joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Luke Grimes

Luke Timothy Grimes (s. 21. tammikuuta 1984) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvassa American Sniper, Fifty Shades -elokuvasarjassa ja draamasarjassa Yellowstone (2018– jatkuu edelleen).

Varhainen elämä 
Grimes syntyi Daytonissa, Ohiossa. Hänen isänsä Randy Grimes on ammatiltaan helluntalaispastori.  Grimes valmistui Dayton Christian High Schoolista vuonna 2002. Hän muutti New Yorkiin opiskelemaan näyttelemistä American Academy of Dramatic Artsissa .

Ura 
Grimes on esiintynyt elokuvissa All the Boys Love Mandy Lane, War Eagle, Arkansas ja Assassination of a High School President, joka sai rajoitetun julkaisun maaliskuussa 2009. Hän esiintyi myös ABC- draamassa Brothers & Sisters Ryan Laffertynä, ohjelman perheen patriarkan William Walkerin aviottomana poikana. Neljännestä kaudesta lähtien hänestä tuli sarjan vakionäyttelijä. 

Hän näytteli vuoden 2010 FX- elokuvapilottissa Outlaw Country yhdessä Haley Bennettin ja Mary Steenburgenin kanssa. Grimes näytteli cowboyta nimeltä Eli Larkin.  FX ei valinnut sarjaa tuotettavaksi, mutta pilotti esitettiin 23. elokuuta 2012 televisioelokuvana. Vuonna 2012 hän esiintyi Liam Neesonin trillerissä Taken 2 Neesonin tyttären poikaystävänä.

Yksityiselämä 
Vuodesta 2018 lähtien hän on ollut naimisissa Bianca Rodriguesin kanssa.

Filmografia

Elokuvat

Televisio

Viitteet 
 

Elävät henkilöt
Vuonna 1984 syntyneet
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Aatu Aarnio

Aatu Aarnio (s. 25. kesäkuuta 2000 Naantali) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Vaasan Sportissa. Hän on pelannut juniorina myös hyökkääjänä.

Ura 
Aarnio on naantalilaisen VG-62:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Turun Palloseuraan. Kaudella 2021–2022 Aarnio jakoi seuran U20-joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Aron Kiviharjun kanssa lukemalla +15, kuten myös pudotuspeleissä Jimi Suomen kanssa lukemalla +2. Hän voitti kauden päätteeksi U20 SM-sarjan pronssia. Joulukuussa 2021 TPS nosti Aarnion SM-liigajoukkueensa vahvuuteen, kun joukkueesta oli useita pelaajia sivussa loukkaantumisten ja alle 20-vuotiaiden MM-kisaedustusten vuoksi. Hän sai tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen liigaottelunsa 30. joulukuuta 2021 Porin Ässiä vastaan. Aarnio merkittiin TPS:n seitsemänneksi puolustajaksi. Hän jäi ottelussa lopulta kuitenkin ilman peliaikaa.

Huhtikuussa 2022 Aarnio teki 1+1-vuotisen ja elokuun loppuun asti kestävän tryoutin sisältävän sopimuksen Vaasan Sportin kanssa. Elokuun lopulla hänen vahvistettiin saaneen joukkueeseen jatkosopimuksen.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Sportin pelaajat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Janne Naukkarinen

Janne Naukkarinen (s. 22. maaliskuuta 2004 Lappeenranta) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Saimaan Palloa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Naukkarinen osaa pelata myös laidassa. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.

Ura

Seuraura 
Naukkarinen on Saimaan Pallon kasvatti. C-juniorivuodet hän pelasi SaiPan ja Imatran Ketterän yhdistelmäjoukkueessa. Kaudella 2019–2020 Naukkarinen toimi joukkueen varakapteenina. Hän oli C-nuorten SM-sarjassa 12 syöttöpisteellään yhdistelmäjoukkueen paras syöttäjä. Kauden 2020–2021 Naukkarinen pelasi suurimmaksi osaksi SaiPan U18 SM-sarjajoukkueessa, mutta hän pelasi myös kaksi ottelua Ketterän U18 Mestisjoukkueessa.

Kaudella 2021–2022 Naukkarinen oli SaiPan U20-joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 17+19=36. Hän debytoi kauden aikana myös SaiPan SM-liigajoukkueessa, jossa Naukkarinen sai tililleen kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän sai tililleen ensimmäisen liigaottelunsa seitsemänneksi puolustajaksi merkittynä vain 17-vuotiaana Tapaninpäivänä 26. joulukuuta 2021 vieraissa KooKoota vastaan. Naukkariselle avautui paikka joukkueen kokoonpanosta, kun SaiPan puolustuksesta oli sivussa neljä vakiokokoonpanon puolustajaa, minkä lisäksi Jimi Jalonen oli juuri siirtynyt Ruotsiin. Hän jäi ottelussa lopulta ilman peliaikaa. Naukkarinen sai ensimmäiset ja kauden ainoaksi jääneet jääaikansa SM-liigassa seuraavassa ottelussa, kotidebyytissään 30. joulukuuta 2021 Pelicansia vastaan. Hänet merkittiin SaiPan nelosketjun oikeaan laitaan puolustajan tontilta keskushyökkääjäksi nostetun Joona Huttulan sekä Aleksi Sinkkosen viereen. Naukkarinen sai ottelussa jääaikaa 5.04 minuuttia ja hänelle merkittiin teholukema –1.

Maajoukkueura 
Naukkarinen valittiin Suomen alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2022 turnaukseen, mutta hän kuitenkin putosi lopullisesta kisajoukkueesta.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Saimaan Pallon pelaajat
Vuonna 2004 syntyneet
Elävät henkilöt
Kodinhaltija

Kodinhaltija tai kodinhaltia eli kotitonttu on kansanperinteessä haltija tai tonttu, jonka uskotaan asuvan asuintalossa.

Usein kodinhaltijan uskottiin tulevan taloon sillä hetkellä, kun taloon sytytetään ensi kertaa tuli. Toisinaan on uskottu, että kodinhaltijaksi on jäänyt ensimmäinen tulentekijä eli usein talon perustaja, tai talossa ensimmäisenä kuollut ihminen.

Kodinhaltijoita on kuvattu eri näköisiksi ja myös luonteeltaan erilaisiksi. Usein ne ovat muistuttaneet talon ensimmäistä tulentekijää. Kodinhaltijan on yleensä kerrottu viihtyvän tulisijan äärellä, uunin päällä tai uunin takana. Joskus sen on kuvailtu pamautelleen uunin luukkua merkiksi siitä, että joku tuli taloon. Tiedetään myös paljon tapauksia, joissa kodinhaltijalle on annettu kokonaan oma huone, jonne sille on tuotu ruokaa.

Ruokapöydässä kodinhaltijalle annettiin usein oma osuutensa ennen muita ruokailijoita. Kodinhaltijan kanssa yritettiin pysyä hyvissä väleissä, sillä huonosti kohdeltu kodinhaltija alkoi häiriköidä. Haltijan näyttäytymistä pidettiin onnettomuuden tai kuoleman enteenä.

Kun kodinhaltijan haluttiin muuttavan uuteen taloon kun sellainen rakennettiin vanhan tilalle, tuotiin uuteen taloon vanhan talon tulisijan kiviä, tuhkaa tai multaa. Jos kodinhaltijan uskottiin asuneen vanhan talon hirressä, hirsi otettiin uuteen taloon.

Lähteet

Viitteet

Taruolennot
Suvi Ahonen

Suvi Tuuli Ahonen (s. 1983) on suomalainen sairaanhoitaja, joka toimii myös politiikassa ja on Valta kuuluu kansalle -puolueen kolmas varapuheenjohtaja.

Politiikka 

Ahonen on Janne Mäkisen kanssa Suomen eroa Euroopan unionista vaativan Fixit-liikkeen perustaja. Liike on järjestänyt mielenosoituksia Helsingissä syyskuussa ja marraskuussa 2020. 

Ahonen on vieraillut Arto Luukkasen vetämässä Dosentti-keskusteluohjelmassa tammikuussa 2021.

Ahonen on ollut Valta kuuluu kansalle -puolueen puoluesihteeri ja kolmas varapuheenjohtaja syyskuusta 2021 lähtien.

Yksityiselämä
Ahonen asuu Saarijärvellä.

Lähteet

Aiheesta muualla
https://twitter.com/suviahonen1
Permanto: Suvi Ahonen Dosentti-ohjelmassa

Suomalaiset sairaanhoitajat
Suomalaisten puolueiden puoluesihteerit
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Korea Educational Broadcasting System

Korea Educational Broadcasting System, joka tunnetaan myös nimellä Educational Broadcasting System (EBS) () on eteläkorealainen julkinen yleisradioyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Goyangissa. EBS on perustettu KBS3 -nimisenä vuonna 1980. Se vaihtoi nimeään 27. joulukuuta 1990.

Kanavat

Televisiokanavat 
 EBS 1TV (entinen KBS 3TV ja EBS TV)
 EBS 2TV
 EBS Plus 1
 EBS Plus 2
 EBS English
 EBS Kids

Radioasemat 
 EBS-FM
 EBS iRadio

Logot

Lähteet

Aiheesta muualla

 Viralliset sivut 

Eteläkorealaiset viestintäyhtiöt
Eteläkorealaiset televisioyhtiöt
Eteläkorealaiset radioasemat
Eteläkorealaiset televisiokanavat
Vuonna 1980 perustetut televisiokanavat
Julkisen palvelun mediayhtiöt
Miyabenvaahtera

Miyabenvaahtera (Acer miyabei) on vaahteroiden (Acer) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on leveälehtinen ja kausivihanta puulaji, joka voi kasvaa noin 20–25 metriä korkeaksi. Sen kaarna on nuorena harmaan- tai oranssinruskeaa ja muuttuu vanhemmiten uurteiseksi. Lehtiasento on vastakkainen ja lehdet ovat 10–15 cm pitkiä ja viisiliuskaisia. Lehtiruoti on noin 15 cm pitkä ja katkaistaessa siitä alkaa valua maitiaisnestettä. Lehtien yläpinnat ovat tummanvihreitä ja alapinnat oliivinvihreitä sekä lehtisuonten kohdilta karvaisia. Lehtisuonet ovat väriltään kellanvihreitä ja näkyvät lehdissä selvästi. Lehtien syysväri vaihtelee vaaleankeltaisesta kullankeltaiseen. Kukat sijaitsevat 10–12 cm pitkissä ja pystyissä kukinnoissa. Yksittäiset kukat ovat pieniä ja kellanvihreitä. Hedelmänä on lenninsiivellinen pähkylä (samara), jossa on noin 2 cm pitkä lenninsiipi.

Miyabenvaahtera kasvaa luontaisena Japanin pohjoisosissa Hokkaidōn saarella ja lajia tavataan tavallisesti metsistä jokien varsilta. Miyabenvaahtera kasvaa usein yhdessä Acer pictum -vaahteralajin kanssa. Miyabenvaahtera on luonnossa uhanalainen laji, mutta sitä kasvatetaan myös koristekasvina.

Miyabenvaahtera on nimetty japanilaisen kasvitieteilijän Kingo Miyaben mukaan. Hän löysi puulajin junamatkallaan olleen pysähdyksen aikana ja lajin kuvasi tieteelle Karl Maksimovitš vuonna 1888.

Lähteet 
 Oregon State University: Landscape Plants: Acer miyabei

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Miyabenvaahtera (Acer miyabei)
 Mustila Arboretum: Miyabenvaahtera (Acer miyabei)
 Trees and Shrubs Online: Acer miyabei 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Acer miyabei 

Vaahterat
Uhanalaiset kasvit
Aasian puut
Luhtikäytävä

Luhtikäytävä on rakennuksen ulkoseinällä kulkeva katoksellinen avokäytävä. Lämmittämättömän mutta sateelta suojatun käytävän tarkoituksena on mahdollistaa kulku rakennuksen eri tiloihin ja huoneistoihin. Luhtikäytäviä on käytetty perinteisesti luhtiaitoissa sekä yhä nykyään luhtitaloissa.

Lähteet 

Arkkitehtuurin käsitteet
Rakennuksen runko
Serbian naisten jääkiekkomaajoukkue

Serbian naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Serbiaa kansainvälisissä naisten jääkiekko-otteluissa. Vuoden 2022 alkupuoliskolla maassa oli 75 rekisteröitynyttä naisjääkiekkoilijaa, eikä joukkuetta ei oltu vielä sijoitettu Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa. Joukkue sijoitettiin listalle ensimmäistä kertaa vuoden 2022 syyskuussa, sijalle 43., eli toiseksi viimeiseksi. Jääkiekko on alkanut kasvattaa suosiotaan naisharrastajien piirissä Serbiassa 2010-luvun lopulla.

Yksi tunnetuimpia serbialaislähtöisiä naisjääkiekkoilijoita lienee Jelena Grković, joka muutti Serbiasta Unkariin voidakseen pelata ammattimaisesti jääkiekkoa. Sittemmin hän on edustanut muun muassa Unkarin naisten jääkiekkomaajoukkuetta maailmanmestaruuskilpailujen korkeimmalla sarjatasolla vuonna 2021.

Sijoitukset

Maailmanranking 

 2002, syyskuu – 43.

Maailmanmestaruuskilpailuissa 
 2022  3. divisioonan B-lohko, 2.

Lähteet 

Serbian jääkiekko
Naisten jääkiekkomaajoukkueet
Singaporen naisten jääkiekkomaajoukkue

Singaporen naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Singaporea kansainvälisissä naisten jääkiekko-otteluissa. Joukkue on perustettu vuonna 2013. Vuonna 2022 maassa oli 58 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa, mutta joukkuetta ei oltu vielä sijoitettu Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa.

Sijoitukset

IIHF Challenge Cup of Asia 

 2014, Hong Kong – 1. divisioona, 3.
 2016, Taiwan – 1. divisioona, 3.
 2017, Thaimaa – yhdistetyt divisioonat, 3.
 2018, Malesia – 4.
 2019, Yhdistyneet arabiemiirikunnat – 4.

Lähteet 

Naisten maajoukkue
Naisten jääkiekkomaajoukkueet
Pyhä Kasimir

Pyhä Kasimir (3. lokakuuta 1458 Wawel, Krakova, Puola – 4. maaliskuuta 1484 Grondo, Liettuan suurruhtinaskunta) oli puolalainen prinssi, kuningas Kasimir IV:n ja Itävallan Elisabetin poika sekä Liettuan suurherttua vuonna 1471. Hän oli kolmas poika kolmestatoista ja syntyi Krakovan kuninkaallisessa palatsissa. Hän eli ankaraa elämää, omisti itsensä elinikäiselle selibaatille, osoitti suurta hartautta Neitsyt Mariaa kohtaan ja tuki köyhiä. Mies toisti usein itseään kolme vuosisataa aikaisempaa hymniä "Omni die dic Mariae" joka tunnetaan myös nimellä "Daily, daily sing to Mary" tai pyhän Kasimirin hymninä. Kasimirin isä lähetti poikansa armeijan johdossa kaappaamaan Unkarin valtaistuimen siellä olevien aatelisten pyynnöstä mutta hänen joukkojaan pakeni rintamalta ja hän joutui palaamaan kotiin. Hän palasi opintoihinsa ja rukouksiinsa, toimi hetken varakuninkaana isänsä poissaollessa ja kieltäytyi avioliitosta keisari Frederik III:n tyttären kanssa selibaattinsa takia. Hän kuoli 23-vuotiaana keuhkotautiin ja paavi Adrian kanonisoi hänet 1522. Mies eli seuraavien 4 paavien hallintokausien aikana: Callistus III (1455-1458), Pius II (1458-1464), Paavali II (1464-1471) ja Sixtus IV (1471-1784). Hän on poikamiesten, prinssien, kuninkaiden, naimattomien maallikoiden, Liettuan, Puolan, Grodnon hiippakunnan suojeluspyhimys sekä suojeluspyhimys ruttoa vastaan ja hänen tunnuksiaan ovat kruunu ja lilja. Pyhimyksen muistopäivää vietetään 4. maaliskuuta.

Pyhää Kasimiria on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:

Galleria

Lähteet 

Puolalaiset aateliset
Pyhimykset
Liettuan suuriruhtinaat
Prinssit
Vuonna 1458 syntyneet
Vuonna 1484 kuolleet
Annina Ropponen

Annina Ropponen on suomalainen terveystieteiden tohtori ja kansanterveystieteen dosentti, joka on vuodesta 2021 työskennellyt Työterveyslaitoksen työkuormituksen hallinnan tutkimusprofessorina. Hän on myös ruotsalaisen Karoliinisen instituutin tutkija. 

Hän väitteli Jyväskylän yliopistossa terveystieteiden tohtoriksi vuonna 2006 liikuntalääketieteen alaan kuuluvalla väitöstutkimuksellaan. Englanninkielinen artikkeliväitöskirja oli otsikoitu The role of heredity, other constitutional structural and behavioral factors in back function tests (suom. Perimä, muut synnynnäiset rakenteelliset tekijät ja käyttäytymistekijät selän toimintakykytesteissä).

Ropponen tuli tutkijaksi Työterveyslaitokselle vuonna 2013. Häntä on sittemmin haastateltu suomalaisissa joukkotiedotusvälineissä useasti työhyvinvointiin ja työn kuormittavuuteen liittyvistä aiheista, muun muassa vuorotyön, ylityön, etätyön ja mobiililaitteiden aiheuttaman kuormittavuuden teemoista.

Lähteet

Aiheesta muualla
Ylen aamu-tv: Älylaitteiden vaikutus työn kuormittavuuteen (Ylen Areena, kesto 12 min, ke 31.1.2018 (areena.yle.fi)
Ropponen, Annina  (scopus.com)
Annina Ropposen Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)
Annina Ropponen. Finnish Institute of Occupational Health - Professor  (researchgate.net)

Epidemiologit
Suomalaiset professorit
Syntymävuosi tuntematon
Elävät henkilöt
Omuafrikanmahonki

Omuafrikanmahonki eli omu (Entandrophragma candollei) on mahonkikasvien (Melicaceae) heimoon, afrikanmahonkien (Entandrophragma) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta ja hidaskasvuinen puulaji, joka voi kasvaa 50 metriä korkeaksi. Jotkut yksilöt saattavat kuitenkin kasvaa jopa 70 metriä korkeiksi. Runko on yleensä suora, lieriömäinen, halkaisijaltaan 2–4 metriä ja tavallisesti oksaton noin 30 metrin korkeuteen asti. Omuafrikanmahonki on kaksikotinen ja alkaa tuottaa hedelmiä vasta puun rungon kasvettua varsin suureksi. Niinpä rungon halkaisijaltaan alle puoli metriä olevien puiden hakkaaminen vähentää merkittävästi puuston hedelmien tuotantoa. Omuafrikanmahongin on myös arvioitu elävän hyvin vanhaksi; suurimpien yksilöiden on arveltu olevan lähes 1000 vuotta vanhoja.

Omuafrikanmahonki kasvaa kosteissa metsissä, erityisesti alueilla, joiden vuotuinen sadanta on noin 1800 mm. Laji kasvaa luonnossa trooppisessa Länsi-Afrikassa Liberiasta Kongon demokraattiseen tasavaltaan ja Angolaan ulottuvalla alueella.

Omuafrikanmahonkia kerätään luonnosta erityisesti puutavaraksi sekä jonkin verran myös paikalliseen perinteiseen lääkintään. Etenkin puun kuorta on käytetty lääkinnällisiin tarkoituksiin. Omuafrikanmahonki on yksi afrikkalaisen mahongin pääpuulähteistä ja lajia myös kasvatetaan puutavaran tuotantoa varten. Vaikka laji on melko laajalle levinnyt, sitä hakataan luonnosta runsaasti, minkä myötä laji onkin luokiteltu vaarantuneeksi (VU) lajiksi. Sydänpuun väri vaihtelee himmeänruskeasta tummanpurppuranruskeaan ja sydänpuun ympärillä on 4–8 cm paksu kerros pintapuuta, joka on vaaleanruskeaa tai -harmahtavaa. Lajin luonnollista kasvuympäristöä vastaavissa ilmasto-oloissa kasvatettujen puiden runkojen on raportoitu kasvavan paksuutta keskimäärin 5,1 mm vuodessa. Guineassa omuplantaaseilla kasvatetut puut ovat kasvaneet kuudessa vuodessa itämisensä jälkeen keskimäärin 2,7 metriä korkeiksi.

Lähteet 
 Useful Tropical Plants: Entandrophragma candollei

Viitteet

Aiheesta muualla 
 JSTOR Global Plants: Entandrophragma candollei 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Entandrophragma candollei 

Afrikanmahongit
Uhanalaiset kasvit
Musiikkivuosi 2022

Musiikkivuosi 2022 käsittelee vuoden 2022 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
 6. toukokuuta : Emma-gaala 2022

 Tulevia tapahtumia
 8. joulukuuta: Jean Sibeliuksen päivä

Julkaisuja 
 The Weeknd – Dawn FM
 Battle Beast – Circus of Doom
 Amorphis – Halo
 Diablo – When All the Rivers Are Silent
 Twice – Celebrate
 Soilwork – Övergivenheten
 Stratovarius – Survive

Kilpailuja 
 Uuden Musiikin Kilpailu 2022 – Suomen edustajaksi Euroviisuissa valittiin The Rasmus kappaleella ”Jezebel”
 Eurovision laulukilpailu 2022
 Jean Sibelius -viulukilpailu, lykätty vuodelta 2020 koronapandemian vuoksi

Palkintoja

Grammy-palkinnot 
Grammy-palkinnot jaettiin huhtikuussa 2022.
 Vuoden albumi – We Are (Jon Batiste)

Kuolleita

Tammikuu 
 8. tammikuuta – Marilyn Bergman
 10. tammikuuta – Francis Jackson
 11. tammikuuta – Herman Rechberger
 12. tammikuuta – Jouko Linjama
 12. tammikuuta – Waiphot Phetsuphan
 12. tammikuuta – Ronnie Spector
 18. tammikuuta – Paavo Heininen
 20. tammikuuta – Meat Loaf
 20. tammikuuta – Elza Soares

Lähteet 

Musiikkivuodet
Vuoden 2022 musiikki
Kirjallisuusvuosi 2022

Kirjallisuusvuosi 2022 käsittelee vuoden 2022 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

Tapahtumia 
Kirjailija Salman Rushdie haavoittui 12. elokuuta, kun äärishiialainen Hadi Matar hyökkäsi hänen kimppuunsa New Yorkin Chautauquassa puukottaen tätä eri puolille kehoa.

 30. syyskuuta – 2. lokakuuta: Turun kansainväliset kirjamessut

Julkaisuja 
 Noora Vallinkoski – Koneen pelko
 John Scalzi – The Kaiju Preservation Society
 Maria Jyrkäs, Mr. Lordi – Lordiary

Palkintoja
 Hugo-palkinto
 Arkady Martine – A Desolation Called Peace
 Nobelin kirjallisuuspalkinto
 Annie Ernaux

Lähteet 

2022
Martha Wells

Martha Susan Wells (s. 1. syyskuuta 1964 Fort Worth, Texas) on yhdysvaltalainen kirjailija.

Wells on kirjoittanut enimmäkseen fantasiakirjallisuutta, mutta hän on tullut tunnetuksi myös tieteiskirjallisuudessa The Murderbot Diaries -sarjasta.
Wells on voittanut parhaan romaanin Hugo- ja Nebula-palkinnot teoksella Network Effect.
Aiemmin Wells voitti parhaan pienoisromaanin Hugo- ja Nebula-palkinnot teoksella All Systems Red.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat
Hugo-palkinnon saajat
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Janne Rintala (muusikko)

Janne Rintala (s. 1984) on suomalainen lauluntekijä ja muusikko. Hän on parhaiten tunnettu Arttu Wiskarin yhtyeen toisena jäsenenä ja yhtyeen laulujen säveltäjänä ja sanoittajana. Espoolainen Rintala on kirjoittanut useimmat Arttu Wiskarin esittämistä kappaleista ja suurimmat hitit. Wiskarin lisäksi  Rintala on tehnyt kappaleita mm. Erika Vikmanille (kuten Cicciolina ja Syntisten pöytä) ja Dannylle. Rintala on yksi Mökkitie Records -tuotantoyhtiön perustajajäsenistä Arttu Wiskarin ja Olli Saksan kanssa.

2021 Teosto palkitsi Rintalan vuoden musiikintekijänä  ja Suomen Musiikkikustantajat vuoden kevyen musiikin tekijänä.

Lähteet 

Vuonna 1984 syntyneet
Suomalaiset muusikot
Elävät henkilöt
E. J. Castrén

Erik (Erkki) Johannes Castrén (5. heinäkuuta 1873 Haapajärvi – 31. joulukuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen maatalousministeriön esittelijäneuvos ja kansliapäällikkö.

Castrénin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Ernst Erik Castrén (1813–1873) ja Johanna Fredrika Hamberg (k. 1922). Hän pääsi ylioppilaaksi 1893 Kuopion yksityislyseosta ja suoritti ylemmän hallintotutkinnon Helsingin yliopistossa 1898.

Castrén oli yleisen revisio-oikeuden toisena reviisorina 1907–1918 ja Suomen senaatin maataloustoimituskunnan protokollasihteerinä 1918–1919. Hän oli maatalousministeriössä esittelijäsihteerinä 1919–1922, esittelijäneuvoksena 1922–1928 sekä kansliapäällikkönä vuodesta 1928.

Castrén oli toimitsijana valtion ja Helsingin kaupungin suuressa tilusvaihtojärjestelyssä, hän toimi eduskunnan valiokuntien sihteerinä ja oli puheenjohtajana lukuisissa komiteoissa joita oli asetettu parantamaan Suojärven lahjoitusmaiden lampuotien asemaa sekä käsittelemään Karjalan kannaksella olevien valtion metsien luovutusta ja valtion virkatalojen vuokraajien asemaa. Hän oli jäsenenä myös maatalousoikeudellisen tarkkailuvaliokunnan asiantuntijalautakunnassa.

Castrén oli naimisissa vuodesta 1910 ylioppilas Elsa Helena Westlundin kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viimeiset lahjoitusmaat. Perintokirjojen jakaminen Suojärven lampuoteille. Suomen Kuvalehdelle kirjoittanut esittelijäneuvos Erkki Castrén, Suomen Kuvalehti, 04.11.1922, nro 44, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset virkamiehet
Suomalaiset kansliapäälliköt
Vuonna 1873 syntyneet
Vuonna 1936 kuolleet
Raimikit

Raimikit (Anacyclus) on asterikasvien suku, johon kuuluu yhdeksän lajia. Ne ovat tuoksusaunioiden lähisukulaisia. Raimikkeja esiintyy alkuperäisinä Euroopassa, Välimeren alueella, Makaronesiassa ja Lähi-idässä. Valkoraimikki on laajimmalle levinnyt laji. Suomessa satunnaistulokkaana havaittuja lajeja ovat valko-, kruunu- ja kehräraimikki.

Raimikkilajeja 
 valkoraimikki (Anacyclus clavatus)
 marokonraimikki eli raimikki (Anacyclus pyrethrum)
 kruunuraimikki (Anacyclus radiatus)
 kehräraimikki (Anacyclus valentinus)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Anacyclus
 Suomen Lajitietokeskus: Raimikit – Anacyclus

Asterikasvit
Rohtosuoputki

Rohtosuoputki (Peucedanum ostruthium) on vanhana rohtokasvina tunnettu sarjakukkaiskasvi, joka kasvaa alkuperäisenä Alpeilla. Se on monivuotinen, 40–100 senttimetriä korkeaksi kasvava, tuoksuva ruoho. Se muodostaa usein tiheitä kasvustoja. Rohtosuoputki muistuttaa ulkonäöltään jossain määrin vuohenputkea. Sen lehdet ovat kahteen kertaan kolmiosaiset, muttei liuskoittuneet, kuten muilla lähialueiden suoputkilajeilla. Putkimaisen varren päässä kasvaa valkokukkainen sarjakukinto. Hedelmänä on 4–5 millimetrin pituinen litteä, kaksiosainen lohkohedelmä, joka on keskeltä uurteinen ja reunalta leveän siipipalteinen. Pohjoismaissa rohtosuoputkea esiintyy Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa monin paikoin viljelykarkulaisena. Suomessa lajia ei ole havaittu luonnonvaraisena.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Rohtosuoputki – Peucedanum ostruthium

Sarjakukkaiskasvit
Ašot Zarinjan

Ašot Zarinjan (, s. 29. toukokuuta 1995 Moskova) on venäläinen karateka. Hän on kolminkertainen Kyokushinin Euroopan mestari ja nelinkertainen Venäjän mestari. Zarinjan saavutti myös MM-pronssia 2017.

Hän oli ensimmäisen kerran mukana MM-kilpailuissa 2015.

Lähteet

Venäläiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Lovro Kos

Lovro Kos (s. 23. heinäkuuta 1999) on slovenialainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran tammikuussa 2021 ja ylsi ensi kertaa kolmen parhaan joukkoon uudenvuodenpäivänä 2022.

Kos saavutti joukkuemäessä hopeaa Pekingin olympialaisissa 2022. Lisäksi hän sijoittui suurmäessä 11:nneksi ja normaalimäessä 28:nneksi.

Kos kilpaili Continental Cupissa ensi kerran syksyllä 2017 ja aktiivisemmin vuodesta 2019 alkaen. Hän on sijoittunut kolme kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi vuosina 2020–2021. Maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2021 Willingenissä. Marraskuussa 2021 hän sijoittui Rukalla 15:nneksi ja saman vuoden joulukuussa Wisłassa kahdeksanneksi. Keski-Euroopan mäkiviikolla 2021–2022 hän sijoittui ensimmäisessä kilpailussa Oberstdorfissa kuudenneksi ja toisessa kilpailussa Garmisch-Partenkirchenissa kolmanneksi. Bischofshofeniin siirretyssä kolmannessa kilpailussa hän kaatui ja menetti mahdollisuutensa mäkiviikon kärkipään sijoituksiin. Mäkiviikon päättäneessä toisessa Bischofshofenin kilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi. Mäkiviikon yhteispisteissä Kos oli seitsemäs.

Lähteet 

Slovenialaiset mäkihyppääjät
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Ronela Hajati

Ronela Hajati (s. 2. syyskuuta 1989 Tirana, Albania), tunnettu myös nimellä Ronela, on albanialainen laulaja, lauluntekijä ja tanssija. Hän syntyi ja kasvoi Tiranassa, jossa hän aloitti esiintymisen lapsena erilaisissa laulu- ja tanssikilpailuissa ennen musiikin uraa. Voittuaan vuoden 2021 Festivali i Këngësin hänet valittiin Albanian edustajaksi vuoden 2022 Eurovision laulukilpailuun Torinossa kappaleella "Sekret". Ronela voitti 19 muun kilpailevan esiintyjän 60. Festivali i Këngës:in finaalissa, joiden joukossa on Albanian kirkkaimpia popmusiikin nimiä. Ronela kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 10. toukokuuta, sijoittui semifinaalin 12:nneksi eikä päässyt finaaliin. Ronelalle itselleen ei ole epätavallista erottua joukosta ja tehdä vaikutuksensa Albanian arvostetuimpien esitysten lavalla. Ronelan suuri osa menestyksestään johtuu hänen pyrkimyksestään ja sitoutumisestaan tuoda esiin itsensä. Hän on esiintynyt useilla festivaaleilla, kilpailuilla ja TV-kykyohjelmilla viimeisen vuosikymmenen aikana.

Lähteet  

Albanialaiset laulajat
Albanian euroviisuedustajat
Vuoden 2022 euroviisuedustajat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Thaimaan naisten jääkiekkomaajoukkue

Thaimaan naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Thaimaata naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Vuonna 2022 maassa oli 54 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa, mutta joukkuetta ei oltu tuolloin vielä sijoitettu Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa. Vuonna 2019 maajoukkue voitti ensi kertaa IIHF:n järjestämän Challenge Cup of Asian, joka pelattiin Abu Dhabissa.

Lähteet 

Thaimaan jääkiekko
Naisten jääkiekkomaajoukkueet
Bulevardikehä

Bulevardikehä () on Moskovan sisin, puolikaaren muotoinen kehätie, joka ympäröi kaupungin historiallista ydinkeskustaa lännestä, pohjoisesta ja idästä. Etelässä Bulevardikehä alkaa ja päättyy Moskovajokeen. 

Alun perin paikalla sijaitsi puolustusmuuri, jonka tarkoituksena oli suojata Belyi Gorodin aluetta. Muuri purettiin kuitenkin jo vuonna 1760, mutta määräyksistä huolimatta alueelle alkoi nousta luvattomia rakennuksia. Moskovan palo vuonna 1812 tuhosi suurimman osan rakennuksista, jonka jälkeen kehä rakennettiin nykyiseen pituuteen ja valmistuen lopullisesti 1820-luvulla.

Kehä koostuu useammasta bulevardista, joista ensimmäinen, Tverskoi, valmistui 1796.

Lista bulevardeista: 
 Gogolevski
 Nikitski
 Tverskoi
 Strastnoi
 Petrovski
 Roždestvenski
 Sretenski
 Tšistoprudni
 Pokrovski
 Jauzski

Katso myös 

 Bulevardikehä
 Puutarhakehä
 Kolmoskehä
 Moskovan kehätie
 Keskinen kehätie

Lähteet: 

Moskovan liikenne
Kehätiet
Turkin naisten jääkiekkomaajoukkue

Turkin naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Turkkia kansainvälisissä naisten jääkiekko-otteluissa. Vuonna 2022 maassa oli 435 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa. Vuoden 2022 lpulla joukkue oli Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n maailmanrankinglistalla 28. sijalla. Joukkue sijoitettiin listalle ensi kertaa vuonna 2007, jolloin se oli 33., eli viimeinen.

Sijoitukset

Maailmanmestaruuskilpailut 

 2007 – 4. divisioona, 6.
 2008 – 4. divisioona, 6.
 2011 – 5. divisioona, 4.
 2013 – 2. divisioonan karsinta, 1.
 2014 – 2. divisioonan B-lohko, 6.
 2015 – 2. divisioonan karsinta, 1.
 2016 – 2. divisioonan B-lohko, 6.
 2017 – 2. divisioonan B-lohko, 4.
 2018 – 2. divisioonan B-lohko, 5.
 2019 – 2. divisioonan B-lohko, 4.
 2020 – 2. divisioonan B-lohko, 4.
 2021 – 2. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
 2022 – 2. divisioonan B-lohko, 3.
 2023 – 2. divisioonan B-lohko

Maailmanranking 

 2007 – 33.
 2008 – 33.
 2009 – 33.
 2010 – 34.
 2011 – 33.
 2012 – 35.
 2013 – 34.
 2014, helmikuu – 33.
 2014, huhtikuu – 33.
 2015 – 33.
 2016 – 31.
 2017 – 31.
 2018, helmikuu – 27.
 2018, huhtikuu – 27.
 2019 – 27.
 2020 – 27.
 2021 – 28.
 2022, helmikuu – 28.
 2022, syyskuu – 28.

Lähteet 

Turkin jääkiekko
Naisten jääkiekkomaajoukkueet
Arabiemiirikuntien naisten jääkiekkomaajoukkue

Arabiemiirikuntien naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Arabiemiraatteja kansainvälisissä naisten jääkiekko-otteluissa. Vuosina 2021 ja 2022 maassa oli liki sata rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa, mutta joukkuetta ei oltu tuolloin vielä sijoitettu Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämään maailmanrankingiin. Vuonna 2019 joukkue otti osaa IIHF:n järjestämään Challenge Cup of Asian 1. divisioonan turnaukseen. Joukkue saavutti neljän maajoukkueen turnauksessa hopeaa.

Lähteet 

Arabiemiirikuntien urheilu
Naisten jääkiekkomaajoukkueet
Operaatio Buffalo (1956)

Operaatio Buffalo oli Yhdistyneen kuningaskunnan tekemä sarja ydinkokeita. Siihen kuului 4 ydinkoetta, jotka toteutettiin Etelä-Australian aluella Maralingassa vuoden 1956 syys-lokakuussa. Testien nimet (R1 
-R4) olivat: One Tree, Marcoo, Kite (joka myös ilmapudotustesti) ja Breakaway. Ydinkoeohjelmaan kuului myös brittien ensimmäisin atomipommin lentopudotus pommituskoneesta, joka oli tyypiltään Vickers Valiant.Kite R3 -ydinkokeen: 2.9 kT (3 kT) suuruinen Blue Danube-tyyppinen ydinpommi pudotettiin 9 450 metristä (35 000 jalkaa), jolloin konetta ohjasi Sqn Ldr Edwin "Ted" J.G. Flawell. Pommin räjäytyskorkeus oli 150 metriä. Pommin pudottanut kone oli tyyppiä Valiant B.1, koneen numero oli WZ366.

Kokeiden tuloksena, taktinen kevyt ydinpommi kehiteltiin. Se oli tyyppiä Red Beard (suom. Punaparta). Räjähdysvoima (15 kT: Mk.1, myöhempänä: Mk.2: 25 kT) oli kuitenkin Blue Danubea vastaava. Ns. "itäinen vastine" oli kuitenkin sekin, suunnilleen samaan aikaan kehitetty: RDS-4 Tatjana.

Aikajanassa tätä brittein tekemää ydinkoesarjaa edelsi Operaatio Toteemi sekä seurasi Operaatio Grapple.

Lähteet

Ydinkokeet
Yhdistyneen kuningaskunnan tiede ja tekniikka
Etelä-Australia
1956
Hanafi

Hanafi () on yksi sunnalaisen islamin neljästä lakikoulukunnasta (madhhab). Nimensä se on saanut Irakin Kufassa vaikuttaneelta imaamilta Abu Hanifalta (699–767).  Abu Hanifa edisti islamilaisen lain teoreettista systematisointia ja sai aikaan huomattavaa kehitystä teknisessä lakiajattelussa. Abu Hanifan opit saivat Kufassa jatkajan hänen oppilaassaan Abu Yusufissa ja tämän oppilaassa Shaybanissa.

Levinneisyys 
Koulukunta syntyi Irakissa ja levisi jo varhain Afganistaniin, Intiaan ja turkkilaiseen Keski-Aasiaan. Siitä tuli seldžukkien suosima koulukunta ja edelleen Osmanien valtakunnan virallinen, qadi-tuomioistuinten soveltama suuntaus myös Egyptissä, jossa väestö oli maliki -koulukunnan kannattajia.

Lähteet 
 Keller, Nuh Ha Mim (toim.): Reliance of the Traveller. Revised Edition. The Classic Manual of Islamic Sacred Law "Umdat al-Salik" by Ahmad ibn Naqib al-Misri (d. 769/1368) In Arabic with Facing English Text, Commentary and Appendices Edited and Translated by Nuh Ha Mim Keller. Beltsville, Maryland: amana publications, 2017. ISBN 0-915957-72-8. Teoksen verkkoversio. (englanniksi) (arabiaksi)

 Schacht, Joseph: An Introduction to Islamic Law. Clarendon Press, 1982. ISBN 978-0-19-825473-7. (englanniksi)

Viitteet 

Šaria
Islam
Lucy (yhtye)

Lucy (kor: 루시) on eteläkorealainen yhtye, joka muodostettiin JTBC:n televisio-ohjelman Superband yhteydessä vuonna 2019. Yhtyeessä on neljä jäsentä: viulisti Shin Yechan, kitaristi ja päävokalisti Choi Sangyeop, basisti, tuottaja ja vokalisti Cho Wonsang sekä rumpali ja vokalisti Shin Gwangil.

Historia 
Lucy muodostui vuonna 2019 televisio-ohjelmassa Superband. Ohjelman aikana yhtyeen laulajana toimi Lee Ju Hyuk, joka palasi alkuperäiseen yhtyeeseensä GIFT ohjelman päätyttyä. Tämän jälkeen Choi Sangyeop liittyi yhtyeen uudeksi päälaulajaksi ja kitaristiksi.

Yhtye nimettiin Wonsangin studiolla oleskelleen Lucy-nimisen koiran mukaan. Gwangilin mukaan nimi viittaa myös latinankieliseen sanaan lux ('valo').

Superbandin aikana, ennen yhtyeen muodostumista, Wonsangin versio Coldplayn kappaleesta "Adventure Of A Lifetime" saavutti suuren suosion ja jopa sai Coldplayn twiittaamaan siitä.

Lucyn muodostuttua julkaisi se Superbandissa coverin artistin Tennyson kappaleesta "Cry Bird" sekä omat kappaleensa "Snooze" ja "Flare". He olivat yksi ohjelman suosikeista ja sijoittuivat toiseksi. 

Yhtye debytoi virallisesti levy-yhtiö Mystic Storyn alla 8. toukokuuta 2020 singlealbumilla Dear.

Lucy julkaisi yhdessä yhtyeen daybreak kanssa kappaleet "The Answer" ja "Oh-eh" 31. maaliskuuta ja 7. huhtikuuta 2022. Lucy julkaisi huhtikuussa myös kappaleen "Light UP" MMORPG-mobiilipeliin Road of Heroes. Sangyeop julkaisi myös nimen Lucy alla kappaleen "Feel so good" webdraamaan Gongzza: Gonggi Tazza (공짜 : 공기타짜) toukokuussa 2022.

Lucy julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Childhood johtavalla singlellä "PLAY" (놀이) 17. elokuuta 2022.

Jäsenet

Nykyiset 
 Shin Yechan - viulisti, johtaja
 Choi Sangyeop - vokalisti, kitaristi
 Cho Wonsang - tuottaja, basisti, vokalisti
 Shin Gwangil - rumpali, vokalisti

Entiset 
 Lee Ju Hyuk - vokalisti, kitaristi

Diskografia

Studioalbumit 

 Childhood (2022)

Singlealbumit 
 Dear. (2020)
 Snooze (2020)
 Inside (2021)
 Gatcha! (2021)

EP-levyt 
 Panorama (2020)
 Blue (2021)

Singlet

Soundtrackit

Yhteistyönä

Lähteet

Aiheesta muualla 
 @BANDLUCY_mystic Twitter
 band_lucy Instagram
 LUCY 루시 Facebook
 Lucy Island YouTube
 LUCY 루시 VLive

Yhtyeet
Eteläkorealaiset yhtyeet
K-pop
Kalliomaa

Kalliomaa on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

 Mika Kalliomaa (s. 1966), prikaatikenraali, Maanpuolustuskorkeakoulun rehtori
 Mikko Kalliomaa (s. 1951), kuoronjohtaja ja sovittaja
 Milla Kalliomaa, järjestöjohtaja ja Suomen Kristillisdemokraattien puoluesihteeri
 Petra Kalliomaa (s. 1980), juontaja ja toimittaja
 Risto Kalliomaa (1916–1992), suomentaja
Omaruru (joki)

Omaruru-joki on eräs Namibian huomattavimmista joista. Se kulkee Namibin autiomaan halki idästä länteen. Se saa alkunsa Etjo-vuorilta ja kulkee sitten Omarurun kaupungin ja Okombahen kylän läpi ja laskee Atlanttiin muutama kilometri Henties Bayn pohjoispuolella.

Omarurun sivujokia ovat vasemmalla puolella Otjimakuru, Goab, Spitzkop ja oikealla puolella Leeu ja Okandjou.

Omarurussa virtaa vettä vain ajoittain sadekaudella. Keskimääräinen virtaama on 40 miljoonaa kuutiometriä vuodessa. Sen paleokanava muodostaa maanalaisen suiston Namibin aavikolla. Sen valuma-alueen on arvioitu olevan 11579
–13100 km².

Viitteet

Namibian joet
Erongo
Otjozondjupa
Atlanttiin laskevat vesistöt
Oubus

OuBus Oy on vuonna 2006 perustettu oululainen linja-autoyritys. Oubussilla on noin 25 linja-autoa, ja se ajaa tilausajoja sekä Oulun joukkoliikenteessä yhdeksää eri linjaa. Yritystä johtaa sen perustaja Rauli Lindeman. Oubus on ajanut Oulun joukkoliikennettä vuodesta 2014 alkaen.

Linjat 
__notoc__

Kaupunkilinjat

Seutulinjat

Citybussit

Aiheesta muualla 

 Oubus.fi
 Oulun joukkoliikenne

Lähteet 

Suomalaiset linja-autoyhtiöt
Oulun liikenne
Kempeleen liikenne
Ugab

Ugab on joki luoteisessa Namibiassa. Siinä on vettä vain ajoittain. Sen alajuoksu muodostaa Kunenen ja Erongon alueiden välisen rajan, mutta sen valuma-alue ulottuu myös Otjozondjupan alueelle. Ugabin alkulähde on lähellä Otavin kaupunkia. Sieltä joki kulkee Paresis- ja Fransfontein-vuorten kautta Luurankorannikolle ja edelleen Atlanttiin. Ugabin sivujokia ovat vasemmalla puolella Erundu-, Ozongombo-, Okomize- ja Uis-joet ja oikealla puolella Goantagab. 

Ugab virtaa vain muutaman päivän vuodessa, mutta sen pinnanalainen vesi näkyy paikoitellen lammikkoina, ja Damaramaan eläimet saavat siitä paljon tarvitsemaansa vettä. Ugabin vuosittainen virtaama on 20 miljoonaa kuutiometriä, ja sen valuma-alueen arvioidaan olevan 24 800–29 355 km².

Ugabissa on paljon vettä maan alla, mistä syystä se on eräs Namibian tärkeimmistä joista. Sen pituus on 450 km, ja sen veden varassa ovat useat aavikon eläimet, kuten aavikkonorsut, kirahvit, vuoriseeprat ja maailman suurin villi pensassarvikuonojen populaatio. Ugabin luonnonsuojelualue perustettiin suojaamaan näiden harvinaisten eläinten tulevaisuutta.

Ugabin tienoon merkittäviä turistikohteita ovat Brandberg, Dorosin kraatteri, ja Vingerklip. Sen valuma-alueen kaupunkeja ovat Outjo ja Otjiwarongo sekä Kalkfeldin, Omatjetten ja Uisin kylät.

Joen varrella on mahdollista suorittaa vaelluksia, joiden matkalla ohitetaan hereroiden farmeja ja vaaleanpunaisesta graniitista muodostuneita jäännösvuoria, joita seudulla on siellä täällä. Nämä oudon muotoiset kalliot muodostavat tunnistettavia hahmoja, joista jotkut ovat myrkkysienten muotoisia, kun taas toiset muodostavat onttoja muodostelmia, kuten esim. Kivettyneet haamut.

Alueella kasvaa melko paljon eri kasveja. Osa niistä on villiä tupakkaa (nicotiana glauca). Alueella on myös akaasioita ja !Nara-pensaita (Acanthosicyos horridus), jotka ovat lähes lehdettömiä vihreitä kasvinvarsia, ja myös meloneita on mahdollista löytää.

Viitteet

Namibian joet
Erongo
Otjozondjupa
Kunene
Atlanttiin laskevat vesistöt
Huab

Huab on joki Kunenen alueella luoteisessa Namibiassa. Siinä on vettä vain ajoittain. Sen sivujokia ovat vasemmalla puolella Klein Omaruru-, Sout- ja Aba Huab- ja oikealla puolella Ongwati-, Klip-joet.

Huabin alkulähde sijaitsee kaakkoon Kamanjabista, mistä se kulkee länteen mopanepuusavannin halki, kunnes se saavuttaa Atlantin valtameren Luurankorannikolla. Huabin valuma-alueen on arveltu olevan 14 800–16 465 km². Valuma-alueella sijaitsevat Khorixasin kaupunki ja Kamanjabin, Fransfonteinin ja Ankerin kylät. Twyfelfonteinin maailmanperintökohde sijaitsee Aba Huabin varrella.

Joen alueen maisemat ovat hämmästyttävän vaihtelevia ja dramaattisia: joen hiekkaisessa uomassa kasvaa kirahviakaasiaa, mopanepuuta ja anapuuta, ja sen laaksossa on suuria kallioita ja mäkiä. Punaista kalliota olevat vuoret katkovat horisonttia, ja massiiviset hiekkadyynit ja vulkaaniset kalliot saavat niiden välissä kulkevat elefantit näyttämään mitättömän kokoisilta.

Huab tunnetaan aavikkonorsuistaan, jotka aiheuttavat vaikeuksia farmareiden toiminnalle mutta jotka kuitenkin vetävät puolensa turisteja.

Lähteet 

Namibian joet
Kunene
Atlanttiin laskevat vesistöt
Heimosotaristi

Heimosotaristi on Suomen Heimosoturien Liiton kunniamerkki, joka on omistettu Suomen heimon vapausaatteelle ja heimosoturien aseveljeydelle. Risti myönnettiin Viron vapaussotaan, Kuolan Lapin retkikuntiin, Vienan, Aunuksen ja Inkerin vapaustaisteluihin sekä muihin heimosotiin osallistuneille.

Heimosotaristejä jaettiin vuosina 1939-1944 ja sen on suunnitellut Suomen heimosoturien liiton johtaja, jääkärieverstiluutnantti Eero Kuussaari. Liitto päätti perustaa kunniamerkin 27. helmikuuta 1938 ja puolustusvoimissa palvelevat henkilöt saivat merkin kanto-oikeuden 7. lokakuuta 1938.

Merkin etupuolella on miekkaa kantava Karjalan karhu takanaan havunoksia ja ristikkäiset miekat. Kääntöpuolella ovat heimosotien vuosiluvut 1918-1922 sekä kuusi heraldista ruusuketta. Ruusukkeet kuvaavat heimosotien kuutta pääsuuntaa: Viroa, Inkeriä, Aunusta, Vienaa, Etelä-Kuolaa ja Petsamoa. Heimosotaristin nauhassa ovat Karjalan värit: punainen, musta ja vihreä.

Kunniamerkin nauhaan voidaan kiinnittää myös miekkasolki tai -solkia, joiden lukumäärä ilmaisi sen, kuinka moneen retkeen kunniamerkin saanut henkilö on osallistunut.

Lähde: http://heninen.net/heimosotaristi/suomeksi.htm

Suomen kunniamerkit
Harmaakäenkukka

Harmaakäenkukka (Lychnis coronaria) on monivuotinen kohokkikasvilaji.

Ulkonäkö 
Harmaakäenkukka kasvaa 30–90 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on koheneva, tiheään huopakarvainen ja yläosasta haarova. Tyvilehdet ovat puikeat-lusikkamaiset, 5–13 cm pitkät, tiheään huopakarvaiset. Lehtiruoti on 3–7 cm pitkä ja siipipalteinen, varsilehdet ovat sepiviä. Kukat sijaitsevat varren nivelkohdista kasvavissa kukkaperissä. Verhiö on suppilomainen ja sen liuskat pitkät, suipot. Terälehdet ovat purppuranpunaiset, ehyet tai lanttopäiset. Hedelmänä on verhiön sisään jäävä kota, 13–17 mm. Siemen on musta, tylppänystyinen ja halkaisijaltaan yhden millimetrin. Kasvi kukkii heinä-elokuussa.

Levinneisyys 
Harmaakäenkukka kasvaa alkuperäisenä Etelä-Euroopassa ja Länsi-Aasiassa. Pohjoismaissa laji on koristekasvi sekä harvinainen satunnaistulokas tai viljelyjäänne, jota on tavattu pientareilla, sorakuopissa ja joutomailla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Harmaakäenkukka – Lychnis coronaria
 Kasviatlas 2020: Harmaakäenkukka (Lychnis coronaria) Suomessa.

Kohokkikasvit
Lighthouse Christian Center

Lighthouse Christian Center (lyh. LCC) on vuonna 2002 perustettu helsinkiläinen helluntaiseurakunta. Yhteisö on afrikkalaisperäinen seurakunta joka toimii yhteistyössä Suomen Helluntaikirkon kanssa. Alun perin seurakunta toimi rekisteröitynä yhdistyksenä ja järjestäytyi uskonnolliseksi yhdyskunnaksi vuonna 2016. Seurakunnan toimintaan kuuluvat viikoittaiset jumalanpalvelukset, Raamatun opetus, rukouskokoukset ja pyhäkoulut. Lisäksi seurakunta järjestää evankeliointitilaisuuksia kesäisin.

Seurakunnan järjestää sunnuntaitilaisuutensa Helsingin metodistikirkon tiloissa, Punavuoressa osoitteessa Punavuorenkatu 2B. Seurakunta toimii englanniksi ja tekee monikulttuurista työtä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seurakunnan verkkosivusto  

Suomen helluntaiseurakunnat
Helsingin seurakunnat
Punavuori
Boina

Boina oli kuningaskunta Madagaskarin länsirannikolla 1700-luvulta 1800-luvun puoliväliin.

Boinan perusti Menaben kuningaskunnan vallanperimysriidan päätteeksi kannattajineen pohjoiseen siirtynyt Adriamandisoarivo. Hänen kuollessaan sakalavat olivat valloittaneet rannikkoalueen Menaben rajalta Mahajambajoelle saakka. Boina ajautui kaaokseen kuningatar Ravahinyn kuoltua vuonna 1808. Hänen kaksitoista poikaansa sotivat vallasta ja valtakunta käytännössä hajosi pieniin osiin. Merina hyödynsi Boinan hajaannusta ja valloitti koko alueen vuoteen 1850 menneessä.

Lähteet

Afrikan entiset monarkiat
Madagaskarin historia
Lapinlahden Linnut (täsmennyssivu)

Lapinlahden Linnut voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Lapinlahden Linnut, suomalainen huumorimusiikkiyhtye
Lapinlahden Linnut, vuonna 1985 julkaistu Lapinlahden Lintujen esikoisalbumi
Lapinlahden Linnut!, vuonna 1995 televisiossa esitetty Lapinlahden Lintujen sketsisarja
Lapinlahden Linnut, Jukka Lyytisen kirjoittama tietokirja vuodelta 2003
Lapinlahden Linnut, Pertti Jarlan sarjakuva-albumi vuodelta 2011

Muuta
Lapinlahden Linnut -Show, vuonna 1993 televisiossa esitetty Lapinlahden Lintujen sketsisarja
Katri Luomaniemi

Katri Luomaniemi (s. 11. syyskuuta 1984) on suomalainen entinen salibandyn pääsarjapelaaja ja nykyinen valmentaja. Hän on kotoisin Kokemäeltä ja hänen kasvattajaseuransa on Kokemäen Pallo. Hän pelasi urallaan pääsarjassa SBS Rupu:ssa ja Classicissa. Hän voitti urallaan viisi kertaa Suomen mestaruuden ja pelasi 83 maaottelua saavuttaen kolme hopeamitalia. Hänet aateloitiin Salibandyliiton pelaajalegendaksi joulukuussa 2021.

Hän on pelannut urallaan myös pesäpalloa ykkösdivisioonatasolla.

Lähteet 

Suomalaiset salibandyn pelaajat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Mutesiafrikanmahonki

Mutesiafrikanmahonki (Entandrophragma delevoyi) on mahonkikasvien (Melicaceae) heimoon, afrikanmahonkien (Entandrophragma) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on lähes ainavihanta puulaji, joka voi kasvaa 27–35 metriä korkeaksi. Puun runko on suora sekä lieriömäinen ja se voi olla halkaisijaltaan 1,5 metriä. Runko voi olla oksaton aina 20 metrin korkeuteen asti. Latvus on muodoltaan pyöreä. Puun kuori on sileää sekä harmaanruskeaa ja se hilseilee irti epäsäännöllisenmuotoisina paloina.

Mutesiafrikanmahonki kasvaa kuivissa ainavihannissa metsiköissä sekä jokien varsilla 1200–1675 metrin korkeudella merenpinnasta. Mutesiafrikanmahonkia tavataan usein yhdessä rohtomobolan (Parinari excelsa) sekä guineanjambolaanin (Syzygium guineense) kanssa. Mutesiafrikanmahonki kasvaa luonnossa Kongon demokraattisen tasavallan kaakkoisosissa, Tansaniassa ja Sambiassa.

Mutesiafrikanmahonkia käytetään paikallisesti puutavarana talojen rakentamiseen. Lisäksi puuta on käytetty polttopuuna sekä puuhiilen valmistukseen ja istutettu koristepuuksi tuomaan varjoa sekä teiden varsille.

Lähteet 
 Useful Tropical Plants: Entandrophragma delevoyi

Aiheesta muualla 
 JSTOR Global Plants: Entandrophragma delevoyi 
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Entandrophragma delevoyi 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Entandrophragma delevoyi 

Afrikanmahongit
Maranttipuut

Maranttipuut (Maranthes) on Chrysobalanaceae-heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu 12 lajia. Suomenkielisen nimensä perusteella maranttipuita ei tule sekoittaa merantipuihin (Shorea), jotka kuuluvat siipipuukasvien (Dipterocarpaceae) heimoon.

Maranttipuut kasvavat luonnossa Keski-Amerikan kannaksella Nicaraguasta Panamaan, Afrikassa Malista ja Guineasta Tansaniaan ja Mosambikiin ulottuvalla alueella, Thaimaassa, Malaijien saaristossa, Filippiineillä, Uudessa-Guineassa, Oseanian saariston länsiosissa sekä Australian koillisosissa.

Lajeja 
 Maranthes aubrevillei
 Maranthes chrysophylla
 Maranthes corymbosa
 Maranthes floribunda
 Maranthes gabunensis
 Maranthes glabra
 Maranthes goetzeniana
 Maranthes kerstingii
 Maranthes panamensis
 Maranthes polyandra
 Maranthes robusta
 Maranthes sanagensis

Lähteet 

Chrysobalanaceae
Suinula (Jämsä)

Suinula on kylä Jämsässä entisen Kuoreveden kunnan alueella Keski-Suomen maakunnan eteläosassa. 

Keski-Suomen Kylät ry valitsi Suinulan Keski-Suomen Vuoden Kyläksi 2022.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kylän sivusto

Jämsän kylät
Kuorevesi
Antti Koivula (johtaja)

Antti Koivula (s. 1968 tai 1969) on suomalainen tekniikan tohtori, joka valittiin Työterveyslaitoksen pääjohtajaksi vuonna 2015 alkaneelle seitsenvuotiskaudelle (8/2015-7/2022).

Koivula on valmistunut Teknillisestä korkeakoulusta tekniikan tohtoriksi työpsykologian ja johtamisen kehittämisen alalta. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1998) käsitteli osaamisen tuotteistamista ja kaupallistamista; väitöskirja oli otsikoitu Knowledge commercialization : a case study of the process of creation of the team coach plus knowledge product. 

Työterveyslaitokselle ja sen palvelutoiminnan johtoon Koivula siirtyi 2012. Hän tuli Asiakasratkaisut-toiminta-alueen johtajaksi vuoteen 2015 päättyvän toimintakauden ajaksi. Työterveyslaitoksen pääjohtajaksi Koivula nimitettiin seitsemän vuoden toimikaudeksi eläkkeelle siirtyneen Harri Vainion jälkeen toukokuussa 2015. Ennen Työterveyslaitokselle siirtymistään Koivula toimi Tinnoff Oy -yrityksen (Oy TinnOff Inc) toimitusjohtajana. Tätä ennen hän on työskennellyt erityisesti pienten ja keskisuurten kasvuyritysten kehittäjänä, neuvonantajana tai hallituksen jäsenenä sekä Nokialla strategisen muutoksen ja osaamisen johtamisen tehtävissä. 

Koivulan aikana vuonna 2016 Työterveyslaitoksen henkilöstöä on vähennetty yli 150 hengellä (eli lähes neljänneksellä) valtion rahoituksen pienennyttyä voimakkaasti. Supistukset kohdistettiin erityisesti systeemibiologiseen tutkimukseen, sisäilmatutkimukseen ja työhygieniapalveluihin sekä tiedolla vaikuttamiseen.

Lähteet 

Suomalaiset insinöörit
Valtionlaitosten johtajat
Syntymävuosi tuntematon
Elävät henkilöt
Everyday Is Christmas

Everyday Is Christmas on australialaisen laulajan ja lauluntekijän Sian joulualbumi, joka julkaistiin 17. marraskuuta 2017.

Kappaleet

Arvostelut 
 Keskisuomalainen:

Lähteet 

Vuoden 2017 joulualbumit
Sian albumit