joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Zoisiitti

Zoisiitti on sorosilikaatteihin kuuluva mineraali, joka sisältää alumiinia ja jonka kemiallinen koostumus on (Ca2(Al.OH)Al2(SiO4)3. Se kuuluu epidoottiryhmään. Zoisiitti on saanut nimensä itävaltalaisen tiedemiehen paroni Sigmund Zoisin mukaan, joka löysi mineraalin Itävallan Alpeilta vuonna 1805. Zoisiitista esiintyy useita muunnoksia, jotka esiintyvät maantieteellisesti hyvin rajatuilla alueilla ja joita käytetään jalo- ja korukivinä.

Zoisiittia esiintyy prismaattisina, rombisina kiteinä tai massiivisina muodostumina metamorfisissa ja pegmatiittisissa kivilajeissa. Väriltään zoisiitti voi olla sinivioletti, vihreä, ruskea, vaaleanpunainen, keltainen, harmaa tai väritön. Zoisiitin kovuus Mohsin asteikolla on 6,5 ja ominaispaino 3,10–3,38 muunnoksesta riippuen. Zoisiitin tavallisempi muunnos on monokliininen klinozoisiitti.

Muunnokset 

Tansaniitti on zoisiitin läpinäkyvä tai läpikuultava muunnos, jota esiintyy ainoastaan Tansaniassa muutamilla esiintymisalueilla. Se on väriltään usein ruskehtava, mutta kuumakäsittelyn seurauksena sen väri muuttuu siniseksi tai sinivioletiksi, joka parhaimmillaan kilpailee hienoimpien safiirien värin kanssa. Tansaniitista on viime vuosikymmeninä tullut haluttu ja arvokas jalokivi.

Anyoliitti on vihreä ja läpinäkymätön zoisiitti, jota esiintyy Keniassa. Se esiintyy usein yhdessä rubiinin ja biotiitin kanssa muodostaen omalaatuisen ja koristeellisen kiven, jota käytetään runsaasti korukivenä ja koriste-esineissä.

Thuliitti on Norjassa esiintyvä zoisiitin muunnos, joka on väriltään vaaleanpunainen. Myös sen käyttö korukivenä on varsin yleistä. Lisäksi on olemassa kromizoisiitti, joka on väriltään vihreä ja melko harvinainen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Webmineral: Zoisite Mineral Data 
Mindat: Zoisite 
Handbook of Mineralogy: Zoisite (pdf) 

Silikaattimineraalit
Francine

Francine on Lahdessa vuonna 1987 perustettu rock'n'roll-yhtye. Sen musiikissa on vaikutteita muun muassa rockabillysta, punkista ja skasta. Varsinkin neljän ensimmäisen studioalbumin jälkeen yhtyeen musiikki alkoi yhä enemmän irtautua rockabillystä rankempaa rock'n'rollia kohti. Francine tunnetaan eritoten hiteistä ”Goodbye Forever”, ”She Bop” ja ”King for a Day”, ja energisestä lavaesiintymisestä.

Francine esiintyy ja levyttää englanniksi. Yhtye kuitenkin julkaisi vuonna 1993 suomenkielisen albumin Pitkäsoitto nimellä Pääesiintyjät. Lisäksi Pääesiintyjät-nimellä julkaistiin pari singleä samana vuonna.

Francine jäi määrittelemättömän pitkälle tauolle vuoden 2020 alussa. Siinä aikana One Stop Further-albumista julkaistiin vinyyliversio ja nykyään osa Franceinen entisistä ja nykyisistä jäsenistä jatkaa Pääesiintyjät-kokoonpanon nimissä.

Jäsenet 
 Pete Salomaa – kontrabasso (1987–)
 Antti Kukkola – laulu, kitara (1994–)
 Alec Hirst-Gee – rummut (2011–2012, 2016–)

Entiset jäsenet 
 Mika Jokinen – laulu, kitara (1987–1993)
 Esa Nurminen – rummut (1987–1988)
 Jari Paksunen – kitara  (1989–1990)
 Tude Usvaala – rummut (1989–2011)
 Mauro Gargano – rummut (2012–2016)

Julkaisut

Albumit

EP:t

Kokoelma-albumit

Livealbumit

Pääesiintyjät-nimellä

Lähteet

Katso myös 
 Luettelo Francinen kappaleista

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen kotisivu
 Francine Poko Rekordsin sivuilla 
 

Suomalaiset rockyhtyeet
Suomalaiset rockabilly-yhtyeet
Lahtelaiset yhtyeet
Vulcan

Vulcan voi viitata seuraaviin asioihin:

 Vulcan, kaupunki Albertassa, Kanadassa
 Vulcan, roomalainen tulenjumala
 Avro Vulcan, brittiläinen pommikone
 Vulcan, United Launch Alliancen kehitteillä oleva kantoraketti
 M61 Vulcan, yhdysvaltalainen lentokoneiden konetykki
 M163 Vulcan, yhdysvaltalainen ilmatorjuntapanssarivaunu.
 Ab Vulcan, Turussa 1898–1924 toiminut telakkateollisuusyhtiö, myöhemmin (1924–1965) Crichton-Vulcan.

Katso myös 
 Vulkanus, hypoteettinen planeetta
 Vulcain, rakettimoottori.
Wynton Marsalis

Wynton Marsalis (s. 18. lokakuuta 1961 New Orleans) on yhdysvaltalainen trumpetisti ja säveltäjä. Hän on yksi merkittävimmistä elävistä jazzmuusikoista, joka esittää laajasti myös taidemusiikkia. Hän on tehnyt 16 taidemusiikkilevytystä ja yli 30 jazzlevyä ja on ainoana voittanut Grammy-palkintoja molemmista musiikinlajeista. Tämä tapahtui vuonna 1983. Vuonna 1997 hän voitti Pulitzer-palkinnon ensimmäisenä jazzmuusikkona jazzoratorioteoksestaan Blood on the Fields, joka käsitteli orjuutta.

Marsalis on tunnettu kontroversaalina hahmona jazzpiireissä, koska hän ei pidä 1960-luvun jälkeisestä avantgarde-jazzista eikä fuusiosta. Häneen kulminoituvat jazztraditioon liittyvät kiistat. Myös Marsaliksen suuruudesta soittajana on väitelty, vaikka nykyään lähes kaikki tunnustavat hänen merkittävyytensä trumpetistina. Jotkut syyttivät Marsalisia Miles Davisin 1960-luvun tyylin liiallisesta imitoimisesta varsinkin hänen uransa alkuaikoina. Toisaalta monet jazzkriitikot ylistivät häntä aluksi, koska näkivät Marsalisin uutena huippulahjakkaana muusikkona, joka turvaisi jazzin tulevaisuuden. Myös klassisen musiikin alalla ykköstrumpetisteihin kuuluva Maurice André on todennut, että Marsalis on mahdollisesti kaikkien aikojen suurin trumpetisti.

Marsaliksen isä oli New Orleansissa vaikuttava jazzpianisti. Ensimmäisen trumpettinsa Wynton-poika sai kuusivuotiaana Al Hirtiltä. 12-vuotiaana hän aloitti soittamisen vakavassa mielessä ja ryhtyi pian orkesterimuusikoksi. Sittemmin hän vaikutti muun muassa Art Blakeyn yhtyeessä ja Herbie Hancockin kvintetissä ennen oman kvintettinsä perustamista.

Katso myös 
 Wynton Marsaliksen albumi Tomasi/Jolivet Trumpet Concertos (CBS, 1986)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Wynton Marsalis – virallinen kotisivu

Yhdysvaltalaiset jazztrumpetistit
Grammy-palkinnon saajat
Musiikin Pulitzer-palkinnon saaneet
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Tehdaspalokunta

Tehdaspalokunta on jonkin (teollisuus)yrityksen sisällä toimiva oma itsenäinen palokuntansa. Tehdaspalokunta toimii yrityksen alaisuudessa ja hoitaa yrityksen alueella palo- ja pelastustoimen tehtäviä. Tehdaspalokunnalla voi olla myös niin kutsuttu sammutussopimus paikallisen aluepelastuslaitoksen kanssa, jolloin tehdaspalokunta suorittaa tehtäviä myös yrityksen ulkopuolella. Tehdaspalokunnan henkilöstö on yleensä sivutoimista, eli hoitavat palokunnan tehtäviä omien töidensä ohella. Joissakin teollisuuslaitoksissa on myös päätoimista pelastushenkilöstöä. Suomessa on noin 200 tehdaspalokuntaa.

Tehdaspalokuntia Suomessa 

 Altia Rajamäen Tpk Nurmijärvi
 Boliden Harjavalta Oy TPK
 KIP TPK, Kokkola Industrial Park
 Coor TPK Kotka
 Danisco Sweeteners Oy TPK Kotka
 Finnforest Oyj Suolahden vaneritehtaan TPK
 Helsingin telakan (Arctech) TPK
 Kemira Chemicals Oy Sastamala TPK
 Kemira Oyj Harjavallan TPK
 Kemira Oyj Kokkola Terminal TPK
 Kemira Oyj Oulun TPK
 Kemira Pigments Oy Porin TPK
 Keskon TPK Vantaa
 Kotkamills Kotkan tehtaan TPK
 Metsä-Botnian TPK, Kemi
 Metsä-Botnia Ab Rauman TPK
 Turun telakan palokunta (Meyer) TPK

 Myllykoski paper TPK, Kouvola
 Neste Oil tehdaspalokunta, Naantali
 Neste Oil tehdaspalokunta, Porvoo
 Ovakon tehdaspalokunta, Imatra
 Pankakosken tehdaspalokunta, Lieksa
 Pyrollsack Oy TPK Kotka (lakkautettu)
 SSAB Oy Raahen terästehtaan TPK
 Seikun sahan TPK Pori
 Rauman telakan STX TPK (loppuu kun telakka lopetetaan)
 Stora Enson Enocellin tehdaspalokunta, Uimaharju
 Stora Enso Heinola Fluting TPK, Heinola
 Stora Enso Honkalahden sahan TPK, Lappeenranta
 Stora Enso Oyj, Imatran tehtaat TPK, Imatra
 Stora Enso Kiteen sahan TPK, Kitee
 Stora Enso Nuottasaaren TPK Oulu 
 Stora Enso Packaging Heinola TPK, Heinola
 Stora Enso TPK, Kouvola

 Stora Enso Sunilan tehtaiden TPK Kotka
 Stora Enso Veitsiluodon TPK, Kemi
 Tikkurilan Maalitehtaan TPK Vantaa
 Varkauden paperitehtaan (Stora Enso) tehdaspalokunta, Varkaus
 UPM Kymmene Pelloksen TPK Ristiina
 UPM Kymmene Kaipolan TPK, Kaipola (Jämsä)
 UPM Kymmene Kajaanin tehdaspalokunta, lakkautettu
 UPM Kymmene Kaukaan TPK, Lappeenranta
 UPM Kymmene Kymin TPK, Kouvola
 Rauman paperitehtaan (UPM) tehdaspalokunta
 UPM Kymmene Tervasaaren TPK, Valkeakoski
 UPM Kymmene Wisaforest TPK Pietarsaari
 Valtra Oy Ab Suolahden Traktoritehtaan TPK
 Vapo Timber Oy Hankasalmen sahan TPK
 Hyvinkään konepajan TPK
 Yara Suomi Oy:n tehdaspalokunta, Siilinjärvi
Valmet (Metso) Rautpohja, Jyväskylä  TPK/VPK 
UPM Joensuun vaneritehtaan TPK 
Puhos Kitee TPK (kaksi yksikköä)

Katso myös 
 VPK

Palo- ja pelastustoimi
Paholaisen jalanjäljet

Paholaisen jalanjäljet ovat Lounais-Englannissa Devonin kreivikunnassa 9. helmikuuta 1855 havaitut tuntematonta alkuperää olevat jalanjäljet. Ilmiön aiheuttajaa kutsuttiin paholaiseksi. Jäljet jatkuivat yli 160:n kilometrin matkan halki maaseudun, ja ylittivät katkeamattomana kaikenlaisia esteitä kuten jokia ja lumen peittämiä talojen kattoja, sekä myös hyvin ahtaita aukkoja kuten 10 cm halkaisijaltaan olevia putkia.

Aiheesta muualla 
 The Devil's footprint

Brittiläinen mytologia
Pro-ana

Pro-ana (oikeammin , joskus myös pro-ano, "anoreksian puolesta") on nimitys ihmisille, jotka pitävät anoreksiaa sairauden sijaan elämäntapana ja haluttavana tilana. Pro-anat useimmiten joko sairastavat anoreksiaa tai haluavat "saavuttaa" anoreksiatilan.

Asiantuntijoiden mukaan pro-ana on vain yksi anoreksian ilmenemismuoto, mutta itse pro-anorektikot kieltävät tämän usein, koska heidän mielestään monet heistä eivät ole sairaita. Jotkut pitävät anoreksiaa puhtaasti elämäntapana, johon lääkäreiden ja läheisten ei tulisi puuttua.

Pro-anat tekevät usein  samanhenkisille suunnattuja kotisivuja, jotka sisältävät neuvoja laihduttamiseen ja keskustelupalstoja. Usein tällaiset sivustot sisältävät myös kuvia äärilaihoista ihmisistä: ne on tarkoitettu "laihdutusinspiraatioksi" (thinspiration). Tarkoituksena on, että kuvat kannustavat laihtumaan yhä enemmän.

Useat kotisivutilaa tarjoavat palveluntarjoajat pyrkivät poistamaan pro-anoreksia -sivustot palvelimiltaan, koska niiden koetaan yllyttävän ihmisiä laihtumaan sairaalloisen laihoiksi ja jopa kuolemaan tällä tavoin. Monilla sivustoilla on myös periaatteesa 18 vuoden ikäraja, mutta sen valvonta on vaikeaa. Kotisivujen sijasta pro-anorektikot kokoontuvat usein myös suljetuilla keskustelufoorumeilla, joissa on harvemmin ulkopuolisia häiriötekijöitä.

Katso myös 
Anoreksia
Laihduttaminen
Pro-mia

Lähteet 

Syömishäiriöt
Kyösti Haataja

Kyösti Haataja (19. helmikuuta 1881 Oulu – 10. elokuuta 1956 Pälkäne) oli suomalainen poliitikko ja Maanmittaushallituksen pääjohtaja vuosina 1917–1929. Haataja toimi Helsingin yliopiston talousoikeuden dosenttina 1926–1929 ja professorina vuosina 1930–1948.

Kyösti Haataja toimi Kansallisen Kokoomuspuolueen puheenjohtajana vuosina 1926–1932. Eduskunnassa hän istui vuosina 1917–1918 vanhasuomalaisten sekä 1918–1919 ja 1929–1930 kokoomuksen edustajana.

Kyösti Haatajan ainoa lapsi oli hammaslääketieteen professori Johannes Haataja.

Lähteet 

Kansanedustajat
Suomalaisen puolueen poliitikot
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Kansallisen Kokoomuksen puheenjohtajat
Turun läänin pohjoinen vaalipiiri
Pirkanmaan vaalipiiri
Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset juristit
Suomalaiset maanmittarit
Helsingin yliopiston dekaanit
Valtionlaitosten johtajat
Suomalaiset professorit
Vuonna 1881 syntyneet
Vuonna 1956 kuolleet
Miss Sixty

Miss Sixty on italialaisen Sixty srl:n nuorille ja nuorekkaille aikuisille naisille suunnattu vaatemerkki, joka syntyi vuonna 1991. Merkin alla myydään paitoja, farkkuja, takkeja, hameita, käsilaukkuja, kenkiä ja hajuvesiä. Nimi Miss Sixty viittaa vaatemerkin 1960-luku-retrohenkisyyteen.

Nykyisin Miss Sixty on suosittu merkki, jonka vaatteet ovat keskimääräistä kalliimpia. Julkkiksista muun muassa Mischa Barton, Emma Watson ja Jonne Aaron ovat suosineet Miss Sixtyn vaatteita.

.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Miss Sixtyn virallinen sivusto 

Vaatemerkit
Ben Sherman

Ben Sherman ent. Arthur Benjamin Sugarman (3. lokakuuta 1925 Brighton, Englanti – 1987) oli brittiläinen muotisuunnittelija ja merkittävän brittiläisen vaatetusalayhtiö Ben Sherman Companyn perustaja. Brandiin liitetään yleisesti Mod-henkisyys, huomaamaton tyylikkyys, linjakkuus ja räätälöity olemus. Myös Target / RAF The Roundel ja Union Jackia pidetään Ben Shermanin tunnusmerkkeinä.

Historiaa 
Brightonissa syntynyt Sugarman muutti Yhdysvaltoihin heti toisen maailmansaodan jälkeen. Hän muutti nimensä Shermaniksi ja oppi tekstiiliteollisuutta vaimonsa isältä. Myöhemmin hän palasi Brightoniin. Ben Sherman aloitti paitojen valmistuksen 1950-luvulla pienessä tehtaassa Brightonissa, Englannissa. Merkki tuli tunnetuksi 1960-luvulla erityisesti Mod-nuorison suosimana. Näiden nuorten kautta se siirtyi myös skinheadeille. 

Kysynnän kasvaessa menestyksenjanoinen Sherman laajensi toimintaansa ja perusti Ben Sherman Companyn 1963. Yhtiön tuotteiden suosio jatkoi kasvamistaan 1960-luvulla ja myyntiä kasvatettiin Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. 1968 Ben Sherman Company muutti Brightonista Carnaby Streetille Lontooseen. Samoihin aikoihin yhtiön kuuluisasta Oxford-kauluspaidasta tuli statussymboli. Vuonna 1969 ylikuormitetun Brightonin tehtaan ohelle perustettiin Pohjois-Irlantiin uusia tehtaita. Samana vuonna kehiteltiin myös tuotantoyksiköitä modernimmiksi. 1970-luku sujui yhtiöltä vaihtelevasti. Neljästi naimisissa ollut ja kovana juhlijana tunnettu yhtiön perustaja Ben Sherman kuoli vuonna 1987. Nykyään Ben Sherman on tunnettu tuotemerkki ja yksi Ison-Britannian suurimmista vaatetusalan yhtiöistä.

Lähteet

Kirjallisuutta 
Paolo Hewitt & Terry Rawlings: My Favourite Shirt: A History of Ben Sherman Style. (2004).

Aiheesta muualla 
Ben Sherman (UK)
Ben Sherman (USA)

Vaatemerkit
Brittiläiset muotisuunnittelijat
Vuonna 1925 syntyneet
Vuonna 1987 kuolleet
Likud

Likud (, yhtenäisyys, liitto tai kokoomus) on vuonna 1973 perustettu keskusta-oikeistolainen puolue Israelissa. Sen muodostivat Vapaa keskusta, Laam ja Gahal saman vuoden vaaleja varten. Sen puheenjohtaja on Benjamin Netanjahu. Likud tunnetaan tiukasta linjastaan Palestiinan- ja Lähi-idän kysymyksissä.

Vuonna 1984 Likud muodosti kansallisen yhtenäisyyden hallituksen työväenpuolueen kanssa. Herut ja liberaalipuolue liittyivät Likudiin 1988. Viime vuosina puolueen tunnetuin henkilö oli puolueen johdossa ja vuoden 2006 alkuun saakka pääministerinä toiminut sittemmin koomaan vaipunut Ariel Sharon.

21. marraskuuta 2005 Ariel Sharon jätti Likudin ja perusti uuden  Kadima-puolueen. Lähdön motivaationa olivat suuret erimielisyydet puolueen sisällä Ariel Sharonin hallituksen harjoittamasta politiikasta, joka sisälsi muun muassa vetäytymisen Gazan kaistalta ja eräistä Länsirannan siirtokunnista. Suuri osa Likudin jäsenistä knessetissä ja Israelin hallituksessa siirtyi heti tai seuraavien viikkojen aikana Kadimaan. Jäljelle jääneet valitsivat puolueen johtajaksi sen oikean siiven johtohahmon Benjamin Netanjahun.

Vuoden 2009 vaaleissa Likud sai 27 paikkaa knessetiin tullen toiseksi Kadiman jälkeen.

2013 vaaleissa Likud piti yhteislistaa Jisrael Beiteinun kanssa. Lista sai 31 paikkaa, joista 20 on likudilaisia. Neuvottelujen jälkeen muodostettiin Netanjahun III hallitus. Hallituskoalitioon kuuluivat Likudin ja Jisrael Beiteinun lisäksi Yesh Atid, Juutalainen koti ja Hatnua.
 
Vuoden 2015 parlamenttivaaleissa Likud säilytti paikkansa suurimpana puolueena 30 paikalla. 

Likud-puoluetta vuodesta 2005 johtanut Benjamin Netanjahu on toiminut Israelin pääministerinä yhtäjaksoisesti vuodesta 2009 lähtien. Israel on ajautunut vuonna 2019 sisäpoliittiseen umpikujaan ja maassa järjestetään vuonna 2020 jo kolmannet parlamenttivaalit vuoden sisällä, sillä vaalit  johtivat toistuvasti lähes tasatulokseen Likudin ja Benny Gantzin johtaman Sininen ja valkoinen -liittouman välille.

Puheenjohtajat

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Israelilaiset puolueet
Konservatiiviset puolueet
Jeremia

Jeremia (, Yirməyāhū, "Jahve kohottaa") oli Hilkian poika, Vanhan testamentin profeetta. Hänen kirjoittaminaan pidetään Jeremian kirjaa sekä Valitusvirsiä; lisäksi hänen katsotaan kirjoittaneen myös 1. Kuninkaiden ja 2. Kuninkaiden kirjan, joissa käsitellään molempien valtakuntien (Juudan ja Israelin) historiaa siitä lähtien, mihin Samuelin kirjat päättyvät (ts. Daavidin koko Israelia koskeneen hallituskauden jälkipuoliskolta), molempien valtakuntien loppuun saakka.

Elämä Raamatun mukaan 

Jeremia oli pappissukua, kotoisin Anatotista, Benjaminin heimon alueelta. Hänen isänsä oli pappi Hilkia. Jeremian isä oli hyvin todennäköisesti Itamarin sukuhaaraa ja mahdollisesti Abjatarin jälkeläinen, papin jonka kuningas Salomo poisti pappispalveluksesta. Herran sana tuli hänelle Juudan kuninkaan Josian, Amonin pojan, kolmenatoista hallitusvuotena.

Herra puhui hänelle vielä kuningas Jojakimin, Josian pojan, aikana ja sen jälkeen aina kuningas Sidkian, Josian pojan yhdenteentoista hallitus vuoteen saakka, jonka viidentenä kuukautena Jerusalemin asukkaat ja Juudan kansa vietiin pakkosiirtolaisuuteen Babyloniaan.

Jeremia korosti kansansa kanaanilaistuneen kultin merkitsevän luopumista Jahvesta, ja Karkemiin taistelun jälkeen vuonna 605 eaa. hän ja Hesekiel pitivät Nebukadressar II:ta Jahven lähettämänä luopiokansan rankaisijana. Osoituksena tästä Jeremia piti myös Jerusalemin valloitusta vuonna 598 eaa. ja kansan viemistä pakkosiirtolaisuuteen.

Dramaattisia kuvauksia 

Jeremia esitti useita pienoisnäytelmiä, jotka kuvasivat Jerusalemin tilaa ja sitä kohtaavaa onnettomuutta. Niitä olivat hänen käyntinsä savenvalajan talossa ja se, että hänen hankkimansa vyö turmeltui. Jeremiaa kiellettiin menemästä naimisiin, mikä toimi varoituksena siitä, että lapset, jotka noina Jerusalemin viimeisinä päivinä syntyisivät, "kuolisivat sairauksiin". Hän murskasi pullon Jerusalemin vanhinten edessä vertauskuvaksi kaupunkia uhkaavasta hävityksestä. Hän lunasti setänsä pojalta Hanamelilta pellon kuvatakseen 70 vuoden pakkosiirtolaisuuden jälkeen tapahtuvaa paluuta, jolloin Juudassa jälleen ostettaisiin peltoja. Tahpanhesissa Egyptissä hän kätki suuria kiviä tiilipenkereeseen faaraon talon luona ja profetoi, että Nebukadnessar asettaisi valtaistuimensa juuri siihen paikkaan.

Kun Nebukadressarin asettama uusi kuningas Sidkia alkoi kapinoida, Jeremia korosti alistumisen velvoitusta Baabelin ikeen alaiseksi ja taisteli vääriä profeettoja vastaan, jotka lupasivat menestyksen seuraavan kapinointia. Jeremia varoitti useita kertoja Sidkiaa kapinoinnista, mutta tämä vangitutti hänet. Nebukadressarin määräyksestä Jeremia vapautettiin Jerusalemin toisen valloituksen yhteydessä vuonna 586 eaa. Perimätiedon mukaan Jeremia seurasi juutalaisia Egyptiin, missä nämä kivittivät hänet.

Julistuksessaan Jeremia käyttää usein kuvakieltä. Hän ylistää Jahvea ainoana Luojana ja korostaa kuinka kiittämättömyyden täytyy saada rangaistuksensa valitun kansan keskuudessa, mikä kuitenkin lopulta johtaa kansan parannukseen. Jerusalemin hän ennusti muuttuvan käryävän polttouunin kaltaiseksi.

Katso myös 

 Jeremian kirja
 Valitusvirret

Lähteet 

Vanhan testamentin profeetat
Snapsilasi

Snapsilasi
Muut nimet: -
Vetoisuus: noin 4 cl
Käyttötarkoitus: drinkit

Snapsilasi on vetoisuudeltaan pienin, vain noin neljän senttilitran lasi. Erona shottilasiin on hieman ohuempi pohja sekä tasaleveys. Snapsilaseja näkee yleensä pohjamalliltaan pyöreinä tai neliskanttisina, mutta periaatteessa kaikki pohjamuodot, kuten tähti tai kolmio, ovat mahdollisia.

Snapsilasiin valmistettavia drinkkejä 

 Irish flag
 KGB
 Kursk

Juomalasit
Honey B and the T-Bones

Honey B & T-Bones on 1980-alussa syntynyt suomalainen rock-trio. Yhtye aloitti uransa blues- ja rhythm & blues -yhtyeenä, mutta bluesvaikutteet vähenivät yhtyeen musiikissa 1990-luvun puolivälin jälkeen. Yhtyeen keulakuva on basisti-laulaja Aija Puurtinen. Kitaristina toimii hänen aviomiehensä, myös toimittajana tunnettu Esa Kuloniemi. Vuosina 2007–2010 Puurtinen ja Kuloniemi soittivat Tuomari Nurmion kanssa nimellä Tuomari Nurmio ja Hunajaluut. Kokoonpanossa soitti rumpuja ensin Jaska Lukkarinen ja sitten Make Hillilä. Yhtye on ollut vuodesta 2012 saakka kvartettimuotoinen.

Jäsenet

Nykyiset jäsenet
 Aija Puurtinen – laulu, koskettimet
 Esa Kuloniemi – kitara, laulu
 Mooses Kuloniemi – rummut, laulu
 Pekka Rajamäki – basso, laulu

Entiset jäsenet 
 J Sees Steinway Salonen – rummut, laulu
 Ismo Puurtinen – rummut (1982–1993)
 Pimme Korhonen – rummut – 1993–1994
 Okko Laru – rummut (1994–1995)
 Jari "Kepa" Kettunen – rummut (1995–2000)
 Toni Porthén – rummut (2000–2002)
 Juha Litmanen – rummut (2003–2007)
 Jaska Lukkarinen – rummut (2007–2014)
 Abdissa "Mamba" Assefa – lyömäsoittimet (2012–2014)
 Jaakko Kämäräinen – basso (2014– 2015)

Diskografia

Studioalbumit 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 BUZZING! Vol. 2 (2022, Kennosto Records)

Livealbumit

Kokoelma-albumit 
 
 
 BUZZING!  (2022 Kennosto Records), triona uudet versiot vanhoista kappaleista

Kirjallisuutta 
 Kuloniemi, Esa: Go-Go Shoes: Honey B. & T-Bonesin tarina 1982–2002. Like, 2002.

Aiheesta muualla 

 Viralliset kotisivut.
 Historiaa ja kuvia. 
 Honey B & T-Bones live at M1 Studio Yle http://areena.yle.fi/1-2548844
 Myspace.
 Ylen Elävä arkisto: Honey B & T-Bones lauteilla.

Suomalaiset rockyhtyeet
Anita Hirvonen

Anita Riitta Helena Lindgren (s. 7. helmikuuta 1946 Äänekoski), taiteilijanimeltään Anita Hirvonen, on suomalainen iskelmälaulaja. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat ”Ei itketä lauantaina”, ”Maitolavan prinsessa”, ”Ranta-reggae”, ”Et usko kuinka koskeekaan”, ”Ans kattoo ny”, ”Ovi sydämeen auki on” ja "De va kukku de".

Ura
Anita Hirvosen ensimmäinen single '”Kaks kanaa / Älä! Älä!” ilmestyi vuonna 1966. Laulaja tuli tunnetuksi uransa alkuaikoina rohkealla julkikuvallaan ja railakkaalla ohjelmistollaan Jorma Weneskosken orkesterin solistina. Ensimmäiset hitit olivat ”Itke vaan, jos helpottaa” (1967) ja ”Anitan parempi polkka” (1968).

Hiljaisen 1970-luvun alkupuolen jälkeen Anita Hirvonen levytti seuraavan hittinsä ”Sydän rakastaa” vuonna 1977.

1980-luvulla syntyi useita menestyskappaleita, kuten muun muassa ”Rantareggae”, '”Et usko kuinka koskeekaan”, ”Ans kattoo ny”, ”De va kukku de” ja ”Ovi sydämeen auki”. Vuosina 1981–1983 ilmestyneistä albumeista kolme saavutti myynnissä kultalevyrajan.

1990-luvulla Hirvonen juonsi MTV3-kanavan viihdeohjelmia: Ei itketä lauantaina (yhdessä Petri Kaivannon kanssa) 1993–1995, Maitolaituri soi ja Hecumania (yhdessä Pertti Salovaaran kanssa). Vuonna 1994 ilmestyi pitkäsoitto Maitolavan prinsessa, jonka singlenä julkaistu nimikappale oli Anita Hirvosen oma sanoitus. 1990-luvulla Hirvonen juonsi televisiossa muutamia viihdeohjelmia ja laulajasta tehtiin vuonna 1996 televisioon 50-vuotisdokumentti, joka palkittiin Venlalla.

Vuonna 2004 julkaistun Älä tule myöhään -albumin nimikappale soi runsaasti radiossa, samoin kuin ”XL-nainen”. Anita Hirvosen elämästä kertovan Anita-musikaalin ensi-ilta oli vuonna 2007 laulajan nykyisessä kotikaupungissa Riihimäellä Riihimäen Teatterissa.

Yksityiselämä
Hirvonen joutui asumaan jokusen vuoden lastenkodissa sen jälkeen, kun hänen äitinsä kuoli hänen ollessaan vähän yli vuoden ikäinen. Hirvosen isä oli silloin vankilassa. Nelivuotiaasta lähtien Hirvonen asui isoäitinsä luona Äänekoskella. Hirvonen aloitti julkiset esiintymisensä jo viisivuotiaana. Hän lauloi kirkoissa, maatalousnäyttelyissä ja erilaisissa juhlissa. Kuusivuotiaana Hirvonen lauloi Äänekosken kirkossa tilaisuudessa, joka taltioitiin. Nuoruusvuosina hän asui Sveitsissä ja teki laulukeikkoja. 1970-luvun alussa Anita Hirvonen oli naimisissa nyrkkeilijä Harri Piitulaisen kanssa.

Diskografia

Studioalbumit

Kokoelma-albumit

Lähteet
 Latva, Tony; Tuunainen, Petri: Iskelmän tähtitaivas: 500 suomalaista viihdetaiteilijaa. Helsinki: WSOY, 2004

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Anita Hirvosen viralliset kotisivut.
 Anita Hirvonen Pomus.netin tietokannassa.
 
 Ylen Elävä arkisto: Anita Hirvonen – keikkalavojen iskelmätähti
 Riihimiäen Teatteri: Anita.

Suomalaiset iskelmälaulajat
Suomalaiset televisiojuontajat
Emma-palkinnon saajat
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Pepe Ahlqvist H.A.R.P.

Pepe Ahlqvist H.A.R.P. oli vuosina 1988–1995 toiminut blues- ja rhythm and blues-yhtye. Sen laulajana ja keulahahmona oli tunnettu bluesmuusikko Pepe Ahlqvist. Yhtyeen suurin hitti oli "Back to the River" -single, jonka musiikkivideota kuvattiin New Orleansissa asti. Pitkäsoittoalbumeista kaupallisesti menestynein oli yhtyeen toinen albumi On the Ground (1990). H.A.R.P.:n levyjä julkaistiin Suomen lisäksi myös muissa Pohjoismaissa sekä Itävallassa, Saksassa ja Sveitsissä. Saksassa, Itävallassa, Hollannissa ja Belgiassa yhtye teki myös keikkoja.

Yhtye ei virallisesti hajonnut, vaikka se piti keikkataukoa 13 vuotta. Ahlqvist kertoi Selvis-numerossa 4/2004, että H.A.R.P. "saattaisi tehdä tulevaisuudessa keikkoja tai jopa rundin". Tammikuussa 2009 nyt pelkästään nimellä H.A.R.P. esiintyvä yhtye palasi konserttilavoille. Mukana olivat perustajajäsenet Timo Pratskin ja Jarmo Nikku. 

Alkuperäinen Pepe Ahlqvist H.A.R.P. teki paluun kesällä 2016. Kesällä/syksyllä oli keikkoja festivaaleilla mm. Puistoblues ja Savonsolmu Beach & Blues Party.

Diskografia

Albumit
 Pepe Ahlqvist H.A.R.P. (1989)
 On the Ground (1990)
 Hard Time (1991)
 Honey Hush! (1992)
 Rocks and Water (1994)
 Step on the Gas - Live at Möysä (2019)

Jäsenet

 Pepe Ahlqvist: Kitara, huuliharppu ja laulu
Jarmo Nikku: Kitara ja laulu
Timo Pratskin: Kosketinsoittimet
Harri Rantanen: Basso ja laulu
Harri Alakojola: Rummut

Katso myös 

 Pepe Ahlqvist
 Timo Pratskin

Lähteet 

Suomalaiset yhtyeet
Pepe Ahlqvist
Krypto (sarjakuvahahmo)

Krypto () on DC Comicsin sarjakuvahahmo ja supersankari Teräsmiehen ja Teräspojan luotettava apulainen. Krypto on koira. Hahmo luotiin niin kutsutulla Hopeakaudella (Silver Age), jolloin sarjakuville oli tyypillistä selvästi hilpeämpi ja camp-tyylisempi ilmapiiri. Krypton jälkeen Teräsmies-sarjakuviin (silloin muun muassa Lois Lanella ja Jimmy Olsenilla oli omat mielikuvitukselliset lehtensä) ilmaantui myös muita superlemmikkejä kuten Teräsapina Bebbo, Teräskissa Streaky (Terästytön kissa) ja Teräshevonen Comet. Olipa Batmanilläkin näinä aikoina oma Ässä-niminen Lepakkokoiransa (Ace the Bathound).

DC Comicsin vuonna 1986 tekemä sarjakuvauudistus kuitenkin poisti valtaosan näistä "teräslemmikeistä" uudesta jatkumostaan ("Post-Crisis"). Krypto onkin yksi viimeisistä supersankarilemmikeistä, joka edelleen kelpuutetaan sarjakuvalehtien sivuille. Erityisesti Batmanillä on tapana vitsailla Teräsmiehelle tämän supervoimakkaasta lemmikistä.

Krypto seikkailee muun muassa Teräsmies-lehdissä ja Teinititaanien omassa julkaisussa. Hahmolla on myös oma Warner Brosin tuottama animaatiosarjansa Yhdysvalloissa. Hahmon loivat sarjakuvapiirtäjä Curt Swan  ja tuntematon sarjakuvien käsikirjoittaja. Se esiintyi ensi kertaa maaliskuussa 1955 Adventures Comics-lehden numerossa 210.

Voimat 
Krypto on kryptonilainen ja näin ollen sillä on samankaltaisia supervoimia kuin Teräsmiehellä. Koska Krypto on koira, se on Teräsmiestä heikompi ja huonompi lentäjä, mutta toisaalta sen superaistit (erityisesti kuulo- ja hajuaisti) sekä nopeus ovat huomattavasti paremmat.

Krypto ei enää nykyään ole kovinkaan älykäs (Hopeakaudella sekin oli "superälykäs"), mutta se on täysin uskollinen isännilleen ja emännälleen (Teräsmies, Teräspoika ja Lois Lane) sekä on valmiina puolustamaan apua tarvitsevia viimeiseen asti. 

Teräskoira voi olla myös ongelmallinen; jos tavallinen koira saattaa aiheuttaa vaikeuksia, Krypto tuottaa niitä moninkertaisesti enemmän. Turvallisuussyistä johtuen Krypto viettääkin valtaosan ajastaan Yksinäisyyden linnakkeessa (Teräsmiehen tukikohta).

Krypton tärkeimmät heikkoudet ovat:
 Kryptoniitti  
 Magia 
 Suurempaa älykkyyttä vaativat haasteet
 Vesipostit ja lamppupylväät (uroskoiran luonnollisten tarpeiden vuoksi)

Rotu 
Krypton rotua ei ole koskaan virallisesti mainittu sarjakuvissa. Ulkonäöltään se muistuttaa suuresti parsonrussellinterrieriä tai kokovalkeaa amerikanbulldoggia.

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivu 
 Teräsmies-kotisivu 
 "Supermustin" aiempaa historiaa  

Kuvitteelliset koirat
Teräsmies
DC-universumin supersankarit
Columbus (kauppakeskus)

Columbus on kauppakeskus Helsingin Vuosaaressa, aivan Vuosaaren metroaseman vieressä. Sen omistaa NREP. Columbus valmistui syksyllä 1996. Kauppakeskuksen pinta-ala on nykyisin yli 20 000 m².

Kauppakeskuksen vieressä pohjoispäässä sijaitsevat Mosaiikkitori, monitoimitalo Vuotalo ja Vuosaaren urheilutalo sekä eteläpäädyssä palvelukeskus Albatrossi ja vuonna 2006 valmistunut tornitalo Cirrus.

Historia

Pauligin aika (1996–2006)
Kahvista ja mausteistaan tunnettu perheyhtiö Paulig omisti maata Vuosaaren keskustassa. 1990-luvun alun laman aikana yhtiö alkoi rakentaa alueelle liiketiloja itse, sillä sopivia sijoittajia ei ollut tarjolla.

Columbus-kauppakeskus valmistui syksyllä 1996, vajaat pari vuotta ennen kuin Vuosaaren metrohaara ja sen kolme asemaa (Puotila, Rastila ja Vuosaari) otettiin käyttöön. Kauppakeskus jäi pienen kokonsa vuoksi hieman suurten kauppakeskusten jalkoihin, joten sitä päätettiin laajentaa itään päin noin 7 000 m². 

Laajennus aloitettiin kesäkuussa 2005 ja se valmistui jouluna 2006. Laajennuksen jälkeen kauppakeskuksen pinta-ala oli yli 20 000 m² ja pysäköintipaikkojen lukumäärä nousi 700:sta 1000:een. Laajennusosassa sijaitsivat K-Supermarket, Posti, Tokmanni sekä Jysk ja pienvarastoja vuokraava yritys Cityvarasto.

Vuonna 2005 Columbuksen yhteenlaskettu myynti oli 65 miljoonaa euroa.

Cityconin aika (2006–2021) 

Vuonna 2006 kauppakeskuksessa oli noin kuusikymmentä vuokralaista. Paulig myi ydinliiketoimintaansa kuulumattoman Columbuksen kiinteistön Cityconille 80 miljoonalla eurolla. Paulig käytti osan kauppahinnasta uuteen Vuosaareen rakentamaansa paahtimoon.

Syksyllä 2007 valmistui laajennus, johon tuli muun muassa K-Citymarket. Kauppakeskuksen vuokrattava pinta-ala nousi 20 000 neliöön. Kauppakeskuksen K-Citymarket kuitenkin kutistettiin takaisin K-Supermarketiksi syksyllä 2016.

Heinäkuussa 2012 kauppakeskuksessa putosi noin viiden neliömetrin kokoinen lasi kymmenen metrin korkeudesta. Kukaan ei loukkaantunut.

Helmikuussa 2019 Paulig ja Citycon tekivät Bonavan kanssa kiinteistökaupan esisopimuksen Vuosaaressa sijaitsevista tonteista. Alue sijoittuu Vuosaareen, Aurinkolahden pohjoisosaan metroaseman, kauppakeskus Columbuksen ja muiden Vuosaaren toimintojen keskelle. Bonava aikoi ostaa Vuosaaresta noin 32 000 kerrosneliötä rakennusoikeutta omistus- ja vuokra-asunnoille.

NREP:n aika (2021–) 
Lokakuussa 2021 uutisoitiin NREP:n ostavan Columbuksen.

Liikkeitä 

Kauppakeskus Columbuksessa sijaitsee runsaasti päivittäistavaroihin, pukeutumiseen, kauneuteen, kotiin ja vapaa-aikaan suuntautuvia liikkeitä, ravintoloita sekä palveluita. Columbuksessa toimivat muun muassa Alko, R-kioski, S-market, K-Supermarket, Lindex, Hesburger, Subway, apteekki, Tokmanni, Cityvarasto ja Lidl.

Kuvagalleria

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kauppakeskuksen kotisivut

Helsingin kauppa- ja ostoskeskukset
Vuosaari
Citycon
Korean työväenpuolue

Korean työväenpuolue () on Pohjois-Korean suurin puolue, joka oli ennen 2007 perustuslakimuutosta kommunistinen puolue. Se on perustettu 10. lokakuuta 1945 pääministeri Kim Il-sungin johdolla. Korean työväenpuolue syntyi Korean kommunistisen puolueen ja Uuden demokraattisen puolueen sekä eräiden uskonnollisten ryhmittymien kattojärjestöksi. Korean työväenpuolue johtaa lisäksi Demokraattista isänmaan yhdistämisen rintamaa, maassa toimivien poliittisten puolueiden ja kansalaisjärjestöjen kattojärjestöä.

Puolueen lipussa on vasara työläisten symbolina ja viikate talonpoikien symbolina (ks. sirppi ja vasara) sekä kirjoituspensseli älykköjen symbolina.

Puoluetta johti vuodesta 1945 Kim Il-sung aina kuolemaansa vuonna 1994 asti. Tämän jälkeen puolueen ylintä valtaa käytti keskuskomitea, kunnes vuonna 1997 puolue valitsi pääsihteerikseen Kim Jong-ilin. Kim Jong-ilin kuoltua puolueen keskuskomitean johtajaksi valittiin joulukuussa 2011 hänen poikansa Kim Jong-un. Korean työväenpuolueessa on useita miljoonia jäseniä, joiden valitsema edustajakokous nimittää useita kymmeniä jäseniä käsittävän keskuskomitean ja yhdeksänjäsenisen politbyroon.

Viimeksi Korean työväenpuolue on pitänyt kongressinsa tammikuussa 2021

Puolueen pää-äänenkannattaja on Rodong Sinmun (”Työläisten lehti”).

Lähteet

Pohjoiskorealaiset puolueet
Kommunistiset puolueet
Sporalogia

Sporalogia on skeptikko Nils Mustelinin esittämä parodia astrologiasta. Sana on johdettu Helsingin slangin raitiovaunua tarkoittavasta sanasta spora, jonka juurena on ruotsin kielen sana spårvagn. Mustelin esitti sporalogia-oppinsa Ursan kustantamassa kirjassa Paholaisen asianajaja: Opaskirja skeptikolle vuonna 1989.

Mustelin huomautti kirjoituksessaan, että Helsingin kaupungissa liikkuvat raitiovaunut vaikuttavat kaupungin asukkaisiin paljon suuremmalla painovoimalla kuin kaukaiset planeetat, ja lisäksi ne synnyttävät tehokkaina sähkölaitteina sähkömagneettisia aaltoja. Mustelinin mukaan olisi aivan mielekästä laatia raitiovaunuhoroskooppeja, karttoja raitiovaunujen sijainneista jonkun henkilön syntymän hetkellä, ja yrittää päätellä niistä jotakin henkilön ominaisuuksista. Tähän Mustelin yhdistäisi raitiovaunulinjojen numeroiden numerologista tulkintaa.

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 Artikkeli sporalogiasta osana Skepsis ry:n Ihmeellinen maailma -kirjaa

Näennäistiede
Parodiat
Englannin liigacup

Liigacup () on englantilainen Football Leaguen järjestämä cup-muotoinen jalkapallokilpailu. Liigacup on järjestetty joka vuosi kaudesta 1960–1961 lähtien. Eniten mestaruuksia on voittanut Liverpool, jolla niitä on yhdeksän. Sponsorisyistä kilpailu tunnetaan myös nimellä Carabao Cup.

Toisin kuin Englannin toinen suuri cup-turnaus FA Cup, on liigacup avoin vain Valioliigan ja English Football Leaguen kolmen divisioonan joukkueille.

Liigacupin voittajajoukkue saa osallistumisoikeuden Eurooppa-liigan 3. karsintakierrokselle.

Liigacupin loppuottelut

Kaksiosainen loppuottelu (1961–1966)

Yksiosainen loppuottelu (1967–)

Suomalaiset liigacupin finaalissa 
 Mixu Paatelainen, Bolton: 1995
 Sami Hyypiä, Liverpool: 2001, 2003, 2005
 Jari Litmanen, Liverpool: 2001 (ei mukana finaalissa)
 Jussi Jääskeläinen, Bolton: 2004
 Teemu Tainio, Tottenham: 2008

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Virallinen sivusto
 Kaikki liigacup-tulokset vuosilta 1960–1992

Englannin jalkapallocupit
Rödjan

Rödjan on Älgön saaren etelärannalla sijaitseva entinen kalastajatila, jossa toimii Tammisaaren saariston kansallispuiston neuvontapiste. Neuvontapiste otettiin käyttöön vuonna 1994 perusteellisen entisöinnin jälkeen. Rödjanin pihapiiristä lähtee 2 kilometrin pituinen luontopolku, jonka varrella on näkötorni. Asuintalossa ja rantavajassa on saaristoluontoa ja entisaikojen saaristolaiselämää kuvaavia esineitä ja kertomuksia. 

Rödjan tarjoaa suojatun retkisataman veneilijöille, mutta paikalle pääsee kesäisin myös Tammisaaresta lähtevällä vuoroveneellä. Etäisyys Tammisaaresta on noin 10 meripeninkulmaa (noin 18 km).

Rödjan oli Tammisaaren maalaiskunnasta kotoisin olleen meloja ja olympiakultamitalisti Thorvald Strömbergin lapsuudenkoti.

Lähteet 

Tammisaari
Raaseporin rakennukset ja rakennelmat
Raaseporin nähtävyydet
Suomen presidentinvaali 1940

Suomen viides presidentinvaali jouduttiin järjestämään ennenaikaisesti vuonna 1940, koska tasavallan presidentti Kyösti Kallio erosi huonon terveytensä vuoksi. Hänen seuraajakseen, jäljellä olleen virkakauden ajaksi, valittiin edistyspuolueen pääministeri Risto Heikki Ryti.

Vuonna 1939 julistetun sotatilan takia vaaleja ei katsottu voitavan pitää normaalissa järjestyksessä. Miltei koko Viipurin läänin itäinen vaalipiiri ja suuri osa Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä olivat jääneet Moskovan rauhan nojalla Neuvostoliitolle luovutetulle alueelle, niiden väestö oli hajallaan muun Suomen alueella eikä siirtoväkeä ollut henkikirjoitettu uusille asuinpaikkakunnilleen. Eduskunnan perustuslakivaliokunta katsoi mietinnössään, että "valitsijamiesvaalia ei nykyisissä oloissa voida sodan ja rauhansopimuksen yhteydessä tapahtuneiden väestönsiirtojen vuoksi suorittaa riittävän nopeasti". Mietinnön taustalla oli tarkoitus saada normaalit valitsijamiesvaalit pidetyiksi jälleen vuonna 1943. 

Perustuslakivaliokunnan mietintöön jätettiin kaksi vastalausetta, joista toisen teki sosialidemokraattien K. H. Wiik ja toisen RKP:n Ernst Estlander ja John Österholm. Wiikin mukaan tasavallan presidentin valinta olisi siirrettävä nyt ja pysyvästi eduskunnan suoritettavaksi, ja Estlanderin ja Österholmin mielestä presidentti olisi ollut valittava kuudeksi vuodeksi eikä vain Kallion virkakauden loppuajaksi.

Paria viikkoa ennen vaalitoimitusta Neuvostoliiton ulkoministeri Vjatšeslav Molotov ilmoitti Suomen Moskovan-lähettiläälle J. K. Paasikivelle, ettei Neuvostoliitto hyväksynyt Suomen tulevaksi presidentiksi Väinö Tanneria, marsalkka Mannerheimia, Toivo Kivimäkeä eikä P. E. Svinhufvudia. Muussa tapauksessa Neuvostoliitto olisi Molotovin mukaan tehnyt sen johtopäätöksen, ettei Suomi halunnut noudattaa Moskovan rauhansopimusta. Muistelmissaan Paasikivi on pitänyt Molotovin kannanottoa paitsi ennenkuulumattomana puuttumisena naapurimaan sisäisiin asioihin, myös epätarkoituksenmukaisena, koska ketään Molotovin mainitsemista henkilöistä ei olisi todennäköisesti muutoinkaan valittu presidentiksi.  

Myös Saksa puuttui Suomen presidentinvaaliin ilmoittaen, että se piti esillä olleista nimistä Svinhufvudia ja Kivimäkeä suotavina ja Paasikiveä ei-toivottuna. Saksa ja Neuvostoliitto olivat tässä vaiheessa vielä muodollisesti liittolaisia, mutta – kuten Suomessa vasta myöhemmin saatiin tietää – Saksan johtaja Adolf Hitler allekirjoitti Neuvostoliittoon tehtävää hyökkäystä eli operaatio Barbarossaa koskeneen suunnitelman juuri samana päivänä, jolloin Suomessa toimitettiin presidentinvaali. 

Perustuslain säätämisjärjestyksessä säädettiin poikkeuslaki, jonka nojalla vaalin toimittivat vuonna 1937 valitut valitsijamiehet. Eduskunta hyväksyi lain äänin 150–10, kuusi kansanedustajaa äänesti tyhjää ja 33 oli poissa äänestyksestä.

Virastaan luopunut presidentti Kyösti Kallio kuoli vaalipäivän iltana.

Valitsijamiesten suorittama vaali
Vaali pidettiin 19.12.1940. Risto Ryti valittiin tasavallan presidentiksi ensimmäisellä kierroksella. Vaalin tulos oli seuraava:

Lähteet

1940
Vuoden 1940 vaalit
Atom (tiedostomuoto)

Atom on XML-kieleen pohjaava standardi verkkosyötteille ja tiedon syndikoinnille sekä HTTP-protokollaan pohjautuva ohjelmointirajapinnan kuvaava standardi blogien päivittämiselle.

Atom-standardin kehitys alkoi vuonna 2003, kun kehittäjät kokivat RSS-standardin, tai standardin puutteen, aiheuttavan ongelmia. Toisaalta blogien päivittämiseen oli olemassa useitakin standardeja. Standardien yhdistelmää kutsuttiin aluksi useilla eri työnimillä kuten Pie, Echo ja Necho.

Standardin versio 0.2 julkaistiin heinäkuussa 2003 ja versio 0.3 joulukuussa 2003. Tämän jälkeen projekti annettiin IETF:n hallintaan virallisen standardoinnin tekemiseksi. Atompub Working Group perustettiin kesäkuussa 2004, ja heinäkuussa 2005 Atom saavutti ”standardiehdotuksen” aseman version 1.0 julkaisemisen myötä. Atom 1.0:n kuvaava RFC-dokumentti, , julkaistiin joulukuussa 2005.

Esimerkki Atom-tiedostosta 

<?xml version="1.0" encoding="utf-8"?>
<feed xmlns="http://www.w3.org/2005/Atom">
  <id>urn:uuid:553e4df4-6e6c-11da-be05-000461723b33</id>
  <title>Esimerkkiblogi</title>
  <updated>2005-12-16T19:47:20Z</updated>
  <link rel="self" href="http://example.org/blog/feed.atom"/>
  <entry>
     <id>urn:uuid:bbe4ff94-6e6c-11da-a837-000461723b33</id>
     <title>Ihan vain esimerkin takia laitettu toteamus.</title>
     <updated>2005-12-16T19:47:20Z</updated>
     <summary>Toinen viesti esimerkin vuoksi.</summary>
     <link href="http://example.org/blog/2005/12/16/esim2"/>
  </entry>
  <entry>
    <id>urn:uuid:87b83222-6e6c-11da-b5b2-000461723b33</id>
    <title>Esimerkkiviesti</title>
    <updated>2005-12-16T19:44:42Z</updated>
    <summary>Toinen esimerkkiviesti</summary>
    <link href="http://example.org/blog/2005/12/16/esim1"/>
  </entry>
</feed>

Atom-tiedoston alussa ovat otsikkotiedot, jonka pakollisia osia ovat syötteen tunniste (esimerkissä käytetään GUID-muotoista tunnistetta), nimi ja otsikko sekä ajankohta, jolloin syöte on päivitetty (ISO 8601 -standardin mukaisessa muodossa) ja linkki syötteeseen itseensä. Lisäksi otsikkotiedoissa voi olla mukana muun muassa tekijä ja linkki varsinaiseen verkkosivuun.

Varsinainen sisältö koostuu entry-elementtien sisältämistä artikkelitiedoista.

Aiheesta muualla 

 IETF Atompub Working Group 
 , The Atom Syndication Format 
 AtomEnabled.org 

XML
Mullah

Mullah (myös mulla tai molla, arab. ja pers. ملا) on termi jota on käytetty eri yhteyksissä viitateen pääsääntöisesti islamilaisiin johtajiin. Se on kunniatitteli sunnalaisilla, mutta sitä on käytetty myös shiialaisten keskuudessa alemman tason uskonoppineista. Imaamista poiketen, se on nimike, eikä niinkään ammatti. Termiä on kuitenkin käytetty myös haukkumanimenä. Lisäksi juutalaiset ovat käyttäneet termiä. Mullah tulee arabian kielisestä sanasta mawlā (مَوْلَى), joka tarkoittaa "kirkkoherraa, päällikköä tai suojeliaa". Suomessa vaikutti Venäjän keisarikunnan sunnalaisia tataarimullaheita jo 1800-luvulla.

Lähteet 

Islam
Šiialaisuus
Sunnalaisuus
PSI

PSI tai psi voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

 psi (Ψ, ψ), oikeammin psii, kreikkalainen kirjain
 psi (Ѱ, ѱ), ennen vuotta 1708 käytetty kyrillisen aakkoston kirjain
 psi (englannin sanoista pounds per square inch), vanha paineen mittayksikkö
 psii (Ψ), sähkövuon tunnus sähkötekniikassa
 psii (Ψ), tangentin ja x-akselin välisen kulman tunnus matematiikassa
 psii (Ψ), digammafunktion tunnus matematiikassa
 psi (ψ), Schrödingerin yhtälön tunnus kvanttimekaniikassa
 J/ψ mesoni, atomia pienempi hiukkanen
 psi, parapsykologian termi
 Psi, reaaliaikaiseen verkkokeskusteluun käytetty tietokoneohjelma
 Psi, Pokémon-pelien ja -piirrossarjan hahmo.
 PSI, Partito Socialista Italiano eli Italian sosialistinen puolue, Italiassa vuosina 1892–1994 toiminut puolue
 PSI, Partito Socialista Italiano eli Italian sosialistinen puolue, Italiassa vuodesta 2007 toiminut puolue
 PSI, Partai Sosialis Indonesia eli Indonesian sosialistinen puolue, Indonesiassa vuosina 1948–1960 toiminut puolue
PSI, Pechersk School International, kansainvälinen koulu Kiovassa.
Juopuli

Juopuli on kylä Ylikiimingin kaupunginosassa Oulussa Juopulinjärven lounaisrannalla. Entisen Ylikiimingin kunnan alueella sijaitsevan kylän asukasluku on noin 200.

Juopuli on pääasiallisesti vanhaa maatalousseutua, ja sen lukuisat vanhat rakennukset sekä viljelysmaat lasketaan nykyisin merkittäväksi kulttuurihistoriallisesti arvokkaaksi maisemakokonaisuudeksi. Nykyisin Juopuli on kasvava kylä.

Historia
Juopulin asutushistoriasta on tietoa vuosilta 1574–1591 alkaen, jolloin Olli Puumalaisen on mainittu asuneen Juopulinjärven rannalla. 1610-luvulla kylässä mainittiin olevan neljä taloa. Ilmeisesti tätäkin vanhempaa perua on vuoden 1555 verokirjoissa esiintyvä Olli Mikonpoika Koppelon talo.

Isojaon aikaan vuonna 1791 kylälle perustettiin kaksi uutta taloa, jotka alkoivat jakaantua useammiksi taloiksi 1800-luvun alussa. 1800-luvun puolivälin aikaan kylässä oli yhdeksän taloa ja kuusi torppaa, joista osa oli kylän ulkopuolella. Talvisotaan mennessä kylän viidestä kantatalosta muodostettiin maanmittaustoimituksin kaikkiaan 41 asuttua tilaa.

Palvelut
Palvelut on keskitetty Ylikiimingin taajamaan, joka sijaitsee noin seitsemän kilometrin päässä. Julkinen liikenne on koululaisvuoroihin sidottua linja-auto- tai tilataksiliikennettä.

Alueen perusopetuksesta vastaa Ylikiimingin koulu. Vanhalla Juopulin koululla järjestetään kyläyhdistyksen tapahtumia, kerhoja sekä Oulu-opiston kursseja. Koulun läheisyydessä sijaitsee Juopulin harjoitusravirata, jota ylläpitää Kiiminkien hevosystävät ry.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Juopulin kylän kotisivut 

Ylikiimingin kylät
Grandi

Grandi on Valion valmistama pillimehu. 

Grandi tuli markkinoille vuonna 1970 kilpailemaan samantapaisen, vuodesta 1962 valmistetun Tripin kanssa.

Grandi-pakkauksissa on kuvattuna Kari Grandi -niminen hahmo, jota on kutsuttu nimellä "kaikkien janoisten sankari" ja joka liikkuu erilaisilla kulkuneuvoilla. Mainoksissa hahmoa ovat esittäneet Eeki Mantere ja Sami Kojonen.

Grandin makuja ovat muun muassa mansikka, appelsiini, vadelma, päärynä ja appelsiini-kola.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Aikamme sankari on Kari Grandi - media, valta ja eliitit, dos. Laura Kolbe, Helsingin yliopisto (Edistyksen päivät 2000)

Pillimehut
Suomalaiset virvoitusjuomamerkit
Valion tuotteet
Graduale Aboense

Graduale Aboense (”Turun graduaali”) on Turun hiippakuntaa varten keskiajalla, 1300- ja 1400-lukujen vaihteessa valmistettu graduaali eli messulaulukirja. Se on kirjoitettu käsin pergamentille. Gradualiin oli koottu katolisen kirkon pyhäpäivien messuissa käyttämät liturgiset laulut. Suurin osa lauluista oli proprium-lauluja, jotka vaihtuivat pyhäpäivän mukaan.

Teoksesta on säilynyt joitakin epätäydellisiä kappaleita, jotka on koottu voutien tilikirjojen kansissa säilyneistä irtosivuista. Säilyneistä osista on julkaistu näköispainos vuonna 2002.

Katso myös 
 Codex Aboensis
 Manuale Aboense
 Missale Aboense
 Palmsköldin katkelma
 Turun tuomiokirkon Mustakirja
Aitolahden koodeksi

Hengelliset laulukokoelmat
Latinankieliset kirjat
Suomen keskiaika
Kristinuskon historia Suomessa
Turun historia
Turun tuomiokirkko
Nousukausi (elokuva)

Nousukausi on Johanna Vuoksenmaan 28. helmikuuta 2003 ensi-iltansa saanut esikoisohjaus. Elokuva voitti 2003 parhaan elokuvan, parhaan musiikin (Kerkko Koskinen) ja parhaan käsikirjoituksen (Mika Ripatti) Jussi-palkinnon. Jussi-ehdokkuuksia Nousukausi keräsi kymmenen kappaletta.

Juoni 
Elokuvassa Janne Saari (Petteri Summanen) ja Katri Saari (Tiina Lymi) päättävät lähteä ennen Jannen uuden työn alkua ennen kokemattomalle extreme-lomalle työttömäksi Koillis-Helsingin Jakomäkeen. Elämä ei aika ajoin ole helppoa pelkän työttömyyspäivärahan turvin maleksiessa. Elokuvan käännekohdassa matkanjärjestäjä Ilpo Heino (Antti Virmavirta) osoittautuu kaiken päälle huijariksi, joka on sopimushetkellä vienyt Jannen ja Katrin henkilöpaperit ja koko omaisuuden. Miehen jäljille pääseminen on vaikeaa, ja koska rahat ovat aivan lopussa, ei Jannella ja Katrilla ole varaa kunnon asianajajaan, vaan pelkästään änkyttävään Oikkoseen. Jannen tuleva työnantaja, säälimätön ja kaksinaamainen Erik Sten ei hänkään ota herkkäuskoista Jannea firmaansa, kun kuulee huijauksesta. Jakomäessä näennäisesti vähäpätöiset ja hiukan laitapuoliset naapurit ovat päinvastoin mukavia ja mutkattomia ihmisiä, jotka – varsinkin Katriin ihastunut Kari – antavat Katrille ruokaa. Vyyhti purkautuu pikku hiljaa Jannen löydettyä pitsalähettikeikallaan oman autonsa, jonka rattiin astelee, kukas muukaan kuin Ilpo Heino.

Rooleissa

Tuotanto

Elokuvaa oli alun perin tarkoitus kuvata jo kesällä 2001, mutta koska Olli Soiniolla oli muita elokuvia rahoitettavana ja käsikirjoitus kaipasi vielä hiomista, tuotanto siirtyi kesäksi 2002. Sillä aikaa käsikirjoittaja Mika Ripatti ehti hioa käsikirjoitusta ja lähiö ehti vaihtua Myllypurosta Jakomäeksi.

Lähteet 

Vuoden 2003 elokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Johanna Vuoksenmaan ohjaamat elokuvat
Jussi-palkitut elokuvat