joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tyynenmeren saarten huoltohallintoalue

Tyynenmeren saarten huoltohallintoalue () oli Yhdistyneiden kansakuntien huoltohallintoneuvoston alainen huoltohallintoalue, jonka hallinnan huoltohallintoneuvosto antoi Yhdysvalloille 18. heinäkuuta 1947. YK:n peruskirjan mukaisesti kyseessä oli väliaikainen järjestely; sen mukaan Yhdysvaltain tehtävänä oli kehittää aluetta poliittisesti, taloudellisesti, sosiaalisesti ja kulttuurisesti niin, että se pystyisi myöhemmin saavuttamaan itsenäisyyden.

Tyynenmeren saarten huoltohallintoalue koostui useista saarista ja saariryhmistä, jotka olivat ennen ensimmäistä maailmansotaa kuuluneet Saksan keisarikunnalle siirtomaina. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen entisestä siirtomaasta muodostettiin Kansainliiton mandaattialue, jonka hallinto luovutettiin Japanin keisarikunnalle Eteläisen Tyynenmeren mandaattialueena. Koska Japani kuului II maailmansodan häviäjiin, ei alueen hallintoa uskottu sille enää sodan jälkeen, vaan se päätettiin luovuttaa Yhdysvalloille.

Tyynenmeren saarten huoltohallintoalue koostui Mariaaneista, Karoliineista, Marshall-saarista ja Palausta. Mikronesia ja Marshall-saaret itsenäistyivät vuonna 1986 ja Palau 1994. Pohjois-Mariaaneista muodostettiin 1978 Yhdysvaltain kanssa liittosuhteessa oleva liitännäisvaltio. Palaun itsenäistyttyä huoltohallintojärjestelmä purettiin vuonna 1994, viimeisenä YK:n huoltohallintoalueista.

Aiheesta muualla

Aasian entiset valtiot
Marshallinsaarten historia
Mikronesian liittovaltion historia
Palaun historia
Pohjois-Mariaanien historia
Yhdistyneiden kansakuntien huoltohallintoalueet
Susanna Lindberg

Susanna Lindberg on suomalainen filosofi, joka on erikoistunut Martin Heideggerin ja G. W. F. Hegelin ajatteluun sekä saksalaiseen idealismiin. Hän on Helsingin yliopiston teoreettisen filosofian dosentti, ja on toiminut vuodesta 2010 alkaen määräaikaisena yliopistonlehtorina Tampereen yliopiston filosofian oppiaineessa. Syyskuussa 2020 Lindberg aloitti mannermaisen filosofian professorina Leidenin yliopistossa.

Teoksia

Toimitettuja teoksia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Susanna Lindberg Helsingin yliopisto
 Susanna Lindberg Tampereen yliopisto
 Elämästä ja eläimestä. Susanna Lindbergin haastattelu Paatos 1/2011.

Elävät henkilöt
Suomalaiset filosofit
Suomalaiset professorit
Syntymävuosi puuttuu
Paulo Machado

Paulo Ricardo Ribeiro de Jesus Machado (s. 31. maaliskuuta 1986 Porto) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Toulousea Ranskan pääsarjassa, Ligue 1:ssä.

Pelaajaura
Machado aloitti seurajoukkueuransa FC Porton riveissä Portugalin cupin kaudella 2003–2004. Porton silloinen valmentaja José Mourinho toimii tällä hetkellä suurseura Real Madridin valmentajana. Kesällä 2005 Machado allekirjoitti Porton kanssa sopimuksen vuoteen 2010 asti.

Seuraavina vuosina hänet siirrettiin lainalle Estrela Amadoraan, UD Leiriaan ja vuonna 2007 Leixõesin joukkueeseen. Heinäkuussa 2008 Machado siirtyi lainasopimuksella vielä Ranskan pääsarjassa pelaavaan Saint-Étienneen, vaihdossa kolumbialaisen Fredy Guarínin kanssa. Hän sopeutui joukkueeseen hyvin, ja hänestä tulikin nopeasti tärkeä osa sitä. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki kolme maalia 35 ottelussa.

2. heinäkuuta 2009 Machado vaihtoi taas seuraa. Tällä kertaa hän jätti kokonaan Porton, ja siirtyi Ranskaan, FC Toulouseen neljän vuoden sopimuksella.

Kansainvälisellä urallaan hän on edustanut Portugalia alle 17-vuotiaiden ja alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa, sekä muutaman ottelun alle 20- ja 23-vuotiaiden tasolla. Syyskuussa 2010 Machado kutsuttiin edustamaan maajoukkuetta vuoden 2012 EM-karsintoihin. Suunnitelmiin tuli muutoksia, eikä hän tehnyt debyyttiään siellä. Saman vuoden marraskuussa hänen työnsä tuotti vihdoin tulosta, ja hän pääsi pelaamaan ensimmäisen aikuisten maaottelunsa Espanjaa vastaan.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Tilastot ForaDeJogon sivustolla 

Portugalilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Tšekki olympialaisissa

Tšekki osallistui olympialaisiin omalla joukkueella ensimmäisen kerran talviolympialaisiin Lillehammerissa 1994 ja kesäolympialaisiin Atlantassa 1996. Sitä ennen maan urheilijat olivat edustaneet Böömiä vuosien 1900 ja 1912 kesäolympalaisissa ja vuodesta 1920 vuoteen 1992 Tšekkoslovakiaa.

Tšekin menestyksekkäimmät urheilumuodot kesäolympialaisissa ovat melonta ja yleisurheilu, talviolympialaisissa pikaluistelu, maastohiihto ja ampumahiihto. Laskettaessa mukaan vain Tšekin saavuttamat mitalit Tšekkoslovakian ajan jälkeen, on eniten olympiamitaleja saavuttanut tšekkiläinen maastohiihtäjä Kateřina Neumannová, joka on saavuttanut kuusi mitalia. Eniten olympiavoittoja on saavuttanut kolminkertainen kultamitalisti, pikaluistelija Martina Sáblíková.

Mitalit lajeittain

Kesäolympialaiset

Talviolympialaiset

Mitalit olympialaisittain

Kesäolympialaiset

Talviolympialaiset

Olympiamitalistit

Kesäolympialaiset

Talviolympialaiset

Lähteet
Tupsukkaat

Tupsukkaat eli vanhemmalta nimeltään tupsuhuulikot (Labrisomidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajit elävät trooppisissa ja subtrooppisissa valtamerissä.

Lajit ja anatomia
Tupsukkaiden heimoon kuuluu noin 102 lajia ja ne jaetaan 16 sukuun. Eräät luonnontieteilijät katsovat, että haukiluikerot (Chaenopsidae) ja klinit (Clinidae) kuuluvat samaan monofyleetiseen heimoon. Tupsukkaat ovat pienikokoisia pitkulaisia kaloja. Otsassa ja sierainten läheisyydessä on usein tupsumaisia ulokkeita. Suu on keskikokoinen ja huulet paksut, hampaiden koko vaihtelee. Selkäevä on pitkä ja ruodokas.Väritykseltään tupukaslajien koiraat ja naarat usein eroavat toisistaan.

Levinneisyys
Tupsukkaita tavataan läheltä rannikkoa subtrooppisissa ja tooppisissa merissä Atlantin länsiosista ja Tyynenmeren itäosista. Ne liikkuvat matalissa vesissä koralliriuttojen läheisyydessä. Kalojen ravintoa ovat pienet selkärangattomat eläimet. Eräät tupsukaslajit Xenomedea- ja Starksia-suvuissa synnyttävät eläviä poikasia, muut kutevat. Eräitä lajeja, kuten timanttitupsukasta (Malacoctenus boehlkei) ja satulatupsukasta (Malacoctenus triangulatus) voidaan pitää akvaariokaloina.

Lajeja 

 nelisilmätupsukas (Dialommus fuscus)
 sargassotupsukas (Exerpes asper)
 huiskuposkitupsukas (Labrisomus bucciferus)
 punaraitatupsukas (Labrisomus filamentosus)
 törötupsukas (Labrisomus gobio)
 haitintupsukas (Labrisomus haitiensis)
 täpläposkitupsukas (Labrisomus nigricinctus)
 karvatupsukas (Labrisomus nuchipinnis)
 kultatupsukas (Malacoctenus aurolineatus)
 timanttitupsukas (Malacoctenus boehlkei)
 rengasevätupsukas (Malacoctenus gilli)
 rusotupsukas (Malacoctenus macropus)
 satulatupsukas (Malacoctenus triangulatus)
 raitaevätupsukas (Malacoctenus versicolor)
 laikkutupsukas (Malacoctenus zonifer)
 ruskoraitatupsukas (Paraclinus fasciatus)
 marmoritupsukas (Paraclinus marmoratus)
 vyötupsukas (Starksia hassi)
 ruututupsukas (Starksia ocellata)
 keltaraitatupsukas (Starksia starcki)

Lähteet

Luikerokalat
Mariankatu (Lahti)

Mariankatu on Lahdessa pääkatu Aleksanterinkadun ja sen rinnalla Lahden kauppatorin pohjoispuolella kulkevan Vapaudenkadun poikki kulkeva katu, jota museaalisesti kutsutaan Mariankadun seremonia-akseliksi. Mariankatu yhdistää entisen Keski-Lahden kirkon paikalla olevan Ristinkirkon hengellisen ja Lahden kaupungintalon maallisen esivallan.

Ainoa poikkeus akseliin on se, että Hakkapeliittain kotiinpaluu -patsas siirrettiin Aleksanterinkadun eteläpuolelle siten, että se tukki Mariankadun muuttaen sen eteläosaltaan osin kävelykaduksi, osin umpikujalliseksi pysäköintialueeksi. Mariankadun varrella on ennen ollut Salpausselän Säästöpankki ja Posti sekä Hankkijan Lahden aluekonttori. Leimallista Mariankadulle kolmen pankin lisäksi on ollut Sinuhen konditoria.

Mariankatu pohjoisosaltaan on entisensä autolla ajettavassa kunnossa.

Lahden rakennukset ja rakennelmat
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
The Saboteur

The Saboteur on Pandemic Studiosin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema toimintaseikkailupeli. 
Peli julkaistiin joulukuussa  Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle.

Pelaaminen 
Pelin päähenkilönä toimii irlantilainen Sean Devlin, joka natsi-Saksan miehityksen aikana liittyy Ranskan vastarintaliikkeeseen. Pelaajalla on käytettävissä lukuisia aseita, kuten dynamiittia, jolla on mahdollista tuhota muun muassa vihollisen tarkkailutorneja, tukiasemia, tykistöä ja rautateitä. Peli yhdistää toimintapelien ja hiiviskelypelien elementtejä: pelissä on esimerkiksi mahdollista joko hyökätä vartioidulle alueelle aiheuttamalla suuri kaaos tai varastaa vihollisen univormu ja soluttautua tukikohtaan. 

Pelin alussa pelimaailma on sävyltään mustavalkoinen, mutta pelaajan sabotoidessa vihollista sävy alkaa palautua normaaliksi. Tarinatehtävien lisäksi pelissä on lukuisia sivutehtäviä.

Pelin pääasiallisena pelialueena toimii Pariisi, mutta avoimen pelimaailman alueisiin kuuluu muun muassa myös länsi-Ranskan Le Havre ja Saksan Saarbrücken. Ranskalaisista maamerkeistä peli sisältää Eiffel-tornin.

Vastaanotto 
Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7.5/10.

Ääninäyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Toiseen maailmansotaan sijoittuvat videopelit
Toimintaseikkailupelit
Avoin pelimaailma -pelit
Vuoden 2009 videopelit
Windows-pelit
PlayStation 3 -pelit
Xbox 360 -pelit
Dead Calm – rasvatyyni

Dead Calm – rasvatyyni on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut trillerielokuva, jonka pääosissa esiintyvät Sam Neill, Nicole Kidman ja Billy Zane. Elokuva kertoo avioparista, joka ottaa venereissulla kyytiinsä psykopaatiksi paljastuvan miehen.

Elokuva perustuu Charles Williamsin samannimiseen romaaniin.

The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Lähteet 

Vuoden 1989 australialaiset elokuvat
Phillip Noycen ohjaamat elokuvat
Australialaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Psykologiset jännityselokuvat
Toivo (kuunari)

Toivo oli suomalainen kolmimastoinen kuunari, joka katosi Oulusta lähdön jälkeen.

Alkuvaiheet 
Toivo rakennettiin vuonna 1833 Kuivaniemessä. Toivo laivan nimenä on ollut hyvin yleinen. Laiva oli kolmimastoinen tasasaumainen puuparkki, jonka kantokyky oli 50 lästiä. Aluksessa ei koskaan käytetty konevoimaa. Laivaa korjattiin vuonna 1843 Oulussa. Laivan kotisatama oli aluksi Kemin pitäjässä vuosina 1838–1847, jolloin sen omisti kauppias Johan Hårdh, ja hänen perikuntansa omisti sen vuosina 1848–1849. Carl Erik Junnelius, oululainen laiva- ja tervaporvari, osti aluksen omistukseensa vuosiksi 1850–1853, jolloin sen kotipaikaksi tuli Oulu. Kapteeneina laivalla ovat olleet A. W. Ramberg (1833–1836 sekä 1837), Nils Nyström (1836), Petter Bäck (1838–1841 sekä 1842), Peher Petrell (1841–1847), Carl Junnelius (1848 sekä 1853), Sven Andersson (1848), Lars Neuman (1849), Daniel Grönmark (1849–1850), C. G. Rysselin (1850), J. J. Ömanson (1851), Johan Byström (1853) ja Jonas Neuman (1953). Toivo teki etupäässä matkoja Tukholmaan, Kööpenhaminaan, Lyypekkiin ja Pietariin. Talvisin alus oli riisuttuna.

Onnettomuus 
Toivo katosi miehistöineen Oulun satamasta lähdön jälkeen 12. syyskuuta 1853. Laiva lähti satamasta etelää kohti. Onnettomuushetkellä laivassa oli kuusihenkinen miehistö ja kapteenina Jonas Neuman. Laivan kohtalo jäi selvittämättä.

Lähteet

Oulun historia
Suomalaiset purjelaivat
Laivaonnettomuudet Suomessa
Bergen Group

Bergen Group on norjalainen meriteollisuuskonserni. Se toimii laivanrakennus- sekä offshore-teknologian aloilla. Bergen-konsernin päämaja sijaitsee Bergenissä Norjassa ja sillä on noin 1 900 työntekijää. Bergen Group ASA on noteerattu Oslon pörssissä vuodesta 2008.

Aiheesta muualla 
 http://www.bergengroup.no/

Norjalaiset pörssiyhtiöt
Heteroseksismi

Heteroseksismi viitataan asenteiden, ennakkoluulojen ja syrjinnän järjestelmään, joka kohdistuu eri sukupuolta olevien ihmisten seksuaalisuuteen ja ihmissuhteisiin. Se voi sisältää ennakko-oletuksen, että kaikki muut ihmiset ovat heteroseksuaaleja tai että eri sukupuoleen kohdistuva kiinnostus ja ihmissuhteet ovat ainoa normi, ja että ne ovat siten ylivertaisia muihin verrattuna. Seksuaalisesta suuntautumisesta riippumatta, ihmiset voivat pitää tällaisista asenteista ja ennakkoluuloista kiinni, ja ne voivat muodostaa myös osan sisäistettyä vihantunnetta omaa seksuaalista suuntautumista kohtaan. Heteroseksismi syrjintänä pitää homomiehiä, lesboja, biseksuaaleja tai muita seksuaalivähemmistön edustajia toisen luokan kansalaisina kun kyseessä ovat erinäiset lailliset oikeudet ja kansalaisoikeudet, mahdollisuudet liike-elämässä, ja sosiaalinen tasa-arvo monissa maailman yhteiskunnissa. Heteroseksismi on usein yhteydessä homofobiaan.

Lähteet

Heteroseksuaalisuus
Ennakkoluulot
Seksismi
Jalkaväkirykmentti 44 (jatkosota)

Jalkaväkirykmentti 44 (JR 44) oli jatkosodan alussa Hämeenlinnassa ja sen ympäristössä perustettu jalkaväkirykmentti. Rykmentti kuului 5. divisioonaan.

Perustaminen
Esikunta ja Esikuntakomppania Hämeenlinnassa ja Tuuloksessa
I Pataljoona (I/JR 44) Hattulassa, Rengossa ja Tyrvännössä
II Pataljoona (II/JR 44)
Esikunta Pälkäneellä
4. komppania Hauholla
5. komppania Hauholla
6. komppania Luopioisissa
Kranaatinheitinjoukkue Pälkäneellä
2. konekiväärikomppania Hauholla
III Pataljoona (III/JR 44) Padasjoella, Kuhmoisissa ja Luopioisissa
13. Komppania eli kranaatinheitinkomppania (13./JR 44)
14. Komppania eli tykkikomppania (14./JR 44)
Kolonna (Kol./JR 44)

Puolustusvoimien materiaalitilanne oli jatkosodan alkaessa huomattavasti parempi kuin talvisodan alussa, mutta aivan kaikilta osin rykmentin määrävahvuuksia ei silti saavutettu.

Komentajat 
Everstiluutnantti Yrjö Tuompo 18.6.1941-4.10.1941
Jääkärimajuri (19.12.1941 jääkärieverstiluutnantti) Eino Polón 4.10.1941-16.1.1942
Everstiluutnantti (14.8.1942 eversti) Yrjö Tuompo 16.1.1942-14.4.1943
Everstiluutnantti (23.6.1944 eversti) Toivo Elomaa 14.4.1943-5.7.1944 (kaatui)
Everstiluutnantti Ilmari Elis Rytkönen 5.7.1944-30.12.1957

Lähteet 
Kirjokallio, R. K.: JR 44:n II Pataljoonaan historiikki ajalta 18.6.41-1.2.42 Hauhon-Luopioisten Reserviupseerikerho 1954 Hämeenlinna
http://www.axishistory.com/index.php/axis-nations/finland/army/42-finland-army/finland-regiments/134-infantry-regiment-44-finland

Aiheesta muualla 
  (JR44/I/3. komppanian historiikki, Tiivistelmä teoksesta , Viitattu 1.5.2012)  

Jatkosodan suomalaiset jalkaväkirykmentit
Worlds Torn Asunder

Worlds Torn Asunder on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Warbringerin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 27. syyskuuta 2011. Albumin ensimmäinen single Living Weapon julkaistiin 25. heinäkuuta 2011.

Kappaleet 

 Living Weapon
 Shattered Like Glass
 Wake Up...Destroy
 Future Ages Gone
 Savagery
 Treacherous Tongue
 Echoes from the Void
 Enemies of the State
 Behind the Veils of Night (instrumentaali) 
 Demonic Ecstasy

Arvostelut 
 Blistering: 
 Revolver:

Lähteet 

Warbringerin albumit
Vuoden 2011 albumit
Hiekkalinna

Hiekkalinna on hiekasta ja vedestä yleensä hiekkarannalle rakennettu hiekkaveistos, joka on nimensä mukaisesti linnan muotoinen. Hiekkalinnoja rakennetaan usein huvin tai taiteen vuoksi, mutta niiden rakentamisessa voidaan myös kilpailla.

Rakentaminen

Hiekkalinnan rakentaminen hiekkarannalla aloitetaan keräämällä vettä ja kosteuttamalla sillä hiekka, jotta siitä tulee kiinteää. Sitten hiekka voidaan laittaa tiiviisti ämpäreihin, joista se kumotaan rannalle torneiksi. Seiniin tehdään ovia ja ikkunoita lapiolla, ja linnan ympärille voidaan kaivaa vallihauta. Lopuksi linna voidaan koristella esimerkiksi kivin ja kankain.

Hiekan rakenne ja koossapysyminen

Hiekkalinna pysyy koossa, koska vesi muodostaa hiekanjyvien välille pieniä siltoja ja veden pintajännitys pitää hiekanjyvät yhdessä. Kun veden määrä ylittää 1 % hiekan määrästä, vesi alkaa kerääntyä yhteen, minkä seurauksena hiekka ei enää merkittävästi kiinteydy. Kun veden määrä ylittää 10 %, hiekka voi alkaa valua. Veden osuus voi olla väliltä 1–20%, jotta hiekka pysyy koossa . Hiekan ja veden ihanteellinen suhde on 8:1.

Kilpailuja ja näyttelyitä

Lappeenrannassa rakennetaan vuosittain Lappeenrannan Hiekkalinna, joka on Pohjolan kookkain lajissaan. Sitä ei kuitenkaan tehdä pelkästään hiekasta ja vedestä, vaan linnaa lujitetaan erityisellä liima-aineella. Australian Frankstonissa järjestetään vuosittainen hiekkaveistosnäyttely. Floridan Fort Myers Beachissa järjestetään vuosittainen hiekkaveistosten maailmanmestaruuskilpailu.

Lähteet

Aiheesta muualla

 

Kuvanveiston materiaalit
Leikit
Hiekka
Rannat
Kylfingit

Kylfingit (muinaisnorjaksi Kylfingar; unkariksi Kölpények; muinaisvenäjäksi Колбяги, Kolbiagi; Bysantin kreikaksi Κουλπίγγοι, Koulpingoi; arabiaksi al-Kilabiyya) olivat viikinkiaikainen kansa, joka eli Lapissa, Venäjällä ja Bysantissa arviolta 800-luvun loppupuolelta 1100-luvun alkupuolelle. Tutkijat ovat erimielisiä siitä, olivatko kylfingit itämerensuomalaisia vai skandinaaveja. Heidän maantieteellinen alkuperänsä ei ole myöskään selvillä.

Kylfingit mainitaan muun muassa muinaisnorjankielisissä riimukivikirjoituksissa ja saagoissa, joista tunnetuin lienee Egillin, Kalju-Grimrinpojan saaga, sekä runoissa kuten Thorbjorn Hornklofin runossa Haraldskvæði, kuten myös Bysantin arkistoissa sekä venäläisissä lähteissä. Saagojen mukaan kylfingit vastustivat Norjan yhtenäistämistä Harald Kaunotukan hallintaan sekä osallistuivat Norjan varhaishistorian kannalta merkittävään Hafrsfjordin taisteluun. Harald Kaunotukan voitettua taistelun kylfingien kerrotaan hävittäneen Finnmarkia sekä muuta Pohjois-Norjaa sekä taistelleen Haraldin miehiä, kuten Thorolf Kveldulfssonia vastaan.

Lähteet

Viitteet

Muinaiset kansat
Viikinkiaika
Daniel De Leon

Daniel De Leon (1852–1914) oli yhdysvaltalainen sosialisti, toimittaja, poliitikko, marxilainen teoreetikko ja ammattiliitto-organisaattori. Häntä pidetään vallankumouksellisen teollisuusunionismin isänä ja hän oli Amerikan sosialistisen työväenpuolueen johtohahmo vuodesta 1890 kuolemaansa saakka.

De Leon loi vallankumouksellisen teollisuusunionismin yhdistämällä syndikalismin marxismiin.

Marxismi
Yhdysvaltalaiset sosialistit
Yhdysvaltalaiset poliitikot
Vuonna 1852 syntyneet
Vuonna 1914 kuolleet
Beneath

Beneath, on Amoralin syksyllä 2011 julkaistu albumi. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 30.

Taustatietoa 
Levy sisältää yhtyeen metallisempaa antia. Uuden vuosisadan classic rockia soittava helsinkiläinen yhtye on julkaissut kaksi näytettä syksyllä ilmestyvältä "Beneath"-albumiltaan. Siinä missä toukokuussa ilmestynyt "Same Difference" -single oli vahvasti hard rockiin kallellaan, "(Won't Go) Home" on riffipainotteinen sekä lähes kokonaan ärinävokaaleilla laulettu ja se edustaa albumin metallisempaa antia.

"(Won't Go) Home on raskas ja tekninen pläjäys kaikilta osin", yhtyeen laulaja Ari Koivunen kertoo. "Myös Masin (Hukari, kitara) soolo intialaisine vivahteineen on yksi suosikeistani. Laulujen puolesta kappale oli itselleni levyn vaikein, sillä jo pari viikoa studiossa lauleskelleena ääneni alkoi olla jo aika lopuillaan. Purkitin vokaalit keskenäni aamuyöstä, ja olen lopputulokseen oikein tyytyväinen."

"(Won't Go) Home" oli kuunneltavissa Imperiumi.net-sivustolla viikon ajan, 3.-10.8.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet 

Amoralin albumit
Vuoden 2011 albumit
Janne Saksan tuottamat albumit
Avance (kuunari)

Avance oli suomalainen kaksimastoinen kuunari, joka haaksirikkoutui myrskyssä Perämerellä vuonna 1845.

Alkuvaiheet 
Avance rakennettiin vuonna 1852 Oulussa laivavarvilla. Laiva oli kolmimastoinen tasasaumainen puukuunari, jonka kantokyky oli 69 lästiä. Aluksessa ei koskaan käytetty konevoimaa. Avance teki matkoja mm. vuonna 1844 Pietariin ja Kööpenhaminaan. Laivan pääomistaja oli Carl E. Junnelius. Kuunarin toinen omistaja oli O. M. Riman, joka myi osuutensa Abraham Jernbergille vuonna 1844. Laivan kapteeneina toimivat C. E. Junnelius (1843-1844) ja Johon J. Ljögreen (1844-1845) . .

Onnettomuus 
Avance lähti syyskuussa 1845 matkalleen Oulusta kohti Pohjanmerta kapteeni Johon J. Ljögreenin johtamana. Aluksesta ei ole löydetty muuta merkintää kuin sen haaksirikko.

Lähteet

Purjelaivat
Laivaonnettomuudet Suomessa
Namibian vaakuna

Namibian vaakuna on Namibian kansallistunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella.

Vaakunan kilpeen on kuvattu maan lippu. Kilven yläpuolella on kiljumerikotka. Kilpeä kannattelee kaksi keihäsantilooppia, jotka symboloivat rohkeutta, eleganssia ja ylpeyttä. Kilven alapuolella on maan kansalliskasvi, ikilehti, joka symboloi selviytymistä ja kansallista rohkeutta. Vaakunan alla on maan motto ”Unity, Liberty, Justice” (”yhtenäisyys, vapaus, oikeus”).

Namibia
Valtioiden vaakunat
Kansainvälinen maailman alkuperäiskansojen päivä

Kansainvälinen maailman alkuperäiskansojen päivä on kansainvälinen vuosipäivä, jota vietetään 9. elokuuta. YK:n yleiskokous sopi asiasta 23.12.1994, päätöslauselmalla 49/214. Päivä valittiin, koska 9. elokuuta 1982 kokoontui ensimmäinen alkuperäiskansoja käsittelevä työryhmä YK:n ihmisoikeustoimikunnassa. Päivänä muistetaan maailman monikulttuurisuutta, alku­peräis­kansojen kulttuureja, ansioita ja saavutuksia. Päivä julistettiin, koska maailman monikultturisuuden tunnustamiseen on vielä pitkä tie, sillä kaikkia alkuperäiskansoja ei kohdella tasa-arvoisesti eikä heidän saavutuksiaan ympäristönsuojelussa tunnusteta tai ihmisoikeuksiaan kunnioita. Suomessa päivä on yksi saamelaisten yhdestätoista virallisesta liputuspäivästä.

Historia

Kansainvälinen maailman alkuperäiskansojen päivän vietosta sopi YK:n yleiskokous joulukuussa 1994. Tarkoituksena oli samalla juhlistaa ensimmäistä Kansainvälistä maailman alkuperäiskansojen vuosikymmentä (The First International Decade of the World's Indigenous People) 1995 – 2004. Vuonna 2004 YK:n yleiskokous julisti toisen Kansainvälisen maailman alkuperäiskansojen vuosikymmenen (The Second International Decade of the World's Indigenous People) 2005 – 2015, jonka teemana on "Toiminnan ja itsekunnioituksen vuosikymmen" (“A Decade for Action and Dignity”) YK:n jäsenmaita rohkaistaan osallistumaan päivän viettoon ja levittämään YK:n viestiä maailmamme monimuotoisista alkuperäiskulttuureista erityisesti kouluissa

Symboli
Bangladeshilaisiin chakmoihin kuuluvan nuoren Rebang Dewanin maalaus valittiin YK:n alku­peräis­kansojen pysyvän foorumin symboliksi, ja kuvaa on käytetty myös alkuperäiskansojen päivän yhteydessä. Kuvassa on kaksi lehtevää tähkää, jotka suojelevat planeettaamme. Maapalloa vasten on kädenpuristus ja taustalla maisema.

Lähteet

Aiheesta muualla
International Day of the World's Indigenous People YK:n sivuilla
International Day 2011 – Vuoden 2011 kansainväliset teemat ja aktiviteetit
– Suomen YK-liito 
 – Saamelaiskulttuurin sivusto

Alkuperäiskansat
Yhdistyneiden kansakuntien päivät‎
Yhdistyneet kansakunnat
Rockin’ Robin

Rocki’n Robin on Bobby Dayn levyttämä kappale, joka julkaistiin vuonna 1958. Sen kirjoitti Leon René. Kappale oli Dayn ainoa hittisingle sen saavutettua toisen sijan Billboardin Hot 100 -listalla.

Michael Jacksonin versio 

Yhdysvaltalainen laulaja Michael Jackson levytti kappaleesta coverin, joka julkaistiin singlenä hänen soolouransa ensimmäiseltä albumilta Got to Be There helmikuussa 1972. Kappaleesta syntyi albumin suurin hitti sen saavutettua toisen sijan sekä Billboardin Hot 100 -listalla että kuumpimpien R&B-kappaleiden listalla.

Kappaleet 
 A) ”Rockin’ Robin” – 2:30
 B) ”Love Is Here and Now You’re Gone” – 2:51

Listasijoitukset

Lähteet 

Vuoden 1958 kappaleet
Vuoden 1972 kappaleet
 Michael Jacksonin kappaleet
Ruusukatara

Ruusukatara eli katara eli punatalvio (Catharanthus roseus) on oleanterikasvien heimoon kuuluva varpu. Luonnostaan sitä esiintyy endeemisenä Madagaskarilla, mutta koristeviljelyn myötä se on levinnyt kaikkialle tropiikkiin ja subtrooppisille alueille.

Tuntomerkit 
Ruusukatara on ikivihreä varpu tai pieni pensas, joka voi kasvaa metrin korkuiseksi. Kiiltävät, melko jäykät lehdet sijaitsevat pareittain molemmin puolin vartta ja ovat 5–8 cm pitkiä. Torvimaisessa kukassa on viisi terälehteä ja se on tyypillisesti läpimitaltaan neljä senttimetriä. Kukan väri on tavallisesti vaaleanpunainen, mutta myös valko-, puna- ja purppurakukkaisia lajikkeita viljellään.

Käyttö 
Ruusukatara on suosittu koristekasvi.

Lääkekäyttö 
Ruusukataraa on käytetty lääkeyrttinä muun muassa malarian, ihotautien, ripulin, hypertension ja diabeteksen hoitoon. 

Kasvista eristettyä kahta alkaloidia, vinblastiinia ja vinkristiiniä, käytetään useiden syöpien, kuten Hodgkinin taudin, leukemian ja rintasyövän ja munasarjasyövän hoidossa. Vinkristiinin käyttö on mullistanut erityisesti lasten leukemian hoidon, eikä juuri kukaan kuole siihen, toisin kuin ennen jolloin lähes kaikki kuolivat. Ainetta ei kuitenkaan voida syntetisoida, sillä sen rakenne on niin monimutkainen. Grammaan lääkettä menee 500 kiloa kasvinlehtiä, ja hinta on 13 000 euroa. Syntetisointia selvitetään EU:n rahoittamassa tutkimuksessa VTT:ssä

Lähteet

Aiheesta muualla 
ITIS: Catharanthus roseus 
United States Department of Agriculture (USDA): Catharanthus roseus 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Catharanthus roseus 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Catharanthus roseus (Madagascar periwinkle) 
Plantwise: Madagascar periwinkle (Catharanthus roseus) 

Oleanterikasvit
Lääkekasvit
Katara

Katara on kuvitteellinen hahmo animaatiosarjoissa Avatar ja The Legend of Korra. Hän on 14-vuotias tyttö ja ainoa vedentaitaja Eteläiseltä vesiheimolta. Katara ja hänen isoveljensä Sokka löytävät Aangin, kauan kadoksissa olleen avatarin ja lähtevät tämän mukaan lyömään Tulikansan ja palauttamaan rauhan maailmaan.

Katara esiintyy myös The Last Airbender -elokuvassa, keräilykorteissa, T-paidoissa, videopeleissä ja sarjakuvissa.

Kataraa esittää alkuperäisessä animaatiosarjassa Mae Whitman, The Legend of Korrassa Eva Marie Saint ja The Last Airbender -elokuvassa Nicola Peltz.

Katara animaatiosarjoissa

Avatar

Ennen sarjan tapahtumia 
Kataran ollessa kahdeksanvuotias hänen äitinsä Kya uhrasi oman henkensä suojellakseen Kataraa Tulikansan hyökkäyksestä. Häntä kiinnosti harjoitella vedentaitamistaan, mutta alistui siivoamaan ja laittamaan ruokaa hänen isoveljensä Sokan harjoitellessa soturiksi. Myöhemmin heidän isänsä Hakoda ja muut Eteläisen vesiheimon soturit lähtivät sotaan Tulikansaa vastaan ja Katara ja Sokka jäivät kylään heidän isoäitinsä Kannan kanssa.

Kirja 1: Vesi 
Sarjan tapahtumat alkavat kun Katara ja Sokka löytävät 12-vuotiaan tuulentaitaja Aangin jäävuoresta. Heille selviää myös, että tämä on Avatar. Katara haluaa vedentaitamisen mestaroimisen toivossa lähteä Aangin mukaan ja Aang, Katara ja Sokka lähtevät yhdessä etsimään mestaria Pohjoisesta vesiheimosta. Sinne päästyään mestari Pakku kieltäytyy opettamasta Kataraa heimon perinteiden mukaan, mutta muuttaa mielensä nähdessään tämän kaulakorun, jonka Pakku antoi Kataran isoäidille. Katara kovalla työllään saavuttaa Vedentaitamisen mestarin arvonimen ja saa tehtäväksi opettaa Aangille loput vedentaitamistekniikat. Tämän jälkeen ystävykset matkustavat Maan valtakuntaan, jotta Aang voisi oppia maantaitamista.

Kirja 2: Maa 
Toph Beifong liittyy heidän joukkoonsa opettaakseen Aangille maantaitamista. Katara riitelee Tophin kanssa, mutta heistä tulee sittemmin ystävyksiä. Maan valtakunnan pääkaupungissa, Ba Sing Seissä, Zukon sisko Azula lähes tappaa Aangin, mutta Katara onnistui parantamaan tämän.

Kirja 3: Tuli 
Tulikansan saastuttaman järven luona olevassa kylässä Katara esiintyy 'Maalattuna naisena' auttaakseen kyläläisiä. Vanha nainen nimeltään Hama paljastuu Tulikansan sieppaamaksi Eteläisen vesiheimon vedentaitajaksi. Hama opettaa Kataralle vedentaitamista ja käy ilmi että tämä oli siepannut ihmisiä luolaan verentaitamisen avulla. Kun Hama uhkaa Aangin ja Sokkan henkeä, Katara joutuu itse käyttämään verentaitamista estääkseen hänen aikeensa. Kyläläiset vangitsevat Haman, mutta tämä onnittelee itkuista Kataraa verentaitajaksi tulemisesta.

Lähteet 

Animaatiohahmot
Avatarin hahmot
Kuvitteelliset lapsisotilaat
Kuvitteelliset kamppailulajien harrastajat
Kuvitteelliset maagikot
Elinpiiri

Elinpiiri tarkoittaa aluetta, jolla eläinyksilö liikkuu säännöllisesti suorittaessaan normaaleja rutiinejaan, kuten ravinnon hankintaa ja lisääntymistä. Elinpiiri voidaan myös määritellä pesän ympärillä olevaksi alueeksi, jolla eläin liikkuu kerätessään ravintoa. Ydinalueet ovat elinpiirin käytetyimpiä alueita. Elinpiirissä voi olla useita ydinalueita riippuen sen koosta. 

Elinikäinen elinpiiri tarkoittaa eläinyksilön koko elinaikana käyttämää aluetta, johon sisältyy yksilön kesä- ja talviaikaiset elinpiirit, muuttoreitit ja lisääntymiseen liittyvä liikehdintä.

Elinpiiriä ei puolusteta saman lajin yksilöitä vastaan, mutta yksilöiden elinpiirien ollessa päällekkäisiä eläimet välttävät toisiaan. Territoriaalisilla eläimillä elinpiirin puolustettavaa osaa kutsutaan reviiriksi.

Katso myös

 Reviiri
 Elinympäristö

Lähteet

Viitteet 

Etologia
Anti-Defamation League

Anti-Defamation League, (lyhenne ADL, tunnettiin aiemmin nimellä 'Anti-Defamation League of B'nai B'rith') on yhdysvaltalainen kansalaisjärjestö, joka toimii kansainvälisesti. Järjestö ilmoittaa taistelevansa antisemitismiä ja kaikenlaista kiihkoilua vastaan, puolustavansa demokraattisia ihanteita,  suojelevansa kansalaisoikeuksia ja tukevansa Israelia. Järjestö perustettiin vuonna 1913. Järjestöllä on Yhdysvalloissa 27 toimistoa ja yksi toimisto Israelissa. Järjestön pääkonttori sijaitsee New Yorkissa.

ADL pitää silmällä erilaisten ääriryhmien ja ääriliikkeiden toimintaa. Vuonna 2008 ADL auttoi tiedoillaan ATF:ää pidättämään äärioikeistolaisiin piireihin yhteydessä olleet 2 pommi-iskuja suunnitellutta miestä.

Katso myös
Sionismi

Lähteet
 ADL helped probe into neo-Nazis, Jewish Telegraph Agency (JTA)(reprinted by the Jerusalem Post), Lokakuun 28, 2008.
 "ADL Denounces Peta for its "Holocaust On Your Plate" Campaign; Calls Appeal for Jewish Community Support 'The Height Of Chutzpah'" (Press release). ADL. Helmikuun 24, 2003.

Aiheesta muualla 
Järjestön kotisivut 

Antisemitismi Yhdysvalloissa
Juutalaisuus Yhdysvalloissa
Yhdysvaltalaiset järjestöt
Juutalaiset järjestöt
War Child (järjestö)

War Child on Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1993 perustettu järjestö, joka keskittyy tarjoamaan apua konfliktialueilla sijaitseville lapsille. Järjestö käyttää hyväkseen elokuva- ja viihdealoja kerätäkseen rahaa järjestön toimintaan entisessä Jugoslaviassa. Pian War Child UK -järjestön perustamisen jälkeen perustettiin myös Hollantiin ja Pohjois-Amerikkaan omat yksiköt.

Aiheesta muualla 
Järjestön kotisivut

Hyväntekeväisyysjärjestöt
Kansainväliset järjestöt
William Courtenay

William Courtenay (n. 1342–1396) oli Herefordin ja Lontoon piispa sekä Canterburyn arkkipiispa 1381–1396.

Courtenay oli Hugh de Courtenayn nuorempi poika ja äitinsä puolelta sukua Edvard I:lle. Ennen piispaksi tuloaan hän oli Yorkin kaniikki. Hänet vihittiin Herefordin piispaksi 28-vuotiaana 17. maaliskuuta 1370, ja nuoren ikänsä vuoksi hän sai nimityksen paavilta. Hän siirtyi Lontooseen 1375.

Lähteet 

Canterburyn arkkipiispat
Herefordin piispat
Lontoon piispat
1340-luvulla syntyneet
Vuonna 1396 kuolleet
Santa Ynez

Santa Ynez on väestönlaskennallinen asuinpaikka (CDP), joka sijaitsee Santa Barbaran piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.

Aiheesta muualla

Santa Ynez Valley Wine Club
Santa Ynez Valley News
Santa Ynez Valley Online News and Information
Chumash Casino
Santa Ynez Airport

Kalifornian väestönlaskennalliset asuinpaikat
Santa Barbaran piirikunta
United Negro College Fund

United Negro College Fund (UNCF) on yhdysvaltalainen yleishyödyllinen järjestö, joka varainkeruulla pyrkii maksamaan mustien opiskelijoiden lukukausimaksuja sekä keräämään stipendivaroja 39 yksityiseen historialliseen mustien yliopistoon ja korkeakouluun. Järjestön perusti Frederick D. Patterson vuonna 1944.

Aiheesta muualla
 United Negro College Fund -virallinen kotisivu

Hyväntekeväisyysjärjestöt
Yhdysvaltalaiset järjestöt
Mianna Meskus

Mianna Meskus on suomalainen sosiologi, joka on erikoistunut terveyssosiologiaan ja modernin lääketieteen historiaan. Meskus väitteli tohtoriksi Helsingin yliopiston sosiaalitieteiden laitokselta vuonna 2009. Meskus työskentelee Suomen akatemian tutkijatohtorina Helsingin yliopistossa ja vierailevana tutkijana London School of Economics and Political Sciencessa, Iso-Britanniassa. Hänen väitöskirjansa Elämän tiede (2009) on julkaistu kirjana. Siinä käsitellään perinnöllisyyslääketieteen historiaa Suomessa, erityisesti sikiötutkimuksen kehitystä ja käyttöönottoa ja sitä, miten tämä on vaikuttanut vanhemmuuteen. Väitöskirja sai Suomalaisen tiedeakatemian laatupalkinnon sekä Laadullisen terveystutkimuksen tutkijaverkoston (LATE) Laatua terveyteen-tunnustuspalkinnon.

Julkaisut

Lähteet 
 Mianna Meskus Helsingin yliopiston sivuilla

Suomalaiset sosiologit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Yhdystie 2020

Yhdystie 2020 on yhdystie, joka kulkee Valtatie 8:n ja E8:n risteyksestä Mynämäeltä Seututien 204 risteykseen Pöytyän Yläneelle. Tien pituus on 33 kilometriä.

2020
Yläne
Pöytyän liikenne
Mynämäen liikenne
Valikoiva parinmuodostus

Valikoivalla parinmuodostuksella tarkoitetaan sitä, kun suvullisesti lisääntyvään lajiin kuuluva yksilö pariutuu itseään jollakin erityisellä tavalla muistuttavan lajitoverin kanssa. Tätä voidaan kutsua myös positiiviseksi valikoivaksi parinmuodostukseksi. Negatiivisessa valikoivassa parinmuodostuksessa yksilö valitsee pariutumiskumppanin, joka on jollakin erityisellä tavalla erilainen kuin yksilö itse. 

Lisääntyminen
Nopeuslasku talviolympialaisissa 1992

Nopeuslasku järjestettiin näytöslajina vuoden 1992 talviolympialaisissa 18. – 19. helmikuuta ja 21. – 22. helmikuuta Les Arcsissa, Savoiessa, Ranskassa. Tapahtumia oli kaksi, yksi miehille ja yksi naisille. Tämä oli ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. 

63-vuotias Kalevi "Häkä" Häkkinen kutsuttiin avaamaan nopeuslaskurata, ja sen hän teki nopeudella 217 km/h – nopeammin kuin koskaan aiemmin .

Suomalainen Tarja Mulari laski uuden maailmanennätyksen nopeudella .

Helmikuun 22. päivänä sveitsiläinen nopeuslaskija Nicolas Bochatay kuoli rinneonnettomuudessa ennen kilpailun alkua. Hän laski avoimessa rinteessä, kun hän törmäsi mäen takana näkymättömissä olleeseen rinnekoneeseen  . Edellisen kerran urheilja oli kuollut olympialaisissa vuonna 1964, mikäli vuoden 1972 terrori-iskua ei oteta huomioon.

Tulokset

Lähteet
Offical Report of the XVIth Olympic Winter Games of Albertville and Savoie, 1992 

Talviolympialaiset 1992
Nopeuslasku
Port Caledonia

Port Caledonia oli suomalainen purjealus, joka upposi 2. joulukuuta 1924 myrskyssä Biskajanlahdella Ranskan rannikolla.

Alus oli Glasgow’ssa vuonna 1892 rakennettu 90-metrinen nelimastoinen teräsparkki. Uudessakaupungissa toiminut laivanvarustamo J. A. Zachariassen & Co osti sen vuonna 1914. Aluksella kuljetettiin muun muassa viljaa Australiasta ja salpietaria Chilestä.

4. elokuuta 1924 Port Caledonia lähti viimeiselle matkalleen Mejillonesista Chilestä lastinaan 4 000 tonnia salpietaria. Aluksen määränpää oli La Pallicen satama, mutta se haaksirikkoutui 2. joulukuuta La Rochellen edustalla. Vårdöstä Ahvenanmaalta kotoisin olleen kapteeni Alfred Karlssonin lisäksi haaksirikossa hukkui 25 merimiestä, joista kahdeksan oli suomalaisia.

Suomen valtio pystytti vuonna 1984 alukselle ja sen miehistölle muistomerkin Saint-Denis’n hautausmaalle, jonne haaksirikon uhrit on haudattu. Vuonna 2011 paikalliset harrastajamerentutkijat löysivät Port Caledonian hylyn merenpohjasta Chassironinselältä Antiochen karikon edustalta. Aluksen laivakello löytyi elokuussa 2012 ensimmäisellä sukelluksella. Kello on sijoitettu Oléronin saarelle museoon, jossa se entisöidään..

Lähteet

Aiheesta muualla
Sydouest.fr 9.8.2011 
Port Caledonia (sisältää runsaasti lähdeaineistoa)

Suomalaiset purjelaivat
Yhdystie 2134

Yhdystie 2134 on 2 kilometrin pituinen tie joka kulkee koko matkan entisen Vampulan kunnan alueella joka alkaa Vampulan keskustasta ja päättyy Kantatien 41 risteykseen. Tie on laadultansa suora mutta mäkinen.

2134
Vampula
Huittisten liikenne
Lehmäsaari

Lehmäsaari on saari Suomenlahdessa Kotkassa Kuutsalon länsipuolella. Saari on suosittu retkeilykohde.

Lehmäsaaren maaperä on hienoa hiekkaa tai pienikokoista kiviainesta, joka on kasautunut kallion päälle. Saaren keskiosat ovat mäntykangasta. Saaren paras rantautumispaikka on itärannalla oleva lahti eli niin sanottu "Lehmän monttu", jossa on myös laitureita. Lahti on syntynyt alun perin soranoton seurauksena 1900-luvun puolivälissä.

Lähteet

Kotkan saaret
Alahärmän Kisa

Alahärmän Kisa (lyh. AK) on vuonna 1917 perustettu alahärmäläinen urheilun yleisseura. Alahärmän Kisan nykyiset jaostot ovat jalkapallo, lentopallo, mäkihyppy, paini, pesäpallo, salibandy, sulkapallo, suunnistus, voimailu ja yleisurheilu.

Tunnettuja Kisalaisia 

 Olli Kunnari, lentopalloilija

Aiheesta muualla 

 Alahärmän Kisan kotisivut

Suomalaiset urheilun yleisseurat
Suomalaiset yleisurheiluseurat
Suomalaiset suunnistusseurat
Kauhavalaiset urheiluseurat
 Suomalaiset lentopalloseurat
Vuonna 1917 perustetut urheiluseurat
Alahärmä
Porin tekojäärata

Porin tekojäärata on jääpallokenttä ja pikaluistelurata Porissa. Se sijaitsee Isomäen kaupunginosassa Porin urheilukeskuksessa. Tekojääradasta käytetään myös nimeä Karhupaana.

Tekojäärata valmistui vuonna 1985 ja se oli valmistuessaan Suomen kolmas iso tekojäärata. Sen jääpallokentän koko on 100 × 67 neliömetriä ja pikaluisteluradan pituus 333,3 metriä. Porin tekojäärataa käyttävät jääpalloseura Narukerä sekä Porin Pyrinnön pikaluistelijat. Kentän pohjoispuolisella sivustalla on katettu ja lämmitetty seisomakatsomo, joka valmistui 1995. Tekojääradalla on myös 2005 valmistunut Narukerän seuratalo. Jääradalla on jäädytysjärjestelmä ja se on valaistu.

Porin tekojääradalla on järjestetty Suomi–Ruotsi-jääpallomaattelu vuosina 1985, 1993 ja 1999 sekä jääpallon Suomen mestaruusloppuottelu vuonna 2005. Lisäksi tekojäällä on pelattu jääpallon nuorten PM- ja MM-kisoja vuosina 2010 ja 2012.

Lähteet

Suomen tekojääradat
Suomen pikaluisteluradat
Porin rakennukset ja rakennelmat
Porin urheilu
Gypsy

Gypsy voi tarkoittaa:

Paikat 
Gipsy, paikkakunta Missourissa
Gypsy, paikkakunta Länsi-Virginiassa

Kirjallisuus ja niistä johdetut teokset 
Gypsy: A Memoir, Gypsy Rose Leen muistelmateos
Gypsy: A Musical Fable, muistelmateokseen perustuva musikaali
Gypsy – striptease-kuningatar, vuoden 1962 elokuva, perustuu näytelmään ja muistelmateokseen
Gypsy, vuoden 1993 televisioelokuva, perustuu näytelmään ja muistelmateokseen
Gypsy, vuoden 1993 televisioelokuvan soundtrack-albumi
The Gypsy, Steven Brustin ja Megan Lindholmin romaani

Musiikki 
Gypsy, yhdysvaltalainen rockyhtye
Gypsy, edellä mainitun yhtyeen albumi
Gipsy.cz, romanialainen hip hop -yhtye
The Gypsies, srilankalainen yhtye

Kappaleet 
"The Gypsy", vuoden 1945 kappaleen kirjoittanut Billy Reid, esittäneet useat artistit
"Electro Gypsy", kappale yhtyeeltä Savlonic
"Gypsy", Fleetwood Macin kappale
"Gypsy", Shakiran kappale
"Gypsy (Of a Strange and Distant Time)", The Moody Bluesin kappale albumilta To Our Children's Children's Children
"Gypsy", Uriah Heepin kappale
"Summer Gypsy", Nujabesin kappale
 "Gypsy", kappale Lady Gagan albumilta Artpop
"Gypsy", kappale Armin van Buurenin albumilta Shivers
"Gypsy", kappale Black Sabbathin albumilta Technical Ecstasy
"Gypsy", kappale Brotherhood of Manin albumilta Higher Than High
"Gypsy", kappale Dion albumilta Holy Diver
"Gypsy", kappale Ektomorfin albumilta Destroy
"Gypsy", kappale Emperorin albumilta In the Nightside Eclipse (1999 edition)
"Gypsy", kappale Luscious Jacksonin albumilta Electric Honey
"Gypsy", kappale Mercyful Faten albumilta Don't Break The Oath
"Gypsy", kappale Savoy Brownin albumilta Looking In
"Gypsy", kappale Suzanne Vegan albumilta Solitude Standing
"Gypsy", kappale Van Morrisonin albumilta Saint Dominic's Preview
"Gypsy", kappale Ronan Hardimanilta musikaalista Lord of the Dance
"The Gypsy", kappale Deep Purplen albumilta Stormbringer
"The Gypsy song", yhtyeen Hedley kappale
"Gypsy Woman", kappale Anarborin albumilta The Words You Don't Swallow
"Gypsys, Tramps & Thieves", kappaleen kirjoittanut Bob Stone, julkaistiin ensimmäisenä singlenä Cherin samannimiseltä albumilta

Ihmiset 
Gipsy Daniels tai Billy Daniels, brittiläinen nyrkkeilijä
Gypsy Rose Lee (1911–1970), yhdysvaltalainen näyttelijä
Gypsy Boots tai Robert Bootzin (1914–2004), yhdysvaltalainen terveysintoilija
Phyllis Coates tai Gypsie Ann Evarts Stell (s. 1927), yhdysvaltalainen näyttelijä
"Gypsy", lempinimi australialaiselle vapaaottelijalle Júnior dos Santos
Barbe-Q-Barbies

Barbe-Q-Barbies on suomalainen Helsingistä kotoisin oleva vuonna 2002 perustettu rock-musiikkia soittava yhtye. Se on julkaissut kolme täyspitkää albumia: All Over You (2010), Breaking All the Rules (2013) ja Driven (2015).

Yhtye on esiintynyt Suomen lisäksi Espanjassa, Britanniassa, Norjassa ja Virossa sekä lämmitellyt bändejä kuten W.A.S.P. ja New York Dolls. Syyskuussa 2013 Barbe-Q-Barbies esiintyi yhdessä brittiläisen Girlschoolin kanssa Helsingin Nosturissa.

Yhtye osallistui vuoden 2016 Uuden Musiikin Kilpailuun kappaleella "Let Me Out". Kappale pääsi kisan finaaliin, jossa sijoittui neljänneksi.

Jäsenet

Nykyinen kokoonpano 
 Niki – laulu
 Heidi – kitara (2018-)
 Ekkis – kitara
 Minttu – basso
 Niina – rummut

Entiset jäsenet 
 Kaisa – kitara (2002-2018)

Diskografia

Studioalbumit

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Yhtyeen verkkosivut
 Laurikainen, Kata: Barbe-Q-Barbies on tosissaan maailmanvalloituksen kanssa  Rytmi.com. 

Suomalaiset rockyhtyeet
Neuvostoliittolaisten lentäjien muistolaatta

Neuvostoliittolaisten lentäjien muistolaatta on kuuden lento-onnettomuudessa kuolleen neuvostoliittolaisen lentäjän muistolaatta Lapinjärven Rutumissa. Vaurioitunut raskas Petljakov Pe-8 -pommikone putosi Lapinjärvelle 10. elokuuta 1941. Kone osallistui ensimmäisiin Natsi-Saksan Berliiniä vastaan tehtyihin ilmahyökkäyksiin. Muistolaatta on kiinnitetty onnettomuuspaikalla olevaan graniittikiveen. Lentäjät on haudattu onnettomuuspaikalle.

Onnettomuudessa kuolivat päälentäjä yliluutnantti (vanhempi luutnantti) A. I. Panfilov (s. 1908), suunnistaja G. S. Boloboško (s. 1906), lentoinsinööri A. G. Gainutdinov (s. 1911), apulaislentoinsinööri V. E. Tjuškin (s. 1910), pommittaja- ja nokka-ampuja luutnantti I. V. Šatrov (s. 1914). Myöhemmin turmasta saamiinsa vammoihin kuoli radisti kersantti V. I. Stanevski (s. 1920). Hengissä selvisivät lentoperämies yliluutnantti (vanhempi luutnantti) Maksim Antipov, ampuja luutnantti Stanislav Kizilov ja oikean siiven konekivääriampuja Georgi Kirillov sekä rungon yläosan ampuja kersantti M. Krysin.

Panfilov oli erittäin kokenut lentäjä. Hän oli siviililentäjänä 1930-luvulla lentänyt yli miljoona kilometriä.

Lapinjärvelle pudonnut lentokone oli viimeinen kahdeksasta TB-7-koneesta, jotka lähtivät Pietarin lähellä sijaitsevalta Puškinin lentokentältä kohti Berliiniä. Koneen suunniteltu reitti oli lentää Suomenlahdelta läntisen Itämeren kautta Danzigiin ja sieltä Berliiniin. Lastina oli kaksi 1 000 kilon pommia, kuusi 500 kilon pommia ja 500 kiloa julisteita. Mikäli Berliiniä ei olisi saavutettu, olisi varakohteena ollut Königsberg (Kaliningrad). Koneen valmistusnumero oli 42026 ja se oli yksi 93:sta konetyypin ANT-42/TB-7/Petljakov Pe-8 koneesta.

Luutnantti Aleksandr Panfilovin ohjaama Peltjakov Pe-8 sai osumia omasta ilmatorjunnasta Saarenmaalla Virossa ja joutui kääntymään takaisin. Kone yritti palata Suomen rannikon kautta, mutta kaksi oikeanpuoleista dieselkäyttöistä M-40F -moottoria pysähtyi öljyvuodon takia, ja kone putosi Lapinjärvelle.

Lähteet

Lapinjärven nähtävyydet
Suomen muistomerkit
Neuvostoliitto toisessa maailmansodassa
Rutumi
Ville Tiihonen

Ville Tiihonen (s. 23. helmikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen freelance-näyttelijä, graafinen suunnittelija ja kirjailija.

Tiihonen valmistui graafiseksi suunnittelijaksi Taideteollisesta korkeakoulusta ja näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta. Hän vaikuttaa muun muassa improvisaatioteatteri Stella Polariksessa.

Tiihonen on runoilija Ilpo Tiihosen poika. Hänen puolisonsa on näyttelijä Kreeta Salminen ja he saivat vuoden 2016 alussa tyttövauvan.

Filmografia

Elokuvat

Televisiosarjat

Ääniroolit

Lähteet
 http://wsoy.fi/yk/authors/show/19508
 http://www.imdb.com/name/nm1552284/

Viitteet

Aiheesta muualla
 
 

 

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Møllehøj

Møllehøj on Tanskan kolmanneksi korkein kohta ja korkein luonnollinen kohta. Møllehøj on 170,86 metriä korkea ja sijaitsee Jyllannin niemimaalla, Skanderborgin kunnassa. Sitä korkeampia kohtia ovat Yding Skovhøj (172,54 m) ja Ejer Bavnehøj (171,04 m). Niiden korkeus on kuitenkin kasvanut ihmistoiminnan takia. Møllehøj’n huippu on merkitty myllynkivellä, joka on peräisin Ejerin myllystä, joka sijaitsi Møllehøj’llä vuosina 1838–1917.

Helmikuussa 2005 tehdyt mittaukset osoittivat Møllehøj’n olevan Tanskan korkein luonnollinen kohta. Horsensin kunnassa sijaitsevan Yding Skovhøj’n ja Møllehøj’n lähellä sijaitsevan Ejer Bavnehøj’n korkeuden todettiin muuttuneen ihmistoiminnan takia. Yding Skovhøj’n luonnollinen korkeus on 170,77 metriä ja Ejer Bavnehøj’n luonnollinen korkeus 170,35 metriä. Møllehøj on täten 9 senttimetriä Yding Skovhøj’tä ja 51 senttimetriä Ejer Bavnehøj’tä korkeampi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Skanderborgin kunta
Tanskan maantiede
Elisabet Woodville

Elisabet Woodville () oli Englannin kuninkaan Edvard IV:n kuningatarpuoliso vuosina 1464 – 1483. Ensimmäistä kertaa Englannin historiassa hallitseva kuningas avioitui alamaisensa kanssa.

Elisabet oli Sir Richard Woodvillen ja Jacquetta Luxemburgilaisen vanhin tytär. Hän syntyi ilmeisesti vuonna 1437. Elisabetin äidillä oli suhteita hoviin ja hän järjesti tyttärensä kuningattaren talouteen.

Noin 1456 hän avioitui John Greyn kanssa ja he asettuivat asumaan Bradgateen Leicestershireen. Grey kuoli jo 1461 haavoituttuaan St. Albansin toisessa taistelussa ja jätti jälkeensä nuoren lesken ja kaksi poikaa. St Albansin taistelun hävisivät Lancasterit, mikä tarkoitti silloisen kuningasparin lähtöä maanpakoon ja Yorkilaisen Edvard IV:n nousua valtaistuimelle. Elisabetin puoliso oli taistellut Lancasterien riveissä ja tästä syystä nuoren lesken omaisuus takavarikoitiin ja hän joutui vetäytymään myötäjäisiksi saamaansa Graftonin kartanoon.

1464 Elisabet tapasi kaiketi vanhempiensa välityksellä kuningas Edvard IV:n ja he avioituivat pian ensitapaamisensa jälkeen. Elisabet kruunattiin Westminsterissä  26. toukokuuta 1465 ja kuningasparin ensimmäinen yhteinen lapsi, Elizabeth, syntyi 26. helmikuuta 1466.

Elisabetilla ei ollut suoranaista poliittista vaikutusvaltaa, mutta hän pysyi jatkuvasti epäsuosittuna, todennäköisesti alhaisen sukuperänsä takia. Edvardia vastaan syntyi kapina 1469 ja sen seurauksena kuningas joutui lähtemään maanpakoon. Elisabet pysyi Englannissa ja synnytti 1. marraskuuta 1470 pojan, joka nimettiin Edvardiksi isänsä mukaan.

Ranskan tukemana Edvard IV palasi Englantiin ja löi Lancasterilaiset vastustajansa Tewkesburyssa 4. toukokuuta 1471. Seuraavat 12 vuotta olivat Englannissa rauhallista aikaa. Elisabetin toinen poika, Richard syntyi elokuussa 1473.

Edvard IV kuoli huhtikuussa 1483, jolloin hänen poikansa oli vasta 12-vuotias. Sijaishallitsijaksi nimitettiin edesmenneen kuninkaan veli Rikhard Gloucesterilainen, jonka asemaa Elisabet yritti horjuttaa siinä onnistumatta.

Edvard kruunattiin 22. kesäkuuta 1483, mutta pian tämän jälkeen sijaishallitsija kaappasi vallan ja jo 6. heinäkuuta uusi kuningas kruunattiin Rikhard III:na. Edvard ja hänen veljensä Richard teljettiin Toweriin, jossa he katosivat. Elisabetin avioliitto Edvardin kanssa todettiin parlamentissa mitättömäksi ja heidän lapsensa aviottomiksi.

Elisabet palasi vielä kuninkaallisen perheen jäseneksi 1486, kun uusi kuningas Henrik VII avioitui hänen tyttärensä Yorkin Elisabetin kanssa. Elisabet vietti viimeiset vuotensa Bermondsey Abbeyssa ja kuoli siellä huhtikuussa 1492.

Lähteet

Viitteet 

Englannin kuninkaalliset
York-suku
Vuonna 1437 syntyneet
Vuonna 1492 kuolleet