joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Harry Jansson (luistelija)

Gustav Harry Jansson (Jangneus) (4. kesäkuuta 1916 Tukholma, Ruotsi – 11. maaliskuuta 2002 Uppsala) oli ruotsalainen pikaluistelija 1940-luvulla.

Jansson oli yksi 1940-luvun parhaista ruotsalaisista pikaluistelijoista. Hänen uransa alkoi hieman ennen maanmiestään Åke Seyffarthia, josta tuli 1940-luvun ruotsalainen pikaluistelun ykkösnimi. Janssonin rinnalla Göthe Hedlund oli toinen vahva ruotsalainen pikaluistelunimi. 

Toisen maailmansodan takia kansainvälisiä kilpailuja ei järjestetty. Vuosittaiset kansainväliset kisat Davosissa tosin olivat helmikuun alussa ohjelmassa. Niissä hän teki vuosina 1941 ja 1942 omia ennätyksiään useilla matkoilla. Jansson ehti osallistua EM-kisoihin helmikuussa 1939 sijoittuen yhteispisteissä viidenneksi. Talvella 1946 järjestettiin sodan jälkeen ensimmäiset kansainväliset kilpailut. Jansson oli mukana helmikuussa 1946 järjestetyissä epävirallisissa MM-kilpailuissa Oslossa sijoittuen viidenneksi. 

Vuonna 1948 järjestettiin St. Moritzissa talviolympialaiset. Jansson sijoittui 1 500 metrillä viidenneksi, 5 000 metrillä neljänneksi häviten maanmiehelleen Hedlundille pronssimitalin yhdellä kymmenyksellä ja 10 000 metrillä kahdeksanneksi maanmiehensä Seyffarthin voittaessa kultaa.. Olympialaisten jälkeen Helsingissä pidetyissä MM-kisoissa Jansson oli yhteispisteissä kahdeksas.

Pikaluistelun lisäksi Jansson kilpaili Seyffarthin lailla ratapyöräilyssä kesäkausina saavuttaen lajissa maansa mestaruuksia.

Uransa Jansson lopetti kaudella 1950. Hän ei enää kausilla 1949 ja 1950 ollut mukana kansainvälisissä mestaruuskilpailuissa.

Henkilökohtaiset ennätykset 

 500 metriä: 42,5 (29. tammikuuta 1942, Davos)
 1 000 metriä: 1.30,5 (2. helmikuuta 1941, Davos)
 1 500 metriä: 2.15,5 (29. tammikuuta 1942, Davos) 
 3 000 metriä: 5.00,0 (21. helmikuuta 1946, Helsinki) 
 5 000 metriä: 8.32,9 (3. helmikuuta 1941, Davos)
 10 000 metriä: 17.46,71 (10. helmikuuta 1946, Oslo)

Jansson piti sotien jälkeen keväällä 1945 nimissään vielä maansa pikamatkojen eli 500 ja 1 000 metrin ennätyksiä.

Viitteet

Lähteet 

Ruotsalaiset pikaluistelijat
Ruotsalaiset pyöräilijät
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 2002 kuolleet

en:Harry Jansson
no:Harry Jansson
Geography Now

Geography Now on yhdysvaltalaisen Paul Barbaton luoma YouTube-kanava, johon tehdään esittelyvideoita maailman itsenäisistä valtioista. Kanavalle lisätään videot Yhdistyneiden kansakuntien 193 jäsenmaasta englanninkielisessä aakkosjärjestyksessä. Ensimmäinen, Afganistanista kertova video ladattiin 15. lokakuuta 2014 ja lokakuussa 2022 kanava oli päässyt Turkmenistaniin.

Esittelyvideot
Eri valtioiden esittelyvideot on jaettu kanavalla neljään osaan, poliittiseen maantieteeseen (Political Geography), luonnonmaantieteeseen (Physical Geography), väestöön (Demographics) ja kansainvälisiin suhteisiin (Friend Zone). Alun perin videot alkoivat valtion lipun esittelyllä, mutta toukokuussa 2016 ladatusta Kuuba-videosta alkaen liput on käsitelty erillisissä Flag Friday -videoissa.

Lähteet

YouTube-kanavat
Yhdysvaltalaiset tubettajat
Ivan Le

Ivan Le (, oikea nimi Ivan Leontijovytš Moisja, ;  22. maaliskuuta 1895 Moisyntsi, Zolotonošan piiri, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 9. lokakuuta 1978 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kirjailija.

Le oli sosialistista realismia edustavan ukrainalaisen kirjallisuuden perustajia. Hän aloitti tuotantonsa julkaisemisen 1920-luvun alussa. Hänen tuotantoonsa kuuluu novellikokoelmia ja romaaneja, kuten Budni (1926, ”Arkipäiviä”), Juh’ym Kudrja (1926) ja Tanets žyvota (1928, ”Vatsatanssi”). Hänen suosituin teoksensa on ollut Roman mižhirja (1929, ”Vuorten välinen romaani”). Teoksesta on julkaistu myöhemmin useita painoksia, jotka poikkeavat jossain määrin alkuperäisen teoksen suhtautumisesta venäläisten ja Aasian alueen kansojen välisten suhteiden ongelmaan. 1931 ilmestynyt romaani Intehral (1931) edustaa virallista linjaa, ja historialliset romaanit Nalyvaiko (1940) ja kolmiosainen H’melnytskyi (1957–1965) on kirjoitettu virallisen neuvostohistoriankirjoituksen mukaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ukrainalaiset kirjailijat
Vuonna 1895 syntyneet
Vuonna 1978 kuolleet
uk:Іван Ле
de:Iwan Le
hy:Իվան Լե
ru:Ле, Иван Леонтьевич
uz:Le ivan
Aleksandăr Atanasov

Aleksandăr Atanasov (, s. 1983) on bulgarialainen superraskaansarjan karateka. Hän oli Kyokushinin EM-kilpailussa kerran neljäs 2016.

Kilpaura
Syyskuussa 2015 Atanasov saavutti Belgrade Trophy turnauksessa hopeaa yli 90-kilon sarjassa.

Atanasov eteni 2016 Puolan EM-kilpailujen avoimessa painoluokassa pronssiotteluun. Hän hävisi mitalikamppailun Andrei Zuboreville.

Huhtikuussa 2017 Atanasov oli mukana Osakan MM-kilpailuissa, jossa hän hävisi avauskierroksella Shōhei Kamadalle, joka lopulta voitti maailmanmestaruuden. Hän sijoittui turnauksessa viidenneksi. Syyskuussa Atanasov oli mukana Bulgaria vastaan Serbia turnauksessa, jossa oli kuusi yksittäistä otteluparia. Atanasov hävisi oman ottelunsa tuomariäänin Zdenko Lakušičille. Marraskuussa Atanasov sijoittui Romanian EM-kilpailujen avoimessa painoluokassa kahdeksanneksi.

Toukokuussa 2018 Atanasov oli mukana painoluokallisissa EM-kilpailuissa. Hän oli myös marraskuussa Moldovan EM-kilpailujen avoimessa painoluokassa, jossa Atanasov sijoittui seitsemänneksi.

Maaliskuussa 2019 Atanasov saavutti hopeaa Balkanin mestaruuskilpailuissa.

Atanasov saavutti lokakuussa 2022 hopeaa Iranin kansainvälisessä mestaruuskilpailuissa. Hän oli seuraavaksi mukana marraskuussa Puolan Euroopan Openissa, jossa Atanasov hävisi avauskierroksella Grzegorz Kędzierskille tuomariäänin. Hän ilmoitti turnauksen jälkeen lopettavansa maajoukkueuransa.

Lähteet

Bulgarialaiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Kiril Boev

Kiril Boev (, s. 30. elokuuta 1989 Varna) on bulgarialainen raskaansarjan karateka. Hän saavutti Kyokushinin EM-pronssia 2018.

Kilpaura
Tammikuussa 2009 Boev saavutti pronssia Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa.

Toukokuussa 2011 Boev oli mukana Italian EM-kilpailuissa keskisarjassa. Lokakuussa hänet palkittiin Silistra Cupissa parhaasta ottelutekniikasta ja voitti tameshiwari murskauskilpailun.

Tammikuussa 2012 Boev saavutti toisen kerran pronssia Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa. Maaliskuussa hän saavutti Varna Cupin mestaruuden avoimessa painoluokassa. Boev palkittiin myös parhaasta taisteluhengestä. Kesäkuussa hän oli mukana Unkarin EM-kilpailuissa, jossa Boevin turnaus päättyi toisella kierroksella.

Maaliskuussa 2013 hän saavutti Varba Cupin mestaruuden.

Maaliskuussa 2014 Boev saavutti Silistra Cupin mestaruuden. oli mukana Puolan EM-kilpailujen avoimessa painoluokassa 2014, jossa hän sijoittui seitsemänneksi.

Maaliskuussa 2016 Boev saavutti hopeaa Balkanin mestaruuskilpailuissa.

EM-pronssia (2018)
Toukokuussa 2018 Boev oli mukana painoluokallisissa EM-kilpailuissa. Hän voitti avauskierroksella Krzysztof Jelonekin ja toisella kierroksella Mohammad Reza Sohranin. Boev hävisi välieräkamppailunsa ja eteni pronssiotteluun. Hän kohtasi Mate Badarin, jonka Boev voitti.

Maaliskuussa 2019 Boev saavutti pronssia Balkanin mestaruuskilpailuissa.

Lähteet

Bulgarialaiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Ruonan kartano

Ruonan kartano tai Ruonankartano () on kartano Sauvossa. Kartano lähiympäristöineen muodostaa yhden Sauvon rekisterikylistä. Ruona sijaitsee Ruonanjoen alajuoksulla Halikonlahteen kuuluvan Ruonanlahden rannalla.

Varhaisin maininta Ruonan kartanosta on vuodelta 1350, jolloin kuningas Maunu Ladonlukko myi sen Turun linnanhaltija Gerhard Skyttelle. Kartano on todennäköisesti perustettu 1200-luvun alkupuoliskolla ruotsalaisen uudisasutuksen keskuspaikaksi ja siitä muodostettiin kruununkartano. Kartanon ympärille perustettiin erityinen kartanolääni, Ruonankartanon lääni, joka oli varhainen hallintoalue, jolla oli myös sotilaallista merkitystä. Turun linnan valmistuttua kruununkartanolle ei ollut enää samaa käyttöä, joten sen saattoi myydä.

Ruonan kartanosta muodostui rälssimaata, mutta se säilytti erityisen hallinnollisen asemansa. Ruonankartanon lääni käsitti pelkästään kruununtiloja, joiden lampuodit kantoivat veronsa kartanolle 1600-luvulle saakka. 1500-luvulla Ruona kuului Erik Flemingille, mutta se on siirtynyt takaisin kruunulle ja päätynyt hetkellisesti voudin virkatilaksi. Kartano lääneineen lahjoitettiin Ivar Stiernkorsille vuonna 1566, mutta otettiin pois Stiernkorseilta 1599 ja annettiin Tönne Göransson Gyllenmånelle. Vuonna 1618 kartano palasi Stiernkorsien haltuun, mutta palautettiin kruunulle vuoden 1682 reduktiossa. Siitä eteenpäin Ruona oli majurin puustelli Ruotsin vallan loppuun saakka.

Lähteet

Viitteet

Suomen kartanot
Sauvon kylät
I Will Survive

I Will Survive on Gloria Gaynorin laulama diskokappale. Kappale julkaistiin lokakuussa 1978 ja se nousi listaykköseksi Yhdysvalloissa kolmeksi viikoksi ollen listoilla yhteensä 27 viikkoa.  Britanniassa kappale oli listaykkösenä neljä viikkoa. Kappale nousi listaykköseksi myös Kanadassa ja Irlannissa. Suomessa se sijoittui parhaimmillaan kolmanneksi. Vuonna 2021 Rolling Stone listasi laulun 500 parhaimman koskaan tehdyn laulun listalle (sijalle 251.)

Lähteet

Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Vuoden 1978 kappaleet
Viljo Lantto

Viljo Nikolai Lantto (6. joulukuuta 1906 Alatornio – 24. joulukuuta 1985 Oulu) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Lanton vanhemmat olivat liikemies Iisakki Lantto ja Iida Koiksniemi ja puoliso vuodesta 1933 Anja Väänänen. Lantto kävi Tampereen kauppaopiston 1927 ja teki myöhemmin opintomatkoja Ruotsiin ja useisiin Keski-Euroopan maihin. Hän oli veljensä omistaman T:mi O. V. Lanton vähittäiskaupan kauppa-apulainen ja konttoristi 1920–1931, Kemi Oy:n konttoristi ja vähittäiskauppias Kemissä 1932–1945, Oulun Kauppa Oy:n pääosakas, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1937–1970 ja yrityksen hallituksen päätoiminen puheenjohtaja 1970–1976 sekä Katri Antell -yhtiön osakas ja johtokunnan varapuheenjohtaja 1968–1976 ja päätoiminen puheenjohtaja vuodesta 1976. Lantto oli myös leipomoyrittäjä Vilppulan Kolhossa 1953–1968. Hänellä oli useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä, kuten Tukkukauppojen Oy:n hallintoneuvoston jäsenyys 1966–1976 ja Yrittäjäin Liiton valtuuskunnan jäsenyys 1956–1967. Sekä talvisotaan että jatkosotaan rintamapalveluksessa osallistunut Lantto oli sotilasarvoltaan reservin kersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1967.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset kauppiaat
Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset yrittäjät
Kauppaneuvokset
Vuonna 1906 syntyneet
Vuonna 1985 kuolleet
Kymönkoski

Kymönkoski on Viitasaaren itäpuolella Keski-Suomessa sijaitseva kylä, joka on tunnettu kalastuskoskistaan.

Kylän läheisyydessä sijaitsevat myös Karoliinan portaat, luonnonkiviportaat, joita pitkin Karoliina Raatikainen kulki 1800-luvulla kotimökillensä.

Kylällä on oma kyläkoulu, Kymönkosken koulu. Kylällä oli ennen kyläkauppa Tarmo, joka on nytemmin lopettanut toimintansa. Kansanedustaja Teuvo Hakkaraisen saha sijaitsee kylän liepeillä.

Viitasaaren kylät
Kansasin kuvernööri

Kansasin kuvernööri () on Kansasin osavaltion ylintä toimeenpanevaa valtaa käyttävä virkamies. Kuvernööri valitaan neljän vuoden välein pidettävissä vaaleissa. Kuvernöörin virkakaudet on rajattu kahteen peräkkäiseen. Nykyisenä kuvernöörinä toimii Laura Kelly, joka aloitti virassaan 14. tammikuuta 2019.

Kuvernöörin virka perustettiin ensimmäisen kerran 1854, jolloin Kansas oli vielä territorio ja sen kuvernöörin nimitti virkaan Yhdysvaltain presidentti. Kun Kansasista tuli osavaltio vuonna 1861 ensimmäiseksi kuvernööriksi valittiin Charles Robinson. Vuoteen 1974 asti kuvernöörin virkakausi oli kaksi vuotta.

Vuoteen 2018 Kansasin perustuslaki ei asettanut kuvernöörille minkäänlaisia pohjavaatimuksia. Kuvernööriksi voitiin valita esim. alaikäinen tai henkilö, joka ei asunut Kansasissa. Muutoksia alettiin säätämään sen jälkeen, kun kuusi teiniä ilmoittautui ehdokkaiksi. Kuvernöörinvaaleissa sen sijaan saivat äänestää vain vähintään 18-vuotiaat Yhdysvaltain kansalaiset, jotka olivat rekisteröityneet äänestäjät, jotka pystyivät todistamaan henkilöllisyytensä.

Vuonna 2020 kuvernöörin vuosipalkka oli 99 636 dollaria. Kuvernöörin virka-asuntona toimii Topekassa sijaitseva Cedar Crest.

Luettelo kuvernööreistä 

Lähde:

Lähteet
Forsén

Forsén on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Björn Forsén, (s. 1963) on suomalainen historioitsija
 Kjell Forsén (s. 1958),  suomalainen yritysjohtaja
 Lennart Forsén (1889–1943), suomalainen kemisti-insinööri
 Yrjö Forsén, (1889 – 1970), suomalainen taidemaalari
Klockars

Klockars on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

 Birgit Klockars (1912–1996), lähetyssaarnaaja, historiantutkija ja kirjailija
 Camilla Klockars (s. 1966), metodistipastori
 Johannes Klockars (1867–1932), toimittaja ja poliitikko
 Pehr Klockars (1752–1814), talonpoikaissäädyn puhemies Porvoon valtiopäivillä
Family Four

Family Four oli ruotsalainen vuosina 1964–1989 toiminnassa ollut yhtye. Göteborgissa perustetun yhtyeen muodostivat alun perin sisarukset Berndt, Inger, Siw ja Stig Öst, mutta tuon jälkeen yhtyeen kokoonpano muuttui useaan otteeseen.

Yhtye voitti Melodifestivalenin 1971 kappaleella "Vita vidder" ja valikoitui näin Ruotsin edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa yhtye sijoittui kuudenneksi. Yhtye voitti Melodifestivalenin uudestaan vuonna 1972 kappaleella "Härliga sommardag". Tällä kertaa yhtye jäi Eurovision laulukilpailussa 13. sijalle 18 kilpailijan joukosta.

Jäsenet
 Berndt Öst (1964-1989)
 Inger Öst (1964-1969)
 Siw Öst (1964-1966)
 Stig Öst (1964-1966)
 Robert Palm (1967-1969)
 Mona Thelmé (1967-1969)
 Marie Bergman (1969-1973)
 Pierre Isacsson (1969-1974)
 Agnetha Munther (1969-1974)
 Monica Aspelund (1973-1974)
 Ann-Kristin "Anki" Nilsson (1974-1975)
 Peo Jönis (1983-1989)
 Lili Öst (1983-1989)
 Lena Öst (1983-1989)

Diskografia

Albumit
The Family Four (1964)
Jag Känner Att Jag Börjar Tycka Om Dej (1969)
Family Four 1971 (1971)
Family Four's Jul. (1971)
Picknick (1972)
På Berns (1973)
Kalla't Va' Du Vill (1974)
Show Med Family Four (1975)
Versatility (1976)
Family Four Singers (1976)
Family Four-84 (1984)

Lähteet

Ruotsalaiset yhtyeet
Ruotsin euroviisuedustajat
Vuoden 1971 euroviisuedustajat
Vuoden 1972 euroviisuedustajat
Lissu Suursalmi

Lissu, Liisa, Anneli Suursalmi s. kesäkuussa 1964 on suomalainen yrittäjä ja tietokirjailija, joka tunnetaan turvallisen vesillä liikkumisen innokkaana edistäjänä ja vastuullisen veneilyn puolestapuhujana. Suursalmi on suorittanut kansainvälisen huviveneenkuljettajankirjan. Aktiivisena seuratoimijana, junioriohjaajana (Kantvikin purjehtijat ry, KVP) hänet valittiin Suomen purjehtijaliiton (SPL) hallitukseen tiedotus- ja markkinointitoimikunnan puheenjohtajaksi (v.2008-2009). Tuona aikana hän havaitsi, että suomen lastenkirjallisuudesta puuttui veneilyä opettavat, vesillä liikkumiseen innostavat suomen- ja ruotsinkieliset kirjat.

Tuotantoa 
Lasten Vilskettä vesillä -tietokirjat:

 Vaahtopäät purjehdusleirillä / Vpåghalsarna på seglingsläger (Bavion Books, 2017)
 Vesiloruja Vattenramsor (Aalloille Finland, 2020)

Lasten ja aikuisten Aalloille-tietopelit

 Aalloille Muistipeli - Memoryspel (2021)
 Aalloille Sanavisa – Ordfrågesport – Word quiz – Wortquiz 1 (2021)
 Aalloille Tietovisa – Frågesport 2 (2021)
 Aalloille Navigointipeli – Navigationsspel 3 (2022)
 Aalloille Sääpeli – Väderspel 4 (2022).

Julkaisut toimittajana 
Lissu Suursalmen artikkeleita on julkaistu mm. seuraavissa julkaisuissa

 Purje 
 Pro-Sail
 Luokanopettaja 
 Reksi 
 Kasnäs ja Hanko Kompass 
 Finnboat News

Tunnustukset 

Kantvikin purjehtijat ry hopeinen ansiomerkki vuonna 2019. 

Veneilytoimittajat ry palkitsi Lissu Suursalmen Vilskettä vesillä -luokkalukukirjahankkeen Vuoden veneilyteko 2021 -tunnustuksella.

Aiheesta muualla 

 Totalvene.fi Vilskettä vesillä -kampanja sai Sari Multalan keulakuvakseen:”Vesillä liikkumisen taidot ovat tärkeitä perustaitoja” 10.1.2020
 Finnboat.fi Sari Multala, Finnboat ja Opetushallitus kannattavat vilskettä vesillä! 10.1.2020
 Bsag.fi ITÄMERI-TIETOA KOULUILLE VILSKETTÄ VESILLÄ -YHTEISTYÖLLÄ 29.1.2021
 Venelehti.fi Vilskettä vesillä -hanke: Veneily tuli kouluihin 11.5.2021
 Vapaa-ajankalastajalehti.fi Hanko ja Inkoo näyttävät esimerkkiä muulle Suomelle – kaikille lapsille opetetaan veneilyä Vilskettä vesillä -luokkalukukirjoilla ja Aalloille-opetuspeleillä 15.9.2021
 Venelehti.fi Vuoden veneilyteko 2021: Vilskettä vesillä -hanke 11.2.2022
 Venemestari.fi Vuoden Veneilyteko 2021 palkinnon sai Vilskettä Vesille hanke – Venemestari 1.3.2022
 Suomiveneilee.fi Kattava tietopelipaketti vesilläliikkujille 21.4.2022
 Totalvene.fi Turvallinen ja vastuullinen veneily Ahvenanmaan opetussuunnitelmaan– Vilskettä vesillä -opetusmateriaalit Ahvenanmaan jokaiseen päiväkotiin ja alakouluun 9.5.2022
 Suomiveneilee.fi Vilskettä vesillä -opetusmateriaalit Ahvenanmaan jokaiseen päiväkotiin ja alakouluun 30.5.2022
 Venemestari.fi Veneilytiedot ja -taidot ajan tasalle ennen ensi kesää 10.10.2022

Lähteet 

Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Enäjärven koulu

Enäjärven koulu on Porin Enäjärvellä sijaitseva noin 130 oppilaan alakoulu. Se aloitti toimintansa vuonna 1953. Enäjärven koulupiiri käsittää osan Enäjärvestä ja  Metsämaasta.

Historia 
Koulu perustettiin vuonna 1953, kun Pihlavan koulun tilat kävivät liian pieniksi. Koulu on kärsinyt tilanpuutteesta, esimerkiksi Meri-Porin lukio toimi koulun tiloissa vuodesta 1971 vuoteen 1983.

Koulurakennus 
Koulu on toiminut samassa rakennuksessa koko historiansa ajan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Enäjärven koulun kotisivut

Porin oppilaitokset
Suomen peruskoulut
VKT 12,70 LKk/42

VKT 12,7 Lkk/42 (Valtion kivääritehtaan 12,7 mm Lentokonekonekivääri 1942) on suomalainen Valtion kivääritehtaan valmistama raskas lentokonekonekivääri. Se oli aseena mm. Curtiss P-36 Hawk ja VL Myrsky hävittäjissä sekä prototyypeiksi jääneissä VL Humu ja VL Pyörremyrsky - hävittäjissä.

Asetta pidetään usein kopiona Browning M2 - konekivääristä. LKk/42:n historia on kuitenkin toinen. Belgialainen Fabrique Nationale de Herstal l. FN- yhtiö oli lisensoinut konekiväärin John Moses Browningilta. FN kehitti Browningin M 1921 - konekivääriä eteenpäin. Tämän tuloksena oli Mitrailleuse D'Avion Browning - FN Calibre 13,2 mm kaliperissa 13,2 x 99 mm. 
Suomi yritti ostaa näitä aseita sekä FN - yhtiöltä että Saksan miehitettyä Belgian, Saksasta. Kumpikaan hanke ei onnistunut. Ruotsi osti asetta pienen määrän ja sai niiden mukana huoltopiirustukset, joista saatiin tehtyä valmistuspiirustukset. LM Ericson valmisti konekivääriä nimellä Akan m/39A vuodesta 1941 eteenpäin. Suomi ja VKT saivat piirustukset käyttöön, ja aseen valmistus alkoi 1942 kaliperissa 12,7 x 99 joka on sama kuin Browning M2 - konekiväärissä käytetty.

Lähde
 

Viitteet

Konekiväärit
Frappe Charts

Frappe Charts on Frappen tarjoama avoimen lähdekoodin JavaScript kirjasto, jonka avulla voi helposti luoda erilaisia kaaviota ja kuvaajia.

Frappe kaavion tekeminen 
Kirjaston saa helposti käytöön omaan projektiinsa asentamalla frappe chartsit npm:män kautta komennolla: 

$ npm install frappe-charts

Tämän jälkeen tarvitsee vain lisätä tuonti käsky Javascript tiedostoon : 

import { Chart } from "frappe-charts/dist/frappe-charts.min.esm"

Tai sisällyttää HTML tiedostoon jompikumpi seuraavista riveistä: 

Tämän jälkeen voit alkaa luoda frappe kuvaajia.

Esimerkin Frappe kuvaajan lisäämisestä omaan projektiin löytää Frappen sivulta: https://frappe.io/charts/docs#demo.

Ominaisuudet 
Yhteen kuvaajaan voi listä useita eri tietosarjoja. Kirjasto tarjoaa myös useita eri kuvaaja typpejä perinteisen viivadiagrammin lisäksi. Vaihtoehtoja ovat esimerkiksi pylväsdiagrammit tai erilaiset piirakkakaavio. Yhdessä kuvaajassa voidaan myös käyttää sekä pylväs- että viivadiagrammeja. 

Frappe kaaviot ovat myös responsiivisia, joten ne mukautuvat automaattisesti erikokoisille sivuille. 

Frappe kaaviot voidaan myös helposti viedä SVG muotoon komennolla export().

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

JavaScript
Eino Salmi (taiteilija)

Eino Salmi (? – 1939) oli Neuvostoliitossa asunut suomalaissyntyinen taidegraafikko. Salmi esiintyi myös kirjailijana ja kääntäjänä nimellä Antero Teräs.

Eino Salmen piirroksia alettiin julkaista amerikkalaisessa ja neuvostoliittolaisessa suomenkielisessä lehdistössä jo 1920-vuoden alussa. Hän asui jo silloin Pietarissa. Hyvin aktiivisesti Salmi esiintyy 1930-luvun alussa, lähes kaikissa Pietarin silloisissa suomenkielisissä aikakauslehdissä, kuten: "Kevätvyöry", "Työläisen ja talonpojan kalenteri", "Rintama", "Soihtu" ja "Neuvostonainen", löytyy hänen kuviaan. Salmi kirjoitti kirjailijanimellä Antero Teräs myös kertomuksia, artikkeleita Neuvostoliiton taiteesta ja käänsi kirjoja.

Salmi oli teloitettu sotaoikeuden määräyksellä vuonna 1939, koska hän oli kieltäytynyt vannomasta Suomen kansanarmeijan sotilasvalaa uskollisuudesta "Suomen demokraattiselle hallitukselle", - ei pitänyt Kuusisten hallitusta laillisesti muodostettuna.

Lähteet

Venäjän suomenkieliset kirjailijat
Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Vuonna 1939 kuolleet
Neuvostoliittolaiset teloitetut
Abigail (nimi)

Abigail on Vanhasta testamentista peräisin oleva naisen etunimi. Sen hepreankielisiä merkityksiä ovat ’ilon isä’ ja ’isäni on ilo’.

Yhdysvalloissa Abigail on ollut erittäin suosittu tytönnimi 2000- ja 2010-luvuilla. Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston mukaan tilastoitu lokakuuhun 2022 mennessä noin 290–300 tämännimistä naista.

Tunnettuja Abigaileja

Raamatun henkilöitä 
 Abigail, kuningas Daavidin sisar
 Abigail, kuningas Daavidin vaimo

Muita 
 Abigail Adams (1744–1818), Yhdysvaltain presidentin John Adamsin vaimo ja presidentti John Quincy Adamsin äiti
 Abigail de Andrade (1864–1891), brasilialainen taiteilija
 Abigail Becker (1830–1905), kanadalainen hengenpelastaja
 Abigail Breslin (s. 1996), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Abigail Cowen (s. 1998), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Abigail ”Abby” Dahlkemper (s. 1993), yhdysvaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti
 Abigail ja Brittany Hensel (s. 1990), yhdysvaltalaiset siamilaiset kaksoset
 Abigail ”Abby” Hoffman (s. 1947), kanadalainen keskimatkojen juoksija ja urheiluvaikuttaja
 Abigail Irozuru (s. 1990), brittiläinen pituushyppääjä
 Abigail Johnson (s. 1961), yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja miljardööri
 Abigail Mac (s. 1988), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
 Abigail Mead, oik. Vivian Kubrick (s. 1960), yhdysvaltalainen elokuvasäveltäjä
 Abigail Spears (s. 1981), yhdysvaltalainen tennispelaaja
 Abigail Thorn (s. 1993), brittiläinen tubettaja
 Abigail ”Abby” Wambach (s. 1980), yhdysvaltalainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja
 Abigail Washburn (s. 1977), yhdysvaltalainen muusikko

Lähteet 

Etunimet
V. Nyströmin Autoliike

Kauppaneuvos Väinö Matias Nyström (1891-1980) perusti Jyväskylässä v. 1925 Autoliike Nyström - Vierto -yhtiön yhdessä veljensä Kalle Vierron kanssa.
Yhtiö aloitti eri merkkisten autojen myynnin Keski-Suomen alueella.
Kalle Vierto luopui yhtiön toiminnasta ihan alkuvaiheessa ja yhtiön nimeksi tuli V. Nyströmin Autoliike Oy. Aluksi myytiin eri automerkkejä ja toimittiin Tampereen Autotuonnin alimyyjänä Buick autoille, kunnes v. 1930 yhtiö sai yhden maailman johtavan autovalmistajan, GM:n (General Motors) piirimyynti-edustuksen, jossa roolissa se jatkoi v. 1984 saakka.
Yhtiön sijainti:
1. Asemakatu 5,2. krs ( - 1942)
2. Kalevankatu 6 (29.6.1942 - 1984) 3. Ahjokatu 20 (1.9.1985 -).

Historiaa 
Väinö Nyström kertoo yhtiön perustamiseen liittyvää historiaa YLEn Keski-Suomen alueradion haastattelussa. Viite:

Mainontaa ja Markkinointia 
Yhtiö mainosti aktiivisesti ja osallistui alueellisiin yhteiskampanjoihin.

Lähteet

Jyväskyläläiset yritykset
Juuso Vesala

Juuso Vesala (s. 28. helmikuuta 2004 Evijärvi) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Vaasan Sportia. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa, jonka varakapteenina Vesala toimii.

Ura

Seuraura 
Vesala on Teerijärveläisen Terjärv Ungdoms Sportklubbin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Järviseudun Pallokerhoon, josta Vesala jatkoi Kokkolan Hermekseen. Hän toimi kaudella 2018–2019 seuran C-nuorten varakapteenina. Kaudeksi 2019–2020 Vesala siirtyi Vaasan Sportiin Hermeksen ja Sportin välisen seurayhteistyön kautta. Hän nousi seuran C-nuorten kapteeniksi. Vesala oli C-nuorten SM-karsinnoissa Sportin tehokkain puolustaja 11 syöttöpisteellään.

Kaudeksi 2022–2023 Vesala nimettiin Sportin U20-joukkueen varakapteeniksi. Hän nousi samalla kaudella myös seuran SM-liigajoukkueeseen. Vesala teki liigadebyyttinsä 20. lokakuuta 2022 Pelicansia vastaan, kun Sportin puolustuksesta olivat sivussa mm. Bine Mašič, Juuso Pulli ja Juho Tommila. Hänet merkittiin joukkueen kolmospuolustajapariin Valtteri Hietasen viereen. Vesala sai ottelussa jääaikaa 10.03 minuuttia ja hänelle merkittiin teholukema –1.

Maajoukkueura 
Vesala pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2021. Hän edusti Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkuett myös Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2021, jolloin Vesala voitti kultaa. Hänet valittiin myös alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2022 turnaukseen, mutta Vesala kuitenkin putosi lopullisesta kisajoukkueesta. Yhteensä hän on pelannut 13 poikien maaottelua.

Pelityyli 
Vesala on kuvaillut olevansa stereotyyppinen peruspakki, joka puolustaa jämäkästi omaa päätä ja yrittää antaa helpon ensimmäisen syötön, kun lähdetään omista. Hän on Sportin U20-joukkueessa pelatessaan kertonut myös olevansa paljon äänessä pukukopissa.

Muuta 
Vesala harrasti lapsena myös jalkapalloa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Sportin pelaajat
Vuonna 2004 syntyneet
Elävät henkilöt
Artur Seniut

Artur Seniut (s. 11. kesäkuuta 2004 Vilna, Liettua) on liettualainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Vaasan Sportia. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.

Ura

Seuraura 
Seniut on Geležinis Vilkasin kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa Liettuan pääsarjassa vain 15-vuotiaana kaudella 2019–2020, jolloin Seniut pelasi siellä kymmenen runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2 ja kolme playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä 27. lokakuuta 2019 Kaunas Hockeya vastaan. Ensimmäisen pääsarjamaalinsa Seniut teki kahdeksannessa ottelussaan 12. helmikuuta 2020 vieraissa Kaunas Hockeya vastaan.

Kaudeksi 2020–2021 Seniut siirtyi vain 16-vuotiaana Suomeen ja hän siirtyi Vaasan Sportin organisaatioon. Kaudella 2022–2023 Seniut nousi seuran SM-liigajoukkueeseen. Hän sai tililleen ensimmäisen liigadebyyttinsä 20. lokakuuta 2022 Pelicansia vastaan, kun Sportin puolustuksesta olivat sivussa mm. Bine Mašič, Juuso Pulli ja Juho Tommila. Seniut merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Hän jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa.

Maajoukkueura 
Seniut pelasi alle 20-vuotiaiden IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2022, jolloin hän oli kolmella syöttöpisteellään Liettuan paras syöttäjä. Seniut pelasi myös alle 18-vuotiaiden IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2022, jolloin hän toimi Liettuan kapteenina. Seniut valittiin joukkueensa turnauksen parhaaksi pelaajaksi.

Seniut edusti myös nuorten olympiakisoissa 2020 Sveitsin Lausannessa useiden eri maiden jääkiekkoilijoista koottua Ruskeaa joukkuetta 3 vs 3 -turnauksessa. Joukkueen turnaus päättyi pronssiin.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Liettualaiset jääkiekkoilijat
Sportin pelaajat
Vuonna 2004 syntyneet
Elävät henkilöt
Grobda

Grobda  on Namcon vuonna 1984 julkaisema kolikkopeli, joka oli genreltään räiskintäpeli. Pelissä ohjataan eponyymistä Grobda. Pelissä liikutaan panssarivaunulla ja tarkoituksena on joka kentässä tuhota kaikki viholliset. Pelissä on mahdollisuus myös käyttää suojakilpeä hetken ajan. Pelaajan ollessa lähellä tuhoutuvaa vihollista myös pelaaja tuhoutuu.

Lähteet 
Vuoden 1984 videopelit
Namcon kolikkopelit

Aiheesta muualla 
 https://www.arcade-museum.com/game_detail.php?game_id=8015
Erwin Hagedorn

Hans Erwin Hagedorn (30. tammikuuta 1952 Eberswalde – 15. syyskuuta 1972 Leipzig) oli itäsaksalainen sarjamurhaaja, joka syyllistyi kolmen lapsen murhaan nykyisen Brandenburgin alueella vuosina 1969 ja 1971.

16-vuotias Hagedorn murhasi 31. toukokuuta 1969 Henry Spechtin ja  Mario Louisin Eberswalden lähellä sijaitsevassa metsässä. Poikien ruumiit löydettiin kahden viikon päästä tapahtumista mutta syyllistä ei löydetty laajoista etsinnöistä huolimatta.

Yli kahden vuoden päästä ensimmäisistä murhista Hagedorn murhasi 9. lokakuuta 1971 kaksitoistavuotiaan Ronald Winklerin samalla alueella. Hagedorn pidätettiin murhasta epäiltynä 12. marraskuuta. Hän paljastui, kun hänen aiemmin seksuaalisesti ahdistelema poika ilmoitti rikoksesta.

Hagedorn tuomittiin kuolemaan Winklerin murhasta toukokuussa 1972. Hänet teloitettiin ampumalla 15. syyskuuta samana vuonna. Itä-Saksan valtionpäämies Walter Ulbricht oli kieltäytynyt armahtamasta häntä. Hagedorn oli viimeinen Itä-Saksassa teloitettu siviili.

Lähteet 

Itäsaksalaiset henkilöt
Saksalaiset sarjamurhaajat
Saksalaiset teloitetut
Murhasta teloitetut
Vuonna 1952 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Paula Karppanen

Paula Nurminen o.s. Karppanen (s. 10. marraskuuta 1945) on suomalainen iskelmälaulaja . Karppanen esiintyi 1960-luvulla siskonsa kanssa duossa Tuula ja Paula. 1970-luvulla hän tuli tutuksi Mirumaru-yhtyeessä yhdessä Titta Jokisen ja Päivä Paunun kanssa. Hän edusti Suomea Euroviisujen karsinnoissa 1978 Mirumaru trion jäsenenä ja vielä seuraavana vuonna Katri Helenan taustalaulajana Jerusalemissa.

Lähteet 

Suomalaiset iskelmälaulajat
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Hymyn ritarikunta

Hymyn ritarikunta () on puolalainen ritarikunta, joka myönnetään lasten aloitteesta aikuisille lasten hyväksi tehdyistä ansioista. Ritarikunta syntyi Wanda Chotomskan kirjoittamien Jacek i Agatka -kirjojen pohjalta, kun kirjailija tapasi lapsia sairaalassa. Lapset kertoivat kirjailijalle, että he haluaisivat antaa Jacekille mitalin kiitoksena näiden ilahduttamisesta. Kuriera Polskiego -lehti tarttui ideaan vuonna 1967. Ritarikunnan tunnuksen, hymyilevän auringon, suunnitteli 9-vuotias Ewa Chrobak, ja ritarikunta perustettiin virallisesti vuonna 1968. Ensimmäiseksi ritariksi nimettiin ortopedinen kirurgi Wiktor Dega.

Perinteen mukaan kunnianosoituksen saaneiden tulee juoda lasi sitruunamehua mutristamatta suuta ja sen jälkeen vannoa, että he hymyilevät lopun elämänsä.

Ritarikuntaa jaetaan yhdessä luokassa:

  ritarikunnan nauha

Kunnianosoitus on myönnetty mm. Irena Sendlerille, paavi Franciscukselle, Tove Janssonille ja Tenzin Gyatsolle.

Lähteet 

Puolan kunniamerkit
Lapset
Ritarikunnat
Jakob Hegren

Jakob Hegren (3. joulukuuta 1855 Ylistaro – 21. lokakuuta 1937 Tukholma) oli suomalaissyntyinen Ruotsissa asunut varakonsuli ja lahjoittaja.

Hegren syntyi Ylistarossa maanviljelijän poikana. Suurten nälkävuosien aikana 1867–1868 hänen perheensä menetti kotinsa ja joutui puutteeseen. Hegren lähti 19-vuotiaana viiden muun pohjalaisnuorukaisen kanssa Ruotsiin, matkan he tekivät jalkaisin Pohjanlahden jääkenttien yli Merenkurkun kohdalla. Ruotsissa Hegren oli töissä muun muassa sahoilla ja laivoissa kunnes hän saapui vuonna 1877 Tukholmaan. Suomenkielen taitoisena hän pääsi laivanvarustajien ja matkatoimistojen palvelukseen ja järjesti muun muassa Amerikkaan matkustavien suomalaissiirtolaisten matkalippu- ja muita asioita. Hän perusti sittemmin Tukholmaan oman rahanvaihto- ja matkatoimiston.

Hegren oli vuonna 1894 mukana perustamassa Tukholmaan Suomalaista seuraa ja hän vieraili usein kotiseudullaan Suomessa. Hän teki lahjoituksia maanpuolustus- ja lastensuojelutyölle sekä kotiseutunsa vanhusten ja kulttuurielämän hyväksi. Vuonna 1933 Hegren lahjoitti Lotta Svärd-järjestölle lottakruunun nimellä tunnetun morsiuskruunun, jota järjestössä vähintäin viisi vuotta olleet jäsenet saattoivat käyttää häissään. Ensimmäisen kerran kruunua käytettiin Janakkalassa vuonna 1933 ja vuoteen 1943 mennessä sitä oli käyttänyt 278 lotta-morsianta. Viimeisen kerran kruunua käytettiin Nurmijärvellä juhannuksena 1945. Kruunu on nykyisin Lottamuseon kokoelmissa. Vuonna 1930 Suomen hallitus myönsi Hegrenille varakonsulin arvonimen hänen Suomen hyväksi tekemistään palveluksista.

Lähteet 

Ruotsinsuomalaiset henkilöt
Ruotsalaiset lahjoittajat
Vuonna 1855 syntyneet
Vuonna 1937 kuolleet
Mäkihypyn maailmancup 2022–2023

Mäkihypyn maailmancup 2022–2023 alkoi 5. marraskuuta Puolan Wisłassa ja päättyy 2. huhtikuuta Slovenian Planicassa. Miesten kilpailukalenterissa on 32 henkilökohtaista osakilpailua ja viisi joukkuekilpailua, naisten kalenterissa kilpailuja on 27 ja yksi joukkuekilpailu. Kaksi miesten joukkuekilpailua sekä naisten ainoa joukkuekilpailu käydään kaksihenkisin joukkuein uuden "Super Team"-formaatin mukaisena. Lisäksi kauden aikana käydään kaksi sekajoukkuekilpailua.

Osakilpailut

Miehet

Naiset

Sekajoukkuekilpailut

Maailmancupin pisteet

Miehet

Naiset

Lähteet 

Mäkihypyn maailmancup
Vuoden 2022 hiihto
Vuoden 2023 hiihto
Nikkelipronssi

Nikkelipronssi eli kuparinikkeli on metalliseos, jonka pääasialliset seosaineet ovat kupari ja nikkeli. Nimestään huolimatta se ei välttämättä sisällä lainkaan pronssin toista pääraaka-ainetta eli tinaa; seosaineina voidaan käyttää lisäksi myös mm. rautaa ja mangaania. Kuparin, nikkelin ja sinkin hopeanväristä seosta alpakkaa eli uushopeaa voidaan pitää nikkelipronssina määritelmästä riippuen (sallitaanko nikkelipronssiin sinkkiä vaiko ei ja onko sinkki vai nikkeli osuudeltaan suurempi; kupari-sinkki-nikkeliseoksia kutsutaan nikkelimessingiksi). Nikkelipronssi on antimikrobiaalista ja kestää hyvin korroosiota, jonka vuoksi sen käyttökohteita ovat mm. vesiliikennekalusto, vesi-infrastruktuuri, lämpövoimalaitokset, kolikot, astiat ja koriste-esineet. Erityisesti aiemmin nikkelipronssia on käytetty myös ampuma-aseiden luotien vaippamateriaalina, mutta nikkelin aiheuttaman rihlojen likaantumisen vuoksi vaippamateriaaleissa on siirrytty messinkiseoksiin kuten tompakkiin eli kultamessiinkiin sekä punamessinkiin.

Nikkelipronssin väri on korkeasta kuparipitoisuudestaan huolimatta harmaanvalkoinen, koska nikkelin korkean elektronegatiivisuuden vuoksi kupariatomit menettävät d-orbitaaliltaan yhden elektronin.

Erilaisia nikkeliprossiseoksia 
Alpakka eli uushopea – tyypillisesti noin Cu 60 %, Ni 20 %, Zn 20 %
Konstantaani – noin Cu 55 %, Ni 45 %
Suomen Rahapajan nikkelipronssi – Cu 75 %, Ni 25 %
CuNi25 (EN CW350H eli UNS C71300) – Cu, Ni 23,5–26,5 %
CuNi9Sn2 (EN CW351H eli UNS C72500) – Cu, Ni 8,5–10,5 %, Sn 1,8–2,8 %
CuNi10Fe1Mn (EN CW352H eli UNS C70600)  – Cu, Ni 10 %, Fe 1,0–1,8 %, Mn <1,0 %
CuNi30Fe2Mn2 (EN CW353H eli UNS C71640) – Cu, Ni 29,0–32,0 %, Fe 1,7–2,3 % , Mn 1,5–2,5 %
CuNi30Mn1Fe (EN CW354H eli UNS C71500) – Cu, Ni 29,0–33,0 %, Fe 0,4–1,0 %, Mn <1,0 %

Lähteet 

Kupari
Metalliseokset
Han Lue

Han Lue (alias Han Seoul-Oh) on hahmo Hurjapäät-elokuvasarjassa ja Better Luck Tomorrow -elokuvassa. Hänet loivat Justin Lin, Ernesto Foronda, Fabian Marquez ja Chris Morgan. Häntä näyttelee Sung Kang.

Han on Hurjapäät-elokuvasarjassa Dominic Toretton (Vin Diesel) tiimin jäsen. Kun tiimi on Fast & Furious 6 -elokuvassa pysäyttänyt Owen Shawin (Luke Evans), joka myös joutuu koomaan, hänen veljensä Deckard Shaw (Jason Statham) haluaa kostaa heille. Hän aloittaa tappamalla Hanin The Fast and the Furious: Tokyo Drift -elokuvan tapahtumien lopussa. Fast & Furious 9 -elokuvassa kuitenkin selviää Hanin selvinneen herra Nobodyn (Kurt Russell) ansiosta.

Hurjapäät-hahmot
Kuvitteelliset rikolliset
Mino da Fiesole

Mino da Fiesole (tai Mino di Giovanni) (1431 Poppi, Toscana – 1484 Firenze) oli italialainen kuvanveistäjä.

Elämä ja ura
Minolla oli omaisuutta Fiesolessa, mistä johtui hänen taitelijanimensä. Giorgio Vasarin kuvaus hänestä on hyvin epätarkka. Mino oli Desiderio da Settignanon ja Matteo Civitalen ystävä ja työtoveri, ja kaikki kolme olivat suunnilleen samanikäisiä. Minon veistokset ovat merkittäviä viimeistelynsä ja yksityiskohtien hienovaraisuuden sekä hengellisyytensä ja voimakkaan hartautensa vuoksi. Minon varhaisemmista töistä hienoimmat ovat Fiesolen katedraalissa alttaritaulu ja piispa Leonardo Salutatin hauta, jotka on toteutettu ennen vuotta 1466. Firenzen Badiassa on alttaritaulu Madonnasta ja pyhimyksistä ja Bernardo Giugnin (1466) ja rajakreivi Hugon (1481) haudat, jotka on veistetty valkoisesta marmorista, ja niissä on eläväkokoisia makaavia muotokuvia ja enkeleitä. Praton katedraalin saarnatuoli, jonka hän teki yhteistyössä Antonio Rossellinon kanssa ja joka valmistui vuonna 1473, on erittäin taitavasti tehty, ja siinä on hienoja pienikokoisia reliefejä. Pian tämän työn valmistumisen jälkeen Mino lähti Roomaan, jossa hän viipyi ilmeisesti noin kuusi vuotta, ja jossa hän toteutti paavi Paavali II:n haudan, Francesco Tornabuonin haudan Santa Maria sopra Minerva -kirkossa ja kauniin pienen marmorisen tabernaakkelin Santa Maria in Trastevere -kirkossa. Hän oli luultavasti myös useiden Santa Maria del Popolon muistomerkkien, erityisesti piispa Gomielin ja arkkipiispa Roccan muistomerkkien kuvanveistäjä. Firenzen Bargellossa on säilynyt joitakin Minon rintakuvia ja reliefejä, jotka ovat täynnä elämää ja ilmaisua, vaikkei niissä olekaan Verrocchion ja muiden hänen aikansa mestarikuvanveistäjien kaltaista realismia.

Lähteet

Aiheesta muualla

Italialaiset kuvanveistäjät
Vuonna 1431 syntyneet
Vuonna 1484 kuolleet
Per Hækkerup

Per Christen Hækkerup (25. joulukuuta 1915 Ringsted – 13. maaliskuuta 1979) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja moninkertainen ministeri.

Ura
Hækkerup liittyi sosiaalidemokraattien nuorisojärjestöön vuonna 1932 ja toimi 1946–1952 sen puheenjohtajana sekä vuosina 1946–1954 Sosialististen nuorten kansainvälisen liiton pääsihteerinä. Vuonna 1950 hänet valittiin kansankäräjille.

Hækkerup toimi vuodesta 1957 sosiaalidemokraattien poliittisena johtajana kansankäräjillä, kunnes hänet 1962 valittiin ulkoministeriksi. Vuonna 1966 hän palasi poliittiseksi johtajaksi ja toimi samalla ryhmänjohtajana. Vuosina 1971–1973 hän oli talous- ja budjettiministeri ja 1975–1978 uudelleen talousministeri. Vuosina 1976–1977 hän oli myös kauppaministeri, ja elokuusta 1978 kuolemaansa saakka maaliskuussa 1979 hän toimi salkuttomana ministerinä, jonka vastuualueena olivat talousasiat.

Näkemykset
Hækkerup sijoittui puolueensa oikeistosiipeen ja sai omiltaan arvostelua muun muassa ymmärtäväisestä suhtautumisestaan Vietnamin sotaan ulkoministerinä toimiessaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Per Hækkerup Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla 

Tanskan ulkoministerit
Tanskalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 1979 kuolleet
Puhtaana käteen (televisiosarja)

Puhtaana käteen () on brittiläinen draamasarja, jonka on käsikirjoittanut Mark Marlow. Sarjan pääosaa, siivooja Sam Cookia näyttelee Sheridan Smith. Elämä koettelee yksinhuoltaja Samia, joka yrittää raapia elantoa perheelleen siivoamalla rahoitusalan yrityksessä. Nollatuntisopimuksen varassa olevan naisen ja menestyvän bisnesväen maailmojen välillä on syvä kuilu, jonka Sam joutuu toteamaan joka päivä Lontoon Canary Wharfin liikekeskuksessa. Ainainen rahapula on ajanut Samin peliriippuvuuden ja velkojen kurimukseen. Vaikka hän on aina rahapelannut napeilla, epätoivo on hyvä yllyke ja nälkä on kasvanut syödessä. Sam tekee kaikkensa, jotta hän olisi kahdelle tyttärelleen hyvä äiti ja pieni perhe pysyisi kasassa. Ex-mies Dave (Matthew McNulty) ei ole vakuuttunut Samin elämänhallinnasta. Erään siivoustyökeikan aikana Sam sattuu olemaan oikeassa paikassa oikeaan aikaan. Sam keksii uhkarohkean ajatuksen alkaa salakuunnella sisäpiirikauppojen tekemiseen kiristettyä arvopaperimeklaria, mikä ratkaisisi rahahuolet kertaheitolla ja laittaisi onnettaren palikat uuteen jakoon, kun Sam heittäytyy pelaamaan hämäriä sisäpiirikauppoja ja pistää samalla pantiksi koko elämänsä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Puhtaana käteen -televisiosarja Yle Areenassa

Brittiläiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Riku Jääskä

Riku Jääskä (s. 4. helmikuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa.

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Dyyni: osa II

Dyyni: osa II () on tuleva yhdysvaltalainen eeppinen tieteiselokuva, jonka ohjaa Denis Villeneuve. Se on suora jatko-osa vuoden 2021 elokuvalle Dyyni sekä toinen osa Frank Herbertin Dyyni-romaaniin perustuvasta kaksiosaisesta elokuvafilmatisoinnista. Elokuvan pääosia esittävät Timothée Chalamet, Rebecca Ferguson, Josh Brolin, Stellan Skarsgård, Dave Bautista, Stephen McKinley Henderson, Zendaya, Charlotte Rampling, Javier Bardem, Florence Pugh, Austin Butler, Christopher Walken ja Léa Seydoux.

Dyyni: osa II saanee ensi-iltansa 3. marraskuuta 2023.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Tulevat elokuvat
Vuoden 2023 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat
Denis Villeneuven ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Eeppiset elokuvat
Legendary Picturesin elokuvat
Warner Brosin elokuvat
Andrea Sansovino

Andrea Sansovino (oikealta nimeltään Andrea Contucci) (1460 Monte San Savino, Arezzo – 1529) oli italialainen renessanssin ajan kuvanveistäjä.

Elämä ja ura
Sansovino oli paimenen poika ja syntyi Monte San Savinossa lähellä Arezzoa, mistä hän otti nimensä. Hän oli Antonio Pollaiuolon oppilas. Hän työskenteli ensin kotikaupungissaan ja Firenzessä, sitten noin kahdeksan vuotta Portugalissa ja lopulta Firenzessä ja Roomassa. Hänen varhaisia työtään ovat muun muassa Monte San Savinon Santa Chiara -kirkon alttaritaulu ja Firenzen Santo Spirito -kirkon kappelissa olevat marmorireliefit sekä erilaiset patsaat, jotka kaikki on toteutettu vuosien 1488 ja 1492 välisenä aikana. Vuosina 1491–1500 Andrea työskenteli Portugalissa kuninkaalle, ja joitakin hänen veistoksiaan oli Coimbran luostarikirkossa. Näissä varhaisissa töissä näkyy vahvasti Donatellon vaikutus. Kristuksen kaste, Firenzen Battistero di San Giovanni -kirkossa oleva marmoriteos, sisältää vaikuttavia, hienosti kontrastoituja hahmoja. Vuonna 1502 hän toteutti Volterraan marmorisen kastealtaan, jossa on reliefit Neljä hyvettä ja Kristuksen kaste. Vuonna 1505 paavi Julius II kutsui Sansovinon Roomaan valmistamaan kardinaali Ascanio Maria Sforzan ja kardinaali Girolamo della Roveren muistomerkit Santa Maria del Popolon kirkkoon. Näiden muistomerkkien arkkitehtoniset osat ja koristeet ovat siroja ja tarkasti toteutettuja, mutta makuuasennossa olevat muotokuvat heikompitasoisia. Vielä Roomassa ollessaan Sansovino toteutti vuonna 1512 kauniin teoksen Madonna ja Lapsi Pyhän Annan kanssa. Vuosina 1513-1528 hän oli Loretossa, jossa hän laati reliefejä ja patsaita Basilica della Santa Casan ulkoseinään.

Lähteet

Aiheesta muualla

Italialaiset kuvanveistäjät
Vuonna 1460 syntyneet
Vuonna 1529 kuolleet
Kino Laika

Kino Laika on Karkkilassa sijaitseva elokuvateatteri. Elokuvateatterin yhteydessä toimii myös kahvila ja baari. Teatterin ja baarin omistavat kirjailija Mika Lätti ja elokuvaohjaaja Aki Kaurismäki. Kino Laika avattiin lokakuussa 2021. Ensimmäinen salissa näytetty elokuva oli Kuosmasen Hytti nro 6.

Kino Laika on rakennettu Högforsin ruukin tiloihin, jotka olivat aiemmin vuosikymmenten ajan tyhjillään. Elokuvateatteri toimii Ala-Emalissa, joka on ruukkialueella sijaitseva vanha emalointilaitos. Teatteri on kiinteistössä vuokralaisena.

Teatterisalin tekniikka on digitaalista, mutta elokuvia on mahdollista näyttää myös 35-milliseltä filmiltä. Salissa on noin 110 paikkaa.

Teatterin perustaminen 
Ennen Laikaa Karkkilassa ei ollut korotetulla katsomolla varustettua kiinteää elokuvateatteria. Lätti ja Kaurismäki järjestivät Kino Iglu -nimisen elokuvakerhon satunnaisia näytöksiä saleissa, joita ei oltu suunniteltu elokuvia varten, kuten työväentalolla ja Karkkila-salissa. Teatterin rakennushanke alkoi huhtikuussa 2021. Elokuvasäätiö myönsi hankkeelle laitehankinta- ja kunnostustukea 110 000 euroa, mikä oli Kaurismäen mukaan ”täysin ratkaiseva” tekijä. Elokuvasäätiö antoi myös 6 000 euroa toimintatukea. Loput lainasi Kaurismäki.

Teatterin sisustuksen on suunnitellut Aki Kaurismäki. Käytännön rakennustöissä olivat mukana muun muassa Kaurismäki ja elokuvaohjaajat Juho Kuosmanen ja Aleksi Salmenperä. Salmenperä ja Kaurismäki asuvat molemmat Karkkilassa. Kino Laikaan asennettiin Helsingissä aiemmin toimineesta Andorrasta poistetut verhot, äänikalusto, penkit ja valkokangas.

Teatterin nimi on peräisin Peter von Baghilta, joka aikoinaan haaveili samannimisestä teatterista. Kaurismäellä oli ollut kaksi Laika-nimistä koiraa, jotka ovat esiintyneet hänen elokuvissaan, ja vielä samanniminen yrityskin. Siten nimi oli selvä valinta.

Kroatialainen ohjaaja Veljko Vidak, Kaurismäen vanha tuttava, on dokumentoinut teatterihanketta.

Baari 
Baarissa on 60 asiakaspaikkaa, 68 terassipaikkaa ja yksityiskabinetti. Baarin nimi on La Moderne – sama kuin baarilla elokuvassa Le Havre. Baarin tiskiä käytettiin aiemmin lavasteena elokuvassa Toivon tuolla puolen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 http://www.kinolaika.fi 

Aki Kaurismäki
Suomen elokuvateatterit
Karkkilan rakennukset ja rakennelmat
Erittäin hieno suomalainen

Erittäin hieno suomalainen (merkin oma kirjoitusasu Erittäin Hieno Suomalainen) on suomalainen tuotemerkki, joka on keskittynyt hiustenhoitotuotteisiin. Sen tunnetuin tuote on shampoo, joka saapui markkinoille vuonna 1974. Kaikki Erittäin hieno suomalainen -tuotteet valmistetaan Heinävedellä.

Erittäin hieno suomalainen shampoo -nimen keksi ja tuotteen kehittämiseen osallistui yrittäjä Kirsti Paakkanen. Sitä myydään apteekkipullon muotoisessa sinisessä muovipakkauksessa, jonka kyljessä on tuotemerkin logo. Pakkauksen suunnittelua ei juurikaan ole muutettu vuosien varrella. Merkin valikoima on sittemmin laajentunut hoitoaineisiin ja eri tuoksuihin. Tuotemerkillä on kokeiluluontoisesti julkaistu myös deodorantteja, käsivoiteita sekä suihkusaippuoita.

Erittäin hieno suomalainen -tuotemerkki on nykyään norjalaisen Orklan omistuksessa. 

Vuonna 2019 vaateyritys Makiaa epäiltiin Erittäin hieno suomalainen -merkin logon plagioinnista.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Erittäin hieno suomalainen -verkkosivusto

Kosmetiikkamerkit
Päivittäistavaroiden tuotemerkit
Orklan tuotemerkit
Suomen lähetyskunnan audienssi 1808

Suomen lähetyskunnan audienssi järjestettiin 30. marraskuuta (jul. 18. marraskuuta) 1808 Pietarin keisarillisessa Anitškovin palatsissa keisari Aleksanteri I vastaanottona, jossa jäsenet seremoniallisessa aktissa, kumarsivat keisarille ja keisarilliselle valtikalle, Suomalaisten vastatessa Suomen kansan kiitollisuudella, siitä että keisari oli luvannut säilyttää maan uskonnon, vapauden, lait, privilegion ja muut oikeudet.

Vastaanotossa läsnä olleet edustajat 

Suomalaisista lähetyskunnan jäsenistäoli läsnä aatelissäädyn: lähetyskunnan puheejohtaja Carl Erik Mannerheim, sotaneuvos Petter Silfverskiöld, Pappissäädystä: kirkkoherra Fredrik Le Bell, kirkkoherra Ivar Wallenius, Porvarissäädystä: kauppias Jean Gabriel Tjaeder, raatimies Eric Borgström, pormestari Jonas Carlstedt, kauppias Johan Linderth, kauppias Carl Hultman, talonpoikaissäädystä: talollinen Bengt Laurikainen, lautamies Kustaa Cavén, rälssitalonpoika Jahvetti Kaitala.

Ylimääräinen audienssi 
Gustaf von Willebrandin yksityinen audienssi suoritettiin aikaisemmin 14. marraskuuta (jul. 2. marraskuuta 1808. hänen esitettyä tarvetta palata takaisin Suomeen, tästä huolimtta hän lähti Pietarista vasta joulukuussa 2. joulukuuta (jul. 14. marraskuuta 1808.

Katso myös 
 Porvoon valtiopäivät 1809

Lähteet 

Seremoniat
Rituaalit
Suomen lähetyskunta 1808
Renault Express (2021)

Renault Express on Renault’n vuodesta 2021 lähtien valmistama pieni pakettiautomalli. Sitä myydään edullisempana ja yksinkertaisempana mallina Renault Kangoon alapuolella.

Express on kehitetty Dacia Dokkerin pohjalta, sillä Renault’n omistama Dacia lopettaa pakettiautojen myynnin. Autoa valmistetaan Marokossa samalla tehtaalla kuin edeltänyttä Dokkeria.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Express (2021)
Pakettiautot
2020-luvun autot
Oiva Ollila

Oiva Ollila on lapsinäyttelijä joka oli pikkuveljen roolissa elokuvassa Pahanhautoja, ja Elisa Viihde Viaplayn Munkkivuori -televisiosarjassa. Lisäksi hänellä on kahdeksan vuoden kokemus harrastajateatterista Teatteri Tuikkeella.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset lapsinäyttelijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt