joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Mira Eskelinen

Mira Eskelinen (s. 1989) on suomalainen kulttuurituottaja ja Miss Vinyl Envy -nimeä käyttävä drag-artisti.

Eskelinen tuottaa muun muassa vuonna 2018 alkunsa saanutta Punch Up! – Resistance & Glitter -klubia ja Jamie MacDonaldin juontamaa Feminist Comedy Night -stand up -klubia. Punch Up! sai Teatterikeskuksen Vuoden Teatteriteko 2021 -palkinnon, ja Teatterin tiedotuskeskus TINFO:n Vuoden esityksen Thalia 2022 -palkinnon. Hänellä on podcast nimeltä Trans Enough, jossa hän haastattelee muun muassa trans- ja muunsukupuolisia taiteilijoita ja mediapersoonia. 

Eskelinen on suorittanut medianomin AMK-tutkinnon Metropolia Ammattikorkeakoulussa elokuvan ja television koulutusohjelmassa.

Eskelinen on useasti ottanut julkisesti kantaa transasioihin. Hän oli muun muassa mukana Trans ry:n ja Kansallisteatterin järjestämässä verkkokeskustelutilaisuudessa "Transrepresentaatio ja teatteri – päämääränä yhdenvertainen ja tasa-arvoinen tulevaisuus", jossa ruodittiin Kansallisteatterin valintaa roolittaa Kaikki äidistäni -näytelmän transnaisen rooliin miesnäyttelijä.

Eskelinen kertoo alkaneensa pohtia omaa sukupuoli-identiteettiään samoihin aikoihin, kun alkoi tehdä dragia, ja ymmärtäneensä olevansa transsukupuolinen nainen. Hän aloitti sukupuolenkorjausprosessin vuonna 2016.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Mira Eskelinen Internet Movie Databasessa

Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset drag-artistit
Haukkalan sairaala

Haukkalan sairaala oli Jyväskylässä toiminut lastenpsykiatrinen sairaala. Sairaala sijaitsi Tuomiojärven rantamaisemissa viiden kilometrin päässä keskustasta. Sairaala-alueen vanhin potilasrakennus (rakennus 2) valmistui vuonna 1962 ja sen oli suunnitellut kaupunginarkkitehti Erkki Kantonen. Muut rakennukset valmistuivat aluelle vuosina 1962, 1965 ja 1972 - 1973. Alueella sijaitsi poliklinikka, hoito-osastoja ja asuntola. Ne olivat matalia yksikerroksisia tiilirakennuksia ja erityiskolu toimi tiilitalossa. 

Keski-Suomen sairaanhoitopiiri teki 5. joulukuuta 2008 päätöksen rakentaa uudet tilat sisäilmaongelmista kärsineelle Haukkalan sairaalalle ja sairaalakoululle Keski-Suomen keskussairaalan alueelle. Samalla päätettiin purkaa Haukkalan sairaala ja koulu sekä myydä tontti Jyväskylän kaupungille. Uudet tilat Keski-Suomen keskussairaalaan valmistuivat elokuussa 2011. Keski-Suomen museon tekemän arvion perusteella sairaala-alueen rakennuksia ei tarvinnut suojella asemakaavassa. Jyväskylän kaupunki laati alueelle uuden asemakaavan ja se hyväksyttiin kaupunginvaltuustossa 16. toukokuuta 2011. Asemakaava mahdollisti Haukkalan sairaalan purkamisen ja uuden asuntorakentamisen alueelle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Haukkalan säätiö

Suomen psykiatriset sairaalat
Jyväskylän rakennukset ja rakennelmat
Alexya Salvador

Alexya Salvador (s. 18. marraskuuta 1980 Alexander Salvadorina Mairiporão, São Paulon osavaltio, Brasilia)  on brasilialainen transnainen ja poliittinen aktivisti .

Elämä 
Salvador varttui nimellä Alexander Mairiporã. Omien lausuntojensa mukaan hän tunnisti itsensä HLBT-henkilöksi useita vuosia. 20-vuotiaana hän tajusi olevansa transnainen, mutta pystyi aluksi tulemaan kaapista ulos vain homoseksuaalina, ei transsukupuolisena, sillä hänen isällään oli ennakkoluuloja transsukupuolisuutta kohtaan. 28-vuotiaana hän korjasi sukupuolensa ja on siitä lähtien elänyt nimellä Alexya Salvador. Hän on omien sanojensa mukaan sukupuoli-identiteetiltään transsukupuolinen eikä transseksuaalinen.

18-vuotiaana Salvador perusti kodittomien turvakodin, jota hän johti kaksi vuotta. Hän opiskeli englantilaista ja portugalilaista kirjallisuutta, pedagogiikkaa ja teologiaa. Valmistuttuaan Salvador työskenteli opettajana julkisessa koulussa, mitä hän nykyäänkin tekee ammatikseen. Omien lausuntojensa mukaan hän päätti alkaa opettajaksi, koska hän oli kärsinyt kiusaamisesta ja luetettavien aikuisten puutteesta koulupäivinä ja halusi pärjätä itse paremmin opettajana. Lisäksi hän työskentelee freelance-räätälinä ja ylläpitää pientä studiota.  Salvador on myös Brasilian homotransaffektiivisten perheiden liiton (ABRAFH) varapuheenjohtaha. Hän itse on ensimmäinen brasilialainen transsukupuolinen henkilö, joka on adoptoinut lapsia.  

Vuodesta 2015 alkaen hän oli pastorikoulutuksessa Metropolitan Community Church -kirkossa . Hänet vihittiin pastoriksi vuonna 2019 ja hän on ensimmäinen transsukupuolinen pappi Latinalaisessa Amerikassa ja ensimmäinen transnainen pastorina Brasiliassa.  2017 hän piti ensimmäiset LGBT-ystävälliset messut Kuubassa. 

Vuonna 2018 hän osallistui Brasilian parlamenttivaaleihin PSOL:n listoilla. Hänen kampanjansa keskittyivät HLBT-oikeuksiin, koulutukseen, adoptioon ja rasismin torjuntaan. 

Salvador on naimisissa ja asuu Sao Paulossa aviomiehensä ja kolmen lapsensa kanssa.

Lähteet

Elävät henkilöt
Vuonna 1980 syntyneet
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia ajaneet aktivistit
Brasilialaiset papit
Taika Mannila

Taika Mannila (s. 1988) on suomenruotsalainen taiteilija, dj ja kuvittaja.

Taide 
Mannila on tyttöyden ja tyttöjä kiinnostavien asioiden puolestapuhuja. Hän ryhtyi keväällä 2015 julkaiseman Instagram-tililleen kuvia tunnisteella #whatagirlfeelz protestina Instagramin yltiöpositiiviselle itsensä korottamiselle. Kuvissaan Mannila toi esille omia tunteitaan, kuten ahdistusta ja epävarmuutta, mielenterveysongelmia ja pohti valtasuhteita. Kuville oli ominaista vaaleanpunainen värimaailma, jota Mannila rakastaa. Vuonna 2019 Mannilalla oli teemaan liittyen yksityisnäyttely WHAT A GIRL FEELZ Tiketti-galleriassa.

Jo vuonna 2017 Mannila piti yksityisnäyttelyn, jonka aiheena oli Rihanna. ONLY GIRL IN THE WORLD 365 -näyttelyä varten hän piirsi kuvan Rihannasta vuoden jokaisena päivänä.

Musiikki 
Mannila ja Lina Schiffer muodostavat dj-duo D.R.E.A.M:in. Heillä on myös samanniminen ohjelma Basso-radiossa. Mannila tunnetaan myös D.R.E.A.M.G.I.R.L.S-kollektiivin perustajana ja jäsenenä.

Media 
Svenska Yle julkaisi muutaman vuoden ajan 2010-luvun loppupuolella podcastin, jossa Mannila keskusteli aiheista kuten ihmissuhteista, feminismistä ja seksistä laulaja Ronja Stanleyn kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Taika Mannilan instagram-tili

Vuonna 1988 syntyneet
Suomalaiset DJ:t
Internet-persoonat
Suomalaiset kuvittajat
Elävät henkilöt

Suomenruotsalaiset henkilöt
Milunka Savić

Milunka Savić, serbiaksi Милунка Савић, (28. kesäkuuta / 10. elokuuta 1888 Koprivinica – 5. lokakuuta 1973 Belgrad) oli serbialainen naissotilas, joka on saanut historiassa eniten naissotilaalle myönnettyjä kunniamerkkejä.

Savić oli vuonna 1912 täyttänyt 24 ja hän liittyi Serbian armeijaan. Maa kävi tuolloin Ensimmäistä Balkanin sotaa. Tapauksen syntyhistoriaa ei tiedetä, mutta epäillään, että Savić meni sotaan veljensä puolesta. Hän osallistui myös Toiseen Balkanin sotaan, missä haavoittui. Vasta sotasairaalassa selvisi hänen oikea sukupuolensa. Esimiehet puhuttelivat häntä ja totesivat, että naiselle olisi sopivampaa olla hoitajana eikä rintamalla, mutta Savić piti päänsä ja meni takaisin rintamalle. Hän taisteli myös ensimmäisessä maailmansodassa ja sai kunniamerkkejä useilta valtioilta. Hänet kotiutettiin vuonna 1919. 

Sodan jälkeen Ranska tarjosi Savićille eläkettä ja asunnon, mutta hän päätti pysyä Serbiassa. Sotien välisenä aikana hän unohtui ihmisten mielistä ja eli tuntemattomuudessa. Toisen maailmansodan aikana hän ei osallistunut vastarintaan maataan miehittävää Saksaa vastaan. Hän joutui keskitysleirille mielipiteidensä vuoksi, mutta jäi eloon. 

Savić adoptoi katulapsia ja hoiti heitä kuin omiaan. Hän sai valtiolta eläkkeen joka oli aivan liian pieni elämiseen. Asia tuli julkisuuteen ja ja kaupunki kustansi hänelle asunnon. Sotasankari kuoli köyhyydessä. 

Ruotsalainen power metal -yhtye Sabaton on julkaissut Savićista kertovan kappaleen nimeltä "Lady Of The Dark".

Viitteet 

Serbialaiset sotilaat
 Naissotilaat
 Ensimmäisen maailmansodan henkilöt
Vuonna 1888 syntyneet
Vuonna 1973 kuolleet
Keski-Suomen terveydenhuolto-oppilaitos

Keski-Suomen terveydenhuolto-oppilaitos (ent. Jyväskylän tilapäinen sairaanhoitajakoulu, Keski-Suomen sairaanhoitaja-terveyssisarkoulu, Keski-Suomen sairaanhoito-oppilaitos) käynnisti toimintansa 1. marraskuuta 1954 Jyväskylässä. Koulun opetus järjestettiin aluksi Keski-Suomen keskussairaalan tiloissa. Jyväskylään 1954 avattu keskussairaala lisäsi työvoiman tarvetta. Myös esimerkiksi osassa Keski-Suomen kunnissa ei ollut aina omaa terveydenhoitajaa. Oppilaitos oli aluksi valtion omistama.    

Jyväskylän kaupunki lahjoitti keskussairaalanmäeltä 55 651 m2 suuruisen tontin oppilaitoksen käyttöön 14. joulukuuta 1955.

Rakennustyöt aloitettiin 1. lokakuuta 1961. Jonas Cedercreutzin ja Helge Railon suunnittelma sairaanhoitajaopisto valmistui kesällä 1963 ja muutto tapahtui 15. elokuuta 1963. Samassa yhteydessä valmistui opetustilojen lisäksi asuintalo opettajille sekä oppilaskoti.

Tiivis yhteistyö keskussairaalan kanssa jatkui. Opiskelijat harjoittelivat sairaalassa, ruokailivat keskussairaalan ruokalassa, oppilaitos sai lämmön sairaalan lämpökeskuksesta ja pyykit pestiin sairaalan pesulassa. 

Tilat kävivät pian ahtaaksi ja lisää tilaa vuokrattiin Kypärämäen ja Kilpisen koululta, Teknisetä oppilaitokselta, Taulumäen rauhanyhdistykseltä, Vapaudenkadulta Osuuskauppa Keskimaalta, Rentokunto Ky:ltä, Kerrostyö Oy:ltä, Gummerruksenkadulta, Väinönkadun Marttalasta ja Jyväskylän kaupungin terveyskeskuksesta. Arvioitiin, että vuokrakuluihin kuluu vuosittain noin miljoona markkaa kun keskusteltiin uuden päärakenuksen rakentamisesta. Arkkitehtitoimisto Martti J. ja Anna-Maija Jaatisen suunnittelma ruokalarakennus Hoivakka vihittiin käyttöön 5. syyskuuta 1989. Arkkitehtitoimisto Risto Kauria ja Risto Turtolan suunnittelema uusi päärakennus otettiin opetuskäyttöön 9. elokuuta 1993. Keski-Suomen terveydenhuolto-oppilaitos siirtyi valtiolta kuntayhtymän hallintaan 1.heinäkuuta 1995.

Oppilaitos jakautuu kahdeksi eri oppilaitokseksi 
Valtioneuvoston 31. elokuuta 1995 tekemän päätöksen perusteella Jyväskylän palvelualojen ammattikorkeakoulukokeiluun tuli mukaan 1. elokuuta 1996 lähtien Jyväskylän sosiaalialan oppilaitos, Keski-Suomen terveyenhuolto-oppilatos ja Jyväskylän teknillinen oppilaitos. Jyväskylän ammattikorkeakoulun toiminta vakinaistettiin 1. elokuuta 1997.  Jyväskylän ammattikorkeakoulu siirsi syksyllä 2011 sosiaali- ja terveysalan opetuksen Jyväskylän maalaiskunnan entiseen kunnantaloon Puistokadulle, koska se sijaitsi lähellä Rajakadun Campus -aluetta.  

Opetusministeriössä tehtiin 15. heinäkuuta 1996 päätös yhdistää Jyväskylän sosiaalialan oppilaitos ja Keski-Suomen terveydenhuolto-oppilaitos Jyväskylän sosiaali- ja terveysalan oppilaitokseksi. Elokuussa 2003 koulutuskuntyhtymän eri oppilaitokset yhdistyivät Jyväskylän ammattiopisto -nimen alle.   

Nykyisin Keskussairaalanmäellä toimii Gradian hyvinvointi- ja terveysala ja Ammattiopisto Sepsia.

Lähteet 

Suomalaiset oppilaitokset
Mia Anderssén-Löf

Mia Anderssén-Löf (s. 8. elokuuta 1984 Pedersöre) on suomalainen teologi ja Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappi, joka toimii ruotsinkielisen Porvoon hiippakunnan dekaanina. Anderssén-Löf on myös Vanhan Testamentin eksegetiikan ja judaistiikan tutkija ja teologian tohtori.

Anderssén-Löf valmistui teologian maisteriksi Åbo Akademista 2009 ja vihittin papiksi ruotsinkielisessä Porvoon hiippakunnassa 2010. Seurakuntatyön ohessa hän väitteli tohtoriksi 2017 Åbo Akademissa. Hänen väitöskirjansa käsitteli ääriortodoksisessa juutalaisuudessa esiintyviä, toisistaan eriäviä pyhien tekstien tulkintoja. Väitöskirjatyön ajasta Anderssén-Löf vietti osan Israelissa.

Anderssén-Löf toimi vuodesta 2018 lähtien Uudenkaarlepyyn seurakunnan kirkkoherrana. Vuonna 2019 hänet valittiin lääninrovastiksi, 2020 kirkolliskokouksen pappisedustajaksi ja 2021 Pedersören seurakunnan kirkkoherraksi. Hiippakuntadekaanina hän on toiminut vuodesta 2022.

Yksityiselämä 
Mia Anderssén-Löfin aviomies on kylmätekniikan asentaja Janne Löf (s. 1978). Molemmat ovat heavymusiikin harrastajia; Mia Anderssén-Löf on basisti.

Lähteet 

Suomalaiset teologit
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Laura Kankaala

Laura Kankaala on suomalainen tietoturva-asiantuntija ja ammattihakkeri. Hän on ammatissaan itseoppinut, mutta hän on opiskellut ammattikorkeakoulussa tietojenkäsittelyä. Kankaala on työskennellyt tietoturvakonsulttina KPMG:llä ja F-Securella sekä tutkijana Detectifylla. Vuonna 2020 hän aloitti työnsä security leadina Robocorpissa. Kankaalan erityisosaamista ovat DFIR, pilvipalvelut ja WebAppien tietoturva.

Ammattihakkerina Kankaalan tehtävänä on etsiä porsaanreikiä ja haavoittuvuuksia, joita muut hakkerit voisivat hyödyntää. Hakkerin osaamisen avulla järjestelmistä voidaan tehdä parempia. Hyvää tarkoittavia hakkereita kutsutaan myös valkohattuhakkereiksi. 

Kankaala kuuluu KyberVPK:hon, joka on noin 30 suomalaisen kyberasiantuntijan vapaaehtoisorganisaatio. KyberVPK perustettiin koronapandemian alkuvaiheessa maaliskuussa 2020 auttamaan terveydenhuoltoa ja muiden kriittisten toimintojen tuottajia kyberuhkien ratkaisemisessa ja niiden ennaltaehkäisemisessä.

Kankaala julkaisi tietoturvaan liittyvää We need to talk about InfoSec -podcastia vuonna 2019. Vuonna 2020 Kankaala ryhtyi tekemään viikoittaista Turvakäräjät-podcastia yhdessä Antti Kuritun ja Juho Jauhiaisen kanssa.

Kankaala on yksi kolmesta YlenTeam Whack – kaikki on hakkeroitavissa -sarjan ammattihakkereista.

Ennen it-alaa Kankaala opiskeli vuoden verran sairaanhoitoa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Elävät henkilöt
Tietoturva-asiantuntijat
Syntymävuosi tuntematon
Babylonialainen matematiikka

Babylonian matematiikka tarkoittaa matematiikkaa, joka kehitettiin ja harjoitettiin Mesopotamiassa. Babylonialaisella matematiikaalla oli suuri vaikutus mm. kreikkalaisten ja siten myös länsimaisen matematiikan kehityksessä.   

Toisin kuin Egyptin matematiikasta, Babylonian matematiikasta on jäänyt runsaasti tekstejä, koska babyloniassa matematiikka kirjoitettiin savitauluille jotka ovat säilyneet egyptiläisiä papyruksia paremmin. Kymmenjärjestelmän sijaan babylonialaisessa matematiikassa käytössä oli 60-järjestelmä. (ns. seksagesimaalijärjestelmä)

Katso myös
Babylonialaiset numerot

Lähteet

Aiheesta muualla
 YLE Areena: Matematiikan kirjallinen historia alkaa Egyptistä ja Babyloniasta

Babylonia
Matematiikka
Maami Snellman

Maami Snellman (s. 3. kesäkuuta 1970 Köping, Ruotsi) on suomalainen lastenkirjailija, sanataiteen ja varhaiskasvatuksen opettaja. Hän työskentelee Vantaan sanataidekoulun vastaavana sanataideopettajana sekä lasten ja nuorten kulttuurikeskus Annantalon sanataidekasvattajana ja asuu Helsingissä. Hän on vuodesta 2000 lähtien kehittänyt sanataidetoimintaa alle kouluikäisille ja alkuopetusikäisille lapsille. Snellman palkittiin vuoden 2022 Lasten LukuVarkaus -palkinnolla teoksestaan Merena ja lumottu peili.

Teoksia
 Maami Snellman (kirjoittaja): Merena ja lumottu peili. Kvaliti 2021. ISBN 978-952-7202-65-4
Maami Snellman (kirjoittaja) & Marjo Nygård (taiteilija): Kadonnut pihapuu. Mini 2021. ISBN 978-952-7185-41-4.
Anna Kuoppamäki, Maarit Myllynen ja Maami Snellman (kirjoittajat): Taidepolkuja ympäristöempatiaan. Opas monitaiteiseen työskentelyyn. Kehittämiskeskus Opinkirjo 2021. ISBN 978-952-5853-74-2. 
 Sanna Pelliccioni (kirjoittaja, taiteilija), Maami Snellman, & Kiti Szalai (kirjoittajat): Muistan sinua rakkaudella. Teos 2020. ISBN 978-951-851-952-5.
 Eppu Nuotio, Maami Snellman (kirjoittajat) & Sanna Pelliccioni (kuvittaja): Salasana: rakkaus. Lasten Keskus 2019. ISBN 978-952-354-055-2.
 Maami Snellman (kirjoittajat) & Sanna Pelliccioni (kuvittaja): Jaakko Enkeli Lentokenttä ja kermakakkutapaus. Myllylahti 2019. ISBN 978-952-202-996-6.
 Maami Snellman (toimittaja), Evianna Korhonen (kuvittaja) & Aapo Hämäläinen (kirjoittaja): Planeetta Ö, Tikkarinalle ja muita tarinoita : antologia 2019. Vantaan sanataidekoulu 2019. ISBN 978-952-68153-8-1.
 Maami Snellman (toimittaja): Taruolentojen sanabileet : antologia. Vantaan sanataidekoulu 2018. ISBN 978-952-68153-7-4.
 Maami Snellman (kirjoittajat) & Sanna Pelliccioni (kuvittaja): Jaakko Enkeli Lentokenttä katoaa. Myllylahti 2018. ISBN 978-952-202-894-5.
 Maami Snellman (toimittaja) & Anna Räinä (kuvittaja, toimittaja): Eläinten salainen elämä : antologia. Vantaan sanataidekoulu 2017. ISBN 9789526815367.
Maami Snellman (kirjoittaja) &  Hanna Nyman (toimittaja) Toiminnallinen satuseikkailupolku -menetelmäopas. Vantaan kaupunki 2017. ISBN 978-952-443-567-3
 Eppu Nuotio (kirjoittaja), Sanna Pelliccioni (kuvittaja), Maami Snellman (kirjoittaja):  Karhu-kaverit : tarinoita ja tehtäviä. Bazar 2017. ISBN 978-952-279-401-7.
 Eppu Nuotio, Maami Snellman (kirjoittajat) & Sanna Pelliccioni (kuvittaja): Maami Mustikka : satuja ja satutehtäviä.  Bazar 2015. ISBN 978-952-279-200-6.
 Maami Snellman & Kati Oinonen: Kuvakirjasta omaan ilmaisuun : sanataidekasvatuksen menetelmäopas S2-kielenä perusopetukseen. Vantaan sanataidekoulu 2015. ISBN 978-952-68153-2-9.
  Maami Snellman (menetelmät) & Tiina Kuoppala (valokuvat): Lastenkirja raollaan - avaa ovet sadulle : sanataidekasvatuksen menetelmäopas varhaiskasvatukseen. Vantaan kaupunki/lastenkulttuuri 2014. ISBN 9789524434782.
Eppu Nuotio (kirjoittaja), Virpi Penna (kuvittaja) ja Anna Anttonen & Maami Snellman (runoleikit): Silkkipaperitaivas, rakastamisrunoja vauvoille. Tammi 2015. ISBN 951-313-26-17.

Lähteet 

Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset opettajat
Aktivisti (lehti)

Aktivisti oli vuosina 1930–1931 ilmestynyt suomalainen aikakauslehti, joka oli eräs lapuanliikkeen tunnetuimpia äänenkannattajia.

Aktivistin ensimmäinen näytenumero julkaistiin 1. toukokuuta 1930. Lehden ilmestymispaikka oli Kokkola, ja sitä painettiin Kokkola-lehden kirjapainossa. Lehteä kustansi lapuanliikkeen tärkeä taustavaikuttaja, lapualainen pankinjohtaja Yrjö Nikula. Aktivistin onkin katsottu kuvastaneen lähinnä Nikulan mielipiteitä. Lehden päätoimittajaksi ilmoitettiin lapuanliikkeen johtaja Vihtori Kosola, joskin todellisesta toimitustyöstä vastasi toimitussihteeri Vilho Viita. Lehteen kirjoittivat myös everstiluutnantti Arne Somersalo ja rovasti K. R. Kares. Jo lehden ensimmäisessä numerossa Somersalo kirjoitti, että kommunismin hävittämiseksi Suomesta oli ryhdyttävä välittömiin toimiin, joita ei saanut rajoittaa lainsäädännön ”saamattomuus”. Aktivisti ilmestyi kahdesti kuussa. Se oli lapuanliikkeen tärkein äänenkannattaja, kunnes kuutena päivänä viikossa ilmestynyt sanomalehti Ajan Sana perustettiin lokakuussa 1930.

Aktivisti joutui vaikeuksiin jyrkän kirjoittelunsa vuoksi. Sitä vastaan nostettiin painokanne jo syksyllä 1930. Lehden viimeiseksi jäänyt numero ilmestyi 14. helmikuuta 1931, aivan vuoden 1931 presidentinvaalien alla. Numero oli täynnä entistä presidenttiä K. J. Ståhlbergia herjaavia kirjoituksia, koska lapuanliike vastusti hänen valintaansa uudelleen presidentiksi. Yksi kirjoituksista, otsikoltaan ”Laukauksia”, julisti Suomen kansan tarvitsevan lisää Eugen Schaumanin ja Bobi Sivénin kaltaisia miehiä, mikä oli ymmärrettävissä kehotukseksi ampua Ståhlberg. Kirjoitus tuomittiin yleisesti muissa lehdissä. Sisäministeri E. V. Kuokkanen määräsi lehden numeron takavarikoitavaksi ja toimittajat pidätettäviksi. Päätoimittaja Kosolaa ei tosin pidätetty. Aktivisti lakkautettiin virallisesti vuodeksi 27. maaliskuuta 1931. Lehteä ei enää alettu julkaista uudelleen, lukuun ottamatta vuonna 1932 julkaistua yksittäistä ”ylösnousemusnumeroa”.

Aktivistin viimeisen numeron Ståhlberg-kirjoituksesta nostettiin syytteet Nikulaa ja useita toimittajia vastaan. Korkein oikeus tuomitsi kesäkuussa 1933 Kosti-Paavo Eerolaisen kymmeneksi kuukaudeksi kuritushuoneeseen sekä Arvi Jokilehdon kahdeksan kuukauden, Jaakko Snellmanin kuuden kuukauden ja Nikulan kolmen kuukauden ehdottomaan vankeuteen. Tuolloin 18-vuotias Snellman tuomittiin samassa numerossa ilmestyneestä toisesta kirjoituksesta, jossa myös uhiteltiin Ståhlbergin ampumisella.

Aktivistin tekijät muodostivat iskujoukon, joka suoritti useita muilutuksia.

Lähteet

Aiheesta muualla
Aktivistin kaikki numerot digitoituina Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Lapuanliike
Kokkolan media
Antti Hartikainen (muusikko)

Antti Hartikainen (s. 1976) on suomalainen oboisti ja kapellimestari. 

Hartikainen on opiskellut Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa musiikin johtamista ja oboensoittoa.

Hartikainen työskentelee Suomen Kansallisoopperan orkesterin oboen varaäänenjohtajana sekä freelance-kapellimestarina.

Aiheesta muualla 
 Antti Hartikaisen kotisivut

Lähteet 

Suomalaiset kapellimestarit
Suomalaiset muusikot
Suomalaiset_oboistit
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Aamu Milonoff

Aamu Kerttu Alina Milonoff (s. 13. elokuuta 2000 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän teki ensimmäisen elokuvapääroolinsa elokuussa 2020 ensi-iltansa saaneessa Eden-elokuvassa.

Milonoff kirjoitti ylioppilaaksi Kallion lukiosta syksyllä 2019. Hänen vanhempansa ovat näyttelijät Juho Milonoff ja Vilma Melasniemi.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Aamu Milonoffin profiili Lisa Richards Nordicin sivuilla

Elävät henkilöt
Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 2000 syntyneet
Hassan Bahara

Hassan Bahara (s. 1978 Teroua n'Aït Izou, Marokko ) on marokkolais-hollantilainen kirjailija. Hän varttui Amsterdamissa. Hän voitti "El Hizjran" kirjallisuuspalkinnon vuosina 2000 ja 2001. Een verhaal uit de stad Damsko on hänen debyyttinovellinsa. Bahara on satiirisen kirjallisuusviikkolehden Propria Cures toimittaja. Bahara on ateisti ja kritisoi islamia.

Lähteet 
 
Marokkolaiset kirjailijat
Elävät henkilöt
Vuonna 1978 syntyneet
Louis Bastide

Louis Marie Joseph Bastide (22. lokakuuta 1943 – 29. elokuuta 2010) oli malilainen tuomari ja diplomaatti, joka toimi Malin korkeimman oikeuden puheenjohtajana.

Lähteet 
 

Malilaiset henkilöt
Tuomarit
Diplomaatit
Vuonna 1943 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet
Pascal-Firmin Ndimira

Pascal-Firmin Ndimira (s. 9. huhtikuuta 1956) toimi Burundin pääministerinä 31. heinäkuuta 1996 - 12. kesäkuuta 1998 asti, jolloin virka lakkautettiin.

Ndimira on etninen hutu kotoisin Ngozin maakunnasta, ja on Union for National Progress (UPRONA) -puolueen jäsen. Hän on syntynyt Muyingassa.

Lähteet 
 
Elävät henkilöt
Vuonna 1956 syntyneet

Burundilaiset henkilöt
Hinako Shibuno

Hinako Shibuno (, s. 15. marraskuuta 1998 Okayama) on japanilainen golfaaja.

Shibuno on kilpaillut vuodesta 2015 lähtien avoimissa turnauksissa, mutta kilpaili ensimmäistä kertaa Japanin ulkopuolella vuonna 2019, kun hän osallistui Britannian avoimeen turnaukseen. Hän voitti tuon turnauksen, jolloin se oli samalla hänen ensimmäinen LPGA:n major-tourin turnausvoittonsa. Vuonna 2020 hän oli major-tourilla parhaimmillaan neljäs Yhdysvaltain avoimessa turnauksessa.

Huhtikuussa 2021 Shibuno oli LPGA:n rankingissa (Rolex Rankings) 18.

Lähteet

Japanilaiset golfaajat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Marie-Thérèse Toyi

Marie-Thérèse Toyi on Panafrikkalaisen parlamentin jäsen. Toyi on kotoisin Burundista.

Viitteet 
 
Elävät henkilöt

Burundilaiset henkilöt
Jenni Multisilta

Jenni Multisilta (s. 1992 Pori) on suomalainen kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa Yksi teistä kuolee julkaistiin vuonna 2020 ja toinen romaani Mitä tapahtui merenneidoille vuonna 2021.

Multisilta on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Kirjailijan uran lisäksi hän on yrittäjä, ilma-akrobatia- ja tankotanssiohjaaja sekä joogaopettaja. Hän voitti vuonna 2016 tankotanssin SM-kisojen avoimen sarjan.

Teokset 

 Yksi teistä kuolee. Like, 2020. ISBN 978-951-1-35549-6.
 Mitä tapahtui merenneidoille. Like, 2021. ISBN 978-951-1-38194-5.
 Kuinka tähdet kuolevat. Like, 2022. ISBN 978-951-1-42093-4.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Liken kirjailijat: Jenni Multisilta

Vuonna 1992 syntyneet
Suomalaiset kirjailijat

Elävät henkilöt
Tone policing

Tone policing (suomennoksia esim.
sävypolisointi
tai sävyn kontrollointi)
on usein feminismiin liitetty ad hominem -argumentaatiovirhe, jossa huomio kiinnitetään siihen, miten emotionaalisesti joku asia ilmaistaan. Esitetty väite voidaan sivuuttaa, jos sitä ei ole esitetty selkeästi ja rakentavasti.

Käsite levisi Everyday Feminism -sivuston sarjakuvasta vuonna 2015. Sivuston mukaan tone policing on keino säilyttää etuoikeutettuja asemia kontrolloimalla ja hiljentämällä keskustelua. Keskeinen tone policing -argumentti on, että asiakeskustelussa pitäisi tunteet jättää sivuun.

Esimerkkejä tone policingin käytöstä:
 "Rauhoitupas nyt."
 "Toivoisin että pysyisit asiallisena."
 "Asiasta voidaan keskustella kun rauhoitut."

The Friskyn Rebecca Vipond Brink korostaa, että jos sallit itsesi kirjoittaa muille hyvin vihaisesti ilman että he saavat protestoida siitä, olet kieltänyt heitä ilmaisemasta vihaansa siitä, miten kohtelet heitä. Hänen mukaansa alun perin tone policing tarkoitti vain tilanteita, joissa toisen argumenttia väitetään vääräksi tunteellisuuden vuoksi, eikä protestointia vihaista kohtelua vastaan.

The Harvard Crimson -lehden Shubhankar Chhokra puoltaa sävypolisointia: on epäoikeudenmukaista torjua feministin viha valkoisia miehiä kohtaan tai Donald Trumpin kannattajien viha muslimeja kohtaan. Toisaalta moni käyttää tone policing -korttia hyökkäämään sitä vastaan, että argumentaatiolla tavoitellaan totuutta.

Viitteet

Argumentaatiovirheet
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Erató Kozákou-Markoullí

Erató Kozákou-Markoullí (; s. 3. elokuuta 1949)  on kyproslainen poliitikko, joka on toiminut Kyproksen ulko-, viestintä- ja työministerinä, sekä suurlähettiläänä.

Varhainen elämä 
Markoullí syntyi Limassolissa vuonna 1949. Hän opiskeli lakia ja julkisoikeutta, sekä valtiotieteitä Ateenan yliopistossa valmistuen vuosina 1972 ja 1974. Hän sai sosiologian ja valtiotieteiden tohtorin tutkinnon Helsingin yliopistosta vuonna 1979.

Ura 
Vuosina 1980-2007 hän toimi diplomaattina Kyproksen diplomaattisissa yksiköissä. Hän toimi Kyproksen Ruotsin-suurlähettiläänä (vuosina 1996-1998), Kyproksen Yhdysvaltain-suurlähettiläänä (vuosina 1998-2003), ja Kyproksen Libanonin- ja Jordanin-suurlähettiläänä (vuosina 2005–2007).

Markoullí toimi maansa ulkoministerinä heinäkuusta 2007 maaliskuuhun 2008 asti. Hänestä tuli viestintä- ja työministeri maaliskuussa 2010. Hänen toimikautensa kesti elokuuhun 2011, jolloin hänet nimitettiin jo toisen kerran ulkoministeriksi. Hän toimi virassa 1. maaliskuuta 2013 asti.

Yksityiselämä 
Kozákou-Markoullí on naimisissa Geórgios Markoullísin kanssa. Parilla on yksi yhteinen poika, Pános Markoullís.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Vuonna 1949 syntyneet
Kyproslaiset poliitikot
Veijo Meri -palkinto

Veijo Meri -palkinto on Otavan Kirjasäätiön vuosittain jakama rahallinen tunnustus merkittävästä suomalaisesta kaunokirjallisesta saavutuksesta. Ensimmäisen kerran tämä 15 000 euron suuruinen palkinto myönnettiin 2012.

Palkinnon saajat
 2012 Sirpa Kähkönen
 2013 Juha Itkonen
 2014 Anna-Leena Härkönen
 2015 Laila Hirvisaari
 2016 Petri Tamminen
 2017 Asko Sahlberg
 2018 Jari Tervo
 2019 Riikka Pulkkinen
 2020 Antti Tuuri
 2021 Rosa Liksom
 2022 Kirsti Manninen
Lähde

Lähteet

Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Ilkka Hämälä

Ilkka Hämälä (s. 1961) on suomalainen diplomi-insinööri, vuorineuvos ja yritysjohtaja, joka on vuodesta 2018 lähtien toiminut Metsäliitto Osuuskunnan ja Metsä Groupin pääjohtajana.

Työhistoria 
Metsä Group, pääjohtaja (2018–)

Metsäliitto Osuuskunta, toimitusjohtaja (2018–)

Metsä Fibre Oy, toimitusjohtaja (2008–2018)

Oy Metsä-Botnia Ab (nyk. Metsä Fibre Oy), eri tehtäviä (1988–2008)

Metsä Board Oyj, hallituksen puheenjohtaja (2018–)

Metsä Fibre Oy, hallituksen puheenjohtaja (2018–)

Metsä Spring Oy, hallituksen puheenjohtaja (2018–)

Metsä Tissue Oyj, hallituksen puheenjohtaja (2018–)

Lu0ttamustehtävät 
Metsäteollisuus ry, hallituksen ja hallituksen työvaliokunnan varapuheenjohtaja (2012–2013, 2021–), vaalivaliokunnan puheenjohtaja (2021–), hallituksen ja työvaliokunnan puheenjohtaja (2018–2020), työmarkkinavaliokunnan puheenjohtaja (2017), hallituksen jäsen (2012–),

Confederation of European Paper Industries (CEPI), hallituksen varapuheenjohtaja (2020–), ohjausryhmän jäsen (2020–), hallituksen jäsen (2018–)

Elinkeinoelämän valtuuskunta (Eva), hallituksen jäsen (2021–)

Elinkeinoelämän tutkimuslaitos (Etla), hallituksen jäsen (2021–)

Suomen Messut Osuuskunta, hallintoneuvoston jäsen (2020–)

Keskuskauppakamari, valtuuskunnan jäsen (2018–)

Helsingin seudun kauppakamari, valtuuskunnan jäsen (2018–)

Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliiton (TT) säätiö, hallituksen jäsen (2018–2/2021)

Suomen Laatuyhdistys ry, neuvottelukunnan jäsen (2008–), hallituksen jäsen (2018–), hallituksen puheenjohtaja (2020–)

Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen, hallintoneuvoston puheenjohtaja (3/2021–), hallintoneuvoston jäsen (2009–)

Pohjolan Voima Oy, hallituksen varajäsen (2009–)

Jyväskylän yliopisto, varainhallintatoimikunnan jäsen (3/2021–)

Lähteet 
Suomalaiset yritysjohtajat
Elävät henkilöt
Vuonna 1961 syntyneet
Maria Mäkynen

Maria Mäkynen on suomalainen koulutuksen asiantuntija, poliitikko, tutkija ja malli. Hän on valmistunut Jyväskylän yliopistosta koulutussosiologian ja -politiikan maisteriksi ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi filosofiasta. Hän on myös pätevöitynyt opettajaksi ja rehtoriksi.

Hän on toiminut lukuisissa eri luottamustehtävissä sekä koulutuspoliittisissa tehtävissä yliopistossa että sosiaalidemokraattien puolueessa. Hän toimi mm. Timo Harakan vaalipäällikkönä v. 2016. Tällä hetkellä hän toimii Lahden sivistyslautakunnan puheenjohtajana ja on SDP:n sivistyspoliittisen työryhmän jäsen. Hän on Työn murros -projektipäällikkö ja yhteiskunnallisen koulutuksen asiantuntija. 

Hän osallistui suomalaiseen huippumalli haussa - ohjelmaan vuonna 2008

Lähteet

Aiheesta muualla 

 mariamakynen.fi -kotisivut

Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Suomalaiset mallit
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Žusupbek Šaripov

Žusupbek Šaripovitš (Šarip uulu) Šaripov () (s. 27. huhtikuuta 1955, Kara-Kulža, Neuvostoliitto) on kirgisialainen poliitikko.

Tällä hetkellä Šaripov toimii Kirgisian suurlähettiläänä Ukrainassa; hän aloitti tehtävässä heinäkuussa 2018. Ennen palvelustaan Kiovassa hän on toiminut diplomaattitehtävissä Kuwaitissa, Marokossa, Jordaniassa ja Bahrainissa suurlähettiläänä. Ennen Kirgisian tulppaanivallankumousta, Šaripov toimi myös maan itäosassa sijaitsevan Žalal-Abadin alueen kuvernöörinä.

Šaripov puhuu äidinkielensä kirgiisin lisäksi sujuvasti venäjää ja uzbekkia.

Šaripov on Kirgisian entisen presidentin Sooronbai Žeenbekovin vanhempi veli. Šaripovin toinen veli, Asylbek on Kirgisian Korkeimman neuvoston jäsen.

Lähteet 

Kirgisialaiset poliitikot
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Selviytyjät Suomi (6. tuotantokausi)

Selviytyjät Suomen kuudes tuotantokausi esitettiin syksyllä 2021. Kausi kuvattiin vuoden 2021 keväällä Dominikaanisessa tasavallassa, Karibialla. Kauden juontaa Juuso Mäkilähde ja siinä nähdään 16 julkisuudesta tunnettua henkilöä.  Kilpailu kestää 36 vuorokautta ja voittaja saa 30 000 euroa. Kilpailun voitti Shirly Karvinen äänin 6-3.

Kilpailijat

Huomiolista

Kilpailut

Äänestyshistoria

Huomiolista

Jaksot

Lähteet 

2020-luvun televisiosarjat
Selviytymisohjelmat
Tuotantokaudet
ContraPoints

Natalie Wynn (s. 21. lokakuuta 1988) on yhdysvaltalainen tubettaja, joka käsittelee ContraPoints-nimisellä YouTube-kanavallaan poliittisia ja yhteiskunnallisia aiheita. Monilla hänen videoillaan nähdään usean hänen itsensä esittämän hahmon välisiä väittelyjä. 

Wynn on syntynyt ja kasvanut Yhdysvaltain Virginiassa. Sieltä hän muutti Illinoisiin tekemään jatko-opintojaan Northwesterin yliopistossa filosofian tohtoriohjelmassa, mutta jätti opinnot kesken vuonna 2015.

Wynn aloitti tubettamisen vuonna 2008. Aluksi hänen sisältönsä keskittyi ateismin puolustamiseen ja kreationismin vastustamiseen. Vuonna 2014 GamerGaten aikaan hän huomasi oikeistopopulistisen sisällön lisääntyneen YouTubessa ja vastauksena tälle hän alkoi luoda omia videoita, joissa sosiaalisen oikeudenmukaisuuden aiheet yhdistyvät huumoriin, dragiin ja filosofiaan.

Wynn perusti Contrapoints-nimisen YouTube-kanavansa vuonna 2016. Videoillaan hän käsittelee aiheita, kuten sukupuoli, rotu, äärioikeisto ja kapitalismi. Vaikka videoiden on tarkoitus olla viihdyttäviä, ne täyttävät myös hyvän väittelyn kriteerit: Wynn ottaa aina kantaa vastapuolen vahvimpiin argumentteihin, esittää suuren määrän todisteita väitteidensä tueksi ja tunnustaa, kun vastapuoli on oikeassa tai hän itse on väärässä. Hänen lähtökohtansa on aina tutustua käsiteltävään aiheeseen läpikotaisin ja pyrkiä ymmärtämään vastapuoltaan. ContraPoints on voittanut YouTuben Streamy Awardsin palkinnon parhaasta kommentaarista. 

Wynn on avoimesti transsukupuolinen. Hän on aloittanut sukupuolenkorjausprosessinsa ContraPoints-kanavan olemassaolon aikana, joten seuraajat ovat päässeet elämään mukana hänen transitiossaan.

Katso myös
 BreadTube
 Hbomberguy
 Lindsay Ellis

Lähteet

Aiheesta muualla 

 ContraPoints YouTubessa
 Natalie Wynn Internet Movie Databasessa

Vuonna 1988 syntyneet
Yhdysvaltalaiset tubettajat
Vasemmistolaiset tubettajat
Elävät henkilöt
Rosalie Duthé

Catherine-Rosalie Gerard Duthé nimi kirjoitettu myös muodoissa Du The ja Duthe (1748- 1830) oli ranskalainen kurtisaani. Syntymävuodeksi on joissain lähteissä merkitty myös vuosi 1750. Hän oli Euroopan aatelisten ja Ranskan kuninkaan läheinen kumppani. Hän oli myös mallina useille taiteilijoille ja häntä esittäviä maalauksia on museoissa ja yksityiskokoelmissa. Kulttuurihistoriallisesti häntä pidetään ensimmäisenä "julkkisblondina".

Elämänvaiheita 
Duthén isä Jen-Fraçois Gerard oli palvelija Versaillesissa. Hän sai ensiopetuksensa luostarin koulussa ja hänet lähettiin 15-vuotiaana Pariisiin asumaan tätinsä luona. Väitetään, että hänen tätinsä tutustutti hänet tunnettuihin kurtisaaneihin, kuten Marie ja Géneviève Rinteauhun, jotka olivat huomattavien miesten, kuten Moritz Saksilaisen seuralaisia. Väitetään, että sisarukset perehdyttivät Rosalien ammattinsa salohin, kuten viehättämiseen, vitsailuun ja laulamiseen. Hän pääsi pian tanssijaksi Pariisin oopperaan. 

Rosalien nuorekkuus lumosi monet miehet. Yksi heistä oli Philippe Égalité, tuolloin vielä tunnettu Orléansin herttuana. Pariisissa vieraillut Tanskan kuningas Kristian VII lankesi hänen käsivarsilleen. Kun myöhempi kuningas Kaarle X näki Rosalien muotokuvan aloitti hänen kanssaan kuusi kuutta kestäneen suhteen, vaikka hänen vaimonsa oli raskaana. Väitetään, että kun tuleva kuningas Ludvig Filip oli 15-vuotias, hänen isänsä olisi pyytänyt Rosalieta opettamaan pojalleen "tosiasioita elämästä".Rosalien vaunut herättivät Pariisissa huomiota, ne olivat hienommat kuin kuningatar Marie Antoinetten. Rahojaan hän sijoitti kartanoihin. 

Monet Pariisin ylhäisön seurapiireissä nauroivat  Duthén kouluttamattomuudelle. Hänen puhetyylilleen naurettiin ja häntä pidettiin suorastaan tyhmänä. Häntä pilkannut satiirinen näytelmä Les Curiosités de la Foire  ilmestyi näyttämölle vuonna 1775.  

Pariisi ei riittänyt Rosalielle. Hän matkusti Lontooseen ja solmi suhteen jaarli George Wyndhamin ja tuhosi jaarlin talouden. Hän palasi Englantiin pakoon Ranskan vallankumouksen kauhuja. Hän pysyi Lontoossa vuoteen 1816 saakka. Viimeisinä vuosinaan hän oli lähes sokea.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 https://collections.mfa.org/objects/33949/presumed-portrait-of-mademoiselle-rosalie-duthe;jsessionid=7527C5D8C33C9415AF5A65EC964E77C1

Rakastajattaret
Ranskalaiset henkilöt
Vuonna 1748 syntyneet
Vuonna 1830 kuolleet
Sami Österlund

Sami Österlund (s. 16. lokakuuta 1989) on suomalainen valmentaja ja pesäpallon pelinjohtaja, joka edustaa Joensuun Mailaa. Hän on Ulvilan Pesä-Veikkojen kasvatti, jossa hän pelasi juniorivuodet ja toimi yhden vuoden A-poikien kakkospelinjohtajana.

Kaudeksi 2012 hän siirtyi Ulvilasta Porin Pesäkarhuihin, jossa hän toimi aluksi 2. pelinjohtajana ja lajivalmentajana. Vuonna 2014 hänestä tuli päävalmentaja ja 1. pelinjohtaja kesken kauden, Risto Ojanperän siirtyessä sivuun toiminnasta. Kaudesta 2014 alkaen hän toimi Pesäkarhujen päävalmentajana ja 1. pelinjohtajana aina kaudelle 2020 saakka.

Pesäkarhujen päävalmentajana hänelle kertyi yhteensä 211 ottelua. Vuoden 2014 päätteeksi hänet valittiin vuoden pelinjohtajaksi. Pesäkarhuissa työskennellessään hän saavutti yhteensä kahdeksan mitalia kesällä (3 hopeaa ja 5 pronssia) ja talvella Halli-SM mitaleja kertyi seitsemän (3 kultaa, 2 hopeaa ja 2 pronssia). Österlund valittiin Itä-Länteen yhteensä neljä kertaa (2014 B-tytöt, 2015, 2017 ja 2018 Naisten Superpesis). Vuoden 2017 Imatran Itä-Lännestä hän jättäytyi pois pelikiellon takia. Liitto-lehdistö otteluita hänelle kertyi kaksi (2016 ja 2017).

Heinäkuussa 2020 Joensuun Maila ilmoitti tehneensä 1+2 vuotisen sopimuksen Sami Österlundin kanssa. Österlundin työnkuvaksi ilmoitettiin Miesten Superpesis joukkueen 2. pelinjohtaja ja lajivalmentaja. Helmikuussa 2021 Joensuun Maila ilmoitti Österlundin aloittavan urheilutoimenjohtajana jatkaen samalla 2. pelinjohtajan tehtäviään. Sopimus on muotoa 2+1.

Elävät henkilöt
Vuonna 1989 syntyneet
Suomalaiset urheiluvalmentajat
Trinity Rodman

Trinity Rodman (s. 20. toukokuuta 2002) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Washington Spiritin joukkueessa. Hän on 18-vuotiaana jalkapalloliiga NWSL:n nuorin varattu pelaaja. Hänet varattiin tammikuun 2021 varaustilaisuudessa numerolla kaksi. Ennen ammattilaisuraansa hän pelasi So Cal Bluesin juniorijoukkueessa.

Rodmanin oli tarkoitus pelata ainakin yksi kausi Washington State Cougarsin joukkueessa yliopistosarjassa, mutta suunnitelmiin tuli muutos kun COVID-19-pandemia peruutti koko kauden 2020. Rodman teki maalin heti ensimmäisessä ammattilaisottelussaan 2–3-tappiossa North Carolina Couragea vastaan.

Rodman on edustanut Yhdysvaltoja alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2018 ja alle 20-vuotiaiden CONCACAF-alueen mestaruuskilpailuissa vuonna 2020.

Rodmanin isä on entinen NBA-tähti Dennis Rodman ja äiti Michelle Moyer. Trinity Rodmanin isoveli Dennis Rodman Jr. pelaa yliopistokoripalloa Washington Staten joukkueessa.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Einár (rap-artisti)

Einár, oikealta nimeltään Nils Kurt Erik Einar Grönberg (5. syyskuuta 2002 Tukholma, Ruotsi – 21. lokakuuta 2021 Tukholma) oli ruotsalainen rap-artisti. Hänen ensimmäistä singleään ”Gucci/Duckar Popo” striimattiin Spotifyssa yli miljoona kertaa. Einár ammuttiin Tukholman Hammarby sjöstadissa 21. lokakuuta 2021.

Einár oli näyttelijä Lena Nilssonin lapsi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ruotsalaiset hip hop -artistit
Vuonna 2002 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet
Catharina Kajander

Catharina Kajander (1945 Helsinki) on suomalainen keramiikkataiteilija Kajander opiskeli Taideteollisen oppilaitoksen keramiikkaosastolla, josta valmistui vuonna 1966. Hänen opettajinaan olivat muun muassa Kaj Franck ja Kyllikki Salmenhaara. Kajander on Ornamon ja Helsingin Taiteilijaseuran jäsen. Hän on saanut muun muassa taideteollisuuden valtionpalkinnon vuonna 1969. Kajanderille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2007.

Kajander on työskennellyt Salmenhaaran assistenttina ja toiminut keramiikkatöiden ohjaajana ja opettajana useissa eri maissa. Hän käyttää töissään suomalaista punasavea. Kajander tutki 1970-luvulla Suomen Kulttuurirahaston tuen turvin suomalaista savenvaluperinnettä ja pitää materiaalia ekologisena.

Catharina Kajander on työskennellyt vapaana taiteilijana vuodesta 1966 lähtien. Vuosien 2001 ja 2006 välillä hän teki sarjan isokokoisia naistorsoja, joiden avulla Kajander kuvaa elämäänsä ja sukunsa naisten kohtaloita. Kajander pitää päätyönään torsosarjan teosta 1918, joka kuuluu Kansallisgallerian kokoelmiin. Torsosarja on ollut näytteillä muun muassa Helsingissä ja Berliinissä.

Hangon Raatihuoneentorilla on Kajanderin graniittiveistos Försoning (Sovitus), joka on paljastettu vuonna 2011. Kajander oli tutkinut äitinsä sukujuuria ja saanut selville, että hänen äitinsä äidinisä oli ollut hankolainen Oy Granit Ab:n kivenhakkaaja ja punakaartilainen, joka kuoli Suomenlinnan vankileirillä vuonna 1918. Försoning on omistettu sisällissodan takia kärsineiden naisten muistolle.

Lähteet 

Suomalaiset keramiikkataiteilijat
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Jehuda Leib Gordon

Jehuda (Judah) Leib Gordon (1830 Vilna, Liettua – 1892 Pietari, Venäjä) oli liettualaissyntyinen juutalainen kirjailija, toimittaja ja opettaja. Hän oli valistusliikkeen johtohenkilöitä.

Gordonin esimmäisissä teoksissa aiheet olivat peräisin Raamatusta, mutta tarinat saivat romanttisen sävyn. Hän kirjoitti myös yhteiskunnallisista aiheista, ja näistä teoksista merkittävin on naisten oikeuksia käsittelevä teos Qoso Šel jod (1876). Hän joutui keisarin valtaa arvosteltuaan karkotukseen Aunukseen, jossa hän kirjoitti 1879 kansallisen heräämisen henkeä heijastelevan teoksen.

Lähteet

Aiheesta muualla

Juutalaiset kirjailijat
Liettualaiset kirjailijat
Vuonna 1830 syntyneet
Vuonna 1892 kuolleet
Tinker Bell

Tinker Bell (oik. Ruska Schönberg, s. 20. helmikuuta 1977 Helsinki) on suomalainen lavastaja, taiteilija ja burleskiartisti. 

Schönberg kuuluu vuonna 2008 perustettuun The Itty-Bitty Tease Cabaret -burleskiryhmään, joka kuuluu Suomen ensimmäisiin esiintyviin burleskiryhmiin. Lisäksi hän esiintyy duona kollegansa Ulrika Bachérin (TurrrboCherry) kanssa nimellä The Ravishing Shangri-La Rubies. Schönberg ja Bachér omistavat Suomen ensimmäisen burleskikoulun Studio Shangri-Lan ja luotsaavat Rubies-Klubit-nimistä burleskiklubia.

Schönberg on yhdessä Petra Innasen (Bettie Blackheart) kanssa rekisteröinyt burleskitanssin tavaramerkiksi. 

Lavastajana Schönberg on toiminut monissa isoissa produktioissa. Häntä on työllistänyt muun muassa Kansallisooppera, Helsinki Burlesque Festival ja Circus Maximus.

Schönberg on osa bluesia ja burleskia yhdistävää Knucklebone Oscar & Shangri-la Rubies -kokoonpanoa, joka esiintyy livenä myös nimellä Ruby Knuckles Sextet. Kokoonpano osallistui vuoden 2017 Uuden musiikin kilpailuun kappaleella Caveman.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ruska Schönberg Internet Movie Databasessa
 The Ravishing Shangri-La Rubies kotisivut

Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset viihdetaiteilijat
Suomalaiset lavastajat
Wilma Spets

Wilma Spets (s. 15. elokuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut Liigassa Turun Palloseuraa kausina 2016–2018 ja espoolaista FC Honkaa kaudesta 2019 alkaen. Hän on ennen kauden 2021 alkua pelannut Liigassa 93 ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia.

Spets on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
TurrrboCherry

TurrrboCherry (oik. Ulrika Bachér, s. 4. lokakuuta 1981) on suomalainen graafikko ja burleskiartisti.

Bachér kuuluu vuonna 2008 perustettuun The Itty-Bitty Tease Cabaret -burleskiryhmään, joka kuuluu Suomen ensimmäisiin esiintyviin burleskiryhmiin. Lisäksi hän esiintyy duona kollegansa Ruska Schönbergin (Tinker Bell) kanssa nimellä The Ravishing Shangri-La Rubies. Bachér ja Schönberg omistavat Suomen ensimmäisen burleskikoulun Studio Shangri-Lan ja luotsaavat Rubies-Klubit-nimistä burleskiklubia.

Bachér on mukana Ylen reality-sarjassa Vintage-valtakunta.

Bachér on osa bluesia ja burleskia yhdistävää Knucklebone Oscar & Shangri-la Rubies -kokoonpanoa, joka esiintyy livenä myös nimellä Ruby Knuckles Sextet. Kokoonpano osallistui vuoden 2017 Uuden musiikin kilpailuun kappaleella Caveman.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 TurrrboCherry kotisivut
 The Ravishing Shangri-La Rubies kotisivut
 The Itty-Bitty Tease Cabaret kotisivut

Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset viihdetaiteilijat
Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Dinara Zhorobekova

Dinara Zhorobekova on kirgisialainen opiskelija, joka edusti Turkkia G20-huippukokouksessa 2013.

BBC valitsi Zhorobekovan mukaan BBC:n 100 Women -ohjelmasarjaan vuonna 2013.

Lähteet 
 
Elävät henkilöt
Kirgisialaiset henkilöt
Milla Punsar

Milla Punsar (s. 6. joulukuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut Liigassa espoolaista FC Honkaa kaudesta 2015 alkaen. Ennen kauden 2021 alkua hän on pelannut Liigassa 102 ottelua ja tehnyt niissä 33 maalia. Kaudella 2018 hän teki 20 liigaottelussaan 11 maalia. Juniorina Punsar pelasi Espoon Palloseurassa.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Fatou Djibo

Fatou Djibo (27. huhtikuuta 1927 – 6. huhtikuuta 2016) oli nigeriläinen feministi ja ammattiyhdistysaktiivi. Hänet tunnetaan myös ensimmäisenä nigeriläisenä naisena, joka on ajanut autoa. 

Fatou Djibon isä oli paikallinen heimopäällikkö, joka hallitsi aluettaan Ranskan siirtomaaviranomaisen myötävaikutuksella. Kun tytär täytti seitsemän, teki isä jotain erittäin poikkeuksellista: hän lähetti tyttärensä kouluun. Fatou Djibo opikeli lopulta opettajaksi ja valmistui vuonna 1946. Samana vuonna hän solmi avioliiton toisen opettjan, Djibo Yacouban kanssa. Pariskunta sai kahdeksan lasta. Seuraavat kaksikymmentä vuotta Fatou Djibo työskenteli opettajan eri paikkakunnilla, muun muassa Maradissa, Zinderissä ja lopulta Niameyssä.  

Nigeriin perustettiin naisjärjestö, Union des Femmes du Niger vuonna 1959. Djibo oli järjestön keskeinen perustajajäsen. Maa itsenäistyi vuonna 1960 ja sen presidentksi nousi Hamani Diori. Hänen presidenttikaudellaan, joka kesti vuoteen 1974, Djibo profiloitui naisten oikeuksien ajajana. Hän vaati maahan lakeja, jotka kieltäisivät naisten nöyryyttämisen ja hänen mielestääm  naisten tehtävänä oli kansan opettaminen.  

Djibon mies nimitettiin vuonna 1968 suurlähettilääksi Belgiaan ja Djibo seurasi miestään sinne. Oleskelu jäi lyhyeksi sillä aviomies kuoli jo vuonna 1969. Djibo palasi Nigeriin ja sai paikan Lycée Kassain taloudenhoitajana. Vuonna 1971 hän sai paikan maan ammattiliittojen taloudenhoitajan paikan. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1983, mutta jatkoi vapaaehtoistyötä ammattiliitossa ja Punaisessa ristissä.

Viitteet 

Feministit
Nigeriläiset henkilöt
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Valtion nuorisoneuvosto

Valtion nuorisoneuvosto on Opetus- ja kulttuuriministeriön yhteydessä toimiva valtioneuvoston asettama neuvosto.

Neuvoston tehtävänä on:
käsitellä nuorten kannalta laajakantoisia ja periaatteellisesti tärkeitä asioita ja arvioida valtionhallinnon toimenpiteiden vaikutuksia nuoriin ja nuorille suunnattuihin palveluihin ja toimintoihin;
tehdä aloitteita ja esityksiä nuorisopolitiikan kehittämiseksi;
tuottaa ajankohtaista tietoa nuorista ja heidän elinoloistaan;
antaa opetus- ja kulttuuriministeriölle lausunto valtakunnalliseen nuorisotyön ja -politiikan ohjelmaan otettavista asioista;
seurata toimialan kansainvälistä kehitystä ja yhteistyötä.

Nykyinen valtion nuorisoneuvosto on nimetty 1.9.2019-31.8.2023 väliselle ajalle. 

Valtion nuorisoneuvoston puheenjohtajana toimii Elisa Gebhard ja varapuheenjohtajina Amanda Pasanen ja Suvi Mäkeläinen. 

Valtion nuorisoneuvostolla on kolmihenkinen sihteeristö: pääsihteeri ja kaksi suunnittelijaa.

Aiheesta muualla 
 Valtion nuorisoneuvoston internetsivut

Opetusministeriö
Kirjolippuluikero

Kirjolippuluikero (Emblemaria pandionis) on haukiluikeroihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Atlantin länsiosista ja Karibianmereltä. Toisinaan sitä pidetään myös riutta-akvaarioissa.

Koko ja ulkonäkö
Kirjolippuluikero voi kasvaa suurimmillaan 6–7 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan kala on pitkänomainen ja sillä ei ole suomuja. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Kirjolippuluikerokoiras on väriltään hyvin tumman ruskea, lähes musta. Selkäevä on korkea ja pitkä ja sen tyvessä on sinisiä täpliä. Rintaevät ovat melamaiset. Lajin naaras on pohjaväriltään vaaleanruskea ja siinä on tummempia ruskeita täpliä. Naaraan selkäevä on matalampi kuin koiraalla. Kirjolippuluikeron päässä on sierainten vieressä ja yläpuolella ulokkeet.

Levinneisyys ja elintavat
Kirjolippuluikeroa tavataan Yhdysvalloista Teksasin ja Floridan osavaltioista, Karibianmereeltä ja Etelä-Amerikan pohjoisosista. Lajin elinympäristöä ovat kirkasvetiset koralliriutat lähellä rannikkoa. Ne elävät korallien koloissa ja vanhoissa putkimatojen kuorissa. Kirjolippuluikeron ravintova ovat pienet selkärangattomat eläimet. Kala on territoriaalinen ja koiras hätistää muut koiraat alueeltaan kohottamalla selkäeväänsä. Koiras käyttää selkäeväänsä myös houkutellakseen naaraita parittelemaan kanssaan.

Lähteet

Luikerokalat