joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Mars hoax

Mars hoax on sähköpostihuijaus, joka esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2003 ja on toistunut sen jälkeen vuosittain. Huijausviestissä väitetään, että Mars näyttää 27. elokuuta paljain silmin katseltuna yhtä suurelta kuin täysikuu. Vuonna 2003 Kuun ja Marsin etäisyys oli ennätyksellisen pieni, 55 758 006 kilometriä, mutta silloinkaan Mars ei todellisuudessa ollut Maasta katsottuna täydenkuun kokoinen.

Alkuperä
Mars hoax esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2003, sähköpostiotsakkeella ”Mars Spectacular”. Viestissä oli kuvia Marsista ja täydestä kuusta vierekkäin ja englanninkielinen teksti:

 

Viestin sisällössä ei ole virhettä, mutta erityisesti lause ”At a modest 75-power magnification Mars will look as large as the full moon to the naked eye” on ymmärretty väärin. Viestin mukaan Mars näyttäisi siis 75-kertaiseksi suurennettuna täysikuun kokoiselta. Mars hoaxin mukaisessa tulkinnassa tätä suurennusta ei ole otettu huomioon.

Katso myös
Hoax

Lähteet

Aiheesta muualla
Beware the Mars Hoax (NASA article from 2005) 
Snopes page on the Mars Spectacular
Hoax Slayer article: Mars, Earth - Closest Approach in Recorded History 
Sky and Telescope Magazine: Mars Hoax Returns
space.about.com: Mars Hoax Back Again
BBC News: The perennial Mars hoax e-mail
2006 Mars Hoax Powerpoint Presentation 
MSNBC Video on the Mars hoax 
MSNBC Cosmic Log 

Mars
Huijaukset
Donna Williams

Donna Williams (12. lokakuuta 1963 – 22. huhtikuuta 2017) oli kansainvälistä mainetta saavuttanut australialainen kirjailija, luennoitsija ja laulaja-lauluntekijä, joka omisti elämänsä autismin tunnetuksi tekemiselle.

Williams oli lapsena syvästi autistinen ja oppi puhumaan vasta 11-vuotiaana. Williamsin ollessa 26-vuotias psykologi teki hänelle älykkyystestin, jonka tulosten mukaan hän oli älyllisesti kehitysvammaisen henkilön tasoa. Williams sai testin kielellisiä ja visuaalisia taitoja mittaavista tehtävistä erittäin huonot pisteet. Williams oli ehtinyt suorittaa tuolloin jo sosiologian ja kielitieteen sivuainekokonaisuudet sekä kirjoittaa ensimmäisen teoksensa, josta tuli kansainvälinen menestys, kun se julkaistiin pari vuotta myöhemmin.

Williams valmistui vuonna 1992 kasvatustieteiden maisteriksi ja toimi sen jälkeen kirjailijana ja autismikonsulttina sekä julkaisi kolme musiikkialbumia. Williamsilta on julkaistu yhdeksän autismia käsittelevää teosta ja kaksi runokokoelmaa.

Williams kuoli syöpään 22. huhtikuuta 2017.

Julkaisut

Kirjat 
 Ei kukaan ei missään: autistisen tytön ainutlaatuinen tarina, suom. Kaija Valkonen, WSOY 1993. Alkuteos Nobody Nowhere: The Extraordinary Autobiography of an Autistic Girl (1992) 
 Somebody Somewhere: Breaking Free from the World of Autism (1994)
 Autism – an Inside-out Approach: An Innovative Look at the Mechanics of Autism and Its Developmental Cousins (1996)
 Autism and Sensing: The Unlost Instinct (1998)
 Like Colour to the Blind: Soul Searching and Soul Finding (1998)
 Exposure Anxiety - The Invisible Cage: An Exploration of Self-Protection Responses in the Autism Spectrum (2002)
 Everyday Heaven: Journeys Beyond the Stereotypes of Autism (2004)
 The Jumbled Jigsaw: An Insider's Approach to the Treatment of Autistic Spectrum "Fruit Salads" (2006)
 The Exposure Anxiety Handbook
 Not Just Anything: A Collection of Thoughts on Paper, runokokoelma (2004)
 Weirdos Like Me, runokokoelma (2009)
 Tree of Life, runokokoelma (2013)

Albumit 
 Nobody Nowhere (2000)
 Mutation (2005)
 Broken Biscuit (2010)

Lähteet

Aiheesta muualla
Donna Williamsin kotisivut

Australialaiset kirjailijat
Australialaiset kuvataiteilijat
Australialaiset laulaja-lauluntekijät
Australialaiset käsikirjoittajat
Australialaiset kuvanveistäjät
Autismin kirjon henkilöt
Vuonna 1963 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
5-hydroksitryptofaani

5-Hydroksitryptofaani (5-HTP) (C11H12N2O3) on luonnossa esiintyvä aminohappo, joka on serotoniinin ja melatoniinin valmistumisen lähtöaine, ja myös aineenvaihdunnallinen välivaihe niiden valmistumisessa tryptofaanista.

5-Hydroksitryptofaania myydään ympäri maailmaa ilman reseptiä luontaistuotekaupoissa lisäravinteeksi masennuksen hoitoon, ruokahalua vähentämään ja unilääkkeeksi. Suomessa tuote luokitellaan lääkeaineeksi. Sitä markkinoidaan Euroopassa myös vakavan masennuksen hoitoon mm. tuotenimillä Cincofarm, Levothym, Levotonine, Oxyfan, Telesol, Tript-OH, ja Triptum.

Tehokkuus 
5-HTP:n on tutkimuksissa todettu auttavan vaivoihin, kuten primäärinen fibromyalgia, Friedreichin ataksia, masennus, ahdistus, ahmintahäiriö ja unettomuus.

Useat lumelääke-testatut kaksoissokkotutkimukset ovat osoittaneet 5-HTP:n tehokkaaksi masennuksen hoidossa, joskin näiden tutkimusten laadukkuudesta on kiistelty.

Vuonna 2001 tehty meta-analyysi päätyi tulokseen, että 108:sta 5-HTP:ta käsittelevästä vuosien 1966–2000 välillä julkaistusta tutkimuksesta vain kaksi täytti meta-analyysin tekijöiden laatuvaatimukset. Nämä kaksi tutkimusta eivät kuitenkaan käsitelleet 5-HTP:ta yksinään, vaan yhdistivät tryptofaanin ja 5-HTP:n samaan tutkimukseen, joten tulokset eivät välttämättä olleet ainoastaan 5-HTP:n ansiota.

Vaikka tutkimuksissa todettiinkin 5-HTP:n ja tryptofaanin olevan masennuksen hoidossa huomattavasti lumelääkettä tehokkaampaa, meta-analyysin tekijät julistivat, että kaiken kaikkiaan "todistusaineisto ei ollut riittävän laadukasta ollakseen todistusvoimaista" ja "koska vaihtoehtoisia, todistetusti tehokkaita ja turvallisia masennuslääkkeitä on olemassa, on 5-HTP:n ja tryptofaanin käyttökelpoisuus masennuksen hoitoon nykyisellään rajoittunut".

Katso myös 
 Tryptofaani
 Serotoniini
 N-asetyyliserotoniini
 Melatoniini

Lähteet

Aiheesta muualla 
PubChem: 5-Hydroxytryptophan 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 5-Hydroxytryptophan 
ChemBlink: 5-Hydroxytryptophan 
Ravintolisiä ulkomailta tilannut sai tuomion - Suomessa myydään täysin samaa tuotetta Etelä-Suomen Sanomat 2.6.2014
5-Hydroksitryptofaanin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich (Merck), viitattu 20.6.2018

Aminohapot
Seulonnan keskeiset artikkelit
Tryptamiinit
Lisäravinteet
Nootropiinit
Soul Kitchen

Soul Kitchen on saksalainen elokuva vuodelta 2009. Se on lajityypiltään romanttinen komedia. Elokuvan ohjasi Fatih Akın. Pääosassa  nuorena ravintolanpitäjä Zinosina on Adam Bousdoukos. Hänellä on elokuvassa ongelmia sekä rakkaudessa että töissä.

Rooleissa

Arvioita 
Nyt-liitteen viisi kriitikkoa antoivat elokuvalle tähtikeskiarvon 2,2.

Episodi-lehdessä kaksi kriitikkoa antoi elokuvalle pisteitä keskiarvona 3,00.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 2009 saksalaiset elokuvat
Komediaelokuvat
Kalle Oranen

Kalle Oranen (s. 26. helmikuuta 1946 Boekelo, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edusti 1960-luvun puolivälistä 1980-luvun alkuun ulottuneella aktiiviurallaan SC Enschedeä, FC Twenteä ja Heracles Almeloa. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Pelaajauransa jälkeen Oranen toimi enschedeläisen opiskelijaseuran v.v. Drienerlon valmentajana.

Ura 

Orasen isä oli suomalainen fysioterapeutti, joka muutti töihin Alankomaihin ennen toista maailmansotaa. Enscheden kuntaan kuuluvassa Boekelon kylässä syntynyt Oranen aloitti jalkapallouransa SC Enschedessä ja debytoi Alankomaiden korkeimmalla sarjatasolla Eredivisiessä 18-vuotiaana kaudella 1964–1965. Ennen seuraavan kauden alkua Enschede ja toinen paikallisseura Enschede Boys yhdistyivät ja muodostivat FC Twenten, jonka joukkueessa Oranen jatkoi jalkapalloilua. Hän pelasi aluksi vain muutamissa otteluissa kautta kohden, kunnes syrjäytti Issy ten Donkelaarin kaudella 1970–1971 ja nousi vakiokokoonpanoon.

Kaudella 1971–1972 Oranen muodosti pitävän puolustuksen Kees van Iersselin, Epi Drostin, Willem de Vriesin ja maalivahti Piet Schrijversin kanssa. Twente päästi kauden aikana vain 13 maalia, joka on edelleen Eredivisien ennätys. Joukkue oli 1970-luvulla säännöllisesti sarjan kärkipäässä, ja kaudella 1973–1974 se sijoittui toiseksi kaksi pistettä Feyenoordille hävinneenä. Kausina 1971–1972 ja 1972–1973 joukkue oli kolmas.

Kotimaan menestyksen myötä Twente pelasi useana kautena myös kansainvälisissä kilpailuissa. Kauden 1972–1973 UEFA-cupissa saksalainen Borussia Mönchengladbach pudotti joukkueen välierävaiheessa maalein 5–1. Kaksi vuotta myöhemmin kaudella 1974–1975 Twente ylsi loppuotteluun, jossa sama vastustaja oli jälleen vahvempi samalla tuloksella. Oranen oli avauskokoonpanossa kaksiosaisen loppuottelun molemmissa osissa. Samalla kaudella Twente ylsi myös kansallisen KNVB-cupin loppuotteluun, mutta hävisi FC Den Haagille maalein 1–0. KNVB-cupin kakkossija kirkastui mestaruudeksi Orasen viimeisellä Twente-kaudella 1976–1977, joskin hän pelasi tuolloin vain yhdessä ottelussa kilpailun alkuvaiheessa. 12 kauden aikana hän pelasi Twenten riveissä kaikkiaan 207 Eredivisien, 16 KNVB-cupin ja 28 eurocup-ottelua.

Kaudeksi 1977–1978 Oranen siirtyi sarjatasoa alemmas Eerste divisien Heracles Almeloon, jota hän edusti viiden kauden ja 122 sarjaottelun ajan. Jalkapalloilun ohella hän opiskeli Haagissa liikunnanopettajaksi ja opetti peruskoulussa. Hän päätti pelaajauransa vuonna 1982 ja toimi sittemmin opettajana Twenten yliopistossa ja valmentajana opiskelijaseura v.v. Drienerlossa, jonka joukkueet osallistuvat Alankomaiden amatöörisarjoihin. Hän jäi eläkkeelle elokuussa 2008.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kalle Orasen esittely FC Twenten sivuston Top 65 clubiconen -osiossa  
 Kalle Orasen tilastot FC Twente Statistieken -sivustolla  

Alankomaalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Gustaf Berner

Gustaf Berner toimi 1688–1714 Hollolan seurakunnan kirkkoherrana ja sitä ennen Viipurin lukion kaunopuheisuuden lehtorina.

Bernerille ja Henrik Winterille omistettu onnitteluruno maisterisvihkimyksen kunniaksi 1679 on lajissaan ensimmäinen suomenkielellä painettu runo:

Vulgus Carelicum:(Karjalan kansa)
Cuca arwad meillen tieno
Mikä hälinä se lienö,
Jok on cuuldu Aurajoel
cusza nuorucaiset toel
Oppins kilpan andat loista
Coetellen toinen toista:
Yx siel kysy, toinen vasta
Eij he vaivans suingan sästä
Syytä ilman se ei lienö
Wist se jotain merkit tiennö?
Musae Auranae:(Auran runottaret)
Tökös Waiwoin muucalaiset
Olet jalot Carjalaiset,
Jotk ei tiedä tapa sitä,
Jota professorit pitä:
Jok ei ole meno usi,
Mutta joca kolmas vuosi,
Jotka idzens achkeroitta,
nyt myös oudot cunnioitta,
Grantzil sangen caunucaisel,
Sormuxella kijldäwäisel,
Corciast wiel oppinuxi
Cudzutta magisterixi
Caxicymend waja caxi
Vulgus Carelicum:
Ongo olleng carjalaiset
Yxkän siellä oppivaisist
Ansanut sitä cunniata,
Culdasormust, crantziata?
Musae Auranae:
Omba taskin vielä caxi,
Joist on Hinrich Winter yxi,
Gösta Berner jalo toinen,
jotk tääl visust luit muinen.
Heitä sis tö Carjalaiset,
Wijburin myös asuvaiset,
Cunniasa pidäkätten
Hyvän tilan saattakatten.
Vulgus Carelicum:
Tärvex mester Hinrich, tärvex,
Kuin miös mester Gösta tärvex,
Kiitos teillen olcon suuri
Jalon tiön edestä juuri,
Jolla tiettäwäxi tiettä:
Carjalaskin ihmisistä
On ei waiwoin muilla mailla.
Jumal waiwat costcon jälle.
Rauha, tärwyt Teillen tuocon,
Ikä pitkä miöscin suocon.
Pyhän nimens cunniaksi,
Wanhempiten lohdutuxi,
Ilox miöskin langolaisten,
Ylistöxex Carjalaisten,
Isänmalle oienuxex,
itse teille hyödytyxex,
Näimbä toivol Carjalainen,
Culcon sitä Jumalainen,
Nijn miös jalo lucewainen,
Jalomb olcos tutkiwainen.

Hollolassa Berner edisti voimakkaasti maanviljelystä hankkimalla omistamalleen tilelle mm hamppua, humalaa ja pellavaa viljeltäväksi. Läheisen Vesijärven tulvimista hän tasoitti taivuttamalla talonpojat kaivamaan uuden laskuojan Vääksyyn.

Perhe 

Gustaf Berner oli kahdesti naimisissa. Toinen vaimo Anna Carstenius oli Porvoon kirkkoherran Ulrik Carsteniuksen tytär ja piispa Henrik Carsteniuksen pojantytär.

Lähteet 

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Syntymävuosi puuttuu
Kuolinvuosi puuttuu
Timo Tiusanen

Timo Tiusanen (13. huhtikuuta 1936 Viipuri – 19. elokuuta 1985 Pälkäne) oli suomalainen teatteriohjaaja, teatteritieteen professori ja lausuja.

Elämäkerta 
Tiusasen vanhemmat olivat maanmittausinsinööri Miikka Tiusanen ja Selma Karin (Kaisu) Blom. Hän pääsi ylioppilaaksi 1954 ja valmistui logonomiksi 1958, filosofian kandidaatiksi 1958, maisteriksi 1950, lisensiaatiksi 1965 ja tohtoriksi 1969.

Tiusanen oli Helsingin Sanomain kirjallisuustoimittajana 1958-1963, kustannusliike Otavan virkailijana 1963, Suomen puheopiston lausunnan yliopettajana 1962–1965 ja Suomen Teatterikoulussa korkeakouluosaston sihteerinä ja vt. esimiehenä 1964–1966, kollegion jäsenenä 1966–1968 ja puheenjohtajana 1969. Tiusanen toimi Helsingin yliopistossa teatteritieteen assistenttina 1964–1967, vt. apulaisprofessorina 1967–1968, dosenttiina 1969–1977 sekä henkilökohtaisena ylimääräisenä teatteritieteen professorina 1977–1985. Tiusanen oli Kansallisteatterin apulaisjohtajana 1969–1970 ja Helsingin kaupunginteatterin pääjohtajana 1970–1974. Hän oli lisäksi Suomen akatemian vanhempana tutkijana 1974–1977.

Tiusanen oli Suomen Lausujain Liiton puheenjohtaja 1977–1983.  Aleksis Kiven Seuran puheenjohtajaksi Tiusanen valittiin juuri ennen kuolemaansa 1985. Hänelle myönnettiin muun muassa Vaaskivi-plaketti vuonna 1962 ja Nortamo-palkinto 1964.

Tiusanen on haudattu Pälkäneen hautausmaalle.

Teoksia 
 Ollin pakinoita, esittäjänä Timo Tiusanen. Otavan kirjallinen äänilevy 26, 1962.
 Suomalaista huumoria Samuli S:stä Pentti Saarikoskeen, toim. Timo Tiusanen. Tammi 1963.
 Suomalaista huumoria Juhani Ahosta Bisquitiin, toim. Timo Tiusanen. Tammi 1963, 2. uus. painos 1978.
 Tapa puhua: Esseitä ja kirjoituksia. Kirjayhtymä 1963.
 Ylioppilaslehti 1913–1963, kirjoittajat Matti Klinge ja Timo Tiusanen. Helsingin yliopiston ylioppilaskunta 1963.
 'Näytelmän vuoro, toim. Kauko Haahtela, Pekka Mattila ja Timo Tiusanen. Kirjayhtymä 1965, 3. painos 1968, 4. painos 1971, 5. painos 1975.
 Koulunuorisoa näytelmissä: Aineksia ja näytteitä 27.3.1966 vietettävän Maailman teatteripäivän johdosta pidettäviä oppitunteja varten, valikoinut ja esitellyt Timo Tiusanen. Suomen teatterijärjestöjen keskusliitto r.y. ja Kansainvälisen teatteri-instituutin (ITI) Suomen keskus, Helsinki 1966.
 O'Neill's scenic images, väitöskirja. Princeton University Press 1968.
 Teatterimme hahmottuu: Näyttämötaiteemme kehitystie kansanrunoudesta itsenäisyyden ajan alkuun. Kirjayhtymä 1969.
 Dürrenmatt: A study in plays, prose, theory. Princeton University Press 1977.
 Linjoja: tutkielmia kirjallisuudesta ja teatterista. Otava 1977.
 Tietoa teatterista, julkaisutoimikunta Timo Tiusanen ym. Suomen teatterijärjestöjen keskusliitto, Helsinki 1984.

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset teatteriohjaajat
Suomalaiset professorit
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 1985 kuolleet
Teatterintutkijat
Wellenkuppe

Wellenkuppe on Valais'n Alpeilla, Sveitsin Wallisissa sijaitseva 3 903 metriä korkea vuorenhuippu.

Aiheesta muualla

Alppien vuoret
Valais’n vuoret
Hard Rock Cafe

Hard Rock Cafe on teemaravintolaketju, jonka perustivat yhdysvaltalaiset Peter Morton ja Isaac Tigrett. Ensimmäinen ravintola avattiin Lontoossa 1971. Ravintoloiden koristelu rock and roll -aiheisilla muistoesineillä alkoi vuonna 1979. Pohjois-Amerikan alkuperäiskansa seminolit osti ravintolaketjun vuonna 2006. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Orlandossa, Floridassa. Ravintoloita on noin 150 yli 50 maassa. Yhtiöllä on myös muutama nimeään kantava kasino ja hotelli. Suomeen avattiin Hard Rock Cafe lokakuussa 2012. Ravintola sijaitsee Helsingin keskustassa Aleksanterinkadulla.

Kahviloiden sijainti

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset ravintolaketjut
Blake Wheeler

Blake James Wheeler (s. 31. elokuuta 1986 Plymouth, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-joukkue Winnipeg Jetsiä.

Ura
Wheeler pelasi vuodet 2002–2004 USHS-liigan Breck Mustangsissa. Phoenix Coyotes varasi hänet vuonna 2004 koko varaustilaisuuden viidentenä pelaajana. Wheeler sai varauksensa jälkeen useita sopimustarjouksia Coyotesista, mutta hän päätti jatkaa uraansa kehittymisen kannalta Minnesotan yliopistojoukkueessa aina varauksensa umpeutumiseen asti. Ennen NCAA:ta Wheeler pelasi kauden 2004–2005 USHL-joukkue Green Bay Gamblersissä. Hänet valittiin siellä tulokkaiden tähdistökentälliseen.

Kaudeksi 2005–2006 Wheeler siirtyi Minnesotan yliopistojoukkueeseen. Hän pelasi siellä kolme kautta, ja kaudella 2006–2007 Wheeler voitti WCHA:n mestaruuden ja valittiin lopputurnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Heinäkuussa 2008 hän siirtyi vapaana agenttina Boston Bruinsiin. Wheeler teki siellä tulokaskaudellaan 2008–2009 tehot 21+24=45 ja oli tulokkaiden pistepörssin kuudes Florida Panthersin Michael Frolíkin kanssa. Wheeler pelasi kauden aikana myös nuorten tähdistöottelussa, jonka arvokkaimmaksi pelaajaksi hänet valittiin.

Heinäkuussa 2010 Wheeler teki vuoden mittaisen 2,2 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen Bruinsin kanssa. Kaudella 2010–2011 hän pelasi Bruinsissa 58 peliä, kunnes hänet kaupattiin helmikuussa Atlanta Thrashersiin. Samassa kaupassa Thrashersiin siirtyi myös Mark Stuart ja Bruins sai Rich Peverleyn ja Boris Valábikin.

Joulukuussa 2019 Wheelerista tuli Winnipeg Jetsin organisaation historian eniten tehopisteitä tehnyt pelaaja.

Maajoukkue
Wheeler edusti Yhdysvaltoja vuoden 2011 MM-kilpailuissa. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Winnipeg Jetsin pelaajat
Arizona Coyotesin varaamat pelaajat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
James Brooke

Sir James Brooke (29. huhtikuuta 1803 Varanasi, Brittiläinen Intia – 11. kesäkuuta 1868 Burrator, Yhdistynyt kuningaskunta) oli alun perin brittiläinen seikkailija josta tuli myöhemmin ensimmäinen Sarawakin kuningaskunnan Rajah. Hän oli ensimmäinen niin sanotuista valkoisista rajaheista.

Brooke syntyi Secroressa, Varanasin kaupungissa, joka kuului silloiseen Brittiläiseen Intiaan. Hän oli englantilaisen Thomas Brooken ja skotlantilaisen päärin William Stuartin aviottoman tyttären Anna Marian poika. Hän asui syntymäkaupungissaan 12-vuotiaaksi asti, jolloin Brooke lähetettiin Norwich Schooliin Lontooseen opiskelemaan. Brooke palasi Intiaan 1819, ja hänet värvättiin Englannin Itä-Intian kauppakomppanian armeijaan. Brooke loukkaantui vakavasti 1825 kesken ensimmäisen anglo–burmalaisen sodan ja lähti Englantiin toipumaan. Hän palasi 1830 sodan jo päätyttyä.

Erottuaan armeijasta Brooke lähti yrittämään kaupankäyntiä Kaukoitään, muttei saavuttanut menestystä. Myöhemmin hän sijoitti rahansa The Royalist -nimiseen kuunariin, jolla purjehti Borneoon Brunein sulttaanikuntaan vuonna 1838. Brooke auttoi Brunein sulttaania taltuttamaan keskushallintoa vastustaneen kapinan. Sulttaani, ilmeisesti uhkailujen jälkeen, luovutti hänelle yksityisen läänin alueiltaan. Brooke laajensi sittemmin aluettaan ja hänestä tuli lopulta Sarawakin kiistämätön hallitsija 24. syyskuuta 1841. Lopullisesti Brooke julistautui Rajahiksi kuitenkin vasta 18. elokuuta 1842.

Läpi hallitsijakautensa Brooke kamppaili kapinallisia vastaan. Yksi hänen suurimmista ongelmistaan olivat merirosvot, jotka olivat jatkuvana vitsauksena Brooken valtakauden loppuun asti. Säilyttääkseen valta-asemansa Brooke uudisti koko Sarawakin hallintoa ja lainsäädäntöä.

Brookella ei ollut aviollisia lapsia, joten hän joutui nimeämään sisarensa pojan John Brooke Johnson-Brooken seuraajakseen 1861. John menetti myöhemmin kuitenkin arvostelun takia setänsä seuraajan aseman nuoremmalle veljelleen Charlesille, joka sittemmin seurasi James Brookea Sarawakin Rajahina. James Brooke kuoli 1868 Burratorissa Isossa-Britanniassa ja hänet haudattiin Sheepstorin kirkon hautausmaalle Plymouthiin, samoin kuin hänen seuraajansa Sarawakin valtaistuimella.

Borneon historia
Brittiläiset henkilöt
Hallitsijat
Vuonna 1803 syntyneet
Vuonna 1868 kuolleet
Sinfonia nro 1 (Mendelssohn)

Felix Mendelssohn Bartholdy sävelsi ensimmäisen sinfoniansa c-mollissa maaliskuussa 1824 ollessaan 15-vuotias. Aiemmin Mendelssohn oli jo säveltänyt kaksitoista sinfoniaa pelkille jousille, ja ensimmäistä sinfoniaansa täydelle orkesterille hän nimittikin alun perin 13. sinfoniakseen. Teos kantaesitettiin Leipzigissä 1. helmikuuta 1827. Kaksi vuotta myöhemmin säveltäjä johti Lontoossa esityksen, jossa hän korvasi menuetin versiolla Oktettonsa scherzosta.

Osat 
 Allegro di molto
 Andante
 Menuetto: Allegro molto
 Allegro con fuoco

Kokoonpano 
 2 huilua
 2 oboea
 2 klarinettia
 2 fagottia
 2 käyrätorvea
 2 trumpettia
 patarummut
 jouset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 IMSLP: Symphony No.1, Op.11 (Mendelssohn, Felix) (nuotteja)

Felix Mendelssohnin sinfoniat
1820-luvun musiikkiteokset
Sinfonia nro 2 (Mendelssohn)

Felix Mendelssohn Bartholdy sävelsi toisen sinfoniansa, Ylistyslaulun (; op. 52), kirjapainotaidon 400-vuotisjuhlan kunniaksi vuonna 1840. Teoksesta tuli menestys sen kantaesityksessä Leipzigissä tuon vuoden kesäkuussa. Uutta marraskuista esitystä varten Mendelssohn lisäsi teokseen vielä kolme laulettua osaa. Hän luonnehti sävellystään "sinfonia-kantaatiksi". Siinä on käytetty Lutherin Raamatun tekstejä.

Teos sai myös kritiikkiä osakseen; Wagner piti sitä huonosti Beethovenilta kopioituna.

Sinfonia alkaa varsinaisella Sinfonia-osuudella (Maestoso con moto – Allegro – Allegretto un poco agitato – Adagio religioso). Sitä seuraavat lauletut osat, joissa kuullaan orkesterin lisäksi solisteja ja/tai kuoroa. 

 "Alles was Odem hat, lobe den Herrn"
 "Saget es, die ihr erlöst seid" – "Er zählet unsre Tränen"
 "Sagt es, die ihr erlöset seid"
 "Ich harrete des Herrn"
 "Stricke des Todes hatten uns umfangen"
 "Die Nacht ist vergangen"
 "Nun danket alle Gott"
 "Drum sing' ich mit meinem Liede"
 "Ihr Völker! Bringet her dem Herrn"

Lähteet

Aiheesta muualla 
 IMSLP: Symphony No.2, Op.52 (Mendelssohn, Felix) (nuotteja)

Felix Mendelssohnin sinfoniat
1840-luvun musiikkiteokset
Sinfonia nro 3 (Mendelssohn)

Felix Mendelssohn Bartholdy sai ensimmäisen inspiraationsa kolmanteen sinfoniaansa (Skottilainen; a-molli, op. 56) Skotlannin-matkaltaan vuonna 1829. Teos kuitenkin valmistui vasta vuonna 1842. Se kantaesitettiin Leipzigissä samana vuonna. Lontoon-ensiesityksen jälkeen Mendelssohn omisti teoksen kuningatar Viktorialle, joka miehensä Albertin tavoin ihaili hänen musiikkiaan suuresti. Skottilainen sinfonia koostuu neljästä osasta, jotka kuitenkin ovat temaattisesti sidoksissa toisiinsa; se onkin tarkoitettu esitettäväksi ilman taukoa.

Osat 
 Andante con moto – Allegro un poco agitato
 Vivace non troppo
 Adagio
 Allegro vivacissimo – Allegro maestoso assai

Lähteet

Aiheesta muualla 
 IMSLP: Symphony No.3, Op.56 (Mendelssohn, Felix) (nuotteja)

Felix Mendelssohnin sinfoniat
1840-luvun musiikkiteokset
Belgian parlamentti

Belgian parlamentti tai Liittovaltion parlamentti on Belgian lainsäädäntövaltaa käyttävä elin. Parlamentti koostuu edustajainhuoneesta ja senaatista. Kuningas nimittää liittohallituksen. Nykyisenä edustajainhuoneen puhemiehenä toimii André Flahaut.

Belgian politiikka
Parlamentit
Kierumatara

Kierumatara (Galium aparine) on mataroiden sukuun kuuluva yksivuotinen, ruohovartinen rikkakasvi. Kasvi muistuttaa läheisesti peltomataraa (Galium spurium), mutta on kookkaampi ja rotevavartisempi. Kierumataralla on 3–5 senttimetriä pitkät vastapuikeat lehdet, jotka kasvavat kiehkuroina varressa. Kukintona on viuhko, jossa on 2–5 hyvin pientä valkoista kukkaa. Hedelmykset ovat halkaisijaltaan 4-millimetriset, pareittain kasvavat, pyöreähköt ja täynnä pieniä koukkukarvoja. Kierumatara voi risteytyä peltomataran alalajin rikkapeltomataran (Galium spurium subsp. vaillantii) kanssa.

Kierumatara kasvaa Suomessa enimmäkseen etelärannikolla, mutta harvakseltaan Oulun korkeudelle asti. Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa se kasvaa yleisenä. Merenrannoilla laji on Suomessa alkuperäinen.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 LuontoPortti: Kierumatara (Galium aparine)
 Den virtuella floran: Snärjmåra (Galium aparine L.) 
 ITIS: Galium aparine 
 United States Department of Agriculture (USDA): Galium aparine 

Matarat
Viulukonsertto (Mendelssohn)

Felix Mendelssohn Bartholdy sävelsi viulukonserttonsa e-mollissa (op. 64) Ferdinand Davidille. Joachim piti sitä kaikista saksalaisista viulukonsertoista rakkaimpana. Mendelssohn mainitsi konserton kirjeessä jo vuonna 1838; hän kertoi valinneensa sävellajin ja miettineensä avausmelodiaa, jota ei voinut saada mielestään. Teos kuitenkin valmistui vasta kuuden vuoden kuluttua. Se kantaesitettiin Leipzigissä 13. maaliskuuta 1845 Niels Gaden johdolla.

Osat 
 Allegro molto appassionato (e-molli)
 Andante (C-duuri)
 Allegretto non troppo – Allegro molto vivace (E-duuri)

Kokoonpano 
 viulu
 2 huilua
 2 oboea
 2 klarinettia
 2 fagottia
 2 käyrätorvea
 2 trumpettia
 patarummut
 jouset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 IMSLP: Violin Concerto, Op.64 (Mendelssohn, Felix) (nuotteja)

Viulukonsertot
1840-luvun musiikkiteokset
Felix Mendelssohnin konsertot
Hirmumyrsky Suomessa vuonna 1890

Hirmumyrsky Suomessa 28. elokuuta 1890 (”Elokuun myrsky”) on ainoa hirmumyrskynä Suomessa pidetty myrsky. Tarkkoja tuulen nopeuksia ei ole tiedossa silloisten mittauslaitteiden puutteellisuuden vuoksi, mutta meteorogi Pauli Jokinen on esittänyt pro gradussaan arvioita keskituulen nopeudesta Itämerellä 30–35 m/s, maa-alueilla 17–23 m/s, puuskahuipuissa todennäköisesti 27–40 m/s, konvektion aiheuttamien laskuvirtausten yhteydessä jopa yli 40 m/s.

Tikkurilan Honkanummelta on valokuva, jossa näkyy katkeilleita mäntyjä, Helsingissä Johanneksenkirkon ylimmät rakennustelineet romahtivat ja satoi rakeita. Myrsky oli laaja-alainen ja kesti yhdellä paikkakunnalla huomattavan pitkään. Etelä-Suomessa kaatui kymmeniä tuhansia puita, joista paksuimpien rungot olivat läpimitaltaan 40 cm.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pauli Jokinen, Elokuun (hirmu)myrskystä tasan 120 vuotta 

1890
Myrskyt ja rajuilmat Suomessa
Varma (täsmennyssivu)

Varma tai Warma voi tarkoittaa seuraavia:

 varma, asia tai tieto, johon voidaan luottaa ilman epäilyksiä
 Varma, suomalainen keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö
 Varma, suomalainen etunimi
 Warma, myöhemmin Oulu II, vuonna 1908 rakennettu hinaaja
 Warma, vuonna 1922 rakennettu suomalainen puinen parkkilaiva
 Jäänmurtaja Varma, vuonna 1968 valmistunut suomalainen jäänmurtaja
 Sukunimenä:
 Aleksander Warma (1890–1970), Viron pakolaishallituksen presidentti 1960-luvulla
 Indira Varma (s. 1973), englantilainen näyttelijä
 Mahadevi Varma (1907–1987), intialainen runoilija ja kirjailija
 Raima Dev Varma, Raima Sen (s. 1979), intialainen näyttelijä
 Ravi Varma (1848–1906), intialainen taidemaalari
 Sunil Varma (s. 1974), intialainen näyttelijä
 Tara Singh Varma (s. 1948), alankomaalainen kommunistipoliitikko.
Tennis kesäolympialaisissa 1924

Vuoden 1924 kesäolympialaisten tennis järjestettiin 13. – 21. heinäkuuta 1924 Stade Olympique Yves-du-Manoirilla, Pariisissa, Ranskassa. Tämä oli seitsemäs kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 124 osanottajaa 27 eri maasta. Tapahtumia oli viisi.

Suomalaisista mukana olivat Arne Grahn, Runar Granholm, Boris Schildt ja Ernst Schybergson. Kaikki putosivat sekä kaksin- että nelinpelissä jo ensimmäisen ottelunsa jälkeen.

Mitalistit

Mitalitaulukko

Lähteet
Tennis at the 1924 Paris Summer Games  

Kesäolympialaiset 1924
1924
Benjamin Whorf

Benjamin Lee Whorf (24. huhtikuuta 1897 Winthrop, Massachusetts, Yhdysvallat – 26. heinäkuuta 1941) oli yhdysvaltalainen kielitieteilijä. Whorf tunnetaan laajalti ajatuksista, jotka koskevat kielen suhteellisuutta, oletusta, että kieli vaikuttaa ajatteluun. Se on keskeinen aihe monissa hänen julkaisuissaan, ja häntä pidetään tämän näkemyksen isänä. Teoriasta käytetään usein nimitystä Sapirin-Whorfin hypoteesi, ja se on nimetty hänen ja hänen ohjaajansa Edward Sapirin mukaan. 

Whorf oli alkujaan koulutukseltaan kemian insinööri, mutta kiinnostui myöhemmin kielitieteestä, jota hän opiskeli Sapirin oppilaana Yalen yliopistossa. Whorfin kiinnostus kieliin johtui hänen kiinnostuksestaan kreationismiin ja tahtoon todistaa evoluutioteoria vääräksi. Whorfia häiritsi se, että uskonnollisten tekstien maailman kuva oli niin erilainen kuin tieteellisen, ja hän julkaisi evoluutioteorian kumoamisesta 130 000-sanaisen artikkelin, joka perustuu argumenttiin suunnittelijan välttämättömyydestä. Kymmenenä viimeisenä elinvuotenaan hän omisti vapaa-aikansa kielitieteen opinnoille ja teki kenttätyötä intiaanien kielten parissa Yhdysvalloissa ja Meksikossa. Hänestä tuli aikansa merkittävimpiä kielitieteilijöitä, vaikka hän yhä työskenteli palotarkastajana Hartfordin vakuutusyhtiössä. Hän julkaisi hopin kieliopin, tutkimuksia nahuatlin murteista, mayojen hieroglyfikirjoituksista ja yritti ensimmäisenä rekonstruoida uto-asteekkien kieltä. Hän julkaisi useita artikkeleita arvostetuimmissa kielitieteellisissä julkaisuissa, joista monet käsittelivät hänen näkemyksiään siitä, miten kielijärjestelmät vaikuttavat ajatteluun ja kielenkäyttäjien käyttäytymiseen.

Elämäkerta
Whorfin vanhemmat olivat Harry ja Sarah (Lee) Whorf. Hän suoritti MIT:isstä 1918 tutkinnon Kemiantekniikassa. Hän meni pian palotarkastajaksi Hartfordin palovakuutusyhtiöön, mutta opiskeli vapaa-aikanaan antropologiaa ja kielitiedettä.

Whorf aloitti 1931 kielitieteen opinnot Yalen yliopistossa ja teki pian vaikutuksen Edward Sapiriin, joka tuki hänen opintojaan. Vuonna 1936 Whorf nimitettiin Yalessa tutkijan kunniavirkaan Honorary Research Fellow in Anthropology. Vuonna 1937 Yale myönsi hänelle Sterling Fellowshipin. Hän toimi antropologian professorina 1937–1938, jolloin hän alkoi sairastella vakavasti.

Whorfin nuorempi veli oli näyttelijä ja ohjaaja Richard Whorf.

Whorf kuoli 44-vuotiaana syöpään. Hänet muistetaan lähinnä postuumisti ilmestyneestä teoksesta Language, Thought, and Reality (1956).

Lähteet

Yhdysvaltalaiset kielitieteilijät
Vuonna 1897 syntyneet
Vuonna 1941 kuolleet
Charlotte Checkers

Charlotte Checkers on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Pohjois-Carolinan osavaltiosta Charlottesta. Seura pelaa AHL-liigassa sen itäisen konferenssin atlantti divisioonassa. Checkers on NHL-seura Florida Panthersin farmijoukkue.

Charlotte Checkersin farmiseura ECHL-liigassa on Florida Everblades.

Historia

Ensimmäinen Charlotte Checkers perustettiin 1956, jolloin kaksi kautta toiminut Baltimore Clippers siirrettiin Charlotteen. Nimellä Charlotte Clippers seura pelasi EHL-liigassa sen lopettamiseen 1973 saakka. Vuonna 1960 seura nimettiin uudelleen Charlotte Checkersiksi. Checkers voitti EHL:n mestaruuden 1957, 1971 ja 1972. Vuonna 1973 Checkers jatkoi EHL:n seuraajassa SHL-liigassa, jonka mestaruuden seura voitti 1975 ja 1976. Charlotte Checkers lopetti toimintansa samaan aikaan kun SHL lakkautettiin vuonna 1977.

Charlotte Checkers perustettiin uudelleen vuonna 1993 ja se liittyi ECHL-liigan. Checkers selviytyi pudotuspeleihin liigassa pelatuissa 15 kauden aikana kymmenen kertaa, ja parhaimmillaan voitti liigan mestaruuden Kelly Cupin 1996. Vuonna 2010 Checkersin omistaja osti AHL-seura Albany River Ratsin ja siirsi sen Charlotteen. Albany oli Carolina Hurricanesin farmijoukkue, ja se haluttiin lähemmäs seuran kotikaupunkia Raleighia.

Checkersin ECHL-kokoonpano yhdistettiin Charlotteen siirtyneeseen AHL-joukkueeseen, joka sai nimekseen Charlotte Checkers. Ennen yhdistymistä Charlotte oli toiminut New York Rangersin ja Colorado Avalanchen farmijoukkueiden farmina.

Joukkue kaudella 2022–2023 
(Tilanne 15. lokakuuta 2022)

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja:Geordie Kinnear 
 Apuvalmentaja:
 Maalivahtivalmentaja:Leo Luongo 
 Videovalmentaja:Alec Rippetoe 
 Fysiikkavalmentaja:Artie Hairston 
 Huoltopäällikkö:Chris Fournier 
 Puheenjohtaja & Omistaja:Michael A. Kahn 
 Varapuheenjohtaja:Derek Wilkinson 
 Toimitusjohtaja:Gregory Campbell 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla
Seuran kotisivut 

AHL-seurat
Carolina Hurricanes
Charlotte
Vuonna 1990 perustetut urheiluseurat
Abdoulaye Diagne-Faye

Abdoulaye Diagne-Faye (s. 26. helmikuuta 1978 Dakar) on senegalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Stoke Cityä.

Senegalilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Asmir Begović

Asmir Begović (s. 20. kesäkuuta 1987 Trebinje, Jugoslavia) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Evertonia. Hän on pelannut Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueen ykkösmaalivahtina.

Begović pelasi Stoke Cityssä 160 valioliigaottelua vuosina 2010–2015. Hän on edustanut Valiolliigassa myös Portsmouthia, Chelseaa ja Bournemouthia. Syksyn 2019 Begović pelasi lainasopimuksella azerbaidžanilaisessa Karabahissa. Kevätkaudeksi 2020 hän siirtyi lainalle Milaniin.

18. kesäkuuta 2011 Begović meni naimisiin yhdysvaltalaisen Nicollen kanssa.

Lähteet 
 http://www.transfermarkt.com/en/asmir-begovic/profil/spieler_33873.html
 http://www.stokecityfc.com/team/player-profile/

Viitteet 

Bosniahertsegovinalaiset jalkapallomaalivahdit
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
André Petersson

Willy André Petersson (s. 11. syyskuuta 1990 Olofström, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlissa.

Ura
Petersson on Tingsryds AIF:n kasvatti, mutta hän siirtyi kaudeksi 2006–2007 HV71:n J18-junioreihin. Kaudella 2007–2008 Petersson oli tehoilla 16+22=38 HV71:n J20-junioreiden toiseksi paras pistemies David Ullströmin jälkeen, ja Ottawa Senators varasi hänet neljännellä kierroksella numerolla 109 NHL:n varaustilaisuudessa 2008.

Kaudella 2008–2009 Petersson pelasi vielä lähinnä HV71:n J20-joukkueessa. Hän oli tehoilla 24+31=55 joukkueensa paras pistemies ja J20 SuperElitin pistepörssin toinen Brynäsin Anton Rödinin ja Södertäljen Andreas Gröndahlin kanssa. Keväällä 2009 Petersson voitti J20 SuperElitin hopeaa. Hän pelasi kauden aikana myös kymmenen Elitserien ottelua antaen niissä yhden syöttöpisteen. Varsinaisen Elitserien-sopimuksensa Petersson teki huhtikuussa 2010. Hänen tulokaskautensa 2009–2010 toi 37 ottelussa tehot 10+5=15. Petersson voitti keväällä 2010 Ruotsin-mestaruuden. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla HockeyAllsvenskanin Borås HC:ssa.

Joulukuussa 2009 Petersson teki kevääseen 2012 ulottuvan jatkosopimuksen HV71:n kanssa.

Pohjois-Amerikka 2011-2014 
Huhtikuussa 2011 hän solmi Ottawa Senatorsin kanssa kevääseen 2014 kestävän tulokassopimuksen. Kolmen kauden aikana NHL-otteluita vyölle kertyi yksi. Maaliskuussa 2014 Petersson siirtyi vaihtokaupassa Anaheim Ducksin organisaatioon. Vaihdossa Senators sai puolustaja Alex Grantin. AHL:ssä Petersson pelasi yhteensä 142 peliä, tehden niissä tehot 48+57=105.

Paluu Eurooppaan 2014 
Kesällä 2014 Petersson solmi yksivuotisen sopimuksen KHL-seura HK Sotšin kanssa. Keväällä 2015 hän solmi kaksivuotisen jatkosopimuksen seuran kanssa. 

Kaudeksi 2017-18 Petersson siirtyi yksivuotisella sopimuksella KHL-jättiseura Avangard Omskin riveihin.

Seuraavaksi kaudeksi matka jatkui yksivuotisella sopimuksella KHL-seura Barys Astanaan, jossa hän pelasi yhden kauden.

Keväällä 2019 Petersson siirtyi yksivuotisella sopimuksella moskovalaisseura Dinamo Moskovan riveihin.

Kaudeksi 2020-21 Petersson siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KHL-seura Lokomotiv Jaroslavlin riveihin.

Pettersson on pelannut 276 KHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt 106 maalia ja 116 syöttöä eli 222 tehopistettä. Pettersson on pelannut 28 KHL-pudotuspeliottelua. Näissä hän on tehnyt 15 maalia ja viisi syöttöä eli 20 tehopistettä.

Maajoukkue

Petersson voitti alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2009 sekä -pronssia 2010. Hän oli vuoden 2010 turnauksessa Ruotsin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 8+3=11 sekä kisojen pistepörssin kuudes. Petersson pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2007 (hopeaa) ja 2008, joista jälkimmäisissä hän oli Ruotsin paras pistemies Mattias Tedenbyn kanssa molempien tehdessä tehot 4+4=8. He olivat turnauksen pistepörssissä seitsemäntenä kolmen muun pelaajan kanssa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Ruotsalaiset jääkiekkoilijat
Ottawa Senatorsin varaamat pelaajat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Hivin piiri

Hivin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 615 neliökilometriä. Asukkaita on 20 200 henkeä (vuonna 2009).

Hivin piiri sijaitsee Dagestanin kaakkoisosan vuoristoseudulla. Pohjoisessa se rajoittu Tabasaranin, kaakossa Suleiman Stalskin, etelässä Kurahin ja lännessä Agulin piireihin.

Piiriin kuuluu 16 maalaiskuntaa: Ašaga-Arhit, Ašaga-Jarak, Hiv, Horedž, Kandyk, Kantsil, Koškent, Kug, Ljahla, Mežgjul, Novo-Frig, Tsnal, Tšuvek, Urga, Zahit ja Zildik. Hallinnollinen keskus on Hivin kylä, josta on 210 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan. Asutuskeskuksia on yhteensä 43.

Asukkaista 58,5 % on tabasaraneja ja 41 % lezgejä, jotka elävät omissa kylissään. Piirikeskuksessa asuu molempien kansojen edustajia.

Seudun pääelinkeino on maatalous. Sen lisäksi kudotaan mattoja ja pullotetaan Rytšal-su-kivennäisvettä. Korkea työttömyys on vakava ongelma.

Piirissä toimii 17 keski-, 8 vajaakeski- ja 12 alkeiskoulua. Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuuritalo ja kirjastojärjestelmä sekä kylien kulttuuri- ja kerhotalot. Paikallislehtenä ilmestyy tabasaranin- ja lezginkielinen Aku hjad (”Kirkas tähti”).

Nähtävyyksiä ovat Tšeren, Trkalin ja Horedžin vesiputoukset, Kugin tuulen muovaamat kalliotornit, Atrikin ja Hivin minareetit ym.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Hivin piirin sivusto 
 Hivin piiri Dagestanin presidentin sivustolla 

Dagestanin piirit
Anton Geesink

Anton Geesink (6. huhtikuuta 1934 – 27. elokuuta 2010) oli hollantilainen judon euroopan- ja maailmanmestari, ja hän sai myös olympialaisten kultamitalin Tokiossa 1964. Hän oli uransa huipulla vuodet 1951–1967 ja voitti 21 euroopan- ja kaksi maailmanmestaruutta.

Geesinkista tuli vuonna 1961 ensimmäinen ei-japanilainen judon maailmanmestari. Hän voitti olympialaisten välierässä Tokiossa 1964 australialaisen Theodore Boronovskisin 12 sekunnissa ja loppuottelussa japanilaisen Akio Kaminagan sidonnalla (kesa-gatame) ajassa 9.22.

Geesinkin pituus oli 198 cm, ja hän painoi yli 140 kg.

Geesink oli vuodesta 1987 Kansainvälisen olympiakomitean KOK:n jäsen. Päätettyään aktiiviurheilun hän työskenteli opettajana urheilun parissa.

Lähteet
 
 Saavutukset Judoinside.com-sivustolla

Viitteet

Aiheesta muualla 

Alankomaalaiset judokat
Alankomaalaiset olympiavoittajat
Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet
Vuonna 1934 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet
Christian Knaut

Christian Knaut (16. elokuuta 1656 Halle an der Saale – 11. huhtikuuta 1716 Halle an der Saale) oli saksalainen lääkäri, kasvitieteilijä ja kirjastonhoitaja. Hänen nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä Knaut. Joskus sukunimi kirjoitetaan myös muotoon Knauth.

Christian Knautin vanhemmat olivat Christoph Knaut ja Barbara Viervegen. Hänen 18 vuotta vanhempi veljensä veljensä Christoph Knaut (1638-1694) oli myös Hallessa toiminut lääkäri ja kasvitieteilijä. 

Suoritettuaan lukion Hallessa Christian Knaut lähti vuonna 1676 veljensä suosituksesta opiskelemaan lääketiedettä Leipzigin yliopistossa. Knaut väitteli tohtoriksi vuonna 1682 Jenan yliopistossa. Väitöskirjan otsikkona oli De fermentatione in sanguine non existente. Palattuaan Halleen Knaut ryhtyi Anhalt-Köthenin prissi Emmanuel Lebrechitin henkilääkäriksi ja palveli samaan aikaan Hallen kaupungin kirjastonhoitajana. Vuonna 1698 hän julkaisi Ballenstedtin ja Ascherslebenin kreivikuntia kuvaavan kronikan. 

Christian Knautin tunnetuin kasvitieteellinen teos on Compendium Botanicum sive Methodus plantarum genuina, jossa hän julkaisi kukkivien kasvien terälehtien lukumäärään ja asentoon perustuvan luokitusjärjestelman. Hänen mukaansa nimenomaan terälehdet ja niiden lukumäärä olivat kukan ydin. Nykyaikaisen kasviluokittelun perusteiden luoja Carl von Linné nimesi kasvisuvun Knautia veljesten Christian ja Christoph Knaut mukaan.

Teokset 
 Antiquitates Comitatus Ballenstadiensis Et Ascaniensis Oder Gründliche und ausführliche Beschreibung Der beyden Uhralten Nord-Thuringischen Graffschafften Ballenstädt und Aschersleben. Köthen, 1698. 
 Gründliche Fürstellung etlicher in Hn. Joh. Christ. Beckmanns P. P. neu ausgegangener Historia des Fürstenthums Anhalt befindlicher wieder das Anhalt Cöthensche Hauß begangener Genealogisch- und historischer Irrthümer. Halle, 1710.  
 Compendium botanicum sive Methodus plantarum genuina, qua notae characteris ticae seu differentiae genericae tam summae quam subalternae ordine digeruntur et per tabulas quas vocant synopticas perspicue delineantur; in gratiam studiosae juventutis adornata atque edita. Leipzig ja Halle 1718.

Lähteet 

Saksalaiset kasvitieteilijät
Vuonna 1656 syntyneet
Vuonna 1716 kuolleet
(136617) 1994 CC

(136617) 1994 CC on Maan lähelle tuleva pikkuplaneetta, joka kuuluu Apollo-asteroideihin. Se löydettiin Spacewatch-ohjelmalla vuonna 1994. 1994 CC on myös maata uhkaava asteroidi eli PHA. Pikkuplaneetan läpimitta on noin 700 metriä ja sillä on kaksi pientä kuuta, jotka löydettiin vuonna 2009. Tällöin 1994 CC:stä tuli vasta toinen maan lähelle tuleva asteroidi, jolla tiedetään olevan kaksi kuuta (Ensimmäinen oli ). Alustavien tutkimusten mukaan 1994 CC:n kuut ovat läpimitaltaan vähintään 50-metrisiä.

Lähteet
JPL Small-Body Database Browser: 136617 (1994 CC) 
Triple Asteroid System Triples Observers' Interest 
Triple Asteroid Found Near Earth 
Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (135001)-(140000): Minor Planet Center 

Numbered minor planets 

Apollo-asteroidit
Tarumovkan piiri

Tarumovkan piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1946 perustetun piirin pinta-ala on 3 177 neliökilometriä. Asukkaita on 31 300 henkeä (vuonna 2009).

Tarumovkan piiri sijaitsee Dagestanin pohjoisosan puoliaavikkovyöhykkeellä. Pohjoisessa se rajoittuu Kalmukiaan, idässä Kaspianmereen, etelässä Kizljarin piiriin, lounaassa Tšetšeniaan ja lännessä Nogain piiriin.

Piiriin kuuluu 13 maalaiskuntaa: Aleksandro-Nevskoje, Jurkovka, Karabagly, Kalinovka, Koktjubei, Kotšubei, Novodmitrijevka, Novogeorgijevka, Novoromanovka, Razdolje, Talovka, Tarumovka ja Ullubijevski. Hallinnollinen keskus on Tarumovkan kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 25.

Asukkaista 31,1 % on avaareja, 25,1 % venäläisiä, 21,0 % dargeja, 9,6 % nogaita, 4,0 % lezgejä, 2 % armenialaisia ja 2 % lakeja.

Seudun pääelinkeinoja ovat keinokasteluun perustuva maanviljely sekä karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan kalanviljelyä.

Piirin alueella sijaitsee Dagestanski-luonnonpuisto. Paikallislehtenä ilmestyy Rassvet (”Aamunkoitto”).

Lähteet

Aiheesta muualla
 Tarumovkan piirin sivusto 
 Tarumovkan piirin Dagestanin presidentin sivustolla 

Dagestanin piirit
Suurinta elämässä (vuoden 1959 elokuva)

Suurinta elämässä on Douglas Sirkin viimeiseksi Hollywood-elokuvaksi jäänyt ohjaus.

Rooleissa

Vastaanotto 
Ilta-Sanomien Timo Malmin luonnehdinnan mukaan elokuva on suurellinen melodraama sukupolvikuiluista. Erityisen kiinnostavasti se kuitenkin käsittelee roturistiriitoja.

Suurinta elämässä valittiin vuonna 2015 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Screen shots from both versions of Imitation of Life. 

Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Vuoden 1959 yhdysvaltalaiset elokuvat
Douglas Sirkin ohjaamat elokuvat
Melodraamat
New Yorkissa tapahtuvat elokuvat
Emilia Plater

Emilia Plater () (13. marraskuuta 1806 - 23. joulukuuta 1831) oli yksi Puolan vuoden 1831 kapinan johtohahmoista. Hän johti liettualaisia vapaaehtoisjoukkoja, joiden menestys oli aluksi hyvä. Plater kuitenkin kuoli sairauteen joulukuun lopulla vuonna 1831. Plateria pidetään kansallissankarina sekä Puolassa että Liettuassa.

Elämäkerta
Emilia Plater syntyi Vilnassa silloisessa Venäjän keisarikunnassa, mutta hän varttui sukulaistensa omistamassa kartanossa Liivinmaalla. Emilia luki Adam Mickiewiczin runoutta ja ihaili Kreikan vapaussodan sankarihahmo Laskarina Bouboulinaa. Lisäksi hän harrasti ratsastusta ja tarkka-ammuntaa. Heinäkuun vallankumouksen puhjettua Ranskassa vuonna 1830 levottomuudet levisivät Venäjällekin. Puolan kuningaskunnassa alkoi marraskuun kansannousuksi kutsuttu kapina 29. marraskuuta 1830 ja Liettuassa 29. marraskuuta 1831. Liettuassa kapinaa oli edeltänyt Venäjän armeijan aloittama pakkovärväys, jota vastustettiin talonpoikien keskuudessa voimakkaasti. Plater kokosi ja varusti liettualaisista vapaaehtoisista sotilasjoukon, jonka kanssa hän suunnitteli ensin hyökkäävänsä Väinänlinnaa vastaan, mutta päätyikin valtaamaan Zarasain kaupungin Koillis-Liettuassa. Tämän jälkeen hän eteni Žemaitijaan, jonne päästyään hänelle myönnettiin 1. liettualaisen jalkaväkirykmentin 1. komppanian päälikkyys. Sotaonni kuitenkin kääntyi, mutta Plater halusi vielä jatkaa taistelua muiden luovuttua jo aseista. Hän kuitenkin kuoli 23. joulukuuta 1831 lähellä Liettuan ja Puolan nykyistä rajaa.

Plater haudattiin Kapčiamiestisin pikkukaupunkiin lähelle Lazdijain kaupunkia.

Lähteet

Liettualaiset sotilaat
Vuonna 1806 syntyneet
Vuonna 1831 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Lakin piiri

Lakin piiri (, lakiksi Лакрал район, Lakral raion) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 500 neliökilometriä. Asukkaita on 12 100 henkeä (vuonna 2009).

Lakin piiri sijaitsee Dagestanin keskiosan vuoristoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Gunibin ja Levašin piireihin, idässä Akušan ja Kulin piireihin, etelässä Rutulin sekä lännessä Tšarodan piireihin. Alue käsittää vuorten ympäröimän Kazikumuhskoje Koisun jokilaakson.

Piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa: Burši, Hulisma, Huna, Hurhi, Huri, Kamahal, Kara, Karaša, Kuba, Kubra, Kulušats, Kuma, Kumuh, Kundy, Kurkli, Šara, Šovkra, Untšukatl ja Uri. Hallinnollinen keskus on Kumuhin kylä, josta on 176 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan. Asutuskeskuksia on yhteensä 50.

Asukkaista lähes 96 % on lakeja. Suurin osa alkuperäisväestöstä on muuttanut kaupunkeihin, Dagestanin tasankoseuduille ja muualle Venäjälle.

Pääelinkeinoja ovat karjanhoito, maanviljely sekä puutarhanhoito. Taloudellinen tilanne on huono, ja suuri osa asukkaista käy ansiotöissä piirin ulkopuolella.

Paikallislehtenä ilmestyy lakinkielinen Hjahha Barg (”Aamunkoitto”).

Lähteet

Aiheesta muualla
 Lakin piirin sivusto 
 Lakin piiri Dagestanin presidentin sivustolla 

Dagestanin piirit
Tennis kesäolympialaisissa 1968

Tennis järjestettiin vuoden 1968 kesäolympialaisissa näytöslajina. Tenniksessä pidettiin kaksi turnausta, näytös- ja esittelyturnaus, joissa kummassakin oli viisi tapahtumaa. Näytösturnaus pidettiin 14. – 20. lokakuuta, ja esittelyturnaus 28. lokakuuta – 1. marraskuuta. Ottelut pelattiin Guadalajarassa, Meksikossa. Tämä oli ensimmäinen kerta kun tennis oli olympialaisissa näytöslajina. Tosin tennis oli ollut virallisena lajina jo vuosina 1896–1924. Esittelyturnauksissa kolmas sija jaettiin kahden pelaajan tai joukkueen kesken.

Palkintosijoitukset

Näytösturnaus

Esittelyturnaus

Kesäolympialaiset 1968
1968
Hirsalan piiritystilanne

Hirsalan piiritystilanne tapahtui vuonna 1994 Kirkkonummella, kun 27-vuotias Jorma Huohvanainen uhkaili väkivaltaisesti poliisiksi luulemaansa taksikuskia aseella ja linnoittautui sen jälkeen vuokrahuvilaansa. Piiritys kesti yli kaksi vuorokautta. Tänä aikana hän muun muassa sytytti tulipalon ja pakotti rajavartiolaitoksen helikopterin pakkolaskuun ampumalla sitä pohjaan. Mies kuoli, kun kaksi Karhu-ryhmän konstaapelia ampui miestä haulikolla päähän. Vuonna 2007 Euroopan ihmisoikeustuomioistuin katsoi, että poliisin aseenkäyttö oli välttämätöntä.

Lähteet 

Kirkkonummen historia
Vuoden 1994 rikokset
1990-luvun rikokset Suomessa
Tennis kesäolympialaisissa 1984

Tennis järjestettiin vuoden 1984 kesäolympialaisissa näytöslajina. Ottelut pelattiin Los Angeles Tennis Centerissä, Yhdysvalloissa. Tapahtumia oli kaksi, miesten ja naisten kaksinpeli. Osanottajia oli yhteensä 64, kummassakin tapahtumassa 32. Vain alle 20-vuotiaat saivat osallistua näytösturnaukseen.

Palkintosijoitukset

Mitaliottelut

Miehet

Naiset

Kesäolympialaiset 1984
1984