joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Markku Mantila

Markku Juhani Mantila (s. 7. marraskuuta 1964 Kuopio) on Ilkka-Pohjalaisen päätoimittaja.

Peräseinäjoella lapsuutensa elänyt Mantila tuli ylioppilaaksi 1983. Hän opiskeli Turun yliopistossa 1986–1991 ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi pääaineenaan valtio-oppi ja sivuaineena poliittinen historia. Hän suoritti M.Sc.-tutkinnon London School of Economicsissa 1993. Hän oli toimittaja Ilkassa 1985–1988 ja Turun Sanomissa 1988–1994, josta ajasta neljä viimeistä vuotta taloustoimittajana.

Mantila osallistui ulkoministeriön kansainvälisten asioiden valmennuskurssille 1994 ja työskenteli ulkoministeriössä 1995–2002. Ensin toisena lähetystösihteerinä Suomen Korean-suurlähetystössä ja sen jälkeen ensimmäisenä lähetystösihteerinä Suomen Espanjan-suurlähetystössä.

Mantila toimi päätoimittajana Pohjalaisessa 2002–2009 ja Kalevassa 2009–2014. Hän oli valtioneuvoston viestintäjohtaja 2014–2017., josta tehtävästä siirtyi perustamaansa yritykseen vuokraviestintäjohtajaksi. Mantila oli Pohjois-Atlantin sopimusjärjestön (Nato) strategisen viestinnän osaamiskeskuksen yksikön päällikkö 2018–2020 ja siirtyi sen jälkeen tammikuussa 2020 uuden Ilkka-Pohjalainen-lehden ensimmäiseksi päätoimittajaksi..

Teokset 
Mantila on kirjoittanut Peräseinäjoen kunnan elämästä kertovan romaanisarjan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lappalainen, Ilkka: Hyvän tuulen lähettiläs  Viikko-Kaleva. 28.2.2009.

Suomalaiset päätoimittajat
Suomalaiset virkamiehet
 Suomalaiset yrittäjät
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
Kasper Wrede (jääkäri)

Casper (Kasper) Fabian Wrede af Elimä () oli suomalainen jääkäriylikersantti, joka muistetaan parhaiten toiminnastaan Suomen ilmailun uranuurtajana.

Nuoruus
Kasper Wrede kuului Wrede af Elimä -vapaaherrasukuun. Hänen vanhempansa olivat kihlakunnantuomari, vapaaherra Kasper Hjalmar Wrede ja Anna Sofia Ihre ruotsalaisesta aatelissuvusta numero 2043. Senaattori Otto Wrede ja "Parkanon paroni" Gustaf Wrede olivat Kasper Wreden setiä, "vankien ystävä" Mathilda Wrede oli hänen tätinsä. Hänen sisarensa oli Eva Wrede.

Wrede kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1913 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkosi Dresdenin teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolla vuosina 1913–1914. Wrede liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 25. helmikuuta 1915. Wrede sijoitettiin joukon 1. komppaniaan, mutta hänet vapautettiin palveluksesta hänellä todetun sairauden johdosta jo 15. huhtikuuta 1915.

Lentäjän tie
Saksasta Wrede suuntasi kulkunsa Ruotsiin ja siellä hän opiskeli vuonna 1916 Thulinin lentokoulussa Ljungbyhedissä. Ruotsista hän matkusti Yhdysvaltoihin vielä vuonna 1916 ja pääsi töihin Curtissin lentokonetehtaille Buffaloon. Lento-opintojaan hän jatkoi Newport Newsin lentokoulussa vuodet 1917–1918 ja 21. helmikuuta 1917 Amerikan Ilmailuklubi myönsi hänelle ilmeisesti ensimmäisenä suomalaisena kansainvälisen lentokoneohjaajantodistuksen nro 661. Tämän todistuksen saannin edellytyksenä suoritettu koelento tehtiin Curtiss JN-4 -koneella. Suomeen Wrede palasi sisällissodan jälkeen syksyllä 1918. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen kersantiksi ylennettynä 12. lokakuuta 1918 ja hänet sijoitettiin Hermannin lento-osastoon. Hermannin lento-osastosta hän siirtyi mekaanikoksi Lentopataljoonaan ja edelleen Utin lentoasemalle, missä hän työskenteli lyhyen ajan. Armeijasta hän erosi 16. tammikuuta 1919 lentoupseeriksi koulutettavaksi yli-ikäisenä ylikersanttina (ikäraja oli 25) ja matkusti Australiaan. Wrede vuokrasi Fidžiltä pienen aution Yangasa-nimisen saaren , jolla hän kuoli 16. lokakuuta 1921 erakkona vaikeaan sairauteen. Hän oli saapunut Fidžille syksyllä 1920 Suomen Sydneyn konsulin Kaarlo Johannes Nauklérin (1889–1921) seurassa ja jäänyt sitten asumaan yksin vuokraamalleen saarelle.

Lähteet
 Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
 Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasper Fabian Wreden Uusi haaste Killalle 
 Suomen lentäjälegendan hurja tarina – rakensi koneen lokin avulla, petkutti Venäjää ja kuoli erakkona. Yle 13.8.2015.

Jääkärit
Suomalaiset aateliset
Suomalaiset siviililentäjät
Vuonna 1892 syntyneet
Vuonna 1921 kuolleet
Juha Kostamovaara

Juha Kostamovaara (s. 30. joulukuuta 1955 Tervola) on suomalainen akatemiaprofessori. Hän väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1987 Oulun yliopistosta ja vuonna 1995 hänet nimitettiin Oulun yliopiston elektroniikan professoriksi.

Kostamovaara on toiminut Suomen Akatemian akatemiaprofessorina kausina 1. elokuuta 2006 – 31. heinäkuuta 2011 ja 1. kesäkuuta 2012 - 31. toukokuuta 2017. Tutkimustyönsä osana hän kehittää piirejä ja komponentteja tarkkaan, monikanavaiseen aikavälimittaus­tekniikkaan sekä nopeiden optisten ja elektronisten transienttien generointiin ja ilmaisuun. Näitä sovelletaan laseretäisyysmittaukseen ja Raman-spektroskopiaan osana tutkimustyötä, mutta komponenttien käyttöalue on merkittävästi esimerkkisovelluksia laaja-alaisempi. Kostamovaara toimii myös kansallisessa Maanmittauslaitoksen  Juha Hyypän johtamassa laserkeilauksen huippuyksikössä.

Kostamovaaralla on yli 350 julkaisua tieteellisissä lehdissä ja konferensseissa, samoin kuin 16 patenttia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 High-speed pulse electronics (J. Kostamovaara)   (oulu.fi)
 Laserkeilauksen huippuyksikkö  (laserscanning.fi)

Akatemiaprofessorit
Oulun yliopiston professorit
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit
Väriympyrä

Väriympyrä on puhtaitten värisävyjen muodostama ympyrän tai jonkin muun muotoinen kehä. Väriympyrässä eri sävyt sijaitsevat  kirjon (spektrin)  mukaisessa järjestyksessä siten, että kirjon ulommaisten sävyjen, punaisen ja sinivioletin, väliin on yleensä sijoitettu myös kirjoon kuulumattomat ns.  purppurasävyt. Näiden värisävyjen omassa spektrissä on kaksi maksimihuippua, punainen ja sininen, joiden yhteisvaikutuksesta värisävy näyttää sinipunaiselta. Muun muassa neliväripainatuksen ja tulostimien CMYK-väreistä  magentan (M) värisävy on tällainen. Väriympyrän sävyjen jaottelu esitetään joko portaittaisesti tai jopa liukuvana siirtymänä sävystä toiseen. Esimerkiksi Isaac Newtonin, Otto Rungen, Johann Wolfgang von Goethen, Michel-Eugène Chevreul’n, Johannes Ittenin, Wilhelm Oswaldtin, Albert Munsellin, Heinrich Freilingin, CIE:n ja NCS:n värijärjestelmän puhtaiden värisävyjen määrä ja sijainti väriympyrällä on toisistaan poikkeava.

Katso myös
Värioppi
Vastaväri ja käänteisväri

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Top Color: Moniongelmainen vastavärikäsite 

Väri
Väriavaruudet
Rutapohjan kanava

Rutapohjan kanava sijaitsee Leivonmäellä Rutajärvestä Päijänteen Rutalahteen laskevan Rutajoen suulla. 386 metriä pitkä Rutapohjan kanava kaivettiin vuosina 1850–1853 Rutajärvestä Rutajokeen ja samalla Rutajärven pinta aleni noin 2 metriä. 

Järven pintaa alennettiin vielä 1,5 metriä vuosina 1890–1894. Kanavan avulla haluttiin myös helpottaa puutavaran uittoa Päijänteelle ja samassa yhteydessä Rutajoella tehtiin perkaustöitä ja sen varrelle rakennettiin uittokouruja. Puutavaran uitto Rutapohjan kanavan ja Rutajoen kautta jatkui aina 1950-luvun alkuun saakka.

Lähteet 
 Suomen kanavat - Rutapohjan uittokanava
 Pieni Tietosanakirja III. Masku - Sanomalehti : Rutalahti.  Otava 1925–1928
 Rutalahden kylän sivut: Rutajoen historiaa

Suomen kanavat
Joutsan rakennukset ja rakennelmat
Päijänne
Leivonmäki
Laukkakasvit

Laukkakasvit (Alliaceae) on yksisirkkaisten Asparagales-lahkoon kuuluva kasviheimo eräissä vanhentuneissa luokittelujärjestelmissä, nykyään sitä yleensä pidetään narsissikasvien alaheimona Allioideae. Siihen kuuluvat kasvit on aikaisemmin luettu liljakasvien heimoon kuuluviksi, APG II -luokittelussa ne määriteltiin omaksi heimokseen, ja APG III -luokittelussa ne sisällytettiin narsissikasveihin (Amaryllidaceae). Niitä tavataan lähes kaikkialla maapallolla; Australaasiassa ne ovat harvinaisia.

Heimon tärkein suku on laukkojen (Allium) suku, johon kuuluvat ruokasipuli ja muut syötävät sipulit.

Suvut 
Laukkakasvien heimoon ovat kuuluneet seuraavat suvut:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Laukkakasvit  (Alliaceae)
 Alliaceae
 Alliaceae in Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 7, May 2006.
 Liliaceae in Flora of North America
 NCBI Taxonomy Browser [Alliaceae sensu stricto]
 links at CSDL, Texas

Narsissikasvit
Kasviheimot
Sipuli (kasvinosa)

Sipuli on eräillä kasveilla esiintyvä maanalainen, pystyasennossa oleva muodostuma, joka on kehittynyt varresta sekä muuntuneista lehdistä. Se toimii vararavintosäiliönä kasvin lepovaiheessa. Sipulin kasvattavia kasveja voidaan kutsua sipulikasveiksi.

Syötävät sipulit saadaan sipulien eli laukkojen (Allium) sukuun kuuluvista kasveista. Sipulirakenne esiintyy monilla muillakin kasveilla, jotka kaikki kuuluvat yksisirkkaisiin. Sipulin kasvattavia kasveja ovat esimerkiksi monet lilja- ja narsissikasvien heimoihin kuuluvat kasvit, osa parsakasveista sekä muutamat kurjenmiekkalajit (Iris).

Aiheesta muualla 

Kasviorganologia
Kasvien lisääminen
Kupittaan Savi

Kupittaan Savi oli vuonna 1921 Turussa perustettu tiili- ja keramiikka-alan yritys. Yhtiön tuotevalikoimaan kuului tiilien ja laattojen lisäksi myös keraamisia käyttö- ja koriste-esineitä. Yhtiö ajautui konkurssiin vuonna 1969. 

Kupittaan Saven tunnetuimpiin malleihin kuuluvat muun muassa Matti ja Maija -veistokset ja Pyykkärit-sarja. Yhtiön tuotteita palkittiin muun muassa Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1937 ja Milanon triennaalissa. 

Kupittaan Saven tehdas sijaitsi nykyisen TYKSin T-sairaalan tienoilla Itäharjun kaupunginosassa. Paikalla on harjoitettu keramiikka-alan toimintaa jo 1700-luvulta lukien.
Yhtiöllä oli myös oma rautatie, Kupittaan savirata, saven kuljettamiseen Halisista Aurajoen rannalta tehtaalle.

Vanhemmat Kupittaan saven tuotteet voi tunnistaa massaleimoista KS, Made in Finland tai Kupittaa. Viisikymmentäluvulla suosittiin myös tussisigneerausta, jossa oli suunnittelijan nimikirjaimet. Viisikymmentäluvulla ja sen jälkeen tuotteista löytyi myös kultainen Kupittaan tarra ns. Piispa Henrik -kuviolla.

Aiheesta muualla 
 
 http://kupittaansavi.fi/
 http://www.laatutavara.com/?page=esittely_kupittaa
 Pörssitieto: Kupittaan Savi -yhtiöt.

Lähteet

Keramiikan valmistajat
Turku
Entiset suomalaiset teollisuusyritykset
Sisustusalan tuotemerkit
Rakentamisen tuotemerkit
Futsalin maailmanmestaruuskilpailut 1989

Vuoden 1989 futsalin maailmanmestaruuskilpailut olivat ensimmäiset FIFA:n järjestämät futsalin maailmanmestaruuskilpailut. Turnaus järjestettiin Alankomaissa 5. tammikuuta - 15. tammikuuta.

Turnauksen pelipaikkoina toimivat Rotterdam, Arnheim, Amsterdam, 's-Hertogenbosch ja Leeuwarden.

Kaikkien aikojen ensimmäisen maailmanmestaruuden voitti Brasilia, joka kukisti finaalissa Alankomaat.

Joukkueet 

Vuoden 1989 MM-kisoihin ei järjestetty karsintoja. Kisoihin osallistuneet joukkueet olivat:

Lopputurnaus

Ensimmäinen kierros

Lohko A

Lohko B

Lohko C

Lohko D

Toinen kierros

Lohko 1

Lohko 2

Välierät

Pronssiottelu

Finaali

Lähteet 
 
 

Vuoden 1989 urheilu
Alankomaiden jalkapallo
Kiesimän kanava

Kiesimän kanava sijaitsee Rautalammilla Pohjois-Konneveden ja Kiesimän välisellä kannaksella. Kanava on osa Keiteleen ja Iisveden välistä reittiä, joka rakennettiin vuosina 1918–1927. Reitillä on lisäksi Neiturin kanava ja Kerkonkosken kanava.

Kanavan pituus on 460 metriä, putouskorkeus on 5,40–5,60 metriä ja kanavassa on yksi sulku jonka mitat ovat 43,0 × 8,3 × 2,7 metriä. Kanavassa voivat kulkea alukset, joiden maksimipituus 35,0 metriä, leveys 7,5 metriä, syväys 2,4 metriä sekä maston korkeus enintään 5,9 metriä. Kanavan ylittää yksi kiinteä maantiesilta. Kiesimän kanavaa alettiin rakentaa jo 1918, mutta määrärahojen puute viivästytti rakennustöitä niin, että kanava valmistui vasta syksyllä 1927.

Neiturin, Kiesimän ja Kerkonkosken kanavilla käytettiin kokonaan uutta tekniikkaa: Sulkuportit rakennettiin puun sijaan teräksestä, jolloin aiemmin käytettyä periaatetta, jonka mukaan yhdellä sulkukammiolla voidaan nostaa veden tasoa enintään kolme metriä, ei enää tarvinnut noudattaa. Sulut rakennettiinkin yksikammioisiksi. Vettä ei johdeta sulkukammioon eikä siitä pois sulkuporteissa olevien avattavien luukkujen kautta, vaan sivumuureissa olevan putkiston kautta. Tätä tekniikkaa käytettäessä sulkukammion vesi ei aaltoile eikä sulun pituussuuntaista virtausta synny. Veden korkeuden muutos myös tapahtuu selvästi nopeammin kuin luukkuperiaatteella toimivissa kanavissa. Samaa periaateratkaisua sovellettiin myöhemmin Saimaan kanavan suursuluissa.

Kanavaa käytettiin alusta saakka puutavaran kuljetukseen, joka kuitenkin on loppunut vuoteen 2002 mennessä koko Kymijoen vesistössä. Kanavan sulku toimii nykyisin itsepalveluperiaatteella. Kiesimän, Kerkonkosken, Neiturin ja Kolun kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Oy.

Lähteet 
 Suomen kanavat: Kerkonkosken, Kiesimän ja Neiturin kanavat

Viitteet

Aiheesta muualla 

Suomen kanavat
Rautalammin rakennukset ja rakennelmat
Kerkonkosken kanava

Kerkonkosken kanava sijaitsee Rautalammilla Niiniveden ja Kiesimän välisellä kannaksella. Kanava on osa Keiteleen ja Iisveden välistä reittiä, joka rakennettiin vuosina 1919–1926. Reitillä on lisäksi Neiturin kanava ja Kiesimän kanava.

Kanavan pituus on 1 110 metriä ja putouskorkeus on noin kolme metriä. Siinä on yksi sulku jonka mitat ovat 43 × 8,3 × 2,7 metriä. Kanavassa voivat kulkea alukset, joiden maksimipituus 35,0 metriä, leveys 7,5 metriä, syväys 2,4 metriä sekä maston korkeus enintään 5,5 metriä. Kanavan ylittää yksi kiinteä maantiesilta. Kiesimän kanavaa alettiin rakentaa vuonna 1919, mutta määrärahojen puute viivästytti rakennustöitä niin, että kanava valmistui vasta 1926.

Niiniveden puoleiseen Kanavasaareen valmistui 1920–1921 kanavakasöörin asuin- ja toimistorakennus sekä kanavamiehistön asuinrakennus ulkorakennuksineen. Kanavan ympäristön koristeistutukset suunnitteli Saimaan kanavan puutarhuri Martti Parikka.

Neiturin, Kiesimän ja Kerkonkosken kanaviin asennettiin kokonaan uutta tekniikkaa: Sulkuportit rakennettiin puun sijaan teräksestä. Tämän ansiosta ei enää tarvinnut noudattaa periaatetta, että yhdellä sulkukammiolla nostetaan veden tasoa enintään kolme metriä. Sulut rakennettiinkin yksikammioisiksi. Vettä ei johdeta sulkukammioon eikä siitä pois sulkuporteissa olevien avattavien luukkujen kautta, vaan sivumuureissa olevan putkiston kautta. Tätä tekniikkaa käytettäessä sulkukammion vesi ei aaltoile eikä sulun pituussuuntaista virtausta synny. Veden korkeuden muutos myös tapahtuu selvästi nopeammin kuin luukkuperiaatteella toimivissa kanavissa. Samaa periaateratkaisua sovellettiin myöhemmin Saimaan kanavan suursuluissa.

Kanavaa käytettiin alusta saakka puutavaran kuljetukseen, joka kuitenkin loppui vuoteen 2002 mennessä koko Kymijoen vesistössä.  Kanavan sulku toimii nykyisin itsepalveluperiaatteella.

Kerkonkosken, Kiesimän, Kolun ja Neiturin kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Oy.

Lähteet 
 Suomen kanavat: Kerkonkosken, Kiesimän ja Neiturin kanavat. Kanaler.arnholm.nu.
 Kanava avasi laivaliikenteen Iisvedeltä Keiteleelle v. 1927. Kylillä ja kyläpoluilla (Web Archive 2005).

Viitteet

Aiheesta muualla 

Suomen kanavat
Rautalammin rakennukset ja rakennelmat
Sami Joensuu

Sami Joensuu (s. 10. toukokuuta 1973 Pyhäjoki) on Salossa asuva säveltäjä, sanoittaja ja ääninäyttelijä.

Ura 
Vuosina 2014-2018 Sami Joensuu oli Joensuu Riihimäki -yhtyeen laulaja-kitaristina ja lauluntekijänä. Yhtyeen lopetettua alkuvuodesta 2018 Joensuu on keskittynyt soolouraan.  

Joensuu Riihimäki -yhtye julkaisi kolme albumia, Greetings From The Edge Of The World (2015), Where’s The Fire, John? (2016) ja Highwater (2017) sekä singlet Joe's Café Blues/A Pale Wind, Comin' (2014), Seven Days (2016), Keep On Marching (2017), Hillbilly Falls (2017) ja 21 (2017).

Joensuun ensimmäinen soolosingle Sä olit nainen ja minä mies julkaistiin 2008. Seuraavat julkaisut Kabaree ja Pohjanmaa julkaistiin 2012. Ensimmäinen single Blackbird sooloalbumilta Tides julkaistiin huhtikuussa 2018. Debyytti soolo albumi Tides julkaistiin 2019.

Keväällä 2018 Sami Joensuu aloitti yhteistyön kanadalaisen blues-jazzlaulaja ja näyttelijä-radiopersoona Carolyn Fe Trinidadin kanssa. Yhteistyössä syntyi laulu You name it, joka julkaistiin alkuvuodesta 2019 singlenä. Sen miksaajana toimii kanadalainen Bernard M. Beninger, joka on toiminut muun muassa Cirque du Soleilin kanssa.

Toinen sooloalbumi The Space Unfolds julkaistiin vinyylinä alkuvuodesta 2022.

Soolotuotanto 
Joensuun debyyttisooloalbumi Tides julkaistiin 16. elokuuta 2019. Albumilla vierailevat Pete Parkkonen, Toni Hintikka, Juho Ilkko, Rikk Eccent, Janne Kuusinen, Carolyn Fe, Anna Kivinen, Veera Herranen ja Tristan Lumme. Albumin julkaisi Puuma Records.

Sami Joensuun livekokoonpanossa soittavat: Sami Joensuu (laulu ja kitara), Pete Parkkonen (rummut), Ahti Raninen (basso) ja Timo Kipahti (kitara ja taustalaulu).

Tides 
 The Rust Valley cotton pickers (3:21)
 I left a light on (3:42)
 Linger (3:54)
 One handed Pete (3:18)
 The librarian (4:09)
 What do you think, Mr. Jones? (2:57)
 You name it (feat. Carolyn Fe, 3:42)
 Buried anonymous (3:40)
 Holding water (3:51)
 The North County Fair (3:41)
 Blackbird (3:51)

The Space Unfolds 

 Boogaloo Walk (2:55)
 Once In A Blue Moon (3:46)
 Broken Arrow (3:50)
 Blessed Child (4:26)
 Falling Into You (4:23)
 September In Paris (3:36)
 I Won't Dance (3:32)
 The Brightest Wave (4:12)
 Willy Lott's Cottage (3:13)
 Outro ( The Space Unfolds) (3:38)

Singlet 
 Sä olit nainen ja minä mies (2008)
 Pohjanmaa (2012) 
 Kabaree (2012)
 Pikku Minna (2014) 
 Majakanvartija (2014) 
 Heitä varten on tehty laulut (2014) 
 Blackbird (2018) 
 Kourallinen multaa (2019) 
 Kalteva maa (2019) 
 You name it (2019) 
 Buried Anonymous (2019) 
 Once In The Blue Moon (2020)  
 Falling Into You (2021)
 Broken Arrow (2021)

Lähteet 
 https://www.aamuset.fi/teemat/4498422/Sami+Joensuu+loysi+laulunkirjoittajana+rentouden 
 https://www.aamuset.fi/viihde/1613687364/Sami+Joensuun+Kalteva+maa+kisaa+uusien+laulujen+paremmuudesta 
 https://raahenseutu.fi/ihmiset/oman-tiensa-tyytyvainen-kulkija-6.1.3527700.8e698311d7
 http://www.samijoensuu.fi

Suomalaiset sanoittajat
Suomalaiset säveltäjät
Vuonna 1973 syntyneet
Elävät henkilöt
Pošehonje

Pošehonje () on kaupunki Jaroslavlin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Rybinskin tekojärveen laskevan Sogoža-joen rannalla 151 kilometriä Jaroslavlista luoteeseen. Kaupunki on Pošehonjen piirin keskus. Asukkaita on 6 600 henkeä (vuonna 2008).

Šeksnan muinaisen nimityksen Šehon, Šehona mukaan Pošehonjeksi kutsutulla seudulla sijaitsi 1600-luvulla Pertoman kylä, jossa vuodesta 1680 lähtien sijaitsi voivodin kanslia. Vuonna 1777 siitä tuli Jaroslavlin lääniin kuulunut Pošehonjen kaupunki. Vuosina 1918–1992 nimenä oli Pošehonje-Volodarsk vallankumousjohtaja V. Volodarskin mukaan.

Nykyään Pošehonje on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarvike- ja puunjalostusteollisuutta. Kaupunki tunnetaan Pošehonski-nimisestä juustolaadusta.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Pošehonjen piirin sivusto 
 Pošehonjelle omistettu sivusto 

Jaroslavlin alueen kaupungit
Pošehonjen piiri
Futsalin maailmanmestaruuskilpailut 1992

Vuoden 1992 futsalin maailmanmestaruuskilpailut olivat toiset FIFA:n järjestämät futsalin maailmanmestaruuskilpailut. Turnaus pelattiin Hongkongissa 15. marraskuuta - 28. marraskuuta 1992. 

Maailmanmestaruuden voitti hallitseva mestari Brasilia, joka kukisti finaalissa Yhdysvallat 4-1.

Karsinnat 

Maailmanmestaruuskilpailuissa järjestettiin ensimmäistä kertaa karsinnat, joihin osallistui 23 joukkuetta. Lisäksi kisoihin pääsi ilman karsintaa Yhdysvallat, Costa Rica, Nigeria ja isäntämää Hongkong. Kisoihin päässeet joukkueet olivat:

Lopputurnaus

Ensimmäinen kierros

Lohko A

Lohko B

Lohko C

Lohko D

Toinen kierros

Lohko 1

Lohko 2

Välierät

Pronssiottelu

Finaali

Lähteet 
 
 

 

Vuoden 1992 urheilu
Hessdalenin ufot

Hessdalenin ufot tarkoittaa useita 1980-luvulla Keski-Norjan Hessdalenissa havaittuja outoja valoilmiöitä, jotka voivat olla maanjäristysvaloja, maavaloja tai ufoja. Hessdalenin laakso sijaitsee noin 120 kilometriä Trondheimista kaakkoon Ålenin suuren kylän lähellä noin 35 km Rorosin kaivoskaupungista pohjoiseen. Valojen syyksi on ehdotettu muun muassa skandiumpölyn syttymistä. Mutta jotkut valot on tunnistettu lentokoneiden valoiksi, autojen valojen ja muiksi heijastumiksi ja kangastuksiksi. Hessdalenissa on nykyään automaattisia kameroita, jotka tarkkailevat alueen valoilmiöitä.

Hessdalenin ufot 
Hessdalenin ufot ovat olleet muun muassa valopalloja ja mutkaisia valojuovia. Ilmiöt on havaittu enimmäkseen pimeinä talviöinä, ja
harvemmin niitä on näkynyt kirkkaina kesäpäivinä.

Hessdalenin valoja alkoi näkyä joulukuussa 1981 ja pieni ryhmä alkoi tutkia näitä havaintoja 1983. Ryhmä tutki ilmiötä paikalla noin kuukauden ajan vuoden 1984 alussa. Vuonna 1984 ilmiö alkoi harvinaistua ja vuonna 1985 havaintoaalto oli jo mennyt ohi, vaikka ilmiöitä on nähty tämän jälkeenkin.

Hessdalenin ufoja on nähty mm 18.3. 1982 Finnsahögdan yllä, kun sitä on katsottu idästä päin. Ufo näytti kulkevan Fjellöekkhögdan ja Finnsahögdan välistä. Finnsähögdan edestä näytti kulkevan hieman lautasta muistuttava esine, jossa oli punainen ja kalanvalkea valo.

Havaintojen päälajit 
 Luotimainen klateinen valo, terävä pää alaspäin
 Sinivalkoinen kirkas liikkuva loiste, joka välähtelee joskus
 Monesta eri värisestä valosta koostuva "esine"

Valoja muualla 
Ruotsin puolella ufoja on nähty muun muassa Taalainmaalla Falunin lähellä vuoristossa. Ufoja on nähty Ruotsin puolella myös Kilsbergenin yllä.

Katso myös 
Pudasjärven ufot

Lähteet

Aiheesta muualla 
  Project Hessdalen
 https://pallosalamat-tyyppi-iv.webnode.fi/  Suomalaisen pallosalamaharrastajan antama selitys.

Ufot
1980-luku
Holtålen
Andrew Carter ja Edward Pate Jr.

Andrew Carter (1919 Savannah, Georgia – tammikuu 1989) ja  Edward Pate Jr. (13. huhtikuuta 1915 Kansas City, Kansas – ?) olivat afroamerikkalaisia yrittäjiä, jotka perustivat vuonna 1950 ensimmäisen Mississippin länsipuolella sijainneen mustien omistaman ja pyörittämän radioaseman.

Palveltuaan toisessa maailmansodassa Carter opiskeli RCA School of Electronicsissa ja New Yorkin yliopistossa. Hänen tavoitteenaan oli oman radioaseman perustaminen, mutta rotuennakkoluulot vaikeuttivat asian edistymistä. Kansasin entinen kuvernööri Alf Landon, joka omisti neljä radioasemaa, kuuli ongelmista ja nimitti Carterin omistamansa Leavenworthissa sijainneen KCLO-aseman johtoon. Hän myös auttoi Carteria saamaan FCC:ltä oman toimiluvan. Edward Pate tarjosi uudelle asemalle rahoitusta ja liiketaloudellista osaamista, ja vuonna 1950 Carter ja Pate käynnistivät KPRS-aseman Kansas Cityssä. Asema on edelleen toiminnassa ja nykyään sen johdossa toimii Carterin lapsenlapsi Michael Carter.

Andrew Carter ja Edward Pate Jr. nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1995.

Lähteet
Radio Hall of Fame: Andrew Carter and Edward Pate Jr.

Aiheesta muualla
kprs.com: History 

Afroamerikkalaiset
Yhdysvaltalaiset yrittäjät
Radio Hall of Fame
Artikkelit useasta henkilöstä
Leppävaaran Pallo

Leppävaaran Pallo (lyh. LePa) on vuonna 1957 perustettu junioritoimintaan keskittyvä espoolainen jalkapalloseura. Se on toiminut vuodesta 2001 lähtien FC Espoon kasvattajaseurana yhdessä FC Kasiysin, Kauklahden Pyrinnön ja Pohjois-Espoon Ponnen kanssa. Seurassa pelasi vuonna 2016 yli 1200 lisenssipelaajaa. LePan edustusjoukkue pelasi korkeimmillaan Kakkosessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Leppävaaran Pallon sivusto

Suomalaiset jalkapalloseurat
Espoolaiset urheiluseurat
Leppävaara
Vuonna 1957 perustetut urheiluseurat
Lisäarvo

Lisäarvo on marxilainen kansantaloustieteellinen termi, joka osoittaa, miten paljon työnantaja ja omistaja jättää maksamatta työn tuottamaksi katsottavasta arvosta sen tekijöille. Sanaa lisäarvo käytetään yleiskielessä usein myös kun viitataan arvonlisään. Kauppatieteissä on haluttu pitää nämä kaksi käsitettä myös sanastollisesti tiukasti erillään.

Ajatuksen perustana on se, ettei liiketoiminnassa tarvita voittoa riskin kattamiseksi ja että tulonjako on niin jäykkä, että se synnyttää epäoikeudenmukaisen tulonjaon.

Lisäarvoteorian heikkouksiin kuuluu se, ettei se hintoja arvostaessaan ota huomioon erilaisia kustannushintatasoja eri maiden välillä johtuen luonnonoloista tai muista työstä riippumattomista tekijöistä.

Katso myös
Marxilainen taloustiede
Lisäarvo ja arvonlisä

Marxilaiset käsitteet
Enzo Cavalli

Enzo Cavalli (s. 11. syyskuuta 1937 Gorizia) on italialainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli kolmiloikka.

Cavalli osallistui Rooman olympialaisiin 1960. Hän oli kolmiloikan karsinnan 16. tuloksella 15,48 m, eikä päässyt loppukilpailuun. Cavalli sijoittui kolmiloikassa 12:nneksi Tukholman EM-kilpailuissa 1958 tuloksella 14,84 m. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 15,09 m.

Cavalli voitti kolmiloikassa Italian-mestaruuden vuosina 1958, 1959, 1961 ja 1962. Hän paransi Italian ennätystä kuudesti ja sivusi kerran. Budapestissa 20. elokuuta 1956 hän hyppäsi tuloksen 15,09 m, Cremonassa 26. elokuuta 1956 tuloksen 15,24 m sekä Estessä 4. toukokuuta 1958 tuloksen 15,29 m. Pierluigi Gattin otettua ennätyksen nimiinsä tuloksella 15,39 m Cavalli sivusi sitä Ateenassa 20. toukokuuta 1958. Tämän jälkeen hän paransi vielä ennätystä 15,46 metriin 29. kesäkuuta 1958 Firenzessä, 15,64 metriin 26. heinäkuuta 1958 Torinossa sekä 16,10 metriin 14. kesäkuuta 1959 Varsovassa. Viimeksi mainitun ennätyksen rikkoi Giuseppe Gentile kuusi vuotta myöhemmin.

Lähteet

Viitteet 

Italialaiset kolmiloikkaajat
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Live Premonition

Live Premonition on heavy metal -yhtye Firewindin ensimmäinen livealbumi. Se julkaistiin marraskuussa 2008. Albumista julkaistiin kolme eri versiota: tupla-CD, DVD ja DVD:n sekä molemmat CD:t sisältävä painos . Albumi on nauhoitettu Kreikan Thessalonikissa 12. tammikuuta 2008 .

Kappaleet

DVD-versio
Allegiance
Insanity
Into The Fire
Head Up High
Mercenary Man
Angels Forgive Me
My Loneliness
Circle Of Life
The Silent Code
Life Foreclosed
Destination Forever
Keyboard Solo
Guitar Solo
The Fire And The Fury
Drum Solo / Dreamchaser
Till The End Of Time
Deliverance
Brother's Keeper
Between Heaven And Hell
I Am The Anger
Falling To Pieces
Tyranny

Bonusmateriaalit:
Promovideot:
Breaking The Silence
Falling To Pieces
Head Up High
Mercenary Man
Akustinen MAD TV -sessio:
My Loneliness
Where Do We Go From Here?
Road Movie
Bootleg Live in Canada:
Head Up High
The Fire And The Fury
Till The End Of Time

CD

Levy 1

Levy 2

Kokoonpano
 Apollo Papathanasio – laulu
 Gus G. – kitara
 Bob Katsionis – kosketinsoittimet
 Petros Christo – basso
 Mark Cross – rummut

Lähteet

Vuoden 2008 konserttitallenteet
Firewindin albumit
Karhuveljeni Koda 2

Karhuveljeni Koda 2 (Brother Bear 2) on Disneyn animaatioelokuva vuodelta 2006. Se on jatkoa Karhuveljeni Kodalle. Elokuvassa karhuveljekset Kenai ja Koda jatkavat seikkailujaan. Keskeisessä osassa on myös ihmisystävä Nita, jonka kohtalo on sidottu Kenaihin.

Ääninäyttelijät

Englanniksi 

Muita englanninkielisiä ääniä esittävät Benjamin Bryan, Jason Marsden ja Krista Swan.

Suomeksi 

Muissa rooleissa ovat: Sari Moilanen, Henri Piispanen, Rebekka Holi, Martti Mäkelä, Pasi Ruohonen, Carla Rindell, Antti Jaakola, Aleksis Sankari, Aurora Sankari, Anna-Liisa Haunio, Inna Vintturi, Päivi Granström, Mirja Mäkelä, Tommi Varis, Mikko Pettinen, Pasi Piispanen ja Matti Holi

Laulut suomeksi

Tulkoon Aamunkoi
Esittäjät: Katriina Honkanen ja Pekka Kuorikoski

Tänne Mä Jään
Esittäjä: Katriina Honkanen

Mä Luonas Oon
Esittäjä: Katriina Honkanen

Tulkoon Aamunkoi (repriisi)
Esittäjät: Katriina Honkanen ja Pekka Kuorikoski

Disneyn animaatioelokuvat
Vuoden 2005 yhdysvaltalaiset elokuvat
Elokuvat karhuista
Fix You

”Fix You” on englantilaisen vaihtoehtorock-yhtye Coldplayn kappale. Kappale julkaistiin 5. syyskuuta 2005 yhtyeen kolmannen albumin, X&Y:n, toisena singlenä. Kappale nousi Britannian singlelistalla sijalle neljä ja Yhdysvaltojen Billboardin Hot Modern Rock Tracks -singlelistalla sijalle 18. Britannian ja Yhdysvaltojen singlet olivat promo-singlejä.

Kaikki yhtyeen jäsenet osallistuivat kappaleen kirjoittamiseen. Kappale rakentuu kirkkotyylisten urkujen sekä hidastempoisten rumpujen ympärille. 

Kriitikoiden arviot ”Fix Yousta” olivat yleisesti ottaen positiivisia. Arvioissa kiiteltiin kappaleen musiikkia ja sen syvällisiä sanoituksia. Kappaletta on käytetty paljon sämpläämiseen ja siitä on tehty useita cover-versioita. Kappale on voittanut useita musiikkipalkintoja.

Kappaleet 
 ”Fix You” (musiikkivideon versio) – 4:37
 ”The World Turned Upside Down” – 4:32
 ”Pour Me” (konserttitallenne, äänitetty Hollywood Bowlilla)" – 5:01 (Britannian CD:n parannetulla versiolla, Australian versiolla, ja Yhdysvaltain iTunes-EP-versiolla)
 ”Fix You” [video] (Britannian CD:n parannetulla versiolla ja Yhdysvaltain iTunes-EP-versiolla)

Listasijoitukset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Coldplay - Fix You YouTubessa 
 Fix Youn lyriikat Coldplayn kotisivuilla 

Vuoden 2005 kappaleet
Coldplayn kappaleet
Wolf Kahler

Wolf Kahler (s. 3. huhtikuuta 1940 Berliini, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Kadonneen aarteen metsästäjissä eversti Dietrichiä.

Kahler esiintyi vuonna 1975 monissa Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian filmituotannoissa. Pituutensa (193 cm), vaaleiden hiustensa ja sinisten silmiensä ansiosta hän on esiintynyt usein natsirooleissa. Kahlerin ääni esiintyi myös videopeleissä, esimerkkinä Kaiser Vlad Battalion Warsissa. 

Kahler on esiintynyt myös mainoksissa.

Filmografia

Elokuvat
Barry Lyndon (1975) – Tübingenin prinssi
Kotka on laskeutunut (1976) – Hauptsturmführer Fleischer
Navaronen haukat (1978) – saksalaissotilas Supply Dumpilla
Brasilian pojat (1978) – Schwimmer
Kuoleman ranta (1979) – Vilhelm II
Nainen katoaa (1979) – Helmut
Merten sudet (1980) – Trompeta
Kadonneen aarteen metsästäjät (1981) – eversti Dietrich
Firefox (1982) – KGB:n puheenjohtaja Juri Andropov
Paholaisen pesä (1983) – SS-adjutantti
Zoo (1985) – Felipe Arc-en-Ciel
Pitkän päivän ilta (1993) – saksalaislähetti
Backbeat (1994) – Bert Kaempfert
Loch Ness (1996) – tohtori Muller
Charlotte Gray (2001) – luutnantti Lindermann
Bridget Jones: Elämä jatkuu (2004) – toimittaja

TV
The Sandbaggers (1980) – Lincke
The Secret Adversary (1982) – saksalainen
Sherlock Holmesin seikkailut (1984) – Böömin kuningas
Space (1985) – Funkhauser
A Perfect Spy (1987) – luutnantti Dollendorf
War and Remembrance (1988) – SS-majuri Anton BurgerThe Young Indiana Jones Chronicles (1992) – toinen saksalainen kaksintaistelussaSoldier Soldier (1993) – tohtori HellerKavanagh QC (1999)Yorkshiren etsivät (2000)Taistelutoverit (2001) – saksalaiskenraaliRed Cap (2001) – kenraali Joachim UlmkeLondon (2004) – saksalaismatkustajaThe Girl in the Café (2005) (TV) – Herr GerhardtThe Somme - From Defeat to Victory (2006) – kenraali von PlessenGeorge Gentlyn tutkimukset'' - Bomber's Moon (2008) – Günter Schmeikel

Aiheesta muualla

Saksalaiset näyttelijät
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
The Blue Room (EP)

The Blue Room on englantilaisen rock-yhtyeen Coldplayn kolmas EP ja ensimmäinen joka julkaistiin levy-yhtiö Parlophonen kautta.

EP:n versio "Don’t Panicista" on erilainen kuin yhtyeen ensimmäisellä studioalbumilla, Parachutesilla, joka julkaistiin vuonna 2000. Myös EP:n neljäs raita, "High Speed", julkaistiin Parachutesilla, mutta samana versiona. Kaksi EP:n kappaleista on julkaistu jo aikaisemmin yhtyeen edellisellä EP:llä Safety: "Bigger Stronger" ja "Such a Rush".

Alkuperäisestä painoksesta tehtiin vain 5 000:n kopion erä, mutta EP uudelleenjulkaistiin vuonna 2001, jolloin erä oli suurempi.

Kappaleet 
 "Bigger Stronger" – 4:49
 "Don’t Panic" – 2:38
 "See You Soon" – 2:51
 "High Speed" – 4:16
 "Such a Rush" – 4:57

Aiheesta muualla 
 Yhtyeen viralliset kotisivut 
 Coldplay Wiki 

Vuoden 1999 EP:t
Coldplayn albumit
John Kricfalusi

Michael John Kricfalusi (s. 9. syyskuuta 1955) on kanadalainen animaattori, joka tunnetaan parhaiten animaatiosarja Ren & Stimpyn luojana. Hän on käyttänyt myös nimiä John K. ja Raymond Spum.

Kricfalusi aloitti uransa 1980-luvun alussa Ralph Bakshin kanssa. Hän perusti vuonna 1988 animaatiostudio Spümcøn Jim Smithin kanssa ja loi Ren & Stimpyn. Spümcø myi Ren & Stimpyn Nickelodeonille samana vuonna. Sarjan tuotannosta syntyi kuitenkin riitaa. Kricfalusi ylitti usein sarjan budjetin ja sai harvoin jaksoja valmiiksi määräajan sisällä. Nickelodeon erotti hänet sarjan tuotantoryhmästä vuonna 1992. Sarja lopetettiin 1996. Kricfalusi sai vapaammat kädet aloittaessaan vuonna 2003 enemmän aikuisille suunnatun sarjan Ren & Stimpy Adult Party Cartoon Spike TV:lle, mutta se lopetettiin vain kolmen jakson esittämisen jälkeen.

Vuonna 1997 Kricfalusi loi ensimmäisen vain Internet-levitykseen tarkoitetun animaation The Goddamn George Liquor Programin. Sarjan jaksot olivat yhden minuutin pituisia.

Kricfalusi on animoinut myös musiikkivideoita artisteille kuten Björk ja Tenacious D. Hän on myös ohjannut The Rolling Stonesin vuoden 1986 "Harlem Shuffles" -musiikkivideon animaation.

Lähteet

Aiheesta muualla 

John Kricfalusin blogi

Kanadalaiset animaattorit
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Kokoonpanopiirustus

Kokoonpanopiirustus kuuluu koneenpiirustuksiin. Se esittää laittetta osista ja komponenteista koottuna täysin valmiiksi kasattuna tai räjäytyskuvana. Osat ovat liitetty yhteen joko kiinteillä tai irrotettavilla liitoksilla. Piirustus sisältää osaluettelon, mihin on merkitty osakokoonpano- ja osapiirustusten numerot. Kaikki kuvassa olevat osat ovat numeroituja. Kokoonpanopiirustuksissa näkyy tuotteen pää- ja liitäntämitat, jotta kokoonpano saadaan kasattua oikean kokoisilla työkaluilla ilman osakokoonpanopiirustuksien esille kaivamista. Osien yksityiskohtaisemmat tiedot ovat osakokoonpano- ja osapiirustuksista. Kokoonpanopiirustuksen tavoitteena on kertoa kokoonpanoa suorittavalle henkilölle tarpeeksi selkeästi kokoonpanojärjestyksen ja esittelee tarvittavat osat ja komponentit.

Katso myös
 Dokumentointi
 Koneenpiirustus
 Tekninen piirustus
 Teknisen piirustuksen välineet

Lähteet

Konetekniikka
Tekninen piirtäminen
Luettelo maailman suurimmista kaupunkiseuduista

Sama sisältö löytyy sivulta Luettelo suurimmista kaupunkialueista väkiluvun mukaan!

Tämä artikkeli on luettelo maailman suurimmista kaupunkiseuduista. Kaupunkiseudut on ryhmitelty suuruusjärjestykseen väkiluvun perusteella.

Lähteet 

Suurimmat kaupunkiseudut
Läntinen kristikunta

Läntinen kristikunta on yhteisnimitys niille kristillisille kirkoille, joiden historialliset juuret ovat roomalaiskatolisessa perinteessä eivätkä itäisessä ortodoksisessa eli bysanttilaisessa perinteessä. Läntiseen kristikuntaan kuuluvat roomalaiskatolisen kirkon ohella kaikki protestanttiset kirkot.

Läntisiä kirkkoja yhdistää − ja toisaalta erottaa idän kirkoista − muun muassa pääsiäisen ajankohdan määräytyminen sekä Nikean uskontunnustukseen tehty niin kutsuttu Filioque-lisäys ("ja Pojasta"), joka sinetöi idän ja lännen kirkon eron vuonna 1054. Osa protestanttisista kirkoista on säilyttänyt toisia enemmän Rooman kirkon perinteitä kuten jumalanpalveluksen ja kirkkovuoden elementtejä.

Katso myös

Idän kirkko
Episkopaalisuus
Ekumenia

Kristinusko
Bionic Woman (televisiosarja)

Bionic Woman on yhdysvaltalainen David Eickin luoma scifisarja. Se on uudennettu versio 1970-luvun menestyssarjasta The Bionic Woman.

Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa NBC-kanavalla syyskuussa 2007. Suomessa sarjaa on voinut seurata Subin kanavalla.

Juoni 
San Franciscossa nuorena naispuolisena baarimikkona toimiva Jaime Sommers (Michelle Ryan) yrittää elättää pikkusiskoaan Beccaa heidän vanhempiensa kuoltua ennenaikaisesti. Jaime joutuu kuitenkin auto-onnettomuuteen ja hänen poikaystävänsä Will Anthros käyttää työpaikkansa salaista ja vasta kokeellista teknologiaa pelastaakseen tyttöystävänsä hengen.

Jaime huomaa nopeasti, ettei elämä ole normaalia häneen asennettujen bionisten jalkojen, oikean käden ja silmän kanssa.

Alkuvaikeuksien jälkeen Jaime menee työskentelemään hänen henkensä pelastaneeseen Berkut Group -organisaatioon.

Näyttelijät

Tuotanto 
Vuonna 2002 USA Network kertoi valinneen Jennifer Anistonin uuteen The Bionic Woman -nimeä kantavan televisiosarjaan.  Projekti ei koskaan edennyt tuotantoon asti.

Vuonna 2006 NBC Universal ilmoitti herättävänsä Bionic Womanin eloon. Taisteluplaneetta Galactican vastaavana tuottajana tunnettu David Eick kiinnitettiin täysin uudennetun sarjan tuottajaksi.

The Hollywood Reporter kertoi tammikuussa 2007 NBC:n tilanneen tunnin mittaisen pilottijakson sarjalle. Myöhemmin toukokuussa NBC vahvisti tilanneensa ensimmäisen kauden.

Sarjaa kuvattiin kahdeksan jaksoa Vancouverissa vuonna 2007, kunnes käsikirjoittajien lakko laittoi sen tauolle. Myöhemmin ilmoitettiin, ettei sarjaa jatketa lakon loputtua.

Uudistetussa sarjassa on paljon eroavaisuuksia alkuperäiseen verrattuna. Alkuperäinen The Bionic Woman pohjautui Martin Caidinin romaaniin Cyborg ja siitä tehtyyn televisiosarjaan Kuuden miljoonan dollarin mies, eikä niihin ole oikeuksia uuden sarjan tuottajilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Bionic Woman TV.comissa  

Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Televisiosarjoihin perustuvat televisiosarjat‎
Ousmane Bangoura

Ousmane Bangoura (s. 1. joulukuuta 1979) on guinealainen jalkapalloilija. 

Bangoura pelasi urallaan ranskalaisessa Chamois Niortais FC:ssä, belgialaisessa R. Charleroi SC:ssä ja kiinalaisessa Shenyang Gindessa. Hän on myös pelannut Guinean maajoukkueessa 37 maaottelua ja oli mukana joukkueessa 2006 Afrikan-mestaruuskisoissa, joissa Guinea pääsi puolivälieriin asti. 

Bangoura sokeutui toisesta silmästään 7. heinäkuuta 2006 pelatussa Kiinan Superliigan ottelussa vastustajan nappulan osuttua siihen. Silmä onnistuttiin pelastamaan, mutta sen näkökykyä ei.

Lähteet 

Guinealaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
SpeedStep

SpeedStep on kauppanimi  Intelin kehittämille virransäästöteknologioille (speedstep 1, 2, ja 3). Niitä käytetään tietyissä Intelin prosessoreissa vaikuttamaan prosessorin kellotaajuuteen, virrankulutukseen ja sitä kautta lämmöntuottoon.

Versiot 
V 1.1 tuli Pentium 3 prosessoreiden loppuvaiheessa 
V 2.1 hyödynnettiin pentium 3 prosessoreiden kannettaviin suunnatuissa versioissa.
V 2.2 hyödynnettiin pentium 4 prosessoreiden kannettaviin suunnatuissa versioissa.
V 3.1 (EIST hyödynnettiin ensimmäisen ja toisen sukupolven pentium M suorittimissa. (Baniath ja Donian ytimelliset, hyödyntävät Centrino alustaa)

Katso myös 
 AMD Cool'n'Quiet

aiheesta muualla 
http://www.bay-wolf.com/speedstep.htm

Tietokonetekniikka
Scottish National League

Scottish National League on Skotlannin toiseksi korkein sarjataso jääkiekossa. Sarjassa pelaa 9 joukkuetta, jotka ovat ylempien sarjatasojen kakkos- tai farmijoukkueita.

Joukkueet 2018–2019 
Aberdeen Lynx
Dundee Comets
Dundee Tigers
Kilmarnock Thunder
Kirkcaldy Kestrels
Murrayfield Racers
North Ayrshire Wild
Paisley Pirates
Solway Stingrays

Aiheesta muualla 
Scottish Ice Hockey 

Skotlannin jääkiekko
Yhdistyneen kuningaskunnan jääkiekkosarjat
Jalkaväkirykmentti 11 (talvisota)

Jalkaväkirykmentti 11 eli Ässärykmentti eli Sörkan rykmentti oli helsinkiläisistä Sörnäisten ja Kallion kaupunginosien reserviläisistä koottu rykmentti talvisodassa.

Sen kunniaksi pystytettiin Ässärykmentin muistomerkki Kallioon Alli Tryggin puistoon 13. lokakuuta 1940. Kalliossa sijaitsee myös Ässänrinne niminen katu, joka sijaitsee kyseisen puiston lounaislaidalla alkaen Hämeentiestä ja päättyen Porthaninkatuun.

Perustaminen 
Jalkaväkirykmentti 11 perustettiin 13. - 18. lokakuuta 1939 Helsingissä.

Keskittäminen 
Jalkaväkirykmentti 11 keskitettiin 19. lokakuuta 1939 Johanneksen alueelle osaksi 4. divisioonan puolustusryhmitystä. II pataljoonan tehtävänä Kuolemajärven lohkoa, III pataljoona oli divisioonan reservinä. Loppuosa rykmentistä ryhmitettiin alueelle Lipola-Ojala päätoimintasuuntanaan Karhulan lohko.

Komentajat 
everstiluutnantti Kaino Niemeläinen YH:n aikana
everstiluutnantti Kustaa Inkala  13. maaliskuuta 1940 asti

Katso myös

Jalkaväkirykmentti 26 (jatkosota)

Lähteet

Viitteet 

Talvisodan suomalaiset jalkaväkirykmentit
Helsingin historia
Polska Hokej Liga

Polska Hokej Liga on Puolan korkein sarjataso jääkiekossa, PHL korvasi vuonna 2013 aiemman Ekstraligan. Jääkiekon Puolan mestaruudesta on pelattu vuodesta 1926 saakka, pääpiirteissään nykymuotoinen pääsarja syntyi vuonna 1955. Selvästi menestyksekkäin seura on ollut Podhale Nowy Targ 19 mestaruudellaan, pääsarjaa sen perustamisesta asti keskeytyksittä pelannut Podhale kuitenkin putosi vuonna 2012 sijoituttuaan yllättäen viimeiseksi ja uusi PHL toimii ainakin ensimmäiset kaudet suljettuna sarjana. Kuten Nowy Targ, myös kaikki nykyiset pääsarjapaikkakunnat sijaitsevat verrattain pienellä alueella vuoristoisessa Etelä-Puolassa.

Joukkueet
 Cracovia Kraków, Krakova
 GKS Katowice, Katowice
 GKS Tychy, Tychy
 JKH GKS Jastrzębie, Jastrzębie-Zdrój
 Podhale Nowy Targ, Nowy Targ
 KS Torun, Toruń
 MH Automatyka Gdansk, Gdańsk
 Polonia Bytom, Bytom
 TH Unia Oświęcim, Oświęcim
 Zagłębie Sosnowiec, Sosnowiec

Puolan jääkiekko
Jääkiekkosarjat
Optibet Hokeja Līga

Optibet Hokeja Līga on Latvian korkein sarjataso jääkiekossa. Tällä hetkellä sarjassa pelaa 9 joukkuetta Latviasta ja Liettuasta. Sarjassa on ollut mukana historian aikana joukkueita Virosta.

Historia
Jääkiekko rantautui Latviaan 1900-luvun alussa. Maan ensimmäinen virallinen jääkiekko-ottelu pelattiin 1909. Vasta 1930-luvulla jääkiekko järjestäytyi ja vuonna 1931 alkoi kansallinen kilpasarja. Samana vuonna Latvian jääkiekkoliitto hyväksyttiin IIHF:n jäseneksi. Toinen maailmansota lakkautti Latvian jääkiekon tyystin. Yksikään sotaa edeltänyt jääkiekkoseura ei jatkanut neuvostotasavallan aikana.

Neuvostoliiton miehityksen aikana perustettiin uusia latvialaisia joukkueita, jotka pelasivat Neuvostoliiton jääkiekkosarjoissa. Latvian itsenäistymisen jälkeen monet näistä seuroista liittyivät uuteen Latvian mestaruussarjaan. Useat niistä tosin ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, mikä uudisti seurakenttä 2000-luvulle tultaessa. Latvian mestaruussarjan nimi oli sponsorisopimuksen myötä Samsung Premjerlīga vuosina 2006–2009.

Joukkueet 2022–2023 
  Dinamo Riika
  Energija Elektrenai
  HK Dinaburga
  HK MOGO
  HK Prizma Riika
  HK Zemgale
  Hockey Punks
  HS Riika
  Kaunas City

Mestarit 

 1931–1932 Unions Riga
 1932–1933 Unions Riga
 1933–1934 ASK Riga
 1934–1935 ASK Riga
 1935–1936 ASK Riga
 1936–1937 US Riga
 1937–1938 ASK Riga
 1938–1939 ASK Riga
 1939–1940 US Riga
 1941–1942 US Riga
 1943–1944 US Riga

 1991–1992 HK Saga Kekava
 1992–1993 HK Pardaugava Riga
 1993–1994 Hokeja Centrs
 1994–1995 Nik's Brih Riika
 1995–1996 Nik's Brih Riika
 1996–1997 Latvijas bērzs
 1997–1998 Nik's Brih Riika
 1998–1999 Nik's Brih Riika
 1999–2000 Liepājas Metalurgs
 2000–2001 HK Riga 2000
 2001–2002 Liepājas Metalurgs
 2002–2003 Liepājas Metalurgs
 2003–2004 HK Riga 2000
 2004–2005 HK Riga 2000

 2005–2006 HK Riga 2000
 2006–2007 HK Riga 2000
 2007–2008 Liepājas Metalurgs
 2008–2009 Liepājas Metalurgs
 2009–2010 Dinamo-Juniors Riika
 2010–2011 Liepājas Metalurgs
 2011–2012 Liepājas Metalurgs
 2012–2013 HK SMScredit.lv
 2013–2014 HK Prizma Riika
 2014–2015 HK MOGO
 2015–2016 HK Liepāja
 2016–2017 HK Kurbads
 2017–2018 HK Kurbads
 2018–2019 HK MOGO

 2019–2020 Ei mestaria
 2020–2021 Olimp Riika
 2021–2022 HK Zemgale

Lähteet

Latvian jääkiekko
Jääkiekkosarjat
Ehrensvärd-museo

Ehrensvärd-museo on Suomenlinnassa sijaitseva erikoismuseo. Museo sijaitsee Susisaaren Linnanpihalla. Se on sijoitettu entiseen linnoituksen komendantin asuntoon. Museo avattiin vuonna 1930. Museo on sisustettu kertomaan miltä näytti linnoituksen päällikön asunto 1700-luvulla. Näytteillä on muotokuvia, aseita ja  saaristolaivaston alusten pienoismalleja.
Museon edessä on Augustin Ehrensvärdin hauta. Museo on Suomenlinnan hoitokunnan alainen ja sitä ylläpitää Ehrensvärd-seura, joka perusti museon vuonna 1927.

Lähteet 

 Museon esite, Helsingin kaupunki; Edita 2008

Viitteet 

Suomenlinna
Helsingin museot
Suomen paikallismuseot
Waldemar Gawron

Waldemar Gawron on entinen puolalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy.

Gawron sijoittui Belgradin EM-kilpailuissa 1962 pituushypyssä viidenneksi tuloksella 773 cm. Hän jäi mitalisijasta 12 senttimetrin päähän.

Lähteet

 

Puolalaiset pituushyppääjät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Stanisław Szudrowicz

Stanisław Szudrowicz (s. 4. helmikuuta 1947) on entinen puolalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy.

Szudrowicz saavutti Helsingin EM-kilpailuissa 1971 pituushypyssä pronssia tuloksella 787 cm. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Max Klaussille viisi senttimetriä ja voitti sijoille 4–6 päätyneet hyppääjät kahdella senttimetrillä.

Lähteet

 

Puolalaiset pituushyppääjät
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Redaktiokritiikki

Redaktiokritiikki on kriittinen raamatuntutkimuksen metodi. Redaktiokriittinen metodi arvioi Raamatun kirjoittajia lähdeaineiston muokkaajina. Redaktiokritiikki eroaa muotokritiikistä siten, että se ei tarkastele erilaisia kerronnallisia osia löytääkseen alkuperäisen muodon, vaan keskittyy siihen, kuinka redaktori on hahmottanut ja muovannut kerrontaa tuodakseen esiin teologisia päämääriään.

Redaktiokritiikissä tutkitaan niitä tapoja, joilla Raamatun kirjan kirjoittaja on toimittanut teoksensa. Siinä kiinnitetään huomiota siihen, miten lyhyet kertomukset on koottu yhteen. Useimmiten redaktikriittisen tutkimuksen tavoitteena on antaa selitys, miten evankelista on hyödyntänyt traditiota tuodakseen esille oman teologisen painotuksensa. Redaktiokritiikki on nuorin raamatuntutkimuksen perusmenetelmistä. Reflektoitu redaktiokriittinen metodi syntyi 1950-luvun keskivaiheilla.

Lähteet 

Eksegetiikka
Tekstuaalitieteet
Stilton (juusto)

Stilton on englantilainen homejuusto, jota valmistetaan sekä valko- että sinihomejuustona. Näistä sinihomejuusto on huomattavasti tunnetumpi. Stiltonjuustoja valmistetaan Leicestershiren, Nottinghamshiren ja Derbyshiren kreivikunnissa. Vain kuudella meijerillä on lisenssi valmistaa aitoa stiltonia.

Stiltonia on tehty 1700-luvun alkupuolelta asti. Sen valmistus aloitettiin Melton Mowbayn alueella – Stiltonin kylä, josta juusto sai nimensä, oli paikka, jossa sitä myytiin, noin 120 kilometriä Lontoosta pohjoiseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Sinihomejuustot
Englantilaiset juustot
Theresa Russell

Theresa Russell (ent. Paup) (s. 20. maaliskuuta 1957, San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista  Viimeinen valtias (1976), Outo intohimo (1980), Kuka murhasi Jack Mccannin? (1984), Insignificance (1985), Aria (1987), Väärillä raiteilla, Pelottava houkutus (1990) ja Spider-Man 3 – Hämähäkkimies 3 (2007).

Palkinnot 
Best Actress Mystfest (1988)

Yksityiselämä 
Russell oli naimisissa itseään melkein kolmekymmentä vuotta vanhemman ohjaaja Nicolas Roegin kanssa. Heillä on kaksi poikaa, heidän nimensä ovat Statten (s. 1983) ja Maxmilian (s. 1985). Russell ryhtyi malliksi ollessaan 12-vuotias.

Aiheesta muualla 
Theresa Russell Imdb:ssä

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Birgitta (Ruotsin prinsessa)

Prinsessa Birgitta (koko nimeltään Birgitta Ingeborg Alice, s. 19. tammikuuta 1937) on Ruotsin prinsessa sekä Hohenzollernin prinsessa. Hän on perintöprinssi Kustaa Aadolfin ja prinsessa Sibyllan toinen tytär. Hän on nykyisen Ruotsin kuninkaan Kaarle Kustaan sisar.

Elämä
Birgitta on opiskellut voimistelunohjaajaksi. Hän meni naimisiin vuonna 1961 saksalaisen prinssi Johann Georg av Hohenzollern-Sigmaringenin kanssa ja kääntyi katoliseksi. Samalla hän menetti kruununperimysoikeutensa, mutta on virallisesti vielä Ruotsin prinsessa. Pariskunnalla on kolme lasta. He asuivat erillään vuodesta 1990 lähtien, mutta eivät eronneet virallisesti. Aviomies kuoli 2. maaliskuuta 2016 Münchenissä Saksassa. Prinsessa asuu Mallorcalla ja käyttää aikansa hyväntekeväisyyteen ja golfiin. Hän ei aio palata Ruotsiin, koska ”siellä on kylmää ja pimeää”.

Tittelit
Ruotsissa Birgittaa kutsutaan virallisesti nimellä Hänen kuninkaallinen korkeutensa Ruotsin ja Hohenzollernin prinsessa.
Saksassa Birgittaa kutsutaan virallisesti nimellä Teidän korkeutenne Ruotsin ja Hohenzollernin prinsessa .

Lähteet 

Birgitta
Prinsessat
Birgitta
Elävät henkilöt