joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ferdinand I (Sisilia)

Ferdinand I (12. tammikuuta 1751 – 4. tammikuuta 1825) oli Molempain Sisiliain kuningaskunnan ensimmäinen kuningas vuodesta 1816 lähtien. Sitä ennen hän oli Napolin kuningas nimellä Ferdinand IV ja Sisilian kuningas nimellä Ferdinand III.

Elämä 

Ferdinand syntyi Sisilian ja Napolin kuninkaan Kaarle VII:n kolmantena poikana. Kun Kaarle vuonna 1759 peri lapsettomana kuolleelta veljeltään Ferdinand VI:ltä Espanjan kuninkuuden, hän luovutti Sisilian ja Napolin kuningaskunnat kahdeksanvuotiaalle pojalleen Ferdinandille. Ferdinand avioitui Maria Karoliinan, keisari Frans I:n tyttären ja muun muassa Ranskan kuningattaren Marie Antoinetten sisaren, kanssa.

Kun Ferdinandin serkku Ludvig XVI ja Maria Karolinan sisar Marie Antoinette surmattiin Ranskan suuren vallankumouksen päätteeksi, he liittyivät Ranskan vastaiseen joukkoon. Vuonna 1798 Ferdinand kokosi armeijan ja marssi Roomaan, mutta Ranskan ylivoiman edessä hän pakeni laivalla Sisiliaan ja jätti Napolin Ranskan valloitettavaksi. Ranska luovutti Napolin Partenopean tasavallalle. Ferdinandin onnistui kuitenkin saada Napoli takaisin itselleen vuonna 1799.

Napoleon I valtasi Napolin jälleen Ranskalle vuonna 1806 Ferdinandin paetessa. Napoleon julisti veljensä Joseph Bonaparten Napolin ja Sisilian kuninkaaksi, vaikka Ferdinand hallitsi Sisiliaa Ison-Britannian suojeluksessa. Napoleonin menetettyä valtansa Ferdinand palasi Napoliin ja Sisilia ja Napoli yhdistettiin Wienin kongressissa 1815 yhdeksi Molempain Sisiliain kuningaskunnaksi. Hän hallitsi sen kuninkaana kuolemaansa saakka.

Esivanhemmat

Lähteet

Aiheesta muualla 

Hallitsijat
Vuonna 1751 syntyneet
Vuonna 1825 kuolleet
Molempain Sisiliain kuningaskunta
Luettelo Napolin kuninkaista

Tämä on luettelo Napolin kuningaskunnan hallitsijoista alkaen vuodesta 1266, jolloin se erotettiin Sisilian kuningaskunnasta ja päättyen vuoteen 1816, jolloin se yhdistettiin Sisilian kanssa Molempain Sisilian kuningaskunnaksi.

Lähteet 

Napolin historia
Italian historia
Napoli
Seán T. O'Kelly

Seán Thomas O'Kelly (25. elokuuta 1882 Dublin – 23. tammikuuta 1966 Dublin) oli irlantilainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 1945–1959.

O'Kelly työskenteli nuorena kirjastossa. Hänestä tuli Sinn Féinin perustajan Arthur Griffithin työtoveri. Vuodesta 1913 hän osallistui vapaaehtoisten värväykseen, ja joutui vankilaan 1916 Pääsiäiskapinan yhteydessä. Hänet valittiin parlamenttiin 1918 ja hän edusti siellä Dublinin eri osien vaalipiirejä vuoteen 1945 asti. Éamon de Valeran hallituksessa hän oli varapääministeri, myöhemmin terveysministeri ja valtiovarainministeri. Hän oli harras katolinen ja hoiti puolueen yhteyksiä kirkkoon. O'Kelly valittiin presidentiksi 1945 ja toiselle kaudelle 1952 ilman vastaehdokkaita. Toisen kautensa päätyttyä hän vetäytyi politiikasta.

Lähteet 

Irlannin presidentit
Vuonna 1882 syntyneet
Vuonna 1966 kuolleet
Ester-Annikki Ylä-Soininmäki

Ester-Annikki Ylä-Soininmäki , o. s. Lindstedt (s. 20. kesäkuuta 1910 Virrat) oli suomalainen sairaanhoitaja ja runoilija.

Teoksia 
 Meren mainingit : runoja. Tekijä, Valkeakoski 1975
 Kirje lapselleni : runoja. E.-A. Ylä-Soininmäki, Valkeakoski 1977

Lähteet 
 
 Kirjasampo.fi : Ester-Annikki Ylä-Soininmäki

Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1910 syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Kirsti Kojonen

Kirsti Pauliina Kojonen (s. 23. kesäkuuta 1910 Viipurin maalaiskunta) oli suomalainen lastenkirjailija.

Teoksia 
 Unijukan poika : satu ; kuv. Maria Auerma. Otava 1959

Lähteet 
 

Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1910 syntyneet
Kuolinvuosi puuttuu
Teuvo Pohjolainen

Teuvo Pohjolainen (s. 1945) on suomalainen julkisoikeuden professori. 

Pohjolainen kirjoitti ylioppilaaksi Imatralla Vuoksenniskan yhteiskoulusta vuonna 1964. Hän suoritti Tampereen yliopistossa hallintotieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1970, lisensiaatin tutkinnon 1974 ja hän väitteli hallintotieteiden tohtoriksi vuonna 1980. Hän on toiminut Joensuun yliopiston vararehtorina vuosina 1998-2009 (päätoimisesti 1999-2009) ja Itä-Suomen yliopistohankkeen johtoryhmän akateemisena asiantuntijana 2007-2009. , Pohjolainen nimitettiin Joensuun yliopiston julkisoikeuden professoriksi 1995.. Vuodesta 2010 alkaen Itä-Suomen yliopiston professori emeritus. Sitä ennen hän työskenteli apulaisprofessorina ja professorina Joensuun, Lapin ja Tampereen yliopistoissa. Hän on tutkinut hallinto-oikeutta ja valtiosääntöoikeutta.

Pohjolainen oli valtiosääntökomitean ja toisen valtiosääntökomitean päätoiminen sihteeri vuosina 1973-1975 sekä perusoikeuskomitean sihteeri 1978-1979. Oikeusturva-asiain neuvottelukunnan puheenjohtajana hän toimi 2001-2005. Pohjolainen on ollut jäsenenä useissa komiteoissa ja työryhmissä, selvitysmiehenä opetus-ja kulttuuriministeriön sekä oikeusministeriön toimeksiantoina sekä asiantuntijana lainvalmisteluhankkeissa.. Pohjolainen on yksi perustuslakivaliokunnan eniten kuulluista asiantuntijoista. Vuosien 2003-2017 aikana hän antoi valiokunnalle 120 lausuntoa.,  

Teuvo Pohjolainen on naimisissa Eva-Lisa o.s. Oksasen kanssa. Heillä on tytär PhD (law), YTM Anna-Elina Pohjolainen (s. 1970).

Lähteet 
 WSOY Iso tietosanakirja 1996
 Suomen professorit 2004
 Kuka kukin on 2009
 Arto Nevala, Uudisraivaaja. Joensuun yliopiston 40-vuotishistoria 2009

Viitteet 

Suomalaiset professorit
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Violet Ådahl

Violet Ida Margareta Ådahl (16. elokuuta 1910 Uusikaarlepyy – 21. helmikuuta 1989) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.

Teoksia 
 Målsättning: dikter. Författare, Kronoby 1972

Lähteet 
  (Arkistolinkki)

Viitteet 

Suomenruotsalaiset kirjailijat
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 1989 kuolleet
Khwaja Nazimuddin

Sir Khwaja Nazimuddin  (urduksi: خواجہ ناظِمُ الدّین‎; bengaliksi: খাজা নাজিমুদ্দীন;  () oli Pakistanin kenraalikuvernööri vuosina 1948–1951. ja pääministeri 1951-1953.

Hän syntyi varakkaaseen Nawabin aristokraattisukuun silloisen Intian itäosassa Daccassa. 1930-luvulla hän opiskeli Britanniassa muun muassa Cambridgessä ja islamilaisessa yliopistossa. Hänen äidinkielensä oli bengali. Pakistanin itsenäistyttyä hän oli sen kenraalikuvernööri vuosina 1948–1951 ja pääministeri 1951–1953. 

Opiskeluvuosistaan alkaen Nazimuddin ajoi voimakkaasti työtoverinsa Muhammad Ali Jinnahin ‎tavoin erillisen muslimivaltion perustamista Intian muslimialueille. Tämä toteutui vuonna 1947, mutta Länsi- ja Itä-Pakistan olivat hindulaisen Intian länsi- ja itäpuolilla. Pakistanin sisäiset jännitteet näkyivät Punjabin ja Bengalin väestöryhmien jännitteinä. Nazimuddinin kotimaakunta Bengali vaati kielellistä tasa-arvoa, ja mielenosoitukset kärjistyivät verenvuodatukseen helmikuussa 1952. Nazimuddin pyrki tukahduttamaan kapinoinnin. Jännite johti 1970-luvulla Bangladeshin itsenäisyyssotaan ja Itä-Pakistanin eroamiseen Pakistanista. Hänen seuraajansa kenraalikuvernöörinä oli Malik Ghulam Muhammad.

Lähteet 

Intialaiset poliitikot
Pakistanin kenraalikuvernöörit
Vuonna 1894 syntyneet
Vuonna 1964 kuolleet
Leibstadtin ydinvoimalaitos

Leibstadtin ydinvoimalaitos sijaitsee Pohjois-Sveitsissä, Aargaun kantonissa.

Sijainti 
Voimalaitos sijaitsee Reinjoen etelärannalla, Saksan rajalla, noin 50 kilometriä Baselista ja 15 kilometriä Laufenburgista itään sekä viitisen kilometriä Koblenzista länteen. Voimala on Leibstadtin kunnan alueella.

Omistaja 
Ydinvoimalaitoksen omistajayhtiö on Kernkraftwerk Leibstadt AG, jonka omistavat Alpiq AG (27,4 %), Alpiq Suisse SA (5 %), Axpo Power AG (22,8 %), Axpo Trading (16,3 %), Centralschweizerische Kraftwerke AG (CKW, 13,6 %), BKW FMB Beteiligungen AG (9,5 % sekä AEW Energie AG (5,4 %).

Tekniset tiedot 
Leibstadtin voimalaitoksen bruttosähköteho on 1 245 MW ja nettosähköteho 1 190 MW. Kiehutusvesireaktorin teho on 3 600 MW. Laitoksen vuosituotanto yhteensä noin 9 TWh sähköä. Laitoksella on jäähdytystorni. Voimalaitos on liitetty valtakunnalliseen 420 kilovoltin sähköverkkoon.

Voimalaitos otettiin käyttöön vuonna 1984. Laitosta on suunniteltu käyttävän vähintään vuoteen 2045.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

 Aargau
 Sveitsin ydinvoimalat
Vidova gora

Vidova gora on vuori Bračin saarella Kroatiassa. Se on 778 metriä korkea, ja on samalla Kroatian saariston korkein kohta. Vuorelle lähtee patikointireittejä kolmesta eri kaupungista: Bolista, Nerežišćestä ja Praznicasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kroatian maantiede
AIDC F-CK-1 Ching-kuo

AIDC F-CK-1 Ching-kuo (經國號戰機) IDF, Indigenous Defensive Fighter on monessa roolissa toimimaan pystyvä (eng. multirole fighter) kevyt suihkuhävittäjälentokone. Se suunniteltiin ja valmistettiin Taiwanissa, joskin yhdysvaltalaisten avustuksella. Ensilento tapahtui vuonna 1989. Vuosina 1990–2000 tätä konetyyppiä tuotettiin 130 koneyksilöä, ja se on edelleen aktiivisesti palveluskäytössä. Konetyyppi kehiteltiin, koska Taiwanin hallitus ei voinut solmia koneostoja amerikkalaisten F-20 Tigershark -konetyypin suhteen.

Ching-kuo nimettiin Taiwanin presidentin mukaisesti. Yhdysvallat alkoi lähentää välejään Kiinaan, joten taiwanilaiset eivät enää saaneet ostettua uusia taistelukoneita ikääntyvien F-5 ja F-104 Starfighter -tyyppien korvaajaksi. Tämä ei kuitenkaan estänyt tietotaidon ja konsultoinnin välittämistä Taiwanille. Myöhemmin Taiwan sai omat F-16 Fighting Falcon -hävittäjänsä. Tämä seikka pienensi F-CK-1 -tyypin tuotantomäärää.

Konetyypin lakikorkeus on 16 800 metriä, ja huippunopeus on 2 200 km/h eli 1,8 Machia. Konetyyppi käyttää sekä 20 mm Vulcan-tyyppistä tykkiä että ilmataisteluohjuksia. Tarkkuusohjattujen täsmäpommien käyttö on tällä koneella mahdollista.

Suihkumoottoritehot ovat: 27 kN kuivana ja 42 kN jälkipoltolla. Konetyyppi käyttää kahta suihkumoottoria.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
http://www.milavia.net/aircraft/ching-kuo/ching-kuo.htm
http://www.taiwanairpower.org/af/idf.html
http://www.military-today.com/aircraft/aidc_fck1_ching_kuo.htm
http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=422
http://www.avionslegendaires.net/avion-militaire/aidc-f-ck-1-ching-kuo/
http://www.ainonline.com/social-tags/aidc-f-ck-1-ching-kuo 

1980-luvun hävittäjälentokoneet
Lady Chatterleyn rakastaja

Lady Chatterleyn rakastaja () on englantilaisen kirjailija D. H. Lawrencen romaani vuodelta 1928. Teos julkaistiin alun perin Italiassa Britannian sensuurikiellon vuoksi ja romaani julkaistiin kirjailijan kotimaassa vasta vuonna 1960. Romaani ilmestyi suomeksi vuonna 1950 Olli Nuorton suomentamana. 

Kirjassa Sir Clifford Chatterley asettuu sodassa halvaantuneena sukutilalleen Keski-Englantiin. Hänen vaimonsa Constance Chatterley kyllästyy laskelmoivaan ja kylmään mieheensä ja hankkii itselleen rakastajaksi karskin riistanvartija Mellorsin.

D. H. Lawrence vihasi maailman valloittanutta teollista konekulttuuria ja arvosti sen sijaan luontoa ja luonnonmukaista elämää. Niinpä hän teki Lady Chatterleyn halvaantuneesta kartanonherrasta syvästi inhoamansa liikemiehen ja kaivoksen omistajan ja sen sijaan valitsi naisellisen Connien ja miehekkään riistanvartija Mellorsin lemmenhetkien tapahtumapaikaksi kukkia tulvivan metsän.
Romaanissa näkyy realismin ja naturalismin perintö, sillä kerronta kuvaa tarkasti fyysistä ympäristöä. Lawrencen teksti on paikoin myös runollista ja symbolista.

Lawrence sai kovaa kritiikkiä aikalaisiltaan kirjoitustensa siveettömyydestä, vaikka nykynäkökulmasta Lawrencen teoksissa on vain vähän seksuaalista sisältöä. Toisaalta Lawrence on saanut kritiikkiä osalta feministeistä hänen tavastaan kuvata naisten seksuaalisuutta.

Lähteet

Brittiläiset romaanit
Vuoden 1928 kirjat
Silsila (elokuva)

Silsila on vuonna 1981 ilmestynyt intialainen romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Yash Chopra. Pääosia näyttelevät Amitabh Bachchan, Jaya Bachchan, Rekha, Shashi Kapoor, Sanjeev Kumar ja Kulbhushan Kharbanda. Elokuvan on sanottu saaneen inspiraationsa Amitabhin, Jayan ja Rekhan väitetystä kolmiodraamasta. Yash Chopra paljasti viimeisenä syntymäpäivänään halunneensa alun perin Smita Patilin ja Parveen Babin Amitabh Bachchanin vastanäyttelijöiksi, mutta keskusteltuaan Bachchanin kanssa hän valitsi Jaya Bachchanin ja Rekhan.

Korkeista odotuksista huolimatta Silsilan tuotto jäi keskinkertaiseksi. Vuosien varrella se on kuitenkin noussut kulttimaineeseen ja kolmiodraamojen klassikoksi. Yash Chopra piti sitä suosikkinaan omista elokuvistaan Lamhen lisäksi.

Juoni 

Nuorena orvoiksi jääneet kirjailija Amit ja armeijan lentäjä Shekhar ovat veljeksiä ja hyviä ystäviä. Shekhar on onnellisesti kihloissa Shobhan kanssa ja Amit on vasta rakastunut kauniiseen Chandniin. Heitä kohtaa suuri suru, kun Shekharin lentokone ammutaan alas Kashmirissa. Amit katsoo velvollisuudekseen jättää rakastettunsa ja naida veljensä raskaana oleva kihlattu. Kun Amit ja nyt naimisissa oleva Chandni yllättäen kohtaavat taas, heidän rakkautensa osoittautuu häävaloja vahvemmaksi.

Näyttelijät

Musiikki 
Elokuvan musiikin sävelsi säveltäjäkaksikko Shiv-Hari ja suurimman osan sanoituksista kirjoitti Javed Akhtar.

Lähteet 

Vuoden 1981 intialaiset elokuvat
Intialaiset romanttiset draamaelokuvat
Intialaiset elokuvamusikaalit
Yash Chopran ohjaamat elokuvat
Hindinkieliset elokuvat
Anne Suoranta

Anne Suoranta on suomalainen yleisurheiluvalmentaja. 

Suorannan valmennuksessa on aitajuoksija Matilda Bogdanoff, Bogdanoff sijoittui naisten 100m aitajuoksussa MM2014 Puolan Sopotissa 17. Bogdanoff kilpaili myös Zürichin  EM2014 kilpailuissa. Anne Suoranta on valmentanut useita suomalaisia pika- ja aitajuoksijoita ja hänen valmennettavansa ovat saavuttaneet useita Suomen mestaruuksia. Vuonna 2010 Suorannan valmennuksessa ollut Hannu Ali-Huokuna juoksi avausosuuden Barcelonan EM-kisoissa miesten 4×100 metrin (39,29) Suomen ennätysjoukkueessa.

Suoranta on toiminut muun muassa Suomen Urheiluliiton (SUL) talenttikouluttajana, Eniro-valmentajana, seuratasolla valmennuspäällikkönä sekä erilaisissa valmennustehtävissä. 

Suoranta on suorittanut valmentajan ammattitutkinnon Pajulahden urheiluopistolla. Hänen seuransa on HIFK-Friidrott.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kotisivu annesuoranta.kuvat.fi

Suomalaiset yleisurheiluvalmentajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Itsehallintopuolue

Itsehallinto (fäär. Sjálvstýri), aikaisemmin Itsehallintopuolue (fäär. Sjálvstýrisflokkurin), on färsaarelainen puolue, joka on perustettu 1909. Puolue aloitti toimintansa vuonna 1906, mutta julkaisi ensimmäisen poliittisen ohjelmansa vasta 1909. Puolueen perustivat unionipuolueesta eronneet edustajat.. 

Itsehallintopuolue on Färsaarten vanhimpia puolueita, ja se perustettiin 1909 vastavoimana Tanskaan kuulumista kannattavalla unionipuolueelle. Puolue on ollut historiansa aikana kahdesti, vuosina 1916 ja 1936, Färsaarten parlamenttivaalien suurin puolue. Itsehallintopuolue hajosi kuitenkin vuonna 1939 maauudistuskiistaan. Sen perustajiin kuulunut Jóannes Patursson lähti puolueesta ja perusti muutaman vuoden päästä kansanpuolueen, joka sai noin puolet puolueen kannattajista. Itsehallintopuolueen kannatus lähti hajoamisen jälkeen laskuun, ja vuoden 1950 jälkeen se on saanut käytännössä enää 4–8 prosenttia äänistä. Vuoden 2011 parlamenttivaaleissa itsehallintopuolue sai 4,2 prosenttia äänistä ja yhden paikan Färsaarten parlamenttiin.

Puolueen puheenjohtajana toimii Klaksvíkin pormestari Jógvan Skorheim. Puolueen ns. vaalikirjain on D.

Ideologia ja arvot 
Itsehallintopuolue on keskustalainen puolue, joka kannattaa regionalismia ja sosiaaliliberalismia. Puolueohjelmansa mukaan puolueen tavoite on taata färsaarelaisille "täysi vastuu kansakunnastaan ja saada täysi päätösvalta". Tämä tarkoittaa Färsaarten itsenäistymistä kansanäänestyksen kautta ja pyrkimystä saada kansainvälistä tunnustusta. .   

Tanskassa puolue on varsin lähellä Radikaali Venstreä. Itsehallintopuolueella ei ole ollut omia edustajia Tanskan parlamentissa.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Kotisivut  

Färsaarelaiset puolueet
Liberaalit puolueet
Ingrid Newkirk

Ingrid Newkirk (s. 11. kesäkuuta 1949) on eläinten oikeuksia puolustavan järjestö PETAn (People for the Ethical Treatment of Animals) johtaja, jonka hän perusti Alex Pachecon kanssa vuonna 1980.

Newkirk kääntyi eläinten oikeuksien puolustajaksi vuonna 1970, kun hänen silloinen naapuri hylkäsi kissanpentuja, jotka Newkirk päätti ottaa hoitoonsa.

4. huhtikuuta 2003 Newkirk kertoi The New Yorker -lehden haastattelussa tappaneensa PETAn tiloissa aamuisin ennen muun henkilökunnan työpäivien alkamista kaikkiaan tuhat PETAn työntekijöiden kiduttamaa eläintä 1970-luvulla.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset eläinaktivistit
Brittiläiset eläinaktivistit
Vuonna 1949 syntyneet Elävät henkilöt
Guanacasten maakunta

Guanacasten maakunta on yksi Costa Rican maakunnista. Sen pinta-ala on 10 141 km² ja asukasluku vuonna 2011 noin 327 000.

Guanacaste sijaitsee Tyynenmeren puolella ja on ilmastonsa sekä hyvien rantojensa vuoksi suosittu lainelautailijoiden keskuudessa. Guanacastessa sijaitsee muun muassa Tamarindo, joka on kuuluisa rantakohde.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Costa Rican maakunnat
Tokion DisneySea

Tokion DisneySea on toinen Tokion Disney Resort -lomakeskuksen teemapuistoista. Puisto sijaitsee Urayasun kaupungissa Chiban prefektuurissa lähellä Tokiota. Tokion DisneySea avattiin 4. syyskuuta 2001. Vuonna 2012 puisto oli maailman neljänneksi vierailluin huvipuisto 12,7 miljoonalla kävijällä.

Puiston omistaa The Oriental Land Company. Tokion DisneySea sekä sen vieruspuisto Tokion Disneyland ovat maailman ainoat Disney-teemapuistot, jotka eivät ole The Walt Disney Companyn omistuksessa.

Teemapuisto 
Tokio DisneySea on nimensä mukaisesti meriaiheinen teemapuisto, ja se sijaitsekin Tokionlahdella meren rannassa. Puisto on jaettu seitsemään teemaltaan erilaiseen alueeseen:

Mediterranean Harbor, joka toimii puiston sisäänkäyntinä. Alueella sijaitsee myös Miracosta-hotelli.

Mysterious Island, jolla sijaitsee puiston suurin maamerkki, keinotekoinen tulivuori Mount Prometheus. Alueen teemana on Jules Vernen tuotanto, ja siellä sijaitsee useita huvipuistolaitteita, muun muassa "Journey to the Center of the Earth" sekä "20,000 Leagues Under the Sea".

Mermaid Lagoon, jonka teemana on Pieni merenneito -elokuva. Aluee sijaitsee pääosin sisätiloissa, jotka muistuttavat vedenalaista maailmaa. Valtaosa alueen laitteista on suunnattu lapsille, ja siellä sijaitsee mm. Flounder's Flying Fish Coaster, Jumpin' Jellyfish sekä Blowfish Balloon Race.

Arabian Coast, jonka teemana on Aladdin-elokuva. Alueella on kolme huvipuistolaitetta: Sinbad's Storybook Voyage, Caravan Carousel sekä Magic Lamp Theater.

Lost River Delta, jolla sijaitsevat laitteet Indiana Jones Adventure: Temple of the Crystal Skull sekä Raging Spirits -vuoristorata. Alueen teemana on atsteekit.

Port Discovery muistuttaa teemaltaan muiden Disneyn teemapuistojen tulevaisuusalueita, kuten Disneyland Parisin Discoverylandia. Alueella on kolme laitetta: StormRider, Aquatopia sekä aluetta kiertävän DisneySea Electric Railwayn asema.

American Waterfront muistuttaa 1900-luvun amerikkalaista rannikkokaupunkia. Alueella on matkustajalaiva SS Columbia, jossa sijaitsee myös ravintola. Alueella esitetään useita teatteri- ja musiikkiesityksiä. Lisäksi siellä sijaitsee  "putoava hissi" -laite Tower of Terror sekä Toy Story -elokuviin perustuva laite Toy Story Mania.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Tokyo DisneySean viralliset verkkosivut

Japanin huvipuistot
Walt Disney Parks and Resorts
Winterin maalitehdas

Winterin maalitehdas oli Tampereella vuosina 1907-1992 toiminut maalitehdas. Tehtaan perustivat Daniel Winter ja Rudolf Winter vuonna 1907. Toiminta siirtyi Tammelasta Epilään vuonna 1909. Enimmillään työntekijöitä oli 1960-luvulla yli 300. Yhtiö siirtyi Oy Lohja Ab:n omistukseen 1981. Vuonna 1986 liiketoiminta myytiin edelleen Teknos Oy:lle. Toiminta Epilässä loppui vuonna 1992. Alue kaavoitettiin asuinalueeksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Winterin yhtiöhistoriaa

Suomalaiset kemianteollisuusyhtiöt
Epilä
Uusi Kivipaino

Uusi Kivipaino Oy oli Tampereen Epilässä toiminut yhtiö. Se perustettiin 1919. Nykyisen Nokiantien ja Pispalan valtatien liittymäkohdan eli niin sanotun Winterin mutkan sisäkaarteessa sijainneisiin toimitiloihin yritys muutti vuonna 1955. Myöhemmin yritys muutti muualle, ja Epilän tontti kaavoitettiin kerrostaloalueeksi. Yhtiö myytiin Pirkanmaan Lehtipaino Oy:lle 2005. Yritys ajautui konkurssiin vuonna 2008.

Lähteet 

 Suomalaiset kirjapainot
Epilä
Ikeya–Seki

Ikeya-Seki IAU:n nimellä C/1965 S1 tuntema vuonna 1965 auringon ohittanut komeetta.

Komeetta näkyi ulkomailla paljain silmin jopa päiväsaikaan. Näkyvyydestä Suomessa ei ole tietoa lyhyen havaintoikkunan ja lokakuun lopun pilvisen sään takia. Lähimmillään Aurinkoa se oli 0.08 AU:n etäisyydellä, eli se oli auringonhipojakomeetta. Saapuessaan periheliin se hajosi kolmeen osaan, jotka jatkoivat kulkuaan lähes identtisillä radoilla.

Ikeya-Seki on jaksollinen pyrstötähti, jonka jakso on noin 880 vuotta. On arveltu, että kyseessä on saattanut olla vuoden 1106 suuren komeetan paluu, joka sekin oli näkynyt Euroopassa päivätaivaalla. Komeetan on arveltu hajonneen jo tuolloin useaan osaan, jotka nykyisin muodostavat Kreutzin auringonhipojakomeettaperheen.

Kreutzin auringonhipojakomeettaperheen emokomeetaksi on ehdotettu myös jo Aristoteleen näkemää, vuoden 371 eaa. suurta komeettaa. Jos kuitenkin lasketaan vuodesta 1986 alkaen 76 vuoden syklejä alaspäin, niin voidaan olettaa vuoden 371 eaa. nähdyn komeetan voineen olla myös Halleyn komeetta.

Lähteet 
 Tähdet ja avaruus Nro: 7 / 2002 sivut 27 ja 31.
 http://yle.fi/vintti/yle.fi/yleradio1/viewtopic5d0a.html?f=1&t=405&sid=220c086219ae2ca851fb70c05988eaf1&start=150

Komeetat
Ikeya–Zhang

Nimillä C2002/C1 ja 153P/Ikeya–Zhang on komeetta, joka löydettiin helmikuussa 2002. 

Kaoru Ikeya ja Daqing Zhang löysivät itsenäisesti vuoden 2002 komeetan, jota pidetään samana kuin puolalaisen astronomin Johannes Heveliuksen vuonna 1661 havaitsemaa komeettaa. Komeetan jakso on 366,5 vuotta, ja seuraavan kerran sen odotetaan saapuvan Auringon lähettyville vuonna 2362.

Komeetta näkyi parhaiten maaseudulla sekä valokuvissa. Edellisestä paljain silmin havaittavasta komeetasta Suomen taivaalla oli kulunut viisi vuotta (Hale-Bopp).

Lähteet 
Tähdet ja avaruus Nro: 7 / 2002, sivu 32.

Komeetat
Senet

Senet tai S'n't (tai Senat tai Zinat) on egyptiläinen, kahden pelattava lautapeli ja yksi vanhimmista tunnetuista peleistä. Sitä on pelattu ainakin 3500-luvulta eaa. Alkujaan peli juhlisti kuukauden 30 päivää (pelissä on 30 peliruutua), mutta se kehittyi aikojen saatossa vakavaksi peliksi, jolla oli kulttuurillista ja uskonnollista painoarvoa.

Pelin pelaaminen ja säännöt 
Senet-pelin lauta koostuu kolmesta kymmenen ruudun rivistä. Vaikka arkeologit ovat löytäneet yli viisikymmentä Senet-lautaa, ei pelin säännöistä ole varmuutta. Yleisen käsityksen mukaan nappuloita siirrettiin laudalla sen päästä päähän, leveän (peilikuva) S-kirjaimen muodossa. Siirtojen määrä ratkaistiin heittämällä neljää tikkua. Lauta sisälsi viisi erikoisruutua (ruudut 15 ja 26–29), jotka määrittivät siihen osuvan pelaajan toimenpiteet. Pelin voitti pelaaja, joka ensimmäisenä sai kaikki pelinappulansa pois laudalta.

Egyptologit yrittivät lähes vuosisadan selvittää pelin sääntöjä. Sääntöjä selvitettiin hautakammioiden kuvituksista, säilyneistä pelilaudoista ja niiden kuvituksista sekä uskonnollisista teksteistä, jotka käsittelivät matkaa kuolemaan.

Nykyään käytössä olevat säännöt 
Pelissä heitetään neljää tikkua, joiden toinen puoli on pyöreä, toinen tasainen, tai pyramidinomaista noppaa. Saatujen tasaisten tikkujen tai valkoisten pyramidinkärkien perusteella pelaaja voi liikkua tikkujen osoittaman määrän:

Yhteiskunnallinen ja uskonnollinen merkitys 
Pelin on arveltu olleen yhteiskunnan kaikkien sosiaaliluokkien suosiossa.

Senet alkoi pelkkänä ajanvietteenä, mutta siitä kehittyi vuosituhansien aikana peli, jolla oli ritualistista painoarvoa egyptiläisessä yhteiskunnassa. Senet kuvasti egyptiläisten uskomuksia kuolemanjälkeisestä elämästä: he uskoivat, että ihmiset voivat yhtyä auringon jumalaan Ra-Horakhtyyn juuri ennen kuolemaansa. Egyptissä uskottiin, että kuolemanjälkeiseen kohtaloon pystyi aktiivisesti vaikuttaa ennen kuolemista. Senetin merkityksiä elämän ja kuoleman metaforana löytyy muun muassa Kuolleiden kirjasta.

Peli nykyään 
Senet on ollut esillä populaarikulttuurissa jonkin verran. Lara Croft pelaa Senetiä Tomb Raider: The Last Revelation videopelissä. Televisiosarjassa Lost puolestaan Man in Black pelaa peliä Jacobin kanssa. Lost-sarjan The Complete Collection pakkauksen mukana tuli Senet. 

Taidemuseo Amos Rex myi Senet-peliä museokaupassaan Egyptinäyttelyn aikana. Senetistä on myös tehty pelattava versio muun muassa kännyköille, sekä suosittuun Board Game Arena -lautapelipalveluun.

Katso myös
 Go
 Mah-jong
Mehet
Urin kuninkaallinen peli

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Peliä voi pelata ilmaiseksi Board Game Arena -pelipalvelussa

Kilpajuoksulautapelit
Beata

{{etunimi
|nimi = Beata
| nimipäivä-s = –
| nimipäivä-r = 2. joulukuuta
| nimipäivä-o = –
| muunnelmat  = Beaata, Pieta
| vastineet   = Beate
| alkuperä    = latinalainen, onnellinen, autuas}}
Beata on latinalaisperäinen naisen etunimi, joka tarkoittaa autuasta tai onnellista''.

Suomessa nimi Beata on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1 463 naiselle.

Beatan nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 2. joulukuuta.

Tunnettuja Beatoja 

 Beata Bladh (1697–1754), suomalainen porvari, kauppahuoneen omistaja ja laivanvarustaja
 Beata Sofia Gyldén, suomenruotsalainen runoilija
 Beata Harju, suomalainen näyttelijä, elokuvantekijä ja käsikirjoittaja
 Beata Joutsen, suomalainen kuvataiteilija ja taidegraafikko
 Beata Kollmats, ruotsalainen jalkapalloilija
 Beata Leppilampi (o.s. Papp), suomalainen taitoluistelija
 Beata Opęchowska, puolalainen karateka
 Beata Pietarintytär, viimeinen Suomessa noituudesta tuomittu henkilö
 Beata Rodas, suomalainen tubettaja
 Beáta Storczer, unkarilainen voimistelija
 Beata Szydło, Puolan pääministeri

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet
Mustainkakolibri

Mustainkakolibri (Coeligena prunellei) on kolibreihin kuuluva lintulaji. Se elää endeemisenä Kolumbiassa.

Koko ja ulkonäkö
Kooltaan mustainkakolibri kasvaa noin 11 cm pitkäksi ja sen pitkähkö suora nokka voi olla 3 cm pitkä. Koiras mustainkakolibri on yleisväritykseltään musta. Lajin rinnan kummalakin sivulla on valkoiset täplät, kurkussa ja siipien kainolaissa on kiiltävän siniset täplät ja alaselkä on tumman vihreä. Mustainkakolibrin pyrstö on musta ja haarautunut. Naaras muistuttaa ulkonäöltään koirasta, mutta on sitä hieman harmaampi. Naarasmustainkakolibrin nokka on myös suhteessa pidempi kuin koiraan ja siivissä on vähemmän sinistä väriä.

Levinneisyys ja elintavat
Mustainkakolibria tavataan metsistä Kolumbian Andeilta tyypillisesti alle 2 400 metrin korkeudella merenpinnasta. Sen elinympärsitöä ovat kosteat metsät, joissa kasvaa erityisesti Quercus humboldti-tammea ja Trigonobalanus excelsa-pyökkiä. Laji on meden syöjä ja vierailee erityisesti punaisilla ja keltaisilla kukilla. Pesimäkausi on todennäköisesti heinäkuusta lokakuulle, mutta pesiviä yksilöitä on löytynyt myös joulu-helmikuussa. Kuppimaisen pesän mustainkakolibrit rakentavat sammalista ja hämähäkinseitistä.

Mustainkakolibrikannan kooksi on arvioitu 3 500–15 000 yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen hakkuiden vuoksi.

Lähteet

Kolibrit
Uhanalaiset linnut
Disseminating Obscenity

Disseminating Obscenity on brittiläisen brutaalin death metal -yhtyeen Infected Disarrayn esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Unique Leader Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Eddie – laulu
 Tom Bradfield – kitara
 Paul Martin – kitara
 Tom Carter – bassokitara
 Joninsane – rummut

+

 Robbe Kok – miksaaja

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2009 esikoisalbumit
Brittiläiset death metal -albumit
Brutaalit death metal -albumit
The New Age of Chaos

The New Age of Chaos on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Vilen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Unique Leader Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Colin Davis – kitara, tuottaja, äänittäjä, miksaaja, masteroija
 Juan Urteaga – laulu
 Jack Gibson – bassokitara
 Tyson Jupin – rummut

Vierailevat muusikot 
 J. J. Hrubovcak – soolokitara
 Marc Pattison – soolokitara
 Steev Esquivel – laulu (kappale ”The Burning Shrines”)

Arvostelut 
 The Metal Observer: 8.5/10 
 Blabbermouth: 7.5/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2005 albumit
Vilen albumit
Metamorphosis (Vilen albumi)

Metamorphosis on Vilen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 15. marraskuuta 2011.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Mike Hrubovcak – laulu
 Colin Davis – kitara, bassokitara, tuottaja, äänittäjä
 Tyson Jupin – rummut
 J.J. Hrubovcak – kitara kappaleessa "Rise" 

+

 Marco Hasmann – kansikuva

Arvostelut 
 About.com: 
 Angry Metal Guy: 3/5 
 Metal Temple:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2011 albumit
Vilen albumit
Rare Tracks 1996–2004

Rare Tracks 1996–2004 on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Vilen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Hammerheart Records. Albumi sisältää kaikki Vilen demot sekä ennen julkaisemattomia livekappaleita. Siitä julkaistiin rajoitettu 500:n kappaleen painos.

Albumin on masteroinut yhtyeen kitaristi Colin Davis.

Kappaleet

Arvostelut 
 Destructive Music: 6.5/10 
 Metal Temple:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2012 kokoelma-albumit
Vilen albumit
No Motivation to Live

No Motivation to Live on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Odious Sanctionin toinen ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Unique Leader Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Scott Bryant – laulu, kitara
 Adam Schwan – bassokitara, laulu
 Steve Shalaty – rummut

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2006 albumit
Yhdysvaltalaiset death metal -albumit
Dark Pantheons Again Will Reign

Dark Pantheons Again Will Reign on yhdysvaltalaisen brutaalia death metalia soittavan Agiel-yhtyeen esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Unique Leader Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 James Taylor – laulu, kosketinsoitin
 Mike Dillio – kitara
 Kris Piper – bassokitara
 Tim Yenng – rummut

Muut tekijät 
 Jacoby Kingston – miksaaja
 Erik Lindmark – miksaaja
 Colin Davis – masteroija
 S.E. Miller – grafiikka

Arvostelut 
 Allmusic: 
 The Metal Observer: 10/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2002 esikoisalbumit
Agielin albumit
Oracles

Oracles on italialaisen teknisen death metal -yhtyeen Fleshgod Apocalypsen esikoisalbumi, joka julkaistiin 21. huhtikuuta 2009.

Kappaleet

Kokoonpano 
Yhtye
 Francesco Paoli – murinalaulu, kitarat
 Cristiano Trionfera – kitara, taustalaulu
 Paolo Rossi – bassokitara, puhdas laulu

Vierailevat muusikot
 Mauro Mercurio – rummut
 Francesco Ferrini – piano
 Ghita Casadei – laulu kappaleessa "In Honour of Reason"

Tuotanto
 Stefano Morabito – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, masteroija 
 Diego Vitali – valokuvat
 Marco Hasmann – kansikuva
 Chiara Battistoni – grafiikka, layout

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2009 esikoisalbumit
Fleshgod Apocalypsen albumit
Agony (albumi)

Agony on italialaisen teknisen death metalin yhtyeen Fleshgod Apocalypsen toinen studioalbumi. Se julkaistiin 9. elokuuta 2011 Yhdysvalloissa ja 19. elokuuta 2011 Euroopassa.

Kappaleista ”The Violation” ja ”The Forsaking” kuvattiin musiikkivideot.

Kappaleet 

Heartwork (Rajoitetun painoksen bonuskappale, Carcass-cover)

Kokoonpano 
 Tommaso Riccardi – murinalaulu, kitara
 Paolo Rossi – bassokitara, puhdas laulu
 Cristiano Trionfera – kitara, taustalaulu
 Francesco Paoli – rummut, kitara, taustalaulu
 Francesco Ferrini – piano

+

 Veronica Bordacchini – laulu (kappaleet 1 & 6)

Tuotanto
 Stefano Morabito – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, masteroija
 Marco Hasmann – grafiikka
 David Schivo – valokuvat

Arvostelut 
 Angry Metal Guy: 3/5 
 Imperiumi.net: 
 Metal Storm: 9/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2011 albumit
Fleshgod Apocalypsen albumit
Labyrinth (Fleshgod Apocalypsen albumi)

Labyrinth on italialaisen teknisen death metalin yhtyeen Fleshgod Apocalypsen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Nuclear Blast.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Paolo Rossi – bassokitara, puhdas laulu
 Francesco Ferrini – piano
 Tommaso Riccardi – murinalaulu, kitara
 Cristiano Trionfera – kitara, taustalaulu
 Francesco Paoli – rummut

Vierailevat muusikot 
 Luca Moretti – sello (kappale 9)
 Riccardo Perugini – lyömäsoittimet
 Marco Sensi – klassinen kitara (kappale 8)
 Veronica Bordacchini – laulu (sopraano)

Tuotanto 
 Stefano Morabito – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, masteroija
 Cristiano Trionfera – äänittäjä, editoija
 Salvatore Perrone – valokuvat
 Colin Marks – grafiikka, kansitaide
 Claudia Castellani – meikkaaja

Arvostelut 
 About.com: 
 Angry Metal Guy: 3/5 
 Kaaoszine: 8/10 
 Metalunderground.com: 
 Metal Storm: 8.5/10 
 Metal Sucks: 
 Sputnikmusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Labyrinth discogs.com -sivustolla

Vuoden 2013 albumit
Fleshgod Apocalypsen albumit
SLK (albumi)


SLK on Stam1nan kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 7. helmikuuta 2014. Sen on tuottanut Janne Saksa ja miksannut Tue Madsen. Albumin teemana ovat päätepysäkit. Albumi sisältää aiemmista äänitteistä poiketen black metal -musiikille tyypillisiä elementtejä. Albumi palkittiin Emma-gaalassa 27. helmikuuta 2015 vuoden 2014 metallialbumina. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat ”Dynamo”, ”Panzerfaust” ja ”Kuoliaaksi ruoskitut hevoset”, joista kahdesta jälkimmäisestä julkaistiin musiikkivideot.

Taustaa 
Syyskuussa 2013 yhtye ilmoitti aloittaneensa kuudennen studioalbuminsa nauhoitukset. Albumin työstämisen kerrottiin olleen alussa synkkää mutta tekemistä innostivat tuottaja Janne Saksa ja miksaaja Tue Madsen. Yhtyeen laulaja-kitaristi Antti Hyyrynen on kommentoinut albumin olevan yhtyeen "henkilökohtainen comeback”. Yhtye on työstänyt myös DVD:tä K18V, joka on jatkoa vuoden 2009 DVD:lle K13V.

Päivä albumin julkaisemisen jälkeen yhtye lähti Saattoja ja hoitoja 2014 –kiertueelle, joka alkoi 8. helmikuuta 2014 Radio Rock –risteilyltä ja päättyi Tokioon toukokuussa 2014.

Kappaleet
Sanoitukset: Antti Hyyrynen, paitsi DVD:n kappale 3, san. Mariska. Sanoitusapu: Jarkko Martikainen. Sovitukset: Stam1na.

Kokoonpano 
 Antti Hyyrynen – laulu, kitara
 Kai-Pekka Kangasmäki – basso, taustalaulu
 Emil Lähteenmäki – kosketinsoittimet
 Pekka Olkkonen – kitara
 Teppo Velin – rummut

Vierailijat 
 Spellgoth – laulu kappaleissa ”Panzerfaust” ja ”Kylmä kuuma kylmä”
 Esa Pulliainen – kitara kappaleessa ”Kolmen minuutin hiljaisuus”
 Tuomo Saikkonen – laulu kappaleissa ”Panzerfaust”, ”Kylmä kuuma kylmä” ja ”SLK”
 Saikkonen, Kuisma Aalto, Vauhkonen ja Spellgoth (sekä Hyyrynen, Kangasmäki ja Olkkonen) – huutokuoro kappaleissa ”Panzerfaust” ja ”Heikko ehkä”

Arvostelut 
 
 
 
 Metal Discovery (Rick Tilley): 9/10
 Ave Noctum (Pete Woods): 8/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Stam1na - Panzerfaust video Youtubessa

Vuoden 2014 albumit
Stam1nan albumit
Janne Saksan tuottamat albumit
Sakara Recordsin albumit
Kalliolle kukkulalle

Kalliolle kukkulalle on suomalainen kansanlaulu, joka tunnetaan myös piirilauluna. Hollolalainen kanttori Akseli Jurva teki laulun ensimmäistä kertaa tunnetuksi neliäänisellä sovituksellaan, jota on esitetty jo vuonna 1899. Vuonna 1908 opettaja Väinö Varmanen merkitsi laulun muistiin Asikkalassa. Laulusta tunnetaan myös Tornionjokilaaksossa tallennettu versio. 

Nykyään laulu tunnetaan kahdella täysin toisistaan poikkeavalla sävelmällä. Toinen niistä on vanha kansansävelmä, toisen taas sävelsi 1960-luvun lopulla Kaj Chydenius samoihin Varmasen tallentamiin sanoihin. Kansansävelmä on e-mollissa, Chydeniuksen sävelmä duurissa. Jälkimmäisen esitti ensimmäisenä KOM-teatteri vuonna 1972.

Ensimmäisenä Kalliolle kukkulalle levytti Iivari Kainulainen jo vuonna 1912. Sen jälkeen siitä on ilmestynyt yli 30 levytettyä, lähinnä eri kuorojen esittämää versiota. Kappaleen on levyttänyt vanhalla kansansävelmällä laulettuna muun muassa Paul Norrback (1958), Chydeniuksen sävelmällä muun muassa Koiton Laulu (1974) ja Brahe Djäknar (1984). Laulusta on olemassa myös Barbara Helsingiuksen englanninkielinen käännös By the mountain, on the hillside sekä ruotsinkielinen käännös Där på kullen, högst på klippan.

KOM-teatterin versio 
Kalliolle kukkulalle on KOM-teatterin levytyksenä julkaistu vuonna 1972, ja se on ensimmäinen julkaistu versio Chydeniuksen sävellyksestä. Kappale ilmestyi alun perin pelkästään singlenä, jonka B-puolella on toinen vanha kansansävelmä On neidolla punapaula. KOM-teatterin esitys on myös useilla kokoelmalevyillä, muun muassa vuonna 2006 julkaistulla albumilla 35 vuotta lauluja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Iivari Kainulaisen versio vuodelta 1912 

Suomalaiset kansanlaulut
Kaj Chydeniuksen säveltämät kappaleet
Teokset ilman tekijännimeä
Tunteita

Tunteita on neljästä näytelmäelokuvasta koostuva suomalainen episodielokuva vuodelta 1965. Episodien ohjaajat ovat Kalevi Korte, Jaakko Talaskivi, Leena Salokangas (Saraste) ja Asko Tolonen. Käsikirjoitukset ovat tehneet Kortteen episodiin Anssi Mänttäri ja Salokankaan episodiin Jussi Lappi-Seppälä.

Episodit ovat ”Confiteor”, ”Liukastelua”, ”Toivo, rakkaus” ja ”Kristiina”. ”Kristiinan” nimiosassa on Kristiina Halkola ja miespääosassa ensimmäisessä elokuvaroolissaan Pekka Autiovuori. Molemmat olivat vielä teatterikoulussa.

Näyttelijät

Arviot 

Elokuva sai kokonaisuutena kriitikoilta kiitosta. Esimerkiksi Martti Savolle (Kansan Uutiset) se oli vuoden 1965 ”kotimaisten uutuuksien joukossa miellyttävin tuttavuus”. Erikseen nostettiin esiin ”Kristiina”, jonka ammattinäyttelijät osasivat kriitikoiden mukaan työnsä, ja episodia pidettiin muutenkin ”ryhmän ylivoimaisesti valmeimpana työnä”, kuten Paula Talaskivi (Helsingin Sanomat) kirjoitti.

Palkinnot 

Valtion elokuvapalkintolautakunnassa elokuvat luokiteltiin erillisiksi lyhytelokuviksi. Niistä ”Kristiina” sai 30 000 markan palkinnon. Pekka Autiovuori sai vuoden 1966 miespääosa-Jussin ja Risto Orko osittain Tunteita-elokuvan ansiosta tuottaja-Jussin uusien kasvojen esilletuomisesta. ”Kristiina” on esitetty televisiossa 1970 ja Länsi-Saksassa vuonna 1968 ZDF:n kanavalla. ”Kristiina” edusti vuonna 1966 Suomea Krakovan lyhytelokuvajuhlilla.

Lähteet 

Episodielokuvat
Vuoden 1962 suomalaiset elokuvat
Ristimäki

Ristimäki on Suomessa sekä sukunimenä että paikannimissä esiintyvä erisnimi. Se voi viitata muiden muassa seuraaviin:

Sukunimi

 Aarno Ristimäki (1945–2015), kestävyysjuoksija
 Ester Ristimäki (s. 1910), runoilija
 Juho Ristimäki (s. 1985), jääkiekkotuomari
 Jukka Ristimäki (s. 1980), pesäpalloilija
 Jussi Ristimäki (s. 1944), jalkapalloilija ja valmentaja
 Reetta Ristimäki (s. 1964), laulaja ja näyttelijä
 Vesa Ristimäki (s. 1960), tapahtumatuottaja, konserttipromoottori ja yrittäjä

Paikannimissä
 Ristimäki, kaupunginosa Tampereella
 Ristimäki, entinen kaupunginosa Viipurissa
 Ristimäen hautausmaa, hautausmaa Viipurissa
 Ristimäki, Ravattulan keskiaikaisen kirkon sijaintipaikka ja ruumiskalmisto Kaarinan Ravattulassa
 Ristimäki I–II, muinaisjäännös Turun, aiemmin Kaarinan Kuralassa
 Ristimäen kalmisto, muinaisjäännös Nastolassa
 Ristimäen hautausmaa, hautausmaa Lempäälässä
 Ristimäen koulu tai Ristimäen kansakoulu, usean koulun nimi Suomessa
 Ristimäen seisake, entinen liikennepaikka Haapamäki–Tampere-rataosalla

Täsmennyssivut
Hefemale

Hefemale on seksityön ja aikuisviihdeteollisuuden yhteydessä käytetty termi, jolla viitataan yleensä niihin transsukupuolisiin miehiin, jotka ovat korjanneet sukupuolensa naispuolisesta miespuoliseksi, mutta joilla on kehoa maskulinisoivista hormonaalisista ja kirurgisista korjaushoidoista huolimatta vielä jäljellä naisen ulkoiset sukupuolielimet. Transsukupuolisten keskuudessa termi koetaan yleisesti alentavana ja pejoratiivisena, sillä se esimerkiksi automaattisesti viittaisi henkilön työskentelevän seksityön tai aikuisviihdeteollisuuden parissa.

Katso myös
 Futanari
 Shemale
 Transmies

Transsukupuolisuus
Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Uladzimir Karatkevitš

Uladzimir Karatkevitš (, ; 26. marraskuuta 1930 Orša, Valko-Venäjän SNT – 25. heinäkuuta 1984 Minsk, Valko-Venäjän SNT) oli valkovenäläinen, valkovenäjän kielellä kirjoittanut ja maassaan runsaasti palkittu kirjailija.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Valkovenäläinen slounik.org-verkkotietosanakirja: Karatkevitš Uladzimir 1, Karatkevitš Uladzimir 2  (slounik.org)
 Uladzimir Karatkevitš (joidenkin teosten teksti)  (lib.ru)
 Vladimir Korotkevitš 1930-1984 Biografija  (karatkevich.ru)
 Vladimir Korotkevitš. Oko taifuna (suom. Taifuunin silmässä, novelli, 4/1975)  (vokrugsveta.ru)
 Соседи Владимира Короткевича: Он вообще по-белорусски разговаривал, мы так не можем   (ctv.by)
 Vladimir Korotkevitš. Doroga, kotoruju prošjol   (usebelarusy.by)

Valkovenäläiset kirjailijat
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 1984 kuolleet
Garnieriitti

Garnieriitti (Ni,Mg)6Si4O10(OH)8) on silikaattimineraali, jota muodostuu nikkelisulfidien muunnoksen tuloksena. Kiteet ovat yleensä litteitä ja kidejärjestelmä on monokliininen. Itse mineraalin väri on vihreä ja viiru on vaaleanvihreä. Garnieriitti on läpinäkyvä tai läpikuultava ja sillä voi olla rasvan- tai vahankiilto. Kovuus on Mohsin kovuusasteikolla 2–4. Sitä esiintyy tuliperäisissä kivissä.

Lähteet 

Silikaattimineraalit
Procreating an Apocalypse

Procreating an Apocalypse on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Inherit Diseasen esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Unique Leader Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Obie Flett – laulu
 Sean Kennedy – kitara
 Josh Welling – bassokitara
 Andy Kirk – rummut

Vierailevat muusikot 
 Jacoby Kingston – laulu (kappale 2)
 Erik Lindmark – laulu (kappale 6)

Muut tekijät 
 Kip Stork – äänittäjä, miksaaja, masteroija
 Todd Roeth – valokuvat
 Jon Zig – grafiikka
 Jacoby Kingston – layout
 Pär Olofsson – kansikuva

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2006 esikoisalbumit
Inherit Diseasen albumit
Veltins-EisArena Winterberg

Veltins-EisArena Winterberg (ennen vuotta 2015 Bobbahn Winterberg Hochsauerland) on kelkkailurata Kappe-vuorella Winterbergissä Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa.

Historia
19. maaliskuuta 1910 perustettiin Sauerländischer Bobsleigh- und Automobilclub von Hessen und Westfalen e.V. -rattikelkkailuseura (nykyisin Bob- und Schlittensportclub Sauerland Winterberg e.V.), jonka tarkoituksena oli järjestää rattikelkkailukilpailuja. Talvella 1910–1911 seura järjesti Winterbergissä Kappe-vuorelle jäädytetyllä luonnonjääradalla ensimmäiset rattikelkkailukilpailut Winterbergissä. Seuran laajentuessa vuonna 1911 rakennettiin Seurantalo Kappe-vuoren päälle, nimeltään Bobhaus. Bobhaus toimi myöhemmin rinneravintolana ennen kuin se tuhoutui tulipalossa. Talvella 1965 luonnonjäärata jäädytettiin viimeisen kerran.

Maailman neljäs keinotekoinen kelkkailurata avattiin Winterbergiin Kappe-vuorelle 10. joulukuuta 1977. Vuonna 1986 remontoitiin radan alkuosaa ja rakennettiin uusi 180-asteinen mutka (14) ennen maalia, jotta jarrutusalue on ylämäkeen. Vuonna 2000 radalla järjestettiin kautta aikain ensimmäiset naisten rattikelkkailun maailmanmestaruuskilpailut.

Vuonna 2004 rakennettiin uusi lähtötalo 2 ohjaskelkkailun pareille ja junioreille. Vuosina 2005–2006 koko rata-alue peruskorjattiin. Vanha lähtötalo 1 purettiin ja tilalle rakennettiin kokonaan uusi lähtötalo, jonka alakertaan siirtyi myös naisten ohjaskelkkailun lähtöpaikka. Lähtötaloon rakennettiin urheilijoiden käyttöön lämmittelyalue. Remontin kokonaisinvestointi oli 3,1 miljoonaa euroa.

Tietoja radasta

Ennätykset

Starttiennätykset

Rataennätykset

Lähteet
VELTINS-EisArena Winterberg  Veltins-eisarena.de 
Historie – VELTINS-EisArena Winterberg  Veltins-eisarena.de 
Winterberg (Germany) FIL-luge.org 
Winterberg  FIL-luge.org 
VELTINS-EisArena Winterberg IBSF.org

Viitteet

Aiheesta muualla 

Saksan kelkkailuradat
Nordrhein-Westfalenin urheilupaikat
Visceral Transcendence

Visceral Transcendence on Inherit Diseasen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 20. heinäkuuta 2010.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Obie Flett – laulu
 Dan Osborn – rummut
 Josh Welling – bassokitara
 Derek De Roos – kitara

Vierailevat muusikot 
 Samur Khouja – laulu (kappale 10)
 Justin Richey – laulu (kappale 10)
 Conner Bond – laulu (kappale 6)
 Angel Ochoa – laulu (kappale 5)

Tuotanto 
 Guang Yang – grafiikka
 KC Thomas – valokuvat
 Samur Khouja – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Stefano – masteroija
 Hal Rotter – layout
 Jon Zig – logo

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Metalnews.de: 5.5/7 
 Stereokiller.com: 4.65/5

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2010 albumit
Inherit Diseasen albumit
Apostles of Inexpression


Apostles of Inexpression on italialaisen death metal -yhtyeen Vomit the Soulin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Unique Leader Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
Yhtye
 Max – laulu, kitara
 Andrea – bassokitara
 Ycio – rummut

Tuotanto
 Stefano Morabito – äänittäjä, miksaaja, masteroija
 Nicola Galli – valokuvat
 Marco Hasmann – kansikuva
 Joel Sta – layout
 Jon Zig – logo

Arvostelut 
 Global Domination: 5/10 
 Metalnews.de: 6/7

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2009 albumit
Vomit the Soulin albumit
Garbo (täsmennyssivu)

Garbo voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

 Garbo, suomalainen yhtye
 Garbo, Garbo-yhtyeen toinen albumi vuodelta 1987
 Garbo, italialainen laulaja-lauluntekijä
 Alva Garbo, ruotsalainen näyttelijä, Greta Garbon sisar
 Greta Garbo, ruotsalaissyntyinen näyttelijä
 Gunnar Garbo, norjalainen toimittaja, poliitikko ja diplomaatti
 Raffaellino del Garbo, 1400–1500-lukujen firenzeläinen taidemaalari.

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Epitaph (Necrophagistin albumi)

Epitaph on saksalaisen teknisen death metal -yhtyeen Necrophagistin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Relapse Records.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet sanoittanut Muhammed Suiçmez.

Kokoonpano 
 Muhammed Suiçmez – murinalaulu, kitara, tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Christian Muenzner – kitara
 Stefan Fimmers – bassokitara
 Hannes Grossmann – rummut

Muut tekijät 
 Sascha Ehrich – kansikuva, design, layout, logo
 Christoph Brandes – äänittäjä, miksaaja
 Bob Katz – masteroija
 Orion Landau – grafiikka, layout

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Metal Temple: 
 Metal Storm: 10/10 
 The Metal Observer: 9/10 
 Global Domination: 8.5/10 
 Sputnikmusic: 4/5

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Epitaph discogs.com -sivustolla

Vuoden 2004 albumit
Necrophagistin albumit
Liberation Through Hearing

Liberation Through Hearing on yhdysvaltalaisen teknisen/brutaalin death metalin yhtyeen Inanimate Existencen esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Unique Leader Records.

Kappaleesta "Transcendent Absorption" kuvattiin musiikkivideo.

Kappaleet

Kokoonpano 
Yhtye
 Cameron Porras – laulu, akustinen kitara
 Ian Rittmaster – kitara
 Joel Guernsey – kitara
 Mitch Yoesle – bassokitara
 Ron Casey – rummut, bongot

+

 Matt Sotelo – kitarasoolo kappaleessa "Morphic Fields"

Tuotanto
 Zack Ohren – tuottaja
 Alex Colon – kansikuva, layout

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Metal Temple: 
 Technicaldeathmetal.com: 9.5/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2012 esikoisalbumit
Inanimate Existencen albumit
Trinity of Falsehood

Trinity of Falsehood on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtyeen The Kennedy Veilin toinen studioalbumi. Se julkaistiin tammikuussa 2014 levymerkillä Unique Leader Records.

Kappaleet 
Ad Noctum
Eulogy of the Divine
Enslave.Defile.Erase
Trinity of Falsehood
King of Slaves
Seventh Circle
Necrotic Gospel
Beneath the Shroud of Atonement
Disciples of Dead Aeons
In the Ashes of Humanity
Perfidia

Kokoonpano 
Yhtye
 Shawn Peterson – bassokitara
 Gabe Seeber – rummut
 KC Childers – kitara
 Taylor Wientjes – laulu (2013–)

Tuotanto
 Nick Botelho – tuottaja
 Ken Sarafin – grafiikka

Arvostelut 
 Angry Metal Guy:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2014 albumit
Yhdysvaltalaiset brutaalit death metal -albumit
Illuminate the Excessive

Illuminate the Excessive on ruotsalaisen teknisen death metal -yhtyeen Soreptionin EP-levy, joka julkaistiin omakustanteena vuonna 2007.

Vuonna 2008 Cube1 Records julkaisi EP:n uudelleen bonus-DVD:llä varustettuna.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt Anton Svedin ja Tony Westermark sekä sanoittanut Fredrik Söderberg.

Kokoonpano 
Yhtye
 Fredrik Söderberg – laulu
 Anton Svedin – kitara
 Tony Westermark – rummut
 Rikard Persson – bassokitara

Tuotanto
 Chris Rehn – tuottaja, äänittäjä, grafiikka, valokuvat, layout, logo
 Håkan Åkesson – masteroija
 Tommy Rehn – tuottaja, äänittäjä, miksaaja

Arvostelut 
 Global Domination: 7/10 
 Metal Temple:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2007 EP:t
Soreptionin albumit