joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Hulda

Hulda on naisen etunimi, jolle on ehdotettu kolmea erilaista etymologiaa. Hepreaksi Hulda tarkoittaa kärppää, ja tämän niminen naisprofeetta mainitaan Raamatun Toisessa kuninkaiden kirjassa:

Toisen teorian mukaan Hulda on Hildan rinnakkaismuoto ja juontuu siten muinaisskandinaavin taistelua tarkoittavasta sanasta hildr. Saksassa ja Skandinaviassa huld tarkoittaa lempeyttä, suopeutta ja uskollisuutta.

Huldan päivä oli 20. helmikuuta suomalaisessa nimipäiväkalenterissa vuosina 1908–1928 ja Luulajan suomenkielisessä kalenterissa vuosina 1901–1918. Ortodoksisessa kalenterissa Huldan päivä on edelleen joulua edeltävänä sunnuntaina.

Digi- ja väestötietoviraston nimipalvelun mukaan Hulda-nimen on vuoden 2019 loppuun mennessä saanut 6 168 naista, joista huomattava enemmistö on syntynyt 1800-luvun lopulla tai 1900-luvun kahden ensimmäisen vuosikymmenen aikana. 1800-luvun lopulla Hulda nousi Suomessa muotinimeksi ilmeisesti vuonna 1877 arkkiveisuna julkaistun laulun Hjalmari ja Hulda saaman suosion takia.

Tunnettuja Huldia 

 Hulda Geiringer (1917–1988), itävaltalainen oopperalaulaja
 Hulda Keskinen (1893–1955), suomalainen näyttelijä
 Hulda Nordenstreng (1879–1971), suomalainen liikkeenharjoittaja ja Edistyspuolueen kansanedustaja
 Hulda Potila (1894–1968), suomalainen tekstiilitaiteilija ja kudonnan opettaja
 Hulda Salmi (1879–1949), suomalainen kansakoulunopettaja ja SDP:n kansanedustaja
 Hulda Vilhjálmsdóttir (s. 1971), islantilainen taidemaalari

Kuvitteellisia Huldia 
 Juurakon Hulda, Hella Wuolijoen nimimerkillä Juhani Tervapää kirjoittama näytelmä, josta on tehty useita elokuvasovituksia

Lähteet 

Etunimet
Lifeforce Records

Lifeforce Records on saksalainen levy-yhtiö, joka on erikoistunut metalcoren, death metalin sekä post-hardcore -musiikin julkaisemiseen.

Levy-yhtiöllä on Yhdysvalloissa toimiva alajaos, Lifeforce America.

Yhtyeet 

 Abnormal Thought Patterns
 At the Sounddawn
 Confession
 Deadlock
 Destiny
 Devilish Impressions
 Dioramic
 The Faceless
 For the Imperium
 Hackneyed
 Hanging Garden
 The Last Felony
 Last Winter
 Lifeforms

 Miseration
 Name
 Nervecell
 Night in Gales
 Nightrage
 Omnium Gatherum
 Pigeon Toe
 Raunchy
 Seneca
 Shear
 Sons of Aeon
 The Chant
 This or the Apocalypse
 Winterus

Entiset yhtyeet 

 All That Remains
 Between the Buried and Me
 Beyond the Sixth Seal
 The Blackout Argument
 Burning Skies
 By Night
 Caliban
 Cataract
 Cipher System
 Deadsoil
 Death Before Disco
 The Destiny Program
 End This Day
 Endstand
 Enforsaken
 Fall of Serenity
 Fear My Thoughts
 Hand to Hand

 Heaven Shall Burn
 Hell Within
 Herod
 Intronaut
 Left to Vanish
 Liar
 Light Pupil Dilate
 Mindfield
 Nahemah
 The Psyke Project
 Raintime
 Sunrise
 Trivium
 The Underwater
 The Year of Our Lord
 War From a Harlots Mouth
 Withered

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lifeforce Recordsin kotisivu
 Lifeforce American kotisivu

Saksalaiset levy-yhtiöt
Metallimusiikin levy-yhtiöt
Hardcore punk -levy-yhtiöt
Old Mornings Dawn

Old Mornings Dawn on tunnelmallista black metalia soittavan Summoningin seitsemäs studioalbumi. Levyn julkaisi itävaltalainen Napalm Records 7.6.2013. Albumi nousi Suomen virallisella albumilistalla sijalle 24

Kappaleet

Kokoonpano 
 Protector – kitara, kosketinsoitin, rumpuohjelmointi, laulu, efektit
 Silenius – kosketinsoitin, äänet, efektit, laulu

Arvostelut 
 Metal Storm:

Lähteet

Aiheesta muualta 
 http://www.summoning.info/, Yhtyeen viralliset kotisivut
 Old Mornings Dawn discogs.com -sivustolla
 

Vuoden 2013 albumit
Summoningin albumit
Siiri Välimaa

Siiri Välimaa (s. 14. huhtikuuta 1990 Rauma) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Turun Palloseuraa.

Ura 
Välimaan kasvattajaseura on raumalainen Pallo-Iirot. Hän pelasi aluksi puolustajan paikalla, kunnes 16-vuotiaana siirtyi maalivahdiksi. Vuosina 2009–2013 Välimaa edusti Naisten Liigassa pelaavaa porilaista NiceFutista. Kauden 2012 jälkeen hän oli viikon ajan Ruotsin Damallsvenskanissa pelanneen Djurgårdens IF:n testissä. Siirto kuitenkin kariutui seuran pudottua pääsarjasta ja Välimaa solmi NiceFutiksen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Joulukuussa 2013 Välimaa allekirjoitti sopimuksen Kolbotn IL:n kanssa, josta hän siirtyi vuonna 2017 IK Grand Bodøn. Välimaa palasi Suomeen keväällä 2019 tehtyään sopimuksen TPS:n kanssa.

Välimaa on valittu Palloliiton Satakunnan piirin parhaaksi naispelaajaksi vuosina 2011, 2012 ja 2013.

Maajoukkue 
Siiri Välimaa oli mukana Suomen joukkueessa vuoden 2013 Kypros Cupissa sekä kolmantena maalivahtina EM-kilpailuissa 2013. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa 7. huhtikuuta 2017 Puolaa vastaan.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapallomaalivahdit
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Alf (nimi)

Alf on miehen etunimi.  Nimi on ollut käytössä Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa jo keskiajalla. Sana alf merkitsee skandinaavisessa mytologiassa keijukaista, mutta nimi Alf esiintyy myös lyhentymänä nimistä Aadolf, Alfred ja Alfons. Suomen ortodoksisessa kalenterissa se on käsitetty Alfeus-nimen lyhentymäksi.

Suomessa nimi Alf on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 2 317 henkilölle Alfin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 21. helmikuuta. Suomenkielisessä kalenterissa samalle päivälle sijoitettiin vuonna 1929 Alfin käännösvastineeksi käsitetty nimi 
Keijo.

Tunnettuja Alfeja 
 Alf Andersen, norjalainen mäkihyppääjä
 Alf Brenner, suomalainen sukututkija ja paikallishistorioitsija
 Alf Clausen, yhdysvaltalainen säveltäjä
 Alf Danning, tanskalais-suomalainen graafikko ja taiteilija.
 Alf Duval, australialainen soutaja
 Alf Forsman, suomalainen rumpali
 Alf Hansen, norjalainen soutaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari
 Alf Henrikson, ruotsalainen runoilija, pakinoitsija ja tietokirjailija
 Alf Holmgren, suomalainen kirjailija
 Alf Krohn, suomalainen toimittaja
 Alf Landon, yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
 Alf Larsen, norjalainen runoilija
 Alf-Erik Lerviks, Svenska handelshögskolanin professori
 Alf Lindberg, ruotsalainen taidemaalari
 Alf Lindblad, suomalainen estejuoksija
 Alf Martinsen, norjalainen jalkapalloilija
 Alf Mayer, kanadalainen ampuja
 Alf Prøysen, norjalainen kirjailija, runoilija, laulaja ja säveltäjä
 Alf Ramsey, englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja
 Alf Rehn, suomalainen organisaation ja johtamisen professori
 Alf Ross, tanskalainen oikeustieteilijä ja oikeusteoreetikko
 Alf Salin, suomalainen balettitanssija ja studiopäällikkö
 Alf Silander, suomalainen opettaja ja lehdistöhistorian tutkija
 Alf Sjöberg, ruotsalainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä
 Alf Smith, kanadalainen jääkiekkoilija
 Alf Svensson, ruotsalainen poliitikko (kristillisdemokraatti)
 Alf Tudeer, suomalainen tilasto- ja taloustieteilijä
 Alf Wallander, ruotsalainen taidemaalari ja muotoilija

Kuvitteellisia Alfeja
 Alf, yhdysvaltalaisen samannimisen tilannekomediasarjan päähenkilö.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet
Wöyh!



Wöyh! on suomalainen yhtye, jonka musiikkia on kuvailtu muun muassa avantgardistiseksi rockiksi. Yhtye henkilöityy veljeksiin Antti ja Jussi Hyyrynen, joiden lisäksi siihen kuuluvat Anssi Nykänen ja Antti Pitkäjärvi. Wöyh! on julkaissut neljä albumia.

Historia 

Wöyh! perustettiin vuonna 2011. Hyyrysen veljeksistä Antti oli tätä ennen tullut tunnetuksi Stam1nan laulaja-kitaristina ja Jussi YUP:n kitaristina. Yhtye julkaisi vuosina 2011–2012 musiikkivideot ja digisinglet kappaleista ”Lokki” ja ”Hieho", joiden aihioita kaksikko oli tosin tapaillut jo vuosia aikaisemmin. Antti Hyyrynen esimerkiksi esitti ”Lokin” jo kesällä 2005 Yle TV2:n Summerissa ohjelman houseyhtyeen Trio Mäihän ja Pekka Olkkosen kanssa. Wöyh!:n ensiesiintyminen oli elokuussa 2012 Jurassic Rock -festivaalilla Mikkelissä.

Yhtyeen esikoisalbumi Ikkillyk ilmestyi 8. maaliskuuta 2013 Hyyrysten omalla Kaskelotti Records -levymerkillä, jota jakelee Playground Music. Kappaleet olivat pääosin Antti Hyyrysen säveltämiä ja Jussi Hyyrysen sanoittamia. Albumi sijoittui seitsemänneksi Suomen albumilistalla. Kaksi päivää ennen albumia julkaistiin vielä kolmas digisingle ja musiikkivideo kappaleesta ”Kaskelotti”. Videolla nähtiin balettia, jonka koreografian loi Ulpu Puhakka. Wöyh! ja Puhakan Pieni suomalainen balettiseurue tekivät yhteisesiintymisen Helsingin Korjaamolla tammikuussa 2014.

Wöyh!:n toinen albumi Dwzyrek julkaistiin 17. huhtikuuta 2015. Se sijoittui neljänneksi Suomen albumilistalla. Musiikkivideona ja digisinglenä julkaistiin kappaleet ”Kamppailu merellä”, joka nousi latauslistan 12:ksi, ja ”Aarteenryöstäjä”. Kesäkuu–heinäkuussa 2015 yhtye julkaisi YouTubessa livetallenteen Tavastia-klubilla 16. toukokuuta 2015 soitetusta keikasta.

Helmikuun 2016 kiertueensa Wöyh! aloitti Espoon Sellosalissa yhteisesiintymisellä Ulpu Dance Companyn kanssa. Samana päivänä, 3. helmikuuta 2016, yhtye julkaisi Kivi sakset paperi -värityskirjan, jonka kuvitukset on tehnyt Laura Olli Dwzyrek-albumin kappaleiden pohjalta.

Jäsenet 

 Antti Hyyrynen – laulu, basso
 Jussi Hyyrynen – laulu, kitara
 Anssi Nykänen – rummut, lyömäsoittimet
 Antti Pitkäjärvi – kosketinsoittimet, laulu

Sessiojäsenet 

 Aleksi Ahoniemi – puhaltimet (2013)

Julkaisut

Albumit

Singlet

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Yhtyeen sivusto
 Kaskelotti Recordsin YouTube-kanava

Suomalaiset duot
Suomalaiset rockyhtyeet
Martti Salomaa

Martti Salomaa (16. syyskuuta 1920 Viipurin mlk – 30. tammikuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen pikaluistelija ja kauppaneuvos.

Salomaa voitti yleisluistelun Suomen-mestaruuden 1945 ja saavutti 1944–1946 kaikkiaan neljä matkamestaruutta. Maailmanmestaruuskilpailuissa Salomaa edusti Suomea 1946 Oslossa, jossa sijoittui kokonaiskilpailuissa 19. sijalle. Trondheimin EM-kisoissa samana vuonna hän oli kahdeksas. Lisäksi hän osallistui Hamarin EM-kilpailuihin 1948, joissa ei selvinnyt päätösmatkalle. Urallaan hän edusti Viipurin Luisteluseuraa ja sotien jälkeen ensin Helsingfors Skridskoklubb (HSK)ia ja syksystä 1949 Helsingin Luistinkiitäjiä (HLK)

Talvi- ja jatkosodassa hän taisteli etulinjassa konekivääriryhmän- ja puolijoukkueen johtajana.

Sotien päätyttyä Salomaa perusti veljensä Kaukon kanssa Tikkurilaan polkupyöräkorjaamon Veljekset Salomaa Oy. Vähin erin yritys kasvoi pyörä- ja urheiluliikkeeksi.

Rinnalle perustettiin 1950-luvulla sähkö- ja kodinkoneliike, ja autotuonnin vapautuessa 1962 veljekset laajensivat toimintaansa autokauppaan.

Yritykset menestyivät ja työllistivät parhaimmillaan yli sata ihmistä. Salomaa rakennutti Tikkurilaan useita liike- ja asuintaloja.

Siirryttyään 1985 eläkkeelle Salomaa myi liiketoiminnat. Hän perusti vaimonsa kanssa Martti ja May Salomaan Säätiön, jonka tarkoituksena on tukea vantaalaisia veteraaneja ja muita ikääntyneitä henkilöitä asumisasioissa.

Lähteet 
 Martti Salomaa SpeedSkatingNews-sivustolla

Viitteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset pikaluistelijat
Kauppaneuvokset
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 2009 kuolleet
Bjarne

Bjarne on islantilaista tai norjalaista alkuperää oleva karhua tarkoittava miehen etunimi, jonka nimipäivä on suomenruotsalaisessa nimipäiväkalenterissa 23. helmikuuta. Bjarne on sisällöltään ja etymologiselta alkuperältään lähellä skandinaavista miehennimeä Björn.

Digi- ja väestötietoviraston nimipalvelun mukaan nimi Bjarne on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1417 henkilölle.

Tunnettuja Bjarneja 
 Bjarne Andersson, ruotsalainen maastohiihtäjä
Bjarne Axelsen, tanskalainen pöytäjääkiekkoilija
 Bjarne Commondt, suomalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja teatterinjohtaja
 Bjarne Håkon Hanssen, norjalainen opettaja, työväenpuolueen poliitikko ja ministeri
 Bjarne Henning-Jensen, tanskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
 Bjarne Holmbom, suomalainen puu- ja paperikemian emeritusprofessori
 Bjarne Iversen, norjalainen maastohiihtäjä
 Bjarne Kallis, suomalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja entinen Kristillisdemokraattisen puolueen puoluejohtaja
 Bjarne Lindgren, suomalainen jalkapalloilija
 Bjarne Nerem, norjalainen jazzsaksofonisti
 Bjarne Pettersson, Maarianhaminan ent. kaupunginjohtaja 
 Bjarne Reuter, tanskalainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja
 Bjarne Riis, tanskalainen maantiepyöräilijä
 Bjarne Stroustrup, tanskalainen professori, C++-ohjelmointikielen kehittäjä
 Bjarne Wegelius, suomalainen jääkärikapteeni
 Bjarne Weintraub, suomenjuutalainen kirjailija
 Bjarne Westermarck, suomalainen maanviljelysneuvos ja Maalaisliiton kansanedustaja

Lähteet 

Etunimet
Anna Auvinen

Anna Auvinen (s. 2. maaliskuuta 1987 Pieksämäki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Seria A:ssa pelaavaa Inter Milania. Auvinen on toiminut myös liikunnan ja terveystiedon opettajana. Auvinen on pieksämäkeläisen Savon Pallon kasvatti, joka siirtyi Kuopion MimmiFutikseen vuonna 2003 aloitettuaan opinnot Kuopion urheilulukiossa. Aiemmin hyökkääjänä pelannut Auvinen on nyttemmin siirtynyt puolustajaksi.

Auvinen on edustanut Naisten Liigassa Hongan ja KMF:n lisäksi porilaista NiceFutista, jonka riveissä hän oli liigan paras maalintekijä kaudella 2010. Auvinen on myös vuonna 2007 perustetun Naisten Liigan kaikkien aikojen maalintekijätilaston kärjessä 89 maalilla. Hän on pelannut ainoana pelaajana kaikki joukkueidensa 188 liigaottelua vuosina 2007–2014. Lokakuussa 2017 hän ratkaisi FC Hongalle Suomen-mestaruuden viimeisen minuutin puskumaalillaan PK-35:tä vastaan. Auvinen siirtyi kaudeksi 2019 Helsingin Jalkapalloklubiin, josta hän kuitenkin siirtyi kesken kauden italialaiseen Inter Milaniin. 

Auvinen pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa 7.4.2017 Puolaa vastaan. Hän on pelannut vuoden 2020 loppuun mennessä 17 naisten maaottelua.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Fertinova

Fertinova on lapsettomuusklinikka, johon kuuluvat entisiltä nimiltään tunnetut lapsettomuusklinikat: Helsingin Fertinova, Tampereen AVA-klinikka sekä Jyväskylän In-Tiimin palvelut. Nykyään Fertinova on osa Ovumiaa.

Aiheesta muualla 
Yrityksen sivusto
  

Lapsettomuus
Suomen sairaalat
Faxen kunta

Faxe on Sjællandin alueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 36 557 asukasta, ja sen pinta-ala oli 404,9 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on nimeltään Haslev.

Seurakunnat
Seuraavassa on esitetty luettelo kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista (). Luettelon numerot viittaavat oheisen kartan numeroihin.

 1: Øde Førslev Sogn
 2: Terslev Sogn
 3: Tureby Sogn
 4: Teestrup Sogn
 5: Haslev Sogn
 6: Freerslev Sogn
 7: Sønder Dalby Sogn
 8: Karise Sogn
 9: Bråby Sogn
 10: Ulse Sogn
 11: Øster Egede Sogn
 12: Alslev Sogn
 13: Spjellerup Sogn
 14: Smerup Sogn
 15: Vester Egede Sogn
 16: Kongsted Sogn
 17: Faxe Sogn
 18: Hylleholt Sogn
 19: Vemmetofte Sogn
 20: Roholte Sogn

Lähteet

Aiheesta muualla

 Faxen kunnan kotisivut 

Sjællandin kunnat
James Puhto-Ren

James Puhto-Ren on vuonna 1988 perustettu kokkolalainen punk rock- ja ramopunk-yhtye. Sen perustivat Pasi Peltokangas, Petri Kallio ja Timo Siirto. Yhtye aloitti nimellä Huonekaluliike K. Ojanperä, mutta vaihtoi nimensä James Puhto-Reniksi. Yhtye lopetti vuonna 2000, mutta Peltokangas kokosi yhtyeen uudelleen vuonna 2008. Tuolloin rumpuihin tuli Ilkka Kumpulainen ja bassoon Timo Torikka, joka vaihtui myöhemmin Pasi Hirvasojaksi. Tuolla kokoonpanolla yhtye teki useita keikkoja, kunnes vuoden 2009 lopulla rumpuihin tuli vuodesta 1989 aina vuoden 2000 lopettamiseen saakka soittanut Joni Hannula. Bassoon vaihtui tuolloin Marko ”Purtsi” Purontaka.

Yhtyeen tuotanto on pääosin laulaja-kitaristi Pasi Peltokankaan käsialaa.

Julkaisut

Studioalbumit 
 
 
 
 
 
 
 
Rok Rok Rok (2019, vain vinyyli, 100 keltaista, 200 mustaa)

EP:t

Demot

Singlet 
 ”Two for the Road” (1997)
 ”Tulit niin kuin laiva” / ”Tahdon sinut” (2010)
"Ruisleipää & mustikkasoppaa" / "Myllärin kaunis Katarina" (2019, 5" lathe cut, 50 kpl)

Kokoelmilla 
 
 
 
 

Albumit ”Yy!” ja ”Koo!” ovat Woimasoinnun neliosaisen EP-kokoelman osia.

Aiheesta muualla 
 Last.fm
 James Puhto-Ren Ramopunk.com-sivustolla 
 Levy-yhtiön sivut

Suomalaiset punkyhtyeet
Suomalaiset rockyhtyeet
Næstvedin kunta

Næstved on Sjællandin alueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 83 097 asukasta, ja sen pinta-ala oli 676,8 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Næstved.

Seurakunnat
Seuraavassa on esitetty luettelo kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista (). Luettelon numerot viittaavat oheisen kartan numeroihin.

 1: Vrangstrup Sogn
 2: Næsby Sogn
 3: Tyvelse Sogn
 4: Sandby Sogn
 5: Haldagerlille Sogn
 6: Tystrup Sogn
 7: Bavelse Sogn
 8: Glumsø Sogn
 9: Tybjerg Sogn
 10: Aversi Sogn
 11: Ting Jellinge Sogn
 12: Krummerup Sogn
 13: Fuglebjerg Sogn
 14: Førslev Sogn
 15: Gunderslev Sogn
 16: Skelby Sogn
 17: Herlufmagle Sogn
 18: Hårslev Sogn
 19: Kvislemark Sogn
 20: Hyllinge Sogn
 21: Vallensved Sogn
 22: Rislev Sogn
 23: Fensmark Sogn
 24: Fyrendal Sogn
 25: Marvede Sogn
 26: Karrebæk Sogn
 27: Fodby Sogn
 28: Herlufsholm Sogn
 29: Holsted Sogn
 30: Holme-Olstrup Sogn
 31: Toksværd Sogn
 32: Sankt Peders Sogn
 33: Sankt Mortens Sogn
 34: Sankt Jørgens Sogn
 35: Rønnebæk Sogn
 36: Næstelsø Sogn
 37: Everdrup Sogn
 38: Vejlø Sogn
 39: Vester Egesborg Sogn
 40: Mogenstrup Sogn
 41: Snesere Sogn
 42: Hammer Sogn

Lähteet

Aiheesta muualla

 Næstvedin kunnan kotisivut
Wilho Kyttä

Frans Wilho Kyttä (21. elokuuta 1881 Kiikka – 28. elokuuta 1960 Turku) oli suomalainen hallintomies ja juristi.

Kyttä kirjoitti ylioppilaaksi Porin klassillisesta lyseosta vuonna 1900. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1906 ja maisteriksi vuonna 1907. Vuonna 1912 hän suoritti molempain oikeuksen kandidaatin tutkinnon ja sai varatuomarin arvon vuonna 1914. Hän oli Viipurin hovioikeuden asessori 1921–1930, hovioikeudenneuvos 1930–1932, Turun ja Porin läänin maaherra 1932–1949, Turun yliopiston hoitokunnan puheenjohtaja 1951–1956 ja Satakunnan maakuntaliiton hallituksen puheenjohtaja 1941–1952. Hän kutsui koolle Turunseudun Kodinpuolustussäätiön perustamiskokouksen. Säätiön alkuperäinen tarkoitus oli edistää paikallispuolustusta Turussa ja muualla Varsinais-Suomessa mahdollisten vaarojen torjumiseksi sotainvalidien ja heidän lastensa ammattikasvatuksen edistämiseksi.

Kytän puoliso oli Suoma Katariina Jaamala (1883–1966). Heidän poikansa oli kansanedustaja Harras Kyttä. Toisesta pojasta Jyrki Tuomas Kytästä (s. 1922) tuli lääkäri, joka avioitui professori Einar W. Juvan tyttären  Sirkka Annikki Juvan (s. 1925) kanssa.

Lähteet

Suomalaiset juristit
Suomalaiset tuomarit
Turun ja Porin läänin maaherrat
Vuonna 1881 syntyneet
Vuonna 1960 kuolleet
Luettelo jalkapallon naisten SM-mitalisteista

Tämä on luettelo jalkapallon naisten SM-mitalisteista. Vuosina 1971–1972 mestaruus ratkaistiin cup-muotoisena, eikä pronssimitaleista pelattu.

Mitalien lukumäärä 
Tilanne kauden 2022 jälkeen.

Lähteet 

Suomen jalkapallo
Kansallinen liiga
naisten SM-mitalisteista
jalkapallon naisten SM-mitalisteista
Simon Attiasin synagoga

Simon Attiasin synagoga on synagoga Essaouiran kaupungissa läntisessä Marokossa. Synagoga sijaitsee kasbahissa kaupungin muurein ympäröidyssä medinassa eli vanhassakaupungissa. Synagoga on juutalaisen kauppiaan Simon Attiasin vuonna 1882 rakennuttama. Pinta-alaa rakennuksessa on 456 m². Synagoga on suorakaiteenmuotoinen kolmekerroksinen rakennus, joka on 24 metriä pitkä ja seitsemän metriä leveä. Simon Attiasin synagogan rukoiluhuone on seitsemän metriä pitkä ja viisi metriä leveä. Korkeutta huoneella on yhdeksän metriä. Naisia varten rukoiluhuoneen kolmella reunalla on perinteinen mezzanin.

Synagoga on nykyisin huonossa kunnossa ja esimerkiksi kolmas kerros on täysin tuhoutunut lukuun ottamatta joitain osia seinästä. Lisäksi synagoga on kärsinyt ryöstelystä. Rukoiluhuone sen sijaan on suhteellisen hyvin säilynyt.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kuvia synagogan sisältä 

Synagogat
Marokon rakennukset ja rakennelmat
Mikko Sisto

Mikko Johannes Sisto (22. maaliskuuta 1915 Ähtäri – 23. maaliskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti, jonka ura keskittyi Puolustusvoimien oppilaitosten ja sotilasläänien tehtäviin. 

Sisto valmistui Kadettikoulun 20. kurssilta priimuksena 1938 sekä kävi sodan jälkeen Sotakorkeakoulun 1947. Hän aloitti uransa nuorempana upseerina Pohjan rykmentissä ja toimi talvisodassa 3. prikaatin adjutanttina ja komppanianpäällikkönä. Kadettikoulussa kouluttjana hän toimi sekä välirauhan aikaan että 1942-1944. Jatkosodan alussa 1941-1942 Sisto toimi erillisessä pataljoonassa komppanianpäällikkönä. Vuonna 1944 Sisto sijoitettiin JR 15:n esikuntapäälliköksi. 

Vuonna 1945 Sisto toimi Satakunnan sotilasläänin esikunnassa toimistoupseerina. Sotakorkeakoulun jälkeen hän työskenteli toimistoesiupseerina Pääesikunnassa 1947-1954. 6. prikaatissa hän toimi pataljoonankomentajana 1954-1955. Seuraavaksi hän opetti Sotakorkeakoulussa 1955-1957. Kymen jääkäripataljoonan komentajuus oli vuorossa 1957-1958 sekä Porin Prikaatin komentajuus 30-4.1958-18.10.1958. Kadettikoulua Sisto johti vuodet 1958-1961. Osastopäällikkönä pääesikunnassa hän toimi 1961-1962. Sotakorkeakouluun hän oli sijoitettuna johtajana apulaisena 1962-1964 sekä johtajana 1964-1968. Savo-Karjalan sotilaslääniä Sisto komensi 1968-1970 sekä Pohjois-Suomen sotilaslääniä 1971-1974. 

Ylennykset: Vänrikki 1938,luutnantti 1940, kapteeni 1942, majuri 1944, everstiluutnantti 1955, eversti 1958, kenraalimajuri 1964, kenraaliluutnantti 1971.

Lähteet 

Suomalaiset kenraalit
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 2005 kuolleet
Lauri Sotisaari

Lauri Sotisaari (5. heinäkuuta 1901 Kemi – 10. syyskuuta 1988) oli suomalainen kenraalimajuri.

Sotisaari kuului Kemin suojeluskuntaan 1917–1921 ja osallistui vuoden 1918 sotaan Perä-Pohjolan, Hämeen ja Satakunnan rintamilla. Hän kävi 4. kadettikurssin 1921–1923 sekä Sotakorkeakoulun 1938–1939 (ye-upseeri 1942). Vuodesta 1923 hän toimi Polkupyöräpataljoona 1:ssä nuorempana upseerina ja myöhemmin komppanianpäällikkönä. Talvisodassa Sotisaari komensi Kevyt Osasto 4:ää 11.12.1939 asti ja sen jälkeen Polkupyöräpataljoona 5:ttä haavoittuen 8.3.1940 Viipurinlahdella. Jatkosodassa hän komensi "Ässärykmentin" II/JR 26 pataljoonaa  8.8.1941 asti. "Vallilan rykmenttiä" eli JR 47:ää Sotisaari komensi 19.12.1941–25.1.1942. Vuosina 1942–1943 hän toimi opettajana Maasotakoulussa ja Huoltokoulussa. 9.7.1943 alkaen sodan loppuun asti Sotisaari johti JR 10:ä. 

Sodan jälkeen 1945–1950 Sotisaari komensi Jääkäripataljoona 1:tä. Seuraavat viisi vuotta Sotisaari johti Kadettikoulua (Maasotakoulua). 1. prikaatin komentajan hän toimi 1.5.1955–4.6.1958. Pohjois-Suomen sotilasläänin komentajana Sotisaari oli 1958–1960. Uransa päätteeksi hän komensi Panssariprikaatia 4.2.1960–5.5.1961. 

Ylennyksiä: majuri 14.1.1940, everstiluutnantti 27.11.1941, eversti 6.7.1944, kenraalimajuri 1960.

Lähteet 

Suomalaiset kenraalit
Suomen sisällissodan valkoiset
Vuonna 1901 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
Lentotuulivoima

Lentotuulivoima (korkealla toimiva tuulivoima) on kehitteillä oleva tekniikka tuottaa tuulienergiaa satojen metrien korkeudessa, jossa tuulennopeus on suuri. Leijuva tuuliturbiini voi olla leijassa ja turbiinin tuottama energia voidaan siirtää maahan johtoa pitkin, joka samalla pitää leijan kiinni. Generaattori voi olla myös maassa ja leija pyörittää generaattoria kiskomalla köyttä.

Leijapurjeita täytetään myös vähentämään valtamerialusten polttoaineen kulutusta.

Ensimmäinen alan kansainvälinen konferenssi pidettiin 2010 Stanfordin yliopistossa ja toinen Leuvenissä, Belgiassa vuonna 2011.

Tekniikat 

Lentotuulivoiman jakaantuminen erilaisiin tekniikkoihin generaattorin sijainnin mukaan:
 generaattori maassa (engl. ground-based generation)
 generaattori lentävässä siivessä (engl. airborne generation)

Periaatteet voidaan jakaa siiven rakenteen mukaan:
 kova siipi ja
 pehmeä siipi

Lisäksi on ilmaa kevyempiä lentotuulivoimalan rakenteita.

Termejä 

Englanninkieliset termit:
 High-altitude Wind Power, HAWP – lentotuulivoima, korkealla toimiva tuulivoima
 High-altitude Wind Energy, HAWE
 Airborne wind turbine – Lentotuuliturbiini
 Airborne wind energy, AWE – Lentotuulienergia
 Kite energy – Leijaenergia

Vertailu perinteiseen tuulivoimaan 

Tuuli on korkealla voimakkaampaa, tasaisempaa ja jatkuvampaa, joten lentotuulivoimala voi toimia perinteistä maanpinnalle sijoitettua tuulivoimalaa tehokkaammin. Lentotuulivoimala ei tarvitse järeitä tornirakennelmia. Suurempi tuulen nopeus kasvattaa saatavaa tehoa kolmannessa potenssissa eli kaksi kertaa nopeammasta tuulen virtauksesta saadaan kahdeksan kertaa enemmän tehoa, jos muut olosuhteet säilyvät samoina.

Megawatin tehon tuottamiseen tarvitaan noin 100 neliömetrin leija (5 m · 20 m). Vastaavasti megawatin tehoinen maassa seisovassa tuulivoimalassa on noin 100 m korkea torni ja halkaisijaltaan 30 m roottori.

Lähteet

Aiheesta muualla 
M.L. Loydin klassinen lentotuulivoiman esittelevä artikkeli vuodelta 1980
Tuulta riittää tuottamaan koko maailman tarvitsema energia, CO2-raportti 10.09.2012
Tuulivoimala lentää kuin leija, Tekniikka&Talous 27.12.2011

Alan toimijoita
KitePower, TU Delft (Delftin tekninen yliopisto)
ERC HIGHWIND, KU Leuven (Leuvenin katolinen yliopisto)
FinHawe, Tampereen teknisen yliopiston lentotuulivoiman tutkimusryhmän sivusto 
SwissKitePower, Sveitsi
Ampyx Power, Hollanti
Makani Power, USA
Alula Energy Oy, Suomi

Tuulivoima
Kiba (Wolf’s Rain)

Kiba (suomennos= "hammas") on susiuros ja animesarjan Wolf’s Rain, päähenkilö.

Luonne 

Kiba on luonteeltaan kiihkeä ja uskollinen. Oman laumansa "johtajana" hän on myös hyvin vahva, lauman vahvin.

Kiba ja Tsume kilpailevat välillä "alfa­uroksen" paikasta, koska Tsume kantaa edelleen kaunaa Kiballe, joka tappoi erään "ystävänsä", tai pikemminkin alamaisen. Tsume tosin alkaa luottaa Kibaan myöhemmin. Kiballa on taipumus olla hiukan äkkipikainen.

Kiba osaa kyllä olla rauhallinenkin usein.

Ulkonäkö 

Kiba on valkoinen urossusi. Silmät ovat keltaiset. Kiba osaa näyttää pelottavalta aina tarpeen vaatiessa, mikä saa jotkut vastustajat pakenemaan. Kiba haavoittuu usein, jolloin veri likaa Kiban lumivalkoisen turkin.

Kuvitteelliset sudet
Kööpenhaminan kunta

Kööpenhamina () on Tanskan Pääkaupunkialueella sijaitseva kunta. Vuoden 2020 alussa kunnassa oli 633 449 asukasta, ja sen pinta-ala oli 90,1 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on Kööpenhaminan kaupunki.

Vuoteen 2007 saakka Kööpenhaminan kuntaa ympäröi Kööpenhaminan amt (), johon Kööpenhamina itse ei kuitenkaan kuulunut. Kööpenhaminalla itsellään oli amtin oikeudet, mutta sekaannuksen välttämiseksi sitä ei kutsuttu amtiksi, vaan kaupungiksi tai kunnaksi. 1. tammikuuta 2007 Tanskan kuntauudistuksen yhteydessä Kööpenhaminan erityisoikeudet amtina lakkautettiin.

Pormestarit

Ylipormestarit  
 Viggo Christensen 1938-1946
 Hans Peter Sørensen 1946-1956
 Sigvard Munk 1956-1962
 Urban Hansen 1962-1976
 Egon Weidekamp 1976-1989
 Jens Kramer Mikkelsen 1989-2004
 Hellen Hedemann 2004
 Lard Engberg 2004-2005
 Ritt Bjerregaard 2006-2009
 Frank Jensen 2010-2020
 Lars Weiss 2020-

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kööpenhaminan kunnan kotisivut
Beyond (Omnium Gatherumin albumi)

Beyond on Omnium Gatherumin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 22. helmikuuta 2013.

Kappaleet

Kokoonpano 
Yhtye
 Jukka Pelkonen – laulu
 Markus Vanhala – kitara
 Joonas Koto – kitara
 Erkki Silvennoinen – basso
 Jarmo Pikka – rummut
 Aapo Koivisto – kosketinsoitin

Tuotanto
 Dan Swanö – miksaaja, masteroija
 Teemu Aalto – äänittäjä
 Olli Lappalainen – grafiikka

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Inferno: 
 Soundi: 
 Sputnikmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2013 albumit
Omnium Gatherumin albumit
Dan Swanön tuottamat albumit
Mikasa (1900)

Mikasa () oli keisarillisen Japanin laivaston pre-dreadnought-tyypin taistelulaiva. Yhdessä viiden muun taistelulaivan (Shikishima, Yashima, Hatsuse, Fuji ja Asahi) kanssa se muodosti Japanin päätaistelulinjan Venäjän–Japanin sodassa vuosina 1904–1905.

Valmistus 
Alus tilattiin 26. syyskuuta 1898 Vickersiltä Barrow-in-Furnessista, jossa köli laskettiin 24. tammikuuta 1899. Alus laskettiin vesille 8. marraskuuta 1900 ja se valmistui 1. maaliskuuta 1902.

Palvelus 
Venäjän–Japanin sodan alkaessa alus oli amiraali Tōgō Heihachirōn johtaman Japanin 1. laivaston 1. divisioonassa, jonka muut alukset olivat Shikishima, Fuji, Asahi, Yashima ja Kasuga. Divisioonansa mukana alus osallistui 9. helmikuuta 1904 Port Arthurin taisteluun, jossa alukseen osui kaksi kymmenen tuuman kranaattia, jotka haavoittivat seitsemää miehistön jäsentä. Keltaisenmeren taistelussa 10. elokuuta Mikasa johti jälleen Japanin taistelulinjaa, ja alukseen osui taistelun aikana 25 kranaattia, joista kaksi poistivat käytöstä takakannen 12-tuumaisen tykkitornin. Taistelussa 125 miehistön jäsentä sai surmansa ja haavoittui.

Tsushiman taistelussa Mikasa johti jälleen taistelulinjaa. Taistelun aikana alukseen osui kymmenen 12 tuuman ja 19 kuuden tuuman kranaattia, jotka aiheuttivat ainoastaan vähäisiä vaurioita.

Kuusi päivää sodan päättäneen Portsmouthin rauhansopimuksen allekirjoituksen jälkeen Mikasa upposi ankkuripaikalleen Sasebossa aluksella riehuneen tulipalon ja sen aiheuttamien räjähdysten vuoksi. Onnettomuudessa sai surmansa 251 merimiestä. Alus nostettiin 7. elokuuta 1906, ja se siirrettiin Sasebon laivastontelakalle kunnostettavaksi, mistä se palasi palvelukseen 24. elokuuta 1908.

Ensimmäisessä maailmansodassa Mikasa oli kaksi ensimmäistä sotavuotta rannikkopuolustuksen osana sijoitettuna Maizuruun. Se osallistui sodan jälkeen vuonna 1921 japanilaisjoukkojen maihinnousuun sisällissotaa käyvään Siperiaan. Alus luokiteltiin 1. syyskuuta 1921 ensimmäisen luokan rannikkopuolustusalukseksi (kaibokan). Alus ajoi 17. syyskuuta karille lähellä Vladivostokia, mutta se ei kuitenkaan vaurioitunut pahoin.
 
Washingtonin laivastosopimuksen mukaisesti alus poistettiin palveluksesta 23. syyskuuta 1923, ja se siirrettiin romutettavaksi. Japanin hallituksen pyynnöstä kaikki sopimuksen allekirjoittajamaat hyväksyivät aluksen museoimisen, ja prinssi Hirohito ja amiraali Tōjō avasivat museoaluksen yleisölle 12. marraskuuta 1926 Yokosukassa. Toisen maailmansodan jälkeen alus oli hoitamatta, kunnes se avattiin uudelleen yleisölle vuonna 1961. Nykyään se on ainoa jäljellä oleva pre-Dreadnought-tyypin taistelulaiva ja ainoa jäljellä oleva brittivalmisteinen taistelulaiva.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Keisarillisen Japanin laivaston taistelulaivat
Japanilaiset ensimmäisen maailmansodan taistelulaivat
Vickersin valmistamat alukset
Museolaivat
Japanilaiset Venäjän–Japanin sodan taistelulaivat
Zach Redmond

Zach Redmond (s. 26. heinäkuuta 1988 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa DEL-liigassa pelaavaa EHC Müncheniä. Atlanta Thrashers varasi hänet NHL:ään vuoden 2008 varaustilaisuudessa numerolla 184. Pelattuaan yliopistosarjassa Ferris State Universityn joukkueessa Redmond allekirjoitti Thrashersin kanssa kolmivuotisen sopimuksen 6. huhtikuuta 2011. Kun Thrashers myytiin, Redmondin NHL-oikeudet siirtyivät uudelle Winnipeg Jetsille.

Redmond teki ensimmäisen NHL-maalinsa 7. helmikuuta 2013 James Reimerin vartioimaan maaliin Jetsin pelatessa vajaalukuisena  Toronto Maple Leafsia vastaan.

Redmond siirtyi kahden vuoden sopimuksella Colorado Avalancheen kaudeksi 2014–2015 ja pelasi ensimmäisen täyden kautensa NHL:ssä. Hän kuului pronssia voittaneeseen USA:n maajoukkueeseen MM-kisoissa 2015.

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Atlanta Thrashersin varaamat pelaajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Northern Discipline

Northern Discipline on suomalainen Järvenpäässä vuonna 1996 perustettu thrash/groove metal -yhtye.

Jäsenet 
 Teemu – laulu
 Toni Laroma – kitara, aiemmin basso
 Seppo Nummela – kitara
 Jori Hellinen – rummut

Entiset jäsenet 
 Henri Markus – basso (2014-2016)
 Markus Louhi – laulu (2009-2015)
 Juha Luomanen - basso (-2014)
 Teemu Grönberg – kitara (1996–2013)
 Antti Salo – rummut (2000–2012)
 Esa Salminen – laulu
 Thomas Vee - laulu (1996-1999)
 Hannu Laanterä – laulu, kitara

Diskografia 
 
 

'''EP:t

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen kotisivu
 

Suomalaiset thrash metal -yhtyeet
Kuus kuppia kahvia ja yks kokis

Kuus kuppia kahvia ja yks kokis on punk-yhtye Pertti Kurikan Nimipäivien kokoelmalevy ja ensimmäinen pitkäsoitto. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Airiston punk-levyt.

Levyn materiaali on julkaistu levyillä "Ei yhteiskunta yhtä miestä kaipaa", "Päättäjä on pettäjä", "Osaa eläimetkin pieree" ja "Asuntolaelämää". Lisäksi mukana on kaksi ennenjulkaisematonta kappaletta. Kappaleiden aiheet koostuvat poliitikkojen mädännäisyyden kritisoimisesta, omakohtaisista asioista ja erilaisten paskamaisuuksien purkamisesta.

Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 17.

Kappaleet 
Miks kukaan ei ymmärrä
Mä vihaan maailmaa
Kallioon
Päättäjä on pettäjä
Mikä mättää
Muutan mun kavereille
Puhevika
Kovasikajuttu
Haluan toimintaa
Läski Kari
Pyhäpäivä
Sä et oo normaali
Asuntolaelämää
Naapurissa asuu nainen
En viihdy kotona
Pertin luo kylään
Kuus kuppia kahvia
Pertti Kurikan Nimipäivät

Jäsenet 
 Pertti Kurikka – kitara
 Kari Aalto – laulu
 Sami Helle – basso
 Toni Välitalo – rummut

Arviot 
 Imperiumi.net: 
 Soundi: 
 Helsingin Sanomat: 
 Lammaszine:

Aiheesta muualla 
 Kuus kuppia kahvia ja yks kokis discogs.com -sivustolla

Lähteet 

Vuoden 2012 esikoisalbumit
Pertti Kurikan Nimipäivien albumit
Parhaat bongaukset 1 1985–1988

Parhaat bongaukset 1 1985–1988 on Lapinlahden Lintujen järjestyksessään kahdestoista kokoelmalevy. Se julkaistiin 15. helmikuuta 2013 yhdessä kakkososan kanssa.

Kokoelmien ensimmäinen osa sisältää tunnetuimpia kappaleita albumeilta Lapinlahden Linnut (1985), Jep (1986), Vihreä gorilla (1987) sekä Lauluja Nuppilasta (1988).

Kappaleet

CD 1 
 Lipputangon nuppi   
 Tapasin naisen            
 Pikkumiesten laulu   
 Kyllä elämä on ihanaa              
 Tenukeppi    
 Sain satiaiset
 Heti mulle kaikki tänne nyt    
 Rakas, ukulele soi      
 Sisäinen ahdistus       
 Sateet tulevat          
 Miksi surisin              
 Saako niin tehdä      
 Kuppilan tango         
 Elämässä täytyy kosia

CD 2 
 Ojasta noustaan        
 Tero ja minä
 Tavallinen jörndonner             
 Miksei asioista puhuta            
 Ihmistä kiusataan      
 Lääketiedettä vai elokuvia     
 Ajatelkaa!     
 Patja-apina  
 Roudarin lempi           
 Edes kerran
 Edenin henki             
 Ohraa ja pikeä          
 Joka kesäyö pullo viiniä        
 Koiranelämää

Lapinlahden Lintujen kokoelma-albumit
Vuoden 2013 kokoelma-albumit
Parhaat bongaukset 2 1989–2007

Parhaat bongaukset 2 1989–2007 on Lapinlahden Lintujen järjestyksessään kolmastoista kokoelmalevy. Se julkaistiin 15. helmikuuta 2013 yhdessä ykkösosan kanssa.

Kokoelmien toinen osa sisältää tunnetuimpia kappaleita albumeilta Elämä janottaa (1989), Tähdet kertovat (1990), Grrr! (1992) sekä Etiäppäin (2007). Mukana ovat myös vuoden 2006 Lintuinfluenssa Vol.1 -kokoelmalevyn kappaleet "Perunatorin tyttö" ja "Keski-ikä on syvältä", sekä eri esittäjiä sisältävän kokoelman Onnellisten kotimaa (1992) cover-kappale "Intian kuu".

Kappaleet

CD 1 
 Elämä janottaa
 Sedät jaksaa heilua
 Älä pure mun ananasta
 Se tekee gutaa
 Vihtaasi on kustu
 Helppoa elämää
 Sä teet mut hulluksi
 Aimon virsi
 Tuoli kaatuu
 Otto ja pano
 Kalliossa
 Intian kuu
 Perunatorin tyttö
 Etiäppäin

CD 2 
 Se ei käy
 Aino kirjoittaa
 Älä viskaa mua pihalle
 Paina kaasua Morgan
 Katselen urheilua
 Vanha suomalaisten poikain vitutuslaulu
 Ruma
 Komea loppu
 Paarma-tango
 Hip Hop
 Pentti polttaa taloja
 Hellä Ulla
 Arvon rauha
 Keski-ikä on syvältä

Lapinlahden Lintujen kokoelma-albumit
Vuoden 2013 kokoelma-albumit
Hanging Garden

Hanging Garden on suomalainen Mikkelissä perustettu melodisen doom metalin yhtye.

Yhtyeen perustivat laulaja Ari Nieminen sekä basisti Matti Reinola vuonna 2004. Pian tämän jälkeen rumpali Janne Jukarainen sekä kitaristit Mikko Kolari ja Saku Manninen liittyivät yhtyeeseen. Hanging Gardenin ensimmäinen studioalbumi, Inherit the Eden, julkaistiin helmikuussa 2007. 

Toisen albumin kappaleiden kirjoittamisen aikoihin Sakun korvasi Jussi Hämäläinen. Toisen studioalbumin nauhoitukset aloitettiin heinäkuussa 2009. Albumi TEOTWAWKI julkaistiin saman vuoden marraskuussa. Keväällä 2010 Ari jätti yhtyeen, ja tilalle saapui Toni Hatakka (ent. Toivonen). Tämän jälkeen myös Janne lähti yhtyeestä, jonka korvasi Antti Ruokola. Antti Ruokola jätti yhtyeen juuri ennen Blackout Whiteout levyn valmistumista ja hänet korvasi Sami Forsstén. 

Vuoden 2011 lopulla Hanging Garden yhtyen mennessä nauhoittamaan rumpuja tulevaa albumiaan varten, yhtyeen viimeinen alkuperäisjäsen Matti Reinola lähti motivaation puutteessa. Hänet korvasi Jussi Kirves. Yhtye solmi levytyssopimuksen saksalaisen Lifeforce Recordsin kanssa syyskuussa 2012. Yhtyeen tuorein albumi, I Am Become, julkaistiin 27.10.2017.

Jäsenet 
 Toni Hatakka – laulu (2010–)
 Riikka Hatakka - laulu (2019-)
 Jussi Hämäläinen – kitara, laulu (2009–)
 Mikko Kolari – kitara (2004–)
 Jussi Kirves – basso (2011–)
 Sami Forsstén – rummut (2015–)
 Nino Hynninen – kosketinsoitin (2009-)

Entiset jäsenet 
 Matti Reinola – kosketinsoitin, basso (2004–2011)
 Janne Jukarainen – rummut (2004–2010)
 Saku Manninen – kitara (2004–2009)
 Ari Nieminen – laulu (2004–2010)
 Antti Ruokola – rummut (2010–2015)

Diskografia

Studioalbumit

EP:t

Demot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen kotisivu
 

Suomalaiset doom metal -yhtyeet
Suomalaiset melodisen death metalin yhtyeet
Erika Lindström

Erika Gustava Lindstöm (3. tammikuuta 1879 Sund – 14. maaliskuuta 1965 Nikkilä, Sipoo) oli ahvenanmaalainen opettaja, lähetyssaarnaaja ja kirjailija.

Pienviljelijäperheeseen syntynyt Lindström valmistui 1902 kansakoulunopettajaksi Tammisaaren opettajaseminaarista. Hän toimi sitten opettajana Kumlingessa 1902–1907 ja Lumparlandissa 1907–1922. Vuonna 1922 Lindström otti virkavapaata ja lähti Englantiin kieliopintoja varten. Tässä vaiheessa hän päätti ryhtyä lähetyssaarnaajaksi, ja hän työskenteli sitten vuoteen 1926 saakka ruotsalaisen Maria Erikssonin yksityisellä lähetysasemalla Port Saidissa Egyptissä. Palattuaan Suomeen hän oli opettajana Lumparlandissa vuoteen 1929 saakka ja hoiti myös viransijaisuuksia. Hän toimi myös Suomen Lähetysseuran matkasaarnaajana Ahvenanmaalla ja ruotsinkielisellä Pohjanmaalla. 

Vuonna 1937 Lindstöm lähti uudelleen lähetystyöhön Egyptiin, mutta hän joutui palaamaan vuonna 1940 takaisin Suomeen toisen maailmansodan puhjettua. Suomeen palattuaan Lindström hoiti opettajien viransijaisuuksia, toimi saarnaajana ja piti myös esitelmiä lähetystyöstä. Hän julkaisi myös kaksi romaania Frigjord ja Grevekronan''''. Viimeiset kymmenen vuotta elämästään hän asui Helsingissä.

 Teoksia 
 Dyningar från Åland: En samling dikter. Evangeliska fosterlandsstiftelsen, Stockholm 1920.
 Visa till Åland. Text Erika Lindström, musik Otto Andersson. Kalender, utgiven av Svenska folkskolans vänner 1921.
 Ljus i natten: Fyra föredrag med ämnen från Österland. Tekijä, Åbo 1935.
 Vägbrytaren: Guds ords framgång bland muhammedanerna. Stockholm 1937.
 Kristi tillkommelse och tusenårsiket: Sex studier i bibelns profetior. Taborförlaget, Helsingfors 1942.
 Frigjord: En prästmans väg. Förlaget Bro, Åbo 1945.
 Eko från när och fjärran: Dikter. Omakustanne, Mariehamn 1953.
 Grevekronan. Borgå stifts ungdomsförbund, Kyrkans ungdoms förlag, Borgå 1953.
 Bomarsunds sista dagar: Fortsättningsberättelse. Församlingsbladet 1954-1955.
 Guds under vid Nilen. Borgå stifts ungdomsförbund, Kyrkans ungdoms förlag, Borgå 1958.
 Kuggens Erika: Författare, missionär''. Toimittanut Borghill Lindholm. B. Lindholm, Sund 1999.

Lähteet 
 
 Bibliotek.ax: Erika Lindström 
 Sundskarar hemma och borta: Erika Gustava Lindström
 Uppslagverket Finland 

Suomalaiset opettajat
Suomen Lähetysseuran lähetystyöntekijät
Suomenruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1879 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet
Ruotsinkieliset kirjailijat
Ahvenanmaalaiset kirjailijat
Sketsejä radiossa

Sketsejä radiossa on Lapinlahden Lintujen järjestyksessään neljästoista kokoelmalevy. Se julkaistaan 8. maaliskuuta 2013. Kokoelma sisältää yhtyeen radiosketsejä 1980-luvun Radio Top One -sarjasta.

Sisältö 
 Alkujuonto: Tämä on avangardea
 Suomalainen penkkiurheilija Lontoossa Suomi-Englanti –futismatsessa
 Asuntopörssi
 Pornolehtikatsaus
 Miksi aina arvioidaan sisältöä, miksei kehyksiä
 Musiikkia Andeilta
 Tietääkseni en ole hullu
 Missä helvetissä sä oot ollu koko yön? 1
 Tämä reimari on aina otettu oikealta
 Pöytätennistä
 Hississä 1
 Huonoa huumoria
 Lenita Airiston ajatuksia
 Messuemäntänä 1
 Missä helvetissä sä oot ollu koko yön? 2
 Kokeellista huumoria
 Turhaa sensuuria
 Missä helvetissä sä oot ollu koko yön? 3
 Harrastevinkki
 Myymälävaras
 Alkoholisoitunut urheiluselostaja
 Asuntokauppaa Sörnäisissä
 Messuemäntänä  2
 Rauhallinen Autokoulunkuljettaja
 Kyllä katusoittajan elämä on mukavaa
 Lapinlahden Lintujen Tampere-tour
 Timo Eränkö -säätiön apurahat
 Lapilahden Lintujen kahdentoista lyönnit
 Rauhan asialla
 Lapinlahden Lintujen teema

Lähteet 
 Levykauppa Äx 

Lapinlahden Lintujen kokoelma-albumit
Vuoden 2013 kokoelma-albumit
Partioaitta



Partioaitta on Suomessa toimiva kauppaketju, joka myy retkeilyyn ja ulkoiluun läheisesti liittyviä tuotteita ja välineitä. Vuodesta 2011 se on ollut osa ruotsalaista pörssiyhtiö Fenix Outdoor AB:ta, joka omistaa muun muassa Fjällräven-tuotemerkin ja noin 30 myymälästä koostuvan Naturkompaniet-kauppaketjun.

Partioaitta aloitti toimintansa Suomen Partioliiton omistamana vuonna 1928. Ensimmäinen kaupparekisterimerkintä on tehty 3. helmikuuta 1939 nimellä Partio- Aitta, ja omistajana oli Suomen Partioliitto. Toiminta alkoi tarpeesta tuottaa partiolaisille partiovarusteita ja retkeilyvälineitä, joiden saatavuus oli tuohon aikaan heikko.

Partioaitta oli vuoteen 2011 partiolaisten omistuksessa, tosin järjestöjen ja eri liittojen nimet ja omistusosuudet ovat vuosien saatossa vaihtuneet moneen kertaan. Partioaitalla on ollut oma ompelimo (valmistettu partiopuseroita, anorakkeja, telttoja jne.), se on myynyt telttaperävaunuja ja pienoissähkörautateitä sekä toiminut retkeilyvälineiden maahantuojana.

Partiotytöt perustivat oman kaupan 1950-luvulla. Partiotyttöjen kauppa Oy fuusioitui Partioaittaan 20. syyskuuta 1971. Tämän jälkeen omistajat ovat vaihtuneet, mutta omistajina ovat aina olleet partiojärjestöt. Partioaitta fuusioitui 1. toukokuuta 2009 Hämeen Partiokaupan kanssa, ja omistajiksi tulivat Pääkaupunkiseudun Partiosäätiö ja Hämeen Partiosäätiö. 15. toukokuuta 2011 Partioaitta myytiin Fenix Outdoor AB:lle.

Partioaitan myymälöitä on 19, ja ne toimivat Lahdessa, Helsingissä, Espoossa, Vantaalla, Hämeenlinnassa, Lempäälässä, Tampereella, Turussa, Kuopiossa, Jyväskylässä, Oulussa, Saariselällä, Lappeenrannassa sekä Rovaniemellä.

Katso myös 
 Partiokauppa

Lähteet 
 Partioaittaopas, 2012, Yritysesittely

Viitteet

Aiheesta muualla 
 PartioWiki

Suomalaiset yritykset
Partio Suomessa
Kotikulmilla

Kotikulmilla () on norjalainen television draamasarja. Sarja on Norjan yleisradioyhtiön NRK:n tuotantoa (NRK Drama). Sarjan ensiesitys oli NRK1-kanavalla 28. lokakuuta 2012. Sarjaa on tehty kaksi kahdeksan jakson tuotantokautta. Sarjan toinen tuotantokausi käynnistyy NRK1-kanavalla 24. helmikuuta 2013.
Suomessa Yle Fem on esittänyt ensimmäistä tuotantokautta tammikuusta 2013 lähtien. Yle Fem esitti ensimmäisen tuotantokauden viimeisen jakson 11. maaliskuuta 2013. Toinen tuotantokausi käynnistyy Yle Femillä syksyllä 2013.

Sarja seuraa kolmen sisarpuolen elämää pienessä norjalaisessa maalaiskunnassa. Annika-tyttären elämä muuttuu, kun hänen sairasvuoteella makaava countrytähti-isänsä paljastaa, että hänellä on kaksi muutakin tytärtä. Samassa kunnassa asuvat sisarpuolet eivät ole tienneet olevansa sukua. Annika on kotiäiti, Trine hiihdon maailmanmestari ja Oda on tehnyt maalaistalon töitä. Sisarpuolia esittävät Jannike Kruse, Kaia Varjord ja Heidi Ruud Ellingsen.

Sarja on kuvattu Øvre Eikerin kunnan Vestfossenin kylässä.

Lähteet

Aiheesta muualla
Yle.fi: Kotikulmilla  – lähetystiedot ja jaksokuvaus
Norjalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
NRK:n televisio-ohjelmat
Sankhara

Saṅkhāra (Pali; Devanagari: सङ्खार) tai saṃskāra (Sanskrit; Devanagari: संस्कार) on buddhalainen käsite tai termi joka kuvaa näkyvämmin Buddhan opetusta. Sana tarkoittaa kokoonpantua ja kookoonpanijaa. 

Ensimmäisessä (passiivisessa) mielessä saṅkhāra tarkoittaa ehdonvaraista ilmiötä yleisesti ja erityisesti henkisiä taipumuksia. Näitä kutsutaan tahdonalaisiksi muodostelmiksi, koska ne syntyvät tahdonalaisuuden seurauksina ja ne ovat syitä tuleville tahdonalaisille teoille. 

Toisessa (aktiivisessa) merkityksessä, saṅkhāra viittaa mielen ja aivojen kykyyn (sankhara-khandha), liittää yhteen nämä muodostelmat.

Buddhalaisuus
Kati Närhi

Kati Närhi (s. 1973) on suomalainen kuvittaja ja sarjakuvapiirtäjä.

Närhi valmistui taiteen kandidaatiksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 2001, mitä ennen hän opiskeli kirjallisuustiedettä ja estetiikkaa Helsingin yliopistossa.

Närhin Saniaislehdon salaisuudet -teoksen (2010) kustannusoikeudet myytiin Ranskaan ja Italiaan. Saman trilogian kolmas osa Seitsemäs vieras voitti Sarjakuva-Finlandian 2016. Sen oikeudet on myyty Tsekkeihin.

Ei Mikään -kuvakirja (2020) sai Merit-palkinnon kansainvälisessä 3x3 Mag Illustration Annual nro 16 Professional Show:ssa ja Kirjataiteen komitea valitsi teoksen vuoden 2020 kauneimpien kirjojen joukkoon.

Albumeja 
 
 
 
 
 
 
 
Ei Mikään. Helsinki: K. Närhi, 2020. ISBN 9789529429028.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Brunou, Salla: Agnes ratkoo arvoituksia . Etelä-Saimaa 4.9.2010.
 Laine, Jukka: Töpselinokka ja humppaava mummo. Kvaak.fi 13.6.2010.
 Laine, Jukka: Töpselinokan ja salaisuuksien paluu. Kvaak.fi 17.9.2012.
 Voipio, Myry: Seitsemäs vieras. Virikkeitä 3/2015.
Römpötti, Harri: Aikuisten kuvakirjassa ankeuden tuuli pyyhkii kaupungin yli kuin koronavirus. HS 30.5.2020

Suomalaiset sarjakuvantekijät
Suomalaiset kuvittajat
Elävät henkilöt
Vuonna 1973 syntyneet
Ranulph Fiennes

Sir Ranulph Fiennes (7. maaliskuuta 1944) on brittiläinen tutkimusmatkailija ja seikkailija. Hän on syntynyt Britanniassa, mutta viettänyt lapsuutensa Etelä-Afrikassa. Vuonna 1965 hän liittyi Britannian armeijan erikoisjoukkoihin, joissa hän taisteli Omanissa olleita terroristeja vastaan.

Seikkailut 
Fiennesillä on useita ennätyksiä tutkimusmatkailijana. Hän on muun muassa ollut ensimmäinen ihminen joka on käynyt molemmilla navoilla, kulkenut ensimmäisenä maapallon ympäri molempien napojen kautta ja ylittänyt Etelämantereen ilman ulkopuolista apua.

Seitsemän maratonia 
Vuonna 2003 hän juoksi seitsemän maratonia seitsemällä mantereella seitsemänä peräkkäisenä päivänä. Tämä tapahtui vain kolme ja puoli kuukautta ohitusleikkauksen vaatineen sydänkohtauksen jälkeen.

Etelämantereen ylittäminen talvella 2013 
Vuonna 2013 hän aikoo ensimmäisenä ihmisenä ylittää Etelämantereen talvella. Matkan pituus on 4 000 kilometriä ja lämpötila saattaa olla alimmillaan jopa −90 °C. Matka lähtee Novolazareskajan tutkimusasemalta 21. maaliskuuta 2013. Sieltä hänen viisihenkinen motorisoitu ja viimeisintä teknologiaa käyttävä retkikuntansa kulkevat etelänavan kautta Scottin asemalle Rossininmeren rannalle. Scottin asemalle he saapuvat syyskuussa 2013 mutta he joutuvat odottamaan siellä vielä tammikuuhun 2014 saakka, ennen kuin heidät voidaan noutaa sieltä pois.

Lähteet 

Brittiläiset tutkimusmatkailijat
Naparetkeilijät
Erikoisjoukkojen sotilaat
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt