joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kaarisilta (yhdistys)

Kaarisilta ry on Nastolan Villähteellä vuodesta 1987 toiminut, erityisesti kehitysvammaisille tarkoitettu taide- ja toimintakeskus. Se palkittiin vuonna 2014 Suomi-palkinnolla.

Kaarisilta järjestää musiikin ja kuvallisen ilmaisun ammatillista koulutusta sekä vammaisten valmentavaa koulutusta yhteistyössä Koulutuskeskus Salpauksen kanssa. Vuonna 2009 yhdistys avasi Helsingin Sanomatalossa Galleria Art Kaarisillan, joka pyrkii tekemään erityistukea tarvitsevia taiteilijoita tunnetuksi tasaveroisesti muiden taiteilijoiden rinnalla.

Suomi-palkintoraati luonnehti yhdistystä näin:
Kaarisilta ry on tehnyt uranuurtava työtä erityistä tukea tarvitsevien taiteilijoiden parissa tarjoamalla heille ammattiopetusta ja taiteilijatiloja. Kaarisilta ry. on työssään asettanut toimintansa lähtökohdaksi ammatillisen taiteellisen toiminnan. Tämä on ollut merkittävää työtä erityistä tukea tarvitsevien taiteilijoiden aseman parantamiseksi.

Kaarisillan kuvataideopettajana toimiva taidegraafikko Outi Kirves palkittiin vuonna 2014 Hämeen taidepalkinnolla muun muassa ansioistaan Kaarisillan taidetoiminnan kehittäjänä.

Kaarisillan taide- ja toimintakeskuksen tilat sijaitsevat entisessä Erstan kartanossa. Niihin kuuluu Carl Ludvig Engelin vuonna 1828 piirtämä Engel-makasiini. Se on yksi Päijät-Hämeen vanhimpia säilyneitä rakennuksia.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kaarisilta ry:n sivusto
Art Kaarisilta -sivusto

Nastolan oppilaitokset
Suomalaiset järjestöt
Kehitysvammaisuus
Sepahan FC

Sepahan Football Club (persiaksi باشگاه فوتبال سپاهان) on jalkapalloseura Esfahanista, Iranista.

Tunnettuja valmentajia
 Zlatko Kranjčar (2011–2014)

Lähteet

Aiheesta muualla

 Virallinen sivu  

Iranilaiset jalkapalloseurat
Ava DuVernay

Ava DuVernay (s. 24. elokuuta 1972 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvantekijä. Hän on ohjannut elokuvat This Is the Life (2008), I Will Follow (2010) ja Middle of Nowhere (2012). Vuonna 2014 hänestä tuli ensimmäinen afroamerikkalainen naisohjaaja, joka on saanut parhaan ohjauksen Golden Globe -ehdokkuuden elokuvallaan Selma. Hän oli ehdolla parhaan dokumentin Oscar-palkintoon vuonna 2017 elokuvallaan 13. lisäys.

Yhdysvaltalainen aikakauslehti Time listasi hänet Venus Williamsin kirjoituksella vuonna 2017 maailman sadan vaikutusvaltaisimman ihmisen joukkoon (Time 100 -lista, luokkaan taiteilijat). Talousjulkaisu Fortune valitsi hänet vuoden 2017 maailman parhaiden johtajien (World’s Greatest Leaders) joukkoon sijalle 6/50. DuVernaylla oli tuolloin ohjattavanaan 100 miljoonan dollarin budjetilla tehtävä Disney-elokuva. Hänellä oli yli 600 000 seuraajaa Twitterissä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Virallinen sivusto  

Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Yhdysvaltalaiset televisio-ohjaajat
Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat
Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Afroamerikkalaiset
Mango (eläin)

Mango (Crossarchus obscurus) on mangustien heimoon kuuluva nisäkäslaji ja kaukaista sukua kissapedoille ja kärpille. Mangon elinaluetta ovat Länsi-Afrikan metsäseudut Norsunluurannikolla, Ghanassa, Guineassa, Liberia ja Sierra Leonessa.

Mangon paino on keskimäärin kilon ja pituus 30 cm. Mango elää laumoissa, joissa on 10–20 eläintä. Niiden ravintoa ovat pienet jyrsijät, hyönteiset ja toisinaan marjat.

Nisäkäsnimistötoimikunta ehdotti vuonna 2008 mangolle uutta suomenkielistä nimeä kusimanse, joka on englannin, saksan ja hollannin kielessä käytetty nimi. Suomen kielen lautakunta piti kusimansea tyyliltään häiritsevän poikkeavana ja lausunnossaan suositti, että nisäkäsnimistötoimikunta tarkastelee aineistoaan uudelleen ja ottaa huomioon mm. ehdotettujen muutosten vaikutuksen suomen kielen puhujien kokemuspiiriin ja yhteiskuntaan.

Lähteet 

Mangustit
Artturi Raula

Artturi Raula (vuoteen 1926 Johannes Artturi Ludvig Virtanen, 13. elokuuta 1893 Maaria – 7. elokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen mainonnan ja markkinatutkimuksen uranuurtaja, joka perusti Suomen Gallup Oy:n ja toimi 26 vuotta sen toimitusjohtajana 1945–1971.

Artturi Raula pääsi ylioppilaaksi 1914 ja suoritti 1917 filosofian kandidaatin tutkinnon oppiaineinaan englanti, saksa ja venäjä. Venäjän vallankumousta hän seurasi Valtionrautateiden konttoriharjoittelijana Pietarissa. Vuosina 1918–1921 hän matkusteli Suomen Tietotoimiston toimittajana Saksassa, Englannissa ja Yhdysvalloissa. Vuodesta 1921 Raula siirtyi liike-elämään ja toimi ensin General Motorsin Suomen-osaston hoitajana Tukholmassa ja sitten Suomen Valtamerentakaisen Kauppayhtiön tehtävissä. Vuonna 1932 Raula siirtyi kumiyhtiö Goodyear Oy:n konttoripäälliköksi ja 1942 mainostoimisto Oy SEK Ab:n apulaisjohtajaksi.

Sotien jälkeen 1945 päätettiin Raulan myötävaikutuksella perustaa Suomeenkin markkinatutkimusyritys Suomen Gallup Oy. Raula nimitettiin sen toimitusjohtajaksi, ja tätä tehtävää hän hoiti aina vuoteen 1971 saakka. Pian Gallupilla oli jo noin 150 haastattelijaa eri puolilla Suomea ja ensimmäisinä toimeksiantajinaan kansainvälisten yritysten lisäksi Oy Alkoholiliike Ab, SOK ja Yleisradio. Raula toimi 1950-luvulla lyhyesti myös Oy Mainos Taucher Ab:n osastopäällikkönä ja 1952–1972 Sanoma Osakeyhtiön tutkimustehtävissä.

Artturi Raula oli Euroopan markkinatutkijain liiton ESOMARin ja Maailman mielipidetutkijain yhdistyksen Suomen edustaja 1946–1964. Vuonna 1928 oli perustamassa Reklaamimiesten Kerhoa, josta sittemmin on kehittynyt MARK Suomen Markkinointiliitto.

Julkaisuja
Vuonna 1929 Raula suomensi yhdysvaltalaisen Claude Hopkinsin teoksen Elämäni mainosmiehenä vuonna 1930 perustetun Myynti- ja Mainoskoulun oppikirjaksi. Vuonna 1932 syntyi oppikirja Mainonnan perusteet, jota Arvo Litukan uudistamana käytettiin oppikirjana vielä 1960-luvullakin. 1950-luvun alun ASLA-Fulbright-stipendimatkastaan Raula kirjoitti kirjan Miten Amerikassa tehdään ja tutkitaan mainontaa (Taucher 1952). Raula toimi lisäksi Mainostaja-lehden päätoimittajana 1939–1954 ja kirjoitti useita artikkeleita Liiketaito-lehteen ja Helsingin Sanomiin.

Palkintoja
Artturi Raulan saamiin huomionosoituksiin kuuluvat Pohjoismaisen Markkinointiliiton kultamitali 1959 sekä Mainonnan monitaho -palkinto 1969.

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta
 Kähkönen, Tapio: Mainonnan historia Suomessa, Markkinointi-instituutti 1980.
 Suomen Gallup Oy 50 vuotta 1945–1995. 1995.
 Heinonen, Visa: ”Kolme ’mainosmestaria’ ja modernin mainonnan alku Suomessa”, teoksessa Oittinen, Riitta ja Rahikainen, Marjatta (toim.): Keulakuvia ja peränpitäjiä : Vanhan ja uuden yhteiskunnan rajalla, Suomen historiallinen seura 2000. ISBN 951-710-125-2.

Vuonna 1893 syntyneet
Vuonna 1984 kuolleet
Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset päätoimittajat
Suomalaiset tietokirjailijat
Raskasta joulua

Raskasta joulua on tuottaja ja kitaristi Erkka Korhosen vuonna 2004 perustama musiikkiprojekti, joka esittää joululauluja raskaammin sovitettuina versioina. Solisteinaan projektilla on tunnettuja suomalaisia metalli- ja rocklaulajia kuten Marco Hietala, Tony Kakko, Ari Koivunen, Tommi Salmela, Ville Tuomi, Kimmo Blom, Antti Railio, JP Leppäluoto, Pasi Rantanen, Antony Parviainen ja Jarkko Ahola.

Trans-Siberian Orchestralta vaikutteita saaneen projektin ensimmäinen albumi Raskasta joulua ilmestyi vuonna 2004 T2 Productionsin julkaisemana. Joulukuussa 2005 projekti teki kolmen konsertin kiertueen, jonka herättämän kiinnostuksen myötä se sai levytyssopimuksen Warnerin kanssa. Jatkoalbumi Raskaampaa joulua ilmestyi vuonna 2006. Kiertueesta on sittemmin muodostunut jokavuotinen perinne, ja vuonna 2014 se järjestettiin kymmenennen kerran. Vuodesta 2013 alkaen Raskasta joulua on tehnyt yhteistyötä Kauneimmat joululaulut -tapahtuman kanssa.

Spinefarmin julkaisema vuoden 2013 Raskasta joulua -albumi on saavuttanut myynnillään platinalevyrajan. Vuonna 2014 se sai jatkoa kahdesta uudesta albumista, Ragnarok Juletide ja Raskasta joulua 2, joista edellinen on englanninkielinen. Vuonna 2015 julkaistiin Tulkoon joulu – akustisesti, joka oli nimensä mukaisesti akustinen levy.

Raskasta joulua -yhtyeessä soittavat Korhosen lisäksi kosketinsoittaja Vili Ollila (2005–), basisti Erkki Silvennoinen (2006–), rumpali Mirka Rantanen (2008–) ja kitaristi Tuomas Wäinölä (2008–).

Projekti sai vuonna 2018 ”kesäversion”, kun Raskasta iskelmää solisteinaan Kakko, Leppäluoto ja Railio esiintyi 29. kesäkuuta Iskelmä-festivaalilla. Samana päivänä julkaistiin single Kakon tulkitsemasta Freemanin ”Ajetaan tandemilla” -kappaleesta. 14. kesäkuuta 2019 julkaistiin Raskasta iskelmää -albumi, jolla solisteina ovat Blom, Kakko, Hietala, Leppäluoto, Parviainen, Railio, Salmela ja Tuomi. Kesällä 2019 Raskasta iskelmää esiintyy Iskelmä-festivaalin lisäksi IskelmäKesä-kaupunkifestivaalikiertueella ja muilla festivaaleilla. Suomipop-festivaalilla kokoonpano esiintyy nimellä Raskasta suomipoppia.

Albumit
 Raskasta joulua (T2 Productions, 2004)
 Raskaampaa joulua (Warner, 2006)
 Raskasta joulua (Spinefarm, 2013)
 Ragnarok Juletide (Spinefarm, 2014)
 Raskasta joulua 2 (Spinefarm, 2014)
 Tulkoon joulu – akustisesti (Spinefarm, 2015)
 Raskasta joulua IV (Spinefarm, 2017)
 Viides adventti (Gramophone Records, 2022)

Raskasta iskelmää
 Raskasta iskelmää (Tale Music, 2019)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Raskasta joulua -sivusto
 Raskasta joulua Spinefarmin sivustolla

Joulumusiikki
Suomalaiset metalliyhtyeet
Spalding

Spalding on yhdysvaltalainen, vuonna 1876 perustettu urheiluvälinevalmistaja. Chicagossa perustetun yhtiön päämaja sijaitsee nykyään Bowling Greenissä, Kentuckyssä.

Spalding tekee välineitä ja varusteita useisiin eri lajeihin, erityisesti koripalloon. Yhtiö on ollut NBA:n virallinen pelipallovalmistaja vuodesta 1983 lähtien. Muissakin lajeissa Spalding on erikoistunut erityisesti pallojen valmistamiseen.

Berkshire Hathaway
Urheiluvälinevalmistajat
Urheiluvälinemerkit
Puerto Maderon katurata

Puerto Madero Street Circuit eli Puerto Maderon katurata on katurata Puerto Maderossa Buenos Airesissa Argentiinassa.

Se valmistettiin vuodeksi 2015 Formula E -sarjan osakilpailua varten. Radalla kilpailtiin ensimmäistä kertaa 10. tammikuuta 2015.

Voittajat

Formula E

Lähteet 
 Buenos Aires Circuit FIA Formula E Championship

Viitteet

Aiheesta muualla 
Kartta ja radan historiaa

Argentiinan moottoriradat
Formula E -radat

Buenos Airesin rakennukset ja rakennelmat
Buenos Airesin urheilu
Suomen Terveydenhoitajaliitto

Suomen Terveydenhoitajaliitto STHL ry, Finlands Hälsovårdarförbund FHVF rf on terveydenhoitajien ja audionomien ammatillinen etujärjestö. Suomen Terveydenhoitajaliittoon kuuluu  noin 7 000 terveydenhoitajaa, audionomia, alan opiskelijaa, opettajaa, tutkijaa ja johtajaa . Liitolla on 15 alueellista terveydenhoitajayhdistystä ja valtakunnallinen Audionomiyhdistys. Liiton keskusjärjestö on Akava.

Toiminta 
Suomen Terveydenhoitajaliitto on ainoa ammattijärjestö, jonka keskeisimpänä tavoitteena on edistää terveydenhoitajien ja audionomien koulutuksellista ja ammatillista edunvalvontaa. Suomen Terveydenhoitajaliitto hoitaa jäsentensä palkkausta, työsuhteita ja sosiaalisia etuja sekä koulutus- ja ammatillisia asioita koskevan edunvalvonnan. Liitto osallistuu kansanterveystyön, terveydenhuollon ja terveysalan koulutuksen kehittämiseen. Terveydenhoitajaliitto on myös terveyden edistämisen asiantuntijajärjestö. Liitto vaikuttaa aloitteillaan ja kannanotoillaan maan työmarkkina-, koulutus-, sosiaali- ja terveyspolitiikkaan. Liiton toimintaa ohjaavat arvot ovat luotettavuus, rohkeus, arvostus, yhteisöllisyys ja tasa-arvo. 

Suomen Terveydenhoitajaliiton puheenjohtajana toimii Kirsi Grym. Liiton toimisto sijaitsee Helsingissä. Terveydenhoitajaliitto julkaisee Terveydenhoitaja-lehteä ja järjestää kerran vuodessa Terveydenhoitajapäivät.

Jäsenyhdistykset 
 Etelä-Pohjanmaan terveydenhoitajayhdistys ry
 Etelä-Savon terveydenhoitajayhdistys ry
 Helsingin terveydenhoitajayhdistys ry
 Hämeen terveydenhoitajayhdistys ry
 Keski-Pohjanmaan terveydenhoitajayhdistys ry
 Keski-Suomen terveydenhoitajayhdistys ry
 Kymen terveydenhoitajayhdistys ry
 Lapin terveydenhoitajayhdistys ry
 Pohjois-Karjalan terveydenhoitajayhdistys ry
 Pohjois-Pohjanmaan terveydenhoitajayhdistys ry
 Pohjois-Savon terveydenhoitajayhdistys ry
 Satakunnan terveydenhoitajayhdistys ry
 Uudenmaan terveydenhoitajayhdistys ry
 Varsinais-Suomen terveydenhoitajayhdistys ry
 Päijät-Hämeen terveydenhoitajayhdistys ry
 Audionomiyhdistys ry

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Terveydenhoitajaliiton kotisivut

Akavan jäsenjärjestöt
Mainosgraafikkojen koulu

Mainosgraafikkojen koulu eli MG-koulu oli vuonna 1956 perustettu oppilaitos Helsingissä, joka koulutti mainosalalla jo toimivia henkilöitä graafisiksi suunnittelijoiksi ja mainostoimistojen art directoreiksi ja ad-assistenteiksi. Koulua ylläpiti Mainosgraafikot ry, jonka nimi muuttui myöhemmin muotoon Graafiset Muotoilijat ry. Nykyisin tämä koulutus on osa Markkinointi-instituutin toimintaa nimillä mainosgraafikon tutkinto MG ja MG-koulu. Kouluttajina toimivat alan ammattilaiset, ja kurssit pidettiin iltaisin.

MG-koulu perustettiin Mainosgraafikot ry:n ja Mainostoimistojen liiton aloitteesta 1956. Ensimmäisinä opettajina toimivat Björn Landström ja Holger Erkelenz. Perustajajäseniin kuulunut Raimo Raimela toimi koulun rehtorina vuodesta 1963 aina 1980-luvun alkuun saakka.

Lähteet

Aiheesta muualla
Vuosikurssin 2009 verkkosivusto

Kirjallisuutta
Kakko, Kari: Groteski: Mainosgraafikkojen koulun 30-vuotisjuhlajulkaisu, Mainosgraafikkojen koulu 1986.

Helsingin oppilaitokset
Aikuiskoulutus
Mainonta
Graafinen suunnittelu
Tobias Reinholt

Tobias Reinholt (s. 4. heinäkuuta 1995 Horsens) on tanskalainen koripalloilija. Sentterinä pelaava Reinholt on pelannut Tanskan ja Suomen pääsarjoissa.

Pelaajaura 

Reinholt on Horsens IC:n kasvatti ja pelasi seuran edustusjoukkueessa Tanskan pääsarjaa kaudella 2012–2013. Hän vietti myös muutaman kuukauden kroatialaisen KK Splitin akatemiassa. Reinholt muutti Suomeen syksyllä 2013 tehtyään nelivuotisen sopimuksen pääsarjajoukkue Kouvojen kanssa. Kouvot hyötyi Reinholtista pystyttyään peluuttamaan juniorijoukkueessa omia kasvattejaan luontaisilla pelipaikoillaan. Lisäksi Reinholt täytti Korisliigan herrasmiessopimuksen kriteerit. Kaudella 2013–2014 Reinholtin vahvistama Kouvojen A-juniorijoukkue voitti ikäluokan Suomen mestrauuden, ja seuran edustusjoukkueessa Reinholt pelasi 11 runkosarjaottelussa 1,3 pisteen ja 0,9 levypallon keskiarvoilla.

Syksyllä 2014 Reinholtin peliaika Kouvoissa jäi vähäiseksi. Hän pelasi neljässä Korisliigaottelussa vähäisiä minuuttimääriä. Marraskuussa Reinholt siirtyi loppukaudeksi vuokralle Tampereen Pyrinnön reservijoukkueeseen. Samassa organisaatiossa työskenteli Reinholtille maajoukkueesta tuttu valmentaja Pieti Poikola. Elokuussa 2015 Reinholt sirtyi Belgian pääsarjajoukkue Base Oostendeen.

Reinholt on pelannut myös Tanskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.

Reinholtin veli Esben Reinholt on myös koripalloilija.

Katso myös 

 Korisliigan herrasmiessopimus

Lähteet 
 Tobias Reinholt baskethotel.com
 Tobias Reinholt  fiba.com 
 Tobias Reinholt basketball profile eurobasket.com

Viitteet

Tanskalaiset koripalloilijat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Ivan Maksimov

Ivan Ivanovitš Maksimov (, s. 24. kesäkuuta 1973, Krasnojarsk Neuvostoliitto) on venäläinen jääpallovalmentaja. Hän toimii Superliigassa pelaavan Ak Bars-Dynamon päävalmentajana.

Saavutukset
Seurajoukkueissa
 7 Venäjän mestaruutta vuosina 2001 Jenisein riveissä sekä  2007, 2008, 2009, 2010, 2012 ja 2013 Moskovan Dynamossa,
 4 Venäjän mestaruushopeaa 1999, 2000 ja 2003 Jenisein riveissä ja 2011 Moskovan Dynamon riveissä,
 3 Jääpallon maailmancup voittoa: 2006, 2007 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä, 
 3 Jääpallon Euroopan cup voittoa: 2006, 2008 ja 2009 Moskovan Dynamon riveissä,
 4 Jääpallon Champions Cup voittoa: 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2008 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä.

Maajoukkueessa
 7 maailmanmestaruutta vuosina 1999, 2001, 2004, 2006, 2007, 2008 ja 2011,
 5 maailmanmestaruushopeaa vuonna 2003, 2005, 2009, 2010 ja 2012 MM-kisoissa,
 1 maailmanmestaruuspronssi 2004.

Henkilökohtaisesti
 Kaudella 2005-2006 teki seuransa Neftjanikin maaliennätyksen eli 71 maalia Venäjänä pääsarjassa. Yhdessä otteluista hän teki kaikkiaan 12 maalia.

Lähteet
 Maksimov Bandysidan-tietokannassa
 Maksimov rusbandy.ru-tietokannassa

Venäläiset jääpalloilijat
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Beijing Olympic Green Circuit

Beijing Olympic Green Circuit on katurata Pekingin Olympiapuistossa Kiinassa. Se valmistettiin vuodeksi 2014 Formula E -sarjan osakilpailua varten. Radalla kilpailtiin ensimmäistä kertaa 13. syyskuuta 2014.

Voittajat

Formula E

Lähteet 
Beijing Circuit  FormulaE.com 
Beijing Olympic Park racingcircuits.info 

Kiinan moottoriradat
Formula E -radat

Pekingin urheilu
Pekingin rakennukset ja rakennelmat
Ana Bucik

Ana Bucik (s. 21. heinäkuuta 1993) on slovenialainen alppihiihtäjä, joka edustaa Smučarski klub Nova Goricaa.

Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Bucik sijoittui pujottelussa 31:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli alppiyhdistetyssä yhdestoista. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui pujottelussa seitsemänneksi ja joukkuekilpailussa yhdeksänneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli alppiyhdistetyssä yhdestoista, suurpujottelussa 21:s, pujottelussa 24:s ja joukkuekilpailussa yhdeksäs. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui suurpujottelussa 31:nneksi ja joukkuekilpailussa yhdeksänneksi. Cortina d'Ampezzossa 2021 hän oli pujottelussa yhdeksäs ja joukkuekilpailussa yhdestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui niin pujottelussa kuin suurpujottelussakin 11:nneksi. 

Alppihiihdon maailmancupissa Bucik kilpaili ensimmäisen kerran Mariborin suurpujottelussa tammikuussa 2010. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2014 oltuaan 26:s Åren pujottelussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Mariborin pujottelussa tammikuussa 2017. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Lenzerheiden alppiyhdistetyssä tammikuussa 2018. Alppiyhdistetyn cupissa hän sijoittui samalla kaudella viidenneksi.

Maansa mestaruuskisoissa Bucik on saavuttanut kaksi kultaa superalppiyhdistetyssä ja yhden pujottelussa.

Lähteet 

Slovenialaiset alppihiihtäjät
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Stack Overflow

Stack Overflow on vuonna 2008 avattu verkkosivusto, jonka pääaiheena on ohjelmointi, ohjelmistoarkkitehtuuri, tietoturva ja muihin niihin liittyvien ongelmien ratkaiseminen ja niistä keskusteleminen (kysymys–vastaus-sivusto, ”Q&A”). Sivustolle kuka tahansa voi lähettää ohjelmointiin liittyviä kysymyksiä ja siihen liittyvää ohjelmakoodia. Kysymysten laajuus vaihtelee aloittelijan ongelmista aina vaativimpiin kokonaisuuksiin. Sivustolla painotetaan omaa ongelmanratkaisukykyä, tiedon etsintää (jo kertaalleen ratkaistu ongelma) ja ymmärrystä ohjelmoinnista ja itse ongelmasta, ennen kuin lähetetty kysymys katsotaan aiheelliseksi. 

Stack Overflow on ohjelmointiaiheisista sivustoista maailman suosituin ja merkittävä tiedon lähde jopa henkilöille, jotka eivät ohjelmoi pääsääntöisesti. Moni päätyy sivustolle hakukoneiden kautta etsittyään vastausta ongelmaan.

Historia

Stack Overflow'n kilpailija sen alkuaikoina oli Experts Exchange -sivusto, jolle SO perustettiin ilmaiseksi vastineeksi. EE:n kyseenalaiset bisnesmenetelmät, kuten maksumuuri, vaikka sivuston sisältö näkyi hakukoneissa, johtivat EE:n konkurssiin 2001.

Keväällä 2014 sivustolla oli 2,7 miljoonaa rekisteröitynyttä käyttäjää ja 7,1 miljoonaa kysymystä. Suosituimmat aiheet (tagit) olivat: Java, JavaScript, C#, PHP, Android, jQuery, Python ja HTML.

Toukokuussa 2021 Prosus N.V. ilmoitti ostavansa Stack Overflow'n 1,8 miljardilla dollarilla.
Prosus N.V. on eteläafrikkalaisen Naspersin hollannissa päämajaansa pitävä Internetiin sijoittava divisioona ja noteerattu Amsterdamin pörssissä.

Lähteet 

Tietotekniikkasivustot
Wannabe

Wannabe on brittiläisen pop-yhtye Spice Girlsin kappale. Kappaleen sanoittivat yhtyeen jäsenet Melanie C, Emma Bunton,  Mel B, Victoria Beckham ja Geri Halliwell yhdessä Matt Rowen ja Richard Stannardin kanssa ja sen tuottivat Rowe sekä Stannard yhtyeen marraskuussa 1996 julkaistulle Spice-debyyttialbumille. Kappale sanoitettiin ja nauhoitettiin hyvin kiireisesti; tulosta pidettiin latteana heidän olemukselle sekä lähetettiin Dave Waylle miksattavaksi. Yhtye ei ollut tyytyväinen miksaukseen ja nauhoitetta muutettiin uudelleen, jonka hoiti tällä kertaa Mark "Spike" Stent.

"Wannabe" on ylätempoinen dance-pop ja pop rap-kappale, joka sisältää viittauksia hip-hopista ja rapistä. Vaikka kappale sai pääosin ristiriitaisia vastaanottoja musiikkikriitikoilta, se voitti vuoden 1997 Ivor Novello Awardsissa kategoriassa "Paras britannialaisen sanoittama single" sekä vuoden 1997 BRIT Awardsissa kategoriassa "Paras single".

"Wannabe" edisti voimakkaasti yhtyeen kuuluisaksi pääsemistä. Siihen liittyvän musiikkivideon ohjasi Jhoan Camitz ja siitä tuli valtava menestys brittiläisellä kaapelikanava The Boxilla, joka sai lehdistön kiinnostumaan yhtyeestä. Myöhemmin kappaletta soitettiin intensiivisesti radioissa ympäri Isoa-Britanniaa, kun yhtye esitti sen televisio-ohjelmissa ja alkoi tekemään haastatteluja sekä valokuvauksia teinilehtiä varten.

"Wannabe" julkaistiin heinäkuussa 1996, jonka jälkeen se on päässyt Britannian singlelistan kärkeen seitsemäksi viikoksi sekä sai British Phonographic Industryn (BPI) myöntämän platinalevyn. Tammikuussa 1997 se julkaistiin Yhdysvalloissa, saavuttaen Billboard Hot 100 -listan kärjen neljäksi viikoksi. Se oli koko yhtyeen uran ainoa kyseisen listan kärjen saavuttanut kappale. Vuoden 1996 lopulla "Wannabe" oli saavuttanut listan kärjen kahdessakymmenessäkahdessa eri valtiossa ja maaliskuussa 1997 tämä luku oli noussut kolmeenkymmeneenyhteen. "Wannabestä" tuli maailman parhaiten myynyt naisyhtyeen esittämä kappale, myyden esimerkiksi Isossa-Britanniassa 1 320 000 ja Yhdysvalloissa 2 910 000 kopiota sekä yli seitsemän miljoonaa kopiota maailmanlaajuisesti vuoden 1997 aikana.

2014 vuonna tehtiin tutkimus, minkä mukaan Wannabe olisi kaikkien aikojen tunnistettavin kappale kautta aikojen. 
Brittiläisen Tiede ja teollisuusmuseon MOSIN mukaan Spice Girlsin Wannabe tunnistetaan 2.29 sekunnissa. 
Kokeeseen osallistui 12 000 ihmistä.

Lähteet

Vuoden 1996 kappaleet
Spice Girlsin kappaleet
Pop-rap-kappaleet
Filip Zubčić

Filip Zubčić (s. 27. tammikuuta 1993 Zagreb) on kroatialainen alppihiihtäjä, joka edustaa SK Koncar -seuraa. Hän on parisuurpujottelun MM-mitalisti ja on voittanut suurpujottelussa kolme maailmancupin osakilpailua.

Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Zubčić sijoittui pujottelussa 30:nneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli suurpujottelussa 28:s ja keskeytti pujottelussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän keskeytti suurpujottelussa. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui pujottelussa 13:nneksi ja suurpujottelussa 16:nneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli suurpujottelussa 19:s, supersuurpujottelussa 31:s ja keskeytti alppiyhdistetyn. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 12:nneksi, suurpujottelussa 24:nneksi sekä keskeytti pujottelun ja supersuurpujottelun.Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti hopeaa parisuurpujottelussa ja oli neljäs suurpujottelussa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui suurpujottelussa kymmenenneksi ja pujottelussa 18:nneksi.

Alppihiihdon maailmancupissa Zubčić kilpaili ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Åren suurpujottelussa joulukuussa 2014 oltuaan 25:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan runsas viikko myöhemmin seitsemäs Alta Badian suurpujottelussa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Adelbodenin suurpujottelussa tammikuussa 2020. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Naeban suurpujottelussa helmikuussa 2020. Saman kauden suurpujottelucupissa hän oli kolmas. Zubčić voitti joulukuussa 2020 Santa Caterinan ensimmäisen suurpujottelun ja sijoittui toisessa kolmanneksi. Tammikuussa 2021 hän sijoittui toiseksi Adelbodenin molemmissa suurpujotteluissa. Helmikuussa 2021 hän voitti Banskon ensimmäisen suurpujottelun. Maaliskuussa hän oli Lenzerheiden suurpujottelussa toinen. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa viidenneksi ja suurpujottelucupissa kolmanneksi. Hän saavutti ensimmäisen palkintosijansa pujottelussa oltuaan kolmas Val d'Isèressa joulukuussa 2021.

Lähteet 

Kroatialaiset alppihiihtäjät
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Fallin’

"Fallin'" on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Alicia Keysin kappale. Se julkaistiin Keysin debyyttisinglenä hänen Songs in A Minor-debyyttialbumilta. Keysin sanoittamana ja tuottamana sen julkaisi J Records radioissa ja musiikkivideomyyntipisteissä vuonna 2001. Kappaletta on yleisesti ottaen pidetty hänen nimikkokappaleena.

Kappale oli globaalinen menestys saavuttaen listan kärjen Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla sekä päästen viiden parhaan joukkoon lukuisissa valtioissa. Se sai myös lukuisia palkintoja ympäri maailmaa sekä on yksi vuoden 2001 parhaiten myyneistä singleistä. Vuonna 2009 single luokiteltiin 2000-luvun 29:ksi menestyneimmäksi kappaleeksi Billboardin "Hot Songs of the Decade" -listalla. Kappale voitti kolme Grammy-palkintoa vuonna 2002, kategorioissa "Vuoden kappale", "Paras R&B-kappale" sekä "Paras naispääosan R&B-lauluvokaaliesitys" ja se oli ehdolla kategoriassa "Vuoden levytys".

Lähteet

Vuoden 2001 kappaleet
Alicia Keysin kappaleet
Grammy-palkitut kappaleet
S Voice

S Voice on älykäs henkilökohtainen avustaja ja tietonavigaattori, joka on saatavilla sisäänrakennettuna yli kahteenkymmeneen Samsungin elektroniikkalaitteeseen. S Voice pohjautuu Vlingo-järjestelmään. Sovelluksen toiminta perustuu siihen, että laitteen käyttäjä sanoo S Voiceen mitä haluaa tämän tekevän. S Voicessa käyttäjän kanssa keskustelee ääni. Äänen saa aktivoitua sanomalla Hi Galaxy. S Voicen saa muun muassa soittamaan tiettyyn numeroon, etsimään tiettyä hakusanaa internetistä, laittamaan herätyksen, ottamaan kuvan tai vastaamaan tulevaan puheluun. S Voice julkaistiin 30. toukokuuta 2012. Se toimii vain Android 4.0 - 4.4 -käyttöjärjestelmän omaavissa laitteissa. S Voice on hieman samanlainen kuin Applen Siri.

Lähteet 
 http://www.samsung.com/global/galaxys3/svoice.html
 http://yle.fi/aihe/artikkeli/2013/10/11/kaskyta-minua

Samsung
Daniel Kajmakoski

Daniel Kajmakoski (, ; s. 17. lokakuuta 1983 Struga, Jugoslavia) on pohjoismakedonialainen laulaja-lauluntekijä. 

Hänen genrejään ovat sekä pop että pop-rock. Kajmakoski tunnetaan todennäköisesti parhaiten siitä, että hän voitti entisen Jugoslavian alueen kattaneen X Factor Adrian ensimmäisen tuotantokauden vuonna 2013. 

Marraskuussa 2014 Kajmakoski voitti Skopje Festivalin ja näin ollen hänet valittiin Pohjois-Makedonian (tai tuolloisen Makedonian tasavallan) edustajaksi vuoden 2015 Eurovision laulukilpailuun Wieniin kappaleella Autumn Leaves (). Kappale sijoittui semifinaalissa 15. sijalle eikä päässyt finaaliin.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Pohjois-Makedonian euroviisuedustajat
Pohjoismakedonialaiset laulajat
Vuoden 2015 euroviisuedustajat
Vuonna 1983 syntyneet
Pehmoaino

Aino Asta Marjatta Morko (s. 1. heinäkuuta 2001 Tampere) eli Pehmoaino (tyyliteltynä pehmoaino) on suomalainen laulaja ja näyttelijä. Hänen ensimmäinen EP:nsä julkaistiin maaliskuussa 2022.

Ura 
Morkon ura alkoi 13-vuotiaana, jolloin hän voitti The Voice Kids -ohjelman toisen tuotantokauden. Hän osallistui myös ensimmäiselle tuotantokaudelle, mutta ei päässyt silloin jatkoon esiintymisjännityksensä takia. Ohjelmassa hän kilpaili Krista Siegfridsin joukkueessa. Viikkoa myöhemmin Universal Music julkaisi Morkon ensimmäisen singlen ”Päästä mut irti”. Single julkaistiin käyttäen Aino-taiteilijanimeä.

Vuonna 2021 julkaistiin Morkon ensimmäiset singlet, ”Sekaisin” ja ”Rakasta mua”, Pehmoaino-taiteilijanimellä. Samana vuonna hän vieraili myös Keko Salatan Asioilla on tapana järjestyä -albumin kappaleella ”Ei tää voi olla elämää”. Hän on mukana myös maaliskuussa 2022 julkaistulla Iben ViO-albumin kappaleella ”alienbaby”.

Maaliskuussa 2022 julkaistiin Pehmoainon ensimmäinen EP Kaukana kotoa. EP nousi Suomen virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle kuudennella listaviikollaan. EP:n kappaleista ”Haluun takas mun perhoset” kasvoi hitiksi ja nousi suoraan Suomen singlelistan ensimmäiselle sijalle.

Morko on työskennellyt myös näyttelijänä Elisa Viihde Viaplayn Kaikki synnit -sarjan toisella tuotantokaudella.

Yksityiselämä 
Morko kävi ala- ja yläasteen Teuvo Pakkalan koulussa ja Pohjankartanon yläasteella musiikkiluokilla. Hän opiskeli myös musiikkilukiossa Oulussa. Hän harrasti Oulun konservatoriossa sellonsoittoa. Lisäksi hän soittaa ukulelea ja on käynyt The Voice Kids -voiton jälkeen laulutunneilla. Morko muutti Oulusta Helsinkiin vuonna 2021.

Diskografia

EP:t

Singlet

Muut listasijoitukset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Artistisivu Fullsteam Agencyn sivuilla: pehmoaino 

Suomalaiset laulajat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Otto Vilmi

Otto Vilmi (6. heinäkuuta 1881 Oulu – 14. tammikuuta 1938 Petroskoi, Neuvostoliitto) oli Suomen Kommunistisen Puolueen toimitsija ja toimittaja.  

Vilmin isä oli merimies Henrik Vilmi. Hän kävi kuusi luokkaa kansakoulua Oulussa ja työskenteli sitten latojana. Työn ohella Vilmi opiskeli SDP:n kursseilla ja myöhemmin työväenopistossa Helsingissä ja Kotkassa. Toimittajana Vilmi aloitti julkaisemalla pilalehtiä markkinoilla myytäväksi 1898, sittemmin hän työskenteli helsinkiläisessä Työmies-, kotkalaisessa Eteenpäin- ja kirjaltajien Gutenberg-lehdessä.  Hän vaikutti aktiivisesti SDP:ssä vuodesta 1898 alkaen, johtaen puolueen toimeksiannosta 1900–1902 salaista etappia Oulussa ja 1905–1906 maanalaista vallankumouskomiteaa Helsingissä. Hän otti myös osaa Viaporin kapinaan. Suomen sisällissodan aikana Vilmi toimi Eteenpäin-lehden toimittajana Kotkassa, mistä hän pakeni huhtikuussa 1918 Pietariin. Siellä hän liittyi NKP:hen ja oli perustamassa Suomen Kommunistista Puoluetta (SKP). Hän työskenteli Neuvostoliiton ensimmäisen suomenkielisen Vapaus-lehden kirjapainossa, samoin kuin opettajana, mutta osallistui myös SKP:n Kominternin salaiseen toimintaan Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa 1919–1925. 

Vuonna 1927 Vilmi komennettiin Neuvosto-Karjalaan perustamaan SKP:n tukiryhmiä, virallisesti Petroskoin kirjapainon johtajana, Punainen Karjala -lehden vastaavana toimittajana sekä puoluekoulun johtajana ja opettajana. Vuodesta 1932 Vilmi paneutui yksinomaan puolueorganisaation rakentamiseen. Suomalaisia tukiryhmiä ja -osastoja perustettiin hänen johdollaan Petroskoin lisäksi muun muassa Kontupohjaan, Aunukseen, Uhtualle, Tunkualle ja Lohijärvelle. NKP:n Karjalan aluekomiteassa Vilmi toimitti Suomen tapahtumat -nimistä lehteä, kirjoitti muihinkin lehtiin ja julkaisi kustannusliike Kirjan kautta 1931 teoksen Fasismi Suomessa. Kun Edvard Gylling ja Kustaa Rovio oli erotettu Neuvosto-Karjalan johdosta, SKP:n keskuskomitea päätti 1935 aluekomiteoiden ja -osastojen lakkauttamisesta. Vilmi oli erotettu NKP:n aluekomiteasta jo loppuvuonna 1934 ja syksyllä 1935 hänet vangittiin. Hän sai seitsemän vuoden vankeustuomion "Neuvostoliiton kansallispolitiikan törkeästä vääristämisestä". Tammikuussa 1938 hän sai kuolemantuomion ja hänet teloitettiin. Vilmin maine palautettiin 1956.

Vilmin puolison nimi oli Maria, perheeseen syntyi kaksi lasta, Keijo (1907–1938) ja Elina.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Otto Vilmi, 1928. Suomen luokkasota. Historiaa ja muistelmia, ss. 10-22 (Viitattu 14.12.2014)

Suomalaiset toimittajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt
Suomen sisällissodan punaiset
Pietarinsuomalaiset
Bolševikit
Neuvostoliittolaiset poliitikot
Stalinin vainoissa kuolleet
Suomalaiset teloitetut 
Vuonna 1881 syntyneet
Vuonna 1938 kuolleet
Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt
Give Me Everything

Give Me Everything on yhdysvaltalaisräppäri Pitbullin kappale joka julkaistiin hänen kuudennen, Planet Pit-studioalbumin toisena singlenä 22. maaliskuuta 2011. Kappaleella vierailevat yhdysvaltalainen R&B-laulaja Ne-Yo, alankomaalainen DJ Afrojack sekä yhdysvaltalaislaulaja Nayer joka myös tuotti kappaleen sekä sanoitti sen Matt Howardin, Pitbullin ja Ne-Yon kanssa. Rolling Stone kuvaili kappaletta "club-pop leikkaukseksi Ne-Yon haikealla kertosäkeellä".

Yhdysvalloissa "Give Me Everything" oli Pitbullin ensimmäinen single, joka saavutti Billboard Hot 100 -listan ensimmäisen sijan. Siitä tuli myös Pitbullin ensimmäinen listan kärjen saavuttanut single pääartistina Iso-Britanniassa. Myöhemmin se on saavuttanut listan kärjen myös Belgiassa, Kanadassa, Irlannissa ja Alankomaissa sekä päässyt viiden parhaan joukkoon kahdessatoista muussa valtiossa. Se oli vuoden 2011 seitsemänneksi myydyin single 8,2 miljoonan kopion myynnillä ollen yksi kaikkien aikojen myydyimmistä digitaalisista singleistä.

Lähteet

Vuoden 2011 kappaleet
Pitbullin kappaleet
Charlotte Dundas

[[Kuva:Charlotte dundas drawing symington.jpg|thumb|William Symingtonin kuva "Charlotte Dundas"]]
Charlotte Dundas oli ensimmäinen käyttökelpoisena pidetty höyrylaiva, jonka varhaisinta versiota koekäytettiin vuonna 1801. Aluksen suunnitteli skotlantilainen insinööri William Symington. Charlotte Dundas oli suunniteltu hinaamaan muita aluksia Forthin–Clyden kanavassa Skotlannissa. Se osoitti kykynsä maaliskuussa 1802 tehdyssä kokeessa ja veti kahta painavaa proomua yli 30 kilometriä kuudessa tunnissa.  

Carlotte Dundasin pituus oli 17 metriä ja sen voimanlähteenä toimi pystysylinterinen höyrykone, joka pyöritti siipiratasta. Aluksen nimi oli sen  päärahoittajan Lordi Dundasin tyttären nimi. Charlotte Dundasia  ei kuitenkaan otettu käyttöön, koska sen pelättiin tuottavan liian suuria aaltoja, jotka voivat tuhota kanavan rantapenkereet.  

Symington suunnitteli toisen version, johon asennettiin tehokkaampi vaakasylinterinen kone. Siipiratas oli aluksen keskellä aaltojen vähentämiseksi. Tätä alusta koekäytettiin 1803. Puurunkoisen aluksen pituus oli 17,1 metriä, leveys 5,5 metriä ja syväys 2,4 metriä. Tämän aluksen rakensi John Allen ja höyrykoneen Carron Company. Ensimmäinen koepurjehdus tehtiin Forthin–Clyden kanavalla Skotlannissa 4. tammikuuta vuonna 1803. Muutamien parannusten jälkeen alus otettiin käyttöön kanavahinaajana. Tämäkin alus jäi pian pois käytöstä, koska pelättiin aaltoja.

Nykyään "Charlotte Dundasin ystävät" (Friends of Charlotte Dundas)'' -niminen ryhmä kampanjoi innokkaasti Symingtonin varhaisten saavutusten tunnetuksi tekemisen puolesta.

Lähteet

Höyrylaivat
Yhdistyneen kuningaskunnan vesiliikenne
Arsenalin metroasema

Arsenalin metroasema on Lontoon metron Piccadilly linen asema Islingtonin alueella Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asema sijaitsee Highburyn kaupunginosassa Oyster-matkakortin maksualueella 2.

Asema on avattu 15. joulukuuta 1906 nimellä Gillespie Road, mutta nimetty sittemmin jalkapalloseura Arsenalin mukaan. Arsenalin nykyinen kotistadion Emirates Stadium ja aiempi pelipaikka Arsenal Stadium sijaitsevat kumpikin aseman lähistöllä. Aseman nimi muuttui ensin 31. lokakuuta 1932 muotoon Arsenal (Highbury Hill), ja tarkenteesta Highbury Hill luovuttiin 1960-luvun alkupuolella.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

Islingtonin metroasemat
Jorma Kuusinen (professori)

Jorma Kuusinen (s. 1940) on Jyväskylän yliopiston kasvatustieteen emeritusprofessori. Aiemmin hän toimi pitkään muun muassa kasvatustieteen apulaisprofessorina. Hänet nimitettiin kasvatustieteen professoriksi vuonna 1991 Veikko Heinosen jälkeen. Hän piti jäähyväisluentonsa 7. joulukuuta 2005.

Teoksia 
Persoonallisuuden piirrearviointien faktoreiden vastaavuus: Eri analyysimallien tuottamien tulosten vertailua (1969)
The meaning of another person's personality (1970)
Psykolingvististen kykyjen testi ITPA (yhdessä Lea Blåfieldin kanssa, 1974)
Luku- ja kirjoitushäiriöisten ja -häiriöttömien psykolingvistiset kyvyt (1974)
ITPA:n malliin perustuvia kommunikointivalmiuksien harjoitusohjelmia esikouluikäisille (1974)
Suomen ja ruotsin kielellä saadun opetuksen yhteys siirtolaislasten kielitaitoon ja koulusaavutuksiin Ruotsissa (1976)
ITPA:n malliin perustuvien harjoitusohjelmien vaikutus 6-vuotiaiden lastentarhalasten kommunikointivalmiuksien edistymiseen (1978)
Kasvatuspsykologian perusteet (yhdessä Esko Keskisen kanssa, 1989)
Ikääntyminen ja työ (1994)
Kasvatuspsykologia (yhdessä Esko Keskisen kanssa, 1995)

Lähteet 

Suomalaiset kasvatustieteilijät
Jyväskylän yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Luciano Vietto

Luciano Darío Vietto (s. 5. joulukuuta 1993 Balnearia, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa portugalilaista Sportingia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

4. elokuuta 2014 espanjalaisseura Villarreal ilmoitti hankkineensa Vietton riveihinsä viisivuotisella sopimuksella. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 21. elokuuta 2014 Eurooppa-liigan play off -kierroksella Astanaa vastaan.

22. kesäkuuta 2015 Villarreal vahvisti Vietton siirtymisen Atlético Madridiin. Hänestä maksettiin 20 miljoonan euron siirtokorvaus.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Luciano Vietton tilastot Soccerway-sivustolla 

Argentiinalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Amatsonia

Amatsonia oli suomalainen vuosina 1995–1996 MTV3-kanavalla esitetty keskusteluohjelma. 

Ohjelmaa juontajina toimivat Yazka Love, Marianne Heikkilä ja Unna Lehtipuu. Ohjelma sai aikanaan kohua muun muassa juontaja Yazka Loven androgyynisyydestä.

Lähteet

Keskusteluohjelmat
Suomalaiset televisio-ohjelmat
1990-luvun televisiosarjat
Litiumparisto

Litiumparisto on paristo, jonka anodi muodostuu litiumista tai litiumyhdisteistä. Litiumparistojen elinikä on pitkä (pieni itsepurkautuminen), joten niitä käytetään usein elektroniikassa kelloissa, kameroissa ja muistivarmennuksessa.

Litiumparistot ovat usein nappi- tai sauvamallisia. Litiumparistoja tehdään monista erilaisista yhdisteistä. Litiumparisto voi syttyä tuleen, jos se kuumentuu liikaa.

Litium-tionyylikloridi 
Lithium-tionyylikloridipariston (Li-SOCl2) napajännite on 3,6 V.

Litium-rikkidioksidi 
Litium-rikkidioksidipariston (Li-SO2) napajännite on 3,6 V.

Litium-mangaanidioksidi 
Litium-mangaanidioksidipariston (Li-MnO2) napajännite on 2,9 V.

Litium-rautadisulfidi 
Litium-rautadisulfidipariston (Li-FeS2) napajännite on 1,5 V.

Materiaalit

Katso myös 
Litiumioniakku

Lähteet 

Paristo
Energian varastointi
Azazelin Tähti

Azazelin Tähti on vuonna 2006 perustettu okkulttis-filosofinen seura. Seura pyrkii yhdistämään vastakohtaisina nähtyjä henkisen etsinnän muotoja. Tällaisina yhdistämisen työn kohteina nähdään esimerkiksi esoteerisen tradition piirissä perinteisesti vastakohtina pidetyt oikean käden tie ja vasemman käden tie. Azazelin Tähden filosofiassa on teosofisia piirteitä, mutta sen erottaa perinteisestä teosofiasta Saatanan merkityksen korostaminen. Seura allekirjoittaa Teosofisen seuran kolme ohjelmakohtaa:

 Muodostaa ihmiskunnan yleisen veljeyden ydin huolimatta rodun, uskontunnustuksen, sukupuolen, yhteiskuntaluokan taikka ihonvärin eroavaisuudesta.
 Antaa virikkeitä vertailevan uskontotieteen, filosofian ja luonnontieteiden tutkimukseen.
 Tutkia luonnon selvittämättömiä lakeja ja ihmisen piileviä voimia.

Seuran filosofia on panteistista: jumaluus nähdään absoluuttisena, eikä sitä voida pitää persoonallisena olentona. Saatanaa ei pidetä kristillisen näkemyksen tapaan yksiulotteinen pahana, vaan sen katsotaan kehittävän ihmistä eteenpäin. Kuolemaa pidetään merkityksellisenä, sillä elämä ja kuolema nähdään Azazelin Tähden filosofian mukaan luonnossa yhtä tärkeinä tapahtumina. Seura ei hyväksy rikollista tai rasistista toimintaa.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Suomalainen satanistiyhteisö arvostaa Jeesusta Kotimaa24.fi
 Arman Alizad: Satanismi Yle Areena (radio)
 Perttu Häkkinen: Miksi suomalaiset eivät enää usko Saatanaan (radio)

 *
Lintukuvaajien matkassa

Lintukuvaajien matkassa – Tunnelmat, tarinat ja parhaat kuvat on valokuvaajien Markus Varesvuon, Arto Juvosen, Tomi Muukkosen ja Jari Peltomäen  lintukuvista koottu teos. Kuvitus on valikoitu heidän pääosin Suomessa ja runsaasti myös Norjassa  syyskuusta 2012 elokuuhun 2014 ottamistaan kuvista. Teoksen on vuonna 2014 julkaissut Docendo.

Kuvaajista Varesvuo ja Peltomäki ovat ammattikuvaajia, Juvonen ja Muukkonen taas ovat puoliammattilaisia, jotka kuvaavat päätoimensa ohella. Kaikki ovat alalla palkittuja ja arvostettuja tekijöitä.

Suurin osa kuvista on aiemmin ollut esillä Lintukuva.fi-sivustolla viikon kuvina. Osa on julkaisemattomia kuvia jotka sitten ovat menestyksekkäästi osallistuneet kansainvälisiin kilpailuihin. Kuvien yhteydessä kerrotaan kuvaustilanteesta ja annetaan kuvien tekniset tiedot, joista on harrastajille iloa. Kaukaisin kuva on Japanissa otettu kuningasmerikotkan kuva, joka on ainoa poikkeus muuten pohjoismaiseen pesimälajistoon.

Jan Södersved antaa Linnut-lehdessä kiitosta upeista kuvista ja kuvaamista koskevista vinkeistä, mutta pahoittelee, että osa kuvista ei pienen kokonsa vuoksi pääse oikeuksiinsa.

Katso myös
Luettelo lintukirjoista

Lähteet

Aiheesta muualla
Lintukuvaajien matkassa Docendon sivulla

Kirjat linnuista
Kuvateokset
Luontovalokuvaus
Suomalaiset tietokirjat
Vuoden 2014 kirjat
Sarita Friman-Korpela

Sarita Friman (s. 1975 Pori) on suomalainen tutkija, joka toimii sosiaali- ja terveysministeriössä neuvottelevana virkamiehenä. Hän on ensimmäinen romanitaustainen tohtori Suomessa.

Elämä 
Friman-Korpela kirjoitti ylioppilaaksi Porin suomalaisen yhteislyseon lukiosta vuonna 1995 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2001. Pääaineena hänellä oli valtio-oppi. Friman-Korpela väitteli Jyväskylän yliopistossa 15. joulukuuta 2014 aiheesta Romanipolitiikasta romanien politiikkaan. Hän tutki väitöksessään Suomen romanien poliittisen ajattelun ja identiteetin kehitystä.

Friman-Korpela sanoo väitöskirjastaan: "Tutkimukseni ydin oli, että miten sellainen pieni ryhmä, jolla ei ole riittävästi numeroita takana vaikuttaakseen vaaleilla tai taloudellisia painostuskeinoja tai etujärjestötoimintaa, pystyy vaikuttamaan omiin asioihinsa niinkin hyvin kuin Suomessa on tehty, että miten se on onnistunut." Yleisradion toimittajan Arvo Vuorelan mukaan Friman-Korpelan väitöskirja tekee suomalaisen tutkimuksen ja tasa-arvon historiaa.

Friman-Korpela oli Romaniasiain neuvottelukunnan pääsihteeri. Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon hän sai vuonna 2013.

Perhe 
Friman-Korpelan isä on iskelmälaulaja Rainer Friman.

Julkaisut 
 Friman-Korpela, Sarita & Mäki, Anne-Mari (toim). Romanit toimijoina yhteiskunnassa. Romaniasiain neuvottelukunta 50 vuotta juhlajulkaisu. Sosiaali- ja terveysministeriön julkaisuja 2006:5.
 Sarita Friman-Korpela: Romanipolitiikasta romanien politiikkaan: poliittisen asialistan ja toimijakonseption muutos 1900-luvun jälkipuoliskon Suomessa, Jyväskylän yliopisto, 2014 (väitöskirja)

Artikkeleita
 Friman-Korpela, Sarita. ”Mustalaisesta romaniksi. Romanien itsenimeämisen politiikkaa.” Teoksessa Varokaa mustalaisia – Väärinymmärryksen historiaa. Suomen romanien vaiheita ja kulttuuria. Toim. Jäppinen, Jere. Helsingin kaupunginmuseo 2009. S. 91 – 102. (Teoksesta ja artikkelista julkaistu myös englannin- ja ruotsinkieliset käännökset.)
 Friman-Korpela, Sarita. ”Romaseele Politiki: The Finnish Roma and Political Representation through Expertise.” Teoksessa The Parliamentary Style of Politics. Toim. Soininen Suvi & Turkka. The Finnish, Political Science Assocation. Helsinki. 2008, s. 186-207. 
 Friman-Korpela, Sarita. ”Romanit ja sosiaalinen oikeudenmukaisuus.” Teoksessa Hyvinvointivaltion rajat. Riittävät palvelut jokaiselle. Näkökulmia yhdenvertaisuuteen sosiaali- ja terveydenhuollossa. Toim. Teperi ym. Stakes. Helsinki. 2006. S. 111-114.
 Friman-Korpela, Sarita et al. Romanit ja kirkko. Kirkkohallitus. Helsinki 2005. 
 Friman, Sarita. 2002. ”Universaalien ihmisoikeuksien tuolla puolen.” Teoksessa Vai pelkkää retorikkaa. 7- Tila ja identiteetti. Toim. Turunen & Pöllänen. Jyväskylän yliopisto, Yhteiskuntatieteiden ja filosofian laitos, valtio-oppi. Julkaisuja 77. 2002.

Lähteet 

Suomen romanit
Suomalaiset virkamiehet
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset politiikan tutkijat
Cyril Gaillard

Cyril Gaillard (s. 20. tammikuuta 1986 Grenoble) on ranskalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka edusti seuratasolla Meaudrea. Gaillard on erikoistunut sprintteihin.

Gaillard debytoi maastohiihdon maailmancupissa helmikuussa 2008 ollen Tukholman sprintissä 40. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Gaillard saavutti joulukuussa 2009 Düsseldorfista ollen vapaan sprintin 16. Gaillardin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on neljäs, jonka hän saavutti Szklarska Poreban vapaan sprintistä tammikuussa 2014.

Gaillard osallistui vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa vain yhdelle matkalle, vapaan sprinttiin, jossa hän oli 30. Hän saavutti kultaa viestistä vuoden 2011 talviuniversiadeista Erzurumista.

Lähteet 
 http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete-biography.html?sector=CC&competitorid=110673&type=result&category=ALL&season=ALL&sort=&discipline=ALL&position=&place=&Submit=Search&limit=50

Ranskalaiset maastohiihtäjät
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Darja Virolainen

Darja Leonidovna Virolainen (o.s. Reztsova, ; s. 24. tammikuuta 1989 Moskova) on venäläinen ampumahiihtäjä. Virolainen on 161 senttimetriä pitkä ja painaa 51 kilogrammaa.

Virolainen debytoi ampumahiihdon maailmancupissa vuonna 2014 Pokljukassa yhteislähtökilpailussa saavuttaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä sijalla 26. Virolaisen paras maailmancupin osakilpailusijoitus on toinen, jonka hän saavutti yllättäen paria päivää myöhemmin niin ikään Pokljukan sprintissä. Hän oli toinen myös Anterselvan takaa-ajokilpailussa tammikuussa 2015.

Virolainen sijoittui Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 normaalimatkalla viidenneksi. Hän voitti vuonna 2014 EM-pronssia takaa-ajosta Nové Město na Moravěsta. Vuonna 2011 hän voitti kultaa normaalimatkan kilpailussa ja hopeaa takaa-ajossa talviuniversiadeista Erzurumista. Hän voitti rulla-ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuden takaa-ajokilpailussa 2010.

Darja Virolaisen vanhemmat ovat ampumahiihtovalmentaja Leonid Reztsov ja hiihtäjä Anfisa Reztsova ja pikkusisko on ampumahiihtäjä Kristina Reztzova. Darja Virolainen on naimisissa hiihtäjä Roman Virolaisen kanssa.

Lähteet 
 
 http://biathlonrus.com/eng/team/main/daria-virolaynen/

Viitteet

Aiheesta muualla 

Venäläiset ampumahiihtäjät
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Jaïro Riedewald

Jaïro Riedewald (s. 9. syyskuuta 1996 Haarlem, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Crystal Palacea. Riedewald siirtyi Crystal Palaceen vuonna 2017 yhdeksän miljoonan euron siirtosummalla.

Riedewald teki ensiesiintymisensä Eredivisiessä 22. joulukuuta 2013, kun Ajax voitti vierasottelussa Roda JC:n 2–1. Hän tuli kentälle 80. minuutilla Christian Poulsenin tilalle ja nosti 88. minuutilla ja lisäajan toisella minuutilla tekemillään kahdella maalilla Ajaxin tappioasemasta voittoon. Yhteensä Riedewald pelasi kaudella 2013–2014 viisi Eredivisien ottelua, joista kolmessa hän oli avauskokoonpanossa. Lisäksi hän pelasi kauden aikana seuran Eerste divisiessä pelaavassa kakkosjoukkueessa Jong Ajaxissa kymmenen ottelua, joissa kaikissa täydet minuutit.

Riedewald on pelannut Alankomaiden eri ikäluokkien juniorimaajoukkueissa. Alankomaiden A-maajoukkueessa hän on pelannut kolme EM-karsintaottelua syksyllä 2015.

Saavutukset 

 Eredivisien mestaruus: 2013–2014
 KNVB-cupin toinen sija: 2013–2014
 Alankomaiden supercupin toinen sija: 2014–2015

Lähteet 

Alankomaalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt