joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
43 (luku)

43 (neljäkymmentäkolme) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 42 ja seuraa luku 44.

Matematiikassa 
 43 on 14. alkuluku.
 43 on 41:n alkulukupari.
 43 on 47:n alkulukuserkku.
 43 kuuluu Heegnerin lukuihin.
 43 kuuluu Sylvesterin lukujonoon.
 43 on keskitetty seitsenkulmioluku.
 43 on palindromi senaarijärjestelmässä: .
 43 voidaan muodostaa kolmen neliöluvun summana: .
 43 voidaan muodostaa kolmen kuutioluvun summana: .
 43 voidaan muodostaa kuutio- ja neliöluvun summana: .

Luonnontieteissä 
 Jaksollisessa järjestelmässä teknetiumin järjestysluku on 43.
 Kalsium-43 on kalsiumin vakaa isotooppi.

Muualla 
 Itävallan kansainvälinen suuntanumero on 43.
 PPS-43 oli neuvostoliittolainen konepistooli.
 Kantatie 43 kulkee Uudenkaupungin ja Harjavallan välillä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Luonnolliset luvut
Histamiini

Histamiini (kreikan sanasta histos ’kudos’) on monoamiini, joka toimii ihmiskehossa muun muassa keskushermoston välittäjäaineena. Sen molekyylikaava on C5H9N3, moolimassa 111,15 g/mol, sulamispiste 83–84 °C ja CAS-numero 51-45-6. Histamiinista käytetään myös nimiä 1-H-imidatsoli-4-etaaniamiini ja 2(4-imidatsolyyli)-etyyliamiini. Histidiini on histamiinin esiaste.

Histamiini muuntuu elimistössä erilaisten prosessien kautta pääsääntöisesti useiksi eri aineiksi ja poistuu elimistöstä muun muassa virtsan kautta seuraavina aineina ja osuuksina eli metyyli-imidatsolietikkahappona (42–47 %), metyylihistamiinina (4–8 %), imidatsolietikkahappona (9–11 %) ja imidatsolietikkahapporibosidina (16–23 %). Histamiinista jää virtsaan muuttumattomana 2–3 %.

Fysiologia

Histamiinin vapautuminen elimistössä liitetään usein allergisiin reaktioihin, sillä se aiheuttaa tulehdusreaktion ja sileän lihaskudoksen supistumia. Päämääräisesti histamiinia vapautuu immuunijärjestelmän syöttösolusta, kun antigeeni sitoutuu sen pinnalla olevaan lgE-vasta-aineeseen.

Histamiini myös stimuloi mahalaukun katesolujen suolahapon tuotantoa.

Histamiini välittää vaikutuksensa histamiinireseptorien kautta, joita on eri tyyppejä:
H1-histamiinireseptori – keuhkoputkien supistuminen, verisuonien laajeneminen, sileän lihaskudoksen supistuminen, allerginen ihottuma, verisuoniston seinämän jännitystilan vaihtelu, hyönteisten pistojen aiheuttama kipu ja kutiaminen
H2-histamiinireseptori – mahahapon erityksen lisääntyminen
H3-histamiinireseptori – vähentynyt hermovälittäjäaineiden vapautuminen, mm. histamiini, asetyylikoliini, noradrenaliini, serotoniini

Yleisimmät niin kutsutut antihistamiiniaineet ovat H1-reseptorin käänteisagonisteja, jotka lähinnä toimivat tehokkaasti sileän lihaskudoksen histamiinireaktioiden estämisessä.

Katso myös 
Histamiini-intoleranssi

Lähteet

Aiheesta muualla 

Terveysportti: Histamiini
Farmakologia ja toksikologia: Leena Tuomisto, Histamiini ja histamiiniantagonistit, Medicina  (pdf)
Tari Haahtela: Ruokareaktiot ja histamiini (pdf)
PubChem: Histamine 
Human Metabolome Database: Histamine 
KEGG: Histamine 
ChemBlink: Histamine 
Liber Herbarum II: Histamiinia sisältäviä kasveja

Aivojen välittäjäaineet
Amiinit
Aminohappojohdannaishormonit

Seulonnan keskeiset artikkelit
Kari Korhonen

Kari Korhonen (s. 8. lokakuuta 1973 Espoo) on suomalainen Aku Ankka -sarjakuvien piirtäjä ja käsikirjoittaja. Hänen ensimmäinen Aku Ankassa julkaistu tarinansa Pelle Pelottomasta sai erittäin myönteistä palautetta. Ankka-sarjojen lisäksi Korhonen on tehnyt viisi yksisivuista Mikki Hiiri -sarjaa. Vuonna 2015 Korhonen sai Suomen sarjakuvaseuran myöntämän Puupäähattu-palkinnon.

Korhosen kuvituksia ja sarjakuvia on kotimaassa julkaistu  ainakin MADissä, Väiski Vemmelsääressä, Nalle Puh -lehdessä ja Punaniskassa. Hän on myös kuvittanut kolme satukirjaa. Korhoselta julkaistiin syksyllä 2006 kirja Ankantekijät 6: Naurettavat naapurit, joka sisältää 14 hänen tarinaansa ja joista neljä on ennen julkaisemattomia. Lisäksi Korhosen tarinoita on julkaistu Aku Ankka -albumissa Villi Pohjola ja kirjassa Neljä mestaria, jossa hän esiintyi César Feriolin, Wanda Gattinon ja Paco Rodriguezin kanssa. Myös kirjoja, joissa on vain Korhosen tarinoita, on peräti 4: Ankan siivellä (joka julkaistiin vuonna 2013 Karin 20-vuotisen sarjakuvataiteilijajuhlavuoden kunniaksi), Ankkojen suomi (vuodelta 2014,  joka sisältää koko kyseisen sarjan), Aku Ankka ja Suomi (Suomen 100-vuotisjuhlavuoden 2017 kunniaksi julkaistu kirja, joka sisältää kaikki hänen yksisivuiset Suomitarinat) sekä Aarteenetsijäin aatelia (2018). Kari on julkaissut tarinoitaan myös Aku Ankan taskukirjoissa (406, 488) sekä piirtänyt Angry Birds -sarjakuvia Roviolle.  

Korhonen on piirtänyt tarinan ”Nummisuutarin Aku”, joka on kunnianosoitus Aleksis Kiven Nummisuutarit-kirjalle.  Korhonen on myös luonut ensimmäisen kokonaan Suomessa kehitetyn Disneyn sarjakuvahahmon Jaana Kapulan sarjaan Mummon mysteerit, jonka ensiosa julkaistiin Akkarissa 21/2010. Korhosen Aku Ankka -tarinoita on julkaistu 39 maassa. Korhonen on myös piirtänyt ankkatarinoita suomalaisista julkkiksista, kuten Toni Wirtanen ja Sanni, Suomessa julkaistavaksi Sanoman markkinointikampanjoita varten.

Vuonna 2019 Aku Ankassa alettiin julkaista Korhosen jatkosarjaa Klondiken-päiväkirjat. Siitä povattiin suurta maailmanlaajuista menestystä jo ennen sen julkaisua. Aku Ankan päätoimittajana toimivan Aki Hyypän mukaan Korhosen sarjaa myytiin useampaan muuhun maahan julkaistavaksi. Sarjan jatkosarja on alkanut Aku Ankan numerossa 45/2020, tarinasarjassa Ankkalinnan päiväkirjat.

Korhonen asuu Espoossa Pohjois-Tapiolassa.

Lähteet

Kirjallisuutta 
Ankan siivellä - Kari Korhonen 20 vuotta Ankkalinnassa (2013)
 
 
Aku Ankka ja Suomi (2017)
Aarteenetsijäin aatelia (2018)

Aiheesta muualla 
 Nina Riihimaa: Miten Kari Korhosen Aku Ankka -tarinat syntyvät? Hyvä terveys 11.9.2014.
 Markku Herd: Kotomaamme koko ankkakuva. Kvaak.fi 2.1.2015.

Disneyn sarjakuvien tekijät
Suomalaiset sarjakuvantekijät
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Sanoma Magazines

Sanoma Magazines oli vuoden 2014 alkuun asti suomalaisen Sanoma-yhtymän suurin liiketoimintaryhmä ja yksi Euroopan suurimmista aikakauslehtikustantajista. Se julkaisi yli 300 lehteä 13 maassa (Belgia, Bulgaria, Hollanti, Kroatia, Serbia, Romania, Slovakia, Slovenia, Suomi, Tšekki, Ukraina, Unkari ja Venäjä). Liiketoimintaryhmän toimitusjohtaja oli Eija Ailasmaa.

Sanoma Magazines muodostui lokakuussa 2001, kun Sanoma-konserni (tuolloin SanomaWSOY) yhdisti yhdeksi liiketoimintaryhmäksi hollantilaiselta VNU Groupilta (nyk. The Nielsen Company) ostamansa aikakauslehtiliiketoiminnot ja ennestään omistamansa Suomen suurimman aikakauslehtikustantaja Helsinki Median. Lehtien toimitustiedoissa Helsinki Median nimi korvautui Sanoma Magazinesilla vuoden 2002 alussa.

Sanoma Magazinesin liikevaihto vuonna 2008 oli 1 246,8 miljoonaa euroa ja liikevoitto 85,7 miljoonaa euroa. Kertaeristä puhdistettu tulos oli 138,9 miljoonaa euroa. Työntekijöitä sillä oli keskimäärin 6 280.

Sanoma Entertainment Finland, Sanoma Magazines Finland ja Sanoma News yhdistettiin uudeksi yhtiöksi Sanoma Media Finland 1. tammikuuta 2014.

Suomessa julkaistuja lehtiä

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sanoma Magazinesin kotisivut 

Suomalaiset lehtitalot
Liikennelaitos

Liikennelaitos on julkista liikennettä harjoittava liikelaitos.

Suomessa toimivat kunnalliset liikennelaitokset:
 Helsingin kaupungin liikennelaitos (HKL)
 Tampereen Kaupunkiliikenne Liikelaitos (TKL)

Suomen pienin kunnallinen liikennelaitos, Enon liikennelaitos, lakkautettiin 2005. Turun kaupungin liikennelaitos (TuKL) lakkautettiin vuonna 2009.

Aiheesta muualla
Helsingin kaupungin liikennelaitos
Tampereen Kaupunkiliikenne Liikelaitos
Avoin tähtijoukko

Avoin tähtijoukko (eli avonainen tähtijoukko) on joukko tähtiä, jotka ovat syntyneet samalla alueella tähtienvälisestä kaasu- ja pölypilvestä. Nuorissa avoimissa tähtijoukoissa on yleensä melko paljon nuoria O- tai B-spektriluokan tähtiä, ja niiden lähettyvillä on usein vielä tähtienvälistä kaasua jäljellä. Tämä kaasu muodostaa usein joukkoon heijastussumuja. Nämä molemmat ominaisuudet on luonnollinen seuraus siitä, ettei tähtien keskinäinen gravitaatio kykene pitämään joukkoa kasassa vaan avoimet tähtijoukot hajaantuvat ympäröivään avaruuteen satojen miljoonien vuosien kuluessa, joten havaittavissa olevat joukot ovat välttämättä nuoria.

Pääsarjasovitus
Avoimet tähtijoukot tarjoavat tärkeän ja yksinkertaisen tähtitieteellisen etäisyydenmittausmenetelmän, joka tunnetaan pääsarjasovituksena. Menetelmä perustuu siihen, että joidenkin avoimien tähtijoukkojen tähtien etäisyydet on mahdollista mitata suoraan trigonometrisen parallaksin avulla ja kunhan kunkin tähden näennäinen kirkkaus mitataan, tähtien absoluuttiset magnitudit tunnetaan. Kun tällaisen tähtijoukon tähdet merkitään Hertzsprungin–Russellin (HR) -diagrammiin siten, että vaaka-akselilla on tähden väri-indeksi (josta on ensin poistettu tähtienvälisen aineen aiheuttama punertuma) saadaan tunnistettua tähtijoukon tähtien pääsarja sekä tyypillisesti hieman asymptoottihaaraan kehittyviä jättiläistähtiä.

Jos nyt halutaan määrätä uuden, etäisyydeltään tuntemattoman tähtijoukon etäisyys, tehdään tästä uudesta tähtijoukosta samanlainen HR-diagrammi, mutta pystyakselina käytetään absoluuttisen sijasta näennäistä magnitudia. Kun tämän tähtijoukon HR-diagrammi asetetaan tunnetulla etäisyydellä sijaitsevan tähtijoukon diagrammin päälle ja diagrammeja siirretään magnitudiakselin suunnassa niin, että joukkojen pääsarjat menevät päällekkäin, tuntemattoman joukon näennäisen magnitudin (luettuna mistä kohtaa asteikkoa tahansa) ja vertailujoukon absoluuttisen magnitudin (luettuna tietysti samasta kohtaa kuin edellinen) erotus (nk. etäisyysmoduuli) ilmaisee välittömästi tuntemattoman joukon etäisyyden. 

Vaikka menetelmä voi ensilukemalta vaikuttaa monimutkaiselta se on hyvin yksinkertainen ja tarkka. Menetelmä toimii, koska avoimessa tähtijoukossa on tyypillisesti useita satoja tähtiä ja koska kaikki tähdet ovat suurin piirtein samassa kehitysvaiheessa, jokseenkin kaikki saman väri-indeksin omaavat tähdet ovat yhtä kirkkaita. Lisäksi avoimien tähtijoukkojen läpimitat ovat mitättömiä havaitsijan ja tähtijoukon väliseen etäisyyteen verrattuna, joten kaikkien tähtien voidaan katsoa olevan samalla etäisyydellä.

Tunnetuimpia avoimia tähtijoukkoja
 Plejadit (Messier 45)
 Hyadit
 Praesepe (Messier 44)
 Perseuksen kaksoistähtijoukko

Avoimet tähtijoukot
Seulonnan keskeiset artikkelit
Elokuvakamera

flex-elokuvakamera äänieristesuojassa.]]

Elokuvakamera on kameratyyppi, joka tallentaa kuvia nopeassa tahdissa filmille. Kun kehitetty filmi projisoidaan, syntyy katselijalle vaikutelma liikkuvasta kuvasta, vaikka kyse on itse asiassa yksittäisistä kuvista. Filmiformaatit luokitellaan niiden leveyden mukaan: yleisimmät elokuva- ja televisiotuotannoissa käytetyt filmityypit ovat 35 mm ja 16 mm. 

Jotkin filmiformaatit ovat olleet ns. amatööriformaatteja jotka eivät ole olleet standardien mukaisia, kuten Movette. Movettea käyttävää kameraa mainostettiin vuonna 1917 Moving Picture World lehdessä.

Elokuvakameroiden tallennusnopeus on yleensä 24 kuvaa sekunnissa, joka on myös esitysstandardi elokuvateattereissa. Hidastuksia kuvatessa voidaan käyttää korkeampaa tallennusnopeutta, ja vastaavasti nopeutuksia kuvatessa matalampaa nopeutta. 

Yleisimmät kuvasuhteet elokuvakäytössä ovat 1,85:1 ja 2,39:1 (”CinemaScope”) ja televisiokäytössä 16:9.

Termillä digitaalinen elokuvakamera tarkoitetaan korkealaatuista ammattilaisvideokameraa, joka on suunniteltu nimenomaan elokuvakäyttöön.

Katso myös
 Kinematografi

Lähteet

Elokuvateknologia
Fahrenheit 9/11

Fahrenheit 9/11 on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut, Michael Mooren ohjaama dokumenttielokuva, joka kertoo kriittisesti George W. Bushin hallinnosta ja terrorismin vastaisesta sodasta.

Juoni

Elokuvassa seurataan Bushin hallintoa vuoden 2000 kiistellyistä presidentinvaaleista Irakin sotaan 2003 asti. Elokuvassa perehdytään etenkin Yhdysvaltain ja Saudi-Arabian suhteisiin ja saudiperheen vaikutusvaltaan, ja erityisesti  WTC-terrori-iskujen jälkeiseen aikaan USA:ssa.

Elokuvan nimen alkuperä

Elokuvan nimi on sanaleikki Ray Bradburyn Fahrenheit 451 -romaanin nimestä, joka viittaa paperin syttymispisteeseen Fahrenheit-asteikolla mitattuna. Elokuvan sloganin mukaan Fahrenheit 9/11 on "lämpötila, jossa vapaus palaa". 9/11 on 11. syyskuuta amerikkalaisen tavan mukaan kirjoitettuna. Bradbury oli itse tuohtunut siitä että Moore kopioi nimen elokuvalleen hänen kirjastaan ilman lupaa.

Vastaanotto

Fahrenheit 9/11 voitti parhaan elokuvan palkinnon, Kultaisen palmun, ensiesityksellään vuoden 2004 Cannesin elokuvafestivaaleilla. Elokuva voitti myös huonoimmille elokuville jaettavan Razzie-palkinnon huonoimmasta miespääosasta: palkinto tuli George W. Bushin roolisuorituksesta.

Kantaaottavuus

Moore on avoimesti myöntänyt tehneensä elokuvan Bushin kampeamiseksi vallasta. Sunday Herald -lehden haastattelussa Moore sanoi lisäksi hyväksyvänsä elokuvansa levittämisen vertaisverkoissa. Hänen mukaansa on vain sitä parempi, mitä useammat näkevät elokuvan.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Irakin sota
Vuoden 2004 dokumenttielokuvat
Michael Mooren ohjaamat elokuvat
Yhteiskunnalliset elokuvat
Kultainen palmu -palkitut elokuvat
Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat
Elokuvat vaaleista
Poliittiset elokuvat
Syyskuun 11. päivän iskut
Ceuta

Ceuta [ˈθeuta] on Espanjalle kuuluva autonominen kaupunki Pohjois-Afrikassa Gibraltarinsalmen etelärannalla. Se on yksi viidestä Espanjan erillisalueesta Pohjois-Afrikassa, ja sen etelänaapuri Marokko vaatii sitä itselleen. Ceutan pinta-ala on 18,5 neliökilometriä ja asukasluku 84 959 (2017).

Ceutan maisemaa hallitsee kukkula nimeltä Monte Hacho (204 metriä), jossa sijaitsee Espanjan asevoimien tukikohta.

Ceutasta, yhdessä muiden Espanjan Afrikassa sijaitsevien enklaavien kanssa, on tullut eräs Eurooppaan pyrkivien pakolaisten ja siirtolaisten kauttakulkupaikoista, ja Marokon rajalle on pystytetty kuusi metriä korkea aita estämään laittomia rajanylityksiä.

Historia 

Ceuta on ollut historiansa aikana karthagolaisten, roomalaisten, visigoottien ja arabien hallussa. Portugalilaiset valtasivat kaupungin kuningas Juhana I:n johdolla vuonna 1415.

Lissabonin sopimuksessa 1. tammikuuta 1668 Portugalin Alfonso VI luovutti Ceutan Espanjan Kaarle II:lle ja kaupungista tuli osa Espanjaa. Kaupungin lippu ja vaakuna pysyivät kuitenkin muuttumattomina ja vaakunan kilpi muistuttaa tänäkin päivänä läheisesti Portugalin vaakunaa.

Espanjan tunnustaessa Marokon itsenäisyyden vuonna 1956, se ei kuitenkaan luopunut Ceutasta ja muista rannikon alueistaan.

Väestö 

Kulttuuriltaan Ceuta katsotaan osaksi Espanjan Andalusiaa. Enemmistö asukkaista on espanjalaisia, mutta kaupungissa on myös kasvavat berberi- ja juutalaisvähemmistöt.

Hallinto ja talous 

Ceutalla on itsehallinnollisen kaupungin asema, jollaisena se sijoittuu tavallisen kaupungin ja itsehallintoalueen väliin. Ennen 14. maaliskuuta 1995 vahvistettua itsehallintoa Ceuta kuului Cádizin maakuntaan.

Ceuta kuuluu Euroopan unioniin ja sen valuutta on euro. Ennen Espanjan liittymistä EU:hun vuonna 1986 Ceuta oli vapaasatama.

Ceutasta käsin valvotaan myös viisi kilometriä länteen sijaitsevaa, ei-kenenkään maaksi luokiteltua Isla Perejiliä.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ceutan virallinen sivusto 
 Adventures of Morocco: Ceuta  
 Ceuta Google Maps -palvelussa 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Inex Partners

Inex Partners Oy on S-ryhmän logistiikka- ja kuljetusyritys. Se on Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan (SOK) tytäryhtiö. Inex Partners Oy työllistää kaikki toimipaikat mukaan lukien noin 1200 henkilöä.

1990-luvun alussa S-ryhmä ja Tradeka perustivat Inex Partnersin hoitamaan kummankin kaupparyhmän (vuosina 1996–2003 lisäksi Tradekan kanssa yhteistyössä toimineen Elannon) logistiikkapalveluita. Kumpikin ryhmä omisti puolet Inexistä. Tradekan uudelleenjärjestelyiden seurauksena (Wihurin päivittäistavarakauppaketjujen yhdistyessä Tradekan ketjuihin) Tradeka myi elokuussa 2005 osuutensa Inexistä S-ryhmälle ja siirtyi käyttämään Tuko Logisticsin palveluita.

Toimitilat
Inexin päivittäis- ja käyttötavaroiden logistiikkakeskukset sijaitsevat Sipoon Bastukärrissä. Sipoon päivittäistavaroiden logistiikkakeskuksen 1. vaihe otettiin käyttöön 2016 ja Espoon Kilossa sijaitsevan vanhan logistiikkakeskuksen toiminnot siirtyvät kokonaisuudessaan Sipooseen vuosien 2016-2018 välisenä aikana. Sipoon logistiikkakeskus on Suomen suurin logistiikkakeskus ja se on toiminnoiltaan pitkälle automatisoitu. Kilon toimipisteessä on ollut toimintaa 1960-luvulta alkaen ja tontille on aiemmin ollut rautatieyhteys ja oma veturi.  Kilon toimipisteen maamerkki, suuri pallon muotoinen öljysäiliö rakennettiin öljykriisin aikaan 1970-luvulla. Säiliöitä oli alkujaan kaksi, mutta toinen niistä on purettu.  

Käyttötavaroiden logistiikkakeskus otettiin käyttöön vuonna 2012.  Sitä ennen käyttötavaroita käsiteltiin ja toimitettiin Vantaan Hakkilan toimipisteestä.  

Sipoon logistiikkakeskuksen lisäksi Inexillä on alueterminaalit Lempäälässä, Kuopiossa sekä Oulussa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Inex Partners Oy
 S-kanava
 Google Maps satelliittikuva Inex Partnersin Espoon logistiikkakeskuksesta
 Google Maps satellittikuva Inex Partnersin Sipoon logistiikkakeskuksista

S-ryhmä
Logistiikkayhtiöt
Varallisuusoikeus

Varallisuusoikeus on siviili- eli yksityisoikeuteen kuuluva oikeustieteen ala. 

Suomen varallisuusoikeus pohjautuu saksalaiseen varallisuusoikeuteen ja sitä kautta roomalaiseen oikeuteen. Varallisuusoikeus perustuu varallisuuden eli omaisuuden käsitteelle. Omaisuus voi olla joko kiinteää omaisuutta, kuten kiinteistö tai irtainta omaisuutta.

Varallisuusoikeus jaetaan yleisesti seuraaviin kolmeen ryhmään:
Velvoiteoikeus
Esineoikeus
Immateriaalioikeus
Näistä kolmesta ryhmästä velvoiteoikeus on yleisin ja perustavanlaatuisin.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Varallisuusoikeus
Ympäristöoikeus

Ympäristöoikeus on varsin laaja oikeudenala, joka sääntelee ympäristön ja luonnon käyttöä sekä ympäristön- ja luonnonsuojelua. 

Tavoitteena on turvata ympäristön ja luonnonvarojen tehokas mutta ympäristöystävällinen käyttö sekä noudattaa Suomea sitovia kansainvälisiä sopimuksia, kuten Kioton ilmastosopimusta. Aikaisemmin oikeudenala on tunnettu nimellä maa- ja vesioikeus. Ympäristön- ja luonnonsuojelukysymysten muuttuminen yhä tärkeämmiksi yhteiskunnassa on johtanut siihen, että 1980-luvulta alkaen ympäristön- ja luonnonsuojelu ovat vallanneet alaa oikeudenalan perinteisiltä maa- ja vesioikeudellisilta kysymyksenasetteluilta. Ympäristöoikeudellisia asioita käsitellään ja ratkaistaan hallinto-, siviili- ja rikosprosesseissa sekä toimitusmenettelyissä.

Ympäristöoikeuden erottaa muista oikeudenaloista siihen liittyvien suositusten, sopimusten ja ohjeiden suuri määrä ja varsinkin näiden suuri vaikutus. Ympäristöoikeudessa on paljon joustavia normeja. Suomen oikeusjärjestelmässä ympäristöoikeus on varsin nuori: se on saanut alkunsa 1900-luvun puolivälissä.

Ympäristöoikeuden osa-alueita

Maankäytön suunnittelu ja rakentamisen ohjailu (maankäyttö- ja rakennuslaki)
Ympäristön pilaantumisen ehkäisemiseen tähtäävä lupajärjestelmä ja yleiset ympäristönsuojeluperiaatteet (ympäristönsuojelulaki)
Luonnon- ja luonnonvarojen suojelu (luonnonsuojelulaki yms.) 
Vesienkäytön sääntely (vesilaki)
Kiinteistönmuodostamisoikeus ja pakkolunastus (kiinteistönmuodostamislaki)
Luonnonvaraoikeus
Kansainvälinen ympäristöoikeus
EU-ympäristöoikeus

Kirjallisuutta

Lähteet

Aiheesta muualla
Luettelo valtioista bruttokansantuotteen mukaan

Luettelo valtioista bruttokansantuotteen mukaan. Bruttokansantuote on ilmoitettu Yhdysvaltain dollarien reaalisen muutoksen mukaan. Luettelossa on myös merentakaisia sekä itsehallinnollisia alueita.

Luettelot

Katso myös
Luettelo valtioista asukaskohtaisen bruttokansantuotteen mukaan
Luettelo valtioista inhimillisen kehityksen indeksin mukaan
Luettelo valtioista taloudellisen vapauden mukaan
Luettelo valtioista liiketoiminnan helppouden mukaan

Lähteet

Valtioista bruttokansantuotteen mukaan
Seulonnan keskeiset artikkelit

ms:Senarai negara mengikut KDNK (PPP)
ja:国の国内総生産順リスト
Autonominen marxilaisuus

Autonominen marxilaisuus on 1960-luvulla Italiassa syntynyt marxismin suuntaus, joka on korostanut työväenluokan subjektiutta ja itsehallintoa (autonomia) suhteessa pääomaan, puolueisiin ja valtiovaltaan.

Autonomimarxilaisia teoreetikkoja 

 Mario Tronti
 Antonio Negri
 Sergio Bologna
 Harry Cleaver
 Michael Hardt
 John Holloway

Aiheesta muualla 
 Autonomia (autonomien suomennettuja kirjoituksia)
 Tottelemattomat
 Texas Archives of Autonomist Marxism 

Marxilaisuuden suuntaukset
Äärivasemmisto
Näyttelijä

Näyttelijä on henkilö, joka näyttelee eli esittää osaa esimerkiksi näytelmässä tai elokuvassa. Termi viittaa yleensä elokuvissa, televisiossa, teatterissa tai radiossa esiintyvään henkilöön. Rooleja esittäessään näyttelijä voi myös laulaa ja tanssia tai esiintyä pelkällä äänellään radiossa, dubatuissa ohjelmissa tai animaatioissa.

Näyttelijän tehtävänä on tutustua rooliinsa ja perehtyä tuotoksen aikakauteen, kulttuuriin ja ihmisten elintapoihin. Näyttelijä pyrkii omaksumaansa roolihahmonsa luonteenpiirteet ja puhetavan. Näyttelijältä vaaditaankin kykyä samaistua rooliinsa, mihin tarvitaan usein luovuutta ja kekseliäisyyttä. Näyttelijällä voi olla samaan aikaan menossa useita tuotantoja, joissa perehtymis-, harjoittelu- ja näyttelyvaiheet voivat mennä päällekkäin.

Varsinkin elokuvanäyttelijöiden työ on projektiluontoista, joten heillä saattaa olla pitkiäkin työttömyyskausia. Näyttelijä on keskimäärin 80 prosenttia työurastaan ilman töitä, minkä takia monet näyttelijät tekevät muita töitä elääkseen.

Suomessa näyttelijäkoulutusta annetaan Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa Helsingissä ja Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella (Näty). Musiikkiteatterin korkeakoulutason opetusta annetaan TAMKissa Tampereella. Aiemmin musiikkiteatterin koulutusta annettiin myös Lahden Musiikki-ja draamainstituutissa.

Katso myös
 Ääninäyttelijä
 Avustaja

Lähteet

Kirjallisuus 
 Bagh, Peter von: ”Näyttelijän osuus elokuvassa”, Jaakko Pakkasvirran haastattelu. Filmihullu 2/1976.
 Elokuvanäyttelijä-teemanumerot, Filmihullu 2/1995 ja 1/2001.
 Pellonpää, Matti: ”Sekalaisia havaintoja elokuvanäyttelemisestä”, Filmihullu 6/1995.
 Peltola, Sulevi: ”Teatteri näyttelijän näkökulmasta. Taantumus ja edistyksellinen teatterityöntekijä”. Filmihullu 1/1974.
 Pätsi Mia: Näyttelijän tekniikat. Johdatus 1900-luvun teatteriin. BTJ, 2010.

Aiheesta muualla 

Näyttelijän koulutus (Opintoluotsi)

Teatterialan ammatit
Elokuva-alan ammatit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Muusikko

Muusikko on henkilö, joka esittää musiikkia. 
Muusikon oikeuksia valvovat Suomessa Muusikkojen liitto ja Gramex.

Muusikkoja ovat muun muassa:

 DJ:t, jotka tuottavat ja soittavat konemusiikkia yleisötapahtumissa
 laulajat, jotka käyttävät omaa ääntään instrumenttina
 instrumentalistit, jotka soittavat instrumenttia
 multi-instrumentalistit, jotka käyttävät useita eri instrumentteja
 pelimannit, jotka esittävät kansanmusiikkia 
 trubaduurit, jotka esiintyvät yksin

Muusikko voi olla täysin itseoppinut. Muusikon tutkinnon voi suorittaa toisen asteen oppilaitoksessa, esimerkiksi konservatoriossa, tai ammattikorkeakoulussa, jossa voi suorittaa muusikon (AMK) tutkinnon. 

Alan korkeinta koulutusta Suomessa antaa Suomen ainoa musiikkiyliopisto Sibelius-Akatemia, jossa voi opiskella musiikin maisteriksi, musiikin lisensiaatiksi tai musiikin tohtoriksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Musiikkialan ammatit
 
Seulonnan keskeiset artikkelit
Ilmaisohjelma

Ilmaisohjelma ("freeware-ohjelma") on tietokoneohjelma, jota valmistaja jakaa ilmaiseksi, tavallisesti Internetin välityksellä. Ilmaisohjelman tekijä on mahdollisesti luopunut osasta tekijänoikeuksiaan, mutta tavallisesti vain korvaukseton kopiointi suoraan tekijältä on sallittu ja esimerkiksi ohjelman jälleenmyynti on kielletty.

Ilmaisohjelmia tekevien yritysten liiketoimintamallissa ilmaisohjelma toimii tavallisesti yrityksen muun tuotteen tai palvelun mainoksena. Ilmaisohjelma voi olla myös mainosohjelma, jolloin ohjelma esittää tekijäyritykseen liittymättömiä mainoksia käyttäjälle.

Ilmaisohjelmat jaetaan usein tietokoneen suorittevana koodina, jolloin mukana ei tule lähdekoodia (vertaa vapaa ohjelmisto, avoin lähdekoodi).

Katso myös
Shareware
Abandonware
Ilmaispeli

Ohjelmistot
Tilikausi

Tilikausi on yrityksen kirjanpidossa ajanjakso, jonka aikaisesta kirjanpitomateriaalista tehdään tilinpäätös. Suomen kirjanpitolain mukaan yrityksen tilikausi on 12 kuukautta . Tästä voidaan kuitenkin erityisistä syistä poiketa, mikäli yritys tai elinkeinonharjoittaja hakee poikkeavaa tilikautta. Kirjanpitolain mukaan esimerkiksi toimintaa aloitettaessa tai lopetettaessa taikka tilinpäätöksen ajankohtaa muutettaessa tilikausi saa olla lyhyempi tai pitempi, kuitenkin enintään 18 kuukautta.
Usein tilikautena pidetään normaalia kalenterivuotta mutta se ei ole pakollista kahdenkertaista kirjanpitoa pitäville. Yhdenkertaista kirjanpitoa pitävän yrityksen tilikausi on aina kalenterivuosi.

Totaalitilikausi tarkoittaa yrityksen kaikkien tilikausien (perustamisesta lopettamiseen) yhteenlaskettua kokonaisuutta. Vain totaalitilikauden perusteella voidaan tarkasti määritellä, onko yritys ollut kannattava, koska mahdollisuutta esimerkiksi saatavien ja sijoitusten arvon eri tulkintoihin ei ole.    

Kirjanpitovelvollisen kaikilla liikkeillä, siis kaikilla samaan konserniin kuuluvilla yrityksillä, on oltava sama tilikausi . Muussa tapauksessa konsernitilinpäätöksen tekeminen olisi käytännössä mahdotonta.

Lähteet 

Sijoittaminen
Kirjanpito
Seulonnan keskeiset artikkelit
Tikkalinnut

Tikkalinnut (Piciformes) on lintujen lahko.

Tikkalintuihin kuuluu luokittelusta riippuen 3–6 heimoa. Entinen seppien (Capitonidae) heimo on nykyisin yhdistetty tukaanien (Ramphastidae) heimoon. Joskus jakamarit ja laiskurit erotetaan tikkalinnuista omaan Galbuliformes-lahkoonsa.

Suomessa tavatut lajit 
Suomessa on tavattu yhdeksän tikkalintulajia, jotka kaikki kuuluvat tikkojen (Picidae) heimoon. Viher- ja tammitikka ovat satunnaisvieraita, mutta muut kuuluvat maan vakituiseen pesimälajistoon.
 Käpytikka – Dendrocopos major 
 Pikkutikka – Dendrocopos minor 
 Valkoselkätikka  – Dendrocopos leucotos
 Tammitikka – Dendrocopos medius
 Palokärki – Dryocopus martius 
 Käenpiika  – Jynx torquilla 
 Pohjantikka – Picoides tridactylus 
 Harmaapäätikka – Picus canus 
 Vihertikka – Picus viridis

Lähteet 

Seulonnan keskeiset artikkelit
Christopher Nolan

Christopher Edward Nolan (s. 30. heinäkuuta 1970  Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on Hollywoodissa vaikuttava brittiläinen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.

Ura 

Nolanin toinen täyspitkä ohjaustyö Memento (2000) keräsi 39 miljoonan dollarin lipputulot, vaikka tuotantokustannuksia kertyi vain viisi miljoonaa dollaria. Elokuva toi Nolanille Oscar-ehdokkuuden käsikirjoituksesta yhdessä veljensä Jonathan Nolanin kanssa.

Menestys oli myös norjalaisen Insomnian Hollywood-versio vuonna 2002. Nolanin Insomnia keräsi yli 110 miljoonan dollarin lipputulot, mutta jäi ilman Oscar-ehdokkuuksia. Tämän jälkeen Nolanille avautui tie ison budjetin elokuviin, ja hän ohjasi uuden Batman-elokuvan. Batman Begins sai ensi-iltansa vuonna 2005. Elokuvan lipputulot kohosivat yli 370 miljoonaan dollariin, ja elokuva sai Oscar-ehdokkuuden kuvauksestaan. Nolanin seuraava ohjaustyö oli The Prestige vuonna 2006.

Batman Beginsin jatko-osa Yön ritari sai ensi-iltansa heinäkuussa 2008. Elokuva oli saanut ennen ilmestymistään huomiota, kun elokuvassa Jokeria näytellyt Heath Ledger, Nolanin ystävä, kuoli lääkkeiden tahattomaan yliannostukseen vuonna 2008. Elokuvasta kasvoi menestys, ja se keräsi maailmanlaajuisesti yli miljardi dollaria ja sai kahdeksan Oscar-ehdokkuutta, joista elokuva voitti kaksi. Yön ritarista tuli Nolanin siihenastisen uran menestynein elokuva. 

Vuonna 2010 ensi-iltansa sai Inception, elokuva, jota Nolan oli työstänyt jo kymmenen vuoden ajan. Vuonna 2012 ensi-iltansa sai Nolanin ohjaaman Batman-trilogian päätösosa Yön ritarin paluu.

Nolan käyttää mielellään samoja näyttelijöitä elokuvissaan. Muun muassa Christian Bale, Michael Caine, Tom Hardy, Marion Cotillard, Joseph Gordon-Levitt ja Cillian Murphy ovat esiintyneet useassa Nolanin ohjaamassa elokuvassa. Nolanin elokuviin musiikkia ovat säveltäneet pääasiassa Hans Zimmer ja David Julyan.

Vuonna 2016 kolme Nolanin elokuvaa – Inception, Memento ja Yön ritari – äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. 

Vuonna 2017 ensi-iltansa sai Nolanin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama sotadraama Dunkirk. Elokuva sijoittuu toiseen maailmansotaan ja kertoo Dunkerquen evakuoinnista. Elokuva tuotti yli 525 miljoonaa dollaria ja se sai kahdeksan Oscar-ehdokkuutta vuoden 2018 gaalassa.

Filmografia 
 Following (1998)
 Memento (2000)
 Insomnia (2002)
 Batman Begins (2005)
 The Prestige (2006)
 Yön ritari (The Dark Knight, 2008)
 Inception (2010)
 Yön ritarin paluu (The Dark Knight Rises, 2012)
 Man of Steel (tuottaja, 2013)
 Transcendence (vastaava tuottaja, 2014)
 Interstellar (2014)
 Batman v Superman: Dawn of Justice (vastaava tuottaja, 2016)
 Dunkirk (2017)
 Justice League (vastaava tuottaja, 2017)
 Tenet (2020)

Lähteet

Kirjallisuutta 
Aitio, Tommi: ”Totuus ja sepite – Christopher Nolan ja amerikkalaisen rikoselokuvan perintö”. Filmihullu 1/2004.

Aiheesta muualla  

 

Brittiläiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Hugo-palkinnon saajat
Maalari

Maalari on henkilö, joka maalaa rakennuksia, autoja tai huonekaluja. Maalari voi tehdä myös tapetointia, laatoitusta ja muita pintakäsittelytöitä. 

Maalarin erikoistumisaloja:
 koristemaalaus
 hiekkapuhallus
 rakennusmaalaus
 korroosionestomaalaus
 erikoismaalaus

Aiheesta muualla 

Pintakasittelyalan perustutkinto (Opintoluotsi)
Rakennusmaalarin ammatinkuvaus (Ammattinetti)
Koristemaalarin ammatinkuvaus (Ammattinetti)

Rakennusalan ammatit
Tekniikan ja liikenteen alan tutkinnot
Toisen asteen tutkinnot
Lager

Lager on maailman yleisin oluttyyppi. Se on yleisnimitys pohjahiivaoluille. Esimerkiksi useimmat suomalaiset suositut olutmerkit ovat lager-tyyppisiä. Lagerolut syntyi Keski-Euroopassa 1800-luvun alkupuolella. Sana lager tulee saksan kielen sanasta Lager, varasto.

Valmistaminen
Lagerien käyminen aloitetaan perinteisesti noin viidestä asteesta. Tästä lämpötila saa nousta noin yhdeksään asteeseen, josta se lasketaan takaisin viiteen. Lämmityskierroksia voidaan käyttää useita. Varastointi kestää noin kolmesta viikosta kolmeen kuukauteen.

Katso myös
Luettelo oluttyyleistä
Ale

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Oluttyypit
Pohjahiivaoluet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Ararat

Ararat (; ) on Turkin korkein vuori, korkeudeltaan 5 137 metriä.

Ararat sijaitsee 16 kilometriä länteen Iranin rajalta ja 32 kilometriä etelään Armenian rajalta. Ararat on uinuva tulivuori ja ollut viimeksi aktiivinen 1840. Raamatussa Ararat mainitaan Nooan arkin rantautumispaikaksi vedenpaisumuksen jälkeen. Vaikkakin vuori sijaitseekin nykyisin Turkin puolella, Ararat on Armenian kansallissymboli ja näkyvissä monista paikoista maassa, myös pääkaupunki Jerevanista. Ararat on myös päätynyt Armenian vaakunaan ja on suosittu aihe kansantaiteessa.

Katso myös 
 Aratta
 Luettelo suurimmista prominensseista
 Luettelo maiden korkeimmista kohdista

Lähteet

Aiheesta muualla 

Turkin tulivuoret
Armenialainen kulttuuri
Raamatun paikat
Turkin vuoret
Slangi

Slangi on tietyn pienryhmän puhetapa, ”sosiaalinen murre”, joka poikkeaa yleiskielestä sanastoltaan ja tyyliltään. Pienryhmiä voivat olla esimerkiksi ikä- tai harrastusryhmät. Yleisesti slangi tarkoittaa kielimuotoa, joka ei ole paikallismurre eikä erikoisalan kieltä vaan jonkin sosiaalisen ryhmän oma kielimuoto. Käytännössä myös joidenkin ammattialojen kieltä kutsutaan usein slangiksi, mutta oikeampi nimitys olisi jargon.

Slangille on ominaista, että se muuttuu nopeasti ja pysyy siten elävänä. Kielikuvien eli metaforien käyttö ei tavallisesti kuulu slangiin, mutta kiertoilmaukset ovat yleisiä. Slangissa saatetaan suosia tietynlaista sananmuodostustapaa. Tunnettuja slangeja ovat muun muassa Stadin slangi, inttislangi, kaanaan kieli ja nettislangi.

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 Urban Dictionary. 
 Urbaani sanakirja. 

 
Seulonnan keskeiset artikkelit

fr:Slang (linguistique)
Luettelo valtioista asukaskohtaisen bruttokansantuotteen mukaan (PPP)

Tämä on luettelo valtioista asukaskohtaisen bruttokansantuotteen mukaan. Bruttokansantuote (BKT) on ilmoitettu Yhdysvaltain dollarein ostovoimapariteetilla (PPP) korjattuna. Ostovoimapariteettia käyttäen voidaan verrata saman rahamäärän todellista arvoa (ostovoimaa) kussakin maassa. Näin saatuja lukuja pidetään parempina maiden välisiin vertailuihin kuin suoraan valuuttakursseilla muutettuja lukuja. Suoraan valuuttakursseista katsotut luvut kuvaavat kuitenkin paremmin maan kykyä tuottaa tuotteita ja palveluita  vaikkakaan eivät kerro ihmisten elinkustannuksista. Luettelossa on myös mukana merentakaisia alueita sekä itsehallinnollisia alueita vaikka ne eivät ole itsenäisiä valtioita.


Luettelo

Katso myös

Luettelo valtioista bruttokansantuotteen mukaan
Luettelo valtioista inhimillisen kehityksen indeksin mukaan
Luettelo valtioista taloudellisen vapauden mukaan
Luettelo valtioista liiketoiminnan helppouden mukaan

Lähteet

Viitteet

Asukaskohtaisen bruttokansantuotteen mukaan
Seulonnan keskeiset artikkelit
Maa on syntinen laulu

Maa on syntinen laulu on Timo K. Mukan vuonna 1964 julkaistu romaani. Teos kuvaa pienen lappilaisen kylän elämää 1940-luvun lopulla ja Lapin luontoa sekä seksuaalisuutta, uskontoa ja kuolemaa. Kirja on Mukan esikoisromaani, joka julkaistiin hänen ollessaan vain 19-vuotias.  Teos on kirjoitettu balladimaiseen tyyliin. 

Rauni Mollberg on ohjannut romaanin pohjalta samannimisen elokuvan vuonna 1973.

Lähteet

Kirjallisuutta
 

Suomalaiset romaanit
Vuoden 1964 kirjat
Beat

Beat voi tarkoittaa seuraavia asioita:

 beat eli beatmusiikki, pop- ja rock-musiikkien genre, joka sai alkunsa Britanniassa 1960-luvulla
 Beat, suomalainen yhtye
 The Beat, englantilainen ska-yhtye
 Beat, King Crimsonin albumi vuodelta 1982

Katso myös:
 beat-sukupolvi, 1950- ja 1960-luvulla vaikuttanut kirjallis-yhteiskunnallinen liike
Olli

Olli tarkoittaa seuraavia:

 Olli, miehen etunimi
 Olli, rautatieliikennepaikka Porvoon ja Sköldvikin ratojen erkanemiskohdassa
 Olli, kylä Lappajärvellä
 Väinö Nuorteva, esiintyi nimimerkillä Olli, suomalainen toimittaja ja pakinoitsija
 S/S Olli, vuonna 1920 rakennettu höyrylaiva, alkujaan hinaaja.

Sukunimenä:

 Harri Olli (s. 1985), suomalainen mäkihyppääjä
 Jari Olli (s. 1977), suomalainen kymmenottelija
 John B. Olli (1894–1984), amerikansuomalainen kielitieteilijä
 Kalevi Olli (s. 1951), suomalainen oopperalaulaja, säveltäjä ja kapellimestari
 Petra Olli (s. 1994), suomalainen painija
 Simo-Pekka Olli (s. 1985), suomalainen lentopalloilija
 Vera Olli (1889–1971), suomalainen kirjailija
 Ville-Veikko Olli (s. 1996), suomalainen pesäpalloilija.
Constantius I Chlorus

Gaius Flavius Valerius Constantius (31. maaliskuuta 250 Dardania – 25. heinäkuuta 306 Eboracum, Britannia) oli Rooman keisari vuosina 305–306. Häntä kutsutaan yleensä lisänimellä Chlorus (kalpea). Hän oli kotoisin Illyriasta ja oli Konstantinus Suuren isä.

Hän palveli keisari Probuksen alaisena ja vuonna 288 keisari Maximianus nimitti hänet pretoriaanikaartin prefektiksi. 1. maaliskuuta 293 Maximianus adoptoi hänet ja nimitti hänet caesariksi. Constantius meni myös naimisiin Maximianuksen tytärpuolen Theodoran kanssa. Constantius erosi entisestä vaimostaan Helenasta. Constantius sai hallittavakseen Gallian ja Britannian.

Kun Diocletianus ja Maximianus luopuivat keisarinvallasta Constantiuksesta tuli Rooman valtakunnan länsiosan augustus. Valtakunnan itäosan augustus Galerius vaati että hän valitsi caesarikseen Flavius Valerius Severuksen.

Constantius kuoli sotiessaan piktejä vastaan Eburacumissa (nykyinen York). Sotilaat huudattivat pian tämän jälkeen hänen poikansa Konstantinuksen keisariksi.

Perhe 
Constantius sai ensimmäisen vaimonsa Helenan kanssa yhden lapsen, Konstantinuksen noin 272–274. Toisen vaimonsa Theodoran kanssa Constantius sai kuusi lasta:
Flavius Dalmatius – konsuli ja kensori (kuoli 337)
Julius Constantius – Galluksen ja Julianus Apostatan isä. (kuoli 337)
Hannibalianus
Flavia Julia Constantia – keisari Liciniuksen vaimo.
Anastasia
Eutropia – keisari Nepotianuksen äiti.

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Roman Emperors – Constantius I Chlorus 

Rooman keisarit
Pretoriaaniprefektit
Vuonna 250 syntyneet
Vuonna 306 kuolleet
Eagles of Death Metal

Eagles of Death Metal on yhdysvaltalainen garage rock -yhtye. Yhtyeen johtaja on Jesse Everett Hughes, mutta sen kuuluisin jäsen on Kyuss- ja Queens of the Stone Age -yhtyeistä tunnettu Joshua Homme. Yhtyeen studioalbumit ovat syntyneet pääosin Hughesin ja Hommen kahdenkeskisenä yhteistyönä. Homme ei pääsääntöisesti kuulu yhtyeen livekokoonpanoon, jonka ainoa pysyvä jäsen on ollut Hughes.

Nimestään huolimatta Eagles of Death Metal ei ole death metal -yhtye. Nimi perustuu Joshin ja Jessen vitsiin siitä, miltä rockyhtye The Eagles kuulostaisi, jos se yrittäisi soittaa death metallia.

Historia 
Yhtye perustettiin Kaliforniassa vuonna 1998 ja se oli mukana Josh Hommen sivuprojektin Desert Sessionsin levyllä The Desert Sessions III/IV, joka julkaistiin samana vuonna. Yhtyeen ensimmäinen oma albumi, Peace, Love, Death Metal, julkaistiin maaliskuussa 2004. Toinen levy Death by Sexy julkaistiin vuonna 2006, ja se toi yhtyeelle vielä suurempaa kaupallista mainetta. Yhtyeen kolmas albumi Heart On julkaistiin 2008.

Yhtye vieraili ensimmäisen kerran Suomessa vuonna 2009 ja esiintyi 7. ja 8. heinäkuuta Tavastia-klubilla Helsingissä. Yhtye esiintyi myös Provinssirockissa vuonna 2012.

Yhtye esiintyi Pariisissa Bataclan-konserttisalissa, kun siellä tehtiin terrori-isku marraskuussa 2015. Yhtye selviytyi vahingoittumattomana, mutta sen työntekijöistä yksi kuoli. 

Myöhemmin bändin nokkamies Jesse Hughes on joutunut arvostelun kohteeksi esittämiensä muslimeja koskevien kommenttien vuoksi ja yhtye boikotoiduksi.

Jäsenet
 Jesse Hughes – kitara, laulu
 Josh Homme – basso, kitara, laulu, koskettimet, rummut

Livemuusikot
 Dave Catching – kitara
 Brian O’Connor – basso, laulu
 Joey Castillo – rummut

Diskografia

Studioalbumit

DVD:t

Lähteet

Aiheesta muualla

 Eagles of Death Metal

Yhdysvaltalaiset hard rock -yhtyeet
Yhdysvaltalaiset garage rock -yhtyeet
Bluesrock-yhtyeet
Turun sinappi

Turun Sinappi (markkinoidaan muodossa Turun Sinappia, ) on monikansallisen Unileverin omistama elintarvikemerkki. Sinappia on neljä perusmakua: mieto, väkevä, tulinen ja Linnan sinapiksi kutsuttu makea ja väkevä. Nimestään huolimatta sinappi valmistetaan nykyisin Pyhännällä, Maustajan tehtailla.

Historia
Säilyketehdas Jalostaja Oy ryhtyi valmistamaan Turussa Linna-sinappia vuonna 1948. Ruotsalainen Slotts-sinapin valmistaja vaati kuitenkin Jalostajaa vaihtamaan nimen oikeustoimien uhalla (ruotsiksi slott tarkoittaa linnaa). Niin sinappi nimettiin Turun Sinapiksi. Linnan kuva jäi tuotteen tunnukseksi.

Sinappia valmisti 1990-luvun alkuun asti Huhtamäki-konserniin kuulunut Jalostaja. Unilever osti Jalostajan liiketoiminnan vuonna 1992 ja myi sen loppuvuodesta 1997 Nestlélle, joka alkoi valmistaa Turun Sinappia alihankintana Unileverille Turussa. Nestlé myi puolet Jalostajan kiinteistöistä Oy Lunden & Co Ab:lle vuonna 1998, minkä yhteydessä Turun Sinapin alihankintasopimus siirtyi Lundenille. Lunden valmisti sinappia vuoteen 2003 asti, jolloin valmistus siirrettiin Ruotsin Uppsalaan. 

Ennen Ruotsiin siirtämistä Turun Sinappi oli Suomen suosituin sinappimerkki noin 60 prosentin markkinaosuudella. Lunden jatkoi sinapin tekoa Suomessa nimellä Auran Sinappi, joka saavutti alle kolmessa vuodessa lähes 20 prosentin markkinaosuuden Turun sinapin markkinaosuuden laskiessa 47 prosenttiin.

Vuonna 2008 Slottsin sinappitehdas suljettiin, ja Turun sinapin valmistus siirrettiin muun tuotannon mukana Puolaan.

Toukokuussa 2014 Unilever ilmoitti Turun sinapin valmistuksen siirtyvän takaisin Suomeen. Tuotetta alkoi valmistaa pyhäntäläinen Maustaja Oy. Siirron yhteydessä myös resepti muuttui. Sinapin ainesosaluettelon mukaan glukoosi-fruktoosisiirappi korvautui oikealla sokerilla.

Slogan
Turun sinapin slogan eli mainoslause on ”kahta en vaihda”. Tämä lause on esiintynyt monissa tuotteen mainoksissa, ja ihmiset ovat myös vääntäneet siitä omia versioitaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Turunsinappia.fi
 Unileverin sivut 
 Jalostajan ja Lundenin historia 
 Juhani Kostet: Kahta en vaihda, teoksessa 

Sinapit (mausteet)
Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit
Unileverin tuotemerkit
Eurooppaoikeus

Eurooppaoikeus on EU:n lainsäädäntöä ja oikeuskäytäntöä käsittelevä ala. 

Se käsittelee Euroopan unionin toimintaan, jäsenmaiden velvoitteisiin ja Euroopan ihmisoikeussopimukseen liittyviä oikeudellisia kysymyksiä. EU-oikeus arvioi EU:n toimielinten päätöksiä, niiden vaikutuksia jäsenvaltioihin ja yhteisten lainsäädäntöjen asteittaista harmonisointia.

Suomen viranomaiset ja tuomioistuimet ovat velvoitettuja soveltamaan EU:n lainsäädäntöä ja oikeuskäytäntöä eli eurooppaoikeutta. Rikkomuksista voi valittaa Euroopan komissioon.

Suomalaiset viranomaiset ja tuomioistuimet ovat velvollisia varmistamaan, että Euroopan unionin oikeudesta ja Euroopan ihmisoikeussopimuksesta johtuvia velvoitteita noudatetaan.

Kansalaisen valitukset 
Mikäli jäsenvaltion lainsäädäntö on ristiriidassa unionin oikeuden kanssa tai jos viranomaiset eivät ole noudattaneet Euroopan unionin lainsäädäntöä, on asiasta mahdollisuus valittaa Euroopan komissioon.

Yleensä tulee käydä läpi kaikki valitusportaat kansallisella tasolla ennen kantelemista unionin toimielimiin. Kaikista asioista ei EU:n toimielimiin kuitenkaan voi valittaa. Unionin toimielimillä on mahdollisuus toimia vain niissä asioissa, joissa jäsenvaltiot ovat antaneet niille toimivaltaa.

Siksi on tärkeää tuntea järjestelmä ja valita oikea valituskanava. Valituksia on paljon ja oikeusprosessi kestää usein pitkään. Tästä syystä on oikeutta hakevan tahon edun mukaista selvittää tarkoin etukäteen, mistä oikeutta kannattaa lähteä hakemaan.

Eurooppalaisen kansalaisaloite 
Eurooppalaisen kansalaisaloitteella EU-kansalaiset voivat pyytää Euroopan komissiota tekemään säädösehdotuksen. Aloitteella on oltava vähintään miljoona allekirjoitusta ja komissio ratkaisee mihin sen johdosta ryhdytään.

Lähteet 
WSOY Facta - eurooppaoikeus
 Euroopan komission verkkosivusto

Viitteet

Aiheesta muualla
Kuurous

Kuurous määritellään lääketieteellisesti kuuloelinten aistivammaksi, joka estää puheen ymmärtämisen kuulon kautta. Kuulon puuttuminen vaikuttaa kuitenkin eniten sosiaalisesti, sillä kommunikointi kuulevien kanssa vaikeutuu. 

Kuurous aiheutuu pääosin neljällä tavalla: geneettisesti periytymällä, sairauksien aiheuttamana, lääkityksen aiheuttamana tai fyysisestä vammautumisesta. Kuuroutta pystytään hoitamaan sisäkorvaistutteiden ja kuulolaitteiden avulla.

Kuurot muodostavat kieli- ja kulttuurivähemmistön. Syntymäkuurojen ja nuorena kuuroutuneiden ensikieli tai äidinkieli on yleensä viittomakieli. Etenkin nuoremman polven kuurot kutsuvat itseään mielellään viittomakielisiksi. He kuuluvat viittomakieliseen vähemmistöryhmään. Kaikki kuurot eivät pidä kuuroutta vammana, joka vaatisi lääketieteellistä hoitoa.

Kuurot kommunikoivat keskenään yleensä viittomakielellä. Viittomakieltä taitamattomien kuulevien kanssa he voivat kommunikoida muun muassa kirjoittamalla ja lukemalla. Useimmat kuurot osaavat myös lukea huulilta. Huuliltaluku sisältää kuitenkin aina myös arvailua, sillä kaikki konsonantit eivät eroa toisistaan visuaalisesti. Osa kuuroista osaa myös puhua.

Kielenoppimisiän jälkeen kuuroutuneet käyttävät itseään ilmaistessaan usein myös puhetta. Heille tärkeimmät kielen vastaanottamistavat saattavat olla huuliltaluku ja lukeminen. Monet opettelevat myös tukiviittomia tai viitottua puhetta. Mitä nuorempana kuuroutuu, sitä todennäköisempää on, että opettelee myös viittomakielen. Sisäkorvaistutteella kuuroutunut voi saada ison osan kuulostaan takaisin.

Syyt

Synnynnäinen kuurous 
Kuurouteen tai kuuroutumiseen on useita mahdollisia syitä. Synnynnäinen kuurous voi olla seurausta esimerkiksi ennenaikaisesta syntymästä, raskausajan häiriötekijöistä, geneettisistä syistä ja erilaisista oireyhtymistä.

Kuulovamma 

Vaikean kuulovamman voivat aiheuttaa myös kovat äänet tai jonkin korvan osan vaurioituminen. Myös ikääntymiseen liittyy kuuloaistin heikkenemistä. Joillakin kuuroilla lisävaivana on jatkuva korvien soiminen, tinnitus. 

Aivokalvontulehdukseen liittyy sisäkorvan leviämisen ja sitä myötä kuuroutumisen riski. Myös tietyt muut sairaudet saattavat johtaa kuurouteen, ja aina syytä ei tiedetä.

Katso myös 
 Luettelo tunnetuista kuuroista
 Kuurojen museo
 Kuurosokeus
 Audismi

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kuurojen liitto ry .
 LapCI ry - Sisäkorvaistutelasten ja perheiden yhdistys
 Kuulokojeen tarina. Ylen Elävä arkisto.

Seulonnan keskeiset artikkelit
Maxentius

Marcus Aurelius Valerius Maxentius (noin 278–312) oli Rooman keisari 306–312. Hän oli keisari Maximianuksen poika ja keisari Galeriuksen vävy.

Vuonna 306 Roomassa alkoi esiintyä tyytymättömyyttä keisari Diocletianuksen luomaa järjestelmää kohtaan. Maxentius, joka oli jäänyt ilman valtaa vuonna 305 tapahtuneessa jaossa, käytti tilannetta hyväksi. Flavius Valerius Severusta tukevat virkamiehet murhattiin ja 28. lokakuuta Maxentius julistettiin keisariksi kansan ja senaatin tuella. Pretoriaanikaartikin tuki häntä. Hän ei halunnut suututtaa keisari Galeriusta eikä kutsunut itseään aluksi augustukseksi vaan käytti nimitystä princeps.

Maxentius pyysi isäänsä Maximianusta apuun, kun Severus marssi Roomaa kohti. Yhdessä he kukistivat Severuksen, jonka joukot olivat ennen palvelleet Maximianusta ja jotka nyt karkasivat joukolla. Severus pakeni ja antautui Maxentiukselle Ravennassa. 

Vuonna 307 Maxentius lähetti isänsä neuvottelemaan Galliaa ja Britanniaa hallinneen caesar Konstantinuksen kanssa. Konstantinus ei tunnustanut Maxentiusta ja Maximianusta koska halusi säilyttää välit Galeriuksen kanssa. Saman vuoden kesällä Galerius hyökkäsi Italiaan, mutta huomasi että hänen armeijansa oli liian pieni saamaan aikaan lopullista ratkaisua ja joutui vetäytymään Italiasta. 

Vuonna 308 Maximianus kapinoi poikaansa vastaa ja joutui pakenemaan Konstantinuksen luokse. Konstantinus pakotti hänet tekemään itsemurhan sen jälkeen kun hän yritti saada Konstantinuksen armeijan kapinoimaan tätä vastaan. Samana vuonna Afrikan kuvernööri Domitius Alexander julistautui keisariksi. Maxentius sai hänet kukistettua vuonna 309. 

Alkukesästä 312 Konstantinus marssi Galliasta Italiaan ja kukisti Maxentiuksen Mulviuksen sillan taistelussa. Maxentius kaatui taistelussa ja Konstantinus antoi kantaa hänen päätänsä seipään nokassa kun hän marssi Roomaan.

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 Roman Emperors – Maxentius

Katso myös 
 Maxentiuksen basilika

Rooman keisarit
Vuonna 278 syntyneet
Vuonna 312 kuolleet
Beatnik

Beatnik on 1950-luvulla muodostuneen beat-sukupolven ideologiaan uskova ja sen elämäntapaa elävä henkilö. Termin keksi toimittaja Herb Caen, joka käytti sitä  San Francisco Chroniclessa pilkkaavaan sävyyn. Hän rinnasti beat-ihmiset Neuvostoliiton Sputnik-satelliittiin viitaten beatnikkien olevan ”omissa maailmoissaan” () ja kommunismimyönteisiä. Termi tarttui ja loi stereotypian boheemeista miehistä, joilla oli pukinparta ja baskeri, ja jotka soittivat bongorumpuja mustaan jumppapukuun pukeutuneiden naistensa tanssiessa.

Jack Kerouac ja Allen Ginsberg voidaan mainita yksinä suurimmista beat-kirjailijoista. Beat-kulttuuriin kuuluvat runous, vaelluselämäntapa ja musiikki, kuten bebop ja muu jazz. Beatnikien on sanottu vaikuttaneen hippien ideologiaan.

Sensaationomainen Hollywood-tulkinta alakulttuurista on The Beat Generation -elokuvassa (1959). Televisiosarja Simpsoneissa Ned Flandersin vanhemmat olivat beatnikejä.

Katso myös
 Hipsteri

Lähteet

Beat-sukupolvi
San Francisco
Kyyhkylinnut

Kyyhkylinnut (Columbiformes) on lintuihin kuuluva lahko. Siihen kuuluu kaksi heimoa kyyhkyt (Columbidae) ja dodot (Raphidae). Dodojen kaksi tunnettua edustajaa, mauritiuksendodo ja rodriguezindodo, ovat molemmat kuolleet sukupuuttoon. Nykyään eläviä kyyhkylajeja on noin 310.

Aiemmin myös hietakyyhkyt luettiin kyyhkylintuihin, mutta nykyään ne muodostavat oman lahkonsa hietakyyhkylinnut (Pteroclidiformes) ja heimonsa (Pteroclididae).

Katso myös
Luettelo Suomen kyyhkylinnuista

Lähteet 
Luonnontieteellinen keskusmuseo: Columbiformes – luokittelu
ITIS: Columbiformes