joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
SusuPetal

SusuPetal on suomalainen anonyymi kirjailija, bloggari ja taiteen sekatyöläinen. Hän kirjoitti vuosina 1995–1999 lukuisilla eri nimimerkeillä kymmenen romanttista pokkaria Kolmiokirjalle sekä noin sata novellia muun muassa Reginaan ja Nyyrikkiin. Tämän jälkeen hän julkaisi vuonna 2007 runokokoelman Taikkarin mäellä, ja on sen jälkeen julkaissut lukuisia kaunokirjallisia teoksia. 2000-luvulla SusuPetalin kuvataidetta ja valokuvia on esitelty useissa näyttelyissä.

SusuPetal on vuodesta 2005 alkaen ylläpitänyt kymmeniä eri aihealueisiin keskittyviä blogeja.

Teokset 

 Taikkarin mäellä. BoD, 2007. ISBN 978-952-498-055-5
 Toinen painos. BoD, 2008. ISBN 978-952-498-102-6
 Valkoiset talot. BoD, 2009. ISBN 978-952-498-199-6
 Keskiäkäisiä hajatelmia. BoD, 2009. ISBN 978-952-498-307-5
 Sairaalapäiväkirja. BoD, 2010. ISBN 978-952-498-416-4
 Goottiemon kauhujen lipas. BoD, 2012. ISBN 978-952-498-803-2
 Pellen muotokuva. BoD, 2012. ISBN 978-952-286-403-1
 Kultainen talja – Golden Fleece (yhdessä valokuvaaja Lasse Ansaharjun kanssa). BoD, 2014. ISBN 978-952-318-422-0
 Hedda ja Zen. Turku, Turbator, 2016. ISBN 9789527012314
 Vanhat poikaystävät. Helsinki, Käsite 2017. ISBN 978-952-93-8708-3
 Asentoja.(mukana nimimerkillä Petra Oinonen)Turku, Turbator, 2008. Juri Nummelinin toimittama kirjailijoiden seksinovelliantologia. ISBN 978-952-5666-14-4.
Kolmas painos Helmivyö 2021. ISBN 9789527211182

Lähteet 
 SusuPetalin kotisivut
 SusuPetalin blogit
 SusuPetal YouTube-kanava
 SusuPetal Facebook
 SusuPetalin näyttelyt

Aiheesta muualla 
 Viihteen kirjoittamisesta. Turun Sanomat 2007
 Juri Nummelinin arvostelut Taikkarin mäestä ja Toisesta painoksesta. Turun Sanomat 2008
 Kirjavinkit - SusuPetal

Suomalaiset kirjailijat
Salanimet
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Keskuskoulu (Porvoo)

Keskuskoulu on Aleksanterinkadulla Porvoossa sijaitseva alakoulu. Koulussa on lukuvuonna 2021-2022 noin 425 oppilasta ja noin 30 opettajaa. Koulun rehtorina toimii Petri Lindén. 

Koulussa toimii myös musiikkipainotteisia luokkia.

Aiheesta muualla 
 Keskuskoulun nettisivut 

Porvoon peruskoulut
Peipon koulu

Peipon koulu on Porvoossa, Gammelbackassa sijaitseva peruskoulu. Vuonna 2021 koulussa oli noin 322 oppilasta. Koulun rehtori on Kari Rönkkö.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Koulun nettisivut

Porvoon peruskoulut
German Masters 2014

German Masters 2014 oli snookerin ranking-turnaus, joka järjestettiin 29. tammikuuta – 2. helmikuuta 2014 Tempodromissa Berliinissä Saksassa. Turnaus oli kauden viides ranking-turnaus.

Ding Junhui voitti kymmenennen ranking-turnauksen, voittamalla finaalissa Judd Trumpin lukemin 9–5.

Turnaukseen pelattiin ennestään kaksi karsintakierrosta Englannissa.

Lähteet 
http://livetulokset.com/snooker/saksa/german-masters-2014/

Snookerin ranking-turnaukset
Berliinin urheilu
Toisen sukupolven pelikonsolit

Pelikonsoleiden toinen sukupolvi tapahtui vuosien 1976–1982 välillä. 

Sukupolvelle on tyypillistä mikroprosessorilla suoritettava pelilogiikka (ohjelmallinen). Ohjelmoitavien pelimoduulien käyttö yleistyi alkaen Fairchild Channel F-konsolin julkaisusta eivätkä pelit enää olleet rajoittuneita konsoliin sisäänrakennettuihin toimintoihin kuten edellisen sukupolven Magnavox Odysseyssa.

Vertailu

Muut 
 Interton VC 4000
 Vectrex
 ColecoVision
 Arcadia 2001
 Atari 5200
 RCA Studio II
 APF Imagination Machine

Lähteet

Videopelien historia
Vilma Nissinen

Vilma Charlotta Karoliina Nissinen (s. 19. marraskuuta 1997 Heinola) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Vuokatti Ski Teamiä. Häntä valmentaa Mikko Virtanen.

Nissinen osallistui juniorien MM-kilpailuihin Rasnovissa 2016 ja Soldier Hollow’ssa 2017. Näissä hänen paras saavutuksensa henkilökohtaisilla matkoilla oli 17. sija yhdistelmäkilpailussa 2017. Lahdessa 2019 hän sijoittui alle 23-vuotiaiden sarjassa 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kahdeksanneksi ja perinteisen sprintissä 13:nneksi sekä 2020 Oberwiesenthalissa 10 kilometrin perinteisellä kahdeksanneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 22:s ja 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 29:s.

Skandinavia Cupissa Nissisen paras sijoitus on viides Vuokatissa kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa 15. joulukuuta 2019. Maastohiihdon maailmancupissa Nissinen kilpaili ensimmäisen kerran Rukalla marraskuussa 2017. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 23:s Italian Cognessa kymmenen kilometrin perinteisen hiihtovan kisassa 17. helmikuuta 2019. Se on edelleen hänen paras sijoituksensa yksittäisessä maailmancupin osakilpailussa (tilanne 28.2.2021). Tour de Skillä 2019−2020 hän sijoittui Val di Fiemmen perinteisen hiihtotavan sprintissä 16:nneksi.

SM-kilpailuissa Nissinen on saavuttanut pronssia 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Vöyrillä 2020. Kontiolahdella 2017 hän saavutti ensimmäisen SM-mitalinsa oltuaan mukana toiseksi sijoittuneessa Vuokatti Ski Teamin viestijoukkueessa yhdessä Katri Lylynperän ja Eveliina Piipon kanssa. Imatralla 2019 hän saavutti SM-pronssia viestissä Eveliina Piipon ja Susanna Saapungin kanssa. Hän voitti vapaan hiihtotavan parisprintin Suomen-mestaruuden Katri Lylynperän kanssa 2020.

Lähteet 

Suomalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Sunbound


Sunbound on suomalaisen rockyhtye Brother Firetriben neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 24. maaliskuuta 2017 levymerkillä Universal Music. Albumin julkaisun myötä yhtye lähti 15-vuotisjuhlakiertueelle.

Syyskuussa 2016 albumilta julkaistiin singlenä kappale ”Taste of a Champion”, joka oli jo aiemmin soinut Prisman Sokkotestimies-mainoselokuvissa. Kappale sai Radio Rockin ”Rautaa vai roskaa” -äänestyksessä 87,8% yläpeukkua.

Vastaanotto 
Albumi sai hyvän vastaanoton. Imperiumin Munamankeli antoi albumille arvosanan 9+. Hän sanoi albumin olevan iso, täysin epäorgaaninen ja keinotekoinen, mikä on genrelleen ainoastaan hyvä asia, ja piti sitä laadukkaana julkaisuna paria keskinkertaisempaa sävellystä lukuun ottamatta. Metalliluolan Ilkka Järvenpää piti paluun tehneen yhtyeen onnistuneen tekemään ja komean albumin, ja antoi lisäarvoa erityisesti Mikko Karmilan ammattimaiselle tuotannolle sekä Tomi Nikulaisen kosketinsoitannalle. Kaaoszinen Marko Valve antoi albumille arvosanan 9/10 ja totesi, että ”täyden kympin juttuja ovat vain siemensyöksy ja nousuhumala”. Valve olisi kaivannut albumille kitarasooloja sekä pientä rosoisuutta.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 9+/10
 Kaaoszine: 9/10
 Metalliluola: 8–/10

Lähteet 

Vuoden 2017 albumit
Brother Firetriben albumit
Mikko Karmilan tuottamat albumit
LaserActive

LaserActive on Pioneer Corporationin valmistama pelikonsoli, joka on julkaistu vuonna 1993.

Laite tukee Laserdisc-levyjä, CD-levyjä, LD-G karaokelevyjä sekä konsolipelejä. Optisien levyjen lisäksi laite tukee Sega Mega Drive ja PC Engine ROM-moduuleja erillisten laajennuksien avulla (PAC).

Pelit

Katso myös 

 3DO Interactive Multiplayer
 Commodore CDTV
 Philips CD-i

Aiheesta muualla 
 http://www.computercloset.org/PioneerLaseractive.htm

Pelikonsolit
Roottoripurje

Roottoripurje on putkilomainen ”purje”, joka hyödyntää työntövoimaa synnyttävää paine-eroilmiötä eli Magnuksen efektiä. Ilmiö perustuu siihen, että pyörivä pinta vetää ilmaa esineen eri puolilla eri paineella, jolloin esine siirtyy pienemmän paineen suuntaan.

Suomalaisen Norsepower-yrityksen kehittämä roottoripurje on laivan kanteen kiinnitettävä jopa 30-metrinen putkilo. Vuosina 2014–2015 Boren ro-ro-rahtilaivaan Estradeniin asennettiin kaksi tällaista roottoripurjetta. Roottoripurjeen avulla aluksen polttoainekuluissa säästyi noin viisi prosenttia, mutta Norsepower on arvioinut osuuden voivan nousta isoilla laivoilla jopa 20 prosenttiin ja säästävän mahdollisesti satojatuhansia euroja vuodessa. Keväällä 2018 asennettiin Viking Linen Viking Graceen yksi roottoripurje, ja vuonna 2021 valmistuvaksi arvioituun Viking Gloryyn asennetaan kaksi roottoripurjetta. Lisäksi Maerskin öljytankkeriin on asennettu roottoripurje, jonka Maersk on arvioinut maksavan hankintahintansa takaisin noin neljässä vuodessa.

Aiemmin roottoripurjeen kehittäminen kaupalliseen käyttöön ei ole ollut kannattavaa muun muassa öljyn halvan hinnan vuoksi, mutta 2000-luvulla siitä on tullut kannattava teknologia ympäristövaatimusten tiukennuttua. Lisäksi roottoreihin käytettävä materiaali on entistä kestävämpää.

Roottoripurjeteknologiaa kehitti 1920-luvulla saksalainen keksijä Anton Flettner. Sitä kokeili 1920-luvulla puuveneessään suomalainen insinööri Sigurd Savonius, mutta laajempaa kiinnostusta esimerkiksi suurilla laivoilla se on alkanut herättää 2000-luvulla. Maersk-varustamo on saavuttanut suomalaisen Norsepower Oy:n roottoripurjeella noin kahdeksan prosentin polttoainesäästön.

Katso myös 

 DynaRig

Lähteet 

Merenkulku
Purjealuksen rakenne
Laivanrakennus
1900-luvun keksinnöt
Matti Nummela

Ari Matti Nummela (s. 23. helmikuuta 1955 Orimattila) on kilpauransa päättänyt trap-ampuja ja ampumavalmentaja.

Nummela osallistui urallaan kolmiin olympialaisiin olympia-trapissa. Los Angelesissa 1984 hän sijoittui 32:nneksi, Soulissa 1988 kahdeksanneksi ja Barcelonassa 1992 42:nneksi.

Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän voitti henkilökohtaisessa kisassa kultaa vuonna 1983 Euroopan ennätyksellä (199/200) ja pronssia vuonna 1992. Joukkuekilpailussa hän oli hopealla vuonna 1978 ja pronssilla 1983.

SM-kilpailuissa Nummela on voittanut neljä kertaa vuosina 1987–1989 ja 2007.

Siviiliammatiltaan Nummela on opistoupseeri. Hän on toiminut vaimonsa Satu Mäkelä-Nummelan valmentajana sekä Suomen Ampumaurheiluliiton haulikon trap-lajien päävalmentajana ja olympiavalmentajana.

Lähteet 

Suomalaiset ampujat
Suomalaiset urheiluvalmentajat
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Agilefant

Agilefant Oy on suomalainen ohjelmistoalan yritys, joka on kehittänyt lean-transformaation työkalun organisaatioille. Agilefantin työkalun avulla organisaatiot voivat mm. seurata, missä vaiheessa erilaiset kehityshankkeet ovat. Agilefant sopii myös Scrumiin.

Agilefant sai alkunsa Teknillisen korkeakoulun Ohjelmistoliiketoiminnan ja -tuotannon instituutti SoberIT:n ATMAN-tutkimusprojektissa 2007–2010. Projektissa seitsemän yritystä testasi Tekesin tuella, miten tekemissalkkua tulisi hallita. 

Agilefant kuuluu Prodeko Venturesin ensimmäisiin sijoituskohteisiin. Tekes on tukenut Agilefantin kehitystyötä myös projektin jälkeen, kun ohjelmiston jatkokehitystä varten perustettiin Agilefant Oy.

Agilefant on käytössä mm. Steerillä.

Katso myös
 Ketterä ohjelmistokehitys

Lähteet

Aiheesta muualla 
 YLE.FI: YLEX: Päivä tulevaisuudessa: Näin arki toimisi, jos Slush-keksinnöt saadaan käyttöön

Ohjelmistotuotanto
Suomalaiset yritykset
Anchisauria

Anchisauria on sukupuuttoon kuollut sauropodomorfisten dinosaurusten kladi joka eli myöhäistriaskaudella ja varhaisjurakaudella. Nimeä Anchisauria käytettiin ensimmäisen kerran Galtonin ja Upchurchin kirjan The Dinosauria (2004) toisessa painoksessa. Galton ja Upchurch määritettivät Anchisauriaan kaksi heimoa: Anchisauridae ja Melanorosauridae. Yleisemmät prosauropodit, Plateosaurus ja Massospondylus sijoitettiin sisarryhmään Plateosauria.

Myöhempi tutkimus on osoittanut että Anchisaurus on läheisempää sukua sauropodeille kuin perinteisille prosauropodeille; siispä Anchisauria sisältäisi myös Sauropodan. Yates (2007) sijoittivat Yunnanosauruksen ja Anchisauruksen Anchisauriaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 TaxonSearch.org 
Prosauropodit
Kultainen naamio (antologia)

Kultainen naamio on vuonna Boris Hurtan toimittama, vuonna 1993 julkaistu kokoelma suomalaisia kauhunovelleja, jotka pohjautuvat H. P. Lovecraftin luomaan Cthulhu-mytologiaan. Mukana on yhdeksän novellia seitsemältä kirjailijalta. Hurtta on jakanut novellit kahteen ryhmään, "miesten juttuihin" ja "naisten juttuihin", kirjoittajan sukupuolen mukaan. Mukana on myös S. Albert Kivisen esipuhe, jossa esitellään Cthulhu-mytologiaa ja genren keskeisiä kirjailijoita.

Sisältö 

 Sauli Santikko: ”Kultainen naamio”
 Boris Hurtta: ”Myöhempinä aikoina”
 S. Albert Kivinen: ”Maan hönkä”
 J. Kouta: ”Beliar”
 Sauli Santikko: ”Rajamaa”
 Boris Hurtta: ”Tulvavuoksen jumalat”
 Kari Nenonen: ”Ravintola”
 Maarit Verronen: ”Uhrituoksujen viesti”
 Johanna Sinisalo: ”Me vakuutamme sinut”

Vastaanotto 

Aikakoneen arviossa Juhani Hinkkanen kehuu Kultaista naamiota. Hänestä se on parempi kuin samoihin aikoihin ilmestynyt Lovecraft-kokoelma Varjo menneisyydestä; siinä missä Lovecraftin novellit ovat vanhentuneet, ovat Kultaisen naamion heikoimmatkin novellit laadukkaita. Hinkkanen sanoo kokoelmasta löytyvän sekä Lovecraftin henkisiä perinnetietoisia tarinoita että Cthulhu-mytologiaa modernisoivia novelleja. Hän ei kuitenkaan ymmärrä, miksi kokoelma on jaettu ”miesten ja naisten juttuihin”. Jos tarkoitus on puolustella naiskirjailijoiden mukanaoloa, se on tarpeetonta, sillä Verrosen ja Sinisalon novellit ovat kokoelman parhaat. Kumpikin kirjailija säilyttävää oman äänensä, vaikka kirjoittaakin Cthulhu-perinteeseen nojaavaa tarinaa. Erityisesti Sinisalon ”Me vakuutamme sinut” vakuuttaa todentuntuisuudellaan. Myös Santikon novellit olisivat päteviä ehdokkaita seuraavan Atorox-palkinnon saajaksi. Toisaalta Nenosen ”Ravintolalla” ei ole selkeää yhteyttä Cthulhu-mytologiaan, eikä sen mukanaolo tunnu perustellulta. Hinkkanen myös huomauttaa, että vaikka hän pitääkin Hurtan ”Myöhempinä aikoina” ja Kivisen ”Maan hönkä” -novelleista, ovat ne ”enemmänkin näytteitä sorminäppäryydestä ja Lovecraft-harrastuksesta kuin siitä mihin kirjoittajat omimmillaan pystyisivät”.

Lähteet 

Cthulhu-antologiat
Suomalaiset antologiat
Suomalaiset kauhunovellikokoelmat
Vuoden 1993 kirjat
Srilankantoko

Srilankantoko (Ocyceros gingalensis) on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Sri Lankassa.

Lajin kannan suuruutta ei ole määritetty mutta sen on ilmoitettu olevan paikallisesti yleinen, ja kanta arvioidaan vakaaksi.

Lajin elinpiiriä ovat erityisesti metsät mutta myös viljelmät ja puutarhat.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Birdlife.org viitattu  

Sarvinokkalinnut
Jussi Rautaniemi

Jussi Rautaniemi (s. 1984) on suomalainen elokuvaleikkaaja. Hän saanut Jussi-palkinnon parhaasta leikkauksesta elokuvista Hymyilevä mies (2016), Aalto (2020) ja Hytti nro 6 (2021). Lisäksi hän on ollut ehdokkaana kahdesti, elokuvilla Korso (2014) ja  Juice (2018). Uransa alussa hän leikkasi Jani Volasen kulttisarjan Ihmebantun, ja yhteistyö jatkui sarjoissa M/S Romantic ja Munkkivuori.  

Cannesin elokuvajuhlilla Rautaniemen leikkaamista töistä on palkittu Taulukauppiaat Cinefondation-sarjassa vuonna 2010 (pääpalkinto), Hymyilevä mies Un Certain Regard -sarjassa vuonna 2016 (pääpalkinto), pääkilpasarjassa Teppo Airaksisen lyhytelokuva Katto vuonna 2017 ja  Juho Kuosmasen ohjaama Hytti nro 6 pääkilpasarjassa Gran Prix-palkinnolla vuonna  2021. La Semaine de la Critique -sarjassa on lisäksi esitetty Mikko Myllylahden lyhytelokuva Tiikeri vuonna 2018 ja Metsurin tarina sai siellä ensi-iltansa vuonna 2022.

Rautaniemi on työskennellyt muun muassa Juho Kuosmasen, Teppo Airaksisen, Pekka Lehdon ja Virpi Suutarin elokuvissa. Lisäksi hän on leikannut vuosina 2011–2019 yli sadan elokuvan ja televisiosarjan trailerit ja ohjannut lyhytelokuvia sekä indiedokumenttielokuvan Kotkalaisesta bändistä Goon vuonna 2011 ja uuden version siitä vuonna 2021.

Lähteet 

Suomalaiset elokuvaleikkaajat
Vesipolitiikan puitedirektiivi

Vesipolitiikan puitedirektiivi (lyhennetään VPD) on vuonna 2000 käynnistynyt hanke, jonka tarkoitus on varmistaa Euroopan unionin alueella puhtaan veden riittävyys asukkaille ja elinkeinoelämälle. Jäsenvaltiot velvoitettiin sen puitteissa hoitamaan ja suojelemaan omia vesistöjään ja pohjavettään sekä tekemän yhteistyötä yli valtiorajojen hoitaessaan vesistöaluetta kokonaisuutena. Tavoitteena oli, että vesistöjen tila olisi hyvä vuoteen 2015 mennessä. Tavoitteeseen pääsemiseksi direktiivi määritteli tarkan aikataulun, jota seuraamalla tavoite saavutettiin. Aikataulussa oli kuitenkin poikkeussääntöjä, joiden kautta osatavoitteiden saavuttamista voidaan jatkaa vuoteen 2027 asti.

Lähteet 

Euroopan unionin direktiivit
Luettelo parhaimpana pidetyistä videopeleistä

Tämä on luettelo parhaimpina pidetyistä videopeleistä.

Luettelo

Metacritic

Huomioita

GameRankings

Huomioita

Katso myös 
 Luettelo parhaiten myyneistä videopeleistä

Lähteet

Luettelot videopeleistä
Paco Rabanne

Francisco Rabaneda y Cuervo, tunnettu nimellä Paco Rabanne (s. 1934 Espanja), on baskilais-ranskalainen arkkitehti ja muotisuunnittelija, joka tuli 1960-luvulla tunnetuksi hätkähdyttävistä valmisvaatekokoelmistaan ja hajuvesistään. Hänen nimellään markkinoidaan yhä vaatekokoelmia, kenkiä ja laukkuja sekä hajusteita ja ihonhoitotuotteita.

Rabaneda y Cuervo syntyi Espanjassa 1934. Kenraali Francon hallitus teloitti hänen isänsä, ja poika muutti äitinsä kanssa Ranskaan vuonna 1939. Poika kouluttautui arkkitehdiksi, mutta tuli tunnetuksi muotialalla aluksi koristevalmistajana, joka teki yhteistyötä Christian Diorin, Givenchyn, Nina Riccin ja Balenciagan kanssa. 1960-luvun puolivälissä Rabaneda y Cuervo perusti oman muotitalon nimellä Paco Rabanne. Se tuli tunnetuksi erikoisten materiaalien, kuten muovin, paperin ja metallin runsaasta käytöstä. Ensimmäinen mallisto, jota kutsuttiin manifestiksi ja jonka materiaaleina olivat muovi ja metalli, esiteltiin vuonna 1966. Paco Rabannen futuristinen tyyli sai maailmanlaajuista huomiota hänen elokuvaan Barbarella (1968) tekemästään puvustuksesta.

Paco Rabannen parfyymituotanto sai alkunsa yhteistyössä hajuvesimerkki Puigin kanssa. Ensimmäinen naisten tuoksu oli nimeltään Calendre (1969) ja miesten tuoksu Pour homme (1973). Myöhemmin Paco Rabanne rakensi oman hajuvesitehtaan Ranskan Chartresiin.

Myöhemmällä iällä Paco Rabanne on lopettanut suunnittelutyön ja kiinnostunut erilaisista esoteerisistä filosofioista, kuten sielunvaelluksesta ja numerologiasta. Hän on lahjoittanut pois suuren osan omaisuudestaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Vuonna 1934 syntyneet
Espanjalaiset henkilöt
Ranskalaiset muotisuunnittelijat
Elävät henkilöt
Vaatemerkit
Kosmetiikkamerkit
Muotitalot
Heikki Hakala (vuorineuvos)

Heikki Salomon Hakala (s. 28. lokakuuta 1941 Kurikka) on vuorineuvos ja Metso Oyj:n entinen toimitusjohtaja.
 
Hakala kirjoitti ylioppilaaksi  Kurikan lukiosta 1961. Hän valmistui ekonomiksi 1965 ja kauppatieteiden maisteriksi 1971 (Kauppakorkeakoulu). Hän on tekniikan kunniatohtori (Tampereen teknillinen korkeakoulu 1997).

Heikki Hakalan merkittävimmät työpaikat ovat olleet Kymi-Strömbergin talousjohtajana 1980-86, Rauma-Repolan ja Repola-yhtiön varatoimitusjohtajana 1986-1996, Rauma-konsernin toimitusjohtajana 1996-1999 sekä Metso Oyj:n toimitusjohtajana 1999-2000. Sen jälkeen hän on ollut hallitusammattilaisena mm. Metson, Lassila & Tikanojan, Kuusakoski Oy:n ja Altian hallituksissa.

Lähteet
 http://www.metso.com/reports/2003/su/ar_7_2.shtml
 Kuka kukin on 2005

Suomalaiset yritysjohtajat
Vuorineuvokset
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
De Zeven Provinciën -luokka (risteilijä)

De Zeven Provinciën -luokka oli Alankomaiden Kuninkaallisen laivaston kahden aluksen muodostama risteilijäluokka.

Suunnittelu 
1930-luvulla keisarillisen Japanin voimistuminen lisäsi uhkaa Hollanin Itä-Intiassa. Alankomaiden laivasto aloitti 1932 laivaston laajennusohjelman, johon sisältyi kahden uuden kevyen risteilijän valmistaminen korvaamaan Java-luokan alukset. Alukset olivat parannettuja versioita Hr. Ms. De Ruyteristä ja kummankin uuden aluksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1939. Ensimmäinen sai nimen Kijkduin, joka myöhemmin vaihdettiin Eendrachtiksi. Toinen nimettiin De Zeven Provinciëniksi, mistä tuli myös luokan nimi. Alusten pääaseiksi määritettiin Boforsin 152 mm 53 pituuskaliiperin tykit, jotka asennettiin kahteen kolmiputkiseen ja kahteen kaksiputkiseen tykkitorniin. Tykkien suurin korotuskulma oli 60 astetta.

Saksan aloitettua hyökkäyksen länteen 10. toukokuuta 1940 alusten rakennustyöt keskeytyivät. De Zeven Provinciën oli vasta 25 prosenttisesti valmis ja Kijkduin 12 prosenttisesti. Saksalaiset muuttivat alusten pääaseistukseksi neljä kaksoistornia, joihin asennettiin 15 cm SK C/28 -tykit. De Zeven Provinciënin rakennustyöt jatkuivat nimellä KH2 ja se varustettiin Saksan laivaston alusten tyyppisellä keulalla. Eendracht nimettiin KH1:ksi. Rakennustyöt etenivät hyvin hitaasti, koska telakan työvoimaa käytettiin muihin tehtäviin ja alankomaalaiset sabotoivat työtä. KH2 laskettiin vesille 24. joulukuuta 1944  sulkulaivana Rotterdamin Nieuwe Waterwegiin, mutta suunnitelma ei koskaan toteutunut.

Toisen maailmansodan päätyttyä kummankin aluksen rakennustöitä jatkettiin uusien suunnitelmien, joissa otettiin huomioon sodassa saadut kokemukset, mukaan. Pääaseistukseksi muutettiin neljä kaksiputkista Boforsin 152 millimetrin 53 pituuskaliiperin tykein varustettua tykkitornia. Lisäksi neljä kaksiputkista Boforsin 57 mm 60 pituuskaliiperin ja kahdeksna yksiputkista Boforsin 40 millimetrin 70 pituuskaliiperin ilmatorjuntatykkiä. Aluksille asennettiin uudistettu propulsiojärjestelmä samoin kuin toinen savuhormi ja uudistettu elektroniikka. Alusten nimet vaihdettiin Eendrachtista tuli 1947 De Zeven Provinciën ja aiempi De Zeven Provinciën sai nimekseen De Ruyter. Kumpikin alus otettiin Alankomaiden laivaston palvelukseen vuonna 1953.

Alukset

Lähteet

Viitteet
Elisa Neuvonen

Elisa Pauliina Neuvonen (s. 19. maaliskuuta 1991 Saari) on suomalainen kilpakävelijä. Hän on edustanut vuodesta 2014 lähtien Lappeenrannan Urheilu-Miehiä ja hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2012 lähtien Marko Kivimäki.

Kalevan kisoista Neuvonen on voittanut 10 kilometrin kävelyssä kultaa vuosina 2016, 2017 ja 2018. Hopeaa hän saavutti 2022 ja pronssia 2019 sekä 2021. Vuoden 2020 Kalevan kisoissa Turussa Neuvonen sai hopeaa 10 000 metrin kävelyssä. SM-maantiekävelyissä hän on voittanut kultaa 20 kilometrin kävelyssä vuosina 2016, 2017, 2018, 2020 ja 2021, hopeaa 2015 ja pronssia 2014. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on ollut mukana voittamassa kultaa 3 × 3 000 metrin kävelyviestistä vuosina 2017 ja 2018 sekä hopeaa 2016. Sisäratojen SM-kilpailuista Neuvonen on saavuttanut 3 000 metrin kävelystä kultaa vuonna 2017, hopeaa 2020 ja pronssia 2022.

Neuvonen sijoittui 2013 Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen 20 kilometrin kävelyssä 15:nneksi. Vuoden 2017 kesäuniversiadeissa hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä kolmanneksi. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän oli 20 kilometrillä 23:s. Vuonna 2022 Neuvonen oli Eugenen MM-kisoissa 35 kilometrin kävelyssä 20:s SE-ajalla 2.57.42 ja Münchenin EM-kisoissa kymmenes ajalla 2.59.00.

Lähteet 

Suomalaiset kävelijät
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Hr. Ms. Holland (1896)

Hr.Ms. Holland oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Holland-luokan panssarikansiristeilijä.

Valmistus 

Alus tilattiin Amsterdamin telakalta, missä köli laskettiin 1. tammikuuta 1895. Alus laskettiin vesille 4. lokakuuta 1896 ja otettiin palvelukseen 1. heinäkuuta 1898.

Palvelus 
Alus lähti Den Helderistä 7. tammikuuta 1899 Hollannin Itä-Intiaan. Vuonna 1900 alus lähetettiin yhdessä Hr.Ms. Piet Heinin ja Hr. Ms. Koningin Wilhelmina der Nederlandenin kanssa Boksarikapinan aikana Shanghaihin suojaamaan alueella olevia eurooppalaisia sekä Alankomaiden etuja. Hollandin maihin lähettämä osasto osallistui Ranskan Shanghain lähetysaseman, jossa oli joukko alankomaalaisia, suojaamiseen. Lokakuun puolivälissä alus palasi Koningin Wilhelmina der Nederlanin kanssa Hollanin Itä-Intiaan.

Vuonna 1910 alus saattoi Hr.Ms. Hertog Hendrikin kanssa Hr. Ms. Noord Brabantia, joka oli osunut 31. toukokuuta kariin matkalla Surabayaan. Törmäyksessä osa aluksen tiloista oli täyttynyt vedellä. Vaurioitunut alus kykeneni kuitenkin matkaamaan omin voimin ilman hinausta.

Holland lähetettiin 1911 uudelleen Shanghaihin Kiinan keisarikunnan luhistuessa suojaamaan eurooppalaisia. Alus saapui Shanghaihin 4. marraskuuta. Vuonna 1912 alus edusti Alankomaiden kuningatarta Jokohamassa Japanin keisarin Meijin hautajaisissa.

Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1920.

Lähteet

Viitteet

Holland-luokan risteilijät
Hele Haapaniemi

Hele Henriikka Haapaniemi (s. 15. marraskuuta 1993 Helsinki) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Espoon Tapioita ja hänen valmentajanaan on toiminut vuosina 2014–2017 Pekka Muinonen ja vuodesta 2017 lähtien Jani Lehtinen.

Kalevan kisoista Haapaniemi on saavuttanut hopeaa 10 kilometrin kävelyssä vuosina 2016 ja 2019. 20 kilometrin kävelyssä hän on saavuttanut SM-kultaa 2019, SM-hopeaa 2016 sekä SM-pronssia 2017 ja 2018. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on ollut mukana voittamassa 3 × 3 000 metrin kävelyviestistä kultaa vuosina 2016, 2019 ja 2022, hopeaa 2015 sekä pronssia 2014 ja 2017. Sisäratojen SM-kilpailuista Haapaniemi on voittanut kultaa 3 000 metrin kävelystä vuonna 2018 ja 2019 sekä pronssia vuonna 2016.

Haapaniemi sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 19:nneksi Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015.

Lähteet 

Suomalaiset kävelijät
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
S.T.A.L.K.E.R. (pelisarja)

S.T.A.L.K.E.R. ensimmäisen persoonan ammunta- ja selviytymiskauhupelien sarja.

Pelisarja perustuu löyhästi Arkadi ja Boris Strugatskin kirjaan Stalker: Huviretki tienpientarelle (1972), jonka tapahtumapaikka on siirretty Tšernobyliin.

Pelit 
 Stalker: Shadow of Chernobyl (2007)
 Stalker: Clear Sky (2008)
 Stalker: Call of Pripyat (2009)
 S.T.A.L.K.E.R. 2: Heart of Chornobyl (2022)

Katso myös 
 Stalker, kirjaan perustuva elokuva

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pelisarja MobyGamesissä
Andries Jonker

Andries Jonker (s. 22. syyskuuta 1962) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja. Kesäkuusta 2019 lähtien hän on toiminut SC Telstarin päävalmentajana ja teknisenä johtajana.

Ura

Jonker aloitti valmennusuransa juniorivalmentajana vuonna 1984. Hän valmensi uransa alussa JOS Watergraafsmeeriä, ZFC Zaandamia ja DRC Amsterdamia. Vuonna 1990 hän siirtyi Alankomaiden jalkapalloliiton palvelukseen ja työskenteli juniorimaajoukkueiden valmennuksen koordinointitehtävissä seitsemän vuoden ajan. Kesällä 1997 Jonkerista tuli FC Volendamin apuvalmentaja. Dick de Boerin jätettyä tehtävänsä päävalmentajana kesällä 1999 Jonker nousi Volendamin päävalmentajaksi. Hän valmensi joukkuetta kauden 1999/2000, joka päättyi Eerste Divisiessä vasta sijalle 17.

Volendam-pestinsä jälkeen Jonker palasi Alankomaiden liiton palvelukseen. Kaudella 2002/2003 hän toimi Louis van Gaalin apuvalmentajana FC Barcelonassa. Kesällä 2004 hän palasi päävalmentajan tehtäviin MVV Maastrichtin peräsimessä. Jonker johdatti seuran Alankomaiden cupin puolivälieriin kaudella 2005/06. Eerste Divisiessä sijoitukset jäivät heikommiksi ja hän lähti seurasta kesällä 2006. 

Jonkerin ura jatkui MVV:stä lähdön jälkeen Willem II Tilburgissa, jossa hän toimi ensin apuvalmentajana ja marraskuusta 2007 helmikuuhun 2009 saakka seuran päävalmentajana. Alfons Groenendijkin tultua seuran päävalmentajaksi, Jonker siirtyi urheilutoimenjohtajaksi. Kesällä 2009 hän jätti Willem II:n ja siirtyi van Gaalin apuvalmentajaksi FC Bayern Müncheniin. Van Gaalin saatua potkut huhtikuussa 2011, nousi Jonker suurseuran päävalmentajaksi. Kauden jälkeen Jonker siirtyi Bayernin reservijoukkueen päävalmentajaksi. Hän jätti Bayernin organisaation kauden 2011/12 jälkeen ja siirtyi Felix Magathin apuvalmentajaksi VfL Wolfsburgiin. Jonker työskenteli Wolfsburgissa kaksi vuotta ja toimi Magathin, Lorenz-Günther Köstnerin ja Dieter Heckingin apuvalmentajana.

Kaudeksi 2014/15 Jonker siirtyi Arsenalin organisaatioon työskentelemään seuran akatemian johtotehtäviin. Helmikuun lopussa 2017 Jonker jätti Arsenalin ja palasi Wolfsburgiin, tällä kertaa seuran päävalmentajaksi. Jonkerin tulo päävalmentajaksi piristi aluksi hieman Wolfsburgin vaikeaa kautta ja joukkue pelasi hänen johdollaan pisimmän tappiottoman putkensa Bundesliigassa eli neljä ottelua. Kauden kahdeksasta viimeisestä ottelusta Wolfsburg sai kasaan vain kaksi voittoa ja yhden tasapelin, mikä tarkoitti kaudesta 1997/98 Bundesliigassa pelanneen seuran jäämistä sarjakarsintaan. Karsinnoissa Jonker luotsasi Wolfsburgin niukasti kahteen 1–0 voittoon Eintracht Braunschweigista ja seura säilytti paikkansa pääsarjatasolla.

Kausi 2017/18 alkoi Wolfsburgin osalta vaisusti ja joukkue voitti vain yhden viidestä ensimmäisestä liigaottelusta. Seurajohto erotti Jonkerin tehtävistään 18. syyskuuta 2017.

Kesäkuussa 2019 Jonkerista tuli Eerste Divisiessä pelaavan SC Telstarin päävalmentaja ja tekninen johtaja.

Lähteet

Alankomaalaiset jalkapallovalmentajat
Vuonna 1962 syntyneet
Elävät henkilöt
Pascal Picci

Pascal Picci (s. 1958) on italialainen yrittäjä, Longbow Finance S.A:n toimitusjohtaja sekä Sauberin Formula 1 -tallin puheenjohtaja. Heinäkuussa 2016 Longbow Finance osti kaikki Sauber tallin osakkeet, jonka myötä Picci nousi puheenjohtajaksi korvaten tehtävässään Peter Sauberin.

Lähteet 

Italialaiset urheiluvaikuttajat
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Dave Arneson

Dave Arneson (1. lokakuuta 1947 – 7. huhtikuuta 2009) oli yhdysvaltalainen roolipelisuunnittelija, joka on kehittänyt Dungeons & Dragons -pelin yhdessä Gary Gygaxin kanssa 1970-luvulla.

Arneson ja Gygax tutustuivat Gen con -pelitapahtumassa vuonna 1970. Dungeons & Dragonsin lisäksi hän julkaisi muitakin roolipelejä, perusti oman pelialan yrityksen ja opetti pelisuunnittelua Full Sail Universityssä Floridassa. Hän opetti myös matematiikkaa vapaaehtoispohjalta peruskouluissa käyttäen apuna monisivuisia noppia.

Arneson kuoli syöpään 7. huhtikuuta 2009.

Lähteet 

Dungeons & Dragons
Roolipelisuunnittelijat
Yhdysvaltalaiset henkilöt
Vuonna 1947 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
MTV Katsomo

MTV Katsomo (aiemmin mtv, Katsomo ja MTV3 Katsomo) on MTV:n vuonna 2009 perustama ilmaiskanavien yhteinen suoratoistopalvelu. Palvelun edeltäjä oli nimeltään MTV3 netti-tv.

Palvelusta voi katsoa osaa kanavalla näytetyistä ohjelmista jälkikäteen tai niiden esittämishetkellä. Vuoteen 2017 asti MTV Katsomossa oli mahdollista katsoa myös maksullisia ohjelmia, kuten televisiosarjojen ennakkonäytöksiä sekä erilaisia live- ja urheilutapahtumia. Helmikuussa 2017 maksullinen sisältö siirtyi uuteen C More -suoratoistopalveluun. Huhtikuussa 2018 suoratoistokanavat siirtyivät Katsomosta C Moreen.

Marraskuussa 2018 MTV Katsomon nimeksi tuli mtv ja osoitteeksi mtv.fi. Aikaisempi mtv.fi (vuosina 1995–2013 mtv3.fi) muuttui muotoon mtvuutiset.fi.

Toukokuussa 2022 MTV palautti palvelun nimen aiempaan muotoonsa MTV Katsomo. Samalla palvelun logo ja ulkoasu muuttuivat.

Lokakuussa 2022 ilmoitettiin että C More siirtyy osaksi MTV Katsomoa.

Aiemmat logot

Lähteet 

MTV
MTV3
Internettelevision suoratoistopalvelut
Maria Serenius

Maria Serenius on suomalainen diplomaatti. Hän oli viimeisenä palveluksenaan ulkoministeriön palveluksessa Suomen suurlähettiläs Riiassa, Latviassa 1. syyskuuta 2008 lähtien ja jäi eläkkeellä syksyllä 2012. Hän aloitti ulkoministeriössä vuonna 1975.

Ennen Riikaan siirtymistä Serenius työskenteli Egyptissä, Japanissa, Sri Lankassa ja Sveitsissä. Vuosina 1997–2001 hän oli Suomen pääkonsuli Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Lisäksi hän on työskennellyt ulkoasiainministeriössä kotimaassa osastopäällikkönä Afrikan ja Lähi-idän osastolla ennen siirtymistään 2004 Turkin suurlähettilääksi Ankaraan.

Lähteet 

Suomen suurlähettiläät
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Necrolestes

Necrolestes (nimen merkitys: ”haudankaivaja”) on sukupuuttoon kuollut nisäkässuku, jota tavattiin 16 miljoonaa vuotta sitten varhaisella mioseenilla. Sen on heimonsa Necrolestidae ainoa suku. Necrolestes on viimeinen tunnettu Dryolestidan jäsen.

Elintavat 
Necrolestes saattoi kasvaa 15 senttiä pitkäksi. Koska eläimellä oli monia hienoja hampaita, on ajateltu että Necrolestes söi hyönteisiä tai matoja. Leuan kärki oli oudosti ylöspäinkääntynyt ja muodosti ehkä lihaisen ulokkeen joka toimi herkkänä tuntoelimenä jolla eläin etsi ruokansa, ehkä hieman kuten nykyisen tähtikuonokontiaisen nenäreikiä ympäröivä monimutkainen tuntosarvien kehä. On myös mahdollista että se eli kaivautuen maan alle, mistä sen nimikin juontuu.

Löydöt 
Necrolestesin luurangosta tunnetaan kolmasosa, sisältäen suurimman osan kalloa. Patagoniasta Santa Cruzin muodostumasta on löydetty useiden yksilöiden irrallisia luita.

Luokittelu 
Suku Necrolestes koostuu kahdesta lajista: N. patagonensis ja N. mirabilis. Necrolestes kuvattiin alun perin istukallisena hyönteissyöjänä vuonna 1891 ja luokiteltiin myöhemmin metateeriksi. Paremmat löydöt ovat johtaneet nykyiseen luokitteluun Dryolestidassa. Vuonna 2012 päättyneessä Necrolestesin taksonomisessa tutkimuksessa se sijoitettiin Meridiolestidaan Cronopio läheisenä sukulaisena.

Fylogenia 
Rougier, Wible, Beck ja Apesteguía (2012):

Lähteet

Viitteet 

Esihistorialliset nisäkkäät
Kansikas

Kansikas voi tarkoittaa:

 Laura Kansikas-Debraise, suurlähettiläs
 Tuomas Kansikas (s. 1981), jalkapalloilija
 Veikko Kansikas (1923–1991), kansanedustaja
Ys (pelisarja)

Ys on japanilaisen Nihon Falcomin roolipelien sarja kotitietokoneille ja pelikonsoleille.

Nimi on peräisin myyttisestä ranskalaisesta kaupungista Ys.

Sarja on yksi merkittävimmistä tietokoneille julkaistuista roolipeleistä japanilaisten pelien historiassa, mutta se ei ole saavuttanut yhtä laajaa kansainvälistä suosiota kuin eräät muut japanilaiset roolipelit.

Pelit

Pääsarja 
 Ys: The Vanished Omens (1987)
 Ys II: Ancient Ys Vanished - The Final Chapter (1988)
 Ys III: Wanderers from Ys (1989)
 Ys IV: Mask of the Sun (1993)
 Ys IV: The Dawn of Ys (1993)
 Ys V: Lost Kefin, Kingdom of Sand (1995)
 Ys VI: The Ark of Napishtim (2003)
 Ys: Origin (2006)
 Ys Seven (2009)
 Ys VIII: Lacrimosa of Dana (2016)
 Ys IX: Monstrum Nox (2019)
 Ys (tulossa 2023)

Uusintaversiot 
 Ys: Book I & II (1989)
 Ancient Ys Vanished (1991)
 Ys: The Vanished Omens
 Ys II Special (1994)
 Ys Eternal (1998)
 Ys II Eternal (2000)
 Ys I II Complete (2001)
 Ys I・II: Eternal Story (2003)
 Ys III: Wanderers from Ys (2005)
 Ys IV: Mask of the Sun - A New Theory (2005)
 Ys: The Oath in Felghana (2005)
 Ys III: Wanderers from Ys
 Ys V: Lost Kefin, Kingdom of Sand (2006)
 Ys I & II Chronicles (2009)
 Legacy of Ys: Books I & II (2009)
 Ys: Memories of Celceta (2013)
 Ys IV: Mask of the Sun
 Ys IV: The Dawn of Ys
 Ys Chronicles 1 (2015)
 Ys Chronicles II (2016)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ys sarja MobyGamesissä 

Videopelisarjat
Google Map Maker

Google Map Maker oli vuosina 2008–2017 toiminut verkkopalvelu, jonka avulla rekisteröityneet käyttäjät pystyivät muokkaamaan Google Mapsin karttoja. Google avasi Map Makerin vuonna 2008, jotta vapaaehtoiset käyttäjät voisivat korjata Google Mapsin puuttuvia ja vanhentuneita karttoja. Map Makeriin tehdyt muokkaukset vaativat riittävän monen käyttäjän hyväksynnän päästäkseen Google Mapsiin kaikkien näkyville. Huhtikuussa 2015 Google joutui sulkemaan palvelun epäasiallisten karttamuokkausten takia. Map Maker avattiin uudelleen elokuussa 2015. Saatuaan integroitua monia Map Makerin tärkeitä ominaisuuksia Google Mapsiin Google sulki palvelun maaliskuun 2017 lopussa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Google
Pyhäkön Lamppu

Pyhäkön Lamppu () on Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan ja Suomen Luther-säätiön julkaisema lehti. Lehteä on julkaistu vuodesta 2001 lähtien.

Lähteet

Suomalaiset kristilliset aikakauslehdet
Suomen evankelisluterilainen lähetyshiippakunta
Pump Up the Volume

Pump Up the Volume on brittiläisen elektronista musiikkia esittäneen yhtyeen M|A|R|R|S:in vuonna 1987 julkaisema kappale. Kappaleesta vastasivat pääasiassa Martin Young ja kaksi yhtyeen ulkopuolista DJ:tä, CJ Mackintosh (skrätsäys) ja Dave Dorrell (samplejen valinta). Suurin osa sampleista oli lyhyitä lentäviä lauseita, esimerkiksi Eric B. & Rakimilta (”pump up the volume, dance”) ja Criminal Element Orchestralta (”put the needle on the record”). Bassolinja on lähes ainoa teoksen osa joka ei ole sample jostain muualta.

Lähteet 

Brittiläiset elektronisen musiikin kappaleet
Vuoden 1987 kappaleet
Turun ruotsalainen yhteiskoulu

Turun ruotsalaisen yhteiskoulu eli Åbo Svenska Samskola, lempinimeltään Samsis, oli Turussa vuonna 1888 perustettu ruotsinkielinen yksityiskoulu sekä poika- että tyttöoppilaille. Koulu oli kahdeksanvuotinen oppilaitos, ja ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat vuonna 1896. 1970-luvun peruskoulu-uudistuksessa koulu yhdistettiin Svenska Klassiska Lyceumin ja Åbo Svenska Flicklyceumin kanssa. Yhdistettyjen koulujen lukio-opetus erotettiin Katedralskolan i Åboon ja yläasteopetuksesta syntyi S:t Olofsskolan.

Koulun rakennus 
Koulu muutti vuonna 1910 sitä varten rakennettuun taloon osoitteeseen Torninkatu 4. Jugendrakennus on valmistunut vuonna 1909 tai 1910. Turun ruotsalaista yhteiskoulua varten rakennetun talon on suunnitellut  Wivi Lönn, joka oli Suomen ensimmäinen naisarkkitehti, joka toimi itsenäisenä ammatinharjoittajana.

Nykyään rakennuksessa toimivat Puolalan koulun luokkien 7 - 9 kielten, musiikin, kuvataiteen ja käsityön opetus sekä Puolalanmäen lukion musiikinluokat, bänditilat sekä soitinvarasto opiskelijoiden soittimille.

Kuvia koulurakennuksesta

Lähteet 

Entiset suomalaiset oppilaitokset
Turun suojellut rakennukset
Turun oppilaitokset
VI kaupunginosa
Suomen ruotsinkieliset oppilaitokset
Zorro (vuoden 1986 videopeli)

Zorro on vuonna 1986 julkaistu samannimiseen hahmoon perustuva videopeli. Pelin julkaisi U.S. Gold ZX Spectrumille. Brittiläinen Americana Software ja espanjalainen Erbe Software S.A. julkaisivat pelin uudelleen samalle pelialustalle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1986 videopelit
ZX Spectrum -pelit
Seikkailupelit
Amstrad CPC -pelit
Apple II -pelit
Commodore 64 -pelit
Martin Sharp

Martin Ritchie Sharp (s. 21. tammikuuta 1942 – 1. joulukuuta 2013) oli australialainen taiteilija. Hän tuli tunnetuksi psykedelisen Oz nimisen underground-lehden kuvittajana 1960-luvulla. Hän ystävystyi Cream-yhtyeen kitaristin Eric Claptonin kanssa, ja hänet tunnetaankin parhaiten yhtyeen Disraeli Gears -albumin kannen suunnittelijana ja tekijänä. Sharpin kirjoittama runo on sanoituksena Claptonin säveltämässä kappaleesa ”Tales of Brave Ulysses”

Lähteet 

Vuonna 1942 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Australialaiset taiteilijat
Jarmo Kujala

Jarmo Matias Kujala (s. 23. helmikuuta 1959 Peräseinäjoki) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti vuodesta 1997 lähtien Ähtärin Valpasta.

SM-tasolla Kujala saavutti maratonilta kaksi pronssia vuosina 1983 ja 1984. Lisäksi hän oli mukana maastojuoksun SM-kilpailuissa saavuttaen Kauhajoen Karhun riveissä pitkän matkan joukkuekilpailusta hopeaa vuonna 1983 ja pronssia 1980.

Virallisissa kilpailuissa Kujala ei ole esiintynyt vuoden 2002 jälkeen.

Lähteet 

Suomalaiset kestävyysjuoksijat
Suomalaiset maastojuoksijat
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Hr. Ms. De Zeven Provinciën (1909)

Hr.Ms. De Zeven Provinciën oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston rannikkopanssarilaiva. Alus nimettiin vuonna 1936 Hr. Ms. Surabayaksi. Keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimat upotti aluksen 18. helmikuuta 1942. Japanilaiset nostivat hylyn liittäen sen laivastoonsa ilmatorjunta-aluksena vuonna 1943. Liittoutuneiden lentokoneet upottivat aluksen vielä samana vuonna.

Valmistus 
Alus tilattiin Amsterdamin telakalta ja sen köli laskettiin 7. helmikuuta 1908. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1909 ja se otettiin palvelukseen 6. lokakuuta 1910.

Palvelus 
Alus lähti 21. marraskuuta 1910 Den Helderistä Afrikan kiertäen Hollannin Itä-Intiaan ja se saapui Surabayaan 25. tammikuuta 1911. Alus ajoi karille 23. tammikuuta 1912 kiertäessään Sumatraa. Varastojen tyhjentämisen jälkeen alus saatiin irrotettua karilta. Vaurioitunut alus siirrettiin korjattavaksi telakalle Singaporeen, mistä se palasi Surabayaan 25. huhtikuuta.

Ensimmäisen maailmansodan lopulla 4. huhtikuuta 1918 alus saattoi yhdessä Hr. Ms. Koningin Regentesin kanssa matkustaja-aluksia Vondelia, Kawi, Rindjani ja Grotius Tanjung Priokiin.

Oltuaan kahdeksan vuotta Hollannin Itä-Intiassa alus aloitti kotimatkan 20. marraskuuta 1918 Tanjung Priokista. Se kulki Panaman kanaalin läpi. Alus vieraili New Yorkissa ennen saapumistaan Den Helderiin 1. huhtikuuta 1919. Amsterdamissa alus siirrettiin telakalle huollettavaksi.

Alus lähti 9. marraskuuta 1921 toiselle matkalleen Hollannin Itä-Intiaan, jonne saavuttuaan se palveli tykistön koululaivana. Aluksen miehistö nousi kapinaan 5. helmikuuta 1933 sen ollessa Sumatran luoteiskärjen edustalla. Osa aluksen alankomaalais-indonesialaisesta miehistöstä otti vallan aluksella pitäen aluksen kuitenkin toiminnassa. Alus matkasi etelään pitkin Sumatran rannikkoa. Kuusi päivää myöhemmin  Alankomaiden puolustusministeri Laurentius Nicolaas Deckers antoi luvan ilmavoimien koneiden hyökkäykseen. Yksi pudotetuista pommeista osui alukseen surmaten 23 kapinallista, minkä jälkeen loput antautuivat.

Alus poistettiin palveluksesta heinäkuussa. Se muutettiin koululaivaksi. Vuonna 1936 alus nimettiin uudelleen Hr. Ms. Surabayaksi. Muutostöissä alukselta poistettiin viisi höyrykattilaa ja etummainen savuhormi. Jäljelle jääneet kattilat muutettiin öljypolttoisiksi. Uusi propulsiokoneisto tuotti 7 500 ihp:ta ja aluksen tankeissa oli 1 100 tonnia öljyä. Aluksen aseistus muutettiin kahdeksi 11 , kahdeksi 5,9, kahdeksi kolmen tuuman tykiksi, joita täydensi kuusi 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä ja kuusi 12,7 millimetrin ilmatorjuntakonekivääriä. Aluksen uppouma oli 5 644 tonnia ja sen maksiminopeus 16 solmua. Miehistöä aluksella oli 447 henkeä.

Keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien G4M-pommikoneet upottivat aluksen 18. helmikuuta 1942 Surabayan satamaan. Japanilaisten vallattua alueen aluksen hylky nostettiin ylös. Keisarillisen Japanin laivasto muutti aluksen ilmatorjunta-alukseksi.

Vuonna 1943 liittoutuneiden pommikoneet upottivat aluksen.

Lähteet

Viitteet

Alankomaiden laivaston rannikkopanssarilaivat
Exidy

Exidy oli yhdysvaltalainen kolikkopelien kehittäjä, joka perustettiin vuonna . Yrityksen perusti Pete Kauffman Palo Altossa lähdettyään Ramtek-yrityksestä.

Yritys teki myös kokeiluita kotitietokoneiden valmistukseen Exidy Sorcerer -malleilla.

Yritys lopetti toimintansa vuonna 1995. Vuonna 2006 Mean Hamster Software hankki oikeudet valmistaa kolikkopelejä Exidy-nimellä.

Kolikkopelit 

Alley Rally (1975)
Destruction Derby (1975)
Death Race (1976)
Robot Bowl (1977)
Score (1977)
Super Death Chase (1977)
Circus (1977)
Car Polo (1977)
Attack (1977)
Football (1978)
Ripcord (1979)
Side Trak (1979)
Crash (1979)
Fire One! (1979)
Tail Gunner 2 (1980, ostettu Cinematronicsilta)
Star Fire (1979)
Sheriff (1979, kehittänyt Nintendo; julkaistu nimellä Bandido in 1980)
Spectar (1980)
Targ (1980)
Mouse Trap (1981)
Venture (1981)
Pepper II (1982)
Victory (1982)
Hard Hat (1982 rajoitettu julkaisu)
Crossbow (1983)
Fax (1983)
Catch 22 (1983)
Cheyenne (1984)
Combat (1985)
Vertigo (1985 rajoitettu julkaisu)
Top Gunner (1986)
Top Secret (1986)
Clay Pigeon (1986)
Chiller (1986)
Crack Shot (1987)
Hit N Miss (1987)
Rough Ranger (1988)
Showdown (1988)
Who Dunit (1988)
Yukon (1989)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yrityksen tiedot MobyGamesissä 

Entiset yhdysvaltalaiset videopeliyritykset
Marja-Liisa Kiljunen

Marja-Liisa Kiljunen on suomalainen diplomaatti. Hän on ollut 2008–2012 Suomen Liettuan-suurlähettiläs Vilnassa sekä samalla Valko-Venäjällä. Sitä ennen hän toimi vuodesta 2004 Helsingistä käsin kiertävänä suurlähettiläänä Keski-Aasian tasavalloissa Kazakstanissa, Kirgisiassa, Tadžikistanissa, Turkmenistanissa ja Uzbekistanissa sekä vuosina 2004–2005 myös Mongoliassa. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1983. 

Kiljunen on työskennellyt kotimaassa ulkoministeriön kehitysyhteistyöosastolla ja itäosastolla sekä palvellut Suomen Nairobin-suurlähetystössä. Kiljunen on työskennellyt myös Helsingin yliopistossa, YK-yliopiston Wider-instituutissa, Unicefin päämajassa New Yorkissa sekä toiminut Suomen YK-liiton ja Sosialidemokraattisten Naisten pääsihteerinä.

Marja-Liisan puoliso oli vuosina 1972-2009 SDP:n kansanedustaja Kimmo Kiljunen. Heillä on yhteisestä avioliitosta  neljä täysi-ikäistä lasta.

Lähteet 

Suomen suurlähettiläät
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Berliner

Berliner on sanomalehtien formaatti, jonka mitat ovat 315 × 470 millimetriä. Se on hieman suurempi kuin tabloidi mutta pienempi kuin broadsheet. 

Ensimmäisen maailmansodan aikaan vaihtoehtoja "berliiniläiselle formaatille" olivat pohjoissaksalainen ja ranskalainen formaatit.

Berliner-formaattia ovat käyttäneet La Stampa (Italia), La Vanguardia (Espanja), Le Monde (Ranska),  La Repubblica (Italia), Neue Zürcher Zeitung (Sveitsi), De Morgen ja Postimees. The Guardian käytti berlineriä vuosina 2005–2018 .

Lähteet 

Lehdistö
United Airlinesin lento 811

United Airlinesin lento 811 oli United Airlinesin reittilento San Franciscosta Los Angelesin, Honolulun ja Aucklandin kautta Sydneyyn. Yöllä 24. helmikuuta 1989, noin 15 minuuttia Honolulusta lähdön jälkeen, reittiä lentäneen Boeing 747-122 -koneen etuosan tavaratilan oven lukitus petti. Koneen ja ulkoilman välinen paine-ero repi oven sekä osan koneen rungosta irti johtaen yhdeksän matkustajan kuolemaan. Onnettomuuden seurauksena myös koneen oikeanpuoleisessa siivessä olleet kaksi moottoria syttyivät tuleen, mutta kone onnistui palaamaan Honolulun lentokentälle vasemmanpuoleisen siiven moottoreilla 20 minuuttia onnettomuuden jälkeen.

Alun perin onnettomuuden todennäköiseksi syyksi epäiltiin lastaajien kovakouraisten otteiden kuluttaneen oven salvat. Vuonna 1992 todennäköiseksi syyksi korjattiin koneen oven yllättävä avautuminen johtuen huonoista johdotuksista ja puutteista oven suunnittelussa. Syyn vaihtuminen johtui irronneen oven löytymisestä merenpohjasta syyskuussa 1990 ja John F. Kennedyn lentokentällä kesäkuussa 1991 sattuneesta tapauksesta, jossa vastaavan koneen ovi avautui itsestään sähkövian seurauksena, kun konetta valmisteltiin lähtöön.

<div style="clear: both">

Lähteet 

Lento-onnettomuudet Havaijilla
Vuoden 1989 lento-onnettomuudet
Maankäyttö- ja rakennuslaki

Maankäyttö- ja rakennuslaki (, ) on Suomessa vuonna 2000 voimaan astunut laki, joka säätelee rakentamista ja maankäyttöä. Se korvasi vuoden 1958 rakennuslain, minkä myötä luovuttiin kuntien velvollisuudesta alistaa kaavat valtion viranomaisten vahvistettaviksi. Sen sijaan kunnan pitää taata kuntalaisille mahdollisuus mielipiteen ilmaisemiseen kaavoista ja kaavoituksesta.

Maankäyttö- ja rakennuslaki teki myös kehittämisalueet ja maankäyttösopimukset laillisiksi. Kehittämisalueeksi nimetään alue, jonka rakentamiseksi kunta ja rakennusyhtiö muodostavat yhteisön. Maankäyttösopimus on kunnan ja maanomistajan välinen sopimus kaavan toteuttamiseen liittyvistä asioista, ja se tehdään yleensä silloin, kun kunta ei halua hankkia kaavoitettavia maita omistukseensa. 1960- ja 1970-luvuilla kunnat ja rakennuttajat tekivät aluerakennussopimuksia, vaikka rakennuslaissa niitä ei mainittu.

Kuntalaisten uutta osallistumismahdollisuutta on kritisoitu epämääräisyydestä, ja yksityisen rakennuttajan ja kunnan väliseen sopimukseen perustuva projektirakentaminen voi jopa vähentää vaikuttamismahdollisuuksia. Toisaalta kuulemiskierrosten myötä yksityishenkilöillä on enemmän tilaisuuksia valittaa täydennysrakentamiseen liittyvistä kaavamuutoksista omaisuuden suojan nimissä.

Rakentamismääräyskokoelma sisältää tarkempia rakentamista koskevia määräyksiä ja ohjeita.

Katso myös 
 Suomen rakentamismääräyskokoelma
 Rakennuskaari

Lähteet 

Suomen ympäristölaki
Rakentaminen Suomessa
Kaavoitus