joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rekrygaala

Rekrygaala on työnhakupalvelu Duunitorin vuosittainen tapahtuma, jossa palkitaan rekrytointialan onnistumisia. Palkinnoista päättää vuosittain rekrytointiin perehtyneistä liike-elämän ammattilaisista koostuva tuomaristo sekä yleisö. Rekrygaala on järjestetty vuosittain vuodesta 2018 lähtien.

Rekrygaalassa palkitaan rekrytointialan tekoja ja tekijöitä viidessä kategoriassa: Vuoden rekrytoija, Vuoden rekrytointialan kehittäjä, Vuoden rekrytointiteko, Paras rekrytointikampanja sekä Vuoden työnantajabrändi.

Rekrygaalan suojelijana on vuosittain toiminut istuva työministeri: vuonna 2018 Jari Lindström, vuonna 2019 Timo Harakka ja vuosina 2020, 2021 ja 2022 Tuula Haatainen. 

Vuonna 2022 Rekrygaala järjestetään 3.11.2022 Vanhalla Ylioppilastalolla.

Rekrygaalan kategoriat

Vuoden rekrytoija 
Vuoden rekrytoijan palkinto jaetaan henkilölle, joka on tehnyt poikkeuksellisen laadukasta ja tuloksellista työtä oman organisaationsa tai asiakkaiden puolesta edellisten 12 kuukauden aikana. 

Seuraavat henkilöt ovat voittaneet Vuoden rekrytoijan palkinnon: 

 2021 Veikko Nissilä
 2020 Niina Nurmi
 2019 Petteri Tuomimaa
 2018 Saana Rossi

Vuoden rekrytointialan kehittäjä 
Vuoden rekrytointialan kehittäjän palkinto jaetaan henkilölle, joka on tehnyt arvokasta ja laajempaakin huomiota saanutta työtä rekrytointialan kehittämiseksi edellisten 12 kuukauden aikana. Seuraavat henkilöt ovat voittaneet Vuoden rekrytointialan kehittäjän palkinnon:

 2021 THL:n Monimuotoisesti parempi hanke ja siihen liittyvä rekrytointikokeilu
 2020 Sanna Järvinen
 2019 Juho Toivola
 2018 Anu Ahokas

Vuoden rekrytointiteko 
Vuoden rekrytointiteon palkinto jaetaan teolle, jolla on rekrytoinnin keinoin saatu suoraan tai välillisesti aikaan myönteisiä vaikutuksia yksilöiden, yhteisöjen tai yhteiskunnan kannalta. Seuraavat teot on palkittu Vuoden rekrytointitekona:

 2021 Työeläkeyhtiö Varman ja Spring Housen IPS-mallin pilotointi
 2020 HOK-Elanto: Ravintola-alan koronarekrytoinnit
 2019 DIAK: #Työnimi
 2018 Fazer: 125 mahdollisuutta työelämään

Paras rekrytointikampanja (aiemmin Paras työpaikkailmoitus) 
Parhaan rekrytointikampanjan palkinto jaetaan poikkeuksellisen ansiokkaalle edellisten 12 kuukauden sisällä julkaistulle rekrytointikampanjalle, jonka suunnittelussa ja toteutuksessa on käytetty luovuutta ja valtavirrasta poikkeavia toteutustapoja. Vuonna 2018 ja 2019 palkinnon nimi oli Paras työpaikkailmoitus. Seuraavat kampanjat on palkittu Parhaana rekrytointikampanjana tai työpaikkailmoituksena:
 2021 Vincit: Tajjuutko AaTeeKoon piälle?
 2020 Siili Solutions: Mauno-siili
 2019 Rinnekoti: Asukkaat kysyvät 
 2018 Maitomaa: Työn uattelija

Vuoden työnantajabrändi 
Vuoden työnantajabrändin palkinto myönnetään työnantajalle, joka on suunnitelmallisesti rakentanut vetovoimaista työnantajabrändiään. Palkintoa jaettaessa painotetaan pitkäjänteistä ja strategista työnantajabrändityötä yksittäisten kampanjoiden sijasta. Vuoden työnantajabrändin tunnustus jaettiin ensimmäisen kerran Rekrygaalassa 2021, jolloin sen sai IT-talo Gofore.

Lähteet 

Suomen tapahtumat
Kersantti Stubby

Kersantti Stubby oli ensimmäisen maailmansodan Yhdysvaltain armeijan sotakoira ja 26. jalkaväkidivisioonan maskotti. Siihen liitettiin eri sankaritarinoita ja se sai ensimmäisenä koirana armeijassa virallisen kersantin arvon. Kersantti Stubby kuoli vuonna 1926 ja se päätyi täytettynä Smithsonian Instituten kokoelmiin.

Elämäkerta

Kersantti Stubbya kuvailtiin aikanaan valkoiseksi ja tiikerinkirjavaksi bullterrieriksi. Sotamies J. Robert Conroyn sanotaan löytäneen sen kulkukoirana sen harhailtua 26. jalkaväkidivisioonan koulutustilaisuuteen. Se sai nimensä lyhyen häntänsä mukaan. Yhdysvallat oli liittynyt ensimmäiseen maailmansotaan vuonna 1917. Stubby salakuljetettiin joukkoja kuljettaneella aluksella Eurooppaan vuonna 1918, jossa siitä tuli divisioonan virallinen maskotti.

Stubby oli mukana monissa divisioonan taisteluissa, kuten Marnen ja Château-Thierryn taistelussa. Stubbyn sanottiin pelastaneen joukot useampaan otteeseen. Kuulonsa avulla sen sanottiin havaitsevan vihollisen etenemisen jo kaukaa. Sen väitettiin jopa napanneen kiinni saksalaisen vakoojan, sekä varoittaneen kaasuhyökkäyksistä. Ihmistä paljon tarkemman hajuaistinsa avulla se onkin saattanut havaita taistelukaasun paljon sotilaita aikaisemmin. Se lohdutti myös haavoittuneita ja kuolevia sotilaita. Stubby haavoittui taisteluissa myös itse. Se jäi esimerkiksi kaasuiskun alle ja haavoittui sirpaleista. Stubby huomioitiin Yhdysvaltain armeijassa virallisella kersantin nimityksellä. Stubby oli ensimmäinen vastaavan nimityksen saanut koira ja siihen viitataan myös usein ensimmäisen maailmansodan ainoana amerikkalaisena sankarisotakoirana. Palveluksensa aikana se sai useita epävirallisia mitaleja.

Kersantti Stubbyn palatessa sodan jälkeen takaisin Yhdysvaltoihin se sai paljon huomiota maineensa takia. Robert Conroyn mukana se oli monien paraatien, päivällisten ja kunnianosoitustapahtumien vieras. Kersantti Stubby kuoli vuonna 1926. Se oli tuolloin noin 10-vuotias. Kersantti Stubby päätyi sittemmin täytettynä esille Smithsonian Institutelle.

Lähteet

Kuuluisat koirat
Shakiran diskografia

Tämä on Shakiran diskografia.

Studioalbumit

Livealbumit 

 MTV Unplugged (2000)
 Live & Off the Record (2004)
 Oral Fixation Tour (2007)
 Live from Paris (2011)
 Shakira in Concert: El Dorado World Tour

Kokoelmat 

 The Remixes (1997)
 Grandes Éxitos (2002)
 Oral Fixation Volumes 1 & 2 (2006)

EP:t 
 Pepsi CD (2003)
 Love in the Time of Cholera EP (2007)

Singlet 

 Magia (1990)
 Lejos De Tu Amor (1991)
 Esta Noche Voy Contigo (1991)
 Sueños (1991)
 Peligro (1993)
 Brujería (1993)
 Eres (1993)
 Tú Serás la Historia de Mi Vida (1993)
 ¿Dónde Estás Corazón? (1995)
 Estoy Aquí (1996)
 Pies Descalzos, Sueños Blancos (1996)
 Un Poco de Amor (1996)
 Antología (1997)
 Se Quiere, Se Mata (1997)
 Ciega, Sordomuda (1998)
 Tú (1999)
 Inevitable (1999)
 No Creo (1999) 
 Si Te Vas (1999)
 Octavo Día (1999)
 Ojos Así (1999)
 Moscas En La Casa (1999)
 No Creo (live) (2000)
 Whenever, Wherever / Suerte (2001)
 Underneath Your Clothes (2002)
 Te Dejo Madrid (2002)
 Objection (Tango) / Te Aviso, Te Anuncio (Tango) (2002)
 Que Me Quedes Tú (2002)
 Fool (2003)
 The One (2003)
 Poem To A Horse (live) (2004)
 La Tortura (ft. Alejandro Sanz) (2005)
 No (ft. Gustavo Cerati) (2005)
 Don't Bother (2005)
 Hips Don't Lie (ft. Wyclef Jean) (2006)
 Día de Enero (2006)
 La Pared (2006)
 Illegal (ft. Carlos Santana) (2006)
 Te Lo Agradezco, Pero No (ft. Alejandro Sanz) (2006)
 Beautiful Liar (Beyoncé & Shakira) (2007)
 Las de la Intuición (2007)
 Si Tú No Vuelves (Miguel Bosé ft. Shakira) (2007)
 Hay Amores (2008)
 She Wolf / Loba (2009)
 Did It Again / Lo Hecho Esta Hecho (2009)
 Give It up to Me (ft. Lil Wayne) (2009)
 Gypsy / Gitana (2010)
 Waka Waka (2010)
 Loca (ft. Dizzee Rascal) / Loca (ft. El Cata) (2010)
 Sale El Sol (2010)
 Rabiosa (ft. Pitbull) / Rabiosa (ft. El Cata) (2011)
 Antes de las Seis (2011)
 Je L'Aime À Mourir (2011)
 Addicted To You (2012)
 Get It Started (Pitbull ft. Shakira) (2012)
 Dançando (Ivete Sangalo ft. Shakira) (2013)
 Can’t Remember to Forget You (ft. Rihanna) (2014)
 Empire (2014)
 Dare (La La La) (2014)
 Medicine (ft. Blake Shelton) (2014)
 Mi Verdad (Maná ft. Shakira) (2015)
 Try Everything (2016)
 La Bicicleta (Carlos Vives & Shakira) (2016)
 Chantaje (ft. Maluma) (2016)
 Deja Vu (Prince Royce & Shakira) (2016)
 Comme Moi (Black M & Shakira) (2016)
 Me Enamoré (2017)
 Perro Fiel (ft. Nicky Jam) (2017)
 Trap (ft. Maluma) (2018)
 Clandestino (Shakira & Maluma) (2018)
 Nada (2018)
 Tutu (Remix) (ft. Camilo, Pedro Capó) (2019)
 Me Gusta (Shakira & Anuel AA) (2020)
 Girl Like Me (Black Eyed Peas & Shakira) (2020)
 Don’t Wait Up (2021)
 Te Felicito (ft. Rauw Alejandro) (2022)
 Don't You Worry (Black Eyed Peas, Shakira & David Guetta) (2022)
 Monotonía (Shakira & Ozuna) (2022)

DVD:t 

 MTV Unplugged (2000) 
 Live & Off the Record (2004)
 Oral Fixation Tour (2007)
 Live from Paris (2011)
 Shakira In Concert: El Dorado World Tour

Lähteet 

Diskografiat
Shakira
Seulonnan keskeiset artikkelit
Corsica (provinssi)

Corsica () oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti Korsikan saaren nykyisessä Ranskassa.

Maantiede 

Corsican provinssi käsitti Korsikan (lat. Corsica) saaren Välimeressä Italian niemimaan länsipuolella. Sen eteläpuolella sijaitsi Sardinian saari, joka kuului Sardinia provinssiin. Corsican hallinnollinen keskus oli Aleria.

Kaupunkeja 

Corsican provinssin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat:

 Aleria
 Mariana

Historia 

Korsikan saari oli aiemmin osa Sardinia et Corsican provinssia. Corsican provinssi perustettiin jossakin vaiheessa, kun Sardinia et Corsica provinssi jaettiin kahtia, toisen osan ollessa Sardinian provinssi. Tarkkaa ajankohtaa ei tunneta, mutta jako on ollut voimassa viimeistään keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemästä uudistuksesta lähtien. Noin vuosina 293–395 Corsican provinssi kuului Italian diokeesiin. 300-luvulla se oli välillä osa Italia, Illyricum et African prefektuuria ja välillä Italia et African prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Italia et African prefektuuriin ja nyt Italia Suburbicarian diokeesiin.

Provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Korsikan historia
Rooman provinssit
Insulae Baleares

Insulae Baleares (Baleares, ) oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti Baleaarien saaret nykyisessä Espanjassa.

Maantiede 

Insulae Balearesin provinssi käsitti Hispaniaan luetut Baleaarien saaret Välimeressä Iberian (Pyreneiden) niemimaan itäpuolella. Latinaksi saariryhmän pääsaaret tunnettiin nimillä Insula Major (nyk. Mallorca), Insula Minor (nyk. Menorca), Ebusus (nyk. Ibiza) ja Colubraria (nyk. Formentera).

Kaupunkeja 

Insulae Balearesin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:

 Cinium
 Ebusus
 Guium
 Jamno

 Mago
 Palma
 Pollentia
 Sanisera

Historia 

Baleaarien saaret kuuluivat ensin Hispania Citeriorin ja sitten (Hispania) Tarraconensiksen provinssiin. Insulae Balearesin provinssi perustettiin 300-luvun lopulla Rooman valtakunnan jaon aikoihin erottamalla se Tarraconensiksen provinssista. Varhaisin maininta siitä on Polemius Silviuksen laterculuksessa vuodelta 398. Provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Gallian prefektuuriin ja Hispanian diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Baleaarit
Hispania
Rooman provinssit
Libya Inferior

Libya Inferior () oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Libyassa nykyisen Egyptin valtion alueella.

Maantiede 

Libya Superiorin provinssi eli ”Ala-Libya” sijaitsi Pohjois-Afrikan rannikolla eli Välimeren rannalla, ja käsitti Marmarikan (lat. Marmarica) alueen nykyisen Egyptin valtion luoteisosassa. Provinssin länsipuolella nykyisen Libyan valtion puolella sijaitsi Libya Superiorin provinssi eli ”Ylä-Libya”, ja itäpuolella Egyptin ydinalueet ja Aegyptuksen, Arcadian ja Thebaiksen provinssit. Provinssin hallinnollinen keskus oli Paraitonion.

Kaupunkeja 

Libya Inferiorin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Paraitonion (Paraetonium)
 Zygra

Historia 

Libya Inferiorin alue oli noin vuosina 74–27 eaa. osa Cyrenaican provinssia ja noin vuosina 27 eaa. – 293 jaa. osa Creta et Cyrenen provinssia. Libya Inferiorin provinssi perustettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin jakamalla Creta et Cyrenen provinssi kolmeksi provinssiksi, joista muut olivat Libya Superior ja Creta.

Noin vuosina 293–395 provinssi kuului Oriensin diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Oriensin prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului edelleen Oriensin prefektuuriin mutta nyt Aegyptuksen diokeesiin.

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Libya (alue)
Rooman provinssit
Libya Superior

Libya Superior () oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Libyassa nykyisen Libyan valtion koillisosassa.

Maantiede 

Libya Superiorin provinssi eli ”Ylä-Libya” sijaitsi Pohjois-Afrikan rannikolla eli Välimeren rannalla, ja käsitti nykyisen Libyan rannikon itäosan eli nykyvaltion koillisosan. Sen ydinaluetta oli vanha Kyrenaikan (lat. Cyrenaica) alue. Provinssin länsipuolella sijaitsi Africa Tripolitanan provinssi ja itäpuolella nykyisen Egyptin valtion puolella Libya Inferiorin provinssi eli ”Ala-Libya”. Provinssin hallinnollinen keskus oli Ptolemais.

Kaupunkeja 

Libya Superiorin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Antipyrgos (Antipyrgus)
 Apollonia
 Berenike (Berenice, Euhesperides)
 Damis
 Hadriana
 Katabathmos Megas (Catabathmus Major)
 Kyrene (Cyrene)
 Ptolemais
 Taukheira (Taucheira)

Historia 

Libya Superiorin alue oli noin vuosina 74–27 eaa. osa Cyrenaican provinssia ja noin vuosina 27 eaa. – 293 jaa. osa Creta et Cyrenen provinssia. Libya Superiorin provinssi perustettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin jakamalla Creta et Cyrenen provinssi kolmeksi provinssiksi, joista muut olivat Libya Inferior ja Creta.

Noin vuosina 293–395 provinssi kuului Oriensin diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Oriensin prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului edelleen Oriensin prefektuuriin mutta nyt Aegyptuksen diokeesiin.

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Libya (alue)
Rooman provinssit
Macedonia Prima

Macedonia Prima (Macedonia I, ) oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti suunnilleen nykyisen Makedonian maakunnan alueen Kreikassa.

Maantiede 

Macedonia Priman provinssi käsitti historiallisen Makedonian valtakunnan ydinalueen ja nykyisen kreikkalaisen Makedonian alueen. Siihen kuuluivat muun muassa nykyinen Chalkidikín niemimaa sekä Thasoksen saari. Provinssin pohjoispuolella sijaitsi Macedonia Secundan provinssi, itäpuolella Rhodopen provinssi, eteläpuolella Thessalian provinssi ja länsipuolella Epirus Vetuksen ja Epirus Novan provinssit. Provinssin hallinnollinen keskus oli Thessalonike (lat. Thessalonica).

Kaupunkeja 

Macedonia Priman roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Beroia (Beroea)
 Edessa
 Filippoi (Philippi)
 Herakleia Lynkestis (Heraclea)

 Pella
 Serrai (Serrae)
 Thasos (Thasus)
 Thessalonike (Thessalonica)

Historia 

Macedonia Priman alue oli aiemmin osa Macedonian provinssia. Macedonia Priman provinssi perustettiin keisari Theodosius I:n aikaa seuranneen, vuonna 395 tapahtuneen Rooman valtakunnan jaon aikoihin. Se oli osa Itä-Roomaa ja kuului Illyricumin prefektuuriin ja Macedonian diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Makedonian historia
Roomalainen Kreikka
Rooman provinssit
Macedonia Secunda

Macedonia Secunda (Macedonia II, ) eli Macedonia Salutaris () oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Makedoniassa pääosin nykyisen Pohjois-Makedonian alueella.

Maantiede 

Macedonia Secundan provinssi käsitti historiallisen Makedonian alueen pohjoisosan pääosin nykyisen Pohjois-Makedonian alueella. Pienempi osa siitä saattoi sijaita nykyisen Kreikan alueella. Provinssin eteläpuolella enemmän nykyisen Kreikan puolella sijaitsi Macedonia Priman provinssi, länsipuolella Epirus Novan provinssi, pohjoispuolella Dardanian ja Dacia Mediterranean provinssit, ja itäpuolella Rhodopen provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Stobi.

Kaupunkeja 

Macedonia Secundan roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Aistraion (Aestraeum)
 Bargala
 Stobi

Historia 

Macedonia Secundan alue oli aiemmin osa Macedonian provinssia. Macedonia Secundan provinssi perustettiin keisari Theodosius I:n aikaa seuranneen, vuonna 395 tapahtuneen Rooman valtakunnan jaon aikoihin. Se oli osa Itä-Roomaa ja kuului Illyricumin prefektuuriin ja Macedonian diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Makedonian historia
Roomalainen Kreikka
Rooman provinssit
Mauretania Sitifensis

Mauretania Sitifensis () oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Mauretaniassa nykyisen Algerian alueella.

Maantiede 

Mauretania Sitifensiksen provinssi sijaitsi Pohjois-Afrikan rannikolla Välimeren rannalla ja käsitti aiemmin Mauretania Caesariensiksen provinssiin kuuluneen kyseisen provinssin itäosan, ja suunnilleen nykyisen Algerian luoteisosan. Provinssin länsipuolella sijaitsi jäljelle jäänyt Mauretania Caesariensiksen provinssin pääosa ja itäpuolella Numidia Cirtensiksen ja Numidia Militianan provinssit. Provinssin hallinnollinen keskus oli Sitifis, josta se sai lisänimensä.

Kaupunkeja 

Mauretania Sitifensiksen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:

 Igilgilis
 Saldae
 Sitifis
 Tubusuptu

Historia 

Mauretania Sitifensiksen provinssi perustettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin, jolloin se erotettiin Mauretania Caesariensiksen provinssista. Provinssi kuului African diokeesiin. 300-luvulla provinssi oli välillä osa Italia, Illyricum et African prefektuuria ja välillä Italia et African prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Italia et African prefektuuriin ja edelleen African diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Mauretania
Rooman provinssit
Rhodope (provinssi)

Rhodope (; ) oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Traakiassa nykyisten Kreikan ja Bulgarian alueilla.

Maantiede 

Rhodopen provinssi käsitti suunnilleen nykyisen Länsi-Traakian Kreikassa sekä Bulgarian eteläosan. Se sai nimensä seudun Rhodopevuorista, ja käsitti erityisesti vuorten eteläpuolta sekä osan Traakian Egeanmeren puoleisesta rannikosta. Provinssin länsipuolella sijaitsivat Macedonia Priman ja Macedonia Secundan provinssit, pohjoispuolella Thracian provinssi, koillispuolella Haemimontuksen provinssi ja itäpuolella Europan provinssi. Provinssin hallinnollisia keskuksia olivat Ainos (lat. Aenus) ja Traianopolis (lat. Trajanopolis).

Kaupunkeja 

Rhodopen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Ainos (Aenus)
 Maksimianopolis (Maximianopolis)
 Maroneia (Maronea)
 Nikopolis (Nicopolis)
 Traianopolis (Trajanopolis'')

Historia 

Rhodopen alue oli aiemmin osa Thracian provinssia. Rhodopen provinssi perustettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin. Provinssi kuului Thracian diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Oriensin prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Rooman provinssit
Traakia
Sardinia (provinssi)

Sardinia () oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti Sardinian saaren nykyisessä Italiassa.

Maantiede 

Sardinian provinssi käsitti samannimisen saaren Välimeressä Italian niemimaan länsipuolella. Sen pohjoispuolella sijaitsi Korsikan saari, joka kuului Corsican provinssiin. Sardinian provinssin hallinnollinen keskus oli Caralis.

Kaupunkeja 

Sardinian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:

 Aquae Neapolitanae eli Aquae Calidae Neapolitanorum
 Caralis
 Cornus
 Forum Trajani
 Neapolis
 Nora
 Olbia
 Othoca
 Sulcis
 Tarrae
 Tibula
 Turris Libisonis (Colonia Julia Turris Libisonis)
 Usellis (Colonia Julia Augusta Uselis)

Historia 

Sardinian saari oli aiemmin osa Sardinia et Corsican provinssia. Sardinian provinssi perustettiin jossakin vaiheessa, kun Sardinia et Corsica provinssi jaettiin kahtia, toisen osan ollessa Corsican provinssi. Tarkkaa ajankohtaa ei tunneta, mutta jako on ollut voimassa viimeistään keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemästä uudistuksesta lähtien. Noin vuosina 293–395 provinssi kuului Italian diokeesiin. 300-luvulla se oli välillä osa Italia, Illyricum et African prefektuuria ja välillä Italia et African prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Italia et African prefektuuriin ja nyt Italia Suburbicarian diokeesiin.

Provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Rooman provinssit
Sardinian historia
Melkein Mensa

Melkein Mensa on FOX-kanavan esittämä suomalainen televisio-ohjelma, jossa jokaisessa jaksossa kolme julkisuuden henkilöä kilpailevat tietovisassa vaihtuvin teemoin. Vastaamista saatetaan hankaloittaa erilaisilla tehtävillä ja vääristä vastauksista rangaistaan. Ohjelmaa juontaa Juha Perälä ja sen vakiokilpailijana on Eero Ritala.

Melkein Mensaa on esitetty yhteensä viisi tuotantokautta vuosina 2020–2022.

Ohjelma perustuu norjalaiseen Huskestue-formaatiin.

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi

Neljäs tuotantokausi

Viides tuotantokausi

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Melkein Mensa -jaksoja Ruutu-palvelussa

2020-luvun televisiosarjat
Foxin televisio-ohjelmat (Suomi)
Suomalaiset kilpailuohjelmat
Linda Wallgren

Linda Wallgren (s. 1988 Helsinki) on suomalainen teatteriohjaaja. Hän toimi Teatteri Vanhan Jukon taiteellisena johtajana vuosina 2016–2020. 

Wallgren valmistui Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2014 ja on sen jälkeen tehnyt produktioita ympäri Suomen. Wallgren on tehnyt myös kuunnelmia, käännöksiä ja näyttelijäntöitä. Hänen ohjaamallensa Hirvimetsä-kuunnelmalle (Radioteatteri, 2016) myönnettiin vuonna 2016 Sokeain kuunnelmapalkinto.

Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto myönnettiin Wallgrenille 2022.

Wallgrenin äiti on näytelmäkirjailija Laura Ruohonen ja isä filosofi Thomas Wallgren.

Teatteriohjauksia 

 Aleksis Kivi, Red Nose Company ja Suomen Kansallisteatteri, 2022
 Kullervo, Turun kaupunginteatteri, 2021
 Juko(la)n seitsemän veljestä, Teatteri Vanha Juko, 2020
 Juhannustanssit, Tampereen Työväen Teatteri, 2019
 Sunnuntai, Teatteri Telakka & Teatteri Vanha Juko, 2018
 Ehkä kaikki menee hyvin, Teatteri Vanha Juko, 2018
 Bible on ice, Myllypuron jäähalli, 2018
 Kaikki isäni hotellit, Teatteri Vanha Juko, 2017
 Prinsessa Hamlet, Q-teatteri, 2017
 Farmi – Orwellin eläinidylli, Ryhmäteatteri, 2016
 Outoa paloa eräässä kaupungissa, Teatteri Vanha Juko, 2016
 Lapualaisooppera, Teatteri Vanha Juko & Ylioppilasteatteri, 2016
 Kopparbergsvägen 2.0, Teater Viirus, 2015
 Kuolleen naisen maalauksia, Teatteri Vanha Juko, 2015
 Onnellinen veli, Helsingin kaupunginteatteri, 2015
 American Monkey, Kajaanin, Kemin, Oulun ja Rovaniemen kaupunginteatterit, 2015
 Rakkaalleni, Suomen Kansallisteatteri, 2014
 Peep Show, Linnateatteri, 2013
 Ylihuomenna hän tulee, Ryhmäteatteri, 2012

Näyttelijänä 
 Juoppohullun päiväkirja, Sairaanhoitaja, 2012
 Enkeleitä ja pikkupiruja, Janica Sandberg, 1998

Lähteet

Viitteet

Vuonna 1988 syntyneet
Suomalaiset teatteriohjaajat
Suomalaiset teatterinjohtajat
Elävät henkilöt
Hymyä!

Hymyä! on suomalainen kahdeksanosainen 1970-luvulle sijoittuvan draamasarja, jonka päähenkilönä on Aku Hirviniemen esittämä Hymy-lehden perustaja Urpo Lahtinen. Sarja kertoo fiktiivisesti Lahtisen ja hänen lähipiirinsä elämästä 1970-luvun Suomessa, jolloin Lahtisen Lehtimiehet-yritys kukoisti.

Sarjan kuvaukset alkoivat helmikuun lopussa 2021 Tampereen Mustavuorella, jossa kuvattiin Tahko-laskettelukeskuksen avaamiseen liittyviä kohtauksia. Sarjaa kuvattiin myös muun muassa Urpo Lahtisen huvilalla Villa Urpossa. Sarjan kuvaukset jatkuivat huhtikuun 2021 loppuun saakka ympäri Pirkanmaata.

Sarjan kolme ensimmäistä jaksoa julkaistiin C More -suoratoistopalvelussa 17. maaliskuuta 2022, jonka jälkeen sitä julkaistaan palveluun yksi jakso viikossa.

Rooleissa

Jaksot

Vastaanotto 
Helsingin Sanomien arviossa toimittaja Leena Virtanen kuvaili sarjaa halvaksi ja helpoksi ja rimaa hipoen tehdyksi. Virtasen mielestä henkilöhahmot olivat hutaistuja, vaikka materiaalia niihin olisi ollut tarjolla elämäkerroissa ja lehtiartikkeleissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sarjan traileri YouTubessa
 Aku Hirviniemi ja Elsa Saisio hyppäävät Urpo ja Hymy Lahtisen kenkiin Hymyä!-sarjassa | Radio Suomi Tampere

2020-luvun televisiosarjat
C More -alkuperäissarjat
Suomalaiset draamasarjat
Eljas Ahtonen

Eljas Ahtonen, yleisemmin "Rimmin Uljaska" (s. n. 1822 Lauvus, Kuhmo, Suomen suuriruhtinaskunta – kevättalvi 1918 Kuhmo, Suomi) oli Kuhmon Rimmin kylän asukas, joka tuli kuuluisaksi oltuaan Akseli Gallen-Kallelalle Väinämöisen mallina tämän maalatessa Aino-triptyykkiään. 

Uljaska joutui muuttamaan kuusivuotiaana vanhempiensa kanssa Venäjälle, ja kun hän palasi Suomeen, hän oli jo avioitunut ja asettui Rimmille. Hän on kertonut kulkeneensa paljon, aina Viipurin läänissä asti. Rimmillä hän eleli kutakuinkin normaalia elämää viljelijänä sekä kotitarvekalastajana ja metsästämällä. Hänen kuitenkin väitetään hallinneen muun muassa verenseisauttamistaidon. Hänen vaimonsa oli Kontratan tytär Outi Vuokinsalmesta. Poikia heillä oli kaksi, Iivana ja Huotari Ahtonen. Hänet kohtasi Gallen-Kallelan lisäksi moni karelianisti kuten hänen "reiviksi" kutsumansa Louis  Sparre sekä Yrjö Blomstedt, Victor Sucksdorff, Rafael Engelberg ja Samuli Paulaharju, jolle vanha Uljaska kertoi toisin syntyneensä Sappovaarassa eli rajan takana. Uljaska ortodoksina pystyttiin poikkeuksellisesti hautaamaan Venäjän puolelle Akonlahden kalmismaalle, ja hän olikin viimeinen Suomen vienankarjalainen, jolle se onnistui - paksuissa hangissa.    

Kerrotaan, että Uljaska sai taiteilijoilta, ainakin Gallen-Kallelalta luonnoksiaan, jotka tuhoutuivat talvisodassa suomalaisten poltettua hänen asumansa karjalaistyyppisen talon.

Lähteet 

Akseli Gallen-Kallela
Kuhmo
Suomalaiset kansanparantajat
Vuonna 1918 kuolleet
1820-luvulla syntyneet
Seija Kuikka

Seija Kuikka (s. 1958 Kuhmo) on suomalainen keskustan poliitikko. Hän on koulutukseltaan lääkäri ja on toiminut Mikkelin kaupunginhallituksen puheenjohtajana 2012–2017 ja kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 2017. Hän on ollut Mikkelin kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2005 alkaen.

Kuikka on toiminut seurakunnan luottamushenkilönä vuodesta 2006 alkaen. Hän toimii toista kautta Mikkelin hiippakunnan maallikkoedustajana kirkolliskokouksessa. Hänet valittiin kirkolliskokouksen ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi ajanjaksolle 2016–2020.

Laillistetun lääkärin tutkinnon Kuikka sai Saksan Greifswaldin yliopistosta vuonna 1985. Hän pätevöityi naistentautien ja synnytysten erikoislääkäriksi vuonna 1992 Kuopion yliopistossa, jossa myös väitteli lääketieteen tohtoriksi vuonna 2005.

Lähteet 

Suomen Keskustan poliitikot
Mikkelin kaupunginvaltuutetut
Suomalaiset lääkärit
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Kultaiset korvarenkaat

Kultaiset korvarenkaat on alun perin amerikkalaiseen elokuvaan Golden Earrings vuonna 1947 sävelletty ja sanoitettu nimikkokappale. Sen sävelsi elokuvan musiikista vastannut Viktor Young ja sanoitti Ray Evans ja Jay Livingston. Elokuvan pääosissa olivat Ray Milland ja Marlene Dietrich. Kappaleen esitti Murvyn Vye. Elokuva sai ensiesityksensä elokuussa 1947.

Golden Earrings -kappaleen musiikki on sävelletty tangomusiikin tahtiin. A-osan eli ensimmäisen säkeistön jälkeen musiikki etenee kertosäkeeseen. Kertosäkeiden välissä on instrumentaalisoolo. Laulun sanat kertovat kultaisista korvarenkaista, joita käyttämällä mustalaisten tarun mukaan rakkaus tulee luoksesi.    

Golden Earrings musiikkikappaleen levytti ensimmäisenä Dinah Shore yhdessä Sonny Burken orkesterin kanssa syyskuussa 1947. Peggy Lee äänitti kappaleen ensimmäisenä, mutta hänen levynsä ilmestyi vasta lokakuussa 1947. Peggy Leen esittämänä Golden Earrings nousi Yhdysvaltain single-listan kakkoseksi vuonna 1947. Dinah Shoren ja Peggy Leen jälkeen Golden Earrings -kappaleen ovat levyttäneet useat maailmantähdet mm. Bing Crosby (joulukuussa 1947), Guy Lombardo orkestereineen (helmikuussa 1948), Caterina Valente (1958) ja Willie Nelson (1983).

Suomenkielinen versio: Kultaiset korvarenkaat 
Laulun suomenkielisen version on sanoittanut Anja Eskonmaa. Anja Eskonmaata pidetään taiteilijanimenä, jonka todellista henkilöllisyyttä ei kuitenkaan tunneta. Suomenkieliset sanat ovat varsin tarkka käännös englanninkielisen laulun aiheesta ja sanoista runomittaan sovitettuna. 

Laulu alkaa sanoin: "Kohtasin kerran tiellä mustalaisen, Lausui mulle tuo: Ostaos multa korvarenkaat vainen, Niin ne sulle suuren onnen suo. Totta varmaan on taru vanha tää: Kenelle nämä renkaat annat, Iäks valtaas jää."

Suomenkielisen kappaleen levytti ensimmäisenä Kalevi Tauru vuonna 1957. Kappaleen ovat levyttäneet suomalaisartisteista myös mm. Eila Pellinen (1963), Eino Grön (1970), Taisto Tammi (1976) ja Erkki Junkkarinen (1978).

Vuoden 1989 Seinäjoen Tangomarkkinoilla tangokuningattareksi kruunattu Arja Koriseva esitti tangon Kultaiset korvarenkaat kilpailun finaalissa. Hän myös levytti kappaleen samana vuonna.

Lähteet 

Vuoden 1957 kappaleet
Suomalaiset iskelmät
Suomalaiset käännöskappaleet
Tangot
Naughty BRGR

Naughty BRGR (lausutaan burger) on suomalainen vuonna 2015 perustettu ravintolaketju, jonka päätuotteita ovat hampurilaiset, ranskalaiset ja muut lisukkeet. Naughty BRGR:llä on 10 toimipistettä: Helsingissä, Espoossa ja Tampereella sijaitsee kussakin kaksi ja Turussa sekä Jyväskylässä yksi. Vuonna 2021 uudet ravintolat avattiin Lahteen ja Ouluun. 

Ketjun perusti Top Chef Suomi -ohjelman voittaja Akseli Herlevi ja hänen yhteistyökumppaninsa Tomi Ruuskanen. Ensimmäinen Naughty BRGR avattiin Helsinkiin Lönnrotinkadulle marraskuussa 2015. Sittemmin ketju on laajentunut Helsingissä Sturenkadulle, Espoossa kauppakeskus Selloon ja Isoon Omenaan, Tampereella Aleksanterinkadulle, Turussa Aurakadulle ja Jyväskylässä Aren aukiolle.

Vuonna 2019 yritys kertoi luopuneensa kaikesta muovin käytöstä annoksiensa ja take-away tuotteiden pakkauksissa.

Lähteet 

Suomalaiset pikaruokaketjut
Mikael Mattlin

Mikael Mattlin (s. 1974) on suomalainen kansainvälisen politiikan tutkija ja tutkimusprofessori Ulkopoliittisessa instituutissa. Hänen erikoisalojaan ovat poliittiset järjestelmät sekä Kiinan ulkopolitiikka, politiikka ja talous.

Mattlin on aiemmin toiminut muun muassa valtio-opin professorina Turun yliopistossa, Kiinan tutkimuksen professorina Helsingin yliopistossa, tutkijana Ulkopoliittisessa instituutissa sekä vierailevana tutkijana useissa ulkomaisissa yliopistossa. Hän toimii lisäksi ajoittain kiinan kielen tulkkina.

Lähteet 

Suomalaiset politiikan tutkijat
Suomalaiset professorit
Turun yliopiston professorit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt
Pekka Huttunen (tietokirjailija)

Pekka Huttunen (s. 20. toukokuuta 1941, Haapajärvellä)  on suomalainen matemaatikko, suunnittelija ja tietokirjailija. Hän valmistui Helsingin yliopistosta vuonna 1971 pääaineena matematiikka. Hän on toiminut vesistöjärjestelyjen suunnittelijana Maatalous­hallituksessa, matematiikan opettajana Hämeenkylän yhteiskoulussa, suunnittelijana ja laskentatoimen asiantuntijana Vesi­hallituksessa, erikoistutkijana konsultoiden keskeisten ministeriöiden ylimmän johdon johtamisen kehittämistä Valtiovarainministeriön Suunnittelusihteeristössä, suunnittelupäällikkönä Oikeusministeriössä, muutos­johtajana Patentti- ja rekisteri­hallituksessa, konsultti­yksikön johtajana HAUS:n Kehittämiskeskuksessa, HAUS Oy:n johtokunnan jäsen vuonna 1992 ja viransijaisina valtiovarainministeriön        hallinnon kehittämisosaston osastopäällikkönä ja finanssineuvoksena. Hän toimi Ahon hallituksen kehittämisvaliokunnan asiantuntijajäsenenä. HAUS:ssa toimiessaan hän konsultoi keskeisten ministeriöiden ylimmän johdon johtamisen kehittämistä. Hän oli vuonna 1995 Pertti Sorsan johdolla työskentelevän valtiovarainministeriön asettaman valtion  kehys- ja tulosohjausta kehittävän hankkeen sihteeri ja kirjoitti sen loppuraportin ”Ministeriö tuloksentekijänä”.

Viime vuodet Huttunen on toiminut tietokirjailijana  bloginpitäjänä. Hän on pitänyt vuodesta 2012 lähtien blogia ”Mikä vain on, ei pysy”. Postauksia on yli 2200. Ne käsittelevät näkökulmia päivän kysymyksistä ja tekstejä arkielämästä. Blogilla on lukijoita yli kymmenestä eri maasta.

Teoksia
 Ministeriöissä käsi käden pesee Mediapinta 2021
 Konsultin muistelmat Mediapinta 2012
 Onnistuneen konsulttihankkeen toteuttaminen Talentum 2003
 Neljäs aalto Kauppakaari 2000

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Huttusen teokset Finnassa Kansalliskirjasto

Elävät henkilöt
Suomalaiset matemaatikot
Suomalaiset tietokirjailijat
Suomalaiset virkamiehet
Vuonna 1941 syntyneet
Euphratensis

Euphratensis eli Augusta Euphratensis (; ), joskus Syria Euphratensis, oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Syyriassa nykyisten Syyrian ja Turkin valtioiden alueella.

Maantiede 

Euphratensiksen provinssi käsitti antiikin aikaisen Syyrian koillis- ja itäosan Eufrat-joen länsipuolella. Siihen kuului alueita nykyisen Syyrian valtion koillisosasta sekä Turkin kaakkoisosasta. Provinssin pohjoispuolella sijaitsi Cappadocian provinssi, itäpuolella Osroenen provinssi, eteläpuolella Syria Secundan eli Syria Salutariksen provinssi ja Syria Priman provinssi, ja länsipuolella Cilicia Secundan provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Hierapolis.

Kaupunkeja 

Euphratensiksen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Europos (Europus)
 Germanikeia (Germanicea)
 Hierapolis
 Kyrrhos (Cyrrus)
 Samosata
 Zeugma

Historia 

Euphratensiksen alue oli aiemmin osa ensin Syrian provinssia ja sitten Syria Coelen provinssia. Euphratensiksen provinssi perustettiin jossain vaiheessa 300-luvun jälkimmäistä puoliskoa, viimeistään keisari Theodosius I:n aikaa seuranneen, vuonna 395 tapahtuneen Rooman valtakunnan jaon aikoihin. Viimeistään se oli olemassa noin vuonna 400. Provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului Oriensin prefektuuriin ja Oriensin diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Rooman provinssit
Syyria (alue)
Palaestina Prima

Palaestina Prima (Palaestina I, ) oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Palestiinassa pääosin nykyisten Israelin ja Palestiinan valtioiden alueella.

Maantiede 

Palaestina Priman provinssi käsitti Palestiinan ydinalueet: aiemman Juudean alueen sekä aiemman Syria Palaestinan provinssin eteläosan. Siihen kuului nykyisen Israelin keskiosa, osa nykyisestä Palestiinan valtiosta sekä jonkin verran nykyisen Egyptin aluetta Siinain rannikolla. Provinssin pohjoispuolella sijaitsivat Phoenice Priman ja Palaestina Secundan provinssit, itäpuolella Arabian provinssi ja eteläpuolella Palaestina Salutariksen eli Paleastina Tertian provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Caesarea Maritima eli Caesarea Turris Stratonis.

Kaupunkeja 

Palaestina Priman roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Aelia Capitolina eli Jerusalem (Hierosolyma)
 Askalon (Ascalon)
 Dora
 Caesarea Maritima
 Flavia Neapolis
 Gaza
 Ioppe (Joppe)
 Rafia (Raphia)

Historia 

Palaestina Priman alue oli aiemmin osa ensin Judaean ja sitten Syria Palaestinan provinssia. Palaestina Priman provinssi perustettiin keisari Theodosius I:n aikaa seuranneen, vuonna 395 tapahtuneen Rooman valtakunnan jaon aikoihin, jolloin Syria Palaestinan provinssi jaettiin kolmeksi provinssiksi, joista Palaestina Prima oli yksi. Viimeistään jako on ollut voimassa vuonna 409, sillä se esiintyy Codex Theodosianuksessa kyseisenä vuonna. Provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului Oriensin prefektuuriin ja Oriensin diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Palestiina (alue)
Rooman provinssit
Palaestina Salutaris

Palaestina Salutaris () eli Palaestina Tertia (Palaestina III, ), jossakin välissä mahdollisesti Arabia Secunda (Arabia II, ), oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Palestiinassa nykyisten Israelin, Egyptin ja Jordanian alueilla.

Maantiede 

Palaestina Salutariksen provinssi käsitti Negevin ja muun nykyisen Israelin eteläosan, sekä Siinain nykyisen Egyptin alueella ja Wadi Araban itäpuolen nykyisen Jordanian alueella. Provinssin pohjoispuolella sijaitsivat Palaestina Priman ja Arabian provinssit ja länsipuolella Egypti ja sen Augustamnican provinssi. Etelässä provinssin alue rajautui Punaiseenmereen.

Provinssin hallinnolliseksi keskukseksi mainitaan yleensä Petra. Nykytutkijat ovat kuitenkin usein katsoneet, että alkuperäisenä hallinnollisena keskuksena provinssin perustamisen aikoihin olisi toiminut Elusa. Asema olisi siirtynyt Petralle sen jälkeen, kun se liitettiin provinssiin ja rakennettiin uudelleen 400-luvun puolivälissä.

Kaupunkeja 

Palaestina Salutariksen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Aila (Aela) eli Ailana (Aelana)
 Areopolis
 Elusa
 Mampsis
 Nessana
 Petra

Historia 

Palaestina Salutariksen alue oli aiemmin osa Arabian provinssia. Se liitettiin Syria Palaestinan provinssiin 200-luvun lopulla tai 300-luvulla. Jossakin vaiheessa alue saattoi myös muodostaa oman Arabia Secundan provinssinsa. Alue erotettiin Syria Palaestinan provinssista Palaestina Salutariksen provinssiksi mahdollisesti noin vuonna 358. Viimeistään jako on ollut voimassa vuonna 409, sillä se esiintyy Codex Theodosianuksessa kyseisenä vuonna. Provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului Oriensin prefektuuriin ja Oriensin diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Palestiina (alue)
Rooman provinssit
Palaestina Secunda

Palaestina Secunda (Palaestina II, ) oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Palestiinassa nykyisten Israelin, Jordanian ja Syyrian alueilla.

Maantiede 

Palaestina Secundan provinssi käsitti Palestiinan ja aiemman Syria Palaestinan provinssiin pohjoisosan, ennen kaikkea Galilean alueen Genesaretinjärven ympäristössä. Sen pohjoispuolella sijaitsi Phoenice Priman provinssi, koillispuolella Phoenice Secundan eli Phoenice Libanensiksen provinssi, itäpuolella Arabian provinssi ja eteläpuolella Palaestina Priman provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Skythopolis (lat. Scythopolis).

Kaupunkeja 

Palaestina Secundan roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Filotera (Philotera)
 Hippos
 Horvat Kur (kohteen nykyinen nimi, antiikin aikainen nimi ei tiedossa)
 Kapernaum (Capernaum)
 Magdala
 Skythopolis (Scythopolis)
 Tiberias

Historia 

Palaestina Secundan alue oli aiemmin osa ensin Judaean ja sitten Syria Palaestinan provinssia. Palaestina Secundan provinssi perustettiin keisari Theodosius I:n aikaa seuranneen, vuonna 395 tapahtuneen Rooman valtakunnan jaon aikoihin, jolloin Syria Palaestinan provinssi jaettiin kolmeksi provinssiksi, joista Palaestina Secunda oli yksi. Viimeistään jako on ollut voimassa vuonna 409, sillä se esiintyy Codex Theodosianuksessa kyseisenä vuonna. Provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului Oriensin prefektuuriin ja Oriensin diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Palestiina (alue)
Rooman provinssit
Phoenice Prima

Phoenice Prima (Phoenice I, ), myös Phoenice Maritima/Paralia/Paralios () ja Phoenicia (), oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Syyriassa nykyisten Libanonin ja Syyrian valtioiden alueella.

Maantiede 

Phoenice Priman provinssi sijaitsi Syyrian luoteisosan rannikolla pääasiassa nykyisen Libanonin alueella, ja käsitti näin sille nimensä antaneen historiallisen Foinikian ydinosan. Siihen kuului aiemman Syria Phoenicen provinssin länsiosa eli rannikkoalue. Provinssin pohjoispuolella sijaitsi Syria Priman provinssi, koillispuolella Syria Secundan eli Syria Salutariksen provinssi, itäpuolella Phoenice Secundan eli Phoenice Libanensiksen provinssi ja eteläpuolella Palaestina Priman ja Palaestina Secundan provinssit. Provinssin hallinnollinen keskus oli Tyros.

Kaupunkeja 

Phoenice Priman roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Berytos (Berytus) eli Laodikeia (Laodicea)
 Caesarea Philippi eli Caesarea Paneas
 Ptolemais
 Sidon
 Tripolis
 Tyros

Historia 

Phoenice Priman alue oli aiemmin ensin osa Syrian provinssia ja sitten Syria Phoenicen provinssia. Phoenice Priman provinssi perustettiin 300-luvun jälkimmäisellä puoliskolla, kun Syria Phoenice jaettiin kahdeksi provinssiksi, joista toinen oli Phoenice Secunda. Jako oli voimassa viimeistään Theodosius II:n aikoihin. Provinssi kuului Oriensin prefektuuriin ja Oriensin diokeesiin. Rooman jaon jälkeen se oli osa Itä-Roomaa.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Libanonin historia
Rooman provinssit
Syyria (alue)
Phoenice Secunda

Phoenice Secunda (Phoenice II, ), myös Phoenice Libanensis () tai Augusta Libanensis (), oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Syyriassa ja käsitti alueen nykyisen Syyrian valtion eteläosassa.

Maantiede 

Phoenice Secundan provinssi käsitti alueen historiallisen Syyrian kaakkoisosassa nykyisen Syyrian valtion eteläosassa. Siihen kuului aiemman Syria Phoenicen provinssin itäosa eli sisämaan puoleinen osa, ja se ulottui lännestä Libanoninvuorilta itään pitkälle Syyrian aavikolle. Provinssin länsipuolella sijaitsi Phoenice Priman eli Phoenician provinssi, pohjoispuolella Syria Coelen provinssi, eteläpuolella Arabian provinssi ja luoteispuolella Palaestina Secundan provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Emesa.

Kaupunkeja 

Phoenice Secundan roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Damaskos (Damascus)
 Emesa
 Heliopolis
 Laodikeia (Laodicea)
 Palmyra

Historia 

Phoenice Secundan alue oli aiemmin ensin osa Syrian provinssia ja sitten Syria Phoenicen provinssia. Phoenice Secundan provinssi perustettiin 300-luvun jälkimmäisellä puoliskolla, kun Syria Phoenice jaettiin kahdeksi provinssiksi, joista toinen oli Phoenice Prima. Jako oli voimassa viimeistään Theodosius II:n aikoihin. Provinssi kuului Oriensin prefektuuriin ja Oriensin diokeesiin. Rooman jaon jälkeen se oli osa Itä-Roomaa.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Rooman provinssit
Syyria (alue)
Syria Coele

Syria Coele () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Syyriassa nykyisten Syyrian ja Turkin valtioiden alueella.

Maantiede 

Syria Coelen provinssi käsitti antiikin aikaisen Syyrian pohjoisosan. Se sai nimensä hellenistisen kauden Koile-Syyriasta, vaikkakaan niiden alueet eivät vastanneet toisiaan kuin joiltakin osin. Nykyisistä valtioista provinssiin kuului alue Turkin kaakkoisosassa sekä Syyrian pohjoisosa mukaan lukien sen rannikko. Provinssin länsipuolella sijaitsi Cilician provinssi, pohjoispuolella Cappadocian provinssi, itäpuolella Osroenen provinssi ja eteläpuolella Syria Phoenicen provinssi. Syria Coelen hallinnollinen keskus oli Antiokia.

Kaupunkeja 

Syria Coelen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Aleksandreia Katisson (Alexandria ad Issum)
 Anasartha
 Antiokia (Antiochia)
 Apameia (Apamea)
 Arethusa
 Balanea eli Claudia Leucas
 Barkusos (Barcusus)
 Beroia (Beroea)
 Dolikhe (Doliche)
 Epifaneia (Epiphania)
 Europos
 Gabala
 Gabula
 Germanikeia (Germanicea)
 Gindaros (Gindarus)
 Hierapolis
 Issos (Issus)
 Khalkis (Chalcis ad Belum)
 Kyrrhos (Cyrrus)
 Laodikeia (Laodicea ad Mare)
 Larissa
 Mariamme
 Myriandros (Myriandrus)
 Paltos (Paltus)
 Rafaneia (Raphanea)
 Rhosos (Rhosus)
 Salamias
 Samosata
 Seleukeia eli Seleukobelos (Seleucobelus)
 Seleukeia Pieria (Seleucia Pieria)

Historia 

Syria Coelen alue oli aiemmin osa Syrian provinssia. Syria Coelen provinssi perustettiin keisari Septimius Severuksen aikana vuonna 194, jolloin Syrian provinssi jaettiin kahteen osaan, joista toinen oli pohjoisosan käsittänyt Syria Coele ja toinen eteläosan käsittänyt Syria Phoenice. Syria Coeleen asetettiin tuolloin kaksi legioonaa. Vuodesta 293 provinssi kuului Oriensin diokeesiin. 300-luvulla se oli osa Oriensin prefektuuria.

Provinssi lakkautettiin Rooman valtakunnan jaon vuonna 395 tienoilla tai viimeistään vuoteen 400 mennessä, jolloin se oli jaettu kolmeen provinssiin. Nämä olivat Syria Prima, Syria Secunda (Syria Salutaris) ja Euphratensis (Augusta Euphratensis).

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet 

Rooman provinssit
Syyria (alue)
Syria Palaestina

Syria Palaestina () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Palestiinassa pääosin nykyisten Israelin ja Palestiinan valtioiden alueella.

Maantiede 

Syria Palaestinan provinssi sijaitsi Palestiinassa ja käsitti ennen kaikkea Juudean ja Galilean alueen. Siihen kuului myös Foinikian eteläosaa. Provinssin alue vastasi suurin piirtein nykyisen Israelin pohjoisosaa sekä Palestiinan valtion aluetta. Siihen kuului myös jonkin verran Siinain aluetta nykyisen Egyptin puolelta sekä nykyisten Jordanian ja Syyrian aluetta Jordanjoen itäpuolelta. Syria Palaestinan pohjoispuolella sijaitsi Syria Phoenicen provinssi, koillispuolella Syria Coelen provinssi ja itä- ja eteläpuolella Arabian provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Caesarea Maritima.

Kaupunkeja 

Syria Palaestinan roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

 Abila
 Aelia Capitolina eli Jerusalem (Hierosolyma)
 Anthedon
 Antipatris
 Apollonia
 Azotos (Azotus)
 Askalon (Ascalon)
 Betomolakhon (Betomolachon)
 Caesarea Maritima
 Caesarea Philippi
 Dora
 Elusa
 Emmaus Nikopolis (Emmaus Nicopolis)
 Filotera (Philotera)
 Flavia Neapolis
 Gadara
 Gaza
 Hippos
 Iamneia (Jamnia)
 Iamneia Paralios (Jamnia Paralius)
 Ioppe (Joppe)
 Kapernaum (Capernaum)
 Kapitolias (Capitolias)
 Lydda
 Maioma Askalonitis (Maioma Ascalonitis)
 Magdala
 Mampsis
 Marisa
 Pella
 Rafia (Raphia)
 Samaria eli Sebaste
 Sepforis eli Diokaisareia (Sepphoris, Diocaesaraea)
 Skythopolis (Scythopolis)
 Sykomazon
 Tiberias

Historia 

Syria Palaestinan alue oli aiemmin osa Judaean provinssia. Syria Palaestinan provinssin perusti keisari Hadrianus vuonna 135 Bar Kokhban kapinan murskaamisen jälkeen. Samaan aikaan hän perusti entisen Jerusalemin paikalle Aelia Capitolinan kaupungin. Samalla provinssiin sijoitettiin toinen legioona, Legio VI Ferrata, Galilean alueelle. Toimien tarkoituksena on voinut olla ainakin osittain juutalaisuuden muiston hävittäminen: samalla kun Aelia Capitolina oli tarkoitettu korvaamaan Jerusalem, Syria Palaestina hävitti juutalaisiin viittaavan Judaean nimen provinssien joukosta.

Diocletianuksen uudistuksesta noin vuonna 293 lähtien Syria Palaestinan provinssi kuului Oriensin diokeesiin. 300-luvulla se oli osa Oriensin prefektuuria. Jossakin välissä Arabian provinssin eteläosa liitettiin Syria Palaestinaan.

Provinssi lakkautettiin keisari Theodosius I:n aikaa seuranneen, vuonna 395 tapahtuneen Rooman valtakunnan jaon aikoihin, ja se jaettiin kolmeksi provinssiksi, jotka olivat Palaestina Prima, Palaestina Secunda ja Palaestina Salutaris (Palaestina Tertia). Jako on tapahtunut vaiheittain, ja esimerkiksi Palaestina Salutaris on voinut olla olemassa jo vuonna 358. Viimeistään koko jako on ollut voimassa vuonna 409.

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

Palestiina (alue)
Rooman provinssit
Syyria (alue)