joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Durham (Pohjois-Carolina)

Durham on kaupunki Pohjois-Carolinan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee noin 35 kilometriä luoteeseen osavaltion pääkaupungista Raleigh'sta.

Durham on osavaltion viidenneksi suurin ja maan 83. suurin kaupunki. Kaupungin pinta-ala on 245,8 neliökilometriä ja asukkaita 229 174 (1. heinäkuuta 2009). Asukkaista 44 prosenttia on afroamerikkalaisia.

Durhamissa toimii Duke University.

Pohjois-Carolinan kaupungit
Lahnajärvi

Lahnajärvi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Salon Suomusjärvellä
 Lahnajärvi, järvi Salossa Suomusjärvellä
 Lahnajärvi, kylä Salossa Suomusjärvellä
 Lahnajärven taukopaikka, kahvila Salossa Suomusjärvellä

Muita
 Lahnajärvi, järvi Hirvensalmella
 Lahnajärvi, järvi Ilomantsissa
 Lahnajärvi, järvi Jyväskylässä
 Lahnajärvi, järvi Jämsän Patajoella
 Lahnajärvi, järvi Jämsänkoskella
 Lahnajärvi, järvi Kangasalan Liehunkulmalla
 Lahnajärvi, järvi Kangasalan Sahalahdella
 Lahnajärvi, järvi Kangasalan Savolla
 Lahnajärvi, järvi Karstulan Oinoskylässä
 Lahnajärvi, järvi Kouvolassa
 Lahnajärvi, järvi Kuhmalahdella
 Lahnajärvi, järvi Kuhmoisten Harjunsalmella
 Lahnajärvi, järvi Kuhmoisten Leppäkoskella
 Lahnajärvi, järvi Laukaassa
 Lahnajärvi, järvi Lemillä
 Lahnajärvi, järvi Mikkelissä
 Lahnajärvi, järvi Mänttä-Vilppulassa
 Lahnajärvi, järvi Oriveden Lahnajärvenkulmalla
 Lahnajärvi, järvi Pellon Lankojärvellä
 Lahnajärvi, järvi Polvijärvellä
 Lahnajärvi, järvi Puumalassa
 Lahnajärvi, järvi Sievissä
 Lahnajärvi, järvi Siikaisissa
 Lahnajärvi, järvi Ylämaalla
 Iso Lahnajärvi, järvi Kouvolassa
 Iso Lahnajärvi, järvi Virroilla
 Vähä Lahnajärvi, järvi Kouvolassa.

Järvien täsmennyssivut
Hourman

Hourman (Suomeksi: Tuntimies) on nimi kolmelle eri DC Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyville supersankareille. Alkuperäinen Ken Fitchin ja Bernard Bailyn luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1940 Adventure Comics -sarjakuvalehden numerossa 48. Se kuuluu myös Oikeuden Puolustajiin. Hourman käyttää aseenaan tiimalasia ja osaa hallita aikaa, sekä nähdä tulevaisuuteen.

Muissa medioissa

Televisio
Hourmanin nimi mainitaan Smallville televisiosarjassa.

Animaatio
Hourmanilla on muutama cameo-rooli Justice League Unlimited -sarjassa.

Batman – pelottomat
Lex Lang oli Hourmanin äänenä Batman – pelottomat -sarjassa vuonna 2010, jossa se esiintyi jaksossa "The Golden Age of Justice". Se oli yksi jo ikääntyneen Oikeuden Yhteiskunnan jäsen.

Hahmoa näytelleet

Lähteet

DC-universumin supersankarit
Kuvitteelliset tieteilijät
Ekvivalenttipiste

Ekvivalenttipiste on kemiallinen termi, joka liittyy yleensä titraukseen. Ekvivalenttipisteessä hapon ja emäksen määrät ovat samassa suhteessa. Graafisesti pisteen voi havaita titrauskäyrässä pisteessä, jossa suuri pH muutos tapahtuu pienen tilavuuden lisäyksen seurauksena, ns. pystysuoran keskikohta. Titrauksessa tiputellaan esimerkiksi emästä happoon, kunnes saavutetaan ekvivalenttipiste, jossa liuoksen pH muuttuu äkisti, tässä esimerkissä siis happamasta emäksiseksi. Riippuen käytettävistä reagensseista liuoksen ekvivalenttipiste- tai pisteet vaihtelevat. Ekvivalenttipistettä hyödynnetään mm. puskuriliuoksien valmistukseen, ainemäärän-, massan- tai konsentraation määritykseen.

Ekvivalenttipisteen manuaalinen määritys titrauksella 
Liuoksen ekvivalenttipiste voidaan määrittää manuaalisesti pH-mittarin kanssa titraten. Väriä muuttavan indikaattorin käyttäminen ekvivalenttipisteen määrittämiseen ei ole suotavaa, koska indikaattori vaihtaa väriä aina tietyssä pH:n arvossa. Ekvivalenttipiste- tai pisteet titrauksesta riippuen voi olla pH:n asteikolla melkein missä pisteessä tahansa, ei vain indikaattorin värivaihdoskohdassa.

 Esimerkki toteutuksesta
Titrataan 0,01M natriumhydroksidilla (NaOH) HCl-liuosta. Asetetaan pH-mittari HCl-liuokseen. Jos mahdollista, lisätään samaan astiaan magneettisekoitin nopeamman ja tasaisemman tuloksen aikaansaamiseksi. Titrattaessa NaOH-liuosta byretillä lasketaan aina saman tilavuuden verran reagenssia, kirjataan määrä ja saatu pH-arvo ja toistetaan. Tuloksia seuratessa lisättävän reagenssin määrä pienennetään kun havaitaan pH:n arvon suuri harppaus. Pienennettäessä määrää mittausten välissä saadaan tarkennettua tapahtuvan ekvivalenttipisteen arvot. Titraus voidaan lopettaa, kun pH:n arvon muutokset pienenevät huomattavasti edellisiin arvon muutoksiin.

Analyyttinen kemia
Reborn in Chaos

Reborn in Chaos on puolalaisen death metal -yhtye Vaderin ensimmäinen kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 1997. Albumi sisältää kappaleita yhtyeen aikaisilta demoilta Necrolust ja Morbid Reich.

Kappaleet

Kokoonpano
 Peter – sähkökitara, laulu
 Jacek "Jackie" Kalisz – bassokitara
 Docent – rummut

Vuoden 1997 kokoelma-albumit
Vaderin albumit
Black to the Blind

Black to the Blind on Vaderin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1997.

Kappalelista

Muusikot
Peter - kitarat, laulu
Mauser - kitara
Shambo - bassokitara
Docent - rummut

Vuoden 1997 albumit
Vaderin albumit
Winds of Creation


Winds of Creation on puolalaisen teknisen death metal -yhtye Decapitatedin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2000. Albumin tuottajana toimi Vaderin kitaristi Piotr Wiwczarek.

Levy on tunnettu muusikkojen iästä; huolimatta musiikin äärimmäisen teknisestä luonteesta, rumpali Vitek (s. tammikuu 1984) oli vain 15-vuotias albumin nauhoitusten aikaan ja kitaristi Vogg (s. joulukuu 1981) sekä laulaja Sauron (s. kesäkuu 1981) olivat vain 18-vuotiaita.

Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut ja säveltänyt Decapitated, paitsi missä merkitty.

Kokoonpano 
 Sauron – laulu
 Vogg – kitarat
 Martin – basso
 Vitek – rummut

Arvostelut 
 Allmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2000 esikoisalbumit
Decapitatedin albumit
Taatelit

Taatelit eli taatelipalmut (Phoenix) kuuluvat palmukasveihin. Suvun sisältä löytyy monia toisiaan muistuttavia palmuja, joiden käyttötapa vaihtelee, toisista lajikkeista saadaan ihmiselle kelpaavaa ravintoa ja toisia käytetään esim. huonekasveiksi. Suvun kuuluisin edustaja on välimerentaateli, josta saadaan ravintona käytettäviä hedelmiä, joita yleisesti kutsutaan taateleiksi. Suvun tieteellinen nimi tulee kreikasta ja tarkoittaa taatelipalmua.

Taatelilajeja 
 Phoenix canariensis Chabaud – kanariantaateli
 Phoenix dactylifera L. – välimerentaateli eli taatelipalmu eli aitotaateli
 Phoenix reclinata Jacq. – afrikantaateli
 Phoenix roebelenii O'Brien – pikkutaateli
 Phoenix theophrasti Greuter – kreetantaateli

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Taatelit – Phoenix
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Phoenix
Funet: Taatelipalmut (Phoenix)
ITIS: Phoenix 
United States Department of Agriculture (USDA): Phoenix
Pentti Rekola

Pentti Jooseppi Rekola (13. maaliskuuta 1934 Nakkila – 13. syyskuuta 2012 Turku) oli suomalainen pikajuoksija. Hän oli Suomen parhaimmistoa 1950-luvun lopussa ja 1960-luvun alussa. Hän osallistui 29 maaottelussa kaikkiaan 101 juoksuun sekä edusti Suomea kaksissa olympialaisissa ja kaksissa EM-kilpailuissa.

Rekola kilpaili Melbournen 1956 ja Rooman 1960 olympialaisissa 200 metrin juoksussa ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa, mutta karsiutui aina alkuerissä. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän karsiutui 400 metrin juoksun välierissä ja 4 × 400 metrin viestijuoksun alkuerissä. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän osallistui vain viestijuoksuun ja karsiutui alkuerissä. Hän osallistui 29 maaottelussa 101 eri juoksuun eli yhtä moneen kuin toinen noiden aikojen maaottelujuoksija Voitto Hellstén.

”Pena” Rekola edusti kotimaassa Rauman Työväen Urheilijoita, Eurajoen Kisaa sekä huippuvuosinaan Turun Tovereita, joka Rekolan, Voitto Hellsténin ja Jussi Rintamäen myötä oli tuolloin Suomen paras pikajuoksuseura. Rekola voitti Suomen-mestaruuden 100 metrillä vuosina 1956, 1957, 1958 ja 1961, 200 metrillä ja 400 metrillä vuonna 1959, 4 × 100 metrillä vuosina 1957 ja 1959 sekä 4 × 400 metrillä vuosina 1956–1963. Lisäksi hän saavutti Kalevan kisoissa useita hopea- ja pronssimitaleita. Ennätysajoikseen hän juoksi Suomen-ennätyksen 10,5 s 100 metrillä vuonna 1959, 21,5 s 200 metrillä vuonna 1959 sekä 47,4 s 400 metrillä vuonna 1957. Hän juoksi niin seurajoukkueiden kuin maajoukkueenkin Suomen-ennätyksiä 4 × 100 metrillä ja 4 × 400 metrillä.

Pentti Rekolan poika Harri Rekola voitti Suomen-mestaruuden 4 × 100 metrillä vuonna 1989 sekä saavutti SM-hopeaa 4 × 100 metrillä vuonna 1987 ja SM-pronssia pituushypyssä vuonna 1983.


Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1934 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Tiimioppiminen

Tiimioppiminen on eräs kollektiivioppimisen muodoista ja tarkoittaa oppimista, joka tapahtuu tiimin tasolla, eli yksilö- ja organisaatiotasojen leikkauspisteessä.

Tiimioppiminen organisaatiossa

Tiimioppiminen on oppivan organisaation perusta, sillä sen kautta yksilöiden oppiminen laajenee ensin tiimin osaamiseksi ja myöhemmin organisaation uudeksi osaamiseksi. Tiimioppimisen katsotaan myös auttavan hiljaisen tiedon leviämistä.

Tiimioppiminen tapahtuu dialogin ja keskustelujen kautta eli se vaatii tiimityölle varattavaa aikaa. Tiimioppimisprosessiin kuuluu mm.
 kokemusten arviointi yhdessä,
 tiimin yhteisen ymmärryksen, arvojen ja toimintamallin muodostuminen,
 yhteinen toimenpiteiden suunnittelu,
 sekä koordinoitu toiminta.

Tiimioppiminen opetusmenetelmänä

Tiimioppiminen on opetusmenetelmä, jossa seurataan näitä periaatteita:
 Tiimit ovat kooltaan 5-7 henkeä. Osallistujat jaetaan tiimeihin osaamisprofiiliensa mukaisesti monipuolisten tiimien muodostamiseksi.
 Oppijat ovat vastuussa yksilösuorituksistaan, ajan varaamisesta tiimioppimiseen, sekä vuorovaikutuksesta tiimissä.
 Tehtävien tulee edistää sekä oppimistä että tiimiytymistä.
 Oppijoiden on saatava palautetta tiheästi ja viipymättä.

Opetusmenetelmät
Itse ilkimys

Itse ilkimys (Despicable Me) on vuonna 2010 ilmestynyt tietokoneanimoitu 3D-elokuva. Elokuvan on tuottanut Universal Studios ja Illumination Entertainment. Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa 9. heinäkuuta 2010, Suomen ensi-ilta oli 15. lokakuuta 2010. Elokuva menestyi taloudellisesti. Elokuvassa ääninäyttelevät Steve Carell, Jason Segel, Russell Brand, Julie Andrews, Will Arnett, Kristen Wiig ja Miranda Cosgrove.

Elokuvalle on tehty jatko-osa, Itse ilkimys 2, jonka ensi-ilta oli heinäkuussa 2013.

Juoni 

Gru on tunnettu superrikollinen, joka asuu rauhallisessa kaupungissa lähiössä ystävänsä Tohtori Nefarion ja pienten keltaisten kätyriensä kanssa. Kun Gru kuulee, että joku on ryöstänyt Gizan Suuren Pyramidin, hän päättää panna paremmaksi ryöstämällä kuun, kutistamalla sen ja sitten pyytämällä lunnaita. Hän saa epäonnekseen kilpailijaksi uuden nuoren superrikollisen Vektorin, joka ryösti pyramidin. Vektori aikoo lyödä Grun laudalta ryöstämällä Kuun itse. Voittaakseen Vektorin Gru adoptoi kolme orpotyttöä hämätäkseen tätä, jotta hän saa ryöstettyä Vektorilta kutistajan, jota tarvitaan Kuun ryöstämiseen. Gru tulee aluksi kehnosti toimeen tyttöjen kanssa, mutta ajan myötä hän alkaa pehmetä tytöille.

Alkuperäiset äänet

Suomenkieliset äänet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2010 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
3D-elokuvat
Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat
Universal Picturesin elokuvat
Seulonnan keskeiset artikkelit
CONCACAF Gold Cup 2009

CONCACAF Gold Cup 2009 oli järjestyksessään kymmenes CONCACAF Gold Cup -jalkapalloturnaus. Turnausta isännöi Yhdysvallat ja se järjestettiin 3.–26. heinäkuuta 2009. Voittajaksi selviytyi Meksiko, jolle mestaruus oli kaikkiaan kahdeksas.

Pelipaikat
Turnauksessa käytettiin 13 stadionia, eniten turnaushistoriassa.

Alkulohkot

Lohko A

Lohko B

Lohko C

Jatkolohko

Pudotuspelit

Puolivälierät

Välierät

Loppuottelu

Yhdysvaltain jalkapallokilpailut
Vuoden 2009 jalkapallo
CONCACAF Gold Cup
MKEK-4

MKEK-4 Uğur ("Onnekas") oli Turkin ilmavoimien peruskoulukone vuodet 1955–1963. Alkuperäinen nimi koneelle oli THK-15, ja kone perustui Miles Magister -koulukoneeseen. Uğureita valmistettiin Kaikkiaan 57 kappaletta. Kolme koneista lahjoitettiin Jordanian ilmavoimille.

Spesifikaatio
 lentoaika 3,5 h, kantama 512 km
 voimalaite 1 kpl Gibsy-Major  
 suurin nopeus 216 km/h 
 lakikorkeus 4575 m 
 2 konekivääriä

Aiheesta muualla
Turkish Air Force Academy, Aviation Museum 
tayyareci.com

Koulukoneet
Veijarit

Veijarit on suomalainen Lauri Nurksen ohjaama komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa 25. joulukuuta 2010. Elokuvan keskeisissä rooleissa nähdään Mikko Leppilampi, Antti Luusuaniemi, Pihla Viitala ja Malla Malmivaara.

Elokuvan tunnuskappale on Palefacen "Syntyny Rellestää".

Rooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto  
 Veijarit Facebookissa
 
  

Vuoden 2010 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset komediaelokuvat
Nihility

Nihility on puolalaisen teknisen death metal -yhtye Decapitatedin toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2002.

Kappalelista
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Decapitated, ellei toisin mainita.

Kokoonpano 
 Sauron – laulu
 Vogg – kitarat
 Vitek – rummut
 Martin – basso

Arvostelut 
 Imperiumi: 7/10

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 2002 albumit
Decapitatedin albumit
The Negation

The Negation on puolalaisen teknisen death metal -yhtye Decapitatedin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2004.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Decapitated, ellei toisin mainita

Kokoonpano 
 Vogg – kitarat
 Vitek – rummut
 Martin – bassokitara
 Sauron – laulu

Tuotanto 
 Digby Pearson – vastaava tuottaja
 Wojtek Wiesławski – äänittäjä
 Sławek Wiesławski – äänittäjä
 Jacek Wiśniewski – grafiikka
 Darek Kempny – valokuvat

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Chronicles of Chaos: 9/10
 Imperiumi.net: 9–/10
 Soundi: 
 Teraz Rock:

Aiheesta muualla

Lähteet 

Vuoden 2004 albumit
Decapitatedin albumit
Organic Hallucinosis

Organic Hallucinosis on puolalaisen teknisen death metal -yhtye Decapitatedin neljäs studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2006.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet kirjoittanut Decapitated.

Kokoonpano 
 Vogg – kitarat
 Vitek – rummut
 Covan – laulu
 Martin – bassokitara

Tuotanto 
 Sławek Wiesławski – äänittäjä
 Wojtek Wiesławski – äänittäjä
 Spiros Antoniou – kansikuva, design
 Jacek Wiśniewski – layout

Arvostelut 
 Allmusic: 
 About.com: 
 Blabbermouth: 8/10
 Chronicles of Chaos: 9/10
 Imperiumi.net: 
 Sea of Tranquility: 
 Stylus Magazine: B–

Aiheesta muualla

Lähteet 

Vuoden 2006 albumit
Decapitatedin albumit
Tynisha Keli

Tynisha Keli Soares (s. 28. heinäkuuta 1985 New Bedford, Massachusetts, Yhdysvallat), esiintymisnimeltään Tynisha Keli, on yhdysvaltalainen R&B-laulaja-lauluntekijä. Hänellä on paljon suosiota Japanissa.

Hänet tunnetaan parhaiten laulustaan "I wish you loved me", jonka on sanoittanut Rico Love ja tuottanut Tha Corna Boyz. Laulajan debyyttialbumi, "The Chronicles of Tk", julkaistiin Japanissa 22. huhtikuuta 2009.


Varhaisvaiheet ja yksityiselämä
Tynisha Keli syntyi New Bedfordissa, Massachusettsissa. Hän on syntyperältään portugalilainen. Hän tuli köyhästä perheestä ja on kamppaillut talousvaikeuksissa suurimman osan elämästään. Hänen isänsä kuoli, kun Tynisha oli vain vuoden vanha. Hänellä oli paljon vastuuta lapsena. 8-vuotiaana hän otti musiikin hyvin merkittäväksi osaksi elämäänsä, koska se oli hänen ainoa ulospääsynsä pettymyksistä, joita hän koki. Hän alkoi laulaa ammattimaisesti noin 14-vuotiaana. Hän muutti Los Angelesiin, jossa hän asui seitsemän vuoden ajan ennen kuin muutti Atlantaan. Hänen nuorempi veljensä, Taz kuoli vuonna 2007. Keli on naimaton.

Diskografia

Albumit 
 2009: The Chronicles of Tk
 2010: The 5th Element

Singlet 
 2008: "I Wish You Loved Me"
 2009: "Shatter'd"
 2010: "Next Time"
 2010: "Love Hurts"
 2010: "The Right Way"
 2015: "Inhale Exhale"
 2015: "Romeo & Juliet"
 2016: "Forget It All"
 2017: "Sleeping Alone"
 2018: "I Got You Babe"

Aiheesta muualla 
 Tynishan Kelin kotisivut
 Tynisha Keli MySpacessa

Yhdysvaltalaiset laulajat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
The Darkest Age: Live ’93

The Darkest Age: Live '93 on puolalaisen death metal -yhtye Vaderin ensimmäinen livealbumi, joka on julkaistu vuonna 1993.

Kappalelista
Kaikki kappaleet kirjoittanut Vader, ellei toisin mainita

Kokoonpano
 Peter – kitara, laulu 
 China – kitara
 Jacek "Jackie" Kalisz  – bassokitara
 Docent – rummut

Vuoden 1994 konserttitallenteet
Vaderin albumit
Live in Japan (Vaderin albumi)

Live in Japan on death metal -yhtye Vaderin toinen livealbumi, joka on julkaistu vuonna 1998.

Kappalelista

Kokoonpano
 Peter – kitarat, laulu
 Mauser – soolokitara
 Shambo – bassokitara
 Docent – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 1998 konserttitallenteet
Vaderin albumit
Kingdom (Vaderin albumi)

Kingdom on puolalaisen death metal -yhtye Vaderin toinen EP, joka on julkaistu vuonna 1998.

Kappalelista

Kokoonpano
 Peter – kitarat, laulu
 Mauser – soolokitara 
 Shambo – bassokitara
 Docent – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 1998 EP:t
Vaderin albumit
Sothis (Vaderin albumi)

Sothis on puolalaisen death metal -yhtyeen Vaderin ensimmäinen EP, joka on julkaistu vuonna 1994.

Kappalelista

Kokoonpano
 Peter – kitarat, laulu
 China – soolokitara
 Shambo – bassokitara
 Docent – rummut

Vuoden 1994 EP:t
Vaderin albumit
The First Damned

The First Damned on teknisen death metal -yhtye Decapitatedin kokoelma-albumi, joka koostuu yhtyeen kahdesta varhaisesta demosta, Cemeteral Gardens & The Eye of Horus.

Kappaleet

Muusikot
 Wacław Kiełtyka ("Vogg") – kitarat
 Witold Kiełtyka ("Vitek") – rummut
 Marcin Rygiel ("Martin") – bassokitara
 Wojciech Wąsowicz ("Sauron") – laulu

Aiheesta muualla
 

Vuoden 2000 kokoelma-albumit
Decapitatedin albumit
Kaniinikalat

Kaniinikalat (Siganidae) on ahvenkalojen heimo, johon kuuluu vain yksi suku, Siganus, ja siihen 29 lajia. Toisten lähteiden mukaan sukuja on kaksi, Siganus ja Lo, toisten mukaan nämä ovat alasukuja. 

Kaniinikalat ovat litteitä, vaaleita kaloja joilla on rauhallinen luonne, pyöreä kuononkärki ja kaneja muoistuttava leuka, jotka ovat antaneet heimolle niiden kaniiniin viittaavan nimen.  
Myös suuret, tummat silmät lisäävät kalojen "kanimaisuutta". Suurimmat kaniinikalat voivat kasvaa 50 cm pitkiksi. Niiden selkäevän jäykät ruodot voivat aiheuttaa kivuliaan myrkytyksen.

Kaniinikaloja elää laguuneissa indopasifisella merialueella ja Välimeren itäosassa. Ne syövät koralliriutoilla kasvavaa levää. 

Kaniinikalat ovat paikallisten mielestä herkullisia ruokakaloja, ja varsinkin joidenkin lajien mäti on tavoiteltua herkkua. Värikkäimpiä lajeja  pidetään myös meriakvaarioissa.  Eräät lajit syövät kiusallista Bryopsis-levää, mikä on lisännyt niiden suosiota akvaarioissa. Jotkut kaniinikalat syövät myös korallin lonkeroita ja selkärangattomia, minkä takia niitä ei voi pitää riutta-akvaarioissa.

Lajit 
Kaniinikalojen heimoon luetaan seuraavat 29 lajia:

 Siganus argenteus (Quoy & Gaimard, 1825) – Kuviokaniinikala
 Siganus canaliculatus (Park, 1797) – Valkopilkkukaniinikala
 Siganus corallinus (Valenciennes, 1835) – Keltakaniinikala
 Siganus doliatus Guérin-Méneville, 1829 – Raitakaniinikala
 Siganus fuscescens (Houttuyn, 1782) – Rusakkokaniinikala
 Siganus guttatus (Bloch, 1787) – Topaasikaniinikala
 Siganus insomnis Woodland & Anderson, 2014
 Siganus javus (Linnaeus, 1766) – Aaltokaniinikala
 Siganus labyrinthodes (Bleeker, 1853)
 Siganus lineatus (Valenciennes, 1835) – Juovakaniinikala
 Siganus luridus (Rüppell, 1829) – Suklaakaniinikala
 Siganus magnificus (Burgess, 1977) – Valkokettukala
 Siganus niger Woodland, 1990
 Siganus puelloides Woodland & Randall, 1979 – Mustasilmäkaniinikala
 Siganus puellus (Schlegel, 1852) – Kultakaniinikala
 Siganus punctatissimus Fowler & Bean, 1929 – Pippurikaniinikala
 Siganus punctatus (Schneider & Forster, 1801)
 Siganus randalli Woodland, 1990 – Ruskokaniinikala
 Siganus rivulatus Forsskål, 1775 – Viirukaniinikala
 Siganus spinus (Linnaeus, 1758) – Piikkikaniinikala
 Siganus stellatus (Forsskål, 1775) – Pilkkukaniinikala
 Siganus sutor (Valenciennes, 1835) – Tähtikaniinikala
 Siganus trispilos  Woodland & Allen, 1977 – Täpläkaniinikala
 Siganus unimaculatus (Evermann & Seale, 1907) – Täpläkettukala
 Siganus uspi Gawel & Woodland, 1974 – Keltapyrstökettukala
 Siganus vermiculatus (Valenciennes, 1835) – Sokkelokaniinikala
 Siganus virgatus (Valenciennes, 1835) – Naamiokaniinikala
 Siganus vulpinus (Schlegel & Müller, 1845) – Kettukala
 Siganus woodlandi Randall & Kulbicki, 2005

Lähteet

Aiheesta muualla
Lepakkokalat

Lepakkokalat (Ephippidae) on Moroniformes-lahkoon kuuluva kalaheimo. Siihen kuuluu noin 15 lajia, jotka jaetaan kahdeksaan sukuun. Ne elävät merivedessä Atlantin, Tyynenmeren ja Intian valtameren rannikoilla.

Lepakkokalat syövät yleensä planktonia ja koralliriutan pieniä selkärangattomia. Joskus ne voivat innostua syömään myös levää.

Jotkut lajit ovat urheilukalastajien suosioissa. Koralliriutoilla eläviä Platax-suvun kaloja pidetään joskus meriakvaarioissa.  Muihin sukuihin kuuluvat lepakkokalalajit kasvavat isokokoisiksi ja voivat hyvin vain parvina erittäin suurissa akvaarioissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

ITIS: Ephippidae
Komisario De Luca

Komisario De Luca (Il Commissario De Luca) on italialainen 2008 valmistunut rikossarja. Sen on tuottanut Rai Fiction. Sarjan pääosissa esiityvät Alessandro Prezioni (Achille De Luca), Corrado Fortuna (Leopoldo Pugliese), Stefano Pesce (Guido Leonardi) ja Raffaella Rea (Valeria). 

Carlo Lucarellin romaaneihin perustuva sarja sijoittuu vuosien 1938-1948 väliselle ajalle. Sarja seuraa rikospoliisi Achille De Lucan työtä Bolognassa ja Adrianmeren rantamilla sodan aikana ja fasismista toipuvassa Italiassa. De Luca haluaa vain tehdä hyvää poliisityötä "vaikka hänen sitten pitäisi pidättää itse Mussolini". Tämä asenne ajaa hänet monesti nokakkain arvostaan tietoisten fasistien tai aatelisten kanssa. Lopputuloksena tutkimuksistaan hän kuitenkin löytää totuuden vaikka se jättääkin hänelle monesti pahan maun suuhun.

Sarjaa on tehty neljä jaksoa. Suomessa sarjaa esitti Yle TV2 vuoden 2010 elo- syyskuussa.

Jaksot
 Epävirallinen tutkimus (Indagine non autorizzata): Vuosi on 1938. Rannalta läheltä Mussolinin huvilaa löytyy tytön ruumis ja syyllisen etsintä käy poliisille perin tukalaksi. (Esitetty 12.8.2010)
 Tiedonanto (Carta Bianca): Vuosi 1945. Komisario de Luca tunnetaan miehenä, joka pelasti Mussolinin hengen. Kunnia on kyseenalainen, sillä tutkiessaan bolognalaisen merkkihenkilön murhaa, joutuu de Luca partisaanien tappolistalle. (Esitetty 19.8.2010)
 Pilvinen kesä (Estate torbida): Kesäkuu 1945. Koko Pohjois-Italia on yhä sekasorrossa natsimiehityksen jäljiltä. Komisario de Luca pakenee kohti etelää, mutta pysäytetään ja häntä pyydetään tutkimaan pikkukaupungissa tehtyä murhaa. (Esitetty 26.8.2010)
 Via delle oche (Via delle Oche): Vuosi 1948. De Luca pääsee palaamaan Bolognaan vasta tällöin, keskelle kiivasta vaalitaistelua. Tutkiessaan ilotalossa tapahtunutta kuolemantapausta hän tapaa myös bordellin salaperäisen johtajattaren. (Esitetty 2.9.2010)

Aiheesta muualla 
 Komisario De Luca Yle.fi
 Eurodekkari: Komisario De Luca  Yle.fi
 
 Sarjasta Rai Fiction 

Italialaiset rikossarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Rai:n televisio-ohjelmat
David Hyrum Smith

David Hyrum Smith (17. marraskuuta 1844 Nauvoo, Illinois – 29. elokuuta 1904 Elgin, Illinois) myöhempien aikojen pyhien liikkeen perustajan Joseph Smithin ja hänen vaimonsa Emma Hale Smithin nuorin lapsi. David Smith syntyi noin viisi kuukautta sen jälkeen, kun hänen isänsä oli saanut surmansa kiihtyneen väkijoukon lynkkaamana 27. kesäkuuta 1844. Joulukuussa 1847 hänen äitinsä solmi avioliiton saksalaissyntyisen upseerin Lewis C. Bidamonin kanssa. David varttui Nauvoossa yhdessä äitinsä ja isäpuolensa kanssa. 

Aikuistuttuaan David Smith liittyi yhdessä äitinsä kanssa isoveljensä Joseph Smith III:n johtamaan Reorganisoituun myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon. Hänestä tuli innokas ja menestyksekäs kirkon lähetyssaarnaaja, jonka lähetysmatkat veivät hänet Keskilänteen, Utahin territorioon ja aina Kaliforniaan asti. David Smith väitteli lähetysmatkoillaan useiden muiden kirkkokuntien edustajien kanssa, mukaan lukien Utahissa keskuspaikkaansa pitävän Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkon edustajat. Smith toimi myös veljensä Joseph Smith III:n neuvonantajana Reorganisoidun kirkon ensimmäisessä presidenttikunnassa. Hänen poikansa Elbert A. Smith tuli myöhemmin toimimaan kirkon ensimmäisen presidenttikunnan jäsenenä ja kirkon johtavana patriarkkana.

Smith oli erittäin taitava ja innostava laulaja, jota kutsuttiin usein lempinimellä "Israelin suloinen laulaja" (Sweet Singer of Israel). Taiteellisena pidetty Smith harrasti myös maalausta ja runojen kirjoittamista. Häntä kuvailtiin lahjakkaaksi, älykkääksi ja karismaattiseksi. 

Vuoden 1870 alkupuolella Smithin sairastui masennukseen, ja hänen mielenterveytensä alkoi järkkyä yhä pahemmin. Lopulta hänet toimitettiin Elginissä, Illinoisissa sijaitsevaan mielisairaalaan, jossa hän kuoli vuonna 1904. David Smithin elämäkertakirjoittajan Valeen Tippetts Averyn mukaan Smith solmi sairaalassa ollessaan intiimin suhteen Charley-nimisen miehen kanssa. Hänen masennuksensa ja mielenterveysongelmiensa alkusyynä pidetäänkin joskus hänen tukahdutettua homoseksuaalisuuttaan. 

Mormonismi
Liisa Väisänen

Kirsi-Liisa Väisänen (s. 1964) on Espanjassa asuva tietokirjailija ja matkaopas.

Liisa Väisänen on koulutukseltaan filosofian maisteri kirjallisuustieteestä ja filosofian tohtori estetiikasta. Hän on väitellyt islamilaisesta taidefilosofiasta Genovan yliopistossa ja opiskellut muun muassa filosofiaa, taidehistoriaa, kirjallisuutta, estetiikkaa ja teologiaa Kairon, Sorbonnen ja Helsingin yliopistoissa. Liisa Väisäsellä on Vatikaanin hyväksymä uskonnollisten kulttuurimatkojen diplomi ja matkailun teknisen johtajan tutkinto sekä matkailualan yrittäjätutkinto Italiassa. Oppaan tutkinnon hän on suorittanut Italiassa ja matkanjohtajan tutkinnon Espanjassa. 

Liisa Väisänen on kirjoittanut kaksi uskontoa ja taidetta käsittelevää teosta yhdessä Juha Luodeslammen kanssa. Lasten Keskus Oy on julkaissut teokset Jouluseimen tarina (2009) ja Uskosta taiteeseen (2010). Liisa Väisäsen omia teoksia on julkaissut Kirjapaja ja TUTORS TuBooks. Kirjapaja on julkaissut teokset Kristilliset Symbolit, ikkuna Pyhään (2011),  Verkkaisuuden filosofiaa (2013), Mitä symbolit kertovat (2015), Kaikki Italiani (2017), Kuvan tuhat sanaa (2017),  Enemmän Espanjaa (2018), Symbolien pitopöydässä (2018), Ranska, rakkaudella (2019), Välimeren helmet (2021). TUTORS TuBooks on julkaissut teoksen Girolamo Savonarola - Renessanssin toiset kasvot (2020), josta tehdyssä äänikirjassa (2021) Väisänen toimii itselukijana. SKS Kirjat julkaisi 2022 kirjan Symbolien Helsinki.

Muita julkaisuja: artikkeli ”Pyhä taiteessa” teoksessa ”40 tapaa kohdata Pyhä” (toim. Aulikki Mäkinen & Eero Jokela, LK-kirjat 2011); Kirja, joka muutti elämäni, WSOY 2013. Artikkeli Suomen symboleista Jarno Limnéllin toimittamassa teoksessa Suomen Idea (2016).
Hän on asiantuntijakäsikirjoittaja ja asiantuntia YLE televisiosarjassa Merkkien Salat.

Liisa Väisänen on toiminut konsulttina ja luennoitsijana seuraavissa EU hankkeissa: Järvi-Suomi 2006, Kainuun Etu ja Alberghi Diffusi in Italia.

Tunnustuksia 
Liisa Väisänen sai 8.11.2010 Genovassa kaupungin vastaavan kulttuurijohtajan luovuttamana kunniaplaketin kulttuurityöstä kaupungissa. Plaketti luovutettiin Villa Imperialen historiallisessa Cambiaso-salissa, jonka historialliset kattofreskot on vastikään restauroitu entiseen loistoonsa.

Kirkkotaiteen Engel-palkinto 2016.

Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Arguskalat

Arguskalat  (Scatophagidae) on ahvenkalojen heimo. Siihen kuuluu neljä lajia, jotka jaetaan kahteen sukuun. Ne elävät murto- ja merivedessä Aasian, Australian ja Afrikan rannikoilla

Joitakin arguskaloja kasvatetaan murtovesiakvaarioissa. Ne voivat tulla 20 vuoden ikäisiksi.

Lajit 

Suku Scatophagus
Arguskala (Scatophagus argus)
Tiikeriarguskala (Scatophagus tetracanthus)

Suku Selenotoca
Raita-arguskala (Selenotoca multifasciata)
Selenotoca papuensis

Lähteet

Aiheesta muualla 

Välskärikalamaiset
Rheinturm

Rheinturm Düsseldorf on 240 metriä korkea televisio- ja radiotorni Nordrhein-Westfalenin osavaltion pääkaupungissa Düsseldorfissa Saksassa. Rheinturm on Düsseldorfin korkein rakennus. Sen rakennustyöt alkoivat vuonna 1979 ja loppuivat vuonna 1981. Tornin avajaisjuhlia vietettiin 1. joulukuuta 1981. Rheinturmissa on 170 metrin korkeudessa näköalatasanne ja pyörivä ravintola. 22 500 tonnin painoinen torni on rakennettu betonista.

Rheinturmissa on saksalaisen arkkitehdin Horst H. Baumannin suunnittelema valoveistos nimeltä Lichtzeitpegel. Valoveistos loistaa ihmisille kellonajan ja on täten maailman suurin digitaalikello.

Düsseldorf
Nordrhein-Westfalenin rakennukset ja rakennelmat
Televisiotornit
ERCO Ercoupe

ERCO Ercoupe oli yhdysvaltalainen alun perin siviilikoulukone, joka kehitettiin 1930-luvulla. Sen kehitti Engineering and Research Corporation (ERCO), mutta koneella on ollut useita valmistajia vuoteen 1967 asti.

NACA avusti koneen suunnittelussa mm. siten, että sen suunnittelija oli Fred Weick, joka oli NACAn aeronautiikkaryhmän päällikkö. Koneen ensimmäinen versio oli W-1. Weick lähti NACAsta vuonna 1936 ja liittyi ERCO-yhtiöön. Hän jatkoi W-1:n kehittelyä. Lokakuussa W-1A, eli ERCO 310 lensi ensimmäisen kerran. Se sai nimen "Ercoupe". Kone tuli suosituksi heti. Kone oli suunniteltu sellaiseksi, ettei se meni syöksykierteeseen, josta palautuminen koneella, jolla ei ole polkimia peräsinohjaukseen olisikin ollut vaikeaa.

ERCO Ercoupe 415 koneita ehdittiin tehdä 112 ennen Yhdysvaltojen liittymistä toiseen maailmansotaan. Konetta alettiin myydä asevoimille, kauppansa teki 415 kappaletta.

Sotatilausten jälkeen yhtiö palasi siviilimarkkinaan, mm. Länsi-Euroopassa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Ercoupe Owners Club homepage
 Alon Aircoupe aircraft information page
 Ercoupe mailing list
 Ercoupe flying, information and photos
 "Abandoned & Little-Known Airfields: Maryland: Central Prince George's County area" , by Roger Freeman, Abandoned & Little-Known Airfields, retrieved January 13, 2006
 "CAC Manuscripts: MS 162", by Marilyn Levinson, Center for Archival Collections, Bowling Green State University, retrieved January 15, 2006
 "College Park Aviation Museum: History: ERCO" , College Park Aviation Museum, retrieved January 12, 2006
 "ERCO Ercoupe" , by Roger Guillemette, US Centennial of Flight Commission, retrieved January 12, 2006
 "ERCO 415-C Ercoupe" , National Air and Space Museum, retrieved January 12, 2006
 "American airplanes: Ab - Ak", Aerofiles, retrieved January 15, 2006 
 "American airplanes: Al - Av", Aerofiles, retrieved January 15, 2006 
 "American airplanes: Ea - Ew", Aerofiles, retrieved January 15, 2006 
 "American airplanes: Fa - Fu", Aerofiles, retrieved January 15, 2006 

Koulukoneet
Liberaalinen liitto (Liettua)

Liberaalinen liitto () oli liettualainen puolue, joka oli toiminnassa vuosina 1990-2002. Puolue lakkautettiin sen yhdistyessä Liberaalien ja keskustan liiton osaksi. Ideologialtaan se kannatti liberalismia ja yksilön vapautta. 

 Liettualaiset puolueet
Tyrosinaasi

Tyrosinaasi on hapettava entsyymi, joka toimii katalysaattorina melaniinin muodostamisessa tyrosiinista. Se lisää tumman pigmentin syntymistä. Toimiakseen tyrosinaasi tarvitsee hapettuneen ympäristön. Kosmeettiset vaalentaja-aineet estävät tyrosinaasin toimimisen. Antioksidantit, esimerkiksi askorbiinihappo (C-vitamiini) pystyvät tehokkaasti haittaamaan tyrosinaasin toimintaa. Myös sianpuolukasta eristettävä arbutiini on tehokas tyrosiinin vaikutuksen estäjä.

OCA1-tyypin albinismiin liittyy tyrosinaasia koodaavan Tyr-geenin muutos, joka OCA1A-tyypeissä estää ja muissa OCA1-tyypeissä vähentää ratkaisevasti toimivan tyrosinaasientsyymin muodostumista. Elintarviketeollisuus käyttää tyrosinaasia veden sitomiseen lihaan.

Tyrosinaasin entsyyminumero on EC 1.14.18.1 ja CAS-numero 9002-10-2.

Lähteet

Aiheesta muualla 
UV-säteilyn biologisia ja terveydellisiä vaikutuksia 
Brenda: Information on EC 1.14.18.1 - tyrosinase 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Tyrosinase, EC 1.14.18.1  

Oksidoreduktaasit
Iho
DC Showcase: Green Arrow

DC Showcase: Green Arrow on syyskuussa 2010 suoraan DVD:lle julkaistu lyhytanimaatioelokuva. Se perustuu DC Comicsin sarjakuvahahmoon Vihreään Nuoleen. Elokuvan käsikirjoitti Greg Weisman ja ohjasi Joaquim Dos Santos. Äänirooleissa ovat muun muassa Neal McDonough ja Malcolm McDowell.

Elokuva on kolmas  DC Entertainmentin ja Warner Bros. Animationin tuottamista DC Showcase projektin lyhytelokuvista. Se julkaistaan Superman/Batman: Apocalypse elokuvan DVD:n bonusmateriaalina.

Juoni 
Oliver Queen saapuu myöhässä lentokentälle hakemaan Dinah Lancea. Paikan päällä hän kuitenkin huomaa vanhan arkkivihollisensa Merlyn ja lähtee seuraamaan häntä. Samaan aikaan Vlatavan prinsessa Perdita on saapunut lentokentälle turvamiehien kera. Pian joukko salamurhaajia tappaa turvamiehet, kunnes Vihreä Nuoli saapuu paikalle pelastaakseen prinsessan. Kaksikko pakenee liukuportaita pitkin ylös, jossa heitä on vastassa kaksi roistoa. Vihreä Nuoli päättää hypätä ikkunasta ulos prinsessa mukanaan, mutta joutuu pian Merlynin nuolten kohteeksi ja saa osuman jalkaansa. Samalla Vihreä Nuoli saa selville prinsessa Perditan olevan kuningatar hänen isänsä kuoltua edellisenä yönä. Hänen ainut elossa oleva sukulainen on kreivi Vertigo, josta tulisi Vlatavan hallitsija, mikäli Perdita kuolisi. Vihreä Nuoli onnistuu pääsemään takaisin sisälle turvaan, jonka myötä Merlyn ilmoittaa apujoukoilleen heidän olevan takaisin sisällä.

Matkalaukkujen liukuhihnojen seassa heidän kimppuunsa hyökkää jälleen yksi palkkamurhaaja, joka aiheuttaa vaikeuksia Vihreälle Nuolelle. Hän onnistuu lopulta lyömään miehen kumoon, mutta epähuomiossaan lyö päänsä ja putoaa auttavan kätensä tarjonneen prinsessan kanssa matkalaukkujen ränniä pitkin alas. Paikalla Vihreä Nuoli kohtaa toistamiseen Merlynin, joka ehdottaa pienimuotoista tarkkuusammuntakilpailua. Hävittyään kahdeksan edellistä kertaa Vihreä Nuoli onnistuu tällä kertaa voittamaan kilpailun ja samalla yllättää Merlynin tyrmäyskaasulla varustetun nuolensa ansiosta. Samassa paikalle ilmaantuu kreivi Vertigo, joka on aikeissa tappaa molemmat, mutta paikalla ilmaantunut Musta Kanarialintu pelastaa kaksikon "Canary Cry" huudollaan, joka lyö Vertigon tajuttomaksi.

Samalla Vihreä Nuoli kosii Mustaa Kanarialintua, jonka vuoksi hän oli alun perin tullut lentokentälle.

Äänirooleissa

Lähteet 

Vuoden 2010 yhdysvaltalaiset elokuvat
DC-animaatio
DC-universumiin perustuvat elokuvat
Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
Yhdysvaltalaiset lyhytelokuvat
Luvarit

Luvarit  (Luvaridae) on ahvenkalojen heimo. Siihen kuuluu  yksi nykyisin elävä laji, luvari Luvarus imperialis, mutta muita lajeja tunnetaan fossiileista.

Nykyisin elävää lajia tavataan kaikilla  trooppisilla ja subtrooppisilla merillä.

Fossiileista tunnetaan useita lajeja.

Lajit 
Fossiilien perusteella tunnetaan kaksi sukua, yhteensä neljä lajia joista kolme on kuollut sukupuuttoon.
 Avitoluvarus dianae †
 Avitoluvarus mariannae †
 Luvarus necopinatus †
 Luvarus imperialis

Lähteet

Aiheesta muualla 

Välskärikalamaiset
Boucicaut’n mestari

Nimellä Boucicaut’n mestari tunnetaan Pariisissa noin vuosina 1400–1450 vaikuttanut ranskalais-flaamilainen taiteilija. Tuottelias taiteilija oli kirjamaalauksen johtava mestari Pohjois-Euroopassa ja vaikutti moniin kansainvälisen gotiikan tyylillä maalanneisiin taiteilijoihin.

Boucicaut’n mestarin työpajaan kuului joukko lahjakkaita taiteilijoita, ja työpaja teki monia käsikirjoituksia Ranskan kuninkaan, aatelisten ja rikkaiden porvarien tilauksesta. Hän luultavasti teki teoksia myös vapailla markkinoilla myytäviksi.

Boucicaut’n mestari, jonka todellista nimeä ei tiedetä, on nimetty merkittävimmän teoksensa, Ranskan marsalkka Boucicaut’n (Jean le Meingre II) tuntien kirjan mukaan. Kirja on tällä hetkellä Musée Jacquemart-Andrén kokoelmissa Pariisissa. Kirjan kuvissa yhdistyvät Italian uudistukset maalaustaiteessa ja ranskalainen hienostunut kuvitustyyli. Hän toimi siirtymävaiheessa gotiikan taiteen ja varhaisrenessanssin välillä. Boucicaut’n mestaria pidetään merkittävänä taiteilijana 1400-luvun maalauksen kannalta, koska hän toimi tiennäyttäjänä uusissa tilan ja valon kuvauksen tavoissa, joita muun muassa Jean Fouquet ja Jan van Eyck sovelsivat.

Boucicaut’n mestari sovelsi kolmiulotteisempia tilankuvaustapoja ja ekspressiivisiä eleitä henkilöiden tunnetilojen välittämisessä. Hänen maalauksissaan on paitsi naturalismia, myös hovin maun mukaista hienostuneisuutta ja eleganssia.  Uusien maalausaineiden löytymisen ansiosta värit ovat aiempaa kirkkaampia.

Boucicaut'n mestaria verrataan usein Bedfordin mestariin ja Rohanin mestariin.

Lähteet

Kirjallisuutta  
 Gabriele Bartz: Der Boucicaut-Meister. Ein unbekanntes Stundenbuch. Antiquariat Tenschert, Rotthalmünster 1999 
 Albert Chatelet: Les heures du Maréchal de Boucicaut. Teoksessa Monuments et mémoires, Bd. 74 (1995), S. 45-76.
 Inès Villela-Petit: Le bréviaire de Chateauroux. Somogy, Paris 2003, ISBN 2-85056-696-9.

Aiheesta muualla

Ranskalaiset taidemaalarit
Keskiajan taiteilijat
Miniatyyrimaalaus

ca:Llibre d'hores de Boucicaut
Arto Virtanen

Arto Virtanen (s. 1947 Helsinki) on suomalainen kirjailija.

Teokset 
 Kaikki liikkeessä (runoja, WSOY 1970)
 Junamatkan kasvot: kaksi runoelmaa (WSOY 1973)
 Jumalien testamentit (runoja, WSOY 1978)
 Tuntematon rauha (runoja, kirj. ja kuv. Arto Virtanen (WSOY 1981)
 Huimaus (novelleja, WSOY 1982)
 Kivinen kirja (runoja, WSOY 1984)
 Maiseman hämärä (runoa ja proosaa, Tammi 1988)
 Carolus Enckell (elämäkerta, Weilin+Göös 1990)
 Kolmas elämäni (runoja, Tammi 1990)
 Tyhjä testamentti (romaani, Tammi 1992)
 Koiran vuosi (romaani, Tammi 1995)
 Merkillisen kaunis päivä (novelleja, Tammi 1998)
 Vapiseva sydän (novelleja, Tammi 2002)
 Kirjailijan koti (esseitä ja puheenvuoroja, Tammi 2006)

Palkintoja 
Vaaskivi-palkinto

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kirjailijasta Vantaan kirjailijafoorumilla  

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
The Flintstones – Kiviset ja Soraset

The Flintstones – Kiviset ja Soraset (alkuperäiseltä nimeltään The Flintstones) on vuonna 1994 valmistunut komediaelokuva, joka kertoo Kivisistä ja Sorasista. Pääosissa nähdään John Goodman, Rick Moranis, Elizabeth Perkins ja Rosie O’Donnell.

Juoni 

Tarina alkaa kun Retun ja Tahvon pomo Cliff Vandercave järjestää kokeen yhtiön työntekijöille varatoimitusjohtajan paikalle. Tahvo saa kaikkein parhaat pisteet, mutta hän vaihtaa hänen ja Retun kokeet, koska Tahvo oli luvannut maksaa Retulle palveluksen takaisin. Retu nousee varatoimitusjohtajaksi ja hän ihastuu sihteeriinsä. Retu joutuu erottamaan Tahvon saatuaan huonoimmat pisteet ja lopuksi Tahvo menee töihin baariin. Sillä aikaa Tahvo asuu vaimonsa Bettyn ja adoptiopoikansa Bam-Bambamin kanssa Kivisillä taloudellisten ongelmien vuoksi. Retu allekirjoittaa varatoimitusjohtajana hänen kaavailemansa uudistuksen joka antaisi työntekijöille pitkät lomat, mutta hän allekirjoittaakin paperin joka erottaa työntekijät.

Rooliluettelo 
 John Goodman - Retu Kivinen
 Elizabeth Perkins - Wilma Kivinen
 Elaine ja Melanie Silver - Siru Kivinen
 Rick Moranis - Tahvo Soranen
 Rosie O'Donnell - Betty Soranen
 Hlynur ja Marinó Sigurðsson - Bamm-Bamm Soranen
 Kyle MacLachlan - Cliff Vandercave
 Elizabeth Taylor - Pearl Slaghoople, Wilman äiti ja Retun anoppi
 Mel Blanc - Dino (ääni)

 Dann Florek - hra Slate
 Richard Moll - Hoagie
 Irwin Keyes - Joe Rockhead
 Halle Berry - nti Sharon Stone, sihteeri
 Jim Doughan - Maitre d'
 Harvey Korman - Dictabird (ääni)
 Jonathan Winters - Grizzled Man, Retun ja Tahvon työkaveri
 Jack O'Halloran - Yeti
 The B-52's - The BC-52's
 Jean Vander Pyl - rva Feldspar
 Laraine Newman - Susan Rock
 Sheryl Lee Ralph - rva Pyrite
 Jay Leno - Bedrock's Most Wanted -ohjelman juontaja
 William Hanna - johtoryhmän jäsen
 Joseph Barbera - mies ajamassa Mersandesta
 Sam Raimi - Cliff Vandercave look-alike
 Alan Blumenfeld - Fred Flintstone look-alike
 Messiri Freeman - nti Stone look-alike

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Televisiosarjoihin perustuvat elokuvat
Vuoden 1994 yhdysvaltalaiset elokuvat
Brian Levantin ohjaamat elokuvat
Steven E. de Souzan käsikirjoittamat elokuvat
Steven Spielbergin tuottamat elokuvat
Dar Młodzieży

Dar Młodzieży () on puolalainen purjelaiva, jonka on suunnitellut Zygmunt Choreń. Laiva laskettiin vesille vuonna 1982 Leninin telakalla Gdańskissa. Dar Młodzieżyn kotisatama on Gdynia. Laiva on tyypiltään fregatti, ja siinä kolme mastoa.

Dar Młodzieżyn piirustuksia käytettiin prototyyppinä viiden muun purjelaivan rakentamisessa. Näistä laivoista neljä purjehtii nykyisin Venäjän lipun alla: Mir, Druzhba, Pallada ja Nasheba. Yksi laivoista, Khersones, kuuluu Ukrainan laivastoon.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

Purjelaivat
Unholy Confessions

Unholy Confessions on Avenged Sevenfoldin toinen kappale albumilta Waking the Fallen ja myös toinen albumilta julkaistu single. Waking the Fallen julkaistiin 26. elokuuta 2003. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 7. maaliskuuta 2004

Vuoden 2003 kappaleet
Avenged Sevenfoldin kappaleet
Pirtanauha

Pirtanauha on perinteisellä käsityötekniikalla tehty, yleensä villainen nauha. Sen valmistamisessa käytetään nauhapirtaa, jonka rakoihin ja reikiin loimilangat pujotellaan, ja käpyä, jolla kudelanka painetaan tiiviiksi ja mahdollinen kuvio poimitaan.

Pirtaa nostamalla ja laskemalla saadaan vuorotellen parilliset (reikiin pujotetut) ja parittomat (rakoihin pujotetut) loimilangat nousemaan ylemmäksi.
Kude pujotetaan lankakerrosten väliin muodostuneeseen viriöön. Kudelanka vedetään kireälle, jolloin loimilangat peittävät kudelangan.
 
Pirtanauhatekniikka levisi Pohjoismaihin ilmeisesti keskiajalla, ja syrjäytti lautanauhatekniikkaa, koska pirtanauhan tekeminen on helpompaa.

Nauhapirralla eli -tiuhtalla tai irtoniisillä kudotuissa nauhoissa on enemmän varsinaisen kankaankudonnan piirteitä kuin lautanauhoissa. Onkin arveltu, että irtoniisillä kutominen oli muinoin, alkeellisin kangaspuiden keksimistä edeltänyt vaihe. Läntisessä Suomessa, varsinkin Pohjanmaalla ja Ahvenanmaalla, missä koristeveistotaito oli 1700- ja 1800-luvuilla kehittynyttä, sulhasmiehet koristelivat nauhapirtoja lahjaesineiksi leikkauksin ja maalauksin. Pohjanlahden rannikkoseudulta tunnetaan myös pyöreitä, koristeleikattuja nauhapirtoja. Lisäraoilla varustetut nauhapirrat eli "lohenpyrstöpirrat", joilla voidaan kutoa neliniitisen luontoisia kuviollisia nauhoja ilman poimintaa, näyttävät olleen yleisiä vain läntisessä Suomessa ja jonkin verran Savossa.

Lounais- ja pohjoissuomalaiset tuntevat nauhapirran tiuhta-nimisenä, eteläpohjalaiset viulana, karjalaiset paikoitellen mytkänä. Paikoitellen Etelä-Suomessa sen nimi on sidekaide, kun taas vyö-ja nauhapirta sanat ovat itäsuomalaista perua. Pirtanauhoja sanotaan Länsi-Suomessa mm. tiuhtarihmoiksi, Kaakkois-Suomessa mm. siteiksi, paikoitellen Savossa ja Keski-Suomessa rippunauhoiksi, Varsinais-Suomessa polusteiksi ja paikoitellen Itä-Hämeessä kilpasiksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pirtanauhojen kuvia. Museovirasto.
 Susanna Terho: Mihin nauhoja ja nauhatekniikkaa voisi käyttää?  Suomen käsityön museo 2007.
 Merisalo, Viivi. 1978. Nauhoja. Porvoo: WSOY.
 Opas, Hilkka (toim.). 2010. Taito tehdä. Neulalla ja naulalla. WSOY.
 Suomen käsityön museo verkkonäyttely Kansanomaiset nauhat 

Kudonta
Käsityötekniikat
Carlos Gurpegi

Carlos Gurpegi Nausia (s. 19. elokuuta 1980 Pamplona, Navarra, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavaa bilbaolaista Athleticia.

Ura 

Gurpegi siirtyi Athleticin junioreihin kaudeksi 1998–1999, jota ennen hän edusti Izarraa. Vietettyään muutaman kauden seuran juniori- ja reservijoukkueissa hän debytoi edustusjoukkueessa 31. maaliskuuta 2002 Primera Divisiónin ottelussa Villarrealia vastaan. Hän vakiinnutti asemansa joukkueessa kaudella 2002–2003 ja pelasi kausina 2002–2006 kaikkiaan 121 sarjaottelussa.

Gurpegi sai marraskuussa 2003 kahden vuoden kilpailukiellon, kun vuotta aikaisemmin otetussa dopingtestissä löytyi viitteitä nandrolonin käytöstä. Kilpailukieltoa lykättiin useaan otteeseen, sillä Gurpegin valitti tuomiosta ja vetosi Extremaduran yliopiston tekemään tutkimukseen, jonka mukaan hänen kehonsa tuotti ainetta luontaisesti tavallista enemmän, mutta tuomio piti. Hän oli sivussa koko kauden 2006–2007 ja suurimman osan kaudesta 2007–2008. Gurpegi palasi virallisiin otteluihin huhtikuussa 2008.

Kaudella 2008–2009 Gurpegi joutui tyytymään vaihtopelaajan rooliin muun muassa nuoren Javi Martínezin vahvojen esitysten vuoksi, mutta kaudella 2009–2010 hän palasi jälleen joukkueen avauskokoonpanoon ja pelasi keskikentän keskustan lisäksi myös laidalla.

Athleticin ohella Gurpegi on pelannut muutaman ottelun Baskimaan ja Navarran epävirallisissa maajoukkueissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Carlos Gurpegin esittely Athleticin sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Dopingrikkomuksesta tuomitut espanjalaiset
Dopingrikkomuksesta tuomitut jalkapalloilijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Ike & Tina Turner

Ike & Tina Turner oli yhdysvaltalainen rock and roll- ja soul-duo. Duon perustivat 1950–60 lukujen taitteessa Ike Turner ja Tina Turner. Heidän tunnetuimpia kappaleitaan olivat esimerkiksi "A Fool in Love" ja "River Deep, Mountain High". He saivat Grammy-palkinnon versiostaan kappaleesta "Proud Mary". Heidät nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1991.

Duo hajosi 1978 kun Ike ja Tina erosivat. Myöhemmin Ike kärsi vankilatuomion huumausainerikoksista, mutta Tinan sooloura kukoisti.

Ike kuoli vuonna 2007 kokaiinin yliannostukseen.

Yhdysvaltalaiset duot
Tina Turner
Rock and Roll Hall of Fame
Uimahypyt kesäolympialaisissa 1924

Vuoden 1924 kesäolympialaisten uimahypyt järjestettiin 14. – 20. elokuuta 1924. Tämä oli viides kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 71 osanottajaa 14 eri maasta.

Mitalistit

Miehet

Naiset

Mitalitaulukko

Lähteet
Diving at the 1924 Paris Summer Games  

1924
Kesäolympialaiset 1924
Olympialaiset 1924
Adolfas Šleževičius

Adolfas Šleževičius (s. 2. helmikuuta 1948 Mirčiškės, Šiauliain lääni, Liettuan SNT) on liettualainen liikemies, entinen Liettuan pääministeri ja entinen Liettuan demokraattisen työväenpuolueen puheenjohtaja.

Ennen poliittista uraansa Šleževičius toimi johtajana meijerialan yrityksessä. Helmikuussa 1993 hänet nimitettiin pääministeriksi Algirdas Brazauskasin presidentiksi valinnan jälkeen. Tuolloin Liettua kärsi 10-30 % kuukausi-inflaatiosta huolimatta ruplasta luopumisesta ja kuponkiraha talonasin käyttöönotosta.
Luvattuaan palkankorotuksia valtiontyöntekijöille, Šleževičius otti käyttöön pienemmän nosuun ja tuki Liettuan keskuspankin rahapolitiikan tiukentamista. Tämä laski kuukausi-inflaatiota 25 prosentista 13 prosenttiin toukokuussa 1993, kesäkuussa kuudesta prosentista heinäkuun kolmeen prosenttiin. Positiivisen kehityksen vakauttamiseksi otettiin Liettuan liti käyttöön 25. kesäkuuta 1993. Lokakuussa 1993 Šleževičius ilmoitti, että litin arvoa olisi vahvistettava Viron kruunun tavoin kiinteällä vaihtokurssilla. 

Šleževičius joutui eroamaan 8. helmikuuta 1996 korruptiosyytteistä johtuneen epäluottamuslauseen jälkeen. Hän oli vetänyt syrjään omat varansa kahdesta pankista juuri ennen kuin ne tekivät konkurssin. Šleževičius sai syytteet korruptiosta ja väärentämisestä, mutta neljän vuoden tutkinnan jälkeen syytteet hylättiin ennen oikeudenkäyntiä. Poliittisen uran jälkeen Šleževičius ryhtyi yrittäjäksi.

Lähteet 

Liettuan pääministerit
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt