joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Heinola 10

Heinola 10 on Apulannan kuudes pitkäsoitto. Ilmestyttyään albumi meni suoraan listaykköseksi ja pysyi siellä kolme viikkoa. Levy on myynyt platinaa ensimmäisenä Apulannan levynä.  Levyltä julkaistiin singlenä kolme kappaletta: ”Reunallat”, (jonka singleversion nimi on ”Reunalla”), ”Viivakoodit” ja ”Kadut”. Viivakoodit-single myi platinaa ja Reunallakin kultaa.

Kappale ”Reunallat” valittiin Radio Rockin ”1000 kaikkien aikojen kovinta rock-biisiä” -listan sijalle 884.

Taustaa

Albumilla yhtye siirtyi kappaleissaan edellisiltä albumeilta raskaammiksi. Nu metal -vaikutteet ilmenevät viisikielisen basson ja seitsemänkielisten kitaroiden kautta, eritoten kappaleissa "Reunallat" ja "Tunnit".

Kappaleet 
 Reunallat – 03:17
 Timantit – 03:11
 Ruhtinaat – 03:28
 Muistijäljet – 03:50
 Käärmeet – 04:50
 Viivakoodit – 03:54
 Kirveltäjät – 04:12
 Kadut – 04:20
 Tunnit – 02:51
 Kaksoishuiput – 04:04

Kokoonpano 
 Toni Wirtanen – kitarat, laulu, hälyäänet
 Sipe Santapukki – lyömäsoittimet, akustinen kitara, sateen- ja ukkosentekijät
 Tuukka Temonen – basso

Triviaa 
Albumin nimi on peräisin yhtyeen kotikaupungin Heinolan keskustaajaman postinumerosta 18100, joka kirjoitettiin ennen nykyisen postinumerojärjestelmän kehittämistä muodossa Heinola 10.

Alun perin "Reunallat"-kappaleen nimi piti olla singleversiossakin oleva Reunalla. Yhtye kuitenkin huomasi että kaikki albumin kappaleet päättyvät t-kirjaimeen, päätettiin kappaleen nimeen lisätä t-kirjain. Singlessä kappaleen nimi on kuitenkin oikeinkirjoitettu "Reunalla".

Spotify-suoratoistopalvelussa kappale "Kaksoishuiput" tunnetaan nimellä "(Heinolan) Kaksoishuiput". Kappaleen nimi viittaa Kymijoen ja Ruotsalaisen yhtymäkohdassa sijaitsevaan Tähtiniemen siltaan, jonka 105-metrinen kaksoispyloni on yksi kaupungin tunnetuimmista maamerkeistä.

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2001 albumit
Apulannan albumit
Hortensiat

Hortensiat (Hydrangea) on Itä-Aasiassa ja Amerikassa luonnonvaraisena kasvava kukkakasvisuku, jossa on 70–75 lajia, joihin kuuluu köynnöksiä ja pieniä pensaita. Niitä kasvatetaan koristekasveina suurten kukintojensa takia. Suurin osa lajeista kasvaa luonnonvaraisina Kiinassa ja Japanissa.

Hortensian kukat ovat yleensä valkoisia, punaisia tai sinertäviä. Joidenkin lajien kukkien väri riippuu maaperän happamuudesta tai alumiinipitoisuudesta.

Hortensiat ovat suosittuja kasveja muun muassa kuvioistutuksissa.

Lajeja ja lajikkeita 
 Hydrangea anomala – huntuhortensia
 Hydrangea anomala subsp. petiolaris – köynnöshortensia
 Hydrangea arborescens – pallohortensia
 Hydrangea aspera
 Hydrangea bretschneideri
 Hydrangea candida
 Hydrangea caudatifolia
 Hydrangea chinensis
 Hydrangea chungii
 Hydrangea cinerea
 Hydrangea coacta
 Hydrangea coenobialis
 Hydrangea davidii
 Hydrangea dumicola
 Hydrangea gracilis
 Hydrangea heteromalla – kiinanhortensia
 Hydrangea heteromalla 'Bretschneideri' – kesähortensia
 Hydrangea hirta
 Hydrangea hypoglauca
 Hydrangea integrifolia
 Hydrangea involucrata – kehtohortensia
 Hydrangea kawakamii
 Hydrangea kwangsiensis
 Hydrangea kwangtungensis
 Hydrangea lingii
 Hydrangea linkweiensis
 Hydrangea longifolia
 Hydrangea longipes
 Hydrangea macrocarpa
 Hydrangea macrophylla (Hydrangea Macrophylla-ryhmä) – jalohortensia
 Hydrangea mangshanensis
 Hydrangea paniculata – japaninhortensia
 Hydrangea paniculata 'Grandiflora' – syyshortensia
 Hydrangea paniculata 'Mustila' – mustilanhortensia 
 Hydrangea paniculata 'Praecox' – kuutamohortensia
 Hydrangea petiolaris
 Hydrangea quercifolia – tammihortensia
 Hydrangea radiata – lumihortensia
 Hydrangea robusta – purppurahortensia
 Hydrangea sargentiana
 Hydrangea scandens
 Hydrangea serrata
 Hydrangea serratifolia
 Hydrangea stenophylla
 Hydrangea strigosa
 Hydrangea stylosa
 Hydrangea sungpanensis
 Hydrangea xanthoneura
 Hydrangea zhewanensis

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Hortensiat – Hydrangea
 ITIS: Hydrangea 
 United States Department of Agriculture (USDA): Hydrangea 
 Flora of China: Hydrangea
Van (Turkki)

Van (kurdiksi: Wan tai وان) on kaupunki Turkin itäosassa lähellä Iranin rajaa. Suurin osa kaupungin asukkaista on kurdeja. Kaupunki sijaitsee Vanjärven itäisellä rannalla ja on samannimisen maakunnan pääkaupunki. Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungissa oli 284 464 asukasta, vuonna 2010 arvioitu kaupungin asukasluku on noin 355 000. 

Kaupungin tärkein nähtävyys on järven rannalla sijaitseva Vanin linna. Lisäksi Akdamarin saarella Vanjärvellä sijaitsee 900-luvulla rakennettu armenialainen kirkko. Van tunnetaan myös matoistaan ja hopeaseppien töistä.

Lokakuussa 2011 maanjäristys surmasi jopa tuhat ihmistä Vanin ja Ercişin kaupungeissa.
Turkin pääministeri Recep Tayyip Erdoğan myönsi virheet avustustöissä.
Toisen maanjäristyksen jälkeen kurdit vaativat Wanin alueen kuvernöörin eroa, johon Turkin armeija vastasi kyynelkaasulla mielenosoittajia vastaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Turkin kaupungit
Orosháza

Orosháza on kaupunki Unkarin kaakkoisosassa sijaitsevassa Békésin läänissä. Kaupungin pinta-ala on 202,22 neliökilometriä ja asukkaita on 30 032 (2009). Orosháza on merkittävä koulutuksen, kulttuurin ja vapaa-ajan keskus. Kaupungissa sijaitsee myös muun muassa suuri arboretum (Rágyánszky), jossa voi nähdä yli 2 000 kasvilajia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kaupungin kotisivut

Unkarin kaupungit
Ranuanjärven leirintäalue

Ranuanjärven leirintäalue sijaitsee Ranuan kirkonkylällä Ranuanjärven etelärannalla seututien 941 varrella noin kahden kilometrin päässä Ranuan liikekeskustasta itään. Leirintäalue on avoinna vain kesäkuukausina 1. kesäkuuta – 31. elokuuta välisenä aikana. Leirintäalueella on oma hiekkaranta, minigolf-rata sekä kahvio.

Aiheesta muualla
 Ranuan kunta: Ranuanjärven leirintäalue
 Facebook: Ranuanjärven leirintäalue
 Ranuanjärvi Camping: Hinnasto 2013

Ranua
Suomen leirintäalueet
Seututie 941

Seututie 941 on Etelä-Lapissa Ranuan ja Posion kuntien alueella kulkeva seututie. Tie alkaa haarautumalla kantatiestä 78 Ranuan linja-autoaseman luona, ja kulkee Simojärven eteläpuolitse Kuhan, Kumpuvaaran, Saariharjun, Mäntyjärven ja Kolkonjärven kylien kautta Raistakkaan, jossa se liittyy seututiehen 863.

Posion liikenne
Ranuan liikenne
941
Ranuan kristillinen kansanopisto

Ranuan kristillinen kansanopisto sijaitsee Ranuan kirkonkylällä Ranuanjärven pohjoisrannalla. Opisto on pääasiassa nuorille tarkoitettu yleissivistävää aikuiskoulutusta antava sisäoppilaitos, jonka perusoppijaksolla on vuosittain noin 115 opiskelijaa. Opisto aloitti toimintansa elokuussa 1987 ja on Pohjois-Suomen nuorin kansanopisto.

Ranuan kristillisen kansanopiston taustayhteisö on vanhoillislestadiolainen herätysliike, jonka arvojen perusta on Jumalan sana.
Kansanopiston ympärillä järjestetään vuosittain heinäkuun lopulla maakunnalliset opistoseurat. 

Ranuan kristillisessä kansanopistossa opiskellaan yleensä yksi lukuvuosi, elokuun lopusta toukokuun alkuun. Opistolla järjestetään myös lyhytkursseja  opistolaisten loma-aikoina.

Rehtorit

Lähteet

Ranua
Suomen kansanopistot
Kristilliset oppilaitokset Suomessa
Vanhoillislestadiolaisuus
Haaga-Helia ammattikorkeakoulun opiskelijakunta

Haaga-Helian opiskelijakunta Helga (eng. The Student Union of Haaga-Helia - Helga) on Haaga-Helia ammattikorkeakoulun opiskelijoita edustava lakisääteinen opiskelijakunta. Opiskelijakunta Helga on perustettu joulukuussa 2006 Helsingin Liiketalouden ammattikorkeakoulun (Helia) ja Haaga-instituutin ammattikorkeakoulun entisten opiskelijayhdistysten Hamky ry:n ja Ranka ry:n toiminnan pohjalle ammattikorkeakoulujen yhdistyessä Haaga-Heliaksi.

Helgan tehtävänä on muiden opiskelijakuntien ja -järjestöjen tapaan edustaa Haaga-Helian opiskelijoita, ajaa opiskelijoiden asioita sekä neuvoa ja palvella opiskelijoita monin tavoin.

Jäseniä opiskelijakunnalla on kaikilla ammattikorkeakoulun toimipistepaikkakunnilla, Helsingissä, Porvoossa ja Vierumäellä. Opiskelijakunnan toimisto sijaitsee Haaga-Helian Pasilan toimipisteen K1-kerroksessa, tilassa K1004.

Helgan organisaatio muodostuu edustajistosta, hallituksesta, henkilöstöstä sekä jaostoista. Edustajisto on opiskelijoiden demokraattisesti vuosittain valitsema toimielin, joka puolestaan valitsee hallituksen. Edustajiston tehtävä on koordinoida opiskelijakunnan toimintaa ja luoda sille suuntaviivoja sekä valvoa hallituksen toimintaa. Hallitus puolestaan vastaa käytännön toiminnasta ja tavoitteiden toteuttamisesta. Helgan jaostoja ovat kv- ja tutorjaostot

Nimen aiempi kirjoitusasu on HAAGA-HELIAn opiskelijakunta HELGA. Helgan uudet säännöt tulivat voimaan joulukuussa 2015, jolloin myös Helgan kirjoitusasu vaihtui Haaga-Helian uuden kirjoitusasun mukaiseksi. 2018 opiskelijakunta nosti jäsenyytensä hintaa, jolloin Jodeliin luotiin hashtag #tästäkömaksan50e

8 Päivän Wappu 
Opiskelijakunta koordinoi 8 Päivän Wappu -nimellä kulkevaa tapahtumasarjaa, jossa useimmat Haaga-Heliassa toimivat opiskelijayhdistykset järjestävät oman tapahtuman peräkkäisinä päivänään. Tapahtumasarja päättyy vappuna Kaivopuiston vappujuhlinnassa.

8 Päivän Wappu oli vuosina 2014 ja 2015 10 päivää pitkä, ja vuonna 2016 tapahtumasarja kesti 11 päivää Porvoon Jokikadun appron saadessa oman päivänsä. Vuonna 2019 tapahtumasarja sai 12. päivänsä myynnin opiskelijoiden tullessa mukaan. Tapahtuman nimi on kuitenkin pysynyt muuttumattomana.

Jaostot 

KV-jaosto Kansainväliseen jaostoon kuuluvat ESN HELGA ja IDS HELGA. ESN:n toiminta keskittyy vaihto-opiskelijoihin, kun IDS keskittyy kansainvälisiin tutkinto-opiskelijoihin. Toimintaa koordinoi Helgan kansainvälisen toiminnan asiantuntija.

Tutor-jaosto koostuu vertaistutoreista ja kv-tutoreista.

Hallituksen puheenjohtajat 

Helgan hallituksen puheenjohtajat
 Jenni Valkamo (joulukuu 2006, 2007)
 Kaisa Kallio (2008, 2009)
 Janette Hagerlund (2010)
 Janne Hälinen (2011)
 Pauliina Painilainen (2012)
 Igor Parri (2013)
 Maria Outinen (2014)
 Paula Jantunen (2015)
 Max Laihonen (2016)
 Andrey Veremenko (2017)
 Aleksi Säteri (2018)
 Sami Ranta-Aho (2019)
Iida Tervo (2020)
Minna Huurrekorpi (2021)
Diana Muraskina (2022)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Opiskelijakunta Helga

Opiskelijakunnat
Shamattawa First Nation

Shamattawa on noin 1 100 asukkaan reservaatti Manitoban provinssin koillisosassa Kanadassa. Kylä on provinssin itäisin asutuskeskus ja se sijaitsee Jumalanjoen rannalla. Kylään ei ole lainkaan kiinteää tie- tai rautatieyhteyttä, yhteydet hoidetaan Shamattawan lentokentän kautta tai talvikuukausina Wapusk Trail -talvitietä pitkin.

Lähteet
Heer

Heer voi tarkoittaa seuraavia asioita:

 Heer, Saksan keisarikunnan armeijan maavoimat
 Reichsheer, Reichswehrin maavoimat
 Heer, Wehrmachtin maavoimat
 Heer, Bundeswehrin maavoimat
 Heer, sukunimenä:
 Gerhard Heer (s. 1955), saksalainen miekkailija
 Ronny Heer (s. 1981), sveitsiläinen yhdistetyn hiihtäjä.
Kaivertaminen

Kaivertaminen on kuvion tekemistä kovaan, yleensä tasaiseen pintaan työstämällä siihen uria tai muita syvänteitä.

Kaiverrus menetelmänä 
Kaivertajat käyttävät karkaistusta teräksestä valmistettua työkalua, kaiverrinta, leikkaamaan kuvion metallin pintaan, yleisimmin jalometalleihin. Kuvio piirretään ensin, ja esine kiinnitetään esimerkiksi puupalikalle sinettilakalla tai suoraan kaiverruskuulaan pienillä leuoilla. Kaivertimissa on valikoima kokoja ja muotoja, jotka tuottavat erityyppisiä uurteita. Kaivertaja valmistaa kaivertimen itse raaka-aihiosta omaan käteen sopivaksi. Kaivertimia on useita eri malleja: viiste-, pyörtö-, taso-, varjostin- ja sormuskaivertimia. Yleensä tekstien tekemiseen käytetään viistekaiverrinta, jonka terän muoto on v-kirjaimen mallinen ja sillä saadaan aikaiseksi hienon hienoa ja myös leveää viivaa. Käsinkaiverruksella saadaan näyttäviä kiiltäviä kaaria ja kiemuroita sekä suoria viivoja, joita on mahdotonta minkään koneen jäljitellä. Käsinkaiverrus on taitoa ja kokemusta vaativa harvinainen taiteen laji.

Nykyaikainen kaiverrus 
Suurten tasojen mikroskooppiset yksityiskohdat voi saavuttaa vain mestarikaivertaja. Kaiverrettujen muotojen jäljittely on melkein mahdotonta. Nykyaikaiset setelileimasimet ovat melkein aina kaiverrettuja. Monet klassiset postileimat olivat kaiverrettuja, tosin nykyään kaiverruksen harjoittaminen on keskittynyt vain tiettyihin maihin ja käytetty kun halutaan erityisen hienostunutta muotoilua. Suomessa tehtävä taidekaiverrus eli käsinkaiverrus, jota yleisesti tehdään pöytähopeisiin, kummilusikoihin, kynttilänjalkoihin, sormuksiin ja lahjaesineisiin, on Euroopassa harvinaista. Suomalaisilla on myös paljon pelkistetympi tapa tehdä monogrammeja eli kirjainyhdistelmiä kuin muualla Euroopassa. Siellä käsinkaiverrusta käytetään enimmäkseen asekaiverruksiin. Pohjoismaissa kaiverrusopetusta annetaan vain Suomessa. Suurimmat taiteelliset löydöt on tehty tuliaseista tai muista metallisista aseista, koruista ja soittimista. Teollisuudessa kaupallisiin koristeluihin on korvattu työvälineeksi CNC- tai jyrsinkone. Koneellinen kaiverrus ei kuitenkaan ole ulkonäöltään samanlaista kuin käsinkaiverrus. Kone käyttää kuvion tekemiseen usein laseria, käsin vuollaan kappaleesta irti "lastu".

Uusimpana tulokkaan kaiverruksen saralla on paineilmakaiverrin, jonka jälki on verrattavissa käsin tehtyyn kaiverrukseen, erona on vain työstämisen helppous paineilman antaessa voiman kaivertamiseen. Kaikkein pienimmät ja tarkimmat kaiverrukset kuten Bulino-tekniikka suoritetaan mikroskoopin alla.

Katso myös 
 Teräspiirros

Aiheesta muualla 

 Engravingschool.com. 
 

Käsityötekniikat
Puuntyöstö
Muokkaustekniikka (Metallit)
Muinaiset keksinnöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Billy Lancaster

William "Bill" Lancaster (17. marraskuuta 1947 – 4. tammikuuta 1997) oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -näyttelijä. Billy Lancaster oli näyttelijä Burt Lancasterin toiseksi vanhin lapsi tämän toisesta avioliitosta Norma Andersonin kanssa. Billy sairastui nuorena polioon ja sairauden seurauksena toinen jalka jäi lyhyeksi. Hänen tunnetuin työnsä oli käsikirjoitus John Carpenterin kauhuklassikkoon The Thing. Billy Lancaster kävi  1960-luvulla julkisen koulun yksityisen asemasta. Hän menehtyi 49-vuotiaana sydäninfarktiin.

Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1947 syntyneet
Vuonna 1997 kuolleet
Sidney Holland

Sir Sidney George Holland (18. lokakuuta 1893 – 5. elokuuta 1961) oli Uuden-Seelannin 25. pääministeri vuosina 1949–1957. 

Holland syntyi Eteläsaarella ja pääsi parlamenttiin 1935. Hän nousi vuonna 1940 Kansallispuolueen johtajaksi ja Uuden-Seelannin pääministeriksi 1949. 

Heikenneen terveytensä takia Holland erosi pääministerin virastaan syyskuussa 1957, jolloin häntä seurasi Keith Holyoake. Holland kuoli Wellingtonissa 1961.

Lähteet 

Uuden-Seelannin pääministerit
Vuonna 1893 syntyneet
Vuonna 1961 kuolleet
Caisa

Caisa on Helsingin kulttuurikeskuksen toimipaikka Helsingin Kalliossa. Caisan tavoitteena on tukea monimuotoisen kaupungin kehittymistä edistämällä eri maista tulleiden ihmisten vuorovaikutusta, tukemalla etnisten vähemmistöjen omaehtoista kulttuurin harjoittamista ja antamalla tietoa erilaisista kulttuureista ja suomalaisesta yhteiskunnasta. 

Caisa järjestää erilaisia luentoja, kursseja sekä taide-esityksiä, joita omat tuottajat suunnittelevat ja toteuttavat. Caisa myös vuokraa tilojaan ja toimii tiiviissä yhteistyössä eri järjestön ja organisaatioitten kanssa. Alkuvuodesta 2007 sen järjestämä Ourvision-laulukilpailu on saanut valtakunnallista huomiota. 

Caisa  palkittiin tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla 2008 tiedon tuottamisesta maahanmuuttajille ja maahanmuuttajista.

Lähteet 
 Caisa Kevät 2007 -esite

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Caisan kotisivut

Helsingin kulttuurikeskus
Helsingin rakennukset ja rakennelmat
Kallio
Suomen Ampumaurheiluliitto

Suomen Ampumaurheiluliitto ry (SAL) on perustettu vuonna 1919. Liitto toimii urheiluammuntaseurojen kattojärjestönä Suomessa.

Urheiluammunta on ollut olympialaisten ohjelmassa Ateenan 1896 kisoista lähtien.

Suomen Ampumaurheiluliiton alaisia lajiryhmiä ovat  
 Kiväärilajit
 Pistoolilajit
 Riistamaalilajit
 Haulikkolajit
 Siluettilajit
 Mustaruutilajit
 Practicallajit
 Kasa-ammunta

Suomen-mestaruuskilpailut 
Ammunnan Suomen-mestaruuskilpailut 1907 (ensimmäiset)
Ammunnan Suomen-mestaruuskilpailut 1908
Ammunnan Suomen-mestaruuskilpailut 1909
Ammunnan Suomen-mestaruuskilpailut 1910
Ammunnan Suomen-mestaruuskilpailut 2007

Vuoden ampuja
1965 Hannele Wirilander
1967 Simo Morri
1969 Kimmo Hovila
1970 Esa Kervinen
1974 Markus Remes
1975 Seppo Mäkinen
1976 Markus Remes
1977 Helvi Leppämäki
1978 Paavo Palokangas, Seppo Mäkinen ja Juha Rannikko
1979 Paavo Palokangas
1980 Mauri Röppänen
1981 Arto Vainio
1982 Sirpa Ylönen
1983 Matti Nummela
1984 Rauno Bies
1985 Ralf Westerlund
1986 Juha Hirvi
1987 Seppo Mäkinen
1988 Pirjo Peltola
1989 Jari Pälve
1990 Petri Eteläniemi
1991 Satu Pusila
1992 Juha Hirvi
1993 Satu Pusila
1994 Satu Pusila
1995 Riitta-Mari Murtoniemi
1996 Riitta-Mari Murtoniemi
1997 Janne Himanka
1998 Satu Pusila
1999 Pia Julin
2000 Juha Hirvi
2001 Marko Kemppainen
2002 Helena Juppala
2003 Krister Holmberg
2004 Marko Kemppainen
2005 Juha Hirvi
2006 Petri Savinainen
2007 Mira Nevansuu
2008 Satu Mäkelä-Nummela
2009 Satu Mäkelä-Nummela

Vuoden valmentajat
1998 Mikko Mattila
1999 Alf Sjöblom
2000 Mikko Mattila
2001 Pirjo Peltola
2002 Matti Nummela
2003 Tero Hovila
2004 Lauri Siltavirta
2005 Mauri Turunen
2006 Lauri Siltavirta
2007 Seppo Nevansuu
2008 Matti Nummela
2009 Ville Häyrinen

Talous

Rahoitus

Lähteet
Grande Finale ja Ampumaurheilun vuoden parhaat urheilijat

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Ampumaurheiluliitto ry

Ampumaurheiluliitto
Suomen ampumaurheilu
Luettelo tunnetuista syömishäiriöisistä

Tämä on luettelo tunnetuista henkilöistä, joiden tiedetään kärsineen jossain elämänsä vaiheessa anoreksiasta, bulimiasta tai muusta syömishäiriöstä.

 Magali Amadei (s. 1973), ranskalainen näyttelijä ja malli, sairasti bulimiaa.

 Karen Carpenter (1950-1983), yhdysvaltalainen laulaja ja rumpali, kuoli anoreksian seurauksena 
 Sandra Dee (1944–2005), näyttelijä, sairasti anoreksiaa. 
 Elisa Donovan (s. 1971), yhdysvaltalainen näyttelijä, kertonut sairastaneensa anoreksiaa.
 Zina Garrison (s. 1963), yhdysvaltalainen tennispelaaja, sairastanut bulimiaa. 
 Tracey Gold (s. 1969), yhdysvaltalainen näyttelijä, toipunut anoreksiasta.
 Natalie Grant (s. 1971), yhdysvaltalainen laulaja, sairasti nuorena bulimiaa. 
 Margaux Hemingway (1954–1996), näyttelijä, kärsi nuoruusvuosistaan asti ajoittaisesta bulimiasta.
 Felicity Huffman (s. 1962), yhdysvaltalainen näyttelijä, kärsinyt anoreksiasta ja bulimiasta. 
 Sir Elton John (s. 1947), poplaulaja, bulimikko.
 Daniel Johns (s. 1979), australialainen muusikko, ilmoittanut olleensa anorektikko. 

 Lindsay Lohan (s. 1986), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja, sairastanut bulimiaa.

 Leea Klemola, suomalainen näyttelijä, esiintynyt bulimiasta kertovassa dokumenttielokuvassa
 Katharine McPhee (s. 1984), yhdysvaltalainen laulaja, sairastanut bulimiaa.
 Michael Monroe (s. 1962), suomalainen laulaja ja muusikko, on sanonut ennen sairastaneensa anoreksiaa.
 Sofi Oksanen (s. 1977), kirjailija, sairastanut bulimiaa.
 John Prescott (s. 1938), brittiläinen poliitikko, Tony Blairin hallituksen varapääministeri
 Gilda Radner (1946–1989), näyttelijä ja koomikko, sairasti bulimiaa, kuoli muista syistä.

 Terri Schiavo (1963–2005), passiivisen eutanasian ennakkotapaus Yhdysvalloissa, kärsi bulimiasta.
 Ashlee Simpson (s. 1984), laulaja ja näyttelijä, ilmoittanut sairastaneensa esiteinivuosinaan anoreksiaa.
 Yeardley Smith (s. 1964), näyttelijä ja ääninäyttelijä, sairastui nuorella iällä bulimiaan.
 Britney Spears (s. 1981), pop-laulaja, kärsinyt bulimiasta teini-iästä lähtien.
 Victoria (s. 1977), Ruotsin kruununprinsessa, saanut hoitoa anoreksiaan.
 Lena Zavaroni (1963 - 1999), skotlantilainen lapsitähti, kärsi anoreksiasta teini-iästä lähtien ja menehtyi sen seurauksena.
 Richey James Edwards (1967 - 2008), rock-yhtye Manic Street Preachersin sanoittaja ja kitaristi, kärsi anoreksiasta viimeisinä vuosinaan, katosi 1995. Julistettiin kuolleeksi 2008.
IU (laulaja) (s. 1993) on Etelä-Korealainen naislaulaja. Kärsi bulimiasta.

Lähteet 

Syömishäiriöisistä
Maksansiirto

Maksansiirto on elinsiirtotoimenpide, jossa sairas tai vaurioitunut maksa korvataan uudella.

Maailman ensimmäisen maksansiirron ihmisellä toteutti vuonna 1963 Yhdysvalloissa Thomas Starzl. Potilas eli siirron jälkeen 22 päivää. Suomessa toteutetaan vuosittain noin 50 maksansiirtoa.

Maksansiirrolle perusteita saattavat olla mm. kirroosi, sappitieatresia tai esimerkiksi myrkytyksen aiheuttama akuutti maksan vajaatoiminta. Toimenpide on mahdollinen myös, jos maksasyöpäpotilaalla on maksassa pienikokoinen kasvain eikä lainkaan etäpesäkkeitä.

Maksansiirtoleikkaus kestää yleensä viidestä kahteentoista tuntiin. Maksansiirron jälkeen potilas tarvitsee hyljintää estävää immunosuppressiivista lääkehoitoa. Suomessa maksansiirtopotilaista on vuoden kuluttua elossa 80 % ja viidenkin vuoden kuluttua vielä 73 %. 

Ensimmäinen yhdistetty maksan- ja munuaisensiirto tehtiin vuonna 1983. Stormie Jonesille tehtiin kaikkien aikojen ensimmäinen yhdistetty maksan- ja sydämensiirto 14. helmikuuta 1984.

Katso myös 
 Luettelo tunnetuista maksansiirron saaneista

Lähteet 

Elinsiirtokirurgia
Maksa
Vilho Heinämies

Vilho Johannes Heinämies (sukunimi vuoteen 1935 Helenius; 1. helmikuuta 1900 Helsinki – 19. maaliskuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen, Helsingistä kotoisin ollut toimittaja ja kirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkillä Jussi Hiukia.

Heinämies oli sotakirjeenvaihtajana ollessaan panssarilaiva Ilmarisen tuhon silminnäkijänä 13. syyskuuta 1941. Hän otti panssarilaiva Väinämöiseltä käsin viimeisen valokuvan Ilmarisesta noin tuntia ennen sen tuhoa  Alus oli ollut pitkään hänen vakituinen asemapaikkansa.

Heinämies oli sotavuodet Pääesikunnan tiedotusosaston alaisena TK-miehenä, rauhan aikana hän työskenteli useallekin lehdelle ja uutispalvelulle.  Hän kirjoitti Ilmarisen tapauksesta kirjan Seitsemän minuuttia merellä, kuvaus panssarilaiva Ilmarisen tuhosta , jossa hän kuvailee Suomen laivaston suurinta tappiota. Kirja on julkaistu myös ruotsiksi nimellä Sju minuter på havet. Hän seurasi laivaston toimintaa hyvin tarkasti miinanlaskusta Hangon neuvostotukikohdan tulittamiseen ja kirjoitti siitä – sensuurin sallimissa rajoissa – kuvauksia, joita julkaistiin niin lehdissä kuin suositussa "TK-rintamakirjeenvaihtajat etulinjoilla" -kirjasarjassa. Hän teki käsikirjoitukset neljään elokuvaan, Simo Hurtta (1940), Elinan surma (1938), Paimen, piika ja emäntä (1938) ja Tukkijoella (1937).

Teokset
 Sattuuhan sitä – rengasmatkalla. WSOY 1943 (nimimerkillä Jussi Hiukia) 
 Taistelujen Hanko, toim. Vilho Heinämies ja Holger Ström. Liiketieto, Helsinki 1943
 Maanomistusolojemme uudistus: maanhankintalaki ja siihen liittyvä lainsäädäntö, toim. Vilho Heinämies. Suomen kirja, Helsinki 1945
 Seitsemän minuuttia merellä, kuvaus panssarilaiva Ilmarisen tuhosta, WSOY, 1945.
 Ilman lupaa luvattuun maahan: matkakuvaus, WSOY, 1950.
 Uudet kasvot ja vanhat parrat: kuvia ja kuvauksia eduskunnan lapsuuden ajoilta, kirjoittajat Vilho Heinämies, J. W. Tuura, kuvat A. Osw. Kairamo. WSOY, 1947.

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Sotakirjeenvaihtajat
Vuonna 1900 syntyneet
Vuonna 1953 kuolleet
Rule, Britannia!

Rule Britannia! on brittiläinen patrioottinen laulu. Se perustuu James Thomsonin runoon "Rule Britannia" ja Thomas Arnen siihen säveltämään musiikkiin 1740.

Thomsonin runosta on kaksi suomennosta, Yrjö Jylhän suomennos on nimellä Hallitse, Britannia, ja se on julkaistu teoksessa Maailmankirjallisuuden kultainen kirja 3: englantilaisen kirjallisuuden kultainen kirja (WSOY, 1933) ja Eino Leinon suomennos on nimellä "Rule Britannia" teoksessa Kirjokeppi (Otava, 1949).

Sanat 

1
When Britain first at Heaven's command 
Arose from out the azure main; 
This was the charter of the land, 
And guardian angels sang this strain: 
Rule, Britannia! Britannia, rule the waves:  
Britons never shall be slaves. 

2
The nations not so blest as thee, 
Shall in their turns to tyrants fall; 
While thou shalt flourish great and free, 
The dread and envy of them all. 
Rule, Britannia! Britannia, rule the waves:  
Britons never shall be slaves. 

3
Still more majestic shalt thou rise,  
More dreadful from each foreign stroke; 
As the loud blast that tears the skies, 
Serves but to root thy native oak. 
Rule, Britannia! Britannia, rule the waves:  
Britons never shall be slaves. 

4
Thee haughty tyrants ne'er shall tame,  
All their attempts to bend thee down 
Will but arouse thy generous flame; 
But work their woe, and thy renown. 
Rule, Britannia! Britannia, rule the waves:  
Britons never shall be slaves. 

5
To thee belongs the rural reign; 
Thy cities shall with commerce shine;  
All thine shall be the subject main, 
And every shore it circles thine. 
Rule, Britannia! Britannia, rule the waves:  
Britons never shall be slaves. 

6
The Muses, still with freedom found,  
Shall to thy happy coast repair; 
O blest Isle! With matchless beauty crowned,  
And manly hearts to guide the fair. 
Rule, Britannia! Britannia, rule the waves:  
Britons never shall be slaves.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Piano version (9KB, MIDI file)
Orchestral version (121KB, MP3 file)

Isänmaalliset laulut
Brittiläiset musiikkikappaleet
Brittiläiset sotilasmarssit
Yhdistyneen kuningaskunnan kansallissymbolit
Landsat

Landsat on yhdysvaltalainen sarja kaukokartoitussatelliitteja, jotka ovat kuvanneet Maan pintaa vuodesta 1972. 

Landsat oli ensimmäinen ei-sotilaallinen kaukokartoitussatelliitti. Sen toteutuksen on suunnittellut ja rahoittanut NASA. Satelliitteja operoi ja sen dataa hyödyntää US Geological Survey. 

Vuonna 2007 taivaalla oli kaksi Landsatia: Landsat 7, joka on noin kahdeksan vuotta vanha, ja Landsat 5, jonka ikä on 25 vuotta. Uusin Landsat-satelliitti, LDCM (Landsat Data Continuity Mission), laukaistiin kiertoradalle helmikuussa 2013. Sadan päivän testivaiheen jälkeen satelliitti nimetään uudelleen Landsat 8:ksi. 

Landsat-satelliittien datan käyttö on hyvin yleistä myös Euroopassa, koska kuva-aineisto on ilmaista.

Aiheesta muualla

Landsatin NASAn kotisivu
Landsat.org:n kotisivu
(Vapaita) Landsat-kuvia: GLOVIS ja Global Land Cover Facility
 Atlogis Maps  ja Atlogis Meta-Maps: Online-Viewer for Landsat 5 and Landsat 7 Natural Color Mosaic from Atlogis. Meta-Maps includes Google, MSN and Yahoo Maps.
Landsat-kuvia n. vuosilta 1975, 1990 ja 2000 visualisoitu Google Earthissa (Google Earth oltava asennettuna)

Kaukokartoitussatelliitit
Vetyfluoridi

Vetyfluoridi eli fluorivety (HF) on vedyn ja fluorin muodostama molekyyliyhdiste. Muista halideista poiketen vetyfluoridin kiehumispiste on hyvin lähellä huoneenlämpötilaa. Fluorivety on väritön kaasu kiehumispistettä korkeammassa lämpötilassa ja alemmassa lämpötilassa höyryjä helposti muodostava savuava neste. Fluorivedyllä on voimakas ja ärsyttävä haju. Aine on heikko happo. Fluorivety reagoi veden kanssa vapauttaen myrkyllisiä ja syövyttäviä höyryjä. Aineen liuetessa veteen syntyy lämpöä, joka voi aiheuttaa roiskevaaran. Fluorivety syövyttää lasia, nahkaa ja useita metalleja. Aineen reaktiossa metallien kanssa voi muodostua helposti syttyvää vetykaasua. Vetyfluoridin vesiliuosta kutsutaan fluorivetyhapoksi, joka on vain heikosti hapan, mutta vahvasti korrosoiva. Ainetta käytetään laajasti petrokemianteollisuudessa, ja se on tärkeä yhdiste niin kutsuttujen superhappojen valmistuksessa.

Vetyfluoridin happovakio (pKa) vedessä on 3.17 .

Vetyfluoridin rakenne 
Vetyfluoridikiteet koostuvat siksakmaisista molekyyliketjuista. Molekyylien sisäiset kovalenttiset sidokset ovat noin 95 pikometriä pitkiä. Molekyylit ovat kiinni toisissaan sähköisellä vetovoimalla, vetysidoksilla. (Merkitty kuvaan katkoviivoilla.)

Myös nestemäisessä olomuodossa vetyfluoridimolekyylit muodostavat ketjuja, tosin lyhyempiä, noin viiden tai kuuden molekyylin mittaisia. Vetyfluoridin korkeampi kiehumispiste muihin halideihin verrattuna johtuu pitkälti vahvoista vetysidoksista.

Käyttö ja valmistus 
Vetyfluoridia käytetään muun muassa polymeerien fluorauksessa, maaöljyn jalostuksessa, lasinvalmistuksessa ja etsauksessa, alumiinin tuotannossa ja uraaniheksafluoridin syntetisoinnissa. Vetyfluoridin vesiliuos myös syövyttää oksideja, joten sitä käytetään teräksen valmistuksessa ja puolijohdeteollisuudessa piin epäpuhtauksien poistossa.

Vetyfluoridia valmistetaan kalsiumfluoridista ja rikkihaposta.
CaF2 + H2SO4 → CaSO4 + 2 HF
Ainetta myydään yleensä anhydridinä tai 70- tai 49-prosenttisina vesiliuoksina eli fluorivetyhappona. Voimakkaan reaktiivisuutensa ja syövyttävyytensä takia vetyfluoridia ja sen vesiliuosta säilytetään yleensä teflon-astioissa. Fluori ei reagoi teflonin kanssa, joka itse on fluoriyhdiste.

Terveysvaikutukset 
Aine on myrkyllistä ja voi olla jopa kuolettavaa pieninäkin annoksina ravinnossa tai ihon läpi imeytyneenä. Iholle joutuessaan aine voi aiheuttaa vakavia vaurioita ja hengitettynä tai nieltynä pahoinvointia. Suuret vetyfluoridin pitoisuudet aiheuttavat vaikeita, tuskallisia vammoja iholla, silmissä ja limakalvoilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

OVA-ohje: Työterveyslaitos, OVA-ohje: Fluorivety ja fluorivetyhappo
PubChem: Hydrofluoric acid 
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Hydrogen fluoride 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Hydrofluoric acid 
ChemBlink: Hydrofluoric acid 
Bristol University School of Chemistry, Molecule of the Month: Hydrogen Fluoride 

Fluoridit
Epäorgaaniset hapot
Myrkylliset kemikaalit
Kiss (radioasema)

Kiss on suomalainen nettiradiokanava, jonka omistaa Bauer Media Groupin tytäryhtiö Bauer Media Oy. Kiss aloitti lähetykset 14. helmikuuta 2016 The Voicen entisillä taajuuksilla, ja se on suunnattu "hittimusiikista nauttiville nuorekkaille aikuisille". Nimestään huolimatta uudella Kissillä ei ole mitään tekemistä vuosina 1995–2007 toimineen Kiss FM:n kanssa. Kissin juontajat julkistettiin 29. helmikuuta 2016.

Suomen lisäksi Kiss-radiokanavia on myös Isossa-Britanniassa ja Norjassa.

Kissin fm-taajuuksilla aloitti 30. syyskuuta 2020 Basso, jonka jälkeen Kiss on jatkanut nettiradiona ja RadioPlay-sovelluksessa.

Kesähitti -äänestys 
Radioasema The Voice pyöritti perinteistä Suomen Virallinen Kesähitti -äänestystä vuosina 2007–2015. Voicen lopetettua vuonna 2016 jatkui  Kesähitti-äänestys Kissin taajuuksilla. Voittajakappaleet vuodesta 2016 lähtien ovat:

 2016: JVG - ”Hehkuu”
 2017: Robin feat. Nelli Matula - ”Hula Hula”
 2018: Pasi ja Anssi feat. Jaakko Laitinen - ""Mahtava Peräsin ja Pulleat Purjeet""
 2019: Roope Salminen & Koirat - Karavaani

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kissin kotisivut
 Bauer Median kotisivut

Suomalaiset radioasemat
Bauer Media Group
Vuonna 2016 perustetut radioasemat
Suomalaiset Internet-radioasemat
Shaivismi

Shaivismi tai shivalaisuus on yksi hindulaisuuden päähaaroista, jonka edustajat keskittyvät tuhon ja uusien alkujen jumalan, Shivan ja hänen perheensä (Parvati, Ganesha) palvontaan.

Hartaimmat shaiviitit piirtävät tuhkalla otsaansa kolme poikittaista viivaa jotka symboloivat tietoisuuden eri tasoja (guna). Askeesin, mietiskelyn ja joogan jumalana Shiva on esikuva monille sadhuille, pyhille miehille ja naisille (joiden vanhempi nimitys on arabialaisperäinen fakiiri). Shivan tavoin sadhut saattavat pukeutua pelkästään tuhkaan ja rukousnauhoihin.

Shivan palvonnassa hänen energiaansa symboloivalla, alun perin fallossymbolismista juurensa juontavalla lingam-pilarilla on tärkeä osa. Lingamia pidetään kasvottomana, anikonisena jumalan symbolina samalla tavalla kuin islamilaisen taiteen arabeskeja. Lingamia palvotaan mm. kaatamalla sen ylle maitoa, Gangesin vettä, kirkastettua voita (ghee) ja muita pyhiksi katsottuja aineita.

Kirjallisuutta

 
 

Hindulaisuuden suuntaukset
Seulonnan keskeiset artikkelit
Koloratuurisopraano

Koloratuurisopraano on taidemusiikissa käytetty termi, jolla tarkoitetaan hyvin taipuisaa ja liikkuvaa ja usein äänialaltaan korkeaa sopraanoääntä, joka voi olla lyyrinen tai dramaattinen. Koloratuurisopraanorooleja on lähes ainoastaan oopperamusiikissa. Koloratuurisopraanolle sävelletyt aariat ovat usein hyvin virtuoosisia. Tunnetuin näistä on "Yön kuningattaren aaria" Wolfgang Amadeus Mozartin Taikahuilusta ja vaikeimpia "Glitter and be Gay" Leonard Bernsteinin operetista Candide.

Koloratuurisopraano on yleensä nuori ja aloittaa ammattilaulajana jo jopa 20-vuotiaana. Iän myötä kirkkaus ja taipuisuus vähenevät.

Tunnettuja koloratuurisopraanoja
 June Anderson (s. 1952)
 Kristin Chenoweth (s. 1968)
 Miliza Korjus (1909–1980)

Katso myös
Koloratuuri

Lähteet 

Äänialat
Montana (Bulgaria)

Montana () on kaupunki Luoteis-Bulgariassa lähellä Serbian rajaa. Montana on myös Montanan alueen pääkaupunki. Se sijaitsee 50 kilometriä Tonavasta ja 40 kilometriä Vratsasta. Montanan asukasluku on 53 381 (2011).

Montana sijaitsee Ogostajoen rannalla, pohjoiseen Balkanvuorilta.

Ystävyyskaupungit
 Banská Bystrica, Slovakia
 Žytomyr, Ukraina
 Schmalkalden, Saksa
 Pirot, Serbia

Lähteet

Aiheesta muualla
Montanan kotisivut 

Bulgarian kaupungit
Stefan Aartsen

Stefan Remco Aartsen (s. 13. maaliskuuta 1975 's-Gravenzande, Etelä-Hollanti) on alankomaalainen entinen uimari, joka edusti kotimaataan kaksi kertaa olympialaisissa; vuosina 1996 ja 2000. Hänen ensimmäinen arvokisamitalinsa oli 200 metrin vapaauinnin junioreiden EM-kulta vuonna 1992. Vuonna 1998 lyhyen radan EM-kilpailuissa Aartsen voitti kultaa Alankomaiden 4 × 50 metrin vapaauintiviestijoukkueen jäsenenä. Vuotta myöhemmin hän voitti pitkän radan EM-kilpailuissa kultaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä Klaas-Erik Zweringin, Marcel Woudan ja Pieter van den Hoogenbandin kanssa. Hänen parhaaksi sijoituksekseen olympialaisissa jäi 13. sija 200 metrin perhosuinnissa vuonna 1996. Hän ei päässyt kesäolympialaisiin 2004 ja päätti lopettaa uransa.

Lähteet 
Artikkeli NRC Handelsbladissa 
Zwemkroniek.com 
Chemps.org 

Alankomaalaiset uimarit
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Merzbox

Merzbox on Merzbowin, Masami Akitan noiseprojektin vuonna 2000 ilmestynyt kokoelmalevy. Se koostuu peräti viidestäkymmenestä CD-levyllisestä Akitan tuotantoa Merzbowin perustamisesta 1979 lähtien.

Merzbox toimitetaan suuressa salkussa ja musiikin lisäksi se sisältää t-paidan, tarroja, julisteen, CD-ROM-levyn ja Masami Akitan elämäkerran. Merzbox oli osa Extreme Recordsin kymmenvuotisjuhlia ja sitä valmistettiin vain tuhat kappaletta. Levyistä 20 sisältää ennenjulkaisematonta materiaalia, joka on kuitenkin nauhoitettu aikaisemmin.

Georgia Institute of Technologyn opiskelijaradio WREK 91.1 FM lähetti Merzboxin kokonaisuudessaan 17. joulukuuta - 19. joulukuuta 2002.

Aiheesta muualla 
 Discogs.com - Merzbox
 Deconstructing the Merzbox

Vuoden 2000 kokoelma-albumit
Japanilaiset albumit
Musiikkiboksit
Merja Kiviranta

Merja Kiviranta (s. 1. lokakuuta 1977, Oulainen) on suomalainen triathlonisti. Hän on ammatiltaan ravitsemusterapeutti, TtM.

Saavutuksia
 23 SM-mitalia (17 kultaa) triathlonista, duathlonista ja pyöräilystä
 8. sija pitkän matkan MM-kilpailussa 2009
 Australian mestaruuskisojen voitto triathlonin puolimatkalta 2004
 Saksan Bundesliigamestaruus 2003
 Toinen sija Englannin Ironman-karsinnassa ja näin ollen pääsy Havaijin Ironman-kilpailuun 2004, jossa sijoitus 27.
 10. sija perusmatkan EM-kilpailussa 2006
 5. sija pitkän matkan EM-kilpailussa 2008

Urheiluseurat
 Ykspihlajan Reima
 Erdinger Alkoholfrei Team SCRiederau (Saksan Bundesliiga)
 Tri Olympique Club Cessonnais (Ranskan liiga)

Aiheesta muualla
 Kotisivut 

Suomalaiset triathlonistit
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Burma (kissa)

Burma (myös burmankissa tai burmakissa) on kaakkoisaasialaislähtöinen, ihmisen kehittämä kissarotu. 1930-luvulla laivastolääkäri Joseph Thomson toi Burmasta Yhdysvaltoihin ruskean kissan, Wong Maun, joka on burmankissojen esiäiti. Wong Mau astutettiin ruskeanaamioisella siamilaisuros Tai Maulla, mistä burma-rotu sai alkunsa. Länsimaisen burman jalostukseen on siis käytetty siaminkissaa. Burmaa ei pidä sekoittaa pyhään birmaan, joka on vanha alkuperäisrotu – pyhiä birmoja on ollut buddhalaisissa temppeleissä ainakin 1400-luvulta alkaen. Alkujaan burmat olivat ruskeita, mutta jalostuksen myötä niitä on nykyään useanvärisiä. Suomeen burma tuli 1960-luvulla.

Burma on keskikokoinen ja elegantti kissa, joka on luonteeltaan eloisa, seurallinen ja oppivainen. Sillä on lyhyt ja kiiltävä vartalonmyötäinen turkki. Burma on ruumiinrakenteeltaan linjakas ja solakka. Lihaksisto on kuitenkin voimakas, ja kissa on painavampi kuin ulkonäöstä voisi päätellä. Burman rinta on vahva ja pyöreä, raajat ovat ohuet ja tassut soikeat.

Värit
Rodussa esiintyy useita värejä: creme, punainen, suklaa, lila, sininen ja ruskea sekä kilpikonnamuunnokset ruskea-, sini-, suklaa- ja lilakilpikonna. Niissä kaikissa vartalon alapuolen väri on vaaleampi kuin selän ja jalkojen. Kuvioita ei sallita missään värissä.

Creme: Burmapennuilla on yleensä vaalea turkki ja haaleita tabbyraitoja. Cremellä on usein vielä aikuisenakin kasvoissa raitoja. Runsaat raidat ja valkoiset laikut katsotaan kuitenkin virheiksi. Aikuisen creme-kissan turkki on täyteläisen cremen värinen ja korvat ovat hieman selkää ja muuta kehoa tummemmat. Punaisesta väristä eroten creme turkki antaa puuteroidun vaikutelman. Väri hyväksyttiin Britanniassa vuonna 1964.

Punainen: Punaisia burmia esiintyy melko paljon, mutta tämä väri ei ole kovin suosittu. Punaisilla on usein meripihkankeltaiset silmät ja keskipituinen häntä. Niillä on myös leveät poskipäät. Turkin väri on lämmin oranssi. Hennot tabbykuviot hyväksytään punaisilla, jos niitä ei ole liikaa. Punaisten korvat ovat selkää tummemmat.

Suklaa: Ruskean ja suklaan välillä on selvä sävyero. Suklaan värinen burma kehitettiin Yhdysvalloissa ja tunnetaan siellä paremmin nimellä champagne. Selvä ominaispiirre on naamiokuvio. Vartalo on vaaleanruskea ja korvat, kasvot, tassut ja häntä  lämpimän maitosuklaan ruskeat. Tavoitteena oli alun perin kehittää kaunis tasainen väritys.

Lila: Lila on muunnos suklaasta ja ruskeasta. Väri on jalostettu vuonna 1969. Turkki on kauniin kyyhkynharmaa ja polkuanturat vaaleanpunaiset. Kasvot ja korvat saattavat olla lievästi muuta kehoa tummemmat. Liloilla on lihaksikas mutta kaunis kaula.

Sininen: Kaunis hopeanharmaa turkki on terveyden merkki sinisillä burmilla. Selän ja hännän väritys voi olla hieman muuta tummempi. Väri hyväksyttiin 1970. Sinisillä on pieni, kaunis, tummanharmaa nenä. Korkeat ja leveät poskipäät kapenevat ja muodostavat lyhyen tylpän kiilan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Burmakissan ystävät ry
Kissaliitto 

Kissarodut
Isa-Eerika Lehto

Isa-Eerika Lehto (s. 26. helmikuuta 1973 Vantaa) on musiikkipedagogi, lastenmuusikko, näyttelijä ja tv-toimittaja. Hän on käynyt Kallion ilmaisutaidon lukion ja opiskellut Helsingin konservatoriossa musiikkipedagogiksi ja Sibelius-Akatemiassa musiikin maisteriksi. Näyttelijänä hän on tehnyt töitä muun muassa Oulun , Turun ja Lahden kaupunginteattereissa, Komediateatteri Arenassa sekä IdeaTeatterissa. Hän ja bändikaverinsa Minna Haapkylä näyttelivät päärooleissa Ylen Kettutytöt -elokuvassa. Vuosina 2003-2007 hän teki toimittajan työtä Buusteri-nuortenohjelmassa Nelosella. Vuodesta 2017 hän aloitti Pikku Kakkosen Seikkailukoneen muusikkona. Lisäksi hän on mukana Pikku Kakkosen orkesterissa Yle Areenan 100 lastenlaulua -projektissa. 

1990-luvulla hän toimi Tarharyhmä-yhtyeessä laulajana sekä akustisen kitaran soittajana.
Tarharyhmä teki comebackin vuonna 2009. Vuonna 2019 Tarharyhmä nähtiin Vain Elämää -ohjelmassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Suomalaiset kitaristit
Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset juontajat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Fentermiini

Fentermiini (2-metyyli-1-fenyylipropaani-2-amiini) on ruokahalua alentava lääkeaine. Se on kemiallisesti amfetamiinin ja fenetyyliamiinin johdos. Fentermiini sai Yhdysvalloissa FDA:n hyväksynnän ruokahalua hillitsevänä lääkeaineena 1959. Fentermiinin kemiallinen kaava on C10H15N, moolimassa 149,23 g/mol ja CAS-numero 122-09-8.

Fentermiinin ja fenfluramiinin/deksfenfluramiinin sekoitusta kutsutaan "fen-pheniksi". Vuonna 1992 julkaistun tutkimuksen mukaan tämä yhdistelmä tehosi ylipainoon paremmin kuin laihdutuskuuri. Sen kuitenkin havaittiin altistavan sydänläpän vaurioitumiselle, ja FDA:n kehotuksesta aine vedettiin markkinoilta syksyllä 1997. Fentermiini metaboloituu maksassa.

Fentermiinin käytöstä Suomessa 

Fentermiiniä on ollut saatavilla useimmissa maissa. Suomessa tätä ainetta on ollut saatavilla lääkereseptillä nimellä Mirapront. Sen valmistaja oli Novo Industri. Fentermiinin käyttöön liittyy kuitenkin riippuvuuspotentiaali.

Suomessa tätä lääkettä annosteltiin ionivaihtajaan sidottuna olevina kapseleina. Siten niiden imeytyminen elimistöön hidastui sekä tasaantui.  Vuorokausiannostus oli 1-2 kapselia á 15mg vaikuttavaa ainetta, jolloin enimmäisenä vuorokausiannostuksena (max. dos.) oli 30 mg/vrk. Niiden annosvahvuus oli 15 mg/kapseli.

Tämän lääkeaineen ainoa käyttöaihe oli obesiteetin eli liikalihavuuden hoito. Fentermiinin käyttöön sisältyi useita varovaisuusmääräyksiä.

Fentermiinin käytön mahdolliset sivuvaikutukset 
Mahdollisia sivuvaikutuksia ovat myös kohonnut verenpaine, takykardia, levottomuus tai unettomuus. Yliannostusoireisiin kuuluvat mm. levottomuus, aggressiivisuus, pahoinvointi, oksentelu, epäsäännöllinen sydämentykytys ja vapina.

Lähteet 

Lääkevalmisteet 1976 - Pharmaca Fennica 1976 (PF76). Lääketeollisuusyhdistys ry. ja Lääketuojat ry., Helsinki. Painopaikka Länsi-Suomi Oy, Rauma, 1976. Isbn-tunnusta ei ole.

Aiheesta muualla 
 PubChem
DrugBank

Fenetyyliamiinit Lääkkeet Amfetamiinit Ylipaino
Ysyah

Ysyah (Ысыах) on jakuuttien uusi vuosi, jolla halutaan toivottaa kesä tervetulleeksi ja juhlia luonnon heräämistä. Jakuutit juhlivat Ysyahia luonnon ja ihmisen eheytymisen juhlana. Juhlaa vietetään 21. kesäkuuta ja se on yleinen vapaapäivä Sahan tasavallassa.

Ysyah on yksi jakuuttien tärkeimpiä juhlia, johon valmistaudutaan pitkin vuotta, muun muassa valmistamalla perinteisiä kansanasuja, joihin juhlaväki pukeutuu. Ysyahin keskeisiä osia ovat kansantarujen kertojien väliset kilpailut, Osojotšai-niminen piiritanssi, kumissin juominen ja urheilukilpailut.

Jakuuttien esi-isät toivat tämän juhlan mukanaan Keski-Aasian aroilta. Varhaisempina aikoina sen viettäminen kuuluivat Auringonjumalan palvontaan ja taloudellisen hyvinvoinnin takaavia kultteja liittyviä kultteja ja sen kohokohtana oli jakuuttien ylijumalan Iyhhin kunnioitus.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Youtube: Kuvakooste Ysyah-juhlasta
 Kuvia Ysyahjuhlasta
 YakutiaToday.com Gallery - Ysyakh Photos

Kesäkuun juhlapäivät
Sahan tasavalta
Malcolm Wilson

Malcolm Irving Wilson (s. 17. helmikuuta 1956) on englantilainen entinen ralliautoilija ja nykyisin M-Sportin omistaja ja WRC-tallipäällikkö. 

Wilson voitti Britannian rallimestaruuden kaksi kertaa 1970-luvulla. Lopullinen läpimurto MM-tasolle kuljettajana jäi kuitenkin tekemättä, mutta sen Wilson teki tallipäällikkönä. Wilsonin johtama talli toimi Fordin tehdastallina MM-sarjassa vuosina 1997–2012.

Malcolm Wilsonin poika Matthew Wilson on myös ajanut rallia MM-tasolla.

Ura tallipäällikkönä
Wilsonin ura tallipäällikkönä alkoi vuonna 1997, kun hän otti vastuulleen Fordin rallitoiminnan pyörittämisen. Fordin toiminta siirtyi tuolloin Wilsonin johtaman M-Sportin alaisuuteen ja tallin kuljettajina toimivat kaksinkertainen maailmanmestari Carlos Sainz ja Armin Schwarz. Kausi 1997 alkoi takkuisesti, ja Argentiinan ralliin Wilson hälytti Juha Kankkusen korvaamaan Schwarzin. Sainzin ja Kankkusen yhteistyö toimi hyvin; Sainz voitti Akropolis-rallin, ja Kankkunen varmisti kakkossijallaan Fordin kaksoisvoiton. Kankkunen päästi Sainzin tallimääräyksellä ohitseen, sillä tavoite oli ajattaa Sainz maailmanmestariksi kolmannen kerran. Akropoliksen voiton Wilson nosti vielä hienommaksi kokemukseksi kuin omat voittonsa kuljettajana. Sainz ei voittanut kuitenkaan mestaruutta eikä Ford valmistajien mestaruutta, vaikka kauden loppupuolen kisoista Sainz-Kankkunen kaksikko keräsi eniten pisteitä. Mestaruus menetettiin surkean alkukauden takia. 

Kausilla 1998–1999 Wilson ajatti Kankkusta, Bruno Thiryä, Colin McRaeta ja Thomas Rådströmiä. Kausina 2000–2002 Wilsonilla oli käytössään voimakaksikko McRae-Sainz, kun espanjalainen liittyi jälleen Fordin vahvuuteen kaudelle 2000. Edes tämä kaksikko ei saanut ajettua uudella Ford Focus WRC -autolla mestaruuksia tallille, vaikka osakilpailuja voittivatkin ja toivat himmeämpiä mitaleja. Erityisen lähellä merkkimestaruus oli kausina 2000 ja 2001, mutta päätöskisassa Peugeot veti pidemmän korren.

Wilsonin oli odotettava valmistajien titteliä aina vuoteen 2006, jolloin mestaruus varmistui. Mestaruuden tallille toi suomalaiskaksikko Marcus Grönholm ja Mikko Hirvonen. Kauden 2012 jälkeen Wilsonin M-Sport on tehdastallin aseman sijaan ajattanut Ford Fiesta RS WRC -autoja yksityistallina tehtaan osittaisella tuella.

Lähteet 
 http://www.m-sport.co.uk/index.php/our-profile/malcolm-wilson

Aiheesta muualla 
 http://www.bbc.co.uk/cumbria/sport/2003/03/motorsport/index.shtml
 Malcolm Wilsonin viralliset sivut

Vuonna 1956 syntyneet
Brittiläiset ralliautoilijat
Kilpa-autoilun taustahenkilöstö
Brittiläiset urheiluvaikuttajat
Elävät henkilöt
Guy Fréquelin

Guy Fréquelin (s. 2. huhtikuuta 1945 Langres) on eläkkeellä oleva entinen ranskalainen ralliautoilija ja entinen Citroënin rallitallin tallipäällikkö.

Ura kuljettajana 
Guy Fréquelinin ura kesti vuodet 1966–1987. Paras saavutus on MM-hopea vuodelta 1981. Euroopanmestaruushopeaa Fréquelin otti vuonna 1983.

Ura tallipäällikkönä 
Citroën tuli mukaan rallin MM-sarjaan kaudella 2001. Talli kehitti Citroën Xsara WRC:tä kaudet 2001 ja 2002, mutta kaudella 2003 talli ajoi täyden sarjan. Kuljettajakolmikko oli ehkä MM-sarjan kovin: Colin McRae, Sébastien Loeb ja Carlos Sainz. Loeb ajoi hopeaa ja Sainz pronssia, jolloin Citroën voitti merkkimestaruuden. Vuonna 2004 Loeb otti mestaruuden ja Sainz oli sarjassa neljäs varmistaen Citroënin toisen tallimestaruuden. Kaudella 2005 Loeb oli ylivoimainen mestari, ja Francois Duval ja Carlos Sainz (Sainz ajoi kaksi kisaa vuonna 2005, kun talli hyllytti Duvalin jatkuvien ulosajojen vuoksi) toivat jälleen tarpeeksi pisteitä tallille niin, että Citroën oli jälleen mestari. Kauden 2006 Citroën oli virallisesti poissa MM-sarjasta, mutta kauden 2007 sarjaan talli lähti Fréquelinin johdolla, uuden Citroën C4 WRC:n kanssa. Kuljettajat Sebastien Loeb ja Daniel Sordo ajoivat kaksoisvoiton Monte Carlon rallissa.

Marraskuussa 2007 Fréquelin ilmoitti jäävänsä eläkkeelle tallipäällikön tehtävästään.

WRC voitot

Aiheesta muualla 
Tietoa Fréquelinin ralliurasta

Ranskalaiset ralliautoilijat
Kilpa-autoilun taustahenkilöstö
Ranskalaiset urheiluvaikuttajat
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Edla Blommér

Edla Gustava Blommér (myös Jansson-Blommér, 10. toukokuuta 1817 Helsinki – 19. joulukuuta 1908) oli suomalainen taidemaalari.

Blommérin vanhemmat olivat teurastaja Salomon Jansson ja Eva Sofia o.s. Palenius. Hänen puolisonsa oli taiteilija Nils Johan Blommér.

Hän opiskeli kotimaassa Johan Erik Lindhin johdolla ja ulkomailla Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa, Kungliga Akademien för de Fria Konsterna, Tukholmassa 1843–1844. Tukholmassa asuessaan hän oli Ruotsiin muuttaneen kirjailija Sara Wacklinin vuokralaisena ja teki tästä myöhemmin muotokuvan.
Teoksia oli ensi kerran esillä näyttelyssä kotimaassa 1847.


Lähteet
Kuvataiteilijamatrikkeli

Viitteet

Kirjallisuutta
 Signe Stjerncreutz: Edla Blommér. Målaren N. J. O. Blommérs maka, Finsk Tidskrift 1926 :1
Sinisalo, Soili: Edla Jansson-Blommér. – Teoksessa Naisten huoneet: taidetta Ateneumin kokoelmista 1840–1950. Ateneumin julkaisut n:o 6. Helsinki: Suomen taiteen museo Ateneum 1997, s. 8–9.
Konttinen, Riitta, Taiteilijapareja, 1991

Aiheesta muualla

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1817 syntyneet
Vuonna 1908 kuolleet
Saila Laakkonen

Saila Laakkonen on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt vuosina 2006–2007 saippuasarjassa Salatut elämät. Sarjassa hän esitti teiniäiti Emma Ilolaa. Laakkonen on myös esiintynyt draamaelokuvassa Espoon viimeinen neitsyt sekä Salattujen elämien spin-off -sarjassa Romeo & Rafael Desperados.

Filmografia

Aiheesta muualla
 
 MTV3 Internet: Salatut elämät – Emma Ilola
 Elokuvaesittely – Espoon viimeinen neitsyt 

Suomalaiset televisionäyttelijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt