joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sanct Henriks-kretsen

Sanct Henriks-kretsen oli Suomen evankelis-luterilainen kirkossa liturgiseen liikkeeseen ja korkeakirkolliseen liikkeeseen kuulunut yhteisö, joka  perustettiin vuonna 1943. 

Sanct Henriks-kretsen sai alkunsa kirkkoherra Bengt Sereniuksen aloitteesta. Hän oli jo vuodesta 1941 alkanut julkaista Sanct Henrik -nimistä lehteä. Porvoon hiippakunnan papit saivat piirin lehden ilmaiseksi. Piirin esikuvat olivat peräisin lähinnä Ruotsista ja Saksasta. Yhteistä näille liikkeille oli ajatus siitä, että palaaminen alkukirkon ja keskiajan liturgiaan estäisi maallistumisen ja toisi ihmiset takaisin kirkkoon.

Piiriin kuului lähinnä ruotsinkielisiä pappeja ja kanttoreita ja se toimi Helsingissä, ensin Olaus Petrin kirkossa. Myöhemmin se vuokrasi Helsingistä Fredrikinkadulta uniaattiseurakunnan kappelin käyttöönsä. Jo vuonna 1944 piiri alkoi viettää kristittyjen ykseyden rukousviikkoa.

Sanct Henriks-kretsen julkaisi lehden lisäksi, joka ilmestyi aina vuoteen 1956 asti, myös mm. vuosikirjan Herrens år 1948 ja vuonna 1949 joululehden Den signande dag. Piiri julkaisi myös suomenkielisen vihkosen Päivän rukoushetket.

Sigtrygg Sereniuksen tultua 1957 valituksi Helsingin Norra svenska församlingenin kirkkoherraksi, monet piirin periaatteet siirtyivät sen seurakuntaelämään ja jatkuivat sen yhteydessä piirin toiminnan loppumisen jälkeen.

Lähteet 
Olav Johansson, Sanct Henrikskretsen. Institutionen för praktiskt teologi vid Åbo Akademin. Skrifter nr. 5. Åbo 1973.
Olav Johansson, Der Kreis des Heiligen Heinrich. Hans-Olof Kvist (Hrsg.) : Askese und gemeinsames Leben. Studier i systematisk teologi vid Åbo Akademi, ISSN 1459-0913, vol. 28, ISBN 952-12-1371-X, 2004
Olav Johansson, Sanct Henriks-kretsen - Suomen uudistuvan jumalanpalveluselämän pioneeriliike. Kyyhky ja Karitsa - Pyhä design Helsingin kirkoissa. Helsingin seurakuntayhtymä, Helsinki 2006, sivut 126 - 129
Bengt Ingmar Kilström: Högkyrkligheten i Sverige och Finland under 1900-talet. Helsingborg 1990, ISBN 91-7830-052-5, sivut 261 - 266 

Luterilaiset veljistöt, sääntökunnat ja luostarit
Suomalaiset kristilliset järjestöt
Enchant (lauluyhtye)

Enchant on vuonna 2009 perustettu suomalainen poprock-lauluyhtye.

Jäsenet 

Matias Hämäläinen (tenori)
Rene Romppanen (basso)
Lassi Silventoinen (baritoni)
Sami Ulmanen (tenori)

Ura 
Enchant sai alkunsa vuonna 2009 sen jäsenten ollessa oppilaina Tiirismaan lukion musiikkilinjalla Lahdessa. Kaikki yhtyeen jäsenet lauloivat lukion kamarikuorossa. Rene Romppanen ja Sami Ulmanen ovat olleet yhtyeessä alusta lähtien. Lassi Silventoinen ja Matias Hämäläinen tulivat mukaan, kun kaksi alkuperäiseen kokoonpanoon kuulunutta naispuolista jäsentä jätti yhtyeen lukiosta valmistumisen jälkeen. 

Vuonna 2010 Enchant sai laajempaa tunnettuutta kilpailemalla X Factorissa. Yhtye sijoittui neljänneksi yhdeksän finalistin joukosta. Samana vuonna syyskuussa Enchant allekirjoitti levytyssopimuksen Magnum Musicin kanssa. Enchant esiintyi Ruotsin kruununprinsessa Victorialle ja prinssi Danielille heidän vieraillessaan Tiirismaan lukiossa 1. marraskuuta 2010. Samana vuonna Lahti-seura ry antoi yhtyeelle Vuoden nuori lahtelainen -tunnustuksen.

Vuonna 2011 Enchantilta ilmestyi single Vastenmielistä sekä pitkäsoitto Tässä hetkessä. Kesällä 2011 Enchant jäi vuoden 2013 alkuun asti ulottuvalle tauolle yhtyeen jäsenten varusmies- ja siviilipalvelusten vuoksi. Keikkatauon jälkeen lauluyhtye on keikkaillut harvakseltaan.

Levytykset 

Vastenmielistä (single)
Enchantin ensimmäinen single Vastenmielistä ja sen musiikkivideo julkaistiin 1. tammikuuta 2011. Musiikin on säveltänyt Petri Munck ja laulusovituksesta vastaa Enchant.
Tässä hetkessä (pitkäsoitto)
Enchantin ensimmäisen pitkäsoiton Tässä hetkessä julkaisi Magnum Music, ja se ilmestyi 2. huhtikuuta 2011.. Pop-musiikin lisäksi levy sisälsi mm. Enchantin a capella -version Juha Tapion kappaleesta Raikas tuuli.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Enchantin kotisivu
Levy-yhtiö Magnum Music
Fanisivu

Suomalaiset lauluyhtyeet
Lohuton

Lohuton (kirjakielellä "lohduton") on kuopiolaisen metalliyhtye Verjnuarmun kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 27. lokakuuta 2010. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 29.

Kappaleesta ”Kuvajaenen” kuvattiin musiikkivideo.

Kappaleet

Kokoonpano 

Yhtye
 Puijon Perkele – laulu
 Viitakemies – soolokitara, taustalaulu
 Tervapiru – rytmikitara
 Woema – basso
 Musta Savo – rummut, laulu

Tuotanto
 Tero Holopainen – äänittäjä
 Vellu Kuronen – äänittäjä, miksaaja
 Kimmo Hämäläinen – äänittäjä, miksaaja
 Janne Tolsa – äänittäjä, miksaaja
 Tarmo Luostarinen – kansikuva

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Imperiumi.net: 
 Kaaoszine: 9/10
 Lammaszine: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Verjnuarmun albumit
Vuoden 2010 albumit
Nancey Murphy

Nancey Murphy on yhdysvaltalainen kristillinen filosofi, joka on työssään ollut erityisen kiinnostunut tieteen ja uskonnon suhteesta ja kristillisestä materialismista.

Elämä 

Nancey Murphy on toiminut kristillisen filosofian professorina Fuller Theological Seminarissa vuodesta 1989 lähtien. Hän valmistui maisteriksi 1973 Creightonin yliopistosta aineinaan filosofia ja psykologia. Hän suoritti filosofian tohtorin arvon tieteen filosofiassa vuonna 1980 Kalifornian yliopistosta, Berkeleyssä ja teologin tohtorin arvon 1987 Graduate Theology Unionissa, Berkeleyssä.

Vuonna 1998 Murphy valittiin Creighton yliopiston vuoden alumniksi ja 2006 hänet valittiin GTU:n Vuoden alumniksi. Vuonna 1999 hän liittyi J.K Russell Fellowksi teologian ja luonnontieteen keskukseen (Center for Theology and Natural Sciences). Hänet valittiin myös kansainväliseen tieteen ja uskonnon yhteisöön (International Society for Science and Religion). Vuonna 2007 Los Angeles Magazine nimesi hänet yhdeksi sadasta vaikutusvaltaisimmasta henkilöstä. Murphy toimii pastorina baptisteja lähellä olevassakirkkokunnassa Church of the Brethren..

Filosofia 

Filosofiassa Murphy painottaa erityisesti näkemystä, että tiede on otettava vakavasti myös uskonnon alueella. Hän kannattaa kristillistä materialismia, eli aineellista käsitystä ihmisestä. Hänen mukaansa kristillinen ihmiskäsitys on myös Raamatussa aineellinen ja termit kuten "henki" viittaavat vain suhteisiin ihmisen ja jonkin muun välillä.

Teokset 

 2007. (toim. W. S. Brownin kanssa) Did My Neurons Make Me Do It?: Philosophical and Neurobiological Perspectives on Moral Responsibility and Free Will, Oxford University Press. ISBN 0199568235
 2006. Bodies and Souls, or Spirited Bodies? Cambridge University Press. ISBN 0521676762 
 2002. Religion and Science: God, Evolution, and the Soul (toim. Carl S. Helrich), Pandora Press.
 1997. Reconciling Theology and Science: A Radical Reformation Perspective, Pandora Press. ISBN 0969876246
 1997. Anglo-American Postmodernity: Philosophical Perspectives on Science, Religion, and Ethics, Westview Press. ISBN 0813328691
 1996. (George F.R. Ellisin kanssa) On the Moral Nature of the Universe: Theology, Cosmology, and Ethics, Fortress Press. ISBN 0800629833 
 1996. Beyond Liberalism and Fundamentalism: How Modern and Postmodern Philosophy Set the Theological Agenda, Trinity Press International. ISBN 1563381761
 1994. Reasoning and Rhetoric in Religion, Trinity Press International. ISBN 1579107729 
 1990. Theology in the Age of Scientific Reasoning, Cornell University Press. ISBN 0801481147

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Kirja-arvio: Nancey Murphy, Bodies and Souls, or Spirited Bodies?
Videoleike: A Conversaton with Nancey Murphy and Jeffrey Schloss Youtube

 Kristilliset filosofit
Yhdysvaltalaiset teologit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Lemmenleikit

Lemmenleikit on suomalainen draamasarja, joka esitettiin Yle TV2 -kanavalla keväällä 2008. Sarjassa on yhteensä neljä osaa.

Sarjan katsotuin jakso on sarjan avausjakso, joka sai keskimäärin 318 000 katsojaa.

Lemmenleikit on ensimmäinen suomalainen televisiosarja, joka on kuvattu HD-teräväpiirtotekniikalla.

Näyttelijät

Päänäyttelijät
Elmer Bäck (Harri Raumala)
Saija Lentonen (Elina Jokinen)
Pelle Heikkilä (Ande Toivola)
Pihla Viitala (Janina Lundberg)

Muissa rooleissa
Linda Zilliacus (Ann-Maj Sundman)
Olli Ikonen (Pekka Laukko)
Tiina Lymi (Linda)
Marja Packalén (päätoimittaja)
Esko Roine (Kalle Rundqvist)
Ville Haapasalo (Samuli Harjanne)

Jaksot

Lähteet

Suomalaiset draamasarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
London Knights

London Knights on kanadalainen juniorijääkiekkojoukkue Londonin kaupungista, Ontariosta. Se pelaa CHL:ään kuuluvaa OHL-sarjaa. Knights on voittanut kahdesti OHL:n mestaruuden ja kerran Kanadan juniorijääkiekon lopputurnauksen, Memorial Cupin.

Historia 

London Knights aloitti B-juniorijoukkueena kaudella 1950–1951. Joukkue käytti 1950-luvulla useita eri nimiä, jotka riippuivat sen hetkisestä sponsorista. 1960-luvun alussa joukkue sai nimekseen London Nationals pääsponsorin Canadian National Railwayn mukaan. Kun Metro Junior A League kaatui ja Toronto St. Michael's Majors -joukkue hajosi, niin Toronto Maple Leafs halusi uuden junioriseuran, johon sijoittaa pelaajiaan. Maple Leafs yrittikin saada Nationalsia OHA-liigaan (nykyinen OHL). Nationals pääsi lopulta sarjaan kaudeksi 1965–1966. Seura pelasi Nationalsin nimellä kaksi kautta, mutta vuonna 1968 sponsorintijärjestelmä purettiin. Howard Darwin osti joukkueen ja muutti nimen London Knightsiksi.

Vuonna 1994 kiinteistömagnaatti Doug Tarry vanhempi osti Knightsin. Hän kuitenkin kuoli pian oston jälkeen, ja joukkueen omistus siirtyi Doug Tarry nuoremmalle, joka ei välittänyt jääkiekosta. Tarry muutti joukkueen perinteiset värit munakoison ja sinivihreän sekoitukseen. Lisäksi hän nimesi joukkueen jäähallin uudestaan London Ice Houseksi. Hunterin veljekset Dale ja Mark ostivat seuran vuonna 2000. Heidän lisäkseen joukkueen osaomistajaksi tuli Basil McRae, kaikki entisiä NHL-pelaajia. Kaksi vuotta myöhemmin Hunterit palauttivat seuran perinteiset värit: vihreän, kullan, mustan ja valkoisen. Myöhemmin samana vuonna Knights muutti uuteen John Labatt Centreen.

Knights voitti ensimmäisen kerran historiassaan OHL:n mestaruuden kaudella 2004–2005. OHL-mestarina joukkue pääsi myös Kanadan juniorijääkiekkoilun lopputurnaukseen, Memorial Cupiin, jonka se voitti myös historiansa ensimmäisen kerran. Londonin kausi oli yksi Kanadan juniorijääkiekkohistorian parhaita. Joukkue rikkoi kauden aikana OHL:n ja CHL:n ennätyksiä. Se pelasi muun muassa 32 tappiotonta ottelua putkeen, mikä oli CHL:n ennätys. OHL:n pudotuspeleissä joukkue hävisi vain kahdesti ja voitti 16 kertaa. Memorial Cupin lopputurnauksessa joukkue voitti alkusarjassa kaikki ottelunsa ja finaalissa se kaatoi Rimouski Océanicin 4–0.

Suomalaiset pelaajat seurassa:

 Olli Määttä 2011–2013
 Olli Juolevi 2015–2016

Joukkue

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Dale Hunter 
 Apuvalmentaja: Dylan Hunter 
 Apuvalmentaja: Rick Steadman 
 Maalivahtivalmentaja: Daren Machesney 
 Videovalmentaja: Thomas Black 
 Fysiikkavalmentaja: Mitch Stewart 
 Luistelu - & Taitovalmentaja: Dwayne Blais 
 Huoltopäällikkö: Chris Maton 
 Toimitusjohtaja: Mark Hunter 
 Apulaistoimitusjohtaja: Rob Simpson 
 Pelaajakehityksenjohtaja: Jamie Baker 
 Kykyjenetsinnänjohtaja: Ken Hornick 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 

Joukkueen kotisivut 
Joukkueen EliteProspects sivut
Joukkueen historiasta 

Ontariolaiset jääkiekkoseurat
Moment of Glory

Moment of Glory on saksalaisen hard rock-yhtye Scorpionsin ja Berliinin filharmonikoiden vuonna 2000 julkaisema albumi.

Kappaleet

Videon kappaleet

Kokoonpano

 Klaus Meine – laulu
 Matthias Jabs – kitara, taustalaulu
 Rudolf Schenker – kitara, taustalaulu
 Ralph Rieckermann – basso, taustalaulu
 James Kottak – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu

Vierailevat 
 Lyn Liechty - laulu (Here in My Heart)
 Ray Wilson - laulu (Big City Nights)
 Zucchero - laulu (Send Me An Angel)

Vuoden 2000 albumit
Scorpionsin albumit
Rešetnjov-yhtiö

Rešetnjov-yhtiö  eli OAO ”ISS” () on venäläinen avaruusteknologiaa kehittävä yhtiö. Sen päätoimipiste on Etelä-Siperian Železnogorskissa. Yhtiössä työskentelee noin 7 700 ihmistä.

Yhtiö rakentaa tietoliikenne- ja paikannussatelliitteja, muun muassa Ekspress- ja GLONASS-satelliitteja. Se on rakentanut myös Jubileinyi-koesatelliittin.

Yhtiö on tehnyt vuodesta 1995 alkaen yhteistyötä muun muassa Thales Alenia Space -yhtiön kanssa.

Vuoteen 2008 yhtiön nimi oli NPO PM (FGUP «Nautšno-proizvodstvennoje objedinenije prikladnoi mehaniki akademika M. F. Rešetnjova») ja se tunnettiin myös nimellä OKB-10. Mihail Rešetnjov perusti sen vuonna 1959. Se toteutti 27 satelliittiperhettä ja rakensi tuhansia satelliitteja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Sivusto englanniksi
Sivusto venäjäksi

Venäläiset avaruusteknologiayhtiöt
Chevy Chase (Maryland)

Chevy Chase on Yhdysvaltain Marylandin osavaltiossa Montgomeryn piirikunnassa sijaitseva kunnallishallinnoton kaupunki ja väestönlaskennallinen asuinpaikka. Lisäksi siihen kuuluu muutamia seudun kyliä, jotka liittävät Chevy Chasen nimeensä. Siihen kuuluu myös District of Columbian puolella Washingtonissa oleva Chevy Chase -niminen paikkakunta. 

Chevy Chase on lähinnä asuinalue, ja sen lähellä on yksi suuri ostosalue Friendship Heights. 1900-luvun alkupuolella seudun asujaimistolle oli asetettu rajoituksia ihonvärin ja uskonnon perusteella. Rajoitukset kiellettiin 1948  korkeimman oikeuden päätöksellä.

2010-luvulla Movoto-kiinteistövälitysyhtiö valitsi Chevy Chasen Washingtonin pääkaupunkiseudun parhaaksi asuinalueeksi. Toiseksi ja kolmanneksi sijoittuivat niin ikään Marylandin puolella sijaitsevat Kensington ja Bethesda.

Lähteet

Aiheesta muualla

Chevy Chasen historia 

Marylandin kunnallishallinnottomat alueet
Kirjamaalaus

Kirjamaalaus on käsikirjoitusten kuvittamista miniatyyrimaalauksilla sekä ornamenteilla ja koristeellisilla alkukirjaimilla. Tekstin ja kuvien ohella sivujen reunoja kuvioitiin ornamentein. Kirjamaalausta harjoitettiin antiikista renessanssiajalle asti. Kirjapainotaito syrjäytti käsin tehdyt maalaukset.

Kirjamaalauksesta käytetään myös nimeä miniatyyrimaalaus, joka kuitenkin sisältää kirjamaalauksen ohella erityisen pienikokoiset maalaukset. Miniatyyri-sana on tullut punaisesta lyijymönjästä, latinalaiselta nimeltään minium, jota käytettiin paljon varhaisessa kirjamaalauksessa.

Kirjamaalaus kehittyi itsenäiseksi taidelajiksi 400-luvulla, kun sidotut kirjat yleistyivät. Kirjamaalausta käytettiin arvokkaissa käsikirjoituksissa. Vanhimpia kirjamaalauksia ovat egyptiläisten papyruskääröjen kuvitukset 100-luvulla eaa.

Keskiaika

Keskiajalla kirjamaalausta harjoitettiin luostareissa. Tärkeimmät keskukset olivat Irlannissa ja Englannissa 650–1150-luvuilla. Merkittäviä paikallisia kirjamaalauksen tyylejä loivat Toursin, Reimsin, Aachenin ja Sankt Gallenin luostareiden maalauskoulut.

Aluksi maalaus keskittyi ornamentiikkaan ja alkukirjaimiin, mutta myös ihmishahmoista tuli tärkeitä kuva-aiheita karolingisella kaudella 750–850. Ottolainen kirjamaalaus 900-luvulla  sai aiheensa Kristuksen, Marian ja pyhimysten elämäkerroista. Bysanttilaisessa kirjamaalauksessa taas tyypillistä oli tyylittely ja seremoniallisuus.

Pariisi nousi kirjamaalauksen keskukseksi gotiikan ajalla 1200-luvulla. Maalausten aiheet alkoivat tuolloin maallistua, ja mukaan tulivat muun muassa trubaduurit, minnelaulajat ja ritariromantiikka. Tyyliltään gotiikan kirjamaalaus oli aiempaa sirompaa. 

Myöhäisgotiikan aikana maisemataustat ja syvyysvaikutelman käyttö lisääntyivät kirjamaalauksessa. Uutta realistisempaa suuntaa edustivat Alankomaissa Limbourgin veljekset ja van Eyckit sekä Ranskassa Jean Pucelle ja Jean Fouquet.

Kirjamaalauksen viimeisen kukoistuskauden keskuksia renessanssin aikana oli Ranskan ja Alankomaiden ohella Italia.

Katso myös 
Tuntien kirjat

Lähteet

Aiheesta muualla

Käsikirjoitukset
 
Seulonnan keskeiset artikkelit
Sventevith (Storming Near the Baltic)

Sventevith (Storming Near the Baltic) on puolalaisen metalliyhtyeen Behemothin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1995.

Kappalelista

Kokoonpano
 Nergal – laulu, kitara, basso, miksaus
 Baal Ravenlock – rummut, miksaus
 Cezar – kosketinsoitin (sessiomuusikko)

Vuoden 1995 albumit
Vuoden 1995 esikoisalbumit
Behemothin albumit
And the Forests Dream Eternally

And the Forests Dream Eternally on puolalaisen metalliyhtye Behemothin ensimmäinen EP, joka on julkaistu vuonna 1993.

Kappalelista 
Alkuperäinen

Uusintapainos

Kokoonpano
 Nergal – laulu, kitarat, bassokitara, rummut kappaleessa Forgotten Empire of Dark Witchcraft
 Baal Ravenlock – rummut ja lyömäsoittimet
 Frost – kitara

Vuoden 1993 EP:t
Behemothin albumit
Sodankylän vaakuna

Sodankylän vaakuna on Sodankylän kunnan tunnus, jonka aihe viittaa Lapin erämaaluontoon. Tähti ja kilven musta väri viittavat Pohjolan pitkään kaamosaikaan ja liekkikoro rakovalkeisiin.

Vaakunan selitys kuuluu ”mustassa kentässä alainen hopeinen hirsi, jossa yläreunastaan liekkikoroinen punainen varras, hirren yläpuolella hopeinen 6-sakarainen tähti”. Vaakunan on suunnitellut A. Liuksiala, ja Sodankylän kunnanvaltuusto hyväksyi sen 30. joulukuuta 1959. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 24. maaliskuuta seuraavana vuonna.

Lähteet 
 
 

Sodankylä
Vaakuna
Ranco Antonio Accordions

Ranco Antonio Accordions on italialainen harmonikanvalmistaja Vercellissä, joka valmistaa pianoharmonikkoja, kromaattisia näppäinharmonikkoja sekä diatonisia harmonikkoja. Yhtiö aloitti toimintansa vuonna 1890.

Historia 
Guido Deiron mukaan Ranco valmisti ensimmäisen pianoharmonikkansa tämän aloitteesta vuonna 1905. Deiro oli kierrellyt Saksassa, Sveitsissä ja Italiassa esitellen yhtiön näppäinharmonikkoja ja nähnyt kiertueillaan pianoharmonikan. Rancon on kerrottu myös kannustaneen Guido Deiroa muuttamaan Yhdysvaltoihin vuonna 1908 esitelläkseen yhtiön harmonikkoja Seattlen Alaskan-Yukon-Pacific Exposition -messuilla vuonna 1909.

Vuoden 2002 tienoilla Ranco Antonion harmonikkoja jakeli Master Sound -niminen yhtiö. Nykyisin tuotemerkin alla olevat harmonikat tuottaa ja jakelee Polverini.

Lähteet

Aiheesta muualla
Ranco Antonio -merkin sivusto

Soitinvalmistajat
Harmonikka
Italialaiset yritykset
Brian Glynn

Brian Glynn (23. marraskuuta 1967 Iserlohn, Länsi-Saksa) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, jonka ammattilaisura kesti 1987–1998. Hän pelasi urallaan NHL:ssä kuudessa eri seurassa yhteensä 431 ottelua.

Glynn pelasi viimeiset juniorikautensa WHL:n Saskatoon Bladesissa, jota hän edusti kaudet 1984–1987. Calgary Flames varasi hänet NHL:ään varaustilaisuudessa 1986, mutta hän pelasi kuitenkin Saskatoonissa vielä kauden 1986–1987. Tulokaskaudellaan, 1987–1988, Glynn pelasi Calgaryssä 67 ottelua. Seuraavalla kaudella Glynnin otteet heikkenivät, ja hän joutui tyytymään vain yhdeksään NHL-otteluun. Calgary lähettikin hänet farmiin IHL-seura Salt Lake Golden Eaglesiin, jota edusti suurimmaksi osaksi myös kaudella 1989–1990. Keväällä 1990 Glynn valittiin IHL:n tähdistökentälliseen ja palkittiin Governor's Trophyllä IHL:n parhaana puolustajana.

Kauden 1990–1991 Glynn aloitti vielä Salt Lakessa, mutta hänet kaupattiin pian Minnesota North Starsiin vaihdossa František Musiliin. Minnesotassa hän pelasi loppukauden aikana 66 NHL-ottelua. Kesken kauden 1991–1992 Glynn kaupattiin jälleen, kun Minnesota lähetti hänet Edmonton Oilersiin vaihdossa Brad Shaw'hon. Edmontonissa Glynn pelasi puolitoista kautta. Juuri ennen kauden 1993–1994 alkua hän siirtyi Ottawa Senatorsiin vaihdossa kahdeksannen kierroksen varausoikeuteen vuoden 1994 varaustilaisuudessa.

Glynn pelasi Ottawassa 48 ottelua, kunnes Vancouver Canucks otti puolustajan siirtolistalta. Vancouverissa hän pelasi loppukauden. Ennen kauden 1994–1995 alkua Hartford Whalers otti hänet waiver draftissa. Hartfordissa Glynn pelasi kaksi täyttä kautta. Kaudella 1996–1997 Glynn pelasi vain yhden ottelun Hartfordissa, kun hänet kaupattiin Detroit Red Wingsiin. Hän oli osa suurta kauppaa, jossa Detroit hankki hänen lisäkseen Brendan Shanahanin ja antoi Hartfordille Paul Coffeyn, Keith Primeaun ja kesän 1997 ensimmäisen kierroksen varausvuoron. Detroitissa Glynn ei pelannut otteluakaan vaan edusti loppukauden IHL:n San Antonio Dragonsia.

Glynn siirtyi Saksan DEL-liigaan kaudeksi 1997–1998. Hän pelasi kauden Kölner Haiessa, jonka väreissä pääsi pelaamaan Saksan pääsarjan lisäksi European Hockey Leagueta. Glynn lopetti uransa keväällä 1998.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Calgary Flamesin varaamat pelaajat
Vuonna 1967 syntyneet
Elävät henkilöt
Pandemonic Incantations

Pandemonic Incantations on puolalaisen blackened death metal -yhtye Behemothin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1998.

Levyn alkuperäispainoksessa kahdeksatta kappaletta seuraa 57 kappaletta hiljaisuutta. Albumin outro on täten kappale #66.

Kappalelista
Alkuperäinen painos

Uusintapainos

Kokoonpano
 Nergal – laulu, kitarat
 Mefisto – bassokitara
 Inferno – rummut

Vuoden 1997 albumit
Behemothin albumit
Frank Henri Klickmann

Frank Henri Klickmann ("F. Henri Klickmann", 4. helmikuuta 1885 Chicago, Illinois, Yhdysvallat - 25. kesäkuuta 1966 New York) oli yhdysvaltalainen erityisesti ragtime-musiikkiin ja myöhemmin jazz-musiikkiin keskittynyt säveltäjä ja sovittaja.

Tausta
Frank Henri Klickmann syntyi saksalaislähtöisen Rudolph Klickmannin ja Illinois'sta syntyisin olleen Carolina Klickmannin toiseksi lapseksi yhteensä viisilapsiseen perheeseen. Perhe oli hyvin musikaalinen. Hänen vanhempi sisarensa Emily oli musiikinopettaja ja myös Frank soitti ja opiskeli musiikkia koko nuoruusaikansa. Hänen opettajinaan oli useita lahjakkaita muusikoita, kuten hänen setänsä Ernest Louffer, Louise Harmon, Armin Hirsch, Alfred Piatti, sekä rouva Walter Stein.

Ura 
Klickmannin ensimmäinen sävellys, Oh Babe, julkaistiin vuonna 1906. Klickmannin lauluntekijän taidot kehittyivät 1910-luvun edetessä ja hänestä tuli jo uransa alkuvaiheessa kysytty pianomusiikin ja orkesterimusiikin sovittaja. Hän työskenteli Chicagossa Will Rossiterille ja Frank Rootille sekä myöhemmin McKinley Music Companylle. Hän toimi myös muusikkona Paul Biesen orkesterissa osallistuen sen kiertueille ja säveltäen orkesterille materiaalia. Vuodesta 1917 lähtien Klickmann omistautui täysin sovitustyölle tehden pidempiaikaisen sopimuksen McKinleyn kanssa.

Vuonna 1918 Klickmannin suuria hittejä olivat Sweet Hawaiian Moonlight sekä instrumentaalina että lauluversiona sekä ajankohtainen Let the Chimes of Normandy Be Our Wedding Bells. Klickmannin tuotoksia julkaistiin myös New Yorkissa, muun muassa maineikkaan Waterson, Berlin & Snyder -kustantamon listoilla. Klickmann muokkasi Zez Confreyn musiikkia luettavampaan muotoon lisäten säestysinstrumentteja Jack Millsin kustantamolle 1920-luvun alkupuolella. Hänen vakituisin sanoittajansa oli Harold G. Frost, joka tunnettiin paremmin nimellä Jack Frost. Hän sovitti musiikkia paljon myös Six Brown Brothersille sekä Eddie Cantorille.

Vuosien 1922-1923 aikana Klickmann muutti vaimonsa Jeannetten kanssa New Yorkiin ja siirtyi päätoimisesti Jack Millsin palkkalistoille. Mills alkoi julkaista musiikkia myös muille instrumenteille kuin pianolle, ja ukulelen suosion ollessa huipussaan Klickmann toimitti painoksen ukulele-hittejä Wendel Hallin Victorille levyttämästä ohjelmistosta. Vuonna 1926 Klickmann kirjoitti erään ensimmäisistä jazz-musiikin opaskirjoista Millsin kustantamana. Hän myös sovitti lukuisia aikansa jazz-orkesterien hittejä.

1930-luvulta lähtien Klickmann alkoi toimia free-lancerina useille musiikinjulkaisijoille. Klickmann teki yhteistyötä muun muassa nuoren rumpali Buddy Richin ja pasunisti Tommy Dorseyn kanssa 1942. 1940- ja 1950-luvuilla Klickmann työskenteli paljon yhteistyössä pasunisti Fred Normanin kanssa sekä hänen konserttiesiintymistensä että levytyssessioiden tiimoilla. Hän oli myös American Accordionists' Associationin hallituksen jäsen. Hän jäi eläkkeelle 1950-luvun puolivälissä ja kuoli Knickerbocker-sairaalassa New Yorkissa 81-vuotiaana.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset säveltäjät
Yhdysvaltalaiset sovittajat
Ragtime
Deliverance (Deliverancen albumi)

Deliverance on thrash metal -yhtye Deliverancen esikoisalbumi, joka julkaistiin 1989 Intense Recordsilla. Retroactive Records uudelleenjulkaisi albumin virallisesti vuonna 2008. Metal Hammer sijoitti albumin 44. sijalle lehden 50 kaikkien aikojen parasta thrash metal albumia -listallaan. Vuonna 2010 HM-lehti sijoitti Deliverancen 31. sijalle 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä rockalbumia listallaan, perusteenaan, että " kappaleet 'If You Willista'  'The Calliin' ovat niin hyvää kuin metalli voi olla (-Doug Van Pelt)” ja " tämä levy teki muutoksen ja vaikutti ikuisesti minuun ja kristillisen metallimusiikin piireihin sellaisina kuin me ne tunsimme! (-Bill Balford)". Heaven's Metal -fanzinessa albumi sijoitettiin 3. sijalle 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä metallialbumia -listalla, koska albumi "oli kuin speed metal kohtaa grooven, kuten edelläkävijä Metallica sen teki suosituksi. Kahdella kappaleella on mahdollisesti eräät kaikkien aikojen viidestä parhaasta metalli-groovesta, nimittäin 'If You Will' ja 'The Call'. Laulaja Jimmy Brownilla on melkoinen ääni, ja yhtye oli tiukka kuin punkki ja nopeampi kuin salama."

Kappaleluettelo 
 "Victory" 3:44 
 "No Time" 4:28 
 "Deliverance" 3:03 
 "If You Will" 4:23
 "The Call" 4:10 
 "No Love" 3:30 
 "Blood of the Covenant" 4:50
 "Jehovah Jireh" 3:35 
 "Temporary Insanity" 5:25
 "Awake" 6:03

Kokoonpano 

Jimmy P. Brown II - laulu, kitara
Glenn Rogers - kitara
Brian Khairullah - basso
Chris Hyde - rummut

Lähteet

 Vuoden 1989 albumit
Yhdysvaltalaiset albumit
Metallialbumit
Lira

Lira voi viitata seuraaviin asioihin:

Paikkoja
 Lira, kylä Salvaterra de Miñon kunnassa, Espanjassa
 Lira, kylä Carnotan kunnassa Espanjassa
 Lira, kaupunki Ugandassa
 Liran piirikunta, Ugandan piirikunta
 Ciampinon lentoaseman ICAO-koodi on LIRA

Henkilöitä
 Gonzalo Lira (s. 1968), chileläis-yhdysvaltalainen kirjailija ja elokuvaohjaaja
 Osvaldo Lira (1904–1996), chilelainen filosofi ja teologi
 Pedro Reginaldo Lira (1915–2012), argentiinalainen katolinen piispa
 Wendell Lira (s. 1989), brasilialainen jalkapalloilija 
 Lira, Lerato Molapo (s. 1979), eteläafrikkalainen laulaja

Laivoja
 RN Lira, Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene
 NRP Lira (P361), Portugalin laivaston partioalus

Muuta
 Lira, ukrainalainen soitin
Henry van de Velde

Henry Clemens Van de Velde (3. huhtikuuta 1863 Antwerpen – 25. lokakuuta 1957 Zürich) oli belgialainen arkkitehti, muotoilija ja taidemaalari. Hän oli Victor Hortan ja Paul Hankarin ohella Belgian art nouveau -liikkeen tärkeimpiä edustajia ja yksi taidesuuntauksen alkuunsaattajista. Van de Velde työskenteli pitkään myös Saksassa ja vaikutti merkittävällä tavalla maan arkkitehtuuriin ja muotoiluun 1900-luvun alussa.

Van de Velde opiskeli 1881–1884 maalaustaidetta Antwerpenin taideakatemiassa. Vuonna 1893 hän kuitenkin päätti hylätä taidemaalarin uran ja suuntasi sen sijaan mielenkiintonsa arkkitehtuuriin ja sisustukseen. Hän suunnitteli vuonna 1895 itselleen Bloemenwerf-nimisen talon, jossa oli vaikutteita arts and crafts -suuntauksesta. Vuonna 1896 Van de Velde suunnitteli sisustuksen Samuel Bingin L'Art Nouveau -taidegalleriaan Pariisissa. Tämä suunnittelutyö antoi nimen uudelle tyylisuuntaukselle.

Vuonna 1902 Van De Velde muutti Weimariin toimiakseen Saksi-Weimarin suurherttuan taiteellisena neuvonantajana. William Morrisin ja arts and crafts -liikkeen innoittamana Van De Velde perusti Weimariin taideteollisuuskoulu Kunstgewerbeschulen sekä taideakatemian. Siten hän loi perustan Walter Gropiuksen vuonna 1919 perustamalla Bauhausille. Hän toimi koulun unstgewerbeschulen johtajana ja suunnitteli myös sen päärakennuksen. Van de Velde teki myös yhteistyötä Deutscher Werkbundin kanssa ja suunnitteli Werkbundin Kölnissä vuonna 1914 pidettyyn näyttelyyn teatterin. Vuonna 1917 Van de Velde lähti Saksasta. Hän asui Sveitsissä ja Alankomaissa ja työskenteli arkkitehtina. Van de Velde toimi Gentin yliopiston arkkitehtuurin professorina 1926–1936.
 
Hänen huomattavimpia töitään ovat Bloemenwerf (1895), L'Art Nouveau -gallerian sisustus (1895), Villa Esche (1902–1903), Kölnin Werkbund-näyttelyn teatteri (1914), Otterlon Kröller-Müller-museo (1936–1953) ja Gentin yliopiston kirjasto (1933–1936).

Lähteet 

Belgialaiset arkkitehdit
Vuonna 1863 syntyneet
Vuonna 1957 kuolleet
Walsh

Walsh on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Alex Walsh (s. 2001), yhdysvaltalainen uimari
 Bill Walsh (1931–2007), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
 Blair Walsh (s. 1990), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
 Cole Walsh (s. 1995), yhdysvaltalainen seiväshyppääjä
 Dylan Walsh, Charles M. Walsh (s. 1963), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Eamonn Oliver Walsh (s. 1944), irlantilainen katolinen piispa
 Fran Walsh, Frances Walsh (s. 1959), uusiseelantilainen elokuvakäsikirjoittaja ja muusikko
 George Walsh (1889–1981), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Helen Richardson-Walsh (s. 1981), englantilainen maahockeypelaaja
 J. T. Walsh (1943–1988), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Jim Walsh (1930–1976), yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja 
 Joe Walsh, Joseph Fidler Walsh (s. 1947), yhdysvaltalainen Eagles-yhtyeen kitaristi ja laulaja
 Kate Walsh (s. 1967), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Kate Walsh (s. 1983), englantilainen laulaja
 Kate Richardson-Walsh (s. 1980), englantilainen maahockeypelaaja
 Keira Walsh (s. 1997), englantilainen jalkapalloilija
 Kenneth Walsh (s. 1945), yhdysvaltalainen uimari
 Kimberley Walsh (s. 1981), englantilainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä
 Lawrence E. Walsh (1912–2014), yhdysvaltalainen lakimies
 Louis Walsh (s. 1952), irlantilainen musiikkialan manageri
 M. Emmet Walsh (s. 1935), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Maiara Walsh (s. 1988), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Maria Walsh (s. 1987), irlantilainen poliitikko ja europarlamentaarikko
 Martin Walsh (s. 1955), brittiläinen elokuvaleikkaaja
 Marty Walsh (1883–1915), kanadalainen jääkiekkoilija
 Marty Walsh (s. 1967), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja ministeri
 Patrick Joseph Walsh (s. 1931), irlantilainen katolinen piispa
 Paul Henry Walsh (1937–2014), yhdysvaltalainen katolinen piispa
 Raoul Walsh (1887–1980), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
 Stella Walsh, Stanisława Walasiewiczówna (1911–1980), puolalais-yhdysvaltalainen pikajuoksija
 Tom Walsh (s. 1983), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
 Walter Walsh (1907–2014), yhdysvaltalainen ampuja
 William F. Walsh (1912–2011), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, edustajainhuoneen jäsen ja Syracusen pormestari 1961–1969.

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Shane Walsh, yhdysvaltalaisessa sarjakuvassa The Walking Dead sekä samannimisessä televisiosarjassa.
Sarvinki

Sarvinki on kylä Joensuussa, entisen Enon kunnan alueella Pohjois-Karjalassa. Alueelta on löydetty Suomen vanhimmat ihmisasumukset 1800-luvulla kuivatun Sarvinginjärven rannalta. Kylän läpi kulkee seututie 512 Enosta Koveroon.

Järvenlasku
Vuonna 1743 laskettiin  Alimmaisen Sarvinkijärven pintaa niin, että koko järvi kuivui. Lasku oli ensimmäinen tunnettu järvenlasku Suomessa. Laskun aiheuttaneen hiekkaharjun kaivajiksi on nimetty Lauri Nuutinen ja koverolainen siltavouti Erik Suutari.

Lähteet

Enon kylät
Vakka-Suomen kansalaisopisto

Vakka-Suomen kansalaisopisto (myös Vakka-opisto) on 1. tammikuuta 2007 lähtien toiminut kansalaisopisto. Vakka-Suomen kansalaisopiston toiminta kattaa nykyisin kaikki Vakka-Suomen pienoismaakunnan kunnat eli Laitilan, Uudenkaupungin, Pyhärannan, Taivassalon ja Kustavin sekä Vehmaan alueet.

Vakka-Suomen kansalaisopisto jatkaa Uudenkaupungin kansalaisopiston (per. 1919) ja Laitilan-Pyhärannan kansalaisopiston (per. 1961) toimintaa. Vakka-opisto sai Opetusministeriön myöntämän kansalaisopistojen laatupalkinnon vuonna 2009 tunnustuksena toiminnan laadun ja arvioinnin pitkäjännitteisestä kehittämisestä sekä esimerkillisestä työstä vapaan sivistystyön edistämisessä.

Vakka-Suomen kansalaisopisto järjestää vapaan sivistystyön mukaista koulutusta eri-ikäisille opiskelijoilleen. Kalenterivuonna 2009 opetustunteja oli noin 15 500, opiskelijoina noin 6 000 eri henkilöä ja 11 400 kursseille osallistunutta. Toimintaa järjestettiin 107 toimipaikassa, ja opetusta antoi lähes 250 tuntiopettajaa ja luennoitsijaa. Toteutuneita kursseja oli vuonna 2009 yhteensä 725. Oppiaineista suosituimpia ovat koko opiston mittakaavassa käden taidot, liikunta ja taideaineet, minkä lisäksi kielet, tietotekniikka ja yhteiskunnalliset aineet keräävät runsaasti opiskelijoita. Eräänä painopisteenä on koko ajan ollut paikalliskulttuuri ja sen tukeminen, minkä merkityksen myös Opetusministeriö toi esille laatupalkintokilpailun perusteluissaan.

Aiheesta muualla 
Vakka-Suomen kansalaisopiston verkkosivu

Kansalais- ja työväenopistot
Varsinais-Suomi
Anssi Vanjoki

Anssi Markku Kaleva Vanjoki (s. 13. syyskuuta 1956 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja, joka työskenteli pitkään Nokialla. Vanjoki on liikkeenjohdon konsultointipalveluja tuottavan Rantakesä-RKBS Oy johtaja sekä mittaus-, testaus- ja navigointivälineitä valmistavan Aqsens Oy:n toimitusjohtaja. Hän toimii Järvelässä sijaitsevan Koskisen Oy vanerin ja vaneriviilun valmistusyrityksen, helsinkiläisen Atacama Labs Oy -patenttiyrityksen hallituksessa. Lisäksi Vanjoki on toiminut Amer Sportsin hallituksen puheenjohtajana, oululaisen korvavaloyritys Valkee Oy:n sekä espoolaisen Basware-ohjelmistoyrityksen hallituksissa. Vanjoki on toiminut Oriolan hallituksen puheenjohtajana vuosina 2015–2020 ja Elisan hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2019.

Ura
Vanjoki toimi Nokian johtokunnassa vuodesta 1998 lähtien ja Nokian palveluksessa hän toimi vuodesta 1991. Hän työskenteli muun muassa Markets-yksikön johtajana, Multimedia-toimialaryhmän johtajana sekä Nokia Mobile Phonesin johtajana. Vanjoki kuului pääjohtaja Jorma Ollilan kokoamaan ryhmään, niin sanottuun "dream teamiin". Vanjoki on ollut Amer Sports Oyj:n hallituksen puheenjohtaja ja Sonova Holding AG:n hallituksen jäsen. Koulutukseltaan Vanjoki on kauppatieteiden maisteri.

Vanjoki on Nokian langattomien palvelujen yksikön entinen johtaja. Vanjoki jätti yhtiön syyskuussa 2010. Hän oli esillä Nokian uudeksi toimitusjohtajaksi Olli-Pekka Kallasvuon tilalle, mutta yhtiö valitsi johtajakseen kanadalaisen Stephen Elopin. Vanjoki aloitti Lappeenrannan teknillisen yliopiston kauppatieteellisen tiedekunnan professorina (Professor of Practice) syksyllä 2013.

Nokian jälkeen Vanjoki sijoitti loppuvuodesta 2010 kirkasvalokuulokkeita valmistavaan Valkee-yritykseen. Tammikuussa 2011 Vanjoki sijoitti golfin pelaajille tarkoitettuun Applen iPhonen Game Book-palveluun, ja hänestä tuli samalla Free Drop Innovations Oy Ltd -yhtiön hallituksen jäsen. Vanjoki piti Nokian syksyllä 2011 tapahtunutta liittoutumista Microsoftin kanssa tarpeettomana. Vuonna 2012 hän luopui Nokian pörssiosakkeista. Nokian puhelinyksikön siirtymistä Microsoftille syyskuussa 2013 hän piti häpeällisenä.

Yksityiselämä 
Vanjoki sai lokakuussa 2001 ylinopeudesta 14 päiväsakkoa eli 690 000 markkaa (noin 116 000 euroa). Sakosta heräsi yhteiskunnallinen keskustelu ja muun muassa oikeusministeri Johannes Koskisen mukaan ”koko sakotusjärjestelmää joudutaan tarkistamaan lakiin kirjoitettujen puutteellisuuksien vuoksi”. Helsingin käräjäoikeus alensi helmikuussa 2002 Vanjoen sakon 35 000 markkaan (noin 5 900 euroon), koska Nokian toimittamien palkkalaskelmien mukaan Vanjoen tulot olivat alentuneet.

Vanjoki on koripalloilijoiden Anselmi ja Viljami Vanjoen isä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Tästä Anssi Vanjoki muistetaan
 Yle Elävä arkisto – Ollilan perintöprinssi Anssi Vanjoki jätti Nokian

Suomalaiset yritysjohtajat
Nokian henkilöstö
Vuonna 1956 syntyneet
Elävät henkilöt
Demonica

Demonica on puolalaisen blackened death metal -yhtye Behemothin kokoelmamusiikkiboksi, joka on julkaistu vuonna 2006. Boksi sisältää demoja sekä ennenjulkaisemattomia että uudelleennauhoitettuja kappaleita yhtyeen varhaisilta vuosilta sen yhä soittaessa perinteistä black metalia.

Kappaleet 

CD 1

CD 2

Kokoonpanot 

CD 1
 Kappaleet 1–8
 Nergal – kitarat, bassokitara, laulu
 Baal Ravenlock – rummut
 Efektit ja syntetisaattori – Rob Darken
 Kappaleet 9–10
 Nergal – rytmikitara, akustiset kitarat, bassokitara ja laulu
 Baal Ravenlock – rummut
 Kappale 11
 Nergal – soolokitara & rytmikitarat, laulu
 Inferno – rummut
 Orion – bassokitara

CD 2
 Kappaleet 1–11
 Nergal – soolo -ja rytmikitarat, laulu
 Baal Ravenlock – rummut
 Frost – soolo- ja rytmikitarat
 Orcus – sessiobasisti
 Kappale 12
 Nergal – soolo- ja rytmikitarat, laulu
 Inferno – rummut
 Orion – bassokitara

Vuoden 2006 kokoelma-albumit
Behemothin albumit
Musiikkiboksit
Välimatkataulukko

Välimatkataulukko on taulukollinen esitys, jonka avulla voidaan määrittää kahden kaupungin välinen matka.

Käyttö
Välimatkataulukkoa käytetään usein siten, että valitaan yläriviltä jokin kaupunki matkan alkukaupungiksi ja äärimmäiseltä pystyriviltä loppukaupunki, tai mahdollisesti toisinpäin. Näiden sarakkeiden leikkauspiste ilmaisee kaupunkien välimatkan. On myös kolmiomaisia välimatkataulukoita, joita luetaan kahden sarakkeen päätyihin merkittyjen kaupunkien, ja niiden leikkauskohdan avulla.

Erilaisia välimatkataulukoita

Esimerkki kolmiomaisesta välimatkataulukosta (Australia)

Suomen välimatkataulukko
Välimatkat.org Suomen välimatkataulukko
Maantiede
Rautavesi

Rautavesi on muun muassa:

 Rautavesi, järvi Hartolassa
 Rautavesi, järvi Sastamalassa
 Iso Rautavesi, järvi Jämsässä

Järvien täsmennyssivut
Bewitching the Pomerania

Bewitching the Pomerania on blackened death metal -yhtye Behemothin toinen EP, joka on julkaistu vuonna 1998.

Kappalelista

Kokoonpano 
 Nergal – laulu, sähkökitara
 Inferno – rummut
 Les – bassokitara

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 1998 EP:t
Behemothin albumit
Győri ETO FC

Győri ETO FC on vuonna 1904 perustettu unkarilainen jalkapalloseura. Seuran kotipaikka on maan luoteisosassa sijaitseva Győr. Győri ETO FC pelaa Unkarin pääsarjatasolla, OTP Bank Ligassa.

Győri ETO on voittanut Unkarin mestaruuden kolmesti ja cupin neljästi. Euroopan cupissa seura eteni välieriin kaudella 1964–1965.

Entiset nimet 
 1994–: Győri ETO FC
 1992–1993: Rába ETO FC Győr
 1985–1991: Győri ETO FC
 1965–1984: Rába ETO Győr
 1957–1964: Győri Vasas ETO
 1957: Magyar Wilhelm Pieck Vagon- és Gépgyár ETO Győr
 1954–1956: Wilhelm Pieck Vasas ETO SK Győr
 1953: Vasas SE Győr
 1952: Győri Vasas
 1950–1951: Győri Vasas SC ETO
 1904–1949: Győri Vagongyár ETO

Saavutukset 
 Unkarin mestaruus (3): 1963, 1982, 1983
 Unkarin Cup (4): 1965, 1966, 1967, 1979

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Seuran viralliset sivut

Unkarilaiset jalkapalloseurat
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1987

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1987 olivat 11. jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Piešťanyssä, Trenčínissä, Nitrassa ja Topoľčanyssä, Tšekkoslovakiassa. Nykypäivänä paikkakunnat ovat Slovakiassa.

Suomi voitti ensimmäisen nuorten maailmanmestaruutensa, Tšekkoslovakia sijoittui hopealle ja Ruotsi pronssille. Kisat muistetaan sen päätösottelusta, jossa Kanadan ja Neuvostoliiton pelaajat päätyivät joukkotappeluun, johon osallistui joukkueiden kaikki pelaajat. Molemmat joukkueet diskattiin. Myös keskusteluja maitten pudottamisesta B-sarjaan käytiin.

Turnaus 

Sveitsi tippui B-sarjaan. Tilalle nousi Saksa.

1 Kanadan ja Neuvostoliiton välistä peliä ei ole laskettu tuloksiin.

Ottelut

Pistepörssi

Palkinnot

IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat 
Paras maalivahti:  Markus Ketterer
Paras puolustaja:  Calle Johansson
Paras hyökkääjä  Robert Kron

Turnauksen tähdistökentällinen 
Maalivahti:  Sam Lindståhl
Puolustajat:  Jirí Látal,  Brian Leetch
Hyökkääjät:  Juraj Jurík,  Ulf Dahlén,  Scott Young

Lopputulokset 

 A-sarja

 B-sarja

 C-sarja

Katso myös 
 Kanada-cup 1987
 Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1987
 Suomen joukkue jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 1987
 Piešťanyn joukkotappelu (vuoden 1987 jääkiekkotapahtuma)

Lähteet 
 TSN: artikkeli turnauksesta 1987  
 Passionhockey.com: IIHF U20 1987 
 Hockeyarchives: IIHF U20 1987 
 Iltasanomat: Muistatko tämän? Suomen ensimmäinen lätkäkulta tuli joukkotappelun seurauksena!

Viitteet

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut
Nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1987
Vuoden 1987 jääkiekko
And the Forests Dream Eternally / Forbidden Spaces

And the Forests Dream Eternally / Forbidden Spaces on kahden puolalaisen yhtyeen, Behemothin ja Damnationin split-albumi, joka on julkaistu vuonna 1997.

Kappaleet 
Behemoth

Damnation

Vuoden 1997 split-albumit
Behemothin albumit
Loccumin luostari

Loccumin luostari on entinen sisterssiläisluostari Rehburg-Loccumissa, Saksassa, Ala-Saksin osavaltiossa.

Loccumin luostari perustettiin Volkenrodan sisterssiläisluostarista käsin vuonna 1163. Se kasvoi nopeasti varakkaaksi ja sai valtakunnanluostarin statuksen Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa. Tämä merkitsi käytännössä merkittävää paikallista autonomiaa.

Uskonpuhdistuksessa Loccumin sisterssiläismunkkeja alkoi jo varhain siirtyä luterilaisiksi ja 1590-luvulla luostari oli luterilainen. Vuonna 1613 luostarin tunnustukseksi tuli Augsburgin tunnustus ja Corpus doctrinae Julii Lüneburgin herttuan Friedrich Ulrichin määräyksestä. Luostarin jumalanpalveluselämässä säilyi vahvoja aineksia reformaatiota edeltävältä ajalta. Myös apotin virka säilyi edelleen. Tunnetuimpia luterilaisia apotteja ovat olleet Gerhard Wolter Molanus (1677–1722) ja Luterilaisen maailmanliiton presidentti Hanns Lilje. Luostarissa on myös toiminut evankelinen pappisseminaari. Loccum on yhdessä Amelungsbornin luostarin kanssa jatkanut luterilaisena luostarina lähes katkeamatta nykypäivään saakka.

Lähteet

Aiheesta muualla

Luostarin saksankieliset kotisivut

Luterilaiset veljistöt, sääntökunnat ja luostarit
Saksan luostarit
Sisterssiläiset luostarit
Ala-Saksi
Ala-Saksin historia
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan osat
Spider-Man: Shattered Dimensions

Spider-Man: Shattered Dimensions on Beenoxin kehittämä ja Activisionin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli on julkaistu vuoden 2010 syyskuussa.
Se perustuu Marvelin sarjakuvasankari Hämähäkkimiehen sarjakuviin ja sekoittaa keskenään neljän eri sarjakuvasarjan universumit.

Pelin jokaisen universumin Hämähäkkimiehellä on eri ääninäyttelijä. Heistä jokainen on aikaisemmin ollut sankarin roolissa eri Hämähäkkimiesanimaatiosarjoissa. Näyttelijöitä ovat: Dan Gilvezan, Christopher Daniel Barnes, Neil Patrick Harris ja Josh Keaton.

Lähtökohta
Artefakti nimeltä "Tablet of Order and Chaos" särkyy palasiksi Hämähäkkimiehen ja Mysterion välisen taistelun aikana. Voimaa pursuavat palaset leviävät useisiin universumeihin, aiheuttaen näin vaaraa. Madame Web kutsuu neljän eri universumin Hämähäkkimiehet auttamaan palasten takaisin saamisessa. Hämähäkkimiehet ovat: Hämmästyttävä (tavallinen, 616-universumin), Noir (1930-luvun Hämähäkkimies), 2099 (tulevaisuuden Hämähäkkimies) ja Ultimate Hämähäkkimies, jolle Madame Web antaa pelin ajaksi Venom-symbiootin voimat (nuorempi Hämähäkkimies  vaihtoehtoisessa universumissa).

Pelattavuus
Pelaajalla on käytössään neljä eri versiota Hämähäkkimiehestä, Amazing, Noir, 2099 ja Ultimate universumeista. Jokaisella pelattavalla Hämähäkkimiehellä on omat erikoisuutensa ja taistelutekniikkansa. Sen myötä pelin kentät on suunniteltu näitä silmällä pitäen.

Amazing Hämähäkkimiehellä pelaaja liikkuu eniten seittien avulla. Sen liikkeet painottuvat ketteryyteen ja hyökkäyksissään käyttää useita erinäisiä seittihyökkäyksiä, joissa on sekoitus lähi- ja kaukotaistelua.

Noir nojaa puolestaan Metal Gear Solid:maiseen hiiviskelyyn ja Hämähäkkimies osaa piiloutua vihollisilta varjoihin. Viholliset taltutetaan useimmiten yllätyksellisesti kaappaamalla nämä äänettömästi seittiin vangiksi.

2099:n Hämähäkkimies käyttää hyväkseen asun tuomaa nopeutta, akrobaattisia kykyjään ja nopeutettua näkökenttää, joka ikään kuin hidastaa ympäristöään. Lähitaisteluissa tavanomaiset kynnet tuovat etua rikollisia vastaan.

Ultimate Hämähäkkimies käyttää symbiootin mustaa asua, joka antaa hahmolle suuremmat voimat ja se kykenee tuottamaan taistelun aikana symbioottisia piikkejä ja lonkeroita, jotka toimivat ikään kuin kehonsa pidennyksinä. Hahmo voi mennä Rage-tilaan, jossa tämän voimat kasvavat Rage-palkin täyttyessä. 2099 ja Ultimate hämähäkkimiehien voimia säätelee voimapalkki.

Pelissä on lyhyitä ensimmäisestä persoonasta kuvattuja nyrkkitaisteluita.

Hahmot

a ei esiinny Nintendo DS:llä.
b rajoitetun ajan ladattavana bonus asuna ennakkotilauksena GameStopista.
c Nintendo DS:n viholliset

Äänirooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla
Virallinen sivusto 

Vuoden 2010 videopelit
1930-luvulle sijoittuvat videopelit
2090-luvulle sijoittuvat videopelit
Toimintaseikkailupelit
Xbox 360 -pelit
Windows-pelit
PlayStation 3 -pelit
Wii-pelit
Nintendo DS -pelit
Hämähäkkimies-videopelit
Honkalampi-keskus

Honkalampi-keskus on Pohjois-Karjalan sairaanhoito- ja sosiaalipalvelujen kuntayhtymän (Pkssk) sosiaalipalvelujen, erityisesti kehitysvammaisten palvelujen osaamiskeskus. Keskus syntyi Honkalammen keskuslaitoksen nimellä 1969. Kun kehitysvammaisten laitoshoidon osuus on vähentynyt, on keskuksen toiminta laaja-alaistunut. Henkilökuntaa on 211 (vuonna 2010).

Keskuksen päätoiminnot ovat Liperin Ylämyllyn lähellä Honkalammella. Koko Pohjois-Karjalassa asuu noin 1 500 kehitysvammaista, joista tuhatkunta saa vuosittain keskuksen palveluja. Honkalampi-keskuksen laitososastolla Honkalammella on 89 asiakaspaikkaa, joista seitsemänkymmentä on tarkoitettu pitkäaikaishoidossa oleville. 

Honkalampi-keskuksen koulussa (entinen harjaantumiskoulu) on noin 35 oppilasta.

Lähteet
Honkalampi-keskuksen kotisivut

Viitteet

Liperi
Kehitysvammaisuus
Vammaisten huolto
Nikolai Nikolajevitš (vanhempi)

Nikolai Nikolajevitš (; 8. elokuuta (J: 27. heinäkuuta) 1831 Tsarskoje Selo – 25. huhtikuuta (J: 13. huhtikuuta) 1891 Alupka) oli venäläinen suuriruhtinas ja sotamarsalkka. Hän oli keisari Nikolai I:n ja keisarinna Aleksandra Fjodorovnan kolmas poika. Häntä voidaan myös kutsua Nikolai Nikolajevitš vanhemmaksi erotuksena pojastaan Nikolai Nikolajevitš nuoremmasta. Nikolai Nikolajevitš sai sotilaskoulutuksen ja komensi Venäjän Tonavan-armeijaa vuosien 1877–1878 Turkin sodassa.

Lähteet

Romanov-suku
Venäjän marsalkat
Vuonna 1831 syntyneet
Vuonna 1891 kuolleet
Risto Sassali

Risto Sassali (10. helmikuuta 1928 Raahe – 25. marraskuuta 1985 Oulu) oli suomalainen Raahessa asunut runoilija.

Raahen Katinhännässä syntynyt Sassali kävi neljä luokkaa Raahen seminaarin harjoituskoulua ja sen jälkeen Raahen keskikoulua. Koulu jäi kuitenkin kesken, kun hän karkasi kahden toverinsa kanssa merille koulun neljänneltä luokalta. Myöhemmin Sassali kävi vielä Ruona Oy:n ammattikoulua.

Sassali työskenteli pitkään höyrylaivan lämmittäjänä ja vuosina 1956–1961 hän palveli myös Ranskan muukalaislegioonassa Algeriassa – myöhemmin hän mainitsi vain saaneensa Saharan kuumasta auringosta kurkkuunsa ikuisen janon. Päästyään legioonasta Sassali vietti kulkurielämää kiertäen ympäri Ranskaa. Hän sairastui lopulta keuhkokuumeeseen ja joutui sairaalaan. Saatuaan tietää isänsä kuolleen ja jättäneen pienen perinnön Sassali palasi Suomeen ja Raaheen.

Sassali työskenteli sitten sorvaajana Raahe Oy:ssä ja Kone Oy:ssä, mutta alkoholinkäyttö aiheutti aina välillä katkoksia työssäkäyntiin.

Sassali aloitti kirjoittamisen jo 14–15-vuotiaana ja ensimmäiset hänen runonsa julkaistiin 1950 tai 1951 Merimies-lehdessä. Sittemmin Sassali kirjoitti myös raahelaisiin lehtiin ja Raahelainen-lehdessä julkaistiin Sassalin kirjoittamia ”avorismeja”, joiden aiheet liittyivät raahelaiseen elämään ja kaupungin tapahtumiin. Sassalin runot käsittelivät pääasiassa merimieselämää, mutta hän kirjoitti myös riimitettyjä Raahe-aiheisia runoja.

Risto Sassalilla on ranskalaisen naisen kanssa poika ajalta, jolloin hän toimi muukalaislegioonan jälkeen Pariisissa jonkin aikaa muun muassa elokuvaohjaajan henkivartijana. Hänen poikansa, merikapteenin, vierailu 1980-luvulla Suomessa ilahdutti Ristoa suuresti. 

Sassali sai Raahen kaupungin taidetunnustuspalkinnon 1980 ja hän oli kunniavieraana kesällä 1985 pidetyillä Pekanpäivillä, kun Raahen Laulutoverit esittivät Kaj Chydeniuksen Sassalin tekstiin säveltämän Tramppi-laulun. Raahen Laulutoverit julkaisi myös vuonna 2001 Tramppi-cd:n, jolla on Sassalin runoja lauluiksi sovitettuina.

Risto Sassali kuoli tapaturmaisesti Oulussa marraskuussa 1985 jäätyään junan alle.

Teoksia 
 Savut horisontissa, toimittajat Raija Valkeapää ja Marja-Leena Keinänen.  Raahen kriivarit, Raahe 1986

Lähteet 
 Kirjastovirma henkilögalleria: Risto Sassali
 Kirsti Vähäkangas: Oikia raahelainen runnoilija

Aiheesta muualla 
 Raahen Laulutoverien Tramppi-cd:n esittely

Suomalaiset runoilijat
Ranskan muukalaislegioonan sotilaat
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 1985 kuolleet