joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Elonmerkki (albumi)

Elonmerkki on suomalaisen rap-artisti Mikael Gabrielin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 21. toukokuuta 2021. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "Löytäjä saa pitää", "Oli aikoi" ja "Intiaanikesä".

Kappaleet

Lähteet 

Mikael Gabrielin albumit
Vuoden 2021 albumit
Tryffeli (suklaa)

Tryffeli tai suklaatryffeli on tyypillisesti suklaaganachesta valmistettava ja suklaalla kuorrutettu makeinen. Tarkempia valmistustapoja ja reseptejä on kuitenkin monia. Nimensä se on saanut tryffelien eli multasienien mukaan. Tryffelien alkuperästä on useampia tarinoita, mutta ilmeisesti niiden valmistus alkoi 1800-luvun jälkipuoliskolla Euroopassa.

Valmistus ja käyttö
Nimi tryffeli viittaa multasieniin eli tryffeleihin. Suomen kieleen sana on lainattu ruotsin kielen sanasta tryffel. Ruotsiin sana on tullut saksan kielen sanasta trüffel, joka puolestaan peräisin ranskan kielen sanasta truffe tai truffle.

Tryffelit ovat tyypillisesti valmistettu suklaaganachesta, joka on kuorrutettu suklaalla. Näin syntyvä lopputulos on sisältä rakenteeltaan pehmeä ja kuoreltaan kova. Varsinkin kotona tryffeleitä valmistetaan myös vain kuorruttamalla ganachea kaakaojauheessa. Eroja tryffelien valmistuksessa on myös esimerkiksi maittain. Tarkempi valmistaminen poikkeaa toisistaan yhdysvaltalaisessa, sveitsiläisessä, ranskalaisessa ja belgialaisessa perinteessä. Eri resepteissä voidaan käyttää myös eri mausteita, kuten esimerkiksi salmiakkia, kookosta ja matchaa. Tryffeleitä valmistetaan käsityönä, kuin myös laajemmassa mittakaavassa teollisesti.

Historia
Tryffelin alkuperästä on useampia eri tarinoita. Yhden hyvin tunnetun tarinan mukaan ensimmäiset tryffelit valmisti ranskalainen kondiittori N. Petruccelli Chambéryssa vuonna 1895. Tarinan mukaan Petruccellin suklaavarastot olivat käymässä vähiin pyhäpäivien sesonkina, kun hän keksi sekoittaa loput vähät suklaansa kermasta, sokerista ja suklaajauheesta valmistettuihin pieniin palleroihin. Vaikka tarinan tämä versio on hyvin tunnettu, historiallisista lähteistä tiedetään toisaalta myös, että tryffeleitä on viety laivalla Saksan Hampurista Meksikoon jo vuonna 1883.

Tunnetuiksi tryffelit teki Antoine Dufour, joka myi tryffeleitä Lontoolaisessa luksuskaupassaan vuodesta 1902. Vuonna 1908 tryffelien resepti julkaistiin keittokirjasa nimeltä Revised American Candy Maker, joka teki tryffeleitä tunnetummaksi tavallistenkin ihmisten keskuudessa. Sveitsiläinen Lindt alkoi valmistaa kuuluisaksi tulleita pyöreitä tryffeleitään vuonna 1967. Suomessa tryffeleitä alkoi valmistaa Lindforsin Karamellitehdas eli nykyinen Brunberg 1920-luvulla.

Lähteet

Suklaa
Fatix Ämirxan

Möxämmätfatix Zarif ulı Ämirxan (ven. Мухамметфати́х Зари́фович Амирха́нов; Muhammetfatih Zarifovitš Amirhanov, 1886–1926) oli tataarilainen kirjailija, toimittaja ja julkaisija. 

Ämirxan syntyi Kazanissa. Hänen isänsä oli mulla Möxämmätzarif, jolla oli oma madrasa, Ämirxaniä. Hän oli myös Tafsir-kirjailija.

Ämirxan valmistui Möxämmädiä-madrasasta, joka oli sen ajan merkittävimpiä tataarilaisia oppilaitoksia. Hän asui 1906-1907 Moskovassa ja Pietarissa, missä hän julkaisi lasten sanomalehteä. 

Kazanissa työskennellessään, Ämirxan oli toimittajana Äl-İslax-lehdessä. Hänen kirjoituksiaan julkaistiin lehdissä Qoyaş, Yoldız, İdel, Yalt-yolt sekä Añ.

Ämirxanin kirjallisiin teoksiin kuuluu ainakin tarinat Fätxulla Xäzrät (1909), Xäyät (1911), näytelmät Yäşlär (1913), Tigezsezlär (1915), romaani Urtalıqta (1912). Kirjoituksissaan Ämirxan kuvasi tataariyhteisön ongelmia 1900-luvun alussa. Ämirxan kirjoitti artikkeleita tataareista kuten Qayum Nasíri, Ğäliäsğar Kamal, Ğafur Qoläxmätov. Ämirxan ihaili Abdulla Tukain kirjallista työtä. He olivat hyviä ystäviä. 

Elämänsä viimeiset vuodet Ämirxan oli halvaantunut. Hän lopulta kuoli tuberkuloosiin vuonna 1926.

Lähteet 

 "Fatix Ämirxan/Фатих Әмирхан". Tatar Encyclopaedia (in Tatar). Kazan: The Republic of Tatarstan Academy of Sciences. Institution of the Tatar Encyclopaedia. 2002.

Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1926 kuolleet
Tataarit
Tataarinkieliset kirjailijat
Camille Keaton

Camille Keaton (s. 20. heinäkuuta 1947 Pine Bluff, Arkansas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Uransa hän aloitti näyttelemällä vuoden 1972 italialaisessa giallo-elokuvassa Cosa avete fatto a Solange?, jonka jälkeen Keaton näytteli muissakin italialaisessa elokuvissa 1970-luvun puoliväliin asti. Keaton tunnetaan kenties parhaiten roolistaan Jennifer Hillsinä vuoden 1978 kiistanalaisessa eksploitaatioelokuvassa Naisen päivä (I Spit on Your Grave), jonka suorituksesta hänen palkittiin parhaan näyttelijättären Medalla Sitges en Plata de Ley -palkinnolla samaisen vuoden Sitgesin elokuvajuhlissa.

Vuonna 2015 Keaton uusi roolinsa Jennifer Hillsinä Naisen päivän jatko-osassa I Spit on Your Grave: Deja Vu, joka ilmestyi vasta vuonna 2019.

Vuoden 1979 Keaton avioitui Naisen päivän ohjanneen ja käsikirjoittaneen Meir Zarchin kanssa, mutta liitto päättyi eroon vuonna 1982. Tämän jälkeen Keaton avioitui vuonna 1993 elokuvatuottaja Sidney Luftin kanssa, avioliiton kestäen vuoteen 2005 asti Luftin kuoltua.

Roolit

Elokuvat 
Cosa avete fatto a Solange? (1972) ... Solange Beauregard
Decamerone 2 (1972) ... Alibech
Estratto dagli archivi segreti della polizia di una capitale europea (1972) ... Jane
Il gatto di Brooklyn aspirante detective II (1973) ... Guendalina Bacherozza de Porcaris
Il sesso della strega (1973) ... Ann
Madeleine, anatomia di un incubo (1974) ... Madeleine
Naisen päivä (I Spit on Your Grave, 1978) ... Jennifer Hills
Taistelijoiden saari (Raw Force, 1982) ... tyttö vessassa
Kalteriviidakko (The Concrete Jungle, 1982) ... Rita Newman
No Justice (1989) ... saarnaajan vaimo
Savage Vengance (1993) ... Jennifer
Sella Turcica (2010) ... Karmen Roback
Chop (2011) ... rouva Reed
The Butterfly Room (2012) ... Olga
Lords of Salem (2012) ... Doris Von Fux (kreditoimaton)
Blood River (2013) ... Mirabella
Cabaret Diabolique (2015) ... agentti Marcia Wilson
Plan 9 (2015) ... isoäiti
Death House (2017) ... Kristi Boon
Terror in Woods Creek (2017) ... rehtori Beasley
Me and Mrs. Jones (2018) ... äiti
Cry for the Bad Man (2019) ... Marsha Kane
I Spit on Your Grave: Deja Vu (2019) ... Jennifer Hills
Camp Twilight (2020) ... piirisyyttäjä
Holy Hollywood (2021) ... Betty

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Brandizzo

Brandizzo () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 8 644 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Université d’Aix-Marseille

Université d’Aix-Marseille on julkinen tutkimusyliopisto, joka sijaitsee Provencen alueella Etelä-Ranskassa.

AMU:lla on kaikista ranskankielisen maailman akateemisista oppilaitoksista suurin budjetti, joka on 750 miljoonaa euroa.

Yliopisto toimii viidellä pääkampuksella, jotka sijaitsevat Aix-en-Provencessa ja Marseillessa.

AMU on tuottanut monia merkittäviä valmistuneita laki-, politiikka-, liike-, tiede-, yliopisto- ja taidealoilla. Tähän mennessä yliopiston alumneihin ja tiedekuntaan on kuulunut neljä Nobel-palkinnon voittajaa.

Kuuluisia valmistuneita 
 Pétur Gunnarsson, islantilainen kirjailija

Lähteet

Aiheesta muualla

Yliopiston kotisivut  

Ranskan yliopistot
Marseille
Seulonnan keskeiset artikkelit
Pudasjärvi–Syväjärvi

Pudasjärvi–Syväjärvi on kaksiosainen järvi Kannonkosken keskustan kaakkoispuolella Keski-Suomen maakunnassa. Sen pinta-ala on 7,9 neliökilometriä. Etäisyys Jyväskylästä on 83 kilometriä pohjoisluoteeseen. Kannonkosken kuntakeskus sijaitsee Syväjärven ja Kivijärveen kuuluvan Kuivaselän välisellä kannaksella.

Maantiede 
Pudasjärvi–Syväjärven suurin ulottuvuus lännestä itään on 5,2 kilometriä ja etelästä pohjoiseen 4,5 kilometriä. Pudasjärvi sijaitsee Syväjärven koillispuolella. Se on noin kaksi kertaa Syväjärveä laajempi ja huomattavasti matalampi. Noin kahdeksasosa Pudasjärvi–Syväjärvestä on vähintään 10 metriä syvä. Syvimmät alueet sijaitsevat Syväjärven pohjoispuoliskolla. Suurilta osin erittäin matalan Pudasjärven länsiosassa sijaitsee etelä–pohjoissuuntaisesti 1,7 kilometriä pitkä syvähkö alue, jonka syvin kohta on 16 metriä. Pudasjärveä ja Syväjärveä yhdistää Luukonsalmi.

Pudasjärvi–Syväjärven saariluku on seitsemän. Yksi saari on yli hehtaarin laajuinen. Pudasjärven pohjoisosassa sijaitsee Honkasaari, Kalmosaari ja Pajusaari. Niemimaista suurimpia ovat järvenosia erottava Oravanniemi sekä Kurjenniemi, joka erottaa Syväjärveä sen lounaispuoleisesta Potmonjärvestä. Pudasjärven itäosassa sijaitsee laaja haarautuva niemimaa. Pudasjärvi–Syväjärven rannoilla on sekä peltoa että metsämaata.

Syväjärveen virtaa Naisvirta Potmonjärvestä (129,4 metriä mpy), joka sijaitsee Syväjärven ja Kivijärveen (130,8 metriä mpy) kuuluvan Saarimainen-nimisen vesialueen välissä. Pudasjärven itärannalta alkaa noin viiden kilometrin mittainen Hilmonjoki, joka virtaa pohjoiseen ja laskee Vuosjärven (107,2 metriä mpy) Hilmonlahteen.

Pudasjärvi–Syväjärven vesitilavuus on 34 939 000 kuutiometriä.

Pudasjärvi–Syväjärvi (14.442.1.001) kuuluu Pudasjärven alueeseen (14.442), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44) ja ensimmäinen on Viitasaaren reitin valuma-alue (14.4). Pudasjärvi–Syväjärvi on laajin Pudasjärven alueen neljästätoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraa Pitkäjärvi.

Pudasjärvi–Syväjärvi on neljänneksi laajin Kannonkosken noin 80:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä laajempia ovat Kivijärvi, Vuosjärvi ja Kannonjärvi. Syvempiä ovat Kivijärvi, Lakojärvi ja Ylimmäinen Vuorijärvi.

Lähteet 

Kannonkosken järvet
Kivijärven–Vuosjärven alue
Kimberly Newell

Kimberly Newell () on kanadalaissyntyinen jääkiekkoilija, joka pelaa Venäjän naisten jääkiekkoliigassa kiinalaisessa KRS Vanke Rays joukkueessa. Hänellä on myös Kiinan kansalaisuus ja hän pelaa Kiinan maajoukkueessa Pekingin talviolympialaisissa.

Newell on pelannut Vanke Raysin joukkueessa kaudesta 2018-2019 lähtien. Ensimmäisen kauden joukkue pelasi Kanadassa naisten ammattilaissarja CWHL:ssa mutta siirtyi sarjan loputtua pelaamaan Venäjän sarjaan.

Ennen siirtymistään Vanke Raysiin Newell pelasi neljä vuotta Princetonin yliopiston joukkueessa naisten yliopistosarjaa. Newell suoritti yliopistossa Bachelor-tason opinnot taloustieteessä ja rahoituksessa ja työskenteli New Yorkissa Credit Suisse pankissa ennen siirymistään täysipäiväiseksi jääkiekkoilijaksi. Newellin isovanhemmat ovat kiinalaisia.

Newell edusti Kanadaa vuoden 2013 alle 18-vuotiaiden tyttöjen MM-turnauksessa.

Lähteet 

Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit
Kiinalaiset jääkiekkomaalivahdit
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Agboville

Agboville on kunta ja aliprefektuuri sekä Agbovillen departementin ja Agnéby-Tiassan alueen hallinnollinen keskus Norsunluurannikon eteläosassa. Se sijaitsee Agnébyjoen varrella 75 kilometriä Abidjanista pohjoiseen. Kunnassa on 66 000 ja aliprefektuurissa 95 100 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).

Agbovillen departementtiin kuuluvat Aboudén, Agbovillen, Ananguién, Attobroun, Azaguién, Céchin, Grand-Morién, Guessiguién, Loviguién, Oress-Kroboun ja Rubinon aliprefektuurit. Kuntia ovat Agboville, Azaguié ja Rubino. Seudun kanta-asukkaat ovat akaneihin kuuluvia abeja ja kroboja.

Ranskalaisten vuonna 1903 perustama Agboville oli siirtomaa-aikana hallintopiirin keskus ja tärkeä kahvin ja kaakaon lastauspaikka Abidjanin–Nigerin rautatien varrella. Se sai kunnallishallinnon vuonna 1953 ja uudelleen 1980. Agbovillessa perustettiin vuonna 1944 Afrikkalaisten maanviljelijöiden ammattiliitto, josta kehittyi toisen maailmansodan jälkeen Norsunluurannikon demokraattinen puolue.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, liikenne, kaupankäynti ja palvelut. Tärkeimmät viljelykasvit ovat kahvi, kaakao, jamssi, keittobanaani, ananas, vihannekset, riisi ja maissi. Aikaisemmin kaupungissa toimi tekstiilitehdas ja puunjalostusteollisuutta. Seudulla kaivetaan kultaa perinteisin menetelmin.

Lähteet

Norsunluurannikon kaupungit
Veikko Viisi

Veikko Viisi oli Suomen Kuvalehteen 1970-luvun alkupuolella kirjoittanut nimimerkki, joka kommentoi Suomen ulkopolitikkaa. Nimimerkin takana oli ainakin viisi Suomen ulkoasiainministeriön korkeaa virkamiestä.

Veikko Viiden kirjoitukset alkoivat ilmestyä Suomen Kuvalehdessä maaliskuussa 1972. Lehti mainosti ”Veikon” olevan hyvin perillä asioista ja tietävän etukäteen tulevistakin puheista ja teoista. Julkisuudessa nimimerkki yhdistettiin pian niin sanottuun ”tohtorikoplaan” tai ”everstijunttaan”, ulkoministeriötä johtaneiden korkeiden virkamiesten ryhmään. Arvaukset osuivat oikeaan, sillä nimimerkin taustaryhmään kuului ulkoasiainhallinnon korkeita virkamiehiä, kuten Max Jakobson, Risto Hyvärinen, Ilkka Pastinen, Keijo Korhonen ja Pasi Rutanen. Nimimerkkiä ”hallinnoi” Suomen Kuvalehden päätoimittaja Leo Tujunen, joka päätti kirjoitusten ilmestymisestä. Nimimerkki syntyi, kun Tujunen halusi Jakobsonin kirjoittavan vastauksen erääseen eduskunnan ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajan Pekka Kuusen kirjoitukseen, ja nimet Kuusi ja Viisi muodostivat sanaleikin.

Veikko Viiden kirjoitukset sisälsivät niin tarkkoja tietoja, että niissä voitiin havaita yhtäläisyyksiä ulkoministeriön salaisten raporttien kanssa. Presidentti Urho Kekkonen päätteli Jakobsonin olevan Veikko Viiden takana, sillä yhdessä kirjoituksessa mainittiin asioita, joista Kekkonen oli keskustellut luottamuksellisesti vain Jakobsonin kanssa. Ulkoministeri Ahti Karjalainen ilmoitti maaliskuussa 1973 Jakobsonille, että ulkoministeriön virkamiehet eivät saaneet kirjoittaa ulkopolitiikasta ilman lupaa. Jakobson ilmoitti valtiojohdolle, että hän oli ollut alkujaan mukana nimimerkin taustaryhmässä, mutta lopettanut sillä kirjoittamisen jo ennen kuin kirjoituksista alkoi nousta suurempaa kohua.

Julkisuudessa Veikko Viiden kirjoituksiin tarttuivat erityisesti sosiaalidemokraatit, jotka halusivat haastaa ulkoministeriötä väitetysti johtaneen virkamiesklikin. SDP:n kansainvälisten asioiden sihteeri Paavo Lipponen kirjoitteli vuoden 1973 aikana useasti Veikko Viittä ja ”everstijunttaa” vastaan, ja epäili ulkoministeriön sanomalehtitoimiston olleen osallisena nimimerkin kirjoituksiin. Lipposen syytöksen mukaan ”Veikko Viisi antaa tällä tavoin epäviralliset ohjeet UM:n virkamiehille ohi poliittisen johdon hyväksymän koneiston”.

Suomen Kuvalehden uusi päätoimittaja Mikko Pohtola lopetti Veikko Viiden palstan, sillä hän halusi lehteen kirjoitettavan vain omalla nimellä.

Katso myös
Liimatainen (nimimerkki)
Y. Y. Antonen

Lähteet

Salanimet
Avoin rajapinta

Avoin rajapinta () on rajapinta, jonka kaikki ominaisuudet ovat julkisia ja jota voi käyttää ilman rajoittavia ehtoja. Edellytyksenä on myös rajapintakuvauksen ja dokumentaation oleminen avoimesti saatavilla. Avoin rajapinta mahdollistaa, että voidaan esimerkiksi laatia rajapintaa hyödyntävän ohjelma ilman rajapinnan toimittajan erillistä hyväksyntää tai pakollisia lisenssimaksuja.

Avoimia rajapintoja tarjoaa esimerkiksi Ilmatieteen laitos, Maanmittauslaitos ja Digi- ja väestötietoviraston Avoindata.fi-palvelun rajapinta.

Katso myös 

 Avoin data
 Avoin lähdekoodi
 Avoimuus

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Avoin rajapinta 

Ohjelmointirajapinnat
Luettelo tunnetuista imatralaisista

Tunnettujen imatralaisten luetteloon kuuluu sekä kaupungissa syntyneitä että siellä asuneita henkilöitä.

Urheilijat 

 Sammy Ahonen, ratamoottoripyöräilijä
 Mikko Haaparanta, jääkiekkoilija
 Otto Hokkanen, jääkiekkoilija
 Joona Jääskeläinen, jääkiekkoilija
 Ossi Karttunen, pikajuoksija
 Ville Koho, jääkiekkoilija ja valmentaja
 Marlo Koponen, jääkiekkoilija
 Mikko Kosonen, pesäpalloilija
 Jari Lippojoki, jääkiekkoilija
 Jarno Lippojoki, jääkiekkoilija
 Jussi Markkanen, jääkiekkoilija
 Matti Mononen, seiväshyppääjä ja yleisurheiluvalmentaja
 Heikki Mälkiä, jääkiekkoilija ja valmentaja
 Timo Niemi, kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
 Petteri Nokelainen, jääkiekkoilija
 Jarkko Parikka, jääkiekkoilija
 Jose Pekkala, jääkiekkoilija
 Senni Salminen, yleisurheilija
 Aleksi Sinkkonen, jääkiekkoilija
 Olli Sipiläinen, jääkiekkoilija
 Matti Suur-Hamari, lumilautailija
 Joona Heiskanen, salibandyn pelaaja

Poliitikkoja 

 Sinikka Laisaari, lääkäri ja poliitikko
 Pertti Lintunen, kaupunginjohtaja
 Niina Malm, poliitikko
 Toivo Mansner, poliitikko
 Jarkko Paronen, juristi, kaupunginjohtaja
 Riitta Uosukainen, poliitikko
 Toivo Uosukainen, sotilas ja poliitikko
 Tiina Wilén-Jäppinen, poliitikko

Näyttelijöitä 

 Jarmo Koski
 Sanna Lius
 Pirjo Lonka
 Timo Rissanen

Kirjailijoita 

 Hilja Valtonen, kirjailija ja opettaja

Sotilaita 

 Muisto Lassila, sotilas ja kaukopartiomies
 Veikko Saarelainen, sotilas ja Mannerheim-ristin ritari

Muusikoita 

 Saska Helmikallio
 Kari Litmanen
 Taiska

Toimittajat ja juontajat 

 Päivi Istala
 Juuso Mäkilähde
 Maria Veitola

Muita tunnettuja 
 Marja-Sisko Aalto, pappi
 Kristian Backman, taikuri
 Pentti Halle, vuorineuvos
 Hanna Sarén, muotisuunnittelija

Imatra
Luettelot henkilöistä kaupungin mukaan
Luettelot suomalaisista henkilöistä
Avoin protokolla

Avoin protokolla () on protokolla, joka on avoimesti kenen tahansa saatavilla ja hyödynnettävissä. Avoimien protokollien käyttöä ei rajoiteteta ja niiden spesifikaatio lisesointu avoimesti. Erona suljettuun protokollaan on, että suljetut protokollat suunnittelee tyypillisesti yksi tai muutama taho, jotka voi rajoittaa protokollan käyttöä ja muuttaa sitä haluamallaan tavalla. Avoimet protokollat suunnittelee pääsääntöisesti suuri joukko eri tahoja, joten protokollista tulee yleisluontoisempia ja täten sopivat useampaan käyttöön.

Esimerkkejä avoimista protokollista:
 IP-protokolla
 TCP-protokolla
 Muut IEEE:n ja IETF:n protokollat

Katso myös 
 Avoin standardi
 Avoin lähdekoodi
 Avoimuus

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Tietoa avoimuudesta - COSS ry

Tietoliikenneprotokollat
Koronafobia

Koronafobia on fobia, josta kärsivä ihminen pelkää saavansa COVID-19-taudin ja/tai kuolevansa siihen. Hän pelkää myös COVID-19-taudin aiheuttamia sosiaalishenkilökohtaisia ja ammatillisia menetyksiä. Koronafobia on nosofobian alafobia.

Kun koronafobiasta kärsivä henkilö pelkää COVID-19-tautia, hänen sykkeensä kiihtyy, hänellä on hengitysvaikeuksia, hän hikoilee ja hänellä on unihäiriöitä tai unenpuutetta. Koronafobiasta kärsivä ihminen välttelee julkisia paikkoja, varmistaa, ettei hänen tapaamillaan henkilöillä ole COVID-19-tautia ja yrittää muutenkin vältellä paljon COVID-19-tautia.

Tutkijat ovat tunnistaneet koronafobian pandemian sivutuotteeksi, jossa yksilöllä on liiallinen pelko viruksen saamisesta, mikä aiheuttaa "merkittävää heikkenemistä jokapäiväisessä elämässä".

Lähteet 

Fobiat
COVID-19
Umm al-Kitab

Umm al-Kitab  ( eli ”alkukirja” tai ”kirjojen äiti”) on suunnilleen 700-luvun puoliväliin sijoittuva 70-sivuista teksti, joka edustaa esi-islamilaista ja gnostilaista teologiaa. Kirjan katsotaan olevan peräisin Irakin Kufasta. Teos antaa viitteitä imaami Aliin kohdistuvan kultin varhaisesta kehityksestä.

Sisältö 
Kirjassa Ali esiintyy osana taivaallista viisikkoa, joka oli olemassa valona jo ennen maailman luomista. Nämä viisi eriväristä valoa olivat Muhammed, Ali, Fatima, Hasan ja Husain. Dequin arvelee, että Ali oli aluksi gnostinen jumaluus, joka vasta myöhemmin muuttui ”yleväksi kuninkaaksi” maan pinnalle. Toisessa kirjan kertomuksessa enkeli Gabriel kertoo, että taivaallisella valtaistuimella istuu Fatima kruununaan Muhammed ja korvarenkaina Hasan ja Husain. Hänen miekkanaan on uskovien ruhtinas Ali.

Umm al-Kitab esittää Alin ennen muuta ”ylevänä kuninkaana”. Sanan ”Ali” merkitys myös on arabiaksi ”korkea” tai ”ylevä”. Alin yhtäläisyys Jeesukseen tulee Raymond Dequinin mukaan gnostilaisuudesta. Kuten Jeesus on sekä ihminen että Jumala, myös ylevä kuningas on sekä maallinen hallitsija että jumaluus. Molemmilla on  Vapahtajan tehtävä. Kuten Jeesuksen ei idässä uskottu kuolleen ristillä, myös Alista kerrotaan, ettei häntä tapettu, vaan Paholainen oli naamioitunut hänen tilalleen. Ali sen sijaan nousi Jeesuksen tavoin taivaaseen, ja hänelle annettiin Jeesuksen tavoin eskatologinen tehtävä maailman lopussa.

Lähteet

Viitteet 

Islam
Islamilaiset teokset
Šiialaisuus
Bolšaja koltsevaja

Bolšaja koltsevaja () on Moskovan metron yhdestoista linja, joka avattiin 26. helmikuuta 2018. Linjan pituus on 20,2 kilometriä ja siinä on 18 asemaa.

Asemat 

Savjolovskaja (Савёловская)
Petrovski park (Петровский парк)
TsSKA (ЦСКА)
Horošjovskaja (Хорошёвская)
Šelepiha (Шелепиха)
Delovoi tsentr (Деловой центр)
Narodnoje Opoltšenije (Народное Ополчение)
Mnjovniki (Мнёвники)
Terehovo (Терехово)
Kuntsevskaja (Кунцевская)
Davydkovo (Давыдково)
Aminjevskaja (Аминьевская)
Mitšurinski prospekt (Мичуринский проспект)
Prospekt Vernadskogo (Проспект Вернадского)
Novatorskaja (Новаторская)
Vorontsovskaja (Воронцовская)
Zjuzino (Зюзино)
Kahovskaja (Каховская)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Moskovan metro
Adel Kutuy

Adel Nurmuhametovitš Kutuyev (Адель Нурмухаметович Кутуйев, tataariksi Ğädel Nurmöxämmät ulı Qutuy 28. marraskuuta 1903, Saratovin alue - 16. kesäkuuta 1945) oli tataarilainen kirjailija, näytelmäkirjailija, kielen- ja kirjallisuuden opettaja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 ТАТАРСКАЯ ЭНЦИКЛОПЕДИЯ
 АДЕЛЬ КУТУЙ. БИОБИБЛИОГРАФИЧЕСКИЙ СПРАВОЧНИК

Vuonna 1903 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet
Tataarit
Tataarinkieliset kirjailijat
None

None voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

 None (EP), ruotsalaisen metalliyhtye Meshuggahin 
 None, kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Torinon metropolikaupungissa

'''
None (Italia)

None () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 7 849 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Smit

Smit on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Gretha Smit (s. 1976), alankomaalainen pikaluistelija ja olympiamitalisti
 Jan Smit (s. 1953), alankomaalainen laulaja, televisiojuontaja ja jalkapallojohtaja
 Joseph Smit (1836–1929), alankomaalainen taidemaalari
 Kodi Smit-McPhee (s. 1996), australialainen näyttelijä
 Leo Smit (1900–1943), alankomaalainen säveltäjä
 Robert Smit, alankomaalainen DJ
 Minouche Smit (s. 1975), alankomaalainen uimari
 Yasemin Smit (s. 1984), alankomaalainen vesipalloilija ja olympiavoittaja
Hiiskulan kartano

Hiiskulan kartano on Vihdissä, Uudellamaalla sijaitseva vuonna 1836 perustettu kartano. Kartano sijaitsee Vihtijärven kylässä Alimmaisenjärven etelärannalla. Hiiskulan kartanon perusti vapaaherra Arthur Vilhelm Klinckowström. Nykyisin kartanoa hallinnoi Brummerien suku keskenään muodostamansa Kiinteistöyhtymä Hiiskulan kartanon kautta.

Kartanon päärakennus sijaitsee laajan kartanopuiston keskellä, jonka läpi virtaa pieni puro. Kartanoaluetta ympäröi suuret peltoaukeat.

Historia 
Vuonna 1836 Arthur Wilhelm Klinckowström osti vihtiläisen Kourlan kartanoon kuuluneet Hurran, Kaupin, Syökärin ja Kuloin rälssitilat Carl Henrik Tollin konkurssipesästä. Näin syntyi Hiiskulan kartano. Kartanon maihin liitettiin vielä lisää tiloja myöhemmin; 1860-luvulla Ali-Sepän tila, 1870-luvulla Porrin perintötalo ja 1880-luvulla Poukoin ja Sorvarin perintötilat. Kartanon peri paroni Arthur Emil Wilhelm Klinckowström vuonna 1861.

Paroni Klinckowström joutui kuitenkin konkurssiin vain muutamaa vuotta myöhemmin vuonna 1868 ja Hiiskulan kartano päätyi konkurssihuutokauppaan, josta sen osti kollegionasessori Alexander Wilhelm Brummer vuonna 1869. Vuonna 1911 Hiiskulan kartanon lunasti itselleen A. W. Brummerin pojanpoika, insinööri Hans Brummer. Hans Brummer omisti kartanon aina kuolemaansa saakka vuoteen 1956. Tämän jälkeen kartanon peri Hans Brummerin poika Henrik Brummer. Vuodesta 1987 Hiiskulan kartanoa on hallinnut vielä seuraava polvi keskinäisen Kiinteistöyhtymä Hiiskulan Kartanon kautta.

Tärkeitä päivämääriä 

 Hiiskulan kartanon isännistö vangittiin vuoden 1918 sisällissodan aikana, vaikka kartanon omistajat suostuivat kaikkiin punaisten vaatimuksiin muun muassa viljasta lehmien teurastamisesta ja muusta ruoasta.
 Vihtijärven VPK perustetiin vuonna 1932 entisen Hiiskulan kartanopalokunnan tilalle.
 Vuonna 1945 Hiiskulan kartano luovutti maita yli kymmenelle siirtolaistilalle annetun maanhankintalain nojalla.
 16. joulukuuta 1946 Hiiskulan kartanon omistaja Hans Brummer lahjoitti Vihdin seurakunnalle yli 3 hehtaarin kokoisen maa-alueen Vihtijärven koulun vierestä hautausmaan ja rukoushuoneen perustamista varten. Kolme päivää aiemmin Hiiskulan kartanon autonkuljettajan kaksi lasta olivat kelkkaillessaan hukkuneet Alimmaisenjärveen. Lapset olivat ensimmäiset hautausmaalle haudatut vainajat. Nykyisin paikalla seisoo Vihtijärven kappeli.

Lähteet 

Vihdin kartanot
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Aalloissa on aarre

Aalloissa on aarre on Ari Heinilän ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2018.

Elokuva on dokumentti kahdesta sukeltajasta, Rauno Koivusaaresta ja Michael Ågrenista, jotka etsivät laivojen hylkyjä.

Lähteet 

Vuoden 2018 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Ğäysä Yenikeyev

Ğäysä Xämidulla ulı Yenikeyev (ven. Гайса Хамидуллович Еникеев: Gaisa Hamidullovitš Jenikejev; 1864 Orenburgin kuvernementti−1931 Ufa) oli tataarilainen opettaja ja etnografi, joka toimi valtion duuman varajäsenä kolmannessa ja neljännessä kokouksessa Kazanissa ja Orenburgin kuvernementissa vuosina 1907−1917. Hän eritoten keskittyi Venäjän keisarikunnan muslimikansojen intresseihin. Ennen tätä, Yenikeyev työskenteli kangastehtaan johtajana Simbirskin kuvernementissa sekä päävastaavana Kazanin hyväntekeväisyys- ja koulutuslaitoksissa. Helmikuun vallankumouksen aikaan Yenikeyev oli valtion duuman väliaikaisen komitean jäsen, sekä ensimmäisen muslimikongressin organisoija toukokuussa 1917. Yenikeyev tunnettiin tataarien- ja baškiirien kansaperinteen asiantuntijana.

Lähteet 

 Государственная дума Российской империи: 1906—1917 / Б. Ю. Иванов, А. А. Комзолова, И. С. Ряховская. — Москва: РОССПЭН, 2008. — P. 184—185. — 735 p. — ISBN 978-5-8243-1031-3.
 Члены Государственной думы: (портреты и биографии): Четвертый созыв, 1912—1917 г. / сост. М. М. Боиович. — Москва: Тип. Т-ва И. Д. Сытина, 1913. — P. 208. — LXIV, 454, [2] p. (in Russian)
 Ихтисамов Х. С., Ямаева Л. А. Еникеев Гайса Хамидуллович (in Russian) // Башкирская энциклопедия. — Уфа: ГАУН «Башкирская энциклопедия», 2013. — ISBN 978-5-88185-306-8.

Venäläiset opettajat
Tataarit
Vuonna 1864 syntyneet
Vuonna 1931 kuolleet
NoU Ringette

NoU Ringette on nokialainen ringetteseura, jonka edustusjoukkue pelaa ringeten SM-sarjassa. NoU Ringette SM on voittanut Suomen mestaruuden vuosina 2015, 2016, 2019, 2020 ja 2022.

Historiaa

NoU Ringette perustettiin vuonna 1995 
Nokian Urheilijoiden puheenjohtaja Heikki Viherlaakso ja Markku Ahvenjärvi neuvottelivat ringeten aloittamisesta ja kehittämisestä Nokialla. Ensimmäinen ringettejoukkue perustettiin 1995. Alkuun se harjoitteli kerran viikossa ulkojäillä, koska Nokian jäähalli valmistui vasta 1996, jonka jälkeen lajin kiinnostus nousi Nokialla erittäinkin nopeasti. Ahvenjärvi toimi ringettejaoston puheenjohtajana vuoteen 2008 saakka ja valmensi NoU:n edustusjoukkuetta ensimmäiset pääsarjavuodet 2004–2006.

Toiminta kasvoi hyvää vauhtia, NoU oli tovin Hämeen suurin ringetteseura. Vuonna 2010 NoU ja Tampere Ringette yhdistivät voimansa NoU:n alle. Joukkue aloitti ykkössarjassa. Nokialle siirtyi pelaamaan muun muassa nykyinen päävalmentaja Jonna Satama.

Joukkueet ja ringettekoulu 
Laji on suosittu jääurheilulaji ja saanut lisää harrastajia Nokialla, niin että seuralla on jo viisi ringettejoukkuetta. Naisten edustusjoukkueen lisäksi myös B,D, E ja F -juniorit. Seuralla on myös Harrastesarja sekä Lady-sarja. NoU ringeten ringettekoulu opettaa luistelua ja pelin alkeita lajia aloittaville tytöille.

SM-sarjajoukkue kaudella 2021–2022 
69 Oona Keskinen MV
89 Kaisa Katajisto MV
5 Heidi Mattila
7 Virpi Hukka
12 Roosa Salonen
15 Maija Väyrynen
16 Emilia Vahti
17 Roosa Merikallio
19 Mette Nurminen
20 Jenni Linnamäki
23 Emmi Isaksson
35 Elina Raesola
39 Kaisa Viren
77 Hanna Ovaska
82 Emmi Merelä
96 Kaisa Hurske

Joukkueen päävalmentajana toimii Jonna Satama, valmentajana Kosti Salonen ja joukkueenjohtajana Pauliina Bragge.

Lähteet 
 Nokialainen ringette on noussut tyhjästä Suomen kirkkaimpaan kärkeen - Aamulehti 30.3.2019
 NoU Ringette -kotisivut

Suomalaiset ringetteseurat
Nokialaiset urheiluseurat
Vuonna 1995 perustetut urheiluseurat
Cumiana

Cumiana () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 7 854 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Living the Dream (Slashin albumi)


Living the Dream on Slashin sooloalbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2018. Slash teki levyn yhteistyössä Myles Kennedyn ja The Conspiratorsin kanssa.

Kappaleet

Arvostelut 
 Imperiumi: 5½/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2018 albumit
Slashin albumit
4 (Slashin albumi)


4 on Slashin sooloalbumi, joka julkaistiin 11. helmikuuta 2022. Slash teki levyn yhteistyössä Myles Kennedyn ja The Conspiratorsin kanssa.

Kappaleet

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Kaaoszine: 
 Soundi:

Kokoonpno 
 Myles Kennedy - laulu
 Slash - soolo & rytmikitara
 Frank Sidoris - rytmikitara
 Todd Kerns - basos, taustalaulu
 Brent Fitz - rummut

Lähteet 

Vuoden 2022 albumit
Slashin albumit
Sobralia

Sobralia (Sobralia macrantha)  on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvilaji. 

Sobralia kasvaa luonnonvaraisena Meksikossa, Guatemalassa, Belizessa, El Salvadorissa, Hondurasissa, Nicaraguassa ja Costa Ricassa. Sitä on kasvatettu koristekasvina 1800-luvulta alkaen, ja se on sukunsa yleisin viljelty laji. Se kasvaa yli metrin korkuiseksi, varsi muistuttaa ruokoa tai bambua. Kukat ovat suuria, niissä on keltainen keskiosa ja violetit terälehdet. Yksittäinen kukka kestää vain muutaman päivän, mutta kukinnon kukat aukeavat peräjälkeen niin että kasvin koko kukinta kestää pitkään.

Lähteet 

Kämmekkäkasvit
Tekomat

Tekomat (Tecoma) on bigoniakasveihin kuuluva kasvisuku. 

Sukuun kuuluu 12 lajia, jotka kasvavat luonnonvaraisina trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla Pohjois-Amerikan eteläosassa, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan länsiosassa. Joitakin lajeja viljellään muuallakin tropiikissa, ja yksi laji on levinnyt myös luontoon. ne ovat pensaita tai pieniä puita, joillao nkeltaiset tai oranssit torvimaiset tai kellomaiset kukat.

Lajeja 
 oranssitekoma Tecoma guarume
 keltatekoma Tecoma stans
 kapintulipiippu Tecoma capensis

Lähteet 

Bignoniakasvit
Froneri Finland

Froneri Finland on Turengissa jäätelöä valmistava osakeyhtiö.  Jäätelön lisäksi se myy muun muassa Nestlén pakasteleivonnaisia. Sen perustivat vuonna 2016 sveitsiläinen Nestlé ja brittiläinen R&R jatkamaan Nestlén vuonna 2004 ostamaa Valion jäätelöliiketoimintaa. Froneri on Unileverin ohella toinen Suomen kahdesta suuresta jäätelönvalmistajasta.

Lähteet 

Suomalaiset elintarvikeyritykset
Jäätelöt
Edelsköld

Edelsköld on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Claes Johan Edelsköld (synt. Sacklén) (1762−1840), senaattori ja laamanni
Karl Johan Edelsköld (1831−1879), juristi, valtiopäivämies, sanomalehtimies ja runoilija
Stefan Brennsteiner

Stefan Brennsteiner (s. 3. lokakuuta 1991) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän on menestynyt parhaiten suurpujottelussa.

Brennsteiner osallistui Pyeongchangin olympialaisissa 2018 suurpujotteluun mutta keskeytti toisessa laskussaan. Åren maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 hän sijoittui suurpujottelussa yhdeksänneksi. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän keskeytti toisessa laskussaan. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa. Pekingin suurpujottelussa hän sijoittui 27:nneksi; hän oli ensimmäisen kierroksen toiseksi nopein mutta kaatui toisessa laskussaan ja sai heikon loppuajan.

Maailmancupissa Brennsteiner kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2012 ja toisen kerran tammikuussa 2014. Hän sijoittui maailmancupin pisteille eli kolmenkymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran St. Moritzin suurpujottelussa helmikuussa 2014, jolloin hän sijoittui 23:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän ylsi ensi kerran yhdeksännellä sijallaan Alta Badian parisuurpujottelussa joulukuussa 2018. Hän sijoittui kolmanneksi Banskon suurpujottelussa helmikuussa 2021 ja Kranjska Goran suurpujottelussa maaliskuussa 2021. Viikko Kranjska Goran kilpailun jälkeen hän oli Lenzerheiden suurpujottelussa neljäs. Parhaimmillaan hän on sijoittunut toiseksi Kranjska Goran suurpujottelussa maaliskuussa 2022.

Lähteet 

Itävaltalaiset alppihiihtäjät
Itävaltalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt
Arvottomat lapset

Arvottomat lapset on Kirsi Crowleyn ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumentti- ja televisioelokuva vuodelta 2019.

Elokuvan aiheena ovat Filippiinien Manilan katulapset.

Lähteet 

Vuoden 2019 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Suomalaiset televisioelokuvat
Ding Liren

Ding Liren (, s. 24. lokakuuta 1992 Wenzhou) on kiinalainen shakin suurmestari. Hän on Kiinan kaikkien aikojen vahvin shakinpelaaja ja ensimmäinen kiinalainen, joka on pelannut MM-ehdokasturnauksessa. Helmikuussa 2022 Ding oli FIDE:n maailmanlistan kolmannella sijalla vahvuusluvulla 2 799. Hänen korkein vahvuuslukunsa on 2 816 marraskuulta 2018.

Ding teki vuosina 2017–2018 historiaa pelaamalla 100 tappiotonta turnauspeliä putkeen. Lokakuussa 2019 Magnus Carlsen rikkoi Dingin ennätyksen.

Lähteet 

Kiinalaiset shakinpelaajat
Shakin suurmestarit
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
LEGO Masters Suomi

LEGO Masters Suomi on suomalainen kilpailuohjelma, jossa kahdeksan suomalaisen kilpailijaparin pitää rakentaa Lego-palikoista eri teemojen mukaan erilaisia rakennelmia. Kilpailijoilla on käytettävissä yli kolme miljoonaa Lego-palikkaa. Ohjelmaa juontaa Jaakko Saariluoma ja sen tuomarina toimii Lego Groupin luova johtaja Esa Nousiainen.

Kilpailun voittajat saavat palkinnoksi 10 000 euroa.

Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla keväällä 2022. Ohjelma on saamassa myös toisen kauden.

Ohjelman tekeminen 
Ohjelmassa nähtäviä Lego-teoksia rakennettiin pisimmillään 20 tuntia. Kilpailijat saivat pitää rakentamisen aikana taukoja, jolloin kello pysäytettiin. Kello pysäytettiin muun muassa lounastauon ajaksi ja useamman päivän kestäneiden rakennustehtävien välisinä öinä, jolloin kilpailijat saivat nukkua. Ohjelman tekoaikaa säätelivät myös alaikäisten osallistujien työaikalait. Rakentamisen aikana sai pitää myös omia taukoja, mutta tällöin kelloa ei pysäytetty.

Kilpailijoiden rakentamat teokset purettiin tehtävien jälkeen ja seitsenhenkinen tiimi lajitteli palikat uudelleen. Tiimin tehtävänä oli myös huolehtia, että saatavilla oli riittävästi palasia. Kilpailijoiden käytössä oli yli kolme miljoonaa palikkaa.

Ohjelmassa nähtäviä tehtäviä on ollut suunnittelemassa, harjoittelemassa ja testaamassa legotiimi, jonka havaintojen perusteella on tiedetty kuinka paljon mihinkin tehtäävän on tarvittu aikaa. Osa tehtävistä on aiemmin ollut muiden maiden LEGO Masters -ohjelmissa, mutta esimerkiksi seitsemännen jakson Muumi-tehtävä oli suunniteltu Suomen ohjelmaa varten.

Ensimmäinen tuotantokausi 
Ensimmäisen tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin MTV3-kanavalla 17. maaliskuuta 2022. Kauden voittajapariksi valittiin Tino, 20, ja Julius, 16.

Kauden viidennessä jaksossa tehtiin epävirallinen maailmanennätys, kun Ismo ja Arttu rakensivat kestävimmän sillan koko LEGO Masters -ohjelmaformaatin historiassa. Silta kesti yli 500 kiloa, kunnes painojen laittaminen keskeytettiin turvallisuussyistä.

Kilpailijat

Jaksot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jaakko Saariluoma ja kilpailijapari Hanna & Nelly kertomassa ohjelmasta MTV3:n Uutisaamussa

Lego
2020-luvun televisiosarjat
MTV3:n televisio-ohjelmat
Suomalaiset kilpailuohjelmat
Monika Liu

Monika Liubinaitė (s. 9. helmikuuta 1988 Klaipėda, Liettua), tunnettu myös nimellä Monika Liu, on liettualainen laulaja ja lauluntekijä. Liubinaitė syntyi Klaipėdassa. Hän opiskeli jazzia Klaipėdan yliopistossa ja jatkoi opintojaan Berklee College of Musicissa.

Liu edusti Liettuaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa kappaleella ”Sentimentai”. Liu kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 10. toukokuuta, sijoittui semifinaalin seitsemänneksi ja pääsi finaaliin. 14. toukokuuta pidetyssä finaalissa Liu sijoittui 14:nneksi.

Diskografia

Studioalbumit 
 I Am (2015)
 Lünatik (2019)
 Melodija (2020)

Singlet 
 Journey to the Moon (2015)
 On My Own (2016)
 Hello (2017)
 Komm Zu Mir (2019)
 I Got You (2019)
 Falafel (2019)
 Vaikinai trumpais šortais (2019)
 Troškimas (2020)
 Sentimentai (2022)

Lähteet  

Liettualaiset laulajat
Liettuan euroviisuedustajat
Vuoden 2022 euroviisuedustajat
Edward Youde

Sir Edward Youde (; 19. kesäkuuta 1924 – 5. joulukuuta 1986) oli brittiläinen diplomaatti, joka toimi brittiläisen Hongkongin kuvernöörinä vuodesta 1982 kuolemaansa vuonna 1986 asti.

Youde opiskeli kiinaa Lontoon yliopistossa. Hän alkoi työskennellä Britannian ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1947, ja matkusti pian sen jälkeen Kiinaan Nanjingiin Britannian suurlähetystöön, jossa hän toimi kolmantena sihteerinä. Vuosina 1956–1959 hän toimi Washington D.C.:ssä, vuosina 1965–1969 Britannian YK-edustustossa ja vuosina 1974–1978 Britannian Kiinan-suurlähettiläänä. 

Toukokuussa 1982 Youde nimitettiin Hongkongin kuvernööriksi Murray MacLehosen seuraajaksi. Hän oli merkittävässä roolissa Britannian ja Kiinan välisissä neuvotteluissa, joiden seurauksena vuonna 1984 allekirjoitettiin kiinalais-brittiläinen yhteisjulistus Hongkongin luovuttamisesta Kiinalle vuonna 1997. Hän kuoli vuonna 1986 nukkuessaan sydänkohtaukseen ollessaan vierailulla Pekingissä Britannian Kiinan-suurlähettilään luona.

Youdelle myönnettiin seuraavat kunnianosoitukset:

 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen (MBE) (1949)
 Order of St Michael and St George -ritarikunnan jäsen (CMG) (1968), komentaja (KCMG) (1976) ja suurristin ritari (GCMG) (1982)
 Royal Victorian Order -ritarikunnan suurristin ritari (GCVO) (1986)

Lähteet 

Hongkongin kuvernöörit
Brittiläiset diplomaatit
Suurlähettiläät
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
Fäwziyä Bäyrämova

Fäwziyä Bäyrämova (ven. Фаузия Аухадиевна Байрамова; Fauzija Auhadievna Bairamova, s. 5. joulukuuta 1950, Venäjän SFNT) on tataarilainen poliitikko, aktivisti, kirjailija, toimittaja ja julkaisija. Hän on tatarstanilaisen itsenäisyyspuolueen "Ittifaq" perustaja. Vuosina 1990-1995, Bäyrämova oli Tatarstanin tasavallan valtioneuvoston jäsen. 1994-1997 aikana, Bäyrämova toimi krimintataarien neuvoston puheenjohtajana (Qırımtatar Milliy Meclisi), jonka perustamisessa hän oli ollut mukana. Bäyrämova oli myös mukana Tatarstanin perustuslain luomisessa. Bäyrämova on kirjoittanut lukuisia poliittisia julistuksia ja historiikkeja, jotka keskittyvät tataareihin ja heidän poliittiseen asemaan. Bäyrämovan on sanottu olevan merkittävimpiä ja kiisteltyimpiä tataaripoliitikkoja, joka tunnetaan hänen ”tinkimättömästä etnisestä nationalismista”.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Bäyrämova - haastattelu, 2017 (tataarin kielellä)

Tataarit
Tataarinkieliset kirjailijat
Poliitikot
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Alina Paš

Alina Ivanivna Paš (, s. 6. toukokuuta 1993 Buštyno, Ukraina) on ukrainalainen laulaja ja räppäri. Paš osallistui Ukrainan X Factorin kuudenteen tuotantokauteen, jossa hän sijoittui kolmanneksi.

Paš osallistui Ukrainan euroviisukarsintaan Vidbiriin kappaleella ”Tini zabutyh’ predkiv” ja voitti kilpailun. Hänelle annettiin mahdollisuus edustaa Ukrainaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa. 15. helmikuuta 2022 Pašin edustuspaikka kuitenkin kyseenalaistettiin, kun laulajaa syytettiin vierailleensa laittomasti Krimillä. Ukrainan hallituksen mukaan Krimille saapuminen muulta kuin Ukrainan rajalta on laitonta. Seuraavana päivänä Paš ilmoitti vetäytyvänsä Eurovision laulukilpailusta syytösten vuoksi.

Lähteet  

Ukrainalaiset laulajat
River Radamus

River Radamus (s. 12. helmikuuta 1998, Steamboat Springs, Colorado) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä. Hän on suurpujottelussa sijoittunut parhaimmillaan arvokilpailuissa neljänneksi ja maailmancupin osakilpailuissa kuudenneksi.

Radamus voitti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa suurpujottelussa ja supersuurpujottelussa vuonna 2019 sekä saavutti hopeaa alppiyhdistetyssä vuonna 2017 ja supersuurpujottelussa vuonna 2018. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui parisuurpujottelussa kahdeksanneksi, suurpujottelussa 11:nneksi ja joukkuekilpailussa kuudenneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui suurpujottelussa neljänneksi ja supersuurpujottelussa 15:nneksi.

Maailmancupissa Radamus kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2017. Hän sijoittui maailmancupin pisteille eli kolmenkymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2018, jolloin hän sijoittui 24:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän on yltänyt suurpujottelussa kolme kertaa: hän sijoittui Söldenissä lokakuussa 2021 kuudenneksi sekä Alta Badiassa joulukuussa 2021 peräkkäisinä päivinä kuudenneksi ja kymmenenneksi.

Perhe 
Radamuksen vanhemmat ovat Aldo ja Sara Radamus. Aldo Radamus on Yhdysvaltain hiihtojoukkueen entinen valmentaja ja Ski Club Vail -hiihtoseuran johtaja.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset alppihiihtäjät
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Elisabeth Winterhalter

Elisabeth Hermine Winterhalter (17. joulukuuta 1856, München - 13. helmikuuta 1952, Hofheim am Taunus) oli saksalainen lääkäri, feministi ja taiteiden tukija. Hän oli ensimmäisiä saksalaisia naislääkäreitä ja ensimmäinen saksalainen naispuolinen kirurgi.

Elämänvaiheita 
Elizabeth Winterhalter syntyi sukuun, jossa oli ollut lääkäreitä jo monessa polvessa. Isä ja vanhempi veli olivat lääkäreitä ja Elisabeth ilmoitti jo pienenä haluavansa lääkäriksi. Hänen vanhempansa eivät tukeneet ajatusta. Vanhemmat halusivat tyttärestään opettajan ja he lähettivät hänet opiskelemaan opettajaksi Schwabingiin.

Vuonna 1884 Winterhalterin äiti taipui ajatukseen tyttärensä lääketieteen opinnoista. Koska Saksan yliopistot eivät ottaneet naisia opiskelijoiksi, hän muutti Sveitsiin ja aloitti opinnot ensin Zürichissä ja sittemmin Bernissä. Hän suoritti sveitsiläisen ylioppilastutkinnon ja se antoi hänelle jatko-opintoluvan. Tuolloin hän tapasi Zürichisä lomailleen taidemaalari Ottilie Roedersteinin. Naiset rakastuivat ja heistä tuli elämänkumppanit. 

Winterhalter suoritti välitutkinnon vuonna 1886 ja loppututkinnon vuonna 1889. Sen jälkeen hän oli työharjoittelussa Pariisissa ja Münchenissä. Hän kävi Tukholmassa opiskelemassa gynekologista hierontaa ja vuonna 1890 hänestä tuli tohtori ja hän piti praktiikkaa Zürichissä. 

Winterhalter ja Roederstein muuttivat vuonna 1891 Frankfurt am Mainiin Roedersteinin taideuran perässä. Winterhalter perusti kaupunkiin gynekologiaan erikoistuneen klinikan. Pariskunta osti maata Hofheim am Taunuksesta ja rakennutti sinne huvilan vuonna 1909.  

Lääkärin ammatin Winterhalter joutui jättämään vuonna 1911 terveydellisistä syistä. Sen jälkeen hän hoiti pariskunnan raha-asiat ja puutarhan. Hän oli aktiivinen monissa hyväntekeväisyyshankkeissa ja oli mukana perustamassa paikkakunnan kirjastoa. Hyväntekeväisyytensä vuoksi pariskunta palkittiin Hofheim am Taunuksen kunniakansalaisuudella. Tämän lisäksi hän oli mukana valtakunnallisessa järjestössä joka teki sukupuolitauteja koskevaa valistustyötä. Ollessaan vielä mukana työelämässä hän oli vaikuttanut siihen, että paikkakunnalle perustettiin tytölyseo.  

Kansallissosialistien valtakaudella vuosina 1933- 1945 pariskunta sai elää rauhassa, joskin melko eristyneenä. Roedersteinin poismenon jälkeen Winterhalter perusti Roederstein-Winterhalter säätiön. Täytettyään 95-vuotta Winterhalter sai  Saksan liittotasavallan presidentti Theodor Heussilta kunnianosoituksen siitä, että oli ollut avaamassa lääkärinammattia naisille.

Lähteet

Lisää aiheesta 
 http://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/23586547/
 http://www.maenner.media/regional/gab/wiederentdeckt-ottilie-w-roederstein-und-elisabeth-winterhal/
 Saksalaiset lääkärit
 Mesenaatit
 Vuonna 1856 syntyneet
 Vuonna 1952 kuolleet
Lee Erwin

Lee Erwin (s. 19. maaliskuuta 1994) on skotlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Hakaa.

Lähteet

Vuonna 1994 syntyneet
Skotlantilaiset jalkapalloilijat
Elävät henkilöt
Šostkan piiri

Šostkan piiri () on aluehallinnollinen piiri Ukrainan pohjoisosassa Sumyn alueella. Etelässä naapurina on Konotopin piiri, lännessä Tšernihivin alueen Novhorod-Siverskyin piiri. Pohjoisessa ja idässä piirin raja on myös on valtakunnan raja: pohjoisessa on Venäjän Brjanskin alue ja idässä Venäjän Kurskin alue. Piirin hallinnollinen keskus on Šostkan kaupunki (73 197 as., 2021).

Šostkan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Sumyn alueen piirien lukumäärän viiteen. Uuden Šostkan piirin pinta-alaksi tuli 5 066,1 neliökilometriä. 

Ukrainan tilastokeskus arvioi Šostkan piirin väkiluvuksi 182 792 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin  prosenttia piirin asukkaista (139 814 as.), eli piirin neljän kaupungin (Hluh’iv, Družba, Seredyna-Buda ja Šostka) ja kuuden kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on huomattavasti aiempaa samannimistä piiriä laajempi (kartta) ja väkirikkaampi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Sumyn alueen piirit
Puolijohderele

Puolijohderele on sähköisesti ohjattava kytkin, joka ei sisällä liikkuvia osia ja kestää useampia kytkentäkertoja kuin mekaaninen rele. Kyseinen rele käyttää kytkemisen yhteydessä puolijohteita ja  tällöin voi kytkeä nopeammin kuin mekaanisia osia käyttävä rele.

Puolijohderele ei kipinöi, perinteisessä releessä muodostuu valokaari silloin kun kytketään ja koskettimet ovat juuri ennen kytkentähetkeä niin lähellä toisiaan että sähkövirta purkautuu ilman läpi. Räjähdysherkässä tilassa puolijohderele on siksi turvallisempi. Muita etuja ovat muun muassa pienempi koko ja tunteettomuus mekaaniselle värinälle; haittoina voi mainita esimerkiksi suuremman resistanssin kytkettäessä.

Elektroniikan komponentit