Leopard 2

Leopard 2 on saksalaisen Krauss-Maffei Wegmann -yhtiön valmistama taistelupanssarivaunu. Leopard 2:n palveluskäyttö alkoi vuonna 1979 Bundeswehrin saatua ensimmäiset Saksan puolustusministerin vuonna 1977 tilaamista 1 800 panssarivaunusta. Tämän vaunutyypin seuraava tilaaja oli Alankomaiden asevoimat.

Kehitys 

Leopard 2:n tilausta ja sitä seurannutta aktiivipalvelusta edelsi pitkällinen kehitysprosessi, jonka ensimmäinen vaihe alkoi jo vuonna 1965 Leopard 1:n tuotannon käynnistyttyä. Tällöin toimeenpantiin kaksi vuotta kestänyt projekti ”Kullattu Leopardi” (), joka tähtäsi juuri tuotantoon tulleen Leopard 1:n jatkokehitykseen. Projektin oli saanut toteutettavakseen saksalainen Porsche.

Kokonaan uuden taistelupanssarivaunun kehittämiseen tähtäävä yhdysvaltalais-saksalainen projekti MBT-70 () ajautui vakaviin vaikeuksiin muun muassa erittäin monimutkaisten teknisten ratkaisujen vuoksi. Tämän vuoksi Saksan puolustusministeriö päätti jatkaa Kullattua Leopardia ja teki Leopard 1:n päätoimittajana kunnostautuneelle Krauss-Maffeille 25 miljoonan D-markan tilauksen kahdesta uuden panssarivaunun prototyypistä. Tämä prototyyppi muistutti huomattavasti myöhäisempien tuotantoerien Leopard 1A3/1A4 -versioita. Kun vuonna 1969 alkoi näyttää varsin ilmeiseltä, ettei MBT-70 tule koskaan pääsemään prototyyppiastetta pidemmälle, päätettiin Saksassa tehdä perusteellinen selvitys, mitä MBT-70:n osia voitaisiin hyödyntää kokonaan uuden saksalaisen taistelupanssarivaunun tuotannossa. Tämä ”Karju” () -nimellä kulkenut projekti ei päässyt koskaan edes prototyyppivaiheeseen asti.

Vuonna 1970, maiden yhteisprojektin virallisesti päättyessä, tehtiin Saksassa päätös uuden taistelupanssarivaunun, Leopard 2:n kehittämisestä. Krauss-Maffeilta tilattiin kenttäkokeita varten 16 alustaa ja 17 tornia, jotka valmistuivat 1972–1974. Kesken päättyneestä MBT-70-projektista hyväksyttiin mukaan uuteen vaunuun RENK:n vaihteisto sekä MTU:n moottori. Pääasevaihtoehtoina kokeiltiin Rheinmetallin 105 ja 120 millimetrin sileäputkisia kanuunoita. Myös yhdysvaltalaisen 152 mm:n Shillelagh-järjestelmän asennusmahdollisuutta tutkittiin, mutta se hylättiin varsin nopeasti. Valmistuneet prototyypit kävivät läpi sarjan testejä ensin Saksassa 1972–1974. Niitä seurasivat alkuvuodesta 1975 kokeet kylmissä olosuhteissa Kanadassa, ja heti niiden jälkeen Arizonan Yuman kuumuudessa.

Vuonna 1977 Saksan puolustusministeriö valitsi Krauss-Maffein Leopard 2:n päätoimittajaksi ja tilaus tehtiin yhteensä 1 800:sta taistelupanssarivaunusta, joista Krauss-Maffein tuli toimittaa 990 ja Krupp MaK:n loput 810. Ensimmäinen esisarjan vaunu luovutettiin Bundeswehrille vuoden 1978 lopulla koulutustarkoituksiin ja seuraavat kolme 1979. Ensimmäisen sarjavalmisteisen vaunun Krauss-Maffei luovutti lokakuussa 1979. Sarjatuotannon käynnistyttyä tilatut 1 800 vaunua toimitettiin sopimuksen mukaisesti viidessä erässä vuosien 1979 ja 1987 välillä. Jokainen tuotantoerä sisälsi joukon suurempia tai pienempiä muutoksia, joiden perusteella eri sarjojen vaunut saivat oman versionumeronsa.

Sarjat versionumeroineen ja valmistusmäärineen:
Erä 1 Leopard 2 380 kpl
Erä 2 Leopard 2A1 450 kpl
Erä 3 Leopard 2A2 300 kpl
Erä 4 Leopard 2A3 300 kpl
Erä 5 Leopard 2A4 370 kpl

Tilaus sai jatkoa vuosina 1988 ja 1990, jolloin tilattiin vielä 325 vaunua lisää versiona 2A4 yhteensä kolmessa erässä:
Erä 6 150 kpl
Erä 7 100 kpl
Erä 8 75 kpl

Tuotannon aikana tehdyt muutokset (joita tehtiin myös kesken meneillään olevia sarjoja) vaunujen varustelutasoon loivat tarpeen myös aiempien tuotantoerien vaunujen modernisoinnille. 1980-luvun puolivälissä kolme ensimmäistä sarjaa modernisoitiin erän 2A2 tasolle ja sittemmin varustettiin sarjojen 1–4 vaunut digitaalisella ammunnanhallintajärjestelmällä. Viimein tehtiin päätös kaikkien tuotettujen vaunujen modernisoinnista versioon 2A4.

Saksalaisissa kokeissa T-80 on pystynyt läpäisemään Leopard 2A3:n ja aikaisempien mallien panssarin vain alle 1,2 kilometrin etäisyyksiltä. Malli 2A4:ään parannettiin tornin panssarointia ja Leopard 2A5:ssä sitä parannettiin edelleen kiilanmuotoisella panssarilla tornin edessä ja sivulla. Uudesta panssaroinnista johtuen malli 2A5 on edeltäjiään huomattavasti paremmin suojattu: kokeissa, joissa Leopard 2A5 tulitti toista, vain yksi kahdeksasta osumasta tornin etuosaan lävisti sen. Leopard 2A6 on varustettu parannetulla tykillä 120 mm L55, joka pystyy tuhoamaan T-80U:n neljän kilometrin etäisyydeltä .

Käyttäjämaat 

, 2 Leopard 2 Leguan.
, 140 Leopard 2A4
, 108 Leopard 2A4, 219 Leopard 2E
, 42 Leopard 2A4, 61 Leopard 2RI
, 56 Leopard 2A4 
, 170 Leopard 2A6HEL, 183 Leopard 2A4
, 42 Leopard 2A4, 20 Leopard 2A4M, 20 Leopard 2A6M
, 36 Leopard 2A4, 1 Leopard 2 Leguan varastoituna 16 Leopard 2A4.
 126 Leopard 2A4, 105 Leopard 2A5, 16 Leopard 2PL. 2A4-versiota päivitetään PL-versioon. 
 37 Leopard 2A6
, 62 Leopard 2A7
 120 Leopard 2A5 (Strv 122)
, 225 Leopard 2A5/2A6, 59 Leopard 2A7/2A7V, 7 Leopard 2 Leguan, varastossa 55 Leopard 2A4. Hankittu alun perin 2 350 kpl.
, 96 Leopard 2SG
, 100 Leopard 2A6, 100 Leopard 2A4, 6 Leopard 2S, 6 Leopard 2R, 7 Leopard 2 ITK Marksman. Hankittu alun perin käytettynä Saksasta. Osa muutettu Leopard 2R -raivauspanssarivaunuiksi Pearsson-miinanraivausvarustuksella ja Leopard 2L -siltapanssarivaunuiksi KMW:n Leguan-sillalla varustettuina. Vuoden 2009 hankinta tarkoitettu varaosiksi olemassa olevalle kalustolle. Vuonna 2014 Suomi teki päätöksen sadan Leopard 2A6 -vaunun ostamisesta. Vaunut hankittiin käytettynä Hollannista ja ne toimitettiin Suomeen vuosien 2015–2019 aikana. Kaupan hinta oli noin 200 miljoonaa euroa.
, 134 Leopard 2 A4 WE (Pz-87 Leo), 25 Leopard 2 Büffel, 12 Leopard 2 Kodiak, 12 Leopard 2 Leguan. 380 Panzer 87 Leo/Char 87 Leo (Pz 87) Leopard 2 A4 toimitettu vuosina 1988-1993 (lisenssillä rakennettu versio). Vuonna 2022 käytössä on 134 Leopard 2 A4 WE (Pz 87 modernisoitu vuosina 2010 ja 2011) ja 96 Leopard 2 A4 on varattuna.
, 18 Leopard 2A5, 26 Leopard 2A7V
, 316 Leopard 2A4
, 4 Leopard 2A4HU, tilauksessa yhteensä 12 Leopard 2A4 ja 44 Leopard 2A7

Tilausaikeita
  suunnittelee hankkivansa 600–800 kappaletta Leopard 2A 7+ -panssarivaunuja noin kymmenellä miljardilla eurolla. Saudi-Arabia vertaili Leopard 2:ia M1 Abramsiin ja päätyi Leopardiin. Vuonna 2011 ilmoitettiin, että Saksa oli hyväksynyt 200 Leopard 2A7+ panssarivaunun myymisen Saudi-Arabiaan. Kauppaa kritisoitiin sekä Saksassa että muissa valtioissa johtuen Saudi-Arabian osallistumisesta naapurimaa Bahrainin mielenosoitusten tukahduttamiseen. Kritisointia tuli myös Angela Merkelin hallitukselta, sekä myöhemmin myös KMW:ltä. Vuonna 2012 raportoitiin, että Saudi-Arabia aikoisi hankkia 600-800 panssarivaunua. Kauppaa ei ole virallisesti hyväksytty sen saaman vastustuksen takia. Huhtikuussa 2014 Saksalainen uutissivusto uutisoi, että kauppa todennäköisesti peruuntuu johtuen sosiaalidemokraattisen talousministerin vastustuksesta.

Versiot

Taistelupanssarivaunut 
Leopard 2A1
Leopard 2A2
Leopard 2A3
Leopard 2A4
Pz87 (Leopard 2A4)
Leopard 2A5
Leopard 2S / Strv 122 (Leopard 2A5+)
Leopard 2A6
Leopard 2HEL / Leopard 2GR (Leopard 2A6)
Leopard 2E / Leopardo 2 (Lepard 2A6+)
Leopard 2A6M (Leopard 2A6+)
Leopard 2A6M CAN (Leopard 2A6+)
Leopard 2A7

Taistelupanssarivaunututkielmia 
Leopard 2PSO
Leopard 2 140 mm kanuunalla

Erikoispanssarivaunut jotka pohjautuvat Leopard 2 -alustaan 
Fahrschulpanzer -ajokoulutuspanssarivaunu
Pionierpanzer 3 Kodiak -pioneeripanssarivaunu
Bergepanzer 3 Büffel -hinauspanssarivaunu
Panzerschnellbrücke 2(PSB2) siltapanssarivaunu (MAN -sillalla)
Leopard 2R Raivauspanssarivaunu
Leopard 2L Siltapanssarivaunu (Leguan-sillalla)

Leopard 2A4

Tulivoima vihollisen tuhoamiseksi 

Leopard 2A4:n pääase on 120 mm sileäputkinen panssarivaunukanuuna Rheinmetall L44. Rihlaamattoman putken etuja ovat suurempi lähtönopeus ja parempi kulutuskestävyys. Pääase ladataan käsin, joten käytännön tulinopeus riippuu lataajan ammattitaidosta, ollen kuitenkin keskimäärin 4-8 laukausta minuutissa.

Kanuunalla voidaan ampua useita erilaisia 120 mm ampumatarvikkeita, kuten alikaliiperiset nuoliammukset DM 33 KE, DM 43 AI, DM 53 LKE; sirpaloituvalla kuorella varustettu onteloammus DM 12 MZ sekä monikäyttöammus 120 MP. Alikaliiperisia nuoliammuksia käytetään ensisijaisesti raskaasti panssaroituihin maaleihin, onteloammusta ja monikäyttöammusta kevyesti panssaroituihin maaleihin ja elävään kohteeseen. Koulutuskäyttöön on lyhyemmän kantaman harjoitusammuksia. Kaikki pääaseen laukaukset on varustettu palavalla hylsyllä, josta jää jäljelle vain teräksinen kantaosa. Pääaseelle vaunuun mahtuu 42 laukausta, joista 15 ensimmäisinä käytettävää tornin takaosassa ja loput 27 rungon ammussäilössä. Kanuunan lisäksi vaunussa on kaksi MG3-konekivääriä, joista toinen on pääaseen vasemmalla puolella, sen suuntaisesti ampuen ja toinen lataajanluukun kehyksessä vaununkatolla. Ensiksi mainittua käyttää vaunun ampuja, samoilla hallintolaitteilla kuin pääasettakin.

Ammunnanhallintajärjestelmä sisältää ampujan tähtäimen EMES 15 -laser-etäisyysmittareineen, lämpötähtäimen, johtajan tähtäimen, hydraulisen vakaimen sekä ballistisen laskimen. Leopard 2A4:n katsotaan kykenevän osumaan kiinteisiin ja liikkuviin maaleihin eri etäisyyksiltä yhtä hyvin paikaltaan kuin liikkeestäkin ja kaikkina vuorokauden aikoina. Mainitun järjestelmän myötä myös niin sanottu ”Hunter-Killer”-toiminto on mahdollinen. Tällöin johtaja havaitsee maalin omalla tähystyslaitteistollaan, osoittaa sen ampujalle ja tämän suorittaessa tulitehtävää johtaja hakee jo seuraavaa maalia omalla tähystyslaitteistollaan.

Liikkuvuus taistelukentällä 

Koska kyseessä on varsin raskas laite (taistelumassa 55 tonnia) vaatii sen liikuttelu runsaasti voimaa. Siksi vaunun voimanlähteeksi on valittu 1500 hevosvoiman (1 100 kW) 12-sylinterinen kahdella pakokaasuahtimella ja ahtoilman jäähdytyksellä varustettu nelitahtinen dieselmoottori MTU MB 873 Ka 501. Tämän iskutilavuudeltaan miltei 48-litraisen moottorin tehon teloille välittää RENK HSWL 354 -automaattivaihteisto, jossa on neljä vaihdetta eteenpäin ja kaksi taaksepäin. Vaihteita voidaan käyttää myös manuaalisesti, jolloin käytössä on vain kolme vaihdetta eteen. Huippunopeus on suurimmillaan 72 km/h ajettaessa eteenpäin ja 31 km/h peruuttaessa. Polttoainetta vaunu kuluttaa, olosuhteista riippuen, 3–10 litraa/km. Täysi polttoainetäyttö, 1160 litraa, mahdollistaa siten noin 500 kilometrin toimintasäteen. Moottori ja vaihteisto muodostavat yhdessä voimalaiteyksikön, joka on irrotettavissa ilmanpuhdistimineen, jäähdyttimineen ja muine apulaitteineen noin viidessätoista minuutissa.

Automaattivaihteisto on varustettu sähköisesti ohjatulla valitsimella, joka voidaan sähköjärjestelmän pettäessä ohittaa mekaanisella varojärjestelmällä. Ohjauslaitteen toiminta on tehostettu hydraalisesti, mikä auttaa säilyttämään saman ohjaustuntuman kaikissa eri tilanteissa. Jarrulaitteisto on tyypillinen hydrodynaamis-mekaaninen ja se koostuu hydrodynaamiseta hidastimesta ja kahdesta mekaanisesta kitkajarrusta. Jarrupolkimen välityksellä ohjataan jarruhydrauliikkaa, joka puolestaan ohjaa jarrukoneistoa jakaen jarrutustehon automaattisesti hydrodynaamisen hidastimen ja kitkajarrun välillä.

Kannatinlaitteissa on seitsemän telapyörää ja neljä ylätelapyörää kummallakin puolella. Jousitus muodostuu poikittaisista sauvajousista. Telapyöristä kolme ensimmäistä ja kaksi viimeistä on varustettu iskunvaimentimin. Johtopyörät ovat edessä ja näin ollen vetopyörät takana. Vetopyörät on sijoitettu siten, että telaketjut ulottuvat takana vaunun perän yli. Pienimmillään 490 mm maavara mahdollistaa vaunun liikkumisen rikkonaisessakin maastossa.

Telaketjut koostuvat 82:sta toisiinsa liitetystä telakengästä, jotka on varustettu kumisin telalapuin. Hankalissa lumiolosuhteissa telalaput voidaan irrottaa ja niiden tilalle asentaa teräksiset kitkapalat. Leopard 2A4 pystyy ylittämään 1,2 m syvän vesistön ilman valmisteluja ja jopa neljä metriä syvän vesistön syväsukellusvarustein.

Suoja vihollisen tulta ja sen vaikutusta vastaan 

Liikkeen ohella vaunua suojaa sen panssarointi. Se on rakenteeltaan monikerroksinen, koostuen panssariteräksen lisäksi muista materiaaleista. Parhaiten suojattuja ovat tornin etuosa sekä rungon etuviistopanssari. Lisäksi vaunun pohjan muotoilussa on pyritty parhaaseen mahdolliseen suojaan miinoja vastaan.

Mahdollisen läpäisyn varalta miehistö on pyritty suojaamaan erilaisilla rakenteellisilla ratkaisuilla, kuten tornissa olevien ampumatarvikkeiden ja hydrauliikan sijoittamisella omiin tiloihinsa. Leopard 2A4:n moottori on suojattu automaattisella palontorjuntajärjestelmällä: jos moottoritilan lämpö nousee liian korkeaksi, järjestelmä tiivistää sen ja laukaisee sammutuspullot. Mikäli sammutus ei toimi automaattisesti, voi myös ajaja laukaista sen. Leopardissa on lisäksi kaksi käsisammutinta, toinen taistelutilassa ja toinen ulkopuolella tornin takalaatikossa. ABC-aseiden vaikutuksilta suojaava järjestelmä suodattaa tehokkaasti vaunun sisään tulevan ilman sekä ylipaineistaa vaunun sisätilat estäen näin taisteluaineiden tai radioaktiivisten hiukkasten pääsyn sisään.

Välittömään suojautumiseen esimerkiksi ohjustulelta vaunussa on suojasavunheitinjärjestelmä, joka koostuu neljästä neliputkisesta 76 mm:n heittimestä, yhteensä 16 putkesta. Heittimet on sijoitettu tornin molempiin kylkiin, ja niillä voidaan muodostaa muutamassa sekunnissa suojasavuverho 50–60 metrin etäisyydelle vaunusta siihen suuntaan, mihin pääaseen putki osoittaa. Puolet putkista on tornin suuntaisia, puolet muodostavat laukaistaessa kaaren muotoisen verhon vaunun eteen. Ne on mahdollista laukaista yksitellen, viuhkana, tai kaikki kerralla.

Tekniset tiedot

Leopard 2A4-6 Suomessa 

Suomen puolustusvoimat hankki vuonna 2003 124 kappaletta Leopard 2A4 -vaunuja korvaamaan ikääntyneet Neuvostoliitossa valmistetut T-55- ja T-72-vaunut. Leopardit ostettiin käytettyinä Saksan ylijäämävarastosta. Varusmieskoulutus vaunuilla alkoi vuonna 2004. Lisäksi tehtiin 15 vaunun lisähankinta varaosiksi vuonna 2009. Koulutus tapahtuu Panssariprikaatissa Parolassa. Sodanajan organisaatioissa panssarivaunukomppaniat toimivat osina Mekanisoituja taisteluosastoja sekä CV-9030:lla operoivia panssarijääkäripataljoonia. Vaikka Leopard 2A4 juontaa juurensa jo parin vuosikymmenen taakse, ovat Suomen hankkimat vaunut Puolustusvoimien johdon mukaan myöhemmällä modernisoinnilla käyttökelpoisia vielä 2020-luvulla.

Vuonna 2014 Suomi teki päätöksen sadan Leopard 2A6 -vaunun hankinnasta. Vaunut hankitaan käytettynä Hollannista ja ne toimitetaan Suomeen vuosien 2015–2019  aikana. Kaupan hinta oli noin 200 miljoonaa euroa.

Yksi 2A4 sijoitettiin aseistuksesta ja muusta tekniikasta riisuttuna Valtatie 3:n Parolan liittymän ramppiin monumentiksi.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Leopard 2 A4 puolustusvoimien kalustoesittelyssä
Puolustusvoimien komentaja Kaskealan kommentti Leopard 2 -hankinnasta
The Armor Site
Kattava epävirallinen esittely vaunusta

Suomen puolustusvoimien kalusto
Seulonnan keskeiset artikkelit
Saksalaiset taistelupanssarivaunut