joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kitarinjärvi

Kitarinjärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Kitarinjärvi on osa Karhejärven aluetta.

Maantieto 
Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 628 hehtaaria. Siihen laskee kymmenen pelto- tai metsäojaa. Valuma-alueella, joka on pääosin karua metsämaata, ei ole merkittävästi soita, mutta peltomaata löytyy järven pohjoisrantojen takaa. Järven laskuoja lähtee järven lounaispäässä olevan lahdelman pohjoisosasta. Oja on noin 3,5 kilometriä pitka ja se laskee peltomaiden läpi ja läpäisee Kaupin kohdalla olevan kostekon päätyen Karhejärveen. Kitarinjärveen laskenut vesi viipyy siinä laskennallisesti 768 vuorokautta.

Järvessä on kaksi saarta, joista suurin on halkaisijaltaan 160 metrinen Kitarinsaari. Toinen saari on pieni luoto järven pohjoisrannan tuntumassa. Järven yhteenlaskettu rantaviiva on 5,1 kilometriä. Rannoilla tai niiden lähellä sijaitsee viisi maatilaa ja näiden lisäksi on vielä lukuisia vapaa-ajan asuntoja. Niille pääsee yhdystieltä 2771.

Vedenlaatu 
Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1989, 1990, 2004 ja 2007. Veden väri on ruskea ja siinä on runsaasti humusta. Järven valuma-alueella on runsaasti metsää ja soita, joista humus on peräisin. Veden happamuustaso on humusjärville tyypillisellä tasolla ja järven puskurikyky happamoitumista vastaan on tyydyttävä, joten pelkoa happamoitumisesta ei vielä ole. Järven veden ravinnepitoisuudet ovat lievästi rehevöityneille järville ominaiset. Fosforipitoisuus on vaihdellut pintavedessä 12−14 µg/l ja typpipitoisuus 490−850 µg/l. Levien runsaus vastaa karujen tai lievästi rehevien järvien leväesiintymistä. Veden happipitoisuudet vaihtelevat talvellakin tyydyttävästä erinomaiseen. Happi kuluu talvella pinytavesistä vain vähän ja alusvesissä hieman enemmän. Vuonna 1989 tunnetaan kuitenkin tilanne, jossa alusvedessä havaittiin happikato. Kesällä hapen kuluminen voimistuu selvästi talveen verrattuna.Vuonna 2004 tilanne oli taas hälyttävä. Silloinkin alusveden happi kului lähes kokonaan yli viiden metrin syvyyksissä. Kitarinjärvi soveltuu virkistyskäyttöön melko hyvin.

Virkistyskäyttö 
Järvelle on säädetty vuonna 1992 veneilyssä nopeuskatto, joka on 10 kilometriä tunnissa.

Historiaa 
Vanhasta Hämeenkyrön pitäjän kartasta 1840−1850-luvuilta ei "Kitarinjärvelle" ole merkitty kiinteää asutusta. Rannoille ulottuu niittyjä, jotka ovat olleet Koiviston, Karhen ja Viljakkalan kylien asukkaiden omistuksessa. Myös laskuoja, joka kulki silloin lähes nykyistä reittiä, oli koko matkaltaan Karhejärvelle asti niittymaata.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Vipu! Viljakkala: verkkosivut

Karhejärven valuma-alue
Viljakkalan järvet
K. A. Pinomaa

K. A. (Kaarlo Artturi) Pinomaa (12. elokuuta 1917 Ristiina – 10. toukokuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.

Pinomaa pääsi ylioppilaaksi 1937 Viipurin klassillisesta lyseosta. Hän osallistui talvisotaan ja jatkosotaan yleten kapteeniksi. Sotien jälkeen Pinomaa valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomiarkkitehdiksi vuonna 1946. Pinomaa asui perheineen Ruotsissa 1946–1952 toimien Tukholmassa HSB:n talotehtaiden arkkitehtitoimiston päällikkönä, perehtyi teolliseen asuntorakentamseen ja oli kahden ruotsalaisen arkkitehtitoimiston osakkaana 1948–1952.

Palattuaan Suomeen 1952 Pinomaa perusti oman arkkitehtitoimiston joka toimi aina vuoteen 1983 saakka. Toimisto suunnitteli pankeille asuntosäästökohteita muun muassa Helsingin seudulle ja Kuopioon. Pinomaa oli myös mukana kehittämässä teollista elementtituotantoa ja aluerakentamista ja hän oli muun muassa Sileävalukerhon jäsen.

Rakennuksia 
 Asunto Oy Uudenkaupungintie 4 rivitalo, Munkkiniemi, Helsinki 1957 
 Kuopion Ympäristön Säästöpankin liiketalo,  Puijonkatu 26-28, Kuopio 1963

Lähteet 

Suomalaiset arkkitehdit
Suomen rakennusalan vaikuttajat
Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 2005 kuolleet
Markku Paloheimo

Markku Paloheimo (31. maaliskuuta 1943 Helsinki – 25. joulukuuta 2011 Inkoo) oli suomalainen lääketieteen ja kirurgian tohtori ja dosentti, joka tuli tunnetuksi Instrumentarium Oyj:n omistaman Datex-yksikön potilasvalvonta- ja anestesialaitteiden keskeisenä kehittäjänä. Hän toimi myös anestesiologian dosenttina ja ylilääkärinä Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin silmätautien klinikalla. 

Markku Paloheimo opiskeli ensin Teknillisessä korkeakoulussa, mutta vahtoi alaa ja valmistui lääkäriksi vuonna 1970. Hän aikoi sitten erikoistua vatsakirurgiaan Meilahden sairaalassa, mutta suostuteltiin teknisen lahjakkuutensa vuoksi anestesiologian pariin. Sitä kautta hänet otettiin neuvonantajaksi Instrumentarium Oyj:n Datex-yksikön (nyk. GE Healthcare Finland Oy) tuotekehitysyksikköön, jossa hän toimi yli 30 vuoden ajan.
Datexin potilasvalvonta- ja anestesialaitteet saavuttivat markkinajohtajan aseman maailmassa.

Paloheimo harrasti vapaa-aikanaan puhallinmusiikkia muun muassa Retuperän WBK:n riveissä.

Lähteet
In Memoriam Markku Paloheimo, FiHTA News 6.3.2012.
Muistokirjoitus, HS Muistot.
In memoriam Markku Paloheimo, Finnanest-lehti, Suomen Anestesiologiyhdistys.

Vuonna 1943 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet
Suomalaiset lääkärit
Suomalaiset keksijät
Jalmari Peltonen

Kustaa Jalmari Peltonen (17. elokuuta 1893 Pyhäjärvi Ul – 16. heinäkuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.

Maanviljeljäperheeseen syntynyt Peltonen opiskeli 1915–1922 arkkitehdiksi Teknillisessä korkeakoulussa ja teki opiskeluaikanaan stipendimatkan Italiaan. Peltonen toimi aluksi suunnittelijana Jussi Paatelan arkkitehtitoimistossa mutta ryhtyi sitten itsenäiseksi arkkitehdiksi vuodesta 1925 alkaen. Peltonen toimi vuodesta 1930 alkaen Maataloushallituksessa arkkitehtina ja myöhemmin yliarkkitehtinä.

Peltonen suunnitteli 1920-luvulla ja 1930-luvulla runsaasti liike- ja asuinrakennuksia Helsinkiin. Peltosen suunnittelemia rakennuksia on erityisesti Töölön kaupunginosassa. Näissä art deco-tyylisissä rakennuksissa Peltonen yhdisti klassistisia koristeaiheita ns. töölöläisfunkkikseen ja talojen porrashuoneiden sisustukseen kiinnitettiin erityistä huomiota.

Rakennuksia 
 Torkkelinmäen asuintalot, Kallio, Helsinki 1926–1928 
 Asunto Oy Lapinlahdenkatu 23, Helsinki 1929
 Välskärinkatu 3, 5. 7. 9 – Sandelsinkatu 10, asuinkerrostalo, Taka-Töölö, Helsinki 1933 
 Asunto Oy Kulmalinna, Topeliuksenkatu 1 – Tykistönkatu 13 – Runeberginkatu 46, Taka-Töölö, Helsinki 1937 
 Etelä-Hesperiankatu 22/Apollonkatu 23, Töölö, Helsinki
 Puistolan kansakoulu, Tenavatie 2, Helsinki 1930
 Simonkallion koulu, Simonkalliontie 1, Vantaa 1953

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Korttelit.fi : Jalmari Peltosen suunnittelemia rakennuksia 

Suomalaiset arkkitehdit
Vuonna 1893 syntyneet
Vuonna 1969 kuolleet
Juhani Pennanen

Juhani Pennanen (s. 19. helmikuuta 1993, Oulunsalo) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa maalivahtina Veikkausliigan AC Oulussa. Pennanen debytoi Veikkausliigassa kaudella 2016 PS Kemin riveissä. Hän on pelannut myös 105 Ykkösen ottelua AC Oulussa, PS Kemissä ja OPS:issa.

Seurajoukkueet 

Pennasen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2011, kun hän nousi Ykkösessä pelanneen AC Oulun kokoonpanoon. Pennanen pelasi kaudella 2011 AC Oulun kakkosmaalivahtina yhdessä Ykkösen ottelussa. Kauden 2012 Pennanen pelasi lainalla Kakkosen HauPa:ssa. Kaudella 2013 Pennanen kuului AC Oulun maalivahtikolmikkoon, mutta otteluita kertyi vain lainalla Kolmosessa OLS:n riveissä.

Pennanen siirtyi kaudeksi 2014 Kakkosessa pelanneen PS Kemin riveihin. Pennanen pelasi kaudella 2014 PS Kemin ykkösmaalivahtina 17 Kakkosen ottelua. PS Kemi voitti Kakkosen Pohjoislohkon ja nousi Ykköseen. Kaudella 2015 Pennanen jakoi torjuntavastuun Daniel Kollarin kanssa ja Ykkösen otteluita kertyi 11. PS Kemi voitti Ykkösen kaudella 2015 ja nousi Veikkausliigaan. Pennanen debytoi Veikkausliigassa 25. huhtikuuta 2016 ottelussa HIFK–PS Kemi. Pennanen pelasi kaudella 2016 PS Kemin ykkösmaalivahtina yhteensä 22 liigaottelua. PS Kemi oli kauden päätteeksi liigassa yhdeksäs. Pennanen pelasi kausina 2014–2016 yhteensä 50 sarjaottelua PS Kemin riveissä.

Pennanen siirtyi kaudeksi 2017 Ykkösessä pelanneen OPS:n riveihin. Hän pelasi kaudella 2017 yhteensä 22 Ykkösen ottelua. OPS oli Ykkösessä kahdeksas, mutta seura menetti sarjapaikkansa kun se ei saanut Ykkösen lisenssiä kaudelle 2018. Pennanen siirtyi kaudeksi 2018 Ykkösen AC Ouluun. Hän pelasi ACO:n ykkösmaalivahtina kaudella 2018 yhteensä 26 ja kaudella 2019 yhteensä 24 Ykkösen ottelua. Pennanen teki jatkosopimuksen AC Oulun kanssa myös kausista 2020–2021. Pennanen pelasi kaudella 2020 yhteensä 21 ottelua AC Oulun ykkösmaalivahtina, kun joukkue voitti Ykkösen ja nousi Veikkausliigaan. AC Oulu päästi kauden aikana vähiten maaleja (16) koko sarjassa.

Maajoukkue 

Juhani Pennanen debytoi ikäluokkansa (1993) maajoukkueessa 17-vuotiaana 3. tammikuuta 2011 Pietarissa pelatussa ottelussa Venäjä–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa kahdeksan ottelua.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Juhani Pennanen Palloliiton sivuilla
 Juhani Pennanen Veikkausliigan sivuilla
 Juhani Pennanen Soccerwayn sivuilla

Suomalaiset jalkapalloilijat
Suomalaiset jalkapallomaalivahdit
AC Oulun pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Lauri Reitz

Lauri Kullervo Andervaldt Reitz (7. maaliskuuta 1893 Valkeala – 8. syyskuuta 1959) oli suomalainen rakennusmestari, rakennuttajagrynderi sekä taide- ja antiikkiesineiden keräilijä.

Reitzin suku oli alun perin kotoisin Ruotsista josta hänen esi-isänsä oli muuttanut 1770-luvulla Suomeen lasinpuhaltajaksi Grönvikin lasitehtaaseen. Reitzin kaksikielisen perheen isä Ernst
Andervaldt Reitz oli rautatienkirjuri ja äiti Emma Paulina Malm ompelija. Reitz kävi kansakoulun Kuopiossa ja perheen muutettua Helsinkiin hän kävi viisi luokkaa Helsingin normaalilyseossa. Reitz valmistui sitten vuonna 1914 rakennusmestariksi Helsingin teollisuuskoulusta. Hän oli Helsingin kaupungin rakennuskonttorin rakennusmestarina 1914–1917 ja Kulosaaren huvilayhdyskunnan rakennusmestairna 1917–1921. 

Reitz ryhtyi rakennusurakoitsijaksi vuonna 1921 ja hän perusti Rakennustoimisto Lauri Reitz Oy:n vuonna 1928. Reitzin rakennustoimisto rakennutti vuosina 1927–1952 parikymmentä asuinkerrostaloa sekä lisäksi elokuvateattereita, kahviloita ja huviloita pääkaupunkiseudulle. Reitz rakennutti kerrostaloja erityisesti Töölön kaupunginosaan ja näiden töölöläisfunkkista edustaneiden talojen suunnittelijana toimi useimmiten arkkitehti Jalmari Peltonen. Reitz ei itse omistanut tontteja eikä urakoivia yrityksiä vaan toimi rakennuttajakonsulttina eri osapuolten välillä. Reitz kuului Helsingin Rakennusmestariyhdistyksen, Rakennusmestarien Säätiön, Työnantajarakennusmestariyhdistyksen ja Suomen Rakennusteollisuusliiton johtokuntiin.

Rakennuttajana ja grynderinä 1930-luvulla menestynyt Reitz aloitti myös taide- ja antiikkiesineiden keräämisen. Hän keräsi maalauksia, antiikkihopeaa, posliiniesineitä, vanhoja aseita, soittimia, kelloja, kirjoja ja antiikkihuonekaluja. Reitz harjoitti myös maanviljelyä, hänellä oli aluksi Solvikin tila Porkkalassa ja sitten Tasbyn tila Sipoossa.

Reitz rakennutti vuonna 1938 Eteläinen Hesperiankatu 22:teen Jalmari Peltosen suunnitteleman funkisasuinkerrostalon jonka hän sitten itse omisti. Reitz asui perheineen talossa vuodesta 1941 alkaen ja hänen taidekokoelmansa sijoitettiin myös taloon. Talossa avattiin elokuvateatteri Kino Ritz, joka sai nimensä Reitzin mukaan ja talon pohjakerroksessa sijaitsi myös taiteilijaravintola Elite.

Lauri Reitz oli naimisissa vuodesta 1922 Maria Lindholmin (1891–1971) kanssa. Heidän poikansa oli Lasse Reitz (1924–1966). Lauri Reitzin leski Maria Reitz perusti vuonna 1971 testamentillaan Lauri ja Lasse Reitzin säätiön, joka ylläpitää vuonna 1972 avattua taidemuseota Reitzin perheen entisessä kodissa Apollonkadulla sekä kartuttaa Reitzin kokoelmia säätiön tuotoilla. Museo on avoinna ilman pääsymaksua.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lauri ja Lasse Reitzin säätiön sivut

Suomalaiset rakennusmestarit
Taiteen keräilijät
Suomalaiset keräilijät
Vuonna 1893 syntyneet
Vuonna 1959 kuolleet
Spirit FM

Spirit FM oli Helsingissä ja Turussa kuulunut englanninkielinen paikallisradio. Sen omisti Radio Satellite Finland Oy, joka omisti myös venäjänkielisen Radio Sputnikin.

Kanavan kohdeyleisöön kuuluivat syntyperäisten suomalaisten lisäksi maahanmuuttajat sekä maassa vierailevat turistit.

Kanava aloitti toimintansa huhtikuussa 2015, kun Radio Sputnik vaihtoi nimeään. Radio Sputnik jatkoi toimintaansa vielä samana vuonna, mutta molemmat kanavat hiljenivät toukokuussa 2018. Kesäkuussa 2018 ilmoitettiin, että Radio Sputnikin ja Spirit FM:n taajuudet siirtyvät Basso Median käyttöön. Basso Media käynnistää kaksi uutta radiokanavaa, jotka eivät jatka lopettaneiden radiokanavien brändeillä.

Lähteet 

Helsingin media
Paikallisradiot
Suomalaiset radioasemat
Basso Media
Transistorien peruskytkennät

Transistorien peruskytkennät ovat yhteisemitteri-, yhteiskollektori- ja yhteiskantakytkennät.

Yem 

Yhteisemitterikytkennässä transistorin emitteri on kytketty maahan. Kytkentä on invertoiva.

Yko 

Yhteiskollektorikytkennässä transistorin kollektori on kytketty käyttöjännitteeseen. Tunnetaan myös nimellä emitteriseuraaja. Ei invertoiva. Jannitevahvistus noin yksi.

Yka 

Yhteiskantakytkennässä transistorin kanta on kytketty maahan.

Kirjallisuutta 
 
 
 

Sähkötekniikka
Elektroniikka
Teinien Tuki

Teinien Tuki ry oli 1970-luvulla toiminut, vasemmistolaisen Suomen Teiniliiton vastavoimaksi perustettu, virallisesti puoluepoliittisesti sitoutumaton järjestö.

Teinien Tuki perustettiin vuonna 1971 ja merkittiin yhdistysrekisteriin 1972. Sekä koululaisia että vanhempia jäsenikseen ottanut yhdistys pyrki antamaan koulutusta kokoustekniikassa, puhetaidossa ja järjestötyössä niille teineille, jotka halusivat vastustaa Teiniliiton äärivasemmistolaista linjaa. Vuonna 1975 Teiniliiton 16 piirisihteeristä 14 oli taistolaisia.

Teinien Tuki ei ilmoituksensa mukaan halunnut syrjäyttää Teiniliittoa tai kilpailla sen kanssa, vaan kehotti jäseniään toimimaan Teiniliitossa sen toiminnan tasapainottamiseksi. Muiden muassa Kouluhallituksen tuolloinen pääjohtaja Erkki Aho piti kuitenkin kummallisena tilannetta, jossa perustetaan järjestö tukemaan jossain toisessa järjestössä toimivia.

Teinien Tuki ry oli osa järjestökenttää, joka vastusti Suomen tuolloista vasemmistolaista koulutuspolitiikkaa. Muita tällaisia järjestöjä olivat Vapaan koulutuksen tukisäätiö (VKTS), Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki -säätiö (SYT), Korkeakoulu- ja tiedepoliittinen tutkimussäätiö (KTTS) ja Taloudellinen Tiedotustoimisto (TT).

Teinien Tuki oli mukana vastustamassa muun muassa Teiniliiton ja vuosina 1972–1975 opetusministerinä toimineen Ulf Sundqvistin ajamaa kouluneuvostojen ristiinäänestystä, jossa sekä oppilas- että opettajaedustajien vaalissa saisivat äänestää molemmat. Tällöin oppilaat pääsisivät enemmistöllään käytännössä valitsemaan neuvostoihin myös opettajien edustajat.

Lahdesta käsin toiminut Teinien Tuki julkaisi Puntti-nimistä tabloidkokoista järjestölehteä, jota sen koululaisedustajat jakoivat oppikouluissa ympäri Suomen. Kun Puntti lopetettiin 1976, Teinien Tuki alkoi julkaista vuonna 1975 perustettua Oppikoululainen-lehteä.

Teinien Tuen toiminta loppui tarpeettomana sitä mukaa kuin Teiniliiton toiminta hiipui 1970-luvun jälkipuoliskolla talousepäselvyyksien seurauksena ja poliittisen ilmapiirin muuttuessa.

Lähteet

Suomalaiset nuorisojärjestöt
Stelviosola

Stelviosola (; ) on vuoristosola Pohjois-Italiassa. Sen korkein kohta on 2 758 metrin korkeudessa merenpinnasta.

Solan läpi kulkevaa tietä alettiin suunnitella Itävallan keisarikunnan aikaan. Habsburgien saatua Lombardian haltuunsa vuonna 1815, ryhdyttiin suunnittelemaan alueen yhdistämistä Tiroliin. Lombardiassa sijaitsevasta Valtellinasta Tirolin Val Venostaan johtavan tien suunnittelijaksi valittiin arkkitehti Carlo Donegani. 49 kilometriä pitkän tien rakentaminen kesti 2 500 työntekijältä viisi vuotta. Tie avattiin vuonna 1825. Ferdinand I myönsi Doneganille Itävallan keisarikunnan ritarin ja Stelvion herran arvon.

Stelviolle nousu oli ensi kertaa mukana vuoden 1953 Italian ympäriajossa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Italian solat
Etelä-Tiroli
Bormio
Stewie Griffin

Stewart Gilligan ”Stewie” Griffin on fiktiivinen hahmo yhdysvaltalaisessa animaatiosarjassa Family Guy. Hän on Peter ja Lois Griffinin nuorin lapsi, Chrisin ja Megin pikkuveli. Stewien ääninäyttelijänä toimii näyttelijä Seth MacFarlane.

Ulkonäkö & luonne
Stewie on huippuälykäs vauva jolla on amerikkalaisen jalkapallon muotoinen pää, muutamia hiushaituvia sekä "epäilevä" katse. Stewie puhuu brittiaksenttia jäljittelevällä tyylillä, vaikka todellisuudessa hän on hyvin epävarma äänestään eikä puhu niin. Stewie suunnitteli ensimmäisillä kausilla maailmanvalloitusta ja äitinsä murhaa, ja eräässä luomassaan simulaatiossa Stewie miltei onnistuikin molemmissa tavoitteissaan. Tuoreemmilla kausilla hän on sittemmin jättänyt aikeet sikseen vaikka ei pidäkään vanhemmistaan. 

Vitsit Stewien ympärillä perustuvat suurelta osin tämän ikään, ja ei ymmärrä kaikkea huvittuen lapsille ominaisista asioista. Esimerkiksi Peterin leikkiessä pojan kanssa piilosta, Stewie hämmentyy Peterin "kadotessa näköpiiristä" vaikka tämä peitti käsillään vain kasvonsa. Myös Loisin tavatessa sanoja joita Stewie ei saisi kuulla Stewie tokaisee, että "hänen on murrettava tämä koodi". Tämän paras ystäväkin Brian usein pilailee Stewien kustannuksella näistä syistä. 

Perheestä Brianin lisäksi vain Chris (toisinaan myös Meg) ymmärtävät Stewien puhetta täydellisesti, mutta vanhemmat Peter ja Lois eivät. Myös suurin osa sivuhahmoista ymmärtää Stewien puhetta. MacFarlance on kommentoinut, että perhe ei toisinaan "halua ymmärtää" tai ottaa tosissaan Stewietä, vaikka ymmärtäisivätkin tämän puhetta.

Suhteet
Stewiellä ei juurikaan ole ystäviä, mutta on Griffinien koiran Brianin kanssa erottamaton kaksikko. Heillä on viha-rakkaus-suhde, ja tapana naljailla toisilleen molempien heikkouksista. He ovat seikkailleet monessa jaksossa esimerkiksi menneisyydessä Stewien huoneeseensa rakentaman aikakoneen avulla. Stewiellä on myös pehmolelu Rupert. Stewien ja Rupertin suhde on hyvin epäselvä, mutta useissa jaksoissa Stewie puhuu nallelleen kuin puolisolleen. Stewien on nähty myös viettävän aikaa Chrisin kanssa, ja tämä on antanut Chrisille useita neuvoja elämään.

Stewie on seurustellut mm. Olivian ja Penelopen kanssa, jotka molemmat olivat tälle huonoa seuraa.

Aiheesta muualla 

 Stewie Griffin  at Fox.com
Internet Movie Database

Kuvitteelliset lapset
Family Guy -hahmot
Kuvitteelliset keksijät
Kuvitteelliset aikamatkaajat
Jack Aitken

Jack Aitken (s. 23. syyskuuta 1995 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläis-korealainen rata-autoilija.

Aitken kuului Renault’n nuorten kuljettajien ohjelmaan. Vuonna 2020 hän toimi Williamsin testikuljettajana ja ajoi Formula 2 -sarjassa.

Ura 
Aitken aloitti uransa karting-luokista. Vuonna 2012 Aitken siirtyi Dunlop InterSteps Championship -sarjaan jossa hän saavutti kaksi voittoa, kaksi paalupaikkaa ja 13 palkintosijaa sijoittuen sarjassa kolmanneksi.

Formula Renault (2013–2015) 
Vuonna 2013 Aitken siirtyi Formula Renault NEC -sarjaan saavuttaen yhden paalupaikan ja viisi palkintosijaa sijoittuen sarjan toiseksi. Hän ajoi myös kuusi kilpailua Eurocup Formula Renault -sarjassa. Vuonna 2014 Aitken ajoi täyden kauden Eurocup Formula Renault -sarjassa saavuttaen kauden aikana yhden voiton ja yhden paalupaikan sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Samana vuonna hän ajoi kahdeksan kilpailua Formula Renault Alps -sarjassa. Vuonna 2015 Aitken jatkoi Eurocup Formula Renault -sarjassa saavuttaen viisi voittoa ja neljä paalupaikkaa onnistuen voittamaan sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän voitti myös Formula Renault Alps -sarjan mestaruuden.

GP3 (2016–2017) 
Vuonna 2016 Aitken kilpaili GP3-sarjassa Arden International -tallissa Renault’n tukemana. Aitken ajoi voittoon Belgian sprinttikilpailussa ja oli lisäksi kuudesti palkintopallilla kauden aikana ja sijoittui sarjan viidenneksi 148 pisteellä. Aitken jatkoi GP3:ssa myös kaudella 2017 ajaen ART Grand Prix -tallissa voittaen Unkarin kilpailun sijoittuen sarjan toiseksi.

Formula 2 (2018–2020) 
Vuonna 2018 Aitken ajoi Formula 2 -sarjassa ART-tallissa voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjan 11:nneksi. Vuonna 2019 Aitken jatkoi sarjassa Campos Racing -tallissa voittaen kolme kilpailua sijoittuen sarjan viidenneksi. Aitken jatkoi samassa tallissa kaudella 2020 ajaen kaksi kolmossijaa Britannian GP:stä sijoittuen sarjan 14:nneksi.

Formula 1 (2020) 
Aitken ajoi Sakhirin GP:ssä 2020 Williamsilla George Russellin tilalla. Hän sijoittui kilpailussa 16:nneksi.

GP3-tulokset kilpailuittain

Formula 2 -tulokset

Formula 1 -tulokset

Tulokset kilpailuittain

Kaudet numeroina

Merkkipaalut

Lähteet 

Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat
GP3-kuljettajat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 1952

Lentopallon maailmanmestaruuskilpailut 1952 pelattiin Moskovassa Neuvostoliitossa 17.-29. elokuuta. Kyseessä olivat järjestyksessään toiset miesten lentopallon maailmanmestaruuskilpailut.

Alkulohkot

Lohko A

Lohko B

Lohko C

Loppusarjat

sijat 1–6

sijat 7–11

Lopulliset sijoitukset

Lähteet 
 Tulokset

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 1952
Miesten maailmanmestaruuskilpailut 1952
Moskovan urheilu
Demokraattisten voimien liitto

Demokraattisten voimien liitto (Съюз на демократичните сили; SDS) on bulgarialainen keskustaoikeistolainen puolue. Se syntyi maan demokratisoitumisen aikana loppuvuonna 1989. Puolueen vaalimenestys on 2010-luvulla ollut heikko. Vuodesta 2013 alkaen puolueen johtajana on toiminut Bozhidar Lukarski. 

Puolue nousi maan johtavaksi poliittiseksi voimaksi vuonna 1996, kun se sai parlamenttivaaleissa 55 %:n ääniosuuden. Puoluejohtaja Ivan Kostov muodosti hallituksen, joka toteutti useita talouden uudistuksia. Hän sai käynnistetyksi keskustelut maan liittymisestä Euroopan unioniin. Puolue johtui kuitenkin hajaannukseen, kun aikaisempi väliaikainen pääministeri Stefan Sofijanski erosi siitä vuonna 2001. Tämä käynnisti poliittisten liikkeiden monet liittoutumiset. SDS:n puheenjohtaja Kostov erosi puolueestaan ja perusti toukokuussa 2004 uuden puolueen, Demokraatit vahvan Bulgarian puolesta (Демократи за силна България; Demokrati za silna Bălgarija, DSB).

Vuonna 2009 SDS liittyi neljän muun keskustaoikeistolaisen puolueen kanssa siniseksi allianssiksi. Siinä olivat mukana DSB, talonpoikaispuolue BZNS, sosiaalidemokraatit ja radikaalidemokraattinen puolue. Allianssi sai vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa yhden paikan. Saman vuoden parlamenttivaaleissa se sai äänistä 6,8 % ja 15 paikkaa. Allianssin hajottua ei DSB enää saanut vuoden 2013 vaaleissa yhtään paikkaa parlamenttiin. Tällöin SDS liittoutui Boiko Borisovin johtaman GERB-puolueen kanssa, ja marraskuussa 2014 muodostetussa vähemmistöhallituksessa puoluejohtaja Lukarski toimii talousministerinä.

Lähteet 

Bulgarialaiset puolueet
Liberaalikonservatistiset puolueet
Suolampi

Suolampi  tai  Suolammi  esiintyy useiden pienten järvien tai lampien nimenä Suomessa. Näitä ovat muiden muassa:

Suolampi
 Suolampi, lampi Vierumäellä Heinolassa
 Suolampi, lampi Ikaalisissa
 Suolampi, lampi Joutsassa lähellä Marjotapialetta 
 Suolampi, lampi Joutsan Marjotaipaleella lähellä Karttuulahtea
 Suolampi, lampi Laukaassa Puttolan lähellä
 Suolampi, lampi Kaipionpohjassa Laukaassa, eteläisempi
 Suolampi, lampi Kaipionpohjassa Laukaassa, pohjoisempi
 Suolampi, lampi Multialla
 Suolampi, lampi Mäntyharjun Haimissa
 Suolampi, lampi Mäntyharjun Kinnissä
 Suolampi, lampi Mäntyharjun Tainassa
 Suolampi, lampi Pieksämäellä
 Suolampi, lampi Ylöjärvellä
 Suolampi, lampi Ähtärin Heinämäellä
 Suolampi, lampi Ähtärin Kelloperällä
 Suolampi, lampi Ähtärin Kortteisperällä

Suolammi
 Suolammi, lampi Eurassa
 Suolammi, lampi Juupajoella
 Suolammi, järvi Jämsän keskustaajaman itäosassa
 Suolammi, järvi Jämsän Koskenpään Salosveden lähellä
 Suolammi, lampi Jämsän Matokulmalla
 Suolammi, lampi Jämsän Vekkulassa
 Suolammi, lampi Kuhmoisten Karklammella
 Suolammi, lampi Mänttä-Vilppulassa
 Suolammi, lampi Kiikalassa Salossa

Katso myös
 Alempi Suolampi, lampi Keuruulla
 Ylempi Suolampi, lampi Keuruulla
 Pieni Suolampi, lampi Konnevedellä
 Suolammen kivi, rajakivi Kuhmossa

Järvien täsmennyssivut
OmaSp Stadion

OmaSp Stadion on Seinäjoella Jouppilassa sijaitseva jalkapallostadion, joka avattiin kesäkuussa 2016. Stadion toimii Veikkausliigassa pelaavan SJK:n kotikenttänä ja sen kapasiteetti on 5 817 katsojaa.

Historia 

Seinäjoen jalkapallostadionin rakentaminen alkoi kesällä 2015, ja stadion avattiin kesäkuussa 2016. SJK siirtyi pelaamaan Veikkausliigan ottelunsa stadionille sen valmistuttua. Aiemmin SJK pelasi kotiottelunsa Seinäjoen keskuskentällä.

Helmikuussa 2016 stadionin pääyhteistyökumppaniksi julkistettiin kymmenen vuoden sopimuksella Oma Säästöpankki ja stadion nimettiin sen mukaan OmaSp Stadioniksi.

Ominaisuudet 

Stadionin kapasiteetti on 5 817 katsojaa ja kentän pinnoitteena on lämmitetty tekonurmi. Rakennuskustannuksiksi arvioitiin ennen hanketta noin 11 miljoonaa euroa, mutta lopulta kustannukset nousivat hieman yli 13 miljoonaan euroon. Julkisen rahoituksen osuus hankkeessa oli 2,2 miljoonaa euroa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset nettisivut
 Seinäjoen jalkapallostadion SJK:n sivuilla 

Suomen jalkapallostadionit
Seinäjoen urheilupaikat
Jouppila
Arts Management Helsinki

Arts Management Helsinki on vuonna 2012 perustettu kulttuuri- ja taidekentän asiantuntijapalveluyritys. Toiminnan kohderyhmänä ovat taiteilijat ja ryhmät, taidealan organisaatiot, festivaalit sekä muut yhteisöt. Taiteilija-asiakkaiden kanssa organisaatio on järjestänyt muun muassa hautomoja ja konsultointia. Organisaatioille ja taideryhmille yritys on toteuttanut projektikoordinointia, tehnyt selvityksiä sekä organisoinut hankkeita.

Arts Management Helsingin perustivat sen osakkaat, teatteri- ja tanssikentän monipuolisissa tuotantotehtävissä työskennelleet Isabel González ja Outi Järvinen. Yritys perustettiin vastaamaan taiteen tuotantorakenteiden muutokseen  sekä täydentämään yhdistys- ja järjestöpohjaista taidekenttää.

Arts Management Helsinki on yhteiskunnallinen yritys, jonka yhtiömuotona on voittoa jakamaton osakeyhtiö.

Julkisia projekteja 
Vuonna 2013 Arts Management Helsinki toteutti Tanssin talo ry:n toimeksiantamana palvelukäsikirjahankkeen, jossa kartoitettiin tanssialan palvelutarpeita kuulemalla ja osallistamalla eri tanssin lajien ammattilaisia. Tästä koottiin Tanssin Talon palvelukäsikirja. 

Vuonna 2013 Arts Management Helsinki toteutti kyselyn teatterin vapaan kentän toimijoista Suomessa. Kysely toimi aineistona Teatterikeskuksen selvitykselle ”Teatteri- ja orkesterilain ulkopuolisen ammattiteatterikentän toimijat 2014” 

Vuosina 2014–2015 Arts Management Helsinki toteutti taiteen freelancereille suunnatun hallinnollisen residenssin pilottiprojektin, jossa seitsemän taiteilijaa sai tukea ja apua oman taiteellisen työnsä toteuttamiseen. Projektiin osallistuivat Hanna Brotherus, Elina Kilkku, Karolina Kucia, Heli Meklin, Eeva Muilu, Sari Palmgren ja Favela Vera Ortiz. Elina Kilkku on kirjoittanut projektin aikana syntyneistä ajatuksista ja oivalluksistaan kirjoitussarjan Teatteri- ja Mediantyöntekijät ry:n julkaisemaan Meteli-lehteen.

Vuonna 2014  Arts Management Helsinki  oli mukana tanssija-koreografi Panu Varstalan, koreografi Simo Kellokummun ja tuottaja Outi Järvisen alullepanemassa Kerjäläiset-taideteoksessa. Teoksessa noin 70 suomalaistaiteilijaa toteutti taiteilijan yhteiskunnallista asemaa kommentoivia, A4-muotoisia taideteoksia, jotka lopuksi luovutettiin Suomen valtiolle 19.12.2014. Teoksen vastaanotti eduskunnan sivistysvaliokunnan puheenjohtaja. 

Vuonna 2015 Arts Management Helsinki koordinoi Next Helsinki -ideakilpailun Checkpoint Helsingin toimeksiannosta. Kansainvälinen Next Helsinki oli vaihtoehto Guggenheim Helsinki -arkkitehtuurikilpailulle. 

Syyskuussa 2015 Arts Management Helsinki avasi co-work -yhteisötilan  ja palvelukonseptin freelancetaiteilijoille Snellmaninkadulla, Helsingissä. 

Arts Management Helsinki toimi Liikkeellä marraskuussa –nykytanssifestivaalin tuotantotahona vuosina 2012-2016.

Lähteet

Suomalaiset yritykset
D’Angelo Russell

D’Angelo Danté Russell (s. 23. helmikuuta 1996 Louisville, Kentucky) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Pelintekijänä pelaava Russell edustaa NBA-joukkue Minnesota Timberwolvesia.

Russell pelasi yliopistossa vain yhden kauden: kaudella 2014–2015 hän kirjautti Ohion osavaltionyliopiston pelaajana NCAA:n I-divisioonassa tilastolukemat 19,3 pistettä, 5,7 levypalloa ja 5,0 koriinjohtanutta syöttöä per ottelu pelattuaan noin 34 minuuttia ottelua kohden. Russell asettui ehdolle NBA:n vuoden 2015 varaustilaisuuteen, jossa hänet varattiin toisena. Russellin varasi Los Angeles Lakers, jota tämä edusti kaksi ensimmäistä NBA-kauttaan. Kesäkuussa 2017 Los Angeles Lakers vaihtoi Brooklyn Netsin kanssa Russellin ja Timofei Mozgovin Brook Lopeziin ja tuoreeltaan varattuun Kyle Kuzmaan.

Lähteet 
 D'Angelo Russell Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
 Profiili nba.com

Viitteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Harjavallan Työväen Urheilijat

Harjavallan Työväen Urheilijat (lyh. HTU) on vuonna 1945 perustettu urheilun yleisseura, jonka lajeihin kuuluvat nykyään pikaluistelu ja yleisurheilu. Tunnetuimpia seuraa edustaneita urheilijoita ovat pikaluistelun olympiaedustajat Vesa ja Risto Rosendahl sekä aitajuoksija Jarmo Ikävalko.

HTU:n lajeihin ovat aikaisemmin kuuluneet myös eri palloilulajit. Pesäpallossa seura on parhaimmillaan pelannut 1950-luvulla miesten kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa sekä 1970-luvulla jalkapallon III divisioonassa ja lentopallon Kakkossarjassa.

Lähteet 

Harjavaltalaiset urheiluseurat
Entiset suomalaiset jalkapalloseurat
Partasaippua

Partasaippua on kovaa saippuaa, josta valmistetaan partavaahtoa partasudin avulla. Partavaahdon tarkoituksena on toimia kosteuttavana ja voitelevana aineena ja helpottaa näin partakarvojen leikkaamista. 1900-luvun puolivälistä lähtien aerosolipakattu partavaahto on ollut saippuaa suositumpaa, mutta saippua on yhä käytössä etenkin perinteisiä parranajovälineitä käyttävien keskuudessa.

Historia 
Partasaippua keksittiin 1300-luvulla ja sistä on käytetty nykymuodossaan vähintään 1800-luvun alkupuolelta saakka. Williams-nimistä yhdysvaltalaista partasaippuaa on valmistettu vuodesta 1840, ja kovan saippuan kanssa käytettävälle, mukin tapaiselle vaahdotusastialle myönnettiin patentti Yhdysvalloissa vuonna 1867. Partasaippua oli erittäin suosittua ensimmäiseen maailmansotaan saakka jolloin partavoiteet tulivat laajalti saataville.

Partasaippuaa on myyty tikkumuodossa ainakin 1800-luvun puolivälistä lähtien.

Muotoilu 
Perinteisti partasaippua on ollut kiekkomuotoista. Saippua voidaan toimittaa puisessa tai keraamisessa säilytysastiassa, joka nykyään voi olla myös muovia. Saippua voi olla myös paperiin, folioon tai muoviin pakattu tikku. Palasaippuan muotoinen partasaippua on huomattavasti harvinaisempaa.

Käyttö 
Partasaippuasta valmistetaan partavaahtoa partasudin avulla. Kiekko- ja palasaippuaa käytettäessä kostutettuun partasutiin tartutetaan saippuaa pyörittelemällä sutia saippuan pintaan. Tämän jälkeen sutiin tarttunut saippua vaahdotetaan joko erillisessä astiassa tai suoraan kasvoilla.

Tikkumuotoista saippuaa käytetään yleensä hieromalla saippuaa suoraan kasvoille ja vaahdottamalla se kostealla partasudilla.

Ainesosat 
Partasaippuaa valmistetaan kuten tavallistakin saippuaa, mutta ainesosien valinnassa painotetaan pitkäkestoista vaahtoa tuottavia aineita. Valmistuksessa käytetään sekä natriumhydroksidia että kalimhydroksidia, kun taas tavallisessa saippuassa käytetään pelkkää natriumhydroksidia. Tali on perinteinen valmistusaine, jota jotkut perinteiset saippuat käyttävät vieläkin. Usein käytettyjä aineita ovat myös kookos-, palmu- ja oliiviöljy.

Lähteet 

Parranajo
Caroline (Berryn herttuatar)

Maria-Carolina Ferdinanda Luisa, Berryn herttuatar (; 5. marraskuuta 1798 Caserta, Italia – 16. huhtikuuta 1870 Brunnsee, Itävalta) oli Molempain Sisiliain kuninkaan Frans I:n tytär ja Ranskan kruununperijän Berryn herttua Charles Ferdinandin puoliso.

Caroline nai vuonna 1816 Berryn herttuan, joka oli Ranskan tulevan kuninkaan Kaarle X:n nuorempi poika. Berryn herttua kuoli salamurhan uhrina helmikuussa 1820, jolloin Bourbonin hallitsijasuvun sammuminen vaikutti uhkaavan, mutta rojalistien iloksi herttuatar Caroline olikin raskaana ja synnytti syyskuussa 1820 ”ihmelapseksi” kutsutun pojan, Bordeaux’n herttua Henrin (1820–1884, tunnettiin myöhemmin Chambordin kreivinä). Carolinella ja Charles Ferdinandilla oli lisäksi yksi tytär, Louise Marie Thérèse (1819–1864), joka meni myöhemmin naimisiin Parman herttua Kaarle III:n kanssa.

Kun Kaarle X ja Bourbonin suku syöstiin vallasta vuonna 1830 heinäkuun vallankumouksessa, Caroline yritti turhaan saada 9-vuotiaan poikansa julistettua kuninkaaksi nimellä Henrik V. Hän seurasi yhdessä lastensa kanssa syrjäytettyä kuningas Kaarlea maanpakoon Skotlantiin. Vuonna 1832 Caroline palasi salaa Ranskaan ja yritti nostattaa maan länsiosassa legitimistien kapinan nostaakseen poikansa kuninkaaksi. Hän ylitti maan kaakkoisrajan talonpoikaisnaiseksi naamioituneena ja saapui Marseilleen 29. huhtikuuta 1832. Hän siirtyi sieltä edelleen Vendéen alueelle, jossa lyhytikäiseksi jäänyt kapina alkoi kesäkuussa. Kapinan aikana Caroline esiintyi Ranskan sijaishallitsijana ja antoi kuninkaallisia määräyksiä poikansa nimissä. Ranskan armeija kukisti kapinan nopeasti. Ranskan viranomaisia piileskellyt herttuatar Caroline jäi kiinni Nantesissa 7. marraskuuta. Häntä pidettiin sen jälkeen vankina Blayen linnoituksessa. Pian kuitenkin ilmeni, että Caroline oli mennyt salaa naimisiin napolilaisen kreivin Ettore Lucchesi-Pallin kanssa, mikä legitimistienkin silmissä poisti häneltä oikeuden toimia Ranskan sijaishallitsijana. Lisäksi hän oli jälleen raskaana ja synnytti vankeudessa toisen tyttären toukokuussa 1833. Ranskan hallitus piti häntä nyt niin harmittomana, että hänet vapautettiin 8. heinäkuuta samana vuonna. Caroline asui loppuelämänsä ajan ensin Venetsiassa ja toisen miehensä kuoleman jälkeen Brunnseen linnassa lähellä Itävallan Grazia.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskan kuninkaalliset
Kapinajohtajat
Vuonna 1798 syntyneet
Vuonna 1870 kuolleet
Olin

Olin tai Ohlin on seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Anne Ohlin, myöh. Wibble (1943–2000), ruotsalainen poliitikko ja ekonomisti
 Antero Olin (s. 1948), suomalainen kuvataiteilija
 Bertil Ohlin (1899–1979), ruotsalainen taloustieteilijä ja poliitikko
 Bicca Olin (s. 1998), mediapalveluiden tuottaja, opiskelijajärjestöjohtaja ja vihreä poliitikko
 Carl-Eric Olin (1902–1974), suomalainen yritysjohtaja ja toimittaja
 Daniel Olin, suomalainen toimittaja
 Elisabeth Olin (1740–1828), ruotsalainen oopperalaulaja ja säveltäjä
 Emir Olin (s. 2005), turkkilainen laulaja
 Gunvor Olin-Grönqvist (1928–2005), suomalainen keramiikkataiteilija
 Helle Olin (1906–1944), suomalainen taidemaalari
 Johan Olin, suomalainen muotoilija
 Johan Olin (1883–1928), suomalainen painija
 K.-G. Olin (s. 1956), suomenruotsalainen kirjailija
 Kaarlo Eino Olin, suomalainen K. J. Ståhlbergin kyydityksestä tuomittu aputyömies
 Kaija Olin-Arvola (1948–2019), suomalainen runoilija
 Kalevi Olin (s. 1945), suomalainen professori ja kansanedustaja (SDP)
 Ken Olin (s. 1954), yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja
 Lena Olin (s. 1955), ruotsalainen näyttelijä
 Markus Olin, suomalainen VTT:n tutkimusprofessori
 Per Ohlin, taiteilijanimi Dead (1969–1991), ruotsalainen black metal -muusikko
 Stig Olin (1920–2008), ruotsalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja lauluntekijä
 T. E. Olin (1885–1970), suomalainen iho- ja sukupuolitautiopin professori
 Ulf-Ola Olin (1917–1995), suomalainen sotilas ja siviiliammatiltaan somistaja
 Ulla Olin-Nilson (1920–2009), suomenruotsalainen kirjailija ja runoilija.
Oma rauha

Oma rauha on Pertti Kurikan Nimipäivien EP-levy. Levyn julkaisi Airiston punk-levyt.  

EP nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 22.

Kappaleet 
Sävellykset Pertti Kurikka, Sami Helle ja Toni Välitalo. Sanoitukset Kari Aalto. Sovitukset Kalle Pajamaa.

A-puoli

B-puoli

Kokoonpano 
 Kari Aalto – laulu
 Pertti Kurikka – kitara
 Sami Helle – bassokitara
 Toni Välitalo – rummut, kitara A1 ja A3

Tuotanto 
 Joona Lukala – masteroija
 Kalle Pajamaa – äänittäjä, miksaaja, valokuvat (insertti)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Oma rauha Discogs.com -sivustolla

Vuoden 2015 EP:t
Raptors 905

Raptors 905 on koripallojoukkue Ontarion Mississaugasta. Se pelaa D-liigassa ja toimii NBA-seura Toronto Raptorsin farmijoukkueena. Raptors 905 on D-liigan ainoa kanadalaisjoukkue.

Joukkue perustettiin syksyllä 2015. Sen nimi tulee Toronton lähiöalueiden aluekoodista. Joukkue voitti ensimmäisen mestaruutensa vuonna 2017.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen kotisivu 

Kanadan koripallo
Toronton urheilu
Johanneksen Dynamo

Johanneksen Dynamo oli vuosina 1985–1995 toiminut helsinkiläinen jalkapalloseura, jonka perustajana ja johtohahmona toimi muusikko Gösta Sundqvist. Nimensä se sai Helsingin Ullanlinnassa sijaitsevasta Johanneksenkirkosta, jonka kaksoistornien siluetti oli myös seuran logossa. Johanneksen Dynamo pelasi parhaimmillaan Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla III divisioonassa, jonne se nousi ensimmäistä kertaa kaudeksi 1992.

Vuonna 1995 Johanneksen Dynamo ja toinen helsinkiläisseura FC Norssi yhdistyivät ja muodostivat uuden Atlantis FC -nimisen seuran, joka muutaman vuoden kuluttua nousi Veikkausliigaan. Johanneksen Dynamolla oli myös aladivisioonissa pelannut reservijoukkue FC Capitals. Vuonna 2013 uutisoitiin, että elokuvaohjaaja Peter Lindholm valmistelee Gösta Sundqvistista ja hänen jalkapalloseurastaan kertovan elokuvan käsikirjoitusta.

Lähteet 

Helsinkiläiset urheiluseurat
Entiset suomalaiset jalkapalloseurat
Bulgarian sosialistinen puolue



Bulgarian sosialistinen puolue (, БСП; Bulgarska sotsialisticheska partiya, BSP, myös nimellä Stoletnitsata) tunnettu puolue on bulgarialainen sosiaalidemokraattinen ja keskustavasemmistolainen puolue.

Kommunismin kausi
Bulgaria joutui toisen maailmansodan loppuvaiheessa 1945 Neuvostoliiton miehittämäksi. Tällöin Bulgarian kommunistit aloittivat voimakkaan operaation valtaan pääsemiseksi, ja sosialistipuolue joutui kommunistien käsiin. Syyskuun 1946 kansanäänestyksessä kansan enemmistö kannatti maan muuttamista kansandemokratiaksi ja kuningas Simeon II lähti maanpakoon. Kommunistijohtoinen Georgi Dimitrovin  hallitus sai joulukuussa 1947 valmiiksi uuden perustuslain, joka perustui yksipuoluejärjestelmään eli Bulgarian kommunistisen puolueen valta-asemaan. Oppositio kukistettiin, tunnetuimpana vastustajana Traicho Kostov.

Monipuoluekausi
Maan ensimmäisissä monipuoluevaaleissa kesäkuussa 1990 puolue oli puhdistautunut kommunistisesta kaudestaan ja sai 53 % äänistä ja välivaiheiden jälkeen puoluejohtaja Zhan Videnov kohosi maan johtoon. Vuonna 2001 puolueen ehdokas Georgi Parvanov valittiin maan presidentiksi ja 2005 Sergei Stanišev pääministeriksi. Staniševin hallitus joutui kohtaamaan talousongelmia, joiden takia se hävisi seuraavissa 2009 parlamenttivaaleissa keskustaoikeiston ryhmittymälle. Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa puolue sai 26,6 % äänistä, mutta hävisi silloinkin keskustaoikeiston ryhmittymälle, jonka hallitsevaksi ryhmäksi oli kohonnut GERB-puolue. 

Vuonna 2014 valitussa Bulgarian parlamentissa on 39 BSP:n listalta valittua meppiä (ääniosuus 15,4 %). Kilpailua on myös saman poliittisen siiven puolella, sillä sosiaalidemokraattinen ABV-puolue Alternativa za Bălgarsko Vălgarsko sai vuoden 2014 parlamenttivaaleissa 4,2 prosentin osuuden äänistä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Puolueen verkkosivut

Bulgarialaiset puolueet
Euroopan sosialidemokraattinen puolue
Draga Stamejčič

Draga Stamejčič-Pokovec (o.s. Stamejčič, 27. helmikuuta 1937 Ljubljana – 16. elokuuta 2015 Ljubljana) oli slovenialainen yleisurheilija, joka aktiiviurallaan edusti Jugoslaviaa. Hän edusti ljubljanalaista AK Olimpija -seuraa, ja oli pituudeltaan 167 cm. 

Stamejčič sivusi 80 metrin aitajuoksun maailmanennätystä 10,5 s Celjessä 5. syyskuuta 1964. Hän oli ensimmäinen maailmanennätyksen tehnyt slovenialainen yleisurheilija.

Hän sijoittui Tokion olympialaisissa 1964 viisiottelussa viidenneksi pistein 4 790 ja 80 metrin aitajuoksussa seitsemänneksi tuulituloksella 10,8. Rooman olympialaisissa 1960 hän karsiutui 80 metrin aitajuoksun alkuerissä.

Stamejčič rikkoi Jugoslavian tai Slovenian ennätyksen 100 ja 200 metrin juoksussa, pika-aidoissa, pituus- ja korkeushypyssä sekä viisiottelussa kaikkiaan yli sata kertaa. Hän voitti 18 kansallista mestaruutta, muun muassa Jugoslavian-mestaruuden pika-aidoissa 1960, 1962 ja 1964 sekä viisiottelussa 1962 ja 1963. Hänet valittiin Jugoslavian vuoden yleisurheilijaksi 1959 ja 1964. 

Hän lopetti uransa pian vuoden 1964 jälkeen polvivamman vuoksi.

Stamejčič sai Bloudek Award -palkinnon urheilu-urastaan 1985. Hänet valittiin Slovenian urheilun Hall of Fameen 2012.

Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradat

Lähteet 
 

Jugoslavialaiset pika-aitajuoksijat
Jugoslavialaiset yleisurheilun moniottelijat
Vuonna 1937 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Keski-Karjalan Kehitysyhtiö

Keski-Karjalan Kehitysyhtiö Oy (KETI) on Keski-Karjalan kolmen kunnan (Kitee, Rääkkylä ja Tohmajärvi) omistama seudullinen elinkeinoyhtiö. KETIn päätehtäviä ovat yritysneuvonta, yritysten toimintaympäristön kehittäminen ja seutumarkkinointi.

Aiheesta muualla 
www.keti.fi
Kitee
Rääkkylä
Tohmajärvi
Ford Madox Ford

Ford Madox Ford, alkuperäiseltä nimeltään Ford Hermann Hueffer,  (17. joulukuuta 1873 – 26. kesäkuuta 1939) oli englantilainen runoilija, kirjailija ja kirjallisuuskriitikko. Hänen toimittamansa lehdet The English Review ja The Transatlantic Review olivat tärkeitä englantilaisen kirjallisuuden kehityskululle 1900-luvun alussa.

Ford oli runoilijana imagismi-tyylisuunnan edustaja. Hänen tunnetuimpia proosateoksiaan ovat Kelpo sotilas (Good Soldier, 1915), neliosainen kirjasarja Parade’s End, joka on julkaistu vuosina 1924–28, ja kolmiosainen kirjasarja The Fifth Queen, joka on julkaistu vuosina 1906–08.

Suomennetut teokset 
 
Runoja teoksessa
 
Flanderin vanhat talot
Mitä päivystävä aliupseeri näki I–III

Aiheesta muualla 
 Ford Madox Ford Society. 
 Ford Madox Fordin teoksia Gutenberg-projektissa.

Lähteet 
 

Englantilaiset runoilijat
Englantilaiset kirjailijat
Vuonna 1873 syntyneet
Vuonna 1939 kuolleet
Neutronium

Neutronium (lyhennettynä Neutrium) on oletettavasti neutronitähdistä löytyvä aineen olomuoto. Sanan keksi Andreas von Antropoff 1926. Alun perin sanalla viitattiin hypoteettiseen alkuaineeseen, jonka järjestysluku on nolla ja joka sijoitettiin alkuaineiden jaksollisen järjestelmän yläpuolelle. Neutronitähtien löytyessä sanalla on alettu viitata neutronitähdistä löytyvään aineeseen. Oletetaan myös, että neutronit muodostaisivat pelkästään neutronista muodostuvia ytimiä; esimerkiksi tetraneutroni on neljän neutronin muodostama atomiydin. Tetraneutronien olemassaoloa ei ole pystytty todistamaan kokeellisesti ja niistä tehdyt tutkimukset olivat virheellisiä.

Yksittäiset neutronit hajoavat maan päällä noin 15 minuutissa. Neutronitähdissä yksittäiset neutronit ja niiden mahdollisesti muodostamat ytimet ovat stabiileja sen takia, että neutronitähden vetovoima pitää ne samaan tapaan yhdessä kuin atomiytimessä olevat neutronit pysyvät stabiileina vahvan vuorovaikutuksen ansiosta. Koko neutronitähti muodostaa ikään kuin yhden valtaisan atomiytimen, jossa ne pysyvät vakaina.

Alustavaa todistusaineistoa on löytynyt dineutroneista vuonna 2012 tehdyissä tutkimuksissa. On kuitenkin tärkeää erottaa dineutroni- ja tetraneutronitutkimusten kaksi selkeintä piirrettä. Tetraneutronihypoteesissa oletettiin, että olisi olemassa maan päällä stabiileja neutroniytimiä. Sen sijaan dineutronioletuksessa ne pysyvät yhdessä vain lyhyen aikaa.

Vaikka neutronitähdet ovat todistettuja objekteja tähtitieteessä neutroniumin todistaminen on hankala tehtävä. Neutronitähden suurta tiheyttä ja valtavaa vetovoimaa vastaavia olosuhteita on hankala luoda maanpäällisissä laboratorioissa, kuten hiukkaskiihdyttimissä.

Lähteet 

Astrofysiikka
Formula 3.5 V8

Formula V8 3.5, tunnettu aiemmin nimillä World Series by Nissan (1998–2004) ja Formula Renault 3.5 (2005–2015) on autourheiluluokka, jonka järjestää RPM Racing sekä aiemmin Renault Sport. Luokkaa pidetään GP2-sarjan ohella toiseksi korkeimpana luokkana ennen mahdollista siirtymistä kuninkuusluokkana pidettyyn Formula 1 -sarjaan. Luokasta ovat F1:siin nousseet muun muassa Sebastian Vettel, Fernando Alonso, Heikki Kovalainen, Robert Kubica ja Daniel Ricciardo.

Historia 
Kaikki alkoi kun vuonna 1991 perustettiin Espanjan Formula Renault -luokka jota kilpailitiin aina vuoteen 1997 asti. Kaudeksi 1998 sarjan haltuun otti RPM Comunicacion sekä espanjalainen liikemies Jaime Alguersuari Tortajada. Sarjan nimi muuttui aina pääsponsorin mukaisesti vuosina 1998–2003. Kaudella 2004 sarjan nimeksi muuttui World Series by Nissan. Kaudella 2005 sarjan nimi muuttui jälleen ja se nimettiin Formula Renault 3.5 -luokaksi. Kausi 2015 oli viimeinen vuosi sarjalle kun Renault Sport ilmoitti lopettavansa World Series by Renault -luokan tukijana. Sarjan otti haltuun RPM Racing ja uudelleennimesi sarjan Formula V8 3.5 -luokaksi. Sarja lakkautettiin vuoden 2017 päätteeksi.

Auto 
Kausina 1998–2001 kilpailtiin kaksilitraisella ja neljäsylinterisellä moottorilla varustetuilla Coloni CN1 -autoilla. Vuonna 2002 otettiin käyttöön Dallaran valmistamat autot ja V6-moottorit. Koneet olivat aluksi kolmelitraisia, mutta kun World Series by Nissan yhdistettiin Formula Renault V6 Eurocupin kanssa World Series by Renault'ksi 2005, otettiin aikaisemmin FRV6-luokan Tatuuseissa käytetty 3,5-litrainen Nissan-moottori uuteen FR3.5-luokkaan. Autona säilyi Nissan-sarjan Dallara T02. Vuonna 2008 luokan kalusto uudistui jälleen, kun se siirtyi Dallaran T08-malliin.

Kaudeksi 2012 FR 3.5-luokka uudistui jälleen, kun runko vaihtui täysin uuteen Dallara T12 -runkoon ja Zytekin valmistamaan 3,4-litraiseen V8-moottoriin. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun sarjassa käytettiin tuotantoautopohjaisen moottorin sijaan aitoa kilpakonetta. Uudet autot pystyivät lähes samoihin kierrosaikoihin GP2-sarjan kanssa.

Kisaviikonloppu 
Perjantaina ajetaan tunnin kestävät yhdet vapaa harjoitukset. Viikonloppuisin ajetaan molempiin kilpailuihin omat tunnin mittaisaiset aika-ajo jaksot jotka määräävät lähtöjärjestyksen viikonlopun kilpailuun. 

Lauantain kilpailu on pituudeltaan 40 minuuttia + 1 kierros. Pakollista varikolla käyntiä ei ole. Sunnuntain kilpailussa ajetaan saman pituinen kilpailu mutta silloin jokaisella kuljettajalla on pakollinen varikolla käynti jonka aikana täytyy vaihtaa molemmat etu- tai takarenkaat.

Pistelasku 
Nykyinen pistelaskujärjestelmä on samanlainen kuin Formula 1:ssä eli molemmissa starteissa kymmenen parasta kuljettajaa kerää pisteitä järjestyksessä 25, 18, 15, 12, 10, 8, 6, 4, 2, 1. Paalupaikoista tai kilpailun nopeimmasta kierroksesta ei jaeta ylimääräisiä pisteitä.

Mestarit

World Series by Nissan

Formula Renault 3.5

Formula V8 3.5

Lähteet

World Series by Renault
Kahvila Kampela

Kahvila Kampela on Helsingissä Vuosaaren Aurinkolahdessa sijaitseva kahvila, joka toimii vanhassa kalastajamökissä. Kahvila sijaitsee meren rannalla, Uutelan ulkoilupuiston, Uutelankanavan ja pienvenesataman kupeessa ja on avoinna ympäri vuoden. Vuosaari on merenrannalla sijaitseva kaupunginosa. Kahvilasta on 1. toukokuuta 2009 alkaen vastannut yrittäjä Riina Dursun. Kahvilassa on työskennellyt runsaasti nuoria työntekijöitä, joita Riina Dursun on palkannut muun muassa yhteistyössä Helsingin sosiaalitoimen kanssa tarjoten työtä nuorille työelämään astuville työntekijöille. Kahvila Kampela toimii aktiivisesti vuosaarelaisten yhteisöllisyyden edistäjänä tehden Vuosaarta samalla tunnetuksi myös muille helsinkiläisille ja Helsingin ulkopuolisillekin. Lemmikitkin ovat tervetulleita kahvilaan.

Kahvila valittiin Helsingin Sanomien 1. maaliskuuta 2015 julkaisemassa lukijaäänestyksessä parhaaksi talviterassiksi.

Lähteet 

Kahvilat
Vuosaari