joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Likolampi (Kärkölä)

Likolampi  on Päijät-Hämeessä Kärkölässä Sopukan kylän lähellä ja Kärkölän kirkosta 1,5 kilometriä etelään sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lampi sijaitsee Hiidenmäen itäpuolella rinteen alla peltoalueen reunalla. Sen pinta-ala on 1,7 ha ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Etelpuolella sijaitsee kaksi maatilaa ja niiden vapaa-ajan asunnot on rakennettu lammen etelärantaan. Pohjoisrannalla on kartassa laavun paikka.

Vesistösuhteet 
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Teuronjoen alaosan alueeseen, johon lampi kuuluu. Lampeen ei laske tulo-ojia, mutta viereinen 40 metriä korkea mäki antaa lammelle pohjavettä. Lammen vedenpinnan korkeus on 94,5 metriä mpy. Pohjoisrannasta lähtevä laskuoja yhtyy koillisesta tuleviin pelto-ojiin, jotka laskevat kahden lammikon kautta Lähdeojaa myöten Teuronjokeen Myllykylän eteläpuolella. Alueen vedet johdetaan Teuronjoesta Mommilanjärven ja Ansionjärven kautta Puujokeen, josta ne päätyvät Hiidenjoen kautta Vanajaveteen.

Historiaa 
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lampi on piirretty nimettämänä Hevonojan kylään, mutta laskuojan varrella olevia lampia ei silloisessa kartassa näkynyt.

Vuoden 1964 peruskartassa lampi oli autio. pellot ulottuivat myös lammen pohjois ja luoteispuolelle. Koillisesta tuleva pelto-oja näkyi vielä vuoden 1988 kartassa. Vuonna 1979 kartassa itärannassa näkyi mökki, mutta uusimpia mökkejä ei näy vielä 1988 kartassa.

Lähteet 

Teuronjoen valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Kärkölän järvet
Iinijärvi

Iinijärvi  on Päijät-Hämeessä Kärkölässä Mylykylän kylän lähellä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 1,2 ha ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä. Järven vedenpinnan korkeus on yli 130 metriä mpy.

Vesistösuhteet 
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Teuronjoen keskiosan alueeseen, johon järvi kuuluu.

Lähteet 

Teuronjoen valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Kärkölän järvet
Anttilanjärvi (Hollola)

Anttilanjärvi  on Päijät-Hämeessä Hollolassa Töykkylän kylän lähellä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 4,2 ha ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä ja rannat ovat metsämaata. Lammen rannoilla sijaitsee neljä vapa-ajan asuntoa ja lähistöllä on kiinteää asutusta. Hämeenkoskelta tulee tie lammen rannan ohitse.

Vesistösuhteet 
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Teuronjoen keskiosan alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,7 metriä mpy. Sen etelärantaan laskee oja Valtinsuolta ja lammen laskuoja on kaivettu pohjoisesta eteenpäin Pitkäsuon pohjoispäähän. Vedet ohjautuvat kohti Kylmäoja, joka yhtyy Teuronjokeen. Alueen vedet johdetaan Teuronjoesta Mommilanjärven ja Ansionjärven kautta Puujokeen, josta ne päätyvät Hiidenjoen kautta Vanajaveteen.

Lähteet 

Teuronjoen valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Hämeenkosken järvet
Suklammi

Suklammi  on Päijät-Hämeessä Hollolassa Hämeenkosken kylän lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lampi sijaitsee Hämeenkosken pohjoispuolella kohoavan Kukonharjun etelärinteessä. Lammen pinta-ala on 1,3 ha ja se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja se on avosuota, jota reunustaa kangasmetsä. Vaikka lampea kiertää polut, on se autio.

Vesistösuhteet 
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Teuronjoen keskiosan alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 107,7 metriä mpy.

Lähteet 

Teuronjoen valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Hollolan järvet
Hämeenkosken järvet
Valkjärvi (Hollola)

Valkjärvi  on Päijät-Hämeessä Hollolassa Hämeenkosken taajaman reunalla sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järvi jää taajaman ja korkeiden Ilolanharjun ja Kukonharjun väliin. Järven pinta-ala on 74 ha ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä ja rannat ovat joko jyrkkiä mäenrinteitä tai taajama-aluetta. Rannalla sijaitsee yleinen uimaranta.

Vesistösuhteet 
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Teuronjoen keskiosan alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,3 metriä mpy. Siihen laskee Kukonharjun takaa metsäoja ja sen laskuoja lähtee järven kaakkoisrannasta ja se yhtyy Teuronjokeen yhteisellä Kellolanlähteen laskuojalta tulevan ojan kanssa. Alueen vedet johdetaan Teuronjoesta Mommilanjärven ja Ansionjärven kautta Puujokeen, josta ne päätyvät Hiidenjoen kautta Vanajaveteen.

Historiaa 
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa sen nimi kirjoitettiin ”Valkiajärvi” ja siihen laski metsäoja koillisesta. Tulo-ojan varret oli raivattu niityiksi. Järven lähellä sijaitsi neljä torppaa ja Ilolon pieni talo ja lounaisrannan ohitti postitie. Järven rannalle perustettiin 1890 hautausmaa. Järven pohjalla makaa kaksi yksipuista ruuhta, joiden pituus on 3,5 metriä. Ruuhien vieressä sijaitsee liisteistä rakennetun metrin levyisen katiskan jäänteet.

Lähteet 

Teuronjoen valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Hämeenkosken järvet
Ahvenainen (Hollola)

Ahvenainen , tai yhdessä Pikku-Ahvenaisen kanssa  Ahvenaiset , on Päijät-Hämeessä Hollolassa Hämeenkosken taajaman lähellä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järvi sijaitsee Ahvenaistenharjun suppamuodostumien keskellä noin 1,3 kilometriä länteen Hämeenkosken kirkolta ja se on itsekin suppamuosotuma. Sen pinta-ala on 7,4 ha ja se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Viereinen Pikku-Ahvenainen on samaa muosotumaa. Rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Hämeenkosken taajamasta.

Vesistösuhteet 
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Teuronjoen keskiosan alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,2 metriä mpy. Järvellä ei ole laskuojaa, mutta se on yhdistetty Pikku-Ahvenaiseen kaivetulla ojalla, joka tasoittaa niiden vedenpinnat.

Lähteet 

Teuronjoen valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Hämeenkosken järvet
Suomen supat
Pikku-Ahvenainen (Hollola)

Pikku-Ahvenainen  on Päijät-Hämeessä Hollolassa  Hämeenkosken taajaman lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lampi kuuluu Ahvenaistenharjun suppamuodostelmiin yhdessä sen viereisen Ahvenaisen kanssa. Lammen pinta-ala on 1,1 ha ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.

Vesistösuhteet 
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Teuronjoen keskiosan alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,2 metriä mpy.

Lähteet 

Teuronjoen valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Hämeenkosken järvet
Suomen supat
Iso-Lano

Iso-Lano  on Päijät-Hämeessä Hollolassa Hämeenkosken taajaman lähellä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 19,8 ha ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 5,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata tai taajama-aluetta. Järvellä on yksi laajentuma, mutta muuten se on 150 metriä leveä. Itäpuolelta Ilolanharju työntyy järveen kiinni. Eteläosan kapeikossa, joka erottaa pääaltaasta erilleen Pikku-Lanon, sijaitsee kolme saarta. Järven länsirannalla on vain vapaa-ajan asutusta, mutta itärannalla ulottuvat taajaman asuinalueet rantaan asti. Yhdystie 3171 kulkee paikoin rantaa viistäen.

Vesistösuhteet 
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Pääjärven alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 102,8 metriä mpy. Pääjärvestä alkaa kahden järven ketju, josta ylimmäinen Leppälammi laskee alimmalineen Iso-Lanoon Viianportaan kautta. Järvien vedenpinnan korkeusero on vain 10 senttimetriä. Iso-Lanon kanssa samaan järvialtaaseen voidaan lukea alempana oleva laajentuma Pikku-Lano. Se kapenee Teuronjoeksi ennen Hämeenkosken vanhainkotia. Alueen vedet virtaavat Teuronjoesta Mommilanjärven ja Ansionjärven kautta Puujokeen, josta ne päätyvät Hiidenjoen kautta Vanajaveteen.

Historiaa 
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi oli ”Puolimatkajärvi”. Sen eteläpäässä sijaitsi kaksi vesimyllyä, joita varten on saatettu padota joen luusua. Kartassa on järvi piirretty leveämä luusuaan asti. Myllyjen kohdalla joen ylitti postitie.

Vuoden 1979 peruskartassa Pikku-Lanon etelään työntyvä lahti on nykyistä pitempi. Se on patoamalla lyhennetty ennen vuoden 1988 kartan julkaisua.

Lähteet 

Teuronjoen valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Hämeenkosken järvet
Leppälammi (Hollola)

Leppälammi  on Päijät-Hämeessä Hollolassa  Hämeenkosken taajaman pohjoispuolella sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järven pinta-ala on 38 ha ja se on 900 metriä pitkä ja 900 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata. Itärannoilla aukeaa järvelle peltoaukealta näkymät.

Vesistösuhteet 
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Pääjärven alueeseen, johon järvi kuuluu. Järveen laskee kaksi pelto-ojaa Etolan peltoaukealta. Järven vedenpinnan korkeus on 102,9 metriä mpy, mikä on sama korkeus kuin yläpuolella sijaitsevalla Pääjärvellä. Pääjärvi laskee Leppälammiin 500 metristä Kotajokea myöten, joka haarautuu alajuoksulla. Vedet jatkavat eteenpäin Viianportaan kautta Iso-Lanoon, josta Teuronjoki saa alkunsa. Alueen vedet johdetaan Teuronjoesta Mommilanjärven ja Ansionjärven kautta Puujokeen, josta ne päätyvät Hiidenjoen kautta Vanajaveteen.

Lähteet 

Teuronjoen valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Hämeenkosken järvet
Työjärvi (Hollola)

Työjärvi  on Päijät-Hämeessä Hollolassa Ojastenmäen kylän lähellä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Lampi sijaitsee ojitetun Laavionsuon koillisreunalla valtatien 12 eteläpuolella. Sen pinta-ala on 2,1 ha ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammen rantaviivan pituus on 600 metriä ja sen rannat ovat kokonaan suota. Lampi on autio.

Vesistösuhteet 
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Pääjärven alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 139,2 metriä mpy. Monet suon johto-ojista on johdettu lampeen. Sen laskuoja lähtee kohti koillista ja se alittaa valtatien 12 ennen kuin se putoaa harjun reunaa alas pelloille. Se laskee Pääjärven etelärantaan. Saman laskuojan puoliväliin yhtyy etelästä Kalliolammin oja.

Lähteet 

Teuronjoen valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Hämeenkosken järvet
Kahtlammi

Kahtlammi  eli Kahilammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Hampaanmaan kylän lähellä sijaitseva lampi.

Maantietoa 
Lampi sijaitsee Reväsvuoren vieressä jyrkän harjun eteläpuolella. Harjun mäki kohoaa 35 metrin korkeuteen. Sen pinta-ala on 2,9 ha ja se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Saaria on yksi ja länsirannassa sijaitsee laaja avosuon tai kosteikon alue. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja lammen pohjoisrannat ovat metsää ja etelärannat peltomaata. Etelärannassa sijaitsee maatila ja vapaa-ajan asunto. Niille johtaa tiet Lammilta.

Vesistösuhteet 
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Pääjärven alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 125,7 metriä mpy. Sen länsipään lahdenpohjukkaan laskee yksi lyhyt pelto-oja ja sen laskuoja lähtee vastarannalta ja laskee kilometrin päässä Pääjärveen.

Historiaa 
Lammelle on ilmestynyt saari vuoden 1965 peruskartan julkaisun jälkeen.

Lähteet 

Teuronjoen valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Lammin järvet
Oriharonjärvi

Oriharonjärvi  on Päijät-Hämeessä Kärkölässä Oriharon kylässä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järvi sijaitsee 5,5 kilometriä Kärkölän taajamasta länteen. Järven pitkä lounaisranta on paikoin jyrkkää, mutta vastaranta on matalaa metsämaata tai peltomaata. Sen pinta-ala on 47 hehtaaria ja se on 2,1 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 5,0 kilometriä. Järven lähiympäristössä sijaitsee viisi maatilaa, leirikeskus ja sen rannoille on rakennettu lähes 50 vapaa-ajan asuntoa.

Vesistösuhteet 
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Pällinkäistenojan valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,6 metriä mpy. Siihen laskee kaksi pelto-ojaa ja sen laskuoja Pällinkäistenoja lähtee järven kaakkoispäästä. Se yhtyy Teuronjokeen 2,3 kilometrin päässä. Laskuojan luusuassa on pato, jolla säännöstellään järven vedenkorkeutta.

Historiaa 
Vuoden 1964 peruskartassa etelärannassa sijaitsi tanssilava. Leirikeskus ilmestyi rannalle vuoden 1979 peruskartan jälkeen.

Lähteet 

Teuronjoen valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Kärkölän järvet
Särkijärvi (Hollola)

Särkijärvi  on Päijät-Hämeessä Hollolassa Saapaskylän kylän lähellä sijaitseva järvi.

Maantietoa 
Järvi sijaitsee ojitetulla suolla Hausjärven rajan tuntumassa. Sen pinta-ala on 3,9 ha ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä ja lampi on autio.

Vesistösuhteet 
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Pällinkäistenojan valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,3 metriä mpy. Siihen on johdettu suolle kaivetut ojat ja sen laskuoja lähtee aluksi koilliseen, mutta se kääntyy Oriharonjärven pohjoispuolella etelään laskien siihen.

Lähteet 

Teuronjoen valuma-alue
Botin luomat artikkelit
Hämeenkosken järvet
Adder-luokka

Adder-luokka oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston kuuden vuonsina 1870-1876 vesillelasketun aluksen muodostama monitoriluokka.

Suunnittelu 
Luokan alusten pituus oli 58,60-59,56 metriä ja niiden leveys oli 13,41 ja syväys 2,97 metriä. Niiden uppouma oli 1 555 tonnia paitsi Hr. Ms. Luipaardin 1 585 tonnia. Alusten miehistöksi tarvittiin 117 miestä.

Propulsiojärjestelmä oli suunniteltu tuottamaan 560-740 ihp:tä, mikä mahdollisti seitsemästä kahdeksaan solmun maksiminopeuden. Niiden varastoihin sopi 93 tonnia hiiltä. Suojana oli kyljissä 5,5 tuuman valurautapanssari ja torneissa 11-8 tuuman panssarointi.

Alusten aseistuksena oli aluksi kaksi Armstrongin valmistamaa yhdeksän tuuman rihlattua tykkiä paitsi Luipaardilla, jolle asennettiin yksi yhdentoista tuuman 22 pituuskaliiperin tykki. Lopulta kaikkien lukuun ottamatta varhain tuhoutunutta Hr. Ms. Adderia aseistus oli yksi yksitoista tuumainen 22 pituuskaliiperin, kaksi yhden naulan ja kaksi yhden naulan revolveritykkiä.

Alukset

Lähteet

Viitteet
Marko Junkkari

Marko Junkkari (s. 13. toukokuuta 1969) on Helsingin Sanomien politiikkaan ja talouteen keskittynyt toimittaja. Hän toimi vuoteen 2015 lehden politiikan ja talouden toimituksen esimiehenä ja sen jälkeen pääkirjoitustoimittajana. Nykyisin Junkkari toimii HS:n politiikan ja talouden toimittajana. Hän on mukana vakiojäsenenä viikoittain ilmestyvässä Helsingin Sanomien Uutisraportti-podcastissa yhdessä Tuomas Peltomäen ja Alma Onalin kanssa.

Junkkari valittiin toukokuussa 2022 yhdessä toimittaja Tommi Niemisen ja valokuvaaja Sami Keron kanssa Vuoden 2021 Suuren journalistipalkinnon Vuoden juttu -kategorian voittajaksi Helsingin Sanomissa julkaistun "Oletko sinä Perttu Nousiainen?" -jutun myötä.

Junkkari toimi Ylioppilaslehden toimittajana 1996–1997. Junkkari aloitti Helsingin Sanomissa 1997.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Helsingin Sanomien toimittajat
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Podcast-juontajat
Oskari Koivula

Johan Oskar Koivula oli suomalainen metsätyönjohtaja, joka vuoden 1918 sisällissodan aikana toimi Hyvinkään punakaartin päällikkönä. 19.–21. huhtikuuta käydyn Hyvinkään taistelun aikana hän johti paikkakunnan puolustusta yhdessä Viialasta saapuneen Topias Harjun kanssa.

Toiminta sisällissodassa 
Hyvinkään punakaarti järjestäytyi sisällissodan käynnistyessä 27. tammikuuta 1918, jolloin Koivula valittiin sen päälliköksi. Avustajakseen hän sai Lopelta kotoisin olleen työmiehen August Pihlajiston (1882–1918). Helmi–maaliskuun aikana Koivula osallistui pataljoonapäällikkönä taisteluihin Satakunnan ja Hämeen rintamilla muun muassa Lavialla. Hyvinkäälle palattuaan hän ryhtyi 18. huhtikuuta organisoimaan paikkakunnan puolustusta Helsingin muutamaa päivää aikaisemmin vallanneita saksalaisia vastaan. Koivula tiedusteli Viipuriin paenneelta punakaartin esikunnalta, ryhdytäänkö Hyvinkäätä puolustamaan vai peräännytääkö paikkakunnalta. Antautuminen ei hänen mukaansa tullut kyseeseen. Esikunnan vastausta ei tunneta, mutta Koivula johti Harjun kanssa punaisten joukkoja kolme päivää kestäneen puolustustaistelun aikana. Koivulan toiminnasta taistelussa ei myöskään ole tarkkaa tietoa, mutta hän johti mahdollisesti asemanseutua puolustaneita punaisia Harjun vastatessa Hevosmäestä. 

Taistelujen jälkeen punaiset perääntyivät Riihimäen kautta kohti Lahtea. Osa hyvinkääläisistä, kuten Lauri Kara, onnistui pakenemaan Neuvosto-Venäjälle, mutta Koivulan kohtalo on epäselvä. Pidetään mahdollisena, että hän kuoli Lahdessa huhti-toukokuun aikana. Koivulan nimi kuitenkin löytyy pääesikunnan tiedusteluosaston 29. toukokuuta 1918 julkaisemasta etsittävien punakaartilaisten listasta.

Oskari Koivulan mukaan on nimetty Hyvinkään Nummenkärjen kaupunginosassa kulkeva Koivulankatu.

Lähteet 

Hyvinkään historia
Suomen sisällissodan punaiset
Syntymävuosi puuttuu
Vuonna 1918 kuolleet
H-luokka (sukellusvene, Britannia)

H-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa palvellut sukellusveneluokka, johon kuului 42 kolmessa erässä (alaluokassa) valmistettua alusta.

Alukset

Lähteet

Viitteet
Kyöstilä

Kyöstilä on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Heikki Kyöstilä (s. 1946), yrittäjä ja teollisuusneuvos
 Jami Kyöstilä (s. 1996), jalkapalloilija
 Juhani Kyöstilä (1931–2010), koripalloilija
 Lauri Kyöstilä (1896–1984), laulaja-näyttelijä
 Pirkko-Liisa Kyöstilä, diplomaatti
 Tapio Kyöstilä (1939–2015), muusikko
 Tapio Kyöstilä (s. 1942), yrittäjä, Heikki Kyöstilän veli.
Riitta Resch

Riitta Hannele Resch (o.s. Niemi, s. 2. syyskuuta 1954 Rauma) on suomalainen virkamies ja diplomaatti. Hän on toiminut Suomen Belgian-suurlähettiläänä Brysselissä syyskuusta 2018.

Aiemmin Resch työskenteli ulkoministeriön kehityspoliittisella osastolla globaaliin siirtolaisuuteen liittyvien kysymysten parissa. Hän on ollut myös johtava asiantuntija ulkoministeriön humanitaarisen avun ja politiikan yksikössä. Resch on työskennellyt suurlähettiläänä Manilassa 2004–2008. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1982.

Resch työskenteli 2008–2012 suurlähettiläänä Kyproksella Nikosiassa ja ollut Suomen YK-valtuuskunnan johtaja. Resch on palvellut myös Pariisin ja New Delhin suurlähetystöissä sekä Geneven edustustossa ja YK-edustustossa New Yorkissa. Kotimaassa ulkoministeriössä hän on työskennellyt oikeudellisella, kauppapoliittisella ja poliittisella osastolla YK-yksikön päällikkönä ja ennen Manilaan siirtymistä  globaaliasiain osastolla yleisten globaaliasiain yksikön päällikkönä.

Koulutukseltaan Resch on kauppatieteiden maisteri (MBA).

Lähteet 

Suomen suurlähettiläät
Elävät henkilöt
Vuonna 1954 syntyneet
Exercises in Futility


Exercises in Futility on puolalaisen black metal -yhtye Mgłan kolmas studioalbumi. Se julkaistiin.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Mikołaj ”M.” Żentara – kitara, basso, laulu, äänittäjä
 Maciej ”Darkside” Kowalski – rummut, äänittäjä

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Metalliluola: 10/10

Lähteet 

Vuoden 2015 albumit
Mgłan albumit
Climbing Up on the Way Down


Climbing Up on the Way Down on hardcore punk -yhtye Hero Dishonestin EP-levy, joka julkaistiin kesäkuussa 2003. Albumi julkaistiin usean eri levy-yhtiön toimesta Suomen lisäksi myös Tšekissä ja Iso-Britanniassa.

Lammaszinen Sauli Hirvonen piti EP:tä kokonaisuudessaan ”hyvänä äkäilynä”, vaikkei pitänyt sitä muuten mitenkään mullistavana tuotoksena.

Kappaleet

A-puoli

B-puoli

Kokoonpano 
 VP – laulu
 Tuukka – laulu
 Mikko – kitara
 Tommi – basso, miksaaja
 Jussi – rummut

Tuotanto 
 Ilai Rämä – äänittäjä
 Teemu Sinkko – äänittäjä

Lähteet 

Vuoden 2003 EP:t
Hero Dishonestin albumit
If Societyn albumit
Ylöjärven Ryhti

Ylöjärven Ryhti on vuonna 1931 perustettu ylöjärveläinen urheilun yleisseura. Seuran toiminta jakaantuu lajijaostoihin, joita ovat lentopallo-, jalkapallo-, hiihto-, yleisurheilu-, voimanosto-, frisbeegolf- ja kunto- ja veteraanijaosto. Jaostot ovat hyvin itsenäisiä.

Pääseura vastaa seuratoiminnan yhdistyslain mukaisista vastuista. Pääseuran johtokunta valitaan sääntöjen mukaan seuran syyskokouksessa. Pääseuran johtokunta vahvistaa vuosikokouksessaan  jaostojen kokoonpanon.

Lähteet

Suomalaiset urheilun yleisseurat
Ylöjärveläiset urheiluseurat
Wikipedia Zero

Wikipedia Zero oli Wikimedia Foundationin organisoima hanke, jonka tarkoituksena oli tarjota mobiililaitteilla vapaa pääsy Wikipedian artikkeleihin ilman datankäyttömaksuja. Vuonna 2012 aloitettu Wikipedia Zero toimi pääosin Afrikan, Aasian ja Väli-Amerikan kehittyvissä maissa. Wikipedia Zero toimi käytännössä siten, että Wikimedian kanssa yhteistyössä toimivat operaattorit tarjoavat vapaan pääsyn Wikipedian mobiiliversioon.

Saatavuus

Lopettaminen 
Helmikuussa 2018 Wikimedia Foundation ilmoitti, että Wikipedia Zero -ohjelma loppuu vuonna 2018 ja uudentyyppiset kumppanuusohjelmat jatkuvat eri puolilla maailmaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Wikipedia Zero -hankkeeseen kuuluvat operaattorit ja valtiot 

Wikipedia
Vasuheinät

Vasuheinät (Muhlenbergia) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 162 lajia.

Useat vasuheinälajit ovat ulkonäöltään koristeellisia ja monia lajeja sekä niistä jalostettuja lajikkeita kasvatetaankin koristekasveiksi. Vasuheinien kukinnot voivat olla esimerkiksi valkoisia tai vaaleanpunaisia. Aikoinaan vasuheiniä on myös käytetty Etelä-Carolinan seudulla korien punontaan.

Vasuheinien (Muhlenbergia) suku on nimetty amerikkalaisen Henry Muhlenbergin mukaan.

Lajeja 
 Muhlenbergia asperifolia
 Muhlenbergia capillaris
 Muhlenbergia dumosa
 Muhlenbergia expansa
 Muhlenbergia lindheimeri
 Muhlenbergia mexicana
 Muhlenbergia microsperma
 Muhlenbergia pungens
 Muhlenbergia richardsonis
 Muhlenbergia rigens
 Muhlenbergia sericea – dyynivasuheinä
 Muhlenbergia tenuissima

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ITIS: Muhlenbergia 
 United States Department of Agriculture (USDA): Muhlenbergia 
 Flora of China: Muhlenbergia 

Heinäkasvit
Teddy Boy

Teddy Boy on ranskalaisen elektronisen musiikin artistin Kavinskyn debyyttialbumi, joka julkaistiin 16. tammikuuta 2006 levy-yhtiöllä Record Makers. Teddy Boy on myös Kavinskyn ensimmäinen albumi, jolla julkaistiin yksi hänen tunnetuimmista kappaleista, ”Testarossa Autodrive”. Muut albumit, joilla kyseinen kappale myös esiintyy, ovat Blazer ja OutRun. SebastiAnin remix kappaleesta julkaistiin Kavinskyn toisella albumilla 1986.

Kappaleet

Lähteet

Esikois-EP:t
Kavinskyn EP:t
Vuoden 2006 EP:t
Misdemeanor

Misdemeanor on brittiläisen hard rock -yhtye UFOn kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1985. Se oli yhtyeen ensimmäinen albumi ilman perustajajäsen, rumpali Andy Parkeria, joka jätti yhtyeen vuonna 1983.

UFO oli hajonnut vuonna 1983, mutta solisti Phil Mogg kokosi yhtyeen uudelleen vuonna 1984. Yhtyeen kitaristi, basisti ja rumpali olivat uusia nimiä yhtyeessä, ainoastaan kosketinsoittaja-kitaristi Paul Raymond oli ollut yhtyeessä aiemmin. Albumilla yhtyeen musiikki oli aiempaa selvästi kosketinsoitinpainotteisempaa ja kaupallisempaa. Tämä johti kosketinsoittaja-kitaristi Paul Raymondin lähtöön yhtyeestä keväällä 1986.

Kappaleet 

A-puoli
 
 
 
 
 

B-puoli

Kokoonpano 
 Phil Mogg – laulu
 Tommy McClendon – kitara
 Paul Raymond – kosketinsoittimet, kitara
 Paul Gray – bassokitara
 Jim Simpson – rummut

Lähteet 

Vuoden 1985 albumit UFOn albumit
Sormihirssit

Sormihirssit (Eleusine) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu kymmenen lajia.

Lajeja 
 Eleusine africana
 Eleusine coracana – afrikansormihirssi
 Eleusine floccifolia
 Eleusine indica – etelänsormihirssi
 Eleusine intermedia
 Eleusine jaegeri – norsunsormihirssi
 Eleusine kigeziensis
 Eleusine multiflora
 Eleusine semisterilis
 Eleusine tristachya – amerikansormihirssi

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Sormihirssit (Eleusine)

Heinäkasvit
Neil Carter

Neil Andrew Carter (s. 11. toukokuuta 1958 Lontoo) on brittiläinen muusikko. Hän on mm. soittanut kosketinsoittimia sekä kitaraa brittiläisessä hard rock -yhtye UFOssa sekä kosketinsoittimia Gary Mooren sooloalbumeilla.

Carter on soittanut myös brittiläisessä hard rock -yhtye Wild Horsesissa.

Carter korvaa UFOn äkillisesti menehtyneen kosketinsoittaja-kitaristin Paul Raymondin UFOn viimeisellä kiertueella kesäkuusta 2019 alkaen.

Diskografia

UFO
 The Wild, the Willing and the Innocent (1981)
 Mechanix (1982)
 Making Contact (1983)

Wild Horses
 Wild Horses (1980)

Gary Moore
 Victims of the Future (1983)
 We Want More! (1984)
 Run for Cover (1985)
 Wild Frontier (1987)
 After the War (1989)
 Live at Montreux (2010)

Lähteet 

Vuonna 1958 syntyneet Englantilaiset kitaristit Englantilaiset kosketinsoittajat
Elävät henkilöt
Red Dog (laskettelurinne)

Red Dog on laskettelurinne Palisades Tahoen talviurheilukeskuksessa Placerin piirikunnassa Kaliforniassa Yhdysvalloissa.

Red Dogissa järjestettiin Squaw Valleyn talviolympialaisten naisten tekniikkalajikilpailut. Siinä on myös järjestetty alppihiihdon maailmancupin tekniikkalajikilpailuja.

Lähteet
Palisades Tahoe palisadestahoe.com 
Palisades Tahoe Trail Maps palisadestahoe.com 
1960 Winter Olympics Official Report library.la84.org 
Results – Squaw Valley data.fis-ski.com 

Yhdysvaltain laskettelurinteet
Alppihiihdon maailmancupin rinteet
Talviolympialaiset 1960
Kalifornian urheilupaikat
Koristeheinä

Koristeheinät ovat koristekasveina käytettäviä heiniä eli heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluvia kasveja. Koristeheiniksi kutsutaan joskus myös muita jokseenkin heiniltä näyttäviä kasveja, kuten saroja (Carex), sädekaisloja (Cyperus), piippoja (Luzula) tai vihvilöitä (Juncus), vaikka kasvitieteellisesti nämä eivät olekaan heinäkasveja. Sarat ja sädekaislat kuuluvat sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, piipot ja vihvilät taas vihviläkasvien (Junceaceae) heimoon, eivätkä ne siis ole ihan läheistä sukua heinille. Heinäkasvit, sarakasvit ja vihviläkasvit kuuluvat kuitenkin kaikki samaan Poales-lahkoon.

Koristeheinillä voivat koristeellisen näköisiä ja värisiä olla kasvien kukinnot, kuten useilla vasuheinälajeilla ja -lajikkeilla, tai koko kasvustot, kuten sininadalla (Festuca Glauca-Ryhmä). Leveälehtisillä lajeilla ja lajikkeilla voivat olla koristeellisiksi jalostettuja myös lehdet, kuten kirjopuntarpäällä (Alopecurus pratensis 'Aureovariegatus') tai viiruhelvellä (Phalaris arundinacea 'Picta').

Koristeheininä käytettäviä heinäkasveja 

 elefanttiheinä (Miscanthus sinesis)
 hopeatoppo eli sinitoppo (Koeleria glauca)
 hurmesilkkiheinä (Imperata cylindrica 'Rubra')
 isoräpelö (Briza maxima)
 isosiniheinä (Molinia caerulea var. arundinacea)
 isovarrasheinä (Andropogon gerardii)
 jänönhäntä (Lagurus ovatus)
 karhunnata (Festuca gautieri)
 kiiltolupikka (Sesleria nitida)
 kirjoheinäkaura (Arrhenatherum elatius 'Variegatum')
 kirjojärviruoko (Phragmites australis ’Variegata’)
 kirjokoiranheinä (Dactylis glomerata 'Variegata')
 kirjopuntarpää (Alopecurus pratensis 'Aureovariegatus')
 kirjosiniheinä (Molinia caerulea 'Variegata')
 koristekastikka (Calamagrostis × acutiflora)
 kultaintiaaniheinä (Sorghastrum nutans)
 loistoröllinurmikka (Eragrostis spectabilis)
 mammuttiheinä (Miscanthus sacchariflorus)
 mäkiluste eli mäkilehtoluste (Brachypodium pinnatum)
 niittyräpelö (Briza media)
 nuokkugammaheinä (Bouteloua curtipendula)
 partaohra (Hordeum jubatum)
 pikkuräpelö (Briza minor)
 preeriahahtuheinä (Schizachyrium scoparium)
 preeriakaristeheinä (Sporobolus heterolepis)
 raitamarskiheinä (Spartina pectinata 'Aureomarginata')
 sininata (Festuca Glauca-Ryhmä)
 vaskilumiheinä (Chionochloa rubra)
 viiruhelpi (Phalaris arundinacea 'Mervyn Feesey')
 viiruhelpi (Phalaris arundinacea 'Picta')

Muita koristekasveina käytettäviä heinämäisiä kasveja 

 hopeapiippo (Luzula nivea)
 isosädekaisla (Cyperus involucratus)
 keltapiukkasara (Carex elata 'Aurea')
 kirjosinikaisla (Schoenoplectus tabernaemontani 'Zebrinus')
 mooseksensädekaisla (Cyperus albostriatus)
 palmusara (Carex muskingumensis)
 pikkusädekaisla (Cyperus involucratus 'Nanus')
 rubiinisarakki (Uncinia rubra)
 vahasara (Carex flacca)
 varstasara (Carex pseudocyperus)

Kirjallisuutta 
 Susanna Widlundh: Koristeheinät, suom. Ilona Seveliius. WSOY 2006 ISBN 951-0-31221-5

Aiheesta muualla 
 Koristeheinät ovat helppohoitoisia puutarhakasveja Kotiliesi
 Koriteheinillä ilmettä pihaan Pellervo
Heinäkasvit
Puutarhanhoito
Afrotheria

Afrotheria on istukkanisäkkäiden ylälahko joka koostuu kolmesta kladista: Afroinsectiphilia, Pseudungulata ja Paenungulata.

Luokittelu 
 Kladi Afroinsectiphilia
 Lahko Afrosoricida
 Alalahko Chrysochloridea
 Alalahko Tenrecomorpha
 Kladi Pseudungulata
 Lahko Macroscelidea 
 Lahko Tubulidentata
 Kladi Paenungulata
 Lahko Hyracoidea 
 Lahko Proboscidea
 Lahko Sirenia
 †Lahko Embrithopoda
 †Lahko Desmostylia

Lähteet 
  (PDF)
 
  (PDF)

Aiheesta muualla 

Istukkanisäkkäät
Malévin lento 110

Malévin lento 110 oli Malévin reittilento Unkarin Budapestista Ukrainan SNT:n Kiovaan. Lennolla 16. syyskuuta 1971 käytetty Tupolev Tu-134 syöksyi maahan lähestyessään Kiovan Boryspilin lentoasemaa. Kone teki sumuisessa säässä kaksi epäonnistunutta lähestymisyritystä ja syöksyi sen jälkeen maahan. Lisää ongelmia miehistölle aiheutti sähkövika: generaattoriin oli tullut vika, jonka vuoksi miehistön oli pitänyt vaihtaa kesken lennon virtalähteeksi akut. Kaikki 41 matkustajaa ja kahdeksan miehistön jäsentä kuolivat maahansyöksyssä.

Lähteet 

Vuoden 1971 lento-onnettomuudet
Lento-onnettomuudet Ukrainassa
Rasila

Rasila on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

 Jukka Rasila (s. 1969), näyttelijä
 Kimmo Rasila (s. 1970), näyttelijä
 Matti Rasila (s. 1945), Salon kaupunginjohtaja 1999–2009
 Mikko Rasila (s. 1962), näyttelijä
 Satu Rasila (o.s. Laiho) (s. 1972), näytelmäkirjailija, dramaturgi ja teatteriohjaaja
 Viljo Rasila (s. 1926), historioitsija

Katso myös
 Rasila, Ruokolahdella sijaitseva taajama ja kunnan hallinnollinen keskus
Syberia (pelisarja)

Syberia on Benoît Sokalin suunnittelema seikkailupelisarja.

Pelit on kehittänyt Microïds.

Pelit 
 Syberia (2002)
 Syberia II (2004)
 Syberia III (2017)

Aiheesta muualla 
 Pelisarja MobyGamesissä 

Videopelisarjat
Kesäolympialaiset 2028

XXXIV kesäolympialaiset järjestetään vuonna 2028 Los Angelesissa Yhdysvalloissa. Tämä on kolmas kerta, kun Los Angeles toimii kesäolympialaisten isäntäkaupunkina. Aikaisemmin Los Angelesissa on järjestetty kesäolympialaiset vuosina 1932 ja 1984, ja se tulee olemaan kolmas kaupunki, jossa kisat on järjestetty kolmesti. Olympialaiset ovat kaikkiaan viidennet Yhdysvalloissa järjestettävät kesäolympialaiset ja kaikkiaan yhdeksännet olympialaiset. Yhdysvallat isännöi myös vuosien 1904 ja 1996 kesäolympialaisia ja vuosien 1932, 1960, 1980 ja 2002 talviolympialaisia.

Kisojen isäntäkaupunki piti alun perin valita Kansainvälisen olympiakomitean kokouksessa vuonna 2021, mutta syyskuussa 2017 Kansainvälinen olympiakomitea ilmoitti, että Los Angeles tulee isännöimään vuoden 2028 kesäolympialaiset.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen kisasivusto 
 Kansainvälisen olympiakomitean kisasivusto
Lily Hanson

Lily Hanson, aikaisemmin Joseph ”Joe” Blain Hanson, (s. 23. helmikuuta 1983 Fosston, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjoittaja ja koomikko. Tällä hetkellä hän asuu Los Angelesissa. 

Vuonna 2010 Hanson aloitti Internet-sarjan nimeltä ”Joe Goes” (), jossa hän vierailee konventeissa, eri tilaisuuksissa ja eri maissa käyden tarkoituksellisesti kiusallisia keskusteluja ihmisten kanssa. Hän on muun muassa käynyt Suomessa, Ruotsissa sekä Islannissa. Joe Goes -sarjan jakso ”Joe Goes to Exxxotica Expo” sai paljon näkyvyyttä Internetissä ja pääsi The Huffington Postin etusivulle. 

Hanson on esiintynyt sarjan Kaunotar ja nörtti ensimmäisellä tuotantokaudella vuonna 2005. Hän on myös käsikirjoittanut Ray William Johnsonin sarjaa Equals Three. Hanson on myös suuri Wu-Tang Clan -yhtyeen fani, ja omistaa muun muassa tatuoinnin yhtyeestä niskassaan. Hän on myös yhtyeestä paljon vaikutteita ottanut rap-artisti, ja muun muassa joillakin videoillaan esittelee freestyle-taitojaan haastateltavilleen. Hanson on julkaissut omaa musiikkiaan nimellä Bino White.

Lähteet

Elävät henkilöt
Vuonna 1983 syntyneet
Yhdysvaltalaiset koomikot
Yhdysvaltalaiset tubettajat
Suramiini

Suramiini (C51H40S6N6O23) on sulfonoituihin ureajohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Lääketieteessä suramiinia käytetään eräiden alkueläintautien kuten aikaisen vaiheen unitaudin hoitamiseen. Suramiini on WHO:n ylläpitämällä listalla tärkeimmistä lääkeaineista.

Ominaisuudet ja käyttökohteet
Suramiinia käytetään yleensä sen natriumsuolana eli suramiininatriumina. Yhdiste on valkoista tai hieman kellertävää tai punertavaa jauhetta. Suramiini liukenee tässä muodossa veteen ja hieman etanoliin, mutta ei esimerkiksi dietyylieetteriin, kloroformiin tai bentseeniin.

Suramiini tehoaa moniin alkueläimiin kuten Trypanosoma-suvun lajeihin sekä eräisiin matoihin kuten jokisokeutta aiheuttavaan Onchocerca volvulus -lajiin. Yhdisteen tarkka vaikutusmekanismi ei ole tiedossa, ja on mahdollista, että vaikutusmekanismeja on useita. Suramiinin on todettu inhiboivan glykolyysiin, nukleotidien synteesiin ja muihin solujen toiminnan kannalta tärkeisiin aineenvaihduntareitteihin osallistuvia kinaasi- ja dehydrogenaasientsyymejä. Suramiini on ollut 1920-luvulta alkaen varhaisen vaiheen unitaudin ensilinjan hoito. Yhdiste ei läpäise veri-aivoestettä, minkä vuoksi se ei sovellu toisen vaiheen, jossa loisiot ovat saavuttaneet keskushermoston, unitaudin hoitoon. Lääkeaine annetaan ruiskeena suoneen. Suramiinia voidaan käyttää yhdessä muun muassa melarsoprolin tai tryparsamidin kanssa. Suramiinia on tutkittu myös HIV:n hoidossa, koska se estää viruksen käänteiskopioijaentsyymin toimintaa.

Haittavaikutukset
Tyypillisimpiä suramiinin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat huonovointisuus, kuumeilu ja allergiset oireet. Myös proteiinin määrä virtsassa voi lisääntyä. Lääkeaine voi myös aiheuttaa polyneuropatiaa ja valoherkkyyttä. Vakavia haittavaikutuksia voivat olla maksatoksisuus ja munuaisten toimintahäiriöt.

Valmistus
Suramiinisynteesin lähtöaine on 1-naftyyliamiini-4,6,8-trisulfonihappo, jonka aminoryhmä reagoi 3-nitro-4-metyylibentsoyylikloridin kanssa muodostaen amiinin. Muodostuneen kondensaatiotuotteen nitroryhmä pelkistetään raudan avulla aminoryhmäksi ja tämä välituote reagoi muodostaen amiinin m-nitrobentsoyylikloridin kanssa. Seuraava vaihe on taas nitroryhmän pelkistys aminoryhmäksi. Suramiinin synteesin viimeisessä vaiheessa tämä välituote reagoi fosgeenin kanssa muodostaen ureajohdannaisen.

Lähteet

Alkueläinlääkkeet
WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Moskovan yhteiskuntatieteellinen instituutti

Moskovan yhteiskuntatieteellinen instituutti 
(tai Yhteiskuntatieteiden instituutti)
oli Neuvostoliiton aikana Moskovassa toiminut kapitalististen maiden kommunististen puolueiden kaadereille tarkoitettu oppilaitos. Suomalaisten kommunistien keskuudessa se tunnettiin paremmin nimellä puoluekoulu. Koulua ja siellä opiskelua on kuvattu mm.  Eero Materon kirjassa Brezhnevin opissa - Muistelma Moskovan puoluekoulusta (Myllylahti 2012).

Venäjän koulutus
Moskovan historia
Venla Kokkonen

Venla Kokkonen (s. 1983 Lappeenranta) on suomalainen toimittaja. Hän juonsi Yleisradion YleX-kanavan Uuden musiikin ohjelmia vuosina 2010–2017. Toukokuussa 2017 Kokkonen aloitti Iltalehden toimittajana.

Ura 
Kokkonen saapui YleX-kanavalle työharjoitteluun kesällä 2006. Freelancer-työskentelyn jälkeen hän aloitti täysipäiväisenä toimittajana syksyllä 2008, jolloin hän juonsi YleX Aamua yhdessä Matti Ylösen ja Juuso Pekkisen kanssa. Vuodenvaihteesta 2010 Kokkonen siirtyi Uuden musiikin ohjelmien juontajaksi. Kokkonen juonsi viimeisen Uuden musiikin iltavuoron lähetyksensä 27. huhtikuuta 2017. Toukokuussa 2017 hän aloitti Iltalehden viihde- ja kulttuuritoimittajana.

Kokkonen valittiin musiikkialan Musiikki & Media -tapahtuman Industry Awards -gaalassa vuoden toimittajaksi vuonna 2015. Vuonna 2013 hän esiintyi Iholla-ohjelmassa.

Koulutukseltaan Kokkonen on medianomi.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Vuonna 1983 syntyneet
Suomalaiset toimittajat
Suicideboys

Suicideboys (tyyliteltynä $uicideboy$) on Yhdysvaltojen New Orleansista, Louisianasta kotoisin oleva kahdesta serkuksesta muodostuva rap-duo. Duon kuuluvat lukuisilla alter egoilla esiintyvät Ruby da Cherry (oikealta nimeltään Aristos Petrou) sekä $crim (oikealta nimeltään Scott Arceneaux Jr.).

Duon musiikille tyypillisiä ovat Three 6 Mafia -vaikutteet, memphis rap -vokaalisamplet ja kertosäkeiden korvaaminen sampleilla. Duo ei kuitenkaan aina noudata näitä tyylipiirteitä, vaan muuntelee niitä.

Duo esiintyi Suomessa ensimmäistä kertaa Blockfesteillä 19. elokuuta 2017, toisen kerran 14. tammikuuta 2018, kolmannen kerran 17. elokuuta 2018 Blockfesteillä, ja neljännen kerran 20. heinäkuuta 2019 Weekend Festivaaleilla.

Historia 
Scrim & Ruby ovat serkukset, jotka kasvoivat 7th Wardissa, New Orleansissa, Louisianan osavaltiossa. Kumpikin heistä kiinnostui musiikista jo lapsina. Ennen kuin he muodostivat duon vuonna 2014, Aristos soitti kitaraa, viulua, pianoa, rumpuja, bassoa sekä oppi räppäämään hyppien samalla paikallisista punk-bändeistä toiseen. Scott aloitti DJ-hommat 13-vuotiaana ja tuli sen kautta tunnetummaksi, jonka jälkeen hän alkoi hostaamaan mixtapeja paikallisille räppäreille ja 19-vuotiaana itse tuottamaan musiikkia.

Sanoitukset
Duon sanoitukset kertovat muun muassa huumeista, satanismista, omista kokemuksista elämässä ja taisteluista addiktioita, itsetuhoisuutta ja masennusta vastaan.

Diskografia 
Pääartikkeli: Suicideboysin diskografia

Albumit 

 My Liver Will Handle What My Heart Can’t (2015)
 Now the Moon’s Rising (2015)
 Dark Side of the Clouds (2016)
 Grey Sheep II (2016)
 Eternal Grey (2016)
 I Want To Die In New Orleans (2018)
 Stop Staring At The Shadows (2020)
 Long Term Effects Of SUFFERING (2021)
 Sing Me a Lullaby, My Sweet Temptation (2022)

Lähteet

Yhdysvaltalaiset duot
Yhdysvaltalaiset hip hop -yhtyeet
Watch Dogs 2

Watch Dogs 2 on Ubisoftin julkaisema jatko-osa Watch Dogs -pelille. Peli on julkaistu vuonna  PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle.

Peli käyttää EasyAntiCheat-suojausta, joka on herättänyt myös kritiikkiä.

Pelin jatko-osa Watch Dogs: Legion julkaistiin 29. lokakuuta 2020.

Vastaanotto 
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanan 8.5/10.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2016 videopelit
PlayStation 4 -pelit
Xbox One -pelit
Windows-pelit
Ubisoft
PlayStation 4 Pro -tehostetut pelit
Toimintaseikkailupelit
Avoin pelimaailma -pelit
Hiiviskelypelit
Verkkomoninpelit
Blindspot

Blindspot on yhdysvaltalainen Martin Geron luoma rikosdraamasarja, jonka päärooleissa ovat Sullivan Stapleton ja Jaimie Alexander. Yhdysvalloissa sarjan esittäminen aloitettiin 29. syyskuuta 2015 NBC:n kanavalla. Suomessa sarjaa on esitetty Liv-kanavalla, jonka jälkeen jaksot ovat olleet nähtävissä myös Nelonen Median Ruutu suoratoistopalvelussa.. Sarjaa on esitetty uusintana myös Hero-kanavalla.

Kolmentoista ensimmäisen jakson jälkeen sarja sai NBC:ltä niin sanotun back nine order -tilauksen, jolla kauden jaksojen määrä kasvoi 22:een ja tuon päälle tilattiin vielä yksi jakso hyvin menestyneen kauden päätteeksi.

Marraskuussa 2015 NBC tilasi sarjalle toisen tuotantokauden, jonka esittäminen aloitettiin 14. syyskuuta 2016.

NBC tilasi sarjalle kolmannen tuotantokauden, jonka esittäminen alkoi Yhdysvalloissa 27. lokakuuta 2017. Suomessa sarjan kolmannen tuotantokauden esittäminen alkoi Ruutu Plus -suoratoistopalvelussa 2. marraskuuta 2017 ja Liv-kanavalla 4. tammikuuta 2018.

Sarjasta on tehty yhteensä viisi kautta. Viimeisen kauden esitys aloitettiin Yhdysvalloissa 7. toukokuuta 2020. Suomessa sarjan kaikki kaudet ovat katsottavissa Elisa Viihde Viaplay -suoratoistopalvelussa.

Näyttelijät

Tuotantokaudet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Blindspot NBC:n sivustolla 
 
 Blindspot TV Guiden sivustolla 

2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Yhdysvaltalaiset rikossarjat
Yhdysvaltalaiset toimintasarjat
NBC:n televisio-ohjelmat
Århusin sopimus

Århusin sopimus on kansainvälinen yleis- ja ympäristösopimus, joka solmittiin Tanskan Aarhusissa (tuolloin Århus) 25. kesäkuuta 1998. Sopimuksen tavoitteena on edistää kansalaisten vaikutusmahdollisuutta päätöksiin, jotka koskevat heidän elinympäristöään. Sopimuksessa mukana olevat valtiot takaavat ympäristöasioissa kansalaisilleen oikeuden saada tietoa ja osallistua päätöksentekoon sekä vireillepano- ja muutoksenhakuoikeuden.

Århusin yleissopimus vahvistaa perussäännöt, joilla pyritään edistämään kansalaisten osallistumista ympäristöasioihin ja ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoon. Århusin yleissopimuksessa on kolme pilaria, joista kullakin myönnetään erilaisia oikeuksia: ensimmäisellä pilarilla mahdollistetaan ympäristöä koskevan tiedon saanti, toisella osallistuminen päätöksentekomenettelyihin ja kolmannella muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus.

Århusin sopimus on Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimus. Euroopan yhteisö allekirjoitti yhdessä kaikkien jäsenvaltioidensa kanssa Århusin sopimuksen vuonna 1998. Sopimus astui voimaan 30. lokakuuta 2001, jolloin se oli ratifioinut 17 maata etupäässä Itä-Euroopasta ja Keski-Aasiasta. 29. huhtikuuta 2017 mennessä sopimuksen oli ratifoinut tai hyväksynyt 46 valtiota ja Euroopan unioni.

Suomessa eduskunta hyväksyi sopimuksen 21. kesäkuuta 2004 ja tasavallan presidentti 13. elokuuta 2004. Sopimus astui voimaan Suomessa 30. marraskuuta 2004. Suomen lainsäädäntö täytti sopimuksen vaatimukset kuitenkin jo aikaisemmin.

Lähteet 

Ympäristösopimukset
Ympäristöpolitiikka
1998
Venäjän–Turkin sota (1787–1792)

Venäjän–Turkin sota (1787–1792) oli jatkoa Venäjän–Turkin sodalle 1768–1774, joka oli päättynyt Venäjän voittoon. Sodan jälkeen Venäjä oli ottanut omin päin haltuunsa alueita Mustanmeren rannoilta, mikä ei miellyttänyt Turkkia. Se vaati Venäjää vetämään joukkonsa pois Krimiltä. Sota syttyi 19. elokuuta 1787. Turkki kävi samaan aikaan sotaa Itävaltaa vastaan (1787–1791), joten Venäjä ja Itävalta olivat tässä sodassa liittolaisia.

Alkuvuonna 1787 Venäjän keisarinna Katariina Suuri teki propagandamielessä puolivuotisen tarkastusmatkan Venäjän haltuun otetulla Novorossijan alueella. Matka tunnetaan erityisesti väitetyistä Potemkinin kulisseista. Krimin takaisia alueita asutettiin ja venäläistettiin sotamarsalkka Grigori Potjomkinin johdolla.

Sodassa Turkin armeija oli alakynnessä siitä huolimatta, että se oli Venäjän armeijaa suurempi. Kenraali Aleksandr Suvorovin joukot löivät syyskuussa 1789 Rymnikin taistelussa turkkilaiset Yusuf paššan johtamat joukot. Laivastojen yhteenotto tapahtui elokuussa 1791 Kaliaksin meritaistelussa, ja sekin oli Venäjälle menestyksekäs. Turkki oli valmis rauhanneuvotteluihin.

Rauha solmittiin Jassyssä vuoden 1792 alussa. Sopimuksessa vahvistettiin Venäjän oikeus Krimin niemimaan omistukseen. Etelä-Bug- ja Dnestrjokien välinen alue Moldovassa siirtyi Venäjän omistukseen. Venäjän tarkoituksena oli seuraavaksi luoda suojelukseensa Turkilta otettava Kreikan kuningaskunta, mutta suunnitelma ei toteutunut.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Venäjän sodat
Osmanien valtakunnan sodat
1700-luvun sodat
1780-luku
1790-luku
Alfa Romeo GTA

Alfa Romeo GTA on Alfa Romeon vuosina 1965–1975 valmistama coupé-korinen urheiluautomalli, joka kehitettiin 105/115-mallisarjan urheilullisimmaksi ja tehokkaimmaksi malliksi. GTA-malleja valmistettiin paljon myös kilpa-autoiksi suoraan tehtaalla.

Alfa Romeo Giulia GTA (1965–1969) 

Ensimmäisenä GTA-mallina esiteltiin vuonna 1965 Giulia GTA. Tavalliseen Sprint GT -malliin verrattuna kori oli kevytmetallia ja 1,6-litraisen moottorin puristussuhde oli korkeampi. Tehoa Giulia GTA:ssa oli 115 hevosvoimaa, yhdeksän enemmän kuin perusmallissa. Noin 500 autoa rakennettiin kilpailukäyttöä varten, ja autolla voitettiin European Touring Car Championship -sarjan mestaruus kolmena peräkkäisenä vuotena 1966–1968. Lisäksi vuosina 1967 ja 1968 valmistettiin ainoastaan 10 kappaletta mekaanisesti ahdettua GTA-SA-mallia käytettäväksi Group 5 -sarjassa.

Alfa Romeo GTA 1300 Junior (1968–1975) 

Vuosina 1968–1975 valmistetussa GTA 1300 Juniorissa oli 1,3-litrainen moottori, jonka teho oli aluksi 95 hevosvoimaa, myöhemmin 110 hevosvoimaa. Katukäyttöön tarkoitetussa versiossa ei ollut useimpia 1,6-litraisessa olleita painoa keventäviä varusteita, kuten muovisia ikkunalaseja tai kevytmetallivanteita. Autodeltan virittämissä kilpailukäyttöön tarkoitetuissa malleissa oli tehoa 165 hevosvoimaa muun muassa polttoaineen ruiskutusjärjestelmän ansiosta.

Alfa Romeo GTAm (1969–1971) 

Alfa Romeo GTAm -mallin 2,0-litrainen moottori oli kehitetty 1750 GTV:n 1,8 litran moottorista ja varustettu polttoaineen ruiskutusjärjestelmällä. M-kirjain tulee italian sanasta maggiorata, joka tarkoittaa suurennettua.

Lähteet

Aiheesta muualla 

GTA
1960-luvun autot
1970-luvun autot
Tavalliset ihmiset

Tavalliset ihmiset (aiemmin , nykyisin täydelliseltä nimeltään OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti, OĽaNO, "Tavalliset ihmiset ja riippumattomat henkilöt") on slovakialainen puolue, joka on rekisteröity 2011.

Neljä Obyčajní Ľudia -järjestön jäsentä asettui ehdolle vuoden 2010 vaaleissa liberaalin Sloboda a Solidarita -puolueen listoilla ja heidät kaikki valittiin. Puolue rekisteröitiin 2011 Igor Matovičin johdolla. Vuoden 2012 vaaleissa puolue nousi kolmanneksi suurimmaksi ja sai 8,6 % äänistä ja 16 paikkaa. Vuoden 2016 vaaleissa puolue piti kolmannen sijan ja sai 11 % äänistä ja 19 paikkaa. Vuonna 2020 puolue sai vaalivoiton kampanjoituaan erityisesti korruptiota vastaan ja sen johtaja Igor Matovič nousi maaliskuussa 2020 Slovakian uudeksi pääministeriksi.

Lähteet 

Slovakian puolueet