joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Laajasalon opisto

Laajasalon opisto on Helsingissä sijaitseva, käytännönläheisistä viestinnän ja taiteen alan koulutuksista tunnettu kansanopisto. Tämä maan johtava media-alan oppilaitos sijaitsee Yliskylän osa-alueella Laajasalossa. Opisto perustettiin Sörnäisissä vuonna 1907. Vuonna 1954 toiminta siirrettiin Laajasaloon. Opiston rehtorina toimii Juha Matti Holopainen.

Laajasalon opisto tarjoaa useita eri ammatillisia, viestinnän, taiteen ja yhteiskunnallisen alan kursseja sekä eri alojen lyhytkursseja ja suomen kielen opetusta. Opistossa voi hankkia valmiuksia jatkokoulutuksiin tai työllistyä eri aloille yhteiskunnassa. Koulutukset ovat vapaasta sivistystyöstä annetun lain mukaisia. 2000-luvulla viestinnän koulutuksen tarjontaa on laajennettu vastaamaan digitalisoitumiseen ja mediamaailman murrokseen. Opiston arvopohja nojaa kristillisen ihmiskäsityksen moderniin tulkintaan ja ihmisten tasa-arvoiseen kohtaamiseen. 

Mediataitoja Laajasalossa ovat opiskelleet muun muassa Ylen toimitusjohtaja Merja Ylä-Anttila, radiojuontaja Niko Nousiainen, Miss Suomi Michaela Söderholm, mediavaikuttaja Suvi Pitkänen, taiteilija Ville Galle, dekkaristi ja rikostoimittaja Harri Nykänen, mediatähdet Katja Ståhl, Esko Eerikäinen ja Tuomas Enbuske, urheilutoimittajat ja -selostajat Jussi Eskola, Niki Juusela ja Kimmo Porttila sekä kansanedustajina toimineet Jaana Pelkonen ja Jani Toivola, joka on myös opettanut opistossa ja ollut aloittamassa Näyttelijäntyön linjaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut

Suomen kansanopistot
Laajasalo
Kristilliset oppilaitokset Suomessa
Suomen urheilu 1951

Suomen urheilu 1951 käsittelee vuoden 1951 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.

Vuoden urheilija 

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:

Erillisellä naisten listalla kuusi parasta olivat:

Autourheilu 

 Suomen Autoklubin Jyväskylän-osasto järjesti ensimmäiset Jyväskylän suurajot. Kilpailun voitti Austin Atlanticilla ajanut Arvo Karlsson.

Jalkapallo 

 Suomen maajoukkue pelasi seitsemän ottelua, joista tuloksena oli kaksi tasapeliä ja viisi tappiota. Tasan Suomi pelasi elokuussa Helsingin olympiastadionilla Norjan kanssa maalein 1–1 ja lokakuussa Rotterdamissa Alankomaiden kanssa maalein 4–4. Marraskuussa Suomi pelasi vieraskentällä ensimmäisen kerran Luxemburgia vastaan ja hävisi 3–0. Kauden päätti 18. marraskuuta Budapestissa pelattu ottelu maailman parhaimpiin joukkueisiin lukeutuvaa Unkaria vastaan, ja isännät voittivat sen 8–0. Jorma Vaihela teki vuoden maaotteluissa neljä maalia, kaikki eri otteluissa, ja Kalevi Lehtovirta kolme. Vuonna 1948 alkaneessa, neljän maan kesken pelatussa Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa Suomi jäi viimeiseksi.
 Suomen-mestaruuden voitti Kotkan Työväen Palloilijat, hopeaa sai Vasa IFK ja pronssille sijoittui Turun Pallokerho.

Jääkiekko 

 Suomen-mestaruuden voitti Tampereen Ilves, joka pelasi ensimmäisessä loppuottelussa kotonaan Hämeenlinnan Tarmon kanssa tasan 1–1 ja voitti vierasottelun 3–4. Pronssille sijoittui tamperelainen TBK. Mitalistien järjestys oli sama kuin vuotta aiemmin.

Jääpallo 

 Suomen maajoukkue hävisi helmikuussa Tukholmassa Ruotsille 4–2.
 Suomen-mestaruuden voitti Lappeenrannan Veiterä, hopeaa sai Oulun Palloseura ja pronssille sijoittui Warkauden Pallo -35.

Koripallo 

 Miesten Suomen-mestaruuden voitti HOK-Veikot, hopeaa sai Työväen Mailapojat ja pronssille sijoittui Karhun Pojat, kaikki kolme Helsingistä.
 Naisten Suomen-mestaruuden voitti Porin Veto ja hopealle sijoittui Lahden Koripalloilijat.

Nyrkkeily 

 Elis Ask voitti ensimmäisenä suomalaisena ammattinyrkkeilyn Euroopan-mestaruuden tyrmäämällä 12. erässä ranskalaisen Pierre Montanen 17.8. Helsingissä käydyssä ottelussa.

Yleisurheilu 

 Veikko Karvonen juoksi 3.8. Tampereella maratonin epävirallisen Euroopan-ennätyksen 2.28.07,4.

Lähteet

Viitteet 

Vuoden 1951 urheilu
1951
Papinkaulus

Papinkaulus on pappien käyttämä viran tunnus. Lähtökohtaisesti papin on käytettävä papinkaulusta ollessaan virkatehtävässä. Kauluksia on useita erilaisia, mutta yleensä papinkauluksella tarkoitetaan valkoista pantaa kaulan kohdalla. Miespapin juhla-asuun, kaftaaniin, Ruotsissa ja Suomessa kuuluu valkoiseen pantaan liittyvät liperit.

Kauluksia

Lähteet

Aiheesta muualla 

Liturginen vaatetus
Suomen urheilu 1953

Suomen urheilu 1953 käsittelee vuoden 1953 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.

Vuoden urheilija 

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:

Erillisellä naisten listalla kuusi parasta olivat:

Autourheilu 

 Jyväskylän suurajot kilpailtiin kolmannen kerran ja voittajaksi ajoi Vilho Hietanen.

Jalkapallo 

 Suomen maajoukkue pelasi vuoden aikana kuusi virallista ottelua. Maailmanmestaruuskilpailujen karsinnoissa Aatos Lehtosen valmentama Suomi pelasi Ruotsin kanssa kotikentällä (3–3) ja Belgian kanssa vieraissa (2–2) tasan mutta hävisi molemmille kerran. Vuoden loppupuolella maajoukkue vieraili Neuvostoliitossa ja pelasi siellä seurajoukkueita vastaan. Kalevi Lehtovirta ja koripalloilijanakin menestynyt Olavi Lahtinen tekivät kauden maaotteluissa kumpikin kolme maalia.
 Kalevi Lehtovirta ja Nils Rikberg siirtyivät syksyllä ammattilaisiksi Ranskaan, ensin mainittu Red Stariin ja jälkimmäinen Toulouse FC:hen.
 Suomen-mestaruuden voitti Vasa IFK, hopeaa sai Kotkan Jäntevä ja pronssille sijoittui Kuopion Palloseura.

Jääkiekko 

 Suomen-mestaruuden voitti tamperelainen TBK, joka voitti Hämeenlinnan Tarmon ensimmäisessä loppuottelussa kotonaan 5–4 ja toisessa ottelussa vieraissa 2–3. Pronssille sijoittui Turun Palloseura.

Jääpallo 

 Suomen maajoukkue voitti helmikuussa Tukholmassa Ruotsin 0–3 ja maaliskuussa Helsingissä Norjan 1–0.
 Suomen-mestaruuden voitti Oulun Palloseura, hopeaa sai Lappeenrannan Veiterä ja pronssille sijoittui Warkauden Pallo -35.

Koripallo 

 Miesten Suomen-mestaruuden voitti kuudennen peräkkäisen kerran Pantterit, joka vielä edellisellä kaudella pelasi nimellä HOK-Veikot, hopeaa sai Sörnäisten NMKY ja pronssille sijoittui Työväen Mailapojat, kaikki kolme Helsingistä.
 Naisten Suomen-mestaruuden voitti Tampereen Pyrintö ja hopealle sijoittui Helsingin Tarmo.

Yleisurheilu 

 Olavi Rinteenpää juoksi 2.7. Helsingissä 3 000 metrin estejuoksun epävirallisen maailmanennätyksen 8.44,4. Virallisia ennätyksiä alettiin noteerata vasta seuraavana vuonna.

Lähteet

Viitteet 

Vuoden 1953 urheilu
1953
Unitarian Universalist Church of Arlington

Unitarian Universalist Church of Arlington on unitaariseurakunta Arlingtonin piirikunnassa Virginiassa. Kansalaisoikeusliikkeen aikana UUCA oli ainoa kirkko Virginiassa, joka kannatti rotuerottelun lopettamista.

Brutalistista tyylisuuntausta edustavan kirkkorakennuksen suunnitteli arkkitehti Charles M. Goodman, joka uransa aikana piirsi vain kolme kirkkoa, joista UUCA on ainoa Virginiassa. Kirkko lisättiin historiallisten rakennusten Virginia Landmarks Register -luetteloon vuonna 2014. Kirkko kuuluu myös National Register of Historic Places -rekisteriin.

Korkeimman oikeuden kiellettyä rotuerottelun julkisissa kouluissa, osavaltion kuvernööri kysyi virginialaisten mielipiteitä ja UUCA oli ainoa kirkko Virginiassa, joka kannatti rotujen integraatiota. 2000-luvulla kirkko on tehnyt yhteistyötä seksuaalivähemmistöjen kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Unitarian Universalist Church of Arlington

Arlingtonin piirikunnan rakennukset ja rakennelmat
National Register of Historic Places -kohteet Virginiassa
Yhdysvaltain kirkot
Babylon Berlin

Babylon Berlin on saksalainen historiallinen rikosdraamasarja, joka perustuu Volker Kutscherin romaaneihin. Kansainväliseksi menestyssarjaksi noussut, vuonna 2017 alkanut Babylon Berlin on Saksan historian kallein televisiosarja. Sarjan tapahtumat alkavat vuoden 1929 Weimarin tasavallasta, ja etenevät aina natsien nousuun saakka. 

Sarja alkoi lokakuussa 2017 Sky:lla ja Das Erstella Saksassa ja Itävallassa. Sky Atlantic on näyttänyt sarjaa Isossa-Britanniassa ja Irlannissa. Keväällä 2018 Netflix hankki oikeudet sarjaan. Suomessa sarjaa esittävät Yle TV1 ja Yle Areena marraskuusta 2018 lähtien. 

Saksan lisäksi Babylon Berlin on Manner-Euroopan kallein televisiosarja sekä kallein ei-englanninkielinen televisiosarja. Sarjan budjetti oli lähes 40 miljoonaa euroa. Rahalla on tehty suuria joukkokohtauksia ja todella realistisia lavasteita, jotka esittävät lähes sadan vuoden takaista Berliiniä. Sarjan ulkokohtausten kuvaamista varten Babelsbergin studioille rakennettiin 15 000 neliömetriä katuja ja rakennusten julkisivuja.

Babylon Berlinin päähenkilöitä ovat sodassa traumatisoitunut rikoskomisario Gereon Rath (Volker Bruch) ja köyhistä oloista tuleva Charlotte Ritter (Liv Lisa Fries), joka työskentelee poliisin sihteerinä ja yöllä prostituoituna.

Sarjan kaksi ensimmäistä tuotantokautta perustuvat Kutscherin romaaniin Babylon Berlin ja kolmas tuotantokausi romaaniin Mykkä kuolema. Sarjan neljäs tuotantokausi julkaistiin Netflix-suoratoistopavelussa lokakuussa 2022.

Päärooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Imdb

Saksalaiset televisiosarjat
Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
ARD:n televisio-ohjelmat
Edward Vesterinen

Edward Gabriel Vesterinen (s. 31. lokakuuta 2000 Helsinki) on suomalais-latvialainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan puolustuksen linjamies. Hän edustaa Vaahteraliigassa pelaavaa Helsinki Roostersia.

SAJL valitsi vuonna 2017 Vesterisen Vuoden Nuoreksi. Hänet valittiin kaudella 2019 vuoden linjamieheksi.

Vesterinen sai vuoden 2020 kesällä neljän vuoden stipendin Länsi-Virginian yliopistoon, jossa lukuvuosi maksaa normaalisti noin 40 000 dollaria. Stipendi tarkoittaa ilmaista opiskelupaikkaa, ilmaista asumista, ruokailua sekä rahallista tukea, joka on noin 500 dollaria kuukaudessa.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Vuonna 2000 syntyneet
Suomalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat
Heikki Vaiste

Heikki Tapani Vaiste (s. 1946) on suomalainen liikemies ja kiinteistösijoittaja. Hän perusti Turkuun vuonna 1976 painepesuun ja imutöihin erikoistuneen Pesutekniikka Oy:n, joka laajeni kymmenessä vuodessa valtakunnalliseksi 60 auton ja sadan hengen yritykseksi ja alansa markkinajohtajaksi. Vuonna 1987 Vaiste myi Pesutekniikan ServiSystems Oy:lle ja alkoi 1990-luvun alussa sijoittaa teollisuus- ja liikekiinteistöihin Turun seudulla. Hän on saanut kiinteistöneuvoksen arvonimen.

2010-luvun keskivaiheilla Vaisteen omistuksiin kuului muun muassa Turun linja-autoaseman vieressä sijaitseva, poliisiasemanakin toimineeseen entiseen huoltamorakennukseen saneerattu Hotelli Helmi, enemmistö Pitkänmäen Manhattanin liikekiinteistöstä sekä viereinen Pukkilan entinen kaakelitehdas, jonne Vaiste aikoo rakentaa asuntoja. Yhteensä omistuksia oli puolensadassa kohteessa arviolta 200 000 neliömetriä.

Rotaritoimintaa, maanpuolustustyötä ja golfia harrastava Vaiste toimi aiemmin Kaarinan Kokoomuksen puheenjohtajana, mutta pitää nykyistä kokoomuspuoluetta liian vasemmistolaisena. Vaiste on ollut Turun Toriparkin aktiivinen puolestapuhuja.

Lähteet

Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset liikemiehet
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Kupariftalosyaniini

Kupariftalosyaniini (C38H16N8Cu) on kuparin ja ftalosyaniinin muodostama kompleksiyhdiste. Yhdistettä käytetään pigmenttinä esimerkiksi maaleissa.

Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa kupariftalosyaniini on väriltään sinistä kiteistä ainetta. Se on polymorfista eli sillä on useita eri kidemuotoja. Siitä tunnetaan muun muassa α-, β-, γ-, δ- ja ε-muodot. Näistä yleisimmät ovat sävyltään punertava α-muoto ja vihertävä β-muoto. Värisävy riippuu kidemuodon lisäksi myös aineen hienojakoisuudesta. Kupariftalosyaniini ei liukene veteen eikä orgaanisiin liuottimiin. Happo- tai emäsliuoksiin se sen sijaan on liukoista. Kupariftalosyaniini kestää hyvin korkeitakin lämpötiloja ja on myös kemiallisesti stabiili.

Valmistus ja käyttö
Kupariftalosyaniinin valmistamiseen on kaksi menetelmää. Yhdistettä voidaan valmistaa kuparisuolan ja ftaalianhydridin ja urean tai kuparisuolan ja ftalonitriilin välisellä reaktiolla. Katalyyttinä voidaan käyttää molybdaattisuoloja. Lähtöaineita kuumennetaan joko liuoksessa tai reaktio suoritetaan ilman liuotinta sulattamalla lähtöaineet. Tuote voidaan puhdistaa tarvittaessa sublimoimalla inertin suojakaasun läsnä ollessa. Väriainekäyttöä varten tuote jauhetaan haluttuun partikkelikokoon.

Kupariftalosyaniinia käytetään runsaasti sinisenä pigmenttinä. Sen käyttökohteita ovat muun muassa maalien, pinnoitteiden ja musteiden valmistus sekä muovien värjäys. Yhdisteen hyviä ominaisuuksia väriaineena ovat muun muassa kirkkaus ja hyvä stabiilius.

Lähteet

Aiheesta muualla

ftalosiniset mm. ftalosyaniinisininen, thalosyaanisininen, winsorinsininen, monastraalisininen, heleänsini, heliogensini, heliogeenisininen Coloria.net

Kupariyhdisteet
Pontus Purokuru

Pontus Purokuru (s. 1987 Jyväskylä) on suomalainen tietokirjailija, esseisti ja aktivisti. Hän on työskennellyt toimittajana sekä julkaissut blogeja ja podcasteja. Purokuru pitää yhdessä Veikka Lahtisen kanssa Mikä meitä vaivaa -podcastia, joka käsittelee yhteiskuntaa esimerkiksi kapitalismikritiikin, feminismin ja ilmastonmuutoksen näkökulmista. Hänellä on myös Selitä mulle -niminen podcast, joka käsittelee filosofian historiaa erityisesti Gilles Deleuzen teosten valossa. 

Vuonna 2019 Purokuru sai Kalevi Jäntin palkinnon esikoisromaanistaan Römaani.

Teoksia

Lähteet

Aiheesta muualla
 Toimittaja testaa -blogi
 

Suomalaiset tietokirjailijat
Kalevi Jäntin palkinnon saajat
Suomalaiset esseistit
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Yoshitoshi Tsukioka

Tsukioka Yoshitoshi (30. huhtikuuta 1839 - 9. kesäkuuta 1892) oli japanilainen taiteilija.

Hän syntyi Edossa (Tokio).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuonna 1839 syntyneet
Vuonna 1892 kuolleet
Albanian kuningaskunta (1928–1939)

Albanian kuningaskunta () oli Albanian virallinen nimi vuosina 1928–1939. Kuningaskunnan ainoa kuningas oli Zogu I. Italian fasistinen hallitus kannatti kuningaskuntaa ja valtioiden välit olivat hyvät vuoden 1939 valtaukseen asti. Zogu pakeni Italian miehitystä eikä nähnyt maataan enää koskaan. Italia perusti maahan protektoraattinsa, joka pian vaihtui Saksan miehitysvaltaan. Miehittäjät nostivat valtaan kuningasmielisen Balli Kombëtar -puolueen ja sen johtajan Midhat Frashërin, mutta kuningas ei palannut maahan. Toisen maailmansodan loppupuolella Albanian työn puolue sai maan hallintaansa ja Albanian kuningaskunta hylättiin lopullisesti.

Zogun valtakausi 
Vuonna 1928 Albanian parlamentti lakkautettiin ja Albaniasta tuli kuningaskunta ja Zogu I:stä Albanian kuningas. Valtio sai välittömästi kansainvälisen tunnustuksen. Albanian senaatti lakkautettiin ja yksikamarinen parlamentti perustettiin. Kansalaisvapaudet pysyivät samanlaisina kuin ne olivat olleet Albanian tasavallassa: poliittiset vastustajat vangittiin ja tapettiin.

Kruunajaistensa jälkeen Zogu erosi Shefqet Vërlacin tyttärestä, jolloin Vërlaci lakkasi kannattamasta häntä. Zogulle oli kertynyt paljon vihollisia, jotka pyrkivät tappamaan hänet. Niinpä kuninkaan kannattajat riisuivat kaikki Albanian heimot aseista paitsi Matin ja Dibran heimot.

Vuosien 1929–1933 lamakaudella Zogu lainasi Italialta 100 miljoonaa frangia, mutta ei kyennyt maksamaan niitä takaisin. Rooma alkoi vaatia Albaniaa liittymään tulliliittoon Italian kanssa ja antamaan maan sokeri-, lennätin- ja sähkömonopolit Italian haltuun. Rooma vaati myös italian kieltä opetettavaksi Albanian kouluissa. Zogu ei suostunut vaatimuksiin.

Kesäkuuhun 1934 mennessä Albania oli tehnyt kauppasopimuksia Jugoslavian ja Kreikan kanssa. Italian yritys pelotella albanialaisia tuomalla laivastoa Albaniaan epäonnistui, koska Albania salli joukkojen rantautua vain aseistamattomina. Benito Mussolini päätti lahjoa Albanian kolmella miljoonalla frangilla.

Italialaismiehitys 

Kun Saksa valtasi Itävallan vuonna 1938 ja vaati osia Tšekkoslovakiasta, päätti Mussolini vallata Albanian. Niinpä Italia antoi 25. maaliskuuta 1939 Albanialle uhkavaatimuksen, jossa vaadittiin maan liittämistä Italiaan. Zogu ei hyväksynyt vaatimusta ja 7. huhtikuuta Mussolinin joukot valtasivat Albanian.

Zogu perheineen pakeni Kreikkaan ja sieltä edelleen Lontooseen. Albanian parlamentti hyväksyi 12. huhtikuuta maan liittämisen Italiaan. Kuningas Viktor Emmanuel III:sta tuli myös Albanian kuningas ja Albanian kuningaskunnasta tuli Albanian protektoraatti. Italia pystytti Albaniaan fasistihallituksen, jota johti Shefqet Vërlaci.

Aiheesta muualla 

Kuningaskunta
Euroopan entiset monarkiat
Primera Divisiónin kausi 2018–2019

Primera Divisiónin kausi 2018–2019 on järjestyksessään Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin 88. kausi. Kausi alkoi 17. elokuuta 2018 ja se päättyy 26. toukokuuta 2019. 

 Jalkapallosarjojen kausi 2018–2019/2019
Espanjan Primera Divisiónin kaudet
Magnus Paul Ky

Magnus Paul Ky on suomalainen maahantuonti- ja tukkuyritys. Sen perusti Viipurista Helsinkiin muuttanut liikemies Magnus Paul vuonna 1918. Aluksi liike myi muun muassa konttorikoneita. Magnus Paulin poika Harry Paul muokkasi yrityksestä agentuuri- ja maahantuontiliikkeen. Hän alkoi tuoda maahan esimerkiksi kiikareita ja kiikaritähtäimiä, ja optiset laitteet ovat edelleen tärkeä tuoteryhmä valikoimassa. Harry Paulin poika Göran Paul on jatkanut yrityksen kehittämistä uudistuvaksi, dynaamiseksi maahantuojaksi ja tukkuliikkeeksi.

Magnus Paul toimittaa tuotteita erikoispistejakeluun Suomen markkinoilla. Kansainvälisten brändien rinnalle on luotu yrityksen oma tuotemerkki, Magnus Paul 1918.

Kansainvälinen luottoluokitusyritys Soliditet on luokitellut Magnus Paulin luottoluokitusluokkaan AAA.

Lähteet 

Suomalaiset yritykset
Johann Hieronymus Schröter

Johann Hieronymus Schröter (30. elokuuta 1745 Erfurt − 29. elokuuta 1816 Lilienthal) oli saksalainen tähtitieteilijä.

Saksalaiset tähtitieteilijät
Royal Societyn ulkomaiset jäsenet
Vuonna 1745 syntyneet
Vuonna 1816 kuolleet
Viafin Service

Viafin Service Oyj on suomalainen teollisuuden kunnossapitopalveluihin erikoistunut yritys, jonka osakkeet on listattu Helsingin pörssissä. Yhtiön liiketoiminta alkoi vuonna 2008. Se asentaa, huoltaa ja korjaa putkistoja ja laitteistoja muun muassa sellu-, kartonki-, energia-,  kemian- ja metalliteollisuudessa.

Viafin Service Oyj listautui Helsingin pörssin First North -listalle 20. marraskuuta 2018.

Viafin Service osti Gasumin tytäryhtiön Gasum Tekniikan alkuvuodesta 2019. Gasum Tekniikka tunnetaan nykyään nimellä Viafin GAS Oy. Viafin GAS Oy suunnittelee, rakentaa ja huoltaa maakaasujärjestelmiä.

Suurimmat osakkeenomistajat 
Heinäkuun 2020 lopussa Viafin Servicen kymmenen suurinta omistajaa olivat seuraavat:
 Skillhouse Oy, 11,25 %
 Luhtala Kari Pekka, 9,01 %
 Suomen Teollisuussijoitus Oy, 7,87 % 
 MSK Group Oy, 7,09 %
 Baj Oy, 6,17 %
 Kilpeläinen Toni Olavi, 4,58 %
 Takoa Invest, 3,49 %
 Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma, 3,31 % 
 Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen, 3,15 %
 Rantala Esa Eino Gaabriel, 3,12 %

Suurin omistaja Skillhouse Oy on Viafin Servicen hallituksen varapuheenjohtajan Marko Sipolan omistuksessa.

Lähteet 

Suomalaiset First North -yhtiöt
Pukka

Pukka voi tarkoittaa:

 Erkki Pukka (s. 1940), mäkihyppääjä
 Mikko Pukka (s. 1982), jääkiekkoilija
 Väinö Pukka (1895–1935), oppositiojohtaja (SKP)

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Kauko Moisio

Kauko O. Moisio (5. lokakuuta 1928 Ypäjä – 26. marraskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen taidetakoja ja seppä. Moisio oli vuonna 1979 perustetun Taidesepät-järjestön kunniajäsen ja hänen vaikutuksestaan sepäntyö hyväksyttiin Suomessa taideteollisuudeksi.

Moisiosta on tehty Simo Helanderin ohjaama tv-dokumentti Kaupunkilaisseppä joka esitettiin MTV:ssä 1982.

Tunnetuinpia teoksia 
 Espoonlahden kirkon taontatyöt mm. alttarikrusifiksi Laupias Kristus, kastemalja Kasteen siunaus ja uhrikynttelikkö 1980.
 Temppeliaukion kirkon taontatyöt alttarikrusifiksi Kristus voittajana, pronssiin kuumataottu kastemalja Uskon kristalli ja kyntteliköt 1969, uhrikynttelikkö 1982.
 Helsingin kaupunginkirjasto Pasila suihkulähdeveistos Ajatuksen lento 1985

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Taidetakoja, seppä Kauko Moisio kuumentamassa metallia ahjon ääressä pajassaan, valokuva vuodelta 1976. Helsingin kaupunginmuseo (Finna) 

Suomalaiset taidekäsityöläiset
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 2007 kuolleet
Super Bowl XXII

Super Bowl XXII oli järjestyksessään 22. Super Bowl. Vastakkain pelasivat Washington Redskins ja Denver Broncos. Ottelu pelattiin Jack Murphy Stadiumilla San Diegossa, Kaliforniassa 31. tammikuuta 1988. Washington Redskins voitti pistein 42–10. Ottelun arvokkaimpana pelaajana palkittiin Washingtonin pelinrakentaja Doug Williams.

Lähteet 

Super Bowl 22
Super Bowl 22
Vuoden 1988 amerikkalainen jalkapallo
San Diego
Super Bowl XXI

Super Bowl XXI oli järjestyksessään 21. Super Bowl. Vastakkain pelasivat New York Giants ja Denver Broncos. Ottelu pelattiin Rose Bowlilla Pasadenassa, Kaliforniassa 25. tammikuuta 1987. New York Giants voitti pistein 39–20. Ottelun arvokkaimpana pelaajana palkittiin New York Giantsin pelinrakentaja Phil Simms.

Lähteet 

Super Bowl 21
Super Bowl 21
Vuoden 1987 amerikkalainen jalkapallo
Los Angelesin piirikunta
Cobra (videopeli)

Cobra on Ocean Softwaren kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna  Commodore 64:lle ja seuraavana vuonna Amstrad CPC:lle ja ZX Spectrumille.

Pelaaminen 
Peli perustuu elokuvaan Cobra.
Peli yhdistää ammuskelua ja tasohyppelyä.

ZX Spectrum -versiossa on kolme tasoa, jotka seuraavat väljästi elokuvan juonta: jokaisessa tasossa on löydettävä päähenkilön tyttöystävä ja johdettava hänet turvaan. Amstrad CPC -versio on jaettu kahdeksaan alueeseen, jotka on siivottava tietystä määrästä rikollisuutta tietyssä ajassa.
Commodore 64 -versio on yhdistelmä ZX Spectrum ja Amstrad CPC -versioista: tässä on kolme tasoa kuten Spectrum-versiossa, mutta grafiikat vastaavat tyyliltään Amstrad-versiota.

Kehitys 
Pelin suunnittelijaksi asetettiin Jonathan "Joffa" Smith, joka oli aiemmin tehnyt käännöksen Green Beret -kolikkopelistä ZX Spectrumille.
Musiikista vastasi Martin Galway, mutta Commodore 64 -versiossa musiikin on tehnyt Ben Daglish.
Amstrad CPC -version kehittäjäksi on merkitty John Gibson, mutta tästä on epäselvyyttä. Commdore 64 -versio oli Zach Townsendin varhaisia ohjelmointitöitä.

Myöhemmät Oceanin elokuviin perustuvat pelit menestyivät paremmin.

Vastaanotto 
Peli on saanut Zzap!64 -lehden arvostelussa pisteiksi 13/100.

Commodore User -lehti antoi pelille arvosanaksi 4/10.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 Peli Lemon64-sivustolla 

Vuoden 1986 videopelit
Ocean Software
Commodore 64 -pelit
Amstrad CPC -pelit
ZX Spectrum -pelit
Toimintapelit
Elokuviin perustuvat videopelit
Goldcorp

Goldcorp on kanadalainen kullankaivaja, jonka pääkonttori on Vancouverissa, Brittiläisessä Kolumbiassa. Yritys on perustettu vuonna 1994. Se kasvoi omintakeisella tavalla, kun vuonna 2000 toimitusjohtaja Rob McEwen julkaisi yleensä kaivosyhtiöiden salaisuuksiin kuuluvan datan Red Lake -kaivosalueen esiintymistä Internetissä ja lupasi 575 000 dollarin palkkion sille joka pystyy datan perusteella kertomaan mistä kaivosalueella löytyvät seuraavat kuusi miljoonaa unssia kultaa. Datan julkaisu ja kilpailun järjestäminen osoittautuivat hedelmää kantaviksi: kohteita löytyi 110 kappaletta ja niistä 80 prosenttia osuivat oikeaan. Goldcorp on myöhemmin laajentunut yritysostoin ja oli vuonna 2017 maailman neljänneksi suurin kullankaivaja.

Newmont Mining tarjoutui ostamaan Goldcorpin tammikuussa 2019.

Katso myös
Barrick Gold

Lähteet

Kanadalaiset kaivosyhtiöt
Kullankaivuu
Rudolf Erenius

Rudolf Immanuel Erenius (17. elokuuta 1851 Nummi – 17. toukokuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen juristi, virkamies, valtioneuvos ja valtiopäivämies. 

Rudolf Ereniuksen vanhemmat olivat rovasti Karl Erenius (Hakkinen) Engel Emelie Hildén. Erenius tuli ylioppilaaksi 1896 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1876 ja lakitieteen kandidaatiksi 1882. Helsingin lyseossa hän opetti 1878–1880. Erenius toimi senaatissa kanslistina 1886–1890, ensimmäisenä apulaiskamreerina 1890–1893 ja kamreerina 1893–1916. Hän oli myös useiden eri komiteoiden jäsen ja opetti Polyteknillisessä opistossa vuodesta 1887. Naantalin kaupunkia Erenius edusti porvarissäädyssä valtiopäivillä 1894, 1899 ja 1900. Hän julkaisi teoksen Katasteri- ja maaverolaitos Ranskassa ja Belgiassa (1894).

Lähteet

Suomalaiset virkamiehet
Suomalaiset juristit
Suomalaiset opettajat
Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1851 syntyneet
Vuonna 1922 kuolleet
Super Bowl XIX

Super Bowl XIX oli järjestyksessään 19. Super Bowl. Vastakkain pelasivat San Francisco 49ers ja Miami Dolphins. Ottelu pelattiin Stanford Stadiumilla Stanfordissa, Kaliforniassa 20. tammikuuta 1985. San Francisco 49ers voitti pistein 38–16. Ottelun arvokkaimpana pelaajana palkittiin San Franciscon pelinrakentaja Joe Montana, josta tuli kolmas Super Bowlin arvokkaimmaksi pelaajaksi kahdesti valittu pelaaja.

Lähteet 

Super Bowl 19
Super Bowl 19
Vuoden 1985 amerikkalainen jalkapallo
Santa Claran piirikunta
Varangin niemimaan kansallispuisto

Varangin niemimaan kansallispuisto (, ) sijaitsee Koillis-Norjassa Finnmarkin läänissä. Alue on perustettu vuonna 2006. Kansallispuisto on kooltaan 1804 neliökilometriä ja levittäytyy Båtsfjordin, Uuniemen, Vesisaaren ja Vuoreijan kuntien alueille.

Kansallispuistossa on joitain avoimia tupia lyhyttä majoittumista varten. Kansallispuiston korkein kohta on 633,8 metriä merenpinnan yläpuolella oleva Skipskjølen eli Beallját -tunturi.

Lähteet 

Norjan kansallispuistot
Super Bowl XXV

Super Bowl XXV oli järjestyksessään 25. Super Bowl. Vastakkain pelasivat New York Giants ja Buffalo Bills. Ottelu pelattiin Tampa Stadiumilla Tampassa, Floridassa 27. tammikuuta 1991. New York Giants voitti pistein 20–19. Ottelun arvokkaimpana pelaajana palkittiin San Franciscon keskushyökkääjä Ottis Anderson.

Lähteet 

Super Bowl 25
Super Bowl 25
Vuoden 1991 amerikkalainen jalkapallo
Super Bowl XXVI

Super Bowl XXVI oli järjestyksessään 26. Super Bowl. Vastakkain pelasivat Washington Redskins ja Buffalo Bills. Ottelu pelattiin Metrodomella Minneapolisissa, Minnesotassa 26. tammikuuta 1992. Washington Redskins voitti pistein 37–24. Ottelun arvokkaimpana pelaajana palkittiin Washingtonin pelinrakentaja Mark Rypien.

Lähteet 

Super Bowl 26
Vuoden 1992 amerikkalainen jalkapallo
Victorinus Egyptiläinen

Victorinus Egyptiläinen (Korintti, Kreikka – 283 Diospolis, Egypti) oli pyhimys ja marttyyri, joka surmattiin keisari Numerianuksen vainoissa. Ollessaan Korintin kansalainen hänet karkotettiin Egyptiiin mukanaan joukko muita kristittyjä. Myöhemmin, kuvernööri Sabinuksen aikana, heidät pidätettiin uudestaan, heitä kidutettiin ja heidät teloitettiin Diospoliissa. Perinteen mukaan heidät mestattiin tai poltettiin roviolla. Muita hänen kanssaan marttyyrikuoleman kärsineitä olivat Victor, Nicephorus, Claudian, Dioscorus, Serapion ja Papias. Hänen muistopäivänsä on 25. helmikuuta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 St. Victorinus, And Six Companions, Martyrs ecatholic2000.com 

Kristityt marttyyrit
Pyhimykset
Syntymävuosi tuntematon
Vuonna 283 kuolleet
Bundesverband Öffentlicher Banken Deutschlands (VÖB)

Saksan julkisten pankkien liitto (saksaksi: Bundesverband Öffentlicher Banken Deutschlands, VÖB) on Saksan pankkialan johtava järjestö.
Saksan julkisten pankkien liitto (Bundesverband Öffentlicher Banken Deutschlands, VÖB) on Saksan pankkialan johtava järjestö. Se edustaa 61 pankin etuja, mukaan lukien Landesbanken (Saksan säästöpankkien rahoitusryhmän päälaitokset) sekä Saksan liittotasavallan tai yksittäisten osavaltioiden omistamat edistämis- ja kehityspankit. 

VÖB:n jäsenlaitosten kokonaisvarat ovat noin 3 229 miljardia euroa, ja ne kattavat noin kolmanneksen Saksan pankkimarkkinoista. Julkisoikeudelliset pankit kunnioittavat vastuullisuttaan pk-yrityksiä, muita yrityksiä, julkista sektoria ja yksityisasiakkaita kohtaan; ne ovat vahvasti juurtuneet kotiseuduilleen kaikkialla Saksassa. VÖB:n tavalliset jäsenpankit ovat 59 prosentin markkinaosuudellaan markkinajohtajia kuntarahoituksessa; lisäksi ne tarjoavat noin 23 prosenttia kaikesta Saksan yrityslainoista. 

Vuonna 2021 liittovaltion ja osavaltioiden kehitys- ja edistämispankit myönsivät 81 miljardia euroa uusia kehitys- ja edistämislainoja. VÖB on ainoa saksalainen pankkiyhdistys, joka hoitaa jäsenlaitostensa työnantajayhdistyksen tehtäviä: Julkisten pankkien työnantajayhdistys (Tarifgemeinschaft Öffentlicher Banken), johon kuuluu VÖB:n jäsenlaitoksia, joissa on yhteensä 60 000 työntekijää (tilivuonna 2021), ja joka hoitaa työehtosopimusneuvottelutehtäviä.

Aiheesta muualla
 Liittovaltion osavaltion pankkien virallinen sivusto
 LinkedIn

Saksan talous
Saksalaiset järjestöt
Kuka sellaista tekisi

Kuka sellaista tekisi (Karisto 2008) on Seppo Jokisen kirjoittama jännitysromaani.

Lähteet
 https://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/kauno%253Aateos_32159

Jännitysromaanit
Seppo Jokisen teokset
Christine Sinclair

Christine Sinclair (s. 12. kesäkuuta 1983 Burnaby, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 286 maaottelua ja tehnyt niissä 182 maalia sekä toiminut joukkueen kapteenina. Hän on ollut voittamassa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruutta vuonna 2010 sekä saavuttamassa olympiapronssia Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016. Hän oli vuoden 2012 olympiaturnauksen paras maalintekijä tehtyään kuusi maalia, joista kolme tappioon päättyneessä välierässä Yhdysvaltoja vastaan. Hän sai lokakuussa 2012 Kansainväliseltä jalkapalloliitolta neljän ottelun pelikiellon ja sakot olympiavälierän jälkeisestä voimakkaasta erotuomariin kohdistamastaan arvostelusta. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Kanadan kaikissa neljässä ottelussa avauskokoonpanossa ja teki maalin alkulohko-ottelussa Alankomaita vastaan.

Sinclair on kahdeksan kertaa kuulunut kymmenen pelaajan listalle, joista on valittu FIFA:n vuoden naispelaaja: 2005, 2006, 2007, 2008, 2010, 2012, 2013 ja 2016. Hänet on valittu Kanadan vuoden naispelaajaksi toistakymmentä kertaa. Vuonna 2012 hänet palkittiin Bobbie Rosenfeld Awardilla vuoden parhaana kanadalaisena naisurheilijana. Sinclair kantoi Kanadan lippua Lontoon olympialaisten päättäjäisissä.

Sinclair pelasi alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2002 Kanadan saavuttaessa hopeaa.

Seuratasolla Sinclair on edustanut Portland Thornsia vuodesta 2013.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kanadalaiset jalkapalloilijat
Kanadalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Ainasoja

Ainasoja on suomalainen sukunimi seuraavilla henkilöillä:

 Ari Ainasoja (s. 1957), suomalainen muusikko
 Edvard Ainasoja (1891–1969), jääkärivääpeli

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Hanhikoski

Hanhikoski tarkoittaa seuraavia:

 Hanhikosken rautatieasema, rautatieliikennepaikka Kemijärven kaupungissa
 Hanhikoski, Seinäjoen kaupunginosa
Sophie Schmidt

Sophie Schmidt (s. 28. kesäkuuta 1988 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 188 maaottelua ja tehnyt niissä 19 maalia. Hän on ollut voittamassa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruutta vuonna 2010 sekä saavuttamassa olympiapronssia Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Kanadan kaikki neljä ottelua alusta loppuun. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.

Schmidt on edustanut kotimantereensa seurojen lisäksi Euroopassa ruotsalaista Kristianstadia ja kolme vuotta saksalaista Frankfurtia. Kaudesta 2019 alkaen hän on pelannut Yhdysvalloissa Houston Dashin joukkueessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kanadalaiset jalkapalloilijat
Kanadalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Hietakangas

Hietakangas on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Auli Hietakangas-Koch, suomalainen maisema-arkkitehti
Harri Hietakangas (s. 1945), eräkirjailija, oppikirjailija, biologi
Pekka Hietakangas (s. 1981), suomalainen pesäpalloilija
Ville Hietakangas, Helsingin yliopiston biotekniikan instituutin akatemiatutkija

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Grano

Grano on suomalainen monitoimialayhtiö. Granon laajan tuote- ja palveluvalikoiman yhdistävänä sateenvarjona toimii markkinoinnin palvelut. Tarjooma sisältää markkinointiviestinnän tuotantoa ja kokonaisratkaisuja, sähköisiä julkaisuja, aineistojen hallintapalveluita. Lisäksi Grano toteuttaa ulkomainontaan, myymälämarkkinointiin ja tapahtumiin liittyviä pintoja, rakenteita ja valomainoksia. Tuote- ja palvelutarjooma sisältää myös käännöspalveluita, pakkauksia ja etikettejä sekä painotuotteita ja tulostuspalveluita.  Vuoteen 2022 asti Grano tarjosi myös rakentamisen projektipankkiratkaisuja. 

Vuonna 2014 perustettu yritys palvelee Suomessa 22 paikkakunnalla. Pääkonttori sijaitsee Helsingissä. Konsernissa työskentelee noin 1 000 ammattilaista. Grano toimii myös Virossa.

Yritysostoja
Grano syntyi kesäkuussa 2014, kun jyväskyläläinen Kauko Sorjosen perustama Kopijyvä ja DMP Digital yhdistyivät 450 hengen yritykseksi, jonka nimi oli aluksi Digiprint Finland Group Oy.
 Sijoitusyhtiö Panostajan enimmäkseen omistama yhtiö on kasvanut yritysostoin. Vuonna 2015 Grano fuusioitui turkulaisen partiolippukunta Turun Metsänkävijät ry:n omistaman Multiprintin kanssa ja osti urheilujärjestöjen omistaman Sporttipainon. Fuusion jälkeen Granon liikevaihto nousi noin 90 miljoonaan euroon ja henkilöstön määrä yli 800:aan 23 toimipisteessä ympäri Suomen. Vuonna 2016 Grano osti b-to-b-markkinointipalveluihin erikoistuneen MicroMedian postitus-, pakkaus- ja varastointipalvelut, startup-digitoimisto Luotan, kuopiolaisen Arsmatin ja vaasalaisen painotalo Framin ja seuraavana vuonna ruotsalaisomisteisen Brand Factory Finlandin, turkulaisen Finepressin ja helsinkiläisen painotalo Lönnbergin. Vuonna 2017 Granon tytäryhtiö, suoramarkkinoinnin palveluja tarjoava Grano Diesel Oy osti markkinoinnin suunnittelutoimisto Planeetta 10:n. Vuonna 2018 Grano osti rovaniemeläisen KL-Kopio Oy:n.

Lähteet

Suomalaiset teollisuusyritykset
Markkinointiviestintäyhtiöt
Viitasaari Areena

Viitasaari Areena on kulttuurin ja liikunnan monitoimihalli Viitasaarella. Areenaa käytetään erilaisten konserttien, esiintymisten, messujen, ja urheilutapahtumien järjestämiseen. Areena otettiin käyttöön elokuussa 2010.

Tulevia tapahtumia 

 TI‑TI nallen 30‑vuotisjuhlakonsertti - 17.11.2018
 RNO:n Kuudes Joulu - 16.12.2018
 TUBE tour 2019 - 08.03.2019

Lähteet

Aiheesta muualla 
Viitasaari Areena

Suomen urheiluhallit
Viitasaaren rakennukset ja rakennelmat
Aleksi Kinnunen

Aleksi Kinnunen (s. 1979 Järvenpää) on suomalainen kulttuuriin erikoistunut toimittaja ja kriitikko sekä median ja taiteen opettaja. 

Kinnunen on koulutukseltaan taiteen maisteri Taideteollisesta korkeakoulusta. Hän on käynyt Sanoman toimittajakoulun peruskurssin vuosina 2007–2008. 

Kinnunen kirjoittaa vapaana toimittajana ja kriitikkona muun muassa Helsingin Sanomiin. Kinnusen erikoistumisalueita ovat populaarimusiikki, kaupunkikulttuuri ja matkailu.

Lähteet 

Vuonna 1979 syntyneet
Suomalaiset toimittajat
Elävät henkilöt
Desiree Scott

Desiree Scott (s. 31. heinäkuuta 1987 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 147 maaottelua mutta ei ole tehnyt niissä yhtään maalia. Hän on ollut voittamassa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruutta vuonna 2010 sekä saavuttamassa olympiapronssia Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Kanadan kaikissa neljässä ottelussa avauskokoonpanossa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.

Seuratasolla Scott edustaa Kansas City NWSL:ää. Seura perustettiin loppuvuonna 2020 Utah Royalsin seuraajaksi, ja Royals taasen oli perustettu kaudeksi 2018 FC Kansas Cityn seuraajaksi, ja Scott pelasi näissä molemmissa. Hän on pelannut myös Englannissa Notts Countyn joukkueessa.

Lähteet 

Kanadalaiset jalkapalloilijat
Kanadalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Allysha Chapman

Allysha Chapman (s. 25. tammikuuta 1989 Oshawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 68 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän on ollut saavuttamassa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Kanadan kaikissa neljässä ottelussa ja niistä kolmessa avauskokoonpanossa. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.

Seuratasolla Chapman on vuodesta 2018 edustanut Houston Dashia, jossa hän pelasi myös aiemmin vuosina 2015–2016.

Lähteet 

Kanadalaiset jalkapalloilijat
Kanadalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Deanne Rose

Deanne Rose (s. 3. maaliskuuta 1999 Alliston, Ontario, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 41 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Hän on ollut saavuttamassa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 ja teki joukkueensa avausmaalin 2–1-voittoon päättyneessä pronssiottelussa Brasiliaa vastaan. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle yhdessä alkulohko-ottelussa.

Seuratasolla Rose edustaa Floridan yliopiston joukkuetta.

Lähteet 

Kanadalaiset jalkapalloilijat
Kanadalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Quinn (jalkapalloilija)

Quinn (syntymänimeltään Rebecca Quinn; s. 11. elokuuta 1995 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 51 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Hän on ollut saavuttamassa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän tuli kolmessa ottelussa kentälle vaihtopelaajana. Hän on pelannut sekä keskuspuolustajana että keskikenttäpelaajana.

Quinn opiskeli Duken yliopistossa ja siirtyi vuonna 2018 NWSL-seura Washington Spiritiin ja vuonna 2019 Ranskaan Paris FC:n joukkueeseen.

Syksyllä 2020 Quinn ilmoitti olevansa transsukupuolinen ja että hänen koko nimensä on Quinn. Hänen pronomininsa on englannin kielessä they.

Lähteet 

Kanadalaiset jalkapalloilijat
Kanadalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Shelina Zadorsky

Shelina Zadorsky (s. 24. lokakuuta 1992 London, Ontario, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa 66 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Hän on ollut saavuttamassa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Kanadan kaikki neljä ottelua alusta loppuun. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.

Zadorsky edustaa Englannissa naisten Superliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria, jonne hän siirtyi elokuussa 2020 NWSL-seura Orlando Pridesta, aluksi lainalle. Orlandoon hän siirtyi tammikuussa 2018 Washington Spiritistä, jossa hän toimi vuonna 2017 kapteenina. Hän on pelannut myös Australiassa ja Ruotsissa.

Lähteet 

Kanadalaiset jalkapalloilijat
Kanadalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Norjan ympäristövirasto

Norjan ympäristövirasto (norjaksi Miljødirektoratet) on Norjan ilmasto- ja ympäristöministeriön alainen virasto. Sen tehtävänä on edistää puhdasta ja monimuotoista luontoa sekä vähentää saasteita. Virastossa on noin 700 työntekijää, joista suurin osa työskentelee Trondheimin ja Oslon toimipisteissä. Virasto perustettiin 1. kesäkuuta 2013, kun kaksi virastoa yhdistettiin. Viraston johtajana toimii Ellen Hambro.

Lähteet 

Norjan hallinto
Stephanie Labbé

Stephanie Labbé (s. 10. lokakuuta 1986 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 65 maaottelua. Hän on ollut voittamassa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruutta vuonna 2010 sekä saavuttamassa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi ykkösmaalivahtina Kanadan kaikki neljä ottelua.

Labbé edustaa vuonna 2021 ruotsalaisseura Rosengårdia. Hän on aiemmin pelannut Ruotsissa Piteån, Örebron ja Linköpingin joukkueissa. Hän on pelannut myös NWSL:ssä Washington Spiritin ja North Carolina Couragen joukkueissa. Hän pyrki keväällä 2018 Calgary Foothillsin miesten joukkueen maalivahdiksi, mutta liiga ei antanut hänelle lupaa pelata miesten sarjassa. Hän pelasi jonkin aikaa seuran naisjoukkueessa.

Lähteet 

Kanadalaiset jalkapallomaalivahdit
Kanadalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Paavolan tammikko

Paavolan tammikko on valtakunnallisesti arvokas lehtoalue, joka se kuuluu valtakunnalliseen lehtojensuojeluohjelmaan. Se sijaitsee Lohjalla Lohjansaaressa. Alueella on Suomen kauneimmaksi mainittu tammi Paavolan tammi.  Tammikko rauhoitettiin luonnonsuojelualueeksi 1994. Tammen ohi kulkevan selvästi merkityn kilometrin mittaisen polun varrella on 15 rastia. Polku alkaa Lohjansaaren vanhan koulun parkkipaikalta Pietiläntie 23. Alue on osittain yksityisillä mailla.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Luontopolun opas

Lohja
Suomen luonnonnähtävyydet
Uudenmaan luonnonsuojelualueet
Ashley Lawrence

Ashley Lawrence (s. 11. kesäkuuta 1995 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 80 maaottelua ja tehnyt viisi maalia. Hän on ollut saavuttamassa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Kanadan kaikki neljä ottelua alusta loppuun. Hän on pelannut keskikentällä ja puolustajana.

Seuratasolla Lawrence on vuodesta 2017 edustanut ranskalaista Paris Saint-Germainia.

Lähteet 

Kanadalaiset jalkapalloilijat
Kanadalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Super Bowl II

Super Bowl II oli järjestyksessään toinen Super Bowl -ottelu. Ottelu pelattiin Miamissa sijaitsevalla Miami Orange Bowl -stadionilla. Ottelun voitti Green Bay Packers, jolle se oli toinen Super Bowl -voitto ja kaikkiaan kolmas NFL-mestaruus. Loppuottelussa Green Bay voitti Oakland Raidersin 33–14. Green Bayn pelinrakentaja Bart Starr valittiin ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi.

Lähteet

Super Bowl 2
Vuoden 1968 urheilu
Robyn Gayle

Robyn Gayle (s. 31. lokakuuta 1985 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Kanadan naisten maajoukkueessa 81 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän voitti kultaa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruuskilpailuissa vuonna 2010 ja saavutti olympiapronssia Lontoossa 2012. Hän pelasi myös Pekingin olympialaisissa 2008 sekä vuosien 2007 ja 2011 MM-kilpailuissa. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.

Gayle edusti seuratasolla Ottawa Furya, Vancouver Whitecapsia ja Washington Spiritiä.

Lähteet 

Kanadalaiset jalkapalloilijat
Kanadalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Eero Permi

Eero Pietari Permi (vuoteen 1935 Prami, 29. maaliskuuta 1914 Raahe – 26. huhtikuuta 1990 Raahe) on ollut suomalainen pappi ja kirjailija.

Perhetaustat 
Permin isä oli tullimies Waltteri Alfred Prami ja äiti Selma Kustaava Sillanpää. Suvulla oli merimiestausta. Hän avioitui kansakoulunopettaja Katri Elisabet Rädyn (k. 1984) kanssa. Perheeseen syntyivät Jaakko, Jussi ja Sisko. Jäätyään leskeksi hän avioitui nuorisonohjaaja Aino Tuikkalan kanssa.

Opinnot 
Permi suoritti ylioppilastutkinnon 1934 Raahen keskikoulun jatkoluokilta. Hän opiskeli teologiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui sacri ministerii candidatukseksi 1938. Papiksi hänet vihittiin samana vuonna. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1943 ja ylemmän pastoraalitutkinnon 1951.

Työura 
Permin työura aukeni Raahen ja Saloisten ylimääräisen papin virassa 1938. Vastaavassa virassa hän toimi Sotkamossa 1938–1939, Sumiaisissa 1941 sekä Paltamossa 1944–1948. Kuopion hiippakunnan pyhäkoulupapin tehtävässä hän oli 1948–1950 sekä Viekijärven ylimääräisenä pappina 1950–1951. Himangan kirkkoherrana Permi toimi 1951–1954 ja Raahen kirkkoherrana 1954–1977, jolloin hän jäi eläkkeelle.

Sivutoimenaan Permi toimi Kainuun kristillisen kansanopiston opettajana 1945–1948. Edelleen hän oli Raahen rovastikunnan Iääninrovastina 1956–1970, Oulun tuomiokapitulin asessorina 1957–1963 sekä kirkolliskokousedustajana 1958, 1963, 1965, 1968 ja 1971.

Arvonimet ja ansiomerkit 
Permille on myönnetty rovastin arvo. Sotilasarvoltaan hän oli yliluutnantti ja ansioistaan hänelle myönnettiin ansiomerkit VR 4 II. k., VR 4. ja SVR J 1.

Raahen Pekka -kunniakansalaisuus Permille myönnettiin 1987. Raahen Pekka on henkilö, joka on toiminut pitkään jollakin kulttuurin tai kotiseututyön alueella. Hän on tunnettu raahelainen tai tuo ulkoraahelaisena tunnetuksi myönteisesti kotiseutuaan.

Kirkon kaunistus 
Raahen seurakunnan pitkäaikainen suntio Martta Keränen oli testamentannut omaisuutensa kirkon kaunistusrahastoon. Eero Permi ideoi kalastaja-aiheen 70-vuotispäivillään lasimaalaukseksi. Kuorin eteläpuoleiseen ikkunaan vuonna 1988 valmistui taiteilija Matti Lammen suunnittelema ja lasitusliike Wuorio Oy:n tekemä lasimaalaus "Minä teen teistä ihmisten kalastajia." Keräsen testamentti toteutui lasimaalauksena.

Kirjoista 
Permin kirjoittamista teoksista on Raahen murteella kirjoitettu Suomen Helemi : muistelmia vanahan ja vähä uuvvemmanki Raahen ajoilta.

Teoksia 
 Jumalan sana ja saarna : synodaalikirjoitus Oulun hiippakunnan pappeinkokoukseen 1957. Oulun hiippakunta, 1957.
 F. B. A. Orkamaa, Uskon sana : Suomen pappien katekismussaarnoja Martti Lutherin Vähän katekismuksen johdolla. Kirjoittajat: F. B. A. Orkamaa, Eero Permi, Antero Juntumaa. Karisto, 1958.
 Suomen helemi : muistelmia vanahan ja vähä uuvvemmanki Raahen ajolta. Pohjoinen, 1982
Aika on olla vaiti ja aika puhua : eläkepapin puheita ja saarnoja. Pohjoinen, 1984.
 Minä uskon. Herättäjä-yhdistys, 1986.

Lähteet 

Suomalaiset papit
Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 1990 kuolleet
Luterilainen kirkko Afrikassa – Beninin synodi

Luterilainen kirkko Afrikassa - Beninin synodi () on luterilainen kirkko, joka toimii Beninissä. Kirkon jäsenmäärä on noin 400.

Historia 
Kirkon historia alkaa vuodesta 1996, jolloin Ghanan evankelis-luterilainen kirkko aloitti Beninissä lähetystyön yhdysvaltalaisen Missouri-synodin tukemana. Beniniin yritettiin jo aiemmin perustaa tunnustusluterilaista kirkkoa, mutta ELA-SBe perustettiin vasta 2012 ja rekisteröitiin virallisesti 2014.

Nykytilanne 
Kirkolla on viisi seurakuntaa ympäri Beniniä, joissa on noin 400 jäsentä. Kirkko kuuluu Kansainväliseen luterilaiseen neuvostoon.

Lähteet  

Evankelis-luterilaiset kirkot
Benin