joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Anne Perry

Anne Perry, alkuperäiseltä nimeltään Juliet Marion Hulme, (s. 28. lokakuuta 1938) on brittiläinen historiallisiin rikosromaaneihin erikoistunut kirjailija. Asuessaan teini-ikäisenä Uudessa-Seelannissa hän osallistui vuonna 1954 ystävänsä äidin murhaan ja vaihtoi nimeään kärsittyään vankeusrangaistuksensa. Hänen menneisyytensä tuli julkisuuteen vasta 1990-luvulla.

Juliet Hulme syntyi Englannissa, mutta tuberkuloosiin sairastumisen jälkeen hän vietti lapsuusvuotensa Etelä-Afrikassa ja Karibialla siinä toivossa, että lämmin ilmasto tukisi hänen terveyttään. Hulmen ollessa 13-vuotias hänen isänsä sai rehtorin viran Canterburyn yliopistosta ja perhe muutti Christchurchiin, Uuteen-Seelantiin. Siellä hän tutustui luokkatoveriinsa Pauline Parkeriin, ja tyttöjen välille kehittyi tiivis, pakkomielteenomainen ystävyys. 22. kesäkuuta 1954 he surmasivat yhdessä Paulinen äidin Honora Rieperin.

Nuoren ikänsä vuoksi kaksikko säästyi hirttotuomiolta. Viiden ja puolen vuoden vankilatuomion jälkeen Hulme vapautui marraskuussa 1959, 21-vuotiaana. Hän sai uuden nimen, Anne Perry, ja hänet lähetettiin perheensä luokse Englantiin. Ennen kirjailijan uraansa Perry työskenteli muun muassa lentoemäntänä ja vakuutusvirkailijana. 1970-luvun alulla hän kääntyi mormoniksi. Nykyään Perry asuu Portmanhomackissa, Skotlannissa.

Perry julkaisi ensimmäisen kirjansa vuonna 1979. Hänen viktoriaanisissa rikosromaaneissaan ovat esiintyneet toistuvina hahmoina Thomas Pitt ja William Monk. Kymmenien romaanien ohella kirjailija on julkaissut novelleja. Hän voitti vuonna 2000 parhaan novellin Edgar-palkinnon.

Vuonna 1994 ilmestyi Peter Jacksonin ohjaama elokuva Taivaalliset olennot, joka perustuu ”Parkerin–Hulmen tapaukseen”. Vasta elokuvan julkaisun aikoihin kävi ilmi, että Anne Perry on sama henkilö kuin Juliet Hulme, toinen Honora Rieperin nuorista surmaajista vuonna 1954. Elokuvassa Hulmea esitti Kate Winslet.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut  

Brittiläiset kirjailijat
Brittiläiset murhaajat
Vuonna 1938 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomen europarlamenttivaalit

Suomen europarlamenttivaaleissa valitaan europarlamenttiin Suomesta europarlamentaarikkoja, eli meppejä. Suomen parlamenttipaikkojen määrä on laskenut vaalikausien mittaan. Ensimmäisissä vaaleissa Suomesta valittiin 16 parlamentaarikkoa, vaalikaudelle 2004–2009 14 ja vaalikaudelle 2009–2014 valittavien määräksi asetettiin 13 parlamentaarikkoa.

Europarlamenttivaaleissa koko Suomi muodostaa yhden vaalipiirin. Ehdokkaita Suomessa järjestettävään europarlamenttivaaliin voivat asettaa rekisteröidyt puolueet sekä vähintään 2 000:n kannattajan valitsijayhdistykset. Suomessa on käytössä suhteellinen vaalitapa, kunta- ja eduskuntavaaleista tuttu d'Hondtin menetelmä. 

Kukaan Suomessa rekisteröityjen puolueiden tai valitsijayhdistysten ehdokkaista ei Euroopan parlamenttiin päästyään toimi siellä kansallisten puolueiden ehdoilla, vaan jokaisen ehdokkaan pitää liittyä monikansalliseen europarlamenttiryhmään tai jättäytyä itsenäiseksi. Itsenäiseksi jääminen heikentää edustajan saamaa taloudellista tukea. Euroopan parlamentin tarkoituksena on muodostaa yksi valtiollinen kokonaisuus, jossa parlamentin jäsenet työskentelevät 28 jäsenvaltionsa periaatteiden mukaan aatesuunniksi järjestäytyneitä sen lisäksi että edustavat vaalipiiriään.

Tätä varten Suomen Kristillisdemokraatit on toiminut ensiksi Suomen Keskustasta ja Ruotsalaisesta kansanpuolueesta valittujen Euroopan parlamentin jäsenten kanssa samassa Euroopan parlamentin ryhmässä. Myöhemmin kristillisdemokraatit siirtyivät samaan ryhmään kuin missä Kansallisen Kokoomuksen piiristä ehdokkaiksi asetetut ovat toimineet. Ryhmä, jossa Suomen Sosialidemokraattinen Puolue on toiminut ja toimii, on Euroopan sosialidemokraattisen puolueen toimintaan liittyvässä ryhmässä. Vasemmistoliiton ehdokaslistalla olleet Euroopan parlamentin jäsenet ovat olleet kolmannessa Euroopan parlamentin ryhmässä.

Äänioikeus

Suomessa järjestettävissä europarlamenttivaaleissa ovat äänioikeutettuja kaikki Suomen kansalaiset jotka ovat vaalipäivään mennessä täyttäneet 18 vuotta sekä muiden Euroopan unionin jäsenmaiden 18 vuotta täyttäneet kansalaiset joiden kotikunta on Suomessa. Kukin äänestäjä voi äänestää kuitenkin vain yhdessä unionin jäsenmaassa. Vieraiden maiden kansalaisten tulee ilmoittautua äänioikeusrekisteriin saadakseen äänioikeuden asuinmaassaan. Rekisteriin ilmoittautuminen johtaa äänioikeuden menettämiseen äänestäjän kotimaassa.

Europarlamenttivaalien tulokset Suomessa

Suomen europarlamenttivaalit 1996
Suomen europarlamenttivaalit 1999
Suomen europarlamenttivaalit 2004
Suomen europarlamenttivaalit 2009
Suomen europarlamenttivaalit 2014
Suomen europarlamenttivaalit 2019

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Euroopan parlamentin Suomen tiedotustoimisto
 Suomen vaalit
Meliton Balantšivadze

Meliton Balantšivadze (, 24. joulukuuta 1862 – 21. joulukuuta 1937) oli georgialainen säveltäjä ja yksi georgialaisen klassisen musiikin perustajista. Hänen kahdella pojallaan, George Balanchinella ja Andria Balantšivadzella, oli loistokkaat urat: edellinen toimi johtavana koreografina Yhdysvalloissa ja jälkimmäinen oli neuvosto-Georgian huomattavin taidemusiikin säveltäjä. 

Balantšivadze sai koulutuksensa Kutaisin ja Tbilisin seminaareissa ja aloitti oopperauransa Tbilisin oopperatalossa vuonna 1880. Vuonna 1882 hän perusti georgialaisen kansanmusiikkiryhmän ja järjesti ensimmäisen kansanmusiikin konsertin Tbilisissä seuraavana vuonna. Sen jälkeen vuosina 1883–1886 hän matkusti Georgian eri osissa keräten kansanlauluja ja opettaen kansanmusiikin kuoroja. Vuodesta 1889 vuoteen 1895 hän opiskeli Pietarin konservatoriossa, jossa häntä opetti muun muassa Nikolai Rimski-Korsakov. Myöhemmin vuosien 1895 ja 1917 välillä hän kiersi Venäjää ja piti georgialaisen kansanmusiikin konsertteja. Bolševikkien vallankaappauksen jälkeen vuonna 1917 hän palasi synnyinmaahansa, jossa hän opetti ja sävelsi. Hän laati ensimmäisen georgialaisen oopperan Tamar tsbieri (, "viekas Tamar"), jonka esittivät ensimmäisen kerran venäläiset taiteilijat Venäjän aatelisneuvoston salissa vuonna 1897.

Lähteet 

Georgialaiset säveltäjät
Vuonna 1862 syntyneet
Vuonna 1937 kuolleet
Tinasotilas (Seppo Alvarin albumi)


Tinasotilas on suomalaislaulaja Seppo Alvarin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 24. syyskuuta 2008.

Kappaleet 
 Jenni
 Et huomaa
 Tinasotilas
 Kuolemaantuomitun laulu
 Suloinen lintunen
 Lajin viimeinen
 Pahalla päällä
 Pirunnyrkki
 Kahden poran sinfonia
 Virta kulkee, kuu kumottaa
 Valomerkki
 Alla ajopuun

Kokoonpano 
 Seppo Alvari – laulu
 Maria Hänninen – laulu, viulu
 Timo Kämäräinen – kitara
 Jarno Karjalainen – basso
 Markus Raivio – rummut

Seppo Alvarin albumit
Vuoden 2008 albumit
Now (Anna Abreun albumi)

Now on Anna Abreun 22. lokakuuta 2008 julkaistu järjestyksessään toinen studioalbumi. Albumi nousi Suomen viralliselle albumilistalla julkaisuviikollaan listan toiseksi (44/2008). Seitsemännellä listaviikollaan se nousi listaykköseksi kahdeksi viikoksi (50–51/2008). Yhteensä albumi oli listalla 19 viikkoa, ja myöhemmin vielä viisi viikkoa mid-price-listalla. Albumi ylitti vielä julkaisuvuonnaan platinalevyrajan, sitä on myyty yli 50 000 kappaletta.

Abreu voitti albumin myötä Vuoden naissolisti palkinnon Emma-gaalassa alkuvuodesta 2009.

Albumin digitaalinen versio sisältää kymmenen kappaleen lisäksi bonuskappaletta, "Work It Out" ja "Vinegar" -kappaleen Umeboshi Mix -version. Bonuskappaleista "Work It Out" nousi yhdeksi viikoksi latauslistalle, sijalle 27 (44/2008).

Kappaleet  

Digitaalisessa versiossa mukana:

Singlet 
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin "Vinegar" -niminen kappale, josta tuli Abreun ensimmäinen single, joka nousi sekä single- että latauslistan kärkeen. Kappale oli hetken aikaa myös radiokanavien soitetuin kappale. Syksyllä 2009 kappale julkaistiin myös Britanniassa.

Toinen single "Silent Despair" julkaistiin lokakuussa 2008. Kappale menestyi paremmin radioissa, kuin myyntilistoille. Parhaimmillaan se oli toiseksi soitetuin radiokappale, mutta sen ainoa myyntilista sijoitus on kahden viikon käynti latauslistalla.

Albumilta julkaistiin vielä kaksi singleä: tammikuussa 2009 "Something About U" ja saman vuoden huhtikuussa "Come Undone". Kumpikaan kappaleista ei noussut listoille.

Arvostelut 
 Dome.fi: 
 Helsingin Sanomat: 
 Rumba: negatiivinen
 Stara.fi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Now Discogsissa 

Anna Abreun albumit
Elastisen tuottamat albumit
Sakke Aallon tuottamat albumit
Rauli Eskolinin tuottamat albumit
Vuoden 2008 albumit
Simon Mathew

Simon Mathew (s. 17. toukokuuta 1983 Grenå) on tanskalainen laulaja. Hän on teinipoppareiden Rebekka Mathew'n ja Sabina Mathew'n veli. Mathew voitti Tanskan Eurovision laulukilpailun karsinnat 2008, ja edusti Tanskaa Euroviisuissa 2008 laululla ”All Night Long”.

Mathewin ensimmäinen sooloalbumi Simon Mathew julkaistiin 2005. Mathewin ensimmäinen single oli ”These Arms”. Toinen single oli ”Dreamer”, joka oli listaykkösenä Tanskassa monta viikkoa ja pysyi radioiden soitetuimpana kappaleena.

Toinen albumi All For Fame julkaistiin vuonna 2008.

Julkaisut

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Simon Mathew'n kotisivut 
 

Tanskalaiset laulajat
Tanskan euroviisuedustajat
Vuoden 2008 euroviisuedustajat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Planmeca

Planmeca Oy on yksi maailman johtavista hammashoitoteknologiaa valmistavista yhtiöistä, jonka tuotteita viedään noin 120 maahan. Suomalainen, vuonna 1971 perustettu perheyhtiö valmistaa mm. korkean teknologian hammashoitokoneita, 2D- ja 3D-röntgenlaitteita, ohjelmistoja sekä CAD/CAM-ratkaisuja. Yhtiön pääkonttori ja päätoiminnot sijaitsevat Helsingin Herttoniemessä.

Historia
Planmecan toimitusjohtaja Heikki Kyöstilä rekisteröi Planmeca-yhtiön veljensä Tapio Kyöstilän kanssa 1969. Valmistus aloitettiin Helsingin Kulosaaressa Svinhufvudintien kerrostalon kellarissa. Yhtiö valmisti aluksi hammaslääkärin aputuoleja ja instrumenttikaapistoja. Ensimmäinen potilastuolimalli saatiin tuotantoon 1970-luvun puolivälissä. Vuonna 1972 perustettiin toinen yhtiö, Plandent Oy, hammaslääkäritarvikkeiden maahantuontiyritykseksi. Plandentista on kasvanut kansainvälinen yritys, joka markkinoi Planmecan tuotteiden ohella muidenkin valmistajien tuotteita kymmenessä Euroopan maassa. Planmecan tuotevalikoima on laajentunut hammashoitokoneisiin, röntgenlaitteisiin, ohjelmistoihin ja uusimpana CAD/CAM-tuotteisiin. 

Planmecan kansainvälistyminen kiihtyi 1980-luvulla. Suuri laitetoimitus Helsingin yliopiston hammaslääketieteen laitokselle alkoi avata markkinoita lopulta yli sataan yliopistolliseen koulutusyksikköön eri puolilla maailmaa. 1980-luvun loppuvuosina vientimenestyksiksi muodostuivat ensimmäinen mikroprosessoriohjattu potilastuoli sekä hampaiden panoraamaröntgenlaite, joka oli 1990-luvulla myydyin laite koko maailmassa. Vuonna 1989 perustettiin sisaryritys Planmed Oy, jonka valmistaa mammografialaitteita. Planmeca Groupiin kuuluu myös Paraisilla toimiva LM-Instruments Oy, joka valmistaa hampaiden hoitoon tarvittavia instrumentteja.

Planmedin ja Planmecan tuotannosta on 1990-luvun alkuvuosista lähtien yli 90 prosenttia mennyt vientiin. Vuosituhannen vaihteen jälkeen yritys on noussut merkittäväksi digitaalisten hammaskuvantamislaitteiden kehittäjäksi.

Planmeca Oy palkittiin 1985 tasavallan presidentin vientipalkinnolla. Heikki Kyöstilälle myönnettiin teollisuusneuvoksen arvonimi 2005.

Planmeca tuomittiin vuonna 2010 ja 2014 korvaamaan satoja tuhansia euroja palkkavahinkoa työntekijöilleen. Työntekijöitä ei ollut oikeuden mukaan kohdeltu tasavertaisesti.

Lähteet

Aiheesta muualla

 http://www.planmeca.com/
 Plandent Oy:n pörssihistoriaa Pörssitiedon nettisivuilla

Suomalaiset teknologiayritykset
Lääketieteelliset instrumentit
Hammaslääketiede
Terveysteknologiayritykset
Helsinkiläiset yritykset
The Comeback

The Comeback on yhdysvaltalainen mokumentti-muotoon tehty komediasarja, jonka ovat luoneet Lisa Kudrow ja Michael Patrick King. Sarjan esittäminen alkoi HBO-kanavalla 5. kesäkuuta 2005. Suomessa sarjaa on esittänyt televisiokanava Nelonen.

Sarja kertoo Kudrow'n esittämästä entisestä näyttelijätähti Valerie Cherishistä, joka yrittää päästä takaisin parrasvaloihin. Valerie valitaan uuteen tilannekomediasarjaan, ja samalla hänestä aletaan tehdä The Comeback -nimistä tosi-tv-ohjelmaa. 

Sarjan ensimmäinen, 13 jaksosta koostuva kausi esitettiin kesällä 2005. HBO lopetti sarjan ensimmäisen kauden jälkeen huonojen katsojalukujen vuoksi. Kriitikoilta sarja sai vaihtelevan vastaanoton, mutta sai silti kolme Emmy-ehdokkuutta. Sarja on sittemmin kasvattanut suosiotaan niin katsojien kuin kriitikoiden keskuudessa, ja sarjan on luonnehdittu olleen "aikaansa edellä". Maaliskuussa 2014 uutisoitiin, että HBO käy neuvotteluja sarjan toisesta kaudesta, ja kaksi kuukautta myöhemmin HBO ilmoitti tilanneensa sarjaan kuuden jakson mittaisen toisen kauden. Toinen kausi esitettiin syksyllä 2014 eli yhdeksän vuotta ensimmäisen kauden päättymisen jälkeen.

Hahmot
Valerie Cherish (es. Lisa Kudrow) on takavuosien näyttelijätähti. Hänellä oli oma komediasarja I'm it!, jonka lopettamisesta on kuitenkin jo aikaa, ja Valerie haluaa nousta takaisin parrasvaloihin. Valerie valitaan uuteen komediasarjaan Room and Bored, ja samalla Valeriesta aletaan kuvata uutta tosi-tv-sarjaa The Comeback. Valerie tekee kaikkensa, että hän nousisi takaisin tähdeksi, vaikka hän joutuukin välillä nöryytetyksi.
Jane (es. Laura Silverman) on The Comebackin tuottaja. Jane on koko ajan läsnä The Comebackin kuvauksissa, mutta yrittää välttää kommunikointia Valerien kanssa.
Mark Berman (es. Damian Young) on Valerien aviomies. Mark ei ole kiinnostunut showbisneksestä eikä pidä siitä, että häntä kuvataan.
Mickey Dean (es. Robert Michael Morris) on Valerien kampaaja ja läheinen ystävä. Mickey on kuusikymppinen kaapissa oleva homoseksuaali, joskin hänen suuntautumisensa on kaikille ilmiselvää.
Paulie G. (es. Lance Barber) on toinen Room and Bored -sarjan tuottajista. Paulie ei pidä Valeriesta ja yrittää toistuvasti pienentää Valerien roolia sarjassa.
Tom Peterman (es. Robert Bagnell) on Paulie G:n tuottajapari. Tom tulee paremmin toimeen Valerien kanssa kuin Paulie, vaikka pitääkin Valerieta päällekäyvänä.
Juna Millken (es. Malin Åkerman) on yksi Room and Bored -sarjan näyttelijöistä. Juna arvostaa Valerieta, ja Valerie pitääkin itseään hänen mentorinaan, vaikka onkin salaa kateellinen Junan menestykselle.

Jaksot

Ensimmäinen kausi (2005)

Toinen kausi (2014)

Kuudesta jaksosta koostuva toinen tuotantokausi tullaan esittämään syksyllä 2014.

DVD-julkaisu
The Comeback -sarja on saatavilla DVD:nä, josta löytyy myös suomenkielinen tekstitys.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset komediasarjat
Tilannekomediat
Satiirisarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
HBO:n televisio-ohjelmat
Ruumishuone

Ruumishuone on rakennus tai huone, jossa vainajia säilytetään. Varsinkin aikaisemmin ruumishuone oli erillinen rakennus, jossa vainajia voitiin säilyttää ennen hautausta. Nykyisin ruumiishuoneena käytetään yleisesti sairaalassa tai muussa hoitolaitoksessa olevaa tilaa, jonne vainaja kuljetetaan odottamaan siirtoa tai ruumiinavausta.

Yleisimmin vainajien säilytys toteutetaan tarkoitusta varten rakennetuissa jäähdytetyissä kaapeissa. Vainajat tavallisesti yksilöidään varpaaseen kiinnitettävän tunnistekortin avulla.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Hautaus
Rakennukset ja rakennelmat
Tilat
Juomavesi

Juomavesi tarkoittaa vettä, jota voi käyttää juomiseen. Talousvesi on juomavettä, jota valmistetaan vedenkäsittelyn avulla pääasiassa makeasta vedestä, eli pohja-, joki- tai järvivedestä.

Makea vesi on monin paikoin erittäin niukka luonnonvara. YK arvioi, että makean veden kulutus on kuusinkertaistunut 1900-luvun aikana, mikä on yli kaksi kertaa enemmän kuin väestönkasvu samana ajanjaksona. 884 miljoonalla ihmisellä ei ole käytössään puhdasta juomavettä. YK:n yleiskokous linjasi heinäkuussa 2010, että puhdas vesi on ihmisoikeus.

On myös arveltu, että ilmastonmuutoksen vaikutuksesta kuivat alueet ja kuivuuskaudet lisääntyvät, pahimmillaan seurauksena on konflikteja. Kiistely makean veden varannoista on kärjistänyt esimerkiksi Israelin ja sen naapureiden konflikteja. YK:n arvion mukaan vuonna 2030 puolet maapallon ihmisistä asuu alueilla, joilla vedensaanti on rajoitettua.

Vesijohtovesi juomavetenä

Talousveden laatu on Suomessa erinomaista. Vuonna 2003 UNESCO raportoi, että Suomessa on maailman paras veden laatu.

Juomavetenä käytettävään vesijohtoveteen saatetaan joissain tapauksissa lisätä klooria estämään haitallisten bakteerien kasvua eli vesi desinfioidaan.

Suomessa on ennen paikoin lisätty fluoria juomaveteen, mutta nykyään vesilaitokset suodattavat sitä pois. Mm. Irlannissa fluoria yhä lisätään. Suomessa ja EU:ssa fluoria saa olla korkeintaan 1,5 mg litrassa. Turun Sanomien haastatteleman vesiasiantuntijan mukaan fluori on hyväksi pienissä pitoisuuksissa ja haitallista suurissa.

Katso myös

Vedenkäsittely
Vesihuolto

Lähteet

Aiheesta muualla 

Seulonnan keskeiset artikkelit
NBA-kausi 2001–2002

NBA-kausi 2001–2002 oli NBA-liigan 56. kausi. Runkosarja käynnistyi 30. lokakuuta 2001 ja päättyi 17. huhtikuuta 2002. Pudotuspelit päättyivät 12. kesäkuuta 2002 Los Angeles Lakersin voitettua kolmannen peräkkäisen mestaruutensa kaadettuaan New Jersey Netsin finaaleissa otteluvoitoin 4–0.

Tapahtumia

 Suomen Hanno Möttölä pelasi toisen ja viimeisen NBA-kautensa Atlanta Hawksin riveissä.
 Memphis Grizzlies pelasi ensimmäisen kautensa Memphisissä pelattuaan vielä edellisellä kaudella Vancouverissa.
 Charlotte Hornets pelasi viimeisen kautensa Charlottessa ja muutti kauden päätyttyä New Orleansiin.
 Tähdistöottelu pelattiin Philadelphiassa. Lännen joukkue voitti ottelun pistein 135–120 ja Kobe Bryant palkittiin ottelun parhaana pelaajana.
 Ennen kauden alkua Michael Jordan ilmoitti tekevänsä uransa toisen paluun NBA-kentille osaomistuksessaan olleen Washington Wizardsin vahvuuteen.
 Toronto Raptors hävisi 18 ottelusta 17, mutta voitti sen jälkeen viimeisestä 14 ottelustaan 12 ja pääsi Itäisen Konferenssin 7. sijalta pudotuspeleihin.
 New Jersey Nets voitti ensimmäistä kertaa joukkueen historiassa 50 runkosarjaottelua. Joukkue ei myöskään ollut koskaan edennyt pudotuspeleissä toista kierrosta pidemmälle, mutta pääsi tällä kaudella aina finaaleihin asti.
 Pudotuspeleissä nähtiin useita kiistanalaisia viime sekunnin heittoja. Charlotten ja Indianan välisessä ottelusarjassa Charlotten Baron Davis heitti kolmen pisteen korin, joka hylättiin. Indianan ja New Jerseyn välisessä ottelusarjassa Indianan Reggie Millerin heittämä, pelin tasoittanut ja jatkoajalle vienyt puolen kentän kolmonen hyväksyttiin. Sacramenton ja Los Angeles Lakersin välisessä ottelusarjassa Lakersin Samaki Walkerin ennen puoliaikaa heittämä kolmonen hyväksyttiin. Kaikki tuomiot osoittautuivat videolta tarkastettuina vääriksi. Tämän vuoksi seuraavalle kaudelle NBA otti käyttöön videotarkastussäännön.
 Tämä kausi oli NBA:n historian ensimmäinen, jona pistetilaston ykköspelaajaa ei valittu kauden päätteeksi ensimmäiseen tähdistöviisikkoon.

Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja

Pelaajatilastot

Pudotuspelit

Palkitut pelaajat

 Arvokkain pelaaja (MVP): Tim Duncan, San Antonio Spurs
 Vuoden tulokas: Pau Gasol, Memphis Grizzlies
 Vuoden puolustuspelaaja: Ben Wallace, Detroit Pistons
 Paras kuudes pelaaja: Corliss Williamson, Detroit Pistons
 Kehittynein pelaaja: Jermaine O'Neal, Indiana Pacers
 Vuoden valmentaja: Rick Carlisle, Detroit Pistons
 Finaalien MVP: Shaquille O'Neal, Los Angeles Lakers

NBA-kaudet
Vuoden 2001 koripallo
Vuoden 2002 koripallo
Rikosilmoitinjärjestelmä

Rikosilmoitinjärjestelmällä tarkoitetaan laitteistoa, jonka tarkoituksena on suojata valvomalla esimerkiksi tiloja, rakennusta, aluetta tai tiettyä kohdetta kuten esimerkiksi kassakaappia erilaisten ilmaisimien avulla siten, että murtautumisesta, ilkivallasta tai muista järjestelmän käyttämisellä tavoiteltavista tiedoista tai havainnoista välittyy tieto esimerkiksi vartioimisliikkeelle, hätäkeskukselle tai järjestelmän käyttäjälle. Rikosilmoitinjärjestelmällä saattaa olla myös ilkivaltaa ja rikoksia ennalta ehkäisevä vaikutus. Rikosilmoitinjärjestelmää usein kutsutaan myös hälytysjärjestelmäksi. 

Suomessa rikosilmoitinlaitteistoja saa yksityisistä turvallisuuspalveluista annetun lain 3 luvun 35§ mukaan asentaa vain poliisin  turvasuojaajaksi hyväksymä asentaja. Turvasuojaustehtävä määritellään em. lain 1 luvun 2§ 1. ja 17.mom

Järjestelmä koostuu useimmiten erilaisten ilmaisimien lisäksi keskusyksiköstä, käyttölaitteesta, varavirrasta eli akusta ja robottipuhelimesta, joka välittää järjestelmän tietoja eteenpäin. Yleisimmin käytössä olevia ilmaisimia on esimerkiksi passiivinen infrapunailmaisin eli liiketunnistin, lasirikkoilmaisin, magneettikosketin ja mikroaaltoilmaisin. Myös savu- ja kosteusilmaisimia voidaan käyttää. 

Järjestelmiin voidaan yleensä liittää myös esimerkiksi kulunvalvontajärjestelmä, työajanseuranta ja muita yritysten hyötysovelluksia. Järjestelmien integrointi voi tuoda myös kustannussäästöjä. Ainoa rikosilmoitinjärjestelmästä ulospäin näkyvä järjestelmän osa on useimmiten käyttölaite, jolla järjestelmää ohjataan ja käytetään.

Suositukset ja määräykset rikosilmoitinjärjestelmien asennuksista suojattaviin kohteisiin antaa Suomessa Finanssialan keskusliitto.

Aiheesta muualla
  Poliisi: Turvasuojaaja
  Finanssialan keskusliitto
  Sisäasiainministeriö: Turvallinen pientalo
  Suomen turvaurakoitsijaliitto ry
  Kodinsuojaus
 Laki yksityisistä turvallisuuspalveluista 12.4.2002/282 

Turvatekniikka
Leena Valvanne

Leena Valvanne (o.s. Laaksovirta; 28. tammikuuta 1920 Orivesi – 2. heinäkuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen kätilö. Valvanne valmistui kätilöksi 1940-luvulla ja valtiotieteiden maisteriksi vuonna 1960-luvun alussa. Hän toimi Uudenmaan lääninkätilönä ja terveydenhuollon tarkastajana sekä Kätilölehden päätoimittajana. Valvanteelle myönnettiin terveydenhuoltoneuvoksen arvonimi.

Valvanne edisti hyvin voimakkaasti Suomessa luonnonmukaisia synnytyksiä ja isien osallistumista synnytykseen. Hän oli ammatillisissa asioissa paljon julkisuudessa ja myös kirjoitti paljon oman alansa asioista. Kätilölehden pitkäaikaisena päätoimittajana Valvanne vaikutti omaan ammattikuntaansa. Hän oli myös Kätilöliiton kunniapuheenjohtaja.

Leena Valvanne oli kansantaloustieteilijä Heikki Valvanteen käly.

Julkaisut 
Syntyvä lapsesi, 1974 (useita laitoksia eri vuosilta).

Rakkautta pyytämättä - Valtakunnankätilö muistelee, 1986.

Lähteet

Suomalaiset kätilöt
Suomalaiset sairaanhoitajat
Suomalaiset päätoimittajat
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 2008 kuolleet
Luettelo Kansainvälisen olympiakomitean maakoodeista

Kansainväliseen Olympiakomiteaan kuuluu 206 valtiota. Jokaisella jäsenellä on kolmikirjaiminen tunnus tai koodi, joka yleensä kuvaa maan kansallista olympiakomiteaa. Joissakin olympialaisissa on käytetty myös muita koodeja esimerkiksi joukkueista, jotka on koottu useiden maiden urheilijoista eivätkä edusta mitään yksittäistä valtiota. Huomattavaa on, että joillakin epäitsenäisillä alueilla (esimerkiksi Hongkongilla ja Cookinsaarilla) on oma olympiajoukkueensa. Itsenäisistä maista Vatikaanivaltiolla olympiajoukkuetta ei puolestaan ole.

Olympiakomitean maakoodit poikkeavat ISO 3166 -standardin määrittämistä maiden nimien kolmikirjaimisista koodeista. Kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA käyttää pääosin samoja lyhenteitä kuin Kansainvälinen Olympiakomitea, mutta muutamin poikkeuksin. 

Maalyhenteitä käytettiin ensimmäisen kerran vuoden 1956 talviolympialaisten ja vuoden 1960 kesäolympialaisten virallisissa raporteissa, ja niillä viitattiin erityisesti kunkin maan olympiakomiteaan. Muutamissa seuraavissa olympialaisissa koodit perustuivat kulloisenkin isäntämaan kieleen. Vuoden 1972 talviolympialaisiin mennessä maakoodit olivat vakiintuneet. 1990-luvulla maakoodeissa tapahtui muutoksia muun muassa Neuvostoliiton, Jugoslavian ja Tšekkoslovakian hajoamisen ja Saksojen yhdistymisen vuoksi.

Tämänhetkiset jäsenmaat

Historiallisia maakoodeja

Edelleen käytössä olevat maakoodit

Vanhentuneet maakoodit

Erityiskoodeja

Katso myös
ISO 3166
Luettelo ISO 3166 -standardin koodeista
Lyhenne

Lähteet

Kansainvälisen olympiakomitean maakoodit
Maakoodit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Laura Silverman

Laura Jane Silverman (s. 10. kesäkuuta 1966, Bedford, New Hampshire) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt myös ääninäyttelijänä. Hän on näyttelijä Sarah Silvermanin isosisko.

Valikoitu filmografia
Dr. Katz, Professional Therapist (67 jaksoa, 1995-1999) (ääni)
Half Baked: Jan (1998)
Curb Your Enthusiasm: Saleswoman (1 jakso, 2002)
The King of Queens: Dawn (3 jaksoa, 2005-2006)
The Comeback: Jane (13 jaksoa, 2005)
Sarah Silverman: Jesus Is Magic (2005)
The Sarah Silverman Program (12 jaksoa, 2007)
House: Roz (1 jakso, 2008)

Aiheesta muualla
Laura Silverman IMDb.comissa

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Presidential Medal of Freedom

Presidential Medal of Freedom (”Presidentin vapaudenmitali”) on Yhdysvaltain korkein siviilikunniamerkki yhdessä Yhdysvaltain kongressin myöntämän Congressional Gold Medalin kanssa. Vapaudenmitalia myöntää Yhdysvaltain presidentti. Medal of Freedomin voi saada erityisen ansiokkaasta panoksesta Yhdysvaltain turvallisuuteen tai kansallisiin kiinnostuksenkohteisiin, maailmanrauhaan, kulttuuriin tai merkittävissä ponnisteluissa julkisella tai yksityisellä sektorilla.

Historia 
Presidentti Harry S. Truman perusti Presidential Medal of Freedomin vuonna 1945 kunnianosoituksena toisessa maailmansodassa palvelleille. John F. Kennedy otti mitalin uudelleen käytäntöön vuonna 1963 ja laajensi sen kohdetta.

Ensimmäinen kunniamerkin saaja oli Anna Rosenberg, joka toimi Yhdysvaltain erityislähettiläänä toisen maailmansodan loppuvaiheissa. Kunniamerkki hänelle myönnettiin 29. lokakuuta 1945.

Mitalia jaetaan vuosittain Yhdysvaltain itsenäisyyspäivän tienoilla tai muina presidentin valitsemina päivinä. Mitalinsaajat valitaan joko presidentin aloitteesta tai suosituksesta. Mitali voidaan myöntää yhdelle henkilölle useammin kuin kerran (John Kenneth Galbraith ja Colin Powell) sekä kuoleman jälkeen (John F. Kennedy ja Roberto Clemente).

Arvomerkki 
Kunniamerkki on muodoltaan kultainen tähti, jonka sakarat ovat valkoista emalia, ja jonka taustalla on punaisesta emalista oleva viisikulmio. Tähden keskustassa on kolmetoista kultaista tähteä sinisellä emalitaustalla. Tähdet on otettu Yhdysvaltain vaakunasta. Taustalla olevan viisikulmion jokaisen sivun päällä seisoo valkopäämerikotka levitetyin siivin siten, että siipien kärjet osuvat tähden sakaroiden kärkiin. Mitali on kiinni sinisessä koristenauhassa, jonka reunalla on valkoiset raidat.

Isomman kaulan ympärille laitettavan tai olkanauhana pidettävän mitalin lisäksi Medal of Freedom on myös pienempänä rintaan kiinnitettävänä kunniamerkkinä.

Kunniamerkkiä jaetaan kahdessa luokassa:

  Presidential Medal of Freedom with Distinction 
  Presidential Medal of Freedom

Korkea-arvoisempaa with Distinction -kunniamerkkiä jaetaan ani harvoin ja vain noin 5 % kaikista kunniamerkin saaneista saa sen korkea-arvoisemmassa luokassa. Presidential Medal of Freedom with Distinction -kunniamerkin ovat saaneet mm. paavi Johannes Paavali II, Arthur Rubinstein ja Robert A. Lovett sekä presidentit Ronald Reagan ja Joe Biden. Myös koko Apollo 11:n miehistölle myönnettiin korkea-arvoisempi kunniamerkki.

Galleria

Lähteet
Richard Cansino

Richard Cansino (s. 10. elokuuta 1953 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka sai American Anime -ehdokkuuden dubbauksestaan Rurouni Kenshinista.

Ura
Cansino aloitti näyttelemisen televisiossa 1980-luvulla, jolloin hän teki pieniä rooleja televisiosarjoihin ja elokuviin. Hän kuitenkin siirtyi ääninäyttelijäksi 1990-luvun alussa tehtyään ensimmäisiä äänirooleja televisiosarjaan Mighty Morphin Power Rangers ja OVAan Giant Robo vuonna 1993. Näiden jälkeen Cansino on työskennellyt enimmäkseen englanniksi dubattujen animesarjojen ja elokuvien parissa, sekä tehnyt useita äänirooleja videopeleihin. Hän oli muun muassa Ryun äänenä Street Fighter Alpha: Generations anime-elokuvassa ja sitä ennen Vegan äänenä Street Fighter II: The Animated Moviessa.

Vuonna 2007 Cansino teki vieras esiintymisen Ned's Declassified ja Hannah Montana televisiosarjoissa, sekä oli ehdokkaana ensimmäisessä American Anime -palkinto gaalassa parhaan näyttelijän kategoriassa animesarjan Rurouni Kenshin myötä.

Aiheesta muualla

 Anime News Network 
 Richard Cansino TV.comissa 
 Crystal Acids: Richard Cansino 
 Crystal Acids: Richard Hayworth 
 Voice Chasers 

Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät
Videopelien ääninäyttelijät
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Damian Young

Damian Young on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tullut tunnetuksi esimerkiksi The Comeback -sarjan Mark Bermanina.

Perhe
Damian Young varttui Washington D.C.:ssä ja muutti New Yorkiin vuonna 1984. Nykyisin hän asuu Brooklynissa yhdessä kahden lapsensa ja näyttelijä Welker Whiten kanssa.

Valikoitu filmografia
The Comeback - Mark Berman (13 jaksoa, 2005)
The Adventures of Pete & Pete (5 jaksoa, 1993-1995)
The War Next Door - Allan Kriegman (8 jaksoa, 2000)
As the World Turns -  Dr. Ross Kreeger (6 jaksoa, 2006)
Law & Order - Benson White (4 jaksoa, 1999-2007)
Damages - hyvin pukeutunut mies (3 jaksoa, 2007)
Californication - Bill Lewis (7 jaksoa, 2007)
Cashmere Mafia - Grant Normandy (1 jakso, 2008)
Numb3rs - Richard Taylor (1 jakso, 2008)
Sinkkuelämää-elokuva - Karl (2008)

Aiheesta muualla
Damian Young IMDb.comissa

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Petri Kokko (tuottaja)

Petri Mikael Kokko (s. 7. elokuuta 1970) toimii tuottajana ja sovittajana eri artistien levytyksillä. Kokko aloitti uransa äänittäjänä ja miksaajana 1988 Yleisradiossa, sekä Lahden kaupungin nuorisotoimen studioilla. Vuosina 1990 - 2015 Kokko on työskennellyt neljässä levy-yhtiöissä; Unirecords, Eurorecords, Poptori ja Bonsound . Kokko on tuottanut albumeja muun muassa Dannylle, Jukka Kuoppamäelle, Kake Randelinille, Tauskille, Frederikille, Pelle Miljoonalle, Meiju Suvakselle, Einille, sekä Lapinlahden Linnuille. Kokko on palkittu useilla kulta- ja platinalevyillä.
Hän on myös toiminut kapellimestarina ja kosketinsoittajana eri orkesterikokoonpanoissa.
Kokko teki 2011 ja 2012 debyytin laulajana salanimellä "Petrus". Kappaleet Kesän kaunein päivä ja Keiju ja Kulkuri olivat YLE Radio Suomen soitetuimpien listalla useita viikkoja.

Suomalaiset sovittajat
Suomalaiset musiikkituottajat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Mr. Mister

Mr. Mister oli yhdysvaltalainen vuosina 1981–1989 toiminut yhtye, joka esitti rock- ja popmusiikkia. Yhtyeen jäsenet olivat Richard Page, Steve George, Pat Mastelotto ja Steve Farris. Yhtyeen esittämiä kappaleita ovat muun muassa "Hunters of the Night", "Broken Wings" ja "Kyrie".


Diskografia

Albumit
 I Wear the Face (1984)
 Welcome to the Real World (1985)
 Go On... (1987)
 Pull (2010)

kokoelmat
 Broken Wings: The Encore Collection (1999)
 Best Selection (1999)
 Broken Wings: Best of Mister Mister (1999)
 The Best of Mr. Mister (2001)
 Masters (2002)
 Broken Wings (2010)
 Playlist: The Very Best of Mr. Mister (2011)

Singlet
 "Hunters of the Night" (1984)
 "Broken Wings" (1985)
 "Kyrie" (1986)
 "Is It Love" (1986)
 "Black/White" (1986)
 "Something Real (Inside Me/Inside You)" (1987)
 "Healing Water" (1987)
 "The Border" (1988)
 "Stand and Deliver" (1988)

Musiikkivideot
 Hunters of the Night (1984)
 Broken Wings (1985)
 Kyrie (1985)
 Is it Love (1986)
 Something Real (1987)
 Healing Waters (1987)
 The Border (1987)
 Stand and Deliever (1988)

Aiheesta muualla
 Yhtyeen biografia
 Pat Masteloton kotisivut
 Steve Farrisin kotisivut

Yhdysvaltalaiset uuden aallon yhtyeet
Yhdysvaltalaiset pop rock -yhtyeet
1980-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Lance Barber

Lance Barber on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan esimerkiksi komediasarjan The Comeback Paulie G:nä. Barber on kotoisin Battle Greekistä. Hän on asunut muun muassa Chicagossa.

Filmografia
Teho-osasto - Howard (1 jakso, 2001)
Taikatossut (2002)
Sisko ja sen sisko (1 jakso, 2002)
Patching Cabbage - Ryan (2003)
On the Spot (2003)
Saman katon alla - mies (1 jakso, 2004)
Faking the Video - Billy (2004)
Come to Papa - Phillip (1 jakso, 2004)
Bad Meat (2004)
The Poet of Canis - runoilija (2005)
The Godfather of Green Bay - Kenny (2005)
The Comeback - Paulie G. (11 jaksoa, 2005)
Joey - Steve (1 jakso, 2005)
Thick and Thin - Kevin (1 jakso)
The Lather Effect - Paul Helling (2006)
Breakdown - Logan Conner (2006)
For Your Consideration - Dinkie (2006)
Gilmoren tytöt - Hugo (2 jaksoa, 2001-2006)
The Hill - Eric (2007)
Insatiable - Jerry Marinelli (1 jakso, 2007)
Californication - Nick Lowry (3 jaksoa, 2007)
Leatherheads - Toledo Referee (2008)
The Middleman - Johnny John (1 jakso, 2008)
Shades of Ray - karaokelaulaja (2008)
Single White Millionaire - Seth Mortin (2009)

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Svelvik

Svelvik on kunta ja kaupunki Drammensvuonon rannalla Vestfoldin läänissä Norjassa. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Svelvikin kunnassa oli 6 570 asukasta. Pinta-alaa Svelvikillä on 57,6 neliökilometriä. Kunnan keskus on samanniminen, kuin kuntakin.

Svelvik erotettiin vuonna 1845 Strømmin kunnasta omaksi kunnakseen. 1. tammikuuta 1964 kunnat yhdistyivät. 

Svelvikin naapurikunnat ovat Drammen pohjoisessa, Sande lännessä ja idässä Drammensvuonon toisella rannalla Røyken ja Hurum.

Svelvikin ystävyyskaupunkeja ovat Suomessa Naantali, Tanskassa Bogense, Ruotsissa Vadstena ja Islannissa Patreksfjörður.

Kuuluisia asukkaita 

Lalla Carlsen, (1889–1967), näyttelijä
Elias Kræmmer, (1855–1936), kirjailija
Betzy Kjelsberg, (1866–1950), poliitikko
Børge Sandnes, (1970), poliitikko
Ivar Hagen, (1938), jazzkitaristi
Frode Hagen, (1974), käsipalloilija

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kunnan kotisivut 

Norjan kaupungit
Vestfoldin läänin kunnat
Viken
Igor Setšin

Igor Ivanovitš Setšin (, 7. syyskuuta 1960 Pietari, Neuvostoliitto) on venäläinen liikemies ja poliitikko, jota pidetään yhtenä presidentti Vladimir Putinin lähimmistä miehistä. Hän on toiminut muun muassa Putinin hallituksen varapääministerinä ja öljy-yhtiö Rosneftin johdossa.

Setšin jakaa Putinin kanssa yhteisen menneisyyden KGB:ssä ja Pietarin kaupunginhallinnossa. Setšin toimi 1980-luvulla portugalin kielen tulkkina Mosambikissa ja Angolassa. Pietarin kaupunginhallintoon hän siirtyi 1991 ja lähti sieltä Putinin kanssa Moskovaan 1996.

Setšin kuuluu Kremlin niin sanottuihin silovikkeihin, johon kuuluu kovan linjan nationalisteja. Hän toimi kuitenkin pitkään lähinnä poliittisena taustavoimana, mutta vuonna 2008 Dmitri Medvedev teki hänestä varapääministerin. Setšin toimi varapääministerinä vuoteen 2012, jolloin Putin palasi Venäjän presidentiksi. Toukokuusta 2012 hän on toiminut öljy-yhtiö Rosneftin presidenttinä. Setšin oli 2003 vaikuttamassa Jukosin hajottamiseen ja myös sen arvokkaimman osan myymiseen pilkkahinnalla Rosneftille. Jukosin entinen johtaja Mihail Hodorkovski on syyttänyt Setšiniä häntä vastaan nostettujen rikossyytteiden ajamisesta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Venäläiset poliitikot
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Kellosinilatva

Kellosinilatva (Polemonium acutiflorum) on sinikukkainen monivuotinen kasvi. Se voi kasvaa jopa 80 cm korkeaksi. Lehdissä on tavallisesti kahdeksan paria soikeita lehdyköitä. Se muistuttaa sukulaistaan lehtosinilatvaa, mutta kukat ovat suuremmat, ja alalehdissä on vähemmän lehdyköitä.

Kellosinilatvaa tavataan luonnonvaraisena Lapissa, paikoin Siperiassa ja Alaskassa.

Kellosinilatvaa kasvatetaan myös koristekasvina ja leikkokukaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 LuontoPortti: Kellosinilatva (Polemonium acutiflorum)
 United States Department of Agriculture (USDA): Polemonium acutiflorum  

Sinilatvat
Amy Macdonald

Amy Elizabeth Macdonald (s. 25. elokuuta 1987 Bishopbriggs, Itä-Dunbartonshire) on skotlantilainen laulaja-lauluntekijä.

Macdonald alkoi soittaa kitaraa 12-vuotiaana ja esiintyi ensi kerran 15-vuotiaana säestäen itseään akustisella kitaralla. Hän nousi kuuluisuuten kappaleellaan ”This Is the Life”.

Julkaisut

Albumit 
 This Is The Life (2007)
 A Curious Thing (2010)
 Life in a Beautiful Light (2012)
 Under Stars (2017)

Singlet 
"Poison Prince" (2007)
"Mr. Rock and Roll" (2007)
"L.A." (2007)
"This Is the Life" (2007)
"Run" (2008)
"Don't Tell Me That Is Over" (2010)
"Spark" (2010)
"This Pretty Face" (2010)
"Love Love" (2010)
"Your Time Will Come" (2010)
"Slow It Down" (2012)
"Pride" (2012)
"4th of July" (2012)
"Dream On" (2017)
"Automatic" (2017)
"Down By the Water" (2017)
"This Christmas Day" (2017)
"Woman of the World" (2018)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Amy Macdonald Official Site
Myspace Official
YouTube Official

Skotlantilaiset laulajat
Brittiläiset laulaja-lauluntekijät
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo kuningatar Elisabet II:n ulkomaanmatkoista

Tämä on luettelo kuningatar Elisabet II:n ulkomaanmatkoista. Luettelo on jaettu kolmeen osaan: 
Ensimmäinen osa on kuningattaren valtiovierailut Kanadan kuningattarena.
Toinen osa on kuningattaren valtiovierailut Britannian kuningattarena.
Kolmas osa on kuningattaren vierailut Kansainyhteisön maihin.

Kuvagalleria

Valtiovierailut Kanadan kuningattarena

Valtiovierailut Britannian kuningattarena

Vierailut Kansainyhteisön jäsenmaihin 
 
Lähteet:

Lähteet 

Valtiovierailut
Luettelot Yhdistyneestä kuningaskunnasta
Elisabet II
Kokko

Kokko voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

 kokko, eräissä juhlatilaisuuksissa sytytetty rovio, erityisesti 
 juhannuskokko
 pääsiäiskokko
 kokko, kotka
 Kokko, suomalaisen taruston lintu, vaakalintu
 Kokko, Värttinä-yhtyeen albumi
 Kokon seisake, lakkautettu seisake Riihimäen–Lahden radalla
 Suomalainen sukunimi. Tunnettuja Kokkoja:
 Aleksandr Kokko (s. 1987), jalkapalloilija
 Annika Kokko (s. 1967), poliitikko
 Antti Kokko, kitaristi
 Arvid Kokko (1893–1918), jääkäriluutnantti
 Arvo Kokko, toimittaja ja 1930-luvun äärioikeistolainen aktivisti
 Eemil Kokko (1903–1955), poliisimestari, Viipurin viimeinen poliisipäällikkö
 Elli Kokko (1893–1918), Kouvolan punakaartin naiskomppanian päällikkö
 Hanna Kokko (s. 1971), biologi
 Heikki Kokko (1926–2013), suomalainen keskustalainen poliitikko
 Heikki Kokko (1878–1931), suomalainen kirjailija
 Heikki Kokko (1915–1982), kullankaivaja
 Hjalmar Kokko (1898–1941), painija ja painivalmentaja
 Ismo Kokko (s. 1971), ammattiyhdistysliikkeen vaikuttaja
 Janne Kokko (s. 1968), pöytäjääkiekkoilija
 Jari Kokko (s. 1961), elokuvaohjaaja ja -tuottaja
 Jarkko Kokko (s. 1971), pesäpalloilija
 Jarno Kokko, laulaja, vuoden 2018 tangokuningas
 Johanna Kokko (s. 1976), näyttelijä
 Juhana Kokko (1856–1926), kirjailija ja opettaja
 Juhani Kokko (s. 1921), näytelmäkirjailija
 Juhani Kokko (s. 1986), voimanostaja
 Juho Kokko (1865–1939), opettaja, kunnallisneuvos ja Maalaisliiton kansanedustaja
 Juho Kokko (s. 1999), suomalainen toimittaja ja urheiluselostaja
 Kai Kokko (s. 1967), ympäristöoikeuden professori
 Karri Kokko (s. 1955), runoilija ja toimittaja
 Kauko Kokko (1923–2016), arkkitehti
 Kristiina Kokko (s. 1978), kokoomuslainen poliitikko
 Lauri Kokko (1913–2004), Mannerheim-ristin ritari
 Lauri Kokko (1929–2022), raviohjastaja
 Mari Kokko (s. 1976), Suomen Keskustan viestintävastaava
 Matti Kokko (1893–1918), jääkärivääpeli
 Mikael Kokko (s. 1971), näyttelijä
 Mikko Kokko (1893–1942), punapäällikkö
 Niilo Kokko (1907–1975), arkkitehti
 Niklas Kokko (s. 2004), jääkiekkomaalivahti
 Niko Kokko (s. 1972), basisti
 Onni Kokko (1904–1918), sotilaspoika
 Osmo Kokko (s. 1954), perussuomalainen kansanedustaja
 Pentti Kokko (s. 1944), jalkapalloilija
 Pentti Tuomas Kokko (1921–2018), Viialan Sanomien perustaja ja päätoimittaja
 Petri Kokko (s. 1966), taitoluistelija
 Petri Kokko (s. 1973), jalkapalloilija
 Petri Kokko (s. 1975), jääkiekkoilija
 Petri Kokko (s. 1970), tuottaja
 Reima Kokko (s. 1952), jalkapallovalmentaja
 Simo Kokko (s. 1963), jalkapalloilija
 Tauno Kokko (1899–1983), kanslianeuvos, vakuutus- ja kuoronjohtaja, Juhana Kokon poika
 Tatu Kokko (s. 1969), kirjailija
 Toivo Juhani Kokko eli Martti Servo, muusikko ja laulusolisti
 Valto Kokko (1933–2017), muotoilija
 Väinö Kokko (1880–1943), aktivisti, lehtimies ja kansanedustaja (Kokoomus)
 Yrjö Kokko (1903–1977), kirjailija
 Yrjö Kokko (1933–2014), kauppaneuvos ja urheiluvaikuttaja.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Huuvari

Huuvari () on kylä Askolassa Särkijärven ja Juornaankylän välissä. Kylässä on kaksi karjatilaa sekä Prestbackan pitokartano. Alue on Porvoon työssäkäyntialuetta. Kylän läpi kulkee  mutkikas Myrskyläntie, joka on kesäisin suosittu  motoristien keskuudessa. Askolan suurin järvi Tiiläänjärvi, jonka pinta-ala on 2,13 km², sijaitsee osittain Huuvarissa.  Järvi on tunnettu suurista kuhistaan.

Aiheesta muualla 
 Huuvarin kylän kotisivut

Kirjallisuutta
Kekkonen, Ilmo (toim.): Huuvarin-Särkijärven kyläkirja. Huuvari-Särkijärven nuorisoseura, 2002. 303 sivua. ISBN 952-91-4439-3.

Askolan kylät
Vuoden itäuusmaalaiset kylät
NGA

National Geospatial-Intelligence Agency (NGA) on vuonna 2004 perustettu Yhdysvaltain puolustusministeriön alainen tiedustelupalvelu ja kuvatiedusteluaineistoa käsittelevä virasto.

Tausta
NGA:n edeltäjiä ovat National Imagery and Mapping Agency (NIMA). ja Defense Mapping Agency (DMA). Ajallisesti etäisempiä edeltäjiä ovat eri aselajien ilmavoimien lentotiedusteluyksiköt. 

NIMA sai kritiikkiä vuonna 1999, kun se toimitti NATOlle virheelliseksi pommituskohteeksi Kiinan Belgradin-lähetystön.

Kesällä 2010 NGA tilasi yli 7 miljardilla dollarilla kuvamateriaalia yhdysvaltalaisilta DigitalGlobe- ja GeoEye-yhtiöiltä kymmenen vuoden sopimuksen puitteissa. Tätä suurtilausta on perusteltu sillä, että Yhdysvaltain hallitus haluaa kuvanhankintayhtiöiden olevan taloudellisesti vahvoja. Subventio tulee tässä selkeästi esille. Esimerkiksi eurooppalainen Astrium pitää tätä kilpailunvääristämisenä.
GeoEye-yhtiö myy kuvia muun muassa Googlelle ja Nokialle. Syyskuun lopulla 2010 Valkoinen talo ilmaisi vastustavan kantansa Senaatin ja NGA:n haluille rajoittaa Yhdysvaltain puolustusvoimien satelliittikuvaostojen kilpailutusta, joka asia liittyy yllä mainittuihin urakoihin.

Marraskuussa 2010 NGA ilmoitti alkavansa käyttää tiedustelukuvien käsittelyssä samoja ohjelmia ja laitteita, joita Apple ja Amazon myyvät. Tämä voi viitata tiedustelukuvatiedon laajempaan yhdysvaltalaiseen käyttöön ja toisaalta voi olla pyrkimys pienentää tiedon jakelun kustannuksia ja mahdollisesti laajentaa tiedon käsittelijöiden rekrytointia. Toteutuessaan hankkeella voi olla merkittävä Applea ja Amazonia subventoiva vaikutus, mahdollisesti myös niiden nykyistä vahvempi linkittyminen Yhdysvaltain tiedusteluun.

Marraskuussa 2010 NGA ilmoitti ostavansa kolmen vuoden ajan GeoEyen vanhan OrbView-2-satelliitin keräämään meren väri-dataa.

Organisaatio 

NGA:n budjetti- ja henkilöstötietoja ei ole julkistettu. 
 Sen toimipaikat ovat Virginiassa ja Marylandissä. 
 
Organisaation ensimmäinen johtaja kenraaliluutnantti James R. Clapper aloitti laajamittaisen kuva-aineiston oston yksityisiltä yrityksiltä. Amiraali Robert Murrett johti organisaation hänen jälkeens. Letitia Longista tuli organisaation johtaja 9. elokuuta 2010.

Katso myös
Luettelo tiedustelupalveluista
Maailmanlaajuista joukkovalvontaa koskevat paljastukset (2013 alkaen)

Lähteet

Aiheesta muualla

National Geospatial-Intelligence Agency - official website
GEOnet Names Server  (GNS) - Database of foreign geographic feature names. Worldwide coverage excluding the United States and Antarctica, containing approximately 3.93 million features with 5.45 million names, and their coordinates.
NGA Earth - Formerly KatrinaImagery.org (Hurricane Crisis Imagery)
Center for Geospatial Intelligence  : University of Missouri - Columbia research center focused on GeoINT
Commission Report on the National Imagery and Mapping Agency
GeoIntelligence: A trade publication covering the uses of spatial technologies for national defense and homeland security by organizations such as NGA.

 DMA Receives Hammer Award, 26 January 1996
 Agency Provides More Than Just Maps

Yhdysvaltain tiedusteluorganisaatiot
Yhdysvaltain puolustusministeriö
Joukkovalvonta
Alex Hämäläinen

Aleksander (Alex) Hämäläinen (20. heinäkuuta 1894 Mikkelin maalaiskunta – 28. elokuuta 1943 Savonlinna) oli suomalainen luennoitsija ja pitkäaikainen sosialidemokraattien kansanedustaja.

Hämäläisen vanhemmat olivat torppari Abel Hämäläinen ja Amalia Justina Hokkanen. Hän teki aluksi maatalous-, metsä- ja sekatöitä. Vuodesta 1926 Hämäläinen oli Mikkelin sosialidemokraattisen piirin puhujana ja luennoitsijana.

Hämäläinen oli kansanedustajana 1930–1943 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli sosialidemokraattien Edvard Pesonen.

Hämäläinen kuului Mikkelin sos.dem. piiritoimikuntaan ja oli myös sanomalehti Vapauden johtokunnassa.

Alex Hämäläinen oli naimisissa vuodesta 1935  Vieno Ilta Marttilan kanssa.

Lähteet 
 

Kansanedustajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Etelä-Savon vaalipiiri
Vuonna 1894 syntyneet
Vuonna 1943 kuolleet
Öljyjätemaksu

Öljyjätemaksu on Suomessa voiteluöljystä kannettava valmisteveron luonteinen maksu, jolla rahoitetaan öljyjätehuollosta aiheutuvia menoja. Maksua on kerätty vuodesta 1987 lähtien. Valtio kerää öljyjätemaksua voiteluöljyjen valmistajilta ja maahantuojilta, ja käyttää kertyneet varat öljyjätteiden keräilystä, kuljetuksesta, varastoinnista ja käsittelystä aiheutuviin menoihin. Lisäksi varoja käytetään avustuksina ongelmajätteiden vastaanottopaikkojen perustamis- ja käyttökuluihin. Öljyjätemaksun määräämisestä ja maksuunpanosta huolehtivat tullilaitoksen piiritullikamarit. Tulliviranomaisen päätökseen voi hakea muutosta valittamalla Uudenmaan lääninoikeuteen.

Vuodesta 1997 lähtien valtion talousarviossa voidaan osa öljyjätemaksun kertymästä siirtää öljysuojarahastoon käytettäväksi vanhojen saastuneiden maa-alueiden puhdistustoimista aiheutuviin kustannuksiin. Varoja rahastoon on ennen vuoden 2010 korotuksia siirretty keskinmäärin 2–3 miljoonaa euroa vuodessa. Vuodesta 1997 vuoden 2014 loppuun mennessä öljyjätemaksuja oli siirretty rahastoon yhteensä 30,7 miljoonaa euroa ja vastaavana aikana kunnostushankkeiden eli öljyn pilaaman maaperän ja pohjaveden puhdistamisesta aiheutuvien kustannusten korvaamista varten korvauksiin oli käytetty 34,4 miljoonaa euroa.

Vuonna 1987 öljyjätteet pyrittiin saamaan ongelmajätelaitoksen hävitettäväksi kieltämällä öljyjätteen poltto alle 5 megawatin voimalaitoksissa ja kattilalaitoksissa. Öljyjätettä on esimerkiksi mineraaliöljyä tai synteettistä oljyä sisältävä käytetty voiteluöljy, hydrauliikka-, lämmönsiirto- ja työstö-öljy, öljysäiliöiden puhdistusjätteet sekä käytetyn öljyn ja veden seokset ja emulsiot. Öljyjätettä on myös käytetty muuntaja- ja katkaisijaöljy sekä leikkuu- puhdistus- ja muottiöljy.

Ennen öljyjätemaksun säätämistä eli vuonna 1985 arvioitiin kerättävissä olevia öljyjätteitä kertyvän vuosittain 60 000–70 000 tonnia. Tästä määrästä ohjautui jätehuoltolain sallimiin paikkoihin vain 25 000 tonnia. Öljyjätteiden keräilyä, kuljetusta, varastointia ja käsittelyä haluttiin tehostaa, jotta ne ohjattaisiin ongelmajätteiden käsittelylaitokseen tai muuhun käsittelyluvan saaneeseen paikkaan. Lisäksi haluttiin perustaa alueellisia öljyjätteiden vastaanottopaikkoja pienen ja keskisuuren teollisuuden öljyjätteiden keräilyn tehostamiseksi. Öljyjätemaksun avulla kustannukset saatiin perittyä jätteen tuottajilta aiheuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti. Koska suurin osa öljyjätteestä oli peräisin voiteluöljyistä, päätettiin öljyjätemaksu kohdistaa juuri niihin.

Ölyjätemaksun suuruus:
 1987–1989   15 penniä/kg
 1990–2001   25 penniä/kg
 2002–2006   4,2 senttiä/kg
 2007–   5,75 senttiä/kg

Lähteet

Viitteet 

Verotus Suomessa
Öljyntorjunta
Jätehuolto Suomessa
Suomen ympäristölaki