joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
AC Omonia

AC Omonia Nikosia () on vuonna 1948 perustettu kyproslainen jalkapalloseura Nikosiasta. Se on historiansa aikana voittanut maan mestaruuden 21 kertaa ja tuplamestaruuden viidesti (1972, 1974, 1981, 1982, 1983). Kyproksen jalkapalloliitto on nimennyt AC Omonian 1900-luvun parhaaksi seuraksi maassa ja se on ainoa seura, joka on kyennyt voittamaan cup-mestaruuden neljästi peräkkäin (1980–1983). Seuralla on toimintaa myös koripallossa, lentopallossa, futsalissa ja pyöräilyssä.

Historia 
AC Omonia perustettiin vuonna 1948 ja se liittyi Kyproksen jalkapalloliittoon 1953. Seura perustettiin Kreikan sisällissodan myrskyisinä aikoina vastalauseena APOELin päätökselle erottaa kaikki ei-oikeistolaiset toimijat seurasta. Kaudella 1972–73 AC Omonian edustusjoukkue pelasi Kreikan pääsarjassa.

Saavutukset 
 Kyproksen mestaruus (21): 1961, 1966, 1972, 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1987, 1989, 1993, 2001, 2003, 2010, 2021
 Kyproksen cup (14): 1965, 1972, 1974, 1980, 1981, 1982, 1983, 1988, 1991, 1994, 2000, 2005, 2011, 2012
 LTV Supercup (15): 1966, 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 1987, 1988, 1989, 1991, 1994, 2001, 2003, 2005, 2010

Entisiä valmentajia 
  Arie Haan (2000)
  Franciszek Smuda (2004)
  Takis Lemonis (2009–2010)
  Dušan Bajević (2010-2011)
  Miguel Ángel Lotina (2014)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Virallinen kotisivu
 Stadiumguide.com Omonian uusi stadion

Fanien sivustot 
 Fanien sivusto 
 Official GATE 9 Fan Club 
 GATE 9 LIMASSOL - The Red Version 
 Omonia Nicosia Fans
 OmonoiaG9.com Fans Site 
 Omonia Fans website
 Omonia Fans Portal - KIFINES.COM
 Fans of Omonia - Videoblog

Kyproslaiset jalkapalloseurat
Vuonna 1948 perustetut urheiluseurat
Nikosia
Maxi Jazz

Maxi Jazz (oik. Maxwell Alexander Fraser, s. 14. kesäkuuta 1957 Brixton, Lontoo) on brittiläinen rap-artisti. Hän on tullut tunnetuksi Faithless -yhtyeen keulahahmona.

Faithlessin lisäksi hän on tehnyt musiikkia muun muassa 1 Giant Leapin ja Tiëston kanssa.

Autot 
Musiikin lisäksi Maxi Jazz tunnetaan autojen ystävänä. Hänen omistamia autoja ovat muun muassa Subaru Impreza P1, Ford Escort Mk2 RS2000, Ford Sierra RS Cosworth ja Marcos Mantis GT.

9. joulukuuta 2001 Maxi Jazz joutui vakavaan auto-onnettomuuteen, jonka seurauksena useita Faihlessin keikkoja jouduttiin perumaan.

Hänellä on myös ajokielto, jonka mukaan hän ei saa ajaa Britanniassa.

Aiheesta muualla 

 Viralliset sivut

Brittiläiset hip hop -artistit
Faithless
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Kanarian koalitio

Kanarian koalitio (, lyh. CC) on espanjalainen Kanariansaarilla toimiva nationalistinen keskustapuolue. Puolueen puheenjohtaja on Kanarian itsehallintoalueen presidenttinä toimiva Paulino Rivero. Vuoden 2008 vaaleissa puolue sai kaksi paikkaa Espanjan edustajainhuoneseen ja yhden Espanjan senaattiin.

Puolue aloitti toimintansa vuonna 1993 useampien pienempien puolueiden koalitiona, mutta vuodesta 2005 Kanarian koalitio on toiminut yhtenä puolueena. Vanhat pienpuolueet, joita yhdisti kanarialainen nationalismi sekä jopa itsenäistymispyrkimykset, olivat:

 Agrupaciones Independientes de Canarias
 Iniciativa Canaria Nacionalista
 Majorera Assembly
 Partido Nacionalista Canario
 Centro Canario Independiente
 Agrupación Tinerfeña de Independientes

Historiastaan huolimatta puolue ei nykyisin enää kannata saarten itsenäistymistä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Puolueen sivusto 

Espanjalaiset puolueet
Kanariansaaret
Nótia Ródos

Nótia Ródos (; virallisesti Δημοτική Ενότητα Νότιας Ρόδου, Dimotikí Enótita Nótias Ródou) on yksi Ródoksen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Ródoksen saarella, Ródoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 3 561 (vuonna 2011).

Nótia Ródos eli "Etelä-Ródos" oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Kunnan pinta-ala oli 379 km², mikä teki kunnasta sekä Ródoksen saaren että koko Egean alueen pinta-alaltaan suurimman kunnan. Kunnan pinta-ala kattoi 27 prosenttia koko Ródoksesta. Kunnan kuntakeskus oli Gennádi. Vuoden 2011 alussa Nótia Ródos yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Ródoksen kuntaan yhdessä Afántoun, Archángeloksen, Attávyroksen, Ialysóksen, Kallithéan, Kámeiroksen, Líndoksen ja Petaloúdeen kanssa.

Nótia Ródoksen ilmasto on välimerellinen. Toukokuusta lokakuuhun kestää kuiva ja lämmin kausi. Alueella paistaa aurinko vuodessa 3 000 tuntia ja lämpötilat ovat suhteellisen korkeat. Kesäaikaan lämpötilat nousevat yli 28 celsiusasteeseen, mutta tuulet viilentävät ilmaa. Nótia Ródoksen talvet ovat leudot.

Kunnallisyksikön osat 

Nótia Ródoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Δημοτική Ενότητα Νότιας Ρόδου. Δήμος Ρόδου. 

Etelä-Egean saarten entiset kunnat
Ródos
Seimas

Seimas () on Liettuan yksikamarinen parlamentti. Seimas koostuu 141 kansanedustajasta, jotka valitaan neljän vuoden välein vaaleilla. 

Vaaleissa 71 kansanedustajaa valitaan yksittäisistä vaalipiireistä, ja 70 suhteellisella vaalitavalla. Yksittäisen puolueen on saatava vähintään 5 %, ja monen puolueen yhteisen liiton 7 % äänistä päästäkseen Seimasiin. Vaalit pidetään neljän vuoden välein lokakuun toisena sunnuntaina. Valituksi tullakseen ehdokkaan pitää yhden edustajan vaalipiireissä saada yli puolet annetuista äänistä. Uusintakierros järjestetään niissä vaalipiireissä, joissa kukaan ehdokas ei saa ensimmäisellä kierroksella enemmistöä.

Vuoden 2020 parlamenttivaaleissa Kotimaan liitto – Liettuan kristillisdemokraatit sai 50 paikkaa, Liettuan talonpoikien ja vihreiden liitto 32, Liettuan tasavallan liberaalien liike 13, Liettuan sosiaalidemokraattinen puolue 13, Vapauspuolue 11, Työväenpuolue 10, sitoutumattomat 4, Liettuan sosiaalidemokraattinen työväenpuolue 3, Liettuan puolalaisten vaalitoiminta 3 sekä Vapaus ja oikeus ja Liettuan vihreä puolue kumpikin yhden paikan.

Sana Seimas tulee liettuan kielen sanasta sueiga, suėjimas, joka tarkoittaa kokoontumista tai tapaamista.

Rakennus
Seimasin päärakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Algimantas Nasvytis ja Vytautas Nasvytis. Rakennus valmistui vuonna 1980. Myöhemmin itsenäisen Liettuan aikana on rakennettu uusi istuntosali, jota Liettuan parlamentti käyttää nykyään. Vanhaa istuntosalia käytetään juhlatilaisuuksissa.

Kuvia

Lähteet
Seimasin viralliset sivut

Viitteet

Liettuan politiikka
Parlamentit
Under a Blood Red Sky

Under A Blood Red Sky on irlantilaisen rockyhtyeen U2:n ensimmäinen live-levy (mini-LP) vuodelta 1983. Levyn on julkaissut Island Records (sarjanumero IMA 3), tuottanut Jimmy Iovine ja miksannut Shelly Yakus New Yorkin Hit Factoryssa. Äänityksessä on avustanut Bobby Cohen. Masteroinnin on tehnyt Stephen Marcussen Los Angelesissa Precision Lacquerissa. Kannen on suunnitellut RX dublinilaiselle yhtiölle nimeltä The Creative Department Ltd. Valokuvat on tehnyt Jacobus Van Hespen videotaltioinnista "Under A Blood Red Sky", jonka on tuottanut "U2 At Red Rocks Associates".

Kappaleet

Kaikki kappaleet on merkitty U2:n nimiin ja niiden oikeudet omistaa Blue Mountain Music Ltd.

Kappaleiden A1 ja A4 liveäänityksen on tehnyt Steve Lillywhite ja tuottanut Edr Entertainment The Source –nimiselle yhtiölle. Äänitys on tehty Effanel Music Mobilella Denverissä, Coloradossa 5. kesäkuuta 1983.

Kappaleen A2 liveäänityksen on tuottanut DIR Broadcasting ja äänitys on tehty Effanel Music Mobilella Bostonissa, Massachusettsissa 6. toukokuuta 1983.

Kappaleiden A3 ja B1-B4 liveäänityksen on tehnyt länsisaksalainen WDR-televisioyhtiö 20. elokuuta 1983 "Rockpalast 83" –ohjelmaan.

U2:n albumit
Vuoden 1983 konserttitallenteet
Alberto Núñez Feijóo

Alberto Núñez Feijóo (s. 10. syyskuuta 1961 Ourense, Espanja) on espanjalainen kansanpuolueen (Partido Popular) poliitikko ja puolueen puheenjohtaja 2022 lähtien. Hän on toiminut Galician aluehallinnon johtajana (gal. presidente da Xunta de Galicia, esp. presidente de la Xunta de Galicia) 2009–2022 ja Galician kansanpuolueen puheenjohtajana 2006–2022. 

Núñez Feijóo on suorittanut oikeustieteen tutkinnon Santiago de Compostelan yliopistossa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Galician aluehallinnon verkkosivu.

Espanjan kansanpuolueen poliitikot
Espanjalaisten puolueiden puheenjohtajat
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Diagoras Rhodoslainen

Diagoras Rhodoslainen (, 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen nyrkkeilijä, joka oli tunnettu omien voittojensa lisäksi myös poikiensa ja pojanpoikiensa vuoksi. Diagoras kuului tunnettuun Eratidain perheeseen, joka oli kotoisin Ialysoksesta, Rhodoksen saarelta. Diagoras polveutui Damagetoksesta, joka oli Ialysoksen kuningas, ja äidin puolelta Aristomeneestä.

Diagoras voitti Olympian kisoissa nyrkkeilyn kahdesti, neljästi Isthmian kisoissa, kahdesti Nemean kisoissa ja kerran viimeisissä Python kisoissa. Nykyisin ródoslainen jalkapalloseura Diagoras FC, monitoimiareena Diagoras Stadium sekä Ródoksen kansainvälinen lentoasema on nimetty Diagoraan mukaan.

Olympian kisojen voittajat‎
Egyptinpukinpensas

Egyptinpukinpensas (Lycium schweinfurthii) on pukinpensaisiin kuuluva pensas. Se kasvaa 2–3 m korkeaksi. Lehdet ovat kapeat ja mehevät. Kukat ovat kermanvalkoisia ja niistä tulee mustia marjoja. Pensasta tavataan Välimeren hiekkarannoilla.

Kasvia voidaan istuttaa hiekkadyyneille ja muille alueille, missä halutaan sen juuriston sitovan maata ja suojaavan sitä eroosiolta.

Lähteet 

Koisokasvit
Karhulan Urheilijat

Karhulan Urheilijat on vuonna 1933 perustettu kotkalainen urheiluseura, joka keskittyy pääasiassa urheilukouluun ja yleisurheiluun.

Seuralla on ollut aktiivista nuorisotoimintaa 1990-luvun alusta lähtien, ja seuran toiminnassa on mukana vuosittain noin 300 lasta ja nuorta eri puolilla Kotkaa. Seuraa ovat edustaneet muun muassa pikajuoksijat Janne Haapasalo ja Kari Niemi, pituushyppääjä Ari Väänänen ja kolmiloikkaaja Sohvi Seppälä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Karhulan Urheilijoiden verkkosivut

Suomalaiset yleisurheiluseurat
Kotkalaiset urheiluseurat
Ruotsin jääpalloliitto

Ruotsin jääpalloliitto (Svenska Bandyförbundet, SBF) on jääpallon lajiliitto Ruotsissa. Se perustettiin 5. huhtikuuta 1925, kun jääpalloilu irtautui Ruotsin jalkapalloliiton alaisuudesta. Ruotsin jääpalloliitto on Kansainvälisen jääpalloliiton perustajajäsen. Liittoa puheenjohtaa Gisela Stockhaus. Ruotsin jääpalloliiton toimisto sijaitsee Tukholmassa.

Historia
Jääpalloilun toi Ruotsiin 1895 ruotsalainen urheilija ja urheiluvaikuttaja Clarence von Rosen, joka oli tutustunut lajiin matkallaan jääpallon synnyinmaassa Englannissa. Seuraavana vuonna hän oli perustamassa Ruotsin ensimmäistä jääpalloseuraa Stockholms Hockeyklubbia.

Svenska Bollspelsförbundet ryhtyi 1905 hallinnoimaan jääpallotoimintaa Ruotsissa. Seuraavana vuonna 1906 Svenska Bollspelsförbundet kuitenkin lakkautettiin, ja jääpallo siirtyi vasta perustetun Ruotsin jalkapalloliiton, Svenska Fotbollsförbundetin, alaisuuteen. Ensimmäinen jääpalloilun Ruotsin mestaruus ratkaistiin 1907. Loppuottelussa IFK Uppsala voitti Gefle IFK:n 4–1.

Ruotsi pelasi 23. helmikuuta 1919 ensimmäisen virallisen jääpallomaaottelunsa Suomea vastaan. Ruotsi hävisi Helsingissä pelatun ottelun 4–1.

Tukholmassa 5. huhtikuuta 1925 pidetyssä kokouksessa 49 seuran edustajaa perusti jääpalloilulle oman lajiliiton Svenska Bandyförbundetin.

Katso myös
Elitserien (Herr)
Ruotsin jääpallomaajoukkue
Ruotsin jääpallon Hall of Fame
Ruotsin naisten jääpallomaajoukkue
Elitserien (Dam)

Lähteet

Aiheesta muualla
Ruotsin jääpalloliitto

Ruotsin jääpallo
Ruotsalaiset urheilujärjestöt
Kukonkannukset

Kukonkannukset (Consolida) on leinikkikasveihin kuuluva yksivuotisten ruohovartisten kasvien suku. Ne muistuttavat ulkonäöltään paljon lähisukulaisiaan ritarinkannuksia (Delphinium). Sukuun kuuluu noin 40 lajia, jotka kukkivat näyttävästi sinisin, vaaleanpunaisin tai valkoisin kukin.

Lajeja 
 Idänkukonkannus (Consolida orientalis)
 Rikkakukonkannus (Consolida regalis)
 Tarhakukonkannus (Consolida ajacis)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Funet: Kukonkannukset (Consolida) 
 Den virtuella floran: Consolida 
 ITIS: Consolida 
 United States Department of Agriculture (USDA): Consolida 
 Flora of China: Consolida
Luettelo Suomen virallisen latauslistan ykkösistä vuonna 2010

Tämä on luettelo Suomen virallisen latauslistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2010.

Lähteet 

 Suomen Virallinen Latauslista – Menneet listat

2010
Latauslista 2010
Ophrys persephonae

Ophrys persephonae on koruorhoihin kuuluva kämmekkälaji. 
Sen pystyvartisessa kukinnossa on muutamia hyönteistä muistuttavia kukkia. Kukassa huuli on viininpunainen, keltareunainen. Sen puolivälissä kulkee valkea W-kuvio, jonka yläpuolelta huuli on kiiltävä, alapuolelta samettinukkainen. Kaksi lähintä kehälehteä ovat kapeat, vihreät ja keltareunaiset. Muut kehälehdet ovat kellanvihreitä.

Laji on kotoperäinen Rodoksella. Ophrys persephonae yhdistetään Ophrys fusca-lajiin.

Lähteet 

persephonae
Aiemmin tunnistetut kasvilajit
Numb (Linkin Parkin kappale)

Numb on kappale Linkin Parkilta. Se on kolmas single yhtyeen toiselta, vuonna 2003 julkaistulta studioalbumilta, Meteoralta. Single julkaistiin 14. lokakuuta 2003. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo, jonka on ohjannut Linkin Park -yhtyeen Joe Hahn.

Numb on yksi Linkin Parkin suosituimmista ja tunnetuimmista kappaleista. Se piti Billboardin Hot Modern Tracks-listalla kärkipaikkaa 12 viikkoa. Kappale oli kuusi viikkoa tämän listan kärjessä vuonna 2003 ja kuusi viikkoa vuonna 2004, ja siitä tuli ainut kappale historiassa, joka on menestynyt näin hyvin Hot Modern Tracks-listalla.

Kappale pysyi myös kolme viikkoa putkeen Billboardin Hot Mainstream Rock Tracks-listalla ja oli parhaimmillaan Billboard Hot 100-listan sijalla 11. Myöhemmin kappale "yhdistettiin" Jay-Z:n "Encore"-kappaleeseen, jonka nimeksi tuli "Numb/Encore".

Kappaletta on nyt kuunneltu yli miljardi kertaa Spotifyssä.

Musiikkivideo 
Numbin musiikkivideon on ohjannut tuttuun tapaan yhtyeen samplaaja Joe Hahn. Videon sisäkohtaukset on kuvattu Los Angelesin kirkossa ja ulkokohtaukset Prahassa. MuchMusic rankkasi videon kaikkien aikojen 40:nneksi parhaaksi.

Video ylitti 8. marraskuuta 2018 yhden miljardin katselukerran rajan.

Listasijoitukset 
Billboard Hot 100-listalla kappale oli parhaimmillaan sijalla 11. Mainstream Rock Tracks-listalla kappale oli 3 viikkoa kärjessä ja Modern Rock Tracks-listalla 12 viikkoa. Myös muissa maissa kappale sijoittui hyvin: Kreikassa #1, Alankomaissa #2, Itävallassa #2, Portugalissa #5, Australiassa #10 ja Uudessa-Seelannissa #13.

YleX:n kuuntelijat valitsivat kappaleen kahdensadan parhaan joukkoon 2000-vuosituhannella tehdyistä kappaleista kesäkuussa 2010. Numbin lopullinen sijoitus äänestyksessä oli 154.

Lähteet 

Linkin Parkin kappaleet
Vuoden 2003 kappaleet
Afrikkalainen renessanssi

Afrikkalainen renessanssi () on 49 metriä korkea, pronssiin valettu muistomerkki Senegalin pääkaupungissa Dakarissa. Vertailun vuoksi New Yorkin vapaudenpatsas on – jalustaa huomioimatta – 46 metriä korkea. Monumentin rakennustyöt aloitettiin vuonna 2006. Patsas paljastettiin Ranskan siirtomaavallasta vapautumisen 50-vuotisjuhlapäivänä 3. huhtikuuta 2010. Patsaan hinnaksi tuli kaikkiaan 27 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. 

Patsaan rakennustöistä vastasivat pohjoiskorealaiset rakentajat. Muistomerkin rakentaminen köyhyydestä kärsivässä maassa herätti arvostelua paikallisessa ja länsimaisessa lehdistössä. Patsaan veistosten symboliikkaa on myös kritisoitu korostuneen länsimaisena. Tätä arvostelua ovat esittäneet lähinnä muslimit, joita senegalilaisista on yli 94 prosenttia. Patsaan kuvakieli on Neuvostoliitosta alkunsa saaneen sosialistisen realismin kaltainen. Patsaan on nähty edustavan Afrikan huonoa hallintopolitiikkaa. Patsaan on suunnitellut senegalilainen arkkitehti Pierre Goudiaby Atepa.

Senegalia vuosina 2000–2012 johtanut presidentti Abdoulaye Wade toivoi muistomerkistä turistinähtävyyttä ja rahasampoa. New Yorkin vapaudenpatsas ja Pariisin Eiffel-torni antavat perustan tälle tavoitteelle. Presidentti Wade on vaatinut itselleen 35 prosenttia patsaan matkailutuloista. Vaatimus nosti kysymyksen virassa istuvan presidentin tekijänoikeuksista hallintonsa päätöksiin ja suunnitelmiin.

Lähteet

Aiheesta muualla

Senegalin rakennukset ja rakennelmat
Muistomerkit
Dakar
Asyneuma giganteum

Asyneuma giganteum on kellokasvi, joka kasvaa kalkkikivikallioiden halkeamissa usein lähes pystysuorilla jyrkänteillä. Laji on kotoperäinen Kreikassa. Se on suojeltu Euroopan neuvoston direktiivillä ja vaarantunut laji kansainvälisen luonnonsuojeluliiton luokituksessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 IUCN Red List: Asyneuma giganteum 

Kellokasvit
Uhanalaiset kasvit
Kreikan kotoperäiset kasvit
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1954

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1954 järjestettiin Tukholmassa. Joukkueita oli mukana vain kahdeksan ja kisat pelattiin yhdessä sarjassa. Turnauksen ensikertalainen Neuvostoliitto voitti sekä maailmanmestaruuden että Euroopan-mestaruuden.

Suomi voitti turnauksessa Norjan ja onnistui tasoittamaan ottelun Sveitsiä vastaan vain muutama sekunti ennen ottelun päättymistä HJK:n Esko Rekomaan maalilla. Maali takasi Suomen 6. sijan turnauksessa.

Mestarijoukkue

Lähteet 

 http://hockey365.celeonet.fr/hockeyarchives/mondial1954.htm 
 http://www.todor66.com/hockey/world/index.html

1954
Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut
Vuoden 1954 jääkiekko
Tukholman urheilutapahtumat
Maailmanmestaruuskilpailut 1954
David Forbes (kilpapurjehtija)

David John Oliver Forbes (s. 26. tammikuuta 1934) on australialainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja. Hän osallistui urallaan kolmiin olympialaisiin, Mexico Cityssä 1968, Münchenissä 1972 ja Montrealissa 1976. Forbes voitti kultaa Münchenissä 1972 yhdessä John Andersonin kanssa.

Lähteet 

Australialaiset kilpapurjehtijat
Australialaiset olympiavoittajat
Vuonna 1934 syntyneet
Elävät henkilöt
Haartman

Haartman on suomalainen suku, jonka jäseniä on toiminut lääkäreinä ja valtiomiehinä.  Sukuun kuulunut Gabriel Erik Haartman aateloitiin vuonna 1810, ja siitä lähtien hänen ja hänen jälkeläistensä sukunimi on ollut von Haartman.  Hänen poikansa Lars Gabriel von Haartman sai myöhemmin vapaaherran arvon, minkä vuoksi suvusta on olemassa myös vapaaherrallinen haara.

Suvun tunnettuja jäseniä

Aatelisia (von Haartman) 
 Gabriel Erik von Haartman (1757–1815), lääketieteen professori ja Turun akatemian rehtori
 Lars Gabriel von Haartman (1789–1859), talouspoliitikko ("Hänen hirmuisuutensa")
 Carl Daniel von Haartman (1792–1877), lääketieteen tutkija, ylijohtaja
 Carl Frans Gabriel von Haartman (1819–1888), lääketieteen tutkija, salaneuvos ja henkilääkäri, Carl Daniel von Haartmanin poika
 Rosina Lavonius, o.s. von Haartman (1821–1890), seurapiirihenkilö, yleinen seppeleensitojatar
 Hugo Leonard von Haartman (1829–1902), suomalainen Venäjän armeijan kenraalimajuri, Carl Daniel von Haartmanin poika
 Victor von Haartman (1830–1895), hallintomies, senaattori ja säätyvaltiopäivien maamarsalkka
 Lars Emil von Haartman (1833–1906), eversti, tilanomistaja ja valtiopäivämies, Carl Daniel von Haartmanin poika
 Alfons Jerôme von Haartman (1836–1890), insinööri, virka- ja valtiopäivämies, Carl Daniel von Haartmanin poika
 Fridolf Rafael von Haartman (1839–1902), liikemies ja valtioneuvos, Carl Daniel von Haartmanin poika
 Alfred Michael von Haartman (1839–1907), maanviljelysneuvos, Carl Daniel von Haartmanin poika, Fridolf Rafael von Haartmanin kaksoisveli
 Carl August Gabriel von Haartman (1844–1927), tilanomistaja ja valtiopäivämies, Lars Gabriel von Haartmanin poika
 Georg Viktor Berndt von Haartman (1858–1929), insinööri ja virka- ja valtiopäivämies, Victor von Haartmanin poika
 Hedvig von Haartman (1862–1902), Pelastusarmeijan perustaja Suomessa, Carl Daniel von Haartmanin tytär
 Johannes von Haartman (1869–1925), asianajaja ja Helsingin kunnallispormestari
 Annie Margaretha (Greta) von Haartman (1889–1948), oopperalaulaja
 Carl von Haartman (1897–1980), everstiluutnantti, kirjailija, elokuvanäyttelijä, -käsikirjoittaja ja -ohjaaja
 Lars Arvid Axel von Haartman (1919–1998), lintutieteilijä, professori
 Monica von Haartman (1920–1946), runoilija

Aatelittomia (Haartman) 
 Johan Haartman (vanhempi) (1682–1737), oli suomalainen filosofi, Turun akatemian professori
 Jakob Haartman (1717–1788), Turun piispa 1776–1788
 Johan Haartman (nuorempi) (1725–1785), lääketieteen professori, "Suomen lääketieteen isä"
 Axel Haartman (1877–1969), taidemaalari

Haartmaninkatu 
Helsingin Haartmaninkatu sai nykyisen nimensä vuonna 1954 lääketieteen tutkijoina tunnettujen jäsenten, erityisesti Jakob Haartmanin ja Gabriel Erik von Haartmanin mukaan. Katu kulkee Meilahden sairaalan laajan tonttialueen ohi, ja sen varrella ovat myös Naistenklinikka sekä myöhemmin rakennetut Haartmanin sairaala ja Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan rakennukset.

Lähteet 

Suomalaiset suvut
Muhavets

Muhavets ( ja , ) on  Läntisen Bugin sivujoki Valko-Venäjän Brestin alueella. Se saa alkunsa Pružanyn seudulta ja liittyy Brestissä Puolan rajalla Bug-jokeen, joka kuuluu Itämereen laskevan Veikselin vesistöön. 

Muhavetsin pituus on 113 km ja sen valuma-alue kattaa 6590 neliökilometriä. Joen alku- ja loppupisteiden välinen korkeusero on 29,5 metriä. Keskivirtaama on 33,6 m³/s.

Brestin seudulla jokea käytetään mm. proomuliikenteeseen ja jokimatkailuun. Joki on navigoitavissa sen alapäässä lähellä Puolan rajaa sijaitsevasta Brestin satamasta ylävirtaan, jossa se Kobrynin kaupungin itälaidalta () alkavan  Dneprin–Bugin kanavan kautta on yhteydessä Mustaanmereen laskevaan Dneprin vesistöön Ukrainassa. Yhteys Brestistä alavirtaan Bug-joelle, noin puolentoista kilometrin päässä jokien yhtymäkohdassa sijaitsevan Brestin linnoitusalueen siltapenkereiden ohi, on kuitenkin nykyisin suljettu.

Lähteet

Aiheesta muualla

 the Mukhavets River city-walk.brest-belarus.org 
 Wikimapia satelliittikuva: Jokiproomuja Brestin satamassa, navigoitavan reitistön nykyisessä länsipäässä Muhavetsilla

Valko-Venäjän joet
Veikselin vesistö
The Strand Magazine

The Strand Magazine oli brittiläinen kuukausijulkaisu, joka ilmestyi vuosina 1891–1950. Siinä julkaistiin kaunokirjallisia tekstejä ja asia-artikkeleita. The Strand Magazine tunnetaan parhaiten siitä, että Arthur Conan Doylen Sherlock Holmes -tarinat ilmestyivät ensimmäisen kerran sen sivuilla Sidney Pagetin kuvittamina.

Historia 
George Newnes perusti The Strand Magazinen vuonna 1890. Se oli tarkoitettu suuren yleisön perhelehdeksi. Lehti julkaisi asia-artikkeleita, novelleja ja jatkoromaaneja. Newnes halusi myös julkaista kuvia joka sivulla, mikä oli lehden perustamisajankohtana suuri myyntivaltti. Lisäksi lehden hinta oli puolet kilpailijoiden hinnoista.

Kun Doylen Kuningas pulassa -novelli julkaistiin Strandissa heinäkuussa 1891, lehden levikki nousi välittömästi. Doyle julkaisi kaikki 56 Sherlock Holmes -novellia Strandissa 1891–1927. Suurimman osa niistä kuvitti Sidney Paget, jonka Holmes-kuvitukset ovat tulleet yhtä kuuluisiksi. Kun Baskervillen koira julkaistiin jatkokertomuksena 1901–1902, lehden levikki kasvoi 30 000 kappaleella. Strand julkaisi myös muita Doylen artikkeleita ja kaunokirjallisuutta, ja vuosina 1891–1930 lähes joka numerossa oli jotain Doylelta.

Doylen myötä lehdestä oli tullut hyvin suosittu ja siinä ilmestyi myös muiden merkittävien kirjailijoiden, muun muassa P. G. Wodehousen, H. G. Wellsin ja Somerset Maughamin, teoksia. Doylen jalanjäljissä Strand julkaisi myös monien muiden rikoskirjailijoiden novelleja – heitä olivat muun muassa Agatha Christie, Dorothy L. Sayers, Georges Simenon ja Edgar Wallace.

Sota-aika vaikeutti pahasti lehden toimitusta. Paperisäännöstelyn takia lehden koko jouduttiin pienentämään. Kustannukset nousivat ja levikki laski. Rahapulan takia lehti lopetti vuonna 1950.

Uusi Strand Magazine (1998–) 
The Strand Magazine perustettiin uudelleen 1998. Se on erikoistunut jännitys- ja rikoskirjallisuuteen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Uuden Strand Magazinen kotisivut 

Brittiläiset aikakauslehdet
Sherlock Holmes
Jyväskylän monitoimitalo

Jyväskylän monitoimitalo eli monnari on Jyväskylässä sijaitseva urheilurakennus. Muun muassa futsal-seura Kampuksen Dynamo, BC Jyväskylä ja salibandyliiga-seura Happee käyttävät monitoimitaloa kotihallinaan.

Rakennukseen kuuluu mm. 1 302 m2 kokoinen palloiluhalli.

Lähteet
Monitoimitalo Jyväskylän kaupungin sivuilla

Aiheesta muualla
Happee Pinterest sivuilla: kuvia Monitoimitalosta 

Jyväskylän urheiluhallit
Mäki-Matti
Edsilia Rombley

Edsilia Rombley (s. 13. helmikuuta 1978 Amsterdam) on alankomaalainen laulaja. Hän edusti Alankomaita Eurovision laulukilpailussa 1998 kappaleella Hemel en aarde ja sijoittui 4. sijalle 150 pisteellä.  Hän edusti Alankomaita uudestaan Eurovision laulukilpailussa 2007 Helsingissä kappaleella On Top of the World ja sijoittui semifinaalissa 21. sijalle 38 pisteellä, joka ei kuitenkaan riittänyt finaaliin pääsyyn. Hän ilmoitti Alankomaiden äänestyspisteet finaalissa koomikko Paul de Leeuwin kanssa. Näin ei olisi käynyt mikäli Rombley olisi päässyt finaaliin. Hän matkusti takaisin kotimaahansa Alankomaihin semifinaalin jälkeen jo ennen finaalia perjantaina 11. toukokuuta. 4. joulukuuta 2019 ilmoitettiin, että Rombley juontaa vuoden 2020 Eurovision laulukilpailun yhdessä Chantal Janzenin ja Jan Smitin kanssa. Vuoden 2020 Euroviisut kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, joten Rombley, Janzen ja Smit valittiin juontajiksi vuoden 2021 kilpailuun.

Diskografia

Albumit
Thuis (1997)
Edsilia (1998)
Face to face (2002)
Meer Dan Ooit (2007)
Uit mijn hart (2011)
Sweet Soul Music (2013)
The Piano Ballads, Vol. 1 (2014)
The Piano Ballads. Vol. 2 (2018)

Livealbumit 
 Live (2009)

Singlet 
 Baby It’s You (1997)
 Hemel en aarde (1998)
 Second Floor (1998)
 Get Here (1999)
 How Can You Say That (1999)
 What Have You Done to Me (2001)
 Gotta Let Me Go (2002)
 I’ll Be That Someone (2002)
 Dan ben ik van jou (2006)
 Nooit meer zonder jou (2007)
 On Top of the World (2007)
 Een Keer meer dan jij (2007)
 Geef je over (2010)
 Uit het oog niet uit mijn hart (Ruth Jacottin kanssa) (2011)
 Ik laat je miet alleen (2012)
 Zeg me dat het niet zo is (2012)
 Van jou (2014)
 Als Jij ME belooft (2016)
 Wat je doet met mij (feat. Re-Play) (2017)
 Weak (2018)
 The Way You Make Me Feel (2019)
 Breng me naar het water (Edwin Jonkerin kanssa) (2019)
 Lieve Mama (2020)

Lähteet

Aiheesta muualla
Edsilia Rombleyn virallinen kotisivu  

Alankomaalaiset poplaulajat
Alankomaiden euroviisuedustajat
Vuoden 1998 euroviisuedustajat
Vuoden 2007 euroviisuedustajat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1959

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1959 järjestettiin Prahassa 5.–15. maaliskuuta. Karsintaryhmien ottelut pelattiin Ostravassa, Bratislavassa ja Brnossa. Alkusarjan pisteet eivät jääneet voimaan loppusarjoihin.

Karsintakierros

Karsintaryhmä 1

Karsintaryhmä 2

Karsintaryhmä 3 
Ottelut pelattiin Ostravassa. Suomi saavutti sensaatiomaisesti tasapelin Ruotsia vastaan, joka oli lohkon ennakkosuosikki. Teppo Rastio teki kavennusmaalin noin neljä minuuttia ennen pelin loppua. Raimo Kilpiö puolestaan tasoitti lukemat puolitoista minuuttia ennen pelin päättymistä.

Loppusarjat

Mitalisarja

Vaikka alkusarjan tasapeli Ruotsia vastaan nosti Suomen joukkueen odotuksia, loppusarjassa joukkueen suoritustaso laski huomattavasti. Suomi hävisi Italialle, vaikka Suomi oli ottelun ennakkosuosikki. Toisaalta ottelu Ruotsiakaan vastaan ei ollut vähistä maaleista huolimatta tasainen. Ruotsi hallitsi ottelua, joskin joukkueen otteet eivät olleet alati itsevarmoja, vaan paikoin hermostuneita.

Alempi loppusarja

Euroopan-mestaruuskilpailut

B-sarja

Mestarijoukkue

Lähteet 

 http://hockey365.celeonet.fr/hockeyarchives/mondial1959.htm  
 http://www.todor66.com/hockey/world/index.html 

1959
Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut
Vuoden 1959 jääkiekko
Prahan urheilutapahtumat
Maailmanmestaruuskilpailut 1959
Drina-joen silta

Drina-joen silta () on jugoslavialaisen Ivo Andrićin vuoden 1945 romaani. Se käsittelee islaminuskoisten bosniakkien ja ortodoksisten serbien välisiä suhteita Višegradin kaupungissa nykyisessä Bosnia ja Hertsegovinassa osmanien ja itävaltalaisten vallan alla. Romaanin aikajänne käsittää neljä vuosisataa, ja se sijoittuu višegradilaisen Mehmed Paša Sokolovićin sillan ympärille.

Vuoden 1945 kirjat
Historialliset romaanit
Läntinen Bug

Bug tai Läntinen Bug (, , , ) on Ukrainassa, Valko-Venäjällä ja Puolassa virtaava Itämereen laskevan Veikselin vesistöön kuuluva joki. Bug saa alkunsa Ukrainan länsiosissa Lvivin alueella ja yhtyy Puolassa Varsovan pohjoispuolella vasemmalta Narewiin, joka on Veikselin oikeanpuolinen sivujoki. Joki toimii Euroopan unionin rajajokena Puolan sekä Valko-Venäjän ja Ukrainan välillä.

Läntisen Bugin pituus on 831 kilometriä, ja se muodostaa Valko-Venäjän rajan 169 kilometrin matkalla. Joen valuma-alue on 73 479 neliökilometriä, tästä 9 990 neliökilometriä Valko-Venäjällä. Joen keskivirtaama Ukrainan ja Valko-Venäjän rajalla on 50 m³/s, alempana Puolassa 127 m³/s.

Historiallinen kanavayhteys Dneprille

Mahtavan Puola-Liettuan valtioliiton aikana 1700-luvun lopulla kaivettiin nykyisen Valko-Venäjän lounaisosiin yhdyskanava Bugin sivuhaarasta Muhavetsista Mustaanmereen laskevaan Dneprin vesistöön. Kanavan nimi oli aluksi Kuninkaallisen kanava. Viime vuosikymmeninä melko runsaasti kiintoainesta kuljettavaa Bugjokea ei kuitenkaan ole ruopattu, eikä idästä tämän Dneprin–Bugin kanavan kautta saapuvilla proomuilla pääse navigoimaan esteettä Valko-Venäjän Brestiä pitemmälle länteen.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Encyclopædia Britannica Online: Bug River 
 The Bug River: Corridor in the Pan European Ecological Network. A Feasibility Study (pdf) 

Puolan joet
Valko-Venäjän joet
Ukrainan joet
Veikselin_vesistö
Puolan ja Ukrainan raja
Puolan ja Valko-Venäjän raja
Rajajoet
Sokeain kuunnelmapalkinto

Sokeain kuunnelmapalkinto on kuunnelmia ja kirjallisuutta harrastavien sokeiden ja heikkonäköisten muodostaman raadin jakama vuosittainen palkinto raadin mielestä parhaalle edellisen vuoden aikana Yleisradion radioteatterissa ensiesityksensä saaneelle kotimaiselle kuunnelmalle.  Palkintoa on jaettu vuodesta 1968 lähtien. Sen saavat kuunnelman käsikirjoittaja ja ohjaaja. 
Vuonna 2000 palkinnon sai kaksi kuunnelmaa kun taas vuoden 2009 palkinto annettiin ensi kertaa romaanidramatisoinnille.

Palkinnon saajat

Lähteet 
 Urpo Kuotola, Anja Tsokkinen, Eero Vartio: Suomen näkövammaisten ja näkövammaistyön historia. Helsinki 1988.

Viitteet 

Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot
Sokeus
Riesling

Riesling (saks. [ˈʁiːslɪŋ]) on Saksasta kotoisin oleva valkoinen viinirypälelajike. Rieslingistä saadaan monipuolista ruokaviiniä. Noin 38 % maailman Riesling-rypäleistä tuotetaan Saksassa, jossa niitä viljellään 24 000 hehtaarin alueella. Vuonna 2019 Riesling oli Saksan eniten tuotettu rypälelajike; 23,3 % kaikista tuotetuista viinirypäleistä oli Rieslingiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Heikki Remeksen viinikoulu Reseptitaivaassa: Riesling 

Viinirypälelajikkeet
Saksalainen keittiö
Sahalehti

Sahalehti (Stratiotes aloides) on kilpukkakasveihin kuuluva monivuotinen vesikasvilaji. Samaan heimoon kuuluvat muut Suomessa kasvavat vesikasvilajit kilpukka (Hydrocharis morsus-ranae), kanadanvesirutto (Elodea canadensis) ja näkinruohot (Najas) ovat habitukseltaan selvästi poikkeavia. Sahalehti on kilpukkakasvien heimon Stratiotoideae-alaheimon ainoa laji.

Ulkonäkö 
Sahalehti kasvattaa vapaasti kelluvia tiheitä lehtiruusukkeita. Elomuodoltaan se on yleensä irtokeijuja tai -kelluja. Kasviyksilöt elävät kokonaan tai osittain upoksissa paitsi kukkiessa. Lehdet ovat ruodittomia, jäykkiä ja sahalaitaisia, pituudeltaan 15–40 senttimetriä ja leveydeltään 0,5–1,5 cm. Ruusukkeen keskeltä kohoaa pysty, lehtien kanssa lähes samanmittainen kukkaperä, johon kehittyy kahden kukintolehden suojaama kukka. Kukka on valkoinen ja suurehko, halkaisijaltaan kolmesta neljään senttimetriä. Kasvi on kaksikotinen eli hede- ja emikukat kasvavat eri yksilöissä. Hedekasvit ovat harvinaisia eikä niitä ole tavattu Suomesta lainkaan. Sahalehti lisääntyykin tavallisemmin suvuttomasti rönsyistä.

Elinympäristö ja levinneisyys 
Sahalehti kasvaa suojaisilla paikoilla yleensä rehevissä neutraalivetisissä järvissä. Suomessa laji on melko harvinainen, missä sahalehteä tavataan eniten Kittilän Lapissa. Etelä-Suomessa sahalehti on runsas muun muassa Vanajavedessä.

Harvinainen ja Suomessa rauhoitettu viherukonkorento (Aeshna viridis) elää ainoastaan sahalehteä kasvavien vesistöjen ympäristössä. Korennon toukat elävät sahalehden lehtiruusukkeissa. Ainakin osittain sahalehden seuralainen on myös Suomea lähimpänä Etelä-Ruotsissa tavattava kiilaukonkorento (Aeshna isoceles).

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Sahalehden levinneisyys Suomessa.
 Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Sahalehti (Stratiotes aloides)
 Luontoportti: Sahalehti (Stratiotes aloides)
 Den virtuella floran: Vattenaloe (Stratiotes aloides L.) 
 ITIS: Stratiotes aloides 
 United States Department of Agriculture (USDA): Stratiotes aloides 
 Yle: Parikkalassa Suomen oloissa ainutlaatuinen lehtovyöhyke

Kilpukkakasvit
Ludvig (Ranskan kruununprinssi, 1661–1711)

Ludvig (; 1. marraskuuta 1661, Fontainebleau – 14. huhtikuuta 1711, Meudon) oli Ranskan kuninkaan Ludvig XIV:n ja Espanjan Maria Teresian vanhin poika ja Ranskan kruununperillinen eli dauphin. Hänet tunnetaan usein nimellä ”Grand Dauphin”, ja puhuteltaessa hän oli Monseigneur. Tässä tapauksessa ”grand” merkitsi kookasta, ei henkisesti suurta kuten nimitys Grand Condé. 

Hän meni naimisiin vuonna 1680 Baijerin prinsessa Marie-Annen kanssa, jonka kanssa hän sai kolme lasta. Vaimonsa kuoltua vuonna 1690 hän meni salaa naimisiin Marie Emilie Thérèse de Joly de Choinin kanssa. Hänen uutta vaimoansa ei kuitenkaan ikinä kutsuttu dauphineksi ja he eivät saaneet lapsia. Louis kuoli isorokkoon vuonna 1711.

Jälkeläiset

Ludvig (Louis), Burgundin herttua, dauphin (1682–1712)
Filip (Philippe), Anjoun herttua, myöhemmin Espanjan kuningas Filip V (1683–1746)
Kaarle (Charles), Berryn herttua (1686–1714)
Anne Louise de Bonbour (1695–1716), avioton
Charlotte de Fleury (1697–1750), avioton
Louise Émilie de Vautedard (1694–1719), avioton

Lähteet
 Nancy Mitford: Aurinkokuningas, Weilin+Göös, 1966

Kruununperijät
Ranskan kuninkaalliset
Vuonna 1661 syntyneet
Vuonna 1711 kuolleet
Anna Tatangelo

Anna Tatangelo [tat'andʒɛlɔ] (s. 9. tammikuuta 1987 Sora, Frosinonen maakunta, Italia) on italialainen pop-laulaja.
Vuonna 2002, Tatangelon ollessa 15-vuotias, hänestä tuli nuorin San Remon musiikkifestivaalit voittanut henkilö (festivaalien nuorten kategoria). 
Tatangelon ensimmäinen albumi "Attimo x attimo" julkaistiin syyskuussa 2003.
Varsinainen menestys alkoi vuonna 2005, kun toinen albumi "Ragazza di periferia" julkaistiin. Anna Tatangelo asuu laulaja Gigi D'Alession kanssa Roomassa.

Diskografia

Albumit

 "Attimo x attimo" (2003)
 "Ragazza di periferia" (2005)		
 "Mai dire mai" (2007)	
 "Nel mondo delle donne" (2008)
 "Progetto B" (2011)
 "Libera" (2015)
 "La fortuna sia con me" (2019)

Singlet

 "Dov'è il corraggio" (2001) 
 "Doppiamente fragili" (2002)
 "Un nuovo bacio" (2002)
 "Volere volare" (2003)
 "Corri" (2003)
 "L'amore più grande che c'è" (2004)
 "Ragazza di periferia" (2005)
 "Quando due si lasciano" (2005)
 "Qualcosa di te" (2005)
 "Essere una donna" (2006)
 "Colpo di fulmine" (2006)
 "Averti qui" (2007)
 "Lo so che finirà" (2007)
 "Il mio amico" (2008)
 "Mai dire mai" (2008)
 "Profumo di mamma" (2008)
 "Rose spezzate" (2009)
 "Bastardo" (2012)
 "L'aria che respiro" (2012)
 "Sensi" (2012)
 "Occhio per occhio" (2013)
 "Senza dire che" (2014)
 "Muchacha" (2014)
 "Libera" (2015)
 "Inafferrabile" (2015)
 "Gocce di cristallo" (2015)
 "Natale italiano" (2017)
 "Chiedere scusa" (2018)
 "Ragazza di periferia 2.0" (2018)
 "Le nostre anime di notte" (2019)
 "Perdona" (2019)
 "Tutto ciò che serve" (2019)
 “La fortuna sia con me” (2020)
 “Guapo” (2020)
 "Fra me e te" (2020)

Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Virallinen fanisivu

Italialaiset laulajat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Kirjepommi

Kirjepommi on räjähde, joka on rakennettu postipaketin sisälle ja suunniteltu räjähtäväksi, kun postipaketti avataan. Vanhimmat merkit kirjepommeista ovat vuodelta 1764. Nykyisin kirjepommeja käytetään mm. terrori-iskuissa. Yksi tunnetuimmista kirjepommittajista oli Theodore Kaczynski eli Unabomber, joka tappoi yhteensä kolme ihmistä sekä haavoitti useita kirjepommeillaan 1970–1990-luvuilla.

Tapauksia Suomessa
Postipakettina lähetetty pommi surmasi miehen ja aiheutti vakavia vammoja viidelle muulle ihmiselle Parikkalassa heinäkuussa 1979. Pommin lähettänyt mies tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Oikeus katsoi teon murhaksi ja yleisvaaralliseksi rikokseksi.

Yleisradion pääjohtajalle Sakari Kiurulle osoitettu kirjepommi räjähti hänen sihteerinsä käsissä Yleisradion toimitalossa Helsingissä kesäkuussa 1986. Sihteeri loukkaantui räjähdyksessä, mutta hänelle ei jäänyt pysyviä vammoja. Pommin lähettäjää ei koskaan saatu selville.

Lähteet

Katso myös
Pernaruttokirjeet

Pommit
Terrorismi
Postiliikenne
Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut 1929

Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut vuonna 1929 pidettiin Budapestissa, Unkarissa. Joidenkin lähteiden mukaan myös Suomi oli ilmoittautunut kilpailuun, mutta perui osanottonsa. Puola valittiin kisojen Fair Play -joukkueeksi.

Karsintakierros

Karsintaryhmä 1

Karsintaryhmä 2

Karsintaryhmä 3

Toiseksi sijoittuneiden karsinta

Mitaliottelut

Lopulliset sijoitukset

Mestarijoukkue

Lähteet
 Euro Championship 1929
 http://hokej.snt.cz/old/1929.html

Vuoden 1929 jääkiekko
Budapestin urheilutapahtumat
Karsinnat jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2012

Karsinnat jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2012 käynnistyivät vuonna 2010. Isäntämaiden Puolan ja Ukrainan joukkueet olivat molemmat saaneet automaattisen paikan lopputurnaukseen. Kaikkiaan lopputurnaukseen osallistui karsintojen perusteella 16 maajoukkuetta.

Ensimmäistä kertaa joukkueet jaettiin arvontakoreihin UEFAn maakertoimen perusteella. Arvonnassa arvottiin kuusi kuuden joukkueen ja kolme viiden joukkueen lohkoa. Lohkovoittajat sekä paras lohkokakkonen pääsivät suoraan kisoihin, muut kahdeksan lohkokakkosta etenivät jatkokarsintaan, josta jokaisen otteluparin voittaja pääsi lopputurnaukseen.

Arvontakorit

Karsintalohkot

Karsintalohkot arvottiin Varsovassa 7. helmikuuta 2010. UEFA:n päätöksellä Venäjän ja Georgian sekä Armenian ja Azerbaidžanin joukkueita ei sijoitettaisi samoihin karsintalohkoihin maiden välisten poliittisten kiistojen vuoksi. Näistä Armenia ja Azerbaidžan arvottiin A-lohkoon, mutta myöhemmin arvottu Armenia siirrettiin B-lohkoon ja A-lohkoon sijoitettiin seuraavana arvottu joukkue, Kazakstan.

Ensimmäinen kierros
Kaikki otteluajat UTC+1

Lohko A
Saksa varmisti lohkovoitton 2. syyskuuta voittaessaan Itävallan ja näin etenee varmasti lopputurnaukseen.

Lohko B

Lohko C

Italian ja Serbian välinen ottelu jouduttiin keskeyttämään kuuden minuutin pelin jälkeen Serbian kannattajien aiheutettua häiriöitä. 29. lokakuuta 2010 ottelu tuomittiin lopulta Italian voitoksi maalein 3–0. Italia varmisti paikkansa lopputurnaukseen 6. syyskuuta.

Lohko D

Lohko E
Alankomaat varmisti paikkansa lopputurnaukseen 6. syyskuuta voitettuuaan jokaisen ottelunsa ennen sitä. Myös Ruotsi varmisti jatkopaikkansa ollen paras lohkossaan toiseksi sijoittunut joukkue.

Lohko F

Lohko G

Lohko H
Portugali eteni jatkokarsintaan paremman maalieron turvin ennen Norjaa.

Lohko I
Espanja varmisti jatkopaikkansa 6. syyskuuta voitettuaan sitä ennen kaikki ottelunsa.

Jatkokarsinnat
Jatkokarsintoihin osallistuu kahdeksan maata, jotka sijoittuivat lohkoissaan toiseksi. Ainoastaan paras lohkossaan toiseksi sijoittunut joukkue, Ruotsi, pääsi suoraan lopputurnaukseen. Nämä kahdeksan maata jaettiin UEFAn maajoukkuekertoimien mukaan kahteen lohkoon, joista arvottiin otteluparit. Otteluparit pelaavat kaksiosaisen ottelusarjan, jonka voittaja etenee lopputurnaukseen. Arvonta suoritettiin Krakovassa 13. lokakuuta 2011.

Ottelut

Lopputurnauspaikan varmistaneet maat

Parhaat maalintekijät

Lähteet

Viitteet

Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2012
Leipsoí

Leipsoí (; myös Lipsí) on Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään. Saaren pinta-ala on 15,842 neliökilometriä ja asukasluku 790 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Leipsoí kuuluu Leipsoín kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Leipsoín kylä.

Maantiede 

Leipsoí sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren itäosassa. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Arkoí pohjoispuolella, Léros eteläpuolella ja Pátmos länsipuolella. Agathonísi sijaitsee kauempana koillisessa ja Farmakonísi idässä.

Saaren rantaviivan pituus on 39 kilometriä. Sen korkein kohta on Skáfi (277 metriä). Saari kuuluu Natura 2000 -verkoston piiriin.

Saarelle pääsee lautalla Ateenan kupeessa sijaitsevasta Pireuksesta, josta matka-aika on 12 tuntia. Lisäksi lautat, katamaraanit ja kantosiipialukset liikennöivät Leipsoíltä lähisaarille. Lähin kansainvälinen lentokenttä on Kosilla, jonne on katamaraanilla noin kolmen tunnin matka.

Hallinto ja kylät 

Leipsoí kuuluu hallinnollisesti Leipsoín kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Saaren ainoa väestörekisteröinnissä tilastoitu asutus on sen pääkylä ja satama Leipsoín kylä (790 asukasta), joka sijaitsee luonnonsatamalahdessa saaren etelärannikolla.

Historia 

Saaren ensimmäiset asukkaat olivat kaarialaiset, jotka saapuivat Leipsoílle noin vuonna 1200 eaa. Doorilaiset asuttivat Leipsoín kaarialaisten jälkeen. Leipsoín kylän ja akropoliin välillä sijaitsee hautausmaa, jota käytettiin klassisella ja roomalaisella ajalla.

Saaren väkiluku laski bysanttilaisella kaudella, jolloin merirosvot tekivät saaresta piilopaikkansa. Vuonna 1088 perustettu Pátmoksen Johannes Teologin luostari käytti Leipsoíä noin kuuden vuosisadan ajan viljelys- ja laidunmaanaan.

Johanniittain ritarikunta valloitti Leipsoín vuonna 1308 ja vuonna 1522 saari joutui osaksi Osmanien valtakuntaa. Joidenkin lähteiden mukaan kreetalaisia pakeni Leipsoílle, kun osmanit olivat saaneet koko Kreetan hallintaansa vuonna 1669.

Italia valloitti Leipsoín ja muun Dodekanesian Kastelórizoa lukuun ottamatta vuonna 1912. Saksalaiset miehittivät saaren vuonna 1943 ja vuonna 1945 Britannia otti Leipsoín hallintaansa. Osaksi Kreikkaa saari liitettiin vuonna 1948.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Lipsi-island.com
Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut 1927

Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut vuonna 1927 pelattiin Wienissä 24.–29. tammikuuta. Isäntäjoukkue Itävalta voitti mestaruuden. Kisojen ensikertalainen Unkari liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi kisojen avauspäivänä. Ensimmäisen kerran nimettiin Fair Play -joukkue ja sen arvon sai Belgia.

Mestarijoukkue

Lähteet

 http://hokej.snt.cz/old/1927.html
 http://www.passionhockey.com/hockeyarchives/Euro1927.htm 

Vuoden 1927 jääkiekko
Wienin urheilutapahtumat
Euroopan-mestaruuskilpailut
Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut 1926

Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut vuonna 1926 pidettiin Davosissa, Sveitsissä 11.–19. tammikuuta.

Alkulohkot

Karsintaryhmä 1

Karsintaryhmä 2

Karsintaryhmä 3

Jatkokarsinnat

Toiseksi sijoittuneiden karsinta 
Iso-Britannia jatkoi neljäntenä joukkueena mitalisarjaan. Ranska sijoittui viidenneksi. Belgia otteluun kuudennesta sijasta.

Kolmanneksi sijoittuneiden karsinta 
Puola otteluun kuudennesta sijasta. Italia sijoittui kahdeksanneksi ja Espanja yhdeksänneksi

Sijoitusottelut

Ottelu 6. sijasta

Mitalisarja 

Uusintaottelut

Lopulliset sijoitukset

Mestarijoukkue

Lähteet

 http://hokej.snt.cz/old/1926.html
 http://www.passionhockey.com/hockeyarchives/Euro1926.htm

Viitteet 

Vuoden 1926 jääkiekko

Sveitsin jääkiekko
Davosin urheilu
Soljani

Soljani on kylä Kroatiassa, Vukovar-Syrmian piirikunnan eteläisimmässä osassa Cvelferijanissa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kylän asukasluku oli 1241.

Se oli ensin mainittu 1329 "Sauly, Sali posessiona" ja siitä saakka kylän nimi on yhdistetty sanaan "suola" (sol tarkoittaa suolaa kroatiaksi). Rooman valtakunnan aikana kylä oli merkitty historiallisiin karttoihin "Saldisina", ja yksi tärkeimmistä roomalaisista teistä, joka johti Sirmiumiin (Sremska Mitrovica), meni Saldisin kautta.

Kylän suurin kasvu oli 1700-1800-luvuilla, kun slovakit Vojvodinasta ja Slovakiasta asettuivat sinne. Nykyään heidän jälkeläisensä ovat suurin vähemmistö kylässä.

Aiheesta muualla 
Soljani

Kroatian maantiede
Kolva (Usan sivujoki)

Kolva (komiksi ja venäjäksi Ко́лва) on Petšoran vesistöön kuuluvan Usan sivujoki Nenetsian autonomisessa piirikunnassa ja Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 546 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 18 100 neliökilometriä.

Joki saa alkunsa Janeismusjur-harjanteelta ja virtaa Bolšaja Zemljan tundra-alueen läpi kiemurrellen kohti etelää. Sen varrella asuu kolvalaisiksi kutsuttu komilaistunut nenetsiryhmä.

Joen varrella sijaitsee muun muassa Nenetsian Horei-Verin taajama, Harjaginskin (Harjaga) öljyntuotantotaajama, sekä useita muita petrokemian tuotantotaajamia. Joki liittyy Usajokeen Komin tasavallan Usinskin länsipuolella.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kolvajoen virtaamatietoja Horei-Veristä  (russia-arcticnet.sr.unh.edu)

Komin tasavallan joet
Nenetsian joet
Petšoran vesistö
Tarvasjoki (joki)

Tarvasjoki on Saaristomereen Varsinais-Suomessa laskevan Paimionjoen suurin sivujoki.

Joki saa alkunsa Mustajärvestä entisen Mellilän kunnan alueella Loimaalla, virtaa Rahkion, Kyrön ja Karinaisten kirkonkylän kautta entisen Karinaisten kunnan alueella Pöytyällä ja yhtyy Paimionjokeen entisen Tarvasjoen kunnan keskustassa Liedossa. Joen pituus on noin 14 km ja valuma-alueen pinta-ala 139 km².

Joen varren kyliä ovat Karinaisissa Kyrö, Kiukainen, Karinaisten kirkonkylä, Suutarla, Närppi, Mäenpää ja Tilkanen. Tarvasjoen kylistä joen varteen jäävät Seppälä, Suurila, Horinen, Kallela, Tarvasjoen kirkonkylä ja Eura.

Merkittävistä teistä Hämeen Härkätiehen kuuluva yhdystien 2250 osuus ylittää joen lähellä Tarvasjoen kirkkoa ja yhdystie 2250 uudelleen kahdesti Karinaisten kirkonkylän etelä- ja pohjoispuolella. Tarvasjoen Horisissa joen ylittää seututie 224, ja joen latvoilla Rahkiossa sen poikki kulkee yhdystie 2253.

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomen joet
Paimionjoen vesistö 
Tarvasjoki
Pöytyän luonto
Karinainen
Liedon luonto
Vähäjoki (Paimio)

Vähäjoki on Saaristomereen laskevan Paimionjoen sivujoki Paimiossa Varsinais-Suomessa. Paimionjokeen Paimion keskustassa yhtyvän joen pituus on noin 10 km, ja sen noin 77,6 km² laajuinen valuma-alue ulottuu latvoiltaan Paimion ohella myös viereisten Tarvasjoen ja Marttilan kuntien alueelle. Joen valuma-alueen järvisyys on noin 0,05 % ja valuma-alueesta on peltoa noin 36 %, metsää noin 56% ja suota noin 5 %. Valuma-alueen maisemaa hallitsevat viljelty jokilaakso sekä peltoaukeita ympäröivät kalliomäet.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

Suomen joet
Paimionjoen vesistö
Paimion luonto