joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Infinity

Infinity on kanadalaisen muusikon Devin Townsendin toinen sooloalbumi, joka on julkaistu vuonna 1998 levymerkillä HevyDevy Records.

Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Devin Townsend, ellei toisin mainita. InsideOut Musicin julkaisussa useammalla kappaleella oli eri nimi, jotka näkyvät suluissa.

InsideOut Recordsin uudelleenjulkaisun bonuskappaleet

Kokoonpano 
 Devin Townsend – laulu, kitara, basso, kosketinsoitin
 Gene Hoglan – rummut
 Christian Olde Wolbers – kontrabasso
 Andy Codrington – pasuuna
 Erin Townsend, Lyn Townsend, Dave Townsend, Naomi, Tanya Evans, Lara Uthoff, Chris Valagao, Brad Jackson – vierailevat vokalistit

Tuotanto 
 Devin Townsend – tuottaja, nauhoitus, miksaus, digitaalinen editointi, sovitus
 Greg Reely – masterointi

Arvostelut 
 Sputnik Music:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Chronicles of Chaos: 6/10

Devin Townsendin albumit
Vuoden 1998 albumit
Ziltoid the Omniscient


Ziltoid the Omniscient on kanadalaisen muusikon Devin Townsendin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. toukokuuta 2007.

Albumi on konseptialbumi, joka kertoo fiktiivisestä ulkoavaruuden asukista, planeetta Ziltoidia 9:ää asuttavasta Ziltoidista. Ziltoid matkustaa Maapallolle etsiessään ylivoimaisesti parasta kahvikuppia. Kahvi toimitetaan Ziltoidille ja hän maistaa sitä. Hän tyrmistyy kahvin mausta, julistaen sen "löyhkääväksi", ja kutsuen Ziltoidialaiset sotalordit hyökkäämään maahan, kohdaten Maan täyden sotavoiman.

Townsend on kuvaillut albumia Strapping Young Ladin ja The Devin Townsend Bandin risteytykseksi, jonka tapahtumasarjaa voidaan verrata albumiin Punky Brüster - Cooked on Phonics.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet kirjoittanut Devin Townsend.

Erikoispainoksen bonus-CD

Muusikot ja muut tekijät 
 Devin Townsend – laulu, kitara, basso, kosketinsoitin, musiikkiohjelmointi, tuotanto, miksaus, tekniikka
 U.E. Nastasi – masterointi
 Fredrik Thordendal – rumpuavustus
 Dave Young – muu äänitekniikka, muut äänet
 Mike Young – muu äänitekniikka
 Brian Waddell – muut äänet
 Marcus Rogers – valokuvat, nukkejen tuotanto
 Rae Reedyk – nukkejen tuotanto
 Travis Smith – taide

Arvostelut
 
 
 Desibeli.net: 
 
 
 Soundi:

Lähteet 

Devin Townsendin albumit
Konseptialbumit
Vuoden 2007 albumit
Foiníki

Foiníki (; ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kárpathoksen saarella ja kuuluu Kárpathoksen kuntaan, Kárpathoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin vanhaan Kárpathoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien uuden Kárpathoksen kunnan Kárpathoksen kunnallisyksikköön. Kylä on osa Arkásan kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 33 (vuonna 2011).

Foiníki sijaitsee Kárpathoksen länsirannikolla. Kylästä on matkaa Kárpathoksen pääkaupunkiin, itärannikolla sijaitsevaan Kárpathokseen eli Pigádiaan 21 kilometriä. Foiníkin eteläpuolella sijaitsevaan Arkásan kylään on matkaa kaksi kilometriä. Foiníkin kylän läheisyydessä sijaitsevat Flaskián rotko sekä Kamarákian ja Ágios Geórgioksen uimarannat.

Kylässä on tavernoja ja hotelleja. Foiníkistä liikennöi säännöllisesti laiva naapurisaari Kásokselle.

Lähteet 

Etelä-Egean saarten kylät
Kárpathos
Crowded House

Crowded House on Australiassa vuonna 1985 perustettu rockyhtye. Sitä johtaa uusiseelantilainen laulaja, sanoittaja ja popartisti Neil Finn. Yhtye tunnetaan kappaleistaan ”Don’t Dream It’s Over” ja ”Weather with You”.

Historia
Kitaristi Neil Finn ja rumpali Paul Hester olivat alun perin Split Enz -yhtyeen jäseniä.

Diskokrafia

Studioalbumit 
 Crowded House (1986)
 Temple of Low Men (1988)
 Woodface (1991)
 Together Alone (1993)
 Time on Earth (2007)
 Intriguer (2010)

Kokoelmat 
 Recurring Dream: The Very Best of Crowded House (1996)
 Afterglow (1999)
 Classic Masters (2003)
 The Very Very Best of Crowded House (2010)

Livealbumit 
 Spesial Edition Live Album (1996)
 Farewell to the World (2006)
 North America Travelogue 2010)
 Intriguer Live – Start to Finish (2011)

Australialaiset alternative rock -yhtyeet
Australialaiset rockyhtyeet
Clarence House

Clarence House on Lontoossa sijaitseva kuninkaallinen residenssi. Se sijaitsee Westminsterin kaupunginosassa, The Mall -nimisen kadun varrella ja liittyy kiinteästi St Jamesin palatsiin, jonka kanssa sillä on yhteinen puutarha. Clarence House on kesäisin avoinna matkailijoita varten noin kahden kuukauden ajan.

Clarence House rakennettiin 1825–1827 arkkitehti John Nashin suunnitelmien mukaisesti. Se sai nimensä tilaajansa, Clarencen herttuan mukaan, joka hallitsi vuodesta 1830 alkaen nimellä Vilhelm IV. Joitakin lyhyitä poikkeuksia lukuun ottamatta Clarence House on ollut asuttuna ja se on palvellut kuningashuoneen lähipiirin jäseniä. Talo vaurioitui pommituksissa toisen maailmansodan aikana ja palveli vuodesta 1942 sodan loppuun asti Punaisen ristin sekä ensiavun opettamiseen ja ambulanssipalveluihin omistautuneen St. John Ambulance -järjestön päämajana, kunnes se luovutettiin korjausten jälkeen Edinburghin herttuan ja herttuattaren asunnoksi vuonna 1949. Pisimpään, lähes 50 vuotta, talossa asui kuningataräiti Elisabet, Elisabet II:n äiti ja Yrjö VI:n leski, joka asettui sinne vuonna 1953. Vuodesta 2003 alkaen talossa on ollut hänen tyttärenpoikansa prinssi Charlesin ja sittemmin myös hänen puolisonsa, Cornwallin herttuatar Camillan virallinen asunto. Prinssi William asui talossa vuosina 2003–2011, kunnes hän avioitui Catherine Middletonin kanssa. Prinssi Harry muutti talosta vuonna 2012.

Clarence House on neljän asuinkerroksen korkuinen, julkisivultaan vaalea stukkorakennus, jossa on niiden lisäksi ullakko- ja kellarikerrokset. Taloon on tehty useita niin merkittäviä uudistus- ja korjaustöitä, että vain verrattain vähän Nashin alkuperäisistä suunnitelmista on näkyvissä. Erityisen suuria muutoksia tehtiin toisen maailmansodan jälkeen ja jälleen kuningataräidin kuoleman jälkeen. Tuolloin talon julkisivu ehostettiin, sen sähköjärjestelmä uusittiin ja useimmat kookkaat huoneet sisustettiin uudelleen Robert Kimen suunnitelmien mukaisesti.

Vuodesta 2003 ilmaisua ”Clarence House” on käytetty englanninkielisessä tekstissä myös metonyyminä tarkoittamaan Walesin prinssin yksityistoimistoa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Clarence House -osuus sivustolla Royal Residences.
Clarence House – ohjeita vierailua varten.

Grade I -luokan rakennukset City of Westminsterissä
Lontoon museot
St James’s
Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalliset residenssit
Kárpathos (alueyksikkö)

Kárpathoksen alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Etelä-Egean saarten alueella ja sen hallinnollinen keskus on Kárpathoksen kaupunki eli Pigádia. Alueyksikön pinta-ala on 393,5 neliökilometriä ja asukasluku 7 310 (vuonna 2011).

Alueyksikkö käsittää muun muassa Kárpathoksen, Kásoksen ja Sarián saaret sekä lukuisia pienempiä saaria. Alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä. Tuolloin aiempi Dodekanesian prefektuuri lakkautettiin ja jaettiin neljäksi alueyksiköksi, joista Kárpathos on yksi.

Kunnat 

Alueyksikkö jakaantuu kahteen kuntaan seuraavasti:

Lähteet
Kaj Kunnas

Kaj Kunnas (s. 23. maaliskuuta 1963 Pyhäjärvi Ul) on suomalainen urheilutoimittaja ja tietokirjailija. Kunnas toimi urheilutoimittajana Ylellä vuosina 1989–2017.

Urheilutoimittajana
Kunnas työskenteli Ylen ruotsinkielisessä urheilutoimituksessa vuodesta 1989 vuoteen 2012 asti. Vuoden 2012 alusta hän siirtyi suomenkielisen Yle Urheilun palvelukseen. Kunnas palkittiin vuoden 2012 Suomen urheilugaalassa Urheilujournalismipalkinnolla.

Kunnas selosti jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuja vuoteen 2011 asti ruotsiksi. Sotšin talviolympialaisissa 2014 Kunnas selosti naisten jääkiekkoa suomeksi. Lisäksi hän selosti myös muutaman ottelun jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 2014 suomeksi Ylellä. Kunnas herätti joulukuussa 2015 pahennusta verratessaan jääkiekko-ottelun tulosta raiskaukseen. Kunnas oli myös usein juontamassa Yle:n Urheiluviikonloppu-lähetyksiä. Hän on ollut mukana myös Ylen Aamu-TV:n Jälkihiessä.

Helmikuussa 2017 Kunnas kertoi irtisanoutuneensa ja lopettavansa työskentelyn Ylellä. Syyksi Kunnas mainitsi, ettei sairautensa jälkeen työ ole enää tärkeyslistalla yhtä korkealla kuin ennen. Hän ei kuitenkaan sulje pois mahdollisuutta työskennellä Ylelle tulevaisuudessa.

Jääkiekon pariin toimittajana Kunnas palasi Pyeongchangin talviolympialaisten televisiolähetyksissä helmikuussa 2018. Kunnas esiintyi pääasiassa TV5-kanavalla. Hän toimi TV5:n toimittajana myös kesäolympialaisissa 2020.

Kirjailijana 
Kunnas on ollut mukana kirjoittamassa  seuraavia kirjoja:

Muu julkisuus
Syksyllä 2014 Kunnas oli kilpailijana Tanssii tähtien kanssa -ohjelman yhdeksännellä tuotantokaudella. Huhtikuussa 2017 valittiin seuraavan kesän Tangomarkkinoiden pääkonserttien juontajaksi yhdessä Susanna Heikin kanssa.

Syyskuussa 2016 hänet valittiin vuoden positiivisimmaksi suomalaiseksi.

Yksityiselämä
Toukokuussa 2016 Kunnas sai aivoinfarktin ja hän jäi sairauslomalle. Hän palasi töihin syksyllä 2016.

Mauri Kunnas on Kaj Kunnaksen pikkuserkku. Kunnas on naimisissa Gerd Kummel-Kunnaksen kanssa ja heillä on kaksi tytärtä. Kunnas on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän valmistui Åbo Akademista pääaineenaan englannin kieli ja filologia. Kunnakset asuvat Karjaalla.

Lähteet

Aiheesta muualla

 

Suomalaiset urheilutoimittajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Liimatta

Liimatta voi tarkoittaa seuraavia:

Liimatta, suomenkielinen sukunimi. Liimatta on nykyisenä nimenä 944 suomalaisella henkilöllä. Tunnettu nimenkantaja on:
Tommi Liimatta, muusikko ja kirjailija
 Liimatta, Viipurin entinen suomalainen kaupunginosa
 Liimatta, rautatieliikennepaikka Viipurissa Liimatta–Tyrisevä- ja Liimatta–Valkjärvi-radoilla

Sukunimet
The End Complete

The End Complete on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Obituaryn kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1992. The End Complete on Obituaryn myydyin albumi. Sitä myytiin 100 000 kappaletta Yhdysvalloissa ja noin 250 000 kappaletta maailmanlaajuisesti. Se sijoittui sijalle 16 Billboardin Top Heatseekers -listalla.

Yhtyeen uusi logo otettiin käyttöön The End Complete -albumilla, ja siitä tuli parhaiten myyty paidan printti Roadrunner Recordsin historiassa.

Kappaleet

Kokoonpano
 John Tardy – laulu
 Allen West – kitarat
 Trevor Peres – kitarat
 Frank Watkins – basso
 Donald Tardy – rummut

Obituaryn albumit
Vuoden 1992 albumit
Die Freiheit

Die Freiheit () eli Die Freiheit – Bürgerrechtspartei für mehr Freiheit und Demokratie on pieni konservatiivis-liberaalinen puolue Saksassa.

René Stadtkewitz perusti puolueen lokakuussa 2010 Deutsche Bundesbankin johtokunnan silloisen jäsenen Thilo Sarrazin (SPD) aloittaman maahanmuuttokeskustelun vanavedessä. Stadtkewitz erotettiin Saksan kristillisdemokraattisesta unionista sen jälkeen, kun hän kutsui hollantilaisen islamvastaisen poliitikon Geert Wildersin puhumaan Berliiniin.

Puolue haluaa Saksaan suoran demokratian, ja haluaa laajoja muutoksia integraatio- ja maahanmuuttopolitiikkaan.

Ideologia
Die Freiheit kuvailee itseään konservatiivis-liberaaliseksi puolueeksi. Heidän ydinkysymyksiään ovat:
 Sveitsiläistyyppinen suora demokratia Saksaan.
 Tiukemmat toimenpiteet rikollisuutta vastaan.
 Maahanmuuton rajoittaminen.
 Israelin tukeminen.
 Tiukempi sosiaaliturvapolitiikka.
 Saksan islamisoitumisen vastustaminen.

Katso myös
Partij voor de Vrijheid

Lähteet

Konservatiivis-liberaalit puolueet
Saksalaiset puolueet
P. G. Vinge

Per Gunnar (P. G.) Vinge (9. tammikuuta 1923 Vinköl, Ruotsi – 3. lokakuuta 2020) on ruotsalainen virkamies ja johtaja.

Elämä ja ura 

P. G. Vinge on maanviljelijä Emil Vingen ja tämän vaimon, Naemin, poika. Hän syntyi Vinkölin kylässä Länsi-Götanmaan maakunnassa. Vinge pääsi ylioppilaaksi 1942 opiskeltuaan humanistisella linjalla (latinlinje) Skarassa. Hän suoritti asepalveluksensa Skaraborgin rykmentissä ja jatkoi sitten opintojaan Tukholman yliopistossa. Vinge valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1948. Vinge meni naimisiin sairaanhoitaja Astan kanssa vuonna 1946. Suoritettuaan tuomioistuinharjoittelunsa Linden tuomiokunnassa Vinge toimi syyttäjänä Tukholmassa, kouluttautui poliisipäälliköksi ja palveli Tukholman poliisikamarissa vuosina 1953–1961 pitäen taukoa syyttäjän toimestaan. Samaan aikaan hän toimi sihteerinä valtiollisen poliisikoulun hallituksessa. Vuosina 1961–1962 Vinge toimi poliisiassessorina ja apulaispoliisipäällikkönä Tukholmassa.

Nimismies Nils Lüning nimitti Vingen Åke Hasselrotin seuraajaksi erityispoliisitoimen, ”vakoilupoliisin”, päälliköksi 1962. Viran nimi muuttui Poliisihallituksen osastopäälliköksi vuonna 1964. Yksi Vingen ensimmäisistä tehtävistä Säpon eli Ruotsin turvallisuuspoliisin päällikkönä oli Stig Wennerströmin paljastaminen ja kiinniotto. Työ tapauksen parissa kesti koko Vingen virkakauden. Vinge erosi virastaan 1. lokakuuta 1970 omien sanojensa mukaan ”irvokkaan” tapauksen jälkeen, kun hänen väitettiin pitäneen silloista pääministeriä Olof Palmea turvallisuusriskinä. Vingeen on myös yhdistetty kiistanalaisia väitteitä. Esimerkiksi Kiinan suurlähetystön on väitetty välittäneen huumeita ruotsalaisille nuorille. Vingen seuraajaksi Säpon johtoon nousi Hans Holmér.

Vinge toimi vuosina 1970–1987 Sveriges Industriförbundetin (Ruotsin teollisuusliiton) johtajana. Hänet rekrytoitiin myös Ruotsin tietosuojavaltuutetun (Datainspektionen) hallituksen jäseneksi sekä tietojenkoordinointikomiteaan (Datasamordningskommittén), haavoittuvuuskomiteaan (Sårbarhetskommittén) ja haavoittuvuustutkintaan (Sårbarhetsutredningen).

Vuonna 1988 Vinge julkaisi muistelmansa, jotka sisältävät päiväkirjamerkintöjä ja kommentteja hänen ajastaan Säpon johdossa.

Lähteet

Ruotsalaiset virkamiehet
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Ghost (albumi)

Ghost on kanadalaisen muusikon Devin Townsendin kolmastoista sekä järjestyksessään neljäs The Devin Townsend Projectin albumi. Se julkaistiin 20. kesäkuuta 2011. Townsend on sanonut albumin olevan "ylivoimaisesti lempein ja sievin albumi jonka hän on tehnyt". Townsend on myös ilmoittanut jatkavansa musiikin tekemistä Devin Townsend Projectin nimellä, vaikka alun perin tämän piti olla vain neljän levyn projekti.

Kappaleet

Muusikot
 Devin Townsend – kitarat, laulu
 Dave Young – kosketinsoittimet
 Mike St. Jean – rummut
 Kat Epple – huilu

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Imperiumi.net: 
 
 Kaaoszine: 9/10
 Metal Injection: 8.5/10
 Rumba:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2011 albumit
Devin Townsendin albumit
Ambient-albumit
Addicted (Devin Townsendin albumi)


Addicted on kanadalaisen muusikon Devin Townsendin yhdestoista studioalbumi, joka on julkaistu joulukuussa vuonna 2009 levymerkillä HevyDevy Records. Albumi on toinen Devin Townsend Project -sarjassa. Levystä on julkaistu myös kahden LP:n versio. Kappaleista Hyperdrive on uusittu versio samannimisestä kappaleesta vuonna 2007 julkaistulta Ziltoid the Omniscient -albumilta. Levyllä hyvin tärkeässä osassa on naislaulaja Anneke van Giersbergen.

Kappaleet

Kokoonpano

Muusikot 
 Devin Townsend – laulu, kitara, kosketinsoitin, musiikkiohjelmointi
 Ryan Van Poederooyen – rummut
 Brian Waddell – bassokitara
 Mark Cimino – kitara
 Anneke van Giersbergen – vieraileva laulaja

Vierailevat muusikot 
 Dave Young – kosketinsoitin
 Susanne Richter – laulaja (kappale ”Ih-Ah!”)

Tuotanto 
 Devin Townsend – tuotanto, miksaus
 Travis Smith – taide

Arvostelut

Lähteet 

Devin Townsendin albumit
Vuoden 2009 albumit
Aikavaras (televisiosarja)

Aikavaras () oli yhdysvaltalainen televisiosarja, jota tuotettiin neljä kautta vuosina 1996–2000. Yhdysvalloissa sarjaa esitti CBS ja Suomessa Nelonen.

Juoni 
Sarja keskittyy Chicagoon, missä Gary Hobson (Kyle Chandler) elää baarinpitäjänä. Joka aamu hänen asuntonsa oven taakse ilmestyy seuraavan päivän Chicago Sun-Times. Lehden tykönä odottaa sisäänpääsyä aina sama kissa. Kissa ja lehti alkoivat ilmestyä oven taakse, kun Hobsonin ex-vaimo heitti tämän pihalle ja hän asui hotellissa "väliaikaisesti". Hobson lukee lehdestä alkavana päivänä vielä tapahtumattomat onnettomuudet ja pyrkii muuttamaan tapahtumien kulkua niin, ettei onnettomuuksia tapahdu ja lehden uutiset muuttuvat paremmiksi.

Jaksoja nivoi toisiinsa Hobsonin pyrkimys selvittää, minkä takia lehti alkoi ilmestyä hänelle ja miten kissa liittyy asiaan. Hän haluaa pitää lehden salaisuutena pitääkseen asiat yksinkertaisina ja välttääkseen näpistelijöitä. Hänelle läheisistä ihmisistä vain kaksi on tietoisia lehdestä: hyvä ystävä Marissa Clark (Shanésia Davis-Williams) ja Chuck Fishman (Fisher Stevens) Hobsonin yhtiökumppani baarissa.

Roolijako 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Yhdysvaltalaiset fantasiasarjat
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
CBS:n televisio-ohjelmat
Cedercreutz

Cedercreutz ['seːdärkröits] on alkuaan Ruotsista kotoisin oleva aatelissuku, joka asettui pysyvästi Suomeen Suomen sodan jälkeisenä aikana. Västmanlandin läänin maaherra Jonas Folkernasta Taalainmaalta aateloitiin vuonna 1711 ja korotettiin vapaaherraksi vuonna 1719. Suku on vuodesta 1748 lähtien omistanut Köyliössä sijaitsevan Köyliönkartanon.

Suvun jäseniä 

 Herman Cedercreutz (1684–1754), valtaneuvos, diplomaatti
 Axel Reinhold Cedercreutz (1774–1859), vapaaherra ja valtiopäivämies
 Johan Axel Cedercreutz (1801–1863), kenraalimajuri ja kuvernööri
 Carl Emil Cedercreutz (1806–1869), senaattori ja kuvenööri
 Axel Fredrik Nikolaus Cedercreutz (1847–1909), valtiopäivämies
 Emil Waldemar Cedercreutz (1852–1924), lääkäri ja valtiopäivämies, Carl Emil Cedercreutzin poika
 Nanny Cedercreutz, os. Lagerborg (1866–1950), kirjailija, Emil Waldemar Cedercreutzin puoliso
 Axel Cedercreutz (1873–1946), syfilidologian ja ihotautien professori, Axel Fredrik Nikolaus Cedercreutzin poika
 Edward Emil Fredrik Cedercreutz (1874–1930), insinööri ja toimitusjohtaja
 Gustaf Johan Reinhold Cedercreutz (1876–1959), juristi ja valtiopäivämies, Axel Fredrik Nikolaus Cedercreutzin poika
 Emil Cedercreutz (1879–1949), kuvanveistäjä ja siluettitaiteilija, Axel Fredrik Nikolaus Cedercreutzin poika
 Jonas Cedercreutz (1914–1991), arkkitehti, Gustaf Cedercreutzin poika
 Carl-Johan Cedercreutz (1915–2001), diplomi-insinööri, toimitusjohtaja
 Claes Cedercreutz (1917–1991), kirurgi ja hypnoterapeutti
 Magnus Cedercreutz (1917–1982), yritysjohtaja ja kauppaneuvos, Gustaf Cedercreutzin poika
 Kettil Cedercreutz (s. 1959), professori, taikuri
 Camilla Cedercreutz (s. 1993), kilpapurjehtija.

Lähteet 

Suomalaiset aatelissuvut
Ruotsin aateli
Sukunimet
Ville Heino (vapaapainija)

Ville Heino (s. 22. elokuuta 1991) on suomalainen vapaapainija. Hän edustaa Porin Paini-Miehiä. Häntä ovat valmentaneet vuodesta 2000 Harri Lehti ja vuodesta 2008 Ahto Raska.

Heino sijoittui MM -kilpailuissa 86 kg:n sarjassa seitsemänneksi vuonna 2018 sekä EM -kilpailuissa 2019 yhdenneksitoista. Junioreiden MM -kilpailujen 84 kg:n sarjassa hän sijoittui seitsemänneksi 2009 ja viidenneksi 2011. 

Heino on voittanut suomenmestaruuden 84 kg:n sarjassa 2009, 2010, 2011 ja 97 kg:n sarjassa 2018, sekä lisäksi saanut 74 kg:n sarjassa SM hopeaa 2007 ja pronssia 2008.

Myös hänen veljensä, Jere Heino, on vapaapainija.

Lähteet 

Suomalaiset vapaapainijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Anna Paavilainen

Anna Paavilainen (s. 7. huhtikuuta 1983 Mikkeli) on suomalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. 

Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulusta vuonna 2006. Hän on käynyt aiemmin Sibelius-lukion. Paavilainen opiskeli Stockholms Filmskolassa ohjausta ja käsikirjoitusta vuosina 2014–2015. 

Paavilainen näytteli Ilvesteatterissa vuosina 2000–2002 ja hänet kiinnitettiin Suomen Kansallisteatteriin 2008. Teatterin lisäksi hän on näytellyt elokuvissa sekä televisiossa. 

Syksyllä 2013 Paavilainen esiintyi yhdessä näyttelijä Marja Salon kanssa Yle Teemalla esitetyssä Hetkiä kaupungissa -sarjassa.

Vuonna 2012 Paavilainen oli ehdolla parhaan naissivuosan Jussin saajaksi roolistaan elokuvassa Hyvä poika ja vuonna 2015 parhaan naispääosan Jussin saajaksi roolistaan elokuvassa Kesäkaverit.

Paavilaisen käsikirjoittama ja näyttelemä monologinäytelmä Play Rape oli tapaus. Näytelmässä Paavilainen käsitteli kokemiaan teatteri­raiskauksia. Näytelmässä kerrotaan, että hän esitti raiskausta ensimmäisen kerran jo teatterikoulun pääsykokeissa ja sen jälkeen hän on esittänyt raiskauksen uhria näyttämöllä yli sata kertaa. Paavilainen palasi aiheeseen lyhytelokuvassa Play Rape, joka oli osa Yksittäistapaus-elokuvasarjaa ja päätyi osaksi Tottumiskysymys-episodielokuvaa.

Paavilaisen ohjaama ja yhdessä Laura Birnin kanssa käsikirjoitettu lyhytelokuva Kaksi ruumista rannalla voitti parhaan lyhytelokuvan Jussi-palkinnon 2020. 

Paavilaisen ensimmäinen pitkä fiktioelokuvaohjaus on syksyllä 2022 ensi-iltaan tuleva Kikka!.

Paavilainen oli naimisissa näyttelijä Samuli Niittymäen kanssa vuosina 2009–2018.

Filmografia

Elokuvat

Lyhytelokuvat

Televisiosarjat

Palkinnot ja tunnustukset
 Pro feminismi -palkinto 2016.
 Suomen kulttuurirahaston palkinto 2017.
 Nordisk Film -palkinto Tottumiskysymys-elokuvan tuottajalle, ohjaajille ja käsikirjoittajille 2020.
 Parhaan lyhytelokuvan Jussi-palkinto elokuvasta Kaksi ruumista rannalla 2020.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Jussi-palkinnon saajat
Gadsby

Gadsby on Ernest Vincent Wrightin vuonna 1939 julkaistu romaani, joka on tullut tunnetuksi siitä, että kirjassa ei ole yhtäkään e-kirjainta, vaikka se on englannin kielen yleisin kirjain.

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset romaanit
Vuoden 1939 kirjat
Jay Emmanuel-Thomas

Jay Aston Emmanuel-Thomas (s. 27. joulukuuta 1990) on englantilainen jalkapalloilija ja hän pelaa Ipswich Townnissa. Emmanuel-Thomas siirtyi Ipswichiin Arsenalista heinäkuussa 2011. Hän on Arsenal Academyn kasvatti, hän on monipuolinen hyökkääjä, sillä hän voi pelata keskushyökkääjänä tai laiturina. Hän on pelannut useilla paikoilla, kuten laita-, keskuspuolustajana ja keskikentällä, mutta hän sopeutuu parhaiten hyökkääjän rooliin.

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Matti J. Tarvainen

Matti J. Tarvainen on suomalainen moottoriurheilija. Matti Tarvaisen kilpailu-ura alkoi vuonna 1961. Erottuakseen kaimoistaan Tarvainen otti 1970-luvulla käyttöön lisäkirjaimen J.

Tarvainen on ajanut kilpaa 2-, 3-, ja nelipyöräisillä moottoriajoneuvoilla. Hän on harrastanut muun muassa luotettavuusajoa (nykyisin Enduro), TT:tä (nykyisin Road Race), jäärataa, jääspeedwayta, moto-crossia, ST-ajoa (nykyisin autosuunnistus), rallia, rallisprintiä, rata-ajoa, kiihdytyskisaa, JM- eli jokamiesluokkaa, auto-slalomia sekä taloudellisuusajoja. Osallistunut muun muassa Autourheilun Kansallisen Keskusliiton (nykyisin AKK-Motosport) valiokuntatyöskentelyyn sekä ralli- että JM-valiokunnissa. 

Hän on ajanut usealla eri automerkillä, päämerkkinä Skoda. Hän on osallistunut rallin MM-kilpailuihin ja Historic-rallin EM-osakilpailuihin. Hän on ainoa henkilö joka ajanut vuodesta 1991 kaikki Suomessa järjestetyt EM-historic kandidaatti, sekä varsinaiset Historic luokan EM-osakilpailut. Kilpailu-ura jatkuu edelleen. Vuonna 2011 hänellä tuli 50 vuotta täyteen moottoriurheilukilpailijana. Hän on osallistunut myös järjestötoimintaan. Hänestä on tehty useita lehtikirjoituksia sekä muutama televisio-ohjelma, tekijöinä Vauhdin maailma, Ruutulippu ja Motor Foorum.

Lähteet

Moottoriurheilukilpailujen alkuajankohta Matti J. Tarvaisen kohdalta.

Kirjallisuutta
Urheilumme kasvot, osa 5 

Suomalaiset ralliautoilijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Lintujen viisaus

Lintujen viisaus – Lintutieteen kuvitettu historia on Tim Birkheadin teos, jossa hän kertoo lintujen elämästä aina hedelmöitymisestä ja munasta reviirin luomiseen, lauluun, lisääntymiseen ja muuttomatkoihin saakka.

Britannian johtaviin lintutieteilijöihin kuuluva Tim Birkhead työskentelee professorina Sheffieldin yliopistossa. Hän opettaa eläinten käyttäytymistä ja tieteen historiaa. Hän on Royal Societyn jäsen ja kirjoittanut aiemmin useita palkittuja lintuja käsitteleviä teoksia. Brittiläinen luonnontieteilijä Mark Cocker luonnehtii Birkheadin kirjoittajankykyä: "Hänen luontainen
tarinankertojanvaistonsa lintutieteen alalla ja kykynsä tehdä tästä tieteestä
helppotajuista ja yksinkertaista ovat todella harvinaisia lahjoja." 

Ornitologian historiaan kuuluu, että linnut olivat eläimistä se ryhmä, johon kohdistui eniten taikauskoa. Birkhead kuvaa historian salaisuuksien paljastumista, mutta toteaa myös, että paljon selvitettävää on edelleen. Kirjan tietomäärä on runsas, mutta se on lintujenharrastajille samalla helppolukuista ja viihdyttävää lukemista.

Kirjan lopussa on sanasto, jossa Birkhead avaa ornitologisia termejä.

Katso myös
Luettelo lintukirjoista

Lähteet

Aiheesta muualla
Tim Birkhead: The Early Birwatchers, video jolla Birkhead kertoo lintujentarkkailun historiasta 

Brittiläiset tietokirjat
Kirjat linnuista
Vuoden 2008 kirjat
Telomeraasi

Telomeraasi on entsyymi, joka suojaa kromosomien päitä solunjakautumisen aiheuttamilta vaurioilta.

Telomeraasi on ribonukleoproteiini-entsyymi, joka tehtävänä on ylläpitää telomeerejä, kromosomin päitä suojaavaa lopetusjaksoa. Kromosomin DNA:n päät lyhenevät aina kun solut jakautuvat mitoosissa. Lopulta telomeerijakso kuluu pois ja kromosomi vaurioituu. Telomeraasi suojaa DNA-ketjun päiden telomeerejä lyhenemiseltä, ja mahdollistaa koko kromosomin monistamisen aivan loppuun asti.

Telomeraasi mahdollistaa telomeerien korvaamisen DNA-ketjujen päissä, niiden muutoin lyhentyessä solun jakautuessa mitoosissa. Jos telomeraasia ei esiinny, solut saavuttavat Hayflickin rajan eikä solulinja voi enää jakaantua.

Telomeraasi katalysoi toistosekvenssin (selkärankaisilla "TTAGGG") lisäämisen – eli telomeerin synteesin – kromosomien DNA-ketjun päähän 3'-hydroksyyliryhmän jälkeen.

Rakenne
Telomeraasi koostuu kahdesta telomeraasi-käänteis-transkriptaasista (TERT), kahdesta telomeraasi-RNA:sta (TR tai TERC) ja kahdesta dyskeriinistä (DKC1). Ihmisellä näitä kutsutaan myös nimillä hTERT ja hTR, ja niiden toimintaan liittyy useita muita proteiineja.

Telomeraasi-RNA TERC toimii mallina telomeerin DNA:lle. Telomeraasi-transkriptaasi TERT puolestaan syntetisoi telomeerin DNA:n RNA:sta. Ihmisellä dyskeriini huolehtii telomeraasi-RNA:n oikeellisesta prosessoinnista ja siirtämisestä.

Ihmisen telomeraasientsyymin rakenteen selvitti Scott Cohen tutkimusryhmineen australialaisessa Children's Medical Research Institutessa vuonna 2007. Tutkimus tehtiin massaspektrometrisarjoittamalla ihmisen kuolemattomien solulinjojen telomeraasien proteiinien osatekijöitä ja päättelemällä molekyylikoko.

Reaktivaatio
Telomeerien lyhenemisellä uskotaan olevan yhteys vanhenemisen aiheuttamiin oireisiin. Telomeeraasin reaktivaatio ikääntyneillä kotihiirillä tehdyissä kokeissa on pidentänyt telomeerejä, vähentänyt DNA-vaurioihin liittyvää viestintää, herättänyt pysähtyneet soluviljelmät, ja eliminoinut haitallisia solutyyppejä monissa sisäelimissä. Somaattisissa soluissa telomeraasin reaktivaatio on kumonnut hermorappeutumisen. Telomeraasientsyymin pitempiaikainen reaktivaatio voi edistää syöpien syntyä.

Lähteet

Transferaasit
Molekyylibiologia
Hayflickin raja

Hayflickin raja tai Hayflickin ilmiö kuvaa biologisten solujen tavallisesti rajallista solujakautumiskertojen määrää. Raja ei koske syöpäsoluja kuten HeLa-soluja. Raja johtuu kromosomien päissä olevien telomeerien lyhentymisestä ja rajan ylittyessä normaalit solut voivat kuolla. Jokainen solujakautuminen lyhentää telomeerejä, joita puolestaan kykenee pidentämään telomeraasi, joka siten voi kasvattaa Hayflickin rajaa.

Historia
Sanan Hayflickin raja keksi 1974 australialainen Sir Macfarlane Burnet kirjassaan Intrinsic Mutagenesis: A Genetic Approach to Ageing.

1881 saksalainen August Weismann esitti solujakautumisen olevan rajoitettua ja tämän johtavan lopulta eliöiden kuolemaan. 1907 tämän väitteen asetti osin kyseenalaiseksi yhdysvaltalainen Ross Harrison luotuaan kuolemattomia soluviljelmiä. 1921 ranskalainen kirurgi Alexis Carrel kyseenalaisti Weismannin väitteen ja oman väitteensä tueksi hän kasvatti 34 vuotta kanan sydämen fibroblasteja soluviljelmissä. Carrelin kokeita ei ole sittemmin kuitenkaan onnistuttu toistamaan. Kokeet olivat virheellisiä ja Carrel mahdollisesti itse tiesi tämän. Carrelin kokeet kuitenkin loivat tieteen piiriin pitkäaikaisen yleisen käsityksen selkärankaisten solujen kuolemattomuudesta.

Solujen rajallisen jakaantumiskyvyn havaitsi Leonard Hayflick 1961 Wistar instituutissa, huomatessaan sikiösolujen jakaantuvan soluviljelmissä vain 40-60 kertaa. Tämän rajan saavutettuaan solut siirtyvät vanhuusvaiheeseen, ja vanhenevat tai siirtyvät apoptoosiin. Hayflick julkaisi tuloksensa 1965. Hayflickin tutkimuksen tuloksia ei aluksi hyväksytty laajalti, mutta Hayflickin havaintoja tukevat muiden tutkijoiden tulokset muuttivat kuitenkin yleisen käsityksen hitaasti useiden vuosikymmenien aikana.

Telomeerien olemassaolosta on jo tiedetty vuodesta 1933 asti, mutta kromosomien lyhentymisen ongelman tunnisti ensimmäisenä venäläinen Alexei Olovnikov 1971. Hän pyrki selittämään omaa havaintoaan ja Hayflickin havaitsemaa rajallista solujakautumista teoretisoimalla kromosomien päissä olevien telomeerien pituuden rajoittavan solujakautumista. Hän myös arveli telomeerien loppuun lyhenemisen liittyvän soluvanhenemiseen ja tietyn entsyymin, joka myöhemmin tunnistettiin telomeraasiksi, liittyvän syöpäsolulinjojen kuolemattomuuteen. Ensimmäiset kokeelliset todisteet telomeerien lyhentymisen ja Hayflickin rajan välille löydettiin vasta 1990.

Telomeraasin löysivät Elizabeth H. Blackburn ja Carol W. Greider 1985. Tämän entsyymin katalyyttinen ala-yksikkö telomeraasi käänteistranskriptaasi (TERT) pidentää telomeerejä ja vaikuttaa siten Hayflickin rajaan.

Katso myös
Morfogeenit
Kuolemattomuus
Telomeraasi

Lähteet

Gerontologia
Perinnöllisyystiede
Kromosomit
Molekyylibiologia
Carved in Stone (Ragen albumi)


Carved in Stone on saksalaisen heavy metal -yhtye Ragen kahdeksastoista studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2008.

Albumi ylsi Saksan albumilistan sijalle 24.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet sanoittanut P.Wagner ja säveltänyt V.Smolski, ellei toisin mainita.

Kokoonpano 
 Peter ”Peavy” Wagner – laulu, basso
 Victor Smolski – kitara
 André Hilgers – rummut

Arvostelut 
 Lords of Metal: 85/100
 Imperiumi: 8/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2008 albumit
Saksalaiset metallialbumit
SLO

SLO Oy on suomalainen sähkö-, tele- ja automaatiotuotteiden toimittaja. Yhtiön asiakasryhmiä ovat sähköurakoitsijat, sähkö- ja teleyhtiöt, verkonrakennusyhtiöt, teollisuusyritykset ja julkinen sektori. SLO:n pääkonttori ja keskusvarasto sijaitsevat Kehä III:n äärellä Vantaan Tuupakassa, Ylästön kaupunginosassa. Yhtiöllä on noin 440 työntekijää ja 36 myyntikonttoria. SLO tekee yhteistyötä yli 500 tavarantoimittajan ja -valmistajan kanssa. 

SLO:n toimitusjohtajana on toiminut vuodesta 2012 lähtien Mika Höijer.

SLO ja sen sisaryritykset SLO Eesti AS, SLO Latvia SIA ja UAB SLO Liettua kuuluvat ranskalaiseen Sonepar-konserniin. Soneparin liikevaihto on 22,4 miljardia euroa ja yhtiön palveluksessa työskentelee noin 46 000 henkilöä 44 maassa.

Historiaa 

SLO on perustettu vuonna 1945. Sotien jälkeen Suomessa oli pulaa myös sähkötarvikkeista, jolloin joukko sähköasennusliikkeitä perusti oman sähkötarvikkeiden keskushankintapisteen, Sähköliikkeiden Oy:n. Näin yhtiön pääomistajiksi tulivat sähköurakoitsijat. Sähköliikkeiden Oy:n nimilyhenteeksi virallistettiin SLO vuonna 1971 ja yhtiön viralliseksi nimenä se on ollut vuodesta 1990.

Toiminnan alussa yhtiöllä oli vaikeuksia saada muun muassa säännöstelytalouden vaatimia tuontilisenssejä, joten yhtiö solmi jo varhain kiinteät edustussopimukset ulkomaisten yritysten kanssa. SLO harjoitti pienimuotoista teollisuutta 1950-luvulta lähtien, mutta luopui kaapelitehtaasta, valaisin- ja sähkötarviketehtaasta, elektroniikkatehtaasta sekä valaisimien muoviosia ja asennusputkia valmistavista yrityksistä 1980-luvulla. 

Omistajat myivät SLO:n vuonna 1986 Nokia Oyj:lle. Hollantilaiselle, Euroopan suurimpiin sähkötukkuliikkeisiin kuuluvalle Otra N.V.:lle SLO siirtyi vuonna 1993 ja Soneparin omistukseen vuonna 1999.

Lähteet 
 Eiro, Klaus: SLO sähkönvirstanpylväät 1945–2005

Viitteet

Aiheesta muualla 
 http://www.slo.fi/
 http://www.sonepar.com/
 https://www.porssitieto.fi/osake/lisaa/slo.shtml

Suomalaiset yritykset
Tukkukaupat
Ylästö
Partiointi

Partiointi on taistelutaktiikka, jossa pienet ryhmät tai yksilöt tiedustelevat, suojelevat tai vartioivat tiettyä aluetta tai kohdetta. Partiointia voivat suorittaa puolustushaaroista maavoimat, laivasto ja ilmavoimat.

Katso myös
Partio (nuorisoliike)
Partio (sotilasyksikkö)
Suomen kaukopartiotoiminta
Sissisota

Taistelutaktiikat

de:Patrouille
en:Patrolling
es:Patrulla
it:Pattugliamento
sl:Patruljiranje
Ki (albumi)

Ki on kanadalaisen muusikon Devin Townsendin kymmenes studioalbumi, sekä ensimmäinen alun perin neliosaiseksi kaavaillusta The Devin Townsend Project -sarjan albumista. Albumi julkaistiin toukokuussa 2009 Townsendin omalla levymerkillä HevyDevy Records. Albumista on julkaistu myös 1000 vihreän vinyylin painos. Tyylillisesti se on lähes akustista ja melko rauhallista tunnelmointia.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet kirjoittanut Devin Townsend, ellei toisin mainita.

Kokoonpano

Muusikot 
 Devin Townsend – laulu, kitara, nauhaton basso, musiikkiohjelmointi
 Duris Maxwell – rummut
 Jean Savoie – basso
 Dave Young – kosketinsoitin, piano

Vierailevat muusikot 
 Ché Aimee Dorval – laulu
 Ryan Dahle – laulu (ensimmäinen "us or them" kappaleessa Gato)
 Bjorn, Peter, Christopher, Grant, Corey, Jeremy, Ryan – laulu

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Blabbermouth: 7.5/10
 Chronicles of Chaos: 9.5/10
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2009 albumit
Devin Townsendin albumit
Ambient-albumit
Toni Kuusela

Toni Matti Kristian Kuusela (s. 21. tammikuuta 1994 Vimpeli) on suomalainen keihäänheittäjä. Yleisurheilussa hän edustaa Kuortaneen Kuntoa. Kuusela edusti vuoteen 2016 asti Alajärven Ankkureita ja sitä aiemmin vuoteen 2013 Vimpelin Vetoa ja hänen valmentajanaan toimii Petteri Piironen. Nuorempana Kuusela pelasi pesäpalloa Vimpelin Vedossa.

Kuusela sijoittui Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 viidenneksi tuloksella 73,06. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta tuloksella 76,96. Vuonna 2022 Kuusela sijoittui Münchenin EM-kilpailuissa viidenneksi tuloksella 80,20.

Kuuselan ennätys on 15. kesäkuuta 2021 Orimattilassa heitetty 85,03, jolla tuloksella hän rikkoi myös Tokion olympiakisojen tulosrajan. Kuusela sijoittui Suomi–Ruotsi-maaottelussa Tampereella 1. syyskuuta 2018 kolmanneksi tuloksella 75,96 ja voitti maaottelun keihäskisan Tampereella 2020 tuloksella 80,45. Hän sai Kalevan kisoissa hopeaa 2022 sekä pronssia vuosina 2019, 2020 ja 2021.

Kuusela on pelannut Superpesiksessä kahdeksan ottelua Vimpelin Vedossa ja kolme ottelua Joensuun Mailassa kaudella 2012. Lisäksi hän edusti kaudella 2012 myös Vedon B- ja A-junioreita. Kuusela on voittanut Vimpelin Vedon riveissä A-poikien SM-kultaa vunna 2012. Samana vuonna hän voitti miesten SM-hopeaa Vimpelin joukkueessa. Sisäpelissä hänen roolinsa on ollut etenijä, ulkopelissä koppari. 

Kuusela on kotoisin Vimpelin Rantakylästä.

Saavutukset pesäpallossa

Pelaajana 
 1 SM-hopea: 2012
 A-poikien SM-kulta: 2012

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Suomalaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Francisco Solano López

Francisco Solano López Carrillo (24. heinäkuuta 1826 Asunción – 1. maaliskuuta 1870 Concepciónin departementti) oli Paraguayn presidentti ja sotilasdiktaattori vuosina 1862–1870. Hän aloitti Kolmoisliiton sotana tunnetun sodan kaikkia naapurivaltioita eli Brasiliaa, Argentiinaa ja Uruguayta vastaan. Suurin osa maan aikuisesta miesväestöstä tuhoutui muutaman vuoden aikana mielettömässä sodassa, joka päättyi Paraguayn katastrofaaliseen tappioon ja suuriin aluemenetyksiin. Lópezia on jälkeenpäin pidetty megalomaanina ja jopa hulluna, mutta häntä on kotimaassaan toisinaan juhlittu myös isänmaallisena sankarina.

Francisco Sólano Lopez seurasi Paraguayn johdossa isäänsä Carlos Antonio Lópezia, jonka sotaministerinä oli sitä ennen toiminut. Hän halusi voimakkaasti olla Latinalaisen Amerikan Napoleon ja valmistutti itselleen kopion Napoleonin keisarinkruunusta sekä armeijalleen univormut, jotka olivat identtisiä Napoleonin armeijan vastaavien kanssa. Hän alkoi pian valtaan noustuaan hakeutua sotaan naapurimaiden kanssa, ja sota syttyi vuonna 1864. Vuoden 1868 lopussa maan pääkaupunki Asunción jouduttiin evakuoimaan ja presidentti siirtyi johtamaan sotaa viidakosta käsin. López kuoli Cerro Corán taistelussa brasilialaisten hyökättyä hänen leiriinsä, kamppaillen viimeiseen asti. Hänen kuolemansa päätti sodan.

Lópezin kummallisiin edesottamuksiin kuuluivat muun muassa omaan hallintoon, maan eliittiin ja ulkomaisiin diplomaatteihin kohdistuneet vainoharhaiset puhdistukset salaliittojen pelossa, itsensä julistaminen pyhimykseksi vähän ennen kuolemaansa ja 23 sellaisen katolisen piispan teloittaminen, jotka eivät suostuneet tunnustamaan hänen pyhyyttään, ja oman iäkkään äitinsä ruoskituttaminen ja määrääminen teloitettavaksi, koska tämä oli paljastanut poikansa syntyneen avioliiton ulkopuolella.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Paraguayn presidentit
Diktaattorit
Vuonna 1826 syntyneet
Vuonna 1870 kuolleet
Erkki Alanen

Erkki Alanen eli nimimerkki Ekku (1942–2005) oli suomalaissyntyinen arkkitehti, pilapiirtäjä ja taiteilija, joka teki valtaosan urastaan Yhdysvalloissa. Hänen pilapiirroksiaan on ilmestynyt esimerkiksi lehdissä Penthouse, Playgirl, Suomen Kuvalehti ja The New York Times. Opiskeluaikoinaan hän oli kolme kertaa teekkarilehti Äpyn päätoimittaja. Vuonna 1977 hän kuvitti lastenkirjan The Turtles’ Picnic and Other Nonsense Stories.

Alanen valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1971 ja lähti Yhdysvaltoihin, jossa hän eteni Columbusin kaupungissa vastaperustetun ohiolaisen Urban & Calabretta -arkkitehtitoimiston pääsuunnittelijaksi. Vuodesta 1972 alkaen Alanen opetti arkkitehtuuria Ohion osavaltionyliopistossa. Sitten Alanen alkoi etsiä uutta asuinpaikkaa, kierteli matkailuautollaan ympäri Pohjois-Amerikkaa ja päätyi lopulta perustamaan oman arkkitehtitoimiston San Franciscoon. Hän löysi vaimokseen The National Enquirer -lehden pilapiirroksista vastaavan toimittajan Cathyn,, jonka kanssa hän avioitui Helsingissä 1979. Alanen asui viimeiset parikymmentä vuottaan Cathyn ja kolmen lapsensa kanssa El Pasossa Texasissa.

Alasen poika on kilpatanssija Mayo Alanen.

Teokset 
 
 Berger, T. & Alanen, E. (1977). The Turtles' Picnic and Other Nonsense Stories. New York: Crown Publishers. ISBN 9780517529980

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 Randy Hunt, Erkki Alanen, Cartoonist, examiner.com 18.9.2009 (Internet Archive) 

Suomalaiset arkkitehdit
Suomalaiset pilapiirtäjät
Amerikansuomalaiset henkilöt
Vuonna 1942 syntyneet
Vuonna 2005 kuolleet
Susi (sarjakuvahahmo)

Susi () (Rahne Sinclair) on Marvelin supersankaritar. Suden ensiesiintyminen tapahtui vuonna 1982 sarjakuvalehdessä Marvel Graphic Novel #4: The New Mutants. Susi kuuluu Ryhmä-X:n jäseniin. Hahmon loivat Chris Claremont ja Bob McLeod.

Suden kyky on muuttua ihmissudeksi. Muuttuessaan ihmissudeksi Susi saa suuret voimat ja kyvyn liikkua nopeaa. 

Susi on syntynyt Iso-Britannian Ross and Cromartyssä.  

Marvel-universumin supersankarit
Marvel-universumin mutantit
Ryhmä-X
Fatih Çakıroğlu

Fatih Çakıroğlu (s. 14. huhtikuuta 1981 Istanbul) on turkkilainen vapaapainija ja Euroopan mestari.

Çakıroğlu voitti sarjassa 120 kg Euroopan mestaruuden Dortmundissa 2011. Hänellä on EM-tasolta mestaruutensa lisäksi kaksi hopea- ja kolme pronssimitalia. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 Çakıroğlu oli sarjan 96 kg yhdeksäs.

Lähteet 
 Profiili FILA:n sivustolla 
 Fatih Çakıroğlu Biography and Olympic Results  Sports Reference LLC. 
 Profiili foldeak.com:in painitietokannassa

Viitteet 

Turkkilaiset vapaapainijat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Tabu (näyttelijä)

Tabu (oik. Tabassum Fatima Hashmi; s. 4. marraskuuta 1971 Hyderabad, Andhra Pradesh) on intialainen elokuvanäyttelijä. Häntä pidetään yhtenä Intian lahjakkaimmista naisnäyttelijöistä. Tabu on näytellyt enimmäkseen hindinkielisissä elokuvissa, mutta on esiintynyt myös englannin-, telugun-, tamilin-, malajalamin- ja bengalinkielisissä elokuvissa. Tabu on voittanut kaksi National Film Awards -palkintoa, kuusi Filmfare Awards -palkintoa ja yhden Filmfare Awards South -palkinnon. Intian valtio myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon vuonna 2011.

Tabun ensimmäinen kreditoitu elokuvarooli oli draamassa Hum Naujawan (1985), mutta hänen ensimmäinen pääroolinsa oli teluguelokuvassa Coolie No. 1 (1991). Vuonna 1994 hän voitti parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -palkinnon toimintadraamasta Vijaypath. Vuosi 1996 oli tärkeä Tabulle, kun hän voitti parhaan naispääosan National Film Awards -palkinnon roolistaan Punjabin kapinan jalkoihin jäävänä nuorena naisena trillerissä Maachis. Lisäksi hän voitti parhaan telugunaisnäyttelijän Filmfare Awards South -palkinnon romanttisesta draamasta Ninne Pelladata ja saavutti kaupallista menestystä komedialla Saajan Chale Sasural. Vuonna 1999 hän näytteli vuoden menestyneimmissä hindielokuvissa, komediassa Biwi No. 1 ja perhedraamassa Hum Saath-Saath Hain. Hän sai myös ylistystä kriitikoilta elokuvista Virasat (1997), Hu Tu Tu (1999), Astitva (2000) ja Chandni Bar (2001), joista kolme ensimmäistä toi hänelle parhaan naisnäyttelijän Filmfare Awards -kriitikkopalkinnot ja viimeinen toisen National Film Awards -palkinnon.

Tabu näytteli kirjallisuuteen perustuvia roolihahmoja elokuvissa kuten Jane Austenin Järkeen ja tunteisiin perustuvassa Kandukondain Kandukondainissa (2000) ja Shakespearen Macbethiin perustuvassa Maqboolissa (2004). Hänen ensimmäinen kansainvälinen projektinsa oli The Namesake – kaima (2006), joka oli Mira Nairin tulkinta Jhumpa Lahirin romaanista Kaima. Roolistaan romanttisessa draamakomediassa Cheeni Kum (2007) hän voitti ennätyksellisen neljännen parhaan naisnäyttelijän Filmfare Awards -kriitikkopalkintonsa. Tämän jälkeen hän hidasti työtahtiaan elokuvissa. Hän näytteli prostituoitua teluguelokuvassa Pandurangadu (2008) ja hänellä oli pienehkö rooli Ang Leen seikkailuelokuvassa Piin elämä (2012). Vuonna 2014 hän näytteli elokuvassa Jai Ho ja sai ylistystä kriitikoilta roolistaan Shakespearen Hamletiin perustuvassa elokuvassa Haider. Hän voitti jälkimmäisestä parhaan naissivuosan Filmfare Awards -palkinnon. Myöhemmin Tabu näytteli komediassa Golmaal Again (2017), ja sai lisää ylistystä poliisin roolistaan trillerissä Drishyam (2015) ja murhaajan roolistaan mustassa komediatrillerissä Andhadhun (2018). Jälkimmäinen oli myös suuri kaupallinen menestys. Tabu näytteli BBC Onen televisiosarjassa A Suitable Boy.

Filmografia

Televisio

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 
 

Intialaiset näyttelijät
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Jalkaväkirykmentti 48 (jatkosota)

Jalkaväkirykmentti 48 (JR 48) oli Pohjois-Hämeen sotilasläänin Jyväskylän suojeluskuntapiirin 18. - 22. kesäkuuta 1941 perustama jatkosotaan perustama Suomen maavoimien jalkaväkirykmentti, joka liitettiin 18. divisioonaan.

Perustaminen

Esikunta ja Esikuntakomppania perustettiin Jyväskylässä Seminaarinmäellä Jyväskylän seudun reserviläisistä
I pataljoona (I/JR 48),
II pataljoona (II/JR 48),
III pataljoona (III/JR 48),
 13.K/JR 48 eli kranaatinheitinkomppania, perustettiin Jyväskylässä Seminaarinmäellä pääosin Laukaan reserviläisistä
 14.K/JR 48 eli tykkikomppania, perustettiin Jyväskylässä Seminaarinmäellä pääosin Jyväskylän seudun reserviläisistä
 Kol./JR 48 eli kolonna/Jalkaväkirykmentti 48, perustettiin Uuraisten reserviläisistä

Puolustusvoimien materiaalitilanne oli jatkosodan alkaessa huomattavasti parempi kuin talvisodan alussa, mutta aivan kaikilta osin ei rykmentin määrävahvuuksia saavutettu.

Keskittäminen
Perustamisen jälkeen rykmentti alistettiin 2. divisioonalle hyökkäysvaiheen ajaksi.  Rykmentti keskitettiin Savonlinnan kaakkoispuolelle junakuljetuksin

Komentajat
Rykmentinkomentajina olivat:
eversti Kosti Vartiovaara 17. kesäkuuta - 5. elokuuta 1941
eversti Yrjö Sora 5. elokuuta 1941 - 28. helmikuuta 1943
eversti Väinö Forsberg 1. maaliskuuta 1943 - 1. elokuuta 1944
everstiluutnantti Ali Koskimaa 1. elokuuta 1944 - loppuun

Tappiot
 Hyökkäysvaihe (10.7. - 22.11.1941)
 Kaatuneina 330
 Jäänyt vangiksi 3

 Asemasotavaihe (23.11.1941 - 9.6.1944)
 Kaatuneina 239
 Jäänyt vangiksi 4

 Torjuntataistelut (9.6.1944 - sodan loppuun) 
 Kaatuneina 299
 Kadonneina 78
 Jäänyt vangiksi 36

Yhteensä 946 kaatunutta ja yli 1 300 haavoittunutta

Lähteet

Jatkosodan suomalaiset jalkaväkirykmentit
Synchestra

Synchestra on kanadalaisen muusikko Devin Townsendin seitsemäs sooloalbumi, sekä toinen The Devin Townsend Bandin kanssa levytetty albumi.

Tausta
Julkaistuaan neljä sooloalbumia, joista jokaisen eri kokoonpanon kanssa, Townsend päätti vuonna 2002 koota pysyvän yhtyeen soolomateriaaliaan varten. Hän perusti The Devin Townsend Bandin, jonka kokoonpanoon kuuluivat Brian Waddell kitarassa, Mike Young bassossa, Ryan Van Poederooyen rummuissa ja Dave Young kosketinsoittimessa. Uusi yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa, Accelerated Evolutionin, maaliskuussa 2003.

Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Devin Townsend.

Erikoispainoksen bonus-DVD: Safe Zone
 Truth (albumilta Infinity)
 Regulator (albumilta Ocean Machine: Biomech)
 Storm (albumilta Accelerated Evolution)
 Earth Day (albumilta Terria)
 Life (albumilta Ocean Machine: Biomech)
 Deadhead (albumilta Accelerated Evolution)
 Away/Deep Peace Medley ("Away" albumilta Accelerated Evolution, "Deep Peace" albumilta Terria)
 Slow Me Down (albumilta Accelerated Evolution)

Muusikot
The Devin Townsend Band
 Devin Townsend – laulu, kitara, äänitys
 Ryan Van Poederooyen – rummut
 Brian Waddell – kitara, laulu (kappale 14)
 Dave Young – kosketinsoitin, flyygeli, Hammond-urut, mandoliini, kitara (kappale 14), laulu (kappale 14)
 Mike Young – basso, tuuba, kontrabasso

Muut muusikot
 Heather Robinson – laulu
 Deborah Tyzio – laulu (kappale 9)
 Steve Vai – kitarasoolo (kappale 3)
 Chris Valagao – laulu
 Daniel Young – tamburiini (kappale 5)
 Rocky Milino Jr. – dobro (3)
 Hansen Thingvold – laulu

Arvostelut
 Allmusic 
 Blabbermouth 
 Imperiumi.net

Lähteet 

Devin Townsendin albumit
Vuoden 2006 albumit
Alien (Strapping Young Ladin albumi)

Alien on Strapping Young Ladin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 22. maaliskuuta 2005.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet kirjoittanut Devin Townsend ja Gene Hoglan.

Kokoonpano 
Yhtye
 Devin Townsend – kosketinsoitin, kitara, laulu
 Gene Hoglan – rummut
 Byron Stroud – basso
 Jed Simon – kitara

Vierilevat muusikot
 Dave Young – kosketinsoitin, laulu
 Will Campagna – kosketinsoitin (live)

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Blabbermouth: 
 Imperiumi.net: 
 PopMatters:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Strapping Young Ladin albumit
Vuoden 2005 albumit
Ahvensalmi

Ahvensalmi on kylä Savonlinnan pohjoisosassa,  pääosin Iso ja Pieni Ahvensalo -nimisillä saarilla. Tieyhteys sinne on pohjoispuolelta Tappuvirran lossin kautta ja etelästä päin Oravista siltayhteytenä. Ahvensalmi kuuluu nykyään Savonlinnan kaupunkiin, mutta 1960-luvulla se oli vielä osa laajaa Rantasalmen saaristopitäjää, josta se liitettiin Sääminkiin vuonna 1968. Pysyvää asutusta kylällä on ollut ainakin niin kauan kuin kirjallista tietoa löytyy, eli 1500-luvulta asti. Muinaismuistorekisterin mukaan kylän alueella on myös mahdollisen kivikautisen asuinpaikan jäänteitä (Kokkolanlahden rantavyöhyke). Muita historiallisia kohteita tai rakennelmia ovat Kaivannon, Tappuvirran länsireunan ja Niiranniemen pään 1. maailmansodan aikuiset puolustusvarustukset. Ahvensalmella on ollut enimmillään n. 80 maatilaa tai taloa ja lisäksi useita kymmeniä kesämökkejä. Tunnetuin (entinen) asukas lienee kapellimestari Matti Puurtinen ja kesäasukas edesmennyt akateemikko Paavo Haavikko. Ahvensalmen länsilaidalla on saimaannorpan kotina tunnettu jylhä Linnansaaren kansallispuisto, jonka monissa saarissa on ollut myös pieniä maatiloja.

Kylällä on Savonlinnan seurakunnan hautausmaa ja siunauskappeli. Ahvensalmesta ja sen naapurikylästä Oravista on tehty yhteinen kyläkirja Vesikansaa (1999, toim. Tuomo Loikkanen). Ahvensalmen kylää ympäröivä Haukivesi on Suomen kuudenneksi suurin järvi ja osa Suur-Saimaata. Ahvensalmella ei syrjäisestä sijainnistaan johtuen ole enää juuri lainkaan kunnallisia tai kaupallisia palveluja; lapset käyvät alakoulun Juvolan kylässä (n. 20 km:n päässä) ja yläkoulun Enonkoskella (n. 35 km:n päässä). Ahvensalmen oma kyläkoulu ehti toimia n. 70 vuotta ennen kuin lakkautettiin v. 1993. Lähin kauppa sijaitsre Oravissa, mutta vielä 1970-luvulla kauppoja kesäkioskeineen oli kylällä kaksikin.

Ahvensalmella toimii urheiluseura Salmenpojat.

Säämingin kylät