joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Intelligent Speech Analyser

Intelligent Speech Analyser (ISA) -puheanalyysijärjestelmä  ja ISA-puheanalyysiohjelmisto on Suomessa ja Tampereella kehitetty signaaliprosessoripohjainen tietokonejärjestelmä ja myöhemmin mikroprosessoripohjainen tietokoneohjelma ihmisen puheen ja ihmisen äänen analysointiin digitaalisen signaalinkäsittelyn keinoin. ISA julkaistiin 4. joulukuuta 1986, kun se toimitettiin ensimmäiselle asiakkaalle Tampereen yliopistolliseen keskussairaalaan. Siitä lähtien Intelligent Speech Analyser:ia on käytetty tähän päivään saakka yhteensä yli sadassa väitöskirjassa, lisensiaattityössä, pro gradussa ja oppikirjassa.  Yhteensä noin kuudessasadassa akateemisessa julkistuksessa yli 220 kirjoittajalta yhteensä 13 eri kielellä. Intelligent Speech Analyser on järjestyksessä toinen Suomessa ja Tampereella kehitetty mikroprosessoripohjainen puheanalysaattori akateemiseen käyttöön. Ensimmäinen oli SPS2-puheanalysaattori. Intelligent Speech Analyser:in on kehittänyt DI Raimo O. Toivonen Tampereelta Pitchsystems Oy:ssä. Kehitystyö jatkuu edelleen.

Lähteet

Kirjallisuutta 
Alla mainituissa ISA:n käyttöä ja julkaisut on lueteltu Intelligent Speech Analyser:in kotisivulla

Julkaisuja
 
 
 
 

Opinnäytteitä
   (Lisensiaattityö)
  (Väitöskirja)
  (Pro gradu)
   (Sivuainetutkielma)
  (Lisensiaattityö) Sisältää 88 Intelligent Speech Analyserilla tehtyä kuvaa.
  (Väitöskirja) Sisältää 181 Intelligent Speech Analyserilla tehtyä kuvaa.
  (Väitöskirja)

Puheteknologia
Signaalinkäsittely
San Mauro Torinese

San Mauro Torinese on kunta Pohjois-Italiassa  Torinon metropolikaupungissa Piemonten alueella. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Torinosta koilliseen Pojoen varrella.

Nähtävyyksiä
Kaupungin nähtävyyksiä on Pojoen ylittävä silta Ponte Vittorio Emanuele III di San Mauro, joka tunnetaan myös nimellä Ponte Vecchio (vanha silta). Silta vihittiin käyttöön 8. syyskuuta 1912, ja siitä tuli yksi kaupungin symboleista. Silta on 8-aukkoinen kaarisilta, jonka pituus on 257 metriä ja leveys 8 metriä.

Kunnan alueella osittain oleva luonnonpuisto Parco Naturale della Collina di Superga perustettiin suojelemaan tämän mäkisen alueen luonnon monimuotoisuutta sekä maisemallisia piirteitä. Luonnonpuistossa on myös useita merkittäviä rakennuksia. Niistä hallitsevin on Torinon kunnan puolella oleva Supergan basilika. San Mauro Torinesen puolella sijaitsevat 1200-luvulta peräisin oleva linna Castello di Sambuy näyttävine puutarhoineen, sekä arkkitehti Alessandro Antonellin suunnittelema, vuonna 1857 rakennettu 52 metriä korkea uusgoottinen torni Torre di Moncanino.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Piemonten kaupungit
Hannu Särkiö

Hannu Johannes Särkiö (s. 30. huhtikuuta 1937 Padasjoki) on suomalainen sotilas, kenraalimajuri evp.

Henkilöhistoria
Särkiön vanhemmat olivat maanviljelijä Uuno Johannes Särkiö ja emäntä Anja Anna Seppälä. Hänen puolisonsa vuodesta 1961 on farmaseutti Leena Päivikki Lappi-Seppälä. Kenttäpiispa Pekka Särkiö on heidän poikansa. Särkiö tuli ylioppilaaksi 1956 ja suoritti Kadettikoulun 1959 ja Sotakorkeakoulun 1969. Valtiotieteen maisteriksi hän valmistui 1971 Turun yliopistosta ja opiskeli lisäksi Teknillisessä korkeakoulussa ja Zürichin yliopistossa 1973.

Sotilasura
Särkiö toimi Uudenmaan jääkäripataljoonan opetusupseerina ja komppanianpäällikkönä 1959–1960, Kadettikoulun opetusupseerina 1960–1966, Pääesikunnan toimistoupseerina 1967–1968 ja toimistoesiupseerina 1971–1972, Lounais-Suomen sotilasläänin esikunnan toimistoupseerina ja -päällikkönä 1969–1971, Sotatieteenlaitoksen strategian toimiston toimistoesiupseerina 1972–1976, Lapin jääkäripataljoonan komentajana 1976–1980, Jääkäriprikaatin vs. komentajana 1976–1980, maanpuolustuskurssien johtajana 1980–1982, Taistelukoulussa 1982–1986, Pohjois-Suomen sotilasläänin esikuntapäällikkönä 1986–1989, päämajamestarina 1989–1991, Sisä-Suomen sotilasläänin komentajana 1991–1992 ja Turun ja Porin sotilasläänissä vuodesta 1993. Särkiö oli Puolustuslaitoskomitean pääsihteeri 1973–1976 ja toimi useissa maanpuolustusjärjestöissä. Hän voitti Puolustusvoimien mestaruuden kesäpartiokilpailuissa vuonna 1958. Särkiö ylennettiin kenraalimajuriksi 1989, eläkkeelle hän jäi vuonna 1997.

Kirjallinen tuotanto
Särkiö on julkaissut sekä artikkeleita ja kirjan kappaleita että useita omia teoksia erityisesti maanpuolustuksesta sekä puolustus- ja kansainvälisestä politiikasta, mutta myös muistelmia, elämäkerran ja historiateoksia:
 Vuoden 1948 ystävyys-, yhteistoiminta- ja avunantosopimus suomalaisten kommenttien valossa kiinnittäen erityisesti huomiota sen sotilaalliseen puoleen, 1973
 Mitä tapahtuu, jos ..., 1975
 Jänkien jääkäreitä ja poromiehiä: pataljoonan komentajana Lapissa, 1981
 Kruunun sarkaa: kenttäkenraalina toisessa tasavallassa, 1994 
 Padasjoen suojeluskunta ja Lotta Svärd 1918-1944, 2000
 Yleisesikuntaeversti Matti A. Aarnio 1901-1984, 2006 
 Sata kesää - kolme isäntää: Särkiöinen Padasjoen Arrakoskella, 2008

Lähteet

Aiheesta muualla
 Vallin, Tapio 1997. "Uskon tuntevani suomalaisen miehen": Kenraalimajuri Särkiö reserviin. Porilainen, no. 2, s. 13.

Suomalaiset kenraalit
 Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo tunnetuista transsukupuolisista

Tämä on luettelo tunnetuista transsukupuolisista. Luettelo koostuu kuuluisista nykyajan henkilöistä, jotka ovat julkisuudessa itse viitanneet sukupuoleensa.

Lähteet

Transsukupuolisista
Ivan Puzič

Ivan Puzič (s. 15. helmikuuta 1996 Zagreb, Kroatia) on kroatialainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Tšekin Extraliga-joukkue HC Vítkovicea.

Ura

Seuraura
Puzič muutti kotimaastaan jääkiekon perässä Tšekkiin ja siirtyi HC Vítkovicen C-nuoriin vain 14-vuotiaana kaudeksi 2010–2011. Hän voitti Tšekin C-nuorten sarjan puolustajien tehotilaston lukemalla +65, kuten myös kaudella 2011–2012 lukemalla +67. Samalla kaudella Puzič voitti myös Tšekin B-nuorten sarjan mestaruuden.

Kaudella 2014–2015 Puzič debytoi Vítkovicen Extraliga-joukkueessa, jossa hän pelasi kauden aikana yhden Mestarien liigan ottelun 23. syyskuuta 2014 vieraissa saksalaista ERC Ingolstadtia vastaan. Myös kaudella 2015–2016 Puzič pelasi yhden CHL-ottelun, mutta ei debytoinut Extraligassa. Hän pelasi miesten pelejä kuitenkin suurimman osan kaudestaan lainalla Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligan HC Šumperkissa, jossa Puzič pelasi 24 runkosarja- ja viisi karsintasarjan ottelua tehopistein 1+1=2.

Kauden 2016–2017 Puzič pelasi suurimmaksi lainalla Tšekin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. česká hokejová ligan HC Porubassa. Hän eteni joukkueen kanssa aina finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin VHK Vsetín otteluvoitoin 3–0. Puzič teki Vítkovicessä lopulta Extraliga-debyyttinsä 14. lokakuuta 2016 vieraissa HC Olomoucia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 6.05 minuuttia. Puzičista tuli liigan kaikkien aikojen ensimmäinen kroatialaispelaaja. Hän pelasi kauden aikana viisi Extraliga- ja kuusi CHL-ottelua tehden yhden syöttöpisteen.

Maajoukkueura
Puzič edusti Kroatiaa IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2016 sekä Pyeonchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa, jolloin hän jakoi joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton Mislav Blagusin ja Bruno Kegalj'n kanssa lukemalla +1. Puzič pelasi myös alle 20-vuotiaiden IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2016.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Kroatialaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Henry Thomas

Henry Jackson Thomas Jr. (s. 9. syyskuuta 1971 San Antonio, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Hän on esiintynyt yli 40 elokuvassa. Thomasin palkituin roolisuoritus on elokuvasta E.T. (1982), josta hän sai BAFTA-palkinnon, Golden Globe-palkinnon ja Saturn Award - ehdokkuuksia.

Yksityiselämä 
Thomasin vanhemmat ovat Carolyn L. (o.s. Davis) ja Henry Jackson Thomas. Hän opiskeli East Central High Schoolissa San Antoniossa ja Blinn Collegessa Brenhamissa.

Ura

Näyttelijänä 
Thomas näytteli ensi kertaa elokuvassa 9-vuotiaana. Hänen ensimmäinen roolinsa on ollut  elokuvassa Raggedy Man vuonna 1981. Thomas tuli tunnetuksi elokuvasta E.T., jossa hän esitti pääroolia.

Elokuvan jälkeen Thomas palasi Texasiin ja näytteli satunnaisesti käydessään koulua loppuun. Hän palasi elokuva-alalle 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa, alkaen tehdä aikuisten rooleja, kuten nuoren Norman Batesin rooli elokuvassa Psycho IV: The Beginning.

Hänen merkittävin roolinsa aikuisena on Samuel Ludlow elokuvassa Legends of the Fall (1994). Vuonna 2002 hän näytteli sivuroolissa Johnny Siroccoa Martin Scorsesen historiallisessa fiktio-elokuvassa Gangs of New York. Hän on nykyään sekä näyttelijä että muusikko ja näytteli vuonna 2011 elokuvassa The Last Ride muusikko Hank Williams Sr. ABC:n sarjassa Betrayal, hän esittää T. J. Karstenia.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Henry Thomas on Myspace
 Henry Thomas Internet Movie Databasessa

Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Lucretia Garfield

Lucretia Garfield (o.s. Rudolph, 19. huhtikuuta 1832 Garrettsville, Ohio – 13. maaliskuuta 1918 Pasadena, Kalifornia) oli James Garfieldin vaimo ja Yhdysvaltain ensimmäinen nainen vuonna 1881.

Elämä 
Lucretian isä oli puuseppä ja maanviljelijä Zebulon Rudolph ja äiti Arabella Mason Rudolph. Lucretian vanhemmat arvostivat suuresti koulutusta, minkä vuoksi myös Lucretia Rudolph opiskeli pitkälle. Rudolph opiskeli Western Reserve Eclectic Institute -korkeakoulussa (nykyinen Hiram College) Ohiossa ja tapasi siellä opiskellessaan tulevan puolisonsa James Garfieldin, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1858. Korkeakoulun jälkeen Lucretia Rudolph työskenteli opettajana, mutta lopetti työnteon vuonna 1860 saatuaan ensimmäisen lapsensa. Pariskunta sai yhteensä seitsemän lasta, joista viisi selvisi aikuisikään.

Lucretialla oli voimakkaita poliittisia mielipiteitä erityisesti naisten oikeuksiin liittyen, mutta hän varoi tuomasta joitakin mielipiteitään liian vahvasti julki, etteivät ne olisi häirinneet hänen aviomiehensä poliittista uraa.

Tammikuussa 1881 James Garfieldista tuli Yhdysvaltain presidentti ja Lucretiasta siten Yhdysvaltain ensimmäinen nainen. Ensimmäisenä naisena Lucretia oli erityisen kiinnostunut Valkoisen talon historiasta ja aiemmista ensimmäisistä naisista. Hän kumosi edeltäjänsä Lucy Webb Hayesin asettaman alkoholikiellon Valkoisessa talossa ja kieltäytyi asettumasta julkisesti naisasialiikkeen taakse.

Maaliskuussa 1881 Lucretia sairastui malariaan ja matkusti New Jerseyhin parantamaan tautiaan. 2. heinäkuuta hän sai tiedon, että James Garfieldia oli ammuttu. Hän palasi Washingtoniin miehensä luokse ja oli tämän luona aina kuolemaan 19. syyskuuta saakka.

Monet yhdysvaltalaiset tunsivat suurta sympatiaa leskiäidiksi jäänyttä Lucretiaa kohtaan, ja hänen avukseen kerättiin 360 000 dollarin kolehti. Lucretia keskittyi loppuelämänsä ajan lastensa tukemiseen ja miehensä muiston vaalimiseen. Hän kuoli 13. maaliskuuta 1918 ollessaan vierailemassa Kalifornian Pasadenassa.

Lähteet 

Yhdysvaltain presidenttien puolisot
Yhdysvaltain ensimmäiset naiset
Vuonna 1832 syntyneet
Vuonna 1918 kuolleet
Välinimi

Välinimi on henkilönnimi, joka on etunimen ja sukunimen välissä. Välinimeksi voidaan ottaa maan käytännöistä riippuen esimerkiksi jokin suvussa oleva sukunimi tai toisen vanhemman sukunimi. Joissain maissa myös etunimen ottaminen välinimeksi on mahdollista. Välinimiä käytetään esimerkiksi Pohjoismaissa, Yhdysvalloissa ja Vietnamissa.

Koska välinimi ei ole tavanomainen sukunimi, se ei lähtökohtaisesti periydy.

Pohjoismaat
Pohjoismaissa Suomea lukuun ottamatta välinimet ovat käytössä.

Ruotsissa välinimeksi käy esimerkiksi tyttönimi tai toisen vanhemman sukunimi.

Norjassa välinimeksi käy yleensä oma entinen sukunimi, jommankumman vanhemman tai esivanhemman sukunimi, sellaisesta kulttuurista tulevan vanhemman tai isovanhemman etunimi, jossa etunimet ja jälkinimet eivät eroa toisistaan, tai välinimi takenevasti neljältä edeltävältä sukupolvelta. Välinimeksi voi ottaa myös maatilan nimen tai sellaisen suku- tai välinimen, johon nimenkantajalla on muuten kiinteä yhteys. Norjalaisista noin 18 prosentilla on välinimi.

Tanskassa välinimeä koskevat säännökset ovat muihin Pohjoismaihin verrattuna joustavat. Tanskassa välinimeksi voidaan esimerkiksi ottaa etunimi tai sukunimi. Tanskan nimilaki kuitenkin erottaa toisistaan sukunimen ja etunimen tyyppiset välinimet. Arkikäytössä tanskalaiset käyttävät sukunimen tyyppistä välinimeä myös sukunimenä. Tavanomaista on, että esimerkiksi Peter Skovgaard Jensen käyttää nimeä Peter Skovgaard.

Suomen etu- ja sukunimilaki ei säädä välinimistä, mutta pohjoismaiset välinimet talletetaan väestökirjanpitoa koskevan lainsäädännön perusteella väestötietojärjestelmään asianomaisen maan tallennustavan mukaisesti tavanomaisesti sukunimiksi.

Muualla maailmassa 
Yhdysvalloissa välinimenä käytetään usein sukulaisten, kuten äidin, sukunimeä. Jotkut käyttävät kutsumanimessään välinimensä alkukirjainta, kuten presidentti George W. Bush.

Vietnamissa välinimi ilmaisee yleensä kantajan sukupuolen ja on tavallaan osa etunimeä. Sillä voidaan ilmaista myös lapsen sukupolvi, sukuhaara tai poikalapsen asema perheessä. Vietnamilaiset välinimet tallennetaan väestötietojärjestelmässä tavanomaisesti etunimiksi. Vietnamissa yleinen välinimi pojilla on Văn ja tytöillä Thị.

Lähteet

Henkilönnimet
Guðni Thorlacius Jóhannesson

Guðni Thorlacius Jóhannesson [kvydni] (s. 26. kesäkuuta 1968 Reykjavik) on islantilainen historiantutkija ja poliitikko. Guðni on toiminut maansa presidenttinä elokuusta 2016. Ennen valintaansa hän oli historian apulaisprofessori Islannin yliopistossa ja politiikan kommentaattori. Guðni oli sitoutumaton ehdokas vuoden 2016 presidentinvaalissa.

Guðni Thorlacius Jóhannessonin äiti on journalisti ja opettaja Margrét Thorlacius. Hänen isänsä Jóhannes Sæmundsson oli liikunnanohjaaja. Jóhannes Sæmundsson kuoli vuonna 1983. Hänellä on kaksi veljeä.

Guðni suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1987 Reykjavikissa. Hän valmistui historian ja yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi vuonna 1991 Warwickin yliopistosta. Tämän jälkeen hän opiskeli yhden vuoden saksan kieltä Bonnin yliopistossa. Vuosina 1993–1994 hän opiskeli venäjää Islannin yliopistossa. Vuonna 1997 hän valmistui filosofian maisteriksi Islannin yliopistosta. Hän jatkoi opintojaan St. Antony’s Collegessa, Oxfordissa. Vuonna 2003 hän suoritti tohtorintutkinnon Lontoon yliopistossa (Queen Mary). 

Guðni pelasi nuoruudessaan käsipalloa Garðabærissa. Hänen veljensä Patrekur Jóhannesson on pelannut käsipalloa maajoukkuetasolla. 

Guðni työskenteli Britannian kirjeenvaihtajana Islannin yleisradiolle 2000–2001 sekä assistenttina Lontoon yliopistossa 2002–2003. Hän on kääntänyt neljä Stephen Kingin teosta islannin kielelle vuosina 1992–1997. 

Guðnin toinen puoliso, kanadalainen Eliza Reid on koulutukseltaan historioitsija. Heillä on neljä lasta. Guðni Jóhannessonilla on lisäksi yksi lapsi aiemmasta liitosta Elín Haraldsdóttirin kanssa. 

Guðni vieraili Suomessa 31. toukokuuta ja 1. kesäkuuta 2017.

Lähteet 
 Guðni Thorlacius Jóhannesson: CV Curriculum Vitae Gudni Jóhannesson 
Breaking: Iceland elects new president

Viitteet

Aiheesta muualla 

Islannin presidentit
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Paul-Loup Chatin

Paul-Loup Chatin (s. 19. lokakuuta, 1991 Dourdan, Ranska) on ranskalainen moottoriurheilija.

Ura 
Chatin kilpaili karting-sarjoissa vuosina 2006–2009. Vuonna 2010 Chatin aloitti kilpauransa F4 Eurocup 1.6 -sarjassa sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2011 Chatin siirtyi Eurocup Formula Renault -sarjaan saavuttaen yhden voiton ja kaksi palkintosijaa sijoittuen loppupisteissä yhdeksänneksi. Samana vuonna hän kilpaili Formula Renault Alps -sarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2012 Chatin jatkoi Eurocup -sarjassa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Hän jatkoi myös Alps -sarjassa jossa hän sijoittui jälleen sarjan kolmanneksi. 

Vuonna 2013 Chatin siirtyi European Le Mans Series -sarjaan voittaen LMPC-luokan mestaruuden. Samana vuonna hän kilpaili Ranskan ja Italian Porsche Carrera Cup -sarjoissa joissa hän sijoittui molempien sarjojen loppupisteissä yhdeksänneksi. Vuonna 2014 Chatin jatkoi European Le Mans -sarjassa voittaen pääluokan (LMP2) mestaruuden. Samana vuonna hän debytoi Le Mansin 24 tunnin ajossa sijoittuen kolmanneksi omassa luokassaan. Vuonna 2015 Chatin kilpaili FIA World Endurance Championship -sarjassa LMP2-luokassa sijoittuen sarjan neljänneksi.

Lähteet 

Ranskalaiset autourheilijat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Stade de Ski Cross Jean Frédéric Chapuis

Stade de Ski Cross Jean Frédéric Chapuis on laskettelupuisto Val Thorensissa Saint-Martin-de-Bellevillessä Ranskassa.

Laskettelupuisto on nimetty ranskalaisen skicrosslaskijan Jean-Frédéric Chapuisin mukaan.

Laskettelupuisto toimii freestylehiihdon maailmancupin skicrosskilpailuiden isäntäpaikkana. Lumilautailun maailmancupin lumilautakrossia laskettiin siellä ensimmäistä kertaa joulukuussa 2017.

Lähteet
Fun areas and Snowparks – Val Thorens valthorens.com 
Ski map valthorens.com 
Skicross Results – Val Thorens fis-ski.com 
Snowboardcross Results – Val Thorens fis-ski.com 

Ranskan laskettelurinteet
Les Belleville
David Allen (kirjailija)

David Allen (s. 28. joulukuuta 1945) on yhdysvaltalainen tuottavuuskonsultti ja kirjailija, joka tunnetaan parhaiten "Getting Things Done" toiminnanohjausmenetelmän kehittäjänä.

Ura 
Allen vietti nuoruutensa Shreveportissa, Louisianassa. Hän opiskeli New Collegessa, (nykyisin New College of Florida), Sarasotassa, Floridassa, ja valmistui pääaineenaan Yhdysvaltain historia Kalifornian Yliopistosta, Berkeleystä. Allen työskenteli mm. taikurina, tarjoilijana, karateopettajana, maisemoijana, vitamiinijakelijana, lasinpuhallussorvin käyttäjänä, matkatoimistovirkailijana, huoltoaseman päällikkönä, muuttopalveluiden myyjänä, mopomyyjänä, kokkina, henkilökohtaisen kasvun valmentaja, puutarhapalveluyrityksen päällikkönä ja matkatoimiston johtajana. Hän sanoo toimineensa 35 ammatissa ennen 35. ikävuottaan. Hän alkoi kehittää omaa näkemystään tuottavuudesta ohjelmaksi 1980 luvulla kun hän sai sopimuksen tuottavuusohjelman kehittämisestä Lockheedin johdolla ja esimiehille.

Yritykset 
Allen on perustanut David Allen Companyn, jonka toimialana on tuottavuus- ja toiminnanohjauskoulutus ja johtotason valmennus. Allenin kehittämä Getting Things Done -menetelmä on hänen yrityksensä koulutustoimintojen ydin. Hän oli myös osakkaana Actioneer, Inc:ssä, joka kehitti tuottavuustyökaluja Palm kämmentietokoneille.

Julkaisut 
Allen on kirjoittanut neljä kirjaa, Getting Things Done: The Art of Stress-Free Productivity, joka esittelee hänen toiminnanohjausmenetelmänsä, Ready for Anything: 52 Productivity Principles for Work and Life, kokoelma artikkeleita ja esseitä tuottavuudesta, Making It All Work: Winning at the Game of Work and Business of Life, jatko-osa ensimmäiseen kirjaan ja vuonna 2015 täysin uudelleen kirjoitettu, päivitetty versio kirjasta Getting Things Done: the Art of Stress-Free Productivity. Hän asui Ojaissa, Kaliforniassa vaimonsa, Kathrynin kanssa. Toukokuussa 2014 he muuttivat Amsterdamiin, Alankomaihin.

Tuotanto 
Allen, David (2001). Getting Things Done: The Art of Stress-Free Productivity. New York: Penguin Putnam. ISBN 978-0-14-200028-1.

Allen, David (2003). Ready for Anything: 52 Productivity Principles for Work and Life. New York: Viking Books. ISBN 978-0-14-303454-4.

Allen, David (2008). Making It All Work: Winning at the Game of Work and Business of Life. New York: Viking Adult. ISBN 978-0-67-001995-3.

Allen, David (2015). Getting Things Done: The Art of Stress-Free Productivity (päivitetty laitos). New York: Penguin Books. ISBN 978-0-14-312656-0.

Ulkoiset linkit 
The David Allen Companyn kotisivu (englanniksi)

David Allenin esitys The Do Lectures -tilaisuudessa  (2011) "The mind is for having ideas not holding them"

David Allenin esitys: Google Talk on GTD and the two keys to sustaining a healthy life and work style.

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Álex Riberas

Álex Riberas (s. 27. tammikuuta, 1994 Barcelona) on espanjalainen moottoriurheilija. Riberas kilpailee tällä hetkellä Yhdysvalloissa WeatherTech SportsCar Championship -sarjassa.

Ura 
Riberas aloitti uransa Karting-sarjoissa. Vuonna 2010 Riberas siirtyi Eurocup Formula Renault -sarjaan jossa hän sijoittui sarjan kahdeksanneksi. Vuonna 2011 Riberas jatkoi sarjassa saavuttaen yhden voiton ja kolme palkintosijaa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Samana vuonna hän ajoi neljä kilpailua Formula Renault Alps -sarjassa. Vuonna 2012 Riberas jatkoi kolmannen kauden Eurocup -sarjassa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Samana vuonna hän kilpaili Formula Renault NEC ja European F3 Open -sarjoissa.

Vuonna 2013 Riberas siirtyi Saksan Porsche Carrera Cup -sarjaan saavuttaen yhden paalupaikan ja yhden palkintosijan sijoittuen 11:ksi. Vuonna 2014 Riberas kilpaili Porsche Supercup -sarjassa sijoittuen sarjan 12:ksi. Samana vuonna hän kilpaili ADAC GT Masters ja United Sports Car Championship -sarjoissa. Hän osallistui myös Dubain 24 tunnin ajoon. Vuonna 2015 Riberas jatkoi Porsche Supercup -sarjassa saavuttaen yhden voiton ja kolme palkintosijaa sijoittuen sarjan viidenneksi. Samana vuonna hän kilpaili Saksan Porsche Carrera Cupissa sijoittuen niin ikään sarjan viidenneksi.

Lähteet

Espanjalaiset autourheilijat
Porsche Supercup -kuljettajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
PapiPike

PapiPike (ent. PastoriPike, oikealta nimeltään Pierlin Mpaka Makumbu, s. 30. elokuuta 1987 Kongon demokraattinen tasavalta) on Suomessa asuva Kongosta lähtöisin oleva rap-artisti. Pike tuli tunnetuksi kristillisen rap-yhtye PSRT:n (ent. Pastorit) kautta.

Elämä ja ura 

Räppäri Papi Pike kasvoi Helsingin Mellunmäessä. Kongosta kotoisin oleva perhe muutti Suomeen, kun Pike oli 2-vuotias.

Musiikkiura 
Räppäri itse kertoo olevansa nuorena ollut villi ja kuriton. 16-vuotiaana hän vietti aikansa hengaamalla kadulla ja tekemällä rikoksia, kunnes koki herätyksen uskoon vuonna 2009. Seurakuntaelämän kautta Pikelle avautui musiikkiura gospel-räppiä tehneessä Pastorit (nyk. PSRT) -porukassa. Kokoonpanoon kuului Piken lisäksi Joonatan Palmi ja Prinssi Jusuf. Pastorit aloitti toimintansa vuonna 2009 ja julkaisi Soundbite Records -levy-yhtiön kautta kuuden vuoden aikana kolme albumia. Pastorit on tehnyt yhteistyötä suomalaisten rap-artistien, muun muassa Mikael Gabrielin ja Mustan Barbaarin kanssa.

Sooloartistina 
Pike on tunnettu räjähtävänä ja karismaattisena live-esiintyjänä, ja hän onkin kiertänyt isoja keikka- ja festarilavoja yhdessä muun muassa Mikael Gabrielin kanssa.

Pike julkaisi ensimmäisen sinkkunsa BULIFLEIM marraskuussa 2016, singlellä esiintyy myös VilleGalle. Keväällä 2017 Pike julkaisi levynsä AITO G. Levyllä esiintyy muita tunnettuja artisteja, muun muassa Gracias ja Musta Barbaari.

Pikellä on oma vaatemallisto ”Hullutyyli”, johon kuuluu hänen suunnittelemiaan huppareita ja paitoja.

Yksityiselämä 

Musiikkiuran lisäksi Pike toimii myös juniorivalmentajana jalkapalloseura IF Gnistanissa. 

Pikellä on nykyisestä avioliitostaan kolme lasta: vuonna 2012 syntynyt poika, vuonna 2015 ja 2021 syntyneet tyttäret.

Diskografia

EP:t 
 AITO G (2017)
 AFROGOLD (2019)

Singlet 
 BULIFLEIM (mukana VilleGalle, 2016)
 Musta vyö (mukana Mikael Gabriel, 2017)
 AITO G (mukana Gracias, Kingfish, Sebastian Da Costa, Musta Barbaari, Bile, 2017)
 Ines (mukana Stig Dogg, 2018)
 PAPIPIKE (2018)
 Itketään ja nauretaan (mukana Pete Parkkonen, 2018)
 Hoosianna (2019)
 Mitä Pikemmin (2020)
 Sama nainen (mukana Mikael Gabriel, 2020)
 Paa se bängää (mukana Gracias, Yeboyah, Bile, Kingfish, Sebastian Da Costa, Musta Barbaari, 2021)
 Camaan (mukana Costi, 2022)

Vierailijana 
 Mikaveli: Mä on mä (mukana PastoriPike, 2015)
 Ege Zulu, MISTA BOGA, KC, PastoriPike, Turisti: SEKASIN (2018)
 Roni Samuel: Isättömii poikii (mukana PasoriPike, Jodahe, 2019)
DJ Gammayökkönen: Nyt Jutisee (mukana PastoriPike, 2021)
Pyrythekid: Vielki (mukana PastoriPike, 2021)

Filmografia

Lähteet

Suomalaiset hip hop -artistit
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Tom McCollum

Thomas ”Tom” McCollum (s. 7. joulukuuta 1989, Amherst, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Itävallan monikansallisen Bet-at-home ICE Hockey League-joukkue HC Innsbruckissa. McCollum on pelannut pääosan urastaan Pohjois-Amerikan alasarjoissa.

Pelaajaura
Detroit Red Wings varasi OHL-juniorisarjan Guelph Stormia edustaneen McCollumin vuoden 2008 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. McCollum pelasi vielä kauden OHL-liigassa, joskin Storm kauppasi hänet kesken kauden Brampton Battalioniin. McCollum edusti kauden aikana myös Yhdysvaltojen nuorten maajoukkue nuorten MM-kilpailuissa 2009.

McCollum teki kesällä 2009 sopimuksen Red Wingsin kanssa ja siirtyi seuran farmijoukkueeseen Grand Rapids Griffinsiin. Kolme seuraavaa kautta hän pelasi osin Grand Rapidsin farmissa ECHL-liigan Toledo Walleyessa. Tosin kaudella  McCollum kutsuttiin Red Wingsin joukkueeseen loukkaantumisten vuoksi. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa maaliskuussa 2011, kun hänet vaihdettiin maalille kesken ottelun.

McCollum pelasi seitsemän kautta Red Wingsin organisaatiossa pelaten lähinnä AHL-liigassa. Hän pelasi yhteensä kolmessa NHL-ottelussa tuona aikana. McCollum teki try out -sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa elokuussa 2016, mutta hänelle ei auennut paikkaa joukkueessa. Sen sijaan hän teki kaksivuotisen sopimuksen Calgary Flamesin kanssa. Flames ensin peluutti McCollumia farmijoukkueessaan Stockton Heatissa ja sitten lainasi hänet AHL-liigan Charlotte Checkersiin.

Kesällä 2017 McCollum kaupattiin takaisin Detroitiin vaihdossa varaustilaisuuden varausvuoroon. McCollum jälleen koko kauden Grand Rapidsissa. Sopimuksen päätyttyä hän teki yksivuotisen sopimuksen AHL-seura Milwaukee Admiralsin kanssa. Kaudeksi 2019–2020 hän teki sopimuksen AHL-seura Hartford Wolf Packin kanssa.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset jääkiekkomaalivahdit
Detroit Red Wingsin varaamat pelaajat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Alex Lyon

Alexander Augustus ”Alex” Lyon (s. 9. joulukuuta 1992, Baudette, Minnesota Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Carolina Hurricanesin organisaatiossa. Aikaisemmin hän on edustanut Philadelphia Flyersia. Lyon on aiemmin pelannut Yalen yliopiston Yale Bulldogs-joukkueessa ECAC-liigassa.

Lyon edusti Yhdysvaltoja MM-kisoissa 2015, jossa Yhdysvallat sijoittui kolmanneksi.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset jääkiekkomaalivahdit
Carolina Hurricanesin pelaajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Modus (televisiosarja)

Modus on ruotsalainen rikosdraamasarja, joka alkoi Ruotsissa TV4-kanavalla syyskuussa 2015. Sarja perustuu norjalaisen Anne Holtin Inger Johanne Vik -rikosromaaneihin. Käsikirjoittajina toimivat Emmy-voittajat Mai Brostrøm ja Peter Thorsboe. Suomessa sarja alkoi MTV3-kanavalla 12. joulukuuta 2016. 

Sarjan avausjaksoa katsoi Ruotsissa 1 220 000 katsojaa.

Modus on myyty Suomen lisäksi useaan muuhunkin maahan, esimerkiksi Saksaan, Ranskaan, Espanjaan ja Isoon-Britanniaan, ja ensimmäinen tuotantokausi on julkaistu DVD:llä ja blu-raylla Pohjoismaissa ja Saksassa.

Sarjan toinen tuotantokausi esitetään Ruotsissa syksyllä 2017, ja C More -palvelussa joulukuussa 2017.

Juoni

1. kausi

Rikospsykologi Inger Johanne Vik (Melinda Kinnaman) on aiemmin avustanut Ruotsissa rikospoliisia ja Yhdysvalloissa FBI:ta. Nykyään hän on Tukholman yliopiston psykologian professori. Hänellä on kaksi tytärtä, joista vanhempi, autistinen Stina todistaa murhaa hotellissa. Myös Uppsalan piispa murhataan. Jouluisessa Tukholmassa liikkuu vapaana sarjamurhaaja. Kuolinsyyt vaihtelevat, mutta Vik tajuaa, että murhien tekijä on sama. Vik päättää, että hänen on saatava murhaaja kiinni, ja liittyy takaisin rikospoliisiin. Työparikseen hän saa Ingvar Nymanin (Henrik Norlén).

Rooleissa

1. kausi

2. kausi

Lähteet

Ruotsalaiset televisiosarjat
Ruotsalaiset rikossarjat
Ruotsalaiset draamasarjat
TV4:n televisio-ohjelmat
Civilization (pelisarja)

Civilization on alun perin MicroProsen julkaisema videopelisarja, jonka ensimmäinen peli Civilization julkaistiin 1991. Civilization-sarjan pelit ovat vuoropohjaisia valtiosimulaattoreita. Vuonna 2001 julkaistusta Civilization III -pelistä alkaen Firaxis Games on julkaissut kaikki viralliset Civilization-pelit.

Pelaaminen 

Civilization-sarjan pelit ovat vuoropohjaisia valtiosimulaattoreita. Niissä pelaaja saa aluksi oman pikkukylän, josta on tarkoitus kehittää koko maailmaa hallitseva sivilisaatio. Muiden sivilisaatioiden kanssa voi sotia, solmia diplomaattisia suhteita ja käydä kauppaa. Peli etenee esihistorialliselta ajalta tulevaisuuteen asti. Sivilisaatioita on kymmeniä erilaisia. Monelle sivilisaatiolle voi rakentaa oman ihmeen, joka parantaa jotakin sivilisaation osa-aluetta. Pelin voi voittaa eri tavoilla, joista jokainen vaatii erilaisia painotuksia pelin aikana. Eri Civilization-peleissä on ollut mm. sotilaallinen voitto, kulttuurivoitto, teknologiavoitto, talousvoitto, uskontovoitto ja diplomatiavoitto. Alkuperäinen Civilization oli yksinpeli, mutta myöhemmissä sarjan peleissä on myös moninpelivaihtoehto.

Videopelit

Pääsarja

Muut pelit 
Tunnettuja lähes samankaltaisia pelejä ovat muun muassa eri tekijöiden suunnittelema ja eri julkaisijan Civilization: Call to Power (1999) sekä Sid Meierin pelit Colonization (1994) ja Sid Meier’s Alpha Centauri (1999). Myös vapaan ohjelmiston Freeciv perustuu Civilizationiin.

2K Games ja GlassLab kehittivät opetuskäyttöön suunnatun pelin CivilizationEDU.

Kehityshistoria 

Sid Meier ja Bill Stealey perustivat MicroProsen 1982. Se kehitti aluksi lentosimulaattoreita ja sotilaallisia strategiapelejä. Meier keksi 1989 laajentaa yhtiön pelivalikoimaa uuden tyyppisillä peleillä. 

Sarjan ensimmäisen pelin Civilizationin suunnittelivat Sid Meier ja Bruce Shelley, joista jälkimmäinen tunsi 1980-luvulla julkaistun samannimisen lautapelin entuudestaan. Peli julkaistiin vuonna  MS-DOS:lle ja myöhemmin monille muille eri alustoille.

Atari myi vuoden 2004 lopulla Civilization-pelisarjan oikeudet Take-Two Interactivelle.

Take-Twon tytäryhtiö 2K Games julkaisi vuonna 2006 kaikki siihen asti julkaistut Civilization-pelit ja niiden lisäosat yhteen kokoavan Civilization Chronicles -paketin. Tuotteesta puuttuvat ainoastaan eri julkaisijan luoma Civilization: Call to Power sekä Civilization IV -pelin lisäosa Warlords.

Vaikutus ja suosio 
Suomalaisista poliitikoista Ville Niinistö, Timo Harakka ja Osmo Soininvaara kertoivat Helsingin Sanomien haastattelussa vuonna 2016 olevansa pelisarjan faneja. Simon Eloa peli innoitti lähtemään poliitikoksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset verkkosivut 
 Civilization-sarja MobyGamesissa 

Videopelisarjat
Idänmehiläishaukka

{{Taksonomia/eläimet
| nimi = Idänmehiläishaukka
| status = 
| iucn = 22694995
| iucn_arvioija =BirdLife
| iucn_vuosi =2015
| iucn_versio = 3.1
| iucn_viitattu = 11.11.2016
| kuva = 
| leveys = 250
| kuvateksti =
| domeeni = Aitotumaiset Eucarya
| kunta = Eläinkunta Animalia
| pääjakso = Selkäjänteiset Chordata
| alajakso = Selkärankaiset Vertebrata
| luokka = Linnut Aves
| lahko = Päiväpetolinnut Accipitriformes
| heimo = Haukat Accipitridae
| alaheimo =Perninae
| suku =Pernis
| laji = ptilorhynchus
| kaksiosainen = Pernis ptilorhynchus
| kaksiosainen_auktori =  (Temminck, 1821)
| synonyymit = *Pernis ptilorhyncus
ääPernis ptilorynchus ptilorynchus Christidis and Boles (2008)
| jako =Alalajit
|jaot =
 Pernis ptilorhynchus orientalis Taczanowski, 1891
 Pernis ptilorhynchus palawanensis Stresemann, 1940
 Pernis ptilorhynchus philippensis Mayr, 1939
 Pernis ptilorhynchus ptilorhynchus (Temminck, 1821)
 Pernis ptilorhynchus ruficollis Lesson, 1830
 Pernis ptilorhynchus torquatus Lesson, 1830
| wikispecies = 
| commonscat = 
}}
Idänmehiläishaukka (Pernis ptilorhynchus'')  on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sen levinneisyysaluetta ovat Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa Bangladesh, Bhutan, Brunei, Kambodža, Kiina, Intia, Indonesia, Iran, Japani, Kazakhstan, Korea, Korea, Kuwait, Laos, Malaysia, Malediivit, Myanmar, Nepal, Pakistan, Filippiinit, Venäjä, Singapore, Sri Lanka, Taiwan, Tadžikistan, Thaimaa, Itä-Timor, Yhdistyneet arabiemiraatit ja Vietnam. Lisäksi sitä tavataan vaelluslintuna seuraavissa Aasian maissa: Egypti, Hongkong, Israel, Jordan, Macao, Mongolia, Oman, Saudi-Arabia, Turkki, Uzbekistan, Jemen sekä tuntematonta alkuperää olevana Afganistanissa.

Lajin kanta on vakaa. Levinneisyysalueensa pohjoisosissa lintu on muuttolintu. Se on pesimäalueillaan huhti-toukokuusta elo-lokakuuhun. Etelämpänä se on paikkalintu. Muuton aikana syntyy yleensä pieniä ryhmiä, mutta muuten se esiintyy yksittäisinä lintuina tai pareina.

Sen elinaluetta ovat eri ilmastotyyppien metsät ja niistä leveälehtiset metsät. Sitä on tavattu 1 800 metrin korkeutaan saakka. Metsät voivat olla nuoriakin. Pakistanissa sen on havaittu palaavan istutusmetsiin.

Lajin pääasiallista ravintoa ovat mehiläiset ja ampiaiset, yleensä toukat.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Birdlife.org viitattu 11.11.2016 

Haukat
Jack Ma

Jack Ma (s. 10. syyskuuta 1964 Hangzhou, Kiina) on kiinalainen yritysjohtaja ja verkkokauppa Alibaban perustaja ja sen hallituksen puheenjohtaja.

Alkujaan englanninopettajaksi valmistunut Ma perusti ensimmäisen nettiyrityksensä 1995 ja Alibaban 1999. Suursijoittajien, kuten Goldman Sachsin, Yahoon ja Softbankin, avulla siitä kasvoi suuryritys. Ma omistaa yrityksestä nykyisin kuutisen prosenttia mutta hänen omaisuutensa on silti noin 48 miljardia euroa, Forbesin mukaan 35 miljardia euroa.

Ma omistaa puolet Kiinan suurimmasta elokuvayhtiöstä Alibaba Picturesista ja vähemmistöosuuden Steven Spielbergin tuotantoyhtiöstä Amblinista.

The New York Times kertoi 7. syyskuuta 2018 jutussaan, että Ma on jäämässä eläkkeelle, mutta Alibaban omistamana South China Morning Post kiisti tiedon. Syyskuussa 2019 Ma kuitenkin luopui Alibaba Groupin toimitusjohtajan tehtävästä; Alibaban uutena toimitusjohtajana aloitti Daniel Zhang.

Kiinalainen sanomalehti paljasti Man olevan Kiinan kommunistisen puolueen jäsen marraskuussa 2018.

Ma oli kadoksissa loka-marraskuusta 2020 helmikuuhun 2021 saakka, sen jälkeen kun hän oli arvostellut Kiinan talouspolitiikkaa.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Clark, Duncan: The House That Jack Ma Built (2016)

Kiinalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Kiinalaiset miljardöörit
Raili Ala-Haavisto

Raili Tellervo Ala-Haavisto o.s. Paaso (s. 3. tammikuuta 1940 Kuivaniemi) SHO, VTL, FT on Di-anoigostisen järjestelmän luoja. 

Kuopion yliopiston yhteiskuntatieteellisessä tiedekunnassa esitettiin 18.5.2001 tarkastettavaksi hänen väitöskirjansa Di-anoigostinen järjestelmä: Filosofis-teoreettinen diagnostinen käsitteistö hoitotyöhön ja hoitotieteeseen. Vastaväittäjänä oli professori Arja Isola Oulun yliopistosta, ja väitöstilaisuuden valvojana professori Pirkko Meriläinen Kuopion yliopistosta. Ala-Haavisto on kirjoittanut sairaanhoidon oppimateriaalia, lehti- yms. julkaisuja, sekä useita sukukirjoja. 

Raili Ala-Haavisto on Hannes Paason ensimmäisen avioliiton nuorin lapsi. Hän avioitui vuonna 1981, ja avioliitosta on yksi tytär.

Julkaisuja 
 Di-anoigostinen järjestelmä - filosofis-teoreettinen diagnostinen käsitteistö hoitotyöhön ja hoitotieteeseen; väitöskirja; Kuopion yliopisto 2001; ISBN 9789517819268
 Sisä-Suomen sairaala : Suomen ensimmäinen B-mielisairaala 1953-2003; Gummerus 2003
 150 vuotta - muuttuuko ihminen?; Keski-Suomen sairaanhoitopiiri 2000; ISBN 9519034900, ISBN 9789519034904

Aiheesta muualla 
 http://www.oppi.uef.fi/uku/vaitokset/vaitokset/2001/ralahaavisto.htm.html
 http://www.ksshp.fi/fi-FI/Sairaanhoitopiiri/Muu_toiminta/Sairaalamuseo/Sairaanhoitopiirin_julkaisuja(44810)
 https://kansalliskirjasto.finna.fi/Record/fennica.1038981

Elävät henkilöt
Vuonna 1940 syntyneet
Suomalaiset henkilöt
Luottomies

Luottomies on Yle Areenassa julkaistu suomalainen komediasarja, jonka pääosissa näyttelevät Antti Luusuaniemi ja Kari Ketonen. Sarja kertoo takaisin Suomeen muuttaneen entisen rauhanturvaajan Juhiksen (Ketonen) ja lääkärikeskus Kimalaisen työterveyslääkärin Tommin (Luusuaniemi) arjesta naapureina. Juhis saa houkuteltua Tommin erilaisiin jaksoittain vaihtuviin kommelluksiin.

Sarjan noin kymmenminuuttiset jaksot on tehty ensisijaisesti internetissä julkaistavaksi, mutta sen jaksoja on esitetty vaihtelevina esitysaikoina myös Yle TV2:lla. Sarjaan on tehty kolme kahdeksanosaista kautta, jotka on julkaistu vuosina 2016, 2018 ja 2021. Sarjaan on tehty myös kaksi perusjaksoja pidempää erikoisjaksoa, ensimmäinen jouluna 2017 ja toinen marraskuussa 2020.

Ensimmäisen tuotantokauden ohjasi Lauri Nurkse, toisen kauden Jalmari Helander ja kolmannen kauden Kari Ketonen. Sarjaa ovat käsikirjoittaneet pääosin Antti Luusuaniemi ja Kari Ketonen, ensimmäisellä kaudella myös Lauri Nurkse.

Sarjan toinen tuotantokausi pääsi palkintoehdokkaaksi kansainvälisen Emmy-gaalan short form -sarjojen kategoriassa syyskuussa 2019.

Rooleissa

Jaksot

Jouluspeciaali 

Luottomiehestä julkaistiin 23. joulukuuta 2017 21 minuutin kestoinen joulujakso. Jaksossa olivat mukana kaikki keskeisissä rooleissa ensimmäisissä kahdeksassa jaksossa mukana olleet näyttelijät. 

Jaksossa Tommin joulunvietto on epäonnistumassa, kun Tommin serkku perheineen on tulossa kylään. Serkun miehen antama joululahja Tommin tyttärelle saa Tommin innostumaan ja Tommi joutuukin turvautumaan Juhiksen apuun saadakseen lahjan itselleen.

Rooleissa

Keskeiset tekijät 
 Juho Virolainen (leikkaaja)
 Hannu Kettunen (kuvaaja)
 Kari Ketonen (käsikirjoittaja)
 Jalmari Helander (ohjaaja)
 Matti Kajander (tuottaja)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Luottomies Yle Areenassa

Suomalaiset komediasarjat
Suomalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Yle Areena -alkuperäissarjat
Robbins

Robbins on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Amy Robbins (s. 1971), brittiläinen näyttelijä
 Dave Robbins (s. 1923), yhdysvaltalais-kanadalainen pasunisti, säveltäjä, sovittaja ja musiikkipedagogi
 Frank Robbins (1917–1994), yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja
 Frederick Chapman Robbins (1916–2003), yhdysvaltalainen mikrobiologi, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
 Harold Robbins (1916–1997), yhdysvaltalainen kirjailija
 Jerome Robbins (1918–1998), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, koreografi ja kirjoittaja
 Lucy Lee-Robbins (1865–1943), yhdysvaltalais-ranskalainen taidemaalari
 Mark B. Robbins, yhdysvaltalainen lintutieteilijä
 Marty Robbins (s. 1971), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
 Tim Robbins (1958), yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Arizona Robbins, lastenkirurgi tv-sarjassa Greyn anatomia
Martti Arkko

Martti Arkko (s. 6. elokuuta 1939 Viipuri) on suomalainen Mikkelissä asuva kuvittaja, graafikko ja taidemaalari. Arkko on kuvittanut useita luonto- ja eräkirjoja, suunnitellut kirjojen kansia, ulkoasuja sekä piirtänyt ja maalannut eräaiheisia tauluja ja muotokuvia. Hän on tehnyt erityisesti luontoaiheisia töitä. Piirtämisen hän aloitti jo nuorena eläinkuvilla, joista varsinkin kissa ja kettu olivat mieliaiheita. Hän on kuvittanut mm. Olli Aulion toimittamat kirjat Vapaa-ajan kalastaja ja Suuri Retkeilykirja, joissa on yli 3 000 yksittäistä ja ainutlaatuista piirroskuvaa. Vapaa-ajan kalastaja -kirjasta otettiin useita painoksia. Se käännettiin myös venäjäksi, ja käännös toimitettiin silloiseen Neuvostoliittoon yhtenä isona toimituseränä. Survival- ja luontoharrastusten innoittamana Arkko kuvitti useita alan teoksia. Myös useissa 1970 – 2000 lukujen erä- ja kalastuslehdissä sekä kokoomateoksissa (Eränkävijä ja Erämaailma) on ollut Arkon kuvituksia.

Teoksia 
Martti Arkon kokonaan kuvittamia teoksia:
Vapaa-ajan kalastaja, K. J. Gummerus Oy 1978, ISBN 9512016184 
Eräpolku, Otava Oy 1982, ISBN 951-1-06938-1
Vanhat hyvät erätaidot, Ajatus kustannus Oy 1997, ISBN 9519440569 
Hirvi vai muu, Arma Fennica Oy 1993 , ISBN 951-96205-5-9
Hirvikämpän huumoria, Arma Fennica Oy 2013, ISBN 978-952-5687-20-0 
Kalamiesten kaskuja, Arma Fennica Oy 2013, ISBN 978-952-5687-24-8 
Suuri Retkeilykirja, Gummerus Oy 1990,ISBN 951-20-2666-X 
Lallin pidot, Edita Publishing 2001, ISBN 9789513731069
Yrttiopas - Luonnonkasvit ravintona, Suomen matkailuliitto ry 1986, ISBN 9518380287
Kulkurin keittokirja, Suomen Matkailuliitto  1989 ISBN  9518380589
Eränkävijän ruokakirja, Ajatus kustannus Oy 1998, ISBN 9519440704
Yrtit ja villivihannekset,  Suomen matkailuliitto ry 1999.  ISBN 9518381380

Lähteet 

Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Tikkurilan urheilupuisto

Tikkurilan urheilupuisto on Vantaan Viertolassa sijaitseva urheilupuisto, johon kuuluvat Tikkurilan uimahalli, jäähalli Trio Areena ja urheilutalo Trio Sport Center, jossa on esimerkiksi palloiluhalli, keilahalli ja tatami. Lisäksi puistossa on hiekka- ja nurmikenttä, kaksi tekonurmikenttää sekä talvisin ylipainehalli. Urheilupuisto sijaitsee Läntisellä Valkoisenlähteentiellä noin kilometrin päässä Tikkurilan rautatieasemasta.

Trio Areena on Kiekko-Vantaan kotikenttä. Myös Tikkurilan Palloseuran kotikenttä sijaitsee Tikkurilan urheilupuistossa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vantaan rakennukset ja rakennelmat
Vantaan urheilu
Viertola
Jake Roberts

Aurelian Smith Jr. (s. 30. toukokuuta 1955 Gainesville, Texas) on yhdysvaltalainen entinen showpainija. Hänet tunnettiin painikehässä nimellä Jake "The Snake" Roberts. Roberts aloitti uransa vuonna 1975. 

Roberts teki ensiesiintymisensä World Wrestling Federationissa maaliskuussa 1986. Hänellä oli tapana ottaa kehään mukaan käärme. Yleensä Roberts usutti käärmeensä vastustajan kimppuun ottelun lopuksi. Roberts oli painiuransa aikana kookas 198 senttimetriä pitkä ja liki 113-kiloinen mies. Hän katosi World Wrestling Federationista vuonna 1992 siirtyessään WCW:n pariin. Hän teki paluun WWF:n -organisaatioon Royal Rumble -ottelussa vuonna 1996 uudenlaisella kaksiosaisella asulla.

Aiheesta muualla

 Virallinen sivusto
 WWE.com

Yhdysvaltalaiset showpainijat
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Saara Kotkaniemi

Saara Kotkaniemi (s. 27. elokuuta 1986 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.

Kotkaniemi valmistui Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2012. Suomen elokuvasäätiö julkaisi vuonna 2020 Kotkaniemen laatiman ohjeistuksen intiimikohtausten tekemiseen kameratyöskentelyssä.

Kotkaniemen isä on televisio- ja teatteriohjaaja Pentti Kotkaniemi ja velipuoli jääkiekkovalmentaja Mikael Kotkaniemi. Vuonna 2015 Kotkaniemi avioitui muusikko-näyttelijä Olavi Uusivirran kanssa. He ilmoittivat eroavansa vuonna 2021. Heillä on vuonna 2014 syntynyt tytär.

Filmografia

Elokuvat

Televisiosarjat

Lyhytelokuvat

Kuunnelmat

Teatteri 
 Juhannusnäytelmä (Pesijä/Mummo) (Teatterikorkeakoulu, 2009)
 Virsikäs vipunen (Kajaanin Runoviikko, 2009)
 Nuoruus ja kiihko (Teatterikorkeakoulu, 2009)
 Puhdistus (Nuori Aliide (Porin teatteri, 2010)
 Cyrano de Bergerac (Ryhmäteatteri, 2010)
 Kuusisormiset (Teatterikorkeakoulu, 2010)
 Entä jos? -monologi hoitolaitoksiin ( Teatterikorkeakoulu / Kansallisteatterin Kiertuenäyttämö, 2010-2012)
 Paratiisi (Teatteri Nirvana / Teatteri Takomo, 2011)
 Ranskalainen pyjama (Brigitte) (Heinolan kesäteatteri, 2011)
 Etiäinen (Teatterikorkeakoulu, 2012)
 Myötätunto (Henry) (Seinäjoen kaupunginteatteri, 2012)
 Peer Gynt (Ingrid ja muita rooleja) Seinäjoen kaupunginteatteri, 2013)
 Hämeenlinna (Kati) (Q-teatteri, 2013)
 Vauvasuihku - erilainen perhevalmennus (Kansallisteatterin Lavaklubi ja kiertue, 2014-2016)
 Madonna (Johtaja ja muita rooleja) (Teatteri Nirvana, 2015)
 Mahdolliset maailmat (Katri) (Kansallisteatteri, 2016)
 Taaperosuihku (Kansallisteatterin Lavaklubi ja kiertue, 2016)

Lähteet

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Laura Airola

Laura Airola (s. 1977) on suomalainen viulisti. Airola soittaa viulua Django Collective Helsinki -yhtyeessä. Hän on soittanut myös muun muassa Riku Niemi Orchestrassa ja Mustarastaassa. Lisäksi Airola on soittanut freelance-muusikkona yli sadalla äänilevyllä.

Airola aloitti viulunsoiton 5-vuotiaana. Hän suoritti viulunsoiton A-tutkinnon vuonna 2002 ja valmistui samana vuonna Sibelius-Akatemian esittävän säveltaiteen koulutusohjelmasta musiikin maisteriksi. Airola on toiminut opettajana Pop & Jazz Konservatoriossa, Länsi-Helsingin musiikkiopistossa ja Metropoliassa.

Airola on myös toiminut säveltäjänä ainakin omille yhtyeille.

Lähteet

Suomalaiset viulistit
Suomalaiset säveltäjät
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Lex Luger

Lawrence Wendell Pfohl (s. 2. kesäkuuta 1958 Buffalo, New York) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut showpainija. Hänet tunnettiin painikehässä nimellä Lex Luger. Hän teki ensiesiintymisensä World Wrestling Federationissa vuonna 1985. Hänen merkittävimpiä otteluitaan ovat muun muassa Royal Rumble -ottelu vuonna 1994. Ottelu päättyi Lugerin ja Bret Hartin molempien tiputtua kehästä. Luger on 193cm pitkä ja painaa 124 kiloa. 

Luger on otellut muun muassa Mr. Perfectin, Bret Hartin, British Bulldogin, Stingin ja Diamond Dallas Pagen kanssa. Luger lopetti showpainiuransa vuonna 2005. Luger käytti amerikanlipulla varustettuja housuja ja kenkiä.

Yhdysvaltalaiset showpainijat
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Oudenaarden taistelu

Oudenaarden taistelu käytiin Espanjan perimyssodassa 11. heinäkuuta 1708 Suurliiton (Iso-Britannia, Itävalta, Preussi ja Alankomaat) ja Ranskan joukkojen välillä.

Ranskalaiset olivat aikeissa piirittää Oudenaarden, kun Liitoutuneiden armeija ylitti Schelde-joen 11. heinäkuuta ja hyökkäsi ennen kuin ranskalaiset ehtivät sijoittaa joukkojaan. Ranskalaisten johto oli jakautunut, sillä Burgundin herttua halusi perääntyä, mutta Vendômen herttuan pyynnöstä hän päätti ryhtyä taisteluun. Katkera ja sekava taistelu jatkui koko iltapäivän. Suurliiton joukkojen de facto komentaja Marlborough’n herttua lähetti hollantilaisjoukon kiertämään ranskalaiset lännestä näiden huomaamatta. Joukko hyökkäsi ranskalaisten oikeaan sivustaan samalla kun Savoijin prinssi Eugen painoi päälle vasemmalta. Taistelun päätyttyä ranskalaiset olivat menettäneet 6 000 kaatunutta ja 9 000 vangittua, kun taas Liittoutuneet olivat menettäneet 4 000 kaatunutta. Seuraavana päivänä Vendôme kokosi kukistetun armeijan yhteen ja torjui Liittoutuneet Gentissä. Marlborough valtasi Gentin ja Bruggen uudelleen tammikuussa 1709 ja ranskalaiset vetäytyivät takaisin omalle rajalleen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Oudenaarden taistelu 

Espanjan perimyssota
Ranskan taistelut
1708
Puisto (sukunimi)

Puisto on seuraavien henkilöiden sukunimi:
 Kari Puisto (s. 1945), kilpapyöräilijä
 Sakari Puisto (s. 1976), Perussuomalaisten kansanedustaja
 Susanna Puisto (s. 1988), pesäpalloilija
 Virpa Puisto (1946–2013), poliitikko, SDP:n kansanedustaja ja sairaanhoitaja