joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Paavo ja Raili

Paavo ja Raili on suomalainen televisiosarja, jota esitettiin Yle TV2-kanavalla. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi 11. helmikuuta 2004. Toinen tuotantokausi alkoi 11. tammikuuta 2006. Sarjan käsikirjoittivat Eija Vilpas ja Ritva Holmberg. Tv-uusintana sarja esitettiin vuonna 2011.

Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin DVD:llä loppuvuodesta 2009 ja toinen tuotantokausi keväällä 2010. Maaliskuussa 2020 sarja tuli nähtäviin Yle Areenaan.

Sarjaa on kehuttu hyvän mielen komediasarjaksi.

Juoni

Sarja alkaa, kun Paavo Grönroos menee Raili Hiltusen kampaamoon ja tovin juteltuaan he tajuavat olevansa vanhoja luokkakavereita. Pian he alkavat seurustella, mutta Paavon äiti Siiri Grönroos ei hyväksy poikansa suhdetta Railiin. Siiri sanoo Paavolle häipyvänsä tämän elämästä, eikä hän näe häntä enää koskaan. Myöhemmin hän ymmärtää rajoittaneensa liikaa poikansa elämää ja pyytää anteeksi. Pian kuvioihin ilmestyy mies nimeltä Kauko Lehikoinen, joka uhkaa viedä Siirin rahat. Myös Railin ex-mies Ilpo ilmestyy sekoittamaan kuviot. Railin ja Ilpon jo aikuinen poika, Jari, ilmestyy Railin oven taakse ja tarvitsee tilapäismajoitusta.   

Toinen tuotantokausi alkaa Paavon ja Railin kesäloman merkeissä. He muuttavat uuteen asuntoon, ja myös Railin kampaamo muuttaa. Toisella tuotantokaudella kuvataan pitkälti Paavon ja Railin arkielämää avioparina. Koko sarjan tapahtumat sijoittuvat Tampereelle.

Tuotantotiimi

Näyttelijät 
 Lasse Karkjärvi: Paavo Grönroos (Railin mies ja Siirin poika)
 Eija Vilpas: Raili Hiltunen-Grönroos o.s. Hiltunen (Paavon vaimo ja Jarin äiti)
 Tuija Ernamo: Siiri Lehikoinen o.s. Grönroos (Paavon äiti ja Kaukon vaimo)
 Anna Haaranen: Lissu (Railin ystävä ja Ilpon avovaimo)
 Esko Roine: Kauko Lehikoinen (Siirin mies)
Lari Halme: Jari Hiltunen (Railin ja Ilpon poika sekä Annan mies)
 Heidi Kiviharju: Anna Pitkänen (Jarin vaimo)
 Auvo Vihro: Ilpo Hautamäki (Railin entinen mies ja Lissun avomies ja Jarin isä)
 Heikki Kinnunen: Risto "Riku" Kujansuu (Paavon työkaveri)
 Mauri Kuosmanen: Hölttä (Isännöitsijä)
 Tuija Vuolle: Neiti Piironen (Railin vakioasiakas)
 Mari Turunen: Janita (Jarin entinen tyttöystävä)
 Kari Manninen: Rakennusmies
 Liisa Roine: leskirouva Harju
 Minna Hokkanen: Sirpa
 Tommi Kainulainen: Janne
 Elisa Salo: Kati

Ohjaus ja käsikirjoitus 
 Ohjaus: Jussi Niilekselä
 Käsikirjoitus: Eija Vilpas ja Ritva Holmberg

Jaksot

1. tuotantokausi (2004)

2. tuotantokausi (2006)

Aiheesta muualla

Lähteet 

Sarjan jaksot Yle Areena
Sarjan kotisivut Yle Vintti
Paavo ja Raili Yle Elävä Arkisto

Suomalaiset komediasarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Dissonanssi

Dissonanssi eli riitasointu (riitasointisuus, dissonoivuus) on musiikinteorian käsite, jolla tarkoitetaan samanaikaisten tai peräkkäisten sävelien soivuuden puutetta. 

Länsimaisessa musiikissa luetaan tavallisesti intervalleista dissonansseiksi suuri ja pieni sekunti, suuri ja pieni septimi sekä kaikki ylinousevat ja vähennetyt intervallit.  Myös puhdasta kvarttia pidetään riitaintervallina kun se esiintyy bassoon nähden. Soinnuista ovat dissonansseja eli riitasointuja ne, joihin sisältyy ainakin yksi dissonoiva intervalli, eli kaikki muut paitsi duuri- ja mollikolmisoinnut. Eri aikoina eri intervallien dissonanssi on kuitenkin koettu eri tavalla, esimerkiksi terssiä pidettiin vielä keskiajan musiikissa dissonoivana. Keskiajalla ylinouseva kvartti eli tritonus oli jyrkästi kielletty dissonanssinsa vuoksi. Sitä pidettiin paholaisen sointuna.

Katso myös 
 konsonanssi
 konsonanssi ja dissonanssi

Lähteet

Aiheesta muualla 

Musiikin teoria
Musiikkitermit
Chanson

Chanson (ransk. laulu; it. canzona) tarkoittaa usein mitä tahansa laulua, jonka sanat ovat ranskaksi, mutta sillä voidaan tarkoittaa myös klassisia ranskalaisia melodisia lauluja tai polyfonisia ranskalaisia lauluja keskiajan ja renessanssin musiikissa. Vanhemmat chansonit olivat yleensä jossain formes fixesissä: balladessa, rondeaussa tai virelaissa vaikka myöhemmin muoto oli teoksissa vapaampi. Kuuluisimpia chansonsäveltäjiä olivat Guillaume Dufay, Johannes Ockeghem ja Josquin Desprez. Chanson-tyylisiä lauluja kuunneltiin useimmiten renessanssin aikana.  

Chanson-nimitystä käytetään vanhimmassa ranskalaisessa runoudessa sekä eeppisistä runoista (esimerkiksi chanson degeste, kuten sankarirunoelma Rolandin laulu) että lyyrillis-eeppisistä runoista (esimerkiksi chanson d’histoire, chanson detoile, naisten käsitöiden ääressä laulamia lauluja) ja puhtaasti lyyrillisistä runoista. Sittemmin chansoneiksi ruvettiin sanomaan kansanomaisia lauluja yleensä sisällyksestä riippumatta. Suuri kokoelma neliäänisiä chanson-lauluja julkaistiin Pariisissa 1527−1549, sekä myöhemmin, 1627−1654 ja 1623−1667, kokoelmat yksi- ja kaksiäänisiä Tanssi- ja juomalauluja. Tämä sävellyslaji levisi sitten Alankomaihin ja Saksaan. Niiden tyyli on vaikuttanut myös kansanlaulun pintakerroksiin.

Myöhemmin chansoniksi on kutsuttu sävelmän ja tekstin kiinteään vuorovaikutukseen perustuvia laulelmia. Chansonit voivat olla luonteeltaan esimerkiksi kertovia tai elegisiä, poliittisia, satiirisia tai koomisia. Usein chanson on ollut esittäjänsä säveltämä ja sanoittama. Tunnettuja 1900-luvun chanson-taiteilijoita ovat olleet esimerkiksi Charles Aznavour, Jacques Brel ja Georges Brassens, säveltäjä Joseph Kosma, laulajia Maurice Chevalier, Charles Trenet, Edith Piaf, Juliette Greco ja Yves Montand.

Lähteet 

Taidemusiikin muodot

eo:Ŝansono
Ambrosialainen kirkkomusiikki

Ambrosialainen kirkkomusiikki oli keskiajalla vaikuttaneista paikallisista jumalanpalvelusperinteistä tärkein  heti Rooman jälkeen. Se syntyi Milanossa ja on nimetty pyhän Ambrosiuksen, Milanon piispan mukaan. Ambrosialainen kirkkomusiikki ja riitti ovat säilyneet Milanossa ja sen ympäristössä meidän päiviimme asti, vaikka sitä on pyritty vuosisatojen aikana kitkemään ja syrjäyttämään muun muassa gregoriaanisella kirkkomusiikilla. 

Ambrosialaisessa kirkkomusiikissa käytettävät liturgiset tekstit on kirjoittanut luultavasti pyhä Ambrosius tai joku aikalainen n. vuoden 374.

Katolinen kirkko
Kirkkomusiikki

it:Rito ambrosiano#Il canto ambrosiano
Sekvenssi (liturgia)

Sekvenssi (lat. sequentia, [jotain] seuraava) on latinankielinen runo, joka on kirjoitettu ei-klassisessa runomitassa ja usein kristillisestä aiheesta. Se oli alkuaan messun hallelujan laajennus, sitten runomittainen virren tapainen laulu.

Sekvenssit olivat erityisen suosittuja 900–1200-luvuilla, jolloin niitä esitettiin messun halleluja-osan jälkeen. Sekvenssi kehittyi halleluja-laulun loppuun lisätystä juhlallisesta pitkästä melismasta, johon alettiin lisätä 800-luvulla latinankielisiä ja 900-luvulla kansankielisiä uusia sanoja. Näin syntyneen sekvenssirunouden ensimmäinen kukoistuskausi oli 900-1000 luvuilla ja toinen 1100-1200-luvuilla,jonka tärkein sekvenssirunoilija oli Adam Victorilainen. Hymnit ja sekvenssit eroavat toisistaan sävelmien luonteen perusteella. Hymneissä lauletaan samalla sävelmällä jokainen säkeistö, sekvenssissä enintään kaksi peräkkäistä säkeistöä. 

Keskiajan lopulla kehittyi tapa, että pitkän latinankielisen sekvenssin välissä seurakunta lauloi "kansankielisen värssyn", säkeistön. Näistä säkeistöistä on myöhemmin muodostunut virsiä.

Vastauskonpuhdistuksen aikana Trenton kirkolliskokouksessa (1545-1563) pyrittiin katolisen kirkon jumalanpalveluskäytäntöä yhtenäistämään, ja suurin osa sequentia-runoista jätettiin pois. Trenton kirkolliskokous hyväksyi tridentiinisen messun osina käytettäväksi vain neljä sekvenssiä:

 Victimae Paschali Laudes pääsiäisenä (tekijä Wipo Burgundilainen)
 Veni Sancte Spiritus helluntaina
 Lauda Sion Salvatorem Pyhän ruumiin juhlapäivänä, Corpus Christi,  (tekijä Tuomas Akvinolainen) sekä
 Dies irae Requiemissa, sielunmessussa (tekijä Tuomas Celanolainen)

Vuonna 1727 käyttöön hyväksyttiin vielä viides sekvenssi, Stabat Mater, jota voidaan käyttää Jeesuksen äidin tuskien muistopäivänä, 15. syyskuuta. Stabat Materin tekijä on Jacopone da Todi.

Katso myös 
Dies irae
Adam Victorilainen

Aiheesta muualla
Encyclopedia Catholica: Prose or Sequence

Lähteet 
Kirkkomusiikki
Katolinen kirkko

Jumalanpalvelustekstit
Kevin Kline

Kevin Delaney Kline (s. 24. lokakuuta 1947 Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja laulaja. Hänet on palkittu uransa aikana muun muassa Oscarilla ja kahdella Tonylla. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Sofien valinta (1982), Silverado (1985), Huuto vapaudelle (1987), Kala nimeltä Wanda (1988), Wild Wild West (1999), Näin ystävien kesken (2011) ja Ricki and the Flash (2015). 

Vuonna 2017 Kline näytteli Bellen isää Mauricea musikaalielokuvassa Beauty and the Beast – Kaunotar ja hirviö.

Hänen isänsä oli Saksan juutalainen ja äiti Irlannin katolilainen, joten hänellä on monikulttuurinen tausta.

Kline opiskeli Indianan yliopistossa, muttei valmistunut. Hän kiinnostui enemmän teatterista. Hän sai stipendin 1972 vasta perustettuun Juilliard Drama Schooliin New Yorkiin. Sen jälkeen hän teki klassisia näytelmärooleja kuten Anton Tšehovin Kolmessa sisaressa ja Shakespearen näytelmissä ja sai Tony-palkintoja. Hollywoodin kykyjenetsijöitä hän on vältellyt, mistä tulee lempinimi "Kevin Decline".

Vuonna 1988 hänet palkittiin parhaan miessivuosan Oscarilla  elokuvasta Kala nimeltä Wanda.

Kline on ollut naimisissa näyttelijä Phoebe Catesin kanssa vuodesta 1989 lähtien. Heillä on lapset Owen Kline (s. 1991) ja Greta Kline (s. 1994).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät
Yhdysvaltalaiset koomikot
Yhdysvaltalaiset laulajat
Oscar-palkinnon saajat
Tony-palkinnon saajat
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Kiantajärvi

Kiantajärvi sijaitsee Suomussalmella, Kainuussa. Järven pinta-ala on 191 neliökilometriä ja sen suurin pituus on noin 45 km. Järvi on pohjoisosastaan kaksihaarainen ja sen itäisimmät osat ulottuvat noin kahden kilometrin päähän Venäjän rajasta. Kiantajärvi jakaantuu useisiin erillisiin altaisiin ja järven pohjan muodot ovat erittäin vaihtelevia matalikkoineen ja jyrkkine syvänteineen.

Kiantajärveä säännöstellään voimakkaasti järven alapuolella sijaitsevien useiden vesivoimaloiden avulla. Pinnankorkeuden alin säännöstelyraja on 195,5 m merenpinnan yläpuolella ja ylin vastaavasti 199,5 m. Vuotuinen vedenkorkeuden vaihteluväli on siis enimmillään neljä metriä. Kiantajärven vedet purkautuvat kohti Oulujärveä Ämmäkoskeen vuonna 1959 valmistuneen Ämmän voimalaitoksen kautta. Joen keskimääräinen sekuntivirtaama on 20–70 kuutiota. Nykyisin järvi on paitsi voimatalouden vesivarasto myös tärkeä veneily- ja vapaa-ajankalastusalue.

Historiaa 

Esihistoriallisia, muun muassa kivikautisia yli 4000 vuotta vanhoja asuinpaikkoja on Kiantajärvellä ja sen rannoilla, tunnetuimmat niistä Kalmosärkässä, Vanhassa Kirkkosaaressa, Kukkosaaressa sekä Ämmänsaaren nykyisen keskustan alueella. Myöhemmin järven rannoilla on tuotettu paljon tervaa. 

Ämmän ruukki, järvimalmista rautaa jalostanut tehdas toimi järvestä laskevassa Ämmäkoskessa vuosina 1841–1878. Ilmari Kiannon kirjailijakoti Turjanlinna sijaitsi Niskanselän itärannalla Hulkonniemellä. Kiannon hauta on Turjanlinnan edustalla olevassa Niettussaaressa. 

Talvisodan aikana järvi joutui sotanäyttämöksi, kun neuvostoliittolainen 163. divisioona, jonka pääosat saapuivat Juntusrannan suunnalta ja osa Raatteentietä, miehitti kirkonkylän ympäristön ja otti varsinkin Juntusrannassa paljon siviilejä vangeiksi. 
Kiantajärven Niskanselkä ja Haukiperä toimivat luonnollisena puolustuslinjana. Venäläiset pääsivät talvisodassa pisimmillään järven lounaisrannalle kirkonkylän kohdalla kapeassa Haukiperässä, mutta hyökkäys torjuttiin. Suomussalmen taistelujen loppuvaiheessa 29. joulukuuta 1939 kirkonkylään ja Hulkonniemelle saarroksiin joutuneista venäläisistä pääosa vetäytyi Suomussalmelta Kiantajärven jäätä pitkin koilliseen. Uhkan poistuttua suomalaisten huomio kääntyi Raatteen tielle.

Katso myös
 Luettelo Suomen sadasta suurimmasta järvestä

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Suomussalmen kunnan kotisivut
 Alueen sotahistoriaa

Suomussalmen järvet
Kiantajärven reitin valuma-alue
Hakkuukone

Hakkuukone eli harvesteri on metsätraktori, joka tekee kaikki hakkuun työvaiheet kaadosta pinoamiseen. Puhekielessä hakkuukoneesta käytetään myös nimitystä moto (sanasta monitoimikone).

Tyypillisiä harvesterin pääosia ovat hakkuulaite, nosturi, hytti sekä etu- ja takarunko. Useimmissa malleissa harvesteripäätä kannatteleva nosturi ja hytti sijaitsevat eturungolla, kun taas moottori sekä pääosa hydrauliikasta on sijoitettu takarungolle. Yleensä harvesteri on runko-ohjattu (runko taittuu akselien välistä). Pintapainetta ja liikkumiskykyä maastossa parantaa telojen käyttö. Erikoisrakenteisilla  ja -leveillä teloilla voidaan työskennellä turvemailla sulan maan aikaan. 

Harvesteripään (=hakkuupää, koura) tehtävänä on puun kaato, karsinta, katkonta ja mittaus. Puun mittaan katkaisun aikana harvesteripäässä olevista suuttimista suihkutetaan väriainetta merkintään ja ureaa juurikääpien leviämistä vastaan. Harvesteripää koostuu muun muassa syöttörullista, karsintateristä, mitta-antureista, ketjusahasta sekä ns. tiltistä, joka mahdollistaa harvesteripään toimimisen vaaka- ja pystyasennossa. Harvesteripää on kiinnitetty nosturiin pyörivän nivelen (rotaattorin) välityksellä, minkä ansiosta harvesteripää pyörii pystyakselinsa ympäri. Puuta kaadettaessa harvesteripää viedään puun tyvelle, tartutaan puuhun ja sahataan se poikki ketjusahalla. Sen jälkeen puuta syötetään harvesteripään läpi syöttörullilla, ja samaan aikaan karsintaterät karsivat oksat. Mittalaitteen ja ketjusahan avulla puusta katkaistaan sopivan mittaisia pölkkyjä joko tukiksi tai kuitupuuksi lisäksi voidaan tehdä sorvitukki tai sellu.

Hakkuukone prosessoi ja tuottaa jatkuvasti uutta tietoa tuotannon määrästä, kuljettajan työstä, koneesta sekä leimikosta.

Tunnettuja hakkuukone merkkejä ovat Ponsse, John Deere, Komatsu, Rottne, Logset ja Ecolog.

Nykyiseen John Deere Forestry Oy:öön kuuluva, aiemmin nimellä Plustech Oy toiminut tutkimus- ja kehitysyksikkö kehitti 1990-luvulla kaksi kävelevän metsäkoneen prototyyppiä. Deere & Company’n näyttelypaviljonkiin siirretty kävelevä metsäkone on ensimmäinen hakkuupäällä varustettu kävelevä harvesteri ja valmistunut vuonna 1994. Testien aikana sille kertyi noin 2000 työtuntia. John Deere -yhtymä  on lahjoittanut vuonna 1999 valmistetun kävelevän Plusjack-metsäkoneen Suomen Metsämuseo Lustolle.

Metsureiden tarve on merkittävästi vähentynyt hakkuukoneiden yleistymisen myötä.

Lähteet 
Konttinen, Hannu & Druschka, Ken: Metsäkoneiden maailmanhistoria. Otava 1997. ISBN 9511147447.
Käyhkö, Arttu: Metsätyökoneet Suomessa. Kustantaja Laaksonen, 2015 ISBN 978-952-5805-69-7.
Käyhkö, Arttu: Suuri Metsäkonekirja. Kustantaja Laaksonen, Keuruu 2017 ISBN 978-952-5805-93-2.
Käyhkö, Arttu: Volvo metsäkoneet. Kustantaja Myllymäki, Espoo 2019 ISBN 978-952-69085-2-6.
Käyhkö, Arttu: Valmet - traktorista metsäkoneeksi. Kustantaja Myllymäki, 2019. ISBN 978-952-69085-7-1.

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Video kävelevästä harvesterista v. 2007 (englanniksi)
 Ohjelmistovertailu Ponsse, Komatsu ja John Deere. Metsätehon tuloskalvosarja 14/2016.

Metsänhakkuu
Metsätalouskoneet
Moottorityökoneet
Pelastakaa sotamies Hytönen

Pelastakaa sotamies Hytönen on MTV3:n keväällä 2004 esittämä tosi-tv-sarja asepalveluksesta. Sarjassa seurataan TV-persoona Joonas Hytösen aikaa varusmiespalveluksessa Valkealan Vekaranjärvellä sijaitsevan Karjalan prikaatin 3. Kenttätykistöpatterissa. Sarjan on ohjannut Marko Antila ja kuvannut Jussi Eerola.

Sarjan nimi viittaa elokuvaan Pelastakaa sotamies Ryan. Idealtaan sarja muistuttaa brittiläistä vuonna 2002 aloitettua tv-sarjaa I’m a Celebrity, Get Me Out of Here!

Taustaa
Sarja alkaa Joonas Hytösen esiintymisestä Huomenta Suomi -ohjelmassa palvelukseenastumispäivän aamuna. Haastattelussa käydään läpi Hytösen mietteitä palveluksesta. Ensimmäinen jakso käsittelee vain palvelukseenastumispäivää. Ensimmäisen päivän toinen haastattelu on Hytösen patterissa järjestetty lehdistötilaisuus.

Alusta alkaen sarjassa on lukuisia haastatteluja ja kommentteja Hytösen palvelustovereilta. Teemana on enimmäkseen Hytösen asema palvelustovereiden joukossa, mutta myös kommentteja itse palveluksesta kuullaan. Sarja käy läpi palveluksen keskeiset vaiheet: P-kausi, vala, E-kausi ja J-kausi. Iltalomia ja viikonloppuvapaita käsitellään lyhyesti. Sarjan viimeiset jaksot sijoittuvat pitkille ampumaleireille, jotka järjestettiin toisaalla Suomessa.

Sarjaa voidaan pitää dokumenttina varusmiespalveluksesta, joskin sarja on keskittynyt hyvin vahvasti Hytösen persoonan ympärille. Puitteet ovat kuitenkin karun todelliset ja varsinkin Hytösen palvelustoverien ja esimiesten kommentit tuovat sarjaan todellisuuden tuntua.

Ohjelma pääsi iltapäivälehtien lööppeihin, kun sen katsojaluvut romahtivat parin ensimmäisen jakson jälkeen.

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset tositelevisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Sädekehävaikutus

Sädekehävaikutus eli haloefekti eli sädekehäilmiö on kognitiivinen vinouma, jossa kohteeseen, jolla on jokin huomiota herättävä myönteinen ominaisuus, liitetään muitakin positiivisia piirteitä. Sädekehäilmiötä vastaavaa negatiivista vaikutusta kutsutaan stigma-ilmiöksi.

Varhaisissa psykologisissa kokeissa todettiin, että ihmiset yleensä muodostavat mielipiteensä ihmisestä ja pitävät sen mielipiteen pitkään. Lisäksi, jos ihmisestä oli muodostunut positiivinen tai negatiivinen mielikuva jonkin asian perusteella, ihmisillä on taipumusta pitää kyseisen henkilön muita ominaisuuksia hyvinä tai huonoina — harvemmin henkilöstä oltiin osittain positiivista ja osittain negatiivista mieltä.

Yleinen esimerkki sädekehävaikutuksesta ilmenee silloin, kun jonkun henkilön oletetaan yleisesti olevan älykäs, koska hänellä on silmälasit. Toinen esimerkki sädekehävaikutuksesta on se, että kauniimpien tai komeampien koululaisten oletetaan myös olevan älykkäämpiä. Myös valta-asema saattaa aiheuttaa sädekehävaikutuksen: johtajan oletetaan olevan pätevä tehtävässään, koska hän on saavuttanut korkean aseman.

Markkinoinnissa sädekehävaikutusta käytetään yhdistämään positiivisia mielikuvia laajempaan tuote-brändiin.

Lähteet 

Kognitiiviset vinoumat
Kulutusvero

Kulutusvero on verojen luokittelussa käytetty käsite. Tällainen vero kohdistuu tavaroiden tai palvelujen kuluttamiseen, ei esimerkiksi tuloihin, varallisuuteen tai omaisuudensiirtoihin. Kulutuksella tarkoitetaan nimenomaan loppukäyttäjän suorittamaa hyödykkeiden kuluttamista, ei niinkään tuotannossa tapahtuvaa kuluttamista.

Monet kulutusverot ovat välillisiä veroja. Veron maksajana oleva tuotteen valmistaja tai myyjä lisää veron osuuden hintoihin tuotteen käyttäjän maksettavaksi.

Kulutusverot jaetaan usein yleisiin kulutusveroihin, jotka kohdistuvat moneen hyödykkeeseen, ja erityisiin kulutusveroihin, jotka kohdistuvat yhteen tiettyyn hyödykkeeseen. Kansainvälisenä suuntauksena on yleisten kulutusverojen osuuden kasvu verotuksessa. Vero kannetaan yleensä siinä maassa, jossa kulutuskin tapahtuu.

Kulutusverot ovat regressiivisiä suhteessa tuloihin, koska hyvätuloisilta jää enemmän rahaa säästöön, mistä ei peritä kulutusveroja. Kulutuksen osuus käytettävissä olevista tuloista laskee tulotason noustessa. 

Suomen nykyisistä veroista kulutusveroksi voidaan luokitella

 ajoneuvovero
 käyttövoimavero
 arvonlisävero
 autovero
 jätevero
 tulli
 vakuutusmaksuvero
 valmisteverot ovat erityisiä kulutusveroja
 alkoholivero
 nestemäisten polttoaineiden valmistevero
 sähkön ja eräiden polttoaineiden valmistevero
 tupakkavero
 virvoitusjuomavero
 juomapakkausvero

Aiemmin kulutusveroja ovat olleet esimerkiksi

 arpajaisvero
 elintarviketuotteiden valmistevero
 elokuvavero
 koiravero
 jotkin leimaverot
 lannoitevero
 liikevaihtovero
 makeisvero
 matkustajavero
 moottoriajoneuvovero
 olutvero eli mallasjuomavero
 paloviinavero
 pelikorttivero
 ratavero
 ravintorasvavero
 rehujen rasva- ja valkuaisvero
 sokerivero
 tasausvero
 televero
 tilauslentovero
 tulitikkuvero

Verotus
Highest Hopes – The Best of Nightwish

Highest Hopes – The Best of Nightwish on Nightwishin 28. syyskuuta 2005 julkaisema kokoelmalevy. Kokoelma on Nightwishin ensimmäinen, jolla on ollut yhtyeen täysi tuki (vanha levy-yhtiö julkaisi Tales from the Elvenpathin vastoin yhtyeen tahtoa, kun Nightwish vaihtoi levy-yhtiötä) ja samalla se päättää yhden aikakauden Nightwishin historiassa, sillä laulusolisti Tarja Turunen erotettiin yhtyeestä noin kuukauden päästä kokoelman julkaisusta.

Kokoelma on myynyt Suomessa triplaplatinaa 96 000 kappaleen myynnillään.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Marco Hietala – basso, laulu
 Tuomas Holopainen – kosketinsoittimet
 Jukka Nevalainen – rummut
 Tarja Turunen – laulu
 Erno Vuorinen – kitarat (myös basso raidalla 5)
 Sami Vänskä – basso (raidoilla 2, 3, 10, 11, 12, 13, 14 ja 15)

Singlet

Sleeping Sun 
 Sleeping Sun (2005 Full Version)
 Sleeping Sun (2005 Radio Edit)
 Sleeping Sun (Original Version)

Aiheesta muualla 
 Levy Suomen virallisella listalla
 

Vuoden 2005 kokoelma-albumit
Nightwishin albumit
At

At tarkoittaa seuraavia:

 
 
 
 
  (98,0665 kPa)
 ät-merkki, @, mm. sähköpostiosoitteissa käytettävä merkki
 AT, Amateur Transplants, lontoolainen parodia-duo.
 A.T., Appalachian Trail, Yhdysvalloissa sijaitseva vaellusreitti
 Eduskuntaryhmä Ano Turtiainen, lyhenne at, suomalainen eduskuntaryhmä, joka on nykyään nimeltään Eduskuntaryhmä Valta kuuluu kansalle (vkk)

hu:IBM-kompatibilis PC#Az AT szabvány
Lu

Lu tai Lü tarkoittaa seuraavia:

 LU, Luxemburgin ISO 3166-1 -maakoodi
 lu, luban kielen ISO 639-1-koodi
 
 
 Lu, kunta Italiassa
 Lu, osavaltio Kiinassa Kevättä ja syksyä -kaudella
 LU, ranskalainen keksinvalmistaja, nykyään osa Kraft Foodsia
 LU-hajotelma, matriisihajotelma
 Lahden Urheilijat, LU, suomalainen urheiluseura
 Laukaan Urheilijat, LU, suomalainen urheiluseura
 henkilöitä:
 Edward Lu (s. 1963), yhdysvaltalainen astronautti
 Lu Bin (s. 1977), kiinalainen uinnin maailmanmestari
 Eric Lu (s. 1997), yhdysvaltalainen pianisti
 Lü Huihui (s. 1989), kiinalainen keihäänheittäjä
 Lu Leonard (1927–2014), yhdysvaltalainen näyttelijä 
 Lu Li (s. 1976), kiinalainen telinevoimistelija
 Lu Lin (s. 1969), kiinalainen pöytätennispelaaja
 Lü Xiaojun (s. 1984), kiinalainen painonnostaja ja olympiavoittaja
 Lü Xiuzhi (s. 1993), kiinalainen kilpakävelijä
 Lu Xun (1881-1936), kiinalainen kirjailija
 Lu Yan (s. 1972), kiinalainen jääkiekkoilija
 Lu Yen-hsun (s. 1983), taiwanilainen tennispelaaja
 Lu Yong (s. 1986), kiinalainen painonnostaja
 Sui Lu (s. 1992), kiinalainen telinevoimistelija.
Md

Md tarkoittaa seuraavia:

 
 
 lääketieteen tohtori, M.D., latinan ilmauksesta medicinae doctor, yliopistotutkinto.
 mano destra, m.d., merkintä, jolla osoitetaan oikealla kädellä soitettava osuus sävellyksestä
 Maryland, postilyhenne MD, Yhdysvaltain osavaltio
 McDonnell Douglas, MD, lentokonevalmistaja
 MD5, viestitiivistealgoritmi
 
 millidarcy, tunnus mD, läpäisevyyden yksikkö
 MiniDisc, MD, digitaalinen levyjärjestelmä
 
 
 Muhammad, lyhennetään Bangladeshissa ja Malesiassa Md, miehen etunimi
 Multiple District, MD, Moninkertaispiiri, LCI:n alueellinen jaottelu toiminnalleen, (Suomi = MD-107)
 Sega Mega Drive, pelikonsoli
 Tanssiteatteri MD (Mobita/Dansco)
Mo

Mo tarkoittaa seuraavia:

 
 
 maaoikeus, MO, maanmittauksen riita- ja valitusasioita käsittelevä tuomioistuin
 
 markkinaoikeus, MO, markkinaoikeudellisiin asioihin keskittynyt erityistuomioistuin
 Missouri, postilyhenne MO, Yhdysvaltain osavaltio
 
 mo, lyhyempi versio sanasta moi, suomen kielen tervehdyssana
 Mo, kylä Söderhamnissa, Ruotsissa
 M.O, hahmo WALL•E-animaatioelokuvassa
 modus operandi, MO, toimintatapa
 
 
 musiikinopettaja, MO tai mus.op., laulamista ja soittamista opettava henkilö.

Henkilöt
Mo on seuraavien henkilöiden nimi:

 Claudia Mo (s. 1957), hongkongilainen toimittaja ja poliitikko
 Keb’ Mo’ (s. 1951), yhdysvaltalainen blueslaulaja
 Mike Mo Capaldi, Mike Mo (s. 1990), rullalautailija
 Mo Brooks (s. 1954), oik. Morris Jackson Brooks Jr., yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
 Mo Di, Mozi, Motse, Micius (470–390 eaa.), kiinalainen filosofi
 Mo Mowlam (1949–2005), oik. Marjorie Mowlam, brittiläinen poliitikko, Pohjois-Irlannin asiainhoitaja
 Mo Tae-Bum (s. 1989), eteläkorealainen pikaluistelija
 Mo Willems (s. 1968), yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, animaattori, lastenkirjojen tekijä ja kuvittaja
 Mo Williams, oik. Maurice Williams (s. 1982), yhdysvaltalainen koripalloilija
 Mo Yan (s. 1955), kiinalainen kirjailija, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja
 Mo Youxue (s. 1996), kiinalainen pikajuoksija
 Timothy Mo (s. 1950), brittiläinen kirjailija.

Lähteet
Mt

Mt tarkoittaa seuraavia:

 
 
 
 
 
 
 
 megatavu, tunnus Mt, tallennuskapasiteetin yksikkö
 Montana, postilyhenne MT, Yhdysvaltain osavaltio
 markkinatuomioistuin, MT, markkinaoikeudellisia, kilpailuoikeudellisia ja julkisia hankintoja koskevia asioita käsittelevä erityistuomioistuin
 thainyrkkeily, MT, thain sanoista muay thai, kamppailulaji
 mainittu teos, mt., teos, johon on viitattu aikaisemmassa tekstinkohdassa
 säiliöalus, mt, englannin ilmauksesta motor tanker, alustyyppi
 moottori, mt, kone, joka muuttaa muuta kuin mekaanista energiaa mekaaniseksi energiaksi
 Myrtillus-tyyppi, MT, metsätyyppi
 Maaseudun Tulevaisuus, MT, suomalainen sanomalehti
 konekäännös, MT, englannin ilmauksesta machine translation, koneella tehtävä tekstin kääntäminen kielestä toiseen
 Messerschmitt Bf 109, Suomen ilmavoimien konetunnus MT, torjuntahävittäjä.
 Kalliovuorten aika, lyh. MT, aikavyöhyke Pohjois-Amerikassa
 maantie, lyhenne mt
 Mariestads-Tidningen, ruotsalainen sanomalehti

Lähteet
Pt

Pt tarkoittaa seuraavia:

 
 Helsingin Pallo-Toverit, PT, suomalainen urheiluseura
 Palkansaajien tutkimuslaitos, PT, kansantalouden asiantuntijayksikkö
 Palvelutyönantajat, PT, suomalainen työnantajajärjestö
 
 
 piste, tunnus pt, kirjainkoon tai rivivälin yksikkö typografiassa
 Personal trainer, PT, henkilökohtainen kuntosaliohjaaja
 
 Porcupine Tree, PT, brittiläinen rock-yhtye
 
 
 .
 päivittäistavarakauppa, (lyhenne, talous- ja kauppasanastoa)
 Yhdysvaltain Tyynenmeren aika, lyh. PT, aikavyöhyke Pohjois-Amerikassa
 Piteå-Tidningen, ruotsalainen sanomalehti
Re

Re tarkoittaa seuraavia:

 
 
 
 Ra, myös Re, egyptiläisten jumala
 Re, kunta Norjassa
 Re, kylä Italiassa
 Reynoldsin luku, dimensioton suhdeluku virtausmekaniikassa
 RE, alueellisesti hävinneen lajin (Regionally Extinct) lyhenne uhanalaisuusluokituksessa
 Re, solmisaatiossa duuriasteikon toinen sävel; myös D-sävelen nimi varsinkin romaanisissa kielissä
 Re:, sähköpostiviestin vastauksen tunniste aiherivillä
 RE, RegioExpress, taajamajuna, matkustajajunatyyppi, käytössä Sveitsissä
 re, japanilainen kana-kirjoitusmerkki
 Munich Re, saksalainen jälleenvakuutusyhtiö
 Swiss Re, sveitsiläinen jälleenvakuutusyhtiö
 Re, sukunimenä:
 Giovanni Battista Re (s. 1934), italialainen kardinaali
Tietoturvamaksu

Tietoturvamaksu on veronluonteinen maksu, jolla katetaan Viestintävirastolle aiheutuvat kustannukset sen hoitaessa osansa viestintäverkkojen tietoturva-asioista. Maksu peritään kerran vuodessa teleyrityksiltä, jotka tarjoavat omaa tai toiselta haltuunsa saamaa viestintäverkkoaan käytettäväksi viestien siirtoon ja jakeluun. Sitä ei kuitenkaan peritä televisio- ja radiotoiminnasta.

Yrityksen liikevaihdon perusteella määräytyvällä maksulla katetaan Viestintäviraston käyttö-, henkilö-, toimitila- ja pääomakustannukset, jotka aiheutuvat

 tietojen keräämisestä tietoturvauhkista ja -loukkauksista
 tietoturvaloukkausten selvittelyistä
 tietoturvasta tiedottamisesta
 teleyrityksille asetettujen velvollisuuksien noudattamisen valvonnasta
 neuvonnasta

Maksajat hyötyvät edellisten lisäksi siitä, että yleinen luottamus teletoimintaa kohtaan säilyy.

Tietoturvamaksu sisältyy sähköisen viestinnän tietosuojalakiin (Suomen säädöskokoelma 516/2004), joka tuli voimaan 1. syyskuuta 2004. Maksu on osa viestinnän luottamuksellisuuden ja yksityisyyden suojan turvaamista sekä tietoturvan edistämistä.

Koska kyseessä on valtiosääntöoikeudellisesti vero, maksu tuloutetaan valtion talousarvion tuloihin ja Viestintävirastolle osoitetaan vastaavan suuruinen määräraha. Maksuja arvioidaan vuonna 2005 kertyvän 0,54 miljoonaa euroa. Teletoiminnan liikevaihto vuodessa on noin 3400 miljoonaa euroa.

Tietoturva
Verotus Suomessa
Ta

Ta tarkoittaa seuraavia:

 Ta, Mikronesian saari
 
 
 arabialainen kirjain tā’ (ت), ṯā’ (ث) tai ṭā’ (ط)
 
 
 TA-Yhtymä, TA, entinen Tarveasunnot, asuntoja rakennuttava ja omistava yhtiö
 
 Tiedonantaja, TA, kommunistinen työväenlehti
 
 tutkimusalus, T/A, tutkimustoimintaan käytettävä laiva
 Työväen Arkisto, TA, suomalainen työväenliikkeen arkisto.

Henkilöt
Ta on seuraavan henkilön nimi:

 Ta Mok (1926–2006), Lounais-Kambodžan komentaja punaisten khmerien valtakaudella.

Lähteet
Th

Th tarkoittaa seuraavia:

 
 
 
 
 
 
 th, albanian aakkosten kahdeskymmenesyhdeksäs kirjain
 ð, islannin aakkosten viides kirjain
 þ, islannin aakkosten kolmaskymmenes kirjain
 täysihoito, th., ruokailun ja siivouksen sisältävä majoitus
 tienhaara, th., paikka, jossa tie haarautuu eri suuntiin, lyhenne käytössä varsinkin linja-autoaikatauluissa
 Tullihallitus, TH, tullilaitosta johtava Suomen valtiovarainministeriön alainen keskusvirasto
 Tokio Hotel, TH, saksalainen yhtye
 Terveydenhoitaja, Th, hoitoalan ammattinimike.
Mullan alla

Mullan alla (Six Feet Under) on yhdysvaltalaisen HBO:n tuottama draamasarja. Sen esittäminen alkoi Yhdysvalloissa 3. kesäkuuta 2001. Sarja oli sekä arvostelijoiden että yleisön suosiossa ja sitä tehtiin yhteensä viisi tuotantokautta eli 63 jaksoa. Sarjan loi Alan Ball, joka tunnetaan myös elokuvan American Beauty käsikirjoittajana sekä True Blood-televisiosarjan luojana. Sarjaa esitti Suomessa MTV3 ja siitä nähtiin syksyllä 2006 viides ja viimeinen tuotantokausi. Yle Teema esitti sarjan uusintana huhtikuusta 2009 alkaen.

Mullan alla kertoo omalaatuisen Fisherin hautausurakoitsijaperheen elämästä. Pääteemana on ironisuuden ja mustan huumorin värittämä kuolema.

Juoni 

Sarjan aloitusjaksossa perheen isä Nathaniel Fisher kuolee traagisesti liikenneonnettomuudessa. Isä ilmestyy kuitenkin useasti sarjan myöhemmissä jaksoissa perheensä jäsenille jutustelemaan näiden kanssa – kuolleet kummittelevat sarjassa muutenkin vähän väliä. Fisherin elossa oleviin perheenjäseniin lukeutuvat äiti Ruth (Frances Conroy) sekä aikuiset lapset Nathaniel "Nate" (Peter Krause), David (Michael C. Hall) ja Claire (Lauren Ambrose).

Nate ja David ottavat isänsä kuoltua hautausurakointiliikkeen haltuunsa. Perheen esikoinen, 35-vuotias Nate, seurustelee shiatsu-hieroja Brenda Chenowithin (Rachel Griffiths) kanssa. Myöhemmin Nate tapaa uudelleen entisen kämppäkaverinsa Seattlen ajoilta Lisa Kimmelin (Lili Taylor), ja Lisa tulee Naten järkytykseksi raskaaksi. Natella on vakava sairaus; aivoverisuonten valtimo-laskimoepämuodostuma (AVM), jonka vuoksi hänelle tehdään iso leikkaus. Leikkauksen jälkeen Nate ryhdistäytyy ja Lisa ja tytär Maya muuttavat asumaan Naten kanssa. David tapailee poliisi Keith Charlesia (Mathew St. Patrick). Sarjaa on sekä kiitelty että moitittu sen avoimesti kuvaamasta homoseksuaalisuudesta. Kuopus Clare, sarjan alkupuolella varsin ailahtelavainen nuori nainen, alkaa lukion loputtua opiskella taidetta.

Sarjan jokaisen jakson alussa kuolee ihminen, ja vainajasta tulee aina Fisherin hautaustoimiston asiakas. Pääasiassa sarja keskittyy kuitenkin keskeisiin hahmoihinsa, heidän ihmissuhteisiinsa, elämiinsä ja ongelmiinsa.

Näyttelijät

Pääosissa

Muissa rooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Six Feet Under official website  
 
 About Gay Movies :: Six Feet Under: Synopsis, gay interest, review, quotes, pictures and more. 
 Six Feet Under– The Movie Network  

Golden Globe -palkitut televisiosarjat
SAG-palkitut televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Homoseksuaalisuus taiteessa
Seulonnan keskeiset artikkelit
HBO:n televisio-ohjelmat
SNOBOL

SNOBOL (lyhenne englannin sanoista "StriNg Oriented symBOlic Language") on tietokoneiden ohjelmointikieli, jonka kehittivät David J. Farber, Ralph Griswold ja Ivan Polonsky vuosina 1962–1967. Viimeinen versio alkuperäisiltä kehittäjiltä on SNOBOL4, joka on julkaistu vuonna 1967.

Ohjelmointikielen nimi on humoristinen viittaus vanhempaan COBOL-kieleen, mutta näillä kahdella ohjelmointikielellä ei ole muita yhtäläisyyksiä.

SNOBOL kehitettiin alun perin merkkijonojen käsittelyä varten.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ford, James: an Introduction to SNOBOL

Ohjelmointikielet
Synkretismi

Synkretismi on uskontojen toisiinsa sekoittumista ja yhteensulautumista. Synkretismi on uskontojen yleinen piirre, sillä kaikki uskonnot ovat ajan kuluessa muuttuneet ja omaksuneet kanssakäymisen tuloksena vaikutteita, ja uusia uskontoja on syntynyt entisten pohjalle.

Synkretismin käsite on uskontotieteessä ongelmallinen ja kiistanalainen. Uskontoja ei ole mahdollista luokitella synkretistisiin ja ei-synkretistisiin, eikä ole olemassa uskontoa, jossa ei ole minkään toisen perinteen vaikutusta. Synkretismin käsitettä käytetään myös usein halventavasti implikoimaan alkuperäisen ja autenttisen opin korruptoitumista.

Esimerkkejä
 Kristinusko omaksui juutalaisuudesta muun muassa kymmenen käskyä ja heprealaisen Raamatun kirjoitukset.
 Manikealaisuuden mukaan Jeesuksen, Buddhan ja Zarathustran opit ovat pohjimmiltaan samaa.
 Hindulaisuuden jumaluudet ovat usean perinteen muovaamia.
 Sikhiläisyys on yhdistelmä hindulaisuuden ja islamin oppeja.
 Afrikan perinteiset uskonnot ovat jättäneet Afrikassa omat piirteensä sikäläiseen kristinuskoon ja islamiin. Levittyään orjakaupan myötä Amerikkaan ne ovat yhdistyneet katolisuuteen ja protestanttisuuteen ja synnyttäneet afroamerikkalaiset uskonnot kuten haitilaisen voodoon.
 Japanissa buddhalaisuus ja šintolaisuus elävät yhteiseloa varsin sopuisasti.

Katso myös
 Eklektinen

Lähteet

Aiheesta muualla
 http://www.ortodoksi.net/index.php/Synkretismi

Uskontotiede
Seulonnan keskeiset artikkelit
Matthew Perry (näyttelijä)

Matthew Langford Perry (s. 19. elokuuta 1969 Williamstown, Massachusetts) on kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Chandler Bingin roolista komediasarjassa Frendit, josta hän ansaitsi Emmy-ehdokkuuden. Perry on esiintynyt myös lukuisissa elokuvissa, mukaan lukien elokuvissa Suin päin suhteeseen (1997), Koko potti (2000) ja 17 Again (2009).

Nuoruus 
Perry syntyi Williamstownissa Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Hänen äitinsä Suzanne Morrison (o.s. Langford) on kanadalainen journalisti ja hänen isänsä John Bennett Perry on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen malli. Perryn vanhemmat erosivat tämän ollessa alle vuoden vanha ja hänen äitinsä nai myöhemmin radiotoimittaja Keith Morrisonin. Perry jäi asumaan äitinsä luokse Ottawaan, Kanadaan. Nuoruusvuosinaan hän harrasti tennistä ja oli yksi ansioikkaimmista nuorisopelaajista.

Ura 
Vuonna 1993 Perry ja hänen hyvä ystävänsä Andrew Hill Newman päättivät käsikirjoittaa oman sarjan, Maxwell's House, joka kertoi parikymppisten ystävysten elämästä. NBC:llä oli kuitenkin jo tekeillä samanlainen sarja, joka myöhemmin tunnettiin nimellä Frendit. Vuonna 1994 Perry kävi koe-esiintymisessä ja sai paikan Chandler Binginä.

Perry näytteli käsikirjoittaja Matt Albieta NBC:n lyhytikäisessä sarjassa Studio 60. Lisäksi hän on esiintynyt useissa menestyneissä elokuvissa kuten Koko potti, 17 Again ja Tango kolmelle sekä Saran suloinen kosto.

Yksityiselämä 
Perryllä on ollut päihdeongelmia, minkä takia hänen ystävänsä ja Frendien näyttelijäkollegansa Jennifer Aniston ryhtyi hänen personal trainerikseen vuonna 2002. Perry on seurustellut muun muassa näyttelijä Julia Robertsin kanssa.

Filmografia

Elokuvat

Televisio

Lähteet

Aiheesta muualla 

  

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Thelema

Thelema on brittiläisen okkultistin Aleister Crowleyn vuonna 1904 Egyptissä perustama uskonto. Crowleya pidetään theleman profeettana. Nykyisin thelemaa harjoittaa ainakin Ordo Templi Orientis. Theleman tärkein pyhä kirja on Crowleyn Liber AL vel Legis eli Lain kirja, jonka Crowleyn mukaan Aiwass-niminen henki, aioni, saneli hänen Rose-vaimonsa kautta. Theleman harjoittajia kutsutaan "thelemiiteiksi".

Theleman keskeisiä uskomuksia
Thelemassa uskotaan, että kaikki manifestoitunut todellisuus on tulosta aika-paikkajatkumo Nuitin ja "Elämän ja Viisauden prinsiippi" Haditin välisestä vuorovaikutuksesta. Tämä vuorovaikutus synnyttää Tietoisuuden prinsiipin (Ra-Hoor-Khuit), joka puolestaan hallitsee olemassaoloa. "Lain kirjassa" näitä prinsiippejä symboloivat egyptiläisen panteonin jumalat.

Thelemiittien mukaan kaikki uskonnot pohjautuvat samaan universaaliin totuuteen. Niinpä eri uskontojen tutkiminen on tärkeä osa theleman uskonnonharjoitusta.

Theleman mukaan jokaisella ihmisellä on sekä sielu että "Augoiedes" eli "pyhä suojelusenkeli", joka on eräänlainen korkeampi sielu tai suojelusenkeli. Yhteyden saavuttaminen "Suojelusenkeliin" on yksi vihityn merkittävimpiä tehtäviä. Varsinaiseen kuolemanjälkeiseen elämään ei uskota, vaan elämä ja kuolema nähdään saman jatkumon osina. Augoiedes kuitenkin on kuolematon.

Theleman keskeinen laki on "Tee mitä tahdot" (Do what thou Wilt). Tämä ei tarkoita jokaisen halun toteuttamista, vaan sitä, että ihminen on velvollinen viisauttaan kehittämällä tutustumaan omaan jumalalliseen "Todelliseen Tahtoonsa", ikään kuin kohtaloonsa tai kutsumukseensa elämässä, joka hänen tulee edelleen toteuttaa. Käskyn voisikin tulkita tarkoittamaan: "Anna kohtalosi täyttyä."

Uskonnonharjoitus

Thelemassa harjoitetaan muun muassa meditaatiota, rituaalimagiaa, itsekuria sekä pyhien tekstien tutkimista. Näiden kaikkien tarkoituksena on oman todellisen Tahdon löytäminen ja toteuttaminen, henkinen kasvu ja yhteys korkeampiin tietoisuuden tasoihin.

Theleman juhlapäiviä ovat päiväntasausten ja päivänseisausten lisäksi "Juhla Profeetan ja hänen Morsionsa ensi yölle" (The Feast for the First Night of the Prophet and His Bride) elokuun kahdentenatoista, "Juhla Lain Kirjan kirjoittamisen kolmelle päivälle" (The Feast for the Three Days of the Writing of the Book of the Law) 8. – 10. huhtikuuta, sekä "Juhla Ylimmälle Rituaalille" (The Feast for the Supreme Ritual), jolloin kutsutaan Horusta ja joka on thelemiittien uudenvuodenjuhla, maaliskuun 20. päivänä. Tasauksista kevätpäiväntasaus on merkittävin.

Lisäksi juhlistetaan syntymää, puberteettia ja kuolemaa.

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
 Liber AL vel Legis (suomeksi)
 Ordo Templi Orientis (Suomen alajaosto)
 Thelemapedia – encyclopedia of Thelema and Magick (englanniksi)
 Englanninkielinen Thelema- ja Aleister Crowley-aiheinen keskustelupalsta

Uudet uskonnolliset liikkeet
Okkultismi
Aikuiskoulutuskeskus

Aikuiskoulutuskeskukset tarjoavat ammatillista perus- ja jatkokoulutusta omaehtoisena sekä työvoimapoliittisena koulutuksena. Koulutus on tarkoitettu 18 vuotta täyttäneille tai harvoissa tapauksissa koulutuksen aikana täyttäville aikuisopiskelijoille. Työvoimapoliittiseen koulutukseen hakeudutaan Työ- ja elinkeinotoimiston kautta. Omaehtoiseen koulutukseen hakeudutaan suoraan oppilaitokseen. Oppilaitokset tarjoavat myös yrityksille räätälöityjä kursseja, sekä ammattiosaamista täydentäviä kursseja. Koulutus järjestetään päivä-, ilta- tai monimuoto-opiskeluna. Aikuiskoulutuksessa lukuvuosi on kalenterivuosi.

Tutkintoon valmistavaa ammatillista koulutusta tuetaan valtionosuuksin, jolloin opiskelijalle aiheutuvat kulut jäävät pienimmillään tutkintomaksujen tasolle. Omaehtoiseen koulutukseen voi saada opintotukea, mikäli päätoimisen opiskelun ehdot täyttyvät. Aikuisopiskeluun voi myös saada aikuisopintorahaa, mikäli opiskelija täyttää tuen vaatimuksen. Olemassa on myös aikuiskoulutustuki. 25 vuotta täyttäneen päätoiminen opiskelu omaehtoisesti työttömyysturvalla on ollut mahdollista vuoden 2010 alusta.

Ammatillisia aikuiskoulutuskeskuksia

Adulta
Amiedu
Edupoli
Forssan ammatillinen aikuiskoulutuskeskus
Hyria (Hyria aikuisopisto)
Innofocus, Länsi-Uudenmaan aikuiskoulutuskeskus
JAKK
Jyväskylän aikuisopisto
Kainuun ammattiopisto
Keski-Uudenmaan koulutuskuntayhtymä Keuda
Lapin ammattiopisto
Länsirannikon Koulutus
Länsi-Suomen aikuiskoulutuskeskus
Markkinointi-instituutti
Oulun Aikuiskoulutuskeskus
Raision aikuiskoulutuskeskus Timali
Rastor
Savon ammatti- ja aikuisopisto
Sedu Aikuiskoulutus
Tampereen Aikuiskoulutuskeskus TAKK
TEAK eli Teuvan aikuiskoulutuskeskus
Turun Aikuiskoulutuskeskus
TTS eli Työtehoseura

Aiheesta muualla 
Ammatilliset aikuiskoulutuskeskukset (Opintoluotsi)
Aikuisoppilaitokset (Edu.fi) 
 

Aikuiskoulutus
Kosketuskaksoistähti

Kosketuskaksoistähti eli kontaktikaksoistähti on kaksoistähti, jonka toisiaan kiertävät tähdet ovat niin lähekkäin, että niiden pinnat koskettavat toisiaan. Molemmat tähdet täyttävät Rochen pinnan. Tunnetuin kontaktikaksoistähti on W Ursae Majoris, joka on myös spektroskooppinen kaksoistähti ja pimennysmuuttuja. Kosketuskaksoistähdessä tähtien kaasukehät yhdistyvät toisiinsa.

Kaksoistähdet
Kultainen kolmio

Kultainen kolmio () on Kaakkois-Aasiassa, Thaimaan, Myanmarin ja Laosin rajalla sijaitseva vuoristoalue. Alueella Ruak-joki yhtyy Mekongiin. Nimityksen antoi alkujaan CIA. Kultainen kolmio tuli tunnetuksi 1920-luvulla maailman tärkeimpänä oopiumin tuotantoalueena. Nykyisin sieltä virtaa maailman markkinoille sekä oopiumia, heroiinia että puhdistettua morfiinia.

Vuonna 2001 arvioitiin, että alueella tuotettiin noin 60 % maailman laittomasti tuotetusta oopiumista.

Lähteet 

Thaimaan maantiede
Myanmarin maantiede
Laosin maantiede
Aasian vuoristot
Donetsin allas

Donetsin allas  (, ) on Ukrainan itäosassa Donin sivujoen Donetsin eteläpuolella sijaitseva geologinen alue. Osa Ukrainan aluejaotteluista käyttää nimitystä Donbass maan itäisimmästä osasta. Hallinnollisesti alue käsittää pääosin Donetskin ja Luhanskin alueet.

Toisinaan alueeseen luetaan maantieteellisesti kuuluvaksi myös Ukrainan Dnipropetrovskin alueen itäosia ja osia hallinnollisesti Venäjän federaatioon kuuluvasta Rostovin alueesta.

Donetsin allas on Ukrainan suurin kivihiilikenttä ja tärkeimpiä teollisuusalueita. Merkittävimpiä alueella sijaitsevia kaupunkeja ovat Donetsk ja Makijivka. Yhdessä Kryvyi Rihin rautamalmialueen kanssa Donetsin allas (Donetsin laakio) muodostaa yli 200 miljoonaa tonnia kivihiiltä ja yli 50 miljoonaa tonnia terästä tuottavan valtaisan teollisuusalueen.

Katso myös
 Ukrainan alueet (mm. tilastotietoa alueittain)
 Metinvest (suuri ukrainalainen hiilikaivos- ja terästeollisuusyhtiö)
 DTEK (suuri ukrainalainen hiilikaivos- ja energiateollisuusyhtiö)

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 Donets Basin (osittain rajattu sisältö) Britannica.com  
I. Katchanovski, Z. E. Kohut, B. Y. Nebesio, M. Yurkevich, 2013: Historical Dictionary of Ukraine. 2nd Edition, pp. 135-136: Donets Basin  (Google Books)
 The significance of the Donbas Deutsche Welle 15.4.2014 
 David Marples, 2014: ‘King Coal’ and the future of the Ukrainian Donbas ukraineanalysis.wordpress.com 
 Vladislav Vorutnikov, 2014: Ukraine Coal Industry Captured by the Ongoing Armed Conflict  coalage.com 
 Ukraine (2012)  euracoal.org 

Ukrainan maantiede
Teollisuusalueet
Neuvostoliiton talous
Venäjän historia
Donets

Donets (; ) on Donjoen oikeanpuoleinen eli läntinen sivujoki Etelä-Venäjällä ja Ukrainassa. 

Donets on 1 053 km pitkä ja sen valuma-alue on 98 900 neliökilometriä. Noin 350 km joesta on navigointikelpoista, mutta se on jäässä joulukuusta maaliskuun puoleen väliin.

Joki saa alkunsa Venäjän Belgorodin alueelta ja virtaa kaakkoon Ukrainan puolella sijaitsevalle Harkovan alueelle. Sieltä se jatkaa Donetskin altaan ydinalueelle eli kulkee Luhanskin ja Donetskin alueiden kautta, ja edelleen Venäjän puolelle, missä se yhtyy Doniin Rostovin alueella Ust-Donetskin eteläpuolella, noin 220 kilometriä ennen Asovanmerta. 

Joen pääuoman varrella sijaitsevat kaupungit Belgorod (Venäjä), Vovtšansk (Venäjä), Tšuhujiv (Ukraina), Zmijiv (Ukraina), Izjum (Ukraina), Rubižne (Ukraina), Lysytšansk (Ukraina), Sjevjerodonetsk (Ukraina), Donetsk (Venäjä), Kamensk-Šahtinski (Venäjä) ja Ust-Donetski (Venäjä).

Nimi 
Sekä Donets että sen pääjoki Don ovat saaneet nimensä iranilaiskieliin kuuluvan sarmatian jokea merkitsevästä kantasanasta Dānu. Sarmatialaiset asuttivat Mustanmeren pohjoispuolista aluetta noin 1100 -luvusta ennen ajanlaskun alkua aina varhaiskeskiaikaan asti, joten nimi lienee peräisin tältä aikakaudelta.

Joen nimessä slaavilaisissa kielissä esiintyvä ilmaus Severski tai Siverskyi on puolestaan peräisin siitä, että joen alkupiste on sijainnut severialaisiksi kutsutun itäslaavilaisen heimon tai kansan asuttamalla alueella.

Katso myös
 Oskil (Oskol), Donetsin pisin sivujoki
 Donets–Donbass-kanava

Lähteet

Aiheesta muualla

Venäjän joet
Rostovin alueen joet
Ukrainan joet
Donin vesistö
Ukrainan ja Venäjän raja
Rajajoet
Hmelnytskyin alue

Hmelnytskyin alue eli Hmelnitskin alue () on hallinnollinen alue Ukrainan länsiosassa. Alueen pinta-ala on 20 645 neliökilometriä. Vuoden 2021 alussa siellä asui 1,244 miljoonaa henkeä. Tämä oli 3,0 prosenttia Ukrainan väestöstä. Asukkaista 57,7 prosenttia oli kaupunkilaisia. Luvuissa ei ole huomioitu Venäjän vuodesta 2014 miehittämää Krimin niemimaata, joilla asui miehityksen alkaessa runsaat viisi prosenttia Ukrainan väestöstä.. Hmelnytskyin alueen hallinnollinen keskus on H’melnytskyin kaupunki (274 582 as.).

Hmelnytskyin alueen naapureina ovat pohjoisessa Rivnen ja Žytomyrin alueet, idässä Vinnytsjan, etelässä Tšernivtsin ja lännessä Ternopilin alueet.  

Netišynin kaupungissa sijaitsee Hmelnytskyin ydinvoimalaitos (Хмельницька АЕС). Myös maatalous on merkittävä elinkeino. Lisäksi alueella toimii koneenrakennus-, ase- ja kemianteollisuutta.

Hallinnollinen jako

Ukrainassa aluehallinnon toista tasoa edustavat piirit (raion).

Hallinnollinen jako vuodesta 2020
Ukrainan korkein neuvosto päätti heinäkuussa 2020 supistaa Hmelnytskyin alueen piirien lukumäärän kolmeen. Uudistuksessa esimerkiksi kaikki alueen kaupungit tulivat osaksi piirejä. Paikallistasolla asutus keskittyy 13 kaupunkiin, 24 kaupunkimaiseen taajamaan ja 1 414 kylään.

Asukasluvultaan suurimmat kaupungit (2021) ovat H’melnytskyi (274 582 as.), Kamjanets-Podilskyi (97 908 as.), Šepetivka (40 802 as.), Netišyn (36 661 as.), Slavuta (35 068 as.), Starokostjantyniv (34 232 as.) ja Polonne (20 471 as.).

Piirien perustiedot löytyvät oheisesta taulukosta. Samannimiset piirit olivat olemassa jo ennen heinäkuuta 2020, mutta niiden aiempi pinta-ala ja väkiluku olivat uutta piirijakoa pienempiä.

Hallinnollinen jako ennen vuotta 2020
Hmelnytskyin  alue oli ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta jaettu 20 piiriin ja 6 kaupunkipiiriin.
Piirit

Bilohirja
Horodok
Deražnja
Dunajivtsi
H’melnytskyi
Izjaslav
Jarmolyntsi

Kamjanets-Podilskyi
Krasyliv
Letytšiv
Nova Ušytsja
Polonne
Šepetivka
Slavuta

Starokostjantyniv
Stara Synjava
Teofipol
Tšemerivtsi
Vinkivtski
Volotšysk

Alueen alaiset kaupungit

H’melnytskyi
Kamjanets-Podilskyi
Netišyn

Šepetivka
Slavuta
Starokostjantyniv

Lähteet

Aiheesta muualla