joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Louhela Jam

Louhela Jam on vanhin yhtäjaksoisesti järjestetty rock-festivaali Vantaalla. Tapahtuman järjestelyistä vastasi vuosina 1991–2014 Länsi-Vantaan Rock-Musiikki Ry ja vuodesta 2015 lähtien Vantaan Elävän musiikin yhdistys VELMU ry.

Tapahtuma on profiloitunut paikallisia ja nousevia artisteja esitteleväksi yksipäiväiseksi ilmaistapahtumaksi, joka järjestetään Louhelan ja Martinlaakson välisessä Jokiuomanpuistossa kesäkuussa aina koulujen päättymisen jälkeisenä sunnuntaina.

Historia 
Louhela Jam järjestettiin ensimmäistä kertaa kesäkuussa 1991. Pääjärjestäjinä toimi tuolloin Breeze-yhtyeen jäseniä Vantaan nuorisopalveluissa työskentelevän Eba Mäkysen johdolla. Pääsymaksuton tilaisuus houkutteli paikalle liki tuhatpäisen yleisön, joten järjestäjien pikaisesti perustama Länsi-Vantaan Rock-Musiikki Ry päätti tehdä tapahtumasta perinteen.

Vuoteen 1998 saakka tapahtuma järjestettiin lauantaina jolloin koulut päättyivät, jonka jälkeen siirryttiin koulujen päättymistä seuraavaan sunnuntaihin. Jameihin liittyviä klubeja on järjestetty paikallisissa ravintoloissa sekä jameja edeltävänä iltana, että niiden jälkeen.

Vantaan kaupunki on tukenut tapahtuman järjestelyjä taloudellisesti Myyrmäen aluetoimikunnan kautta.

Artistit 
Vuosien varrella tapahtumassa ovat esiintyneet muun muassa:.

Amorphis, The Rasmus, Kyyria, Jonna Tervomaa, Egotrippi, Tehosekoitin, My First Band, Mike Monroe, Sub Urban Tribe, Topi Sorsakoski, Pelle Miljoona & Rockers, Dave Lindholm, Reprinted, Milestones, Mind Of Doll, The Flaming Sideburns, Knucklebone Oscar, Phoenix Effect, Sonic Roots, Spiha, RockmastersVolume, Breeze, Telefon Combo, Pint And We Fall, Wankers Of The Zoo Crew, Trinity, Parsley Inn, Embreach, Wedding Crashers, Pyhät Tepot ja Caroline.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Louhela Jamin kotisivu

Myyrmäki
Martinlaakso
Vantaan tapahtumat
Luettelo televisiosarjan Pyhimys jaksoista

Tämä on luettelo televisiosarjan Pyhimys jaksoista. Ohjelma alkoi Briteissä 4. lokakuuta 1962 ja päättyi 9. helmikuuta 1969.

1. tuotantokausi (1962) 

Tästä kaudesta neljännen kauden loppuun sarjan jaksot  olivat mustavalkoisia.

2. tuotantokausi (1963-1964)

3. tuotantokausi (1964-1965)

4. tuotantokausi (1965)

5. tuotantokausi (1966-1967) 

Tämän kauden alusta sarjan loppuun asti kaikki jaksot olivat värillisiä.

6. tuotantokausi (1968-1969) 

Pyhimys
Jegor Korškov

Jegor Korškov (s. 10. heinäkuuta 1996 Novosibirsk, Venäjä) on venäläis-kazakstanilainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlissa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.

Lähteet 

Venäläiset jääkiekkoilijat
Carolina Hurricanesin pelaajat
Toronto Maple Leafsin varaamat pelaajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Radel Fazlejev

Radel Fazleyev (s. 7. tammikuuta 1996 Kazan, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka aloitti kolmivuotisen tulokassopimuksensa ensimmäisen kauden Philadelphia Flyersissa kaudella 2016–2017. Hän pelasi kauden aikana vain farmiseura Lehigh Valley Phantomsissa AHL:ssa ja Reading Royalsissa ECHL:ssä.

Lähteet 

Venäläiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
We Are Never Ever Getting Back Together

We Are Never Ever Getting Back Together on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale. Se on ensimmäinen single Swiftin neljänneltä albumilta Red. Kappale kertoo Swiftin turhautuneisuudesta entistä miesrakastajaansa kohtaan, joka haluaa herättää uudelleen heidän rakkaussuhteensa.

Kappale nousi muun muassa Billboard Hot 100 -listalla kärkisijalle. Single sai Grammy-ehdokkuuden vuoden 2012 levytyksestä ja People's Choice-ehdokkuuden vuoden 2012 suosikkikappaleesta.

Julkaisu ja vastaanotto 
”We Are Never Ever Getting Back Together” julkaistiin 13. elokuuta 2012 Google+:n livechatin aikana. Kappale oli saatavilla digitaalisesti ladattavana samana päivänä Google Play -kaupasta, sekä seuraavana päivänä Amazon.com:ista ja iTunesista. Kappale nousi Billboard Hot 100-listalla kärkisijalle ja Suomen virallisella listalla 18. sijalle. 

Kriitikoiden arviot kappaleesta olivat pääasiassa positiivisia. Rolling Stone nimesi sen vuoden 2012 toiseksi parhaaksi kappaleeksi. Billboard -lehti kirjoitti, että ”We Are Never Ever Getting Back Together” on "hauskin kappale, jonka countrymuusikko on tähän mennessä levyttänyt" ja että "Swift laajentaa jo vakuuttavia sanoitustaitojaan sisällyttämällä terävää sarkasmia sitkeään itseluottamukseensa".

Musiikkivideo 
Kappaleen musiikkivideo on yhtäjaksoinen otos ilman taukoja. Videossa Swift muistelee on/off-suhdettaan ex-poikaystävänsä kanssa. Turhautuneena Swift kertoo puhelimessa jollekulle, ettei koskaan palaa yhteen pojan kanssa. Hän siirtyy kotiinsa juhlimaan, kun poika ilmaantuu paikalle haikailemaan yhteenpaluuta. Swift paiskaa oven kiinni ja jättää pojan ulkopuolelle merkkinä heidän suhteensa lopullisesta päättymisestä.

Videon ohjasi Declan Whitebloom, ja se esitettiin ensimmäistä kertaa 30. elokuuta 2012. Video kuvattiin 4K-resoluutio -laadulla, ja se on ensimmäinen siten kuvattu musiikkivideo.

Lähteet 

Vuoden 2012 kappaleet
Taylor Swiftin kappaleet
Adi L Hasla

Adi L Hasla (oikealta nimeltään Adil Hatni, s. 1991 Jyväskylä) on suomalainen rap-artisti.

Hatni kasvoi Jyväskylän Kuokkalassa. Hänen äitinsä on suomalainen ja isä marokkolaistaustainen. Artistina Hatni on saanut kuuluisuutta muun muassa musiikkipalvelu Spotifyn ja YouTuben avulla. Monsp Records julkaisi Adi L Haslan ensimmäisen sooloalbumin Habiturientti vuonna 2015. Adi L Haslan toinen sooloalbumi Pieni Punainen Kana ilmestyi marraskuussa 2017. Ensimmäisestä albumista poiketen Pieni Punainen Kana julkaistiin Universal Music Finlandin kautta. Kolmas albumi 8. päivä ilmestyi vuonna 2020 ja oli aiempia levyjä vakavasävytteisempi.

Diskografia

Albumit 
 Habiturientti (2015)
 Pieni punainen kana (2017)
 8. päivä (2020)
 Filem (2022)

Lähteet 

Suomalaiset hip hop -artistit
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Shiraz Lane

Shiraz Lane on suomalainen hard rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 2011 Vantaalla. Yhtyeen perustivat laulaja Hannes Kett ja rumpali Ana Willman. Myöhemmin kitaristiksi tuli Miki Kalske ja toiseen kitaraan Jani Laine. Vuonna 2014 yhtyeeseen liittyi basisti Joel Alex.

Vuonna 2014 yhtye pääsi Hard Rock Cafen bändikilpailun myötä keikalle Kanadan Torontoon, ja vuoden 2015 toukokuussa he esiintyivät Japanissa Finland Fest – Loud & Metal Attack –tapahtumassa.

Yhtye on julkaissut Be the Slave Or Be The Change EP:n ja sen jokaisesta kappaleesta musiikkivideot. Vuonna 2015 yhtye kiinnitettiin Frontiers Recordsille. Yhtyeen ensimmäinen albumi ”For Crying Out Loud” julkaistiin 15. huhtikuuta 2016.

Shiraz Lanen toinen studioalbumi Carnival Days julkaistiin 23. helmikuuta 2018. Levyltä on julkaistu singlet ”Harder to Breathe”, ”Carnival Days” sekä ”People Like Us”. Kappaleista  ”Harder to Breathe” ja ”People Like Us” on myös kuvattu musiikkivideot.

Diskografia

Albumit

Musiikkivideot 
 ”Out There Somewhere” (2014)
 ”Money Talks” (2014)
 ”Mental Slavery” (2015)
 ”Story to Tell” (2015)
 ”Wake Up” (2016)
 ”For Crying Out Loud” (2016)
 ”Momma's Boy” (2016)
 ”Harder to Breathe” (2017)
 ”People Like Us” (2018)
 ”The Crown” (2018)
 ”Do You” (2019)
 ”Broken Into Pieces” (2020)

Lähteet 

Suomalaiset hard rock -yhtyeet
Dentaldepot

Oy Dentaldepot Ab, kutsumanimeltään Depo, oli vuosina 1900–1994 toiminut hammaslääketieteellisten instrumenttien maahantuoja ja tukkukauppa, jolla oli vuosikymmeniä käytännössä monopoliasema Suomessa.

Historiaa
Dentaldepot’n perusti vuonna 1900 nimellä Ab Finska Dental Depoten seitsemän suomalaista hammaslääkäriä, heidän joukossaan suomalaisen hammaslääketieteen keskeinen hahmo Matti Äyräpää. Yritys aloitti ostamalla leskirouva Inez Olanderilta hänen miehensä jäämistön, pienehkön hammastarvikevalikoiman, ja aloitti sitten oman maahantuonnin. Liike sijaitsi aluksi Wreden kauppakujalla Helsingin Pohjoisesplanadin ja Aleksanterinkadun välillä. Sieltä liike muutti Korkeavuorenkadulle ja vuonna 1922 Eteläranta 2:een.

Yhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja oli hammaslääkäri Axel Aspelund (1868–1932) ja häntä seurasi vuodesta 1910 Tukholmassa ja Yhdysvalloissa opiskellut hammaslääkäri Axel Salingre, josta tuli vähitellen myös yrityksen pääomistaja. Salingren kuoltua 1960 Dentaldepot’n toimitusjohtajaksi nousi hänen tyttärensä Ulrika Rotkirch, joka hoiti tehtävää 19 vuotta.

Axel Salingre piti alusta asti hammaslääkäritarvikkeiden markkinat tiukasti Dentaldepot’n hallussa niin, että sen kanssa kilpailemaan alkaneet yritykset pysyivät kannattamattomina ja päätyivät edullisesti Dentaldepot’n omistukseen. Salingre seurasi tarkoin alan nopeata kehitystä ja lisäsi liikkeen tuotevalikoimaan tärkeitä uutuuksia. Hän perusti omistamaansa Eteläranta 2:n taloon oman hammaslaboratorion, joka palveli koko maata kymmenkunnan työntekijän voimin.

Dentaldepot sai itselleen kaikki haluamansa laitevalmistajien edustukset ja oli kansainvälisesti tunnettu ja tunnustettu alan tukkukauppa. Alan uutuuksiin perehdyttämiseksi yritys alkoi järjestää hammaslääkäreille ja -teknikoille koulutusta ja kursseja, vuosikymmeniä ennen kuin alan ammattikunnat alkoivat itse järjestää täydennyskoulutusta.

Sotien jälkeen Dentaldepot ryhtyi myös valmistamaan omaa amalgaamia hammaspaikkauksia varten sekä omaan suunnitteluun perustuvaa hammaslääkärin potilastuolia, jonka valmistamiseksi hankittiin tilat Helsingin Munkkisaaresta. Yritys rakensi koko Suomen kattavan myynti- ja huoltoverkoston, joka käsitti noin 20 toimipistettä. 1960-luvulla Dentaldepot työllisti yli sata henkeä.

Dentaldepot’n monopolia muistuttava asema säilyi 1970-luvulle saakka, kunnes sen kilpailijaksi vuonna 1937 perustettu Hammasväline Oy siirtyi Oriolan omistukseen ja tehosti toimintaansa. Vuonna 1979 Dentaldepot myytiin Instrumentariumille, joka siirsi sen Etelärannasta ensin Konalaan ja sitten Espoon Vitikkaan ja alkoi saneerata yritystä. Instrumentarium lakkautti Dentaldepot’n tappiollisena 1994. Virallisesti yhtiö sulautui Instruun vuoden 2003 lopussa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Dentaldepotin yhtiöhistoriaa (porssitieto.fi)

Entiset suomalaiset teollisuusyritykset
Tukkukaupat
Lääketieteellinen tekniikka
Hammaslääketiede
Terveydenhoitoalan tuotemerkit
Lääkintäsähkö

Lääkintäsähkö Oy oli Instrumentariumin vuonna 1943 perustama tytäryhtiö, joka erikoistui röntgentutkimus- ja sädehoitolaitteisiin ja muihin sähköä käyttäviin lääketieteellisiin laitteisiin, joita se sekä kehitti ja valmisti itse että toi ulkomailta. Lääkintäsähköstä kehittyi radiologia-alan markkinajohtaja Suomessa. Yrityksen piirissä kehitettiin kaupalliselle asteelle Yrjö Paateron keksimä, maailmanmenestykseksi muodostunut hampaiden panoraamakuvaus- eli ortopantomografialaite, jota valmistamaan perustettiin 1964 tytäryhtiö Palomex (nyk. Palodex). Palomexin vienti oli pian suurempaa kuin Lääkintäsähkön harjoittama röntgenlaitteitten tuonti Suomeen.

Lääkintäsähkön pitkäaikainen toimitusjohtaja oli kauppaneuvoksen arvon saanut Emil Westermarck, ja hänen tieteellisenä neuvonantajanaan toimi radiologi Sakari Mustakallio. Lääkintäsähkön teknisenä johtajana 1950-luvun lopulta alkaen ja sitten tytäryhtiö Palomexin toimitusjohtajana toimi diplomi-insinööri Timo Nieminen (1921–2003), joka oli päävastuussa ortopantomografialaitteen kehittämisestä.

Lääkintäsähkön tuontitoiminnassa tärkein kansainvälinen päämies oli aluksi Siemens, kunnes suhteet katkesivat sotatapahtumien myötä syksyllä 1944. Rauhan palattua Lääkintäsähkö toi maahan muun muassa amerikkalaisen Eastman Kodak Companyn röntgenfilmejä ja Saksan-yhteyksien normalisoiduttua Siemens & Halske:n röntgenlaitteita. Yritys huolehti myös laitteiden huollosta.

1950-luvun puolenvälin jälkeen Lääkintäsähkö perusti tytäryhtiön Oy Isotekno Ab radioaktiivisten aineiden ja laboratoriomittauslaitteiden ja muiden elektronisten kojeiden maahantuontia ja myyntiä varten.

Lääkintäsähkö säilytti kuudenkymmenen prosentin osuuden Suomen röntgenkuvausmarkkinoista 1960-luvun alkupuolelle saakka, kunnes kilpailu kiristyi. Tytäryhtiö Palomexin loistava vientimenestys hammasröntgenlaitteilla kuitenkin kompensoi tuontiliiketoiminnan heikompaa kannattavuutta.

Lääkintäsähkö fuusioitiin Instrumentariumiin 1977, joka osti yhtiön kokonaan itselleen noin 800 pienosakkaalta. Tämän jälkeen Lääkintäsähkön ja Palomexin aloittamat liiketoiminta-alueet tunnettiin yhteisnimellä Instrumentarium Imaging. Instrumentariumin siirryttyä General Electricin omistukseen 2003 Lääkintäsähkön aloittama hammasröntgenliiketoiminta jatkoi olemassaoloaan Palodex-nimisessä yhtiössä, jonka on vuodesta 2009 omistanut yhdysvaltalainen Danaher.

Lähteet

Entiset suomalaiset teollisuusyritykset
Hammaslääketiede
Tukkukaupat
Entiset suomalaiset pörssiyhtiöt
Radiologia
Terveydenhoitoalan tuotemerkit
Teivo Stayers

Teivo Stayers (lyh. TeSt) on vuonna 1987 perustettu tamperelainen kestävyysjuoksuun erikoistunut juoksuseura. 

Teivo Stayers järjestää joka talvi Teivocupin, johon kuuluu kuusi osakilpailua. Muita seuran järjestämiä kilpailuja ovat Teivocooper, johon kuuluu viisi osakilpailua ja se juostaan Teivon Raviradalla sekä polkujuoksu Teivo Trails, johon kuuluu kolme osakilpailua ja se juostaan syyskesäisin Teivaalanharjun maastossa.

Seuran jäsenmäärä oli parhaimmillaan n. 200, mistä sittemmin vähentynyt kymmeniin.

Menestyneimpiä Teivo Stayersia edustaneita juoksijoita ovat muun muassa Santtu Mäkinen ja Teppo Syrjälä, joka voitti 3 000 metrin estejuoksussa SM-pronssia vuonna 2006 ja on osallistunut Kalevan kisoihin useita kertoja.

Seuraennätyksiä 
 1 500 m: 3.52,29 (Teppo Syrjälä 30. toukokuuta 2004 Tampere)
 5 000 m: 13.59,88 (Santtu Mäkinen 2. syyskuuta 2000 Helsinki)
 10 000 m: 29.20,03 (Santtu Mäkinen 8. elokuuta 1999 Seinäjoki)
 maraton: 2.18.58 (Vesa Erojärvi 24. huhtikuuta 2005 Hampuri)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivut
 Seuran vanhat kotisivut
 Teivocupin tilastosivut

Suomalaiset yleisurheiluseurat
Tamperelaiset urheiluseurat
Vuonna 1987 perustetut urheiluseurat
Seventeen (yhtye)

Seventeen (, lyhennetään usein SVT) on eteläkorealainen 13-jäseninen yhtye, joka toimii levy-yhtiö Pledis Entertainmentin alaisuudessa. Seventeen debytoi 26. toukokuuta vuonna 2015. Yhtye on jaettu kolmeen eri tiimiin sen jäsenten yksilöllisten taitojen mukaan: hip hop -tiimiin, vokaalitiimin ja performance-tiimin. Ryhmän jäsenten tunnetaan osallistuvan oman musiikkinsa tekemiseen ja tuottamiseen, kuten myös yhtyeen koreografioiden työstämiseen.

Jäsenet

Hip hop -tiimi 
 S.Coups (oikealta nimeltään Choi Seungcheol , , s. 8. elokuuta 1995 Daegu, Etelä-Korea) on sekä koko yhtyeen että hip hop -tiimin johtaja. Hänen oli alun perin tarkoitus debytoida samassa levy-yhtiössä olevan NU'EST:in kanssa, mutta sitä ei koskaan toteutettu.
 Wonwoo (oikealta nimeltään Jeon Wonwoo, , s. 17. heinäkuuta 1996 Changwon, Etelä-Gyeongsang, Etelä-Korea)
 Mingyu (oikealta nimeltään Kim Mingyu, , s. 6. huhtikuuta 1997 Anyang, Gyeonggi, Etelä-Korea)
 Vernon (oikealta nimeltään Hansol Vernon Choi, , s. 18. helmikuuta 1998 New York, Yhdysvallat)

Vokaalitiimi 
 Woozi (oikealta nimeltään Lee Jihoon, , s. 22. marraskuuta 1996 Busan, Etelä-Korea) on vokaalitiimin johtaja.
 Jeonghan (oikealta nimeltään Yoon Jeonghan, , s. 4. lokakuuta 1995 Soul, Etelä-Korea)
 Joshua (oikealta nimeltään Hong Jisoo, , s. 30. joulukuuta 1995 Los Angeles, Yhdysvallat)
 DK (tunnetaan myös nimellä Dokyeom, oikealta nimeltään Lee Seokmin, , s. 18. helmikuuta 1997 Yongin, Gyeonggi, Etelä-Korea)
 Seungkwan (oikealta nimeltään Boo Seungkwan, , s. 16. tammikuuta 1998 Jeju, Jeju, Etelä-Korea)

Performance-tiimi 
 Hoshi (oikealta nimeltään Kwon Soonyoung, , s. 15. kesäkuuta 1996 Namyangju, Gyeonggi, Etelä-Korea) on performance-tiimin johtaja.
 Jun (oikealta nimeltään Wen Junhui, , s. 10. kesäkuuta 1996 Shenzhen, Guangdong, Kiina). Hän oli lapsinäyttelijä Kiinassa ja esiintyi useissa TV-ohjelmissa ja elokuvissa.
 The8 (oikealta nimeltään Xu Minghao, , s. 7. marraskuuta 1997 Anshan, Liaoning, Kiina)
 Dino (oikealta nimeltään Lee Chan, , s. 11. helmikuuta 1999 Iksan, Pohjois-Jeolla, Etelä-Korea)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 http://www.seventeen-17.com/

Eteläkorealaiset poikabändit
Eteläkorealaiset popyhtyeet
Edward Tylor

Sir Edward Burnett Tylor (2. lokakuuta 1832 Lontoo – 2. tammikuuta 1917 Wellington, Somerset) oli brittiläinen kansatieteellistä evolutionismia edustanut kansatieteilijä ja antropologi. Tyloria pidetään kulttuuriantropologian perustajana. Hän toimi Oxfordin yliopistossa museon johtajana vuodesta 1883 ja vuodesta 1896 professorina.

Tylor piti spiritismiä uskonnon alkumuotona. Tylorin mukaan animismi on vanhin uskonto. Hänen pääteoksensa on Primitive Culture, jossa hän ensimmäisenä esittää animismin, sen alkuperän ja kehittymisen yksityiskohtaisen selityksen. Teoksessa hän väittää, että usko jumaliin on saanut alkunsa siten, että muinaisuudessa ihmisillä oli unien, hallusinaatioiden ja kuoleman selittämiseksi tarve, joka sai ihmiset päättelemään, että on olemassa sielu, joka jättää ihmisen väliaikaisesti nukahtaessa ja lopullisesti kuolemassa, henkiä uskottiin olevan myös esineissä ja kasveissa ja tämä ajattelu sai ihmiset rupeamaan palvomaan niitä. Uhraaminen syntyi Tylorin käsityksen mukaan sitä kautta, että ihminen alkoi käydä kauppaa mielikuvituksensa tuottamien olentojen kanssa. Tylorin mukaan jokainen kansa on käynyt läpi kolme kehitysvaihetta. Ne ovat:
 alkukantaisuus – kulttuurit, jotka perustuvat metsästykseen ja keräilyyn
 barbaria – kulttuurit, jotka perustuvat paimentolaisuuteen ja maanviljelyyn
 sivilisaatio – kulttuurit, jotka perustuvat kirjoitettuun tietoon ja kaupunkimaiseen elämään.

Tylor määritteli kulttuurin seuraavasti: "Koko se moninaisuus, joka muodostuu tiedoista, uskomuksista, taiteesta, moraalista, laeista, tavoista ja kaikista muista elämänjärjestykseen ja tottumuksiin liittyvistä seikoista, jotka ihminen on omaksunut yhteisön jäsenenä." Tämä määritelmä oli yleisesti käytössä noin viisikymmentä vuotta. Tylorin mukaan eri kansojen keskuudessa esiintyvien kansansatujen samankaltaisuus johtuu lähinnä siitä, että alhaisella kehitystasolla eri kansojen ajattelutavat ovat keskenään samankaltaisia ja näin ollen nuo kansansadut ovat syntyneet eri kansojen keskuudessa erikseen. Tylor vaikutti myös Suomen kulttuuriantropologiaan Edvard Westermarckin välityksellä.

Lähteet 

Kansatieteilijät
Brittiläiset antropologit
Brittiläiset professorit
Vuonna 1832 syntyneet
Vuonna 1917 kuolleet
CZ LOKO

CZ LOKO on tšekkiläinen veturivalmistaja. Yritys valmistaa vetureita 1 435 mm:n ja 1 520 mm:n raideleveyksille. Valmistuksen lisäksi yritys modernisoi vetureita.

Fenniarailin Dr18-dieselveturit ovat CZ Lokon valmistamia.

Lähteet

Aiheesta muualla
CZ LOKOn viralliset kotisivut 

Rautatiekalustovalmistajat
Tšekkiläiset yritykset
New York and Harlem Railroad

New York and Harlem Railroad oli rautatielinja New Yorkin kaupungissa. Se oli yksi varhaisimpia rautateitä Yhdysvalloissa. Linja aloitti toimintansa Manhattanin eteläosassa lyhyellä Prince Street ja 14th Street -katujen välisellä osuudella ensimmäisen kerran vuonna 1832. Rautatietä laajennettiin tämän jälkeen useassa vaiheessa joitakin kortteleita etelään ja pitkälle pohjoiseen.

Raiteilla liikkuvat vaunut olivat aluksi hevosten vetämiä. Myöhemmin linjalla alettiin käyttää höyryvetureita ja lopulta sähkökäyttöisiä junia. Nykyisen New Yorkin alueen paikkallisjunapalvelu Metro-North Railroadin Harlemin rata käyttää silti pitkälti samaa Park Avenueta myötäilevää linjausta kuin New York and Harlem Railroadin alkuperäinen rata.

Lähteet 

Yhdysvaltain rautatieliikenne
New Yorkin entiset rakennukset ja rakennelmat
New Yorkin liikenne
CargoLogicAir

CargoLogicAir on brittiläinen rahtilentoyhtiö. Se on Volga-Dnepr Airlinesin omistaman AirBridgeCargo Airlinesin tytäryhtiö. Sen solmukohtia ovat Stanstedin lentoasema Lontoossa ja Manchesterin lentoasema.

Se sai ensimmäisen lentokoneensa lokakuussa 2015, ja toiminnan odotettiin alkavan lähiaikoina.

Laivasto 
CargoLogicAirin laivastoon kuuluivat kesäkuussa 2020 seuraavat lentokoneet:

 1 Boeing 747-400F
 1 Boeing 747-400ERF

Lähteet 

Brittiläiset lentoyhtiöt
Rahtilentoyhtiöt
Style (Taylor Swift)

Style on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale, joka julkaistiin 9. helmikuuta 2015 kolmantena singlenä Swiftin viidenneltä albumilta 1989. Kappale sai pääasiassa positiivisia arvosteluja kriitikoilta, jotka kehuivat 1980-luvun henkistä kappaletta ja pitivät sitä yhtenä albumin parhaista kappaleista. ”Style” menestyi albumin aiempien singlejulkaisujen tapaan hyvin ja nousi Billboard Hot 100 -listan 6. sijalle.

Julkaisu ja vastaanotto  
Kappale kuultiin ensimmäisen kerran lyhyenä mainosversiona Target-tavarataloissa. Big Machinen johtaja kertoi Twitterin kautta joulukuussa 2014, että arvelee ”Stylen” olevan albumin seuraava single. Republic vahvisti väitteen myöhemmin tammikuussa. ”Style” menestyi hyvin ja nousi Billboard Hot 100 -listalla sijalle kuusi.

Moni kriitikko piti kappaletta yhtenä albumin parhaista. Los Angeles Times kutsui sitä aistilliseksi funk-kappaleeksi. The New York Times kirjoitti, että kappale on albumin kohokohta, verraten sitä Miami Vice -sarjan soundtrack-albumiin.

Musiikkivideo 
Kappaleen musiikkivideo oli tarkoitus julkaista Good Morning American televisiolähetyksessä, mutta se julkaistiinkin jo muutamaa tuntia aikaisemmin kanadalaisen musiikkikanavan kautta 13. helmikuuta 2015. Videossa Swift muistelee menneisyyttään poikaystävänsä kanssa erilaisten muistikuvien kautta. Rolling Stone kommentoi, että video on erilainen teos Swiftin edellisiin musiikkivideoihin verrattuna, sillä se esittelee hänet tummemmassa ja abstraktimmassa valossa.

Lähteet 

Vuoden 2015 kappaleet
Taylor Swiftin kappaleet
John Austin (oikeustieteilijä)

John Austin (3. maaliskuuta 1790 Creeting Mill, Suffolk, Englanti – 1. joulukuuta 1859 Weybridge, Surrey) oli englantilainen juristi ja oikeusfilosofi, joka tunnetaan oikeuspositivismin kehittäjänä.

Palveltuaan Britannian armeijassa hänestä tuli sen jälkeen asianajaja vuonna 1818. Hän kieltäytyi harjoittamasta ammattiaan ja suosi sen sijaan oikeuden tutkimista ja toimi Lontoon yliopiston oikeustieteen professorina vuosina 1829-1833. Hänen julkaisuihinsa kuuluvat The Province of Jurisprudence Determined (1832) ja Lectures on Jurisprudence.

Oikeuspositivismi
Hänen teoksensa keskittyvät etupäässä positivistisen oikeusteorian kehittämiseen. Hän muun muassa yritti erottaa moraaliperiaatteet positiivisesta oikeudesta. Hän katsoi oikeuden johtuvan yhdestä auktoriteetista, eli suvereenista, joka pystyi määräämään sanktioita lain noudattamiseksi ja että suvereeniä yleensä toteltiin.

Austinin utilitaristiseen lähestymistapaan oikeutta kohtaan vaikutti voimakkaasti Jeremy Bentham.

Oikeusfilosofit
Brittiläiset juristit
John Westlake

John Westlake (1828–1913) oli brittiläinen lakimies ja kansainvälisen oikeuden tutkija. Hän oli asianajaja, sittemmin 1888–1908 kansainvälisen oikeuden professori Cambridgessa ja vuosina 1900–1906 Haagin kansainvälisen välitystuomioistuimen jäsen. Hän julkaisi teokset Treatise on Private International Law ja International Law.

Westlake Suomen puolustajana 
Westlake puolusti Suomea vuonna 1900 aikakauslehdessä National Review kirjoituksessa The Case of Finland ja sittemmin varsinkin Times-lehdessä olleissa kirjoituksissa. Lisäksi hän osallistui vuonna 1910 pidettyyn kansainväliseen lakimieskonferenssiin, jonka laatimassa ns. Lontoon julistuksessa vaadittiin Venäjää lopettamaan Suomen autonomian vastustaminen.

Lähteet 

Brittiläiset juristit
Brittiläiset professorit
Brittiläiset tietokirjailijat
Vuonna 1828 syntyneet
Vuonna 1913 kuolleet
Seppo Hassi

Seppo Hassi (s. 2. heinäkuuta 1961 Hyvinkää) on ollut Vaasan yliopiston  matematiikan professori vuodesta 2001. 

Hassi valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1983 ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1991.
 
Ennen nimittämistään professoriksi Vaasan yliopistoon Hassi työskenteli Helsingin yliopiston tilastotieteen laitoksella assistenttina ja yliassistenttina vuodesta 1985 ja tuntiopettajana Teknillisessä korkeakoulussa. Hassi on Helsingin yliopiston matematiikan dosentti. 

Hassin tutkimukset painottuvat muun muassa operaattori- ja spektraaliteoriaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Hassin julkaisut ja asiantuntijatehtävät Vaasan yliopiston tutkimustietokannassa

Suomalaiset matemaatikot
Vaasan yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Pirkko Vartiainen

Pirkko Vartiainen (s. 13. toukokuuta 1953 Vähäkyrö) on ollut Vaasan yliopiston sosiaali- ja terveyshallintotieteen professori vuodesta 2002 ja syksystä 2020 lähtien emeritaprofessori. Hän valmistui hallintotieteiden maisteriksi vuonna 1987, lisensiaatiksi vuonna 1992 ja tohtoriksi vuonna 1994 Vaasan yliopistosta.
Ennen nimittämistään sosiaali- ja terveyshallintotieteen professoriksi Vartiainen toimi määräaikaisena julkishallinnon apulaisprofessorina ja professorina Vaasan yliopistossa.  Hän on työskennellyt Vaasan yliopistossa aiemmin myös assistenttina, tutkijana, suunnittelijana ja yliassistenttina. Hän on  hallintotieteen dosentti Tampereen yliopistossa.  

Vartiainen johti Vaasan yliopistossa deliberatiivisen  hyvinvointipolitiikan tutkimusryhmää. Vartiaisen erikoisalaa ovat hyvinvoinnin ja hyvinvointijärjestelmien kehittäminen, kansalaisten osallistumista edistävään deliberatiivisen demokratiaan liittyvät tutkimuskohteet, kuten kansalaisraadit, sekä kompleksisuuden johtamisen ja pirullisten ongelmien kysymykset.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Professori Pirkko Vartiaisen julkaisut ja asiantuntijatehtävät Vaasan yliopiston tutkimustietokannassa 

Vaasan yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Jarl Jaatinen

Jarl Gustaf Hjalmarson Jaatinen (13. elokuuta 1914 Raahe – 23. helmikuuta 1940 Viipurin mlk) oli suomalainen arkkitehti, jonka ura jäi sodan takia lyhyeksi.

Jaatinen valmistui Teknillisestä korkeakoulusta 1938. Opiskeluaikanaan hän työskenteli Jussi Paatelan ja Alvar Aallon toimistoissa. Viimeksi mainitussa hän osallistui avustajana muun muassa Villa Mairean suunnitteluun. Diplomityönään hän suunnitteli ylioppilaskylän Pitäjänmäelle. Hän työskenteli myös näyttömöavustajana Ruotsalaisessa teatterissa, jonka oppilaskoulussa opiskelleen Märta Laurentin kanssa hän oli kihlautunut 1937. He avioituivat seuraavana vuonna, ja heille syntyi 2. maaliskuuta 1940 poika Jarl nuorempi.

Hänen lähin opettajansa oli Hilding Ekelund, joka tunnettiin arkkitehtina 1920-luvun klassisismista. Jaatinen oli kuitenkin omaksunut osin ulkomailla näkemänsä funktionalismin, jolla hän ehti jättää jälkensä suomalaisen arkkitehtuurin historiaan. Hän suunnitteli muun muassa yhden loistohuvilan sekä koulurakennuksen ja taidemuseon Viipuriin. Hänen ainoa toteutunut suunnitelmansa oli Helsingin Kulosaaressa sijaitseva vuonna 1939 valmistunut Villa Jaatinen, jonka hän suunnitteli äidilleen.

Hän osallistui myös muutamiin kilpailuihin. Hän oli mukana ryhmässä, joka voitti kolmannen palkinnon Tallinnan keskussairaalan kilpailussa. Kolmannen palkinnon hän voitti myös Pariisin maailmannäyttelypaviljongin kilpailussa vuonna 1937. Hän oli mukana myös Alvar Aallon suunnitteluryhmässä, joka voitti kolmoisvoiton New Yorkin maailmannäyttelykilpailussa. Myöhemmin hän oli paviljongin rakennustyön valvojana.

Jaatisen lupaavasti alkanut arkkitehdin ura katkesi kaatumiseen talvisodassa konekiväärijoukkueen johtajana. Hänet on haudattu perhehautaan Kulosaaren hautausmaalle. Sinne haudattiin myös hänen nuorempi veljensä Rolf Jaatinen, joka kaatui jatkosodassa elokuussa 1941. 

Perhehaudassa lepää myös veljessarjan kolmas,  maantieteilijä Stig Jaatinen., samoin heidän äitinsä Hilja (Hilli) Jaatinen. Hilding Ekelund suunnitteli myöhemmin oppilaansa muistoksi haudalle kiven. Nuorin veljeksistä oli Sven Jaatinen. Hän toimi 1960-luvun alkupuolelta vuoteen 1993 apteekkarina Helsingissä Runeberginkadun apteekissa, joka oli alun perin ollut Viipurissa ja siirtynyt sodan jaloista Helsinkiin.

Lähteet

Suomalaiset arkkitehdit
Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 1940 kuolleet
King 810

King 810 on Flintissä, Michiganissa vuonna 2007 perustettu nu metal -yhtye. Sen kappaleet käsittelevät usein huumeita, murhia Flintissä ja aseita. Yhtyeen laulajaa ammuttiin ryöstön yhteydessä vuonna 2010. Yhtye oli Slipknotin lämmittelijänä vuonna 2015.

Yhtyeen esikoisalbumi Memoirs of a Murderer julkaistiin elokuussa 2014.

Jäsenet 
 David Gunn – laulu (2007–)
 Eugene Gill – bassokitara (2007–)

Entiset jäsenet 
 Jason Hale – kitara (2007-2009)
Andrew Beal – kitara (2007-2017)
Andrew Workman – rummut (2007-2018)

Diskografia

Studioalbumit 
 
La Petite Mort or a Conversation with God  (2016, Roadrunner Records)
Suicide King (2019)

EP:t 
 
 
Midwest Monsters 2 (2015)
Queen (2017)

Singlet 

 desperate lovers (2014)
 Killem All (2014)
 Fat Around The Heart (2014)
 State Of Nature (2014)
 eyes (2015)
 that place where the pain lives... (2015)
 We Gotta Help Ourselves (2016)
 Crow's Feet (2016)
 Brahma (2016)
 I Ain't Going Back Again (2016)
 Alpha & Omega  (2016)
 Heartbeats (2018)
 Braveheart (2019)
 A Million Dollars (2019)

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen kotisivu

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset nu metal -yhtyeet
Askolan seurakunta

Askolan seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka kuuluu Helsingin hiippakuntaan ja Porvoon rovastikuntaan.

Askolan seurakunta erotettiin Porvoon seurakunnasta kappeliseurakunnaksi vuonna 1639, ja itsenäinen seurakunta siitä tuli vuonna 1896. Askolan kirkko valmistui vuonna 1799.

Askolan seurakunnan jäsenmäärä vuoden 2018 lopussa oli 3760, mikä oli 75,5 % kunnan asukkaista. Jäsenmäärä oli 2021 vuoden alussa 3605.

Lähteet

Kirjallisuutta
 R. Hausen, Anteckningar om Askola kapellkyrka (Finska Vetenskaps-Societetens Bidrag 44)

Helsingin evankelis-luterilaisen hiippakunnan seurakunnat
Askola
Hammasväline

Hammasväline Oy on suomalainen hammaslääkärialan maahantuoja ja tukkukauppa, joka tuo Suomeen hammaslääkäreiden ja -hoitajien tarvitsemia koneita ja laitteita sekä kalusteita ja tarvikkeita. Vuonna 1937 perustettu yritys kuuluu nykyisin ruotsalaiseen Lifco Dental Groupiin.

Hammasväline Oy:n perusti joukko suomalaisia hammaslääkäreitä vuonna 1937 Helsingin Fabianinkatu 8:aan, melko lähelle Eteläranta 2:ssa toiminutta kilpailijayritystä Oy Dentaldepot Ab:tä. Sotien aikana yksi hoitokonelähetys upposi laivan osuttua miinaan. Koneet nostettiin ylös, kunnostettiin ja myytiin merivaurioisina. Seuraava hoitokone-erä saatiin Siemensiltä Saksasta vasta vuonna 1952.

1970-luvun alussa Hammasväline oli Helsingin pörssissä noteeraamaton osake, jollaisilla pörssimeklarit kävivät kauppaa varsinaisen pörssin ulkopuolella erillisellä liitutaululla. Vuonna 1972 se järjesti osakeannin. Vuoden 1974 yritys tuli Oriolan omistukseen, ja paikallisista myymälöistä siirryttiin yhä enemmän puhelinmyyntiin ja sitten verkkokauppaan. Turun myymälä säilyi kuitenkin vuoteen 2005 asti.

Vuonna 2007 Oriola-KD Oyj ja ruotsalainen Lifco AB perustivat uuden yhtiön yhdistämällä Oriolan Hammashoidon Suomen-toiminnan sekä vantaalaisen Lifco Dental Prime Oy:n. Näin Hammasväline Oy perustettiin uudelleen 1.10.2007. Nyt se kuuluu pohjoiseurooppalaiseen  Lifco Dental Groupiin, jonka omistaa ruotsalainen Lifco AB.

Lähteet

Hammaslääketiede
Lääketieteelliset instrumentit
Tukkukaupat
Mohamed Elneny

Mohamed Naser Elsayed Elneny (, s. 11. heinäkuuta 1992 Al-Mahalla al-Kubra) on egyptiläinen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia. Oikeajalkainen Elneny on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Egyptin jalkapallomaajoukkueeseen.

Ura

Seurajoukkueura 
Elneny on Al-Ahlin kasvatti, mutta hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2010 egyptiläisessä El Mokawloonissa. Elneny pelasi seurassa vuosina 2010–2013 tehden 35 ottelussa kaksi maalia. Tammikuussa 2013 Elneny siirtyi ensin lainasopimuksella Sveitsin Raiffeisen Super Leaguen FC Baseliin. Hän voitti seuran kanssa sarjan mestaruuden kaudella 2012–2013. Heinäkuussa 2013 Basel osti Elnenyn omakseen. Elneny voitti Sveitsin mestaruuden myös kausilla 2013–2014 ja 2014–2015.

13. tammikuuta 2016 Elneny allekirjoitti sopimuksen valioliigaseura Arsenalin kanssa. Hän debytoi seuran paidassa Valioliigassa seuraavassa kuussa Manchester Unitedia vastaan. Ensimmäisessä Mestarien liigan ottelussa Arsenalin paidassa, maaliskuussa 2016, Elneny onnistui maalinteossa FC Barcelonaa vastaan. Hän käväisi kentällä voittoisassa FA Cupin loppuottelussa 2017. Hän pelasi seitsemässä ottelussa Arsenalin edetessä Eurooppa-liigan loppuotteluun 2019. FA Community Shieldin hän on voittanut 2017 ja 2020. 

Elnany on pelannut Arsenalissa kaikkiaan 69 valioliigaottelua kauden 2020–2021 loppuun mennessä. Kaudella 2019–2020 hän pelasi lainalla turkkilaisessa Beşiktaşissa 27 Turkin Superliigan ottelua.

Maajoukkueura 
Elneny on edustanut Egyptiä nuorten maajoukkuetasolla. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa hän pelasi kaikissa Egyptin otteluista joukkueen selviytyessä puolivälieriin. Egyptin jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi jo syyskuussa 2011 Sierra Leonea vastaan. Avausmaali syntyi kesäkuussa 2014 ystävyysottelussa Jamaikaa vastaan. Hän teki Egyptin ainoan maalin tappiollisessa Afrikan-mestaruuskilpailujen 2017 loppuottelussa Kamerunia vastaan. Hän pelasi turbauksessa neljä ottelua. Hän pelasi Egyptin kaikki kolme ottelua MM-kilpailuissa 2018 ja neljä ottelua Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019.

Saavutukset 
Seurajoukkuetasolla
 Raiffeisen Super League: 2012–2013, 2013–2014, 2014–2015
 FA Cup: 2017
 FA Community Shield: 2017, 2020
Maajoukkuetasolla
 Afrikan-mestaruuskilpailut: hopea 2017

Lähteet 

Egyptiläiset jalkapalloilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Janne Koivukoski

Janne Teemu Koivukoski (s. 1958 Perho) on toiminut sisäministeriön osastopäällikkönä ja pelastusosaston pelastusylijohtajana vuonna 2018. Hän on toiminut valmiusjohtajana vuodesta 2001 vuoteen 2019. Vuodesta 2019 lähtien hän ollut pelastusneuvos, ja hän johtaa organisaation Strategia- ja  ohjausyksikköä..

Koulutus
Koivukoski väitteli filosofian tohtoriksi 26.4.2021 Itä-Suomen yliopistossa. Koivukoski valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1983 pääaineenaan fysiikka. Hän on erikoistunut säteilyfysiikkaan.

Ammatit ja luottamustoimet
Koivukoski aloitti uransa sisäasiainhallinnon palveluksessa opettajana Valtion väestönsuojelukoulussa Lohjalla vuonna 1983. Vuodesta 1985 alkaen hän on työskennellyt sisäministeriön palveluksessa eri tehtävissä. Aluksi suunnittelijana ja ylitarkastajana omatoimisen suojelun sekä säteilyvalvonnan kehitystehtävissä. Hänellä oli merkittävä rooli sisäministeriön säteilyvalvonnan järjestelyissä Tshernobylin ydinvoimalaitosonnettomuuden aikana.

Koivukoski on kehittänyt Suomen hätäkeskusjärjestelmästä, ulkoisen säteilyn valvontajärjestelmästä sekä viranomaisradioverkosta kansainvälisesti korkeatasoisen esimerkin. Hän on johtanut suomalaisen hätäkeskusjärjestelmän perustamista ja kehittämistä vuodesta 1996 ja toimi Hätäkeskuslaitoksen ensimmäisenä johtajana laitoksen käynnistyessä vuonna 2001. Hän on toiminut merkittävässä roolissa Suomen viranomaisradioverkko VIRVEn kehittämisessä, muun muassa VIRVE-yksikön johtajana vuoden 2003 ajan ja VIRVE-yhteistyöryhmän puheenjohtajana vuodet 2005–2017. Koivukoski toimi Suomen Erillisverkot Oy:n hallituksen jäsenenä 2018 alkaen vuoden 2021 loppuun, 2020 lähtien hallituksen varapuheenjohtaja.

Koivukoski on ollut turvallisuuskomitean jäsen sekä jäsenenä useissa neuvottelukunnissa, Näitä ovat muun muassa Säteilyturvallisuusneuvottelukunta, säteilysuojausasiain neuvottelukunta, metrologian neuvottelukunta ja pelastushallinnon neuvottelukunta. Lisäksi Koivukoski on ollut 2012–2015 Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen (MPK) hallituksen jäsenenä ja VERIFIN-neuvottelukunnan jäsenenä.

Koivukoski on toiminut Suomen matemaatikko- ja fyysikkoliiton hallituksessa hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana. Lisäksi Koivukoski on ollut hallituksen jäsen Korkeakoulujen ja opetusalan henkilökuntaliitossa (KHL) vuonna 1984. Kansainvälisissä tehtävissä Koivukoski on ollut YK:n, EU:n, Naton ja Pohjoismaisissa työryhmissä sekä delegaatioiden jäsenenä ja johtajana.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Hätäkeskuksia kallion sijasta betonin sisään. Helsingin Sanomien arkistoartikkeli Hätäkeskuslaitoksesta 14.1.2001.

Suomalaiset virkamiehet
Ministeriöiden osastopäälliköt
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Pentti Kyrölä

Pentti Kyrölä (1925–1999) oli Mietoisista kotoisin ollut puukäsityön opettaja. Kyrölä suunnitteli ja rakensi  1940-luvun lopulla kansakoulupohjalta omatekoisen lentokoneen. Myöhemmin Kyrölä toimi ammattilentäjänä, ja hänellä ehti olla omistuksessaan useita eri lentokoneita.

Kyrölän rakentama koekone on nykyään Suomen Ilmailumuseossa, jolle tämän omaiset lahjoittivat sen vuonna 2001. Koneen konservointi saatiin päätökseen vuonna 2013, mutta museon tilanpuutteen vuoksi se ei ole tällä hetkellä näytteillä vaan pelkästään varastoituna.

Koekone 

Koneen ensimmäiset koelennot tapahtuivat Mietoistenlahdella kevättalvella 1949. Kone oli yksipaikkainen, ja se oli valmistettu puusta ja vanerista. Moottori oli peräisin Harley-Davidsonin valmistamasta moottoripyörästä. Kaikessa hiljaisuudessa kehitelty lentokone tuotiin kylmiltään tarkastettavaksi vielä saman vuoden keväällä. Sille ei kuitenkaan voitu myöntää lentolupaa, koska se ei täyttänyt voimassa olevia määräyksiä. Työ oli tarkastusraportin mukaan paikoittain liian vahvaa ja paikoittain liian heikkoa.

Asia kiinnosti siinä määrin ilmailuharrastajia, että Suomen Ilmailuliitto järjesti Kyrölälle kesällä 1949 lento-opetusta. Hän ei myöskään luovuttanut koekoneen suhteen vaan rupesi parantelemaan sitä seuraavien kahden vuoden aikana. Alkuperäisen moottorin tilalle tuli Continentalin valmistama lentokonemoottori, ja koneeseen tiedetään ilmestyneen ainakin kuomu ja mittaristo. Lentäminen jatkui meren jäällä siihen asti, kunnes viranomaiset saivat tietää luvattomista lennoista.

Myöhemmät vaiheet 

Kyrölä jatkoi 1950-luvulla lentoharrastustaan luvallisena, ja hän hankki lentolupakirjan. Hän rakensi Laajoen suistossa sijainneelle Iso-Kääpän saarelle tukikohdan, jonka hän suunnitteli itse. Lentoja ruvettiin suorittamaan kaksipaikkaisella koneella, joka kuitenkin vaihtui pian nelipaikkaiseen. Kyrölä muun muassa levitti lentolehtisiä Vehmassalmen lavan toimeksiannosta.

1960-luvulla lentokone vaihtui kuusipaikkaiseen. Tällä Kyrölä teki vuoteen 1986 taksi- ja kelirikkolentoja muun muassa Naantalista, mutta tukikohta säilyi alkuperäisellä paikallaan Mietoisissa. Liiketoiminta ei ollut aina ruusuilla tanssimista, sillä viimeisimmän koneen hankkiminen vaati mittavat alkuinvestoinnit ja kilpailu toimeksiannoista oli kovaa. Ongelmista huolimatta hän koki toimivansa toiveammatissaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Finlandia-katsaus 105. Keväällä 1949 filmattua kuvamateriaalia Kyrölän lentokoneesta.

Suomalaiset siviililentäjät
Vuonna 1925 syntyneet
Vuonna 1999 kuolleet
Bad Blood (kappale)

Bad Blood on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale hänen viidenneltä albumiltaan 1989. Single julkaistiin albumin neljäntenä 17. toukokuuta 2015 yhdessä sen remix-version kanssa, jossa on mukana rap-artisti Kendrick Lamar. Kappale kertoo läheisen ystävän petoksesta. Singlen remix-versio nousi kärkisijalle monissa maissa ja sen musiikkivideo voitti kaksi palkintoa MTV Video Music Awards -palkintogaalassa.

Julkaisu ja vastaanotto 
Swift kertoi Rolling Stonen haastattelussa kirjoittaneensa kappaleen naisartistista, joka yritti sabotoida hänen konserttikiertuettaan vuonna 2014. Kappaleesta julkaistiin kaksi eri versiota, joista toisessa on mukana rap-artisti Kendrick Lamar. Alkuperäinen kappale nousi Billboard Hot 100 -listalla 78. sijalle, ja remix-versio kärkisijalle samalla listalla.

”Bad Blood” sai kriitikoilta huonon vastaanoton. Sen sijaan kappaleen remix-versio sai pääasiassa positiivisia arvosteluja. The Edge kirjoitti, että remix-version elektroniset piirteet antavat kappaleelle mielenkiintoisemman puolen ja ylisti Lamarin yksinkertaisia, mutta vaikuttavia lauluosuuksia.

Musiikkivideo 
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin Billboard Music Awards -palkintogaalassa 17. toukokuuta 2015. Videossa Swift joutuu läheisen ystävänsä petetyksi ja kokoaa armeijan kostoksi. Hän alkaa harjoitella tulevaa taistelua varten, jotta on valmis kohtaamaan vihollisensa voimakkaampana.

Videossa nähdään monia tunnettuja julkisuuden henkilöitä, jotka Swiftin mukaan saivat itse valita hahmonsa nimen ja persoonan. Rolling Stone kuvaili sitä futuristiseksi, film noir -henkiseksi musiikkivideoksi. Video voitti palkinnot vuoden 2015 musiikkivideosta ja parhaimmasta yhteistyöstä MTV Video Music Awards -palkintogaalassa.

Lähteet 

Vuoden 2015 kappaleet
Taylor Swiftin kappaleet
Ikuisesti nuori (televisio-ohjelma)

Ikuisesti nuori on tositelevisioohjelma, jossa seurataan viiden nuoren ja vanhan yhteistä ajan vietettä Rukalla. Ohjelma perustuu amerikkalaiseen Forever Young -formaattiin. Ensimmäinen jakso esitettiin Sub-kanavalla 15. lokakuuta 2015.

Ensimmäinen tuotantokausi 
Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Sub-kanavalla 15. lokakuuta 2015. Ohjelmaan ilmoittautuneet nuoret ja vanhat olivat.
 Tanita, 20
 Nikon, 22
 Aleksi, 23
 Totte, 25
 Alexandra, 25
 Pertti, 69
 Harry, 76
 Toivo, 84
 Marja-Terttu, 69
 Kaarina Turunen, 73

Lähteet 

Suomalaiset televisiosarjat
Operail

Operail (vuosina 2009–2018 EVR Cargo) on virolainen Virossa, muualla Baltiassa, Venäjällä ja Suomessa tavaraliikennettä sekä tavaravaunujen ja veturien vuokrausta harjoittava rautatieyhtiö. Operail on Viron suurin tavaraliikennöitsijä. Sen omistaja on Viron valtio. Suomessa toimii kolme konsernin yhtiötä.

Historiaa 
Eesti Raudteen tavarankuljetus erotettiin vuonna 2009 omaksi liiketoiminnakseen, EVR Cargoksi. Itsenäinen osakeyhtiö perustettiin vuonna 2012. Yhtiön historia juontaa 1870-luvulle, jolloin rautatieliikenne Virossa alkoi.

Toiminta Virossa 
Operail on tavaraliikennöitsijä sekä tavaravaunujen ja vetureiden vuokraaja. Suurin osa yhtiön liikenteestä (71 % vuonna 2019) on kauttakulkuliikennettä Muugan ja Sillamäen satamien kautta.

Yhtiön kuljettama tavaramäärä oli vuonna 2019 13,2 milj. tonnia. Määrä nousi vuodesta 2018 0,2 milj. tonnia. Rahdista 8,1 milj. tonnia oli Venäjän-kauttakulkuliikennettä ja 1,6 milj. tonnia Valko-Venäjän-liikennettä.
 
Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2019 75 miljoonaa euroa.

Junakalusto 
Operaililla on 64 veturia ja 3 500 tavaravaunua.

Operail Suomessa 

Operaililla on Suomessa rekisteröityneenä kolme yritystä: AS Operail, Operail Leasing Finland Oy ja Operail Finland Oy.

Operail 
Virolainen AS Operail harjoittaa Suomessa huolinta- ja rahtaustoimintaa.

Operail Leasing Finland 
Operail Leasing Finland Oy vuokraa tavaravaunuja Suomessa toimivien teollisuusyritysten käyttöön. Yhtiö on toiminut vuodesta 2019 alkaen.

Operail Finland 
Operail Finland Oy on tavaraliikenteen harjoittaja. Se aloitti kaupallisen liikenteen 3. marraskuuta 2020. Yhtiö on hankkinut yhdeksän Dr20-dieselveturia sekä yhden Dr21-dieselveturin. Dr20-vetureita testattiin elokuussa 2020 muun muassa Savon radalla.

Vetäytyminen Suomesta 

Lokakuussa 2022 Operail ilmoitti vetäytyvänsä Suomesta. Vetäytymisen syynä kerrottiin olevan toiminnan keskittäminen yhtiön kotimaahan.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Operailin kotisivut , , 

Virolaiset rautatieyhtiöt
Suomalaiset rautatieyhtiöt
Lentolehtinen

Lentolehtinen on laajaan jakeluun tarkoitettu suppea ja halpa painotuote, pienpainate, joita käytetään mm. tiedottamisen, mainonnan sekä poliittisen viestinnän ja propagandan välineenä. Lentolehtisestä käytetään myös sanaa lennäkki.

Lentolehtisten valmistajat ja jakelijat voivat olla valtioiden propagandakoneistoja, yksityisiä kansalaisia, poliittisia, uskonnollisia ja muita eturyhmiä tai kaupallisia organisaatioita. Niiden tarkoituksena voi olla niin tuote- tai palvelumainonta tai propaganda kuten myös esimerkiksi uusien jäsenten värvääminen organisaatioihin tai vaalikampanjoiden yhteydessä äänestäjien hankkiminen.

Lentolehtisiä voidaan jakaa mm. yleisötilaisuuksissa ja tapahtumissa tai postitse. Ilmailun kehittymisestä lähtien lentolehtisiä on jaettu muiden jakelutapojen ohella myös pudottamalla niitä lentokoneista. Nimitys "lentolehtinen" (engl. flyer) on kuitenkin tätä jakelumuotoa vanhempi ja liittyy materiaalin nopeaan levittämiseen.

Historiallisten arkkiviisujen muoto ja jakelutapa muistuttavat lentolehtistä. Julkaisumuodon käyttö tunnetaan jo kirjapainon alkuajoilta, 1500-luvulta.

Isovihan ajalta tunnetaan lentolehtinen, jonka otsikko suomeksi kuuluu: "Uusimmat kertomukset
Torniosta viimekuluneiden helmikuun 16 ja maaliskuun 16 päiviltä 1715". 

Tietotekniikan kehittymisen myötä julkaisuohjelmat ja internet ovat luoneet uusia mahdollisuuksia tuottaa ja käyttää lentolehtisten kaltaisia tuotteita.

Lähteet

Kirjallisuutta
 
 

 

Painotuotteet
Propaganda
Joukkotiedotus
Mainonta
Katastrofin anatomia

Katastrofin anatomia on dokumentaarinen televisiosarja, jossa seurataan jokaisessa jaksossa yhden eniten suomalaisia koskettaneita suuronnettomuuksia. Ohjelman juontaja toimii Antti Reini. Ensimmäinen jakso esitettiin Nelonen-kanavalla syksyllä 2015. Toinen tuotantokausi esitettiin keväällä 2017.

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Lähteet 

Suomalaiset dokumenttiohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
Nelosen televisio-ohjelmat
Livin televisio-ohjelmat
Liisa Eskola

Liisa "Folk Liisa" Eskola on suomalainen muusikko. Hän on laulanut ja soittanut kitaraa yhtyeessä Ajopuut sekä duona Tuomari Nurmion kanssa. Folk Liisan ja Tuomari Nurmion duoalbumi Ihmemaassa julkaistiin 1. tammikuuta 2016. Nurmion kanssa vuodesta 2008 keikkaillut Eskola on esiintynyt myös nimillä Tohtori Eskola, Dr. Liza ja Tohtori L.

Lähteet

Suomalaiset muusikot
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Kennosammakko

Kennosammakko, aiemmin kennokonna tai tähtisormisammakko (Pipa pipa) on Etelä-Amerikassa esiintyvä kennosammakkolaji. Eniten kennokonnaa esiintyy Amazonin sademetsän alueella Brasiliassa ja Kolumbiassa.

Lisääntyminen 
Koiras hedelmöittää munat, jotka asetetaan naaraan selkään. Naaras hautoo munia selässään ja luo kennoston, jossa poikaset kehittyvät nuijapäiksi ja lopulta täysikasvuisiksi. Kooltaan täyskasvuinen kennokonna on yleensä noin 15 senttimetriä. Konnalla ei ole kieltä eikä hampaita.

Lähteet

Aiheesta muualla 
iNaturalist: Pipa pipa
Sammakkolampi: Kennokonna (Pipa pipa)
Mikko's Phylogeny Archive: Pipidae – tongueless frogs
ITIS: Pipa pipa 
UniProt: Taxonomy - Pipa pipa 
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pipa pipa 
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Pipa pipa 

Konnat
Anthony Beauvillier

Anthony Beauvillier (s. 8. kesäkuuta 1997 Sorel, Quebec, Kanada) on kanadanranskalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue New York Islandersissa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä, mutta osaa pelata myös keskellä. New York Islanders varasi Beauvillierin ensimmäisen kierroksen 28. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Syyskuussa 2021 Beauvillier teki Islandersin kanssa kolmevuotisen ja yhteensä 12,45 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Lähteet

Viitteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
New York Islandersin pelaajat
New York Islandersin varaamat pelaajat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Pierre-Luc Dubois

Pierre-Luc Dubois (s. 24. kesäkuuta 1998 Sainte-Agathe-des-Monts, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Winnipeg Jetsissä.  Columbus Blue Jackets varasi hänet ensimmäisellä kierroksella NHL:n varaustilaisuudessa 2016 kolmantena pelaajana. Duboisin isän suku on kanadanranskalainen ja äiti Yhdysvalloista Georgiasta.

Ura 
Dubois varattiin ensimmäisellä kierroksella viidentenä pelaajana vuoden 2014 varaustilaisuudessa QMJHL-joukkue Cape Breton Screaming Eaglesiin. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2014-2015. Tulokaskaudellaan Dubois oli liigan 16-vuotiaista pelaajista eniten pisteitä kerännyt. Joulukuussa 2020 Dubois teki Columbus Blue Jacketsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä kymmenen miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Tammikuussa 2021 Blue Jackets kauppasi Duboisin yhdessä kolmannen kierroksen varausvuoron kanssa Winnipeg Jetsiin vaihdossa Patrik Laineeseen ja Jack Rosloviciin. Heinäkuussa 2022 Dubois teki Jetsin kanssa yksivuotisen ja kuuden miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura 
1. joulukuuta 2015 Dubois oli mukana Kanadan 30 pelaajan leirillä ennen vuoden 2016 nuorten maailmanmestaruuskilpailuita. Hän oli toinen kahdesta 17-vuotiaasta pelaajasta.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Tommi Seppälä, Kommentti: Vastenmielisesti siirron halunnut Dubois raotti matolaatikkoa, jota ei saa avata enempää Yle.fi, urheilu 28.1.2021

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Winnipeg Jetsin pelaajat
Columbus Blue Jacketsin varaamat pelaajat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt