Seinäjoki

Seinäjoki on Suomen kaupunki ja Etelä-Pohjanmaan maakuntakeskus, joka sijaitsee samannimisen joen molemmin puolin. Seinäjoen asukasluku on 64 850 (30.6.2022). Seinäjoki on Suomen pisimpään yhtämittaisesti väestöään kasvattanut maakuntakeskus. Kaupungin väkiluku on kasvanut joka vuosi 1950-luvun alusta lähtien.

Seinäjoen alue kuului alun perin Ilmajoen pitäjään. Östermyran rautaruukin myötä Törnävän alueelle syntyi 1800-luvulla alueellinen teollisuus- ja asutuskeskittymä. Itsenäisen kunnallishallinnon Seinäjoki sai vuonna 1868. Pohjanmaan radan myötä Seinäjoelle syntyi myös asemakylä, joka myöhemmin kehittyi taajaväkiseksi yhdyskunnaksi. Seinäjoki jakautui vuonna 1931 kauppalaksi ja maalaiskunnaksi. Vuonna 1960 maalaiskunta ja kauppala yhdistyivät Seinäjoen kaupungiksi, joka oli yksi kuudesta ensimmäisestä ns. uudesta kaupungista. Seinäjokeen yhdistyivät Peräseinäjoki vuonna 2005 sekä Nurmo ja Ylistaro vuonna 2009.

Seinäjoen keskustan etelälaidalla kaupunkikuvaa hallitsee Alvar Aallon suunnittelema rakennusryhmä eli Aaltokeskus, joka muodostuu Lakeuden Ristin kirkosta, kaupungintalosta, kaksiosaisesta pääkirjastosta ja kaupunginteatterista.

Seinäjoella on vahva pk-yrityskenttä ja monipuolinen toimialajakauma. Kaupunkia pidetään yrittäjyyden ykköskaupunkina. Seinäjoki palkittiin vuonna 2022 neljättä kertaa peräkkäin parhaimpana yrittäjäkaupunkina suurten kaupunkien sarjassa. Seinäjoen Joupissa sijaitseva Ideapark Seinäjoki oli avautuessaan Suomen seitsemänneksi suurin kauppakeskus. Seinäjokea on kuvattu hengelliseksi risteyspaikaksi, jossa kohtaavat erityisesti evankelisuus, herännäisyys ja vapaakirkollisuus.

Seinäjoki tunnetaan tapahtuma- ja urheilukaupunkina. Suurimpia vuosittaisia tapahtumia ovat Seinäjoen Tangomarkkinat, Provinssi, Vauhtiajot ja Solar Sound Festival. Pääsarjassa pelaavia urheilujoukkueita ovat salibandyjoukkueet Seinäjoen Peliveljet ja Nurmon Jymy. Nurmon Jymy pelaa myös lentopallon naisten Mestaruusliigassa. Jalkapallon Veikkausliigassa pelaa Seinäjoen Jalkapallokerho sekä Superpesiksessä pelaavat Seinäjoen JymyJussit ja Seinäjoen Maila-Jussit. Seinäjoella ilmestyy maakuntalehti Ilkka-Pohjalainen sekä kaupunkilehdet Epari ja Seinäjoen Sanomat.

Seinäjoki on Etelä-Pohjanmaan hallinnollinen keskus. Kaupungissa sijaitsevat mm. Etelä-Pohjanmaan liitto, Etelä-Pohjanmaan ELY-keskus, Etelä-Pohjanmaan TE-toimisto sekä maakunnan keskussairaala. Valtion virastoista Seinäjoella sijaitsee Ruokavirasto. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Lapuan hiippakunnan tuomiokapituli sijaitsee Seinäjoella. Tutkimusta ja koulutusta kaupunkiin tuottavat Seinäjoen ammattikorkeakoulu ja Seinäjoen yliopistokeskus. Ammattikorkeakoulu ja yliopistokeskus toimivat kaupungin keskustaan perustetussa yritys- ja teknologiakeskus Framissa, jossa toimii lisäksi noin sata yritystä. Tutkija- ja kehittäjäverkoston tukemana Seinäjoesta on kehittynyt agrobiotalouden ja ruokajärjestelmien yrityskeskittymä.

Nimen synty 
1500-luvulla Seinäjoen alueelle muodostunutta kylää kutsuttiin usein Koskenalustan kyläksi, sillä se sijaitsi Seinäjoessa olevan Korpikosken alapuolella. Nimi poistui käytöstä 1600-luvun alkuun mennessä, ja kylän nimeksi tuli Seinäjoki, joka lienee joen nimenä kylää vanhempi.

Seinäjoki-nimen alkuperästä on monta teoriaa. Erään tulkinnan mukaan Seinäjoki on ollut muinoin nautinta-alueiden raja. On myös pohdittu sitä mahdollisuutta, että Kangasalta kotoisin olleet uudisasukkaat tai eränkävijät olisivat tuoneet nimen mukanaan. Tuomo Tuomen tutkimus ja kansanperinne antaa Seinäjoki-nimen alkuperäksi sen rantojen poikkeuksellisen jyrkkäreunaisuuden.

Seinäjoen alueesta käytetty ruotsinkielinen nimi on ollut Östermyra () Abraham Wasastjernan rautaruukin mukaisesti. Ruukin sijainti oli Vaasasta katsottuna idässä ja soiden keskellä. Nimitys ei ole enää käytössä.

Suomen yleiskielen seinäjokelainen-asukkaannimityksen lisäksi käytössä on myös seinäjokinen-nimitys.

Historia

Esihistoria 
Seinäjoen alue on muun Etelä-Pohjanmaan maakunnan tavoin entistä meren pohjaa. Litorinameren aikana n. 2000 eaa. Seinäjoen alue sijaitsi lahdekkeen rannikolla. Tältä ajalta ovat peräisin vuoteen 1970 mennessä tehdyt esinelöydökset kivikautisen asutuksen merkkinä. Pohjalaisia kirveitä, talttoja ja reikäkiviä on löydetty mm. nykyisten Törnävän, Hallilan ja Kivistön alueilla sekä Katilankylässä ja Niemistönmaalla.

Varsinainen esihistoriallinen aika Etelä-Pohjanmaalla loppui vuoden 800 vaiheilla. Vuoden 1000 vaiheilla lähin kiinteä asutus oli nykyisen Tyrvään ja Karkun seudulla. Etelä-Pohjanmaan alueiden oletetaan olleen riistarikkaita ja houkutelleen eränkävijöitä pitkin jokivarsia Kyrönjoen vesistöön ja sen suulle saakka. Seinäjoki alkujuoksuineen näyttää olleen eräs pääreittejä eräkauden matkoissa, sillä joen varrella on useita Sastamalan ja Pirkkalan alueilta sekä veneilystä peräisin olevia nimiä.

Asutuksen syntyminen Alaseinäjoen kylässä (1500–1800) 
Seinäjoki kuului alkuaikoinaan Suur-Ilmajoen kirkkopitäjään. Alaseinäjoen kylän synty ajoittuu samaan aikaan, jolloin uskonpuhdistus alkoi Suomessa. Alaseinäjoen kylä oli näihin aikoihin vauraanpuoleinen maalaiskylä, jonka seudulla oli edullinen pienilmasto peltojen kasvulle sekä karjanhoidolle. Osana Ilmajoen kirkkopitäjää, Seinäjoki sai osakseen aikakaudelle laajaa opetusta ja neuvoa.

Asutus levisi rannikoilta joen yläjuoksulle suotuisan kehityksen myötä 1500-luvulla. Alaseinäjoen kylän ensimmäisistä taloista löytyvät merkinnät vuodelta 1557. Jouppi, Marttila, Uppa sekä vuonna 1570 Joupista erotettu Jouppila ovat kylän vanhimpia taloja. Seinäjoen rannalla sijainneet talot olivat kylän ainoat aina 1600-luvun loppupuolelle saakka.

1600-luvun lopulla Upan talon viereen syntyi Hallila (1670) ja Huhtala (1692) raivattiin Upan vastarannalle. Huhtalan kanssa samaan aikaan perustettiin myös Niemistönmaa Seinäjoen ja Kyrönjoen väliin. Vuonna 1694 Marttilasta haljottiin Ala-Marttila ja Yli-Marttila. Samana vuonna perustettiin myös Myllymäki Jouppilan ja Huhtalan väliin. Upan talosta on lähtöisin Wegeliuksen sivistyssuku. 1680-luvulla, talosta lähtöisin olevat Henrik ja Juhana, valmistuivat sittemmin papeiksi ja suku on vaikuttanut laajalti myöhemmin Suomen papistossa.

Venäläismiehityksen jälkeen Seinäjoki ryhtyi yhteistoimintaan Ylinurmon kylän kanssa seurakunnallisissa asioissa, kun yhteydet Ilmajoen kirkolle olivat hankalat. Kylien yhteinen saarnahuone rakennettiin vuonna 1725 nykyisen Nurmon kirkon läheisyyteen. Saarnahuone sai neljänkymmenen vuoden lukuisten anomusten jälkeen kuninkaallisen luvan jumalanpalvelusten järjestämiseen vuonna 1765. Yhteisen kirkon rakentaminen tapahtui vuonna 1777. Alaseinäjoen kylässä oli tähän aikaan noin 400 asukasta. Kylää ryhdyttiin kutsumaan Seinäjoeksi, kun Peräseinäjoen kappeliseurakunta perustettiin 1798.

Kaupunki nousee Östermyrasta (1800–1880) 

Seinäjoen kehitykseen on keskeisesti vaikuttanut Abraham Falanderin vuonna 1798 perustama Östermyran ruukki. Falander ryhtyi harjoittamaan Vaasasta käsin laivojen rakentamista ja välitystä. Työhön tarvittiin puutavaraa, jota riitti Seinäjoen ja lähialueen metsissä. Alueella oli myös rikasta suomalmia. Ensimmäiset tukit uitettiin Kolkkiin ja Svartöhön keväällä 1782. Tikkukosken varteen perustetun ruukin myötä Seinäjoen seutu liittyi kyliä myöten mukaan Falanderin sahaustoimintaan. Ruukin nimeksi tuli Östermyra eli itäsuo. Ruukin sijainti oli Vaasasta katsottuna idässä ja soiden keskellä. Menestyksen myötä Falander aateloitiin Wasastjernaksi.

Abrahamin Wasastjernan poika, Gustaf Adolf perusti vuonna 1825 Östermyraan ruutitehtaan ja ruukin ympärille kasvoi pieni taajama. Ruukin ympäristössä syntyi myös muuta teollisuutta ja maataloutta. Teollisesta yhteisöstä muodostui perusta myöhemmälle kehittymiselle. Ruukki synnytti koulutusta aikuisille ja koulun lapsille. Ruukki palveli myös sairaita, sotilaita ja palovartijoita. Vuoden 1825 tarkastuksen aikana kappeliseurakunnassa järjestettiin tarpeen mukaan ruotsinkielisiä jumalanpalveluksia Östermyran ruotsinkielistä henkilöstöä ja työväkeä varten. Kappeliseurakunta tuli vuonna 1838 herännäisen herätysliikkeen johtohahmon Niilo Kustaa Malmbergin huolehdittavaksi. Malmbergin toiminta sai jalansijaa myös seinäjokisten elämässä ja hän piti seuroja erityisesti Katilan ja Heikkilän kylissä.

Gustaf Adolfin poika, Gustaf August siirsi Östermyran painopisteen maatalouteen ja meijeriteollisuuteen. Maatalousvaiheessa Östermyra oli Pohjanmaan ainoa harjoittelutila, jolla toimi myös meijerikoulu. Wasastjernalla oli myös vaikutuksensa Seinäjoen muodostumisessa omaksi seurakunnakseen ja kunnakseen. Maatalousvaiheessa Östermyrassa käytiin niin lähikauppaa kuin kansainvälistä kauppaa. Ruutitehtaan makasiinin toiminnan loppuessa 1850-luvulla, Törnävälle syntyi kirkko vuonna 1864 makasiinin entisiin tiloihin. Seinäjoen irtautumistoimet Nurmon kappeliseurakunnasta aloitettiin 1850-luvulla ja vuonna 1863 seinäjokelaisten anomus omasta kappeliseurakunnasta hyväksyttiin. Itsenäisen kunnallishallinnon Seinäjoki sai vuonna 1868.

Ratayhteydestä kehityksen sysäyksiä (1880–1920) 

1880-luvun ratayhteyden rakentaminen loi edellytykset liike-elämälle ja maakunnallisten laitosten sijoittumiseen Seinäjoelle. Jo ennen varsinaista rakentamispäätöstä, suunnitelmissa oli jo tutkittu ratasuuntaa Tampereen länsipuolelta Peräseinäjoelle. Valtiopäivillä pohjalaiset toivat maakunnan liikennetarpeet esiin, vaatien ratayhteyden ulottamista maakuntaan. Vuoden 1877–1878 valtiopäivillä tehtiin päätös Pohjanmaan yhdistämisestä rataverkkoon.

Ensimmäinen Seinäjoen kautta kulkenut ratayhteys Tampereelta Vaasaan vihittiin käyttöön vuonna 1883. Vuonna 1885 valmistui ratayhteys Kokkolaan. Aseman yhteydessä ratapihalle valmistui myös veturitalli. Östermyran sijainti teki Seinäjoesta yhden maan tärkeimmistä liikennesolmuista. Myös aseman nimi oli aluksi Östermyra. Asema oli vilkas ja aseman vieressä sijaitsivat 2. ja 3. luokan majoitustilat . Vuonna 1913 valmistunut ratayhteys Kristiinankaupunkiin lisäsi Seinäjoen merkitystä risteysasemana. Asemaa korosti entisestään sisällissodan kynnyksellä valmistunut yhteys Haapamäeltä Pieksämäelle. Vuoden 1918 sotaa on pidetty taisteluna logistiikasta eli ratayhteyksistä. 1920-luvun lopulla rautatiehenkilökuntaa työskenteli Seinäjoella yli 450.

Suomen itsenäistymisen jälkeen Seinäjoella sijoittui vielä venäläisen varuskunnan sotilaita. Suomen Tasavallan Vartioston sotilaat valtasivat Seinäjoen varuskunnan tammisunnuntaina, jolloin 550 sotilasta antautui taisteluitta. Sisällissodassa Valkoisten päämaja sijaitsi Seinäjoen rautatieasemalla kahdeksan viikon ajan Tampereen valloitukseen asti. Päämajan mukana tuli myös satojen miesten vahvuinen esikunta, jonka saapuminen muutti Seinäjoen hetkeksi kiireiseksi varuskuntakaupungiksi. Seinäjoella toimi kuukauden ajan myös Päämajan reserviupseerikoulu. Lisäksi paikkakunnalla oli sotasairaala sekä kaatuneiden kokoamispaikka. Sisällissodan aikana tapahtuivat myös Paukanevan teloitukset. Seinäjoella tapahtui kevään aikana myös Mannerheimia vastaan suunnattu pommiattentaatti.

Kasvu Lakeuden kaupungiksi (1920–1995) 

Ratayhteyksien valmistumisen myötä asutuksellinen painopiste siirtyi Törnävältä asemanseudulle. Asemanseudusta muodostettiin vuonna 1921 suppean itsehallinnon taajaväkinen yhdyskunta vuonna 1921. Mahdollisuutta kirkonkylän ja kunnan muuttamista kauppalaksi alettiin tutkia 1920-luvulla tarkemmin, kun mm. Törnävän sairaala valmistui vuonna 1915. Jako Seinäjoen kauppalaan ja maalaiskunnaksi tapahtui vuonna 1931. Asemanseudusta 1920-luvulla muodostui liikekeskus, jonne suunnattiin ostoksille ja töihin. Ensimmäisen asemakaavan Seinäjoelle laati Harald Andersin vuonna 1923.

Törnävän sairaalan ja Vaasan lääninsairaalan (1931) valmistuminen toivat Seinäjoelle ammatillista koulutusta jo ennen kauppalavaihetta. Kaupungin ensimmäinen ammattioppilaitos, Seinäjoen sairaanhoitajatarkoulu perustettiin lääninsairaalan yhteyteen 1930. Israel Yrityksen toiminnan myötä Seinäjoelle perustettiin 1920-luvulla sahalaitos, kuivaamo ja höyläämö. Sahatavaratoiminnan rinnalle Yritys perusti Seinäjoen kehruu- ja kutomotehtaan. 1930-luvulla muuta teollisuutta edustivat vuonna 1914 perustettu Osuusteurastamo Itikka ja kaksi virvoitusjuomatehdasta. Yritys toimi myös kivimurskaamon toimitusjohtajana ja vesijohtoyhtiön perustajana. Maakunnallinen viljavarasto perustettiin Seinäjoelle 1938.

Talvisodan aikana Neuvostoliitto pommitti Seinäjokea kerran noin parinkymmenen koneen voimin. 160 pommin vaikutuksesta 13 asukasta sai surmansa ja 14 haavoittui. Kymmenkunta rakennusta tuhoutui ja kolmekymmentä vaurioitui. Jatkosodan aikana Seinäjoen sairaala toimi 29. sotasairaalana. Sotien jälkeen 1940-luvun lopulla ja 1950-luvulla muuttohalukkuus kauppalaan kasvoi ja liikenneyhteyksien parantumisen myötä myös talouselämä monipuolistui. Sotien jälkeen Seinäjoelle asutettiin Jaakkiman ja Lumivaaran siirtoväkeä.

Vuoden 1959 alussa kauppalan ja maalaiskunnan kolmekymmenvuotinen erillisyys päättyi, kun maalaiskunta liittyi Seinäjoen kauppalaan. Seinäjoki sai kaupunkioikeudet vuonna 1960. Seinäjoen kehittyminen moderniksi kaupungiksi alkoi konkretisoitua hallinto- ja kulttuurikeskuksen valmistelussa. Ensimmäisessä vaiheessa valmistui tavoitellun hiippakunnan tuomiokirkoksi valmistunut Lakeuden Risti (1960), kaupungintalo (1962), kaupunginkirjasto (1965), seurakuntakeskus (1966) ja valtion virastotalo (1968). Sotien jälkeen tuli ajankohtaiseksi sanomalehti Ilkan siirtymisestä Vaasasta Seinäjoelle. Siirtopäätös tehtiin vuonna 1960 ja uusi toimitalo valmistui Seinäjoelle 1962.

Seinäjoen kauppakoulu perustettiin vuonna 1952 ja vuonna 1955 koulu yleni merkonomeja kouluttavaksi kauppaopistoksi. Vuonna 1961 kauppaopisto sai ylioppilaspohjaista koulutusta. Ammatillinen koulutus ryhtyi kehittymään ripeämmin vasta 1960-luvulta lähtien, jolloin Etelä-Pohjanmaan alue oli jäänyt koulutuksessa jälkeen ja Seinäjoenkin koulutus kehittyi enemmän elinkeinojen seurauksena. Seinäjoella havaittiin tarve korkeammalle kouluttautumiselle tuotteiden korkeamman jalostusarvon ja kilpailukyvyn saavuttamiseksi. Seinäjoki sai teknillisen koulun vuonna 1965. Vuonna 1960 perustettiin Etelä-Pohjanmaan korkeakouluyhdistys harjoittamaan kesäyliopistotoimintaa sekä tavoittelemaan korkea-asteen koulutuksen sekä yliopiston saamista maakuntaan. Korkeakouluyhdistyksen tavoitteena oli sosiaalikorkeakoulun saaminen Seinäjoelle. Vuonna 1962 Osuuskunta Maitojaloste perusti tuotantolaitoksen Alakylään ja vuonna 1965 aloitettiin voin valmistaminen. Alakylän tehdas nousi 1970-luvulla Suomen suurimmaksi maidonjalostustehtaaksi. Palveluammattien kasvu Seinäjoella alkoi 1960-luvun aikana.

1970-luvun alussa avautuneen Tampereen oikoradan myötä liikenneyhteydet Seinäjoelle parantuivat entisestään. Vanha rautatieasema purettiin 1960-luvun loppupuolella ja henkilöliikenne Kristiinankaupungin radalla lakkautettiin 1968. Vuonna 1969 valmistui Heikki Castrénin suunnittelema uusi keskusliikenneasema, joka oli valmistuttuaan Suomen toiseksi suurin rautatieasemarakennus Helsingin rautatieaseman jälkeen. 1970-luvulla Etelä-Pohjanmaa oli noussut merkittäväksi lihantuotantoalueeksi ja Itikka oli suomenkielisen Etelä-Pohjanmaan suurin teollisuuslaitos. 1980-luvun puolessa välissä lihantuotanto siirrettiin Itikasta Nurmon alueelle.

Vuonna 1986 Seinäjoella aloitettiin sosiaalialan opistotasoinen opetus vanhan lääninsairaalan tiloissa, uuden Seinäjoen keskussairaalan valmistuessa. Hallinto- ja kulttuurikeskus täydentyi vuonna 1987 teatteritalolla. 1980-luvun vaihteessa Seinäjoki alkoi kasvamaan tapahtumakeskuksena, kun ensimmäinen Provinssi järjestettiin Törnävänsaaressa vuonna 1979 ja Tangomarkkinat 1985.

Kasvava korkeakoulu- ja yrittäjäkaupunki (1995–) 

2000-luvun aikana Seinäjoesta on muodostunut poikkeus keskikokoisten maakuntakeskusten joukossa. Seinäjoki on kasvanut ja vetänyt puoleensa nuoria muuttajia. Seinäjoen asukasmäärä kasvaa yli prosentin vuodessa. Seinäjoki on erottunut joukosta isompia kaupunkeja vähäisemmällä työttömyydellä sekä yritysten kasvulla ja menestyksellä. Seinäjokelaisista 59,9 % kannatti Suomen liittymistä Euroopan unionin jäseneksi vuoden 1994 kansanäänestyksessä.

Seinäjoen menestystä on selitetty pk-yritysten suurella määrällä ja monipuolisella toimialajakaumalla. Kaupunginjohtajana toimineen Jorma Rasinmäen mukaan Seinäjoella päätettiin 2010-luvun alussa panostaa kasvuyrityksiin ja uusien työpaikkojen syntymiseen mm. palveluseteleillä sekä rakennusluvilla, kaavoituksella ja tonttitarjonnalla. Seinäjoki palkittiin vuonna 2020 kolmatta kertaa peräkkäin parhaimpana yrittäjäkaupunkina suurten kaupunkien sarjassa. Seinäjokeen liittyivät 2000-luvulla Peräseinäjoki (2005) sekä Ylistaro ja Nurmo (2009).

Koulutusta ja osaamista Seinäjoella on kehittänyt Seinäjoen ammattikorkeakoulu, joka perustettiin vuonna 1992 ja vakinaistettiin vuonna 1995. Vuosituhannen vaihteessa Seinäjoelle perustettiin yliopistokeskus, jonka kautta maakuntaan saatiin tutkimusta, osaamista ja tuotekehitystä. Aluksi yliopistokeskukseen perustettiin 12 vierailijaprofessuuria. Vuonna 2016 yliopistokeskuksessa oli 20 professuuria ja yhteistyössä on mukana kuusi yliopistoja. Professuureja rahoittavat yhteistyössä toista sataa etelä-pohjalaista yritystä. Yliopistot ovat kasvattaneet omaa rahoitusosuuttaan alkuvuosista. Ammattikorkeakoulu ja yliopistokeskus toimivat kaupungin keskustaan perustetussa yritys- ja teknologiakeskus Framissa, jossa toimii lisäksi noin sata yritystä. Tutkija- ja kehittäjäverkoston tukemana Seinäjoesta on kehittynyt agrobiotalouden ja ruokajärjestelmien yrityskeskittymä.

Framin läheisyydessä valmistui vuonna 2000 tapahtuma- ja kongressikeskus Seinäjoki-areena, joka laajentui edelleen vuonna 2017. Vuonna 2016 tapahtumatilat laajentuivat entisestään, kun OmaSp-stadion valmistui Jouppilaan vuonna 2016. Jalkapallostadion oli valmistuessaan Suomen ensimmäinen täysin katettu jalkapallostadion.

Maaseutuvirasto alueellistettiin Seinäjoelle vuosina 2008–2011. Seinäjoen sijoittumista viraston kotipaikaksi tuki alueen vahva maatalousvaltaisuus. Vuoden 2019 alusta virastoon yhdistyivät Evira ja osa Maanmittauslaitoksen tietotekniikkapalvelukeskuksesta ja uusi virasto aloitti Ruokavirastona. Seinäjoesta tuli TE-toimiston ja ELY-keskuksen vastuualueen keskuspaikka 2010-luvun vaihteessa. Kauppakeskus Ideapark Seinäjoki avattiin Seinäjoen Jouppiin marraskuussa 2019. Ideapark oli avautuessaan Suomen seitsemänneksi suurin kauppakeskus liikepinta-alaltaan

2010-luvulla Seinäjoella aloitettiin kaupungin keskustan kehittäminen kaupunkimaisemmaksi. Kaavoituksessa keskustaan lisättiin korkeita liike- ja asuinrakennuksia sekä maanalaista pysäköintiä. Toriparkki ja uusi keskustori avattiin keväällä 2019. 2020-luvulla keskustan uudistaminen jatkuu Seinäjoen asemanseudulla. 18 hehtaarin laajuinen kehitysalue määrittää Seinäjoen kaupunkikuvaa pitkälle tulevaisuuteen.

Maantiede 
Seinäjoen naapuri­kunnat ovat pohjoisessa Kauhava, koillisessa Lapua, idässä Kuortane ja Alavus, etelässä Virrat ja Kihniö, lännessä Ilmajoki ja Kurikka ja luoteessa Isokyrö.

Pinnanmuodot 
Seinäjoen alue kuuluu Suomen suurimpaan yhtenäiseen tasankoalueeseen. Korkeuserot maanpinnasta mitattuna ovat alueella alle 10 metriä. Maaston absoluuttinen korkeus merenpinnasta luettuna on Seinäjoen keskustan alueella noin 50 metriä merenpinnasta nousten tasaisesti kohti kaupungin eteläosaa. Korkeuserosta huolimatta maan pysyy hyvin tasaisena. Maanpinnan verkkaisesta noususta johtuen alue vaikuttaa aaltoilevalta tasangolta. Varsinaisia korkeuseroja maastossa aiheuttavat Jouppilanvuoren tekovuori, joka on korotettu 118 metriin merenpinnasta, eli noin 70 metriin maanpinnasta ja Hallilanvuori, jonka relatiivinen korkeus maanpinnasta on 20 metriä.

Maaperältään Seinäjoki on Etelä-Pohjanmaalle tyypillistä. Kiinteä kallioperä on pääosin pegmatiittigraniittia, joka näyttäytyy satunnaisesti paljaina kallionnyppylöinä. Irtonainen maalaji verhoaa kallioperän varsin paksulla kerroksella. Maalajeista yleisimmät ovat moreeni, savi ja turve. Turve on ollut pitkään maaperän peitekerrosta ja on kytöviljelyksen myötä vähentynyt erityisesti kaupunkikeskustan pohjoispuolella ja jokilaaksossa Törnävältä pohjoiseen. Turpeen alta esiin tulleisiin laajoihin savikenttiin on perustunut seudun laaja viljelys. Savi- ja turvemaiden väliset kohoumat ovat lähestulkoon moreenisoran peittämiä. Hiekkaa kaupungin alueella on niukasti.

Vesistöt 
Veden osuus Seinäjoen maisemassa on vähäinen. Kaupungin lävitse virtaa Seinäjoki kaakkois-luode suunnassa ja liittyen keskustan pohjoisrajalla Seinänsuussa Kyrönjokeen, joka laskee Pohjanlahteen Vaasan pohjoispuolella. Seinäjoen alkujuuret ovat Virroilla sijaitsevassa Seinäjärvessä. Joki virtaa aluksi vähäisenä Kurjenjärveen saakka ja siitä pohjoiseen pienen Räntäjärven läpi. Tämän jälkeen joki virtaa Luomanjokena 30 kilometrin matkan kaupungin eteläisten osien halki yhdistyen Kihniänjokeen Peräseinäjoen kaupunginosan eteläpuolella. Tästä eteenpäin Seinäjoki virtaa edelleen mutkitellen kohti pohjoista yhdistyen kaupunkikeskuksen pohjoispuolella Seinänsuussa Kyrönjokeen.

Seinäjoen kaupungin alueella on kaikkiaan 27 järveä, joista suurimmat ovat Hirvijärven tekojärvi, Kalajärvi ja Kyrkösjärven tekojärvi.

Luonto 
Seinäjoen Natura-kohteita ovat vanhat kuusivaltaiset metsät Pelman metsä ja Nättypii, sekä suoalueet Peränevanholma, Pirjatanneva, Paukaneva ja Haukilamminneva.

Suuralueet, kaupunginosat ja kylät  

 1. Ylistaro: (Alapää, Asemanseutu, Kainasto, Kirkonkylä, Teräsmäki)
 2. Kylänpää: (Hanhikoski, Kylänpää, Untamala)
 3. Lakeus: (Halkosaari, Kiikku, Kitinoja, Niemistönmaa)
 4. Läntinen: (Alakylä, Huhtala, Jouppi, Jouppila, Kultavuori, Pruukinranta)
 5. Kantakaupunki: (Hallila, Itikka, keskusta, Länsi-Kivistö, Marttila, Pohja, Puukapernaumi, Rengastie, Uppa)
 6. Kasperi: (Hallilanvuori, Itä-Kivistö, Kasperi)
 7. Östermyra: (Kärki, Pajuluoma, Simuna, Soukkajoki, Törnävä)
 8. Keski-Seinäjoki: (Honkakylä, Lehtimäenkylä, Riskunmäki, Viitala, Ämmälänkylä) 9. Peräseinäjoki: (Haapaluoma, Kirkonkylä, Luomankylä) 10. Kihniä: (Kihniänkylä, Siltala-Juupakylä) 11. Nurmo: (kirkonkylä, Koliini, Nurmonjokilaakso, Teppo) 12. Ruuhikoski: (Huumo, Veneskoski) 13. Hyllykallio: (Hyllykallio, Kapernaumi, Kertunlaakso, Roves, Tanelinranta) 14. Kuoras: (Koura, Viitalankylä, Ylijoki) Taajamat 
Vuoden 2018 lopussa Seinäjoella oli 63 296 asukasta. Vuonna 2017 näistä 56 688 asui taajamissa, 5 666 haja-asutusalueilla ja 322:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Seinäjoen taajama-aste on 90,9 %. Seinäjoen taajamaväestö jakautuu kahdeksan eri taajaman kesken:

Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Ylistaron kirkonkylän asukkaista kolme asuu Isonkyrön kunnan puolella.

 Talous 
Seinäjoen vähittäiskaupan volyymi on 703 miljoonaa euroa vuodessa ja moottoriajoneuvojen kaupassa Seinäjoki on Suomen suurimpia. Seinäjoelle on rakennettu yksi Suomen suurimmista kauppakeskuksista, Ideapark Seinäjoki. Vuonna 2012 Seinäjoen kaupunki ja Ikea solmivat vuoden 2015 lopussa rauenneen aiesopimuksen Ikea-tavaratalon toteuttamisesta. Ylistaron alueella sijaitsee Suomen suurin navetta, jossa on tilaa 600 lehmälle.

 Suurimpia työnantajia 

Yritykset:
 Atria Oyj (1 700)
 SSAB (ent. Rautaruukki) (400)
 Prima Power (ent. Finn-Power) (yli 350)
 Etelä-Pohjanmaan Osuuskauppa Eepee (320)
 Valio Oy (300)
 SOL Palvelut Oy (250)
 Ilkka-Yhtymä Oyj (223)
 Seinäjoen Käyttöauto Oy (235)
 ISS Palvelut Oy (170)
 Anvia Oyj (169)
 Janita Oy (153) Toiminta lakannut 2020
 Luoman Puutuote Oy (120)
 YIT Oyj (100)
 Peab Oy (100)

Julkiset työnantajat:
 Seinäjoen kaupunki (2 979)
 Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri (2 300)
 Seinäjoen koulutuskuntayhtymä Sedu (750)
 Seinäjoen ammattikorkeakoulu (400, osin Ilmajoella)
 Posti (400)
 VR-Konserni (347)
 Eskoon sosiaalipalvelujen kuntayhtymä (340)
 Etelä-Pohjanmaan ELY (165)
 Seinäjoen seurakunta (145)

Seinäjoen teknologia- ja innovaatiokylä on nimeltään Triano.

 Yrittäjyys  
Seinäjoki on 2010-luvulla tullut tunnetuksi erityisesti yritysmyönteisyydestään. Seinäjoki on sijoittunut 12 kertaa yrittäjyyttä mittaavien barometrien ja mittausten kärkeen. Seinäjoki on ollut viisi kertaa ensimmäinen Elinkeinoelämän keskusliiton kuntarankingin ykkönen, neljästi Suomen Yrittäjien kuntabarometrissä sekä kolmesti Taloustutkimuksen kuntaimagotutkimuksessa. Suomen Yrittäjien vuoden 2022 tutkimuksen mukaan Seinäjoki sijoittui suurten kaupungien sarjassa ensimmäiseksi kaikilla elinkeinopolitiikan osa-alueilla. Taloustutkimuksen vuoden 2021 tutkimuksen mukaan yritysjohtajat pitivät Seinäjokea yritysystävällisimpänä paikakuntana 36 suurimman suomalaisen kaupungin joukossa. Yrittäjyys on osa Seinäjoen strategiaa, mikä näkyy esimerkiksi yrittäjyyskasvatuksen oppiaineessa alakoulusta lähtien.

 Kaupunkiympäristö 
 Arkkitehtuuri 

Seinäjoen keskustan etelälaidalla kaupunkikuvaa hallitsee alun perin Alvar Aallon suunnittelema rakennusryhmä eli Aaltokeskus, joka muodostuu Lakeuden Ristin kirkosta, kaupungintalosta, kaksiosaisesta pääkirjastosta ja kaupunginteatterista.

Seinäjoen keskustan vanhin rakennuskanta muodostuu pääasiallisesti 1920-luvun klassismista. Aikakaudelle tyypillisiä rakennuksia ovat Alvar Aallon suojeluskuntapiirin rakennusten ohella Talvitien talo sekä Matti Visannin suunnittelemat rakennukset. 1920-luvun rakennuksia ovat myös Yhteiskoulu eli nykyinen nuorisokeskus, Seurahuone, Marttilan kivikoulu sekä vesitorni. Aikakaudelta on peräisin myös Seinäjoen kauppalantalo, joka pystytettiin modernisoituna vanhan piirisairaalan alueelle. Aikakauden rakennuksia yhdistävät harmoninen kokonaisuus, jyhkeys ja monumentaalisuus sekä vaalea väritys. Lääninsairaalan ja Törnävän sairaalan vanhimmat osat on myös toteutettu klassistisin periaattein.

1930-luvulta lähtien tilojen toiminnallisuutta korostava funktionalismi tuli tunnetuksi erityisesti Alvar Aallon töiden kautta. Tyyliä sovellettiin aluksi liike- ja kerrostalorakentamisessa. Pienrakennukset tulivat tyylin piiriin toisen maailmansodan jälkeen. Seinäjoella funktionalistista rakentamista edusti jo hävinnyt osuuskaupan rakennus. Myös valtion viljavarasto on tehty tyylin mukaisesti. Törnävän sairaala-alueella sijaitsevat puutarhurin talo ja ylilääkärin talo edustavat funktionaalista tyyliä. Aalto-keskuksen läheisyydessä sijaitseva 1940-luvun lopun Karhin talo edustaa jälkifunktionalismia.

Törnävän alueella sijaitsee 1800-luvulta peräisin olevia empiretyylin rakennuksia. 1820- ja 1830-luvun empireä edustaa Östermyran ruutitehtaan kokeiluhuone Propeeri. Klassistisia piirteitä on myös muissa Östermyran rakennuksissa, erityisesti kartanon päärakennuksessa. Empiretyyli näkyy myös talonpoikaisarkkitehtuurissa. 6-ruutuiset ikkunat, profiloidut umpiräystäät ja matalat räystäsikkunat sekä peilijakoiset ovet näkyvät myös seinäjokelaisissa 1800-luvun talonpoikaistaloissa. Empiren jälkeiset kertaustyylit näkyvät Georg Theodor Chiewitzin toteuttamissa Östermyran saaren puistosuunnitelmassa sekä kartanon päärakennuksen lasiverannassa. Carl Axel Setterbergin uusgotiikkaa on nähtävissä Törnävän kirkossa.

1890-luvun jugendin piirteet näkyvät aikakauden rakennuksissa erityisesti ikkunatyylinä. Jugend-henkeä ilmentävät myös päätykolmiot, taitekatot ja runsaasti ruudutetut ikkunoiden yläosat. Näitä rakennuksia on useita eri puolilla Seinäjokea. Ajan suunnittelua edustavat erityisesti Rautatieläistentalo sekä osa Kapernaumin 1920-luvun rakennuksista.

 Väestö 
 Väestörakenne 
Seinäjoki on asukasluvultaan Suomen 16. suurin kunta, asukasluku oli 63 296. Seinäjoen väkiluku oli vuoden 2018 lopussa 33,4 % Etelä-Pohjanmaan maakunnan asukasluvusta ja 1,15 % koko Suomen asukasluvusta (31.12.2018). Seinäjoki on Suomen pisimpään yhtämittaisesti väestöään kasvattanut maakuntakeskus. Kaupungin väkiluku on kasvanut joka vuosi 1950-luvun alusta lähtien.

Seinäjoen väestön sukupuolirakenne oli vuoden 2018 lopussa 51,3 % naisia ja 48,7 % miehiä. Naisia on Seinäjoella suhteellisesti eniten koko maakunnassa.

Alle 15-vuotiaita Seinäjoen väestöstä on 17,5 %, mikä on hieman maakunnan keskiarvoa (16,7 %) korkeampi. Työikäisiä Seinäjoella on maakunnasta eniten kun 15–64-vuotiaiden osuus väestöstä on 63,1 %. Seinäjoella on maakunnasta vähiten yli 65-vuotiaita, joiden osuus on 19,4 % väestöstä. Seinäjoen huoltosuhde, eli huollettavien suhde työikäiseen väestöön on Etelä-Pohjanmaan matalin: 58,5 sataa työikäistä kohden.

Oheisessa kaaviossa esitettynä Seinäjoen väkiluvun kehitys aikavälillä 1810–2015. Kaaviossa käytetty kulloinkin voimassa olevaa aluejakoa. Väkiluvun voimakas kasvu vuoden 2010 kohdalla selittyy kuntajaon muutoksella.

 Kieli ja etnisyys 
Seinäjoki on yksi Suomen yksikielisimpiä kaupunkeja. Vuoden 2021 lopussa Seinäjoen väestöstä 96,7 prosenttia puhui äidinkielenään suomea. Ruotsinkielisten osuus Seinäjoen väestöstä on vain 0,2 prosenttia. Vieraskielisten osuus väestöstä on 3,1 prosenttia ja Seinäjoella asuvia ulkomaiden kansalaisia on 2,1 prosenttia. 

Vuoden 2021 lopussa Seinäjoella asui ulkomaalaistaustaisia henkilöitä 2046 henkeä.  Määrä on kasvanut vuodesta 2000 keskimäärin n. 70 henkilön vuosivauhdilla, kun vuonna 2001 Seinäjoella ulkomaalaistaustaisia henkilöitä oli 381 henkeä. Ulkomaalaistaustaisten lukumäärä on vähäisin yli 40 000 asukkaan kaupunkien joukossa.

 Seurakunnat 

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntiin kuului Seinäjoella vuoden 2021 lopussa 51 270 jäsentä, mikä on 79,2 % koko Seinäjoen asukasluvusta, kun koko maan keskiarvo oli 66,5 %. Seinäjoen lukema on yli 50 000 asukkaan kaupunkien joukossa Suomen korkein. Evankelis-luterilaista kirkkoa alueella edustaa Seinäjoen seurakunta, joka koostuu Seinäjoen alueseurakunnasta sekä Nurmon, Peräseinäjoen ja Ylistaron kappeliseurakunnista. Lapuan hiippakunnan tuomiokapituli sijaitsee Seinäjoella.

Seinäjokea on kuvattu hengelliseksi risteyspaikaksi, jossa ovat kohdanneet useiden eri herätysliikkeiden vaikutukset. Historiallisesti Seinäjoki on ollut herännäisyyden ja evankelisuuden valta-aluetta. Herätysliikkeiden rinnakkaiseloa on kuvattu sopuisaksi ja vaikutus on näkynyt myös Seinäjoen seurakunnan toiminnassa.  Herättäjä-Yhdistyksen, Evankelisen lähestysyhdistyksen ja Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen lisäksi Seinäjoella toimivat Kansanlähetys, Rauhanyhdistys sekä Luukkaan luterilainen seurakunta . 

Helluntaiherätyksen piirissä Seinäjoella toimii Seinäjoen helluntaiseurakunta, jota on kuvattu 1 400 jäsenellään huomattavan suureksi. Lisäksi Ylistarossa ja Peräseinäjoella toimivat omat helluntaiseurakuntansa  Muita vapaita seurakuntia ovat n. 550 jäsenen Seinäjoen Vapaaseurakunta sekä Houm Church.

Seinäjoella ei toimi omia ortodoksisia tai katolisia seurakuntia. Vaasan ortodoksinen seurakunta järjestää jumalanpalveluksia Seinäjoen Jumalanäidin suojeluksen rukoushuoneessa. Katolisuudessa Seinäjoki kuuluu Tampereen Pyhän Ristin katolisen seurakunnan toiminta-alueeseen.

 Koulutus 
 Korkeakoulutus ja tutkimus 
Seinäjoen ammattikorkeakoulu tarjoaa AMK- ja YAMK-tutkintoihin johtavaa koulutusta, avoimen ammattikorkeakoulun opetusta sekä täydennys- ja erikoistumiskoulutusta. Valmistuneet opiskelijat ovat arvioineet SeAMK:n Suomen parhaaksi ammattikorkeakouluksi vuosina 2021 ja 2022. Seinäjoen yliopistokeskus on neljän yliopiston ja noin 90 asiantuntijan monitieteinen yhteisö. Yliopistokeskuksen muodostavat Tampereen yliopisto, Helsingin yliopiston Ruralia-instituutti, Taideyliopiston Sibelius-Akatemia sekä Vaasan yliopisto. Tutkimusta, aikuiskoulutusta ja kehittämistytä tehdään seuraavien osaamisalojen parissa: agrobiotalous ja kestävät ruokaratkaisut, älykkäät ja energiatehokkaat järjestelmät, hyvinvointi ja luovuus sekä yrittäjyys ja kasvu. Epanet-tutkimusverkosto vahvistaa soveltavaa tutkimusta ja tuotekehitystä maakunnalle tärkeiden toimialojen parissa.

 Opetus ja kasvatus 
Ammatillista- ja aikuiskoulutusta Seinäjoella tarjoaa Sedu, joka on on yli 5 000 ja 600 ammattilaisen yhteisö. Seinäjoella toimii kolme lukiota: Seinäjoen lukio, Nurmon lukio ja Ylistaron lukio. Seinäjoella sijaitsee yhteensä 22 alakoulua ja 4 yläkoulua. Yhtenäisiä peruskouluja Seinäjoella on kaksi, erityiskouluja kaksi ja varhaiskasvatuskeskuksia yksi.

Kulttuuri

 Perinnekulttuuri 
Seinäjoen naisten kansallispuvun laativat vuonna 1964 professori Toini-Inkeri Kaukonen ja taiteilija Annikki Vormala 1920-luvulla tehdyn sommitelman pohjalta. Seinäjoen kansallispukuun kuuluu puolipellavainen paita, tummansininen körttiliivi, vanhaan seinäjokelaiseen kirkkohameeseen pohjautuva monivärinen tilkkuhame, vöyriläinen esiliina, valkoiset sukat, musta koppamyssy sekä mustat pintanhakiset avokkaat. Miehet käyttävät Seinäjoella Etelä-Pohjanmaan kansallispukua. Seinäjoen lukion abiturientit pukeutuvat penkkaripäivänään muusta Suomesta poiketen juuri kansallispukuun tai jussipaitaan.

 Tapahtumat 

Seinäjoen asema tapahtumakaupunkina on korostunut vuosien aikana. Vuosittain toistuvista suurtapahtumista, Seinäjoki tunnetaan erityisesti Provinssista, Tangomarkkinoista ja Vauhtiajoista. Kaupungissa järjestetään vuosittain lisäksi satoja erikokoisia tapahtumia ja tilaisuuksia ulko- ja sisätiloissa.

Seinäjoki on vuosien aikana toiminut tapahtumapaikkakunta useille kiertäville suurtapahtumille. Seinäjoella on mm. järjestetty Kuninkuusravit kahdeksan kertaa, viimeksi 2020, Pesäpallon Itä–Länsi-ottelut seitsemästi, viimeksi 2019, UEFAn U19-poikien EM-lopputurnaus 2018, Puolustusvoimain lippujuhlan päivän valtakunnallinen paraati 2018, Farmari-maatalousnäyttely neljästi, viimeksi 2017, Kalevan kisat neljästi, viimeksi 2017 ja Asuntomessut vuonna 2016.

Vuosina 1993–2013 Seinäjoen kaupunki järjesti toukokuussa Seinäkuun yö -nimistä vuorokauden mittaista maksutonta kulttuuritapahtumaa. Kaupunki isännöi vuosittaista Harrastajateatterikesää vuodesta 1973 vuoteen 2016 saakka.

Seinäjoella on järjestetty myös useita kristillisiä suurtapahtumia. Kaupunki on isännöinyt herännäisten Herättäjäjuhlia viidesti, viimeksi vuonna 2009 ja seuraavan kerran vuonna 2023. Vapaakirkon kesäjuhlat on kaupungissa järjestetty seitsemän kertaa, viimeksi 2015. Kansanlähetyspäivät on Seinäjoella järjestetty 2011. Evankelisuuden Evankeliumijuhlat on kaupungissa järjestetty kahdesti, viimeksi 1998. Seinäjoen helluntaiseurakunta järjesti 1956 Törnävänsaaressa maailmanlaajuisen helluntaikonferenssin ja toisen suurtapahtuman vuonna 1968 Lyseon kentällä. Seurakunnan järjestämissä tapahtumissa kaupungissa ovat vieraillut muun muassa Reinhard Bonnke vuosina 1995 ja 2010 sekä Nicky Cruz vuonna 2017.

 Musiikki ja esittävät taiteet 

Seinäjoen kaupunginorkesteri muodostuu jousi- ja puhallinkvinteteistä, joten ohjelmisto painottuu kamarimusiikkiin. Orkesteri konsertoi musiikkikäyttöön rakennetussa Seinäjoki-salissa ja tekee yhteistyötä Vaasan kaupunginorkesterin kanssa.

Musiikin täydennyskoulutusta ja rytmimusiikin kehittämistyötä tehdään Seinäjoella Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa. Musiikin perusopetusta tarjoaa lisäksi vuonna 1936 perustettu Etelä-Pohjanmaan musiikkiopisto. Rytmimusiikin koulutusta ja tapahtumia järjestävät myös Rytmi-instituutti, Seinäjoen elävän musiikin yhdistys ja Sibelius-Akatemia.

Seinäjoen kaupunginteatteri tarjoaa esityksiä neljällä näyttämöllä, jotka on nimetty Aalto-teeman mukaisesti päänäyttämö Alvariin, Elissa-studioon, Aino-lavaan sekä Verstas-näyttämöön. Teatterin katsomoihin mahtuu yhteensä liki 700 katsojaa. Vuonna 2015 Seinäjoen kaupunginteatteri valittiin Vuoden teatteriksi Suomessa. Kaupunginteatterissa esitetään vuosittain useampia ensi-iltoja ja teatterissa nähdään omien tuotantojen lisäksi myös vierailunäytöksiä. Teatterissa toimii lisäksi teatteriravintola.

Teatteria Seinäjoella järjestävät lisäksi kaupunginteatterin kesänäyttämönä toimiva Törnävän kesäteatteri, Teatteri Hysteria, Aisamäen kesäteatteri Kalajärvellä ja Jyrkän kesäteatteri Kainastossa. Ilmaisutaidon ja teatterin harrastaminen tapahtuu Seinäjoella Seinäjoen kansalaisopiston ja Luovaamon teatteriryhmissä.

 Museot 

Seinäjoella sijaitsee monipuolisesti museoita niin alueen historiasta aina yksityiskokoelmiin. Seinäjoen historiallisia museoita edustavat Kalajärvellä sijaitseva suomalaisten siirtolaisten historiasta kertova Siirtolaisuusmuseo, jonka rakennukset ovat suomalaisten siirtolaisten rakentamia ja tuotu eri puolilta maailmaa. Seinäjoen ydinkeskustassa sijaitsee arkkitehtuuriltaan ja sotahistorialtaan merkittävä Suojeluskunta- ja lottamuseo, joka on arkkitehti Alvar Aallon nuoruudentyö.

Törnävän kaupunginosassa sijaitsee alueen historiaan erikoistunut Etelä-Pohjanmaan museo. Törnävällä sijaitsee myös vanhassa mielisairaalan rakennuksessa alueen sairaanhoitohistoriaan erikoistunut Sairaalamuseo. Maakunnan historiaan ovat erikoistuneet myös Nurmon museo, Ritarin kotimuseo ja Peräseinäjoen riihimuseo. Seudun maataloushistoriasta kertovat myös Etelä-Pohjanmaan traktorimuseo sekä Kriikun museomylly.

Rytmikorjaamolla on esitetty alueen musiikkihistoriaa seinien Provinssi-aiheisilla valokuvilla sekä äänen tallentamiseen ja studiolaitteistoon erikoistuneessa Ääniaallot-studionäyttelyssä.

 Taide 

Seinäjoen taide- ja kulttuurikeskus Kalevan navetta sijaitsee Itikan kaupunginosassa. Vuonna 2020 avautuneessa Kalevan navetassa toimintaa ylläpitävät kaupungin kulttuuripalveluiden lisäksi lastenkulttuurikeskus, Seinäjoen taidehalli, käsi- ja taideteollisuustaitoja ylläpitävät Taito-yhdistykset, taidelainaamo sekä käsityö- ja muotoilukoulu. Rakennuksessa toimii myös Taideyliopiston Seinäjoen yksikkö sekä Seinäjoen kansalaisopiston verstaat.

Seinäjoen ratapihan vanhalla varikolla toimii paikallisten taiteilijoiden ylläpitämä galleria ja työtila Varikkogalleria. Galleria esittelee vaihtuvia näyttelyitä maalauksista keramiikkatöihin. Muotoilija ja kuvanveistäjä Päivi Rintaniemen töitä esitetään Amfora-galleriassa.

Seinäjoen Aalto-keskuksessa on myös sijoitettuna taidetta ja muotoilua. Aalto-kirjastossa on sijoitettuna maailman suurin Aalto-lasikokoelma, sisältäen yli 200 Aino ja Alvar Aallon suunnittelemaa lasiesinettä. Pääkirjasto Apilassa on esillä paikallisten taiteilijoiden ja ryhmien valmistamaa taidetta ja käsitöitä.

 Viihde 

Seinäjoella on nykyisin monenlaisia kulttuuritapahtumia, ja varsinkin musiikkitarjonta on laajaa ympäri vuoden. Esimerkiksi Rytmikorjaamo on suosittu klubi, jossa vierailee suomalaisia ja kansainvälisiä artisteja melkein joka viikonloppu. Seinäjoella on myös useita muita baareja ja klubeja joissa on hyvin aktiivista musiikkitoimintaa.

Seinäjoen keskustassa toimii kolmisalinen Bio Marilyn vanhassa maakuntatalossa. Ylistaron kaupunginosassa sijaitsee perinteinen vuonna 1941 rakennettu elokuvateatteri Matin-Tupa. Matin-Tupa järjestää vuosittain Filmiä ja valoa -elokuvafestivaalia. Seinäjoen elokuvakerho Raina ry järjestää näytöksiä yhteistyössä Kansallisen audiovisuaalisen instituutin kanssa.

 Urheilu ja liikunta 

Seinäjoella on vilkas urheilutarjonta ja varhaisimmat tiedot urheilusta on 1900-luvun alusta perustetuista urheiluseuroista. Seinäjoen vanhimmat urheiluseurat ovat Peräseinäjoen Toive, Seinäjoen Maila-Jussit, Seinäjoen Sisu ja Nurmon Jymy. Joukkueurheilun ohella Seinäjoki tunnetaan raviurheilusta. Seinäjoen ravikeskus on Etelä-Pohjanmaan suurin ja yksi Suomen aktiivisimmista ravikeskuksista.

Seinäjokelaisjoukkueet ovat saavuttaneet Suomen mestaruuksia lentopallossa, amerikkalaisessa jalkapallossa, pesäpallossa, maahockeyssa, salibandyssa ja jalkapallossa. Muita kansallisen tason menestyslajeja ovat paini, yleisurheilu, pikaluistelu, uinti, ampumahiihto, pöytätennis ja moottoriurheilu.

Seinäjokiset palloiluseurat ovat pelanneet useissa lajeissa pääsarjassa, mutta varsinkin pesäpallo on kaupungin yksi kautta aikain suosituimmista lajeista. Seinäjoki on myös perinteinen jalkapallokaupunki ja nykyään sitä edustaa pääsarjatasolla Seinäjoen Jalkapallokerho, joka on noussut kansallisen tason menestyksen johdosta Seinäjoen urheilun lippulaivaksi ja kaupungin seuratuimmaksi urheiluseuraksi.

Miesten mestaruuksia palloilulajeissa on voittanut Seinäjoen Maila-Jussit pesäpallossa (4) ja lentopallossa (2), salibandyssa Seinäjoen Peliveljet (3), maahockeyssa Seinäjoki United (2) ja amerikkalaisessa jalkapallossa Crocodiles (1). Naisten pesäpallossa Maila-Jussit on myös voittanut Suomen mestaruuden (1). Muita seinäjokisia pääsarjaseuroja ovat olleet jalkapallossa Sepsi-78 ja TP-Seinäjoki, salibandyssa Nurmon Jymy, pesäpallossa Peräseinäjoen Toive, PeTo-Jussit ja Nurmon Jymy, kaukalopallossa Pallo and the Boys sekä lentopallossa Seinäjoen Kuutoset. Lisäksi Seinäjoki Rugby pelaa rugbyssa maamme toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.

 Liikenne 

 Maantiet 
Seinäjoen kautta kulkevat yleiset tiet eri ilmansuuntiin:
 Laihia, Ylistaro, Alavus Jyväskylä (luoteeseen / itään) Tampere, Parkano, Jalasjärvi, Lapua, Uusikaarlepyy (etelään / koilliseen) Ilmajoki, Kaskinen (lounaaseen) Peräseinäjoki, Virrat (kaakkoon)Peräseinäjoelta: 
 Jalasjärvi, Alavus (länteen / itään) 
 Seinäjoki, Virrat (luoteeseen / etelään)Ylistarosta: 
 Lapua, Alajärvi, Kyyjärvi (itään) Isokyrö, Laihia, Seinäjoki (länteen / etelään) Ylihärmä (pohjoiseen)Tilanne: 31.12.2009''

Rautatiet 
Rautatieasema, linja-autoasema ja taksiasema toimivat Seinäjoella yhdistettynä matkakeskuksena.

Seinäjoelle pääsee junalla lännestä Vaasan suunnasta, etelästä Tampereen suunnasta, idästä Haapamäen ja Jyväskylän suunnasta sekä pohjoisesta Oulun ja Kokkolan suunnasta. Seinäjoen rautatieasemalla Tampere–Oulu-pääradasta erkanevat rataosat Seinäjoki–Haapamäki, Seinäjoki–Kaskinen ja Seinäjoki–Vaasa.

Lentoliikenne 
Seinäjoen lentoasema sijaitsee Ilmajoella ja sitä on ylläpitänyt vuodesta 2016 Seinäjoen lentoasema Oy (aikaisemmin Rengonharju-säätiö). Lentoasema rakennettiin 1976 ja reittiliikenne alkoi 1982. Kenttä toimi seinäjokelaisen Finncomm Airlinesin kotikenttänä, joka operoi sieltä Helsinkiin viidesti päivässä. Myöhemmin lentoja siirtyi hoitamaan Ruotsalainen Direktflyg, joka hoiti lentoja jonkin aikaa, kunnes ilmoitti yhdessä Seinäjoen kaupungin kanssa, että lennot eivät ole taloudellisesti kannattavia, jonka vuoksi ne lopetetaan. Säännölliset reittilennot Seinäjoen lentoasemalle loppuivat 28.3.2013.

Hallinto ja politiikka

Hallinto 

Seinäjoen kaupunginjohtajana on toiminut vuodesta 2020 Jaakko Kiiskilä. Ylintä päätösvaltaa Seinäjoen kaupungissa käyttää 51-jäseninen kaupunginvaltuusto, joka päättää kaupungin talouden ja rahoituksen perusteista sekä kaupungin hallinnon rakenteesta. Kaupunginvaltuusto myös valitsee luottamushenkilöt ja tärkeimmät viranhaltijat. Kaupunginvaltuusto valitaan kunnallisvaaleilla neljän vuoden välein. Kaupunginvaltuuston puheenjohtajana toimii Pasi Kivisaari (kesk.), 1. varapuheenjohtajana Kimmo Heinonen (kok.), ja 2. varapuheenjohtajana Harry Wallin (sd.).

Kaupungin hallintoa johtaa 13-jäseninen kaupunginhallitus. Sen tehtävä on valmistella kaupunginvaltuustossa käsiteltävät asiat ja huolehtia, että valtuuston päätökset toteutetaan. Kaupunginhallitus huolehtii myös kaupungin yleisestä kehittämisestä sekä valvoo viranhaltijoiden toimintaa ja kaupungin taloushallintaa. Kaupunginhallituksen puheenjohtaja toimii Paula Risikko (kok.), 1.  varapuheenjohtajana Aki Ylinen (kesk.), ja 2. varapuheenjohtajana Piia Kattelus-Kilpeläinen (ps.)

Lautakunnat valmistelevat kaupunginhallituksen tai kaupunginvaltuuston käsiteltäväksi kuuluvat asiat ja huolehtivat päätöksen täytäntöönpanosta. Lautakunnan tehtävänä on huolehtia toimialansa kehittämisestä sekä ohjata sen suunnittelua ja toteutusta. Kaupunginvaltuusto valitsee lautakunnat kunnallisvaalikauden ajaksi neljän vuoden välein.

Kuntaliitokset 

Vuonna 1959 Seinäjokeen liitettiin Seinäjoen maalaiskunta, josta Seinäjoen kauppala oli erotettu 1930-luvulla.

31. joulukuuta 2004 siihenastinen Seinäjoen kaupunki lakkautettiin ja se yhdistettiin Peräseinäjoen kunnan kanssa uudeksi kunnaksi 1. tammikuuta 2005 alkaen. Uusi kunta otti käyttöönsä Seinäjoki-nimen ja kaupunki-nimityksen. Seinäjoen pinta-ala kasvoi 603 km²:iin aiemmasta 134 km²:stä.

31. joulukuuta 2008 siihenastinen Seinäjoen kaupunki lakkautettiin ja se yhdistettiin kahden muun kunnan, Nurmon ja Ylistaron kanssa uudeksi kunnaksi 1. tammikuuta 2009 alkaen. Tilalle perustettiin niiden silloiset alueet käsittävä uusi kunta, joka otti käyttöönsä Seinäjoki-nimen ja kaupunki-nimityksen.

Ilmajoen Munakan kylä on myös ilmaissut kiinnostuksensa liittyä Seinäjoen kaupunkiin. Vuonna 2012 kylän asukkaat laativat adressin kylän liittämisestä Seinäjokeen. Laadittu adressi toimitettiin sekä Ilmajoen kuntaan että valtiovarainministeriöön. Uuden Seinäjoen väkiluku on noin 58 985 asukasta, mikä tekee Seinäjoesta samaa kokoluokkaa olevan kaupungin Rovaniemen, Vaasan ja Kotkan kanssa. Laajinta kannatusta kuntien yhdistäminen sai Seinäjoella ja Ylistarossa, kun taas Nurmossa esiintyi jyrkkää vastustamista kuntaliitokseen, mikä tuli ilmi muun muassa kansanäänestyksessä. Nurmon kunnanvaltuusto keskusteli asiasta neljä ja puoli tuntia ennen päätöksentekoa. Merkittävä osa nurmolaisista asuu toiminnallisesti Seinäjoen esikaupungiksi muodostuneella Hyllykalliolla. Ylistaro puolestaan on etäämmällä Seinäjoen kaupungista sekä oli selvästi harvemmin asuttu maatalousvaltainen kunta.

Politiikka 
Eduskuntapuolueista Seinäjoella pitävät piiritoimistoaan Keskusta, Kokoomus, Sosialidemokraatit ja Perussuomalaiset. Kansallisissa vaaleissa Seinäjoki kuuluu Vaasan vaalipiiriin.

Vaalikaudelle 2019–2023 Seinäjoelta valittiin kaksi kansanedustajaa: Kokoomuksen Paula Risikko ja Keskustan Pasi Kivisaari. Risikko on toiminut kansanedustajana vuodesta 2003 lähtien ja Kivisaari nousi eduskuntaan vuoden 2019 vaaleissa.

Annetut äänet viimeisimmissä kunnallisvaaleissa. (lähde: YLE, Vaalitulospalvelu)

Kauppalan- ja kaupunginjohtajat

Kansainvälisyys

Ystävyyskaupungit 
Seinäjoen ystävyyskaupunkitoiminta alkoi 1980-luvun lopulla. Ystävyyskaupunkitoimintaan ovat kuuluneet erilaiset viralliset vierailut sekä kulttuuri-, urheilu- ja nuorisoyhteisöjen yhteistyö. Ystävyyskaupunkisuhteiden kautta Seinäjoki tavoittelee yhteistyömahdollisuuksia kaupunkiorganisaation eri toimialoilla, hyvien käytäntöjen ja toimintamallien vertailun sekä eri asteen oppilaitosten ja kansainvälistymistä.

Seinäjoen ystävyyskaupunkeja ovat:
  Koszalin, Puola
  Schweinfurt, Saksa
  Sopron, Unkari
  Veliki Novgorod, Venäjä
  Thunder Bay, Kanada
  Jianjingin alue, Chongqing, Kiina

Lisäksi Seinäjoella on kaksi kiinalaista yhteistyökaupunkia:
  Changsha, Kiina
  Jianyang, Kiina

Katso myös 
 Luettelo tunnetuista seinäjokelaisista
 Luettelo Seinäjoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Seinäjoen kaupungin kotisivu
 Tilastokeskus – Seinäjoen avainluvut
 Yle Elävä arkisto: 1980-lukulaista elämänmenoa ja muistoja menneistä Seinäjoella Törnävällä
 Elävä muisti -sivusto: Seinäjoki, lakeuksien keskus. Seinäjoen kauppalan esittely vuodelta 1952. (Tuotanto: Suomi-Filmi Oy.)

 

Seulonnan keskeiset artikkelit