joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Eläkeläisliittojen etujärjestö Eetu

Eläkeläisliittojen etujärjestö EETU ry on edunvalvontaan keskittynyt yhteistyöjärjestö, johon kuuluvat Eläkeliitto ry, Eläkeläiset ry, Eläkkeensaajien Keskusliitto EKL ry, Kansallinen senioriliitto ry, Kristillinen Eläkeliitto ry ja Svenska pensionärsförbundet rf.

Se toimii eläkeläisten ja ikäihmisten taloudellisten ja sosiaalisten etuuksien ja oikeuksien parantamiseksi. Eetu antaa lausuntoja, julkaisee kannanottoja ja pitää yhteyttä keskeisiin päättäjä- ja vaikuttajatahoihin kuten Kelaan, eduskuntaan ja ministeriöihin, Eläketurvakeskukseen, Kuntaliittoon ja Työeläkevakuuttajat TELAan. Sillä on edustus merkittävimmissä eläkeläisten asioihin vaikuttavissa elimissä. Se järjestää myös seminaareja ja toteuttaa ikääntyvien yhteiskunnallista osallisuutta tukevia hankkeita.

Eetun jäsenjärjestöissä on noin 300 000 eläkeläistä. Eetun hallitus muodostuu jäsenjärjestöjensä puheenjohtajista ja toiminnanjohtajista. Puheenjohtajuus vaihtuu vuosittain jäsenjärjestöltä toiselle.

Aiheesta muualla 
 EETU

Suomalaiset eläkeläisjärjestöt
Sven Björkman

Sven Krister Björkman (23. elokuuta 1898 Helsinki – 18. syyskuuta 1981) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja panssarikomentaja.

Björkman osallistui sisällissotaan Kalmin pataljoonassa Hämeen rintamalla. Björkman valmistui Kadettikoulun 4. kadettikurssilta 1923 ja Sotakorkeakoulusta 1929 (yleisesikuntaupseeri 1930). Hän palveli Karjalan kaartin rykmentissä nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä 1923-1925 ja adjutanttina 2. divisioonan esikunnassa 1925-1927. Toimistoupseerina yleisesikunnan operatiivisella osastolla hän oli 1929-1939. Sotamarsalkka Mannerheimin adjutanttina hän toimi 1931-1939.

Talvisodan sytyttyä Björkman määrättiin Panssaripataljoonan komentajaksi 5.12.1939. Yksikkö laajennettiin Panssariprikaatiksi ja Björkman toimi prikaatinkomentajana kenraalimajuri Laguksen Panssaridivisioonassa 9.3.1942 alkaen joulukuuhun 1944 asti. Sodan jälkeen hän toimi jälleen panssaripataljoonan komentajana 1944-1946. Pääesikunnan komento-osaston päällikkönä hän oli 1946-1949. Kevyen prikaatin komentajana apulaisena hän palveli 1949–1951 ja erosi vakinaisesta palveluksesta 1951. 

Björkman toimi sotilasuransa jälkeen Mensa Oy:n palveluksessa vuosina 1951–1963.

Ylennyksiä: reservinvänrikki 1920, reservinluutnantti 1923, kapteeni 1927, majuri 1935, everstiluutnantti 29.11.1940, eversti 1943.

Lähteet
 
 http://runeberg.org/kuka/1954/0069.html

Suomalaiset everstit
Suomen sisällissodan valkoiset
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1981 kuolleet
The Bling Ring

The Bling Ring on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut rikosdraamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Sofia Coppola. Elokuvan pääosissa ovat Emma Watson, Taissa Farmiga, Israel Broussard, Katie Chang ja Claire Julien. Tositapahtumiin perustuva elokuva kertoo julkisuutta halajavista nuorista, jotka internetin välityksellä kalastelevat rikkaiden ihmisten asuintietoja ja käyvät varastamassa heidän kodeistaan haluamiaan merkkituotteita.

Näyttelijät

Arvioita
Turun Sanomien Tapani Maskula antoi elokuvalle yhden tähden viidestä. Hänen mielestään elokuvassa ”on satiiriset tuokionsa, mutta kultalusikka suussa syntyneeltä Coppolalta on turha odottaa kritiikkiä hänen perin pohjin tuntemaansa maailmaa kohtaan”. Hänestä elokuvan juoni polkee paikoillaan ja ”vouhottavat tyhjäpäät tympivät kehittymättöminä keimailijoina”. Filmgoer-elokuvasivustolla Aleksi Salonen kirjoittaa vähän positiivisemmin: ”Toisteisista kohtauksista, jotka koostuvat kylmäksi jättävistä ryöstöreissuista, loputtomien merkkituotteiden kovaäänisestä ihastelusta ja pröystäileviin kännyomakuviin kitetytyvistä diskovierailuista, muodostuu osuva luksuselämän imitoinnin kollaasi.” Hänestäkin The Bling Ring jää elämäntavan kuvauksena puolitiehen löytämättä paikkaansa satiirin, realistisen ajankuvan ja päivittelyn välimaastossa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 
 
 The Bling Ring Box Office Mojossa 
 The Bling Ring Rotten Tomatoesissa 
 The Bling Ring Metacriticissä 

Vuoden 2013 yhdysvaltalaiset elokuvat
Vuoden 2013 saksalaiset elokuvat
Vuoden 2013 brittiläiset elokuvat
Vuoden 2013 japanilaiset elokuvat
Vuoden 2013 ranskalaiset elokuvat
Sofia Coppolan ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat
Tositapahtumiin perustuvat elokuvat
Independent-elokuvat
Seulonnan keskeiset artikkelit
A24:n elokuvat
Josef Pippingsköld

Josef (Joseph) Gustaf Pippingsköld (alk. Pipping; 5. toukokuuta 1760 Turku – 26. helmikuuta 1815 Turku) oli suomalainen lääkäri ja Turun akatemian professori. Hänet aateloitiin 1812 nimellä Pippingsköld.

Pippingsköld väitteli tohtoriksi Uppsalan yliopistossa 1785. Hän oli Turun akatemian anatomian, kirurgian ja lapsenpäästöopin ylimääräinen professori 1789–1812 ja ensimmäinen varsinainen kirurgian ja lapsenpäästöopin professori vuodesta 1812 sekä akatemian rehtori 1814–1815. Hän jätti 1810 muistion keisarille Suomen lääkintölaitoksen uudistamisesta ja parantamisesta. Esitykset toteutuivat suurimmaksi osaksi ajan myötä.

Pippingsköld kuului Suomen Talousseuran perustajiin ja johtajiin.

Teoksia 
 Neuwo, kuinga terwellinen ja hywän maullinen ruoka taitaan walmistaa nummi- (nurmi-) eli kangas-jäkälästä eli kangas-sammalesta ja peuran-jäkälästä eli peuran-sammalesta, ulosannettu Kuningalliselda Suomen huonenpidon seuralda Turuusa. Turuusa, prändätty Frenckellin kirjan-prändisä 1798
 Anwisningar till weneriska sjukdomars igenkännande och förekommande. Åbo 1819
 Johdatus eli neuwo kuppa- eli fransuusi-taudin tundemiseen ja wältämisen. Ilmestynyt alun perin teoksessa Almanakka (1814) nimellä Kupan, pahan taudin eli fransuusin tundemisesta ja wälttämisestä. Turku 1819, 2. painos 1842, 3. painos 1855, 4. painos 1868

Lähteet

Aiheesta muualla
 
Forsius, Arno: Pippingsköld, Joseph Gustavi (1760–1815) – kirurgian professori ja terveydenhuollon uudelleen järjestäjä.
Nordisk familjebok, Josef Pippingsköld 

Suomalaiset lääkärit
Turun akatemian professorit
Vuonna 1760 syntyneet
Vuonna 1815 kuolleet
Suomalaiset professorit
Are (yritys)

Are Oy on suomalainen talotekniikka- ja kiinteistöpalveluyritys, joka toimii Suomessa ja Ruotsissa. Noin 3500 henkeä työllistävä Are on osa Conficap-konsernia. Are osti kesällä 2014 Lemminkäinen Talotekniikka Oy:n.

Toimialat
Talotekniikkaurakointi: 
 uudisrakentaminen
 korjausrakentaminen

Kiinteistöpalvelut: 
 ylläpito
 huolto
 korjausrakentaminen

Historia
Aren historia alkaa vuodesta 1924, jolloin Jyväskylässä perustettiin Keski-Suomen Sähköliike. 1927 se alkoi myydä myös autoja. Niiden omistukset erotettiin 1929, ja autoliikkeen nimeksi tuli Keski-Suomen Auto. Vuonna 1938 molemmat liikkeet saivat yhteisnimen ARE, josta vuonna 1941 muodostettiin osakeyhtiö. Sähkö-Aren toiminta laajeni vähitellen koko maahan, ja yritykselle muodostettiin tytäryhtiöitä. Vuonna 1988 yhtiön osake-enemmistö siirtyi Kansallis-Osake-Pankille ja seuraavana vuonna yrityksen sähköurakointi ja nimi siirtyivät Imatran Voiman ja Hankkija-Tekniikan yhteisomistukseen. Hankkijan tytäryhtiöksi se tuli 1989 ja oli tuolloin Suomen kolmanneksi suurin sähköurakoitsija ja harjoitti vientiä. Vuonna 1989 liikevaihto oli 256 miljoonaa markkaa ja henkilöstöä oli 365, kun henkilöstöä oli parhaimmillaan itsenäisenä yrityksenä ollessa ollut 1 200. 1990-luvulla Are siirtyi Onnisen omistukseen ja saman vuosikymmenen aikana muodostettiin Onvest-konserni, jossa eriytettiin asennus- ja huoltotyöt Areen ja tukkukauppa Onniseen. 2000-luvulla Aren toimintaan tuli talotekniikan urakoinnin lisäksi kiinteistöpalvelut ja korjausrakentaminen, ja sitten painopiste siirtyi urakoinnista kiinteistöjen ylläpitoon ja huoltoon.

Vuonna 1941 jyväskyläläisen linja-autoyhtiön Rikkinen & Lievonen Oy:n toinen omistaja Toivo Rikkinen myi omistusosuutensa yhtiöstä Are Oy:lle, ja seuraavana vuonna linja-autoyhtiön nimi muutettiin Jyväskylän Liikenne Oy:ksi. Vuonna 1953 Jyväskylän Liikenteen koko osakekanta siirtyi Aren omistukseen, kun toinen alkuperäisistä omistajista, Oskar Lievonen, luopui osakkeistaan. Hankittuaan omistukseensa useita muita linja-autoyrityksiä Jyväskylän Liikenne kasvoi Keski-Suomen suurimmaksi alan yritykseksi. 1970-luvun lopulta lähtien Are pyrki pääsemään eroon sen mielestä liian huonosti kannattavasta linja-autoliikenteestä, ja vuonna 1984 Jyväskylän Liikenteen koko osakekanta siirtyi Koiviston Auto -konsernille, josta tuli kaupan myötä yksi koko Suomen suurimmista linja-autoliikenteen harjoittajista.

Lähteet
 Are Oy, vuosikatsaus 2012

Viitteet

Aiheesta muualla
 Aren verkkosivut
 Kari Silvennoinen: Are-yhtymä 1924–1984. Jyväskylä 1987.

Suomessa toimivat rakennusyritykset
Scardinius

Scardinius on särkikalojen heimoon (Cyprinidae) ja särkien (Leuciscinae) alaheimoon kuuluva kalasuku.

Lajit
Sukuun kuuluu kymmenen lajia.
 Scardinius acarnanicus Economidis, 1991
 Scardinius dergle Heckel & Kner, 1858
 Scardinius elmaliensis Bogutskaya, 1997
 Scardinius erythrophthalmus (Linnaeus, 1758) – sorva
 Scardinius graecus Stephanidis, 1937 – kreikansorva
 Scardinius hesperidicus Bonaparte, 1845
 Scardinius knezevici Bianco & Kottelat, 2005
 Scardinius plotizza Heckel & Kner, 1858
 Scardinius racovitzai Müller, 1958
 Scardinius scardafa Bonaparte, 1837

Lähteet

Särjet (alaheimo)
Qostanay

Qostanay () eli Kostanai () on kaupunki Kazakstanin pohjoisosissa, Toboljoen yläjuoksun läntisellä eli vasemmalla rannalla, lähellä Venäjän rajaa. Kaupunki toimii Qostanayn alueen hallinnollisena keskuksena. Vuoden 2012 alussa kaupungissa asui runsas 216 tuhatta henkeä.

Historiaa
Venäläiset uudisasukkaat saapuivat paikkakunnalle vuonna 1881 ja perustivat asutuksensa sinne. Sai kaupunkioikeudet vuonna 1893, ja tunnettiin vuosina 1893–1895 nimellä Nikolajevsk (), ja sittemmin vuoteen 1997 saakka Kustanai (). Rautatieyhteys Tšeljabinskista avattiin vuonna 1912-1913. Kaupunki kasvoi merkittävästi Toisen maailmansodan aikana 1941-1943, kun Neuvostoliiton väestöä ja teollisuutta evakuoitiin saksalaisjoukkojen ja sodan alta turvaan idemmäksi. 1950-luvulla Pohjois-Kazakstanin luonnonalueita otettiin maatalouskäyttöön, samalla alueen eteläosissa sijaitseva Turgain mineraalikenttä otettiin tuotantoon ja rautatieverkkoa laajennettiin. Kehittyi teollisuuden ja kulttuurin alueelliseksi keskukseksi.

Ilmasto
Ilmasto on kuiva ja mantereinen. Ilman keskilämpötila on 2,8 °C Kostanain sääaseman vuosien 1961-1990 mittausten mukaan. Tammikuun keskilämpötila on -16,5 °C ja heinäkuun 21,0 °C. Vuoden keskimääräinen sademäärä on vain 324,7 millimetriä. Tyypillisesti eniten sataa heinäkuussa (keskiarvo 57,7 mm) ja vähiten helmikuussa (keskimäärin 12,4 millimetriä).

Nykypäivä

Kaupungissa on puutaloja puutarhoineen, useita moskeijoita ja muita rakennuksia 1900-luvun alkupuolelta. Sairaala, koulu. Uusia asuinalueita. Kaupungissa toimii kaksi yliopistoa (mm. pedagoginen instituutti), teatteri, paikallishistorian ja geologian museo, konserttisali sekä taidehalli.

Kaupungissa toimii muun muassa kone-, kemian, rakennusalan, vaateteollisuuden ja elintarviketeollisuutta. Kaupungissa on rautateiden risteysasema (Kostanain asema), joka sijaitsee Kazakstanin pohjoisosien halki kulkevan pääradan varrella (Tšeljabinsk–Kostanai–Tobyl–Astana). Kostanaista johtaa sivurata myös suoremmin itään Novoišimskajan kautta Kökşetawiin (Kokšetau I), jota kautta on myös ratayhteys Astanaan.

Eurooppatie E123 kulkee kaupungin kautta. Kaupungin länsipuolella on lentoasema.

Väestön kehitys
 34 000 (1939)
 134 000 (1972)
 223 558 (1989)
 222 816 (1999)
 214 961 (2009)
 216 390 (2012, arvio)

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kaupungin kartta (kostanai.kz)

Kazakstanin kaupungit
Willpower


#willpower on will.i.amin albumi, joka julkaistiin 19. huhtikuuta 2013. Siitä on julkaistu myös Deluxe Edition, joka sisältää kolme bonuskappaletta.

Kappaleet 
Good Morning
Hello 
This is Love Feat. Eva Simons 
Scream & Shout Feat. Britney Spears 
Let’s Go Feat. Chris Brown 
Gettin’ Dumb Feat. Apl.De.Ap and 2ne1 
Geekin’ 
Freshy Feat. Juicy J 
#thatPOWER Feat. Justin Bieber 
Great Times Are Coming 
The World is Crazy Feat. Dante Santiago 
Fall Down Feat. Miley Cyrus 
Love Bullets Feat. Skylar Grey 
Far Away From Home Feat. Nicole Scherzinger
Ghetto Ghetto Feat. Baby Kaely

Deluxe Edition 
Reach For the Stars
Smile Mona Lisa
Bang Bang

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Rolling Stone: 
 Daily Express:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Willpower discogs.com -sivustolla 

Vuoden 2013 albumit
will.i.amin albumit
The Next Day

The Next Day on brittiläisen David Bowien 24:s studioalbumi, joka julkaistiin 8. maaliskuuta 2013. Se on myös Bowien ensimmäinen albumi, joka sisältää uutta musiikkia, kymmeneen vuoteen sitten vuoden 2003 Realityn.

Albumi ylitti Suomessa kultalevyyn oikeuttavan rajan.

Kappaleet

Japanin bonuskappaleet

Deluxe painoksen bonuskappale

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Metacritic: 81/100
 Pitchfork: 7,6/10
 Rolling Stone:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 The Next Day discogs.com -sivustolla

David Bowien albumit
Vuoden 2013 albumit
Bucaramanga

Bucaramanga  on Santanderin departementin pääkaupunki Kolumbiassa. Vuonna 2011 siellä oli 518 400 asukasta.

Kaupungissa on toimiva infrastruktuuri: hanavettä voi juoda, sähkönjakelu on luotettavaa ja laajakaista-internet on kohtuuhintainen. Lentokenttä on lähellä kaupungin rajaa ja julkista liikennettä hoitaa metrolinea-järjestelmä. Metrolinea on samantyyppinen pikabussijärjestelmä kuin Bogotan Transmilenium. Se on ollut käytössä helmikuusta 2010, ja sitä laajennetaan lähikyliin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kolumbian kaupungit
Pekka Enkainen

Armas Pekka Enkainen (vuoteen 1935 Enckell) (18. kesäkuuta 1896 Nurmes – 4. toukokuuta 1962) oli Suomen Puolustusvoimien rannikkotykistössä palvellut eversti.

Enkainen osallistui Suomen sisällissotaan 1918 Karjalan rintamalla ja kävi Markkovillan upseerikokelaskurssin 1919. Hän valmistui Kadettikoulusta 1922 sekä Sotakorkeakoulun teknilliseltä osastolta 1927. Rannikkotykistörykmentti 1:n teknisen toimiston päällikkönä hän toimi 1927–1936. Merisotakoulua hän johti 1936–1938. Merivoimien esikunnassa Enkainen toimi aseosaston päällikkönä 1938–1941. Jatkosodassa hän toimi Itä-Suomenlahden rannikkoprikaatin komentajana 1941–1944. 1. rannikkodivisioonaa hän komensi jatkosodan lopulla 1944. 

Jatkosodan jälkeen Enkainen toimi merivoimien esikunnan esikuntapäällikkönä 1944–1945 ja tykistöaseen tarkastajana 1946–1952. Pääesikunnan pioneeriosaston päällikkönä hän oli 1952–1954. Uransa päätteeksi hän toimi meripuolustusosaston päällikkönä 1954–1956. 

Ylennykset: vänrikki 1919, luutnantti 1920, kapteeni 1924, majuri 1927, everstiluutnantti 1936, eversti 1940.

Lähteet
 http://runeberg.org/kuka/1954/0119.html
 http://www.rannikonpuolustaja.fi/archive/1962_2.pdf

Suomalaiset everstit
Suomen sisällissodan valkoiset
Vuonna 1896 syntyneet
Vuonna 1962 kuolleet
Väinö Marjanen

Väinö Salomon Marjanen (24. marraskuuta 1886 Nurmijärvi – 23. huhtikuuta 1962) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja rannikkotykistön komentaja.

Marjanen valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1914 ja osallistui Suomen sisällissotaan mm. Perä-Pohjolan joukoissa. Hän kävi tykistökoulun vuonna 1918 ja täydentäviä tykistöopintoja Italiassa vuonna 1921 sekä komentajakurssin vuosina 1925–1926 ja Sotakorkeakoulun toisen vuosikurssin vuonna 1933. Toimittuaan ensin teknisen toimiston päällikkönä ja patterin päällikkönä Marjanen nimitettiin Rannikkotykistörykmentti 1:n komentajaksi vuonna 1923. Hän toimi tehtävässä aina vuoteen 1942 asti. Talvisodassa hän johti Helsingin lohkoa sekä jatkosodassa Uudenmaan prikaatia. 1. maaliskuuta 1942 hänet sijoitettiin merivoimien esikunnan linnoitustoiminnan johtajaksi, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1946. Hänet ylennettiin everstiksi vuonna 1933.

Lähteet
 http://runeberg.org/kuka/1954/0516.html
 http://www.rannikonpuolustaja.fi/archive/1962_2.pdf

Suomalaiset everstit
Suomalaiset toisen maailmansodan sotilaat
Suomen sisällissodan valkoiset
Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1962 kuolleet
Temirtaw

Temirtaw () eli Temirtau () on kaupunki Kazakstanin Karagandan alueella, lähellä Karagandaa. Asukkaita kaupungissa on 173 729 (2012).

Kaupungin kautta kulkee eurooppatie E125. Sinne johtaa sivurata ja siellä on rautatieasema.

Väestön kehitys
 170 481 (1999)
 169 590 (2009)
 173 729 (2012, arvio)

Lähteet

Aiheesta muualla

Kazakstanin kaupungit
Everett Silvertips

Everett Silvertips on yhdysvaltalainen juniorijääkiekkoseura Everettin kaupungista, Washingtonista. Silvertips pelaa Wester Hockey Leaguessa, joka on osa Canadian Hockey Leagueta. Joukkueen nimen taustalla on harmaakarhu (englanniksi silvertip bear). Joukkue pelaa kotiottelunsa vuonna 2003 valmistuneessa Comcast Arenassa. Joukkueen paikallisvastustajia ovat Vancouver Giants ja Seattle Thunderbirds.

Joukkueen tunnetuimpia pelaajia ovat nykyään NHL:ssä pelaavat Peter Mueller, Radko Gudas sekä Leland Irving. Suomalaisista joukkueessa on pelannut puolustaja Rasmus Rissanen ja Niko Huuhtanen (21-22). Porin Ässiä kaudella 2012-2013 edustanut Shaun Heshka on myös pelannut Silvertipsissä.

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja & Toimitusjohtaja: Dennis Williams 
 Apuvalmentaja: Louis Mass 
 Apuvalmentaja: Dean DeSilva 
 Maalivahtivalmentaja: James Jensen 
 Huoltopäällikkö: Chris Fordon 
 Puheenjohtaja: Bill Yuill 
 Henkilöstöjohtaja: Mike Fraser 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Everett Silvertipsin verkkosivut 
 Everett Silvertipsin EliteProspects sivut

 Everett (Washington)
Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat
Washingtonin urheilu
Taldyqorghan

Taldyqorghan () eli Taldykogan () on kaupunki Kazakstanin kaakkoisosassa Almatyn alueella, maanteitse noin 261 kilometriä miljoonakaupunki Almatystä koilliseen. Kaupungissa asuu noin 130 tuhatta henkeä (2012).

Paikkakunta tunnettiin vuodesta 1868 lähtien nimellä Gavrylovka (), mutta nimettiin 1920 Taldy-Kuganiksi (). Nykyinen nimi on ollut käytössä vuodesta 1993 lähtien. 

Kaupungin tuotantolaitokset valmistavat akkuja, kodinkoneita, rakennusmateriaaleja ja kausteita, sekä kenkiä, vaatteita ja elintarvikkeita. Kaupungilla on suorakaiteen muotoinen asemakaava, omenatarhoja, kastelukanavia. Kaupungissa toimii muun muassa pedagoginen instituutti, museo ja teatteri.

Kaupungin kautta kulkee eurooppatie E40. Siellä on lentoasema. Kazakstanin itäisen pääradan Koksun asemalta johtaa pistorata Taldyqorghanin kaupunkiin.

Väestönkehitys 
 118 623 (1989)
 97 996 (1999)
 123 038 (2009)
 130 253 (2012, arvio)

Lähteet

Aiheesta muualla

Kazakstanin kaupungit
Samuel Heinrich Schwabe

Samuel Heinrich Schwabe (1789–1875) oli saksalainen tähtitieteen harrastaja, joka huomasi auringonpilkkujen jaksollisuuden.

Schwabe syntyi Saksassa Dessaussa. Alun perin hän toimi apteekkarina, Vuonna 1826 hän alkoi tutkia auringonpilkkuja tarkoituksenaan löytää uusi planeetta Merkuriuksen radan sisäpuolelta. Tuota oletettua planeettaa kutsuttiin alustavasti nimellä Vulkanus. Scwabe jaksoi etsiä planeetta Vulkanusta 17 vuoden ajan vuosina 1826-1843 ennen kuin luovutti. Hän toivoi löytävänsä planeetan tarkkailemalla auringon pintaa ja auringon editse mahdollisesti liikkuvaa kohdetta. Niin tehdessään hän ensimmäisenä havaitsi auringonpilkuissa noin 10 vuoden jaksollisuuden.

Myöhemmin Vulkanusta yrittivät etsiä ranskalaiset tiedemiehet käyttämällä eri menetelmää. He tarkkailivat kaukoputkillaan aurinkoa lähinnä vain kun oli auringon pimennyksiä.

Lähteet 
 Pieni Tietosanakirja (1952), osa IV, sivu 35.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 http://www.saburchill.com/HOS/astronomy/026.html

Saksalaiset tähtitieteilijät
Vuonna 1789 syntyneet
Vuonna 1875 kuolleet
Boyan

Boyan (Боян) on bulgarialainen miehen etunimi, joka tulee ”taistelua” tarkoittavasta sanasta boy. Nimen naispuolinen vastine on Boyana (Бояна).

Boyan- ja Boyana-nimisiä henkilöitä 

 Boyan Radev, bulgarialainen painija

Lähteet 

Etunimet
Tove Janssonin puisto

Tove Janssonin puisto () on 7 433 neliömetrin kokoinen puisto Uspenskin katedraalin kupeessa Helsingin Katajanokalla.

Puiston istutustyöt aloitettiin vuonna 1897. Kaupunginpuutarhuri Svante Olssonin piirustusten mukaisesti puisto mukailee maanmuotoja ja se yhdistää toisiinsa kolme eri tasossa sijaitsevaa erillistä istutusta. Puiston yläosassa on lasten leikkipaikka ja koirien ulkoiluaitaus. Alaosa on tasainen oleskelupuisto, jossa kasvaa koivuja ja vaahteroita ja jota jasmikkeet ja syreenit reunustavat. Lisäksi puistossa on kirsikkapuita ja koristeomenapuita.

Puistossa on kuvanveistäjä Viktor Malmbergin pronssinen Vedenkantaja-patsas. Se valmistui vuonna 1923 ja asetettiin nykyiselle paikalleen seuraavana vuonna. Se esittää nuorta naista, joka on pukeutunut antiikin aikaiseen asuun ja kohottaa vesiruukkua.

Alun perin Luotsikadun länsiosa kulki puiston poikki jakaen sen kahtia. Vuonna 1977 tämä katu­osuus, jota pitkin raitio­vaunutkin olivat kulkeneet, suljettiin ajo­neuvo­liikenteeltä, ja sen kohdalla on nykyisin vain tavallisen jalka­käytävän levyinen puisto­käytävä.

Nimenmuutos 
Puiston nimi oli Katajanokanpuisto vuoteen 2014 asti. Vuonna 2009 Tove Jansson -seura ehdotti, että joko Katajanokanpuisto, Designmuseon edessä oleva puisto tai Kapteeninkadun puisto nimettäisiin Tove Janssonin mukaan. Kaikki puistot liittyvät Janssoniin. Myös Katajanokkaseura ehdotti vuonna 2013, että Katajanokanpuisto nimettäisiin Janssonin mukaan. Helsingin Sanomat oli aiemmin samana vuonna kertonut, että Tove Janssonille on etsitty nimikkokatua Helsingistä lähes kymmenen vuoden ajan. Janssonin syntymästä tuli vuonna 2014 kuluneeksi sata vuotta. Katajanokkaseura perusteli Katajanokanpuiston uudelleennimeämistä sillä, että puistosta alkaa Janssonin pitkäaikainen kotikatu Luotsikatu ja että puiston nimen muuttamisesta ei tulisi samanlaisia osoitteenmuutosongelmia kuin kadunnimen muuttamisesta. Marraskuussa 2013 yli 60 kaupunginvaltuutettua 85:stä allekirjoitti aloitteen, jossa esitettiin Katajanokanpuiston nimen vaihtoa Tove Janssonin puistoksi. Aloitteen perusteluiden mukaan puistoa ei tunneta nykyisen nimensä perusteella, joten nimen muuttaminen ei haittaisi ketään. Valtuutetut halusivat myös, että paikka, joka Tove Janssonin mukaan nimettäisiin, on sellainen, jossa käy paljon matkailijoita.

Kaupunkisuunnittelulautakunta muutti Katajanokanpuiston nimeksi Tove Janssonin puisto 11. maaliskuuta 2014.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Helsingin puistot
Katajanokka
Tove Jansson
Kustaa Inkala

Kustaa Adolf Inkala (21. lokakuuta 1896 Oulu – 23. marraskuuta 1972) oli suomalainen eversti.

Inkala valmistui Kadettikoulusta 1922 sekä sotakorkeakoulu sta 1928 (ye-upseeri 1929). Hän palveli Tampereen rykmentissä nuorempana upseerina, komppanianpäällikkönä ja aliupseerikoulun johtajana. Salmin rajavartiosto n komentajan apulaisena hän toimi 1928-1936. Kannaksen rajavartioston komentajana ja rajakomendanttina hän oli 1936-1940. Talvisodan aikana 8.12.1939 alkaen hän komensi JR 11:a eli Ässärykmenttiä. Rajavartioston päällikön apulaisena hän toimi 1940-1945. Jatkosodan aikana hän toimi myös Karjalan armeijan esikunnan operatiivisen osaston päällikkönä. Jatkosodan lopulla hän komensi 10.7.1944 alkaen Rajajääkäriprikaatia. 

Sodan jälkeen Inkala komensi Rajajääkärirykmentti 1:ä 1945-1946. Armeijakunnan esikuntapäällikkönä hän toimi 1947. Kotkan sotilaspiiriä hän komensi 1947-1948 ja Savonlinnan sotilaspiiriä 1948-1950. Vuodesta 1950 alkaen Inkala toimi Oulun sotilaspiirin johdossa ja siirtyi reserviin 1956.

Ylennykset: vänrikki 31.7.1919, luutnantti 16.5.1921, kapteeni 6.12.1925, majuri 6.12.1929, everstiluutnantti 16.5.1937, eversti 31.10.1941.

Teoksia 
 Gallipoli : Tutkielma maa- ja merivoimien yhteistoiminnasta. Sotakorkeakoulun Upseerikerhon julkaisuja n:o 4. Otava 1929 (nimellä kapteeni Inkala)

Lähteet
 http://runeberg.org/kuka/1954/0264.html

Lähteet 
 

Suomalaiset everstit
Vuonna 1896 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Lippe (täsmennyssivu)

Lippe voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Maantiede
Lippe, Reinin sivujoki Saksassa
Lippe, piirikunta Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa
Lippe, historiallinen ruhtinaskunta edellisen alueella
Lippen vapaavaltio, Saksan osavaltio Weimarin tasavallan aikana
Schaumburg-Lippe, entinen ruhtinaskunta ja osavaltio Ala-Saksissa Saksassa

Muita
Lippe, saksalainen ruhtinassuku
Lippe, suomalainen naisen etunimi
Lippe Suomalainen (s. 1931), suomalainen kirjailija
Lippe, sukunimi
Stefan Lippe (1955–2020), saksalainen vakuutuspäällikkö
Lippe, hahmo Tenavat-sarjakuvassa
Babahoyo

Babahoyo  on Los Ríosin maakunnan pääkaupunki Ecuadorissa. Vuonna 2010 siellä oli 90 191 asukasta.

Kaupunki sijaitsee Guayasin sivujoen Babahoyon rannalla. Siellä jalostetaan ympäröivän maaseudun tuotteita kuten riisiä, sokeria ja hedelmiä. Siellä on myös valtion omistama tislaamo.

Lähteet 

Ecuadorin kaupungit
Guaranda

Guaranda  on Bolívarin maakunnan pääkaupunki Ecuadorissa. Vuonna 2010 siellä oli  noin 24 000 asukasta.

Guaranda sijaitsee Chimbojoen yläjuoksulla Andeihin kuuluvan Guarandan vuorijonon rinteellä. Sieltä on noin 24 km  Ecuadorin korkeimpaan vuoreen Chimborazoon. Kaupungissa myydään lähiseutujen maataloustuotteita kuten vehnää ja maissia sekä puutavaraa ja kiniinin raaka-ainetta.

Lähteet 

Ecuadorin kaupungit
Azogues

Azogues  on Cañarin maakunnan pääkaupunki Ecuadorissa. Vuonna 2010 siellä oli noin 34 000 asukasta.

Kaupunki sijaitsee korkealla Andien laaksossa. Sen talous perustuu elintarvikkeiden kauppaan ja jalostukseen, panamahattujen valmistukseen ja nahkojen käsittelyyn. Lähiseudulla kasvatetaan viljaa ja hedelmiä. Panamericana-valtatie kulkee Azoguesin kautta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin kaupungit
Tulcán

Tulcán  on Carchin maakunnan pääkaupunki Ecuadorissa. Vuonna 2010 siellä oli 53 558 asukasta.

Kaupunki sijaitsee Andien vuoristossa lähellä Kolumbian rajaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin kaupungit
Latacunga

Latacunga  on Cotopaxin maakunnan pääkaupunki Ecuadorissa. Vuonna 2010 siellä oli noin 64 000 asukasta.

Kaupunki sijaitsee Andien juurella Patatejoen yläjuoksulla. Sieltä on vain 32 km Cotopaxin tulivuoreen, ja kaupunki on vaurioitunut useissa maanjäristyksissä. Se tuhoutui täysin vuonna 1797 mutta rakennettiin uudelleen. Kaupungissa tuotetaan elintarvikkeita, rakennuskiveä, huonekaluja, keramiikkaa ja ruutia.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin kaupungit
M300

M300 on Helsingin metrossa liikennöitävä sähkömoottorijuna. M300-sarjan junat ovat nelivaunuisia, kokonaan läpikäveltäviä ja ilmastointivarusteisia. M300 muistuttaa vuosina 2000–2001 Helsinkiin toimitettua M200-junaa. Yksi M300-juna vastaa pituudeltaan kahta M200- tai M100-sarjan junaa, joten 20 M300-junaa vastaa kapasiteetiltaan neljääkymmentä M100- tai M200-junaa.

M300-junat on mahdollista automatisoida myöhemmin, mutta siihen asti ne on varustettu väliaikaisella ohjaamolla. Aiempiin Helsingin metron juniin nähden niissä on joitakin uusia ominaisuuksia: vaunut on muun muassa varustettu automaattisella palonsammutusjärjestelmällä (sprinklereillä). Se voidaan tarvittaessa laukaista tai ohittaa myös ohjaamosta käsin. 

HKL päätti lokakuussa 2012 tilata Länsimetron liikennöintiä varten 20 uutta metrojunaa espanjalaiselta kiskokalustovalmistaja CAF:ltä. Hankintasopimus allekirjoitettiin helmikuussa 2013. Tilaus viivästyi, koska CAF joutui odottamaan automatiikan teknisiä tietoja automatisoinnista vastaavalta Siemensiltä. Hankinnan arvonlisäveroton kokonaishinta oli yli 140 miljoonaa euroa.

Ensimmäinen M300-sarjan yksikkö toimitettiin Helsinkiin maaliskuussa 2015, loput 19 vuosien 2015–2016 aikana.

Heinäkuussa 2016 yksi M300-sarjan junista, 302, oli osapuoli onnettomuudessa. Testikäytössä ollut juna törmäsi M100-sarjan junaan lähellä Itäkeskusta, minkä seurauksena 302 suistui osittain raiteilta.

Marraskuussa 2019 tiedotettiin, että HKL tilaa viisi M300-metrojunaa lisää noin 40 miljoonalla eurolla. Uudet metrojunat toimitetaan vuonna 2022 ja niitä tarvitaan metroliikenteen lisääntyessä Länsimetron toisen vaiheen käyttöönoton myötä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Helsingin metro
Raideliikennekalusto
Fosfataasit

Fosfataasit on yhteisnimitys hydrolaaseihin kuuluville entsyymeille, jotka poistavat hydrolysoimalla fosfaattiryhmän erilaisilta molekyyleiltä, kuten proteiineilta tai nukleiinihapoilta. Reaktiota kutsutaan defosforylaatioksi ja siinä kohdemolekyylistä paljastuu vapaa hydroksyyliryhmä. Esimerkiksi alkalinen fosfataasi on yleinen fosfataasientsyymi.

Proteiinifosfataasit 
Proteiinifosfataasit ovat entsyymejä, jotka defosforyloivat proteiineja. Niiden vaikutus on siten vastakkainen verrattuna proteiinikinaaseihin, jotka fosforyloivat proteiineja. Esimerkiksi entsyymeinä toimivien proteiinien fosforylaatio ja defosforylaatio voivat vaikuttaa siihen, kuinka tehokkaasti kyseinen entsyymi katalysoi sille ominaisia kemiallisia reaktiota (aktiivisuus). Joskus entsyymin fosforyloitu muoto on aktiivisempi, joskus taas defosforyloitu muoto. Kunkin proteiinin fosforylaatiotila riippuu sitä fosforyloivien kinaasien ja defosforyloivien fosfataasien aktiivisuuksista: fosfataasien ollessa vallalla on kohdeproteiini enimmäkseen defosforyloidussa muodossa. Samassa proteiinissa voi olla useita (de)fosforyloitavia kohtia. Fosfaattiryhmien liittämisellä ja poistamisella voidaan entsyymiaktiivisuuden ohella säädellä mm. proteiinin sijaintia solussa.

Solut sisältävät paljon erilaisia proteiinifosfataaseja, joista osa defosforyloi vain yhtä tai muutamaa kohdeproteiinia toisten defosforyloidessa suurempaa proteiinikirjoa.

Tärkeitä fosfataasiperheitä ovat laaja-alaiset seriini/treoniinifosfataasit ja tyypillisesti kohdeproteiiniensa suhteen huomattavasti valikoivammat tyrosiinifosfataasit.

Katso myös
Alkalinen fosfataasi
Fosforylaatio

Lähteet 

Hydrolaasit
Achté

Achté on seuraavien suomalaisten sukunimi:
 Lorenz Nikolai Achté (1835–1900), laulaja, säveltäjä, orkesterinjohtaja 
 Emmy Achté (1850–1924), oopperalaulaja, Lorenz Achtén puoliso
 Aino Ackté, synt. Achté (1876–1944), oopperalaulaja, Emmy ja Lorenz Achtén tytär
 Anne Achté, suomalainen cheerleadingin uranuurtaja ja kansainvälinen kilpatuomari.
 Irma Tervani, oik. Irma Achté, (1887–1936), oopperalaulaja, Emmy ja Lorenz Achtén tytär
 Kalle Achté (1928–2019), psykiatri.
Pekka Laine

Pekka Laine voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:

 Pekka Laine, säveltäjä
 Pekka Laine (s. 1966), säveltäjä, kitaristi ja radiotoimittaja
 Pekka Laine (s. 1937), yritysjohtaja.
 Pekka Laine (s. 1948), journalisti ja järjestöjohtaja.
Esmeraldas

Esmeraldas tarkoittaa smaragdia portugalin ja espanjan kielissä. Se on myös paikannimi:

 Esmeraldas, kaupunki Minas Geraisin osavaltiossa Brasiliassa
 Esmeraldas, kaupunki Ecuadorissa, samannimisen maakunnan pääkapunki
 Esmeraldas, maakunta Ecuadorissa
 Esmeraldas, joki Ecuadorissa
Ibarra

Ibarra  on Imbaburan maakunnan pääkaupunki Ecuadorissa. Vuonna 2010 siellä oli noin 132 000 asukasta.

Kaupungin perusti  vuonna 1606  Cristóbal Torre, joka nimesi sen Quiton maaherran Miguel de Ibarran mukaan. Se vaurioitui pahasti maanjäristuksessä 1868, mutta on silti säilyttänyt siirtomaa-aikaista rakennustyyliään.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin kaupungit
Loja

Loja on samannimisen maakunnan pääkaupunki Ecuadorissa. Vuonna 2010 siellä oli 170 280 asukasta.

Kaupunki sijaitsee pienellä tasangolla Andien vuoriston liepeillä,  lähellä Zamora- ja Malacatosjokien yhtymäkohtaa. Espanjalaisvallan aikana se oli merkittävä kiniinin raaka-aineen tuottaja. Sinne rakennettiin vuonna 1897 vesivoimala, joten se oli Ecuadorin ensimmäinen kaupunki, jossa oli sähköt.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin kaupungit
Tungurahua (maakunta)

Tungurahua on yksi Ecuadorin 24 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Ambato, pinta-ala 3 369 km2 ja vuonna 2010 väkiluku oli 	500 755.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin maakunnat
Esmeraldas (maakunta)

Esmeraldas on yksi Ecuadorin 24 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Esmeraldas, pinta-ala 16 219 km2 ja vuonna 2010 väkiluku oli 520 711.

Esmeraldas sijaitsee Tyynenmeren rannikolla. Se on rehevää trooppista aluetta, joka tunnetaan eläväisestä afroamerikkalaisesta kulttuuristaan. Siellä on myös monia rantalomakohteita ja uhanalaisia mangrovemetsiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin maakunnat
Manabí

Manabí on yksi Ecuadorin 24 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Portoviejo, pinta-ala 18 894 km² ja vuonna 2010 väkiluku oli 1 345 779.

Manabí sijaitsee Tyynenmeren rannikolla.  Siellä on ainutlaatuisia kuivia trooppisia metsiä. Alueen tärkein luonnonsuojelualue on Machalillan kansallispuisto.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin maakunnat
Santa Elena (maakunta)

Santa Elena on yksi Ecuadorin 24 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Santa Elena, pinta-ala 3 763 km2 ja vuonna 2010 väkiluku oli 301 168.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin maakunnat
Los Ríos (Ecuador)

Los Ríos on yksi Ecuadorin 24 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Babahoyo, pinta-ala 7 151 km2 ja vuonna 2010 väkiluku oli 765 274.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin maakunnat
Sucumbíos

Sucumbíos on yksi Ecuadorin 24 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Nueva Loja, pinta-ala 18 008 km2 ja vuonna 2010 väkiluku oli 174 522.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin maakunnat
Napo

Napo on yksi Ecuadorin 24 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Tena. Napon pinta-ala on 12 483 neliökilometriä ja väkiluku vuonna 2018 oli noin 128 300.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin maakunnat
Morona-Santiago

Morona-Santiago on yksi Ecuadorin 24 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Macas, pinta-ala 23 797 km2 ja vuonna 2010 väkiluku oli 147 866.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin maakunnat
Esmeraldas (Ecuador)

Esmeraldas  on samannimisen maakunnan pääkaupunki Ecuadorissa. Vuonna 2010 siellä oli noin 154 000 asukasta.

Kaupunki sijaitsee rannikolla, ja sen kuuluisat  uimarannat ovat turistien suosiossa. Iso osa väestöstä on afrikkalaistaustaista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin kaupungit
Santa Elena

Santa Elena  on samannimisen maakunnan pääkaupunki Ecuadorissa. Vuonna 2010 siellä oli lähes 40 000 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin kaupungit
Nueva Loja

Nueva Loja  on Sucumbíosin maakunnan pääkaupunki Ecuadorissa. Vuonna 2010 siellä oli 48 564 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ecuadorin kaupungit
Bernt

Bernt on muun muassa Saksassa ja Skandinavian maissa esiintyvä miehen etunimi, Bernhard-nimen lyhentymä.

Suomessa nimi Bernt on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 596 miehelle ja alle viidelle naiselle. Berntin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 19. huhtikuuta

Tunnettuja Bernt-nimisiä 

 Bernt Balchen, norjalais-yhdysvaltalainen lentäjä ja tutkimusmatkailija
 Bernt Ivar Eidsvig, norjalainen katolinen piispa
 Bernt Gustaf Eneskjöld, suomalainen upseeri ja valtiopäivämies
 Bernt Ericsson, ruotsalainen jääpalloilija
 Bernt Evensen, norjalainen pikaluistelija ja pyöräilijä
 Bernt Frilén, ruotsalainen suunnistaja
 Bernt Johansson, ruotsalainen maantiepyöräilijä
 Bernt Fredrik von Konow, suomalainen upseeri, virka- ja valtiopäivämies
 Bernt Lie, norjalainen kirjailija
 Bernt H. O. F. Løppenthin, tanskalainen lintutieteilijä ja lääkäri
 Bernt Notke, saksalainen taiteilija
 Bernt Reinhold Alfred Rehbinder, suomalainen vapaaherra ja Venäjän armeijan kenraalimajuri
 Bernt Fredrik Ulrik Stackelberg, suomalainen Venäjän armeijan kenraalimajuri.

Lähteet 

Etunimet
Suomen Yrittäjänaiset

Suomen Yrittäjänaiset on valtakunnallinen järjestö, joka tekee vaikuttamistyötä yrittäjänaisten hyväksi. Järjestön kärkitavoitteena on yrittämiseen kannustavan toimintaympäristön luominen esimerkiksi vaikuttamalla vanhemmuudenvapaakulujen tasaamiseen, yrittäjän sosiaaliturvan parantamiseen ja veropolitiikkaan.  

Yrittäjänaiset on naisyrittäjyyden asiantuntemusta edustava kattojärjestö, johon kuuluu noin 60 paikallisyhdistystä ja noin 5000 jäsentä eri puolilla Suomea.  Suomen Yrittäjänaiset on Euroopan suurin naisyrittäjien järjestö. Liitto on perustettu 4.10.1947.

Yrittäjänaiset tarjoaa jäsenilleen yhteistyöfoorumin, vertaistukea, erilaisia jäsenetuja, kuten juridista neuvontapalvelua, kuntoutus ja virkistysmahdollisuuksia sekä ajankohtaistiedotusta. Lisäksi jäsenet löytävät paikallisyhdistystensä kautta arvokasta vertaistukea, virkistymistä, kulttuuririentoja sekä koulutusta ja tietoiskuja. Liiton  tapahtumia ovat syksyn liittokokouspäivät sekä kevään vaihtuvilla teemoilla toteutetut seminaarit.

Suomen Yrittäjänaisten toimisto sijaitsee Helsingissä Vuorikadulla. Liiton puheenjohtaja on Tiina Koski (2019-). Edellinen puheenjohtaja oli Seija Estlander (2014–2018).

Aiheesta muualla 
Suomen Yrittäjänaiset – Virallinen sivusto

Suomalaiset yrittäjäjärjestöt
Cantharellaceae

Cantharellaceae on avokantaisiin kuuluva sieniheimo. Heimoon kuuluu useita arvostettuja ruokasieniä, muun muassa keltavahvero, suppilovahvero ja mustatorvisieni. Heimoon kuuluvia sukuja ovat muun muassa vahveroiden (Cantharellus) ja mustatorvisienten (Craterellus) suvut. Valevahvero ei kuulu lainkaan Cantharellaceae-heimoon, vaan on saanut nimensä keltavahveroa muistuttavasta ulkomuodosta.

Lähteet
Georg von Hertling

Georg von Hertling (31. elokuuta 1843 Darmstadt – 4. tammikuuta 1919 Ruhpolding) oli baijerilainen poliitikko, joka toimi Saksan valtakunnankanslerina vuosina 1917–1918. Hän oli ensimmäinen virassa ollut puoluejohtaja. Ennen valtakunnankanslerikauttaan hän toimi 1912–1917 Baijerin pääministerinä.

Elämäkerta 

Hertling toimi vuodesta 1882 Münchenin yliopiston filosofian professorina ja hän julkaisi kirjat Aristoleestä (1871) ja Albert Suuresta (1880). Vuosina 1875–1890 ja 1893–1912 hän oli edustajana valtiopäivillä. Vuosina 1909–1912 hän johti Reichstagissa Keskustapuoluetta. Vuonna 1891 Luitpold nimitti Hertlingin Baijerin maapäivien ylähuoneen elinikäiseksi jäseneksi.

Baijerin maapäivien suurimman puolueen johtajana Luitpold valitsi Hertlingin Baijerin pää- ja ulkoministeriksi vuonna 1912. Ludvig III antoi Hertlingille kreivin arvon. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä Hertling kannatti valtakunnankansleri Theobald von Bethmann Hollwegin politiikkaa, mutta kieltäytyi vuonna 1917 valtakunnankanslerin virasta. Kuitenkin Georg Michaeliksen erottua marraskuussa 1917 hän suostui Saksan valtakunnankansleriksi ja Preussin pääministeriksi. Hän oli kummassakin tehtävässä ensimmäinen poliitikko: edeltäjät olivat olleet joko virkamiehiä tai armeijataustaisia. Korkeasta iästään ja konservatiivisesta asenteesta johtuen hän ei pystynyt vastaamaan kenraalikunnan Paul von Hindenburgin ja Erich Ludendorffin vaikutusvaltaan. Kuten edeltäjänsä Michaelis, von Hertling nähtiin Hinderburgin ja Ludendorffin marionettina. Von Hertling johti kotirintamaa sodan viimeisessä vaiheessa, mutta koska hänet nähtiin kyvyttömäksi hoitamaan kriisiä, hänet pakotettiin ennen sodan päättymistä eroamaan virasta ruhtinas Maximilian von Badenin hyväksi.

Valtionhoitaja Svinhufvud myönsi kreivi Hertlingille marraskuussa Suomen vapaudenristin suurristin.

Näyttelijä Gila von Weitershausen on Von Hertlingin lapsenlapsenlapsi.

Lähteet 

Preussin pääministerit
Saksan valtakunnankanslerit
Saksalaiset aateliset
Vuonna 1843 syntyneet
Vuonna 1919 kuolleet
Beautiful Eyes

Beautiful Eyes on yhdysvaltalaisen laulaja Taylor Swiftin EP vuodelta 2008. EP sisältää uusia versioita Swiftin esikoisalbumin Taylor Swift kappaleista ja kaksi aiemmin julkaisematonta kappaletta. EP:n mukana on Swiftin musiikkivideoita sisältävä DVD. 

EP pääsi Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla sijalle 9. Myydyimpien country-albumien listalla se nousi listaykköseksi syrjäyttäen Swiftin oman albumin Taylor Swift ykköspaikalta.

Kappaleet

CD

DVD

Lähteet

Aiheesta muualla
 Taylor Swift - Music - Beautiful Eyes 

Vuoden 2008 EP:t
Taylor Swiftin albumit
Musiikki-DVD:t
Lannistumaton Luke

Lannistumaton Luke (Cool Hand Luke) on Stuart Rosenbergin ohjaama elokuva vuodelta 1967. Sitä pidetään vankilaelokuvien klassikkona ja ohjaajansa merkkiteoksista parhaana.

Elokuva kuvaa yksilön tarinan lisäksi ryhmän käyttäytymistä. Kun vahva yksilön vapautta puolustava Luke murtuu, hän menettää samalla ryhmän arvostuksen.

Juoni
Luke Jackson hajottaa muutaman parkkimittarin ja joutuu kahdeksi vuodeksi pakkotyölaitokseen, jossa vanginvartijat käyttävät despoottimaista valtaa. Luke kuitenkin päättää olla alistumatta.

Näyttelijät

Myöhempi arvostus
Lannistumaton Luke valittiin vuonna 2005 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
American Film Institute

Turner Classic Movies
Allrovi
Rotten Tomatoes
Christ figure of Cool Hand Luke, Bigle Films Blog

Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat
Vuoden 1967 yhdysvaltalaiset elokuvat
Vankilaelokuvat
Parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
1950-luvulle sijoittuvat elokuvat
Spyro: Season of Ice

Spyro: Season of Ice (Japanissa nimellä Spyro Advance, ) on Digital Eclipse Softwaren kehittämä ja Universal Interactive Studiosin julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna  Game Boy Advancelle.

Peli kuuluu Spyro -sarjaan.

Pelaaminen 
Peli on tasohyppely, joka käyttää isometristä projektiota. Pelissä on yli 20 tasoa ja avattavia minipelejä.

Vastaanotto 
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7.5/10.

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8/10.

Myynti 
Peli myi noin miljoona kappaletta ja tuotti noin 29 miljoonaa dollaria.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2001 videopelit
Game Boy Advance -pelit
Spyro
Tasohyppelyt
Liz Torres

Elizabeth "Liz" Torres (s. 27. syyskuuta 1947) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän syntyi ja kasvoi Bronxissa, jonne hänen vanhempansa olivat muuttaneet Puerto Ricosta.

Torres aloitti näyttelemisen ja laulamisen paikallisessa pubissa ystävänsä Bette Midlerin kanssa. Tonight Show'n tuottaja löysi hänet sieltä ja kutsui ohjelmaansa tekemään standup-komiikkaa.

Torres on esiintynyt monissa tv-ohjelmissa. Vuonna 2007 hän esiintyi Wilhelmina Slaterin taloudenhoitajana sarjassa Ruma Betty. Vuonna 2009 hän esiintyi jakson verran sarjassa Täydelliset naiset Connie Solisin (Carlosin täti) roolissa.

Torees oli Emmy- ja Golden Globe -ehdokkaana tv-sarjassa The John Larroquette Show'' näyttelemästään Mahalia Sanchezin roolista.

Torres on naimisissa elokuvatuottaja Pete Locken kanssa.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Anne Nielsen

Anne Nielsen (s. 10. elokuuta 1955 Kuopio) on suomalainen näyttelijä. Hän on myös toinen vuonna 1985 perustetun Teatteri Vantaan perustajajäsenistä. Nielsen on näytellyt useissa 1980-luvun televisioelokuvissa. Hänet on nähty myös MTV3:n menestyssarjoissa Ruusun aika sairaanhoitajan ja yöhoitajan rooleissa sekä viimeisimpänä Salatuissa elämissä Anita Pajuniemen roolissa huhtikuussa 2013 sekä uudelleen syksyllä 2017.

Nielsen on naimisissa oopperalaulaja Matti Pasasen kanssa. Parin esikoinen on laulaja-lauluntekijä Kanerva.

Filmografia

Elokuvat ja televisioelokuvat

Televisiosarjat

Lähteet

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset teatterinäyttelijät
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Gabriel Poppius

Gabriel Poppius (12. joulukuuta 1770 Juva – 3. tammikuuta 1856 Tukholma) oli suomalainen virkamies, kauppakollegion presidentti, korkeimman oikeuden jäsen ja valtioneuvoston jäsen.   

Poppiuksen vanhemmat olivat rovasti Henrik Poppius ja Katariina Nylander ja puoliso vuodesta 1809 Anna Gustava Hochschild (k. 1849). Poppius tuli ylioppilaaksi Turkuun 1786 ja harjoitti lainopillisia opintoja. Virkauran hän aloitti 1792 tuomarina Savossa, Turun hovioikeuden notaari hänestä tuli 1795. Poppiuksesta tuli 1799 Ylä-Satakunnan tuomari ja 1801 hänet kutsuttiin Tukholmaan oikeusrevisioon Suomen maanjakoasioiden esittelijäksi. Vuodesta 1805 hän oli jäsen valtakunnan yleisten asioiden valmistelukunnassa ja vuonna 1809 hänestä tuli oikeusneuvos. Vuonna 1826 Poppiuksesta tuli kauppakollegion presidentti, hallituksen jäsen hän oli 1833–1836 ja maanviljelysakatemian johtaja 1838–1851. Ruotsin tiedeakatemian jäsen Poppius oli vuodesta 1827 ja kolmeen otteeseen sen puheenjohtaja. Serafiimiritariksi Poppius nimitettiin 1843, lainopin kunniatohtoriksi hänet oli vihitty Uppsalassa jo 1818.

Lähteet

Suomalaiset virkamiehet
Suomalaiset juristit
Vuonna 1770 syntyneet
Vuonna 1856 kuolleet
Nagykanizsa

Nagykanizsa, myös Kanizsa ( ) on noin 47 300 asukkaan kaupunki läntisessä Unkarissa Zalan läänissä lähellä Kroatian ja myös Slovenian rajaa ja toisaalta Balaton-järveä.

Kaupunki on ollut vuosisatoja jollei enemmänkin tärkeänä liikenteen ja kaupan solmukohtana Adrianmeren ja Alppien sekä lisäksi Unkarin alangon ja Budapestin välillä. Paikalla on suoritettu arkeologisia kaivauksia roomalaisajalta. Keskiajalla paikalla oli kansallisesti merkittävä linnoitus. Se oli myös eurooppalaisten etuvartio ottomaaneja vastaan. Nimi Kanizsa juontuu slaavilaisten kielten sanasta knjaz, joka tarkoittaa ruhtinasta. Nimi on mainittu asiakirjoissa jo 1245, jolloin Kanizsain suvulla oli linnoitus joen saaressa. Turkkilaisten armeija valloitti linnoituksen vuonna 1600, ja Tiryaki Hasan Pasha voitti piirittävät Ferdinand II:n joukot ottomaanien ja Habsburgien välisen sodan aikana ja korotettiin visiiriksi. 1700-luvun alussa Kiszkanizan esikaupunkiin muutti saksalaista ja serbokroatialaista väestöä. Turkkilaisten jouduttua väistymään Wienin sotaneuvosto päätti hävittää linnoituksen strategisesti tarpeettomana.

Kanizsan olut on Unkarin tunnetuimpia. General Electricin, aiemmin Tungsramin hehkulampputehdas on maailman mitassa merkittävä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kaupungin verkkosivusto

Unkarin kaupungit
Karađorđević

Karađorđević on serbialainen hallitsijasuku, joka hallitsi Serbian ruhtinas- ja kuningaskuntaa sekä sittemmin Jugoslaviaa vuosina 1842–1858 ja 1903–1945.

Suku polveutuu kapinajohtaja Karađorđesta. Ensimmäinen sukuun kuulunut hallitsija oli hänen poikansa Aleksanteri Karađorđević, joka toimi Serbian ruhtinaana vuosina 1842–1858. Hänen jälkeensä valta siirtyi lähes puoleksi vuosisadaksi takaisin kilpailevalle Obrenovićin suvulle.

Karađorđevićit palasivat valtaan kuninkaina vuonna 1903, minkä jälkeen hallitsijoina toimivat Pietari I (1903–1921), Aleksanteri I (1921–1934) ja Pietari II (1934–1945). Serbian kuningaskunnan seuraajaksi syntyi 1918 Serbien, Kroaattien ja Sloveenien kuningaskunta, jonka nimi muutettiin vuonna 1929 Jugoslaviaksi. Monarkia lakkautettiin toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945. Suku oli vuodesta 1941 alkaen pitkään maanpaossa.

Pietari II:n poika, kruununprinssi Aleksandar Karađorđević palasi Serbiaan vuonna 2001 ja sai takaisin suuren osan suvun entisestä maa- ja muusta omaisuudesta. Hän asuu nykyään entisessä kuninkaallisessa palatsissa Belgradissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kahden kuningassuvun taistelu vallasta, Hakkapeliitta, 13.11.1934, nro 46, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Hallitsijasuvut
Serbian historia
Jugoslavian historia
Obrenović

Obrenović oli serbialainen hallitsijasuku, joka hallitsi Serbian ruhtinas- ja kuningaskuntaa vuosina 1815–1842 ja 1860–1903. Sukuun kuuluivat hallitsijat Miloš Obrenović I (1815–1839 ja 1858–1860), Milan Obrenović (1839), Mikael Obrenović (1839–1842 ja 1860–1868), Milan I (1868–1889) sekä Aleksanteri I (1889–1903). Milan I otti vuonna 1882 itselleen Serbian kuninkaan arvon. Obrenovićin suku sammui Aleksanteri I:n murhaan vuonna 1903, minkä jälkeen kilpaileva Karađorđevićin suku palasi valtaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kahden kuningassuvun taistelu vallasta, Hakkapeliitta, 13.11.1934, nro 46, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Hallitsijasuvut
Serbian historia
Eden Games

Eden Games (tunnettu Eden Studiosina vuoteen 2003) oli videopelistudio. Vuonna 2002 yritys myytiin Infogrames Groupille. Se tunnetaan parhaiten V-Rally-sarjasta, kuten myös 2006 julkaistusta Test Drive Unlimitedistä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Profiili MobyGamesissä 

Ranskalaiset videopeliyritykset
Beluha

Beluha on Altaivuoriston korkein vuori (4 506 m). Se sijaitsee Venäjän ja Kazakstanin rajalla.

Jäätiköt peittävät vuoresta noin 70 neliökilometriä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Kazakstanin vuoret
Venäjän vuoret
Kazakstanin ja Venäjän raja