Kuutti Lavonen

Kuutti Johannes Lavonen (s. 7. helmikuuta 1960 Kotka) on suomalainen taidemaalari, taidegraafikko, valokuvataiteilija ja professori. Hän asuu ja työskentelee Helsingissä. Lavonen asuu Lallukan taiteilijakodissa Helsingin keskustassa. Hänellä on kotinsa yhteydessä myös ateljee. Hän on toiminut Kuvataideakatemian professorina (1999–2003) ja kirjoittanut runokirjan Havahtumisia sekä maalannut Tyrvään  Pyhän Olavin kirkon kirkkomaalauksia. Kuutti Lavosen muita tunnettuja julkisia teoksia on Tarton Paavalinkirkon alttaritaulu. Kuvataiteilijana hän on toiminut vuodesta 1978 vaikuttaen suomalaisen kuvataiteen asemaan sekä kansallisesti että kansainvälisesti. Lavosen teoksia löytyy kokoelmista niin Ruotsista, Ranskasta kuin Espanjastakin. Kuutti Lavosta arvostetaan sekä taidemarkkinoilla että taidekentällä. 

Kuutti Lavonen on oman tulkintansa mukaan ennen kaikkea piirtäjä. Hän on opiskellut Pohjois-Italiassa ja saanut vaikutteita renessanssin ja barokin taiteesta.

Opinnot 

Lavonen opiskeli Italiassa Urbinossa, Instituto Superiore per le Industrie Artistichessa vuosina 1978–1979, minkä jälkeen hän siirtyi Suomen taideakatemian kouluun, josta hän valmistui taidegraafikoksi vuonna 1984.
Parhaillaan hän suorittaa kuvataiteen tohtorin tutkintoa Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnassa (2005–). Lavonen tutkii väitöskirjassaan napolilaisen taidemaalari ja barokkimestari Bernardo Cavallinon teoksia. Lavonen kävi Ranskalaisen koulun Helsingissä, ja hänellä on suhteet Pariisin grafiikan tekijöihin ja vedostajiin. Mutta hänen taiteensa vahva kytkös on Italiassa, sen taiteen historiassa ja ikonografiassa.

Taiteellisesta työstä 

Lavosen taiteellisen työn debyytti tapahtui Helsingissä 1978.  Sittemmin Lavonen on esiintynyt kymmenissä ryhmä- ja yksityisnäyttelyissä. Lavosen teoksia on ollut esillä myös monissa kansainvälisissä näyttelyissä. 

Kuutti Lavonen on kuulunut Suomen johtaviin taidegraafikoihin viimeistään hänen Didrichsenin taidemuseossa Helsingissä 2004–2005 olleesta näyttelystään lähtien.  Vuonna 2020 Kuutti Lavonen piti ”Aika ja Ikuisuus” 60-vuotisnäyttelyn Didrichsenin taidemuseossa. Näyttelyn uusia uniikkeja teoksia olivat esimerkiksi ”Lupa rakastaa” ja ”Bannerträger” (2020, punaliitu, mustaliitu ja pastelli okumévanerille). Niiden kasvokuvat voi nähdä sekä taidehistoriallisina viittauksina että taiteilijan muistista nousevina, hänen kohtaamiensa ihmisten muotokuvina. Eri aikoina syntyneet kuvat punoutuvat yhteen, osaksi taiteilijan ”matkakertomusta”. Barokkitaide on viime vuosina tullut Lavoselle erityisen läheiseksi: tyylilajin inhimillinen, ruumiillinen ja tunnevoimainen ihmiskuva puhuttelee taiteilijaa. Se sallii psykologisoinnin – ja ehkä houkuttelee eri tulkintoihin. Taiteilijan teoksissa on kuva-aiheita, jotka ammentavat klassisesta ja kristillisestä kuvaperinteestä, ja tulevat heijastuksina uudelleentulkituiksi. Piirtäminen on taidegraafikon koulutuksen saaneelle Lavoselle ominaisin kuvallisen ilmaisun muoto. Piirtävän käden kuva on saanut teoksesta toiseen muodon milloin määrätietoisena viivana, milloin näennäisen hapuilevina viivastoina. Lavonen jättää mielellään teoksiinsa ”sellaista mikä ei ole ihan selvää”, jolloin kuvat kutsuvat katsojan mielikuvitusta täydentämään ja tulkitsemaan. Piirtäminen on lähtökohta myös taiteilijan maalaustyöskentelyssä. 

Lavosen töistä tunnetuimpia ovat hänen kymmenet kirkkomaalauksensa Tyrvään  Pyhän Olavin kirkkoon yhdessä Osmo Rauhalan kanssa 2006–2009 sekä Tarton Paavalinkirkon alttarikaappi 2015. Vaasan kaupunginteatterin seinämaalaus 1992 on myös yksi Kuutti Lavosen julkisista teoksista.  Lavosen taiteilijanuran alkuvaiheessa teokset saivat virityksen myös poptaiteesta. Kaksi viikkoa Andy Warholin kuoleman jälkeen maaliskuussa 1987 toteutettiin näyttely Museokadun Galerie Pelinillä. Kuutti Lavosen töitä on osana monia kotimaisia kokoelmia esimerkiksi Kansallisgallerian kokoelmassa.  Kotimaisten kokoelmien ohella töitä sisältyy esimerkiksi Viron taidemuseon (Viro) ja Málagan yliopiston (Espanja) kokoelmiin.  Kuutti Lavosen suosio on tasainen ja taattu. 

Kuutti Lavonen on myös kuvittanut Eino Leinon Helkavirsiä-runokokoelman. Joulukuun 2017 WSOY:n klassikkokirjojen yleisöäänestyksen eniten ääniä saanut kirja oli Mika Waltarin Sinuhe egyptiläinen. Lavonen suunnitteli teoksen uusimman painoksen kannen.

Kuutti Lavonen suunnitteli 2003 presidentti Tarja Halosen muotokuvan, josta julkaistiin Halosen 60-vuotispäivän kunniaksi erikoispostimerkki. Sen aiheena on taiteilija Kuutti Lavosen presidentistä tekemä muotokuva. Alkuperäinen teos on tehty mustaliitu- ja pastellityönä Lavoselle ominaiseen, varsin suureen kokoon 76 x 112 cm. Myös ensipäivänkuori sekä -leima ovat Lavosen suunnittelemia.

Kuutti Lavonen on maalannut myös muotokuvia. Vuonna 2020 julkaistiin muotokuva Tampereen yliopiston rehtori Jorma Sipilästä.  

Kuutti Lavosen teosten arvo on ollut nousussa ja esimerkiksi vuonna 2020 Bukowskin huutokaupassa myytiin pastellityö ”Lola” huutokauppamaksuineen yli 12 000 euron hintaan, joka on elävälle suomalaiselle taiteilijalle, joka maalaa edelleen aktiivisesti, erittäin hyvä taso. Helmikuussa 2022 La Tierra -grafiikkateoksesta maksettiin yli 12 000 euroa kuluineen  Syyskuussa 2021 Bukowskin huutokaupassa Kuutti Lavonen grafiikkaa teoksesta Heure Asienne huudettiin kuluineen yli 9 000 euroa  Myös muiden grafiikkatöiden arvo on noussut yli 3 000 euroon huutokaupoissa.  

Lavonen on toiminut kuvataidekirjoittajana vuodesta 1981 lähtien, julkaisuja mm. Helsingin Sanomat, Taide. Lavonen kirjoitti Suomen taideyhdistyksen teokset Outi Heiskanen (1986), Leena Luostarinen (1988), Jaakko Sievänen (2002), Kuutti Lavonen (2005), Tapani Mikkonen (2008).

Helsingin Kivipaino on Matti Hintikan ja Kuutti Lavosen vuonna 2001 perustama taidelitografiaan erikoistunut työhuone.

Perhe  
Lavosen vanhemmat ovat kesken uransa kuollut isä, kuvataiteilija Ahti Lavonen (1928–1970) ja taiteilijana yhä aktiivinen äiti, tekstiilitaiteilija Maija Lavonen (s. 1931). Lavosella on kaksi lasta yhdessä filosofian tohtori Ulla Tuomarlan kanssa. Pariskunta on eronnut.

Palkinnot ja tunnustukset 
Kunniamaininta kansainvälisessä Intergrafik-näyttelyssä (1984)
Stipendiaatti Vuoden nuori taiteilija 1986 -näyttelyssä (1986)
Jaettu 1. sija Mino Pro Graphica (1989)
Vaasan kaupunginteatterin uudisrakennuksen seinämaalauskilpailussa 1. sija (1991)
MTV:n kulttuuripalkinto 1998 (1999)
Suomen taideyhdistyksen kunniamaininta (2003)
Kirkon kulttuuripalkinto yhdessä Osmo Rauhalan kanssa (2009)
Suomi -palkinto 2009 
 Pro Finlandia -mitali 2016
 Suomen Kulttuurirahaston Suurpalkinto 2021

Teokset 
 Kuutti Lavonen: Havahtumisia, toim. Satu Itkonen. Kirjapaja, Helsinki 2005.
 Kuutti Lavonen: Aamun hauraat kädet – Les Mains fragiles de l’Aurore (FI/FR) : Publications du musée des beaux-arts de Salo 14, 2008, ISBN 978-952-99735-8-3

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Kuutti Lavonen Tarton Paavalinkirkon alttaritaulun luonnos https://www.youtube.com/watch?v=Xrn0zR7Hkc8

YLE Areena Kuusi kuvaa haastateltavana Kuutti Lavonen https://yle.fi/aihe/a/20-10001638

Suomalaiset taidekriitikot
Suomalaiset taidemaalarit
Pro Finlandia -palkitut
Taiteilijaprofessorit
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt