joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Filippiinienmeri

Filippiinienmeri on Tyynenmeren länsireunalla sijaitseva reunameri. Se rajoittuu lännessä Taiwaniin ja Filippiineihin, pohjoisessa Japaniin, idässä Mariaanien saariryhmään ja etelässä Palaun tasavaltaan. Alueella käytiin toisen maailmansodan aikana liittoutuneiden ja Keisarillisen Japanin laivaston välinen Filippiinienmeren taistelu kesäkuussa 1944.

Maantiede ja luonnonolot 

Filippiinienmeren pinta-ala on noin 1 040 000 neliökilometriä, keskisyvyys 4 108 metriä ja syvin kohta Filippiinien haudassa 10 057 metriä. Merenpohja on moni-ilmeinen suurine korkeuseroineen ja alueella on maankuoren aktiivisuutta ja vulkaanista toimintaa, koska mannerlaatoista Filippiinienmeren laatta, Indo-Australian laatta ja Euraasian laatta vuorovaikuttavat toisiinsa sekä muodostavat törmäyksissä uutta maaperää. Filippiinienmeren itäreunalla sijaitseva Mariaanien hauta on merkittävin Pohjois-Tyynenmeren lounaisosan merenpohjan muodostuma. Hautavajoama on noin 2 500 kilometriä pitkä ja keskinmäärin 70 kilometriä leveä, Guamin saaren kohdalla 340 kilometriä leveä. Samassa paikassa on myös maapallon syvin tunnettu paikka, 11 034 metriä merenpinnan alapuolella sijaitseva Challengerin syvänne.

Päiväntasaajavirta on vallitseva merivirta Filippiinienmerellä. Se kulkee idästä Filippiinien rannikolle. Filippiinienmeren koillisosasta saa alkunsa merivirta Kuroshio, joka virtaa edelleen pohjoiseen Japaniin ja Itä-Kiinan merelle. Vallitseva ilmasto on trooppisen merellinen, jossa sateisen lämmin lounainen monsuuni on vallitseva kesäkuulta lokakuulle, kylmän kuiva luoteinen monsuuni marraskuulta maaliskuulle ja maaliskuulta toukokuuhun lämmin sekä kuiva kausi.

Filippiinienmeren ekosysteemi on monimuotoinen ja eliölajisto runsaslukuinen. Rannikkovesissä tavataan noin 500 korallilajia ja 20 prosenttia tunnetuista äyriäislajeista on löydetty Filippiinienmereltä. Alueella esiintyviä lajeja ovat muun muassa merikilpikonnat, hait, mureenat, tursaat, merikäärmeet sekä lukuisat kalalajit kuten tonnikalat. Merialue on muun muassa japaninankeriaan, tonnikalojen ja valaiden lisääntymisaluetta.

Hallitsematon metsäkato valuma-alueilla ja siitä johtuva maaperän eroosio, kuten myös vesien saastuminen ja ilman saastuminen aiheuttavat alueella ympäristöongelmia. Lisääntyvä vesien saastuminen aiheuttaa merkittävää haittaa rannikon mangrovemetsissä, jotka ovat kalojen tärkeitä kutualueita.

Lähteet

Aiheesta muualla
Satelliittikuva Filippiinienmeren pilvirintamista (NASA)
Satelliittikuva Filippiinienmeren auringonnoususta (NASA)

Tyynimeri
Aasian maantiede
Filippiinien maantiede
Seulonnan keskeiset artikkelit
FK Metalist Harkova

Metalist (, ) oli jalkapalloseura Ukrainan Harkovasta.

Historia
Seura perustettiin vuonna 1925 nimellä HPZ (suom. Harkovan höyryveturitehdas). Historian saatossa se on pelannut myös nimillä Traktor (1946), Dzeržinets (1946–49) ja Avangard (1949–1966) ennen Metallist-nimen ottamista käyttöön vuonna 1967.

Kymmenen vuotta perustamisensa jälkeen joukkue voitti Harkovan mestaruuden ja pääsi Neuvostoliiton cupiin. Sen parhaimmat vuodet ajoittuivat kuitenkin toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan. Ensimmäisen kerran se nousi Neuvostoliiton B-kakkosliigaan vuonna 1947, mutta putosi vain yhden kauden jälkeen. Vuonna 1956 joukkue nousi uudelleen Neuvostoliiton B-kakkosliigaan ja neljän vuoden kuluttua kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle kakkosliigaan. 

Vuonna 1978 Metallist nousi ykkösliigaan (toinen sarjataso) ja viimein pääsarjatasolle kauden 1979 päätteeksi. Joukkue pelasi Neuvostoliiton liigassa kaikkiaan kymmenen kauden ajan pääasiassa keskikastin joukkueena. Vuonna 1983 se selviytyi Neuvostoliiton cupin loppuotteluun, jossa kuitenkin hävisi toiselle ukrainalaisjoukkueelle Šahtjor Donetskille. Vuonna 1988 Metallist selviytyi toistamiseen cup-finaaliin ja voitti Moskovan Torpedon. Tätä myötä se pääsi myös Cup-voittajien cupiin, missä kuitenkin putosi puolivälierävaiheessa hollantilaiselle Rodalle.

Neuvostoliiton romahdettua ja Ukrainan itsenäistyttyä Metalist on pelannut Ukrainan pääsarjassa lukuun ottamatta vuosia 1994–1998 ja kautta 2003–2004, jolloin se pelasi sarjatasoa alempana. Kaudella 2002–2003 Metalist jäi sarjassa viimeiseksi, vaikka oli edelliskaudella taistellut tiukasti eurocup-paikoista. Joukkue kuitenkin voitti divisioonamestaruuden ja nousi välittömästi takaisin pääsarjaan kaudeksi 2004–2005. Viime vuosina Metalist on lukeutunut Ukrainan kärkijoukkueisiin suurseurojen Dynamon ja Šah’tarin takana. Kausina 2006–2007 ja 2007–2008 se saavutti pronssia ja pääsi jälkimmäisellä kaudella UEFA-cupin ensimmäiselle kierrokselle. Kaudella 2008–2009 se selvitti tiensä 16 parhaan joukkoon. Metalist sai Ukrainan pääsarjassa pronssia myös kaudella 2008–2009 ja pronssiputki jatkui kausilla 2009–2010, 2010–2011 ja 2011–2012. Eurooppa-liigassa se selviytyi kaudella 2009–2010 play-off -kierrokselle, kaudella 2010–2011 32 parhaan joukkoon ja kaudella 2011–2012 puolivälieriin. Seura meni konkurssiin vuonna 2016 talousrikoksista epäillyn omistajan Serhi Kurtšenkon paettua syytteitä Venäjälle.

Metalistin perinnettä jatkamaan perustettiin uusi seura FK Metalist 1925, joka pelaa kaudella 2017–2018 kolmannella sarjatasolla.

Saavutukset
 Neuvostoliiton cupin voitto 1988, kakkossija 1983
 Ukrainan cupin kakkossija 1992
 Ukrainan pääsarjan pronssi 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 ja 2012

Aiheesta muualla
 Virallinen sivu 
 Kannattajayhdistyken sivu  

Metalist Harkova
Harkova
Hryhori Surkis

Hryhori Myhailovytš Surkis (s. 4. syyskuuta 1949 Odessa) on ukrainalainen poliitikko, suurliikemies ja oligarkki. Korrespondent-lehti arvioi hänen ja hänen veljensä yhteisomistuksen arvoksi 530 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vuonna 2013. Kansallisuudeltaan hän on juutalainen.

Surkis toimi Ukrainan jalkapalloliiton puheenjohtajana vuodesta 2000 lähtien. Hän myös vastasi Ukrainan osalta 2012 EM-kisoista, jotka maa järjesti yhdessä Puolan kanssa. Hän on ollut myös UEFAn hallituksen ja KOK:n jäsen. Vuosina 1993–1998 Surkis toimi Kiovan Dynamon puheenjohtajana. Nykyisin tehtävässä toimii hänen veljensä Ihor.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kuvaus Surkisin veljeksistä Korrespondent-lehden miljardöörilistalla (2013)   (korrespondent.net)

Ukrainalaiset liikemiehet
Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet
Urheiluvaikuttajat
Oligarkit
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt
Barrikadi

Barrikadi eli katusulku on helposti käyttöön otettavista tavaroista, kuten ajoneuvoista, palavista autonrenkaista, huonekaluista, katukivistä ynnä muusta rakennettu tilapäinen liikenne-este. Jotta barrikadi estäisi liikenteen mahdollisimman tehokkaasti, se rakennetaan yleensä kadun, sillan tai muun kapeikon poikki. Levottomuuksien tai vallankumousten aikana rakennettuja barrikadeja yleensä puolustetaan raivaamista vastaan asein tai muuta väkivaltaa käyttämällä. Barrikadeja rakennettiin erityisesti Pariisissa Ranskan vallankumouksen aikana sekä vuosina 1830 ja 1848, mutta itse sana syntyi jo 1500-luvun lopulla Ranskan sisällissodassa. Ranskan sana barricade on ilmeisesti syntynyt sanasta barrique, tynnyri, sillä aikoinaan barrikadeissa käytettiin maa-aineksella täytettyjä tynnyreitä.

Lähteet 
 Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960
 Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja Oy 1960
 Nationalencyklopedin, Bokförlaget Bra Böcker 1990

Linnoitukset
Suurherttua

Suurherttua on ruhtinaallinen arvonimi, jota käytetään Länsi-Euroopassa eritoten saksalaisen vaikutuksen alueella. Suurherttua sijoittuu arvoasteikossa kuninkaan alapuolelle, mutta hallitsevan herttuan yläpuolelle. Useissa kielissä, jotka eivät tunne kulttuurissaan suurherttuan käsitettä, termi käännetään suuriruhtinaaksi. Suurherttuan hallitsemaa aluetta nimitetään suurherttuakunnaksi.

Ensimmäinen tätä arvonimeä käyttänyt henkilö oli Firenzen Cosimo I, jonka paavi Pyhä Pius V korotti Toscanan suurherttuaksi 1569. Badenin ja Hessen-Darmstadtin hallitsijat ottivat suurherttuan arvon käyttöön 1806, kun he osallistuivat Reinin liiton perustamiseen. Arvonimeä käyttivät myös 1815–1918 Saksan liiton jäseninä olleet Mecklenburg-Schwerinin, Mecklenburg-Strelitzin, Oldenburgin ja Sachsen-Weimar-Eisenachin herttuat. Itävallan keisarin arvonimiin sisältyi Krakovan ja Toscanan suurherttuan arvo, ja Preussin kuninkaan arvonimiin Ala-Reinin ja Posenin suurherttuan arvo. Luxemburgin hallitsijalla on ollut suurherttuan arvo vuodesta 1815 lähtien.

Lähteet
Iso tietosanakirja, Otava 1937

Aiheesta muualla 

Aateli
Eero Hakkarainen

Eero Hakkarainen (s. 25. joulukuuta 1955) on kuopiolainen raviohjastaja. Hän on ajanut syyskuuhun 2010 mennessä lähes 11 000 lähdössä ja voittanut 1383. Voittorahoja on kertynyt yli 3,7 miljoonaa euroa.

Hakkarainen on valmentanut Einari Vidgrénin hevosia. Vuonna 2000 hänet palkittiin Vuoden Valmentaja -tittelillä.

Vuonna 2005 Eero Hakkarainen voitti lämminveristen kriteriumin Expressionistin ohjastajana.

Hakkarainen oli vuoden 2010 ravikuninkaan A. T. Ekon valmentaja ja ohjastaja.

Lähteet 
  
 Iltasanomat.fi
 Eero Hakkarainen Suomen Hippoksen tietokannassa

Viitteet 

Suomalaiset raviohjastajat
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset ravivalmentajat
Abhai Hachilainen

Abhai Hachilainen oli Kartaminin luostarin apotti Syyriassa. Hän on pyhimys Antiokian syyrialais-ortodoksisessa kirkossa, ja hänen muistopäivänsä on 18. marraskuuta. Hänet on sisällytetty Rabban Silban syyrialaiseen martyrologiaan (Syrian Martyrology of Rabban Silba).

Lähteet 
 Holweck, F. G. A Biographical Dictionary of the Saints. St. Louis, MO: B. Herder Book Co., 1924.

Pyhimykset
Syyrialaiset kristityt
Abda Dair-Konilainen

Abda Dair-Konilainen (tunnettu myös nimellä Rabban Mar Abda) oli pappi ja apotti, ja on Idän assyrialaisen kirkon pyhimys.

Abda syntyi Dair-Konissa, jonne pyhä Mari oli haudattu. Hän kouluttautui kristityksi papiksi ja perusti luostarin ja koulun Dair-Koniin. Pappisuransa aikana hän käännytti useita markionilaisia ja vetäytyi uransa lopulla Tellaan Serserjoelle.

Abda Dair-Konilaisella ei ole omaa muistopäivää.

Lähteet 
 Holweck, F. G., "A Biographical Dictionary of the Saints". St. Louis, MO: B. Herder Book Co., 1924.

Idän assyrialainen kirkko
Pyhimykset
Syyrialaiset kristityt
Snakes & Arrows


Snakes & Arrows on kanadalaisen rock-yhtye Rushin 18. studioalbumi. Albumi nauhoitettiin viidessä viikossa marras- ja joulukuun aikana 2006 Allaire-studioilla New Yorkissa, ja miksattiin ja masteroitiin Ocean Way -studioilla Los Angelesissa. Snakes & Arrows julkaistiin CD:nä 1. toukokuuta 2007, ja tupla-albumina 19. kesäkuuta (rajoitettu 5 000 kopioon). Snakes & Arrows debytoi sijalla kolme Billboard 200 -listalla ja putosi listalta vasta 14 viikon kuluttua. Suomessa albumi nousi albumilistan sijalle 4. Se myi Kanadassa kultaa syyskuussa 2007. Kappale "Malignant Narcissism" oli ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi kategoriassa "paras instrumentaali rock-kappale".

Kappaleet 
Kappaleet säveltänyt Alex Lifeson ja Geddy Lee sekä sanoittanut Neil Peart, ellei toisin mainittu.

Arvostelut 
 Metacritic: 73/100
 About.com: 
 Allmusic: 
 Rolling Stone:

Listasijoitukset 
Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka)

Lähteet 

Vuoden 2007 albumit
Rushin albumit
1. FFC Frankfurt

1. FFC Frankfurt on saksalainen naisten jalkapalloseura Frankfurtista. 1. FFC Frankfurt pelaa naisten Bundesliigassa ja on yksi sen menestyksekkäimpiä seuroja.

1. FFC Frankfurt perustettiin 27. elokuuta 1998, kun naisten jalkapallojoukkue eriytyi SG Praunheimista itsenäiseksi seuraksi. Virallisesti seuran nimi muuttui vuoden 1999 alusta, ja se voitti heti kauden päätteeksi ensimmäisen mestaruutensa. Sen jälkeen Frankfurt on hallinnut Saksan sarjoja ottaen lukuisia mestaruuksia ja cup-voittoja. Seuran merkittävin kotimainen kilpailija on entinen DDR:n mestari 1. FFC Turbine Potsdam.

1. FFC Frankfurt on menestynyt myös Naisten UEFA Cupissa. Seura voitti kaikkien aikojen ensimmäisen naisten cupin kaudella 2001–2002 kaatamalla Umeå IK:n Frankfurtissa pelatussa finaalissa 2-0. Kaikkiaan UEFA Cupin tai mestarien liigan seuralla on neljä.

Saavutukset 
 Naisten Bundesliigan mestari:
 1999, 2001, 2002, 2003, 2005, 2007, 2008
 Saksan cupin voittaja
 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2007, 2008, 2011, 2014
 Naisten UEFA Cupin/Mestarien liiga voittaja
 2002, 2006, 2008, 2015

Merkittäviä pelaajia 

 Doris Fitschen (1996–2001)
 Kerstin Garefrekes (2004–)
 Louise Hansen (2000–)
 Ursula Holl (2000–2003, 2005–2007)
 Steffi Jones (1986–1991, 1992–93, 1994–1997, 2000–2007)
 Nia Künzer (1997–2008)
 Renate Lingor (1997–2008)
 Sandra Minnert (2000–2004)
 Birgit Prinz (1998–2002, 2003–2011)
 Bianca Rech (2000–2004)
 Silke Rottenberg (2006–)
 Célia Šašić (2013–2015)
 Sandra Smisek (2005–)
 Petra Wimbersky (2006–)
 Marleen Wissink (1996–2007)
 Pia Wunderlich (1993–)
 Tina Wunderlich (1994–)

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
1. FFC Frankfurtin sivusto 

Saksalaiset jalkapalloseurat
1. FFC Frankfurt
Vapor Trails

Vapor Trails on kanadalaisen rock-yhtyeen Rushin seitsemästoista studioalbumi, joka julkaistiin 2002. Albumi julkaistiin kuusi vuotta Test for Echo -albumin jälkeen. Tauko oli johtunut Neil Peartin perhettä kohdanneesta tragediasta (tyttären ja vaimon kuolema). Albumia on myyty Yhdysvalloissa 340 000 kappaletta.

Kappaleet 
Kappaleet ovat tehneet Geddy Lee , Alex Lifeson ja Neil Peart.
 "One Little Victory" – 5:08
 "Ceiling Unlimited" – 5:28
 "Ghost Rider" – 5:41
 "Peaceable Kingdom" – 5:23
 "The Stars Look Down" – 4:28
 "How It Is" – 4:05
 "Vapor Trail" – 4:57
 "Secret Touch" – 6:34
 "Earthshine" – 5:38
 "Sweet Miracle" – 3:40
 "Nocturne" – 4:49
 "Freeze" (Part IV of Fear)– 6:21
 "Out of the Cradle" – 5:03

Vuoden 2002 albumit
Rushin albumit
Alfredo Ildefonso Schuster

Alfredo Ildefonso Schuster (18. tammikuuta 1880 – 30. elokuuta 1954) oli italialainen benediktiini. Hänet vihittiin papiksi 19. maaliskuuta 1904. Hän oli vuodesta 1929 Milanon arkkipiispa ja yksi kardinaaleista. Hänet julistettiin autuaaksi vuonna 1996.

Aiheesta muualla
Bl. Alfredo Ildefonso Cardinal Schuster, O.S.B. 

Italialaiset kardinaalit
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1880 syntyneet
Vuonna 1954 kuolleet
Vaalisalaisuus

Vaalisalaisuudella tarkoitetaan äänestäjän oikeutta antaa äänensä siten, että kukaan ei saa tietää, ketä tai mitä hän äänesti. Käytännössä tämä toteutetaan yleensä suljetulla lippuäänestyksellä. Äänestäjä kirjoittaa näkösuojan tarjoavassa äänestyskopissa valintansa paperiselle äänestyslipulle, jossa ei ole äänestäjän nimeä, ja omakätisesti pudottaa lipun suljettuun uurnaan. Kun uurnassa olevia ääniä myöhemmin lasketaan, niitä ei enää voida yhdistää yksittäisiin äänestäjiin.

Tarkoitus
Vaalisalaisuudella pyritään siihen, että äänestäjät voivat vapaasti äänestää oman tahtonsa mukaisesti: äänestäjän ei tarvitse välittää uhkailuista tai sosiaalisesta painostuksesta. Vaalisalaisuus ehkäisee myös äänten ostamista ja myymistä, sillä äänen ostaja ei voi varmistua siitä, miten äänestäjä todellisuudessa äänesti.

Vaalisalaisuuden loukkaamista pidetään eräänä vaalivilpin muotona.

Laki
Suomen laki varjelee vaalisalaisuutta. Vaalilain 82 § Vaalisalaisuuden turvaaminen pienillä äänestysalueilla määrittelee:

Ongelmakohtia

Suljetun lippuäänestyksenkin käytännön toteutuksessa voi olla piirteitä, jotka heikentävät vaalisalaisuutta. Esimerkiksi Koreassa Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä vuoden 1946 vaaleissa oli käytössä kaksi uurnaa, toinen puolueen ehdokkaan "puolesta" ja toinen "vastaan" äänestämistä varten. Näin viranomaiset saattoivat tarkkailla, miten kukakin äänesti. Harva uskalsi äänestää vastaan: viralliset ehdokkaat saivat 97 % äänistä.

Suomessa ehdokaskohtaisten äänimäärien ilmoittaminen äänestysalueittain voi johtaa vaalisalaisuuden heikkenemiseen silloin kun ehdokas on saanut joltain äänestysalueelta vain vähän ääniä. Suomen oikeusministeriön mukaan vaalisalaisuuden heikkeneminen merkitsee kuitenkin vähemmän kuin läpinäkyvyys ja avoimuus.

Ruotsissa eri puolueita äänestetään eri äänestyslipuilla. Äänestyslipun valitessaan äänestäjä tulee samalla paljastaneeksi, mitä puoluetta aikoo äänestää. Muun muassa Euroopan unionin komissio ja parlamentti ovat arvostelleet Ruotsin poikkeuksellista äänestysmenettelyä. Vaalisalaisuus otetaan Ruotsissa käyttöön mahdollisesti tammikuusta 2019 alkaen. Voimassa olevan hallitusmuodon mukaan vaalit ovat Ruotsissa salaiset.

Historiaa

Ranskan vuoden 1795 valtiosäännön 31. pykälässä säädettiin, että kaikki vaalit tapahtuvat salaisella lippuäänestyksellä (scrutin secret).

1800-luvun Englannissa oli äänten ostaminen hyvin yleistä. Maanomistajat saattoivat myös kontrolloida äänestäjien valintoja varsinkin sellaisissa vaalipiireissä, joissa oli hyvin vähän äänestäjiä (rotten boroughs). Vuonna 1872 säädetty salainen lippuäänestys vähensi näitä epäkohtia huomattavasti.

Suomen ensimmäisissä yleisissä eduskuntavaaleissa 1907 otettiin käyttöön salainen lippuäänestys. Vaalisalaisuus määrättiin Suomen Suuriruhtinaanmaan Vaalilain 38. pykälässä.
Nykyisin säännökset vaalisalaisuudesta ovat vaalilaissa sekä perustuslain 25. pykälässä.

Lähteet

Vaalit
Pahan voima

Pahan voima (myös Pahan voima -87) on Terveiden Käsien vuonna 1987 levyttämä EP, jonka julkaisi Alternative Action Records vuonna 1995. Se nauhoitettiin Tico-Tico-studiolla elokuussa 1987. EP:llä on kuusi kappaletta ja se on tyyliltään hardcore punkiaa.

Kappaleet

Muusikot 
Läjä – laulu
A. W. Yrjänä – kitara
Piäsky – basso
Tilli – rummut

Lähteet
 Pahan voima Meteli.netissä
 Pahan voima 87 Suomen Äänitearkiston sivuilla
 Finnmusic.net: Terveet Kädet: Pahan voima -87

Vuoden 1995 EP:t
Terveiden Käsien EP:t
Hannu Brelo

Hannu Brelo (k. 2. toukokuuta 2012) oli suomalainen laulaja, joka  sävelsi ja sanoitti lauluja livvinkarjalaksi. Hänen vanhempansa syntyivät Suojärvellä Hautavaaran kylässä, jossa heidän kotikielensä oli livvi. Hannu Brelo syntyi Pohjois-Karjalassa, ja hänen lapsuudenkielensä oli myös livvi.

Diskografia

DVD:t 
 Viimeiset Karjalan evakot

Aiheesta muualla 
 Virallinen kotisivu  

Suomalaiset laulajat
Karjala
Syntymävuosi puuttuu
Vuonna 2012 kuolleet
Walter Raleigh

Sir Walter Raleigh (n. 1552 – 29. lokakuuta 1618) oli englantilainen kirjailija, sotilas ja tutkimusmatkailija. Hän osallistui aktiivisesti Pohjois-Amerikan uudisasuttamiseen.

Raleigh opiskeli Oxfordin yliopistossa, taisteli Ranskassa hugenottien kanssa ja jatkoi lakiopintojaan Lontoossa.

Vuonna 1578 Raleigh matkasi Pohjois-Amerikkaan velipuolensa Sir Humphrey Gilbertin kanssa. Hän perusti Amerikan ensimmäisen englantilaisten siirtokunnan Pohjois-Carolinaan Roanoke Islandille vuonna 1585. Siirtokunta hylättiin myöhemmin.

Raleigh kunnostautui monissa Elisabet I:n sotilasoperaatioissa ja aateloitiin vuonna 1585. Väitetty romanssi kuningattaren kanssa lienee kuitenkin myöhempien aikojen elokuvantekijöiden mielikuvitusta.

Vuonna 1603 Raleighia syytettiin vallankumouksellisesta vehkeilystä Jaakko I:tä vastaan ja vangittiin Toweriin. Vankilassa ollessaan hän kirjoitti maailmanhistoriateoksensa History of the World. Kolmentoista vuoden vankeuden jälkeen Raleigh vapautettiin ja lähetettiin Etelä-Amerikkaan etsimään Eldoradoa. Hänen palattuaan kumoussyytteet uusittiin, ja Jaakko I mestautti Raleighin vuonna 1618.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Valitut teokset (runoja ja proosaa google booksissa) Luminarium. org

Brittiläiset tutkimusmatkailijat
Englantilaiset runoilijat
Englantilaiset teloitetut
Maanpetoksesta teloitetut
1550-luvulla syntyneet
Vuonna 1618 kuolleet
FK Zorja Luhansk

FK Zorja Luhansk (, ) on jalkapalloseura Luhanskin (ent. Vorošilovgrad) kaupungista, Ukrainasta. Se pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla.

Historia
Vuonna 1923 perustettu seura on tunnettu historiansa aikana lukuisilla erilaisilla nimillä: 
1923–1935: , 
1936–1947: ,  (kaupungin nimi oli vuosina 1935–1958 Vorošilovgrad)
1948–1951: , 
1952–1953: , 
1954–1958: «Авангард», Avangard
1959–1963: , 
1964–1991: ,  (kaupungin nimi oli vuosina 1970-1990 Vorošilovgrad)
1992–1996: , 
1997– , 

Seura pääsi ensi kertaa Neuvostoliiton laajuisiin sarjoihin, B-kakkosliigaan, vuonna 1939 voitettuaan edelliskaudella Ukrainan mestaruuden. Neuvostoliiton pääsarjassa se pelasi ensimmäisen kerran vuonna 1967 voitettuaan edelliskaudella B-liigan kakkoslohkon. Vuonna 1972 seura voitti ensimmäinen ja ainoaksi jääneen Neuvostoliiton mestaruutensa. Pääsarjasta se putosi kaudeksi 1980 ja kauden 1984 päätteeksi kakkosliigaan. Seura nousi vielä kaudeksi 1987 ykkösliigaan yhden kauden ajaksi. Kaudella 1986 se voitti kakkosliigan Ukrainan aluesarjan ja nousi takaisin ykkösliigaan, mutta säilyi sarjassa vain kahden kauden ajan.

Ukrainan itsenäistyttyä Zorja pääsi vuonna 1992 käynnistyneeseen pääsarjaan, mistä se putosi kauden 1995/1996 päätteeksi. Takaisin korkeimmalle sarjatasolle se nousi kaudeksi 2006/2007. Itä-Ukrainan kriisin vuoksi Zorja pelaa kotiottelunsa nykyään Zaporižžjassa.

Saavutuksia
 Neuvostoliiton mestaruus 1972
 Neuvostoliiton Cupin kakkossija 1974 ja 1975
 Ukrainan ykkösliigan mestaruus 2005/06
 Ukrainan kakkosliigan C-lohkon mestaruus 2002/03 
 Ukrainan kakkosliigan C-lohkon hopeaa 1998/99

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivu 
 zarya.lg.ua - Information site of fans of FC Zarya Lugansk 

Ukrainalaiset jalkapalloseurat
Luhansk
FK Dnipro

FK Dnipro (, ) on jalkapalloseura Dnipron kaupungista Ukrainasta. Se pelaa maan neljännellä sarjatasolla.

Historia
Seura perustettiin vuonna 1918 silloisessa Jekaterinoslavissa (nyk. Dnipro) nimellä BRIT (Brjanski rabotšnyi industrialnyi tehnikum"). 1947 se yhdistyi toisen dnipropetrovskilaisjoukkueen, Dynamon, kanssa. Historiansa saatossa seura on tunnettu myös nimillä Petrovets (1926—1935), Stal (1936—1948) ja Metallurg (1949—1961) ennen nykyisen nimen käyttöön ottoa vuonna 1962.

Dnipro pelasi pitkään alueellisia alasarjoja kunnes 1968 Valeri Lobanovskyi tuli seuran päävalmentajaksi ja se nousi kolmessa vuodessa Neuvostoliiton pääsarjatasolle ja ylsi 1970-luvulla kahdesti Neuvostoliiton Cupin välierävaiheeseen. 1978 Dnipro putosi pääsarjatasolta, mutta nousi takaisin kahden vuoden kuluttua. Seuran historian menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1980-luvulle, jolloin se kuului koko Neuvostoliiton kärkijoukkueisiin ja saavutti muun muassa kaksi liigamestaruutta. Seuran keskeisiin tukijoihin on kuulunut miljardööri Ihor Kolomoiskyi. Ukrainan itsenäistyttyä Dnipro ei enää kyennyt mestaruuksiin, mutta lukeutui kuitenkin pitkään sarjan kärkijoukkueisiin ja ylsi suurimpana saavutuksenaan Eurooppa-liigan finaaliin vuonna 2015. Seura ajautui kuitenkin vakavien talousvaikeuksien myötä syöksykierteeseen ja putosi keväällä 2017 pääsarjasta suoraan kolmannelle sarjatasolle, menettäen suuren osan organisaatiostaan samalle tasolle perustetulle uudelle SK Dnipro-1 -seuralle. Kauden päätteeksi FK Dnipro pudotettiin vielä porrasta alemmas Ukrainan amatöörimestaruussarjaan rangaistuksena talousepäselvyyksistään.

Saavutukset
 Neuvostoliiton mestaruus 1983, 1988
 Neuvostoliiton mestaruussarjan hopeaa 1987, 1989
 Neuvostoliiton mestaruussarjan pronssia 1984, 1985
 Neuvostoliiton cupin voitto 1989
 Neuvostoliiton supercupin voitto 1989
 Neuvostoliiton federaatiocupin (liigacup) voitto 1986, 1989
 Ukrainan jalkapalloliigan toinen sija 1992/93, 2013/14
 Ukrainan jalkapalloliigan kolmas sija 1992, 1994/95, 1995/96, 2000/01, 2003/04, 2014/15, 2015/16
 Eurooppa-liigan finalisti 2015

Entisiä päävalmentajia

  Juande Ramos (2010-2014)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Virallinen sivu (ukrainaksi, venäjäksi ja englanniksi)

Ukrainalaiset jalkapalloseurat
Dnipro
Michael Larrabee

Michael ("Mike") Denny Larrabee (2. joulukuuta 1933 – 22. huhtikuuta 2003) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja Tokion vuoden 1964 olympialaisten kaksinkertainen kultamitalisti.

Elämäkerta 

Michael Larrabee syntyi Hollywoodissa, Kaliforniassa, mutta vietti lapsuutensa saman osavaltion Venturassa. 1950-luvulla lahjakas nuori juoksija sai opiskelustipendin Etelä-Kalifornian yliopistoon, josta hän valmistui pääaineenaan geologia. Larrabee oli vuonna 1955 maailmantilaston seitsemäs ajalla 46,6. Lukuisat loukkaantumiset vaikeuttivat hänen urheilu-uraansa ja aiheuttivat hänen jäämisensä syrjään vuosien 1956 ja 1960 olympialaisista.

Vuosi 1964 oli Larrabeen paras. Aluksi hän voitti Yhdysvaltain mestaruuden 400 metrillä. Sitten hän sivusi olympiakarsinnoissa maailmanennätystä ajalla 44,9, vaikka vaikea vatsarevähdys teki hänen jokaisesta juoksustaan tuskallisen. Larrabee pystyi vammansa takia syömään vain kevyitä aterioita parin tunnin välein. Tokiossa Larrabee oli finaalin puolimatkassa viimeisenä ja viimeisessä kaarteessa viidentenä, mutta ohitti loppusuoralla kaikki kanssakilpailijansa voittaen ajalla 45,1. Pitkässä viestissä Larrabee juoksi toisen osuuden USA:n ottaessa kultaa maailmanennätysajalla 3.00,7.

Tokion kisojen jälkeen Larrabee työskenteli matematiikanopettajana, hoiti juomienkuljetusyritystä veljensä kanssa sekä työskenteli osa-aikaisesti Adidaksen Yhdysvaltain yleisurheiluosaston kenkäedustajana.

Larrabee kilpaili vielä ikämiehenä ja alitti 400 metrillä ajan 49 sekuntia 16 vuotena peräkkäin. Hän harrasti myös tennistä, laitesukellusta, hiihtoa, vaeltamista ja vuorikiipeilyä.

Larrabeen havaittiin sairastavan pitkälle edennyttä haimasyöpää vuonna 2001 ja hänelle annettiin vain muutama viikko elinaikaa. Tästä huolimatta kemoterapia auttoi ja Larrabee eli vielä kaksi vuotta. Hän kuoli kotonaan Kalifornian Santa Mariassa 69-vuotiaana.

Parhaat tulokset
100 m 10,5
200 m 21,0
400 m 44,9

Lähteet

Aiheesta muualla
Obituary at iaaf.org (englanniksi)

Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat
Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 2003 kuolleet
Manhattan (täsmennyssivu)

Manhattan voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Manhattan, New Yorkin saari ja hallintoalue
Manhattan, suomalainen levymerkki
Manhattan, kylä Illinoisissa
Manhattan, kaupunki Kansasissa
Manhattan, kaupunki Montanassa
Manhattan, kylä Nevadassa
Manhattan, Woody Allenin ohjaama elokuva
Manhattan, yhdystaltalainen tv-sarja vuodelta 2015
Manhattan, Andreas Seyfarthin lautapeli
"Manhattan", Rodgersin ja Hartin kirjoittama vuoden 1925 kappale
Manhattan-projekti, Yhdysvaltain toisen maailmansodan aikainen ydinaseprojekti
Manhattan, suosittu yhdysvaltalainen drinkki
Manhattan Steak House, suomalainen ravintolaketju
Manhattan, ostoskeskus Turun Pitkämäessä
USS Manhattan, Yhdysvaltain laivaston aluksia
Esikunta

Esikunta (lyhenne ”E”) tarkoittaa asevoimissa johto-organisaatiota, joka toimii komentajan apuna. Esikunta kerää komentajalle päätöksenteossa tarvittavat tiedot, valmistelee käskyt, ohjeet ja suunnitelmat sekä välittää nämä esikunnan alaisille joukoille. Suuri esikunta jakaantuu osastoihin ja toimistoihin, pienempi pelkästään toimistoihin.

Asevoimien komentajan esikuntaa kutsutaan yleisesikunnaksi tai pääesikunnaksi taikka sodan aikana päämajaksi. Suurten maiden maa-, meri- ja ilmavoimilla on oma yleisesikuntansa.

Suomen puolustusvoimain komentajan esikuntana on vuodesta 1945 toiminut pääesikunta, jonka päällikkönä on pääesikunnan päällikkö. Rauhan aikana omia esikuntia on ilmavoimilla, maavoimilla, merivoimilla, divisioonilla, prikaateilla ja pataljoonilla.

Komentoesikunta
Komentoesikunta on lähellä etulinjaa sijaitseva esikunnan osa, josta joukkojen komentaja johtaa taistelua. Esikunnan toinen osa, selustaesikunta, sijaitsee kauempana taistelutoiminnasta ja huolehtii erityisesti joukkojen huollosta. Sekä komentoesikunta että selustaesikunta toimivat tarvittaessa toisen varaesikuntana.

Esikuntapäällikkö
Esikuntapäällikkö (ep) on komentajan esikunnan johtaja ja komentajan lähin apulainen. Hän toimii usein myös komentajan sijaisena tämän poissa ollessa. Esikuntapäällikkö johtaa esikunnan työtä ja esittelee komentajalle päätöksenteossa tarvittavat asiat. Esikuntapäällikkö löytyy lähes jokaisesta esikunnasta, vain aivan pienimmistä esikunnista sellainen saattaa puuttua.

Esikuntakomppania
Esikuntakomppania (EK) on esikuntaa avustava sotilasyksikkö, johon kuuluu huolto-, kuljetus-, lähetti-, suojelu-, toimisto- ja vartiohenkilöstöä. Esikuntakomppania palvelee sekä esikunnan johtamistoimintaa että esikunnan sisäistä työskentelyä.

Suomen puolustusvoimissa esikuntakomppanioita on maa- ja ilmavoimissa. Aikaisemmin myös Pääesikunnan organisaatioon on kuulunut Esikuntakomppania/PE.

Esikunnat Suomen puolustusvoimissa
Nykyään virallisen ohjeen mukaan Suomen puolustusvoimien yksikköjen lyhenteissä ei Naton rauhankumppanuuden vuoksi ole enää pieniä kirjaimia Nato-käytänteiden mukaisesti. Näin ollen käsitteen rakentuminen ei ole visuaalisesti enää yhtä selvää kuin aikaisemmin.

AKE – armeijakunnan esikunta
E – esikunta
EK – esikuntakomppania
EsikK – esikuntakomppania
IlmavE – Ilmavoimien esikunta
KntoE – Komentoesikunta
KotijE – Kotijoukkojen esikunta
LE – Laivaston esikunta
MaavE – Maavoimien esikunta
MerivE – Merivoimien esikunta
MPE – Meripuolustuksen esikunta
PE / PvPE – Pääesikunta
PvPE – Puolustusvoimien pääesikunta
RTE – rannikkotykistörykmentin esikunta
RVE – rajavartiostojen esikunta
SkY – suojeluskuntain yliesikunta
SlE - sotilasläänin esikunta
SotavE – Sotaväen esikunta
VSSE – Väestönsuojeluesikunta
YE – Yleisesikunta 

Jossain lyhenteissä, joissa ”E” on viimeinen kirjain, ei kirjain välttämättä tarkoita esikuntaa. Tällaisia poikkeuksia ovat olleet muun muassa
MLE – Maalentoeskaaderi

Lähteet
 Otavan iso tietosanakirja, Otava 1961
 Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja Oy 1961
 Facta 2001, WSOY 1982

Viitteet

Sodankäynti
Seulonnan keskeiset artikkelit

de:Stabsoffizier
nl:Sectie (militaire eenheid)
no:Stabsoffiser
Kristiina Kokko

Kristiina Susanna Kokko (s. 16. tammikuuta 1978) on suomalainen poliitikko. Hän on toiminut Kokoomuksen puoluesihteerinä elokuusta 2019 lähtien. Ennen valintaansa puoluesihteeriksi, Kokko työskenteli päätoimisesti Akavan kehityspäällikkönä. Puoluesihteerin toimen ohessa Kokko työskentelee vapaa-aikanaan pappina Lauttasaaren seurakunnassa..

Ura ja elämä 

Kokko toimi kokoomuksen ministeriryhmän erityisavustajana vuonna 2019. Tätä aiemmin hän toiminut muun muassa Sanni Grahn-Laasosen erityisavustajana opetus- ja kulttuuriministeriössä 2015 sekä ympäristöministeriössä 2014, sisäasiainministeri Anne Holmlundin erityisavustajana (2009–2010) sekä eduskunnan varapuhemies Pekka Ravin erityisavustajana (2011–2012).

Hän on toiminut myös kansanedustajien Heikki A. Ollilan ja Paula Risikon eduskunta-avustaja vuosina 2004–2007 ja 2003.

Akavan asiantuntijana hän on työskennellyt vuodesta 2012. Vuonna 2008 hän työskenteli Kokoomuksen puoluetoimistossa poliittisena suunnittelijana.

Aiempaa työhistoriaa hänellä on Suomen ammattikorkeakouluopiskelijayhdistysten liiton SAMOK:n pääsihteerinä, Kokoomuksen opiskelijaliitto Tuhatkunnan puheenjohtajana, Tradenomiliiton pääsihteerinä ja Kansallisen Sivistysliiton väliaikaisena pääsihteerinä vuosina 2004–2007. 

Koulutukseltaan Kokko on tradenomi/BBA ja teologian maisteri.

Kokko on ollut ehdolla kunnallisvaaleissa 2008 ja 2012 Helsingissä ja eduskuntavaaleissa 2003 Helsingin vaalipiirissä.

Luottamustehtävät 
Kokko on toiminut vuodesta 2018 Uudenmaan lottaperinneyhdistyksen ja Toimihenkilöjärjestöjen sivistysliiton puheenjohtajana. Hän toimi myös YTHS:n puheenjohtajana 2011–2017 ja on ollut vuosien 2001–2017 aikana Helsingin kaupungin luottamustoimissa muun muassa opetuslautakunnan ja kirjasto- ja kulttuurilautakunnan jäsen sekä ammattikorkeakoulu Stadian johtokunnan jäsen. Kaupunginvaltuuston varajäsenenä hän toimi kaksi kautta.

Lähteet

Kansallisen Kokoomuksen puoluesihteerit
Erityisavustajat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Räpylä

Räpylä on pesäpallossa, baseballissa ja softballissa käytettävä käsine
pallon kiinniottamiseen. Myös jääkiekossa ja kaukalopallossa maalivahti käyttää räpylää. Räpylöitä suunnitellaan sekä oikea- että vasenkätisille. Suomessa pesäpalloräpylöitä valmistaa esimerkiksi Karhu ja J-Pesis.

Pesäpalloräpylän rakenne 
Pesäpalloräpylän valmistusmateriaalina toimii nahka. Räpylän eri osien koko voi vaihdella sen mukaan, minkälainen pelaaja räpylää käyttää. Esimerkiksi junioreille suunnatuissa räpylöissä rakenne voi olla pienempi ja pussiosa suurempi, kuin aikuisten mallissa. Junioripelaajien räpylöissä pienempi kämmenosa sopii paremmin pieneen käteen ja suurempi pussiosa helpottaa lyönnin kiinni ottamista. 

Aikuisten räpylämalleissa räpylän rakenne on kovempi kuin junioreiden malleissa, sillä kovat lyönnit vaativat myös kovemman kiinniottomateriaalin. Junioreiden räpylät valmistetaan usein aikuisten räpylöitä pehmeämmästä nahasta.

Lähteet

Viitteet 

Urheiluvälineet
Käsineet
Fasaanit (suku)

Fasaanit (Phasianus) on aitokanojen heimoon kuuluva lintusuku. ”Fasaani” tulee kreikankielisestä ilmaisusta ”Phasisjoelta kotoisin oleva lintu”. Fasaaneja on kahta lajia, mutta monia peltokanojen heimon sukuja kutsutaan myös fasaaneiksi. Koiraat ovat naaraita koristeellisempia.

Sukuun kuuluvia lajeja ovat fasaani ja viherfasaani, joita tavataan Japanissa. Japanista laji on alalajien avulla levinnyt Kaukasukselta Kiinan itäosiin ja Formosalle. Metsästystä varten fasaania on istutettu suureen osaan Pohjois-Amerikkaa ja lähes koko Eurooppaan sekä Havaijille. Alkuperäistä istutettua muotoa on risteytetty kiinalaisen sepelfasaanin kanssa. Suomessa istuttaminen aloitettiin jo 1900-luvun alussa.

Lajit 
 Fasaani (Phasianus colchicus)
 Viherfasaani (Phasianus versicolor)

Muihin sukuihin kuuluvia lajeja 
 Argusfasaani (Argusianus argus)
 Platinafasaani (Chrysolophus amherstiae)
 Kultafasaani (Chrysolophus pictus)
 Hopeafasaani (Lophura nychthemera)

Symboliikka 
Länsimaisessa symboliikassa fasaani ei ole tärkeä lintu. Se on käsitetty rinnakkaiseksi feeniks-linnulle, etenkin kultafasaani, jonka uloste antoi antiikin kansanuskomusten mukaan voimaa. Kiinassa fasaanin käheää huutoa on pidetty ukkosen vertauskuvana, sateen ennusmerkkinä ja liitetty maailmankaikkeuden alkuprinsiippiin jangiin. Fasaanin on uskottu kykenevän muuttamaan itsensä osteriksi tai käärmeeksi ja olevan sitten jinin ruumiillistuma (ks. jin ja jang). Kultafasaani oli yksi keisarin kahdestatoista arvomerkistä ja symboloi kuningatarta. Silti se on herättänyt enemmän kielteisiä kuin myönteisiä mielikuvia. Fasaanin huutoa on pidetty tulvan, siveettömyyden, viettelyksen ja yliluonnollisen turmion vertauskuvana.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
 Phasianus
 ITIS: Phasianus 

Aitokanat
Energiavarat maailmassa

Tämä artikkeli käsittelee maailman energiavaroja. Energian kulutuksesta kertoo energiankulutus maailmassa.

Öljy

Yleinen öljyvarantojen kokonaisarvio on 2 000 mrd. barrelia (tynnyriä) ja ASPO:n mukaan 1850 mrd. barrelia. Tästä määrästä vuoden 2003 lopussa öljyä oli kulutettu 920 mrd. barrelia. Pumppaamalla saadaan 36 % öljystä. Sen jälkeen käytetään tehostettuja ja kalliimpia menetelmiä, joihin sisältyy hiilidioksidin pumppaus öljykerrokseen. Yli 300 metrin syvyydessä meressä olevaa öljyä opittiin käyttämään vuonna 2001. Vuoden 2003 alussa syvänmeren öljyä oli löydetty yhteensä 47 mrd. barellia: Brasilia, Meksikonlahti, Angola ja Nigeria. 2/3 öljyvaroista on Lähi-idässä. PB:n luvut öljyreserveistä eivät välttämättä täytä SEC:n määritelmiä tai edusta PB:n omaa näkemystä. Lähi-idän öljy-yhtiöiden geologin geologian tohtori Michael Smithin mukaan, jos kysyntä kasvaa 1,5 % vuodessa, tuotanto on rajoittavaa vuonna 2011.

Öljyhiekka ja -liuske 

Epäkonventionaalinen öljyä on yhteensä 7 000 mrd. barrelia, josta 700 mrd. barrelia on luettavissa käyttökelpoiseksi reserviksi. Öljyliuskeen ja öljyhiekan käyttöön liittyy suuri energian ja veden kulutuksen ongelma ja jäljelle jää jätteet. Öljyhiekasta ja liuskeesta on 87 % kolmessa maassa: Kanada 36 %, USA 32 % ja Venezuela 19 %.

Maakaasu

Colin Campbellin työnä uransa lopussa konsulttina Petroconsultants –yhtiössä oli kerätä tiedot 18 000 öljykentästä. Uppsalassa toimivan ASPO:n (2001) perustajan Colin Campbellin mukaan kaasuvarat ovat 280 000 mrd. kuutiota, mikä vastaa 1 800 mrd. öljytynnyriä. Kaasuvaroista on käytetty neljäsosa. Yhdysvalloissa on 10 % maailman kaasuvaroista. Vuonna 2004 Yhdysvallat oli kuluttanut 40 % kaasuvaroistaan.

Kivihiili

Energia-alan yhtiöiden yhdistyksen mukaan nykyisellä kulutuksella maailman tunnettujen kivihiilivarojen on arvioitu riittävän 200 vuotta.

Koko maailmassa on käytettävissä olevaa kivihiiltä yhteensä 847 488 000 000 tonnia.
Yksi tonni kivihiiltä sisältää noin 745 kg hiiltä. Siten ihmiskunnan ulottuvilla oleva kivihiilireservi sisältää 632 226 048 000 tonnia hiiltä.

Ydinvoima

OECD:n ydinenergiajärjestön NEA:n ja YK:n alaisen IAEA:n yhteisen raportin mukaan alle 130 dollarin kilohinnalla taloudellisesti käytettävissä olevat tunnetut malmivarannot ovat runsaat 4,7 miljoonaa tonnia, mikä riittäisi nykyisten reaktorien tarpeisiin seuraavaksi 85 vuodeksi.

Ydinvoima vastaa 17 % sähkönkäytöstä, mutta vain 2,5 % loppuenergiasta.

Katso myös
 Sähköntuotanto
 Energiantuotanto
 Kestävä kehitys alueittain ja maittain

Lähteet

Aiheesta muualla
 Findikaattori - Suomen energian kokonaiskulutus energialähteittäin

Energia
Seulonnan keskeiset artikkelit
Islamabadin Marriott-hotellin pommitus

Islamabadin Marriott-hotellin pommitus oli itsemurhaisku, joka tehtiin Pakistanissa 20. syyskuuta 2008. Kohteena oli Islamabadin Marriott-hotelli, jonka edessä räjähteillä lastattu kuorma-auto seisoi. Voimakkaan räjähdyksen jälkeen hotelli syttyi palamaan, ja tuhoja kohdistui muihinkin lähialueen kohteisiin. Marriottin päärakennuksen eteen jäi kymmenen metrin syvyinen kuoppa.

Marriott on ulkomaisten suosima luksushotelli, joka oli jo ennen syyskuun 20. päivää 2008 joutunut terroritekojen kohteeksi. Kuolonuhrien joukossa oli muiden muassa Tšekin suurlähettiläs Ivo Žďárek. Kaikkiaan kuolleita oli useita kymmeniä ja loukkaantuneita satoja.

Erityisen kovia tuhoja koettiin hotellin ruokailutilassa, jonka katto romahti räjähdyksen voimasta. Osa uhreista kuoli hypättyään ylempien kerrosten ikkunoista. Isku tapahtui vain hieman sen jälkeen, kun uusi presidentti Asif Ali Zardari oli pitänyt parlamentille terrorismin vastaisen vihkiäispuheensa. Iskun taustalla olevaa ryhmittymää ei varmuudella tiedetä. Tuhoisuutensa takia isku kirvoitti kommentteja useiden maiden hallituksilta.

Lähteitä 
 Pommi-isku tuhosi luksushotellin Pakistanissa 
 Pommin tuhoama Marriott -hotelli vaarassa sortua
 Pakistanin pommi-iskun uhreja kaivetaan yhä raunioista
 Pakistanin pommi-iskusta julkaistiin videokuvaa

Terrori-iskut Pakistanissa
Vuoden 2008 terrori-iskut
Harrinivan Lomakeskus

Harriniva Hotels & Safaris (aikaisemmalta nimeltään Harrinivan Lomakeskus) on Muoniossa, Länsi-Lapissa sijaitseva perheyritys. Lomakeskus on perustettu vuonna 1973. Lomakeskus tarjoaa majoitus- ja ravintolapalveluita sekä ohjelmapalveluita.

Harriniva-konsernin kohteet
Harriniva (Muonio)
Jeris (Muonio)
Torassiepin porotila (Torassieppi, Muonio)
Galdotieva (Palojärvi, Enontekiö)
Polar-Lento (Kilpisjärvi, Enontekiö)

Lomakeskuksen aktiviteettitarjontaa
Lomakeskus tarjoaa talvisin muun muassa husky-, moottorikelkka-, revontuli- ja porosafareita ja Wellness-hoitoja. Kesäisin frisbee- ja minigolfia, sekä koskenlasku- ja melontaohjelmia.

Harrinivan historiaa
1973 Leirintäaluetoimintaa kesäisin
1982 Harrinivan Lomakylä Ky perustettiin. Toiminta laajeni ja kevääksi valmistui huoltorakennus ja mökkejä 
1985 Aloitettiin koskenlaskut 
1989 Leirikoulutoiminta alkoi, muutos osakeyhtiöksi, sukupolvenvaihdos 
1990 Vuontisjärvelle eräkeskus 
1991 Valmistui ravintola ja 12 huoneen hotelli lomakylää laajennettiin 
1992 Koiravaljakkosafaritoiminta alkoi 
1994 Lomakylästä Lomakeskus Oy Vientipainotteisten ohjelmapalveluiden voimakas kehitys alkoi 
1997 Safarihotelli I-vaihe, ravintolan laajennus ja kotaravintola valmistuivat Tunturikeskus Galdotieva Enontekiöltä osaksi yhtiön toimipaikkoja 
1999 Safarihotellin II-vaihe ja ravintolan uusi laajennus valmistuivat
2000 Uudet incentive ohjelmat myös kesälle 
2001 Polar-Lento Oy:n osakkuus, Cessna  
2003 Hotelli Kittilä Oy ostettiin osaksi Harriniva-konsernia 
2004 Liikevaihto Harrinivassa n 4,5 milj. euroa konsernissa noin 5,5 milj.euroa Harrinivassa 64 hotellihuonetta, 25 mökkiä, 100 moottorikelkkaa, 400 rekikoiraa 
2005 Hotelli Jeris mukaan konserniin 
2009 Panostuksia Kilpisjärvelle Kelkkavuokrausta ja opastettuja safareita tunturiin 
2013  Torassiepin Lomapallas osaksi Harriniva-perhettä. Poroaktiviteettien kasvattaminen 
2013  10 vuotta lumirakentamista,  ensimmäinen isompi lumikylä Torasieppiin talvelle 2014 
2013  Sukupolvenvaihdos. Nuorempi polvi osakkeenomistajiksi, mukaan hallitustyöskentelyyn ja mukana päivittäisessä työelämässä Harrinivassa

Lähteet

Aiheesta muualla
 Harrinivan lomakeskuksen kotisivut

Muonio
Suomalaiset perheyritykset
Fireworks (Bonfiren albumi)

Fireworks on saksalaisen hard rock -yhtye Bonfiren toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1987.

Kappaleet

Kokoonpano
Claus Lessmann – laulu
Hans Ziller – kitara, taustalaulu
Horst Maier-Thorn – kitara, taustalaulu
Joerg Deisinger – basso, taustalaulu

Vierailijat
Ken Mary – rummut

Vuoden 1987 albumit
Bonfiren albumit
IAR 80

IAR 80 oli romanialainen hävittäjälentokone toisessa maailmansodassa. Se oli yksipaikkainen, alatasoinen ja metallirakenteinen kone, joka sodan alussa vastasi suoritusarvoiltaan muita uudenaikaisia hävittäjiä.

Koneesta kehitettiin tehokkaampia ja paremmin aseistettuja malleja, sekä hävittäjäpommittajaversio IAR 81, mutta sodan loppuvaiheessa siitä ei ollut enää vastusta kehittyneemmille hävittäjille. 10. kesäkuuta 1944 yhteensä 94 Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien P-38 Lightning-hävittäjää tuki pommikoneita hyökkäyksessään Ploiestin öljykenttää vastaan. 56 Romanian IAR 80 -hävittäjää hyökkäsi suojahävittäjien kimppuun ja ampui niistä alas 23 kappaletta.

Koneen ainoa käyttäjä oli Romanian ilmavoimat, jonka vahvuudesta se poistettiin vuonna 1949. Sosialistisen Romanian tasavallan ilmavoimat käytti IAR 80- ja 81-koneita vuoteen 1952 asti, kaksipaikkaiseksi modifioituina koulukoneina.

Tekniset tiedot (IAR 80)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 "Camouflage & Markings: IAR 80/81 – Romania's Best Fighter" (with artwork by Bogdan Patrascu), January–February 2005, IPMSStockholm.org Magazine.
 "Modeller's Guide to IAR 80/81 Variants", March–April 2005, IPMSStockholm.org Magazine.

1930-luvun hävittäjälentokoneet
Volot

Volot () on maalaiskunta, sen keskustaajama sekä Volotin piirin hallinnollinen keskus Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Bologojen ja Dnon välisen rautatien varrella 120 kilometriä maanteitse Novgorodista lounaaseen. Taajamassa on 2 200 ja kunnassa 2 800 asukasta (vuonna 2010).

Maantiede ja asutus
Volotin kunnan pinta-ala on 148,07 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Volotin piirin Gorskojen ja etelässä Slavitinon kuntiin sekä idässä Staraja Russan piiriin. Pinta-alasta 60,8 % on metsää, 32,6 % maatalousmaata ja 5,7 % asuinaluetta.

Seutu kuuluu Ilmajärven alankoon. Tärkeimmät joet ovat Ilmajärveen laskevat Psiža ja Perehoda. Kunnan alueella on laajoja soita. Hyötykaivannaisiin kuuluu turve.

Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 23 kylää: Gorki, Kašenka, Kisljakovo, Klinkovo, Kolesnitsy, Litšino, Loša, Mežduretšje, Mihalkovo, Mikšitsy, Osinovka, Peskova, Podsosonje, Pogorelets, Porožki, Solomenka, Stanišino, Totška, Unitsy, Veretje, Vzgljady, Zeremo ja Žukovo-Dubrovo. Toiseksi suurin asutuskeskus on noin 150 asukkaan Vzgljady.

Historia
Volotin taajama on syntynyt 1800-luvun lopulla perustetun rautatieaseman ympärille. Vuonna 1927 siitä tuli piirikeskus. Toisen maailmansodan aikana seutu oli saksalaisten miehittämä.

Liikenne, talous ja palvelut
Volotista on rautatien lisäksi maantieyhteydet Staraja Russaan ja Soltsyyn.

Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat erilaiset julkiset palvelut ja hallinto, kauppa (14,6 % vuonna 2010) sekä maa- ja metsätalous (13,8 %). Kunnassa toimii meijeri, karjanhoitoon erikoistunut maatalousyritys, leipätehdas, sahalaitos, rehu- ja lannoitetehtaat, tielaitos ja metsänhoitoalueen konttori. Lähes viidesosa työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella ja työikäisistä 15 % ei käy ansiotöissä.

Keskustaajaman palveluihin kuuluu kolme lastentarhaa, keskikoulu, lasten harrastuskeskus, taidekoulu, piirin kulttuuritalo, keskuskirjasto, lastenkirjasto, piirisairaala poliklinikkoineen, posti ja pankki. Eräitä julkisia palveluja on myös Vzgljadyssa ja muissa kylissä.

Nähtävyydet
Seudulla sijaitsee muinaisia hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat 1800-luvulla pystytetty Porožkin kirkko ja Vzgljadyn kartanon puistoalue. Historialliset kohteet liittyvät toiseen maailmansotaan.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Volotin kunta Volotin piirin sivustolla 

Volotin piirin kunnat
Ramsay (klaani)

Ramsayn klaani tai suku on skotlantilainen klaani, joka on levittäytynyt aatelissukuna useisiin Euroopan maihin. Yksi haara on vaikuttanut myös Suomessa ja Ruotsissa. Suvun ensimmäinen tunnettu henkilö oli Midlothianissa sijaitsevan Dalhousien linnan ja aatelistilan haltijana 1100-luvun lopulla toiminut Simon (Simundus) de Ramsay (1140–1196), joka oli lähtöisin Englannin Huntingdonista. Hän oli Skotlannin kuninkaan David I:n palveluksessa. Suvun alkuperästä on useita teorioita. Alussa Ramsayt käyttivät nimeä de Ramsay. Tämä viittaa Ranskaan, jossa eli samannimisiä henkilöitä. Oletetaan, että Skotlannin Ramsayt tulivat Normandiasta Englantiin Vilhelm Valloittajan kanssa. Sukua on ollut helppo seurata, sillä nimi on aina pysynyt samana ja vaakuna on myös ollut sama: musta korppi hopeisella pohjalla. Suvun päähaara on saanut nimen Ramsay of Dalhousie, mutta yhtä vanha on Ramsay of Bamff.

Kuningas Kaarle I myönsi eräälle Simon de Ramsayn jälkeläiselle Dalhousien jaarlin arvon, joka edelleen kuuluu klaanin päämiehelle. Lisäksi päämiehen vanhin poika on vuodesta 1831 käyttänyt arvonimeä lordi Panmure. Suku on levittäytynyt muun muassa Englantiin, Ranskaan, Ruotsiin, Suomeen, Yhdysvaltoihin ja Australiaan. Suvun päämies asuu nykyään Brechinin linnassa lähellä Balmoralia. Dalhousien linna on 1980-luvulla toiminut hotellina ja se myytiin hotelliketjulle 2005.

Suvun tunnettuja jäseniä
Joitain Ramsayn klaanin tunnettuja jäseniä:
 Allan Ramsay (1686–1758), skotlantilainen runoilija
 Allan Ramsay (1713–1784), skotlantilainen muotokuvamaalari
 William Ramsay (1716–1785), Virginian Alexandrian kaupungin perustaja
 James Ramsay (1733–1789), laivakirurgi, anglikaanipappi ja tunnettu orjuudenvastustaja
 David Ramsay (1749–1815), lääkäri, historioitsija ja poliitikko
 George Ramsay, Dalhousien 9. jaarli (1770–1838), Kanadan kenraalikuvernööri
 James Broun-Ramsay, Dalhousien 10. jaarli (1812–1860), Brittiläisen Intian kenraalikuvernööri
 Alexander Ramsey (1815–1903), yhdysvaltalainen poliitikko, senaattori ja kuvernööri
 Sir William Ramsay (1852–1916), kemisti, sai Nobelin palkinnon 1904
 Katherine Stewart-Murray, o.s. Ramsay (1874–1960), herttuatar
 Archibald Maule Ramsay (1894–1955), brittiläinen poliitikko ja juutalaisvastainen aktivisti
 Frank Ramsey (1903–1930), brittiläinen matemaatikko
 Patricia, Connaughtin prinsessa (Victoria Patricia Helena Elizabeth; myöh. Lady Patricia Ramsay; 1886–1974), Britannian kuningashuoneen jäsen ja kuningatar Viktorian lapsenlapsi
 Michael Ramsey, paroni Ramsey of Canterbury (1904–1988), Canterburyn arkkipiispa
 Francis Dennis Ramsay (1925–2009), taidemaalari
 William Morgan Ramsey, gospelmusiikin säveltäjä

Suomalaisen sukuhaaran tunnettuja jäseniä on lueteltu artikkelissa Ramsay (suomalainen suku).

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ramsayn klaanin historiaa  
 Sukuselvitys (Mac Ramsay, 2008)

Aateli
Skotlannin klaanit