joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ken Block

Ken Block (s. 21. marraskuuta 1967 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rallikuljettaja sekä yksi DC Shoesin perustajista. Block on tunnettu extreme-urheilija ja hän kilpaillut muun muassa lumilautailussa, rullalautailussa, motocrossissa, rallissa ja nykyisin pääosin rallicrossissa.

Blockin kartturina toimii Alex Gelsomino.

DC Shoes 

Ken Block perusti DC Shoesin yhdessä Damon Wayn kanssa vuonna 1994. Kaikki alkoi pienestä yhtiöstä, joka oli keskittynyt myymään urheilukenkiä rullalautailijoille. Ken Block ajatteli, että rullalautailijat tarvitsevat muiden urheilijoiden tavoin erityiset kengät pystyäkseen kilpailemaan korkealla tasolla. Merkki kasvoi ja se myytiin Quiksilverille toukokuussa 2004.

Ralli

2005

Vuonna 2005 Ken Block aloitti kansainvälisen ralliuransa Vermont SportsCar -tiimissä. Vermont SportsCar valmisti vuonna 2005 Subaru WRX STi:n, jolla Block voisi kilpailla. Hänen ensimmäinen kisansa tällä kaudella oli Sno*Drift, jossa hän sijoittui seitsemänneksi yleisesti ja viidenneksi N-ryhmäläisten kesken. Vuoden 2005 aikana, Block oli viisi kertaa viiden parhaan joukossa ja tuli kolmanneksi N-ryhmässä. Block oli neljäs Rally America National Championshipissä. Ensimmäisen rallikautensa lopussa Ken Block voitti Rally American vuoden tulokas -palkinnon.

2010
Vuonna 2010 Block ajoi useita MM-ralleja Ford Focus WRC:llä ja Yhdysvalloissa kisoja Ford Fiestalla. Hän saavutti kaksi MM-pistettä.

2011
Vuonna 2011 Ken Block ajoi Ruotsin rallin Ford Fiesta RS:llä sijoittuen 14. jääden 16:51,8 minuuttia kärjestä. Rallin voitti Mikko Hirvonen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kotisivut
 Monster World Rally Team
 Subaru Rally Team USA 

Yhdysvaltalaiset ralliautoilijat
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Outoluhtakana

Outoluhtakana (Gallirallus sharpei) on rantakana, josta tunnetaan vain yksi näyte eli holotyyppi. Johann Büttikofer tallensi sen vuonna 1893 tuntemattomasta paikasta, mahdollisesti Indonesiasta.

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokitteli outoluhtakanan aiemmin lajina puutteellisesti tunnetuksi (DD). Nykyisin outoluhtakanaa pidetään yleisesti vain itkuluhtakanan (Gallirallus philippensis) värimuotona, eikä omana lajinaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Naturalis: Sharpe's Rail  (sisältää kolmiulotteisen valokuvan näytteestä)

Rantakanat
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1981

Vuoden 1981 nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin 2. – 10. toukokuuta 1981 Tampereella, Hakametsän jäähallissa. Nämä järjestykseltään 24. kisat oteltiin 12 painoluokassa ja niihin osallistui 170 nyrkkeilijää 22 maasta.

Mitalistit

Mitalitaulukko

Suomen joukkue

Lähteet 

 Mitä Missä Milloin 1982

Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut
Vuoden 1981 urheilu
Tampereen urheilutapahtumat
Euroopan-mestaruuskilpailut 1981
Guzel Khubbieva

Guzel Shavkatovna Khubbieva (; s. 2. toukokuuta 1976) on uzbekistanilainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa. Hän edustaa seuratasolla italialaista CUS Bolognaa. Khubbieva on voittanut sekä Aasian kisoista että Aasian-mestaruuskilpailuista viisi mitalia. Hän on osallistunut olympialaisiin kolmesti, vuosina 2000–2008. Khubbieva ei kuitenkaan ole selviytynyt olympiafinaaliin millään matkalla.

Ennätykset 

Lähde: IAAF 

 100 m: 11,20 s (2007)
 200 m: 23,16 s (2004)

Lähteet 

Uzbekistanilaiset pikajuoksijat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Jaycee Lee Dugardin sieppaus

Jaycee Lee Dugard (s. 3. toukokuuta, 1980) siepattiin 10. kesäkuuta 1991. Hän oli 11-vuotias kun hänet kidnapattiin autoon bussipysäkiltä South Lake Tahoessa, Kaliforniassa. Hän oli siepattuna 18 vuotta, ennen kuin pääsi itse poliisiasemalle. Dugard sai vankeusaikanaan kaksi lasta, Angelin (s.1994) ja Starletin (s.1997).

Kaappauksen vuodet
Jaycee asui Garridojen takapihalla teltassa 18 vuotta. Nancy (s. 1955) ja Philip Garrido (s. 5. huhtikuuta 1951) pitivät Jayceeta kurjissa oloissa. Takapiha oli ahdas ja täynnä romuja. Philip raiskasi Jayceeta useita kertoja. Philip Garrido sanoi, että "perheen" tarina oli sydäntä lämmittävä, että hän oli muuttanut tapansa täysin ja että hän ja Nancy rakastavat "lapsiaan". Jayceen lapset itkivät, kun Garridot pidätettiin.

Tuomiot
Kesäkuussa 2011 Phillip Garrido tuomittiin 431 vuodeksi vankeuteen. Nancy Garrido sai elinkautisen, jota hänen pitää istua vähintään 36 vuotta.

Lähteet

Ihmisryöstö
Rikokset Kaliforniassa
Vuoden 1991 rikokset
Echo

Echo tarkoittaa muun muassa seuraavia:

echo, kaiku
Echo eli Ekho, kreikkalaisessa mytologiassa nymfi
 Echo, saksalainen musiikkipalkinto
Echo, NASAn satelliitti
60 Echo, päävyöhykkeen asteroidi
ECHO, Euroopan komission humanitaarisen avun ja pelastuspalvelun pääosasto 
Echo, japanilainen työkalumerkki
Amazon Echo, puheohjauksella toimiva kaiutin
Echo-luokka, kaksi Neuvostoliiton laivaston ydinsukellusveneluokkaa.

Musiikki

Albumit 
 Echo (Dave Burrellin albumi), 1969
 Echo (Hermhin albumi), 1995
 Echo (Leona Lewisin albumi), 2009
 Echo (Tom Petty and the Heartbreakersin albumi), 1999

Kappaleet 
 ”Echo” (Lylloon kappale), 2013
 ”Echo” (R. Kellyn kappale), 2010

Britannian kuninkaallinen laivasto 
 HMS Echo (1758), 24-tykkinen kuudennen luokan alus
 HMS Echo (1780), 18-tykkinen sluuppi
 HMS Echo (1782), 16-tykkinen Echo-luokan sluuppi
 HMS Echo (1809), 18-tykkinen Cruizer-luokan prikisluuppi
 HMS Echo (1827), puinen siipiratasalus
 HMS Echo (H23), E-luokan hävittäjä
 HMS Echo (A70), Echo-luokan tutkimusalus
 HMS Echo (H87), Echo-luokan vedentutkimusalus
Sergei Tšaplygin

Sergei Aleksejevitš Tšaplygin (; 5. huhtikuuta (J: 24. maaliskuuta) 1869 Ranenburg – 8. lokakuuta 1942 Novosibirsk) oli venäläinen ja neuvostoliittolainen fyysikko, matemaatikko ja insinööri. Hänet tunnetaan muun muassa virtausmekaniikan Tšaplyginin yhtälöstä ja kosmologiassa käytetystä hypoteettisesta materiasta, Tšaplyginin kaasusta.

Hän valmistui vuonna 1890 Moskovan yliopistosta ja eteni myöhemmin professoriksi. Hän opetti koneensuunnittelua vuonna 1901 Moskovan naisten yliopistossa. Hän opetti matematiikkaa Moskovan teknologisessa koulussa vuonna 1903. Neuvostoliiton avaruusohjelman johtohenkilöihin kuulunut Leonid Sedov oli nuorena hänen oppilaansa.

Tšaplyginin teorioiden innoittaja oli Nikolai Žukovski ja siksi Tšaplygin nuoruuden tutkimustyöstä suuri osa kohdistui hydromekaniikkaan. Hänen kootut teoksensa julkaistiin vuonna 1948.
 
Tšaplygin valittiin Neuvostoliiton tiedeakatemiaan vuonna 1924.

 Venäläiset fyysikot
Venäläiset matemaatikot
Vuonna 1869 syntyneet
Vuonna 1942 kuolleet
Merkintöjä Burmasta

Merkintöjä Burmasta on Guy Delislen vuonna 2007 ilmestynyt sarjakuvaromaani ja matkakertomus Myanmarista eli Burmasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 S. Santikko: Siinä näkijä, missä sarjakuvan tekijä. Kvaak.fi 9.10.2008.
 Heikki Jokinen: Ihmisen puhetta Burmasta. Helsingin sanomat 11.9.2008.
 Jari Tamminen: Väkivaltaa ja -vallattomuutta Burmassa. Voima 18.10.2008.

Kanadalainen sarjakuva
Sarjakuvaromaanit
Vuoden 2007 kirjat
Boardwalk Empire

Boardwalk Empire on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka tapahtumat sijoittuvat 1920-luvulle kieltolain aikaiseen Amerikkaan. Sarjan on tuottanut HBO ja sen ensimmäiset jaksot esitettiin syyskuussa 2010. Sarja perustuu Nelson Johnsonin romaaniin Boardwalk Empire: The Birth, High Times, and Corruption of Atlantic City.

Sarjan pääosassa on Steve Buscemi, joka näyttelee poliitikko-gangsteri Enoch "Nucky" Thompsonia, joka nousee Atlantic Cityn salakuljetusimperiumin johtoon. Thompson tekee yhteistyötä lukuisten tunnettujen gangstereiden kanssa. Hallitus kiinnostuu Thompsonin toimista ja lähettää agentteja tarkkailemaan tämän tekemisiä ja yhteyksiä alamaailmaan.

Sarjan avausjakson ohjaajaksi palkattiin arvostettu elokuvaohjaaja Martin Scorsese. Pilottijakso esitettiin Yhdysvalloissa 19. syyskuuta 2010 ja se keräsi 4,8 miljoonaa katsojaa. Scorsesen ohjaaman pilottijakson budjetti oli noin 18 miljoonaa dollaria. Toinen kausi alkoi 20. syyskuuta 2011 ja kolmas 16. syyskuuta 2012. Neljäs kausi alkoi 8. Syyskuuta 2013. Sarjasta on myös tilattu viides tuotantokausi. 

Suomessa Canal+ (myöhemmin C More) on esittänyt sarjan kaksi ensimmäistä tuotantokautta ja aloitti kolmannen esittämisen vain vuorokausi Yhdysvaltain ensiesityksen jälkeen 17. syyskuuta 2012. Yle TV2 esitti ensimmäisen kauden tammikuusta 2012 alkaen. Toista kautta alettiin esittää 4. marraskuuta 2012 ja kolmas kausi alkoi Ylellä 6. lokakuuta 2013.

Rooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut 
 
 Boardwalk Empire Yle Areenassa

2010-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
Golden Globe -palkitut televisiosarjat
SAG-palkitut televisiosarjat
Seulonnan keskeiset artikkelit
HBO:n televisio-ohjelmat
Night Fever

Night Fever on Bee Gees -yhtyeen vuonna 1977 Saturday Night Fever -soundtrackillä ilmestynyt kappale, joka julkaistiin singlenä vuoden 1978 puolella. ”Night Feveristä” muodostui Bee Geesin kuudes Yhdysvaltain listaykköseksi noussut single, ja samalla yhtyeen suurin hitti kyseisessä valtiossa, sillä kappale pysyi Billboard Hot 100 -listan kärjessä 8 viikkoa keväällä 1978. Myös Britanniassa kappale nousi listan piikkipaikalle – kahden viikon ajaksi.

Kappaleen jousi-intro sai vaikutteita Percy Faithin kappaleesta ”Theme from a Summer Place”. Bee Geesin pääsolisti Barry Gibb kuuli yhtyeen kosketinsoittajan soittavan kyseistä kappaletta, josta Gibb sai idean.

Kappaleet
A-puoli

B-puoli

Lähteet
Kappaleet: Singlen tiedot swedishcharts.com-sivustolla

Viitteet

Bee Geesin kappaleet
Vuoden 1977 kappaleet
Billy Daniels

Billy Daniels (12. syyskuuta 1915 Jacksonville, Florida – 7. lokakuuta 1988 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hän oli 1930-luvun alkupuolella laulavana tarjoilijana New Yorkissa, jolloin hänen asiakkaisiinsa kuulunut Erskine Hawkins kiinnitti huomiota hänen lahjoihinsa ja palkkasi hänet orkesterinsa vierailevaksi solistiksi. Vuosikymmenen lopulla Daniels esiintyi runsaasti radiossa ja teki ensimmäisen elokuvansa, Sepia Cinderellan. Hänen myöhempiin elokuviinsa kuuluvat 1950-luvulla tehdyt musikaalit When You're Smiling ja Sunny Side of the Street.

Broadwaylla Daniels esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1945. Hänen Broadway-musikaaleihinsa kuuluvat muun muassa 1964 ensi-iltaan tullut Golden Boy ja 1970-luvulla esitetty Hello, Dolly!.

Daniels on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle. Hänen tyttärensä on radiotoimittaja Yvonne Daniels.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät
Yhdysvaltalaiset jazzlaulajat
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
Julian Barbour

Julian Barbour (s. 1937)
 on englantilainen fyysikko, jonka tutkimuksen kohteita ovat kvanttipainovoima ja tieteen historia. Väiteltyään filosofian tohtoriksi Albert Einsteinin yleisestä suhteellisuusteoriasta Kölnin yliopistosta 1968, Barbour on elättänyt itsensä ja perheensä ilman akateemista virkaa, työskennellen osa-aikaisena kääntäjänä. Hän asuu lähellä Oxfordia, Englannissa.

Hänen kirjansa The End of Time vuodelta 1999 esittää poikkeuksellisen näkemyksen ajasta, niin kuin me koemme, se ei ole mitään muuta kuin illuusio ja siten syntyvät lukuisat ongelmat fysiikan teorioissa, kun olettaa ettei aikaa ole. Hän esittelee filosofisen käsitteen nimeltä Platonia sekä väittää, ettei meillä ole muuta todistetta menneisyydestä kuin muistomme siitä, eikä muita todisteita tulevaisuudesta, kuin uskomme siihen. Barbourin mukaan hänen näkemyksiään tukee Wheeler–DeWitt-yhtälö, joka yhdistää suhteellisuusteorian ja kvanttimekaniikan jättämällä ajan pois yhtälöstä.

Filosofi J. M. E. McTaggart saavutti samanlaiset johtopäätökset vuonna 1908 teoksessaan The Unreality of Time. Ja yhdessä viimeisistä kirjeistään Einstein kirjoitti "kaltaisemme ihmiset jotka uskovat fysiikkaan tietävät, että erottelu menneen, nykyisyyden ja tulevaisuuden välillä on uppiniskainen, sinnikäs illusio

Lähteet 

Brittiläiset fyysikot
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Pedro Proença

Pedro Proença Oliveira Alves Garcia (s. 3. marraskuuta 1970 Lissabon, Portugali) on portugalilainen jalkapalloerotuomari.

Proençasta tuli vuonna 2003 kansainvälinen erotuomari. Joulukuussa 2004 hän tuomitsi ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa seurajoukkuetasolla UEFA Cupissa, jossa kohtasivat kreikkalainen AEK Ateena ja slovenialainen Gorica. Tuomittuaan kahden peräkkäisten kauden ajan Mestarien liigan karsintaotteluja, hän pääsi tuomitsemaan ensimmäisen lohkovaiheen ottelunsa syyskuussa 2007 PSV Eindhovenin ja TsSKA Moskovan välillä. Proença palkittiin kauden 2006–2007 parhaana portugalilaisena erotuomarina.

Vuonna 2012 Proença tuomitsi sekä Mestarien liigan että Euroopan-mestaruuskilpailujen loppuottelun.

Proença jäi eläkkeelle tuomaroinnista vuonna 2015.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Proençan esittely World Referee -sivustolla 

Portugalilaiset jalkapallotuomarit
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Tampere Music Award

Tampere Music Award on suomalainen musiikkialan palkinto, jota on myönnetty vuodesta 2010 alkaen kansainväliselle musiikkialan vaikuttajalle, jolla on  merkittäviä ansioita alan kehittymisessä. Palkinnon koko nimi on "Tampere Music Award for Exceptional Achievement in the Music Industry". Palkinnon jakaa vuosittain Tampereen kaupunki Musiikki & Media -tapahtumassa. Palkinnon saajat ikuistetaan Tampereen Tähtikatuun, kaksi voittajaa kerrallaan siten, että uusi Tampere Music Award -voittajien tähti installoidaan aina joka toinen vuosi. Palkinnon voittajan valitsee Musiikki & Median hallitus tapahtuman osallistujien tekemien ehdotusten pohjalta.

Palkitut
Daniel Lieberberg, mittavasta urasta kansainvälisessä levy-yhtiöbisneksessä (2019)
Anna Hildur, pohjoismaisen musiikkiviennin edistämisestä (2018)  
Pelle Lidell, menestynyt ruotsalainen musiikkikustantaja (2017)
Onta Shiroh Kawaguchi, suomalaisbändien vietityöstä Japaniin (2016) 
Holger Tiefenbach, suomalaisen metallin sanansaattaja (2015)
Helen Sildna, Tallinn Music Weekin perustaja (2014)
Jonas Sjöström, indieyhtiöiden puolestapuhuja ja Playground Musicin perustaja (2013)
Jan Sneum, musiikkivalokuvaaja ja -toimittaja (2012)
Artemy Troitsky, venäläinen musiikkikirjoittaja, -promoottori ja -vaikuttaja (2011)
'''Rein Lang''', Viron ensimmäisen itsenäisen radiokanavan Radio Kukun perustaja ja festivaalijärjestäjä (2010)

Lähteet

Musiikkipalkinnot
Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot
Schneider

Schneider on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Balthasar Schneider (s. 1984), itävaltalainen mäkihyppääjä
 Bernd Scnheider (s. 1964), saksalainen kilpa-autoilija
 Bernd Schneider (s. 1973), saksalainen jalkapalloilija
 Bert Schneider (1933–2011), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja
 Braden Schneider (s. 2001), kanadalainen jääkiekkoilija
 Christoph Schneider (s. 1966), saksalainen rumpali
 Cory Schneider (s. 1986), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
 Dan Schneider (s. 1966), yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja, elokuva- ja televisiotuottaja
 David Schneider (s. 1979), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
 David Schneider (s. 1981), sveitsiläinen suunnistaja
 Dietmar Schneider (s. 1974), itävaltalainen polkupyöräpalloilija 
 Florian Schneider (1947–2020), saksalainen muusikko, Kraftwerk-yhtyeen perustajajäsen
 Fred Schneider (s. 1951), yhdysvaltalainen rockmuusikko
 Georges Schneider (1925–1963), sveitsiläinen alppihiihtäjä
 John Schneider (s. 1960), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Josef Schneider (1891–1966), sveitsiläinen soutaja
 Magda Schneider (1909–1996), saksalainen näyttelijä
 Manuela Groeger-Schneider, saksalainen jääkiekkotuomari
 Marc Schneider (s. 1973), yhdysvaltalainen soutaja
 Maria Schneider (1952–2011), ranskalainen näyttelijä
 Maria Schneider (s. 1960), yhdysvaltalainen säveltäjä ja jazzmuusikko
 Mathieu Schneider (s. 1969), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija 
 Michael Schneider, saksalainen televisio-ohjaaja
 Nick Schneider (s. 1997), kanadalainen jääkiekkomaalivahti
 Othmar Schneider (1928–2012), itävaltalainen alppihiihtäjä
 Paul Schneider (s. 1976), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Peter Schneider (s. 1991), itävaltalainen jääkiekkoilija
 René Schneider (s. 1973), saksalainen jalkapalloilija
 Rob Schneider (s. 1963), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Romy Schneider (1938–1982), itävaltalainen näyttelijä
 Rudi Schneider (1908–1957), itävaltalainen meedio
 Sepp Schneider (s. 1991), itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä
 Siegfried Schneider (s. 1937), saksalainen televisiokäsikirjoittaja
 Tanner Elle Schneider, Elle King (s. 1989), yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä, televisioesiintyjä ja näyttelijä
 Tom Schneider (s. 1959), yhdysvaltalainen pokeriammattilainen, kirjailija ja liikemies
 Vadim Schneider (1986–2003), ranskalainen näyttelijä
 Viktor Schneider, saksalainen hiihtäjä
 Vreni Schneider (s. 1964), sveitsiläinen alppihiihtäjä
 William Schneider (s. 1954), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija.

Muut
Schneider Electric (aiemmin Groupe Schneider), ranskalainen elektroniikkavalmistaja
Alija Mustafina

Alija Fargatovna Mustafina (, s. 30. syyskuuta 1994 Jegorjevsk) on venäläinen telinevoimistelija, maailman- ja Euroopan mestari sekä olympiavoittaja. Hänen isänsä, Farhat Mustafin, on painin olympiapronssimitalisti Montreálin kesäolympialaisista 1976. Etnisyydeltään Mustafina on tataari.

Vuosi 2010 oli Mustafinan läpimurtokausi kansainvälisellä tasolla: hän oli Venäjän joukkueen jäsen sen voittaessa Euroopan mestaruuden Birminghamin EM-kilpailuissa, ja henkilökohtaisesti Mustafina saavutti hopeamitalit eritasonojapuilta ja puomilta. Samana vuonna Rotterdamin MM-kilpailuissa Mustafina voitti kultaa moniottelusta sekä joukkuekilpailusta ja hopeaa hypystä, eritasonojapuilta ja permannolta.

Huhtikuussa 2011 Mustafina loukkasi vasemman polvensa hypyn alastulossaan Berliinin EM-kilpailuissa. Vamman vuoksi hän joutui jäämään pois saman vuoden lokakuussa järjestetyistä Tokion MM-kilpailuista. Hän teki paluun kilpailuihin joulukuussa 2011 ja oli voittamassa joukkuekilpailun hopeaa Brysselin EM-kilpailuissa toukokuussa 2012. Vajaat kolme kuukautta myöhemmin hän saavutti neljä mitalia Lontoon olympialaisissa, kultaa eritasonojapuilta, hopeaa joukkuekilpailusta sekä pronssia neliottelusta ja permannolta.

Huhtikuussa 2013 Mustafina voitti kaksi EM-kultamitalia Moskovan kisoissa, eritasonojapuilta ja moniottelusta. Saman vuoden Antwerpenin MM-kilpailuissa hän voitti puomin maailmanmestaruuden sekä sai pronssia moniottelussa ja eritasonojapuilla.

Mustafina saavutti Sofian EM-kilpailuissa 2014 hopeaa eritasonojapuilla sekä pronssia puomilla ja joukkuekilpailussa. Saman vuoden Nanningin MM-kilpailuissa 2014 hän oli kolmas permannolla, puomilla ja joukkuekilpailussa. Bakun Euroopan kisoissa 2015 hän saavutti kultaa neliottelussa, eritasonojapuilla ja joukkuekilpailussa sekä hopeaa permannolla.

Mustafina saavutti Bernin EM-kilpailuissa 2016 kultaa puomilla ja joukkuekilpailussa sekä pronssia eritasonojapuilla. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti jälleen kultaa eritasonojapuilla, hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia moniottelussa, samoin kuin neljä vuotta aiemmin Lontoossa. Dohan MM-kilpailuissa 2018 hän sai hopeaa joukkuekilpailussa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Mustafinan kotisivu  

Venäläiset telinevoimistelijat
Venäläiset olympiavoittajat
Vuonna 1994 syntyneet
Elävät henkilöt
Hotelli- ja ravintolamuseo

Hotelli- ja ravintolamuseo on suomalaisen ruoka- ja juomakulttuurin sekä majoitus-, matkailu- ja ravitsemisalan erikoismuseo. Museo sijaitsee Kaapelitehtaalla, Helsingin Ruoholahdessa. Museo kuuluu Kaapelimuseoihin. Vuonna 2016 museossa kirjattiin 16 106 museokäyntiä, joista kolmannes (5 354 kpl) oli ilmaiskäyntejä ja kaksi kolmannesta (10 750 kpl) maksettuja käyntejä. Museoon on ilmainen sisäänpääsy joka kuun viimeinen keskiviikko.

Hotelli- ja ravintolamuseo tallentaa ja tutkii majoittumisen ja ruokailun historiaa ja nykypäivää. Museo hoitaa myös Alkon myymälämuseon kokoelmaa. Museossa on esillä perusnäyttelyn lisäksi vaihtuvia teemanäyttelyitä sekä laaja arkisto ja käsikirjasto.

Museon johtajana toimii Anni Pelkonen, jonka lisäksi museossa työskentelee kaksi tutkijaa ja yleisötyön päällikkö sekä freelancer-oppaita.

Näyttelyt

Pysyvä näyttely 

Lokakuussa 2021 avautuva moniaistinen Makuasioita-näyttely tarjoaa erilaisia näkökulmia ruoka- ja juomakulttuuriin, mitä se on, mistä ja miten se rakentuu ja muokkautuu ja ketkä siihen vaikuttavat.

Makuasioita-näyttely vie paikkoihin, joissa ruoka- ja juomakulttuuria rakennetaan ja muokataan. Näyttelyssä voi istahtaa retkipaikalle luontoon ja kokea olevansa metsästäjä-keräilijän jälkeläinen. Ravintolassa tuoksuvat ruokauutuudet, kouluruokailussa maistuu tasa-arvo ja kahvilassa hitunen arjen luksusta. Ruoka- ja juomakulttuuri ei koskaan ole pysyvää, vaan se muuttuu koko ajan. Siihen vaikuttavat niin yksilöt, yhteisöt, yhteiskunta kuin valtiokin. Ruokaan liittyvällä maulla myös osoitetaan yhteiskunnallista asemaa ja identiteettiä. Näyttelyssä herätellään pohtimaan, mitä ruoka- ja juomakulttuuri merkitsee meistä jokaiselle, ja miten me itse vaikutamme sen muotoutumiseen.

Aiemmat näyttelyt 
Elokuussa 2012 avattu Palveluksessanne!-näyttely oli moniaistinen ja toiminnallinen näyttely. Siellä pystyi tutustumaan suomalaiseen ruoka- ja juomakulttuuriin ja sen kehitykseen, tehdä matkan majoittumisen ja matkailun historiaan, tutustua alan työntekijöiden arkeen, asettua asiakkaan rooliin ja viihtyä musiikin, laulun ja tanssin parissa. Näyttely nosti esille hotelli- ja ravintola-alan ammattilaisia ja heidän työtään.

Muut näyttelyt 
Pysyvän näyttelyn lisäksi Hotelli- ja ravintolamuseossa on vaihtuvia pienempiä teemanäyttelyjä ja verkkonäyttelyjä.

Kokoelmat 
Hotelli- ja ravintolamuseon kokoelmat muodostuvat esineistä, valokuvista, arkistosta sekä käsikirjastosta. Aineistoa on 1700-luvulta nykypäivään asti. Museon kokoelmissa on kymmeniätuhansia ruoka- ja juomalistoja, eli menyykortteja, cocktail- ja viinilistoja sekä à la carte -listoja. Vanhimmat menyykortit ovat 1860-luvulta. Osa museon aineistosta on selattavissa Finna-palvelussa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Hotelli- ja ravintolamuseon kotisivut
 Hotelli- ja ravintolamuseon Finna-näkymä
 Esimerkkejä museon verkkonäyttelyistä: Matkaruokailu-verkkonäyttely ja Moderni eksotiikka : 1920-1930-luvun helsinkiläisravintoloiden sisustuksia

Helsingin museot
Norman Brookes

Sir Norman Everard Brookes (s. 14. marraskuuta 1877 Melbourne – 28. syyskuuta 1968) oli australialainen tennispelaaja, joka voitti Wimbledonin tennisturnauksen vuosina 1907 ja 1914. Australian avoimet hän voitti vuonna 1911.

Nelinpelimestaruuden hän voitti Australiassa vuonna 1924, Wimbledonissa 1907 ja 1914 sekä Yhdysvaltain avoimissa 1919.

Hänet valittiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 1977.

Lähteet 

Australialaiset tennispelaajat
Vuonna 1877 syntyneet
Vuonna 1968 kuolleet
Neitsyt Maria taiteessa

Neitsyt Maria on taiteessa yleinen aihe, josta on tehty on tehty paljon maalauksia, sävellyksiä ja veistoksia. Yleisimmin hänet kuvataan Jeesus-lapsi sylissään.

Taiteessa käytetään usein sanaa Madonna, jolla tarkoitetaankin usein Neitsyt Marian kuvaa, joskus myös enkelimäisen kaunista naista.

Neitsyt Maria on yksi Uuden testamentin henkilöistä, Joosefin puoliso ja Jeesuksen äiti. Maria on enemmän teologinen kuin historiallinen hahmo, ja hänestä annetaan Uudessa testamentissa vain vähän tietoja. Hänet määriteltiin Jumalan synnyttäjäksi Efesoksen kirkolliskokouksessa vuonna 431. Marian arvostus on vahvin katolisessa kirkossa, mutta myös ortodoksinen kirkko pitää Mariaa esikuvana ja esirukoilijana. Näiden kahden kirkkokunnan piirissä onkin tehty eniten Mariaan liittyvää taidetta.

Musiikki 
Maria-kultti oli yleistä katolisessa ja ortodoksisessa kirkossa jo varhaiskeskiajalla, ja se synnytti monia kirkkomusiikin mestariteoksia. Maria-aiheisen musiikin perustaa läntisessä Euroopassa ovat olleet yksiääniset liturgiset laulut sekä Maria-vesperit ja psalmit. Stabat Mater -sävellykset kertovat Marian kärsimyksestä ristin juurella.

Kuten muissakin taiteissa, säveltäjiä on innoittanut Luukkaan evankeliumin kohta 1:28–33, jossa enkeli Gabriel ilmoittaa Marialle, että hänestä tulee Jumalan äiti. Marian ilmestykseen perustuva Ave Maria -teksti on yksi eniten sävellettyjä kirkollisia säkeitä. Myös Luukkaan evankeliumin Neitsyt Marian ylistysvirsi Minun sieluni ylistää Herran suuruutta on synnyttänyt satoja teoksia, joita kutsutaan nimellä Magnificat.

Maria maalauksissa ja veistoksissa

Neitsyt Mariaa on kuvattu taiteessa varhaisessa vaiheesta lähtien, mutta läntisessä taiteessa hän sai merkittävän aseman vasta 1100-luvulla.

Marian kuvaamiseen on kehittynyt monia erityisiä kuvatyyppejä erityisesti keskiajalla. Kuvatyypit ovat saaneet monia muotoja eri maissa ja kulttuuripiireissä ja Neitsyt Marian asento, ilmeet, piirteet, ihonväri ja kuvien rekvisiitta ovat kuvatyypeissä erilaisia. 

Neitsyt Mariasta ovat Suomessa tehneet maalauksia muun muassa Akseli Gallen-Kallela ja Helene Schjerfbeck.

Neitsyt Mariaan liittyviä maalaus- ja veistostyyppejä

Sacra conversazione
Pyhä Anna kolmantena
Suojaviittamadonna
Pietà
Apokalyptinen madonna
Conceptio immaculata
Maestà
Annunziata eli Marian ilmestys
Mater dolorosa
Musta madonna

Madonna-aiheisia teoksia taiteessa
Rafael: Madonna del Granduca ja Alba Madonna
Korppoon madonna, puuveistos
Jan van Eyck: Kansleri Rolinin madonna
Giovanni Bellini: Pyhä keskustelu (Madonna ja lapsi Pyhän Katariinan ja Pyhän Maria Magdaleenan kanssa)
Leonardo da Vinci: Neitsyt Maria, Jeesuslapsi, lammas ja Pyhä Anna sekä Luolamadonna
Rafael: Madonna del Granduca

Lähteet

Aiheesta muualla
Lonnie David Franklin

Lonnie David Franklin Jr (s. 30. elokuuta 1952 Los Angeles) on yhdysvaltalainen sarjamurhaaja, joka tappoi uhrinsa vuosina 1985–2007. Uhreista 9 oli naispuolisia prostituoituja ja 1 mies. Franklin onnistui olemaan karkuteillä 25 vuoden ajan. Hän sai kutsumanimen "Grim Sleeper", koska oli passiivisena murharikoksistaan 14 vuoden ajan.

Los Angelesin poliisi sai vihjeen Franklinistä tehdessään tutkimuksen vankien DNA:ista. Erään vangin DNA oli lähestulkoon sama kuin murhaajalla, joten poliisit olivat melko varmoja kyseessä olevan vangin isä. Franklin pidätettiin  7. heinäkuuta 2010 syytettynä kymmenestä murhasta ja yhdestä murhan yrityksestä poliisien varmistuttua hänen DNA:staan. Hänet tuomittiin kuolemaan yhdeksän naisen ja yhden miehen murhasta ja tapon yrityksestä 10. elokuuta 2016..

Henkilökohtainen elämä 

Lonnie David Franklin Jr. syntyi South Los Angelesissa 30. elokuuta 1952. Hän meni naimisiin ja sai kaksi lasta. Hänet vapautettiin Yhdysvaltain armeijan palveluksesta Stuttgartin tukikohdasta 24. heinäkuuta 1975, koska hän vapautui vankilasta, jouduttuaan sinne 17-vuotiaan saksalaistytön joukkoraiskaamisesta.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset sarjamurhaajat
Vuonna 1952 syntyneet
Elävät henkilöt
Goat Perversion

Goat Perversion on suomalaisen metalliyhtyeen Impaled Nazarenen ensimmäinen ep-levy, joka on julkaistu vuonna 1992. Albumi sisältää piilokappaleen The Black Vomit, joka on yhtyeen Sarcófago cover-versio.

Kappalelista

Kokoonpano
 Sluti666 – laulu
 Mika Pääkkö – soolokitara
 Ari Holappa – kitara
 Harri Halonen – bassokitara
 Kimmo Luttinen – rummut

Vuoden 1992 EP:t
Impaled Nazarenen albumit
Doris Müller

Doris Lorenz-Müller (25. helmikuuta 1935 Massanei – 25. helmikuuta 2013 Leipzig) oli saksalainen yleisurheilija, joka kilpaili kiekonheitossa. Hän edusti aktiiviurallaan maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla SC DHfK Leipzigiä. Müller voitti hopeaa Belgradin EM-kisoissa 1962 tuloksellaan 53,60 metriä. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1960 ja 1964. Müller ei läpäissyt karsintaa Rooman kisoissa 1960, mutta oli neljästoista Tokiossa 1964.

Müller voitti maansa mestaruuskilpailuissa yhteensä kuusi mitalia vuosina 1957–1962. Mitaleista viisi oli kultaisia ja yksi hopeinen.

Müller kuoli Leipzigissa 25. helmikuuta 2013, 78-vuotissyntymäpäivänään.

Ennätykset 

 Kiekonheitto: 56,39 m (1962)

Lähteet 

Itäsaksalaiset kiekonheittäjät
Vuonna 1935 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Trilogy (Christ Agonyn albumi)

Trilogy on puolalaisen metalliyhtye Christ Agonyn viides studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1998.

Kappaleet
 Kappaleet 8-11 yhtyeen varhaiselta demolta Epitaph of Christ
 Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Cezary Augustynowicz

Kokoonpano
 Cezar – kitarat, laulu, tuottaja, äänittäjä
 Jaro – bassokitara, taustalaulu
 Gilan – rummut
 Mark – kosketinsoitin

Vieraileva muusikko 
 Mark – rumpuohjelmointi, kosketinsoitin

Muut tekijät 
 Andrzej Bomba – tuottaja, äänittäjä
 Ryszard Szmit – tuottaja, äänittäjä
 Krzysztof Lutostański – kansitaide
 Jacek Wiśniewski – design
 Mariusz Rodziewicz – valokuvat

Aiheesta muualla
 

Vuoden 1998 albumit
Christ Agonyn albumit
Nile / Vader

Nile / Vader on metalliyhtyeiden Nile ja Vader julkaisema yhteinen split-albumi vuodelta 2009. Se julkaistiin rajoitettuna 333:n kappaleen 7" kuvalevynä.

Kappaleet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 2009 split-albumit
Nilen albumit
Vaderin albumit
Elysium (Christ Agonyn albumi)

Elysium on puolalaisen metalliyhtye Christ Agonyn kuudes studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1999.

Kappaleet

Kokoonpano
 Cezar – kitara, laulu, tuottaja, äänittäjä
 Blackie – basso, taustalaulu
 Thoarinus – rummut

Vierailevat muusikot 
 Patrick Bissonette – taustalaulu
 Marek "Marqs" Kwadrans – bodhrán
 Bart – rummut
 Docent – rummut

Muut tekijät 
 Andrzej Bomba – äänittäjä
 Mariusz Kmiołek – vastaava tuottaja
 Piotr "MaDcs" Madziar – masteroija
 Jacek Wiśniewski – kansitaide, design
 Arkadiusz Rogalski – valokuvat

Aiheesta muualla
 

Vuoden 1999 albumit
Christ Agonyn albumit
UnholyDeaMoon

UnholyDeaMoon on puolalaisen black metal -yhtye Christ Agonyn neljäs kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 2010.

Kappaleet 
CD 1

CD 2

CD 3

Aiheesta muualla
 

Vuoden 2010 kokoelma-albumit
Vuoden 2010 konserttitallenteet
Christ Agonyn albumit
Vaatit

Vaatit () olivat kelttien pyhiä ennustajia, jotka avustivat druideja eli kelttien pappeja uskonnollisissa menoissa. Tiedot vaateista perustuvat antiikin historioitsijoiden lyhyisiin mainintoihin.

Poseidoniuksen mukaan Gallian kelttien uskonnollisia menoja ohjasi kolme ammattiryhmää: druidit, bardit ja vaatit eli "näkijät". Myös Irlannissa ja Walesissa oli nämä kolme ryhmää, ainoana erona oli, että näkijöiden nimenä oli filidh. Strabon kuvasi vaatit ennustajiksi ja luonnonfilosofeiksi.

Lähteet 
James, Simon: Keltit. Helsinki: Otava, 2005. ISBN 951-1-19271-X.

Viitteet 

Uskonnot
Keltit
Mystiikka
Jiri Keronen

Jiri Johannes Keronen (s. 13. lokakuuta 1984 Rovaniemi) on oululainen poliitikko.
Hän on Muutos 2011 -puolueen entinen puheenjohtaja (2010–2011) ja entinen varapuheenjohtaja (2009–2010).
Myöhemmin hän edusti Piraattipuoluetta. 
Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Keronen oli perussuomalaisten ehdokkaana.

Poliittinen toiminta 
Keronen osallistui vuoden 2008 kunnallisvaaleihin Turussa perussuomalaisten listalla ja sai 127 ääntä tullen valituksi varavaltuutetuksi. Keronen on kuulunut myös Perussuomalaisten Nuorten ja Turun Perussuomalaisten hallituksiin. Elokuussa 2009 Keronen ilmoitti eroavansa perussuomalaisista ja liittyvänsä muutos 2011:een. Hän lupasi kuitenkin jatkaa Turun Perussuomalaisten valtuustoryhmässä perussuomalaisten ainoan turkulaisen kaupunginvaltuutetun, Maria Lohelan, apuna seuraaviin kunnallisvaaleihin saakka.

Keronen oli ehdokkaana vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Varsinais-Suomen vaalipiirissä muutos 2011:n listalla ja sai 401 ääntä jääden valitsematta. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa hän oli ehdolla Turussa, mutta ei tullut valituksi valtuustoon. Keronen osallistui vuoden 2015 eduskuntavaaleihin piraattipuolueen listoilta Uudenmaan vaalipiiristä ja sai 348 ääntä, eikä tullut valituksi.

Kerätessään rahaa vuoden 2019 eduskuntavaaleja varten Keronen sanoi laittavansa nettiin alastonkuvan itsestään jos 10 000 euroa täyttyy, minkä hän tekikin. Vaalirahoilla Keronen sanoi harkitsevansa black metal -keikan järjestämistä.

Vuoden 2021 kuntavaaleissa Keronen valittiin Espoon kaupunginvaltuustoon perussuomalaisten ehdokkaana.

Keronen on opiskellut oikeustiedettä Turussa.

Julkaisut

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Helvetin puutarha, Kerosen blogi.
 Vae Victis, Kerosen blogi.
 Kerosen blogi Uudessa Suomessa.
 Mies MUUTOKSEN takana. Turun ylioppilaslehti 3.2.2011.

Muutos 2011:n puheenjohtajat
Muutos 2011:n poliitikot
Perussuomalaiset poliitikot
Suomalaiset bloginpitäjät
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Piraattipuolueen poliitikot
Kalliohauta

Kalliohauta on kallioon louhittu hautarakennelma, jollaisia tehtiin yleisesti Välimeren ympäristössä esihistoriallisella ja varhaishistoriallisella ajalla. Ne olivat usein monihuoneisia asumusta muistuttavia arkkitehtonisia luomuksia, joissa yleensä oli runsas koristelu. Tällainen asumiseen liittyvä muoto perustui käsitykseen vainajien kuoleman jälkeisestä elämästä. Loistokkaimpia kalliohautoja tehtiin Egyptissä Keskimmäisen valtakunnan (noin 2000–1780 eaa.) ja Uuden valtakunnan (noin 1580–700 eaa.) aikana. Egyptin vanhimmat kalliohaudat ovat vuoden 2450 eaa. tienoilta. Kreikassa tällaiset haudat olivat yleisiä pronssikaudella ja niitä tekivät myös etruskit ja foinikialaiset.

Lähteet

Hautaus
Storsjönin hirviö

Storsjönin hirviö on järvihirviö, joka tarinaperinteen mukaan elää Ruotsin Jämtlandissa sijaitsevassa Storsjön-järvessä. Hirviön sanotaan muistuttavan Loch Nessin hirviötä. Ensimmäinen muistiinmerkintä Storsjönissä asunutta hirviötä koskevasta kansanperinteestä on vuodelta 1635. Tuolloin tallennetussa kansansadussa hirviö yhdistettiin Frösön-saaren viikinkiaikaisen riimukiven käärmekuvioon. Nykyinen Storsjönin hirviötä koskeva tarinaperinne sai alkunsa 1890-luvulla, jolloin tästä olennosta ilmoitettiin useita väitettyjä näköhavaintoja. Jotkut ottivat hirviön mahdollisen olemassaolon vakavasti: vuonna 1894 perustettiin hirviön pyytämiseksi jopa osakeyhtiö, jonka osakkaita olivat muun muassa kuningas Oskar II ja Östersundin kaupunki. Hirviön pyytämiseen menestyksettä käytetty ansalaite on näytteillä Östersundin Jamtli-museossa.

Vuosina 1986–2006 hirviö oli rauhoitettu Jämtlandin lääninhallituksen päätöksellä. Rauhoituspäätös purettiin lopulta, koska Ruotsin ympäristöoikeus ja valtiopäivien oikeusasiamies katsoivat hirviön rauhoittamisen olevan asiatonta viranomaistoimintaa ja siten hallitusmuodon vastaista. 

Vuonna 2008 järveen asetettiin neljä web-kameraa ja yksi lämpökamera siinä toivossa, että hirviöstä saataisiin kuvaa. Elokuussa 2008 jopa uutisoitiin kuvista, joiden väitettiin esittävän hirviötä.http://www.svd.se/nyheter/inrikes/storsjoodjuret-fangat-pa-film_1628267.svd Mitään yleisesti hyväksyttyjä todisteita hirviön olemassaolosta ei pitkään jatkuneista etsiskelyistä huolimatta ole kuitenkaan saatu.

Lähteet

Kansanperinne
Kryptozoologia
Ruotsalainen kulttuuri
Jämtlandin lääni
Kvanttialgoritmi

Kvanttialgoritmi () on algoritmi, joka ajaa realistista mallia kvanttilaskennassa, yleisimmin käytetty malli mallintamaan laskennan kvanttipiirimallia. 

Termiä käytetään erityisesti viittaamaan algoritmeihin, jotka hyödyntävät kvanttimekaniikkaa tai kvanttitilojen lomittumista ratkaisemiseen.

Ongelmat, jotka ovat ratkaisemattomia perinteisellä tietokoneella ovat ratkaisemattomia myös kvanttitietokoneella. Merkittävin ero on laskennan nopeudessa.

Useat algoritmit perustuvat Fourier’n muunnokseen, josta on kvanttitietokoneilla toteutettava variaatio kvanttifourier’n muunnos.

Tunnetuimmat kvanttialgoritmit ovat Groverin algoritmi ja Shorin algoritmi jolla lasketaan suurien lukujen tekijöitä nopeasti.

Muita kvanttialgoritmeja
Deutsch–Jozsa-algoritmi

Aiheesta muualla 
 Englanninkielisen Wikipedian artikkeli aiheesta 

Tietojenkäsittelyteoria
Kvantti-informaatiotiede
Hannula

Hannula voi tarkoittaa seuraavia:

Paikannimenä 
 Hannula, kylä Hollolassa
 Hannulan silta, silta Torniossa

Sukunimenä 

Henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.

 Edvard Hannula (1859–1931), Porvoon tuomiorovasti, valtiopäivämies ja kansanedustaja
 Erkki Hannula (1890–1961), jääkärieverstiluutnantti
 Esa Hannula (1915–1982), toimitusjohtaja, teollisuusneuvos
 Frans Hannula (1855–1914), herätys- ja lähetyssaarnaaja
 Gösta Hannula (1902–1978), moukarinheittäjä
 Heidi Kamutta, o.s. Hannula (s. 1980), pikajuoksija
 Helli Hannula (1906–2005), lastenkirjailija
 Helmi Hannula (1880–1950), talousopettaja ja oppikirjojen tekijä
Inka Hannula (s. 1981), kuvataiteilija, kulttuurituottaja ja kuvataideohjaaja
 Janne Hannula (s. 1982), jalkapalloilija 
 J. O. Hannula (1900–1944), eversti ja sotahistorioitsija
 J. R. Hannula (1873–1956), teosofi, ruusuristiläinen, kirjailija ja luennoitsija
 Kaisa Hannula (s. 1960), oopperalaulaja
 Karri Hannula (1969–2000), pakinoitsija
 Krista Hannula, näyttelijä ja käsikirjoittaja
 Leo Hannula (1912–1988), pesäpalloilija
 Mandi Hannula (1880–1952), toimittaja, kunnallisneuvos ja kansanedustaja
 Marjut Hannula, laulaja ja laulupedagogi
 Martta Hannula (1893–1972), näyttelijä
 Matti Hannula (1943–2013), urkuri 
 Matti Hannula (1887–1954), maalaisliittolainen poliitikko
 Mika Hannula (s. 1979), ruotsalainen jääkiekkoilija
 Mika Hannula (s. 1967), kuvataiteen tutkija ja Göteborgin yliopiston professori
 Mika Hannula (s. 1968), tietojohtamisen professori ja Teknologiakampus Turun johtaja
 Mikko Hannula, urheilutoimittaja ja -selostaja
 Outi Hannula (s. 1967), Setan puheenjohtaja
 Pauli Hannula (1902–1981), pesäpalloilija ja shakinpelaaja
 Pekka Hannula (s. 1961), taidegraafikko ja kuvataiteilija
 Petri Hannula (s. 1965), pikajuoksija
 Piritta Hannula (s. 1979, nyk. Hagman), malli ja fysioterapeutti, Miss Scandinavia 2004
 Pirkko Hannula (1947–2005), urheiluvaikuttaja ja -toimittaja ja matkailualan vaikuttaja
 Reino Hannula (1905–1987), rehtori ja kouluneuvos
 Riikka Hannula (s. 1990), jalkapalloilija
 Risto Hannula (1936–2008), kulttuuritoimittaja ja kriitikko, Reino Hannulan poika
 Ruth Hannula (1894–1920), runoilija
 Sami Hannula (s. 1976), kapellimestari
 Seppo Hannula (s. 1946), mäkihyppääjä
 Simo Hannula (1932–2016), taidemaalari, kuvataiteilija ja taidegraafikko
 Sinikka Hannula (s. 1937), näyttelijä
 Tero Hannula (s. 1946), oopperalaulaja
 Toni Hannula (s. 1962), kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
 Uuno Hannula (1891–1963), poliitikko, Lapin läänin maaherra 1945–1948
 Vaalimo Hannula (oik. Verneri Väinö Hannula, 1897–1965), kirjailija
 Väinö Hannula (1893–1953), poliitikko ja liikemies

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Vilho Hannula, Korkeajännitys-sarjakuvien henkilö

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Paavo Kae

Paavo Erkki Olavi Kae (ent. Kajander) (1. marraskuuta 1914 Riihimäki – 16. maaliskuuta 2006) oli suomalainen pesäpalloilija ja kunnallispoliitikko. 

Paavo Kae pelasi pesäpalloa mestaruussarjassa kaikkiaan kymmenen kautta saavuttaen Suomen mestaruuden vuonna 1933 ja hopeaa 1935. Vuonna 1935 hän pelasi Itä-Länsi-ottelussa.

Ensimmäisen piirinmestaruutensa Kae voitti 1930 pelatessaan Riihimäen Pallonlyöjien kakkosjoukkueessa, joka loppuottelussa voitti seuran ykkösjoukkueen. 

Kae toimi RPL:n varapuheenjohtajana 1968–1969. Riihimäen kauppalan- ja kaupunginvaltuustoon hän kuului 16 vuotta ja toimi kaupunginhallituksessa seitsemän vuotta. Kaelle on myönnetty mm. Suomen Urheilun hopeinen ansioristi.

Saavutukset

Pelaajana 
 1 SM-kulta: 1933
 1 SM-hopea: 1935
 1 SM-pronssi: 1947
 1 Itä-Länsi-ottelua: 1935

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Riihimäen kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 2006 kuolleet
Kultasuklaa

Kultasuklaa Oy on käsin tehtyä suklaata valmistava suomalainen yritys. Sen tehdas sijaitsee Iittalassa. Ensimmäinen myymälä avattiin tehtaan yhteyteen vuonna 1991.

Kultasuklaa valmistaa tavallisten kuluttajille tarkoitettujen suklaatuotteiden lisäksi tilauksesta liikelahjoja, logosuklaita ja käsinkirjailtuja suklaita. Kultasuklaalla on myymälä Iittalan lisäksi Helsingin Vanhassa kauppahallissa. Jälleenmyyjiä on satoja ympäri Suomen. Yrityksellä on myös verkkokauppa. Liikevaihto oli vuonna 2017 1,27 miljoonaa euroa ja henkilökuntaa 11.

Kultasuklaa on vanhin pienistä suklaatehtaista Suomessa. Kultasuklaa on tuonut ensimmäisenä markkinoille suklaalevyjen irtomyyntikonseptin.

Lähteet

Aiheesta muualla
Yrityksen sivusto

Suomalaiset yritykset
Suomalaiset makeismerkit
Kalvola
Codex Mendoza

Codex Mendoza on kolmiosainen asteekkien koodeksi, joka tehtiin 1540-luvun alkupuolella eli noin 20 vuotta Meksikon espanjalaisvalloituksen jälkeen. Koodeksi sisältää asteekkien historiaa, päivittäistä elämää ja maakuntien maksamien pakkoverojen luetteloita. Nimensä se on saanut Antonio de Mendozalta, joka oli koodeksin valmistumisaikaan Uuden-Espanjan varakuningas. Alkuperäisteosta säilytetään Oxfordin yliopiston Bodleian Libraryssa.

Historia
Codex Mendoza tehtiin espanjalaisvalloituksen jälkeen 1540-luvun alussa Espanjan kuningas Kaarle V:n käskystä. Koodeksi jouduttiin valmistamaan nopeasti, jotta se olisi ehtinyt laivoihin, jotka veivät aarteita Meksikosta Espanjaan. Matkalla Espanjaan ranskalaiset merirosvot hyökkäsivät koodeksia kuljettaneen espanjalaisaluksen kimppuun ja ryöstivät sen. Koodeksi säilyi kuitenkin vahingoittumattomana ja kulkeutui Ranskan hoviin. Se vaihtoi vielä tämän jälkeen omistajaa muutaman kerran, mutta päätyi sitten Bodleian Libraryyn.

Rakenne

Codex Mendoza koostuu 72 kuvasivusta, joissa on kuvien lisäksi lyhyet espanjankieliset selostukset. Koodeksi sisältää myös 63 sivua espanjalaisten laatimia kuvasivuja koskevia huomautuksia. Teos on jaettu kolmeen osaan, joista ensimmäinen kertoo asteekivaltion tekemien valloitusten historiasta, toinen valloitetuilta 38 maakunnasta maksetuista pakkoveroista ja kolmas asteekkien arkipäivän elämästä. Teoksen kaksi ensimmäistä osaa ovat todennäköisesti suoria kopioita jo ennen espanjalaisvalloitusta tehdyistä käsikirjoituksista. Viimeinen osio on todennäköisesti uusi.

Koodeksin osat
Ensimmäinen kappale alkaa vuodesta 1325, jolloin asteekit löysivät Tenochtitlánin kaupunkisaaren. Muut sivut kertovat yhdeksän eri asteekihallitsijan tekemistä valloituksista. Jokaisen hallitsijan valloituksista kertovassa luettelossa on kyseistä hallitsijaa esittävä piirros, hallitsijan nimi hieroglyfimerkeillä ja valloitettujen kaupunkien nimiä kuvaavia hieroglyfimerkkejä. Jokaisen valloitetun kaupungin hieroglyfimerkissä on kuvattu luhistuva temppeli, joka symboloi kaupungin kukistumista. Toinen osa kuvaa valloitettujen alueiden maksamia veroja, joita maksettiin esimerkiksi maissilla, pavuilla, höyhenkoristeisilla asuilla ja jadesta tehdyillä koruilla. Viimeinen osa kuvailee asteekkimiesten ja -naisten elämää. Kuvailtuna on esimerkiksi lapsuus, koulu, naimisiin meno ja papiksi vihkimiset. Kuvia on myös erilaisista ammateista kuten höyhenkoristelusta ja paheista kuten juoruilu ja varastaminen.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Codex Mendoza (PDF) Bloknot.info. 

1540-luvun kirjat
Tomi J. Kallio

Tomi J. Kallio (s. 1976 Hyvinkää, Suomi) on suomalainen kauppatieteilijä. Hän toimii professorina Turun yliopistoon kuuluvan Turun kauppakorkeakoulun Porin yksikössä. Kallion keskeisiä asiantuntijaalueita ovat vastuullinen liiketoiminta, organisaatioteoria, metodologia ja tutkimusmetodit sekä asiantuntijaorganisaatioiden johtaminen. Kallio on ollut myös instituutiokriittinen tieteen suhteen.

Kallio valmistui Turun kauppakorkeakoulusta kauppatieteiden maisteriksi vuonna 2000, lisensiaatiksi vuonna 2002 ja tohtoriksi vuonna 2004. Hän on työskennellyt koulussa vuodesta 2000 lähtien. Ennen nykyistä virkaansa hän on toiminut myös assistenttina, yliassistenttina ja tutkijana.

Lähteet 

Turun kauppakorkeakoulun professorit
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset kauppatieteilijät
Suomalaiset professorit
Niilo Räisänen

Niilo Leonard Räisänen (3. toukokuuta 1912 Lumijoki) oli suomalainen pesäpalloilija, joka edusti 1930-luvulla Jyväskylän Kiriä.

SM-sarjassa Nike saavutti parhaimmillaan pronssia ja tuli valituksi Itä-Länsi-otteluun 1933, -34 ja -39 sekä vaihtopelaajaksi 1935.

Räisänen saavutti myös ammunnassa viidessä lajissa erikoismestariluokan ja syöksylaskussa SM-kilpailujen viidennen sijan.

Räisänen on toiminut myös SVUL:n Keski-Suomen piirin pesäpallovalmentajana, Jyväskylän suojeluskuntapiirin urheilu- ja poikatyönjjohtajana ja muutamia kertoja Itä-Länsi -ottelun valitsijamiehenä.

Saavutukset

Pelaajana 
 4 Itä-Länsi-ottelua: 1933-1935, 1939

Lähteet

Viitteet

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1912 syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Transcendence Into the Peripheral

Transcendence Into the Peripheral on Disembowelmentin ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt studioalbumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 1993.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Renato Gallina.

Kokoonpano 
 Renato Gallina – laulu, kitara
 Jason Kells – kitara
 Matt Skarajew – basso
 Paul Mazziotta – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1993 esikoisalbumit
Australialaiset metallialbumit
Daniel Morgan

Daniel Morgan (1736 Hunterdonin piirikunta, New Jersey, Yhdysvallat – 6. heinäkuuta 1802 Winchester, Virginia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sotilas ja poliitikko, joka oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen vuosina 1797–1799. Hän edusti tuolloin federalisteja. Sotilaana Morgan muistetaan erityisesti Cowpensin taistelun voittamisesta.

Sotilasura 
Morgan taisteli Yhdysvaltain vapaussodassa siirtokuntien joukoissa. Vapaussodan alkaessa Morganista tehtiin virginialaisen kivääriyksikön kapteeni. Morgan osallistui kenraali Benedict Arnoldin johtamaan epäonnistuneeseen Québecin hyökkäykseen joulukuussa 1975, jossa hän jäi brittijoukkojen vangiksi. Morgan vapautettiin loppuvuodesta 1776 ja syyskuussa 1777 hän osallistui kenraali Horatio Gatesin joukoissa voitokkaisiin Saratogan taisteluihin.

Vapaussodan aikana Morgan kärsi terveysongelmista ja erosi terveydellisten syiden vuoksi armeijasta vuonna 1779. Vallankumouksellisten kärsittyä murskatappion Camdenin taistelussa vuonna 1780 Morgan kuitenkin liittyi uudelleen kenraali Gatesin joukkoihin. Samalla Morganista tehtiin prikaatikenraali ja hänen komentoonsa annettiin oma armeijakunta. Prikaatikenraalina Morgan saavutti sotilasuransa suurimman voiton tammikuussa 1781, kun hän onnistui yllätyshyökkäyksen avulla lyömään eversti Banastre Tarletonin joukot Cowpensin taistelussa.

Morgan osallistui sotatoimiin vielä kerran vapaussodan jälkeenkin, kun hän vuonna 1794 osallistui viskikapinan kukistamiseen komentamalla virginialaisia miliisijoukkoja.

Ura politiikassa 
Morgan oli vuosina 1797–1799 yhden kauden ajan Yhdysvaltain edustajanhuoneen jäsen. Edustajainhuoneessa ollessaan Morgan kuului federalistiseen puolueeseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltain vapaussota
Yhdysvaltalaiset sotilaat
Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet
Vuonna 1736 syntyneet
Vuonna 1802 kuolleet
Angelus (runokokoelma)

Angelus on A. W. Yrjänän vuonna 2010 ilmestynyt viides runokokoelma. Angelus on latinaa ja tarkoittaa enkeliä. Se on myös keskeinen rukous katolisessa perinteessä. Kokoelma on jaettu neljään osaan, jotka ovat Invokaatio, Anagenesis, Toinen invokaatio ja Angelus. Molemmissa invokaatioissa on vain yksi runo. Kokoelma käsittelee nykypolitiikkaa sumerilaiskulttuurin kautta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Antti Karkiainen: A.W. Yrjänä: ”Uniennäkeminen alkoi jo karata käsistä”. Suomen kuvalehti 9.10.2010.
 J.A. Kaunisto: Angelus. Mesta.net 18.10.2010.
 Erkka Mykkänen: Rokkari sekoittaa tarut, unet ja arjen. Helsingin sanomat 13.11.2010.
 Hannu Poutiainen: Angelus. Savon sanomat 19.11.2010.
 Miikka Laihinen: Kalju apina ei lakkaa puhumasta. Turun sanomat 21.3.2011.
 Esa Mäkijärvi: Aikalaiskritiikkiä. Katsaus.

Suomalaiset runokokoelmat
Vuoden 2010 kirjat
Kaarlo Pajamo

Kaarlo Johannes Pajamo (ent. Böök) (17. helmikuuta 1908 Sortavala) oli suomalainen pesäpalloilija, joka edusti urallaan useita seuroja.

SM-sarjassa Kaarlo Kilu Pajamo pelasi 1931 Haminan Palloilijoissa ja 1934 Riihimäen Pallonlyöjissä. Itä-Länsi-ottelussa hän pelasi 1933 edustaessaan Sortavalan Palloseuraa, jota seuraa hän oli ollut perustamassa. Vuosina 1930 ja -31 hän saavutti Armeijan mestaruuden Viipurin Rykmentin riveissä.

Vuodesta 1947 lähtien Pajamo edusti Lieksan Urheilijoita. Vuonna 1953 hän saavutti ikämiesten PPL:n mestaruuden Pankakosken Tehtaan Urheilijoiden joukkueessa.

Saavutukset 
 1 Itä-Länsi-ottelu: 1933

Lähteet

Viitteet

Suomalaiset pesäpalloilijat
Vuonna 1908 syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu