joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Aioin silta

Aioin silta () on Hiroshimassa, Japanissa sijaitseva silta. Se halkoo Honkawan joen haarautumaa jokisuistossa ja siitä erkanee Motoyasujoki. Silta oli jokseenkin tarkkaan ottaen T-kirjaimen muotoinen ja sitä kuvailtiin lajissaan Hiroshiman kauneimpana. T:n malliseksi sillan oli tehnyt siinä keskivaiheilla ollut erillisliittymä. Aioin silta oli maailman ensimmäisen atomipommituksen tähtäyspiste. 

Aioin sillan valitsi tähtäyskohdaksi pomminpudottaja Thomas W. Ferebee itse kenraali Curtis LeMayn pyynnöstä. Valinnan hyväksyi pommin pudottaneen lentokone Enola Gayn päällikkö, eversti Paul Tibbets. Sillan lähettyvillä sijaitsi eräs merkittävän tärkeä sotilaallinen kohde, Hiroshiman linna. Se tuhoutui sangen pahoin, ja vain noin joka kymmenes linnasta ollut selviytyi pommituksesta. Pommin osui 300 metrin päähän sillasta, ja hyposentrumiksi muodostui tällöin Shiman sairaala.

Nykyään silta on merkittävä osa Hiroshiman rauhanpuistoa. Aioin sillan itäpäässä, linnan suunnassa sijaitsee myös Hiroshiman rauhanmuistomerkki.

Lähteet
 Gordon Thomas & Max Morgan Witts: Enola Gay – Pommikone Hiroshiman yllä. Wsoy, 1981. Suom. Antti Nuuttila.

Viitteet

Aiheesta muualla

Silta Awesome Stories -sivustolla 
Silta Wikimapia-sivustolla 

Hiroshima Hiroshiman ja Nagasakin pommitukset
FK Jablonec

FK Jablonec on jalkapalloseura Jablonec nad Nisoun kaupungista. Seura on perustettu 1945. Seura pelaa Tšekin korkeimmalla sarjatasolla Synot ligassa. Tšekin cupin Jablonec on voittanut kahdesti 1998 ja 2013.

Lähteet 

Jablonec
Vuonna 1945 perustetut urheiluseurat
Tulkkilan koulu

Tulkkilan koulu on Kokemäellä oleva alakoulu, jossa toimii luokat 1-5 sekä esiopetus. Kouluun kuuluu kaksi rakennusta.

Aiheesta muualla 
 Tulkkilan koulu, Kokemäen kaupungin kotisivut

Suomen peruskoulut
Kokemäen oppilaitokset
Kotkan valokuvakeskus

Kotkan valokuvakeskus yhdistys ry oli vuosina 2005–2018 toiminut alueellinen valokuvakeskus. Se järjesti näyttelyitä, yleisöluentoja, koulutustapahtumia ja kursseja. Tavoitteena oli esitellä nykyaikaista visuaalista kulttuuria ja valokuvaa monipuolisesti. Pääpaino oli suomalaisessa ja kansainvälisessä valokuvataiteessa. Kotkan Valokuvakeskus yhdistys ry:n perustivat 5. toukokuuta 2005 valokuvataiteilija Juha Metso, taidemaalari Timo Mähönen ja valokuvaaja Olli Haapio. Valokuvakeskus toimi Kotkansaarella arkkitehti Kaarlo Könösen suunnittelemassa rakennuksessa vuodelta 1927.

Keskus sulki ovensa heinäkuun lopulla 2018 Kotkan Meripäivien päätyttyä.

Toiminta 
Keskuksen näkyvintä toimintaa oli näyttelyiden järjestäminen. Niiden vuotuinen lukumäärä oli vakiintunut noin 12 näyttelyn paikkeille. Näyttelyt järjestettiin keskuksen omissa galleriatiloissa. Gallerian lattiapinta-ala oli 180 neliömetriä, joka oli jakautunut kolmeen saliin. Jokaisen salin huonekorkeus on 3,8 metriä. Ripustusseinää on noin 80 metriä. 

Keskuksen muuta toimintaa olivat luentotilaisuudet ja kurssit. Näitä keskus järjesti yhdessä Kymen kamerat ry:n ja Kotkan taiteilijaseuran kanssa.

Lähteet 
 Kotkan valokuvakeskus
 Valokuvissa Viipurin historia, Kymen Sanomat 30.1.2013 
 Kantasatama

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Visitkotka.fi 
 Kotkan valokuvakeskuksen näyttely
 Suomen valokuvakeskukset
 Kotkan valokuvakeskus sai avustusta, Yle.fi/uutiset

Kotkan kulttuuri
Suomalaiset valokuva-alan järjestöt
Suomen taidegalleriat
Huima

Huima tarkoittaa:

Sukunimi
Leena Huima (1946–2018), kirjailija, toimittaja ja kirkkohallituksen jäsen
Sakari Huima (1914–1983), kansanedustaja (Kokoomus) ja pappi

Muita
Kuvitteellisia henkilöitä
Heimo Huima, sarjakuvahahmo

Urheiluseuroja
Äänekosken Huima
Oulaisten Huima

Murremerkityksiä
 Lapsenomainen, ymmärtämätön (lapsesta)

Lähteet 

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Pohjanmaan Valokuvakeskus Lakeus

Pohjanmaan valokuvakeskus LAKEUS ry on yksi Suomen maakunnallisista valokuvakeskuksista, joka perustettiin Lapualle vuonna 1997. Sen galleria sijaitsee Kulttuurikeskus Vanhassa Paukussa Lapualla, osoitteessa Kauppakatu 23. Yhdistysmuotoisena toimivan valokuvakeskuksen toiminta-alueena ovat Etelä-Pohjanmaan, Keski-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakunnat.

Pohjanmaan valokuvakeskuksen tarkoituksena on eri toimenpitein edistää ja tehdä tunnetuksi valokuvausta ja valokuvataidetta. Keskus järjestää muun muassa luentotilaisuuksia, näyttelyitä, valokuvakilpailuja ja alan kursseja sekä toimii läheisessä yhteistyössä alueensa muiden kulttuuritoimijoiden kanssa.

Pohjanmaan valokuvakeskus järjestää vuosittain Lakeuden Laajakuva -festivaalin.

Pohjanmaan valokuvakeskuksen puheenjohtajana toimii tällä hetkellä lapualainen Susanna Oversteyns.

Pyhälahden valokuvaamomuseo

Valokuvakeskuksen kanssa samoissa Vanhan Paukun tiloissa toimii Pyhälahden valokuvaamomuseo. Sen kokoelma perustuu vuosina 1900–1980 Lapualla toimineen Pyhälahden Valokuvaamon esineistöön ja valokuvakokoelmiin. Näyttely muodostuu ateljeesta ja odotushuoneesta sekä valokuvaajan työhuoneesta ja pimiöstä.

Pyhälahden valokuvaamomuseon kokoelmat sisältävät yli 100 000 luetteloitua negatiivia ja valokuvaa: henkilö- ja ryhmäkuvia, maisemakuvia, työkuvia ja otoksia tapahtumista. Harvinaisuuksia ovat muun muassa Lapuan liikettä käsittelevät kuvat.

Lähteet

Aiheesta muualla
Pohjanmaan valokuvakeskuksen verkkosivusto

Suomalaiset valokuva-alan järjestöt
Etelä-Pohjanmaan kulttuuri
Keski-Pohjanmaan kulttuuri
Lapuan kulttuuri
Vanha Paukku

Kulttuurikeskus Vanha Paukku on Lapualla sijaitseva kirjaston, museoiden, teatterin ja muiden kulttuuripalvelujen kokonaisuus. Se sijaitsee Lapuan patruunatehtaan entisissä, 1920-luvulta peräisin olevissa tehdasrakennuksissa Lapuan keskustassa.

Vanhan Paukun tiloissa toimivat Lapuan kaupunginkirjasto sekä kansalais- ja musiikkiopisto. Kulttuurikeskus tarjoaa tilat myös  Teatteri Lapualle ja elokuvateatteri Bio Marilynille. Keskuksessa sijaitsevat myös Lapuan taidemuseo, Patruunatehtaan museo, vanhaan pajarakennukseen tehty Pajakappeli, Patruunagalleria, Pohjanmaan Valokuvakeskus Lakeus ja Pyhälahden valokuvaamomuseo,
 jonka kokoelma perustuu vuosina 1900–1980 Lapualla toimineen Pyhälahden Valokuvaamon esineistöön ja valokuvakokoelmiin. Alueella toimii myös tehtaanmyymälöitä, eri alojen yrityksiä ja yhdistyksiä, kuntosali ja lounaskahvila. Lapuanjoella liikennöivällä jokilaivalla on kotilaituri Vanhan Paukun rannassa.

Vanhan Paukun säännöllisiin tapahtumiin lukeutuvat Vanhan Paukun Festivaali, elokuun lopun Venetsialaiset sekä vuosittaiset Vanhan Paukun Filosofiapäivät. Valokuvakeskus järjestää kevättalvisin Lakeuden Laajakuva -nimistä valokuvatapahtumaa.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kulttuurikeskus Vanhan Paukun verkkosivusto

Lapuan kulttuuri
Etelä-Pohjanmaan nähtävyydet
Konstantin Trenjov

Konstantin Andrejevitš Trenjov (, 21. toukokuuta / 2. kesäkuuta 1876 Harkovan läänin Romašovon maatila – 19. toukokuuta 1945 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Konstantin Trenjov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Pietarin arkeologisesta instituutista ja hengellisestä akatemiasta vuonna 1903 sekä Taurian yliopiston maataloustiedekunnasta vuonna 1921. Hän työskenteli pitkään opettajana.

Trenjovin kirjallinen toiminta alkoi vuonna 1898. Ennen Venäjän vallankumousta hän kirjoitti lähinnä maaseudun arkea kuvaavaa proosaa sekä joukon pieniä näytelmiä. Kirjailijan ensimmäinen kertomuskokoelma ilmestyi vuonna 1915.

Vallankumouksen jälkeen Trenjov omistautui näytelmäkirjallisuudelle. Hänen tragediansa Pugatšovštšina (1924) oli ensimmäinen Moskovan taiteellisessa teatterissa esitetty neuvostonäytelmä. Kirjailijan tunnetuin teos on Venäjän kansalaissodan aikaan sijoittuva propagandistinen näytelmä Ljubov Jarovaja (1926), jolla oli suuri vaikutus neuvostoliittolaisen näyttämötaiteen kehitykseen. Se sai Stalin-palkinnon vuonna 1941.

Suomennettu teos
 Ljubov Jarovaja. Suom. Walter Suni. Teoksessa: K. Trenjov, A. Korneitšuk ja J. Galan: Näytelmiä. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1955.
 Ljubov Jarovaja. Suom. Marja Koskinen. Yleisradio TV-1 Televisioteatteri, 1979 (moniste).

Lähteet

Neuvostoliittolaiset kirjailijat
Venäläiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1876 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet
Supraventrikulaarinen takykardia

Supraventrikulaarinen takykardia (SVT) tarkoittaa nopealyöntisyyskohtausta. Sen synnyttävä rakenne sijaitsee sydämen eteisissä, eteis-kammiosolmukkeessa tai eteis-kammiorajassa.

Syy 

Yleisin syy on kiertoaktivaatio esimerkiksi sydämen eteissä. Toinen mekanismi voi olla lisääntynyt automaatio sydämessä ennen kammiota. 1–3 ihmisestä tuhannesta on ylimääräinen oikorata eteisen ja kammion välillä eli Wolff–Parkinson–Whiten eli WPW-oireyhtymä. Diagnoosi tehdään EKG:llä.

Oireet 

Oireena on nopea syke sydämessä; yleisemmin 140–220 lyöntiä minuutissa. Tähän voi liittyä heikotusta tai huimausta.

Hoito 

Usein auttaa vagussimulaatio eli esimerkiksi kasvojen pesu kylmällä vedellä. Myös kylmä suihku, veden juominen tai asettuminen selin makuulle voi lakkauttaa kohtauksen. Mikäli kohtaus ei mene itsestään ohi edellä mainittujen keinojen avulla, saatetaan tarvitaan lääkkeitä, kuten adenosiiniä, ja on suositeltavaa hankkiutua lääkärin vastaanotolle. Vaikeimmissa tapauksissa (oireita/kohtauksia ilmenee usein, ne kestävät reilusti yli 5 minuuttia joka kerta jne.) voidaan tarvita sähköistä rytminsiirtoa.
SVT voidaan hoitaa myös ablaatiossa, tässä operaatiossa potilas on hereillä koko ajan, potilaan sydämeen mennään reisivaltimon kautta ja ns. noitahermo paikallistetaan ja poltetaan poikki. Toimenpide on kivuton.

Lähteet 
http://www.terveyskirjasto.fi/terveyskirjasto/tk.koti?p_artikkeli=dlk00087
http://www.ebm-guidelines.com/dtk/syd/avaa?p_artikkeli=syd00368

Viitteet 

Rytmihäiriöt
FK Kukësi

Futboll Klub Kukësi on jalkapalloseura Kukësin kaupungista. Kukësi pelaa Albanian korkeimmalla sarjatasolla Kategoria superioressa.

Lähteet

k
Vuonna 1930 perustetut urheiluseurat
FC Astra Giurgiu

Fotbal Club Astra Giurgiu on jalkapalloseura Giurgiun kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1934. Giurgiu pelaa kaudella 2021-2022 Romanian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Liga II:ssä. Seura tunnettiin aikaisemmin nimellä Astra Ploiești, kunnes se vaihdettiin nykyiseen nimeen 2012. Seura voitti Liga I:sen mestaruuden vuonna 2016.

Lähteet

Romanialaiset jalkapalloseurat
Vuonna 1934 perustetut urheiluseurat
Suzuki (täsmennyssivu)

Suzuki voi tarkoittaa seuraavia:

Henkilöitä

 Aguri Suzuki (s. 1960), japanilainen autourheilija ja entinen Formula 1 -tallipäällikkö
 Airi Suzuki (s. 1994), japanilainen laulaja
 Akira Suzuki (s. 1930), japanilainen kemisti, Nobelin kemianpalkinnon saaja
 Ami Suzuki (s. 1982), japanilainen laulaja, lauluntekijä, näyttelijä ja tanssija
 Anne Suzuki (s. 1987), japanilainen näyttelijä
 D. T. Suzuki (1870–1966), japanilainen kirjailija
 Daisuke Suzuki (s. 1990), japanilainen jalkapalloilija
 Fuyuko Suzuki (s. 1989), japanilainen ampumahiihtäjä
 Hideto Suzuki (s. 1974), japanilainen jalkapalloilija
 Hiromi Suzuki (s. 1968), japanilainen kestävyysjuoksija
 Hiroshi Suzuki (s. 1933), japanilainen uimari
 Hiroshi Suzuki (1933–2020), japanilainen jazzpasunisti
 Ichirō Suzuki (s. 1973), japanilainen baseballpelaaja
 Jun Suzuki (s. 1961), japanilainen jalkapalloilija
 Kanon Suzuki (s. 1998), japanilainen poplaulaja
 Kazuhiro Suzuki (s. 1976), japanilainen jalkapalloilija
 Keiji Suzuki (s. 1980), japanilainen judoka, olympiavoittaja ja maailmanmestari
 Keita Suzuki (s. 1981), japanilainen jalkapalloilija 
 Masaaki Suzuki (s. 1954), japanilainen urkuri, cembalisti ja kapellimestari
 Masae Suzuki (s. 1957), japanilainen jalkapalloilija
 Masaharu Suzuki (s. 1970), japanilainen jalkapalloilija
 Musashi Suzuki (s. 1994), japanilainen jalkapalloilija
 Nick Suzuki (s. 1999), kanadalainen jääkiekkoilija
 Norio Suzuki (s. 1984), japanilainen jalkapalloilija
 Ryan Suzuki (s. 2001), kanadalainen jääkiekkoilija
 Ryohei Suzuki (s. 1949), japanilainen jalkapalloilija ja valmentaja
 Ryozo Suzuki (s. 1939), japanilainen jalkapalloilija
 Seijun Suzuki (1923–2017), japanilainen elokuvaohjaaja
 Shin'ichi Suzuki (1898–1998), japanilainen viulisti ja musiikkipedagogi, Suzuki-metodin keksijä
 Shigeyoshi Suzuki (1902–1971), japanilainen jalkapalloilija
 Sujaku Suzuki (1891–1972), japanilainen kuvataiteilija ja olympiamitalisti
 Takayuki Suzuki (s. 1976), japanilainen jalkapalloilija
 Tamotsu Suzuki (s. 1947), japanilainen jalkapalloilija ja valmentaja
 Toichi Suzuki (s. 2000), japanilainen jalkapalloilija
 Tomoko Suzuki (s. 1982), japanilainen jalkapalloilija
 Toshio Suzuki (s. 1955), japanilainen Formula 1 -kuljettaja
 Umetarō Suzuki (1874–1943), japanilainen tiedemies ja professori
 Yasuhito Suzuki (s. 1959), japanilainen jalkapalloilija
 Yasuo Suzuki (s. 1913), japanilainen jalkapalloilija
 Yū Suzuki (s. 1958), japanilainen videopelisuunnittelija
 Yuji Suzuki (s. 1970), japanilainen näyttelijä
 Yūsuke Suzuki (s. 1988), japanilainen kilpakävelijä
 Yuzo Suzuki (s. 1984), japanilainen karateka ja potkunyrkkeilijä
 Zenkō Suzuki (1911–2004), japanilainen poliitikko, Japanin pääministeri

Muita merkityksiä

 Suzuki, japanilainen autojen, moottoripyörien ja mopojen valmistaja
 The Mooney Suzuki, yhdysvaltalainen rock and roll -yhtye
Syysloma

Syysloma  (ent. perunannostoloma) on koulujen ja päiväkotien loma syyslukukauden aikana. Syysloma ajoittuu yleensä lokakuun loppupuolelle (viikkoihin 42–43). Syysloman kesto vaihtelee paikkakunnasta ja koulusta riippuen kahdesta päivästä kokonaiseen viikkoon.

Syysloma on jäänne maatalous­yhteiskunnasta, jossa oppilaat matkasivat syksyisin kotitiloilleen sadonkorjuutöihin. Nykyään syysloman tarkoitus on antaa oppilaille ja opettajille hengähdystauko syyslukukauden puolivälissä.

Perunannostoloma otettiin käyttöön suomalaisissa maaseutukunnissa 1940-luvulla ja yleensä se pidettiin syyskuun lopussa tai lokakuussa. Kansa- ja oppikoulujen perunannostoloma poistui 1970-luvulla siirryttäessä peruskoulujärjestelmään ja viisipäiväiseen kouluviikkoon. Syyslomaa alettiin ottaa uudelleen käyttöön 1980-luvun loppupuoliskolla. Nykyisenkaltaiseksi se vakiintui 1990-luvun alkupuolella, jolloin lainsäädäntöä vapautettiin ja loma-ajat jätettiin koulutuksen järjestäjän päätettäviksi.

Lähteet

Koulutus
Vapaa-aika
Joululoma

Joululoma on peruskoululaisten ja opiskelijoiden loma, jota vietetään joulun aikoihin. Suomen peruskouluissa ja lukioissa joululoman pituudeksi on säädetty vähintään kymmenen päivää. Joululoma erottaa toisistaan saman lukuvuoden syys- ja kevätlukukauden.

Lukukaudella 2017–2018 joululoman alkamispäivä oli useimmissa kouluissa 23. joulukuuta. Kevätlukukausi alkaa heti uudenvuoden jälkeen 2. tammikuuta tai loppiaisen jälkeen 8. tammikuuta.

Eri paikkakunnilla loma-ajat voivat vaihdella.

Lähteet

Joulu
Koulutus
Vapaa-aika
Valokuvakeskus Peri

Valokuvakeskus Peri ry on yksi Suomen alueellisista valokuvakeskuksista, jonka tavoitteena on edistää valokuvakulttuuria Varsinais-Suomen maakunnassa.

Syksyllä 1987 joukko turkulaisia kuvaajia perusti Peri 8 -valokuvagallerian Rauhankadulle. Tunnettujen valokuvaajien näyttelyiden lisäksi gallerian haluttiin avaavan väyliä uusille kyvyille. Valokuvakeskukseksi Peri laajeni 1990 muutettuaan Vanhalle Suurtorille Turun kulttuurikeskuksen yhteyteen.

Tänään Peri toimii kaikille avoimena kotimaisen ja kansainvälisen valokuvan kohtauspaikkana Turun Taidehallin tiloissa Vanhalla Suurtorilla. Peri järjestää näyttelyjä, seminaareja ja muita yleisötilaisuuksia. Toimintamuotoihin kuuluu myös julkaisuja, taiteilijaresidenssitoimintaa sekä valokuvausprojekteja ja muita yhteishankkeita kotimaisten ja kansainvälisten kumppanien kanssa. Lisäksi Peri ylläpitää valokuva-aiheista kirjastoa sekä digitaalisen työn tila sekä kokoushuonetta PeriLabia.

Perin vuodesta 2004 ylläpitämä taiteilijavaihto-ohjelma toimii pysyvänä yhteistyöhankkeena Pohjoisen valokuvakeskuksen, Valokuvataiteilijoiden liiton ja Suomen Ranskan suurlähetystön pysyvä yhteistyöhanke. Ranskalaisia partnereita projektissa ovat Piece of Cake, Pole Image Haute Normandie ja Ranskan kulttuurikeskus. Ohjelma tarjoaa vuosittain yhdelle suomalaiselle valokuvataiteilijalle mahdollisuuden kuukauden pituiseen residenssijaksoon Normandian Rouenissa ja vastaavan jakson ranskalaiselle valokuvaajalle vuorovuosin Oulussa, Turussa tai Helsingissä.

Valokuvakeskus Perin päärahoittajina ovat Valtion valokuvataidetoimikunta, Turun kaupunki ja Varsinais-Suomen taidetoimikunta.

Lähteet

Suomalaiset valokuva-alan järjestöt
Turun kulttuuri
Erskine (automerkki)

Erskine oli yhdysvaltalainen automerkki, jota valmisti Studebaker Corporation vuosina 1927–1930. Studebakerin toimitusjohtaja Albert Erskine (1871–1933) halusi kehittää keskiluokkaisen eurooppalaistyylisen automerkin. Tehdas ei halunnut valmistaa pienehköä autoa loistoauto Studebakerin nimisenä, joten automerkin nimeksi valittiin toimitusjohtajan sukunimi. Erskine oli kuusisylinterisen Studebakerin halvempi ja pienempi automerkki, 1920-luvun kanttiauto, kapea ja korkea.

Erskine-auto esiteltiin ensi kerran Pariisissa 1927. Erskineä myytiin Euroopassa melko hyvin, mutta Yhdysvalloissa heikommin. Syy oli hinta, 1928 esitelty Ford A maksoi 525 dollaria, mutta Erskine 995 dollaria. Seuraavana vuonna 1929 esitelty Chevroletin 6-sylinterinen malli oli vielä pahempi kilpailija. Erskine esitteli 1930 suuremman automallin, mutta se ei myynyt hyvin, joten merkki lopetettiin.

Erskinen seuraajaa Rocknea Studebakerin halpana automerkkinä valmistettiin vuosina 1932–1933.

Erskineä toi Suomeen Korpivaara & Halla -yhtiö yhteensä 687 kappaletta, eli Suomen 1920-luvun automarkkinoilla Erskineä myytiin melko paljon.

Lähteet 
Mobilisti 3/2010, sivut 12-18

Viitteet

Aiheesta muualla 
 1927 Erskine automobile

Yhdysvaltalaiset automerkit
1920-luvun autot
1930-luvun autot
Juovavaraani

{{Taksonomia/eläimet
| nimi = Juovavaraani
| status = Elinvoimainen
| iucn = 178214
| iucn_arvioija = Bennett, D., Gaulke, M., Pianka, E.R., Somaweera, R. & Sweet, S.S. 
| iucn_vuosi = 2010
| iucn_versio = 2014.1
| iucn_viitattu = 26.6.2014
| kuva = A water monitor (Varanus salvator) has climbed up from the creek.jpg
| leveys = 290px
| kuvateksti = Juovavaraani
| domeeni = Aitotumaiset Eucarya
| kunta = Eläinkunta Animalia
| pääjakso = Selkäjänteiset Chordata
| alajakso = Selkärankaiset Vertebrata
| luokka = Matelijat Reptilia
| lahko = Suomumatelijat Squamata
| osalahko = Anguimorpha
| heimo = Varaanit Varanidae
| suku =  Varanus
| laji =  salvator
| kaksiosainen = Varanus salvator| kaksiosainen_auktori =  (Laurenti, 1768)
| wikispecies  = Varanus salvator
| commonscat = Varanus salvator
}}
Juovavaraani (Varanus salvator) on suuri varaanilaji, joka elää eteläisessä Aasiassa. Juovavaraani on Aasian yleisin varaani. Juovavaraanit elävät vesistöjen lähellä.

 Kuvaus 
Useimmat aikuiset yksilöt eivät yleensä ylitä 1,5-2 metrin pituutta mutta jotkin yksilöt voivat saavuttaa maksimissaan jopa 3 metrin pituuden. Juovavaraanin pituusennätys mitattiin olevan 321 senttimetriä. Yleensä aikuinen Juovavaraani painaa noin 19,5 kiloa. Joidenkin lajin yksilöiden on raportoitu saavuttavan 75-90 kilon painon, vaikka useimmat tällaiset kertomukset ovat vahvistamattomia ja voivat olla epäluotettavia. Juovavaraani on maailman toiseksi painavin lisko, painavin lisko maailmassa on Komodonvaraani.

 Alalajit 
 Varanus salvator salvator Varanus salvator andamanensis Varanus salvator bivittatus Varanus salvator komaini Varanus salvator macromaculatus Varanus salvator ziegleri''

Ravinto 
Juovavaraanit ovat lihansyöjiä. Niiden tiedetään syövän kalaa, sammakoita, jyrsijöitä, lintuja, rapuja ja käärmeitä. Niiden tiedetään syöneen myös kilpikonnia, nuoria krokotiileja ja krokotiilien munia. Kuten komodonvaraani, Juovavaraanit syövät usein myös raatoja.

Lähteet 

Varaanit
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 2014

Vuoden 2014 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Vantaalla, Suomessa 1.–6. huhtikuuta. Kilpailujen ohjelmassa olivat kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini. Kisapaikkana toimi Tikkurilan jäähalli eli Trio Areena.

Vantaa valittiin kisaisännäksi toukokuussa 2013. Sen kanssa isännyydestä kilpaili bulgarialainen Sofia. Vantaalla kilpailtiin ensimmäistä kertaa EM-tasolla kansainvälisen painiliiton mittavien sääntöuudistusten jälkeen. Vantaa toimi ensimmäisen kerran EM-järjestäjänä, Suomessa EM-kilpailut järjestettiin kahdeksannen kerran.

Mitalistit

Kreikkalais-roomalainen paini

Vapaapaini

Naispaini

Suomen joukkue

Neljä ensimmäistä Suomen joukkueen painijaa julkaistiin helmikuussa 2014.

Kreikkalais-roomalainen paini

Vapaapaini

Naispaini

Lähteet 
 EM Painit 2014
 Painitietokanta foeldeak.com 
 European Championship - Apr 2014. Complete Results Painiliitto.net.

Viitteet 

2014
Vuoden 2014 urheilu
Euroopan-mestaruuskilpailut 2014
Vantaan urheilutapahtumat
Humanistinen juutalaisuus

Humanistinen juutalaisuus on maallistunut juutalaisuuden suuntaus, joka on korvannut uskonnollisuuden humanismilla. Humanistisessa juutalaisuudessa korostetaan ihmisen tarpeita, empiriaa ja järkiperäisyyttä, ja siinä torjutaan yliluonnollinen. Juutalaista identiteettiä ja juutalaisen kansan säilymistä pidetään kuitenkin arvokkaana. Juutalaisia pidetään kansana, eikä ensisijaisesti uskonnollisena yhteisönä, johon kuulumisen edellytyksenä tulisi olla uskonnollisuus. Humanistijuutalaiset toivottavat juutalaisen kansan pariin tervetulleeksi jokaisen, joka haluaa jakaa juutalaisuuden kokemuksen. He pyrkivät omistautumaan koko ihmiskunnan kehittämiselle sopusoinnussa tieteellisen ja moniarvoisen ajan kanssa.

Humanististen juutalaisten mukaan juutalainen historia on ihmisten kertomus, jonka tarkoitus on ollut vahvistaa juutalaisen kansan uskoa. Liikkeen perustajan Sherwin Winen mukaan perinteinen käsitys juutalaisesta historiasta on väärä. Hänen mukaansa Abrahamia, Iisakia tai Jaakobia ei ole koskaan ollut olemassa, laajamittaista pakoa Egyptistä ei koskaan tapahtunut, eikä Mooses ollut Tooran kokoaja tai heprealaisten johtaja. Humanistijuutalaisten jumalanpalveluksissa ei käytetä sanaa "Jumala", ja kuoleman katsotaan olevan lopullinen. Myös perinteisille elämänkaareen liittyville juhlille ja juutalaisille juhlapyhille on annettu uusi humanistinen tulkinta.

Humanistisen juutalaisuuden perusti vuonna 1965 yhdysvaltalainen rabbi Sherwin Wine. Vuonna 1966 Detroitin Birmingham-temppeliin perustettiin humanistisen juutalaisuuden komitea, joka alkoi jaella jumalanpalvelus- ja opetusmateriaalia. Humanistisen juutalaisuuden seura perustettiin Detroitissa vuonna 1969. Enemmistö humanistijuutalaisista kuuluu Kanvainväliseen humanistisen ja maallisen juutalaisuuden liittoon (International Federation for Secular & Humanistic Judaism).

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Juutalaisuuden suuntaukset
Humanismi
Wye

Wye () on Iso-Britannian viidenneksi pisin joki. Se virtaa Englannissa ja Walesissa. Monin paikoin maiden välinen rajalinja kulkee jokea pitkin. Wyen kokonaispituus on 210 kilometriä. 

Wye-joki alkaa Walesin vuorilta Plynlimon-nimisestä paikasta. Se virtaa muun muassa seuraavien paikkakuntien halki: Rhayader, Builth Wells, Hay-on-Wye, Hereford (ainoa iso kaupunki Wyen varrella), Ross-on-Wye, Symonds Yat, Monmouth ja Tintern. Joki laskee Severnjoen estuaariin Chepstow’n alapuolella.

Wyen sivujokia ovat muun muassa Lugg, Bachawy, Afon Edw, Trothy, Monnow ja Dulas Brook.

Wye-joen alajuoksulla oleva laakso () on tunnettu luonnonkauneudestaan: alueella on useita luonnonsuojelualueita ja virkistysalueita.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Walesin joet
Englannin joet
Pekka Halonen (professori)

Pekka Eljas Halonen (11. syyskuuta 1927 Helsinki – 19. helmikuuta 2001 Turku) oli suomalainen lääkäri, virustutkija ja Turun yliopiston professori.

Halosen vanhemmat olivat pääjohtaja Auno Lyytos Halonen ja Lea Rakel Margit Höglund ja puoliso vuodesta 1951 Eeva-Liisa Tuukkanen. Hän valmistui ylioppilaaksi 1946, lääketieteen kandidaatiksi 1949 ja lisensiaatiksi 1953 ja väitteli vuonna 1955 Helsingin yliopistossa lääketetieteen ja kirurgian tohtoriksi. Halonen tutki keskushermoston hitaita virusinfektioita ja virustautien vasta-aineiden muodostusta. Hän oli Helsingin yliopiston virusopin dosentti 1958–1964. Vuonna 1963 hänestä tuli Turun yliopiston virusopin professori. Halonen toimi myös Orionin mikrobiologian osaston apulaisjohtajana vuodesta 1955 ja johtajana vuodesta 1958. Hänen jäädessään eläkkeelle 1991 Turun yliopiston virusopin laitos oli kasvanut muutamasta hengestä yli 50 asiantuntijan yksiköksi. Halonen toimi myös yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan dekaanina 1987–1991.

Halonen sai Matti Äyräpään palkinnon vuonna 1989.

Vuonna 1985 Halonen ehdotti, että AIDS-potilaat pitäisi eristää Seilin saarelle, jonne aikoinaan oli viety spitaalisia.

Lähteet 

Suomalaiset virologit
Suomalaiset lääkärit
Turun yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Matti Äyräpään palkinnon saajat
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet
Arno Carlstedt

Arno Samuli Carlstedt (14. heinäkuuta 1927 Oulu – 19. elokuuta 2013 Hämeenlinna) oli suomalainen musiikkikauppias, elokuvatuottaja ja festivaalijärjestäjä.

Carlstedtilla oli Levy ja Kasetti-niminen musiikkikauppa Hämeenlinnassa. Hän toimi tuottajana useissa Mikko Niskasen ja Jörn Donnerin ohjaamissa elokuvissa ja oli myös monissa elokuvissa tuotantopäällikkönä, tuotantosihteerinä tai studiopäällikkönä.

Carlstedt järjesti 1987 Ahvenistolla Suomen ensimmäisen suuren heavy rock-festivaalin Giants of Rock. Festivaali järjestettiin kaikkiaan kuusi kertaa. 1990-luvulla Carlstedt toimi Remu Aaltosen managerina.

Toimittaja Kimmo Miettinen julkaisi 2009 Carlstedtista elämäkertateoksen Arno Carlstedt : AC - takapirujen kuningas (Like 2009).

Elokuvia joissa Carlstedt oli tuottajana 
 Käpy selän alla 1966 (tuotantopäällikkö)
 Lapualaismorsian 1967
 Asfalttilampaat 1968 (tuotannonjohto)
 Mustaa valkoisella 1968
 Sixtynine 69 1969
 Anna 1970
 Naisenkuvia 1970
 Laulu tulipunaisesta kukasta 1971 
 Perkele! Kuvia Suomesta 1971
Lähde

Lähteet 

 HämeWiki : Arno Carlstedt
 Arno Carlsted menehtyi - legenda Käpy selän alla elokuvan takaa, Yle uutiset 24.8.2013
 Arno Carlstedt menehtyi keuhkokuumeeseen, Hämeen Sanomat 20.8.2013 
 Elokuvalegendaa asiasta ja asian vierestä, Helsingin Sanomat 15.1.2010

Viitteet

Suomalaiset elokuvatuottajat
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Hannelius

Hannelius on seuraavien henkilöiden sukunimi:

Suomalaisia
Jan Hannelius, (1916–2005) shakkijohtaja, shakkitehtävien laatija
Lennart Hannelius, (1893–1950), jääkäri
Ossian Hannelius, (1885–1970), sillanrakennuksen asiantuntija, professori
Salomon Hannelius, (1722–1796), kirkkoherra
Tauno Hannus, ent. Hannelius (1895–?), lentokapteeni

Yhdysvaltalainen
G. Hannelius, (s. 1998), lapsinäyttelijä
Gylania

Gylania on sukupuolten tasa-arvoa toteuttava ja rauhanomainen yhteiskuntamalli, jota edustavan kulttuurin Riane Eisler on kirjassaan The Chalice and The Blade: Our History, Our Future (1987) esittänyt vallinneen Välimeren alueella, erityisesti Kreetalla. Sen kukistivat indoeurooppalaiset, patriarkaalista mallia edustaneet valloittajat. Teoksessa Madonna ja huora Hannele Koivunen luonnehtii gylaniaa edustavia kulttuureita rauhanomaisiksi ja tasapainoisiksi.

Katso myös
 Matriarkaatti
 Patriarkaatti

Lähteet

Kirjallisuutta
 
  
 

Poliittiset järjestelmät
Antropologia
Fjodor Aleksejev

Fjodor Jakovlevitš Aleksejev (; 1753-1755 välillä Pietari – 23. marraskuuta (J: 11. marraskuuta) 1824 Pietari) oli varhainen venäläinen maisemamaalari. Aleksejev osaltaan vaikutti siihen, että maisemamaalauksesta muodostui itsenäinen oppiaine Pietarin taideakatemiassa.

Aleksejev opiskeli Pietarin taideakatemiassa 1766–1773, minkä jälkeen hän siirtyi suorittamaan jatko-opintoja teatterilavastuksessa ja dekoratiivisessa maalauksessa Venetsiaan vuosina 1773–1777. Aleksejev oppi käyttämään työskentelyssään 1700-luvun tavanomaisia tekniikoita, kuten camera obscuraa, ja hänen töistään voi nähdä vaikutteita venetsialaisten Antonio Canaletton ja Bernardo Bellotton ideoista muun muassa valon, tunnelman ja ilman kuvaamisesta. 

Opintojensa jälkeen Aleksejev asui Moskovassa vuosina 1810–1811 ja kuvasi kaupunkia teoksissaan. Aleksejev tallensi näkymiä Moskovasta maisematöissään ennen Napoleonin hyökkäystä kaupunkiin, minkä vuoksi hänen töitään on käytetty myös historiallisina dokumentteina.

Teoksia 
 Palatsirannan näkymä Pietari-Paavalin linnoituksesta, 1794
 Pietarin kaupunkinäkymä Nevajoen rannalta, 1795
 Näköala Pörssin ja Amiraliteetin suuntaan Pietari-Paavalin linnoituksesta, 1810
 Kremlin katedraaliaukio Moskovassa
 Punainen tori Moskovassa, 1810

Lähteet

Aiheesta muualla 

Venäläiset taidemaalarit
1700-luvulla syntyneet
Vuonna 1824 kuolleet
Sokotranherttu

Sokotranherttu (Cisticola haesitatus) on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.

Levinneisyys
Sokotranherttua tavataan kotoperäisenä Sokotran saarella. Sen kannaksi arvioidaan 12 000 yksilöä, ja sen kannankehitys on vakaa. Lajin levinneisyysalue on pieni, ja vaikka se ei olekaan vähenemässä, sitä voi tulevaisuudessa uhata elinympäristöjen tuhoutuminen, joten laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

Lähteet

Hertut (suku)
Peetu

Peetu on miehen etunimi, Pietari-nimen muunnelma. Kustaa Vilkunan kirja toteaa Peetun polveutuvan Agapeetus-nimestä. 

Nimi on tullut käyttöön vasta 1960-luvulta alkaen, mutta on 2000-luvulla selvästi yleistynyt. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi on annettu 2 561 henkilölle, joista yli puolet on 2010-luvulla syntyneitä. Vuodesta 2015 lähtien Peetun nimipäivä on 29. kesäkuuta, joka ennestäänkin on Pietarin ja sen muiden muunnosten kuten Petrin ja Pekan nimipäivä.

Tunnettuja Peetuja 

 Peetu Mäkinen (s. 1995), lentopalloilija
 Peetu Piiroinen (s. 1988), lumilautailija

Lähteet 

Etunimet
Thievy

Thievy Guivane Bifouma Koulossa (s. 13. toukokuuta 1992 Saint-Denis, Ranska) on ranskalaissyntyinen kongolainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Espanyolia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura 
Thievy siirtyi barcelonalaisseura Espanyolin junioriakatemiaan vuonna 2010 ranskalaisen Strasbourgin akatemiasta. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 11. maaliskuuta 2011 ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan.

17. joulukuuta 2011 hän teki ensimmäisen maalinsa edutusjoukkueessa vierasottelussa Sporting Gijónia vastaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Thievyn esittely Espanyolin virallisella sivustolla 
 Thievyn tilastot BDFutbol-sivustolla 

Ranskalaiset jalkapalloilijat
Brazzavillenkongolaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Uvean kieli

Uvea on polynesialainen kieli, jota puhutaan Wallisin saarella sekä Uvean saarella Uudessa Kaledoniassa. Uvean saarella puhuttavaa kieltä kutsutaan myös kielen omalla nimellä faga uveaksi, jossa g-kirjain äännetään ŋ-äänteenä.

Uveassa on 11 konsonanttia /f h p t k m n ŋ l v ' /. ŋ tarkoittaa äng-äännettä ja ' glottaaliklusiilia. ŋ-äänne kirjoitetaan g-kirjaimella. Lisäksi lainasanoissa käytetään s-äännettä, joka kirjoitetaan /s/.

Uveassa on 5 lyhyttä vokaalia /a e i o u/, jotka voivat esiintyä myös pitkinä vokaaleina /ā ē ī ō ū/.

Uvea on läheistä sukua Rennell-saaren kielelle sekä Tongalle. Uveaan on vaikuttanut ranskan kieli johtuen ranskalaisten lähetyssaarnaajien 1800-luvulla alkaneesta työstä.

Lähteet 
 South Pacific phrasebook, Lonely Planet, 1999

Viitteet 

Polynesialaiset kielet
South Pacific

South Pacific (vap. suom. Etelä-Tyynimeri) on toisen maailmansodan aikaan sijoittuva Broadway-musikaali, joka sai ensi-iltansa 7. huhtikuuta 1949. Näytelmän käsikirjoittivat Oscar Hammerstein II ja Joshua Logan. Musiikin sävelsi Richard Rodgers ja sanoitti Hammerstein. Musikaali palkittiin kymmenellä Tonylla sekä näytelmäkirjallisuuden Pulitzer-palkinnolla.

Musikaalin tunnetuimpia lauluja ovat ”Bali Ha'i”, ”I'm Gonna Wash That Man Right Outa My Hair”, ”Some Enchanted Evening”, ”There Is Nothing Like a Dame”, ”Happy Talk”, ”Younger Than Springtime” ja ”I'm in Love with a Wonderful Guy”.

Joshua Logan ohjasi näytelmän pohjalta samannimisen elokuvan vuonna 1958. 

Vuonna 2012 musikaalin soundtrack-albumi vuodelta 1949 valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.

Esitykset 
Musikaalista on järjestetty Broadwaylla kolme produktiota.

7. huhtikuuta 1949 – 16. tammikuuta 1954, Broadway Theatre ja Majestic Theatre
4. toukokuuta 1955 – 15. toukokuuta 1955, New York City Center
3. huhtikuuta 2008 – 22. elokuuta 2010 Vivian Beaumont Theatre

Lähteet

Kirjallisuutta
 
 

Yhdysvaltalaiset musikaalit
Tony-palkinnon voittaneet musikaalit
Pulitzer-palkitut musikaalit
Calgary Hitmen

Calgary Hitmen on Western Hockey Leaguessa pelaava juniorijääkiekkoseura. 
Seuran kotikaupunki on Calgary Albertassa.  Bret "The Hitman" Hart, calgarylaissyntyinen ammattipainija oli yksi joukkueen perustajaomistajista ja inspiraatio joukkueen nimelle. Yksi perustajajäsenistä ja joukkueeseen rahojaan sijoittaneista oli itsekin WHL-liigaa pelannut Theoren Fleury. Vuonna 1994 perustettu joukkue myytiin vuonna 1997 Calgary Flames -kiekkoseuralle. Joukkue on Calgaryn kolmas WHL-joukkue. Sitä edelsivät Centennials ja Wranglers.

Kaudella 2013-2014 Teemu Selänteen poika Eetu Selänne liittyi joukkueen harjoitusleirille.

Joukkue kaudella 2022-2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Steve Hamilton 
 Apuvalmentaja: Trent Cassan 
 Apuvalmentaja: Matt Stajan 
 Maalivahtivalmentaja: Brad Kirkwood 
 Videovalmentaja: Cassidy Bruni 
 Videovalmentaja: Troy Norcross 
 Fysiikkavalmentaja: Sean Hope-Ross 
 Taitovalmentaja: Wayne Dougherty 
 Huoltopäällikkö: Robin McDonald 
 Puheenjohtaja: John Bean 
 Varapuheenjohtaja: Mike Moore 
 Toimitusjohtaja: Jeff Chynoweth 
 Henkilöstöjohtaja: Dallas Thompson 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Calgary Hitmenin verkkosivut 
 Calgary Hitmenin EliteProspects sivut

Kanadalaiset jääkiekkoseurat
Calgaryn urheilu
Vuonna 1994 perustetut urheiluseurat
Edmonton Oil Kings

Edmonton Oil Kings on Western Hockey Leaguessa pelaava junioriseura. Seuran kotikaupunki on Edmonton Albertassa.

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Brad Lauer 
 Apuvalmentaja: Luke Pierce 
 Maalivahtivalmentaja: Kurtis Mucha 
 Videovalmentaja: Josh Mallory 
 Fysiikkavalmentaja: Eric Kebernik 
 Fysiikkavalmentaja: Melissa Lowe 
 Kehitysvalmentaja: Fernando Pisani 
 Luisteluvalmentaja: David Pelletier 
 Huoltopäällikkö: Rogan Dean 
 Toimitusjohtaja: Kirt Hill 
 Kykyjenetsinnänjohtaja: Michael Chan 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Edmonton Oil Kingsin verkkosivut 
 Edmonton Oil Kingsin EliteProspects-sivut

Kanadalaiset jääkiekkoseurat
Edmontonin urheilu
Vuonna 2006 perustetut urheiluseurat
Winnipeg Ice

Winnipeg Ice on Western Hockey Leaguessa pelaava junioriseura. Seuran kotikaupunki on Winnipeg. Seura pelasi ennen Cranbrookissa, Brittiläisessä Kolumbiassa, mutta seuran huonon menestyksen ja WHL:än pienimmän yleisömäärän vuoksi moni ei ollut yllättynyt, kun joukkue ilmoitettiin muuttavan Winnipegiin.

Joukkue kaudella 2022-2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: James Patrick 
 Apuvalmentaja: Josh Green 
 Apuvalmentaja: Larry Woo 
 Maalivahtivalmentaja: Byron Spriggs 
 Fysiikkavalmentaja: Derek Tarko 
 Huoltopäällikkö: Cole Hillier 
 Toimitusjohtaja: Matt Cockell 
 Apulaistoimitusjohtaja: Jake Heisinger 
 Kykyjenetsinnänjohtaja: Ryan Guenter 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kootenay Icen verkkosivut  
 Kootenay Icen EliteProspects sivut

Kanadalaiset jääkiekkoseurat
Lethbridge Hurricanes

Lethbridge Hurricanes on Western Hockey Leaguessa pelaava junioriseura. 
Seuran kotikaupunki on Lethbridge Albertassa, Kanadassa.

Joukkue kaudella 2022-2023

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Brent Kisio 
 Apuvalmentaja & Apulaistoimitusjohtaja: Matt Anholt 
 Apuvalmentaja: Jeff Hansen 
 Maalivahtivalmentaja: Kevin Swanson 
 Videovalmentaja: Ryan Aasman 
 Fysiikkavalmentaja: Trevor Hardy 
 Luisteluvalmentaja: Charlie Mattersdorfer 
 Huoltopäällikkö: Rhett White 
 Toimitusjohtaja: Peter Anholt 
 Pääkykyjenetsijä: Rob MacLachlan

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lethbridge Hurricanesin verkkosivut 

Kanadalaiset jääkiekkoseurat
Albertan urheilu
Vuonna 1967 perustetut urheiluseurat
Medicine Hat Tigers

Medicine Hat Tigers on Western Hockey Leaguessa pelaava junioriseura. 
Seuran kotikaupunki on Medicine Hat Albertassa.

Joukkue kaudella 2022–2023 

Lähde: EliteProspects

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja & Toimitusjohtaja: Willie Desjardins 
 Apuvalmentaja: Joey Frazer 
 Apuvalmentaja: Josh Maser 
 Maalivahtivalmentaja: Matthew Wong 
 Huoltopäällikkö: Mikki Lanuk 
 Henkilöstöjohtaja: Bobby Fox 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Medicine Hat Tigersin verkkosivut 
 Medicine Hat Tigersin EliteProspects-sivut

Kanadalaiset jääkiekkoseurat
Albertan urheilu
Hyks-instituutti

Hyks-instituutti Oy on yritys, joka hallinnoi lääketieteen tutkimusrahoitusta. Yritys sijaitsee Biomedicumissa Helsingin Meilahdessa. Yritys on keskittynyt laajoihin potilas- ja lääketutkimuksiin yhteistyössä Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin sekä kansainvälisten lääkeyritysten kanssa. Yhtiön liikevaihto vuonna 2012 oli 6,7 miljoonaa euroa. Hyks-instituutti hallinnoi myös lääketieteen tutkimus- ja opetuskeskus Biomedicumin toimintaa. 

Hyks-instituutin omistaa Biomedicum-säätiö, jonka hallitukseen kuuluvat 2013: 
Johtajaylilääkäri Jaakko Karvonen, HUS, puheenjohtaja
Kvestori Ilkka Hyvärinen, Helsingin yliopisto
Johtaja, professori Olli A. Jänne, Biomedicum Helsinki
Hallituksen puheenjohtaja Olli Riikkala, Helvar Merca Oy Ab

Hyks-instituutin toimitusjohtajana toimii 2013 Seppo Pakkala.

Aiheesta muualla 
Hyks-instituutin sivusto

Suomalaiset yritykset
Alexander Cellarius

Alexander Cellarius (2. helmikuuta 1898 Orenburgin kuvernementti, Venäjä – 5. heinäkuuta 1979) oli saksalainen Suomessa toisen maailmansodan aikana toiminut tiedustelu-upseeri. Hän oli sotilasarvoltaan komentaja Saksan laivastossa (saks. Fregattenkapitän).

Toiminta sota-aikana 
Cellariuksesta tuli 1939 Saksan Suomen-lähetystön laivastoasiamiehen Reimar von Boninin apulainen ja hänen asemapaikkanaan oli ensin Tallinna ja sitten Tukholma. Vuonna 1941 Cellarius joutui poistumaan Ruotsista paljastuneen vakoilutapauksen vuoksi, jonka seurauksena hän siirtyi Helsinkiin, jonne perustettiin Cellariuksen johtama Abwehrin KO Finland. Sen toimisto sijaitsi Pohjoinen Makasiinikatu 9:ssä, jota alettiin kutsua Büro Cellariukseksi.

Jatkosodan alettua ja Saksan vallattua Viron, perustettiin sinne vastaava toimisto, jota Cellarius toimensa ohessa johti. Suomen toimistolla oli alaosastot Mikkelin päämajassa, Rovaniemellä, Kotkassa ja Liinahamarissa Petsamossa. Büro Cellariuksen tehtäviin kuuluivat tiedustelu-, vastavakoilu- ja sabotaasitehtävät venäläisten selustassa. Saksan armeijan tiedustelupalvelun Abwehr liityttyä kesäkuussa 1944 Raichsicherheitshauptamptin (RSHA) alaisuuteen siirtyivät Byro Cellariuksen tiedustelutehtävät Suomessa elokuussa 1944 Alarich Brossin hoitoon ja Büro Cellarius jäi hoitamaan vain vastavakoilua.

Kun Saksan ulkoministeri Joachim von Ribbentrop vieraili Suomessa kesäkuun lopulla 1944, hän antoi Brossille ja Cellariukselle tehtäväksi luoda Suomeen saksalaismielinen vastarintaorganisaatio, joka voisi tarvittaessa tehdä Suomessa vallankaappauksen erillisrauhan solmimisen estämiseksi. Tätä menetelmää Saksa oli käyttänyt jo Unkarissa maaliskuussa 1944. Bross ja Cellarius alkoivat etsiä organisaatioon saksalaismielisiä jäseniä erityisesti IKL:n piiristä ja SS-joukoissa palvelleista suomalaisista. Uusi organisaatio sai nimekseen Sonderkommando Nord.

Kun Suomi oli solminut välirauhan Neuvostoliiton kanssa syyskuussa 1944, Büro Cellarius poistui maasta. Cellarius ja Bross johtivat sen jälkeen Sonderkommando Nordin toimintaa Pohjois-Saksassa sijainneesta Swinemündesta käsin. He organisoivat Suomeen saksalaismielisen vastarintaliikkeen; perustivat radiotiedusteluverkon, jota hoiti Helsingissä tanskalainen insinööri Thoralf Kyrre ja kokosivat Swinemündeen noin parinkymmenen suomalaisen ryhmän. Tälle ryhmälle annettiin koulutusta sabotaasitehtävissä. Osa näistä miehistä pudotettiin laskuvarjolla Suomeen ja myös saksalaiset sukellusveneet tekivät salaisia matkoja Suomen rannikolle. Sonderkommando Nordin toiminta päättyi Saksan antauduttua keväällä 1945.

Cellarius ja Bross olivat sodan jälkeen ainakin jonkin aikaa läntisten tiedustelupalveluiden tehtävissä.

Lähteet 
 
 Jukka Rislakki : Abwehr ja Eesti, Eesti Ekspress 30. september 1999
 

Saksalaiset vakoojat
Saksalaiset toisen maailmansodan sotilaat
Suomi 1939–1945
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1979 kuolleet
Carl Slotte

Carl Robert Slotte (6. kesäkuuta 1878 Tammisaari – 11. joulukuuta 1946) oli suomalainen koristemaalari. Hänellä oli Helsingissä toiminut maalarinliike Carl Slotte Stuccatur & Måleriaffär.

Slotte työskenteli aluksi Salomo Wuorion maalausliikkeessä ja opiskeli myöhemmin koristemaalausta Ruotsissa sekä Italiassa. Hänestä tuli koristemaalauksen johtava asiantuntija Suomessa, joka oli erityisesti tunnettu stukko-ornamenteistaan ja -reliefeistään.

Slotten yritys vastasi vuosina 1902–1907 rakennetun Tampereen tuomiokirkon koristemaaluksista. Sen jälkeen hän jatkoi yhteistyötä arkkitehti Lars Sonckin kanssa ja huolehti koristemaalauksista myös useilla muilla hänen suunnittelemillaan rakennuksilla. Slotte ei kuitenkaan itse maalannut kaikkia töitään, vaan käytti runsaasti apulaisia.

Carl Slotten tyttärentytär on keraamikko Francesca Lindh.

Tunnettuja töitä 
Pyhän sydämen kappeli (1906)
Tampereen tuomiokirkko (1907)
Kallion kirkko (1912)
Alfred Kordelinin hautakappeli (1921)

Lähteet 

Suomalaiset maalarimestarit ja koristemaalarit
Vuonna 1878 syntyneet
Vuonna 1946 kuolleet
Timantit on ikuisia

"Timantit on ikuisia" on rap-artisti Cheekin kappale, jonka on säveltänyt Antti Riihimäki. Kappale julkaistiin 9. elokuuta 2013. Kappale on toinen single 20. syyskuuta 2013 julkaistulta Kuka muu muka -albumilta.

Kappaleen musiikkivideo esitettiin ensimmäisen kerran 8. elokuuta Tennispalatsin 1. salissa. Videon pääsi näkemään 700 ensimmäiseksi paikalle saapunutta henkilöä. YouTubessa video julkaistiin seuraavana päivänä, jossa se on kerännyt jo yli seitsemäntoista miljoonaa katselukertaa.

Kappaleet

Listasijoitukset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Cheek − Timantit on ikuisia (Official video) Youtube

Vuoden 2013 kappaleet
Cheekin kappaleet
Nasim Pedrad

Nasim Pedrad (s. 18. marraskuuta 1981 Teheran) on iranilais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Pedrad esiintyi Saturday Night Livessa vuosina 2009–2014. Hän on esiintynyt myös esimerkiksi komediasarjoissa Scream Queens ja Kolme miestä ja tyttö.

Pedrad on syntynyt Iranissa, mistä hän muutti muutaman vuoden ikäisenä perheensä mukana Yhdysvaltoihin vuonna 1984. Hänen vanhempansa Arasteh Amani ja Parviz Pedrad olivat aikanaan tavanneet toiseensa opiskellessaan Berkeleyssä. Pedrad kasvoi Kaliforniassa ja opiskeli teatterikoulussa Kalifornian yliopistossa, mistä hän valmistui vuonna 2003.

Filmografia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Amerikaniranilaiset
Dennis Rafkin

Dennis Rafkin (s. 25. huhtikuuta 1944 Ruotsi) on suomalainen ravintoloitsija ja talousneuvos. Hänet tunnetaan perustamistaan Pizzeria Dennis -ravintoloista, joita toimii Rafkinin kotikaupungin Turun lisäksi myös muun muassa Helsingissä ja Tampereella.

Dennis Rafkin syntyi Ruotsissa, jonne suomalaisia äitejä lähetettiin sota-aikana synnyttämään. Hänen äitinsä oli helsinkiläinen ja isä Venäjältä Viipuriin muuttanutta juutalaista sukua. Lapsuutensa ja nuoruutensa Rafkin vietti Helsingissä, jossa hän valmistui kondiittoriksi. Hän muutti Turkuun vuonna 1968 ja työskenteli aluksi leipurina Naantalissa, kunnes perusti pizzerian Turun Linnankadulle vuonna 1975. Rafkin myi yrityksensä vuonna 2008, jolloin siihen kuului yhteensä neljä ravintolaa sekä Kaarinassa toiminut leipomo. Lisäksi hän on omistanut Turussa yökerhoja sekä ravintolalaivoja. Rafkinin yrityksen pääomistaja on vuodesta 2008 ollut helsinkiläinen Experiri Oy. Vuonna 2014 yritys siirtyi kokonaan Experirille, kun myös Rafkinin poika Kim myi pois osuutensa. Osakeyhtiöt Pizzeria Dennis ja Dennis Food Factory jättivät konkurssihakemukset Varsinais-Suomen käräjäoikeuteen 7. marraskuuta 2022. Hakemuksessa todettiin yhtiön olevan maksukyvytön, velkojiin kuuluvat muun muassa Turun Seudun Osuuspankki ja eläkeyhtiö Ilmarinen.

Vuonna 1995 Rafkin perusti käsipallojoukkue HC Denniksen, joka voitti vajaan kymmenen vuoden aikana muun muassa kolme Suomen mestaruutta. Seuran toiminta lopetettiin keväällä 2005 Rafkinin heikentyneen terveydentilan vuoksi. Nykyään hän on yksi Turun Palloseuran jääkiekkojoukkueen omistajista. 

Julkisuudessa Rafkin on ollut mukana muun muassa Diili-televisiosarjassa Hjallis Harkimon neuvonantajana.

Rafkinin pojanpoika Ruben Rafkin on jääkiekkoilija.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Dennis Rafkinin elämäkerta Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran sivuilla (maksullinen artikkeli)
Pizzeria Denniksen kotisivut

Suomalaiset ravintoloitsijat
Suomalaiset leipurit
Suomalaiset urheiluvaikuttajat
Suomen juutalaiset
Vuonna 1944 syntyneet
Elävät henkilöt
Suutari (täsmennyssivu)

Suutari tarkoittaa seuraavia:

 suutari, kenkiä valmistava ja korjaava käsityöläinen
 suutari (Tinca tinca), kalalaji
 suutari (Monochamus sutor), sarvijäärälaji
 suutari, räjähtämättä jäänyt pommi tai muu räjähde

Sukunimenä
 Eero Suutari (s. 1956), suomalainen kansanedustaja (Kokoomus)
 Ina Suutari (s. 1991), suomalainen jalkapalloilija
 Janne Suutari (s. 1981), suomalainen jalkapalloilija
 Joni Suutari (s. 1992), suomalainen jääkiekkopuolustaja
 Jukka Suutari (s. 1981), suomalainen jääkiekko- ja urheiluvaikuttaja
 Onni Suutari (s. 2003), suomalainen jalkapalloilija
 Sanna Suutari (s. 1977), suomalainen malli ja televisioesiintyjä
 Seppo Suutari (s. 1940), suomalainen kymmenottelija
 Vesa Suutari (s. 1967), suomalainen liiketaloustieteen professori
 Viljo Suutari (1903–1987), suomalainen rautatieläinen, kirjailija ja toimittaja, Kuljetusliiton sihteeri
 Virpi Suutari (s. 1967), suomalainen dokumenttielokuvien tekijä
 Yrjö Suutari (s. 1948), suomalainen lehtori ja eräkirjailija

Kuvitteellisia henkilöitä
 Samu Suutari, Luihu-Linssi, lakimies, Mikki Hiiri -sarjakuvien hahmo
 Jerusalemin suutari, vaeltava juutalainen, keskiaikaisten tarinoiden hahmo
Wand’rin’ Star

”Wand’rin’ Star” (vap. suom. Vaeltava tähti) on Frederick Loewen säveltämä ja Alan Jay Lernerin sanoittama musiikkikappale vuoden 1951 Broadway-näytelmästä Paint Your Wagon. Kappale lisättiin musikaaliin viime hetkellä sen Broadwayn ensi-iltaa edeltävien Bostonin-näytösten aikana. Näytelmän pohjalta tehdyssä elokuvassa Kultarynnäkön iloiset päivät (1969) sen esitti Lee Marvin. Marvinin nauhoitus nousi Britannian singlelistan kärkeen maaliskuussa 1970.

Juha Vainio on kääntänyt kappaleen suomeksi nimelle ”Toiset on luotuja kulkemaan”. Suomennoksen ovat äänittäneet muun muassa Ossi Ahlapuro, Tapio Rautavaara, Kai Lind, Jukka Raitanen, Kari Tapio ja Sielun Veljet.

Levytyskapellimestari Markku Johansson on kertonut, että kappale oli Tapio Rautavaaralle poikkeuksellisen haastava, ja levylle kelpaava versio syntyi monien uusintaottojen ja nauhaleikkausten jälkeen. Kappale ilmestyi Rautavaaran albumilla Muistoissain muuttumaton vuonna 1971.

Lähteet 

Vuoden 1951 kappaleet
Frederick Loewen säveltämät kappaleet
Alan Jay Lernerin sanoittamat kappaleet
Kommunarka

Kommunarka () on Sosenskojen kuntaan kuuluva taajama Moskovan Novomoskovskin hallintopiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kalugan maantien varrella neljän kilometrin päässä Moskovan kehätiestä. Taajaman lähellä on samanniminen Stalinin vainojen uhrien teloituspaikka ja hautausmaa.

Paikalla sijainnut kartano toimi 1920–1930-lukujen vaihteesta lähtien OGPU:n ja NKVD:n päälliköiden maaseutuasuntona. Genrih Jagodan pidätyksen jälkeen vuonna 1937 sitä alettiin käyttää teloituspaikkana. FSB:n asiantuntijalautakunnan vuonna 1993 tekemän arvion mukaan Kommunarkaan on haudattu 10 000–14 000 vainajaa, joista alle 5 000 mainitaan nimeltä Memorial-järjestön laatimissa luetteloissa. Teloitettujen joukossa on lukuisia ulkomaalaisia poliitikkoja ja merkkihenkilöitä. Moskovan seudun muita teloituspaikkoja olivat 1930–1940-lukujen vaihteessa Butovo (20 765 teloitettua) ja Donskoin luostarin lähellä sijaitseva uusi hautausmaa (muutama sata uhria).

Kommunarkan hautausmaa siirtyi FSB:ltä Venäjän ortodoksisen kirkon hallintaan vuonna 1999. Vuonna 2007 sinne valmistui ortodoksinen kirkkorakennus.

Kommunarkassa teloitettuja

Aiheesta muualla
 Kommunarkassa teloitettujen luettelo 

Moskova
Moskovan historia
Neuvostoliiton historia
Moskovan hautausmaat