joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Leila Polák

Leila Polák (s. 6. heinäkuuta 1998) on unkarilainen karateka. Hän voitti All American Openin kevytsarjan 2019. EM-tasolla Polák on saavuttanut hopeaa kevytsarjassa ja joukkuekatassa. Polak on voittanut myös nuorten Euroopan mestaruuden kumitessa.

Kilpaura
Marraskuussa 2014 Polák saavutti nuorten Euroopan mestaruuden kevytsarjassa voitettuaan loppuottelussa Mery Magazzun. Hän saavutti samoissa kilpailuissa aikuisten tasolla EM-pronssia joukkuekatassa yhdessä ldiko Koszon, Balasz Ordogin ja Laszlo Krajcsovicsin kanssa.

Toukokuussa 2016 Polák saavutti yhdessä Ildiko Koszon ja Martin Kocson kanssa hopeaa joukkuekatassa.

Maaliskuussa 2018 Polák saavutti Espanjan Openissa hopeaa naisten kevytsarjassa hävittyään loppuottelussa Ludivine Vedapodagomille. Yksilökatassa hän voitti pronssia. Toukokuussa Polák saavutti EM-hopeaa kevytsarjassa hävittyään loppuottelussa Ludivine Vedapodagomille. Kesäkuussa Polák saavutti All American Openissa hopeaa katassa hävittyään turnauksen voittajalle Eva Martinezille. Marraskuussa Polák otteli naisten EM-kisojen avoimessasarjassa, jossa hänen tie päättyi välieriin hävittyään Ksenija Zasorinalle. Polák sijoittui turnauksessa viidenneksi.

2019 maaliskuussa Polák saavutti Espanjan Openissa yksilö- ja joukkuekatassa hopeaa. Hän voitti myös Espanjan Openin kevytsarjan mestaruuden kohdattuaan loppuottelussa Nastasia Iavorscaia. Polák palkittiin myös parhaasta ottelutekniikasta. Kesäkuussa Polák saavutti All American Openin mestaruuden kevytsarjassa, voitettuaan loppuottelussa Ludivine Vedapodagomin. Kaksikko oli kohdannut vuotta aiemmin EM-kisoissa, jolloin Vedapodagomin oli parempi. Joulukuussa Polák saavutti EM-pronssia katassa.

Polák aloitti vuoden 2020 voittamalla helmikuussa Alankomaiden mestaruuskisoissa kevytsarjan ja kata mestaruuden. Lokakuussa hän saavutti kotimaansa Unkarin mestaruuden kumitessa ja katassa.

Polák oli mukana vuoden 2021 EM-kilpailuissa Puolassa, jotka järjestettiin poikkeuksellisesti marraskuussa koronaviruspandemian vuoksi. Yksilökatassa hän eteni loppukierrokselle, mutta ei saavuttanut mitalia. Joukkuekatassa hän saavutti pronssia yhdessä Balazs Papain ja Balazs Ördögin kanssa. Kumitessa Polák sijoittui alle 55-kiloisten sarjassa viiden parhaan joukkoon.

Maaliskuussa 2022 Polák saavutti kymmenennen kultamitalin Unkarin mestaruuskilpailuissa voitettuaan mestaruuden kumitessa ja katassa. Kesäkuussa hän oli mukana EM-kilpailuissa joukkuekatassa yhdessä Balazs Papain ja Balazs Ördögin kanssa. Kolmikko saavutti toista kertaa peräkkäin pronssia.

Lähteet

Unkarilaiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Vuonna 1998 syntyneet
Elävät henkilöt
Oleksi Hontšaruk

Oleksi Valerijovytš Hontšaruk (, s. 7. heinäkuuta 1984 Horodnia) on ukrainalainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 29. elokuuta 2019 alkaen. 

Hän ilmoitti erostaan tammikuussa 2020 loukattuaan presidenttiä. Presidentti antoi hänelle toisen mahdollisuuden, mutta maaliskuussa 2020 Hontšaruk erosi lopullisesti.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Vuonna 1984 syntyneet
Ukrainan pääministerit
Airai (Joonia)

Airai (, ) eli Hairai (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Sen kaupunkikeskus sijaitsi lähellä nykyistä İzmirin maakunnan Demirciliä.

Maantiede 

Airai sijaitsi Mimaksen niemimaan eli nykyisen Karaburunin niemimaan etelärannikolla vastapäätä Samoksen saarta. Sen kaupunkikeskuksen ”akropoliina” toimi pieni saarimainen niemi, joka yhdistyy ainakin nykyisin kannaksella mannermaahan.

Airain kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Kaupungissa on ollut suunniteltu asemakaava ja se on ollut ympäröity muurein.

Historia 

Airain historiasta ei tiedetä paljoakaan. Sen on arveltu olleen suhteellisen nuori tulokas Joonian kreikkalaiskaupunkien joukossa. Kaupungin tiedetään olleen olemassa poliksena eli itsenäisenä kaupunkivaltiona ainakin klassisella kaudella ja hellenistisen kauden alussa. 

Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Airai kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/453–425/424 eaa. Kaupunki kapinoi Ateenaa vastaan vuonna 411 eaa. Tämän jälkeen Ateena yritti vallata sen takaisin, mutta yritys epäonnistui. 300-luvulla eaa. Airai löi omaa rahaa, jonka kuvituksessa esiintyi Apollon. Viimeistään roomalaisella kaudella kaupunki oli Teoksen poliksen alaisuudessa.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Airaieus/Hairaieus () ja Airaīos/Hairaīos ().

Rakennukset ja löydökset 

Airain paikalla on tehty vain vähän arkeologisia tutkimuksia. Kaupungin paikalta on löydetty keramiikkaa pääosin geometriselta kaudelta 300-luvulle eaa. Airain niemeä ympäröi muuri. Löydettyjen piirtokirjoitusten mukaan kaupungissa oli ainakin prytaneion.

Lähteet 

Arkeologiset kohteet Turkissa
Joonian kaupungit
Gustaf Abraham Piper

Gustaf Abraham Piper (15. toukokuuta 1692 – 10. maaliskuuta 1761 Viksberg, Ruotsi) oli  ruotsalainen kenraalimajuri, joka toimi Pohjanmaan läänin maaherrana 1746–1761.

Piper meni sotapalvelukseen 1706, vuonna 1708 hän palveli kaartin vänrikkinä Ukrainassa ja joutui vangiksi. Takaisin Ruotsiin Piper pääsi palaamaan 1715. Vuonna 1718 hän osallistui kaartin kapteenina Norjan sotaretkeen. Sotaneuvos hänestä tuli 1743 ja Pohjanmaan läänin maaherra 1746. Kenraalimajuriksi Piper ylennettiin 1753. Hän oli naimisissa kolme kertaa, vuodesta 1716 Eleonora Gustaviana Tungelin kanssa, vuodesta 1737 Märta Kristina Margareta Sturen kanssa ja vuodesta 1747  Eeva von Schewenin kanssa.

Lähteet

 Suomen maaherrat
 Ruotsalaiset kenraalit
 Vuonna 1692 syntyneet
 Vuonna 1761 kuolleet
Anaia

Anaia (, ) eli Annaia (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi nykyisen Aydınin maakunnan Soğucakin paikalla.

Maantiede  

Anaia sijaitsi Joonian rannikolla tai vanhalla Lyydian alueella vastapäätä Samoksen saarta, etelään Efesoksesta ja nykyisestä Kuşadasısta. Se oli suurimman osan historiaansa Samoksen poliksen peraia-aluetta mantereen puolella. 

Anaian kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

Historia 

Kreikkalaisessa mytologiassa Anaia sai nimensä samannimisestä amatsonista, joka oli haudattu kaupungin paikalle. Anaia kuului arkaaisen kauden alussa Kolofonin alaisuuteen. Samos sai sen Kolofonilta Melian sodan aikaan noin vuonna 700 eaa. Klassisella ja hellenistisellä kaudella Anaia oli Samoksen alainen polis. 

400-luvun eaa. lopun peloponnesolaissodan aikaan Anaia toimi oligarkiamielisten samoslaisten tukikohtana, josta nämä tukivat peloponnesolaisliittoa. Samoihin aikoihin Anaiassa ilmeisesti lyötiin samoslaista hopearahaa. Antalkidaan rauhassa vuonna 386 eaa. Anaia tuli muun Samoksen peraia-alueen mukana Persian vallan alle. Vuonna 365 eaa. samoslaiset, jotka ateenalaiset karkottivat Samokselta, siirtyivät Anaiaan.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Anaiïtēs (), Anaitēs () ja Anaīos ().

Lähteet 

Joonian kaupungit
Butheia

Butheia ( tai Boutheia) eli Buthia ( tai Bouthia) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Sen kaupunkikeskuksen sijaintia ei tunneta varmuudella, mutta se sijoitetaan nykyisen Çeşmen kaupungin paikalle. 

Butheian historiasta ei tiedetä paljoakaan. Myös sen asema poliksena eli itsenäisenä kaupunkivaltiona tunnetaan huonosti. Se on tutkimuksessa luettu polisten joukkoon, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tärkein peruste on se, että klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Butheia kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa noin vuosina 454/453–426/425 eaa. Toisaalta tuohon aikaan Butheia oli läheisen, suuremman Erythrain poliksen alaisuudessa. 

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Būtheieus ().

Lähteet 

Joonian kaupungit
Leukofrys

Leukofrys (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan samalle paikalle kuin myöhempi Magnesian kaupunki, eli lähelle nykyistä Aydınin maakunnan Tekiniä.

Leukofrys sijaitsi Jooniassa Maiandros (nyk. Menderes) -joen tasangolla, Kaarian vanhalla alueella. Kaupunki tunnettiin Artemiille omistetusta pyhäköstä, josta myöhemmin kehittyi Magnesian Artemis Leukofryenen temppeli. Artemis sai Leukofryene- tai Leukofryne-epiteettinsä Leukofrysin kaupungista. Klassisen kauden lähteistä kaupungin maitsee vain Ksenofon. Runoilija Nikandros kehui Leukofrysin ruusuja.

Magnesian kaupunki siirrettiin ja perustettiin uudelleen vuonna 399 eaa., oletettavasti Leukofrysin paikalle. Tätä ei ole kuitenkaan voitu vahvistaa arkeologisesti. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin nimi kytkeytyi Leukofryene-neitoon, joka petti kotipaikkansa magnesialaisille kreikkalaisille siirtokuntalaisille näiden saapuessa asuttamaan alueen. Leukofryenen uskottiin olleen haudattu Artemiin pyhäkön paikalle.

Lähteet 

Joonian kaupungit
Magnesia (Joonia)
Maiandros (kaupunki)

Maiandros (, ) eli Maiandrupolis ( tai Maiandroupolis, ) oli antiikin aikainen kaupunki Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan nykyisen Aydın maakunnan Söken kaupungin paikalle.

Maiandros sai nimensä läheisestä Maiandros-joesta (nyk. Menderes), ja sijaitsi suunnilleen Magnesian ja Prienen puolivälissä. Kaupungin historiasta ei tiedetä antiikin lähteistä juuri mitään. Se on ilmeisesti ollut olemassa klassiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle.

Kaupunkia ei tule sekoittaa Magnesiaan, joka tunnettiin myös nimellä Magnesia Maiandroksen varrella.

Lähteet 

Joonian kaupungit
Marathesion

Marathesion (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi noin kolme kilometriä etelään nykyisestä Aydınin maakunnan Kuşadasın kaupungista.

Maantiede  

Marathesionin poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Joonian rannikolla tai vanhalla Lyydian rannikolla etelään Efesoksesta, lähellä Kaarian rajaa. Tämän vuoksi Stefanos Byzantionlainen luki sen Kaarian kaupunkien joukkoon.

Marathesionin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

Historia 

Marathesionin historiasta tiedetään vain vähän. Kaupunki kuului alun perin ilmeisesti Miletoksen alaisuuteen ja myöhemmin Samokselle. Samoslaiset katsoivat saaneensa sen Miletokselta noin vuonna 700 eaa. He luovuttivat sen puolestaan Efesokselle vaihtokaupassa, jossa saivat haltuunsa Anaian (tai Neapoliin).

Marathesion vaikuttaa näin olleen useimmiten jonkun toisen poliksen alaisuudessa. Tästä huolimatta se on itsekin luettu polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, pääasiassa siksi, että klassisella kaudella 400-luvulla eaa. kaupunki kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 443/442–415/414 eaa. Marathesion maksoi Ateenalle – drakhman suuruista veroa.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Marathēsios ().

Rakennukset ja löydökset 

Marathesionin paikalla on tehty vain vähän arkeologisia kaivauksia. Sieltä on löydetty jonkin verran muun muassa muurien, veistosten ja keramiikan osia.

Lähteet 

Arkeologiset kohteet Turkissa
Joonian kaupungit
Myonnesos

Myonnesos (, myös , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi noin 4,6 kilometriä etelään nykyisestä İzmirin maakunnan Seferihisarin Doğanbeystä.

Maantiede  

Myonnesoksen kaupunkikeskus sijaitsi samannimisellä niemellä tai saarenkaltaisella niemekkeellä, nykyisellä Bolme Adasin saarella, Joonian rannikolla Efesoksenlahden pohjoislaidalla, linnuntietä noin 18 kilometriä eteläkaakkoon Teoksesta ja noin kymmenen kilometriä lounaaseen Lebedoksesta. Niemekkeen pinta-ala oli vain noin yksi neliökilometri. Pienestä koosta johtuen kyseessä on saattanut olla lähinnä kaupungin akropolis, jolloin varsinainen kaupunki on voinut olla mantereen puolella.

Livius kuvasi Myonnesoksen niemen sijaitsevan Samoksen ja Teoksen välillä, ja nousevan leveästä jalustasta terävämmäksi huipuksi. Niemekkeelle pääsi mantereelta kapeaa kannasta pitkin. Niemen rannat olivat jyrkät ja aaltojen kuluttamat. Plinius vanhempi mainitsee Efesoksen lähellä sijainneen saaren nimeltä Myonnesos (lat. Myonnesus), joka muodosti yhdessä kahden muun saaren, Anthinai (Anthinae) ja Diarrheusa kanssa pienen saariryhmän nimeltä Pisistrati Insulae.

Myonnesoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Siihen on todennäköisesti kuulunut niemekkeen lisäksi jonkin verran peraia-alueita mantereen puolelta.

Historia 

Myonnesoksen historiasta tiedetään antiikin lähteiden kautta vain vähän. Kaupungin tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Kaupunki oli pienikokoinen, ja Thukydideen mukaan Teoksen alaisuudessa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Myonēsios ().

Myonnesos toimi ainakin jossakin vaiheessa historiaansa merirosvojen tukikohtana samoin kuin eräät seudun muut kaupungit, kuten Korykos. Roomalaiset saivat Myonnesoksen lähellä meritaisteluvoiton Antiokhos III:sta Syyrian sodassa vuonna 190 eaa. L. Aemiliuksen johdolla.

Rakennukset ja löydökset 

Myonnesoksen paikalla on suoritettu vain vähän arkeologisia tutkimuksia. Ainoat merkittävämmät löydöt ovat kyklooppimuurin jäänteet.

Lähteet 

Arkeologiset kohteet Turkissa
Joonian kaupungit
Polikhne (Erythrai)

Polikhne (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi Mimaksen niemimaalla eli nykyisellä Karaburunin niemimaalla, ja se sijoitetaan yleensä lähelle nykyistä İzmirin maakunnan Balıklıovaa.

Polikhnen historiasta ei tiedetä paljoakaan. Se on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tärkein peruste on se, että klassisella kaudella 400-luvulla eaa. kaupunki kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 450/449–428/427 eaa. Kaupunki oli kuitenkin ainakin tuossa vaiheessa läheisen, suuremman Erythrain poliksen alaisuudessa. 

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Polikhnaīos () ja Polikhnitēs (). Kaupungin oletettu nimi ei esiinny sellaisenaan antiikin lähteissä, vaan se on johdettu etnonyymeistä. Barrington Atlas of the Greek and Roman World -kartastoon kaupunki on merkitty *Polichna.

Erythrain Polikhnea ei tule sekoittaa Polikhneen lähellä Klazomenaita eikä Polikhneen, joka oli Khioksen alaisuudessa.

Lähteet 

Joonian kaupungit
Polikhne (Klazomenai)

Polikhne (, myös Polikhna, , ) oli antiikin aikainen kaupunki Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä Klazomenain kaupunkia, mutta mantereen puolella, ja se sijoitetaan nykyisen İzmirin maakunnan Urla İskelesin lähistölle. 

Polikhnen historiasta ei tiedetä paljoakaan. Klazomenailaiset alkoivat linnoittaa sitä kapinoituaan yhdessä Erythrain ja Khioksen kanssa Ateenaa vastaan ja yritettyään erota Deloksen meriliitosta Ateenan epäonnistuneen Sisilian sotaretken jälkeen peloponnesolaissodan aikaan vuonna 412 eaa. Ateenalaiset valtasivat Polikhnen ja siirsivät väen takaisin Klazomenaihin, lukuun ottamatta niitä, jotka olivat kaikkein aktiivisimpia kapinahankkeessa ja olivat vetäytyneet Dafnukseen.

Klazomenain Polikhnea ei tule sekoittaa Polikhneen lähellä Erythraita eikä Polikhneen, joka oli Khioksen alaisuudessa. Barrington Atlas of the Greek and Roman World -kartastoon kaupunki on merkitty Polichne.

Lähteet 

Joonian kaupungit
A Love to Last

A Love to Last on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Bea Alonzo, Ian Veneracion ja Iza Calzado.

Näyttelijät

Aiheesta muualla 
 

Filippiiniläiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Komediasarjat
ABS-CBN:n draamasarjat
Filippiiniläiset komediasarjat
NYQS

NYQS Oy on vuodesta 2006 lähtien toiminut etelä-pohjalainen turvallisuusyhtiö, joka tuottaa turvallisuuspalveluja ja -ratkaisuja yrityksille, yksityisille sekä erilaisille yhdistyksille.

Toiminta 
NYQS Oy toimii emoyhtiönä ja omistajana kolmessa tytäryhtiössään NYQS Turvatekniikka Oy, NYQS Vartiointi Oy ja NYQS Security Oy. Yhtiö on yksi Etelä-Pohjanmaan johtavista yksityisiä turvallisuuspalveluja tuottavista yrityksistä. Kasvua tapahtuu myös maakunnan ulkopuolella. Vuonna 2019 yhtiön kokonaisliikevaihto on ylittänyt 3 miljoonaa euroa. NYQS työllistää noin 100 turvallisuusalan ammattilaista.

Palvelut

NYQS Turvatekniikka Oy 
Turvatekniikka-, lukitus- ja turvasuojauspalvelut

NYQS Vartiointi Oy 
Vartiointi- ja hälytyskeskuspalvelut

NYQS Security Oy 
Järjestyksenvalvonta-, koulutus- ja konsultointipalvelut

Suomalaiset yritykset
Miska Haakana

Miska Haakana (s. 11. lokakuuta 1996), entiseltä taiteilijanimeltään MiskaMH on suomalainen tubettaja, näyttelijä ja muusikko. Haakana aloitti tubettamisen vuonna 2011. Haakana julkaisi ensimmäisen sinkkunsa Kullikikkeli helmikuussa 2015. Muita kappaleita joita hän on julkaissut ovat muun muassa Kyntää ja Soutaa, Pönttö, sekä Jonnet Ei Muista.

Haakana osallistui Selviytyjät Suomi -kilpailun kolmannelle tuotantokaudelle vuonna 2018. Tuotantokausi, jolla Haakana oli, kuvattiin Filippiineillä keväällä 2018 ja esitettiin Suomessa Nelosella. Haakana voitti lopulta koko kilpailun ja sai 30 000 euroa sekä Selviytyjä-tittelin.
Vuonna 2021 Haakana osallistui MasterChef VIP -ohjelmaan, jossa hän sijoittui toiseksi Minna Kuukan voittaessa kilpailun. Vuonna 2022 Haakana näytteli suomalaisessa elokuvassa Pohjolan satoa, jossa hän näytteli pääosaa. Samana vuonna Haakana osallistui myös Tosi-Tv ohjelmaan Myyrän Haakana sijoittui toiseksi kun Olli Herman voitti ja Pete Lattu paljastui myyräksi. Vuonna 2022 Haakana osallistui ilmakitaran MM-kisoihin Oulussa ja sai kahdeksannen sijan. Haakana on Suomen paras ilmakitaristi 2022

Diskografia 
Singlet:

 Metafora (2020)
 Latinobängeri (2020)
 HardKikkeli (2020)
 Jonnet Ei Muista (2020)
 Pönttö (2019)
 Kyntää Ja Soutaa (2019)
 Paskalla (2016)
 Hyllyvät Melonit (2015)
 Kullikikkeli (2015)

Parodiat

 Teeppä Siitto (Despacito Parodia) (2017)

Filmografia

Lähteet 

Suomalaiset tubettajat
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Taitaja-kilpailu

Taitaja on vuodesta 1988 lähtien järjestetty ammattitaitokilpailu ja Suomen suurin ammatillisen koulutuksen tapahtuma. Taitajassa ammatillista perustutkintoa suorittavat opiskelijat kilpailevat ammattitaidon SM-mitaleista. Kilpailulajit pohjautuvat ammatillisiin tutkintoihin. Tapahtuman taustaorganisaatio on Skills Finland ry, joka luovuttaa kilpailun järjestämisoikeuden vuosittain jollekin ammatilliselle koulutuksen järjestäjälle.

Taitaja-kilpailun ensimmäinen vaihe on semifinaalit, jotka järjestetään ammatillisissa oppilaitoksissa ympäri Suomen. Vuosittain semifinaaleihin osallistuu noin 1500 opiskelijaa. Semifinaaleista kunkin lajin kahdeksan parasta pääsee järjestävän organisaation kotikaupungissa järjestettävään Taitaja-finaaliin. Taitaja-kilpailun finaali kestää kolme päivää, joiden aikana kilpailijat suorittavat useita ammatillisia taitoja vaativia tehtäviä. Ammattitaitokilpailuille luonteenomaisesti yleisö pääsee seuraamaan kilpailua läheltä.

Kussakin lajissa alan ammattilaisista koostuva tuomaristo arvioi ja pisteyttää suoritukset, ja kilpailun päätteeksi kunkin lajin kolme parasta palkitaan kulta-, hopea- ja pronssimitaleilla. Lisäksi kultamitalien joukosta valitaan koko kilpailun voittaja, Taitajien Taitaja, joka toimii ammatillisen koulutuksen lähettiläänä seuraavaan Taitaja-finaaliin saakka.

Kilpailun lisäksi Taitaja-tapahtuma toimii ammatillisen koulutuksen kohtaamispaikkana sen parissa toimiville asiantuntijoille. Tapahtumassa vierailee lukuisia opetusalan henkilöitä peruskoulun oppilaanohjaajista ammatillisten oppilaitosten lehtoreihin ja valtiontason päättäjiin. Vuonna 2018 Taitaja-kilpailun finaalissa Joensuussa vieraili tasavallan presidentti Sauli Niinistö. Ammatinvalintaa pohtiville Taitaja on paikka tutustua ammatillisen koulutuksen eri vaihtoehtoihin. Lukumääräisesti suurin osa tapahtuman yleisöstä onkin peruskoulun jälkeisiä uravaihtoehtoja pohtivia yläkoululaisnuoria.

Monet Taitajassa menestyneet kilpailijat ovat jatkaneet kilpailemista kansainvälisissä WorldSkills-, EuroSkills- tai Abilmpics-ammattitaitokilpailuissa.

Aikaisemmat kilpailut 

Taitaja-kilpailu on aikaisemmin järjestetty seuraavilla paikkakunnilla:

Tulevat kilpailut 
Tulevat Taitaja-kilpailut järjestetään seuraavilla paikkakunnilla:

Aiheesta muualla

 Taitaja2020 Jyväskylä - virallinen sivusto 

Kilpailut
Työ
Hopeakääpä

Hopeakääpä (Canopora subfuscoflavida, aiemmin Cinereomyces lindbladii) on Suomessa eteläpainotteisesti ja harvinaisena tavattava kääpälaji. Hopeakääpä kasvaa kaikenlaisissa metsissä ja sillä on monia isäntäpuita: kuusi, mänty, pihta, raita ja muut lehtipuut. Käävän löytää pitkälle lahonneista rungoista sekä paksuista oksista ja sen aiheuttama valkolaho on pehmeää.

Hopeakäävän 1-3 vuotta elävä itiöemä on resupinaattinen, joskus varsinkin pystypinnalle portaita muodostava. Tuoreena kääpä on melko pehmeä, kuivana se muuttuu enemmän tanakan huopamaiseksi tai korkkimaiseksi ja kevenee. Nuori hopeakääpä on valkoinen, mutta vanhetessaan pillipinta harmaantuu suurelta osin ja vain reunus pysyy valkoisena. Pillejä mahtuu 3-4 millimetrille. Lohkopinnassa näkyvät valkea malto ja harmahtavat pillit. Hopeakäävässä ja sen aiheuttamassa lahossa on voimakas, pistävän hapan (korianterin) tuoksu, joka häviää pian kerätystä käävästä. Vertaa lajeihin: sirppikääpä, johon valkoisen hopeakäävän voi sekoittaa; alustanmyötäisenä kasvava tuhkakääpä, jonka pillit kuitenkin pienempiä sekä jolla mallon ja pillien väriero on selvempi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Laji.fi: Hopeakääpä (Canopora subfuscoflavida)

Käävät
Valkolahosienet
Kais Saied

Kais Saied (s. 22. helmikuuta 1958) on tunisialainen lakitieteen professori, joka on ollut lokakuusta 2019 lähtien Tunisian presidentti. Hänellä ei ollut mitään aikaisempaa poliittista kokemusta ja hän ei edustanut mitään puoluetta. Hänet valittiin kuitenkin 61-vuotiaana syksyn 2019 presidentinvaaleissa ylivoimaisella äänimäärällä Tunisian uudeksi presidentiksi erityisesti maan nuorison voimakkaan tuen ansiosta.

Saied erotti 25. heinäkuuta 2021 Tunisian pääministerin Hichem Mechichin ja keskeytti parlamentin toiminnan. Taustalla olivat mielenosoitukset parlamenttia ja hallitusta vastaan muun muassa koska ne olivat epäonnistuneet koronapandemian hoidossa. Saman vuoden lokakuussa Saied nimitti uudeksi pääministeriksi Najla Boudenin. Joulukuussa 2021 Saied ilmoitti, että parlamentin toiminta pysyy keskeytettynä seuraavan vuoden joulukuussa pidettäviin parlamentinvaaleihin.

Lähteet 

Tunisian presidentit
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Loukkokääpä

Loukkokääpä (Caudicicola gracilis) on hyvin puutteellisesti tunnettu kääpälaji. Sen ainoat havainnot koko maailmassa on tehty Suomesta, Pyhäjärven Varpusuolta. Loukkokääpä kasvaa kuusien ja mäntyjen lahokannoissa. Kääpä onkin vaikea havaita, jos sen näkeminen vaatii kantojen ylösnostoa alapintojen ja juurien näkemiseksi.

Loukkokäävän yksivuotinen, alustanmyötäinen itiöemä on hyvin hauras sekä tuoreena että kuivana. Väriltään se on kermanvalkoinen, kuivana keltaisuus hieman voimistuu. Reunus on ohut ja seittimäinen, mutta siitä ei kasva rihmastojänteitä. Vanhassa reunuksessa voi nähdä kuromaitiöistä koostuvaa jauhetta. Kulmikkaita, suistaan sahalaitaisia ja syvälle liuskoittuneita pillejä on 3-4 millimetrillä, kuivuessaan pillit aukeavat isommiksi (1 millimetrillä). Lohkopinnassa näkyvät seittimäinen pohjamalto ja yhtä valkoinen pillistö. Ulkonäön perusteella loukkokääpä on vaikea erottaa muista samannäköisistä käävistä, kuten harsukoista, harsukäävästä, korokäävästä ja kuromakäävästä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
MycoBank: Caudicicola gracilis

Käävät
Valkolahosienet
Skills Finland

Skills Finland ry on vuonna 1993 perustettu voittoa tavoittelematon yhdistys. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää ammatillisen koulutuksen ja ammatillisen osaamisen arvostusta ja tunnettuutta yhteiskunnassa, ammatillisen koulutuksen oppimistuloksia, opiskelijoiden kiinnostusta ammattitaidon jatkuvaan kehittämiseen sekä opiskelijoiden kiinnostusta itsenäiseen yrittäjyyteen. Skills Finlandin puheenjohtaja on vuodesta 2012 ollut opetusneuvos Seija Rasku opetus- ja kulttuuriministeriöstä.

Skills Finland järjestää vuosittain yhteistyökumppaniensa kanssa Taitaja-tapahtuman, sekä valmentaa ja lähettää Suomen ammattitaitomaajoukkueen kansainvälisiin EuroSkills-, WorldSkills- ja Abilympics-ammattitaitokilpailuihin.

Yhdistyksen jäseniä ovat muun muassa ammatillisen koulutuksen järjestäjät, Opetushallitus, opetus- ja kulttuuriministeriö sekä keskeiset työmarkkina- ja opetusalan järjestöt. Lisäksi yhdistyksellä on noin sata henkilöjäsentä.

Skills Finland on jäsenenä kansainvälisissä WorldSkills International, WorldSkills Europe ja International Abilympics -järjestöissä.

Suomalaiset järjestöt
Star Wars Jedi: Fallen Order

Star Wars Jedi: Fallen Order on Respawn Entertainmentin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema toimintaseikkailupeli. Se julkaistiin Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle 15. marraskuuta 2019. Peli sijoittuu Tähtien sota -universumiin, viisi vuotta Sithin koston tapahtumien jälkeen ja 14 vuotta ennen elokuvan Uusi toivo tapahtumia. Peli seuraa nuoren entisen padawanin Cal Kestisin edesottamuksia ja pyrkimyksiä saavuttaa jedikoulutuksensa loppuun ja palauttamaan tuhotun jediritarikunnan samaan aikaan kun Galaktinen Imperiumi jahtaa häntä.

Pelaaminen

Tarinamuoto
Pelaaja ohjaa Cal Kestistä, joka yrittää selvitä hengissä Galaktisen imperiumin jahdatessa häntä. Pelin edetessä pelaajalle esitellään Tähtien sota -universumista ennestään tuntemattomia planeettoja, mutta myös tuttuja, kuten Kashyyyk ja Dathomir. Pelaajalle esitellään myös uusia hahmoja, kuten entinen jediritari Cere Junda, josta tulee Cal Kestisin mentori.

Pelimekaniikka on tyypillinen toimintaseikkailupelille; se on suunniteltu niin, että pelaaja hyppää tilanteeseen ja peittoaa vastustajansa valomiekalla ja jedivoimilla, eikä esimerkiksi hiivi paikalle ja välttele taistelua. Pelaajalle ei ole suotu mahdollisuutta pelata voiman pimeällä puolella. Jedivoimilla voidaan tehdä pohjiltaan kolmeaa asiaa: hidastaa, työntää ja vetää. Kyvyt aukeavat pelaajan edetessä tarinassa, ja niitä käytetään pelin lukuisten arvoitusten ratkaisemiseen tai vastustajien peittoamiseksi.

Creative-muoto
Creative-muodossa pelaaja saa itse tehdä taisteluja ja kustomoida hahmoaan. 

Muodossa pelaaja päättää itse, millä planeetalla hän pelaa, ja kuinka paljon vihollisia on. Tämä muoto tuli peliin ilmaisen lisäosan mukana.

Vastaanotto 
Metacritic-kerääjäsivustolla pelin PS4-versio sai 79/100 pistettä, ja Xbox One- ja PC-versiot saivat 81/100 pistettä.

IGN:n arvostelussa peli sai arvosanaksi 9/10.

Star Wars: Jedi Fallen Order myi yli 8 miljoonaa kopiota tammikuun 2020 loppuun mennessä, ylittäen Eletronic Artsin odotukset.

Lähteet 

Vuoden 2019 videopelit
Windows-pelit
Xbox One -pelit
Tähtien sota -pelit
Kerikäävät

Kerikäävät (Ceriporia) on Polyporales-lahkoon kuuluva kääpäsuku. Kerikääpälajien itiöemät ovat täysin resupinaattisia, ohuita, pehmeäntuntuisia ja yksivuotisia. Tuoreena niissä on usein vahamaisuutta ja kuivana ne muuttuvat hauraiksi. Itiöemät voivat olla hyvinkin kirkkaan värisiä, mutta koska värit voivat muuttua itiöemän vanhetessa tai kuivuessa, ei väreihin voi aina luottaa määritysperusteena. Pillikokoa laskiessa kannattaa huomata, että usein vanhemmat pillit sulautuvat toisiinsa tai kuivat pillit voivat repeillä auki. Kerikäävät valkolahottavat vanhoja maapuita ja puukariketta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Kerikäävät (Ceriporia)

Valkolahosienet
Louis Théodore Gouvy

Louis Théodore Gouvy (3. heinäkuuta 1819 Goffontaine – 21. huhtikuuta 1898 Leipzig) oli ranskalainen, myös Saksassa työskennellyt säveltäjä.

Gouvy sai muodollista koulutusta Metzissä ennen lähtöään Pariisiin vuonna 1836 lakiopintoja varten. Hän ei harrastanut musiikkia lapsena, mutta aloitti Pariisissa pianotunneilla käymisen. Opettajana toimi Henri Herzin johdolla aikoinaan opiskellut pianovirtuoosi Édouard Billard. Vuonna 1839 Gouvy päätti suuntautua kokonaan musiikin alalle. Hän sai yksityistä musiikin teorian opetusta Antoine Elwartilta ja pääsi vuonna 1841 Pierre-Joseph-Guillaume Zimmermanin piano-oppilaaksi. Hän vietti myös useita kuukausia Berliinissä, jossa kustansi itse sävellyksiään. Täydennettyään opintojaan kapellimestari, säveltäjä Carl Friedrich Rungenhagenin johdolla Gouvy vietti vuodet 1844–1845 Italiassa, jossa valmistui hänen ensimmäinen sinfoniansa. Teos kantaesitettiin vuosi myöhemmin Pariisissa. 

Gouvyn musiikki ei saanut hyvää vastaanottoa Ranskassa, joten hän keskittyi työskentelemään Saksassa ja sai teoksiaan esitetyiksi Leipzigissä sekä Berliinissä. Hänen ainoa näyttämöteoksensa, ooppera Der Cid, jäi esittämättä, vaikka oli jo tullut hyväksytyksi Dresdenissä vuonna 1863. Gouvy ei saanut musiikin alalla nimityksiä virkoihin, mutta hänestä tuli vuonna 1895 Preussin taiteiden akatemian kunniajäsen ja vuonna 1896 Kunnialegioonan ritari. Hän sävelsi yli 90 teosta, joissa ovat edustettuina monet genret.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 IMSLP: nuotteja

Ranskalaiset säveltäjät
Vuonna 1819 syntyneet
Vuonna 1898 kuolleet
Steven Cujic

Steven Cujic (s. 1984) on australialainen karateka. Hän on voittanut Japanin superraskaansarjan mestaruuden 2015.

Hänen isä on Nikola Cujic, joka voitti omalla aktiiviurallaan Australian mestaruuden ja edusti Australiaa myös MM-tasolla.

Kilpaura

2006 Cujic aloitti vuoden voittamalla tammikuussa pronssia Yhdysvaltain mestaruuskisojen raskaassasarjassa.

2007 Cujic voitti Australian mestaruuden avoimessasarjassa voitettuaan loppuottelussa John Whittfordin. Sittemmin marraskuussa hän oli mukana World Openissa, jossa Cujicin turnaus päättyi ensimmäiselle kierrokselle.

2009 kesäkuussa Cujic tuli toiseksi All American Openissa hävittyään avoimensarjan loppuottelussa Krzysztof Habraszkalle. Hän oli samalla historian toinen australialainen, joka oli edennyt turnauksessa loppuotteluun saakka sitten 1998. Marraskuussa Cujic sijoittui 32 parhaanjoukkoon Japanin mestaruuskilpailuissa hävittyään viimeisessä ottelussaan Hiroki Kobayshille tuomariäänin.

2010 marraskuussa Cujic sijoittui 16 parhaanjoukkoon Japanin mestaruuskilpailuissa.

2012 Cujic sijoittui neljänneksi Japanin mestaruuskisoissa hävittyään superraskaansarjan pronssiottelun Satoru Arakille.

2013 huhtikuussa Cujic sijoittui MM-kisoissa neljänneksi hävittyään superraskaansarjan pronssiottelun Zahari Damjanoville.

2014 Cujic saavutti pronssia Japanin mestaruuskisoissa, kun hän kohtasi toistamiseen Satoru Arakin, jonka Cujic onnistui tällä kertaa voittamaan.

2015 Cujic saavutti Japanin superraskaansarjan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Satoru Arakin, jonka hän oli aiemmin kohdannut kahdesti.

Lähteet

Australialaiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Matthew Longstaff

Matthew Ben "Matty" Longstaff (s. 21. maaliskuuta 2000 Rotherham) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Newcastle Unitedia.

Longstaff on pelannut Newcastle Unitedin nuorisojoukkueissa. Ensimmäisen ottelunsa seuran edustusjoukkueessa hän pelasi 28. elokuuta 2019 liigacupissa Leicester Cityä vastaan. Valioliigassa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa 6. lokakuuta 2019 Manchester Unitedia vastaan ja teki ottelun ainoan maalin. Hän pelasi täydet minuutit myös kahdessa seuraavassa valioliigaottelussa mutta jäi sen jälkeen vaihtopelaajaksi. Tapaninpäivänä Longstaff pelasi liigassa ensi kertaa lähes kahteen kuukauteen, kun hän oli avauskokoonpanossa vierasottelussa Manchester Unitedia vastaan. Hän teki joukkueelleen johtomaalin mutta Manchester voitti lopulta maalein 4–1. Kauden aikana hän pelasi kaikkiaan yhdeksän valioliigaottelua, joista avauskokoonpanossa kuusi.

Kaudella 2020–2021 Longstaff pelasi Valioliigassa viisi ottelua, joista neljä ottelua avauskokoonpanossa. Seuraavalla kaudella hän pelasi lainalla elo-joulukuussa 2021 Skotlannin Valioliigan Aberdeenissa viisi ottelua ja tammi-toukokuussa 2022 Englannin kakkosliigan Mansfield Townissa 16 liigaottelua, joissa hän teki kuusi maalia, sekä kaksi nousukarsintaottelua.

Longstaff on pelannut kaksi ottelua Englannin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa marraskuussa 2019.

Matthew Longstaffin isoveli Sean Longstaff kuuluu myös Newcastle Unitedin pelaajistoon.

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Juhani Salovaara (kilpapurjehtija)

Juhani Richard Salovaara (s. 4. marraskuuta 1931 Helsinki) on suomalainen kilpapurjehtija. Hän sijoittui 5.5m-luokassa kuudenneksi Chaje II:lla vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa.

Lähteet 

Suomalaiset kilpapurjehtijat
Vuonna 1931 syntyneet
Elävät henkilöt
International School of Helsinki

International School of Helsinki on kansainvälinen yhtenäiskoulu, joka sijaitsee Helsingin Jätkäsaaressa ja se perustettiin vuonna 1963.  

ISH on International Baccalaureate World School, jossa tarjotaan IB-ohjelmia päiväkodista lukioon asti. Koululle annettiin oikeus tarjota IB-tutkintotodistusohjelmaa vuonna 1993. Koulun tarjoama opetus on englanninkielistä, ja koulu on jaettu Lower Schooliin ja Upper Schooliin.

Toimilupa 
ISH oli ensimmäinen koulu Suomessa, joka sai  täydet valtuudet tarjota kaikkia kolmea International Baccalaureate-ohjelmaa: Primary Years Program (PYP), The Middle Years Program (MYP) ja Diploma-ohjelma marraskuussa 2005.

Rakenne 
Koulussa on noin 415 oppilasta, joista noin 28 % on Suomen kansalaisia. Muu koulun väestö koostuu eri kansallisuuksista. Koulu on jaettu kahteen osaan:

ISH Lower School 

 1 Ohjelma: Primary Years Programme (PYP), 4–11-vuotiaat

ISH Upper School 

 2 ohjelmaa: 
 Middle Years Programme (MYP), 11–16-vuotiaat. 
 Diploma Programme (DP) 16–19-vuotiaat. 

Kaikki kolme ohjelmaa jakavat saman kampuksen.

Hallinto 
Koulua johtaa hallintoneuvosto, jonka ISH:n vanhempien yhdistys valitsee kahden vuoden toimikaudeksi.

Tilat 
ISH muutti Helsingin Ruoholahden alueelle vuonna 1996. Koulun tiloihin kuuluvat ATK-tilat, kuntosali, urheilukenttä, kirjasto ja mediakeskus sekä älytauluilla ja muilla medialaitteilla varustetut luokkahuoneet. Koulussa on myös yhdistetty kahvila ja auditorio.

Vapaa-ajan aktiviteetit 
Helsingin kansainvälinen koulu tarjoaa monenlaista toimintaa. The After School Activities (ASA) -ohjelma on jaettu kolmeen vuodenaikaan: syksy, talvi ja kevät. Koulu on CEESA:n jäsen, jonka avulla vanhemmat oppilaat voivat osallistua tapahtumiin muiden Keski- ja Itä-Euroopan kansainvälisten koulujen opiskelijoiden rinnalla. Niihin kuuluvat erilaiset urheilutapahtumat, mukaan lukien jalkapallo-, koripallo- ja lentopalloturnaukset. 

Lower Schoolin oppilailla on valittavana erilaisia kerhoja, joihin kuuluvat taiteet, sarjakuvat, tanssiminen, draama, pelit, musiikki ja erilaiset urheilulajit.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Helsingin kansainvälinen koulu 
 International Baccalaureate Organization 
 Keski- ja Itä-Euroopan kouluyhdistys 

IB-koulut
Kansainväliset koulut
Helsingin oppilaitokset
Pteleon (Joonia)

Pteleon (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Sen kaupunkikeskus sijaitsi lähellä nykyistä İzmirin maakunnan Küçükbahçea.

Maantiede  

Pteleon sijaitsi Joonian rannikolla varsinaisen Mimaksen niemimaan eli nykyisen Karaburunin niemimaan länsirannikolla olevalla pienemmällä niemellä. Kaupunki oli Erythrain poliksen alueella. Pteleonista pohjoiseen sijaitsi Heloksen kaupunki ja etelään Erythrain kaupunkikeskus.

Pteleonin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

Historia 

Pteleonin historiasta ei tiedetä antiikin lähteiden kautta juuri mitään. Myös sen asema poliksena eli itsenäisenä kaupunkivaltiona tunnetaan huonosti. Kaupunki on luetteloitu tutkimuksessa polikseksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tärkein peruste on se, että klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Pteleon kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 450/449–430/429 eaa. ja vielä 425/424 eaa. Ainakin noihin aikoihin Pteleon oli Erythrain alaisuudessa. Se oli kuitenkin ateenalaisten hallussa Erythrain kapinoitua peloponnesolaissodan aikaan vuonna 412 eaa. Ateenalaiset hyökkäsivät sieltä sekä Sidusasta Khiokseen.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Pteleūsios ().

Rakennukset ja löydökset  

Pteleonin paikalla ei ole suoritettu juurikaan arkeologisia tutkimuksia. Thukydides käytti Pteleonista nimitystä teikhos, joka viittaa linnoitukseen, ja tästä päätellen kaupunki on ollut ympäröity muurein.

Lähteet 

Arkeologiset kohteet Turkissa
Joonian kaupungit
Pygela

Pygela () eli Fygela () () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Sen kaupunkikeskus sijaitsi nykyisen Aydınin maakunnan Kuşadasın kaupungin paikalla.

Maantiede  

Pygela sijaitsi Joonian rannikolla hieman etelään Efesoksesta. Pygelan kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

Historia 

Kreikkalaisessa mytologiassa Pygelan perustajana pidettiin Agamemnonia, ja sen ensimmäisten asukkaiden katsottiin olleen tämän armeijan jäännöksiä Troijan sodasta palattaessa. Pygelan varsinaisesta historiasta tiedetään melko vähän. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Pygela kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 446/445–415/414 eaa. Kaupunki löi omaa hopea- ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Rahojen kuvituksessa esiintyy Artemis Munykhia. 300-luvun eaa. lopulla Pygela teki isopoliteia-sopimuksen Miletoksen kanssa.

Pygelan asema itsenäisenä poliksena ei ollut kovin vahva, vaan sitä uhkasivat sekä Samos että Efesos. Efesos liitti Pygelan itseensä viimeistään varhaisella hellenistisellä kaudella. Dioskorides kehui kaupungin viiniä.

Pygelan asukkaiden jakoja olivat heimo (fyle) ja genos. Nimeltä tunnetaan piirtokirjoitusten perusteella fyle Agamemnonis ja genos Euridai. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Pygeleus (), Pygaleus () ja Fygeleus ().

Rakennukset ja löydökset  

Pygela on ollut ympäröity muurein, joita on kaivettu noin 40 metrin matkalta. Löydettyjen piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa oli Artemis Munykhialle omistettu pyhäkkö. Paikalta löydetty keramiikkaa ajoittuu pääasiassa 300-luvulle eaa.

Lähteet 

Joonian kaupungit
Sidusa

Sidusa ( tai Sidousa; myös  tai Sidoussa;  tai Sidoussē;  tai Sidous) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Sen paikkaa ei tunneta varmuudella, mutta se sijoitetaan nykyiselle Büyük Adan saarelle lähellä İzmirin maakunnan Karaburunia.

Maantiede  

Sidusan polis sijaitsi Jooniassa Erythrain poliksen alueella, pohjoiseen Erythrain kaupunkikeskuksesta. Nimi Sidus esiintyy Stefanos Byzantionlaisella Erythrain alueella olleen kaupungin nimenä, ja viittaa todennäköisesti samaan paikkaan. Plinius vanhempi ja Stefanos kuvaavat paikan Erythrain rannikolla sijainneeksi saareksi. Sidusan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta.

Historia 

Sidusan historiasta tiedetään vain vähän. Sen tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Se oli kuitenkin todennäköisesti Erythrain alaisuudessa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Sidusa kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 450/449–430/429 eaa. Se oli ateenalaisten vallassa Erythrain kapinoitua peloponnesolaissodan aikaan vuonna 412 eaa. Sidusa löi omaa pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. 

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Sidūsios ().

Rakennukset ja löydökset  

Sidusan paikkaa ei ole vahvistettu kaivauksilla. Thukydideen kuvauksen perusteella kaupunki on ollut ympäröity muurein.

Lähteet 

Joonian kaupungit
Ben Mee

Benjamin Thomas "Ben" Mee (s. 21. syyskuuta 1989 Sale) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brentfordia. Aiemmassa seurassaan Burnleyssä hän oli joukkueensa kapteeni.

Mee pelasi Manchester Cityn junioreissa mutta aloitti liigauransa mestaruussarjassa kevätkaudella 2011 Leicester Cityssä ja kaudella 2011–2012 Burnleyssa, jonka omistukseen hän siirtyi tammikuussa 2012. Burnleyn pelatessa Valioliigassa kaudella 2014–2015 Mee pelasi 33 ottelua ja teki kaksi maalia. Kauden päätteeksi Burnley putosi mestaruussarjaan mutta nousi keväällä 2016 takaisin Valioliigaan. Kaudella 2016–2017 Mee pelasi 34 liigaottelua ja teki yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän pelasi 29 liigaottelua loukkaantumisen pilattua hänen loppukautensa, ja kaudella 2018–2019 hän pelasi joukkueensa kaikki 38 liigaottelua alusta loppuun. Kaudella 2019–2020 Mee pelasi joukkueensa 32 ensimmäistä liigaottelua alusta loppuun ja teki viimeisessä niistä maalin Crystal Palacea vastaan mutta oli vammojen vuoksi poissa kuudesta viimeisestä ottelusta. Heinäkuussa 2020 hän jatkoi voimassa ollutta sopimustaan Burnleyn kanssa vuodella, kesäkuuhun 2022 saakka. Kaudella 2020–2021 hän pelasi alkukauden sairaslomalta palattuaan 30 valioliigaottelua, joista 29 ottelussa täydet minuutit. Hän teki maalin joulukuussa Sheffield Unitedia ja tammikuussa Aston Villaa vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 21 valioliigaottelua, jotka viimeistä, maaliskuun alussa pelattua ja loukkaantumiseen päättynyttä ottelua lukuun ottamatta alusta loppuun. Pohjeluun murtuma piti hänet sivussa peleistä loppukauden. Hän teki kauden aikana kolme maalia, syyskuussa Evertonia, marraskuussa Crystal Palacea ja helmikuussa Tottenhamia vastaan.

Mee pelasi Burnleyssä 376 ottelua, joista Valioliigassa 217, mestaruussarjassa 134, FA Cupissa yhdeksän, liigacupissa 12 ja Eurooppa-liigan karsinnoissa neljä. Hän siirtyi heinäkuussa 2022 Brentfordiin Burnleyn pudottua mestaruussarjaan.

Mee on pelannut Englannin alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Dwight McNeil

Dwight James Matthew McNeil (s. 22. marraskuuta 1999 Rochdale) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Evertonia.

McNeil siirtyi vuonna 2014 Manchester Unitedin junioreista Burnleyn junioreihin. Hän pääsi Burnleyn edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran kentälle valioliigakauden 2017–2018 viimeisen ottelun lopulla. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Valioliigassa 21 ottelua pääasiassa kauden jälkipuoliskolla ja teki niissä kolme maalia, yhden West Hamia, yhden Leicesteria ja yhden Wolverhamptonia vastaan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Burnleyn kaikki 38 liigaottelua avauskokoonpanossa ja teki maalin lokakuun lopulla Chelseaa sekä helmikuussa Bournemouthia vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 36 valioliigaottelua, joissa 34 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki maalin tammikuussa Aston Villaa sekä maaliskuussa Evertonia vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 38 valioliigaottelua, joista 35 ottelua avauskokoonpanossa. Kauden päätteeksi Burnley putosi mestaruussarjaan.

McNeil siirtyi heinäkuussa 2022 valioliigaseura Evertoniin. Kauden alun 12 ottelussaan hän on pelannut kuusi kertaa avauskokoonpanossa ja tehnyt maalin lokakuun alussa Southamptonia sekä kolme viikkoa myöhemmin Crystal Palacea vastaan.

McNeil on pelannut vuonna 2019 Englannin alle 20-vuotiaiden ja vuosina 2019–2021 alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Semen Haran

Semen Haran (s. 19. syyskuuta 1978) on ukrainalainen karateka. Hän on saavuttanut neljä EM-hopeaa vuosina 2000, 2017, 2018 ja 2019. Lisäksi Haran on saavuttanut kerran MM-hopeaa.

Kilpaura
Haran saavutti ensi kerran menestystä IKO-liiton EM-kisoissa 2000 Portugalissa, jossa hän voitti keskisarjassa hopeaa hävittyään loppuottelun Emil Kostoville. Hän siirtyi tämän jälkeen raskaaseensarjaan ja voitti EM-pronssia vuosina 2001 ja 2002. Haran voitti vielä EM-pronssia 2011 Italiassa superraskaassasarjassa.

WKB
Haran siirtyi Ukrainan maajoukkueen mukana WKB-liittoon 2017 ja saavutti heti menestystä ollen Euroopan Cupissa kolmas ja myöhemmin samana vuonna EM-kisoissa toinen hävittyään loppuottelussa maamiehelleen Borys Byliskerialle.

2018 ja 2019 Haran onnistui molemmilla kerroilla etenemään EM-kisojen superraskaansarjan loppuotteluun, mutta hävisi molemmilla kerroilla Juan Manuel Crujeirasille. Haran eteni myös WKB-liiton ensimmäisten MM-kisojen loppuotteluun, jossa hän hävisi jälleen Crujeirasille.

Lähteet

Ukrainalaiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
La Luna Sangre

La Luna Sangre on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kathryn Bernardo ja Daniel Padilla.

Näyttelijät

Aiheesta muualla 
 

Filippiiniläiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Kauhusarjat
ABS-CBN:n draamasarjat
Oval Office

Oval Office on Yhdysvaltain presidentin virallinen työhuone, joka sijaitsee Valkoisen talon länsisiivessä Washington DC:ssä Yhdysvalloissa. Huone on toiminut presidentin virkahuoneena vuodesta 1909 lähtien ja sitä käytti ensimmäisenä presidentti William Howard Taft. 

Oval Office on saanut nimensä soikean ympyrän eli ovaalin mallisesta muodostaan.

Huone
Oval Office on 5,6 metriä korkea, pitkältä akseliltaan 10,9 metriä pitkä ja lyhyeltä akseliltaan 8,8 metriä leveä.

Sisustus
Huoneen sisustus on vaihdellut aikakausittain ja presidenttien mieltymysten mukaan.

Huoneessa sijaitsee presidentin työpöytänä toimiva Resolute-pöytä, joka on ollut monen menneen presidentin käytössä.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla

Valkoinen talo
Kanapee

Kanapee tai canapé ([kanaˈpee]) on ranskalainen pieni pyöreä tai kulmikas voileipä, jonka päällyksenä voi olla esimerkiksi katkarapuja, pekonia, munaa, herkkusieniä, sardiinia ja majoneesia. Leipiä tarjoillaan yleensä coctailkutsuilla ja ne syödään yhdellä puraisulla. Makeaa, rapeaa voitaikinaleivonnaista kutsutaan nimellä palmier, ventaglio tai ventaglino.

Nimi 
Canapé-nimi juontuu ranskankielisestä sohva-sanasta, joka pohjautuu ajattelutapaan, jonka mukaan koriste istuu leivän päällä kuten ihmiset sohvan päällä.

Yksityiskohdat 
Koska niitä tarjoillaan usein cocktailitunneilla, on usein toivottavaa, että kanapee on joko suolaista tai vahvasti maustettua rohkaisemaan vieraita juomaan enemmän. Kanapeesta voidaan käyttää myös nimitystä sorminaposteltava, vaikkakaan kaikki sorminaposteltavat eivät ole kanapeita. 

Perinteisesti kanapeet rakennetaan kuivahtaneelle leivälle (tästä huolimatta muita ruoka-aineita, kuten lehtitaikinaa, voileipäkeksejä tai tuoreita vihanneksia, voidaan käyttää pohjana), leikataan ohuiksi viipaleiksi ja muotoillaan leikkurilla tai veitsellä ympyröiksi, renkaiksi, neliöiksi, liuskoiksi tai kolmioiksi. Ne uppopaistetaan, haudutetaan tai paahdetaan, sitten täytetään tai putkitetaan erittäin käsiteltyjen ja koristeellisesti levitettyjen täytteiden kanssa. Värikkäät ja silmille miellyttävät koristeet usein viimeistelevät esillepanon. Kanapeet tarjoillaan yleensä kanapee-voileipätarjottimella ja syödään pienistä kanapee-lautasista.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Leivät
Ranskalainen keittiö
Anton Kontra

Anton Kontra (29. maaliskuuta 1932 – 8. toukokuuta 2020) oli unkarilaissyntyinen viulisti.

Kontra opiskeli Ede Zathureczkyn johdolla Budapestissa. Hän voitti palkinnot Bach-kilpailussa Leipzigissä ja Wieniawski-kilpailussa Varsovassa. Hän työskenteli Tanskassa solistina, Kontra-kvartetin johtajana ja Kööpenhaminan filharmonikkojen konserttimestarina sen uudelleen perustamisesta (1965) lähtien. Hän toimi konserttimestarina lisäksi Malmön sinfoniaorkesterissa. Hänen levyttämiinsä teoksiin kuuluu Per Nørgårdin konsertto Helle Nacht.

Gyldendal-kustantamolta ilmestyi vuonna 2011 Kontraa käsittelevä kirja Anton Kontra – historien om en kunstner, jonka kirjoittivat sellisti, professori Morten Zeuthen, musiikkitoimittaja- ja kirjailija Valdemar Lønsted sekä muusikko Peter Fabricius.

Lähteet 

Unkarilaiset viulistit
Tanskalaiset viulistit
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet