joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lahti-seura

Lahti-seura ry on 1946 perustettu lahtelaista kotiseututyötä tekevä kansalaisyhdistys, joka on vuodesta 1981 alkaen valinnut vuosittain vuoden lahtelaisen. Yhdistys julkaisee Hollolan-Lahti-nimistä lehteä, joka on saatavissa Lahden museokaupoista ja luettavissa Lahden kaupunginkirjasto-maakuntakirjaston lehtienlukusalissa.

Vuoden lahtelaisiksi on valittu:
 1981: Aimo Känkänen, diplomiurkuri
 1982: Ossi Kivekäs, toimitusjohtaja, Etelä-Suomen Sanomat
 1983: Helvi Jukarainen
 1984: Ensio Partanen
 1985: Usko Vuorelma
 1986: Arvo Toivola
 1987: Olavi Lanu, professori, kuvanveistäjä
 1988: Mirjam Viippola
 1989: Paavo Kiiski
 1990: Unto Mäkinen
 1991: Thelma Salo
 1992: Arno Forsius
 1993: Pekka Luhtanen, vuorineuvos, Luhta Oy
 1994: Aarre Hemming
 1995: Antti Hassi
 1996: Seppo Välisalo, Lahden kaupunginjohtaja
 1997: Unto Tupala
 1998: Inkeri Luoma-aho
 1999: Jalo Paananen, Eimo-Muovin perustaja
 2000: Kalevi Kiviniemi, Lahden Ristinkirkon urkuri 1985–2000 ja Lahden kansainvälisen urkuviikon johtaja 1991–2001
 2001: Sirkka Lankinen, lääketieteen lisensiaatti, korva-, nenä- ja kurkkutautien erikoislääkäri
 2002: Reino Rajamäki, teollisuusneuvos, Stafi-Stala-konsernin hallituksen puheenjohtaja
 2003: Tuomas Kinberg, Sinfonia Lahti -orkesterin intendentti
 2004: Tapio Luttinen, tekniikan tohtori, entinen kaupunginvaltuutettu ja valtuuston puheenjohtaja
 2005: Pekka Laaksonen, professori, kansanrunousarkiston entinen johtaja
 2006: Rauli Nordberg
 2007: Juha Keto, maatalous- ja metsätieteiden maisteri, limnologi, joka on edistänyt toimillaan Vesijärveä koskevaa tutkimusta ja järven puhdistuttamista. Käytännön tuloksensa on ollut Vesijärvi-säätiön perustaminen
 2008: Kaija Ward, kauppaneuvos, yrittäjä
 2009: Markku Koski, toimittaja
 2010: Iiro Viinanen, ministeri
 2011: Eila Saarinen, lihamestari
 2012: Riitta Nuorivaara-Luhtanen, galleristi
 2013: Markku Tonttila, hienopuuseppä
 2014: Seppo Toivonen, everstiluutnantti evp, Lahti-opas
 2015: Onerva Vartiainen, Lahden kaupunginvaltuutettu
 2016: Riku Routo, yrittäjä
 2017: Timo Sandberg, kirjailija
 2018: Keijo Skippari, Lahden videokuvaaja

Lähteet

Aiheesta muualla
 Lahti-seuran verkkosivut

Lahtelaiset yhdistykset
Kotiseutuyhdistykset
Kannabidioli

Kannabidioli eli CBD on hampussa (Cannabis sativa) esiintyvä psykoaktiivinen yhdiste, jota on Suomessa saatavilla Epidyolex-nimisenä lääkevalmisteena, Yliopiston Apteekin valmistamana oraaliliuoksena sekä THC-CBD-yhdistelmävalmiste Sativexina.

Kannabidioli ei ole päihdyttävä, vaan sen psykoaktiivinen vaikutus on antipsykoottinen. Lisäksi sillä on todettu olevan pieniin porsaisiin neuroprotektiivinen vaikutus.

Vaikutusmekanismi 
Kannabidioli kuuluu kannabinoidien ryhmään. Kannabidioli esiintyy hampussa yhdessä tetrahydrokannabinolin (THC) kanssa erilaisissa suhteissa. Suhde vaihtelee hamppulajikkeen mukaan. CBD:n vaikutukset kohdistuvat osittain kannabinoidireseptoreihin. Kannabidioli on CB1-reseptorin salpaaja, eli estää kehon endokannabinoideja aktivoimasta tätä reseptoria. Lisäksi CBD sitoutuu CB2-reseptoriin. CBD:n sitoutumisaffiniteetti näihin reseptoreihin on heikohko. Kannabinoidireseptorien sijaan suuri osa keskushermostovaikutuksista välittyy serotoniinireseptori 5-HT1A-reseptorin kautta. CBD sitoutuu lisäksi vanilloidireseptoreihin (TRPV1). TRPV1 on anandamidi-nimisen endokannabinoidin eräs vaikutuskohde, mutta TRPV1 ei kuulu kannabinoidireseptoreihin. Uudemmissa tutkimuksissa CBD:n antipsykoottinen ja ahdistusta lievittävän vaikutuksen on esitetty riippuvan näistä TRPV1- ja 5-HT1A-välitteisistä mekanismeista.

Valmistemuodot 
Kannabidioli on suuonteloon annosteltavan Sativex-kauppanimellä myytävän sumutteen toinen vaikuttava lääkeaine, toisen ollessa CB1-reseptorien osittaisagonisti THC. Näiden suhde Sativex-sumutteessa on 50:50. Suomessa Sativex on rekisteröity MS-tautia sairastaville aikuispotilaille liiallisen lihasjänteyden oireiden lievittämiseen. Pelkästään CBD:tä sisältävä Epidiolex-kauppanimellä myytävä lääke sai myyntiluvan Yhdysvalloissa vuonna 2013, indikaationa eräiden lapsuusiän epilepsian muotojen hoito. Suomessa erityisluvalla myytävässä lääkkeellisessä kannabisvalmisteessa Bediolissa on 8 % CBD:tä ja 6,3 % THC:tä. Suomessa CBD on luokiteltu lääkeaineeksi ja CBD:tä sisältävät valmisteet voidaan rinnastaa reseptilääkevalmisteeseen, mutta Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimean tulee antaa jokaisesta valmisteesta oma luokittelupäätöksensä. Päätöksessä otetaan huomioon tuotteen esitystapa, koostumus, farmakologiset ominaisuudet, käyttötavat, levityksen laajuus, kuluttajatieto ja käytöstä aiheutuva vaara.

Katso myös 

 Epänormaali kannabidioli
 CBD-öljy

Lähteet

Aiheesta muualla 

PubChem: Cannabidiol 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Cannabidiol 
 https://www.sciencenews.org/article/cbd-product-boom-science-research-hemp-marijuana
Ihmerohdoksi hehkutetun CBD-hamppuöljyn suosio kasvaa Euroopassa, mutta pullossa voi piillä terveysriski – Suomeen tuotteita tulee porsaanreiän kautta Yle, 2019

Antikonvulsantit
Kannabinoidit
Seitsenkulmioluku

Seitsenkulmioluku on positiivinen kokonaisluku, joka on muotoa , jossa n on positiivinen kokonaisluku. Esimerkiksi 18 on seitsenkulmioluku, koska

Seitsenkulmioluku saa nimensä siitä, että sen osoittamasta määrästä pisteitä voidaan muodostaa seitsenkulmion muotoinen kuvio. Seitsenkulmioluku on yksi monikulmioluvuista.

Kymmenen ensimmäistä seitsenkulmiolukua ovat 1, 7, 18, 34, 55, 81, 112, 148, 189 ja 235.

Jos t on seitsenkulmioluku, 5t + 1 on kolmioluku.

Kuvioluvut
Ompeluneula

Ompeluneula on yleensä teräväkärkinen esine, jolla liitetään kankaan tai nahan kappaleita yhteen. Neuloja tiedetään käytetyn jo kivikaudella. Ensimmäiset neulat valmistettiin luusta ja puusta, modernit taas runsashiilisestä teräksestä; neula on pinnoitettu nikkelillä tai kullalla ruostumisen estämiseksi. Korkealaatuisimmat koristeompeluneulat tehdään platinasta. Perinteisesti neuloja on säilytetty neulakirjoissa tai -tyynyissä, joista on tullut myös somiste-esineitä.

Käsinompeluun tarkoitetussa neulassa on reikä eli silmä tylpässä päässä, johon lanka tai nauha kiinnitetään. Näin lanka pysyy mukana kun terävä pää lävistää kankaan. Käsiompeluneuloilla on erilaisia nimiä riippuen niiden käyttötarkoituksesta.

Kankaiden tai nahkojen yhteen ompelussa käytetyt neulat ovat teräväkärkisiä. Kirjonnassa voidaan kirjontatekniikan mukaan käyttää joko teräväkärkistä neulaa tai tylppäkärkistä kanavaneulaa.

Aiheesta muualla 

Työkalut
Ompelu
Kahdeksankulmioluku

Kahdeksankulmioluku on positiivinen kokonaisluku, joka on muotoa , jossa n on positiivinen kokonaisluku. Esimerkiksi 21 on kahdeksankulmioluku, koska

Kahdeksankulmioluku saa nimensä siitä, että sen osoittamasta määrästä pisteitä voidaan muodostaa kahdeksankulmion muotoinen kuvio. Kahdeksankulmioluku on yksi monikulmioluvuista.

Kymmenen ensimmäistä kahdeksankulmiolukua ovat 1, 8, 21, 40, 65, 96, 133, 176, 225 ja 280.

Kuvioluvut
Nick Gore

Nick Gore (oik. Niko Hurme, s. 10. marraskuuta 1974 Karkkila, tunnetaan myös nimellä Kalma) on suomalainen muusikko. Nick Gore on suomalaisen Stala & SO. -yhtyeen basisti. Hän toimi suomalaisen Lordi-yhtyeen basistina vuosina 2002–2005, käyttäen taiteilijanimeä Kalma. Hän erosi yhtyeestä loppuvuonna 2005, koska koki, ettei hänellä ole Lordin lisäksi tarpeeksi aikaa perheelleen.

Hurme soitti Lordin albumeilla The Monsterican Dream ja The Arockalypse. Hänen hahmonsa Lordissa oli Biker Zombie from Hell eli moottoripyöräilijäzombi Helvetistä. Kalmasta käytettiin myös lempinimiä Kalmageddon ja Kalmisto. Hurme käytti Lordissa Ibanez Ergodyne- ja ESP LTD Viper-304 -bassoja.

Hurme on esiintynyt eroamisensa jälkeen kahdesti Lordin kanssa: 11. maaliskuuta 2006 Helsingin Nosturissa ja 31. lokakuuta 2006 Lontoossa.

Historia 
Hurme aloitti basson soittamisen 1992 veljensä yhtyeessä. Vartuttuaan hän muutti Helsinkiin ja lähti opiskelemaan Diakonia-ammattikorkeakouluun. Hän suunnitteli nuoriso-ohjaajaksi ryhtymistä, mutta ei lopulta tehnyt kyseisiä töitä. Lopulta Hurme päätyi töihin maalausliikkeeseen. Samoihin aikoihin hän perusti ystävänsä Sampsa Astalan kanssa SO.-yhtyeen, jossa Astala lauloi ja soitti kitaraa, Hurme soitti bassoa. Myöhemmin Sampsa Astala pyysi Hurmetta liittymään toiseen yhtyeeseensä, Lordiin, joka tarvitsi uutta basistia. Hurme suostui ja vaikutti Lordissa vuosina 2002–2005.

Diskografia

Stala & SO. 
 It Is So. (2011) - bassokitara, taustalaulu
 Play Another Round (2013) - bassokitara, taustalaulu

Lordi 
 The Monsterican Dream (2004) - bassokitara, taustalaulu
 The Arockalypse (2006) - bassokitara, taustalaulu

Filmografia 
 The Kin (2004) – Kalma

Katso myös 

 Kalma-hahmon kuvaus

Lähteet
 MonsterDiscoHell.com

Aiheesta muualla
 Kalman haastattelu ja esittely MonsterDiscoHell.com-sivustolla

Suomalaiset basistit
Lordin jäsenet
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Porvarinlahti

Porvarinlahti () on Suomenlahden lahti Itä-Helsingissä. Ennen vuoden 2009 alueliitosta se oli Helsingin ja Vantaan, suullaan osittain Helsingin ja Sipoon rajana. Se oli ainoa Vantaan kaupungin mereen rajoittuva alue. Porvarinlahti ja Vartiokylänlahti ovat jäänteitä salmesta, joka aikoinaan erotti Vuosaaren mantereesta.

Lahden pituus on noin kaksi kilometriä ja vesi on pysynyt melko puhtaana. Sen reunoilla kasvaa ruovikkoa ja rantaniittyjä. Lahdella pesii noin 40 lintulajia, joista esimerkkeinä mainittakoon kirjokerttu, ruisrääkkä ja viiksitimali. Lähialueilla asuvia petolintuja käy saalistamassa lahdella säännöllisesti. Lahden perukka on kasvanut lähes umpeen.

Porvarinlahti on arvokasta luonnonsuojelualuetta. Sen kanssa vierekkäin sijaitsee Mustavuoren suojelualue. Koko alue kuuluu Natura 2000-ohjelmaan ja sen pinta-ala on 36,6 hehtaaria, josta vettä on 0,13 hehtaaria. Lahti on osa Östersundomin lintuvesiä ja kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan. 

Lahden merenpuoleiseen suuhun valmistui vuonna 2008 Vuosaaren satama, ja lahden alitse on louhittu kallioon nelikaistainen tieyhteys Kehä III:lta Vuosaaren satamaan. Lahden ylittää sillalla Vuosaaren satamarata.

Lähteitä
 Tietopaketti Helsingin kaupungin sivuilla

Katso myös
 Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista

Aiheesta muualla
 Lausunto Helsingin satamahankkeen ympäristövaikutusten arviointiselostuksesta
 Mustavuoren lehto ja Östersundomin lintuvedet

Suomen lahdet
Helsingin luonto
Suomenlahti
Vuosaari
Yhdeksänkulmioluku

Yhdeksänkulmioluku on positiivinen kokonaisluku, joka on muotoa , jossa n on positiivinen kokonaisluku. Esimerkiksi 24 on yhdeksänkulmioluku, koska .
Yhdeksänkulmioluku saa nimensä siitä, että sen osoittamasta määrästä pisteitä voidaan muodostaa yhdeksänkulmion muotoinen kuvio. Yhdeksänkulmioluku on yksi monikulmioluvuista.

Kymmenen ensimmäistä yhdeksänkulmiolukua ovat 1, 9, 24, 46, 75, 111, 154, 204, 261 ja 325.

Jos t on yhdeksänkulmioluku, 7t + 3 on kolmioluku.

Kuvioluvut
Kymmenkulmioluku

Kymmenkulmioluku on positiivinen kokonaisluku, joka on muotoa , jossa n on positiivinen kokonaisluku. Esimerkiksi 27 on kymmenkulmioluku, koska

.

Kymmenkulmioluku saa nimensä siitä, että sen osoittamasta määrästä pisteitä voidaan muodostaa kymmenkulmion muotoinen kuvio. Kymmenkulmioluku on yksi monikulmioluvuista.

Kymmenen ensimmäistä kymmenkulmiolukua ovat 1, 10, 27, 52, 85, 126, 175, 232, 297 ja 370.

Aiheesta muualla 
 

Kuvioluvut
Liitukivi

Liitukivi on eräs sedimenttikivi. Se on kalkkikiven puhdas muoto. Se on lähinnä muiden kivien palasista tai eläinten kuorista muodostuneita kiviä. Kerrostuneisuus ei aina näy pienessä kivenpalassa, mutta siinä voi olla fossiileja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Chalk cliffs in the North of Ireland 
 Chalk: Sedimentary rocks

Sedimenttikivilajit
Frans Klemetti

Frans Josef Klemetti (12. kesäkuuta 1886  Kuortane – 19. elokuuta 1923 Helsinki) toimi Etsivän keskuspoliisin (EK) päällikkönä 1. tammikuuta 1923 – 19. elokuuta 1923. Häntä edelsi Ossian "Ossi" Holmström ja hänen jälkeensä virkaan astui Esko Riekki. 

Frans Klemetin isä oli kanttori W. Klemetti ja hänen veljensä oli säveltäjä Heikki Klemetti. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 Porvoon yhteiskoulusta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1911. Klemetti oli Helsingin toinen kaupunginviskaali 1916–1922.

Klemetti toimi aikaisemmin EK:n apulaispäällikkönä 13. elokuuta 1919 – 31. joulukuuta 1922.

Elokuun alussa 1923 oikeusministeri Otto Åkessonin käskystä Klemetti pidätti 1920 perustetun Suomen sosialistisen työväenpuolueen (SSTP) johtajat ja koko eduskuntaryhmän, kaikkiaan yli 200 ihmistä. Lisäksi EK takavarikoi SSTP:n arkiston ja sulki kirjapainot, jotka olivat tekemisissä puolueen kanssa. Teon yllättämä hallitus teki kyselyitä, mutta Åkesson ja Klemetti lupasivat löytyvän todisteita, jotka sitoisivat puolueen vallankumoukselliseen ja epäisänmaalliseen toimintaan. Riittäviä todisteita ei kuitenkaan löytynyt. Syytöksenä omavaltaiselle ja äkilliselle toiminnalle oli valtionpetoksen kaavailu. EK oli saanut Saksasta tuvallisuupoliisilta tietoa Kominternin kapinahankkeesta, jonka pelättiin leviävän Suomeen. Toimenpiteitä on kuitenkin pidetty ylimitoitettuna, muun muassa Väinö Tanner katsoi että niissä oli "tavattoman paljon arvostelu, kritiikin sijaa" ja piti niitä "suurpoliittisina tekoina"..

Pian tämän jälkeen, 19. elokuuta, Klemetti kuoli. Hänen huhuttiin tehneen itsemurhan. Myös myrkytystä epäiltiin. Virallinen kuolinsyy oli aivohalvaus, mutta kuolinsyytutkimusta ei tehty.

Lähteet 
 
 
 Poliisin Sivut – Suojelupoliisin historia

Viitteet

Suomen turvallisuuspoliisin päälliköt
Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1923 kuolleet
Suomalaiset henkilöt
IsoKristiina

IsoKristiina on kauppakeskus Lappeenrannan keskustassa. Se on Etelä-Karjalan maakunnan suurin kauppakeskus, erilaisia liikkeitä on noin 80.

Historia
IsoKristiina on rakennettu vuonna 1987 ja sen ensimmäinen laajennus tehtiin vuonna 1993.

Syksyllä 2015 valmistui kauppakeskuksen toinen laajennus, jonka jälkeen IsoKristiinassa oli noin 80 erilaista liikettä. Laajennusosassa sijoittuivat muun muassa Finnkinon neljän salin elokuvateatteri Strand ja Lappeenrannan uusi kaupunginteatteri. Uudistushanke kesti 2,5 vuotta ja sen aikana tehtiin laajennus sekä uudistettiin kauppakeskuksen vanhaa osaa. Hanke maksoi 110 miljoonaa euroa. Myös kaupunkilaiset osallistettiin projektiin: asiakkaiden tarpeita selvitettiin psykologisella tutkimuksella kansainvälisen Re-Teamin avulla. Laajennuksen myötä IsoKristiinaan tuli Lappeenrannan kaupungin infopiste ja osa vanhoista toimistotiloista siirtyi hotelli Lappeen käyttöön, kun taas hotellin katutasokerroksen tilaa vapautui kaupallisille palveluille.

Kesällä 2021 kauppakeskuksen katolta tehtiin Pörriäislive-lähetystä, jossa esiteltiin katolla sijaitsevien kolmen mehiläispesän elämää. Mehiläispesät tuotiin keskuksen katolle vuonna 2020. Pesistä kaksi on vuokralaisia. Katolla tehtyä hunajaa tarjotaan myös keskuksen ravintoloissa ja kahviloissa.

Tunnustuksia 
 Vuonna 2016 Suomen Kauppakeskusyhdistys palkitsi IsoKristiinan laajennushankkeen ja palvelutarjonnan monipuolistamisen vuoden kauppakeskustekona.

Lähteet

Aiheesta muualla
 IsonKristiinan kotisivut

Suomen kauppakeskukset
Lappeenrannan rakennukset ja rakennelmat
Citycon
Orimattilan kotieläinpuisto

Orimattilan kotieläinpuisto on Orimattilan keskustan läheisyydessä  sijaitseva vuonna 1989 Orimattilan Hevosystäväinseuran perustama erityisesti lapsille suunnattu kotieläinpuisto.Puisto avattiin yleisölle vuonna 1990. Puistossa on nähtävänä muun muassa lampaita, lehmiä, poneja, poroja,sikoja javuohia. Puistossa asiakas pääsee muun muassa pientä korvausta vastaan myös shetlanninponin satulaan istumaan. Alueella on lasten liikennepuisto, jossa voi ajaa polkuautoilla, sekä leikkikenttä ja pomppulinna. Kahvila Riikinkukko palvelee puiston aukioloaikoina.

Aiheesta muualla
 Orimattilan kotieläinpuisto

Orimattila
Päijät-Hämeen nähtävyydet
Suomen kotieläinpuistot
Daria

Daria on amerikkalainen piirrossarja, jonka olivat luoneet Glenn Eichler ja Susie Lewis Lynn. Se oli spin-off suositusta Beavis ja Butt-head -piirrossarjasta. Molemmat ohjelmat on tuottanut Music Television. Sarjaa on esitetty myös Suomessa.

Daria oli aluksi pelkkä harvakseltaan esiintyvä sivuhahmo Beavis ja Butt-head -sarjassa. Darian oma sarja alkoi vuonna 1997 ja jatkui vuoteen 2001. Sitä tehtiin kaikkiaan 65 jaksoa sekä kaksi tv-elokuvaa nimeltään Is It College Yet? ja Is It Fall Yet? Sarjan tunnuskappaleen "You're Standing On My Neck" esittää Splendora.

Sarjan päähenkilöt

 Daria Morgendorffer on teini-ikäinen tyttö, joka on älykäs mutta syrjäänvetäytyvä ja epämuodikas. Hän pukeutuu aina vihreään takkiin, mustaan hameeseen, saappaisiin ja käyttää isoja pyöreitä silmälaseja. Darian äänenä toimi Tracy Grandstaff.

 Jane Lane on Darian paras ystävä, taiteellinen tyttö jolla on myös kyyninen ja sarkastinen asenne ympäröivää maailmaa kohtaan. 

 Quinn Morgendorffer on Darian pikkusisko, jonka luonne on Darian vastakohta. Hänelle tärkeimmät asiat maailmassa ovat muoti, vaatteet ja olla suosittu poikien keskuudessa. Hänestä tuli pian Muotiklubin varapuheenjohtaja. Daria ja Quinn eivät ole juurikaan tekemisissä keskenään.

 Helen Morgendorffer on Darian äiti. Hän on uranainen, jolla ei juurikaan ole työn lisäksi aikaa perheelleen. Helenin, Quinnin ja Janen ääninä toimi Wendy Hoopes.

 Jake Morgendorffer on Darian isä. Hänen oma isänsä on pitänyt tiukkaa kuria (hänen lempinimensä oli Mad Dog) ja hänen äitinsä on jäänyt etäiseksi. Ehkäpä tämän takia hänen mielialansa vaihtelee voimakkaasti.

 Trent Lane on Janen kotona asuva laiska isoveli. Hänellä on Mystik Spiral -niminen yhtye, joka ei ole vielä menestynyt. Myöhemmissä jaksoissa Daria ihastui häneen.

 Kevin Thompson on koulunsa amerikkalaisen jalkapallojoukkueen pelinrakentaja, jota ei urheilun lisäksi kiinnosta kuin tyttöystävänsä, cheerleader Brittany Taylor.

Vastaanotto ja arvostelu
Wizard Magazine listasi vuonna 2001 Darian sijalle 85 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla.

Lähteet

1990-luvun piirrossarjat
Beavis ja Butt-head

Beavis & Butt-Head on Mike Judgen luoma amerikkalainen piirrossarja. Sarjaa alettiin esittää Music Televisionilla vuonna 1993 ja se jatkui vuoteen 1997 asti. Sarjan pääosassa on kaksi teini-ikäistä koulupoikaa, joiden elämäntehtävänä on päästä sänkyyn naisen kanssa. He eivät tee juuri muuta kuin katselevat televisiosta musiikkivideoita ja naureskelevat kaikille asioille joita sattuvat kohtaamaan. Sarja oli aikanaan varsin suosittu nuorison keskuudessa ja sen pohjalta tehtiin myös elokuva Beavis and Butt-Head Do America vuonna 1996. Sarjaa on julkaistu DVD:nä kolmen boksin kokoelmina, jotka kukin sisältävät 40 Judgen valitsemaa jaksoa. Levyt eivät sisällä osioita, joissa hahmot katsovat MTV:lta musiikkivideoita ja kommentoivat niitä. Vuonna 2011 Beavis & Butthead palasi MTV:n ohjelmistoon yhdeksi kaudeksi. Suomessa sarjaa esitettiin aikoinaan lisänimellä "iloiset teinipojat".

Elokuva "Beavis and Butt-Head Do the Universe" ilmestyy 23. kesäkuuta 2022.

Hahmot
Beavis on vaaleatukkainen ja pukeutuu Metallican t-paitaan. Butt-Head on ruskeatukkainen ja käyttää AC/DC-yhtyeen paitaa. Sarjakuvaversiossa, jota on myös suomennettu, on joskus paidoissa bändilogojen tilalla lukenutkin Death Rock ja Skull. Nämä kaksi eroavat hieman myös siitä, että Butt-Head on hieman Beavisia pidempi.

Spin-off
Sarjasta erosi omaksi spin off -sarjakseen Beavisin ja Butt-headin luokkatoveri Daria samannimiseen TV-sarjaan, tosin Mike Judge ei kuitenkaan osallistunut tuon sarjan tekemiseen. Nykyään hän tekee teksasilaisten lähiöelämää parodioivaa Kukkulan kuningas -sarjaa, jonka päähenkilö Hank Hill sai paljon vaikutteita Beavisin ja Butt-headin vanhalta naapurilta Tom Andersonilta, jonka ulkonäkö ja ääni ovat lähes samat kuin Hank Hillillä.

Vastaanotto ja arvostelu
Wizard Magazine listasi vuonna 2001 Beavis ja Butt-headin sijalle 59 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla. Se listattiin tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listalle sijalle 5.

Uusi tuleminen 
Comedy Central ilmoitti 1.7.2020 Mike Judgen tekevän kaksi uutta kautta Beavis and Butt-Head tv-sarjaan. Judge tulee luomaan myös lisää spinoff sarjoja ja spesiaaleja sarjaan liittyen. Judge tulee kirjoittamaan, tuottamaan ja tekemään ääninäyttelyn molemmille hahmoille. "Vaikutti siltä, että on oikea aika ryhtyä taas typeräksi", Judge kommentoi.

Lähteet

1990-luvun piirrossarjat
Yhdysvaltalaiset komediasarjat
MTV:n televisio-ohjelmat
François Duval

François Duval (s. 18. marraskuuta 1980) on belgialainen ralliautoilija. Hän nousi Ford talliin koko kaudeksi 2003. Hän ajoi vakuuttavasti etenkin asfaltilla myös vuonna 2004 ja siirtyi kaudeksi 2005 Citroënille. Kauden alku oli kuitenkin katastrofi: Duval ajoi ulos lukuisia kertoja ja toi autonsa vain kerran pisteille. Turkin rallin alla Citroën ilmoitti hyllyttävänsä Duvalin ja tarjosi uransa jo kertaalleen lopettaneelle Carlos Sainzille sopimusta loppukaudeksi. Sainz ajoi vain Turkin ja Akropoliksen, ja Duval pääsi takaisin tiimiin loppuvuodeksi.

Duval ajoi kertaalleen ulos Korsikalla ja sai ankaraa palautetta tallipäälliköltään. Kauden päättäneen Australian rallin Duval onnistui voittamaan, mutta jäi ilman tallipaikkaa kaudeksi 2006. Vuonna 2006 hän ajoi muutamia kisoja yksityis-Škodalla ja oli paikoitellen yllättävän nopea. Esimerkiksi Akropoliksessa hän taisteli neljännestä sijasta.

Kaudella 2007 Duval väläytti asfalttivauhtiaan ajamalla yksityisellä Xsara WRC:llä Saksan MM-rallissa toiseksi ja Katalonian rallissa neljänneksi. 

Kauden 2008 puolivälissä Duvalille avautui mahdollisuus päästä ajamaan Fordin kakkostiimissä loukkaantuneen Gigi Gallin tilalle. Hän ajoi hyvin, ja Jari-Matti Latvalan ailahtelevien esitysten ansiosta hän pääsi ajamaan kaksi kisaa Fordin tehdastiimissä. Japanin rallissa hän ajoi ulos, ja hänen kartanlukijansa Patrick Pivato loukkaantui vaikeasti.

Uransa jo lopettanut Duval on muistellut katkeruudella Citroën-sopimustaan. Hän väitti keväällä 2011 RTBF-kanavan haastattelussa, että Citroën oli Saksan MM-rallissa vuonna 2005 pudottanut hänen autonsa tehoja huollossa, jotta tallin ykköskuski Sébastien Loeb nousisi kärkeen ohi kisaa johtaneen Duvalin. Duval syytti Citroënia ja Loebia uransa tuhoamisesta.

Rallin MM-sarjan tulokset 
(Tulosselitteet)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 François Duval - RallyBase

Belgialaiset ralliautoilijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Hautalepakot

Hautalepakot eli tuppihäntälepakot (Emballonuridae) on 47 lajia käsittävä lepakkoheimo. Hautalepakoita voi tavata ympäri maailmaa trooppisilta ja subtrooppisilta alueilta.

Hautalepakot ovat suhteellisin pieniä 4–15 senttimetriin pituudeltaan 3–100 grammaan painoltaan. Niiden turkki on ruskea tai harmaa lukuun ottamatta suvun Diclidurus lajeja, jotka ovat valkoisia.

Hautalepakot -nimitys voi viitata myös Emballonuridae -heimoon kuuluvaan Taphozous -sukuun. Siihen kuuluvat lajit ovat nisäkäsnimistötoimikunnan mukaan seuraavat:

 capeyorkinhautalepakko T. australis       
 pohjoisaustralianhautalepakko T. georgianus      
 sudaninhautalepakko T. hamiltoni       
 kenianhautalepakko T. hildegardeae    
 australianhautalepakko T. hilli           
 arnheminmaanhautalepakko T. kapalgensis 
 kanelihautalepakko T. longimanus 
 madagaskarinhautalepakko T. mauritianus 
 aasianhautalepakko T. melanopogon 
 arohautalepakko T. nudiventris 
 hautalepakko T. perforatus 
 filippiinienhautalepakko T. philippinensis 
 kaakkoisaasianhautalepakko T. theobaldi

Lähteet

Aiheesta muualla 
Nisäkäsnimistötoimikunta: Nisäkkäiden suomenkieliset nimet (vahvistamaton ehdotus)
ITIS: Emballonuridae
Takida

Takida on vuonna 1999 Ruotsin Ångessa perustettu rock-yhtye. Nimi "Takida" on peräisin Hopeanuoli-manga-sarjakuvan hahmosta Gohei Takeda.

Historia 

Yhtye julkaisi ensimmäisen demo-CD:nsä, Old vuonna 2000. Levytyksen jälkeen Fredrik Holm jätti yhtyeen ajanpuutteen vuoksi, ja hänen tilalleen tuli Niklas Källström. Samana vuonna liittyi yhtyeeseen Roger Olsson, ja sen jälkeen yhtye julkaisi seuraavan levynsä T2. Vuonna 2001 yhtye levytti uudistuneella kokoonpanollaan ensimmäisen EP:nsä Takidan.

Vuonna 2002 Roger Olsson jätti yhtyeen, ja hänen tilalleen tuli Mattias Larsson. Samalla Fredrik Pålsson siirtyi pääbasistiksi, jotta Robert Pettersson voisi keskittyä pelkästään laulamiseen. Lukuisten muutosten jälkeen yhtye julkaisi vuonna 2003 toisen EP:n Gohein ja vuonna 2004 kolmannen julkaisunsa Thornsin. Thornsin julkaisun jälkeen Niklas Källström jätti yhtyeen, ja tilalle tuli Kristoffer Söderström.

Yhtye solmi levytyssopimuksen Ninetone Recordsin kanssa vuonna 2005, ja seuraavana vuonna julkaistiin yhtyeen ensimmäinen albumi ...Make You Breathe. Sen julkaisi Suomessa Elements Music 28. maaliskuuta 2007.

Jäsenet 

Robert Pettersson - laulu (1999-)
Mattias Larsson -  kitara & laulu (2002-)
Tomas Wallin - kitara & laulu (1999-)
Fredrik Pålsson - basso (2001-)
Kristoffer Söderström - rummut (2004-)

Entisiä jäseniä 

Roger Olsson - kitara (1999-2002)
Niklas Källström - rummut (1999-2004)
Fredrik Holm - rummut (1999)

Diskografia

Studioalbumit

EP:t

Lähteet 
Yhtyeen virallinen kotisivu

Aiheesta muualla
Takidan virallinen kotisivu 
Fanien ylläpitämät foorumit  
Takidan Suomen levy-yhtiö

Ruotsalaiset rockyhtyeet
Lallintalo

Lallintalo ("Lallis") on vuonna 1928 suojeluskuntataloksi rakennettu huvikeskus Köyliössä. Vuonna 1942 rakennus tuhoutui pahoin tulipalossa ja seuraavana vuonna se rakennettiin lähes kokonaan uudelleen. Sotien aikana Lallintalossa toimi Räisälän kansanopisto.

Ensimmäisinä vuosina Lallintalolla järjestettiin lottien ja Suojeluskuntien huvi- ja kokoontumistilaisuuksia. 1960 se aloitti laajamittaisen huvitoiminnan keskuksena, jollaisena on säilynyt näihin päiviin. Lallintalo on saanut nimensä Piispa Henrikin murhanneesta talonpoika Lallista.

Lallintalon enimmäishenkilömäärä on 1 850, kerrosneliöitä on 1 400, istumapaikkoja noin 600 ja ruokapaikkoja noin 450. Tanssilattia on kooltaan lähes 400 neliömetriä ja lava josta pääsee suoraan lastauslaiturille ja artistitiloihin 62 neliömetriä. Vuonna 2005 paikassa tehtiin peruskorjaus. Paikan omistaja on vuodesta 1950 ollut Maataloustuottajain Köyliön yhdistys ry.

Talon tuotoilla ja toiminnalla on saatu paljon aikaan, kuten Köyliön kylien katuvalot ja jääkiekkokaukalot, VPK:n rantasauna ja kalusto, jota maaherran kuntatarkastuksessa aikoinaan kommentoitiin Rauman kaupungin kaluston vertaiseksi, sekä Lallien seuratoiminta. Lallintalon omilla sivuilla kerrotaan myös, että Säkylään piti rakentaa uusi poliisitalo Lallintalon putkakäyntien suuren lukumäärän vuoksi.

Lallintalon suosio oli huipussaan 1980-luvulla, jolloin siellä järjestettiin syys-huhtikuun välisenä aikana yleensä kaksi tilaisuutta viikoittain. Perjantai-iltana oli aikuisemmalle yleisölle tarkoitetut tanssit. Lauantaina puolestaan nuorisolle suunnattuja tilaisuuksia, joissa esiintyi aikansa nimekkäimpiä rock- ja pop-artisteja. Lallintalon lauantai-illat olivat Lounais-Suomen nuorison keskuudessa erittäin suosittuja, linja-autokuljetuksia järjestettiin paikalle aina Pohjanmaata myöten.

Lallintalon yleisömäärät alkoivat vähentyä 1990-luvun puolivälissä. 2000-luvulla siellä on järjestetty vuosittain vain muutamia huvitilaisuuksia. Viimeiset tilaisuudet pidettiin vuonna 2012. Paikkaa on kuitenkin pidetty kunnossa ja marraskuussa 2018 se avattiin uudelleen käyttöön. Lallintalolla on esiintynyt kotimaisten huippuartistien lisäksi muun muassa Baccara.

Lallintalolla äänitettyjä levyjä 

 Yö: Täältä tulee Yö (1993)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Lallintalon kotisivu 
 https://www.satakunnankansa.fi/satakunta/totta-se-on-legendaarinen-lallis-tekee-paluun-syksyn-ohjelmistossa-popeda-dingo-remu-hurriganes-matti-teppo-juha-tapio-seka-monia-muita-200957334/ 

Köyliön rakennukset ja rakennelmat
Tanssilavat
Seurantalot
Suojeluskuntatalot
Krementšuk

Krementšuk  (, ) on tärkeä teollisuuskaupunki ja Krementšukin piirin hallintokeskus Pultavan alueella Ukrainassa Dneprin rannalla. Sen asukasluku on noin 225 000 henkilöä.

Kaupunki on mahdollisesti perustettu vuonna 1571. Kaupunki on Ukrainan tärkeimpiä rautateiden risteysasemia ja siellä sijaitsee myös jokisatama.

Lähteet

Aiheesta muualla

Pultavan alueen kaupungit
Näkemiin vaan, muru!

Näkemiin vaan, muru! (Auf Wiedersehen, Pet) on brittiläinen draamakomedia. Se kertoo seitsemän englantilaisen rakennustyöläisen arjesta ja elämästä. Sarjan päähenkilöitä ovat Wayne, Dennis, Oz, Bomber, Barry, Neville ja Moxey. Sarjan ensimmäiset Saksaan sijoittuvat 13 jaksoa  esitettiin vuonna 1983. Myöhemmin vuonna 1986 sarjalle tehtiin 13 jatko-osaa, joissa seikkailtiin ensin Englannin maaseudulla ja myöhemmin Espanjan aurinkorannoilla.

Vuonna 2002 tehtiin kuusi uutta jaksoa, joissa purettiin jättimäinen kuljetussilta Middlesbroughista ja rakennettiin uudelleen Arizonaan. Vuonna 2004 kuusi uutta jaksoa sijoittuivat Kuubaan, jossa Neville toimi myös salaisena agenttina. Hieman myöhemmin samana vuonna tehtiin vielä kaksi tunnin mittaista jaksoa, joissa ryhmä seikkaili Thaimaassa. Näihin aikoihin Bomberin näyttelijä Pat Roach kuoli syöpään.

Suomen televisiossa sarjaa on esitetty 1980-luvulta alkaen useaan otteeseen Yle TV2 - ja MTV Max -kanavilla.

Sarjan päähenkilöt

 Neville Hope (Kevin Whately, s. 1951) 
Kotoisin Newcastlesta. Usein huolissaan ties mistä asiasta. Sarjan alussa naimisissa Brendan kanssa. Meni naimisiin nuorena. Ammatti: muurari.

 Dennis Longridge Patterson (näyttelijä Tim Healy, s. 1952) 
Kotoisin Newcastlesta. Joukon isä- ja johtohahmo. Sarjan alussa naimisissa Veran kanssa, kaksi lasta. Ammatti: muurari.

 Leonard Jeffrey "Oz" Osbourne (Jimmy Nail, s. 1954)
Kotoisin Newcastlesta. Karkeakäytöksinen, oluelle perso ja altis rettelöille, Sarjan alussa naimisissa Marjorien kanssa, yksi lapsi. Ammatti: muurari.

 Barry Spencer Taylor (Timothy Spall, s. 1957) 
Tylsä ja arka, kuitenkin joukon sivistynein. Pyrkii organisoimaan asioita, ja selittää asioita pitkän kaavan kautta, usein muiden kyllästymiseen asti. Ammatti: sähkömies

 Wayne Winston Norris (Gary Holton, s. 1952 – k. 1985) 
Kotoisin Lontoosta. Itsevarma ja tyylitietoinen naistenmies. Ammatti: puuseppä.

 Brian "Bomber" Busbridge (Pat Roach, s. 1937 – k. 2004) 
Kotoisin Bristolista. Naimisissa Patsyn kanssa, viisi lasta. 195 cm pitkä, isokokoinen ja tatuoitu, kuitenkin leppoisa luonne. Ammatti: muurari.

 Albert Arthur Moxey (Christopher Fairbank, s. 1953) 
Ainoa hahmo, joka ei esiinny sarjan ensimmäisessä osassa. Huonoihoinen ja änkytysongelmainen, hieman erikoinen. Ammatti: rappaaja.

Aiheesta muualla
Sarjan kotisivut
BBC: Auf Wiedersehen, Pet
Internet Movie Database: Auf Wiedersehen, Pet

Brittikomediat
Seulonnan keskeiset artikkelit
1980-luvun televisiosarjat
1990-luvun televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
BBC:n televisio-ohjelmat
ITV:n televisio-ohjelmat
Tarja Tallqvist

Tarja Tallqvist (o.s. Tainio, s. 18. tammikuuta 1944 Joensuu) on suomalainen hoitotyöaktivistina tunnetuksi tullut tv-ohjaaja, toimittaja, dokumentaristi ja poliitikko. Tallqvist on Espoon kaupunginvaltuutettu, ja toimi Suomen Kristillisdemokraattien kansanedustajana vuodesta 2007 vuoteen 2011. Tällöin Tallqvist oli eduskunnan naisverkoston puheenjohtaja, jäsenenä Työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa, sekä Ympäristövaliokunnassa. ETYJissä Tallqvist oli varajäsen.

Espoolaisen Tallqvistin tavoite oli kerätä Internetissä syksyyn 2006 mennessä miljoona nimeä vanhusten hoitajien työoloja ja omaishoitajia koskevaan adressiin. Nimiä kertyi lopulta runsaat 405 000, ja vetoomus luovutettiin 29. marraskuuta 2006 valtiovarainministeri Eero Heinäluomalle.

Dokumenttien kysynnän hiivuttua Tallqvist opiskeli lähihoitajaksi ja on työskennellyt muun muassa kodinhoidossa, palvelutalossa sekä dementiakodissa. Kerrottuaan kolumnissaan TEHY:n lehdessä millaista on vanhustenkodinhoidon arki, Helsingin kaupungin virkamiehet ilmoittivat, että Tallqvist ei enää saa tehdä Helsingin kaupungille töitä. Tallqvist oli kertonut, että hoitajalla oli enimmillään 15 minuuttia per kotikäynti.

Tarja Tallqvist oli ensimmäinen uusi kansanedustaja 2007, joka teki lakialoitteen (27. huhtikuuta 2007). Tämä lakialoite oli Laki vanhusten, vammaisten ja psyykkisesti sairaiden kanssa työskentelevien rikostaustan selvittämisestä ja laki rikosrekisterilain 6 §:n muuttamisesta (LA 30/2007 vp).

Tallqvist otti Helsingin Sanomien vaalikoneessa sekä perheen sisäiseen että täyteen adoptio-oikeuteen myönteisen kannan ainoana Kristillisdemokraattien kansanedustajana. Helsingin Sanomien vaalikoneessa Tallqvist perusteli myönteistä kantaansa näin: ”Lapsen onnellisuus on se tärkein. Jos hän saa rakkautta kaikki on hyvin.”

Tallqvist äänesti ydinvoimalupien myöntämistä vastaan vuonna 2010.

Toukokuussa 2011 Tallqvist ilmoitti eronneensa Kristillisdemokraattisesta puolueesta ja liittyvänsä SDP:hen.

Saavutukset 
Tallqvist on saanut lukuisia palkintoja dokumenteistaan ja elämäntyöstään:

Vuoden paras dokumenttisarja: Hopeinen kolmio (MTV3, 1990)
Vuoden paras dokumenttisarja: Telvis-kunniakirja (1990)
Valtion tiedonjulkistamispalkinto: Elämää Suomessa (YLE 1, 1997)
Syöväntorjuntatyön ansiomitali (1998)
Suomen Mielenterveysseuran mitali dokumenteista ja tietoiskuista mielenterveystyön hyväksi (1999)
Vuoden Teko. ET-lehti (2006)
Vuoden Lyyli. UNIONI, naisasialiitto Suomessa ry (2006)
Yhteiskunnallinen teko 2006. Helsingin sosialidemokraatit ry.

Julkaisut

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Espoon kaupunginvaltuutetut
Kansanedustajat
Suomalaiset sairaanhoitajat
Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Uudenmaan vaalipiiri
Suomalaiset televisio-ohjaajat
Suomalaiset dokumenttiohjaajat
Suomalaiset toimittajat
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Thiago Motta

Thiago Motta (s. 28. elokuuta 1982 São Bernardo do Campo, Brasilia) on brasilialais-italialainen jalkapalloilija, joka pelasi Espanjassa ja Italiassa ja edusti uransa viimeiset kuusi vuotta Ranskan pääsarjassa pelaavaa Paris Saint-Germainia. Myös Italian kansalaisuuden omaavan Mottan pelipaikka oli puolustava keskikenttä.

Ura 

187 senttimetriä pitkä Motta on Barcelonan kasvatti, joka pelasi ensimmäiset ottelunsa seuran ykkösjoukkueessa kaudella 2001–2002. Yhteensä hän on pelannut Espanjan pääsarjassa 79 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Hän on voittanut Espanjan-mestaruuden vuosina 2005 ja 2006, Espanjan supercupin vuonna 2005 ja Mestarien liigan vuonna 2006. Barcelonan voittoon päättyneessä kauden 2005–2006 Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua. 

Elokuussa 2007 Motta siirtyi yhden kauden mittaisella sopimuksella Atlético Madridiin. Vaikean polvivamman vuoksi Motta pelasi vain kaksi kokonaista liigaottelua Atléticossa kaudella 2007–2008. Kauden päätyttyä Atlético päätti, ettei se tarjoa pelaajalle uutta sopimusta. Loppukesällä 2008 Motta vieraili valioliigaseura Portsmouthin testattavana mutta ei lopulta kuitenkaan saanuut sopimusta Englantiin. Syyskuun alussa Motta matkusti Racing Santanderin harjoitusleirille, mutta seuran lääkärien arvioiden mukaan pelaajan polvi ei kestäisi koko kauden pelejä eikä sopimusta täten solmittu. Uusi seura löytyi lopulta Italiasta Mottan tehtyä Genoan kanssa vuoden mittaisen sopimuksen.

Italiassa Mottan ura lähti uuteen nousuun. Hän vakiinnutti paikkansa Genoan aloituskokoonpanossa ja teki 27:ssä pelaamassaan ottelussa kuusi maalia. Kesällä 2009 Motta solmi nelivuotisen sopimuksen Interin kanssa. Motta teki ensimmäisen maalinsa uudessa seurassaan Milanon derbyssä Interin löylyttäessä paikallisvastustaja AC Milanin peräti 4–0. 

Tammikuun lopussa 2012 Motta siirtyi ranskalaisseura Paris Saint-Germainiin 10 miljoonan euron siirtosummalla. Mottan sopimus on 3,5-vuotinen. 

Motta on pelannut Brasilian maajoukkueessa kaksi ottelua ja Italian maajoukkueessa 30 ottelua, joissa hän teki yhden maalin.

Yksityiselämä 
Motta töytäisi joukkueensa fania autolla 8. maaliskuuta 2017. Välikohtaus tapahtui Pariisissa lentokentällä kannattajien piiritettyä hänen autoaan hävityn Mestarien liigan ottelun jälkeen. 

Motta on naimisissa.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Motta Football Database -sivustolla 

Brasilialaiset jalkapalloilijat
Italialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1982 syntyneet
Elävät henkilöt
Red Bull Arena (Leipzig)

Red Bull Arena (entinen Zentralstadion) on jalkapallostadion Leipzigissa Saksassa. Se on Oberliga-seura FC Sachsen Leipzigin sekä Bundesliigassa pelaavan RB Leipzigin kotistadion ja osa Sportforum Leipzig -urheilukompleksia.

Alkuperäinen stadion avattiin vuonna 1956 ja oli 100 000 katsojapaikallaan Saksan suurin stadion. Vuonna 1997 ajan vaatimuksia täyttämätön jättistadion päätettiin korvata pienemmällä ja modernimmalla. Uusi 44 345 -paikkainen stadion valmistui neljän vuoden rakennustöiden jälkeen vuonna 2004 ja on suunniteltu pelkästään jalkapalloa varten. Selvästi pienempien mittasuhteiden vuoksi uusi stadion oli mahdollista rakentaa edeltäjänsä kenttäalueelle, ja osia vanhan stadionin katsomoista säilytettiinkin osana uutta maisemointiratkaisua.

Vuonna 2010 Zentralstadionin nimeksi muutettiin Red Bull Arena ja siitä tuli energiajuomayhtiö Red Bullin omistaman RB Leipzigin kotikenttä.

2006 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 
Zentalstadion oli yksi vuoden 2006 jalkapallon MM-kilpailuiden pelipaikoista, ja ainoa entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueella sijaitseva. Siellä pelattiin neljä alkusarjan ottelua ja yksi ensimmäisen pudotuspelikierroksen ottelu.

Stadionilla pelatut MM-ottelut:

Lähteet

Aiheesta muualla 

Saksan jalkapallostadionit
Saksin jalkapallo
Leipzigin rakennukset ja rakennelmat
Leipzigin urheilu
Tetraedriluku

Tetraedriluku on positiivinen kokonaisluku, joka on muotoa 

, jossa n on positiivinen kokonaisluku. Esimerkiksi 10 on tetraedriluku, koska .

Tetraedriluku saa nimensä siitä, että sen osoittamasta määrästä pisteitä voidaan muodostaa tetraedrin muotoinen kappale. Tetraedriluku voidaan laskea kolmioluvun kautta esimerkiksi tetraedriluku 56 muodostuu kolmioluvuista 1,3,6,10,15 ja 21,joiden summa on 56.

Ensimmäiset tetraedriluvut ovat:

1, 4, 10, 20, 35, 56, 84, 120, 165, 220, 286, 364, 455, 560, 680, 816, 969, ... (A000292 OEIS:ssä)

Tetraedriluvut löytyvät Pascalin kolmiosta, ne ovat binomikertoimet 

Kuvioluvut
Lukujonot
Turkansaaren kirkko

Turkansaaren kirkko on niin sanottu autiokirkko Turkansaaren ulkomuseoalueella Madekosken kaupunginosassa Oulussa. Autiokirkkona Turkansaaren kirkossa ei järjestetä säännöllisiä jumalanpalveluksia eikä se ole varsinaisesti minkään Oulun seurakunnan kirkko. Kesäisin kirkossa pidetään jumalanpalveluksia ja erityisesti se on suosittu hääkirkko. Kirkkoon mahtuu noin 120 henkeä.

Historia 
Turkansaaren kirkko on rakennettu rukoushuoneeksi Turkansaareen vuonna 1694, jolloin saari oli vilkas markkinapaikka Oulujoella. Saari menetti kuitenkin asemansa kauppapaikkana ja markkinoiden pito loppui 1700-luvulla. Pitkään käyttämättömänä ollut kirkko purettiin ja myytiin kalastajien varastoksi Ouluun Raatin saareen vuonna 1814.

Oulujokelainen Östen Elfving löysi kadoksissa olleen kirkon 1920-luvun alussa ja osti sen. Kirkko siirrettiin takaisin entiselle paikalleen Turkansaareen talvella 1922.

Koska alkuperäisestä sisustuksesta ei ollut säilynyt tietoja, Turkansaaren kirkko jouduttiin rakentamaan käyttäen mallina muita 1600-luvun lopun vastaavia pieniä kirkkoja. Puretusta Enontekiön Markkinan kirkosta ovat peräisin ulko-ovi ja virsitaulun jalka sekä alttarin ja kuoripylvään osia. Saarnastuolin malli on lainattu Sodankylän vanhasta kirkosta. Elfvingin apuna kirkon uudelleen kokoamisessa oli kirjailija ja kansanperinteen kerääjä Samuli Paulaharju.

Turkansaaren rukoushuone vihittiin kirkoksi 9. heinäkuuta 1925. Kirkon siirto Turkansaareen oli alku nykyiselle ulkomuseoalueelle.

Lähteet 
 Pohjois-Pohjanmaan Museo – Turkansaaren kirkko
 Turo Manninen: Oulun kaupungin historia VI, Oulun kaupunki, Oulu 1995 ISBN 951-9234-48-9 s. 356–357

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Pohjois-Pohjanmaan Museo – Turkansaaren kirkko
 Autiokirkot henkivät historiaa – Rakennusperinto.fi
 Turkansaaren kirkko, Suomen Kuvalehti, 16.12.1933, nro 51-52, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Madekoski
Oulun kirkkorakennukset
Suomen tukipilarikirkot
Suomen 1600-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Velvet Acid Christ

Velvet Acid Christ (VAC) on yhdysvaltalainen electro-industrial yhtye, joka on perustettu vuonna 1990 Denverissä, Coloradon osavallassa. Yhtyeen perustamisen syynä oli jäsenien henkinen turhautuminen ja huumekokeilut. Siitä on kuitenkin kehittynyt itseilmaisun ja kommentoinnin välikäsi, jota pitää yllä pitkäaikainen jäsen Bryan Erickson. 90-luvun keskivaiheilla yhtye sai rajoitettua julkisuutta Euroopan underground-yökerhoissa ja tämän jälkeen myös Pohjois-Amerikka kiinnostui yhtyeestä.

Coloradolainen Bryan Erickson on Velvet Acid Christin päävokalisti, artisti, tuottaja sekä perustava jäsen. Tämä kovaääninen ja usein kyseenalainen yksilö suurimmaksi osaksi rinnastetaan yhtyeen nimeen ja usein hänen omat elämänvaiheensa ovat heijastuneet yhtyeen suuntautumiseen. Useimmin yhtyeelle annetut kritisoinnit ja ylistykset onkin osoitettu juuri Ericksonille ja hän on nimennyt itsensä yhtyeen puolestapuhujaksi Internetissä.

Ericksonin lisäksi useita muita muusikkoja on soittanut Velvet Acid Christissa. Yhtyeen alkuaikoina jäsenet pysyivät mukana kauemmin, mutta monien yhteenottojen jälkeen muusikoita on hankittu vain tarpeen mukaan. Nykyisin myös kitaristi Todd Loomis ja audiomies Dan Olson on luettu mukaan yhtyeen jäseniksi.

Velvet Acid Christ on tehnyt yksitoista kokopitkää levyä ja on näinä aikoina gootti ja industrial-musiikin alakulttuureiden suuresti suosima.

Yhdysvaltalaiset yhtyeet
Uruguayn jalkapallomaajoukkue

Uruguayn miesten jalkapallomaajoukkue edustaa Uruguayta kansainvälisissä jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Maajoukkuetta hallinnoi Uruguayn jalkapalloliitto (Asociación Uruguaya de Fútbol), joka on Etelä-Amerikan jalkapalloliiton Conmebolin jäsen. Uruguay on maailman vanhimpia maajoukkueita ja ensimmäinen jalkapallon maailmanmestari. 

Uruguay on yksi parhaiten menestyneistä jalkapallomaajoukkueista, se on voittanut kahdet MM-kilpailut ja kaksi olympiakultaa. Uruguaylla ja Argentiinalla on ennätys keskenään pelatuissa maaotteluissa, ne ovat pelanneet 193 ottelua toisiaan vastaan vuodesta 1901 lähtien. Uruguayn ensimmäinen ottelu Argentiinaa vastaan oli samalla ensimmäinen virallinen maaottelu, joka pelattiin Ison-Britannian ulkopuolella. 

Uruguay oli maailman paras jalkapallomaajoukkue 1920-luvulla ja 1930-luvun alussa. Tällöin se voitti olympialaisten jalkapalloturnauksen sekä Pariisissa 1924 että Amsterdamissa 1928. Ensimmäiset jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Uruguayssa 1930, ja maa voitti loppuottelussa Argentiinan ollen siten ensimmäinen jalkapallon maailmanmestari. Uruguay voitti maailmanmestaruuden myös Brasiliassa 1950, voittaen viimeisessä ottelussa Brasilian. 

Uruguay on ollut menestyksekkäin Etelä-Amerikan mestaruusturnauksen Copa Américan osanottajista: maa on voittanut vuodesta 1916 järjestetyn turnauksen 15 kertaa. Argentiina on voittanut Copan 14 kertaa. Muut joukkueet ovat voittaneet Copan yhteensä 17 kertaa, niistä Brasilia 9. Kilpailun pistetilastoissa Uruguay on toisena, hieman Argentiinaa jäljessä. Uruguay voitti kaksi ensimmäistä Copa Américaa, ja sen viimeisin mestaruus maanosansa kisoissa on vuodelta 2011.

Maanosaliittojen cupissa (Confederations Cup) Uruguay on sijoittunut neljänneksi vuosina 1997 ja 2013.

Maailmanmestaruuskilpailut  

1930 - Maailmanmestaruus
1934 - Ei osallistunut
1938 - Ei osallistunut
1950 - Maailmanmestaruus
1954 - Neljäs sija
1958 - Ei selviytynyt karsinnoista
1962 - Ensimmäinen kierros (12. sija) 
1966 - Puolivälierät (7. sija) 
1970 - Neljäs sija
1974 - Ensimmäinen kierros (13. sija) 
1978 - Ei selviytynyt karsinnoista
1982 - Ei selviytynyt karsinnoista
1986 - Toinen kierros (16. sija) 
1990 - Toinen kierros (16. sija) 
1994 - Ei selviytynyt karsinnoista
1998 - Ei selviytynyt karsinnoista
2002 - Ensimmäinen kierros (26. sija) 
2006 - Ei selviytynyt karsinnoista
2010 - Neljäs sija
2014 - Toinen kierros (15. sija)
2018 - Puolivälierät

Copa América

Tunnettuja aiempia pelaajia  

 José Andrade
 Juan Pelegrino Anselmo 
 Pablo Bengoechea 
 Carlos Borges 
 Héctor Castro
 Luis Cubilla
 José Pedro Cea
 Pablo Dorado 
 Enzo Francescoli 
 Alcides Ghiggia 

 Victoriano Santos Iriarte 
 Roque Máspoli 
 Oscar Míguez 
 José Nasazzi 
 José Santamaría 
 Héctor Scarone 
 Juan Schiaffino 
 Obdulio Varela 

Katso myös :Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat

Peliasu

Lähteet

Aiheesta muualla  

 Uruguayn jalkapalloliitto 

Uruguayn jalkapallo
Jalkapallomaajoukkueet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Mario Golf

Mario Golf on urheilupelisarja, jonka on kehittänyt Camelot Software Planning ja jota julkaisee Nintendo. Sarjan ensimmäiset osat julkaistiin Nintendo 64:lle ja Game Boy Colorille vuonna 1999. Sittemmin sarjassa on ilmestynyt kaksi peliä. 

Mario Golf -pelit ovat golfaamista mariomaisella otteella; nurmella pelaaja voi törmätä vaikka Chain Chomppiin tai lyödä pallon warppiputkeen, jolloin voi päästä lähemmäksi reikää.

Pelisarjan pelit
Mario Golf - (Nintendo 64, )
Mario Golf - (Game Boy Color, )
Mario Golf: Toadstool Tour - (Nintendo GameCube, )
Mario Golf: Advance Tour - (Game Boy Advance, )
Mario Golf: World Tour - (Nintendo 3DS, )

Muut golfpelit, jotka eivät ole ilmestyneet Mario Golf -nimen alla:

Golf - pelissä oli Mario pelattavana hahmona. (NES, 1984) 
NES Open Tournament Golf - Super Mario Bros. -hahmoja pelattavana. (NES, 1991)
Golf: Japan Course 
Golf: U.S.

 

en:List of Mario series sports games
Takida (EP)

Takida oli ruotsalaisen Takida rock-yhtyeen toinen EP. Se julkaistiin vuonna 2001.

Kappalelista

 Close, Therapy – 3:51
 Falling down – 3:05
 See the better days – 2:53
 Score – 2:30
 The black sheep – 3:18
 Breathe – 4:30
 Have you waited long? – 4:10
 Unstabilized – 3:42
 What if – 3:39
 Se7en – 4:31
 No reason why – 3:45
 Riddles – 3:55
 Settle down – 4:30

Vuoden 2001 EP:t
Takidan albumit
RheinEnergieStadion

RheinEnergieStadion, tunnettu myös nimellä Müngersdorfer Stadion, on jalkapallostadion Kölnissä, Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa. Saksan Bundesliigassa pelaava 1. FC Köln pelaa kotiottelunsa stadionilla, ja siellä pelattiin myös otteluita jalkapallon MM-kilpailuissa 2006.

Alkuperäinen Müngersdorfer Stadion valmistui vuonna 1923 peräti 80 000 katsojaa vetäväksi, ollen tuolloin Saksan suurin stadion. Vuoden 1974 jalkapallon MM-kilpailuja varten paikalle oli määrä rakentaa täysin uusi stadion, mikä ei kuitenkaan suurten kustannusten vuoksi onnistunut, eikä Köln siitä syystä saanut lainkaan otteluita järjestettäväkseen. Vanha stadion päätettiin kuitenkin päivittää tuolloisia vaatimuksia paremmin vastaaviksi. Kunnostustyöt valmistuivat vuonna 1975, ja niiden myötä Müngersdorfer Stadionista tuli ensimmäinen katsojapaikoiltaan (61 000) täysin katettu stadion Saksassa.

Saksan saatua jalkapallon MM-kilpailut uudelleen järjestettäväkseen ei Köln halunnut jäädä jälleen ilman otteluita, ja kunnostustöiden sijaan paikalle päätettiin rakentaa uusi stadion, tällä kertaa ilman juoksuratoja ja 51 000 katsojaa varten. Rakennus- ja purkamistyöt tapahtuivat limittäin, mikä mahdollisti 1. FC Kölnin otteluiden pelaamisen Kölnissä myös rakennustöiden aikana. Uusi 2003 valmistunut stadion tuli maksamaan kaikkiaan 117,5 miljoonaa euroa, ja rahoitusta järjestettiin muun muassa vuokraamalla nimioikeudet RheinEnergie AG:lle. Kansainvälinen olympiakomitea palkitsi stadionin vuonna 2005 pronssisella mitalilla yhtenä maailman parhaimmista urheilun tapahtumapaikoista.

Vuoden 2006 jalkapallon MM-kilpailuissa siellä pelattiin viisi ottelua. Neljä alkusarjan ottelua ja yksi ensimmäisen pudotuspelikierroksen ottelu.

Saksan jalkapallostadionit
Nordrhein-Westfalenin urheilupaikat
Nordrhein-Westfalenin jalkapallo
Kölnin rakennukset ja rakennelmat
Kölnin urheilu
Kainu

Kainu voi tarkoittaa seuraavia asioita:
 kainun kieli eli Ruijan murteet
 Kainu, kylä Askaisissa
 Kainu, kylä Eurajoella
 Kainu, sukunimenä:
 Pekka Kainu (s. 1979), suomalainen jalkapalloilija

Katso myös
 Kainuu
 Cajander
Gohei

Gohei oli Takida nimisen rock-yhtyeen kolmas EP-CD. Se julkaistiin vuonna 2003.

Kappalelista 

 Unision – 3:42
 Easy – 5:28
 Snypah – 4:10
 Ponder – 4:44
 Don't reach out (the grand closure) – 5:25

Vuoden 2003 EP:t
Takidan albumit