joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ennedi

Ennedi on harvaanasuttu ylänköalue Koillis-Tšadissa, Saharan autiomaan etelälaidalla. Se nousee enimmillään noin 1 450 metrin korkeuteen merenpinnasta. Maisema on pääosin vadien halkomaa kuivaa aavikkoa, josta kohoaa korkeita, hiekkakivisiä kalliomuodostumia. Korkeimmilla paikoilla kasvaa vain matalia, kuivuutta kestäviä ruohoja – alavammilla paikoilla myös pensaita ja pieniä puita, kuten akaasioita.

Ennedin alueella elää paljon villieläimiä. Se on Saharan ainoita alueita, joissa elää vielä niilinkrokotiileja. Yleisimpiä nisäkäslajeja ovat vaaleakettu, aavikkoilves, kapinrusakko, kalliotamaani, villikissa, kultasakaali, aavikkosiili ja isokudu. Uhanalaisempia ovat esimerkiksi mendesinantilooppi, punakaulagaselli, dorcasgaselli ja punaotsagaselli. Sapelibeisa on todennäköisesti hävinnyt seudulta kokonaan.

Ennedin ylätasangon keskellä sijaitsee Fadan kaupunki. Suurin osa seudun väestöstä on dazankielisiä ja islaminuskoisia puolinomadeja, jotka vaeltavat kuivan kauden ajan mutta asuvat kylissä heinäkuusta syyskuuhun asti kestävällä sadekaudella. He saavat elantonsa paimentamalla kameleita, hevosia, aaseja, lampaita ja vuohia ja kasvattamalla keitaissa taateleita, vehnää, hirssiä ja ohraa.

Unesco lisäsi paikan maailmanperintöluetteloon vuonna 2016.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Sahara
Tšadin maantiede
Ylängöt
Unescon maailmanperintökohteet Afrikassa
My Friends

My Friends on Red Hot Chili Peppersin viidennen studioalbumin One Hot Minute neljäs kappale. Se julkaistiin singlenä 19. syyskuuta 1995 viikko edellisen singlen, "Warpedin", jälkeen. Singlestä tehtiin musiikkivideo vielä samana vuonna. Kappaleen B-puolet ovat "Let's Make Evil" ja "Stretch".

"MyFriends" on ainoa albumin One Hot Minute kappale, joka julkaistiin uudestaan on Red Hot Chili Peppersin kokoelma-albumilla Greatest Hits. Kappale "Aeroplane" oli tosin albumin DVD-versiossa.

Musiikkityyli ja sanat
Kappale on One Hot Minute -albumin apeimpia kappaleita, ja se kertoo ihmisten yksinäisyyden ja masentuneisuuden tunteista. Se on laulaja Anthony Kiediksen kirjoittama kappale, jota inspiroi muun muassa yhtyeen basistin, Flean, juuri läpikäymä vaikea avioero, joka sai Flean masentumaan. Flean masennusta pahensivat myös albumin pitkäksi venyneet nauhoitukset. Viivästykset johtuivat Kiediksen huumeriippuvuudesta.

"My Friends" on melodinen balladi, joka on yksi muutamista albumin One Hot Minute kappaleista, joka ei perustu heavy metalliin. Kappaleella yhtyeen kitaristi Dave Navarro soittaa akustista kitaraa. Kappale jatkaa Kiediksen laulamien ja koko Red Hot Chili Peppersin "melodisten laulujen sarjaa". Jo edellisellä albumilla, Blood Sugar Sex Magikilla, oli entistä melodisempia kappaleita, joissa Kiedis "lauloi" pikemminkin kuin räppäsi. Lauluäänensä kehittyessä Kields tuli itsevarmemmaksi, jolloin hän pystyi laulamaan aiempaa rauhallisemmin ja melodisemmin. Uransa alkuvaiheessa Kieldsin ääni oli vielä aika säröinen ja "matkan varrella". Vasta albumilla Californication Kields tunsi, että hän pystyy hallitsemaan äänensä täydellisesti.

Musiikkivideo
Videosta tehtiin kaksi versiota. Ensimmäisen, ehkä harvinaisemman version, ohjasi Anton Corbijn. Videossa on paljon surrealismiin viittaavia asioita. Kiedis ei pitänyt videota hyvänä, sillä hänen mielestään se oli liian epätodellinen. Musiikkivideon toisessa versiossa yhtye soittaa kappaleen studiossa. Toisen version ohjasi Gavin Bowden. Toinen versio on myös yhtyeen Greatest Hits -DVD:llä.

Julkaisu
Single oli albumin menestynein kappale eri listoilla, ja se saavutti muun muassa kolme kärkisijaa. Kappale oli ensimmäisenä Hot Mainstream Rock Tracks -, Alternative Songs - ja RPM (magazine)-listalla.

Listasijoitukset

Singlen kappaleet
 "My Friends"
 "Coffee Shop"
 "Let's Make Evil"
 "Stretch"

Lähteet

Red Hot Chili Peppersin kappaleet
Vuoden 1995 kappaleet
Maalivahti (salibandy)

Maalivahti on yksi salibandyn pelipaikoista. Maalivahdilla ei ole mailaa. Maalivahti saa ottaa pallon käsiinsä vain ollessaan hänelle merkityllä alueella. Salibandyssä heittotaidolla on pelin avaamisen kannalta keskeinen merkitys.

Varusteet

Salibandymaalivahdin pakollisia varusteita on maski, housut, paita ja kengät. Maalivahdit käyttävät yleensä polvisuojia, topattua rintapanssaria sekä alasuojia. Maalivahti voi myös käyttää ohuita hanskoja, lonkkasuojia ja kyynärpääsuojia. Kenkinä maalivahdit käyttävät usein joko erikseen salibandyyn suunniteltuja kenkiä tai perinteisiä painikenkiä. 

Maalivahdin varusteiden tulee sääntöjen mukaan olla vain maalivahdin suojaamiseen, eikä niissä saa olla osia, joiden tarkoitus on peittää maalia.

Tunnettuja maalivahteja

Hannu Koivisto
Roger Tonz
Jani Naumanen
Peter Sjögren
Marten Blixt
Henri Toivoniemi
Joonas Kaltiainen 
David Rytych
Tomas Kafka
Eero Kosonen
Patrik Åman
Viktor Klinsten
Johan Rehn

Lähteet

Salibandy
Pākehā–Māorit

Pākehā–Māori oli 1800-luvulla käytetty nimitys maorien keskuuteen siirtyneistä eurooppalaisista. Pākehā on maorin kielen sana, joka merkitsee yleensä brittiläistaustaisia uusiseelantilaisia. Vuonna 1833 Uudessa-Seelannissa arvioitiin olevan noin 70 Pākehā–Māoria. Eurooppalaiset eivät usein arvostaneet maorien joukkoon siirtyneitä eurooppalaisia, mutta maorien yhteisöissä heidät nähtiin usein hyödyllisinä eurooppalaisten tavaroiden hankkijoina ja neuvottelijoina maorien ja eurooppalaisten välillä.

Historia
Suurin Pākehā–Māori-ryhmä ennen 1840-lukua olivat kauppiaat. He myivät heimojen puolesta näiden puuta, sikoja ja perunaa, ostaen näille eurooppalaisilta musketteja, ruokaa ja alkoholia. Menestyksekkäimpiä heistä oli Louis Hetet, joka toi eurooppalaisen karjan ja viljan King Countryyn vuonna 1844. Tanskalaissyntyinen Phillip Tapsell rikastui asetuttuaan Maketūun Bay of Plentyn alueelle, myyden alueen maoreille musketteja ja ruutia. Eurooppalaisasutuksen alkuaikoina, kun siirtolaisia oli vielä vähän, he olivat turvallisuutensa puolesta riippuvaisia maoreista. Pākehā–Māoreille oli tärkeää päästä naimisiin maorinaisen kanssa, jotta he voisivat olla tekemisissä maorien kanssa. Naimisiinmeno oli maorien tapa varmentaa Pākehā–Māorien luotettavuus. Näin myös heidän lapsensa saatiin sidotuksi heimon yhteyteen. Jotkut Pākehā–Māorit olivat niin kiinteissä yhteyksissä maoreihin, että he jopa taistelivat näiden puolella. James Caddell työskenteli 13-vuotiaana valaanpyytäjänä, kun Ngāi Tahu -maorit tappoivat muun hänen laivansa miehistön vuonna 1810. Maorit ottivat hänet yhteisöönsä ja hän sai muun muassa maorien käyttämän moko-nimisen kasvotatuoinnin. Hän oppi myös maorin kielen ja miltei unohti kokonaan englannin. Hän taisteli heimon sotajoukkojen mukana ja piti perinteisiä maorien aseita eurooppalaisia parempina. Dicky Barrett järjesti Te Āti Awa -heimon puolustuksen Waikato-heimoa vastaan aseistaen Te Āti Awojen pā-linnoituksen eurooppalaisilla laivatykeillä vuonna 1832. Vuonna 1838 maoripäälikkö Pomaren sotajoukoissa oli 132 Pākehā–Māoria.

Lähteet

Maorit
Maorinkieliset sanat ja sanonnat
Reijo Huttu

Reijo Veikko Huttu (s. Suomussalmi) on lahtelainen kuvanveistäjä. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat Jari Litmasen näköispatsas Lahden kisapuistossa sekä Sairaalanmäellä sijaitseva Vuosien tuki -patsas. Vuosien tuki on pystytetty sotainvalidien puolisojen kunniaksi. Patsaan hahmot näyttävät Hutun omilta vanhemmilta. Heinolassa sijaitsevan Itä-Häme-talon sisätiloissa on Hutun tekemiä, tyyliteltyjä maakuntien vaakunoita.

Huttu opettaa kuvanveistoa ja elävän mallin piirustusta Harjulan kansalaisopistossa. Hän on asunut Lahdessa vuodesta 1967.

Valokuvia julkisista teoksista

Lähteet

Suomalaiset kuvanveistäjät
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Bayan Northcott

Bayan Northcott (s. 1940 Lontoo) on brittiläinen musiikkikriitikko ja säveltäjä, joka alkujaan opiskeli englantia Oxfordissa ja myös opetti sitä itse kuuden vuoden ajan.

Northcott on toiminut New Statesmanin, The Sunday Telegraphin ja The Independentin kriitikkona ja johtanut nykymusiikkiin erikoistunutta levy-yhtiötä NMC. Hän on saanut urallaan rohkaisua muiden muassa Alexander Goehrilta ja Hans Kelleriltä, vaikkakin on säveltäjänä lähinnä itseoppinut. Hän on luonut musiikkia lähinnä pienille kokoonpanoille. BBC Singers on toistuvasti esittänyt Northcottin teoksen Hymn to Cybele (1983); konserton käyrätorvelle ja yhtyeelle (1998) kantaesitti Yhdysvalloissa Speculum Musicae ja Britanniassa London Sinfonietta.

Muihin Northcottin teoksiin lukeutuu Four Votive Antiphons (op. 7), johon sisällytettiin myös aiemmin Gothic Voices'n tilaama Ave Regina Caelorum, ja jonka osista Salve Regina ja Alma Redemptoris Mater on levytetty Signum-levymerkille. Vuonna 2009 julkaistiin Northcottin kirjoitusten kokoelma The Way We Listen Now.

Lähteet 

Brittiläiset säveltäjät
Kriitikot
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Peter Kohnke

Peter Kohnke (9. lokakuuta 1941 Kaliningrad, Kaliningrad – 30. huhtikuuta 1975 Bremervörde, Ala-Saksi) oli Saksaa ja Länsi-Saksaa edustanut ampuja. Hän voitti vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa kultamitalin 50 metrin pienoiskiväärissä (makuu). Vuonna 1968 hän kilpaili vielä Méxicon kesäolympialaisissa, mutta jäi mitaleitta sijoittuen 50 metrin pienoiskiväärissä (asennot) seitsemänneksi.

Lähteet 

Saksalaiset ampujat
Saksalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1941 syntyneet
Vuonna 1975 kuolleet
Coronation

Coronation on puolalaisen death metal -yhtye Damnationin ensimmäinen EP, joka on julkaistu vuonna 1997.

Kappaleet

Kokoonpano
 Les – laulu, kitara
 Bart – kitara
 Nergal – basso
 Inferno – rummut

Aiheesta muualla
 

Vuoden 1997 EP:t
Damnationin albumit
Alžbeta Havrančíková

Alžbeta Havrančíková (s. 27. syyskuuta 1963 Poprad, Tšekkoslovakia) on slovakialainen hiihtäjä. Hän edusti urallaan Tšekkoslovakiaa ja sen hajoamisen jälkeen vuodesta 1993 Slovakiaa.

Uransa aikana Havrančíková oli mukana kaikkiaan neljissä talviolympialaisissa, parhaana henkilökohtaisena sijoituksenaan kahdeksas sija 1994 Lillehammerin 15 kilometrin kilpailusta. 

Arvokilpailuista Havrančíková saavutti parhaat sijoituksensa 1989 Lahden MM-kisoissa, missä hän saavutti neljännen sijan sekä kymmenen kilometrin perinteisen että kolmenkymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailuista. 1993 Falunissa hän sijoittui viidenneksi 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sekä viestissä Tšekin ja Slovakian yhteisessä joukkueessa.

Maailmancupissa Havrančíková voitti urallaan kaksi osakilpailua: viiden kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun joulukuussa 1988 La Feclazissa sekä seuraavan vuoden tammikuussa 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun Klingenthalissa.

Lähteet
 

Slovakialaiset maastohiihtäjät
Tšekkoslovakialaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Pluviaali

Pluviaali on muun muassa geologiassa ja paleoklimatologiassa kosteasta kaudesta käytetty nimitys. Silloin järvien pinnat ovat korkealla. Joillain alueilla järvien pinnat olivat muuten kuivalla jääkaudella korkeammalla, joillain
alueilla esim Saharassa jääkauden jälkeisellä atlanttisella kaudella.

 Paleoklimatologia
Georgi Dementjev

Georgi Petrovitš Dementjev (, 5. heinäkuuta 1898 Pietarhovi – 14. huhtikuuta 1969 Moskova) oli neuvostoliittolainen lintutieteilijä.

Dementjev ei koskaan saanut varsinaista biologin koulutusta. Hän toimi Mihail Menzbierin avustajana ja oppilaana, ja pääsi Moskovan yliopiston eläintieteelliseen museoon vuonna 1927 avustamaan Sergei Buturlinia tämän valmistellessa teostaan Polnyi opredelitel ptits SSSR (”Neuvostoliiton lintujen täydellinen käsikirja”, 1934-1941). Dementjev toimi museon lintukokoelmien kuraattorina vuosina 1932–1947, jolloin jälkeen hän siirtyi biologisen tiedekunnan alkionkehitysoppiosastolle. Hän organisoi uudelleen selkärankaisosaston lintutieteellisen laboratorion, ja jatkoi lintutieteen kuraattorina kuolemaansa saakka.

Dementjev tutki ennen kaikkea lintujen luokittelua ja lajistoa. Hän oli niin sanottu nojatuolitutkija, joka keskittyi teoreettisiin kysymyksiin. Jalohaukat olivat Dementjevin suosikkilintuja. Hän keräsi erinomaisen kokoelman niiden nahkoja ja kaikkea haukkametsästykseen liittyvää, myös kirjaston. Hän julkaisi kirjan omista ampuhaukoistaan. Kokoelma on talletettu Moskovan eläintieteelliseen museoon, missä osa siitä on pysyvästi näytteillä.

Dementjev ja Nikolai Gladkov toimittivat suurteoksen Ptitsy Sovetskogo Sojuza (”Neuvostoliiton linnut”) vuosina 1951–1954. Dementjev julkaisi lukuisia lintutieteellisiä artikkeleita, sekä osallistui useiden kirjojen kirjoittamiseen, muun muassa Guide to the Birds of the USSR (venäjäksi) (1948), Bird and Mammal Migrations ja About the Mongolian saker and about the taxonomic position of the Altai gyrfalcon (venäjäksi), yhdessä A. Shagdarsurenin kanssa, 1964.

Lähteet 
Zoological Museum of Moscow University

Viitteet

Venäläiset ornitologit
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1969 kuolleet
Ada den Haan

Adelaïde Henriette "Ada" den Haan (s. 14. toukokuuta 1941 Eindhoven) on alankomaalainen entinen uimari. Hän edusti seuratasolla PSV Eindhovenia. Den Haan voitti pitkän radan EM-kisoissa kaksi kultamitalia, vuoden 1958 kisoissa sekä 200 metrin rintauinnista että 4 × 100 metrin sekauintiviestistä. Hän piti hallussaan 200 metrin rintauinnin maailmanennätystä vuosina 1956–1959. Den Haan osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1960. Tuolloin hän sijoittui neljänneksi sekä 200 metrin rintauinnissa että 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.

Lähteet 

Alankomaalaiset uimarit Vuonna 1941 syntyneet Elävät henkilöt
Ŭ

Ŭ (ŭ), u lyhyysmerkin (engl. breve) kera, on latinalaisesta U-kirjaimesta johdettu esperanton kirjain. Sitä käytetään ainoastaan muodostettaessa diftongeja, esim. aŭto [au·to] auto, eŭro [eu·ro] euro.

Katso myös 

Ĉ
Ĝ
Ĥ
Ĵ
Ŝ

Esperanto
Latinalaiset kirjaimet
VBOX7

VBOX7 on bulgarialainen internetissä toimiva videopalvelu. Se on maansa suurin internetin videopalvelu. Lokakuusta 2007 lähtien VBOX7.com on ollut kokonaan Netinfon omistuksessa.

Sivusto avattiin 30. kesäkuuta 2006.

Aiheesta muualla 
 VBOX7.com

Videonlevityssivustot
Ayako Yoshikawa

Ayako Yoshikawa (; s. 1. maaliskuuta 1933) on japanilainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pituushypyssä ja pikajuoksussa. Hän voitti hopeaa pituushypyssä Aasian kisoissa 1951 tuloksellaan 518 senttimetriä. Yoshikawa osallistui Helsingin olympialaisissa 1952 sekä 100 metrin juoksuun että pituushyppyyn. Tuolloin hän putosi 100 metrillä jo ensimmäisellä kierroksella, mutta oli kuudestoista pituushypyssä.

Ennätykset 

 Pituushyppy: 575 cm (1952) 
 100 m: 12,0 s (1951)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Japanilaiset pituushyppääjät Japanilaiset pikajuoksijat Vuonna 1933 syntyneet Elävät henkilöt
Linga

Linga (myös Lingam, Shiva linga, Sanskrit लिङ्गं , tarkoittaa "merkkiä" tai "symbolia") on Shiva-jumalan symboli, jossa muodossa häntä useimmiten palvotaan. Linga on kivipaaden esittämä fallossymboli, joka seisoo yonin, mukaillun naisen sukuelimen päällä.

Palvonta 
Shivan palvojat kunnioittavat lingaa uhraamalla sille kukkia, maitoa, puhdasta vettä, hedelmiä, lehtiä ja riisiä.

Fiktiossa 
 Arthur C. Clarken kirjassa 2010: Avaruusodysseia esiintyvä henkilöhahmo tri Sivasubramanian Chandrasegarampillai (tri Chandra) ei poista kaulaketjussa olevaa lingaa edes talviunikammiossa ollessaan.
 Elokuvassa Indiana Jones ja tuomion temppeli etsitään intialaisesta kylästä ryövättyä Shiva lingaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Hindulaisuus
Miguel Hesayne

Miguel Esteban Hesayne (26. joulukuuta 1922 Azul, Buenos Aires – 1. joulukuuta 2019) oli 12. joulukuuta 1948 vihitty argentiinalainen pappi. Hänet vihittiin piispaksi 4. kesäkuuta 1975, ja hän toimi Viedman hiippakunnan piispana, kunnes erosi 28. kesäkuuta 1995. Hän kritisoi avoimesti vuosina 1976–1983 Argentiinaa hallinnutta junttaa. Hän on jatkanut hallituksen päätösten arvostelua myös demokratian, varsinkin Carlos Menemin ja tämän seuraajan Fernando de la Rúan aikana.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Catholic-Hierarchy.org: Bishop Miguel Esteban Hesayne 

Argentiinalaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet
Wasedan yliopisto

Wasedan yliopisto on Tokiossa toimiva yksityinen yliopisto, yksi Japanin maineikkaimmista.

Yliopisto on perustettu 1882 nimellä Tōkyō senmongakkō. Nykyisin yliopistossa on lähes 54 000 opiskelijaa, joista noin 8 500 jatko-opiskelijoita. Etenkin sen valtio-opin ja taloustieteiden tiedekunta on kuuluisa: seitsemän toisen maailmansodan jälkeisistä pääministereistä on ollut Wasedan aikaisempia opiskelijoita.

Lähteet

Aiheesta muualla

Japanin yliopistot ja korkeakoulut
Tokio
Heikki Aittokoski

Heikki Aittokoski (s. 30. marraskuuta 1970 Jyväskylä) on suomalainen toimittaja. Hän työskentelee Helsingin Sanomien ulkomaantoimittajana.

Aittokoski on opiskellut poliittista historiaa Helsingin yliopistossa. Hän aloitti Helsingin Sanomissa vuonna 1995 työskennellen ensin kulttuuritoimituksessa. Aittokoski oli HS:n Berliinin kirjeenvaihtaja 1998–2001, ulkomaantoimituksen varaesimies 2002–2007 ja Brysselin kirjeenvaihtaja 2006. Vuosina 2007–2012 hän toimi ulkomaantoimituksen esimiehenä, minkä jälkeen hän palasi ulkomaantoimittajaksi. Vuosina 2014–2015 Aittokoskella oli Jone Nikulan kanssa HSTV:ssä keskusteluohjelma Nikula, Aittokoski ja maailma (NAM).

Vuonna 2014 Aittokoski sai Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon. Hän oli ehdolla myös Bonnierin vuoden 2014 Vuoden journalisti -palkinnon saajaksi. Hänen teoksensa Narrien laiva – Matka pieleen menneessä maailmassa (2013) sai Lauri Jäntin säätiön kunniamaininnan vuonna 2014. Vuonna 2016 hänen teoksensa Kuolemantanssi – Askeleita nationalismin Euroopassa valittiin Tieto-Finlandia-palkintoehdokkaaksi. Vuonna 2017 Aittokoski sai tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon pitkäjänteisestä journalistisesta työstä.

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 Kuusi kuvaa: Ulkomaantoimittaja Heikki Aittokoski kirjoittaa kärsimyksestä Yle Areena. 2.7.2016.
 
 Heikki Aittokoski radio-ohjelmassa Kuusi kuvaa, 2.7.2016 Yle

Suomalaiset toimittajat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Ulkomaankirjeenvaihtajat
Maurice Jones-Drew

Maurice Christopher Jones-Drew (s. 23. maaliskuuta 1985, Oakland, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelasi yhdeksän kautta NFL-liigassa edustaen lähinnä Jacksonville Jaguarsia. Pelipaikaltaan Jones-Drew oli keskushyökkääjä. 

170-senttinen Jones-Drew oli yksi NFL:n lyhyimmistä pelaajista, mutta on onnistunu kuitenkin luomaan maineen yhtenä parhaista keskushyökkääjistä. Keväällä 2015 päättyneen pelaajauran jälkeen Jones-Drew on työskennellyt urheilutoimittajana.

NFL-ura

Jaguars varasi UCLA:n yliopistojoukkueessa pelanneen Jones-Drewin vuoden 2006 NFL:n varaustilaisuudessa toisella kierroksella yhteensä 60. pelaajana. Yleisesti tämän oletettiin johtuneen Jones-Drewin pienestä koosta, jonka monet olettivat estävän hänen menestyksensä ammattilaiskentillä, vaikka hänen taitonsa olivatkin yleisesti tiedossa. 

Tulokaskaudellaan hän tuli toiseksi parhaan hyökkäävän tulokkaan äänestyksessä Tennessee Titansin pelinrakentajan Vince Youngin jälkeen. Jones-Drew pelasi kahdeksan kautta Jacksonville Jaguarsissa. Tuona aikana hän rikkoi useita seuran ennätyksiä ja hänet valittiin kolmesti liigan tähdistöotteluun Pro Bowliin.

Keväällä 2014 Jones-Drew siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Oakland Raidersiin. Kausi 2014 oli Jones-Drew'n uran huonoin. Keväällä 2015 hän ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.

Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Profiili Jaguars.com -sivustolla

Lähteet

Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
LTV A-7 Corsair II

LTV A-7 Corsair II oli jatkokehitystyön tulos saman lentokonevalmistajan (Chance Vought, myöhempi Ling-Temco-Vought) F-8 Crusader laivaston hävittäjäkoneesta. Corsair II oli Crusaderia jonkin verran pienempi ja hitaampi. Konstruktio oli tarkalleen ottaen samankaltainen: yksimoottorinen suihkumoottorikäyttöinen ylätaso, nuolimuotoisin siivin varusteltuna. Palvelukseenastuminen tapahtui vuonna 1965.

A-7 Corsair II saapui korvaamaan keveämpää, samaten yksimoottorista, mutta alatasoista Douglas A-4 Skyhawkia. Omilta osiltaan myös hieman hitaamman sekä keskiraskaan, kaksimoottorisen laivastopommittaja Douglas A-3 Skywarriorin sotilastehtävät siirtyivät Corsair II:n kannettaviksi. Näin ollen koneen pääasiallinen käyttötarkoitus oli olla rynnäkköpommittajana.
Skyhawkin palvelusura kesti lähes A-7:n vastaavan päättymiseen saakka. Kreikan ilmavoimat on tosin käyttänyt A-7 Corsair II:ta huomattavan pitkään. Skyhawkiin verrattuna, kykenee Corsair II ottamaan n. 1/3 raskaamman asekuorman (6 700 kg), mikä on yksimoottoriselle koneelle varsin paljon. A-7 Corsair II oli vain hieman A-4 Skyhawkia nopeampi (merenpinnan tasolla, n. Mach 0.9, yläkorkeuksissa maksimissaan Mach 1.1-1.2).

Koneen palvelusuraa osaltaan pidensi North American A-5 Vigilanten kehitystyöhön liittyneet vaikeudet. Vigilanten suunniteltuun, nopeasti lennettyyn matalalla tapahtuvaan pommitukseen oli liittynyt ilmeisiä teknisiä vaikeuksia. Se päätyikin pääasiallisesti tiedustelukäyttöön myöhempänä (tunnuksella RA-5).

Ylätasoinen sotilaskone on suhteellisen helppo tunnistaa rakenteensa puolesta. Ilmanottoaukko on varsin kookas, ja sen sijainti on rungon alapuolella. Osa koneen aseistuksesta (kuten ilmataisteluohjukset) voidaan siipien ohella kiinnittää rungon etuosaan, ennen siipiä. Suihkumoottorin valmistaja oli Allison. Aseistukseen kuuluu 20 mm lentokonetykki, jonka sijoitus on sekin eturungossa.

2000-luvulla tämän Vietnamin sotaan osallistuneen sotakoneen tehtävät on perinyt Boeing F/A-18 Hornet. Eurooppalaisvalmisteisista vastaavista rynnäköintiin kykenevistä sotilaslentokoneista, lienee kaikkein vertailukelpoisin Sepecat Jaguar.

Vastaavia verrattavia sotilaslentokoneita 
 Grumman A-6 Intruder
 North American F-100 Super Sabre
 Republic F-105 Thunderchief
 Republic/Fairchild A-10 Thunderbolt II
 SEPECAT Jaguar
 Blackburn Buccaneer

Aiheesta muualla 

Hallen Hävittäjäsivut: A-7 Corsair II
http://fas.org/man/dod-101/sys/ac/a-7.htm
http://www.aero-web.org/museums/ny/isasm/159268.htm

Maataistelukoneet
Voughtin ilma-alukset
Lion

Lion voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

 Leijona (The Lion), Jack Cardiffin ohjaama elokuva vuodelta 1962
 Lion, Garth Davisin ohjaama elokuva vuodelta 2016
 Lion Air, indonesialainen lentoyhtiö
 Lion Music, suomalainen levy-yhtiö
 Lion, suklaapatukka
 P. Lion, 1980-luvun italodiskoartisti
 Willie ”The Lion” Smith, yhdysvaltalainen jazzpianisti
 Lion-sur-Mer, kunta Calvadosin departementissa Ranskassa
  Britannian Kuninkaallisessa laivastossa:
 HMS Lion, usean aluksen nimi
 Lion-luokka, taisteluristeilijöitä
 Lion-luokka, taistelulaivoja.
Mestarit 3

Mestarit 3 (D3: The Mighty Ducks) on yhdysvaltalainen vuonna 1996 valmistunut komediaelokuva. Elokuvan ohjasi Robert Lieberman ja se sai ensi-iltansa 4. lokakuuta 1996.

Rooleissa

Disneyn elokuvat
Jääkiekkoelokuvat
Vuoden 1996 elokuvat
Robert Liebermanin ohjaamat elokuvat
Kathmandun laakso

Kathmandun laakso () on Nepalin pääkaupunkia Kathmandua ympäröivä laakso maan keskiosassa. Se on ollut asuttuna vuosituhansien ajan. Laaksossa on sekä hindulaisuuteen että buddhalaisuuteen liittyviä kulttuurimonumentteja, ja se on ollut Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 1979 lähtien.

Laaksosta on löytynyt neoliittisia työkaluja, jotka viittaavat asutukseen jo vuosituhansia sitten. Aluksi asutus koostui hajanaisista ryhmistä ilman keskushallintoa. Maurya-valtakuntaa johtaneen Ašokan valtakaudella buddhalaisuus levisi Katmandun laaksoon ja sieltä suureen osaan Nepalia.
Swayambhun ja Bauddhanathin stupat ovat merkittäviä buddhalaisia kulttuurimonumentteja.

Pashupatin ja  Changu Narayanin temppelit ovat tärkeitä hinduille.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Nepalin maantiede
Unescon maailmanperintökohteet Nepalissa
Shōji

Shōji (障子) on perinteisessä japanilaisessa arkkitehtuurissa ovi, ikkuna tai huoneenjakaja, joka on ristikkomainen puu- tai bambukehikko, johon on pingotettu läpikuultavaa paperia. Käsin tehty japaninpaperi eli washi on perinteinen materiaali, mutta shōji voidaan tehdä myös nykyaikaisin menetelmin valmistetusta paperista tai joskus muovistakin. 

Shōji-ovet ovat usein liukuovia, ja saranaoveen verrattuna ne säästävät tilaa. Niitä on sekä perinteisissä taloissa että länsimaistyylisissä, joissa niitä on varsinkin washitsuissa (japanilaistyylinen huone). Nykyaikaisissa rakenteissa shōji ei muodosta rakennuksen ulkoseinää, vaan se on oven tai ikkunan sisäpuolella. 

Aiemmin sanaa shōji käytettiin sekä fusumasta että shōjista, joskin virallisesti tehtiin ero sanoille "karagami shōji" 唐紙障子(fusuma) ja "akari shōji" 明り障子(shōji).

Aiheesta muualla

Sukiya Living Magazine artikkeli shōji-sermeistä 
Jaanus 

Japanilainen arkkitehtuuri
Grynderi

Grynderi eli perustajaurakoitsija on rakennusliike, joka hankkii tontin sekä perustaa asunto-osakeyhtiön tai kiinteistöosakeyhtiön ja rakentaa tai rakennuttaa kyseisen yhtiön rakennukset ja myy huoneistot. Suomessa grynderi-nimitys sai pahamaineisen kaiun, kun suuren maaltamuuton aikoihiin 1960–1970-luvuilla rakennettiin massatuotantona tuhansia asuntoja kasvukeskuksiin.

Omaperusteisen tuotannon lisäksi asuntoja tuotetaan urakkatuotantona.

Lähteet 

Rakennusalan ammatit
George

George voi tarkoittaa seuraavia:

 George, miehen etunimi, kreikkalaisperäisen Georgios-nimen englanninkielinen muunnos (suomalainen vastine: Yrjö)
 George, Ison-Britannian kuninkaita, tunnetaan suomeksi nimellä Yrjö
 muita kuningassuvun jäseniä:
George (1902–1942), Kentin herttua, kuningas Yrjö V:n poika
prinssi George (s. 2013), prinssi Williamin poika
 George Tupou, Tongan kuninkaita:
 George Tupou I (1797–1893), kuningas 1845–1893
 George Tupou II (1874–1918), kuningas 1893–1918
 George Tupou V (1948–2012), kuningas 2006–2012
 Madame George, suomalainen funk-yhtye
 Gilbert & George, brittiläinen taiteilijapari
 Paikkakuntia:
 George, kaupunki Etelä-Afrikassa
 George, kaupunki Iowassa, Yhdysvalloissa
 George, kaupunki Washingtonissa, Yhdysvalloissa
 George Island, saari Winnipegjärvessä Kanadassa
 George Island, eräs Falklandinsaarten saarista
 George Island, Ontario, Kanada
 Prince George, kaupunki Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa
 St. George, kaupunki st. Georgen saarella, Alaskassa, Yhdysvalloissa
 St. George, Dominican alue
 George, seuraavien henkilöiden sukunimi:
 Amara George, oik. Mathilde Kaufmann (1835–1901), saksalainen kirjailija
 Anju Bobby George (s. 1977), intialainen pituushyppääjä
 Barry George (s. 1960), brittiläinen televisiojuontaja
 Brian George (s. 1952), israelilais-englantilainen näyttelijä
 Courtney George (s. 1986), yhdysvaltalainen curlingpelaaja
 David Lloyd George (1863–1945), Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri 1916–1922
 Elizabeth George (s. 1949), yhdysvaltalainen kirjailija
 Elmer George (1928–1976), yhdysvaltalainen autourheilija
 Emma George (s. 1974), australialainen seiväshyppääjä
 Finidi George (s. 1971), nigerialainen jalkapalloilija
 Francis Eugene George (1937–2015), yhdysvaltalainen katolinen arkkipiispa ja kardinaali
 Gabrielle George (s. 1997), englantilainen jalkapalloilija
 Gladys George (1904–1954), yhdysvaltalainen elokuva-, televisio- ja teatterinäyttelijä
 Grant George (s. 1971), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä
 Götz George (1938–2016), saksalainen näyttelijä
 Henry George (1839–1897), yhdysvaltalainen taloustieteilijä, kirjoittaja ja poliittinen vaikuttaja
 Jean Craighead George (1919–2012), yhdysvaltalainen nuortenkirjailija
 Margaret George (s. 1943), yhdysvaltalainen kirjailija
 Maureen George (s. 1955), zimbabwelainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja
 Melissa George (s. 1976), australialainen näyttelijä
 Myron V. George (1900–1972), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
 Paul George (s. 1990), yhdysvaltalainen koripalloilija
 Peter George (1929–2021), yhdysvaltalainen painonnostaja ja olympiavoittaja
 Stefan George (1868–1933), saksalainen runoilija ja kääntäjä
 Susan George (s 1950), englantilainen näyttelijä ja tuottaja
 Terry George (s. 1952), irlantilainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
 Tina George (s. 1978), yhdysvaltalainen painija
 Walter George (1858–1943), brittiläinen juoksija.

Katso myös 
 George Washington (täsmennyssivu)

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Vladimir Leonovitš

Vladimir Vladimirovitš Leonovitš (Владимир Владимирович Леонович) (1924 Moskova – 1998) oli neuvostoliittolainen lintutieteilijä ja taidehistorioitsija.

Vladimir Leonovitšin isä oli insinööri ja äiti opettaja. Hän olisi halunnut biologiksi, mutta sairastuminen esti valmistumisen Moskovan yliopiston biologisesta tiedekunnasta. Hän opiskeli taidehistoriaa ja taiteen teoriaa, ja työskenteli Moskovan Puškin-museossa, jossa hän aloitti tutkijana numismatiikan osastolla ja kohosi museon tutkimussihteeriksi.

Lintutieteen alalla Leonovitšin oppi-isä oli Jevgeni Spangenberg, jonka mukana hän osallistui useille tutkimusmatkoille ja oppi munakokoelmien, preparoinnin ja museoinnin tekniikat. Hän keräsi yli kahden tuhannen pesyeen munakokoelman noin 500 lintulajilta. Kokoelma on sijoitettu Moskovan yliopiston eläintieteelliseen museoon. Leonovitš oli lintujen laulun erityistuntija ja teki yhdessä B. N. Veprintsevin kanssa satoja lauluäänitteitä ja osallistui julkaisutoimintaan.

Lähteet 
http://zmmu.msu.ru/eng/g_vvl.htm 

Venäläiset ornitologit
Taidehistorioitsijat
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 1998 kuolleet
Saksan salibandymaajoukkue

Saksan salibandymaajoukkue edustaa Saksaa kansainvälisissä salibandyturnauksissa. Saksan maajoukkue on maailmanrankingissa sijalla 8.

Historia 
Saksa pelasi ensimmäisen maaottelunsa 20. helmikuuta 1994 Tšekkejä vastaan, jossa se kärsi 1–9 tappion. Ensimmäisen turnauksen maa pelasi vuoden 1995 Euroopan-mestaruuskilpailuissa, jossa se sijoittui turnaukesen viimeiseksi hävittyään kaikki ottelut.

Ensimmäisestä voitosta Saksa pääsi juhlimaan salibandyhistorian ensimmäisissä maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1996 voitettuaan neljännessä ottelussaan Singaporen maalein 11–0. Heti perään Saksa otti historian toisen voittonsa Unkarista maalein 8–3.

Arvokisat

Maailmanmestaruuskilpailut 
1996 – 8. sija
1998 – 8. sija
2000 – B-sarjassa
2002 – 8. sija
2004 – 8. sija
2006 – 10. sija
2008 – B-sarjassa
2010 – 10. sija
2012 – 4. sija
2014 – 9. sija
2016 – 7. sija

Euroopan-mestaruuskilpailut 
1995 – 11. sija

Lähteet

Aiheesta muualla 
Saksan salibandyliiton sivut 

Salibandymaajoukkueet
Maajoukkue
Tulilinjalla (televisiosarja)

Tulilinjalla (Human Target) on yhdysvaltalainen toimintadraamasarja vuodelta 2010. Jonathan E. Steinbergin FOX-televisioyhtiölle kehittämä sarja perustuu DC Comicsin Human Target -sarjakuvan hahmoihin. FOX peruutti sarjan 10. toukokuuta 2011.

Sarjan päähahmo on Christopher Chance (Mark Valley), San Franciscossa asuva henkivartija ja turvallisuuskonsultti. Chancen apuna ovat hänen liikekumppaninsa Winston (Chi McBride) ja ystävä Guerrero (Jackie Earle Haley).

Suomessa sarja alkoi MTV3:lla 6. joulukuuta 2010.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset rikossarjat
2010-luvun televisiosarjat
DC-universumiin perustuvat televisiosarjat
Foxin televisio-ohjelmat
Cüneyt Çakır

Cüneyt Çakır (s. 23. marraskuuta 1976 Istanbul, Turkki) on turkkilainen jalkapalloerotuomari. Hänestä tuli kansainvälinen erotuomari vuonna 2006.

Çakır tuomitsi otteluita Turkin Superliigassa ensimmäistä kertaa kaudella 2001–2002. Vuoden 2010 syyskuussa hän tuomitsi ensimmäisen kerran Mestarien liigan lohkovaiheen ottelussa. Çakır on tuominnut myös vuoden 2014 jalkapallon maailmanmestaruusturnauksessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Çakır esittely World Referee -sivustolla 

Turkkilaiset jalkapallotuomarit
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Ekokymppi

Kainuun jätehuollon kuntayhtymä eli Ekokymppi on Kainuun kuntien perustama jätehuollon organisaatio, joka hoitaa kunnille lakisääteisesti kuuluvia jätehuollon tehtäviä jäsenkunnissa.

Nimi Ekokymppi tulee siitä, että kuntayhtymän perustamisvaiheessa vuonna 2001 Kainuussa oli kymmenen kuntaa: Hyrynsalmi, Kajaani, Kuhmo, Paltamo, Puolanka, Ristijärvi, Sotkamo, Suomussalmi, Vaala ja Vuolijoki. Nyt Vuolijoki kuuluu Kajaaniin ja Vaala on siirtynyt Pohjois-Pohjanmaan maakuntaan, mutta on kuitenkin yhä Ekokympin jäsenkuntana. Asukkaita Ekokympin alueella on noin 80 000 (v. 2013). Ekokymppi ylläpitää Majasaaren jätekeskusta Kajaanissa, kahdeksaa lajitteluasemaa Kainuun kunnissa sekä 134 haja-asutusalueen aluekeräyspistettä ja 65 ekopistettä kotien hyötyjätteille.

Jätehuollon järjestämisen lisäksi Ekokympin tehtäviin kuuluu jäteneuvonta. Ekokymppi julkaisee sähköistä uutiskirjettä Ekoaviisia. Henkilökuntaa on toistakymmentä. Jätteen hyödyntämisaste on Kainuussa noin 60 prosenttia. Energiajätettä murskataan polttoaineeksi, biojäte kompostoidaan ja biokaasua kerätään talteen Majasaaren jätekeskuksessa.

Aiheesta muualla 
Nettisivut

Suomalaiset yritykset
Kainuu
Superserien

Superserien on Ruotsin amerikkalaisen jalkapallon korkein sarjataso. Sarjassa pelaa kahdeksan joukkuetta. Sarja toimii Sveriges amerikanska fotbollsförbundin (SAFF) alaisuudessa. Superserieniä on pelattu kaudesta 1991. Sitä edelsi Ruotsin mestaruussarja, jota pelattiin vuodesta 1985 lähtien.

Joukkueet 2013 
 Arlanda Jets
 Carlstad Crusaders
 Kristianstad Predators
 Stockholm Mean Machine
 STU North Side Bulls
 Tyresö Royal Crowns
 Uppsala 86ers
 Örebro Black Knights

Maratontaulukko

Lähteet 

Ruotsin amerikkalainen jalkapallo
Superserien
Amerikkalaisen jalkapallon sarjat
Michael Stewart (nyrkkeilijä)

Michael ”No Joke” Stewart (s. 20. joulukuuta 1977 Columbia, Tennessee) on yhdysvaltalainen ammattilaisnyrkkeilijä.

Taustaa 
Varttuessaan Stewart kasvoi rikollisuuden keskellä ja täyttäessään kuusitoista vuotta, miehellä oli takanaan jo kahdeksan eri nuorisovankilaa. Elämä muuttui kun Stewart tapasi vaimonsa, Lisa Stewartin. Parilla on kaksi tytärtä.

Nyrkkeilyura 
Stewart aloitti uransa voitokkaasti. Hän voitti 30 ensimmäisestä ottelustaan 28, joista 14 tyrmäyksellä, ja kaksi päättyi tasapeliin.

Uran ensimmäinen tappio oli pisteillä Dorin Spiveyä vastaan. Ura jatkui seitsemällä perättäisellä voitolla. Stewart voitti tuolloin USBA:n ylemmän kevytsarjan mestaruusvyön kohdatessaan Charles Tschorniawskyn.

Uran toinen tappio tuli kun Stewart kohtasi Sharmba Mitchellin IBF-liiton mestaruusottelussa. Stewart hävisi ottelun yksimielisin pistein. Seuraavasta ottelusta tuli voitto tyrmäyksellä ja Stewart pääsi kohtaamaan Ricky Hattonin WBU:n maailmanmestaruusottelussa. Stewart tyrmättiin ensimmäistä kertaa urallaan ottelun viidennessä erässä.

Ura jatkui kahdella voitolla ja yhdellä tappiolla. Toinen otteluista voitettiin hauistyrmäyksellä. Stewart sai tyrmättyä vastustajansa hauiksellaan. Tilastolla 38-4-2 Stewart otettiin mukaan Contender - Haastaja:n toiselle tuotantokaudelle.

Contender - Haastaja 

Stewart valittiin siniseen joukkueeseen. Hän otteli ensimmäisen kierroksen kuudennessa ottelussa. Vastustajakseen hän valitsi hyvän ystävänsä Ebo Elderin. Ensimmäiset kolme erää Elder johti kammppailua. Neljännessä Stewart sai lyötyä kovan oikean, joka tyrmäsi Elderin.

Toisen kierroksen kolmannessa ottelussa Stewart kohtasi Grady Brewerin. Vakuuttuneena helposta tyrmäysvoitosta, Stewart haki yhden iskun tyrmäystä. Brewer vei vastustajastaan helpon pistevoiton pistein 50-45. Stewart pakkasi laukkunsa ja poistui kisasta.

Haastajan jälkeen 
Haastajan jälkeen Stewart on otellut kymmenen pienen luokan ottelua, joista seitsemän hän voitti, kaksi hävisi ja yksi mitätöitiin.

Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Rasmus Sundstedt

Rasmus Sundstedt (s. 8. tammikuuta 1989) on ruotsalainen salibandypelaaja. Hän edustaa Ruotsin Superliigassa Caperio/Täbya. Hän on pelannut Ruotsin maajoukkueessa vuodesta 2010 lähtien.

Ura
Sundstedt aloitti uransa Stockholmsin junioreissa. Sittemmin hän edusti aikuisten tasolla Odelberg/Ingaröta Ruotsin 1- ja 2-divisioonassa. Ruotsin pääsarjassa Superliigassa Sundstedt pelasi ensimmäisen kerran kaudella 2008–2009 Caperio/Täbyn riveissä tehden kauden aikana yli 30 pistettä. Hänet valittiin myös kauden päätteeksi vuoden tulokkaaksi. Heinäkuussa 2012 Sundstedt siirtyi neljän vuoden sopimuksella Storvreta IBK:n riveihin.

Maajoukkueura
Sundstedt pelasi ensimmäisen kerran Ruotsi maajoukkueessa vuonna 2010 ja tuli samana vuonna valituksi maansa MM-kisajoukkueeseen. Kisojen päätteeksi hän oli Ruotsin paras pistemies 17 tehopisteellä. Sundstedt saavutti kisoissa hopeaa, Ruotsin hävittyä loppuottelun Suomelle. Lisäksi hänet valittiin kisojen tähdistöjoukkueeseen.

Lähteet
 Rasmus Sundstedtin profiili IFF:n sivustolla 
 Rasmus Sundstedtin profiili innebandy.se sivustolla 

Ruotsalaiset salibandyn pelaajat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Nexus S

Nexus S on Googlen markkinoima Nexus-tuoteperheeseen kuuluva älypuhelin. Puhelimen valmistaa korealainen Samsung.

Puhelimessa on monikosketusta tukeva kapasitiivinen neljän tuuman Super AMOLED -kosketusnäyttö, 1 GHz:n kellotaajuudella toimiva ARM Cortex A8 -prosessori (Hummingbird). Se tukee kaikkia käytössä olevia toisen ja kolmannen polven matkapuhelinverkkoja. Nexus S perustuu pitkälti samaan tekniikkaan kuin sitä valmistavan yhtiön Samsungin Galaxy S -malli. Erona siihen on uudempi Androidin käyttöjärjestelmäversio ja kameran LED-salama.

Googlen Nexus S:ää edeltävä puhelinmalli oli Nexus One, joka oli HTC:n valmistama.

Lähteet

Google
Samsungin matkapuhelimet
Android-pohjaiset laitteet
Wi-Fi-laitteet
Vuoden 2010 matkapuhelimet
Turun läänin jalkaväkirykmentti

Turun läänin jalkaväkirykmentti oli Ruotsin kuningaskunnan jalkaväkirykmentti Suomessa, johon 1700-luvulla kuuluivat Laitilan, Uudenkirkon, Loimaan, everstiluutnantin, Nousiaisten (myöhemmin nimeltään toisen majurin komppania), henki, majurin (myöhemmin nimeltään ensimmäisen majurin komppania) ja Perniön komppaniat.

Komentajat 
 eversti Henrik Sass k. 1658
 Patrik Ogilwie 1655-1657
 Karl Anders Sinclair
 Ernst Gustaf von Willebrand (k. 1751)
Johan Henrik Hästesko 1787-1788 (1790)

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
Perniön komppanian ruodut 47-65

Varsinais-Suomi
Suomalaiset sotilasyksiköt Ruotsin vallan aikana
Grigori Poljakov

Grigori Ivanovitš Poljakov (1876–1939) oli venäläinen lintutieteilijä ja keräilijä.

Poljakov oli kuuluisan venäläisen lintutieteilijän F. Lorenzin oppilas. Poljakov valmistui Šanjavskin kansanyliopistosta Moskovasta ja tutki Moskovan alueen ja lähiseudun linnustoa. Vuonna 1923 hän lahjoitti noin kymmenen tuhannen nahan lintukokoelmansa Moskovan yliopiston Eläintieteelliselle museolle. Vuonna 1927 Poljakov vangittiin, ja hänet vietiin Solovkiin. Täällä hän toimi paikallisten luonnontutkijoiden biologisen aseman johtajana. Vapauduttuaan 1932 Poljakov asui Moskovan lähistöllä kuolemaansa saakka, keräillen kirjoja ja lintuja.

Lähteet 
Zoological Museum of Moscow University  

Venäläiset ornitologit
Vuonna 1876 syntyneet
Vuonna 1939 kuolleet
Resist (Damnationin albumi)


Resist on puolalaisen death metal -yhtye Damnationin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2000.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Raven – laulu
 Les – kitarat, basso
 Bart – kitarat
 Varien – rummut

Aiheesta muualla 
 

Damnationin albumit
Vuoden 2000 albumit
Peter Wisgerhof

Peter Wisgerhof (s. 19. marraskuuta 1979 Wageningen, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Twenteä ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Seurajoukkueura 
Wisgerhof teki ensiesiintymisensä ammattilaisurallaan kasvattajaseuransa Vitessen riveissä kaudella 1999–2000. Seuraavan kauden hän pelasi lainasopimuksella NEC Nijmegenissä, jonka jälkeen siirtyi joukkueeseen pysyvällä siirrolla. Wisgerhof edusti seuraa seuraavat 7,5 vuotta, jonka aikana ottelui kertyi yhteensä 236 ja niissä maaleja 12.

Tammikuussa 2009 hän siirtyi Twenteen ja solmi joukkueen kanssa 3,5-vuotisen sopimuksen. Tulonsa jälkeen, hän nousi nopeasti joukkueen avauskokoonpanoon.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Wisgerhofin esittely Twenten sivustolla 

Alankomaalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Akmenė

Akmenė on Liettuan pohjoisosassa, Šiauliain läänissä sijaitseva kaupunki. Se toimii Akmenėn kunnallispiirin hallinnollisena keskuksena. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 2 602 asukasta. Kunnallispiirin alueella sijaitseva Naujoji Akmenė (Uusi Akmenė) on nimetty Akmenėn kaupungin mukaan.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kaupungin virallinen sivusto 

Šiauliain läänin kaupungit
Sokal

Sokal () on kaupunki Ukrainassa Lvivin alueen Tšervonohradin piirissä. Kaupunki oli aiemmin Sokalin piirin keskus, mutta heinäkuun 2020 aluehallinnollisen uudistuksen yhteydessä siitä tuli osa Tšervonohradin piiriä.

Asukkaita Sokalissa oli vuoden 2001 väestönlaskennassa 21 693. Kaupungin pinta-ala on 8,47 km². Vuoden 2021 väestöarvio oli 20 659.

Sokal sijaitsee Ukrainan länsiosassa lähellä Puolan rajaa. Kaupungista on matkaa Lvivin kaupunkiin maanteitse 78 kilometriä ja rautateitse 95 kilometriä.

Kaupungin nähtävyyksiä ovat esimerkiksi kaupungintalo kellotorneineen, Pyhän Nikolaoksen kirkko 1500-luvulta, vuonna 1762 rakennetun synagogan rauniot sekä sisterssiläisluostari.

Historia 
Sokalin kaupunki on mahdollisesti saanut nimensä slaavilaisesta haukkaa tarkoittavasta sanasta sokol. Sokal mainitaan ensimmäisen kerran vuodelta 1377 peräisin olevassa dokumentissa. Kaupunkioikeudet Sokal sai vuonna 1424. Tuolloin paikalliset saivat myös luvan kaataa puita kaupungin kehittämistä ja talojen rakentamista varten. Sokalin asukkaat kalastivat kaupungin ohi virtaavasta Buhjoesta. Sokal kuului Puolaan vuosina 1918–1944.

Väkiluvun kehitys

Lähteet

Aiheesta muualla 

Viralliset kotisivut 
Sokalin karttoja 

Lvivin alueen kaupungit
Kurt Equiluz

Kurt Equiluz (s. 13. kesäkuuta 1929 Wien) on itävaltalainen tenori.

Equiluz aloitti uransa Wienin poikakuorossa ja opiskeli vuosina 1944–1955 Wienissä laulua, harpunsoittoa ja musiikin teoriaa. Vuodesta 1945 hän oli jäsenenä Akademie-Kammerchorissa. Hänestä tuli eräs ajan johtavista Bachin tulkitsijoista, mutta hän on luonut uran myös oopperassa. Equiluzin ensimmäinen rooli oli Pedrillon rooli, jossa hän esiintyi vuonna 1957 Wienin valtionoopperassa. Hänen ohjelmistoonsa valtionoopperassa lukeutui lisäksi rooleja muiden muassa oopperoissa Figaron häät, Ariadne Naxoksella, Nürnbergin mestarilaulajat, Tosca, Turandot, Taikahuilu ja Iloinen leski. Vielä vuonna 1987 Equiluz esiintyi Christoph Willibald Gluckin Iphigénie en Aulidessa.

Equiluz esiintyi myös toistuvasti Salzburger Festspielellä. Hänestä tuli vuonna 1971 Grazin Musikhochschulen ja vuonna 1982 Wienin musiikkiakatemian professori. Häntä kuullaan sekä oopperoiden että muiden teosten levytyksillä useilla eri levymerkeillä, kuten Deccalla, Philipsillä, Deutsche Gramophonilla ja Harmonia Mundilla. Säveltäjiin, joiden teosten levytyksiin Equiluz on osallistunut, ovat lukeutuneet Bachin lisäksi esimerkiksi Monteverdi, Richard Strauss, Wagner ja Schubert.

Lähteet 

Itävaltalaiset oopperalaulajat
Tenorit
Vuonna 1929 syntyneet
Elävät henkilöt
Roberto Rosales

Roberto José Rosales Altuve (s. 20. marraskuuta 1988 Caracas) on venezuelalainen jalkapalloilija. Hän edustaa kyproslaista AEK Larnakaa, johon hän siirtyi kesällä 2021. Aiemmin hän on pelannut kotimaansa lisäksi Belgiassa, Alankomaissa ja seitsemän kautta Espanjassa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.

Ura 
Rosales on Caracas Fútbol Clubin kasvatti ja teki sen edustusjoukkueessa ensiesiintymisensä kaudella 2006–2007. Vuonna 2007 hän siirtyi belgialaiseen Gentiin. Hän edusti seuraa seuraavat kolme kautta, joista viimeisellä 2009–2010 joukkue voitti Belgian cupin. Hän pelasi yhteensä 72 liigaottelua ja teki niissä viisi maalia.

Kesällä 2010 Rosales teki sopimuksen alankomaalaisen Twenten kanssa. Siellä hän pelasi neljän kauden aikana 118 liigaottelua ja teki kolme maalia. Vuonna 2011 hän voitti Alankomaiden cupin mutta ei pelannut loppuottelussa. Kausina 2014–2021 Rosales edusti Espanjassa Málagaa, lainasopimuksella Espanyolia ja Leganésia. Hän pelasi Primera Divisiónissa kaikkiaan 182 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Leganésin joukkueessa Segunda Divisiónissa.

Rosales on pelannut Venezuelan maajoukkueessa vuodesta 2007 alkaen 82 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, kesäkuussa 2019 ystävyysottelussa Ecuadoria vastaan. Hän pelasi Venezuelan neljänneksi yltäneessä joukkueessa Copa Américassa 2011. Hän pelannut Copa Américassa myös vuosina 2015, 2016, 2019 ja  2021.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Rosalesin esittely Twenten sivustolla  

Venezuelalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
Mackay

Mackay ja MacKay tarkoittavat muun muassa seuraavia:

HMS Mackay, Britannian Kuninkaallisen laivaston Scott-luokan laivueenjohtaja
Mackay Trophy, nimetty Clarence Mackayn kunniaksi, on Yhdysvaltojen ilmavoimien myöntämä palkinto ansiokkaasta lennosta

Paikkoja
 Mackay, kaupunki Queenslandissa, Australiassa
 Mackay Regional Council ja entinen City of Mackay
 Mackay Airport, lentoasema
 Mackay, kaupunki Idahossa, Yhdysvalloissa
 Mackayjärvi, järvi Länsi-Australiassa
 A. Murray MacKay Bridge, silta Halifaxissa Kanadassa
 Fort MacKay, kylä ja intiaanireservaatti Albertassa, Kanadassa

Sukunimi
 Charles Mackay (1814–1889), brittiläinen journalisti, kirjailija ja runoilija
 Duncan Mackay (s. 1950), brittiläinen kosketinsoittaja ja laulaja
 George MacKay (s. 1992), brittiläinen näyttelijä
 Herbert MacKay-Fraser (1927–1957), yhdysvaltalainen Formula 1 -kuljettaja
 James Mackay (s. 1984), australialainen näyttelijä
 John William Mackay (1831–1902), irlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen liikemies 
 Mickey MacKay (1894–1940), kanadalainen jääkiekkoilija
 Nancy Mackay (1922–2016), kanadalainen pikajuoksija
 Steve Mackay (1949–2015), yhdysvaltalainen saksofonisti
 William Mackay (1839–1885), skotlantilainen lääkäri, presbyteerikirkon pastori ja virsirunoilija.

Katso myös
McKay
Sofor

Sofor Oy on suomalainen vuonna 1991 Kauhavalla perustettu IT-palveluyritys. Soforilla on toimipisteet viidella paikkakunnalla Kauhavalla, Helsingissä, Tampereella, Vaasassa ja Turussa. Vuonna 2020 Sofor työllistää noin 55 työntekijää.

Palvelut ja ratkaisut

Sofor ilmoittaa ydinosaamisekseen ratkaisut, jotka tehostavat asiakkaiden liiketoimintaa ja päätöksentekoa. Erikoistumisalueet ovat digitalisaatio ja robotiikka, infraratkaisut, tekoäly ja analytiikka, työkyvyn johtaminen ja laiteratkaisut. Palveluvalikoima ulottuu sovellussuunnittelusta integrointiin, järjestelmien elinkaaren mittaiseen kehitykseen sekä hallinta- ja kapasiteettipalveluihin. .

Vuodesta 1991 Sofor on tuottanut palveluita yrityksille sekä julkisyhteisöille. Tänä aikana on toteutettu yli 2000 ohjelmistoprojektia – määrittelystä toteutukseen. Käytössä olevien järjestelmien modernisointi liiketoiminnan vaatimusten mukaiseksi on vaihtoehtoinen, kustannustehokas tapa jatkaa tehtyjen investointien elinkaarta.

Lähteet

Aiheesta muualla
 http://www.sofor.fi

Suomalaiset yritykset
Tietotekniikkayhtiöt