Punakonnanmarja

Punakonnanmarja (Actaea erythrocarpa) on punamarjainen, Euraasiassa tavattava myrkyllinen leinikkikasvi.

Ulkonäkö ja koko 

Punakonnanmarja on noin puoli metriä korkea, monivuotinen ruoho. Juurakko on lyhyt, viisto ja puutunut. Varret ovat pystyjä, kaljuja ja niiden tyvellä on kolme tai neljä suomua. Aluslehdet ovat pitkäruotisia. Väriltään lehdet ovat vaaleanvihreitä ja etenkin syksyllä kellanvihreitä. Lehtilapa on kolmiomainen, jopa 40 cm leveä ja tavallisesti 4–5 kertaa sormilehdykkäinen. Pikkulehdykät ovat puikeita ja lyhyehköhampaisia, päätölehdykkä on kookas, tavallisesti tylppä- tai suippotyvinen. Keskiliuska on sivuliuskoja selvästi pitempi ja kärkihammas selvästi laidan hampaita pitempi. Varsilehtiä on yhdestä kolmeen ja ne ovat aluslehtiä pienempiä, vähemmän kerrannaisia ja lyhytruotisia. Kukinto on tiheä, pysty ja lieriömäinen terttu, jonka alapuolella on usein muutamia yksittäisiä kukkia. Joskus kukkaterttuja saattaa olla kaksi tai kolmekin kappaletta. Tuoksuttomat pienet kukat ovat väriltään valkoisia tai punertavia. Verholehtiä on 3–5, terälehtien määrä vaihtelee nollasta kahteen. Sekä verho- että terälehdet ovat heteitä lyhyempiä ja varisevat varhain. Suomessa punakonnanmarja kukkii kesäkuussa. Hieman punaherukan (Ribes rubrum) marjoja muistuttavat monisiemeniset marjat ovat alle senttimetrin pituisia ja kypsinä kiiltävän punaisia. Marjojen alimmat hedelmäperät ovat 7–10, joskus jopa 20 mm pitkiä, ylimmät hedelmäperät 3–5 mm pitkiä. Marja on erittäin myrkyllinen. Marjan sisältävät siemenet ovat 2,5–3 mm pitkiä.

Punakonnanmarja muistuttaa suuresti Suomessa huomattavasti yleisempää mustakonnanmarjaa (A. spicata). Tämä on kuitenkin punakonnanmarjaa tummemman vihreä ja marjat ovat kypsyttyään mustia. Lajien yhteisillä kasvupaikoilla saattaa syntyä risteymiä (A. erythrocarpa × spicata). Risteymäyksilöiden marjat ovat mustanpunaisia ja epämuodostuneita.

Levinneisyys 
Euroopassa punakonnanmarjan levinneisyys on itäinen. Lajia tavattaan Pohjois-Norjan lämpimistä laaksoista ja Pohjois-Ruotsista Suomen läpi Pohjois- ja Keski-Venäjälle, josta levinneisyysalue jatkuu läpi Siperian aina Pohjois-Japaniin saakka. Suomessa punakonnanmarjaa tavataan yleisesti Kainuussa, Koillismaalla sekä Etelä- ja Keski-Lapissa. Etelämpänä lajia kasvaa harvinaisena Pohjois-Savossa ja Pohjois-Karjalassa.

Elinympäristö 
Punakonnanmarja kasvaa kuivahkoissa lehdoissa ja kalliojyrkänteiden juurella. Laji on kalkinsuosija.

Käyttö 
Punakonnanmarjaa viljellään myös koristekasvina puutarhoissa, joista se toisinaan saattaa levitä myös luontoon.

Lähteet 
 Hämet-Ahti, Leena, Kurtto & Arto, Lampinen, Raino & Piirainen, Mikko & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti & Väre, Henry. Lisäyksiä ja korjauksia Retkeilykasvion neljänteen painokseen. Lutukka 21/2005, s. 41–85.
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
 Uusitalo, Anna: Kylien kaunokit, soiden sarat. Keski-Suomen uhanalaiset kasvit. Keski-Suomen ympäristökeskus, Jyväskylä 2007.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Punakonnanmarjan (Actaea erythrocarpa) levinneisyys Suomessa.
Suomen Lajitietokeskus: Punakonnanmarja (Actaea erythrocarpa)
Luontoportti: Punakonnanmarja (Actaea erythrocarpa)
Pohjolan kasvien pauloissa: Actaea erythrocarpa - punakonnanmarja
Puutarha.net: Punakonnanmarja (Actaea erythrocarpa)
Metsätalouden verkkokoulu. Metsätyyppien opaskasvit: Punakonnanmarja
Flora of China: Actaea erythrocarpa 
Pherobase: Floral volatiles of Actaea erythrocarpa 

Konnanmarjat
Myrkylliset kasvit