joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Västanfjärd

Västanfjärd (30.12.1972 asti Vestanfjärd) on entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Kemiön saarella Varsinais-Suomen maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Västanfjärd liitettiin vuoden 2009 alussa uuteen Kemiönsaaren kuntaan, jonka muodostavat Västanfjärdin lisäksi myös Kemiön ja Dragsfjärdin kunnat. Asiasta päättivät kolmen kunnan valtuustot 26. kesäkuuta 2007. Kunnassa asui noin 800 henkeä, ja sen pinta-ala oli alle sata neliökilometriä. Kunta oli kaksikielinen. Sen asukkaista 88 prosenttia puhui äidinkielenään ruotsia ja 11 prosenttia suomea.

Västanfjärdin naapurikunnat ennen kunnan lakkauttamista olivat Dragsfjärd, Kemiö, Särkisalo ja Tammisaari. Entisiä naapurikuntia olivat Dragsfjärdiin vuonna 1969 liitetty Hiittinen ja Tenholaan vuonna 1977 liitetty Bromarv; Tenhola puolestaan liitettiin Tammisaareen vuonna 1993.

Vesta-silli on nimetty Västanfjärdin mukaan vuonna 1949.

Vuonna 2019 Västanfjärd valittiin Varsinais-Suomen vuoden kyläksi.

"Perinteikäs kunta, joka tähtää tulevaisuuteen" oli kunnan motto.

Historiaa
Västanfjärdin alueelta on löydetty vajaat 20 pronssikautista hiidenkiuasta, mutta esihistoriallisia esinelöytöjä ei ole tehty. Koska merkkejä rautakautisesta asutuksesta ei ole, on oletettu paikkakunnan saaneen ruotsalaiset uudisasukkaansa keskiajan kuluessa. Kaikki Västanfjärdin henkikirjakylät esiintyivät vuoden 1540 maakirjassa.

Västanfjärd kuului 1600-luvulla suureen Kemiön vapaaherrakuntaan, jonka kuningas Kustaa II Aadolf lahjoitti kanslerilleen Axel Oxenstiernalle. Västanvikin ratsutilan omisti Suomen sodan jälkeen Vänrikki Stoolin tarinoissa esiintyvä eversti Carl Johan von Konow, joka asui siellä vuosina 1840–1846.

Västanfjärdin aikaisempi tärkeä elinkeino jo 1600-luvulta lähtien oli kalkin louhinta ja poltto. Illon seudun maanomistajat perustivat 1880-luvulla kaivosyhtiön kalkkivarojen hyödyntämiseksi, ja kalkkiuuneja rakennettiin myöhemmin myös Bredvikiin, Brännbodaan ja Lammalaan. Särkisalolaisen Förbyn kalkkikaivoksen omistaja Karl Forsström osti 1900-luvun alkupuolella Västanfjärdin pienet kalkkiyritykset. Viimeisenä toiminut Lammalan kalkkikaivos suljettiin vuonna 1952.
 
Västanfjärd muodostettiin Kemiön kappeliseurakunnaksi vuonna 1693, ja ensimmäisen oman papin se sai vuonna 1779. Seurakunnasta päätettiin tehdä itsenäinen vuonna 1904, mutta päätös toteutui vasta Kemiön kirkkoherran vaihtuessa vuonna 1921.

Kylät 
Billböle, Brännboda, Finsjö, Galtarby, Gräggnäs, Kobböle, Misskärr, Nivelax, Norrlammala, Pörtsnäs, Sirnäs, Söderlammala, Södersundvik, Tappo, Västanfjärd, Vesterillo, Östanå.

Tunnettuja västanfjärdiläisiä
 Jan-Erik Enestam (s. 1947), ministeri ja kansanedustaja

Nähtävyydet
 Västanfjärdin uusi kirkko
 Västanfjärdin vanha kirkko
 Purjelaiva Eugenia

Lähteet

Aiheesta muualla
Luettelo Suomen kunnista väkiluvun mukaan

Tämä on luettelo Suomen kunnista väkiluvun mukaan {{#time: j. F\t\a Y |  }}. Kuntien mediaanissa on  (). Lähimpänä keskiarvoa (17 964) on Heinola ().

  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()
  ()

Lähteet 

Kunnat väkiluvun mukaan
Luettelo Suomen kunnista pinta-alan mukaan

Tämä on luettelo Suomen kunnista pinta-alan mukaan pois lukien merialueet {{#time: j. F\t\a Y |  }}. Kuntien mediaanissa on  ( km²). Lähimpänä keskiarvoa (1 095,38 km²) on Haapavesi ( km²).

  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)
  ( km²)

 Koko maa:  km²

Lähteet 

Kunnat pinta-alan mukaan
Mustameri

Mustameri on Kaakkois-Euroopan ja Vähän-Aasian välissä sijaitseva sisämeri. Sen rantavaltiot ovat Turkki, Bulgaria, Romania, Ukraina, Venäjä ja Georgia. Suurimmat siihen laskevat joet ovat Tonava, Dnepr ja Don. Pohjoisesta Mustaanmereen työntyy Krimin niemimaa, jonka itäpuolelle jää Asovanmeri-niminen lahti. Bosporinsalmi ja Marmaranmeri yhdistävät Mustanmeren Välimereen. Bosporinsalmi kulkee Istanbulin kaupungin läpi.

Maantiede 

Mustanmeren pinta-ala on 422 000 km² ja leveimmillään se on 1 175 kilometriä. Syvin kohta on 2 210 metrin syvyydessä. Mustastamerestä virtaa Välimereen vuodessa Bosporinsalmen kautta 200 km³ vettä ja siihen virtaa sen valuma-alueilta 320 km³ vettä vuodessa. Mustanmeren valuma-alue käsittää lähes kolmanneksen Euroopan pinta-alasta.

Mustassameressä on vain muutama pieni saari, joista suurimmat ovat Käärmesaari ja Berezan.

Meritiede ja ekologia 
Mustanmeren vesi on voimakkaasti kerrostunutta: pintavesi on suhteellisen vähäsuolaista mereen laskevien jokien ansiosta, 17–21 ‰, keskimäärin 18,3 ‰, mikä on runsaat puolet valtameren suolapitoisuudesta. Pintavesi lämpenee kesällä ja jäähtyy talvella. Harppauskerroksesta (50–150 m) meren pohjaan ulottuu alusveden alue, jossa on raskaampaa ja suolaisempaa Välimerestä peräisin olevaa vettä, jonka lämpötila on ympäri vuoden noin 9 celsiusastetta. Alusvesi ei juuri sekoitu pintaveden kanssa, ja sen happitilanne on huono. Suurin osa yli 200 metrin syvyydessä olevasta vedestä on lähes täysin hapetonta.

Mustanmeren eliöstö muuttuu nopeasti. Viime vuosina monet alkuperäiset nilviäiset ovat joutuneet väistymään Tyyneltämereltä kotoisin olevan, voimakkaasti leviävän Rapana venosa -petokotilon tieltä. Se lienee päässyt Mustallemerelle painolastitankeissa. Bulgarialaiset keräävät tätä jopa puolen kilon painoista kotiloa Mustastamerestä, pakastavat ja myyvät Japaniin.

Historia 

Mustameri oli viimeisen jääkauden jälkeen makeavetinen järvi. Nykyinen yhteys suolaiseen Välimereen syntyi arvioiden mukaan 6 500–7 000 vuotta sitten.

Huomattavat kaupungit 
Romania: Constanța (Mustanmeren suurin satama, väkiluku 306 000), Mangalia (41 153) 

Bulgaria: Burgas (229 250), Varna (357 752)

Ukraina: Odessa (1 001 000), H’erson (358 000); Sevastopol (379 200), Jalta (80 552), Kertš (158 165)

Venäjä: Novorossijsk (281 400), Sotši (328 809),

Georgia: Suhumi (62 914), Poti (47 700), Batumi (161 200)

Turkki:  Istanbul (14 025 646) Trabzon (240 333), Samsun (541 330), Ordu (154 895), Zonguldak (108 213)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Black Sea Tietoa Mustastamerestä. blacksea-education.ru  

Seulonnan keskeiset artikkelit
Arabiankahvi

Arabiankahvi (Coffea arabica) eli arabica on viljelykasvi, puu, joka pidetään leikkaamalla noin kahden metrin korkuisena. Kasvin hedelmä on noin 10–15 millimetriä pitkä kypsänä punainen tai violetti marja, jonka sisällä olevia kahta siementä kutsutaan kahvipavuiksi, joka on kahvin raaka-aine. Kasvi on alun perin kotoisin Etiopian vuoristosta. Kahvipuu kasvaisi noin 6–9-metriseksi, mutta se yleensä muotoillaan pensaaksi.

Kahvipensas viljelykasvina 
Arabiankahvia pidetään ensimmäisenä viljeltynä kahvilajina, sitä on viljelty reilusti yli tuhat vuotta Arabian lounaisosissa. Nykyään sitä viljellään eri puolilla tropiikkia. Arabiankahvin kasvupaikat sijaitsevat korkealla, noin 600–1 600 metriä merenpinnan yläpuolella. Kahvipensas vaatii menestyäkseen runsaasti sadetta. Suuria kahvintuottajia ovat esimerkiksi Brasilia, Kolumbia, Costa Rica ja Kenia. Jamaikalla Blue Mountain -vuoren rinteillä yli 2 000 metrin korkeudessa kasvatettu Jamaica Blue Mountain -arabiankahvi tunnetaan maailman arvostetuimpana kahvina.

Kahvilajit 
Kahvilajeja on useita kymmeniä. Kaupallisesti tärkeimmät ovat Coffea arabica (eli arabica) ja kongonkahvi eli robusta (Coffea canephora). Maailman kahvintuotannosta noin 75 % on arabicaa ja 25 % robustaa. Parhaat kahvilaadut saadaan edelleen arabiankahvista, se sisältää vähemmän kofeiinia kuin muut kahvilajit. Suomessa juotuihin kahvilaatuihin käytetään arabicaa.

Kahvipensas huonekasvina 
Suomessakin arabiankahvi menestyy huonekasvina. Se kasvattaa tummanvihreitä, suurehkoja lehtiä. Hyvin hoidettuna se tuottaa kukkia ja papuja 3–4 vuoden ikäisenä. Kukat kasvavat terttuina lehtien haarautumiskohdista, väriltään kukat ovat valkoisia, hieman jasmiinin tuoksuisia, ja kukkimisaika on 2–3 päivää. Hedelmien kypsymisaika on noin 8 kuukautta, kypsät hedelmät ovat punaisia tai keltaisia.

Mullan vaihto pitäisi tehdä huhtikuun tienoilla. Kahvi vaatii paljon valoa mutta ei kuitenkaan suoraa auringon valoa. Varsinkin kasvukaudella kasvi tarvitsee paljon vettä. Se menestyy myös altakasteluruukussa.

Jos lehdet muuttuvat ensin kärjistään ruskeiksi ja alkavat putoilla, kasvi ei saa tarpeeksi vettä. Kasvi pitää myös lehtien kastelusta, mutta kasvia ei saisi ruiskuttaa suihkussa vaan esimerkiksi suihkepullolla. Jos lehdet alkavat putoilla, kasvi kasvattaa pitkiä honteloita varsia, joiden päissä on muutama uusi lehti.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Suomen Lajitietokeskus: Arabiankahvi (Coffea arabica)
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Arabiankahvi (Coffea arabica)
 iNaturalist: Arabiankahvi (Coffea arabica)
 ITIS: Coffea arabica 
 UniProt: Taxonomy - Coffea arabica 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Coffea arabica 
 United States Department of Agriculture (USDA): Coffea arabica 
 Flora of China: Coffea arabica 
 Food Component Database (FooDB): Arabica coffee (Coffea arabica) 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Coffea arabica 
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Coffea arabica (arabica coffee) 
 Plant List: Coffea arabica 
 Pherobase: Floral volatiles of Coffea arabica 

Kahvipensaat
Uhanalaiset kasvit
Viljeltävät ravintokasvit
L2TP

L2TP on VPN-tunnelointiprotokolla, joka toimii OSI-mallin 2. kerroksessa ja siten tukee myös ei-IP-protokollia. 

L2TP:n juuret ovat vanhemmissa Ciscon ja Microsoftin L2F ja PPTP -protokollissa.

Standardit 
 
  L2TPv3
 

Internet-standardit
OSI-siirtoyhteyskerros
Velkopopovický Kozel

Velkopopovický Kozel on tšekkiläinen vuonna 1874 syntynyt olutmerkki. Sitä valmistetaan Plzeňský Prazdroj’n panimossa Velké Popovicen kunnassa. Velkopopovický Kozel on merkittävin tšekkiläinen vientiolut. Kozel-oluet ovat maailmalla arvostettuja, ja ne ovat voittaneet useita kansainvälisiä palkintoja.

Kozel tarkoittaa vuohipukkia, joka toimii oluen tunnuksena. Velkopopovický Kozel -oluista on eri variaatioita. Näistä Černý on tumma dunkel-tyylinen lagerolut, kun taas Premium, Medium ja Světlý ovat vaaleita pilsnereitä.

Lähteet 

Tšekkiläiset panimot ja olutmerkit
Francis Bacon (taidemaalari)

Francis Bacon (28. lokakuuta 1909 Dublin, Irlanti – 28. huhtikuuta 1992 Madrid, Espanja) oli irlantilaissyntyinen brittiläinen ekspressionistinen taidemaalari.

Lapsuus ja nuoruus 

Bacon syntyi Dublinissa, Irlannissa englantilaiseen perheeseen. Baconin ollessa lapsi perhe muutti useita kertoja Dublinista Lontooseen ja takaisin. Bacon sairasti astmaa, ja häntä pidettiin sairaalloisena lapsena. Hänen isänsä yritti ”karaista” Baconia piiskauttamalla häntä. Hänet ajettiin 16-vuotiaana pois kotoa, kun vanhemmat saivat tietää hänen homoseksuaalisuudestaan.

Bacon asui muutaman kuukauden Berliinissä ja sitten puolitoista vuotta Pariisissa, kunnes palasi Lontooseen. Hänen Pariisissa näkemänsä Pablo Picasson näyttely innoitti häntä tekemään ensimmäiset piirustuksensa ja maalauksensa. Bacon maalasi niukasti 1940-luvun lopulle asti ja hävitti myöhemmin suurimman osan ennen vuotta 1944 tekemistään maalauksista.

Ura 

Bacon oli taiteilijana itseoppinut. Hän sai vaikutteita Pablo Picassolta, Diego Velázquezilta ja koko surrealistisesta taidesuunnasta. Hän piti tärkeimpänä surrealistisena vaikuttajanaan Luis Buñuelin sekä Sergei Eisensteinin elokuvia. Hän oli myös erittäin kiinnostunut Abel Gancen, Jean-Luc Godardin ja Alain Resnais’n elokuvista.

Baconin tunnettuja teoksia ovat paaviaiheiset maalaukset, ristiinnaulitsemisen innoittamat maalaukset sekä monet taiteilijaa itseään tai hänen ystäviään esittävät muotokuvat, jotka perustuvat valokuviin ja muistikuviin. Hänen maalauksensa näkymät olivat 1950-luvun lopulle asti tummia ja hämäriä. Sen jälkeen hän alkoi maalata kirkkaasti valaistuja näkymiä ja toisaalta sotkea maalipintaa. Hänen maalaustensa ihmishahmot ovat usein sumeita ja vääristyneitä. Baconin pyrkimyksenä oli toistaa kuvissaan ihmisen perusolemus.

Alkuvuodesta 2007 Baconin maalaus Study from Innocent X, 1962 huutokaupattiin Lontoossa yli 26,6 miljoonalla punnalla eli lähes 35,5 miljoonalla eurolla, mikä oli kallein eurooppalaisessa huutokaupassa sodanjälkeisen ajan taideteoksesta maksettu hinta. Toukokuussa 2008 Baconin Triptyykki 1974-77 myytiin Lontoon Sotheby’sin huutokaupassa vieläkin kalliimmalla ja siitä maksettiin 86 miljoonaa dollaria eli noin 55,4 miljoonaa euroa. Kaupan ansiosta Sothebyn huutokauppa teki 300-vuotisen historiansa parhaan tuloksen. Tämäkin ennätys rikkoutui 12. marraskuuta 2013, kun Three Studies of Lucian Freud myytiin New Yorkin Christie’s:issa hintaan 142,4 miljoonaa dollaria, eli noin 106 miljoonaa euroa. Summa on korkein mistään taideteoksesta maksettu kautta aikain.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 
 
 
 

Englantilaiset taidemaalarit
Irlantilaiset taidemaalarit
Ekspressionistit
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 1992 kuolleet
Voyeurismi

Voyeurismi [vuajör-] (<  'katselija') eli seksuaalinen tirkistelyhäiriö on parafilia eli seksuaalinen käytöshäiriö, jossa asianosainen haluaa tarkkailla alastomia ihmisiä tai toisen sukupuoliyhdyntää. Tavallisesti tämä tapahtuu tirkistelyn kohteen tietämättä ja johtaa kiihottumiseen ja masturbaatioon. Tirkistelijä ei yleensä pyri kontaktiin tirkistelyn kohteen kanssa vaan muodostaa tästä eroottisia fantasioita itsetyydytyksensä tueksi. Toisinaan on sanottu voyeuristiksi myös henkilöä, joka yhdynnässä ollessaan nauttii siitä, että läsnä on tirkistelijä.

Toiminnasta saattaa kehittyä riippuvuutta aiheuttava pakkotoiminto, jolloin puhutaan sukupuolisesta tirkistelyhäiriöstä (ICD-10 F65.3). Useimmilla henkilöillä, joilla on diagnosoitu seksuaalinen tirkistelyhäiriö, on todettu heikot sosiaaliset taidot, voimakkaita alemmuuden ja riittämättömyyden tunteita ja epäkypsyyttä kohdata toinen ihminen seksuaalisesti tasavertaisena yksilönä.

On myös olemassa tirkistelynhalun muoto, joka ei tuota seksuaalista kiihottumista. Tällainen tirkistely on useimmissa maissa kriminalisoitu kotirauhaan ja yksityisyyteen kohdistuvana rikkeenä ja hyvien tapojen vastaisena.

Tirkistelyesitys 
Tirkistelyesityksessä eli peep show'ssa pornonäyttelijä esiintyy tietoisesti tirkistelijöille.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Parafiliat
Fetisismi

Fetisismi ( <  'keinotekoinen') tarkoittaa seksuaalisen kiinnostuksen kohdistumista johonkin esineeseen, materiaaliin, tuntemukseen, tuoksuun, vaatekappaleeseen tai eritteeseen. Fetissi voi myös kohdistua myös johonkin ihmisen ruumiinosaan, olemukseen tai piirteeseen.

Kiihottavaksi koettua objektia kutsutaan fetissiksi, ja henkilöä, jolle tuo objekti toimii fetissinä kutsutaan fetissistiksi. Yleisiä fetissejä ovat kumi, nahka, jalat, erilaiset kengät ja peruukit.

Seksuaalista fetissiä voidaan pitää ei-patologisena seksuaalisen kiihottumisen apuvälineenä, tai mielenterveyshäiriönä, jos se aiheuttaa henkilölle merkittävää psykososiaalista kärsimystä tai sillä on haitallisia vaikutuksia hänen tärkeille elämänalueilleen. Pakonomainen ja kärsimystä tuottava fetisismi voidaan tällöin luokitella parafilioiden eli seksuaalisten kohdehäiriöiden joukkoon.

Asema Suomessa
Fetisismi luokiteltiin Suomessa kansainvälisen tautiluokituksen perusteella sadomasokismin ja transvestismin ohella sairaudeksi aina vuoteen 2011 saakka. Tuolloin Terveyden ja hyvinvoinnin laitos päätti poistaa sen suomalaisesta tautiluokituksesta, koska mukana ololle ei nähty enää kunnollisia lääketieteellisiä perusteita.

Katso myös 
Sanan muita merkityksiä: Fetissi on myös taikaesine 
Ekshibitionismi
Jalkafetisismi

 Nenäfetisismi

 Vaippafetisismi
 BDSM

Kirjallisuutta 
Richardo, Jack (toim.): Leathermen Speak Out: An anthology on Leathersex. Leyland Publications, 1991 San Francisco.
Thompson, Mark (toim.): Leatherfolk: Radical Sex, People, Politics and Practice. Alyson Publications, 1991 Boston.
Townsend, Larry: The Leatherman's Handbook II. Carlyle Communications. 1989. New York

Lähteet

Sadomasokismi ja Fetisismi SETA:n julkaisu, 1993.
Britannica: Fetishism (psychology) (englanniksi)

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Nahka-, latex- ja pvc-fetisseihin keskittynyt keskustelupalsta - nahkafoorumi.com

 
Seulonnan keskeiset artikkelit
Stahlhelm

Stahlhelm, Bund der Frontsoldaten (), lyhyemmin Stahlhelm oli pian ensimmäisen maailmansodan jälkeen perustettu saksalainen veteraanijärjestö. Järjestö politisoitui, ja siitä tuli oikeistoradikaali vaikuttaja Weimarin tasavallassa. Adolf Hitler lakkautti järjestön vuonna 1934.

Stahlhelmin perusti Franz Seldte joulupäivänä 1918. Sen alkuperäisinä kolmena periaatteena oli veljeys, lain ylläpito ja jälleenrakennus. Se ei varsinaisesti ollut tasavallan puolella tai sitä vastaan. Jäseniksi saattoivat liittyä myös sosialistit ja juutalaiset, kunhan he olivat palvelleet rintamalla vähintään puoli vuotta. Tasavallan rauhattomat olot ja Freikorps-joukkojen hajaantuminen ja liittyminen järjestöön radikalisoivat kuitenkin Stahlhelmin, ja seurauksena oli jäsenmäärän kasvu. Alkuperäinen ajatus puhtaasta veteraanijärjestöstä hävisi sen politisoituessa. Maaliskuussa 1920 järjestöllä oli vain 30 paikallisosastoa, mutta vuoden 1921 lopussa paikallisosastoja oli jo yli 300. Vuonna 1924 järjestöllä oli noin 100 000 jäsentä. Vuonna 1927 järjestön johtoon nousivat Seldte ja Theodor Duesterberg. Jäsenmäärä jatkoi kasvuaan, ja vuonna 1928 jäseniä oli 450 000–500 000. Tasavallan loppuvuosina Stahlhelmin rinnalle nousi SA, joka kuitenkin vasta aivan loppuaikoina saavutti Stahlhelmin jäsenmäärän. Stahlhelmin perustaja ja johtaja Franz Seldte ilmoitti tammikuussa tukevansa Hitleriä valtakunnankansleriksi. Tämän jälkeen Franz von Papen suostui nimittämään Hitlerin kansleriksi.

Franz Seldtestä tuli Hitlerin hallituksen työministeri, ja järjestön miehet siirrettiin Sturmabteilungin eli SA:n alaisuuteen. Stahlhelm lakkautettiin virallisesti alkuvuodesta 1934. Viralliseksi syyksi lakkauttamiseen mainittiin järjestön "marxilaisuus".

Stahlhelm perustettiin uudelleen 1951, mutta toiminta on ollut vähäistä.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Saksalaiset järjestöt
Puolisotilaalliset järjestöt
Weimarin tasavalta
Stereotyyppi

Stereotyyppi eli kaavoittuma tai kangistuma on voimakkaasti yksinkertaistettu kuvaus eli yleistys jostain ilmiöiden, olentojen tai asioiden ryhmästä. Termiä käytetään usein kielteisessä merkityksessä kuvaamaan ihmisryhmiin kohdentuvia ennakkoluuloja. Yleisiä stereotyyppejä ovat esimerkiksi tyhmä nainen tai donitseja ahmiva poliisi. Eri maita ja kansallisuuksia koskevia stereotypioita ovat esimerkiksi saita kilttiin pukeutuva skotlantilainen, baskeriin pukeutuva, hienosteleva ranskalainen, jatkuvasti nukkuva meksikolainen, vilkas karjalalainen, suorasukainen pohjalainen, jodlaava saksalainen, käkikelloja valmistava sveitsiläinen ja nahkapolvihousuihin pukeutuva itävaltalainen. Stereotypiat ovat myös suosittuja vitsien aiheita.

Professori Karmela Liebkindin mukaan luokittelu ja yleistäminen ovat välttämättömiä apuvälineitä, mutta hän tarkoittaa stereotypialla vain arvottavaa luokittelua, jossa ihmisryhmä arvotetaan hyväksi tai pahaksi. Se voi johtaa välttelyyn tai väkivaltaan.

Tohtori Samuel Pihan mukaan stereotypioissa on kyse liian rohkeista yleistyksistä. Ne ovat silti voineet olla hyödyllisiä, esimerkiksi suuren, karskin ja miehisen olemuksen yhdistäminen uhkaavuuteen tai vieraiden piirteiden pitäminen arveluttavana. Siksi esimerkiksi pitkä mies voi kärsiä siitä, että ihmiset säikähtävät häntä. Myös Pihan mukaan selkeät päättelysäännöt ja luokitukset helpottavat maailman hallintaa. Siksi näemme ihmiset yliyksinkertaistavasti.

Lähteet

Katso myös
 Stereotyyppinen käytös

Huumori
Seulonnan keskeiset artikkelit
Julkinen terveydenhuolto

Julkinen terveydenhuolto tarkoittaa sitä, että terveydenhuolto tuotetaan julkisena palveluna: se maksetaan kokonaan tai pääosin julkisista varoista, kuten veroista. Vastustajat (mm. uusliberalismin kannattajat) kutsuvat julkisesti rahoitettua terveydenhuoltoa usein sosialisoiduksi terveydenhuolloksi, kun taas kannattajat (mm. vasemmisto) käyttävät nimeä yleinen terveydenhuolto. Se nähdään keskeisenä osana yleistä kansanterveyttä ja hyvinvointivaltiota. Kaikkien hoitaminen varallisuudesta riippumatta estää esimerkiksi vakavien tartuntatautien leviämistä.

Julkinen terveydenhoito voidaan järjestää siten, että rahoituksen järjestää demokraattisesti valittu hallitus ja varsinaisen terveydenhoidon järjestää paikallishallinto (kunnat) tai yksityinen sektori. Valtio tai kunnat voivat vakuuttaa koko väestön tai velvoittaa kansalaiset ottamaan sairausvakuutuksen. Järjestelmä voi perustua myös vapaaehtoisuuteen, jolloin hoitoa tarvitsevat maksavat sairauskulunsa itse. Julkisen terveydenhuollon tehokkaimmasta rakenteesta on erimielisyyttä.

Suomessa terveydenhuolto hoidetaan siten, että kunnat ja valtio pitävät yllä terveyskeskuksia ja sairaaloita, ja sen lisäksi kansalaiset on vakuutettu sairauksien varalta KELAlle. Lääkkeistä KELA maksaa osan, kuten myös yksityisten lääkärikeskusten ja -sairaaloiden palveluista. Julkisen sektorin terveydenhoitoa on vähennetty valtion säästöohjelmista johtuen. Yksityisen sektorin palvelut eivät ole kyenneet korvaamaan kaikkia julkisen sektorin palvelujen heikentämisiä (esimerkiksi mielenterveydenhoito).

Katso myös
 Terveydenhuolto 
 Terveydenhoito Suomessa
 Terveydenhuolto Yhdysvalloissa
 Terveydenhoito Kiinassa

Lähteet

Terveydenhoito
Kekkonen (täsmennyssivu)

Kekkonen voi viitata seuraaviin henkilöihin ja asioihin:

Henkilöitä

Urho Kekkonen
 Urho Kekkonen (1900–1986), Suomen tasavallan kahdeksas presidentti vuosina 1956–1982.

Urho Kekkosen perheenjäseniä tai sukulaisia
 Jussi Kekkonen (1910–1962), majuri ja toimitusjohtaja, Urho Kekkosen veli
 Sylvi Kekkonen, o.s. Uino (1900–1974), Urho Kekkosen puoliso
 Matti Kekkonen (1928–2013), poliitikko, Urho ja Sylvi Kekkosen poika
 Marja Linnankivi (o.s. Linnala, ent. Kekkonen, 1932–2015), Matti Kekkosen puoliso vuosina 1954–1973
 Taneli Kekkonen (1928–1985), suurlähettiläs, Urho ja Sylvi Kekkosen poika
 Brita Kekkonen, o.s. Fagerholm (1927–2013), Taneli Kekkosen puoliso
 Timo Kekkonen (s. 1957), johtaja Elinkeinoelämän keskusliitossa, Taneli ja Brita Kekkosen poika

Muita Kekkonen-nimisiä
 Antero Kekkonen (s. 1946), kansanedustaja
 Asko Kekkonen (1941–1996), graafinen suunnittelija
 Elina Kestilä-Kekkonen (s. 1979), valtio-opin professori
 Heikki Kekkonen (1937–1978), toimittaja ja kirjailija
 Helena Kekkonen (1926–2014), rauhankasvattaja
 Helmi Kekkonen (s. 1982), kirjailija ja toimittaja
 Jalmari Kekkonen (1878–1948), lehtori, arkkitehti, suomentaja ja teknillisen alan oppikirjojen tekijä.
 Juho Kekkonen (1890–1951), poliitikko
 Jukka Kekkonen (s. 1953), oikeushistorian ja roomalaisen oikeuden professori
 Leevi Kekkonen (1908–1993), suomalainen jalkapalloilija
 Maria Kekkonen (s. 1976), pornonäyttelijä
 Pertti Tapio Kekkonen (1948–2002), suomalainen asealan kirjoittaja ja vaikuttaja
 Tauno Kekkonen (1910–1982), suomalainen jalkapalloilija
 Topias Kekkonen (1887–1961), amerikansuomalainen toimittaja ja työväenliikkeen aktiivi
 Vieno Kekkonen (s. 1934), iskelmälaulaja
 Vilho Kekkonen (1909–2014), laulaja ja säveltäjä

Kulttuuri 
 Kekkonen, Moogetmoogs-yhtyeen EP vuodelta 1993
 Kekkonen, Sleepy Sleepers -yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 2003
 Kekkonen, sarjakuvataiteilija Matti Hagelbergin sarjakuva vuodelta 2004
 Studio Kekkonen, vuonna 2006 perustettu äänitysstudio Helsingissä
 Kekkonen-ooppera, Ilmajoen Musiikkijuhlilla 2013 kantaesitetty ooppera

Paikkoja
 Kekkonen, kylä Ruovedellä

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Luettelo Ranskan hallitsijoista

Tämä on luettelo Ranskan hallitsijoista. Luettelo alkaa merovingikuninkaista ja loppuu Bonaparten suvun keisareihin.

Merovingien hallitsijasuku (428–751)

Karolingien  hallitsijasuku (751–987)

Eudes  Robert I ja Rudolf eivät kuuluneet karolingien sukuun  vaan olivat samaa sukua kuin tulevat kapetingit. Heidän edustamastaan sukulinjasta ajalta ennen Hugo Capetia käytetään nimitystä robertien-dynastia.

Kapetingien hallitsijasuku  (987–1792, 1814–1848)

Kapetingi-dynastian miespuoliset jäsenet hallitsivat Ranskaa vuosina 987–1792 ja vuosina 1814–1848. Dynastian eri sukuhaarat hallitsivat vuoden 1328 jälkeen nimillä Valois ja Bourbon

Capetin hallitsijasuku (987–1328)
Luettelossa ei ole Hugo Magnusta  Robert II:n vanhinta poikaa  eikä Filipiä  Ludvig VI:n vanhinta poikaa  koska he olivat yhteishallitsijoita isiensä kanssa.

Valois-hallitsijasuku  (1328–1589)

Orléansin hallitsijasuvun haara (1498–1515)

Orléansin hallitsijasuvun haara Angoulêmen (1515–1589)

Bourbon-hallitsijasuku (1589–1792)

Ranskan ensimmäinen tasavalta (1792–1804)
  
Ensimmäinen tasavalta toimi vuosina 1792–1804 kunnes  Napoléon Bonaparte kruunautti itsensä keisariksi

Bonaparten hallitsijasuku (1804–1814)

Bourbonin hallitsijasuku (1814–1815)

Bonaparten hallitsijasuku (1815)

Bourbonin hallitsijasuku (1815–1830)

Orléansin hallitsijasuku (1830–1848)

Ranskan toinen tasavalta (1848–1852)
  
Ranskan toinen tasavalta oli vuosina 1848–1852 kun tasavallan presidentti Louis-Napoléon Bonaparte kruunasi itsensä Ranskan keisariksi.

Bonaparte-hallitsijasuku (1852–1870)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kuninkaat
Ranskan kuninkaat
Ranskan historia
Juhana I (Ranska)

Juhana I Postuumi (, 15. marraskuuta 1316 –  20. marraskuuta 1316) oli Ranskan kuningas elämänsä ainoat viisi päivää. Hänen vanhempansa olivat edellinen kuningas Ludvig X Itsepäinen ja Unkarin Clemence. Hän kuului Kapeting-dynastiaan. Hänen isänsä oli kuollut jo viisi kuukautta ennen pojan syntymää ja maassa hallitsi sijaishallitus.

Juhana eli vain viisi päivää ja monet uskoivat, että hänen setänsä Filip aiheutti kuoleman päästäkseen itse valtaistuimelle. Liikkui myös huhuja, joiden mukaan Filip olisi kidnapannut lapsen ja vaihtanut tämän tilalle kuolleen vauvan. 1350-luvulla Provenceen ilmestyi mies, joka väitti olevansa kuningas Juhana I. Hänet teljettiin nopeasti vankilaan, jossa hän kuoli.

Lapsikuningas haudattiin Saint-Denisin basilikaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Juhana I
Juhana I
Juhana I
Japanin jeni

Jeni (, eli "ympyrä") on Japanin rahayksikkö ja yksi maailman merkittävimmistä valuutoista. Jenin kansainvälinen valuuttakoodi (ISO 4217) on JPY. Jenistä käytetään kansainvälisesti symbolia ¥. Yksi euro oli 143,72 jeniä 9. kesäkuuta 2022.

Kolikot

Setelit

Historia 
Jeni otettiin Japanissa käyttöön Meiji-hallinnon aikana vuonna 1871. Jeni sidottiin kultakantaan, ja yhden jenin arvoksi määrättiin puolitoista grammaa kultaa. 

Meiji-restauraatiota edeltäneellä Edo-kaudella Japanissa oli käytössä useita rahajärjestelmiä. Restauraation aikaan vuonna 1868 luotiin kansallinen paperiraha dajiyōkan satsu, jonka yksikkö oli ryō. Se ei kuitenkaan saavuttanut laajaa luottamusta.

Uusilla eurooppalaistyylisillä, lyödyillä metallirahoilla pyrittiin yksinkertaistamaan sekavaa rahajärjestelmää ja lisäämään luottamusta hallinnon rahapolitiikkaan. Ensimmäiset jenirahat olivat 20 jenin kultakolikko, yhden jenin kultakolikko ja yhden jenin hopeakolikko. Hopeakolikko tarkoitettiin ulkomaankauppaan, kultakolikot Japanin sisäiseen rahaliikenteeseen.

Jenin seteleissä on japanin keskuspankin johtajan leima.

1870-luvulla yksittäiset pankit julkaisivat jenimääräisiä setelirahoja. Japanin valtionpankki perustettiin 1882, ja se alkoi julkaista kansallisia jeniseteleitä vuodesta 1885 alkaen. Vuonna 1897 jenin arvo kullassa pienennettiin puoleen entisestä. Muiden kuin valtionpankin setelien käyttö kiellettiin 1899. Jenin sidos kultakantaan purettiin 1942.

Nykypäivä 
Tällä hetkellä (2010) Japanissa on käytössä 1, 5, 10, 50, 100 ja 500 jenin kolikoita sekä 1 000, 2 000, 5 000 ja 10 000 jenin seteleitä. Lisäksi joukko vanhoja seteleitä kelpaa edelleen maksuvälineiksi. Ensimmäiset nykyiset kolikot on otettu käyttöön 1955, uusin on vuonna 2000 liikkeelle laskettu 500 jenin kolikko. 

Uusimmat setelirahat otettiin käyttöön 1. marraskuuta 2004. Toista kertaa jenin historiassa seteleissä esiintyy nainen.

1000 jenin setelissä on bakteriologi Hideyo Noguchin kuva, 5000 jenin setelissä kirjailija Ichiyō Higuchin kuva ja 10 000 jenin setelissä kasvatustieteilijä Yukichi Fukuzawan kuva. Rahat uudistettiin ennen kaikkea turvallisuusominaisuuksien lisäämiseksi.

2000 jenin seteli esiteltiin vuonna 2000. Se on käypä maksuväline, mutta niitä esiintyy maassa hyvin harvassa. 2000 jenin seteliä koristaa etupuolella Okinawan Shurei-portti. Kääntöpuolella puolestaan on tyylitelty kuva Genjin tarinan kirjoittajasta, Murasaki Shikibusta.

Japanin rikoslain mukaan rahan väärentämisestä, aidon rahan muuttamisesta ja väärän rahan käytöstä tuomitaan vähintään kolmen vuoden ja enintään elinkautiseen vankeusrangaistukseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Rahojen esittely Japanin pankin sivuilla 

Japanin talous
Aasian rahayksiköt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Aku

Aku on suomalainen miehen etunimi, lyhentymä latinankielisestä sanasta Augustus, joka tarkoittaa kunnianarvoisaa. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan vuoden 2019 loppuun mennessä Aku on Suomessa annettu nimeksi 3 452 miehelle ja muutamalle naiselle.

Tunnettuja Akuja 

 Aku Ahjolinna, balettitanssija
 Aku Aittokallio, runoilija
 Aku Alho, jääkiekkoilija
 Aku Antila, näyttelijä
 Aku Granqvist (Hakosalo), näytelmäkirjailija
 Aku Hirviniemi, näyttelijä
 Aku Kauste, curlingpelaaja
 Aku Keidas, näyttelijä ja teatterinjohtaja
 Aku Kestilä, jääkiekkoilija
 Aku Kettunen, pesäpalloilija
 Aku Kiuru, maastohiihtäjä
 Aku Korhonen, näyttelijä
 Aku Korvenoja, poliitikko
 Aku Koskenvuo, jääkiekkoilija
 Aku Kuusisto, diplomi-insinööri, Tie- ja vesirakennushallituksen pääjohtaja 1949–1961
 Aku Käyhkö, näyttelijä
 Aku Laitinen, näyttelijä ja ääninäyttelijä
 Aku Louhimies, elokuvaohjaaja
 Aku Marsio, diplomi-insinööri ja Helsingin kaupungin sähkölaitoksen toimitusjohtaja
 Aku Nikander, maastohiihtäjä
 Aku Paasi, punaupseerikoulun oppilas, yksi Kuusisen klubin murhien tekijöistä
 Aku Partanen, kilpakävelijä
 Aku Pekkarinen, jääkiekkoilija
 Aku Pellinen, moottoriurheilija
 Aku Peltonen, näyttelijä
 Aku Päiviö, suomalaissyntyinen runoilija ja toimittaja
 Aku Rautala, kirjailija
 Aku-Kimmo Ripatti, kirjailija
 Aku Rissanen, toimittaja, sosiaalidemokraatti ja aktivisti
 Aku Räkköläinen, pikajuoksija
 Aku Räty, saarnaaja
 Aku Räty, jääkiekkoilija
 Aku Sajakorpi, näyttelijä ja laulaja
 Aku Sipola, näyttelijä
 Aku Snellman (oik. August Sampola), toimittaja ja kirjailija
 Aku Sumu, poliitikko
 Aku Syrjä, Eppu Normaali -yhtyeen rumpali
 Aku Toivonen, muusikko
 Aku Valtakoski, näyttelijä ja teatterinjohtaja
 Aku Vikström, yritysjohtaja
 Aku Visala, teologian tohtori
 Aku Vuontela, jääkärimajuri
 Aku Vuorelainen, näytelmäkirjailija

Kuvitteellisia Akuja 

 Aku, Samurai Jackin arkkivihollinen
 Aku Ankka, sarjakuvahahmo
 Akusti "Aku" Koskela, henkilöhahmo Täällä Pohjantähden alla -trilogiassa sekä samannimisissä elokuvissa
 Aku Aku, pelihahmo, joka esiintyy Crash Bandicoot -pelisarjassa

Muita Akuja 

 Sankarikoira Aku, poliisikoira, joka virantoimituksessa pelasti vanhempi konstaapeli Seppo Pitkäsen hengen.
 Aku-Aku, Thor Heyerdahlin kirja
 Aku Ankkuli, rock-yhtye
 AKU., Sanoma Magazines Finlandin aikakauslehti
 Aku, hyppyrimäki Jyväskylässä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet
RMB

RMB on Rolf Maier-Boden (s. 6. maaliskuuta 1974 Berliini) ja Farid Gharadjedaghin (s. 26. toukokuuta 1974 Teheran) muodostama saksalainen elektronista musiikkia soittava yhtye. Yhtyeen varhainen materiaali on enemmän tekno ja rave -henkistä, mutta kehittyi 90-luvun loppua kohden enemmän trancetyyliin ottaen vaikutteita myös monista muista tyylilajeista.

Historia
Rolf Maier-Bodella sekä Farid Gharadjedaghilla oli pieniä musiikkiprojekteja opiskeluidensa ohella 90-luvun alussa. Kaksikko lyöttäytyi lopulta yhteen vuonna 1993 pienellä Adam&Eve levymerkillä josta he siirtyivät pian Low Spirit Recordsille. 

Vuonna 1994 julkaistiin single Redemption ja vuonna 1995 Passport To Heaven sekä Experience singlet. Singlet ja 1995 julkaistu albumi This World Is Yours menestyivät hyvin Saksassa.
Vuonna 1996 julkaistiin single Spring, jota myytiin Saksassa muutamassa kuukaudessa yli 250 000 kappaletta. Spring nousi myös Suomen viralliselle single-listalle. Vuonna 1997 ilmestynyt Break The Silence -single nousi puolestaan kahdeksaksi viikoksi Suomen virallisen single-listan top-20:een. Vuonna 1998 ilmestyi RMB:n kolmas albumi Widescreen, joka kävi myös Suomen albumi-listojen top20:ssä. Kolme vuotta myöhemmin ilmestyi RMB:n neljäs albumi Mission Horizon, josta tehtiin 2002 kahden levyn uusintatuotanto.

RMB otti musiikissaan ja musiikkivideoissaan vahvasti kantaa ympäristöongelmiin. Molemmat artistit osallistuivat myös erilaisiin ympäristönsuojeluhankkeisiin sekä ympäristöjärjestö Greenpeacen protesteihin. Molemmat osallistuivat mm. protesteihin Mururoa Atollilla, joka toimi Ranskan ydinkoealueena. RMB julkaisi myös kappaleen "Our Trip to Mururoa" joka oli omistettu Mururoan atollin prostestille.

Rolf Maier-Bode jatkaa tätä nykyä soolouralla ja häneltä on ilmestynyt albumi "Thirteen Stories" vuonna 2009.

Diskografia

Albumit

Singlet
Trax 1 (1993)
Trax 2 (1993)
Heaven & Hell EP (1993)
Love EP (1994)
Redemption (1994)
Redemption (Remixes) (1994)
Experience (1995)
Experience (Remixes) (1995)
Love Is An Ocean (1995)
Love Is An Ocean (Remixes) (1995)
Passport to Heaven (1995)
Passport to Heaven (Remixes) (1995)
Spring (1996)
Spring (Mixes) (1996)
Reality (1996)
Reality (Mixes) (1996)
Break the Silence/Everything (1997)
Shadows (1998)
Everything EP (1998)
To France (1998)
Deep Down Below (2000)
Horizon (2001)
Selected Works (2001)
Redemption 2.0 (2002)
Spring 2003 (2003)
Touch the Sky/Feel the Flame (2003)
Gangster/Killer (2004)
April/Beauty of Simplicity (2004)

Lähteet

Aiheesta muualla 
RMB - Music Label "Various"
RMB Discogsin sivuilla
Danceartistinfo Discography
Thirteen Nights
RMB:n haastattelu Finlancen sivuilla

Saksalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Saksalaiset tekno-yhtyeet
Solmu (täsmennyssivu)

Solmu on solminnan lopputulos.

Solmu voi tarkoittaa myös seuraavia asioita:

solmu, matematiikassa
solmu, verkon osa verkkoteoriassa
solmu, verkon osa tietojenkäsittelytieteessä
solmu, nopeusyksikkö merenkulussa ja ilmailussa
solmu, piste, jossa planeetan tai kuun rata leikkaa ekliptikan tason
solmu, kasvitieteessä tietyntyyppinen nivel
Solmu, suomenkielinen miehen etunimi
Solmu, lukiolaisille tarkoitettu matematiikan lehti
Solmu, pakinoitsija Eino Auerin nimimerkki.
Solmut, Siru Airistolan esikoisalbumi
Liechtensteinin lippu

Liechtensteinin lippu on Liechtensteinin kansallistunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Siinä on ruhtinaskunnan kansalliset värit punainen ja sininen samankokoisina vaakasuuntaisina raitoina, sininen ylhäällä. Sinisen raidan vasemmassa reunassa on kultainen ruhtinaan kruunu. Sininen väri kuvaa kirkasta taivasta ja punainen kotilieden hiillosta. Kultainen kruunu kuvaa ruhtinassuvun ja kansan yhteyttä.

Lipun mittasuhteet ovat 3:5. Kruunu lisättiin vuonna 1937 sen jälkeen, kun Liechtensteinin lippu oli vuonna 1936 Berliinin olympialaisissa sekoittunut identtiseen Haitin lippuun. Kruunun ulkomuotoa muutettiin hiukan vuonna 1982.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Liechtenstein
Valtioiden liput
Liechtensteinin vaakuna

Liechtensteinin vaakuna on Liechtensteinin tunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se on samalla myös ruhtinashuoneen tunnus. Sitä käytetään paitsi virallisissa yhteyksissä, myös postimerkeissä ja muussa sellaisessa. Oikeus vaakunan käyttöön on ainoastaan ruhtinashuoneen jäsenillä ja valtion virkamiehillä. Hallitus voi myös antaa yksityisille henkilöille ja yrityksille oikeuden käyttää vaakunaa, jos se hyödyttää myös valtiota.

Heraldinen selitys:
Sydänkilvessä on ruhtinasperheen kultaan ja punaiseen katkoinen vaakuna.
Kentässä 1 on Sleesian vaakuna, jossa on kultaisessa kilvessä musta kruunattu kotka, päällikkeenä kultainen sidekruunu (Kleenstengel).
Kentässä 2 on Saksin (Kuenringen) vaakuna, joka on kahdeksasti kultaan ja mustaan katkoinen, päällikkeenä vihreä kruununvanne (Kränzlein).
Kentässä 3 on Troppaun herttuakunnan vaakuna, joka on halkoinen punaiseen ja hopeaan.
Kentässä 4 on Itä-Friisinmaan eli Rietbergin vaakuna, jossa on kultaisessa kilvessä musta harpyija (neitsytkotka), jolla on hopeinen pää.
Alimpana tyviössä on Jägerndorfin herttuakunnan tunnus, sinisessä kilvessä kultainen metsästystorvi.
Kilven yläpuolella on ruhtinaallinen kruunu
Kilven taustalla on ruhtinaallinen kruunausviitta.

Liechtenstein
Valtioiden vaakunat
Oben am jungen Rhein

Oben am jungen Rhein on Liechtensteinin kansallislaulu. Sen sanat on kirjoittanut vanhan perinteisen runon pohjalta saksalainen pappi Jakob Jauch, joka piti Balzersissa aamumessuja 1852–1856. Melodiana käytetään H. Careyn sävelmää, joka on käytössä myös Ison-Britannian kansallislaulun God Save the Kingin melodiana.

Sanoitus sisälsi alun perin viisi säkeistöä, mutta Liechtensteinin parlamentin päätöksellä laulun sanoja muokattiin ja lyhennettiin vuonna 1963. Laulun ”saksalaisesta Reinistä” tuli ”nuori Rein” ja ”saksalaisesta isänmaasta” ”kallis isänmaa”.

Vanhastaan on ollut tapana, että viimeisen säkeistön sanojen ”Hoch leb' der Fürst vom Land” kohdalla oikea käsi kohotetaan tervehdykseksi ruhtinaalle. Koska tämä ele muistuttaa monien mielestä liikaa Hitler-tervehdystä, noudatetaan tapaa nykyään enää harvoin. 

Kuuntele!

Oben am jungen Rhein

1. Oben am jungen Rhein
lehnet sich Liechtenstein
an Alpen höh'n.

Dies liebe Heimatland,
das teure Vaterland
hat Gottes weise Hand
für uns erseh'n.

Dies liebe Heimatland,
das teure Vaterland
hat Gottes weise Hand
für uns erseh'n.

2. Hoch lebe Liechtenstein
blühend am jungen Rhein
glücklich und treu.

Hoch leb der Fürst vom Land
hoch unser Vaterland
durch Bruderliebe Band
vereint und frei.

Hoch leb der Fürst vom Land
hoch unser Vaterland
durch Bruderliebe Band
vereint und frei.

Epävirallinen suomennos:

Ylhäällä nuorella Reinillä

1. Ylhäällä nuorella Reinillä
nojaa Liechtenstein
korkeisiin Alppeihin.

Tämän rakkaan kotimaan,
kalliin isänmaan
on Jumalan viisas käsi
meille valinnut.

Tämän rakkaan kotimaan,
kalliin isänmaan
on Jumalan viisas käsi
meille valinnut.

2. Korkealla elää Liechtenstein
kukoistavana nuorella Reinillä
onnellisena ja vilpittömänä.

Kauan eläköön maan ruhtinas,
kauan eläköön isänmaamme,
läpi veljesrakkauden
yhtenäisenä ja vapaana.

Kauan eläköön maan ruhtinas,
kauan eläköön isänmaamme,
läpi veljesrakkauden
yhtenäisenä ja vapaana.

Vuoteen 1963 laulu kuului seuraavasti

Oben am deutschen Rhein
Lehnet sich Liechtenstein
An Alpenhöh'n.
Dies liebe Heimatland
Im deutschen Vaterland
Hat Gottes weise Hand
Für uns erseh'n.

Wo einst St. Lucien
Frieden nach Rhätien
Hineingebracht.
Dort an dem Grenzenstein
Und längs dem jungen Rhein
Steht furchtlos Liechtenstein
Auf Deutschlands Wacht.

Lieblich zur Sommerzeit
Auf hoher Alpen Weid
Schwebt Himmelsruh'.
Wo frei die Gemse springt,
Kühn sich der Adler schwingt,
Der Senn das Ave singt
Der Heimat zu.

Von grünen Felsenhöh'n
Freundlich ist es zu seh'n
Mit einem Blick:
Wie des Rheins Silberband
Säumt das schöne Land
Ein kleines Vaterland
Vom stillen Glück.
 
Hoch lebe Liechtenstein,
Blühend am deutschen Rhein,
Glücklich und treu.
Hoch leb' der Fürst vom Land,
Hoch unser Vaterland,
Durch Bruderliebe Band
Vereint und frei. 

Liechtenstein

Kansallislaulut
Kanavanvaraus

Kahden järjestelmän välinen kommunikointi ei vie yleensä koko siirtotien eli kanavan kapasiteettia. Tällöin siirtokapasiteettia voidaan jakaa useamman järjestelmän kesken. Tämä kuitenkin edellyttää kanavanvarauksen käyttöä.

Piirikytkentäinen kanavointi 

Piirikytkentäisessä tekniikassa kanavasta varataan kiinteästi (tai pitkäksi aikaa) osa jokaiselle tarvitsijalle. Tällaisen siirtotien jakoa kutsutaan kanavoinniksi (multipleksointi).

Kanavointi tapahtuu siten, että tietty määrä syötteitä yhdistetään yhdelle linjalle lähetyspäässä ja vastaanottopäässä ne taas puretaan useaksi syötteeksi.

Kanavoinnin avulla käytettävän kanavan siirtonopeus, käyttöaste ja kustannustehokkuus kasvaa. Tämä tapahtuu sen vuoksi, että koko siirtokapasiteettia ei varata tietylle kommunikaatiolle.

Soluverkkojen kanavointiin sopivimpia tekniikoita ovat:
 Taajuusjakokanavointi FDMA (Frequency Division Multiple Access)
 Aikajakokanavointi TDMA (Time Division Multiple Access)
 Koodijakokanavointi CDMA (Code Division Multiple Access)

Lähiverkot 

Lähiverkoissa on tyypillistä, että kanava varataan vain hetkellisesti ja mahdollisia varaajia on suuri määrä. Lähiverkkojen kanavanvarausmenetelmiä ovat:
 CSMA/CD
 CSMA/CA

Valokuitu 

Valokuidussa käytetään tavallisesti FDMA-taajuusjakokanavoinnin kanssa periaatteeltaan samanlaista aallonpituuskanavointia WDM (Wavelength division multiplexing) -kanavointia.

Tietoliikenne
Malmintori

Malmintori on Malmilla Koillis-Helsingissä sijaitseva kauppakeskus. Yhdessä Kauppakeskus Malmin Novan ja lähiliikenneterminaalin kanssa se on koko Suur-Malmin alueen keskus. Malmintorin kauppakeskus valmistui vuonna 1987. Kauppakeskuksen ulkopuolella Malmilla on radan eripuolilla varsinaiset torit, Ylä-Malmin tori ja Ala-Malmin tori.

Pysäköintihalli sijaitsee rakennuksen kellarikerroksessa ja viereisissä pysäköintitaloissa. Keskuksen suurin liike on Prisma. Alkuvaiheessa 1980-luvulla Malmintorilla toimi myös Keskon supermarket Kauppaheikki, jonka toiminnot siirtyivät Ala-Malmintorin puolelle silloiseen Ostoparatiisiin Edvard Pajunen Oy:n lopetettua siellä market-toiminnan. Nykyään Malmintorilla mainituissa tiloissa toimii Lidl.

Kauppakeskuksen liikkeitä:
1. kerros
 Prisma
 Lidl
 MV-Kuvat
 Famosa
 TS-Pelipiste
 Eestin Extra
 Suutari
 Osuuspankki
2. kerros
 Top Shot
 Instrumentarium
 Plaza Mocca
 Bagdad Style
 Optikko Sjöblom
 Fysios
 Musti & Mirri
 Hesburger
 Ravintola Malmin Mestari
 Ravintola Lef
 Saiturinpörssi
 S-pankki
3. kerros
 Terveystalo
 Jalkaterapiapalvelut Askelma
 Kauneuspiste Prava
 ATK malmi
4. kerros
Oral Hammaslääkärit

Lähteet

Helsingin kauppa- ja ostoskeskukset
Malmi
Sa

Sa tarkoittaa seuraavia:

 
 
 
 samarium, entinen kemiallinen merkki Sa, nykyinen Sm, alkuaine
 
 sa, japanilainen kana-kirjoitusmerkki
 savi, maalajilyhenne Sa, [selite puuttuu]
 société anonyme, SA, yhtiömuoto
 Sturmabteilung, SA, Saksan kansallissosialistinen työväenpuolueen puolisotilaallinen järjestö
 Suomen armeija, SA, Suomen puolustusvoimat
 ”sodanajan”, sa., Puolustusvoimain käyttämä lyhenne, esimerkiksi ”Kyseisen henkilön sa. sijoituspaikka on…”
 Suomen Akatemia, SA, Suomen opetusministeriön alainen tutkimustyön rahoittaja
 sebaceous adenitis, SA, koirien perinnöllinen ihosairaus.
 Grand_Theft_Auto:_San_Andreas#Ympäristö, SA, Fiktiivinen osavaltio.
 Etelä-Australia, postilyhenne SA, Australian osavaltio

Henkilöt
Sa tai Sá on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 André Sá (s. 1977), brasilialainen tennispelaaja
 Francisco de Sá de Miranda (1481–1558), portugalilainen runoilija
 José Sá (s. 1993), portugalilainen jalkapallomaalivahti
 Kristine Sa (oik. Huỳnh Ngọc Nhã Yến, s. 1982), kanadanvietnamilainen laulaja, runoilija ja sanoittaja
 Lesley de Sa (s. 1993), alankomaalainen jalkapalloilija
 Luís Sá Silva (s. 1990), angolalainen moottoriurheilija
 Mário de Sá-Carneiro (1890–1916), portugalilainen kirjailija ja runoilija
 Ricardo Sá Pinto (s. 1972), portugalilainen jalkapalloilija
 Sa Dingding (s. 1983), kiinalainen laulaja ja lauluntekijä
 Sa Jaehyouk (s. 1985), eteläkorealainen painonnostaja.
Heer (Wehrmacht)

Heer  () oli natsi-Saksan armeijan maavoimien nimi.

Heer muodostettiin, kun Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue uudelleenorganisoi Reichswehrin Wehrmachtiksi, jota rajoittivat ensimmäisen maailmansodan rauhanteossa solmitut Versailles’n rauhansopimuksen pykälät. Ennen vuotta 1935 maavoimista käytettiin nimitystä Reichsheer. 

Sodanaikaiseen Heeriin kuului satoja divisioonia, kymmenittäin armeijaryhmiä ja tuhansia pienempiä joukkoyksiköitä. Vuosien 1935–1945 välisenä aikana Heerissä palveli 13 miljoonaa henkilöä. Tappiot toisessa maailmansodassa olivat 1,6 miljoonaa kaatunutta ja yli 4,1 miljoonaa haavoittunutta.

Myös toisen maailmansodan jälkeen perustetun Bundeswehrin maavoimia kutsutaan Heeriksi.

Komentajat
Heerin komentajat:
1. heinäkuuta 1935 – 28. tammikuuta 1938 : Kenraalieversti Werner von Fritsch 
4. helmikuuta 1938 – 20. joulukuuta 1941 : Sotamarsalkka Walther von Brauchitsch 
21. joulukuuta 1941  – 30. huhtikuuta 1945 : Führer Adolf Hitler
1. toukokuuta 1945 – 8. toukokuuta 1945 : Sotamarsalkka Ferdinand Schörner