joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
High School Democrats of America

High School Democrats of America (lyh. HSDA) on Yhdysvaltojen demokraattisen puolueen opiskelijajärjestö, jonka toiminta keskittyy toiselle asteelle.

HSDA:lla on jäsenjärjestö osavaltioissa ja Washingtonissa sekä ulkomailla. Näistä aktiivista toimintaa ei ole Alaskassa, Arkansasissa, Idahossa, Wyomingissa ja ulkomaan verkostossa.. Järjestöllä on kaksi edustajan paikkaa demokraattien kansallisessa komiteassa.  

Vuodesta 2015 alkaen HSDA on järjestänyt vuosittain viisipäiväisen tapahtuman Washingtonissa, jossa tarjotaan nuorille aktiiveille koulutusta järjestötoiminnasta ja mahdollisuus tavata johtavia demokraattipoliitikkoja. Vuoden 2019 pääpuhuja oli Nancy Pelosi..

Lähteet 

Yhdysvaltain demokraattinen puolue
Poliittiset opiskelijajärjestöt
Emilia Männynväli

Emilia Männynväli, ent. Kukkala (s. 1988) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteriksi tiedotusopista Tampereen yliopistosta vuonna 2013.

Kukkala on työskennellyt muun muassa Kansan Uutisten toimittajana ja ay-lehdissä. Hän on myös tehnyt Yle Puheelle yhteiskunnallisen radio-ohjelman, jossa käsiteltiin erilaisia talouteen, työelämään, ekologiaan ja eriarvoisuuteen liittyviä kysymyksiä. Häntä on kuvailtu ”teräväksi ja kovaksi yhteiskuntakriitikoksi”. Hän kirjoittaa myös taidekritiikkiä ja esseitä muun muassa Nuori Voima -lehteen. Vuoden 2022 alussa Kukkala aloitti ilmaisjakelulehti Voiman päätoimittajana.

Vuonna 2016 Kukkala julkaisi yhdessä Pontus Purokurun kanssa kirjoittamansa mediakriittisen tietokirjan Luokkavallan vahtikoirat. Groteski-lehti kirjoitti teoksen olevan kansankielinen ja haastavan ”vallitsevan talouskeskustelun paikoilleen pysähtyneen ja monotonisen tyylin”.

Poliittisilta näkemyksiltään Kukkala on anarkisti.

Teokset 
Luokkavallan vahtikoirat – Miten suomalaiset toimittajat auttavat eliittiä pysymään eliittinä. Helsinki: Into, 2016. ISBN 9789522645579
Kaiken jälkeen. Into, 2021. ISBN 9789523516892

Lähteet

Aiheesta muualla 
Emilia Kukkalan blogi

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset anarkistit
Suomalaiset päätoimittajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Hämeenkylä (täsmennyssivu)

Hämeenkylä voi tarkoittaa seuraavia:

 Hämeenkylä (), kylä ja kaupunginosa Vantaalla; siihen liittyvät:
 Hämeenkylän kartano, kartano Vantaan Hämeenkylässä
 Hämeenkylän koulu ja Hämeenkylän lukio
 Hämeenkylän kirkko ja Hämeenkylän seurakunta
 Hämeenkylän kaivos, Hämeenkylässä 1769–1860 toiminut rautamalmikaivos
 Hämeenkylä, kylä ent. Perniön kunnan alueella Salossa
 Hämeenkylä, kylä ent. Uskelan kunnan alueella Salossa
 Hämeenkylä, kylä Pernajalla
 Hämeenkylä, kylä Elimäellä; siihen liittyy:
 Elimäen Hämeenkylän kartano
 Hämeenkylä, kylä Virolahdella.
Riihimäen Sanomat

Riihimäen Sanomat oli Riihimäellä vuosina 1914–2003 ilmestynyt sanomalehti. Se yhdistettiin Hyvinkään Sanomien kanssa Aamupostiksi vuonna 2003.

Toimittaja Eemeli Salmisen perustama Riihimäen Sanomat oli puolueeton paikallislehti, joka sisälsi myös tärkeimmät kotimaan- ja ulkomaanuutiset. Julkaisuyhtiön omistuspohjaa laajennettaessa vuonna 1919 lehdestä tuli kokoomuslainen. Talous kehittyi suotuisasti 1930-luvun vaihteen pulavuosiin saakka, jolloin lehti kannatti lapuanliikettä. Myöhemmin se palasi kokoomuspuolueen linjalle ja muuttui 1950-luvulla sitoutumattomaksi.

Riihimäen Sanomien levikki kasvoi voimakkaasti sotavuosina ja niiden jälkeen. Helsingin lehtien ja Hyvinkään Sanomien kilpailun takia sen levikkialueeksi jäi 1950-luvulta lähtien Riihimäki, Hausjärvi, Janakkala ja Loppi. Ilmestysmistiheys ja levikki kasvoivat 1960-luvun lopulta lähtien, mutta ilmoitusmarkkinoilla Riihimäen Sanomat joutui kilpailemaan ilmaisjakelulehtien kanssa.

Kolehmaisen perheen omistama lehtiyhtiö hakeutui vuonna 1994 konkurssiin kalliiksi tulleen toimitilahankinnan takia. Omistajana ja julkaisijana jatkoi yhteistyökumppani Janton Oy, joka myi lehden Hämeen Sanomille vuonna 1998. Riihimäen Sanomat ja Hyvinkään Sanomat yhdistyivät vuonna 2003 Aamupostiksi, jota kustantaa Keskisuomalainen Oyj:n omistama Etelä-Suomen Media (aikaisemmin Aamuposti-Mediat Oy).

Riihimäen Sanomat ilmestyi aluksi kerran, vuosina 1916–1918 ja 1949 kahdesti, vuosina 1918–1927, 1931–1948 ja 1950–1966 kolmesti, vuosina 1967–1980 viidesti ja vuosina 1928–1930 sekä vuodesta 1981 lähtien kuudesti viikossa. Kuusipäiväisen lehden rinnalla ilmestyi vuosina 1928–1930 myös kolmepäiväinen painos. Levikki nousi 1940-luvulla yli 5 000:een ja 1970-luvun alussa yli 10 000 kappaleeseen. Vuonna 1993 se oli noin 12 500 kappaletta. Päätoimittajina työskentelivät Eemeli Salminen (1914–1919), Aaro A. Nuutinen (1919), Väinö Leisio (1920–1923), Eino J. W. Sipilä (1923–1925), Heikki Kokko (1925–1926), Vilho Viita (1926–1927), Väinö Armas Lyytikäinen (1927–1931), Väinö Oittinen 1927 ja 1931–1962, Kalervo Töyrylä (1962–1993), Aatos Alhainen (1993–1994) ja vuodesta 1994 Antero Heikkinen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Riihimäen Sanomat digitoituna kansalliskirjastossa

Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet
Riihimäki
Olof von Dalin

Olof von Dalin, ennen aatelointia ensin Dahlin, sitten Dalin (29. elokuuta 1708 Vinbergin pappila, Hallanti, Ruotsi – 12. elokuuta 1763 Drottningholmin linna, Ruotsi), oli ruotsalainen runoilija, prosaisti ja kulttuurivaikuttaja.

Dalin aloitti 13-vuotiaan opinnot Lundin yliopistossa. Aluksi hän opiskeli lääketiedettä mutta keskittyi pian humanistisiin opintoihin. Hän kirjoitti runojen ohella muun muassa 1746–1762 ilmestyneen historiateoksen Svea rikes historia, jonka ansiosta Ruotsin historia tuli ruotsalaisille tutuksi. Vuodesta 1950 hän oli kruununprinssi Kustaan opettaja. Hänet aateloitiin 1751. Hän joutui joksikin aikaa hovista pois, kun paljastui, että hän oli osallistunut kuningasvallan laajentamiseen tähtääviin vehkeilyihin, mutta karkotus peruttiin pian, ja hän nousi jälleen merkittäviin asemiin. Äkillinen kuolema kuitenkin keskeytti uran. Häntä pidetään laululyyrikkona Bellmanin edeltäjänä.

Suomennettuja runoja
Lähde:
 Kevälaulu, suom. Aale Tynni, teoksessa Tuhat laulujen vuotta. (vuoden 1957 painos s. 215, vuosien 1974, 2004 painokset s. 251–253). WSOY 1957, 1974, 2004
 Kuningas Kaarle XII:n kuolinpäivänä 1745, suom. Yrjö Jylhä, teoksessa: Veri ja kulta, s. 37. Helsinki, Otava, 1954
 "La religion a la Mode", suom. Yrjö Jylhä, teoksessa: Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja, s. 822. Porvoo, WSOY 1930

Lähteet

Aiheesta muualla

Ruotsalaiset historioitsijat
Ruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1708 syntyneet
Vuonna 1763 kuolleet
Ference Marton

Ference Marton (s. 7. maaliskuuta 1939 Unkari) on ruotsalainen kasvatuspsykologi, tutkija sekä professori emeritus Göteborgin yliopistossa. Hänet tunnetaan parhaiten pinta- ja syväsuuntautuneen oppimisen teoriastaan sekä erityisesti kasvatustieteissä käytettävän laadullisen tutkimusmenetelmän, fenomenografian, kehittämisestä. 1990-luvulta lähtien Marton on ollut kiinnostunut variaatioteoriasta ja sen kehittämisestä.  

Martonin ajattelu pohjautuu kognitivismiin, mutta lähestymistapa on fenomenologinen eli olennaista on yksilön kokemus maailmasta ja todellisuudesta. Martonin ajattelussa korostuukin vahvasti oppijalähtöisyys, se, miten oppija näkee ja kokee maailman. Teoksessaan Classroom Discourse and the Space of Learning Marton korostaa myös kielen merkitystä oppimisessa; kieli ei ainoastaan välitä merkityksiä vaan myös luo niitä.   

Marton kritisoi kirjassaan Learning and Awareness (1997) sen aikaista kognitivismiin ja konstruktivismiin nojaavaa ajattelua oppimisen tutkimuksessa, jossa korostuu ajatus yksilön sisäisestä  ja yksilön ulkopuolisesta maailmasta. Martonin mukaan yksilöä ja maailmaa ei tule erottaa toisistaan.   

Marton siis kumoaa vastakkainasettelun sosiaalisen ja yksilöllisen konstruktivismin välillä (sosiaalinen konstruktivismi = ulkomaailma vaikuttaa mielen sisäisiin prosesseihin vs. yksilöllinen konstruktivismi = mielen sisäiset prosessit vaikuttavat ulkoisiin tekoihin). Martonin mukaan kummankaan suuntaista vaikutusta ei kuitenkaan ole, vaan on vain yksi maailma, jonka yksilö kokee omalla tavallaan. Yksilö ei ole erillinen maailmasta vaan osa sitä; ei ole olemassa ulkomaailmaa ja yksilön sisäistä maailmaa.

Lisäksi hän haastaa konstruktivistisen käsityksen esittämällä, että tieto ei rakennukaan pienistä palasista suuremmaksi kokonaisuudeksi vaan oppiakseen oppijan on ensin ymmärrettävä, millaista kokonaisuutta hän on oppimassa

Lähteet
https://pedagogiskamagasinet.se/nyfiken-apostel-i-larandets-tjanst

Marton, F. & Booth, S. (1997). Learning and Awareness. New Jersey: Lawrence Erlbaum Associates, Inc.  

Marton, F. & Tsui, A. (2004). Classroom Discourse and the Space of Learning. New Jersey: Lawrence Erlbaum Associates, Inc. 

Kasvatuspsykologit
Ruotsalaiset psykologit
Göteborgin yliopiston professorit
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Panini (voileipä)

Panini on italialainen grillattu voileipä, joka rantautui Suomeen vuonna 1992. Leipä saapui Suomeen yrittäjä Ilkka Wikholmin mukana, joka alkoi sitten tarjoilemaan kyseistä voilepää Wikholmin kahvilassa, Porissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Leivät
Italialainen keittiö
Helsinki Biennaali

Helsinki Biennaali on Helsingissä kahden vuoden välein järjestettävä taidenäyttely.

Ensimmäinen editio 2021 

Biennaalin ensimmäinen editio oli tarkoitus järjestää kesä–syyskuussa 2020. Koronaviruspandemian takia biennaali siirrettiin vuoteen 2021; kaikki aikaisemmin julkistetut taiteilijat pystyivät siirtämään osallistumisensa uuteen ajankohtaan. 12. kesäkuuta – 26. syyskuuta 2021 Helsingin Vallisaaressa oli esillä kuva- ja äänitaidetta, installaatioita, videoita, elokuvia ja performansseja. Teoksia on myös eri puolilla Helsinkiä ja Helsingin taidemuseossa HAM:issa, Tennispalatsissa.

Näyttely esittelee teoksia 40 taiteilijalta tai taiteilijaryhmältä ja suurin osa teoksista on uusia. Biennaalin nimi on ”Sama meri”, joka viittaa yhteenkytkeytymiseen ja keskinäiseen riippuvuuteen.

Taiteilijat 
Paweł Althamer, ATTAKWAD, Pasi Autio, Samir Bhowmik, BIOS-tutkimusyksikkö, Baran Caginli, Janet Cardiff ja George Bures Miller, Kyungwoo Chun, Janet Echelman, EGS, Katharina Grosse, Gustafsson&Haapoja, Hanna Tuulikki, Honkasalo-Niemi-Virtanen, IC-98, Uwa Iduozee, Wanuri Kahiu, Marja Kanervo, Topi Kautonen, Tadashi Kawamata, Jussi Kivi, Alicja Kwade, Hayoun Kwon, Laura Könönen, Tuomas A. Laitinen, Teemu Lehmusruusu, Dafna Maimon, Antti Majava, Inga Meldere, Jaakko Niemelä, Meiju Niskala, Niskanen & Salo, Sari Palosaari, Outi Pieski, Birit & Katja Haarla, Mario Rizzi, Khvay Samnang, Rirkrit Tiravanija & Antto Melasniemi, Margaret ja Christine Wertheim, Maaria Wirkkala, Zodiak presents: Joni Kärkkäinen & Jukka Tarvainen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Helsinki Biennaalin verkkosivu
 Pirkko Kotirinta, Vallisaareen nousee kesällä kuusimetrinen teos, joka kuvaa merenpinnan nousua, ja ruutikellari muutetaan ihmisen suolistoksi – tällainen on Helsinki Biennaali

Suomen taidenäyttelyt
Helsingin kulttuuri
Dennis Pacsay

Dennis Pacsay (s. 21. toukokuuta 1999 Ruotsi) on ruotsalais-unkarilainen jääpalloilija. Hän edustaa ruotsalaista Finspångs AIK:ta.

Pacsay on pelannut jääpallouransa 3. korkeimmalla sarjatasolla eli 1. Divisioonassa Finspångs AIK:n riveissä. Lisäksi hän on sukujuuriensa perusteella saanut edustaa Unkaria kausilla 2019 ja 2020 MM-kisojen B-sarjassa.

Saavutukset
Maajoukkueessa
 2 kertaa MM-kisoissa Unkaria edustaen 2019 ja 2020.

Lähteet

Viitteet

Unkarilaiset jääpalloilijat
Ruotsalaiset jääpalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Robert Thelin

Robert Thelin (s. 31. toukokuuta 1994 Ruotsi) on ruotsalais-unkarilainen jääpalloilija. Hän edustaa ruotsalaista Allsvenskanin IFK Kungälv:ia.

Thelin on pelannut jääpallouransa neljä kautta Ruotsin toiseksi korkeinta sarjatasoa IFK Kungälvissä. Sitä ennen hän pelasi Kareby IS:n riveissä. Lisäksi hän on isänsä Josef Kozakin sukujuurien perusteella saanut edustaa Unkaria, jonka jääpallomaajoukkueessa hän aloitti vuonna 2014. Sen jälkeen hän on edustanut Unkaria kaikkiaan kuusissa MM-kisoissa. Thelin on ollut kaikissa näissä kisoissa joukkueensa parhaita maalintekijöitä. Isä Josef Kozak oli aikanaan 1970-luvulla ollut IFK Kungälvin pelaajia.

Saavutukset
Maajoukkueessa
 6 kertaa MM-kisoissa Unkaria edustaen. 
 Vuoden 2019 MM-kisojen B-sarjan paras pelaaja.

Lähteet 
Bandysidan.nu - sivusto

Viitteet

Unkarilaiset jääpalloilijat
Ruotsalaiset jääpalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Lotta Piesanen

Lotta Piesanen (s. 7. joulukuuta 1997) on suomalainen lentopalloilija. Piesanen on pelipaikaltaan yleispelaaja. Hän edustaa Lentopallon Mestaruusliigassa pelaavaa LP Viestiä. Lisäksi hän on edustanut Mestaruusliigassa Kuortanetta, LP Kangasalaa ja Pölkky Kuusamoa. Hänen kasvattajaseuransa on JyväsLentis. LP Viestissä pelatessaan Piesanen voitti SM-kultaa kauden 2018–2019 päätteeksi. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Mestaruusliigassa 16. marraskuuta 2013. Ennen kauden 2019–2020 alkua Piesanen on pelannut Mestaruusliigassa 145 ottelua, joissa on tehnyt 1119 pistettä.

Piesanen on pelannut Suomen maajoukkueessa 24 maaottelua vuonna 2017.

Lähteet 
 https://www.mestaruusliiga.fi/liiga/naiset/pelaajat.html?q=Lotta+Piesanen

Viitteet 

Suomalaiset lentopalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
International Swimming League

International Swimming League eli ISL () on uinnin ammattilaisliiga joka on perustettu 2019. ISL perustuu tiimipohjaiseen kilpailuun uinnissa.

Historia

FINA-ISL-kiista 
Kauden 2018 alussa ainoa FINAn määräämä vuosittainen uintiturnaus oli Uinnin maailmancup (). Uinnin  näkyvyyden parantamiseksi perustettiin uusi tiimipohjainen formaatti. Organisaatio perustettiin 2017 (International Swimming League) ja se esiteltiin Anaheimissa syyskuussa 2018. Organisaatio perustuu ukrainalaisen miljardöörin Konstantin Grigorishin ideaan: Tämän Uuden liigan perustamistapahtuma olisi ollut vuosittainen Energy for Swim -kokous. Se pidettiin ensimmäistä kertaa 20. – 21. joulukuuta 2017 Torinossa. FINA lähetti kesäkuussa kirjeet kaikille 209 liitolle, joissa kehotettiin niitä olemaan tekemättä yhteistyötä ISL:n kanssa. 

Sääntöjen selvittämisen jälkeen sääntö sisältyy FINA:n 4.5 yleisiin sääntöihin. FINA totesi, että  Energy for Swim meet oli nyt luokiteltu kansainväliseksi tapahtumaksi kaudella, koska "kilpailua, joka on käsitteellisesti suunniteltu omaamaan Suurin osa ulkomaisista osallistujista ei ole kansallinen kilpailu”, lausunto piti hyväksyä kuudessa kuukaudessa.

Koska hyväksyntäaika oli jo päättynyt, FINA olisi hylännyt kokoukseen osallistuvat urheilijat yhdestä kahteen vuotta eikä tapahtuman aikana saavutettuja maailmanennätyksiä olisi hyväksytty.

Osapuolten väliset neuvottelut katkesivat virallisesti 15. marraskuuta 2018 johtaen lopulta Energy for Swim meetin peruuttamiseen.

Aiheesta muualla 
 ISL:n kotisivut 

Uintikilpailut
Richard Henry Dana (nuorempi)

Richard Henry Dana nuorempi (1815−1882) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja poliitikko. Kun Dana joutui silmätaudin vuoksi keskeyttämään lakitieteelliset opintonsa, hän ryhtyi tavalliseksi merimieheksi laivaan, joka kulki Amerikan rannikoita pitkin. Retkeä hän on kuvannut kirjassa Two Years Before the Mast (1840), jota pidetään erinomaisena merimiesolojen kuvauksena. Vuonna 1840 hänestä tuli asianajaja ja julkaisi 1841 merioikeudesta ansiokkaan teoksen The seaman’s friend. Dana otti tehokkaasti osaa tasavaltalaisen puolueen muodostamiseen 1854−1856 ja kannatti Abraham Lincolnin ja Ulysses S. Grantin presidentiksi valitsemista.

Lähtiessään merille Dana rikkoi perinteitä eikä noudattanut niitä odotuksia, joita häneen oli asetettu. Merimiehenä hän tutustui rivimerimiesten elämään. Hän palasi sittemmin opintojen pariin ja toimi merimiesten edustajana varustamoiden suuntaan. Hän vastusti orjuutta ja puolusti karanneita orjia ja joutui siksi Bostonin hienoston karsastuksen kohteeksi.

Danan isä oli yhdysvaltalainen runoilija Richard Henry Dana vanhempi (1787–1879).

Suomennetut teokset 
Kaksi vuotta keulanpuolella (Two years before the mast), Suom. Tapio Hiisivaara. WSOY 1968

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Yhdysvaltalaiset poliitikot
Vuonna 1815 syntyneet
Vuonna 1882 kuolleet
Noah Gregor

’’’Noah Gregor’’’ (s. 28. heinäkuuta 1998 Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa NHL-seura San Jose Sharksia. Sharks varasi keskushyökkääjänä pelaavan Gregorin vuoden 2016 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella numerolla 111. Kätisyydeltään hän on left. Ensimmäisellä NHL-kaudellaan 2019-2020 Gregor on 10. maaliskuuta 2020 mennessä pelannut 27 NHL-ottelua, joissa on tehnyt kolme maalia ja kaksi syöttöä eli viisi tehopistettä.

Lähteet
 https://www.nhl.com/player/noah-gregor-8479393
 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
San Jose Sharksin pelaajat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Helsingin yliopiston vanha fysiologian laitosrakennus

Helsingin yliopiston vanha fysiologian laitosrakennus sijaitsee Siltavuoressa Siltavuorenpenkereellä Snellmaninkadun päässä. Se on osa Minerva-oppimiskeskusta vuonna 2004 rakennetun rakennuksen ja 1960-luvulla rakennetun välirakennuksen kanssa.

Rakennus on alun perin suunniteltu fysiologian laitokseksi, ja se on nykyisin kasvatustieteellisen tiedekunnan käytössä osana keskustakampusta.

Rakennus sai alkunsa syyskuussa 1901 fysiologian professori Robert Tigerstedtin kirjeestä lääketieteelliselle tiedekunnalle, jossa hän muistutti, kuinka oli suostunut Helsingin yliopiston professoriksi sillä ehdolla, että fysiologian laitos saisi uuden laboratorion. Laboratoriorakennuksen rakentamisesta asetettiin konsistorin toimesta komitea marraskuussa 1901, ja Gustaf Nyströmin suunnitelma rakennuksesta hyväksyttiin vuonna 1902. Rakennustyö aloitettiin joulukuussa 1903 ja se valmistui kesäkuussa 1905. Virallisesti rakennus vihittiin käyttöön 1.2.1906.

Rakennuksen sisätilat on suunniteltu pitkälti Tigerstedtin toiveiden mukaisesti. Tigerstedt oli ollut mukana Ruotsin Karoliinisen instituutin fysiologian rakennuksen käyttöönotossa 1880-luvun lopulla, ja siten osasi esittää tarkat toiveet kerrosaloista, neliömääristä ja huoneiden sijoituksista. Rakennus rakennettiin suoraan peruskalliolle, mikä auttoi suuresti fysiologisten laboratoriokokeiden tekemisessä. Varsinaisia suuria harjoituslaboratoriosaleja ei kuitenkaan tarvinnut sijoittaa rakennukseen, sillä Keisarillisella Aleksanterin-Yliopistolla oli poikkeuksellisesti oma fysiologisen kemian laitos toisaalla.

Nyström kiinnitti erityistä huomiota rakennuksen pääjulkisivuun ja sen punaiseen risaliittiin, tiedostaen sen hallitsevan sijainnin Snellmaninkadun päässä. Valmistuessaan rakennuksen julkisivu oli vielä nykyistäkin hallitsevampi, kun kadun päässä olevia muita rakennuksia ei ollut rakennettu.

Rakennus muodostaa rappaamattomalla tiilijulkisivullaan yhtenäisen kokonaisuuden sen naapuriin vuonna 1910 valmistuneen Psychologicumin kanssa. Nyström oli suunnitellut Siltavuorelle myöskin yhtenäisen anatomian laitoksen vuonna 1914, mutta sitä ei koskaan toteutettu. Anatomian laitosrakennus rakennettiin lopulta alueelle vasta vuonna 1928 tyystin eri tyylisuunnan mukaisena.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Helsingin suojellut rakennukset
Helsingin yliopisto
Kruununhaka
Jacoba (Hainaut’n kreivitär)

Jacoba (25. heinäkuuta 1401 Le Quesnoy – 9. lokakuuta 1436 Teylingen) oli Wittelsbach-sukuinen Baijeri-Straubingin herttuatar sekä Hollannin, Zeelandin ja Hainaut’n kreivitär. Hän oli Baijerin herttuaparin Vilhelm II:n ja Margareetan ainoa tytär ja perijä. Hänet kihlattiin lapsena Tourainen herttualle Juhanalle, josta tuli myöhemmin Ranskan dauphin.

Vilhelm II halusi, että Jacoba perii häneltä Hollannin, Zeelandin ja Hainaut’n, mutta muitakin näiden alueiden tavoittelijoita oli. Jacoba jäi 16-vuotiaana leskeksi, ja pian hänen isänsäkin kuoli. Baijerin uusi herttua Juhana Armoton, joka oli Jacoban setä, alkoi vaatia Hollantia ja Seelantia itselleen ja sai tukea Saksan keisarilta Sigismundilta sekä hollantilaisten aatelismiesten ryhmittymältä, jota kutsuttiin nimellä turskat. Toinen ryhmittymä nimeltä koukut tuki Jacobaa Hollannin hallitsijaksi.

Jacoban joukot voittivat Juhanan liittolaiset Gorinchemissa vuonna 1417, mutta hänen valta-asemansa ei silti vakiintunut. Muun muassa Dordrecht ja Rotterdam siirtyivät lyhyen ajan sisällä Juhanalle.

Jacoban seuraava avioliitto Brabantin Juhana IV:n kanssa epäonnistui. Mies myi Hollannin ja Seelannin Jacoban sedälle. Jacoba halusi erota miehestään ja lähti Englantiin, jossa hän avioitui Gloucesterin herttuan kanssa. Aviolittoa ei tunnustettu Englannin ulkopuolella. Palattuaan Hainaut’hon Jacoba joutui pakenemaan mieheksi pukeutuneena Hollantiin omien liittolaistensa luokse.

Delftin sopimuksessa vuonna 1428 Jacoba sai pitää muodolliset arvonimensä, mutta käytännössä kolmen kreivikunnan hallitsijaksi nousi Filip Hyvä. Myöhemmin Jacoba luopui arvonimistään ja avioitui Filip Hyvän lähipiiriin kuuluneen aatelismiehen kanssa. Jacoba kuoli tuberkuloosiin vuonna 1436.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Keskiajan henkilöt
Hallitsijat
Vuonna 1401 syntyneet
Vuonna 1436 kuolleet
Näkemiin Neuvostoliitto

Näkemiin Neuvostoliitto on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut inkeriläinen draamakomediaelokuva, joka on virolais-suomalaista tuotantoa. Sen on käsikirjoittanut ja ohjannut Lauri Randla. Se on ensimmäinen inkeriläinen elokuva.

Juoni 

Elokuva sijoittuu Neuvostoliiton loppuaikoihin ja kertoo nuoren Johanneksen (Niklas Kouzmitchev) inkeriläisestä perheestä Neuvosto-Virossa. Vapaamielinen opiskelijaäiti (Nika Savolainen) on kallellaan länteen, kun taas isoäiti (Ülle Kaljuste) haluaisi pojasta kunnon neuvostokansalaisen. Omintakeinen perhe natisee liitoksissaan ja Viro kipuilee uudelleenitsenäistymisen kanssa samalla kun Johanneksen omat kasvukivut käyvät yhä kovemmiksi. Äidin lähtö Suomeen ja ensirakkaus tšetšeenityttö Veraan (Elene Baratashvili) mullistavat pojan elämän.

Näyttelijät

Tuotanto 
Elokuvan rahoittivat Eesti Filmi Instituut, Suomen elokuvasäätiö, Eurimages ja Eesti Kultuurkapital, ja se toteutettiin yhteistyössä Yleisradion kanssa. Elokuvan levityksestä Suomessa vastasi B-Plan Distribution. 

Sekä Eesti Filmi Instituut että Suomen elokuvasäätiöt innostuivat hankkeesta nopeasti. Eesti Filmi Instituut ei ole aiemmin rahoittanut mitään elokuvaa yhtä suurella summalla.

Vastaanotto 

Alun perin maaliskuulle ensi-iltaan suunniteltu elokuva herätti etukäteen runsaasti kiinnostusta, ja osa pääkaupunkiseudulle kesäkuussa järjestyistä ennakkonäytöksistä myytiin loppuun.

Lähteet 

Vuoden 2020 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset komediaelokuvat
Suomalaiset historialliset elokuvat
Neuvostoliitossa tapahtuvat elokuvat
Grigori Danilevski

Grigori Petrovitš Danilevski, salanimi A. Skavronski, (1829−1890) oli venäläinen romaaninkirjoittaja, kotoisin Harkovan kuvernementista. Hän on kirjoittanut useita romaaneja, joita aikoinaan Venäjällä ja ulkomaillakin luettiin paljon. Huomattavimmat niistä ovat 'Uusvenäjän pakolaiset' (1862), 'Pakolaisten paluu' (1863) ja 'Uusilla paikoilla' (1867) ja historialliset romaanit 'Mirovitš' (1879), 'Ruhtinatar Tarakanova' (1883), 'Musta vuosi' (1888). Nunnaluostareita kuvailee 'Yhdeksäs aalto' (1874). Henkilöiden karakteristiikka Danilevskin romaaneissa on heikko, mutta ne ovat hauskasti kerrottuja ja täynnä jännittäviä seikkailuja. 'Ukrainan muinaisuus' (1866) käsittelee Etelä-Venäjän kulttuurihistoriaa. Hänen kootut teoksensa ilmestyivät 1876. Vuosina 1881−1890 hän oli Hallituksen sanansaattajan päätoimittajana. Teoksista on suomennettu ainoastaan Naisenryöstö.

Suomennettu teos
 Naisenryöstö: romaani Ukrainasta, suom. Emil Mannstén. Hämeenlinna: Karisto 1922

Lähteet

Aiheesta muualla

Ukrainalaiset kirjailijat
Venäläiset kirjailijat
Venäläiset päätoimittajat
Vuonna 1829 syntyneet
Vuonna 1890 kuolleet
B-Plan Distribution

B-Plan Distribution Oy on vuonna 2013 perustettu suomalainen elokuvien levitysyhtiö. Yhtiön omistaa elokuvatuotantoyhtiö Bufo.

B-Plan on perustamisestaan lähtien levittänyt Bufon tuottamat tai osatuottamat elokuvat suomalaisiin elokuvateattereihin. Osatuotantoihin kuuluvat mm. Peter Greenawayn Eisenstein in Guanajuato, Aki Kaurismäen Toivon tuolla puolen, Veiko Õunpuun Viimeiset, Lauri Randlan Näkemiin Neuvostoliitto ja Eskil Vogtin De Uskyldige.

B-plan on levittänyt myös muiden kotimaisten tuotantoyhtiöiden dokumentti- ja fiktioelokuvia. Näkyvimpinä Juho Kuosmasen Cannes-menestykset Hymyilevä mies ja Hytti nro 6.

Valikoitu filmografia

 Korso (2014)
 Ruotsalainen hetki (2014)
 Talvivaaran miehet (2014)
 The Visit (2015)
 Atomin paluu (2015)
 Eisenstein in Guanajuato (2015)
 Armi elää! (2015)
 Hymyilevä mies (2015)
 Takaisin pintaan (2016)
 Tyttö nimeltä Varpu (2016)
 Toivon tuolla puolen (2017)
 Matka merelle (2017)
 Tokasikajuttu (2017)
 Ihmisen osa (2017)

 Puluboin ja Ponin leffa (2018)
 Tyhjiö (2018)
 Fucking with Nobody (2020)
 Viimeiset (2020)
 Näkemiin Neuvostoliitto (2020)
 Hytti nro 6 (2021)
 Guled & Nasra (2021)
 De Uskyldige (2021)
 Veden vartija (2022)
 Metsurin tarina (2022)
 Sydänpeto (2022)

Aiheesta muualla 
 B-Planin kotisivut

Viitteet
Suomalaiset elokuvayhtiöt
Buddhalainen yhteisö Triratna

Buddhalainen yhteisö Triratna () on kansainvälinen buddhalainen yhteisö, joka on perustettu opettamaan buddhalaisuutta ja meditaatiota nykyajan ihmisille. Yhteisön perusti munkki Sangharakshita Iso-Britanniassa vuonna 1967. Yhteisö painottaa perinteisiä buddhalaisia opetuksia, mutta pyrkii tuomaan niitä esille länsimaalaisille lähestyttävässä muodossa. Se ei ole sitoutunut mihinkään buddhalaisuuden koulukuntaan.

Buddhalainen yhteisö Triratna toimi alun perin nimellä Länsimaisen buddhalaisen veljeskunnan ystävät (). Suomessa yhteisö on toiminut vuodesta 1973, jolloin avattiin sen ylläpitämä Helsingin buddhalainen keskus. Uskonnolliseksi yhdyskunnaksi se rekisteröityi vuonna 1979.

Lähteet

Aiheesta muualla
Triratna Buddhist Community (virallinen sivusto)
Buddhalainen yhteisö Triratna (Suomessa)

Buddhalaiset järjestöt
Suomen buddhalaiset yhdyskunnat
Buddhalaisuus Suomessa
C++23

C++23 on C++-ohjelmointikielen ISO-standardiversio, joka kehitetään C++20-standardin seuraajaksi.

Ehdotettuja kehityskohtia ovat:
 standardikirjaston tuki coroutines-ominaisuudelle
 edellinen standardi lisäsi tuen mutta ei vielä toteutusta
 modulaarinen standardikirjasto
 moduulien tuki lisättiin edellisessä standardissa mutta kirjaston muutoksia ei vielä
 executors
 verkko-ohjelmoinnin laajennukset

Ilman päätettyä julkaisuaikaa mutta edistettävä:
 reflektio
 pattern matching
 contracts

Poistuvia ominaisuuksia 
C++11 (ent. C++0x) lisäsi minimaalisen tuen roskienkeruulle, joka ei sovellu hyvin käyttökohteisiin ja ominaisuuden poistamista standardista on ehdotettu.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 C++23 ominaisuudet ja tuki kääntäjissä 

C++
Amy Fuller

Amy Fuller (s. 30. toukokuuta 1968) on yhdysvaltalainen soutaja. Hän saavutti olympiahopeaa perämiehettömässä nelosessa Barcelonassa 1992. Kaksissa seuraavissa olympialaisissa hän kilpaili kahdeksikossa ja sijoittui neljänneksi Atlantassa 1996 sekä kuudenneksi Sydneyssä 2000. Fuller voitti maailmanmestaruuden kahdeksikossa Tampereella 1995. Lisäksi hän saavutti yhteensä kuusi MM-hopeaa perämiehettömässä nelosessa ja kahdeksikossa vuosina 1993–1999.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset soutajat
Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
Jimi Tauriainen

Jimi Tauriainen (s. maaliskuu 2004) on suomalainen jalkapalloilija. Hän siirtyi 1. heinäkuuta 2020 HJK:sta FC Chelseaan kolmivuotisella sopimuksella. Tauriainen aloitti jalkapallon kirkkonummelalaisessa FC Wildissa viisivuotiaana. Sieltä hän siirtyi HJK:hon 12-vuotiaana.

Tauriainen kuuluu rovaniemeläislähtöiseen Tauriaisten jalkapallosukuun. Hänen isänsä Pasi Tauriainen on entinen maajoukkuepelaaja. Tauriaisen sedät Kimmo ja Vesa ovat myös pelanneet SM-liigassa. Tauriaisen isoveli Julius Tauriainen on myös jalkapalloilija.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2004 syntyneet
Elävät henkilöt
Ernest Daudet

Ernest Daudet (1837−1921) oli ranskalainen journalisti ja kirjailija. Kaunokirjailijana hän oli varsinkin veljensä Alphonse Daudet'n rinnalla keskinkertainen. Arvokkaampaa hän on tuottanut historiallisen tutkimuksen alalla.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskalaiset historioitsijat
Ranskalaiset kirjailijat
Ranskalaiset toimittajat
Vuonna 1837 syntyneet
Vuonna 1921 kuolleet
Kolbeinn Tumason

Kolbeinn Tumason (noin 1171, Víðimýri, Skagafjarðasýsla, Islanti – 9. syyskuuta 1208 Víðinesbardagi) oli islantilainen suurtalonpoika, päällikkö ja runoilija.

Kolbeinn Tumason oli kotoisin Pohjois-Islannista. Hän tavoitteli määräävää asemaa kirkossa ja ajautui konfliktiin saadakseen vaimonsa serkun Guðamur Arasoin Hólarin piispaksi. Tämä kuitenkin puolusti kirkon ja hiippakunnan itsenäistä päätätävaltaa. Seurasi sota ja syyskuussa 1208 Kolbeinn haavoittui vaikeasti saatuaan kiveniskun päähänsä. Kuolinvuoteellaan hän runoili kolmesta kahdeksansäkeisestä säkeistöstä koostuvan tekstin ”Heyr himla smiður”, jota pidetään vanhimpana säilyneenä pohjoismaisena virtenä. Muitakin hänen kirjoittamiaan lauluja, jotka liittyvät Neitsyt Mariaan ja apostoli Johannekseen, on säilynyt.

Virsi ”Heyr himla smiður” on käännetty kaikille pohjoismaissa puuhutuille kielille. Se on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 905 Niilo Rauhalan 2002 ja 2014 suomentamana ”Seppä taivaallinen” ja sitä lauletaan useimmiten islantilaisen säveltäjän Þorkell Sigurbjörnssonin sävelmällä.

Lähteet 

Virsirunoilijat
Vuonna 1208 kuolleet
Islantilaiset henkilöt
Keskiajan Islanti
Keskiajan henkilöt
Denis Davydov

Denis Vasiljevitš Davydov (1781–1839) oli venäläinen sotilas ja runoilija.

Davydovista tuli 1807 ruhtinas Pjotr Bagrationin adjutantti, ja hän oli mukana Suomen sodassa. Talvella 1808 Davydov tunkeutui Jakov Kulnevin kanssa Ouluun asti ja valloitti kasakkajoukollaan Hailuodon. Vuonna 1809 hän taisteli taas ensin Bagrationin ja sitten Nikolai Kamenskin alaisena yhdessä Kulnevin kanssa Moldovassa. Vuodesta 1812 hän oli koko ajan mukana sodassa Napoleonia vastaan. Borodinon taistelun edellä Davydov kehotti häiritsemään Ranskan armeijan toimintaa sissisodalla. Ruhtinas Mihail Kutuzov suostui ehdotukseen, ja Davydov tekikin pienellä joukollaan ranskalaisille suuria vaurioita. Sodan siirryttyä Saksan puolelle hän osallistui moneen voittoon. Vuonna 1827 hän taisteli persialaisia ja 1831 puolalaisia vastaan.

Davydov oli myös runoilija. Hän on omintakeisuutta osoittavissa runoissa, joissa tosin ei ole syvempää sisällystä eikä erikoista taiteellisuutta, kirjoittanut lemmestä, viinistä sekä hurjasta ja yltiöpäisestä sotilaselämästä. Hänen suorasanaiset kirjoituksensa ovat hauskoja muistiinpanoja sotaretkiltä.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Tatjana Tihmeneva-Peuranen & Erkki Peuranen, Venäläisiä kirjailijoita Suomessa 1800-luvun alussa, julkaisussa: Venäläiset Suomessa 1809-1917 s. 259-267, Suomen historiallinen seura, 1985 ISBN 951-9254-57-9
 Tatjana Tihmeneva & Erkki Peuranen, Kesäyön lumoa kohti: venäläisiä matkakuvauksia 1800-luvun alun Suomesta, 3. korjattu p., Turku, Enostone 2003 ISBN 951-9036-13-X

Aiheesta muualla

Venäläiset runoilijat
Venäläiset sotilaat
Vuonna 1781 syntyneet
Vuonna 1839 kuolleet
Francisco F. Feliciano

Francisco F. Feliciano (29. helmikuuta 1941 Morong, Rizalin maakunta, Filippiinit – 19. syyskuuta 2014 Manila, Filippiinit) oli filippiiniläinen säveltäjä ja kapellimestari.

Elämänvaiheet ja työ 
Feliciano filippiiniläinen musiikkitieteen tohtori. Hän opiskeli sävellystä Filippiinien yliopiston lisäksi Berliinissä ja Yalen yliopistossa. Hänen opettajiaan orkesterinjohtamisessa olivat muun muassa Arthur Weisberg ja Martin Behrmann, sekä sävellyksen opettajia muun muassa Isang Yun, Jacob Druckman, Krzysztof Penderecki ja H.W. Zimmerman.

Hänen tuotantoonsa sisältyy myös enemmän kuin 30 oopperaa ja musiikkidraamaa, laajoja hengellisen musiikin teoksia, messuja, hymnejä ja lauluja.Hänen tunnetuimpia teoksiaan on ooppera “La Loba Negra”, kuoroteos “Pokpok Alimpako” baletti “Yerma” sekä musiikkidraamat “Sikhay Sa Kabila ng Paalam (Beyond the Farewell)”, “Jose Abad Santos” ja “Ashen Wings”. 

Hän toimi yli 30 vuotta Asian lnstitute for Liturgy and Music laitoksen tehtävissä, kouluttamassa kirkkomuusikkoja ja oli tärkeimpiä aasialaisia liturgisen musiikin säveltäjiä. Hän toimi myös useita vuosia Filippiinien filharmonisen orkesterin johtajana. Hänelle on myönnetty National Artist of the Philippines tunnustus, joka on korkein kansallinen huomionosoitus taiteilijalle.

Yksi Felicianon kirjoittama virsi on myös suomeksi. Hän on vuonna 1980-luvulla kirjoittanut tagaloginkielisen ehtoollisvirren "Hindi ko maisip, kay laking hiwaga, Kay laking paglingap pagpapakasakit”, englaninkielisenä "Far beyond our minds’ grasp and our tongues’ declaring”. Virren sävelmä on kansansävelmä, kehtolaulu ”Caturog Na, Nono” Bicolin maakunnasta. Sävelmän on sovittanut Felicianon lauluun filippiiniläis-amerikkalainen Joel Magus P. Navarro (s. 1955). Hän on säveltäjä, laulaja, sovittaja, musiikin tuottaja ja kustantaja. Felicianon virsi on tullut Ruotsin kautta Suomeen, se on Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa virsi 957 "Pyhään salaisuuteen Jeesus meidät sulkee”, ja sen käännös on Pekka Kivekkään vuodelta 2002.

Feliciaono on myös tehnyt sävelmän intialaisen filosofin ja runoilijan Rabindranath Tagoren (1961-1941) runoon tai mietelmään ”Silence, my soul”. Tagoren säkeistön pohjalta on eteläkorealainen reformoitu teologi ja runoilija Seong Won Park kirjoittanut lisäsäkeistöjä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Felicianon sävellys Tagoren runoon YouTubellaː https://www.youtube.com/watch?v=J9X9RiEn3Ys

Filippiiniläiset säveltäjät‏‎
Filippiiniläiset muusikot‏‎
Filippiiniläiset kapellimestarit
Virsirunoilijat
Vuonna 1941 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet
Limp Bizkitin diskografia

Limp Bizkit on yhdysvaltalainen vuonna 1994 perustettu rap rock-yhtye. Yhtye tuli suuremman yleisön tietoisuuteen albumien Significant Other (1999) ja Chocolate Starfish And The Hot Dog Flavored Water (2000) myötä, jolloin yhtye oli suosituimmillaan. Suosittuja kappaleita ovat mm. "Counterfeit", "Faith", "Nookie", "Break Stuff", "Take A Look Around", "Rollin'" , "Eat You Alive" ja "Behind Blue Eyes". Yhtyeen albumeja on myyty maailmanlaajuisesti 40 miljoonaa kappaletta.

Albumit 
 Three Dollar Bill, Y’All$ (1997)
 Significant Other (1999)
 Chocolate Starfish and the Hot Dog Flavored Water (2000)
 Results May Vary (2003)
 The Unquestionable Truth Part 1 (2005)
 Gold Cobra (2011)
 Stampede of the Disco Elephants (ei vielä ilmestynyt)
 Limp Bizkit Still Sucks (2021)

Livealbumit 
 Rock Im Park 2001 (2008)

Kokoelmat 
 Greatest Hitz (2005)
 Collected (2008)
 Icon (2011)

Remixalbumit 
 New Old Songs (2001)

DVD:t 
 Limp Bizkit Kick Some @ss (1999)
 Greatest Videoz (2005)
 Rock Im Park 2001 (2008)

EP:t 
 The Unquestionable Truth (Part 1) (2005)

Singlet 
 Counterfeit (1997)
 Faith (1998)
 Nookie (1999)
 N 2gether Now (1999)
 Re-Arranged (2000)
 Break Stuff (2000)
 Take a Look Around (2000)
 My Generation (2000)
 Rollin' (2000)
 My Way (2001)
 Boiler (2001)
 Eat You Alive (2003)
 Behind Blue Eyes (2003)
 Home Sweet Home/Bittersweet Symphony (2005)
 Shotgun (2011)
 Ready to Go (2013)
 Endless Slaughter (feat. Lil Wayne) (2014)
 Dad Vibes (2021)

Promosinglet 
 Nobody Loves Me (1997)
 Sour (1998)
 Faith (1998)
 Crushed (1999)
 It's Like. That Y'all (2000)
 Getcha Groove On (feat. Xzibit) (2000)
 Crack Addict (2003)
 Phenomenon (2003)
 Build a Bridge (2004)
 The Truth (2005)
 Why Try (2010)
 Walking Away (2010)
 Gold Cobra (2011)
 Thieves (2013)

Musiikkivideot

Lähteet 

Diskografiat
Benjamin Ferencz

Benjamin "Ben" Berell Ferencz (s. 11. maaliskuuta 1920 Nagysomkút, Unkarin kuningaskunta) on romanialaissyntyinen yhdysvaltalainen lakimies, joka tunnetaan  Nürnbergin kahdenkymmenenkahden Einsatzgruppen komentajan oikeudenkäynnin syyttäjänä.

Nuoruus
Hän syntyi köyhään juutalaisperheeseen, joka oli vain parivuotta aikaisemmin ollut osa Itävalta-Unkaria.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset asianajajat
Yhdysvaltalaiset ihmisoikeusaktivistit
Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset
Vuonna 1920 syntyneet
Elävät henkilöt
Sisällöntuottaja

Sisällöntuottaja harjoittaa sisällöntuotantoa. Sisällöntuottaja on henkilö, yritys tai organisaatio, joka kirjoittaa, videoi ja luo erilaisia sisältöjä, tavallisimmin palkattuna joko sisältömarkkinoinnin tarpeisiin tai esimerkiksi itsenäisenä bloggaajana tai somevaikuttajana. 

Verkkosivutuotannoissa sisällöntuottaja on tavallisesti henkilö, joka kirjoittaa sisällöt ja valitsee kuvat verkkosivuille. Suomen Digimarkkinointi Oy:n mukaan sisällöntuotanto on tekstisisältöjen kirjoittamista, kun taas copywriting on asiakkaan halujen ja tarpeiden kanavointia myytävään tuotteeseen tai palveluun tekstin välityksellä niin, että asiakas haluaa ostaa tuotteen.

Sisällöntuottajaa voidaan käyttää hoitamaan rakennetun tiedon tavoitettavuutta.  Sisällöntuotantoa voidaan käyttää myös palvelemaan myös dataa, joka liittyy myös tiedostoihin, kuten valokuviin, ääniin tai videoihin.

Sisältö ja sen tuottaminen 
Vuonna 1997 opetusministeriön asettaman kulttuuriteollisuustyöryhmän loppuraporttissa todetaan, että sisältö tarkoittaa kulttuurisen sisältötuotannon yhteydessä tekstiä, kuvaa, ääntä ja muuta viestittävää ainesta, joka pyritään viestittämään kulloinkin valittavan välineen avulla. Sisältötuotanto, tai sisältöteollisuus (Content creation industry) tarkoitti kauppa- ja teollisuusministeriön Sisältötuotantoprojektin määritelmän mukaan sekä perinteisille jakelukanaville että sähköisille viestimille laaditun dokumentti-, kulttuuri-, opetus-, viihde- tai markkinointiviestinnällisen ohjelmasisällön tuottamista ja siihen liittyvää liiketoimintaa.

Katso myös 

 Sisältö
 Sisältömarkkinointi

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Sisällöntuottajan koulutusohjelma (Rastor-instituutti)
Quebecin parlamentti

Quebecin parlamentti () on provinssitason parlamentti Quebecissä. 

Parlamentti hallinnoi Jean-Charles-Bonenfant -säätiötä, jonka tarkoituksena on tukea Quebecin politiikan tutkimusta ja sen tietoisuuden levittämistä. Säätiö rahoittaa mm. 10-kuukauden harjoittelujaksoja korkeakouluopiskelijoille parlamentissa..

Parlamentissa toimii 11 komiteaa, joissa suurin osa lainsäädäntötyöstä tehdään.

Viimeisimmät vaalit 
Edustajat valitaan viiden vuoden pidettävissä vaaleissa. Äänestysikäraja on 18. Viimeisimmät vaalit pidettiin 2018. Suurimmaksi puolueeksi nousi Coalition avenir Québec -puolue..  

Catherine Fournier, parlamentin nuorin edustaja, erosi Parti Québécois -puolueesta vuonna 2019, koska katsoi puolueen linjan olevan hukassa. Guy Ouellette erotettiin liberaaleista (PLQ) lokakuussa 2018 luottamuspulan takia: Ouellette oli vuotanut luottamuksellisia tietoa muille puolueille.

Lähteet 

Kanadan provinssi- ja territorioparlamentit
Québec
VLF (taajuusalue)

VLF (, hyvin matala taajuus), joskus myös hyvin pitkät aallot () eli VLW, on Kansainvälisen televiestintäliiton (ITU) termi radiotaajuusalueelle, joka kattaa 3–30 kHz:n radioaallot (aallopituusalue 10–100 km; 'hyvin pitkät aallot').
VLF on akronyymi englannin kielen sanoista very low frequency ('hyvin matala taajuus').

Hyödyntäminen 
VLF-radiotaajuusalueen taajuuksia käytetään muun muassa sukellusveneiden kanssa viestimiseen ja aikamerkin lähettämiseen radio-ohjatuille kelloille. Koska aallonpituusalue alkaa kymmenestä kilometristä, on aluetta kutsuttu suomeksi myös peninkulma-aalloiksi. VLF-alueen radioaalto etenee pinta-aaltona tuhansia kilometrejä, eivätkä ydinräjähdykset vaikuta niihin merkittävästi.

Alialueet 

 LW-alue (, 'pitkä aalto')
148,5–283,5 kHz
varattu yleisradiotoiminnalle
kattaa 50 % VLF-alueesta

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 NASA: Our planet is a natural source of radio waves at audio frequencies. An online receiver at the Marshall Space Flight Center is playing these songs of Earth so anyone can listen. 

Radio
Radioaallot
Radiotaajuusalueet
Benjamin Korhonen

Benjamin Korhonen (s. 11. kesäkuuta 2001 Ylivieska) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Kalevan Pallossa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

Ura

Seuraura 
Korhonen aloitti jääkiekkoilun viisivuotiaana Ylivieskan Jääkarhuissa. Hän muutti perheineen yläasteikäisenä Kuopioon ja Korhonen siirtyi 13-vuotiaana Kalevan Palloon kaudeksi 2014–2015. Kaudella 2016–2017 hän oli joukkueensa paras syöttäjä sekä C-nuorten SM-karsinnoissa 13 syöttöpisteellään että C-nuorten SM-sarjassa 20 syöttöpisteellään. Korhonen edusti myös pudotuspeleissä seuran B2-nuoria, joiden sisäisen pistepörssin voiton hän jakoi Tino Huuskosen kanssa tehoilla 3+3=6. Kaudella 2017–2018 Korhonen oli KalPan B-nuorten paras pistemies tehoilla 18+22=40. 

Huhtikuussa 2019 Korhonen teki KalPan kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2019–2020 seuran A-nuorissa. Korhonen oli tehoilla 18+22=40 joukkueen toiseksi paras pistemies Pekka Suhosen jälkeen. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa 10. maaliskuuta 2020 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Korhonen merkittiin KalPan nelosketjun vasempaan laitaan Mikko Virtasen ja Mikko Nuutisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 6.08 minuuttia. Korhonen pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalla Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa.

Kausi 2020–2021 oli Korhoselle varsinainen tulokaskausi SM-liigassa ja hän pelasi 39 runkosarjaottelua tehopistein 2+4=6 ja kaksi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Korhonen teki liigauransa avausmaalin 5. helmikuuta 2021 Helsingin IFK:ta vastaan. Jussi Tarvainen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Kaudella 2021–2022 Korhonen oli Lasse Lappalaisen ohella KalPan ainoa kauden kaikki 60 runkosarjaottelua pelannut pelaaja. Hän teki niissä tehot 4+6=10. Korhonen vahvisti myös KalPan U20-joukkuetta pudotuspeleissä, jotka päättyivät SM-hopeaan. Huhtikuussa 2022 hän teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura 

Korhonen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Korhonen on pelannut yhdeksän nuorten maaottelua.

Muuta 
Korhosen isoveli Jonathan on pelaa hyökkääjänä II-divisioonajoukkue Suonenjoen Kiekko-Karhuissa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
KalPan pelaajat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Richard Dehmel

Richard Dehmel (1863–1920) oli saksalainen runoilija. Vahva symbolistinen väritys on hänen runokokoelmillaan Erlösungen (1891), Aberdie Liebe. Ein Ehemanns- und Menschenbuch(1893), Lebensblätter (1895), Weib und Welt (1897). Dehmel on kirjoittanut modernin näytelmän Der Mitmensch (1895) ja tanssinäytelmän Luzifer (1899). Yhdessä vaimonsa Paula Dehmelin kanssa hän julkaisi lastenkirjan Fitzebutze. Allerhand Schnickschnack für Kinder (1900). Hän julkaisi 1913 runokokoelman Schöne, wilde Welt.

Suomeksi julkaistuja runoja
Lähde: 
 Hiljainen kaupunki, suom. Aale Tynni, teoksessa: Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa, s. 597 (1957); s. 611 (1974, 2004), WSOY 1957, 1974 ISBN 951-0-06216-2, 2004 ISBN 951-0-29121-8
 Hämärän ääniä, suom. Arvi Kivimaa, teoksessa: Laulujen virta: saksalaista lyriikkaa seitsemänsadan vuoden varrelta, s. 216, WSOY, 1936; Runon on säveltänyt Erkki Melartin: "Stimme im Dunkeln", op. 109, nro 5 
 Kahden sielun laulu, suom. Arvi Kivimaa, teoksessa: Laulujen virta, s. 223 
 Kello meressä, suom. Yrjö Jylhä, teoksessa: Runon pursi: maailmankirjallisuuden kertovaa runoutta, s. 336–337, WSOY, 1934
 Kirkastettu yö, Pentti Saaritsa, teoksessa: Salaperäinen seurue: runoja jotka tulivat ja jäivät, s. 102–103, WSOY, 1997
 Merenkäyntiä, suom. Uuno Kailas, teoksessa: Kaunis Saksa: sarja saksalaista lyriikkaa, s. 48–49, WSOY, 1924 ja teoksessa: Maailmankirjallisuuden kultainen kirja 1: Saksan kirjallisuuden kultainen kirja, s. 784–785, WSOY 1930.
 Näköala, suom. Arvi Kivimaa, teoksessa: Laulujen virta, s. 214–215
 Tuskallinen odotus, suom. Arvi Kivimaa, teoksessa: Laulujen virta, s. 212–213.
 Työmies, suom. Arvi Kivimaa, teoksessa: Laulujen virta (sivunumero puuttuu lähteestä) 
 Vuoripsalmi, Arvi Kivimaa, teoksessa: Laulujen virta, s. 218–219.
 Öinen kysymys, suom. Arvi Kivimaa, teoksessa: Laulujen virta, s. 217

Lähteet

Aiheesta muualla

Saksalaiset runoilijat
Vuonna 1863 syntyneet
Vuonna 1920 kuolleet
DBM (tietotekniikka)

dbm () on Unixille kehitetty sulautettu tietokanta, joka on usein toteutettu linkitettävä C-kielisenä kirjastona.

Kirjasto on avain-arvopareja sisältävien tiedostojen käsittelyyn.
Ominaisuuksia ovat tallennus, haku ja poisto avaimen mukaan sekä ei-järjestetty avainten selaaminen. Kirjaston käyttäjiä ovat muun muassa sendmail-ohjelma.

Toteutuksella on useita seuraajia:
 Open Groupin määrittelyssä on ndbm
 GNU-projektilla on GNU dbm (lyhyesti gdbm), joka tukee myös dbm ja ndbm rajapintoja
 Perl ja Ruby-kielille on olemassa omat toteutukset
 Sambassa on oma tdb
 TDBM, transaktiotuella
 QDBM
 Sleepycat Softwaren Berkeley DB toteuttaa vastaavan rajapinnan

Useat eri toteutukset käyttävät toisistaan poikkeavaa tiedostomuotoa levylle tallennuksessa.

Lähteet 

Tietokantojen hallintajärjestelmät
Unix-ohjelmat
Pekka Suhonen (jääkiekkoilija)

Pekka Leo Juhani Suhonen (s. 28. kesäkuuta 2000 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuja. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

Ura

Seuraura 
Suhonen on Kalevan Pallon kasvatti. Kaudella 2015–2016 hän oli C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 13+14=27 joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä sekä jakoi sisäisen maalipörssin voiton Leevi Aaltosen kanssa. C-nuorten SM-sarjassa Suhonen jakoi 23 osumallaan koko sarjan maalipörssin kolmannen sijan Kärppien Kalle Matikaisen ja Tapparan Oskari Kärkimaan kanssa. PudotuspEleissä hän oli tehoilla 3+3=6 KalPan paras maalintekijä ja Suhonen jakoi sisäisen pistepörssin voiton Leevi Aaltosen kanssa. Kaudella 2016–2017 hän oli 22 osumallaan seuran B-nuorten paras maalintekijä. Suhonen voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomenmestaruuden. Kauden 2017–2018 päätteeksi hän voitti A-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudella 2018–2019 Suhonen oli 16 osumallaan KalPan A-nuorten paras maalintekijä ja hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +16.

Huhtikuussa 2019 Suhonen teki KalPan kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2019–2020 seuran A-nuorissa, joiden varakapteeniksi Suhonen nousi. Hän voitti KalPan sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 20+22=42. Suhonen pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 12. maaliskuuta 2020 Rauman Lukkoa vastaan. Hänet merkittiin KalPan 13. hyökkääjäksi. Suhonen sai ottelussa jääaikaa lopulta vain 19 sekuntia. Kauden 2020–2021 hän pelasi kokonaan KalPan U20-joukkueessa.

Kaudeksi 2021–2022 Suhonen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin. Hän teki tulokaskautensa aikana 48 runkosarjaottelussa tehot 7+13=20 ja seitsemässä playoff-ottelussa kolme maalia. Suhonen pelasi myös kuusi Suomen Cupin ottelua tehopistein 1+2=3. Hän jakoi runkosarjassa IPK:n sisäisen pistepörssin neljännen sijan Erkka Seppälän kanssa. Pudotuspeleissä hän jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Roope Hirvosen kanssa. Huhtikuussa 2022 Suhonen teki IPK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura 
Suhonen oli mukana Suomen alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmässä vuoden 2018 turnaukseen, mutta hän putosi kuitenkin lopullisesta kisajoukkueesta. Yhteensä Suhonen on pelannut kolme nuorten ja seitsemän poikien maaottelua.

Muuta 
Suhosen isoveli Teemu pelaa puolustajana JYPin SM-liigajoukkueessa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Iisalmen Peli-Karhujen pelaajat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt