joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kroll-ooppera

Kroll-ooppera oli oopperatalo Berliinin Tiergartenin puistossa, silloisen Königsplatz-aukion (nykyinen Platz der Republik) länsilaidalla. Se toimi natsi-Saksan aikana Saksan valtiopäivien väliaikaisena istuntopaikkana.

Kroll-oopperan rakennutti liikemies Joseph Kroll hienoksi ravintolaksi vuosina 1843–1844. Suunnitteluun osallistuivat arkkitehdit Carl Ferdinand Langhans, Ludwig Persius ja Eduard Knoblauch. Linnaa muistuttaneessa rakennuksessa oli useita juhlasaleja, joista suurimpaan eli königssaaliin mahtui 5 000 vierasta. Ravintolan yhteydessä aloitti vuonna 1850 toimintansa kesäteatteri. Se muutettiin 1895–1898 ”uudeksi kuninkaalliseksi oopperataloksi” (Neue Königliche Opernhaus). Koska oopperan pitäminen ei kannattanut, rakennus päätettiin vuonna 1914 purkaa, mutta työt keskeytettiin ensimmäisen maailmansodan alettua. Sen jälkeen rakennusta käytettiin sairaalana ja vaatevarastona. Kroll-ooppera muutettiin Oskar Kaufmannin johdolla takaisin oopperataloksi 1922–1923, ja se avasi ovensa uudelleen 1. tammikuuta 1924. Se palautettiin valtionoopperan alaisuuteen kolme vuotta myöhemmin, mutta Preussin maapäivät määräsivät sen suljettavaksi vuonna 1931.

Valtiopäivätalon tuhopolton jälkeen Kroll-ooppera kunnostettiin maaliskuussa 1933 valtiopäivien tilapäiseksi istuntopaikaksi. Siellä hyväksyttiin 23. maaliskuuta valtalaki, joka mahdollisti Adolf Hitlerin hallitukselle yksinvallan. Valtiopäivät kokoontuivat Kroll-oopperassa aina huhtikuussa 1942 pidettyyn viimeiseen istuntoonsa saakka. Rakennus vaurioitui pahoin marraskuun 1943 pommituksissa ja se purettiin sodan jälkeen vuonna 1951. Lopullisesti sen jäännökset hävitettiin 1957. Paikka on nykyään rakentamatonta nurmikkoa Bundeskanzleramtin eteläpuolella.

Lähteet

Aiheesta muualla

Kroll-Oper (tietoa talon käytöstä valtiopäivien istuntopaikkana)  Saksan liittopäivät

Saksan oopperatalot
Berliinin entiset rakennukset ja rakennelmat
Parlamenttitalot
Raisa Porrasmaa

Raisa Porrasmaa (s. 1981 Juuka) on suomalainen japanologi, kääntäjä ja tietokirjailija.

Porrasmaa valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2010. Hän valmistelee väitöskirjaa Japanin 1000–1200-lukujen hovikirjallisuudesta. Porrasmaa on kirjoittanut kirjoja Japanista ja opettanut japanin kieltä. Hän on suomentanut Haruki Murakamin teoksia, joista Värittömän miehen vaellusvuodet (2014) oli ensimmäinen suoraan japanista suomennettu Murakamin teos.

Porrasmaa asuu Helsingissä ja Tokiossa.

Teokset

Suomennokset
 
 
 
 Kawakami, Hiromi: Blue moon. Granta 5 Venäjä. Otava, 2015. 
 Bandi: Syytös. Seitsemän kertomusta Pohjois-Koreasta. (Perustuu ranskannokseen La Dénonciation. Alkuteos: Gobal) Helsinki: S&S, 2017. ISBN 978-951-52-4130-6
 Motoya, Yukiko: Koirat. Granta 8 Eläin. Otava, 2017.
 Kawakami, Hiromi: Sensein salkku. (Sensei no kaban). Helsinki: S&S, 2018. ISBN 978-951-52-4449-9
 Arikawa, Hiro: Matkakissan muistelmia. (Tabineko ripōto). Helsinki: S&S, 2019. ISBN 978-951-52-4694-3
 Murata, Sayaka: Lähikaupan nainen. (Konbini ningen). Helsinki: Gummerus, 2020. ISBN 978-951-24-1820-6
 Higashino, Keigo: Uskollinen naapuri. (Yōgisha X no kenshin). Helsinki: Punainen Silakka, 2020. ISBN 978-952-69-3460-0
 Sukegawa, Durian: Tokuen resepti. (An). Turku: Sammakko, 2020. ISBN 978-952-48-3395-0
Higashino, Keigo: Myrkyllinen liitto. (Seijo no kyūsai). Helsinki: Punainen Silakka, 2021. ISBN: 978-952-69-3463-1
Natsukawa, Sōsuke: Kissa joka suojeli kirjoja. (Hon o mamorō to suru neko no hanashi). Helsinki: Tammi, 2021. ISBN: 978-952-04-3254-6
Murata, Sayaka: Maan asukit. (Chikyu seijin). Helsinki: Cummerrus, 2022.  ISBN: 978-951-24-2959-2
Higashino, Keigo: Namiyan puodin ihmeet. (Namiya zakkaten no kiseki). Helsinki: Punainen Silakka, 2022. ISBN: 978-952-69-3467-9
Tsumura, Kikuko: Unelma helposta työstä. (Kono yo ni tayasui shigoto wa nai). Helsinki: Into Kustannus, 2022. ISBN: 978-952-35-1962-6

Lähteet

Suomentajat
Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Shōichi Sugita

Shōichi Sugita (, 1924 – 15. huhtikuuta 1945 Niigatan prefektuuri) oli japanilainen hävittäjälentäjä ja hävittäjä-ässä toisessa maailmansodassa. Sugitalle on vahvistettu 70 tehtyä ilmavoittoa ja lisäksi 40 jaettua pudotusta.

Ylipursimies Sugita oli suojaamassa Mitsubishi A6M Reisen Zero -hävittäjällä keisarillisen Japanin laivaston amiraalia Isoroku Yamamotoa kuljettanutta Mitsubishi G4M Betty -konetta. Kone ammuttiin alas operaatio Kostossa Bougainvillen rannikon yläpuolella, kun se oli 18. huhtikuuta 1943 lennolla Rabaulista Buiniin. Ilmataistelun aikana Sugita osui ammuksillaan luutnantti Raymond K. Hinen P-38-koneeseen, jonka mahdollisesti pudotti. Sugita lensi Kenji Yanagiyan siipimiehenä. Näistä Zero-saattohävittäjien piloteista Yanagiya oli ainut sodasta selvinnyt.

Myöhemmin Sugita liitettiin kapteeni Minoru Gendan henkilökohtaisesti kutsumana 343. Kokutain lentäjiin. Hän palveli Japanin kotisaarten ilmapuolustuksessa. Kuuluisa japanilainen sotilaslentäjä Saburō Sakai todisti Sugitan kaatumisen ilmataistelussa. Sakai kuvaili Sugitaa yltiöpäisen rohkeaksi lentäjäksi, mikä lopulta koitui hänen tuhokseen 15. huhtikuuta 1945. Sugita kuoli, kun hänen ohjaamansa Kawanishi N1K George -tyypin torjuntahävittäjä ammuttiin alas Kanoyan lentokentälle tehdyssä viholliskoneiden hyökkäyksessä ilmaannousun aikana. Kaatunutta Sugitaa korvaamaan lähetetty Kaneyoshi Mutō kuoli hänkin, ilmataistelussa sodan loppuvaiheissa: Henry Sakaidan teoksen mukaan.

Lähteet 
Humble, Richard: Toisen maailmansodan lentokoneet, suom. Helge Seppälä, s. 59–60, 62. Helsinki: WSOY, 1976, ISBN 951-0-07838-7
Sakaida, Henry: Japanin laivaston ilmavoimien ässät. s. 88–91. Helsinki: Koala-Kustannus, 2002. ISBN 952-5186-25-3 Sarja:Osprey hävittäjä-ässät 5.

Viitteet

Kirjallisuutta 
 Davis, Burke: Kuolema amiraalille (Get Yamamoto), suom. Aarne Valpola, Kirjayhtymä, 1971, Helsinki

Aiheesta muualla 
Sugita Shoichi 

Japanilaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
Japanilaiset lentäjät
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet
Takahuhdin koulu

Takahuhdin koulu on Itä-Tampereen Takahuhdissa sijaitseva peruskoulu, jossa on opetusta kahdessa eri talossa. A-talossa, joka sijaitsee osoitteessa Hanhenmäenkatu 2, opiskelevat 5.–9. luokilla olevat oppilaat ja B-talossa, joka sijaitsee osoitteessa Hintsankatu 4, puolestaan 1.–4.-luokkalaiset. 

Koulun rehtori on Sami Nykänen. Takahuhdin koulu ja Ristinarkun koulu yhdistyivät vuonna 2010 ja koulun nimeksi tuli Takahuhdin koulu. Ennen vuotta 2010 Ristinarkun koulu toimi nykyisen Takahuhdin koulun paikalla. Koululla on ystävyyskoulu sekä Saksassa että Virossa. Takahuhdin koulun opettajia ovat muun muassa kirjailija Juha Javanainen.

Koulu on rakennettu vuonna 1939.

Koulu on yksi Tampereen suurimmista ja siellä opiskelee peräti noin 1 200 oppilasta.

Lähteet 
Takahuhdin koulun sivusto

Tampereen peruskoulut
Tehomainos

Tehomainos Oy oli Huhtamäki-yhtymään kuulunut mainostoimisto, joka toimi Helsingissä vuodesta 1962 vuoteen 1990, jolloin se myytiin toimivalle johdolle. Vuodesta 1985 Tehomainos oli osa kansainvälistä J. Walter Thompson -mainostoimistoketjua.

Yritys perustettiin toukokuussa 1962 nimellä H-yhtymän markkinointi Oy tarkoituksena pitää se vain Huhtamäki-yhtymän yksiköitä ja tuotteita palvelevana, aluksi pikemminkin markkinointiyhtiönä ja vasta vuodesta 1965 varsinaisena mainostoimistona nimeltä Tehomainos Oy. Täydelliset mainostoimisto-oikeudet eli niin sanotun auktorisoinnin Tehomainos Oy sai joulukuussa 1965, ja toiminta pääsi alkamaan 1.1.1966. Tehomainokseen yhdistettiin vuonna 1970 myös Huhtamäki-yhtymän pakkaussuunnitteluosasto. Suurimmillaan Tehomainoksen työntekijämäärä oli 60 vuonna 1972.

Huhtamäen ulkopuolisia asiakkaita alkuvuosina olivat muiden muassa Kaukomarkkinat Oy, Valio, Lääketeollisuusyhdistys, G. A. Serlachius Oy, Oy Alko Ab:n vientiosasto, Ilmarinen, Väestöliitto ja Suomen Matkatoimisto.

Tehomainos tuli tunnetuksi erityisesti makeisten ja kosmetiikkatuotteiden televisiomainonnan sekä suoramarkkinoinnin osaajana.

Vuonna 1985 Tehomainos liittyi kansainväliseen J. Walter Thompson –mainostoimistoketjuun, jolla tuolloin oli lähes 200 toimistoa noin 40 maassa. Päätös toi Tehomainokselle myös useiden JWT-ketjun kansainvälisten asiakkaiden Suomen-mainonnan tehtäviä. Uudeksi nimeksi tuli Mainostoimisto Tehomainos – J. Walter Thompson Oy.

Vuonna 1990, osana Huhtamäki-yhtymän toimialarationalisointia, Tehomainosta yritettiin aluksi myydä JWT-ketjun emoyhtiölle WPP:lle, mutta tämän kieltäydyttyä toimisto myytiin sen toimivalle johdolle. Nykyisin J. Walter Thompsonia edustaa Suomessa Activeark-JWT Oy. Vuonna 1996 J .Walter Thompson Finland ja toinen helsinkiläistoimisto Interplan fuusioituivat.

Vuonna 2001, kun pitkäaikainen toimitusjohtaja Curt Ringwall jäi eläkkeelle, JWT-ketju osti hänen ja parin muun johtohenkilön osakkeet ja nosti omistusosuutensa Helsingin-toimistosta yli 50 prosenttiin.  Vuonna 2012 JWT Helsinki Oy ja Activeark fuusioituvat Activeark-JWT:ksi. Vuoden 2015 alusta siitä tuli Mirum Agency Oy, osa kansainvälistä Mirum-ketjua.

Lähteet

Suomalaiset mainostoimistot
Lapsenpäivä-palkinto

Lapsenpäivä-palkinto on Suomen opetus- ja kulttuuriministeriön jakama tunnustus ansioista lastenkulttuuria tekeville yhteisöille. Se on rinnakkaispalkinto yksittäisille henkilöille jaettavalle Lastenkulttuurin valtionpalkinnolle. Palkintoja jaetaan kaksi vuosittain marraskuussa.

Palkinnot jaettiin ensi kerran vuonna 1999. Ne olivat silloin arvoltaan 50 000 markkaa. Vuonna 2015 palkinnot olivat kukin 8 500 euroa.

Palkinnon saajia

1999
 Paavo Sarkkama -säätiö oululaislasten musiikkiharrastuksen edistämisestä
 Hämeenlinnan lasten ja nuorten kuvataidekoulu

2000
 porilainen Kulttuuritalo Annankatu 6:n tuki ry 
 lastenkalusteita yhteistyönä valmistavat Halonen & Suvalo Oy ja Kuopion Woodi Oy

2001
 Sorin Sirkus
 Napero-Finlandia

2002
 Hämeenlinnan Miniteatteri
 Ikaalisten nuoriso-orkesteri

2003
 Uudenmaan CP-yhdistyksen Luova-tanssikerho
 Rakennuskulttuuritalo Toivo, Pori

2004
 Inarin saamenkielen yhdistys - Anârâskielâ Servi kielikylpypäiväkotitoiminnasta
 Keski-Suomen elokuvakeskus

2005
 toivakkalainen taidekasvatukseen erikoistunut nuorisokoti Villa Artes
 oululainen Tutti Juttu -musiikkitapahtuma, joka tarjoaa musiikkikoululaisille mahdollisuuden harjoitella ja konsertoida Oulun kaupunginorkesterin kanssa

2006
 Kuusankosken teatterin kannatusyhdistys lastenteatteritoiminnasta
 Vekara-Varkaus -lastentapahtuma, Varkaus

2007
 joensuulainen Nuorisoseura Motora kansantanssin parissa tehdystä työstä 
 Aurinkoinen tulevaisuus ry Lasten Aurinkojuhla – Barnens Solfest -tapahtumasta Kemiössä

2008

 Jyväskylän Käsityökoulu
 Stundarsin museo ja kulttuurikeskus, Mustasaari

2009
 Loimaan teatteri lastenteatteritoiminnasta
 Oulun kaupungin lasten ja nuorten kaupunkikokous

2010
 Oulun kaupungin Mäntylä-Snellman-päiväkoti saamenkielisestä toiminnasta
 joensuulainen Teatteri Satama nuorisoteatteritoiminnasta

2011
 Satakunnan Elävän Kuvan Keskus Sekk ry, Pori, Tunnemyrsky-hankkeesta nuorille pääosin lastensuojelulaitoksissa, vastuutaiteilijana Jari Forsman

 Art Hysteria -taiteilijayhdistys, Saarijärvi, ammattitaiteilijoiden yhdistys, joka tekee taidetta yhdessä nuorten kanssa

2012
 Mikkelin Poikateatteri
 Pro Puu ry, Lahti, mm. lasten muotoilukasvatusprojektista

2013
 päijäthämäläinen Efekti-lastenkulttuuriverkosto
 lappeenrantalainen Taidekoulu Estradi

2014
 Rauman taidemuseo
 Tanssiteatteri Raatikko

2015
 Teatteri Taimine
 Kulttuuriosuuskunta Uulu

2016
 Lastenkulttuurikeskus Louhimo ja Pohjanmaan lastenkulttuuriverkosto Bark
 Riihimäen Nuorisoteatteri

2017
 Tapiolan kuoro
 Sanaratas ry

2018
 Åbolands Teaterskola
 Pormestarin itsenäisyysjuhla neljäsluokkalaisille

2019
 Valveen elokuvakoulu
 Cantilena ry:n lapsi- ja nuorisokuorot

Lähteet

Lastenkulttuuri
Suomalaiset palkinnot
Teppo Marttinen

Teppo Marttinen (s. 6. toukokuuta 1997 Jyväskylä) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa ykkösessä pelaavaa Kokkolan Pallo-Veikkoja lainalla Sjk:sta.

Marttinen on JJK:n oma kasvatti. Hän teki debyyttinsä edustusjoukkueessa kaudella 2013 FC Interiä vastaan pelatussa ottelussa ja oli 16 vuoden ja viiden kuukauden ikäisenä kaikkien aikojen nuorimpana Veikkausliigassa pelannut maalivahti. Samalla hän oli nuorimpana JJK:ta liigassa edustanut pelaaja. JJK teki Marttisen kanssa kaksivuotisen pelaajasopimuksen tammikuussa 2014 ja hän on jatkanut väkeviä otteita Ykkösen peleissä.

Marttinen on pelannut myös nuorisomaajoukkueissa jo toistakymmentä maaottelua ja oli vuonna 2013 mukana Pohjoismaiden mestaruuden voittaneessa U17-maajoukkueessa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 JJK:n pelaajakortti

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Miguel Ángel López

Miguel Ángel López Nicolás (s. 3. heinäkuuta 1988 Murcia) on espanjalainen kilpakävelijä ja maailmanmestari.

López voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 20 kilometrin kävelyssä 2009 ajalla 1.22.23. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui viidenneksi 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.19.49. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui samalla matkalla alun perin kolmanneksi, mutta nousi myöhemmin Aleksandr Ivanovin dopinghylkäyksen jälkeen hopeamitalistiksi. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän voitti kultaa ajalla 1.19.44. Pekingin MM-kisoissa 2015 Lopéz voitti kultaa uudella ennätysajallaan 1.19.14. Hän oli 20 kilometrin kävelyssä yhdestoista Rio de Janeiron olympialaisissa 2016, kymmenes Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja kuudes Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Hän oli 35 kilometrin kävelyssä kymmenes Eugenen MM-kilpailuissa 2022, Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän voitti 35 kilometrin kultaa ajalla 2.26.49.

Henkilökohtaiset ennätykset 
Lähde: IAAF
 5 000 metrin ratakävely: 18.46,95 (2016)
 10 000 metrin ratakävely: 38.06,28 (2016)
 10 kilometrin kävely: 39.29 (2015)
 20 000 metrin ratakävely: 1.24.52,6 (2008)
 20 kilometrin kävely: 1.19.14 (2015)
 35 kilometrin kävely: 2.25.58 (2022)
 50 kilometrin kävely: 3.53.52 (2016)

Lähteet 

Espanjalaiset kävelijät
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Rosoboroneksport

Rosoboroneksport () on vuonna 2000 perustettu Venäjän valtionkorporaatio Rostehin tytäryhtiö, joka vastaa maan aseiden, kaksoiskäyttötuotteiden ja näihin liittyvien palvelujen kaupasta ulkomaiden kanssa. Osakeyhtiömuotoisen yrityksen kotipaikka on Moskova. 

Vuonna 2013 se vei venäläisaseita 13,2 miljardin Yhdysvaltain dollarin arvosta. Tukholman rauhantutkimuslaitos SIPRIn mukaan Venäjä nousi vuonna 2013 maailman suurimmaksi aseidenviejäksi.  Toisen, venäläisen Vojennoje obozrenije-lehden tietoon nojautuvan lähteen mukaan Yhdysvaltain asevienti olisi kuitenkin ollut huomattavasti suurempi, 23,6 miljardia USD ja Ranska olisi ollut kolmanneksi suurin aseidenviejä (6,9 mrd. USD).

Vuonna 2014 Venäjän Rosoboroneksport vei aseita noin 13 miljardilla dollarilla, toisen arvion mukaan Venäjän asevienti oli tuolloin 15 miljardia dollaria. Rosoboroneksportin osuus Venäjän aseviennistä on noin 80 prosenttia. Maa suunnitteli kasvattavansa aseidenvientiään vuonna 2015 EU:n, Yhdysvaltain ja muiden länsimaiden vientirajoituksista huolimatta.

Yhtiö on läsnä tärkeimmillä kansainvälisillä aseteollisuusmessuilla. Venäjällä alan merkittävimpiin esittelytapahtumiin kuuluu vuosittainen Oboronexpo-näyttely.

Joulukuussa 2014 Yhdysvallat aikoi lisätä yrityksen talouspakotteisiin, mikäli venäläisiä aseita myydään tai siirretään Syyriaan tai tietyille alueille Ukrainaa, Moldovaa tai Georgiaa ilman näiden valtioiden hallituksen suostumusta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Rosoboroneksport - Investoram (Yhtiön tilinpäätöksiä yms)  (roe.ru)
Rossijski Mistral polutšit otetšesvennoje oružije (15.8.2014, Venäjän ostamasta ranskalaisesta Mistral-aluksesta)  (vpk.name)
How to Do Business With a Blacklisted Russian Weapons Company (28.7.2008)  (wired.com)

Rosteh
Aseteollisuus
Suomenlinnan panimo

Suomenlinnan panimo on Helsingin Suomenlinnassa sijaitsevan panimoravintolan yhteydessä toimiva, vuonna 1995 perustettu pienpanimo. Sen ensimmäiset myyntioluet valmistuivat vuonna 1997. Vuonna 2013 Suomenlinnan panimolle valmistui toinen, laajempi tuotantotila Vantaan Nikinmäkeen. 

Suomenlinnan panimo - Sveaborgs bryggeri on vuonna 1995 kaupparekisteriin rekisteröidyn Bitter-B Oy:n aputoiminimi. Osakeyhtiön toimitusjohtaja on Jari Tapanainen. Vuonna 2016 osakeyhtiön liikevaihto oli 0,9 miljoonaa euroa. Panimo valmistaa noin kymmentä olutta, kausioluita ja paria siideriä.

Esimerkkejä Suomenlinnan panimon oluista 
 Höpken Pils, 4,2 %: Helsinki Beer Festivalin 2013 pronssiolut sarjassaan (Vaalea lager enintään 4,7 %) 
 Piper Wit, 4,7 %: Helsinki Beer Festivalin 2013 hopeaolut sarjassaan (Vehnäoluet)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomenlinnan Panimo (suomenlinna.fi)

Suomalaiset pienpanimot
Suomenlinna
Nikinmäki
Serres (yritys)

Serres Group on suomalainen, Kauhajoella ja Saarijärvellä toimiva muovialan yritys, joka valmistaa päätuotteenaan sairaaloiden leikkaussaleissa tarvittavia kertakäyttöisiä imupusseja. Toinen tuoteryhmä ovat viemäriputkistojen muovituotteet, joita yritys valmistaa tuotemerkillä Vieser.

Yritys työllistää noin 150 ihmistä, ja noin 80 prosenttia yhtiön tuotannosta menee vientiin.

Perheyrityksen perustivat veljekset Olavi ja Erkki Jyllilä, Erkin vaimo Annel sekä Kalevi Säntti vuonna 1973, aluksi nimellä Insinööritoimisto Muovi Serres, Jyllilä, Säntti Ky. Muoviala ei ollut kellekään tuttu, ja ajoitus juuri kansainvälisen öljykriisin alla oli muovituotetehtaalle huono, sillä raaka-aineiden hinnat kohosivat nopeasti. Yritys aloitti sekalaisilla muovituotteilla. Serreksen ensimmäisiä tuotteita olivat korotusrenkaat, naulakiinnikkeet, säästöpossut ja muu alihankinta. 1970-luvun lopulla yritys alkoi kehittää omia tuotteita, joita olivat muun muassa lattiakaivot ja LVI-putkistojen yhteet eli liitoskappaleet.

1980-luvulla Serres aloitti sairaalatuotevalmistuksen. Päätuotteeksi muodostuivat imupussit, joihin leikkauksissa kerätään potilaan eritteitä. Vuonna 2013 niitä toimitettiin ympäri maailmaa noin 20 miljoonaa kappaletta.

Serres on kasvattanut työntekijämääräänsä 2010-luvulla noin 10–15 prosentin vuosivauhdilla. Vuonna 2014 yritys sai käyttöönsä 15 000 neliömetriä lisätilaa Strömbergin entisestä tehtaasta Kauhajoen Aronkylässä. Strömberg oli Erkki Jyllilän aiempi työpaikka, josta hän lähti 1970-luvun alussa perustamaan omaa yritystä. Kauhajoen lisäksi yrityksellä on tehdas Saarijärvellä.

Vuonna 2003 Erkki Jyllilä vetäytyi yrityksen toiminnasta, mutta sen hallituksessa jatkavat hänen lapsensa Kimmo Jyllilä ja Annika Jyllilä-Vertigans. Hallituspartnerit ry myönsi Serrekselle 2014 Kultainen nuija -palkinnon onnistuneesta sukupolvenvaihdoksesta ja menestyksekkäästä hallitustyöskentelystä yrityksen kehittämiseksi. Vuonna 2005 OP-ryhmä ja Kauppalehti valitsivat Serres Oy:n vuoden yritykseksi. Vuonna 2000 Serrekselle myönnettiin Suomen Yrittäjien valtakunnallinen yrittäjäpalkinto. Vuonna 1996 perustaja Erkki Jyllilä sai Deloitte & Touche -tilintarkastusyrityksen European Small Business Person of The Year –palkinnon. Vuonna 2015 Serres sai Tasavallan Presidentin kansainvälistymispalkinnon.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Wacklin, Matti: Tahto. Serreksen matka kyläpajasta maailmalle.  Serres Group 2013. ISBN 978-952-93-2106-3.

Suomalaiset teollisuusyritykset
Kauhajoki
Clear Blue Water

Clear Blue Water on brittiläisyhtye OceanLabin kappale. Sen julkaisi Anjunabeats koko yhtyeen uran ensimmäisenä singlenä 1. lokakuuta 2001. Kappaleen tuotannosta sekä sanoituksista vastasivat Jono Grant, Justine Suissa, Paavo Siljamäki ja Tony McGuinness. Kappaleeseen liittyvä virallinen musiikkivideo julkaistiin singlen kanssa samoihin aikoihin lukuisilla musiikkivideokanavilla ja videopalvelu YouTubessa 13. marraskuuta 2009. Kappale onnistui pääsemään listoille Alankomaissa.

Kappalelista

Digitaalinen lataus

 Clear Blue Water (Radio Edit) - 3:39
 Clear Blue Water (Ferry Corsten Radio Edit) - 2:54

Listasijoitukset

Lähteet

Vuoden 2001 kappaleet
Brittiläiset musiikkikappaleet
Elektronisen musiikin kappaleet
Matthew Hudson-Smith

Matthew Hudson-Smith (s. 26. lokakuuta 1994 Wolverhampton, Englanti) on brittiläinen pikajuoksija, joka kilpailee pääosin 400 metrillä ja on lajin MM-mitalisti ja kaksinkertainen Euroopan-mestari. Hänen ennätyksensä 400 metrillä on toukokuussa 2022 Yhdysvaltain Eugenessa juostu 44,35, joka on samalla Iso-Britannian ennätys. Aika alitti Iwan Thomasin lähes 25 vuotta vanhan ennätyksen yhdellä sekunnin sadasosalla.

Alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa 2013 Italian Rietissä Hudson-Smith voitti pronssia sekä sivumatkaltaan 200 metriltä että 4 × 400 metrin viestistä. Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän voitti niin ikään pitkästä viestistä kultaa Englannin joukkueessa. Hän saavutti vuoden 2014 EM-kisoissa Zürichissä 400 metrillä hopeaa maanmiehensä Martyn Rooneyn jälkeen tuolloisella ennätyksellään 44,75. Hudson-Smith voitti kisoissa myös kultaa pitkästä viestistä. 

Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Hudson-Smith sai 4 × 400 metrin viestissä pronssia. Saman vuoden Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui 400 metrillä kahdeksanneksi. Hän juoksi 2017 Lontoon MM-kilpailuissa avausosuuden Britannian pronssijoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän saavutti kultaa 400 metrillä ajalla 44,78 ja hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Vuonna 2022 hän sai 400 metrillä pronssia Eugenen MM-kilpailuissa ajalla 44,66 ja hopeaa Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa ajalla 44,81. Samana vuonna hän voitti 400 metrin kultaa Münchenin EM-kilpailuissa ajalla 44,53. Hän voitti Euroopan-mestaruuden myös 4 × 400 metrin viestissä.

Hän edustaa Birchfield Harriersia.

Lähteet 
 
 Matthew HUDSON-SMITH European Athletics (arkistoitu versio)

Viitteet

 
Brittiläiset pikajuoksijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Arvid Nisunen

Arvid Nisunen oli suomalainen 1900-luvun alussa elänyt runoilija ja sanoittaja.

Nisusen kansansävelmään sanoittama työväenlaulu Aurajoella on ilmestynyt Sulo Vakkarin esittämänä  LP-levyllä Työväen lauluja (Scandia 1969).

Teoksia 
 Kolme hauskaa laulua vanhoille ja nuorille talwi-iltain ratoksi ja huwiksi : 1. Wanha juomalaulu w:lta 66, 2. Aunuksen laulu, 3. Hyljätyn suru. 1914
 Neljä huwittawaa kuplettia : uskolliset sanankuulijat ; Juorukellot ; Eskolan Eetla ; Runo piipun peristä. Tampere 1914
 Kaksi kaunista huvilaulua. Kaulaliina ja Tampereen emäntien laulu. 1915
 3:me Hauskaa Laulua. Leppälahtelaisten riemumarssi. 2. Äidin muisto. 3. Aurajoella. 1916
 Kolme huvittavaa kuplettia : 1. Kotipihlajan juurella, 2. Vanhapoika, 3. Vanhapiika. Waasa 1916
 Kolme laulua : 1. Kiljulaulu, 2. Mustalaisen laulu, 3. Taljakka laulu. Pori 1916
 Kulkuri pojan matka ja leikkailulaulu. Pori 1916
 Kaksi wallankumouslaulua sekä yö Lontoonissa : 1. Wallankumous marssi Wenäjällä, 2. Wallankumous marssi, 3. Yö Lontoonissa. Wiipuri 1917
 Nuorison lauluja : 1:nen vihko. Pori 1917

Lähteet 
 Kysy kirjastonhoitajalta : Kuka on kirjoittanut runon..
 Kansalliskirjasto haku Arwid Nisunen
 Jyväskylän yliopiston kirjaston arkkiveisukokoelma : Arvid Nisunen 

Suomalaiset runoilijat
1800-luvulla syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Love, Lust, Faith and Dreams

Love, Lust, Faith and Dreams on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen 30 Seconds to Marsin neljäs albumi. Se julkaistiin 17. toukokuuta 2013.

Levyltä on julkaistu kolme singleä: ”Up in the Air”, ”Do or Die”, ”City of Angels”.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Jared Leto – laulu, kitara, basso, koskettimet, syntetisaattori
 Shannon Leto – rummut, lyömäsoittimet
 Tomo Miličević – soolokitara, basso, koskettimet, syntetisaattorit, viulu, ohjelmointi, lyömäsoittimet

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Alternative Press: 
 Entertainment Weekly: A–

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Love, Lust, Faith and Dreams Discogs.com-sivustolla

30 Seconds to Marsin albumit
Vuoden 2013 albumit
Tyler Blackett

Tyler Nathan Blackett (s. 2. huhtikuuta 1994 Manchester) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Skotlannin valioliigassa pelaavaa Celtic FC:tä lainalla Englannin valioliigan Manchester Unitedista. Blackett on pelipaikaltaan keskus- tai vasen puolustaja. Blacketilla on sukujuuria sekä Barbadoksella että Jamaikalla, joten hän voi edustaa aikuisten maajoukkuetasolla Jamaikaa, Englantia tai Barbadosta. 

Manchester Unitedin kasvatti Blackett teki debyyttinsä Valioliigassa kauden 2014-15 avauskierroksella Swansea Cityä vastaan Unitedin paidassa. Blackett sai ottelussa keltaisen kortin, kun United hävisi 1-2. Ennen debyyttiänsä pääsarjatasolla Blackett pelasi Englannin Mestaruussarjassa lainasopimuksella sekä Blackpool FC:n että Birmingham Cityn riveissä. Kaudella 2014-2015 Blackett pelasi 11 valioliigaottelussa. Kaudeksi 2015-2016 hän siirtyi lainalle Skotlannin valioliigan Celtic FC:hen. 

Hän on pelannut myös Englannin nuorisomaajoukkueissa. Vuodesta 2014 hän on kuulunut Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueeseen.

Lähteet 
 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Yann Sommer

Yann Sommer (s. 17. joulukuuta 1988 Morges) on sveitsiläinen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Borussia Mönchengladbachia. Sommer kuuluu myös Sveitsin jalkapallomaajoukkueeseen.

Ura

Seurajoukkueura 
Yann Sommer aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005 FC Baselin kakkosjoukkueessa. Vuonna 2007 hän teki sopimuksen ykkösjoukkueen kanssa, mutta siirtyi samana vuonna lainalle Sveitsin sarjoissa pelaavaan liechtensteiniläiseen FC Vaduziin. Vaduzissa Sommer pelasi tammikuuhun 2009 asti, kunnes hän palasi takaisin lainalta Baseliin ykkösmaalivahti Franco Costanzon loukkaannuttua. Sommer tekikin debyyttinsä Raiffeisen Super Leaguessa saman vuoden helmikuussa BSC Young Boys-ottelussa, joka päättyi Baselin 3-2-tappioon. Hän pelasi kuusi peliä kauden loppuun mennessä. Kesällä Sommer siirtyi lainalle Baselin kilpailijaan Grasshoppersiin yhden kauden kestävällä lainasopimuksella. Hän oli tuon kauden joukkueen ykkösmaalivahti. 

Kauden jälkeen Sommer palasi Baseliin, jonka kanssa hän teki viiden vuoden sopimuksen. Sommer oli yhä Costanzon kakkosmaalivahtina. Costanzon sopimus kuitenkin päättyi maaliskuussa 2011 ja hän sai lähteä. Sommer oli näin FC Baselin ykkösmaalivahti. Seuraavalla kaudella Sveitsin mestaruuden voittanut Basel pääsi Mestareiden liigaan. Mestareiden liigassa Baseli yllätti monet voittamalla Manchester Unitedin ja häviämällä vasta neljännesvälierissä Bayern Münchenille. Kotimaassaan Sommer voitti Baselin kanssa tuplan, eli liigan ja cupin. Liigan Basel voitti myös kausina 2012–2013 ja 2013–2014 ja Uhren Cupin vuonna 2013. 

Kesällä 2014 Sommer siirtyi Bundesliigassa pelaavaan Borussia Mönchengladbachiin, kun seuran ykkösmaalivahti Marc-André ter Stegen siirtyi FC Barcelonaan. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan täydet minuutit joukkueen jokaisessa ottelussa ja pelasi Bundesliigassa 15 kertaa nollapelin. Hän on ollut seuran ykkösmaalivahti siitä lähtien ja pelannut kauden 2020–2021 loppuun mennessä 229 liigaottelua Mönchengladbachissa.

Maajoukkueura 
Nuorten maajoukkueissa Sveitsiä edustanut ja alle 21-vuotiaissa EM-hopeaa vuonna 2011 voittanut Sommer debytoi Sveitsin jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2012 harjoitusottelussa Romaniaa vastaan Luzernissa. Toukokuussa 2014 maajoukkueen silloinen päävalmentaja Ottmar Hitzfeld nimesi Sommerin Sveitsin joukkueeseen kesän MM-kisoihin. Kisoissa Sommer ei pelannut otteluakaan ja oli pitkään Diego Benaglion varjossa, vaikka joidenkin mielestä Sommer oli parempi kuin kokenut Benaglio. Benaglion jätettyä maajoukkueen elokuussa 2014 Sommer taisteli ykkösmaalivahdin paikasta Roman Bürkin ja Marwin Hitzin kanssa. Hän pelasi Sveitsin kaikki neljä ottelua EM-kilpailuissa 2016 ja MM-kilpailuissa 2018. Myös kesän 2021 EM-kilpailuissa hän on joukkueen ykkösmaalivahti.

Lähteet 
 
 http://www.national-football-teams.com/player/47754/Yann_Sommer.html

Sveitsiläiset jalkapallomaalivahdit
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Psikoosi

Psikoosi (C6H12O6) on ketooseihin kuuluva heksoosimonosakkaridi. Luonnossa yhdiste esiintyy harvinaisena ja sillä on jonkin verran käyttöä makeutusaineena vähäkalorisissa tuotteissa.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö 
Psikoosia esiintyy Streptomyces hygroscopicus-bakteerin tuottamissa nukleosidiantibiooteissa psikofuraniinissa ja dekoyiniinissa, joista sitä saadaan hydrolyysin avulla. Sitä esiintyy myös eräissä kasveissa, kuten Itea-suvun kasvien lehdissä, joissa se esiintyy 6-fosfaatti- ja 1,6-bisfosfaattijohdannaisina ja pieniä määriä sokeriruo'osta saatavassa melassissa. Luonnossa esiintyy ainoastaan D-enantiomeeria.

Psikoosi liukenee veteen ja alkoholeihin ja esiintyy vesiliuoksessa pääasiassa rengasrakenteisina furanooseina ja pyranooseina ja avoketjuista ketoheksoosia on vain hyvin vähän. Eri muotojen suhteet ovat seuraavat: 39 % α-furanoosia, 24 % β-pyranoosia, 22 % α-pyranoosia ja 15 % β-furanoosia. Psikoosin vesiliuoksen ominaiskiertokyky on +4,7 °. Mutarotaatiota ei juurikaan esiinny.

Psikoosin on havaittu vaikuttavan hyödyllisesti sokeriaineenvaihduntaan. Yhdiste myös parantaa proteiinien kuumuudenkestoa ja sillä on havaittu kasvien kasvua parantavia ominaisuuksia.

Psikoosia valmistetaan pääasiallisesti bioteknillisesti. Lähtöaineina käytetään muita sokereita kuten D-alloosia tai halvempaa D-fruktoosia. Fruktoosista psikoosia tuotetaan tagatoosi-3-epimeraasientsyymin avulla ja käytetty bakteerikanta on Agrobacterium tumefaciens. Näin tuotettuna muodostuu psikoosin lisäksi usein myös glukoosia ja mannoosia, joista psikoosi voidaan puhdistaa käyttämällä glukoosi ja mannoosi hiivojen avulla etanoliksi.

Psikoosia voidaan käyttää makeutusaineena vähäkalorisissa ruuissa ja juomissa. Sillä on myös mahdollisesti käyttöä funktionaalisessa lääketieteessä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
ChemBlink: Psicose 
ChemBlink: D-Psicose 

Sokerit
Rebekka Haase

Rebekka Haase (s. 2. tammikuuta 1993) on saksalainen pikajuoksija.

Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Haase pääsi 100 metrillä välieriin ajalla 11,35. Välierässä hän juoksi 11,52 ja karsiutui jatkosta. Vuonna 2015 Haase karsiutui Prahan EM-hallikilpailuissa 60 metrin juoksun välierissä. IAAF World Relays -kilpailuissa hän kuului Saksan pronssijoukkueeseen 4 × 200 metrin viestissä. Hän voitti Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa kultaa 100 ja 200 metrillä sekä Saksan pikaviestijoukkueessa. Pekingin MM-kisoissa hän karsiutui 100 metrin alkuerissä ajalla 11,29 ja sijoittui 4 × 100 metrin viestissä viidenneksi.

Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Haase karsiutui 100 metrin välierissä ja sai pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin alkuerissä ja kuului neljänneksi sijoittuneeseen Saksan pikaviestijoukkueeseen. Hän sijoittui Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 kahdeksanneksi 60 metrillä ajalla 7,21. IAAF World Relays -kilpailuissa 2017 hän saavutti kultaa 4 × 100 metrin ja hopeaa 4 × 200 metrin viestissä. Lontoon MM-kilpailuissa hän karsiutui 200 metrin välierissä ja oli pikaviestissä neljäs. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän saavutti 4 × 100 metrin viestissä pronssia ja karsiutui 200 metrillä välierissä. Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 hän karsiutui 60 metrin välierissä.

Haase kuului Saksan 4 × 100 metrin viestijoukkueeseen, joka sijoittui viidenneksi vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa. Hän juoksi ankkuriosuuden Saksan saavuttaessa pikaviestin MM-pronssia Eugenessa 2022 sekä voittaessa Euroopan-mestaruuden samana vuonna Münchenissä. EM-kilpailujen 100 metrillä hän karsiutui välierissä.

Haasen ennätys 100 metrillä on 11,06 ja 200 metrillä ulkoradoilla 22,76. Sisäradoilla hän on juossut 60 metriä 7,14 ja 200 metriä 22,77.

Lähteet 

Saksalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Koch Industries

Koch Industries on lähinnä petrokemian alaan keskittyvä monikansallinen yritysryväs, jonka kotipaikka on Wichita, Kansas, Yhdysvalloissa. Se omistaa myös yhtiöt Invista, Georgia-Pacific, Flint Hills Resources, Koch Pipeline, Koch Fertilizer, Koch Minerals ja Matador Cattle Company. Vuonna 2013 yhtiöllä oli noin 60 000 työntekijää. Sen liikevaihto vuonna 2012 oli 115 miljardia Yhdysvaltojen dollaria, millä se oli Yhdysvaltojen toiseksi suurin yksityinen yritys. Georgia-Pacific toimii metsäteollisuudessa ja Flit Hills Resourcesilla on öljynjalostamoita Alaskassa, Minnesotassa ja Teksasissa.

Yhtiön pääomistajat ovat Charles ja David Koch. Kummankin omaisuudeksi on arvioitu yli 50 miljardia dollaria. Heidän isänsä Fred Koch aloitti liiketoiminnan Wichitassa 1925. Koch Industries on tärkeä osa Wichitan talouselämää, mutta muualla veljeksiä arvostellaan poliittisesta painostuksesta. Yhtiötä lähellä olevat tahot ovat rahoittaneet konservatiivista Teekutsuliikettä, kongresiin pyrkiviä republikaaniehdokkaita ja kampanjaa, jolla vastustetaan Kalifornian ilmastonmuutoslakia.

J. Howard Marshallin kuolinpesä omistaa yhtiöstä 14,6 %.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Inside The Koch Empire: How The Brothers Plan To Reshape America Forbes 2012

Monialayritykset
Yhdysvaltalaiset öljy-yhtiöt
Clémence Calvin

Clémence Calvin (s. 17. toukokuuta 1990) on ranskalainen kestävyysjuoksija.

Calvin saavutti hopeaa 10 000 metrillä Zürichin EM-kilpailuissa 2014 ajalla 32.23.58. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai hopeaa maratonilla ajalla 2.26.28. Ostravan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 hän oli 5 000 metrillä kolmas ajalla 16.02.07.

Maastojuoksun EM-kilpailuissa Calvin on saavuttanut joukkuekilpailussa hopeaa 2013 ja 2015. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli seitsemäs 2015. Alle 23-vuotiaiden henkilökohtaisessa kilpailussa hän sai pronssia 2012.

Hänen ennätyksensä 3 000 metrillä on 8.53,20, 5 000 metrillä 15.07,58,10 000 metrillä 31.52,86, puolimaratonilla 1.09.52 ja maratonilla Ranskan ennätys 2.23.41.

Lähteet 

Ranskalaiset kestävyysjuoksijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
S-mobiili

S-mobiili on S-ryhmän mobiilisovellus, jolla voi seurata bonustietoja ja sijoituksia, hoitaa pankki- ja vakuutusasioita, katsella ajankohtaisia etuja sekä etsiä bonustoimipaikkoja. 

Ohjelma on saatavilla iOS- ja Android-järjestelmille. S-mobiili tukee Android-versiota 4.4 tai uudempaa ja iOS-versiota 10.0 tai uudempaa.

Lähteet 

Android-sovellukset
IOS-sovellukset
Windows Phone -sovellukset
Sergei Litvinov (s. 1986)

Sergei Sergejevitš Litvinov (s. 27. tammikuuta 1986 Rostov-on-Don, Neuvostoliitto) on venäläinen moukarinheittäjä. Hänen isänsä ja valmentajansa on moukarinheiton maailmanmestari ja olympiavoittaja Sergei Litvinov. Litvinov nuoremman ennätys on vuonna 2012 Moskovassa heitetty 80.98. Hän oli Valko-Venäjän kansalainen 15. heinäkuuta 2008 saakka, sitten Saksan kansalainen vuoden 2010 loppuun, minkä jälkeen on edustanut Venäjää.

Hän voitti pronssia vuoden 2014 EM-kisoista Zürichistä tuloksella 79.35. Litvinov voitti niin ikään pronssia vuoden 2013 kesäuniversiadeista Kazanista. Yleisurheilun MM-finaalissa 2009 Berliinissä Litvinov sijoittui viidenneksi tuloksella 76.58. Hän oli viides myös Pekingin MM-kilpailuissa 2015 tuloksella 77,24. MM-finaalissa Litvinov oli myös vuonna 2013 Moskovassa. Tuolloin sijoitus oli yhdestoista. 

183 senttimetriä pitkä ja 105 kiloa painava Litvinov edusti aiemmin Eintracht Frankfurtia. Nykyään hän edustaa mordvalaista seuraa.

Lähteet 
 
 
 http://www.european-athletics.org/athletes/group=L/athlete=141451-litvinov-sergey/index.html

Venäläiset moukarinheittäjät
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Notostylopidae

Notostylopidae oli lahkoon Notoungulata kuulunut heimo, joka eli Etelä-Amerikassa. Heimon lajit muistuttivat ulkonäöltään kaniinia ja niiden hampaat
olivat samanlaiset kuin jyrsijöillä.

Lähteet 
 

Meridiungulata
Eric Dier

Eric Dier (s. 15. tammikuuta 1994 Cheltenham, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Englannin Valioliigan Tottenham Hotspurissa ja Englannin jalkapallomaajoukkueessa. Kauteen 2014–2015 asti hän pelasi pääsääntöisesti keskuspuolustajan roolia sekä ajoittain tuurasi loukkaantuneita pelaajia oikeana laitapuolustajana. Kaudesta 2015–2016 lähtien Dier on pelannut puolustavana keskikenttäpelaajana.

Dier on pelannut Englannin maajoukkueessa 40 ottelua. Hän oli mukana EM-kilpailuissa 2016 ja MM-kilpailuissa 2018, joista jälkimmäisissä Englanti sijoittui neljänneksi. EM-kilpailuissa hän teki maalin alkulohko-ottelussa Venäjää vastaan. Hän on tehnyt maalin myös ystävyysottelussa Saksaa vastaan maaliskuussa 2016 ja MM-karsintaottelussa Slovakiaa vastaan syyskuussa 2017.

Dier muutti perheensä mukana Portugaliin alle kymmenvuotiaana ja pelasi juniorivuodet Sporting Lissabonin joukkueessa. Englantiin ja Tottenhamin joukkueeseen hän muutti vuonna 2014.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Juha Koponen

Juha Koponen (s. 27. kesäkuuta 1966 Turku) on suomalainen yritysjohtaja, joka on toiminut vuodesta 2020 lähtien LähiTapiolan pääjohtajana. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri.

Ura
Koponen on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi Åbo Akademista vuonna 1990 pääaineenaan yritystalous. Opiskeluaikanaan Koponen toimi Turun oppilaskunnat ry:n puheenjohtajana ja Suomen lukiolaisten liiton varapuheenjohtajana.

Vuosina 1990–2002 hän toimi eri yrityksissä johtotehtävissä Suomessa, Britanniassa ja Belgiassa.

Vuonna 2002 Koponen siirtyi Tamroon, jossa hän toimi aluksi konsernin talousjohtajana ja johtoryhmän jäsenenä. Hän aloitti Tamro Suomen toimitusjohtajana vuonna 2006 ja Tamro-konsernin toimitusjohtajana elokuussa 2009.

Tamron jälkeen hän tomi Veikkauksen toimitusjohtajana vuodet 2012–2016. Kun Veikkaus, Raha-automaattiyhdistys ja Finntoto yhdistyivät alkuvuonna 2017, Koponen kertoi, ettei ole käytettävissä johtotehtäviin. Tammikuussa 2017 hän ryhtyi yrittäjäksi ja osti isänsä vuonna 1990 perustaman Build Care Oy:n, jonka Elaproof-tuote on vesipohjainen, myrkytön ja hengittävä vesieriste.

Koponen toimi myös LähiTapiolan pääkaupunkiseudun yhtiöiden hallituksessa.

Huhtikuussa 2019 hänet valittiin LähiTapiolan pääjohtajaksi, tehtävässä hänen piti aloittaa alkuvuonna 2020. Finanssivalvonnan (Fiva) mukaan Koposella ei kuitenkaan ollut riittävästi tehtävässä vaadittua osaamista vakuutusalalta, ja hänen nimityksensä lykkääntyi. LähiTapiola hankki hänelle räätälöityjä opintoja muun muassa Tampereen yliopistosta. Fiva hyväksyi Koposen pääjohtajuuden kesäkuussa 2020. Fivan vaatima lisäkokemus oli kerätty muun muassa LähiTapiolan vahinko- ja henkiyhtiöiden hallitusten puheenjohtajana.

Luottamustehtäviä

Koposen entisiä tai nykyisiä luottamustehtäviä:
Finanssiala ry:n hallituksen puheenjohtaja (2022–2023)
Keskuskauppakamarin valtuuskunnan jäsen (2012–) 
Åbo Akademin säätiön valtuuskunnan jäsen (2013–2017), 
SPR:n veripalvelun hallituksen jäsen (2014–2017) ja 
Suomen Urheilugaala ry:n puheenjohtaja (2014–).

Yksityiselämä
Koponen on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Hän harrastaa shakkia ja on toiminut Lounais-Suomen shakkiliiton puheenjohtajana 1990-luvulla.

Lähteet

Aiheesta muualla
Koposen Twitter-tili

Suomalaiset yritysjohtajat
Veikkauksen toimitusjohtajat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Hille Korhonen

Hille Kristiina Korhonen (s. 1961 Lohja) on suomalainen yritysjohtaja. Hän oli Nokian Renkaiden toimitusjohtajana kesäkuusta 2017 toukokuuhun 2020, jolloin hän sai potkut. Aiemmin Korhonen oli Fiskarsin tuotanto-, hankinta- ja logistiikkajohtaja sekä johtoryhmän jäsen vuodesta 2008 ja Alkon toimitusjohtaja vuodesta 2013.

Koulutukseltaan Korhonen on diplomi-insinööri Tampereen teknillisestä korkeakoulusta ja tekniikan lisensiaatti Teknillisestä korkeakoulusta. Hän työskenteli Outokumpu Copperilla logistiikan ja markkinoinnin kehittämistehtävissä 1993–1996, Nokialla logistiikan johtotehtävissä 1996–2003 ja Iittala-konsernin tuotanto-, hankinta- ja logistiikkajohtajana 2003–2008. Korhonen oli Nokian Renkaiden hallituksen jäsen vuosina 2006–2020 ja istuu vielä Kaupan liiton ja Ilmarisen hallituksissa. Maaliskuussa 2016 hän sai ensimmäistä kertaa Suomessa jaetun Women’s Board Awardin.

Vuonna 2018 Hille Korhonen promovoitiin Tampereen yliopiston kunniatohtoriksi.

Korhonen on naimisissa Pertti Korhosen kanssa. Heidän uusperheessään on viisi lasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Hille Korhosen haastattelu Ylen Aamu-tv:ssä Yle Areena. 3.3.2016.

Alkon pääjohtajat
Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset insinöörit
Nokian henkilöstö
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Dolphin Browser

Dolphin Browser on  älypuhelimille tarkoitettu verkkoselain, joka on saatavilla iOS -ja Android käyttöjärjestelmille. Ohjelman  on kehittänyt MoboTap Inc ja ensimmäinen versio selaimesta ilmestyi vuonna 2012, jolloin se oli kehittynein HTML5 selain.

Ominaisuuksia 
 Tabbed Browsing Käyttäjät voivat avata useita sivuja välilehdille, ja näin ollen pitää auki monta sivua samalla kerralla. Välilehdestä toiseen vaihtaminen on helppoa ja nopeaa.

 Dolphin sonar Käyttäjät voivat käyttää ääntään hakeakseen tietoa, jakaakseen tietoa tai navigoidakseen Dolphin selaimessa, ilman että tarvitseen kirjoittaa sanakkaan. Esimerkiksi jos käyttäjä sanoo: Ebay Nike Shoes, Dolphin hakee ebayn sivuilta kaikki Niken valmistamat kengät.

 Gesture Browsing Käyttäjät voivat luoda nopeita oikupolkuja nettisivuihin, joilla useimmin käy. Sivuille pääsee kun piirtää ruudulle haluamansa kuvion tai kirjaimen. Dolphin sisältää muutamia valmiiksi asennettuja kuvioita, joita ovat mm. "T" joka vie Twitteriin ja "F" joka vie Facebookkiin.

 Sync Ominaisuuden avulla käyttäjät voivat synkronoida laitteensa työpöytäselaimensa (Firefox tai Google Chrome kanssa, mikäli selaimessa on asennettu vaadittu lisäosa.

Palkinnot 
Dolphin Browser on myös voittanut seuraavat palkinnot:
 PC Magazine's Best Free iPhone and iPad Apps of 2011 
 PC Magazine Editors Choice in 2012 
 CNet 100 in 2011

Lähteet 

Android-sovellukset
IOS-sovellukset
Selaimet
Keisarinvihreä

Keisarinvihreä on erittäin myrkyllinen kupariasetoarsenaatti eli kupariarseniitin ja kupariasetaatin seos, joka on väriltään hyvin kirkkaan vihreää. Ainetta on käytetty väriaineena ja hyönteismyrkkynä. Keisarinvihreällä värjättiin vaatteita, tapetteja ja jopa makeisiakin. Sitä käytettiin myös maalien väriaineena. Tapeteista vapautunut arseeni aiheutti usein myrkytysoireita kun kosteissa huonetiloissa homesieni hajotti arseenia sisältävää väriainetta, jolloin huoneilmaan haihtui arseeniyhdisteitä.

Keisarinvihreän käyttö kiellettiin sen myrkyllisyyden vuoksi useissa maissa jo 1920-luvulla ja lopullisesti se poistui käytöstä 1960-luvulla.

Keisarinvihreästä on käytetty myös nimityksiä Schweinfurter Grün, kasselinvihreä tai pariisinvihreä. Siitä johtuu myös sana myrkynvihreä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
PubChem: Copper acetoarsenite 
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Copper(II) acetoarsenite 

Väriaineet
Myrkylliset kemikaalit
Arseeniyhdisteet
Kupariyhdisteet
Google Hangouts

Google Hangouts on Googlen kehittämä pikaviestintä- ja videopuheluohjelma.
Hangouts oli alun perin Google+-palvelun osa. Siitä tuli itsenäinen ohjelma johon Google siirsi Hangoutsin ja Google Talkin toiminallisuuden.
Ohjelma julkaistiin 15. toukokuuta 2013 Google+ Messengerin, Talkin ja Hangouts-videopuhelupalveluiden korvaajaksi. Palvelu on käytettävissä internetin kautta sekä Chrome OS-, Android- ja iOS-sovelluksina ja Google Chrome -laajennuksena Windowsilla, Mac OS:lla ja Linuxilla.

Vuonna 2017 Google alkoi kehittää Google Meet ja Google Chat -ohjelmia osana Google Workspace -toimisto-ohjelmaa.
Google siirsi Workspace-käyttäjät Meet- ja Chat-käyttäjiksi kesäkuussa 2020.
Gmailin käyttäjät siirretään 2021, jolloin Google Hangouts lakkautetaan.

Ominaisuudet 
Google Hangoutsilla voi lähettää pikaviestejä ja soittaa videopuheluita. Pikaviesteissä voi käyttää emojihymiöitä, kuvia ja gif-animaatioita. Lisäksi Google Hangoutsissa voi luoda ryhmäkeskusteluja. Videopuheluissa voi olla 2–10 osallistujaa, ja ne voi jakaa suoratoistona reaaliaikaisesti YouTubeen Hangouts On Air -palvelun avulla.

Katso myös 
 Google Meet

Lähteet 

Google
IOS-sovellukset
Android-sovellukset
Pikaviestintäohjelmat
VoIP-ohjelmat
Videopuheluohjelmat
Gianmarco Tamberi

Gianmarco Tamberi (s. 1. kesäkuuta 1992 Civitanova Marche) on italialainen korkeushyppääjä. Tamberia valmentaa hänen isänsä Marco Tamberi, joka oli urallaan myös korkeushyppääjä ja Italian sisäratojen ennätyksen haltija.

Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa 2011 Tamberi saavutti pronssia. Hän sijoittui viidenneksi Helsingin EM-kilpailuissa 2012, mutta karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän oli viides ja Zürichin EM-kisoissa 2014 seitsemäs. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui seitsemänneksi ja Pekingin MM-kilpailuissa 2015 kahdeksanneksi. Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista hän voitti kultaa tuloksella 236. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Tamberi voitti kultaa tuloksella 232. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja sijoittui neljänneksi Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2019 tuloksella 232. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän oli kahdeksas. Hän saavutti hopeaa Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021 tuloksella 235. Tokion olympialaisissa 2021 Tamberi jakoi olympiakullan samalla tuloksella 237 cm Mutaz Essa Barshimin kanssa. Hän saavutti Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 pronssia tuloksella 231. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän oli neljäs tuloksella 233. Samana vuonna hän voitti kultaa Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 230.

Tamberi on voittanut Italian mestaruuden ulkoradoilla vuosina 2012, 2014, 2016, 2018, 2020 ja 2022 sekä sisäradoilla 2016, 2019 ja 2021. 

Tamberin ennätys ulkoradoilla on vuonna 2016 Monacossa hypätty 239, joka on myös Italian ennätys. Helmikuussa 2016 Tamberi hyppäsi sisäratojen Italian ennätystuloksen 238.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Italialaiset korkeushyppääjät
Italialaiset olympiavoittajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Amphion Loudspeakers

Amphion Loudspeakers Oy on kuopiolainen kaiutinvalmistaja, joka on tunnettu muotoilultaan pelkistetyistä ja äänenlaadusta hyviä arvioita saaneista hifikaiuttimista ja studiomonitoreista. Yritys perustettiin 1998 ja se työllisti alkuvuodesta 2014 puolen tusinaa kokopäiväistä työntekijää, joista monet ovat yrityksessä mukana myös omistajina. Liikevaihto 8/2020 päättyneellä tilikaudella oli noin 2,2 miljoonaa euroa ja tilikauden tulos oli 251 tuhatta. Yhtiössä on 7 henkilöstön jäsentä. Toimitusjohtajana toimii yhtiön perustaja Anssi Hyvönen.

Amphion toimii Kuopiossa vanhassa huoltamossa. Kaiutinten kotelot tekee kuopiolainen sopimusvalmistaja. Yrityksen valmistamat kaiuttimet ulottuvat parihinnaltaan 600 eurosta 15 000 euroon. Tuotesarjat pienimmästä suurimpaan ovat nimeltään Ion, Helium, Argon sekä kolmitiekaiutin Krypton.

Amphion pyrkii rakentamaan kaiuttimensa ääntä suuntaaviksi, jolloin ne sopivat tavalliseenkin huoneakustiikkaan. Yritys panostaa myös kaiuttimien eleettömään moderniin muotoiluun, jotta ne voisivat toimia sisustuselementteinä.

Yrityksen perustajan Anssi Hyvösen kertoman mukaan kaiuttimet ovat saaneet erinomaista palautetta muun muassa yhdysvaltalaisilta musiikkituottajilta, kuten Rick Rubinilta.

Lähteet

Suomalaiset elektroniikkayhtiöt
Viihde-elektroniikan tuotemerkit
Suomalaiset kaiutinvalmistajat
Sports Tracker

Sports Tracker on suomalainen älypuhelimille tarkoitettu kuntoilusovellus, joka mittaa kuljetun reitin GPS:n avulla. Se kehitettiin alun perin Nokian puhelimille, mutta Nokian luovuttua kehitystyöstä kolme entistä nokialaista jatkoi kehitystyötä, ja nykyään Sports Tracking Technologies Ltd. vastaa sovelluksen kehittämisestä. Sovelluksen omistaa Amer Sports.

Ominaisuudet 
Sports Tracker mittaa harjoituksen aikana kuljetun reitin puhelimen GPS:n avulla ja muodostaa siitä nopeus -ja korkeusgraafit. Mikäli käyttäjällä on Sports Tracker -sykevyö, häneltä mitataan myös syketiedot. Harjoituksia voi myös valokuvata ja jakaa Facebookiin tai Twitteriin. Harjoituksen aikana voi myös kuunnella musiikkia, ja Sports Tracker antaa myös äänipalautetta harjoituksesta.

Myynti Amer Sportsille 
Suomalainen urheiluvälinekonserni Amer Sports osti Sports Trackerin toukokuussa 2015. Palvelu jatkaa edelleen samalla nimellä ilman suurempia muutoksia.

Lähteet 

MeeGo-sovellukset
Android-sovellukset
IOS-sovellukset
Windows Phone -sovellukset
Symbian-sovellukset
BlackBerry-sovellukset
Bada-sovellukset