joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Hotelli Emmauksen talo

Hotelli Emmauksen talo on Tampereella Kyttälän kaupunginosassa Hämeenkadun ja Rautatienkadun kulmassa sijaitseva kuusikerroksinen hotellirakennus, joka on valmistunut vuonna 1936. Funktionalismia edustavan rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehti Bertel Strömmer ja rakennusmestari Heikki Tiitola.

Tontin historiaa
Tukholmasta kotoisin ollut Nikolai Bauer perusti Tampereen rautatieasemaa vastapäätä sijaitsevalla paikalle Hotelli Wasan jo vuonna 1883. Bauer oli muuttanut Tampereelle Pietarista vuonna 1876 ostettuaan Tampereen Seurahuone -nimisen ravintolan ja hotellin. Hotelli Wasa tunnettiin myös Bauerin hotellin nimellä. Tampereen kaupunginarkkitehti F. L. Caloniuksen suunnittelemaan rakennuskokonaisuuteen kuului kaksikerroksinen kulmarakennus ja yksikerroksiset puutalot Rautatienkadun ja Hämeenkadun varsilla. Kun Tampereella otettiin vuonna 1907 käyttöön kunnallinen kieltolaki, Bauer myi hotellinsa Nuorten Miesten Kristillisen Yhdistyksen NMKY:n, Nuorten Naisten Kristillisen Yhdistyksen NNKY:n ja Kaupunkilähetyksen muodostamalle omistajaryhmälle. Nämä tahot omistivat hotellin sitten vuoteen 1982 saakka.

Uusien omistajien perustama raittiushotelli Hospiz Emmaus avattiin syyskuussa vuonna 1907, ja siitä tuli pian Tampereen suosituin majoituspaikka. Vuonna 1923 hotellia laajennettiin nelikerroksisella piharakennuksella, jonka suunnitteli Heikki Tiitola. Kun Tampereen uuden rautatieaseman rakennustöiden yhteydessä alettiin vuonna 1932 alentamaan Hämeenkadun ja Rautatienkadun pintaa, vanhoihin hotellirakennuksiin olisi jouduttu tekemään muutoksia. Emmauksen johtokunta päätti sen vuoksi rakentaa paikalle uuden hotellin, jonka rakennustyöt alkoivat vuonna 1935. Valmistuessaan uusi hotelli oli 117 huoneellaan Suomen suurin.

Hotelli Emmaus myytiin vuonna 1982 Yhtyneille Ravintoloille, ja nykyisin rakennuksessa toimii Hotelli Scandic Tampere City. Hotellia on laajennettu uudella lisärakennuksella Rautatienkadun suuntaan, ja hotellissa on nykyisin 263 huonetta.

Konditoriamestari Aarne Linkosuon leipomoliike aloitti toimintansa vuonna 1937 Hotelli Emmauksen piharakennuksessa.

Lähteet 
 Koskesta voimaa -sivusto: Rautatieasemanseudun rakennuskannan muutokset 1930-luvulla – Vanha Emmaus
 Koskesta voimaa -sivusto: Rautatieasemanseudun rakennuskannan muutokset 1930-luvulla – Uusi Emmaus
 Tampere wanhoissa postikorteissa: Rauhallista joulua vuonna 1908 Tampereelta – Hospits Emmaus tonttupostikortissa
 Tampere wanhoissa postikorteissa: Nyt loppuvat “makiain leipäin päivät” – Hospits Emmaus postikortissa 7.1.1912
 Vanhan Emmauksen historiaa 
 Vanhan Emmauksen historiaa 
 Hotelli Scandic Tampere City

Aiheesta muualla 
 Suomen suurin hotelli on Hospiz Emmauksen juuri valmistunut hotellitalo Tampereella, Aamulehti, 12.07.1936, nro 185, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Emmauksen talo
Kyttälä
Rautatieläisten talo (Tampere)

Rautatieläisten talo sijaitsee Tampereella Hämeenkatu 2:ssa. Uusrenessanssityylisen talon suunnitteli arkkitehti Bruno Granholm 1896. Talo oli alun perin kaksikerroksinen, mutta sitä korotettiin 1921 yhdellä kerroksella. Kun Hämeenkadun ja Rautatienkadun pintaa alennettiin Tampereen uuden päärautatieaseman rakennustöiden yhteydessä 1930-luvun alussa, Rautatieläisten talon kellarikerros muutettiin 1936 liiketiloiksi niin, että talo on nykyisin nelikerroksinen.

Talo rakennettiin alun perin rautatievirkamiesten asuintaloksi. Nykyisin siinä on liike- ja toimistotiloja. Talo nimettiin vuonna 1997 Berthaksi siinä aikoinaan asuneen asemapäällikkö Johan Gustav Johanssonin rouvan Berthan mukaan.

Rakennus on suojeltu asemakaavalla vuonna 1996.

Lähteet 
 Rautatieläisten talon historiaa
 Toimitila Tampere : Rautatieläisten talo

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Vanha graniittiseinä uudeksi, Aamulehti, 08.10.1937, nro 271, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Tampereen suojellut rakennukset
Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Kyttälä
Kansojen varallisuus

Kansojen varallisuus (An Inquiry into the Nature and Causes of the Wealth of Nations) on skotlantilaisen moraalifilosofin Adam Smithin pääteos. Teos ilmestyi 9. maaliskuuta 1776. Sillä on ollut suuri vaikutus talousteoriaan, ja sitä pidetään klassisen poliittisen taloustieteen perusteoksena.

Uusi, koko teoksen käsittävä Jaakko Kankaanpään suomennos ilmestyi 2015. Toivo T. Kailan suomennos vuodelta 1933 käsittää vain osan alkuteoksesta. Teos perustuu työarvoteoriaan. Siinä on esimerkkinä työnjaosta nuppineulatehdas, jossa työnjaolla saadaan aikaan enemmän nuppineuloja.

Kirjan rakenne
Tutkielma koostuu viidestä kirjasta:
 Syyt tuottavuuden kasvuun ja järjestys, jonka mukaisesti tuottavuus jakaantuu eri sosiaalisten luokkien välillä
 Pääoman luonteesta, sen kertymisestä ja käytöstä
 Eri kansojen hyvinvoinnin kehityksestä
 Poliittisen taloustieteen osa-alueista
 Monarkin tai valtion tuloista.

Kirjan uusi lähestymistapa talouteen 
Adam Smith esittelee teoksessa valtion roolista taloudessa näkemyksen, joka myöhemmin nimettiin klassiseksi poliittisen taloustieteen teoriaksi. Teorian mukaan valtion on varmistettava ihmisten ja heidän omaisuuden turvallisuus, ratkaistava kiistat ja varmistettava sääntöjen noudattaminen. Toisin sanoen valtion pitäisi tehdä se, mitä yksilö ei voi tehdä itse tai tekee tehottomasti. Kuvauksessaan markkinataloudesta Smith väittää, että yrittäjän tahdosta edistää omia yksityisiä etujaan seuraa tahdosta riippumatta taloudellisia etuja ja hyötyä koko yhteiskunnalle. ”Näkymätön käsi” ohjaa yrittäjää kohti tavoitetta, joka alun perin ei ollut hänen mielessään. Tällaisten tulosten saavuttamisen tärkein edellytys on vaatimus, että kaikilla talouden toimijoilla olisi taloudelliset perusvapaudet: vapaus valita ala, vapaus tehdä päätöksiä riippumatta muista, vapaa kilpailu ja kaupan vapaus.

Katso myös
Kansallinen voitto

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla

  
 The Wealth of Nations at MetaLibri Digital Library 

Klassinen liberalismi
Yhteiskuntafilosofia
1770-luvun kirjat
1776
Kirjat taloustieteestä
Skotlantilaiset kirjat
Saastamoinen, Kari: Kansojen varallisuus ja kaksi sitaattia. Niin & näin 4/2015.
Mathias Eick

Mathias Eick (s. 1979) on norjalainen jazztrumpetisti ja -multi-instrumentalisti, joka on tyylillisesti lähellä ambientmusiikkia. Hän on muun muassa toiminut Trondheimin jazzorkesterin ja Jaga Jazzist -kokoonpanon jäsenenä. Trumpetistina häneen on vaikuttanut Kenny Wheelerin, Chet Bakerin, Miles Davisin ja Enrico Ravan perintö. Ensimmäisen sooloalbuminsa, nimeltään The Door, hän julkaisi ECM Recordsin kautta vuonna 2008. Samana vuonna hän soitti Jacob Youngin levyllä Sideways. Vuonna 2011 hän jatkoi soolouraansa enemmän nykypoptyylisellä albumilla Skala.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset sivut 

Norjalaiset jazzmuusikot
Norjalaiset trumpetistit
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Teddy Bridgewater

Theodore ”Teddy” Bridgewater (s. 10. marraskuuta 1992 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan Denver Broncosissa.

Pelaajaura
Ennen ammattilaisuraansa yliopistojalkapalloa Louisvillen yliopiston joukkueessa pelannut Bridgewater oli yksi vuoden 2014 NFL:n varaustilaisuuden lupaavimmista pelaajista, ja häntä pidettiin jopa tilaisuuden mahdollisena ykkösvarauksena. Bridgewater oli kuitenkin pettymys varaustilaisuutta edeltävissä harjoituspäivissä ja muissa tilaisuuksissa, ja siksi Minnesota Vikings varasi hänet vasta ensimmäisen kierroksen viimeisenä pelaajana.

Bridgewaterin tulokaskausi Vikingsissa oli ailahteleva, mutta seuraavalla kaudella Bridgewater johdatti Vikingsin pudotuspeleihin ja hänet valittiin NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin. Kaudelle 2016 oli suuret odotukset, mutta Bridgewater loukkasi polvensa pahasti ennen kautta harjoituksissa ja joutui olemaan sivussa puolitoista vuotta. Hän palasi joukkueen vahvuuteen kauden 2017 toiseksi viimeisessä ottelussa. 

Vikings ei halunnut tarjota jatkosopimusta Bridgewaterille. Maaliskuussa 2018 Bridgewater solmi yksivuotisen sopimuksen New York Jetsin kanssa. Jets kuitenkin varasi kevään varaustilaisuudessa pelinrakentajan Sam Darnoldin ja Bridgewater kaupattiin elokuussa New Orleans Saintsiin. Saintsissa Bridgewater oli Drew Breesin varamies. Kaudella 2019 Brees oli loukkaantumisen takia sivussa viisi ottelua, jolloin Bridgewater pelasi aloittavana pelinrakentajana voittaen jokaisen ottelun.

Saints ei uusinut Bridgewaterin sopimusta, mutta hän teki kolmivuotisen sopimuksen Carolina Panthersin kanssa.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Pavel Zacha

Pavel Zacha (s. 6. huhtikuuta 1997 Brno) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edustaa NHL-liigassa pelaavaa Boston Bruinsia.

Zacha teki pääsarjadebyyttinsä Extraligassa 16-vuotiaana kaudella 2013–2014 Bílí Tygři Liberecin joukkueessa. New Jersey Devils varasi hänet vuoden 2015 NHL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella, yhteensä kuudentena pelaajana. Zacha teki ensimmäisen NHL-maalinsa 3. Marraskuuta 2016 Florida Panthersia vastaan.

Heinäkuussa 2022 New Jersey Devils kauppasi Zachan Boston Bruinsiin vaihdossa Erik Haulaan.

Lähteet

Tšekkiläiset jääkiekkoilijat
Boston Bruinsin pelaajat
New Jersey Devilsin varaamat pelaajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Metalliyökköset

Metalliyökköset (Plusiinae) on yökkösten heimoon kuuluva alaheimo. Ne talvehtivat kotelona. Ne lentävät toukokuusta syyskuulle.

Ulkonäkö ja koko 

Metalliyökkösten siivissä on yleensä metallinhohtoisia kuvioita. Väli toisesta siivestä toiseen on 23-42 mm.

Levinneisyys ja elinympäristö 

Metalliyökkösiä tavataan koko Suomessa. Niitä esiintyy soilla, niityillä, lehdoissa ja muissa kosteissa tai kosteahkoissa paikoissa.

Ravinto 

Jotkut lajeista syövät monenlaista ravintoa, mutta yleensä ravintona on ruohot.

Lajeja 

 Gammayökkönen
 Isotinayökkönen
 Pikkutinayökkönen
 Vyömessinkiyökkönen
 Poikkimessinkiyökkönen
 Kirjovaskiyökkönen
 Kirjosuomuyökkönen

Lähteet

Aiheesta muualla 
 www.vastavalo.fi/haku-Metalliyökköset.html  
Metalliyökköset (Plusiinae)
ITIS: Plusiinae 

Metalliyökköset
Samuel Costa

Samuel Costa (s. 30. marraskuuta 1992 Bolzano) on italialainen yhdistetyn hiihtäjä, joka edustaa Gruppo Sportivo Fiamme Oro -seuraa. 

Yhdistetyn maailmancupissa Costa kilpaili ensimmäisen kerran Val di Fiemmessä helmikuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Ramsaussa joulukuussa 2013 oltuaan 23:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa kolmanneksi Seefeldin kahdessa ensimmäisessä kilpailussa tammikuussa 2017. Parikilpailussa hän oli kolmas Ramsaussa joulukuussa 2013 Alessandro Pittinin kanssa.

Nuorten MM-kilpailuissa Erzurumissa vuonna 2012 Costa saavutti hopeaa Italian joukkueen mukana. Oslon MM-kilpailuissa 2011 Costa oli normaalimäen kilpailussa 47:s ja Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 suurmäen kilpailussa 38:s. Šotsin olympialaisissa 2014 hän oli joukkuekilpailun kahdeksas ja normaalimäen kilpailun 30:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 Costa oli joukkuekilpailussa neljäs, parisprintissä viides ja 22:s sekä suurmäen, että normaalimäen kilpailuissa. Lahden MM-kilpailuissa hän oli joukkuekilpailun ja parisprintin kuudes, suurmäen kilpailun 25:s ja normaalimäen kilpailun 30:s. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli normaalimäen kilpailun 12:s ja suurmäen kilpailun 18:s.

Lähteet 

Italialaiset yhdistetyn hiihtäjät
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Arvo Ylppö -mitali

Arvo Ylppö -mitali on arkkiatri Arvo Ylpön nimeä kantava mitali, joka myönnetään erityisen ansioituneille lastenlääkäreille. Taiteilija Gerda Qvistin muotoilema mitali jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1957, ja sen ensimmäiset kappaleet saivat Ylppö itse ja yhdysvaltalainen lastenlääkäri, professori Clement A. Smith.

Mitalin perustivat Mannerheimin Lastensuojeluliitto, Suomen Lastenlääkäriyhdistys, Lastentautien tutkimusrahaston kannatusyhdistys ja Lääketehdas Orion. Mitali myönnetään joka viides vuosi joko sekä yhdelle ulkomaalaiselle yhdelle suomalaiselle tutkijalle tai jommallekummalle, joka on ansioitunut vastasyntyneiden tai keskosten tutkimuksen alalla.

Palkintoon ei aluksi kuulunut rahapalkintoa, mutta vuodesta 2007 palkinnon ohessa on luovutettu 50 000 euron summa.

Palkitut
Ulkomaiset mitalinsaajat
 1957 Clement A. Smith, Yhdysvallat
 1962 Marcel Lelong, Ranska
 1967 John Lind, Ruotsi
 1972 Klaus Riegel, Saksa
 1977 Louis Gluck, Yhdysvallat
 1982 Victor Dubowitz, Britannia
 1987 Abraham Rudolf, Yhdysvallat
 1992 Gabriel Duc, Sveitsi
 1997 Ola Didrik Saugstad, Norja
 2002 Alan H. Jobe, Yhdysvallat
 2007 David Edwards, Britannia
 2012 Jeffrey A. Whitsett, Yhdysvallat
 2017 Steven H. Abman, Yhdysvallat
 2022 Barbara K. Schmidt, Yhdysvallat

Suomalaiset mitalinsaajat:
 1957 Arvo Ylppö
 1962 Carl-Eric Räihä
 1982 R. H. Nevanlinna
 1987 Niels Räihä, Carl-Eric Räihän poika
 1992 Mikko Hallman
 1997 Kari Raivio
 2012 Vineta Fellman ja Sture Andersson

Lähteet 
 Ylppö-mitalin saajat

Viitteet 

Suomalaiset tiedepalkinnot
Lääketieteen palkinnot
Žan Kranjec

Žan Kranjec (s. 15. marraskuuta 1992 Ljubljana) on slovenialainen alppihiihtäjä, suurpujottelun olympiamitalisti. Hän edustaa seuratasolla SD Novinaria.

Kranjec saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia suurpujottelussa ja alppiyhdistetyssä 2012 ja suurpujottelussa 2013. Aikuisten MM-kilpailuissa hän sijoittui suurpujottelussa 22:nneksi Schladmingissa 2013. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli samassa lajissa 23:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui suurpujottelussa neljänneksi ja Åren MM-kilpailuissa 2019 viidenneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli suurpujottelussa kuudes ja parisuurpujottelussa kymmenes. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti suurpujottelussa hopeaa.

Kranjec kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Kranjska Gorassa maaliskuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 23:s Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2013. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2016 oltuaan neljäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2017. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Saalbach-Hinterglemmin suurpujottelussa joulukuussa 2018. Hän sijoittui kolmanneksi Soldeun suurpujottelussa ja neljänneksi suurpujottelucupissa. Kaudella 2019–2020 Kranjec sijoittui kolmanneksi Söldenin ja Alta Badian suurpujotteluissa. Hän voitti Adelbodenin suurpujottelun. Suurpujottelucupissa hän oli neljäs.

Kaudella 2020–2021 Kranjec sijoittui toiseksi Santa Caterinan ensimmäisessä suurpujottelussa. Kaudella 2021–2022 hän oli kolmas Söldenin suurpujottelussa.

Euroopan cupin osakilpailuissa hän on voittanut kaksi suurpujottelukisaa.

Lähteet 

Slovenialaiset alppihiihtäjät
Slovenialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Manninen (Ypäjä)

Manninen on kylä Ypäjän länsiosassa Loimijoen eteläpuolella lähellä Loimaan rajaa.

Sijainti ja liikenne
Mannisten lähimpiä naapurikyliä ovat Ypäjän kirkonkylä Perttula pohjoisessa ja kaakossa, Ypäjän Levä idässä ja Loimaan Kauhanoja lännessä. Etelässä kylän alue rajoittuu Someron Vilukselan  ja lounaassa Loimaan Joenperän kylän takamaihin ja koskettaa myös Kosken Tl ja nykyään Loimaaseen kuuluvan entisen Mellilän kunnan alueita.

Kylän kautta kulkee Forssan ja Loimaan välinen seututie 213. Etelään, Ypäjän Kuusjoenkulmalle, johtaa paikallistietasoinen yhdystie Mannistentie.

Luonto
Kylän alueen halki Loimijokeen laskee etelästä Loimijoen sivujoki Kuusjoki. Kylän alueelle lounaassa ja etelässä ulottuvat pieneltä osaltaan Natura 2000 -suojeluohjelmaan kuuluvat Eksyssuo ja Huhmassuo.

Historia ja kulttuuriympäristö
Mannisten historiallinen kylätontti on sijainnut Loimijoen rannassa vastapäätä Ypäjän kirkonkylän Perttulan historiallista kylätonttia. 

Kylän lounaiskulmassa, Eksyssuohon pistävässä harjuniemekkeessä on nykyään neljän, aiemmin viiden kunnan rajapaikka Pirttiniemennokka, joka myös on ollut kolmen historiallisen maakunnan: Hämeen, Satakunnan ja Varsinais-Suomen rajapaikkana. 

Mannisten kylä yhdessä Ypäjänkylän kanssa kuului aiemmin Loimaaseen, josta se liitettiin kunnallishallinnollisesti Ypäjään vuonna 1911. Jo aiemmin nämä kylät oli liitetty Ypäjän seurakuntaan, ja Ypäjän kirkkoa kylän asukkaat olivat käyttäneet jo 1600-luvulta lähtien. 

Mannisissa on aiemmin ollut oma kansakoulu.

Tunnettuja kyläläisiä

Tunnettuihin mannislaisiin kuuluu noita ja ennustaja Prättäkitti. jonka kerrotaan olleen Mannisten kylän Tepon talon emäntä.

Aiheesta muualla
 Mannisten kylä Häme-wikissä

Ypäjän kylät
Vi Redd

Vi Redd (s. 20. syyskuuta 1928 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen bop-pohjaista jazzia esittänyt alttosaksofonisti ja laulaja. Hän on rumpali Alton Reddin tytär. Hän soitti Las Vegasissa vuonna 1962 ja teki yhteistyötä Earl Hinesin kanssa 1964. Hän myös johti 1960-luvun puolessavälissä yhtyettä San Franciscossa rumpalipuolisonsa Richie Goldbergin kanssa. Hänen muita yhteistyökumppaneitaan olivat Max Roach, Dizzy Gillespie ja Count Basie.

Vuonna 1969 Redd asettui Los Angelesiin, jossa hän keikkaili paikallisesti satunnaisesti ja työskenteli opetustehtävissä. Hän levytti kokoonpanon johtajana albumeita United Artistsille (1962) ja Atco Recordsille (1962–1963). Hän esiintyi myös Gene Ammonsin ja Dexter Gordonin albumilla The Chase! (1970) sekä Marian McPartlandin albumilla Now's the Time (1977).

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset jazzlaulajat
Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit
Vuonna 1928 syntyneet
Elävät henkilöt
Mustavuoren rautatietunneli II

Mustavuoren rautatietunneli II tai Ylämäen rautatietunneli on rautatietunneli Suonenjoella Pieksämäen–Kuopion rataosalla. Tunnelin pituus on 373 metriä, ja se on valmistunut vuonna 1966.

Lähteet 

Suomen rautatietunnelit
Suonenjoen liikenne
Jon Appleton

Jon Howard Appleton (s. 4. tammikuuta 1939) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän on opettanut Dartmouth Collegessa, Ruotsissa, Moskovassa, Massachusetts Institute of Technologyssa ja Keion yliopistossa (Tokio). Hän oli mukana kehittämässä Synclavier-soitinta. Vuonna 2003 hän sai Yhdysvaltain elektroakustisen musiikin seuran palkinnon elinaikaisista saavutuksista.

Elektroakustisten teosten lisäksi Appleton on säveltänyt myös muun muassa piano- ja kamarimusiikkia. Hänen teoksiaan on esitetty eri puolilla maailmaa, ja hän on toiminut myös kirjailijana. Hänen kirjallisten julkaisujensa joukossa on Twenty-First Century Musical Instruments: Hardware and Software (1989). Hän myös toimitti Ronald Pereran kanssa julkaisun The Development and Practice of Electronic Music (1975) ja kirjoitti esipuheen Barry Schraderin kirjaan Introduction to Electroacoustic Music (1982).

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset säveltäjät
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1994

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1994 olivat järjestyksessään 17. nuorten MM-kisat. Ne järjestettiin Tšekin Frydek-Mistekissä ja Ostravassa. Kisat voitti Kanada ja hopeaa sai Ruotsi. Kisojen kolmas oli Venäjä. Suomen sijoitus oli kisoissa neljäs. Isäntämaa Tšekki peri Tšekkoslovakian paikan pääsarjassa, Slovakia puolestaan joutui aloittamaan C-sarjasta.

Turnaus 
O=Ottelut, V=Voitot, H=Häviöt, T=Tasapelit, TM=Tehdyt maalit, PM=Päästetyt maalit, Pts.= Pisteet

Sveitsi putosi B-sarjaan.

Palkinnot

IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat
Paras maalivahti:  Jamie Storr
Paras puolustaja:  Kenny Jönsson
Paras hyökkääjä  Niklas Sundström

Turnauksen tähdistökentällinen
Maalivahti:  Evgeni Ryabchikov
Puolustajat:  Kenny Jönsson,  Kimmo Timonen
Hyökkääjät:  Niklas Sundström,  Valeri Bure,  David Výborný

Lopputulokset 

MM-Taso

B-sarja

C-sarja

Lähteet 

 TSN:n artikkeli turnauksesta  
 Passionhockey.com: IIHF U20 1994 
 Hockeyarchives: IIHF U20 1994 

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut
Vuoden 1993 jääkiekko
Vuoden 1994 jääkiekko
Tšekin urheilutapahtumat
Tšekin jääkiekko
Ostravan urheilu
Katekiini

Katekiini on eräs flavonoidi ja antioksidantti. Erilaiset kasvit valmistavat katekiineja omaan käyttöönsä esimerkiksi aseeksi erilaisten mikrobipatogeenisten ja hyönteisten aiheuttamia tuhoja vastaan sekä suojaamaan kasveja auringon ultraviolettisäteilyltä. Katekiinia on muun muassa teessä, etenkin vihreässä teessä.

Katekiinilla on todettu tutkimuksissa olevan useita terveyshyötyjä ihmiselle. Yliannokset voivat kuitenkin olla haitallisia.

Terveysvaikutukset
Vihreästä teestä saadulla katekiineilla on tutkimuksissa havaittu useita myönteisiä terveysvaikutuksia. Katekiinit toimivat antioksidantteina ja estävät tulehduksien syntymistä, heikentävät diabetesta sekä estävät bakteerien ja virusten toimintaa. Vihreän teen juonti ehkäisee suun sairauksia, auttaa ihoa suojautumaan auringon säteilyltä, vaikuttaa positiivisesti painonhallintaan sekä vahvistaa luiden tiheyttä ja immuunijärjestelmää. Katekiinien on todettu hidastavan tai estävän syövän kehitystä.

Vihreän teen sisältämien katekiinien väitetään kiihdyttävän aineenvaihduntaa, ja niitä myydään "rasvanpolttajina".

Ylisuurina annoksina käytettynä ravintolisissä katekiini voi aiheuttaa myrkytyksen, vaurioittaa maksaa, tai lamata kilpirauhasta ja pahentaa siis kilpirauhasen vajaatoimintaa. Katekiinit saattavat vaikuttaa eräiden lääkkeiden imeytymiseen haitallisesti.

Lähteet

Flavonoidit
San Cristóbal de La Lagunan katedraali

San Cristóbal de La Lagunan katedraali () on roomalaiskatolinen katedraali. Se sijaitsee San Cristóbal de La Lagunan kaupungissa Teneriffalla Kanariansaarilla. Kaupunki on Unescon maailmanperintökohde.

Kirkon rakentaminen alkoi 1511. Se on kolmelaivainen mudéjar-tyylin rakennus. Torni lisättiin 1600-luvulla. Seurakuntakirkosta tuli myöhemmin katedraali kun Teneriffasta muodostettiin oma hiippakuntansa. Katedraali valmistui vuonna 1915.

Lähteet

Aiheesta muualla 

San Cristóbal de La Lagunan hiippakunta 

Espanjan katedraalit
Teneriffan rakennukset ja rakennelmat
Kivikirkot
Valentin Granatkin -turnaus

Valentin Granatkin -turnaus (, Memorial Granatkin) on vuosina 1981–1992 sekä jälleen vuodesta 2001 lähtien Venäjällä järjestetty nuorten jalkapalloturnaus, joka on tarkoitettu alle 18-vuotiaille pelaajille. Kaksi ensimmäistä turnausta pidettiin Moskovassa, jonka jälkeen pelipaikkana on ollut Pietari.

Turnaus on nimetty venäläisen jalkapalloilijan Valentin Granatkinin (1908–1979) mukaan. Hän toimi muun muassa Kansainvalisen jalkapalloliiton FIFA:n varapresidenttinä vuosina 1946–1950.

Vuoden 2014 turnaus 
Vuoden 2014 Valentin Granatkin -turnaus järjestetään 3.–12. tammikuuta Pietarin urheilu- ja konserttikeskuksessa. Siihen ovat oikeutettuja osallistumaan 1.1.1996 ja jälkeen syntyneet pelaajat. Mukana on yhteensä 16 joukkuetta, maajoukkueiden lisäksi turnaukseen osallistuu Pietarin aluejoukkue. Suomea turnauksessa edustaa Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkue. Suomi on aikaisemmin voittanut Valentin Granatkin -turnauksen vuonna 2011 ja sijoittunut toiseksi 2012.

Turnauksen mitalistit 1981–1992 ja 2001–2019

Lähteet 
Valentin Granatkin -turnauksen kotisivut

Viitteet 

Kansainväliset jalkapallokilpailut
Venäjän jalkapallokilpailut
Neuvostoliiton jalkapallo
Suomen alle 18-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue

Suomen alle 18-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue edustaa Suomea kansainvälisissä jalkapallon alle 18-vuotiaiden maajoukkuekilpailuissa. Se toimii Suomen Palloliiton alaisuudessa. Vuonna 2014 joukkueeseen voidaan valita 1. tammikuuta 1996 ja jälkeen syntyneitä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
U18-maajoukkue Suomen Palloliiton sivuilla

Suomen jalkapallomaajoukkueet
Williamson

Williamson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Alison Williamson (s. 1971), brittiläinen jousiampuja ja olympiamitalisti
 Audrey Williamson (1926–2010), brittiläinen pikajuoksija
 Chet Williamson (s. 1948), yhdysvaltalainen kirjailija
 Claude Williamson (1926–2016), yhdysvaltalainen bop-pianisti
 Corliss Williamson (s. 1973), yhdysvaltalainen koripalloilija ja valmentaja
 Craig Williamson (s. 1949), eteläafrikkalainen poliisiupseeri
 Darold Williamson (s. 1983), yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija
 Geoffrey Williamson (1923–2009), australialainen soutaja ja olympiamitalisti
 Jack Williamson (1908–2006), yhdysvaltalainen tieteiskirjailija
 Kate Williamson (1930–2013), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Kevin Williamson (s. 1965), yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja
 Kirsten Williamson (s. 1969), kanadalainen näyttelijä
 Leah Williamson (s. 1997), englantilainen jalkapalloilija
 Lewis Williamson (s. 1989), brittiläinen moottoriurheilija
 Malcolm Williamson (1931–2003), brittiläinen säveltäjä
 Mike Williamson (s. 1983), englantilainen jalkapalloilija
 Mykelti Williamson (s. 1960), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Nicol Williamson (1936–2011), skotlantilainen näyttelijä
 Oliver E. Williamson (1932–2020), yhdysvaltalainen taloustieteilijä, Nobelin taloustieteen palkinnon saaja
 Richard Williamson (s. 1940), brittiläinen katolinen piispa
 Robert Williamson III (s. 1970), yhdysvaltalainen pokeriammattilainen
 Roger Williamson (1948–1973), brittiläinen kilpa-autoilija
 Ron Williamson (1953–2004), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
 Ski Williamson, oik. Jukka Suksi, suomalainen kitaristi
 Sonny Boy Williamson I (1914–1948), yhdysvaltalainen blues-huuliharpunsoittaja
 Sonny Boy Williamson II, oik. Alec Miller (1877–1965), yhdysvaltalainen blues-muusikko
 Timothy Williamson (s. 1955), brittiläinen filosofi
 Zion Williamson (s. 2000), yhdysvaltalainen koripalloilija
Gelou

Gelou (; ) oli Transilvanian herttua vuosien 900 - 904 aikana. Romanialainen ja unkarialainen historiantutkimus kiistelevät siitä oliko hän todellinen henkilö, vai fiktiivinen hahmo.
Bulgarian tsaari Simeon I Suuri hallitsi Transilvanian eteläpuoleista aluetta ja unkarialaisten ryhtyivät valtaamaan maata lännestä.
Unkarialainen valloittaja Töhötöm () surmasi Geloun tämän hyökätessä Transilvanian suolakaivoksille.

Lähteet

Viitteet 

Hallitsijat
Romanian historia
Eli Whitney

Eli Whitney (8. joulukuuta 1765 – 8. tammikuuta 1825) oli yhdysvaltalainen keksijä, joka tunnetaan parhaiten puuvillan siemenkotien puhdistukseen käytetystä ja cotton giniksi kutsutusta koneesta.

Cotton gin (patentoitu vuonna 1794) on yksi teollisen vallankumouksen peruskeksinnöistä ja loi Yhdysvaltain etelävaltoiden taloudellisen rikkauden. Etelävaltioiden alueella oli ilmastolliset hyvät olot kasvattaa puuvillapensaita, mutta se lajike, jota pystyttiin kasvattamaan, sisälsi niin valtavan määrän siemeniä, että puhdistaminen ei ollut taloudellisesti järkevää. Whitneyn keksinnön jälkeen Etelävaltioista tuli maailman merkittävin puuvillantuotantoalue. Samalla kasvoi orjien kysyntä, mistä alkoi kehitys kohti Yhdysvaltain sisällissotaa. Whitney ei pystynyt puolustamaan helposti kopioitavan keksintönsä oikeuksia, vaan joutui taloudellisiin ongelmiin. Myöhemmin hän sai solmittua hallituksen kanssa sopimuksen kiväärien toimittamisesta armeijalle ja jatkoi asetehtailijana elämänsä loppuun. Neuvottelussa asekaupasta 1801 hänen myyntivalttejaan olivat vaihtokelpoiset osat. Myöhemmin kuitenkin osoittautui, että osat eivät olleet vaihtokelpoisia vaan aseseppien käsin tekemiä.

Lähteet

Asiasta muualla
The Eli Whitney Museum
Eli Whitney Biography on at Whitney Research Group 
Inventor of the Week: Eli Whitney (MIT) 
Entry in New Georgia Encyclopedia 
Letter from Eli Whitney to his Father regarding his invention of the cotton gin, September 11, 1793
Letter from Thomas Jefferson to Eli Whitney, Jr. regarding his cotton gin patent, November 16, 1793
Obituary for Eli Whitney, in Niles Weekly Register, January 25, 1825

Vuonna 1765 syntyneet
Vuonna 1825 kuolleet
Puuvilla
Yhdysvaltalaiset insinöörit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Kuopion Isänmaallinen Seura

Kuopion Isänmaallinen Seura ry on Kuopiossa toimiva historiallinen seura, joka aloitti toimintansa vuonna 1883. Seuran tarkoituksena on edistää ja tehdä tunnetuksi Savon maakuntaan kuuluvien paikkakuntien historian ja kansanperinteen tutkimusta sekä muistitiedon tallentamista. Seuran perustaminen sai alkunsa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran 50-vuotisjuhlien alla vuonna 1881, kun kuopiolaiset kulttuurivaikuttajat halusivat tuoda kansallisen identiteetin syntyyn liittyviä teemoja myös savolaisen kansan tietoisuuteen. 

Kuopion isänmaallinen seura perustettiin 1883 Suomalaisen kirjallisuuden seuran 50-vuotisen juhlan johdosta. Se on sääntöjensä mukaan "Kuopion kaupungissa ja Kuopion läänissä kaikenlaisten isänmaallisten harrastusten yhdistäjänä, välittäjänä ja kannattajana". Seuran työohjelmaan, joka alkuaan oli suunniteltu sangen monipuoliseksi, kuului muun muassa "historiallis- ja muinaismuistojen ja -kalujen ynnä yleensä kaikkien kansanelämää kuvaavien esineitten keräileminen ja säilyttäminen". Keräystyön tuloksena avattiin 1884 Isänmaallisen seuran historiallis-kansatieteellinen museo, ja ajan oloon seuran toiminta kohdistuikin miltei yksinomaan museon kokoelmien hoitamiseen. Kokoelmat, joiden lukumäärä vuonna 1912 nousi 2 500:een, hankittiin osaksi ostamalla, mutta suurimmaksi osaksi ne lisääntyivät lahjoitusten kautta. Yhdessä Luonnon ystäväin -yhdistyksen ylläpitämän luonnontieteellisen museon kanssa kansatieteellinen museo muodosti Kuopion museon. joka 1908 alkaen sijaitsi Kuopion kaupungin omistamassa, edellisenä vuonna valmistuneessa kirjasto- ja museorakennuksessa. Seurassa oli vuonna 1912 jäseniä 123.

Seuran säännöt hyväksyi vuonna 1883 Suomen suuriruhtinaskunnan senaatti. Seuran ensimmäisenä esimiehenä toimi tuomiorovasti J. W. Calamnius ja seuran sihteerinä kuurojen koulun johtajaksi vasta äskettäin Kuopioon muuttanut Kustaa Killinen.

Seura saattoi alkuun paikallishistorian tutkimuksen Kuopiossa, ja seuran työn ansiosta Kuopion museon syntyyn johtaneen kokoelman kerääminen aloitettiin jo 1880-luvulla. Yhtenä Kuopion maamerkkinä tunnettu museorakennus valmistui vuonna 1907. Vuonna 1911 seura aiemman sihteerinsä Kustaa Killisen esityksestä laati ensimmäisen aloitteen yliopiston perustamiseksi Kuopioon. Kuopion kaupunki asetti hankkeen edistämiseksi valiokunnan, mutta vasta vuonna 1966 eduskunta sääti lain Kuopion korkeakoulusta.

Muita seuran merkittäviä aloitteita ovat muun muassa Suomen sodan muistomerkin pystyttäminen Toivalaan 1933 ja Kuopion korttelimuseon perustaminen (ajatus syntyi jo 1960-luvulla, mutta museo avattiin lopulta vasta pitkällisten vaiheiden jälkeen toukokuussa 1982).

Lähteet

Aiheesta muualla
Kuopion Isänmaallinen Seura

Kuopion yhdistykset
LPR-arkkitehdit

LPR-arkkitehdit Oy (alkujaan Arkkitehtitoimisto Laiho, Pulkkinen & Raunio Oy) on turkulainen, vuonna 1976 perustettu arkkitehtitoimisto. Toimiston perustajaosakkaat ovat arkkitehdit Ola Laiho, Mikko Pulkkinen ja Ilpo Raunio. Toimiston palveluksessa on kaikkiaan 18 henkilöä (joulukuu 2013).

Perustajaosakkaat luopuivat omistuksestaan yhtiössä vuonna 2013 ja siirtyivät eläkkeelle. Yhtiön uudet osakkaat ovat jo pitkään toimistossa työskennelleet arkkitehdit Pauno Narjus, Veera Rautaheimo ja Jaakko Rautanen. Arkkitehti Ola Laiho jatkaa kuitenkin yhtiössä vanhempana asiantuntijana. Omistusjärjestelyt tapahtuivat kesällä 2013.

Historia 
Ola Laihon ja Ilpo Raunion yhteistyö alkoi jo vuonna 1973, jolloin he suunnittelivat yhdessä professori Pekka Pitkäsen kanssa Arkkitehtitoimisto Pitkänen, Laiho & Raunio:n nimissä useita merkittäviä töitä, kuten Eduskuntatalon  laajennuksen (1978) ja Turun tuomiokirkon (1979) peruskorjauksen.

Merkittäviä suunnittelutöitä 

Presidentinlinnan peruskorjaus (2012–2014)
Helsingin Musiikkitalo (2011)
Lounais-Suomen vankila (2007)
Turun taidemuseo, peruskorjaus ja laajennus (2000–2004)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Toimiston www-sivut

Suomalaiset arkkitehtitoimistot
Aurora-mitalin saajat
Berthold Andechs-Merania

Berthold Andechs-Merania oli Kalocsan arkkipiispa Unkarissa 1206-1218 ja katolisen kirkon Aquileian patriarkka vuodesta 1218 kuolemaansa saakka. Vuosina 1212 - 1213 hän toimi Transilvanian voivodina kuningas Andreas II:n nimittämänä.

Lähteet

Viitteet 

Keskiajan katoliset arkkipiispat
Unkarilaiset katoliset arkkipiispat
Patriarkat
Transilvanian voivodit
Ristiretkeläiset
Vuonna 1180 syntyneet
Vuonna 1251 kuolleet
Stefan Strömborg

Stefan Strömborg (s. 6. syyskuuta 1968 Parainen) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimii Ykkösessä pelaavan Ekenäs IF:n päävalmentajana.

Pelaajana Strömborg oli Pargas IF:n kasvatteja, jota hän edusti myös edustusjoukkuetasolla niin Kakkosessa kuin Kolmosessa. Tämän lisäksi Strömborg pelasi EIF:in, Åbo IFK:n ja IFK Mariehamnin riveissä Kakkosessa sekä HIK:issä Ykkösessä. Strömborg pelasi myös Veikkausliigassa
TPS:n riveissä kaudella 1994 ja FC Interiä 1997. Kausina 1995 ja 1996 Strömborg edusti GIF Sundsvallia Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. 

Pelaajauransa jälkeen Strömborg on toiminut sekä fysioterapeuttina että valmennustehtävissä. Fysioterapeuttina hän on muun muassa ollut Suomen Palloliiton palveluksessa eri maajoukkueiden parissa vuosina 1998–2006 ja TPS:ssa 2007–2009 Valmennuspuolella hän on puolestaan toiminut muun muassa PIF:ssa päävalmentajana 1997, apuvalmentajana 2000-luvun alussa sekä seuran valmennuspäällikkönä 2009–2011.. Kaudeksi 2012 Strömborg palasi jälleen IFK Mariehamniin, tällä kertaa Pekka Lyyskin apuvalmentajaksi. Maarianhaminassa Strömborg oli kahden kauden ajan, kunnes Turun Palloseura nimitti hänet kaudeksi 2014 kaksoisrooliin edustusjoukkueen apuvalmentajaksi sekä reservijoukkue Åbo IFK:n päävalmentajaksi.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Suomalaiset jalkapallovalmentajat
Vuonna 1968 syntyneet
Elävät henkilöt
White Pony

White Pony on alternative metal -yhtye Deftonesin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin kesällä 2000. Albumi on ensimmäinen, jossa Frank Delgado on mukana yhtyeen virallisena jäsenenä. Hänen liittyminen yhtyeeseen muutti yhtyeen soundia huomattavasti yhtyeen aikaisemmasta nu metal -soundista tunnelmallisemmaksi ja kokeellisemmaksi. Levyllä onkin vaikutteita metallille epätyypillisemmistä genreistä kuten shoegaze ja trip hop, unohtamatta kuitenkaan yhtyeen metallivaikutteita.

Albumi on yhtyeen myydyin ja luultavasti tunnetuin suuren yleisön keskuudessa. Julkaisunsa jälkeen levyä on myös pidetty yleisesti Deftonesin parhaimpana albumina ja kriitikot ovat pitäneet sitä myös yhtenä vuotensa ja genrensä parhaista albumeista. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Change (In The House of Flies)" ja "Digital Bath". Tämän lisäksi yhtye teki uuden ja kaupallisemman version kappaleesta "Pink Maggit" nimeltä "Back To School (Mini Maggit)" levy-yhtiön painostettua yhtyettä tekemään radiovetoisemman kappaleen radiosoittoon, kun levy-yhtiö ei nähnyt muissa kappaleissa ainesta singleksi. Yhtye on kommentoinut myöhemmin kappaleen olleen kompromissi ja jonkin sortin virhe. Yhtye ansaitsi myös Grammy-palkinnon kappaleellaan "Elite" parhaasta metalliesityksestä (Best Metal Performance) vuonna 2001.

Kappaleet
Kaikki kappaleet Deftonesin säveltämiä, poikkeuksena "Passenger", jonka teossa mukana oli myös Maynard James Keenan.

Kokoonpano
Deftones

Chino Moreno - laulu, kitara
Stephen Carpenter - kitara
Chi Cheng - basso
Abe Cunningham - rummut
Frank Delgado - samplaus, elektroniikka

Vierailevat esiintyjät

Scott Weiland - lisälaulu kappaleessa "RX Queen"
Rodleen Getsic - lisälaulu kappaleessa "Knife Prty"
Maynard James Keenan - laulu kappaleessa "Passenger"

Sertifikaatit

Lähteet

 Vuoden 2000 albumit
 Deftonesin albumit
Luettelo Suomen rautatietunneleista

Tämä on luettelo Suomen rautatietunneleista.

 Bäljensin rautatietunneli, Raasepori (Karjaa) 
 Espoon rautatietunneli, Espoo
 Halikon rautatietunnelit, vanha ja uusi, Salo
 Harmaanmäen rautatietunneli, Salo
 Haukkamäen rautatietunneli, Salo
 Högbackan rautatietunneli, uusin Pohjankurun tunneleista, Raasepori
 Kaivopuiston rautatietunneli (uusi), Helsinki
 Kaivopuiston rautatietunneli (vanha), Helsinki
 Kaivosmäen rautatietunneli, Salo
 Kangasvuoren rautatietunneli, Jyväskylä
 Kehä II:n rautatietunneli, Kouvola
 Keljonkankaan rautatietunneli I, Jyväskylä
 Keljonkankaan rautatietunneli II, Jyväskylä
 Kivistön rautatietunneli, Vantaa
 Kulonpalonvuoren rautatietunneli, Kouvola (Valkeala) 
 Kyrönniemen rautatietunneli, Savonlinna
 Köpskogin rautatietunneli, Raasepori
 Labbackan rautatietunneli, Helsinki
 Lahdenvuoren rautatietunneli, Jyväskylä
 Lautakkomäen rautatietunneli, Muurame
 Lavianmäen rautatietunneli, Salo
 Lemunmäen rautatietunneli, Salo
 Lentoaseman rautatietunneli, Vantaa
 Lillgårdin rautatietunneli, Siuntio
 Malminkartanon rautatietunneli, Helsinki
 Matomäen rautatietunneli, Jyväskylä
 Mustamäen rautatietunneli, Suonenjoki
 Mustavuoren rautatietunneli I, Suonenjoki
 Mustavuoren rautatietunneli II, Suonenjoki
 Märjänmäen rautatietunneli, Salo
 Möykynmäen rautatietunneli, Jyväskylä
 Paasivuoren rautatietunneli, Muurame
 Paavalinvuoren rautatietunneli, Muurame
 Paksunniemen rautatietunneli, Parikkala
 Pasilan rautatietunneli, Helsinki
 Pepallonmäen rautatietunneli, Salo
 Pienen Neulamäen rautatietunneli, Kuopio
 Pohjankurun rautatietunnelit, (yhteensä kolme tunnelia, joista yksi käytössä), Raasepori
 Pönttövuoren rautatietunneli, Laukaa
 Riddarbackenin rautatietunneli, Siuntio
 Sahinmäen rautatietunneli, Jyväskylä
 Savion rautatietunneli, Kerava, Vantaa ja Sipoo
 Suurivuoren rautatietunneli, Hamina
 Tottolan rautatietunneli, Salo
 Venekallion rautatietunneli, Kouvola (Valkeala) 
 Voisalmensaaren rautatietunneli, Lappeenranta
 Vuohijärven rautatietunneli, Kouvola (Valkeala) 
 Åminnen rautatietunneli, Raasepori

Lähteet 
Resiina-lehti: Rautatietunnelit Suomessa
Silta (sanomalehti)

Silta (entinen Tampereen Kirkkosanomat) on Tampereen evankelis-luterilaisten seurakuntien yhteinen lehti. Lehti jaetaan Tampereella ilmaisjakeluna kaikkiin talouksiin. Sen ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1957, ja se ilmestyi viimeisen kerran sillä nimellä joulukuussa 2013. Helmikuussa 2014 lehti alkoi ilmestyä nimellä Silta Lehden päätoimittaja on Kirsi Airikka.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Silta-lehden kotisivut

Suomalaiset uskonnolliset sanomalehdet
Tampereen media
Atoklinten

Atoklinten on vuori Ruotsissa Storumanin kunnan Tärnabyssä. Paikka on saamelaisten perinteen mukaan pyhä paikka ja siellä on seidan kaltaisia kivimuodostelmia ja jäänteitä saamelaisasutuksesta. Alueelta löytyy jälkiä asbestin avolouhoksesta, jota on käytetty mahdollisesti jo esihistoriallisena aikana.

Lähteet

Storumanin kunta
Ruotsin vuoret
Andrew Young (maastohiihtäjä)

Andrew Young (s. 21. helmikuuta 1992) on brittiläinen maastohiihtäjä, joka edustaa Huntly Nordic Ski Club -seuraa. 

Maastohiihdon maailmancupissa Young kilpaili ensimmäisen kerran Davosin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2008 sijoittuen 77:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2013 oltuaan 29:s. Ennen sitä hän oli parhaimmillaan sijoittunut maailmancupissa 60:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2015. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kuusi päivää myöhemmin kolmas Toblachin vapaan hiihtotavan sprintissä. Hän sijoittui kolmanneksi myös Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2020. Samassa kuussa Young oli toinen Dresdenin sprintissä.

Liberecin MM-kilpailuissa 2009 Young sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 98:nneksi ja Britannian viestijoukkueen mukana 14:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 Young sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 60:nneksi ja 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 74:nneksi. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 61:nneksi ja Britannian viestijoukkueen mukana 15:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä 45:s, 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 53:s, 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 54:s ja yhdistelmäkilpailussa 55:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 37:nneksi ja vapaan hiihtotavan sprintissä 42:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä 40:s. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 22:nneksi ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 46:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä 45:s ja vapaan hiihtotavan sprintissä 57:s. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 22:nneksi, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 36:nneksi ja 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 38:nneksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Brittiläiset maastohiihtäjät
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Ämmäkoski

Ämmäkoski tai Ämmänkoski voi tarkoittaa seuraavia:

 Ämmäkoski, padottu koski Varkauden keskustassa, vesi johdettu kanavassa Ämmänkosken voimalaitokseen 
 Ämmäkoski, koski Kajaanijoessa Kajaanissa
 Ämmäkosken voimalaitos, vesivoimala Kajaanijoen Ämmäkoskessa Kajaanissa
 Ämmän voimalaitos, voimalaitos Emäjoessa Suomussalmella.
Lammin Salibandy

Lammin Salibandy (LaSB) oli vuosina 2002–2016 toiminut lammilainen salibandyn erikoisseura. Seuran miesten edustusjoukkue pelasi kaudet 2013–2016 Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Divarissa. Kaudeksi 2016–2017 seura nousi ylimmälle sarjatasolle Salibandyliigaan voittamalla Divarin loppuottelussa Hämeenlinnan Steelersin otteluvoitoin 3–2. Lammin Salibandy fuusioitui Hollolan Urheilijat -46:n salibandyjaoston ja Kosken Dynamon junioritoiminnan kanssa 18. huhtikuuta 2016, jolloin syntyi uusi salibandyn erikoisseura LASB. Tämä Lahdessa kotiottelunsa pelaava fuusioseura peri LaSB:n liigapaikan.

Katso myös 
LASB

Lähteet

Suomalaiset salibandyseurat
Hämeenlinnalaiset urheiluseurat
Lammi
Vuonna 2002 perustetut urheiluseurat
Moreenimuodostuma

Moreenimuodostuma  on pääosin moreenista muodostunut kumpu tai selänne, joka erottuu maanpinnan korkokuvassa omana itsenäisenä kohomuotona. Kohoumia muodostuu nykyisissä aktiivisten jäätiköiden toiminnan tuloksena, mutta fossiloituneita moreenimuodostumia tavataan esimerkiksi viime jääkauden aikaisten mannerjäätiköiden toiminnan tuloksena. Vanhat moreenimuodostumat löytyvät aluskasvillisuuden ja metsien peittämänä useilta seuduilta maapallon eri osista. Suomen pinta-alasta on moreenimuodostumia noin 15 %.

Moreenimuodostumat sisältävät pohjamoreenia tai pintamoreenia tai joskus molempia. Pohjamoreeni muodostuu jäätiköiden alla ja on siksi tiiviiksi pakkautunut harmaan- tai harmaanruskeanvärinen maalaji. Pääosin pohjamoreenista koostuvat esimerkiksi drumliinit, De Geer -moreenit sekä useimmat kumpumoreenit. Pintamoreeni on löyhärakenteista, osittain lajittunutta ja paikoitellen kerrostunutta moreenia. Se on syntynyt kerääntymällä jäätikön pinnalle, railoihin ja pieniin halkeamiin, josta se on laskeutunut jäätikön sulaessa pohjamoreenin päälle erimuotoisiksi kummuiksi. Toinen syntytapa on joutua jäätikön puskemaksi. Kun virtaavan jäätikön edessä sijaitseva moreenikumpu joutuu etenevän jäätikön puskemaksi, se koostuu silloin pintamoreenista. Joskus etenevä jäätikkö työntää edellään pohjamoreenia, josta muodostuma sitten koostuu. Pääosin pintamoreenista koostuvat eräät kumpumoreenien ja reunamoreenien muodot.

Moreenimuodostumat ovat tyypillisesti 5–25 metriä korkeat ja ne erottuvat maanpinnan korkokuvassa kohoumina. Muodostumat voivat esiintyä yksittäisinä kohoumina, mutta on myös tavallista, että ne esiintyvät parvina. Esimerkiksi Keski-Suomen järvialueella Pieksämäen ympäristössä esiintyy 14 500 drumliinia ja Kuusamossa 4 000 drumliinia. Toisinaan niihin liittyy muitakin maalajeja, jotka lisäävät muodostuman ympäristön geologista monimuotoisuutta. Sellaiset lisäpiirteet ovat rantamuodostumat, sulamisvesien purkausuomat, dyynit ja siirtolohkareet. Tämä ilmenee erityisen selkeästi Salpausselkien rakenteessa. Salpausselkien yksi rakenteellinen osa on reunamoreenit, joiden yhteyteen on lisäksi kasautunut runsaasti veden kuljettamaa kiveä, soraa, hiekkaa ja savea.

Moreenimuodostumiin sisältyvät maisemalliset ja biologiset arvot ovat samantapaisia kuin harjujen ja kallioiden. Suomessa on inventoitu valtakunnallisesti arvokkaat moreenimuodostumat. Niillä on merkitystä viimeisimmän jääkauden ja sen päättymisen historiaa tutkittaessa.

Erilaisia moreenimuodostumia ovat:
 drumliini
 vakouma
 murtoo
 kumpumoreeni
 puljumoreeni
 Veiki-moreeni
 reunamoreeni eli päätemoreeni
 puskumoreeni
 De Geer -moreeni
 juomumoreeni
 Rogen-moreeni
 sivumoreeni

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
Luke Richardson

Luke Glen Richardson (s. 26. maaliskuuta 1969) on kanadalainen entinen pelaaja ja nykyinen jääkiekkovalmentaja, joka toimii Binghamton Senatorsin päävalmentajana. Pelaajauransa aikana hän pelasi NHL:ssä kuudessa eri organisaatiossa 1417 ottelua 21 kauden aikana. Pelityyliltään Richardson oli kovaotteinen puolustava puolustaja. Pelaamissaan otteluissa hän teki vain 35 maalia ja 201 tehopistettä. Jäähyminuutteja hänelle vihellettiin 2055 kappaletta.

Peliuransa jälkeen hän toimi kaudet 2009–2012 Ottawa Senatorsin apuvalmentajana ja 2012–2016 AHL-seura Binghampton Senatorsin päävalmentajana. Kauden 2017-2018 Richardson toimi apuvalmentajana New York Islandersin joukkueessa ja 2018 alkaen hän on toiminut apuvalmentajana Montreal Canadiensin joukkueessa.

Tilastot

Lähteet

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Kanadalaiset jääkiekkovalmentajat
Toronto Maple Leafsin varaamat pelaajat
Jääkiekon maailmanmestarit
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Léa Seydoux

Léa Seydoux (oik. Léa Hélène Seydoux-Fornier de Clausonne; s. 1. kesäkuuta 1985 Pariisi) on ranskalainen elokuvanäyttelijä ja malli, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa Kunniattomat paskiaiset (2009), Midnight in Paris (2011), Mission: Impossible – Ghost Protocol (2011) ja The Grand Budapest Hotel (2014). Vuonna 2013 hänet palkittiin Cannesin elokuvajuhlien Kultaisella palmulla elokuvasta Adelen elämä: osat 1 ja 2. Hän näytteli myös Bond-tyttö Madeleine Swannia elokuvissa 007 Spectre (2015) ja 007 No Time to Die (2021).

Syyskuussa 2016 Seydoux paljasti, että hän odottaa poikaystävänsä André Meyerin kanssa heidän ensimmäistä lastaan. Tammikuussa 2017 hän synnytti pojan.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Ranskalaiset näyttelijät
Ranskalaiset mallit
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Kambodžan vaakuna

Kambodžan vaakunassa on gajasingha (leijona norsun kärsällä) vasemmalla ja kuninkaallinen leijona oikealla, jotka pitelevät sateenvarjoja. Nämä symboloivat kuningasta ja kuningatarta. Nykyinen vaakuna otettiin käyttöön vuonna  1993.

Entiset vaakunat

Aiheesta muualla 

Vaakuna
Valtioiden vaakunat
Eva Samková

Eva Samková (s. 28. huhtikuuta 1993) on tšekkiläinen lumilautailija, joka kilpailee lumilautakrossissa.

Nuorten MM-kilpailuissa 2010 Samková saavutti kultaa lumilautakrossissa. Hän uusi mestaruutensa sekä vuonna 2011 että 2013. La Molinan MM-kilpailuissa 2011 Samková sijoittui lumilautakrossissa viidenneksi ja Stonehamin MM-kilpailuissa 2013 seitsemänneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 Samková voitti kultaa lumilautakrossissa. Hän sijoittui Kreischbergin MM-kilpailuissa 2015 samassa lajissa kuudenneksi. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 hän oli lumilautakrossissa kahdestoista ja joukkuekilpailussa viides. Hän saavutti olympiapronssia lumilautakrossissa Pyeongchangissa 2018. Hän voitti  lumilautakrossin henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Park Cityssä 2019. Idre Fjällin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti lumilautakrossissa pronssia ja oli joukkuekilpailussa viides.

Lumilautailun maailmancupissa Samková kilpaili ensimmäisen kerran Valmalencossa maaliskuussa 2010 sijoittuen 12:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Stonehamissa helmikuussa 2011 oltuaan kuudes. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti Valmalencossa maaliskuussa 2011 oltuaan toinen. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa Samková saavutti Blue Mountainilla helmikuussa 2013. Seuraavat voittonsa hän saavutti Montafonissa joulukuussa 2013 ja Vallnord-Arcalísissa tammikuussa 2014. Kaikkiaan hän on voittanut 18 maailmancupin osakilpailua (tilanne 23.2.2022). Hän voitti lumilautakrossin maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2016–2017, 2018–2019 ja 2020–2021 sekä sijoittui toiseksi kaudella 2015–2016.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Eva Samkován kotisivut

Tšekkiläiset lumilautailijat
Tšekkiläiset olympiavoittajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt