Dwayne Johnson

Dwayne Douglas Johnson (s. 2. toukokuuta 1972 Hayward, Kalifornia), paremmin tunnettu nimellä The Rock, on yhdysvaltalainen näyttelijä ja showpainija.

Johnson on kolmannen sukupolven painija, sillä hänen isänsä ja isoisänsäkin olivat painijoita. Painiuransa aikana ja sen jälkeen hän on esiintynyt monissa elokuvissa, kuten Muumion paluu, Skorpionikuningas, Pako viidakkoon, Walking Tall, Gridiron Gang, Be Cool, Doom, The Game Plan, Fast & Furious 5, 6, 7 ja 8 sekä Black Adam. Hänellä on myös äänirooli elokuvassa Vaiana. Vuonna 2016 Johnson oli Forbes-lehden mukaan maailman parhaiten palkattu näyttelijä 64,5 miljoonan dollarin vuosituloillaan ja samoin vuonna 2018 89 miljoonan dollarin tuloillaan. Hän esiintyi myös Fortnitessa The Foundationina.

Elämäkerta 
Dwayne Douglas Johnson syntyi 2. toukokuuta Haywardissa, San Franciscon lahden alueella Kaliforniassa. Isänsä (Rocky Johnson) puolelta hän on tummaihoinen kanadalainen () ja äitinsä (Ata Johnson o.s. Maivia) puolelta samoalainen. Sekä isä Rocky että äidin adoptioisä Peter Maivia kuuluvat showpainin WWE Hall of Fame -kunniagalleriaan. Myös isoäiti Lia Malvia toimi lajin parissa johtaen Polynesian Pro Wrestling -promootiota Havaijilla.

Kun amerikkalaista jalkapalloa pelanneen Johnsonin lupaava peliura katkesi Miamin yliopistossa saatuihin polvivammoihin, hän siirtyi showpainin pariin. Miamin yliopistosta hänellä on tutkinto kriminologiasta.

Showpainiura 

Epäonnistuneen jalkapallouransa jälkeen Johnson halusi showpainijaksi. Hän oli tuolloin 23-vuotias. Hän pyysi isäänsä opettamaan häntä ja alkoi työskennellä aluksi pienissä Carny turnauksissa. Vuotta myöhemmin hän pääsi tryoutille WWF-organisaatioon Pat Pattersonin avulla. Johnson otteli voitokkaasti muun muassa Steve Lombardia vastaan, mutta hävisi Chris Candidolle ja Owen Hartille. Sittemmin hän solmi USWA:n kanssa sopimuksen, jossa hän paini nimellä ”Flex Kavana/Flex Cavanah”. Kilpaillessaan USWA:ssa Johnson voitti USWA World Tag Team Championship parijoukkuemestaruuden  Bart Sawyerin kanssa kahdesti kesällä 1996.

WWE (1996–2002) 
Johnson teki ensiesiintymisensä Rocky Maivia -nimellä WWE:ssä Survivor Series -tapahtumassa 17. marraskuuta 1996. Hän yhdisti kehänimessään isänsä ja isoisänsä kehänimiä. Myös WWE ryhtyi mainostamaan Johnsonia ensimmäisenä kolmannen sukupolven painijanaan. Kolme kuukautta myöhemmin (17. helmikuuta 1997) Johnson voitti WWE Intercontinental Championship tittelin Hunter Hearst Helmsleylta. Johnson puolusti mestaruuttaan 31. maaliskuuta 1997, jolloin hän voitti hylkäyksellä Bret Hartin.

Hävittyään Intercontinental Championship -tittelin Owen Hartille 28. huhtikuuta 1997 ja toivuttuaan loukkaantumisesta Johnson liittyi Nation of Domination talliin loppuvuodesta 1997. Samalla Johnson muutti painihahmoaan. Hyvänä hahmona tunnettu Rocky Maivia oli nyt karismaattinen kiusaaja The Rock, joka puhui itsestään kolmannessa persoonassa. Lopulta maaliskuussa 1998 hän syrjäytti Faarooqin Nation of Domination tallin johtajan asemasta. The Rock ryhtyi samalla myös pilkkaamaan WWF:n televisiojuontajia. 7. joulukuuta 1997 The Rock yritti uusia Intercontinental Championship mestaruutensa, mutta hävisi D-Generation X: In Your House -tapahtumassa Stone Cold Steve Austinille.

Seuraavana päivänä Raw is War -ohjelmassa Vince McMahon määräsi Austinin uusintaotteluun The Rockia vastaan puolustaakseen mestaruuttaan, mutta Austin luovutti mestaruuden The Rockille. Alkuvuodesta 1998 hän otteli uudelleen Austinia ja Ken Shamrockia vastaan, mutta hävisi molemmat ottelut. 31. toukokuuta 1998 The Rock puolusti Austinilta saamaansa Intercontinental Championship -mestaruutta Faarooqia vastaan Over the Edge: In Your House -tapahtumassa. Tämän jälkeen The Rock puolusti titteliään Triple H:ta ja hänen D-Generation X talliaan vastaan. The Rock otteli Triple H:ta vastaan Fully Loaded -tapahtumassa, jossa ottelu päättyi tasapeliin. Uusintaottelu käytiin 30. elokuuta 1998 "ladder matchina" SummerSlam-tapahtumassa, jossa The Rock hävisi Intercontinental Championship -tittelin. The Rock otteli "Triple threat" -teräskehäottelussa Ken Shamrockia ja Mankindia vastaan 27. syyskuuta 1998 Breakdown-tapahtumassa. The Rock voitti ottelun, minkä myötä hän nousi ykköshaastajaksi WWF-mestaruudesta. Tämän jälkeen The Rock riitaantui tallikaverin Mark Henryn kanssa, minkä myötä hän jätti The Nationin.

The Rock liittyi The Corporation -talliin ja otteli marraskuussa 1998 Survivor Series -tapahtuman Deadly Game -turnauksessa vapaana olleesta WWF-mestaruudesta. Hän eteni aina loppuotteluun saakka voitettuaan matkalla Big Boss Manin, Ken Shamrockin ja The Undertaker. Loppuottelussa The Rock voitti Mankindin, minkä myötä hänet julistettiin WWF mestariksi. Se oli samalla hänen ensimmäinen WWF mestaruus. Myöhemmin joulukuussa 1998 The Rock sai oman pay-per view -ohjelman In Your House -sarjasta, nimeltään Rock Bottom: In Your House. Kyseisessä ohjelmassa The Rock otteli WWF-mestaruudesta Mankindia vastaan uusintaottelun, jonka hän myös hävisi. The Rockin ja Mankindin välille syntyi riitaa mestaruusottelun myötä, ja Mankind voitti The Rockin Steve Austinin kanssa Raw is War -sarjassa 4. tammikuuta 1999. Lopulta The Rock sai revanssin Mankindista Royal Rumble -tapahtumassa 24. tammikuuta 1999, minkä myötä hänet julistettiin toistamiseen WWF-mestariksi.

Pari päivää myöhemmin WWF-titteliottelusta The Rock hävisi mestaruusvyönsä toistamiseen Mankindille tyhjällä areenalla käydyssä ottelussa, joka esitettiin Super Bowl XXXIII:n puoliajalla 31. tammikuuta 1999. 15. helmikuuta 1999 The Rock otteli viidennen kerran Mankindia vastaan WWF-tittelistä tällä kertaa Raw is War -tapahtumassa, jossa The Rock voitti uransa kolmannen WWF-mestaruuden. The Rock ei kuitenkaan kyennyt puolustamaan mestaruuttaan Steve Austinia vastaan, jolle hän hävisi WrestleMania XV -tapahtumassa 28. maaliskuuta 1999. The Rock haastoi Austinin uusintaotteluun mestaruudesta, mutta hävisi huhtikuussa 1999 Backlash: In Your House -tapahtumassa käydyn ottelun. Tämän jälkeen The Rock otteli muun muassa Triple H:ta vastaan Over the Edge -tapahtumassa voitokkaasti, mutta hävisi WWF-mestari The Undertakerille King of the Ring -tapahtumassa.

Myöhemmin elokuussa 1999 The Rock muodosti Mankindin kanssa Rock 'n' Sock Connection ryhmän, joka osallistui World Tag Team Championship turnauksiin. Kaksikko nousi tuolloin suosituimmaksi parivaljakoksi ja voitti World Tag Team -mestaruuden kolmesti.

Paluu WWE:hen 
Usean vuoden tauon jälkeen 14. helmikuuta 2011 Monday Night RAW -ohjelmassa Johnson palasi WWE:n pariin, kun hän ilmoitti olevansa vuoden 2011 Wrestlemanian juontaja.

Johnson palasi WWE Showpainiohjelmaan ja WrestleManian jälkeen seuraavassa Raw-ohjelmassa The Rock ja John Cena sopivat välillensä ottelun vuoden 2012 WrestleManiaan. The Rock voitti Cenan WrestleManian pääottelussa. Seuraavana iltana Raw-ohjelmassa The Rock ilmoitti ottelevansa vielä jonain päivänä WWE:n mestaruudesta ja voittavansa sen. RAW'n tuhannennessa juhlajaksossa 23. heinäkuuta 2012 The Rock ilmoitti ottelevansa WWE mestaruudesta Royal Rumble 2013 -tapahtumassa, oli mestari kuka tahansa. Vahvin vaihtoehto oli CM Punk, joka on ollut jo yli 400 päivää WWE:n mestari ja joka teki Clothesline-liikkeen Rockille kun tämä yritti tehdä nimikkoliikettään, Peoples Elbowta, Big Showlle samaisessa jaksossa. The Rock palasi WWE:hen Royal Rumblessa 2013. Hän sai vastaansa WWE-mestari CM Punkin. CM Punk voitti ottelun, mutta se käynnistettiin uudestaan, jolloin The Rock vei voiton CM Punkista. Mies on uusi WWE-mestari. Saman vuoden Wrestlemania-tapahtumassa The Rockilla oli matsi John Cenaa 
vastaan WWE- mestaruudesta, Cena voitti ottelun.

Mestaruudet 
 USWA Tag Team -mestari Bret Sawyerin kanssa
 Kaksinkertainen WWF Intercontinental -mestari
 Viisinkertainen WWF Tag Team -mestari
 Royal Rumble -ottelun voittaja (v. 2000)
 Kaksinkertainen WCW World championship -mestari
 Kahdeksankertainen WWE championship -mestari
 World Tag Team -mestari
 People's Champion -mestari

Filmografia

Televisio

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Guardian: What's the secret to The Rock's success?

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset showpainijat
Amerikankanadalaiset
Amerikansamoalaiset
Vuonna 1972 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit