joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Endokarppi

Endokarppi eli hedelmän sisäseinä on perikarpin eli hedelmän seinän kolmesta kerroksesta sisin. Monissa hedelmissä se on ohut, mutta kivihedelmissä paksu ja kova. Anatomisesti hedelmän seinän kerrokset kehittyvät kukan sikiäimen seinästä. Vasta endokarpin sisäpuoliset rakenteet hedelmässä ovat kasvin siementä, jonka kerrokset kehittyvät puolestaan sikiäimen ympäröimästä hedelmöityneestä siemenaiheesta.

Lähteet 

Kasviorganologia
Dmitri Rumjantsev

Dmitri Germanovitš Rumjantsev (ven. Дмитрий Германович Румянцев, s. 4. heinäkuuta 1965 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen poliitikko, joka tunnetaan parhaiten äärioikeistolaisen uusnatsijärjestön Kansallissosialistisen yhteisön (NSO) puheenjohtajana.

Venäläiset poliitikot
Novopskov

Novopskov (; vuosina 1638–1829 – Zakamjanka () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Luhanskin alueen pohjoisosassa Starobilskin piirissä. Taajama sijaitsee Donetsin Aidar-sivujoen varrella, noin 135 kilometriä aluekeskus Luhanskista pohjoiseen ja 38 kilometriä piirikeskus Starobilskin keskustasta koilliseen. Ukrainan tilastokeskus arvioi taajaman väkiluvuksi 9 489 asukasta vuoden 2021 alussa. Taajamassa on linja-autoasema.

Vuonna 2001 Novopskovin väkiluku oli 10 115. Tuolloin 84,4 prosenttia asukkaista oli etniseltä taustaltaan ukrainalaisia ja 15,4 prosenttia venäläisiä.

Novopskovin lähistöllä sijaitsi pronssikautisia asuinpaikkoja. Alkujaan nimellä Zakamjanka tunnetun nykyisen asutuskeskuksen kasvu tapahtui 1600-luvun alkupolella; perustamisajankohtana pidetään vuotta 1638. Kaupunkityyppisen taajaman asema vuonna 1957.

Vuosina 1931-2020 Novopskov oli Novopskovin piirin hallintokeskus. Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksessa taajama (ja aiempi piiri) liitettiin alueeltaan kasvaneeseen Starobilskin piiriin.

Venäjän hyökkäyssodan (2022-) alkuvaiheessa taajama miehitettiin.

Lähteet

Aiheesta muualla

Luhanskin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Starobilskin piiri
Makronísi (Leipsoí)

Makronísi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Leipsoín saaren eteläpuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,21 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Makronísi kuuluu Leipsoín kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saari tunnetaan meriluolistaan.

Lähteet 

Dodekanesia
Leipsoí
Chigi (suku)

Chigi on italialainen aatelissuku, joka on alun perin lähtöisin Sienasta. Suku vaurastui pankkitoiminnalla, ja siitä tuli 1600-luvulla ruhtinassuku paavien hallitsemassa Roomassa ja Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa.

Suvun ensimmäinen maineikas jäsen oli Agostino Chigi, josta tuli Roomassa huomattava pankkiiri. Hän oli yhden Euroopan vauraimman liikemiessuvun päämies. Chigin suku lainasi rahaa paaveille ja hallinnoi kirkon tuloja sekä käytti runsaasti rahaa näyttäviin hankkeisiin ja tuki avokätisesti kirjailijoita ja taiteilijoita. Agostino Chigi kuoli vuonna 1520.

Fabio Chigi valittiin paaviksi vuonna 1655 ja hän otti nimekseen  Aleksanteri VII. Paavi Aleksanteri keräsi huomattavan Biblioteca Chigianan, joka on nykyisin osa Vatikaanin kirjastoa. Aleksanteri VII aateloi veljenpoikansa Agostinon Farnesen Compagnon prinssiksi ja Ariccian herttuaksi. Aleksanteri VII:n kuoltua Chigin suvun roomalainen haara palveli paaveja ja menestyi. Vuonna 1852 tämä sukuhaara muutti nimekseen Chigi-Albani, sillä suvun jäseniä oli mennyt naimisiin tuolloin jo sammuneen Albanin suvun jäsenten kanssa.

Lähteet 

Italian aateli
Suna (nimi)

Suna on naisen etunimi. Se on Sune-miehennimen feminiininen vastine. Se voi olla myös lyhentymä Sun-alkuisista naisennimistä, esimerkiksi nimestä Sunneva, joka on samaa alkuperää kuin Synnöve.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2022 mennessä tilastoitu noin 50–60 Suna-nimistä naista.

Tunnettuja Sunia 
 Suna Kymäläinen (s. 1976), suomalainen kansanedustaja

Lähteet 

Etunimet
Amurinjasmike

Amurinjasmike (Philadelphus tenuifolius) on hortensiakasvien (Hydrangeaceae) heimoon, jasmikkeiden (Philadelphus) sukuun kuuluva kasvilaji. Siitä voidaan erottaa kaksi muunnosta: Philadelphus tenuifolius var. tenuifolius ja Philadelphus tenuifolius var. latipetalus.

Amurinjasmike on pensas, joka voi kasvaa 1–3 metriä korkeaksi. Lehdet ovat lyhytruotisia ja lehtilavat ovat muodoltaan soikeita, saha- tai hammaslaitaisia, 3–11 cm pitkiä ja 2–6 cm leveitä. Lehtilavat ovat tavallisesti alapinnoiltaan karvaisia lehtisuonien kohdilta ja yläpinnoiltaan harvakarvaisia. Kukkia muodostavien versojen lehdet ovat pienempiä; lehtilavat ovat 3–6 cm pitkiä ja 2–3 cm leveitä. Kukat kehittyvät terttuihin, joissa on tavallisesti kolmesta seitsemään kukkaa, joskus yhdeksänkin kukkaa. Kukkien terälehdet ovat valkoisia, 1–1,5 cm pitkiä ja 0,6–1,3 cm leveitä. Kukissa on noin 20–30 hedettä, joista pisimmät ovat noin senttimetrinpituisia. Emiön vartalo on heteitä lyhyempi. Amurinjasmike kukkii kesä–heinäkuussa ja tuottaa hedelmiä elo–syyskuussa. Hedelmät ovat noin  4–6 mm × 4–5 mm kokoisia kotia. Siemenet ovat kooltaan 2,5–3 mm.

Amurinjasmike kasvaa tiheiköissä 100–900 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan luontaisena Kiinan pohjoisosissa, Venäjän kaakkoisosissa sekä Korean niemimaalla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Amurinjasmike (Philadelphus tenuifolius)
 Mustila Arboretum: Amurinjasmike (Philadelphus tenuifolius)
 iNaturalist: Philadelphus tenuifolius
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Philadelphus tenuifolius 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Philadelphus tenuifolius 

Jasmikkeet
Nils Axle Kanten

Nils Axle Kanten (s. 9. huhtikuuta 1976)on norjalainen sarjakuvapiirtäjä, joka piirtää Suomessa Sanoma Oyj:n lehdissä (mm. Satakunnan Kansassa) julkaistavaa Jalmari-sarjakuvaa. Egmont-kustantamo on julkaissut useita norjankielisiä Jalmari-albumeja. 

Kanten on kotoisin Ottestadista ja opiskeli Voldan yliopiston animaatiolinjalla. 

Jalmarin lisäksi hän piirtää Firekanta-nimistä yksiruutuista strippiä.

Lähteet

 Axle Kantenin kotisivu webarchiven kautta

 vuonna 1976 syntyneet
 Norjalaiset sarjakuvantekijät
Hyväveli

Hyväveli on Sami Laitisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen elokuva, joka tulee ensi-iltaan joulukuussa 2022.

Elokuvassa nuori järjestyspoliisi yrittää löytää paikkaansa uudella poliisilaitoksella ja pitää samalla vankilasta juuri vapautuneen ystävänsä kaidalla tiellä.

Elokuvan päärooleissa ovat Abdirahman Bile, Kamaludin Ahmed Abdulla ja Heli Sutela.

Elokuvan on tuottanut Klaus Heydemann Inland Film Companysta ja sen levittää Aurora Studios.

Aiheesta muualla 
 Elokuvan traileri YouTubessa

Lähteet 

Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Tulevat elokuvat
Scandinavian Film Distribution

Scandinavian Film Distribution Oy vuonna 2022 perustettu tanskalaisomisteinen levitysyhtiö, joka keskittyy suomalaisten elokuvien levitykseen.

Scandinavian Film Distribution Oy:n emoyhtiöllä on edustukset Suomen lisäksi Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa. Suomen toimintoja vetää Jojo Uimonen.

Yhtiön ensimmäinen levitykseen tuleva suomalainen elokuva on J-P Valkeapään Hetki lyö, joka tulee ensi-iltaan marraskuussa 2022.

Lähteet 

Elokuvayhtiöt
Elokuvalevittäjät
Omen X

Omen X on Turmion Kätilöiden kymmenes studioalbumi, joka julkaistaan 13. tammikuuta 2023 levymerkillä Nuclear Blast. Albumilta on julkaistu singlenä kappale "Isä meidän", josta on kuvattu myös Rauli Ylitalon ohjaama musiikkivideo.

Kappaleet 
Totuus
Gabriel
Vie se pois
Pyhä kolminaisuus
Puoli valtakuntaa
Verestä sokea
Isä meidän
Sormenjälki
Käy tanssiin
Kun kesä kuoli
Kuolettavia vammoja

Kokoonpano 
 MC Raaka Pee – laulu
 Shag-U – laulu
 Bobby Undertaker – kitara
 Master Bates – basso
 RunQ – syntetisaattorit, koskettimet
 DQ – rummut

Lähteet 

Vuoden 2023 albumit
Turmion Kätilöiden albumit
Tulevat albumit
Jean-Baptiste Greuze

Jean-Baptiste Greuze (21. elokuuta 1725 Tournus –  21. maaliskuuta 1805 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari.

Elämä ja ura
Hänen isänsä halusi hänestä arkkitehdin, mutta riitojen jälkeen Greuze sai luvan ryhtyä taidemaalariksi. Gruze opiskeli Lyonissa ja Pariisin akatemiassa ja herätti ensimmäisen kerran huomiota maalauksellaan Perheenisä lukee Raamattua lapsilleen. Vuonna 1755 Greuze lähti Italiaan ja yritti paluunsa jälkeen teosta klassisella aiheella (Severus ja hänen poikansa Caracalla), mutta historiamaalarina hänellä ei ollut merkitystä. Sen sijaan hänestä tuli kertovan ja moralisoivan laatukuvamaalauksen edelläkävijä. Diderot'n vaikutuksesta hän pyrki ylistämään hyveellisyyttä ja hyviä tapoja porvarillisen miljöön kuvauksissa taiteessa. Hänen moraalimaalaustensa aiheiden on katsottu merkitsevän mahtipontisuutta ja tyhjyyttä, julistusta ilman sisältöä. Greuzen töistä suositumpia olivat naiivit kuvat kauniista nuorista tytöistä ja naisista. Greuze maalasi myös hyviä muotokuvia, muun muassa Napoleonista. 1800-luvulla Greuze palasi klassisiin aiheisiin. Hän kuoli Louvressa köyhyydessä. Hän oli saanut töillään huomattavaa varallisuutta, jonka hän oli tuhlaillut.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskalaiset taidemaalarit
Vuonna 1725 syntyneet
Vuonna 1805 kuolleet
Maria Kaakinen

Maria Kaakinen (s. 10. marraskuuta 1999 Liminka) on suomalainen pesäpalloilija. Hän pelaa lyöjäjokerina Joensuun Mailassa.

Kaakinen esiintyi ensimmäistä kertaa Superpesiksessä kaudella 2021, kun hän pelasi 18 ottelua Kempeleen Kirin joukkueessa. Näissä otteluissa hän löi 2+21 juoksua. Seuraavalla kaudella Kaakinen pelasi kaikki 24 runkosarjan ottelua lyöden 43 juoksua, mikä toi hänelle lyöjätilaston yhdeksännen sijan.

Kaudeksi 2023 Kaakinen siirtyi Joensuun Mailaan kaksivuotisella sopimuksella. Hän opiskelee biologian ja maantiedon aineenopettajaksi Itä-Suomen yliopistossa Joensuussa.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Joensuun Mailan pelaajat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Veera Toikka

Veera Ada Annika Toikka (s. 24. toukokuuta 2002 Hamina) on suomalainen pesäpalloilija. Hän pelaa lukkarina Joensuun Mailassa.

Toikka pelasi kasvattajaseurassaan Haminan Palloilijoissa Ykköspesistä kaudella 2020. Kaudeksi 2021 hän siirtyi Pöytyän Urheilijoihin ja nousi joukkueensa kanssa Superpesikseen kauden päätteeksi. Syksyllä 2021 Toikka teki yksivuotisen pelaajasopimuksen Joensuun Mailan kanssa. Sopimusta jatkettiin kahdella vuodella kauden 2022 päätteeksi.

Toikka opiskelee Itä-Suomen yliopistossa Joensuussa. Hänen isänsä Vesa Toikka toimii Imatran Pallo-Veikkojen pelinjohtajana.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Joensuun Mailan pelaajat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
McMillan Township (Lucen piirikunta)

McMillan Township on kunta (town) Yhdysvalloissa Michiganin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 2 471 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Lucen piirikunnassa. Lucen piirikunnan hallintokeskus, Newberryn kylä, sijaitsee McMillan Townshipissä. McMillan Township on pinta-alaltaan Michiganin osavaltion suurin kunta.

Väestö 
Vuonna 2020 McMillan Townshipin 2 471 asukkaasta valkoisia oli 83,8 %, alkuperäisasukkaita 7,4 %, mustia 0,2 %. Asukkaista 0,4 % kuului johonkin muuhun rotuun, ja 8,1 % asukkaista asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun.

Lähteet 

Michiganin kunnat
5SOS5

5SOS5 on australialaisen popyhtye 5 Seconds of Summerin viides studioalbumi, joka julkaistiin 23. syyskuuta 2022.

Kappaleet

Arvostelut 
 Desibeli.net:

Lähteet 

5 Seconds of Summerin albumit
Vuoden 2022 albumit
Noora Pasi

Noora Pasi (s. 21. elokuuta 2002 Hamina) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa.

Pasi on pelannut kasvattajaseurassaan Haminan Palloilijoissa Suomensarjaa ja Tyttöjen Superpesistä. Kaudeksi 2019 hän siirtyi Lappeenrannan Pesä Yseihin pelaamaan Superpesistä. Joensuun Mailaa Pasi on edustanut kaudesta 2020 alkaen. Hänen nykyinen sopimuksensa on voimassa kauteen 2024 saakka.

Pasi on pelannut 79 Superpesiksen runkosarjaottelua. Hän on lyönyt 4+12 juoksua, tuonut 61 juoksua ja kerännyt 253 kärkilyöntipistettä.

Lähteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Joensuun Mailan pelaajat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
Fly Angola

Fly Angola  on yksityisomisteinen lentoyhtiö, jonka kotipaikka on Angolan pääkaupunki Luanda. Yhtiö perustettiin syyskuussa 2018, ja se lentää Angolan sisäisiä lentoja. Sen käytössä on yksi Embraer EMB-145 LR -lentokone.

Lähteet 

Angolalaiset lentoyhtiöt
Megalonísi (Dodekanesia)

Megalonísi () eli Makronísi (Μακρονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja tarkemmin Diavátes-saariin, ja sijaitsee Sýmin saaren länsipuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,109 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Megalonísi kuuluu Sýmin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren lounaispuolella sijaitsee saariryhmän toinen saari Karavalonísi.

Lähteet 

Dodekanesia
Sými
Jesse Kiiskinen

Jesse Kiiskinen (s. 23. elokuuta 2005 Hollola) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Pelicansia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Kiiskinen laukoo oikealta. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.

Ura

Seuraura 
Kiiskinen on Pelicansin kasvatti. Kauden 2021–2022 hän pelasi 16-vuotiaana pääsääntöisesti seuran U20-joukkueessa. Kiiskinen oli 13 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä. Kesällä 2022 hän nousi Pelicansin SM-liigarinkiin. Kiiskinen teki liigadebyyttinsä vain 17-vuotiaana kauden 2022–2023 yhdeksännellä kierroksella 5. lokakuuta 2022 vieraissa KooKoota vastaan. Hänet merkittiin Pelicansin kolmosketjun oikeaan laitaan Elias Vilénin ja Lars Bryggmanin viereen. Kiiskinen sai ottelussa jääaikaa 12.02 minuuttia.

Maajoukkueura 

Kiiskinen pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2022, jolloin hän voitti pronssia. Kiiskinen valittiin myös Suomen alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2022 turnaukseen, mutta hän kuitenkin putosi lopullisesta kisajoukkueesta. Yhteensä Kiiskinen on pelannut 20 poikien maaottelua.

Pelityyli 
EP Rinksiden suomenkielisten sivujen päätoimittaja Lassi Alasen mukaan Kiiskisen vahvuudet painottuvat vahvasti hyökkäysalueelle. Alasen mukaan hän profiloituu erityisesti maalintekijäksi, joka laukoo laadukkaasti ranteella sekä suoraan syötöstä, ja jolla on myös hyvä vainu maalinedustilanteissa. Alasen mukaan Kiiskinen teki kaudella 2021–2022 myös useita maaleja ohjaamalla ja väläytteli laadukasta silmä-käsi-koordinaatiotaan. Alasen mukaan hänellä on kehitettävää erityisesti luistelussa, johon liittyvät puutteet näkyvät erityisesti vaihtojen ja otteluiden loppupuolilla, mutta Alasen mukaan Kiiskiseltä löytyy kuitenkin jo kohtalaisesti luontaista räjähtävyyttä, mikä povaa hyvää tulevaisuuden suhteen. Alasen mukaan Kiiskisellä on kehitettävää myös puolustussuunnan sijoittumisessa, mutta karvauspelaamisessa ja pelin ennakoinnissa hän on ollut jo monin paikoin hyvä.

Muuta 
Kiiskisen isä Ville pelasi omalla urallaan hyökkääjänä kahdeksan SM-liigaottelua Saimaan Pallossa kaudella 2000–2001. Hän loi pääsarjauraa myös Britanniassa. Suurimman osan urastaan Ville Kiiskinen pelasi kuitenkin alemmissa sarjoissa ja hän kuului mm. Pelicansin SM-liigaan nousseeseen joukkueeseen keväällä 1999. Ville toimii nykyään Mestis-joukkue Heinolan Peliittojen apuvalmentajana.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Pelicansin pelaajat
Vuonna 2005 syntyneet
Elävät henkilöt
Take a Chance – A Metal Tribute to ABBA


Take a Chance – A Metal Tribute to ABBA on Amberian Dawnin studioalbumi, joka julkaistaan 2. joulukuuta 2022. Albumin ensimmäinen single on ”SOS”.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Capri - laulu
 Tuomas Seppälä - kitara, koskettimet
 Emil Pohjalainen - kitara
 Jukka Hoffren - basso
 Joonas Pykälä-aho - rummut

Lähteet 

Vuoden 2022 albumit
Amberian Dawnin albumit
Tribuuttialbumit
Siionin neitsyt Marian kirkko

Siionin neitsyt Marian kirkko () on Aksumissa, Etiopiassa sijaitseva ortodoksinen kirkko. Kirkko on erityisen kuuluisa, koska Liitonarkkia säilytetään väitetysti siellä.

Historia 
Aksum on ollut jo pitkään pyhä kaupunki Etiopian ortodoksiselle kirkolle. Paikalla sijaitseva kirkko on tuhoutunut ja rakennettu uudelleen useampaan otteeseen vuosisatojen aikana. Nykyinen versio on peräisin 1600-luvulta. Haile Selassie rakennutti kokonaan uuden kirkon vanhan viereen vuonna 1965.

Kirkko on perinteisesti ollut Etiopian kuninkaiden ja sittemmin keisareiden kruunajaispaikka.

Liitonarkki 
Varmaa tietoa siitä, miten Liitonarkki päätyi Etiopiaan, ei ole, mutta Etiopian kuningashuoneen kronikoiden mukaan Saban kuningattaren ja Salomon poika, Menelik, matkusti Jerusalemiin. Paluumatkallaan Menelikin ja israelilaisten aatelisten pojat salakuljettivat arkin Etiopiaan. Menelik päätteli, että arkin uusi sijoituspaikka oli Jumalan tahto, koska arkki olisi muuten tuhonnut Menelikin pojat.

Arkkia väitetysti vartioivat munkit ovat neitsyitä, eivätkä he saa ikinä poistua kappelin tontilta.

Lähteet 

Kristinusko Etiopiassa
1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Onni Käyhkö

Onni Käyhkö (s. 3. kesäkuuta 2002 Vääksy) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Pelicansia. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa, jonka kapteenina Käyhkö toimii.

Ura 
Käyhkö on Kanavan Pallo-80:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Pelicansiin. Käyhkö oli kaudella 2019–2020 tehoilla 3+15=18 seuran B-nuorten tehokkain puolustaja. Kaudella 2021–2022 hän voitti Pelicansin U20-joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +16.  Käyhkö debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa lainalla seitsemän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.

Kaudeksi 2022–2023 Käyhkö nimettiin Pelicansin U20-joukkueen kapteeniksi. Hän debytoi samalla kaudella myös seuran SM-liigajoukkueessa. Käyhkö teki liigadebyyttinsä runkosarjan yhdeksännellä kierroksella 5. lokakuuta 2022 vieraissa KooKoota vastaan. Käyhkö merkittiin Pelicansin seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.04 minuuttia.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Pelicansin pelaajat
Vuonna 2002 syntyneet
Elävät henkilöt
1973 (albumi)

1973 on Maija Vilkkumaan kahdeksas, 7. lokakuuta 2022 julkaistu studioalbumi. Julkaisuviikollaan se nousi Suomen viralliseen albumilistan toiselle sijalle.

Albumin ensisinglenä julkaistu ”Viimeinen elämä” nousi radiosoittolistan 7. sijalle ja toisena julkaistu ”1973” 24. sijalle. Lisäksi albumilta julkaistiin singlet ”Jos oisin mies” ja ”Äidinmaa”.

Kappaleet

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2022 albumit
Maija Vilkkumaan albumit
Euroopan poliittinen yhteisö

Euroopan poliittinen yhteisö on 44 eurooppalaisen maan muodostama yhteisö. Se syntyi Ranskan presidentin Emmanuel Macronin toukokuussa 2022 EU-parlamentissa Euroopan tulevaisuuskonferenssin päätteeksi Strasbourgissa pitämästä puheesta saadusta herätteestä. Yhteisö piti ensimmäisen kokouksensa Prahassa Prahan linnassa 7. lokakuuta 2022 alkaen.

Kokouksen taustalla on maailman tilanne ja Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022. Ensimmäiseen kokoukseen osallistui 27 Euroopan unionin jäsenmaata ja 17 eurooppalaista maata unionin ulkopuolelta, yhteensä 44 maata. Tanskan pääministeri Mette Frederiksen ei kuitenkaan ollut paikalla parlamentin avajaisten vuoksi.

Kokous kuuluu Tšekin EU-puheenjohtajuuskauden ohjelmaan. Kokouksessa käydään turvallisuuteen ja vakauteen sekä talouteen, energiaan ja ilmastopolitiikkaan liittyviä keskusteluja, ja lisäksi ohjelmassa on kahdenvälisiä tapaamisia. Suunnitelmissa on kokoontumisia kaksi kertaa vuodessa.

Lähteet

Kansainvälinen politiikka
Politiikka Euroopassa
Luontokato

Luontokato tarkoittaa luonnon monimuotoisuuden vähenemistä, kun lajit taantuvat eli niiden kannat pienenevät, vaikka ne olisivatkin yhä elinvoimaisia. Lajeja voi myös uhanalaistua tai kuolla kokonaan sukupuuttoon.

Luontokato heikentää luonnon toimintaa. Lajit elävät jatkuvassa vuorovaikutuksessa toistensa kanssa, ja lajin katoamisen seuraukset voivat olla arvaamattomat. Jos lajien riippuvuuksien verkosto häiriintyy, seurauksena saattaa olla koko ekosysteemin romahtaminen. Monimuotoisessa ekosysteemissä saattaa kuitenkin löytyä tilalle korvaavia lajeja.

Maapallon luonnon monimuotoisuus on nykyaikana nopeasti vähenemässä ihmisen toiminnan seurauksena. Tärkeimpiä syitä ovat ruoantuotanto maalla ja merellä, metsätalous, teiden ja muiden väylien rakentaminen sekä kaupungistuminen. Metsiä, soita ja muita luonnonympäristöjä muutetaan pelloiksi, patoaltaiksi ja kaupungeiksi. Tehomaataloudessa hyönteisiä hävitetään hyönteismyrkyillä sekä tuhotaan niiden asuinympäristönään käyttämää kasvillisuutta. Ilmaston lämpeneminen pahentaa luontokatoa. Nykyisin meneillään olevassa sukupuuttoaallossa lajeja häviää paljon nopeammin kuin koskaan ennen historiassa. Lajien häviäminen on 1 000–1 000 000 kertaa lajiutumista yleisempää.

Lähteet

Ympäristöongelmat
Mpikan piiri

Mpikan piiri on yksi Sambian Muchingan maakunnan kahdeksasta piiristä. Aiemmin piiri oli yksi Sambian suurimmista piireistä (noin 41000 km2), mutta vuonna 2017 siitä erotettiin Lavushimandan ja Kanchibiyan piirit, minkä myötä Mpikan piirin pinta-ala on nykyisin 17167 km2. Mpikan piirin rajanaapureita ovat Lavushimandan piiri etelässä, Shiwang'andun piiri pohjoisessa, Kanchibiyan piiri koillisessa ja Chaman piiri luoteessa sekä Itäisen maakunnan puolella sijaitsevat Lundazin ja Mambwen piirit kaakossa.

Mpikan piiri sijaitsee noin 650 km päässä valtion pääkaupungista Lusakasta ja noin 180 km päässä maakunnan pääkaupungista Chinsalista. Maanteiden lisäksi Mpikan piirin kautta kulkee rautatie ja lentokenttä sijaitsee Chibansan alueella noin 7 km päässä piirin keskushallinnosta.

Mpikan piirissä pääasialliset tulonlähteet ovat erilaisten raaka-aineiden tuotanto sekä maatalous. Piirin keskeisen sijainnin ja hyvien liikenneyhteyksien myötä alue olisi kuitenkin otollista erilaiselle teollisuudelle sekä muulle taloudelliselle toiminnalle. Maataloudessa alueen tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, kassava, durra, bataatti, hirssi ja sitrushedelmät. Yli 90% piirin maanviljelijöistä on pienviljelijöitä. Eläimistä alueella pidetään nautoja, vuohia, sikoja, lampaita sekä siipikarjaa.

Lähteet 
 Muchinga Province Provincial Administration: Mpika 

Sambian maantiede
Center for Civil Liberties

Center for Civil Liberties (, lyhennys TsHS tai englanniksi CCL) on ukrainalaisen asianajajan Oleksandra Matvijtšukin () johtama ihmisoikeusjärjestö. Se perustettiin Kiovassa vuonna 2007.

Organisaatiolle myönnettiin vuoden 2022 Nobelin rauhanpalkinto yhdessä valkovenäläisen poliittisen vangin Ales Bjaljatskin (Vjasna-ihmisoikeusjärjestön perustaja) ja venäläisen Memorial-järjestön kanssa. Tämä oli ensimmäinen Ukrainan kansalaiselle tai organisaatiolle myönnetty Nobel-palkinto.

Järjestö on kirjannut Venäjän hyökättyä Ukrainaan 2022 Venäjän armeijan Ukrainassa siviileihin kohdistamia sotarikoksia. Hyökkäystä ennen järjestö on toiminut Ukrainan kansalaisyhteiskunnan kehittämisen hyväksi ja vaatinut viranomaisia noudattamaan oikeusvaltioperiaatetta. Järjestön puheenjohtajan mukaan Ukrainan rikoslaki on vanhentunut ja vaatisi täydentämistä ja uudistamista. Järjestön mukaan rikoslakiin tulisi lisätä muun muassa rikokset ihmisyyttä vastaan ja laissa tulisi määritellä paremmin, mikä sotarikos on. Järjestö on pyrkinyt edistämään myös Ukrainan liittymistä Kansainvälisen rikostuomioistuimen (ICC) jäsenmaaksi. Tämä edellyttäisi vuonna 2000 tapahtuneen järjestön perussäännön hyväksymisen ohella Ukrainan ratifioivan ICC:n Rooman perussäännöt.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Viralliset kotisivut  (ccl.org.ua)
 Istorija Tsentry Hromadjanskyh Svobod  (ccl.org.ua)

Nobelin rauhanpalkinnon saajat
Ukrainalaiset järjestöt
Ihmisoikeusjärjestöt
L’Enfant sauvage


L'Enfant Sauvage on ranskalaisen metalliyhtye Gojiran viides studioalbumi. Se julkaistiin 26. kesäkuuta 2012 levymerkillä Roadrunner Records.

Kappaleet

DVD Live at Les Eurockéennes 2009

Arvostelut 
 Imperiumi: 8/10
 Inferno: 
 Kaaoszine: 9/10
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2012 albumit
Gojiran albumit
Air Dabia

Air Dabia  oli vuosina 1996–1998 toiminut gambialainen lentoyhtiö, jonka perusti epäilty huijari Foutanga Babani Sissoko. Yhtiön laivastossa oli kolme lentokonetta: yksi Boeing 747 (sama yksilö, joka oli United Airlinesin lennon 811 onnettomuudessa) ja kaksi Boeing 727:ää. Lyhyen toimintansa aikana useat työntekijät syyttivät yhtiötä huonoista työoloista. 

Gambialaiset lentoyhtiöt
Entiset lentoyhtiöt
Elias Tuominen

Elias Juho Eemeli Tuominen (s. 5.toukokuuta 2000 Turku) on suomalainen keskimatkan juoksija. Päälajiksi Tuomisella on valikoitunut 800 metrin juoksu, jossa häntä valmentaa Jukka Savonheimo. Kilpailessaan nuortensarjoissa Tuominen on saavuttanut kansallista menestystä sekä edustanut Suomea useissa maaotteluissa. Tuominen otti Suomen mestaruuden 800 metrillä alle 20-vuotiaiden sarjassa vuonna 2018, ja samana vuonna Tuomisen joukkue voitti Tanskassa Pohjoismaiden alle 20-vuotiaiden mestaruuden 4x400 metrin viestissä.  

Tuominen edustaa Naantalin Löylyä. Hänen henkilökohtainen ulkorataennätyksensä 800 metrillä on 1:49.50 (25.6.2022). Tuomisella on hallussaan myös 17-vuotiaiden Suomen ennätys 600 metrillä ajalla 1:20.56 (31.7.2017).

Kauden 2022 aikana yleisurheilun 22-vuotiaiden Pohjoismaiden ja Baltian mestaruuskisoissa Tuominen juoksi 800 metrin 2. sijalle ja saavutti 5. sijan miesten 800 metrin Kalevan kisoissa. Kautena 2023 Tuominen nousee nuorten sarjoista miesten sarjoihin. Tuomisen tuloksia pääsee seuraamaan Kansainvälisen Yleisurheiluliiton World Athletics -sivustolta.

Vuoden 2016 parhaimpia tuloksia olivat SM hopea nuorten SM halleista 800m, sekä kolminkertainen SM hopea Kajaanin SM-kilpailuista 800m, 400m sekä 400m aidoissa. Vuonna 2017 17-vuotiaiden sarjoissa Iisalmen SM-kilpailuista Tuominen saavutti kaksi hopeaa 800m sekä 400m, sekä pronssia 400m aidoissa. Samana vuonna Tukholman Nuorten Suomi-Ruotsimaaottelussa kotiintuomisiksi tuli hopeaa 800m kilpailusta. Kauden 2018 aikana 19-vuotiaiden sarjoissa Laitilan SM-kilpailuista tuli kultaa 800m sekä hopeaa 400m kilpailuissa. Kausi jatkui Tanskan Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa kullalla 4x400m viestissä sekä 6. sijalla 800 metrillä. Vuonna 2019 19-vuotiaiden sarjoissa Porvoon SM-kilpailuista tuli hopeaa 800m, ja Norjan Pohjoismaiden mestaruuskilpailluissa Tuominen saavutti 4. sijan 800 metrin kilpailussa. Seuraavana kautena 2020, 22-vuotiaiden sarjoissa saavutuksia tuli Kemi SM-kilpailuista saaden pronssia 800m kilpailussa, sekä pronssia myös 800m Nuorten SM-halleissa. Vuonna 2022 pronssia seurasi 800m SM-kilpailuista Vaasassa.

Suomalaiset keskimatkojen juoksijat
La Cassa

La Cassa () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 1 838 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Angolanmutobo

Angolanmutobo (Isoberlinia angolensis) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon, mutobojen (Isoberlinia) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta pensas tai puu, jolla pyöreä ja laakea latvus.

Angolanmutobo kasvaa tavallisesti 1–12 metriä korkeaksi. Suuremmissa puumaisissa yksilöissä runko voi olla oksaton 5–7 metrin korkeuteen asti ja rungon halkaisija voi olla noin 0,5–1 metriä. Toisinaan angolanmutobo jää vain noin 20–40 cm korkeaksi pensaaksi.

Angolanmutobo kasvaa kausivihannissa metsissä, joissa se voi olla yksi metsän valtalajeista. Muuten angolanmutobo kasvaa erilaisissa avoimissa metsissä 600–2100 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajin luontaista levinneisyysaluetta on trooppinen Afrikka. Lajia tavataan Etelä-Sudanissa, Ugandassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Tansaniassa, Angolassa, Sambiassa, Zimbabwessa ja Mosambikissa.

Angolanmutoboa hyödynnetään paikallisesti puutavarana sekä lääkintään. Lääkinnässä lajin kuorta on käytetty yskän, haavojen ja käärmeenpuremien hoitoon. Puu erittää rungon ja varsiensa vauriokohdista punertavaa nestettä, mutta sillä ei tiettävästi ole mitään yleistä käyttöä. Puuaines on väriltään vaaleanpunertavaa, mutta ei kovin kestävää. Puuainesta on käytetty pienissä määrin puusepäntöissä sekä polttopuuna.

Lähteet 
 Useful Tropical Plants: Isoberlinia angolensis

Aiheesta muualla 
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Angolanmutobo (Isoberlinia angolensis)
 iNaturalist: Isoberlinia angolensis
 UniProt: Taxonomy - Isoberlinia angolensis 
 JSTOR Global Plants: Isoberlinia angolensis 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Isoberlinia angolensis 

Hernekasvit
Bhutanin kuninkaallinen yliopisto

Bhutanin kuninkaallinen yliopisto () on Bhutanissa toimiva yliopisto. Sen kanslerina toimii maan kuningas Jigme Khesar Namgyal Wangchuck.

Yliopisto on perustettu vuonna 2003 ja se on Bhutanin ainoa kansallinen yliopisto. Perustamiskirjansa mukaan yliopiston on tarkoitus luoda bhutanilaisille monipuoliset mahdollisuuden opiskella yliopistotasolla sekä tehdä tutkimusta.

Yliopisto koostuu 10 koulusta ():

 Sherubtse-koulu 
 Kieli- ja kulttuuriopintojen koulu
 Gedun kauppakorkeakoulu
 Luonnonvarojen koulu
 Luonnontieteiden ja teknologian koulu
 Jigme Namgyelin tekniikan koulu
 Samtsen pedagoginen koulu
 Paron pedagoginen koulu
 Gyalpozhingin informaatioteknologian koulu
 Yonphulan satavuotiskoulu

Lähteet 

Bhutanin yliopistot ja korkeakoulut
Duaa Husain

Duaa Husein (s. 1987 Kuwait) on kuwaitilainen kevytsarjan karateka. Hän saavutti Kyokushinissa Aasian kevytsarjan mestaruuden 2019.

Kilpaura
Husein oli mukana Japanin mestaruuskilpailuissa 2007.

Huhtikuussa 2014 Husein eteni maailmanmestaruuskilpailuissa pronssiotteluun, mutta hävisi mitalikamppailun Yukina Odalle.

Husein saavutti Kiinassa järjestetyn Aasian mestaruuden 2019. Hän voitti loppuottelussa Karen Joy Arguellesin.

Husein oli mukana kesäkuussa 2022 EM-kilpailuissa Bulgariassa, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Olena Kapkanille tuomariäänin. Myöhemmin lokakuussa hän voitti Turkissa järjestetyn kansainvälisen Cupin. Marraskuussa Husain oli vielä mukana Euroopan Openissa, jotka käytiin avoimessa painoluokassa. Hän hävisi avauskierroksella Leila Polákille tuomariäänin.

Lähteet

Kuwaitilaiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt
React

React (tunnetaan myös nimellä React.js tai ReactJS) on avoimena lähdekoodina julkaistu JavaScript-kirjasto, joka on tarkoitettu käyttöliittymien kehittämiseen. Reactia voidaan käyttää kehittämään single-page sovellus, joka luo sivun komponentteja dynaamisesti aina, kun jokin muutos siihen edellyttää. Mobiilisovelluskehitystä voidaan toteuttaa React Native kirjaston avulla. Verkkosivu voidaan myös tuottaa palvelimella ja lähettää tämän jälkeen käyttäjän selaimeen Next.js-sovelluskehyksen avulla.

Reactin on kehittänyt Facebook (nykyään Meta), jota kritisoitiin sen tavasta käyttää BSD-lisenssiä ja patenttiehtoja. Apache Foundation ilmoitti ettei Reactia voinut käyttää avoimen lähdekoodin projekteissa johtuen patentteihin liittyvistä riskeistä ja WordPress ilmoitti lopettavansa sen käytön. Vuonna 2017 React julkaistiin uudestaan MIT-lisenssillä ilman Facebookin patentteja.

Lähteet 

Facebook
JavaScript
Ohjelmakirjastot
ZH-29

ZH-29 on 8×57 mm IS -kaliiperinen tšekkoslovakialainen kaasumäntäntätoiminen, itselataava kivääri, joka kehitettiin 1920-luvun loppupuolella. Asetta käytti muun muassa Kiinan Kansallinen vallankumousarmeija. Kivääreitä valmistettiin vain rajoitettu määrä; se oli kallis valmistaa ja se oli jonkin verran haavoittuvainen eri olosuhteille. Asetta valmisti Zbrojovka Brno.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kiväärit
Liverpool Arena

Liverpool Arena (toimi vuosina 2008–2019 nimellä Echo Arena), tunnetaan sponsorointisyistä myös nimellä M&S Bank Arena on Liverpoolissa, Englannissa sijaitseva monitoimiareena, joka valmistui vuonna 2008. Siellä järjestetään live-musiikkikonsertteja, komediaesityksiä ja urheilutapahtumia. Liverpool Arena on osa Liverpoolin tapahtumakampusta nimeltä ACC Liverpool, joka on yhteenliitetty areena, näyttely- ja kongressikeskus.

Areenalla järjestetään vuoden 2023 Eurovision laulukilpailu 9., 11. ja 13. toukokuuta 2023.

Arkkitehtuuri ja design 

Liverpool Arenan on suunnitellut WilkinsonEyre -arkkitehtitoimisto yhteistyössä Sport Conceptsin kanssa. Areenalla on 7513 kiinteää istuinta, jotka ympäröivät keskellä olevaa sisäurheilutapahtumien järjestämiseen sopivaa aluetta. Konsertteja ja musiikkitapahtumia varten areenan kapasiteetti on 10 600 lattiaistuimet mukaan lukien. Seisomapaikkoineen areenan kapasiteetti on 11 000 ihmistä.

Lähteet 

Urheiluhallit
Englannin urheilupaikat
Liverpoolin rakennukset ja rakennelmat
Liverpoolin urheilu
Rafael Orozco Maestre

Rafael José Orozco Maestre (24. maaliskuuta 1954 Becerril, Kolumbia – 11. kesäkuuta 1992 Barranquilla, Kolumbia) oli kolumbialainen laulaja-lauluntekijä. Binomio de Oro yhtyeen perustaja ja pää-ääni. Tunnetaan yhtenä Kolumbian parhaista laulajista.

Elämäkerta 
Hän syntyi Becerril 24. maaliskuuta 1954 Rafael Orozco Fernández ja Cristina Maestre Cuello kotona. Hänellä oli kolmetoista veljeä, viisi miestä ja kahdeksan naista. Hän jatkoi keskiasteen opintoja Colegio Nacional Loperena de Valledupar.

Orozco äänitti ensimmäisen albuminsa haitaristi Emilio Oviedo kanssa vuonna 1975. Sitten, vuonna 1976, hän tapasi haitarin Israel Romero juhlissa. Kaksi kuukautta myöhemmin he perustivat Binomio de Oro ryhmän Barranquilla. He voittivat 16 kulta- ja kaksi platinalevyä miljonäärimyynnistä maailmanlaajuisesti. Orozco sekoitti sävellystä elämänsä lopussa; Hän kirjoitti vaimonsa omistaman kappaleen "Solo Para Ti", joka oli maailmanlaajuinen menestys.

Hän kuoli yöllä 11. kesäkuuta 1992, kun aseistettu henkilö ampui häntä 9 kertaa hänen talonsa edessä Barranquilla.

Diskografia

Studioalbumit 

 1975 - Adelante
 1975 - Con emoción
 1977 - Binomio de oro
 1977 - Por lo alto
 1978 - Enamorado como siempre
 1978 - Los Elegidos
 1979 - Súper vallenato
 1980 - Clase aparte
 1980 - De caché
 1981 - 5 años de oro
 1982 - Festival vallenato
 1982 - Fuera de serie
 1983 - Mucha calidad
 1984 - Somos vallenato
 1985 - Superior
 1986 - Binomio de oro
 1987 - En concierto
 1988 - Internacional
 1989 - De Exportación
 1990 - De fiesta con binomio de oro
 1991 - De américa
 1991 - Por siempre

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Discogs
 AllMusic

Kolumbialaiset laulajat
Vuonna 1954 syntyneet
Vuonna 1992 kuolleet
Laulaja-lauluntekijät
Turun satamalakko 1491

Turun satamalakko oli 24. heinäkuuta 1491 Turun satamassa käynnistynyt lakko, joka on Suomen ja Ruotsin ensimmäinen tunnettu työtaistelu. Satamasa työskennelleiden lastaajien ja vetäjien lakko syntyi, kun Danzigista purjehtineet hansakauppiaat yrittivät puolittaa laivojen purkamiseen liittyvästä vetotyöstä suoritettavan maksun, joka oli yksi äyri purettua lästiä kohden. Pitkäksi venähtänyt lakko päättyi lopulta Tukholmasta saapuneen valtionhoitaja Sten Sturen ja piispa Maunu Särkilahden neuvottelemaan sopimuksen, joka säilytti vetäjien palkkiot entisellään.

Kirjallisuutta

Lähteet 

Lakot Suomessa
Turun historia
Suomen keskiaika
Erkki Luoto

Erkki Veli Luoto (18. lokakuuta 1905 Antrea – 6. heinäkuuta 1980) oli suomalainen kauppias, osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Luodon vanhemmat olivat koneenhoitaja August Wilhelm Luoto ja Ida Pesonen ja puoliso vuodesta 1931 kirjanpitäjä Aili Aleksandra Lähteinen. Luoto kävi kansakoulun 1918 ja Kulutusosuuskuntien Keskusliiton Osuuskauppakoulun 1929. Hän myös suoritti kursseja kirjeopistossa, kävi liikkeenjohdon jatkokoulutuksen ja teki lukuisia opintomatkoa useisiin eri maihin. 

Luoto oli Keski-Karjalan Osuusliikkeen myyjä ja myymälänhoitaja 1921–1927 sekä myymäläintarkastaja Hiitolassa 1931–1935, Loimaan Osuusliikkeen keskusvarastonhoitaja 1928–1929 ja toimitusjohtaja 1930, Sisä-Savon Osuusliikkeen toimitusjohtaja Suonenjoella 1936–1941, Osuusliike Keski-Suomen toimitusjohtaja Keuruulla 1941–1953 ja Osuuskauppa Mäki-Matin toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja Jyväskylässä 1953–1970. Hän oli myös Asuntokeskuskunta Jyväskylän Hakan toimitusjohtaja 1953–1973. 

Luodolla oli useita osuustoiminnallisia ja muita luottamustehtäviä. Keuruun kunnanvaltuuston jäsen hän oli 1946–1953 ja puheenjohtaja 1948–1953 ja Jyväskylän kaupunginhallituksen jäsen 1963–1968 ja kaupunginvaltuuston jäsen 1963–1972 ja puheenjohtaja 1969–1972. Sotilasarvoltaan Luoto oli reservin alikersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1964.

Lähteet

Suomalaiset kauppiaat
Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat
Jyväskylän kaupunginvaltuutetut
Kauppaneuvokset
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1980 kuolleet
Purnu (täsmennyssivu)

Purnu voi tarkoittaa seuraavia:

 Purnu, Aimo Tukiaisen perustama taidenäyttelykeskus Orivedellä
 Purnu, lampi Kivijärvellä
 Hiihtokeskus Purnu, laskettelukeskus Hartolan Vuorenkylässä
 Purnu, entinen kylä Toksovassa Inkerissä Venäjällä
 Purnu, sukunimenä:
 Joonas Purnu (1829–1902), ruotsalainen lestadiolainen maallikkosaarnaaja.
Julia (täsmennyssivu)

Julia voi tarkoittaa seuraavia:

 Julia, naisen etunimi
 89 Julia, asteroidi
 Julia, tieteelliseen laskentaan kehitetty ohjelmointikieli
 Basilica Julia, Julius Caesarin rakennuttama kokouspaikkana käytetty rakennus Rooman Forum Romanumilla
 Curia Julia, Rooman senaatin kokouspaikkana toiminut rakennus Forum Romanumilla
 Julia, Atlantilla vuonna 2010 riehunut hurrikaani
 Ravintola Julia, ravintola Eerikinkadulla Turussa
 Julia, elokuvateatteri Hyvinkäällä
 Julia, yhdysvaltalaisen kirjailijan Peter Straubin kauhuromaani vuodelta 1975
 Julia, Muistojeni Julia, Fred Zinnemanin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1977
 Julia, sukunimenä:
 Didier Julia (s. 1934), ranskalainen poliitikko
 Gaston Julia (1893–1978), ranskalainen matemaatikko, jonka mukaan on nimetty Julian joukko
 Raúl Juliá (1940–1994), puertoricolainen näyttelijä.
Ukrajinskyi visnyk

Ukrajinskyi visnyk (), ”Ukrainan airut”) oli Ukrainassa ilmestynyt (paitsi numero viisi) maanalainen samizdat-julkaisu. Ensimmäiset numerot ilmestyivät 1970-luvun alussa Lännessä, ja niitä käännettiin englanniksi ja ranskaksi. Ukrainassa on ilmestynyt useita saman nimisiä lehtiä.

Lehden sisältö koostui Ukrainan ihmisoikeuksia puolustavista artikkeleista ja venäläistämisten paljastuksista. Siinä käsiteltiin myös ukrainalaiseen älymystöön kohdistuvista sorrosta, kuten suljetuista oikeudenkäynneistä, vankiloista ja vankileireistä sekä puolustuspuheista ja vastalausekirjeistä. Se esitti todisteet Alla Horskan surmasta sekä vainoista, jotka kohdistuivat ukrainalaisiin toisinajattelijoihin, esimerkkeinä Vjatšeslav Tšornovil, Mykola Plahotnjuk, Stepan Hmara, Oles Ševtšenko, Ivan Svitlytšny, Valentyn Moroz, Jevhen Sverstjuk, Svjatoslav Karavanskyi ja Ivan Sokulskyi.

Historia

1970-luku
Numeroiden yhdestä viiteen päätoimittaja oli Vjatšeslav Tšornovil. Hänen pidätyksensä jälkeen hänen valmistelemansa numeron kuusi julkaisivat maaliskuussa 1972 Myhailo Kosiv, Atena Paško ja Jaroslav Kendzyor. Lehdestä ilmestyi myös ”Kiovan versio”, jonka julkaisivat Jevhun Pronjuuk ja Vasyl Lisovyi. Lehden tekstit ovat kateissa. Vuonna 1974 ilmestyi kaksoisnumero seitsemän ja kahdeksan, jonka julkaisivat Stepan Hmara ja Oles Ševtšenko. Se oli poliittisesti voimakkaasti värittynyt. Numeroa yhdeksän uhkasi tarkastus, ja siksi se tuhottiin.

Lehti ilmestyi tammikuusta 1970 maaliskuuhun 1972 ilman päätoimittajanimeä. Lehdessä julkaistiin myös analyysejä poliittisista aiheista ja kirjallisuudesta, kirjoittajina esimerkiksi Vasyl Symonenko, Ihor Kalynets, Hryhori Tšubai ja M. Kultšynsky. Stepan Hmaran salanimellä Maksym Sahaidak toimittama numero seitsemän ja kahdeksan erosi aiemmista numeroista siten, että sitä sävytti pikemminkin kansallismielisyys kuin voimakas poliittisuus. Lehti alkoi ilmestyä uudestaan 1987 alkaen taas numerosta seitsemän. Lehden perustajat eivät hyväksyneet kaksoisnumeroa seitsemää ja kahdeksaa. Vuonna 1975–1976 ilmestyi koneella kirjoitettuja numeroita, joista vastasi ”Ukrainan kansanrintama 2” (UZNO).

1980-luku
Tšornovil aloitti lehden uudestaan elokuussa 1987 perestroikan aikana numerosta seitsemän, ja viimeinen 13. numero, ilmestyi 1988. Sen pohjalta syntyi ryhmä Ukrainan Helsinki-liitto (Українська Хельсинська спілка).

Mihail Gorbatšovin ja perestroikan aikana lehdessä julkaistiin ensimmäisen kerran toimittajien nimet: Ivan Hel, Vasyl Barladjanu, Myhailo Horyn, Pavlo Skotšok ja päätoimittaja Tšornovil. He kaikki olivat aiemmin olleet vangittuina poliittisista syistä. Lehti julkaisi kirjallisuutta, joka oli aiemmin kiellettyä ja sensuroitua. Suunnitelmista huolimatta lehti lakkasi ilmestymästä. Neuvostolehdistö kohdisti siihen voimakasta arvostelua, toimittajia syytettiin porvarillisesta nationalismista, ja heitä väitettiin läntisen imperialismin agenteiksi.

Lähteet

Ukrainalaiset aikakauslehdet
Ivan Šilov

Ivan Anfimovitš Šilov (, 19. syyskuuta 1785 Jekaterinburg, Venäjän keisarikunta – 1827 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kuvanveistäjä ja mitalisti sekä Venäjän taideakatemian arvonimen saanut akateemikko.

Elämäkerta 
Šilov haki opiskelemaan Venäjän keisarilliseen akatemiaan. Hän valmistui akatemiasta vuonna 1806 ja sai mitalitaiteessa hopeamitalin mallintamisesta opinnäytetyönään akatemian korkeimman arvosanan. 1808 Šilov pääsi töihin Pietarin rahapajaan, jossa hänen kykynsä kaivertajana osoittautui erinomaiseksi.

Šilov sai sai akateemikon arvonimen vuonna 1810, kun hän muotoili Pietarin läänin aatelisesta kreivi Stroganovista muotokuvan mitaliin.

Vuonna 1812 Napoleonin sodan alkaessa, Šilov jätti rahapajan ja astui kansanmiliisin riveihin, jossa hän oli satakomentaja. Vuonna 1815 hän palasi takaisin opintojensa pariin ja Pietarin rahapajalle.

Šilovin teokset sisältävät vuodesta 1810 lähtien yksinomaan Aleksanteri I:n kasvokuvista kuvaavia mitaleja. Nämä kuvat esittävät niin hyvin keisarin fysionomista ilmettä ja luonnetta, että ne otettiin alkupäiseksi kuviksi, joista vastedes muotoiltiin keisarin muotokuva mitaleihin. Vuodesta 1810 lähtien keisarin muotokuva oli sijoitettu kaikkien valmisteilla olevien mitalien etupuolelle.

Katso myös 

 Carl Leberecht
 Vladimir Aleksejev (mitalitaiteilija)
 Porvoon valtiopäivien muistomitali

Lähteet 

 Luettelo venäläisistä taiteilijoista Keisarillisen taideakatemian vuosipäiväkirjaan, 1915, s. 278.

Kirjallisuus 

 Shilov, Ivan Anfimovich // Venäjän elämäkerrallinen sanakirja  : 25 osassa. - Pietari. - M. , 1896-1918.
 S. N. Kondakov. Keisarillisen taideakatemian vuosipäiväkirja. 1764-1914. - Pietari: R. Goliken ja A. Vilborgin yhdistys, 1915. - V. 2 (elämäkerrallinen osa). - S. 278. - 459 s.

Aiheesta muualla
 SHILOV IVAN ANFIMOVICH (1785-1827). Venäjän taideakatemia. Viitattu 8.10.2022

Venäläiset kuvanveistäjät
Vuonna 1700 syntyneet
Vuonna 1827 kuolleet
Ukkoslohikäärmeen suuren voiton ritarikunta

Ukkoslohikäärmeen suuren voiton ritarikunta on bhutanilainen ritarikunta, joka perustettiin 9. helmikuuta 1967. Sitä jaetaan kahdessa luokassa kunnianosoituksena siviileille uskollisuudesta ja sitoutuneisuudesta.

  I luokka
  II luokka

Lähteet 

Bhutanin kunniamerkit
Ritarikunnat
Kuninkaallinen Bhutanin ritarikunta

Kuninkaallinen Bhutanin ritarikunta on bhutanilainen, yhdestä luokasta koostuva, ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1966. Sitä jaetaan henkilöille, jotka ovat tehneet poikkeuksellisia tekoja Bhutanin uskonnollisen, sosioekonomisen tai poliittisen kasvun hyväksi tehdyistä ansioista. Saajan ei tarvitse olla Bhutanin kansalainen.

  ritarikunnan nauha

Lähteet 

Bhutanin kunniamerkit
Ritarikunnat
Ukkoslohikäärmeen pyörän ritarikunta

Ukkoslohikäärmeen pyörän ritarikunta on bhutanilainen ritarikunta, joka on perustettu vuonna 1967, mutta sitä uudistettiin vuonna 2008. Kunnianosoitusta jaetaan tunnustuksena ansiokkaasta kansallisesta palveluksesta ja ritarikunnassa on yksi luokka.

  ritarikunnan nauha

Lähteet 

Bhutanin kunniamerkit
Ritarikunnat
Borghese

Borghese on italialainen ruhtinaallinen aatelissuku. Suku on vaikuttanut etenkin Roomassa ja siihen on kuulunut yksi paavi.

Historia
Borghesen suku on lähtöisin Sienasta, ja sen edustajia toimi 1200-luvulta alkaen erilaisissa julkisissa viroissa. Varhaista yhteyttä paavinistuimeen edusti vuonna 1456 paavin lähettilääksi Napoliin nimitetty Galgano Borghese. Marcantonio Borghese (1504–1574) asettui 1500-luvulla Roomaan, ja hänen pojastaan Camillo Borghesesta tuli vuonna 1605 paavi nimellä Paavali V. Hän suosi paavina sukulaisiaan, minkä seurauksena suvun vauraus, maine ja vaikutusvalta katolisen kirkon piirissä kasvoivat. Paavali V:n adoptoima ja kardinaaliksi nimittämä siskonpoika Scipione Borghese rakennutti Roomaan tunnetun Villa Borghese -huvilan sekä useita kirkkoja ja palatseja. Hän ja useat suvun myöhemmät jäsenet tulivat tunnetuiksi taiteen keräilijöinä ja taidemesenaatteina.

Nykyiset Borgheset polveutuvat Paavali V:n veljenpojasta Marcantonio II Borghesesta (1601–1658), joka sai jo lapsena haltuunsa Sulmonan ruhtinaskunnan ja lisäksi avioliiton kautta Orsinin suvun maat sekä perintönä sukulaiseltaan Scipione Borgheselta Cencin suvulta takavarikoidut maat. Hänen poikansa Paolo Borghesen avioliiton kautta suvulle on myöhemmin päätynyt myös Aldobrandinin suvun maaomaiosuus ja Aldobrandinin sekä Rossanon ruhtinaan arvot. Paolo Borghese (1845–1920) menetti suuren osan suvun omaisuudesta kiinteistökeinotteluilla Roomassa ja joutui huutokauppaamaan suvun taidekokoelmat vuosina 1891–1892. Paavinistuin osti tuolloin suvun arkiston ja Italian valtio Villa Borghesen maalauksineen. Paolon veljen Giulio Borghesen jälkeläiset ottivat käyttöön nimen Torlonia.

Suvun mukaan on nimetty myös Roomassa sijaitseva palatsi Palazzo Borghese, jonka Paavali V rakennutti valmiiksi.

Tunnettuja jäseniä
Paavali V (alk. Camillo Borghese, 1552–1621), paavi vuosina 1605–1621
Scipione Borghese (alk. Caffarelli, 1577–1633), kardinaali, taidemesenaatti, sukuun adoptoitu Paavali V:n siskonpoika
Marcantonio IV Borghese (1730–1800), taidemesenaatti
Camillo II Borghese (1775–1832), kenraali, Piemonten kuvernööri, Pauline Bonaparten aviomies, keisari Napoleonin lanko
Francesco Borghese (1776–1839), kenraali, Camillo II Borghesen veli
Junio Valerio Borghese (1906–1974), laivastoupseeri, uusfasistinen poliitikko

Katso myös
Musta aateli

Lähteet

Aiheesta muualla

Italian aateli
Vladimir Aleksejev (mitalitaiteilija)

Vladimir Jefremovitš Aleksejev (; 1784 Venäjän keisarikunta – 1832 Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kuvanveistäjä ja mitalien suunnittelija.

Elämäkerta 
Aleksejev toimi Carl Leberechtin opiskelijana Pietarin rahapajassa. Vuonna 1805 hän valmistui ahkeruutensa ja lahjakkuutensa ansiosta mitalimuotoilijaksi. Hänen teoksistaan tunnetuimpia ovat Venäjän keisari Nikolai I:n muotokuva kruunaamisen muistoksi, mitali Preussin kuninkaan Fredrik III:n vierailusta Pietarissa ja rauhanmitali Venäjän ja Turkin sodan loputtua vuonna 1829. 

Hän käytti teoksissaan signeerausta ”A” tai ”B”.

Teokset 

 Mitali "Kunnioitetun sotilaan kunniaksi" 1806
 Mitali "Katoavien pelastamiseksi" , noin 1830, puolalainen teksti "Jekaterinoslavin lukiosta", mottona "teidän valossasi näemme valon"
 Mitali hyödyllisyydestä Aleksanteri I - kääntöpuoli
 Persian prinssin Abbas-Mirzan vierailulla Pietarissa vuonna 1829
 Mitali "Uskollisuudesta"
 "Ahkeruuden ja taiteen puolesta" 1831
 Mitali "Hyödyllisestä" 1831

Katso myös 

 Carl Leberecht
 Ivan Šilov
 Porvoon valtiopäivien muistomitali

Lähteet 

 Alekseev, Vladimir Efremovich // Brockhausin ja Efronin tietosanakirja : 86 t. (82 t. i 4 dop.). - SPb., 1890–1907.
 Fengler H., Girow G., Unger v. Numismaatikon sanakirja: Per. s nem. M. G. Arsen'eva / Otv. toimittaja V. M. Potin. - 2-e toim., pererab. i dop. - M.: Radio i svyaz', 1993. s. 11. - 408 s. - 50 000 kappaletta. - ISBN 5-256-00317-8.

Muistiinpanot 

 Alekseev, Vladimir Efremovitš // Suuri venäläinen elämäkerrallinen tietosanakirja (sähköinen painos). - Versio 3.0. - M.: Businesssoft, IDDK, 2007.

Venäläiset kuvanveistäjät
Vuonna 1784 syntyneet
Vuonna 1832 kuolleet
Type 97 HMG

Type 97 heavy tank machine gun () on japanilainen raskas konekivääri, joka toimi Keisarillisen Japanin armeijan panssarivaunujen ja panssaroitujen ajoneuvojen konekiväärinä toisessa maailmansodassa. Ase otti paljon inspiraatiota tsekkiläisestä ZB vz. 26 -konekivääristä. Ase käytti 7,7x50 mm Arisaka -kaliiperin patruunoita. Type 97 pystyttiin muuttamaan hieman kevyemmäksi versioksi jalkaväen käyttöön, mutta tämäkin versio painoi lähes 11 ja puoli kiloa, eikä se tullut jalkaväen yleiseen käyttöön. Asetta valmistettiin noin 18 000 kappaletta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Konekiväärit