joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Taktinen ydinase

Taktinen ydinase on ydinase, joka on tarkoitettu käytettäväksi taistelukentällä. Vertailun vuoksi strategiset ydinaseet on tarkoitettu tuhoamaan asutuskeskuksia ja suuria laitoksia. Taktisia ydinaseita käsitellään yleensä strategian rajattuna osana, ei täysimittaiseen ydinsotaan tarkoitettuina.

Tyypit

Taktisiin ydinaseisiin eivät kuulu vain ydinkärjellä varustetut pommit ja ohjukset, vaan myös tykinammukset, maamiinat, syvyyspommit ja torpedot.

Pieniä, kahden henkilön kannettavia ydinaseita on kehitetty (kuten Special Atomic Demolition Munition), mutta tarpeeksi suuren tehon ja kannettavuuden yhdistäminen on ollut vaikeaa.

On myös kehitetty bunkkerien tuhoamiseen tarkoitettuja ydinaseita.

Taktisten ydinaseiden räjähdysvoima on yleensä alempi kuin strategisten, vaikka ne silti ovatkin erittäin voimakkaita. Jotkut ydinaseet voivat toimia molemmissa rooleissa räjähdysvoiman muunneltavuuden takia. Nykyaikaisten taktisten aseiden räjähdysvoima voi olla kymmeniä, jopa satoja kilotonneja, eli moninkertainen verrattuna Hiroshimaan ja Nagasakiin pudotettuihin pommeihin.

Joillakin taktisilla ydinaseilla on ominaisuuksia, jotka parantavat niiden suorituskykyä taistelutilanteissa strategisiin aseisiin verrattuna, esimerkiksi räjähdysvoiman muunneltavuus ja neutronikärjet, joilla saadaan vähennettyä laskeumaa ja lisättyä vihollisjoukkojen tappioita.

Kritiikki
Monet uskovat, että taktisten ydinaseiden käyttö sodassa saattaisi eskaloitua täysimittaiseksi ydinsodaksi. Taktisten aseiden pienen koon vuoksi esimerkiksi terroristien olisi helpompi varastaa niitä, erityisesti poliittisen epävakauden vallitessa (kuten Neuvostoliiton hajotessa). Taktiset ydinaseet muodostivat suuren osan esimerkiksi 1960-luvun ydinasevaltojen ydinasevarastoista.

Toisaalta jotkut teoreetikot kylmän sodan aikana uskoivat, että Yhdysvallat olisi ollut alakynnessä ilman taktisia ydinaseita, jos se olisi joutunut sotaan Neuvostoliittoa vastaan, varsinkin koska Yhdysvallat olisi tuskin halunnut aloittaa hyökkäystä strategisilla ydinaseilla. Koska ajateltiin, että minkä tahansa ydinaseen käyttö Neuvostoliittoa vastaan käynnistäisi täysimittaisen ydinsodan, taktisten ja strategisten aseiden välille on ollut vaikeampi vetää rajaa.

Käyttö
Taktisia ydinaseita voitaisiin käyttää seuraavissa tilanteissa:
Suuria maavoimia vastaan
Tuhoamaan maanalainen bunkkeri
Kaukaista tai vahvasti puolustettua aluetta vastaan, jolloin tavallisten aseiden käyttö olisi vaikeaa
Lentotukialusosastoa tai muuta alusryhmää vastaan
Suurta maihinnousulaivastoa vastaan
Suurta huoltokolonnaa vastaan

Nimityksiä
FROG (Free Rockets Over Ground)
Davy Crockettit
Salkkupommit (voi tarkoittaa myös muita kuin ydinaseita)
Atomibazookat

Katso myös
M-388 Davy Crockett

Aiheesta muualla

Nuclear Weapon Archive

Ydinaseet
Maastohiihdon maailmancup 2007–2008

Maastohiihdon maailmancup 2007–2008 oli historian 27. virallinen maailmancup-kausi. Se alkoi 27. lokakuuta 2007 Düsseldorfista, Saksasta ja päättyi 16. maaliskuuta 2008 Bormiossa, Italiassa.

Kilpailut

Miehet 
 

Viestit

Naiset
 

Viestit

Maailmancupin loppupisteet

Miehet

Kokonaiskilpailu

Pitkät matkat

Sprintti

Naiset

Kokonaiskilpailu

Pitkät matkat

Sprintti

Lähteet 
 Kauden 2007-2008 kalenteri FIS:in sivuilla (PDF) 
 Tulokset FIS:in sivuilla 
 Maailmancupin pisteet FIS:in sivuilla 

2008
Vuoden 2007 urheilu
Vuoden 2008 urheilu
Niche

Niche on sivistyssana, joka tarkoittaa erityisen sopivaa toiminta-aluetta, paikkaa tai lokeroa jollekin asialle, olennolle tai ihmiselle.

Sanan alkuperä 
Niche-sana on englanninkielinen lainasana. Sanan alkuperä on latinan sanassa pesä. Suomenkielisenä sanan alkumuotona voitaneen pitää "nissi"-sanaa.

Biologiassa 

Biologiassa tietyn lajin niche on sen ekologinen lokero eli sille sopiva elinympäristö, johon laji on erikoistunut.

Liiketaloudessa 
Liiketaloudessa erityisesti markkinoinnissa puhutaan nicheistä erotuksena laajemmasta markkinasegmentin käsitteestä. Niche viittaa kapeammin määriteltyyn ryhmään markkinasegmentin sisällä, jonka tarpeita ei ole riittävästi tyydytetty. Se voi myös viitata tietyn segmentin alasegmenttiin.

Niche on yleensä pieni markkina-alue, joka ei kiinnosta kilpailumielessä monia yrityksiä. Siksi niche-markkinoilla toimivat yleensä pienet yritykset, joiden asiakkaat ovat valmiita maksamaan korkeampaa hintaa erikoistuneemmista tuotteista ja palveluista.

Katso myös 
Segmentointi

Lähteet 

Ekologia
Markkinointi
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kirsti Kuronen

Kirsti Kuronen (s. 28. heinäkuuta 1966 Lempäälä) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut pääasiassa lasten- ja nuortenkirjoja, mutta myös runokokoelmia ja kaksi romaania aikuisille.

Kuronen on koulutukseltaan humanististen tieteiden kandidaatti. Hän opiskeli Tampereen yliopistossa Suomen kirjallisuutta, mediakulttuuria ja naistutkimusta. Kuronen työskenteli 17 vuotta kameramiehenä Yle TV2:lla. Lisäksi hän on työskennellyt lehtitoimittajana ja tv-ohjaajana.

Vapaaksi kirjailijaksi Kuronen ryhtyi vuonna 2009. 

Kuronen on saanut vuonna 2005 Lempäälän kunnan kulttuuritekopalkinnon ja Kariston säätiön tunnustuspalkinnon. Vuonna 2011 Kuronen sai Topelius-palkinnon teoksestaan Piruettiystävyys. Säeromaani Paha puuska valittiin Suomen edustajaksi IBBY:n kunnialistalle 2016, ja sille myönnettiin Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 2015.

Teokset
 Vili Voipio. Nuortenromaani (Karisto 2004)
 Vili Voipio bongaa Pupun. Nuortenromaani (Karisto 2005)
 Vili Voipio puhuu ja pussaa. Nuortenromaani (Karisto 2006)
 Vili Voipio zoomaa tähtiin. Nuortenromaani (Karisto 2007)
 Vili Voipio konnan nahoissa. Nuortenromaani (Karisto 2008)
 Vili Voipio ulvoo ja unelmoi. Nuortenromaani (Karisto 2009)
 Kuituset ja kummitus. Lastenromaani  (Karisto 2010)
 Piruettiystävyys. Nuortenromaani (Karisto 2010)
 Kuituset ja isän koodi. Lastenromaani (Karisto 2011)
 Likkojen lipas. Runokokoelma (Karisto 2011)
 Kuituset ja unisieppari. Lastenromaani (Karisto 2012)
 Omenapuu laulaa. Nuortenromaani (Karisto 2012)
 Ammeiden aika. Romaani (Robustos 2013)
 4 x 100. Nuortenromaani (Karisto 2013)
 Kuituset ja äidin kirje. Lastenromaani (Karisto 2013)
 Väärää verta. Runokokoelma (Myllylahti 2014)
 Vili Voipio kyhää ja kynäilee. Nuorten sanataideopas (Karisto 2014)
 Suksin. Runokokoelma (Sanasato 2014)
Paha puuska. Säeromaani (Karisto 2015)
Humina. Runotarina (Sanasato 2016)
Pönttö. Säeromaani (Karisto 2017)
Kuningasjäärä. Dialogiromaani (Robustos 2018)
Kerro minulle kaunis sana. Kuvakirja. Kuvitus: Karoliina Pertamo (Karisto 2019)
Merikki. Säeromaani (Karisto 2019)
Näytä minulle hassu ilme. Kuvakirja. Kuvitus: Karoliina Pertamo (Karisto 2020)
Heitä minulle hyvä haju. Kuvakirja. Kuvitus: Karoliina Pertamo (Karisto 2021)
Hännät. Sarjakuvaromaani. Kuvat: Maria Laakso (Karisto 2022)
Anna minulle mainio maku. Kuvakirja. Kuvitus: Karoliina Pertamo (Myllylahti 2022)
Otson syksy. Lastenromaani. Kuvitus: Karoliina Pertamo (Sitruuna Kustannus 2022)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kirsti Kurosen kotisivu
 Kirsti Kuronen Kirjasampo.fi:ssä
 Suomen Nuorisokirjailijat ry
 Karisto Oy 
 Kirsti Kurosen haastattelu Myllylahti-kustantamon YouTube-kanavalla 13.1.2014.
 Kirsti Kuronen radio-ohjelmassa Kuusi kuvaa, 30.9.2017 Yle

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset_runoilijat
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset_lasten-_ja_nuortenkirjailijat
Robert Shirley

Sir Robert Shirley (s. noin 1581 – k. 13. heinäkuuta 1628 Qazvin, Persia) oli englantilainen matkailija ja seikkailija.

Robert Shirley meni veljensä Anthonyn kanssa Persiaan vuonna 1598. Shirley koulutti ja uudisti Persian armeijaa. Robert jäi vielä Persiaan Anthonyn palattua Eurooppaan, sillä hän oli mennyt naimisiin Teresa Sampsonia-nimisen tšerkessinaisen kanssa. Robert Shirley pysyi Persiassa vuoteen 1608, kunnes šaahi Abbas I lähetti hänet diplomaattisiin tehtäviin Jaakko I:n ja muiden eurooppalaisten kuninkaiden hoviin. Shirleyn tehtävänä oli yhdistää kristityt prinssit liittoon persialaisten kanssa turkkilaisia vastaan.

Ensimmäisenä Shirley meni Puolaan, jossa häntä viihdytti kuningas Sigismund. Saman vuoden kesäkuussa Saksassa hän sai keisari Rudolf II:lta jaarlin ja Rooman valtakunnan ritarin arvon. Myös paavi Paavali V vihki Shirleyn jaarliksi. Saksasta hän matkusti Firenzeen, Roomaan, Milanon ja Genovaan. Joulukuussa 1609 Shirley saapui Barcelonaan. Espanjassa Shirley asui vaimonsa kanssa kesään 1611.

Vuonna 1613 Shirley palasi Persiaan, mutta Eurooppa kutsui jälleen vuonna 1615. Shirleyn kolmas matka Persiaan alkoi 1627, mutta pian maahan saapumisensa jälkeen hän kuoli Qazvinissä.

Robert Shirleyn vanhemmat veljet Anthony ja Thomas Shirley olivat myös tunnettuja seikkailijoita.

Brittiläiset aateliset
La Amistadin suojelualue

La Amistadin suojelualue () on Costa Rican ja Panaman yhteinen luonnonsuojelualue Keski-Amerikassa. Alueen pinta-ala on 221 000 hehtaaria. Suojelualue on UNESCOn maailmanperintökohde.

Suurin osa puistosta on Costa Rican alueella, missä siihen kuuluu osia Talamanca-vuorista ja rantaviivaa sekä Karibianmeren että Tyynenmeren puolella. Puisto on pääosin vaikeakulkuista, ja sinne pääsee helpoimmin Panamasta käsin.

Alueen ytimessä on noin 6 000 neliökilometriä trooppista sademetsää, jossa elää monia endeemisiä ja harvinaisia kasvilajeja. Puistossa on tavattu seitsemän erilaista tammilajia, noin 400 lintulajia, noin 260 matelija- ja sammakkoeläinlajia. Harvinaisten nisäkäslajien joukossa ovat Länsi-Panaman viimeiset isot kissaeläimet kuten puuma, oselotti, jaguarundi, tiikerikissa ja jaguaari.

Costa Rican ja Panaman korkeimmat vuoret, 3 819 metrin korkuinen Cerro Chirripó ja 3 475 metriä korkea Volcán Barú sijaitsevan alueella. Parun tulivuoren läheltä on löytynyt jäänteitä esihistoriallisesta ihmisasutuksesta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 BBC News: Bio-rich Costa Rica's new marvels 

Unescon maailmanperintökohteet Panamassa
Biosfäärialueet
Panaman kansallispuistot
Costa Rican kansallispuistot
Seulonnan keskeiset artikkelit
Daniel Wadén

Daniel Johannes Wadén (27. heinäkuuta 1850, Degerby – 25. elokuuta 1930 Janakkala) oli suomalainen sähkötekniikan tuntija, koulutukseltaan filosofian maisteri. Häntä on sanottu Suomen puhelintoiminnan isäksi. Hän oli pätevä ja tarmokas puhelintekniikan asiantuntija, jonka ansiosta puhelin ja sähkövalaistus levisivät Suomessa. Hän myös perusti ja johti monia puhelinalan yrityksiä.

Wadénin vanhemmat olivat kirkkoherra Frans Josef Wadén (1816–1867) ja Laura Maria Wadenstjerna. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1869, valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1873 ja toimi aluksi lennätinvirkailijana vuosina 1871–1883.

Wadén perusti 1876 Helsinkiin työpajan, jossa hän valmisti soittokelloja, lennättimien komponentteja ja muita heikkovirtatekniikan komponentteja. Wadénin aloitteesta rakennettiin Helsingin ensimmäinen puhelinverkko 1882 ja Helsingin ensimmäinen sähkövalaistuskeskusasema 1884. Hän toimi Helsingin ensimmäisen puhelinlaitoksen toimitusjohtajana 1883–1901. Hän perusti Etelä-Suomeen kaupunkienvälisen puhelinyhtiön, jonka johtajana hän myös toimi 1893–1918. 

Wadén osti vuonna 1884 Turengista Vähähiiden maatilan jonne hän rakennutti suuren, kaksikerroksisen Tapiola-nimisen jugendhuvilan. Metsästystä harrastanut Wadén vuokrasi metsästysmaita muun muassa Harvialan kartanolta ja hän rakennutti maatilalleen riistalinnuille lintuladon ruokinta- ja talvimajapaikaksi sekä metsästyskoiriaan varten koiratarhan jonka yhteydessä oli koirien hoitajien asunto. Hän oli mukana perustamassa Suomen Metsästäjäliittoa vuonna 1921.

Wadén oli huvilallaan aluksi vain vapaa-aikoinaan, mutta muutti sinne vuonna 1903 pysyvästi. Hän myi Vähähiiden maatilansa vuonna 1910, mutta säilytti Tapiolan huvilan itsellään ja asui siellä kuolemaansa saakka. Wadénin kuoltua huvilassa asui hänen tyttärensä vuoteen 1964 saakka ja sen jälkeen huvila oli jonkin aikaa Kalpalinnan laskettelijoiden majoituspaikkana. Huvila on edelleen olemassa ja oli myynnissä vuonna 2018.

Daniel Wadén oli naimisissa 1891–1922 Aina Rosalia Hildegard Stjerncrantzin (k. 1922) kanssa.


Teoksia 
 Morse telegrafen : kort handledning i telegrafie af En Telegrafmekaniker. Helsingfors 1877
 Räffångst enligt den af Ernst uppfunna metoden. Helsingfors 1907, ilmestyi suomeksi nimellä Ernst'in keksimä ketunpyyntitapa. Helsinki 1907
 Telefonväsendet i Finland. Telefonföreningarnas i Finland förbund, Helsingfors 1929, ilmestyi suomeksi nimellä Puhelinolot Suomessa. Suomen puhelinlaitosten liitto, Helsinki 1929

Lähteet

Aiheesta muualla

Kirjallisuutta
Män med visioner, 5. osa sarjassa Finlandssvenska tekniker. Tekniska Föreningen i Finland : Driftingenjörsförbundet i Finland, 2005

Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1850 syntyneet
Vuonna 1930 kuolleet
Pepen parhaat

Pepen parhaat on suomalaisen pop-yhtye Jormasin kokoelma-albumi vuodelta 1972. Se julkaistiin laulaja Pepe Willbergin nimellä, hänen silloisen suuren suosionsa vuoksi. Tosiasiassa kokoelman kappaleista vain "Elää" on levytetty alun perin Willbergin omalla nimellä. Suurin osa muista on tehty Jormas-yhtyeen kanssa ja niissä kokoonpanona Pepe Willberg (laulu, kitara), Hasse Walli (kitara), Kicke Bergholm (basso), Arto Koskinen (kosketinsoittimet) ja Matti Oiling (rummut).

Levy julkaistiin uudelleen vuonna 1979, sekä LP:nä että C-kasettina.

Kappaleet

A-puoli
 "Saat miehen kyyneliin" (- To Make A Big Man Cry -) (Les Reed-Peter Callander  / Jyrki Lindström / Björn Börklöf) - 2:54 (äänitetty 1966)
 "Taivas vain tietää" (- God Only Knows -) (Brian Wilson / Jyrki Lindström / Björn Björklöf) - 2:32 (äänitetty 1966)
 "Elää" (- To Give -) (Bob Crewe - Robert Gaudio / Reino Bäckman / Nacke Johansson) - 3:05 (äänitetty 13.5.1968)
 "Kenties, kenties" (- Hello Goodbye -) (John Lennon-Paul McCartney / Jorma Koski / Jormas) - 3:29 (äänitetty 7.1.1968)
 "Day's Nights" (Pepe Willberg–Seppo Keurulainen / Pepe Willberg–Seppo Keurulainen / Jormas) - 2:25 (äänitetty 1966)
 "Se onnistuu" (- Against The Wall -) (Al Saxon / Jyrki Lindström / Nacke Johansson) - 2:44 (äänitetty 13.5.1968)

B-puoli
 "Rööperiin" (- Penny Lane -) (John Lennon-Paul McCartney / Juha Vainio / Björn Björklöf) - 2:46 (äänitetty 1967)
 "Kuin yö" (- Unchained Melody -) (Alex North / Jyrki Lindström / Jormas) - 3:36 (äänitetty 1967)
 "Riski Riitta" (- Lovely Rita -) (John Lennon-Paul McCartney / Juha Vainio / Jormas) - 2:10 (äänitetty 1967)
 "Alusta mä kaiken alkaisin" (- Everybody Knows -) (Les Reed / Juha Vainio / Björn Björklöf) - 2:18 (äänitetty 7.1.1968)
 "Go Now" (Lee Erwin-Mel Howard / Lee Erwin-Mel Howard / ?) - 3:28 (äänitetty 1965)
 "Luokses palaan taas" (- Here It Comes Again -) (Les Reed / Jyrki Lindström / ?) - 2:50 (äänitetty 1967)

Vuoden 1972 kokoelma-albumit
Pepe Willbergin albumit
Jormasin albumit
Kuntoklubi

Kuntoklubi on paikka, joka tarjoaa liikuntapalveluja pääsääntöisesti vain klubin jäsenille. Kuntoklubi voi olla joko kokonaan tai osittain suljettu muilta kuin sen jäseniltä. Jäsenyyttä voidaan anoa joko suoraan klubilta tai olemassa olevien jäsenien suosituksesta.

Valikoimaan kuuluu perinteisen kuntosalin lisäksi ryhmäliikuntaa sekä mahdollisesti erilaisia palloilulajeja tai vesiurheilumahdollisuuksia. Erilaiset ohjauspalvelut, kuten personal trainer -palvelut kuuluvat yleensä kuntoklubin jäsenyyteen, ilman erillistä veloitusta.

Suomessa on useita valtakunnallisia kuntoklubiketjuja, ja lisäksi ketjuista riippumattomia kuntoklubeja.

Katso myös 
 Kuntosali

Kuntosaliketjuja
CMS
Fitness24Seven
 Motivus
 SATS

Aiheesta muualla

 Ryhmäliikuntatuntien arvioita

Kuntoilu
Kuuritari

Kuuritari (), oikealta nimeltään Marc Spector on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä supersankari. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Werewolf by Night -lehden numerossa 32 (1975). Hahmon loivat Doug Moench ja Don Perlin.

Historia
Marc Spector oli Chicagossa asunut amerikanjuutalaisen rabbin Elias Spectorin poika. Elias oli muuttanut Tšekkoslovakiasta Yhdysvaltoihin paetakseen holokaustia ja hänen ystävänsä Yitz Perlman oli läheinen myös Marcin kanssa. Mutta Marc sai selville, että Perlman oli oikeasti entinen Natsi-Saksan upseeri nimeltä Ernst. Eräänä päivänä Perlman katosi ja Marcille alkoi kehittyä dissosiatiivinen identiteettihäiriö. Hänen muita persoonallisuuksiaan olivat Steven Grant ja Jake Lockley. Hän meni harjoittelijaksi Grantin identiteetillä Putnamin psykiatriseen sairaalaan ja kuuli siellä ollessaan ensimmäisestä kertaa päässään Khonsun, muinaisegyptiläisenä sodan ja kuun jumalana palvotun olennon äänen. Kun Elias kuoli, Marcin sallittiin lähteä hetkeksi pois šivan, juutalaisten suruajan, vuoksi. Mutta Khonsun äänen neuvomana Marc ei enää palannut sairaalaan edes šivan päätyttyä.

Aikuisena Marc Spector ryhtyi ensin raskaansarjan nyrkkeilijäksi ja myöhemmin työskenteli Yhdysvaltain merijalkaväen Force Reconnaissance -yksikkölle sekä palkkasoturina pääasiassa CIA:lle. Hän ystävystyy ranskalaisen lentäjä Jean-Paul ”Frenchie” DuChampin kanssa, ja työskennellessään eräänä päivänä afrikkalaiselle palkkasoturille Raul Bushmanille, Spector tapaa arkeologin nimeltä Peter Alraune ja tämän tyttären Marlenen. He löytävät temppelin, jossa on Khonsu’ta esittävä patsas ja joka on täynnä useita artefakteja. Bushman yrittää ryöstää artefaktit, tappaa Alraunen ja jättää myös Spectorin kuolemaan. Mutta sitten Spector saa näyn, jossa Khonsu lupaa herättää hänet henkiin, jos hän ryhtyy Khonsun avatariksi Maassa. Herättyään Spector kohtaa Bushmanin taistelussa ja palaa Yhdysvaltoihin Marlenen ja Frenchien kanssa mukanaan Khonsun patsas. Spector luo patsaasta peräisin olevasta hopeasta hupullisen puvun, jolla ryhtyi taistelemaan rikollisuutta vastaan Kuuritarina, ”Khonsun nyrkkinä”.

Spector sijoittaa palkkasoturin uralla ansaitsemansa rahat ja tienattuaan pienen ominaisuuden esiintyy julkisuudessa Steven Grantin henkilöllisyydellään miljonäärinä ostaakseen itselleen kartanon, jota käyttää tukikohtanaan. Hän käyttää myös Jake Lockleyn henkilöllisyyttä työskennelläkseen taksinkuljettajana ja pysyäkseen yhteydessä kadun ihmisten ja rikollisen alamaailman kanssa.

Hahmoa näytelleet

Lähteet

Aiheesta muualla 
kotisivujen osuus Kuuritarista 
Comic Foundry-sivuston haastattelussa Doug Moench & Charlie Huston 
Kuuritarin amerikkalainen fanisivusto 

Marvel-universumin supersankarit
Kostajat
Kuvitteelliset mielisairaat
Marvel-universumin kamppailulajien harrastajat
Statius

Publius Papinius Statius (n. 40–96) oli roomalainen runoilija latinalaisen kirjallisuuden niin sanotulla "hopeisella kaudella". Hän syntyi Italiassa nykyisen Napolin alueella. 

Statiuksen tunnetuimmat teokset ovat Thebais, eepos seitsemän Thebaa vastaan käymästä sodasta, sekä runokokoelma Silvae, joka avaa näkymän aikansa kirjallisiin piireihin ja elämään keisari Domitianuksen hovissa.

Vaikka Statiuksesta tiedetään nykyään vähän, oli hän vuosisatoja tunnetuimpia antiikin Rooman runoilijoita jääden toiseksi ainoastaan Vergiliukselle. Hänet muistetaan runojensa lisäksi myös henkilöhahmona Danten Jumalaisesta näytelmästä sen Kiirastuli-osiosta.

Aiheesta muualla 
 Statius, Thebaid, kääntänyt J.H. Mozley 
 Statius, Achilleis, kääntänyt J.H. Mozley 

40-luvulla syntyneet
Roomalaiset eeppiset runoilijat
Vuonna 96 kuolleet
Far Cry 2

Far Cry 2 on Ubisoftin kehittämä ja julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka julkaistiin vuonna  Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Peliä varten luotiin uusi pelimoottori, vaikka itse peli on jatko-osa Far Crylle. Pelin juonella ja tapahtumapaikalla ei kuitenkaan ole mitään yhteyttä edeltäjäänsä. Alkuperäisen pelin tehnyt Crytek ei ollut kehittämässä jatko-osaa, sillä se myi oikeutensa pelisarjaan Ubisoftille.

Pelin tapahtumapaikka on Afrikka, ja avoin pelialue on suurudeltaan yli 50 neliökilometriä.

Pelisarjan seuraava osa on Far Cry 3.

Pelaaminen 

Pelissä tavattavat aseet jakautuvat ensisijaisiin, toissijaisiin ja erikoisaseisiin, joita on yksinpelissä mahdollista sekoittaa useisiin pelaajalle mieleisiin varustekokonaisuuksiin. Moninpelissä aseet on jaettu kuuteen erilaiseen luokkaan; kommandoon (Commando), tarkka-ampujaan (Sharpshooter), sissiin (Guerrilla), kapinalliseen (Rebel), tykkimieheen (Gunner) ja sabotööriin (Saboteur), joiden väliltä pelaaja valitsee. Näin ollen varustekokonaisuuksien yhdisteleminen on rajoitetumpaa, ja luokka määrittelee lähinnä, minkälaisia aseita pelaajan on mahdollista käyttää. Missään luokassa ei muihin luokkiin nähden ole käytössä keskenään samanlaisia aseita.

Juoni 
Pelin alussa pelaajan valitsema hahmo istuu taksin kyydissä. Hän on juuri saapunut nimeämättömään Afrikan valtioon tehtävänään tappaa kahta armeijaa varustava asekauppias, "The Jackal". Taksin saavuttua Palan-nimisessä kylässä olevalle hotellille malariatartunnan saanut pelihahmo pyörtyy. Hän herää hotellihuoneessa, jossa Jackal juttelee pelaajalle. Pelihahmo pakenee paikalta ja pelaaja pyörtyy taas. Hänen herättyään Palassa on meneillään hurja taistelu. Pelaaja liittyy taistoon, mutta haavoittuu vakavasti. Sen jälkeen hän herää joko UFLL:n (vasemmisto) tai APR:n (oikeisto) leirissä ja saa pikaisen koulutuksen selviytymisestä sodan keskellä. Lisäksi pelaaja saa kaksi ensimmäistä kaveriaan. Alkutehtävien jälkeen pelaaja käsketään etsimään ja tappamaan Jackal. Jackalia ei voi kuitenkaan tavata ennen kuin on suorittanut oikeat päätehtävät.

Kehitys 

Alun perin pelissä piti olla paljon elämää ja esimerkiksi saalistajaeläimiä. "Pitää vain karsia pelin sisältöä ja keskittyä oleelliseen", sanoi pelin tuottaja Louis-Pierre Pharandin. Olennaisella tarkoitetaan, että pelissä pitäisi olla pitkälle kehittynyt tekoäly ja paljolti tuhoutuva ympäristö. Laaja ja vapaa maailma on myös keskeisessä roolissa.

Lähteet 

 http://www.peliplaneetta.fi/tietokonepelit/uutiset/10539/Far-Cry-3n-kehitys-vahvistui/

Aiheesta muualla 
 
 Viralliset kotisivut 
 Haastattelu 1 
 Haastattelu 2

Far Cry
Vuoden 2008 videopelit
Ensimmäisen persoonan ammuntapelit
PlayStation 3 -pelit
Xbox 360 -pelit
Windows-pelit
Avoin pelimaailma -pelit
Toimintaseikkailupelit
In Times Before the Light

In Times Before the Light on norjalaisen metallibändi The Kovenantin debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1996 levymerkillä . Levyllä soittavat Nagash (Stian Arnesen) ja Blackheart (Amund Svensson). Levyn soundimaailma on melko tunkkainen ja suttuinen, joka oli tuohon aikaan hyvin yleistä, mutta musiikki itsessään oli melodista black metal -musiikkia jopa pienillä doom metal -vivahteilla. Albumi uudelleennauhoitettiin vuonna 2002, jolloin sen soundi muuttui puhtaammaksi ja musiikki itse tehtiin enemmän industrial-tyylisemmäksi.

Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Covenant.

Uusintapainoksen bonuskappaleet

Kokoonpano 
 Nagash (Stian Arnesen, N. Blackheart alkup. kansilehtisessä) – laulu, rummut, syntetisaattori
 Blackheart (Amund Svensson, T. Blackheart alkup. kansilehtisessä) – kitara, bassokitara, syntetisaattori

Muut tekijät 
 Sire Johannesen – tuottaja, äänittäjä
 Noctis Irae – vastaava tuottaja
 Alex Kurtagić – kansikuva
 Christophe Szpajdel – logo

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1997 esikoisalbumit
The Kovenantin albumit
TIETY

TIETY - Tietotyötutkinto on yksi TIEKE Tietoyhteiskunnan kehittämiskeskus ry:n ohjelmistoriippumattomista tutkinnoista. TIETY - Tietotyötutkinnon tavoitteena on edistää tietotyötaitoja työelämälähtöisesti. TIETY - Tietotyötutkinnon suorittaminen edellyttää aina tutkintoon valmistavaan koulutukseen osallistumista. Koulutuksen aikana osallistujille kehittyy paremmat valmiudet kehittää omia sekä organisaatioiden toimintamalleja. 

TIETY - Tietotyötutkinnon suorittaneilla on kyky hyödyntää tieto- ja viestintäteknisiä taitoja monipuolisesti, verkottuneesti ja luovasti. Tutkinnossa korostuu perinteisen yksilöllisen tekemisen lisäksi yhteisöllinen toiminta ja tutkinto lisää suorittajien kykyä työskennellä ammatillisissa ryhmissä ja verkostoissa käyttäen tieto- ja viestintäteknologiaa välineenään. Yksi keskeisistä tavoitteista on lisätä tutkinnon suorittajien innovatiivisuutta ja rohkaista heitä soveltamaan uusia tekniikoita omassa työssään.

TIETY - Tietotyötutkinnon esitietovaatimuksena on Kansalaisen @ -kortin tasoisten tietojen ja taitojen hallitseminen. TIETY -Tietotyötutkinto soveltuu monikäyttöisenä erilaisten kohderyhmien koulutuksiin. Koulutusta voidaan toteuttaa esim. henkilöstö- tai työvoimakoulutuksena tai TIETY - Tietotyötutkinto voidaan sisällyttää osaksi muuta koulutusta (esim. toisen asteen ammatilliset tutkinnot). TIETY - Tietotyötutkinnon näyttökokeita voi järjestää vain siihen oikeuden (lisenssin) saanut organisaatio. 

TIETY - Tietotyötutkinto koostuu 4 moduulista:

 Työ tietoyhteiskunnassa
 Yhteistoiminta ja viestintä
 Tiedonhaku ja -hallinta
 Tietoturva ja tietosuoja

Tutkinto suoritetaan näyttökokein. Moduulien 2–4 näyttökokeet sisältävät koulutuksen aikana tehtäviä yksilö- tai ryhmätöitä ja soveltavan tehtävän. Moduuli 1, Työ tietoyhteiskunnassa, suoritetaan verkossa tehtävänä käsitetestinä. Testausmalli vahvistaa näin tutkinnon lähtökohtia: ymmärtäminen, soveltaminen ja yhteisöllinen tekeminen.

Katso myös 
TIEKE:n tietokoneen käyttäjän ajokorttitutkinnot
Tietokoneen_ajokortti

Aiheesta muualla 

Tutkinnot
Suomen koulutus
Helsingfors Dagblad

Helsingfors Dagblad oli Helsingissä 1862–1889 ilmestynyt vaikutusvaltainen ruotsinkielinen liberaali päivälehti. Lehden perusti Otto Reinhold Frenckell, joka oli sen ensimmäinen päätoimittaja. Muita lehden perustamisessa mukana olleita olivat muun muassa Leo Mechelin ja Carl Gustaf Estlander,  

Toimittajat yleensäkin olivat samalla keskeisiä valtiopäivämiehiä. Lehti kannatti 1860-luvulla syntynyttä liberaalia suuntausta ja poliittista ryhmittymää. Lehti ei pitänyt kielitaistelua merkittävänä vaan kiinnitti huomiota maan valtiollisen aseman kehittämiseen. Lehdessä julkaistiin joulukuussa 1880 Liberaalisen puolueen ohjelma, jota on pidetty Suomen ensimmäisenä puolueohjelmana. Se synnytti fennomaaneissa vastustusta. Puolue jäi melko lyhytikäiseksi.

Lehden liberaalia linjaa kuvastaa, että kun 1863–1864 valtiopäivillä olivat keskusteltavina ja päätettävinä eräät naisia koskevat kysymyksiä, lehti julkaisi kirjoitussarjan naisten kansalaisoikeuksien parantamisesta, vetosi naisten keskinäiseen solidaarisuuteen ja pohti keinoja naisten taloudellisen aseman parantamiseksi.

Lehti ehdotti 26. elokuuta 1863 valtiopäivien lippukeskustelun aikaan lipuksi sinivalkoista ristilippua. Asia ei edennyt, mutta siniristilippu jäi vesiliikenteessä käyttöön puolivirallisena Suomen lippuna.

Lehteen yhdistyi 1866 Helsingfors Tidningar, ja syntynyt uusi lehti jatkoi nimellä Helsingfors Dagblad.

Päätoimittajat

 E. Berg 1863–1864, 
Robert Lagerborg 1865–1882, 
Robert Castrén 1882–1883, 
Anders Herman Chydenius 1883–1887 ja 
Gustaf Lönnbeck 1888–1889.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Helsingfors Dagblad Historiallinen sanomalehtikirjasto 1771-1910
 Helsingfors Tidningar - Historiallinen sanomalehtikirjasto 1771-1910

Helsingin media
Ilmestymästä lakanneet suomalaiset ruotsinkieliset sanomalehdet
Aurajoen Uinti

Aurajoen Uinti on Turussa toimiva uimaseura. Seura perustettiin sääntömuutoksella vuonna 2005 Turun Työväen Uimareiden (perustettu 1922), Turun Uimaseuran (perustettu 1910) ja Turun NMKY:n uintijaoksen (perustettu 1979) yhdistettyä koko uintitoimintansa yhteistoimintaseura Turun Uintiin. Seuran päävalmentajana toimii Lauri Rautiainen.

Nykyisen seuran nuoruudesta huolimatta Aurajoen Uinti on nimenä varsin perinteikäs – samanniminen uintiseura oli eräs Suomen Uimaliiton perustajajäsenistä vuonna 1906.

Uimaseuran toiminta jakaantuu uinti- ja uimahyppyjaoksiin sekä hengenpelastuskerhoon.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivu

Turkulaiset urheiluseurat
Suomalaiset uintiseurat
Vuonna 2005 perustetut urheiluseurat
Sörnäs (yritys)

Sörnäs Aktiebolag (nimi vuoteen 1916 Sörnäs Snickeri Aktiebolag) oli sahatavaraa, puulaatikoita ja höylättyä puutavaraa valmistanut ja pääosin Helsingin Sörnäisissä toiminut yritys joka oli 1920-luvulla yksi Suomen suurimpia teollisuusyrityksiä. Yhtiö perustettiin 1892 neljä vuotta aiemmin perustetun Sörnäs ånghyfleri och snickerifabriksbolag-nimisen yhtiön seuraajaksi.

Sörnäs A.B. toimi aluksi puusepäntehtaana mutta laajentui sitten tuottamaan sahatavaraa, puulaatikoita, parkettia ja höylättyä puutavaraa. Yhtiö oli Suomen suurin puulaatikoiden valmistaja ja se tuotti sahatavaraa parhaimmillaan noin 25 000 standarttia vuodessa. Vuonna 1927 yhtiön palveluksessa oli 1 200 työntekijää ja sen myynti oli 100 miljoonaa markkaa. Yhtiö oli vielä 1920-luvulla norjalaisomistuksessa mutta 1930-luvulla Helsingin Osakepankin omistus yhtiössä kasvoi kunnes se oli yhtiön toiminnan päättyessä 1937 jo 90 %.

Sörnäs A.B. hankki 1897 omistukseensa Sörnäisten Isoon Verkkosaareen vuonna 1883 perustetun neliraamisen höyrysahan, jossa oli enimmillään 300 työntekijää. Saha paloi rakennuksineen vuonna 1928, eikä sen toimintaa enää jatkettu. Vuonna 1923 yhtiö perusti Riihivuoren sahan Keski-Suomeen Suolahteen. Riihivuoren saha jonka vuosituotanto oli 6000 std sahatavaraa myytiin 1936 Lahti Oy:lle jonka kautta se myöhemmin joutui Rauma-Repola Oy:n haltuun. Riihivuoren sahan toiminta päättyi 1992. Yhtiön kolmas saha oli Kymijoen suulla sijainnut 1874 perustettu Sunilan saha joka oli ostettu 1917 Hackman & Co.:lta. Tämä saha myytiin 1928 uudelle Sunila Oy:lle joka lopetti pian sahan toiminnan ja rakensi paikalle 1936-1938 sulfiittiselluloosatehtaan.

Vuonna 1937 Sörnäs A.B.:n yhtiökokous päätti lopettaa yhtiön toiminnan. Kauppaneuvos Arthur E. Nikander joka oli ostanut Helsingin Osakepankilta Jokelan tiilitehtaan siirsi 1937 Helsingin Vallilassa toimineen Sörnäs A.B.:n vanhan laatikkotehtaan koneet ja irtaimiston Jokelaan jossa tehtaan toiminta jatkui uuden Nikanderin omistaman yhtiön Oy Sörnäs Ab:n nimissä. Tämä yhtiö oli olemassa vuoteen 1975 saakka jolloin se fuusioitiin Oy Machine-Tool Co-nimiseen yhtiöön. Yhtiö ei enää loppuvuosina harjoittanut teollista toimintaa vaan sen hallussa oli lähinnä tonttimaata.

Sörnäs A.B.:n vanhan laatikkotehtaan rakennukset purettiin kesällä 1937, muun muassa tehtaan 60 metriä korkea savupiippu kaadettiin 15. heinäkuuta 1937.

Lähteet 
 Pörssitieto G. Kock : Entisten pörssilistayhtiöiden historiaa : Sörnäs Aktiebolag (vanha)
 Arthur Nikander

Suomalaiset metsäteollisuusyhtiöt
Las Vegasin Grand Prix 1981

Las Vegasin Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan kauden  osakilpailu. Se ajettiin 17. lokakuuta 1981 Caesar's Palace hotellin pysäköintialueelle rakennetulla radalla Yhdysvalloissa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut hallitseva maailmanmestari Alan Jones, jolle voitto oli kauden toinen. Nelson Piquet voitti uransa ensimmäisen kuljettajien mestaruuden sijoittumalla viidenneksi.

Tulokset

Muuta 

Gilles Villeneuve hylättiin, koska hän starttasi kilpailuun väärästä lähtöruudusta
Ensimmäinen Las Vegasin Grand Prix
Nelson Piquet voitti uransa ensimmäisen kuljettajien mestaruuden
Derek Warwickin ensimmäinen Grand Prix startti
Alan Jones saavutti 200 MM-pisteen rajan
Bruno Giacomellin uran ensimmäinen palkintosija (3.)
Brabham-tallin kolmas kuljettajien mestaruus
Ferrarin 90:s kilpailun nopein kierros
Williamsin ensimmäiset eturivin lähtöruudut

Lähteet 

Las Vegasin Grand Prix
Kevin Crossley-Holland

Kevin John William Crossley-Holland (s. 7. tammikuuta 1941 Mursley, Buckinghamshire) on englantilainen lasten- ja nuortenkirjailija ja runoilija. Hän on voittanut Carnegie-mitalin vuonna 1985 romaanillaan Storm. Lukuisten kirjoittamiensa kirjojen ja runojen lisäksi Crossley-Holland on muun muassa kääntänyt Beowulf-eepoksen muinaisenglannista vuonna 1982. 

Crossley-Hollandilta on suomennettu useita kirjoja, esimerkiksi Arthur-trilogia. Tarinaa jatkaa suomentamaton Gatty’s Tale, joka ilmestyi englanniksi 2006.

Teoksia
 Arthur – Näkyjen kivi (The Seeing Stone, 2000, suom. Kaisa Kattelus 2001)
 Arthur – Ylityspaikalla (At the Crossing-Places, 2001, suom. Kaisa Kattelus 2002)
 Kuningas Arthur ja hänen ritarinsa (The King Who Was and Will Be, 1998, suom. 2002)
 Arthur – Rajaseudun kuningas (King of the Middle March, 2003, suom. Kaisa Kattelus 2004)

Aiheesta muualla 
 Kotisivut 

Englantilaiset fantasiakirjailijat
Englantilaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Englantilaiset runoilijat
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Kamehameha

Kamehameha voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Henkilöt 

 Kamehameha, Havaijin hallitsijasuku, johon kuuluivat:
 Kamehameha I, Kamehamema Suuri (1736–1819), Havaijin ensimmäinen kuningas 1782–1819
 Kamehameha II (1797–1824), Havaijin kuningas 1819–1824
 Kamehameha III (1813–1854), Havaijin kuningas 1825–1854
 Kamehameha IV (1834–1863), Havaijin kuningas 1855–1863
 Kamehameha V (1830–1872), Havaijin kuningas 1863–1872

Muut 

 Kamehameha-päivä, Havaijilla 11. kesäkuuta Kamehamema I:n muistoksi vietettävä juhlapäivä
 kamehameha, Dragon Ball Z -animessa ja -mangassa esiintyvä hyökkäystekniikka.
Kuoleman merkki

Kuoleman merkki (Marked for Death) on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Dwight H. Little ja pääosassa on Steven Seagal. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 57 miljoonaa dollaria.

Juoni 

Elokuva kertoo huumepoliisista John Hatcherista, joka on täysin kyllästynyt työhönsä ja ottaa lopputilin. John suuntaa oitis rauhoittumaan kotiseudulleen sukulaistensa luo. Meno vanhoilla kotikonnuilla on muuttunut ja huumeet hallitsevat nuorten elämää. Jamaikalaiset terrorisoivat pikkukaupunkia huumeillaan, ja pian John päättää lopettaa huumekaupat ja väkivaltaisuudet.

Näyttelijät

Arviot
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen antoi elokuvan VHS-versiolle kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Leffatykin arvostelu elokuvasta

Vuoden 1990 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat
Dwight H. Littlen ohjaamat elokuvat
Brasilian Grand Prix 1984

Brasilian Grand Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan kauden  avausosakilpailu. Se ajettiin 25. maaliskuuta 1984 Jacarepaguan radalla Brasiliassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli hänen uransa kymmenes.

Kilpailutapahtumat

Kilpailu ajettiin auringonpaisteessa ja lämpötila radan pinnassa oli yli 50 astetta. Kilpailun lähtö myöhästyi hivenen, kun Andrea de Cesaris joutui vaihtamaan vara-autoonsa vaihdelaatikkorikon vuoksi.

Paalupaikalta lähtenyt Elio de Angelis ei onnistunut lähdössä kovinkaan hyvin, vaan jäi kolmanneksi. Parhaan lähdön sai toisesta lähtöruudusta startannut Michele Alboreto. Toiseksi ehti Derek Warwick. Nelson Piquet'llä oli kotiyleisönsä edessä vaikeuksia, sillä hän jäi lähtöruutuun muiden syöksyessä ohi, ja hänet oli työnnettävä liikkeelle. Niki Lauda ohitti heti avauskierroksella de Angelesin ja otti näin kolmannen sijan. Lauda ohitti tiukassa mutkassa vielä Warwickin ja pääsi näin toiseksi.

Lauda sai johtopaikan Alboreton pyörähdettyä suoralla rataosalla ulos. Ensimmäisenä renkaansa kävi vaihdattamassa Patrick Tambay 26. kierroksella, ja hänen jälkeensä moni muukin kävi renkaanvaihdossa. Kierroksella 30 René Arnoux'n Ferrarin moottori syttyi tuleen, ja hän joutui keskeyttämään kilpailun. Kierroksella 32 Nelson Piquet pyörähti ulos radalta.

Lauda joutui jättämään kilpailun kesken kierroksella 38 moottorin lakkoiltua. Warwick siirtyi johtoon Prostin käydessä vaihdattamassa renkaansa, mutta kierroksella 51 hän joutui keskeyttämään moottorin lakkoillessa, ja Prost siirtyi näin johtoon. Prost ehti kilpailussa tehdä takana tuleviin parhaimmillaan yli minuutin raon.

Englannin Martin Brundle ajoi Brasiliassa ensimmäisen Formula 1 -kilpailunsa ja oli maalissa Tyrrellillään viides. Myöhemmin hänet kuitenkin hylättiin. Länsisaksalainen Manfred Winkelhock ei päässyt lainkaan mukaan kilpailuun, vaikka oli harjoituksissa 15. nopein. Hänet hylättiin harjoituksissa, koska autoa työnnettiin radalla polttoaineen loputtua. Winkelhockin paikan kilpailussa sai RAM-tallin Jonathan Palmer.

Tulokset

Muuta 

Paalupaikka: Elio de Angelis – 1.28,392
Nopein kierros: Alain Prost – 1.36,499 (kierroksella 42)
Ayrton Sennan, Philippe Alliot'n, Stefan Bellofin, Martin Brundlen ja François Hesnault'n ensimmäinen Grand Prix
Thierry Boutsenin ensimmäinen MM-piste
Alain Prostin kymmenes voitto
 Tämä kilpailu radioitiin suorana lähetyksenä Rinnakkaisohjelmassa selostajana Höyry Häyrinen.

Lähteet 

 Helsingin Sanomat 26.3.1984
 Ilta-Sanomat 26.3.1984
 Uusi Suomi 26.3.1984

Brasilian Grand Prix
Testikuljettaja

Testikuljettajalla tarkoitetaan henkilöä, joka ajamalla pyrkii saamaan selville ajoneuvon heikkouksia ja vahvuuksia. Antamansa palautteen perusteella ajoneuvoa pyritään parantamaan. Testikuljettajia käytetään autoteollisuudessa, mutta nykyisin termi yhdistetään useimmin kilpa-autoilussa toimiviin testikuljettajiin. 

Moottoriurheilussa testikuljettajat ovat usein joko kokeneita kilpa-autoilijoita, jotka eivät ole saaneet kiinnitystä kilpakuljettajaksi taikka nuoria pienemmistä luokista isompiin luokkiin siirtyviä nousevia kykyjä. Tunnettuja suomalaisia entisiä testikuljettajia ovat esimerkiksi Mika Häkkinen, Mika Salo, Heikki Kovalainen ja Valtteri Bottas.

Katso myös
Törmäystesti

Moottoriurheilu
Stefan Bellof

Stefan Bellof (20. marraskuuta 1957 Gießen, Länsi-Saksa – 1. syyskuuta 1985 Spa-Francorchamps, Belgia) oli saksalainen Formula 1 -kuljettaja.

Bellof kilpaili Tyrrell-tallissa koko F1-uransa ajan. Hän sijoittui kaudella 1985 pisteille kahdesti ja saavutti yhteensä neljä MM-pistettä. Parhaimmillaan Bellof oli neljäs Itä-Yhdysvaltain GP:ssä 1985.

Bellof sai surmansa Spa-Francorchampsin radalla ajetussa 1 000 km:n ajossa vuonna 1985. Bellofin ajama Porsche 956 osui Jacky Ickxin autoon nopeassa Eau Rouge -mutkassa tuhoisin seurauksin. Bellof todettiin kuolleeksi tunti onnettomuuden jälkeen.

Bellof ajoi vuonna 1983 Nürburgringin legendaarisen Nordschleifen 35 vuotta voimassa olleen kierrosennätyksen ja valittiin vuonna 2008 brittiläisen F1 Racing -lehden laajassa äänestyksessä kaikkien aikojen 31. parhaaksi autourheilijaksi. Bellofin kotikaupungissa Gießenissa on hänen mukaansa nimetty katu Stefan-Bellof-Straße.

Lähteet 

Saksalaiset Formula 1 -kuljettajat
Moottoriurheilussa surmansa saaneet kuljettajat
Vuonna 1957 syntyneet
Vuonna 1985 kuolleet
Hans Modrow

Hans Modrow (s. 27. tammikuuta 1928) on saksalainen kommunistipoliitikko. Hän toimi Itä-Saksan pääministerinä vuosina 1989–1990. 

Modrow syntyi Jasenitzissa Länsi-Pommerissa (nyk. Jasienica, Puola) ja oli sotavankina Neuvostoliitossa vuoteen 1949. Hänelle myönnettiin vuonna 1975 Isänmaan ansioritarikunnan ja vuonna 1978 Karl Marxin ritarikunnan jäsenyys.  

Modrow tuli Itä-Saksan pääministeriksi marraskuun 1989 puolivälissä, jolloin kommunistipuolueen yksinvalta oli juuri päättymässä. Vielä tällöin hän oletti Itä-Saksan jatkavan erillisenä valtiona. Modrow johti helmikuusta 1990 alkaen monipuoluehallitusta ja esitti tammikuussa 1990 Neuvostoliitolle Saksojen liittymistä yhteen. Tämä toteutui saman vuoden lokakuussa.

Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Modrow on toiminut Saksan liittopäivien ja Euroopan parlamentin jäsenenä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Itäsaksalaiset poliitikot
Saksalaiset kommunistit
Vuonna 1928 syntyneet
Elävät henkilöt
New Religion


New Religion on Primal Fearin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2007.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Ralf Scheepers – laulu
 Henny Wolter – kitara
 Stefan Leibing – kitara
 Mat Sinner – basso, taustalaulu
 Randy Black – rummut

Vierailevat muusikot 
 Simone Simons – laulu kappaleessa "Everytime it Rains"
 Magnus Karlsson – kitarasoolo kahdessa kappaleessa

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet 

Primal Fearin albumit
Vuoden 2007 albumit
Henry Rawlinson (arkeologi)

Sir Henry Creswicke Rawlinson (4. marraskuuta 1810 Chadlington, Englanti – 5. maaliskuuta 1895 Lontoo, Englanti) oli brittiläinen poliitikko, diplomaatti, assyrologi, arkeologi ja sotilas. Parhaiten hänet tunnetaan Lähi-idän muinaisten nuolenpääkirjoitusten tulkitsijana.

Elämäkerta 

Rawlinson lähti kadettina sotilaspalvelukseen Itä-Intian kauppakomppaniaan vuonna 1827. Kuuden vuoden palvelun jälkeen upseerina Rawlinson oli oppinut persian kielen ja hänet lähetettiin kuuden muun brittiläisen upseerin kanssa uudelleen järjestämään šaahin armeijaa. Vuodesta 1833 vuoteen 1838 Rawlinson oli Persiassa ja tuona aikana hän innostui nuolenpääkirjoituksesta.

Georg Friedrich Grotefend oli jo aiemmin tehnyt ensimmäisiä ratkaisuja persialaisesta nuolenpääkirjoituksesta. Rawlinson ei ollut tästä tietoinen, ja jopa elämäänsä uhaten hän onnistui kopioimaan 100 metrin korkeudessa kallionseinämässä olevan Behistunin kirjoituksen, joka on parhaimpia jäännöksiä nuolenpääkirjoituksesta. Rawlinson aloitti käännöstyön helpoimmasta, joka vaikutti olevan tehty aakkoskirjoituksella, kun kahdessa muussa oli myös kuvakirjaimia, ideogrammeja ja äännemerkkejä. Kieli osoittautui muinaispersiaksi, ja tämän tulkittuaan hän pystyi kääntämään myös kaksi muuta tekstiä, jotka olivat kirjoitettu elamiksi ja akkadiksi.

Rawlinson ura jatkui vuodesta 1840 poliittisena agenttina Kandaharissa, ja tämän jälkeen hän sai siirron konsuliksi Bagdadiin, minkä ansiosta hän pystyi viemään loppuun nuolenpääkirjoitusten tulkinnat. Irakissa hän teki myös kaivauksia ja lahjoitti kokoelmansa British Museumiin, joka antoi myös luvat Rawlinsonin kaivauksille.

Vuonna 1855 Rawlinson joutui onnettomuuteen, mikä sai hänet palaamaan Englantiin ja eroamaan tehtävistään kauppakomppaniassa. Rawlinson nimitettiin vuonna 1856 kauppakomppanian johtotehtäviin, ja vuodet 1859–1860 hän oli brittiläinen ministeri Persiassa. Britannian alahuoneessa Rawlinson toimi vuodet 1858 ja 1865–1868.

Rawlinson oli naimisissa Louisa Caroline Harcourt Seymourin kanssa. Parilla oli kaksi lasta, joista toinen on tunnettu brittiläinen kenraali Henry Rawlinson. Henry Rawlinson vanhemman veli oli historioitsija George Rawlinson.

Rawlinson kuoli Lontoossa vuonna 1895. Hän ehti elämänsä aikana kirjoittaa useita kirjoja tutkimuksistaan, ja hän osallistui Encyclopædia Britannican yhdeksän painoksen kirjoittamiseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Brittiläiset arkeologit
Brittiläiset diplomaatit
Brittiläiset poliitikot
Vuonna 1810 syntyneet
Vuonna 1895 kuolleet
Hans Magnus Enzensberger

Hans Magnus Enzensberger (s. 11. marraskuuta 1929 Kaufbeuren, Allgäu, Saksa) on saksalainen runoilija, kriitikko ja esseisti. Hän on filosofian tohtori. Hän kuului kirjailijaryhmään Ryhmä 47.

Enzensberger syntyi Kaufbeurenissa ja opiskeli kirjallisuutta ja filosofiaa Erlangenissa, Freiburg im Breisgaussa, Hampurissa ja Pariisin yliopistossa. Hänen veljensä on kirjailija ja kääntäjä Christian Enzensberger.

Ensimmäiset teokset, Verteidigung der Wölfe (1960) ja Landessprache (1964) ovat voimakasta ajan kritiikkiä. Pehmeyttä ja luonnontunnelmaa on kokoelmassa Blindenschrift (1960).

Enzensbergerille on myönnetty muun muassa Georg Büchnerin palkinto (1963), Asturian ruhtinaan palkinto (2002) ja Sonningprisen (2010). Hänen tuotantoaan on julkaistu yli viisikymmentä kirjaa 1950-luvulta 2000-luvulle saakka.

Suomennetut teokset 
 Mitä on olla saksalainen, esseitä. Suom. Outi Nyytäjä & Erkki Puranen. Otava, 1971. (Alkuteoksista Einzelheiten,1962; Deutschland, Deutschland unter anderm, 1967 & Kursbuch, 11/1968.)
 Runoja 1950–2000. Valinnut ja suomentanut Markku Into. Sammakko, 2000. ISBN 952-5194-15-9
 Titanicin tuho: komedia: eeppinen runo. Suom. Oili Suominen. (Der Untergang der Titanic : eine Komödie, 1978.) Yleisradio, 1982.
 Kuollut mies ja filosofi: kuunnelma. Lu Synin kertomuksen pohjalta kirj. Hans Magnus Enzensberger, suom. Outi Valle. (Der tote Mann und der Philosoph.) Yleisradio, 1982.
 Mausoleumi. Kolmekymmentäseitsemän balladia edistyksen historiasta. Suom. Kari Aronpuro. (Mausoleum. 37 Balladen aus der Geschichte des Fortschritts, 1975.) ntamo, 2013. ISBN:978-952-215-371-5 (Osa suomennoksista julkaistu aiemmin teoksessa Kari Aronpuro: Vähäfysiikka, Kirjayhtymä, 1981 ISBN 951-26-2154-1 s. 91-120: Mausoleumi: yhdeksän Hans Magnus Enzensbergerin balladia edistyksen historiasta.)
 Älykkyyden sokkeloissa & Kauhunkylväjät. Suom. Saija Hakala. (Alkuteokset: Im Irrgarten der Intelligenz, 2006, & Schreckens Männer, 2006.) Savukeidas 2013. 
 Suuri muutto – 33 merkintää, essee. Suom. Riitta Virkkunen. (Der Grosse Wanderung, 1992.) Teoksessa Erilaisuus, toim. Mikko Lehtonen & Olli Löytty. Vastapaino, 2003. ISBN 951-768-136-4.

Nuortenkirjat
 Numeropiru, suom. Marja Kyrö. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22912-1 (nuortenkirja)
 Robertin aikamatka'' suom. Marja Kyrö. WSOY, 1999. ISBN 951-0-23622-5 (nuortenkirja)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Otto Lappalainen: Runoilu on tarkkuustyötä. Kiiltomato.net 10.10.2000.

Saksalaiset kirjailijat
Saksalaiset runoilijat
Vuonna 1929 syntyneet
Elävät henkilöt
Rolf Berend

Rolf Berend (s. 1. lokakuuta 1943 Gernrode/Eichsfeld) on saksalainen Kristillisdemokraattisen unionin poliitikko. Hän toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1999–2009.

Berend syntyi Thüringenissä. Ylioppilaaksi kirjoitettuaan hän opiskeli musiikkia ja germanistiikkaa Jenassa ja Leipzigissä. Hän teki vuoteen 1990 saakka opettajantyötä. Berendin poliittinen aktiiviura käynnistyi Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen. Hänestä tehtiin vuonna 2001 Bundesverdienstkreuzin ritari.

Lähteet 

Saksalaiset europarlamentaarikot
Saksalaiset kristillisdemokraattiset poliitikot
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Gloucesterin herttua

Gloucesterin herttua () on Gloucesterin kaupungin mukaan nimetty periytyvä päärinarvo, jonka on annettu Englannin kuningaskunnan ja Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaallisen perheen jäsenille, yleensä hallitsevan monarkin pojalle. Arvonimi on perustettu kaikkiaan viidesti ja sillä on ennen nykyistä herttuaa ollut viisi kantajaa. 1700-luvulla oli käytössä myös arvonimi Gloucesterin ja Edinburghin herttua.

Yhdistyneen kuningaskunnan toinen ja nykyinen Gloucesterin herttua on Yrjö V:n pojanpoika ja  kuningatar Elisabet II:n serkku prinssi Richard. Hän valmistui arkkitehdiksi 1969 ja oli ajatellut tehdä uran arkkitehtuurin parissa. Hänen vanhempi veljensä kuoli lento-onnettomuudessa vain 30-vuotiaana vuonna 1972, jolloin Richardista tuli arvonimen perijä isänsä jälkeen. Hänen kuninkalliset tehtävänsä lisääntyivät siinä määrin, että hän jätti työnsä lontoolaisessa suunnittelutoimistossa. Prinssi Richardilla on myös Ulsterin jaarlin ja Cullodenin paronin arvonimet.

Arvonimen haltijat Englannin kuningaskunnassa

Ensimmäinen luonti (1385)
Thomas, Gloucesterin herttua (1355–1397). Hän oli Edvard III:n kolmastoista poika ja kuoli ilman perillistä.

Toinen luonti (1414) 
Humphrey, Gloucesterin herttua (1390–1447). Hän oli Henrik VI:n neljäs poika ja kuoli ilman perillistä.

Kolmas luonti (1461) 
Rikhard, Gloucesterin herttua (1452–1485). Hänestä tuli myöhemmin kuningas Rikhard III ja arvonimi sulautui kruunuun.

Neljäs luonti (1659) 
Henry Stuart, Gloucesterin herttua (1640–1660), Kaarle I:n kolmas poika. Hän kuoli ilman perillistä.

Arvonimen haltijat Yhdistyneessä kuningaskunnassa

Viides luonti (1928) 
prinssi Henrik,  (1900–1974), Yrjö V:n kolmas poika 
prinssi Richard (s. 1944), prinssi Henrikin poika.

Prinssi Henrikin jälkeen arvonimen perimysvuorossa on hänen ainoa poikansa Alexander Windsor, Ulsterin jaarli (s. 1974). Hänellä puolestaan on yksi poika, Xan Windsor, lordi Culloden (s. 2007).

Lähteet 

Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalliset arvonimet
Adámos Adámou

Adámos Adámou (, s. 30. lokakuuta 1950) on kyproslainen poliitikko, joka oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2009. Adámou syntyi Limassolissa ja on koulutukseltaan patologiaan ja onkologiaan erikoistunut lääkäri. Hän edustaa kommunistista AKEL-puoluetta ja kuului europarlamentissa Euroopan yhtyneen vasemmiston ja Pohjoismaiden vihreän vasemmiston ryhmään.

Lähteet 

Kyproslaiset europarlamentaarikot
Patologit
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt