joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Boyfriend (Miki Fujimoton kappale)

"Boyfriend" on japanilaisen poplaulajan Miki Fujimoton neljäs single. Se julkaistiin 7. marraskuuta 2002 ja se myi yli 43 000 kappaletta.

Kappalelista 
 Boyfriend (ボーイフレンド Bōifurendo)
 Osananajimi (幼なじみ)
 Boyfriend (ボーイフレンド Bōifurendo) (Instrumental)

Aiheesta muualla 
Boyfriend Up-Front Works -sivustolla

Vuoden 2002 kappaleet
Japanilaiset popkappaleet
Terry Plumeri

Terry Plumeri on yhdysvaltalainen elokuvasäveltäjä. Hän on työskennellyt elokuvien parissa vuodesta 1984 lähtien. Plumeri on säveltänyt musiikkia muun muassa elokuviin Armoton kaupunki, Musta kotka, Menneisyyden uhka, Pahan lähettiläät, Paholaisrock ja Knight club – yön ritarit. Hän sai vuonna 1993 Independent Spirit -ehdokkuuden Pahan lähettiläät elokuvan sävellyksestä.

Aiheesta muualla
 
 Terry Plumerin kotisivu

Yhdysvaltalaiset elokuvasäveltäjät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Töyhtöangervot

Töyhtöangervot (Aruncus) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Kahta sen lajia ja lajikkeita käytetään monivuotisina koristekasveina. Kukinnot ovat kermanvalkoisia ja hieman tuoksuvia. Lehdet ovat muodoltaan liuskaisia ja muuttuvat syksyllä punaisiksi tai keltaisiksi.

Lajeja 
 pikkutöyhtöangervo (Aruncus aethusifolius)
 isotöyhtöangervo (Aruncus dioicus)
 hapsutöyhtöangervo (A. dioicus 'Kneiffii')
 ellantöyhtöangervo (Aruncus 'Ella')

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Aruncus
 ITIS: Aruncus 

Ruusukasvit
Narodytši

Narodytši () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Žytomyrin alueen koillisosissa, lähimmillään noin 26 kilometriä Valko-Venäjän Homelin alueen ja valtakunnanrajan lounaispuolella. Taajama sijaitsee linnuntietä noin 110 kilometriä Žytomyristä pohjoiseen ja 132 kilometriä Kiovasta luoteeseen.

Taajama on heinäkuusta 2020 lähtien ollut osa Korostenin piiriä; aiemmin se toimi pienemmän Narodytšin piirin hallintokeskuksena. Vuoden 2011 alussa taajaman asukasluvuksi arvioitiin 2 585; koko piirissä asui 9 656 henkeä. Piiri saastui erityisesti itäosiltaan pahoin (luokitus osin jopa suljetuksi vyöhykeeksi) kevään 1986 Tšernobylin ydinonnettomuuden seurauksena; väestöä evakuoitiin ja osin asutettiin uudelleen muualle.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Topografiakarttoja taajaman ympäristöstä (vlasenko.net)

Žytomyrin alue
Ukrainan kaupunkityyppiset taajamat
Corbetta Competizioni

Corbetta Competizioni on italialainen pikkuformulatalli. Tallin perusti vuonna 1991 Angelo Corbetta. Talli on kilpaillut mm F2000, Italian F3 ja European F3 Open-sarjoissa. Talli on voittanut Italian F3 B-luokan mestaruuden vuosina 1999-2000 ja European F3 Open sarjan kuljettajien mestaruuden vuonna 2011. Talli jatkaa European F3 Open-sarjassa vuonna 2012.

Lähteet
http://www.corbettacompetizioni.com/ING%20TEAM.html

Italialaiset autourheilutallit
Vuoden urheilukirja


Vuoden urheilukirja on Suomen Urheilumuseosäätiön myöntämä palkinto vuoden parhaalle urheiluaiheiselle kirjalle. Valinnan tekee säätiön asettama raati. Palkintoehdokkaat nimetään vuosittain joulukuussa ja palkinto jaetaan tammikuussa. Vuoden urheilukirja on valittu vuodesta 1980 lähtien. Vuoden urheilukirjat ovat pääosin olleet suomenkielisiä, paitsi vuonna 1992 kieli oli ruotsi.

Vuoden urheilukirjat 1980–2021

Lähteet
Vuoden urheilukirjat 1980–  Suomen Urheilukirjasto

Kirjat urheilusta
Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Väärinpäin lentävät linnut

Väärinpäin lentävät linnut on Jipun 25. huhtikuuta 2012 julkaistu kolmas sooloalbumi. Levy sijoittui sen ensimmäisellä listaviikolla Suomen virallisen albumilistan kahdeksannelle sijalle.

Albumin ensimmäisenä single, Väärinpäin lentävät linnut julkaistiin digitaalisesti 12. maaliskuuta 2012. Toisena singlenä julkaistiin levyn avausraita Eva.

Kappaleet

Arvostelut 
 Nuorgam: 64/100
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Antti Pikkanen: Jippu - Syntinen nainen. City-lehti 9/2012.
 Markus Hilden: Väärinpäin lentävät linnut. Nuorgam 24.04.2012.
 Mikko Meriläinen: Väärinpäin lentävät linnut . Soundi 5/2012.
 Jami Järvinen: Väärinpäin lentävät linnut. Rumba 5/2012.

Vuoden 2012 albumit
Jipun albumit
Daryl Sabara

Daryl Christopher Sabara (s. 14. kesäkuuta 1992) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Juni Cortezin roolista Spy Kids -elokuvasarjassa ja Hunter-ääniroolista animaatiosarjassa Leijonan elämää (Father of the Pride).

Sabara kihlautui näyttelijä laulaja Meghan Trainorin kanssa joulukuussa 2017.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset koomikot
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Heikki Eteläpää

Heikki Eteläpää (9. kesäkuuta 1924 Savitaipale – 6. toukokuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen elokuva- ja teatteriarvostelija.

Eteläpää aloitti uransa Etelä-Saimaassa ja Savon Sanomissa, joissa hän keskittyi kulttuurista kirjoittamiseen. Hän siirtyi tuoreen Teatterilehden toimitussihteeriksi 1946.

Hän opiskeli teatterialaa työskentelemällä Tampereen Työväen Teatterissa Eino Salmelaisen avustajana. Lisäksi hän opiskeli ulkomaisissa korkeakouluissa. Toimittajan uraa hän jatkoi Ilta-Sanomissa elokuva-arvostelijana 1956–1960 mutta siirtyi sitten Uuteen Suomeen, jossa hän myöhemmin työskenteli kulttuuriosaston päällikkönä.

Eteläpää toimi Elokuva-Aitan Jambo-sedän nimimerkin suojissa vastatessaan palstalla elokuva-aiheisiin kysymyksiin. Hän suomensi näytelmiä ja kuunnelmia ja toimitti Tarmo Mannin ja Åke Lindmanin muistelmat. Eläkkeellä ollessaan hän teki tutkimuksen jatkosodan aikana toimineista sotateattereista.

Teokset
"Jees, teatteria!" - sanoi vääpeli Ryhmy: sotateatterit 1941-1944 / Heikki Eteläpää ; [julkaisija:] Suomen teatterikerhojen liitto. Edita, 2002
Minä, Manni / toim. Heikki Eteläpää. Kirjayhtymä,1986 
Åke ja hänen maailmansa / Åke Lindman; toimittanut Heikki Eteläpää. Tammi, 1992

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset teatterikriitikot
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Urmas Reinsalu

Urmas Reinsalu (s. 22. kesäkuuta 1975 Tallinna) on virolainen poliitikko ja maan nykyinen ulkoministeri heinäkuusta 2022. Aiemmin hän on toiminut Viron oikeusministerinä 2015–2019 ja ulkoministerinä 2019–2021. Reinsalu on ollut myös Viron puolustusministeri vuosina 2012–2014. Reinsalu edustaa konservatiivista Isänmaa-puoluetta, jonka puheenjohtajana hän toimi vuosina 2012–2015 (tuolloin Isänmaan ja Res Publican liitto, IRL).

Reinsalu on opiskellut lakia Tarton yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1997. Riigikoguun hänet valittiin vuoden 2003 vaaleissa. Reinsalu puhuu äidinkielensä viron lisäksi englantia, saksaa, venäjää ja suomea.

Poliittinen ura 
Reinsalu valittiin Isänmaan ja Res Publican liiton puheenjohtajaksi puoluekokouksessa 28. tammikuuta 2012. Ensimmäisellä äänestyskierroksella hän sai hiukan yli puolet annetuista äänistä. Puheessaan Reinsalu kehotti puoluetta pitäytymään konservatiivisessa maailmankatsomuksessa, takaamaan sosiaalinen vakaus perheille ja olemaan tekemättä kompromisseja kansallisen turvallisuuden kustannuksella. Hän myös sulki pois yhteistyön Edgar Savisaaren johtaman Keskustapuolueen kanssa.

Viron puolustusministeriksi Reinsalu nousi Mart Laarin jälkeen toukokuussa 2012 tämän erottua virasta terveydellisistä syistä. Laar oli saanut aivohalvauksen helmikuussa ja ollut sairaalassa tehohoidossa huhtikuun puoliväliin asti.

Vuoden 2015 vaaleissa IRL oli suurin häviäjä puolueen menettäessä yhdeksän paikkaa Riigikogussa. Puheenjohtajana toimineen Reinsalun sijaan IRL oli asettanut vaaleissa pääministeriehdokkaakseen maan entisen pääministerin Juhan Partsin. Reinsalu ilmoitti vaalien jälkeen jättävänsä puheenjohtajan tehtävät kesäkuun puoluekokouksessa. IRL nousi kuitenkin Reformipuolueen johtamaan hallituskoalitioon yhdessä sosiaalidemokraattien kanssa, jolloin Reinsalusta tuli uuden hallituksen oikeusministeri.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Isänmaan ja Res Publican liiton poliitikot
Riigikogun jäsenet
Viron oikeusministerit
Viron puolustusministerit
Viron ulkoministerit
Virolaiset juristit
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Helsingin Kullervo

Helsingin Kullervo on vuonna 1919 perustettu helsinkiläinen urheiluseura. Seuran lajeja ovat olleet muun muassa jalkapallo, jääpallo, pesäpallo ja yleisurheilu, joissa kaikissa se on saavuttanut useita Suomen Työväen Urheiluliiton mestaruuksia.

Historia 
Kullervo perustettiin helmikuussa 1919, kun sisällissodan jälkeen entiset punakaartilaiset joutuivat eroamaan Hermannin Kiistasta. Seura liittyi samoihin aikoihin perustettuun Suomen Työväen Urheiluliittoon (TUL).

Kullervo aloitti jalkapallon Palloliiton sarjassa 1919, mutta pian TUL kielsi yhteistoiminnan ja perusti oman sarjan. Kullervo voitti ensimmäisen TUL:n mestaruuden 1920 ja sen jälkeen viisi seuraavaakin peräkkäin. Lisäksi seura oli mestari myös vuosina 1928 ja 1945. TUL:n ja Palloliiton sarjojen yhdistyttyä Kullervo pelasi mestaruussarjassa 1948 ja 1950. Nykyään seuran edustusjoukkue pelaa piirin sarjoissa, kaudella 2014 Kullervo pelasi Helsingin piirin Kutosessa. 

Yleisurheilussa Kullervo oli aktiivinen ja menestyksekäs vuosina 1919-1953. Seuran urheilijat voittivat 131 TUL:n mestaruutta. Yleisurheilutoiminta loppui 1953, kun Kullervon toimijat riitautuivat liiton johdon kanssa ja päättivät lopettaa koko lajin seurassa.

Kullervo voitti myös TUL:n mestaruuden pesäpallossa 1930, 1931 ja 1933 sekä jääpallossa 1926, 1931 ja 1933.

Palkinnot ja huomionosoitukset

Miesten Itä-Länsi-valinnat 
 Väinö Soininen (1940)

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloseurat
Helsinkiläiset urheiluseurat
Vuonna 1919 perustetut urheiluseurat
Visions (Hakenin albumi)

Visions on lontoolaisen progressiivisen metalliyhtyeen Hakenin toinen studioalbumi. Debyyttialbumi Aquariuksen mukaisesti myös Visions on konseptialbumi. Kappaleet kertovat unien maailmaan sijoittuvan tarinan pojasta, joka saa unessaan ennustuksen omasta kuolemastaan.

Kappaleet
Sävellys Richard Henshall, ellei toisin mainittu. Sanat Ross Jennings, sovitus Haken.

Kokoonpano
Ross Jennings – laulu
Richard Henshall – kitara ja kosketinsoittimet
Charles Griffiths – kitara
Thomas MacLean – basso
Raymond Hearne – rummut
Diego Tejeida – kosketinsoittimet

Vierailijat
Jennifer Murphy – viulu
Alison Comerford – viulu
Martin Wray – alttoviulu
Lucy Butcher – sello
Joey 'Dah Lipz' Ryan – käyrätorvi
Patrick Harrild – ääni
Christopher Currie – ääni

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
Hakenin viralliset kotisivut 

Vuoden 2011 albumit
Hakenin albumit
Sami Minkkinen

Sami Minkkinen (s. 1978) on suomalainen NLP-valmentaja, hypnotisti ja yrittäjä. Hänet tunnetaan parhaiten Mitä tuli tehtyä -ohjelman hypnotistina, jota esitettiin Nelosella maaliskuusta 2012 toukokuuhun 2014.

Hän toimii myös yrittäjänä NLP Opistossa, jossa hän opettaa muun muassa NLP:tä eli neurolingvististä ohjelmointia.

Lähteet

 NLP Opiston henkilökuntaesittely 

Suomalaiset henkilöt
Hypnologit
Suomalaiset yrittäjät
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
P-Kresoli

p-Kresoli eli para-kresoli fenoleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään pääasiassa hapettumisenesto- ja stabilointiaineiden ja muiden kemikaalien valmistuksessa. Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. p-Kresoli on m-kresolin ja o-kresolin isomeeri.

Ominaisuudet 
p-Kresoli on huoneenlämpötilassa värittömiä kiteitä. Se liukenee hieman veteen ja vesiliuos on heikosti hapan. Happamuudeltaan yhdiste vastaa fenolia. 

p-Kresoli on komponentti muun muassa ihmisen, hevosen ja sian hiessä. Sen on todettu houkuttelevan muun muassa horkkahyttysten (Anopheles) suvun naarashyttysiä.

Valmistus ja käyttö 
p-Kresolia ja sen isomeereja esiintyy kivihiilitervassa, joka oli aikaisemmin kresolien tärkein lähde. Ongelmaksi kuitenkin muodostuu m- ja p-kresolien erotus, koska niiden lähekkäiset kiehumispisteet estävät erottamisen tislaamalla. Nykyisin p-kresolia valmistetaan pääosin synteettisesti. Tärkein menetelmä on tolueenin sulfonointi väkevän rikkihapon avulla p-tolueenisulfonihapoksi ja muodostuvaa sulfonihappoa kuumennetaan natriumhydroksidin ja natriumsulfiitin kanssa yli 300 °C:n lämpötilassa, jolloin muodostuu p-kresolia. Erittäin puhdasta tuotetta voidaan syntetisoida myös p-klooritolueenin emäshydrolyysillä tai hajottamalla p-symeenihydroperoksidia hapolla.

p-Kresolia käytetään hapettumisenestoaineiden ja stabilointiaineiden valmistukseen. Siitä valmistetaan suuria määriä kumin ja elintarvikkeiden hapettumisenestoaineena käytettävää 2,6-di-tert-butyyli-4-metyylifenolia eli butyloitua hydroksitolueenia. Muita p-kresolista valmistettavia kemikaaleja ovat muun muassa 2-tert-butyyli-4-metyylifenoli ja eräät väriaineiden valmistuksessa käytettävät yhdisteet ja novolakkahartsit.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Human Metabolome Database (HMDB): p-Cresol 
Food Component Database (FooDB): 4-Methylphenol 
DrugBank: P-Cresol 
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): p-Cresol 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 4-Cresol 
Pherobase: Floral Compound - p-cresol 
Pherobase: Semiochemical - p-cresol 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: p-Cresol 

Fenolit
Kielletyt kirjat

Kielletyt kirjat ovat kirjoja, jotka ovat syystä tai toisesta joutuneet sensuurin kohteeksi. Katolisen kirkon kieltämät kirjat luetteloitiin aikoinaan Index Librorum Prohibitorumiin.

Esimerkkejä 

 Maus-sarjakuva kiellettiin Yhdysvaltain Tennesseen kouluissa vuonna 2022.

Katso myös 
 Jatkosodan jälkeinen kirjasensuuri Suomessa
 Sensuuri Suomessa

Kirjallisuutta
Ekholm, Kai: Kielletyt kirjat. Eduskunnan kirjasto, Helsinki 1996. Eduskunnan kirjaston tutkimuksia ja selvityksiä 123. ISBN 951-53-0223-4
Ekholm, Kai: Kielletyt kirjat 1944-1946: yleisten kirjastojen kirjapoistot vuosina 1944-1946. Things to come, Jyväskylän yliopiston kirjasto, Jyväskylä 2000. Oulun yliopiston väitöskirja. ISBN 951-8908-03-6

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kielletyt kirjat -verkkosivusto
 American Library Association: Frequently Challenged Books

Sensuuri
Kirjat
Nils-Eric Ringbom

Nils-Eric Ringbom (27. joulukuuta 1907 Turku – 13. helmikuuta 1988 Helsinki) oli suomenruotsalainen säveltäjä, musiikkitieteilijä ja hallintomies.

Ura
Nils-Eric Ringbom opiskeli aluksi viulunsoittoa Leo Funtekin johdolla (1913–1926) ja sen jälkeen myös soitinnusta (1939–1944). Musiikkitieteen opintonsa hän suoritti Åbo Akademissa, jossa hän väitteli filosofian tohtoriksi tutkielmallaan Über die Deutbarkeit der Tonkunst vuonna 1955. Hänen väitöskirjansa oli ensimmäinen suomalainen musiikkiteoreettis-esteettinen tutkimus.

Ringbom työskenteli viulunsoittajana Turun kaupunginorkesterissa vuosina 1927–1928 mutta siirtyi sittemmin Helsingin kaupunginorkesterin palvelukseen – ensin kirjastonhoitajaksi vuonna 1938 ja Ernest Pingoud’n jälkeen intendentiksi (1943–1970). Lisäksi hän hoiti monia musiikkielämän luottamustehtäviä ja työskenteli musiikkiarvostelijana (Åbo Underrättelser, Svenska Pressen, Nya Pressen). Hänen kirjallinen tuotantonsa on laaja, ja hänen kirjojaan on käännetty ruotsista muille kielille.

Säveltäjänä Ringbom edustaa lähinnä uusklassismia: hän sai virikkeitä Tulenkantajilta ja Paul Hindemithiltä. Hän piti useita sävellyskonsertteja (Turussa 1933, Helsingissä 1934, 1945, 1949, 1962, 1970 ja 1984). Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa viisi sinfoniaa sekä laulusarjoja.

1960-luvun kokeelliseen musiikkiin Ringbom suhtautui torjuvasti. Niin kutsutut lastenkamarikonsertit saivat lisänimensä hänen kielteisestä arvostelustaan, jonka mukaan ensimmäisen konsertin lopputuloksena oli vain ”hillitöntä ja tarkoituksetonta lastenkamarimekkalaa”.

Suku
Nis-Eric Ringbomin tyttäriä ovat näyttelijät Susanna Ringbom (s. 1939) ja Johanna Ringbom (s. 1948) sekä kuvittaja Antonia Ringbom (s. 1946) ja poika oli toimittaja Mårten Ringbom (1934–2012); hänen veljiään olivat taidehistorian professori Lars-Ivar Ringbom (1901–1971) ja kemisti Anders Ringbom (1903–1972). Lena Ringbom Lindén oli hänen sisarensa. Nils Brandt oli Ringbomin vävy, Susannan aviomies.

Kirjoja
 Helsingfors Orkesterföretag 1882–1932: Helsingfors orkesterförening, Filharmoniska sällskapet, Helsingfors stadsorkester. 1932.
 Helsingin orkesteri 1882–1932. Suomentanut Taneli Kuusisto. 1932.
 Säveltaide. Suomentanut Tauno Pylkkänen. 1946.
 Sibelius. 1948. (Käännetty usealle kielelle.)
 Über die Deutbarkeit der Tonkunst. (Diss.) 1955.
 De två versionerna av Sibelius' tondikt "En saga". 1956.
 Musik utan normer: Essäer kring musik och konst i allmänhet. 1972.
 Orkesterhövdingar: Dokument om dirigenter. 1981.

Lähteet

Kirjallisuus
 Heiniö, Mikko ym. (toim.): Suomalaisia säveltäjiä, s. 425–426. Otava, Helsinki 1994. ISBN 951-1-12641-5.

Viitteet

Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät
Suomalaiset musiikkitieteilijät
Musiikkikirjailijat
Suomalaiset musiikkikriitikot
Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
Jättiruoko

Jättiruoko (Arundo donax) on nimensä mukaisesti isokokoinen heinäkasvi (heimo Poaceae). Sitä voidaan käyttää monivuotisena koristekasvina. Jättiruokoa pidetään yhtenä maailman sadasta haitallisimmasta vieraslajista.

Ulkonäkö ja koko 
Heinän juurakko on suomuinen, haarova, polveileva ja tukeva. Varsi on 2–6 metriä korkea ja 1–1,5 cm halkaisijaltaan, haarautumaton, bambun tapainen. Lehdet ovat 30–60 cm pitkiä ja 2–5 cm leveitä, kapenevat kärkeen päin lankamaisen ohuiksi. Kukinto on tähkämäinen huiskilo, yleensä sinipunainen. Yksikotinen. Jättiruoko kuuluu C4-kasveihin eli käyttää yhteyttämiseen C4-yhteyttämistä.

Kasvupaikka 
Jättiruoko on kotoisin välimereltä. Se suosii kosteita paikkoja mutta kasvaa hyvin myös kuivassa ja kaikenlaisessa maassa, tienvarsilla, joutomailla. Sitä käytetään myös aitakasvina.

Käyttö 
Yhdysvalloissa kasvia käytetään sekä paperin että bioenergian raaka-aineena. Jättiruokoa käytetään monien puupuhaltimien, esim. oboen ja fagotin suuttimen, röörin tekemiseen, se muodostuu kahdesta vastakkain sidotusta ruokolehdykästä.

Lähteet

Kuvia

Aiheesta muualla 
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Jättiruoko (Arundo donax)
Arja Santanen, Pirjo Mäkelä, Frederick Stoddard: Uusilla bioenergiakasveilla monimuotoisuutta pelloille, Helsingin yliopisto
ITIS: Arundo donax 
United States Department of Agriculture (USDA): Arundo donax 
Flora of China: Arundo donax 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Arundo donax 

Heinäkasvit
Keltasoihdukki

Keltasoihdukki eli keltasoihtu (Asphodeline lutea) on monivuotinen ruoho heinäpuukasvien heimon (Xanthorrhoeaceae) alaheimossa Asphodeloideae, jota on aikaisemmin pidetty soihtukasvien (Asphodelaceae) heimona . Lajia viljellään monivuotisena koristekasvina eli perennana.

Lähteet 
 Räty, E. ja Alanko P. 2004: Viljelykasvien nimistö — Puutarhaliiton julkaisuja n:o 328. 200 s. ISBN 951-8942-57-9.
 Stevens, P. F. 2001-: Angiosperm Phylogeny Website.

Viitteet 

Soihtukasvit
Valkosoihtu

Valkosoihtu (Asphodelus albus) on monivuotinen ruohokasvi soihtukasvien (Asphodelaceae) heimon alaheimossa Asphodeloideae (aiemmin heinäpuukasvien Xanthorrhoeaceae heimossa). Lajia viljellään perennana eli monivuotisena koristekasvina.

Tätä tummanvihreälehtistä vaaleakukkaista kasvia kasvoi antiikin taruston mukaan manalan niityillä. Kukat ilahduttivat kuolleiden sieluja. Kreikkalaiset omistivat kasvin kasvuvoiman jumalattarelle Demeterille ja hänen tyttärelleen Persefonelle, roomalaiset Saturnukselle. Myytit kertovat asphodeluksen mukuloita käytetyn kuolleiden ravintona Haadeksessa. Nälänhätien aikoihin niitä söivät myös elävät. Mukuloiden uskottiin parantavan myrkytyksiä. Kukkatertut olivat jumalkuvien koristeita (hastula regia). Välimeren maissa asphodeluksella ilmaistaan surua vielä tänäkin päivänä. Kansanuskomuksissa kasvin arvellaan karkottavan pahoja henkiä.

Lähteet 
 Räty, E. ja Alanko P. 2004: Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja n:o 328. ISBN 951-8942-57-9.
 Stevens, P. F. 2001–: Angiosperm Phylogeny Website. Asphodelaceae

Viitteet 

Soihtukasvit
Myytit
Kilpiangervo

Kilpiangervo (Astilboides tabularis, syn. Rodgersia tabularis) on iso- ja kilpilehtinen monivuotisruoho, joka kuuluu rikkokasvien heimoon (Saxifragaceae). Sitä viljellään kosteiden paikkojen koristekasvina.

Lähteet 
 Räty, E ja Alanko P. (toim.) 2004: Viljelykasvien nimistö. - 200 sivua. - Puutarhaliiton julkaisuja 328. ISBN 951-8942-57-9

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Puutarha.net: Kilpiangervo (Astilboides tabularis)

Rikkokasvit
Drivex

Drivex on espanjalainen pikkuformulatalli ja ajokoulu. Tallin perustivat vuonna 2005 Pedro de la Rosa ja Miguel Ángel de Castro. Talli on kilpaillut mm International GT Open-sarjassa, Espanjan GT mestaruussarjassa ja nykyään European F3 Open-sarjassa. Talli järjestää myös ajokoulutusta nuorille kuljettajille.

Espanjalaiset autourheilutallit
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2013

Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2013 pelattiin Ottawassa, Kanadassa. Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat.

Turnauksen yhteydessä tehtiin myös uusi naisten jääkiekon yleisöennätys, kun Suomen ja Kanadan välistä alkusarjan ottelua oli katsomassa 18 013 katsojaa.

Otteluareenat

Lohkot 

Lohko-A
 
 
 
 

Lohko-B

Alkusarja

Lohko A 

OttelutOttelujen alkamisajat Ottawan aikoja (UTC-4)

Lohko B 

OttelutOttelujen alkamisajat Ottawan aikoja (UTC-4)

Putoamissarja

Pudotuspelit

Puolivälierät

Välierät

Sijoituspeli 5. sijasta

Pronssiottelu

Loppuottelu

Pistepörssi

Palkinnot

IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat
Paras maalivahti:  Nadezhda Alexandrova
Paras puolustaja:  Jenni Hiirikoski
Paras hyökkääjä  Marie-Philip Poulin

Median valitsema tähtikentällinen
Maalivahti:  Noora Räty
Puolustajat:  Meaghan Mikkelson Reid,  Catherine Ward
Hyökkääjät:  Marie-Philip Poulin,  Brianna Decker,  Jenn Wakefield
Arvokkain pelaaja:  Marie-Philip Poulin

Loppusijoitukset 
Sijoituksilla on merkitystä IIHF:n rankingiin.

Pääsarjan turnaus  

1. divisioona  A-lohko 

B-lohko 

2. divisioona  A-lohko 

B-lohko 

2. divisioonan karsinnat  '''

Lähteet 
 Kisat HockeyCanadan sivuilla 
 Kisat IIHF:n sivuilla 
 Turnaus IIHF:n tulospalvelussa 

Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut
Kanadan jääkiekko
Vuoden 2013 jääkiekko
Ottawan urheilu
Kaitakello

Kaitakello (Asyneuma limoniifolium, syn. Campanula prenanthoides) on kellokasvilaji (heimo Campanulaceae), jota käytetään monivuotisena koristekasvina. Sitä tavataan luonnossa Yhdysvalloissa Oregonin ja Kalifornian välisellä alueella.

Sen tieteellisen nimen synonyymeja ovat myös Asyneuma prenanthoides ((Durand) McVaugh), Campanula filiflora (Kellogg) ja
Campanula roezlii (Regel).

Lähteet 

Kellokasvit
Gabonpuu

Gabonpuu eli gaboninmahonki eli okoume (Aucoumea klaineana) on trooppinen puu tohtorinpuukasvien (Burseraceae) heimossa. Sitä käytetään puutavaran tuottajana. Gabonpuu on ainavihanta puu ja se on täysikasvuisena yleensä noin 35–40 metriä korkea. Puuta esiintyy lähinnä Gabonissa.

Lähteet 
 Räty, E ja Alanko P. (toim.) 2004: Viljelykasvien nimistö. – 200 sivua. – Puutarhaliiton julkaisuja 328. ISBN 951-8942-57-9

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Gabonpuu (Aucoumea klaineana)
 iNaturalist: Aucoumea klaineana
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Aucoumea klaineana 
 Plant List: Aucoumea klaineana 
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Aucoumea klaineana, (okoume) 
 Useful Tropical Plants Database: Aucoumea klaineana 
 Wood Database: Okoume 

Tohtorinpuukasvit
Uhanalaiset kasvit
Puut
Kivikkokilpiruoho

Kivikkokilpiruoho (Aurinia saxatilis, syn. Alyssum saxatile) on kaksi- tai monivuotisena koristekasvina viljelty ristikukkaiskasvi (heimo Brassicaceae eli Cruciferae).

Lähteet 
 Räty, E. ja Alanko, P. 2004: Viljelykasvien nimistö. - 200 sivua. – Puutarhaliiton julkaisuja 328. ISBN 951-8942-57-9

Viitteet

Aiheesta muualla 
Puutarha.net: Kivikkokilpiruoho (Aurinia saxatilis)
ITIS: Aurinia saxatilis 
United States Department of Agriculture (USDA): Aurinia saxatilis 

Ristikukkaiskasvit
İlkay Gündoğan

İlkay Gündoğan (s. 24. lokakuuta 1990 Gelsenkirchen) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Cityä, jonne hän siirtyi Borussia Dortmundista kesällä 2016. Hänen vanhempansa ovat turkkilaisia.

Seuraura

Saksassa 
Gündoğan aloitti ammattilaisuransa VfL Bochumin kakkosjoukkueessa, jossa pelasi kaksi ottelua. Kausilla 2009–2011 hän pelasi 1. FC Nürnbergissä 48 liigaottelua, joista 47 korkeimmalla sarjatasolla. Kausien 2011–2016 aikana hän pelasi Dortmundissa 105 Bundesliigaottelua ja teki kymmenen maalia. Hän voitti Bundesliigan ja Saksan cupin mestaruudet kaudella 2011–2012 sekä Saksan supercupin 2013. Mestarien liigassa hän sijoittui toiseksi kaudella 2012–2013.

Englannissa 
Manchester Cityssä Gündoğan voitti Valioliigan ja Liigacupin kaudella 2017–2018 sekä Valioliigan, FA-cupin, Liigacupin ja Community Shieldin kaudella 2018−2019. Seuraavalla kaudella hän voitti Liigacupin ja Community Shieldin. Kaudella 2020–2021 Hän voitti Valioliigan mestaruuden ja oli Cityn paras maalintekijä 13 maalilla. Hän voitti myös liigacupin. Hänet valittiin valioliigan kauden tähdistöjoukkueeseen. Mestarien liigassa hän pelasi 12 ottelua, myös tappiollisen finaalin, ja teki kolme maalia. Kaudella 2021–2022 hän teki valioliigamestaruuden ratkaisseessa kauden päätösottelussa kaksi maalia. Kaikkiaan hän on kauden 2021–2022 loppuun mennessä pelannut Cityssä 157 valioliigaottelua, joissa hän on tehnyt 36 maalia. Mestarien liigan 54 ottelussa maaleja on syntynyt yhdeksän.

Maajoukkueura 
Saksan maajoukkueessa Gündoğan teki ensiesiintymisensä marraskuussa 2011 EM-karsintaottelussa Belgiaa vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän maaliskuussa 2013, kun Saksa voitti MM-karsintaottelussa Kazakstanin 4–1. Hän kuului Saksan joukkueeseen EM-kilpailuissa 2012, muttei päässyt pelaamaan. MM-kilpailujen 2014 ja EM-kilpailujen 2016 aikaan hän oli loukkaantunut. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi ottelussa Ruotsia vastaan. Vuodelle 2021 siirretyissä EM-kilpailuissa hän pelasi kolme ottelua.

Lähteet 

Saksalaiset jalkapalloilijat
Saksan turkkilaiset
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Azorienkello

Azorienkello (Azorina vidalii, syn. Campanula vidalii) on huonekasvina viljelty kellokasvi. Se on azorienkellojen (Azorina) suvun ainoa laji ja esiintyy luonnonvaraisena vain Azorien saarilla.

Lähteet 

Kellokasvit
Uhanalaiset kasvit
Jakub Klášterka

Jakub Klášterka on tšekkiläinen moottoriurheilija. Vuonna 2009 Klášterka kilpaili Formul'Academy Euro Series -sarjassa ottaen kaksi palkintokorokesijaa ja Formula Renault 2.0 NEC -sarjassa kaksi kilpailua. Vuodet 2010-2011 Klášterka piti välivuotta kilpailemisesta. Vuonna 2012 Klášterka ajoi neljä kilpailua GP3-sarjassa Jenzer-tallissa.

GP3-tulokset 

GP3-kuljettajat
Tšekkiläiset autourheilijat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Porin Urheiluveteraanit

Porin Urheiluveteraanit on vuonna 1954 perustettu porilainen urheiluseura. Porin Urheiluveteraanit on tiettävästi myös Suomen vanhin veteraaniurheiluseura.

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivut

Porilaiset urheiluseurat
Building Up the Apathy


Building Up the Apathy on kokkolalaisen Silent Voices -yhtyeen kolmas albumi vuodelta 2006. Se on äänitetty Alavetelin Studio 57:ssa.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Michael Henneken – laulu
 Timo Kauppinen – kitara
 Jukka-Pekka Koivisto – rummut
 Pasi Kauppinen – basso
 Henrik Klingenberg – koskettimet

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 
 Metal Storm: 7.5/10

Lähteet 

Vuoden 2006 albumit
Silent Voicesin albumit
Göteborgin synagoga

Göteborgin synagoga sijaitsee Stora Nygatanilla Göteborgissa Ruotsissa. Sen suunnitteli saksalainen August Krüger ja se rakennettiin vuonna 1855. Kanavan varrella sijaitsevassa synagogassa näkyvät bysanttilaisen ja maurilaisen tyylin vaikutukset, ja siinä on 300 istumapaikkaa.

Lähteet 
 

Göteborgin rakennukset ja rakennelmat
Ruotsin synagogat
Göteborg
Sarvielaskat

Sarvielaskat tai elaskat (Stichaeidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan Atlantin ja Tyynenmeren pohjoisosista.

Taksonomia 
Sarvielaskat kuuluu ahvenkalojen lahkon kivinilkkakalojen alalahkoon ja lähimmät sukulaiset ovat teistit (Pholidae) ja kivinilkat (Zoarcidae). Heimoon kuuluu 37 sukua ja lähteestä riippuen noin 65–76 lajia. Eräät kalatutkijat jakavat heimon kuuteen alaheimoon, jotka ovat Stichaeinae (6 sukua), Opisthocentrinae (6 sukua), Lumpeninae (8 sukua), Chirolophinae (3 sukua), Xiphisterinae (9 sukua) ja Neozoarcinae (4 sukua).

Tyypillisiä piirteitä 
Sarvielaskalajit ovat ruumiinrakenteeltaan tyypillisesti pitkulaisia, ankeriasmaisia kaloja. Pienimmät laji kasvavat noin 5–7 cm pitkiksi. Selkäevä on pitkä ja usein piikikäs. Pyrstöevä on pienehkä ja peräevä ulottuu keskiruumiiseen. Rintaevien koko vaihtelee heimon kaloilla pienistä suuriin ja viuhkamaisiin. Eräillä lajeilla on päässään harjasmaisia ulokkeita. Sarvielaskoilla ei ole uimarakkoa.

Levinneisyys ja elintavat 
Sarvielaskoja tavataan kylmistä vesistä. Suurin osa lajeista elää Tyynenmeren pohjoisosissa ja muutama Atlantilla. Ne elävät lähellä rannikkoa aina noin 250 metrin syvyyteen asti ja niitä tavataan usein myös vuorovesilammikoista. Elaskojen ravintoa ovat pienet selkärangattomat eläimet.

Alaheimot ja suvut 
Sarvielaskojen heimoon kuuluu seuraavat 4 alaheimoa ja 18 sukua:

 Alaheimo Alectriinae
Alectrias
Pseudalectrias

 Alaheimo Xiphisterinae
Alectridium
Anoplarchus
Dictyosoma
Esselenichthys
Phytichthys
Xiphister

 Alaheimo Chirolophinae
Bryozoichthys
Chirolophis
Gymnoclinus
Soldatovia

 Alaheimo Stichaeinae
Ernogrammus
Eumesogrammus
Plagiogrammus
Stichaeopsis
Stichaeus
Ulvaria

Lähteet

Aiheesta muualla 
ITIS: Stichaeidae 

Kivinilkkakalat
Priuralskin piiri

Priuralskin piiri () on kuntatason hallinnollinen alue Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan länsiosassa Pohjois-Venäjällä. Piirin pinta-ala on 64 150 km2. Kuntakesksena toimii Aksarkain kylä piirin keskiosissa Ob-joen etelärannalla lähellä Obinlahden pohjukkaa. 

Kunnallispiiri rajoittuu pohjoisessa Karanmeren Baidaratanlahteen, idässä Jamalin niemimaalla sijaitsevaan Jamalin piiriin, Obinlahteen ja Nadymin piiriin, etelässä Hanti-Mansiaan, lounaassa Šuryškaryn piiriin ja lännessä Komin tasavaltaan ja Nenetsiaan. Piirin läpi Virtaava Ob-joki laskee Obinlahteen ja länsiosissa kohoaa Uralvuoriston ja pohjoisosat den saaria.

Väestö

Priuralskin piirin yhteenlaskettu asukasluku oli 2010 väestönlaskennan mukaan 14 995 henkeä.  Väestötilastojen mukaan suurimmat taajamat olivat kaupunkityyppinen Harpin teollisuustaajama (6 413 as.) Uralin juurella ja hallintokeskus Aksarkan kylä (3 133 as.)

Talous ja liikenne

Alueen sisällä sijaitsevat, tosin kunnallishallinnollisesti itsenäisinä yksikköinä, Jamalin Nenetsian pääkaupunki Salehard lentokenttineen ja logistisesti merkittävä Labytnangi, jossa on satama ja suuri rautatieasema. Jamalin niemimaan kaasu- ja öljykenttien kehittäminen on lisännyt liikennemääriä ja liikenneväylien rakentamista erityisesti 2000-luvun jälkeen; Priuralskin piiri kehittyy kauttakulkualueena piirin pääkaupunkiseudun ohella (Ob-joen ylittävä silta käyttöön noin 2012) myös Jamalin piirin suuntaan. Piirin pohjoisosien läpi on suunniteltu kuljetettavan kesäkuussa 2012 avattavan Bovanenkovo– Uhta -kaasuputkiston kautta lähivuosikymmeninä suuria määriä petrokemian raaka-aineita.

Arktiset olot tuovat haasteita liikenneväylien kunnossapidolle. Suurin osan piirin alueesta on taigaa tai subarktista tai arktista tundraa ilman valmiita tieyhteyksiä. Karanmeri ja Ob-joki on jäässä suurimman osan vuodesta.  
 maantie- ja rautatieyhteydet
 lentokentät: Salehard
 satamat: mm. Labytnangi, pienempiä Salehard, Aksarka ja kylät pitkin Ob-jokea

Lähteet

Aiheesta muualla

 Priuralskin piirin sivut  (priuralye.com)
 Lyhyesti Priuralskin piiristä Jamalin Nenetsian aiemmalla virallisella sivustolla  (adm.yanao.ru)
 Priuralski raion 
 Jamalo-Nenetski avtonomnyi okryg: Potštovnyje indeksy 
 Jamalo-Nenetski avtonomnyi okryg: Telefonnyje kody 

Jamalin Nenetsian piirit
Hyvinkään Ponteva

Hyvinkään Ponteva  (HyPo) on hyvinkääläinen urheiluseura, joka on nykyään keskittynyt lähinnä koripalloon. 

Seuran toimintaan kuuluu myös vuonna 1961 perustettu veteraanikerho ja vuoteen 2022 saakka lentopallo. Muita lajeja Pontevassa ovat aiemmin olleet muun muassa yleisurheilu, voimistelu, paini, hiihto, pyöräily, uinti, jalkapallo, pesäpallo, mäkihyppy, nyrkkeily, jääpallo, suunnistus, näyttämö- ja musiikkiharrastus sekä painonnosto.

Hyvinkään Pontevan historian kuuluisimpia urheilijoita ovat olleet muun muassa pyöräilijä Kari Myyryläinen, suunnistaja Ari Anttas sekä painonnostaja Juhani Äijö.

Vuonna 2016 juhlittiin Hyvinkään Pontevan 100-vuotisjuhlaa.

Saavutukset

Miesten edustusjoukkue 
Pontevan miesten edustusjoukkue on viime vuodet pelannut valtakunnallista 1B divisioonaa tavoitteenaan kehittää Hyvinkääläisiä nuoria junioripelaajia.

Miesten joukkueen päävalmentajana kaudella 2021-2022 toimii Janne Hartikainen. Joukkueen toisena valmentajana on yhdysvaltalainen Luke Lloyd.

Miesten edustusjoukkue saavutti divisioona 1B:ssä hopeaa kaudella 2021-2022

Naisten edustusjoukkue 

Pontevan naisten edustusjoukkue on saavuttanut Naisten Korisliigassa hyviä tuloksia viime vuosina ansaiten 2015-2016 hopeaa, 2016-2017 kultaa, 2017-2018 pronssia, 2018-2019 pronssia.

Naisten edustusjoukkue putosi kauden 2019-2020 päätteeksi pois Naisten Korisliigasta ykkösdivisioonaan.

Juniorijoukkueet 
Seura tekee hyvää juniorityötä, josta osoituksena monen juniorijoukkueen pelaaminen valtakunnan korkeimmilla sarjatasoilla.

Pontevan U16-ikäisten (2005-syntyneet) poikien ja tyttöjen joukkueet saavuttivat SM-sarjapaikat kaudelle 2020-2021.

2005 syntyneiden poikien joukkue on saavuttanut paikan valtakunnallisten sarjojen korkeimmalla tasolla kolmena kautena peräkkäin. (2019-2020 Robert Petersen Cup, 2020-2021 U16 SM sarja, 2021-2022 U17 SM-sarja)

Tunnettuja hyvinkääläislähtöisiä koripalloilijoita ovat mm. Anni Jämsä, Mirka Kilpijärvi, Henri Ventoniemi, Edon Maxhuni.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivut
 HyPon historiaa

Suomalaiset urheilun yleisseurat
Suomalaiset koripalloseurat
Hyvinkääläiset urheiluseurat
Suomalaiset pyöräilyseurat
Infernal (albumi)


Infernal on kokkolalaisen Silent Voicesin toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 2004. Se on äänitetty Sonic Pump -studiossa Helsingissä, äänittäjänä Nino Laurenne. Levyn on masteroinut Mika Jussila Helsingissä Finnvoxin studiossa.

Kappaleet 

I – The Journey
II – Resuming Control (instrumentaali)
III – The New Beginning

Kokoonpano 
 Michael Henneken – laulu
 Timo Kauppinen – kitara
 Jukka-Pekka Koivisto – rummut
 Pasi Kauppinen – basso
 Henrik Klingenberg – koskettimet

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Imperiumi.net: 9–/10
 Sea of Tranquility:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen kotisivut

Vuoden 2004 albumit
Silent Voicesin albumit
Chapters of Tragedy


Chapters of Tragedy on kokkolalaisen Silent Voicesin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2002.

Kappaleet 

Falling Into a Dream
Losing Control (instrumentaali)
Abandoned

Kokoonpano

Yhtye 
 Michael Henneken – laulu
 Timo Kauppinen – kitara
 Jukka-Pekka Koivisto – rummut
 Pasi Kauppinen – basso
 Henrik Klingenberg – koskettimet

Tuotanto 
 Mikko Oinonen – masteroija
 Teemu Haapaniemi – äänittäjä (laulu)
 Jukka Heinämäki – valokuvat
 Timo Tyynismaa – grafiikka
 Ahti Kortelainen – äänittäjä, miksaaja

Arvostelut 
 Chronicles of Chaos: 8.5/10
 Desibeli.net:

Lähteet 

Vuoden 2002 esikoisalbumit
Silent Voicesin albumit
Halim Perdanakusuman lentoasema

Halim Perdanakusuman lentoasema (; IATA: HLP, ICAO: WIHH) on kansainvälinen lentoasema Jaavalla, Indonesiassa. Lentoasema sijaitsee Indonesian pääkaupunki Jakartan itäisessä kaupunginosissa (Jakarta Timur), noin 12 kilometriä keskustan Monas-monumentilta ja presidentin palatsista kaakkoon. Halim Perdanakusuman lentoasema  oli Jakartan päälentokenttä ennen  Soekarno-Hattan kansainvälisen lentoaseman käyttöönottoa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Lentokentän perustietoja (worldaerodata.com) 
 Lentoaseman onnettomuushistoria (aviation-safety.net) 
 Kentän lentosäätietoja yhdysvaltalaispalvelimella (noaa.gov) 

Indonesian lentoasemat
Jakartan rakennukset ja rakennelmat
Heyer

Heyer on seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Georgette Heyer, englantilainen kirjailija
 Hans Heyer, saksalainen autourheilija
Bristol Bloodhound

Bristol Bloodhound oli ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Se suunniteltiin ja valmistettiin Englannissa. Ohjusasetyyppiä käytettiin lentokoneiden korkeatorjuntaan. Sitä käytettiin laajasti myös Ruotsissa, missä sen nimenä oli Rb-68. Lyhennös tuli nimestä robotsystem. 

Ohjuksessa oli kaksi kaksoispatopainemoottoria ja siksi se sai tarvitun alkuvauhdin keskellä olevasta rakettimoottorista.  

Ohjusasetyypin suunnittelu aloitettiin jo 1949 ja se poistettiin käytöstä 1991. Bristol Bloodhoundia valmistettiin kahta versiota, Mk I:ta ja Mk II:ta. Myöhempi versio ylsi 2.7 Machin nopeuteen, ja sen kantama oli 185 kilometriä.

Lähteet

 Langley, Andrew: The Armed Forces - The Royal Air Force. Bath Press, Avon, Englanti. 1986. ISBN 0-85078-882-X (englanniksi)

Viitteet 

Ilmatorjuntaohjukset
Mustapää

Mustapää voi tarkoittaa seuraavia asioita:

 mustapää, tummapäinen komedo eli tukkeutunut ihohuokonen
 mustapää, soilla kasvavan tupasvillan kansanomainen nimi
 Mustapää, suomalainen sukunimi
 P. Mustapää, Martti Haavion taiteilijanimi

Katso myös
 Mustapäiden veljeskunta, Baltiassa keskiajalla perustettu kauppiaiden veljeskunta

Lähteet
Supercup



Supercup on palloilulajien kilpailu, jossa kohtaavat yleensä edellisen kauden kansallisen sarjan mestari ja cup-voittaja. Supercup-otteluita pelataan erityisesti jalkapallossa, jossa ne ovat perinteisiä uuden kauden avaustapahtumia. Supercupeja voivat järjestää myös eri maanosien liitot. Silloin niissä ovat vastakkain maanosaliiton järjestämien kilpailuiden voittajat.

Maailman tunnetuin ja arvostetuin supercup on Englannissa pelattava FA Community Shield, jota on järjestetty kaudesta 1908–1909 lähtien. Siinä kohtaavat nykyisin Valioliigan ja FA Cupin voittajat. 

Toinen tunnettu jalkapalloilun supercup on Euroopan jalkapalloliiton vuodesta 1972 järjestämä UEFA Super Cup, jossa pelaavat vastakkain Mestarien liigan ja Eurooppa-liigan mestarit. Myös muilla jalkapalloilun maanosaliitoilla on omat supercupinsa. 

Suomessa jalkapallon supercupia ei pelata.

Jalkapallon supercupeja

CAF Super Cup
Recopa Sudamericana
UEFA Super Cup
 DFB-Supercup
 DFV-Supercup
 FA Community Shield
 Íslands Super cup
 Johan Cruijff Schaal
 Supercopa de España

 Supercoppa italiana
 Super Coupe de Tunisie
 Superfinalen
 Supertaça Cândido de Oliveira 
 Svenska Supercupen
 Swazi Charity Cup
 Trophée des Champions
 Superkubok Rossii

Muiden palloilulajien supercupeja

Koripallo
 Supercopa de España
 Supercoppa italiana

Jääkiekko
IIHF Super Cup

Urheilukilpailut
Jalkapallon seurajoukkuekilpailut
Boetti Racing Team

Boetti Racing Team on Ghislain Boettin perustama ranskalainen pikkuformulatalli. Talli on kilpaillut menestyksekkäästi Ranskan Formula Renault-sarjoissa vuosina 2007-09. Vuosina 2010-11 talli kilpaili myös Eurocup Formula Renault, Formula Renault NEC ja Formula Renault Alps-sarjoissa vaihtelevalla menestyksellä.

Lähteet
http://boettiracingteam.com/

Ranskalaiset autourheilutallit
Halu

Halu on psykologinen tila ihmisillä ja monilla muilla eläimillä, jossa niillä on toiveajatus jonkin asiaintilan muuttumisesta.

Filosofiassa halut on jaettu ensimmäisen ja toisen asteen haluihin. Ensimmäinen asteen halu on jonkin asian haluaminen, ja toisen asteen halu on tämän haluamisen haluaminen. Esimerkiksi jos joku haluaa tupakkaa, on mahdollista, että henkilö joko haluaa tai ei halua haluta tupakkaa.

Aiheesta muualla 

 

Tunteet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kaharlyk

Kaharlyk () on pieni kaupunki ja Kaharlykin piirin kuntakeskus Ukrainan Kiovan alueella, 69 kilometriä maan pääkaupungista Kiovasta etelään. Kaharlyk sijaitsee noin 20 kilometriä Dneprin lounaispuolella; Kaharlykin piiri rajoittuu koillisessa Dnepriin.

Vuoden 2011 alussa kaupungissa arvioitiin asuvan 13 682 ja koko piirissä 34 545 henkeä.

Kaharlykin piirin alueelta on löydetty kulttuurin jäänteitä jo ajalta 100-400 jaa. Ensimmäinen historiallinen maininta paikasta on vuodelta 1142. Kaupunkioikeudet Kaharlykin taajama sai syyskuussa 1971.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kuntakeskuksen perustiedot Ukrainan parlamentin eli Verh'ovna Radan sivustolta  (rada.gov.ua)
 Tietoa piiristä Kiovan alueen sivuilla  (kyiv-obl.gov.ua)
 Neuvostoliiton aikaisia topografiakarttoja alueesta  (vlasenko.net)
 Kaupunkiin ja piiriin keskittynyt portaali  (kagarlyk.com.ua)

Kiovan alueen kaupungit
Kari Ketola

Kari Ketola (s. 12. marraskuuta 1963 Pyhäranta) on suomalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Mestaruussarjassa pelanneita Porin Pallo-Tovereita kaudella 1987 yhteensä 13 sarjaottelussa, joissa hän teki viisi maalia.

Ketola aloitti jalkapallon B-juniori-ikäisenä Uotilan Työväen Urheilijoissa. Aikuistasolla hän edusti PPT:n ja UTU:n lisäksi Vaasan Palloseuraa, Pallo-Iiroja, Rauman Palloa, Euran Palloa ja FC Raumaa. FC Raumassa pelatessaan hän oli Kakkosen kaudella 2003 Länsilohkon maalipörssin jaetulla toisella sijalla.

Ketola on naimisissa lentopalloa pääsarjatasolla pelanneen Jutta Ketolan (o.s. Loukola) kanssa.

Lähteet

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Armatocereus

Armatocereus on kaktuskasvisuku, jonka tieteellinen nimi juontuu latinan sanasta arma ’aseet’ ja viittaa kasvien piikkiaseistukseen. Suvun 13 lajia ovat varsiltaan nivelikkäitä ja lieriömäisiä. Kukat avautuvat öisin, ja niitä voi kehittyä varren sivulle tai kärkeen. Ne ovat enimmäkseen valkoisia.

Levinneisyys
Armatocereus-pylväskaktukset kasvavat pääasiassa Kolumbian, Ecuadorin ja Perun Andeilla.

Tuntomerkit
Kasvien varret ovat pylväsmäisiä, enemmän tai vähemmän nivelikkäitä ja pystyjä tai kohenevia. Kasvutapa on pensasmainen tai puumainen. Varren hyvin kehittyneitä harjuja on 3-16. Areolit ovat kookkaita, ja niissä on tavallisesti tukevia piikkejä; ne voivat joskus puuttuakin.

Melko kookkaat kukat avautuvat öisin. Ne ovat putkimaisia tai kapean suppilomaisia, valkoisia tai harvoin punaisia. Kukkaperän ja pohjusmaljan areolit ovat nukkapintaisia ja tavallisesti piikkisiä. Heteet kiinnittyvät putkimaisen pohjuksen suulle tai yläosaan. Hedelmä on kookas, pallomainen tai munamainen, punainen tai vihreä. Malto on vaaleaa ja mehevää. Hedelmä on kypsänä piikitön; kehälehdet pysyvät siinä kiinni kuihtuneina. Hedelmässä on mustia ja isoja, soikeita tai munuaisen muotoisia siemeniä.

Lajit
Kaktustutkija E. F. Andersonin mukaan suvun lajit ovat seuraavat:
Armatocereus arduus
Armatocereus brevispinus
Armatocereus cartwrightianus
Armatocereus godingianus
Armatocereus humilis
Armatocereus laetus
Armatocereus mataranus
Armatocereus matucanensis
Armatocereus oligogonus
Armatocereus procerus
Armatocereus rauhii
Armatocereus riomajensis
Armatocereus rupicola

Lähteet
Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9

Viitteet

Aiheesta muualla
 Columnar cacti 

Kaktuskasvit
Arrojadoa

Arrojadoa on kaktuskasvisuku, joka on nimetty Miguel Arrojado Lisboan kunniaksi. Hän tutki Brasiliassa kasveja 1900-luvun alussa. Sukuun kuuluu viisi pylväsmäistä lajia, joista yksi on risteymäalkuperää. Suvun kasvit ovat tullet harrastajien keskuudessa suosituiksi ja ovat suhteellisen helppohoitoisia.

Suvun lajit kasvavat luonnonvaraisina Itä-Brasiliassa.

Tuntomerkit
Arrojadoa-kaktukset ovat matalia, pensasmaisia, tyvestään vähän haarovia, pystykasvuisia tai suikertavia. Juuret ovat joillakin mukulallisia. Varsi on hoikka, liereä, joskus nivelikäs, vihreä ja jopa kahden metrin mittainen. Harjuja siinä on 7–17, ja niissä on tiheästi areoleja. Piikit pieniä, usein sukasmaisia.

Varren päähän kehittyy niin sanottu kefalio, jossa kukat sijaitsevat. Kefalio on rengasmainen ja kiertää varren ympäri, ja siinä on valkoista villakarvaa ja punertavia sukasia. Varsi jatkaa kasvuaan kukinnan jälkeen kefalion yli. Kukat ovat usein ryhmissä ja avoinna päivisin lintujen pölytettävinä. Väri vaihtelee; on punaisia, vaaleanpunaisia, purppuraisia, violetteja, keltaisia tai valkoisia kukkia. Muodoltaan kukat ovat putkimaisia, jopa 4,5 senttimetriä pitkiä. Kukkaperä ja pohjusmalja ovat karvattomia ja piikittömiä. Hedelmä on marjamainen, pallomainen tai lähes päärynämäinen ja paljaspintainen, väriltään purppurainen, ruusun- tai kirkkaanpunainen, ja mehukas malto on valkeaa. Hedelmän halkaisija on enintään kaksi senttiä. Siemenet ovat soikeita – päärynämäisiä, mustia, kyhmyisiä ja pieniä (enintään 1,5 mm pitkiä).

Lajit
Andersonin mukaan suvun lajit ovat:
Arrojadoa × albiflora
Arrojadoa bahiensis
Arrojadoa dinae
Arrojadoa penicillata
Arrojadoa rhodantha

Lähteet
 Anderson, E. F.: The Cactus Family. Portland, Oregon 2001. ISBN 0-88192-498-9

Viitteet

Aiheesta muualla
 http://www.columnar-cacti.org/arrojadoa/ 
Kaktuskasvit
John George Vlazny

John George Vlazny (s. 22. helmikuuta 1937 Chicago) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Chicagon arkkihiippakuntaan 20. joulukuuta 1961 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Stagnumin titulaaripiispaksi 18. lokakuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Louis Bernardin, jota avustivat Alfred Leo Abramowicz ja Nevin William Hayes.

Vlazny sai 19. toukokuuta 1987 nimityksen Winonan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 29. heinäkuuta. Hänet nimitettiin 28. lokakuuta 1997 Portland in Oregonin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 19. joulukuuta.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Iso-Britannian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Ison-Britannian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Britanniaa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Pääsarjassa joukkue ei ole koskaan pelannut.

Sijoitukset

Lähteet 

 http://www.nationalteamsoficehockey.com/united_kingdom.html 

Nuorten jääkiekkomaajoukkueet
Yhdistyneen kuningaskunnan jääkiekko
Innocence Project

Innocence Project () on yhdysvaltalainen yleishyödyllinen järjestö, jonka tavoitteena on vapauttaa väärin perustein vankeuteen tuomittuja ihmisiä todistamalla heidän syyttömyytensä. Se toteuttaa tavoitettaan hyödyntämällä DNA-tutkimuksia, sekä pyrkimällä uudistamaan rikoslainsäädäntöä niin, ettei vastaavia epäoikeudenmukaisia tuomioita enää ilmenisi. Organisaation perustivat Barry C. Scheck ja Peter J. Neufeld vuonna 1992. Järjestö toimi aluksi Yeshivan yliopiston Benjamin N. Cardozo School of Law:ssa, mutta erosi siitä itsenäiseksi järjestöksi vuonna 2004. Järjestön perustamisen jälkeen yli 200 rikoksista tuomittua vankia on DNA-tutkimusten perusteella todettu syyttömiksi ja vapautettu. Osa syyttömiksi todetuista oli tuomittu kuolemaan ja he odottivat tuomion täytäntöön panemista vangittuna. Organisaatiolla on jatkuvasti arvioitavanaan 6 000–8 000 tapausta. Lisäksi se vastaanottaa vuosittain noin 3 000 uutta avunpyyntöä vankeuteen tuomituilta, jotka haluavat todistaa syyttömyytensä.

Organisaatiota on kritisoitu siitä, että se vahingoittaa yhteisöä ja uhrien perheitä nostamalla esiin vanhoja rikostapauksia. Organisaation on vastannut kritiikkiin toteamalla ettei väärien ihmisten tuomitseminen palvele uhrien etuja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Innocence Project viralliset sivut 

Yhdysvaltalaiset järjestöt
Ihmisoikeusjärjestöt
BNY Mellon Center (Philadelphia)

BNY Mellon Center tunnettiin aikaisemmin nimellä Mellon Bank Center on 241 metriä korkea pilvenpiirtäjä Philadelphian kaupungissa Pennsylvanian osavaltiossa Amerikan Yhdysvalloissa. BNY Mellon Center on Philadelphian kaupungin neljänneksi korkein rakennus. Rakennus esiintyi elokuvassa Philadelphia.

Philadelphian rakennukset ja rakennelmat
Yhdysvaltain pilvenpiirtäjät
Niiranen

Niiranen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Ari Niiranen, Pohjois-Karjalan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ylijohtaja
 Joni Niiranen (s. 1981), salibandyn pelaaja
 Kari Niiranen, DJ Nite (s. 1948), DJ
 Krista Niiranen (s. 1993), maastohiihtäjä
 Matti Niiranen (s. 1962), vapaa toimittaja, kolumnisti ja tiedotusalanyrittäjä
 Otto Niiranen (1878–1960), tuomari, Viipurin hovioikeuden varapresidentti 1929–1934
 Petri Niiranen (s. 1966), koripalloilija
 Satu Niiranen (1948–1997), teatteriohjaaja
 Sirpa Niiranen (s. 1944), yleisurheilija
 Toivo Niiranen (1919–2003), SKDL:n kansanedustaja
 Varma Niiranen (1920–1992), runoilija, sanoittaja ja lehtiavustaja
 Veikko Niiranen (1925–2013), yritysjohtaja, kauppaneuvos.

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Räpylä-Niiranen, pohjoissavolaisessa kansanperinteessä esiintyvä henkilö.