joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Dmitri Merežkovski

Dmitri Sergejevitš Merežkovski (, 14. elokuuta (J: 2. elokuuta) 1865 Pietari – 9. joulukuuta 1941 Pariisi) oli venäläinen kirjailija. Hänen merkittävin teoksensa on trilogia Kristus ja Antikristus (1896–1905).

Elämä 

Dmitri Merežkovski syntyi aateliseen virkamiesperheeseen. Hän valmistui Pietarin yliopiston historiallis-kielitieteellisestä osastosta ja meni vuonna 1889 naimisiin runoilija Zinaida Hippiuksen kanssa. 

Aluksi Merežkovski kirjoitti runoja. 1890-luvulla hän oli symbolismin tunnetuimpia edustajia Venäjällä. Myöhemmin hän tuli tunnetuksi laajoista uskonnollis-filosofisista romaaneistaan, jotka olivat suosittuja myös käännöksinä. Historiallisten romaanien sarjan ”Kristus ja Antikristus” (Hristos i Antihrist) muodostavat kirjat ”Jumalien kuolema: Julianus Luopio” (Smert bogov: Julian Otstupnik, 1896), ”Ylösnousseet jumalat: Leonardo da Vinci” (Voskresšije bogi: Leonardo da Vintši, 1901) ja ”Antikristus: Pietari ja Aleksei” (Antihrist: Pjotr i Aleksei, 1905). Sen pääajatus on historian taitekohdissa ilmenevä Kristuksen ja Antikristuksen ikuinen taistelu. 

1900-luvun alussa Merežkovski ja Hippius perustivat uskonnollis-filosofisen seuran, jonka tarkoituksena oli levittää ”uutta uskonnollista tietoisuutta”. Vuoden 1905 vallankumoustapahtumien aiheuttama pettymys pakotti kirjailijan etsimään uusia aatteita lännestä. Lokakuun vallankumoukseen pariskunta suhtautui jyrkän kielteisesti. Vuonna 1919 Merežkovski ja Hippius pakenivat Varsovaan ja myöhemmin Pariisiin, jossa he perustivat ”Vihreä lamppu” -nimisen kirjallisuusfilosofisen yhdistyksen.. Lännessä Merežkovski jatkoi kirjallista työtään ja osallistui bolševismin vastaiseen toimintaan kannattaen jopa Hitleriä. Neuvostoliitossa hänen teoksiaan ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1986.

Merežkovski julkaisi myös näytelmiä ja kirjallisuuskriittisiä esseitä. Hänen muihin teoksiinsa kuuluvat muun muassa Tolstoi i Dostojevski (1901), Smert Pavla I (1905), Aleksandr I (1911) ja Tšetyrnadsatoje dekabrja.

Suomennettuja teoksia 
 
  Uusi painos kolmessa osassa: Helsinki: Ex libris, 1972.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Vapaasti ladattavia Dmitri Merežkovskin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta 

Venäläiset kirjailijat
Venäläiset runoilijat
Historiallisten romaanien kirjoittajat
Symbolistiset taiteilijat
Vuonna 1865 syntyneet
Vuonna 1941 kuolleet
Latvian kansanäänestys 2012

Latvian kansanäänestys 2012 on kansanäänestys, joka järjestettiin 18. helmikuuta 2012. Kansanäänestyksessä äänestettiin siitä, tulisiko  Latvian perustuslakiin kirjata lisäys venäjän kielen virallisesta asemasta yhdessä latvian kielen rinnalle 

Presidentti Andris Bērziņš ja hallitus olivat venäjän kielen virallistamista vastaan.

Venäläismielinen Harmoniakeskus-puolue nousi syyskuun 2011 vaaleissa parlamentin suurimmaksi puolueeksi, mutta jäi silti kokoomushallituksen ulkopuolelle. Latvian venäläismielinen Kansalliskieli-liike aloitti marraskuussa 2011 nimienkeruun, jonka tarkoituksena oli saada maan parlamentti, Saeima, hyväksymään venäjä viralliseksi kieleksi tai korkein oikeus päättämään, että asiasta järjestettäisiin kansanäänestys. Adressin allekirjoitti runsaat 187 000 latvialaista. Perustuslakia muutetaan, jos muutosta kannattaa vähintään puolet kaikista äänioikeutetuista.

Alustavien tulosten mukaan latvialaiset torjuivat odotetusti venäjän kielen virallistamisen. Noin neljäsosa äänestäneistä kannatti perustuslain muuttamista.

Lähteet

Vuoden 2012 politiikka
Kielipolitiikka
Kansanäänestykset
Kansanäänestys 2012
Kansanäänestys 2012
Luonnossa: Vuoropuhelua Nils-Aslak Valkeapään tuotannon kanssa

Luonnossa: Vuoropuhelua Nils-Aslak Valkeapään tuotannon kanssa on Käsivarren Lapissa asuvan kuvanveistäjän ja ympäristötaiteilijan Leena Valkeapään väitöskirja vuodelta 2011. Tutkielma laadittiin Aalto-yliopiston taideteollisessa korkeakoulussa, ja teoksen julkaisi Maahenki.

Katso myös 
 Nils-Aslak Valkeapää

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kämäräinen, Jouko: Luonnossa: Vuoropuhelua Nils-Aslak Valkeapään tuotannon kanssa. Elonkehä 17.12.2011.
 Kahla, Elina: Ettei perässä tulija muistelisi pahalla. Agricola 20.12.2011.

Kirjat kansatieteestä
Suomalaiset tietokirjat
Väitöskirjat
Vuoden 2011 kirjat
Italiantalventähti

Italiantalventähti eli talventähti (Eranthis hyemalis) on varhain keväällä kukkiva monivuotinen keltakukkainen talventähtien sukuun kuuluva leinikkikasvi. Sitä viljellään koristekasvina. Italiantalventähteä tavataan alkuperäisenä Italiassa ja Pohjois-Balkanilla.

Ulkonäkö ja koko 
Italiantalventähdellä on mukulamainen juurakko, josta kasvaa 8–16 senttimetriä korkea pysty varsi. Sen kukka on 3–4 cm leveä ja loistavan keltainen.

Lähteet 

Leinikkikasvit
Murhatun Jumalan varjo

Murhatun Jumalan varjo: Antisemitismi kristinuskon historiassa on teologien Matti Myllykoski ja Svante Lundgren kirjoittama kirja antisemitismistä ja kristinuskosta. Teoksen julkaisi Yliopistopaino vuonna 2005.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Heikki Räisänen: Paholaisen lapset ja Jumalan murhaajat. Helsingin sanomat 27.11.2005.
 Pauli Juusela: Kirkon opetus loi pohjaa juutalaisvastaisuudelle. Vantaan Lauri 8.12.2005.
 Tommi Sarlin: Antisemitismi on syvällä kristillisessä perinteessä. Kirkko ja kaupunki 17.1.2006.
 Tiina Mahlamäki: Antisemitismin musta kirja. Agricola 16.2.2006.
 Matti Myllykoski: Kristillinen juutalaisvastaisuus vaikutti modernin antisemitismin syntyyn . Teologia.fi 19.9.2007.

Kirjat kristinuskosta
Antisemitismi
Pensaskärhö

Pensaskärhö (Clematis recta) on Etelä-Euroopassa alkuperäisenä kasvava kärhöjen sukuun kuuluva monivuotinen leinikkikasvi. Sitä viljellään koristekasvina.

Ulkonäkö ja koko 
Pensaskärhö kasvaa 1–1,5 metriä korkeaksi. Kasvutavaltaan se poikkeaa monista muista kärhöistä, sillä se ei kasva kiipeilevänä köynnöksenä vaan pystynä ja pensasmaisena. Kasvin varsi on ruohomainen, jäykkä ja ontto, vain tyveltä vähän puutunut. Lehdet koostuvat suikeista ehytlaitaisista lehdyköistä. Huiskilomaiset kukinnot kasvavat haarojen kärkiin. Pensaskärhön kukat ovat tuoksuvat ja väriltään maidonvalkoiset. Kehälehdet ovat 8–15 millimetriä pitkät, terälehtiä ei ole. Hedelmänä on kalju pähkylä.

Lähteet 

Kärhöt
Iltahelokki

Iltahelokki (Oenothera biennis) on Pohjois-Amerikassa alkuperäisenä kasvava helokkien sukuun kuuluva horsmakasvi. Se on levinnyt Eurooppaan ja myös Suomeen.

Ulkonäkö ja koko 

Iltahelokki kasvaa 40–100 senttimetriä korkeaksi. Sen karvainen varsi on pysty ja tanakka. Lehdet ovat pitkänsoikeat suikeat. Iltahelokin kukissa on pitkä pohjus. Kukat ovat keltaiset ja melko suuret, terälehdet ovat 1,5–3 cm pitkiä. Hedelmänä on nelisärmäinen kota, joka on 2–4 cm pitkä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Iltahelokin (Oenothera biennis) levinneisyys Suomessa.

Helokit
Vítor Pereira

Vítor Manuel de Oliveira Lopes Pereira (s. 26. heinäkuuta 1968 Espinho, Portugali) on portugalilainen jalkapallovalmentaja.

Valmentajaura 
Pereira pelasi omalla pelaajaurallaan amatöörisarjoissa, jonka hän päätti 29-vuotiaana. Hän aloitti valmentamisen Padroensen ja Porton juniorijoukkueista, jonka jälkeen kaudella 2004–2005 hänelle avautui ensimmäinen päävalmentajan paikka Sanjoanensessa.

Vuonna 2007 Pereira palasi valmentamaan Porton junioreita, saatuaan potkut Sporting Espinhon päävalmentajan paikalta. Vuonna 2008 hän siirtyi jälleen päävalmentajaksi, kun hänet palkattiin Santa Claran peräsimeen.

Kesällä 2010 Pereirasta tuli Porton päävalmentajaksi nimetyn André Villas-Boasin apuvalmentaja. 21. kesäkuuta 2011 Pereirasta tuli Porton uusi päävalmentaja Villas-Boasin lähdettyä Chelseaan. Pereiran johdolla Porto jatkoi menestyskulkuaan Portugalin liigassa ja voitti viidennen mestaruutensa kuuden kauden aikana. Mestaruus varmistui kaksi kierrosta ennen liigan päättymistä.  Kaudella 2012–13 Pereira luotsasi Porton kolmanteen perättäiseen liigamestaruuteen. Kauden jälkeen hän jätti seuran ja siirtyi saudiarabialaisen Al-Ahlin päävalmentajaksi.  Hän valmensi seuraa kauden 2013/14 tuloksena liigan kolmossija ja kaksi finaalipaikkaa cup-kilpailuissa.

Tammikuussa 2015 Pereirasta tuli Olympiakosin päävalmentaja.  Hän johdatti seuran historialliseen 42. liigamestaruuteen. 

Kesäkuussa 2015 Pereira siirtyi valmentamaan turkkilaista Fenerbahcea.  Pereira johdatti seuran kaudella 2015/16 kakkoseksi niin Turkin Superliigassa kuin Turkin cupissakin. Seura purki yllättäen Pereiran sopimuksen elokuussa 2016 juuri ennen liigakauden alkua.

Joulukuussa 2016 Pereira allekirjoitti 1,5-vuotisen sopimuksen saksalaisseura TSV 1860 Münchenin kanssa. Hän aloittaa seuran päävalmentajana tammikuussa 2017. Pereiran tullessa päävalmentajaksi TSV 1860 oli sarjassa sijalla 14 ja kamppaili putoamista vastaan. Joukkueen peliesitykset eivät portugalilaisen alaisuudessa parantuneet, vaan TSV luisui putoamisviivan alapuolelle ja joutui kauden päätteeksi sarjakarsintaan. Kaksiosaisessa karsinnassa TSV pelasi vieraissa 1–1 tasapelin SSV Jahn Regensburgia vastaan, mutta hävisi kotonaan 0–2. Näin TSV 1860 putosi kauden päätteeksi 3. Ligan pelattuaan kahdella korkeimmalla sarjatasolla yhtäjaksoisesti 23 vuotta.

Joulukuussa 2017 Pereira teki sopimuksen Kiinan Superliigan Shanghai SIPG:n kanssa. Pereira luotsasi Shanghai SIPG:n Kiinan Superliigan mestariksi ja joukkue katkaisi näin Guangzhou Evergranden seitsemän kauden mestaruusputken. Pereira sai potkut seurasta kauden 2020 päätteeksi.

Heinäkuussa 2021 Pereira palasi Fenerbahcen päävalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella. Hän sai kuitenkin potkut jo joulukuussa 2021, kun seura oli Turkin liigassa viidentenä.

Meriitit 
 Kiinan mestaruus: 2018
 Kreikan mestaruus: 2015
 Portugalin mestaruus: 2011–12, 2012–13
 Portugalin supercup: 2011, 2012

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Vítor Pereiran esittely Porton kotisivustolla 

Portugalilaiset jalkapallovalmentajat
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Ali Tanrıyar

Ali Tanrıyar (1. tammikuuta 1914 Kavala, Kreikka – 25. toukokuuta 2017) oli turkkilainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Anavatan Partisi, jota hän oli mukana perustamassa. Hän valmistui Istanbulin yliopistosta ja oli varsinaiselta ammatiltaan lääkäri.

Tanrıyar tuli kahdesti valituksi suuren kansalliskokouksen jäseneksi, ja hän toimi Turgut Özalin hallituksessa sisäministerinä vuosina 1983–1984. Häntä edelsi tässä tehtävässä Selahattin Çetiner ja seurasi Yıldırım Akbulut. Vuonna 1986 hänet valittiin 28. Galatasaray SK:n puheenjohtajaksi vuoteen 1990 saakka.

Tanrıyarilla oli yksi lapsi.

Lähteet

Turkkilaiset poliitikot
Urheiluvaikuttajat
Lääkärit
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Yli satavuotiaiksi eläneet turkkilaiset
Villaheisi

Villaheisi (Viburnum lantana) on heisien sukuun kuuluva pensas, jota viljellään koristekasvina. Alkuperäisenä se kasvaa Keski- ja Etelä-Euroopassa.

Ulkonäkö ja koko 
Villaheisi kasvaa 1–3 metriä korkeaksi pensaaksi, jonka oksat ovat huopakarvaiset. Sen lehdet ovat 5–8 senttimetriä pitkät, soikeat, sahalaitaiset ja alta tiheästi tähtikarvaiset. Villaheiden kukintona on huiskilo, joka koostuu 6–7 millimetriä leveistä kermanvalkoisista, pahanhajuisista kukista. Hedelmänä on punainen, kypsänä mustaksi muuttuva marja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Villaheisi (Viburnum lantana)
 Kasviatlas 2020: Villaheiden (Viburnum lantana) levinneisyys Suomessa.
 Den virtuella floran: Parkolvon (Viburnum lantana) 

Heidet
Shriek: An Afterword

Shriek: An Afterword on Jeff VanderMeerin fantasiaromaani vuodelta 2006. Teos sijoittuu novellikokoelman Pyhimysten ja mielipuolten kaupunki tavoin Ambergrisin kaupunkiin.

Aiheesta muualla 
 Cheryl Morgan: Life in Ambergris. Emerald City, tammikuu 2006. 
 Abigail Nussbaum: Shriek: An Afterword . Strange Horizons 21.3.2006. 
 Tom Hunter: Jeff VanderMeer interviewed. Infinity plus, lokakuu 2006. 
 Keith Brooke: Shriek: An Afterword. Infinity plus 24.6.2006. 
 Arthur Bangs: Shriek: An Afterword. Sffworld.com 2006. 

Yhdysvaltalaiset fantasiaromaanit
Vuoden 2006 kirjat
HMS Fervent (1895)

HMS Fervent oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1901 palvelukseenotettu Fervent-luokan torpedovenehävittäjä.

Valmistus 

Alus tilattiin 7. marraskuuta 1893 Hanna, Donald and Wilsonilta Paisleysta, jolloin sen valmistumisajankohdaksi määrättiin 31. toukokuuta 1985. Köli laskettiin 27. maaliskuuta 1894 ja alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1895. Alus valmistui kesäkuussa 1900, mutta se otettiin palvelukseen vasta 1901 nopeuden jäätyä koeajoissa asetetusta 27 solmun tavoitenopeudesta.

Palvelus 
Uransa alus palveli Britteinsaarten vesillä, kunnes se myytiin romutettavaksi 1920.

Lähteet

Viitteet 

Fervent-luokan hävittäjät

Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät
Booklife

Booklife: Strategies and Survival Tips for the 21st Century Writer on Jeff VanderMeerin vuonna 2009 ilmestynyt kirja, joka antaa neuvoja kirjailijoille.

Aiheesta muualla 
 Jason Sanford: Booklife. SF signal.com 29.10.2009. 

Kirjat kirjallisuudesta
Yhdysvaltalaiset tietokirjat
Vuoden 2009 kirjat
Rohtorasti

Rohtorasti (Anchusa officinalis) on lemmikkikasveihin kuuluva kaksi- tai monivuotinen karheakarvainen ruoho. Sitä viljellään myös koristekasvina.

Ulkonäkö ja koko 

Rohtorasti kasvaa 30–80 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat suikeita ja alimmat niistä ruodillisia. Rohtorastin kukintona on toispuolinen viuhko eli kiemura. Kukan verhiö on syvään liuskainen. Teriö on 8–12 millimetriä leveä, väriltään aluksi punainen, lopulta tummanvioletti.

Rohtorasti Suomessa 
Suomessa rohtorasti on harvinainen Tornion korkeudella saakka tavattu tulokaskasvi. Yleisin se on Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa ja Uudellamaalla, missä se on muinaistulokas. Rohtorastin kasvupaikkoja Suomessa ovat kylät ja liikennealueet.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Rohtorastin levinneisyys Suomessa.
 LuontoPortti: Rohtorasti (Anchusa officinalis)
 Pohjolan kasvien pauloissa: Anchusa officinalis – rohtorasti
 Den virtuella floran: Oxtunga (Anchusa officinalis) 
 ITIS: Anchusa officinalis 
 United States Department of Agriculture (USDA): Anchusa officinalis 

Rastit
Ratamoneidonkieli

Ratamoneidonkieli eli piiankieli (Echium plantagineum) on lemmikkikasveihin kuuluva yksivuotinen karkeakarvainen ruohokasvi. Sitä viljellään koristekasvina.

Ulkonäkö ja koko 
Ratamoneidonkieli kasvaa 10–60 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty tai koheneva ja siirottavasti karvainen. Lehdet ovat muodoltaan puikeat, ylemmät niistä ovat ruodittomat ja herttatyviset. Ratamoneidonkielen kukintona on toispuoleinen, niukkahaarainen viuhko. Kukan teriö on 1,8–3 cm pitkä, reunoilta ja suonista karvainen, väriltään sinipunainen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas: Ratamoneidonkieli (Echium plantagineum) Suomessa.
 Den virtuella floran: Blå snokört (Echium plantagineum L.) 
 ITIS: Echium plantagineum 
 United States Department of Agriculture (USDA): Echium plantagineum 

Neidonkielet
Alice: Madness Returns

Alice: Madness Returns on Spicy Horsen kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema kauhuaiheinen tasohyppelypeli, joka on jatko-osa pelille American McGee’s Alice. Peli julkaistiin kesäkuussa 2011 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Peli perustuu Lewis Carrollin tarinaan Liisa Ihmemaassa

Juoni 
Alice on päässyt pois mielisairaalasta, mutta joutunut sen sijaan orpokotiin Lontoon psykiatrille. Alicen hallusinaatiot eivät myöskään ota loppuakseen. Niinpä Alice menee taas Ihmemaahan, toivoen että voisi paeta kaikkea sitä. Se ei kuitenkaan ole mahdollista; Ihmemaan on vallannut suuri pahuus. Ihmemaassa kulkee suuri juna, jonka päämääränä on tuhota Alice, hänen muistonsa ja Ihmemaansa.

Hahmot 
 Alice Liddell on pelin teini-ikäinen päähenkilö. Hänen perheensä kuoli tulipalossa yli kymmenen vuotta sitten, mutta moni väittää, että hän olisi tappanut perheensä. Hän oli aluksi lukuisien itsemurhayritysten jälkeen mielisairaalassa yli kymmenen vuotta, mutta päästyään sieltä pois hän joutui Lontooseen, orpokotiin ja psykiatrille.
 Dr. Angus Bumby on Alicen psykiatri ja vanha perhetuttu.
 Nan Sharpe on Alicen hoitaja, mutta hän on myös prostituoitu.
 Priscilla Witless oli Alicen hoitaja Rutledgen mielisairaalassa, ja virheellisesti sen takia kuvittelee että he ovat ystäviä.
 Elizabeth Liddell oli Alicen isosisko, ja kuoli hänen vanhempiensa mukana tulipalossa. Hän esiintyy ihmemaassa myös Punaisena Kuningattarena, joka kertoo Alicelle enemmän junasta.

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2011 videopelit
Toimintaseikkailupelit
Selviytymiskauhupelit
Tasohyppelyt
PlayStation 3 -pelit
Xbox 360 -pelit
Windows-pelit
Liisa Ihmemaassa
Laidunkarstaohdake

Laidunkarstaohdake (Dipsacus fullonum) on karstaohdakkeiden sukuun kuuluva kaksivuotinen purtojuurikasvi. Se on Pohjoismaissa viljelykasvi. Alkuperäisenä laji kasvaa Etelä-Euroopassa.

Ulkonäkö ja koko 
Laidunkarstaohdake kasvaa 80–140 senttimetriä korkeaksi. Sen varsilehdet ovat sahalaitaiset ja tyvestään pareittain yhteenkasvaneet. Laidunkarstaohdakkeen kukintona 4–8 cm pitkä munamainen mykerö. Kukat ovat väriltään vaaleanvioletit, niiden torvi on yhden senttimetrin pituinen. Kukinta alkaa mykerön keskeltä.

Lähteet 

Karstaohdakkeet
Vattuvenhokas

Vattuvenhokas (Meganola albula) on pieni, vaalea yöperhonen. Suomessa sitä on tavattu satunnaisesti etelärannikolla harvinaisena harhailijana.

Koko ja ulkonäkö 
Pieni ja vaalea perhonen. Etusiivet ovet leveyteensä nähden lyhyet ja pohjaväriltään valkoiset. Siiven keskiosa on leveälti ruskea ja siinä on tunnusomaisena piirteenä mustanruskea, kaarenmuotoinen poikkijuova. Kaari ei kuitenkaan aina erotu yhtenäisenä. Siiven kärkiosa on ruskea ja siinä on valkoinen aaltoviiru. Siiven etureunassa on lisäksi rivi tummanruskeita pilkkuja. Takasiivet ovat harmaanruskeat, ulkoreunaa kohti tummenevat. Siipiväli 20–22 mm.

Lajin voi sekoittaa lähinnä suovenhokkaaseen (Nola karelica) ja rämevenhokkaaseen (Nola aerugula).

Levinneisyys ja lentoaika 
Vattuvenhokasta tavataan laajasti Espanjasta ja Etelä-Englannista Keski-Euroopan ja Etelä-Baltian kautta Ukrainaan ja edelleen Venäjän eteläosien poikki Kiinaan ja Taiwanille. Pohjoismaissa se on tulokas, jonka ensimmäiset havainnot ovat Etelä-Ruotsista 1940-luvulta. Suomesta ensimmäinen havainto on vuodelta 2002. Suomessa vattuvenhokas on satunnainen harhailija, jota on tavattu satunnaisesti Etelä-Karjalan ja itäisen Uudenmaan rannikolla sekä Ahvenanmaalla. Havainnot on tehty heinäkuussa. Etelämpänä lentoaika on heinä-elokuussa.

Elinympäristö ja elintavat 
Vattuvenhokkaan tyypillinen elinympäristö on avoin ja lämmin maasto, jonka maaperä on usein kalkkipitoinen. Tyypillisesti sitä tavataan hiekkamailla, rannoilla ja metsien reunoilla. Laji on enimmäkseen paikoittainen, mutta sillä on vaellustaipumista, minkä vuoksi yksilöitä voi tavata kaukanakin tyypillisen elinympäristön ulkopuolella. Laji on esiintymispaikallaan tavallisesti suhteellisen harvalukuinen, mutta yksilömäärät vaihtelevat vuosittain paljon. Perhonen lepää päivisin hyvin piiloutuneena, eikä sitä tavata luonnossa lepopaikastaan käytännössä koskaan. Molemmat sukupuolet aloittavat lentonsa hämärän laskeuduttua ja jatkavat keskiyöhön, joskus lento alkaa kuitenkin jo ennen auringonlaskua. Koiraat tulevat valolle tyypillisesti hieman ennen keskiyötä ja huomattavasti naaraita runsaammin.

Naaras tuottaa luultavasti vain noin 50 munaa, jotka se asettelee yksitellen lehtien alapinnoille, lähelle lehtiruotia. Toukat kasvavat hitaasti loppukesän aikana ja talvehtivat kuolleisiin lehtiin naamioituneina karikkeen joukossa. Keväällä toukat aktivoituvat ja viettävät huomaamatonta elämää piilotellen lehtien alla. Toukat ovat täysikasvuisia kesäkuun alussa ja koteloituvat oksalle rusehtavan, veneenmuotoisen kotelokopan sisään.

Ravintokasvi 
Toukan ravintokasveja ovat sinivatukka (Rubus caesius) sekä karhunvatukat (Rubus), joskus myös muut ruusukasvit.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 

Venhokkaat
Tammivenhokas

Tammivenhokas (Meganola strigula) on pieni ja harmaa yöperhoslaji.

Koko ja ulkonäkö 
Pieni ja harmaankirjava perhoslaji. Etusiivet ovat lyhyet ja leveät. Niiden pohjaväri on vaaleanharmaa ja siipi on keskiosastaan laajalti tasaisen vaalea. Tyvi- ja kärkiosa ovat tummemmat ja eroavat keskiosasta selvien mustanharmaiden poikkiviivojen perusteella. Siiven etureunassa on rivi tummia täpliä ja siiven päällä on kolme kellertävää suomutäplää. Takasiivet ovat ruskeanharmaat ja niissä erottuu himmeä, tumma keskitäplä. Siipiväli on 20–22 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 
Tammivenhokkaan elinalue ulottuu Iberian niemimaalta Keski-Euroopan poikki Baltiaan ja Uralille. Suomessa lajin levinneisyys painottuu selvästi Ahvenanmaalle, Turun saaristoon ja Varsinais-Suomeen, mutta sitä tavataan nykyisin itäänpäin koko etelärannikon pituudelta. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena heinäkuun alusta elokuulle. Lento on paikoittain lyhytaikainen. Joskus lajilla on syyskuussa havaittu toisen sukupolven yksilöitä.

Elinympäristö ja elintavat 
Lämpimien ja kuivien lehtimetsien ja pensaikkojen piilotteleva perhonen, jota ei tavata tyypillisen elinympäristönsä ulkopuolella. Lento alkaa hämärän laskeutumisesta ja jatkuu keskiyöhön. Molemmat sukupuolet tulevat valolle, mutta koiraat selvästi naaraita helpommin. Jonkin verran perhosia tulee myös makealla nesteellä kostutetulle syötille. Päivisin perhoset lepäilevät, luultavasti puiden latvustojen suojissa.

Naaras munii luultavasti enintään viitisenkymmentä munaa. Toukka syö lehtiä sisältä ulospäin ja jättää jäljelle vain lehtiruodit. Toukat ovat aktiivisia myös päivisin, mutta elävät suurelta osin latvustoissa, joten niitä ei tapaa helposti. Toukka on täysikasvuinen kesäkuun puolivälissä ja koteloituu kovan, ruskean ja veneenmuotoisen kotelokopan sisään oksalle.

Ravintokasvi 
Toukan ravintokasvi on tammi (Quercus robur), etelämpänä ilmeisesti myös muutamat muut lehtipuut.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Tammivenhokas (Meganola strigula)
Suomen perhostutkijain seura: Tammivenhokas (Meganola strigula) 
Toukka
Moths and Butterflies of Europe and North Africa 

Venhokkaat
Association Sportive des Forces Armées Royales (AS.FAR)

Association Sportive des Forces Armées Royales () on marokkolainen jalkapalloseura. Marokon pääsarjassa pelaava AS.FAR perustettiin vuonna 1958. Joukkueen menestys vuodet sijoittuvat 1960-luvulle, jolloin se voitti Marokon pääsarjan kuudesti, sekä 2000-vuosikymmenelle saavutettuaan menestystä kotimaan lisäksi Afrikan Confederation Cupissa. Samasta kaupungista on myös paikalliskilpailija FUS Rabat.

Saavutukset

Kotimaan saavutukset
 Marokon mestaruus (12): 1961, 1962, 1963, 1964, 1967, 1968, 1970, 1984, 1987, 1989, 2005, 2008
 Marokon cup (11): 1959, 1971, 1984, 1985, 1986, 1999, 2003, 2004, 2007, 2008, 2009

Kansainväliset saavutukset
 Afrikan Mestarien liiga: 1985
 Afrikan Confederation Cup: 2005
Hopeaa: 2006
Afrikan Cup-voittajien cup
Hopeaa: 1997
CAF Super Cup
Hopeaa: 2005
Trofeo Colombino
4. sija: 1968

Entisiä pelaajia
 Salahdine Hmied (1983–1989)
 Abdelkrim el-Hadrioui (1992–1996)
 Ibrahim el-Bahri (2004–2007)

Päävalmentajat

Aiheesta muualla
Kannattajien kotisivu  

Marokkolaiset jalkapalloseurat
Monacon vaakuna

Monacon vaakuna on Monacon tunnus.

Vaakunan ruutukuvio on Monacoa hallitsevan Grimaldi-suvun tunnus. Kilvenkannattajina on kaksi munkkia, jotka viittaavat François Grimaldiin, joka munkiksi naamioituneena valtasi Monacon kallion piilottamalla miekkansa kaapunsa alle. Kilven ympärillä on Saint Charlesin ritarikunnan risti ketjuineen. Alla on latinankielinen motto Deo Juvante, "Jumalan avulla".

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vaakuna
Valtioiden vaakunat
The Big Mash Up

The Big Mash Up on saksalaisen dance-yhtye Scooterin viidestoista studioalbumi, joka julkaistiin 14. lokakuuta 2011. Albumin ensimmäinen single "The Only One" julkaistiin 20. toukokuuta 2011 ja toinen single "David Doesn't Eat" samana päivänä, kuin itse albumi. Albumin kolmas single "C'est Bleu" julkaistiin 2. joulukuuta 2011. Albumista saatavassa rajoitetussa versiossa on alkuperäisen CD:n lisäksi DVD, joka sisältää Scooterin livekonsertin The Stadium Techno Inferno – Live in Hamburg 2011.

Kappaleet

CD yksi

CD kaksi

CD2 (Suck My Megamix):
01. One (Always Hardcore)
02. Ti Sento
03. Jumping All Over the World
04. Jump That Rock (Whatever You Want)
05. And No Matches
06. The Question Is What Is the Question
07. Faster Harder Scooter
08. Hello! (Good to Be Back)
09. Move Your Ass
10. How Much Is the Fish?
11. Jigga Jigga!
12. Ramp! (The Logical Song)
13. Nessaja
14. J'adore Hardcore
15. Friends Turbo
16. Let Me Be Your Valentine
17. Rebel Yell
18. Endless Summer
19. I'm Raving
20. Suavemente
21. Apache Rocks the Bottom
22. Lass Uns Tanzen
23. Shake That!
24. The Only One
25. We Are the Greatest
26. Aiii Shot the DJ
27. Maria (I Like It Loud)
28. Posse (I Need You on the Floor)
29. Stuck on Replay
30. She's the Sun
31. The Night
32. Weekend!
33. I'm Lonely
34. Fuck The Millennium
35. Call Me Mañana
36. Fire
37. Behind the Cow
38. Break It Up
39. The Sound Above My Hair
40. The Age of Love
41. No Fate
42. I'm Your Pusher
43. I Was Made for Lovin' You
44. Move Your Ass
45. Hyper Hyper
46. Back in the U.K.

Samplet 
"David Doesn't Eat" sisältää samplen Nick Straker Bandin kappaleesta "A Walk in the Park" ja The Black Eyed Peasin kappaleesta "Boom Boom Pow".
"Dreams" sisältää samplen Richard Sandersonin kappaleesta "Reality".
"Beyond the Invisible" sisältää samplen Enigman kappaleesta "Beyond The Invisible".
"Sugary Dip" sisältää samplen John Farrarin kappaleesta "Have You Ever Been Mellow".
"It's A Biz (Ain't Nobody)" sisältää samplen Chaka Khanin kappaleesta "Ain't Nobody".
"C'est Bleu" sisältää samplen André Poppin ja Pierre Courin kappaleesta "L'amour est bleu", Duran Duranin kappaleesta "The Reflex" ja The Hosen kappaleesta "I survived".
"08:15 to Nowhere" on Scooterin oma versio Vicious Pinkin kappaleesta "8:15 To Nowhere".
"The Only One" sisältää samplen The Charlatansin kappaleesta "The Only One I Know" ja Nirvanan kappaleesta "Lithium".
"Copyright" sisältää samplen Klubbheadsin kappaleesta "Discohopping" ja sanat Scooterin omasta Age of Love -albumin kappaleesta "She Said".
"Bang Bang Club" sisältää samplen The Flirtsin kappaleesta "Passion"
"Summer Dreams" sisältää samplen Sheilan kappaleesta "Summer Dream of Love".

Lähteet 

Scooterin albumit
Vuoden 2011 albumit
Neuriini

Neuriini eli trimetyylivinyyliammoniumhydroksidi (CH2=CHN(CH3)3OH) on ruumiissa bakteerien hajotustoiminnan tuloksena syntyvä myrkky. Se on kvaternaarinen ammomiumyhdiste, koostumukseltaan siirappimaista ainetta jota voidaan löytää aivoista, sapesta sekä mätänevästä lihasta.

Katso myös 
 Kadaveriini
 Putreskiini

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ptomaiinit eli ruumismyrkyt Arno Forsius - Kuvauksia lääketieteen historiasta.

Alkaloidit
Myrkylliset alkaloidit
Ammoniumyhdisteet
Mikrobitoksiinit
Bakteerimyrkyt
Tuomivenhokas

Tuomivenhokas (Nola cucullatella) on pienehkö harmaansävyinen yöperhonen. Suomessa se on levinneisyydeltään eteläinen.

Koko ja ulkonäkö 
Tuomivenhokas on helposti tunnistettava perhonen. Etusiiven pohjaväri on harmaa, mutta sävy vaihtelee yksilöittäin vaaleanharmaasta ruskeanharmaaseen. Sisempi poikkiviiru on musta, kaareva ja leveä ja erottaa voimakkaan tummanruskean tyviosan muusta siivestä. Ulompi poikiviiru on ohut, tumma ja aatoileva. Aaltoviiru on himmeä. Siiven suomutupsut ovat ruskeita ja uloimmaisen suomutupsun vierellä, siiven etureunassa ulomman poikkiviirun kärjessä on tumma täplä. Takasiivet ovat vaaleammat, ja siipiväli on 17–21 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 
Perhosta tavataan Pohjois-Afrikasta ja Iberian niemimaalta Etelä- ja Keski-Eurooppaan. Pohjoisessa levinneisyys ulottuu Etelä-Englantiin ja Skandinavian eteläosiin. Suomessa sitä tavataan paikoittain koko etelärannikolla Satakunnasta itärajalle sekä Turun saaristossa Ahvenanmaa mukaan lukien. Pohjoisin havainto on Valassaarilta. Laji lentää yhtenä sukupolvena heinäkuun alusta elokuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat 
Tuomivenhokas on lämpimien pensaikkojen, lehtimetsien, metsänreunojen, puutarhojen ja puistojen asukki. Sitä tavataan tyypillisesti samoilla paikoilla kuin tammivenhokasta. Tyypillisen elinympäristönsä ulkopuolella sitä tapaa vain harvoin. Perhoset lentävät hämärän laskeutumisesta keskiyöhön. Koiraat tulevat usein runsaslukuisina valolle, mutta naaraita on korkeintaan 10 % valolle saapuneista yksilöistä. Päivisin perhonen piilottelee kaarnanraossa tai oksistossa.

Naaras munii korkeintaan noin 50 munaa lehtien alapinnoille. Muniva naaras lentää melko matalalla. Munat kuoriutuvat heinä-elokuun vaihteessa, ja toukat elelevät yksinään kunnes vetäytyvät talvilevolle kuorenrakoon tai käärityn lehden sisään. Keväällä toukat kasvavat nopeasti. Ne ovat aktiivisia pääasiassa öisin ja viihtyvät oksien kärkiosissa. Toukat koteloituvat oksille venemäisen kotelokopan sisään touko-kesäkuun vaihteessa.

Ravintokasvi 
Toukka elää puu- tai pensasmaisilla ruusukasveilla (Rosaceae).

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Tuomivenhokas (Nola cucullatella)
Suomen Perhostutkijain seura: Tuomivenhokas (Nola cucullatella) 
ITIS: Nola cucullatella 
Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
Pherobase: Semiochemicals of Nola cucullatella, the Short-cloaked moth 

Venhokkaat
Jesé

Jesé Rodríguez Ruíz eli Jesé (s. 26. helmikuuta 1993 Las Palmas) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa kotimaassaan Sportingia lainalla ranskalaisesta Paris Saint-Germainista ja on pelipaikaltaan laitalinkki.

Seurajoukkueura

Real Madrid 
Jesé syntyi Kanariansaarilla Las Palmasissa, josta hän muutti manner-Espanjaan vuonna 2007 siiryttyään Real Madridin junioriakatemiaan. 16. tammikuuta 2011 hänet nostettiin ensikertaa seuran reservijoukkueeseen Castillaan, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Hyvin sujuneen kauden 2010–2011 jälkeen nuorisojoukkueessa Jesé noustettiin pysyvästi reservijoukkueeseen.

Heinäkuussa 2011 Real Madridin edustusjoukkuetta valmentanut José Mourinho kutsui Jesén mukaan joukkueen harjoituskaudelle. Hän teki epävirallisen ensiesiintymisenä edustusjoukkueessa ystävyysottelussa Los Angeles Galaxyä vastaan. 3. elokuuta 2011 toisessa harjoituskauden ottelussa kiinalaista Guangzhou Evergrandea vastaan Jesé teki ensimmäisen maalinsa Ángel di Marían keskityksestä, oltuaan kentällä vain 20 sekuntia.

Jesé teki ensimmäisen maalinsa reservijoukkueessa 2. lokakuuta 2011 ottelussa La Rodaa vastaan. 6. joulukuuta 2011 Mourinho valitsi Jesén edustusjoukkueen kokoonpanoon Mestarien liigan lohkovaiheen viimeiseen otteluun alankomaalaista Ajaxia vastaan. Real Madrid voitti ottelun 3–0, mutta Jesé ei vielä päässyt tekemään virallista ensiesiintymistään. Lopulta kuusi päivää myöhemmin pelatussa Copa del Reyn ensimmäisessä osaottelussa Ponferradinaa vastaan hän pääsi kentälle ja pelasi näin uransa ensimmäisen virallisen ottelunsa Real Madridissa.

Kaudella 2011–2012 Jesé oli nostamassa Castillaa Segunda División B:stä Segunda Divisióniin. Kaudella 2012–2013 hän teki Segundassa 22 maalia ja rikkoi näin Emilio Butragueñon tekemän aiemman Castillan maaliennätyksen yhdellä maalilla. Hän oli myös Segundan paras espanjalainen maalintekijä. Heinäkuussa 2013 Jesé teki neljävuotisen jatkosopimuksen Real Madridin kanssa, ja samassa yhteydessä hänet nostettiin vakituisesti edustusjoukkueeseen.

Paris Saint-Germain 
Jesé siirtyi ranskalaiseen Paris Saint-Germainiin elokuussa 2016.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Jesén esittely Real Madridin kotisivustolla 
 Jesén tilastot BDFutbol-sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Sareptansinappi

Sareptansinappi (Brassica juncea) on yksivuotinen keltakukkainen kaalilaji, joka on viljelykasvi. Se on alkuperäinen Itä-Aasiassa. Sareptansinappia viljellään lehtivihanneksena, sen viljelymuunnoksia ovat kähäräsinappi, silosinappi ja lehtisinappi.

Ulkonäkö ja koko 
Sareptansinappi kasvaa 40–80 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat ruodilliset. Alemmat niistä ovat isohampaisia tai halkoisia, ylemmät lehdet ovat suikean suippoja ja ehyitä. Sareptansinapin kukkien keltaiset terälehdet ovat 7–9 mm pitkiä. Litujen pituus on 2–6 cm, ne ovat liereähköjä, 3–4 mm paksuja. Niiden kärjessä on ohuempi nokka.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Sareptansinappi (Brassica juncea)
 Kasviatlas: Sareptansinapin (Brassica juncea) levinneisyys Suomessa.
 Den virtuella floran: Sareptasenap (Brassica juncea) 
 ITIS: Brassica juncea 
 United States Department of Agriculture (USDA): Brassica juncea 
 Flora of China: Brassica juncea 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Brassica juncea 

Kaalit
Neempuu

Neempuu eli margosa (Azadirachta indica) on mahonkikasvien heimoon kuuluva ikivihreä puu, jonka eri osia käytetään monipuolisesti hyödyksi.

Ulkonäkö ja koko 
Neempuu kasvaa noin 15 metriä korkeaksi. Latvuston leveys voi olla jopa 20 metriä. Lehdet ovat kirkkaan vihreät, kapeat ja 20 – 40 cm pitkät.

Levinneisyys  
Neempuu elää luonnonvaraisena Etelä-Aasiassa. Sitä viljellään monin paikoin trooppisella ja subtrooppisella alueella.

Käyttö  
Neempuuta käytetään rakennusaineena ja puusepäntöissä. Sen hedelmiä syödään, ja siemenistä tehdään öljyä kosmeettisiin käyttöihin. Juurista ja siemenistä uutetaan tuholaismyrkkyä. Intiassa neempuita kasvatetaan myös kaupungeissa ja tienvarsilla, koska niiden latvus suo varjoa ja koska puu kestää hyvin saasteita.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ITIS: Azadirachta indica 
 United States Department of Agriculture (USDA): Azadirachta indica 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Azadirachta indica 

Mahonkikasvit
Puut
HMS Teazer (1895)

HMS Teazer oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1899 palvelukseenotettu Conflict-luokan torpedovenehävittäjä.

Valmistus 

Alus tilattiin 7. marraskuuta 1893 J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, jolloin sen valmistumisajankohdaksi määrättiin 31. maaliskuuta 1895. Köli laskettiin 3. helmikuuta 1894 telakkanumerolla 946 ja alus laskettiin vesille 9. helmikuuta 1895. Alus valmistui maaliskuussa 1899.

Palvelus 
Koko uransa ajan alus palveli Britteinsaarten vesillä. Se oli vuonna 1902 modernisoitavana Whiten telakalla, jolloin muun muassa sen savuhormit pidennettiin. Alus myytiin 9. heinäkuuta 1912 romutettavaksi Coxille Falmouthiin, joka myi sen edelleen Cashmorelle Newportiin.

Lähteet

Viitteet 

Conflict-luokan hävittäjät
Whiten valmistamat alukset
HMS Handy (1895)

HMS Handy oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1895 palvelukseenotettu Handy-luokan torpedovenehävittäjä.

Valmistus 

Alus tilattiin 7. helmikuuta 1894 Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista Skotlannista, jolloin sen toimitusajankohdaksi määrättiin 7. joulukuuta 1894. Köli laskettiin 7. kesäkuuta 1894 telakkanumerolla 378 ja alus laskettiin vesille 9. maaliskuuta 1895. Alus valmistui lokakuussa 1895.

Palvelus 
Alus siirrettiin 1897 Kiinan asemalle, jossa se asetettiin myyntilistalle vuonna 1914. Alus myytiin vuonna 1916 romutettavaksi Hong Kongissa.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Clydesite - HMS Handy 

Handy-luokan hävittäjät
Fairfieldin valmistamat alukset
Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät
HMS Hart (1895)

HMS Hart oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Handy-luokan torpedovenehävittäjä.

Valmistus 

Alus tilattiin 7. helmikuuta 1894 Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista Skotlannista, jolloin sen valmistumisajankohdaksi määrättiin 7. tammikuuta 1895. Köli laskettiin 7. kesäkuuta 1895 telakkanumerolla 379 ja alus laskettiin vesille 27. maaliskuuta 1895. Alus valmistui tammikuussa 1896.

Palvelus 
Palvelukseenoton jälkeen alus siirrettiin vuonna 1896 Kiinan asemalle, jossa se uransa palveli. Se myytiin vuonna 1912  romutettavaksi Hong Kongissa.

Lähteet

Viitteet 

Handy-luokan hävittäjät
Fairfieldin valmistamat alukset
Psyykkinen itsesäätely

Psyykkinen itsesäätely on toimintaa, jolla ihminen pyrkii palauttamaan mielensä tasapainotilaan. Käytännössä ihminen etsii tasapainoa omien sisäisten malliensa ja ympäröivän ulkoisen todellisuuden välille, pyrkii kokemukseen oman mielensä hallinnasta. Ihmisellä on itsesäätelyn toteuttamiseksi käytössään sekä hallintakeinoja että puolustuskeinoja. 

Psyykkisellä työllä, kuten surutyöllä, rakkaudella tai kriisityöllä voidaan vaikuttaa mielen tasapainoon. Psyykkisen tilan hallintaan ja eri tilanteissa selviytymiseen vaikuttavat psyykkisten itsesäätelykeinojen ohella biologinen ja fyysinen itsesäätely. Verensokerin taso tai sukupuolihormonien määrä vaikuttaa psyykkisiin toimintoihin. Psyykkistä työtä tekemällä voi edesauttaa mielen tasapainoa: esimerkiksi suru-, rakkaus- ja kriisityö. Mielihyvää tuottavalla biologisella tai fyysisellä toiminnoilla, kuten säännöllisellä ruokailulla, liikunnalla ja vaikkapa läheisyydellä ja vuorovaikutuksella toisen ihmisen tai kotieläimen kanssa, voi vaikuttaa myös psyykkiseen tilaan.

Ihmisen psyykkiseen itsesäätelyyn liittyvät ja toimintaan vaikuttavat myös yleensä tiedostamottomat defenssi- eli puolustusmekanismit. Järkyttävä tapahtuma saatetaan torjua, sitä ei uskota. Yllättävästi paljastunutta, häpeälliseltä tuntuvaa asiaa ryhdytään selittelemään. Joku saattaa kohdata nolon tilanteen huumorin kautta.
...

Lähteet

Psykologia
Kurjennokat

Kurjennokat (Erodium) on kasvisuku kurjenpolvikasvien heimossa. Sukuun kuuluu noin 120 hyväksyttyä lajia.

Kurjennokkalajeja 
 peltokurjennokka (Erodium cicutarium)
 italiankurjennokka (Erodium gruinum)
 pehmytkurjennokka (Erodium malacoides)
 myskikurjennokka (Erodium moschatum)
 Erodium acaule
 neulakurjennokka (Erodium botrys)
 resukurjennokka (Erodium brachycarpum)
 viuhkakurjennokka (Erodium chium)
 puikkokurjennokka (Erodium ciconium)
 sinikurjennokka (Erodium crinitum)
 liuskakurjennokka (Erodium laciniatum)
 kivikkokurjennokka (Erodium manescavii)
 merikurjennokka (Erodium maritimum)
 saharankurjennokka (Erodium meynieri)
 kampakurjennokka (Erodium neuradifolium)
 anatoliankurjennokka (Erodium pelargoniiflorum)
 marokonkurjennokka (Erodium salzmannii)

Tuntomerkkejä 
Pohjoismaissa kasvaa kaksi kurjennokkalajia, yleinen peltokurjennokka ja hyvin harvinainen keskieurooppalainen tulokas myskikurjennokka, joka tunnetaan vain Suomesta. Ne ovat yksi- tai kaksivuotisia matalia punertavakukkaisia ruohoja, joilla on lohkohedelmä, jonka kärkiosa on huomattavan pitkä ja nokkamainen. Kurjennokat muistuttavat ulkonäöltään hieman joitain hentoja kurjenpolvilajeja (Geranium).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kurjennokat (Erodium)
 Den virtuella floran: Erodium 
 ITIS: Erodium 
 United States Department of Agriculture (USDA): Erodium 
 Flora of China: Erodium
HMS Rocket (1894)

HMS Rocket oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1895 palvelukseenotettu Rocket-luokan torpedovenehävittäjä.

Valmistus 

Alus tilattiin 3. marraskuuta 1893 J. & G. Thomsonilta Clydebankista, jolloin sen valmistusmisajaksi määrättiin kaksitoista kuukautta. Köli laskettiin 14. helmikuuta 1894 telakkanumerolla 269 ja alus laskettiin vesille 14. elokuuta 1894. Alus valmistui heinäkuussa 1895.

Palvelus 
Alus siirrettiin vuonna 1897 Bermudalle Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle. Alus palveli asemalla aina vuoteen 1902 saakka, jonka jälkeen se palasi Britteinsaarille. Alukselta poistettiin vuonna 1910 tykit ja se siirrettiin radiojärjestelmien testialukseksi. Alus myytiin 10. huhtikuuta 1912 romutettavaksi.

Lähteet

Viitteet 

Rocket-luokan hävittäjät
Vahtera

Vahtera on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
 Antti Vahtera (s. 1960), keittiömestari, ravintoloitsija ja ruokakirjailija
 Joonas Vahtera (s. 1996), jalkapalloilija
 Lauri Vahtera (1902–1957), taidemaalari, taidekauppias ja kehystäjä
 Meri Vahtera (s. 1985), laulaja (taiteilijanimellä Vahtera) ja salibandyn pelaaja
 Olli Vahtera (1926–2014), arkkitehti
 Pauli Vahtera (s. 1949), sähköisen taloushallinnon kehittäjä
 Raimo Vahtera (s. 1942), Turun Sanomien entinen päätoimittaja
 Tuovi Vahtera (s. 1938), yleisurheilija
 Outi Lilljegren, o.s. Vahtera, elokuvanäyttelijä ja televisiokuuluttaja.

Muita merkityksiä 
 Vahtera, Meri Vahteran esikoisalbumi

Katso myös 
 Vaahtera

Lähteet
HMS Shark (1894)

HMS Shark oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1895 palvelukseenotettu Rocket-luokan torpedovenehävittäjä.

Valmistus 

Alus tilattiin 3. marraskuuta 1894 J. & G. Thomsonilta Clydebankista osana vuosien 1893-1894 laivasto-ohjelmaa, jolloin sen valmistumisajaksi määrättiin 14 kuukautta. Köli laskettiin 14. helmikuuta 1894 telakkanumerolla 270 ja alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1894. Alus valmistui heinäkuussa 1895.

Palvelus 
Alus palveli kotivesillä. Sen savuhormit pidennettiin vuonna 1895. Alus myytiin 11. heinäkuuta 1911 romutettavaksi Wardille Prestoniin.

Lähteet

Viitteet 

Rocket-luokan hävittäjät
Kuoreahvenet

Kuoreahvenet (Sillaginidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan indopasifiselta merialueelta.

Lajit ja anatomia
Vanhimmat kuoreahventen heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Nykyään heimoon kuuluu kolme sukua ja yhteensä noin 31 lajia. Lajeja ovat muun muassa safiirikuoreahven (Sillaginopsis panijus), kultakuoreahven (Sillago analis) ja täpläkuoreahven (Sillago maculata). Ruumiinmuodoltaan kuoreahvenet ovat pitkulaisia kaloja, joilla on terävä kuono. Ne kasvavat suurimmillaan 45–70 senttimetrin mittaisiksi. Lajeilla on kaksi selkäevää, joista etumainen on piikikäs ja taaempi pidempi ja pehmeämpiruotoinen. Myös peräevä on heimon kaloilla pitkä. Monet kuoreahvenlajit muistuttavat usein toisiaan ja niitä on vaikea erottaa toisistaan.

Levinneisyys ja elintavat
Kuoreahvenlajeja tavataan Intian valtamerestä ja Tyynestä merestä Afrikan itärannikolta Japaniin ja Australiaan ulottuvalta vyöhykkeeltä. Ne ovat pääosin merikaloja, mutta niitä tavataan myös murtovesistä esimerkiksi jokien suistoista. Lajit elävät tyypillisesti matalassa vedessä yleensä alle 200 metrin syvyydessä. Ne elävät lähellä muta- tai hiekkapohjaa ja voivat myös kaivautua kokonaan pehmeään pohjaan esimerkiksi paetessaan petoja. Kuoreahventen ravintoa ovat monisukasmadot, katkaravut, ravut ja pienet kalat. Kalat ruokailevat tyypillisimmin iltaisin tai aamuisin. Kuoreahvenet ovat hyviä ruokakaloja ja myös merkittäviä kaupallisesti.

Lähteet

Percoidei
All India Radio

All India Radio (lyh. AIR), virallisesti vuodesta 1957 Akashvani (devanagariksi आकाशवाणी, kirjaimellisesti ”Taivaan ääni”) on Intian julkisen palvelun yleisradio. Se toimii Prasar Bharatin osastona.

Kesäkuussa 1923 aloitti toimintansa ensimmäisen intialainen radioasema Radio Club of Bombay. Sitä seurasi Broadcasting Service, joka aloitti lähetyksensä 23. heinäkuuta 1927. Testiluonteiset lähetykset Mumbaissa ja Kolkatassa perustuivat Intian hallituksen ja yksityisen yrityksen Indian Broadcasting Company Ltd:n väliseen sopimukseen. Yritys lopetti vuonna 1930, jonka jälkeen valtiollisen Department of “Controller of Broadcastsin” alaisuuteen perustettiin Indian State Broadcasting Service. Indian State Broadcasting Servicen nimeksi tuli 1936 All India Radio. All India Radiosta tuli virallisesti Akashvani vuonna 1957. Joulukuussa 2007 All India Radiolla oli 373 lähetintä, joista 149 keskiaalloilla, 54 lyhyillä aalloilla ja 170 ULA:lla.

Intian valtiollinen radio- ja tv-toiminnan yhtiöittäminen alkoi lakimuutoksien myötä 1970-luvun lopulla. Prasar Bharati, joka hoitaa Intian yleisradiotoimintaa, aloitti toimintansa 23. marraskuuta 1997. Radioyksikkö Akashvanin lisäksi yhtiössä on televisioyksikkö Doordarshan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Intialaiset radioasemat
Palander

Palander voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Sukunimenä
Palander–Suolahti, suomalainen sivistyssuku
Elis Palander (1878–1930), suomalainen oppikoulunopettaja ja säveltäjä
Emil Woldemar Palander (1860–1933), suomalainen Venäjän armeijan kenraalimajuri
Gabriel Palander (1774–1821), suomalainen Turun akatemian professori
Heimo Palander (1928–2011), suomalainen elokuvaaja, tv-ohjaaja ja filmituotantopäällikkö
Jouni Palander (k. 2009), Kalle Palanderin isä ja valmentaja
Kalle Palander (s. 1977), suomalainen alppihiihtäjä ja pujottelija
Karl Verner Palander (1861–1932), suomalainen juristi ja Tampereen kaupunginvsskaali, Palanderin talon rakennuttaja
Leo Palander (s. 1894), suomalainen näytelmäkirjailija
Louis Palander, vuodesta 1880 Palander af Vega (1842–1920), ruotsalainen merikapteeni, naparetkeilijä, amiraali ja meriministeri
Marjatta Palander (s. 1955), suomen kielen professori ja murretutkija
Misa Palander (s. 1971), suomalainen näyttelijä
Otto Palander (1825–1902), suomalainen kirjakauppias, päätoimittaja ja kirjapainon omistaja

Entisenä sukunimenä
Edvard Wilhelm Suolahti, vuoteen 1906 Palander (1845–1914), suomalainen lyseon lehtori
Eino Suolahti, vuoteen 1906 Palander (1879–1951), suomalainen lääkintäkenraalimajuri ja poliitikko
Gunnar Suolahti, vuoteen 1906 Palander (1876–1933), suomalainen historiantutkija
Hugo Suolahti, vuoteen 1906 Palander (1874–1944), suomalainen poliitikko ja yliopiston kansleri
Olli Suolahti, ent. Palander (1885–1952), suomalainen kanteleensoittaja

Muita merkityksiä 

Piste Palander, laskettelurinne Pelkosenniemellä 
Palanderin talo, kaupunkitaloja Hämeenlinnassa ja Tampereella

Sukunimet
Kauppatorin Apteekki

Kauppatorin Apteekki eli Turun 1. apteekki oli Turussa toiminut apteekki, joka perustettiin 2. kesäkuuta 1689. Se oli Suomen ensimmäinen ja vanhin apteekki, jonka perusti apteekkari Relau.

1800-luvulla apteekin omistajia olivat Johan Julin ja sitten hänen poikaansa Erik Julin. Carénin perhe omisti apteekin lähes koko 1900-luvun ajan aina vuoteen 1985 asti. Sen jälkeen apteekkariksi tuli apulaisprofessori Hannu Turakka ja sitten Pirjo Mäkitalo vuodesta 2003.

Apteekki toimi viimeksi käytössä olleissa tiloissaan Kauppatorin laidalla vuodesta 1866.

Apteekin toimilupa peruttiin heinäkuussa 2011, ja hallinto-oikeus vahvisti perumisen oikeellisuuden. Syy perumiseen oli, että apteekissa ei ollut riittävästi lääkkeitä. Apteekilla oli ollut ongelmia pitemmän aikaa. Vakuutusyhtiö Fennia haki apteekkia yrityssaneeraukseen syyskuussa 2011, mutta sitä ei hyväksytty. Lokakuussa 2011 koko henkilökunta irtisanoi työsuhteensa. Apteekki suljettiin 27. kesäkuuta 2012.

Lähteet 

Suomalaiset apteekit
Turku
Entiset suomalaiset yritykset
Botania

Botania on kasvitieteellinen puutarha ja tapahtumapuutarha Joensuun Linnunlahdella.

Puutarhan kokoelma on perustettu 1957, ja siihen kuuluu 2 000 lajia. Se on Joensuun merkittävimpiä matkailukohteita. 

Itä-Suomen yliopisto teki kasvitieteellisestä puutarhasta lakkautuspäätöksen keväällä 2012, mikä herätti runsaasti suuttumusta Joensuussa. Lakkautuspäätöstä vastustettiin, ja puutarhalle etsittiin osittain yksityistä rahoitusta.  Monta vuotta Botania toimi lahjoitusten ja vapaaehtoisten voimin, ja näkyvyyttä ja kävijöitä hankittiin sosiaalisen median kautta sekä järjestämällä erilaisia yleisötapahtumia.  

Valotaiteilija Kari Kola perusti yhdessä Teemu Purmosen ja Markku Pesosen kanssa Joensuun Botania Oy:n ja osti Botanian toimitilat sen nimiin Suomen yliopistokiinteistöiltä vuoden 2018 alussa. Kasvien ja eläinten hoitaminen jäivät yhä Botanian ystävät ry:n vastuulle, mutta koko liiketoiminta siirtyi uudelle Joensuun Botania Oy:lle. Kari Kola tiimeineen remontoi Botanian alkuvuodesta 2018. Botania avattiin yleisölle uudelleen kesäkuussa 2018. Tavoitteena kolminkertaistaa kävijämäärä ja saada jopa kansainvälistä julkisuutta muun muassa runsaan tapahtumatarjonnan, vaihtuvien näyttelyiden sekä uudistusten avulla. Saman vuoden lokakuussa Kari Kola osti yrityskumppaneidensa osuudet Joensuun Botaniasta itselleen, ja omistaa sen siis nyt kokonaisuudessaan yksin.

Puutarhan yhteydessä on myös yli 70 hehtaarin suuruinen kasvitieteellinen puisto eli arboretum, jonka omistaa Joensuun kaupunki.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Botanian viralliset sivut
Botanian ystävät 
Botanian Facebook-sivu
Juuso - Puhuva Papukaija (Botanian maailmankuulu keulakuva)

Suomen kasvitieteelliset puutarhat
Joensuu