Poikani pääkonsuli

Poikani pääkonsuli on Ilmari Unhon ohjaama suomalainen mustavalkoinen komediaelokuva vuodelta 1940. Se pohjautuu Elsa Soinin näytelmään Minun poikani pääkonsuli, jonka kantaesitys oli Porin Teatterissa 19. joulukuuta 1934. Alkuteksteissä elokuvan käsikirjoittajaksi on mainittu myös Elsa Soini, mutta todellisuudessa Unho oli sommitellut käsikirjoituksen Soinin näytelmästä.

Tuotanto 

Elokuvan piti alun perin ohjata Orvo Saarikivi, mutta hän vaihtoi työnantajaa. Ohjaajaksi tullut Ilmari Unho muokkasi Elsa Soinin näytelmää lisäämällä siihen puolen tunnin johdannon, jonka tapahtumat sijoittuvat laivamatkalle Tukholmaan ja siellä sijaitsevaan hotelli Grandiin. Unho lisäsi Soinin näytelmään uusia hahmoja ja poisti joitakin näytelmässä olleita. Elokuvan loppu myös poikkeaa näytelmästä, jossa  Iiri Paappasesta tulee pääkonsuli Albert Takkulaisen vaimo.

Elokuvan lyhyt ulkokuvajakso kuvattiin Tukholmassa, ja hotelli Grandin sisäkohtaukset Helsingin Munkkisaaren studion lavasteissa. Hotellikohtauksen avustajina toimi useiden eri maiden kansalaisia.

Elokuva oli tavallista kalliimpi: tuotantokustannukset olivat 1 263 283 markkaa ja ne tuli katettua vasta tammikuussa 1944.

Elokuva julkaistiin videolla vuonna 1993 ja DVD:nä vuonna 2019.

Arviot 
Aikalaisarvioissa mannermaiseksi kulttuurikomediaksi luonnehdittu Poikani pääkonsuli sai kiitosta aluevaltauksestaan. Sen katsottiin olevan hauskuudessaan ja lennokkuudessaan kelpo ajanviete-elokuva, mutta äänitystä pidettiin paikoin heikkona. Näyttelijöistä erityishuomion sai Hannes Häyrinen.

Televisioesityksen aikaan vuonna 1979 elokuvaa pidettiin rutiininomaisena komediana, joka ei kuulu ohjaajan teosten helmiin. Vuoden 2012 kritiikissä elokuva sai luonnehdinnan ”sekava ja jähmeä”.

Näyttelijät

Juoni 

Ylioppilas Inkeri Paappanen voittaa arpajaisissa Tukholman-matkan, jota varten hän saa ystävältään Kaisu Korrilta lainaksi vaatteita, savukekotelon ja turkin. Laivalla Iiri iskee silmänsä liikematkalla olevaan Taavi Takkulaiseen, ja yrittää kaikin tavoin herättää hänen huomionsa. Savukekotelon perusteella Taavi luulee Iiriä vuorineuvos Korrin hemmotelluksi tyttäreksi, eikä vastaa tytön mielenkiintoon. Kun väärinkäsitys selviää kommellusten jälkeen, romanssi syttyy ja johtaa suudelmaan kuutamon valossa laivan kannella. Iiri ja Taavi sopivat tapaavansa seuraavana iltana tukholmalaisessa Grand-hotellissa.

Hotelli Grandissa asuu myös Taavin veli, pääkonsuli Albert Takkulainen, joka on palaamassa kotimaahan. Iiri saa hänen huoneensa numeron kysyessään vastaanotosta Takkulaista. Hotelliin saapuva Albert lähettää naisseuralaisensa Tibin edeltä huoneeseen, jossa Iiri odottaa Taavia. Syntyy jälleen väärinkäsitys, ja Iiri poistuu hotellista loukkaantuneena. Lähtiessään hän kiinnittää kalliilla turkillaan hotellissa vierailevan vuorineuvoksettaren huomion. Taavi odottaa turhaan aulassa Iiriä, joka sähköttää Kaisulle palaavansa kotiin. Iiri hakee ja pääsee sattuman kautta kotiopettajaksi Takkulaisen perheen talouteen. Hän tuntee ennestään perheen nuorimman pojan Erkin, ja alkaa toimia tämän matematiikan opettajana. Perheen äiti Alba on tärkeilevä seurapiirirouva, jolle Albertin diplomaattiura on kaikki kaikessa. Isä Severi on hajamielinen tutkijatyyppi, joka ystävystyy nopeasti Iirin kanssa.

Suomeen palannut Albert saa kuulla ministeri Keiholta, että hänen nimityksensä ministeriksi on vaarassa, ellei hän pääse eroon maineestaan naistenmiehenä. Vuorineuvoksetar Korri, ministerin serkku, on kertonut Tukholman-uutisensa, ja ministeri kehottaa Albertia menemään pikimmiten naimisiin huhujen hälventämiseksi. Uutinen Albertin paluusta aiheuttaa sekasortoa Takkulaisen perheessä. Kotiin palattuaan Albert tutustuu Inkeriin, joka saadakseen Taavin ryhtyy esittämään tämän mielen mukaista vaimoehdokasta.

Kaikki osallistuvat hyväntekeväisyysjuhliin, joissa ministeri jälleen varoittaa Albertia naisseikkailuista. Taavi palaa matkaltaan ja rientää juhliin kuultuaan Iirin olevan myös siellä. Erkki järjestää heidät yhteen, mutta Iiri väistelee eikä Taavi saa selvitetyksi Tukholman-sekaannusta. Iiri keimailee Albertille Taavin kiusaksi. Ministerin ja vuorineuvoksettaren nähden Albert esittelee Iirin morsiamenaan ja saa asiaankuuluvat onnittelut. Alba kuitenkin pitää kihlausta skandaalina, Taavin raivotessa ja väittäessä, ettei Iiri rakasta Albertia.

Kun Takkulaiset palaavat aamuyöllä kotiin, Albert varastaa Iiriltä suudelman ja tämä vastaa korvapuustilla. Albertin savuke räjäyttää ilmapallot Iirin kasvoille niin, että tämä joutuu sairaalaan. Albertin nimityksen tielle tulee uusia esteitä: kihlauksen on juoruttu olevan pelkkä diplomaattinen temppu, johon Alba vastaa levittämällä juorua kilpailevan ministeriehdokkaan vaimosta. Juonittelujensa kuluessa vuorineuvoksetar saa kuulla tyttäreltään, että Iiri on käyttänyt Tukholmassa hänen lainaamaansa turkkia, ja Kaisu pakottaa äitinsä perumaan pahat puheensa Iiristä. Vieraillessaan Iirin luona sairaalassa Kaisu selvittää hänelle hotelli Grandissa tapahtuneen väärinkäsityksen.

Iiri pääsee sairaalasta samaan aikaan, kun Albertin nimitysneuvottelut ovat käynnissä. Erkki harhauttaa Taavin luulemaan että Iiri on kuollut; Taavi syöksyy tytön huoneeseen ja löytää tämän täysin terveenä. He tunnustavat rakkautensa ja sinetöivät sovintonsa suudelmalla. Erkki seuraa tilannetta avaimenreiästä ja välittää tiedon perheelle. Juhlatunnelman kruunaa Albertin ilmoitus nimityksestään ministeriksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Ilmari Unhon ohjaamat elokuvat
Suomalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat
Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Suomalaiset romanttiset komediat
Vuoden 1940 suomalaiset elokuvat