joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Arvo Inkilä

Arvo Verner Oskar Inkilä (sukunimi vuoteen 1906 asti Mannelin); (11. lokakuuta 1881 Huittinen – 8. syyskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen edistyspuolueen poliitikko, päätoimittaja, kouluneuvos ja työväenopiston johtaja. Hän oli Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustajana 1930-luvulla ja hän toimi pääministeri A. K. Cajanderin sihteerinä.

Inkilän vanhemmat olivat pastori Fredrik Verner Mannelin ja Alma Ingelius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1912. Inkilä oli päätoimittajana Satakunnan Sanomat-lehdessä 1907, Karjalan Lehdessä 1913–1919 sekä Karjalan Aamulehdessä 1917–1918 ja 1919–1923. Inkilä omisti myös kirjapaino Ilmarisen ja hän oli sen toimitusjohtajana 1914–1934. Inkilä oli lisäksi Nuorisoseura-lehden päätoimittajana ja toimittajana Kirjastolehdessä, Kansansivistys-lehdessä, Kotiseutu-lehdessä, Pyrkijä-lehdessä ja Työväenopisto-lehdessä.

Inkilä opetti  Viipurin työväenopistossa 1919–1924 ja oli opiston johtajana 1924–1944. Hän oli Paperiteollisuustalo Oy:n toimitusjohtajana 1924–1956 ja Kansanvalistusseurassa luentolautakunnan sihteerinä 1907–1911 ja sihteeri-toiminnanjohtajana 1945–1955. Hän opetti Viipurin reaalikoulu, maanviljelys- ja kauppalyseossa 1920-luvulla ja oli myös opettajana Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Inkilä sai kouluneuvoksen arvon 1951.

Inkilä oli kansanedustajana 1933–1939 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli Kansallisen Edistyspuolueen eduskuntaryhmän puheenjohtaja ja toimi puheenjohtajana eduskunnan kansanvakuutusvaliokunnassa 1936–1937 ja työväenasiainvaliokunnassa 1938. Inkilä oli pääministeri A. K. Cajanderin sihteerinä 1937−1939, ja tässä ominaisuudessa hän osallistui vuoden 1938 aikana keskusteluihin Neuvostoliiton suurlähetystön lähetystösihteerin Boris Jartsevin kanssa. Hän toimi valitsijamiehenä vuosien 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja hän kuului jäsenenä Viipurin kaupunginvaltuustoon, valtion kansansivistyslautakuntaan, valtion kirjastotoimikuntaan, Vapaamielisten liiton valtuuskuntaan, Kansanvalistusseuran valtuuskuntaan ja työväenopistojen liiton johtokuntaan. 

Arvo Inkilä oli naimisissa vuodesta 1940 Kaino Rinteen kanssa.

Lähteet

Viitteet 

Kansanedustajat
Kansallisen Edistyspuolueen poliitikot
Viipurin kaupunginvaltuutetut
Viipurin läänin läntinen vaalipiiri
Suomalaiset päätoimittajat
Suomalaiset opettajat
Vuonna 1881 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet
Eleanor Columbus

Eleanor Patricia Columbus  (s. 12. lokakuuta 1989) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on elokuvaohjaaja Chris Columbuksen tytär ja hän on esiintynyt hänen isänsä ohjaamissaan elokuvissaan. Hän on esittänyt mm. Susan Bonesia elokuvissa Harry Potter ja viisasten kivi (2001) ja Harry Potter ja salaisuuksien kammio (2002).

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Mimosat

Mimosat (Mimosa) on hernekasvisuku, johon kuuluu pääasiassa trooppisessa Amerikassa tavattavia ruohoja, varpuja ja pieniä puita. Muutamia lajeja tavataan myös Afrikassa ja Aasiassa. Mimosoiden lehdet ovat toistuvasti parilehdykällisiä, ja kukat tiiviissä pallomaisessa mykerössä. Suvun tunnetuin laji on tuntomimosa (Mimosa pudica), joka on tullut tunnetuksi siitä, että sen lehtiä kosketettaessa lehdykät painuvat nopeasti vastakkain ja lehtiruoti taipuu alaspäin. Liikkeen mekanismia ei tarkkaan tunneta, eikä tiedetä, miksi kasvilla on tällainen ominaisuus.

Tuntokasvi on levinnyt rikkaruohona ympäri tropiikin. Se on myös varsin suosittu ja helppohoitoinen huonekasvi.

Käyttö lääkkeenä 
Tuntomimosan (Mimosa pudica) lehtiä tai siemeniä käytetään perinteisessä Ayurveda-lääkinnässä mm. Strongyloides stercoralis -loismatoinfektiossa. Tuntokasviuute samoin kuin leipäpuu-uute hävitti tutkimuksessa kyseisiä matoja tehokkaammin kuin kaupalliset matolääkkeet. Kasvista käytetään lääketarkoituksessa siemeniä tai lehtiä teenä taikka jauheena.

Lajeja 
 Mimosa argentea
 Mimosa invisa
 tuntomimosa eli tuntokasvi (Mimosa pudica)
 Mimosa purpurascens
 rusomimosa (Mimosa tenuiflora = Mimosa hostilis)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Mimosa

Hernekasvit
Torgny Segerstedt

Torgny Karl Segerstedt (1. marraskuuta 1876 Karlstad – 31. maaliskuuta 1945 Göteborg), oli ruotsalainen lehtimies ja uskonnonhistorian tutkija.

Segerstedt oli Tukholman korkeakoulun professori 1913–1917. Hän muutti Göteborgiin ja ryhtyi Göteborgs Handels- och Sjöfartstidningenin päätoimittajaksi. Hänestä tuli kaupungin tärkein sanomalehti- ja kulttuurivaikuttaja sekä yksi Ruotsin vaikutusvaltaisimmista henkilöistä. Hän loi lehteen oman persoonallisen, tyylillisen ja poliittisen (liberaalin) leimansa. Hän oli yksi Göteborgin liberalismin aatesuunnan tunnetuimmista äänenkannattajista. Vuodesta 1933 hän edusti jyrkkää kansallissosialismin vastaista asennetta.

Vuonna 1918 hän kannatti Ruotsin hallituksen puolueettomuutta Suomen valkoista hallitusta kohtaan. Hän hyökkäsi jatkosodan aikana Suomen ja natsi-Saksan aseveljeyttä vastaan ja arvosteli Ruotsin hallitusta kallistumisesta Saksan puolelle. 

Muistomerkki hänen kannanotolleen natsismia vastaan on pystytetty Göteborgin Vasaplatsenille. Segerstedt on haudattu Kvibergin hautausmaalle samaan kaupunkiin.

Lähteet

Ruotsalaiset tieteilijät
Ruotsalaiset toimittajat
Vuonna 1876 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet
Nikolai Abramov

Nikolai Viktorovitš Abramov (); 24. tammikuuta 1961 Leningradin alueen Podporožjen piirin Ladvan kylä –  23. tammikuuta 2016 Petroskoi) oli vepsäläinen runoilija.

Keskikoulun jälkeen Nikolai Abramov opiskeli Leningradissa ja Karjalan pedagogisessa instituutissa Petroskoissa. Elämänsä loppuun asti hän työskenteli petroskoilaisessa Periodika-kustantamossa vepsäläisen Kodima-lehden toimittajana.

Abramovin vepsän- ja venäjänkielisiä runoja on julkaistu säännöllisesti vuodesta 1980 lähtien. Vuonna 1994 ilmestynyt runokokoelma Koumekümne koume (”Kolmekymmentäkolme”) oli ensimmäinen vepsänkielinen kaunokirja. Teosten aiheet on yleensä ammennettu maaseudun elämästä. Abramov on toiminut myös kääntäjänä ja hänen teoksiaan on käännetty useille kielille.

Teoksia
 Koumekümne koume: runokirj. Petroskoi: Karjala, 1994.
 Kurgiden aig. Petroskoi: Periodika-paindišt, 1999.
 Pagiškam, vel’l’ = Поговорим, брат. Petroskoi: Periodika, 2005.

Aiheesta muualla
 Lyhyt elämäkerta Folklorno-literaturnoje nasledije Russkogo Sever -sivustolla 
 Elämäkerta Suomalais-ugrilaisten kirjailijoiden 8. konferenssin sivustolla 

Vepsänkieliset kirjailijat
Vuonna 1961 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Vasili Averkijev

Vasili Petrovitš Averkijev (); (1. huhtikuuta 1894 Aunuksen kihlakunnan Viteleen kunnan Rajakonnun kylä – 1936 Petroskoi) oli karjalainen ja neuvostoliittolainen poliitikko.

Vasili Averkijev syntyi karjalaiseen talonpoikaisperheeseen ja suoritti alkeiskoulun. Vuonna 1914 hän meni töihin Pietariin, jossa osallistui lokakuun vallankumoukseen ja vuonna 1918 liittyi bolševikkipuolueeseen. Vuosina 1922–1928 hän työskenteli Leningradin, Vologdan ja Pihkovan alueen puolue-elimissä. Huhtikuussa 1929 hänet lähetettiin NKP(b):n Karjalan aluekomiteaan.

Petroskoissa Averkijev toimi Karjalan ammattiliittoneuvoston puheenjohtajana, opiskeli NKP(b):n keskuskomitean kursseilla ja työskenteli puolueen kaupunkikomitean sihteerinä. Vuonna 1934 hänestä tuli Karjalan toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtaja ja joulukuussa 1935 tasavallan terveydenhuolloin kansankomissaari. Elokuussa 1936 Averkijevia syytettiin zinovjeviläiseen oppositioon kuulumisesta ja hänet erotettiin puolueesta. Tämän jälkeen hän teki itsemurhan.

Lähteet
 

Neuvostoliittolaiset poliitikot
Vuonna 1894 syntyneet
Vuonna 1936 kuolleet
OG Ikonen

Joni Ikonen (s. 1981) tunnetaan paremmin taiteilijanimellään OG Ikonen (lyh. Original Gangsta Ikonen), on Kuopiosta kotoisin oleva rap-artisti. Ikonen levyttää 3rd Rail Musicille. Ikonen on räpännyt aiemmin englanniksi nimellä Snoby.

Ura 
OG Ikosen esikoisalbumi Mieron tiellä julkaistiin 21. tammikuuta 2009. Se sijoittui Suomen virallisen listan 38. sijalle julkaisuviikollaan (5/2009). Albumin kappaleesta "Liikun vain öisin" julkaistiin musiikkivideo syyskuussa 2010. 10. huhtikuuta 2010 OG Ikonen julkaisi rap-artisti Liigalaiskan kanssa Vitun kova ääni -nimisen omakustanne CD-r:n. Tämän jälkeen CD-r:n nimi, Vitun kova ääni, vakiintui kaksikon nimeksi ja heidän seuraava kokopitkä albumi, Aikatauluis, julkaistiin 20. huhtikuuta 2011 3rd Rail Musicin kautta. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan 48. sijalle, ja sen kappaleista "Uhusia" ja "Harson läpi" on julkaistu musiikkivideot. OG Ikosen toinen soolojulkaisu OG Mixtape julkaistiin 16. toukokuuta 2012. Vitun kovan äänen toinen pitkäsoitto Se kuulee jotai äänii ku se kattelee tonne... julkaistiin 3rd Rail Musicin kautta 29. elokuuta 2012. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan 29. sijalle, ja sen kappaleesta "Sienestä" julkaistiin musiikkivideo elokuun alussa 2012. OG Ikosen toinen kokopitkäalbumi Se on gangsta julkaistiin 23. toukokuuta 2014.

Lapsuus ja nuoruus 
OG Ikonen vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Rypysuolla Kuopiossa. Mieron tiellä -albumin "Takas Rypysuolle" -kappaleella Ikonen muistelee menneitä aikoja asuessaan Rypysuolla.

Diskografia

Soolo
 Mieron tiellä (2009)
 OG Mixtape (2012)
 Se on gangsta (2014)
 Samas tilas, eri kuplas (2015)

Vitun kova ääni
 Vitun kova ääni (2010)
 Aikatauluis (2011)
 Se kuulee jotai äänii ku se kattelee tonne... (2012)

Musiikkivideot
 The Death of Kevin Lomax (2007)
 Liikun vain öisin (2010)
 Uhusia (Vitun kova ääni, 2011)
 Harson läpi (Vitun kova ääni mukana Yona, 2011)
 Sienestä (Vitun kova ääni, 2012)
 Hämärää (2014)
 Oma herra (2014)

Vierailijana

Lähteet

Aiheesta muualla 
 OG Ikonen 3rd Rail Musicin sivustolla

Suomalaiset hip hop -artistit
Elävät henkilöt
Vuonna 1981 syntyneet
Pajula (täsmennyssivu)

Pajula voi tarkoittaa seuraavia:


Paikannimi
 Pajula, kaupunginosa Salossa Suomessa
 Pajula (myös Paijula), kylä Halikossa, Salossa
 Pajula, osa-alue Kangasalla entisen Kuhmalahden kunnan alueella Suomessa
 Pajula, kylä Köyliössä Suomessa
 Pajula (myös: Pajulankylä), kylä Mikkelissä Suomessa
 Pajula, kylä Somerolla Suomessa
 Pajula, kylä Tuutarissa Inkerinmaalla Venäjällä

Sukunimi

 Fanny Pajula (1857–1918), suomalainen opettaja, kansanrunouden kerääjä ja ylioppilasaktiivi
 Jaakko Pajula (1928–2012), suomalainen juristi, kansaneläkelaitoksen pääjohtaja
 Jari-Pekka Pajula (s. 1980), suomalainen jääkiekkoerotuomari.
 Johan Samuel Pajula (1856–1918), suomalainen teologi ja historioitsija
 Jukka Pajula (1921–1991), suomalainen kenraaliluutnantti
 Kuno Pajula (1924–2012), Viron evankelis-luterilaisen kirkon arkkipiispa
 Matias Pajula (s. 1998), suomalainen kokoomuslainen poliitikko
 Matti Pajula (1936–2021), suomalainen näytelmäkirjailija ja ohjaaja
 Paavo Pajula (1878–1961), suomalainen diplomaatti ja oikeushistorian tutkija
 Sari Pajula (s. 1960), Eduskunnan kirjaston ent. johtaja
 Ville Pajula (s. 1988), suomalainen jalkapalloilija

Muita
 Pajula Records, suomalainen levy-yhtiö

Katso myös
 Paijula

Sukunimet
Dead Space 2

Dead Space 2 on Visceral Gamesin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema selviytymiskauhu- ja kolmannen persoonan ammuntapeli, joka on jatko-osa Dead Spacelle. Peli julkaistiin tammikuussa 2011 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Peli käyttää samaa kolmannen persoonan pelikuvakulmaa kuin ensimmäisessä Dead Spacessa.

Ääninäyttelijät

Vastaanotto 
Peli on saanut arvosanan 9,0/10 IGN:n arvostelussa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Scifipelit
Kolmannen persoonan ammuntapelit
Windows-pelit
PlayStation 3 -pelit
Xbox 360 -pelit
Vuoden 2011 videopelit
Dead Space
Vladimir Brendojev

Vladimir Jegorovitš Brendojev (; 6. syyskuuta 1931 Aunuksen piirin Sammatuksen kylä – 24. lokakuuta 1990 Aunus) oli karjalainen kirjailija.

Vladimir Brendojev valmistui Belomorskin merenkulkuoppilaitoksesta, työskenteli merimiehenä ja vuodesta 1972 lähtien kalastusvalvonta-aluksen kapteenina Äänisellä. Vuodesta 1983 hän toimi Neuvostoliiton tiedeakatemian Karjalan filiaalin kielen, kirjallisuuden ja historian osastolla ja myöhemmin Karjalan kirjallisuussäätiön valtuutettuna.

Brendojeviä voidaan pitää ensimmäisenä livvinkielisenä kirjailijana. Hänen teoksiaan julkaistiin 1970-luvulla Neuvosto-Karjala ja Punalippu -lehdissä. Ensimmäinen runokokoelma Aunusrandaine ilmestyi vuonna 1980. Vuonna 1988 julkaistiin kertomuskokoelma Kyl’mil. 

Brendojevin runot muistuttavat läheisesti kansanrunoutta ja niihin on sävelletty lukuisia lauluja. Hän toimi myös klassisen venäläisen kirjallisuuden kääntäjänä. Vuodesta 2001 lähtien Aunuksessa on järjestetty kirjailijan muistolle omistettu vuotuinen runojuhla.

Teokset
 Anusrandaine: runoja karjalaksi. Petroskoi: Karjala, 1980.
 Hiilau huoli: runoja karjalaksi. Petroskoi: Karjala-kustantamo, 1983.
 Kadajikko: runot da runoelmu. Petroskoi: Karjala-kustantamo, 1986.
 Kyl’mil: kertomuksia karjalan kielellä. Petroskoi: Karjala-kustantamo, 1988 (toinen painos 1990).
 Sa olet armas: runot da runokiännökset. Petroskoi: Karjala, 1989.
 Runoja. Petroskoi: Karjala-kustantamo, 1991.
 Sana, kuultu muaman suus: Karjalažet runot lapsilla. Petroskoi: Karjala, 1991.
 Jättie hyvä jälgi muale: runot da runokiännökset. Petroskoi: Karjala, 1999.

Suomennettuja teoksia
 Aunusrantaseni. Kääntänyt ja toimittanut Aku-Kimmo Ripatti. Pohjoinen, 1986.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Vladimir Brendojevin lyhyt elämäkerta ja näytteitä tuotannosta , (karjalaksi)

Karjalankieliset kirjailijat
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 1990 kuolleet
Janni

Janni on naisen etunimi, jonka alkuperästä ei ole tarkkaa tietoa. Nimi mainitaan Pentti Lempiäisen kirjassa Suuri etunimikirja, jonka mukaan kantanimi on Johanna ja Janni-nimi on lyhennelmä muista Janni-alkuisista nimistä. Vuodesta 2015 lähtien Jannin nimipäivä on Suomessa ollut 12. huhtikuuta. 

Pohjoismaista Janni-nimi esiintyy eniten Tanskassa. Statistics Denmark -sivuston mukaan Tanskassa on yli 4000 Janni-nimistä henkilöä (tiedot vuosilta 2006–2007). Ruotsin Statistiska Centralbyrån -sivuston mukaan Janni-nimisiä henkilöitä on Ruotsissa alle 300 (tiedot vuodelta 2008). Norjasta Janni-nimisiä löytyy alle 80 (Statistisk sentralbyrå, 2009). Koska nimeä esiintyy ylivoimaisesti eniten Tanskassa, Janni-nimi luokitellaan useimmiten tanskalaiseksi. Maailmanlaajuisesti nimi on harvinainen, ja Pohjoismaissakaan nimi ei ole yleinen, sillä edellä mainitut nimimäärät ovat hyvin pieniä maiden väkilukuihin nähden.

Suomessa nimi Janni on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 960 henkilölle. Heistä vain kymmenkunta on syntynyt ennen vuotta 1980.

Tunnettuja Janneja 

 Janni Arnth (s. 1986), tanskalainen jalkapalloilija
 Janni Hussi (s. 1991), suomalainen fitnessmalli, liikunta-alan yrittäjä ja mediapersoona
 Janni Mönkkönen (s. 1993), suomalainen jalkapalloilija.

Kuvitteellisia Janneja 
 Janni, toinen päähenkilöistä animaatiosarjassa Jessi ja Janni  - etevät etsiväkaksoset

Lähteet 

Etunimet
SZTAKI Desktop Grid

SZTAKI Desktop Grid on Unkarin tiedeakatemiassa aloitettu BOINC alustalla suoritettava hajautetun laskennan projekti. Projektissa etsitään järjestäytyneitä binäärinumeroiden järjestyksiä.

Lähteet

Aiheesta muualla
Virallinen kotisivu 
Projektin kotisivu  

Matematiikka
Hajautetut järjestelmät
Vasen ja oikea

Vasen (←) ja oikea (→) ovat suunnan hahmottamista. Vasen on oikean vastakohta, kun puhutaan suunnista tai ihmisen ruumiinosista, esimerkiksi oikeasta tai vasemmasta kädestä tai silmästä.

Vasemman ja oikean hahmottaminen 
Vasen ja oikea ovat subjektiivisia ja kaksiulotteisia käsitteitä. Jos käännyt ympäri, suunnat vaihtavat paikkaa. Esimerkiksi teatterien katsomoissa, konserttisaleissa ja niihin verrattavissa tiloissa paikkojen sanotaan olevan oikealla tai vasemmalla, mitkä tällöin määritellään katsojien kannalta. Näyttämöltä katsottuna oikea ja vasen puoli ovat päinvastoin. 

Peilissä oikean ja vasemman sanotaan usein vaihtuvan. Itse asiassa peili kuitenkin kääntää päinvastaiseksi nimenomaan peilin pintaa vastaan kohtisuoran suunnan, josta katsottuna oikea ja vasen ovat päinvastaiset. 

Useimmilla ihmisillä oikea käsi on voimakkaampi ja taitavampi kuin vasen. Vasenkätisillä asia on kuitenkin päinvastoin.

Heraldiikka 
Vaakunoiden heraldisissa selityksissä oikea ja vasen määritellään päinvastoin kuin miltä ne näyttävät katsojalle. Tämä johtuu siitä, että vaakunat ovat saaneet alkunsa keskiaikaisten ritarien kilpiin maalatuista tunnuskuvioista, ja tällöin niiden ”oikea” ja ”vasen” puoli määräytyivät ritarin itsensä, ei vastaantulijoiden kannalta.

Liikenne 
Useimmissa maissa noudatetaan oikeanpuoleista liikennettä. Tällöin autoissa kuljettajan paikka on yleensä vasemmalla puolella. Joissakin, yleensä brittiläisen siirtomaataustan omaavissa maissa, kuten Australiassa ja Etelä-Afrikassa, on vasemmanpuoleinen liikenne ja autoissa kuljettajan paikka oikealla puolella. Muita esimerkkejä vasemmanpuolisen liikenteen omaksuneista ovat Japani, Thaimaa ja Malta.

Merellä ollessa sanojen oikea ja vasen asemesta käytetään yleensä sanoja tyyrpuuri ja paapuuri, joista tyyrpuuri on aluksen perästä katsottuna oikea puoli ja paapuuri vasen.

Politiikka 

Vasemmisto–oikeisto-ulottuvuus viittaa poliittisen kentän jakautumiseen oikeistoon ja vasemmistoon. Nimitykset ”vasemmisto” ja ”oikeisto” ovat syntyneet siitä, että Ranskan vallankumouksen yhteydessä jyrkimpiä uudistuksia vaatineet kansalliskokouksen jäsenet asettuivat istumaan puheenjohtajasta katsoen vasemmalle ja konservatismia kannattaneet oikealle. Oikeiston on perinteisesti nähty kannattaneen konservatismia ja vasemmiston jyrkkiä yhteiskunnallisia uudistuksia, mahdollisesti myös liberalismia. Sanoja oikeisto ja vasemmisto käytetään myös vastaavista ryhmittymistä puolueiden ja muiden ryhmien sisällä. Termit syntyivät Ranskan vallankumouksen aikana, jolloin ne viittasivat istumapaikkajärjestykseen Ranskan lainsäädännöllisissä elimissä, erityisesti Ranskan lainkokouksessa vuonna 1791.

Jyrkimpiä uudistuksia vaatineet kansalliskokouksen jäsenet asettuivat istumaan puheenjohtajasta katsoen vasemmalla. Yleensä parlamenteissa oikeiston ja vasemmiston paikat vastasivat nimiään puhemiehen paikalta katsottuna, eli niiden muiden jäsenten kannalta tavallaan kuin päinvastoin.

Katso myös 
 Kiraalisuus
 Luettelo maista, joissa on vasemmanpuoleinen liikenne.

Lähteet 

Geometria
Semipresidentialismi

Semipresidentialismi eli semipresidentiaalinen järjestelmä tai puolipresidentiaalinen järjestelmä on hallintomuoto, jossa on piirteitä parlamentarismista ja presidenttijohtoisesta järjestelmästä. Siinä presidentti ja pääministeri jakavat toimeenpanovallan ja hallintovallan.

Kuten parlamentaarisessakin järjestelmässä, valtionpäämiehenä toimii presidentti, ja pääministeri ja muut ministerit muodostavat hallituksen. Parlamentaariseen järjestelmään verrattuna presidentillä on kuitenkin huomattavan paljon valtaa, kuten perustuslaillinen oikeus vaihtaa ministereitä, hajottaa hallitus, määrätä uudet parlamenttivaalit sekä vedota lakeja. Presidentillä on lisäksi sellaista valtaa, joka tulee hänen vaalivoittonsa suuruudesta, puoluekytköksistään ja suhteestaan pääministeriin, henkilökohtaisesta arvovallastaan sekä hallinnossa kehittyneistä tavoista.

Puolipresidentiaalisen järjestelmän vakaus vaatii joko selkeän perustuslaillisen vallanjaon, tai sen, että presidentti ja pääministeri kykenevät tekemään yhteistyötä keskenään yhdessä sovitun ohjelman mukaisesti. Jos presidentin puolueella on parlamentissa enemmistö, pääministeri toimii usein presidentin asiamiehenä, sillä presidentti voi perustella suurempaa valtaansa kansalta saamallaan suoralla mandaatilla, toisin kuin pääministeri. Monessa maassa presidentti johtaa maan ulkopolitiikkaa ja turvallisuuspolitiikkaa, ja pääministeri hallituksineen keskittyy kotimaata koskevaan lainsäädäntöön ja hallinnoimiseen. Pääministeri on vastuuvelvollinen sekä parlamentille että presidentille. Presidentin vahva asema voi johtaa siihen, että presidentin virkaa hakevat maan johtavat poliitikot ja puoluejohtajat.

Presidentin toimiaika on usein pitempi kuin parlamentin. Tämä voi aiheuttaa sen, että samanaikainen presidentti ja pääministeri edustavat eri puolueita ja poliittisia ohjelmia, tai että maahan syntyy presidenttiä vastustava koalitiohallitus. Tämä voi johtaa presidentin ja pääministerin väliseen konfliktiin. Koska presidentillä on puolipresidentillisessä järjestelmässä kuitenkin oikeus hajottaa parlamentti, hän saattaa olla jopa vahvemmassa asemassa kuin presidentti presidenttijohtoisessa järjestelmässä tai pääministeri parlamentillisessa järjestelmässä.

Euroopan suurimpia puolipresidentiaalisia valtioita ovat Ranska ja Venäjä. Muita esimerkkejä semipresidentiaalisesta järjestelmästä Euroopassa ovat olleet ainakin Suomi ja Kroatia, mutta nämä maat siirtyivät semipresidentialismista laajaan parlamentarismiin vuonna 2000. Ranskassa hallintomuoto otettiin käyttöön pyrkimyksenä tasapainottaa neljännen tasavallan parlamentaarista epävakautta. Hallintomuoto on yleistymässä myös kehittyvissä maissa, koska niissä on usein halua yhdistää demokratia ja vahvan johtajan järjestelmä maan etnisten jakolinjojen ylittämiseksi tai poliittisen kehityksen johtamiseksi.

Lähteet

Valtiomuodot
Parlamentit
Hallitukset
Vallan kolmijako
Gold: Their Great Hits

Gold: Their Great Hits on Steppenwolfin kokoelma-albumi vuodelta 1971. Se on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän Yhdysvalloissa.

Kappaleet 

"Born to Be Wild" (Mars Bonfire) - 3:28
"It's Never Too Late" (Kay, Nick St. Nicholas) - 4:05
"Rock Me" (Dave Grusin, Kay) - 3:39
"Hey Lawdy Mama" (Larry Byrom, Jerry Edmonton, Kay) - 3:00
"Move Over" (Kay, Gabriel Mekler) - 2:53
"Who Needs Ya?" (Byrom, Kay) - 2:59
"Magic Carpet Ride" (John Kay, Rushton Moreve) - 4:30
"The Pusher" (Hoyt Axton, Kay) - 5:43
"Sookie, Sookie" (Don Covay, Steve Cropper) - 3:09 
"Jupiter's Child" (Edmonton, Kay, Monarch) - 3:24
"Screaming Night Hog" (Kay) - 3:17

Muusikot 

John Kay: laulu, kitara
Goldy McJohn: kosketinsoittimet
Jerry Edmonton: rummut
Michael Monarch: kitara (1,2,3,7,8,9,10)
Rushton Moreve: basso (1,7,8,9)
Nick St. Nicholas: basso (2,3,4,5,10)
Larry Byrom: kitara (4,5,6,11)
George Biondo: basso (6,11)

Vuoden 1971 kokoelma-albumit
Steppenwolfin albumit
3753 Cruithne

3753 Cruithne on aurinkoa hevosenkenkäradassa kiertävä asteroidi. Se kuuluu Maan lähelle tulevien Aten-asteroidien ryhmään. Sen kiertoaika on vain hieman alle vuoden. Vaikka se kuuluu Maan läheisiin asteroideihin, se ei voi koskaan törmätä maahan. Sen läpimitta on n. 5 km ja lähimmillään Maata se käy n. 15 miljoonan km:n etäisyydellä . Cruithne löydettiin vuonna 1986, mutta sen erikoinen kiertorata vahvistettiin vasta 1997. J. D. Waldron löysi Cruithnen vuonna 1986. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1986 TO.

Lähteet 
Numbered minor planets

Viitteet 

Aten-asteroidit
Ullevaal Stadion

Ullevaal Stadion on Norjan pääkaupungissa Oslossa sijaitseva jalkapallostadion. Stadion valmistui vuonna 1926 ja sen nykyinen katsojakapasiteetti on 25 572. Ullevaalilla pelaavat kotiottelunsa liigaseurat Lyn ja Vålerenga sekä Norjan maajoukkue. Ullevallin ennätysyleisö, yli 35 000 katsojaa, on vuoden 1946 cup-välierästä Lynin ja Sarpsporgin välillä.

Stadionin omistaa Norjan jalkapalloliitto yhdessä Vital Forsikring -vakuutusyhtiön kanssa.

Kuvia

Aiheesta muualla

 Virallinen sivu

Norjan jalkapallostadionit
Oslon rakennukset ja rakennelmat
Oslon urheilu
Engram


Engram on suomalaisen black metal -yhtye viides studioalbumi, joka julkaistiin 9. huhtikuuta 2009 levymerkillä Spinefarm Records. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 10.

Albumi sijoittui musiikkisivusto Stereogumin 30:n parhaan metallialbumin listalla sijalle 10.

Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Nuclear Holocausto Vengeance.

Kokoonpano  
 Nuclear Holocausto Vengeance – kitara, laulu
 Sodomatic Slaughter – rummut
 Ancient Corpse Desekrator – kitara
 Abyss, Twisted Babtizer (Pasi Kolehmainen) – basso

Tuotanto 
 Tonmi Lillman – äänittäjä
 Joona Lukala – masteroija

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Nyt.fi: 
 The Metal Observer:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2009 albumit
Beheritin albumit
K. L. Lindström

Knut (Canut) Legat Lindström (21. toukokuuta 1809 Turku – 21. lokakuuta 1879 Turku) oli suomalainen opettaja ja virsirunoilija.

Lindströmin vanhemmat olivat turkulainen puutarhuri, sittemmin ravintoloitsija Erik Lindström ja Brita Kristina Dahlbom. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1828. Lindström valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1840. Hän toimi Turun yläalkeiskoulun vt. kollegana vuodesta 1842, konrehtorina vuodesta 1854, apulaisrehtorina vuodesta 1858 ja rehtorina vuodesta 1860 jääden lakkautuspalkalle 1873.

Lindström julkaisi tekemiään virsiehdotuksia vuosina 1858, 1860 ja 1861 kolmena vihkona nimeltä Uusia Suomalaisia Virsiä. Hän oli myös jäsenenä vuonna 1863 asetetussa suomalaisessa virsikirjakomiteassa.

Lindstöm oli naimisissa vuodesta 1844 Erika Amalia Waszin kanssa.

Lähteet 
 
  Luettu 4.2.2010.
 Sukutarinoita: Lindströmiläiset

Suomalaiset opettajat
Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1809 syntyneet
Vuonna 1879 kuolleet
Latvian asevoimat

Latvian asevoimat () muodostaa Latvian valtion sotilaalliset joukot. Latvian asevoimat muodostuvat maavoimista, merivoimista, ilmavoimista ja kansalliskaartista (Zemessardze) sekä muista joukoista. Kansalliskaartin rauhan ajan vahvuus on noin 8000 sotilasta ja puolustusvoimien muiden osien noin 5000. Sodan ajan suunniteltu yhteinen vahvuus on 17 000 sotilasta.

Alun perin malli joukkojen muodostamiselle on otettu Ruotsin ja Suomen puolustuslainsäädännöstä ja toimintatavoista. Joukot koostuvat mobilisaatiossa muodostettavista nopean toiminnan joukoista, joita tukee pieni määrä ammattisotilaita ja palveluksessa olevat joukot.

Latvia luopui 1. tammikuuta 2007 yleisestä asevelvollisuudesta ja siirtyi ammattiarmeijan käyttämiseen. Maa ei suunnittele asevelvollisuuden palauttamista, mutta aikoo vahvistaa kansalliskaartiaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Latvian asevoimien kotisivut
Julius Lyly

Julius Anselm Lyly (vuoteen 1883 Bergh; 19. marraskuuta 1856 Kuopio – 6. kesäkuuta 1903 Berliini) oli suomalainen toimittaja, lyseon lehtori ja suomalaisuusliikkeen poliitikko.

Elämäkerta 
Lylyn vanhemmat olivat Limingan kirkkoherra, teologian tohtori Julius Immanuel Bergh ja Olivia Wilhelmina Bergroth. Hän pääsi ylioppilaaksi 1876 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1882, lisensiaatiksi 1889 ja tohtoriksi 1890. Lyly väitteli filosofian tohtoriksi ensimmäisellä suomenkielisellä filosofian väitöskirjalla, jonka nimenä oli Plootinos sielun substantsiaalisuudesta.

Lyly toimi Helsingin suomalaisen alkeisopiston latinan ja suomen kielen opettajana 1884–1885, Hämeenlinnan normaalilyseon opettajana 1885–1887, Turun klassillisen lyseon latinan ja kreikan kollegana 1888–1889 sekä Viipurin klassillisen lyseon lehtorina 1889–1903. Opettajan työn ohella hän oli Viipurin Sanomien toimittajana 1889–1893 ja päätoimittajana 1893–1903. 

Lyly oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1896–1899 ja 1900–1903. Hän oli Viipurin työväenyhdistyksen puheenjohtajana 1891–1903 ja kuului kagaalin johtohenkilöihin Itä-Suomessa. Puoluekannaltaan Lyly oli lähinnä vasemmistolainen nuorsuomalainen. 1900-luvun alussa hänet karkotettiin Suomesta hänen vastustettuaan Nikolai Bobrikovin sortohallitusta ja vaadittuaan työväestön aseman kohentamista. Lyly teki itsemurhan Saksassa 1903. Hänen hautajaisistaan Viipurissa muodostui suuri mielenilmaus venäläistä sortohallintoa vastaan.

Julius Anselm Lyly oli vuodesta 1885 naimisissa näyttelijä Ada Sofia Cajanderin (1864–1942) kanssa.

Teoksia 
 Plootinus sielun substantsiaalisuudesta, väitöskirja.  Helsinki 1889
 Suomen kansalais-katkismus.  1902

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet

Aiheesta muualla

 

Suomalaiset päätoimittajat
Suomalaiset opettajat
Nuorsuomalaiset poliitikot
Viipurin kaupunginvaltuutetut
Itsemurhan tehneet
Vuonna 1856 syntyneet
Vuonna 1903 kuolleet
Erkkilän silta

Erkkilän silta sijaitsee Tampereen keskustassa. Se ylittää ratapihan rautatieaseman pohjoispuolella yhdistäen Jussinkylän ja Tammelan kaupunginosat. Silta on valmistunut vuonna 1983.

Silta on tyypiltään teräksinen langerpalkkisilta, kaari- ja palkkisillan yhdistelmä, jonka jännemitta on 42 metriä. Sillan kiviset maatuet ovat peräisin samalla paikalla sijainneesta, vuonna 1963 rakennetusta sillasta. 

Sillan rakentamisen yhteydessä toinen vanha maatuki vahvistettiin porapaaluin. Silta on peruskorjattu vuonna 2005 muun muassa uusimalla sillan kannen vedeneristys ja pinnoite sekä maalaamalla teräskaaret.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ilmapanoraamakuva Erkkilän sillasta – Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas

Tampereen sillat
Langerpalkkisillat
Tammela (Tampere)
Jussinkylä
Suomen tieliikennesillat
Aarne Leppänen

Aarne Johannes Leppänen (21. maaliskuuta 1894 Maaria – 11. heinäkuuta 1937 Luopioinen) oli suomalainen näyttelijä.

Leppäsen vanhemmat olivat talonomistaja Johan Viktor Leppänen ja Vilhelmiina Johansson-Marttila. Hän kävi viisi luokkaa reaalilyseota ja työskenteli sitten konttoriapulaisena, esiintyen samalla Turussa teatterinäytännöissä. 

Leppänen toimi näyttelijänä ensin Kansan Näyttämöllä 1915–1916 ja myöhemmin Kansallisteatterissa 1916–1937, kunnes sairaus pakotti hänet jättämään näyttämöt. Näyttämökoulutuksensa Leppänen oli saanut Kaarola Avellanilta, Adolf Lindforsilta ja Axel Ahlbergilta. Vuodesta 1924 hän täydensi opintojaan ulkomaanmatkoilla. Leppänen esitti erityisesti sankari- ja rakastajaosia, hänen huomattavimpia roolejaan olivat Daniel Hjort Josef Julius Wecksellin saman nimisessä näytelmässä, Pohjalaisten Antti, Lauri Haarlan Synti-näytelmän Ismael, samoin kuin Romeo näytelmässä Romeo ja Julia, Caliban, Unelma-elämä -näytelmän Rustan, Elävä ruumis -näytelmän Fedja sekä Matkan pää -näytelmän Stanhope. Hän näytteli myös mykkäelokuvissa Erämaan turvissa ja Kajastus.  

Aarne Leppänen oli naimisissa vuodesta 1924 näyttelijä Glory Renvallin kanssa.

Lähteet 
 Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
 Elonet: Aarne Leppänen
  Sivu 453.
 Juhani Vihervirta: Lungreneista oopperalavoille-artikkelin sukutaulut.  Elers-viesti n:o 2 marraskuu 2000

Aiheesta muualla 
 Aarne Leppäsen elämäkerta Kansallisbiografiassa (maksullinen artikkeli)

Suomalaiset teatterinäyttelijät
Vuonna 1894 syntyneet
Vuonna 1937 kuolleet
Aleksi Kiviaho

Aleksi Kiviaho (17. syyskuuta 1913 Evijärvi – 1. heinäkuuta 1986 Evijärvi) oli suomalainen poliitikko ja pienviljelijä. Kiviaho toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1954–1970. Hän vaikutti myös kotikuntansa Evijärven kunnanvaltuustossa.

Kiviaho nousi eduskuntaan Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä. Piirin tultua lakkautetuksi Kiviaho valittiin Vaasan läänin vaalipiiristä. Eduskunnassa hän kuului kulkulaitos-, maatalous-, vesilaki- ja suureen valiokuntaan. Kiviaho oli myös kolmesti presidentin valitsijamies: vaaleissa 1956, 1962 ja 1968.

Kiviaho toimi SKDL:n ohella muissa työväenjärjestöissä ja hän oli muun muassa Kansan Raittiusliiton puheenjohtaja. Kiviaho kuului myös Pienviljelijäin liiton edustajistoon, Valtion viljavaraston johtokuntaan ja Osuusliike Järvialueen edustajistoon.

Ennen kansanedustajuuttaan Kiviaho työskenteli pienviljelijänä ja metsätöissä.

Lähteet 

Kansanedustajat
SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt
Evijärven kunnanvaltuutetut
Vaasan vaalipiiri
Vaasan läänin itäinen vaalipiiri
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
Miesten 10 metrin ilmapistooli ammunnan maailmancupin finaalissa 2008

Miesten 10 m ilmapistooli ammuttiin maailmancupin finaalissa Bangkokissa Thaimaassa 5. marraskuuta 2008. Kilpailun voitti Ukrainan Oleh Omeltšuk tuloksella 687,4 (585+102,4).

Aikataulu
Ajat ovat paikallista aikaa

Ennätykset

Peruskilpailu:

Finaali:

Peruskilpailu

Finaali

Lähteet

Ammunnan maailmancup
Vuoden 2008 ampumaurheilu

en:2008_ISSF_World_Cup_Final_(rifle_and_pistol)#Men.27s_10_metre_air_pistol
Everson

Everson Pereira da Silva eli Everson (s. 10. marraskuuta 1975 Campo Grande, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa saksalaista TuS Koblenzia.

Lähteet
Eversonin virallinen kotisivu  

Brasilialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Hanny Allston

Johanna "Hanny" Allston (s. 12. helmikuuta 1986) on australialainen suunnistaja ja kestävyysjuoksija.

Suunnistuksen nuorten MM-kilpailuissa 2005 Allston voitti pronssia keskimatkalta. Seuraavana vuonna nuorten MM-kisoissa Allston voitti kultaa pitkällä matkalla ja hopeaa sprintissä. Aikuisten MM-kisoissa 2006 hän voitti kultaa sprintissä. Allstonista tuli ensimmäinen suunnistuksen maailmanmestaruuden voittanut australialainen.

Allston voitti Melbournen maratonin vuonna 2007 ajalla 2.40.34.

Lähteet 
 Hanny Allston Runners World of O -tietokannassa

Aiheesta muualla 
 Hanny Allstonin kotivut 

Australialaiset kestävyysjuoksijat
Australialaiset suunnistajat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Mari Lehtonen

Mari Lehtonen (s. 23. toukokuuta 1975) on suomalainen näyttelijä. Lehtonen on valmistunut vuonna 1999 Teatterikorkeakoulusta. Hän on naimisissa ohjaaja-käsikirjoittaja Juha Jokelan kanssa, ja heillä on kaksi tytärtä.

Filmografia

Elokuvat

Televisiosarjat

Näytelmät teattereissa 
 Idiootti (Ryhmäteatteri, 1997)
 Vanja-eno (Ryhmäteatteri, 1998)
 Peppi Pitkätossu (Turun kesäteatteri, 1999)
 Anu ja Mikko (Espoon Teatteri/ Espoon kaupunginteatteri, 1999)
  Kevään ensimmäinen saalis
 Kirsikkapuisto
 Bernarda Alban talo
 Kirjainten arvoitus
 Yksinäinen hirviö
 Lehmän unelma
 Kymmenen tikkua laudalla (Kansallisteatteri, 2011)
 Kuka on kaveri? (Kansallisteatteri, 2012)
 Fingerpori (Espoon kaupunginteatteri, 2012)
 Spotin teatteriseikkailu (Seinäjoen kaupunginteatteri, 2013) - käsikirjoittaja ja ohjaaja
 Operaatio Prinsessa (Riihimäen teatteri, 2015)
 Äitikortti (Kansallisteatteri, 2015)
 Sisko ja sen veli (Rauman kesäteatteri, 2016 ja Meri-Oulun kesäteatteri, 2017)
 Koivu ja tähti (Kansallisteatteri, 2017)
 SuomiFilmin Salaiset Kansiot (Teatteri Vantaa, 2022)

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
The Last Kind Words


The Last Kind Words on DevilDriverin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 19. kesäkuuta 2007 Isossa-Britanniassa ja 31. heinäkuuta 2007 Yhdysvalloissa.

Albumi debytoi Billboard 200 -listan sijalla 48, ja se myi noin 14 000 kopiota ensimmäisellä viikolla.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Dez Fafara – laulu
 Mike Spreitzer – kitara
 Jeff Kendrick – kitara
 Jon Miller – basso
 John Boecklin – rummut
 Simon Fafara – taustalaulu "Tirades of truth"
 Jason Suecof – tuottaja
 Andy Sneap – miksaus

Arvostelut 
 About.com: 
 AllMusic: 
 Blabbermouth: 
 Imperiumi.net: 
 Soundi: 
 Sputnikmusic:

Lähteet 

Vuoden 2007 albumit
DevilDriverin albumit
Abderraouf Ratouli

Abderraouf Ratouli (s. 15. toukokuuta 1981) on tunisialainen jalkapallomaalivahti, joka pelaa tällä hetkellä kotimaassaan CS Sfaxienin riveissä. Hän on pelannut urallaan myös Espérancessa ja Jendouba Sportissa. Ratouli on pelanut myös Tunisian nuorten maajoukkueessa vuosina 1998–2000.

Saavutukset
Pohjois-Afrikan Cup-voittajien cup: 2009
Tunisian cup: 2009
Hopeaa: 2010

Lähteet

Aiheesta muualla
 Abderraouf Ratouli kawarji.comissa  

Tunisialaiset jalkapallomaalivahdit
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Avtomobilist Jekaterinburg

HK Avtomobilist () on venäläinen jääkiekkoseura Jekaterinburgista Keski-Uralilta. Se pelaa Venäjän korkeimmalla sarjatasolla, KHL-liigan itäisen konferenssin Harlamov-divisioonassa.

Historia

Seura perustettiin vuonna 2006 Dinamo-Energija Jekaterinburgin raunioille. Seuran nimi Avtomobilist viittaa Dinamo-Energijan aiemmin käyttämään nimeen Sverdlovsk Avtomobilist. Seuran oli määrä osallistua jo syksyllä 2008 silloin alkaneeseen KHL:ään, mutta taloudellisten syiden vuoksi se joutui tuolloin jatkamaan Vysšaja Ligassa. HK Himik Voskresensk otti Avtomobilistin paikan KHL:ssä. Kaudeksi 2009–2010 Avtomobilist siirtyi KHL:ään, jossa se on kuitenkin menestynyt liigan keskitasoa heikommin.

Joukkue kaudella 2022–2023

Joukkueenjohto 
 Päävalmentaja: Nikolai Zavaruhin 
 Apuvalmentaja: Aleksei Krivtšenkov 
 Apuvalmentaja: Oleg Orehovski 
 Apuvalmentaja: Vladimir Vorobjov 
 Maalivahtivalmentaja: Andrei Mezin 
 Videovalmentaja: Artjom Širgazijev 
 Fysiikkavalmentaja: Aleksei Selivjorstov 
 Huoltopäällikkö: Nikolai Pospelov 
 Huoltopäällikkö: Anastas Šumov 
 Puheenjohtaja: Andrei Kozitsin 
 Toimitusjohtaja: Oleg Gross 
 Urheilutoimenjohtaja: Dmitri Popov 
 Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Maksim Rjabkov 
 Joukkueenjohtaja: Juri Jerjomin 

Lähde: EliteProspects

Lähteet

Aiheesta muualla

 Seuran verkkosivut 
 Eurohockey.net

Avtomobilist
Jekaterinburg
Männyn siemen

Männyn siemen on Välimeren alueella, osissa Aasiaa sekä Pohjois-Amerikan länsi- ja eteläosissa tärkeä osa perinteistä ruokavaliota. Syötävistä männyn siemenistä tunnetuimpia on pinjansiemen. Tärkeitä syötäviä siemeniä tuottavia mäntylajeja ovat Välimeren alueella pinja (Pinus pinea), Aasiassa himalajanpähkinämänty (Pinus gerardiana) ja siperiansembra (Pinus sibirica) sekä Pohjois-Amerikassa coloradonpähkinämänty (Pinus edulis), bajanmänty (Pinus monophylla) ja valkorunkosembra (Pinus albicaulis).

Erityisesti pinjan siemeniä on käytetty Välimeren alueella ihmisravintona kauan, ja pinjoja on myös tarkoituksellisesti kasvatettu ja tuotu lajin luonnonvaraisilta esiintymisalueilta Espanjasta Israeliin ja Georgiaan asti jo esihistoriallisella ajalla. Pinjansiemenillä oli suuri kulttuurinen merkitys antiikin ajan kreikkalaiselle ja roomalaiselle kulttuurille, ja ne ovat nykyäänkin olennainen osa portugalilaista, espanjalaista ja italialaista keittiötä. Coloradonpähkinämännyn ja bajanmännyn siemenet ovat perinteisesti olleet tärkeä osa useiden Yhdysvaltain lounaisosien alkuperäiskansojen ruokavaliota. Yhdysvaltain luoteisosien sisämaan Salish-kansat keräsivät perinteisesti valkorunkosembran siemeniä ja jauhoivat niistä jauhoa. Himalajanpähkinämäntyä viljellään lähinnä Afganistanissa. Sen siemeniä kerätään myös luonnosta, ja siementen kerääminen on tärkeä tulonlähde tuhansille Pakistanin vuoristoissa eläville ihmisille.

Siemeniä on käytetty runsaan ravintopitoisuutensa ja hyvän makunsa vuoksi paitsi ravinnoksi sellaisenaan, myös lääkinnällisiin tarkoituksiin jauhettuna. Muun muassa spriihin uutettuna siperiansembran siemenistä on valmistettu giniin verrattavaa väkevää alkoholijuomaa, jonka tarkoitus on kuitenkin alun perin ollut lääkinnällinen. Siemenöljystä tehdään myös luonnonlääkintävoiteita esimerkiksi ihottumiin. Siemenissä on proteiineja, rasvahappoja, A- ja E- sekä liukoisia B-ryhmän vitamiineja.

Siemeniä syövät ihmisen lisäksi monet muut eläimet, erityisesti pähkinähakki. Sembransiementen käytöstä kertoo muun muassa myös romaani Taigan erakot.

Makuaistin häiriö 
Erityisesti Kiinasta peräisin olevista männyn siemenistä voi saada ohimenevän makuaistin häiriön: Pari päivää nauttimisen jälkeen on tullut karvas tai metallinen maku suuhun, vaikka siemenissä ei ole todettu torjunta-aine- tai raskasmetallijäämiä. Kiusallinen oire katoaa noin viikossa. On epäilty, että makuaistin häiriön aiheuttaisivatkin jonkin muun lajin kuin siperiansembran, kenties koreansembran (Pinus koraiensis) siemenet. Dysgeusian varsinainen syy on edelleen tuntematon.

Lähteet 

Siemenet
Männyt
K13V

K13V on Stam1na-yhtyeen DVD-julkaisu, joka ilmestyi Sakara Recordsin kautta 6. toukokuuta 2009.

Tupla-DVD:n kesto on 313 minuuttia. Se sisältää konserttitaltioinnit neljästä yhtyeen esiintymisestä vuosilta 2005–2008, yhtyeen kaikki musiikkivideot, musiikkivideoiden näin tehtiin -dokumentit sekä historiikin Stam1nan kadonneet 13 vuotta. Historiikin on ohjannut, käsikirjoittanut ja leikannut laulaja-kitaristi Antti Hyyrynen.

K13V nousi ilmestymisviikollaan Suomen musiikki-DVD-listan ensimmäiseksi.

Sisältö 

 Konserttitaltioinnit:
 Lutakko 2005 ja 2008
 Provinssirock 2006 ja 2008
 Musiikkivideot:
 ”Erilaisen rakkauden todistaja” (sekä dokumentti)
 ”Kadonneet kolme sanaa” (sekä dokumentti)
 ”Paha arkkitehti”
 ”Ristiriita”
 ”Edessäni” (sekä dokumentti)
 ”Likainen parketti” (leikattu ja leikkaamaton versio sekä dokumentti)
 ”Lääke” (sekä dokumentti)
 ”Muistipalapelit”
 Stam1nan kadonneet 13 vuotta
 L’nationalé Multi La Staminski STV1

Lähteet

Aiheesta muualla 

 K13V:n esittely ja trailerit Stam1nan sivustolla

Stam1nan albumit
Musiikki-DVD:t
Nokitiainen

Nokitiainen (Melaniparus niger) on eteläafrikkalainen tiaisten heimoon kuuluva varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö 
Linnun pituus on noin 16 cm ja paino noin 21 g. Nokitiainen on musta, vain siivillä ja pyrstössä on valkoista kuviointia.

Esiintyminen 
Nokitiainen elää eteläisessä Afrikassa Angolassa, Botswanassa, Malawissa, Mosambikissa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa, Swazimaassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Sen elinympäristön ala on 2,2 miljoonaa neliökilometriä.

Elinympäristö 
Lehtimetsät, joissa esiintyy hopeaketapania (Terminalia sericea) ja Burkea africana-seringapuuta sekä Combretum-suvun puita ja pensaita. Harvalukuisena lajia tavataan myös puutarhoissa, puistoissa, akaasiametsiköissä ja istutusmetsiköissä.

Lisääntyminen 
Naaras rakentaa pesän puun koloon, joskus linnunpönttöön. Naaras munii 1–6 munaa, joita se hautoo noin kaksi viikkoa. Molemmat emot ja usein myös vieraat linnut ruokkivat poikasia, jotka lähtevät pesästä noin 24 päivää vanhoina. Poikaset itsenäistyvät 2,5 kuukauden ikäisinä.

Ravinto 
Laji on pääasiassa hyönteissyöjä.

Lähteet 
 Biodiversity explorer 
 The Kruger

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Warwick Tarboton (kuvia)

Tiaiset
Margaret Sanger

Margaret Higgins Sanger Slee (14. syyskuuta 1879 Corning – 6. syyskuuta 1966 Tucson) oli yhdysvaltalainen sairaanhoitaja, ehkäisypillerin ideoija,  perhesuunnittelun uranuurtaja ja feministi. Hän keksi käsitteen ”syntyvyyden säännöstely” ja toimi sen laillistamiseksi. Sanger perusti Planned Parenthood -järjestön. Sanger oli eugeniikan kannattaja.

Sanger aloitti uransa seksuaalivalistajana pitämällä sanomalehtikolumnia ”Mitä jokaisen tytön tulisi tietää” New York Call -nimisessä sanomalehdessä vuosina 1912–1913. Vuonna 1914 Sanger julkaisi oman feministilehtensä The Woman Rebel, jossa hän edisti syntyvyyden säännöstelyä.

Sanger toi esille ajatuksen ehkäisypilleristä jo vuonna 1912. Hänen oma äitinsä oli ollut raskaana 18 kertaa ja kuoli 50-vuotiaana. Sangerin aloitteesta Gregory Pincus ja John Rock kehittivät myöhemmin e-pillerin, ja ehkäisystä tuli yleistä. Sanger ajatteli että ehkäisypillerin avulla pystytään välttämään menehtymiset ja loukkaantumiset itseaiheutettuissa aborteissa sekä välttämään lukuisten synnytysten negatiiviset terveysvaikutukset. Sanger myös järkeili että ehkäisypilleri mahdollistaisi naisten löytää enemmän nautintoa seksuaalisesta kanssakäymisestä, kun nainen pystyy päättämään milloin ja josko tulee raskaaksi.

Sangerin perustamasta Planned Parenhoodista on teoria, jonka mukaan Sanger olisi halunnut rajoittaa Yhdysvaltojen mustan väestönosan lisääntymistä. Vuonna 2011 republikaanipoliitikko Hermann Cain on väittänyt, että Sangerin alkuperäinen tarkoitus oli tehdä mustien kansanmurha Planned Parenthoodin avulla. Cainin mukaan Planned Parenthoodin toimipisteet on ollut alusta alkaen tarkoitus sijoittaa mustien asuinalueille.

Lähteet

Aiheesta muualla

Planned Parenthood: Margaret Sanger — Our Founder  (pdf) 

Yhdysvaltalaiset feministit
Vuonna 1879 syntyneet
Vuonna 1966 kuolleet
Terrorizer (lehti)

Terrorizer on metallimusiikkiin keskittynyt lehti, jota julkaistaan 13 numeroa vuodessa joka neljäs viikko. Sen päätoimisto sijaitsee  Lontoossa. Lehti on englanninkielinen ja sen levikki on maailmanlaajuinen. Julkaisija on Dark Arts Ltd.

Terrorizer Online -verkkolehteä on julkaistu vuodesta 2007 alkaen.

Terrorizer Online
'Terrorizer Online' on syksystä 2007 lähtien ilmestynyt viikoittainen verkkolehti. Sen sisältö vaihtelee yhtyeiden, kuten Apocalyptica, Today Is The Day, Testament, Cannibal Corpse, Pestilence, yleiskatsauksista kokonaisiin haastatteluihin, joita on tehty esimerkiksi Massacren, Finntrollin, Sepulturan, Bad Brainsin, Wintersunin ja Iced Earthin kanssa.

Lähteet
Terrorizer.com

Aiheesta muualla
Terrorizerin sivusto

Musiikkilehdet
Metallijulkaisut
Alpine (sähköpostiohjelma)

Alpine on ilmainen sähköpostiohjelma, jota kehittää Washingtonin yliopisto. Alpine 1.0 julkaistiin 20. joulukuuta 2007 seuraamaan jo vanhaksi käynyttä Pineä.

Alpineen on lisätty Pinestä puuttuva tuki Unicode-merkistöön. Alpine on tarkoitettu sekä kokemattomille että vaativille sähköpostinkäyttäjille.

Tunnettuja käyttäjiä
 Linus Torvalds, Linuxin pääkehittelijä, on maininnut lifehackerin haastattelussa (31.1.2008) että käyttää Alpinea sähköpostin lukemiseen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Alpine's Official Home Page 
 Patches and Help for Alpine

Sähköpostiohjelmat
Vapaat ohjelmistot
Edmond

Edmond voi viitata seuraaviin asiohin:
Edmond, kaupunki Kansasissa
Edmond, kaupunki Oklahomassa
Edmond, David Mamet'n näytelmä
Edmond, näytelmän pohjalta tehty elokuva

Edmond-nimisiä henkilöitä, Edmond sukunimenä
 John Edmond (s. 1936), rhodesialainen folklaulaja, kitaristi ja rumpali

Edmond-nimisiä henkilöitä, Edmond etunimenä

 Edmond-Marie-Henri Abelé (1925–2017), ranskalainen katolinen piispa
 Edmond About (1828–1885), ranskalainen kirjailija
 Edmond Bailly (1850–1916), ranskalainen säveltäjä, Librairie de l’art indépendantin perustaja
 Edmond Budry (1854–1932), sveitsiläinen reformoitu pastori ja virsirunoilija
 Edmond Carmody (s. 1934), irlantilais-yhdysvaltalainen katolinen piispa
 Edmond Debeaumarché (1906–1959), yksi Ranskan vastarintaliikkeen johtajista toisen maailmansodan aikana
 Edmond Delfour (1907–1990), ranskalainen jalkapalloilija
 Edmond H. Fischer (1920–2021), sveitsiläis-yhdysvaltalainen biokemisti, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
 Edmond de Goncourt (1822–1896), ranskalainen kirjailija
 Edmond Halley (1656–1742), englantilainen tähtitieteilijä, geofyysikko, matemaatikko, meteorologi ja Astronomer Royal
 Edmond Jitangar (s. 1952), tšadilainen katolinen piispa
 Edmond Kapllani (s. 1982), albanialainen jalkapalloilija
 Edmond Locard (1877–1966), ranskalainen kriminologi ja lääkäri
 Edmond Louveau (1895–1973), ranskalainen siirtomaavirkailija, Ranskan Sudanin kuvernööri
 Edmond Neefs, belgialainen jalkapalloilija
 Edmond O’Brien (1915–1985), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Edmond Rostand (1868–1928), ranskalainen näytelmäkirjailija ja runoilija
 Edmond Roudnitska (s. 1931), ranskalainen aitajuoksija
 Edmond de Sélys-Longchamps (1813–1900), belgialainen liberaalipoliitikko ja eläintieteilijä 
 Edmond Willis, englantilainen räätäli ja pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä

Katso myös 

 Edmund, miehen etunimi
16 Greatest Hits

16 Greatest Hits on Steppenwolfin kokoelma-albumi, joka sisältää yhtyeen suurimmat hitit. Albumi kattaa yhtyeen ensimmäisen toimikauden 1967–1971.

Kappaleet 

"Born to Be Wild" (Bonfire) – 3:28 
"It's Never Too Late" (Kay, St. Nicholas) – 3:00 
"Rock Me" (Kay) – 3:39 
"Hey Lawdy Mama" (Byrom, Edmonton, Kay) – 2:54 
"Move Over" (Kay, Mekler) – 3:52 
"Who Needs Ya?" (Byrom, Kay) – 2:55 
"Snowblind Friend" (Axton) – 3:52 
"Ride With Me" (Bonfire) – 3:21 
"Magic Carpet Ride" (Kay, Moreve) – 4:27 
"The Pusher" (Axton) – 5:48 
"Sookie, Sookie" (Covay, Cropper) – 3:13 
"Jupiter's Child" (Edmonton, Kay, Monarch) – 3:22 
"Screaming Night Hog" (Kay) – 3:14 
"For Ladies Only" (Edmonton, Henry, Kay, McJohn) – 3:38 
"Tenderness" (Bonfire) – 3:10 
"Monster" (Edmonton, Kay) – 3:54

Muusikot 

John Kay: laulu, kitara
Goldy McJohn: kosketinsoittimet
Jerry Edmonton: rummut
Michael Monarch: kitara (1,2,3,9,10,11,12)
Rushton Moreve: basso (1,9,10,11)
Nick St. Nicholas: basso (2,3,4,5,12,16)
Larry Byrom: kitara (4,5,6,7,13,16)
George Biondo: basso (6,7,8,13,14,15)
Kent Henry: kitara (8,14,15)

Vuoden 1973 kokoelma-albumit
Steppenwolfin albumit
Salme Kinnunen

Salme Kinnunen (s. 5. heinäkuuta 1961) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti Kemin Intoa, jossa hän voitti muun muassa Suomen mestaruuden ja Naisten Suomen Cupin. Kinnunen pelasi vuosina 1979–1986 maajoukkueessa 26 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen mestarit
Jalkapallon Suomen Cupin mestarit
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt