joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Serbian kuningaskunta

Serbian kuningaskunta () on historiallinen valtio, joka syntyi vuonna 1882, kun Serbian ruhtinaskunnan hallitsija kruunattiin Serbian kuninkaaksi nimellä Milan I. Serbian kuningaskunta lakkasi olemasta joulukuussa 1918, jolloin siitä ja sitä ympäröineistä alueista muodostettiin Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta, joka uudelleennimettiin vuonna 1929 Jugoslavian kuningaskunnaksi. Serbian kuningashuone ja hallitus jatkoivat vallassa uudessa Jugoslavian valtiossa.

Historia 

Kansainvälinen yhteisö tunnusti Serbian ruhtinaskunnan itsenäisyyden vuonna 1878. Ruhtinaskunnasta muodostettiin kuningaskunta vuonna 1882 ja ruhtinas Milan Obrenovićista kruunattiin kuningas Milan I.

Serbia julisti sodan Bulgarialle vuonna 1885, kun Itä-Rumelia liitettiin Osmanien valtakunnasta osaksi Bulgariaa. Serbian–Bulgarian sota päättyi Serbian tappioon, mutta rauhassa sovittiin olojen palauttamisesta sotaa edeltäneeseen aikaan. Milan I luopui kruunusta alaikäisen poikansa Aleksanterin eduksi vuonna 1889, jonka holhoojahallituksen aikana maan talous meni huonolle tolalle.

Aleksanteri otti vallan holhoojahallitukselta 1893. Hän vastusti yhteiskunnallisia uudistuksia ja perui muun muassa uuden valtiosäädön ja vahvisti valtaoikeuksiaan. Epäsuosittu kuningas murhattiin sotilasvallankaappauksen yhteydessä 1903 ja uudeksi kuninkaaksi valittiin Pietari I. Vallankaappausta seurasi poliittinen ja diplomaattinen kriisi, jonka aikana maan politiikan johtohahmoksi nousi pääministeri Nikola Pašić. 

Nuoret Balkanin maat muodostivat Balkanin liiton vahvistaakseen asemiaan suurvaltojen välissä. Liitto julisti vuonna 1912 sodan Osmanien valtakunnalle. Ensimmäinen Balkanin sota päättyi liiton selkeään voittoon 1913 ja osmanien oli luovuttava alueistaan Balkanilla, mutta liittolaisten kiista alueiden jaosta johti samana vuonna toiseen Balkanin sotaan liittolaisten kesken. Sodan päättäneessä Bukarestin rauhassa 1913 Serbia sai niin sanotun Vanhan Serbian eli Pohjois-Makedonian ja Kosovon.

Serbian ja Itävalta-Unkarin vastakkainasettelu oli pahentunut jo Bosnian kriisin yhteydessä vuonna 1908, kun Bosnia-Hertsegovina liitettiin Itävaltaan. Tilanne kärjistyi serbinationalistin tekemään Itävallan arkkiherttuan Frans Ferdinandin murhaan 1914, mikä johti ensimmäisen maailmansodan syttymiseen.

Serbia kärsi maailmansodassa pahoin. Koko maa oli miehitettynä ja 20 % väestöstä menehtyi sodan aikana. Sodan jälkeen Balkanin slaavit muodostivat serbien johdolla Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunnan, jonka osaksi Serbia tuli. Valtio muutti myöhemmin nimensä Jugoslaviaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Euroopan entiset monarkiat
Kuningaskunta
Alexandra Daddario

Alexandra Anna Daddario (s. 16. maaliskuuta 1986) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa All My Children (2002–2003), Kovat kaulassa (2009–2011), True Detective (2014) ja Why Women Kill (2019) sekä elokuvissa The Squid and the Whale (2005), The Hottest State (2006), Percy Jackson: Salamavaras (2010), Hall Pass – lupa rellestää (2011), Percy Jackson: Hirviöidenmeri (2013) ja San Andreas (2015). Hän esiintyi myös Imagine Dragonsin musiikkivideolla vuoden 2012 lopulla.

Daddario syntyi New Yorkissa ja hänen vanhempansa ovat juristeja.

Filmografia

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Peter Östman

Peter Johan Östman (s. 16. joulukuuta 1961 Luoto) on suomalainen poliitikko, joka kuuluu kristillisdemokraatteihin. Östman on kristillisdemokraattien entinen puoluesihteeri ja kansanedustaja vuodesta 2011 lähtien.

Ura 
Ennen valintaansa puoluesihteeriksi ja kansanedustajaksi, Östman toimi Oravais Talo Oy:n myyntipäällikkönä vuosina 1983–1986, Keskipohjanmaan Lukkopalvelun toimitusjohtajana 1986–2007, Suomen Turvaurakoitsijaliiton toimitusjohtajana 2007–2008 sekä Rannikko-Pohjanmaan Yrittäjien toimitusjohtajana 2008–2009.

Poliittinen ura 
Östman valittiin eduskuntavaaleissa vuonna 2011 kansanedustajaksi Vaasan vaalipiiristä ja kristillisdemokraattisen eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi. Tätä ennen hän toimi vuodesta 2009 kristillisdemokraattien puoluesihteerinä, edellisen puoluesihteerin Sari Essayahin tultua valituksi Euroopan parlamenttiin. Ennen puoluesihteeriyttä hän kuului puolueensa varapuheenjohtajistoon, 2004–2005 neljäntenä puheenjohtajana ja 2005–2009 ensimmäisenä varapuheenjohtajana. Hän on ollut vuosina 1997–2017 Pedersören kunnan ja vuodesta 2017 Luodon kunnanvaltuuston jäsen. Vuosina 2000–2006 hän toimi kristillisdemokraattien ruotsinkielisen järjestön puheenjohtajana.

Östman nimettiin kristillisdemokraattien ehdokkaaksi EU-vaaleihin 2014, mutta 4 528 ääntä ei riittänyt valituksi tulemiseen. Östman toimi vuosina 2013–2016 Euroopan kristillisen poliittisen liikkeen puheenjohtajana.

Näkemyksiä 
Östman kannattaa holokaustin kiistämisen kieltämistä lailla.

Östmanin mielestä Suomen on harkittava irtautumista vuonna 2011 allekirjoitetusta Ottawan maamiinat kieltävästä sopimuksesta. Hänen mukaansa on epäselvää, tuleeko jalkaväkimiinoja korvaamaan tarkoitettu aseistus aidosti vastaamaan pelote- ja torjuntakyvyltään korvattuja jalkaväkimiinoja. Östman jätti hallitukselle tästä kirjallisen kysymyksen 5. syyskuuta 2019.

Yksityiselämä 
Östman on ollut naimisissa vuodesta 1982. Hänellä on vaimonsa Katarinan kanssa kaksi lasta, molemmat poikia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Peter Östmanin verkkosivut.
 

Nykyiset kansanedustajat
Pedersören kunnanvaltuutetut
Luodon kunnanvaltuutetut
Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot
Suomen Kristillisdemokraattien puoluesihteerit
Vaasan vaalipiiri
Suomenruotsalaiset poliitikot
Euroopan kristillinen poliittinen liike
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Shemale

Shemale (joskus kirjoitusasussa she-male) on seksityön ja aikuisviihdeteollisuuden yhteydessä käytetty termi, jolla viitataan yleensä niihin transsukupuolisiin, jotka ovat korjanneet sukupuolensa miespuolisesta naispuoliseksi, mutta joilla on kehoa feminisoivista hormonaalisista ja kirurgisista korjaushoidoista huolimatta vielä jäljellä siitin. Transsukupuolisten keskuudessa termi koetaan yleisesti alentavana ja pejoratiivisena, sillä se esimerkiksi automaattisesti viittaisi henkilön työskentelevän seksityön tai aikuisviihdeteollisuuden parissa.

Katso myös
 Futanari
 Katoey
 Transnainen
 Hefemale

Lähteet
 Weinberg MS, Williams CJ (2009). Men Sexually Interested in Transwomen (MSTW): Gendered Embodiment and the Construction of Sexual Desire. J Sex Res. 2009 Jun 19:1-10. PMID 19544216
 Castañeda, Laura and Shannon B. Campbell News and Sexuality: Media Portraits of Diversity. SAGE, ISBN 9781412909990

Transsukupuolisuus
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Michael Jackson’s This Is It

Michael Jackson's This Is It (myös pelkkä This Is It) on vuonna 2009 julkaistu dokumentti-/konserttielokuva, jonka ohjasi Kenny Ortega. Elokuvassa nähdään Michael Jackson harjoittelemassa ja valmistautumassa This Is It -konserttisarjaansa varten, joka ei toteutunut, koska Jackson kuoli sydämenpysähdykseen 25. kesäkuuta 2009, kolme viikkoa ennen ensimmäisen konsertin alkua. Elokuva tuotti elokuvateattereiden lipunmyynnillä yli 260 miljoonaa dollaria, mikä tekee siitä maailman menestyneimmän dokumentti- ja konserttielokuvan.

Elokuva koostuu materiaalista, jossa Jackson harjoittelee esiintymistä ja ohjaa tiimiänsä sekä lyhyistä "behind the scenes" -materiaaleista, jotka keskittyvät tanssijoihin sekä suunniteltuihin vaatteisiin, joita oli tarkoitus käyttää konserttisarjassa. Kenny Ortegan mukaan kuvattua materiaalia ei ollut koskaan tarkoitus julkaista, mutta Jacksonin kuoleman johdosta Ortega halusi tuoda faneille mahdollisuuden nähdä millainen konserttisarjasta olisi tullut, jos se olisi toteutunut. Ortega omisti elokuvan Jacksonin kolmelle lapselle. Elokuvan materiaali kuvattiin Staples Center -areenalla ja The Forumissa Los Angelesissa, Kaliforniassa.

Musiikki
Albumi nimeltä This Is It julkaistiin 26. lokakuuta 2009. Albumi debytoi listaykkösenä Billboard 200 -listalla myyden 373,000 kappaletta ensimmäisellä viikolla julkaisusta. Tähän mennessä sitä on myyty yli 5 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti. Albumi sisältää Jacksonin kappaleita siinä järjestyksessä kuin ne esiintyvät elokuvassa. Albumin toinen levy sisältää ennen julkaisemattomia versioita muutamista Jacksonin kappaleista sekä puhutun "Planet Earth" -runon. Albumin mukana tulee 36-sivun vihko, jossa on kuvia Jacksonista harjoittelemassa This Is It -konserttisarjaa varten.

Elokuvassa esitetyt kappaleet

Julkaisut
This Is It julkaistiin DVD:lle ja Blu-raylle Pohjois-Amerikassa 26. tammikuuta 2010. Elokuvaa myytiin Yhdysvalloissa 1,5 miljoonaa kappaletta ensimmäisellä viikolla julkaisusta, tehden samalla uuden ennätyksen musiikki DVD:itten ensimmäisen viikon myynteihin. Elokuva julkaistiin samana päivänä Japanissa, missä elokuva teki myös uuden ennätyksen tuottaen 18 miljoonaa dollaria ensimmäisenä päivänä julkaisusta. Aikaisemmin ennätystä piti hallussaan Ponyo -elokuva, joka tuotti 6.2 miljoonaa dollaria. Elokuva julkaistiin myöhemmin muissa maissa DVD:lle ja Blu-raylle 22. helmikuuta 2010 ja Australiassa ja Uudessa-Seelannissa 3. maaliskuuta 2010.

Aiheesta muualla 
 

Musiikkielokuvat
Michael Jackson
Vuoden 2009 yhdysvaltalaiset elokuvat
Kenny Ortegan ohjaamat elokuvat
Earth Song

Earth Song on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kolmas vuoden 1995 albumilta HIStory: Past, Present and Future, Book I julkaistu single. Se julkaistiin marraskuussa 1995.

Kappaleet 
Visionary single
 CD-puoli
 ”Earth Song” (radioversio) – 5:02
 ”Earth Song” (Hani’s Club Experience) – 7:55

 DVD-puoli
 ”Earth Song” (musiikkivideo) – 7:29

Itävallan CD-single
 Albumiversio
 Hani’s Radio Experience
 Hani’s Around the World Experience
 ”You Are Not Alone” (Knuckluv Dub -versio)
 MJ Megaremix
 
Britannian CD-single, osa 1
 Radioversio 
 Hani’s Club Experience
 MJ DMC Megamix

Britannian CD-single, osa 2
 Radioversio
 Hani’s Radio Experience
 ”Wanna Be Startin’ Somethin’” (Brothers in Rhythm Mix)
 ”Wanna Be Startin’ Somethin’ (Tommy D’s Main Mix)

LP-versio
 A. Hani’s Around the World Experience
 B. ”Wanna Be Startin’ Somethin’” (Brothers in Rhythm Mix)
 B. ”Wanna Be Startin’ Somethin’” (Tommy D’s Main Mix)

Vuoden 1995 kappaleet
Michael Jacksonin kappaleet
Jafar Panahi

Jafar Panahi (, s. 11. heinäkuuta 1960) on iranilainen elokuvaohjaaja.  Hänen elokuvansa ovat käsitelleet yhteiskunnallisia aiheita kuten naisen asemaa Iranissa. Panahi on saanut useita palkintoja ulkomailla. Hänen elokuvansa  Loputon kierre (Dayereh) sai Venetsian elokuvajuhlien Kultaisen leijonan vuonna 2000, ja esikoiselokuva Valkoinen ilmapallo palkittiin Cannesin elokuvajuhlilla 1995.  Panahi on toinen kahdesta vuoden 2012 Saharov-palkinnon saajasta.

Panahi kannattaa avoimesti oppositiota, ja hänet on pidätetty syyskuussa 2009 ja maaliskuun alussa 2010. Hänet oli kutsuttu Cannesin elokuvajuhlien tuomaristoon 2010, mutta vankeuden vuoksi hän ei päässyt tapahtumaan. Hän kuitenkin lähetti vankilasta kirjeen, josta Ranskan kulttuuriministeri Frédéric Mitterrand luki Cannesissa otteita. Hänet vapautettiin toukokuussa 200 000 dollarin lunnaita vastaan.

Panahi tuomittiin joulukuussa 2010 kuudeksi vuodeksi vankilaan hallituksen vastaisesta propagandasta. Häneltä kiellettiin myös elokuvien ja käsikirjoitusten teko-oikeus 20 vuodeksi. Tuomiosta tehtiin valitus, mutta se kuitenkin vahvistettiin lokakuussa 2011 teheranilaisessa tuomioistuimessa.

Tuomion täytäntöönpanoa odoteltaessa tehtiin elokuva In Film Nist ('Tämä ei ole elokuva'), joka kertoo Panahista. Se esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla 2011. Elokuvan lehdistötilaisuudessa kerrottiin, että Panahin on tilaisuudessa läsnä Skypen välityksellä mutta ei voi puhua. Elokuvan salakuljetti Pariisin ja sieltä Cannesiin muuan nainen muistitikussa, joka oli leivottu täytekakkuun. Panahi esiintyy elokuvassa, ja kuvaajana on dokumentaristi Mojtaba Mirtahmasb. Käsikirjoituksen on Panahi tehnyt aiemmin. Lopputeksteissä on nimien sijasta viivoja. Elokuvassa hän keskustelee asianajajansa kanssa puhelimessa, kiertää kieltoja ja etsii porsanreikiä saamastaan tuomiosta.

Panahin elokuva Taxi Teheran palkittiin Kultainen karhu -palkinnolla Berliinin elokuvajuhlilla 2015. 

Panahin ja Nader Saeivarin käsikirjoitus elokuvaan Kolmet kasvot palkittiin Cannesin elokuvajuhlilla 2018.

Filmografia 
Osan elokuvistaan Panahi on ohjauksen lisäksi myös leikannut, tuottanut ja käsikirjoittanut (pääosin).
 Valkoinen ilmapallo (Badkonak-e sefid, 1995)
 Ayneh (1997)
 Dayereh (Loputon kierre, 2000)
 Talaye sorkh (2003)
 Offside (Naiset paitsiossa, 2006)
 In film nist (Tämä ei ole elokuva, 2011)
 Pardé (yhteistyössä Kambuzia Partovin kanssa, 2013)
 Taxi Teheran (2015)
 Se Rokh (Kolmet kasvot, 2018)

Lähteet

Kirjallisuutta 
Chéroux, Clément: Jafar Panahi : images / nuages / Centre Georges Pompidou. Paris : Filigranes éditions, Centre Pompidou, 2016. ISBN 978-2-35046-407-7.
Tammi, Eero: ”Ihme maa – Jafar Panahi ja elokuvalapset”. Filmihullu 4/2006.

Aiheesta muualla 
 
Panahin palkinnot Internet Movie Databasessa 
Kino: Taxi Teheran (Yle Areena; (suomalainen tekstitys, katsottavissa 2.2.2018 saakka) (yle.fi)

Iranilaiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
William Feinberg

William Feinberg (21. huhtikuuta 1952 – 24. lokakuuta 1997) oli  tunnettu yhdysvaltalainen aivohalvausten tutkija. Hänen mukaansa on nimetty William Feinberg -tunnustuspalkinto (The Feinberg Award), jonka vuonna 2010 sai suomalainen professori emeritus Markku Kaste.

Lähteet 
William Feinberg, stroke specialist, 45 (kuolinilmoitus) New York Times, 1997.

Yhdysvaltalaiset lääkärit
Vuonna 1952 syntyneet
Vuonna 1997 kuolleet
Wolff

Wolff on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

Suomalainen Wolff-suku
 Carina Wolff-Brandt (s. 1960), toimittaja, kirjailija ja kustantaja, 
 Carl Gustaf Wolff (1800–1868), vaasalainen laivanvarustaja
 Charlotta Wolff (s. 1976), suomenruotsalainen historioitsija ja kääntäjä
 Eugen Wolff (1851–1937), suomalainen teollisuusmies, Carl Gustav Wolffin poika
 Carl Gustaf Robert Wolff (1890–1957), suomalainen jääkärikapteeni
 Carl Erik Hilding Wolff (1894–1971), suomalainen jääkärilääkintäeversti, Carl Gustaf Robert Wolffin veli
 Carl Thomas Reguel Wolff (1888–1924), suomalainen lääkäri ja jääkärigruppenführer, Reguel Wolffin poika
 Henrik Wolff, ammattikorkeakoulu Arcadan rehtori
 Reguel Wolff (1862–1917), suomalainen liikemies ja metsäyhtiö Tornatorin toimitusjohtaja, Carl Gustaf Wolffin poika

Muut Wolffit
 Albert Wolff (1884–1970), ranskalainen kapellimestari
 Alex Wolff (s. 1997), yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja muusikko
 Betje Wolff, oik. Elisabeth Wolff (1738–1804), alankomaalainen kirjailija
 Christian Wolff (1679–1754), saksalainen filosofi
 Christian Wolff (säveltäjä) (s. 1934), yhdysvaltalainen säveltäjä
 Edward Wolff (1816–1880), puolalainen säveltäjä ja pianisti
 Emil von Wolff (1818–1896), saksalainen maanviljelyskemisti
 Julius Wolff (1834–1910), saksalainen runoilija
 Karin Wolff (s. 1959), saksalainen kristillisdemokraattinen poliitikko
 Karl Wolff (1900–1984), saksalainen SS-kenraali
 Kurt Wolff (1887–1963), saksalainen kirjankustantaja ja kustannustoimittaja
 Lester L. Wolff (1919–2021), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko
 Michael Wolff (s. 1953), yhdysvaltalainen kolumnisti ja tietokirjailija
 Richard Wolff (s. 1942), yhdysvaltalainen marxilainen taloustieteilijä, kirjailija ja professori 
 Riem de Wolff (s. 1943), indonesialais-alankomaalainen laulaja, Blue Diamonds -duon jäsen
 Ruud de Wolff (1941–2000), indonesialais-alankomaalainen laulaja, Blue Diamonds -duon jäsen
 Susie Wolff (s. 1982), skotlantilainen autourheilija
 Toto Wolff (s. 1972), itävaltalainen sijoittaja, autourheilija ja Formula 1 -tallipäällikkö

Kuvitteellisia henkilöitä
 Frank Wolff, kuvitteellinen hahmo Tintti-sarjakuvissa, katso: Luettelo Tintti-sarjakuvien sivuhahmoista

Katso myös 
 Wolff-Parkinson-Whiten oireyhtymä
 Harland and Wolff, belfastilainen telakka
 Wolf
 Wulff
 Wolfe
Wathén

Wathén voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

 Franz Fredrik Wathén (1878–1914), suomalainen pikaluistelija
 Heini Wathén (s. 1955), suomalainen missi, Mohamed al-Fayedin puoliso

Kuvitteellisia henkilöitä 
 Raimo "Rampe" Bilardo Wathén, Pirkka-Pekka Peteliuksen esittämä sketsihahmo

Katso myös 
 Wahren

Sukunimet
Omakätinen rikos

Omakätinen rikos on rangaistavaksi säädetty teko, joka tehdään henkilökohtaisesti, ketään toista välikappaleena käyttämättä. Tällaisen rikoksen välillinen tekeminen on mahdotonta. Omakätinen rikos on esimerkiksi rattijuopumus.

Lähteet

Rikosoikeus
Natriumvetysulfiitti

Natriumvetysulfiitti eli natriumbisulfiitti (NaHSO3) on natriumkationien ja vetysulfiittianionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisessa synteesissä, selluteollisuudessa ja elintarvikkeissa lisäaineena.

Ominaisuudet 
Huoneenlämpötilassa natriumvetysulfiitti on valkoista tai väritöntä kiinteää ainetta. Teollisuuden käyttöön aine myydään usein vesiliuoksena. Vesiliuos on lievästi hapanta.. 

Yhdiste on pelkistin. Kuumennettaessa se hajoaa, jolloin muodostuu natriumpyrosulfiittia, ja vettä.
2 NaHSO3 → Na2S2O5 + H2O

Natriumvetysulfiitti hajoaa myös happojen, kuten suolahapon vaikutuksesta. 
NaHSO3 + HCl → NaCl + SO2 + H2O

Valmistus 
Teollisesti natriumvetysulfiittia voidaan valmistaa johtamalla rikkidioksidikaasua kylmään kylläiseen natriumkarbonaattiliuokseen.
Na2CO3 + 2 SO2 + H2O → 2 NaHSO3 + CO2

Käyttö 
Natriumvetysulfiittia voidaan käyttää orgaanisessa synteesissä pelkistimenä. Yhdisteen sisältämät vetysulfiitti-ionit reagoivat myös aldehydien kanssa muodostaen sulfonihapon. Tämä additioreaktion tuloksena muodostunut tuote voi reagoida edelleen syanidi-ionien kanssa, jolloin tuotteena muodostuu syanohydriini. Vetysulfiitti-ionien reaktiota aldehydien kanssa käytetään erityisesti aldehydien puhdistamiseen. Aldehydeistä muodostetaan sulfonihappo, joka erotetaan ja hydrolysoidaan, jolloin puhdas aldehydi vapautuu. 

Natriumvetysulfiitti on pelkistin, minkä vuoksi sitä voidaan käyttää puhdistettaessa jätevesistä haitallisia hapettavia yhdisteitä, kuten klooria tai kromaatti-ioneita.   
NaHSO3 + Cl2 + H2O → NaHSO4 + 2 HCl
3 NaHSO3 + Na2Cr2O7 + 4 H2SO4 → Cr2(SO4)3 + 3 NaHSO4 + Na2SO4 + H2O

Natriumvetysulfiittia käytetään myös tekstiili-, sellu- ja kumiteollisuudessa. Natriumvetysulfiittia käytetään hapettumisenestoaineena ja säilöntäaineena muun muassa viineissä. Sen E-koodi on E222.

Lähteet 

Natriumyhdisteet
Säilöntäaineet
Sulfiitit
Kontaktia

Kontaktia Oy, aiemmin Finnet-Media, on suomalaisten puhelinyhtiöiden omistama digitaalisen markkinoinnin asiantuntijayritys.

Omistus ja henkilökunta
Kontaktia Oy kuuluu Finda Oy -konserniin, joka on ICT-alaan ja siihen liittyvään sijoitustoimintaan erikoistunut konserni ja DNA -konsernin suurin yksittäinen omistaja. Kontaktialla on toimipisteet Helsingissä, Lahdessa ja Tampereella.  Kontaktiassa työskentelee noin 80 henkilöä. Kontaktia Oy on suomalainen yritys ja Suomalaisen Työn Liitto on myöntänyt sille Avainlippu -tunnuksen. Kontaktia Oy on IAB Finlandin, Asiakkuusmarkkinointiliiton ja Helsingin seudun kauppakamarin jäsen.

Historiaa
Kontaktia Oy perustettiin 1995 Finnet-Media Oy:nä, ja se vaihtoi nimensä 2008 Kontaktiaksi. Alkuvuosina yritys toimi paikallisten puhelinyhtiöiden puhelinluettelotoimintojen koordinaattorina. Myöhemmin yhtiö oli viemässä puhelinluetteloita sähköiseen muotoon Internetiin. Kontaktia luopui painettujen puhelinluetteloiden liiketoiminnoistaan vuonna 2008 ja keskittyi verkkopalveluiden kehittämiseen ja tuottamiseen.

Lähteet
Kontaktian kotisivu

Suomalaiset yritykset
Yhteystietoyritykset
Tavda

Tavda () on Venäjällä  Objoen vesistöön kuuluva joki.  Se on Toboljoen vasemmanpuoleinen sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee Sverdlovskin ja Tjumenin alueilla pohjoisen Uralvuoriston itäpuolella taigalla.

Maantietoa

Pääuoma 
Tavdan lähteinä ovat joet Lozva ja Sosva, jotka virtaavat alas Uralvuorten pohjoisosien itäisiä rinteitä. Tavda virtaa leveässä laaksossa Länsi-Siperian alangolla ensin koilliseen, sitten kohti kaakkoa ja alajuoksullaan itään . Joet Lozva ja Sosva voitaisiin tulkita pääuoman sivujoiksi tai pääuoman yläjuoksuiksi, jolloin joen pituus lähes kaksinkertaistuisi. Tässä esityksessä on kuitenkin noudatettu venäläistä esitystpaa, missä sillä on kaksi erikseen käsiteltävää latvahaaraa. Joki virtaa siksi vain 719 kilometriä kunnes se yhtyy Bachelinossa () Toboljokeen 116 kilometriä  ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Yhtymäkohdassa maaston korkeus on 38 metriä merenpinnan yläpuolella . Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki. Tavda on liikennöintikelpoinen. Sen yläjuoksulla sijaitsee nelman kutualue.

Joen pääuoma virtaa vaihtelevien maisemien läpi. Latvahaarat laskevat puutonta vuoristomaisemaan alas taigan alueelle, josta osa taigaa on joen yläjuoksulla raivattu peltomaaksi. Joki sivuaa keski- ja alajuoksulla Länsi-Siperian soistuneita alanko- ja metsävaltaisia alueita. Kun joki lähestuu Toboljoen yhtymäkohtaa, alkaa se voimakkaasti mutkittelemaan ja sen esihistoriallisia uoman osia eli makkarajärviä löytyy joen tulvalaaksosta paikoin useitakin rinnakkain. Joen alajuoksun varrella sijaitsee Tavdan kaupunki sekä Taboryn ja Nižnjaja Tavdan piirikeskukset. Pelymjoen yhtymäkohdassa sijaitsee Pelymin kylä, joka on historiansa aikaisemmassa vaiheessa ollut kaupunki.

Sivujoet 
Tavda ja sen sivujoet muodostavat yhdessä 88 100 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen , joka on 3,0 % koko Objoen valuma-alueesta. Taulukossa on lueteltu suurimmat Tavda sivujoet ja latvahaarat (osa tiedoista puuttuvat):

												
Lähteet: 1 = , 2 = artikkeli Sosva, * = venäläiset ajattelevat näitä latvahaaroina

Vuodenajat ja virtaamat 	
Joki sijaitsee mannermaisen ilmaston alueella, mutta siellä sataa eteläiseen Uralvuoristoon nähden enemmän. Aluetta luonehtii kylmät lumiset talvet ja lämpöiset sateiset kesät. Atlanttinen kostea ilmasto saavuttaa toisinaan Kesi-Uralin ja sateita saadaan tuulen ylitettyä matalan Ural-jakson. Myös Pohjoiselta jäämereltä saapuu kesäisin sateita, mutta kaakosta tulevat korkeapaineet lukitsevat alueelle kuivia hellejaksoja kesäisin ja kuivia pakkasjaksoja talvisin. Joki jäätyy marraskuun alussa ja sen jäät lähtevät huhtikuun lopussa. Joen virtaus vaihtelee voimakkaasti vuodenaikojen mukaan ja keväisin saadaan aina tulvia, kun alueen lumet sulaavat. Joen vedenpinnan korkeus voi vuodenaikojen mukaan vaihdella kuusi metriä. Joella on keskijuoksulla 237 kilometrin päässä joen suusta virtaamien mittauspaikka, missä joen keskivirtaamaksi (MQ) on mitattu keskimäärin 462 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaamaksi (MHQ) 3 250 m³/s ja keskialivirtaamaksi ( MNQ) 11,4 m³/s.

Huomautukset

Lähteet 

 
Obin vesistö
Sverdlovskin alueen joet
Tjumenin alueen joet
Michael Jackson: The Legend Continues

Michael Jackson: The Legend Continues on vuonna 1989 ilmestynyt dokumentti Michael Jacksonista.

Michael Jackson
Vuoden 1989 dokumenttielokuvat
Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat
White Skull

White Skull on italialainen heavy metal -yhtye. He tulivat tunnetuksi 1995- luvulla kun tekivät ensimmäisen albuminsa. Amerikassa he ovat hyvin tunnettuja.

Jäsenet 
 Tony Fonto: Kitara
 Elisa Over: Laulaja
 Danilo Bar: Kitara
 Steve Balocco: Basso 
 Alex Mantiero: Rummut

Tuotanto 
 1995 – I Won't Burn Alone
 1997 – Embittered
 1999 – Tales from the North
 1999 – Asgard (EP)
 2000 – Public Glory, Secret Agony
 2002 – The Dark Age
 2003 – La Era Oscura
 2004 – The XIII Skull
 2006 – The Ring Of The Ancients
 2009 – Forever Fight

Aiheesta muualla 

 Virallinen sivusto
 

Italialaiset power metal -yhtyeet
Perunantutkimuslaitos

Perunantutkimuslaitos (Petla) on Säkylän Köyliössä, Räpin koetilan yhteydessä sijaitseva tutkimuslaitos, joka tekee perunoihin ja niiden viljelyyn liittyviä tutkimuksia. Perunantutkimuslaitos on perustettu vuonna 1982 ja toimi helmikuuhun 2011 asti Hämeenlinnan Lammilla. Tämän jälkeen muutti Seinäjoen Ylistaroon ja sieltä

Säkylään vuoden 2020 lopulla.

Tutkimus 

Perunantutkimuslaitos tutkii mm. lajikkeita, lannoitusta, kasvinsuojelua sekä muuta viljelytekniikkaa ja viljelyntaloutta. Tavoitteena on hankkia tietoa perunan tuotantoedellytyksistä nykyisissä toimintaolosuhteissa. Tutkimusten ja hankkeiden lisäksi Petla tekee sisäisen ja ulkoisen laadun määrityksiä, silmämääräisiä havaintoja ja puhelinneuvontaa. 

Tutkimuksia tehdään mm. kenttäkokeina, tilakokeina ja tilaselvityksinä. Niitä toteutetaan sekä hankerahoituksella että tilaustutkimuksina. Yhteistyötahoja ovat mm. Helsingin ja Oulun yliopistot, Luonnonvarakeskus (LUKE), Suomen ympäristökeskus sekä luonnonvara-alan ammattikorkeakoulut. Tavoitteena on hankkia perunanviljelijöille, käyttäjille ja päättäjille tietoa perunasta sekä sen tuotantoedellytyksistä.

Tiedotus 
Tuottava peruna -lehti on tiedonvälityksessä tärkein osa. Tätä ennen julkaistiin Tärkkelysperuna -lehteä vuoteen 1990 asti. Tuottava peruna ilmestyy neljä kertaa vuodessa ja lukijoita on n. 750. Lehden lisäksi Petla julkaisee tutkimusraportteja, neuvonnallisia julkaisuja sekä tiedotteita. Perunantutkimuslaitos on myös mukana erilaisissa koulutus- ja neuvontatilaisuuksissa.

Ylläpito 
Perunantutkimuslaitosta ylläpitää MTK:n sekä tärkkelys- ja ruokaperunateollisuuden perustama Perunantuotannon Tutkimus- ja Kehityssäätiö. Säätiön taustayhteisöjä ovat Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitto ry (MTK), Svenska Lantbruksproducenternas Centralförbund r.f (SLC), Apetit Oyj, Evijärven Peruna Oy, Finnamyl Oy, Jepuan Peruna Oy / Jeppo Potatis Ab sekä Lapuan Peruna Oy. Säätiön säädekirja on tehty vuonna 1981 ja se rekisteröitiin samana vuonna kuin perunantutkimuslaitoksen toimintakin 1982.

Aiheesta muualla 
 Perunantutkimuslaitoksen sivusto
 Perunantutkimuslaitoksen Facebook
 Perunantutkimuslaitoksen Instagram
 Perunantutkimuslaitoksen LinkedIn

Peruna
Suomen tutkimuslaitokset
The Girl Is Mine

The Girl Is Mine on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin ensimmäinen vuoden 1982 albumilta Thriller julkaistu single. Se on kappaleiden ”Say Say Say” ja ”The Man” ohella Jacksonin ja Paul McCartneyn yhdessä laulama.

The Girl Is Mine 2008 

The Girl Is Mine 2008 on alkuperäisen kappaleen uudelleenmiksattu versio vuoden 2008 albumilta Thriller 25. Kappaleessa esiintyy Paul McCartneyn sijaan rap-artisti will.i.am. Kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä 14. tammikuuta 2008.

Vuoden 1982 kappaleet
Michael Jacksonin kappaleet
Paul McCartneyn kappaleet
King of Pop

King of Pop on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin yhdeksäs kokoelmalevy, joka julkaistiin hänen 50-vuotissyntymäpäiviensä kunniaksi syksyllä 2008. Siitä julkaistiin 26 erilaista versiota. Sony BMG:n alueilla olevien maiden kansalaiset saivat vaikuttaa versioiden kappalelistoihin äänestämällä. Albumia on myyty yli viisi miljoonaa kappaletta.

Suomen-painoksen kappaleet 

 Vuoden 2008 kokoelma-albumit
 Michael Jacksonin albumit
Marko Keskitalo

Marko Tapani Keskitalo (s. 7. kesäkuuta 1970 Kungsbacka, Ruotsi) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt lukuisissa teattereissa (mm. Rovaniemen Teatteri, Tampereen Teatteri, Tampereen Työväen Teatteri, Teatteri 2000, Pyynikin Kesäteatteri, Himosteatteri), Tampereen komediateatteri sekä TV-sarjoissa (Lehmän vuosi, Kotikatu, Ojat on rajat). Hän on naimisissa näyttelijä Helena Rängmanin kanssa ja pariskunnalla on yksi lapsi.

Marko myös tutkii Jupe Keskitalon kanssa yliluonnollisia ilmiöitä TV-ohjelmassa Aaveiden Jäljillä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Sotalapset (elokuva)

Sotalapset on suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2003, jonka on ohjannut Erja Dammert. Elokuva käsittelee talvi- ja jatkosodan lastensiirtoja sodan jaloista pois lähetettyjen lasten näkökulmasta. Elokuva seuraa yksittäisten henkilöiden elämäntarinaa heidän sotalapsuutensa ajan. He kertovat erosta vanhemmista, matkasta naapurimaahan ja uudesta perheestä. Elokuva sisältää myös sota-ajan arkistomateriaalia. Elokuva voitti vuoden 2003 Parhaan dokumentin Jussin.

Lähteet 

Suomalaiset dokumenttielokuvat
Vuoden 2003 dokumenttielokuvat
Jussi-palkitut elokuvat
Clare Hall

Clare Hall on yksi Cambridgen yliopiston 31 collegesta. Sen perusti vuonna 1966 Clare College, joka itsekin oli aikaisemmin (1338–1856) tunnettu nimellä Clare Hall. Päätös collegen perustamisesta tehtiin tammikuussa 1964 ja sen ensimmäiseksi presidentiksi valittiin vuonna 1965 Brian Pippard. Clare College lahjoitti uudelle jatko-opiskelijoiden collegelle paitsi vanhan nimensä, myös maata ja rakennuksia Herschel Roadilta Cambridgen läntisistä osista. Lisälahjoituksia saatiin muun muassa Andrew Mellonin säätiöltä, jonka nimi oli tuolloin Old Dominion Foundation. Clare Hall sai kuninkaallisen erioikeuden itsenäisenä collegena Elisabet II:lta vuonna 1984.

Clare Hallin itsensä mukaan collegen tekee poikkeukselliseksi sen epämuodollinen ilmapiiri, joka ilmenee muun muassa erillisen opettajain pöydän () puuttumisena ruokasalista; Clare Hallissa opettajien ja jatko-opiskelijoiden vuorovaikutusta yritetään kannustaa. Muita Clare Hallin erityisyyksiä ovat perheystävällisyys ja ulkomaisten vierailevien tutkijoiden runsas määrä. 

Cambridgen yliopisto poisti vuonna 1965 säännöistään sekacollegekiellon. Clare Hall ja kaksi muuta jatko-opiskelijoiden collegea (Wolfson College ja Darwin College) olivat Cambridgen ensimmäiset colleget, jotka alkoivat hyväksyä sekä mies- että naisopiskelijoita.

Lähteet

Aiheesta muualla

Cambridgen yliopiston colleget
Åke Edwardson

Karl Åke Peter Edvardsson (s. 10. maaliskuuta 1953, Småland, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija. Hän on aiemmin ollut journalismin luennoitsijana Göteborgin yliopistossa. Hänet tunnetaan ennen muuta Göteborgiin sijoittuvista Erik Winter -dekkareistaan.

Teokset 
 Till allt som varit dött (1995, suom. Sen kutsuu elohon, 2010)
 Gå ut min själ (1996, suom. Joudu jo sieluni, 2011)
 Dans med en ängel (1997, suom. Enkelitanssi, 1999)
 Rop från långt avstånd (1998, suom. Etäisiä huutoja, 2000)
 Genomresa (1999, suom. Läpikulkumatka, 2006)
 Sol och skugga (1999, suom. Varjoa ja aurinkoa, 2001)
 Låt det aldrig ta slut (2000, suom. Se ei päättyä saa, 2002
 Himlen är en plats på jorden (2001, suom. Maanpäällinen taivas, 2003)
 Segel av sten (2002, suom. Kivinen purje, 2004)
 Jukebox (2003)
 Winterland (2004, suom. Winterland — rikostarinoita, 2005)
 Samurajsommar (2005, nuortenkirja, suom. Samuraikesä, 2006)
 Rum nummer 10 (2005, suom. Huone numero 10, 2006)
 Drakmånad (2006, nuortenkirja, suom. Lohikäärmekuu, 2010)
 Vänaste land (2006, suom. Armahin maa, 2008)
 Nästan död man (2007, suom. Melkein kuollut mies, 2008)
 Den sista vintern (2008, suom. Winterin viimeinen talvi, 2010)
 Hus vid världens ände (2012, suom. Talo maailman laidalla, 2013)
 Marconi park (2013, suom. Menneisyyden viesti, 2014)

Aiheesta muualla 
Virallinen nettisivu

Ruotsalaiset rikoskirjailijat
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Punajalkakajava

Punajalkakajava (Rissa brevirostris) on Beringinmerellä elävä lokki. Se pesii Aleuteilla, Commander Islandilla ja Pribilofsaarilla. Sen talvehtimisalueena on pohjoinen Tyynimeri. Lajin holotyypin kuvaili Carl Friedrich Bruch Pohjois-Amerikan luoteisosasta.

Lähteet 

Lokit
Uhanalaiset linnut
Nino (jalkapalloilija)

Juan Francisco Martínez Modesto eli Nino (s. 10. kesäkuuta 1980 Vera, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Osasunaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura 
Nino aloitti ammattilaisuransa vuonna 1998 Segunda División B:ssä pelanneesta Elchestä. Joukkue nousi heti kauden 1998–1999 päätteeksi sarjaporrasta ylemmäksi. Kaudella 1999–2000 Segunda Divisiónissa Nino pelasi yhteensä 16 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Seuraavilla kausilla hän kuului joukkueensa luottopelaajiin. Kaudella 2004–2005 hän teki 20 maalia ja oli sarjan kolmanneksi paras maalintekijä.

Hän teki ensiesiintymisensä maan pääsarjassa siiryttyään naapuriseura Levanteen kaudeksi 2006–2007. Hän teki ainoan maalinsa kauden aikana 20. joulukuuta 2006 ottelussa Osasunaa vastaan.

Seuraavaksi kaudeksi 2007–2008 Nino lainattiin Segunda Divisiónissa pelanneeseen Tenerifeen. Hän laukoi kaudella 18 maalia ja oli lopulta sarjan toiseksi paras maalintekijä. Lainan päätyttyä Tenerife teki siirrosta pysyvän ja Nino siirtyi joukkueeseen kolmivuotisella sopimuksella.

Kaudella 2008–2009 hän pelasi kaikissa 42 ottelussa ja teki niissä 29 maalia, jolla hän voitti sarjan maalikuninkuuden. Tenerife nousi myös maan pääsarjaan ensimmäistä kertaa seitsemään vuoteen.

Tenerife ei onnistunut säilyttämään kauden 2009–2010 päätteeksi sarjapaikkaansa jääden lopulta sijalle 18. Nino pelasi kaikissa 38 ottelussa ja oli joukkueensa paras maalintekijä 14 maalillaan toista kautta peräkkäin.

Kesäkuussa 2011 hän siirtyi Osasunaan.

Lähteet 
 Ninon tilastot BDFutbol-sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Kari Manninen

Kari Manninen on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt mm. Pikku Kakkosen Kaapo-juontajana muun muassa ohjelmissa Ketunleipää ja Totta vai taikaa.

Hän on myös esiintynyt mm. Maalaiskomedia-televisiosarjojen Valtsuna.

Filmografia

Näyttelijänä 
 Pikku Kakkonen
 Pimeän hehku (1996)
 Vain muutaman huijarin tähden (1998)
 Peräkamaripojat (2001)
 Mooseksen perintö (2001-2002)
 Tie Eedeniin (2004)
 Elli (2005)
 Paavo ja Raili (2006)
 Turvetta ja timantteja (2006)
 Korpelan kujanjuoksu (2016)

Kuvaajana 
 Antiikkieno (2007-2008)
 Pirunpelto (2009, 2011)
 Alavilla mailla hallanvaara (2011)
 Korpelan kujanjuoksu (2016–)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

Suomalaiset näyttelijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Muriel Barbery

Muriel Barbery (s. 28. toukokuuta 1969) on ranskalainen kirjailija ja filosofianopettaja.

Barberyn esikoisteos Kulinaristin kuolema ilmestyi ranskaksi vuonna 2000 ja palkittiin ilmestymisvuonnaan Ranskassa parhaana kulinaristisena kirjana. Hänen läpimurtoteoksensa oli toinen romaani Siilin eleganssi (2006), jota on myyty maailmanlaajuisesti viisi miljoonaa kappaletta.

Barberyn kolmas romaani, Haltiaelämää, ilmestyi syksyllä 2016.

Barbery asuu Ranskassa.

Suomennetut teokset

Lähteet

Ranskalaiset kirjailijat
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Vieremän lukio

Vieremän lukio on pieni, noin 50 oppilaan lukio Vieremän kirkonkylällä Kirkonkylän koulun yhteydessä.

Lukiossa korostuu käytäntö, varsinkin luonnontieteen oppiaineissa. Maantieteessä syvennytään satelliittipaikannukseen ja kartografiaan. Kemiassa opiskelija voi valita laboratoriokurssin ja fysiikassa työkurssin. Näillä kursseilla yhteistyötahoja ovat Kuopiossa Itä-Suomen yliopiston Fysiikan laitos ja Biotieteiden laitoksen kemian yksikkö sekä IS-Vet Oy. Lukio järjestää myös biologian leirikouluja, jotka tavanomaisesti ovat suuntautuneet Lappiin, kohteena joko Kilpisjärvi tai Kuusamo.

Vieremän lukio kuuluu yläsavolaiseen toisen asteen oppilaitosten yhteistyöverkostoon, jossa opiskelijan on mahdollista suorittaa lukio-opintojen lisäksi ammatillinen perustutkinto. Tästä niinsanotusta Mahis-vaihtoehdosta Vieremän lukion opiskelijoita on suorittanut kaksoistutkinnon monena vuonna.

Opintoja suoritetaan myös verkossa: verkkokursseista on suoritettu itsenäisesti ranskan, venäjän, espanjan ja japanin kursseja. Verkossa ollaan usein sekä ryhmätunneilla että etätehtävissä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Mikä Mahis on? (mahis.fi)
 Isoverstas (isoverstas.fi)
 IS-VET -opetusjärjestelmä (isvet.fi)
 Itä-Suomen yliopisto (uef.fi)

Lukio
Suomen lukiot
Risto Jarva -palkinto

Risto Jarva -palkinto on Tampereen elokuvajuhlien yhteydessä jaettava elokuva-alan palkinto. Se on Suomen elokuvasäätiön rahoittama ja jakama vuosittainen tunnustuspalkinto kotimaiselle elokuvalle ja sen ohjaajalle. Palkintoa tavoittelee Tampereen elokuvajuhlien kotimaisessa kilpasarjassa ja kotimaisessa katselmuksessa esitettävät uudet elokuvat. Palkintoa on jaettu vuodesta 1979 alkaen ja vuonna 2012 sen arvo oli 10 000 euroa. Palkinto on nimetty elokuvaohjaaja Risto Jarvan mukaan, ja sen voittajan valitsee vuosittain vaihtuva, Suomen elokuvasäätiön asettama tuomaristo.

Palkinto oli pitkään rahallisesti suurin vuosittainen tunnustus kotimaiselle elokuvalle Suomessa. Vuodesta 2019 jaettu 20 000 euron Nordisk Film -palkinto on tällä hetkellä euromääräisesti Suomen suurin elokuva-alan palkinto.

Palkitut
 1979: Opeta mua rakastamaan, Anssi Blomstedt
 1980: Repe – sirpaleita Reino Helismaan elämästä, Peter von Bagh
 1981: Valehtelija, Mika Kaurismäki
 1982: Vierailu, Tapani Lundgren
 1983: Kotirauha, Noora Männistö
 1984: Sadetanssi, Kari Paljakka
 1985: 19084, Heikki Paakkanen; Bagatelleja opus 2. Doris; Variations 1-3; Klaus, Riitta Nelimarkka, Jaakko Seeck
 1986: Häng dej pojkfan!/Nauru kaulaan nulikka!, Claes Olsson; Laulu, Arto af Hällström, Janne Kuusi
 1987: Hurjan pojan koti, KJ. Koski
 1988: Lauran huone, Kaisa Rastimo
 1989: Sijainen, Antti Peippo
 1990: Raseri/Raivo, Peter Lindholm
 1991: Kuusi tapaa lähestyä naista, Jaakko Virtanen
 1992: Let's Dance, Paul-Anders Simma
 1993: Onnen maa, Markku Pölönen
 1994: Rosa Was Here, Kaija Juurikkala
 1995: Kaupunkisinfonia, Heikki Ahola
 1996: Taivas ja maa, Tuija Halttunen
 1997: Qulleq (Traanilamppu), Sakari Kirjavainen
 1998: Eino ja mä, Pekka Uotila
 1999: Liemessä, Kaisa Penttilä; Sukkien euroelämää, John Webster
 2000: Apinajuttu, Esa Illi
 2001: Hyppääjä, PV Lehtinen
 2002: Turon baari, Janne Kuusi
 2003: Tähteläiset, Veli Granö
 2004: Isältä pojalle, Visa Koiso-Kanttila
 2005: Hiljainen tila, Mervi Junkkonen
 2006: 365 päivää – Reijo Kelan videopäiväkirja 1999, Reijo Kela
 2007: Luonto ja terveys, Panu Heikkilä
 2008: Palnan tyttäret, Kiti Luostarinen
 2009: Hanasaari A, Hannes Vartiainen, Pekka Veikkolainen
 2010: Miesten vuoro, Joonas Berghäll, Mika Hotakainen
 2011: Sweet Mov(i)e, Jan Ijäs
 2012: Korsoteoria, Antti Heikki Pesonen
 2013: Laulu koti-ikävästä, Mika Ronkainen ja 6954 kilometriä kotiin, Juan Reina
 2014: Paratiisin avaimet, Hamy Ramezan
 2015: Onni, Sanna Liljander
 2016: Viikset, Anni Oja
 2017: Hobbyhorse Revolution, Selma Vilhunen
 2018: Eatnanvuloš lottit, Marja Helander
 2019: Eläinsilta U-3033, Milja Viita
 2020: To Teach a Bird to Fly, Minna Rainio & Mark Roberts
 2021: Ellipsis, Marjo Levlin
 2022: Kuinka käänsin Rabobeston kylkiasentoon, Mari Mantela

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tampere Film Festivalin www-sivut

Suomalaiset elokuvapalkinnot
Kiinanlanguri

Kiinanlanguri (Trachypithecus francoisi) on uhanalainen häntäapina, jota tavataan vain pienellä alueella Etelä-Kiinassa ja Luoteis-Vietnamissa. Muiden langurien tapaan se syö enimmäkseen lehtiä, jonkin verran myös muita kasvien osia. Se tulee lisääntymisikään neljä- tai viisivuotiaana.

Lähteet 

Lehtiapinat
Uhanalaiset nisäkkäät
Riistavuoren vanhustenkeskus

Riistavuoren vanhustenkeskus on Helsingin Etelä-Haagassa sijaitseva palvelukeskus, vanhainkoti ja palvelutalo. Riistavuoren vanhustenkeskus sijaitsee osoitteessa Isonnevantie 28.

Riistavuori on avattu käyttöön 1966. 

Palvelutalossa asuu 85 ja vanhainkodissa sata asukasta. Keskuksessa on 150 työntekijää, joista ulkoistettuja ovat ravitsemuksen, siivouksen ja kiinteistöpalvelujen työntekijät.

Liikenneyhteydet
Riistavuoren palvelukeskukseen pääsee Helsingin sisäisillä bussilinjoilla 41 ja 52 sekä palvelulinjalla 32. Huopalahden rautatieasema sijaitsee lyhyen matkan päässä Riistavuoresta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Riistavuoressa ehkäistään kehon ja mielen rappeutumista, Kirkko ja Kaupunki
Ylen Elävä arkisto: Olipa kerran mummo

Vanhainkodit
Haaga
IC Companys

IC Companys A/S on tanskalainen vaatetuskonserni, joka on alallaan yksi Pohjois-Euroopan suurimmista. Se syntyi 30. huhtikuuta 2001 Carli Gry International A/S:n (p. 1940-luvulla Jørgen ja Carli Gry) ja InWear Group A/S:n  (p. Niels Martinsen 1969) yhdistyttyä.

IC Companysillä oli vuonna 2009 omia liikkeitä 259 kpl 40 eri maassa, sekä 22 tehtaanmyymälää (ml. Outlet-myymälä Helsingissä). Jälleenmyyjiä yrityksellä oli 11 000.

Tuotemerkit
Part Two (1986, perustettu InWearille) 
Tiger of Sweden (2003, ostettu Ruotsista IC Companysille) 
Matinique (1973, perustettu InWearille) 
O by Isabell Kristensen (2003, perustettu IC Companysille), vuodesta 2005 lähtien Soaked in Luxury 
In Wear (1969, vanhin merkki) 
Saint Tropez (2002, ostettu IC Companysille) 
By Malene Birger (2003, IC Companysin yhteisyritys Malene Birgerin kanssa) 
Designers Remix Collection (2002, perustettu IC Companysille, omistus 51 %) 

Vuoteen 2013 asti IC:n suuria merkkejä olivat myös naisten Jackpot ja miesten Cottonfield, mutta ne myytiin tanskalaiselle Coopille. Vuosina 1998–2018 IC omisti myös ruotsalaisen ulkoiluvaatemerkin Peak Performance, joka myytiin suomalaiselle Amer Sportsille. Nyt IC Companyn tärkeimpiä naistenmerkkejä ovat In Wear ja Part Two ja pääasiassa miestenmerkkejä Matinique ja Tiger of Sweden. Soaked in Luxury, Saint Tropez, By Malene Birger ja Designers Remix Collection ovat pienempiä naistenvaatemerkkejä. Kaikki tuotemerkit ovat itsenäisiä ja ne on erittäin tarkasti segmentoitu.

IC Companys -yhtiön tuotteet valmistetaan etupäässä Kiinassa (63 %), muualla Aasiassa (11 %), Euroopassa (24 %) ja Afrikassa (2 %).

Lähteet

Aiheesta muualla
Yrityksen nettisivut 

Vaatemerkit
Tanskalaiset pörssiyritykset
Tekstiilivalmistajat
We Are the Void

We Are the Void on Dark Tranquillityn yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 24. helmikuuta 2010. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 16.

Kappaleesta ”Shadow in Our Blood” kuvattiin musiikkivideo.

Kappaleet

Bonus-DVD

Kokoonpano 
 Mikael Stanne – laulu
 Martin Henriksson – kitarat
 Niklas Sundin – kitarat
 Daniel Antonsson – basso
 Anders Jivarp – rummut
 Martin Brändström – elektroniikka

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 7–/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Dark Tranquillityn albumit
Vuoden 2010 albumit
Kurt Simberg

Kurt Eduard Simberg (30. tammikuuta 1913 Helsinki – 17. toukokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen palkittu arkkitehti. Simberg valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1939. Simberg suunnitteli pääasiassa teollisuus- ja liikerakennuksia, mutta myös asuinrakennuksia. Simberg toimi arkkitehtina oman arkkitehtitoimistonsa Kurt Simberg & Co kautta. Kurt Simberg osallistui moniin arkkitehtuurikilpailuihin, joissa saavutti usein myös menestystä. Hänen tunnetuin suunnittelutyö on Svenska Handelshögskolan eli Hanken Helsingin Runeberginkadun ja Arkadiankadun kulmassa.

Kurt Simbergin yksityiselämä 
Kurt Simberg oli naimisissa arkkitehti Birgitta Gabriella (o.s. Geitlin) Simbergin kanssa. Heille syntyi kolme poikaa: Henrik 1941, Erik 1943 ja Martin 1948.

Kurt Simberg asui pitkään perheineen suunnittelemassaan as. oy Haahkatie 2-4 Ab:ssä Lauttasaaressa.

Kurt Simberg oli innokas purjehduksen ja laskettelun ystävä. Hän osallistui aktiivisesti Suomen Afasiayhdistyksen toimintaan.

Kurt Simbergin ja Suomen Arkkitehtiliitto SAFA 

Kurt Simberg liittyi Suomen Arkkitehtiliitto SAFAn jäseneksi valmistuttuaan arkkitehdiksi vuonna 1939. Hän työskenteli SAFAn standardisoimislaitoksessa vuosina 1945–1946. Simberg osallistui aktiivisesti liiton toimintaan toimien mm. liiton hallituksen jäsenenä useaan otteeseen, viimeksi 1968–1969, samoin luottamusvaliokunnan jäsenenä moneen kertaan. Useasti hän myös edusti liittoa pohjoismaisessa yhteistyössä. Hän kuului myös SAFAn rakennushallitukseen vuosina 1963–1973.

Luettelo Kurt Simberg & Co:n töistä

 Asuinrakennus, Ehrensvärdintie 8, Helsinki, 1950
 Svenska Handelshögskolan Hanken, Runeberginkatu 10, Helsinki, 1951–1953
 Asuinrakennus, Haahkatie 2-4, Helsinki, 1953
Helsingin Säästöpankki, Mannerheimintie 14, Helsinki, 1955–1961
 Sigrid Juséliuksen säätiön talo (Kuusisen talo), Aleksanterinkatu 48, Helsinki, 1957
Suomen Mineraali Oy:n (nykyinen Cembrit Oy) tehdas Lohjan Muijalassa 1957-1959
 P.C. Rettig & Co:n tupakkatehdas, Turku, 1960
 Oy Wulff Ab:n talo, Mannerheimintie 4, Helsinki, 1960–1965
 Oy Mikumi Ab, Mannerheimintie 4, Helsinki, 1965
 Joensuun virastotalo, Koskikatu 1, 1965–1966
 Liiketalo, Ruoholahdenkatu 14, Helsinki, 1966
 Yleisradion toimitalo, Kesäkatu 2, Helsinki, 1967–1968
 Yleisradion radiotalo 1, Radiokatu 5, Helsinki 1978
 Wärtsilän Tammisaaren Posliinitehdas
 Stockmannin talo Pitäjänmäessä, Helsinki 1962 (purettu vuonna 2021)
 Oy Aga Ab:n pääkonttori Espoossa
 Rovaniemen virastotalo
 Fjällskidarklubben -37:n hiihtomaja, Nuuksiontie 71, Espoo, 1949

Lähteet
Suomen Rakennustaiteen museo 
Korttelit.fi 
Martti Janhunen: Lauttasaaren rakentamisen vaiheita
 Arkkitehtiuutiset 10/84
 Suomen Rakennustaiteen museon tietokanta

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Suomen arkkitehtiliitto
 Suomen Rakennustaiteen museo
 Hanken
 Haahkatie 2-4

Suomalaiset arkkitehdit
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 1984 kuolleet
Lovingin piirikunta

Lovingin piirikunta () on Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva piirikunta. Se on asukasluvultaan koko Yhdysvaltojen pienin. Vuoden 2020 väestönlaskennassa piirikunnassa asui vain 64 ihmistä. Sen hallintokeskus () on Mentone.

Lovingin piirikunnalla on pinta-alaa 1 753 km², josta on vettä 10 km² eli noin 0,56 %.

Lähteet 

Texasin piirikunnat
Elias Siippainen

Elias Siippainen (22. tammikuuta 1888 Kuopio – 13. huhtikuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen liikemies, näytelmäkirjailija ja suomentaja.

Siippaisen vanhemmat olivat maalarimestari Otto Siippainen ja Stiina Loviisa Gerdt. Hän kävi Kuopion lyseon ja työskenteli apteekkialalla ja liike-elämässä. Siippainen kierteli kolme vuotta Skandinaviassa, Venäjällä, Saksassa ja Belgiassa opiskellen kieliä ja taidetta ja palasi sitten Suomeen, jossa hän työskenteli Työmiehen oikolukijana ja taidearvostelijana sekä Työn Vallan toimittajana. Siippainen kirjoitti humoristisia näytelmiä, julkaisi esseitä, kirjallisuusarvosteluja ja novelleja Suomen Sosialidemokraatissa ja muissa työväenlehdissä, toimitti pilalehti Kurikkaa vuosina 1921–1926 ja suomensi venäläistä kaunokirjallisuutta. Myöhemmin hän toimi kustannusalalla kirjallisena avustajana.

Näytelmiä 
 Kaksi kärpästä yhdellä iskulla: 1-näytöksinen kansannäytelmä. K.K:n juhlaohjelmakirjasia 5. Helsinki 1926
 Hurskas isä ja iloinen tytär: 1-näytöksinen huvinäytelmä. Kansanvallan näytelmistö 10. Kansanvalta, Helsinki 1930 (nimimerkillä Juutas Käkriäinen)

Suomennoksia 
 Mihail Šolohov: Aron raivaajat, romaani. Kirjailijain kustannusliike, Helsinki 1938, Kustannus Oy Smia, Helsinki 1945
 Mihail Šolohov: Hiljainen Don, osat 1–4. Kustannus Oy Smia, Helsinki 1944–1945
 Vasili Smirnov: Veljekset: romaani. Kustannus Oy Smia, Helsinki 1945

Lähteet 
 

Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Suomentajat
Suomalaiset liikemiehet
Vuonna 1888 syntyneet
Vuonna 1951 kuolleet
Red Star OS

Red Star OS (, pulgunbyol) on pohjoiskorealaisten kehittämä, Linuxiin pohjautuva käyttöjärjestelmä, jossa on työpöytäympäristönä KDE 3.x. 

Red Star OS:n kehitystyö aloitettiin vuonna 2006, ja sen tarkoituksena on luoda "kansallisia perinteitä kunnioittava" Linux-jakelu. Red Star OS:n laitevaatimukset ovat Pentium III 800 MHz, 256 megatavua keskusmuistia ja kolme gigatavua kiintolevytilaa. Jakelussa on mukana varusohjelmina Open Office -toimistosovelluspaketti, K3b-polttosovellus ja Firefoxiin perustuva selain Naenara ('isänmaa'). Käyttöjärjestelmä on oloutettu ja ohjelmista käytetään omakielisiä nimiä. Red Star OS on saatavilla ainoastaan korean kielellä.

Red Star OS:n selaimella ja sen hakukoneella, Naenara BBS:llä, pääsee Pohjois-Korean sisällä vain suljettuun intranetiin, jota kutsutaan nimellä Kwangmyong. Pääsy maailmanlaajuiseen avoimeen Internet-verkkoon on hyvin rajattu.

Red Star OS:n versio 3.0 julkaistiin vuonna 2013. Tämä versio käyttää työpöytää, joka muistuttaa ulkoisesti Applen OS X:ää.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kim-Il-Sungin yliopiston venäläisen opiskelijan blogikirjoitus, johon uutisointi perustuu
Mtv3: Pohjois-Korean salamyhkäinen käyttöjärjestelmä - Red Star OS
Engadget: North Korea's Red Star OS takes the 'open' out of 'open source'
TG Daily: North Korean Linux tips up
Kuvakaappauksia
Korean internet-portaali Naenara
Korea Computer Centerin (KCC) saksalaiset sivut
Saksalainen liikemies yhdistää Pohjois-Korean internetiin

Linux-jakelupaketit
Internet Pohjois-Koreassa