joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Alblasserdam

Alblasserdam on Alankomaissa, Etelä-Hollannin provinssissa sijaitseva kunta. Asukkaita kunnassa on 19 003 (30.11.2009) ja väestötiheys on 2 164 as./km². Kunnan pinta-ala on 9,96 neliökilometriä, josta vettä on 1,17 km². Alblasserdamin pormestari on Bert Blase.

Alblasserdamin historia ulottuu noin 700 vuoden taakse. Ensimmäinen maininta paikkakunnasta on vuodelta 1299 peräisin olevasta Melis Stoke -kronikasta.

Alblasserdamin naapurikunnat ovat Nieuw-Lekkerland pohjoisessa, Graafstroom idässä, Papendrecht etelässä, Hendrik-Ido-Ambacht lounaassa ja Ridderkerk lännessä.

Alblasserdamin ystävyyskunta on Sereď Slovakiassa.

Tunnettuja asukkaita 

Herbertus Bikker (s. 1915), sotarikollinen

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Virallinen kotisivu 
 Kunnan kartta 

Etelä-Hollannin kunnat
Nollaenergiatalo

Nollaenergiatalo on rakennus, joka tuottaa energiaa yhtä paljon kuin kuluttaa. Kokonaiskulutuksen summa vuositasolla on nolla. Nollaenergiatalolle ei kuitenkaan ole tarkkaa vakiintunutta määritelmää; tuotannon ja kulutuksen vertailuperiaatteita on useita.

Eri määritelmiä
Nollaenergiatalon määritelmät vaihtelevat. Energiataseen laskennassa voidaan käyttää esimerkiksi taloudellista periaatetta (rakennuksen tuottama energia myydään ulos, ja sen arvo on yhtä paljon kuin sisään ostetun energian arvo), laadullista periaatetta (rakennuksessa käytetään vain uusiutuvaa energiaa, joka voidaan tuottaa muuallakin) tai energiariippuvuuden periaatetta (rakennus on riippumaton muista energialähteistä).

Suomessa nollaenergiatalo on esimerkiksi VTT:n mukaan järkevintä määritellä energian kokonaiskulutuksen perusteella vuositasolla. Tällöin rakennuksessa tuotetun uusiutuvan energian ylijäämä on oltava vähintään yhtä paljon kuin on kulutetun uusiutumattoman energian määrä.

Katso myös
 Matalaenergiatalo
 Passiivitalo
 Plusenergiatalo
 U-arvo
 Ekotalo

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Solar Decathlon -hanke Teknillisessä korkeakoulussa
 Energiatehokas koti – nolla- ja plusenergiatalo. Motiva Oy.

Talotekniikka
Ympäristötekniikka
Rakennustekniikka

ru:Активный дом
Plusenergiatalo



Plusenergiatalo on rakennus, joka tuottaa energiaa yli oman tarpeen. Ylijäämä voidaan esimerkiksi myydä valtakunnanverkkoon. Kokonaiskulutuksen vuosisumma on positiivinen. Plusenergiatalolle ei kuitenkaan ole tarkkaa vakiintunutta määritelmää. Periaatteiltaan plusenergiatalo on nollaenergiatalon kaltainen, mutta tuotetun energian määrä ylittää kulutetun energian määrän.

Katso myös
Syöttötariffi
 Matalaenergiatalo
 Passiivitalo
 Nollaenergiatalo
 U-arvo
 Ekotalo

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Energiatehokas koti – nolla- ja plusenergiatalo. Motiva Oy.

Talotekniikka
Ympäristötekniikka
Rakennustekniikka
Tasmanianruohokaija

Tasmanianruohokaija (Neophema chrysogaster) on äärimmäisen uhanalainen Australiassa elävä papukaijalintu.

Tasmanianruohokaija kasvaa 22–25 senttimetriä pitkäksi. Se on ruumiinväriltään pääasiassa vihreä, mutta varsinkin sen pyrstö on pääasiassa keltainen. Sen kannan nykyiseksi kooksi arvioidaan enää alle 30 yksilöä, ja ne elävät noin 12800 neliökilometrin alueella.

Lähteet

Aiheesta muualla 
ITIS: Neophema chrysogaster 

Ruohokaijat
Uhanalaiset linnut
Vukovar

Vukovar on noin 28 000 asukkaan kunta ja kaupunki Kroatian itäosassa Vuka- ja Tonava-jokien yhtymäkohdassa. Kaupunki on Kroatian tärkein jokisatama.

Historia 
Historiansa aikana Vukovar on kuulunut Kroatiaan, Bulgariaan, Osmanien valtakuntaan, Itävalta-Unkariin ja Jugoslaviaan. Kaupungin nimi tulee Vuka-joesta sekä unkarin kielen linnaa tarkoittavasta sanasta vár. Kroatian sodassa serbijoukot hävittivät kaupungin lähes maan tasalle ja tappoivat runsaasti siviileitä Vukovarin piirityksessä.

Väestö 
Vukovarin asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 27 683. Asukkaista kroaatteja oli 57,4 prosenttia ja serbejä 34,9 prosenttia. Lisäksi kaupungissa asuu runsaasti muita kansallisuuksia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kaupungin virallinen sivusto
 Kaupungin turismisivut

Kroatian kaupungit
Adrian Petriw

Adrian Roman Petriw (s. 5. elokuuta 1987 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta Edgemont. Äänirooleja Petriw on tehnyt elokuvaan Next Avengers: Heroes of Tomorrow, joka oli myös hänen ensimmäinen Marvel-projektinsa, sekä animaatiosarjaan Iron Man: Armored Adventures, jossa Petriw on nuoren Tony Starkin äänenä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Adrian Petriw TV.comissa 
 Adrian Petriw Voice Chasersissa 

Kanadalaiset televisionäyttelijät
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Magic Affair

Magic Affair on saksalainen elektronista musiikkia esittävä yhtye. Yhtyeen perusti Mike Staab vuonna 1994. Alun perin yhtye toimi vuosina 1988–1991 nimellä Mysterious Art.

Yhtyeen jäsenet Staabin lisäksi olivat Franca Morgano ja chicagolaissyntyinen rapartisti A.K. Swift (s. 1973, Chicago).

Magic Affairin tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Omen III", "In The Middle Of The Night" ja "Fire".

Diskografia

Singlet
 1994 "Omen III"
 1994 "Give Me All Your Love"
 1994 "In The Middle Of The Night"
 1994 "Fire"
 1995 "The Rhythm Makes You Wanna Dance"
 1996 "Energy Of Light"
 1996 "World Of Freedom"
 1996 "Bohemian Rhapsody"
 1997 "Break These Chains"
 1997 "Night Of The Raven"
 1998 "Sacrifice"
 1999 "Miracles"
 2003 "Fly Away"
 2008 Stigmata (Of Love)
 2014 Hear The Voices

Albumit
 1994 Omen... The Story Continues
 1996 PhenOMENia

Remixalbumit
 2008 Remixcollection I - 1993-1994
 2008 Remixcollection II - 1995-1996
 2008 Remixcollection III - 1996-1998

Aiheesta muualla

 Yhtyeen kotisivut 

Saksalaiset eurodanceartistit ja -yhtyeet
Saksalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Birger Slotte

Birger Slotte (7. lokakuuta 1900 Kokkola – 29. huhtikuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen venesuunnittelija ja laivanrakennusinsinööri. Hän suunnitteli muun muassa useita R-veneitä sekä A-veneitä. Kaikki Slotten suunnittelemat ja tähän päivään säilyneet veneet luokitellaan klassikoiksi. Birger Slotte oli koko elämänsä HSS:n jäsen.

Slotte opiskeli venesuunnittelua Berliinin Charlottenburgissa. Hän harjoitteli usealla telakalla Suomessa, Saksassa ja Hollanissa. Vuonna 1928 hän sai toimen Tammerfors Linne- & Jern-Manufaktur Aktie-Bolagettissa. 
Vuonna 1935 hän muutti Helsinkiin ja työskenteli ensin Norjan Veritas-säätiöllä ja vuosina 1941–1945 FÅA:n insinööriosastolla osallistuttuaan sotaan Hangon rintamalla. Vuosina 1945–1954 hän työskenteli Wärtsilän Hietalahden telakalla. Loppu-uransa hän työskenteli Lloyds Register of Shippingin - Germanischer Lloyd – ja Bureau Veritaksen yhteisessä toimistossa Helsingissä.

A-veneiden ja Itämeren risteilijöiden suunnittelija

Slotte kuuluu niihin suomalaisiin suunnittelijoihin joiden veneet tänään luokitellaan klassikoiksi. Ennen toista maailmansotaa suurimmaksi purjeveneluokaksi kasvaneen kolmioveneen ensimmäisen rakennetun veneen piirustukset olivat Slotten. Luokasta tuli Suomen Purjehtijaliiton hyväksymä vuonna 1928. Kolmiovene ”Gudungen” osoittautui nopeaksi pieneksi purreksi voittaen useita kilpailuja Pietarsaaressa. Slotte piirsi tämän jälkeen neljä kolmiovenettä lisää. Vuonna 1933 hän piirsi veneen HSK:n 15 neliömetrin luokkaan (myöhemmin C-vene). Vuonna 1936 hän piirsi ensimmäisen kansainvälisen luokan veneen eli 5m veneen ”Why Not”:in (L 3)(ex Linnea, La Douce, Rosita sittemmin alkuperäinen nimi palautettu). Slotte tuli erityisen tunnetuksi aikanaan suurempien kotimaisten luokkien eli A-veneiden ja Itä-meren 8 kasien ja kymppien suunnittelijana. Slotte suunnitteli myös Kansainvälisten luokkien veneitä joihin kuuluu mm. Slotten ehkä tunnetuin luomus, eli sotavuonna 1943 rakennettu kasi Vågspel sekä samana vuonna rakennettu 6mR Irma. Suuri osa Slotte suunnittelemista purjeveneistä on nähtävissä puolimalleina Helsingfors Segelsällskapetin kokoelmassa Liuskasaarella, seuran kerhohuoneessa ja Sven Joffs-kirjastossa.

Slotten suunnittelemia veneitä

Katso myös
Gösta Kynzell

Lähteet
 Frisk Bris 100-vuotis juhlanumero 1/2003
 På glittrande våg - Helsingfors Segelsällskap 1893-1993, Rolf Kokkola (toim.) ISBN 952-90-4476-3

Viitteet

Suomalaiset venesuunnittelijat
Wärtsilä
Vuonna 1900 syntyneet
Vuonna 1983 kuolleet
Rozenburg

Rozenburg on kunta Alankomaissa Etelä-Hollannin provinssissa, Nieuwe Waterwegin varrella. Asukkaita kunnassa on 12 478 (30.6.2008) ja väestötiheys on 2 767 as./km². Kunnan pinta-ala on 6,5 neliökilometriä, josta vettä on 1,99 km². Pinta-alaltaan Rozenburg on 1. tammikuuta 2009 alkaen Alankomaiden pienin kunta. Rozenburgin pormestari on Jaap Wolf. Kunnan keskuspaikka on samanniminen kuin kuntakin. 

Rozenburgin naapurikunnat ovat Maassluis pohjoisessa, Vlaardingen idässä ja Rotterdam etelässä.

Rozenburgilla on Saksassa ystävyyskunta Östringen Baden-Württembergin osavaltiossa (vuodesta 1971).

Kuuluisia asukkaita 

 Johannes van der Giessen (1899–2008), eläessään Alankomaiden vanhin mies
 Bonnie St. Claire (s. 1949), laulaja

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Virallinen kotisivu 
 Kunnan kartta  

Etelä-Hollannin kunnat
Godzilla: The Series

Godzilla on vuosina 1998-2000 esitetty piirrosarja, jota Suomessa esitettiin Nelosella vuosina 2001–2002. Sarja on jatkoa vuoden 1998 Godzillalle, ja fanit ovatkin sanoneen sen olevan parempi kuin itse elokuvan jonka pääosaa näytteli Simpsoneissakin näytellyt Hank Azaria. Sarjaa tehtiin kahden tuotantokauden verran, ja myöhemmin niistä on myös valmistettu DVD ja VHS julkaisuja myös Suomeen. Sarja on saanut myös spinn-off sarjan, Monsters in Godzilla.

Henkilöt
Dr. Niko "Nick" Tatopoulos - H.E.A.T. joukon johtaja ja päällikkö, joka löysi Godzillan jalanjäljet ja myöhemmin itse Godzillan. On Godzillan "isä" koska Godzilla näki tämän heti kuoriuduttuaan ja leimautui tähän.

Monique Dupre - Ranskan Salaisen Palvelun paras agentti, joka lopulta liittyi Nick Tatopouloksen johtamaan H.E.A.T. joukkoon suojellakseen Godzillaa.

Randy Hernandez - H.E.A.T. Nickin assistentti ja hakkeri. Lahjakas kaikilla tieteen ja teknologian aloilla, on ihastunut Moniqueen.

Dr. Mendel Craven - Insinööri ja kemisti. Hänellä on erittäin vahvoja allergioita ja hän on hieman pelokas Godzillaa ja muita mutaatioita kohtaan, mutta sarjan myötä oppii luottamaan enemmän Godzillaan.

Dr. Elsie Chapman - Hieman sarkastinen henkilö, perehtynyt eniten tutkimaan Godzillan ja muiden mutaatioiden käyttäytymistä. On osoittanut osittan kiinnostusta Mendeliä kohtaan.

N.I.G.E.L. - (Next millennium Intelligence Gathering Electronic Liaison) H.E.A.T. joukon omistama robotti, jonka Mendel rakensi ja jolle Randy ohjelmoi pirteän luonteen. Tuhoutuu lähes joka jaksossa.

Godzilla.jr/Zilla.jr - sarjan päähenkilö. Mutanttisaurus ja ainut alkuperäisen Godzillan (siis Zillan) hengissä oleva poika. Tohtori Nick Tatopoulos löysi sen sarjan alussa ja piilotti ihmisiltä, mutta paljastui pian, koska Godzilla haluaa suojella Nickiä oman henkensä uhalla.

Jaksot

1. tuotantokausi
Uusi perhe (osa I)
Uusi perhe (osa II)
D.O.A. 
Sekavia puheita
Talvi teidän elämässänne
Kissa ja hiiri
Mitä haaveita elämä antaa
Alienhyökkäys
Hiivi tai kuole 
Paratiisin lintunen
Kuollut Loch Ness
Hirviöiden sota (osa I)
Hirviöiden sota (osa II)
Hirviöiden sota (osa III)
N.I.G.E.L.
Jäätävä kosto
Pakotie
Websivu
Varhainen hyökkäys
Kuolettavan hauskaa
Älä luota numero yhteen

2. tuotantokausi
Shokki tulevaisuudesta
Titaanien taisto
S.C.A.L.E.
Suojelija
Friikkishow (tunnetaan myös nimellä Mutanttishow)
Jonon loppu
Pitkä, outo ja väsyttävä matka
Hääkellot soivat
MetalMorpho
Alue 51
Twistausta 
Tarkkuus ja osuma
Liian laiha
Liskokausi
Metron mutantit
Tulinen rinki
Hymni Gens du Maraisille
Visioita
Turistikierros

Lähteet

1990-luvun piirrossarjat
Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Godzilla
Elokuviin perustuvat televisiosarjat
Giuseppe Betori

Giuseppe Betori (s. 25. helmikuuta 1947 Foligno) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Folignon hiippakuntaan 26. syyskuuta 1970 ja nimitettiin Faleronen titulaaripiispaksi 5. huhtikuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Camillo Ruini, jota avustivat Arduino Bertoldo, Ennio Antonelli, Antonio Buoncristiani ja Giovanni Benedetti.

Betori sai 8. syyskuuta 2008 nimityksen Firenzen arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 26. lokakuuta.

Betori selviytyi 4. marraskuuta 2011 hengissä hyökkäyksestä, jossa iäkäs mieshenkilö haavoitti ampumalla Betorin autonkuljettajana toiminutta sihteeriä ja pakeni sitten paikalta aseen mentyä jumiin.

Lähteet 

Italialaiset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Carlo Agostini

Carlo Agostini (22. huhtikuuta 1888 – 28. joulukuuta 1952) oli italialainen kirkonmies. Hän sai katolisen vihkimyksensä papiksi 24. syyskuuta 1910 ja piispaksi 10. huhtikuuta 1932. Hän toimi ensin vuodesta 1932 Padovan piispana, sitten vuodesta 1949 Venetsian patriarkkana.

29. marraskuuta 1952 ilmoitettiin, että Agostinista tulisi kardinaali. Hän ennätti kuitenkin kuolla hieman ennen konsistoriota, joka järjestettiin 12. tammikuuta 1953.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Catholic-hierarchy.org: Archbishop Carlo Agostini 

Italialaiset piispat
Katoliset piispat
Vuonna 1888 syntyneet
Vuonna 1952 kuolleet
Ruusukesammal

Ruusukesammal eli lehtoruusukesammal (Rhodobryum roseum) on ruusukesammalten sukuun ja hiirensammalten heimoon kuuluva sammal. Sillä on vaakatasossa kasvava varsi, josta nousee 2–5 cm korkeita sivuversoja. Versojen latvassa on lehtiruusuke. Lehdet ovat keskisuonellisia ja kärjestä hampaisia. Lehdet ovat niin leveät, että kasvia voi erehtyä pitämään siemenkasvina eikä sammalena. Ruusukesammalta tavataan lehdoissa ja lehtomaisissa kangasmetsissä. Lehtoruusukesammal on yleinen koko Suomessa.

Lähteet

Hiirensammalet (heimo)
Englantilainen sukellusveneosasto Itämerellä

Englantilainen sukellusveneosasto Itämerellä oli ensimmäisen maailmansodan aikainen Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneosasto, jonka tarkoituksena oli estää ruotsalaisen rautamalmin kuljetukset Saksaan. Siihen kuului yhdeksän sukellusvenettä ja joukko huoltoaluksia ja sen kotisatamana oli Tallinna, mikä vaihtui sodan loppuvaiheessa Helsingiksi. Osaston päällikkönä toimi väliaikainen kommodori Francis Cromie.

Saksan Itämeren-divisioonan vallatessa huhtikuussa 1918 Helsingin veneet upotettiin Harmajan majakan edustalle.

Hylyt
Aluksia yritettiin nostaa 1920-luvulla, mutta pahoin romuttuneista hylyistä saatiin pintaan vain muutama rungon kappale ja irtoromua. Loput myytiin sodan jälkeen helsinkiläiselle romuttajalle Jouko Koskiselle (”Romu-Koskinen”), jolla oli romutustelakka Katajanokan kärjessä 1970-luvun loppuun.

Itäsaksalais-puolalainen romutusyhtiö Beckendorf Gebrüder nosti omin luvin kuusi tonnia Harmajan sukellusveneromuista, mutta joutui pitkän takaa-ajon jälkeen VMV 11:n pidättämäksi. Romujen anastajat vangittiin ja heidän työaluksensa, sukellusvarusteensa ja nostettu romu takavarikoitiin oikeuden päätöksellä. He istuivat pitkän vankeustuomion Suomessa ja karkotettiin maasta vapautumisen jälkeen. Kansainvälinen tuomioistuin Haagissa ei ottanut heidän valitustaan edes käsiteltäväkseen.

1980-luvun alussa muutama harrastesukeltaja kartoitti jäljellä olevia romuja. Jäljellä on vain irrallista romua, ainoat jotenkin tunnistettavat osat ovat muutamat moottorien sylinterilohkot. Niiden on todettu vastaavan mitoiltaan brittiläisiä dieseleitä.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

 
 

Yhdistyneen kuningaskunnan sotilasyksiköt ensimmäisessä maailmansodassa‎
Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat
Itämeren historia
Sergei Gorodetski

Sergei Mitrofanovitš Gorodetski (; 17. tammikuuta (J: 5. tammikuuta) 1884 Pietari - 8. kesäkuuta 1967 Moskova), oli venäläinen runoilija, joka yhdessä Nikolai Gumiljovin kanssa perusti runoilijoiden akmeistiliikkeen eli Runoilijoiden killan (Цех поэтов, Tseh poetov). Vallankumouksen jälkeen aikojen vaikeutuessa Gorodetski kiisti olleensa akmeisti ja kääntyi tukemaan uusia vallanpitäjiä.

Gorodetskin vuonna 1907 julkaisema runokokoelma Jar herätti symbolistien huomion. Hän antoi tukensa talonpoikaisrunoilijolle ja julkaisi proletkult-henkisiä agitaatiorunoja. Muuta hänen tuotantoaan ovat oopperalibretot ja kosmonauteille 1962 tehty kantaatti "Pesn o partii". Hän säilytti kuitenkin yhteyden venäläisen runouden "hopeakauteen".

Lähteet

Venäläiset runoilijat
Vuonna 1884 syntyneet
Vuonna 1967 kuolleet
She Loves You

She Loves You oli The Beatles -yhtyeen neljännen singlen A-puoli ja yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Sen tekijät ovat John Lennon ja Paul McCartney.

She Loves You oli aikanaan poikkeuksellinen popkappale sikäli, että se alkaa suoraan kertosäkeellä. Introna kappaleessa on rumpusoolo, mikä sekin oli erikoista.

Saukki käänsi kappaleen suomeksi nimellä ”Hän sinun on”. Ensimmäisen suomenkielisen levytetyn version lauloi Hounds-yhtye. Seuraavaksi sen levytti Teijo Joutsela. Joutselan versio on erikoinen, sillä kappale on sovitettu parodiamielessä humpaksi. 1990-luvulla levylle lauloi oman versionsa Nylon Beat.

The Beatlesin kappaleet
Vuoden 1963 kappaleet
Valkosilmäkuha

Valkosilmäkuha eli hietakuha (Sander vitreus) on pohjoisamerikkalainen kuhalaji. Sen lähisukulaisia ovat kuha ja ahven. Laji on urheilukalastajien suosiossa. Kala saattaa kasvaa jopa 11 kilon painoiseksi ja elää vuosikymmeniä. Vanhin tunnettu hietakuha oli 29-vuotias. Hietakuha on petokala. Kala on Minnesotan osavaltion kansalliskala.

Valkosilmäkuhan saalistajia luonnossa ovat ihmisen lisäksi ainakin: isobassi (Micropterus salmoides), pikkubassi (Micropterus dolomieu), jättihauki (Esox masquinongy), kelta-ahven (Perca flavescens), amerikanbassi (Morone americana), Noturus flavus, valkoimukarppi (Catostomus commersonii), Pomoxis nigromaculatus, Pomoxis annularis, Alosa psuedoharengus ja merimetsot (Phalacrocoracidae).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
ITIS: Sander vitreus 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Sander vitreus (walleye) 

Ahvenet
Userkara

Userkara eli "Ran sielu on voimakas" (tunnetaan myös nimellä Userkare). hallitsi 2323–2321 eaa. Egyptiä kuningas Tetin jälkeen. Hänen valtaannousuunsa ajatellaan liittyvän juonittelua. Epäillään että Userkara olisi Tetiin kohdistuneen henkivartijoiden suorittaman salamurhan takana, sillä on ajateltu Userkaran olevan 5. dynastian perillisiä ja Tetin pitkäaikainen kilpailija.

Userkaran hallituskausi kesti muutaman vuoden, jonka jälkeen valtaistuimelle nousi Pepi I, Tetin poika. Userkaralle omistettua hautamonumenttia ei ole löydetty. Vassil Dobrevin mukaan Userkaran monumentti voi olla vielä hautautuneena Saqqaran aavikolle. Monumentin epäillään kuitenkin olevan vain perustuksiltaan ja muutamalta kivikerrokseltaan valmis Userkaran hallituskauden lyhyyden vuoksi. Papit Khnum-Hotepin ja Hau-Neferin haudat ovat löytyneet tyhjähköltä alueelta Saqqarasta jonka lähistölle voisi mahtua pyramidin jäänteet. Heidän hautojensa seinistä on irrotettu tietyt laatat, joissa mahdollisesti on voinut esiintyä Userkaran nimi.

Joidenkin lähteiden mukaan Userkaran olemassaolosta ei ole varmuutta. Toisten lähteiden mukaan Userkarasta on jäänyt merkkejä mm. rakennuksissa.

Lähteet

Verkkolähteet 
Looklex
Aldokkan
Egyptian Journeys

Muut lähteet  
Kirjallisuus:
Peter A. Clayton - Chronology of the Pharaohs

Televisio:
Discovery World - Quest for the lost Pharaoh

Egyptin faaraot
Ennen ajanlaskumme alkua syntyneet
Ennen ajanlaskumme alkua kuolleet
Frisk Bris

Frisk Bris on vuonna 1899 perustettu, suomenruotsalainen saaristoa ja purjehdusta käsittelevä aikakauslehti. Lehteä julkaisee Tuulimedia Oy ja sen päätoimittajana on vuodesta 2017 toiminut Ralf Sundberg.

Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Axel Söderlund. Hän oli kokeillut purjehduslehden julkaisemista eri nimillä silloisen sensuuripolitiikan vuoksi. Nykyinen nimi kuitenkin vakiintui, ja lehdellä on lukijoita nykyisin niin suomenkielisten piirissä kuin Ruotsissakin. Lehden päätoimittajiin ja avustajiin on kuulunut moni Suomen eturivin purjehtija ja vaikuttaja mm. ministeri Henrik Ramsay. Lehden levikki on noin 2 000, ja se on Pohjoismaiden vanhin yhä ilmestyvä veneilyaiheinen lehti.

Lähteet

Aiheesta muualla
Frisk Bris -lehden sivusto

Suomalaiset harrastelehdet
Purjehdus
Venäjän jalkapallon amatööriliiga

Venäjän jalkapallon amatööriliiga () on Venäjän jalkapalloilun neljänneksi korkein sarjataso. Liigan järjestää Venäjän jalkapalloliitto yhteistyössä alueittenvälisten liittojensa, jotka kokoavat yhteen kaikkiaan 79 alueliittoa, kanssa. Liiga perustettiin vuonna 2003.

Sarjat
Liiga on jaettu kymmeneen alueelliseen sarjaan:

 Kaukoitä
 Siperia
 Ural ja Länsi-Siperia
 Luode
 Keskinen (Moskova ja Moskovan alue, kolme alueellista lohkoa)
 Kultainen kehä
 Musta maa
 Volga
 Eteläinen liittovaltiopiiri

Lähteet
 http://www.playball.ru/include/lubiteli/geninfo.php 
 http://www.playball.ru/include/lubiteli/reglament.php

Venäjän jalkapallosarjat
Hips Don’t Lie

Hips Don’t Lie on kolumbialaisen laulaja-laulutekijä Shakiran kappale hänen kuudennelta, Oral Fixation Vol. 2-studioalbumilta jolla vierailee myös haitilaisräppäri Wyclef Jean. Sen julkaisi Epic Records 28. helmikuuta 2006 albumin kolmantena singlenä. Kappaleen ovat sanoittaneet sekä tuottaneet Shakira, Jean- ja Jerry 'Wonder' Duplessis sekä LaTravia Parker. "Hips Don’t Lie" on salsa ja reggaeton kappale, joka sisältää voimakkaasti sampleja Jeanin aiemmista singleistä "Dance Like This" sekä "Amores Como el Nuestro", jotka on sanoittanut Omar Alfanno.

Julkaisunsa jälkeen kappale on saanut pääosin positiivisia vastaanottoja musiikkikriitikoilta. Se sai muutamia ehdokkuuksia, kuten People's Choice Awardin, MTV Latin America Video Music Awardin sekä MTV Video Music Awardin. "Hips Don’t Lie" saavutti listan ensimmäisen sijan ainakin 20 eri listalla, kuten Yhdysvaltain Billboard Hot 100-listalla, muodostuen artistin ensimmäiseksi Yhdysvalloissa listan ensimmäisen sijan saavuttaneeksi singleksi. Kappale myös rikkoi Yhdysvaltain viikon radiosoittoennätyksen. Record Industry Association of America (RIAA) palkitsi kappaleen tuplaplatinalla yli kolmen miljoonan kopion myynnistä. Kappale saavutti listan kärjen esimerkiksi Australiassa, Italiassa ja Isossa-Britanniassa. Vuosikymmenen vaihteeseen mennessä kappaletta oli myyty yli kymmenen miljoonaa kopiota, joka teki siitä 2000-luvun myydyimmän kappaleen jos singlelevyjen ja digitaalisten latausten tilastot yhdistetään. Se on laajalti tunnettu yhtenä Shakiran nimikkokappaleista.

Kappalelista

CD single

 "Hips Don’t Lie" (featuring Wyclef Jean) [Jean, Duplessis, Shakira, Parker, Alfanno] – 3:41
 "Dreams for Plans" [Shakira, Buckley] – 4:02
 "Hips Don’t Lie" (featuring Wyclef Jean) (Wyclef's Mixshow Mix) – 4:09

Maxi CD single

 "Hips Don’t Lie" (featuring Wyclef Jean) – 3:41
 "Hips Don’t Lie" (Wyclef Remix) (featuring Wyclef Jean) – 3:59
 "Hips Don’t Lie" (Wyclef Mix Show Mix) (featuring Wyclef Jean) – 4:09
 "Hips Don’t Lie" (Wyclef Remix Instrumental) (featuring Wyclef Jean) – 3:57
 "Hips Don’t Lie/Bamboo" (2006 FIFA World Cup Version) – 3:24
 "Será Será (Las Caderas No Mienten)" (Spanish version) – 3:35

2-tracks Maxi single

 "Hips Don’t Lie"
 "Dreams for Plans"

Japanese release

 "Hips Don’t Lie" (featuring Wyclef Jean) – 3:41
 "Hips Don’t Lie/Bamboo" (2006 FIFA World Cup Mix) (featuring Wyclef Jean)
 "Será Será (Las Caderas No Mienten)" (Spanish version) (featuring Wyclef Jean) – 3:41
 "Hips Don’t Lie" (DJ Kazzanova Remix) (featuring Wyclef Jean)

Ringle

 "Hips Don’t Lie" (featuring Wyclef Jean) – 3:41
 "Hips Don’t Lie" (featuring Wyclef Jean) (Wyclef's Show Mix) – 4:09
 "Será Será (Las Caderas No Mienten)" (Spanish Version)[featuring Wyclef Jean] – 3:41

Lähteet

Vuoden 2006 kappaleet
Shakiran kappaleet
Wyclef Jeanin kappaleet
Fleksopaino

Fleksopaino on kohopainomenetelmä, jossa painolaattana käytetään joustavaa materiaalia. Fleksopaino oli pitkään varsin karkea painomenetelmä, jota käytettiin muun muassa aaltopahvipakkausten painamiseen, mutta 1900-luvun loppuvuosina tekniikkaa kehitettiin monin tavoin. Tänään fleksopainon voi sanoa olevan nykyaikainen versio vanhasta kohopainomenetelmästä, ja sillä voi painaa hyvin monenlaisille materiaaleille, mukaan lukien metalli- ja muovilevyt. Painopinta voi olla sileä tai karhea, päällystetty tai päällystämätön.

Fleksopainatuksen edut korostuvat pitkissä sarjoissa nykyaikaisten fotopolymeerilaattojen kestävyyden vuoksi. Levyvaihtoja ei tarvita pitkissäkään ajoissa. Digitalisoitumisen ja kehittyneen reprotekniikan myötä fleksopainatus on saavuttanut  nykyaikaisissa pakkauspainatuksissa kilpailukykyisen laatutason verrattuna muihin käytössä oleviin painatusmenetelmiin. 

Nykyisin fleksolla painetaan myös sanomalehtiä, kuten brittiläiset Daily Mail, Mail on Sunday, Evening Standard ja London Metro.

Historiaa

Fleksopainaminen on kehittynyt yksinkertaisista kumileimasimista. 1860-luvulla Yhdysvalloissa myönnettiin patentti kumista valmistetulle painolevylle. Menetelmää kutsuttiin aluksi aniliinipainatukseksi siinä käytettyjen aniliinia sisältävien painovärien mukaan. 1950-luvun alussa menetelmää alettiin kutsua fleksoksi. 1940-luvulla keksittiin käyttää painovärin siirrossa sileiden tilojen sijasta niin sanottuja anilox-teloja, joiden pinta on täynnä pieniä, säännöllisen muotoisia rasterikuppeja. Tämä oli ensimmäinen merkittävä parannus fleksopainatuksen laadussa. 1970-luvulla kumisia painolaattoja alettiin kaivertaa laserin avulla, ja samalla vuosikymmenellä alkoi yleistyä valoherkkien fotopolymeerien käyttö painolaattamateriaalina, mikä mahdollisti kuvan valottamisen painolaatalle negatiivifilmiltä. 1980- ja 1990-luvuilla fleksopainatusta kehitettiin muun muassa raakelin käyttöönotolla värimäärän tasoittamisessa anilox-telalla sekä vesipohjaisten ja ultraviolettivalon avulla kuivuvien painovärien kehittämisellä. Negatiivifilmiä vaativan painolaatan valotuksen on yhä enemmän korvannut tietokoneohjattu laservalotus (-tekniikka).

Fleksopainon etuja muihin painomenetelmiin verrattuna ovat erilaisten painomateriaalien lisäksi suuret nopeudet, nopea aloitus ja oikean värimäärän saavuttaminen, nopea jälkikäsittely, eri kokoisten painotelojen käyttömahdollisuus ja jatkuvien kuvioiden painomahdollisuus.

Lähteet

Kirjapainotaito
Pakkaustekniikka
National Bank of Canada

National Bank of Canada () on kanadalainen liikepankki ja pörssiyritys. Se on suurin pankki ja toiseksi suurin rahoitusalan yritys osuustoiminnallisen Desjardins-ryhmän jälkeen Quebecin provinssissa. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Montrealissa. Sillä oli päätoiminta-alueellaan Kanadassa 450 konttoria ja yli 930 pankkiautomaattia. Lisäksi yhtiö toimii rajoitetummin Yhdysvalloissa, Euroopassa ja muualla maailmassa.

Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla National Bank of Canada oli vuonna 2017 sijalla 560. Se oli samalla listalla Kanadan 16. suurin pörssiyritys. Pankin markkina-arvo oli 14,3 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 6,21 miljardia USD (2016). Vuoden 2016 lopussa suurpankin henkilökuntaan kuului yli 21 700 työntekijää.

Yhdysvaltalainen Global Finance Magazine luokitteli pankin maailman 43. ja Kanadan 7. turvallisimmaksi liikepankiksi vuonna 2016. Samalla maailmanlistalta silloin ruotsalainen Nordea oli sijalla 15 ja suomalainen OP-osuuspankkiryhmä sijalla 31.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla

Kanadalaiset pankit
Kanadalaiset pörssiyhtiöt
Montréal
Andon

Andon on kunta Alpes-Maritimesin departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 561 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 54,3 neliökilometriä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kunnan internetsivut 

Alpes-Maritimesin kunnat
Hopeasalava


Hopeasalava eli hopeapaju (Salix alba var. sericea 'Sibirica') on valkosalavan (Salix alba) lajike, jota kasvatetaan koristekasvina. Hopeapajuiksi on nimitetty myös lajikenimiä 'Argentea' ja 'Sericea'. 

Joissain lähteissä hopeasalavaa pidetään kujasalavan risteymälajiin (eli valkosalavan ja salavan (Salix fragilis) risteymä) kuuluvana lajikkeena.

Hopeasalava on viljelty ja harvoin villiytynyt. Alkujaan se on Keski- ja Etelä-Euroopasta.

Ulkonäkö ja koko 
Hopeasalava kasvaa 8–15 metriä korkeaksi. Hopeasalava on nopeakasvuinen ja leveälatvuksinen puu. Rehevän latvuksen muodostavat oksiston kärjet ovat rennosti roikkuvia ja katkeavat helposti tuulessa. Lehdet ovat kapeat, noin 6–10 cm pitkät sekä molemmin puolin siniharmaan silkinkiiltävän karvan peitossa.  Puu kukkii keltaisin norkoin varhain keväällä. Suomessa kasvavat hopeasalavat ovat yleensä hedepuita.

Käyttö 
Hopeasalava kasvaa nopeasti leveälatvuksiseksi puuksi. Sitä suositellaan istutettavaksi rakennettuun ympäristöön, mutta se tarvitsee paljon tilaa.

Hopeasalava sopii yksittäis- ja kujannepuuksi, haluttaessa myös pensasaidaksi ja muotopuuksi. Hopeasalava on kuitenkin melko lyhytikäinen puu ja roskaa tuulisella säällä ympäristöään.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Hopeasalava – Salix alba 'Sibirica'

Pajut
Puut
Vasyl Virastjuk

Vasyl Virastjuk (, s. 22. huhtikuuta 1974 Ivano-Frankivsk) on ukrainalainen kuulantyöntäjä ja voimamies. 

Vuosina 1994–2000 Virastjuk kuului kuulantyöntäjänä Ukrainan maajoukkuerinkiin. Vuosina 2003 ja 2004 Virastjuk kilpaili Maailman vahvin mies -kilpailussa. Ensimmäisellä kerralla hän sijoittui kolmanneksi ja toisella kerralla voitti maailman vahvimman miehen tittelin. Kilpailevan IFSA-voimamiesliiton MM-kilpailuissa Virastjuk saavutti MM-hopeaa vuonna 2005 ja -pronssia vuonna 2006, sekä joukkuekultaa 2006, kunnes vuonna 2007 voitti henkilökohtaisen maailmanmestaruuden. Arnold Classic Strongman -kilpailussa hän sijoittui toiseksi vuosina 2005–2007.

Virastjuk on 191 senttimetriä pitkä ja painaa 156 kilogrammaa.  Virastjukin veli Roman oli kansainvälisen tason kuulantyöntäjä.

Henkilökohtaisia ennätyksiä
 kyykky: 2 x 350 kg
 penkkipunnerrus: 3 x 205 kg
 maastaveto: 330 kg

Lähteet

Aiheesta muualla

 Virastjukin virallinen sivu

Virastjuk, Vasyl
Virastjuk, Vasyl
Virastjuk, Vasyl
Virastjuk, Vasyl
Brander

Brander voi viitata seuraaviin henkilöihin ja asioihin:

Henkilöitä
 Aksel Emil Brander (1839–1924), maanviljelysneuvos ja valtiopäivämies
 Akseli Brander (1876–1956), kansanedustaja
 Carl-Magnus Brander (1919–1998), jääkiekkoilija
 Ernst Albert Gustaf Brander (1827–1891), juristi, upseeri, metsänhoitaja ja valtiopäivämies, Ernst Fredrik Branderin poika
 Ernst Fredrik Brander (1788–1860), senaattori ja Vaasan hovioikeuden presidentti
 Helena Brander (1872–1953), kansanedustaja
 Ida Brander (1857–1931), ruotsalainen näyttelijä
 Juhani Brander (s. 1978), kirjailija ja runoilija
 Lauri Brander (1897–1945), suomalainen pikaluistelija, yleisurheilija, urheilu- ja yritysjohtaja
 Pirjetta Brander (s. 1970), suomalainen kuvataiteilija
 Richard Brander (s. 1962), toimittaja ja politiikan tutkija
 Riku Brander (s. 1992), suomalainen jääkiekkoerotuomari.
 Signe Brander (1869–1942), valokuvaaja, Ernst Albert Gustaf Branderin tytär
 Torsten Brander (s. 1946), suomalainen musiikkikulttuurivaikuttaja ja tietokirjailija  
 Torild Brander (1904–1992), professori, lastenpsykiatri, luonnontutkija ja luonnonsuojelija.
 Uuno Brander (1870–1934), kansanedustaja ja ministeri
 Laura Brander-Wallin (1909–1994), kansanedustaja

Nimensä muuttaneita 
Nimen Brander nimeksi Helleranta muuttaneita:
Kustaa Helleranta (e. Brander, 1896–1965), teollisuusneuvos ja kenkätehtailija
Nimen Brander nimeksi Paloheimo muuttaneita:
 H. G. Paloheimo (vuoteen 1906 Brander, 1864–1919), teollisuusmies
 K. A. Paloheimo (vuoteen 1906 Brander, 1862–1949), finanssi- ja teollisuusmies, H. G. Paloheimon veli
 Olli Paloheimo (vuoteen 1906 Brander, 1894–1974), teollisuusmies, K. A. Paloheimon poika 
 Paavo Paloheimo (vuoteen 1906 Brander, 1868–1921), teollisuusmies, H. G. Paloheimon veli
 Viljo Paloheimo (entinen Brander, 1897–1966), jääkärieverstiluutnantti 
Nimen Brander nimeksi Palomaa muuttaneita:
 Juho Palomaa (1848–1911), maanviljelijä ja valtiopäivämies
Nimen Brander nimeksi Palosuo muuttaneita:
 Erkki Palosuo (vuoteen 1933 Brander, 1912–2007), jäätutkimukseen erikoistunut professori
 Veikko Palosuo (vuoteen 1933 Brander, 1911–1999), Keskusmetsäseura Tapion toimitusjohtaja

Nimen Brander nimeksi Palola muuttaneita:
Eino Palola (vuoteen 1906 Brander, 1885–1951), toimittaja, kääntäjä ja kirjailija
Nimen Brander nimeksi Pailemo muuttaneita:
 Lauri Pailemo (vuoteen 1935 Brander, 1898-1945), yleisurheilija/pikaluistelija, urheilun järjestömies, yritysjohtaja
 Ensio Pailemo (vuoteen 1935 Brander, 1924-2004), yleisurheilija, Lauri Pailemon poika

Paikkoja
 Branderin talo, Tampereen Kauppakadulla sijainnut rakennus

Yrityksiä
 Brander Oy, vuonna 1920 perustettu tamperelainen leipomo ja kahvilaketju
 Kenkätehdas K. Brander Oy, Tampereella vuodesta 1919 aina 1960-luvulle saakka toiminut kenkätehdas

Aiheesta muualla 
 

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Leskinen

Leskinen on vanha, yleinen itäsuomalainen sukunimi. Nimi voi perustua sanan leski nykyiseen merkitykseen. Tämänhetkinen sukututkimus ei kuitenkaan tue tätä tulkintaa. Sukunimi Leskinen esiintyy vanhoissa teksteissä myös muodossa Leskin. In-päätteisiä sukuja on vuosisatojen saatossa tullut lähi-idästä Kreikan kautta Venäjän Karjalaan ja Suomeen. Matti Kuusi on laskenut verotustietojen perusteella Leskisen olleen vuonna 1571 Savon toiseksi yleisin sukunimi Leinosen jälkeen. Savon lisäksi Leskisiä oli tuolloin paljon Karjalassa. Heitä muutti sittemmin myös Pohjois-Pohjanmaalle, Kainuuseen ja Pohjois-Karjalaan, mutta nimi on edelleen varsin savolainen.

Maaliskuussa 2020 Suomessa oli Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 5 322 Leskistä. Vuonna 1985 luku oli 5 248.

Tunnettuja Leskisiä 
 Aarne K. Leskinen (1914–1989), kunnallispoliitikko ja urheiluvaikuttaja
 Arttu Leskinen, rumpali ja muusikko
 August Leskinen (1876–1952), kirvesmies ja kansanedustaja (SDP)
 Auli Leskinen (s. 1960), Suomen Madridin-instituutin johtaja
 Dana Leskinen (s. 2001), jalkapalloilija
 Eino Leskinen (1904–1971), kielitieteilijä ja yliopistonlehtori
 Esa Leskinen (s. 1970), teatteriohjaaja ja näytelmäkirjailija
 Harri Leskinen (1964–2022), näyttelijä, säveltäjä, ohjaaja ja laulaja
 Heikki Leskinen (s. 1930), kielentutkija, professori
 Irmeli Leskinen (s. 1957), jalkapalloilija
 Jaakko Leskinen (1886–1953), kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
 Janne Leskinen (s. 1971), alppihiihdon lajijohtaja, alppihiihtäjä
 Jari Leskinen (s. 1965), valtiotieteen tohtori, dosentti ja historiantutkija
 Juice Leskinen (1950–2006), muusikko ja lauluntekijä
 Jukka Leskinen (s. 1951), psykologi ja Maanpuolustuskorkeakoulun professori
 Jussi Leskinen (1901–2010), aikoinaan Suomen vanhin henkilö
 Kaarina Leskinen (s. 1944), kauneuskilpailujen voittaja
 Kristi Leskinen (s. 1981), yhdysvaltalainen freestyle-hiihtäjä
 Kullervo Leskinen (1908–1989), ampuja
 Lauri Leskinen (1918–1979), opettaja ja kirjailija
 Leena Leskinen (s. 1957), nuortenkirjailija
 Lennart Leskinen (1921–2005), taidemaalari
 Leri Leskinen (s. 1967), säveltäjä, muusikko ja yrittäjä
 Liana Kaarina Leskinen (s. 1937), näyttelijä
 Maiju Leskinen (s. 1955), malli
 Margit Leskinen (1915–2002), uimari
 Martti Leskinen (1899–1985), kansanedustaja
 Otto Leskinen (s. 1997), jääkiekkoilija 
 Paavo Leskinen (1895–1952), maalari ja SKDL:n kansanedustaja
 Pekka Leskinen (s. 1954), koripalloilija
 Petri Leskinen (s. 1966), kilpapurjehtija
 Risto Leskinen (1915–1996), oikeuskansleri
 Saara Leskinen (s. 1993), painonnostaja
 Saija Leskinen (1912–2003), taidemaalari
 Tapio Leskinen (s. 1945), pääjohtaja
 Veikko Leskinen (1920–1958), Mannerheim-ristin ritari
 Veli Leskinen (1907–1989), jalkapalloilija
 Viljo Leskinen (1909–1945), ampumaurheilija
 Ville Leskinen (s. 1995), jääkiekkoilija
 Ville-Valtteri Leskinen (s. 1994), jääkiekkoilija
 Väinö Leskinen (1917–1972), ministeri ja kansanedustaja.

Lähteet
Vitali Petrov

Vitali Aleksandrovitš Petrov (, s. 8. syyskuuta 1984 Viipuri, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kilpa-autokuljettaja. Hänen lempinimensä on Viipurin raketti. Uransa alkuvaiheessa Petrov voitti Lada Cup Russia sarjan mestaruuden vuosina 2001-02. Vuonna 2005 Petrov voitti Russian Formula 1600-luokan mestaruuden ja Lada Revolution Russia sarjan mestaruuden. Petrov ajoi GP2-sarjassa kausina 2006–2009 ja saavutti neljä voittoa. Yhteispisteissä kauden 2009 päätteeksi hän oli toinen. Petrov sijoittui kolmanneksi Euroseries 3000 -sarjassa vuonna 2006 ja Aasian GP2-sarjassa kaudella 2008.

Kaudella 2010 hän ajoi Formula 1 -sarjassa Renault-tallissa. Ajettuaan Bahrainin GP:ssä hänestä tuli ensimmäinen venäläinen F1-kuljettaja. Ensimmäiset kolme kisaa päättyivät keskeytykseen, mutta seuraavassa kisassa Kiinan GP:ssä hän saavutti uransa ensimmäiset MM-pisteet ollen kilpailussa seitsemäs. Seuraavat kuusi kisaa Petrov pääsi maaliin, mutta ei saanut pisteitä. Huonojen suoritusten takia huhut Petrovin korvaajasta alettiin jo nostaa esille, mutta Saksan GP:n kymmenennen sijan ja Unkarin GP:n viidennen sijan myötä nämä huhut unohtuivat ainakin hetkeksi. Kauden päättäneessä Abu Dhabin kilpailussa Petrov sijoittui kuudenneksi pitäen Fernando Alonson takanaan yli 40 kierroksen ajan ollen merkittävässä roolissa mestaruustaistelun kannalta.

Petrov jatkoi F1:ssä myös kaudella 2011, Lotus-Renault GP tiimissä. Hän saavutti kauden avanneessa Australian GP:ssä F1-uransa ensimmäisen palkintosijan oltuaan kolmas. Sen jälkeen auton suorituskyky ei enää riittänyt yhtä hyviin tuloksiin. Petrov ajoi sen jälkeen maaliin pisteille seitsemässä kilpailussa. Hän keräsi 37 pistettä ja sijoittui sarjan kymmenenneksi.

Petrov korvattiin kauden päätteeksi ranskalaiskuljettajalla Romain Grosjeanilla, vaikka hänellä olisi ollut sopimus tallin kanssa vielä kaudesta 2012. Petrovin jatko F1:ssä oli kauan aikaa epävarmaa, kunnes hän löysi paikkansa Caterhamin kisakuljettajana, korvaten tallissa italialaisen Jarno Trullin. Petrov onnistui kauden päättävässä Brasilian GP:ssä ajamaan 11:ksi, joka riitti nostamaan tallin Marussian edelle valmistajienmestaruuden 10:lle sijalle. Kaudeksi 2013 Petrov ei saanut jatkosopimusta Caterham-tallista.

Vuonna 2014 Petrov palasi takaisin kilpailemaan ja kilpaili DTM-sarjassa Mercedeksen ratissa. Hän ei saavuttanut pisteitä.

Formula 1 -tulokset

Merkkipaaluja

GP2-tulokset

Aasian GP2

Tausta
Vitali Petrov on viipurilaisen liikemiehen ja kaupunginvaltuutetun Aleksandr Petrovin poika.

Salamurhaaja ampui Aleksandr Petrovin 24. lokakuuta 2020 hänen ollessaan mökillään Säkkijärvellä saunomassa ja kastautumassa joessa.
Petrovin oli määrä saapua seuraavana maanantaina Venäjän tutkintakomitean kuultavaksi Viipurin kaupungin remonttivarojen väärinkäyttöä koskevan jutun vuoksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
http://www.driverdb.com/drivers/vitaly-petrov/career/

Aasian GP2 -kuljettajat
Elävät henkilöt
GP2-kuljettajat
Venäläiset Formula 1 -kuljettajat
DTM-kuljettajat
Vuonna 1984 syntyneet
Marieberg International

Marieberg International AB on Bonnier-konserniin kuuluva viestintäyhtiö. Se omistaa Ruotsissa muun muassa Dagens Nyheterin, Svenska Dagbladetin, Sydsvenska Dagbladetin ja Aftonbladetin. Sen ulkomaisia omistuksia on puolet Eesti Päevalehtin omistajasta Meediacorpista.

Lähteet

Viestintäyhtiöt
Bonnier
Tyson-Holyfield

Tyson-Holyfield I tai Tyson vs Holyfield I oli nyrkkeilyottelu hallitsevan WBA liiton mestarin Mike Tysonin ja haastaja Evander Holyfieldin välillä. Kamppailu käytiin MGM Grand Garden areenalla Nevadan Las Vegasissa 9. marraskuuta 1996. Tuomarina kamppailussa toimi kokenut Mitch Halpern.

Ennakkoasetelmat 
Mike Tyson oli päässyt vankilasta vuonna 1995 ja palannyt nyrkkeilykehään. Vankilasta päästyään Tyson oli otellut lähinnä sellaisia nyrkkeilijöitä vastaan, jotka eivät olleet kyenneet vastaamaan hänen iskuihinsa mitenkään. Tysonia pidettiin yleisesti raskaansarjan mestarina Riddick Bowen ja Lennox Lewisin heikkojen otteluiden vuoksi. Ottelun lopputulosta pidettiin ennalta-arvattavana ja osa ihmisistä pelkäsi Holyfieldin terveyden puolesta.

Tyson puolusti kiistatonta maailmanmestaruuttaan itseään vanhempaa Holyfieldiä vastaan, jolle ottelu oli neljäs tämän palattua kehään lopetettuaan uransa kärsittyään tappion 24-vuotiaalle Michael Moorerille vuonna 1994. Promoottori Don King ja monet nyrkkeilyn asiantuntijat pitivät Holyfieldiä varmana häviäjänä.

Ottelu 
Tyson hyökkäsi nopeasti Holyfieldin kimppuun ja kun hän sai ensimmäisen kovan iskun sisään näytti että kamppailu päättyisi nopeasti Tysonin eduksi. Erän päätyttyä Tyson löi vielä muutaman iskun perille ennen tuomarin väliintuloa.

Toisessa erässä Holyfield pääsi kamppailuun paremmin mukaan. Hän pakotti Tysonin köysiin, ja iski tätä rajuilla iskukombinaatioilla ympäri vartaloa.

Holyfield onnistui pitämään Tysonin erä toisensa jälkeen milti koko ajan haluamallaan etäisyydellä, eikä Tyson kyennyt mukauttamaan taktiikkaansa alun rajusta iskusodasta pidemmälle välimatkalle.

Viidennessä erässä Tyson iski parhaan koukkusarjansa perille koko ottelussa, mutta Holyfield kesti sen järkkymättä. Kuudennessa erässä Holyfield puski haavan Tysonin silmäkulmaan. Myöhemmin saman erän aikana Tyson lennähti kanveesille Holyfieldin hurjan iskusarjan heittämänä.

Vääjäämättömästi Tyson väsyi, eikä hän kyennyt vastaamaan Holyfieldin jatkuvaan pommitukseen juuri mitenkään. Kymmenennen erän lopussa Holyfieldin iskusarja sai Tysonin pois tasapainosta ja tämä lennähti kehän halki köysiin, joissa Holyfield iski murhaavan kovia iskujaan ympäri Tysonin vartaloa. Kello kuitenkin pelasti Tysonin tyrmäystappiolta kymmenennessä erässä.

Tyson oli väsynyt ja lähes kykenemätön puolustamaan itseään mutta kulmamiehet päästivät hänet yhdenteentoista erään.

Yhdennessätoista erässä Holyfield iski välittömästi Tysonin köysiä vasten, ja murjoi tätä kovilla koukkusarjoilla.

Halpern oli nähnyt tarpeeksi ja keskeytti kamppailun ja kohotti Holyfieldin käden voiton merkiksi. Samalla hetkellä Holyfieldistä tuli toinen henkilö Muhammad Alin jälkeen joka on kyennyt nousemaan kolminkertaiseksi raskaansarjan maailmanmestariksi.

Miesten välille järjestettiin uusintaottelu Holyfield-Tyson II joka päättyi Tysonin diskaukseen hänen purtua Holyfieldiä korvasta kamppailun kolmannessa erässä.

Lähteet

Nyrkkeilyottelut
Vuoden 1996 urheilu
Las Vegasin urheilu
Sami Borg

Sami Antero Borg (s. 2. huhtikuuta 1965  Helsinki) on suomalainen politiikan tutkija. Borg toimii nykyisin tutkimuspäällikkönä Kunnallisalan kehittämissäätiössä ja hän on myös valtio-opin dosentti Tampereen yliopistossa.  Vuosina 1999–2016 hän työskenteli Yhteiskuntatieteellisen tietoarkiston (FSD) johtajana. Borg on toiminut asiantuntijana Ylen vaalilähetyksissä vuodesta 1994 lähtien.

Koulutus ja ura
Borg valmistui ylioppilaaksi vuonna 1983, yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi 1989 ja tohtoriksi 1996. Väitöskirjassaan Velvollisuus vaikuttaa hän tutki suomalaisten äänestysosallistumisen perusteluja ja eduskuntavaalien äänestysprosentin laskua.

Borg on työskennellyt Tampereen yliopistossa politiikan tutkimuksen laitoksen projektitutkijana (1990), yhteiskuntatieteiden tutkimuslaitoksen projektitutkijana (1991–1993), stipenditutkijana (1996–1997) ja suunnittelijana (1997–1998). Vuosina 1993–1996 hän oli Suomen Akatemian tutkimusassistentti ja vuonna 1997 nuorempi tutkija. Borg on ollut Tampereen yliopiston valtio-opin dosentti vuodesta 1998. Hän oli valtio-opin määräaikainen professori 2007–2008. Tutkimuksissaan Borg on käsitellyt erityisesti kansalaisten poliittista osallistumista sekä vaaleja ja äänestyskäyttäytymistä. Hän on yksi Suomen vaalitutkimuskonsortion perustajista. 

Borg toimi Kirkon tutkimuskeskuksen toimikunnan jäsenenä tai varajäsenenä vuosina 1997–2016. Hän oli vaalirahoituskomitean asiantuntijajäsen 1997–1998 ja on toiminut muun muassa vaalitoimikunta 2000:n (2000–2001), kansanvalta 2007 -toimikunnan (2004–2005) ja vaali- ja puoluerahoitustoimikunnan (2008–) jäsenenä.

Julkisuudessa Borg tunnetaan parhaiten Ylen vaalikommentaattorina. Hän oli ensimmäistä kertaa mukana Ylen tulosillassa vuoden 1994 presidentinvaaleissa. Borg on tullut katsojille tutuksi rauhallisena ja pedanttina asiantuntijana, mutta vuoden 2019 eurovaalien vaalilähetyksessä hän riehaantui laulamaan Suomen voitettua samaan aikaan jääkiekon maailmanmestaruuden.

Perhe
Borgin isä oli valtio-opin emeritusprofessori Olavi Borg. Sami Borg on naimisissa ja hänellä on viisi lasta. Yksi hänen lapsistaan on tositelevisiotähti ja yrittäjä Sointu Borg.

Teoksia

Lähteet 

Suomalaiset politiikan tutkijat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Siegfried Schneider

Siegfried Schneider (s. 1937 Bochum) on saksalainen käsikirjoittaja. Hän tekee käsikirjoituksia sarjaan Siska, Schneider on käsikirjoittanut myös yhden Kettu-sarjan jakson.

Aiheesta muualla

Lähteet 

Saksalaiset televisiokäsikirjoittajat
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Raivaajapatsas

Raivaajapatsas on yleisnimi Suomen maanraivaajien kunniaksi pystytetyille näköispatsaille, joissa on tyypillisesti kuvattuna suokuokalla suota raivaava mies. Suomessa on useilla paikkakunnilla eri taiteilijoiden veistämiä raivaajapatsaita.

Suomessa raivattiin erittäin paljon maata 1920- ja 1930-luvulla melko koneellistumattomin menetelmin. Patsaita ryhdyttiin pystyttämään 1940-luvulla siirtoväen tarvitseman maanraivaamisen ja lisämaiden raivaamisen kunniaksi. Joistakin raivaajapatsaista tehtiin myös noin 30 senttimetrin korkuisia kipsivaloksia, jota myytiin koteihin.

Raivaajapatsaita
 Raivaaja, 1932, Wäinö Aaltonen, alkuperäinen kullattu kipsiveistos Eduskuntatalon istuntosalissa ja vuonna 1968 tehty pronssivalos muualla Eduskuntatalossa, Helsinki ja Turku, Wäinö Aaltosen museon edustalla pronssivalos vuodelta 1968. Teos kuuluu teossarjaan Työ ja tulevaisuus.
 Raivaajapatsas, 1939, Tapio Wirkkala, Kirkonmäki, Veteli
 Raivaaja, 1966, Aarre Aaltonen, Kirkkoaukio, Pöytyä
 Raivaajapatsas, 1948, Kalervo Kallio, Urjala
 Lakeuden raivaaja, 1954, Kalervo Kallio, Ilmajoki
 Raivaajapatsas, 1956, Veikko Leppänen, Laihia
 Kuokkamies, 1961, Kalervo Kallio, Nurmijärvi
 Raivaajaperhe, reliefi, 1958, Ensio Seppänen, kansakoulu, Salla
 Raivaajapatsas, 1967, Jussi Vikainen, Paimio
 Raivaaja, 1973, Ensio Seppänen, Kainuunkylä, Ylitornio
 Kaskisavut (raivaajapatsas), 1976, Antero Ruotsalainen, Raivaajapuisto, Kiuruvesi
 Raivaaja, 1978, Ensio Seppänen, Tervola
 Raivaajan muistomerkki, 1987, Heikki Räsänen, Pihtipudas

Lähteet 

Suomen patsaat ja veistokset
Oulaisten seurakunta

Oulaisten seurakunta on Oulun hiippakuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, alueenaan Oulaisten kaupunki. Se on perustettu kappeliksi 1682, ja sai itsenäisen kirkkoherrakunnan aseman 1870. Sitä ennen Oulaisten alue kuului 1300-luvulta Saloisten eli Salon seurakuntaan, josta se 1500-luvulla liitettiin Pyhäjoen seurakuntaan. Kirkkoherrana on vuodesta 2004 lähtien toiminut Matti Hirvilammi.

Kirkkorakennus 
Oulaisten kirkon nykyisellä paikalle rakennettiin ensimmäinen kirkko 1682. Nykyinen kirkko rakennettiin 1752 samalle paikalle.

Toimintamuodot

Varhaisnuorten toiminta 
Oulaisten seurakunta järjestää varhaisnuorille runsaasti kerhotoimintaa Kerhotalon kellarissa. Siellä toimii kokkikerho, liikuntakerho, sählykerho, askartelukerho, tyttökerho ja toimintakerho, ja siellä on myös partiolippukunnan kolo.

Kirkkokuoro
Oulaisten kirkkokuoro toimii aktiivisesti ja on julkaissut 2003 cd-levyn Tien laulu.

Partiotoiminta

Partiolippukunta Pohjan Ilves on osa seurakunnan varhaisnuoristoimintaa. Partiokolo on seurakunnan kerhotalon alakerrassa. Lippukunta on alkujaan perustettu poikien lippukuntana 1937, tyttöjen lippukuntana 1938. Niiden pohjalta muodostettiin 1979 tyttöjen ja poikien yhteinen lippukunta. Lippukunnalla on oma leirialue.

Lähteet

Aiheesta muualla
Rajaniemi, Marja-Liisa, Oulaisten kuvakirkko, Oulaisten seurakunta, 2003 ISBN 952-91-6204-9

Oulun evankelis-luterilaisen hiippakunnan seurakunnat
Oulainen