joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Devil’s Return

Devil’s Return on puolalaisen black metal -yhtye Moonin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2010. Albumi sisältää yhtyeen kahden ensimmäisen studioalbumin remasteroidut versiot.

Kappaleet

CD 1: Daemon’s Heart

CD 2: Satan’s Wept

Aiheesta muualla
 

Vuoden 2010 kokoelma-albumit
Moonin albumit
Lucifer’s Horns

Lucifer’s Horns on puolalaisen black metal -yhtye Moonin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 15. syyskuuta 2010.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Cezar – kitara, laulu
 Gonthy – kitara
 Mścisław – basso, laulu
 Vizun – rummut

Aiheesta muualla 
 Lucifer’s Horns discogs.com -sivustolla
 

Moonin albumit
Vuoden 2010 albumit
Nils Idman nuorempi

Nils Idman nuorempi (24. marraskuuta 1716 Östuna, Ruotsi – 6. maaliskuuta 1790 Huittinen) oli suomalainen pappi ja kielentutkija.

Idmanin vanhemmat olivat Huittisten kirkkoherra Nils Idman vanhempi ja Kristina Procopaeus. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1729 ja valmistui Turun akatemiasta filosofian maisteriksi vuonna 1738. Idman vihittiin papiksi 1740.

Idman oli Huittisten kirkkoherrana toimineen isänsä apulaisena ja vt. kirkkoherrana vuodesta 1740, Henkirakuunarykmentin 2. ylimääräisenä pataljoonansaarnaajana vuodesta 1742, vakinaisena pataljoonansaarnaajana vuodesta 1743 sekä rykmentinpastorina vuodesta 1748. Vuonna 1749 hänestä tuli isänsä seuraaja Huittisten kirkkoherrana ja 1758 lääninrovasti. Papin toimen ohella Idman harjoitti monia käytännön töitä, kuten koskenperkausta. Hän otti osaa säätyvaltiopäiville vuosina 1765–1766 ja 1778 hänet vihittiin teologian kunniatohtoriksi Uppsalassa.

Jo aiemmin eli vuonna 1774 Idman oli julkaissut teoksen Försök at visa gemenskap emellan finska och grekiska språken, hyläten suomen ja heprean sukulaisuuden ja pyrkien osoittamaan sen sijaan suomen ja kreikan kielten välisiä sanastollisia ja kieliopillisia yhteyksiä. Hän perusteli teoriaansa myös molempien kansojen mytologioiden yhteneväisyyksillä, väittäen suomalaisten kansojen esi-isien skyyttien olleen läheisissä tekemisissä kreikkalaisten kanssa. Teos käännettiin ranskan kielelle vuonna 1778.

Idmanin puoliso vuodesta 1747 oli Margareta Elisabet Rothovius (k. 1810). Heidän poikansa oli senaattori ja Suomen Pankin johtokunnan puheenjohtaja Carl Johan Idman, aateloituna vuodesta 1814 Idestam.

Lähteet 
  Sivu 324.

Viitteet 

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomalaiset kielitieteilijät
Vuonna 1716 syntyneet
Vuonna 1790 kuolleet
Kill Me Coz I Have No Hope

Kill Me Coz I Have No Hope on puolalaisen death metal -yhtye Slashing Deathin kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 1992. Albumi sisältää yhtyeen kolmannen ja neljännen demon kokonaisuudessaan.

Kappalelista
Kappaleet 1-7 demolta Kill Me 'cause I Can't Stop, 8-12 demolta Irrevocably and with No Hope

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 1992 kokoelma-albumit
Slashing Deathin albumit
Enon opetukset

Enon opetukset on Matti Ijäksen ohjaama vuonna 2011 ensi-iltansa saanut kaksiosainen televisioelokuva. Tragikoomisia sävyjä sisältävä teos perustuu Petri Tammisen samannimiseen romaaniin. Pääosissa ovat Jussi (Alfred Andersson, Samuli Niittymäki) ja tämän eno (Aku Hirviniemi).

Elokuvan ja romaanin  nimi sisältää viittauksen Antero Vareliuksen tunnettuun lasten tietokirjaan Enon opetuksia luonnon asioista.

Elokuvan juoni seurailee Tammisen alkuperäisromaania. Ensimmäisessä osassa eletään kesää 1981. Alkuperäisromaanin vuosien 1994 ja 2005 tapahtumat on tiivistetty elokuvaversion toisessa osassa vuoteen 1997.

Näyttelijät

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

Enon opetukset Finna-hakupalvelussa
 

Vuoden 2011 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Suomalaiset televisioelokuvat
Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Matti Ijäksen ohjaamat elokuvat
Adolf Wasenius

Adolf Fredrik Wasenius (16. tammikuuta 1829 Helsinki – 28. helmikuuta 1903 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja porvarissäädyn jäsen useilla valtiopäivillä.  

Adolf Waseniuksen vanhemmat olivat kirjakauppias Gustaf Otto Wasenius ja Anna Charlotta Meisner ja puoliso vuodesta 1860 Mathilda Catharina Charlotta Hjorth (k. 1918). Wasenius tuli ylioppilaaksi 1844, kävi kauppaopiston Lyypekissä 1848–1849 ja otti 1852 vastuulleen isänsä perustaman viljaliikkeen. Hän hankki yhdessä Leonard Borgströmin kanssa 1856 Tervakosken paperitehtaan ja ryhtyi sen johtajaksi. Wasenius oli  porvarissäädyssä Haminan edustaja valtiopäivillä 1872 ja Helsingin 1882, 1885, 1888, 1891, 1897, 1899 ja 1900. Hän oli ensin Tanskan varakonsuli vuodesta 1887, sitten vuodesta 1895 pääkonsuli.

Lähteet

Suomalaiset yritysjohtajat
Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet
Vuonna 1829 syntyneet
Vuonna 1903 kuolleet
Jerring-palkinto

Jerring-palkinto () on Ruotsin radion (SR) urheilutoimituksen perustama palkinto. Se on nimetty ruotsalaisen radiouranuurtajan Sven Jerringin mukaan, ja se myönnetään menestyneelle ruotsalaiselle urheilijalle yleisöäänestyksen perusteella edellisen vuoden saavutuksesta. Ehdokkaat valitsee SR:n esiraati.

Palkinnon saajan valitsevat radiokuuntelijat. Sitä on siksi arvosteltu siitä, että valituksi tulee kansansuosikki eikä välttämättä paras urheilija.

Palkitut

1979–1989
1979 – Ingemar Stenmark, alppihiihto
1980 – Ingemar Stenmark, alppihiihto
1981 – Annichen Kringstad, suunnistus
1982 – IFK Göteborg, miesten jalkapallo 
1983 – Mats Wilander, tennis
1984 – Gunde Svan, maastohiihto
1985 – Gunde Svan, maastohiihto
1986 – Tomas Johansson, paini
1987 – Marie-Helene Westin, maastohiihto
1988 – Tomas Gustafson, pikaluistelu
1989 – Jan Boklöv, mäkihyppy

1990–1999
1990 – Ruotsin miesten käsipallomaajoukkue
1991 – Pernilla Wiberg, alppihiihto
1992 – Pernilla Wiberg, alppihiihto
1993 – Torgny Mogren, maastohiihto
1994 – Ruotsin miesten jalkapallomaajoukkue
1995 – Annika Sörenstam, golf
1996 – Ludmila Engquist,  yleisurheilu
1997 – Magdalena Forsberg, ampumahiihto
1998 – Magdalena Forsberg, ampumahiihto
1999 – Ludmila Engquist,  yleisurheilu

2000–2009
2000 – Magdalena Forsberg, ampumahiihto
2001 – Magdalena Forsberg, ampumahiihto
2002 – Carolina Klüft, yleisurheilu
2003 – Annika Sörenstam, golf
2004 – Stefan Holm, yleisurheilu
2005 – Tony Rickardsson, speedway
2006 – Susanna Kallur,  yleisurheilu
2007 – Zlatan Ibrahimović, jalkapallo
2008 – Charlotte Kalla, maastohiihto
2009 – Helena Jonsson, ampumahiihto

2010–2019
 2010 – Therese Alshammar, uinti
 2011 – Rolf-Göran Bengtsson, esteratsastus
 2012 – Lisa Nordén, triathlon
 2013 – Henrik Stenson, golf
 2014 – Sarah Sjöström, uinti
 2015 – Sarah Sjöström, uinti
 2016 – Peder Fredricson, ratsastus
 2017 – Peder Fredricson, ratsastus
 2018 – Hanna Öberg, ampumahiihto
 2019 – Tove Alexandersson, suunnistus

2020–
 2020 – Armand Duplantis, yleisurheilu
 2021 – Esteratsastusmaajoukkue

Katso myös
 Svenska Dagbladetin kultamitali

Lähteet

Ruotsalaiset urheilupalkinnot
Luujauho

Luujauho on maaperän lannoitteena ja aiemmin myös kotieläinten kivennäisrehuna käytetty luista valmistettava jauhe. Teurastamoilta saatavat luut voidaan ensin keittää vedessä tai vesihöyryssä, jolloin rasva ja liima-aineet saadaan erilleen ennen luiden jauhamista. Toinen tapa rasvan erottamiseksi on käsitellä rouhittuja luita bensiinillä. 

Rehuluujauho sisältää pääasiassa trikalsiumfosfaattia Ca3(PO4)2 ja siinä on noin 32 prosenttia kalsiumia ja 14 prosenttia fosforia. Lannoitteena luujauhoa on käytetty Etelä-Euroopassa vuosisatoja viiniköynnösten ja öljypuiden kasvun edistämiseen. Nykyisin sen käyttö lannoitteena on vähäistä.

Lähteet

Katso myös 

 Lihajauho

Lannoitus
Rehu
MasterChef Australia

MasterChef Australia on australialainen ruoanlaitto-ohjelma, joka pohjautuu brittiläiseen MasterChef-formaattiin. Show'n tuomareina ovat ravintoloitsija ja keittiömestari Gary Mehigan, keittiömestari George Calombaris ja ruokakriitikko Matt Preston. Ensimmäisellä kaudella toimittaja Sarah Wilson toimi juontajana.

Ensimmäinen jakso esitettiin 27. huhtikuuta 2009, ja kauden finaali näytettiin 19. heinäkuuta 2009. Ensimmäinen MasterChef Australian voittaja oli Julie Goodwin, 38, IT-toimistopäällikkö.

Toisen kauden MasterChef Australia alkoi 19. huhtikuuta 2010. Julkisuuden henkilöiden MasterChef Australia, alkoi 30. syyskuuta 2009. Junior MasterChef Australia alkoi  12. syyskuuta 2010. Toisen kauden voittaja oli Adam Liaw, joka voitti seitsemän pisteen erolla vastustajansa Callum Hannin.

Kansainväliset versiot

Aiheesta muualla
MasterChef Australia

Australialaiset televisiosarjat
Network 10:n televisio-ohjelmat
Vasiljev

Vasiljev (), naisilla Vasiljeva (Васи́льева) on yleisimpiä venäläisiä sukunimiä. Se perustuu kreikkalaisperäiseen ristimänimeen Vasili (Васи́лий), jota suomessa vastaa etunimi Pasi. Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin tai asioihin:

 Aleksei Vasiljev (s. 1977), venäläinen jääkiekkoilija
 Boris Vasiljev (1924–2013), venäläis-neuvostoliittolainen kirjailija
 Dmitri Vasiljev (s. 1979), venäläinen mäkihyppääjä
 Dmitri Vasiljev (s. 1962), venäläinen ampumahiihtäjä
 Fjodor Vasiljev (1850–1873), venäläinen taidemaalari
 Flor Vasiljev (1934–1978), udmurttilainen runoilija
 Maksim Vasiljev (s. 1987), venäläinen jalkapalloilija
 Mihail Vasiljev (s. 1961), neuvostoliittolainen käsipalloilija
 Mihail Vasiljev (s. 1962), neuvostoliittolainen jääkiekkoilija
 Mihail Vasiljev (1857–1904), venäläinen tutkimusmatkailija
 Raisa Vasiljeva (1902–1938), neuvostoliittolainen lasten- ja nuortenkirjailija
 Tatjana Vasiljeva (s. 1947), venäläinen näyttelijä
 Valeri Vasiljev (s. 1949), neuvostoliittolainen jääkiekkoilija.
The Mother and the Enemy

The Mother and the Enemy on puolalaisen avantgarde metal -yhtye Lux Occultan neljäs studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2001.

Kappalelista

Kokoonpano
 Jaro.Slav – laulu
 Vogg – kitara
 Peter – kitara
 Martin – bassokitara
 Kriss – rummut
 U.reck – kosketinsoitin
 Gerard Niemczyk – rummut (kappaleet 1, 3, 8)

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Lux Occultan albumit
Vuoden 2001 albumit
Forever Alone, Immortal

Forever Alone, Immortal on puolalaisen avantgarde metal -yhtye Lux Occultan ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1996.

Kappaleet

Kokoonpano
 Jaro.Slav – laulu
 Peter – kitara
 G. Ames – kitara
 U.Reck – kosketinsoitin, kitara
 Jackie – bassokitara
 Aemil – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 1996 albumit
Vuoden 1996 esikoisalbumit
Lux Occultan albumit
Kardashianit

Kardashianit () on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jota E!-kanava alkoi näyttää 14. lokakuuta 2007. Se kertoo varakkaan ja kuuluisan kuusilapsisen perheen elämästä. Suomessa sarjaa on näyttänyt Sub nimellä E! Rikkaat Kardashianit ja sittemmin AVA nimellä Kardashianit. Suomessa sarjan kaudet 5–10 ovat nähtävillä Netflixissä, kaudet 3–20 C Moressa ja kaikki 20 kautta Hayussa.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset tositelevisiosarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
E!:n televisio-ohjelmat
TUBSAT-N

Tubsat-N oli Saksan ensimmäinen nanosatelliitti. Se oli tietoliikennesatelliitti. Sen suunnitteli Berliinin teknillinen korkeakoulu (Technische Universität Berlin eli TUB). Se laukaistiin 7. heinäkuuta 1998 venäläisestä K-407 Novomoskovsk-sukellusvenesstä Barentsin merellä - kantorakettina oli Shtil.

Tubsat-N painoi 8,5 kilogrammaa. Sen koko oli 32 × 32 × 10,4 senttimetriä. Sen rata oli elliptinen: 400 × 750 kilometriä.

Lähteet

Aiheesta muualla  
 
 
 

Tietoliikennesatelliitit
Tina Turns the Country On

Tina Turns the Country On! on Tina Turnerin ensimmäinen sooloalbumi, joka on julkaistu vuonna 1974. Tina oli yhdessä silloin vielä Ike Turnerin kanssa.

Kappaleet 

Vuoden 1974 albumit
Vuoden 1974 esikoisalbumit
Tina Turnerin albumit
Dreamworker

Dreamworker on puolalaisen melodisen death metalin yhtyeen Enter Chaosin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2002.

Diskografia

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 2002 esikoisalbumit
Enter Chaosin albumit
Aura Sense

Aura Sense on puolalaisen melodisen death metalin yhtyeen Enter Chaosin toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2004.

Kappalelista

Kokoonpano
 Martex – laulu
 Zenek – kitara
 Ozz – kitara
 Seb-Off – kitara
 B. Low – bassokitara
 L. Rambo – rummut

Vierailijat
 Henri Sorvali – kosketinsoitin (kappaleessa Baby the Handgun)

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Enter Chaosin albumit
Vuoden 2004 albumit
Taivasmatka

Taivasmatka on suomalainen vuonna 2001 valmistunut lyhytelokuva. Elokuvan on käsikirjoittanut ja ohjannut saarijärveläinen Janne Heinonen ja tuottanut TAMK/Taide ja viestintä.

Elokuvaa kuvattiin Kannonkosken Käräjämäessä ja Saarijärven Pajupurolla sekä Pyhä-Häkin kansallispuistossa ja siinä näyttelivät mm. Teemu Lehtilä ja Anu Sinisalo. 

Elokuva voitti erikoispalkinnon Tampereen elokuvajuhlilla vuonna 2002 sekä pääpalkinnon Outokummun Kinokisassa samana vuonna. Elokuva on esitetty mm. Hollannin televisiossa.

Aiheesta muualla
 
 Janne Heinosen kotisivut

Vuoden 2001 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset televisioelokuvat
Suomalaiset lyhytelokuvat
Suomalaiset draamaelokuvat
Antigama

Antigama on puolalainen grindcore/death metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 2000.

Kokoonpano
 Łukasz Myszkowski – laulu (2000–2008, 2009–)
 Sebastian Rokicki – kitara (2000–)
 Michał Zawadzki – basso (2011–)
 Paweł "Paul" Jaroszewicz – rummut (2012–)

Entiset jäsenet
 Krzysztof "Siwy" Bentkowski – rummut (2000–2012)
 Macio Moretti – bassokitara (2000–2002)
 Michał Pietrasik – bassokitara (2002–2007)
 Szymon Czech – bassokitara (2007, 2009–2010)
 Michał "Mike" Zybert – bassokitara (2007–2008)
 Jose Alonso – bassokitara (2008–2009, 2010–2011)
 Patryk Zwoliński – laulu (2008–2009)

Diskografia
Studioalbumit
 
 
 
 
 
 
 
EP:t
 

Demot
 
 

Split-albumit

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Puolalaiset grindcoreyhtyeet
Intellect Made Us Blind

Intellect Made Us Blind on puolalaisen grindcore-yhtye Antigaman ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2002.

Albumi on julkaistu uudelleen 1. heinäkuuta 2006 levymerkillä Selfmadegod Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Łukasz Myszkowski – laulu
 Sebastian Rokicki – kitarat
 Maciej Moruś – basso
 Krzysztof "Sivy" Bentkowski – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Vuoden 2002 esikoisalbumit
Antigaman albumit
Warning

Warning on puolalaisen grindcore-yhtye Antigaman viides studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2009.

Yhdysvalloissa levy julkaistiin päivä kansainvälisen julkaisun jälkeen, 3. maaliskuuta 2009.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Patryk Zwolinsky – laulu
 Sebastian Rokicki – kitara
 Szymon Czech – bassokitara
 Krzysztof Bentkowski – rummut

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Imperiumi.net:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Antigaman albumit
Vuoden 2009 albumit
East Clintwood / Human Shit

East Clintwood / Human Shit on puolalaisen grindcore-yhtye Antigaman ja brasilialais-japanilaisen Deranged Insanen split-albumi, joka on julkaistu vuonna 2004.

Albumin Antigaman materiaali on yhtyeen kokeellisinta, joka sisältää grindcoren, dubin, electronican sekä mathcoren yhdistelmiä.

Kappaleet
Antigama

Deranged Insane

Aiheesta muualla
 

Antigaman albumit
Vuoden 2004 split-albumit
Blastasfuck

Blastasfuck on kahden puolalaisen grindcore-yhtyeen Antigaman ja Openwoundin split-albumi, joka on julkaistu vuonna 2004.

Kappaleet
Openwound

Antigama

Aiheesta muualla
 

Antigaman albumit
Vuoden 2004 split-albumit
Roots of Chaos

Roots of Chaos on kahden puolalaisen death metal/grindcore -yhtyeen Antigaman ja Deformedin split-albumi, joka on julkaistu vuonna 2006.

Kappalelista
Antigama
	

Deformed

Aiheesta muualla
 

Antigaman albumit
Vuoden 2006 split-albumit
Discomfort

Discomfort on puolalaisen grindcore-yhtye Antigaman toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2004.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Łukasz Myszkowski – laulu
 Sebastian Rokicki – kitara
 Michał Pietrasik – basso
 Krzysztof "Sivy" Bentkowski – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Antigaman albumit
Vuoden 2004 albumit
The World Will Fall Soon and We All Will Die

The World Will Fall Soon and We All Will Die on kolmen puolalaisen grindcore-yhtyeen Antigaman, Third Degreen ja Herman Rarebellin split-albumi, joka on julkaistu vuonna 2004.

Kappaleet
Antigama

Third Degree

Herman Rarebell

Aiheesta muualla
 

Antigaman albumit
Vuoden 2004 split-albumit
Strukturoidut tuotteet

Strukturoidut tuotteet tarkoittavat rahoituksessa sijoitusstrategiaa, tavallisesti joukkolaina- tai velkasitoumusmuotoisia sijoituksia, jotka koostuvat tavallisesti suurimmaksi osin vähäriskisestä korkokomponentista ja riskillisestä johdannaiskomponentista tai muusta riskipitoisesta osasta.

Ensimmäinen strukturoitu sijoitustuote Suomessa oli joukkolaina, joka laskettiin liikkeeseen vuonna 1994. Vuonna 2020 Suomessa strukturoitujen tuotteiden kokonaismyyntivoluumi oli yhteensä 1,07 miljardia euroa ja suurimpia niiden myyjiä olivat OP-ryhmä, Alexandria Pankkiiriliike, Danske Bank ja Nordea.

Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen ESMA pitää strukturoituja tuotteita monimutkaisina sijoitustuotteina, joihin liittyy erityisiä riskejä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Strukturoitujen Sijoitustuotteiden yhdistys ry:n kotisivut

Sijoittaminen
Rahoitus
Siekiera / Destination Death

Siekiera / Destination Death on kahden puolalaisen death metal/grindcore-yhtyeen Antigaman ja Jan AG:n split-albumi, joka on julkaistu vuonna 2003.

Kaikki albumin kappaleet ovat cover-versioita puolalaisen brutaalin hardcore punk -yhtye Siekieran kappaleista.

Kappalelista
Antigama

Jan AG

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Antigaman albumit
Vuoden 2003 split-albumit
Eurajoen vesitorni

Eurajoen vesitorni on Eurajoen kunnassa sijaitseva vuoden 1985 kesällä valmistunut 45 metriä korkea ja tilavuudeltaan 900 kuutiometriä oleva vesitorni. Vesitornin suunnitteli Maa ja Vesi Oy ja sen rakensi YIT Oy Yleinen Insinööritoimisto.

Vesitorniin asennettiin vuonna 1986 Foucault’n heiluri, ensimmäisenä Suomessa. Paikkakunnalla tuolloin opettanut lehtori Jukka Mattila ideoi ja ehdotti heilurin rakentamista Eurajoen vesitorniin fysiikan opetusvälineeksi ja matkailunähtävyydeksi. Pituutta heilurin teräslangalla on 40 metriä ja se on ripustettu vesitornin säiliöosan ulkoreunan kannatintukeen. Teräslangan päässä heiluva paino painaa 110 kilogrammaa. Eurajoen vesitornilla järjestetään myös näytöksiä, joissa opas esittelee heilurin toimintaa. Lisäksi vesitornilla on näköalatasanne josta näkyy hyvin muun muassa Olkiluodon ydinvoimalaitos ja Vuojoen kartano.

Lähteet 

Suomen vesitornit
Eurajoen rakennukset ja rakennelmat
Tigranocerta

Tigranocerta () oli kaupunki, joka sijaitsi todennäköisesti lähellä nykyistä Turkin Silvania. Armenian kuningas Tigranes Suuri perusti sen pääkaupungikseen ensimmäisellä vuosisadalla eaa.

Tigranes perusti kaupungin, jotta valtion pääkaupunki olisi lähempänä laajentuneen valtakunnan keskustaa. Kaupunkiin siirrettiin asukaitta Mazakasta Kappadokiasta ja muista hellenististä kaupungeista. Lisäksi sinne muutti armenialaisia uudisasukkaita. Kaupungin lähellä käydyssä Tigranocertan taistelussa Luculluksen johtamat roomalaisjoukot kukistivat Tigranesin joukot vuonna 69 eaa. Lucullus ryösti taistelun jälkeen kaupungin. Saaliin suurudeksi on arvioitu 8 000 talenttia.

Tigranesin kuoltua Armenian pääkaupunki siirrettiin Artaxataan. Tigranocerta säilytti kuitenkin merkityksensä 1100-luvulle saakka. Kaupungin sijainnista ei ole täyttä varmuutta nykytiedoilla.

Lähteet 

Antiikin kaupungit
Armenian historia
Turkin historia
Fennica Gehrman

Fennica Gehrman Oy on suomalainen, lokakuussa 2002 perustettu musiikkikustantamo ja ruotsalaisen Gehrmans Musikförlag Ab:n tytäryritys. Fennica Gehrman on taidemusiikin kustantaja, joka mm. vuonna 2007 hankki omistukseensa aiemmin Edition Fazerin ja Warner/Chappell Music Finlandin hallussa olleet taidemusiikin katalogit. Vuonna 2006 myös Edition Loven taidemusiikin teokset siirtyivät Fennica Gehrmanin omistukseen. Loppuvuodesta 2018 Luovan Säveltaiteen Edistämissäätiö LUSESin kustannuskatalogi siirtyi Fennica Gehrmanille. Katalogin huomattavimmat teokset ovat Aulis Sallisen ooppera Ratsumies sekä Aarre Merikannon Juha-ooppera.   

Fennica Gehrman kustantaa mm. Kalevi Ahon, Einojuhani Rautavaaran, Mikko Heiniön, Olli Kortekankaan, Kimmo Hakolan ja Veli-Matti Puumalan musiikkia. Katalogiin kuuluu myös Jean Sibeliuksen, Leevi Madetojan, Uuno Klamin, Armas Järnefeltin ja monien muiden keskeisten suomalaissäveltäjien teoksia. Nuoremman polven säveltäjistä kustantamon listoille kuuluvat mm. Lotta Wennäkoski ja Matthew Whittall .

Historia 
Fennica Gehrman -kustantamon tausta nivoutuu tiiviisti Fazer Musiikin satavuotiseen historiaan. Marraskuussa 1897 K. G. Fazer ja R. E. Westerlund ostivat Anna Melanin musiikkikaupan Helsingissä ja loivat perustan Fazer Musiikin pitkäikäiselle ja laajenevalle toiminnalle. Vuonna 1993 Fazer Musiikki siirtyi Warner Musicin omistukseen, ja kustannustoiminta jatkui Warner/Chappell Music Finland Oy:n organisaatiossa vuoteen 2002 asti, jolloin Warner luopui taidemusiikin kustantamisesta Pohjoismaissa ja Fennica Gehrman perustettiin. Vuonna 2007 Fennica Gehrman osti omistukseensa Warner/Chappellin suomalaisen taidemusiikkikatalogin ja jatkaa siten pitkiä Edition Fazerin perinteitä kotimaisen taidemusiikin kustantajana ja pedagogisen musiikin julkaisijana.

Lähteet
Finnish Music Quarterly 3/2007
Helsingin Sanomat 25.8.2007
Einari Marvia: Oy Fazerin musiikkikauppa 1897–1947, Helsinki 1947, Nordblad&Pettersson
Vesa Kurkela: Sävelten markkinat, musiikin kustantamisen historia Suomessa, 2009, Sulasol

Viitteet

Aiheesta muualla 
Fennica Gehrmanin kotisivut

Fennica
Musiikkikustantamot
Anuco

Anuco oli Pekka Härkösen omistama levy-yhtiö, joka oli toiminnassa vuosina 1974–1980.

Yhtiö julkaisi iskelmä- ja vanhan tanssimusiikin äänitteitä. Levyttäneitä artisteja olivat muiden muassa Eino Valtanen, Juhani Markola, Bamperos, M. A. Numminen ja Rauli Somerjoki.

Levymerkit
 Anuco
 Kalevy

Lähteet

Suomalaiset levy-yhtiöt
Krista Putkonen-Örn

Krista Putkonen-Örn (s. 1970) on suomalainen freelancenäyttelijä. Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulun näyttelijätyön laitokselta vuonna 1999. Valmistumisensa jälkeen hän oli kaksi vuotta kiinnitettynä Seinäjoen kaupunginteatteriin. Tämän jälkeen hän on työskennellyt freelancerina pääkaupunkiseudulla. Hänen isänsä on oopperalaulaja Marko Putkonen, äitinsä toimittaja ja teatteriohjaaja Tuovi Putkonen ja veljensä Janus Putkonen. Hän on myös näytellyt Syke-televisiosarjassa Elina Hurskaista. Putkonen-Örn on yksi Suomen kuunnelluimmista äänikirjojen lukijoista.

Lähteet 
http://www.nayttelijaliitto.fi/nayttelijahaku/profiili/?E*num=29511 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Kotiteollisuus (albumi)

Kotiteollisuus on Kotiteollisuus-yhtyeen 11. albumi. Se julkaistiin 2. maaliskuuta 2011. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1. Sitä on myyty 20 186 kappaletta, myyden julkaisuvuotenaan platinaa.

Albumin ensimmäinen single Soitellen sotaan jaettiin radioille 24. tammikuuta 2011. Huhtikuussa ilmestyneestä toisesta singlestä Raskaat veet on kuvattu myös musiikkivideo, jonka ohjauksesta vastaa Antti Hyyrynen.

Kalevan miekka -ep 
26. lokakuuta 2011 julkaistiin Kotiteollisuus -albumista uusi painos, mikä sisältää varsinaisen albumin lisäksi Kalevan miekka -EP:n. EP:llä ovat mukana kappaleet, mitkä eivät mahtuneet albumille sekä viisi Turussa 30. huhtikuuta nauhoitettua live-raitaa.

Kappaleet 
Kaikki sävellykset Kotiteollisuus ja kaikki sanoitukset Jouni Hynynen. Sovitukset Kotiteollisuus + Mikko Karmila, ellei toisin mainita.

 Hornankattila – 07:33
 Soitellen sotaan – 04:11 (Sov. Kotiteollisuus + Mikko Karmila ja Tuomas Holopainen)
 Raskaat veet – 04:01
 Sarvet itää – 04:55
 Kylmä teräs – 04:44 (Sov. Kotiteollisuus + Mikko Karmila ja Yari Knuutinen)
 Rosebud – 04:17
 Ei kukaan – 05:29 (Sov. Kotiteollisuus + Mikko Karmila ja Tuomas Holopainen)
 Isän kädestä – 04:33
 Pahanilmanlinnut – 03:14 (Sov. Kotiteollisuus + Mikko Karmila ja Miitri Aaltonen)
 Itken seinään päin – 04:54 (Sov. Kotiteollisuus + Mikko Karmila ja Tuomas Holopainen)
 Ainoa – 05:02
 Taivas on auki – 08:16 (Sov. Kotiteollisuus + Mikko Karmila ja Yari Knuutinen)

Kalevan miekka 
 Hölmöjen taivas
 Pappi puhuu
 Unentakoja
 Kalevan miekka
 Kivireki (live)
 Arkunnaula (live)
 Soitellen sotaan (live)
 Raskaat veet (live)
 Taivas on auki (live)

Kokoonpano 
 Jouni Hynynen – laulut, kitarat
 Jari Sinkkonen – rummut, shamaanirumpu, taustalaulut
 Janne Hongisto – basso, taustalaulut

Vierailevat muusikot
 Mikko Karmila – kitara, äänitys, miksaus, tuotanto
 Tuomas Holopainen – koskettimet, taustalaulut
 Miitri Aaltonen – taustalaulut, taustalaulujen äänitys 
 Janne Hynynen – taustalaulut
 Antti Hyyrynen – taustalaulut
 Ismo Alanko – sello (Ainoa)
 Hämppy – taustalaulut
 Timo Rautiainen – mandola, mandoliini (Pappi puhuu)

Jousiorkesteri Kottaraiset:
 Yari – kapellimestari
 Liisa Karhu, Tanja Matilainen ja Anni Puittinen – 1. viulut
 Ella Isotalo, Nea-Maria Korpelainen ja Mirva Tarvainen – 2. viulut
 Leena Hirvonen ja Riikka Partanen – sellot
 Kimmo Perkkiö – jousien äänitys

Singlet 
 Soitellen sotaan (24.1.2011)
 Raskaat veet (huhtikuu 2011)

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Dome.fi: 
 Soundi:

Listasijoitukset

Lähteet 

Kotiteollisuuden albumit
Vuoden 2011 albumit
Mikko Karmilan tuottamat albumit
Aarne Hilden

Aarne Kalervo Hilden on suomalainen sanoittaja ja laulaja, joka tunnetaan taiteilijanimellä Aake Hilden.

Diskografia
 Humppakulkurit (1978)
 Ikinuorille (1978)
 Lämmöllä (1981)

Aiheesta muualla
 
 

Suomalaiset sanoittajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Tummanvihreä pikkolopoika

Tummanvihreä pikkolopoika () on vuonna 2009 ilmestynyt Pikon ja Fantasion uudet seikkailut -sarjan albumi, jonka on käsikirjoittanut Yann ja piirtänyt Olivier Schwartz.

Vastaanotto 

Tähtivaeltajan Toni Jerrmanin mukaan tarinan hassuttelu lähentelee lapsellisuutta. Kevyt toimintahuumori ei silti pahemmin haittaa lukijaa, lukuun ottamatta epäonnistunutta päätösjaksoa. Lennokas ligne claire -piirrostyyli sopii hyvin sinällään puoliviihdyttävään mutta helposti unohtuvaan teokseen. Ulkoisesti häiritsevää albumissa on painotekninen virhe, jonka vuoksi monissa ruuduissa on ääriviivojen ja värien välissä valkoinen varjo.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tero Mattila: Piko ja Fantasio vastaan natsit. Kvaak.fi 13.10.2010.
 Janne Suominen: Nokkelaa nostalgisointia. Lumo 17.11.2010.
 Jokke Saharinen: Pikon ja Fantasion uudet seikkailut. Keskisuomalainen 10.1.2011.
 Heikki Jokinen: Piko natsien valtaamassa Brysselissä. Helsingin Sanomat 18.1.2011.

Piko ja Fantasio -sarjakuva-albumit
Vuoden 2009 kirjat
Ajan pyörteissä

Ajan pyörteissä () on vuonna 2007 ilmestynyt Pikon ja Fantasion uudet seikkailut -sarjan albumi, jonka on kirjoittanut ja piirtänyt Frank Le Gall.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 S. Santikko: Tempo on täällä! Kvaak.fi 8.7.2009.
 Janne Suominen: Päivitetty Piko ja Fantasio nostalgiamaassa. Lumo 31.8.2009.
 Markku Reunanen: Piko ja Fantasio: Ajan pyörteissä. V2.fi 6.4.2010.

Piko ja Fantasio -sarjakuva-albumit
Vuoden 2007 kirjat
Tembo Tabu

Tembo Tabu (Tembo Tabou) on vuonna 1974 ilmestynyt Piko ja Fantasio -sarjan albumi. Kuvituksen ovat tehneet Jean Roba ja André Franquin ja käsikirjoituksen Greg.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Joonas Aitonurmi: Hissipoika jälleen Afrikassa. Kvaak.fi 15.10.2007.

Piko ja Fantasio -sarjakuva-albumit
Vuoden 1971 kirjat
AdultTV.fi

AdultTV.fi on suomalainen televisiokanava, joka aloitti toimintansa 13. tammikuuta 2011. Kanava oli toistaiseksi ilmainen, mutta vaihtui maksulliseksi huhtikuun alussa 2011, jolloin se siirtyi osaksi TV Viihde -maksu-tv-palvelua. 30. huhtikuuta AdultTV:tä tarjoava TV Viihde lopetti toimintansa minkä vuoksi kanava joutui päättämään lähetyksensä antenniverkossa eikä kanavan toiminnalle löytynyt jatkajaa. 

Huhtikuussa 2014 AdultTV.fi aloitti uudelleen ilmaiset lähetykset Digitan antenni-tv verkossa kanavanipussa H.

Lähteet

Aiheesta muualla
AdultTV.fi:n virallinen sivusto 

Suomalaiset televisiokanavat
Suomalainen Pohja

Suomalainen Pohja on vuonna 1920 perustettu turkulainen yhdistys, jonka klubitalossa toimii samanniminen ruokaravintola.

Yhdistys 

Suomalainen Pohja r.y. on vuonna 1920 perustettu  suomenkielinen ja suomenmielinen Turussa toimiva yhdistys. Se määrittelee itse tarkoituksekseen tarjota jäsenilleen tilaisuuksia keskinäiseen yhdessäoloon ja keskusteluun kunnallisten, yhteiskunnallisten, sivistyksellisten ja taloudellisten kysymysten pohtimista varten. Yhdistyksessä on 400 jäsentä, joista noin 20 naisia.

Yhdessäoloa ja keskustelua yhdistyksen jäsenet voivat harjoittaa sen omassa klubitalossa Turun keskustassa. Siellä järjestetään myös esitelmätilaisuuksia. Lisäksi yhdistyksellä on biljardi- ja golfturnaukset.

Klubirakennus ja ravintola 

Suomalainen Pohja toimi aluksi hotelli Phoenixin talon kolmessa huoneessa, joista se joutui väistymään Turun yliopiston tieltä. Vuosina 1924–1941 Pohja toimi omassa klubihuoneistossaan Ab John Barker Oy:n omistuksessa olevassa Linnankatu 40:n talossa. Vuodesta 1945 vuoteen 1954 klubi sijaitsi Puistokatu 1:ssä, jonka purkamisen jälkeen vuonna 1955 klubi siirtyi Aurakadun ja Puutarhakadun kulmaan leskirouva Maria Forsmanin vuonna 1891 rakennuttamaan ja rakennusmestari J. W. Lindströmin suunnittelemaan puutaloon. Toinen tontin samanikäisistä puutaloista purettiin samassa yhteydessä. Klubi toimi kadunvarren puutalossa vuoteen 1978 saakka kunnes sekin purettiin.

Nykyinen klubirakennus valmistui vanhan puutalon tilalle vuonna 1980. Sen suunnitteli arkkitehti Olli Vahtera. Puutarhakadun kulmaus myytiin vakuutusyhtiö Sammolle, joka rakennutti siihen oman toimistorakennuksensa. Klubin sisätilat on suunnitellut englantilainen Sir Peter Salmon. Suunnitelman tavoitteena on muistuttaa englantilaista klubia. Talossa sijaitsevan ravintolan ylläpidosta vastasi ravintoloitsija Tapio Kulmala. Tammikuusta 2017 ravintolan ylläpidosta vastaa Jani Hellström.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Klubiravintolan kotisivut: ravintolasuomalainenpohja.fi
 Yhdistyksen kotisivut: www.suomalainenpohja.fi
 Ruoka, viini ja nautinto: Klubi piti rakentaa suomalaiselle perustalle  Turun Sanomat
 Suomalainen Pohja on nyt kilpiravintola Turun Sanomat

Ravintolat Turussa
Yksityisklubit
NoviCraft

NoviCraft on Unreal Tournament -pelimoottorin pohjalle rakennettu hyötypeli, jonka ovat kehittäneet yhteistyössä Oululaiset pelialan yritykset LudoCraft Oy ja TeamingStream Oy.  Ludocraft on voittanut useita palkintoja eri pelikilpailuissa ja Tietoviikko on valinnut TeamingStreamin yhdeksi vuoden 2010 kiinnostavimmista start-up yrityksistä. NoviCraft voitti eOppimiskeskuksen vuosittain järjestämän eEemeli-kilpailun pääsarjan vuonna 2009. Kilpailun raadin mielestä NoviCraft on innovatiivinen hyötypeli, joka kehittää ryhmän yhteistoimintaa ja vuorovaikutusta.

NoviCraft pelillä on vahva ja monitieteinen tutkimuksellinen tausta yhteisöllisen oppimisen, johtajuuden ja pelitutkimuksen alueilla
. Pelin ensimmäinen versio kehitettiin tutkimuskäyttöön Oulun yliopiston ja Jyväskylän yliopiston yhteisessä, Suomen Akatemian  rahoittamassa, "Ecology of Collaboration: Collaboration as Motivated and Co-ordinated Activity in Learning at Higher Education and Work-Place Contexts (ECOL)" -tutkimushankkeessa. Ensimmäisen version tarkoituksena oli vain luoda väline yhteisöllisen ongelmanratkaisun tutkimista varten, jota seuranneessa Työsuojelurahaston rahoittamassa kansainvälisessä "Gate for Collaboration, 3D Game Technologies for Increasing the Efficiency of Distributed Team Work (Gate)" -tutkimushankkeessa peliä kehitettiin edelleen hajautetun tietotyön tukemiseen.

Nykyinen NoviCraft -tiimivalmennuspeli perustuu Gate-hankkeessa kehitettyyn eScape -peliin. Tieteellisen tutkimuksen pohjalta syntynyttä valmennuspeliä käytetään eri alojen työyhteisöissä sekä tiimeissä, jotka haluavat kehittää heidän yhteisöllisen työskentelyn taitoja. Peliä voidaan hyödyntää erityisesti mm. tiimivalmennuksessa, johtamiskoulutuksessa ja rekrytoinnissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 TeamingStream Oy
 Ludocraft Oy

Windows-pelit
Kenttäkeulankärki

Kenttäkeulankärki (Oxytropis campestris) on monivuotinen, ruohovartinen hernekasvi. Se on monimuotoinen laji, joka jaetaan useaan alalajiin. Kenttäkeulankärjen alalajit eroavat levinneisyytensä lisäksi toisistaan yleensä keltaisten kukkien värisävyn ja varren karvaisuuden mukaan.

Levinneisyys 
Kenttäkeulankärkeä esiintyy Euroopassa muun muassa Pohjoismaissa, Venäjällä, Iso-Britanniassa, Etelä- ja Itä-Euroopassa. Riippuen lajin rajauksesta sitä kasvanee myös Pohjois-Amerikassa ja Siperiassa. Pohjoismaissa esiintyvät Etelä-Ruotsissa ja Lounais-Norjassa kasvavat alalajit etelänkeulankärki (subsp. campestris) ja lännenkeulankärki (subsp. scotica) sekä Suomessa ja Koillis-Norjassa kasvava idänkeulankärki (subsp. sordida). Suomessa ei ole tavattu muita alalajeja. Idänkeulankärki tulkitaan myös omaksi lajiksi (Oxytropis sordida).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas: Kenttäkeulankärjen levinneisyys Suomessa.
 Suomen Lajitietokeskus: Kenttäkeulankärki – Oxytropis campestris

Keulankärjet
E. J. Vehmaksen rahasto

E. J. Vehmaksen rahasto on taidearvostelija Einari J. Vehmaksen nimellä Suomen Kulttuurirahaston yhteydessä toimiva rahasto. Vuonna 1972 perustettu rahasto perustuu Sara Hildénin lahjoitukseen Suomen arvostelijain liitolle, joka luovutti lahjoituksen Suomen Kulttuurirahastolle.

Rahaston tarkoituksena on jakaa palkintoja eteville taidearvostelijoille, erityisesti kuvataidearvostelijoille. Rahasto voi myös tukea arvostelijoiden ulkomaisia jatko-opintoja.

E. J. Vehmaksen rahaston palkitsemat kriitikot 
1965: E. J. Vehmas, Olli Valkonen, J. O. Mallander, Erik Kruskopf
1974: Eeli Aalto
1979: Markku Valkonen
1981: Pekka Suhonen
1983: Soili Sinisalo
1984: Jaakko Lintinen
1985: Kuutti Lavonen
1986: Maila-Katriina Tuominen-Vakkari
1988: Timo Valjakka
1989: Altti Kuusamo
1991: Leena Maunula
1994: Tuomo-Juhani Vuorenmaa
1997: Dan Sundell
2000: Pekka Helin, Marja-Terttu Kivirinta
2003: Hannu Castrén, Jonni Roos
2005: Otso Kantokorpi 
2008: Juha-Heikki Tihinen
2011: Lars Saari
2014: Leena Kuumola
2017: Harri Kalha, Sini Mononen
2019: Camilla Granbacka
Lähde

Lähteet 

Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot
Vallintaoikeus

Vallintaoikeus tarkoittaa oikeutta hallita omaisuutta ja oikeutta tehdä siihen liittyviä oikeustoimia. Tarkemmin jaotellen vallintaoikeuteen sisältyy oikeus
 hallita jotakin irtainta tai kiinteää esinettä
 ryhtyä omaisuuden hoitamisen edellyttämiin toimiin
 tehdä oikeustoimia kolmannen osapuolen kanssa eli esimerkiksi myydä tai pantata omaisuutta
 esiintyä kantajana tai vastaajana omaisuutta koskevassa oikeudenkäynnissä.

Vallintaoikeus on hallintaoikeutta laajempi käsite. Hallintaoikeus sisältää ainoastaan oikeuden pitää omaisuutta hallussaan, käyttää sitä ja hoitaa sitä tavanomaisin toimenpitein.

Vallintaoikeus on yleensä omaisuuden omistajalla. Jos omaisuuden omistusoikeus on vajaavaltaisella henkilöllä, on vallintaoikeus pääsääntöisesti holhoojalla joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta. Vanhoissa lakiteksteissä käytetään toisinaan nimitystä hallinta merkitsemässä vallintaoikeutta. Näin on esimerkiksi vuoden 1898 holhouslaissa (34/1898) ja vuonna 1889 annetussa laissa aviopuolisoiden omaisuus- ja velkasuhteista (17/1889).

Nykyisen avioliittolain mukaan kumpikin puoliso vallitsee omaisuuttaan tietyin rajoituksin. Rajoitukset on lueteltu avioliittolain (234/1929) pykälissä 37–39. Avioliittolakia edeltäneen lainsäädännön aikana solmituissa niin sanotuissa vanhoissa avioliitoissa mies pääsääntöisesti vallitsi niin puolisoiden yhteistä kuin vaimon yksityistä omaisuutta. Säännöstä poiketen vaimo vallitsi työansioitaan, avioehtosopimuksessa hänelle määrättyä omaisuutta sekä lahjakirjalla tai testamentilla hänen vallintaansa määrättyä omaisuutta. Miehen vallintaoikeutta rajoitti myös se, että hän tarvitsi vaimon kirjallisen suostumuksen luovuttaessaan ja kiinnittäessään yhteistä tai vaimon kiinteää omaisuutta. Vanhoja avioliittoja koskeneessa pesäerossa kumpikin puoliso sai oman omaisuutensa vallintaansa ja vastasi vain omista veloistaan.

Lähteet

Esineoikeus
YleX Aamu

YleX Aamu on YleX-radiokanavan aamuohjelma, jota lähetetään arkiaamuisin klo 6.30–10.00. Vuonna 2003 alkanutta YleX Aamua edelsi Radiomafian Aamu, joka aloitti vuonna 2000.

YleX Aamu lähetettiin myös televisiossa vuosina 2005–2007 Yle TV2:lla ja loppuaikoina YLE Extralla nimellä YLEKaX. Ohjelmassa näkyi videokuva YleX-radiokanavan studiosta ja kuului aamulähetys. Ohjelmaan kuului myös TV-chat, jonka viestejä juontajat kommentoivat. YLE Extra lähetti televisiossa lisäksi myös silloisen YleX Iltapäivä -lähetyksen.

YleX Aamua juontavat Ville "Viki" Eerikkilä ja Juuso "Köpi" Kallio.

Juontajat 
Useat YleX:ltä tutut persoonat ovat vuosien varrella juontaneet YleX Aamua. Vuodesta 2003 ohjelmaa juonsivat Mikko "Peltsi" Peltola ja Juuso Myllyrinne. Ohjelman vakiohenkilöstöön kuului myös Juha Lahti ja Satu Kurvinen. Juuson ja Peltsin taival juontajaparina loppui, kun Myllyrinne poistui ohjelmasta 31. joulukuuta 2004. Tämän jälkeen ohjelmaa juonsivat Peltola, Juha Lahti, Marja Hintikka ja Ilkka Uusivuori. Vuonna 2008 ohjelman juontajina aloittivat Tuomas Rajala ja Olli Junes. He kuitenkin lopettivat ohjelman juontamisen saman vuoden syyskuussa. Tämän jälkeen ohjelman juontajina aloittivat Matti Ylönen, Venla Kokkonen ja Juuso Pekkinen.

Vuoden 2010 alussa Venla Kokkonen siirtyi YleX:n X-Ryhmään (nykyisin Uuden musiikin iltavuoro) ja Tom Nylund aloitti aamuohjelmassa. Saman vuoden kesällä Juuso Pekkinen alkoi esiintyä myös televisiossa ja aamutiimiissä aloitti Hanne Kautto. Nylund lopetti YleX Aamussa 24. syyskuuta 2010. Tuolloin ohjelman juontajaksi palasi Ilkka Uusivuori. Hanne Kautto siirtyi 1. tammikuuta 2013 YleX:n yhteisömanageriksi ja hänen tilalleen aamuohjelmaan tuli Alma Hätönen. Matti Ylönen juonsi YleX Aamua viimeisen kerran 21. tammikuuta 2015 ja siirtyi Radio Novan aamujuontajaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Yle.fi - YleX Aamu
 Yle Areena - YleX Aamu

YleX:n ohjelmat
Finnsound

Finnsound Oy oli Aarno Ranisen perustama levy-yhtiö, joka julkaisi äänitteitä. Levy-yhtiön toiminta loppui 1989.
Levyttäneitä artisteja oli mm. Erkki Liikanen, Aarno Raninen, Seija Simola, Reijo Lehtovirta ja Juha Vainio.

Levymerkit
 Finnsound

Lähteet

Suomalaiset levy-yhtiöt
Rockwell International

Rockwell International oli Yhdysvaltain suurimpia ilmailun aseteollisuusyhtiöitä 1950-luvulta 1990-luvulle. Se kehittyi 1920-luvulta alkaen autojen laakereita valmistaneesta metallialan yrityksestä, jonka perusti Willard Rockwell.

Alku
Willard Rockwell teki vuonna 1919 kuorma-autojen laakereihin liittyvän keksinnön, jonka avulla hänen Wisconsinissa toimiva Timken-Detroit Axle Company kehittyi. Timken-Detroit sulautui vuonna  1953 Standard Steel Spring Companyn kanssa, jolloin syntyi Rockwell Spring and Axle Company. Toisen maailmansodan vaikutus yhtiön kasvuun oli merkittävä.

Aseteollisuus
Yhtiö osti 1950-luvun jälkipuolelle mennessä parikymmentä autoteollisuuden alihankkijayhtiötä ja vuonna 1958 yhtiö sai nimen Rockwell-Standard Corporation.

Yhtiön johto siirtyi Pittsburghiin ja hankki kalifornialaisen North American Aviation-lentokonetehtaan vuonna 1967, jolloin Yhtiön nimi muuntui muotoon Rockwell North American. Yhtiö osti Miehle-Goss-Dexterin, joka oli kirjapainojen valmistaja. Vuonna 1973 yhtiö osti Collins Radio, joka oli merkittävä tekijä ilmailun elektroniikassa. Vuonna 1973 yhtiö sulautui Rockwell Manufacturingin kanssa, joka oli Willard Rockwell Juniorin omistuksessa, ja syntyi Rockwell International. Yhtiö osti 1973 Admiral-yhtiön, joka valmisti radioita ja televisioita.

Reagan-kauden tähtiyrityksiä

Yhtiön perustaja Willard Rockwell kuoli vuonna 1978 ja hänen poikansa joutui luopumaan yhtiön johdosta samana vuonna. Yhtiö laajeni Reaganin hallinnon asevarustelukautena tullen suurimmaksi puolustusministeriön, jolle yhtiö kehitti mm. B-1-pommikoneen, ja NASAn, jolle yhtiö kehitti Avaruussukkulan, toimittajaksi 1980-luvulla. Vuonna 1985 yhtiö osti Allen-Bradley Companyn laajentaen toimintaansa rautateiden elektroniikkaan.

Loppu kylmän sodan lopun kanssa
1980-luvulla yhtiössä toimi 100 000 työntekijää ja se oli Fortune 500-yrityslistassa sijalla 27. Sukkuloiden valmistuksen loppu ja B-1-pommittajan tilausten päättyminen alkoi näivettää yhtiötä 1980-luvun jälkipuolella. Yhtiö alkoi myydä itseään osina. Kylmän sodan loppu 1990-luvun alussa vie yhtiön syöksyyn. Se etsi muutosta, josta merkkinä oli mm. se, että pääkonttorin paikkaa siirrettiin neljä kertaa 13 vuoden aikana.  

Rauhanosinko merkitsi yhtiölle vuonna 1996 luopumista kaikesta ilmailu- ja sotateollisuustoiminnasta - ostajana oli Boeing.  Vuonna 2001 loput Rockwell Internationalista jaettiin kahdeksi yhtiöksi: Rockwell Automation ja Rockwell Collins.

Tuotteet

Lentokoneet
North American Rockwell OV-10 Bronco
Rockwell Commander 112
Fuji/Rockwell Commander 700
Rockwell B-1 Lancer
Rockwell X-30
Rockwell-MBB X-31
Rockwell XFV-12
Rockwell Ranger 2000

Miehitetyt avaruusalukset
Apollo Command and Service Module
Space Shuttle orbiter

Ohjukset
AGM-53 Condor
AGM-114 Hellfire

Miehittämättömät alukset
Rockwell HiMAT

Lähteet

Aiheesta muualla
Rockwell Automation
 North American Rockwell history on Boeing.com
 Rockwell International history on Boeing.com
 Boeing's Australian website page on Rockwell history
Kalpana-1

Kalpana-1 on intialainen sääsatelliitti, jonka ISRO laukaisi geostationaariselle kiertoradalle vuonna 2002. 

Satelliitin päähyötykuorma on tarkka radiometri (VHRR), jonka paikkaresoluutio on 2 km x 2km. Se mittaa näkyvän valon, infrapunan ja vesihöyryn taajuuksilla. 

Satelliitti painaa 1050 kg ja on 3-akselistabiloitu. Sen sähköteho on 550 W.

Sen asema on 74° itäistä pituutta..

Satelliitti oli aluksi MetSat-1-niminen, mutta sai vuonna 2003 NASAn Columbia-avaruussukkulan tuhoutumisessa kuolleen intialaisen avaruuslentäjän Kalpana Chawlan nimen.

Lähteet 

Sääsatelliitit
Mac Bueno & DJ Tatc

Mac Bueno & DJ Tatc on Kajaanista lähtöisin oleva rap-duo. Sen muodostavat MC Mac Bueno (oik. Niko Okkonen) ja tuottaja DJ Tatc (oik. Tatu). Duon kummatkin jäsenet asuvat nykyään Helsingissä.

Historia 
Mac Bueno & DJ Tatc julkaisivat Skidisti nollegee -nimisen omakustanne EP:n vuonna 2004. Ensimmäinen kokopitkä albumi Nollegee julkaistiin omakustanteena toukokuussa 2008. Duon toinen albumi Nälkämaan AG julkaistiin 3rd Rail Musicin kautta 20. huhtikuuta 2011. Redrum-187 -sivusto on tarjonnut ilmaisladattavaksi jälkimmäisen albumin kappaleen "87250". Albumin kappaleesta "Kova laki" tullaan julkaisemaan musiikkivideo. DJ Tatc on suunnitellut myös julkaisevansa tuottajalevyn. Mac Bueno on opiskellut taidealaa ja hän onkin taiteillut muun muassa Nälkämaan AG ja Monelt ne tulee II -albumien kannet.

Diskografia

Albumit
 Nollegee (2008)
 Nälkämaan AG (2011)

EP:t
 Skidisti nollegee (2004)
 Lisää nollegee (2014)

Musiikkivideot
 Macmutsinnussijabueno (2007)
 87250 (2013)
 Nollegee osa 3 (2014)

Vierailijana
Mac Bueno

DJ Tatc

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Mac Bueno & DJ Tatc 3rd Rail Musicin sivustolla 
 Mac Bueno & DJ Tatc MySpace -sivustolla
 Mac Buenon & DJ Tatcin haastattelu Redrum-187 -sivustolla
 Mac Buenon & DJ Tatcin videohaastattelu, osa 1 Redrum-187 -sivustolla
 Mac Buenon & DJ Tatcin videohaastattelu, osa 2 Redrum-187 -sivustolla

Suomalaiset duot
Suomalaiset hip hop -yhtyeet
Linalyyliasetaatti

Linalyyliasetaatti on palavaa, huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C12H20O2. Linalyyliasetaatista käytetään myös nimityksiä 3,7-dimetyyli-1,6-oktadien-3-yyliasetaatti, 1,5-dimetyyli-1-vinyyliheks-4-enyyliasetaatti, etikkahappolinalooliesteri ja linalooliasetaatti.

Linalyyliasetaatin moolimassa on 196,286 g/mol, sulamispiste <–20 °C, kiehumispiste 220 °C, suhteellinen tiheys 0,895 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 85 °C c.c., itsesyttymislämpötila 225 °C ja CAS-numero 115-95-7. Aine liukenee huonosti veteen.

Laventelin (Lavandula angustifolia) eteerisen öljyn tärkein yhdiste on linalyyliasetaatti.

Valmistus ja käyttö
Linalyyliasetaattia valmistetaan esteröimällä linolia etikkahapon tai etikkahappoanhydridin kanssa. Reaktiossa saattaa tapahtua isomeroitumista neroliksi tai geranioliksi. Tämän vuoksi yhdistettä syntetisoidaan myös linaloolin ja keteenin välisellä reaktiolla. Linalyyliasetaatin tuoksu muistuttaa laventelia ja bergamottia. Hyvän tuoksunsa vuoksi sitä käytetään tuoksuvissa, saippuoissa ja pesuaineissa.

Ympäristö- ja terveysvaikutukset 

Lyhytaikaisessa altistumisessa aine voi ärsyttää lievästi silmiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

PubChem: Linalyl acetate 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Linalyl acetate 
ChemBlink: Linalyl acetate 
Liber Herbarum II: Linalyyliasetaattia sisältäviä kasveja
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Linalyl acetate 
Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelman (UNEP) julkaisuja: LINALYL ACETATE CAS N°: 115-95-7, 57 sivua, 2002  (pdf)

Asetaatit
Wiseguy

Wiseguy on yhdysvaltalainen rikosdraamasarja, jota esitettiin neljän tuotantokauden ajan vuosina 1987-1990.

Sarja kertoo FBI:n alaisen OCB-ryhmän (Organized Crime Bureau) toiminnasta järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Sarjan päähenkilönä on vankilassa peitetoiminnan varjolla istunut ja sieltä vapautuva salainen agentti Vincent "Vinnie" Terranova, jota näyttelee Ken Wahl.

Vinnie palkataan soluttautumaan mafian joukkoon tarkoituksena saada pitäviä todisteita, joilla mafia saadaan murskattua. Sarjan muita keskeisiä hahmoja ovat Vinnien esimiestä Frank McPikea näyttelevä Jonathan Banks sekä Vinnien kanssa yhteydenpitoa puhelimella pitävä Daniel "Lifeguard" Burroughs, jota näyttelee Jim Byrnes.

Alkujaksojen pääkonna Sonny Steelgrave, jota näyttelee Ray Sharkey, ottaa Vinnien mukaansa ja ystävystyy tämän kanssa.

Muita sarjassa näytelleitä:
 Dennis Lipscomb - Sid Royce/Elvis Prim
 Joan Severance - Susan Profitt
 Kevin Spacey  - Mel Profitt
 William Russ - Roger Lococco
 Jerry Lewis - Eli Sternberg
 Ron Silver - David Sternberg
 Stanley Tucci - Enrico "Ricky" Pinzolo
 Anthony Denison - John Henry Raglin
 Patricia Charbonneau - Carole Goldman
 Tim Curry - Winston Newquay
 Patti D'Arbanville - Theresa "Amber" Twine
 Glenn Frey - Robert "Bobby" Travis
 Deidre Hall - Claudia Newquay
 Deborah Harry - Diana Price
 Paul Winfield - Isaac Twine
 Billy Wirth - Eddie Tempest
 Ron Taylor - Monroe Blue
 Robert Davi - Albert Cerrico
 Michael Chiklis - Carlo Spoletta
 Chazz Palminteri - Peter Allatore

Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Matthias Reim

Matthias Reim (s. 26. marraskuuta 1957 Korbach, Hessen, Saksa) on saksalainen laulaja-lauluntekijä, musiikkituottaja, kitaristi, säveltäjä ja sovittaja.

Albumit 
Albumiluettelo:
 1990: Reim
 1991: Reim 2
 1993: Sabotage 
 1994: Zauberland 
 1995  Wonderland  (Zauberland in Canada)
 1995: Alles Klar 
 1997: Reim 3
 1998: Sensationell 
 1999: 10 Jahre intensiv
 2000: Wolkenreiter 
 2002: Morgenrot 
 2003: Reim
 2004: Déjà Vu
 2005: Unverwundbar 
 2006: Die Fan-Edition
 2007: Männer sind Krieger 
 2010: Sieben Leben
 2013: Unendlich
 2014: Die Leichtigkeit des Seins
 2016: Phoenix

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivu
 
 

Saksalaiset muusikot
Saksalaiset säveltäjät
Saksalaiset laulajat
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Tourbillon

Tourbillon on kellossa oleva äärimmäisen monimutkainen rakenne. Se kehitettiin alun perin taskukelloja varten tasaamaan maan vetovoiman vaikutusta ajanmittauksen tarkkuuteen.

Nykyään usealla huippuvalmistajalla on mallistossaan tourbillon-koneistolla varustettu kello. Niiden hinnat voivat kohota jopa yli 100 000 euroon.

Tourbillonin kehitti ranskalainen Abraham-Louis Breguet, vuonna 1801.

Sana tourbillon on ranskaa ja tarkoittaa suomeksi pyörrettä.

Lähteet 
Kauppalehti sivu 23, 20.1.2011

Aiheesta muualla 

Kellotekniikka

ru:Механические часы#Турбийон
Kohtalon ivaa

Kohtalon ivaa (, suom. myös ”Kohtalon ironia”) on neuvostoliittolainen Eldar Rjazanovin ohjaama draamakomediaelokuva vuodelta 1975. Elokuvan näyttäminen televisiossa venäläisenä uutenavuotena on muodostunut perinteeksi. Joulukuussa 2007 elokuvalle julkaistiin jatko-osa Ирония судьбы. Продолжение (Ironija sudby. Prodolženije).

Juoni 
Kaveriporukka lähtee Moskovassa pohjustamaan uudenvuodenviettoa saunaan. Vodkanhuuruisen saunomisen jälkeen kaksi miestä löytää itsensä vääristä paikoista, toinen lentäneenä Leningradiin aivan samanlaiseen kerrostaloon kuin missä hän asuu Moskovassa. Jopa avain sopii oveen, mutta asunnossa odottava nainen ei vaikuta aivan tutulta.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 

Neuvostoliittolaiset elokuvat
Vuoden 1975 elokuvat
Draamakomediaelokuvat
Neuvostoliitossa tapahtuvat elokuvat