Mirkka Rekola

Mirkka Elina Rekola (26. kesäkuuta 1931 Tampere – 5. helmikuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen runoilija, aforistikko, kääntäjä ja esseisti. Häntä on pidetty vaikeasti tulkittavana lyyrikkona, mikä voi johtua ilmaisun äärimmäisestä tiiviydestä ja monimerkityksisyydestä.

Elämä ja ura
Rekolan isä oli tamperelainen toimittaja Eero Rekola ja äiti kansakoulunopettaja Helmi Ollila. Rekola kirjoitti ylioppilaaksi Porvoon tyttölukiosta 1954. Hän opiskeli kirjallisuutta, filosofiaa ja taidehistoriaa Helsingin yliopistossa 1954–1957. Rekola kirjoitti runoja, esseitä ja kirjallisuusarvosteluja Suomalaiseen Suomeen, Parnassoon ja Uuteen Suomeen sekä kokoomateoksiin.

Rekolan esikoisrunokokoelma Vedessä palaa ilmestyi vuonna 1954 saaden ristiriitaisen vastaanoton. Rekola kuvasi vastaanottoa teoksessa Miten kirjani ovat syntyneet: ”perinteisen runon lukijoille olin aivan vieras, yltiömodernisteille en kyllin moderni”. Täysin huomiotta kirjailijan alkutaival ei jäänyt, sillä kirjailijapalkintoja myönnettiin useita. Sittemmin kunniatohtoriksi korotetun runoilijan arvostus on erittäin korkealla, ja esimerkiksi 1995 Rekolalle myönnetyn taiteen Suomi-palkinnon perusteluissa hänen sanataiteensa nostettiin maailman merkittävimpien joukkoon.

Rekolan tuotanto on päässyt tutkimuksen kohteeksi varsinaisesti vasta 1990-luvun puolivälin jälkeen. Vuonna 1997 ilmestyi monihahmotteisuutta kartoittanut Liisa Enwaldin väitöskirja Kaiken liikkeessä lepo, joka osaltaan toimi tienraivaajana tutkimuksille. Vuonna 2020 Tampereella julkistettiin Teemu Mäenpään maalaama ja Annikin runofestivaalin tuottama Runopuu-muraali, jonka osana on Rekolan runo "Minä rakastan sinua, minä sanon sen kaikille".

Rekolan  pitkäaikainen elämänkumppani oli runoilija, kulttuurivaikuttaja Mirjam Polkunen (1926–2012). Mirkka Rekolan pikkuserkkuja olivat ministeri Esko Rekola ja mikrobiologian professori Pirjo Mäkelä.

Teokset

Runokokoelmat 
 Vedessä palaa (WSOY, 1954)
 Tunnit (WSOY, 1957)
 Syksy muuttaa linnut (WSOY, 1961)
 Ilo ja epäsymmetria (Weilin-Göös, 1965)
 Anna päivän olla kaikki (Weilin-Göös, 1968])
 Minä rakastan sinua, minä sanon sen kaikille (WSOY, 1972, ISBN 951-0-22849-4)
 Tuulen viime vuosi (WSOY, 1974) 
 Kohtaamispaikka vuosi (WSOY, 1977)
 Runot 1954–1978 (WSOY, 1979)
 Kuutamourakka (WSOY, 1981)
 Puun syleilemällä (WSOY, 1983) 
 Kuka lukee kanssasi (WSOY, 1990) 
 Maa ilmaan heitetty (WSOY, 1995) 
 Taivas päivystää (WSOY, 1996)
 Virran molemmin puolin. Runoja 1954–1996 (WSOY, 1997) 
 Valekuun reitti (WSOY, 2004, ISBN 951-0-29397-0)
 Vesi on maailman muisti (Katharos, 2007, ISBN 978-952-5291-74-2)
 
Kuulen taas äänesi. Runoja 2009–2010. The Pieraccini Foundation, 2011. ISBN 978-952-67441-1-7.

Aforismikokoelmat 
 Muistikirja (1969) 
 Maailmat lumen vesistöissä (1978)
 Silmänkantama (1984)
 Tuoreessa muistissa kevät (1987)
 Tuoreessa muistissa kevät, aforistiset kokoelmat (1998)

Muut teokset 
 Maskuja ("pieniä elämänpituisia juttuja"). WSOY, 1987. ISBN 951-014-637-4.
 Muistinavaruus ("kirjoituksia, puheenvuoroja vuosilta 1959–1999"). WSOY, 2000. ISBN 978-95-1034-575-7.
 Maskuja (2. painos, laajennettu laitos). WSOY, 2002. ISBN 951-0-27282-5.
 Esittävästä todellisuudesta (esseitä). Sanasato, 2007. ISBN 978-952-5086-90-4.

Teosten käännöksiä 
 En gynnsam plats för hjärtat. Ellerströms, 2011. Ruotsiksi kääntänyt Henrika Ringbom. ISBN 978-91-7247-259-4.
 Glädje och asymmetri. 1990. Runovalikoima – ruotsi 
 Joie et asymetrie. 1987. Ilo ja epäsymmetria – ranska
 88 poems. Helsinki: WSOY, 2000. Englanniksi kääntänyt Anselm Hollo. ISBN 978-951-0-24783-9.
 Himmel aus blauem Feuer. – saksa. Helsinki: WSOY, 2001. ISBN 978-951-0-26555-0.
 Thank you for these illusions.  WSOY, 1981. Suomalaisten naislyyrikkojen antologia, englanniksi kääntänyt Anne Fried. ISBN 951-0-10470-1.

Palkinnot ja tunnustukset 
 Pirkanmaan kirjoituskilpailu lyriikkasarjan ensimmäinen sija 1954
 Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1958, 1962, 1965
 Valtion kirjallisuuspalkinto 1966, 1969, 1973, 1982
 Eino Leinon palkinto 1979
 Pro Finlandia 1982
 Suuren Suomalaisen Kirjakerhon palkinto 1985
 Suomi-palkinto 1995
 Suomen kirjailijaliiton kunniapalkinto 1996
 Tanssiva karhu -palkinto 1997
 Vuoden runoilija -palkinto 1998
 Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan kunniatohtori 2000
 Alex Matson -palkinto 2003
 P. Mustapää -palkinto 2004
 Samuli Paronen -palkinto 2007 (ansioista aforistiikan alalla)
 Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinto 2008
 WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinto 2011

Ehdokkuudet
Neustadt-palkinto, ehdokas 2000
Tanssiva karhu -palkinto, ehdokas 2005

Lähteet

Kirjallisuutta
 Enwald, Liisa: Kaiken liikkeessä lepo: Monihahmotteisuus Mirkka Rekolan runoudessa. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1997 ISBN 951-717-968-5 (väitöskirja)
 Miten kirjani ovat syntyneet 3. Toimittanut Ritva Haavikko. WSOY 1991 ISBN 951-0-17298-7
 Kuva silmissä: Näkökulmia Mirkka Rekolan kirjailijantyöhön. Toimittaneet Liisa Enwald, Eila Kostamo. WSOY 2011. ISBN 978-951-0-38316-2

Aiheesta muualla 
 Mirkka Rekola — Kaapeli.fi
 Mirkka Rekolan runoja Electric Verses -verkkoantologiassa
 Mirkka Rekolan aforismeja
 Ylen Elävä arkisto: Mirkka Rekola, runoilija ja aforistikko
Verkkokirjasto
 Mirkka Rekolan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Aforistikot
Suomalaiset runoilijat
Pro Finlandia -palkitut
Eino Leinon palkinnon saajat
Mäkelän piiri
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet