Bella Ahmadulina

Izabella (Bella) Ahatovna Ahmadulina (; 10. huhtikuuta 1937 Moskova, Neuvostoliitto – 29. marraskuuta 2010) oli venäläinen runoilija. Hän syntyi Moskovassa tataari-isän ja venäläis-italialaisen äidin ainoana lapsena.

Ahmadulinan ensimmäiset runot julkaistiin sanomalehdessä vuonna 1955. Ensimmäinen Ahmadulinan oma kokoelma Struna ilmestyi Moskovassa 1962. Hän käänsi erityisesti georgialaista runoutta venäjäksi ja kirjoitti esseitä venäläisestä runoudesta.

Ahmadulinasta tuli vuonna 1977 Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian kunniajäsen. Ahmadulinalle myönnettiin vuonna 1989 Neuvostoliiton valtionpalkinto. 

Ahmadulina oli vuosina 1954–1959 naimisissa Jevgeni Jevtušenkon kanssa. Hän avioitui myöhemmin taiteilija Boris Messererin kanssa. Hänen tyttärensä on runoilija Jelizaveta Kulijeva.

Ahmadulina kuoli kotonaan lähellä Moskovaa 29. marraskuuta 2010.

Suomennettuja runoja
Lähde
 Päämäärä vie meitä ympyrää: uuden venäläisen avantgarderunouden antologia, toim. ja suom. Jukka Mallinen, Helsinki: Tamara-press 1989 ISBN 951-8994-01-3
 Kuka puhuu – kaksitoista runoilijaa Suomesta ja Venäjältä, toim. Jukka Mallinen, Jyväskylä: Ateena ISBN 951-976-098-0
 Mukkula: Lahden kansainvälinen kirjailijakokous, Lahti: Lahden kansainvälinen kirjailijakokous 1997 
 Idän ja lännen runot: valikoima Neuvostoliiton ja Amerikan uutta runoa, suom. ja toim. Markku Lahtela (idän runot), Anselm Hollo (lännen runot) Weilin + Göös 1963
 Runon suku: valikoima suomeksi elävää käännöslyriikkaa, toim. Jarkko Laine, Helsinki: Otava 1991 ISBN 951-1-11447-6
 Uuden runon Venäjä, (Sorok russkih sovetskih poetov), toim. Toivo Flink, Petrozavodsk 1989 Karjala ISBN 5-7545-0041-6

Runot
 Aavemaisen sokkeloinen kylpylä, suom. Jukka Mallinen, teoksessa: Päämäärä vie meitä ympyrää
 Kadehdittava on minulla muinainen tapa (Завидна мне извечная привычка), suom. Jukka Mallinen, julkaisussa: Kulttuurivihkot 1982; nro 2 
 Lapin kesien jäät, suom. Eila Kivikkaho, teoksessa: Mukkula 1997 (Raakakäännös Jukka Mallinen)
 Lumipyry oli kyllä sakea, suut silmät lunta täynnä meillä ja hevosilla (Такая пала на душу метель: ослепли в ней и заплутали кони), suom. Eila Kivikkaho, teoksessa: Kuka puhuu
 Magnetofoni (Магнитофон (Magnitofon)), suom. Markku Lahtela, julkaisussa: Parnasso 1963; nro 3
 Maisema, suom. Markku Lahtela, teoksessa: Idän ja lännen runot
 Maisemaa tehostaa eteen pysäköity porsche, suom. Jukka Mallinen, teoksessa: Päämäärä vie meitä ympyrää
 Minulle suotiin, suom. Eila Kivikkaho, teoksessa: Mukkula 1997 (Raakakäännös Jukka Mallinen)
 Muisto Siperiasta, suom. Markku Lahtela, teoksissa: Idän ja lännen runot, Maailman runosydän ja Runon suku
 Nuo tytöt tuossa tahtoo rakastaa (Апрель), suom. Toivo Flink, teoksessa: Uuden runon Venäjä
 On tullut ilta, kadullani soi taas kengän kapse (По улице моей который год..), suom. Toivo Flink, teoksessa: Uuden runon Venäjä
 Peredelkino eron jälkeen (Переделкино полсе разлуки), suom. Eila Kivikkaho; teoksessa: Kuka puhuu
 Pienet lentokoneet, suom. Markku Lahtela, teoksessa: Idän ja lännen runot
 Rafaelinpäivä (День-Рафаэль), suom. Eila Kivikkaho; teoksessa: Kuka puhuu
 Sain elää, kurja, häpeässä..., suom. Toivo Flink, teoksessa: Uuden runon Venäjä
 Sammio olen, muuan asumus vain (Я лишь объем, где обитает что-то, чему малы земные имена). Selity ei nimillä sen laatu., suom. Eila Kivikkaho; teoksessa: Kuka puhuu
 Syreeni, syreeni - voi jos se nuutuu. Kaduttaa, että taitoin sen (Сирень, сирень - не кончилась бы худом ьоя сирен), suom. Eila Kivikkaho; teoksessa: Kuka puhuu
 Taas pyydät: - Älä itke enää… (Ты говоришь - не надо плакать...), suom. Toivo Flink, teoksessa: Uuden runon Venäjä
 Toisten työ, suom. Markku Lahtela, teoksessa: Idän ja lännen runot
 Tuomi valkorunkoinen (Черёмуха белонощная (Tšerjomuha belonoštšnaja)), suom. Jukka Mallinen, teoksessa: Päämäärä vie meitä ympyrää
 Unissakävijät, suom. Markku Lahtela, teoksessa: Idän ja lännen runot

Lähteet 

Venäläiset runoilijat
Vuonna 1937 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet