joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Urvashi Rautela

Urvashi Rautela (s. 25. helmikuuta 1994 Haridwar, Uttarakhand) on intialainen näyttelijä ja malli. Hän työskentelee hindinkielisissä elokuvissa. Rautela on voittanut useita kauneuskilpailuja, joista viimeisimpänä hän voitti Miss Diva -kilpailun vuonna 2015 ja edusti maataan saman vuoden Miss Universum -kilpailussa.

Filmografia

Musiikkivideot

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Intialaiset mallit
Intialaiset missit
Intialaiset näyttelijät
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Galaxy Science Fiction

Galaxy Science Fiction on yhdysvaltalainen science fiction -lehti, jota julkaistiin vuosina 1950–1980. Lehden perusti Horace Leonard Gold ja siitä tuli yksi merkittävimmistä tieteiskirjallisuuteen keskittyneistä lehdistä. Lehdessä julkaistiin muun muassa Ray Bradburyn tarina The Fireman, jonka hän myöhemmin laajensi Fahrenheit 451 -romaaniksi. Galaxy Science Fiction -lehteen ovat kirjoittaneet myös muun muassa Alfred Bester, Clifford D. Simak, Robert A. Heinlein, Isaac Asimov, Cordwainer Smith, Jack Vance, Harlan Ellison ja Robert Silverberg.

Lähteet 

Science fiction -lehdet
Yhdysvaltalaiset lehdet
Yhdysvaltalainen kirjallisuus
Asimov’s Science Fiction

Asimov's Science Fiction (1992 asti Isaac Asimov's Science Fiction Magazine) on yhdysvaltalainen science fiction -lehti, jota on julkaistu vuodesta 1977. Lehti on nimetty tieteiskirjailija Isaac Asimovin mukaan. Nykyisin lehti ilmestyy kuusi kertaa vuodessa.

Asimov's Science Fiction -lehdessä julkaistut tarinat ovat voittaneet lukuisia Locus-, Hugo- ja Nebula-palkintoja. Lehteen ovat kirjoittaneet muun muassa Asimov, John Varley, Roger Zelazny, Connie Willis, Greg Bear, Octavia E. Butler, Frederik Pohl, George R. R. Martin, Robert Silverberg, Orson Scott Card, Pat Murphy, Kim Stanley Robinson, Harlan Ellison, Ursula Le Guin, Joe Haldeman ja Greg Egan.

Lähteet 

Science fiction -lehdet
Yhdysvaltalaiset lehdet
Yhdysvaltalainen kirjallisuus
Barnes

Barnes on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Ashley Barnes (s. 1989), englantilainen jalkapalloilija
 Ben Barnes (s. 1981), brittiläinen näyttelijä
 Brian Barnes (1945–2019), brittiläinen golfaaja
 Brian James Barnes (1933–2017), papua-uusiguinealainen katolinen arkkipiispa
 Caron Barnes (s. 1961), suomalais-brittiläinen näyttelijä, laulaja ja malli
 Cayla Barnes (s. 1999), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
 Chris Barnes (s. 1967), yhdysvaltalainen death metal -laulaja
 Djuna Barnes (1892–1982), yhdysvaltalainen kirjailija
 George Barnes (1921–1977), yhdysvaltalainen jazzkitaristi
 George Barnes (1892–1953), yhdysvaltalainen elokuvaaja
 Giles Barnes (s. 1988), jamaikalainen jalkapalloilija
 Harrison Barnes (s. 1992), yhdysvaltalainen koripalloilija
 Harry Elmer Barnes (1889–1965), yhdysvaltalainen yhteiskuntatieteilijä ja historiantutkija
 Harvey Barnes (s. 1997), englantilainen jalkapalloilija
 Jim Barnes (s. 1941), yhdysvaltalainen koripalloilija
 John Barnes (s. 1957), yhdysvaltalainen tieteiskirjailija
 John Barnes (s. 1963), jamaikalais-englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja
 John Barnes (1929–2004), yhdysvaltalainen juoksija
 Jonathan Barnes (s. 1942), brittiläinen filosofi, kääntäjä ja antiikin historioitsija
 Julian Barnes (s. 1946), englantilainen kirjailija
 Lee Barnes (1906–1970), yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiavoittaja
 Louise Barnes (s. 1974), eteläafrikkalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä
 Maggie Barnes (1882–1998), yhdysvaltalainen maailman pitkäikäisimpiin kuulunut henkilö
 Mary Barnes (1923–2001), brittiläinen kuvataiteilija
 Matt Barnes (s. 1980), yhdysvaltalainen koripalloilija
 Michael Barnes (s. 1988), englantilainen jalkapalloilija
 Milton Barnes (1931–2001), kanadalainen säveltäjä, kapellimestari ja jazzrumpali
 Nicky Barnes (1933–2012), yhdysvaltalainen rikollinen ja huumekauppias
 Randy Barnes (s. 1966), yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä
 Stuart Barnes, Stu Barnes (s. 1970), kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja
 Thomas Barnes (1825–1874), englantilainen shakkimestari

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Bucky Barnes, James Buchanan Barnes, Marvel Comicson Kapteeni Amerikka -sarjakuvissa

Nimen muita merkityksiä 

 Barnes & Noble, yhdysvaltalainen kirjakauppaketju
Gosling

Gosling on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
 Ryan Gosling (s. 1980), kanadalainen näyttelijä
 James Gosling (s. 1955), kanadalainen ohjelmoija
 William Gosling (1896–1952), brittiläinen jalkapalloilija ja olympiavoittaja
 John Gosling, (s. 1948), brittiläinen kosketinsoittaja
 Dan Gosling (s. 1990), englantilainen jalkapalloilija

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Thomas Simpson

Thomas Simpson (1710–1761) oli englantilainen matemaatikko. Hänet tunnetaan Simpsonin säännön luomisesta.

Englantilaiset matemaatikot
Vuonna 1710 syntyneet
Vuonna 1761 kuolleet
Veitikanoja

Veitikanoja on pieni Kemijoen sivujoki Rovaniemen kaupungin alueella. Veitikanojan valuma-alueen pinta-ala on noin 14,3 km2.

Veitikanoja saa alkunsa Rovaniemen keskustan luoteispuolelta, Vennivaaran laki-alueelta. Se virtaa pääosin luonnontilaisten soiden ja metsien läpi etelää kohti, kunnes Mäntyvaaran raviradan lounaispuolella sen suunta kääntyy jyrkästi kohti kaakkoa ja oja virtaa Korkalovaaran eteläpuolitse kohti Kemijokea. Alajuoksullaan Veitikanoja virtaa rautatien ja Oijustien ali, kunnes laskee Veitikanlampeen Lampelan kaupunginosassa. Veitikanlammesta vedet päätyvät Harjulammen kautta Kemijokeen.

Merkittäviä Veitikanojan valuma-alueeseen kuuluvia avovesistöjä ovat Vaaranlampi, Ruokolampi sekä Pirttilampi. Sen valuma-alueeseen kuuluvat suurin osa Länsikankaan ja Korkalovaaran kaupunginosasta, osa Teollisuuskylästä sekä Lampelan kaupunginosa ja Rovaniemen rautatieasemaan liittyvät ratapiha-alueet kokonaisuudessaan.

Vuoden 2007 Rovaniemen keskustan seudun viheraluesuunnitelmassa sekä Veitikanoja että Veitikanlampi on katsottu luonnonarvoiltaan erityisen merkittäviksi alueiksi. Veitikanojan metsikköinen varsi muodostaa tärkeän ekologisen käytävän Harjulammelta kaupunkia ympäröiviin metsiin ja soille.

Huhtikuussa 2013 paikallisesta lämpökeskuksesta pääsi Veitikanojaan pieni öljypäästö

Lähteet 

Rovaniemen joet
Kemijoen vesistö
Julia Jakob

Julia Jakob (ent. Julia Gross, s. 15. huhtikuuta 1991 Richterswil, Sveitsi) on sveitsiläinen suunnistaja. Hän on saavuttanut kultaa suunnistuksen MM-viestissä Latviassa 2018 ja hopeaa Norjassa 2019. EM-kilpailuista hänellä on kaksi kultaa ja kaksi pronssia sekä juniorien MM-kilpailuista yksi kulta. Jakobin seura on ruotsalainen Stora Tuna OK, jossa hän voitti Venlojen viestin 2018.

Lähteet

Aiheesta muualla
 http://runners.worldofo.com/juliajakob.html

Sveitsiläiset suunnistajat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Östen Wahlbeck

Östen Wahlbeck (s. 1965) on kansainvälisesti tunnettu suomalainen muuttoliiketutkija. PhD, Centre for Research in Ethnic Relations, Warwickin yliopisto Englannissa, 1997. Sosiologian professori, Åbo Akademi (von Willebrand-Fahlbeck Professor of Sociology and Statistics), 1998. Sosiologian dosentti, Tampereen yliopisto, 2006. Akatemiatutkija, Suomen Akatemia, 2007. Valtiotieteen professori, University of South-Eastern Norway, 2017.

Lähteet 

 Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät
Sun NeWS

NeWS () oli Sun Microsystemsin kehittämä ikkunointijärjestelmä.
Järjestelmä perustui PostScript-kieleen ja sitä kehittivät David S. H. Rosenthal ja James Gosling (tuolloin nimellä SunDew).

Järjestelmä kilpaili X Window Systemin kanssa, mutta perustui suljettuun lähdekoodiin toisin kuin X. X oli valmistajariippumaton ja myöhemmin myös Sun tuki sitä. Muun muassa Sunin Bill Joy sanoi NeWS:iä teknisesti paremmaksi.

Kirjallisuutta

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Dokumentaatiota Bitsavers.org -sivustolla 
 NeWS - Network extensible Window System 
 NeWS: A Networked and Extensible Window System, lecture by James Gosling 

Ikkunointijärjestelmät
Sun Microsystems
Brandon Sanderson

Brandon Sanderson (s. 19. joulukuuta 1975) on yhdysvaltalainen fantasia- ja tieteiskirjailija. Hänet tunnetaan Cosmere-universumista, johon useimmat hänen fantasiakirjansa sijoittuvat. Sanderson myös kirjoitti loppuun Robert Jordanin Ajan pyörä -kirjasarjan tämän kuollessa.

Elämä 
Brandon Sanderson syntyi 19. joulukuuta 1975, Lincolnissa, Nebraskassa. Hänestä tuli teini-ikäisenä intohimoinen korkea fantasia -romaanien lukija ja hän yritti monia kertoja omien tarinoiden kirjoittamista.

Cosmere 
Cosmere on sarja ja universumi, johon Elantris, Usvasyntyinen, Warbreaker, The Stormlight Archive, White Sand ja Arcanum Unbounded: The Cosmere Collectionin sisältämät tarinat sijoittuvat.

Bibliografia

Suomennetut teokset

Usvasyntyinen-sarja 
 Viimeinen valtakunta
 Ylenemisen kaivo
 Ajan sankari

Suomentamattomia teoksia

Muu Cosmere 
 Elantris
 Warbreaker
 The Alloy of Law
 Shadows of Self
 The Bands of Mourning

The Stormlight Archive -sarja 

 The Way of Kings (2010)
 Words of Radience (2014)
 Oathbringer (2017)
Rhythm of War (2020)

Legion-sarja 
 Legion
 Legion: Skin Deep
 Legion: Lies of the Beholder

Ajan Pyörä -sarja 

 The Gathering Storm (2009)
 Towers of Midnight (2010)
 A Memory of Light (2013)

Alcatraz-sarja 
 Alcatraz Versus the Evil Librarians (2007)
 Alcatraz Versus the Scrivener's Bones (2008)
 Alcatraz Versus the Knights of Crystallia (2009)
 Alcatraz Versus the Shattered Lens (2010)
 Alcatraz Versus the Dark Talent (2016)

The Reckoners -sarja 
 Steelheart
 Mitosis
 Firefight
 Calamity

Rithmasist-sarja 
 The Rithmatist (2013)

Lähteet 

Vuonna 1975 syntyneet
Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat
Elävät henkilöt
Vaivaispajunrousku

Vaivaispajunrousku (Lactarius salicis-herbaceae) on Suomen pohjoisosissa kasvava rouskulaji. Lajia esiintyy myös muutamassa muussa valtioissa, jotka sijaitsevat pääasiassa pohjoisilla alueilla, kuten Norjassa, Ruotsissa sekä Yhdysvaltain Alaskassa. Suomessa laji kasvaa ensisijaisesti tunturipaljakoilla. Laji on Suomessa elinvoimainen.

Lähteet 

Rouskut
Colson Whitehead

Colson Whitehead (s. 6. marraskuuta 1969 New York) on yhdysvaltalainen kirjailija.

Whitehead opiskeli Harvardin yliopistossa. Hänen esikoisromaaninsa The Intuitionist ilmestyi vuonna 1999. Whiteheadin menestynein teos on vaihtoehtohistoriallinen, 1800-luvun Yhdysvaltain etelävaltioihin sijoittuva The Underground Railroad (). Teos palkittiin Pulitzer-, National Book Award- ja Arthur C. Clarke -palkinnolla sekä Carnegie-mitalilla. Lisäksi kirja oli ehdolla ns. pitkällä listalla Booker-palkinnon saajaksi. The Underground Railroadia on myyty Yhdysvalloissa yli miljoona kappaletta. Myös Whiteheadin teos The Nickel Boys () on palkittu Pulitzerilla.

Teoksia 
 The Intuitionist (1999)
 
 The Colossus of New York (2003)
 Apex Hides the Hurt (2006)
 Sag Harbor (2009)
 Zone One (2011)
 
 
 Harlem Shuffle (Harlem Shuffle, 2021. Suomentanut Markku Päkkilä.) Otava, 2022. ISBN 9789511417484

Lähteet

Aiheesta muualla
 Miia Gustafsson, Colson Whiteheadin kirjat kahmivat palkintoja, mutta hän ei usko niiden muuttavan maailmaa: “Ihmiset, joiden kannattaisi lukea kirjoja, eivät sitä tee”, Yle.fi, uutiset 16.5.2022 (haastattelu Suomen-vierailulla)

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Työllisyysrahasto

Työllisyysrahasto () on suomalainen rahasto, joka kerää työttömyysvakuutusmaksut, joilla rahoitetaan työttömyysturvaa ja edistetään palkansaajien osaamisen kehittämistä aikuiskoulutusetuuksilla. Työllisyysrahasto on osa suomalaista sosiaaliturvajärjestelmää ja sen asiakkaita ovat kaikki työnantajat ja 17–64-vuotiaat palkansaajat Suomessa.

Työllisyysrahasto on lailla perustettu työmarkkinaosapuolten hallinnoima organisaatio. Työllisyysrahasto aloitti toimintansa 1.1.2019, kun Työttömyysvakuutusrahasto TVR ja Koulutusrahasto yhdistyivät. Työllisyysrahaston toimintaa valvoo Finanssivalvonta.

Rahaston tehtävät

Työttömyysvakuutusmaksut 
Työttömyysvakuutusmaksuja kerätään sekä työnantajilta että työntekijöiltä toteutuneen palkkasumman mukaan. Työllisyysrahastolle maksut suorittaa työnantaja, joka pidättää palkansaajan osuuden työntekijän palkasta. Vuonna 2022 palkansaajan työttömyysvakuutusmaksu on 1,5 prosenttia palkasta. Työnantajan työttömyysvakuutusmaksu on 0,5 prosenttia maksetuista palkoista, jos palkkasumma on korkeintaan 2 197 500 euroa. Sen ylittävältä osalta työttömyysvakuutusmaksu on 2,05 prosenttia palkoista.

Työttömyysvakuutusmaksujen tuotolla rahoitetaan työttömyysturvaa, eläketurvaa, aikuiskoulutusetuuksia ja palkkaturvaa.

Työllisyysrahasto hoitaa työttömyyskassoille ansiopäivärahojen rahoitukseen ansiosidonnaisen osuuden lukuun ottamatta työttömyyskassan jäsenmaksuilla kerättävää osuutta. Lisäksi rahasto hoitaa valtionosuuden maksamisen kassoille. Valtionosuus rahoitetaan verovaroista. Työttömyysvakuutusmaksujen tuotosta tilitetään vuosittain Kelalle se osuus, joka vastaa kassoihin kuulumattomien palkansaajien osuutta.

Työttömyysturvan lisäksi työttömyysvakuutusmaksujen tuotolla rahoitetaan ansiosidonnaiselta päiväraha-ajalta kertyvää työeläkettä. Osuudet tilitetään Eläketurvakeskukselle ja Valtion Eläkerahastolle.

Aikuiskoulutusetuudet 
Työllisyysrahasto maksaa aikuiskoulutustukea ja ammattitutkintostipendejä ammatilliseen koulutukseen ja kehittymiseen. Palkansaajan aikuiskoulutustuki rahoitetaan kokonaan työttömyysvakuutusmaksujen tuotosta. Valtio maksaa yrittäjän aikuiskoulutustuen sekä valtion työntekijöiden ammattitutkintostipendit.

Palkkaturva 
Työntekijä voi saada työ- ja elinkeinoministeriön maksamaa palkkaturvaa, jos hänellä on palkkasaatavia työnantajan maksukyvyttömyydestä johtuen. Myös palkkaturva rahoitetaan työttömyysvakuutusmaksujen tuotosta.

Suhdannepuskuri 
Osa työttömyysvakuutusmaksujen tuotosta siirretään suhdannepuskuriin, jonka tarkoituksena on turvata työttömyysvakuutusmaksujen tasainen maksukehitys. Tavoitteena on kerätä hyvinä aikoina puskuria, jota voidaan käyttää niin, että työttömyyden kasvaessa maksukorotukset voidaan pitää pienempinä. Emu-puskuriksi nimettyä suhdannepuskuria on käytetty viimeisten 20 vuoden aikana jo useaan otteeseen tasaamaan maksukorotuksia tilanteissa, jolloin työttömyys Suomessa on kasvanut merkittävästi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Työllisyysrahaston verkkosivusto

Suomen työvoimapolitiikka
Sosiaaliturva
Suomalaiset rahastot
URW Type Foundry

URW Type Foundry GmbH on Svend Bangin, Peter Rosenfeldin, ja Jürgen Willrodtin vuonna 1995 perustama saksalainen yritys. Yritys toimii Hampurissa, ja sen nimi oli alun perin URW++. Nimi muutettiin nykyiseksi vuonna 2018. Se on URW-nimisen yrityksen toiminnan jatkaja. URW kehitti aikoinaan ammattimaisen fonttien digitointijärjestelmän, Ikaruksen.   

URW Type Foundry tarjoaa fonttikehityksen palveluja muille yrityksille ja julkaisee omia kirjaintyyppejään. URW:n kirjaintyyppien kokoelma on laaja, ja se koostuu lähinnä klassisten kirjaintyyppien digitoiduista versioista. URW Type Foundry on erikoistunut tarjoamaan kirjaintyypeissään laajan tuen eri kirjaimistoille. Useissa sen suosituimmissa kirjaintyypeissä on latinalaisten aakkosten lisäksi myös itäisen Euroopan kielten erikoismerkit sekä kyrilliset ja kreikkalaiset aakkoset. Yritys valmistaa myös monia japanin, kiinan, korean ja devangarin kirjaimiston kirjaintyyppejä.

Lähteet 

Fonttivalmistajat
Saksalaiset yritykset
Eräajo

Eräajo () on tietojenkäsittelyä tietokoneella vastakohtana vuorovaikutteiselle tietojenkäsittelylle.

Eräajossa ohjelma oli talletettava reikäkorteille, jotka vietiin tietokonekeskukseen ajettavaksi: vastaus saattoi tulla vuorokauden päästä. Virheen tapahtuessa käyttäjän oli otettava uusi pino reikäkortteja ja syötettävä ohjelma uudelleen, sekä käytävä läpi sama odottelu uudelleen.

Eräajon ongelmia pyrittiin ratkomaan osituskäyttöön kehitetyillä järjestelmillä kuten Compatible Time-Sharing System (1961) ja Dartmouth Time Sharing System.

Suurtietokoneet olivat pääasiallisesti eräajotietokoneita.

Eräajon muotoa käytetään vielä nykyään esimerkiksi liikelaitosten vuorokauden päättyessä tehtäviin raportteihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ellis D. Kropotchev Silent Film – Stanfordin yliopiston opiskelijoiden mykkäfilmi eräajon käyttämisestä 

Ihmisen ja tietokoneen vuorovaikutus
Tietotekniikan historia
In Cauda Venenum

In Cauda Venenum on ruotsalaisen progressiivisen metallin yhtye Opethin kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 27. syyskuuta 2019.

Kappaleet

Ruotsalainen versio

Kokoonpano 
 Mikael Åkerfeldt – laulu, kitara
 Fredrik Åkesson – kitara, taustalaulu, pilli
 Martin Axenrot – rummut
 Martín Méndez – basso
 Joakim Svalberg – Kosketinsoitin, taustalaulu

Arvostelut 
 Imperiumi: 9/10
 Inferno: 
 Kaaoszine: 9+/10
 Soundi: 
 V2.fi:

Lähteet 

Vuoden 2019 albumit
Opethin albumit
I Loved You at Your Darkest

I Loved You at Your Darkest on puolalaisen blackened death metal -yhtye Behemothin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 5. lokakuuta 2018.

Kappaleet

Arvostelut 
 Kaaoszine: 8½/10
 Metalliluola: 8½
 v2.fi:

Lähteet

Vuoden 2018 albumit
Behemothin albumit
Talvikki Eerola

{{Näyttelijä
 | nimi               = Talvikki Eerola
 | alkuperäinen nimi  = 
 | kuva               = 
 | kuvankoko          = 
 | kuvateksti         = 
 | koko nimi          = 
 | syntymäaika        = 
 | syntymäpaikka      = Helsinki
 | kuolinaika         = 
 | kuolinpaikka       = 
 | kansallisuus       = 
 | ammatti            = näyttelijä, teatteri-ilmaisun ohjaaja
 | puoliso            = 
 | lapset             = 
 | sukulaiset         = 
 | muut nimet         = 
 | aktiivisena        = 2006–
 | merkittävät roolit =  Pia Viheriävaara(Olen suomalainen)
 | palkinnot          = 
 | ehdokkuudet        = 
 | kotisivu           = 
 | imdb               = 2783123
 | elonet             = 1343816
}}
Talvikki Eerola (s. 26. kesäkuuta 1988 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja teatteri-ilmaisun ohjaaja, joka on tullut tunnetuksi muun muassa nuoren Pia Viheriävaaran roolista Kari Tapion elämästä kertovassa elokuvassa Olen suomalainen''. Vuosina 2016–2017 Eerola oli kiinnitettynä näyttelijänä Kajaanin kaupunginteatterissa.

Eerola on valmistunut teatteri-ilmaisun ohjaajaksi vuonna 2012.


Filmografia

Elokuvat ja lyhytelokuvat

Televisiosarjat

Musiikkivideot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Talvikki Eerolan profiili Näyttelijäliiton sivuilla

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Olli Ojanaho

Olli Ojanaho (25. helmikuuta 1997) on suomalainen suunnistaja. 

Suunnistuksen nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Ojanaho voitti vuosina 2015–2017 kuusi kultaa, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. 

Aikuisten MM-kilpailuihin Ojanaho osallistui vuonna 2017: hän oli keskimatkalla 27. Seuraavalla kaudella hän jätti MM-kilpailut väliin ja ilmoitti harjoitelleensa suunnistusta liikaa. Kilpailemista kaudella 2019 haittasi nilkkavamma.

Ojanaho saavutti pitkän matkan SM-kultaa vuonna 2020.

Ojanaho on edustanut vuodesta 2017 Helsingin Suunnistajia ja sitä ennen Rovaniemellä asuessaan Ounasvaaran Hiihtoseuraa.

Lähteet 

Suomalaiset suunnistajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Olivebank

Olivebank oli suomalainen Gustaf Eriksonin varustamon nelimastoinen teräsparkki joka törmäsi Pohjanmerellä Doggermatalikolla merimiinaan toisen maailmansodan alkuvaiheissä 8. syyskuuta 1939. Laivan päällikkö Carl Valfrid Granith (s. 1895) ja 13 miestä kuoli onnettomuudessa, seitsemän miestä pelasti paikalle tullut tanskalainen troolari.

Olivebank oli painolastissa matkalla Walesin Barrysta kohti Maarianhaminaa kun se törmäsi 8. syyskuuta kello 14:05 miinaan Pohjanmerellä. Seitsemän miehistön jäsentä onnistui kiipeämään keulamärssylle joka jäi laivan upottua merenpinnan yläpuolelle. Tanskalainen troolari Talona pelasti heidät 10. syyskuuta kello 8 ja vei heidät Tanskan Esbjergiin.

Olivebankin oli rakentanut Mackie & Thompson Glasgowssa Skotlannissa vuonna 1892 Bank Line (Andrew Weir & Co.)-varustamolle. Laivan vetoisuus oli 2 795 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 4 400 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 102,45 metriä, leveys 13,50 metriä ja syväys 7,46 metriä. Ahvenanmaalle Olivebank ostettiin Norjasta 1924. Laiva toimi myös koululaivana ja se kuljetti pääasiassa vehnälasteja Australiasta Eurooppaan sekä myös guanoa, kivihiiltä ja puutavaraa. Viimeisen vehnälastinsa se toi 1939 Australian Port Victoriasta Queenstownin kautta Walesin Barryyn josta laiva sitten lähti painolastissa Suomeen. Olivebankin hylky löytyi 28. kesäkuuta 1996. Olivebankin sisarlaiva oli 1892 valmistunut nelimastoparkki Cedarbank.

Kirjallisuutta 
 Lars Grönstrand : Finländska seglare. 2, Fred ; Olivebank. Meddelanden från Sjöhistoriska museet vid Åbo akademi nr 6. Bro, Åbo 1941
 Holger E. Eklund : Meriperinteiden tutkimus : nelimastoparkki Olivebank (1933-34). H. E. Eklund, Espoo 1985 ISBN 9519513019
 Holger E. Eklund : Olivebank av Mariehamn : träskulptur : byggnadsbeskrivning - puuveistosmalli : rakennusohjeet - wood-carving model : working instructions. H. E. Eklund, Espoo 1986 ISBN 9519513035 
 Etelämeren laulu : matruusi Martti Vappulan dramaattinen purjehdus s/v Olivebankilla vuonna 1928 ; toimittanut Jorma Marttala. WSOY 1998 ISBN 951022586X

Lähteet 

Suomalaiset purjelaivat
Vuoden 1939 onnettomuudet
Louhela (Sauvo)

Louhela () on kylä Sauvossa, Varsinais-Suomessa.

Historia 
Birkkärrin yksinäistila kuului Ruonankartanon läänin Lattmarkin verokuntaan. Kristina Horn osti sen rälssiksi vuonna 1647.

Lähteet

Sauvon kylät
Keltanukkatatti

Keltanukkatatti (Suillellus gabretae, syn. Boletus gabretae) on loimutattien sukuun kuuluva sienilaji. Suomessa se on puutteellisesti tunnetuksi lajiksi (DD) luokiteltu sieni. Sen syötävyydestä ei ole varmuutta.

Lähteet 
 Mycobank: Boletus gabterae
 Laji.fi: Keltanukkatatti
 Suomen tattilajit

Boletaceae
I, the Mask

I, the Mask on ruotsalaisen metalliyhtye In Flamesin 13. studioalbumi. Se julkaistiin 1. maaliskuuta 2019.

Kappaleet 

 (bonuskappale)

Kokoonpano 
 Anders Fridén – laulu
 Björn Gelotte – kitara
 Niclas Engelin – kitara
 Bryce Paul Newman – bassokitara
 Tanner Wayne – rummut
 Joe Rickard – rummut
 Örjan Örnkloo – ohjelmointi
 Howard Benson – kosketinsoitin

Arvostelut 
 Metalliluola: 9-/10
 Kaaoszine: 7+/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 2019 albumit
In Flamesin albumit
Sippolan koulu

Sippolan koulu on peruskoulun ala-aste Kouvolan Sippolassa, Anjalankosken suuralueella. Koulussa on noin 100 oppilasta luokilla 1-6. Koulu sijaitsee Sippolan kirkonkylällä, Sippolan kaupunginosassa. Luokkatasot on jaettu yhteen ryhmään (A). Vuonna 2016 koulussa oli 72 oppilasta.

Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Sippolaan rakennetaan uusi koulurakennus. Vuonna 2020 kouluun siirtyy oppilaita lakkautettavasta Kaipiaisten koulusta.

Lähteet 

Kouvolan peruskoulut
Kuusankosken lukio

Kuusankosken lukio on Kouvolan Kuusaalla, Kuusankosken suuralueella sijaitseva lukio. Siellä on noin 300 opiskelijaa. Lukio on entisen Kuusankosken kaupungin ainut lukio, ja siellä opiskelevat myös Jaalan lukiolaiset.

Lähteet 

Kouvolan lukiot
Jeannette Ng

Jeannette Ng () on Hongkongissa syntynyt brittiläinen fantasiakirjailija.

Ng julkaisi ensimmäisen romaaninsa, Under the Pendulum Sun, vuonna 2017. Muun muassa The Guardian arvioi sen yhdeksi vuoden parhaista tieteis- ja fantasiakirjoista. Ng palkittiin parhaan esikoiskirjailijan British Fantasy Award -palkinnolla 2018 ja vuonna 2019 hän sai parhaan uuden kirjailijan John W. Campbell -palkinnon. Voittopuheessaan Ng arvosteli palkinnolle nimensä antanutta John W. Campbelliä fasistiksi, minkä aiheuttaman kohu lopulta johti siihen että palkinnon nimettiin uudestaan Astounding-palkinnoksi.

Lähteet 

Brittiläiset fantasiakirjailijat
Elävät henkilöt
Pauli Myllymäki

Pauli Ilmari Myllymäki (26. lokakuuta 1919 Hämeenlinna – 21. huhtikuuta 1980) oli suomalainen lehtimies, joka toimi Avun ja Me-lehden päätoimittajana.

Henkilöhistoria
Pauli Myllymäen vanhemmat olivat Kalle Myllymäki ja Elina Kauppinen ja puoliso vuodesta 1942 toimittaja Hertta Helena Salmela. Myllymäki valmistui kauppaopistosta 1939, tuli ylioppilaaksi 1945 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1953 ja filosofian maisteriksi 1956. Hän oli Kansan Kuvalehden toimitussihteeri 1945–1949, Kuluttajain Lehden eli myöhemmän Me-lehden 1949–1952 ja Uuden Kuvalehden 1952–1957. Avun toimituspäällikkönä Myllymäki työskenteli 1957–1959, 2. päätoimittajana 1959–1962 ja päätoimittajana 1962–1969. Me-lehden päätoimittaja hän oli 1969–1975 ja sen jälkeen vielä Suomen Sosialidemokraatin kolumnisti. 1980-luvulla hän toimi myös pari vuotta päätoimisena sihteerinä Paasikivi-seuran kampanjassa, jolla tuettiin presidentti Urho Kekkosen uudelleenvalintaa. Myllymäellä oli useita lehtialan luottamustoimia. Sotilasarvoltaan hän oli kapteeni.

Julkaisuja
 Satavuotiaat: Pitkäikäisyys ja sen ongelmat, 1967
 E-osuuskauppaliikkeen lehdistö: selvitys sen synnystä, kehityksestä ja nykytilasta sekä toimenpide-ehdotuksia sen kehittämiseksi, 1975

Lähteet

 Suomalaiset päätoimittajat
 Suomalaiset tietokirjailijat
 Suomalaiset kolumnistit
 Vuonna 1919 syntyneet
 Vuonna 1980 kuolleet
Kroatianseipi

Kroatianseipi (Telestes polylepis) on viuhkaeväisten luokkaan ja särkien heimoon kuuluva kalalaji. Se on makeanveden kala. Kroatianseiven luontaista elinympäristöä ovat joet, ja se on äärimmäisen uhanalainen elinympäristön tuhoutumisen vuoksi. Kroatianseiven pelätään kuolevan sukupuuttoon lähitulevaisuudessa.

Lähteet 
 Crivelli, AJ 2005. Telestes polylepis.  2006 IUCN Red List of Threatened Species. Ladattu 10. heinäkuuta.

Viitteet 

Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Särjet (alaheimo)
Passat (parkki)

Passat on saksalainen nelimastoinen teräsparkki joka on rakennettu 1911. Parkki oli suomalaisen Gustaf Eriksonin varustamon omistuksessa 1932-1944. Se on nykyisin museolaivana Travemündessä Saksassa.

Passatin rakensi Blohm & Voss Hampurissa vuonna 1911 hampurilaiselle F. Laeisz-varustamolle. Laivan vetoisuus oli 3 137 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 4 700 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 104,8 metriä, leveys 14,3 metriä ja syväys 7,98 metriä. Ahvenanmaalle Passat ostettiin F. Laeisz-varustamolta vuonna 1932. Laiva toimi myös koululaivana ja se kuljetti pääasiassa vehnälasteja Australiasta Eurooppaan sekä myös salpietaria, kivihiiltä ja puutavaraa. Passat voitti Grain Race- vehnäreitin kilpapurjehduksen neljä kertaa. Ollessaan 8. joulukuuta 1946 puutavaralastissa hinaajien Aunus ja Rauma hinaamana matkalla Kotkasta Helsingin kautta Hankoon, hinaaja Rauma kaatui Pellingin eteläpuolella kahdeksan ihmisen hukkuessa. 

Viimeisen vehnälastinsa Passat toi kesällä 1949 Port Victoriasta Queenstowniin. Lokakuusta 1949 alkaen laiva oli vehnälastissa varastolaivana Penarthissa. Se myytiin marraskuussa 1950 yhdessä parkki Pamirin kanssa romutettavaksi Victor Vanloolle Belgian Antwerpeniin koska purjelaivat olivat muuttuneet kannattamattomiksi Suomen työlainsäädännön ja työehtosopimusten muututtua. Passat ja Pamir siirtyivät kuitenkin sitten saksalaisen Schliewen-Reederei-varustamon omistukseen ja Passat saapui kesäkuussa 1950 Travemündeen jossa se telakoitiin ja siitä tehtiin koululaiva. Koululaivana Passat teki seitsemän matkaa Etelä-Amerikkaan, niistä viimeinen tehtiin 1957. Syyskuussa 1957 koululaivana toimiinut Pamir upposi myrskyssä Azorien lähellä ja vain kuusi miehistön jäsentä pelastui. Passat vältti vain täpärästi saman kohtalon kun sen lasti siirtyi myrskyssä ja kuusi viikkoa Pamirin uppoamisen jälkeen Passat otettiin pois liikenteestä. Passat on nykyisin museolaivana Travemündessä.

Passatin sisarlaivoja olivat nelimastoparkit Pamir ja Peking. Jälkimmäinen oli museolaivana South Street Seaport Museumissa New Yorkissa kunnes se ostettiin Saksaan 2016 ja se on nyt museolaivana Hampurissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Passatin kotisivut Saksassa
 Nelimastoparkki Passat, Suomen merimuseon kuvakokoelma (Finna)

Purjelaivat
Blohm + Voss
Lyypekin satama
Kerbal Space Program 2

Kerbal Space Program 2 (KSP2) on tuleva Intercept Gamesin kehittämä ja  Private Divisionin julkaisema simulaatiopeli, jonka on tarkoitus ilmestyä tietokoneelle 2023 vuoden alussa ja muille alustoille tämän jälkeen. Peli on jatko-osa eri tahon, Squadin julkaisemalle Kerbal Space Programille. Molemmat ovat hiekkalaatikkopelejä, joissa tarkoituksena on suunnitella erilaisia avaruusaluksia ja lentokoneita.

Kehitys 
Kerbal Space Program 2:n traileri julkaistiin Gamescom-videopelitapahtumassa 19. elokuuta 2019. Peli tuli suurena yllätyksenä, koska mitään tietoja jatko-osan kehityksestä ei oltu annettu. Jo ennen julkaisuaan se on saanut suuren fanikunnan edellisen osan pelaajista. Pelin julkaisu viivästyy yli vuodella koronaviruspandemian takia.

Pelaaminen 
Pelissä voi edellisen osan tapaan rakentaa avaruusaluksia ja lentokoneita. Uutuutena peliin tulevat muun muassa siirtokunnat eri planeetoilla, tähtienvälinen matkailu ja kauan odotettu monipelimuoto.

Lähteet

Vuoden 2022 videopelit
Simulaatiopelit
PlayStation 4 -pelit
Xbox One -pelit
Windows-pelit
Vastedda della Valle del Belìce

Vastedda della Valle del Belìce on italialainen Sisiliasta peräisin oleva lampaanmaidosta valmistettava juusto.

Valmistus
Vastedda della Valle del Belìce -juustoa valmistetaan Italian Sisilian saaren länsiosan Valle del Belìcen eli Belìcejoen laakson alueella. Nykyisten sääntöjen mukainen tuotantoalue käsittää osan Agrigenton (Caltabellotta, Menfi, Montevago, Sambuca di Sicilia, Santa Margherita di Belìce e Sciacca), Trapanin (Calatafimi, Campobello di Mazara, Castelvetrano, Gibellina, Partanna, Poggioreale, Salaparuta, Salemi, Santa Ninfa e Vita) ja Palermon maakuntien (Contessa Entellina e Bisacquino) alueesta. Juustoon käytettävä maito saadaan Valle del Belìce-rotuisista lampaista.  Muita rotuja risteyttämällä luodut lampaat tunnetaan hyvästä maidontuotannostaan. Juustolla on nykyisin Euroopan unionin nimisuojajärjestelmän mukainen suojattu alkuperänimitys, jonka kautta esimerkiksi juuston valmistusalue ja valmistustapa on määritelty.

Juustoa valmistettaessa käytetään lampaiden raakamaitoa. Maito lämmitetään 40 °C lämpötilaan. Puuvadissa maitoon lisätään lampaasta valmistettava juoksute, jonka tuloksena alkaa syntyä juustomassaa. Juustomassa pilkotaan rotula-nimisellä työkalulla. Pilkkomisen jälkeen juusto jätetään koreihin (fuscelle) 24–48 tunnin ajaksi, jonka aikana juusto happamoituu. Seuraavassa työvaiheessa juustomassaa leikellään ja se upotetaan heraan tai kuumaan veteen puuastiassa (piddiaturi) noin 3–7 minuutin ajaksi. Juusto "kehrätään" puuastioissa puista lastaa (vaciliatuma) käyttäen. Kehrätty juusto punotaan ja asetellaan syville lautasille. Juustojen tasoittuessa ja lautasia käänneltäessä juusto saa sille lopullisen tyypillisen muotonsa. Viimeisessä työvaiheessa juustot suolataan suolaliuoksessa. Juustoa tuotetaan vuosittain noin 25 tonnia ja suurin osa tuotannosta myydään lähellä tuotantoaluetta.

Piirteet
Valmiiden juustojen tulee säädöksien mukaisesti olla leveydeltään 15-17 cm, korkeudeltaan 3-4 cm ja painoltaan 500-700 g. Juustolla on sileä norsunluunvalkoinen kuori. Juuston sisältö on valkoista ja rakenteeltaan pehmeää. Juustolla on tyypillinen lampaan raakamaidosta valmistettavien juustojen maku. Valmista juustoa voidaan syödä sellaisenaan tai esimerkiksi salaatin kera. Juusto sopii myös aineosaksi moniin Välimeren keittiön ruokalajeihin.

Lähteet

Aiheesta muualla
Consorzio di tutela della Vastedda della valle del Belìce DOP  

Italialaiset juustot
Lampaanmaitojuustot
Mamadou Dembélé

Mamadou Dembélé (21. tammikuuta 1934 Kayes – 9. lokakuuta 2016) oli Malin pääministeri vuosina 1986–1988.

Ranskassa lääkäriksi valmistunut Dembélé työskenteli Bamakon Point G:n sairaalan pääkirurgina ja johtajana. Hän oli Malin presidentin Moussa Traorén henkilääkäri.

Dembélé toimi Malin terveys- ja sosiaaliministerinä vuosina 1984–1986 ja pääministerinä vuosina 1986–1988. Pääministerin toimen lakkauttamisen jälkeen hän työskenteli jälleen terveys- ja sosiaaliministerinä.

Lähteet

Malin pääministerit
Kirurgit
Vuonna 1934 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Björn Hlynur Haraldsson

Björn Hlynur Haraldsson (8. joulukuuta 1974 Reykjavík) on islantilainen näyttelijä ja ohjaaja.

Ura 
Björn valmistui näyttelijäksi islantilaisesta teatterialan oppilaitoksesta vuonna 2001. Samana vuonna hän oli mukana perustamassa Vesturport-nimistä ryhmäteatteria. Sen puitteissa hän näytteli muun muassa klassikkodraamassa Romeo ja Julia, joka voitti kaksi islantilaista teatteripalkintoa. Näytelmää esitettiin Reykjavikissa ja Lontoossa.

Björnin ohjaustöihin kuuluu muun muassa Jesus Christ Superstar.

Ensimmäisen elokuvaroolinsa Björn teki vuonna 2002 draamassa Reykjavik Guesthouse: Rent a Bike. Vuonna 2005 hänellä oli päärooli komediaelokuvassa Eleven Men Out. Vuonna 2015 Björnillä oli keskeinen rooli psykologisessa jännityssarjassa Fortitude – ikiroudan kirous. Seuraavana vuonna hän näytteli sivuroolin rikossarjassa Loukussa.

Valikoitu filmografia

Elokuvat 
Reykjavik Guesthouse: Rent a Bike (2002)
Kaldaljós (2004)
Love is in the Air (2004)
Eleven Men Out (2005)
Mýrin (2006)
Country Wedding (2008)
Desember (2009)
Kóngavegur (2010)
Brim (2010)
Kurteist fólk (2011)
Kovaa peliä Reykjavikissa (2011)
Agnes Joy

Televisiosarjat 
Hamarinn (2009)
Borgiat, maan ja taivaan valtiaat (2013)
The Lava Field: Hraunið (2014)
Fortitude – ikiroudan kirous (2015–2018)
Loukussa (2015, 2019)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Eurochannel: Interview - Björn Hlynur Haraldsson

Islantilaiset näyttelijät
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Plakatstil

Plakatstil (”julistetyyli”) oli saksalainen vuosina 1900–1930 vaikuttanut julistetaiteen tyylisuuntaus. Berliinissä sitä kutsuttiin myös nimellä Berliner Plakat.  Plakatstilin keskeisiä tyylipiirteitä olivat näyttävät tekstit, suuri pääkuva ja selkeät väripinnat. Münchenissä kuukausittain ilmestynyt  Das Plakat -lehti nosti esiin uusia tyylisuuntaa edustaneita taiteilijoita.

Plakatstilin läpimurto tapahtui vuonna 1905, kun Lucian Bernhard osallistui Preisterin tulitikkutehtaan sponsoroimaan julistekilpailuun uudentyyppisellä ehdotuksella. Bernhard piirsi julisteeseensa kaksi suurennettua tulitikkua ja tekstasi niiden yläpuolelle valmistajan nimen selkeillä, vankoilla kirjaimilla. Sommitelman vahva yksinkertaisuus toi hänelle kilpailun voiton. Se merkitsi irtiottoa siihen saakka julisteissa vallinneesta jugendin pikkutarkasta ja koristeellisesta tyylistä, joka alkoi jo menettää parhaan teränsä.

Tyylilajina Plakatstil tarkoitti naturalismin hylkäämistä ja siirtymistä tasaisiin väripintoihin ja pelkistettyihin muotoihin. Bernhardin luoma muotokieli oli pohjana Berliinissä käynnistyneelle mainonnan ja modernistisen ilmaisun vallankumoukselle. Münchenissä Ludwig Hohlwein oli vastaava uutta tyyliä edustanut julistetaiteilija. Heidän esimerkkiensä myötä Plakatstil levisi nopeasti koko Saksaan ja muodosti sillan jugendin ja art decon välillä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Das Plakat -lehden numeroita

Graafinen suunnittelu
Mainonta
Harmony Corruption

Harmony Corruption on grindcore-yhtye Napalm Deathin vuonna 1990 julkaistu kolmas albumi.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Mark Greenway - laulu
 Jesse Pintado - kitara
 Mitch Harris - kitara
 Shane Embury - basso
 Mick Harris - rummut

Vuoden 1990 albumit
Napalm Deathin albumit
Yksin kotona Suomi

Yksin kotona Suomi on suomalainen tositelevisiosarja. Ensimmäinen jakso esitettiin Nelosella 2. syyskuuta 2019.

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi

Lähteet 
 Nelosen uutuusohjelmassa lapset jätetään viikonlopuksi yksin kotiin – vanhemmat häipyvät ja käteen lyödään tukku rahaa, IS 15.5.2019

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Yksin kotona Suomi Ruudussa

Suomalaiset tositelevisiosarjat
Fievel (televisiosarja)

Fievel (Fievel's American Tails) on Fievel-hiirestä kertova yhdysvaltalais-kanadalainen piirrossarja, joka tuotettiin vuonna 1992. Se on juonellisesti jatkoa elokuvalle Fievel matkalla villiin länteen. Sitä tehtiin 13 jaksoa, jotka esitettiin Suomessa ensimmäisen kerran MTV3-kanavalla vuosina 1995–1996, ja uusintana 2000-luvulla.

Suomenkielinen dubbaus
Suomenkielinen toteutus: Tuotantotalo Werne Oy

Ääninäyttelijät                       
Meri Holopainen
Maija-Liisa Peuhu
Veikko Honkanen
Olli Parviainen
Seppo Pääkkönen
Jarkko Rantanen
Markku Riikonen
Eero Tamminen
Jarkko Tamminen

Käännös ja ohjaus           
Annamari Metsävainio-Lindberg
Ari Parviainen

1990-luvun piirrossarjat
Frugårdin kartano

Frugård eli Frugårdin kartano on Joroisissa, noin viisi kilometriä Joroisten kirkonkylältä itään sijaitseva kartano. Kartano kuuluu osana Joroisten kartanoiden muodostamaan valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen kohteeseen.

Haukiveden Haapaselän Kotkatlahden rannalla sijaitsevan kartanon nimi (ruots. fru= rouva, gård= kartano) viittaa rouva Hedvig Juliana Munckiin, joka oli everstiluutnantti Anders Erik Munckin leski ja sittemmin kuningas Kustaa III:n kreiviksi nimittämän Adolf Fredrik Munckin äiti. Rouva Munck osti tuolloisen ratsutilan vuonna 1781 ja kehitti sen kartanoksi. Hän rakennutti kartanon nykyisen päärakennuksen ja monia miljöössä osittain säilyneitä talousrakennuksia.
Vuonna 1798 kapteeni, myöhemmin everstiksi kohonnut Berndt Adolf Grotenfelt osti kartanon rouva Munckilta. Tällöin kartanosta tuli osa Grotenfelt-suvun seudulta omistamien useiden kartanoiden (Kotkalahden eli Örnvikin kartano, Järvikylän kartano, ja Juvan Wehmaisten kartano) kokonaisuutta.

Lähteet

Joroisten rakennukset ja rakennelmat
Suomen kartanot
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Paajala

Paajala eli Paajalan kartano, Örnevik tai Kotkalahti on Joroisten Kotkatlahdessa, Frugårdin kartanon lähistöllä sijaitseva kartano. Kartano kuuluu osana Joroisten kartanoiden muodostamaan valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen kohteeseen.

Nuijasodan aikana Kotkatlahden kylä oli Savon talonpoikien päämaja, jonne koottiin noin 200 miestä. Klaus Flemingin nihdit hajottivat miesjoukon tammikuussa 1597, ja tekivät siitä päämajansa.

Ratsumestari Nils Groth sai Paajalan pienen talon 1659 ratsupalvelusta vastaan. Hän hankki myös neljä muuta Kotkatlahden taloa itselleen 1650-luvun lopulla. Groth osallistui menestyksekkäästi Ruotsin kuninkaiden Kaarle X Kustaan ja Kaarle XI:n käymiin sotiin. Lundin taistelun (1677) jälkeen Groth aateloitiin nimellä Grotenfelt. Hän osallistui rakuunoineen Kaarle XII:n sotatoimiin vielä Suuressa Pohjan sodassa. Sairastuttuaan kahakoissa Grotenfelt palasi kotiinsa, jossa kuoli 1703.
 
Kartanon nimi Paajala tulee tilan 1500- ja 1600-luvuilla omistaneista Paajasista. 1600-luvun lopulla, viimeistään vuonna 1690 kartanoa ryhdyttiin kutsumaan Örnevikiksi sen sijaintipaikan Kotkatlahden kylän ruotsinnoksena. Kartano on Grotenfeltin suvun kantatila. 
 
Kartanon nykyinen päärakennus on empiretyylinen pitkänurkkatalo. Se on siirretty nykypaikalleen 1830-luvulla. Rakennusta jatkettiin myös samassa yhteydessä. Pihapiirin hirsinen väentupa on vuodelta 1874.

Lähteet

Joroisten rakennukset ja rakennelmat
Suomen kartanot
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Luigi (täsmennyssivu)

Luigi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

Luigi, italialainen miehen etunimi
Luigi, Nintendon videopelihahmo
Koskenhovin kartano

Koskenhovi (ruots. Forsgård)  eli Koskenhovin kartano on Joroisissa sijaitseva kartano. Se sijaitsee Välijoen Muurinkosken ja Huutokoski–Parikkala-radan välissä. Kartano kuuluu osana Joroisten kartanoiden muodostamaan valtakunnalliseti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen kohteeseen.

Kartanon vanhin osa edustaa empiretyyliä ja on vuodelta 1844. Rakennusta on jatkettu 1870- ja 1890-luvuilla.

Koskenhovissa on kielitieteilijä, professori Lauri Kettusen muistoreliefi.

Lähteet

Aiheesta muualla
Koskenhovin kartano (kuvaaja Brander Signe, 1920) (finna.fi)

Joroisten rakennukset ja rakennelmat
Suomen kartanot
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Uskonto Saksassa

Saksan merkittävimmät uskonnolliset yhteisöt ovat katolinen kirkko sekä protestanttinen Saksan evankelinen kirkko. Saksassa toimii myös useita muita uskonnollisia yhteisöjä, ja esimerkiksi islamin kannatus on ollut kasvussa. Uskonnottomuus on yleistä erityisesti entisen Itä-Saksan alueella.

1950-luvulla nykyisen Saksan alueella protestantteja oli 59 % väestöstä, katolilaisia oli 37 prosenttia ja uskonnollisiin yhdyskuntiin kuulumattomia oli alle 4 %. Vuonna 1949 perustetussa ja 1990 Länsi-Saksan kanssa jälleen yhdistyneessä Itä-Saksassa tuettiin valtioateismia. Tämä johti ajan kuluessa aiemmin protestanttisen alueen muuttumiseen enemmistöltään uskonnottomaksi. Edelleen on nähtävissä uskonnottomien suurempi osuus väestöstä Itä-Saksassa verrattuna Länsi-Saksaan.

Vuonna 2010 katolisia, protestantteja ja uskonnottomia oli kutakin noin 30 % väestöstä. 60 vuoden aikana protestanttien suhteellinen osuus oli siis puolittunut ja katolisten määrä vähentynyt seitsemän prosenttiyksikköä, samalla kun uskonnollisiin yhdyskuntiin kuulumattomien määrä oli noussut huomattavasti.

Vuoden 2019 alussa Pew Research Center teki selvityksen, jossa tiedusteltiin täysi-ikäisten saksalaisten uskonnollista vakaumusta. Tämä ei välttämättä pidä yhtä sen kanssa, mihin uskonnolliseen yhdyskuntaan henkilö kuuluu. 33% vastaajista kertoi saaneensa protestanttisen kasvatuksen ja vakaumukseltaan protestantteja oli 28 %. Katolisen kasvatuksen saaneita oli 45 % ja katolilaisia 43 %.

Protestanttisuus 
Saksan evankelinen kirkko (EKD) on maan suurin protestanttinen kirkko. Sen jäsenmäärä on kuitenkin ollut laskussa. Vuoden 2017 lopussa sillä oli 21 535 858 jäsentä. Edellisen vuoden aikana sen jäsenmäärä oli laskenut yli 386 000 hengellä, 1,760 %. Tätä selitettiin väestöpohjan muutoksella sekä sillä, että vuoden aikana kuoli noin 350 000 EKD:n jäsentä.

EKD:n lisäksi Saksassa on muitakin protestanttisia yhteisöjä. Yksi näistä on luterilainen vapaakirkko nimeltään Itsenäinen evankelis-luterilainen kirkko (SELK). Se on EKD:tä huomattavasti pienempi, mutta toisin kuin EKD:n sen jäsenmäärä on ollut kasvussa. Vuoden 2016 lopussa sillä oli 33 474 jäsentä, missä oli kasvua edellisvuoteen 283 henkeä eli 0,850 %. Merkittävä asiaa selittävä tekijä on kirkon aktiivinen maahanmuuttajatyö, jonka myötä esimerkiksi Berliinin Steglitzin kaupunginosassa toimiva Pyhän kolminaisuuden seurakunta kasvoi 477 hengellä vuoden 2016 aikana.

Lähteet

Aiheesta muualla
Saana Niskanen

Saana Maria  Niskanen (o.s. Kemppainen, s. 19. maaliskuuta 1993 Kajaani) on suomalainen entinen maastohiihtäjä, joka edusti Vuokatti Ski Teamia. Hän lopetti aktiiviuransa kauteen 2015–2016.

Kemppainen saavutti hiihdon Suomen-mestaruuskilpailussa 2016 pronssia Vuokatti Ski Teamin viestijoukkueessa yhdessä Katri Lylynperän ja Susanna Saapungin kanssa.

Niskanen avioitui kilpahiihtäjä Iivo Niskasen kanssa heinäkuussa 2018.

Lähteet 

Suomalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Lewis Dunk

Lewis Dunk (s. 21.  marraskuuta 1991 Brighton) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brighton & Hove Albionia ja on joukkueen kapteeni.

Dunk pelasi kotikaupunkinsa seuran Brighton & Hove Albionin edustusjoukkueessa ensimmäisen liigaottelunsa toukokuussa 2010. Hän on edustanut samaa seuraa koko liigauransa ajan lukuun ottamatta kuukauden kestänyttä lainapestiä Bristol Cityssä syksyllä 2013. Keväällä 2011 Brighton & Hove Albion nousi mestaruussarjaan ja keväällä 2017 Valioliigaan. Kaudella 2017–2018 Dunk pelasi Valioliigassa 38 ottelua ja teki niissä yhden maalin, ja kaudella 2018–2019 hänen tilastoihinsa kertyi 36 liigaottelua ja kaksi maalia. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 36 valioliigaottelua, joissa hän teki kolme maalia. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 33 valioliigaottelua, joissa hän teki viisi maalia, ja poissaolo viidestä ottelusta johtui kahden ulosajon seurauksena tulleista pelikielloista. Dunk pelasi mestaruussarjassa kuuden kauden aikana 164 ottelua ja teki niissä kymmenen maalia.

Dunk on pelannut Englannin maajoukkueessa yhden ottelun marraskuussa 2018 Yhdysvaltoja vastaan.

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Kulttuuritoimitus

Kulttuuritoimitus on Tampereella toimiva yhteisö, joka toimittaa kulttuurijournalismiin erikoistunutta verkkojulkaisua Kulttuuritoimitus. Kulttuurijournalistien ja taiteilijoiden lisäksi yhteisössä työskentelee verkko-osaajia sekä talouden, myynnin ja markkinoinnin ammattilaisia. Sivustolla julkaistaan muun muassa kritiikkejä, haastatteluja ja muita artikkeleja, esseitä ja kolumneja sekä podcasteja kulttuurin eri osa-alueilta.

Kulttuuritoimitus seuraa kulttuurielämää Tampereen ja Pirkanmaan näkökulmasta, mutta sisällöstä suuri osa on valtakunnallista. Vuoden 2020 alussa Kulttuuritoimitusta oli käynyt lukemassa jo yli 250 000 suomalaista, heistä suurin osa Helsingistä. Alkuvuodesta 2020 sivustolla oli kuukausittain yli 45 000 eri kävijää. Lisäksi Kulttuuritoimituksen tavoitteena on laajentaa toimintaansa kulttuuripalveluksi.

Kulttuuritoimituksen verkkosivut avattiin 10.5.2019. Tampereen kaupunki palkitsi julkaisun Vuoden 2019 kulttuuritekona 3.3.2020. Sivuston päätoimittajana toimii Marita Salonen.

Kulttuuritoimituksen logon on suunnitellut sarjakuvataiteilija Ville Pirinen.

Arvot 
Kulttuuritoimituksen yli 100 tekijää on sitoutunut yhteisiin arvoihin:

 Kulttuuri kuuluu kaikille
 Moniäänisyys, suvaitsevaisuus ja tasa-arvo
 5 % julkaisun mainostuloista hyvän tekemiseen
 Maksuttomuus lukijoille – nyt ja tulevaisuudessa

Julkaisija ja tukija 
Pilottikauden jälkeen Kulttuuritoimituksen julkaisijana aloitti tekijöiden perustama Kulttuuritoimitus Suomi Oy. Yhtiö on merkitty kaupparekisteriin 2.3.2020.

Kulttuuritoimituksen toimintaa tukee Kulttuurin perikunta ry. Yhdistys perustettiin 27.5.2019 ja rekisteröitiin 28.6.2019. Sen ensimmäinen puheenjohtaja oli toimittaja Aila-Liisa Laurila. Vuoden 2020 alusta alkaen yhdistystä on johtanut Hanna-Liisa Onnela.

Tausta 
Kulttuuritoimituksen ideoivat toimittaja Minna Lymi ja viestintäalan yrittäjä Marita Salonen. Alkuvaiheen kehitystyöhön osallistuivat heidän lisäkseen muun muassa toimittajat Marja Aaltio ja Antti Lähde sekä graafinen suunnittelija Eetu Haverinen.

Mukaan Kulttuuritoimitukseen ilmoittautui heti alkuvaiheessa kymmeniä toimittajia, kuvaajia, taiteilijoita ja muita kulttuurista kiinnostuneita. Ravintola Telakalla Tampereella pidetyssä tiedotustilaisuudessa 25.4.2019 oli läsnä lähes sata ihmistä, toimittajien lisäksi kulttuuritalojen ja -toimijoiden edustajia.

Kulttuuritoimituksen ensimmäinen päätoimittaja oli toimittaja Seppo Roth. Hän siirtyi tehtävästä Tampereen Kulttuuripääkaupunkihankkeen viestintäsuunnittelijaksi 29.7.2019.

Lähteet 

Suomalaiset kulttuurilehdet