joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Seinäjoen Tango

Seinäjoen Tango on entinen naisten huippulentopalloon keskittynyt seura. Se toimi kahden merkittävän seuran yhteistyönä, kun Seinäjoen Maila-Jussit ja Nurmon Jymy tekivät yhteistyötä naislentiksen hyväksi. Seura pelasikin kolme kautta SM-liigassa, mutta luopui paikastaan talousongelmien vuoksi.

Historia

Alkutaival 

Seinäjoen Maila-Jussien sekä Nurmon Jymyn yhteistyö lentopallon osalta oli jo pitkään kehitteillä, kunnes se viimein tapahtui vuonna 1997. Tuolloin päätettiin perustaa uusi naislentopalloon keskittyvä joukkue, joka nousisi naisten pääsarjaan muutaman vuoden kuluessa. Syntyi Jymy-Jussit -niminen seura, joka aloitti nousunsa kakkossarjasta ylöspäin.

SM-liigaan 

Lopulta naisjoukkue nousi lentopallon SM-liigaan kaudeksi 2000 historiansa ensimmäisen kerran. Ensimmäisellä kaudella liigassa joukkue oli nuori eikä pystynyt voittamaan peliäkään. Toisella liigakaudellaan joukkue teki merkittäviä hankintoja kun amerikkalainen Kimberly Hoppes Soininen liittyi sen riveihin, kuten myös suomalainen huippupassari Mariliisa Salmi. Tangoksi nimensä vaihtanut joukkue sijoittui seitsemänneksi liigan runkosarjassa, ja eteni puolivälieriin jossa se lopulta putosi. Joukkue eteni myös kaudella 2003 SM-liigan pudotuspeleihin, mutta putosi puolivälierissä sijoituksen oltua lopulta seitsemäs toisen kerran peräkkäin. Joukkue lopetti kauden jälkeen toiminsa sillä liigavuodet olivat olleet taloudellisesti vaikeita.

Muuta 

Joukkueessa pelasi nykyisin naisten maajoukkueeseen kuuluvat Leena Havunen, Tanja Eteläaho sekä Annukka Talvitie ja Suvi Tuomaala.

Entiset suomalaiset lentopalloseurat
Seinäjokelaiset urheiluseurat
Räntämäen rautatieasema

Räntämäen rautatieasema (, ratakm 270+800) oli V luokan rautatieasema Turussa, Kärsämäen kaupunginosassa Turku–Toijala-radan varrella. Kärsämäellä oli ensin pysäkki, mutta Hellaksen makeistehdas toivoi 1920-luvulla, että pysäkki saisi asemaoikeudet, jotka se myöhemmin saikin.

Räntämäen asemarakennus on kooltaan pienehkö ja siinä asemamiehen asuinhuoneet sijaitsivat samassa rakennuksessa kuin itse asema. Asemarakennus on rakennettu 1939 ja siihen liittyvä ulkohuone eli kellarirakennus on tehty samana vuonna. Rakennukset on suunniteltu keskusjohtoisesti rautatiehallituksessa, ja ne on mahdollisesti suunnitellut Ungern tai Thure Hellström. Räntämäen asemalla on kulttuurihistoriallista arvoa osana Kärsämäen ja sen alueen teollisuushistoriaa ja sen julkisivut ja vesikaton perusmuoto on suojeltu.

Asema eli kukoistuskauttaan 1940-luvulla. Pääasiallisia lähteviä tavaroita olivat makeiset, jauhot ja kutomoteollisuustuotteet. Matkalippuja myytiin vuonna 1947 noin 1 000, vuonna 1963 enää 120 kappaletta kuukaudessa. Asema lakkautettiin 1. marraskuuta 1987.

Räntämäen asema paloi osittain heinäkuussa 2006 tuhopoltossa. Turku myi omistamansa asemarakennuksen toukokuussa 2007.

Lähteet 

Turun rautatieliikennepaikat
Varsinais-Suomen lakkautetut rautatieliikennepaikat
Kirka keikalla

Kirka keikalla on suomalaislaulaja Kirkan vuonna 1969 julkaistu ensimmäinen albumi. Albumi on niin sanottu studiolive, joka on äänitetty suorana Scandia-Studiossa. Albumin sisältö koostuu cover-kappaleista. Levyllä soittaa Islanders-yhtye ja yleisönä toimii Kirkan faniklubin jäseniä. Kirka keikalla on ensimmäinen Suomessa tehty livealbumi.

Taustaa ja äänitys 

Kirka oli 1960-luvun loppupuolella saavuttanut menestystä hiteillään ”Hetki lyö”, ”Leijat” ja ”Ehkä suukon antaa saan”, joiden ansiosta hän oli noussut erääksi Suomen suosituimmista miesartisteista. Niinpä levy-yhtiö Scandia ryhtyi suunnittelemaan hänen ensimmäistä albumiaan. Levy-yhtiössä työskennelleen Harry Orvomaan ja Suosikki-lehden päätoimittaja Jyrki Hämäläisen ideoimana levystä tuli ensimmäinen suomalainen livealbumi. Projektiin osallistuivat myös Jaakko Salo sekä äänityksiä valvonut Esko Linnavalli.

Kirka keikalla ei ollut täysin puhdas livealbumi, sillä se äänitettiin todellisuudessa Scandian studioilla Helsingin Kulttuuritalolla. Kappaleet esitettiin kahteen kertaan ja parhaat valittiin levylle. Yleisö koostui Kirkan fan clubin jäsenistä, joita tuolloin oli 1 500 henkilöä. Tilaisuuden järjestäjille koitui ongelmia, kun heistä noin 800 oli pyrkimässä sisään. Kaikki eivät mahtuneet esitykseen, vaan joutuivat jäämään ulkopuolelle. Yleisöä yritettiin vaihtaa settien välillä, mutta sisään päässeet eivät suostuneet poistumaan. Kirkan mukaan tilanne muodostui niin uhkaavaksi, että hetken aikaa harkittiin poliisin kutsumista paikalle.

Julkaisu ja vastaanotto 

Albumi osoittautui vasten kaikkia odotuksia menestykseksi ja maaliskuussa 1969 siitä tuli Suomen listaykkönen. Myös Kirka arvosti ensialbumiaan:

Suomalainen musiikkitoimittaja Jake Nyman on sanonut Kirka keikalla -albumin olevan ”sisältönsä puolesta erittäin kunnianhimoinen ja poikkeuksellinen projekti aikana, jolloin suomalaiset hittilistat olivat täynnä mahtipontisia ja pateettisia iskelmiä.” Nymanin mielestä albumi on myös ajankohtaan nähden erittäin korkeatasoinen ja onnistunut.

Kappaleet 
A-puoli
 
 
 
 
 
 
Hetki lyö (Beat the Clock, säv. ja san. Richard Gottehrer, Jonathan Burd Stroll, suom. Pertti Reponen
Leijat (Kites, säv. ja san. Hal Hackady, Lee Pockriss, suom. Pertti Reponen)
Ehkä suukon antaa saan (Happy Birthday Sweet Sixteen, säv. ja san. Howard Greenfield, Neil Sedaka. suom. Pertti Reponen)
Viimeiseen mieheen (Only One Woman, säv ja san. Barry, Maurice & Robin Gibb, suom. Pertti Reponen)

B-puoli

Muusikot 
The Islanders
 Kirka - laulu
 Seppo Paakkunainen ja Pekka Pöyry - saksofonit
 Seppo Hovi - piano
 Eero Lupari - sähkökitara
 Heimo Holopainen - sähköbasso
 Kurt Mattson - rummut
Mukana myös
 Jörgen Petersen - trumpetti
 Christian Schwindt - lyömäsoittimet
Lähde:

Lähteet 

Vuoden 1969 esikoisalbumit
Kirkan albumit
Cover-albumit
Alapitkä

Alapitkä on kylä ja taajama Lapinlahden kunnassa valtatie 5:n ja Savon radan varrella, kunnan keskustasta noin  20 kilometriä etelään. Alapitkän taajamassa oli vuoden 2011 lopussa 409 asukasta.

Alapitkän kylä on osa vanhaa kulttuurimaisemaa, jolle leimaa-antavaa ovat suuret, viljavat peltoaukeat ja peltojen keskellä sijaitsevat maatilat. Peltoaukeat sijaitsevat suurimmaksi osaksi Alapitkäjärven ympärillä. Kuopioon on Alapitkältä matkaa 39 km, Kuopion lentoasemalle 27 km, Siilinjärvelle 17 km ja Varpaisjärven taajamaan 28 km. Tahkovuori on Alapitkältä 44 km:n päässä. Alapitkällä on myös rautatieasema, joka on nykyään vain tavaraliikenteen käytössä ja junien ohituspaikkana; henkilöliikenne Alapitkälle päättyi vuonna 1984. Alapitkällä on myös Fingridin 400 kV:n sähköasema. Kylän lähellä virtaavan Hovinjoen Korkeakoskessa on jo 1920-luvulla rakennettu pieni voimalaitos, joka on kytketty Savon Voima Oy:n verkkoon. Kevättulvien aikaan voimakkaasti kuohuva Korkeakoski on nähtävyys tulvaveden virratessa voimalaitospadon yli.

Alapitkällä on alakoulu, päiväkoti, luterilainen kirkko ja pieni hautausmaa sekä ortodoksinen tsasouna. Valtakunnallinen nähtävyys on Alapitkällä toimiva Suomen asutusmuseo. Asutustoiminnan muistomerkki on sijoitettu Alapitkän tsasounan lähelle. Alapitkällä on myös työväentalo, jota vuokrataan erilaisiin tilaisuuksiin.

Pieni kyläkauppa Alapitkän Eväskori, joka myi päivittäistavaroita ja tarjosi myös postipalveluita, tuhoutui tulipalossa 12.4.2021. Alapitkällä oli pitkään myös Osuuspankki Poppian konttori, mutta sen toiminta loppui Alapitkällä 28.2.2013, koska pankkitoiminta oli siirtynyt pankkikonttoreista pitkälti Internetiin. Alapitkällä pankkitoiminta alkoi 1909 Alapitkän Osuuskassan perustamisella, joten pankkitoimintaa harjoitettiin kylällä yli 100 vuoden ajan.

Alapitkän nuorisoseuran toimintaan kuuluu vuosittaiset esitykset kesäteatterissa, jonka katsomo on katettu. Johannes Linnankosken romaanin Pakolaiset keskeiset tapahtumat sijoittuvat Alapitkälle.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 
Alapitkän kylän historiaa (lapinlahti.fi)

Lapinlahti
Pohjois-Savon maakunnan taajamat
Lipputanko

Lipputanko on tanko, johon ripustetaan lippu. Sen rakenne ja muoto riippuu käyttöpaikasta ja liputustarkoituksesta, ja se voi olla kiinteä tai irrallinen.

Kenttäsalko on vapaasti maastossa seisova lipputanko. Kenttäsalossa lippu liehuu vapaasti ja juhlavasti. Kenttäsalko on perinteisesti ollut puinen, mutta nykyisin ovat yleistyneet alumiiniset ja lujitemuotoiset salot, jotka ovat puisia kevyempiä, helpompia pystyttää ja tarvitsevat vain vähän huoltoa. Lippusalossa on nuppi, jossa voi olla narupyörä eli pylpyrä tai pyöristetty reikä narulle. Lippunaruna käytetään erikoispunontaista narua, jota punotaan pellavasta, hampusta tai nailonista. Narun vahvuus on 5–10 millimetriä.

Kattotankoja käytetään enimmäkseen julkisissa rakennuksissa.

Seinätanko kiinnitetään seinään asennettuun telineeseen, ja sen kallistuskulma on 30–40 astetta, jotta lippu voi liehua mihin suuntaan hyvänsä. Joskus seinätanko on vaakasuorassa. Seinätankoja käytetään esimerkiksi sisäänkäyntien yläpuolella tai molemmin puolin ovea.

Kantotankoja kannetaan kulkueissa, marsseilla ja sisäliputuksessa. Lippukangas kiinnitetään tankoon naulaamalla, narulla tai metallikiskolla. Tanko on usein kaksiosainen kuljetuksen helpottamiseksi. Kantotangon yläpäässä on kärkikoriste, joka on tangon alkuperästä muistuttaen usein keihäänkärjen muotoinen. Tangon alapäässä on metallinen hela eli kenkäin, joka suojaa tankoa kulumiselta. Tangon materiaalina käytetään puuta tai metallia. Sisätilaisuuksissa tanko voidaan laittaa irralliseen lipputelineeseen.

Vuonna 2012 maailman korkeimman haruksettoman lipputangon aseman sai Tadžikistanin pääkaupunki Dušanbehen  pystytetty 165 metriä korkea lipputanko. Syksyllä 2014 tittelin vei Saudi-Arabian Jeddaan pystytetty 171-metrinen lipputanko. Euroopan korkein lipputanko on Haminaan 2019 valmistunut satametrinen salko, jossa liehuu siniristilippu, jonka korkeus on 16,5 metriä ja leveys 27 metriä. Rakenteeltaan yli 100-metriset lipputangot ovat tyypillisesti onttoja metallirunkoisia mastoja, jonka sisällä on tikapuut huoltotöitä varten. Huippukorkean lipputangon nokkaan on sijoitettu esimerkiksi lentoestevalot.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Liput
Suomen erämaalaki

Suomen erämaalaki () on erityislaki, joka kohdistuu Lapissa oleviin erämaihin. Vastuuministeriönä toimii Suomen ympäristöministeriö.

Lain tarkoituksena on perustaa erämaa-alueita alueiden erämaaluonteen säilyttämiseksi, saamelais­kulttuurin ja luontaiselinkeinojen turvaamiseksi sekä luonnon monipuolisen käytön ja sen edellytysten kehittämiseksi.

Sovellusala

Erämaa-alueet:

Käsivarren alue 2 210 km² Enontekiöllä
Tarvantovaaran alue 670 km² Enontekiöllä
Pöyrisjärven alue 1 280 km² Enontekiöllä
Muotkatunturin alue 1 570 km² Utsjoella ja Inarissa
Paistuntureiden alue 1 570 km² Utsjoella ja Inarissa
Kalvoaivin alue 2 940 km² Utsjoella ja Inarissa
Vätsärin alue 1 550 km² Inarissa
Tsarmitunturin alue 150 km² Inarissa
Hammastunturin alue 1 820 km² Inarissa, Kittilässä ja Sodankylässä
Puljun alue 610 km² Enontekiöllä ja Kittilässä
Kemihaaran alue 310 km² Savukoskella
Tuntsan alue 210 km² Savukoskella

Lähteet 

Luonnonsuojelu Suomessa
Suomen ympäristölaki
Janne Tuohino

Janne Tuohino (s. 22. toukokuuta 1975 Kiiminki) on suomalainen ralliautoilija, joka on kilpaillut 40 MM-rallissa useilla eri autoilla.

Ura 

Tuohino osallistui ensimmäiseen kilpailuusa kotikuntansa Kiimingin Rallisprintissä 1993 Ford Escort RS 2000 -autolla. Vuonna 1995 Tuohino osallistui nuorten SM-sarjaan ja samana vuonna hänet valittiin AKK:n nuorten rallivalmennusryhmään. Vuonna 1999 Tuohino voitti N-ryhmän ja vuonna 2001 A-ryhmän suomenmestaruuden. Vuonna 2002 hän osallistui junioreiden SM-sarjaan ja saavutti heti ensimmäisellä kaudellaan kolmannen sijan. Samana kautena Tuohino ajoi ensimmäistä kertaa yksityistallin Ford Focuksella. Vuonna 2004 Tuohino saavutti Suomen MM-rallin viidennen sijan ja seuraavalla kaudella hän pääsi Škodan tehdastallin kuljettajaksi. 

Kaudella 2008 Tuohino ajaa rallin SM-sarjaa. Tähän mennessä hän on voittanut sarjan kolmesta osakilpailusta yhden ja sijoittunut kerran kolmanneksi. Kaudella 2011-2012 hän ajoi SM-rallia. Hän ajoi kolme ensimmäistä kisaa Ford Fiesta S2000 autolla. Kaudella 2012-2013 hän ei aja mitään ralli-sarjaa. Hän asuu tällä hetkellä Arabiemiraateissa ja ajaa motocrossia. Vuonna 2014 Janne palasi auton rattiin kolmen vuoden tauon jälkeen menestyksekkäästi. Hän voitti Arctic Lapland Rallyn Ford Fiesta R5:sella, kartanlukijanaan Markku Tuohino. Tuohino ajoi myös omien sanojensa mukaan harrastusmielessä vuoden 2016 Neste Rallissa Qatarista vuokratulla Ford Fiesta R5. Loppusijoitus oli yleiskilpailun 25. sija ja WRC2:n 11. 

Tuohino palaa MM-ralleihin ajamalla kartanlukija Mikko Markkulan kanssa JanPro Racingin nimissä Ruotsin rallin 2019 Ford Fiesta RS WRC-autolla, jota hän sen jälkeen alkaa vuokrata halukkaille rallikilpailuihin. 

Siviilitöinään Tuohino pyörittää rakennusliikettä Kiimingissä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tuohinon kotisivut

Suomalaiset ralliautoilijat
Rallin Suomen-mestarit
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Siirros

Siirros eli lohkoliikunto on geologiassa käytetty nimitys maankuoren jännitystilojen aiheuttamasta kallioperälohkojen siirtymisestä toisiinsa nähden pysty- tai vaakasuoraan halkeamaa pitkin. Siirroksen korkeus voi vaihdella muutamista senttimetreistä jopa satoihin metreihin. Yksinkertaisin siirrosmuoto on siirrostörmä. Useista vierekkäin olevista siirrostörmistä käytetään nimitystä porrassiirros. Yleensä siirroksen muodostuminen ilmenee maanjäristyksenä. 

Kun kaksi siirroslinjan välistä lohkoa vajoaa, syntyy vajoama, jollaisia ovat esimerkiksi Inarinjärven allas sekä Satakunnan Pyhäjärvi. Kun lohko kohoaa tai lohkon ympäristö vajoaa, syntyy horsti, jollainen ovat esimerkiksi Inarinjärveä ympäröivät tunturit. Lohkoliikunnan muotoon vaikuttaa kallioperän kivilaji: esimerkiksi graniitilla kolme lohkosuuntaa, liuskeilla kaksi.

Suomessa lohkoliikunnat ovat vaikuttaneet eniten kallioperän kehitykseen. Lohkoliikuntoja on myös Etelä-Saksan alueella ja Alppien läheisyydessä, missä ne ovat paljon suurempia.

Toiminta 
Lohkoliikuntojen synty ja toiminta perustuu kivien suhteelliseen liikkumiseen toisiaan vastaan lohkojen rajalla. Lohkojen välisestä kitkasta ja lohkojen jäykkyydestä johtuen lohkot eivät voi virrata toistensa ohi tai liukua toistensa päälle, joten kivien välille muodostuu jännite. Jännitteen purkautuessa syntyy lohko.

Lähde 
 

Laattatektoniikka
Rakennegeologia
Seulonnan keskeiset artikkelit
Russarö

Russarö on saari Hangon edustalla. Saari on Suomen puolustusvoimien käytössä, mutta avattiin kesällä 2009 rajoitetusti yleisölle. Se on laajuudeltaan noin 80 hehtaaria. Saari on alun perin kuulunut nyt jo lakkautettuun Hangon Rannikkopatteristoon.

Majakka
Saarella sijaitsee 1863 valmistunut viisikerroksinen kivimajakka, jota kutsutaan nimellä Hangon silmä.

Saarella sijaitsee myös Ilmatieteen laitoksen havaintoasema.

Russarön nimestä 
Aikaisempia muotoja ovat olleet Rusor, Rossaar (1644) ja Russor (1723). Heikki Ojansuun mukaan nimi on ollut alkujaan Ruuhisaari. Ivar Westman on esittänyt toisena vaihtoehtona, että alkuosan "Russar" alta kuultaa nimi Ruotsinsaari, mitä puoltaisivat varhaiset asiakirjamerkinnät. Loppuosa -ö on vain suhteellisen myöhäinen ruotsalainen lisä samoin kuin vertauskohtana pidettävässä Jussarö-nimessä, jonka lähtömuodon oletetaan olevan Juutinsaari.

Lähteet

Aiheesta muualla
Russarön rakennushistoriallinen selvitys

Hangon luonto
Suomen merialueiden saaret
Suomenlahden saaret
Suomen rannikkolinnakkeet
Seppo Keurulainen

Seppo Keurulainen (16. syyskuuta 1945 – 4. helmikuuta 1981) oli suomalainen kitaristi. Hän soitti 1960-luvulla monissa yhtyeissä ja toimi jonkin aikaa myös studiokitaristina. Keurulainen käytti pääasiassa Fender Stratocasteria.

Yhtyeet joissa Keurulainen oli mukana 

Jim & The Beatmakers
Jormas
The Roosters
The Boys
The Islanders
Frankies
Pepe & The Paradise

Suomalaiset kitaristit
Vuonna 1945 syntyneet
Vuonna 1981 kuolleet
Kuwait Airwaysin lento 422

Kuwait Airways lento 422 kaapattiin 5. huhtikuuta vuonna 1988 Bangkok–Kuwaitin välillä Arabianmeren  yläpuolella. Koneessa oli 91 matkustajaa ja 20 miehistön jäsentä. Koneessa oli kuusi tai seitsemän libanonilaista miestä jotka ryntäsivät tuliaseita ja käsikranaatteja mukanaan ohjaamoon kolme tuntia nousun jälkeen. Radioteitse kaapparit vaativat 17 šiiamuslimiterroristin vapauttamista Kuwaitin vankiloista. Kone pakotettiin lentämään Mašhadiin, Koillis-Iraniin, jossa vapautettiin 24 naista ja yksi sydänsairas mieshenkilö. Odotuksen jälkeen kone jatkoi matkaansa Libanonin pääkaupunkiin Beirutiin mutta se ei saanut laskeutumislupaa joten sen piti laskeutua Larnakaan, Kyprokselle.

Heti laskeutumisen jälkeen koneessa ammuttiin kuwaitilainen turvallisuusupseeri Abdullah Khalidi, 25, jonka ruumis heitettiin ulos. Myöhemmin Khalid Ayoub Bandar, 20, sai saman kohtalon. Kuwaitin hallitus ei suostunut kaappaajien vaatimuksiin. Larnakassa vapauttiin 12 makustajaa. 12. huhtikuuta kone lensi Algeriin. Algeriassa kaappaajat uhkasivat räjäyttää koko koneen matkustajineen. Kuwaitin jalkapallomaajoukkue lupautui panttivangiksi mikäli matkustajat vapautettaisiin mutta siihen kaapparit eivät suostuneet. Lopulta kaapparit tekivät sopimuksen Algerissa. Kaappareiden vaatimuksiin ei suostuttu mutta he saivat vapaan pääsyn maasta. Kuwaitin hallituksen ja Algerian viranomaisia kiitettiin kovasti kaappaustilanteessa.

Kuwaitin historia
Vuoden 1988 lento-onnettomuudet
Lentokonekaappaukset
Mari Teinilä

Mari Teinilä (s. 12. joulukuuta 1960 Namibia) on suomalainen toimittaja ja Kotimaa- ja Askel-lehden päätoimittaja.

Teinilä on syntynyt Namibiassa, jossa hänen vanhempansa olivat lähetystyössä. Hän muutti Suomeen 12-vuotiaana. Hän on työskennellyt Lähetyssanomissa, Kirkko ja kaupungissa sekä Kotimaassa, jonka palvelukseen hän meni 1996 ja jonka toimituspäällikkönä hän toimi 2005–2009 ja sen jälkeen päätoimittajana. Teinilän erityisaloja ovat kotimaisen kirkollisen uutisoinnin lisäksi lähetystyötä, pakolaisuutta ja aidsia koskeva uutisointi. Hän on tehnyt useita juttumatkoja ulkomaille, erityisesti Afrikkaan. Teinilä on myös ollut kansainvälisen ekumeenisen uutistoimisto ENI:n (Ecumenical News International) hallituksen jäsen 2003–2007.

Toimittajan työn ohella Teinilä on kirjoittanut kirjoja, muun muassa henkilökuvan kirjailija Anna-Maija Raittilasta.

Teinilä aloitti 1. toukokuuta 2009 Kotimaan toisena päätoimittajana yhdessä vastaavan päätoimittajan Pauli Aalto-Setälän kanssa. Aalto-Setälän siirryttyä toisiin tehtäviin hänestä tuli vastaava päätoimittaja.

Askel-lehden päätoimittajana Teinilä aloitti 2018. Hän luopui sekä Kotimaa- että Askel-lehden päätoimittajuudesta vuonna 2022 ja jatkoi rivitoimittajana.

Teokset

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset päätoimittajat
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Interferoni

Interferoni on proteiini, jota virustartunnan uhriksi joutuneet solut ja jotkut lymfosyytit levittävät ympärilleen. Interferoni sitoutuu terveisiin soluihin ja käynnistää niissä puolustusreaktioita, joiden ansiosta virukset eivät kykene tunkeutumaan soluihin.

Interferonit edistävät syöjäsolujen ja T-imusolujen toimintaa. Ne luokitellaan kolmeen luokkaan sen mukaan, mikä soluryhmä niitä tuottaa. Alfainterferonit ovat peräisin veren valkosoluista, beetainterferonit fibroblasteista ja gammainterferonit T-soluista. 

Kaikki virukset eivät käynnistä isäntäsolussa interferonin tuotantoa, eivätkä kaikki solut pysty tuottamaan interferonia.

Toimintaperiaate
Virukset muodostuvat proteiineista ja nukleiinihaposta eli joko DNA:sta tai RNA:sta. Isäntäsolu ryhtyy tuottamaan interferoneita, kun viruksen nukleiinihapot kiinnittyvät isäntäsolun ribosomeihin. Infektoituneesta solusta erittyvät interferonit sitoutuvat terveiden solujen solukalvon reseptoreihin ja aktivoivat solut tuottamaan erityisiä entsyymejä. Jos tällaiseen soluun tunkeutuu virus, entsyymit tuhoavat viruksen nukleiinihapot. Tuhoaminen estää viruksen lisääntymisessä tarvittavan proteiinisynteesin.

Lähteet

Immuunijärjestelmä
Proteiinit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Interleukiini

Interleukiinit ovat proteiineja ja peptidejä, jotka auttavat valkosoluja kommunikoimaan. Ne ovat sytokiinien alalaji. Interleukiineja tuottavat monet elimistön solut, pääasiassa kuitenkin auttaja-T-solut, monosyytit, makrofagit ja endoteelisolut. Interleukiinit edistävät T- ja B-solujen lisääntymistä sekä ovat tärkeä osa immuunivasteessa. Ne estävät tai edistävät tulehdusreaktiota. Tulehdusreaktiota edistävät interleukiinit aiheuttavat suurina määrinä kuumeen.

Luettelo interleukiineista
Interleukiini 1
Interleukiini 2
Interleukiini 3
Interleukiini 4
Interleukiini 5
Interleukiini 6
Interleukiini 7
Interleukiini 8
Interleukiini 9
Interleukiini 10
Interleukiini 11
Interleukiini 12
Interleukiini 13
Interleukiini 14
Interleukiini 15
Interleukiini 16
Interleukiini 17
Interleukiini 18
Interleukiini 19
Interleukiini 20
Interleukiini 21
Interleukiini 22
Interleukiini 23
Interleukiini 24
Interleukiini 25
Interleukiini 26
Interleukiini 27
Interleukiini 28
Interleukiini 29
Interleukiini 30
Interleukiini 31
Interleukiini 32
Interleukiini 33
Interleukiini 34
Interleukiini 35
Killeri

Killeri (Killerjärven hevosurheilukeskus) on hevosurheilukeskus Jyväskylän Köhniöllä Kypärämäen kaupunginosan länsiosassa. Se sijaitsee yhdystie 6015:n varrella noin kolme kilometriä Jyväskylän keskustan länsipuolella. Killerin ravirata on valmistunut vuonna 1974. Se sijaitsee Killerjärven eli Killervän ympärillä.

Killerin suurimmat vuotuiset tapahtumat ovat toukokuussa juostava Killerin Eliitti sekä syksyisin järjestettävä Suomenhevosten Derby. Kuninkuusravit Killerin raviradalla on pidetty vuosina 1976, 1991 ja 2008. Killerillä ajetaan myös Suomen MM-rallin yleisöerikoiskoe.

Killerin ratavalmentajina ovat toimineet ainakin Kari Ahokas, Mikko Maunu, Kari Masalin, Juha Keskinen, Jarmo Savolainen, Aripekka Pakkanen, Pekka Vehviläinen, Jorma Pesonen, Kyösti Keskinen, Juha Keskinen, Osmo Itäranta ja Anssi Niininen.

Katso myös 
Killervä

Lähteet

Aiheesta muualla

 Killerin raviradan kotisivut
 Viisivuotisikäluokan Derby Hippoksen sivuilla ja voittajat. 

Suomen raviradat
Jyväskylän rakennukset ja rakennelmat
Suomen rallin erikoiskokeet
Kypärämäki
Oliver Wyman

Oliver Wyman (s. 20. heinäkuuta 1966 Mankato, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan usein nimellä Pete Zarustica. Hän on tehnyt enimmäkseen äänirooleja 4Kidsin tuotantoihin, kuten Sonic X, One Piece, Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat ja Yu-Gi-Oh! GX. Erityisesti Turtles-sarjassa hänet tunnettiin Fugitoidin ääniroolista. Lisäksi Wyman on ollut mukana useissa videopeleissä, kuten Conflict: Vietnam, Grand Theft Auto: San Andreas, Teenage Mutant Ninja Turtles 2: Battle Nexus, The Warriors ja Teenage Mutant Ninja Turtles: Smash-Up, sekä toiminut useiden äänikirjojen äänenä.

Aiheesta muualla
 TV.com  
 Crystal Acids: Ollie Wyman 
 Crystal Acids: Pete Zarustica 

Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät
Videopelien ääninäyttelijät
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Jews for Jesus

Jews for Jesus on lähetystyötä juutalaisten parissa tekevä kristillinen järjestö. Pääasiallisesti se pyrkii vakuuttamaan juutalaisväestöä Jeesuksen messiaanisuudesta.

Jews for Jesuksen perusti vuonna 1973 itse juutalaisuudesta baptismiin kääntynyt pappi Moishe Rosen. Järjestö on aktiivisella evankelioinnillaan herättänyt ristiriitaisia tunteita ja ollut mukana useammassakin oikeudenkäynnissä. Vuonna 2006 koomikko Jackie Mason syytti järjestöä nimensä väärinkäytöstä.

Vuonna 1996 Moishe Rosen väistyi järjestön johdosta. Hänen tilalleen astui David Brickner.

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut. 

Uskonnolliset järjestöt
Kansainväliset lähetystyöjärjestöt
Evankelioimisliike
M-Sport World Rally Team

M-Sport Ford World Rally Team on brittiläisen M-Sportin talli Rallin MM-sarjassa. Talli on kilpaillut sarjassa vuodesta 2006 lähtien yksityistallina. Tallipäällikkönä toimii Richard Millener. Tallin päämaja sijaitsee Cumbriassa Englannissa.

Historia

Kausi 2006 
Kaudelle 2006 talli sai nimekseen Stobart VK M-Sport Ford Rally Team.

Kausi 2012 
Kaudelle 2012 talli vaihtoi nimekseen M-Sport Ford World Rally Team.

Kausi 2013 
Kaudella 2013 talli kilpaili nimellä Qatar M-Sport World Rally Team. Kuljettajina toimivat Mads Østberg ja Jevgeni Novikov.

Kausi 2014 
Kaudelle 2014 tallissa ajoivat Mikko Hirvonen ja Elfyn Evans. Hirvonen saavutti kolme palkintokorokesijoitusta Portugalin, Katalonian ja Walesin ralleista. Loppupisteissä Hirvonen sijoittui neljänneksi. Kauden päätteeksi Hirvonen ilmoitti lopettavansa MM-sarjan kiertämisen.

Kausi 2015 
Kaudella 2015 tallissa ajoivat Elfyn Evans ja Ott Tänak.

Kausi 2016 
Kaudella 2016 tallissa ajoivat Mads Østberg ja Eric Camilli.

Kausi 2017 
Kaudella 2017 tallissa ajoivat Sébastien Ogier, Elfyn Evans ja Ott Tänak. Ogier voitti kuljettajien maailmanmestaruuden.

Kausi 2018 
Kaudelle 2018 talli vaihtoi takaisin nimekseen M-Sport Ford World Rally Team. Kuljettajina jatkoivat Sébastien Ogier ja Elfyn Evans ja kolmansina kuljettajina Teemu Suninen ja Eric Camilli.

Kausi 2019 
Kaudella 2019 tallissa ajoivat täyden sarjan Elfyn Evans ja Teemu Suninen.

Kausi 2020 
Kaudella 2020 tallissa ajavat täyden sarjan Esa-Pekka Lappi ja Teemu Suninen, sekä brittiläinen Gus Greensmith, joka ajaa vain yhdeksän osakilpailua.

Kausi 2021 
Kaudella 2021 tallissa ajaa täyden sarjan brittiläinen Gus Greensmith. Tulokaskuski Adrien Fourmaux ja tallissa jatkava Teemu Suninen ajavat vain osan osakilpailuista.

Kausi 2022 
Kaudella 2022 otettiin käyttöön uusi Rally1-sääntöjen mukainen Ford Puma Rally1.

Rallin MM-sarjan tulokset 
(Tulosselitteet)

Lähteet 

Rallin MM-sarjan tallit
Brittiläiset autourheilutallit
Jordanian ralli 2008

Jordanian ralli 2008 (virallisesti Jordan Rally 2008) oli Rallin MM-sarjan kauden 2008 viides osakilpailu, joka ajettiin 25.–27. huhtikuuta Ammanin ympäristössä. Jordaniassa kilpailtiin ensi kertaa MM-tasolla. Rallin voitti kauden avaus voittoonsa ajanut Mikko Hirvonen, toinen oli Daniel Sordo ja kolmas Chris Atkinson. Juniorit voitti toisen kerran peräkkäin Sébastien Ogier. Rallissa ajettiin 22 EK:ta.

Tulokset

Erikoiskokeet

Lähteet

Aiheesta muualla 

MM-rallikausi 2008
Jordanian ralli
Richard Burns Rally

Richard Burns Rally on Warthog Gamesin kehittämä vuonna  julkaistu ralliautopeli. Peli tavoittelee korkealle vietyä realismia. 

Alkuperäispelissä on neljä erilaista pelitilaa (Windows-versioon on kehitetty jälkikäteen myös verkkopeli), kuusi rallia (mukana Arctic Lapland Rally) ja kahdeksan autoa.

Peli on nimetty rallin maailmanmestarin Richard Burnsin mukaan.

Pelin rallit ja erikoiskokeet

The Pirelli International Rally, Iso-Britannia 

 Harwood Forest 1&2
 Chirdonhead 1&2
 Falstone
 Shepherds Shield

Hokkaido Rally, Japani 

 Noiker 1&2
 Tanner 1&2
 Sipirkakim
 Pirka Menoko

Arctic Lapland Rally, Suomi 

 Kaihuavaara 1&2
 Mustaselkä 1&2
 Autiovaara 
 Siikakämä

USA Rally, Yhdysvallat 

 Prospect Ridge 1&2
 Diamond Creek 1&2
 Hualapai Nation
 Fraizer Wells

Mont Black Rally, Ranska 

 Cote D’Arbroz 1&2
 Joux Verte 1&2
 Bisanne
 Joux Plane

The Subaru Rally of Canberra, Australia 

 New Bobs 1&2
 East-West 1&2
 Greenhills
 Mineshaft

Arvosteluja 

Richard Burns Rallyn PC-versio sai ilmestyttyään kiittävät arvostelut sekä eri verkko- että paperimedioilta. PC Gamer -lehti antoi pelille arvosanaksi yhdeksän pistettä kymmenestä, mutta toisaalta taas Edge-pelijulkaisu arvioi RBR:n vain seitsemään pisteen arvoiseksi. Arvosteluissa kiitosta keräsi erityisesti pelin palkitseva ajotuntuma. 

Game Rankings -sivustolla pelin Windows-versiolla on 80% arvosana, kun taas PlayStation 2 ja Xbox versioiden arvosanat ovat 75.14% ja 66.88%.

Harrastustoiminta 
Pelin Windows-versioon on julkaistu harrastajien toimesta satoja autopäivityksiä, modeja ja jopa uusia erikoiskokeita. Vielä vuonna 2019 RBR on yksi aktiivisimmin pelatuista rallipeleistä hyvän ajotuntumansa ja laajat mahdollisuudet antavan muokattavuutensa ansiosta. Suomessa on erittäin laaja kulttuuri RBR:n ympärillä, ja pelissä ollaan järjestetty useita palkintosarjoja. Esimerkiksi modaustiimi nimeltä BTBfin on tehnyt lukuisia erikoiskokeita Suomesta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Pelin kotisivut
 Modeja ja päivityksiä
 Suomalainen fanisivu
 Vauhtimurot blogi

Ajopelit
Simulaatiopelit
Windows-pelit
Xbox-pelit
PlayStation 2 -pelit
Vuoden 2004 videopelit
Teko

Teko on suomalainen Valtion tietokonekeskuksen (VTKK) ja Kielikoneen kehittämä ja julkaisema tekstinkäsittelyohjelma.

Teko oli 1980-luvun lopulla laajassa käytössä Suomen julkishallinnossa, kouluissa ja yliopistoissa.

Historia 
Ohjelmasta oli tehty prototyyppejä jo 1970-luvun lopussa, mutta ensimmäiset varsinaiset toimivat versiot Tekosta kehitettiin 1980-luvun alussa Televa TDS-8- ja Mikko 3 -pientietokoneille, VTKK:n tavukoodiksi käännettävällä FAS-ohjelmointikielellä FASOS-käyttöjärjestelmälle, joskin näitä Tekon versioita ei varsinaisesti myyty erikseen, vaan ne kuuluivat järjestelmätoimituksiin. Teko II sovitettiin MS-DOS-käyttöjärjestelmälle IBM-yhteensopiviin mikrotietokoneisiin, ja oli suunniteltu tuotteistettavaksi. Teko III (3.0) oli viimeinen versio, joka oli kirjoitettu FAS-kielellä. Teko 3.1, joka julkaistiin 1986, oli koodattu uudelleen x86-Assembler-kielellä. Samana vuonna Teko 3.1 yhdistettiin Kielikoneen Morfo-oikolukuohjelmiston kanssa, ja näitä osia myytiin yhdessä nimellä TekoPlus. Teko 4.0 pohjautui VAX/VMS-ympäristöön tehtyyn sovitukseen, joka oli kirjoitettu C-kielellä. Suomen oikeuslaitos käytti Tekoa vielä 2000-luvulla.

Tekon ominaisuuksia  
 Tekstieditori
 Suomenkielinen käyttöliittymä
 Suomen kielen tavutus
 Suomen kielen oikoluku: TekoPlus-versiossa erillisenä ohjelmana, Teko 4.0:ssa sisäänrakennettuna.
 Asiakirjahallinta käyttäen pitkiä nimiä (siis ei DOS-käyttöjärjestelmän 8.3-nimiä). Tästä ominaisuudesta luovuttiin Teko 4.0:ssa, jossa käytettiin käyttöjärjestelmän omia tiedostonnimiä.
 Taittaminen (sivutus)
 Tekstin visuaaliset tyylikeinot: lihavointi, kursiivi ja alleviivaus
 Siilo (leikepöytäominaisuus – huom. DOS-käyttöjärjestelmä ei sisällä sellaista, joten sovellusohjelman piti toteuttaa se itse)
 Palstoitus (vain Teko 4.0.ssa)

Julkaistuja versioita 
 Teko II
 Teko 3.0
 Teko 3.1
 TekoPlus
 Teko 4.0

Tiedostomuoto  
Tiedostot voi Tekossa tallettaa Tekon omassa muodossa tai kahdessa eri tekstimuodossa (kovilla tai pehmeillä rivinvaihdoilla, IBM-skandit).

Lähteet  
http://users.utu.fi/juhehe/jutut/Mun%20Teko-muistiinpanot.pdf

Viitteet

Tekstinkäsittelyohjelmat
Urria (erikoiskoe)

Urria on perinteinen Suomen rallissa ajettava erikoiskoe. Sen tavanomainen reitti lähtee Huttulan risteyksestä valtatieltä 23 päättyen lähelle Urrian kylää Petäjävedelle.

Hyppyri
Pikataipaleen tunnetuin katselupaikka on hyppy noin kuuden kilometrin kohdalla. Se on todennäköisesti yksi isoimpia pomppuja Suomen sorateillä, ja ainoa erityishuomiolla nuoteissa merkittävä paikka Neste Rallyssa. Hyppyriä on jouduttu tasoittamaan vajaalla metrillä, sillä linja-autot juuttuivat ylityksessä pohjastaan kiinni aikanaan. Vuonna 2010 Mikko Hirvosen matka päättyi ulosajoon lempipaikassaan johtopaikalta.

Suomen rallin erikoiskokeet
Petäjävesi
AKK-Motorsport

AKK-Motorsport ry (ent. Autourheilun Kansallinen Keskusliitto ry) on suomalaisen autourheilun kattojärjestö, jonka muodostaa 320 jäsenyhdistystä ympäri maata. Järjestön yhtenä tehtävänä on edustaa Suomea FIA:ssa ja tärkeimpänä tehtävänä tukea autourheilun harrastamista Suomessa. Suomi on jaettu kahdeksaan alueeseen, joilla kaikilla on oma aluevaltuusto. Nämä alueelliset valtuustot järjestävät pääasiallisesti kuljettajantutkintoja ja koulutusta. AKK on jakautunut kolmeentoista eri lajiryhmään, joiden edustusryhmät koostuvat lajin asiantuntijoista. Lajiryhmien työtä taas toteuttavat lajipäälliköt. Järjestön hallituksen puheenjohtajana toimii Jarmo Mahonen. AKK-Motorsportin organisaatioon kuuluu myös markkinointiyhtiö AKK Sports Oy. Vuonna 2019 liiton jäsenyhdistyksissä oli noin 28 500 jäsentä.

AKK aloitti toimintansa vuoden 1960 alussa nimellä Autourheilun Kansallinen Kilpailulautakunta, ja se sai siihen saakka Suomen Autoklubin hallussa olleet oikeudet Suomessa pidettäviin autokilpailuihin. Autourheilun Kansallinen Keskusliitto itsenäistyi Autoliiton alaisuudesta vuonna 1992, ja samalla Autoliitto lakkautti autourheiluosastonsa.

Jäsenyhteisöjen jäsenmäärät vaihtelevat suuresti. Pienimmissä on alle 10 jäsentä, suurimmissa yli 500. Alle 50 jäsenen yhdistyksiä on 34 prosenttia, alle 100 jäsenen 30 prosenttia, alle 200 jäsenen yhdistyksiä 21 prosenttia, ja yli 200 jäsenen yhdistyksiä on 14 prosenttia jäsenyhteisöjen määrästä. Autourheilun suurimpina lajeina on jokamiehenluokka (jokkis) ja ralli. Rallissa järjestetään noin 50 kilpailua vuosittain, jokamiehenluokassa sata. Jokamiehenluokan kilpailuissa on keskimäärin 147 kilpailijaa, rallissa 116. Harrastajiakin on eniten jokamiehenluokassa.

AKK:n pitkäaikaisena puheenjohtajana vuosina 1982–2011 toimi toimitusjohtaja Kari O. Sohlberg.

Auto-urheilun keskusliiton lajit
autosuunnistus
crosskart
drag racing
drifting
endurance
jokamiehenluokka
jäärata-ajo
karting
off road
pienoisautoilu
ralli
rallicross
rallisprint
rata-ajo
taloudellisuusajo

Talous

Rahoitus

Lähteet

Aiheesta muualla 
 AKK-Motorsportin sivusto
 Rallin keskustelusivusto ralli.net
 Jokamiehenluokan keskustelusivusto jokkis.net

Suomen moottoriurheilu
Suomalaiset urheilujärjestöt
Autourheilujärjestöt
Khronos Group

Khronos Group on yritysten yhteenliittymä (konsortio), joka luo ja edelleen kehittää avoimia ohjelmointirajapintoja ja muita työkaluja multimediasovellusten käyttöön.
Khronos toimii yhteistyössä ISO-standardisoimisjärjestön kanssa.

Khronos-rajapintoja
 ANARI – siirrettävään tiedon visualisointiin tarkoitettu rajapinta 
 Collada – 3D-grafiikan kuvauskieli
 Kamaros – kamerarajapinta
 OpenCL – ohjelmointikieli GPGPU-ohjelmointiin
 OpenGL – 3D-grafiikan ohjelmointirajapinta
 OpenGL SC – turvakriittisiin järjestelmiin tarkoitettu OpenGL
 OpenGL ES – 3D-grafiikan ohjelmointirajapinta kannettaville laitteille
 OpenKODE – ohjelmointirajapinta käyttöjärjestelmän resursseihin, kuten tiedostojärjestelmään ja matemaattisiin operaatioihin
 OpenMAX AL – ohjelmointirajapinta multimediasovelluksille (ääni, video, kuva, vibra ja LEDit)
 OpenMAX DL – ohjelmointirajapinta multimediasovelluksille
 OpenMAX IL – ohjelmointirajapinta multimedialle useille alustoille
 OpenML – ohjelmointirajapinta multimedian tuottamiseen
 OpenSL ES – ääniohjelmointirajapinta kannettaville laitteille
 OpenVG – 2D-vektorigrafiikan ohjelmointirajapinta kannettaville laitteille
 OpenVX – konenäköön tarkoitettu
 OpenWF – ohjelmointirajapinta 2D-grafiikan kompositioon ja näytön ohjaukseen
 OpenXR – virtuaalitodellisuus (VR) ja lisätty todellisuus (AR)
 Vulkan – ohjelmointirajapinta. 1.0 versio julkaistiin 16. helmikuuta 2016.
 Vulkan SC – turvakriittisiin järjestelmiin tarkoitettu Vulkan

Lisäksi ryhmittymällä on SPIR-V-välikielen määrittely ja standardi.

Muita määrittelyjä ovat OpenGL Shading Language (GLSL) ja WebGL.

Ryhmittymä on julkaissut myös KTX 2.0 tekstuurimuodon ja sen käsittelyyn tarvittavan ohjelmiston avoimena lähdekoodina.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut 
 Dokumentteja ja lähdekoodia GitHubissa 

Standardit
Ohjelmointirajapinnat
Standardisoimisjärjestöt
Konsortiot
Defqon.1

Defqon.1 on tanssimusiikkifestivaali joka pidettiin ennen vuosittain Almeerderstrand-rannalla Almeressä Hollannissa, nykyään Evenemententerreinilla Biddinghuizenissa, Hollannissa.

Defqon.1 -festivaalia organisoi yritys nimeltään Q-dance.
Se keskittyy soittamaan rankempaa elektronista tanssimusiikkia; genrejä kuten Hardstyle, Jump, Hard Trance ja Hardcore.

Ensimmäinen Defqon.1 -festivaali pidettiin vuonna 2003, ja sen suosio on kiihtyvässä nousussa. Vuonna 2007 kaikki 30 000 lippua myytiin 90 minuutissa.

Hymnit, päivämäärät ja kävijämäärät

Aiheesta muualla 
 Defqon 1-tapahtuman omat kotisivut
 Tapahtuman organisoijan kotisivut

Elektronisen musiikin tapahtumat
Alankomaiden musiikki
Alankomaiden tapahtumat
Jukka-Pekka Tuomanen

Jukka-Pekka Tuomanen (s. 4. joulukuuta 1985 Lohja) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Salon Palloilijoita. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Tuomanen on Lohjan Pallon kasvatti. Hän on pelannut Veikkausliigassa JJK Jyväskylässä, FF Jarossa ja Turun Palloseurassa. Tuomanen on pelannut kaksi ottelua Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Jukka-Pekka Tuomasen esittely Veikkausliigan sivuilla

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Mazon Creek

Mazon Creekin fossiileja löydetään Illinoisista Yhdysvalloista. Fossiilit löytyvät rautakonkreetioista, jotka ovat muodostuneet noin 300 miljoonaa vuotta sitten kivihiilikaudella. Konkreetiot ovat säilyttäneet sekä kasveja, että kovakuoriaisia ja pehmeäruumiisia eliöitä, jotka eivät normaalisti fossiloidu.

Kasvisto
Mazon Creekistä on löydetty yli 400 kasvilajin fossiileita ainakin 130 suvusta. Lajien todellista määrää on kuitenkin vaikea arvioida.

Mazon Creekin kasvisto sisältää runsaasti muuan muassa saniaisia.

Eläimistö
Mazon Creekistä on tunnistettu fossiileja yli 320 eri eläinlajista. Eläimistö on jaettu kahteen ryhmään: merelliseen Essexin faunaan ja maalla ja makeassa vedessä eläneeseen Braidwoodin faunaan. 

Essexin fauna sisältää meduusoja, katkarapuja, kotiloita, simpukoita, meriskorpioneja ja skorpioneja.

Braidwoodin fauna sisältää hyönteisiä, tuhatjalkaisia, skorpioneja, hämähäkkejä, makean veden kaloja, katkarapuja ja molukkirapuja. 

Faunan tunnetuin eliö on Tullimonstrum gregarium, joka on nimetty löytäjänsä Francis Tullyn mukaan. Tullimonstrum on Illinoisin osavaltion virallinen fossiili.

Katso lisäksi
 Burgess shale

Lähteet

 Stephen A. Schellenberg, "Mazon Creek: preservation in late Paleozoic deltaic and marginal marine environments" in Walter Etter, James W. Hagadorn, Carol M. Tang, David J. Bottjer, editors, Exceptional Fossil Preservation: A Unique View on the Evolution of Marine Life (Columbia University Press) 2002
Charles W Shabica, Andrew A Hay editors. Richardson's Guide to the Fossil Fauna of Mazon Creek.

Aiheesta muualla

Illinois State Museum Mazon Creek fossiilinäyttely
UC Berkeley Mazon Creek info
Northeastern Illinois University  fossiili fauna
Fossil News 
University of Bristol  Keskustelua Mazon Creekin florasta ja faunasta valokuvien kanssa.
Mazon River Watershed Website

Fossiiliesiintymät
Jani Leinonen

Jani Leinonen (s. 22. maaliskuuta 1978 Hyvinkää) on suomalainen kuvataiteilija. Hänen tavaramerkkinsä taiteilijana on ollut muokata valmiita kuvia ja luoda niihin uusia merkityksiä sitä kautta – hän leikittelee kulutushyödykkeillä, markkinointistrategioilla ja kuuluisuudella. Hän sanoo haluavansa tehdä teoksen, joka varastetaan museosta, sekä teoksen, joka päätyy piraattituotantoon Shanghaihin.

Leinonen on ollut julkisuudessa taiteilijana, Mäntän kuvataideviikkojen vuoden 2007 kuraattorina sekä Taidetuunaamo-projektin vetäjänä. Hänen töihinsä kuuluvat muun muassa teossarja Undress Me, jossa hän on maalannut vaatteita pornolehdistä otettujen naistenkuvien päälle sekä kohuakin herättänyt Hyllytetyt Elovena-mainokset, jossa hän käytti teosten materiaalina Elovena-tyttöä. Elovenaa valmistava Raisio Oyj katsoi tavaramerkkiään käytetyn luvatta.

Vuonna 2012 Leinonen ja kaksi muuta henkilöä tuomittiin 60 päiväsakkoon petoksesta ja väärennöksestä heidän varastettuaan McDonald’s-ravintolasta Ronald McDonaldia esittävän muovipatsaan, jonka he sittemmin tuhosivat. Ryhmän tarkoituksena oli kyseenalaistaa McDonald’s-yhtiön etiikkaa ja tuotteiden alkuperää.

Kesällä 2014 Leinonen toteutti Budapestissa Hunger King -nimisen teoksen. Teoksellaan hän kritisoi Unkarin linjaa asunnottomia kohtaan - maa on kieltänyt nukkumisen julkisilla paikoilla ja siellä sakotetaan henkilöitä, jotka rikkovat kieltoa. Hunger King näytti hampurilaisravintolalta, jossa oli kaksi sisäänkäyntiä: toinen köyhille ja toinen rikkaille. Tilassa sisällä sai tietoa Unkarin tilanteesta ja pystyi lähettämään viestejä Unkarin hallitukselle.

Vuonna 2015 Leinonen oli eduskuntavaaleissa ehdokkaana, joka lupasi äänestäjilleen käytännössä delegatiivista demokratiaa. Hän lupasi, että jos hänet valitaan eduskuntaan, rekisteröityneet kannattajat voisivat äänestää internetin välityksellä, mitä hän äänestää missäkin asiassa. Leinonen ei tullut valituksi eduskuntaan.

Elokuussa 2015 kaksi Leinosen työtä (Kerjäläiskyltti ja Your Dreams Are My Nightmares) oli esillä katutaiteilija Banksyn perustamassa Dismaland-”antihuvipuistossa” (Bemusement Park) Britanniassa Weston-super-Maren kaupungissa.

Tammikuussa 2019 Leinosen työ McJesus poistettiin Haifan taidemuseon näyttelystä, kun sadat arabikristityt mielenosoittajat mellakoivat museon ulkopuolella heitellen rakennusta ja poliiseja muun muassa molotovin coctaililla ja kivillä.



Teoksia 
 No Painting (2005)
 Art Super Market Pikasso (2006)
 Please Do Not Touch the Artwork (2006)
 Serial Box Lamp (2006)
 Undress Me (2006–, teossarja)
Celebrities (2007)
 Hyllytetyt Elovena-mainokset (2007)
 Jari Tervon muotokuva (2009)
 Once It Was Faith Now It's Hunger (2011)
 Hunger King (2014)
McDonald's (2011–2015, teossarja)

Kuvia teoksista

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jani Leinonen, Artfacts.net
 
 Rinne, Jaana: Jani Leinonen City.fi. 4.4.2008.
 Yle Elävä arkisto: Taiteilija Jani Leinonen Arto Nybergin vieraana 29.3.2009

Suomalaiset taidemaalarit
Suomalaiset käsitetaiteilijat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Kivijalkakauppa

Kivijalkakauppa on liike, joka sijaitsee kerrostalon katutasossa. Liiketila on helposti saavutettavissa kadulta. Kaupan näyteikkunat toimivat liikkeen mainoksina, joiden avulla pyritään houkuttelemaan ohikulkijoita ostoksille. Kerrostalon muissa kerroksissa voi olla esimerkiksi asuinhuoneistoja, toimistoja ja muita kauppaan liittymättömiä huoneistoja. Talo on yleensä rakennettu ensisijaisesti muuhun kuin kaupan käyttöön.

Kivijalkakauppa on tiiviisti rakennetuissa kaupunkikeskustoissa tavallinen kauppatilan muoto. Erillisiä kaupoiksi tehtyjä rakennuksia esiintyy laajemmin kaupunkikeskustojen ulkopuolella.

Keskustelussa termiä kivijalkakauppa käytetään usein vertailukohtana kauppakeskuksille, automarketeille ja tavarataloille. Monesti kivijalkakaupalla tarkoitetaan lähellä olevaa pienikokoisempaa kauppapistettä, esimerkiksi lähikauppaa, kun taas kauppakeskus, automarket ja tavaratalo kuvaavat kauempana sijaitsevia suuria kaupan keskittymiä.

Käytännössä sanat kivijalkakauppa ja kivijalkaliike ovat siirtymässä tarkoittamaan verkkokaupan eli nettikaupan vastakohtaa, fyysistä liiketoimintaa tai liiketilaa, jossa asiakas kohdataan kasvokkain ja jossa tämä pääsee näkemään ja koskettamaan myytäviä tavaroita. Esimerkkeinä Ylen juttu "Kivijalkakaupat kiinnostavat jälleen"  ja Onnistu yrtittäjänä -palvelun artikkeli "Verkkokauppa vai kivijalkamyymälä - kumpi kannattaa?" . Kivijalkakauppa on saanut hyvin paljon saman merkityksen kuin englannin brick and mortar store tai brick and mortar business.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Kaupunkisuunnittelu
Maitojauhe

Maitojauhe on kuivattua maitoa, jota käytetään  elintarviketeollisuudessa, kotitalouksissa sekä eläinten rehuksi.. Maitojauhepohjaisia valmisteita ovat muun muassa erilaiset kastike- ja keittoainekset, vanukasjauheet, jauhemaiset  äidinmaidonkorvikkeet, lastenvelli- ja puurojauheet, kahvikermajauhe sekä kaakaomaitojauhe sekä suurtalouskäyttöön valmistetut erikoistuotteet.

Historia
Maitojauheen valmistusmenetelmän kehitti vuonna 1802 venäläinen tohtori Osip Križevski. Sen kaupallinen valmistus alkoi T. S. Grimwaden vuonna 1855 kehittämällä menetelmällä, jota paransi Justus von Liebig vuonna 1867. Suomeen maitojauhealaan keskittynyt yhtiö Maitopulveri Oy, myöhemmin Kuivamaito Oy, perustettiin vuonna 1952. Se rakensi maitojauhetehtaan Somerolle seuraavana vuonna. Yhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja, aina vuoteen 1983 asti, oli maanviljelysneuvoksen arvonimen saanut Urho Heikkilä.

Valmistus 
Maitojauhe valmistetaan kuivaamalla eli poistamalla pastöroidusta  maidosta vesi. Maito kuivataan suihkuttamalla se kammioon, jossa se kohtaa vastakkaiseen suuntaan tulevan lämpimän ilmavirran. Lämmin ilma haihduttaa veden maitopisaroista, jonka jälkeen kuiva maitopulveri kerätään kasaan hienona pulverina. Kotitalouksien käyttöön tarkoitettu maitojauhe instantoidaan kuivatuksen jälkeen. Instantointi tarkoittaa maitojauheen hiukkaskoon kasvattamista. Isot hiukkaset liukenevat paremmin veteen kuin pienet hiukkaset.  Ruuanvalmistukseen käytetty maitojauhe on sumu(tus)kuivattua, instantoitua ja rasvatonta maitojauhetta. Maitojauhe on aina homogenoimatonta. Maitojauhetta saa myös vähälaktoosisena. 

Yksi litra valmista maitoa saadaan sekoittamalla 2 dl maitojauhetta litraan vettä.

Säilytys 
Avaamattomana tuote säilyy huoneenlämmössä vähintään viimeiseen myynti- tai käyttöpäivämäärään saakka. Avattuna, kosteudelta suojattuna säilyvyys on noin 1-3 kk, tuotteesta riippuen. Maitojauheen rakenne ei kestä pakastamista sillä se paakkuuntuu, jonka jälkeen jauheen käyttö voi olla hankalaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Maito
Esko Jämsä

Esko Jämsä on suomalainen valokuvaaja. Hän on työskennellyt Kotimaa-yhtiöissä muun muassa sen kuvayksikön esimiehenä. Tällä hetkellä Jämsä on freelancerkuvaaja. Hän asuu Helsingissä. Jämsän valokuvista on julkaistu yhdeksän kirjaa.
Jämsän ensimmäinen yksityisnäyttely Sininen Helsinki – Helsinki in Blue järjestettiin elokuussa 2008 Helsingin tuomiokirkon kryptassa.

Teokset
Sininen Helsinki – Helsinki in Blue. Teksti: Jörn Donner (Kirjapaja, 2002)
Helsinki rakkaudella - Helsinki, my love. Teksti: Salla Korpela (Minerva, 2007)
Turku. Ikikaunis. Enduring Beuty. Teksti: Markku Heikkilä (Kirjapaja, 2008)
Hiljaisuuden Helsinki. Quiet Nooks and Corners. Teksti: Kaisa Raittila (Kirjapaja 2010)
Helsinki Impressions. Teksti: Merja Hemmilä (Kirjakaari 2010)
Turku Impressions. Teksti: Markku Heikkilä (Kirjakaari 2011)
Rauma. Teksti: Tapio Niemi (Kirjakaari 2012)
Finland Impressions. Teksti: Markku Heikkilä (Kirjakaari 2012)
Finland - It works. Teksti: Russell Snyder (Kirjakaari 2012)

Suomalaiset valokuvaajat
Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Hohtokuparilehti

Hohtokuparilehti (Episcia cupreata) on kuparilehtien sukuun kuuluva kasvi. Luonnossa se kasvaa Karibialla, Väli-Amerikassa ja Etelä-Amerikassa, esimerkiksi Kolumbiassa, Venezuelassa ja Brasiliassa. 

Sitä käytetään ilmastosta riippuen perennana tai huonekasvina. Luontaisilla alueillaan kasvi on ikivihreä. Kasvutapa on maata pitkin ryömivä ja trooppisessa ilmastossa sitä voidaan käyttää maanpeitekasvina, kun taas kylmemmillä alueilla sitä voidaan istuttaa roikkuviin koreihin.

Ulkonäkö 
Varsi on lyhyt ja tanakka. Sen korkeus on 15–30 senttimetriä. Nukkapintaiset, tiheästi vastakkain sijaitsevat lehdet ovat pitkäruotiset, soikeat ja ehytlaitaiset. Niiden alapuolella on kuparin ja violetin värisiä pilkkuja. Lehdet kasvavat noin kahdeksan senttimetriä pitkiksi. Kasvi kukkii pienin tulipunaisin kukin helmikuusta lokakuuhun. Kukat voivat olla oranssit tai punaiset. Kukkien ja lehtien väri vaihtelee lajikkeen mukaan.

Huonekasvina 
Kuparilehteä voidaan kasvattaa huonekasvina esimerkiksi matalassa amppeliruukussa, sälekorissa tai jopa korkkikaarnakourussa. Se tarvitsee reilun kastelun, mutta ei kestä seisovaa vettä ja juuripaakku ei saa kuivahtaa kokonaan. Ahkera sumutus ja vuosittainen uudelleenistutus ovat tarpeellisia, samoin viikoittainen lannoitus huhti-syyskuussa. Lisääminen tapahtuu rönsytaimista, siemenistä tai kookkaasta lehdestä lehtipistokkaana.

Lähteet 
 Puutarha.net: Hohtokuparilehti

Viitteet 

Gesneriakasvit
Huonekasvit