joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Smilovice

Smilovice  (puolaksi Śmiłowice) on kunta ja kylä Frýdek-Místekin piirikunnassa Määrin-Sleesian läänissä, Tšekissä. Kylässä on 581 asukasta (2001), joista 26,4% puolalaisia. Kylä sijaitsee historiallisella Cieszynin Sleesian alueella.

Puolan entinen pääministeri ja Euroopan parlamentin nykyinen puheenjohtaja Jerzy Buzek syntyi Smilovicessa.

Kun Cieszynin Sleesia jakaantui vuonna 1920, kylästä tuli osa Tšekkoslovakiaa. Lokakuussa 1938 kylä ja alue liitettiin Puolaan. Natsi-Saksa valtasi alueen toisen maailmansodan alussa, ja sodan jälkeen alue luovutettiin takaisin Tšekkoslovakialle.

Tšekin kunnat
Etelä-Afrikan naisten jalkapallomaajoukkue

Etelä-Afrikan naisten jalkapallomaajoukkue on Etelä-Afrikkaa naisten kansainvälisessä jalkapallossa edustava joukkue. Siitä käytetään lempinimeä Banyana Banyana ("Tytöt"). Joukkuetta hallinnoi Etelä-Afrikan jalkapalloliitto.

Joukkue on pelannut olympialaisissa vuosina 2012 ja 2016. MM-kilpailuissa se pelasi ensimmäisen kerran vuonna 2019. Paras saavutus Afrikan-mestaruuskisoissa on toinen sija vuosilta 1995, 2000, 2008, 2012 ja 2018.

Olympialaiset 

Lontoon olympialaisissa 2012 Etelä-Afrikka hävisi alkulohkossa Ruotsille 1–4 ja Kanadalle 0–3 sekä pelasi Japanin kanssa maalittoman tasapelin eikä selviytynyt jatkoon. Joukkueen ainoan  maalin teki Portia Modise. Joukkueen valmentajana toimi Mkhonzana Mkhonza.

Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Etelä-Afrikka hävisi alkulohkossa Ruotsille 0–1 ja Kiinalle 0–2 sekä pelasi lohkovoittonsa jo varmistaneen Brasilian kanssa maalittoman tasapelin eikä selviytynyt jatkoon. Joukkueen valmentajana toimi alankomaalainen Vera Pauw.

Maailmanmestaruuskilpailut 

MM-kilpailuissa 2019 Etelä-Afrikka hävisi kaikki kolme alkulohko-otteluaan eikä selviytynyt jatkoon. Joukkueen ainoan maalin teki Espanjaa vastaan Thembi Kgatlana. Joukkueen valmentaja oli Desiree Ellis.

Lähteet 

Etelä-Afrikan jalkapallo
Naisten jalkapallomaajoukkueet
Fuksinpuisto

Fuksinpuisto on puisto Kotkassa. Se sijaitsee kaupungin keskustassa Kotkansaarella Puistotien varrella.

Fuksinpuisto toimii Helsingin yliopiston atsalea-lajikkeiden koekenttäistutusalueena. Puistossa kasvaa runsaasti myös perennoja, kuten kurjenmiekkoja, kurjenpolvia, päivänliljoja, pioneja, kuunliljoja, nauhuksia ja monivuotisia köynnöksiä, kuten kärhöjä. Kasvilajistoon kuuluu myös maanpeittokasveja, hedelmäpuita ja marjapensaita. Istutukset on varustettu nimilapuin.

Fuksinpuistoon pystytettiin vuonna 2016 Samulin Alosen veistos Siivekkäät. Puiston vieressä on pallokenttä ja leikkipaikka sekä ympäristössä Haukkavuoren koulu, Arto Tolsa -areena ja Uimala Katariina.

Lähteet

Kotkan puistot
Rekreatur

Rekreatur on Equilibriumin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 18. kesäkuuta 2010. Se debytoi Saksan albumilistan sijalla 20.

Kesäkuun 16. päivä yhtye julkaisi musiikkivideon "Der Ewige Sieg".

Kappaleet

Bonuskappaleet

Kokoonpano 
Yhtye
 Robert "Robse" Dahn – murinalaulu
 René Berthiaume – kitara, kosketinsoitin, tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Andreas Völkl – kitara
 Sandra Völkl – basso
 Tuval "Hati" Refaeli – rummut

Tuotanto
 Seref-Alexander Badir – äänittäjä, miksaaja
 Chris Klatt – äänittäjä, miksaaja

Arvostelut 
 Angry Metal Guy: 
 Metal Hammer:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2010 albumit
Equilibriumin albumit
SciPhone i68+

SciPhone i68+ (puhekielessä pelkkä SciPhone) on kiinalainen kopio Applen kuuluisasta iPhone-älypuhelimesta. SciPhonessa on resistiivinen kosketusnäyttö, joten se ei toimi samalla tavalla kuin iPhone. JAVA-tuki myös löytyy. SciPhonessa ei myöskään ole 3G-tukea, joten Internet-puhelimeksi se soveltuu huonosti. Puhelimessa on myös VGA-tarkkuuksinen kamera (640 × 480, 0,3 megapikseliä) ja sillä on mahdollista kuvata myös QVGA-tasoista (320 × 240) videokuvaa.

Katso myös
iPhone
Matkapuhelin
DealExtreme

Aiheesta muualla
Jonneweb-artikkeli aiheesta SciPhone i68+

Kosketusnäytölliset älypuhelimet
James R. Flynn

James Robert Flynn (28. huhtikuuta 1934 Washington, Yhdysvallat – 11. joulukuuta 2020) oli yhdysvaltalaissyntyinen uusiseelantilainen filosofi ja älykkyystutkija, joka toimi professorina Otagon yliopistossa Uudessa-Seelannissa. Hänet tunnetaan tutkimuksistaan, jotka osoittivat älykkyysosamäärätestien tulosten keskiarvon nousseen väestötasolla kaikkialla läntisessä maailmassa 1900-luvun mittaan (Flynnin ilmiö). Flynn tunnettiin myös vasemmistolaisena aktivistina.

Flynn syntyi Washingtonissa ja opiskeli Chicagon yliopistossa, mistä hän valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 1958. Hän toimi vuoteen 1963 asti luennoitsijana Yhdysvalloissa ja muutti sitten Uuten-Seelantiin saatuaan paikan Canterburyn yliopistosta. Flynn lähti Yhdysvalloista mccarthyismin ajan vainojen takia, ja hänet oli ehditty jo kahdesti erottaa vasemmistolaisten poliittisten ajatustensa takia.

Flynn sai vuonna 1967 paikan Otagon yliopiston professorina. Hän toimi yliopiston politiikan tutkimuksen laitoksen johtajana vuoteen 1996.

Flynnin tutkimusaiheisiin kuuluivat ihanteiden ja ideologiat, poliittisen filosofian klassikot, ihmisrodut, yhteiskuntaluokat ja älykkyysosamäärä. Flynn kirjoitti useita kirjoja älykkyyden teoriasta, ja hänestä tuli erityisen tunnettu niin sanotusta Flynn ilmiöstä. Löydön mukaan älykkyysosamäärä on noussut tasaisesti koko 1900-luvun ajan.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset filosofit
Yhdysvaltalaiset professorit
Uusiseelantilaiset tieteilijät
Älykkyys
Vuonna 1934 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Liisa Ihmemaassa (täsmennyssivu)

Liisa Ihmemaassa voi tarkoittaa seuraavia:

 Liisan seikkailut ihmemaassa, Lewis Carrollin kirjoittama lastenkirja vuodelta 1865.
 Liisa Ihmemaassa, Clyde Geronimin ohjaama piirroselokuva vuodelta 1951. 
 Liisa Ihmemaassa,  William Sterlingin ohjaama musiikkielokuva vuodelta 1972
 Liisa Ihmemaassa, Jan Švankmajerin ohjaama stop motion -animaatioelokuva vuodelta 1988.
 Liisa Ihmemaassa, Tim Burtonin ohjaama fantasiaelokuva vuodelta 2010.
 Liisa Ihmemaassa, saksalais-japanilainen animesarja vuosilta 1983–1984.
 Liisa ihmemaassa -tapaus eli Kynäbaari-juttu, 1960-luvun suomalainen oikeusprosessi
Vesiallergia

Vesiallergia on erittäin harvinainen nokkosihottumaa aiheuttava sairaus. Nimestään huolimatta se ei ole allergia, koska se ei perustu histamiinin vapautumiseen allergisessa reaktiossa, vaan se on enemmänkin yliherkkyyttä tislaamattomasta vedestä löytyville ioneille. Vesiallergia aiheuttaa kivuliaan reaktion vartaloon sen jouduttua kosketukseen veden kanssa.

Oireet 
Vesiallergia aiheuttaa yleensä ihon kutiamista ja polttelemista kaikenlaisen vedelle altistumisen jälkeen. Suihkussa käynti saattaa aiheuttaa erittäin kuivat silmät. Lämpimämpi vesi yleensä pahentaa reaktiota. Vettä juodessa vesiallergikolla saattaa esiintyä hengitysvaikeuksia tai kurkun turpoamista. Kipu yleensä hellittää 10–120 minuutin kuluttua.

Aiheuttajat 
Minkä vain veden olomuodon koskettaminen voi aiheuttaa oireiden esiintymisen. Myös oma tai toisen hiki voi aiheuttaa reaktion, joten kesällä on hyvä pysytellä viileässä hikoamisen välttämiseksi. Myös kyyneleet voivat aiheuttaa kipua. Useimmat vesiallergiasta kärsivät pyrkivät välttämään sadetta ja pitämään mukanaan sateenvarjoa kastumisen välttämiseksi. Kehon puhdistus on vaikeaa, koska vesiallergikot saattavat joutua ottamaan hyvin lyhyitä suihkuja vähentääkseen suihkun aiheuttamaa kipua.

Hoito 
Vesiallergialle ei ole tunnettua hoitoa. Dermatologit suosittelevat veden välttämistä mahdollisuuksien mukaan: Lyhyitä suihkuja, viileässä pysyttelemistä ja sateen välttelemistä oireiden helpottamiseksi. Lääkäri voi määrätä vesiallergiselle antihistamiinia tai muita lääkkeitä.

Aiheesta muualla 
 About.com-sivuston artikkeli

Allergiat
Inturist

Inturist () oli Neuvostoliiton virallinen matkatoimisto. Stalin perusti sen vuonna 1929 ja sitä pyörittivät NKVD:n ja KGB:n virkamiehet. Sen vastuulla oli ulkomaalaisten matkustaminen Neuvostoliitossa ja neuvostoliittolaisten matkustaminen ulkomaille.

Vuonna 1992 matkatoimisto yksityistettiin monien muiden Venäjän valtionlaitosten tavoin.

Vuodesta 2011 Inturistin omisti 50,1 % osakeen omistuksella brittiläinen Thomas Cook Group, jonka konkurssin jälkeen Inturistin omistus siirtyi turkkilaiselle matkatoimisto Anex Toursille.

Katso myös
Yksityistäminen Venäjällä

Lähteet

Aiheesta muualla

Inturist

Neuvostoliitto
Venäläiset yritykset
Matkatoimistot
Suurpää

Suurpää on seuraavien tunnettujen henkilöiden sukunimi:
Johanna Suurpää, vähemmistövaltuutettu
Lauri Suurpää, Turun piispa
Matti Suurpää, kirjailija ja kustannustoimittaja
Suurpää on myös seuraava kaupungin osa
Suurpää, Ulvilaan kaupungin osa

Sukunimet
SNCAM

SNCAM eli S ociété nationale des constructions aéronautiques du Midi eli  oli Ranskan valtion omistama Toulousessa toiminut lentokonekonserni, joka toimi 1.4.1937-1941.  Vuonna 1941 SNCAM sulautui SNCASEen. Nykyään tämän yrityslinjan yhtiöt ovat osa EADSin historiaa.

Tuotteet
 Dewoitine D.520
 Dewoitine D.750

Lähteet

Ranskalaiset lentokonevalmistajat
ADAC

Allgemeiner Deutscher Automobil-Club eli ADAC on saksalainen vuonna 1903 perustettu koko Euroopan suurin autokerho. Kerho perustettiin alkujaan nimellä Deutsche Motorradfahrer-Vereinigung. (suomeksi "saksalainen moottoripyöräilijäjärjestö"). ADAC:n tulot jäsenmaksuista vuonna 2008 olivat 928 miljoonaa euroa.

ADAC ylläpitää myös pelastushelikopteritoimintaa. Helikoptereita on 36, ja vuonna 2009 ne lensivät 45 705 tehtävää.

Puheenjohtajat 
 1903–1905: Emil Schmolz
 1905–1925: Josef Bruckmayer
 1926–1932: Carl Fritz
 1933–1938: Hermann Fulle
 1938–1945: Fritz Junghans
 1946–1948: Ludwig Sporer
 1948–1953: Hans Meyer-Seebohm
 1953–1964: Werner Endress
 1964–1972: Hans Bretz
 1972–1989: Franz Stadler
 1989–2001: Otto Flimm
 2001– 2014: Peter Meyer

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Adac.de 

Liikennejärjestöt
Rauman vaakuna

Rauman vaakuna on Rauman kaupungin heraldinen tunnus. Sen aihe mukailee kaupungin keskiaikaista sinettiä vuodelta 1490. Vaakunan selitys on ”kultaisen latinalaisen ristin jakamassa sinisessä kilvessä neljä kultaista minuskeli r-kirjainta, yksi kussakin neljässä kentässä.”

Vaakunan historiaa 
Eurajoen pitäjään kauppa- ja luostaripaikaksi muodostunut Rauma sai kaupunginoikeutensa vuonna 1441. Kaupungin varhaisin tunnettu tunnus on vuodelta 1490 peräisin oleva sinetti, jossa on kuvattuna risti sekä neljä r-kirjainta. Ristin on katsottu viittaavan kaupungin fransiskaaniluostariin sekä Pyhän Ristin kirkkoon, r-kirjaimien viitatessa kaupungin nimeen. Myöhemmissä sineteissä risti kuvattiin irtonaisena ja r-kirjainten tilalla oli kuvattuna kirjaimet R, A, U ja M. Vaakunaksi sinettikuvio vahvistettiin jo vuonna 1793.

Vuonna 1861 venäjänsaksalainen heraldikko Bernhard von Köhne laati oman ehdotuksensa Rauman vaakunaksi, jossa vaakunan muoto palautettiin kaupungin ensimmäisen sinetin malliseksi. Poiketen aiemmasta vaakunasta von Köhne kuitenkin ehdotti vaakunan väreiksi kultaisella pohjalla olevaa mustaa ristiä. Toisissa luonnoksissaan von Köhne esitti kilven väriksi myös punaista. Vaakunan nykyinen malli vakiintui käyttöön viimeistään heraldikko George Granfeltin vuonna 1892 julkaiseman Finlands städers vapen -kirjan myötä, jossa vaakuna kuvattiin kaupungin ensimmäisen sinetin mukaisena.

Carolus Lindbergin uudelleen piirtämä vaakuna ja sen nykyinen heraldinen selitys vahvistettiin käyttöön tasavallan presidentti Risto Rytin asetuksella 11. syyskuuta 1942. Nykyisen ulkoasunsa vaakuna sai 2. marraskuuta 1992. Vaakunan päällä on kultainen Satakunnan herttuakunnan kruunu. Sitä ei vaakunaselityksessä vahvisteta vaakunaan, mutta vanhat kaupungit käyttävät kruunua kilven yllä historiallisena muistona. Vaakunan pohjalta on laadittu myös Rauman kaupungin käyttämä lippu.

Galleria

Lähteet

Viitteet

Rauma
Vaakuna
Suomen kaunein kunta

Suomen kaunein kunta oli suomalainen, kesällä 1997 valmistunut ja esitetty televisiosarja. Televisiosarjassa esiteltiin Suomen kuntia, jotka kilpailivat "Suomen kaunein kunta" -tittelistä.

Ohjelman kauneimmaksi kunnaksi valittiin Kangasniemen kunta.

Ohjelman tunnusmusiikkina oli Anna Erikssonin kappale "Kesä hengittää".

Kantelu
Vuonna 1997 ohjelmasta esitettiin kantelu. Ohjelmaan valittiin kunnat, jotka olivat valmiita maksamaan tuotantoyhtiölle pääsevänsä ohjelmaan. Maksullisuus merkitsi, että kuntia ei valittu puhtaasti journalistisin kriteerein. Kantelussa pohdittiin eri toten sitä, olisiko ohjelmaan päässyt kunta, joka ei olisi maksanut tuotantoyhtiölle. MTV3 ilmoitti itse olleensa yhteydessä 250 eri kuntaan, ja painottivat osallistujien valinnassa kesätapahtuman omaleimaisuutta, kunnan sijaintia ja kokoa, ilman puhetta maksullisuudesta. Muun muassa Vammalan kaupunki ja Suomen vanhan kirjallisuuden päivät -yhdistys maksoivat ohjelmaan mukaan pääsemisestä noin 20 000 markkaa.

Lähteet

Suomalaiset televisiosarjat
Matkailuohjelmat
1990-luvun televisiosarjat
Marmaduke

Marmaduke on koko perheen komediaelokuva. Sen ensi-ilta oli Suomessa 30. heinäkuuta 2010. Elokuva pohjautuu Brad Andersonin samannimiseen sarjakuvastrippiin. Elokuva kertoo Windslowin perheestä ja heidän lemmikeistään - tanskandoggi Marmadukesta ja balineesi Carlosista - kun he muuttavat Kansasista Kaliforniaan.

Suomenkieliset äänet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset verkkosivut 
 Finnkinon sivu  (dubattu)
 Finnkinon sivu  (alkuperäinen)

Arvostelut 
 

Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Vuoden 2010 yhdysvaltalaiset elokuvat
Tom Deyn ohjaamat elokuvat
Elokuvat koirista
Sarjakuviin pohjautuvat elokuvat
Matti Nurminen

Matti Nurminen on seuraavien henkilöiden nimi:

 Matti Nurminen (1911–2000), merenkulkuneuvos
 Matti Nurminen (s. 1942), näyttelijä
 Matti Nurminen (s. 1947), kuvanveistäjä
 Matti Nurminen (s. 1973), jääkiekkovaikuttaja
Anja Erämaja

Anja Erämaja (s. 6. toukokuuta 1963) on suomalainen runoilija ja kirjailija.

Erämaja on kotoisin Merimaskusta, Naantalin saaristosta. Hän opiskeli Taideteollisen korkeakoulun valokuvataiteen laitoksella ja valmistui taiteen maisteriksi vuonna 1993. Hänen ensimmäinen proosarunokokoelmansa Laulajan paperit ilmestyi vuonna 2005 ja oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon ja Runeberg-palkinnon saajaksi. Erämajan kolmas runokokoelma Töölönlahti (2013) sai  Nihil Interit -runousyhteisön Vuoden runoteos -palkinnon.

Erämaja työskentelee taiteidenvälisesti. Helsingin kirjailijat ry valitsi hänet Vuoden helsinkiläiskirjailijaksi 2014. Vuonna 2016 Erämaja sai Yleisradion Tanssiva karhu -runopalkinnon kokoelmallaan Ehkä liioittelen vähän. Hänen kokoelmansa Olen nyt täällä metsässä oli Tanssiva karhu -ehdokas 2022.

Tuotanto 
Runokokoelmat
 
 
 
 
 

Romaanit
 

Lastenkirjat
 
 

Muut
 libretto tanssiteokseen Lähiosoite, ohj. Hanna Brotherus, ensi-ilta Zodiak 16.12.2007
 novelli ”Loka, marras, seksi” antologiassa 2000-luvun Decamerone, WSOY 2007
 ”Suomalainen minuutti”, runo 90-vuotiaalle Suomelle, Linnan jatkot 2007, Yle
 ”Laulu vähänkäytetyille lenkkareille”, Runoraati-ohjelman Lamajaiset 2009, Yle
 ”Vuosi on tulossa”, Senaatintorin uusi vuosi 2009, Helsingin kaupunki ja Yle
 novelli ”Seisoo, istuu, makaa” äänikirjassa Nauravia naisia, WSOY 2011
 novelli ”Halutaan vähän naista” antologiassa Pimppini on valloillaan : naisiin kohdistuva seksuaalinen vallankäyttö, WSOY 2012

Musiikki 
 Laulavat kahvinkeittäjät -yhtyeessä vuosta 1997 (laulu, tarinat)
 Kuuluuko tämä teille –levy WSOY 2010. Säveltäjä Petra Lampisen kanssa työstetty äänikirjan ja äänilevyn välimuoto, joka pohjautuu Erämajan samannimiseen proosarunokokoelmaan.
 laulusanoituksia ja -suomennoksia mm. kokoelmalevyillä Poreilua 1995, Heitä voltti 2000

Palkinnot ja ehdokkuudet 
 Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkuus 2005
 Runeberg-palkintoehdokkuus 2005
 Sanojen aika -sivuston Varjo-Finlandia-ehdokkuus 2005
 Nihil Interitin Vuoden runoteos -palkinto 2013
 Ylen Tanssiva karhu -runopalkinto 2016

Lähteet 

Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Highschool of the Dead

Highschool of the Dead (学園黙示録, Gakuen Mokushiroku) on syyskuusta 2006 lähtien Monthly Dragon Age -lehdessä julkaistu manga, jota kirjoittaa Daisuke Satō ja piirtää Shouji Satō. Mangaan pohjautuvaa, Madhousen tuottamaa animesarjaa alettiin esittää Japanissa 5. heinäkuuta 2010. Sarja kertoo japanilaisista lukiolaisista, jotka joutuvat keskelle suurta zombien hyökkäystä.

Englanniksi sarjaa julkaisee pohjoisamerikkalainen mangakustantaja Yen Press.

Anime
Highschool of the Dead -animea esitettiin 5. heinäkuuta 2010 – 20. syyskuuta 2010. Jaksoja on 12. Jokaisella jaksolla on oma lopputunnuskappaleensa, jonka esittää Maon Kurosaki.

Jaksot
 "Spring of the Dead" (5. heinäkuuta 2010)
 "Escape from the Dead" (12. heinäkuuta 2010)
 "Democracy under the Dead" (19. heinäkuuta 2010)
 "Running in the Dead" (26. heinäkuuta 2010)
 "Streets of the Dead" (2. elokuuta 2010)
 "In the Dead of the Night" (9. elokuuta 2010)
 "Dead Night and the Dead Ruck" (16. elokuuta 2010)
 "The Dead Way Home" (23. elokuuta 2010)
 "The Sword and Dead" (30. elokuuta 2010)
 "The Dead's House Rules" (6. syyskuuta 2010)
 "Dead Storm Rising" (11. syyskuuta 2010)
 "All Dead's Attack" (20. syyskuuta 2010)

Aiheesta muualla
 Fujimi Shobon Highschool of the Dead -internetsivut 
 Animesarjan viralliset internetsivut 
 Highschool of the Dead (manga) Anime News Networkissa
 Highschool of the Dead (anime) Anime News Networkissa

Mangasarjat
Animesarjat
Kouluanime ja -manga
Toiminta-anime ja -manga
Shōnen
2000-luvun anime ja manga
André Ayew

André Morgan Rami Ayew (s. 17. joulukuuta 1989 Seclin, Ranska) on ranskalais-ghanalainen jalkapalloilija. Ayew edustaa englantilaisseura West Ham Unitedia ja Ghanan maajoukkuetta. Ayew on pelannut kaksissa jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa (2010 ja 2014) ja neljissä Afrikan-mestaruuskilpailuissa (2008, 2010, 2012 ja 2015). Ayew on entisen jalkapalloilija Abédi Pelén poika ja hänen veljensä Ibrahim sekä Jordan ovat myös jalkapalloilijoita.

Ayew oli ehdolla vuoden 2010 MM-kilpailujen parhaaksi nuoreksi pelaajaksi, mutta palkinnon voitti lopulta saksalainen Thomas Müller. Ayew pelasi noissa kisoissa neljä ottelua.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ghanalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Grip It! On That Other Level

Grip It! On That Other Level on rap-yhtye Geto Boysin toinen studio albumi, joka julkaistiin vuonna 1989. Ensimmäisen abumin Making Trouble heikon menestyksen vuoksi Rap-A-Lot Records vaihtoi Sire Jukeboxin ja Prince Johnny D:n Scarfaceen ja Willie D:hen. Bushwick Bill ja DJ Ready Red saivat jäädä yhtyeeseen. Albumi herätti paljon keskustelua, koska albumin kappaleet sisälsivät paljon väkivaltaisia ja naisvihaa olevaa sanoitusta.

Kappale ”Do it Like a G.O.” julkaistiin myös Willie D:n Controversy albumilla, mutta erosi Grip It! On That Other Level albumin kappaleena siten, että Prince Johnny D ja Sire Jukebox olivat mukana kappaleessa eikä Bushwick Bill ja Scarface.

Vuonna 1998 albumi valittiin The Sourcen 100 Best Rap Albums-listalle.

Kappaleluettelo

Sijoitukset

 Geto Boysin albumit
Vuoden 1989 albumit
Desafinado

Desafinado on Antônio Carlos Jobimin säveltämä ja Newton Mendonçan sanoittama bossa nova -kappale vuodelta 1959. Kappaleen nimi tarkoittaa ”epävireessä”, ja sävellys tehtiin pilaillen Rio de Janeiron laulajien epävireisen tyylin kustannuksella käyttäen samalla hyväksi jazz- ja bluesmusiikissa käytettyä bluesnuottia. Hidas ja melodinen kappale toimii vastapainona bossa novassa yleensä käytetyille eksoottisille latinorytmeille; sitä pidetään usein esimerkkinä hyvästä ”kuhertelumusiikista”.

Stan Getz ja Charlie Byrd nauhoittivat kappaleen vuonna 1962 albumilleen Jazz Samba. Nauhoitus on saanut paljon tunnustusta: Getz voitti lähes kaikki kahdeksasta Grammy-palkinnostaan ovat joko Jazz Sambasta tai ”Desafinadosta”. Getzin ja Byrdin tulkinta valittiin historiallisten äänilevyjen kokoelmaan Grammy Hall of Fameen vuonna 2000. Toinen tunnettu nauhoitus on vuodelta 1963 Getzin ja João Gilberton albumilta Getz/Gilberto.

Suomessa kappaleen on levyttänyt Laila Kinnunen vuonna 1962 singlelle ”Epävireiset sydämet” (Scandia KS 458). Suomenkieliset sanat on tehnyt Sauvo Puhtila.

Lähteet

Kirjallisuutta

Bossa nova -kappaleet
Jazzstandardit
Antônio Carlos Jobimin säveltämät kappaleet
Vuoden 1959 kappaleet
Rock Your Baby

”Rock Your Baby” on yhdysvaltalaisen soul-laulaja George McCraen hittikappale ja ensisingle vuodelta 1974, jota pidetään myös eräänä varhaisen diskomusiikin merkkipaaluista. KC and the Sunshine Bandin Harry Wayne Caseyn ja Richard Finchin kirjoittama kappale oli todella suuri menestys, sillä sitä myytiin maailmanlaajuisesti yli 11 miljoonaa kappaletta. Se oli listaykkönen lukuisissa valtioissa, muun muassa sekä Yhdysvalloissa että Britanniassa. 

T.K. Recordsin omistajan Henry Stonen mukaan ”Rock Your Babya” suunniteltiin alun perin Gwen McCraen esitettäväksi. Se päätyi kuitenkin hänen miehelleen, George McCraelle. Kappale on tunnettu tarttuvaksi kuvatusta rytmistään sekä McCraen falsettilaulusta.

Levyä jakeli Manner-Euroopassa RCA-levy-yhtiö sarjatunnuksella Victor KPBO-1004. Kotimaassaan McCrae oli Miami-soulin lippulaivana tunnetun floridalaisen T.K. Recordsin ensimmäinen menestynyt artisti.

Singlen kääntöpuolella on kappale ”Rock Your Baby (Part 2)”.

Listasijoitukset

Lähteet 
 George McCraen single Rock Your Baby (RCA Victor 1974)

Viitteet 

Vuoden 1974 kappaleet
Yhdysvaltalaiset soulkappaleet
Martín Emilio Vázquez

Martín Emilio Vázquez (s. 14. tammikuuta 1969 Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloerotuomari. Hänen ensimmäinen kansainvälinen ottelunsa oli Venezuelan ja Argentiinan välinen kohtaaminen 9. syyskuuta 2003. Tämän jälkeen hän on tuominnut mm. Pekingin olympialaisissa, Copa Libertadoresissa, Saksan MM-kilpailujen karsinoissa sekä Etelä-Afrikan MM-kilpailujen karsinnoissa ja lopputurnauksessa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Martín Vázquez ottelut WorldReferee.comissa
 Vázquezin esittely FIFA:n sivuilla 

Uruguaylaiset jalkapalloerotuomarit
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Kanavanippu F

Kanavanippu F on Digitan kanavanippu.

Valtioneuvosto myönsi 1. syyskuuta 2010 mennessä tehdyistä hakemuksista ensimmäiset toimiluvat ajalle 1. tammikuuta 2011 – 31. joulukuuta 2016. Luvanhaltijan oli aloitettava ohjelmatoiminta 1. maaliskuuta 2011 mennessä.

Kanavanippu F:n tiedonsiirtonopeus on 37,2 Mb/s. Tämä siirtokyky voidaan jakaa viiteen teräväpiirtokanavaan, joista jokaisen siirtonopeus on 6,3 Mb/s, yhteensä 31,5 Mb/s. Jäljelle jäävä 5,7 Mb/s voidaan jakaa tavallisen erottelukyvyn kanaville, joista jokainen edellyttää 1,5 Mb/s -tiedonsiirtonopeutta. Yhden teräväpiirtokanavan kaistaleveydellä voidaan toteuttaa neljä tavallisen terävyyden televisiokanavaa valinnaisesti.

Suomessa 2009-2010 yleisesti käytössä olevat digitaalitelevisiot ja digitaalimuuntimet (digiboksit) eivät kykene käsittelemään DVB-T2-tekniikalla toteutettuja televisiolähetyksiä. Tämän vuoksi näitä lähetyksiä varten on hankittava siihen erikseen valmistetut laitteet. Islannin, Irlannin, Norjan, Ruotsin, Suomen ja Tanskan televisioyhtiöiden ja maanpäällisten televisioverkko-operaattoreiden yhteinen forum, NorDig, on määritellyt pohjoismaiseen DVB-T2:een liittyviä laitteilta odotettavia minimivaatimuksia.

Kanavanipun kanavat 
V Sport 1 Suomi
V Sport 2 Suomi HD
V Sport + Suomi HD
V Sport Golf HD
V Film Action HD
V Sport Vinter
Eurosport 1 HD
Eurosport 2 HD
Investigation Discovery
Disney Junior
Disney Channel
 AdultTV.fi

Lähteet

Aiheesta muualla
NorDig Unified Requirements ver 2.1  
test specification for the NorDig compliant DVB-T2 IRDs, version 1.0.1.  

Televisiotekniikka
En plats i solen

En plats i solen (Paikka auringossa) on ruotsalaisen alternative rock -yhtye Kentin yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin 30. kesäkuuta 2010, vain kahdeksan kuukautta Röd-albumin jälkeen, mutta se oli ladattavana yhtyeen kotisivuilta jo 23. kesäkuuta. 

Levy on tuotettu yhdessä tuottaja Stefan Bomanin kanssa, joka oli mukana tekemässä Du & jag döden -albumia vuonna 2005. Ensimmäinen single "Gamla Ullevi" / "Skisser för sommaren" ilmestyi 14. kesäkuuta 2010, samana päivänä kun yhtye julkaisi albumin yksityiskohdat. En plats i solen kohosi listojen ensimmäisiksi Ruotsissa ja Suomessa. Norjassa toiseksi ja Tanskassa neljänneksi. 

Albumin kappaleet on kirjoittettu ja nauhoitettu vuoden 2010 alkukeväästä, ja viimeistelty 8. kesäkuuta 2010.  Jotkut kappaleista ovat jäänteitä Röd-levyltä. Laulaja Joakim Berg kertoi Svenska Dagbladetille, että he halusivat nauhoittaa kappaleet "kun ne olivat yhä tuoreita".

Kappaleet

Listat

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Nyt.fi: 
 Me Naiset: 
 PopMatters: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2010 albumit
Kentin albumit
Giovanni Pietro Olina

Giovanni Pietro Olina (1585 - noin 1645) oli italialainen luonnontieteilijä, filosofi ja teologi.

Vuonna 1622 Olina ja hänen työnantajansa Cassino dal Pozzo julkaisivat lintujenpitoa käsittelevän teoksen L’Uccelliera overo discorso della natura e proprietà di diversi uccelli e in particolare di que’ che cantano, con il modo di prendergli, conoscergli, allevarli e mantenergli. Teoksessa kirjoittajat esittävät lintujen pyydystämiseen ja elättämiseen liittyviä tietoja, joista huomattava osa oli lainattu varhaisemmasta kirjallisuudesta. Tärkein lähde lienee ollut Antonio Valli da Todin teos vuodelta 1601.

Lähteet 
 Birkhead, Tim 2009: Lintujen viisaus. Lintutieteen kuvitettu historia. - readme.fi, Gummerus, Jyväskylä. ISBN 978-952-220-092-1
scricciolo.com 

Italialaiset ornitologit
Lappeenrannan Energia

Lappeenrannan Energia Oy on Lappeenrannassa toimiva, kokonaan kaupungin omistama osakeyhtiö. Yhtiön pääasiallinen toiminta on kaukolämmön, maakaasun, sähkön ja veden jakelu ja myynti. Sähkönjakeluverkko ulottuu Lappeenrannan, Lemin, Taipalsaaren ja Savitaipaleen alueille. Vesihuollosta huolehditaan asemakaavoitetuilla alueilla koko Lappeenrannan kaupungin alueella. Lappeenrannan Energialla on kaksi tytäryhtiötä: Lappeenrannan Lämpövoima Oy ja Lappeenrannan Energiaverkot Oy. Lisäksi Lappeenrannan Energia on osakkaina Suur-Savon Sähkötyö Oy:ssä, Kaukaan Voima Oy:ssä, Suomen Hyötytuuli Oy:ssä, Tuuli-Saimaa Oy:ssä, Vainikkalan Vesi Oy:ssä sekä Väre Energia Oy:ssä.

Ympäristöystävällisyys 
Lappeenrannan Energia myy Suomen Luonnonsuojeluliiton sertifioimia EKOenergia-tuotteita Metsävoima ja Tuulivoima.

Lappeenrannan Energia Oy:n asiakkailleen toimittama energia on valtakunnallisesti hyvin ympäristöystävällistä. Kaukolämmössä uusiutuvien polttoaineiden osuus oli 64,7 prosenttia ja hiilidioksidivapaiden energialähteiden 69 prosenttia. Valtakunnallisesti vastaavat luvut olivat 33 ja 36 prosenttia. Kaukolämmön hiilidioksidin ominaispäästöt olivat 114 kg / MWh, kun valtakunnallinen arvo oli 156,0 kg / MWh.

Lappeenrannan Energia Oy ottaa aktiivisesti osaa energiatehokkuuden parantamiseen. Yhtiö on mukana energiapalveluiden energiatehokkuussopimuksessa kehittäen oman toiminnan energiatehokkuutta ja avustaen asiakkaiden mahdollisuuksia energiatehokkuuden parantamiseen. Asiakkaille tarjotaan mm. energiatehokkuusneuvontaa, energiapalvelulain mukaiset käyttöraportit, mahdollisuudet reaaliaikaiseen kulutusseurantaan ja sähköiseen asiointiin MinunEnergia-palvelussa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Lappeenrannan energian kotisivut
 Väre Energian kotisivut

Suomalaiset energiayhtiöt
Lappeenranta
Aurèle Vandendriessche

Aurèle Vandendriessche (s. 4. heinäkuuta 1932 Anzegem) on belgialainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksussa. Hän voitti maratonilla EM-hopeaa vuosina 1962 ja 1966. Vandendriessche osallistui myös Bostonin maratonille ja voitti sen vuosina 1963 ja 1964. Hän oli mukana olympialaisissa vuosina 1956–1964. Vandendriesschen paras sijoitus on seitsemäs vuodelta 1964.

Ennätykset 

 Maraton: 2.17.44 (1965)

Lähteet 

Belgialaiset kestävyysjuoksijat
Vuonna 1932 syntyneet
Mahdollisesti elävät henkilöt
Progressiivinen puolue (1912)

Progressiivinen puolue () oli Yhdysvalloissa 1910–luvulla toiminut poliittinen puolue. Poliittiselta kannaltaan puolue oli keskusta-vasemmistolainen. Puolue perustettiin vuonna 1912 ja lakkautettiin 1916.

Yhdysvaltain entinen presidentti (1901–1909) Theodore Roosevelt osallistui puolueen ehdokkaana vuoden 1912 presidentinvaaleihin, koska häntä ei valittu republikaanisen puolueen ehdokkaaksi. Vaalit voitti demokraattien Woodrow Wilson, ja puolueen toiminta lakkasi pian vaalien jälkeen.

Yhdysvaltalaiset puolueet
Jürgen Nöldner

Jürgen Nöldner (s. 22. helmikuuta 1941 Berliini) on saksalainen entinen jalkapalloilija.

Ura 
Nöldner aloitti jalkapalloilun Sparta Lichtenbergissä sekä BEWAG/Turbine Berlinissä. Vuonna 1959 Nöldner siirtyi Vorwärts Berliniin, jonka paidassa hän voitti viisi DDR-Oberligan mestaruutta, sekä yhden DDR:n cup-mestaruuden. Vuonna 1973 Nöldner lopetti pääsarjauransa.

Nöldner edusti DDR:n maajoukkuetta kolmekymmentä kertaa ja oli mukana vuoden 1964 olympiapronssia voittaneessa joukkueessa.

Lähteet 

Itäsaksalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Juha Tervala

Juha Tervala (s. 1976 Hollola) on suomalainen taloustieteilijä. Tervala työskentelee taloustieteen yliopistonlehtorina Helsingin yliopiston politiikan ja talouden tutkimuksen laitoksella. Aiemmin hän on johtanut Aboa Centre for Economicsia (ACE) vuosina 2009-2012 sekä toiminut vierailevana tutkijana Kansainvälisessä valuuttarahastossa ja Suomen Pankissa. 

Tervala on koulutukseltaan valtiotieteen tohtori. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 2008 Helsingin yliopiston valtiotieteellisestä tiedekunnasta otsikolla "Studies on the international effects of real shocks".

Valmistumisen aikaan Tervalan kommentit kulttuuriin suunnattujen verovarojen pienentämisestä aiheuttivat pienimuotoista kohua.

Tervala tunnetaan innokkaana jalkapallofanina, hänen suosikkijoukkueensa on englantilainen Aston Villa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tervalan tutkimukset IDEASissa

Suomalaiset taloustieteilijät
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Knight & Day

Knight & Day on vuonna 2010 ilmestynyt James Mangoldin ohjaama toiminta- ja komediaelokuva. Sen pääosia esittävät Tom Cruise ja Cameron Diaz, jotka näyttelevät yhdessä myös elokuvassa Vanilla Sky.

Näyttelijät

Arvostelut 
 Leffatykki : 

 Episodi: 

 Filmgoer: 

 Film-O-Holic: 

 V2: 

 Mtv:

Lähteet 

Vuoden 2010 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset toimintakomediat
James Mangoldin ohjaamat elokuvat
20th Century Foxin elokuvat
Laihianjoki

Laihianjoki ( Laihialla ja Toby å Mustasaaressa ja Vaasassa) on Laihianjoen vesistön joki, joka sijaitsee Pohjanmaan maakunnassa. Joki virtaa kaakko-luoteissuuntaisena ja laskee Merenkurkussa Sundominlahteen.  Jokea kutsutaan erityisesti alajuoksulla myös epävirallisesti Tuovilanjoeksi, koska se virtaa Tuovilan kylän läpi ennen Vaasaa. Laihianjoen valuma-alueen pinta-ala on 506 km².

Laihianjokivarren pohjalaistalot Laihian kunnan Jokikylässä, Kuusistonmäessä, Kyläinpäässä, Keskikylässä, Pukkalassa ja Torstilassa kuuluvat Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Joen alueelta löytyy useista kivisiltoja. Tuovilan silta on valmistunut vuonna 1781. Laihian vanhin kivisilta, Rudon silta, rakennettiin vuonna 1852 ja Kylänpään kivisilta 1880-luvulla.

Joessa on voimakkaat virran vaihtelut ja se luokitellaan reheväksi. Soiden raivaus sekä soiden ja metsien ojitukset ovat äärevöittäneet Laihianjoen virtaamavaihteluita, sillä vesi ei viivy ojitetuilla alueilla. Ojitukset tuovat Laihianjokeen myös kiintoainetta, joka pakkautuu suvantoihin ja hitaasti virtaaviin paikkoihin. Kesäisin kuivana aikana veden virtaama on pieni ja veden viipymä on pitkä. Tuona aikana veden ravinteet aiheuttavat voimakasta rehevöitymistä. Happamuutta ilmaistaan pH-luvulla ja se vaihtelee vuodenajan mukaan. Latvaosuuksilla pH on tyypillisesti 5 - 7 välillä. Happamuus kasvaa tultaessa Tuovilaan ollessa heikointa keväisin ja syksyisin tulvapiikkien aikaan.

Jokeen laskevat pääluomat latvoilla ovat Tuurinluoma ja Syväoja. Alempana pääuomaan laskevat Sahaluoma, Vehkaluoma ja Kaarluoma.

Lähteet 

Suomen joet
Laihia
Ari Kutila

Ari Kutila (12. huhtikuuta 1961 Helsingin maalaiskunta – 13. heinäkuuta 2010 Kemi) oli suomalainen sarjakuvapiirtäjä. Kutilan tunnetuin sarjakuva oli sanaton, visuaaliseen huumoriin perustunut Mustapukuinen mies. Vähemmän tunnettu Lahja&Niukkanen ilmestyi Kuntalehdessä 11 vuotta.
Kutila oli yksi Tampereen sarjakuvaseuran perustajista.

Henkilöhistoria 

Kutila kouluttautui ammattiinsa Kankaanpään grafiikkalinjalla. Vuonna 1980 hänen ensimmäinen sarjakuvansa Ynjevi Koff ilmestyi Aamulehdessä. Seuraavana vuonna Kutila oli mukana perustamassa Tampereen sarjakuvaseuraa ja sen lehteä Sarjaria. Se on Suomen pitkäaikaisin pelkästään suomalaisiin sarjakuviin keskittyvä lehti. Kutilan tunnetuin sarjakuva oli Mustapukuinen mies, joka ilmestyi vuodesta 1983 lähtien muun muassa Hymyssä, Helsingin Sanomissa, Poljarnaja Pravdassa ja Dagens Nyheterissä. Mustapukuinen mies julkaistiin albumina vuonna 1995 ja siitä on tehty myös tanssiesitys.
Kutilan pitkäikäisin sarjakuva oli kuitenkin strippisarjakuva "Lahja&Niukkanen", jota julkaistiin Kuntalehdessä 1995–2006. Tämän yhteiskuntasatiirisen sarjakuvan käsikirjoitti Simeoni Hellman (aik. Hannu Sainio), joka käsikirjoitti myös useita hyötysarjakuvia sekä Kutilalle että Keijo Ahlqvistille. Muun muassa ainakin Suomen ensimmäisen sarjakuvallisen kunnalliskertomuksen vuodelta 1985. Ari Kutila aloitti myös strippisarjakuvan Finne igjen Hellmanin kanssa kveeninkieliseen pohjoisnorjalaiseen Ruijan Sanomiin vuonna 2005. Projekti kuitenkin tyrehtyi ainoastaan viiteen julkaistuun strippiin lehden rahaongelmien vuoksi.  

Kutila muutti 1980-luvulla sarjakuvakaupunkina tunnetuksi tulleeseen Kemiin. Siellä hän ryhtyi yhteistyöhön Keijo Ahlqvistin sekä Hannu Sainion sittemmin Simeoni Hellmanin kanssa kehittääkseen sarjakuvia eri tarkoituksiin. Vuonna 1987 hän sai Lapin läänin taiteilija-apurahan; hakemuksensa hän oli piirtänyt sarjakuvan keinoin. Seuraavana vuonna Kutila piirsi ensimmäisen suomalaisen sarjakuvan tekemisen oppikirjan Piirrä sarjakuvaa. Vuonna 1992 hän teki yhdessä Ilpo Koskelan kanssa Sarjakuvakeittokirjan. Seuraavana vuonna Kutila piirsi Kemin kunnalliskertomuksen otsikolla Jyviä ja papanoita,
jonka käsikirjoitti Simeoni Hellman. Tämä toistettiin vuonna 1998. Kutila, Ahlqvist ja Sainio (nyk. Hellman) tuottivat 1980- ja 1990-luvulla vastaavia hyötysarjakuvia muun muassa oppilaitoksille ja pelastustoimelle. Kutila kuoli 49-vuotiaana pitkälliseen sairauteen Länsi-Pohjan keskussairaalassa.

Albumeja

Lähteet 

Suomalaiset kuvittajat
Suomalaiset sarjakuvantekijät
Vuonna 1961 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet
Julius Röntgen

Julius Röntgen (9. toukokuuta 1855 Leipzig – 13. syyskuuta 1932 Utrecht) oli saksalais-alankomaalainen säveltäjä. Hänen vanhempansa olivat alankomaalainen viulisti Engelbert Röntgen ja saksalainen pianisti Pauline Klengel.

Elämä 
Röntgen sai pianonsoitonopetusta Louis Plaidylta ja Carl Reineckeltä. Hän aloitti varhain myös säveltämisen, ja ensimmäiset sävellykset julkaistiin vuonna 1871. Nuori Röntgen esitti omia sävellyksiään esimerkiksi Düsseldorfissa, Hampurissa ja Leipzigissä. Hän sai sävellyksen opetusta Franz Lachnerilta Müncheniltä ja opiskeli myös harmoniaa ja kontrapunktia Moritz Hauptmannin johdolla Leipzigissä. Hän pääsi esittämään erään sävellyksensä Franz Lisztille, johon hän tutustui neljäntoista vuoden iässä.

Röntgen muutti Alankomaihin vuonna 1877 ja sai toimen pianonsoiton opettajana Amsterdamissa. Hän työskenteli myös kapellimestarina ja johti muun muassa Johann Sebastian Bachin h-mollimessun (BWV 232) Hollannin-ensiesityksen. Vuonna 1884 hän oli mukana perustamassa Amsterdamin konservatoriota Frans Coenenin ja Daniël de Langen kanssa. Hän esiintyi myös pianosolistina ja muiden muusikoiden säestäjänä. Röntgenin aloitteesta eräät hänen ystävänsä Johannes Brahmsin teoksista tulivat esitetyiksi Alankomaissa. Röntgen itse toimi solistina, kun Brahmsin toinen pianokonsertto esitettiin vuonna 1884 säveltäjän itsensä johtamana. 

Röntgen säesti muiden muassa Joseph Joachimin, Johannes Messchaertin, Carl Fleschin ja Pablo Casalsin esiintymisiä. Hänen ystäviinsä lukeutui Brahmsin lisäksi myös Edvard Grieg, jonka kanssa hän oli kirjeenvaihdossa. Röntgen kirjoitti Griegistä kirjankin kesällä 1930. Samana vuonna hän sai kunniatohtorin arvon Edinburghin yliopistosta. Viimeiset vuotensa Röntgen vietti Gaudeamus-villalla Bilthovenissa, jossa hän saattoi keskittyä sävellystyöhönsä entistä enemmän; hän sävelsi yli sata teosta vuosien 1925–1932 aikana. Hän kuoli Utrechtissa 77 vuoden iässä. Gaudeamus-villalla oli merkittävä rooli Hollannin musiikkielämässä toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina.

Röntgen oli kahdesti naimisissa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli ruotsalainen Amanda Maier, jonka kuoltua Röntgen meni naimisiin hollantilaisen Abrahamina des Amorie van der Hoevenin kanssa. Molemmat puolisot olivat itsekin muusikoita. Röntgenillä oli kuusi poikaa.

Musiikki 
Säveltäjän tuotanto kattaa noin 650 teosta, joista monista on saatavilla levytyksiä. Teoksissa on vahvoja Brahms-vaikutteita, mutta myös Röntgenin Max Regeriin kohdistama ihailu on jättänyt niihin jälkensä. Niin ikään Röntgen sai vaikutteita kansanmusiikkiaiheista. Hän myös tutki hollantilaista kansanmusiikkia. Hänen sinfonioidensa määrä ylittää kahdenkymmenen, ja tuotantoon kuuluu myös useita konserttoja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Juliusrontgen.nl 

Saksalaiset säveltäjät
Alankomaalaiset säveltäjät
Romantiikan säveltäjät
Vuonna 1855 syntyneet
Vuonna 1932 kuolleet
Fisherman

Fisherman (eli Kalastaja) on DC Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Henry Boltinoffin ja Nick Cardyn luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1965 Aquaman -sarjakuvalehden numerossa 21. Hahmo tunnetaan Vesimiehen arkkivihollisena.

Hahmo
Kalastaja on salaperäinen rikollinen, joka on erikoistunut varastamaan huipputeknisiä laitteita ja myymään niitä eteenpäin pimeillä markkinoilla. Hän käyttää aseinaan erikoissyöttejä ja ongenvapaa, jossa on terävä titaanikoukku.

Myöhemmin Kalastajan kypärän kerrottiin olevan xenofrom parasiitti, joka on Lovecraft-tyylinen avaruusolento. Se oli kiinnittynyt Kalastajan päähän ja käyttää telepaattisia kykyjä valtaakseen isäntänsä pelolla.

Muissa medioissa

Animaatio

The Superman/Aquaman Hour of Adventure

Kalastaja vieraili The Superman/Aquaman Hour of Adventure ohjelmassa ja sittemmin Aquaman-sarjassa, kun jaksot kasattiin Vesimiehen omaksi sarjaksi edellämainitusta ohjelmasta. Hahmon äänenä toimi Ted Knight.

Kalastaja esiintyi sarjassa vuonna 1968, ensimmäisen kerran jaksossa "Where Lurks the Fisherman". Sillä oli oma alus, jolla se kierteli pitkin merta. Lisäksi Kalastajalla oli kätyreitä, joita hän nimitti vasarapäiksi. Jaksossa Kalastaja yritti tuhota Vesimiehen vaihtamalla Vesimiehen luolassa olleeseen kauko-ohjaimeen räjähteen. Vesimiehen palattuaan luolaansa Vesipojan kanssa heidän hylkeensä Tusky aavisti ohjaimen sisältäneen pommin ja vei sen pois luolasta, jolloin se räjähti. Kalastaja oletti päässeensä Vesimiehestä eroon ja suuntasi kohti Atlantista tuhotakseen sen ohjuksilla, mutta joutui toteamaan Vesimiehen olevan yhä elossa. Siitä huolimatta Kalastaja oli lähellä tuhota Atlantiksen, mutta Vesimies pelasti kaupunkinsa. Kalastaja jäi kiinni verkkoon vajoten pohjaan, mutta onnistui pakenemaan.

Toisen esiintymisen Kalastaja teki sarjan viimeisessä jaksossa "To Catch A Fisherman". Jaksossa hän haki kostoa Vesimieheltä ja sieppasi Tuskyn. Tämä herätti Vesimiehen kiinnostuksen ja hän kysyi neuvoa Oceanus-tietäjältä, joka olikin naamtioitunut Kalastaja. Löydettyään Kalastajan arvoitusohjeen avulla tien perille Vesimies huomasi Vesipojan kanssa loukussa olleen Tuskyn olevan vain nukke. Kalastaja ilmaantui samalla paikalle ja sai vangittua Vesimiehen ja Vesipojan laavapallon sisälle. Vesipoika onnistui kuitenkin pakenemaan ja hämäsi menettäneensä tajun Fishermanin hyökkäyksen jälkeen. Vesipoika löysi lopulta oikean Tuskyn ja Oceanuksen. Lopulta Vesipoika ja Tusky vangitsivat Kalastajan pelastettuaan ensin Vesimiehen.

Batman – pelottomat
Kalastajalla oli pieni rooli Batman – pelottomat -sarjassa, jossa hän esiintyi jaksossa "Aquaman's Outrageous Adventure" 8. tammikuuta 2010. Hahmon äänenä toimi Dee Bradley Baker. Kalastaja esiintyi jaksossa Vesimiehen muistelmissa taistellessaan Vesimiestä vastaan. Kalastaja piti sukellusvenettä vankina.

Hahmoa näytelleet

Lähteet

DC-universumin superroistot
DC-universumin avaruusolennot

en:List of minor DC Comics characters#Fisherman
Pelastushelikopteri (televisiosarja)

Pelastushelikopteri on suomalainen dokumentaarinen sarja, jota esittää JIM-kanava. Sarja kuvaa lääkäri- ja pelastushelikoptereiden työntekijöitä sekä heidän vaativaa työtään. Sarjan tuotti Aito Media.

Sarjassa seurataan pelastushelikoptereiden työtä Rajavartiolaitoksen Vartiolentolaivueen Turun ja Helsingin tukikohdissa. Lääkärihelikoptereita seurataan Medi-Helin Vantaan yksikössä, Sepe-helikopteria Oulussa ja Ilmari-helikopteria Varkaudessa.

Päähenkilöt 

Sarjan päähenkilöt ovat:

 Simo Ahti, HEMS-pelastaja, MediHeli
 Petteri Jokinen, lentäjä, MediHeli
 Antti Kämäräinen, lääkäri, MediHeli
 Timo Hämäläinen, lentoavustaja, Ilmari
 Sami Länkimäki, lääkäri, Ilmari
 Kari Nieminen, lääkäri, Ilmari
 Pamela Hiltunen, lääkäri, Ilmari
 Vesa Lappeteläinen, lääkäri, SEPE
 Jari Pesonen, HCM-ensihoitaja, SEPE
 Sami Ollila, pintapelastaja, Lentolaivue
 Roope Kauhanen, lentueen varapäällikkö, Lentolaivue
 Marko Malinen, kopteriryhmän johtaja, Lentolaivue
 Mikko Ketonen, lentomekaanikko, Lentolaivue
 Jani Helén, lentomekaanikko, Lentolaivue
 Tomi Aho, lentomekaanikko, Lentolaivue
 Matti Toivonen, kapteeni, Lentolaivue

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ohjelman virallinen internetsivu

Tositelevisiosarjat
Suomalaiset televisiosarjat
Amoco Cadiz

Amoco Cadiz oli Amocon omistama säiliöalus, joka haaksirikkoutui Englannin kanaalissa Ranskan Bretagnen rannikon edustalla 16. maaliskuuta 1978. Kahtia katkenneesta aluksesta pääsi mereen yli 200 000 tonnia raakaöljyä, jonka luoteistuuli ajoi 5 km:n päässä olevalle Ranskan rannikolle. Haaksirikko oli siihen asti suurin merellä tapahtunut öljyonnettomuus. Onnettomuuden syynä oli merenkäynnissä vaurioitunut peräsinlaitteisto ja siitä seurannut ohjauskyvyn menetys.

Tuho 
Alus oli matkalla Persianlahdelta Lymenlahden kautta Alankomaihin, kun se joutui Englannin kanaalissa myrskyyn. Aamupäivällä varttia vaille kymmenen aalto iski aluksen peräsimeen tuhoisin seurauksin. Alus menetti ohjattavuutensa, jota yritettiin tuloksetta palauttaa. Avunpyynnön jälkeen saksalainen hinaaja Pacific tuli vaurioituneen aluksen avuksi, mutta myrskyn vuoksi touvin toimittaminen kesti pitkään. Yksinäinen hinaaja ei kyennut estämään aluksen päätymistä karille.

Ranskan laivaston helikopterit pelastivat aluksen miehistön lukuun ottamatta aluksen päällikköä ja yhtä upseeria, jotka viipyivät aluksella. 17. maaliskuuta lähes tarkalleen vuorokausi peräsimen tuhoutumisesta alus katkesi kahtia. Alus katkesi 28. maaliskuuta myrskyssä vielä toistamiseen. Ranskan laivasto tuhosi hylyn syvyyspommein.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tankkerit
Laivaonnettomuudet
Vuoden 1978 onnettomuudet
Öljyonnettomuudet
Kryokoniitti

Kryokoniitti on jäätiköissä niille laskeutunutta ja kerääntynyttä pölyä jota ilmavirrat olivat kuljettaneet mukanaan. Sen seassa on myös bakteereja ja leviä sekä muita ainesosia.

Esiintyminen 
Kryokoniitti koostuu rakeista joiden raekoko on 0,2–2,0 millimetriä ja niiden pinnalla kasvaa sinileviä eli syanobakteereja. Rakeiden koko suurenee syanobakteerien vaikutuksen myötä. Kryokoniitti on väriltään tummaa ja se synnyttää jäähän lieriömäisiä sulamisreikiä koska se absorptoi aurinkosäteilyä mikä edistää jään sulamista. Kryokoniittiä kerääntyy reikien pohjalle ja niistä on joskus löydetty ekosysteemejä jotka koostuvat äärimmäisiin oloihin sopeutuneista eliöistä. Näistä on tavattu muun muassa leviä, rataseläimiä ja karhukaisia sekä joitakin kylmää kestäviä hyönteisiä ja Mesenchytraeus solifugus matoa. Reikiä on havaittu jäätiköillä muun muassa Arktisella alueella, Etelämantereella, Grönlannissa, Kanadassa ja Tiibetissä sekä muualla Himalajalla.

Kryokoniittiä näkyy jäänkairausnäytteissä tummina viivoina. Jääkairausnäytteistä on pölyn avulla osaltaan pystytty tutkimaan ilmasto-oloja eri aikausina.

Löytäminen 
Tutkimusretkeilijä Adolf Erik Nordenskiöld löysi kryokoniitin ensi kertaa Grönlannin jäätiköltä vuoden 1870 retkellään. Hän näki kuinka aurinko paistoi pilviverhon läpi ja huomasi että ajoittan tämä ”pilviverho” laskeutui alas. Jäätiköllä mistä oli edellisen vuoden lumi sulanut pois jäänpinnalta hän havaitsi harmaan, mustan tai ruskean sävyistä pölyä. Hän oletti sen olevan kosmista pölyä joka oli laskeutunut jäätikölle.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

 Jäätikkötiede
Maria Sykora

Maria Sykora (s. 11. lokakuuta 1946) on itävaltalainen pika- ja keskimatkojen juoksuissa sekä 400 metrin aitajuoksussa kilpaillut yleisurheilija ja käsipalloilija. Hän voitti urallaan yhden mitalin yleisurheilun EM-kisoista. Tämä tapahtui Ateenassa 1969, kun Sykora sijoittui 400 metrin juoksussa kolmanneksi. Hän voitti sisäratojen EM-kisoista yhteensä neljä mitalia, joista yksi oli kultainen ja kolme pronssisia sekä universiadeista yhden kultaisen ja yhden hopeisen mitalin. Sykoralla oli hallussaan 400 metrin aitajuoksun epävirallinen maailmanennätys kesällä 1973, kun hän paransi ennätystä kolmesti peräkkäin.

Sykora osallistui olympialaisiin yleisurheilussa kerran, Münchenissä 1972. Tuolloin hän ei päässyt missään lajeistaan finaaliin saakka. Sykora teki paluun olympia-areenoille, kun hän oli Itävallan käsipallomaajoukkueen mukana Los Angelesin olympialaisissa 1984. Hän teki turnauksessa kuusi maalia, mutta Itävallan joukkue putosi jo alkulohkossa.

Sykoran sisko Liese oli yleisurheilija ja olympiamitalisti. Maria on alppihiihtäjä Thomas Sykoran ja käsipalloilija Karin Prokopin täti.

Henkilökohtaiset ennätykset 

 400 m: 52,7 s (1972) 
 800 m: 2.01,5 (1972)

Lähteet 

Itävaltalaiset pikajuoksijat
Itävaltalaiset keskimatkojen juoksijat
Itävaltalaiset 400 metrin aitajuoksijat
Itävaltalaiset käsipalloilijat
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt
Karin Prokop

Karin Prokop (s. 1. helmikuuta 1966) on itävaltalainen entinen käsipalloilija. Hän edusti seuratasolla Hypo Niederösterreichiä. Prokop osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1984 ja 1992. Vuoden 1984 kisoissa Prokop pääsi pelaamaan vain yhdessä ottelussa, mutta 1992 hän oli kentällä jo neljässä pelissä. Prokop teki jälkimmäisessä turnauksessa neljä maalia. 

Sekä Prokopin äiti Liese että täti Maria olivat olympiatason yleisurheilijoita. Hänen serkkunsa Thomas taas on entinen alppihiihtäjä.

Lähteet 

 Prokopin profiili sports-reference.com -sivustolla  

Prokop, Karin
L’Atalante

L’Atalante on Jean Vigon ohjaama elokuva vuodelta 1934. Elokuva on rakkaustarina nuoresta jokilaivan kapteenista ja hänen nuorikostaan. L’Atalantea on toisinaan pidetty yhtenä maailman parhaista elokuvista. Ylistetty kuvaus on venäläissyntyisen Boris Kaufmanin käsialaa.

Juoni 

Elokuva kertoo kanavalotja L’Atalantesta ja sen miehistöstä, johon kuuluvat laivalla asuvat kapteeni Jean, hänen vaimonsa Juliette, vanha merikarhu Jules ja laivapoika. Kun alus saapuu Pariisiin, Jean ja Juliette menevät ravintolaan, jossa kulkukauppias alkaa flirttailla Julietten kanssa. Juliette ihastuu suurkaupungin valoihin ja karkaa. Jean masentuu, jolloin Jules päättää auttaa häntä ja etsiä Julietten.

Näyttelijät

Tuotanto 

Ylistetty kuvaus on neuvostoliittolaisen elokuvaohjaajan Dziga Vertovin veljen Boris Kaufmanin käsialaa. Myöhemmin Hollywoodissa työskennellyt Kaufman kuvasi työvuosiaan Vigon kanssa ”elokuvan paratiisiksi”.

Julkaisu 

Vigo sairastui tuberkuloosiin, ja vielä hänen eläessään tuottaja leikkasi elokuvan 65 minuutin mittaiseksi. Se myös nimettiin uudelleen Lys Gautyn levyttämän suositun laulun ”Le chaland qui passe” mukaan, ja laulu liitettiin elokuvaan. Elokuvaa esitettiin vuosikymmenet tuottajan leikkaamana versiona, ja vasta vuonna 1990 se sai ennallistetun version Italian yleisradioyhtiön arkistoista löytyneestä kopiosta. Myöhemmin Criterion Collection on julkaissut siitä uuden ennallistetun version, jota kriitikko Roger Ebert kiitti parhaaksi näkemäkseen versioksi.

Vastaanotto 

Sight and Soundin kriitikkoäänestyksessä 1962 L’Atalante oli kymmenenneksi merkittävin elokuva ja vuoden 1992 äänestyksessä kuudenneksi merkittävin. Ohjaajaäänestyksessä 1992 se oli viides.

Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa teki kukin luettelon kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja L’Atalante oli mukana  heistä kahdenkymmenen listalla. 

Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti L’Atalanten kaikkien aikojen 50 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.

Lähteet 

Ranskalaiset mustavalkoelokuvat
Vuoden 1934 ranskalaiset elokuvat
Jean Vigon ohjaamat elokuvat