joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Michael Schumacher (jääkiekkoilija)

Michael Schumacher (s. 25. elokuuta 1993 Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkohyökkääjä, joka edustaa AHL:ssä pelaavaa San Antonio Rampagea. Los Angeles Kings varasi Schumacherin NHL:ään vuoden 2011 varaustilaisuuden 200. vuorolla.

Pelaajaura
Schumacher on Stenungsunds HF:n kasvatti. Hän vaihtoi 16-vuotiaana seuraa ja siirtyi Frölunda HC:een, jossa pelasi kaksi kautta häntä vanhempien ikäluokkien kanssa U18- ja U20-sarjoissa. Schumacher ilmoitti kiinnostuksensa Kanadan CHL-juniorisarjaa kohtaan, ja OHL-joukkue Owen Sound Attack varasi hänet CHL:n varaustilaisuudessa vuonna 2011. Schumacherin pelaajaoikeudet siirtyivät pian Sault Ste. Marie Greyhoundsille, jossa hän pelasi kaksi kautta.

Los Angeles Kings varasi Schumacherin vuoden 2011 varaustilaisuudessa samana vuonna kun hän siirtyi Kanadan juniorisarjoihin. Schumacher valitsi juniorisarjan, jotta voisi rauhassa kehittyä pelaajana. Los Angeles ei koskaan tehnyt pelaajasopimusta Schumacherin kanssa, minkä vuoksi hän teki vuonna 2013 yksivuotisen sopimuksen AHL-joukkue Lake Erie Monstersin kanssa.

Ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan 2013–2014 Schumacher pelasi puolet kaudesta AHL:ssä, mutta myös Lake Erien farmijoukkueessa CHL-liigan Denver Cutthroatsissa. Schumacher teki kesällä jatkosopimuksen Lake Erien kanssa, ja sai pelata koko kauden AHL:ssä. Kaudeksi 2015–2016 Schumacher teki sopimuksen AHL-joukkue San Antonio Rampagen kanssa, ja sai siten osallistua Colorado Avalanchen harjoitusleirille.

Lähteet

Ruotsalaiset jääkiekkoilijat
Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Torstein Seiersten

Olav Torstein Seiersten  (22. huhtikuuta 1931 Brandbu, Oppland ) oli norjalainen pikaluistelija 1950-luvulla.

Torsten Seiersten nousi pinnalle jo nuorisosarjoissa 1950-luvun alussa yhdessä Knut Johannesenin kanssa. Vuonna 1952-53 hän palveli Norjan Saksassa miehitysjoukkoina toimineessa norjalaisprikaatissa. Pikaluistelu-uransa aikana hän oli töissä Norja rautateillä konduktöörinä. Työ hankaloitti täysipainoista valmentautumista pikaluisteluun.

Vuoden 1956 Cortina d'Ampezzon olympialaisissa hän sai luistella 5000 metriä, jolla matkalla hän sijoittui 10:ksi. Kisojen jälkeen järjestetyissä MM-kisoissa Oslon Bisletillä hän voitti 10 000 ennen paria Oleg Gontšarenkoa. Yhteispisteissä hän oli neljäs. Vuosina 1957 ja 1958 hän oli MM-kisoissa molemmilla kerroilla viides. Vuoden 1960 Squaw Valleyn kisoissa Seiersten paransi 10 000 sijoitustaan olleen kuudes. Parhaimmaksi olympiasijoitukseksi muodostui 5 000 metrin neljäs sija häviten kahdella kymmenyksellä pronssimitalin.

Norjan mestaruuskisoihin Seiersten osallistui vuosina 1953-1964. Hän oli lopettamassa uraansa jo vuonna 1962, mutta valmentaessaan Stein Johnsonia jatkoi samalla omaa uraansa. Viimeisen kerran urallaan hän osallistui vuoden 1961 MM- ja EM-kisoissa. Parhaat tuloksensa hän teki uransa lopulla vuoden 1963 alussa 1 000, 5 000 ja 10000 metrillä. Samaan aikaan kilpaillut Knut "Kuppern" Johannesen oli Seierstenille liian kova pala, sillä maanmies Johannesen voitti vastaavana aikana useita olympiamitaleita, MM- ja EM-mitaleita.

Uransa jälkeen Seiersten toimi Norjan pikaluistelujoukkueen johtajana 1960-luvulla.

Lähteet 
 Torstein Seierstenin olympiamenestys 
 Torstein Seierstenin luistelumenestys
 Torstein Seierstenin luistelumenestys (hollanniksi)

Norjalaiset pikaluistelijat
Vuonna 1931 syntyneet
Elävät henkilöt
Evangelismós

Evangelismós (, ”Ilosanoma”, viittaa Neitsyt Marian saamaan ilmestykseen) voi viitata seuraaviin Kreikan paikkoihin:

 Evangelismós, Ateenan kaupunginosa
 Evangelismós, yksi Ateenan metron asemista
 Evangelismós, kylä Minóa Pediádan kunnassa Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella
Paula Tilli

Paula Tilli (s. 1979 Espoo) on suomalaislähtöinen Asperger-luennoitsija. Tilli on opiskellut Tukholmassa Ågestan kansanopistossa, jossa koulutetaan asperger-luennoitsijoita. Tilli on myös itse saanut Aspergerin syndrooma -diagnoosin vuonna 2003, ollessaan 24-vuotias.

Paula Tilli on kirjoittanut Toisin: minun Asperger-elämäni (Finn Lectura, 2013), jossa hän kertoo neurologisesta poikkeavuudestaan ja sen tuomista haasteista.

Tilli asuu nykyisin Tukholmassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Paula Tillin blogi 

Elävät henkilöt
Suomalaiset henkilöt
Ruotsinsuomalaiset henkilöt
Autismin kirjon henkilöt
Vuonna 1979 syntyneet
Vitun puhelinmyyjät

Vitun puhelinmyyjät on Foxilla Suomessa esitetty tositelevisiosarja. Ohjelmasta on käytetty myös nimiä ##### puhelinmyyjät, V#### puhelinmyyjät, V###n puhelinmyyjät sekä V#tun puhelinmyyjät. Ohjelmassa seurataan Costa Del Sol Marketing -yrityksessä työskenteleviä suomalaisia puhelinmyyjiä. Sen esittäminen alkoi 16. helmikuuta 2015. Sarjan toinen kausi esitettiin keväällä 2016. Sarjaan perustuvan elokuvan ensi-ilta oli huhtikuussa 2016.

Juoni 
Sarjan ensimmäisellä kaudella seurataan suomalaisia puhelinmyyjiä, jotka työskentelevät suomalaisessa Costa Del Sol Marketing -yrityksessä sähkösopimusten myyjinä Maunulassa Helsingissä ja Málagassa Aurinkorannikolla. Parhaat myyjät pääsevät vastaaviin töihin Málagaan. Toisella kaudella seurataan Málagassa Miksun omistamaa Costa Del Sol Marketingia sekä Edun perustamaa Fast & Fair Sales -yritystä.

Henkilöt 
Ensimmäisellä kaudella pääosassa on yrityksen esimies Mihail "Miksu" Kulechov  sekä Suomen myyntipäällikkö Edu ja Espanjan myyntipäällikkö Henkka. Ohjelmassa seurataan myös Suomen työntekijöitä Essiä, Jasminia ja Mariaa sekä Espanjan työntekijöitä Jereä ja Ninaa.

Toisella kaudella pääosassa ovat Miksu, Henkka ja Jere. Toisen tuotantokauden jaksoissa Edu pyörittää omaa yritystä Málagassa ja hänen yrityksessään työskentelevät ensimmäiseltä tuotantokaudelta tutut Maria ja Nina. Toisen tuotantokauden aikana Miksun yritykseen uusina työntekijöinä saapuvat Tony, Oke ja Jyri sekä myöhemmin Inka, Emma, Iina ja Jenna.

Ensimmäinen tuotantokausi

Vastaanotto 
Ohjelman ensimmäistä jaksoa seurasi 160 000 yli 10-vuotiasta katsojaa, mikä teki siitä siihen mennessä Foxin vuoden katsotuimman ohjelman. Ohjelma rikkoi myös 25–44-vuotiaiden katseluennätyksen Foxilla 88 500 katsojalla.

Katsojaluvut

Toinen tuotantokausi

Katsojaluvut

Lähteet 

Suomalaiset tositelevisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Lesley Gore

Lesley Gore (oik. Lesley Sue Goldstein, 2. toukokuuta 1946 New York, Yhdysvallat – 16. helmikuuta 2015 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen laulaja, jonka tunnetuimpia levytyksiä oli ”It’s My Party”.

Gore oli 16-vuotias levyttäessään vuonna 1963 ”It’s My Partyn”. Sen tuottaja oli Quincy Jones. Muita hänen 1960-luvun kappaleitaan olivat ”Judy’s Turn to Cry” ja ”She’s a Fool”. Kappaletta ”You Don’t Own Me” on pidetty jonkinlaisena esifeministisenä popkappaleena. Hän teki levytyksiä vuoteen 1967 ja sen jälkeen kiersi konserteissa ja teki lauluja muille. Oscar-ehdokkaaksi hän nousi tehdessään musiikkia elokuvaan Fame. Ura jatkui vielä 2000-luvulla. Viimeinen albumi ilmestyi 2005. Lisäksi hän oli vuodesta 2004 seksuaalivähemmistöjä käsittelevän televisio-ohjelman In the Life juontaja. Tuolloin hän kertoi julkisesti lesboudestaan. Hänen kumppaninsa oli 33 vuotta korusuunnittelija Lois Sasson.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset poplaulajat
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Yhdysvaltalaiset lauluntekijät
Vuonna 1946 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Wake Up Call

Wake Up Call on yhdysvaltalaisyhtyeen Maroon 5 kappale heidän  toiselta, It Won't Be Soon Before Long-studioalbumilta. Kappaletta pidetään albumin toisena singlenä ja yhtye vahvisti tämän Total Request Livessä 22. toukokuuta. Yhtyeen jäsenet kertoivat myös olevansa innoissaan kappaleen musiikkivideon tekemisestä. FMQB vahvisti että single tultaisiin  julkaisemaan radioissa 17. heinäkuuta. Kappale vuosi nettiin hetkeä ennen 1. toukokuuta 2007 koittamista osana neljän kappaleen raitaa It Won't Be Soon Before Long-albumilta. Yhtye esitti kappaleen livenä 45th at Night-tapahtumassa, jossa kappaleella toimi erikoisvieraana yhdysvaltalaislaulaja Eve. Kappaleelle ei koskaan nauhoitettu virallista remixversiota. Kappaleelle tehtiin kuitenkin epävirallinen remixversio, jossa vierailee yhdysvaltalaislaulaja Mary J. Blige.

Kappaletta on käytetty muun muassa HBO:n televisiosarjan Entourage klubikohtauksessa. Kappale listattiin BBC Radio 1:n soittolistalle 18. heinäkuuta 2007 alkavalle viikolle. Se sisällytettiin myös digitaalisesti ladattavaksi sisällöksi videopeliin Rock Band. Heinäkuussa 2014 kappaletta oltiin myyty Yhdysvalloissa yhteensä 1 821 000 kopiota.

Lähteet

Vuoden 2007 kappaleet
Maroon 5:n kappaleet
You’re Beautiful

You’re Beautiful on James Bluntin, Sacha Skarbekin ja Amanda Ghostin sanoittama kappale Bluntin Back to Bedlam -debyyttistudioalbumilta. Se julkaistiin albumin kolmantena singlenä vuonna 2005.

Isossa-Britanniassa ja Australiassa kappale saavutti listojen ensimmäisen ja toisen sijan. Kun kappale julkaistiin Back to Bedlam -albumin ensimmäisenä singlenä Kanadassa ja Yhdysvalloissa, se saavutti molempien maiden singlelistojen ensimmäiset sijat sekä sai runsaasti radiosoittoa. Vuonna 2006 se voitti runsaasta radiosoitosta Ivor Novello Awardin. Kappaletta on myyty Isossa-Britanniassa Official Charts Companyn mukaan yhteensä 625 000 kopiota ja Yhdysvalloissa sitä oli lokakuussa 2012 myyty yli kolme miljoonaa kopiota. Se on Bluntin uran tähän mennessä menestynein kappale Yhdysvalloissa ja se on ainoa, joka on päässyt Billboard Hot 100 -listan neljänkymmenen parhaan joukkoon. Vuonna 2012 singlestä julkaistiin uusintapainos Japanissa. Tämä "The Q;indivi+ Remix"-niminen remixversio, jossa vierailee japanilaisesiintyjä Keri, julkaistiin 28. maaliskuuta 2012.

Lähteet

Vuoden 2005 kappaleet
James Bluntin kappaleet
Marketta Mattila

Marketta Mattila (s. 29. marraskuuta 1956) on suomalainen toimittaja, kolumnisti ja tuottaja. Hän asuu Sipoossa, missä on toiminut vihreiden kunnanvaltuutettuna vuodesta 2012.

Mattila valmistui Tampereen yliopistosta vuonna 1982 yhteiskuntatieteiden maisteriksi pääaineenaan tiedotusoppi. Ennen televisiotyötä hän oli sanomalehti Uuden Suomen kulttuuritoimituksen päällikkö ja teatteritoimittaja (1984–1991). Vuonna 2005 Mattila sai Suomalaisen Sanomalehtimiesliiton Olli-palkinnon kulttuurijournalismin uudistamisesta. Mattila on kuulunut vuodesta 2012 Iltalehden pääkirjoitustiimiin.

Mattilan ja Raisa Rauhamaan omistama viestintäalan yritys Ikoni ja Indeksi Oy on tuottanut 1990-luvulta saakka MTV3-, TV1- ja Teema-kanaville useita kulttuuri- ja keskusteluohjelmia sekä dokumentteja. Mattilan ja Rauhamaan TV1:lle tuottama ja toimittama Kaken pesula (1997–2001) käsitteli kulttuuriin, yhteiskuntaan, ja etiikkaan liittyviä teemoja pesulamiljöössä. Ohjelma palkittiin vuonna 2000 valtion tiedonjulkistamispalkinnolla.
Voimala-keskusteluohjelma oli TV1:n ohjelmistossa kymmenen vuotta. Ohjelma sai jälkikäteen vuonna 2013 Kirkon viestintäpalkinnon. Perusteissa todettiin, että toimittajat käsittelivät vaikeitakin yhteiskunnallisia ja eettisiä kysymyksiä korkeatasoisesti väistämättä asioiden kipeitäkään puolia.

Lähteet

Suomalaiset kolumnistit
Suomalaiset televisiotoimittajat
Vihreän liiton poliitikot
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
MM-rallikausi 1983

MM-rallikausi 1983 oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan 11. kausi. Kausi alkoi Monte Carlo -rallilla 22. tammikuuta ja päättyi Walesin ralliin 19. marraskuuta.
Osakilpailut olivat lähes samat kuin vuonna 1982, ainoastaan Argentiinan ralli korvasi Brasilian rallin. Kuljettajien mestaruuden voitti Hannu Mikkola ennen hallitsevaa maailmanmestaria Walter Röhrliä sekä toista suomalaista Markku Alénia.

Yhteenveto 

Edellisen kauden mestari saksalainen Walter Röhrl vaihtoi Opelin tehdastallin Lanciaan ja hänen tallikaverinaan toimi suomalainen Markku Alén. Lancian autona oli koko kauden Lancia Rally 037. Audi sen sijaan luotti vanhaan kaksikkoonsa, suomalaiseen Hannu Mikkolaan ja ranskalaiseen Michèle Moutoniin, jotka toivat Audille merkkimestaruuden kaudella 1982. Audi aloitti kauden Quattro A1 -mallilla, mutta se vaihtui kesken kauden Quattro A2 -malliin. Rothmans Opel Rally Teamissa Opel Ascona 400 -mallilla ajoivat suomalaiskaksikko Ari Vatanen ja Henri Toivonen.

Kuljettajien sekä valmistajien mestaruustaistelu oli kovaa koko kauden ja se kehittyi nopeasti Audin ja Lancian väliseksi kilpailuksi. Lancia veti lopulta pidemmän korren voittaen merkkimestaruuden sitten 1970 -luvun, vaikka Audi voittikin uudella Quattro A2 :lla kolme neljästä viimeisestä kilpailusta melkein saavuttaen Lancian.

Samoin kuin edellisinä vuosina, kaikki 12 osakilpailua laskettiin mukaan kuljettajien mestaruustaistoon. Vain 10 osakilpailua laskettiin mukaan valmistajien pistelaskuun, kun Ruotsin ralli sekä Norsunluurannikon ralli laskettiin vain kuljettajien pisteisiin.

Kilpailut

Pisteet

Kuljettajat

Valmistajat

Pistelaskumenetelmä

Kuljettajien mestaruus

Valmistajien mestaruus

Lähteet 

MM-rallikaudet
Vuoden 1983 moottoriurheilu
Anáktora

Anáktora (, ”Palatsi”) on pieni kaupunginosa Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee Ateenan ydinkeskustan itäpuolella ja kuuluu kaupungin 2. suuralueeseen. Kaupunginosa käsittää joukon kortteleita Kansallispuutarhan itäpuolella. Alue on saanut nimensä siellä sijaitsevasta Presidentinpalatsista, joka toimi kuninkaallisena palatsina suuren osan 1900-lukua vanha kuninkaallisen palatsin jälkeen.

Kreikan presidentin virka-asunnon lisäksi kaupunginosassa sijaitsee myös Kreikan pääministerin virka-asunto Máximoksen huvila (Mégaro Maxímou). Kaupunginosan pohjoispuolella sijaitsee Kolonákin kaupunginosa, kaakkoispuolella Pagkráti ja eteläpuolella Kallimármaro.

Ateenan kaupunginosat
Pláka

Pláka () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

 Pláka, Ateenan vanhakaupunki
 Pláka, kylä Kreetan saarella Apokóronaksen kunnassa Chanián alueyksikössä
 Pláka, kylä Kreetan saarella Ágios Nikólaoksen kunnassa Lasíthin alueyksikössä
 Pláka, kylä Míloksen saarella Etelä-Egean saarten alueella
 Pláka, saari Kykladien saariryhmässä Pienillä Kykladeilla lähellä Schoinoúsaa
 Pláka eli Mikró Li(v)ádi, saari Dodekanesian saariryhmässä
 Megáli Pláka, saari Kykladien saariryhmässä Pienillä Kykladeilla lähellä Kérosta
Makes Me Wonder

Makes Me Wonder on yhdysvaltalaisyhtyeen Maroon 5 ensimmäinen single heidän toiselta, It Won't Be Soon Before Long -studioalbumiltaan. Sen ensiesitys oli Las Vegasin radiokanavalla KMXB ja siitä tuli välittömästi maailmanlaajuinen hitti. Julkaisunsa jälkeen kappale asetti viikon sisäisen listanousuennätyksen Billboard Hot 100 -listalle noustuaan yhdessä viikossa sijalta kuusikymmentäneljä listan ensimmäiselle sijalle. Tämän ennätyksen rikkoi kuitenkin Kelly Clarksonin vuonna 2009 julkaistu single "My Life Would Suck Without You".

"Makes Me Wonder" oli myös yhtyeen ensimmäinen Billboard Hot 100 -listan ensimmäisen sijan saavuttanut single. Kappale voitti Grammy-palkinnon 50. Grammy-palkintogaalassa kategoriassa "Paras duon/yhtyeen pop-esitys sanoilla". Tämä oli yhtyeen toinen kappale, joka voitti kyseisen palkinnon. Se oli sekä vuoden 2007 että yhtyeen uran menestynein kappale, joista jälkimmäinen se oli vuoteen 2011 asti kun Moves Like Jagger rikkoi ennätyksen.

Kappaleen kaupallisesta menestyksestä huolimatta vastaanotto oli ristiriitaista. Se sijoittui Rolling Stonen "100 Best Songs of 2007" -listan sijalle neljäkymmentäyhdeksän. Maroon 5 esitti kappaleen livenä toukokuussa 2007 The Tonight Show’ssa yhdessä Jay Lenon kanssa.

Kappale oli mukana ladattavana sisältönä pelissä Rock Band.

Lähteet

Vuoden 2007 kappaleet
Maroon 5:n kappaleet
Mathilde (Belgian kuningatar)

Kuningatar Mathilde (syntymänimeltään Mathilde Marie Christiane Ghislaine d'Udekem d'Acoz, s. 20. tammikuuta 1973) on Belgian kuninkaan Philippen puoliso. 

Mathilde opiskeli Libre Marie Haps -instituutissa ja valmistui puheterapeutiksi vuonna 1994. Lisäksi hän on opiskellut psykologiaa. Vuosina 1995–1999 hän työskenteli puheterapeuttina.  

Mathilde ja Philippe menivät naimisiin joulukuussa 1999. Heillä on neljä lasta.

Äitinsä puolelta Mathildella on puolalaisia sukujuuria, mutta koska hänen äitinsä, Anna Maria Komorowska, on asunut suurimmaksi osaksi Puolan ulkopuolella, kuningatar ei osaa kuin muutaman lauseen puolaa.

Lähteet 

Prinsessat
Belgian kuninkaalliset
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Kai Savolainen

Kai Savolainen (s. 5. marraskuuta 1968 Oulu) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Savolainen on Oulun Työväen Palloilijoiden kasvatti. Hän pelasi SM-sarjassa ja Veikkausliigassa vuosina 1986–1995 kahdeksan kautta, edustaen OTP:ta, FC Oulua sekä Rovaniemen Palloseuraa. Yhteensä Savolaiselle kertyi 179 pääsarjaottelua, joissa hän teki yksitoista maalia. Savolainen päätti uransa kauteen 1996, jolloin hän edusti Ykkösessä pelannutta Oulun Palloseuraa ja viidennen sarjatason Tervareita.

Poikamaajoukkueissa Savolainen pelasi 20 ottelua vuosina 1984–1986.

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet

Elävät henkilöt
Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1968 syntyneet
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1967

Pikaluistelun EM-kilpailut 1967 käytiin 28.–29. tammikuuta Lahden Kisapuistossa. Kilpailu käytiin vain miesten sarjassa ja mitalit jaettiin neljän matkan yhteispisteiden perusteella. Kipailuja häiritsi tulipalopakkanen, jonka vuoksi 10 000 metrin luistelu muutettiin 3 000 metriksi.

Tulokset

Lähteet
Vuoden 1967 EM-kilpailut (hollanniksi)

Aiheesta muualla 

Vuoden 1967 urheilu
Pikaluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut
Lahden urheilutapahtumat
Say It Right

Say It Right on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Nelly Furtadon kappale hänen kolmannelta studioalbumiltaan, Loose. Furtadon, Tim "Timbaland" Mosleyn ja Nate "Danja" Hillsin sanoittama kappale sai Furtadon mukaan inspiraationsa Eurorythmicsin "karmaisevasta, kosketinpohjaisesta pop-soundista", jota käytettiin esimerkiksi yhtyeen vuonna 1983 julkaistussa kappaleessa "Here Comes the Rain Again". Kappale julkaistiin Pohjois-Amerikassa ja Australiassa albumin kolmantena singlenä. Euroopan ja Aasian valtioissa kappale julkaistiin albumin neljäntenä singlenä. Se julkaistiin Isossa-Britanniassa digitaalisesti ladattavana maaliskuussa 2007. Latinalaisessa Amerikassa se oli albumin viides single.

"Say It Right" sai pääosin positiivisia vastaanottoja musiikkikriitikoilta, jotka yllättyivät sen korkeasta tuotantolaadusta sekä kehuivat kappaleen sanoituksia sekä Furtadon laulusuoritusta. Kappale oli kansainvälisesti kaupallinen menestys, saavutettuaan listan ensimmäisen sijan yli seitsemässä valtiossa, mukaan lukien Isossa-Britanniassa, Ranskassa, Uudessa-Seelannissa ja monissa Euroopan valtioissa. Kappaleeseen liittyvän musiikkivideon ohjasivat Rankin & Chris ja videolla nähdään Furtado laulamassa lukuisissa asusteissa lukuisissa kohteissa. Kappaletta on Furtado esittänyt livenä, esimerkiksi Get Loose Tourilla.

Kappale oli ehdolla vuoden 2008 Grammy-palkintogaalassa kategoriassa "Paras naisartistin pop-esitys", mutta hävisi Amy Winehousen "Rehabille".

Lähteet

Vuoden 2006 kappaleet
Nelly Furtadon kappaleet
Fritjof

Fritjof on skandinaavinen miehen etunimi. Nimestä on käytössä myös kirjoitus­asut Frithiof, Fritjohf ja Fridtjof.

Nimen alkumuoto on islantinainen Friðþjófur (Fridhthjofr), jonka alkuosa merkitsee rauhaa, jälkiosa ruhtinasta tai toisen selityksen mukaan varasta. Nimen on tehnyt suosituksi varsinkin Esaias Tegnérin vuonna 1825 ilmestynyt runoteos Fritiofin taru (Frithiofs saga).

Suomessa nimi Fritjof on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun menneessä 274 ja Frithiof noin 230 henkilölle. Lisäksi on muutamia kymmeniä Frithjof- ja Fridtjof-nimisiä henkilöitä. Fritjofin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 19. helmikuuta.

Tunnettuja Fritjof- Frithiof-, Fritiof-, Frithjof- ja Fridtjof-nimisiä 

 Fritiof Billquist (1901–1972), ruotsalainen näyttelijä
 Fritjof Capra (s. 1939), itävaltalais-yhdysvaltalainen fyysikko, kvanttimystiikan kannattaja
 Fritiof Flodin (1828–1921), suomalainen juristi, senaatin valtiovaraintoimituskunnan kamreeri ja todellinen valtioneuvos
 Fritiof Fryxell (1900–1986), yhdysvaltalainen geologi ja vuorikiipeilijä
 Frithiof Woldemar Göös (1839–1901), suomalainen lennätinvirkamies, runoilija ja kääntäjä
 Fritiof Hultman (1831–1890), suomalainen kauppias, oluttehtailija ja valtiopäivämies
 Frithiof Mieritz (1863–1916), saksalais-suomalainen arkkitehti 
 Frithiof Mårtensson (1884–1956), ruotsalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja
 Fridtjof Nansen (1861–1930), norjalainen naparetkeilijä, tutkimusmatkailija ja diplomaatti, Nobelin rauhanpalkinnon saaja
 Frithiof Neovius (1830–1895), suomalainen kenraaliluutnantti, Kadettikoulun johtaja ja valtiopäiväedustaja
 Frithiof Napoleon Neppenström (1835–1905), suomalainen kauppias, kauppaneuvos ja laivanvarustaja 
 Frithiof Nevanlinna (1894–1977), suomalainen matemaatikko ja toimitusjohtaja
 Fritiof Nilsson Piraten, oik. Nils Fritiof Adam Nilsson (1895–1972), ruotsalainen kirjailija
 Frithjof Olsen (1883–1922), norjalainen voimistelija 
 Frithiof Perander, J. J. F. Perander (1838–1885), suomalainen filosofi, professori ja kirjailija
 Frithiof Raa (1840–1872), ruotsalaissyntyinen Suomessa esiintynyt näyttelijä
 Frithjof Schuon (1907–1998), sveitsiläinen filosofi, suufimystikko, runoilija ja taidemaalari, 
 Frithiof Strandell (1865–1925), suomalainen arkkitehti
 Frithjof Sælen (1892–1975), norjalainen voimistelija
 Frithiof Alarik Tawaststjerna (1824–1896), suomalainen Venäjän armeijan kenraalimajuri
 Frithiof Tikanoja (1877–1964), suomalainen toimitusjohtaja ja kauppaneuvos
 Frithjof Ulleberg (1911–1993), norjalainen jalkapalloilija

Kuvitteellisia Fritiofeja 

 Frithiof, päähenkilö Esaias Tegnérin runoteoksessa Fritiofin taru

Lähteet 

Etunimet
Luettelo Ukrainan maavoimien kalustosta

Tämä on luettelo Ukrainan maavoimien nykyisestä kalustosta.

Panssaroidut ajoneuvot

Taistelupanssarivaunut

Rynnäkköpanssarivaunut

Panssaroidut miehistönkuljetusajoneuvot

Panssariajoneuvot

Kenttätykistö

Telakanuunat

Kenttätykit

Raketinheittimistö

Kranaatinheittimet

Panssarintorjunta-aseet

Panssarintorjuntaohjukset

Panssarintorjuntakanuunat

Ilmatorjunta

Ilmatorjuntaohjukset

Ilmatorjuntakanuunat

Ballistiset ohjukset

Helikopterit

Lähteet

Ukraina
Ukrainan asevoimat
Seppo Parkkila

Seppo Matti Olavi Parkkila (s. 8. marraskuuta 1966 Vihanti) on Tampereen yliopiston anatomian professori vuodesta 2008 ja tutkimusvararehtori vuosina 2016-2018.

Tieteellinen ura 
Parkkila valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Oulun yliopistosta vuonna 1991, väitteli lääketieteen tohtoriksi vuonna 1994 ja sai dosentin arvon Oulun yliopistossa vuonna 1999. Vuonna 2001 hän valmistui kliinisen kemian erikoislääkäriksi.

Parkkilan tieteellinen tutkimustyö on kohdistunut kolmelle alalle: 1) elimistön happo-emästasapainon säätely, 2) elimistön rauta-aineenvaihdunnan säätely, 3) alkoholin aiheuttaman maksavaurion syntymekanismit. Hänen väitöskirjansa käsitteli happo-emästasapainoa sääteleviä entsyymejä.

Vuosina 1996–1998 Parkkila työskenteli tutkijana Yhdysvalloissa Saint Louisin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa. Vuonna 2002 hänet kutsuttiin lääketieteellisen teknologian ja bioteknologian professoriksi Tampereen yliopistoon. Tässä tehtävässä hän toimi kuusi vuotta kunnes hänet valittiin anatomian professoriksi. Hän on ohjannut 16 tohtorin väitöskirjaa Oulun ja Tampereen yliopistoissa.

Parkkilan tutkimusryhmän työ on erityisesti painottunut happo-emästasapainon fysiologisten säätelymekanismien selvittämiseen. Ryhmä käyttää tutkimuksessaan laajasti bioinformatiikan, geenitekniikan, proteiinikemian ja funktionaalisen genomiikan menetelmiä.

Vuosina 2016-2018 Parkkila toimi Tampereen yliopiston tutkimusvararehtorina.

Luottamustehtävät 
Parkkila on ollut kokoomuksen jäsen 1980-luvulta lähtien, jolloin hän toimi jäsenenä Oulun yliopiston ylioppilaskunnan edustajistossa. 1990-luvulla hän oli Pohjois-Pohjanmaan Kokoomuksen piirihallituksen jäsen.

2000-luvulla Parkkila on toiminut useaan otteeseen asiantuntijatehtävissä Euroopan unionin tiedeprojekteissa sekä Tampereen yliopiston Lääketieteellisen Teknologian Instituutin sekä Lääketieteen Yksikön johtokuntien jäsenenä. Vuodesta 2007 lähtien hän on ollut Vesilahden ev.lut. seurakunnan kirkkovaltuuston jäsen ja sen puheenjohtaja vuosina 2011-2018. Vuonna 2015 Parkkila oli Pirkanmaan Kokoomuksen asettama kansanedustajaehdokas. Vuonna 2020 hänet valittiin Kokoomuksen listalta kirkolliskokouksen jäseneksi. Vuodesta 2018 lähtien hän on toiminut Pirkanmaan sairaanhoitopiirin hallituksessa ja Suomen Lääketieteen Säätiön neuvottelukunnassa sekä vuodesta 2019 lähtien UKK-insituutin hallituksen jäsenenä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Seppo Parkkilan kotisivut

Suomalaiset professorit
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Gustavo Serena

Gustavo Serena (5. lokakuuta 1882 Napoli – 16. huhtikuuta 1970 Rooma) oli italialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.

Taustaltaan aristokraattinen Serena esiintyi näyttelijänä teatterissa ja vuodesta 1911 lähtien elokuvissa. 1910-luvulla ja 1920-luvun alussa hän ohjasi lukuisia mykkäelokuvia, joista merkittävin on Francesca Bertinin tähdittämä Assunta Spina vuodelta 1915. 1930-luvun alussa Serena ohjasi muutamia äänielokuvia ja esitti pieniä sivurooleja elokuvissa myös toisen maailmansodan jälkeen. Hänen viimeinen elokuvansa oli Carmine Gallonen Don Camillo näkee punaista (Don Camillo monsignore... ma non troppo) vuonna 1961.

Elokuvia
 Assunta Spina, 1915 (ohjaaja ja näyttelijä)
 Diana l’affascinatrice, 1915 (ohjaaja ja näyttelijä)
 Fedora, 1916 (ohjaaja ja näyttelijä)
 Clemenceau-juttu, 1917 (näyttelijä)
 Mariute, 1918 (näyttelijä)
 Afrodite, dea dell’amore, 1958 (näyttelijä)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Internet Movie Database: Gustavo Serena 

Italialaiset elokuvaohjaajat
Italialaiset näyttelijät
Vuonna 1882 syntyneet
Vuonna 1970 kuolleet
Hinnalla millä hyvänsä (televisiosarja)

Hinnalla millä hyvänsä on Moskito Television Oy:n tuottama suomalainen draamasarja, joka esitettiin MTV3-kanavalla maalis–toukokuussa 2015. Sarjan ovat ohjanneet Samuli Valkama sekä Teppo Airaksinen ja sen pääosissa näyttelevät Armi Toivanen, Kai Vaine, Pirjo Lonka ja Alina Tomnikov.

Sarjan tapahtumat keskittyvät Armi Toivasen esittämän Saran omistamaan Feel Good Inc. -yritykseen, sen työntekijöihin ja asiakkaisiin. Yrityksen toimintaperiaatteena on poistaa asiakkaidensa ongelmat ja tehdä heistä onnellisia.

Sarja on kuvattu syksyllä 2014. Sarjan ennakkomainonnassa on käytetty Haloo Helsinki! -yhtyeen kappaletta ”Kiitos ei ole kirosana”, jonka musiikkivideolla nähdään myös otteita sarjasta.

Rooleissa

Pääosissa

Sivuosissa

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sarjan kotisivut

Suomalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Susanna Forsström

Susanna Forsström (s. 19. huhtikuuta 1995) on suomalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa Lahden Hiihtoseuraa. Häntä valmentaa entinen mäkihyppääjä Janne Ylijärvi.

Forsström osallistui ensimmäisen kerran mäkihypyn maailmancupin kilpailuun joulukuussa 2013 Lillehammerin normaalimäen kilpailussa ja sijoittui sijalle 38. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai tammikuussa 2014 sijoituttuaan Sapporon normaalimäen kilpailussa kahdeksanneksitoista.  Sijoitus on Forsströmin uran paras maailmancupin osakilpailussa. Continental Cupissa Forsström on voittanut yhden kilpailun maaliskuussa 2014 Falunissa ja ollut kerran kolmas.

Forsström kuului Suomen joukkueeseen vuoden 2015 MM-kilpailuissa Falunissa. Hän selviytyi normaalimäen karsinnasta finaaliin, jossa hän jäi viimeiselle sijalle eli sijalle 40. Sekajoukkuemäessä hän hyppäsi yhdessä Julia Kykkäsen, Janne Ahosen ja Jarkko Määtän kanssa. Joukkue sijoittui kymmenenneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui henkilökohtaisesta kilpailusta ja oli sekajoukkuemäessä yhdestoista. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 40:nneksi ja sekajoukkuemäessä 11:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli normaalimäessä 34:s, suurmäessä 37:s ja naisten joukkuemäessä yhdeksäs. 

Nuorten MM-kilpailuissa Forsström on kilpaillut vuonna 2014 Val di Fiemmessä. Hän tuli kymmenenneksi. Almatyn universiadeissa 2017 hän oli neljäs.. 

Vuonna 2019 hän voitti naisten mäkihypyn Suomen mestaruuden.

Lähteet 

Suomalaiset mäkihyppääjät
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Iñaki Williams

Iñaki Williams Arthuer (s. 15. kesäkuuta 1994 Bilbao) on ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Athletic Bilbaota. Oikeajalkainen Williams on pelipaikaltaan hyökkääjä. Williams on myös Espanjan kansalainen. Hänen isänsä on kotoisin Ghanasta ja äitinsä Liberiasta. Hänen pikkuveljensä Nico Williams on myös jalkapalloilija.

Williamsin uran ensimmäinen seura oli CD Basconia, jota hän edusti vuodet 2012–2013 pelaten samalla myös Athletic Bilbaon nuorten joukkueissa. Otteluita Basconiassa kertyi 18 ja maaleja seitsemän. Williams on pelannut vuodesta 2013 lähtien Athletic Bilbaon kakkosjoukkueessa Bilbao Athleticissa, jossa maaleja on kertynyt 32 ottelussa hienot 21 kappaletta. Athletic Bilbaon riveissä Primera Divisiónissa Williams debytoi joulukuussa 2014 Córdoba CF:ää vastaan. Avausmaalinsa joukkueen paidassa hän teki debyyttiottelussaan Eurooppa-liigassa helmikuussa 2015 Torino FC:n verkkoon. Ensimmäisen maalinsa Primera Divisiónissa Williams teki saman vuoden toukokuussa Elche CF:n verkkoon. Kaudella 2014–2015 hän pelasi kaksi ottelua tehden yhden maalin.

Vuonna 2015 Williams debytoi myös Espanjan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Iñaki Williams Soccerway-sivustolla

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Baskijalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo Venäjän ilmavoimien kalustosta

Tämä on luettelo Venäjän ilmavoimien nykyisestä kalustosta.

Hävittäjät

Hävittäjät

Hävittäjäpommittajat

Harjoituskoneet

Pommikoneet

Strategiset pommikoneet

Rynnäkkökoneet

Tiedustelukoneet

Ennakkovaroitus- ja taistelunjohtokoneet

Kuljetus- ja tankkauskoneet

Helikopterit

Taisteluhelikopterit

Kuljetus- ja muut helikopterit

Ilmatorjunta

Aseistus

Ohjukset

Pommit

Katso myös
Luettelo Venäjän laivaston ilmavoimien kalustosta

Lähteet

Venäjän ilmavoimat
Venäjän asevoimien kalusto
ilmavoimien kalusto
Kunoniakasvit

Kunoniakasvit (Cunoniaceae) on enimmäkseen eteläisellä pallonpuoliskolla kasvava kasviheimo koppisiemenisten Oxalidales-lahkossa, johon kuuluvat muun muassa käenkaalikasvit (Oxalidaceae). Kunoniakasvien tunnetuimmat suvut ovat lemmonpaulat (Anodopetalum), kunoniat (Cunonia), eukryfiat (Eucryphia) ja tineot (Weinmannia).

Tuntomerkit 
Kunoniakasvit ovat puuvartiskasveja, joiden kasvu on jatkuvaa, ja joihin usein kerääntyy alumiinia. Lehtiasento on vastakkainen, ja lehdet ovat tavallisesti pääteparisia, joskus sormilehdykkäisiä. Lehdyköiden laidat ovat rauhashampaisia ja sivusuonet usein kulkevat hampaisiin saakka. Joskus lehdykät ovat korvakkeellisia. Lehdessä on yksi, tavallisesti pyöreä korvake; suvussa Lamanonia korvakkeita on kaksi. Kukat ovat melko pieniä, 4–10-lukuisia ja verhiö sekä teriö ovat tavallisesti suunnilleen samankokoisia. Hetiön morfologia vaihtelee, mutta palhot ovat usein terälehtiä pidempiä. Sikiäin on tavallisesti yhdislehtinen, tavallisesti kehänpäällinen, ja sisältää turvonneita istukoita. Vartaloita on usein monta ja luotit ovat pieniä, pallomaisia tai johteisia. Hedelmä on liiteluomainen kota tai tuppilo, joskus luumarja.

Levinneisyys 
Kunoniakasvit kasvavat enimmäkseen eteläisen pallonpuoliskon trooppisissa osissa. Afrikassa niitä on vähän.

Luokittelu ja evoluutio 
Kunoniakasvit kuuluvat Oxalidales-lahkon evoluutiopuussa haaraan, johon sisältyvien heimojen polveutumisjärjestys voidaan ilmaista kaavalla Cunoniaceae [Elaeocarpaceae (Brunelliaceae + Cephalotaceae)].

Heimossa on 27 sukua ja 280 lajia. Runsaslajisimmat suvut ovat tineot (Weinmannia, 160 lajia) ja Pancheria (26 lajia).

Ruotsin liitukautisista kerrostumista noin 83 miljoonan vuoden takaa tunnetaan kukkafossiileja, jotka ilmeisesti kuuluvat kunoniakasveihin (laji on Platydiscus peltatus). Fossiilien heteet ovat kahtena kiehkurana, eivätkä palhot ole terälehtiä pidempiä. Terät ovat soikeita, koveria, kapeatyvisiä ja ulkopinnaltaan karvaisia. Istukat näyttävät hyvin turvonneilta laitaistukoilta; muodoltaan ne ovat nuolenkärjennäköisiä. Burmalaisessa meripihkassa, joka on ajoitettu 110–97 miljoonaa vuotta vanhaksi, esiintyy kukkia, jotka muistuttavat Ceratopetalum-suvun kukkia. Kyseisissä Tropidogyne-suvun kukissa on viisi siirottavaa verholehteä, kymmenen hedettä, kehänalainen sikiäin ja kolme erillistä vartaloa.

Kuvia

Lähteet 
 Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website, Cunoniaceae Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since].

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Cunoniaceae
 Sukujen luettelo: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/genera/cunoniaceaegen.html
 Levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/cunoniaceaemap.gif

Kasviheimot
Kallela (Lemu)

Kallela on nykyään Maskun kuntaan kuuluva kylä Lemussa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee vajaat pari kilometriä Lemun kirkolta Askaisiin päin Lemusta Askaisiin johtavan yhdystien 1900 varressa.


Maantiedettä

Kallelan naapurikyliä ovat Miiainen ja Heikkinen lännessä, Kaitainen pohjoisessa, Vastila etelässä sekä Toijola, Pappila, Mattila, Seppälä, Torttila ja Järäinen lounaassa. Viimeksi mainitut kylät ovat osa Lemun kirkonkylän taajamaa, jonka taajaan rakennettu alue ulottuu myös Kallelan kylään.

Historiaa
Historialtaan Kallela on yksinäistalo. Kallelan yksinäistalon talouskeskus sijaitsee edelleen paikalla, jossa se oli jo isonjaon aikaan vuonna 1786.

Kylästä lähtöisin olevia sukuja
Kallelan talosta on lähtöisin Gallén- ja Carlström-suvut. Sukuun kuuluneen kuvataiteilija Akseli Gallen-Kallelan (1865–1931, vuoteen 1907 Gallén) isä Peter Wilhelm Gallén (1817–1879) oli Kallelan talon nuorin poika. Gallén-sukuun Kallelassa liittyy äitilinjan kautta myös Askaisten Kainun kylästä kotoisin oleva Cajander-suku, jonka jäsenistä osa on suomentanut nimensä Kalelaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Lemun kylät
Kallela

Kallela voi tarkoittaa seuraavia:

Suomalaisia paikkoja
 Kallela, kylä Kalannissa Uudenkaupungissa
 Kallela, kylä Lemussa Maskussa
 Kallela, kylä Tarvasjoella Liedossa
 Kallelan metsärata, purettu kapearaiteinen rautatie Lopella

Suomalaisia henkilöitä
 Kaarlo Kallela (1917–1996), eläinlääkäri ja professori, Eläinlääketieteellisen korkeakoulun rehtori 1970–1973 ja 1979–1985 
 Matti Kallela (1923–1986), yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos 
 Niko Kallela (s. 1991), jääkiekkoilija
 Maija-Leena Kallela (s. 1939), kääntäjä, opettaja ja tietokirjailija
 Toni Kallela (s. 1993), jääkiekkoilija

Katso myös 
 Gallén
 Gallen-Kallela
 Kalela

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Levisiat

Levisiat (Lewisia) on hetekaalikasveihin kuuluva, aikaisemmin portulakkakasveihin kuulunut kasvisuku. Levisioita on noin 20 lajia, joita kasvaa läntisessä Pohjois-Amerikassa Kaliforniasta Alaskaan. Ne kasvavat luonnossa muun muassa kivikkoisilla niityillä sekä kallioilla ja niiden halkeamissa. Levisiat ovat ikivihreitä tai kukinnan jälkeen lakastuvia matalia perennoja, joiden muodoltaan vaihtelevat mehevät lehdet muodostavat ruusukkeen. Kukat ovat monenkirjavia, vaaleanpunaisia, magentanpunaisia, violetteja, oransseja, keltaisia tai valkoisia. Useita levisialajeja viljellään monivuotisina koristekasveina, ne sopivat hyvin kivikkopuutarhaan. 'Elise'-lajikeryhmän lajikkeita käytetään myös yksivuotisena kesäkukkana.

Lajeja 
 Lewisia columbiana – louhilevisia
 Lewisia cotyledon
 Lewisia cotyledon var. howellii – kesälevisia
 Lewisia nevadensis – kevätlevisia
 Lewisia pygmaea – pikkulevisia
 Lewisia rediviva – kanadanlevisia
 Lewisia serrata – sahalevisia
 Lewisia tweedyi – isolevisia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Lewisia
 Suomen Lajitietokeskus: Levisiat – Lewisia

Hetekaalikasvit
Alva (nimi)

Alva on Pohjoismaissa naisen, mutta varsinkin englanninkielisissä maissa molemmille sukupuolille sopiva etunimi.

Pohjoismaisena naisen nimenä Alva on Alf-nimen naispuolinen vastine,  mutta on Suomessa saatettu käsittää myös lyhentymäksi nimestä Alviina taikka Alvar-nimen naispuoliseksi vastineeksi. Etupäässä englannin­kielisissä maissa esiintyvänä miehen etunimenä Alva sen sijaan on peräisin hepreasta ja esiintyy myös muodossa Alvah. Nimi merkitsee "hänen korkeuttaan" ja mainitaan Raamatussa erään Eesaun jälkeläisen nimenä, joka oli samannimisen edomilaisen heimon päällikkö.

Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin 1 190 Alva-nimistä naista ja alle 30 miestä. Heistä yli puolet on 2010-luvulla syntyneitä. Vielä 1900-luvun lopulla nimi oli varsin harvinainen. Nimeä ei ole suomen­kielisessä kalenterissa, mutta suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Alvan nimipäivä on 21. helmikuuta.

Tunnettuja Alva-nimisiä

Naisia 

 Alva Colquhuon (s. 1942), australialainen uimari ja olympiavoittaja 
 Alva Forsius (1866–1938), suomalainen yhteiskunnallinen toimija, Porvoon synnytyssairaalan perustaja ja tietokirjailija
 Alva Garbo (1903–1926), ruotsalainen näyttelijä 
 Alva Myrdal (1902–1986), ruotsalainen diplomaatti, poliitikko ja kirjailija, Nobelin rauhanpalkinnon saaja

Miehiä 

 Thomas Alva Edison (1847–1931), yhdysvaltalainen keksijä ja liikemies

Lähteet 

Etunimet
Milja Kaunisto

Milja Kaunisto (s. 1976 Ylöjärvi) on suomalainen musiikintekijä, laulaja, sanoittaja ja kirjailija.

Kaunisto on kirjoittanut Olavi Maununpojasta kertovan trilogian, jonka on kustantanut Gummerus. Kauniston esikoisromaani ja trilogian ensimmäinen osa Synnintekijä ilmestyi vuonna 2013. Toinen osa Kalmantanssi ilmestyi vuonna 2014 ja päätösosa Piispansormus vuonna 2015. Vuonna 2016 ilmestyi Ranskaan ja vuoden vallankumoukseen sijoittuvan Purppuragiljotiini-sarjan avausteos Luxus. Sen käännösoikeudet on myyty Puolaan. Sarjan toinen osa, Ranskan vallankumouksen terrorin vuosiin sijoittuva Corpus — kuolema ja kurtisaani ilmestyi vuonna 2017. Sarjan päätösosa Status (2018) sijoittuu Robespierren kaatumisen ja direktorion alkuaikaan.  

Vuonna 2019 ilmestynyt Tulenpunainen kabaree (Gummerus) sijoittuu puolestaan Pariisin suuren maailmannäyttelyn vuoteen 1900, Saint Lazaren vankilaan ja Ville Vallgrenin Havis-Amanda -patsaan luomisen aikoihin. 
Kauniston kirjoittama taiteilijaelämäkerta isästään Pasi Kaunistosta (Gummerus, 2022) on nimeltään Pasi Kaunisto — Elävän laulajan sielu. 

Kaunisto asuu Ranskassa Villecomtalin kylässä. Hänen isänsä on muusikko Pasi Kaunisto ja äiti kuvataiteilija Irmeli Kaunisto. Hän kirjoittaa ja esittää musiikkia nimellä Mortimer Keefe.

Teokset
Olavi Maununpoika -trilogia

Purppuragiljotiini-sarja

Muut teokset

Tulenpunainen Kabaree. Helsinki: Gummerus, 2019. ISBN 978-951-24-1471-0

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 Milja Kaunisto Gummeruksen sivuilla
 Kangasniemi, Sanna: Piispa Maununpoika etsii itseään HS.fi. 27.2.2013.
 Koskelainen, Jukka: Itämaan poika kohtasi Ranskan legendan HS.fi. 10.3.2014.

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset laulajat
Suomalaiset sanoittajat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Kari Karjalainen

Kari Karjalainen on seuraavien henkilöiden nimi:

 Kari Karjalainen (s. 1957), Joensuun kaupunginjohtaja, aiemmin muun muassa Raision kaupunginjohtajana
 Kari Karjalainen (s. 1955), Raahen kaupunginjohtaja 2006–2016, aiemmin muun muassa Parkanon kaupunginjohtajana
 Kari Karjalainen (s. 1953), muusikko ja säveltäjä
Hiekkaverbenat

Hiekkaverbenat (Abronia) on ihmekukkakasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Suvussa on suunnilleen 35 lajia yksi- ja monivuotisia ruohomaisia kasveja. Niitä esiintyy läntisessä Pohjois-Amerikassa rannikolla ja aavikoilla, missä ne kasvavat hiekassa. Kukat ovat tuoksuvia ja muodostavat 5–15-kukkaisia kukintoja. Ne ovat verbenamaisia, vaikka suku ei olekaan lainkaan verbenoiden lähisukua. Hiekkaverbenoita voidaan viljellä koristekasvina. Punahiekkaverbenaa (Abronia macrocarpa) käytetään yksivuotisena koristekasvina.

Lajeja 
 Abronia ammophila
 Abronia macrocarpa – punahiekkaverbena

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hiekkaverbenat (Abronia)
ITIS: Abronia 
United States Department of Agriculture (USDA): Abronia 

Ihmekukkakasvit
Anders Gustav Thitz

Anders Gustav Thitz (16. tammikuuta 1767 Nora, Ruotsi – 4. joulukuuta 1828 Loviisa) oli ruotsalaissyntyinen Loviisassa asunut taidemaalari.

Thitzin vanhemmat olivat saksalaissyntyinen Johan Gottfried Thitz (1726–1793) ja Hedvig Sofia Munck af Fulkila (1729–1794). Johan Gottfried Thitz saapui Suomeen 1748 ja toimi lasinpuhaltajamestarina Åvikin lasitehtaalla Somerolla. 

Anders Gustav Thitz oli naimisissa 1791–1820 kuuromykän Sofia Kristina Stichaeusin (1767–1820) kanssa. Heidän lapsiaan olivat kapteeni, kartanonomistaja Gustav Fredrik Thitz (1794–1864) ja tyttökoulun omistaja Anna Charlotta Thitz (1799–1889). Kontra-amiraali Ernst Gustav Julius Thitz oli Anders Gustav Thitzin pojanpoika. Anders Gustav Thitz meni vielä 1828 uudelleen naimisiin Anna Sofia Kajanderin (1787–1855) kanssa. 

Thitz kävi Turun triviaalikoulua 1778–1782. Hän asui sitten jonkin Turussa ja oli merimiehenä. Thitz opiskeli piirustusta Tukholman taideakatemiassa ja toimi maalarina ja miniatyristinä Tukholmassa 1790–1795. Hän hankki maalarimestarin kirjat sekä Tukholmassa että Helsingissä ja toimi maalarimestarina Helsingissä 1795–1800 ja sitten vuodesta 1800 alkaen Loviisassa.  Perinteisen maalarin töiden ohella hän maalasi myös kirkkoihin alttaritauluja ja uskonnollisia kuvia. 

Thitz maalasi 1820 Valkealan kirkkoon Ristiltäotto-nimisen maalauksen alttaritauluksi. Thitzin maalaama taulu siirrettiin 1898 "pahennusta herättäneenä" viereiseen kellotapuliin ja sen tilalle tuotiin uusi alttaritaulu joka esitti Jeesuksen ilmestymisestä Maria Magdalenalle. Valkealan kirkko tuhoutui tulipalossa 1920 ja tulipalolta säästynyt Thitzin taulu palautettiin tilalle rakennettuun uuteen kirkkoon.

Lähteet 

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1767 syntyneet
Vuonna 1828 kuolleet
Suomalaiset maalarimestarit ja koristemaalarit
Clément Parisse

Clément Parisse (s. 6. heinäkuuta 1993 Évry) on ranskalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Megève-seuraa.

Parisse debytoi maastohiihdon maailmancupissa maaliskuussa 2014 Salpausselän 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sijoittuen sijalle 46. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2015 Östersundista oltuaan 15 kilometrin vapaan kilpailussa 29:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Tour de Skin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Toblacissa tammikuussa 2017. Parhaimmillaan hän on ollut yksittäisessä maailmancupin kilpailussa seitsemäs Seefeldin 15 kilometrin vapaan yhteislähdössä tammikuussa 2018 ja Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2020. Tour de Skillä 2018–2019 hän sijoittui kuudenneksi Toblachin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Lisäksi hän on ollut kahdesti Tour de Skin takaa-ajoetapin osuusajoissa neljäs. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs 2021.

Parisse kilpaili vuoden 2015 MM-kilpailuissa Falunissa, jossa hän oli sekä yhdistelmäkilpailun että 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun 24:s. Parisse saavutti alle 23-vuotiaiden MM-hopeaa yhdistelmäkilpailusta helmikuussa 2015 ja 15 kilometrin vapaan kilpailusta 2016. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kuudestoista. Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018 Parisse oli mukana Ranskan pronssimitalijoukkueessa 4×10 kilometrin viestissä. Yhdistelmäkilpailussa hän oli kolmastoista. 

Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Parisse saavutti pronssia viestissä ja sijoittui yhdistelmäkilpailussa viidenneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa 12:nneksi, 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 13:nneksi ja 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 14:nneksi. Hän saavutti Ranskan viestijoukkueessa pronssia. Pekingin olympialaisissa 2022 hän hiihti kolmannen osuuden Ranskan pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa. Lisäksi hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa kymmenenneksi ja lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 13:nneksi.

Lähteet 

Ranskalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Ranskalaiset olympiamitalistit
Kaihonkukat

Kaihonkukat eli sinikaihonkukat (Omphalodes) on lemmikkikasvien heimoon kuuluva kasvisuku, jossa on noin 28 lajia. Kaihonkukat ovat yksi-, kaksi- tai monivuotisia ruohovartisia kasveja. Niitä esiintyy Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Aasiassa. Kaihonkukilla on siniset tai valkoiset kukat, jotka ovat paljon samannäköisiä kuin lemmikeillä.

Muutamia kaihonkukkia viljellään koristekasvina. Tunnettu puutarhaperenna on kevätkaihonkukka, jota kasvaa luonnonvaraisena eteläisen Keski-Euroopan vuoristojen, kuten Alppien, Apenniinien ja Karpaattien, kosteissa metsissä. Kevätkaihonkukka menestyy hyvin myös Suomen ilmastossa, joten se on joskus levinnyt viljelykarkulaiseksi Etelä-Suomessa.

Lajeja 
 turkinkaihonkukka (Omphalodes cappadocica)
 kesäkaihonkukka (Omphalodes linifolia)
 kevätkaihonkukka (Omphalodes verna)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kaihonkukat (Omphalodes)
 Suomen Lajitietokeskus: Sinikaihonkukat – Omphalodes
ITIS: Omphalodes 
United States Department of Agriculture (USDA): Omphalodes 

Lemmikkikasvit
Suoputket

Suoputket (Peucedanum) on sarjakukkaiskasveihin kuuluva kasvisuku. Suoputkia voidaan viljellä monivuotisina koristekasveina. Rohtosuoputkea ja rihmasuoputkea on käytetty lääkekasvina. Yksi suoputkilaji, luhtasuoputki kasvaa luonnonvaraisena Suomessa. Sitä esiintyy koko maassa, paitsi Pohjois-Lapissa.

Lajeja 
 Peucedanum officinale – rihmasuoputki
 Peucedanum ostruthium – rohtosuoputki
 Peucedanum palustre – luhtasuoputki eli suoputki
 Peucedanum lowei – mestarinjuuri
 Peucedanum oreoselinum – hietasuoputki
 Peucedanum verticillare tai Tommasinia altissima – kiehkurakarjunputki

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Suoputket (Peucedanum)
 Suomen Lajitietokeskus: Suoputket – Peucedanum
ITIS: Peucedanum 
United States Department of Agriculture (USDA): Peucedanum 
Flora of China: Peucedanum 

Sarjakukkaiskasvit
Carl Theodor Zahle

Carl Theodor (C. Th.) Zahle (19. tammikuuta 1866 Roskilde – 3. helmikuuta 1946) oli tanskalainen poliitikko, joka toimi Tanskan pääministerinä vuosina 1909–1910 ja 1913–1920. Hän edusti Radikaali Venstre -puoluetta.

Elämäkerta 

Zahle oli suutarin poika, joka kouluttautui lakimieheksi. Hän toimi vuodesta 1891 Politiken-lehden toimittajana ja oli edustajana kansankäräjillä vuodesta 1895 alkaen. Hän kuului aluksi liberaaliin Venstrereformpartiet-puolueeseen, jonka hajottua vuonna 1905 hänestä tuli Radikaalin Venstren johtohahmo. Zahle onnistui kaatamaan epäluottamuslauseella Ludvig Holstein-Ledreborgin hallituksen ja tuli itse ensimmäisen kerran pääministeriksi lokakuussa 1909, mutta joutui eroamaan seuraavan vuoden heinäkuussa. Hän pyrki tuolloin muuttamaan varsinkin maanpuolustuslakia siten, että Tanskan armeijaa kevennettäisiin. Vuosina 1911–1913 Zahle toimi Stegen kaupungin pormestarina.

Zahle palasi pääministeriksi kesäkuussa 1913 ja saavutti toisella pääministerikaudellaan suuren vaikutusvallan. Hänen hallituksensa sai ensimmäisen maailmansodan aikana poikkeukselliset valtaoikeudet ja toteutti monia merkittäviä uudistuksia. Se muun muassa uudisti 1915 parlamentin antamalla naisille äänioikeuden, muuttamalla kansankäräjien vaalitavan suhteelliseksi ja poistamalla ylähuoneen eli maapäivien (landsting) vaaleista etuoikeutetut äänestäjäryhmät, myi 1917 Tanskan Länsi-Intian saaret pois, antoi 1918 Islannille itsehallinnon ja lakkautti eräitä vanhentuneita maanomistusjärjestelyitä. Puolueloikkausten seurauksena Zahlen hallitus menetti vuoden 1920 alussa kapean enemmistönsä parlamentissa, jolloin kuningas Kristian X painosti Zahlea jättämään eronpyyntönsä. Kuninkaan kyseenalaisena pidetty toimi synnytti Tanskassa niin sanotun pääsiäiskriisin.

Zahle siirtyi vuonna 1928 kansankäräjiltä ylähuoneeseen, jossa hän oli vuoteen 1939. Hän toimi vielä oikeusministerinä Thorvald Stauningin hallituksessa 1929–1935 sekä maapäivien puhemiehenä 1936–1939.

Lähteet 

Tanskan pääministerit
Tanskalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1866 syntyneet
Vuonna 1946 kuolleet