joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lippen ruhtinaskunta

Lippe (välillä myös Lippe-Detmold) oli saksalainen ruhtinaskunta, joka sijaitsi Weser-joen ja Teutoburgin metsän kaakkoisosan välissä nykyisen Nordrhein-Westfalenin osavaltion alueella.

Ruhtinaskunta sai alkunsa Lippen suvulle annettuna läänityksenä v. 1123 ja muuttui kreivikunnaksi v. 1528. Vuonna 1613 maat jakautuivat kolmeen osaan, joista myöhempää ruhtinaskunnan aluetta hallitisivat Lippe-Detmoldin kreivit. Vuonna 1789 heidät korotettiin valtakunnanruhtinaan arvoon.

Lippen ruhtinaskunta oli Saksan keisarikunnan osavaltio vuodesta 1871 aina vuoteen 1918, jolloin viimeinen hallitseva ruhtinas luopui vallasta. Tämän jälkeen ruhtinaskunnasta muodostettiin Lippen vapaavaltio, josta tuli v. 1947 osa liittoutuneiden perustamaa Nordrhein-Westfalenin osavaltiota.

Hallitsevat ruhtinaat
 Leopold I 1789–1802
 Leopold II  1802–1851
 Leopold III  1851–1875
 Woldemar  1875–1895
 Aleksanteri  1895–1905
 Leopold IV  1905–1918

Aiheesta muualla

 Lippen kreivikunnan asetukset ja säädökset 
 Määräyksiä Lippen alueen liittämisestä Nordrhein-Westfalenin osavaltioon 

Saksan entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Sisaret, veljet, iloitkaa jo tästä

Oi veljet, siskot, iloitkaa jo tästä on tuntemattoman tekijän laulu, joka julkaistiin ensi kerran 1912 Leonard Typön toimittamassa kokoelmassa Kotimaan virsiä. 

Laulu on käännetty ruotsiksi sanoilla 'O bröder, systrar, gläd er, vänner kära' (Sions Sånger nro 57). Englanniksi laulua lauletaan sanoilla 'O brothers, sisters, we can be rejoicing' (Songs and Hymns of Zion nro 143) sekä O brothers, sisters, be ye glad to know that (Hymns and Songs of Zion nro 607).

Lestadiolaisuus
Vuoden 1912 kappaleet
Songs and Hymns of Zion

Songs and Hymns of Zion on Amerikan vanhoillislestadiolaisten eli LLC:n virsikirja. 

Laulukirjassa on 602 virttä ja hengellistä laulua. Suurin osa lauluista on käännöksiä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjasta, SRK:n Siionin laulut-kokoelmasta sekä muista Pohjoismaisista virsikirjoista.

Laulukirjat
Lestadiolaisuus
Herran haltuun jääkää, rakkaat

Herran haltuun, veljet rakkaat on Fredrik Engelken (1848–1906) hengellinen laulu. Laulu on tunnettu erityisesti lestadiolaisen herätysliikkeen parissa.

Laulun sävelmä on toisinto G.J. Voglerin Hoosianna-hymnistä.

Laulun alkuperäinen teksti alkaa ruotsiksi 'Faren väl, I vänner kära', ja se julkaistiin vuonna 1871 Smålands Missionsblad -lehdessä. Laulu on julkaistu myös englanniksi sanoilla Precious friends, may God be with Thee (Hymns and Songs of Zion nro 569/Songs and Hymns of Zion nro 217). 

Lestadiolaisuus
Musiikkikappaleet
Jeesus sanoi omillensa

Jeesus sanoi omillensa on virsi, jonka sanat on kirjoittanut Leonard Typpö (1868–1922). Joidenkin tietojen mukaan virsi on ilmestynyt ensi kertaa vuonna 1976 laulukirjassa Siionin laulut. Toisen tiedon mukaan Jalmari Raitio julkaisi sen Harpunsäveliä-kokoelmassa yhdistettyään kaksi Typön kirjoittamaa  runoa yhdeksi lauluksi.

Vuodesta 1986 virsi on ollut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa numerolla 180. Niilo Rauhala (s. 1936) uudisti sanat ja sävelmäksi valittiin  saksalainen sävelmä vuodelta 1745 sekä vaihtoehtosävelmäksi virren 149 (Tulkaa kaikki kotiin, tulkaa) sävel. Virsi on myös nykyisessä,  vanhoillislestadiolaisten käyttämässä Siionin laulut -laulukirjassa. Siinä käytetään Hannes Holman sävelmää ja ensimmäinen säkeistö on erilainen kuin virsikirjassa. Molemmissa versioissa virren sanoituksen lähtökohtana on  Jeesuksen kertomus viinipuusta  Johanneksen evankeliumissa (Joh. 15:1–11).

Sanat 

1. Jeesus sanoi omillensa:
Pysykää vain minussa,
oikeassa viinipuussa
elävinä oksina.

5. Tuoreet oksat viinipuussa
Herra hoitaa, puhdistaa,
jotta oksat kantaisivat
hedelmää taas runsaampaa.

2. Oksa ei voi irrallansa
kantaa yhtään hedelmää,
eikä kukaan itsestänsä
löydä mitään elämää.

6. Jos ei joku Jeesuksessa
aina pysy uskossa,
pois hän kuolee viinipuusta
kuivuneena oksana.

3. Jeesuksesta yksin vuotaa
uusi voima, elämä.
Oksa hedelmänsä kantaa,
koska puu on elävä.

7. Pysykäämme viinipuussa
toisiamme lähellä.
Herra Jeesus omiansa
ei voi koskaan hyljätä.

4. Synti tekee työtään meissä,
omantunnon haavoittaa,
estää hyvän kasvamista,
uskon voimaa kuluttaa.

Katso myös 
 Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsistä
Jeesuksen vertaukset

Lähteet 

Virret
Lestadiolaisuus
Nosta katse murheen maasta

Nosta silmät murheen maasta on Leonard Typön laulu vuodelta 1902. Laulun sävelmä on suomalainen kansansävelmä. 

Ruotsiksi laulun sanat kuuluvat 'Lyft din blick från jordens sorger' (Sions Sånger nro 80). Englanniksi 'Lift your eyes, O flock of Zion' (Songs and Hymns of Zion nro 389).

Vuoden 1902 kappaleet
Lestadiolaisuus
Jeesuksen veljet, sisaret

Jeesuksen veljet, sisaret on Juho Rangisen kirjoittama hengellinen laulu vuodelta 1881. Laulun sävelmä on toisinto saksalaisesta kansansävelmästä. 

Laulu on julkaistu myös Norjan kirkon virsikirjassa (NVK 2013 nro 491 'Hver Jesu bror og søster kjær) lähinnä Pohjois-Norjan lestadiolaisten vaikutuksesta (Lyngenin suunta). Ruotsiksi laulun nimi on 'Ni Jesus bröder, systrar här'. Amerikassa laulua lauletaan sanoilla 'O brother, sister, lift your heart'.

Julkaistu

 Siionin laulut nro 27
 Virsikirja ja Hengellisiä lauluja nro 640
 Sions Sånger och Psalmer nro 5 
 Songs and Hymns of Zion nro 81
 Norjan kirkon virsikirja nro 491

Musiikkikappaleet
Lestadiolaisuus
Nyt eronhetki meille

Nyt eronhetki meille julkaistiin Matkalauluja-kokoelmassa 1869. Sen oli kirjoittanut mäntyharjulainen Vappu Hoppman-Ahvenainen. Laulu on ollut eri herätysliikkeiden käytössä. 

Laulua on laulettu mm. suomalaisella kansansävelmällä sekä Joël Blomqvistin sävelmällä. 

Ruotsiksi laulun otsikko kuuluu 'Nu uppbrottsstunden kommit' ja englanniksi 'The moment of our parting'.

Julkaistu

 Siionin laulut nro 120
 Siionin matkalaulut nro 87
 Virsikirja ja Hengellisiä lauluja nro 685 
 Siionin kannel nro 172
 Sions Sånger nro 83
 Songs and Hymns of Zion nro 215
 Hymns and Songs of Zion nro 570
 Hengellisiä lauluja ja virsiä nro 102

Musiikkikappaleet
Lestadiolaisuus
Evankelisuus
Oi kuulkaa, te ystävät rakkaat

Oi kuulkaatte ystävät rakkaat on maanviljelijä Jaakko Lepsun (1908–1974) kirjoittama hengellinen laulu. 

Laulua on laulettu vanhoillislestadiolaisuudessa paheksuntaa aiheuttaneella 'Joensuun Elli' -iskelmän sävelmällä, joka 1970-luvun uudistuksessa vaihdettiin toiseen maalliseen laulusävelmään (tuttu laulusta Nyt kodista lauluni laulan). Muiden lestadiolaisryhmien parissa tuo vanha 'Joensuun Elli' -sävelmä on edelleen käytössä.

Lestadiolaisuus

Julkaistu

 Siionin laulut nro 221
 Siionin matkalaulut nro 76
 Virsikirja ja Hengellisiä lauluja nro 672
 Hymns and Songs of Zion nro 542 O hearken, dear friends, most beloved
 Songs and Hymns of Zion nro 555
Nyt vapaa olen synnin, kuolon alta

Nyt vapaa olen synnin, kuolon alta (Nu är jag frälst från synd och sorg och döden) on julkaistu Ruotsissa vapaakirkollisen muusikon ja evankelista August Anderssonin lauluvihkossa Det glada budskapet. Laulun käänsi suomeksi John Ryselin vuonna 1913. 

Lestadiolaisuuden parissa laulua on laulettu suomalaisella kansansävelmällä.

Lestadiolaisuus
Nyt sydämestä nähdä halajan

Mä sydämestän nähdä halajan on Matti Suon kirjoittama hengellinen laulu. Se julkaistiin alun perin Siionin lähetyslehdessä vuonna 1922.

Laulua lauletaan unkarilaisen Elemér Szentirmayn sävelmästä muodostuneella toisinnolla. Szentirmayn alkuperäinen sävelmä on tuttu laulusta Mustalaiseks olen syntynyt.

Ruotsinkieliset lestadiolaiset laulavat laulua sanoilla Av hjärtans grund jag längtar att få se. Englanniksi laulun ovat kääntäneet Amerikan lestadiolaiset, ja käännös alkaa sanoilla My everlasting Friend I long to see.

Julkaistu

 Siionin laulut nro 212
 Siionin matkalaulut nro 311
 Sions Sånger nro 111
 Virsikirja ja Hengellisiä lauluja nro 739 
 Songs and Hymns of Zion nro 546
 Hymns and Songs of Zion nro 539

Lestadiolaisuus
Suuri pähkinäryöstö

Suuri pähkinäryöstö () on vuonna 2014 ilmestynyt 3D-animaatioelokuva. Elokuvassa seurataan Kärtsy-nimistä oravaa ja muita puiston oravia joiden talven varalle keräämät ruokavarastot tuhoutuvat, ja he päättävät hankkia lisää pähkinöitä talven varalle kaikille puiston eläimille. He ottavat kohteekseen pähkinäkaupan jonka ryöstöä he alkavat suunnittelemaan. Pähkinäkauppa on kuitenkin ihmisrosvojen kulissi, ja rosvot suunnittelevat sitä vastapäätä sijaitsevan pankin ryöstöä.

Elokuvan jatko-osa Suuri pähkinäryöstö 2 sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 11. elokuuta 2017 ja Suomessa 2. maaliskuuta 2018.

Ääninäyttelijät 

Muissa rooleissa ovat: Tuomas Uusitalo, Markus Bäckman, Juhani Rajalin, Jani Alkio, Susa Saukko ja Henna Haverinen.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 2014 yhdysvaltalaiset elokuvat
Eteläkorealaiset elokuvat
Vuoden 2014 kanadalaiset elokuvat
3D-elokuvat
Kanadalaiset animaatioelokuvat
Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
Jumalan rauhaa rinnassansa

Jumalan rauhaa rinnassansa on Pauli Luodonpään kirjoittama hengellinen laulu vuodelta 1936. Laulun sävelmä on maallinen kansansävelmä, jota on käytetty arkkiveisussa Zaida ja Rikhard. 

Laulu on käännetty ruotsiksi ja alkaa sanoilla Den som på färden genom livet. Englanniksi laulu alkaa sanoilla The child who bears within his bosom.

Lestadiolaisuus
Milloinka päästä saan

Hengellinen laulu Koska mä nähdä saan on mahdollisesti Frans Petter Krankin kirjoittama. Varmaa on, että laulun melodia ainakin on hänen tekemänsä. 

Laulu on tunnettu myös ruotsinkielisten lestadiolaisten parissa. Sions Sånger-kokoelmassa laulu alkaa sanoilla 'Det är mitt hjärtas tro'. Amerikan lestadiolaiset laulavat laulua sanoilla When shall I have that grace/When can I go to gaze.

Lestadiolaisuus
On ilo laulaa nyt Jeesuksesta

Sain halun laulaa mä Jeesuksesta on Lauri Taskilan kirjoittama lauluteksti, joka on julkaistu Siionin laulut -kokoelmassa vuonna 1976. Taskilan lauluteksti pohjautuu vahvasti Ruotsin evankeliseen liikkeeseen kuuluneiden Andreas Nilssonin ja P. A. Ohlssonin vuodelta 1861 olevaan lauluun On hauska veisata Jeesuksesta. Alkuperäinen laulu onkin tunnettu useissa hengellisissä yhteisöissä, ja lestadiolaisten laulukokoelmiin se tuli jo vuonna 1901. 

Siionin laulujen edellisessä laulukirjauudistuksessa (1970-luvulla) Taskilaa pyydettiinkin kirjoittamaan sanat, jotka toisivat sille lestadiolaisen identiteetin. Taskilan teksti on käännetty Amerikan vanhoillislestadiolaisten laulukirjaan.

Laulua On hauska veisata Jeesuksesta on laulettu monella eri sävelmällä paikkakunnasta riippuen, mutta Siionin lauluihin on valikoitunut suomalainen kansansävelmä, joka julkaistiin vuonna 1950 Pentti Seppäsen nuottikirjassa.

Julkaistu

 Siionin laulut nro 61 
 Songs and Hymns of Zion nro 290 I want to sing of the Savior and Lord
 Siionin matkalaulut nro 110 On hauska veisata Jeesuksesta
 Sions Sånger nro 115 Det är så gott att om Jesus sjunga
 Hymns and Songs of Zion nro 476 My heart rejoices to sing of Jesus

Lähteet

 SRK 2016: Laula kansa Jumalan, Siionin laulujen tekijöitä ja taustoja, s. 171
 Jämsä, Leinonen: Lepopaikka suloinen, Siionin matkalaulujen lähteillä, s. 135

Lestadiolaisuus
Siionin laulut
Sega SG-1000

Sega SG-1000 (myös nimellä Sega Computer Videogame SG-1000) oli Segan ensimmäinen pelikonsoli koteihin, joka julkaistiin Japanissa 1983 ja myöhemmin myös Uudessa-Seelannissa. 

Laitteessa oli Zilog Z80 suoritin, 1 kilotavu RAM-muistia ja kilotavua näyttömuistia. Grafiikkapiirinä oli Texas Instruments TMS9928A ja äänipiirinä Texas Instruments SN76489. Laitteen väripaletissa oli 16 väriä ja näyttöresoluutio oli 256x192 pikseliä.SG-1000 myytiin arviolta noin 2 miljoonaa kappaletta.

Laitteesta julkaistiin parannettu malli SG-1000 II, jota seurasi Sega Mark III (Sega Master System).

Tekniikkaa käytettiin myös Segan SC-3000 kotitietokoneessa. Koneeseen oli saatavana SR-1000 kasettinauhuri, jolla C-kasettia pystyi käyttämään tallennusvälineenä.

Konsolista oli myös klooni nimellä Othello Multivision.

Pelit 

Laitteelle julkaistiin 68 pelimoduulia ja 29 Sega Card julkaisua.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Segan pelikonsolit
Kovatehoinen intervallitreeni

Kovatehoinen intervalliharjoittelu (engl. High-intensity interval training eli HIIT) on liikunnallinen intervalliharjoittelun muoto, jossa harjoitetaan kardiovaskularisuutta lyhyemmillä palautusjaksoilla. HIIT-harjoittelussa tehdään vuorottelevia ja lyhyitä intensiivisiä anaerobisia harjoituksjaksoja. HIIT-harjoittelussa suoritetaan lyhyt korkean intensiteetin harjoitus, jonka jälkeen suoritetaan lyhyt matalan intensiteetin harjoitus. Tätä tehdään toistuvasti kunnes suorittaja on liian uupunut jatkamaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tutkijat selvittivät, millainen liikunta hidastaa parhaiten solujen vanhenemista, Helsingin Sanomat, 2017
 Hiit-harjoittelu on kuumin treenitrendi, Yle, 2013

Aerobic
Kaisu Liuhala

Kaisu Kerttu Sofia Liuhala (o.s. Knuuttila; 17. huhtikuuta 1949 Eura – 2. kesäkuuta 2020 Tampere) oli suomalainen musiikkituottaja ja sanoittaja. Oman nimensä lisäksi hän käytti sanoittajanimimerkkiä Bugaluu.

Liuhalan iskelmäkäännöksiä ovat muun muassa Maaritin ”Istun tässä pöydässä taas” ("Sittin’ on The Dock of the Bay") ja ”Siivet saan” ("Reasons") sekä Paula Koivuniemen ”Kulku ihmisen” ("Uomini soli") ja ”Aikuinen nainen” ("Maledetta primavera"). Liuhala on sanoittanut myös muun muassa Kari Kuusamon säveltämän vuoden 1983 euroviisuedustuskappaleen ”Fantasiaa”.

Kaisu Liuhala toimi nuoruudessaan lentoemäntänä ja sitten kymmenisen vuotta musiikin tekijänoikeusasioiden parissa. Hän tuli tuottajaksi Tampere-taloon sen avajaisvuonna 1990 ja jäi tehtävästä eläkkeelle vuonna 2014.

Vuosina 1981–1986 Kaisu Liuhala toimi Säveltäjät ja Sanoittajat Elvis ry:n hallituksessa, kaksi viimeistä vuotta varapuheenjohtajana. Teoston hallituksessa hän istui vuosina 1992–1999.

Vuoden 2014 Iskelmä Gaalassa Liuhala sai erikoispalkinnon.

Kaisu Liuhala oli naimisissa tuottaja ja toimittaja Tommi Liuhalan kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kaisu Liuhala Discogs-tietokannassa
Kaisu Liuhalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.

 Suomalaiset sanoittajat
 Suomalaiset musiikkituottajat
 Vuonna 1949 syntyneet
 Vuonna 2020 kuolleet
Šarlataani

Šarlataani on henkilö, joka harjoittaa puoskarointia tai petoksia saadakseen rahaa, mainetta tai muita etuja.

Sana tulee ranskan kielen sanasta charlatan, joka tarkoitti lääkkeiden myyjää ja joka saattoi mainostaa läsnäoloaan musiikilla tai ulkoilmalavaesityksillä. Tunnetuin Pariisin charlataaneista oli Tabarin, joka perusti näyttämön Place Dauphinelle vuonna 1618.  Tabarinin commedia dell ' arte -tyylillä esittämät sketsit ja farssit innostivat myös Molièrea. Sana voidaan jäljittää myös  espanjan kielen sanaan charlatán, joka viittaa harkitsemattoman puheliaaseen henkilöön, lörppöön. Etymologistit jäljittävät "charlatanin" joko italian kielen sanaan ciarlare, joka tarkoittaa lavertelua tai jaarittelua; tai sanaan Cerretano, joka tarkoittaa Cerreton asukasta Umbriassa. Kylä on tunnettu puoskareistaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Näennäistiede
Tiina Pyykkinen

Tiina Pyykkinen (s. 1983) on vuoden nuori taiteilija 2017. Saarijärvellä syntynyt Pyykkinen valmistui kuvataiteen maisteriksi Helsingin Kuvataideakatemiasta vuonna 2014. Hän on opiskellut myös Kokkolan Pohjoismaisessa taidekoulussa, Kankaanpään taidekoulussa sekä Hochschule für Grafik und Buchkunst -taidekorkeakoulussa Saksassa. 

Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Pyykkinen piti Helsingissä vuonna 2011, minkä jälkeen hänen teoksiaan on ollut esillä yksityis- ja ryhmänäyttelyissä Suomessa, Saksassa ja Iso-Britanniassa. Hänen teoksiaan löytyy muun muassa Saastamoisen ja Paulon säätiöiden kokoelmissa, Salon taidemuseossa ja Valtion taideteostoimikunnan kokoelmissa.

Pyykkinen tutkii taiteessaan valoa ja sen heijastuksia. Pyykkistä kiinnostavat erityisesti valon taittuminen ja millaisia illuusioita matan ja kiiltävän maalin yhdistelmillä voi luoda. Valo, arkkitehtuuri ja tilaan sijoitellut esineet vaikuttavat näkymään. Kun katsoja vaihtaa kuvakulmaa, kokonaiskuva maalauksista muuttuu. Valoon, tilaan ja tilanteeseen nojaavan tyylinsä Pyykkinen löysi opiskellessaan Kuvataideakatemiassa.

Pyykkiselle myönnettiin 2021 valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha.

Lähteet 

Suomalaiset taidemaalarit
Vuoden nuori taiteilija -palkinnon saajat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Aura Nurmi

Aura Nurmi (s. 1988 Helsinki) on suomalainen runoilija. Hän on yksi lavarunoustapahtumia järjestävän Helsinki Poetry Connectionin perustajajäsenistä ja toimi sen puheenjohtajana 2015–2017.

Nurmi on opiskellut yleistä kirjallisuustiedettä Helsingin yliopistossa. Hänen esikoisrunoteoksensa Villieläimiä ilmestyi Kolera-kollektiivin kustantamana vuonna 2016. Se on kertomus vanhempien vastuuttomuudesta ja lapsista köyhässä lähiössä. Nurmi sai teoksesta Kalevi Jäntin palkinnon. Teos oli myös Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas vuonna 2016. Vuonna 2019 Helsingin kirjailijat valitsi Nurmen vuoden helsinkiläiskirjailijaksi. Nurmen toinen runokokoelma, Leijonapatsailla, ilmestyi vuonna 2020.

Nurmi käsittelee teoksissaan yhteiskunnallisia teemoja. Hän kirjoitti ja esitti vuonna 2015 runosarjan väkivaltaisesti kuolleelle 8-vuotiaalle Vilja Eerika Tarkille.

Nurmen puoliso on taidekriitikko Aleksis Salusjärvi.

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla
 Aura Nurmi Kirjasampo.fi-sivustolla
 
 Saxell, Jani: Lyötyjen lauma saa äänen Aura Nurmen runoissa Kansan Uutiset. 16.1.2021.
 Ahokas, Kukka-Maria: Runoilija Aura Nurmen lähtöruutu on työväenluokassa Voima.fi. 30.9.2020.

Suomalaiset runoilijat
Kalevi Jäntin palkinnon saajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Juan Hernández Navarrete

Juan Hernandez Navarrete (s. 24. helmikuuta 1987 on meksikolainen nyrkkeilijä ja hallitseva kärpässarjan WBC liiton maailmanmestari. Urallaan Navarrete on voittanut myös WBC liiton tunnustaman korsisarjan mestaruuden.

Ammattiura 

Navarrete otteli debyyttiottelunsa vuonna 2004. Vuonna 2006 Navarrete kärsi ensimmäisen tappionsa Oscar Martinezille. Samana vuonna Navarrete voitti  avoimena olleen korsisarjan NABF liiton mestaruuden tyrmäämällä Tirso Hernandez Moralesin ensimmäisessä erässä. Hernandez luopui NABF liiton mestaruudesta puolustettuaan sitä viidesti ja osallistui karsintaan pääsystä korsisarjan WBC liiton mestaruusotteluun. Karsintaottelussa Navarrete voitti Denver Cuellon tämän tultua diskatuksi kolmannessa erässä. Diskauksen syynä oli maahan vajonneen Navarreten lyöminen. Seuraavassa ottelussaan Navarrete voitti Moises Fuentesin hajaäänituomiolla kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi. Vuonna 2011 Navarrete kohtasi WBC liiton korsisarjan mestaruusottelussa Kazuto Iokan joka kuitenkin voitti Hernandezin yksimielisellä tuomaripäätöksellä. Tämän jälkeen Navarrete otteli pitkään pääsemättä minkään liiton mestaruusotteluun. Navarrete raivasi odottaessaan vuonna 2016 tieltään entisen alemman kärpässarjan mestari Omar Niño Romeron sekä Dixon Floresin. Vuonna 2017 Navarrete pääsi ottelemaan väliaikaisesta kärpässarjan mestaruudesta Nawaphon Kaikanhaa vastaan ja voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä kolmannessa erässä.

Lähteet 

Meksikolaiset nyrkkeilijät
Elina Berglund

Elina Berglund (s. 1984) on ruotsalainen hiukkasfyysikko, joka oli mukana tutkimusryhmässä, joka löysi kuulun Higgsin bosonin vuonna 2012. Berglund tunnetaan myös Natural Cycles -kännykkäsovelluksen perustajana. 

Berglund luki itsensä teknillisen fysiikan diplomi-insinööriksi Lundin yliopistossa vuosina 2003-2008. Berglund valmistui tohtoriksi Geneven yliopistosta vuonna 2011. Berglund on tullut kuuluisaksi Higgsin bosonin löytämisestä heinäkuussa 2012.  Higgsin bosoni on alkeishiukkanen, jota etsittiin pitkään.  Berglund oli yksi 3000:sta tieteilijästä, jonka tehtävänä oli löytää alkeishiukkanen, jota hiukkasfyysikot olivat jahdanneet yli 50 vuotta.  

Natural Cycles on maksullinen perhesuunnitteluun tarkoitettu älypuhelinsovellus, jonka toiminta perustuu kuukautisten ajankohdan ja päivittäisen kehon lämpötilan mittauksen perusteella toimivaan algoritmiin.  Sovellus hyväksyttiin viralliseksi ehkäisykeinoksi Euroopassa helmikuussa 2017.

Julkaisut 
 Identification and prediction of the fertile window using NaturalCycles
 Fertility awareness-based mobile application for contraception
 Observation of a New Particle in the Search for the Standard Model Higgs Boson with the ATLAS Detector at the LHC

Lähteet 

Vuonna 1984 syntyneet
Ruotsalaiset fyysikot
Elävät henkilöt
Mari Pantsar

Mari Pantsar (ent. Pantsar-Kallio) on Suomen itsenäisyyden juhlarahasto Sitran johtaja. Hän on johtanut Sitrassa 1.1.2014 alkaen hiilineutraali kiertotalous-teemaa, jonka tavoitteena on vauhdittaa Suomen siirtymää kohti ekologisesti kestävämpää, kilpailukykyistä yhteiskuntaa ja luoda uutta talouskasvua kiertotalouden toimintamalleista.

Mari Pantsar on koulutukseltaan analyyttisen kemian tohtori. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1997 aiheenaan ympäristölle ja terveydelle haitallisten raskasmetallien spesiaatio IC-ICP-MS:lla. Pantsar on työskennellyt ympäristöalan konsulttina ja muun muassa UPM:n ympäristöpäällikkönä vuosina 2000–2007. Vuodesta 2007 alkaen Pantsar toimi Suomen Cleantech-klusterin ohjelmajohtajana Lahden tiede- ja yrityspuistossa. 19.1.2012 valtioneuvosto nimitti Pantsarin Jyrki Kataisen hallituksen Cleantech-liiketoiminnan strategisen ohjelman johtajaksi ajalle 1.2.2012–30.9.2015, strategisen ohjelman toimikauden ajaksi.

Pantsar on toiminut myös lukuisten cleantech-yritysten hallituksissa. Vuoden 2017 alussa Pantsar toimi mm. Ahlström Capital Cleantech Management Ky:n, Tampereen teknillisen yliopiston säätiön ja Pääkaupunkiseudun Smart & Clean-säätiön hallituksissa. Hän on jäsen Fortumin sidosryhmien neuvottelukunnassa ja useissa kansallisissa työryhmissä mm. biotalouspaneelissa, kiertotalouden ohjausryhmässä, kiinteistö- ja rakennusalan foorumissa ja maaseutupolitiikan neuvottelukunnassa. Pantsarilla on ympäristökemian dosenttuuri Helsingin yliopistossa ja Cleantech-kemian dosenttuuri Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa.

Kesällä 2013 Pantsar kihlautui Elinkeinoelämän keskusliiton toimitusjohtaja Jyri Häkämiehen kanssa. He menivät naimisiin 31. joulukuuta 2015.

Lähteet  

Suomalaiset kemistit
Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Frédéric Vasseur

Frédéric Vasseur (s. 28. toukokuuta 1968) on Formula 1 -tallipäällikkö.

Vasseur on toiminut alemmissa sarjoissa ranskalainen ART Grand Prix -tallin tallipäällikkönä ja vuonna 2016 Renault’n Formula 1 -tallin tallipäällikkönä, hän jätti tehtävän tammikuussa 2017. Heinäkuussa 2017 Vasseur nimettiin F1-talli Sauberin tallipäälliköksi korvaten tehtävästä eronneen Monisha Kaltenbornin.

Lähteet 

Ranskalaiset urheiluvaikuttajat
Formula 1 -tallipäälliköt
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Laura Saarikoski

Laura Elina Saarikoski (o.s. Pekonen; s. 24. syyskuuta 1974) on suomalainen journalisti ja Helsingin Sanomien syventävien sisältöjen päätoimittaja. Hänet tunnetaan erityisesti Yhdysvaltain-raportoinnista. Helsingin Sanomien toimittaja Saska Saarikoski on hänen puolisonsa.

Saarikoski palkittiin 2017 Bonnierin Journalistipalkinnolla Vuoden journalisti -sarjassa.

Ura ja koulutus 
Laura Saarikoski on käynyt vaihto-oppilaana Uudessa-Seelannissa Marist Sisters’ Collegea, jonka jälkeen hän on valmistunut ylioppilaaksi Pohjois-Tapiolan lukiosta 1994. Vuodesta 1995 Saarikoski on työskennellyt Helsingin Sanomissa, aluksi kaupunkitoimituksen toimittajana ja myöhemin mm. politiikan ja sunnuntaitoimituksen toimittajana. Vuonna 2005 Saarikoski valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta sivuaineena poliittinen historia. Yhdysvaltain politiikan sivuaineopintoja hän teki Yhdysvalloissa George Washingtonin yliopistossa vuosina 1998–2000. Asuessaan Washingtonissa vuosina 1997–2001 hän toimi myös Helsingin Sanomien vakituisena avustajana. Vuodesta 2005 vuoteen 2014 Saarikoski toimi Helsingin Sanomien Sunnuntai-osaston ja lopussa myös Kuukausiliitteen esimiehenä. Tänä aikana hän oli myös stipendiaattina Oxfordin yliopiston Reuters-instituutissa Britanniassa vuosina 2011–2012. Saarikoski työskenteli kirjeenvaihtajana Yhdysvalloissa vuodet 2014–2018 ja kirjoitti kirjan ”Trump - Mies kuin Amerikka” vuonna 2016 yhdessä Saska Saarikosken kanssa. Hänet nimitettiin Helsingin Sanomien toimituspäälliköksi vuoden 2019 alusta ja HS:n syventävistä sisällöistä vastaavaksi päätoimittajaksi elokuussa 2022.

Perhe 
Laura Saarikosken puoliso on Saska Saarikoski. Heillä on kaksi lasta.

Tunnustukset 
 Bonnierin vuoden journalisti 2016

Julkaisut 
 “Herding the Cats – How to lead journalists in the digital age” Oxfordin yliopiston Reuters-instituutti, Britannia 2012.
 ”Trump – mies kuin Amerikka” Helsingin Sanomat, Laura Saarikoski ja Saska Saarikoski, Suomi 2016.

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Helsingin Sanomien toimittajat
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Laura Friman

Laura Friman (s. 17. joulukuuta 1980 Hämeenlinna) on suomalainen somevaikuttaja, kirjailija ja toimittaja.

Friman on opiskellut englantilaista filologiaa Helsingin yliopistossa ja kirjoittanut uransa aikana muun muassa Imagelle, Trendille ja Helsingin Sanomille. Lisäksi hän on työskennellyt radiotoimittajana Radio Helsingin aamuohjelmassa. Friman oli myös yksi Iholla-sarjan osallistujista sen vuonna 2017 kuvattuna kautena.

Friman on kirjoittanut rap-yhtye JVG:n elämäkerran, joka päätyi vuoden 2016 myydyimpien tietokirjojen listoille ja palkittiin muun muassa Kirja-Femma-ehdokkuudella. Vuonna 2017 Friman teki Saara Aallon elämäkerran Saara Aalto. No fear.

Frimanilla on kaksi poikaa aiemmasta avioliitostaan.

Teokset 
 
Saara Aalto. No fear. WSOY, 2017

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset kirjailijat
Elävät henkilöt
Vuonna 1980 syntyneet
Suomalaiset somevaikuttajat
Elina Pirjatanniemi

Elina Pirjatanniemi (s. 21. elokuuta 1966 Tampere) on kansainvälisen oikeuden ja valtionsääntöoikeuden professori Åbo Akademissa sekä Åbo Akademin ihmisoikeusinstituutin johtaja. Pirjatanniemi on tutkinut muun muassa turvapaikkalainsäädäntöä ja maahanmuuttolainsäädäntöä, ihmisoikeuksia rikosoikeuden kontekstissa, ihmisoikeuksia ja yhteiskunnallista muutosta sekä kansallisen ja kansainvälisen oikeuden välistä suhdetta. Hän toimii lisäksi kolumnistina Turun Sanomissa sekä Hufvudstadsbladetissa.

Koulutus 
Pirjatanniemi on valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteriksi Åbo Akademista 1993 ja oikeustieteiden maisteriksi Turun yliopistosta. Hän on myös toiminut oikeustieteen dosenttina rikosoikeuden alalla Turun yliopistossa sekä väitellyt oikeustieteen tohtoriksi niin ikään Turun yliopistosta.

Pirjatanniemi on toiminut opiskeluaikanaan aktiivina Åbo Akademin yhteiskuntatieteiden ainejärjestö SF-klubbenissa, ja nykyään hän toimii järjestön kuraattorina.

Tutkimus ja julkaisut 

Pirjatanniemi on tutkinut rikosoikeutta keskittyen erityisesti ympäristörikosoikeuteen, minkä alalta hän on kirjoittanut kaksi monografiaa: Vihertyvä rikosoikeus: Ympäristökriminalisointien oikeutus, mahdollisuudet ja rajat sekä Ympäristörikokset.

Pirjatanniemi on lisäksi ollut mukana kirjoittamassa useita oppikirjoja, toimittanut useita alansa teoksia sekä artikkeleita myös kansainvälisissä julkaisuissa. 

Pirjatanniemi toimii myös kolumnistina pääkaupunkiseudun ruotsinkielisessä lehdessä Hufvudstadsbladetissa sekä Turun Sanomissa.

Yksityiselämä 
Elina Pirjatanniemi ja RKP:n kansanedustaja Stefan Wallin menivät naimisiin vuonna 1995. Heillä on kaksi tytärtä. Pari haki avioeroa vuoden 2016 toukokuussa.

Palkinnot 

Elina Pirjatanniemi on saanut useita palkintoja työstään: 

Parhaan artikkelin palkinto, Oikeus(lehti), 2003 artikkelilla: Ilmoittaako vai eikö? Arvioita kunnan ympäristöviranomaisen ilmoituskynnyksestä ympäristörikosjutuissa. 

Väitöskirjapalkinto, Turun Suomalainen Yliopistoseura ry, 2006

Paras oikeustieteen väitöskirja väitöskirjasta "Vihertyvä rikosoikeus. Ympäristökriminalisointien oikeutus, mahdollisuudet ja rajat", Suomalainen Lakimiesyhdistys, 2005

Parhaan artikkelin palkinto artikkelilla Muukalaisia ja muita ihmisiä, Suomalainen Lakimiesyhdistys, 2014

Lähteet 

Suomalaiset professorit
Åbo Akademin professorit
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Fairphone

Fairphone on hollantilainen elektroniikkayhtiö. Se aloitti startup-yrityksenä vuonna 2013. Se valmistaa kestävän kehityksen periaatteiden mukaisesti tuotettuja modulaarisia älypuhelimia, joihin voi helposti itse vaihtaa osia. Yhtiö pyrkii hankkimaan puhelimissaan käytettävät mineraalit eettisesti toimivista kaivoksista.

Tuotteet 
 Fairphone 1 (2013)
 Fairphone 2 (2015)
 Fairphone 3 (2019)
 Fairphone 3+ (2020)
 Fairphone 4 (2021)

Katso myös 
 Eettinen kuluttaminen
 Reilu kauppa

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Verkkosivut 

Alankomaalaiset yritykset
Matkapuhelinvalmistajat
Stand Still Stay Silent

Stand Still Stay Silent on Ruotsissa syntyneen suomalaisen Minna Sundbergin vuonna 2013 aloittama, edelleen jatkuva verkkosarjakuva, joka sijoittuu post-apokalyptiseen tulevaisuuden Skandinaviaan. Sarjakuva julkaistaan englanniksi, ja sen ensimmäiset 323 sivua kokoava Indiegogo-joukkorahoitettu sarjakuva-albumi Stand Still Stay Silent Book 1 ilmestyi vuonna 2015. Joukkorahoituskampanja tuotti lähes 125 000 dollaria. Vuonna 2017 sarjan toisen albumin Kickstarter-joukkorahoituskampanja tuotti runsaat 250 000 dollaria, ja vuonna 2020 kolmas albumi sai runsaan 315 000 dollarin joukkorahoituksen.

Vuonna 2015 Stand Still Stay Silent voitti Reuben-palkinnon pitkä verkkosarjakuva -kategoriassa.

Stand Still Stay Silent –verkkosarjakuvan maailmassa suurin osa ihmiskunnasta ja suuri osa nisäkkäistä on kuollut globaaliin pandemiaan. Taudin saaneet ihmiset ja nisäkkäät muuntuvat  hirviöiksi, jotka muistuttavat pohjoismaisten myyttien olentoja kuten peikkoja ja jättiläisiä. Vain Islanti ja pienet eristyneet yhteisöt muissa Pohjoismaissa ovat selvinneet pandemiasta ja käyvät jatkuvaa taistelua hirviöitä vastaan. Ihmiset ovat palanneet Pohjolan vanhoihin uskontoihin, ja havainneet muinaiset riimut ja loitsut kiväärien veroisiksi aseiksi taistelussa hirviöitä vastaan.

Sarjakuva alkaa prologilla, joka kertoo, miten ihmiset eri Pohjoismaissa pelastuivat pandemiasta. Varsinainen tarina sijoittuu kolme sukupolvea myöhempään aikaan. Se seuraa Pohjolan eri kansallisuuksista koottua pientä tutkimusretkikuntaa, joka lähtee Juutinrauman sillan yli pandemian 90 vuotta aiemmin autioittamaan Tanskaan. Takaumat kertovat terveysviranomaisten epätoivoisesta taistelusta nopeasti etenevää pandemiaa vastaan.

Sundberg on saanut tunnustusta erityisesti värien käytöstä ja kauniista maisemakuvista, jotka luovat terävän kontrastin raunioissa ja erämaissa vaaniville hirviöille. Tarinaa taustoittavat kartat avaavat Pohjoismaiden maantiedettä ja pandemian jälkeistä historiaa myös kansainvälisille lukijoille.

Sarjakuvan nimi, Stand Still, Stay Silent viittaa ”ensimmäiseen sääntöön”, joka neuvoo parhaan tavan selvitä kohtaamisesta hirviön kanssa. Pakoon juokseminen tai avun huutaminen ei kannata, paras vaihtoehto on toivoa, ettei hirviö huomaa.

Kirjat 

 Sundberg, Minna: Stand Still Stay Silent Book 1, s.324. Omakustanne, 2015. ISSN 2342 8880 (print) ISSN 2342 8899 (online).
 
 Sundberg, Minna: Stand Still Stay Silent Book 3, s. 304. Hiveworks Comics, 2020. ISSN 2342-8880 (print) ISSN 2342-8899 (online)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Koppinen, Mari: Suomalainen sarjakuvataiteilija sai alan korkeimman palkinnon Yhdysvalloissa. Helsingin Sanomat 7.6.2015.
 Cruz, Larry: Stand Still Stay Silent visits lovely post-apocalyptic Scandinavia. CBR.COM 9.5.2014.

Verkkosarjakuvat
Suomalaiset sarjakuvat
Pikku prinssi (elokuva)

Pikku prinssi (, ) on vuonna 2015 ilmestynyt ranskalais-amerikkalainen 3D-animaatioelokuva. Elokuva perustuu Antoine de Saint-Exupéryn samannimiseen romaaniin.

Ääninäyttelijät

Lähteet 
 
 

Vuoden 2015 ranskalaiset elokuvat
Vuoden 2015 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
Ranskalaiset animaatioelokuvat
Lomé-Tokoinin kansainvälinen lentoasema

Lomé-Tokoinin kansainvälinen lentoasema (), tunnetaan myös nimellä Gnassingbé Eyadéman kansainvälinen lentoasema (Aéroport international Gnassingbé-Eyadema) on lentoasema Togon pääkaupungissa Loméssa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Lentoaseman kotisivut 

Togon lentoasemat
Just Dance (pelisarja)

Just Dance on Ubisoftin tanssipelien sarja, joka on nimetty Lady Gagan samannimisen kappaleen mukaan. Sen ensimmäinen osa, Just Dance, julkaistiin vuonna 2009, ja sen jälkeen uusia osia on julkaistu vuosittain.

Just Dance on kaikkien aikojen myydyin tanssipelisarja. Kesäkuuhun 2019 mennessä sarjan pelejä oli myyty yhteensä yli 67 miljoonaa kappaletta, ja niillä oli maailmanlaajuisesti yli 120 miljoonaa pelaajaa.

Pelit

Pääsarjan pelit 
 Just Dance (2009)
 Just Dance 2 (2010)
 Just Dance 3 (2011)
 Just Dance 4 (2012)
 Just Dance 2014 (2013)
 Just Dance 2015 (2014)
 Just Dance 2016 (2015)
 Just Dance 2017 (2016)
 Just Dance 2018 (2017)
 Just Dance 2019 (2018)
 Just Dance 2020 (2019)
 Just Dance 2021 (2020)
 Just Dance 2022 (2021)

Japanissa yksinoikeudella 

 Just Dance Wii
 Just Dance Wii 2
 Just Dance Wii U
 Yo-Kai Watch Dance: Just Dance Special Version

Just Dance Kids -sarja 

 Just Dance Kids (2010)
 Just Dance Kids 2 (2011)
 Just Dance Kids 2014 (2013)

Disney-sarja 

 Just Dance: Disney Party (2012)
 Just Dance: Disney Party 2 (2015)

Experience-sarja 

 Michael Jackson: The Experience
 The Black Eyed Peas Experience
 The Hip Hop Dance Experience

Muut spin-offit 

 Dance on Broadway
 The Smurfs Dance Party
 ABBA: You Can Dance

Erikoisversiot 
 Just Dance: Summer Party
 Just Dance: Best Of
 Just Dance Now
 Just Dance Unlimited

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pelisarja MobyGamesissä
Katri Niskanen

Katri Niskanen (s. 10. toukokuuta 1986 Oulu) on suomalainen muotisuunnittelija. Hän voitti Suomen Muodin huipulle -ohjelman ensimmäisen tuotantokauden vuonna 2009. Hän on suunnitellut iltapukuja Linnan juhliin sekä hääpukuja. Niskanen perusti omaa nimeään kantavan vaatemerkin Helsingissä vuonna 2010. Niskasen mallistoja myydään Euroopassa, Aasiassa, Lähi-idässä ja Yhdysvalloissa. Katri Niskanen voitti vuonna 2014 Elle Style Awardseissa Vuoden Muotisuunnittelija -palkinnon.

Niskanen on avoliitossa Egotrippi-yhtyeen kitaristin Niklas Variston kanssa. Heillä on kaksi lasta. Maastohiihtäjät Iivo Niskanen ja Kerttu Niskanen ovat Katri Niskasen sisaruksia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset muotisuunnittelijat
Elävät henkilöt
Vuonna 1986 syntyneet
Lundi

Lundi on kauppakeskus Porvoon keskustassa. Lundi valmistui vuonna 1996.

Lundin liikkeitä 

 KappAhl
 Hesburger
 Sokos
Synsam
Tunn1n kuva
Clas Ohlson
Marimekko
Espresso House
Parturi Kampaamo Hairlekiini
Sale
 Picnic 
 Instrumentarium
 Dressmann

Lähteet 

Suomen kauppakeskukset
Sota apinoiden planeetasta

Sota apinoiden planeetasta () on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiselokuva, jonka on ohjannut Matt Reeves. Elokuva on jatko-osa elokuville Apinoiden planeetan synty (2011) ja Apinoiden planeetan vallankumous (2014). Pääosissa ovat Andy Serkis, Woody Harrelson, Steve Zahn, Amiah Miller, Karin Konoval ja Terry Notary.

Näyttelijät

Apinat

Ihmiset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2017 yhdysvaltalaiset elokuvat 
Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat
Post-apocalypse-elokuvat
Elokuvat apinoista
20th Century Foxin elokuvat
3D-elokuvat
...the Four Stages of Decomposition...

...the Four Stages of Decomposition... on suomalaisen death metal -yhtyeen Festerdayn vuonna 2015 julkaisema kokoelma-albumi. Se sisältää kaikki yhtyeen julkaisemat demot sekä ennenjulkaisemattomia kappaleita.

Kappaleet

Ensimmäinen levy (Recomposition) 
 I Breathe Death – 01.27
 Necrolatry (Risen from the Grave) – 02.54
 Mouth-to-Mouth Vomiting – 04.58
 …Life…Hearse…Mould – 04.59
 Wonderful Worms – 03.52
 Rotting Under Goregeous Autumn Colors – 05.23
 Shit-Blistering – 04.11
 Romantic Regurgitation of Excrements – 03.00
 Maggot Infested Corpse – 04.52
Nauhoitus: Tuomas Palosaari ja Pentele kesä–lokakuussa 2014 Raaseporissa, Korsossa ja Pietarsaaressa.

Miksaus: Tuomas Palosaari.

Masterointi: Sami Jämsen, Studio Perkele.

Toinen levy 

  A Writhing Mass of Flesh-Eating Maggots – 01.41
 Necropsy (Buried but Resurrected) – 03.35
 Dismembered and Devoured – 03.32
 Carunculae Under Skin – 04.19
 Palpation of the Dissected – 05.16
 Life Among Tears and Clouds – 04.59
 In Gorgeous Autumn Colors – 04.54
 Wonderful Worms – 04.17
 Born in a Casket – 03.50
 Cadaver’s Vomit – 02.58
 Gastrointestinal Haemorrhage – 04.31
 Putrified Corpses – 04.03
 Ready to Die – 02.32
 Snorting Bile – 02.07
 Your Bones Around My Neck – 01.39
 Entangled in Entrails – 03.01
 Stiff Swollen and Blue – 02.44
 Forever…Rotting – 02.14
 Ready to Die – 02.50
 Hacked into Pieces – 02.01
Kappaleet 1–3 "Demo I", nauhoitus, miksaus ja masterointi: Johan Forslund, Studio Forte, Pietarsaari 1991.

Kappaleet 4–5 "Demo II" nauhoitus, miksaus ja masterointi: Kari Salli, Karivox Studio, Kokkola 1992.

Kappaleet 6–8 "Demo III" nauhoitus, miksaus ja masterointi: Kari Salli, Karivox Studio, Kokkola 1992.

Kappaleet 9–13 "Rehearsal '90" nauhoitus: Tupakkamakasiini-harjoitustila, Pietarsaari 1990.

Kappaleet 14–20 "Live '91" nauhoitus: Nylli Nylund ja Johan Forslund, Tupakkamakasiini, Pietarsaari 1991.

Remasterointi: Sami Jämsen, Studio Perkele 2014.

Kaikki sävellykset ja sanoitukset: Festerday 1989–2014

Kokoonpano 
 Kena – laulu

 Timo – kitara

 Teemu – kitara (Recomposition, Demo I, Demo II, Demo III), basso (Demo I)

 Antti – basso (Recomposition)

 Jakke – basso (Demo II, Demo III)

 Jallu – basso (Rehearsal '90, Live '91)

 Pentele – rummut (Recomposition, Demo I)

 Kilponen – rummut (Demo II, Demo III)

 Miikka – rummut (Rehearsal '90, Live '91)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset death metal -albumit
Vuoden 2015 kokoelma-albumit
Svart Recordsin albumit
SVT2 HD

SVT2 HD on SVT2:n teräväpiirtokanava, joka näkyy Maxivision Viihteellä kanavapaikalla 2. SVT2 HD lähettää SVT2:n ohjelmistoa HD-laatuna. SVT2:n ohjelmisto koostuu draamasta, uutisista, urheilusta ja muiden sisältöjen sarjoista. SVT2 HD aloitti digitaaliset testikuvalähetykset 3. kesäkuuta 2005 ja teräväpiirtolähetykset 12. kesäkuuta 2005.

Ruotsalaiset televisiokanavat
Vuonna 2005 perustetut televisiokanavat
Kelmukka

Kelmukka (Byssomerulius corium) on kääväkäs, joka kasvaa Euroopassa lehtipuilla, erityisesti niiden kuolleilla oksilla. On hieman erimielisyyttä, tulisiko laji laskea kääpiin, mutta se on kuitenkin Polyporales-kladia, ja sillä on matalia pillimäisiä rakenteita. Laji ei ole harvinainen Suomessa.

Kelmukka aiheuttaa valkolahoa. Sen kasvutapa on alustanmyötäinen, ohut ja reunastaan tyypillisesti valkea ja poimuinen. Keskiosan väri vaihtelee kermanväristä punertavan keskiruskeaan. Laji on varsin pehmeä, minkä vuoksi sitä voi erehtyä luulemaan leppävanukaksi (Plicatura nivea). Hieman samantapainen punakelmukka (Meruliopsis albostraminea) on havupuiden sieni.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Kelmukka (Byssomerulius corium)

Polyporales
Valkolahosienet
Halullisten sielujen hengelliset laulut

Halullisten sielujen hengelliset laulut on 1790 julkaistu rukoilevaisen herätysliikkeen laulukirja. Kokoelman toimittivat Antti Achrenius ja Pentti Jaakko Ignatius.

Kokoelman laulut ovat jääneet elämään, sillä niitä lauletaan edelleen rukoilevaisen kansan parissa, ja niitä on otettu myös muiden herätysliikkeiden laulukirjoihin. Laulukirjan lauluja on myös virsikirjassa useampi kappale, esimerkiksi virsi nro 173 Ilmoita, Herramme, voimasi meille sekä nro 312 Muistan päivää autuasta. 

Kokoelman varhaisimmissa painoksissa oli vain 26 laulua. Vuodesta 1828 lähtien siihen liitettiin erityisesti arkkivirsiä ja se laajeni vähitellen 196 laulun kokoelmaksi. 

Se on saanut jo varhain lempinimet "Achrenius" ja "Pikku Siioni". Pekka Kivekäs, joka on tehnyt pro gradu -tutkielman Halullisten Sieluin Hengellisistä Lauluista, on todennut "koko kirjan syntyneen herätyksen riemun pakottamana".

Vuonna 2020 laulukirja julkaistiin vanhan virsikirjan ja v. 1790 Siionin virsien kanssa Android-sovelluksena.

Lähteet

 Timo Holma: Lestadiolaisen lauluperinteen historiaa https://www.tornio.fi/filewrap.php?c=&f=Kirjasto_Laestadius_Holma_liite.doc
 SRK 2016: Laula kansa Jumalan, Siionin laulujen tekijöitä ja taustoja
 Rukoilevaisten laulukirjat Vanha virsikirja, v. 1790 Siionin virret ja Halullisten sielujen hengelliset laulut julkaistu Android-sovelluksena

Rukoilevaisuus
Hengelliset laulukokoelmat
Luettelo Macintosh-peleistä

Tämä on luettelo Macintoshille julkaistuista peleistä.



 Shadowgate
 SimPark
 SimTown
 Links Pro, (1993) Access Software

Katso myös 
 Luettelo OS X -peleistä

Macintosh
Luettelo macOS-peleistä

Tämä on luettelo macOS-alustalle julkaistuista peleistä:



 Cities: Skylines, (2015)
 Total War: Attila, (2015)

 
MacOS-pelit
Kerrossänky

Kerrossänky on huonekalu, joka muodostuu kahdesta tai kolmesta päällekkäisestä vuoteesta. Se voi olla seinään kiinnitetty kiinteä kaluste tai omilla jaloillaan seisova irrallinen huonekalu. Ylempään vuoteeseen kiivetään tikkaita myöten, jotka ovat yleensä kiinteä osa kerrossängyn rakennetta. Ylemmän vuoteen etureunassa on usein kaide tai muu este estämässä nukkujan putoamista reunan yli.

Kerrossänkyjä suositaan tilansäästön vuoksi muun muassa lastenhuoneissa, varuskuntien kasarmituvissa, leirikeskuksissa, retkeilymajoissa sekä kulkuneuvoissa kuten junien makuuvaunuissa, matkailuvaunuissa, rahtilaivojen ja sotilasalusten miehistötiloissa ja matkustajalaivojen halvemmissa hyttiluokissa.

Kerrossänky valmistetaan useimmiten massiivipuutavarasta, kalustelevystä tai teräsputkista. Paksun runkopatjan sijasta kerrossängyissä käytetään yleensä ohuempia vaahtomuovipatjoja laudoista tehdyn sälepohjan tai metalliverkon päällä. Kerrossängyn rakenteisiin tai niiden väliin jäävään seinään voidaan kiinnittää lukuvalaisimia ja pieniä hyllyjä toimimaan nukkujien yöpöytänä.

Kerrossänky Suomessa
Kerrossängyt yleistyivät Suomessa 1700-luvulla lähinnä Länsi-Suomen maakunnissa. Ne olivat joko seinään kiinnitettyjä tai omilla jaloillaan seisovia. Niissä käytettiin myös sivuverhoja, kuten värikkäitä raanuja, ja puuosat koristeltiin usein kaiverruksin. Sängyt olivat joko päädystä umpinaisia tai avoimia. Makuutiloihin tehtiin myös kaksoiskerrossänkyjä, jotka muodostuivat kahdesta peräkkäisestä kerrossängystä seinän vieressä. Kaappikerrossänky oli ulkonäöltään kuin suuri kaappi suljettavine ovineen; se jäi käytöstä pois huonon ilmanvaihtonsa vuoksi.

Suomen markkinoilla toimivia kerrossänkyjen valmistajia ovat Ikea, Jysk, Kiteen Huonekalu (tuotenimi Kuusamo), Laulumaa (Pop), Lundia (Lofty), Muurame (Jolla ja Jungmanni), Niemen tehtaat (Unipuu), Roope-Riikka sekä Rikosseuraamuslaitoksen vankilatyöpajat.

Parvisänky
Kerrossängyn eräänlainen muunnelma on parvisänky, jossa vuode sijaitsee ylhäällä lähellä katonrajaa ja sen alle jää tilaa muille kalusteille. Parvisänky voi olla kiinteästi rakennettu ja seinään kiinnitetty tai irtonainen huonekalu, jonka alaosa voi sisältää kirjoituspöydän.

Kalustevalmistajilla on myös etenkin lastenhuoneisiin tarkoitettuja malleja, jotka ovat muunneltavissa kerrossängystä parvisängyksi ja kirjoituspöydäksi tai kahdeksi lattialla seisovaksi sängyksi vaihtuvien tarpeiden mukaan.

Seinälle kääntyvä kerrossänky
Junien makuuvaunuissa ja muissa erityisen ahtaissa tiloissa suositaan päällekkäisiä, seinää vasten saranoiden varassa kääntyviä vuoteita, jotka ovat eräänlaisia kaappisänkyjä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Pohdintaa kerrossängyistä lastenhuoneessa.

Vuoteet
Amatörfotografklubben i Helsingfors

Amatörfotografklubben i Helsingfors rf (AFK) on Helsingissä vuonna 1889 perustettu pohjoismaiden vanhin toimiva valokuvauskerho. AFK on lisäksi Suomen suurin ruotsinkielinen valokuvauskerho (jäsenmäärä n. 150 vuonna 2006). 

Kerhon perustamiskokous pidettiin Kleinehin hotellissa Helsingin kauppatorin äärellä. Perustajana toimi aikansa tunnettu kulttuuripersoona vapaaherra Hugo af Schultén, joka oli mm. salakuvaukseen erikoistunut amatöörivalokuvaaja, monien merkittävien kulttuuritehtäviensä (mm. Svenska Teaternin hallituksen jäsenyyden) lisäksi. 

Jo kerhon ensimmäisessä hallituksessa oli jäsenenä merkittävä ammattilaisvalokuvaaja Daniel Nyblin, joka piti ensimmäisessä kokouksessa laajan esitelmän valokuvauksen 50-vuotisesta historiasta: Daguerren keksinnöstä vuodelta 1839 nykyaikaan 1880-luvulle, jolloin kameroista oli tullut helpompia käsitellä ja negatiiveista paljon valonherkempiä kuin aiemmin. 

Kerhon ensimmäisessä kokouksessa pidettiin 300 amatöörivalokuvan näyttely, ja lokakuun 1889 vuosikokouksessa esiteltiin Daniel Nyblinin Amerikasta tuoma Laterna Magica – aikansa 9 × 9 mm:n kuville tarkoitettu diaprojektori.

Kokouksia pidettiin mm. hotelli Kämpissä. Ohjelmassa oli esitelmiä, kuvien esittelyjä, kilpailuja ja tekniikan esittelyä – aivan kuin nykyisinkin. Kerhossa on ollut jäseninä myös tunnettuja ammattilaisvalokuvaajia, esim. Thorvald Nyblin, Alfred Nybom, Harald Rosenberg, Nicolai Leibowitsch ja Caj Bremer.  1900-luvun alussa kantaviin voimiin kuului Ivan Timiriasev.

Kerhon kokouksissa kuullaan nykyisinkin usein tunnettujen valokuvaajien pitämiä esitelmiä.

Lähteet

Valokuva-alan järjestöt
Trident (purukumi)

Trident on englantilainen sokeriton purukumimerkki, jota myydään yli 70 maassa. Sen omistaa Mondelez International. Se perustettiin vuonna 1960. Trident käyttää makeutusaineena sakariinia.

Makuja 
Peppermint
Spearmint
Tropical
Watermelon
Strawberry
Sweet Mint
Hyper Mint
Melon
Blueberry
Trident Senses Spearmint
Trident Senses Mystery
Trident Splash Vanilla Mint
Trident Fresh Herbal
Trident Fresh Cherry
Trident Twist Vanilla Peppermint
Trident LayersGreen Apple and  Pineapple
Trident Layers Swedish Fish
Trident Splash 
Orange Swirl

Lähteet 

Purukumi
Slayer of Gods

Slayer of Gods on suomalaisen Brymirin toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 2016.

Kappaleet

Japanin painos

Kokoonpano 
 Viktor Gullichsen – laulu
 Joona Björkroth – kitara, taustalaulu
 Sean Haslam – kitara
 Jarkko Niemi – basso, taustalaulu
 Patrik Fält – rummut
 Janne Björkroth – kosketinsoitin

Vierailevat muusikot 
 Ilmo Ylinärä - kuorolaulu
 Jepa Lambert – kuorolaulu
 Heini Ikonen – kuorolaulu
 Antti Nieminen – kuorolaulu
 Martta Valkeus – sello

Tuotanto 
 Janne Björkroth – äänittäjä, miksaaja
 Jens Bogren – masteroija

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 9+/10
 Metalliluola: 8.5/10
 Soundi: 
 V2.fi:

Lähteet 

Vuoden 2016 albumit
Brymirin albumit
Erillinen pataljoona 17 (jatkosota)

Erillinen pataljoona 17 oli Suomen puolustusvoimien huhtikuussa 1944 perustettu joukko-osasto jatkosodassa. Perustaminen tapahtui erottamalla Jalkaväkirykmentti 51:n I pataljoona omaksi joukko-osastokseen nimellä erillinen pataljoona 17. Tämä liittyi osana joukkojen ikärakenteen muuttamiseen siten, että kussakin pataljoonassa oli eri ikäistä väkeä. Muutos suoritettiin vaihtamalla joukkoja tämän pataljoonan ja Jalkaväkirykmentti 9 sekä Jalkaväkirykmentti 30 kanssa.

Pataljoonan komentajana toimi kapteeni Niilo Hakulinen. Perustamisvaiheessa Er. P 17 oli Aunuksen kannaksella Äänisjärven eteläpuolelle. Pataljoona osallistui 7. divisioonan mukana torjuntataisteluihin jatkosodan loppuun.

Lähteet 
 7. Divisioona  sotapäiväkirja 5722, digitoitu jakso 71
 7. Divisioona  sotapäiväkirja 5735, digitoidut jaksot 22, 23, 65
 Erillinen Pataljoona 17  sotapäiväkirja 6807, digitoidut jaksot 8, 9, 10.
 

Jatkosodan suomalaiset jalkaväkipataljoonat
Taiichi Ōno

Taiichi Ōno (, 29. helmikuuta 1912 Dalian, Kiina – 28. toukokuuta 1990 Toyota, Japani) oli japanilainen Toyota Motor Corporationilla työskennellyt tuotantomenetelmien asiantuntija, joka kehitti vallankumouksellisen Just-In-Time -järjestelmän (kanban).

Ōno aloitti työskentelyn Toyotalla vuonna 1932, valmistuttuaan Nagoyan teknillisestä opistosta. Noin kahdenkymmenen vuoden kuluttua hän alkoi soveltaa kehittämäänsä tuotantokustannusten säästömenetelmää. Ōno työskenteli aluksi päällikkönä Toyotan kokoonpanolinjalla, mutta yleni pian johtoportaaseen, kun hänen asiantuntemuksensa tunnistettiin. Ōnon Just-In-Time -metodi nosti vararikon partaalla käyneen Toyotan maailman kolmanneksi suurimmaksi autonvalmistajaksi. Ōnon menetelmän perusajatus oli, että osia valmistettiin vain tarvittava määrä ja vain sitä mukaa kuin niitä tarvittiin tuotantolinjan seuraavassa työvaiheessa.

Ōnosta tuli Toyotan varatoimitusjohtaja vuonna 1975. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1978, mutta pysyi yhtiön konsulttina aina vuoteen 1982 asti. Ōno on kirjoittanut suositut liikkeenjohdon kirjat Toyota Production System (1978), Workplace Management (1984) ja Just-in-Time for Today and Tomorrow (1988).

Lähteet 

Japanilaiset liikemiehet
Japanilaiset insinöörit
Toyotan henkilöstö
Vuonna 1912 syntyneet
Vuonna 1990 kuolleet