Uuno Turhapuro – This Is My Life

Uuno Turhapuro – This Is My Life on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Uuno Turhapuro -elokuva, joka on tehty Spede Pasasen muistoksi. Elokuva on Uuno Turhapuro -elokuvasarjan 20. ja viimeinen osa.

Toisin kuin useimmissa muissa Turhapuro-elokuvissa, This Is My Lifessa Uunolla ei ole yllä perinteistä asuaan verkkopaitaa, pussihousuja ja pitkää vaaleaa berberiä, vaan kotioloissa hänellä on yllään sininen verkkapuku ja muualla tumma miesten puku. Perinteiseen asuunsa Uuno kuitenkin pukeutuu jälleen elokuvan päättävässä loppukohtauksessa, jossa hänen hahmonsa muistuttaa 1980-luvun alun Uunoa.

Edellisessä Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies -elokuvassa Tapio Hämäläisen esittämän vuorineuvos Tuuran korvasi Heikki Nousiainen. Tähän elokuvaan Hämäläinen oli saatu kuitenkin houkuteltua takaisin, tosin hänen roolinsa oli tällä kertaa tavallista pienempi. This Is My Life jäi Hämäläisen, Ville-Veikko Salmisen, Marjatta Raidan, Marita Nordbergin, Helge Heralan, Simo Salmisen ja ohjaaja Ere Kokkosen viimeiseksi elokuvaksi.

Elli Castrénin esittämän Unelma Säleikön roolin osuus elokuvassa on pieni kohtaus, jossa radiotoimittaja haastattelee häntä ja kyselee muistoja Uunosta. Syynä oli Ere Kokkosen mukaan se, että niin nuorekasta naamaa, kuin Castrénilla oli, ei millään voitu sijoittaa vanhainkotiin.

Elokuva oli vuoden 2004 kolmanneksi katsotuin kotimainen elokuva katsojamäärällään 145 000.

Juoni

Uuno naamioituu vanhukseksi ja soluttautuu rikkaille tarkoitettuun vanhainkotiin, jossa appiukko ja anoppikin viihtyvät. Talon valmis ruokapöytä houkuttelee aina nälkäistä Uunoa, mutta kuinka ollakaan: ruoka-aika ei koskaan osu Uunon kohdalle.

Samaan aikaan vanhainkodissa talonmiehenä työskentelevä Sörsselssön ilmoittaa Uunon television This is My Life -kilpailuun, jossa kilpailijat kertovat omasta elämästään katsojien äänestäessä heidät ilta illan jälkeen jatkoon tai ulos ohjelmasta. Vanhainkodin asukkaat seuraavat televisiosta, kuinka Uuno kertoo juontajalle elämäkertansa. Uunosta tulee hetkessä koko Suomen kansan rakastama, mutta tuotantoyhtiö manipuloi äänestystuloksen ja Uuno on vaarassa tippua kilpailusta. Uunosta on kuitenkin tullut niin suosittu, että tuotantoyhtiö lopulta taipuu ja hän voittaa kilpailun.

Näyttelijät

Esiintyjät

Arkistokatkelmissa mukana

Tekijät 
 Ohjaus: Ere Kokkonen
 Käsikirjoitus: Ere Kokkonen
 Tuottaja: Anna-Maija Kokkonen
 Kuvaus: Jari Mutikainen
 Leikkaus: Pekka Lampela
 Äänitys: Pekka Lampela
 Musiikki: Olli Ahvenlahti & Jaakko Salo
 Lavastus: Vesa Tapola
 Puvustus: Leena Honkasalo
 Maskeeraus: Marjut Samulin
 Apulaistuottaja: Petteri Kallela 
 Apulaisohjaaja: Anne Wahlström
 Ääniassistentti: Tomi Nuotio 
 Maskiassistentit: Pirjo Leino, Sanna Iivonen & Eeva Ratalahti
 Pukuassistentti: Maria Alatalo
 Järjestäjä: Jore Jalasti
 Kuljetukset: Tapio Karjalainen
 Kuvaussihteeri: Jenni Loiri
 Valaisija: Kimmo Tolvanen
 Kamera-assistentti: Jan Granström
 Grip: Riku Roimu
 Valomiehet: Aki Karppinen & Ville-Veikko Helenius
 Studiovalot: Helge Nieminen
 Härskin patsas: Juhani Rytkölä
 Musiikin äänitys: Tapio Pennanen (Sonic Pump Studios Oy)
 Muusikot: Jari Nieminen, Risto Salmi, Miri Miettinen, Hannu Rantanen, Nina Tapio & Olli Ahvenlahti
 On-line: Jani Helminen (HD-Post Oy)
 Trikkityöt: Martin Jäger
 Värimääritys: Pasi Mäkelä
 Filmitulostus: Tommi Gröhn
 Kuvankäsittelyn valvonta: Jukka Kujala (Generator Post Oy)
 Miksaus: Peter Nordström (Meguru Film Sound Oy)
 Studiolavasteet: Pétreo Oy, MTV Oy & MTV3
 Kuvaustekniikka: Angel Films Oy
 Tuotantoyhtiö: Ere Kokkonen Oy, 2004

Tuotanto 
Uuno Turhapuro -elokuvien isän Spede Pasasen kuoltua syyskuussa 2001 päättivät Vesa-Matti Loiri ja Ere Kokkonen, että uusia Turhapuroja ei ilman Pasasta tehdä. Mutta kun aikaa oli kulunut, päättivät he tehdä sittenkin vielä yhden, viimeisen Turhapuro-elokuvan Spede Pasasen muistoksi. Elokuvan juoni perustuu Speden ja Ere Kokkosen yhteiseen ideaan Uunosta vanhainkodissa. Elokuvaan on käytetty runsaasti arkistomateriaalia vanhoista Turhapuro-elokuvista. Speden esittämä Härski Hartikainen on mukana elokuvassa vanhan materiaalin muodossa sekä loppukohtauksessa, jossa Uunon, Härskin ja Sörsselssönin nuoret hahmot kävelevät kohti auringonlaskua sijaisnäyttelijöiden esittäminä. Elokuvassa on tekijänoikeudellisista syistä vanhaa materiaalia vain Kokkosen omista ohjauksista. Elokuva kuvattiin 22. huhtikuuta ja 21. toukokuuta 2004 välisenä aikana.

TV-esitykset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Uuno Turhapuro tulee vielä kerran) . Ilta-sanomat 24.2.2004.

this is my life
Vuoden 2004 suomalaiset elokuvat
Ere Kokkosen ohjaamat elokuvat