alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 5 115 ja varsinaisen Keramotín kylän väkiluku 1 438 (vuonna 2011).

Keramotín kylä sijaitsee pienellä niemellä Néstos-joen suistossa joen päähaaran länsipuolella Traakianmeren rannalla, noin kolmekymmentä kilometriä itään Kaválasta. Kylän edustalla sijaitsevat Thásoksen saari sekä sen ja mantereen välissä oleva pieni Thasopoúlan saari. Keramotín satamasta on yhteys saarelle Thásoksen kaupunkiin. Lauttamatka kestää noin puoli tuntia. Keramotín kunnallisyksikkö käsittää Néstoksen kunnan eteläosan eli rannikkoalueen.

Keramotí oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Néstoksen kunnaksi yhdessä Chrysoúpolin ja Oreinón kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.

Kunnallisyksikön osat 

Keramotín kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:

Lähteet

Aiheesta muualla 

Itä-Makedonian ja Traakian entiset kunnat
Itä-Makedonian ja Traakian kylät
Néstos
Porthaninkatu (Turku)

Porthaninkatu () on Turun katu, joka sijaitsee Turun I kaupunginosassa Yliopistonmäellä.

Katu alkaa Aurajoen läheisyydestä ja jatkuu Piispankadun ja Henrikinkadun poikki. Katu sai nykyisen nimensä vuonna 1890; aiemmin se oli nimeltään Piispan eteläpoikkikatu.

Rakennuksia 
 Johan Gadolinin mukaan nimetty Åbo Akademin kiinteistö Gadolinia, joka on tarkoitus purkaa vuonna 2022.

Lähteet 

Turun kadut
I kaupunginosa
Adil

Adil on arabialainen miehen etunimi ja sukunimi arabiaksi عادل‎ tai عديل. Adil tarkoittaa suomeksi oikeudenmukaisuutta, oikeutta ja reiluutta.

Tunnettuja Adileja

Etunnimeltään 
 Adil Abdul-Mahdi (s. 1942), Irakin pääministeri
 Adil Atan (1929–1989), turkkilainen painija
 Adil Chihi (s. 1988), saksalais-marokkolainen jalkapalloilija
 Adil Hatni, Adi L. Hasla (s. 1991) suomalainen rap-artisti
 Adil Hermach (s. 1986), marokkolainen jalkapalloilija
 Adil Hussain (s. 1963), intialainen televisio- ja elokuanäyttelijä
 Adil Kaouch (s. 1979), marokkolainen maasto- ja keskimatkojen juoksija
 Adil Nabi (s. 1994), pakistanilais-englantilainen jalkapalloilija
 Adil Rami (s. 1985), ranskalainen jalkapalloilija

Sukunimeltään 
 Buyong Adil (1907–1976), malesialainen historioitsija 
 Farhan Adil (s. 1977), pakistanilainen kriketin pelaaja

Etunimet
Sukunimet
Intiassa kukin on kummempi

Intiassa kukin on kummempi on Jukka Virtasen ja Seppo ”Bisquit” Ahdin vuonna 1975 julkaisema humoristinen matkakirja tekijöiden etenemisestä maitse Turkista Intiaan. Realistisen matkakuvauksen sijasta tekstin tyyli on Bisquitin pakinoita Ilta-Sanomissa muistuttavaa sanaleikkiä, paikallisten olojen absurdia liioittelua ja mielleyhtymien kautta tehtyjä rinnastuksia Suomen 1970-luvun oloihin, elämäntyyliin ja julkisuuden henkilöihin. Kirjan Helsingin Sanomissa esitellyt Mattiesko Hytönen epäilikin kaksikon olleen matkalla ”pilvessä” useamminkin kuin kirjan kertoman kerran afganistanilaisessa majatalossa. Hytönen ei vaikuta ymmärtävän saati arvostavan tekijöiden huumoria juurikaan.

176-sivuisessa kirjassa on myös runsaasti mustavalkovalokuvia kaverusten matkalta.

Kirjan nimi on sanaleikki kupletista ”Intian kuu”, Martti Jäppilän merimiesjuttuja karrikoivasta sanoituksesta Stephen Fosterin sävelmään ”Camptown Races”, jossa lauletaan ”Intiassa kuukin on kuumempi, oo-hiio-hei / Kuin aurinko meillä mutta suurempi, oo-hiio-hei”.

Lähteet 

Vuoden 1975 kirjat
Huumorikirjat
Matkakirjat
Zeebruggen satama

Zeebruggen satama on Belgiassa sijaitseva suuri satama, joka on konttisatama sekä irtotavaran ja ajoneuvojen satama. Zeebruggen satama on yksi maailman merkittävimpiä roro-satamia ja yksi maailman merkittävimmistä ajoneuvojen satamista. Sataman kautta on myös matkustajalauttaliikennettä lähes 20 kohteeseen. Satama työllistää yli 10 000 henkilöä ja satamaan saapuu noin 8000 alusta vuosittain.

Lähteet

Aiheesta muualla

https://www.portofzeebrugge.be/en

Belgian satamat
Ääni (albumi)

Ääni on Jonna Tervomaan kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2017.

Kappaleet 
 Vaikuttavat aineet
 Väärät vaatteet
 Oo mun kaa
 Disco Melancholia
 Uudet jumalat
 Ääni on minun
 Ennen aikojaan
 Haamu
 Jätä minut tähän
 Mitä jos…
 Kuuta kohti

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit
Jonna Tervomaan albumit
Emilia Soini

Emilia Soini (s. 16. lokakuuta 1995 Espoo) on suomalainen squashinpelaaja. Hän on ollut maailmanrankingissa parhaimmillaan 41. sijalla toukokuussa 2022.

Soini on voittanut squashin Suomen-mestaruuden vuosina 2012, 2016, 2017, 2019, 2020, 2021 ja 2022. Hän harjoitteli vuodesta 2014 lähtien viiden vuoden ajan New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Hän pelasi vuonna 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa naisten pääsarjassa ensimmäisenä suomalaisena 25 vuoteen mutta hävisi ensimmäisellä kierroksella egyptiläiselle Zeina Mickawylle 1–3.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Emilia Soini PSA World Tourin sivuilla 

Suomalaiset squashinpelaajat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Kastráki

Kastráki (, ; ”Pieni linna”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

 Kastráki, Kastorián kunnan kunnallisyksikkö ja entinen kunta Kastorián alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella
 Kastráki, kylä Kalampákan kunnassa Tríkalan alueyksikössä Thessalian alueella
 Kastráki, tekojärvi Aitolia-Akarnaniassa
Ehrentempel

Ehrentempel eli kunniatemppelit olivat kaksi Münchenin Königsplatz-aukion itälaidalla vuosina 1935–1947 sijainnutta hautamuistomerkkiä, joihin oli haudattu vuoden 1923 epäonnistuneessa oluttupavallankaappauksessa surmansa saaneet 16 kansallissosialistisen puolueen (NSDAP) ”marttyyriä”.

Kunniatemppelit suunnitteli arkkitehti Paul Ludwig Troost osaksi Königsplatzin itäreunalle rakennettua edustusrakennusten kokonaisuutta. Natsipuolueen johtaja Adolf Hitler tilasi suunnitelman Troostilta jo vuonna 1931, mutta se voitiin toteuttaa vasta natsien noustua Saksassa valtaan pari vuotta myöhemmin. Weimarin tasavallan viranomaiset eivät vuonna 1923 olleet sallineet edes vallankaappausyrityksessä kuolleiden hautaamista yhteishautaan. Kunniatemppelit vihittiin vallankaappausyrityksen 12-vuotispäivänä 9. marraskuuta 1935. Ne sijaitsivat symmetrisesti Königsplatzille johtavan kadun molemmin puolin, myöhemmin valmistuneiden kahden puolueen virastotalon välissä ja samalla vanhan puoluetalon Braunes Hausin vieressä. Temppeleiden tieltä purettiin Königsplartzin vanhimmat rakennukset, muun muassa arkkitehti Karl von Fischerin kotitalo.

Vainajat olivat temppeleissä suurissa valurautaisissa sarkofagimaisissa arkuissa, jotka oli sijoitettu pylväiden ympäröimään avoimeen atrium-tilaan. Kansallissosialistisen opin mukaan kunniatemppeleihin haudatut marttyyrit vartioivat maanpäällisestä haudastaan Saksan kansaa. Königsplatzilla järjestettiin vuosittain puolueen uusien jäsenten valatilaisuuksia, joissa marttyyrivainajat olivat mukana ”veritodistajina”.

Toisen maailmansodan jälkeen amerikkalaisten miehitysjoukkojen komentaja kenraali Dwight Eisenhower määräsi kesäkuussa 1945 poistamaan natsi-ideologiaan liittyneen muistomerkin. Vainajat siirrettiin takaisin alkuperäisiin hautoihinsa ja rauta-arkut sekä soihtumaljat sulatettiin, jotta niistä ei tulisi natsien pyhäinjäännöksiä. Itse temppelit tuhottiin viimein tammikuussa 1947 räjäyttämällä, vaikka myös niiden uusiokäyttöä oli harkittu. Temppeleiden sokkelit ovat edelleen näkyvissä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Münchenin rakennukset ja rakennelmat
Saksan entiset rakennukset ja rakennelmat
Haudat ja hautamuistomerkit
Natsiarkkitehtuuri
Mika Aaltola

Mika Petteri Aaltola (s. 1969 Petäjävesi) on suomalainen politiikantutkija, dosentti ja Ulkopoliittisen instituutin johtaja.

Koulutus ja ura
Aaltola valmistui ylioppilaaksi Petäjäveden lukiosta ja suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon psykologiassa Columbian yliopistossa New Yorkin Manhattanissa. Tampereen yliopistossa hän vaihtoi pääaineensa psykologiasta kansainväliseen politiikkaan ja väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi vuonna 1999. Hän on Tampereen yliopiston dosentti ja Tallinnan yliopiston osa-aikainen professori. Hän on toiminut Minnesotan yliopiston vierailevana professorina vuosina 2006–2008. Hän on myös ollut vierailevana tutkijana Cambridgen yliopistossa, Pariisin Sciences Po -yliopistossa sekä yhdysvaltalaisessa Johns Hopkinsin yliopistossa. Aaltola on julkaissut seitsemän kirjaa, joista kaksi keskittyy Suomen ulkopolitiikkaan.

Vuonna 2019 Aaltola valittiin Ulkopoliittisen instituutin johtajaksi; hän on instituutin ensimmäinen johtaja, jolla ei ole puoluesidonnaisuuksia.

Mika Aaltolan teokset ja tutkimus käsittelevät Yhdysvaltojen globaalia roolia, suurvaltapolitiikkaa, maailman järjestyksen muutosta ja Suomen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Lukuvuonna 1999–2000 Tampereen yliopisto palkitsi hänen väitöskirjansa The Rhythm, Exception, and Rule in International Relations, jossa hän tarkasteli Euroopan unionin kykyä sietää sisäisiä kriisejä, erityisaiheena hullun lehmän tauti. Hän on myös tutkinut humanitäärisen politiikan suhdetta valtapolitiikkaan (muun muassa Western Spectacle of Governance and the Emergence of Humanitarian World Politics).

Aaltola on suosittu ulko- ja turvallisuuspolitiikan kommentaattori; erityisesti hänen suosionsa on kasvanut Venäjän Ukrainan-hyökkäyksen seurauksena vuoden 2022 aikana. Ilta-Sanomien vuonna 2022 järjestämän kyselyn mukaan hän on suosituin ehdokas Suomen seuraavaksi presidentiksi vuonna 2024.

Yksityiselämä 
Aaltola varttui Petäjäveden Kintauden kylässä, jossa hänen äitinsä Sinikka Aaltola toimi peruskoulunopettajana. Isä Juhani Aaltola oli kasvatustieteen professorina Jyväskylän yliopistossa. Filosofi Elisa Aaltola on Mika Aaltolan sisko.

Aaltola on naimisissa Kirsi Aaltolan kanssa, ja heille syntyi huhtikuussa 2022 esikoislapsi.

Aaltolalta leikattiin aivokasvain otsaontelosta 37-vuotiaana. Leikkaus oli vaarallinen: todennäköisyys kuolla siihen oli peräti 80 prosenttia. Aaltola jäi henkiin, mutta hänen oikea silmänsä vaurioitui, minkä seurauksena silmän näöstä puuttuu 30 prosenttia.

Teoksia 
 Aaltola, Mika: Western Spectacle of Governance and the Emergence of Humanitarian World Politics. Palgrave Macmillan, 2009. 
 Aaltola, Mika: Understanding the Politics of Pandemic Scares. Palgrave Macmillan, 2012. 
 Aaltola, M., Käpylä, J., Vuorisalo, V.: The Challenge of Global Commons and Flows for US Power. Routledge, 2014. 
 Aaltola, Mika: Poutasään jälkeen. Docendo, 2019.

Lähteet 

Suomalaiset politiikan tutkijat
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Michael Portillo

Michael Denzil Xavier Portillo (s. 26. toukokuuta 1953) on brittiläinen televisioesiintyjä ja entinen konservatiivipuolueen parlamenttiedustaja ja ministeri. Hän juonsi 2010-luvulla televisiossa Euroopan rautatiehistoriasta kertovan matkailuohjelmasarjan Junamatka Eurooppaan, jota seurasivat sarjat Junamatka Yhdysvaltoihin, Junamatka Itään ja Junamatka Australiaan.

Elämä ja ura
Portillo syntyi Busheyssä Hertfordshiressä espanjalaisen tasavaltalaisen pakolaisen Luis Gabriel Portillon (1907–1993) ja tämän skotlantilaisen puolison Cora Waldegraven (1919–2014) perheeseen. Portillon isä Luis oli uskovainen roomalaiskatolilainen, joka osallistui 1930-luvulla vasemmistolaiseen toimintaan. Hän pakeni Madridista 1939, kun kenraali Franco nousi valtaan, ja lähti maanpakoon Englantiin. Luis Portillosta tuli vuonna 1972 Lontoossa toimivan Espanjan pakolaishallituksen diplomaattisen osaston johtaja. Michael Portillon äidinisä oli tehtailija John Blyth Kirkcaldystä

Portillo on ollut Espanjan kansalainen neljävuotiaasta lähtien, ja espanjalaisen nimijärjestelmän mukaisesti hänen Espanjan passissaan lukee Miguel Portillo Blyth.

Portillo opiskeli historiaa Cambridgen yliopiston Peterhousessa ja suoritti tutkinnon hyvin arvosanoin. Juuri Cambridgessä opiskellessaan Portillo tutustui konservatiiviseen suuntaukseen Peterhousen oikeistolaisen historian professorin Maurice Cowlingin vaikutuksesta, kun Portillo oli aiemmin lapsena ollut työväenpuolueen kannattaja

Portillo työskenteli jonkin aikaa merenkulkualan yrityksessä ja sitten kolme vuotta konservatiivipuolueen tutkimusosastolla. Vuoden 1979 vaaleissa Portillon tehtävänä oli valmentaa Margaret Thatcheriä lehdistötilaisuuksia varten. Vaalivoiton jälkeen Portillo toimi energiaministerin neuvonantajana ja samalla 1981–1983 yhdysvaltalaisessa Kerr-McGee-öljy-yhtiössä.

Thatcherin kannattaja ja euroskeptikko Portillo edusti 1984–1997 Lontoon Enfield Southgaten vaalipiiriä brittiparlamentin alahuoneessa ja sitten 1999–2005 Kensingtonin ja Chelsean vaalipiiriä. Hän toimi 1992–1994 John Majorin hallituksessa valtiovarainministeriön pääsihteerinä (Chief Secretary to the Treasury), sitten 1994–1995 työministerinä ja 1995–1997 puolustusministerinä. Vuonna 1995 hänen arveltiin haastavan John Majorin puoluejohtajana ja pääministerinä, mutta hän ei haastanut.

Portillo hävisi parlamenttipaikkansa vuoden 1997 vaaleissa, mutta hänet valittiin uudelleen kaudelle 2000–2005. Hän kilpaili puoluejohtajan paikasta vuonna 2001.

Poliittisen uran jälkeen Portillo on työskennellyt mediassa. Hän on ollut vakiovieraana television This Week -ohjelmassa ja Radio 4:n The Moral Maze -sarjassa. Hän on ollut tekemässä televisiodokumentteja, muun muassa 2010 läpi vuosikymmenen jatkunutta matkaohjelmaa Great British Railway Journeys BBC2-kanavalle (suom. Junamatka Eurooppaan ja Junamatka Amerikkaan).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Brittiläiset poliitikot
Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet
Yhdistyneen kuningaskunnan ministerit
Televisiojuontajat
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
EU-kriitikot
Fenoksietanoli

Fenoksietanoli (C8H10O2) on alkoholeihin ja aromaattisiin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä, säilöntäaineena kosmetiikkavalmisteissa ja liuottimena.

Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa fenoksietanoli on väritöntä nestettä. Sillä on hieman ruusua muistuttava tuoksu. Fenoksietanoli liukenee hieman veteen ja hyvin muun muassa etanoliin ja dietyylieetteriin. Fenoksietanoli ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Sillä on vaikutuksia hermostoon, mikä voi ilmetä esimerkiksi uneliaisuutena tai puheen muuttumisena epäselväksi.Yhdistettä esiintyy eräissä kasveissa.

Valmistus ja käyttö
Fenoksietanolia valmistetaan etyleenioksidin ja fenolin välisellä reaktiolla emäksisissä olosuhteissa. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena valmistettaessa esimerkiksi hajusteita. Kosmetiikkatuotteissa sitä käytetään antibakteerisenä ja fungisidisenä säilöntäaineena. Fenoksietanoli liuottaa muun muassa selluloosaestereitä ja -eettereitä ja sitä käytetään liuottimena esimerkiksi musteissa. Fenoksietanolia voidaan käyttää kalojen puudutusaineena.

Lähteet

Eetterit
Liuottimet
Primääriset alkoholit
Alone in the Dark (videopeli)

Alone in the Dark on Infogramesin kehittämä ja julkaisema selviytymiskauhupeli. Peli on julkaistu vuonna  DOS:lle ja myöhemmin muille alustoille kuten 3DO Interactive Multiplayer, Acorn Archimedes, FM Towns, Macintosh ja NEC PC-9801.

Peli luetaan lajityypin ensimmäiseksi. Peli oli pitkälti seikkailupelin kaltainen pulmineen mutta lisäsi toiminnallisempia elementtejä hirviöiden välttelyssä. Aikakauden kauhupelit olivat tyypillisesti seikkailupelejä, mutta Alone in the Dark lisäsi mukaan nopeiden refleksien tarvetta.

Alone in the Darkista on tekeillä Pieces Interactiven kehittämä ja THQ Nordicin julkaisema kokonaan 3D-grafiikkaa hyödyntävä uusintaversio.

Kehitys 
Frédérick Raynal kehitti pelin työskennellessään Infogramesilla. Pelin pelimoottori pystyi vain pieneen määrään polygoneja ja Raynal päätyi tekemään pelin taustat bittikarttagrafiikkana.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 1992 videopelit
Selviytymiskauhupelit
3DO-pelit
Acorn Archimedes -pelit
MS-DOS-pelit
FM Towns -pelit
Mac OS -pelit
NEC PC-9801 -pelit
1920-luvulle sijoittuvat videopelit‎
Sigfox

Sigfox on 868 megahertsin radiotaajuudella toimiva esineiden internetiä varten suunniteltu tietoliikenneverkko, joka on suunniteltu pienten datamäärien välittämiseen esimerkiksi paikannuslaitteista sekä palovaroittimien, murtohälyttimien, vesivuotovahtien ja lämpömittareiden sensoreista. Sigfox-verkkoon kytketty laite saa siirtää enintään 12 tavua dataa kymmenen minuutin välein ja 140 kertaa vuorokaudessa. Takaisin päin saa siirtää vain kahdeksan tavua. Esimerkiksi gps-paikannuskoordinaattien siirtämiseen kuluu kuusi tavua ja lämpötilalukema vie kaksi tavua.

Sigfoxissa toimivat lähettimet tarvitsevat matalan lähetystasonsa vuoksi vain hyvin vähän sähkövirtaa, mikä tekee verkosta energiatehokkaan sekä taloudellisesti kilpailukykyisen, koska antureiden paristot tarvitsee vaihtaa vain noin kerran kymmenessä vuodessa. Sigfoxin matalataajuuinen säteily läpäisee myös erittäin hyvin seinä- ja muita rakenteita jo alhaisella lähetysteholla.

Sigfox perustettiin vuonna 2009 Ranskassa. Sigfox avattiin Suomessa vuonna 2016, ja sillä oli aloitusvuonna 40 prosentin väestöpeitto. Verkkopeiton kerrotaan olevan noin 85 prosenttia Suomen väestöstä vuonna 2021. 

Sigfox-tukiasemia on asennettu samoihin mastoihin, joissa sijaitsevat puhelintukiasemat. Sigfoxin käyttämällä taajuusalueella saavutetaan maaseudulla jopa yli 200 kilometrin kantama. 

Suomessa Sigfox-verkkoa operoi Connected Finland.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Sigfox-verkkojen kuuluvuusalueet

Esineiden internet
Ranskalaiset yritykset
Storytel

Storytel on älypuhelimelle tai tabletille ladattava digitaalinen kirjapalvelu, jonka kautta voi kuunnella ja lukea äänikirjoja ja e-kirjoja. Storytel-sovelluksen voi ladata iPhone- tai Android-laitteelle App Storesta tai Google Playsta.

Storytel-kirjapalvelu toimii kuten Spotify tai monet muut digitaaliset suoratoistopalvelut. Kirjat voi striimata suoraan sovelluksessa tai ladata offline-tilaan, jolloin palvelua voi käyttää myös ilman internet-yhteyttä. Palvelun normaalihinta on 16,99 euroa kuukaudessa ja saatavilla on myös tilausvaihtoehto perheille. Storytelin valikoimasta löytyy kirjallisuutta suomeksi, ruotsiksi, englanniksi, venäjäksi, espanjaksi ja italiaksi. Yli 200 000 tuotteen valikoimaan kuuluu kirjojen lisäksi podcasteja, kielten oppimateriaaleja ja ääniartikkeleja. Storytel julkaisee myös itse suoraan kuunneltaviksi kirjoitettuja Storytel Original -äänikirjasarjoja sekä podcasteja.

Storytel on Pohjois-Euroopan johtava äänikirjapalvelu ja toimii tällä hetkellä yli 20 eri maassa. Yritys on listattu Tukholman pörssiin ja palvelulla on maailmanlaajuisesti yli miljoona aktiivista käyttäjää. Paitsi digitaalinen kirjapalvelu Storytel on myös useasta kustantamosta koostuva kustannuskonserni.

Historia 
Jonas Tellander ja Jon Hauksson perustivat Storytelin Ruotsissa vuonna 2005 nimellä Bokilur. Samana vuonna julkaistiin myös mobiilisovelluksen ensimmäinen java-sovelma. Yrityksen nimi vaihdettiin Storyteliksi vuonna 2007 kansainvälistymisen edistämiseksi. Storytelin toimitusjohtaja Jonas Tellander osallistui vuonna 2009 SVT:n Draknästet-ohjelmaan (Suomessa TV-formaatti tunnetaan nimellä Leijonan kita / Leijonan luola) hakeakseen lisärahoitusta liiketoiminnalleen. Pääomasijoittaja Richard Båge päätti sijoittaa Storyteliin. Vuonna 2013 Storytel osti Storyside ja Earbooks -äänikirjakustantamot ja alkoi tuottaa ja julkaista omia äänikirjasisältöjä. Vuonna 2016 Storytel herätti laajaa huomioita ostamalla Norstedtsin, Ruotsin toiseksi suurimman kirjakustantamon. Suomessa Storytel aloitti toimintansa keväällä 2016. Storytel omistaa myös Suomen vanhimman kustantamon Gummerus Kustannuksen sekä Aula & Co -kustantamon.

Toiminta-alue 
Storytel on kansainvälistynyt viime vuosina voimakkaasti ja palvelu toimii tällä hetkellä Ruotsin, Suomen, Norjan, Tanskan, Islannin, Hollannin, Puolan, Venäjän, Turkin, Bulgarian, Espanjan, Italian, Meksikon, Intian, Arabiemiraattien, Singaporen, Saksan, Belgian, Brasilian, Thaimaan, Etelä-Korean, Israelin ja Egyptin markkinoilla.

Lähteet

Aiheesta muualla
Storytel

Ruotsalaiset kirjankustantamot
Suoratoistopalvelut
Äänikirjat
Laura Stark

Laura Michelle Stark (aiemmin myös Stark-Arola –2002; s. 6. huhtikuuta 1966; Chico, Kalifornia, Yhdysvallat) on suomalais-yhdysvaltalainen filosofian tohtori, joka toimii Jyväskylän yliopiston kansatieteen professorina.

Stark opiskeli perustutkintonsa Kalifornian yliopiston Davisin kampuksella (UC Davis; B.A. yleisen kielitieteen alalta 1989, M.A. antropologiasta 1991). Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi Helsingin yliopistosta kansantieteen alalta (FL 1995, FT 1999). Stark-Arolan englanninkielinen väitöskirjansa (1998) oli otsikoitu Magic, body and social order : the construction of gender through women's private rituals in traditional Finland. Hän on ollut Helsingin yliopiston folkloristiikan ja sukupuolitutkimuksen dosentti vuodesta 2001.

Stark työskenteli Suomen Akatemian rahoittamana post doc -tutkijana (1999–2003), ja Helsingin yliopiston Tutkijakollegiumin tutkijana (2003–2005). Hänet on toiminut Jyväskylän yliopiston etnologian professorina vuodesta 2005. Hän oli Suomen Akatemian varttuneena tutkijana vuosina 2010–2011.

Stark on tutkimustyössään käsitellyt 1800-luvun suomalaista maatalouskultturia, taikuutta ja noituutta, kansanperintöä, sukupuoliteoriaa, kehon ja kulttuurin tematiikkaa, pyhiinvaelluksia, sekä Suomen modernisaatiota. 
 
Suomalainen Tiedeakatemia myönsi Stark-Arolalle Kalevala-palkinnon (2001). Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Stark on ollut vuodesta 2013.

Teoksia
(kesken, useita teoksia uupuu)
 
 Magic, Body and Social Order 1998. 
 Peasants, Pilgrims and Sacred Promises 2002.
 The Magical Self 2006.

Lähteet

Aiheesta muualla
  Tuomas Linnake (1.12.2009) Parantaako kännykkä tasa-arvoa kehitysmaissa? (is.fi)

Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset kansatieteilijät
Suomalaiset professorit
Yhdysvaltalaiset professorit
Jyväskylän yliopiston professorit
Sanna-Kaisa Tanskanen

Sanna-Kaisa Tanskanen (s. 10. tammikuuta 1965 Tampereella) on suomalainen filosofian tohtori ja Helsingin yliopiston englannin kielen professori. Tutkimustyössään hän on paneutunut erityisesti englanninkieliseen suulliseen, kirjoitettuun ja digitaaliseen diskurssiin ja vuorovaikutukseen.

Tanskanen tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseon lukiosta (Rellu) vuonna 1984. Hän opiskeli Turun yliopistossa, ja valmistui sieltä filosofian maisteriksi 1990, lisensiaatiksi 1995 ja tohtoriksi 2000. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2000) oli otsikoitu Collaborating towards coherence : lexical cohesion across spoken and written discourse in English. Hän on ollut Turun yliopiston englannin kielen diskurssintutkimuksen dosentti vuodesta 2005.

Tanskanen työskenteli Turun yliopiston englantilaisen filologian oppiaineen parissa assistenttina, tohtoriassistenttina ja yliopistonlehtorina (1990–2009). Hän on ollut Suomen Akatemian tutkija (1992–1995 ja 1996–1999) sekä tutkijatohtori (2004–2007). Hän tutkijavierailunsa ovat suuntautuneet Liverpoolin yliopistoon (1997), Kalifornian yliopistoon (UCLA Los Angeles; 2001–2002) ja Cambridgen yliopistoon (2005–2006). 

Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Tanskanen on ollut vuodesta 2017.

Teoksia
(osa)

Lähteet

Aiheesta muualla
Sanna-Kaisa Tanskanen  (linkedin.com)

Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset kielitieteilijät
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Vesa-Matti Loirin diskografia

Tämä artikkeli käsittelee Vesa-Matti Loirin diskografiaa.

Albumit

Kokoelmat

Singlejä 
 
 Lapin kesä ft Robin (2015)

Katso myös 
 Luettelo Vesa-Matti Loirin kappaleista

diskografia
Diskografiat
Sybil Ludington

Sybil Ludington (5. huhtikuuta 1761 Kent, New York – 26. helmikuuta 1839 Catskill, New York) oli Yhdysvaltain vapaussodan sankari. 

16-vuotias Ludington ratsasti yötunneilla 26. huhtikuuta 1777 varoittamaan New Yorkin Putnamin piirikunnan ja Connecticutin Danburyn miliisijoukkoja lähestyvistä brittijoukoista. Teko muistutti William Dawesin ja Paul Reveren huhtikuussa 1775 Massachusettsissa tehtyä ratsastusta. Ludington ratsasti Reverea puolet pidempään, vaikka oli miestä paljon nuorempi.

Paikallishistorioitsija Martha Lamb kirjoitti Ludingtonista 1880. Ludingtonin suosio nousi 1900-luvulla. Hänen kunniaksi on pystytetty patsaista ja kirjoitettu kirjoja. Muun muassa ooppera ja maraton on nimetty Ludingtonin mukaan. Vuonna 1975 hän oli yhdysvaltalaisella postimerkillä.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset henkilöt
New Yorkin osavaltio Yhdysvaltain vapaussodassa
Vuonna 1761 syntyneet
Vuonna 1839 kuolleet
Minna Palmroth

Minna Maria Emilia Palmroth (s. 1975 Sahalahti) on suomalainen avaruusfyysikko ja filosofian tohtori, joka toimii Helsingin yliopiston laskennallisen avaruusfysiikan professorina. Hän on voittanut arvostettua Euroopan tiedeneuvoston (ERC) rahoitusta johtamilleen tutkimushankkeille.

Palmroth tuli ylioppilaaksi Kangasalta. Hän valmistui Helsingin yliopistosta fyysikoksi (FM 1999) ja edelleen filosofian tohtoriksi fysiikka pääaineenaan (FT 2003). Hänen englanninkielinen  väitöskirjansa (2003) käsitteli aurinkotuulen eli auringosta peräisin olevan hiukkassuihkun vuorovaikutusta maapallon magnetosfäärin kanssa havaintoaineistojen ja maailmanlaajuisen magnetohydrodynaamisen simulaation pohjalta. Tutkimustyö oli otsikoitu Solar wind : magnetosphere interaction as determined by observations and a global MHD simulation.

Työurallaan Palmroth on työskennellyt erityisesti Ilmatieteen laitoksella. Hän oli laitoksen väitöskirjatyöntekijä (1999–2003) ja väiteltyään postdoc-tutkija (2003–2005), jolloin hän vuonna 2004 vieraili Yhdysvaltain Boulderissa sijaitsevassa National Center for Atmospheric Researchissä (NCAR). Sitten hän oli Suomen Akatemian rahoittama postdoc-tutkija (2005–2008), jonka jälkeen Suomen Akatemian ja Ilmatieteen laitoksen akatemiatutkija (2008–2013). Hän sai johdettavakseen Ilmatieteen laitoksen Maata havainnoivan osaston (2011–2016), toimien samalla vuodet 2013–2016 myös Ilmatieteen laitoksen avaruustutkimuksen tutkimusprofessorina. Vuoden 2017 alusta hän on toiminut Helsingin yliopiston avaruusfysiikan professorina ja vuoden 2018 alusta myös Kestävän avaruustieteen ja -tekniikan huippuyksikön johtajana.
   
Hänen saamiinsa tunnustuksiin kuuluu Väisälän palkinto (2016). Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Palmroth on ollut vuodesta 2018. Hän on myös Teknillisten tieteiden akatemian jäsen. Palmrothille myönnettiin 2022 J. V. Snellman -palkinto.

Lähteet

Aiheesta muualla
Minna Palmrothin Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)
Prof. Minna Palmroth  (academia-net.org)
Minna Palmroth   (tiedettatytoille.fi)
Anniina Wallius (5.4.2019) Avaruus maapallon ympärillä on tukkeutumassa romusta – suomalaistutkijoilla voi olla kaksi ratkaisua (yle.fi)

Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset fyysikot
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Asko Argillander

Asko Mikael Argillander (s. 14. kesäkuuta 1982) on suomalainen laulaja, jonka elämästä ilmestyi kirja Erään tapon tarina (Like Kustannus, 2018).

Argillander valittiin vuoden haapajärviseksi vuonna 2018. Erään tapon tarina -kirjan on kirjoittanut Katariina Vuori. 


Ura 
Asko Argillander & The Blue Flame julkaisi singlen Cold Hand huhtikuussa 2022.

Asko Argillander & The Blue Flame julkaisi singlen Goodbye Stockholm helmikuussa 2022.

Asko Argillander esiintyi Ylen Trauma'- dokumentissa vuonna 2021.

Asko Argillander & The Blue Flame julkaisi singlen Pieces of my life, Blue Moon of Kentucky tammikuussa 2019.

Asko Argillanderin lapsuuden kokemuksista julkaistiin true crime -kirja: Erään tapon tarina''- jonka on kirjoittanut Katariina Vuori.

Asko valittiin vuoden haapajärviseksi vuonna 2018.

Yksityiselämä 
Argillander on kotoisin Haapajärveltä, hänellä on kolme lasta jotka ovat syntyneet vuosina 2002, 2004 ja 2019.

Argillander avioitui puolisonsa Annamarja Argillanderin kanssa kesäkuussa 2021.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Asko Argillander & The Blue Flame virallinen facebook-sivu: https://www.facebook.com/askoargillandertheblueflame
 Asko Argillander & The Blue Flame virallinen Instagram-sivu: https://www.instagram.com/theb.lueflame/
 Asko Argillander & The Blue Flame Spotify: https://open.spotify.com/artist/3tnuuSXM2GE4H9yiC6Ah2k?si=-xxLdQx6S62JTTDF8zqp8A
 Asko Argillander & The Blue Flame Youtube kanava: https://www.youtube.com/channel/UCbON8IjRE3WN2QMPksNFWHg
 Yle Areena Trauma https://areena.yle.fi/1-50531728 

Suomalaiset muusikot
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset laulajat
Ebba Hed

Ebba Hed (s. 3. marraskuuta 1999 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa nykyisin Damallsvenskan-joukkue Vittsjön paidassa.

Lähteet 

Ruotsalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Weinert

Weinert voi tarkoittaa:

Henkilöitä 

 Astrud Weinert, Astrud Gilberto (s. 1940),  brasilialainen bossa nova- ja sambalaulaja
 Erich Weinert (1890–1953), saksalainen kirjailija
 Jimmy Weinert (s. 1951), yhdysvaltalainen motocrosskuljettaja
 Lefty Weinert (1900–1973), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
 Paul H. Weinert (1869–1919), yhdysvaltalainen sotilas, joka taisteli intiaanisodissa.
 Rudolph A. Weinert (1894–1974), yhdysvaltalainen poliitikko
 Susan Weinert (1965–2020), saksalainen jazzkitaristi
 Ferdinand C. Weinert (1853–1939), yhdysvaltalainen poliitikko

Paikkoja 

 Weinert Center
 Weinert, kaupunki Texasissa

Täsmennyssivut
Sukunimet
Zisi

Zisi (子思; pinyin: Zǐ sī; Wade-Giles: Tzu Ssu), alkuperäiseltä nimeltään kenties Kǒng Jí (孔伋 ), 483 eaa. – 402 eaa., Kiina) oli enimmäkseen taistelevien läänitysvaltioiden kaudella elänyt kiinalainen filosofi. Perimätiedon mukaan hän oli itsensä Kungfutsen pojanpoika.

Teoksessa Mengzi filosofi Mengzi kertoo saaneensa oppia Kungfutsen opetuksista juuri Zisiltä. Tämä tuskin pitää paikkaansa, sillä nykykäsityksen mukaan Zisi olisi kuollut ennen Mengzin syntymää, mutta Mengzi on voinut olla tekemisissä Zisin oppilaiden kanssa. Mawangduin ja Guodianin hautapaikkojen arkeologisissa tutkimuksissa löydetyt tekstit ovat antaneet viitettä Zisin koulukunnan olemassaolosta. On jopa mahdollista, että Guodianin tekstit olisivat Zisin tai hänen opetuslastensa kirjoittamia.

Zisin kirjoittamana pidetty teos Zisizi on kadonnut ja se tunnetaan vain muissa teksteissä esiintyvien mainintojen perusteella. On mahdollista, että Guodianin hautalöytöihin sisältyvä teksti "Lun herttua Mu kysyi Zisiltä" on ollut osa Zisiziä. Perimätiedon mukaan Zisi on kirjoittanut teoksen Tarkoituksen oppi (Zhōngyōng), jonka filosofi Zhu Xi myöhemmin sisällytti kungfutselaisuuden keskeiseen Neljä kirjaa -kokoelmaan. 

Zisin tiedetään myös laatineen tekstin Viisi toimintatapaa (Wǔ xíng), joka on niin ikään kadonnut, mutta mainittu muissa kirjoituksissa. Guodianista on kuitenkin 2000-luvulla löydetty tämänniminen teksti. Tässä teoksessa Zisi laati opin viidestä moraalisesta toimintatavasta, joista neljä (lähimmäisyys, oikeamielisyys, perinnäistapojen kunnioittaminen ja viisaus) Mengzi omaksui myöhemmin omaan oppiinsa ihmisyyden ”iduiksi” (viides toimintatapa on esikuvallisuus). Alkemisti ja filosofi Zou Yan]in arvellaan laatineen myöhemmin opin viidestä alkuaineesta (vesi, puu, tuli, maa ja metalli) tämän perusteella.

Lähteet 

Kiinalaiset filosofit
Kungfutselaisuus
400-luvulla eaa. syntyneet
400-luvulla eaa. kuolleet
General Roca

General Roca on kaupunki Pohjois-Patagoniassa Río Negron maakunnassa Koillis-Argentiinassa. Kaupungin perusti 1. syyskuuta 1879 eversti Lorenzo Vintter sotaministeri Julio A. Rocan määräyksestä Aavikon Valloituksen aikana.    

Kaupungissa on noin 86 000 asukasta vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan, mikä tekee siitä maakunnan toiseksi suurimman kaupungin Barilochen jälkeen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Argentiinan kaupungit
Tsgabu Grmay

Tsgabu Gebremaryam Grmay (s. 25. elokuuta 1991 Mekele) on etiopialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2012, ja on vuodesta 2019 lähtien ajanut Mitchelton-Scott / Team BikeExchange-Jayco -tallissa.

Grmay on voittanut aika-ajon Afrikan-mestaruuden 2015 sekä Etiopian-mestaruuden maantieajossa kolmesti ja aika-ajossa kuusi kertaa.

Saavutukset 
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
2012
Afrikan-mestaruuskilpailut, aika-ajossa hopeaa 
2013
Tour de Taiwan, kokonaiskilpailussa toinen, 5. etapin voitto
Maantieajon ja aika-ajon Etiopian-mestaruus
2014
Maantieajon ja aika-ajon Etiopian-mestaruus
2015
Afrikan-mestaruuskilpailut, aika-ajossa kultaa, joukkueaika-ajossa pronssia
Maantieajon ja aika-ajon Etiopian-mestaruus
2016
Afrikan-mestaruuskilpailut, aika-ajossa hopeaa
Critérium du Dauphiné, mäkikirikilpailussa toinen
2017
Aika-ajon Etiopian-mestaruus
2018
Aika-ajon Etiopian-mestaruus
2019
Aika-ajon Etiopian-mestaruus

Grand Tour -kilpailut

Lähteet 

Etiopialaiset maantiepyöräilijät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Johan Åström

Johan Åström, (30. marraskuuta 1767 Gävle, Ruotsi – 29. helmikuuta 1844) ruotsalainen teologian tohtori, kirkkoherra ja virsirunoilija.

Åström kävi koulua Gävlessä, jossa hänen isänsä oli urkujenpolkija. Koulun jälkeen hän opiskeli Uppsalassa ja vihittiin papiksi 1793, Hän toimi pappina mm. Gävlessä, maaherran kotisaarnaajana, sairaalasaarnaajana Uppsalassa sekä vuodesta 1821 Simtunan ja Altunan kirkkoherrana Upplannissa. 1808 hän sai rovastin arvon ja 1809 teologian tohtorin arvon. 

Hän oli arvostettu teologi ja läheinen työtoveri vuoden 1819 virsikirjan valmistelussa. Wallin käytti häntä makutuomarinaan.  Åström kirjoitti itsekin muutamia virsiä. Omissa virsissään onnistui yhdistämään nelogian mukaisen uskonnäkemyksen, jonka hän oli omaksunut opiskeluaikanaan, syvään, henkilökohtaiseen uskonnollisuuteen. 

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on yksi virsi, jonka Åström on muokannut, mutta ei yhtään hänen kirjoittamaansa virttä. Ruotsin kirkon virsikirjassa on kuusi hänen kirjoittamaansa tai muokkaamaansa virttä. 

Åströmin muokkaama virsi Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa

 617 Taivaassa, ratki taivaassa (I himmelen, i himmelen, Laurentius Laurinus 1622, uud. Johan Åström 1814, 1816, suom. Bengt Jakob Ignatius 1824,  uud. Carl Gustaf von Essen 1867)

Åströmin kirjoittamat ja muokkaamat virret Ruotsin kirkon virsikirjassa

 169 Taivaassa, ratki taivaassa (I himmelen, i himmelen, Laurentius Laurinus 1622, uud Johan Åström 1814, 1816, suom. Laurentius P. Aboicus v: n 1674 virsikirjaan, uud. Bengt J. Ignatius 1824,  Carl Gustaf von Essen 1867, Anna-Maija Raittila 1999)
 215 Herra, taivaan ääriin asti (Gud, din nåd till mimlen räcker, suom. Per Boreman 1945, Lauri Pohjanpää 1946, uud. suom. Pekka Kivekäs 1997)
 220 Joka kuuluu Jeesukselle (Till den himmel, som blir allas, suom. William Snell 1969, Per Boreman 1946, uud. suom. Anna-Mari Kaskinen 1999)
 348 Kristus, pyhän Isän luota (Kriste, som ditt ursprung leder, suom. Pekka Kivekäs 1996)
 408 Oi Pyhä Henki, johdata (O gode Ande, led du mig, suom. Per Boreman 1945, uud. suom. Anna-Mari Kaskinen 1996)
 567 Nyt, kristitty, käy sotimaan (Angelus Silesiuksen virren "Auf, auf, o Seel, auf, auf zum Streit“ mukaan 1816, "Upp, kristen, upp till kamp och strid!", suom. Per Boreman 1946, uud. suom. Pekka Kivekäs 1995)

Lähteet 

Ruotsalaiset virsirunoilijat
Ruotsalaiset papit
Vuonna 1767 syntyneet
Vuonna 1844 kuolleet
Diya

Diya () on islamilaisessa oikeudessa uhrille tai uhrin läheisille maksettava taloudellinen korvaus jonka syytetyn tulisi maksaa, kun rikoksessa on kyse murhasta, vammantuottamuksesta tai vahingonteosta. Se on vaihtoehtoinen rangaistus qisallelle. Arabian kielessä sana merkitsee lunnaita, ja kirjoitetaan joskus myös diyah tai diyeh. Diya-menetelmää sovelletaan vain silloin, kun uhrin perhe haluaa tehdä kompromissin syyllisen kanssa. 

Diya-korvaukset ovat historian aikana vaihdelleet uhrin sukupuolen ja uskonnon mukaan.    Nykyään diya on käytössä Iranin, Pakistanin, Saudi-Arabian ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien oikeusjärjestelmissä.   

Islamilainen laki kohtelee murhaa uskovien välisenä siviilioikeudellisena riitana . Rikoksentekijän on joko kohdattava samanlainen vastatoiminta, joka tunnetaan nimellä Qisas (henki hengestä, silmä silmästä, nenä nenästä, korva korvasta, hammas hampaasta), tai maksettava uhrille diyat .  

Diyan arvo vaihtelee uhrin uskonnon, sukupuolen ja laillisen aseman mukaan (vapaa vai orja).  Vapaan muslimimiehen osalta hänen elämänsä diyah-arvo asetettiin perinteisesti 100 kamelin arvoksi. Tämä oli arvoltaan 1000 dinaaria tai 12000 dirhamia, mikä vastaa 4,25 kilogrammaa kultaa tai 29,7–35,64 kilogrammaa hopeaa. 

Diyah ei ole sama musliminaisille ja muslimimiehille sharia-tuomioistuimissa, sillä musliminaisen elämän diyah-arvo on puolet muslimimiehen elämästä perinteisessä islamilaisessa laissa.

Soveltaminen nykyään muslimimaissa

Saudi-Arabia 
Kun Saudi-Arabiassa henkilö tappaa toisen tahallisesti tai tahattomasti, sharia-tuomioistuimen on päätettävä määrätystä rahasta. 

Korvauksen määrä perustuu vastuun prosenttiosuuteen. Rahaa ei makseta vain murhasta, vaan myös luonnottomasta kuolemasta, joka tulkitaan siten, että esimerkiksi kuoleman sattuessa tulipalossa tai liikenneonnettomuudessa vastuu kuuluu syytetylle. Diyah- korvauksen määrä riippuu myös uhrin uskonnosta. 

Human Rights Watch ja Yhdysvaltojen uskonnonvapauden raportti toteavat, että Saudi-Arabian sharia-tuomioistuimissa korvaus on syrjivää. Jos tuomioistuin tekee tuomion sellaisen uhrin hyväksi, joka on juutalainen tai kristitty mies, uhrilla on oikeus saada vain 50 prosenttia korvauksesta, jonka miespuolinen muslimi saisi. Buddhalaiset, hindut ja ateistit taas saavat vain yhden kuudestoistaosan määrästä, jonka miespuolinen muslimi saisi.

Iran 
Neljän haramin kuukauden aikana (Dhu al-Qi'dah, Dhu al-Hijjah, Muharram ja Rajab) diya-rahan määrä nousee kolmanneksella.  

Iranin vuoden 1991 islamilainen rikoslaki määritteli alun perin korvauksen olevan saatavilla vain muslimimiehelle. Vuonna 2003 Ayatollah Khamenei muutti vuoden 1991 lakia, joka johti siihen, että muslimeille ja muille kuin muslimeille myönnettiin sama diya.   Vuoden 2006 Yhdysvaltain ulkoministeriön uskonnonvapausraportin mukaan Iranissa naiset ja Bahai-uskontoon kuuluvat jätettiin vuoden 2003 tasoitusmääräysten ulkopuolelle.

Lähteet 

   

Islamilaiset käsitteet
Oikeuslaitos
Laura Ingraham

Laura Anne Ingraham (s. 19. kesäkuuta 1963 Glastonbury, Connecticut) on yhdysvaltalainen konservatiivinen radio- ja televisiojuontaja. Hän juonsi The Laura Ingraham Show -radio-ohjelmaa vuosina 2001–2018 ja on ollut LifeZetten päätoimittaja vuodesta 2015. Marraskuusta 2017 lähtien Ingraham on juontanut  The Ingraham Angle -televisio-ohjelmaa Fox Newsilla.

1980-luvun lopulla Ingraham toimi presidentti Ronald Reaganin puheenkirjoittajana. Tämän jälkeen hän sai oikeustieteen tohtorin arvon. Ingraham on republikaanisen puolueen jäsen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset juontajat
Yhdysvaltalaiset radiotoimittajat
Vuonna 1963 syntyneet
Amerikanenglantilaiset
Amerikanirlantilaiset
Amerikanpuolalaiset
Elävät henkilöt
Saimaan ortodoksinen seurakunta

Saimaan ortodoksinen seurakunta on Kuopion ja Karjalan hiippakuntaan kuuluva seurakunta. Sen kirkkoherrana toimii Bogdan Grosu. 

Saimaan ortodoksinen seurakunta muodostui, kun Mikkelin seurakunta liittyi Varkauden seurakuntaan. Seurakunnan toiminta-alue on seuraava:

Pohjois-Savo:
Varkaus
Joroinen
Leppävirta
Etelä-Savo:
Enonkoski
Hirvensalmi
Juva
Kangasniemi
Mikkeli
Mäntyharju
Pertunmaa
Pieksämäki
Puumala
Rantasalmi
Savonlinna
Sulkava
Keski-Suomi:
Joutsa
Luhanka
Päijät-Häme:
Hartola
Pohjois-Karjala:
Heinävesi

Heinävedellä sijaitsevat Valamon ja Lintulan luostarit pyhäkköineen sijaitsevat maantieteellisesti seurakunnan alueella, mutta toimivat hallinnollisesti siitä erillisinä, hiippakunnan alaisuudessa.

Pyhäköt 

 Mikkelin ortodoksinen kirkko 
 Pieksämäen ortodoksinen kirkko
 Savonlinnan ortodoksinen kirkko
 Varkauden ortodoksinen kirkko
 useita muita pyhäkköjä (Joroisten tsasouna, Leppävirran tsasouna, Mikkelin Ihastjärven tsasouna, Mikkelin hautausmaan tsasouna, Mikkelin Visulahden tsasouna, Savonlinnan Haukiniemen tsasouna, Savonlinnan Pikkukirkko)

Lähteet 

Kuopion ja Karjalan hiippakunta
Suomen ortodoksiset seurakunnat
Ursan tähtitorni

Ursan tähtitorni on Helsingissä Kaivopuiston kukkulalla sijaitseva vuonna 1926 valmistunut observatorio.

Tähtitorni on arkkitehti Martti Välikankaan suunnittelema. Professori Lauri Anttilan suunnittelema aurinkokelloveistos Helios observatorion edessä paljastettiin 2010.

Kesäisin tähtitornilla on yleisönäytöksiä, joissa havainnoidaan aurinkoa, ja talvisin tähtitaivasta. Yleisönäytösten lisäksi observatorio on myös tähtiharrastajien käytössä.

Tähtitornin hoitajina toimivat Jonna Rintamäki sekä Santeri Manninen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

MyHelsinki: Ursa Observatory
Helsingin suojellut rakennukset
Suomen observatoriot
Martti Välikankaan suunnittelemat rakennukset
Kaivopuisto
Giniel de Villiers

Giniel de Villiers (s. 25. maaliskuuta 1972 Barrydale) on eteläafrikkalainen ralliautoilija, joka on erikoistunut erämaaralleihin. De Villiers on vuoden 2009 Dakar-rallin voittaja.

Kilpauransa de Villiers aloitti rata-autoilussa, mutta siirtyi pian erämaaralleihin. Dakar-rallissa hän debytoi vuonna 2003 sijoittuen viidenneksi, ja on osallistunut siitä lähtien kilpailuun jokaisella kerralla. Vuoden 2019 jälkeen de Villiers on ajanut kaikkiaan 16 Dakar-rallia, joutumatta keskeyttämään kertaakaan. Vuoden 2009 voiton lisäksi hän on sijoittunut alemmille palkintokorokesijoille seitsemän kertaa, ja voittanut yhteensä 15 erikoiskoetta.

Tavallisissa ralleissa de Villiers on kilpaillut ainoastaan kotimaansa kansallisessa sarjassa.

Dakar-rallin tulokset

Lähteet

Eteläafrikkalaiset ralliautoilijat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomen eläintarhayhdistys

Suomen Eläintarhayhdistyksen tarkoituksena on tarhaeläinten hyvätasoisen hoidon edistäminen suomalaisissa eläintarhoissa. Se haluaa vahvistaa eläintarhojen roolia kansallisessa ja maailmanlaajuisessa luonnonsuojelussa. 

Suomen Eläintarhayhdistyksen perustamisasiakirjan allekirjoittivat Ranualla 3.2.2001 Korkeasaaren eläintarha, Eläinmaailma Zoolandia Oy, Ranuan Seudun Matkailu Oy, Ähtärinreitin Loma Oy ja Ähtärin eläinpuisto sekä Tykkimäen Vapaa-aikakeskus Oy.  Vaikka Suomen eläintarhayhdistyksen toiminta on aktiivista jäsentensä kesken, se ei kuitenkaan ole virallinen Patentti- ja rekisterihallitukseen rekisteröity yhdistys. 

Vuonna 2022 yhdistyksen jäseniä olivat Korkeasaaren eläintarha, Luonnonvarakeskus, Maretarium, Ranuan eläinpuisto, Ravintola Hirvikartano, Sea Life Helsinki, Särkänniemi, Tropicario ja Ähtärin eläinpuisto.

Katso myös 

 Euroopan eläintarha- ja akvaariojärjestö
 Maailman eläintarha- ja akvaariojärjestö

Lähteet  

Eläintarhat
Suomen eläintarhat
Ympäristöjärjestöt
Luonnonsuojelu Suomessa
HAVU Gaming

Havu Gaming on huhtikuussa 2017 perustettu suomalainen elektronisen urheilun seura. Se on Sponsor Insightin mukaan Suomen toiseksi seuratuin elektronisen urheilun joukkue ENCE eSportsin jälkeen.

Seuralla on pelaajia Hearthstonessa, Fortnitessa, Counter-Strike: Global Offensivessa ja NHL:ssä. Havu on kuitenkin tunnetuin Counter-Strike-joukkueestaan, joka on suomalaisittain hyvin menestynyt. Se on ENCE:n ohella toinen suomalainen joukkue, joka pelaa premier-tason liigassa, josta on mahdollista nousta myös major-turnauksiin. Maaliskuussa 2021 Havu ohitti ENCE:n HLTV.org-sivuston ylläpitämällä maailman ranking -listalla. nousten sijalle 27 ja nousi siten listan perusteella parhaaksi suomalaiseksi Counter-Strike-joukkueeksi.

Kokoonpano

Lähteet 

Suomalaiset elektronisen urheilun järjestöt
Pajujärvi (Ruovesi)

Pajujärvi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Pajuskylän kylän lähellä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 6,6 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet 
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Tarjanneveden lähialueeseen (35.411) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 105,4 metriä mpy.

Lähteet 

Tarjanneveden alue
Botin luomat artikkelit
Ruoveden järvet
Alhonjärvi (Ruovesi)

Alhonjärvi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Tuuhoskylän kylän lähellä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 26 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä.

Vesistösuhteet 
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Tarjanneveden lähialueeseen (35.411) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,4 metriä mpy.

Lähteet 

Tarjanneveden alue
Botin luomat artikkelit
Ruoveden järvet
Koivulammi (Ruovesi)

Koivulammi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Tuuhoskylän kylän lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lammen pinta-ala on 5,2 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet 
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Tarjanneveden lähialueeseen (35.411) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 157 metriä mpy.

Lähteet 

Tarjanneveden alue
Botin luomat artikkelit
Ruoveden järvet