joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kuusen-suopursunruoste

Kuusen-suopursunruoste (Chrysomyxa ledi) on ruostesieni, jonka isäntäkasvina vuorottelevat suopursu ja metsäkuusi. Siitä käytetään myös nimiä kuusensuopursuruoste ja rämeruoste. Se leviää kuuselle soisilla alueilla Pohjois-Euroopassa harvakseltaan noin kymmenen vuoden välein ja aiheuttaa sekä nuorten versojen kellastumista että toisinaan jopa vesistöjen pinnalla ajelehtivia, sinänsä vaarattomia leväkukintoja muistuttavia oranssinkeltaisia lauttoja.

Sienen suopursussa kehittyvät talvi-itiöt ovat läpimitaltaan noin 0,02–0,03 mm, ja ne saastuttavat kuusia, jossa vuorostaan kehittyy sienikuromia ja helmi-itiöitä. Kuusi ei yleensä kuole tautiin, mutta tuorein vuosiverso kuolee.

Tauti on kuvattu vuonna 1879. Erityisesti Koillis-Suomessa, kuten Kainuussa ja Kuusamossa, kuusen-suopursunruostetta esiintyy tiheämmin kuin muualla maassa.

Alppiruusuilla tavataan ruosteen muotoa Chrysomyxa ledi var. rhododendri.

Vaikuttaa epäselvältä, miten kuusella esiintyvä teerenleipätauti liittyy tähän lajiin. Sen on arveltu johtuvan toisesta kultaruostelajista teerenleipäruosteesta (Chrysomyxa woroninii), jonka on kuvannut tieteelle Tranzschel (1903). Toisaalta sen aiheuttama taudinkuva on erilainen: kokonaisten vuosikasvujen infektoituminen, jolloin yksi kasvukausi menetetään, tai jopa käpyjen infektoitumiseen. Toisaalta senkin katsotaan vuorottelevan jollain tavoin suopursunruosteen kanssa väli-isäntänä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Kuusen-suopursunruoste (Chrysomyxa ledi)
Luopioisten kasvisto: Kuusen-suopursunruoste (Chrysomyxa ledi)
Koti-Kajaani 25.7.2009 pdf 8,76 Mt
Hyviä kuvia, suopursunruostetta kuusella
Metla: Kuusensuopursuruoste (Chrysomyxa ledi)
UniProt, Taxonomy: Chrysomyxa ledi 

Ruostesienet
Kasvitaudit
Metsätuhot
Sienitaudit
Ruskosuula

Ruskosuula (Sula leucogaster) on keskikokoinen suulien lahkoon kuuluva merilintu.

Koko ja ulkonäkö 

Linnun pituus on 65–75 senttiä ja siivenkärkien väli 135–150 senttiä. Se on suulaa (Morus bassanus) selvästi pienempi, ja sen pyrstön kärki on hieman pyöreämpi. Linnun väristys on päältä kokonaan tumma, alta ruskea, siiven alapeitinhöyhenet ja vatsa ovat valkoiset. Nuorella linnulla on vatsassa vaaleaa ruskeanharmaata. Muuten tummasta päästä erottuu vaalea naama ja suuri nokka. Nokan tyvi on pesimäaikaan sinertävä.

Levinneisyys 
Lajin pesimäalueen laajuudeksi on arvioitu 50 000–100 000 km² ja yksilömääräksi on koko maailmassa arvioitu 200 000 lintua.

Ruskosuula pesii trooppisilla rannikkovesillä kaikilla kolmella suurimmalla valtamerellä Suomea lähimpänä se pesii Punaisenmeren saarilla.

Lajia tavataan harhailevana Yhdysvalloissa.

Käyttäytyminen 

Ruskosuula sukeltaa suulan tavoin jyrkästi syöksyen, mutta toisinaan myös loivemmassa kulmassa, melkein kuin ohimennen. Se lepäilee usein poijuilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kuvia ja videoita The Internet Bird Collectionissa 

Suulat
François Migault

François Migault (4. joulukuuta 1944 Le Mans – 29. tammikuuta 2012) oli ranskalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 16 Formula 1 -osakilpailuun kausilla  ja –. Hän oli parhaimmillaan 14. vuoden 1974 Ranskan GP:ssä. Hän ei koskaan kilpaillut kunnollisella autolla ja hänen tuloksensa jäivät laihoiksi. Migault kilpaili myös Formula 2 -sarjassa vuonna 1975 Osellalla saavuttaen yhden pisteen. Migault on kilpaillut Le Mansin 24 tunnin ajossa vuosina 1971–2001.

Tilastot ja saavutukset F1-sarjassa

Le Mansin 24 tunnin ajon tulokset

Lähteet 

Ranskalaiset Formula 1 -kuljettajat
Vuonna 1944 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Raisa Gorbatšova

Raisa Maksimovna Gorbatšova (o.s. Titarenko, , 5. tammikuuta 1932 Rubtsovsk, Venäjän SFNT – 20. syyskuuta 1999 Münster, Saksa) oli Neuvostoliiton presidentin Mihail Gorbatšovin puoliso. Hän kuoli vuonna 1999 leukemiaan. Hän oli maailmalla suosittu henkilö, ja hänen on katsottu luoneen puolisostaan vapaamielisen kuvan, mitä Venäjällä on karsastettu.

Hänen nimeään kantava hyväntekeväisyyssäätiö kerää rahaa lasten leukemian hoitoon. Mihail Gorbatšov levytti 2009 vaimonsa  lempilauluja. Levyn ainoa myyntikappale myytiin 100 000 eurolla säätiön hyväntekeväisyysillallisten huutokaupassa lasten leukemian hoidon hyväksi.

Titarenkon perhe oli ukrainalainen ja kotoisin Tšernihivistä Pohjois-Ukrainasta, mistä oli kotoisin myös Mihail Gorbatšovin äiti.

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Vasiljeva, Larisa. Kremlin naiset, alkuteos: Kremlevskie zony, suom. Eila Salminen. Otava, 1994. ISBN 951-1-13350-0
 Jürgens, Urda, Raisa, alkuteos: Raissa Gorbatschowa, suom Marja Kyrö. Kirjayhtymä, 1991 (Painokaari) ISBN 951-26-3477-5
 Lehmusoksa, Risto. Volodjan varjo : yrityksiä itäisen naapurin henkilöhistoriasta Otava, 1996. ISBN 951-1-13786-7

Neuvostoliiton johtajien puolisot
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 1999 kuolleet
Henry Haapalainen

Henry Haapalainen (20. kesäkuuta 1945 Parikkala – 1. toukokuuta 2020 Mänttä-Vilppula) oli suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän johti perustamaansa levy-yhtiö Fonovoxia vuosina 1970–1979. 

Haapalaisen sävellyksiä oli mukana usein Syksyn Sävelessä. Näitä olivat muun muassa vuosina 1968 ja 1969 Arto Vilkon esittämät ”Miksi leikit vain” ja ”Viimein saan nähdä auringon” sekä vuonna 1970 Matti Eskon esittämä ”Tietää saat viimeinkin”. Vuonna 1975 Syksyn Sävelessä oli mukana Fonovoxin tunnetuin artisti Salomon Haapalaisen sävellyksellä ”Unisatu”. 

Haapalainen levytti itse Fonovoxille albumin Jouluyö (Fonovox, 1972) ja yhteislevyn Kotimainen sarja 1 Salomonin kanssa (Fonovox, 1973) sekä joitakin yksittäisiä kappaleita. Fonovox kaatui konkurssiin vuoden 1979 alussa. Haapalainen jatkoi muusikonuraansa tekemällä lastenlauluja salanimellä Sakari Wirta. Hän on myös laatinut ristikoita ja kustantanut ristikkolehtiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Haapalainen esittäjänä Äänitearkistossa
 Haapalainen sanoittajana Äänitearkistossa
 Haapalainen säveltäjänä Äänitearkistossa
 Haapalainen sovittajana Äänitearkistossa

Suomalaiset laulajat
Suomalaiset musiikkivaikuttajat
Suomalaiset sanoittajat
Suomalaiset säveltäjät
Ristikonlaatijat
Vuonna 1945 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
System Software 6

System Software 6 tai System 6 on Applen kehittämä käyttöjärjestelmä Macintosh-tietokoneita varten. Se julkaistiin vuonna 1988 ja se kuuluu Mac OS -käyttöjärjestelmäperheeseen. Järjestelmä maksoi 49 dollaria. System 6 on monoliittinen käyttöjärjestelmä. Siihen kuului MultiFinder-ominaisuus, joka teki moniajon mahdolliseksi. System 6:n viimeisin versio julkaistiin vuonna 1991.

Merkittävimmät uudistukset

MacroMaker
Uusi ominaisuus nimeltä MacroMaker tuli System 6:n mukana. Se teki mahdolliseksi hiiren ja näppäimistön syötteiden tallennuksen makroina. MacroMakerissa oli ainutlaatuinen käyttöliittymä, joka näytti videonauhurilta. MacroMakeria kritisoitiin, koska siihen oli kopioitu ominaisuuksia Microsoftin AutoMac III-ohjelmasta, joka oli jo silloin yleisesti saatavilla. MacroMaker ei toimi System 7:ssä, joka käytti AppleScriptiä.

Moniajo
Vanhemmissa Mac OS-käyttöjärjestelmissä oli Switcher-niminen ominaisuus, jonka avulla voitiin avata useita ohjelmia ja vaihdella niitä. Niitä ei kuitenkaan ajettu yhtä aikaa, joten kaikki ohjelmat ja ominaisuudet eivät toimineet siinä kunnolla. Switcher ei myöskään näyttänyt ohjelmia yhtä aikaa.

System 5- ja System 6 -käyttöjärjestelmissä oli MultiFinder-ominaisuus, jolla pystyttiin ajamaan useita ohjelmia kerralla. Se ei kuulunut käyttöjärjestelmään, mutta sen pystyi ostamaan Applelta. MultiFinderin käyttö yleistyi System 6:n myötä. MultiFinderin sai pois päältä tai päälle uudelleenkäynnistettäessä. Jos se otettiin pois päältä, Finder sulkeutui, kun käyttäjä avasi uuden ohjelman. Aktiivinen ohjelma pysyi aina päällimmäisenä.

Laitteistotuki
System 6 tuki Apple ImageWriter LQ:ta ja PostScript-lasertulostimia. Uudet laitteistoajurit mahdollistivat ImageWriter LQ:n käytön AppleTalkin avulla lähiverkoissa, ja tuki myös erikokoisia papereita. System 6:n mukana tuli myös QuickerGraf, järjestelmäohjelma, joka nopeutti grafiikan piirtämistä näytölle Macintosh II:ssa. Sen ohjelmoija Andy Hertzfeld lisensoi sen Applelle ja Radius Inc:ille.

Mac OS
Keijo Kopra

Keijo Kalervo Kopra (s. 1942) on suomalainen teollisuusneuvos, joka tunnetaan parhaiten Vierumäen teollisuuden (nyk. Versowood) omistajana.  Kopra omisti aiemmin sahan, jonka hän myi Yhtyneet Paperitehtaat Oy:lle. Nykyisen Teollisuusyrityksensä hän osti 1990. Tällä hetkellä Kopra on Versowood Group Oy:n hallituksen puheenjohtaja.

Lähteet

Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt
Ville Keynäs

Ville Keynäs (s. 6. maaliskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen kääntäjä. Hänet tunnetaan ranskalaisen kirjallisuuden, erityisesti kirjallisen leikittelyn ja verbaalisen runsautensa takia "mahdottomana käännettävänä" pidetyn kirjallisuuden suomentajana. Lisäksi hän on yksi Aku Ankan kääntäjistä.

Keynäs on saanut työstään useita tunnustuksia. Vuonna 2007 Keynäs palkittiin Georges Perecin teoksen Elämä: Käyttöohje suomennoksesta. Keynäs sai vuonna 2009 yhdessä Annikki Sunin kanssa Arts et Lettres -ritarikunnan ritarimerkit työstään ranskalaisen kirjallisuuden suomentajina. Vuonna 2010 hänelle myönnettiin Mikael Agricola -palkinto François Rabelaisin teoksen Pantagruelin kolmas kirja suomennoksesta.

Ville Keynäksen puoliso on suomentaja Anu Partanen, jonka kanssa hän on tehnyt myös yhteisiä käännöksiä.

Valikoituja käännöksiä 
 Perec, Georges: Tiloja / Avaruuksia (Espèces d’espaces). Loki-kirjat 1992.
 Flaubert, Gustave: Valmiiden ajatusten sanakirja (Dictionnaire des idées reçues). Loki-kirjat 1997. Suomennos yhdessä Mirja Halosen kanssa.
 Bauby, Jean-Dominique: Perhonen lasikuvussa (Le scaphandre et le papillon), WSOY 1997. Suomennos yhdessä Anu Partasen kanssa.
 Perec, Georges: Elämä Käyttöohje (La vie mode d’emploi). Loki-kirjat 2006.
 Houellebecq, Michel: Mahdollinen saari (La possibilité d’une île). WSOY 2006.
 Littell, Jonathan: Hyväntahtoiset (Les Bienveillantes). WSOY 2008.
 Rabelais, François: Pantagruelin kolmas kirja (Le Tiers livre). WSOY 2009.
 Rabelais, François: Pantagruelin neljäs kirja (Le Quart livre). Siltala 2014.
 Céline, Louis-Ferdinand: Linnasta linnaan (D’un château l’autre). Siltala 2016.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ville Keynäs 375 Humanistia -sivustolla 19.6.2015. Helsingin yliopisto.

Mikael Agricola -palkinnon saajat
Suomentajat
Sarjakuvien suomentajat
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Anu Partanen

Anu Partanen on  suomalainen kääntäjä. Hänet tunnetaan muun muassa Aku Ankan kääntäjänä ja Maite Carranzan nuortenkirjojen suomentajana.

Vuonna 2006 Partanen sai Suomen kääntäjien ja tulkkien liiton myöntämän Mikael Agricola -palkinnon Julio Cortázarin Ruutuhyppelyä-romaanin suomennoksesta.

Partasen puoliso on Ville Keynäs, joka on myös kääntänyt Aku Ankkoja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Anu Partasen suomentamia kirjoja HelMet-haussa
 Anu Partanen Kirjasampo.fi:ssä

Suomentajat
Sarjakuvien suomentajat
Mikael Agricola -palkinnon saajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Elovaara

Elovaara voi viitata seuraaviin:

Sukunimi
 Irina Elovaara (s. 1951), neurologian professori
 Jorma Elovaara (1946–2019), radiotoimittaja
 Klaus Elovaara (s. 1947), kirjailija ja poliitikko
 Kustavi Elovaara (1867–1935), kansanedustaja (Maalaisliitto)
 Matti Elovaara (s. 1939), kauppaneuvos, Tamron entinen toimitusjohtaja
 Raili Elovaara (s. 1937), professori ja kirjallisuuden tutkija
 Sami Elovaara (s. 1973), raskaansarjan nyrkkeilijä
 Tiina Elovaara (s. 1986), perussuomalaisten kansanedustaja
 Toivo Elovaara (1907–1978), säveltäjä
 Tyyne Elovaara (o.s. Wideman, 1920–2014), maastohiihtäjä

Paikka
Elovaara, harjualue Pyhäselällä
The Flash (videopeli)

The Flash on  Equilibriumin kehittämä toimintapeli, joka perustuu televisiosarjaan Flash. Pelin on julkaissut THQ vuonna  Game Boylle. Pelissä pelataan vain DC Comicsin kustantamalla nimikkohahmolla Salamalla.

Pelattavuus 
Pelaajan tarkoitus on pelastaa Salaman kotikaupunki Central City ja taistella itsensä läpi 13 eri kentän sekä pysäyttää Trickster räjäyttämästä kaupunkia. Hahmoa voi liikuttaa vasemmalle tai oikealle, sekä hyppy- ja lyöntinapeilla lyödä rikollisia ja purkaa pommeja. Jokaisella kentällä on oma aikarajansa.

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1991 videopelit
DC Comics -universumiin perustuvat videopelit
Toimintapelit
Game Boy -pelit
Isabella Lövin

Isabella Lövin (s. 3. helmikuuta 1963 Helsingborg) on ruotsalainen journalisti, kirjailija ja poliitikko. Lövin on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä (2009–2014) sekä Ruotsin ilmasto- ja ympäristöministerinä (2019–2021). Hän edustaa vihreitä ja oli vuosina 2016–2021 toinen puolueen puheenjohtajista (språkrör).

Lövin on kirjoittanut vuonna 2007 julkaistun Hiljainen meri -kirjan (), joka käsittelee tehokalastuksen haittoja. Kirjan mukaan suurin uhka kalakannoille ei ole enää epäpuhtaudet vaan tehokalastus, sillä troolaus tyhjentää vesistöt niin laillisesti kuin laittomastikin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Isabella Lövin Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla 

Ympäristöpuolue vihreiden poliitikot
Ruotsalaiset europarlamentaarikot
Ruotsalaisten puolueiden puheenjohtajat
Ruotsin ympäristöministerit
Ruotsin kansanedustajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Harri Niemi

Harri Niemi toimii Radio Helsingin Aamu Helsingissä -ohjelman toimittajana ja juontajana. Aiemmin hän työskenteli Radio Cityssä ja Emi Finlandissa. Hän soitti koskettimia Arto Muna ja Millenniumissa. Hän soittaa myös Vesa ja Matti Loiri -duossa yhdessä Wallu Valpion kanssa.

Suomalaiset muusikot
Suomalaiset radiotoimittajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Kenneth McAlpine

Kenneth "Ken" McAlpine (s. 21. syyskuuta 1920 Cobham, Surrey) on entinen brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui seitsemään Formula 1 -osakilpailuun kausilla – ja . Hän oli parhaimmillaan kolmastoista Saksan GP:ssä 1953. Aika-ajoissa McAlpine on ollut parhaimmillaan kolmastoista. Hän on yksi McAlpinen perheen jäsenistä, jotka perustivat insinööriyhdistyksen samalla nimellä. Hän perusti myös viinitilan Kentiin.

Formula 1-tulokset

Lähteet

Aiheesta muualla 
http://www.statsf1.com/en/ken-mcalpine.aspx

Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat
Brittiläiset liikemiehet
Yli satavuotiaiksi eläneet brittiläiset
Vuonna 1920 syntyneet
Elävät henkilöt
FK Karabah

FK Karabakh on Ağdamin kaupungista lähtöisin oleva azerbaidžanilainen jalkapalloseura. Se pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Azerbaidžanin valioliigassa. Joukkue on nelinkertainen liigamestari ja kaksinkertainen cup-voittaja.

Kaudella 2009 Karabakh menestyi myös kansainvälisillä kentillä, kun se pudotti UEFA Europa Leaguessa jatkosta norjalaisen Rosenborgin.

Saavutukset 
Azerbaidžanin valioliigan mestaruus: 9 (itsenäisyyden aikana 1993, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2022)
Azerbaidžanin cupin voitto: 6 (1993, 2006, 2009, 2015, 2016, 2017)
Azerbaidžanin valioliiga Neuvostoliiton aikana 1988 ja 1990

Azerbaidžanilaiset jalkapalloseurat
Suomen Urheilupsykologinen yhdistys

Suomen urheilupsykologinen yhdistys SUPY järjestää ja koordinoi Suomessa urheilupsykologista toimintaa. SUPY on toiminut vuodesta 1978 lähtien ja sen tehtävänä on järjestää kotimaisia ja kansainvälisiä seminaareja, välittää liikuntapsykologista tietoa ja tehdä aloitteita liikuntapsykologiseen tutkimustoimintaan. Yhdistyksen tehtäviin kuuluu myös asiantuntijarekisterin ylläpitäminen. Yhdistyksellä on noin 100 jäsentä ja sen tärkeimmät yhteistyökumppanit ovat opetusministeriö, Suomen valmentajat Ry, Suomen Olympiakomitea, Suomen Liikunta ja Urheilu ry (SLU) sekä eri urheilulajien lajiliitot. 

SUPY:n toimintaa johtaa hallitus ja yhdistyksen puheenjohtajana toimii urheilupsykologi Tatja Holm.

Yhdistyksen ylläpitämään asiantuntijarekisteriin pääseminen edellyttää soveltuvaa koulutusta ja/tai kokemusta (mm. psykologia, liikuntatiede, lääketiede, hoitoala).

Lähteet

Aiheesta muualla
 SUPY:n verkkosivut

Suomalaiset urheilujärjestöt
Matti Jaakkola

Matti Jaakkola (s. 1977) on porvoolainen urheilu- ja organisaatiopsykologi sekä yrittäjä. Jaakkola on työskennellyt työpsykologian asiantuntijana vuodesta 2001 lähtien mm. ammatinvalintapsykologina, kouluttajana sekä rekrytointikonsulttina. Vuonna 2006 hän siirtyi osakkaaksi kansainväliseen rekrytointialaan yrityksen Intersearch Oy ja yrityksen toimitusjohtajaksi 2008. Jaakkola on toiminut suomalaisten työ- ja organisaatiopsykologien Työ- ja organisaatiopsykologit ry (TOPry) hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana. 

Matti Jaakkola on vaikuttanut pitkään suomalaisessa urheilupsykologiassa. Hän perusti vuonna 2003 urheilupsykologiseen toimintaan keskittyneen yrityksen Inner Game Oy:n. Hän on toiminut lukuisten suomalaisten huippu-urheilijoiden psyykkisenä valmentajana, sekä tehnyt yhteistyötä eri lajiliittojen kanssa, muun muassa AKK-Motorsport ry:n ja Suomen Olympiakomitean kanssa. Jaakkola on toiminut vuodesta 2004 urheilupsykologiaa Suomessa koordinoivan Suomen Urheilupsykologinen yhdistys hallituksen jäsenenä ja vuodesta 2007 yhdistyksen puheenjohtajana.

Lähteet 

 Suomen urheilupsykologien yhdistys. Web Archive 2010.  
 Innergame. Web Archive 2013. 
 InterSearch.

Suomalaiset psykologit
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Asta

Asta on pohjoismainen naisen etunimi. Nimi on syntynyt lyhennelmänä joko Augustus-nimen naispuolisesta vastineesta Augusta tai pohjoismaisesta nimestä Astrid.

Suomessa Astan nimipäivä on 30. heinäkuuta, joka ennen vuotta 1973 oli myös Augustan nimipäivä.

Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Asta-nimen on Suomessa saanut 6 250 naista ja ainakin kaksi miestä.

Tunnettuja Asta-nimisiä 

 Asta Backman, suomalainen näyttelijä
 Asta Brigatti, suomalainen pesäpalloilija
 Asta Hyvärinen, suomalainen säveltäjä
 Asta Ikonen, suomalainen nuortenkirjailija
 Asta Leppä, toimittaja, kolumnisti ja tietokirjailija
 Asta Nielsen, tanskalainen näyttelijä
 Asta Ovaska (o.s. Hovi), suomalainen kuulantyöntäjä
 Asta Raami, taiteen tohtori ja intuition tutkija
 Asta Tolonen, Suomussalmen kunnanjohtaja

Katso myös
Asta (myrsky)

Lähteet 

Etunimet
Singapore Sling

Singapore Sling on alkoholipitoinen juomasekoitus, jonka Singaporen Raffles-hotellin Long Barissa työskennellyt kiinalaissyntyinen baarimestari Ngiam Tong Boon kehitti vuosien 1899–1915 välillä.

Reseptin ainesosat ovat Beefeater-gini, Heering Cherry likööri, D.O.M. Benedictine, Cointreau-appelsiinilikööri, ananasmehu, limettimehu, grenadiini ja Angostura-katkero.

Ainekset ravistetaan shakerilla ja kaadetaan highball tai hurrikaanilasiin.

Resepteissä on vaihtelua suhteiden ja ainesosien välillä ja kukaan ei tiedä oikeaa koska alkuperäisiä reseptejä ei ole säilynyt.

Historia 
Singapore Sling cocktailin kehitti baarimestari Ngiam Tong Boon kehitti sen Singaporessa Raffles-hotellissa. Esimmäisen kerran sen tapainen juoma, suosittu punertava drinkki Gin Sling, mainittiin vuonna 1897 Singaporelaisissa sanomalehdissä. Toisen kerran lehdissä mainittiin vuonna 1903 mainittiin Gin Sling ja Pink Sling. Ngiam Tong Boon ilmeisesti kehitti Singapore Slingin vuosien 1899–1915 vuosien välillä. Hän tuli töihin baariin vuonna 1899 ja kuoli ollessaan matkalla takaisin kotiinsa Kiinassa sijaitsevaan Hainaniin vuonna 1915. 

Siitä ei ole varmuutta että minä vuonna Ngiamo Tong Boon kehitti sen ja että oliko drinkin nimi alun perin Singapore Sling. Se on ilmeisesti muuttuutettu vuosien 1922–1930 välillä. Myös alkuperäisen reseptin koostumus on epävarma. Kun japanilaiset miehittivät Singaporen Singaporen taistelun jälkeen vuonna 1942 hotelli oli japanilaisten miehittäjien käytössä. Liittoutuneet käyttivät sitä sotavankien kauttakulkuleirillä vuonna 1945. Niin ei ole mitenkään odottamatonta ettei alkuperäistä reseptiä ei ole säilynyt missään. Vanhin kirjallinen tallenne hotellin reseptistä on erään asiakkaan hotellin baarimikolta saama muistilapulle käsin kirjoitettu resepti vuodelta 1936.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Drinkit
Singaporelainen kulttuuri
Fasupala

Fasupala on Fazerin valmistama vohvelipala, jota myydään 215 gramman ja 400 gramman pusseissa. Fasupala on ollut välillä myös LU Suomen ja  Mondelēz Suomen omistuksessa, jolloin se tunnettiin nimellä Fanipala. Fazer muutti nimen takaisin Fasupalaksi ostettuaan tuotemerkin takaisin itselleen. Fazer toi keksin myyntiin vuonna 1997. Ingman on tehnyt myös Fanipala-jäätelötuuttia. 

Fasupala on useana vuonna arvioitu Taloustutkimuksen ja Markkinointi & Mainonta -lehden Brändien arvostus -tutkimuksessa Suomen toiseksi arvostetuimmaksi keksimerkiksi saman valmistajan Dominon jälkeen. Molempien keksibrändien omistaja oli Mondelēz International (entinen Kraft Foods).

Fasupala oli osa suomalaista ilmiötä, jossa sekä makeisia että keksejä valmistavat yritykset, kuten Fazer, pyrkivät välttämään makeisveroa myymällä yhä suuremman osan tuotteistaan makeisten sijaan kekseinä. Fasupala on koostumukseltaan ja valmistusmenetelmiltään hyvin lähellä Suffeli-suklaapatukkaa.

Fasupala-tuotteet 
 Alkuperäinen Fasupala (toffeen ja maitosuklaan makuinen).
 Tuplasuklaa
 Mansikka-Vanilja (mansikan ja vaniljan makuinen).
 Vadelma-lakritsi
 Tuplasuklaa (maitosuklaan ja valkosuklaan makuinen).
 Laku (lakritsin makuinen).
 Minttu (mintun makuinen).
 Mochaccino (kahvin makuinen).
 Fasupala Megapack (400 gramman pussi).
 Fanipala Ice Cream (jäätelö, julkaistiin keväällä 2009)
 Daim  (Daimin makuinen)
 Pätkis
 Dumle
 Pantteri
 Fazerina
 Marianne Toffee
 Suolainen toffeekrokantti
 Banaanijogurtti

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Biscuit of the Week: Fazer Fasu Pala sivustolla NiceCupOfTeaAndASitDown.com 

Keksit
Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit
Fazer
Löyttymäki

Löyttymäki on kylä Etelä-Suomen läänissä Kanta-Hämeen maakunnassa  Janakkalan kunnassa. Se sijaitsee noin 20 km itään Janakkalan päätaajamasta Turengista. Sen naapureita ovat pohjoisessa Saloinen, etelässä Jokimaa ja idässä Hämeenlinnan puoleinen Hietoinen (vuoteen 2009 Lammin kuntaa) sekä Hausjärven puoleinen Puujaa. Lännessä kylä rajoittuu paljolti suureen Mallinkaistenjärveen, ja kylän halki virtaa myös Mallasjoki.

Löyttymäellä on entinen kartano, jonka omistajiin on 1800-luvulla kuulunut tunnettu professori ja valtiomies Leo Mechelin (1839–1914). Näihin aikoihin kartanon piirissä vaikuttivat myös taidemaalarit Helene Schjerfbeck ja Maria Wiik. Tunnettuja Löyttymäestä kotoisin olevia ovat ainakin taiteilijaprofessori Onni Oja (1909–2004) ja taidemaalari Richard Rautoja (1877–1936). Kylässä on golfkenttä Peltola Golf.

Kauppaa tai muita palveluja ei Löyttymäessä ole ollut sitten 1970-luvun.

Lähteet

Kirjallisuutta
 
 

Janakkalan kylät
Disney XD

Disney XD on Disney Channelin sisarkanava, joka aloitti toiminnan Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa ja Norjassa 12. syyskuuta 2009. Kanavan kuvauksen mukaan Disney XD-kanavalla esitetään pääasiassa pojille tarkoitettua ohjelmistoa, mutta tytötkin otetaan huomioon. Suomessa kanava oli maksullinen. Kanava korvasi Toon Disney ja Jetix-lastenkanavat. Kanavan lähetysaika oli kello 7-23. Disney XD lopetti lähetykset Suomen alueella 31. joulukuuta 2020.

Kanava aloitti lähetyksensä Yhdysvalloissa 13. helmikuuta 2009 ja Englannissa 1. syyskuuta 2009.

Sarjat
 Avengers Assemble
 DuckTales
 Fairly Odd Parents
 Finias ja Ferb
 Hulk ja M.Ä.I.S.K.:n agentit
 Iron Man: Armored Adventures
 Jake Long - amerikkalainen lohikäärme
 Jimmy Cool
 Johnny Test
 Kid vs. Kat
 Pokémon: Black and White
 Star Wars Rebels
 The Avengers: Earth’s Mightiest Heroes
 The Super Hero Squad Show
 Viiden tähden merielämää
 Ultimate Spider-Man
 Zackin ja Codyn viiden tähden elämää
 Zeke ja Luther
 Kaksi Kunkkua
 Crash ja Bernstein
 Gravity Falls
 Packages from planet X
 Kick Buttowski
 Randy Cunningham 9th Grade Ninja
 labrats

Elokuvat
Rottatouille
Jump in!
Diamond Dog Caper
Keisarin uudet kuviot 2: Kronkin uudet kuviot
Sisäinen sankari
Skyrunners

Katso myös 
 Disney Channel
 Toon Disney
 Playhouse Disney
 Jetix
 Disney Cinemagic
 Disney Junior

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomenkielinen kotisivu 
 Ruotsinkielinen kotisivu
 Tanskankielinen kotisivu
 Norjankielinen kotisivu
 Kanavan Pohjoismaalainen kotisivu
 Disney XD Eurooppa
Ferentium (Etruria)

Ferentium oli etruskikaupunki Etruriassa. Se oli keisari Othon syntymäkaupunki. Kaupunki tuhoutui 1000-luvulla. Kaupungista on jäänyt jäljelle osia kaupunginmuurista ja muita raunioita. Tärkein näistä on kaupungin teatteri.

Lähteet 
 

Arkeologiset kohteet Italiassa
Viterbon maakunta
Etruskien kaupungit
Vintala

Vintala on suomalainen maalaiskylä Etelä-Suomen läänissä, Varsinais-Suomen maakunnassa, Liedon kunnassa. Kylä sijaitsee noin 5 km pohjoiseen Liedon kirkonkylästä ja 2 km etelään Liedon asemalta. Peruskoulun luokkia 1–6 käydään Pahkamäen koulussa Liedon asemalla. Peruskoulun luokilla 7–9 kouluna on Liedon keskuskoulu. Vintalassa ei ole enää palveluja. Naapurikylä Aurajoen vastarannalla on Nautela, jossa sijaitsevat Nautelan kartano ja siihen liittyvä Nautelankoski Aurajoessa.

Vintala  on ollut asuttu jo kivikaudella, alue on vanhaa merenrannikkoa. Vuonna 1540 kylässä oli kuusi taloa.

Lähteet 

 

Liedon kylät
HMCS Magnificent

HMCS Magnificent oli Britannian kuninkaalliselle laivastolle valmistettu ja Kanadan ostama Majestic-luokan lentotukialus.

Valmistus 

Alus tilattiin Harland and Wolffilta Belfastista Pohjois-Irlannista, missä köli laskettiin 29. heinäkuuta. Alus laskettiin vesille 16. marraskuuta 1944 ja valmistui 21. toukokuuta 1958.

Alus siirrettiin valmistuessaan Kanadan laivastolle korvaamaan Colossus-luokan lentotukialus HMCS Warrior. Alus oli useassa eri tehtävässä sekä lentokonein että helikopterein varustettuna lentotukialuksena.

Palvelus 
Laivaston ollessa harjoituksissa 20. maaliskuuta 1949 Karibianmerellä 32 Magnificentin lentokoneiden käsittelijää kieltäytyi aamun siivouspalveluksesta erilaisiin epäkohtiin vedoten. Aluksen kapteeni pyrki maltilliseen ongelmanratkaisuun keskustellen epäkohdista ja välttäen kutsumasta tapahtumaa kapinaksi, joka olisi aiheuttanut siihen osallistuneille vakavia seurauksia.

Lähes samanaikaisesti vastaava tilanne syntyi HMCS Crescentillä Nanjingissa Kiinassa ja HMCS Athabaskanilla Manzanillossa Meksikossa. Niidenkin kapteenit pyrkivät maltilliseen tilanteen ratkaisemiseen.

Alus osallistui Suezin kriisiin kuljettamalla alueelle joukkoja ja kalustoa. Alus siirsi sinne muun muassa suurimman osan kanadalaisista rauhanturvaajista ja heidän kalustostaan.

Alus poistettiin 1956 palveluksesta ja palautettiin seuraavana vuonna Kuninkaalliselle laivastolle. Alus sijoitettiin reserviin ja romutettiin 1965.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Kanadan laivasto eilen ja tänään kuvagalleria: HMCS Magnificent 
 HMCS Magnificent 
 Luutnantti Robert Grenierin kokemuksia HMCS Magnificentilla 

Kanadan laivaston Majestic-luokan lentotukialukset
Harland and Wolffin valmistamat alukset
Kanadalaiset kylmän sodan lentotukialukset
Michael May

Michael May (s. 18. elokuuta 1934 Stuttgart, Saksa) on entinen sveitsiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kolmeen Formula 1 -osakilpailuun kaudella 1961 kilpaillen Lotuksesta muunnellussa Scuderia Colonia -autolla. Hän oli 11. Ranskan GP:ssä ja keskeytti Monacon GP:ssä. Hän lopetti uransa Saksan GP:n harjoituksissa sattuneen onnettomuuden jälkeen ja ryhtyi insinööriksi kehittäen uudistetun polttoainesysteemin Porschelle ja Ferrarille.

Sveitsiläiset Formula 1 -kuljettajat
Vuonna 1934 syntyneet
Elävät henkilöt
Timmy Mayer

Timothy Mayer (22. helmikuuta 1938 – 28. helmikuuta 1964) oli yhdysvaltalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui ainoastaan vuoden 1962 Yhdysvaltain GP:hen, jossa hän keskeytti. Hän ei saavuttanut pisteitä.

Mayerin veli Teddy oli yksi McLarenin osaomistajista. Tim menehtyi vuonna 1964 Tasmanian kilpailun harjoituksissa sattuneessa onnettomuudessa.

Yhdysvaltalaiset Formula 1 -kuljettajat
Vuonna 1938 syntyneet
Vuonna 1964 kuolleet
All Shall Fall


All Shall Fall on Immortalin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 25. syyskuuta 2009 levymerkillä Nuclear Blast.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 20.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt Abbath & sanoittanut Demonaz, ellei toisin mainittu.

Kokoonpano 
 Abbath Doom Occulta – kitara, laulu
 Apollyon – basso
 Horgh – rummut

Arvostelut 
 About.com: 
 Allmusic: 
 Blabbermouth: 7/10
 Imperiumi.net: 
 Metalliluola: 7–/10
 Pitchfork Media: 7.1/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 http://www.immortalofficial.com/index2.html

Vuoden 2009 albumit
Immortalin albumit
Uudet-Alankomaat

Uudet-Alankomaat () oli Alankomaiden siirtokunta ja myöhemmin siirtomaa Pohjois-Amerikan itärannikolla. Se perustettiin virallisesti vuonna 1621. Siirtomaan pääpaikka oli Hudsonjoen suulla sijainnut Uusi Amsterdam, jonka englantilaiset myöhemmin nimesi New Yorkiksi.

Englanti liitti Uudet-Alankomaat osaksi omia siirtokuntiaan vuonna 1664, mikä johti toiseen Englannin–Hollannin sotaan. Alankomaat hyväksyi Uusien-Alankomaiden liittämisen osaksi Englantia virallisesti vasta vuonna 1667, jolloin Alankomaat ja Englanti sopivat, että Englanti saisi Uudet-Alankomaat itselleen ja Alankomaat saisivat Surinamen siirtokunnan.

Lähteet

Aiheesta muualla
Slovakian käsipallomaajoukkue

Slovakian käsipallomaajoukkue edustaa Slovakiaa miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Slovakian käsipalloliitto. Joukkueen kotipelien peliasu on olkavarsien sinistä raidoitusta lukuun ottamatta kokovalkoinen.

Slovakian maajoukkue on noussut varteenotettavaksi käsipallotekijäksi vasta viime vuosina. Joukkue on osallistunut MM-kilpailuihin kahdesti, ja sen paras sijoitus on kymmenes (2009). EM-kilpailuihin joukkue on osallistunut kolmesti, ja kaikilla kerroilla sijoitus on ollut 16:s.

Historia

Sijoitukset MM-kilpailuissa 
 2009: 10. 
 2011: 17.

Sijoitukset EM-kilpailuissa 
 2006: 16.
 2008: 16.
 2012: 16.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Slovakian käsipalloliiton kotisivut 
 Profiili joukkueen pelaajista national-handball-teams.com:issa 

Käsipallomaajoukkue
Käsipallomaajoukkueet
Tanskan käsipallomaajoukkue

Tanskan käsipallomaajoukkue edustaa Tanskaa miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Tanskan käsipalloliitto. Joukkueen kotipelien peliasuun kuuluvat punainen paita ja sukat sekä valkoiset housut.

Tanskan maajoukkue on voittanut olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016. Se on osallistunut MM-kilpailuihin 23 kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 1938. Se voitti kultaa kotikisoissaan 2019 saavutettuaan aiemmin kolme MM-hopeaa vuosina 1967, 2011 ja 2013. EM-kilpailuihin joukkue on osallistunut 13 kertaa, ja vuosina 2008 ja 2012 se voitti Euroopan-mestaruuden.

Saavutukset

Olympialaiset 
 Kultaa: 2016 
 Hopeaa: 2020

MM-kilpailut 
 Kultaa: 2019 
 Hopeaa: 1967, 2011 ja 2013
 Pronssia: 2007

EM-kilpailut 
 Kultaa: 2008 ja 2012 
 Hopeaa: 2014
 Pronssia: 2002, 2004 ja 2006

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tanskan käsipalloliiton kotisivut 

Maajoukkue
Käsipallomaajoukkueet
Seasat

Seasat on merentutkimussatelliitti. Se oli ensimmäinen satelliitti, joka tutki maapallon meriä SAR-tutkan avulla. Seasat-ohjelman päätavoitteita olivat merenpinnan tuulien tutkiminen, merenpinnan lämpötilan ja aallonkorkeuksien mittaaminen, merien sisäisten aaltoliikkeiden kartoittaminen, ilmakehän vesipitoisuuden tutkiminen, merien jääpeitteen sekä merenpohjan muotojen kartoittaminen.

Seasat-satelliitti laukaistiin radalleen 26. kesäkuuta 1978. Se ehti välittämään reaaliaikaista mittaustietoa vain 42 päivän ajan, sillä satelliitin sähköjärjestelmät vioittuivat ja Seasat lopetti toimintansa lokakuun 10. päivänä vuonna 1978. Lyhyestä toimintaiästään huolimatta se tarjosi ainutlaatuista tietoa maapallon meristä ja hyviä kokemuksia mikroaaltojen hyödyntämisestä merentutkimukseen. Nykyään Seasat kiertää maapalloa avaruusromuna noin 800 km:n korkeudessa.

Seasat on varsin kookas satelliitti, sillä yksistään sen rungon pituus on 21 m. Sylinterimäisen rungon paksuus on 1,5 m. SAR-antennin mitat ovat 2,1 x 10,7 m. Satelliitin massa on 2300 kg.

Useat myöhemmin laukaistut tutkimussatelliitit ovat hyödyntäneet Seasatista opittua teknologiaa. Näihin lukeutuvat mm. TOPEX/Poseidon-satelliitti sekä Jason 1 -satelliitti.

Mittalaitteet ja niiden tutkimuskohteet

 SAR (Synthetic Aperture Radar): merenpinnan, jää- ja lumipeitteen tutkimuksiin
 ALT (Radar Altimeter): aallonkorkeuksien mittaaminen
 SASS (Seasat-A Satellite Scatterometer): tuulen nopeuden ja suunnan mittaaminen
 SMMR (Scanning Multichannel Microwave Radiometer): merenpinnan tuulen nopeus, merenpinnan lämpötila, ilmakehän vesihöyryn pitoisuus, jääpeite
 VIRR (Visible and IR Radiometer): pilvien, maanpinnan ja vesialueiden erottelu, merenpinnan lämpötila

Lähteet

NASA JPL SEASAT page
NASA JPL Seasat Quicklook 
Astronautix

Tiedesatelliitit
Mallinkaistenjärvi

Mallinkaistenjärvi  on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Mallinkaisten, Jokimaan ja Löyttymäen kylien välissä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 220 ha, mikä tekee siitä Janakkalan kunnan seitsemänneksi suurimman järven . Se on 3,4 kilometriä pitkä ja 1,7 kilometriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 22,6 kilometriä. Saaria on 20, joista yksi on yli hehtaarin, 12 ovat yli aarin ja 7 alle aarin kokoisia. Saarten yhteispinta-ala on 57,4 ha ja rantaviivan yhteispituus on 7,6 kilometriä. Järven vedenpinnan korkeus on 116,5 metriä mpy. Järven tilavuudeksi on luotaamalla saatu 11 277 tuhatta m³ ja sen keskisyvyys on 5,1 metriä ja suurin syvyys on 18,9 metriä. Syvin kohta sijaitsee Olvi- ja Selkäsaarten kohdalla Isoselällä.

Järvi jakautuu Iso- ja Vähäselkään, joiden väliin jää 1,9 kilometriä pitkä Hirvisalo, jolla on peltoja ja kesäasutusta. Hirvisalon luoteispuolella sijaitsevat Vuohi-, Kotka-, Liki-, Kallio- ja Uimasaari, länsipuolella on vain pienet luodot, itäpuolella Selkä- ja Olvisaari, ja saaren eteläkärjen molemmilla puolilla muun muassa Koppi- ja Pillansaari. Järvellä on vielä joitakin erityisiä lahtia. Pohjoisessa ovat Niemelän ja Saarisenlahdet, länsirannassa Kylkiäisenlahti, itärannassa 850 metriä pitkä ja alle 100 metriä leveä Valskerinlahti, eteläisen Marjamäenlahden itäpuolelta työntyy koilliseen 10 metrisen salmen kautta Saparo.

Vesistösuhteet 
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Puujoen alueeseen. Tämän sisällä järvi kuuluu Mallasjoen valuma-alueeseen. Järveen laskee seitsemän metsäojaa, joista huomattavimmat ovat Kylkiäisen lyhyt laskuoja järven itäosaan ja Huntti-, Iso- ja Pikkusuon sekä Mustavirran ja Hyvä-Valkeen yhteinen laskuoja Niemelänlahteen. Järven laskuoja lähtee Saparon pohjoispäästä ja se virtaa luontaisena alas koskeen, jonka jälkeen se kääntyy itää yhtyen Mallasjokeen.

Historiaa 
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Mallingaisjärvi". Järvi oli tuolloin täysin autio. Laskujoessa oli mylly kohdassa, jonka nimi oli ”Sammalisto”.

Vuonna 1966 julkaistussa peruskartassa on mökkirakennuksia runsaana Hirvisalossa, järven eteläpäässä, Kylkiäisen laskuojan ympärillä ja Kärvenmaan niemessä. Seuraavassa vuoden 1979 kartassa niitä tuli lisää edellisten alueiden rannoille. Laskujoki putosi koskessa monta metriä ja teki mutkan koulun kohdalla, jonka jälkeen se yhtyi Mallasjoessa olevan sahan patoaltaaseen.

Virkistys 
Mallinkaistenjärvellä Kylkiäistenlahdella on oma kunnan omistama virkistysalue ja se on suosittua kesämökkiseutua. Sekä Karkkuniemessä että Valskerinlahdella on polun varressa laavut.

Lähteet 

Puujoen alue
Janakkalan järvet
Saloistenjärvi

Saloistenjärvi  eli myös Lempellonjärvi  on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Lempellon kylän lähellä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 122 ha ja se on 1,7 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järveä ympäröivät harjut ja moreenikankaat, jotka eristävät järven valuma-alueen ympäristöstään pieneksi altaaksi. Sen rantaviivan pituus on 5,3 kilometriä ja rannoista yli puolet ovat metsää ja loput peltoa. Järven lähiympäristössä on yli kymmenen maatilaa ja rannoille ja rantojen tuntumaan on rakennettu noin 50 vapaa-ajan asuntoa. Järven vedenpinnan korkeus on 135,8 metriä mpy.

Vesistösuhteet 
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Sääjärvenojan valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järveen laskee muutama lyhyt oja. Etelästä siihen tulee Puolukkasuolta soiden kuivatusoja ja Saloisten pelloilta pari peltoojaa. Isojärveen laskee Jukuanlahdelta lyhyt laskuoja järviä erottavan kannaksen ylitse Taipaleenlahteen. Vedet kulkeutuvat tämän jälkeen muutaman järven ketjussa lounaaseen, jossa Sääjärvenoja laskee Harvialassa Hiidenjokeen ja se puolestaan Vanajaveteen.

Historiaa 
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Lempeldonjärvi". Sen itärannalla sijaitsi ”Salois by” ja länsirannalla ”Lempeldo by”. Samaan aikaan järven länsipuolella ollutta Isojärveä kutsuttiin ”Saloisjärveksi”. Vielä vuoden 1964 peruskartassa järveä kutsuttiin Lempellonjärveksi, mutta vuoden 1975 kartassa oli kirjoitettuna ”Saloistenjärvi eli Lempellonjärvi”.

Lähteet 

Sääjärvenojan valuma-alue
Janakkalan järvet
Leslie Marr

Leslie Marr (14. elokuuta 1922 Durham – 4. toukokuuta 2021 Gimingham, Norfolk) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kahteen Formula 1 -osakilpailuun kausilla –. Hän oli 13. vuoden 1954 Britannian GP:ssä. Marr voitti MM-sarjaan kuulumattoman Cornwall MRC F1 -kilpailun vuonna 1955 ja oli samana vuonna neljäs Uuden-Seelannin GP:ssä. Kilpa-ajouran ohella ja sen jälkeen Marr toimi taidemaalarina ja erikoistui maisematauluihin. Hän esiintyi myös vuonna 1954 kilpa-ajajasta kertovassa elokuvassa Mask of Dust. Hän oli aatelisarvoltaan baronetti.

Formula 1-tulokset

Lähteet

Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat
Baronetit
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
George S. Robertson

George Stuart Robertson (25. toukokuuta 1872 – 29. tammikuuta 1967) oli brittiläinen yleisurheilija, tennispelaaja, tiedemies ja olympiamitalisti. Robertson opiskeli Oxfordin yliopistossa, jossa hän voitti Gaisford-palkinnon kreikkalaisesta runoudesta vuonna 1894 sekä Oxford Blue-palkinnon moukarinheitosta. Hän lähti Ateenan olympialaisiin 1896 nähtyään mainoksen niistä Lontoossa. Robertson aikoi kilpailla moukarinheitossa, mutta koska sitä ei järjestetty, hän osallistui kiekonheittoon. Kiekonheitossa hän sijoittui neljänneksi tuloksellaan 25,20 m, joka on olympiahistorian huonoin tallella oleva kiekonheittotulos. Tenniksessä Robertson hävisi ensimmäisellä kierroksella Kreikan Konstantinos Paspatikselle. Myös nelinpelissä Robertson ja hänen parinsa Edwin Flack hävisivät ensimmäisen ottelunsa, mutta koska he olivat saaneet vapaan pääsyn välieriin, he saivat pronssia. 

Robertson muistetaan myös hänen esityksestään olympialaisten päättäjäisissä. Hän lausui muinaiskreikaksi kirjoittamansa oodin urheilijoiden kyvykkyydelle.

Brittiläiset olympiamitalistit
Brittiläiset tennispelaajat
Brittiläiset moukarinheittäjät
Brittiläiset kiekonheittäjät
Vuonna 1872 syntyneet
Vuonna 1967 kuolleet
SEOSAT

SEOSAT/Ingenio on Espanjan satelliittikaukokartoitusjärjestelmä. 

EADS rakentaa Espanjan rahoituksella SEOSAT-satelliitin ESAn puitteissa. Satelliitti valmistunee vuonna 2011. 

Satelliittissa on optinen kuvausjärjestelmä, jonka erotuskyky on 2,5 metriä, ja lähi-infrapuna-alueen kuvausjärjestelmä, jonka erotuskyky on 10 metriä.

Sen sisarsatelliitti SEOSAR on sotilaallinen tutkasatelliitti, joka liittyy EU:n MUSIS-järjestelmään. Se valmistuu vuonna 2015.

Aiheesta muualla 

 Earth observation satellite systems in Europe 
 Thales-Alenian SEOSAT-sivu 

 Kaukokartoitussatelliitit
Lazyboy TV

Lazyboy TV on pop/spoken wordia tekevän musiikkiprojekti Lazyboyn ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa albumi. Se julkaistiin vuonna 2004.

Kappaleet 
 Are You Qualified?
 Facts of Life
 Inhale Positivity
 This is the Truth
 Underwear Goes Inside the Pants
 Man Woman (Yin & Yang)
 Desiderata (feat. Lene)
 We Only Read the Headlines
 The Manual (Chapter 4)
 It's All About Love (piiloraita)
 Spread the Love (Brittiläisen version bonusraita)

Vuoden 2004 esikoisalbumit
Tanskalaiset popalbumit
Theophilus Metcalfe

Theophilus Metcalfe (k. n. 1646) oli 1600-luvulla elänyt englantilainen pikakirjoittaja ja pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.

Metcalfe toimi Lontoossa pikakirjoittajana ja pikakirjoituksen opettajana.
Hän julkaisi vuonna 1633 oppikirjan pikakirjoitusjärjestelmästään nimellä Radio-Stenography or Short Writing. Järjestelmä oli pääpiirteiltään samantyyppinen kuin John Willisin, Edmond Willisin ja Thomas Sheltonin hiukan aikaisemmin julkaisemat englantilaiset järjestelmät.

Lähteet

Viitteet 

Pikakirjoittajat
Satu Jääskeläinen

Satu Jääskeläinen (s. 4. huhtikuuta 1970) on suomalainen juoksija, jonka päämatkat olivat 400 ja 800 metriä. Hän edusti Pyhäjärven Pohtia, Tervon Urheilijoita, Joensuun Katajaa ja Lahden Ahkeraa. Häntä valmensivat Reijo Honkanen, Pauli Pakarinen ja Timo Hietanen.

Jääskeläinen edusti Suomea 800 metrin juoksussa vuoden 1993 MM-kisoissa Stuttgartissa ja vuoden 1994 EM-kisoissa Helsingissä. Splitin EM-kisoissa 1990 ja Helsingin EM-kisoissa 1994 hän juoksi Suomen 4 × 400 metrin viestijoukkueessa.

Jääskeläinen on kesäkuussa 2022 Suomen kaikkien aikojen tilastossa 400 metrillä 16:s ja 800 metrillä kuudes.

Aikuisten SM-mitalit 
Lähde: Tilastopaja

Ulkoradoilla
Kultaa 1993 (400 m) ja 1994 (800 m)
Hopeaa 1990 ja 1991 (400 m)
Viestijuoksussa kultaa 1993 ja 1994(4 × 400 m ja 4 × 800 m)

Sisäradoilla
Hopeaa 1990 (400 m) ja 1993 (800 m)

Henkilökohtaiset ennätykset 
Lähde: Tilastopaja

Ulkoradoilla
100 m 12,14 (1990)
200 m 24,69 (1991)
400 m 53,28 (1993)
800 m 2.01,77 (1993)

Sisäradoilla
60 m 7,96 (1990)
200 m 26,13 (1990)
200 m (ylipitkä) 25,33 (1990)
400 m 55,23 (1990)
400 m (ylipitkä) 54,86 (1990)
800 m 2.08,6 (1994)

Lähteet 

Suomalaiset keskimatkojen juoksijat
Suomalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Turku 1300-luvulla

1300-luvulla Turun asema kaupunkina vahvistui. Turun tuomiokirkko vihittiin käyttöön kesäkuussa 1300. On tosin epäselvää, missä määrin nykyisen kivi- ja tiilikirkon osia kuului tällöin vihittyyn rakennukseen, joka joidenkin tutkijoiden mielestä saattoi olla puuta. Turun kaupungin perustamisesta ei ole säilynyt varsinaista perustamiskirjaa, jossa kaupungille myönnettäisiin kaupunkioikeudet. Turun pormestareista, raadista ja raadinkokouksista on olemassa varmat todisteet vuodelta 1324. Turusta kaupunkina on myös maininta jo vuodelta 1309.

Väkivaltainen 1300-luku 

Ruotsi yritti 1300-luvun alkupuoliskolla ulottaa valtaansa suuremmalle alueelle ja ajanjakso sisälsikin jatkuvia sotia, ryöstöretkiä ja rajakahakoita, joissa osapuolet pyrkivät joko laajentamaan tai puolustamaan omaa nautinta-aluettaan ja valtapiiriään. Turkua tämä vaihe kosketti etenkin vuonna 1318, jolloin novgorodilaiset joidenkin tulkintojen mukaan polttivat kaupungin niin, että ainoastaan Turun linna säästyi tuholta. Pähkinäsaaren rauhassa vuonna 1323 määriteltiin Ruotsin ja Novgorodin välinen raja.

Kaupankäynti kasvaa 

Turku oli pitkään Suomen merkittävin myös kaupankäynnin saralla. Se lukeutui keskiajalla Hansaliiton kaupan ja merenkulun piiriin. 1300-luvulla kaksi kolmasosaa kaupungin porvareista oli saksalaisia, mutta vähitellen kotimaisten porvarien osuus kasvoi. Kauppiailla oli useita yhteisöjä, kiltoja, joiden kiltataloissa juhlinta saattoi yltyä varsin riehakkaaksi. Vilkkaat kauppasuhteet kohdistuivat etenkin Tukholmaan ja Tallinnaan, mutta myös Pohjanmaalle, Novgorodiin ja Itämeren etelärannikon suurin hansakaupunkeihin. Hämeeseen kulki Turusta tunnettu maantie, Hämeen Härkätie. Viipuriin vei Suuri Rantatie, joka sittemmin tunnettiin Kuninkaantienä.

Galleria

Lähteet 

Suomen keskiaika
S4 league

S4 League on Pentavisionin kehittämä kolmannen persoonan ammuntapeli, jota pelataan online-moninpelinä.  Euroopassa S4 Leagueta isännöi Alaplaya (avoin myös  Euroopan ulkopuolelle) ja Koreassa Pmang.

Pelin nimen osa "S4" viittaa sanoihin Stylish, eSper, Shooting ja Sports. eSperillä viitataan "kykyihin", mitä hahmoilla on pelin virtuaalimaailmassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen Pohjois-Amerikan serveriS4 League
 Virallinen Euroopan serveriS4 League 
 Virallinen Korean serveriS4 League

Vuoden 2008 videopelit
MMORPG-pelit
Windows-pelit
Anime
Esirukous

Esirukous on rukous toisen ihmisen, ihmisryhmän tai asian puolesta. Kristillisten kirkkojen jumalanpalveluksissa on kirkon alkuajoista lähtien luettu esirukouksia kirkon, seurakunnan, papiston, valtakunnan ja sen hallitsijan, köyhien, sairaiden, leskien, orpojen, maailmanrauhan, sadon ja suotuisten ilmojen puolesta.

Raamatussa jo Abraham rukoili kuningas Abimelekin puolesta ja Jumala päästi tämän kirouksesta. Vanhassa testamentissa esirukous oli etenkin profeettojen tehtävä. Uudessa testamentissa kehotetaan pitämään esirukouksia kaikkien ihmisten ja kaikkien vallanpitäjien puolesta, jotta tyyni ja rauhallinen elämä mahdollistuisi.

Lähteet

Kristilliset rukoukset

de:Fürbittengebet
Helene (nimi)

Helene on monissa maissa esiintyvä naisen etunimi, Helena-nimen muunnelma. Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut kirjoilla 2 172 Helene-nimistä naista ja alle viisi miestä. Nimeä ei tässä muodossa esiinny suomalaisessa almanakassa, mutta Helenan nimipäivä on 31. heinäkuuta.

Ranskassa nimi kirjoitetaan Hélène, mutta sen loppu-e:tä ei lausuta.

Tunnettuja Helene- tai Hélène-nimisiä
 Helene Auramo, suomalainen yrittäjä
 Hélène Baillargeon, kanadalainen folkloristi ja laulaja
 Hélène Berr, keskitysleirivangiksi joutunut ranskanjuutalainen kirjailija
 Hélène Bertaux, alk. Joséphine Charlotte Hélène Pilate , ranskalainen kuvanveistäjä ja feministi
 Hélène Boschi, sveitsiläinen pianisti ja musiikkipedagogi
 Hélène Bouvier, ranskalainen oopperalaulaja
 Helene Bützow, suomalainen kirjallisuuden kääntäjä
 Hélène Carrère d'Encausse, ranskalainen Venäjän historian tutkija, Ranskan akatemian jäsen
 Hélène Cixous, ranskalainen filosofi, feministi, kirjailija, runoilija ja kirjallisuuskriitikko
 Hélène Conway-Mouret, ranskalainen poliitikko, senaattori ja ministeri
 Helene Costello, yhdysvaltalainen näyttelijä
 Hélène Devèze (o.s Fize), ranskalainen juoksija
 Hélène Dorion, kanadalainen kirjailija
 Hélène Dutrieu, belgialainen ratapyöräilyn maailmanmestari, temppupyöräilijä, moottoripyöräilijä, kilpa-autoilija ja lentäjä
 Helene Engelmann, itävaltalainen taitoluistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari
 Helene Fischer, saksalainen laulaja, tanssija ja näyttelijä
 Hélène Flautre, ranskalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
 Helene Marie Fossesholm, norjalainen maastohiihtäjä
 Helene Ghika, Koltsova-Masalskaja, Dora d’Istria, albanialais-romanialainen kirjailija
 Hélène Grimaud, ranskalainen pianisti
 Helene Hanfstaengl, yhdysvaltalainen uimari
 Hélène Jegado, ranskalainen sarjamurhaaja
 Hélène Joy, kanadalais-australialainen näyttelijä
 Hélène Lipietz, ranskalainen poliitikko, senaattori ja antikvariaatin pitäjä
 Helene Madison, yhdysvaltalainen uimari
 Hélène de Mandrot, sveitsiläinen taiteilija ja mesenaatti
 Helene Mannerheim, suomalainen aatelisnainen, Carl Robert Mannerheimin ensimmäinen vaimo, Carl Gustaf Emil Mannerheimin äiti
 Helene Mayer, saksalainen miekkailija
 Helene Olafsen, norjalainen lumilautailija
 Hélène Prévost, ranskalainen tennispelaaja
 Helene Sadoven, ukrainalainen oopperalaulaja
 Helene Schjerfbeck, suomalainen taidemaalari
 Hélène Ségara, ranskalainen laulaja
 Hélène Swarth, alankomaalainen runoilija
 Helene Söderlund, ruotsalainen hiihtosuunnistaja
 Hélène Tham, ruotsalainen säveltäjä ja musiikinopettaja
 Helene Tursten, ruotsalainen kirjailija
 Helene Uri, norjalainen kirjailija, kielitieteilijä ja professori
 Helene Weigel, itävaltalais-saksalainen näyttelijä

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet