joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Luettelo Suomen joukkoliikenteen linjoista kaupungeittain

Tässä on luetteloituna Suomen suurimpien kaupunkien julkisen joukkoliikenteen linjat.

Helsinki 

Linja-autoliikenne

Helsingin sisäiset linjat (kaksinumeroiset linjat)

24 h = ajetaan ympäri vuorokauden lukuun ottamatta arkiöisin kello 1.30–5.30

Seuraavat linjat liikennöivät kello 23.30 alkaen (myös arkiöisin).

Seuraavat linjat liikennöivät vain viikonloppuöisin kello 2.00–4.30

Pienkalustolinjat

Runkolinjat

Raitioliikenne

Metroliikenne

Lähijunaliikenne

Hämeenlinna 

Lisälinjat

Seutuliikenne

Palvelulinjat
 Kanta-Hämeenlinnassa ajaa palvelulinja Seiska
 Kalvolassa, Hauholla, Lammilla, Tuuloksessa ja Rengossa ajavat Kyläpussit
 Janakkalassa ajaa Tassu-bussi

Kyläpussit ja Tassu-bussi
Kyläpussit ja Tassu-bussi ovat haja-asutusalueiden palvelulinjoja. Palvelulinjat ovat kaikille avointa liikennettä, mutta erityisen hyvin ne palvelevat ikäihmisiä tarjoten asiointiyhteyden lähitaajamaan. Palvelulinjat voivat myös poiketa tarvittaessa reitiltään korkeintaan 2 km ja hakea kutsusta jopa kotiovelta.

Linjanumerot
Palvelulinjoilla ja kyläpusseilla on linjanumerot joita käytetään muun muassa reittioppaassa.

Joensuu 

Koululaisliikenne
 Hammaslahti: 110 & 111
 Liperi: 121–126
 Kontiolahti: 205–214

Jyväskylä

Kouvola

Kuopio 

Kuopio – Siilinjärvi

Yhdistelmäaikataulut

Maaseutuliikenne

 42, 46, 47, 48:	Siilinjärven sisäiset yhteydet

 61:	Kuopio – Nilsiä

 62-68: Nilsiän sisäiset yhteydet

 Nilsiän asiointiliikenne

 71: Hirvilahti – Kuopio

 74: Sotkanniemi – Kuopio

 75: Kurkimäki – Kuopio

 82: Vehmersalmi – Kuopio

 83, 84, 85, 86: Vehmersalmen ja Riistaveden sisäiset yhteydet

 Vehmersalmen asiointiliikenteet

 Soisalon asiontiliikenne

 Juankosken asiointiliikenne

 Maaningan asiointiliikenne

Seutuliikenne (Ely-keskus)

Lahti

Oulu 

Kaupunkilinjat:

Seutulinjat:

Citybussit:

Viikonlopun yölinjat:

Rovaniemi

Tampere 

Linja-autoliikenne

Raitioliikenne

Lähijunaliikenne

Turku 

Seutulinjat

Turun linjat

Turun yölinjat

Turun työmatkalinjat

Turun koululaislinjat

Turun palvelulinjat

Kaarinan linjat

Raision linjat

Naantalin linjat

Liedon linjat

Vaasa 

 Keskusta – Vaskiluoto
 Keskusta – Raippaluoto

Erikoisvuorot (vain koulupäivisin)

Launtaisin ja sunnuntaisin liikennöivät linjat

Linjat 1, 2, 7 ja 9

Lähteet 

Suomen joukkoliikenne
Prinssinlehtikuusi

Prinssinlehtikuusi (Larix principis-rupprechtii, syn. Larix gmelinii var. principis-rupprechtii) on mäntykasvien (Pinaceae) heimoon, lehtikuusten (Larix) sukuun kuuluva kasvilaji, joka on toisinaan tulkittu myös dahurianlehtikuusen (Larix gmelinii) muunnokseksi.

Prinssinlehtikuusi on lauhkean vyöhykkeen havumetsien valtapuu Pohjois-Kiinassa. Sitä kasvaa luontaisena vuoristoisella alueella 1400–2800 metrin korkeudella 140000 hehtaarin alueella. Prinssinlehtikuusi kasvaa tyypillisesti emäksisellä ja vähätyppisellä maaperällä. Etenkin Shanxin maakunta on tunnettu prinssinlehtikuusen kotipaikkana Kiinassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Prinssinlehtikuusi (Larix principis-rupprechtii)
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Larix gmelinii var. principis-rupprechtii 
 Flora of China: Larix gmelinii var. principis-rupprechtii 

Lehtikuuset
Erkki Hakamies

Erkki Emil Hakamies, vuoteen 1926 Hackman (23. heinäkuuta 1913 Koivisto – 8. joulukuuta 1998) oli suomalainen kauppaneuvos ja yritysjohtaja. 

Hakamiehen vanhemmat olivat rovasti Emil Hakamies, aiemmin Hackman, ja farmaseutti Naemi Härkönen ja puoliso vuodesta 1939 Rauni Salminen. Hakamies kävi viisi luokkaa lyseota, mutta tuli jo kuusitoistavuotiaana Lassila & Tikanojan palvelukseen ja oli siellä juoksupoikana, harjoittelijana, osastonhoitajana ja kauppaedustajana Viipurissa. Vuonna 1938 Hakamies siirtyi johtajaksi Verkakauppa Ura -yhtiöön, jonka Lassila & Tikanojan omisti. Hän oli samalla johtaja Verha-valmisvaateyhtiössä vuodesta 1947 vuoteen 1953, jolloin hänestä tuli Lassila & Tikanojan Helsingin konttorin johtaja. Vuonna 1964 Tiklas-tuotelinjan johtajaksi siirtynyt Hakamies tuli tunnetuksi erityisesti toiminnastaan idänkaupassa. Vastuu Tiklaksesta annettiin kokonaan Hakamiehelle 1968, jolloin tehtaat työllistivät noin 2000 henkilöä ja niiden vienti oli lähes 100 miljoonaa markkaa. Tasavallan presidentin vientipalkinnon Tiklas sai seuraavana vuonna. Hakamiehesta tuli Tiklas teollisuuden toimitusjohtaja 1971, kauppaneuvoksen arvon hän sai 1977. Toimitusjohtajana Hakamies työskenteli vuoteen 1978, Lassila & Tikanojan johtokunnassa hän oli 1950-luvulta 1980-luvulle asti. Sotilasarvoltaan Hakamies oli reservin kapteeni (1943).

Yliopisto-opettaja, suomentaja Reino Hakamies oli Erkki Hakamiehen veli.

Lähteet

Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 1998 kuolleet
Álvaro Fernández

Álvaro Fernández voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

 Álvaro Fernández (s. 1981), espanjalainen keskimatkojen juoksija
 Álvaro Fernández (s. 1985), uruguaylainen jalkapalloilija
 Álvaro Fernández (s. 1998), espanjalainen jalkapalloilija
 Álvaro Fernández Armero (s. 1969), espanjalainen elokuvaohjaaja
 Alvaro Fernández de Valladares (k. 1212), espanjalainen sotilasjohtaja
 Álvaro Fernandes, 1400-luvun portugalilainen tutkimusmatkailija
Venäjän Grand Prix 2021

Venäjän Grand Prix 2021 (virallisesti Formula 1 VTB Russian Grand Prix 2021) oli Formula 1 -kauden  15. osakilpailu, joka ajettiin 26. syyskuuta Sotšin katuradalla Venäjällä.

Osakilpailu oli kahdeksas Venäjän GP. Osakilpailun voitti Mercedeksen Lewis Hamilton, joka voitti samalla uransa sadannen GP:n ja otti myös johdon MM-pisteissä Max Verstappenilta.

Viikonlopun aikataulu ja sää

Tulokset

Aika-ajot 

1 Valtteri Bottas sai 15 lähtöruudun rangaistuksen uuden voimayksikön vaihdosta.
2 3 Nicholas Latifi ja Charles Leclerc joutuivat lähtemään kilpailuun lähtöruudukon perältä voimayksiköiden vaihdon takia.
4 Antonio Giovinazzin autoon vaihdettiin vaihdelaatikko ja hän joutuu lähtemään lähtöruudukon perältä.
5 Max Verstappen sai Italian osakilpailussa kolmen lähtöruudun rangaistuksen kolarista Lewis Hamiltonin kanssa ja sen lisäksi hänelle vaihdettiin uusi voimayksikkö.

Kilpailu 

 Nicholas Latifi keskeytti mutta ajoi yli 90 % kilpailupituudesta ja sai tuloksen.
 Lance Stroll sai 10 sekunnin aikarangaistuksen kolaroinnistaan Pierre Gaslyn kanssa, mutta rangaistus ei vaikuttanut hänen sijoitukseensa.

Sijoitukset kilpailun jälkeen 

 Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.

Muuta 
 Max Verstappen sai Italian osakilpailusta kolmen lähtöruudun rangaistuksen Venäjän osakilpailuun, mutta voimayksikön vaihtamisen vuoksi hän lähti kilpailuun viimeisestä lähtöruudusta.
 Kolmannet vapaat harjoitukset peruttiin sadekelin vuoksi.
 Valtteri Bottas, Charles Leclerc ja Nicholas Latifi lähtivät Verstappenin tavoin kilpailuun viimeisistä lähtöruuduista, koska myös heidän voimayksikköihinsä vaihdettiin uusia osia.
 McLaren-talli sai ensimmäisen paalupaikan sitten vuoden 2012 Brasilian Grand Prix’n.
 Lewis Hamiltonin 100. osakilpailuvoitto.

Lähteet 

2021
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2021
Taylor Heinicke

Taylor Heinicke (15. maaliskuuta 1993, Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on pelinrakentaja. Heinicke edustaa Washington Football Teamia.

Heinicke pelasi Old Dominionin yliopistossa vuodet 2011–2014. Hän pelasi Old Dominionissa 46 ottelua, joissa heitti lähes 15 000 jaardia ja 132 touchdownia. Lisäksi hän juoksi itse 22 touchdownia. Heinickea ei koskaan varattu NFL:ään, mutta hän solmi toukokuussa 2015 kolmivuotisen 1,5 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen Minnesota Vikingsin kanssa. Hän ei pelannut otteluakaan Vikingsissa, kunnes hänet vapautettiin sopimuksestaan syyskuussa 2017. Hän siirtyi pelaamaan Houston Texansiin joulukuussa 2017 ja hän pelasi ensimmäisen NFL-ottelunsa 25. joulukuuta 2017 Pittsburgh Steelersia vastaan. Huhtikuussa 2018 Heinicke siirtyi Carolina Panthersiin, jossa pelasi seuraavalla kaudella kuudessa ottelussa, joista yhden aloittavana pelinrakentajana, heittäen 320 jaardia, yhden touchdownin ja kolme syötönkatkoa. Maaliskuussa 2019 Heinicke solmi Panthersin kanssa yhden vuoden sopimuksen, mutta Panthers vapautti hänet sopimuksesta saman vuoden elokuussa. Joulukuussa 2020 Heinicke siirtyi Washington Football Teamiin, jossa pelasi yhden runkosarjan ottelun ja yhden pudotuspeliottelun. Helmikuussa 2021 Heinicke ja Washington solmivat kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Tamm

Tamm voi tarkoittaa seuraavia:

 Tamm, kaupunki Saksassa
 Tamm, kuun kraatteri

Sukunimi 
 Igor Tamm (1895–1971), venäläinen fyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja 
 Igor Tamm (1922–1995), virolais-yhdysvaltalainen solubiologi ja virologi
 Jakob Tamm (1861–1907), virolainen runoilija, kääntäjä, opettaja ja toimittaja
 Jüri Tamm (1957–2021), virolainen moukarinheittäjä ja poliitikko
 Viking Tamm (1896–1975), ruotsalainen sotilas
Rokote Laboratories Finland

Rokote Laboratories Finland Oy on suomalainen yritys, joka kehittää nenäsumutteena annettavaa FINCoVac-koronavirusrokotetta. Maaliskuussa 2021 Helsingin ja Itä-Suomen yliopistoista tuli yrityksen omistajia. Heinäkuussa 2021 Rokote Laboratories Finland Oy sai 9 miljoonan euron rahoituksen nenäsumutteena annettavalle koronarokotteelle.

Katso myös 

 SARS-CoV-2-rokotteen kehittely

Lähteet 

Suomalaiset yritykset
Lääketeollisuus
Liselotte

Liselotte on naisen etunimi. Se on yhdysnimi, joka koostuu Elisabetin lyhentymästä Lise ja Charlottan lyhentymästä Lotte. Liselotte-nimen rinnakkaismuotona esiintyy nimiasu Liselott.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2021 mennessä tilastoitu noin 140 Liselotte-nimistä ja noin 120–130 Liselott-nimistä naista.

Tunnettuja Liselotte-nimisiä
 ”Liselotte”, oik. Elisabeth Charlotte (1652–1722), Pfalzin prinsessa ja Orléansin herttuatar
 Liselotte Landbeck (1916–2013), itävaltalais-belgialainen taito- ja pikaluistelija
 Liselotte Sundström (s. 1955), suomalainen biologi ja professori

Tunnettuja Liselott-nimisiä
 Liselott Lindström (s. 1989), suomalainen toimittaja
 Liselott Linsenhoff (1927–1999), saksalainen kouluratsastaja ja olympiavoittaja
 Liselott ”Lottie” Tham (s. 1949), ruotsalainen miljardööri
 Liselott Willén (s. 1972), ahvenanmaalainen kirjailija

Lähteet

Etunimet
Sikyong

Sikyong () on Tiibetin pakolaishallinnon poliittinen johtaja. Vuoteen 2011 asti sikyong toimi nimenomaan pakolaishallinnon hallituksen johtajana, eli käytännössä pääministerinä. Dalai-lama ilmoitti kuitenkin siirtyvänsä syrjään pakolaishallituksen poliittisesta toiminnasta ja keskittyvänsä enemmän hengellisiin asioihin. Taustalla oli halu demokratisoida Tiibetin pakolaishallitusta.

Nykyisenä sikyongina toimii Penpa Tsering, joka aloitti virassa 27. toukokuuta 2021.

Historia 
Tiibetin pääministerin virka perustettiin alkujaan nimellä Kalön Tripa. Kun pääministerin valtaoikeuksia muokattiin 2011, myös titteli muutettiin kalön tripasta sikyongiksi, joka tarkoittaa vapaasti käännettynä "poliittista johtajaa" ja eroaa siten hengellisestä johtajasta, jonka tehtävän huolehtiminen jäi dalai-laman vastuulle.

Kiinan kommunistinen puolue ilmoitti vuonna 2010, että se ei käy enää minkäänlaisia neuvotteluita dalai-laman kanssa.

Vuoteen 2011 asti Tiibetin pakolaishallituksen perustuslain mukaan dalai-lama käytti toimeenpanovaltaa. Hän pystyi käyttämään tätä valtaa joko itse tai alaisen kautta.

Nykyään 
Sikyongista voidaan nykyään käyttää myös titteliä Tiibetin keskushallinnon presidentti ().

Nykymuodossaan sikyongin virka perustettiin elokuussa 2011. Lobsang Sangay jatkoi tehtävässä, mutta uusilla valtaoikeuksilla. Dalai-lama ilmoitti jäävänsä pois kaikista pakolaishallituksen poliittisista tehtävistä..

Sikyong valitaan Tiibetin pakolaishallituksen vaalien yhteydessä käytävissä erillisissä vaaleissa. Kauden pituus on viisi vuotta.. Hänen tärkein tehtävänsä johtaa Tiibetin pakolaishallitusta, sekä valita pakolaishallitukselle seitsemän ministeriä, joiden nimitykset pakolaishallitus varmistaa..

Tiibetin pakolaishallituksen perustuslain mukaan sikyongin tulee ennen valintaansa täyttää seuraavat ehdot:

 oltava Tiibetin kansalainen
 oltava vähintään 35-vuotias
 ei ole oikeuden tai pätevän lääkärin lausunnon perusteella vajaavaltainen
 ei ole niin velkaantunut, että on ajautunut maksukyvyttömyyteen
 ei ole saanut tuomiota rikoksesta
 ei ole tuomittu kyvyttömäksi hoitamaan sikyongin tai ministerin virkaa pakolaishallinnon parlamentaarikkojen 2/3 enemmistöllä
 ei saa toimia sikyongin tai ministerin virassa kahta peräkkäistä kautta pidempää
 ei saa toimia tai saada rahallista taikka materiaalista hyötyä sellaiselta maalta, jonka toiminta on tiibetiläisten intressejä vastaan
 ei saa toimia ristiriidassa Tiibetin pakolaishallituksen vaalilakien tai muiden lakien kanssa
 ei saa olla henkilö, joka ei nauti Tiibetin pakolaishallinnon luottamusta eikä ole todistettavasti vahingoittanut Tiibetin pyrkimyksiä edes vahingossa tai epäsuoraan

Lähteet 

Sikyongit
Pena Penninkilampi

Pentti "Pena" Penninkilampi on suomalainen muusikko, joka tuli tunnetuksi Juice Leskisen Coitus Int. -yhtyeen yhtenä alkuperäisjäsenistä. Penninkilampi soitti Coitus Int.:ssä yhtyeen hajoamiseen 1975 saakka kosketin- ja lyömäsoittimia sekä haitaria, ja on taustojen lisäksi laulanut levyillekin joitakin kappaleita, kuten "Elämässä pitää olla runkkua", "Hän hymyilee kuin lapsi" ja "Hän sammuu".

Penninkilampi muutti Outokummusta Tampereelle vuonna 1971 ja työskenteli hitsaajana Valmetilla. Hän löysi tiensä Juice Leskisen, Mikko Alatalon, Harri Rinteen ja Max Möllerin seuraan, ja nämä viisi perustivat yhtyeen Coitus Int. Soittamisen ohessa Penninkilampi dokumentoi yhtyeen toimintaa keikkapäiväkirjoihin. Yhtye teki olemassaolonsa aikana albumit Juice Leskinen & Coitus Int (1973) ja Per Vers, runoilija (1974). Se lopetti toimintansa vuonna 1975. Samana syksynä Penninkilampi lähti opiskelemaan sairaanhoito-oppilaitokseen.

Vuonna 1977 Mikko Alatalo ryhtyi kokoamaan uudelleen Coitus Int. -yhtyettä, joka sitten perustettiinkin nimellä Coitus Inc. Penninkilampi jätti lähtemättä mukaan asettaessaan työnsä mielisairaalassa etusijalle. Hän kävi laulamassa yhden kappaleen toiminnaltaan jo lakkautetun Välikausitakki-yhtyeen albumille, joka saatiin julkaistua vuoden 1978 puolella.

Lähteet 

Elävät henkilöt
Syntymävuosi puuttuu
Suomalaiset muusikot
Albatross Island

Albatross Island on Hunter Islandin saariryhmään kuuluva 18 hehtaarin kokoinen saari ja luonnonsuojelualue Bassinsalmella Luoteis-Tasmanian ja King Islandin välissä Australiassa. Tasmanian alkuperäisväestön kielen mukainen nimi on Tangatema.

Saari on yhdessä Black Pyramid Rock -saaren kanssa tärkeää lintualuetta, joka on kuuluisa 5 000 isoalbatrossiparin pesintäalueesta. Alueella pesivien isoalbatrossiein määrä kattaa noin 40% maailman kaikista isoalbatrosseista.

Eläimistö 
Isoalbatrossien lisäksi pesiviin meri- ja rantalintuihin kuuluu sinipingviini, lyhytpyrstöliitäjä, pikkuprioni, keisarilokki, hopealokki ja sysimeriharakka. Siellä pesii yleensä vuosittain yksi valkomerikotkapari. Saarella vierailee säännöllisesti afrikanmerikarhuja ja uudenseelanninmerikarjuja. Matelijoista saarelta löytyy mm. metalliskinkki (carinascincus metallicus) ja tasmanianpuuskinkki (carinascincus pretiosus).

Lähteet

Aiheesta muualla 
On Albatross Island: shy albatross and resilient scientists joined by 'starving artists' abc.net.au

Albatross Island: the remote outcrop where conservation counts theguardian.com

Australian saaret
Jare

Jare on suomenkielinen miehen etunimi. Se liittyy läheisesti nimeen Jari.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 757 Jare-nimistä henkilöä, joista 747 on miehiä ja loput naisia. Heistä suurin osa on syntynyt 2010-luvulla.

Tunnettuja Jareja 

 Jare Tiihonen eli Cheek (s. 1981), rap-artisti
 Jare Brand (s. 1987), rap-artisti, JVG-yhtyeen toinen jäsen

Lähteet 

Etunimet
Bab Zuwaila

Bab Zuwaila on Kairon kaupunginmuurin portti Egyptissä. Se on toinen muurin kahdesta jäljellä olevasta portista. Portti on peräisin fatimidien kaudelta 1000-luvun alulta.

Portti

Bab Zuwaila on toinen fatimidienaikaisen Kairon kaupunginmuurin vielä jäljellä olevasta portista. Toinen portti on pohjoisportti Bab al‑Futuh. Portilta sisään käydessä kuljetaan al-Muizz -kadulle, joka kulkee aina pohjoisportille saakka. Bab Zuwaila on rakennettu kivestä. Portilla on kaksi pyöreää tornilla, joiden katolla on kaksi minareettia.

Historia
Portin rakennutti vanhemman portin paikalle fatimidien visiiri Badr al‑Jamali vuonna 1092. Vanhemman portin oli rakennuttanut Egyptin aikanaan joukkoineen valloittanut fatimidikomentaja Jawhar al‑Siqilli. Hänen joukoissaan oli Zuwailan berberiheimon sotilaita. Zuwaila-heimon sotilaiden tehtävä oli valvoa kaupunginmuurin eteläistä porttia ja portin nimi Bab Zuwaila johdettiin heidän nimestään. Portin minareetit rakennettiin vuonna 1415, kun mamelukkisulttaani al-Malik al-Muaijad Šaikh rakennutti lähelle moskeijan.

Portti tuli tunnetuksi sen luona tehdyistä teloituksista. Usein teloitetut pistettiin näytille portin luona. Esimerkiksi Egyptin viimeinen mamelukkisulttaani Tumanbei hirtettiin portilla Osmanien valtakunnanvallattua Egyptin.

Lähteet

Portit
Kairon rakennukset ja rakennelmat
Amerikanlumimarja

Amerikanlumimarja eli lumimarja (Symphoricarpos albus) on koristekasvina viljelty pensaslaji, joka esiintyy alkuperäisenä läntisessä Pohjois-Amerikassa. Se muodostaa juurivesojen avulla tiheitä kasvustoja. Pensas kasvaa yhdestä kahteen metriä korkeaksi. Lehdet ovat 2–5 senttimetrin mittaisia, soikeita tai leveän soikeita, ehyitä, lähes kaljuja. Tertussa on 3–8 pientä, vaaleanpunaista, viisilukuista kukkaa. Kukista kehittyvät luumarjat ovat valkoisia, mehukkaita ja pehmeitä, 1–1,5 senttimetrin kokoisia. Amerikanlumimarja on myrkyllinen ihmiselle.

Valkolumimarja (var. laevigatus) ja vitilumimarja (var. albus) ovat amerikanlumimarjan muunnoksia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Amerikanlumimarja (Symphoricarpos albus)
 Kasviatlas 2020: Amerikanlumimarja (Symphoricarpos albus)
 Arboretum Mustila: Symphoricarpos albus var. laevigatus - valkolumimarja
 ITIS: Symphoricarpos albus 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Symphoricarpos albus 
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Symphoricarpos albus (common snowberry) 

Lumimarjat
Alppikuusama

Alppikuusama (Lonicera alpigena) on kuusamalaji, jota käytetään koristepensaana. Se on pystyhaarainen pensas ja kasvaa 0,6–2 metriä korkeaksi. Lehdet kasvavat vastakkain, ne ovat 6–11 senttimetrin mittaisia, ehyitä, soikeita, suippoja. Lehtilavat ovat päältä tummanvihreitä ja suonia pitkin karvaisia, alta kiiltävän vaaleanvihreitä. Kukat kasvavat kaksittain lehtihankaisissa kukkaperissä, joiden pituus on 3–4 cm. Kukat ovat kellanvihreän punertavia, teriön tyviosan torvi on lyhyt ja kärkiosa kaksihuulinen. Hedelmänä on mehevä marja, kypsänä kiiltävän kirkkaanpunainen.

Alppikuusama esiintyy alkuperäisenä Keski- ja Etelä-Euroopassa.

Lähteet 

Kuusamat
Mustakuusama

Mustakuusama (Lonicera nigra) on kuusamalaji, jota käytetään koristepensaana. Se kasvaa 0,5–1,5 metriä korkeaksi. Oksat ovat vaaleanruskeat, kaljut tai hienokarvaiset. Lehdet kasvavat vastakkain, ne ovat 3–7 senttimetrin mittaisia, ehyitä, muodoltaan suikeita–leveän soikeita. Lehtilavat ovat päältä kiiltävänvihreitä ja suonia pitkin karvaisia, alta vaaleanvihreitä. Kukat kasvavat kaksittain lehtihankaisissa kukkaperissä, joiden pituus on 3–4 kertaa kukkien pituuden verran. Kukat ovat valkoisia tai vaaleanpunaisia, teriön tyvipuolen torvi on puolet teriön pituudesta, kärkipuolella on kaksi selvää huulta. Hedelmänä on parittainen marja, kaksi marjaa ovat tyvestä yhteenkasvaneet, ne ovat kypsänä sinimustia.

Mustakuusama esiintyy alkuperäisenä Keski-Euroopan vuoristoissa.

Lähteet 

Kuusamat
Kylmäkoski (yritys)

Oy Kylmäkoski Ab oli suomalainen Kylmäkoskella vuosina 1916−1967 toiminut huonekaluja, valmispuutaloja ja muita puusepäntuotteita valmistanut yritys. Yhtiön perusti ja omisti tohtori Friedrich Schuffert (myöhemmin Sumari, 1888−1961). Hän omisti puoliksi myös Auran asemalla toimineen vuonna 1917 perustetun Tekovilla ja Tilke Osakeyhtiön, joka valmisti shoddyksi kutsuttua tekovillaa ja tilkkeitä jätevillasta sekä tavallisia ja tervattuja tilkkeitä hirsirakentamiseen.

Yhtiön tytäryhtiöitä olivat Hillosensalmen Saha Oy, Kylmäkosken Taimisto Oy, Kälviän Puutavara Oy, Kurun Parkkuussa 1950-luvun alkuun saakka toiminut Leppälahden Saha Oy, Asikkalassa vuoteen 1955 saakka toiminut Salonsaaren Saha Oy, Oy Kylmäkosken valmistamia huonekaluja Helsingissä myynyt Kalusto-Oy Sekta, Suomen Liesitehdas Oy, Taloteollisuus Oy ja Ullavan Saha Oy. Oy Kylmäkoski Ab fuusioitiin vuonna 1967 Otto Wuorio Oy:hyn ja tämä yritys fuusioitiin oston jälkeen Perusyhtymä Oy:hyn vuonna 1985. Yhtiön Kylmäkosken tehdas toimi vuoteen 1983 saakka.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Oy Kylmäkoski Ab, Kylmäkoski-Seura ry:n sivut
 Hanna Sumarin blogi 21.08.2019 : Matka juurilleni – Kylmäkoski ja Sumarintie
 Oy Kylmäkosken pienpainatteita Kansalliskirjastossa
 Kylmäkoski-huonekalujen mainos, Suomen Kuvalehti, 17.11.1934, nro 47, s. 37, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Oy Kylmäkosken lehti-ilmoitus, Helsingin Sanomat, 27.09.1936, nro 261, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Kylmäkosken huonekalustojen mainos, Suomen Kuvalehti, 16.10.1937, nro 42, s. 39, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Kylmäkoski
Huonekaluvalmistajat
Suomalaiset rakennustuotevalmistajat
Entiset suomalaiset teollisuusyritykset
Edvard Mikkola

Juho Edvard Mikkola (5. marraskuuta 1882 − 1942) oli suomalainen Kalvolassa vaikuttanut kansakoulunopettaja, toimittaja, kirjailija ja runoilija. Hän käytti nimimerkkejä Laippa-Juha ja ELA.

Mikkola valmistui opettajaksi Kajaanin seminaarista 1908 ja hän oli aluksi opettajana Ylöjärvellä ja Hausjärvellä. Hän oli Kalvolassa yläkoulun opettajana Patakankaan kansakoululla 1911−1916 ja Kutilan kansakoululla 1916−1942. Hän oli Kalvolan kunnanvaltuuston puheenjohtajana 1919−1942 ja Kalvolan säästöpankin isännistön puheenjohtajana. Mikkola oli mukana nuorisoseuratyössä ja hän oli muun muassa hankkimassa nuorisoseurantaloa Patakankaalle. Hän oli myös puuhamiehenä kun Kutilan kylään perustettiin osuuskunta sillan rakentamiseksi kylään. 

Vuonna 1936 Mikkola julkaisi kotikylänsä Pälkäneen Luikalan tapoja, juhlanviettoa, uskomuksia ja murretta kuvanneen kotiseutututkimuksen Kylästä ja kyläraitilta: katkelmia hämäläisen saarikylän elämästä viime vuosisadalla. Teos kuvasi saaressa sijainneen kylän elämää 1800-luvun lopulla, jolloin Mikkola oli itsekin asunut siellä.

Edvard Mikkola oli naimisissa vuodesta 1911 käsityönopettaja Hilja Lydia Palvan (s. 1890) kanssa.

Julkaisuja 
Nimellä Edv. Mikkola:
 Palanen Kalwolan Kutilan kylän historiaa. Tekijä, Kalvola 1921
 Kirret sulaa: juhlaruno Kalvolan Kutilan torpparivapautusjuhlaan 19. 3. 1921. 
 Nuorten kotiseutuopas: viitteitä kansantietouden keräilyyn kansakouluissa ja opintokerhoissa. Hämeen heimoliiton julkaisuja 7. Karisto 1932
 Kalvolan Keihään 25-vuotishumoreski. Suomalainen kirjapaino Osakeyhtiö, Hämeenlinna 1934
 Kylästä ja kyläraitilta: katkelmia hämäläisen saarikylän elämästä viime vuosisadalla. Hämeen heimoliiton julkaisuja 12. Karisto 1936
 Tonttujen kepposet : neljä lastennäytelmää. Otava 1938
 Emanuel Kanajärvi. Kotiseutu 1/1941
 Kotimatkalla: Etelä-Hämeen ja Keski-Uudenmaan kirkollisiin laulujuhliin Kalvolassa 29.6.1941. Hämeenlinna 1941

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Juho Edvard Mikkolan ja Hilja Lydia Mikkolan (os. Palva) visiittikorttikuva, Hyvinkään kaupunginmuseo (Finna)
 Edvard Mikkola : Pääsiäisen vietto maaseudulla entisinä aikoina, Aamulehti, 09.04.1939, nro 95, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset opettajat
Suomalaiset kirjailijat
Kalvolan kunnanvaltuutetut
Vuonna 1882 syntyneet
Vuonna 1942 kuolleet
Genesis XIX


Genesis XIX on saksalaisen thrash metal -yhtye Sodomin 16. studioalbumi, joka julkaistiin 27. marraskuuta 2020 levymerkillä Steamhammer.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Frank Blackfire Gosdzik – kitara
 Toni Merkel – rummut
 Yorck Segatz – kitara
 Tom Angelripper Such - laulu, basso

Arvostelut 
 Imperiumi: 8/10
 Inferno: 
 Kaaoszine: 8+/10
 Metalliluola: 7½/10
 Soundi:

Lähteet 

Sodomin albumit
Vuoden 2020 albumit
Hugo Emil Timonen

Hugo Emil Timonen (3. kesäkuuta 1906 Helsinki – 7. toukokuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos, yrittäjä ja yritysjohtaja.

Timosen vanhemmat olivat kauppias Emil Timonen ja Ida Kaivola ja puoliso vuodesta 1930 Aune Mirjam Kaipainen. Timonen kävi kauppakoulun 1920–1922 ja toimi sitten kirjanpitäjänä, myyjänä ja Tilkan sotilassairaalan kanslistina ja kanslianvanhimpana. Varusmiespalveluksensa jälkeen hän oli Rautakonttori-yhtiön osastopäällikkö 1926–1928 ja sitten kauppamatkustaja, ostaja Renlundilla 1928–1932, myyjä Järvenpään Gummitehtaalla 1932–1933 ja myyntipäällikkö Nordqvistilla 1934–1936. Sota-aikana Timonen oli puolustusministeriön komentamana hankintatehtävissä 1939–1944, mutta jatkosodassa lyhyen aikaa myös sotasaalisupseerina Itä-Karjalassa. Sotilasarvoltaan hän oli reservin luutnantti. Merkittävimmän uransa Timonen teki Machineryllä, jossa hän oli Tampereen konttorin johtaja 1937–1939, yhtiön kaupallinen johtaja, johtokunnan jäsen 1940–1950, toimitusjohtaja 1950–1971 ja hallituksen puheenjohtaja 1950–1976. Hän hankki lähes kaikki Machineryn osakkeet omistukseensa 1950-luvun alussa. Kauppaneuvoksen arvon 1957 saaneella Timosella oli myös runsaasti luottamustehtäviä.

Lähteet

Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset yritysjohtajat
Kauppaneuvokset
Vuonna 1906 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet
Servant of the Mind

Servant of the Mind on tanskalaisen Volbeatin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 3. joulukuuta 2021.

Kappaleet

Bonuskappaleet 
 (Wolfbrigade cover)
  (The Cramps/Roy Orbison cover)

Kokoonpano 
 Michael Poulsen - kitara, laulu
 Jon Larsen - rummut
 Rob Caggiano - kitara 
 Kaspar Boye Larsen - basso

Arvostelut 
 Kaaoszine: 
 Soundi: 
 Imperiumi: 7-/10

Lähteet 

Volbeatin albumit
Vuoden 2021 albumit
Pohjois-Kyproksen presidentti

Pohjois-Kyproksen presidentti () on kiistanalaisen Pohjois-Kyproksen valtionpäämies. 

Virkaa hoitaa nykyisin Ersin Tatar. Hänet valittiin lokakuussa 2020..

Presidentin virkakausi on pituudeltaan viisi vuotta.

Maan perustuslain mukaan presidentin on täytettävä seuraavat ehdot:

 oltava pätevä toimimaan kansanedustajana
 oltava korkeakoulutettu
 oltava vähintään 35-vuotias
 oltava etnisten turkkilaisten lapsi molempien vanhempien puolelta ja oltava Pohjois-Kyproksen kansalainen
 oltava Pohjois-Turkin asukas vähintään 5 vuotta ennen presidentinvaaleja

Lähteet
SinäTuubaPaska

SinäTuubaPaska (lyhenne STP, engl. YouTube Poop, YTP) on eräänlainen YouTube-kulttuurin osa-alue, useimmiten videomashup tai -editointi, joka luodaan muokkaamalla jo olemassa olevia medialähteitä uudeksi videoksi humoristista tarkoitusta varten. STP-videot ladataan perinteisesti YouTube-videonjakosivustolle, mistä SinäTuubaPaskan englanninkielinen nimi juontuu.

Historia 
Ensimmäisenä SinäTuubaPaska-videona pidetty video ladattiin YouTuben sijasta SheezyArt-sivustolle SuperYoshi-nimisen käyttäjän toimesta vuonna 2004. Video oli nimeltään "The Adventures of Super Mario Bros. 3 REMIXED!!!" ja se oltiin tehty käyttäen Windows Movie Maker -sovellusta. Video sisälsi klippejä 1990-luvun The Adventures of Super Mario Bros. 3 -televisiopiirretystä. Nykyisin "The Adventures of Super Mario Bros. 3 REMIXED!!!" tunnetaan nimellä "I'D SAY HE'S HOT ON OUR TAIL".

Lähteet 

YouTube
Internet-ilmiöt
When a Shadow is Forced Into the Light


When a Shadow Is Forced into the Light on suomalaisen metalliyhtye Swallow the Sunin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 25. tammikuuta 2019 levymerkillä Century Media.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Mikko Kotamäki – laulu
 Juha Raivio – kitara
 Juho Räihä – kitara
 Matti Honkonen – basso
 Juuso Raatikainen – rummut
 Jaani Peuhu – kosketinsoittimet, taustalaulu

Arvostelut 
 Imperiumi: 9½/10
 Inferno: 
 Kaaoszine: 9+/10
 Metalliluola: 9½/10
 Soundi:

Lähteet 

Swallow the Sunin albumit
Vuoden 2019 albumit
William Knibb

William Knibb (6. tai 7. syyskuuta 1803 – 15. marraskuuta 1845) oli baptistinen lähetyssaarnaaja ja koulumestari tuolloin brittien hallitsemalla Jamaikalla. Hän tuli erityisen tunnetuksi orjuuden vastustajana ja tätä kautta Knibbistä tuli myös hyvin arvostettu Jamaikan mustan väestönosan keskuudessa. Orjuudesta annettiin vapauslaki vuonna 1834 ja osittain Knibbin ansiosta sitä seurannut työvelvollisuus päättyi etuajassa vuonna 1838.

Elämäkerta

Nuoruus
William Knibb syntyi 6. tai 7. syyskuuta 1803 Ketteringissä Englannin Northamptonshiressa. Hänen isänsä oli Thomas ja äiti Mary Knibb. Perheessä oli yhteensä kahdeksan lasta. William meni 5. lokakuuta 1824 naimisiin Mary Watkinsin kanssa ja pari lähti jo saman vuoden marraskuussa Länsi-Intiaan.

Jamaikalla
Jamaikalle Knibb saapui vain 21-vuotiaana. Hän oli saanut töitä korvatakseen kuolleen veljensä paikan koulumestarina ja lähetyssaarnaajana. Knibb oli baptisti ja Jamaikalla baptistit olivat profiloituneet orjuuden vastustajina. Esimerkiksi orjakapina joulukuusta 1831 tammikuuhun 1832 tuli tunnetuksi baptistisotana, koska monet sen johtajista olivat mustia baptistikirkon jäseniä. Kapinan tukahduttamista seurasi kuitenkin baptistien vainoja. Knibb aiottiin murhata, mutta hanke paljastui ennen sen toteuttamista. Knibb sai turvapaikan erään vaikutusvaltaisen jamaikalaisen luota.

Knibbin omat mustat seurakuntalaiset puhuivat hänet lähtemään vuonna 1832 takaisin Isoon-Britanniaan, jossa hän alkoi kiertää puhumassa orjuutta vastaan. Knibb puhui esimerkiksi parlamentissa. Joskus hänen kuvailtiin kääntäneen mielipiteitä orjuutta vastaan enemmän, kuin kenenkään muun puheet aikaisemmin. Lopulta Knibb palasi Jamaikalle, jossa hän vastusti vuoden 1834 vapautuslain ja siihen liittyneen 6 vuoden työvelvollisuuden väärinkäyttöä jamaikalaisilla plantaaseilla. Orjille yritettiin esimerkiksi myydä vapautusta kiskurihintoihin ja työvelvollisille annettavassa ruuassa pihisteltiin. Osittain Knibbin vaikutuksesta työvelvollisuutta lyhennettiin lopulta 2 vuoteen. Lopullisesti se lakkautettiin 1. elokuuta 1838.

Orjuuden päätyttyä
 
Työvelvollisuuden päättymisen jälkeen baptistikirkot saivat tuhansia uusia jäseniä vapautetuista orjista. Tilanteesta on joskus puhuttu "Jamaikan heräämisenä". Knibb itse kastoi 6 000 uutta baptistia ja oli mukana 35 uuden kirkon, 24 lähetysaseman ja 16 koulun perustamisessa. Knibb myös käänsi raamatun jamaikankreolille, jota erityisesti entiset orjat käyttivät.

Knibb sairastui lopulta keltakuumeeseen ja hän kuoli sunnuntaina 15. marraskuuta 1845. Knibb oli 42-vuotias. Taakse jäi nyt leskiytynyt vaimo ja kaksi tytärtä. Knibbin hautajaisiin osallistui 8 000 pääosin mustaa surijaa. Knibb sai orjuuden päättymisen 150-vuotis juhlapäivänä Jamaikalla postuumisti Jamaikan valtion korkeimman kunniamerkin, joka tuolloin myönnettiin ensimmäistä kertaa valkoiselle.

Lähteet

Brittiläiset orjuuden vastustajat
Lähetyssaarnaajat
Baptismi
Brittiläiset papit
Jamaikalaiset henkilöt
Vuonna 1803 syntyneet
Vuonna 1845 kuolleet
Moonflowers


Moonflowers on suomalaisen metalliyhtye Swallow the Sunin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 19. marraskuuta 2021 levymerkillä Century Media.

Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”Woven into Sorrow” 24. syyskuuta 2021. Moonflowersin myötä Swallow the Suniin vuodesta 2018 kuulunut kosketinsoittaja-taustalaulaja Jaani Peuhu jättäytyy pois yhtyeen kiertuekokoonpanosta keskittyäkseen Mercury Circle -yhtyeeseen. Kappaleeseen "The Void" julkaistiin musiikkivideo, jonka pääosaa esittää Mega Maunula. Video kuvattiin Suomen kansallismuseossa sekä Hvitträskissä.

Albumista on tehty myös jousille sovitettu instrumentaaliversio, joka äänitettiin Sipoon kirkossa. Jouset esittää Trio N O X -niminen ryhmä. Tämä versio on mukana bonuslevynä joillakin albumin painoksista, ja kappaleet julkaistiin myös yksitellen animoituina videoina, jotka on luonut Dronicon Films.

Rockmusiikkilehti Soundin toimittajat valitsivat albumin vuoden 2021 parhaiden kotimaisten albumien listan sijalle 9.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Mikko Kotamäki – laulu
 Juha Raivio – kitara
 Juho Räihä – kitara
 Matti Honkonen – basso
 Juuso Raatikainen – rummut
 Jaani Peuhu – kosketinsoittimet, taustalaulu

Vierailevat muusikot 
 Antti Hyyrynen – taustalaulu kappaleissa "Woven into Sorrow" ja "The Fight of Your Life"
 Cammie Gilbert – laulu kappaleessa "All Hallows’ Grieve"
 Aino Rautakorpi – viulu
 Helena Dumell – alttoviulu
 Annika Furstenborg – sello

Arvostelut 
 Inferno: 
 Kaaoszine: 9-/10
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ”Woven into Sorrow” -musiikkivideo Century Median YouTube-kanavalla
 Trio N O X plays Moonflowers by Swallow the Sun Century Median YouTube-kanavalla: ”Moonflowers Bloom in Misery”, ”Enemy”, ”Woven into Sorrow”, ”Keep Your Heart Safe from Me”, ”All Hallows’ Grieve”, ”The Void”, ”The Fight of Your Life”, ”This House Has No Home”

Swallow the Sunin albumit
Vuoden 2021 albumit
Call of Duty: Vanguard

Call of Duty: Vanguard on Sledgehammer Gamesin kehittämä ja Activisionin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin 5. marraskuuta 2021 Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle, PlayStation 5:lle, Xbox Onelle ja Xbox Series X/S:lle. Peli sijoittuu toiseen maailmansotaan. Peli tukee alustojen välistä ristiinpeluuta.

Pelaaminen 
Pelissä on sekä yksinpelikampanja että moninpeli. Pelissä oli 20 karttaa julkaisun aikaan. Peli sisältää Champion Hill ja Patrol -nimiset uudet pelimuodot.

Yksinpelikampanjassa on neljä päähenkilöä. Tarinassa on käytetty inspiraatiota todellisista ihmisistä ja tapahtumista, kuten luutnantti Polina Petrova, joka perustuu neuvostoliittolaiseen Ljudmyla Pavlytšenkoon.

Uutena ominaisuutena pelaajat voivat myös esimerkiksi rikkoa tiettyjä kohtia kartoissa. Rikottavia materiaaleja ovat esimerkiksi puu ja lasi. Pelaajilla on siten mahdollisuus avata uusia polkuja ja näkölinjoja. Uutena mekanismina on myös aseiden Piercing Vision -lisäosa, jota käyttämällä voi nähdä seinien läpi tietyissä tilanteissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset verkkosivut

Vuoden 2021 videopelit
Call of Duty -pelit 
Windows-pelit
PlayStation 4 -pelit
Xbox One -pelit
PlayStation 5 -pelit
Xbox Series X- ja Series S -pelit
Toiseen maailmansotaan sijoittuvat videopelit
Vauhtipuisto

Vauhtipuisto on Oulun Hietasaaressa sijaitseva huvipuisto. Huvipuistossa on perheluokan huvipuistolaitteita sekä perheen pienimmille erilaisia karuselleja, pomppulinnoja ja leikkimökkikylä Kakaravaara. Vauhtipuistossa on Tanskasta tuotu pieni vuoristorata sekä Surmanajaja Onni Suurosen huvipuistosta tuotu laite, Sahara. Laitteita on 26 kappaletta. Vauhtipuistolla on myös oma kaupunkijuna Kompiainen, joka liikennöi kesäisin keskustasta Vauhtipuiston kautta kuuluisalle uimarannalle, Pohjolan Rivieralle Nallikariin ja takaisin.

Vauhtipuisto on yksityinen perheyritys, joka on perustettu 1982 Anja ja Reijo Komulaisen toimesta. Toiminta siirtyi perheen pojalle, Kalle Komulaiselle 2006.

Uudistus 
Vauhtipuisto aiotaan siirtää uuteen paikkaan Nallikarin alueelle. Paikka tulee olemaan nykyistä puistoa kolme kertaa suurempi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 https://www.vauhtipuisto.fi

Suomen huvipuistot
Hietasaari
Batyrlan Muratov

Batyrlan Muratovitš Muratov (, Batırlan Muratulı Muratov; , Batyrlan Muratovitš Muratov; s. 1. helmikuuta 1999 Astana, Kazakstan) on kazakstanilainen jääkiekkohyökkääjä, joka pelaa tryoutilla KHL:n kazakstanilaisseura Barys Astanassa. Hän laukoo oikealta.

Ura

Seuraura 
Muratov on Barys Astanan kasvatti. Hän debytoi kaudella 2016–2017 Snežnyje Barsy Astanan joukkueessa Venäjän nuorten sarja MHL:ssä. Muratov edusti joukkuetta kauden aikana myös Junior Club World Cupissa, joka päättyi pronssiin. Myös kauden 2017–2018 hän pelasi suurimmaksi osaksi Snežnyje Barsyssa, jota Muratov edusti taas JCWC:ssä. Hän debytoi myös Barys Astanan KHL-joukkueessa, jossa Muratov pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelun runkosarjan viimeisellä kierroksella 1. maaliskuuta 2018 Avangard Omskia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 4.07 minuuttia ja Muratov sai myös yhden kahden minuutin jäähyn estämisestä. Hän vahvisti kauden aikana myös Nomad Astanan joukkuetta Kazakstanin mestaruussarjan pudotuspeleissä, jossa Muratov pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä.

Kauden 2018–2019 Muratov pelasi kokonaan Snežnyje Barsyn MHL-joukkueessa, jonka toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies hän oli tehoilla 20+23=43. Hänet valittiin sarjan itäisen konferenssin helmikuun kuukauden hyökkääjäksi. Kauden 2019–2020 Muratov pelasi suurimmaksi osaksi VHL-liigaa Nomad Nur-Sultanissa, jossa hän pelasi 30 runkosarjaottelua tehopistein 3+4=7. Hän pelasi kauden aikana Barys Nur-Sultanin KHL-joukkueessa kymmenen runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kauden 2020–2021 Muratov pelasi Nomadissa Kazakstanin mestaruussarjaa, jonne joukkue palasi koronaviruspandemian vuoksi. Hän oli Nomadin neljänneksi paras pistemies tehoilla 10+22=32.

Muratov siirtyi kaudeksi 2021–2022 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekkoon. Hänestä tuli sarjan kaikkien aikojen ensimmäinen kazakstanilaispelaaja. Muratov äänestettiin Mestiksen tammikuun kuukauden pelaajaksi. Hän voitti RoKin sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 19+32=51, joilla Muratov sijoittui koko sarjan pistepörssissä seitsemänneksi. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.

Heinäkuussa 2022 Muratov palasi elokuun loppuun asti kestävällä tryout-sopimuksella kotimaahansa KHL-seura Barys Nur-Sultaniin.

Maajoukkueura 
Muratov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti kultaa. Muratov pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän toimi Kazakstanin varakapteenina ja voitti hopeaa. Muratov oli tehoilla 3+2=5 joukkueen paras maalintekijä ja hän jakoi sisäisen pistepörssin voiton Samat Danijarin kanssa, kuten myös koko turnauksen tehotilaston voiton lukemalla +7.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Kazakstanilaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Vahvanen (Rautalampi)

Vahvanen on kirkasvetinen metsämaan ja maatalousalueiden reunustama järvi Rautalammin lounaiskolkassa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 5,5 neliökilometriä. Etäisyys Jyväskylästä on 52 kilometriä itäkoilliseen ja Kuopiosta 68 kilometriä lounaaseen. Vahvasen itärannalla sijaitsee Häkkilän kylä.

Maantiede 
Vahvasen pituus etelästä pohjoiseen on 5,5 kilometriä. Riuttaniemi jakaa järven eteläosan lounaiseen Riuttalahteen ja kaakkoiseen vesialueeseen, jota Kylmäniemi ja Pukkiniemi jakavat pieniin lahtiin. Riuttaniemestä pohjoiseen avautuu laaja selkävesi, joka kapenee pohjoisessa yli kilometrin pituiseksi Myllylahdeksi. Vajaa kilometri Myllylahdesta länteen sijaitsee suurjärvi Konneveteen kuuluva Vahvalahti. Vahvasen itäisenä laajentumana on pääaltaasta erillinen Pieni-Vahvanen, jonka pituus lännestä itään on noin puolitoista kilometriä. Vahvasessa on useita vähintään kymmenen metriä syviä alueita. Laajin sijaitsee järven keskivaiheilla lounais–koillissuuntaisena vyöhykkeenä, jonka sisällä on järven syvin kohta, 27 metriä.

Vahvasen kumpuileva pohja kohoaa useissa kohdin saariksi, joista laajin on järven eteläosan Kortesaari. Vahvasen pohjoisosassa on saarten ja luotojen rykelmä (Palosaari, Varissaari, Suokannassaari).

Vahvasen luusua sijaitsee Myllylahden pohjoisrannalla, josta lähtee runsaan sadan metrin pituinen laskuoja Konneveteen. Vahvasen lounaispuolella sijaitsee Armisvesi, järvien välisen kannaksen leveys on noin kilometrin. Kaakossa on Vihtanen, jonne etäisyys on noin kilometrin.

Vahvasen itärannan Mikonvuoren korkeustaso on noin 165 metriä merenpinnan yläpuolella. Myllylahden itärannalla on Vahvavuori, jonka korkeustaso on noin 185 metriä mpy eli noin 90 metriä järven pintaa korkeammalla.

Vahvasen vesitilavuus on 28 096 000 kuutiometriä.

Vahvanen (14.711.1.067) kuuluu Konneveden lähialueeseen (14.711), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Konneveden alue (14.71) ja ensimmäinen on Rautalamminreitin valuma-alue (14.7). Konneveden lähialueeseen kuuluu 67 vähintään hehtaarin laajuista järveä, joista Konnevesi ja Vahvanen ovat laajimmat. Kolmanneksi laajin on Kalajanjärvi.

Lähteet 

Rautalammin järvet
Konneveden alue
Xavien Howard

Xavien Howard (4. heinäkuuta 1993, Houston, Texas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on kulmapuolustaja. Howard edustaa Miami Dolphinsia.

Howard pelasi yliopistotasolla vuodet 2013–2015. Howard pelasi Baylorin yliopistossa kaikki kolme vuotta. Hän pelasi Baylorissa 29 ottelua, joissa teki 98 taklausta sekä aiheutti kymmenen syötönkatkoa. Miami Dolphins varasi Howardin NFL:n vuoden 2016 varaustilaisuuden toisella kierroksella 38. pelaajana. Howard ja Dolphins solmivat toukokuussa 2016 nelivuotisen tulokassopimuksen. Kauden 2018 jälkeen Howard valittiin Pro Bowliin. Syyskuussa 2019 Howard teki Dolphinsin kanssa viisivuotisen sopimuksen, jonka kokonaisarvo oli noin 75 miljoonaa dollaria. Kauden 2020 jälkeen Howard valittiin Pro Bowlin lisäksi All-Pro-joukkueeseen. 
Howard on pelannut (tilanne 26. syyskuuta 2021) NFL:ssä yhteensä 58 ottelua, joissa on tehnyt 198 taklausta ja 23 syötönkatkoa.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Kalajanjärvi

Kalajanjärvi on metsäjärvi Rautalammin eteläosassa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on yksi neliökilometri ja vesitilavuus 11,5 kuutiohehtometriä. Etäisyys Jyväskylästä on 60 kilometriä koilliseen ja Kuopiosta 62 kilometriä lounaaseen.

Maantiede 
Kalajanjärven rantaviiva polveilee voimakkaasti, ja niemet tekevät järvestä sokkeloisen. Pohjoisessa on Kiertolahti, järven keskiosasta työntyy etelään noin kilometrin mittainen Kirkkolahti ja järven kaakkoisosan muodostaa Siltalahti. Kalajanjärven länsiosaan on kulku Kirkkoniemen pohjoispuolisen salmen kautta. Kirkkolahden rannat ja osin Siltalahden rannat ovat jyrkät. Kirkkolahden länsirannalla kohoaa Kirkkovuori, jonka laki on noin 145 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 50 metriä järven pinnan yläpuolella. Kirkkolahden ja Siltalahden välisellä niemellä kohoaa Ruoninvuori (noin 150 metriä mpy). Kalajanjärven länsiosasta on kapea vesiyhteys Konneveteen, jonka korkeustaso on sama kuin Kalajanjärven.

Kalajanjärvessä sijaitsee kolme saarta. Järven länsiosassa on nimetön saari, pohjoisosassa Koppelisaari ja itäosassa Rajasaari. Kaikki saaret ovat yli hehtaarin laajuisia.

Kalajanjärven pohjoispuolella sijaitsee Vuori-Kalaja (133,8 metriä mpy) ja itäpuolella Pikku-Kalaja (121,0 metriä mpy).

Kalajanjärven syvin kohta, 45 metriä, sijaitsee järven keskiosassa Kirkkolahden suulla. Järven vesitilavuus on 11 514 000 kuutiometriä.

Kalajanjärvi (14.711.1.058) kuuluu Konneveden lähialueeseen (14.711), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Konneveden alue (14.71) ja ensimmäinen on Rautalamminreitin valuma-alue (14.7). Konneveden lähialueeseen kuuluu 67 vähintään hehtaarin laajuista järveä, joista Konnevesi ja Vahvanen ovat laajimmat. Kalajanjärvi on pinta-alaltaan kolmanneksi suurin, sitä seuraa Syväjärvi ja Leskelänjärvi.

Lähteet 

Rautalammin järvet
Konneveden alue
Ahveninen (Suonenjoki)

Ahveninen on keskikokoinen humusjärvi Etelä-Savon ja Pohjois-Savon maakuntarajalla. Sen pinta-ala on 6,3 neliökilometriä. Etäisyys Jyväskylästä on 64 kilometriä itäkoilliseen ja Kuopiosta 57 kilometriä lounaaseen.

Maantiede 
Ahvenisen luoteisosa sijaitsee Rautalammin alueella, itäosa Suonenjoen alueella ja lounaisosa Pieksämäen alueella. Järven eteläosa on saarten ja niemien jakamaa, ja se kapenee luodetta kohti. Järven keskiosaan kuljetaan noin 70 metriä leveän Rakosalmen kautta. Ahveninen haarautuu keskiosastaan koilliseen kulkevaan, yli kolme kilometriä pitkään lahteen ja itäiseen Kuutranlahteen. Ahvenisessa on useita vähintään 10 metriä syviä alueita. Laajin niistä alkaa järven keskivaiheilta ja kulkee koilliseen Särkilahteen. Syvin kohta, 35 metriä, sijaitsee järven kapean pohjoisen osan keskipaikkeilla. Kuutranlahden syvin kohta on 17 metriä ja järven eteläosan syvin kohta on 14,5 metriä. Kaikkiaan Ahvenisesta noin viidennes on vähintään 10 metriä syvä.

Ahvenisen saaret sijaitsevat järven matalahkossa eteläosassa. Laajin saari on yli 10-hehtaarinen Honkasaari. Sen eteläpuolella sijaitsee Pekkasaari ja Savisaari

Ahvenisen rannoilla on haja-asutusta ja peltotilkkuja. Pääosin rannat ovat metsämaata. Ahveninen laskee Ahvenkoskea länteen Mehtiöön (107,7 metriä mpy). Järvien välisen kannaksen halki kulkee maantie. Ahvenisen eteläpuolinen Pikku-Ahveninen (110,9 metriä mpy) laskee noin 1,3 kilometrin pituista Ahvenisensalmea Ahvenisen kaakkoisosaan.

Ahvenisen veden laatua tutkittiin vuosina 2004 ja 2005. Tuolloin järven eteläosa luokiteltiin tyydyttäväksi ja pohjoisosa erinomaiseksi. Ahvenisen vesitilavuus on 38 303 000 kuutiometriä.

Ahveninen (14.718.1.048) kuuluu Myhinjärven valuma-alueeseen (14.718), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Konneveden alue (14.71) ja ensimmäinen on Rautalamminreitin valuma-alue (14.7). Myhinjärven alueeseen kuuluu 95 vähintään hehtaarin laajuista järveä, joista yhdeksän on yli neliökilometrin laajuisia. Ahveninen on alueen laajin järvi, sen jälkeen tulee Vihtanen, Myhinjärvi ja Mehtiö.

Lähteet 

Pieksämäen järvet
Rautalammin järvet
Suonenjoen järvet
Konneveden alue
Vihtanen

Vihtanen on matala, ruskeavetinen humusjärvi Keski-Suomen, Etelä-Savon ja Pohjois-Savon maakuntarajalla. Sen pinta-ala on 4,4 neliökilometriä. Etäisyys Jyväskylästä on 53 kilometriä itäkoilliseen ja Kuopiosta 69 kilometriä lounaaseen.

Maantiede 
Vihtasen pohjoinen ja itäinen osa sijaitsevat Rautalammin alueella, etelälounainen osa Pieksämäen alueella ja läntinen osa Hankasalmen alueella. Järvi on kaakkois–luoteissuuntainen, ja sen keskiosa on selvästi eteläosaa kapeampi.  Noin 40 metriä leveä Kolmistonsalmi yhdistää järven pohjoisosaa etelä- ja keskiosasta koostuvaan pääaltaaseen. Järven pohjoisosassa on 11-metrinen syvänne. Eteläosassa on 10 metriä syvä alue. Vain noin kuusi hehtaaria Vihtasesta on vähintään 10 metriä syvä.

Vihtasen suurin saari on noin neljän hehtaarin laajuinen Jaakonsaari luoteessa. Eteläosassa Pieksämäen alueella sijaitsee Pienisaari ja Nuottasaari. Järven keskiosassa on useita pieniä saaria ja luotoja. Idässä on Myllysaari ja luotoja.

Vihtasen rannoilla on haja-asutusta ja peltoalueita. Pääosin rannat ovat metsämaata. Vihtanen laskee noin 200 metriä pitkän laskuojan kautta itään Korppinen-järveen (104,9 metriä mpy). Vihtasen luoteispuolella on Vahvanen ja länsipuolella Armisvesi.

Vihtasen vesitilavuus on 10 882 000 kuutiometriä.

Vihtanen (14.718.1.017) kuuluu Myhinjärven valuma-alueeseen (14.718), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Konneveden alue (14.71) ja ensimmäinen on Rautalamminreitin valuma-alue (14.7). Myhinjärven alueeseen kuuluu 95 vähintään hehtaarin laajuista järveä, joista yhdeksän on yli neliökilometrin laajuisia. Alueen laajin järvi on Ahveninen, sen jälkeen tulee Vihtanen, Myhinjärvi ja Mehtiö.

Lähteet 

Hankasalmen järvet
Pieksämäen järvet
Rautalammin järvet
Konneveden alue