Jaroslav I Viisas

Jaroslav I Viisas () (978–1054) oli Rostovin ja Novgorodin ruhtinas ja Kiovan suuriruhtinas vuodesta 1019. Hän oli Vladimir Suuren poika, joka nousi valtaan syrjäyttämällä kaikki veljensä.

Jaroslav laajensi Kiovan Rusin ulottumaan Laatokasta ja Itämerestä Kaukasukselle ja Mustaanmereen sekä perusti Tarton. Jaroslavin tekojen seurauksena Kiovasta tuli lopullisesti kristitty valtio. Hän yhdisti ruhtinaskunnat veljiensä kustannuksella. Kiovaan syntyi Jaroslavin hallitusaikana noin 400 kirkkoa, ja se oli merkittävä talouden keskus.

Jaroslav pyrki sivistystason nostamiseen. Hän laaditutti myös kirkkolakeja ja Venäjän ensimmäisen lakikokoelman Russkaja pravda. Koska hän rauhan­omaisesti kehitti varsin merkittävästi valta­kuntansa kulttuuria ja hallintoa, kronikoitsijat antoivat hänelle kunnia­nimen Uusi Salomo.

Jaroslav Viisaan aikana Venäjän ulkopolitiikka oli aktiivista: hän muodosti suhteita Bysanttiin ja avioliittopolitiikkansa kautta myös Länsi-Eurooppaan. Pojat menivät naimisiin Saksan ja Puolan prinsessojen kanssa, ja tyttärensä hän naittoi eri maiden kuninkaallisille.

Avioliitot, lapset ja dynastioiden suhteet 
Jaroslavin ensimmäinen puoliso vuoteen 1018 asti oli ilmeisesti norjalainen Anna. Puolalaisen kuninkaan Boleslaus I Rohkean sotajoukot veivät hänet sekä Jaroslavin sisaret mukanaan Puolaan..

Jaroslavin toinen puoliso oli 1019 lähtien Ruotsin prinsessa Ingegerd.

Pojat 
 Ilja
 Novgorodin ruhtinas Vladimir Jaroslavitš
 Kiovan ruhtinas Izjaslav
 Kiovan ruhtinas Svjatoslav II
 Kiovan ruhtinas Vsevolod I
 Vladimirin ruhtinas Igor Jaroslavitš
 Smolenskin ruhtinas Vjatšeslav Jaroslavitš

Tyttäret 
 Anastasia, Unkarin kuninkaan Andreas I:n vaimo 
 Elisabet, Norjan kuninkaan Harald Ankaran vaimo 
 Anna, Ranskan kuninkaan Henrik I:n vaimo
 Agatha, mahdollisesti Englannin prinssi Edvard Maanpakolaisen vaimo (tieto kiistanalainen)

Avioliitot kertoivat lännen tuntemasta arvostuksesta ruhtinasta kohtaan, ja lopulta Kiovan Rus tunnustettiinkin eurooppalaiseksi valtioksi.

Historiallinen merkitys 

Jaroslav perusti Jurjevin (nykyään Tartto) vuonna 1030, jonka valloitti virolaisilta, Jaroslavlin Volgan varrelle, Bila Tserkvan ja Novhorod-Siverskyin Ukrainaan sekä Jarosławin Puolaan.

Merseburgin piispan Thietmar Merseburgilaisen mielestä Kiova oli mahtava kaupunki, jossa oli lähes 400 kirkkoa ja kahdeksan toria. Toinen läntinen historioitsija, Adam Bremeniläinen, nimitti Kiovaa Konstantinopolin kilpailijaksi, "kiiltäväksi koruksi".

Jaroslavin aikana perustettiin ensimmäiset luostarit Kiovan Rusiin. Vuonna 1030 hän perusti Pyhän suurmarttyyri Georgios Voittajan kunniaksi eri luostareita, Novgorodiin Jurjevin luostarin, Kiovan luolaluostarin, sekä otti käyttöön uuden ortodoksisen pyhäpäivän Jurjevin päivän, 26.11. (9.12 gregoriaaninen kalenteri). Jaroslav painatti kirkkojärjestyksen, jossa määriteltiin kirkon ja valtion suhde toisiinsa sekä Russkaja pravda, joka oli muinaisvenäläinen feodaalioikeus. Vuonna 1051 hän kokosi arkkipiispat yhteen ja nimitti itse metropoliitaksi Ilarionin. Kokous suoritettiin ensimmäistä kertaa ilman Konstantinopolin patriarkkaa. Ilarionista tuli ensimmäinen venäläinen metropoliitta. Hän aloitti suuren työn bysanttilaisten ja muiden kirkkoslaavilla kirjoitettujen kirjojen kääntämiseksi muinaisvenäjän kielelle. Vuonna 1028 Novgorodiin perustettiin ensimmäinen iso koulu, jonne tuli lähes 300 pappien ja kyläpäälliköiden lasta opiskelemaan.. Siihen aikaan ilmestyivät myös ensimmäiset kolikot tekstillä Jaroslavin hopea. Kolikon toisella puolella oli Jeesus Kristus ja toisella puolella Pyhä Yrjö, Jaroslavin suojeluspyhimys.

Pohjoisten alueiden rauhan ylläpitoa varten Jaroslav lähetti vuosittain varjageille 300 grivnaa hopeaa. Tämä oli pieni ja symbolinen maksu rauhan ylläpidosta varjagien kanssa sekä pohjoisten alueiden suojelusta.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Novgorod
 Eymundin saaga
 Jaroslav Viisas 
 Austr í Görðum: tulkintoja viikinkiajalta

Kiovan ruhtinaat
Vuonna 978 syntyneet
Vuonna 1054 kuolleet