joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kalininsk

Kalininsk () on kaupunki Saratovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Medveditsan sivujoen Balandan varrella 121 kilometriä Saratovista länteen. Kaupunki on Kalininskin piirin keskus. Siellä on Atkarskista haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 18 700 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa Balanda-nimisestä taajamasta, joka vuonna 1962 nimettiin Mihail Kalininin mukaan Kalininskin kaupungiksi. Nykyään siellä on mm. elintarviketeollisuutta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kalininskin piirin sivusto 
 Epävirallinen kaupunkisivusto 

Saratovin alueen kaupungit
Roni Segoly

Roni Segoly on entinen Israelin armeijan sotilas ja turvallisuuspalvelu Shabakin agentti. Nykyään Segoly toimii rauhan puolesta palestiinalaisten ja israelilaisten perustamassa järjestössä.

Agentista rauhanaktivistiksi 

Segoly vietti lapsuutensa Jerusalemissa jossa liittyi äärioikeistolaiseen nuorisojärjestöön. Järjestö oli nimeltään Likudin edeltäjäpuolue Herutin nuortenjärjestö Beitar. Segoly ajatteli vuoden 1967 kuuden päivän sodan jälkeen useimpien muiden israelilaisten tavoin kansansa oikeutetusti vapauttaneen Pyhän maan. Vuonna 1975 Segoly meni armeijaan ja palveli Gazan kaistalla. Kun Likud nousi ensi kertaa valtaan vuonna 1977, Segoly oli Likudin voitosta onnellinen. Tämän jälkeen Segoly toimi neljä vuotta Jerusalemissa poliisina ja vuosina 1983-1994 turvallisuuspalvelu Shabakissa. Segoly oppi mm. palestiinalaisten kielen.

Segolyn muuttuminen rauhaa ajavaksi oppositioaktivistiksi oli pitkä prosessi. Segoly alkoi 80- ja 90-lukujen taitteessa ajatella israelilaisten olevan palestiinalaisten sortajia. Segoly vertasi palestiinalaisten intifadaa mielessään juutalaisten taisteluun brittejä vastaan ennen Israelin itsenäistymistä.

Kun Segolyn talossa ennen Israelin vuoden 1967 miehitystä asunut arabiperhe kävi kylässä Segolyn ollessa lapsi, perhe päästi vieraan sisään, mutta kohteli näitä epäystävällisesti. Segoly asui ulkomailla 2000-2007, mikä myös lisäsi hänen etäisyyttään Israelin harjoittamaan palestiinalaispolitiikkaan.
Kun Segoly kävi itse 2006 vanhempiensa entisessä kodissa Romaniassa, taloa nykyisin isännöinyt perhe oli epäkohtelias. Segoly alkoi ajatella, että israelilaiset tekivät saman palestiinalaisille minkä hänen kotitalonsa romanialaiset asukkaat juutalaisille. Segoly kuuluu entisten palestiinalaisten terroristien ja väkivallan hylänneiden israelilaisten sotilaiden perustamaan Combatants for Peace ("Taistelijat rauhan puolesta")-järjestöön. Segoly liittyi järjestöön vuonna 2007 nähtyään videolta Israelin puskutraktorien tuhoavan palestiinalaisten oliivilehdon ja maansa sotilaiden olevan ylpeitä siitä.
Tämä järjestö tavoittelee itsenäistä palestiinalaisvaltiota siten, ettei järjestön jäsenistä israelilainen ei saa palvella armeijassa palestiinalaisalueella eikä palestiinalainen taistella Israelia vastaan. Palestiinan johto hyväksyy järjestön mutta
Segolya pidetään kotimaassaan petturina. Omasta mielestään Segoly toimii Israelin, ei palestiinalaisten puolesta. Ystävät ja perhe eivät tue Segolya, ja palestiinalaisten kanssa veljeilevään rauhanaktivistijärjestöön suhtaudutaan Israelissa yleensä kielteisesti niin hallitustasolla kuin yleisessä mielipiteessäkin. Järjestö ei ole varsinaisesti laiton, mutta siihen kuuluvan työpaikan saanti voi vaikeutua Israelissa. Armeija yrittää estää järjestön kokouksia tarkastuspistein.

Segoly pitää Lähi-idän rauhanprosessia vaikeana, koska niin palestiinalaisten kuin Israelinkin johtajat pelkäävät neuvotteluja, joiden olisi oltava tulokseltaan edullisia molemmille.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Roni Segoly’s pages

Israelilaiset henkilöt
California Gurls

”California Gurls” on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän Katy Perryn electropop-kappale hänen vuonna 2010 julkaistulta kolmannelta studioalbumiltaan Teenage Dreamiltä. Vierailevana artistina kappaleessa esiintyy Snoop Dogg. Kappale julkaistiin singlenä 11. toukokuuta 2010.

Kappale nousi listaykköseksi yli kymmenessä maassa ja Yhdysvalloissa single meni Billboard Hot 100 -listan kärkipaikalle ja pysyi siellä kuusi viikkoa. Maailmanlaajuisesti singleä on myyty yli viisi miljoonaa kappaletta. Suomessa kappale myi kultaa.

Kappaleen nimeksi oli suunniteltu ”California Girls”, mutta se muutettiin Big Star -yhtyeen laulajan Alex Chiltonin kuoltua viittaamaan Big Starin kappaleeseen ”September Gurls”. Perry on kertonut pyynnön nimen muuttamiseen tulleen Perryn managerilta Bradfordilta.

Lähteet 

Vuoden 2010 kappaleet
Katy Perryn kappaleet
Snoop Doggin kappaleet
Mirko Bortolotti

Mirko Bortolotti (s. 10. tammikuuta 1990 Trento) on Italialainen moottoriurheilija.

Ura 
Hän aloitti autourheilu-uransa kartingsarjoista ja siirtyi vuonna 2005 Italian Formula Renault -talvisarjaan ja Formula Gloria -luokkaan. Seuraavana vuonna hän kilpaili Formula Junior ja Formula Azzurra -luokissa saavuttaen jälkimmäisessä vuoden tulokas palkinnon ja toisen sijan sarjassa. Vuonna 2007 Bortolotti siirtyi Italian F3-sarjaan voittaen sarjan mestaruuden seuraavana vuonna. Palkintona mestaruudestaan Bortolotti sai testata Ferrarin F1-autoa Fioranon radalla marraskuussa 2008 yhdessä Edoardo Piscopon ja Salvatore Cicatellin kanssa. Bortolotin ajama aika 59,111 sekuntia oli nopein aika, joka F2008-autolla oli ajettu radalla. Bortolotti oli myös ehdolla Felipe Massan korvaajaksi F1-kaudella 2009.

Vuonna 2009 Bortolotti kilpaili F2-luokassa saavuttaen yhden voiton ja neljännen sijan sarjapisteissä. Samana vuonna hän ajoi muutaman kilpailun F3 Euroseries -sarjassa saavuttaen yhden kolmossijan. Vuonna 2010 hän kilpaili GP3-luokassa Addax Teamin kuljettajana. Yhden kakkossijan ja 16 pistettä saavuttanut Bortolotti oli sarjan loppupisteissä yhdestoista.

Vuonna 2011 Bortolotti palasi takaisin Formula 2 -sarjaan voittaen sarjan mestaruuden ylivoimaisesti. Hän sai palkinnoksi testata Williamsin F1-autoa Abu Dhabin nuorten kuljettajien testeissä.

Vuonna 2013 Bortolotti voitti Eurocup Mégane Trophy -sarjan mestaruuden. Vuonna 2014 Bortolotti kilpaili uudessa Formula Acceleration 1 -sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi. Samana vuonna hän kilpaili Italian GT Championship ja Lamborghini Super Trofeo -sarjoissa.

GP3-tulokset 

Italialaiset autourheilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
GP3-kuljettajat
Malummeh

Malummeh on vuonna 2004 perustettu helsinkiläinen metal-yhtye. Bändi on julkaissut yhden täysipitkän levyn vuonna 2007.

Viimeinen tunnettu kokoonpano 
 Marko Niemistö – laulu
 Jaakko Eskelinen – kitara
 Antti Lauri – kitara
 Jukka Vehkamaa – bassokitara
 Valtteri Kallio – rummut

Entiset jäsenet 
 Mikael Kiikka – kitara
 Ville Nordensved – bassokitara

Diskografia

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset death metal -yhtyeet
Suomalaiset alternative metal -yhtyeet
Ilmanvaihto

Ilmanvaihto tarkoittaa rakennuksen sisäilman poistoa ja korvaamista toista kautta tuodulla ulkoilmalla sekä sisäilman puhdistusta. Ilmanvaihdon tehtävänä on tuoda rakennukseen puhdasta ilmaa siellä oleskelevien ihmisten tai muiden eläinten hengitykseen ja poistaa ilmasta siihen kertyneet epäpuhtaudet.

Ilmanvaihto perustuu paine-eroihin, joiden takia ilma virtaa suuremmasta paineesta pienempään. Paine-erojen syntytavan mukaan ilmanvaihto voi olla joko luonnollinen eli painovoimainen tai koneellinen.
Luonnollisessa ilmanvaihdossa sisä- ja ulkoilman tiheyserot sekä tuloilman ja poistoilman aukkojen korkeuserot synnyttävät paine-eron, jonka ansiosta ilmaa poistuu poistoaukoista ja tuloaukoista tulee korvausilmaa tilalle. Tuloilma-aukot voivat olla muun muassa tuloilmaventtiilejä seinässä, ikkunankarmiventtiilejä, tai yhdistettynä niin sanottuihin tuloilmaikkunoihin tai tuloilmapattereihin.

Koneellisessa ilmanvaihdossa poistoilmakanavan yläpäähän sijoitetaan poistopuhallin, joka huolehtii riittävästä ilman virtauksesta. Poistopuhaltimen toiminta voi olla joko automaattista tai käsin säädettävää. Myös tuloilmaa voidaan puhaltaa koneellisesti rakennuksen sisätilohin. Pelkkään poistopuhallukseen perustuvaa koneellista ilmanvaihtoa kutsutaan poistoilmanvaihdoksi, ja kun järjestelmä sisältää myös tuloilman puhalluksen, puhutaan tulo- ja poistoilmanvaihdosta. Jos tuloilmaa lisäksi kostutetaan tai jäähdytetään, on kyseessä ilmastointi.

Riittävä ja hallittu korvausilman saanti on keskeistä sekä luonnollisen ilmanvaihdon että poistoilmanvaihdon toimivuuden kannalta. Tuloilmapuhalluksen sisältävien järjestelmien etuna on se, että niihin voidaan liittää tuloilman suodatus ja poistoilman lämmön talteenotto, mutta ne vaativat myös enemmän huoltoa ja suodattimien kunnon valvontaa tuloilman puhtauden varmistamiseksi. Sekä luonnollista että koneellista ilmanvaihtoa voidaan tarvittaessa tehostaa ikkunatuuletuksella.

Suomessa asuntojen yleisin ilmanvaihtotapa on painovoimainen ilmanvaihto. Se oli 1960-luvulle saakka lähes yksinomainen ilmanvaihtotapa. Nykyään uusien asuinrakennusten ilmanvaihtoa ei enää yleensä järjestetä painovoimaisena, koska sen ei katsota enää riittävän kaikkiin huonetiloihin. Osittain tämä johtuu uusiin järjestelmiin usein liitetyistä lämmön talteenottojärjestelmistä, jotka edellyttävät koneellista ilmanvaihtoa.

Sisäministeriön julkaiseman rakentamismääräyskokoelman osassa D2 on määritelty tyypillisimpien tilojen vähimmäisilmamaarät pinta-alaa kohden [dm3/s/m2] tai henkilöä kohden [dm3/s/hlö].

Katso myös
Ilmanvaihtokone
 Ilmastointi

Lähteet

Rakennuksen ilmanvaihtojärjestelmät
Seulonnan keskeiset artikkelit

ar:تهوية داخلية
Aléxandros Tziólis

Aléxandros Tziólis (; s. 13. helmikuuta 1985 Kateríni, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Monacoa ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura 
Tziólis aloitti pelaajauransa paikallisseura Apollon Litochoriousta. Hän pelasi joukkueessa noin seitsemän vuoden ajan, kunnes vuonna 2002 siirtyi ateenalaisseura Panioniosiin. Hän kuului kolmen pelaamansa kauden aikana joukkueen luottopelaajiin, otteluita kertyi yhteensä 61 ja niissä syntyi kolme maalia. Vuonna 2005 hän sai siirron Kreikan suurseura Panathinaikosiin ja hänestä maksettiin 650 000 euron siirtokorvaus.

Hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa uudessa joukkueessaan ja pelasi ensimmäisellä kaudellaan 2005–2006 21 ottelua. Seuraavalla kaudella hän syrjäytti samalla pelipaikalla heikosti pelanneen Igor Bišćanin. Hän pelasi joukkueessa yhteensä neljän kauden ajan, yhteensä 82 ottelua ja viisi maalia.

7. tammikuuta 2009 Tziólis siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella saksalaisseura Werder Bremeniin. Kauden päätteeksi joukkueella oli mahdollisuus ostaa pelaajanoikeudet itselleen 1,6 miljoonalla eurolla. Werder Bremen voitti loppukauden aikana Saksan cupin sekä eteni UEFA Cupin loppuotteluun, jossa se kuitenkin hävisi ukrainalaiselle Šah’tar Donetskille.

Kesällä 2009 Tziólis palasi takaisin Panathinaikosiin. Hän ei saanut alkukauden aikana juurikaan vastuuta ja niin lopulta tammikuussa 2010 hän teki sopimuksen italialaisen Sienan kanssa. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 7. helmikuuta 2010 ottelussa Sampdoriaa vastaan.

Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi lainalle espanjalaiseen Racing Santanderiin. Kauden jälkeen hän siirtyi joukkueeseen pysyvällä siirrolla.

Maajoukkueura 
Tziólis teki ensiesiintymisensä Kreikan maajoukkueessa 21. tammikuuta 2006 pelatussa ystävyysottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Hän on ollut maajoukkueen mukana myös vuoden 2008 EM-kilpailuissa ja vuoden 2010 MM-kilpailuissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Esittely ja tilastot Fichajes.com-sivustolla 

Elävät henkilöt
Kreikkalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Gibson

Gibson voi tarkoittaa seuraavia:

 Gibson Guitar Corporation, akustisia kitaroiden, sähkökitaroita ja bassokitaroita valmistava yritys
 Gibson Amphitheatre, teatteri Los Angelesissa
 Gibson,  cocktail, joka koostuu ginistä ja vermutista

Henkilöitä 

 Alastair Gibson (s. 1961), eteläafrikkalainen Formula 1 -tallimekaanikko
 Althea Gibson (1927–2003), yhdysvaltalainen tennispelaaja
 Bob Gibson (1935–2020), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
 Charles Dana Gibson (1867–1944), yhdysvaltalainen taiteilija ja kuvittaja
 Christopher Gibson (s. 1992), suomalainen jääkiekkomaalivahti
 Darron Gibson (s. 1987), irlantilainen jalkapalloilija
 Debbie Gibson (s. 1970), yhdysvaltalainen poplaulaja
 Delphine Gibson (1903–2018), pitkäikäinen yhdysvaltalainen, Yhdysvaltain vanhin ihminen
 Dorothy Gibson (1889–1946), yhdysvaltalainen mykkäelokuvanäyttelijä, taiteilijan malli ja laulaja
 Dick Gibson (1918–2010), brittiläinen Formula 1 -kuljettaja
 Duff Gibson (s. 1966), kanadalainen skeleton-kelkkailija
 Edward Gibson (s. 1936), yhdysvaltalainen astronautti
 Garretson W. Gibson (1832–1910), Liberian 14. presidentti 1900–1904
 Greg Gibson (s. 1969), yhdysvaltalainen koripalloilija ja valmentaja
 Guy Gibson (1918–1944), brittiläinen lentoupseeri
 Hanna Gibson (s. 1980), suomalainen näyttelijä
 Henry Gibson (1822–1881), Suomen valtionagronomi
 Henry Gibson (s. 1935), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Hutton Gibson (1918–2020), yhdysvaltalainen katolisen kirkon kriitikko
 Jack Gibson (1880–1955), kanadalais-yhdysvaltalainen hammaslääkäri, jääkiekkoilija ja jääkiekkovaikuttaja
 James Gibson, Jamie Noble (s. 1976), yhdysvaltalainen showpainija
 Jeffery Gibson (s. 1990), bahamalainen aitajuoksija
 John Gibson (s. 1993), yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti
 Matthew Gibson (s. 1984), yhdysvaltalainen koripalloilija
 Mel Gibson (s. 1956), yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja -tuottaja
 Neathan Gibson (s. 1970), eteläafrikkalainen jalkapalloilija
 Orville Gibson (1856–1918), yhdysvaltalainen muusikko, Gibson Guitar Corporationin perustaja
 Susie Gibson (1890–2006), yhdysvaltalainen yksi maailman pitkäikäisimmistä henkilöistä
 Taj Gibson (s. 1985), yhdysvaltalainen koripalloilija
 Thomas Gibson (s. 1962), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Thomas Milner Gibson (1806–1884), brittiläinen poliitikko
 Tyrese Gibson (s. 1978), yhdysvaltalainen R&B -laulaja, rap-muusikko ja näyttelijä
 Violet Gibson (1876–1956), irlantilainen aatelinen, joka yritti salamurhata Benito Mussolinin
 Walter M. Gibson (1822–1888), yhdysvaltalainen seikkailija, ministeri ja uskonnollinen johtaja
 William Gibson (s. 1948), kanadalainen tieteiskirjailija
 William Gibson (1914–2008), yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Gibson Girl, Charles Dana Gibsonin piirrosten naisia, 1900-luvun alun naisihanne
 Rachel Gibson, televisiosarjassa Alias

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Timo Grönlund

Timo Tapio Grönlund (s. 6. tammikuuta 1954 Tampere) on suomalainen meloja, joka kilpaili kanadalaiskanootilla. Hän kilpaili kansainvälisellä tasolla 1970–1980-luvulla ja edusti seuratasolla Pirkka-Melojia ja Tampereen Vihuria.

Grönlund karsiutui Montrealin olympialaisissa 1976 välierissä kanadalaisyksiköiden 500 metrillä ja keräilyerissä 1 000 metrillä. Moskovassa 1980 hän sijoittui kuudenneksi sekä 500 että 1 000 metrillä. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän oli neljäs 1 000 metrillä ja viides 500 metrillä. Soulissa 1988 hän karsiutui 500 metrillä välierissä ja 1 000 metrillä keräilyerissä.

MM-kilpailuissa Grönlund sijoittui kanadalaisyksiköissä 500 metrillä kahdeksanneksi ja 1 000 metrillä seitsemänneksi vuonna 1973, 1 000 metrillä kuudenneksi ja 10 000 metrillä viidenneksi 1975 sekä 10 000 metrillä neljänneksi 1983. Hän saavutti nuorten EM-pronssia yksiköiden 500 metrillä vuonna 1971. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän voitti 18 kultamitalia vuosina 1973–1988.

Grönlund voitti yhteensä 85 Suomen-mestaruutta, joista yksi tuli maratonmelonnasta. Kanadalaisyksiköissä hän voitti mestaruuden 500 metrillä vuosina 1971–1986 ja 1989–1990, 1 000 metrillä 1970–1986 ja 1988–1990 sekä 10 000 metrillä 1971–1986 ja 1988–1990.

Timo Grönlundin serkku Lasse Grönlund voitti 21 Suomen-mestaruutta kanadalaiskaksikoissa, muun muassa Timo Grönlundin parina vuosina 1970–1975.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset melojat
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Philipp Eng

Philipp Eng (s. 28. helmikuuta 1990 Salzburg) on itävaltalainen moottoriurheilija.

Kilpailtuaan karting-sarjoissa vuosina 2003–2006 hän siirtyi Formula ADAC BMW -sarjaan vuonna 2006. Hän voitti sarjan mestaruuden vuonna 2007. Vuonna 2008 Eng kilpaili Saksan Formula 3 -mestaruussarjassa. Seuraavana vuonna hän kilpaili F2-luokassa voittaen yhden kilpailun, ollen ensimmäinen itävaltalainen F2-voittaja sitten Jo Gartnerin ja Paun GP:n vuonna 1983. Eng jatkoi F2-sarjassa kaudella 2010. Hän saavutti kolme voittoa ja 6 sijan MM-taulukossa. Eng on testannut myös Ocean Racing Technologyn autoa. Vuonna 2011 Eng ajoi ADAC GT Masters-sarjassa yhteensä 11 kilpailua. Vuodesta 2012 Eng on ajanut Porsche Supercup-sarjaa. Vuonna 2015 Eng onnistui voittamaan sarjan mestaruuden.

Porsche Supercup -kuljettajat
Itävaltalaiset autourheilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Antti Aine

Antti Esko Henrik Aine (s. 2. toukokuuta 1972 Tampere) on suomalainen juristi ja professori. Hän asuu Turussa.

Koulutukseltaan Aine on oikeustieteiden tohtori ja varatuomari. Hän väitteli Turun yliopistossa helmikuussa 2011 kilpailuoikeudellisella väitöskirjalla Kilpailu ja sopimus. Hän on hoitanut urheiluoikeuden professuuria Helsingin yliopistossa ja jatkaa syksyllä 2013 kilpailuoikeuden tutkimuksiaan Turun yliopistossa. Sotilasarvoltaan Aine on reservin majuri.

Aine toimii myös pesäpallon ja tenniksen pelituomarina. Aine on pesäpallossa A-tason tuomari, eli hän tuomitsee pääsääntöisesti Superpesistä. Aineen ensimmäinen ottelu Superpesiksessä oli 16. elokuuta 2000 pelattu Kankaanpään Maila – Kouvolan Pallonlyöjät. Aine on ollut tuomitsemassa tuomariurallaan kerran miesten Itä–Länsi-ottelun vuonna 2006 sekä kerran naisten Itä–Länsi-ottelun vuonna 2003. Hänet on palkittu kaksi kertaa vuoden pesäpallotuomarina ja kerran vuoden tennistuomarina.

Saavutukset 
Pesäpallotuomarina
 Vuoden tuomari (2): 2006, 2010
 Kultainen pilli (2): 2006, 2007
 Miesten Itä-Länsi-tuomari: 2006
 Naisten Itä-Länsi-tuomari: 2003

Katso myös 
 Luettelo Superpesiksen tuomareista

Lähteet 

Pesäpallotuomarit
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset juristit
Antti-Jussi Hirvonen

Antti-Jussi Hirvonen (s. 1976) on jyväskyläläinen pesäpallon syöttötuomari. Hirvonen on A-tason tuomari eli hän tuomitsee pääsääntöisesti Superpesistä. Hirvosen ensimmäinen ottelu Superpesiksessä oli 14. heinäkuuta 1994 pelattu Siilinjärven Pesis – Haapajärven Pesä-Kiilat. Hirvonen on ollut tuomitsemassa tuomariurallaan kerran miesten Itä–Länsi-ottelun vuonna 2008. Ammatiltaan Hirvonen on hallintokoordinaattori.

Saavutukset 
Pesäpallotuomarina:
 Miesten Itä-Länsi-tuomari: 2008

Katso myös 
 Luettelo Superpesiksen tuomareista

Lähteet 

Pesäpallotuomarit
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Ari Kiviniemi

Ari "Sidi" Kiviniemi (s. 1965) on ilmajokelainen pesäpallon syöttötuomari. Kiviniemi on A-tason tuomari eli hän tuomitsee pääsääntöisesti Superpesistä. Kiviniemen ensimmäinen ottelu Superpesiksessä oli 16. toukokuuta 1999 pelattu Kankaanpään Maila – Sotkamon Jymy. Kiviniemi on ollut tuomitsemassa tuomariurallaan kerran miesten Itä–Länsi-ottelun vuonna 2006 sekä kerran naisten Itä–Länsi-ottelun vuonna 2002. Hän toimii valmennuspäällikkönä Alavuden Peli-Veikoissa.

Saavutukset 
Pesäpallotuomarina
 Vuoden tuomari: 2016
 Kultainen pilli (3): 2016, 2017, 2018
 Miesten Itä-Länsi-tuomari (2): 2006, 2015
 Naisten Itä-Länsi-tuomari: 2002

Katso myös 
 Luettelo Superpesiksen tuomareista

Lähteet 

Pesäpallotuomarit
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
WWF Fully Loaded

Fully Loaded oli jokavuotinen showpainin pay-per-view (PPV) -tapahtuma, jonka tuotti World Wrestling Federation. Tapahtuma oli aluksi In Your House PPV:n otsikko, mutta vuonna 1999 tapahtuma erkani ITH-tapahtumasta. Vuonna 2001 Fully Loadedin paikkasi Invasion-tapahtuma ja vuonna 2002 lopulta Vengeance paikkasi Fully Loadedin jokavuotisessa PPV-kalenterissa.

Fully Loaded tapahtumat

Tulokset

1998

1999 

Fully Loaded (1999) pidettiin 25. heinäkuuta 1999 Marine Midland Arenalla Buffalossa, New Yorkissa. 

 Heat matsi: Val Venis voitti Joey Absin (3:16)

 Heat matsi: The Godfather voitti Meatin (2:06)

 Heat matsi: Christian voitti Visceran

 Jeff Jarrett (Debran kanssa) selätti Edgen ja voitti Intercontinental Mestaruuden (13:22)

 The Acolytes (Faarooq ja Bradshaw voitti Michael Hayesin ja Hardy Boyzit (Matt Hardy ja Jeff Hardy) Handicap matsissa ja voittivat WWF Tag Team Mestaruudet (9:32)

 D'Lo Brown voitti Mideonin ja voitti WWF European Mestaruuden (7:11)

 The Big Boss Man voitti Al Snown ja voitti Hardcore Mestaruuden (10:11)

 The Big Show voitti Kanen (Hardcore Holly toimi spesiaali tuomarina) (8:13)

 Ken Shamrock voitti Steve Blackmanin "Iron Circle" matsissa (4:19)

 Road Dogg ja X-Pac voittivat Mr. Assin ja Chynan ja voittivat oikeudet DX nimeen (11:44)

  Triple H voitti The Rock Strap matsissa (19:21)

 Steve Austin voitti The Undertakerin First Blood matsissa ja säilytti WWE Mestaruuden

2000 

Fully Loaded (2000) pidettiin 23. heinäkuuta 2000 Reunion Arenalla Dallasissa, Texasissa

 Hardy Boyz ja Lita voittivat T & A:n (Albert ja Test) ja Trish Stratusin Miksatussa Tag Team matsissa (13:12)

 Tazz voitti Al Snown (5:20)

 Perry Saturn (Terrin kanssa) voitti Eddie Guerreron (Chynan kanssa) ja voitti WWF European Mestaruuden (8:10)

 The Acolytes (Faarooq ja Bradshaw) voitti WWF Tag Team Mestarit Edgen ja Christianin diskauksella (5:29)

 Val Venis voitti Rikishin Steel Cage matsissa ja säilytti Intercontinental Mestaruuden (14:10)

 The Undertaker voitti Kurt Anglen (7:34)

 Triple H voitti Chris Jerichon Last Man Standing matsissa (23:11)

 The Rock voitti Chris Benoitin ja säilytti WWE Mestaruuden (22:09)

Lähteet 
 Slam Sportsin sivut

Showpaini
Zlin Z-37 Čmelák

Zlin tai LET Z-37 Čmelák on tšekkiläinen maatalouslentokone, jonka ensilento tapahtui 29. kesäkuuta 1963. Konetta valmistettiin vuosina 1965-1994 eri versioina yhteensä 713 kappaletta.

Spesifikaatio (Z-37A)
 miehistö 1 + 1
 kuorma 650 l kemikaaleja
 pituus 8,6 m
 kärkiväli 12,2 m
 korkeus 2,9 m
 siipipinta-ala 23,8 m²
 tyhjäpaino 1 043 kg
 lentopaino 1 850 kg
 MTOW 1850 kg
 voimalaite Walther M 462RF, ahdettu 9-sylinterinen tähtimoottori, 235 kW eli 315 hv   
 suurin nopeus 210 km/h
 matkalentonopeus 183 km/h
 sakkausnopeus 81 km/h
 rajanopeus 270 km/h
 kantama 640 km
 lakikorkeus 4 000 m
 nousunopeus 4,7 m/s
 lentoonlähtömatka kuormattuna 125 m (ilman kuormaa 50 m)
 laskumatka alle 100 m
 polttoainetta 250 l, 73 oktaanista tai parempaa
 pa-kulutus 52 l/h

Museokoneita
Suomen ilmailumuseon näyttelyssä on yksi suomalainen lannoituskone.

Lähteet

Hans-Joachim Mau: Tschechoslowakische Flugzeuge, Transpress, Berlin 1987, ISBN 3-344-00121-3
Photo and description (in Slovak)

Aiheesta muualla

Photos of Cmelak in action
Photos at Airliners.net

Maatalouslentokoneet
Holhoojahallitus

Holhoojahallitus on sijaishallitus, joka käyttää monarkin valtaa silloin, kun monarkki on käsityksen mukaan liian nuori hallitsemaan. Ikä, jossa tällainen monarkki voi ottaa vallan omiin käsiinsä, on ollut eri maissa erilainen. Joskus on käynyt niin, että holhoojahallitus ei lupauksestaan huolimatta ole suostunut luovuttamaan valtaa monarkille.

Esimerkiksi Ruotsissa toimi Kustaa II Aadolfin kuoleman (1632) jälkeen holhoojahallitus kunnes kuningatar Kristiina
otti vallan omiin käsiinsä 18-vuotiaana vuonna 1644.

Vaihtoehtoisesti valta voidaan antaa yhdelle sijaishallitsijalle, jota tällaisessa tilanteessa saatetaan kutsua myös holhoojahallitsijaksi.

Katso myös
 Regentti

Lähteet
Suomen historia osa 3, s. 69, Weilin + Göös 1985

Viitteet

Hallitukset
Ilkka Mattila

Ilkka Mattila (s. 1964) on suomalainen musiikkitoimittaja, joka työskentelee Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä. Aikaisemmin hän on työskennellyt Etelä-Suomen Sanomissa ja Rumbassa (päätoimittaja 1996–1999). Mattila on myös sivutoiminen muusikko. Hän soittaa kitaraa Jimi Tenorin yhtyeessä ja on tuottanut kaksi Eläkeläisten levyä. Lisäksi hän on kirjoittanut yhdessä Veli-Pekka Lehtosen kanssa huumoriteoksen Taide-suomi-sanakirja.

Vuonna 2008 Ilkka Mattila ja General Njassa valittiin Musiikki ja media -tapahtumassa vuoden musiikkijournalisteiksi. Mattilan mukaan häntä ei palkittu pelkästään ansioiden, vaan myös näkyvän työpaikkansa vuoksi. Hyvän musiikkitoimittajan ominaisuuksina hän pitää paitsi asiantuntemusta, myös kykyä kirjoittaa viihdyttävästi.

Lähteet

Suomalaiset kitaristit
Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset päätoimittajat
Musiikkitoimittajat
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Black Power

Black Power on poliittinen slogan ja nimitys useille ideologioille, jotka tähtäävät afrikkalaistaustaisten ihmisten itsemääräämisoikeuden saamiseen. Sitä käytetään pääosin muttei pelkästään Yhdysvaltain afroamerikkalaisten toimesta. Black power -liike oli merkittävä 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa ja korosti etnistä ylpeyttä sekä mustaihoisten poliittisten ja kulttuurillisten säätiöiden perustamista, jotka ajaisivat mustaihoisten yhteisiä intressejä.

Lähteet

Katso myös 
 Black Lives Matter

Aiheesta muualla 

Afroamerikkalainen kulttuuri
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Politiikka ja rotu
Rasisminvastaisuus
Better Than You

Better Than You on Metallican seitsemännen studioalbumin ReLoad viides kappale. Sen nimi oli alun perin "Better". Kappale voitti Grammyn vuonna 1998 parhaasta heavy metal -esityksestä. Kappale kertoo ihmisestä, joka haluaa aina olla toista parempi. Yhtye jammaili kappaletta ensimmäisen kerran Lontoossa vuonna 1995.

Kappaleet 
1998 CD promo (USA: Elektra PRCD 1149-2)

1998 CD promo (USA: Elektra PRCD 1165-2)

Kokoonpano 
 James Hetfield – laulu, rytmikitara
 Kirk Hammett – soolokitara, taustalaulu
 Jason Newsted – bassokitara
 Lars Ulrich – rummut

Metallican kappaleet
Vuoden 1997 kappaleet
Sorvarinpensaat

Sorvarinpensaat (Euonymus) on suku kelaskasvien (Celastraceae) heimossa. Lajit ovat pensaita tai pieniä puita. Lehdet sijaitsevat vastakkaisesti ja ovat ehyitä ja sulkasuonisia. Kukinto on viuhko, ja kukat 4- tai 5-lukuisia. Hedelmä on punainen kota, jossa on oranssit siemenet.

Osaa suvun lajeista käytetään koristekasveina muun muassa Suomessa.

Lajeja ja muunnoksia 
 Euonymus alatus – pallesorvarinpensas
 Euonymus americanus – hurmesorvarinpensas
 Euonymus europaeus – euroopansorvarinpensas
 Euonymus fortunei var. radicans – suikerosorvarinpensas
 Euonymus hamiltonianus – soikkosorvarinpensas
 E. hamiltonianus var. sieboldianus – tokionsorvarinpensas
 Euonymus japonicus – laakerisorvarinpensas eli sorvarinlaakeri
 Euonymus koopmannii (syn. E. nanus var. turkestanicus) – kääpiösorvarinpensas
 Euonymus latifolius – etelänsorvarinpensas
 Euonymus maackii – idänsorvarinpensas
 Euonymus macropterus – lyhtysorvarinpensas
 Euonymus nanus – lamosorvarinpensas
 Euonymus phellomanus – korkkisorvarinpensas
 Euonymus planipes – kirsikkasorvarinpensas
 Euonymus verrucosus – nystysorvarinpensas

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Funet: Sorvarinpensaat (Evonymus)
 Kasviatlas: Sorvarinpensaat (Euonymus)
 ITIS: Euonymus 
 United States Department of Agriculture (USDA): Euonymus 
 Flora of China: Euonymus
Juuso Simpanen

Juuso Simpanen (s. 8. kesäkuuta 1991 Vantaa) on suomalainen ultrajuoksija. Ennen juoksu-uraansa hän pelasi jalkapalloa pääsarjatasolla.

Jalkapalloura 

Simpanen on Tikkurilan Palloseuran kasvatti. Hän siirtyi FC Honkaan juniori-ikäisenä ja pelasi seuran A-junioreissa sekä reservijoukkue Pallohongassa ennen ensiesiintymistään Veikkausliigassa kaudella 2010. Ennen sarjakauden alkua Simpanen oli merkittävässä roolissa Liigacupissa, jonka Honka voitti. Hänet valittiin cupin finaalin parhaaksi pelaajaksi. Kesäkuussa 2010 Simpanen teki kauden 2012 loppuun ulottuvan jatkosopimuksen. Kaudeksi 2013 hän teki sopimuksen Ykkösessä pelanneen Seinäjoen Jalkapallokerhon kanssa. Simpanen oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Simpanen oli skotlantilaisen Rangersin testissä syksyllä 2007.

Saavutukset 

Honka
 Suomen Cup: 2012
 Liigacup: 2010, 2011

Ultrajuoksu-ura 

Simpanen on voittanut ultrajuoksijana Masokistin unelman (100 km) Paloheinässä 2015, Karhunkierroksen (166 km) Kuusamossa 2017 ja 2021, Nuuksio 70 Trail Ultran 2017, 2018, 2019 ja 2020 sekä Ultra Trail Tour Finland -kiertueen 2017 ja 2021. Hänen ennätyksensä puolimaratonilla on 1.10.58, joka on juostu Haminan puolimaratonilla 2020, maratonilla 2.39.42, joka on juostu Thaimaassa vuonna 2017 ja 100 kilometrin juoksussa 7.38.40, joka on juostu Espanjan Los Alcazaresissa vuonna 2016. Marraskuussa 2021 Simpanen juoksi 12 tunnin juoksun Suomen ennätyksen 148,640 kilometriä.

Yksityiselämä 
Simpanen on ollut kasvissyöjä vuodesta 2014 lähtien.

Lähteet

Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen Cupin mestarit
Suomalaiset kestävyysjuoksijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Bonaqua

Bonaqua on  The Coca-Cola Companyn matalahiilihappoinen kivennäisvesi, joka tuli Suomessa markkinoille vuonna 1979 alun perin nimellä Aqua. Merkki on saatavilla myös muualla Euroopassa. Kyseessä on Suomen toiseksi suosituin kivennäisvesimerkki.

Maut 
 Bonaqua
 Bonaqua Mansikka-Raparperi
 Bonaqua Multi Mansikka-Kiwi
 Bonaqua Multi Omena
 Bonaqua Sitruuna-Lime
 Bonaqua Vichy
 Bonaqua Villivadelma
 Bonaqua Still (hiilihapoton lähdevesi)
 Bonaqua Mustikka-Hunaja

Lähteet 

Kivennäisvedet
Virvoitusjuomamerkit
The Coca-Cola Companyn tuotemerkit
Neljän tähden illallinen

Neljän tähden illallinen on suomalainen Nelosen esittämä ruoka-aiheinen tositelevisio-ohjelma, jossa neljä julkisuuden henkilöä valmistaa kukin vuorollaan illallisen kotonaan tai muussa heille tärkeässä paikassa. Illallisen lisäksi on tapana järjestää myös jonkinlainen yllätys vieraille, esimerkiksi musiikkiesitys. Illan päätteeksi vieraat arvostelevat illan tunnelman sekä ruoan erikseen pisteillä 1–6. Viimeisenä iltana julkistetaan voittaja, joka saa palkinnoksi samppanjaa sekä keittokirjoja (kausi 1), pöytäpuutarhan (kausi 2) tai padan (kausi 3). Ohjelman ensimmäinen sekä toinen tuotantokausi esitettiin peräkkäin 30. elokuuta–16. joulukuuta 2010. Kolmas tuotantokausi alkoi 22. elokuuta 2011. Neljäs tuotantokausi alkoi 20. elokuuta 2012. Viides tuotantokausi alkoi 9. syyskuuta 2013. Seitsemäs tuotantokausi esitetään helmikuussa 2019 MTV3-kanavalla. Kahdeksas tuotantokausi esitetään helmikuussa 2020. Sarja perustuu kansainväliseen menestysformaattiin Fish on the Cake.

Suomi-versiossa kertojana toimii näyttelijä Jukka Voutilainen.

Formaatti on samantyylinen kuin brittiläisessä Arvostele mun illallinen (Come Dine with Me) -ohjelmassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ohjelman virallinen kotisivu – Nelonen.fi

Suomalaiset televisio-ohjelmat
Ruokaohjelmat
Nelosen televisio-ohjelmat
Encyclopedia Americana

Encyclopedia Americana on yksi laajimmista englanninkielisistä tietosanakirjoista. Sarjaa julkaisee Scholastic.

Encyclopedia Americana sisältää yli 45 000 artikkelia, joista useimmat ovat yli 500 sanan mittaisia ja useat huomattavasti pidempiä (Yhdysvaltoja käsittelevä artikkeli on yli 300 000 sanaa pitkä). Tietosanakirjan vahvimpina osa-alueina on perinteisesti pidetty Yhdysvaltain ja Kanadan maantiedettä ja historiaa. Tietosanakirjan tekemiseen on osallistunut yli 6 500 henkilöä ja se sisältää yli 9 000 bibliografiaa, 150 000 ristiviittausta, yli 1 000 taulukkoa, 1 200 karttaa ja lähes 4 500 kuvaa.

Tietosanakirja oli pitkään saatavilla 30-osaisena painoksena, mutta nykyään sitä markkinoidaan sähköisenä tietosanakirjana. Maaliskuussa 2008, Scholastic kertoi, että painetun tietosanakirjan myynti on edelleen hyvä ja että yritys oli päättänyt jatkaa painetun version julkaisemista. Vuonna 2007 tietosanakirjasta ei poikkeuksellisesti julkaistu uutta laitosta. Yleensä Encyclopedia Americanasta on julkaistu vuosittain päivitetty laitos.

Encyclopedia Americanan sähköinen versio julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1997. Sekä sähköinen että painettu versio on suunnattu lukioikäisille ja julkisten kirjastojen käyttäjille.

Ensimmäisen kerran Encyclopedia Americana julkaistiin vuosina 1829–1833 ja se koostui 13 osasta. Vuonna 1846 tietosanakirjaan liitettiin 14. osa. Vuonna 1849 John Sutter tarkisti tietosanakirjan avulla tekemänsä kultalöydön aitouden. Tästä syntyi myöhemmin Kalifornian kultaryntäys. 1902 julkaistiin uusi laitos, joka koostui 16 osasta. Tietosanakirjan toimittamista valvoi Scientific American. Lehden päätoimittaja Frederic Converse Beach toimi myös tietosanakirjan päätoimittajana. Yhteistyö Scientific Americanin kanssa päättyi vuonna 1911. Vuosina 1918–1920 julkaistiin George Edwin Rinesin johdolla huomattavasti laajennettu laitos, joka koostui 30 osasta.

Grolier osti tietosanakirjan vuonna 1945. Vuoteen 1950 mennessä tietosanakirjan, ja Grolierin muiden julkaisujen myynti oli niin suurta, että yritys pystyi ostamaan Manhattanillä, Lexington Avenuellä sijainneen suuren rakennuksen. Tuohon aikaan tietosanakirjaa myytiin pääasiassa postimyynnin ja ovelta-ovelle-myynnin avulla. 1970-luvulla telemarkkinointi lisäsi myyntiä. Vuonna 1988 ranskalainen mediayhtiö Hachette osti Grolierin. Hachette vuorostaan sulautui Lagardère Groupiin ja Grolier siirsi toimitilansa Danburyyn, Connecticutiin. Tietosanakirjasta julkaistiin CD-ROM-versio vuonna 1995 ja verkkoversio vuonna 1997. Vuonna 2000 Grolier päätyi Scholasticin omistukseen.

Aiheesta muualla 

 Encyclopaedia Americana 1851 wiki  

Tietosanakirjat
Akmenėn kunnallispiiri

Akmenėn kunnallispiiri () on yksi Liettuan kuudestakymmenestä kunnallispiiristä, joka sijaitsee Šiauliain läänissä maan lounaisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Latviaan. Vuonna 2008 kunnallispiirin väkiluku oli 27 744 asukasta. Hallinnollisena keskuksena toimii Naujoji Akmenė.

Asutuskeskukset

Kaupungit
Naujoji Akmenė (hallinnollinen keskus)
Venta
Akmenė

Kauppalat
Kruopiai
Papilė

Kylät
Kivyliai
Daubiškiai
Ramučiai
Sablauskiai
Alkiškiai

Lähteet
Portrait of the Regions of Lithuania

Aiheesta muualla
Kunnallispiirin virallinen sivusto  
Matkailusivusto  

Liettuan kunnallispiirit
Šiauliain lääni
Isolimaska

Isolimaska eli silmuisolimaska (Spirodela polyrrhiza tai Spirodela polyrhiza) on maapallolla laajalle levinnyt, veden pinnalla kelluvia suuria kasvustoja muodostava pieni kasvi.

Ulkonäkö ja koko 

Isolimaskan 4–8 millimetriä pitkät versot ovat 5–15-juurisia. Juuret ovat tavallisesti alle 3 cm pitkiä. Versot kelluvat tavallisesti 2–5 verson ryhminä. Versot ovat lähes pyöreitä, ehytlaitaisia, 5–15-suonisia ja litteitä. Väriltään versot ovat päältä sinivihreitä ja alta sinipunaisia. Verson tyvi on hyvin lyhyt ja kalvomainen. Kukinto on vaatimaton. Suomessa isolimaskan ei tiedetä kukkineen. Laji muodostaa syksyisin pieniä, tummia ja juurettomia talvehtimissilmuja.

Levinneisyys 
Isolimaskan levinneisyysalue on hyvin laaja mutta epäyhtenäinen. Sitä tavataan muun muassa suurimassa osassa Eurooppaa pohjoisimpia ja eteläisimpiä osia lukuun ottamatta, Lähi-idässä, Pohjois-Afrikassa, Aasian etelä-, kaakkois- ja itäosissa sekä Pohjois-Amerikan keski- ja eteläosissa. Suomessa isolimaskaa esiintyy sisämaassa paikoitellen linjan Vaasa–Mikkeli eteläpuolella. Pohjanlahden rannikolla levinneisyysalue jatkuu satunnaisena aina Perämeren perukoille saakka. Yleisin laji on Etelä-Suomessa.

Elinympäristö 
Isolimaskaa kasvaa rehevissä ojissa, lammissa, järvissä ja joissa suojaisilla paikoilla. Laji on yleistynyt Etelä-Suomessa. Isolimaska kasvaa usein yhdessä pikkulimaskan (Lemna minor) ja kupulimaskan (Lemna gibba) kanssa.

Käyttö 
Yhdysvalloissa isolimaskaa viljellään toisinaan eläinten rehuksi.

Lähteet 
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
 Ålands flora. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Ålandstryckeriet, Mariehamn 2008.

Viitteet

Aiheesta muualla 
Kasviatlas 2020: (Silmu)isolimaskan levinneisyys Suomessa.
ITIS: Spirodela polyrrhiza 
United States Department of Agriculture (USDA): Spirodela polyrrhiza 

Vehkakasvit
Tuukka Heinonen

Tuukka Heinonen (tunnetaan paremmin taiteilijanimellä HEINONE, s. 19. helmikuuta 1983) on Oulusta kotoisin oleva ja nykyään Helsingissä asuva rap-artisti. 

Heinosen musiikkiura alkoi vuonna 2001 perustetussa Konala Cartellissa, jossa hän esiintyi nimellä Tunkio. Yhtye on julkaissut tähän mennessä yhden albumin, mixtapen ja singlen. Vuonna 2006 Heinonen julkaisi Tunk Yayo -nimellä Vittu näitä vittupäitä -EP:n yhdessä Konala Cartellin Veejayn kanssa, joka käytti EP:llä nimeä Vitun Järkäle. Vuonna 2008 perustettu Heinonen perusti Otto Kallioisen kanssa Joustavan Moraalin. Yhtye julkaisi kesällä 2010 internetissä ilmaiseksi esikoisalbuminsa P*skaa jatsia, joka palkittiin Tuoreet platat-blogin vuosikatsauksessa palkinnolla "Vuoden tuorein nettijulkaisu".

Tällä hetkellä Heinonen työstää soolomusiikkia nimellä HEINONE. Ensimmäinen soolojulkaisu "Lyö Tyhjää" feat. Timi Lexikon julkaistiin 2.9.2016.

Heinonen toimii myös keikoilla Timi Lexikonin tuplaajana.

Diskografia

Albumit 
 Konala Cartelli – Kämmenlaiva (2003)
 Joustava Moraali – P*skaa jatsia (2010)
 Konala Cartelli – TBA (2012)

EP:t
 Tunk Yayo & Vitun Järkäle – Vittu näitä vittupäitä (2006)

Mixtapet 
 Konala Cartelli esittää – Kuuminta hottia vol.1 (2004)
 Asbesti Studios – Mixtape vol. 1 (2006)

Singlet 
 Konala Cartelli – Rakkauden tukkumyymälä (2006)

Musiikkivideot 
 Joustava Moraali – Intro (2010)
 HEINONE – Lyö Tyhjää feat. Timi Lexikon (2016)
 HEINONE – Skarppi tatsi feat. Saurus (2016)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset hip hop -artistit
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Kriketin maailmanmestaruuskilpailut 1979

Kriketin maailmanmestaruuskilpailut 1979 eli World Cup (viralliselta nimeltään vielä Prudential Cup) oli toinen ICC:n järjestämä maailmanmestaruusturnaus. Kilpailut käytiin 9. -23. kesäkuuta Englannissa. Mukana oli kahdeksan joukkuetta ja ne pelasivat kahdessa neljän joukkueen ryhmässä, joista kummastakin kaksi parasta selviytyi pudotuspeleihin. Ottelut pelattiin 60 syöttövuoron peleinä.

Alkulohkot

Ryhmä A

Ryhmä B

Mitaliottelut

Lähteet

 Cricket World Cup 1979 Cricinfossa.

1979
Vuoden 1979 kriketti
Dance in the Dark

"Dance in the Dark" on kappale ja promo single Lady Gagan vuonna 2009 ilmestyneeltä EP-levyltä The Fame Monster.

Tausta

Lady Gagan mukaan "Dance in the Dark" kertoo tytöstä, joka ei uskalla harrastaa seksiä muuten kuin pimeässä, koska hän häpeää vartaloaan. Hänestä tulee vapaa, mutta vain pimeässä. "Uskon että monet naiset ja jotkut miehet tuntevat epävarmuutta koko ajan." Gaga kertoi myös taistelleensa itse ulkonäkö- ja itsetunto-ongelmien kanssa, ja halunneensa tuoda ilmi, että monet tuntevat samoin. Kappeleessa mainitaan useita traagisen elämän eläneitä naisia kuten Walesin prinsessa Diana, Judy Garland, Sylvia Plath ja Marilyn Monroe.

Julkaisu
"Dance in the Dark" julkaistiin alun perin Lady Gagan albumilla The Fame Monster vuonna 2009. Se on noussut listoille myös mm. Kanadassa, Belgiassa, Tšekissä ja Slovakiassa. Gagan levy-yhtiö ehdotti "Dance in the Darkia" kolmanneksi singleksi mutta Gaga "Alejandroa". Se johti sanaharkkaan, jonka artisti voitti. Kappale julkaistiin erikseen promootiosinglenä digitaalisesti Belgian iTunesissa ja se julkaistiin singlenä Australian radiossa 26. heinäkuuta 2010.

Listasijoitukset

Live-esitykset
Lady gaga esitti Dance in The Darkin  The Monster Ball Tour kiertueellaan ensimmäisenä. Gaga esitti kappaleen myös BRIT Awardsissa

Lähteet

Vuoden 2009 kappaleet
Lady Gagan kappaleet
Sergei Revin

Sergei Revin (s. 12. tammikuuta 1966 Moskova) on venäläinen kosmonautti. Hän lensi ensi kerran avaruuteen Sojuz TMA-04M-lennolla toukokuussa 2012 ISS-asemalle liittyäkseen sen pitkäkestoisen miehistön Retkikunta 31:n lentoinsinööriksi. Hän jatkoi asemalla Retkikunta 32:n miehistössä. Hän palasi maahan 17. syyskuuta 2012 lennolla Sojuz TMA-04M.

Hän valmistui Moskovan elektroniikkatekniikan instituutista vuonna 1989. 
Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1996 päättäen koulutuksensa vuonna 1998. . 

Sergei Revin on naimisissa Irina Setjanovan kanssa ja perheessä on yksi lapsi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Family information
Retkikunta 31:n lentoa edeltävä Nasan haastattelu (20.3.2012)  

Venäläiset avaruuslentäjät
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Zeus (täsmennyssivu)

Zeus voi viitata seuraaviin:

 Zeus, antiikin kreikkalainen jumala
 5731 Zeus, asteroidi
 Zeus faber, pietarinkala
 Zeus tutkittavana, Lukianoksen kirjoittama  satiiri
Juha Metso

Juha Metso (s. 27. syyskuuta 1965 Kymi) on suomalainen valokuvaaja, joka on menestynyt sekä sanomalehti- että taidevalokuvaajana. 

Vuonna 1991 artenomiksi Lahden Muotoiluinstituutista valmistuneen Juha Metson uran alkusysäys oli luonto- ja lintukuvien kuvaaminen. Lehti- ja taidevalokuvaajan tuotantoon kuuluu useita albumikansien kuvituksia artisteille, sekä valokuvakirjoja. Metso on tehnyt myös performansseja.

Metso perusti 2014 Miko Kivisen kanssa PeukaLoiset-performanssiryhmä ja yhtyeen. Hän oli jäsen kotkalaisessa kuvataideryhmä Taide­ahtaajissa,. Metso, Timo Mähönen ja Olli Haapio perustivat Kotkan valokuvakeskuksen vuonna 2005

Metso julkaisi vuonna 2013 kolme valokuvateosta, joista rock-yhtye Sielun Veljistä kertovan teoksen yhdessä Helsingin Sanomien musiikkitoimittaja Vesa Sirénin kanssa. Metso kuvasi Ville Haapasalon Venäjän-seikkailuja kirjaan Et kuitenkaan usko, jonka tekstin kirjoitti Kauko Röyhkä. Yhdessä Juha Vakkurin kanssa julkaistu kirja Voodoo - Afrikan arkea (2014) kertoo voodoo-uskonnon harjoittamisesta Länsi-Afrikan Beninissä.

Metson teoksia on muun muassa Suomen valtion, Suomen valokuvataiteen museon ja useiden kaupunkien taidemuseoiden kokoelmissa

Metson ja Hakalan kirja Viipuri – venäläisten kaupunki sisältää yksityisyyden suojaa loukkaavaa materiaalia. Kirjan julkistamistilaisuudessa mukana olleen mukaan tekijät kertoivat saaneensa kuvaamiseen luvan sairaalan johdolta, ei kuvatulta naiselta.

Palkinnot ja tunnustukset
Metso on saanut kolme kunniamainintaa Fotofinlandia, Vuoden lehtikuvaajana (2000), Vuoden reportaasi -palkinnon kahdesti, Vuoden henkilökuva (2014), Vuoden uutiskuva (2016) . Hänet on palkittu Kotkan kaupungin vuoden kulttuuriteko -palkinnolla Suursaari-nimisen kirjan kuvista (2011), sekä Kotka-palkinnolla (2014).

Julkaisut  
 The Life of Albert (Luontodokumentti internetiin) 1996 
 
 
 
 
 
 Kotkacity. Matti Tieaho ja Juha Metso, Omakustanne 2013 
 Sielun Veljet, teksti: Vesa Siren, kuvat: Juha Metso, Johnny Kniga,2013 ISBN 9789510395912

Valikoitu filmografia
 Hannu Hautala – legendan perintö, 2022, ohjaaja Juha Metso, Yle (dokumentti)

Metso on käsikirjoittanut, kuvannut ja ohjannut vuonna 2022 julkaistun taidedokumentin Hannu Hautala – legendan perintö. Dokumentissa Hannu Hautala pohtii luontokuvaajana olemista ja kuvien syntyä.

Lähteet
 Juha Metson kotisivu

Viitteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset valokuvaajat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Havaiji 5-0

Havaiji 5-0 (Hawaii Five-0) on yhdysvaltalainen Havaijille sijoittuva poliisisarja, joka alkoi CBS-kanavalla 20. syyskuuta 2010. Sarja on uusi versio vuosina 1968–1980 esitetystä televisiosarjasta Hawaii Five-O. Uuden sarjan nimessä on O-kirjaimen sijaan nolla. Alkuperäisen version tavoin sarja seuraa erikoisyksikköä, joka perustettiin rikollisuuden torjumiseksi Havaijilla. Sarjan tunnuskappale on Brian Tylerin uudelleensovittama versio Morton Stevensin säveltämästä alkuperäisen sarjan tunnuskappaleesta.

Suomessa sarjan oikeudet on ostanut Nelonen, joka on esittänyt sarjaa 2. helmikuuta 2011 alkaen. Sarjan uusintakierros Suomessa alkoi 31. maaliskuuta 2012 Nelosella. Sitä esitetään myös Nelosen omistamalla Jimillä ja Nelonen Primellä. Suomessa sarjaa on näytetty yhdeksänteen tuotantokauteen asti Hero-kanavalla.

Havaiji 5-0 on menestynyt erinomaisesti Yhdysvaltojen ja Havaijin markkinoilla.

Rooleissa

Tuotanto 
Elokuussa 2008 CBS ilmoitti julkaisevan uuden Havaiji 5-0 -sarjan esityskaudella 2009–2010. Lokakuussa 2009 showrunneriksi valittiin Peter M. Lenkov ja päärooleihin Alex Kurtzman ja Roberto Orci.

Sarjan esittäminen alkoi 20. syyskuuta 2010 Yhdysvalloissa CBS-kanavalla.

Sarjan seitsemännen kauden esittäminen aloitettiin yhdysvalloissa syyskuussa 2016. Maaliskuussa 2017 CBS tilasi sarjalle kahdeksannen kauden, jonka esittäminen alkoi syyskuussa 2017.

Sarjan finaalijakso esitettiin 3. huhtikuuta 2020.

Soundtrack 
Hawaii Five-0: Original Songs from the Television Series -albumi julkaistiin 4. lokakuuta 2011. AllMusic antoi albumille 3 tähteä ().

Crossover jaksot 
Havaiji 5-0, Nuori MacGyver ja Magnum P.I. sijoittuu samaan "Lenkov-verse"-universumiin.

Havaiji 5-0 ja NCIS: Los Angeles ovat tehneet muutamia crossover-jaksoja, joissa kummankin sarjan hahmoja nähdään toisessa sarjassa. Havaiji 5-0:n väkeä nähdään myös sarjojen Nuori MacGyver ja Magnum P.I. hahmojen seikkailuissa.

Voitetut palkinnot

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Virallinen sivusto (CBS) 
 Virallinen sivusto (TNT) 
 Virallinen sivusto (Nelonen) 
 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Yhdysvaltalaiset rikossarjat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
Seulonnan keskeiset artikkelit
CBS:n televisio-ohjelmat
Kangasniemi (täsmennyssivu)

Kangasniemi tarkoittaa seuraavia:

 Kangasniemi, kunta Etelä-Savossa
 Kangasniemi, seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
 Aatu Kangasniemi (s. 2006), moukarinheittäjä ja kuulantyöntäjä
 Antti Kangasniemi (s. 1985), jääkiekkoilija
 Asla Kangasniemi (1946–1992), jännityskirjailija
 Emil Kangasniemi (s. 2002), jääkiekkoilija
 Erkki Kangasniemi (s. 1945), Opetusalan Ammattijärjestön OAJ:n puheenjohtaja
 Iikka Kangasniemi (s. 1995), jääkiekkoilija
 Kaarlo Kangasniemi (s. 1941), painonnostaja ja olympiavoittaja
 Kauko Kangasniemi (1942–2013), painonnostaja
 Lauri Kangasniemi (s. 1990), kristillisdemokraattinen poliitikko
 Mauno Kangasniemi (1924–2017), Vaasan läänin maaherra 1978–1991
 Mirja Kangasniemi (s. 1962), seitsenottelija
 Miska Kangasniemi (s. 1975), jääkiekkoilija
 Okko Kangasniemi (s. 2000), jääkiekkoilija
 Taisto Kangasniemi (1924–1997), painija
 Tapio Kangasniemi (s. 1979), lentopalloilija
 William Kangasniemi (s. 1996), jääkiekkoilija.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Sinfonia nro 7 (Bruckner)

Anton Bruckner sävelsi seitsemännen sinfoniansa E-duuri (WAB 107) vuosina 1881–1883 ja uudisti sitä vielä 1885. Sinfonia on omistettu Baijerin kuninkaalle Ludvig II:lle, ja siihen viitataan joskus lisänimellä Lyyrinen. Arthur Nikisch johti sen kantaesityksen Leipzigissä 30. joulukuuta 1884.

Osat 
 Allegro moderato
 Adagio. Sehr feierlich und sehr langsam
 Scherzo. Sehr schnell
 Finale. Bewegt, doch nicht schnell

Historia 
Teokseen tehtiin joitain muutoksia kantaesityksen jälkeen, mutta ennen kuin teos julkaistiin ensimmäistä kertaa Gutmannin laitoksena vuonna 1885. Muutokset koskevat enimmäkseen tempoa ja orkestrointia. Nikisch, Franz Schalk ja Ferdinand Löwe vaikuttivat merkittävästi vuoden 1885 laitokseen.

Kantaesityksessä käytetty vuoden 1883 versio on julkaisematon. Alkuperäisversion sisältöä ei tunneta tarkoin, koska säilyneeseen käsikirjoitukseen on merkitty myös myöhempiä muutoksia.

Robert Haas pyrki vuoden 1944 laitoksessaan poistamaan teoksesta Nikischin, Schalkin ja Löwen esittämät muutokset. Hitaaseen osaan ei tässä versiossa kuulu symbaaleja, triangelia eikä patarumpuja. Haasin mukaan Bruckner ei itse halunnut käyttää niitä. Tutkija Benjamin Korstvedt kuitenkin pitää väitettä epäuskottavana. Leopold Nowakin laitoksessa (1954) lyömäsoittimet ovat mukana soittimistossa; Nowak piti ennallaan suurimman osan Gutmannin laitoksen muutoksista. 

Verein für musikalische Privataufführungeniä varten Arnold Schönberg opiskelijoineen ja kumppaneineen sovitti sinfonian kamariyhtyeelle vuonna 1921. Vereinin toiminta loppui ennen kuin esitystä ehdittiin järjestämään, joten kantaesitys kuultiin vasta yli kuudenkymmenen vuoden kuluttua. 

Brucknerin seitsemännen sinfonian ensimmäisen kaupallisen levytyksen (1924) johti Oskar Fried Polydorille. Teoksen hidas osa esitettiin 1. toukokuuta 1945 Saksan radiossa ennen ilmoitusta Adolf Hitlerin kuolemasta. Adagio on sävelletty Richard Wagner muistoksi.

Kokoonpano 
 2 huilua
 2 oboea
 2 A-klarinettia
 2 fagottia
 4 F-käyrätorvea
 3 F-trumpettia
 3 pasuunaa
 4 Wagner-tuubaa (2 B-tenoria, 2 F-bassoa) (korvataan joskus eufoniumeilla)
 tuuba
 patarummut
 symbaalit
 triangeli
 jouset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 IMSLP: Symphony No.7 in E major (Bruckner, Anton) (nuotteja)

Anton Brucknerin teokset
Sinfoniat
1880-luvun musiikkiteokset