Hakaristi Suomessa

Hakaristi Suomessa on ollut käytössä koristeaiheena sekä Suomen ilmavoimien tunnuksena vuodesta 1918 vuoteen 1945. Hakaristiaihe on nähtävissä useissa kunniamerkeissä. Musta hakaristi on Ilmasotakoulun tunnuksessa ja lipussa sekä Karjalan, Lapin ja Satakunnan lennostojen lipuissa.

Vanha käyttö 

Hakaristejä esiintyi Suomessa arkeologisten löytöjen perusteella viimeistään rautakaudella. Myöhemmin historiallisella ajalla hakaristiä tiedetään käytetyn muun muassa onnenmerkkinä esimerkiksi rakennuksissa, puuesineissä, vaatteiden kirjailuissa sekä puumerkkinä. +Hakaristi on myös ollut osa tursaansydän-taikamerkkiä, jonka on katsottu suojelevan pahalta. Hakaristiä on nimitetty myös vääräpääksi, sananmukaisesti vinopäiseksi, erotuksena suoravartisesta rististä.

Kuvataiteessa Akseli Gallen-Kallela käytti hakaristiaihetta maalauksensa Aino-taru ensimmäisen version (1889) kehysten veistoskoristelussa. Koska merkki on yhdistetty pyörimiseen ja liikkeeseen, on tulkittu että hakaristeillä on kuvastettu maalauksen tarinan kulkua illasta aamuun. Intia-harrastus oli muotia Pariisin taidepiireissä 1880-luvulla, mikä oli mahdollisesti syynä siihen, että Gallen-Kallela päätyi hakaristikehyksiin. Gallen-Kallela käytti merkkiä teoksissaan myöhemminkin.

Vuonna 1932 valmistuneessa Viinikan kirkossa Tampereella hakaristi esiintyy koristeaiheena. 1900-luvun alkuvuosikymmeninä merkkiä käytettiin koristeena esimerkiksi porraskäytävien kattokuvioissa tai rautaporteissa. 

Lyhytsakarainen hakaristi esiintyy Akseli Gallen-Kallelan vuonna 1918 suunnittelemissa Vapaudenristin kunniamerkeissä. Vapaudenristi on myös tasavallan presidentin lipussa. Vapaudenristiä käytetään myös sotaveteraanien haudoilla. Vaikka monet ulkomaalaiset ovat hämmästelleet suomalaista hakaristiä, kunniamerkkien lyhythakainen risti ei välttämättä herätä suurta huomiota. Vapaudenristeissä käytetty hakaristitunnus poikkeaa kansallissosialistien käyttämistä pääasiassa tasareunaisista hakaristeistä. 

Hakaristi oli aikaisemmin Gallen-Kallelan suunnitteleman Suomen Valkoisen Ruusun suurristin ketjussa. Hakaristit korvattiin kuusenhavuristeillä ritarikunnan suurmestarin, tasavallan presidentti Urho Kekkosen toivomuksesta vuonna 1963. Ranskan presidentti Charles de Gaulle oli saanut Kekkoselta suurristin edellisenä vuonna. Luovuttamisen jälkeisellä vastaanotolla de Gaulle oli piilottanut ketjun takkinsa alle. Ketjun koristeena oli yhdeksän suorassa seisovaa hakaristiä. Alin risteistä roikkui kulmastaan ja muistutti kansallissosialistien hakaristia.

Suomen puolustusvoimien käytössä 

Suomen ilmavoimat sai alkunsa, kun ruotsalainen Eric von Rosen lahjoitti lentokoneen hallituksen joukoille eli valkoisille Suomen sisällissodan aikana. Kone oli ollut von Rosenin lentokoulun kone, mutta siivissä ollut koulun tunnus oli korvattu von Rosenin henkilökohtaisella onnenmerkillä, sinisellä hakaristillä. Sininen hakaristi sijoitettuna valkoiseen ympyrään määrättiin Suomen armeijan lentokoneiden tunnukseksi maaliskuussa 1918. 

Ruotsalaiset käyttivät risteistä nimitystä solkors (aurinkoristi). Sininen väri valittiin, koska arveltiin sinisen värin sopivan parhaiten lentokoneeseen. Myöhemmin 1930-luvulla Von Rosen oli Ruotsin tunnetuimpia kansallissosialisteja ja hänellä oli läheiset suhteet Hitlerin Saksaan. 

Hakaristitunnuksia alettiin käyttää 1920-1930-luvulla vähitellen myös Suojeluskuntien ja Suomen armeijan ajoneuvoissa.

Sotilaslentokoneiden suojaaminen maastoväreillä yleistyi 1930-luvulla. Suomen ilmavoimien koneiden siipien yläpinnassa oli kuitenkin valkoisella pohjalla oleva hakaristi, joka hankaloitti koneiden maastoutumista. Osa 1930-luvun ilmavoimien väestä oli huolestunut siitä, että hakaristin vaalea ympyrä erottui tummista siivistä hälyttävän hyvin. Syksyn 1939 harjoituksissa joissakin lentotukikohdissa mekaanikot värjäsivät lentokoneista hakaristien valkoiset ympyrät piiloon. Kun ilmavoimien komentaja Jarl Lundqvist näki tämän, hän määräsi tunnukset selvästi näkyviin.

Panssariajoneuvoissa otettiin kesäkuussa 1941 kansallistunnuksena käyttöön musta lyhytsakarainen hakaristi, jossa oli valkoinen kapea varjostus alaoikealla. Ohjeiden mukaan hakaristi oli 325 mm korkea, ja sitä käytettiin tornin sivuilla ja takana. Koko jatkosodan ajan panssariajoneuvoissa käytettiin myös määräyksen vastaisia hakaristeja: sakarat saattoivat olla täyspitkät ja hakaristi saattoi olla jopa sininen, kuten lentokoneissa.

Jatkosodan jälkeen Lapin sodan aikana huhtikuussa 1945 hakaristin käytöstä luovuttiin ilmavoimien koneissa ja Suomen lentomerkissä liittoutuneiden valvontakomission kehotuksesta, koska se yhdistettiin sodassa hävinneen natsi-Saksan tunnukseen. Samalla myös ilmavoimien yhteyteen kuuluneet ilmatorjuntajoukot sekä panssarijoukot luopuivat hakarististä. Uudeksi kansallistunnukseksi tuli sinivalkoinen kokardi.

Suomen itsenäisyyden alkuvuosina hakarististä tuli laajasti käytetty tunnus monissa järjestöissä, joilla oli vahva side valkoiseen Suomeen. Hakaristi oli vuosina 1920–1944 toimineen Lotta Svärd -järjestön tunnuksessa. Lottamerkin suunnitteli Eric Vasström ja se otettiin käyttöön 1921. Myöhemmin Lotta Svärd Säätiö on perinnetoiminnassaan välttänyt oman hakaristitunnuksensa käyttöä. Hakaristitunnus oli vuodesta 1925 vuoteen 1945 myös Suomen Sairaanhoitajatarliiton jäsenmerkissä.

Hakaristi kuului aikaisemmin Ilmavoimien esikunnan tunnuksiin. Ilmavoimien esikunta luopui 2010-luvun loppupuolella sen käytöstä, koska kansainvälisissä yhteyksissä sen taustaa piti usein selittää.

Nykyisin 

Mustaa hakaristiä käytetään nykyisin Ilmasotakoulun tunnuksessa ja lipussa sekä Karjalan, Lapin ja Satakunnan lennostojen lipuissa. Hakaristi on myös ilmavoimien joukko-osastoristeissä, joukko-osastotunnuksissa sekä ympyrähakaristinä Utin jääkärirykmentin joukko-osastolipussa ja –ristissä.

Hakaristitunnuksesta luopuminen on ollut ajoittain esillä julkisuudessa. Hakaristin käytön arvostelijat ovat puhuneet ”erillishakarististä” erillissotateesiin viitaten. Vuonna 2021 saksalaiset sotilaat eivät voineet osallistua lippujuhlaan, koska esillä oli hakaristi. Ilmavoimien hakarististä luopumista on perusteltu Suomen läntisen liittoutumisen ja Nato-yhdentymisen kannalta, informaatiosodankäyntiin varautumisen vuoksi sekä historiallisten tosiasioiden hyväksymisenä. Lisäksi suomalaisten asevelvollisuusikäisten nuorten voi nykyään olla vaikea tuntea tunnusta omakseen.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Lammi, Risto: Nykyinen lainsäädäntö mahdollistaa monin tavoin puuttumisen ääriliikkeiden toimintaan. Sisäministeriön blogi 14.12.2018.
 Pimiä, Kirsi: Natsien hakaristilipun näyttäminen julkisesti on kiellettyä. Yhdenvertaisuusvaltuutettu 28.2.2019.

Ristisymbolit
Ornamentit