joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Galleria Harmaja

Galleria Harmaja on taidegalleria, joka toimii Vanhan Villatehtaan entisissä tiloissa Oulun Pikisaaressa.  

Galleria sijaitsi aikaisemmin Oulun keskustassa, mutta lopetti toimintaansa Torikadulla keväällä 2015. Pikisaaressa galleria aloitti lokakuussa 2016.

Galleria on keskittynyt esittelemään suomalaista nykytaidetta.

Lähteet
Ursin, Elina: Taide käy kaupaksi taantumasta huolimatta, Kaleva 5.1.2008

Viitteet

Aiheesta muualla
Galleria Harmaja Facebookissa

Harmaja
Oulun nähtävyydet
Vanttajan tukinsiirtolaitos

Vanttajan tukinsiirtolaitos oli käytössä vuosina 1923–1929 (toisen lähteen mukaan vuoteen 1926) Kuusamossa Kuusamojärven ja Iijärven välisellä kannaksella. Siirtolaitoksen omisti Ab Uleå Oy. Laitoksen avulla voitiin siirtää tukkeja Kuusamon alueen vesistöistä vedenjakajan yli edelleen uitettavaksi Iijokea pitkin Pohjanlahdelle.

Tukkien siirtorata oli kaksiosainen: ensimmäinen osa kulki Kuusamojärven Mustaniemenlahdesta Vanttajajärven rantaan ja toinen osuus Vanttajajärveltä edelleen Iijärven Maaselänlahden perälle. Siirrettävät tukit uitettiin välissä olevan Vanttajajärven yli. Kummallakin rataosuudella oli maakannaksen puolivälissä höyrykone jonka vetämään päättömään sinkkivaijeriin tukkien kuljetusvaunut kiinnitettiin lukoilla. Siirtorata oli kaksiraiteinen niin että toisella raiteella kulkivat lastatut tukkivaunut ja tyhjät paluuvaunut palasivat erillistä paluuraidetta pitkin uudelleenlastattaviksi.

Katso myös 
 Akanlahden tukinsiirtolaitos

Lähteet 
 Tapio Karjalainen: Puutavarayhtiöiden maanhankinta ja -omistus pohjois-Suomessa vuosina 1885-1939.   Historian laitos, Oulun yliopisto 2000.  Luku 2. Maanhankinnan edellytykset / 2.1. Pohjois-Suomen metsien taloudellinen hyödynnettävyys / 2.1.3. Kuljetusmahdollisuudet ja metsien nollaraja
 Kuusamon palveluopas 2005 Vaellusreitistöt sivu 5.

Aiheesta muualla
 Kartta Vanttajan tuklinsiirtolaitoksesta (Kansallisarkisto)
 

Kuusamon rakennukset ja rakennelmat
Suomen metsätalouden historia
Kemijoen vesistö (Viena)
Iijoen yläosan valuma-alue
Vedenjakajat
Lactantius

Lactantius Caecilius (Caelius?) Firmianus (noin 250–320) oli kristillinen kirjailija ja apologeetti. Hän syntyi Pohjois-Afrikassa ja oli kristityn apologeetin Arnobiuksen oppilas. Lactantius toimi aluksi retoriikan opettajana ja myöhemmin keisari Diocletianuksen aikana korkeassa virassa Nikomedeiassa, missä hän kääntyi kristinuskoon ja joutui luopumaan virastaan vuonna 303. Konstantinus Suuren aikana Lactantius oli keisarin vanhimman pojan Crispuksen opettaja.

Kristityksi käännyttyään Lactantius kirjoitti useita teoksia. Hän siteerasi usein klassisen kauden kirjailijoita, etenkin Ciceroa, ja tämän takia häntä kutsuttiin renessanssin aikana kristityksi Ciceroksi. Lactanius oli yksi litteä maa-ajatuksen kannattajista.

Teokset 
De opificio Dei ('Jumalan luomistyöstä', ei suomennettu)
Divinae institutiones ('Uskonoppi', ei suomennettu)
De ira Dei ('Jumalan vihasta', ei suomennettu)
De mortibus persecutorum ('Vainoojien kuolemasta', ei suomennettu)

Lähteet

Viitteet 

Kristilliset apologistit
Kristilliset kirjailijat
Alexander Paley

Alexander Paley (s. 9. tammikuuta 1956) on moldovalaissyntyinen pianisti. Hän aloitti soittamisen kuusivuotiaana, piti ensimmäisen resitaalinsa Chișinăussa 13-vuotiaana ja opiskeli myöhemmin Moskovan konservatoriossa. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1988. Carnegie Hall -debyyttinään hän esitti Sheila Silverin pianokonserton kantaesityksen. 

Paleylla on ollut laaja ohjelmisto, ja hän on menestynyt niin solistina kuin kamarimuusikkona ja orkesterienkin kanssa. Hän on levyttänyt muun muassa Weberin, Lisztin, Balakirevin ja Skrjabinin musiikkia.

Aiheesta muualla 
 Bach-cantatas.com 
 Naxos.com (levy-yhtiö) 

Moldovalaiset pianistit
Yhdysvaltalaiset pianistit
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Fritz Jakobsson

Fritz Jakobsson (s. 8. tammikuuta 1940 Pori) on suomalainen taidemaalari. 

Jakobsson työskentelee Vaasassa, missä aloitti uransa 1967. Jakobsson on tuottelias muotokuvamaalari. Hän on maalannut yli kaksituhatta teosta, joista lähes 800 on muotokuvia. Tunnetuimpien joukossa paavi Johannes Paavali II:n muotokuva.   Hänen töitään on ollut esillä noin sadassa näyttelyssä Suomessa ja ulkomailla.

Teoksia

Julkisia ulkomaalaisia muotokuvia
 Kuningatar Silvia, Drottningholmin linna
 Johannes Paavali II, Vatikaani
 Kardinaali Carlo Furno, Vatikaani
 Ruhtinatar Stefania Angelo-Comneno, Rooma
 Kardinaali Giuseppe Caprio, Vatikaani

Suomalaisia muotokuvia 

 Juhani Ahava
 Carl G. Björnberg
 Casimir Ehrnrooth
 Gay Ehrnrooth
 Matti Jaatinen
 Kari Kairamo
 Ahti Karjalainen
 Mauri Karvetti
 Irja Ketonen
 Jaakko Lassila
 Tuula Linnainmaa
 Markku Lumio
 Tauno Matomäki
 Yrjö Niskanen
 Kalevi Numminen
 Matti Pekkanen
 Jaakko Pöyry
 Jaakko Rauramo
 Pentti Salmi
 Mika Tiivola
 Pertti Voutilainen
 Simo Vuorilehto

Palkinnot ja tunnustukset
 Accademia Angelica Constantiniana-akatemian jäsen

Lähteet

Aiheesta muualla

 Didrichsenin taidemuseon esittely  
 Kuvia Jacobssonin maalauksista

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Muotokuvamaalarit
Salibandyn I-divisioonan kausi 2008–2009

Kausi 2008–2009 oli Salibandyn I-divisioonan 21. kausi. Sekä miehet että naiset pelasivat kahdessa lohkossa, jotka oli maantieteellisesti jaettu Länsi- ja Itälohkoon. Miesten lohkoissa pelasi molemmissa 12 joukkuetta ja naisten lohkoissa 10 joukkuetta. Sekä miesten että naisten sarjojen lohkojen kaksi parasta joukkuetta pelasivat liigakarsinnoissa. Miehillä 9. ja 10. sijoittuneet ja naisilla 8. ja 9. sijoittuneet joukkueet pelasivat I-divisioonan karsinnoissa. Suoraan II-divisioonaan tippuvat miehillä 11. ja 12. sijoittuneet joukkueet ja naisilla 10. sijoittunut joukkue.

Miesten lopulliset sarjataulukot

Länsilohko

Naiset

Länsilohko 

Länsilohko päättyi 22. helmikuuta. Runkosarjan pistepörssin voitti Classic II:sen Petra Mäntynen tehden 11 pelaamassaan ottelut tehot 26+34=60. BK NGD tippui suoraan II-divisioonaan. AFC pelaa II-divisioonan jatkosarjan 3. sijoittunutta ja SalBa 2. sijoittunutta vastaan putoamiskarsinnoissa.

Aiheesta muualla 
 Miesten I-divisioona 
 Naisten I-divisioonan länsilohko 
 Naisten I-divisioonan itälohko 

Salibandyn I-divisioonan kaudet
Salibandysarjojen kausi 2008–2009
Guitar Hero: On Tour Decades

Guitar Hero: On Tour Decades on Vicarious Visionsin kehittämä ja Activisionin julkaisema Guitar Hero -pelisarjaan kuuluva musiikkivideo. Peli julkaistiin Nintendo DS:lle. Decades on jatko-osa pelille Guitar Hero: On Tour. Peli koostuu 28 soundtrackista sekä 1970-luvulta että moderneista kappaleista.

Kappaleet 

Guitar Hero
Vuoden 2008 videopelit
Nintendo DS -pelit
Rothenburg ob der Tauber

Rothenburg ob der Tauber on kaupunki Ansbachin piirikunnassa Baijerin osavaltiossa eteläisessä Saksassa. Vuoteen 1803 saakka se oli valtakunnankaupunki. Rothenburg ob der Tauberin keskiaikainen vanhakaupunki on hyvin säilynyt ja sen ansiosta kaupunki on maailmanlaajuisesti tunnettu matkailukohde.

Kaupungin pinta-ala on 41,75 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 11 273.

Ystävyyskaupungit 
Rothenburg ob der Tauberilla on kolme ystävyyskaupunkia:
 Athis-Mons, Ranska
 Suzdal, Venäjä
 Uchiko, Japani

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kaupungin verkkosivut 

Baijerin kunnat
Saksan kaupungit
Pierce Brodkorb

Pierce Brodkorb (29. syyskuuta 1908 Chicago Illinois – 18. heinäkuuta 1992 Gainesville Florida) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.

Brodkorb opiskeli Illinois'n yliopistossa, josta hän valmistui 1930. Kaksi vuotta hän keräsi lintuja Harry Church Oberholserille Idahossa, joka määritteli hänelle 300 kerätyn ja preparoidun linnun kuukausikiintiön. Vuonna 1931 Brodkorb ja Edna Carleton menivät vihille, ja heille syntyi tytär Judith Anne vuonna 1940. Avioliitto päättyi eroon 1976.

Brodkorb meni opiskelemaan Michiganin yliopistoon 1933 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1936 aiheenaan erään siepposuvun taksonomia. Josselyn Van Tyne toimi tutkimuksen ohjaajana. Brodkorb sai apulaiskuraattorin viran Michiganin eläinmuseosta ja teki keräilyretkiä Meksikoon vuosina 1937, 1939 ja 1941. Hän julkaisi retkistään kirjoituksen "Birds of the Gulf Lowlands of Southern Mexico" (1943). Riitaannuttuaan Van Tynen kanssa Brodkorb hankki eläintieteen professorin viran Floridan yliopistosta Gainesvillestä. Hän pysyi tässä virassa aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1989.

Brodkorb liittyi American Ornithologists' Unionin jäseneksi 1925 ja sai yhdistyksen "Brewster Medal"-kunniamerkin 1978 viisiosaisesta teoksestaan Catalogue of Fossil Birds (1963–1978).

Brodkorb nimesi toistakymmentä uutta lintujen alalajia, muun muassa viherpilvikolibrin (Lampornis viridipallens ovandensis'').

Lähteet 
 Muistokirjoitus (The Auk 1993)

Yhdysvaltalaiset ornitologit
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1992 kuolleet
Etsivä Lea Sommer

Etsivä Lea Sommer () on saksalainen rikossarja. Sarjaa kuvattiin vuosina 1994–2006. Sarjan pääosissa nähdään Hannelore Elsner (Lea Sommer), Thomas Scharff (Jan Orlop) ja Karlheinz Lemken (Henning Burre). Vuosina 1994–1996 sarjassa esiintyi myös merkittävässä roolissa hahmo nimeltä Nick Siegel (Til Schweiger). Suomessa sarjaa esitti Yle TV2. Vuonna 2012 sarjaa näytettiin uudelleen Yle Teemalla.
Etsivä Lea Sommer, 66-osainen dekkarisarja palaa ruutuun uusintakierroksella jälleen kesäksi, tällä kertaa Yle Teemalla. Jaksot on ensiesitetty vuonna 2005-06.
Frankfurtin rikollisten olisi syytä miettiä kahdesti ennen lainvastaisten suunnitelmiensa toteuttamista. Livettyään kaidalta tieltä he saavat vastaansa rautaisen naisetsivän, jonka nimi alkaa olla tuttu alamaailmassakin.

Etsivä Sommer on kaunis ja älykäs aikuinen nainen, joka osaa tarvittaessa käyttää voimakeinoja, mutta uskaltaa myös luottaa naisenvaistoonsa. Lean analyyttinen mieli vie hänet lainrikkojien jäljille. Poikkeuksellisilla kyvyillään hän kokoaa rikosten palapelit tarkemmin ja nopeammin kuin kukaan.

Sukupuoli tuo etuja miehiseen rikostutkijamaailmaan verrattuna. Äitinä Lea ymmärtää, miksi lapsi ei halua pettää vanhempiaan, naisena hän pystyy asettumaan petetyn vaimon tai rakastajattaren rooliin. Ja hän tietää myös, että kosto on yksi yleisimmistä murhamotiiveista.

Uskollisten apuriensa tukemana Sommer tutkii jokaisen tapauksen antaumuksella ja tarttuu tarvittaessa aseeseen.

Lea Sommerin roolistaan arvostetun Telestar-palkinnon parhaana naisnäyttelijänä voittanut Hannelore Elsner on saksalaisen elokuvan tähti jo kolmenkymmenen vuoden ajalta.

Aiheesta muualla 
 

Saksalaiset rikossarjat
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
ARD:n televisio-ohjelmat
Ragnar Klavan

Ragnar Klavan (s. 30. lokakuuta 1985 Viljandi) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Cagliaria. Hän on edustanut muun muassa Englannin Valioliigan Liverpoolia ja on lisäksi Viron jalkapallomaajoukkueen kapteeni.

Klavan on urallaan pelannut Virossa FC Elvassa, JK Viljandi Tulevikissa ja FC Flora Tallinnassa, sekä ulkomailla norjalaisessa Vålerengassa, Hollanissa Heracles Almelon ja AZ Alkmaarin riveissä ja Saksan Bundesliigassa FC Augsburgissa.

Klavan on pelannut Viron maajoukkueessa 127 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia vuodesta 2003 alkaen. Hänet on valittu kolmesti Viron vuoden jalkapalloilijaksi, vuosina 2012, 2014 ja 2015. Hänen isänsä Dzintar Klavan on myös entinen maajoukkuetason jalkapalloilija.

Lähteet 

Virolaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
François Bourgeon

François Bourgeon (s. 1945 Pariisi) on ranskalainen sarjakuvataiteilija. Häneltä on suomennettu Hämärän matkamiehet -sarja (Les Compagnons du crépuscule). Hänen kansainvälisesti arvostetuin teoksensa on kuitenkin viisiosainen Les Passagers du vent.

Suomennetut albumit

Aiheesta muualla 

 Elina Sipponen: Naisenergiaa keskiajan hämärissä . Satyyri 3/2007.

Ranskalaiset sarjakuvantekijät
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Nyrölä

Nyrölä (myös nimellä Soukkajärvi) on kylä ja kaupunginosa Jyväskylän kaupungin (vuoden 2008 loppuun Jyväskylän maalaiskunnan) luoteisosassa Uuraisten ja Petäjäveden välissä. Nyrölästä tuli osa Jyväskylää vuoden 2009 kuntaliitoksessa, jossa Korpilahti, Jyväskylän kaupunki ja Jyväskylän maalaiskunta muodostivat uuden Jyväskylän kaupungin. Nyrölä muodostaa Tikkakosken kanssa suuralueen Tikkakoski-Nyrölä. Nyrölässä on kyläkoulu, mutta ei kauppaa. Nyrölässä on myös Jyväskylän tähtitieteellisen yhdistyksen Siriuksen observatorio.

Lähteet

Aiheesta muualla
Nyrölän kotisivut

Jyväskylän maalaiskunta
Jyväskylän kaupunginosat
Tikkakoski–Nyrölä
Vesanka

Vesanka on asuinalue Jyväskylän länsiosassa valtatie 23:n varrella. Vesanka on Jyväskylän virallisessa kaupunginosajaossa 54. kaupunginosa. Ennen vuoden 2009 kuntaliitosta Vesanka kuului Jyväskylän maalaiskuntaan.

Vesangan asutus sijoittuu alueen läpi kulkevien maanteiden varteen ja Vesankajärven ympärille. Vanha omakotiasutus sijoittui neljään tihentymään, joiden välillä oli haja-asutusta. Näitä tihentymiä olivat rautatieaseman seutu, Kettulanmäki aseman länsipuolella, tien varsi Möykynmäen tasalla ja tien varsi Möykynmäeltä Ruokkeelle. 

Vesangassa on Vesanka-talo, jossa toimivat koulu, päiväkoti ja lähikirjasto. Vesangassa toimii aktiivinen kyläyhdistys, joka on remontoinut vanhan työväentalo Rientolan. Kylässä on vilkasta harrastus- ja vapaa-ajan toimintaa.

Vesanka vietti 450-vuotisjuhliaan vuonna 2009. Kylä sai alkunsa 1559, kun ensimmäinen vakituinen asukas Antti Soikkanen merkittiin veroluetteloon. Vesangassa oli aiemmin rautatieasema sekä Möykynmäen rautatieseisake. Rata Jyväskylään päin kulkee Möykynmäen tunnelin kautta. Vesanka tunnetaan eniten suomen rallista.Kenen mukaan Jossa ajetaan usein erikoiskokeita Vesalassa. Myös Humalamäessä ajettiin rallia, mutta ajaminen lopetettiin vuonna 1986 vakavan kolarin vuoksi.

Lähteet

Kirjallisuutta 
Lintunen, Vuokko (toim.): Wesanka – Kylä Sydän-Suomessa. Vesangan kyläkirja. Vesangan kyläyhdistys, 2003. ISBN 952-91-6246-4.

Aiheesta muualla 
 Vesangan kyläyhdistys

Jyväskylän kaupunginosat
Jyväskylän maalaiskunta
Keski-Suomen maakunnan taajamat
Kuohu-Vesanka
Tribalismi

Tribalismi eli heimokuntaisuus on yhteiskuntamuoto, jossa ihmiset ovat järjestyneet heimoiksi. Lähinnä halventavassa mielessä se on myös ajattelutapa, jossa ryhmän jäsenet toimivat erityisen lojaalisti omaa heimoaan tai sosiaalista ryhmäänsä kohtaan.

Heimon käsite antropologiassa 
Antropologiassa käsitettä heimo ei ole koskaan määritelty yksiselitteisesti, mutta varsin samaa mieltä ollaan siitä, millaisia yhteisöjä kutsutaan heimoyhteiskunniksi. Vaikka kaikki heimot eivät ole nomadisia, eli asuinpaikkaansa säännöllisesti vaihtavia, kaikki nomadit ovat heimoyhteisöjä. Muita antropologisia heimoihin liittyviä käsitteitä ovat klaani, suku ja päällikkkökunta.

Antropologisena käsitteenä heimo alkoi menettää suosiotaan 1900-luvun jälkipuoliskolla, koska sitä alettiin pitää kolonialistisena.

Heimon käsite muualla 
Heimokuntaisen me-tunteen syntymisen perusteita ovat tyypillisesti asuinalue, ulkonäkö, yhteinen kieli, uskonto ja kulttuuri. Tunteet vaikuttavat siihen miten nämä tekijät koetaan, ja niissä voi olla myytin aineksia. Jonathan Glover on arvioinut, että tribalismi saattaa liittyä ihmisen tarpeeseen luoda itsestään ja elämästään jonkinlainen eheä kokonaisuus. Siinä tapauksessa tribalismin juuret olisivat syvällä ihmismielessä, eikä sitä voi eliminoida.

Tribalismi muistuttaa nationalismia mutta on tätä vanhempi ja syvempi ilmiö. Tribalismi voi rinnastua rasismiin, jos ryhmä suhtautuu vihamielisesti niihin jotka jäävät me-käsitteen ulkopuolelle, ja suosii kohtuuttomasti oman ryhmänsä jäseniä.

Katso myös 

 Klaaniyhteiskunta

Lähteet

Viitteet 

Politiikan käsitteet
Jimmie Åkesson

Per Jimmie Åkesson (s. 17. toukokuuta 1979 Bromöllan kunta, Skånen lääni) on ruotsalainen poliitikko, joka on ollut Ruotsidemokraatit-puolueen () puheenjohtaja vuodesta 2005 lähtien.

Poliittinen ura 

Åkesson on kuulunut ruotsidemokraatteihin vuodesta 1995 lähtien. Vuonna 1998 hän liittyi puolueen nuorisojärjestöön, Sverigedemokratisk Ungdomiin, ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 2000–2005. Ruotsidemokraattien jäseneksi hänet houkutteli puolueen silloinen varapuheenjohtaja Tina Hallgren Bengtsson. Puolueen puheenjohtajana hän on Mikael Janssonin seuraaja.

Ennen poliitikoksi ryhtymistään Åkesson opiskeli valtio-oppia Lundin yliopistossa. Hän asuu Sölvesborgissa, jonka kunnanvaltuustoon hän on kuulunut vuodesta 1998 lähtien. Häntä on syytetty siitä, että hän toimi 1990-luvun puolivälissä natsimielisessä ryhmässä, jonka jäsenet polttivat holokaustia käsitteleviä kirjoja natsipuvut yllään. Hän on vedonnut tietämättömyyteensä ryhmän eri suuntauksista.

Hän on kiinnostunut politiikasta ja jalkapallosta. Hän myös harrastaa uhkapelejä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Åkessonin kotisivut. 
 Åkessonin esittely Ruotsidemokraattien Internet-sivuilla. 
 Åkessonin blogi. 

Ruotsalaisten puolueiden puheenjohtajat
Ruotsalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat
Ruotsidemokraattien poliitikot
Ruotsalaiset bloginpitäjät
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Vantaankosken koulu

Vantaankosken koulu oli Vantaan Kivistön suuralueen Myllymäen kaupunginosan kaakkoiskulmassa toiminut yläkoulu (luokka-asteet 7–9), jossa oli myös pajaluokka. Oppilaita oli noin 640 ja opettajia 40. Koulussa oli mahdollisuus opiskella musiikkiluokalla tai luonnontiedepainotteisesti. Vantaankosken koulu osallistui KiVa- ja Liikkuva koulu -hankkeisiin. Koulun toiminta loppui vuoden 2019 kevätlukukauden päätyttyä.

Koulurakennukset sijaitsivat kolmessa eri katuosoitteessa:
 Isontammentie 15, 01730 Vantaa
 Isontammentie 17, 01730 Vantaa
 PAJA-luokat: Ojahaanrinne 4, 01600 Vantaa

Koulu sijaitsi linnuntietä noin 600 metriä Vantaanjoen Vantaankosken länsipuolella, Kehä III:n ja Hämeenlinnanväylän risteysalueen luoteispuolella, noin 500 metriä Kehäradan Vehkalan rautatieasemasta itään.

Kohut 
Koulu nousi julkisuuteen muun muassa tammikuussa 2009 niin sanotun ”kalapalakiistan” johdosta, koulupojan otettua yhden ylimääräisen kalapuikon kielloista huolimatta. Myöhemmin samassa kuussa koulu evakuoitiin ase-epäilyn takia. Epäilty ase osoittautui kuitenkin käsiaseen malliseksi sytyttimeksi. Samana vuonna koulu jouduttiin evakuoimaan, kun wc-istuin sytytettiin tuleen. Vuonna 2018 koululla tapahtui jälleen ase-epäily, jonka yhteydessä oli esitetty uhkaava viesti.

Suunniteltu lakkauttaminen ja tulipalo 
Kaupungin keväällä 2016 julkistamissa suunnitelmissa on luopua huonokuntoisesta koulusta vuoden 2019 aikana edellyttäen, että suunnitellut uudet Aurinkokiven (Kivistössä) ja Ylästön yläkoulut saadaan rakennetuksi tuohon ajankohtaan mennessä. Vuonna 2019 uutisoitiin koulun sisäilmaongelmista, jotka aiheuttivat kroonisia silmä- ja hengitystieoireita.

15. marraskuuta 2019 koulu vaurioitui tulipalossa. Purettavaksi menevän matalan osan pihalla ollut auto oli täysin tulessa ja palo oli levinnyt rakennukseen. Koulun matalan osan sisäänkäynti ja kattorakenteet paloivat. Palo oli myös osin levinnyt koulun korkean osan kattoon. Tilanteesta ei aiheutunut henkilövahinkoja. Koulun koko oli n. 5 500 m² ja siitä vaurioitui n. 100 m². Koulurakennuksessa paloi myös elokuussa 2020.

Purettaessa rakennusjätteistä löytyi peruskiven muurauksessa 28. toukokuuta 1963 sinne piilotettu aikakapseli, jossa oli kolikoita, sanomalehti ja pergamentiksi kutsuttu asiakirja. Kupariin käärittyä kapselia osattiin etsiä kuntalaisen vihjeen perusteella. Aikakapseli luovutettiin Vantaan kaupunginmuseon haltuun.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Vantaan peruskoulut
Myllymäki
Entiset suomalaiset oppilaitokset
Vantaan entiset rakennukset ja rakennelmat
Poker Face

"Poker Face" on yhdysvaltalaisen poplaulaja Lady Gagan toinen single hänen esikoisalbumiltaan The Fame. RedOnen tuottama single julkaistiin ensimmäisenä Australiassa 29. syyskuuta 2008. Kappale voitti Grammy-palkinnon parhaasta dance-kappaleesta vuonna 2010. "Poker Face" oli Spotifyn kolmanneksi soitetuin kappale vuonna 2009.

Listasijoitukset

Myynti

Lähteet

Vuoden 2008 kappaleet
Lady Gagan kappaleet
Jääkiekon SM-sarjakausi 1928–1929

Jääkiekon SM-kilpailu järjestettiin vuonna 1929 toista kertaa. Kilpailuun osallistui yhdeksän joukkuetta neljästä kaupungista. Viipurista Viipurin Palloseura ja Reipas, Helsingistä Helsingin jalkapalloklubi, Helsingin Palloseura, Helsingin IFK ja IF Start. Alun perin mukaan ilmoittautunut Kronohagens IF vetäytyi kilpailuista. Tampereelta mukana oli Pyrintö ja Tampereen Palloilijat, Turusta kilpailuun osallistui Åbo IFK.

SM-kilpailu pelattiin cup-muotoisena. Vuoden 1929 SM-kilpailu oli ensimmäinen jonka järjesti vastaperustettu Suomen jäähockeyliitto, joka perustettiin tammikuussa 1929. Edellisen vuoden kilpailu oli Suomen Palloliiton järjestämä. Cup-muotoisen kilpailun voittajaksi selviytyi Helsingin Jalkapalloklubi.

Karsintaottelut 
Ensimmäiset ottelut käytiin helmikuussa 1929. Otteluissa joukkueet kohtasivat ensin oman kaupunkinsa joukkueet. Tamperelaisseurojen keskinäisen ottelun voittaja pelasi jatkoonpääsystä turkulaisia vastaan. Karsintakierrokselta välieräotteluihin selvisivät Viipurista ViPS, Turun ja Tampereen joukkueista ÅIFK ja Helsingin joukkueista HPS ja HJK.

Välierät

Loppuottelu 

Helsingin jalkapalloklubi voitti Suomen mestaruuden 1929

Lähteet 

Jääkiekon SM-sarja
Vuoden 1928 jääkiekko
Vuoden 1929 jääkiekko
Ikaalisten Urheilijat

Ikaalisten Urheilijat r.y. on vuonna 1922 perustettu ikaalislainen urheiluseura. Seura on yleisseura, jonka lajivalikoimaan kuuluvat maastohiihto, yleisurheilu, jalkapallo, koripallo, salibandy ja taekwondo. Seuran puheenjohtaja on Kalle Mäkelä. Ikaalisten Urheilijoiden edustajat ovat menestyneet parhaiten hiihdossa ja yleisurheilussa. Seuran jäsenmäärä on noin 950.

Historia 
Ikaalisten Urheilijat perustettiin vuonna 1922, mutta se rekisteröitiin ja liittyi SVUL:oon vuonna 1928. Seuran suunnistusjaosto muodosti oman seuransa, Ikaalisten Nouseva-Voiman vuonna 1973. Seuran pesäpalloilijat taasen eriytyivät omaksi seurakseen, Ikaalisten Tarmoksi vuonna 1976.

Hiihto 
Ikaalisten Urheilijoiden hiihtojaosto on yksi sen menestyneimmistä. Hiihtojaoston, ja samalla koko seuran, paras saavutus on moninkertaisen arvokisamitalisti Krista Pärmäkosken kolme olympiamitalia Pyeongchangin talviolympialaisista 2018 sekä 4 × 5 kilometrin viestin olympiahopea Sotšin talviolympialaisista vuodelta 2014. Pärmäkosken lisäksi seuran edustajista Matti Pitkänen on tuonut talviolympialaisista kulta- ja pronssimitalit viestistä sekä MM-hopeaa niin ikään viestistä.

Pesäpallo

Junioritoiminta

Yleisurheilu 
Ikaalisten Urheilijat on perinteinen yleisurheiluseura, joka on tuottanut lukuisia SM-tason mitalisteja. Yksi seuran parhaista saavutuksista on pikajuoksija ja pituushyppääjä Eero Haapalan neljäs sija vuoden 2013 EM-hallikisoissa Göteborgissa tuloksella 805 ja samana vuonna hypätty sisäratojen Suomen ennätys 811 Porissa. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista mitalin ovat seuran edustajista voittaneet Pietari Skyttä, Timo Sinervo ja Samuli Samuelsson. Lisäksi Samuli Samuelsson sijoittui vuonna 2015 alle 23-vuotiaiden Euroopan mestaruuskisoissa 200 metrillä kuudenneksi ja vuonna 2017 100 metrillä neljänneksi. Ikaalisten Urheilijoista neljä urheilijaa ovat voittaneet SM-kultaa Kalevan kisoissa. He ovat Timo Sinervo, Jouni Waldén, Eero Haapala ja Samuli Samuelsson.

Jalkapallo 
Ikaalisten Urheilijoiden jalkapallon edustusjoukkue nousi kaudeksi 2021 Kolmoseen. Seuran kakkosjoukkue pelaa 6. divisioonassa ja lisäksi seuralla on juniorijoukkueet P14 Nelosessa, P12 Kakkosessa, P10 Kakkosessa ja P8 Kolmosessa..

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivut

Suomalaiset urheilun yleisseurat
Suomalaiset hiihtoseurat
Suomalaiset yleisurheiluseurat
Ikaalislaiset urheiluseurat
Vuonna 1922 perustetut urheiluseurat
Nostromo (kirjankustantamo)

Kustannuosakeyhtiö Nostromo oli helsinkiläinen pienkustantamo, jonka perustivat vuonna 1990 Kaarle Ervasti, Otso Kantokorpi ja Lasse Saarinen. Kustantamo toimi vain kolme vuotta, minä aikana ilmestyi kaikkiaan seitsemän kirjaa.

Kirjat 
Ray Bradbury: Paha saapuu portin taa. Suom. Jertta Roos. 1990.
Oidipus: Kuningas Paksujalka. Suom. Ryhmäteatterin käännöstyöryhmä. 1990.
James Crumley: Viimeinen kunnon suudelma. Suom. Risto Raitio. 1990.
Michael Cook: Muhammed. Suom. Otso Kantokorpi. 1991.
Max Frisch: Tuhopolttajat, (Biedermann und die Brandstifter). Suom. Pentti Saarikoski. 1991.
Tom of Finland. 1992.
Ho Xuan Huong: Kysymyksiä kuulle. Suom. Rauni Turkia & Kai Nieminen. 1992.
Suomalaiset kirjankustantamot
Sampo (elokuva)

Sampo () on suomalaisten ja neuvostoliittolaisten yhteistyönä vuonna 1959 valmistunut elokuva, joka perustuu löyhästi Suomen kansalliseepokseen Kalevalaan. Elokuvan amerikkalainen versio tunnetaan nimellä The Day the Earth Froze. Tämä versio taas toimi pohjana Mystery Science Theater 3000-sarjan neljännen kauden jaksoon, joka pilailee elokuvan kustannuksella.

Vuonna 2014 KAVI restauroi elokuvan ja kunnosti muun muassa kuvanlaatua.


Näyttelijät

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet 

Vuoden 1959 neuvostoliittolaiset elokuvat
Vuoden 1959 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset seikkailuelokuvat
Suomalaiset fantasiaelokuvat
Risto Orkon ohjaamat elokuvat
Kalevala
Runoihin perustuvat elokuvat
Neuvostoliittolaiset seikkailuelokuvat
Fantasiaseikkailuelokuvat
Suomalaiset monikieliset elokuvat
Nuala O’Faolain

Nuala O’Faolain (1. maaliskuuta 1940 – 9. toukokuuta 2008) oli irlantilainen toimittaja, televisiotuottaja, kirjallisuusarvostelija, opettaja ja kirjailija. Hän sai kansainvälistä tunnustusta kahdesta muistelmakirjastaan Are You Somebody? ja Almost There, romaanistaan My Dream of You ja kertomuksestaan "The Story of Chicago May". Kolme ensimmäistä pääsivät New York Timesin best seller -listalle. Hänen kirjoistaan on suomennettu ainakin Are You Somebody? (suom. Tunnenko minä teidät?) ja My Dream of You (suom. Olet kaikkeni).

Elämäkerta 
O'Faolain syntyi Dublinissa. Hän oli yhdeksästä lapsesta toiseksi vanhin. Hänen isänsä oli tunnettu irlantilainen toimittaja Tomas O'Faolain, joka kirjoitti Dublin Evening Pressissa ilmestyvää Dubliners Diary -palstaa kirjailijanimellä Terry O'Sullivan. O'Faolain opiskeli University College Dublinissa, Hullin yliopistossa ja Oxfordin yliopistossa. Hän opetti Morley Collegessa ja toimitti televisio-ohjelmia BBC:lle ja RTÉ:lle.

O'Faolain oli kihloissa ainakin kerran, mutta ei koskaan naimisissa. Teoksessaan Tunnenko minä teidät? hän puhuu avoimesti viisitoistavuotisesta suhteestaan toimittaja Nell McCaffertyyn, joka julkaisi omaelämäkertansa nimellä Nell Vuodesta 2002 kuolemaansa saakka O'Faolain eli suurimman osan ajasta Brooklynissa asuvan asianajaja John Low-Beerin ja hänen tyttärensä Annan kanssa. Heidän parisuhteensa rekisteröitiin vuonna 2003.

O'Faolain asui Irlannissa ja New Yorkissa. O'Faolainilla oli aivoista leviämään lähtenyt, ja häntä haastateltiin Marian Finucanen radio-ohjelmassa RTÉ Radio One -radiokanavalla 12. huhtikuuta 2008 kuolemaan johtavasta sairaudesta. Hän sanoi Finucanelle: "En halua enempää aikaa. Heti kun kuulin kuolevani, elämästä katosi kaikki hyvä".

O'Faolain kuoli yöllä 9. toukokuuta 2008.

Palkinnot 
 1985: Jacobin palkinto RTÉn televisiosarjasta Plain Times
 Vuoden journalisti
 2006: Prix Femina, The Story of Chicago May

Teokset 
 The Story of Chicago May, Riverhead Books, 2005. 
 Almost There:  The Onward Journey of a Dublin Woman, Riverhead Books, 2003. 
 Olet kaikkeni, Tammi, 2001. Suom. Jaana Kapari-Jatta
 Tunnenko minä teidät?, Tammi, 1996. Suom. Helene Bützow.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kirjailijan tiedot: Nuala O'Faolain, Bookreporter.com.
 NPR:n haastattelu Nuala O'Faolainin kanssa, 14. maaliskuuta 2001.
 Kuolinilmoitus Telegraphissa
 CBC:n radiohaastattelu Nuala O'Faolainin kanssa, CBC radio, 2003.
 RTE:n viimeinen haastattelu O'Faolainin kanssa, 12. huhtikuuta 2008

Irlantilaiset kirjailijat
Vuonna 1940 syntyneet
Vuonna 2008 kuolleet
Green Cargo

Green Cargo AB (GC) on ruotsalainen valtion omistama logistiikkatoimintoja hoitava osakeyhtiö, joka hoitaa kotimaan tavaraliikennettä junilla ja kuorma-autoilla. Yhtiön toimitusjohtaja on Sören Belin. Suomessa vastaavanlainen yhtiö on VR Groupiin kuuluva VR Transpoint.

Green Cargo perustettiin 1. tammikuuta 2001, kun Ruotsin valtionrautatiet, Statens Järnvägar, yhtiöitettiin. Aiemmin Green Cargo oli ollut valtionrautateiden tavaraliikenneyhtiö SJ Gods. Yhtiöllä on Ruotsissa noin 70 prosentin markkinaosuus rautateitse tapahtuvasta tavaraliikenteestä.

Yhtiö työllistää suoraan ja tytäryhtiöidensä kautta 3 115 ihmistä. Yhtiö omistaa 433 veturia, joista 230 on sähkövetureita ja loput 203 dieselvetureita, sekä 6 805 tavaravaunua. Yhtiöllä on logistiikkakeskukset Tukholmassa, Norrköpingissä, Göteborgissa, Helsingborgissa sekä Kööpenhaminassa.

Vuonna 2004 Ruotsin valtio, Green Cargo ja Deutsche Bahn aloittivat yhteistoimintaneuvottelut tavoitteena paremmat tavaraliikenneyhteydet Ruotsin ja manner-Euroopan välillä. Vuodesta 2008 alkaen Ruotsin ja Saksan välistä Tanskan kautta kulkevaa tavaraliikennettä on hoitanut Green Cargon ja Deutsche Bahnin yhdessä omistama Railion Scandinavia, jonka kotipaikka on Kööpenhamina.

Toimialajako
Green Cargo AB:n toiminnot on jaettu kuuteen osastoon: 
 Operation, operatiivinen osasto
 Road, kuorma-autoliikenteestä vastaava tieliikenneosasto, aikaisempi Svelast
 Logistics, logistiikkatoiminnoista vastaava osasto
 Business
 Marketing & Sales, markkinointiosasto
 Customer Service, asiakaspalveluosasto

Lähteet

Aiheesta muualla

Valtionyhtiöt
Ruotsalaiset rautatieyhtiöt
Kalastajakuningas

Kalastajakuningas on mytologian hahmo, joka liittyy legendaan Kuningas Arthurista ja Graalin maljasta. Hänen taustansa vaihtelee myytin eri versioissa, mutta yleensä hän on Graalin maljan vartija ja jollain tavalla vahingoittunut, yleensä hedelmätön. Joissakin versioissa hän ei vammansa takia voi ratsastaa, ja siksi hän ottaa kalastuksen harrastuksekseen. Kuninkaan kalastellessa valtakunta ajautuu huonolle tolalle. Paikalle tulee nuori sankari (joko Percival tai Galahad). Jotta kuningas paranisi ja valtakunta pelastuisi, olisi nuoren sankarin kysyttävä "oikea kysymys". Sankari kuitenkin epäonnistuu.

Elokuvassa Fisher King toisella päähenkilöistä on pakkomielle Kalastajakuninkaan myytistä. Legenda on keskiössä myös David Lodgen kirjoittamassa romaanissa Small World ja siitä tehdyssä televisiosarjassa.

Katso myös 
Amfortas

Lähteet

Aiheesta muualla 
 The Fisher King  University of Idaho 1998 

Mytologia
Tarut kuningas Arthurista
Grand Prix d’Ouverture La Marseillaise

Grand Prix d'Ouverture La Marseillaise on yhden päivän maantiepyöräilykilpailu, joka järjestetään Bouches-du-Rhônen departementissa, Marseillen ympäristössä, Ranskassa. Kilpailu käydään tavallisesti helmikuun ensimmäisenä sunnuntaina ja se on perinteisesti ollut eurooppalaisen ammattipyöräilykauden avauskilpailu. 

Grand Prix d'Ouverture La Marseillaise järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1980. Kilpailu tunnettiin vuoteen 1992 saakka nimellä La Marseillaise. Kilpailun ovat useimmin voittaneet Eddy Planckaert, Edwig Van Hooydonck ja Baden Cooke, kukin kaksi kertaa.

Voittajat

Lähteet 
Tulokset www.memoire-du-cyclisme.net-sivustolla

Aiheesta muualla 
Virallinen sivusto 

Pyöräilykilpailut Ranskassa
Bouches-du-Rhône
Risti ja linkkuveitsi

Risti ja linkkuveitsi (engl. The Cross and the Switchblade) on yhdysvaltalaisen David Wilkersonin vuonna 1962 kirjoittama, tositapahtumiin perustuva kirja, joka keskittyy kirjan päähenkilön, Mau-Mau-jengin johtajan, Nicky Cruzin elämässä tapahtuneeseen muutokseen sekä Wilkersonin työhön jenginuorten parissa 1950- ja 1960-luvun New Yorkissa. Kirjaa on myyty yli 15 miljoonaa kappaletta 150 eri maassa ja Suomessakin noin 60 000 kappaletta.  

 1970 Kirjasta on tehty samanniminen elokuva, jossa Wilkersonia esittää Pat Boone ja Nickyä Erik Estrada. 
 1971 Kirja on Suomessa vaikuttanut osaltaan KAN-järjestön eli Kristillinen alkoholisti- ja narkomaanityö ry:n perustamiseen. 
 1972 Kirjasta tehtiin Yhdysvalloissa sarjakuva, jonka julkaisi Fawcett Comics -yhtiö.

Juoni 

Kirja alkaa Egyptin kuninkaiden oikeudenkäynnistä, jossa jengin jäseniä syytetään murhasta. Pastori David Wilkerson lukee oikeudenkäynnin alkamisesta Life-lehdestä ja päättää lähteä New Yorkiin  auttaakseen näitä jenginuoria. <ref>The Cross & the Switchblade, s7, 1993, Jove Books; I was sitting in my study  reading Life magazine...One of seven boys trial for murder...</ref> Epäonnistuneen auttamisyrityksen jälkeen Wilkerson pääsee sanomalehtien etusivuille ja saa sitä kautta kosketuksen jenginuoriin.

Wilkerson tapaa pahamaineisen Mau-Mau-jengin päällikön, Nicky Cruzin. Nuoren pastorin rohkeus tekee selvästi vaikutuksen moniin jengiläisiin, mutta Nickyssä syttyy viha. Hän ei voi unohtaa Wilkersonin sanoja: Voit leikellä minut vaikka tuhansiksi kappaleiksi, mutta silti jokainen niistä huutaisi: Jeesus rakastaa sinua. Nicky uskoo, että Wilkerson haluaa hajottaa jengin ja päättää raivata hänet pois tieltään, mutta kirjan mukaan Jumalalla on toiset suunnitelmat.

Lähteet

Aiheesta muualla
Bookplus.fi, Risti ja linkkuveitsi, kirja suomeksi
Imdb.com, The Cross and the Switchblade'', elokuva
Kuvia ja video kirjan henkilöistä 

Vuoden 1963 kirjat
Kristillinen kirjallisuus
Yhdysvaltalaiset tietokirjat
Elämäkerrat ja muistelmat
Leukaperhoset

Leukaperhoset (Micropterigidae) on pieni perhosheimo, johon kuuluu vain runsaat sata pienikokoista perhoslajia. Se on koko Zeugloptera-alalahkon ainoa heimo.

Leukaperhosia pidetään kaikkein alkeellisimpina nykyään elävinä perhosina. Niillä ei heimon suomenkielisen nimen mukaisesti ole lainkaan imukärsää vaan purevat suuosat. Lisäksi siipisuonituksen rakenne sekä etu- ja takasiipien välinen liitos eroavat muista perhosista. Etusiivet ovat yleensä metallinhohtoiset.

Tuntomerkit 
Pää karkeasuomuinen. Pistesilmät silmiinpistävät. Verkkosilmät pienet. Ketoseemat olemassa. Tuntosarvissa askoidit. Leuat toimivat, epäsymmetriset. Imukärsä puuttuu. Huulirihmat kapeat ja suhteellisen lyhyet. Leukarihmat silmiinpistävät. Säärien kannusten kaava 0-0-4. Siivet yhtäläissuoniset; etusiivissä sormimainen liuska (jugum). Etusiipien suoni Sc haarautunut; pterostigma puuttuu. Koiraiden VIII vatsakilpi kalvomainen. Naaraiden takimmaiset apofyysit puuttuvat.

Elintavat 
Leukaperhoset esiintyvät yleensä kosteissa ympäristöissä, joissa toukat usein ruokailevat maksasammalilla (Marchantiophyta) tai mahdollisesti lahojen puunrunkojen tai maaperän sienillä. Aikuiset syövät erilaisten koppisiemenisten kasvien siitepölyä.

Lajit Suomessa 
Kaikki Suomessa tavattavat neljä lajia kuuluvat sukuun Micropterix:
 Kirjoleukaperhonen (Micropterix aureatella)
 Kultaleukaperhonen (Micropterix calthella)
 Lehtoleukaperhonen (Micropterix aruncella)
 Pohjanleukaperhonen (Micropterix mansuetella)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Svenska fjärilar 
Tree of Life web project 
Luonnontieteellinen keskusmuseo Micropterigidae suvut
Al Arabiya

Al Arabiya () on arabiankielinen uutiskanava. Kanava on saudiarabialaisen yhtiön hallitsema, mutta sen pääkonttori on Dubain Media Cityssä.

Kanava perustettiin 2003 suoraksi kilpailijaksi qatarilaiselle Al Jazeeralle, jonka linjasta Saudit eivät pitäneet.

Aiheesta muualla
 http://www.alarabiya.net/
  BBC Profile: Al Arabiya TV

Televisioyhtiöt
Televisiokanavat
Vuonna 2003 perustetut televisiokanavat
Gustaf Johan Billberg

Gustaf Johan Billberg (14. kesäkuuta 1772 Karlskrona Ruotsi – 26. marraskuuta 1844 Tukholma) oli ruotsalainen juristi, eläintieteilijä ja kasvitieteilijä

Billbergin pääasiallinen ammatti oli lakimies, mutta hän oli erittäin kiinnostunut ja hyvin perillä myös luonnontieteistä. Ammattibiologit kutsuivat häntä halveksivasti amatööriksi. Hänen hyvä ystävänsä oli Carl Peter Thunberg. Johan Wilhelm Palmstruchin kuoltua viimeisteli Billberg Svensk botanikin (1812–1822) osat 7–9, jotka Tiedeakatemia julkaisi.

Billberg oli kahdesti avioliitossa: 1796 Margareta Fereliuksen kanssa ja 1801 Helena Maria Ehingerin kanssa.

Billberg nimesi suuren määrä uusia kasvilajeja. Linnuista hän nimesi pikkuhaikaroiden (Ixobrychus) ja tornipöllöjen (Tyto) suvut. Thunberg nimesi kasvisuku Billbergian (papinkaurat) hänen kunniakseen.

Hän nimeämiensä kasvien tieteellisissä nimissä käytetään sen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä Billb..

Teoksia 
 Svensk zoologi (1806-09)
 Ekonomiska botanik (1815-16)
 Enumeratio insectorum in museo (1820)
 Synopsis Faunae Scandinaviae (1827).

Lähteet 

Ruotsalaiset eläintieteilijät
Ruotsalaiset ornitologit
Ruotsalaiset kasvitieteilijät
Vuonna 1772 syntyneet
Vuonna 1844 kuolleet
Matti Muukkonen

Matti Antero Muukkonen (s. 1982 Muurame) on entinen nuoriso- ja opiskelijapoliitikko, oikeustieteen tutkija ja ICT-kehittäjä. Koulutukseltaan hän on hallintotieteiden tohtori ja yhteiskuntatieteiden maisteri. Tullessaan marraskuussa 2008 valituksi Kyyjärven kunnanjohtajaksi hän oli Suomen nuorin kunnanjohtaja. Marraskuussa 2011 hän tuli valituksi Suomenniemen kunnanjohtajaksi, jolloin hän oli juuri Puumalaan valitun Matias Hildenin jälkeen Suomen toiseksi nuorin kunnanjohtaja. Suomenniemen kunnanjohtajuuden päätyttyä kuntaliitokseen Muukkonen siirtyi Mikkelin Puhelin Oyj:n palvelukseen. Nykyään Muukkonen työskentelee Mikkelin Ammattikorkeakoulussa sähköisen arkistoinnin ja digipalvelujen tutkimusjohtajana.

Ennen siirtymistään Kyyjärven kunnanjohtajaksi Muukkonen toimi Joensuun yliopiston oikeustieteiden laitoksella hallinto-oikeuden yliassistenttina tehden yhdistymisvapauteen liittyvää väitöskirjatutkimusta. Tutkimuksissaan hän on erityisesti perehtynyt ylioppilaskuntien oikeudelliseen asemaan, yhdistyslainsäädäntöön ja kunnalliseen virantäyttöön. Muukkonen väitteli keväällä 2012 hallintotieteiden tohtoriksi Itä-Suomen yliopiston yhteiskuntatieteiden ja kauppatieteiden tiedekunnassa. Loppuvuodesta 2012 hän julkaisi myös kuntajakolakia koskevan teoksen.

Nuoriso- ja opiskelijapolitiikassa kokoomuslainen Muukkonen on toiminut muun muassa Kokoomuksen Nuorten Liiton varapuheenjohtajana (2004), Joensuun yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajana (2004) ja Varusmiesliiton varapuheenjohtajana sekä toiminnanjohtajana (2003). Ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajuudesta Muukkonen erosi toukokuussa 2004 kesken kautensa.

Syyskuussa 2010 Muukkonen ilmoitti kesken valtuuston kokouksen jättävänsä Kyyjärven kunnanjohtajan tehtävät kunnanvaltuuston hylättyä kuntaliitoksen Kannonkosken ja Kivijärven kuntien sekä Saarijärven ja Viitasaaren kaupunkien kanssa.

Joulukuussa 2019 Muukkonen kertoi Twitterissä liittyneensä Liberaalipuolueeseen.

Julkaisuja
 Yhdistymisvapaus ja yhdistysoikeuden järjestelmä. Väitös, Itä-Suomen yliopisto 2012.
Kuntajakolaki käytännössä. Books-on-Demand, 2012.
Tulevaisuuden esityslista : ajatuksia sosiaali-individualistisesta yhteiskunnasta. Books-on-Demand 2012.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Matti Muukkosen kotisivut

Kyyjärven kunnanjohtajat
Suomenniemen kunnanjohtajat
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Murhasaari

Murhasaari sijaitsee Nokialla valtatie 11:n varrella. Nimen sanotaan olevan peräisin siitä, että saaressa on joskus aikoinaan tehty murha. Aikojen saatossa Murhasaaressa on sattunut monia kolareita, sillä kapean sillan ylittäjät jäävät ihailemaan maisemia eivätkä huomaa muuta liikennettä.

Nokian luonto
Devon Aoki

Devon Edwenna Aoki (s. 10. elokuuta 1982 New York, Yhdysvallat) on amerikkalainen näyttelijä ja malli.

Lapsuus ja nuoruus
Devon Aoki syntyi New Yorkissa, mutta kasvoi Kaliforniassa ja Lontoossa. Hänen isänsä Hiroaki "Rocky" Aoki oli tunnettu japanilainen olympiatason painija sekä Benihana-ravintolaketjun perustaja. Devonin äiti, Pamela Hilburger, on korusuunnittelija, jonka sukujuuret yltävät Saksaan ja Englantiin. Vanhemmat erosivat Devonin ollessa yhdeksänvuotias. Kumpikin heistä meni myöhemmin uudelleen naimisiin. Devonilla on veli Kyle ja sisar Echo, sekä lukuisia veli- ja siskopuolia, joista tunnetuin on Steve Aoki.

Devon aloitti mallintyöt 13 vuoden ikäisenä; samana vuonna hänen kummitätinsä esitteli hänet Kate Mossille, joka auttoi nuorta lahjakkuutta alkuun tämän uralla. Moss toimitti Devonista otetun lehtikuvan brittiläiselle Storm Model Management -mallitoimistolle, joka teki 14-vuotiaan Devonin kanssa sopimuksen. Devon Aoki onkin myöhemmin ilmaissut Mossin olleen hänelle suurena apuna.

Koulussa Devon sai hyviä arvosanoja. 16-vuotiaana hän sanoi mallintöihinsä viitaten, että miettisi luultavasti tekemisiään uudestaan, jos ei enää menestyisi koulussa. Hän ei kuitenkaan pyrkinyt mihinkään korkeakouluun, koska katsoi työskentelemisen ja matkustelun tarjoavan tutkintoa "laajemman ja syvemmän" koulutuksen.

Ura
Devon Aoki on työskennellyt useille suurille muotitaloille, kuten Lancômelle, Chanelille ja Versacelle. Hänen kuviaan on ollut lukuisien muotilehtien kansissa, i-D-lehden kannessa jopa kolmesti. Aoki on vain 162 senttimetriä pitkä, ja häntä onkin kutsuttu "maailman lyhyimmäksi supermalliksi".

Varsinkin uransa varhaisvaiheessa Aokilla oli näyttäytymisosia musiikkivideoissa, kuten Duran Duranin "Electric Barbarellassa" ja Primal Screamin "Kowalskissa".

Aokin elokuvaroolit liittyvät usein vauhdikkaisiin ja/tai runsaasti tappelukohtauksia sisältäviin elokuviin. Hänen roolisuorituksistaan ehkä tunnetuimmat ovat olleet elokuvissa Sin City, 2 Fast 2 Furious, Rosencrantz and Guildenstern Are Undead,Dead or Alive ja D.E.B.S.. 2 Fast 2 Furiousin kuvausten alkaessa Aokilla ei ollut ajokorttia ja hänen täytyi opetella ajamaan roolia varten.

Vuonna 2006 Aoki esiintyi The Killersin musiikkivideossa Bones, jonka ohjasi Tim Burton.

Yksityiselämä
Devon Aoki asuu nykyään Los Angelesissa. Vapaa-ajalla runous on yksi hänen suurimmista intohimoistaan. Hänet on yhdistetty mediassa ainakin muusikko Lenny Kravitziin, mutta Aoki asui ilmeisesti tuolloin yksinään. Aoki avioitui James Baileyn kanssa vuonna 2011, ja heillä on kaksi lasta: kesäkuussa 2011 syntynyt poika ja helmikuussa 2013 syntynyt tytär.

Filmografia

Lähteet

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset mallit
Amerikanenglantilaiset
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Raila Aho

Raila Orvokki Aho (o.s. Rosendahl, s. 31. lokakuuta 1937 Pomarkku) on suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n ja vasemmistoliiton kansanedustajana vuosina 1987–1995.

Ura politiikassa 
Kansakoulun ja kansalaiskoulun käytyään Aho suoritti yhteiskunnallisia kursseja, jonka jälkeen hän työskenteli vuodesta 1956 lähtien järjestötehtävissä toimistonhoitajana ja piirisihteerinä kansanedustajaksi valintaansa saakka. Aho nousi eduskuntaan vuonna 1987 Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Vuonna 1990 hän toimi SKDL:n eduskuntaryhmän varapuheenjohtajana vasemmistoliiton perustamiseen saakka. Aho valittiin uudelleen eduskuntaan vuonna 1991, mutta hän putosi 1995. Presidentin valitsijamiehenä Aho oli vuoden 1988 presidentinvaaleissa. Vuoden 1978 presidentinvaaleissa hän menetti valitsijamiespaikkansa tarkistuslaskennan jälkeen.  

Aho oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen vuodet 1973–2000. Hän oli myös Porin kaupunginhallituksen 1. varapuheenjohtaja 1985–1990 ja Porin kaupunginvaltuuston 2. varapuheenjohtaja 1991–1996. Aholle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 2000.

Lähteet

Kansanedustajat
SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt
Vasemmistoliiton poliitikot
Porin kaupunginvaltuutetut
Turun läänin pohjoinen vaalipiiri
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Guy de Lusignan

Guy de Lusignan (noin 1150–1194, suomeksi myös Guido tai Gui Lusignanilainen) oli Jerusalemin kuningas ja Kyproksen hallitsija.

Lusignan oli nimellisesti Jerusalemin kuningas 1186–1192. Hän peri kuninkuuden alaikäiseltä poikapuoleltaan Baudouin V:ltä, joka tuli enonsa Baudouin IV:n jälkeen kuninkaaksi, ja kuoli vajaan vuoden kuluessa kruunaamisestaan, mahdollisesti isäpuolensa myrkyttämänä. Lusignan osoittautui typeräksi ja päättämättömäksi kuninkaaksi, joka johti Jerusalemin kuningaskunnan armeijan tuhoon Hattinin taistelussa vuonna 1187. Tämän jälkeen kuninkaalla ei ollut juuri valtaa Jerusalemissa.

Vuonna 1192 hän osti Kyproksen Temppeliherrain ritarikunnalta, jotka puolestaan olivat ostaneet sen Englannin Rikhard I:ltä. Kypros ei ollut tuolloin virallisesti vielä kuningaskunta, joten sen ensimmäisenä kuninkaana pidetään Guyn veljeä Amalriciä.

Guy de Lusignan populaarikulttuurissa 
Ajanjaksosta on tehty elokuva, Kingdom of Heaven – Taivas maan päällä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

1100-luvulla syntyneet
Jerusalemin kuningaskunnan kuninkaat
Vuonna 1194 kuolleet
Kemometria

Kemometrialla tarkoitetaan kemian tieteenhaaraa, joka käyttää hyväkseen tilastollisia ja matemaattisia menetelmiä, joista erityisesti monimuuttujaisia menetelmiä, sekä tietotekniikkaa kemian ongelmien ratkaisemiseen.

Aiheesta muualla
 Suomen Kemian Seuran kemometriajaoston sivut 
Chemometrics.se 

Analyyttinen kemia
Tilastotiede
Colin McRae Rally (videopeli)

Colin McRae Rally Codemastersin kehittämä ja julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu vuonna  PlayStationille ja Windowsille.

Peli on Colin McRae Rally -sarjan ensimmäinen peli.

Pelaaminen 
Pelissä on oikeita autoja ja kuljettajia MM-rallikaudelta 1998, muttei sisältänyt lainkaan Suomen rallia. Se sisällytettiin pelin jatko-osassa Colin McRae Rally 2. Peli sisältää seuraavat rallit: Uusi-Seelanti, Kreikka, Monte Carlo, Australia, Ruotsi, Korsika, Indonesia ja Iso-Britannia. Seuraavissa ralleissa on Super Special -erikoiskokeet: Kreikka, Australia, Korsika ja Iso-Britannia. Erikoiskokeiden määrä on 52 kpl.

Kehitys 
Pelin tuottaja Guy Wilday on sanonut pelin perustuneen Sega Rallyn auton käsittelylle. Kaikki peliä pelanneet pitivät auton käytöksestä erilaisilla pinnoilla ja etenkin auton luisumisesta löysällä soralla.

Julkaisut 
Pelin kansikuvasta on olemassa kaksi erilaista versiota, ensimmäisessä McRae on ilman kypärää ja Subarussa ei näy muuta kuin väri, toisessa McRae on kypärän kanssa ja Imprezassa on mainokset.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Colin McRae Rally (PC) – MBnet Pelihalli 

Vuoden 1998 videopelit
Colin McRae Rally -pelit
PlayStation-pelit
Windows-pelit
Tangokuningatar ja kuningas

Tangokuningatar ja kuningas on musiikkialbumi, joka julkaistiin, kun Risto Nevalasta ja Arja Korisevasta oli tullut tangokuninkaallisia Seinäjoella samana vuonna. Orkesterina levyllä toimii Antti Vainion johtama Seinäjoen Orkesteri-niminen kokoonpano. Albumista on myös saatavilla vinyylilevy-painos. Albumin julkaisuvuosi on 1989. 

Samannimisiä albumeita on julkaistu muinakin vuosina samalla idealla, eli kulloisenkin vuoden tangokuninkaalliset esiintyvät levyillä, esimerkiksi Kaija Pohjola ja Jaakko Mäkynen (1991) sekä Eija Kantola ja Mika Pohjonen (1992).

Kappaleet
Sivu A

 Rannalla (Arja Koriseva) - 3'53
 Sinun kanssasi tähtisilmä (Arja Koriseva) - 2'37
 Siks oon mä suruinen (Arja Koriseva) - 3'18
 Desiree (Risto Nevala) - 3'14
 Mustalaisviulu (Romany Violin) (Risto Nevala) - 2'44
 Sinitaivas (Blauer Himmel) (Risto Nevala) - 4'03

Sivu B

 Sä et kyyneltä nää (Risto Nevala) - 3'06
 Hurmio (Ecstasy) (Risto Nevala) - 3'23
 Lapsuusmuistoja (Risto Nevala) - 3'27
 Kultaiset korvarenkaat (Golden Earrings) (Arja Koriseva) - 2'57
 Kylmät huulet (Tango Roulette) (Arja Koriseva) - 2'25
 Vie meidät rakkauteen (Tango d’Amour) (Arja Koriseva) - 3'30

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tangomarkkinoiden julkaisuja 

Arja Korisevan albumit
Vuoden 1989 albumit
David Frost

Sir David Paradine Frost (7. huhtikuuta 1939 Tenterden, Kent, Englanti – 31. elokuuta 2013) oli englantilainen journalisti ja televisioesiintyjä, joka tunnettiin niin poliittisen TV-satiirin pioneerina kuin poliittisten vaikuttajien haastatteluistakin. Vuonna 2009 hän isännöi Frost Over the World -ohjelmaa Al Jazeeran englanninkielisellä kanavalla.

Frostin tekemästä Yhdysvaltain presidentin Richard Nixonin haastattelusta tehtiin vuonna 2008 ilmestynyt Ron Howardin ohjaama poliittinen draamaelokuva Frost/Nixon. Siinä Frostia esitti Michael Sheen.

Frost kuoli elokuussa 2013 sydänkohtaukseen 74-vuotiaana M/S Queen Elizabeth -laivalla, jolla hän oli luennoimassa.

Teoksia 
 Frost, David – Shea, Michael (1986). The Rich Tide: Men, Women, Ideas and Their Transatlantic Impact. London, Collins.
 Frost, David (1993). An Autobiography. Part 1: From Congregations to Audiences.
 Frost, David (2007). Frost/Nixon.

Lähteet

Aiheesta muualla

BBC News Profile of David Frost 
The Frost/Nixon Interviews Site 
TV Cream on Paradine Productions  
David Frost Interview with Benazir Bhutto 
David Frost interviews a child soldier and John Pilger 

Brittiläiset toimittajat
Vuonna 1939 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet