Kriisikunta

Kriisikunta on Suomessa sijaitseva kunta, jonka talous on epätasapainossa. Kriisikunnan kriteerit perustuvat lakiin, ja tarkkailun hoitaa valtiovarainministeriö.

Uudet kriteerit 
Vuonna 2019 voimaan tulleen uuden lain mukaan arviointimenettely voidaan käynnistää, jos

 kunta ei ole kattanut kunnan taseeseen kertynyttä alijäämää määräajassa, joka on neljä vuotta tilinpäätöksen vahvistamista seuraavan vuoden alusta lukien.
 tai jos asukasta kohden laskettu kertynyt alijäämä on kunnan viimeisessä konsernitilinpäätöksessä vähintään 1 000 euroa ja sitä edeltäneenä vuonna vähintään 500 euroa,
 tai rahoituksen riittävyyttä tai vakavaraisuutta kuvaavat talouden tunnusluvut ovat kahtena vuonna peräkkäin täyttäneet seuraavat raja-arvot:

 kunnan konsernituloslaskelman vuosikatteen ja poistojen suhde on alle 80 prosenttia;
 kunnan tuloveroprosentti on vähintään 2,0 prosenttiyksikköä korkeampi kuin kaikkien kuntien painotettu keskimääräinen tuloveroprosentti;
 asukasta kohden laskettu kunnan konsernitilinpäätöksen lainojen ja vuokravastuiden määrä ylittää kaikkien kuntien konsernitilinpäätöksen lainojen ja vuokravastuiden keskimääräisen määrän vähintään 50 prosentilla;
 konsernitilinpäätöksen laskennallinen lainanhoitokate on alle 0,8.

Näitä uusia kriteerejä sovelletaan ensimmäisen kerran vuonna 2022, vuosien 2020 ja 2021 tilinpäätösten tunnuslukujen perusteella. Vuosina 2019–2021 käytetään aiemmin voimassa olleita kriteerejä.

Vanhat kriteerit
Vanhan lain mukaan kriisikunnaksi voidaan nimetä sellainen kunta:

 jonka vuosikate on negatiivinen
 jonka lainakanta ylittää maan keskiarvon vähintään 50 prosentilla
 jonka taseessa on kertynyttä alijäämää (500 euroa tai enemmän asukasta kohti)
 jonka tuloveroprosentti on vähintään 0,5 prosenttiyksikköä korkeampi kuin maan painotettu keskiarvo (vuonna 2013 noin 19,7 prosenttia)
 jonka omavaraisuusaste on alle 50 prosenttia
 jonka suhteellinen velkaantuneisuus on vähintään 50 prosenttia

Kunta voi päätyä kriisikunnaksi silloinkin, kun kaikki ylläolevat kriteerit eivät täyty, mutta alijäämä ylittää kahtena peräkkäisenä vuotena määrätyn rajan:
alijäämää saa olla viimeistä edellisessä tilinpäätöksessä enintään 500 euroa ja uusimmassa tilinpäätöksessä tuhat euroa asukasta kohden.

Kriisikunnat vuodesta 2004

2004–2009

Kestilä, Karjaa, Keminmaa, Lehtimäki, Leivonmäki, Muonio, Rantsila, Utajärvi, Ylivieska, Pelkosenniemi, Utsjoki, Enontekiö, Puumala, Puolanka, Rääkkylä
Ii, Siikajoki, Vuolijoki, Längelmäki
Kemi, Oulainen, Ähtäri, Vaala, Korpilahti, Pohja, Askainen, Suolahti, Lohtaja
Hartola, Pello
Västanfjärd, Perniö
Haapajärvi, Nivala, Lavia

2009

 Vuonna 2009 Vihanti on täyttänyt kaikki kriisikunnalle asetettavat kuusi ehtoa.

2010

Hanko, Kesälahti, Lavia, Utajärvi, Utsjoki

2011

Honkajoki, Raasepori, Taivassalo

2012

Juankoski, Kitee, Lavia, Tarvasjoki, Utsjoki, Vihanti

2013

Hanko, Jalasjärvi, Lavia, Tarvasjoki

2014

Honkajoki, Jalasjärvi, Lavia, Vimpeli

2015

Jalasjärvi, Juankoski, Rääkkylä, Vimpeli

2017

Hyrynsalmi, Jämijärvi, Teuva, Ähtäri

2019

Honkajoki, Jämijärvi, Kyyjärvi, Teuva, Vehmaa

2020

Honkajoki, Jämijärvi, Kyyjärvi, Lapinjärvi, Teuva, Vehmaa

2021 
 Konnevesi, Pertunmaa, Rääkkylä ja Haapajärvi.

2022 

 Haapajärvi, Konnevesi, Kyyjärvi, Pertunmaa ja Rääkkylä.

Seuraukset 
Jos kunta päätyy kriisikunnaksi, niin valtiovarainministeriön nimeämä työryhmä valmistelee sille talouden tasapainottamisohjelman, joka käytännössä tarkoittaa säästöjä. Kunnalle saatetaan myös ehdottaa kuntaliitosta. Tällöin puhutaan valtion holhoukseen joutumisesta, sillä kriisikunta menettää suuren osan omasta päätösvallastaan.

Arviointimenettelyn jälkeen esimerkiksi Tarvasjoki pakkoliitettiin Lietoon vuonna 2015 ja satakuntalainen Lavia liitettiin Poriin

Valtio jakaa vuosittain taloudellisesti heikoille kunnille harkinnanvaraista tukea, jota 2010 jaettiin 20 miljoonaa euroa.

Kriisikuntien kohtalo

Lähteet

Aiheesta muualla
 Valtiovarainministeriö: Kunta- ja palvelurakenneuudistus 
 Valtiovarainministeriö: Kunta-asiat

Suomen kunnallishallinto