Viljo Kojo

Viljo Johannes Kojo, salanimi Juho Poutanen (13. joulukuuta 1891 Kaukola – 21. huhtikuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, sanomalehtitoimittaja ja kuvataiteilija (taidemaalari, kuvittaja ja pilapiirtäjä).

Henkilöhistoria
Kojon vanhemmat olivat maanviljelijä Pekka Kojo ja Anna Hirvonen. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1925 oli Helmi Ruissalo (k. 1938) ja toinen vuodesta 1940 Eeva Maria Aikala. Käkisalmessa keskikoulun käytyään Kojo opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1911–1912 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1912–1914. Taiteilijana Kojo kuului Tyko Sallisen lailla ekspressionistiseen Marraskuun ryhmään.

Viljo Kojo oli mukana perustamassa Viipurin Taiteilijaseuraa, ja toimi sen puheenjohtajana 1930-1960. Kojo toimi Karjala-lehden toimittajana Viipurissa 1925–1940. Hän toimitti myös eräitä pilalehtiä, kuten viipurilaista Ampiaista sekä vuoden verran Helsingissä ilmestynyttä kuukausilehti Hymyä.  Aleksis Kiven Seuran sihteerinä hän toimi vuosina 1941–1943.

Kirjallinen tuotanto
Kojo oli Huugo Jalkasen lailla yksi ensimmäisiä vapaan runomitan kokeilijoita kokoelmallaan Aamutuuli. Hän kirjoitti boheemiromaaneja taiteilijaystävistään (Suruttomain seurakunta, Kiusauksesta kirkkauteen) ja lähinnä Käkisalmen ympäristöön paikantuvia karjalaisaiheisia romaaneja.

Kuvataiteilija
Kojo kuului Marraskuun ryhmään ja osallistui sen näyttelyihin 1910-1920-luvulla. Lehtikuvittajana hän aloitti jo ennen toimittajanuraansa Karjala-lehdessä. Pilalehdistä hänen töitään julkaisivat Tuulispää, Velikulta ja Kurikka. Hän teki myös kirjankansia ja kirjankuvituksia etenkin omiin teoksiinsa, mutta jonkin verran muidenkin. Ville Hytösen mukaan hänen lehtiin kehittämänsä kevyt tussiviiva antoi kirjoille luonnetta. Runokirjojen kannet ovat kevyen koristeellisia ja Hytösen mukaan amatöörimäisiä, jopa lapsellisia mutta eivät kuitenkaan harkitsemattomia. Hännisen mukaan tutkimus ei toistaiseksi ole käsitellyt Kojon kuvitustyötä. Kojo itse kertoo siitä työnsä puolesta muistelmissaan, esimerkiksi teoksessa Taiteen tie on pitkä (1960).

Teokset

Aamutuuli, runoja. Otava 1914 
Kylä ja kaupunki, laatukuvia. Otava 1916
Velka, romaani. Otava 1916
Autio talo, romaani. Otava 1917
Päivännousu, runoja. Otava 1917
Raudun rintamalla, kuvaus Suomen vapaussodasta. Minerva 1918 (nimellä Juho Poutanen)
Aurinko, kuu ja valkea hevonen: Ananiaksen kyläkahvilassa kuultuja tarinoita. Otava 1919
Kaunis valhe: agronomi Eerik Suojärven muistiinpanot. Otava 1920
Sininen pilvi, runoja. Otava 1920
Suruttomain seurakunta, romaani. Karisto 1921
Kiusauksesta kirkkauteen: toinen kirja suruttomista. Karisto 1922
Elämä on taistelua, 1922
Naisen rakkaus, novelleja. Karisto 1923
Tarkoitus pyhittää keinot, romaani. Otava 1923
Piimärannan posti: piirteitä maaseudun sivistysriennoista vuosisadan alussa. Karisto 1924
Varoitus, romaani. Otava 1924
Voittamaton, kertomus suomalaisesta sisusta olympialaisissa kisoissa. Minerva 1924 (nimellä Juho Poutanen)
Yllätys, novelleja. Karisto 1925
Hilpeitä hetkiä, 16 leikillistä lausuntarunoa. Karisto 1926
Liian onnellinen, yhdeksäntoista kuvausta, novelleja. Karisto 1926
Mainio kertomus suutarimestari Simeon Lestin syntymästä ja sankarillisesta elämästä hänen omakätisen runomuotoisensa memoaarinsa mukaan. Otava 1926
"Tänään ei kukaan auta ketään", romaani. Karisto 1927 (sai palkinnon ns. toimintaromaanikilpailussa)
Postitalon Anna-Mari ja Särkän poika, novelleja. Karisto 1928
Albin Kaasisen puinen kääpiökansa. Otava 1929
Valittuja novelleja viidestä kokoelmasta. Karisto 1929

Ja taas oli Helluntai, kertomus. Gummerus 1930
Neljäs käsky, kirja äidistä ja pojasta, romaani. Otava 1930
Tilinteon hetki, romaani. Karisto 1930
Ihminen päättää, talonpoikaisromaani. Otava 1931
Aika rientää, talonpoikaisromaani. Otava 1932
Viimeinen auringonnousu ynnä muita novelleja. WSOY 1934
Rakkauskirje ja muita novelleja. Karisto 1936
Talo kalliolla. Karisto 1937
Kymmenen savun kylä, pieni välikohtaus suuressa sodassa. Gummerus 1943
Virta välkkyy, talonpoikaisromaani. Yhdistetty ja lyhennetty painos teoksista Ihminen päättää... ja Aika rientää. Otava 1944
Tuulta ja tyyntä, valittuja novelleja. Otava 1947
Sinisen kammarin uni, romaani. Otava 1948
Suviautuus, valikoima runoja. Otava 1948
Runoniekka ja Eos, runoja. Otava 1949
Vaivaisen leipä, novelleja. Otava 1950
Rakas kaupunki. Otava 1951 (yhdessä Kersti Bergrothin ja Lempi Jääskeläisen kanssa)
Elomulta ja asfaltti, romaani. Otava 1953
Valitut teokset, johdannon kirj. Eino Kauppinen. Otava 1954
Mikko Mustapää, romaani. Otava 1956
Nurmi-Tuomas, seitsemän kertomusta. Mustareunainen kirje. Lapsia ja vanhempia. Nurmi-Tuomas ja Tui-Tui. Joko-tahi. Sävellys kahdelle kornetille. Kuolu-unet. Aika on tiukalla. Otava 1958
Taiteen tie on pitkä: Viljo Kojo kertoo ja muistelee. Otava 1960
Valikoima novelleja, kouluja varten toim. Eino Cederberg. Otava 1960
Näin puhui Sarahuhta, erään tapaturmaisesti kuolleen miehen jättämistä papereista kirjaksi seulonut--. Otava 1961
Viljo Kojon kauneimmat runot, tekijän toimittama valikoima. Otava 1962
Ronko, runoja. Otava 1966

Palkinnot
Lähde: Viljo Kojo, Kirjasampo.fi, viitattu 25.2.2021
Valtion kirjallisuuspalkinto 1919, 1931, 1933, 1938, 1949, 1957
Pro Finlandia 1948
Aleksis Kiven palkinto 1949

Lähteet

Kirjallisuutta
 Viljo Kojo – Karjalainen kulttuurivaikuttaja. Toim. Timo Huusko. Viipurin taiteilijaseura, 2010. ISBN 978-952-92-7740-7.

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset runoilijat
Suomalaiset novellikirjailijat
Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset pilapiirtäjät
Suomalaiset taidemaalarit
Suomalaiset kuvittajat
Marraskuun ryhmä
Pro Finlandia -palkitut
Aleksis Kiven palkinnon saajat
Vuonna 1891 syntyneet
Vuonna 1966 kuolleet