joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Vaasa Saints

Vaasa Saints on vaasalainen ultimaten erikoisseura. Seura on pelannut lähes yhtäjakoisesti Suomen Liitokiekkoliiton ylimmällä sarjatasolla seuran perustamisesta lähtien. Seuran juniorit ovat hallitsevia Suomen mestareita sekä ulko- että sisäsarjassa. Miesten joukkue on noussut viime vuosina kohti Suomen huippua ja on vakiinnuttanut paikkansa SM-sarjan keskitason joukkueena. Naisten joukkue on kulkenut vuosien saatossa hissiliikettä ja on vuorovuosina noussut SM-sarjaan ja pudonnut takaisin I-divisioonaan.

Nuorten EM-kultaan 2009 yltäneessä Suomen maajoukkueessa pelasi viisi vaasalaispelaajaa, joka on suurin määrä yhdessä sipoolaisen SOS:n kanssa. Kesän 2010 nuorten MM-joukkueessa pelasi kuusi Saintsin pelaajaa, eli Saints oli kisajoukkueen suurin seurajoukkue.

Kaudella 2010 Saintsin miesten joukkue sijoittui ulkosarjassa viidenneksi, mikä on seuran historian paras sijoitus. Hallikaudella 2011-12 Saints selvitti tiensä välieriin asti, mutta lopulta joutui tyytymään SM-pronssiotteluun ja voitti historiansa ensimmäiset SM-mitalit. Saints uusi hallisarjan pronssin kaudella 2012-13. Naiset selvisivät kaudella 2012-13 myös ensi kertaa historiassa mitaliotteluun, mutta tuloksena oli tappio pronssiottelussa.

Kesällä 2012 Saints voitti historiansa ensimmäisen aikuisten mestaruuden, kun joukkue voitti Mixed-SM-turnauksen. Saints uusi mestaruutensa kesällä 2013 ja samalla hankki seuralle paikan seurajoukkueiden EM-kisoihin. Kesäkaudella 2013 Saintsin miehet selvittivät tiensä historiansa ensimmäistä kertaa SM-mitaliotteluihin, mutta pronssiottelussa oli kohtalona tappio Helsinki Ultimate Teamille lukemin 13-10.

Historia 
Joukkue perustettiin vuonna 1999 kun aiemmat vaasalaiset lajin seurat olivat ajautuneet pelaajapulaan. Seura vietti 10-vuotisjuhliaan vuonna 2009. Seuran pelaajia on nähty eritoten junioreiden maajoukkueissa. Miesten puolella edustukset ovat jääneet yhteen aina vuoteen 2011 asti, jolloin Antti Wiklund ja Mickey Ratilainen olivat mukana maajoukkueessa Sloveniassa pidetyissä EM-kisoissa. Kesän 2012 MM-kisoissa Japanin Sakaissa avoimen joukkueen riveissä pelasi neljä vaasalaista. Wiklundin lisäksi Elias Päällysaho ja Teemu Kalliokoski sekä seuran kasvatti Tomi Sandberg, joka valittiin joukkueeseen Espoon Otson riveistä.

Seura on jäädyttänyt kaksi pelinumeroa.

72 Pasi Roimela
1  Martina Ödman

Alustava pelaajalista 2013 

Naisten sarja

 2 Heini Mikonaho
 9 Sofia Saha
25 Mira Salo
11 Emmi Kaakinen
14 Kaisa Ala-Nikkola
18 Sanna Turunen
20 Kirsi Pietilä
21 Jutta Wuolamo
27 Laura Pienihäkkinen
31 Viivi Niemelä
33 Hanna Mikkonen
44 Terhi Teräväinen (C)
77 Emilia Mäkelä

Aiheesta muualla 
 Seuran kotisivut 

Vaasalaiset urheiluseurat
Se, josta ei puhuta

Se, josta ei puhuta on pohjoissavolainen suomenkielistä black metal -vaikutteista death metalia soittava yhtye. Yhtyeen perusti vuonna 2007 laulaja-lauluntekijä Samu Männikkö. Yhtye aloitti HC-punkilla, mutta sen tyylisuunta muuttui pian metallisemmaksi. 

Vuonna 2007 yhtye nauhoitti neljän kappaleen Se, josta ei puhuta -demon ja se solmi keväällä 2010 levytyssopimuksen Sound of Finland -levy-yhtiön kanssa. Albumi Ne, joista ei puhuta julkaistiin 5. toukokuuta 2010.

Yhtye nauhoitti 2011 keväällä toisen studioalbuminsa Musta, kylmä, syvä ja samea, jonka julkaisi Spinefarm Records 9. marraskuuta 2011.

Julkaisut

Aiheesta muualla
 Se, josta ei puhuta kotisivu
 Se, josta ei puhuta Myspace-sivu

Suomalaiset death metal -yhtyeet
Mediaatti

Mediaatti (myöhäislat. mediā'tus < mediā're, jakaa keskeltä) oli Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa ennen vuotta 1806 alue, joka ei ollut välittömästi keisarin alainen, vaan kuului keisarin ja valtakunnan alaisuuteen jonkin valtakunnansäädyn välityksellä. Mediaatin vastakohta oli immediaatti. Mediaatti tarkoittaa myös välillistä.

Lähteet

Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Betrayal, Justice, Revenge

Betrayal, Justice, Revenge on suomalaisen metalliyhtyeen Kivimetsän Druidi toinen studioalbumi, joka julkaistiin 26. huhtikuuta 2010.

Kappaleesta ”Desolation: White Wolf” kuvattiin musiikkivideo.

Kappaleet

Kokoonpano 

Yhtye
 Joni Koskinen – kitara, laulu
 Leeni-Maria Hovila – laulu
 Antti Rinkinen – kitarat
 Simo Lehtonen – basso
 Atte Marttinen – rummut, soitinnus
 Antti Koskinen – kosketinsoitin

Tuotanto
 Aki Väkevä – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
 Jani Huusari – äänittäjä, miksaaja
 Mika Jussila – masteroija
 Jan Yrlund – grafiikka, layout
 Eero Jokimies – valokuvat
 Tomas Whitehouse – valokuvat

Arvostelut 
 Metal Temple: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Kivimetsän Druidin albumit
Vuoden 2010 albumit
Sanremon ralli

Sanremon ralli on vuosittainen rallikilpailu, joka ajetaan Sanremossa Italiassa. Ralli kuului rallin maailmanmestaruussarjaan vuosina 1973–1994 ja 1996–2003. IRC-sarjaan ralli kuului vuosina 2006–2012. Rallin suomalaisvoittajat ovat Pauli Toivonen (1968), Markku Alén (1978, 1983 ja 1986), Ari Vatanen (1984) ja Tommi Mäkinen (1998 ja 1999). Vuodesta 2015 eteenpäin San Remon rallin (Rallye Sanremo) numerointijärjestelmä muuttui siten, että järjestysnumerosta 57° siirryttin eteenpäin → 62° jne. Syynä muutokseen oli vuosien 1952–1956 naisten rallisarjan ”Rallye Femminile Perla di Sanremo” kunnioittaminen.

Voittajat

Lähde:

Huomautukset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset sivut
Keuruun helluntaiseurakunta

Keuruun helluntaiseurakunta on Keuruulla toimiva helluntaiherätykseen kuuluva seurakunta, jossa on noin 380 jäsentä (vuonna 2011). Sen toiminta-alueeseen kuuluvat myös Multia ja Petäjävesi. Seurakunnan toimintamuotoina ovat jumalanpalvelukset, lapsi- ja nuorisotyö sekä lähetystyö Keniassa, Meksikossa, Thaimaassa ja Venäjällä.

Historiaa
Keuruun helluntaiseurakunta perustettiin Keuruulla 11. syyskuuta 1946, jolloin 60 uskovaista kokoontui Mäyrämäen taloon ja siellä lausuttiin seurakunnan syntysanat. Aluksi seurakunnalla ei ollut omaa rukoushuonetta, jolloin se toimi Osuusliike Keski-Suomen alaravintolassa, matkailumaja Seipossa tai työväentalolla. Seurakunnankokoukset, rukouskokoukset, kuoroharjoitukset ja pyhäkoulut pidettiin kodeissa. Kymmenen toimintavuoden aikana toiminta vakiintui ja siirtyi Keuruun keskustaan. Nykyään seurakunta toimii Einari Vuorelan tiellä. Seurakunta aloitti lähetystyön vuonna 1966, jolloin se lähetti ensimmäisen oman lähettinsä Keniaan. Keuruun helluntaiseurakunta hyväksyttiin Suomen Helluntaikirkon jäsenseurakunnaksi 25. elokuuta 2007.

Lähteet 

Keuruu
Suomen helluntaiseurakunnat
Platform-jalkineet

Platform-jalkineet, esim. korkokengät, saappaat tai sandaalit, ovat jalkineita joissa on lisäpohja jalkaosassa. Kengän korko on tyypillisesti korkea. Platform-jalkineet ovat olleet 1970-luvulla muotia ja nousseet takaisin muotiin.

Jalkineet
2010-luvun muoti
Vita Audio

Vita Audio on englantilainen pöytäradioiden valmistaja, jonka taustalta löytyy perinteinen hifi-merkki Ruark Acoustics. 

Vita Audio -merkki on perustettu vuonna 2006, mutta Ruark Acousticsin historia yltää 30 vuoden päähän.

Ruark Acousticsin ideana oli alun perin luoda pienikokoinen huippuluokan äänentoistoratkaisu. Näin ensimmäinen malli R1 sai alkunsa.

Sunday Telegraph -lehti on nimennyt Vita Audion leikkisästi pöytäradioiden Aston Martiniksi ja sekä R2i että R4i ovat voittaneet vuoden pöytäradio -palkinnon englantilaisessa WHAT HIFI- lehdessä.

Valikoimassa oli kolme mallia, R1 mk2, R2i sekä R4i.
R1 mk2 on yhdellä kaiuttimella varustettu monoradio.
R2i on kahdella kaiuttimella ja iPod-telakalla varustettu stereomalli.
R4i on malliston lippulaiva, josta löytyy lisäksi myös CD-soitin, yhdysrakenteinen säädettävä subwoofer sekä USB-portti.

Linkit
Vita Audion kotisivut
Maahantuojan kotisivut
Vita Audio arvosteluita 
Vita Audio tuotekuvasto

Elektroniikkayhtiöt
Brittiläiset teollisuusyritykset
Mac OS X 10.1

Mac OS X 10.1 Puma oli toinen Mac OS X -käyttöjärjestelmäperheen käyttöjärjestelmistä. Versio 10.1 julkaistiin 25. syyskuuta 2001 ilmaisena päivityksenä Mac OS X 10.0 -versiolle. Puma oli vakaampi kuin versio 10.0.

Versiot 
 10.1 Build 5G64
 10.1.1 Build 5M28 
 10.1.2 Build 5P48 
 10.1.3 Build 5Q45 
 10.1.4 Build 5Q125
 10.1.5 Build 5S60

MacOS
Sekoelma!

Sekoelma! on rap-yhtye Raptorin 26. toukokuuta 2010 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää vanhempia kappaleita alkuperäisinä versioina, sekä yhtyeen uutta tuotantoa. Levyn kappaleita ovat muun muassa hitit "Oi beibi", "Armeija" ja "Debi Gibson". Albumilla on myös mukana uudet, Jaakko Salovaaran tuottamat remix-versiot kappaleista "Oi beibi", nimellä "Oi beibi 16", sekä Jufo III:n ja Izmon toisen yhtyeen, Allekirjoittaneen kappaleesta "Tosi tarttuva täytebiisi", nimellä "Tosi tarttuva täytebiisi 16". Näistä molemmista kappaleista on julkaistu musiikkivideo.

Albumi ylsi Suomen virallisen listan seitsemännelle sijalle.

Kappaleet 
 Oi beibi 16
 Debi Gibson
 Raptori
 Tuhansien sulojen maa
 Tyyris tyllerö
 Oi beibi
 Hiphopmusiikkia
 Armeija
 Kumitissit
 Karvanoppaelvis
 Jutka ja Kunkka
 Sukellus pumpuliin
 Suomenkielinen räp-biisi
 Tosi tarttuva täytebiisi 16
 Herrasmies

Arvostelut 
 Desibeli.net: 
 Dome.fi: 
 Rumba:

Lähteet 

Vuoden 2010 kokoelma-albumit
Raptorin albumit
Mustalampi (Jyväskylä)

Mustalampi on 2000-luvulla rakennettu pientaloalue Jyväskylässä Keltinmäen kaupunginosassa, tosin usein Keltinmäellä epävirallisesti tarkoitetaan pelkkää Keltinkeskuksen aluetta eikä Keltinmäen muita asuinalueita Mustalampea ja Mäyrämäkeä. Siellä on 250 omakotitaloa, enimmäkseen lautaverhoiltuja, jonkin verran myös tiilisiä. Alueen vieressä on kaksi lampea, alueelle nimensä antanut Mustalampi sekä Rajalampi. Alueen kadut on nimetty enimmäkseen naispuolisten satuhahmojen mukaan. Mustalammen laajentamiseen on varattu viereinen Valkeamäen alue. Mustalampeen kulkee Jyväskylän liikenteen bussi 27.

Lähteet

Keltinmäki
Valkeamäki

Valkeamäki on Jyväskylän kaupunginosa vuoden 2009 alueliitosta edeltäneen kaupunkialueen länsiosassa. Nyt alue on enimmäkseen metsää ja asutusta siellä on melkein vain pieni Hanhiperän kylä, mutta sen rakentamista on paljon suunniteltu. Jos Valkeamäen rakentamissuunnitelma toteutuu, sinne voi tulla asuntoja yli 8 000 asukasta varten. Laajennushanketta myös vastustetaan laajalti, koska Valkeamäen luonnontilaisuus halutaan säilyttää. Esimerkiksi alueella sijaitsevaa Sintinsuota pidetään arvokkaana luontokohteena.

Aiheesta muualla 
Valkeamäen osayleiskaava

Jyväskylän kaupunginosat
Keltinmäki–Myllyjärvi
Nurse Jackie

Nurse Jackie on yhdysvaltalainen mustaa komediaa ja draamaa yhdistävä  televisiosarja, joka kertoo All Saintsin sairaalassa työskentelevästä sairaanhoitaja Jackiesta.

Tuotanto
Nurse Jackien ensiesitys oli Yhdysvalloissa kesällä 2009 Showtime-kanavalla. 

Sarjan pääosassa ovat Edie Falco, Eve Best, Merrit Wever, Paul Schnulze ja Peter Facinelli. Falco voitti roolistaan Jackiena Primetime Emmy -palkinnon vuonna 2010. Hän on saanut roolistaan myös Golden Globe - ja Satellite Award -ehdokkuudet. Sarja on ehdolla useiden muiden palkintojen saajaksi.

Tarina
Nurse Jackie on musta komedia, jossa seurataan New Yorkissa sijaitsevan All Saintsin sairaalan elämää. Sarjan päähenkilö on nimikkohahmo Jackie Peyton (Edie Falco), hyväsydäminen mutta lujatahtoinen ja hiukan kapinallinen hoitaja. Jackiella on omaperäinen työskentelytyyli ja salaisuuksia, jotka toisivat hänelle ongelmia, jos muut niistä saisivat tietää. Hän on perheenäiti ja onnellisesti naimisissa, mutta hänellä on myös suhde farmaseutti Eddien (Paul Schulze) kanssa. 

Jackiella on myös lääkeaddiktio, jonka hän on onnistunut salaamaan sekä perheeltään että useimmilta työkavereiltaan. Sarjan muita henkilöitä ovat muun muassa Jackien ystävä tri Eleanor O'Hara (Eve Best), positiivinen mutta epävarma aloitteleva hoitaja Zoey (Merritt Wever), miespuolinen hoitaja Mo-Mo (Haaz Sleiman) ja nuori tri. Cooper (Peter Facinelli), joka pitää Jackiesta, mutta on jatkuvasti tämän kanssa eri mieltä.

Näyttelijät ja hahmot

Päähenkilöt

Sivuhenkilöitä

Lähteet

Aiheesta muualla
 Sarjan virallinen kotisivu
 
 Nurse Jackie Nelosen sivustolla 
 Nurse Jackie TV.com-sivustolla

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Yhdysvaltalaiset komediasarjat
Yhdysvaltalaiset sairaalasarjat
Showtimen televisio-ohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Pur

Pur () on joki Jamalin Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Venäjällä. Sen yläjuoksun muodostavat Pjakupur ja Aivasedapur -joet. Purin pituus on 389 kilometriä (Pjakupur mukaan laskettuna 1 024 kilometriä), valuma-alueen laajuus 112 000 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 1 040 kuutiometriä sekunnissa.

Pur virtaa Länsi-Siperian alangolla kohti pohjoista ja laskee Karanmeren Obinlahden haaraumaan Tazinlahteen. Joki on liikennöintikelpoinen. Sen alueella sijaitsee öljy- ja maakaasuesiintymiä.

Suurimpia pääuomien varrelle osuvia kaupunkeja ovat Urengoi (10 070 as. vuonna 2010), Tarko-Sale  (20 372 as.) ja Gubkinski (23 340 as.). Näistä ainakin Urengoissa on jokisatama. Joen valuma-alueella sijaitsevat myös Novyi Urengoi, Muravlenko ja Nojabrsk.

Valuma-alueeltaan 31 400 neliökilometriä kattavan Pjakupur-haaran alajuoksun kevättulva osui vuosien 1954-1997 Tarko-Salen mittauspisteen tilastojen mukaan keskimäärin kesäkuulle. Pjakopurin kuukauden keskivirtaama oli kesäkuussa 1 122,75 m3/s.

Lähteet

Aiheesta muualla
Pur-joen pääuoma Venäjän vesistötietokannassa 
 Hydrologisia tilastoja 1939-1990: Pur at Samburg  (unesco.org)

Jamalin Nenetsian joet
Alan Dale

Alan Hugh Dale (s. 6. toukokuuta 1947 Dunedin Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Charles Widmorena televisiosarjassa Lost ja Caleb Nicholin roolista televisiosarjassa O.C. Hänen ensimmäisiä kansainvälisiä televisioroolejaan oli vuonna 1985 alkanut kahdeksanvuotinen rooli Jim Robinsonina australialaisessa saippuasarjassa Neighbours. Dale on esittänyt vuodesta 2017 Dynastiassa Joseph Andersia.  

Televisioroolien lisäksi Dale on myös esiintynyt muun muassa elokuvissa Indiana Jones ja kristallikallon valtakunta, Star Trek: Nemesis ja The Girl with the Dragon Tattoo.

Dale oli naimisissa Claire Dalen kanssa vuosina 1968–1979. Nykyään hän on naimisissa entisen Miss Australian Tracey Pearsonin kanssa ja heillä on neljä lasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Uusiseelantilaiset näyttelijät
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Saana Hyvärinen

Saana Sofia Hyvärinen (s. 20. toukokuuta 1977 Helsinki) on suomalainen freelancer-näyttelijä. Hänen läpimurtoroolinsa oli elokuvassa Pieni pyhiinvaellus (2000), Hyvärinen esitti elokuvassa Ritvan roolin. Roolistaan elokuvassa Saana Hyvärinen palkittiin parhaana naisnäyttelijänä Moskovassa Faces of Love -elokuvafestivaaleilla. Hän on näytellyt myös elokuvissa Lopun alku (2009) ja Virginie 2009. Hyvärinen on näytellyt myös tv-sarjoissa Kultainen noutaja, Lehmän vuosi ja Make Up. Saana Hyvärinen on valmistunut teatteritieteiden maisteriksi vuonna 2001.

Palkinnot 
Best Actress Faces of Love Film Festival, Moscow (2001)

Ehdokkuudet 
Venla (2001) Paras naispääosa

Yksityiselämä 
Saana Hyvärinen on naimisissa näyttelijä Teemu Palosaaren kanssa ja hänellä on kolme lasta. Hänen siskonsa Niina Hyvärinen on balettitanssija.

Aiheesta muualla 

Saana Hyvärinen Elonetin sivuilla
Saana Hyvärinen Helsingin freelancer-näyttelijöiden sivuilla

Lähteet 
Lopun alku: Saana Hyvärinen

Viitteet

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Ryynänen

Ryynänen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Aimo Ryynänen, kunnallisoikeuden professori 
 Aki Ryynänen (s. 1983), käsikirjoittaja
 Eva Ryynänen (1915–2001), kuvanveistäjä
 Janne Ryynänen (s. 1988), yhdistetyn hiihtäjä
 Juho Ryynänen (1873–1933), maanviljelijä, kunnallisneuvos. Maalaisliiton kansanedustaja
 Max Ryynänen (s. 1972), visuaalisen kulttuurin tutkija, yliopiston lehtori ja kirjailija
 Mika Ryynänen (s. 1969), keskimatkojen juoksija 
 Mirja Ryynänen (s. 1944), poliitikko
 Olli-Pekka Ryynänen (s. 1951), yleislääketieteen professori
 Pekka Martti Ryynänen (s. 1949), kuvataiteilija, taidegraafikko, kuvanveistäjä
 Pekka Pauli Ryynänen (s. 1932), kuvataiteilija, akvarellisti
 R. R. Ryynänen (1891–1963), sanoittaja, tenorilaulaja ja kuoromies
 Robin Ryynänen (s. 1997), kestävyysjuoksija
 Sippo Ryynänen (s. 1950), prikaatikenraali
 Toivo Ryynänen, Jaakko Tepon lauluissa mainittu koneenkuljettaja
 Viljo Ryynänen (1925–2021), maataloudentutkija, professori
Inna (laulaja)

Inna (oikealta nimeltään Elena Alexandra Apostoleanu, s. 16. lokakuuta 1986 Mangalia, Romania) on romanialainen tanssimusiikin laulaja.

Innan esikoisalbumi Hot ilmestyi vuonna 2008 ja nousi listaykköseksi useissa maissa. Inna oli ehdolla parhaan laulajan ja parhaan singlen Eska-palkinnon saajaksi Puolassa. Lisäksi hän voitti vuoden 2009 MTV Romania Music Awardseissa useita eri palkintoja.

Inna on esiintynyt Suomessa Helsingin The Circus -yökerhossa ja Weekend Festivaleissa.

 The Circus 23.2.2013
 Weekend Festival 17.8.2013
 The Circus 25.3.2017
 Weekend Festival 4.8.2017
 Weekend Festival Summer Tour 4.8.2018
 The Circus 8.12.2018
 The Circus 18.1.2020

Diskografia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Innan kotisivut
 YouTube-kanava
 

Romanialaiset laulajat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit
Koljatti

Koljatti on Jari Tervon politiikasta kertova satiirinen romaani, joka ilmestyi vuonna 2009. Teoksesta on julkaistu myös Veikko Honkasen lukema äänikirja.

Kirja kertoo kuvitteellisesta Suomen pääministeristä nimeltä Pekka Lahnanen, joka tarinan kuluessa muun muassa ehtii aiheuttaa EU-kokouksessa diplomaattisen skandaalin ja lukita myanmarilaisen naistutkimuksen professorin kellariinsa. Kirjan muut henkilöt ovat pääosin omilla nimillään esitettäviä Suomen todellisen pääministerin Matti Vanhasen toisen hallituksen jäseniä ja muita todellisia henkilöitä, kuten Javier Solana ja Vladimir Putin, joka esiintyy myös yhtenä kirjan kertojista. Fiktiivisinä esitetään pääministerin lähimmät avustajat ja perheenjäsenet (kuten kaksospojat Urho ja Kaleva) sekä pääministerin oman puolueen puoluesihteeri Pörhönen.

30. syyskuuta 2010 Helsingin kaupunginteatterissa sai ensi-iltansa romaaniin perustuva samanniminen näytelmä. Näytelmässä Matti Vanhasta muistuttavaa pääministeri Pekka Lahnasta esitti Antti Virmavirta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Jari Tervon teokset
Vuoden 2009 kirjat
4,4′-bis(dimetyyliamino)bentsofenoni

4,4′-bis(dimetyyliamino)bentsofenoni eli Michlerin ketoni (C17H20N2O) on bentsofenonin johdannainen. Yhdistettä käytetään väriaineiden ja polymeerien valmistuksessa. Nimen Michlerin ketoni yhdiste on saanut saksalaiselta kemistiltä Wilhelm Michleriltä, joka ensimmäisenä syntetisoi aineen.

Valmistus 
4,4′-bis(dimetyyliamino)bentsofenonia voidaan valmistaa Friedel–Crafts-reaktiolla N,N-dimetyylianiliinista käyttävällä asyloivana reagenssina fosgeenia.
COCl2 + 2 C6H5N(CH3)2 → ((CH3)2NC6H4)2CO + 2 HCl

Käyttö 
4,4′-bis(dimetyyliamino)bentsofenonia käytetään pääasiassa valmistettaessa väriaineita, erityisesti auramiinin johdannaisia. Näitä väriaineita käytetään paperin, tekstiilien ja nahan värjäämiseen.

Eräs väriaine, jonka valmistuksessa käytetään 4,4′-bis(dimetyyliamino)bentsofenonia on metyylivioletti. Heinrich Caron vuonna 1884 kehittämässä menetelmässä 4,4′-bis(dimetyyliamino)bentsofenoni kondensoituu N,N-dimetyylianiliinin kanssa fosgeenin tai fosforyylikloridin läsnä ollessa muodostaen metyyliviolettia.

4,4′-bis(dimetyyliamino)bentsofenonia voidaan käyttää myös herkistäjänä fotopolymisoinnissa ja muissa valoreaktioissa. Yhdiste absorboi voimakkaasti aallonpituudeltaan 365 nm olevaa säteilyä.

Karsinogeenisuus 
4,4′-bis(dimetyyliamino)bentsofenonin on todettu eläinkokeissa aiheuttavan maksasyöpää sekä koiras- että naarasrotille ja hemangiosarkoomaa koirashiirille. Yhdisteen karsinogeenisuudesta ihmisille ei ole tarkkaa tietoa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
ChemBlink: 4,4'-Bis(dimethylamino)benzophenone 

Aromaattiset yhdisteet
Ketonit
Felix Brych

Felix Brych (s. 3. elokuuta 1975 München, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloerotuomari. Hän on tuominnut Saksan Bundesliigassa vuodesta 2004 lähtien. Kansainvälinen erotuomari hänestä tuli vuonna 2007.

Brych on tuominnut Mestarien liigan ja Uefa-cupin otteluiden lisäksi aikuisten maaotteluita.

Ammatiltaan Brych on lakimies.

Aiheesta muualla 
 Esittely World Referee -sivustolla

Saksalaiset jalkapallotuomarit
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Mutiny Within (albumi)


Mutiny Within on samannimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 22. helmikuuta 2010. Laulaja Chris Clancyn liityttyä yhtyeeseen Mutiny Within sävelsi 50 kappaletta, joista parhaat 11 valittiin nauhoitettavaksi levylle. Clancyn ystävä Dan Bage liittyi yhtyeeseen soittamaan kitaraa nauhoituksien aikana.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Chris Clancy – laulu
 Brandon Jacobs – kitara
 Dan Bage – kitara
 Andrew Stavola – kosketinsoittimet
 Andrew Jacobs – basso
 Bill Fore – rummut

Arvostelut 
 AllMusic: 
 PopMatters:

Lähteet

Viitteet

Vuoden 2010 esikoisalbumit
Yhdysvaltalaiset metalcore-albumit
Yhdysvaltalaiset melodisen death metalin albumit
Yhdysvaltalaiset progressiiviset metallialbumit
Nopolan koulu

Nopolan koulu on koulu Kyyjärvellä, ja se on yhtenäiskoulu. Koulun rehtorina toimii Sanna Honkonen. Koulussa opiskellaan esikoulusta 9. luokkaan asti. Koulu valittiin Keski-Suomen vuoden alakouluksi vuonna 2011. Koulussa on yli 150 oppilasta. Nopolan koulu on Kyyjärven ainoa koulu.

Lähteet 

Suomen peruskoulut
Kyyjärvi
Tauno Tönningin Säätiö

Tauno Tönningin Säätiö on rakennusneuvos Tauno Tönningin ja hänen puolisonsa Tuovin perustama säätiö.

Perustaminen  
Säätiö perustettiin 24. toukokuuta vuonna 1972. Tauno Tönningin ja hänen vaimonsa Tuovin lisäksi tuolloinen Oulun yliopiston rehtori, professori Markku Mannerkoski, maaherra Niilo Ryhtä ja Oulun Osuuspankin toimitusjohtaja Paavo Saari muodostivat säätiön ensimmäisen hallituksen. Säätiön tarkoitukseksi kirjattiin teknistieteellisen ja muun taloudelliseen kasvuun tähtäävän tieteellisen tutkimustoiminnan tukeminen. Säätiön alkupääoma oli  vain 30 000 markkaa,  mutta jo ensimmäisen vuoden aikana se vastaanotti yli 900 000 markan lahjoitukset. Tönningin yhtenä tavoitteena oli hankkia 1000 hehtaaria metsää, ja yksityisesti hankkimansa metsät hän lahjoitti säätiölle. Tauno Tönning menehtyi 10. lokakuuta 1985 sairauskohtaukseen Korpilahdella juuri säätiön metsäasioita käsitelleessä kokouksessa.

Apurahat ja palkinnot
Vuoden 2001 päättyessä eli säätiön 30. toimintavuonna sen taseen loppusumma oli 36,7 miljoonaa markkaa eli 6,17 miljoonaa euroa.  Säätiön ensimmäisten 20 vuoden aikana eli vuosina 1972−92 myönnettiin 490 apurahana yhteensä 813 300 euroa. Seuraavien kymmenen vuoden aikana apurahoja myönnettiin 417 hakijalle 1,5 miljoonaa euroa. Säätiö on myös jakanut palkintoja tunnustuksena erityisen huomattavasta työstä, jota on tehty säätiön tukemilla aloilla Pohjois-Suomen kehittämisen hyväksi, mm. professori Matti Otalalle hänen ansioistaan elektroniikka-alan alan tutkimuksen ja tuotannon käynnistämisessä ja kasvussa Pohjois-Suomessa.

Muu toiminta
Vaikka taiteen tukeminen ei varsinaisesti kuulu säätiön toimintaan, se hankki 1982 Lontoosta Stradivariuksen oppilaan Alessandro Gaglianon vuonna 1704 rakentaman antiikkiviulun. Se luovutetaan määrävuosiksi lahjakkaalle, taitonsa jo osoittaneelle pohjoissuomalaiselle viulistille. Ensimmäinen viulun haltija oli Päivyt Rajamäki. 

Säätiö on lisäksi harjoittanut pienimuotoista kustannustoimintaa. Rakennusneuvos Tönning kirjoitti itse muistelmateokset Ollutta ja mennyttä sekä Herrojen kanssa marjassa, samoin kuin elämäkerrallisen pakinateoksen Hasardin päiväkirja. Säätiön 30. toimintavuonna ilmestyi Esko Vesalan kirjoittama Pyykön tilahistoria. Utajärven kunnan Niskan kylässä sijaitseva ja säätiön omistuksessa oleva Pyykkö on yksi Oulujoen yläjuoksun vanhimmista tiloista.

Lähteet 
Tauno Tönningin Säätiö

Kirjallisuutta
 Tönning, T. 1981. Ollutta ja mennyttä. Omakustanne. Painopaikka: Forssan Kirjapaino, Forssa. 236 s. + kuvaliite 17 s. ISBN 951-99332-7-1. 
  Tönning, T. 1982. Herrojen kanssa marjassa. Omakustanne. Painopaikka: Forssan Kirjapaino, Forssa. 180 s. + kuvaliite 18 s.  ISBN 951-99411-4-2. 
 Tönning, T. 1985. Hasardin päiväkirja. Omakustanne. Painopaikka: Liiton kirjapaino, Oulu. 188 s. ISBN 951-99668-0-3. 
 Vesala, E. 2002. Iso Pyykkö. Utajärven Niskankylän Hyryn eli Pyykön tilan n:o 10 historia. Kustantaja: Tauno Tönningin Säätiö. 284 s. ISBN 9529151829

Suomalaiset säätiöt
Ruskomäntypistiäinen

Ruskomäntypistiäinen (Neodiprion sertifer) on keskikokoinen, ruskea pistiäislaji ja huomattava metsätalouden tuholainen. Mäntypistiäistoukat aiheuttivat huomattavia vahinkoja kesällä 2009 ja vahinkojen odotetaan jatkuvan vuonna 2010.

Koko ja ulkonäkö 

Ruskomäntypistiäisen sukupuolet ovat huomattavan erinäköisiä. Naaras on kellanruskea, 7–10 mm pitkä pistiäinen jolla on mustat tuntosarvet. Koirasyksilöt ovat mustankiiltäviä ja niiden raajat sekä takaruumiin vatsapuoli ovat ruskeat. Koiraiden tuntosarvet ovat näyttävän sulkamaiset.

Täysikasvuiset toukat ovat noin 25 mm pitkiä, harmaanvihreitä ja niissä on pitkittäisjuovia. Pää on musta. Elävät männyissä suurina ryhminä.

Levinneisyys ja lentoaika 
Euraasialainen laji, joka on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan. Aikuiset pistiäiset lentävät elokuusta lokakuuhun.

Elinympäristö ja elintavat 
Laji viihtyy kaikenikäisissä mäntymetsissä. Pistiäisnaaras munii männynneulasten sisälle ja munintakohdassa neulasen pinnalla näkyy kellertävä laikku. Toukat kuoriutuvat touko-kesäkuun vaihteessa ja syövät männyt suurelta osin neulasettomiksi kesä-heinäkuun aikana. Mäntypistiäistoukat eivät yleensä kajoa saman kesän aikana kehittyneisiin neulasiin, minkä seurauksena toukkien valtaaman puun oksien kärkiin jää neulasia. Kuivina ja lämpiminä kesinä muodostuu massaesiintymiä ja noin 20–30 vuoden välein laji aiheuttaa erityisen suuria tuhoja. On arvioitu, että mäntypistiäinen aiheuttaa kymmenen vuoden aikana puuston kasvussa noin 40 % menetykset. Noin 4 % puista kuolee toukkien aiheuttaman puun kunnon heikkenemisen ja sitä seuraavien ytimennävertäjien sekä pikikärsäkkäiden hyökkäyksen seurauksena. Kotelot ovat maassa.

Talvehtii pääasiassa munana, mutta osa yksilöistä viettää talven kotelossa lähtien lentoon vasta seuraavana kesänä.

Ruskomäntypistiäisen saalistajia luonnossa ovat ainakin seuraavat: rahkakurekiitäjäinen (Agonum ericeti), Aranea ventricosa, metsämyyrä (Clethrionomys glareolus), samettimuurahainen (Formica cinerea), Formica exsectoides, kaljukekomuurahainen (Formica polyctena), Misumenops tricuspidatus, ilveshämähäkki (Oxyopes ramosus), Pardosa hyperborea, Pardosa sphagnicola, talitiainen (Parus major), hiirakkoseppä (Prosternon tessellatum), kosteikkosysikiitäjäinen (Pterostichus nigrita), idänpäästäinen (Sorex caecutiens) ja Xysticus audax.

Katso myös 
Pilkkumäntypistiäinen (Diprion pini)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Ruskomäntypistiäinen (Neodiprion sertifer)
METLA: Ruskomäntypistiäinen on torjuttavissa 
Ötökkätieto: Ruskomäntypistiäinen (Neodiprion sertifer)
Valokuva lajista
European Pine Sawfly 
ITIS: Neodiprion sertifer 
Plantwise: European pine sawfly (Neodiprion sertifer) 
Pherobase: Semiochemicals of Neodiprion sertifer, the European pine sawfly 

Havupistiäiset
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1904

Jalkapallon olympiaturnaus pelattiin toista kertaa vuoden 1904 St. Louisin olympialaisissa. Jalkapallo oli mukana alun perin näytöslajina eikä mitaleita jaettu, mutta Kansainvälinen olympiakomitea muutti tapahtuman myöhemmin viralliseksi. FIFA ei laske turnausta viralliseksi, sillä turnaukseen osallistuivat seurajoukkueet.

Turnaukseen osallistui kolme joukkuetta, joista yksi tuli Kanadasta ja kaksi Yhdysvalloista. Yhdysvaltain joukkueet olivat molemmat olympiakaupunki St. Louisin joukkueita. Turnauksen voitti kanadalaisjoukkue Galt FC.

Tulokset 

Galt FC Kanadasta voitti turnauksen. Yhdysvaltalaisjoukkueet jäivät taistelemaan turnauksen kakkossijasta. Turnauksen kakkossijan ratkaisemiseksi tarvittiin kaksi uusintaottelua.

Lähteet 

Kesäolympialaiset 1904
1904
Olympialaiset
Isabella de Urgel

Isabella de Urgel oli Urgelin kreivin Ermengol III:n ainoa tytär. Hänen äitinsä oli Ermengol III:n ensimmäinen vaimo Adelaide. Isabella meni naimisiin vuonna 1065 Aragonian ja Navarran kuninkaan Sancho I:nin kanssa. Tämän avioliiton seurauksena Isabellasta tuli Aragonian kuningatar (kuningatarpuoliso). Pari sai yhden pojan:
Pietari I, oli isänsä seuraaja, mutta ei saanut eloon jääneitä jälkeläisiä avioliitoistaan Agnes de Aquitainen eikä Berthan kanssa.

Pari erosi vuonna 1071, ja Sancho  meni uudelleen naimisiin, Felicia de Roucyn kanssa, vuonna 1076. Tästä avioliitosta syntyi kaksi poikaa, jotka olivat Pietari I:n seuraajia: Alfonso I ja Ramiro II.

Aragonian kuninkaalliset
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1912

Vuoden 1912 Tukholman olympialaisten jalkapalloturnaus oli toinen jalkapallon olympiaturnaus jossa olivat mukana maajoukkueet.

Turnauksessa pelattiin cup-muotoinen kilpailu olympiakullasta. Ensimmäisellä ja toisella kierroksella pudonneet joukkueet koottiin lohdutussarjaan pelaamaan sijoista 5-8. Pelipaikkoina olivat Tukholman Olympiastadion, Råsunda Idrottsplats ja Tranebergs Idrottsplats. Loppuottelu pelattiin olympiastadionilla.

Turnaukseen osallistui 11 maata, ja kaikki tulivat Euroopasta. Ensikertalaisia olympiaturnauksessa olivat Norja, Itävalta, Suomi, Italia ja Venäjä. Suomen suuriruhtinaskunta oli Tukholman olympialaisten aikaan osa Venäjän keisarikuntaa, ja se oli turnauksen ainoa ei-itsenäinen maa. Maalla ei ollut omaa lippua ja suomalaisurheilijoiden voitettua salkoon nostettiin Venäjän lippu. Suomen joukkue pelasi turnauksessa HIFK:n punaisissa pelipaidoissa, joiden valkoinen tähti oli peitetty leijonavaakunalla. Kun Suomi voitti turnauksen puolivälieräottelussa Venäjän, salkoon nostettiin Venäjän lippu ja erotukseksi Venäjän joukkueeseen lipun alla heilutettiin lappua jossa luki Finland vunnit.

Mitalikolmikko oli sama kuin edellisissä olympialaisissa neljä vuotta aiemmin. Olympiakultaa voitti Iso-Britannia joka voitti loppuottelussa Tanskan. Pronssia voitti Alankomaat nujerrettuaan pronssiottelussa Suomen 9-0.

Ottelut

Lohdutussarja

Lopputulokset
1. 
2. 
3. 
4. 
5. 
6. 
7. 
7. 
9. 
9. 
9.

Maalintekijät
10 maalia
  Gottfried Fuchs

9 maalia
  Harold Walden 

8 maalia
  Jan Vos

7 maalia
  Anthon Olsen

5 maalia
  Fritz Förderer

4 maalia
  Imre Schlosser 

3 maalia
  Leopold Grundwald
  Sophus Nielsen
  Nico Bouvy

2 maalia

  Robert Merz
  Alois Müller
  Jarl Öhman
  Bror Wiberg
  Gordon Hoare 

  Vivian Woodward 
  Franco Bontadini
  Huug de Groot
  Jan van der Sluis
  Iwar Swensson

1 maali

  Robert Cimera
  Ludwig Hussak
  Leopold Neubauer
  Jan Studnicka
  Leopold Studnicka

  Emil Jørgensen
  Nils Middelboe
  Vilhelm Wolfhagen
  Eino Soinio
  Karl Burger

  Adolf Jäger
  Emil Oberle
  Arthur Berry 
  Mihály Pataki 
  Sándor Bodnár 

  Felice Berardo
  Enrico Sardi
  Caesar ten Cate
  Vasili Butusov
  Erik Börjesson

Oma maali
  Harald Hansen
  Jalmari Holopainen

Joukkuekuvat

Lähteet 

Kesäolympialaiset 1912
1912
Olympialaiset
Olympialaiset 1912
Sahalahden vaakuna

Sahalahden vaakuna oli Sahalahden kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa kunnan nimeen, joskin vaakunassa on käytetty sudenhammaskoroa sahakoron sijaan selvyyden vuoksi.

Vaakunan selitys on ”kilpi sudenhammaskoron vastalohkoisesti jakama punaiseen ja hopeaan.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Sahalahden kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 8. joulukuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 10. huhtikuuta 1962.

Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2005, kun Sahalahti liittyi Kangasalan kuntaan.

Lähteet 
 
 

Sahalahti
Vaakuna
Be with You

"Be with You" on Enrique Iglesiaksen Enrique-albumilta toisena julkaistu single. Laulun ovat kirjoittaneet Iglesias itse, Mark Taylor ja Brian Rawling. Single menestyi hyvin, erityisesti Yhdysvalloissa.

Raidat

Ison-Britannian versio 
 "Be With You" (albumin versio)
 "Be With You" (Thunderpuss 2000 radio -mix)
 "Be With You" (Fernando Garibay's club mix)
 "Rhythm Divine" (musiikkivideo)

Yhdysvaltojen versio 
 "Be With You" (LP-versio)
 "Be With You" (videoversio)
 "Sólo Me Importas Tú"

Espanjan versio 
 "Sólo Me Importas Tú"
 "Sólo Me Importas Tú" (Mijangos club mix)
 "Sólo Me Importas Tú" (Fernando's club mix)
 "Sólo Me Importas Tú" (Mijangosin radioversio)
 "Sólo Me Importas Tú" (Fernandon radioversio)

Vuoden 2000 kappaleet
Enrique Iglesiasin kappaleet
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2013

Vuoden 2013 hiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Val di Fiemmessä Italiassa 20. helmikuuta – 3. maaliskuuta. Aikaisemmin Val di Fiemmessä on pidetty MM-kilpailut vuosina 1991 ja 2003.

Kansainvälinen hiihtoliitto valitsi Val di Fiemmen kilpailupaikaksi Kapkaupungissa 29. toukokuuta 2008. Muut ehdokkaat olivat Falun, Lahti, Oberstdorf ja Zakopane.

Suomen joukkue saavutti kisoista vain yhden mitalin, kun Riikka Sarasoja-Lilja ja Krista Lähteenmäki voittivat naisten parisprintissä pronssia. Menestys oli suomalaisittain kaikkien aikojen toiseksi huonoin hiihtolajien maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosien 1928 (talviolympialaiset, joilla oli myös MM-arvo) ja 1931 mitalittomien kisojen jälkeen.

Tulokset

Maastohiihto

Miehet

Sprintti 1,5 km (p) 

Päivämäärä: 21. helmikuuta

Parisprintti 6 × 1,5 km (v) 

Päivämäärä: 24. helmikuuta

15 km (v) 

Päivämäärä: 27. helmikuuta

Yhdistelmäkilpailu 15 km (p) + 15 km (v) 

Päivämäärä: 23. helmikuuta

50 km (p) 

Päivämäärä: 3. maaliskuuta

Viesti 4 × 10 km 

Päivämäärä: 1. maaliskuuta

Naiset

Sprintti 1,2 km (p) 

Päivämäärä: 21. helmikuuta

Parisprintti 6 × 1,2 km (v) 

Päivämäärä: 24. helmikuuta

10 km (v) 

Päivämäärä: 26. helmikuuta

Yhdistelmäkilpailu 7,5 km (p) + 7,5 km (v) 

Päivämäärä: 23. helmikuuta

30 km (p) 

Päivämäärä: 2. maaliskuuta

Viesti 4 × 5 km 

Päivämäärä: 28. helmikuuta

Mäkihyppy

Miehet

Normaalimäki HS106 

Päivämäärä: 23. helmikuuta

Suurmäki HS134 

Päivämäärä: 28. helmikuuta

Joukkuemäki (Suurmäki HS134) 

Päivämäärä: 2. maaliskuuta

Naiset

Normaalimäki HS106 

Päivämäärä: 22. helmikuuta

Sekajoukkueet

Joukkuekilpailu (Normaalimäki HS106) 

Päivämäärä: 24. helmikuuta

Yhdistetty

Gundersen (Normaalimäki HS106 + 10 km) 

Päivämäärä: 22. helmikuuta

Gundersen (Suurmäki HS134 + 10 km) 

Päivämäärä: 28. helmikuuta

Joukkuesprintti (Suurmäki HS134 + 2 × 7,5 km) 

Päivämäärä: 2. maaliskuuta

Joukkuekilpailu (Normaalimäki HS106 + 4 × 5 km) 

Päivämäärä: 24. helmikuutaVaihtelevissa tuuliolosuhteissa hypätyn mäkiosuuden jälkeen Japani johti kilpailua 22 sekunnin erolla toisena olleeseen Ranskaan ja 25 sekunnin erolla kolmantena olleeseen Itävaltaan. Ensimmäisellä hiihto-osuudella Itävallan Wilhelm Denifl nousi kärkeen Norjan vaihtaessa toisena ja Ranskan kolmantena. Itävalta säilytti johtonsa myös toisella osuudella, kun Bernhard Gruber tuli vaihtoon yli 20 sekuntia ennen Norjan, Yhdysvaltojen, Japanin ja Ranskan muodostamaa ryhmää. Kolmannella osuudella Itävalta hiihdettiin kiinni, ja Japani, Norja ja Ranska saapuivat ensimmäisinä viimeiseen vaihtoon. Yhdysvallat ja Itävalta ottivat kärkikolmikon kuitenkin kiinni jo ankkuriosuuden alussa. Kilpailun viimeisessä nousussa Norjan Magnus Moan lähti irtiottoon, mutta Ranskan Jason Lamy Chappuis saavutti ja ohitti hänet viimeisien kymmenien metrien matkalla.

Mitalitaulukko

Katso myös 
Suomi hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2013

Lähteet

Aiheesta muualla 

Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2013 – virallinen kotisivu  

Hiihdon MM-kilpailut
Vuoden 2013 hiihto
Italian hiihto
Trenton maakunta
Paavin tiara

Paavin tiara, joskus myös 'kolmitiara' (), on paavin kruunu ja yksi paavillisista tunnusmerkeistä. Paavillisia tiaroja on ollut olemassa useita kappaleita keskiajalta alkaen.

Historia 

Tiaran historia on osittain tuntematon, mutta paavi Gregorius I:n (virassa 590–604) tiedetään käyttäneen muodoltaan nykyistä tiaraa muistuttavaa päähinettä. Tämä malli oli vielä yksinkertainen tiara. Toinen tiara lisättiin päähineeseen paavi Bonifatius VIII:n virkakauden (1294–1303) aikana.

Kirkollisista maalauksista tiedetään paavi Klemens V:n (virassa 1305–1314) käyttäneen nykyisen mallista kolmikerrallista tiaraa.

Paavi Paavali VI (1963–1978) on toistaiseksi viimeinen kolminkertaisella tiaralla kruunattu paavi. Paavali VI oli saanut uuden uutukaisen tiaransa lahjoituksena ja kruunajaisten jälkeen hän määräsi tiaransa myytäväksi ja saadut rahat jaettiin köyhille.

Katso myös 

Mitra

Paaviuden historia
Päähineet
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1920

Jalkapallo oli vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisten ohjelmassa yhden olympiadin tauon jälkeen, sillä vuoden 1916 olympialaisia ei järjestetty ensimmäisen maailmansodan takia.

Olympiaturnaukseen osallistui 14 maata. Turnaukseen ilmoittautunut Sveitsi vetäytyi turnauksesta ennen otteluiden alkua. Ensimmäisenä ei-eurooppalaisena maana jalkapallon olympiaturnauksessa esiintyi Egypti. Turnaus pelattiin Bergvallin karsintajärjestelmän mukaan, jolloin ottelun hävinneet joukkueet pelasivat vielä turnauksen kakkossijasta.

Jo avauskierroksella koettiin yllätyksiä, kun Norja päihitti Iso-Britannian ja parhaita pelaajiaan säästellyt Tanska kompastui Espanjaan. Isäntäjoukkue Belgia selvisi loppuotteluun kukistamalla sekä Espanjan että Alankomaat luvuin 3–1. Tšekkoslovakia teki selvää jälkeä Jugoslaviasta, Norjasta ja Ranskasta.

Loppuottelussa kohtasivat Belgia ja Tšekkoslovakia 35 000-päisen yleisön edessä. Turnaus päättyi skandaaliin, kun Tšekkoslovakian joukkue marssi ulos kentältä kesken loppuottelun ja tuli diskatuksi. Peli karkasi täysin brittiläisen erotuomarin John Lewisin käsistä. Ottelua luonnehdittiin kovaksi, jossa pelattiin enemmän miestä kuin palloa. Belgialaishyökkääjä runnoi Tšekkoslovakian maalivahdin Klapkan tajuttomaksi, mutta tuomari ei katkaissut peliä ennen kuin tšekkoslovakialaispuolustaja tarttui käsin palloon, jolloin tuomiona oli rangaistuspotku ja 1–0-johtomaali Belgialle. Belgian toinen maali puolestaan syntyi paitsiotilanteesta, ja kun erotuomari vielä ajoi kentältä tästä huomauttaneen tšekkipelaajan, kuohahtivat tunteet kunnolla ja joukkue lähti pois kentältä. Belgian lippu nostettiin voittosalkoon ja raakalaismaisesti käyttäytynyt yleisö repi Tšekkoslovakian lipun palasiksi. Tšekkoslovakia teki ottelusta protestin, mutta se hylättiin ja maa tuli diskatuksi turnauksesta kentältä poistumisen vuoksi. Hopealle sijoittui Espanja.

Ottelut

Ensimmäinen kierros

Puolivälierät

Välierät

Loppuottelu

Ottelut 2. sijasta

1. kierros

2. kierros

Hopeaottelu

Ottelu sijoista 8.–9.

Ottelut

Ottelut hopeasta ja pronssista 

Egyptin turnaus päättyi voittoon, koska se oli aiemmin hävinnyt Italialle. Diskatulle Tšekkoslovakialle hävinnyt Ranska olisi ollut oikeutettu pelaamaan hopeamitaleista, mutta joukkue oli jo matkustanut pois kisapaikalta.

Lähteet

Kesäolympialaiset 1920
1920
Vuoden 1920 jalkapallo
Vitaly Shumbarets

Vitaliy Shumbarets (s. 14. heinäkuuta 1983, Kremenets, Ukraina) on ukrainalainen mäkihyppääjä. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 25:s sija Planicasta lentomäestä vuodelta 2009. Shumbarets oli myös mukana Vancouverin olympialaisissa sijoittuen normaalimäessä sijalle 45.

Aiheesta muualla 
Vitaliy Shumbarets FIS:n sivuilla

Ukrainalaiset mäkihyppääjät
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Queluzin palatsi

Queluzin palatsi () on portugalilainen 1700-luvulta peräisin oleva palatsi, joka sijaitsee Queluzin kaupungissa, Sintrassa. Palatsi, yksi Euroopan viimeisistä rokokoo-rakennuksista, suunniteltiin Portugalin kuninkaalle Pietari III:lle kesänviettopaikaksi. Pietarin kuoleman jälkeen palatsi oli kuningatar Maria I:n vankipaikkana, kun hän sairastui äkillisesti mielisairauteen. Myöhemmin, kun Ajudan kansallispalatsi tuhoutui tulipalossa vuonna 1794, Queluzin palatsista tuli Juhana VI:n ja tämän perheen virallinen asuinpaikka. He asuivat siellä vuoteen 1807 saakka, jolloin Juhana VI pakeni muun kuningasperheen kanssa Brasiliaan Ranskan miehitettyä Portugalin.

Arkkitehti Mateus Vicente de Oliveira aloitti palatsin suunnittelun vuonna 1747. Rakennusta verrataan usein Versaillesin palatsiin, vaikka se onkin selvästi pienempi.

Vuonna 1826 palatsin suosio Portugalin hallitsijoiden keskuudessa laski, ja vuonna 1908 siitä tuli valtion omaisuutta. Vuonna 1934, vakavan tulipalon seurauksena, palatsin sisustus tuhoutui. Se kuitenkin entisöitiin ja nykyään palatsi on avoinna turisteille ja onkin yksin alueen päänähtävyyksistä.

Yksi palatsin siivistä, rakennettu vuosina 1785–1792, on nykyään muiden maiden valtionpäämiehien majoituspaikkana.

Arkkitehtuuri 

Queluzin arkkitehtuuri edustaa Portugalin kulttuurin ylellisyyden aikakauden loppupuolta. 1700-luvun alusta Portugalissa työskenteli monia ulkomaalaisia taiteilijoita ja arkkitehteja, jotka toivat mukanaan klassisia arkkitehtuurisia ideoita, jotka polveutuivat renessanssista. Queluz kapinoi tyylillään aiempaa, raskaampaa, italialaisvaikutteista barokkia, joka edelsi rokokoota.

Queluzin palatsia verrataan usein Versaillesin palatsiin, mikä ei ole perusteltua. Versaillesin on sanottu säteilevän majesteettisuutta, kun taas Queluzin on sanottu olevan "ennemminkin hieno kuin upea" ja näyttävän "erittäin kalliilta syntymäpäiväkakulta". Queluzin tyyli heijastaa Portugalin senaikaisen kuningasperheen elämäntyyliä.

Palatsit
Portugalin rakennukset ja rakennelmat
Rokokoon arkkitehtuuri
Lissabonin alue
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1924

Pariisin olympialaisten 1924 jalkapalloturnaukseen osallistui 22 maata, mikä oli uusi osanottajaennätys. Ensimmäisenä eteläamerikkalaisena maana olympiaturnaukseen osallistui Uruguay, joka voitti lopulta koko turnauksen.

Dramatiikkaa koettiin ensimmäisestä kierroksesta lähtien. Suursuosikkina jopa loppuotteluun pidetty Espanja kärsi tappion Italialle Pedro Vallanan puskettua pallon oman maalin vasemmasta nurkasta sisään ottelun viimeisillä minuuteilla. Olympiavoittoa puolustanut Belgia kärsi todellisen selkäsaunan Ruotsia vastaan ottelussa, jossa ruotsalaisilta tuntui onnistuvan kaikki mitä he yrittivät. Semifinaalissa Alankomaat kiusasi Uruguayta aina toisen jakson 17. minuutille, ennen kuin eteläamerikkalaiset onnistuivat tasoituksessaan ja lopulta rangaistuspotkumaalilla käänsivät ottelun voitokseen. Sveitsi onnistui kääntämään tiukat ottelut edukseen ja etenemään loppuotteluun, jossa sillä ei ollut juurikaan nokan koputtamista Uruguayta vastaan. Pelin päätteeksi molemmat joukkueet kiersivät kentän yleisöä kiitellen ja hävisivät pukuhuoneisiinsa.

Ottelut

1. kierros

2.kierros

Puolivälierät

Välierät

Pronssiottelu

Loppuottelu

Ottelukaavio

Lähteet

Kesäolympialaiset 1924
1924
Vuoden 1924 jalkapallo
Filip Komea

Filip I (22. heinäkuuta 1478 – 25. syyskuuta 1506), tunnetaan myös Filip Komeana, oli ensimmäinen Habsburg-sukuun kuulunut Kastilian kuningas.

Filip sai lisänimen Komea vaaleiden hiustensa ja viehättävien siniharmaiden silmiensä takia.

Hänen isänsä oli tuleva keisari Maksimilian ja äitinsä Burgundin Maria. Filip peri Alankomaat äidiltään alaikäisenä, mutta täysi-ikäiseksi tultuaan hän kiinnostui enemmän Espanjan hallitsemisesta. Vuonna 1496 hän meni naimisiin Kastilian ja Aragonian kruununperijän Johanna Mielipuolen kanssa. Vuonna 1504 Johanna peri äidiltään Kastilian kruunun ja Filip tunnustettiin hänen kanssahallitsijakseen. Johannan isä Ferdinand toimi aluksi sijaishallitsijana, ja Filip nousi häntä vastaan. Ferdinand luopui vaateistaan vasta vuonna 1506. Samaan aikaan Johannan tila oli käynyt vakavaksi ja Filip julistettiin yksin hallitsijaksi. Hän ehti kuitenkin hallita vain kuukauden ennen kuin kuoli kuumeeseen.

Lapset:
 Eleonoora Itävaltalainen (1498–1558), Portugalin Emanuel I:n ja Ranskan Frans I:n vaimo
 Kaarle V, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija (1500–1558)
 Isabella, myöh. Elisabet Itävaltalainen (1501–1526), Tanskan Kristian II:n puoliso
 Ferdinand I, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija (1503–1564)
 Maria Itävaltalainen (1505–1558), Böömin ja Unkarin Ludvig II:n puoliso
 Katariina Habsburg (1507–1578), Portugalin Juhana III:n puoliso

Lähteet

Aiheesta muualla 

Espanjan hallitsijat
Habsburgin hallitsijasuku
Vuonna 1478 syntyneet
Vuonna 1506 kuolleet
Mäntymittari

Mäntymittari (Bupalus piniarius) on keskikokoinen mittariperhonen. Se on paha metsätalouden tuhohyönteinen, mutta Suomessa mittarien aiheuttamat tuhot ovat jääneet pieniksi. Itä-Suomessa suoritettiin 1950-luvun lopulla mäntymittarin torjumiseksi laajoja DDT-ruiskutuksia. Laji aiheutti huomattavia metsätuhoja myös 1980-luvun alkupuolella.

Koko ja ulkonäkö 

Koiras ja naarasperhoset eroavat ulkonäöltään jonkin verran. Koiraiden siivet ovat mustavalkoiset ja tuntosarvet sulkamaiset. Siipien kärjet ja ertureuna ovat tummemmat kun valkoinen pohjaväri näkyy enimmäkseen siipien keskiosassa ja lähempänä siipien tyviä. Naaraiden väritys on jakautunut samaan tapaan, mutta pohjaväri on ruskeankeltainen ja tummemmat alueet ovet vaihtelevan ruskeita. Lepäävä perhonen pitää siipiään päiväperhosmaisesti pystyssä toisiaan vasten. Siipiväli on 30–40 mm, naaraat ovat koiraita kookkaampia.

Toukka on vihreä ja pitkittäisraidallinen. Muiden mittariperhostoukkien tapaan se liikkuu "mittaamalla".

Levinneisyys ja lentoaika 
Suomessa mäntymittaria tavataan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Täysikasvuisia perhosia tavataan kesäkuun alusta heinäkuulle.

Elinympäristö ja elintavat 
Mäntymittari viihtyy parhaiten kuivilla, sulkeutuneilla mäntykankailla. Aikuiset perhoset lentävät aurinkoisina päivinä puiden latvustoissa. Toukat ovat enimmäkseen yöaktiivisia ja syövät neulasiin pitkiä uurteita, minkä seurauksena vahingoittunut neulanen ruskettuu ja kuolee. Mäntymittarin toukkien aiheuttamat tuhot leviävät puussa latvuksesta alaspäin ja vaikka puu yleensä selviää yhden kesän hyökkäyksestä, useampi peräkkäinen mäntymittarivuosi on usein puulle kohtalokas. Syksyllä toukat laskeutuvat silkkirihman varassa maahan ja koteloituvat maaperään. Laji talvehtii kotelona.

Ravintokasvi 
Toukan ravintokasvina toimii mänty (Pinus sylvestris).

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Mäntymittari (Bupalus piniarius)
Perhostutkijainseura: Mäntymittari (Bupalus piniarius) 
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Bupalus piniarius 
Pherobase: Semiochemicals of Bupalus piniarius, the Bordered white 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Bupalus piniarius (pine looper moth) 

Lovimittarit
Metsätuhot
Howie Mandel

Howard Michael Mandel II (s. 29. marraskuuta 1955 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, televisiojuontaja ja stand up -koomikko. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan Wayne Fiscusina 1980-luvun televisiosarjassa Sairaalan syke (St. Elsewhere) ja viihdeohjelma Deal or No Dealin juontajana. Hän on juontanut myös muita ohjelmia, kuten Howie ja The Howie Mandel Show, ja vieraillut muun muassa sarjoissa Äärirajoilla ja Monk. Mandel on toiminut myös ääninäyttelijänä. Hän on muun muassa ollut päähahmo Bobbyn äänenä animaatiosarjassa Bobby's World ja Gizmon äänenä elokuvissa Riiviöt (Gremlins) ja Gremlins 2 – uusi pesue (Gremlins 2: The New Batch). Mandel on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle. Howie Mandel on tullut monelle tutuksi myös America's Got Talent-ohjelman myötä, jossa hän toimii tuomarina.

Palkinnot 
Golden Apple (1998)
Hollywood Walk of Fame -tähti (2008)

Ehdokkuudet 
Gemini-palkinto (1993, 1998)
Emmy (2008)
Daytime Emmy (2009)

Yksityiselämä 
Mandel on ollut vuodesta 1980 naimisissa Terry Soilin kanssa. Heillä on kolme lasta: Jackie (s. 1984), Alex (s. 1989) ja Riley (s. 1992).

Aiheesta muualla 

Kanadalaiset televisionäyttelijät
Stand up -koomikot
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt