joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Matilainen

Matilainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

 Anu Matilainen (s. 1946), kuvanveistäjä
 Ari Matilainen (s. 1966), jääkiekkoilija
 Eelis Matilainen (1901–1982), kirjailija
 Erkki Matilainen (1913–1986), kuvaamataidon opettaja ja taidemaalari
 Hannu Matilainen (s. 1947), keramiikka- ja lasitaiteilija
 Jone Matilainen (s. 1975), valokuvaaja, graafinen suunnittelija ja muusikko
 Juha-Matti Matilainen (s. 1981), pesäpalloilija
 Jukka Matilainen (1901–1967), aitajuoksija
 Kalle Matilainen (1899–1985), kestävyysjuoksija
 Kalle Matilainen (1903–1975), poliitikko (SDP)
 Martti Matilainen (1907–1993), 1500 metrin juoksija ja estejuoksija
 Mikko Matilainen (1920–1996), Mannerheim-ristin ritari
 Pekka Matilainen (s. 1946), toimittaja ja kirjailija
 Pekka Matilainen (s. 1978) kilpakävelijä
 Seppo Matilainen (s. 1941), koripalloilija.
Mercedes-Benz W111

Mercedes-Benz W111 on Mercedes-Benzin vuosina 1959–1971 valmistama loistoautomalli. Yhteensä autoja valmistettiin 370 807 kappaletta. Autosta tehtiin parannettu versio Mercedes-Benz W112.

Mercedes-Benz W111 -mallit 
 220 Sedan 
 220 S Sedan 	
 220 SE Sedan 	
 220 SE Coupé 	
 220 SE Cabriolet 	
 230 S Sedan 	
 250 SE Coupé 
 250 SE Cabriolet 	
 280 SE Coupé 
 280 SE Cabriolet 	
 280 SE 3.5 Coupé 	
 280 SE 3.5 Cabriolet

Aiheesta muualla 

W111
F-segmentin autot
1950-luvun autot
1960-luvun autot
1970-luvun autot
Raspipallokaktus

Raspipallokaktus eli vanhapoika (Echinopsis eyriesii) kuuluu Echinopsis-sukuun. Se on yksi noin 40 Echinopsis-suvun lajista. Suvusta on myös suuri määrä muunnoksia. Kaikkien raspipallokaktuksien kotimaa on Etelä-Amerikka.

Ulkonäkö 

Vanhat yksilöt muodostuvat mataliksi pylväiksi: noin 30-40 cm korkeiksi. Raspipallokaktus voi olla halkaisijaltaan 15 cm. Varsi on kiiltävän vihreä. Siinä on 20 harjua. Jokaisessa areolissa on 4-6 kappaletta 2,5 cm:n mittaisia keskuspiikkiä ja niitä ympäröi 15 pienempää piikkiä. Kaikki piikit ovat kellanruskeita.

Kukinta 

Raspipallokaktuksen kukinta-aikaa on kesä. Kukat ovat suuret ja suppilomaiset. Väreiltään ne ovat valkoiset tai vaaleanpunaiset. Kukat kestävät vain hieman päälle päivän, ja tuoksuvat voimakkaasti. Usein vanhatpojat kukkivat öisin. Hyvin viihtyvät yksilöt voivat kukkia jo nuorina: 2–3-vuotiaina.

Hoito

Valontarve ja lämpötila 

Raspipallokaktus viihtyy kesällä lämpimässä ja valoisassa paikassa. Talvella niiden ihannelämpötila on 10 °C tai hieman alle. Jos vanhapoika ei pääse talveksi viileään, sen kukinta ei välttämättä keväällä onnistu.

Kastelu ja lannoitus 

Lajia kastellaan kesällä runsaasti, talvella niukemmin. Voimakkaan kasvun aikana sydänkesällä annetaan muutaman kerran liuoslannoitetta.

Uudelleen istuttaminen ja lisäys 

Raspipallokaktukselle parasta on kevyt, hiekan sekainen multa. Ruukku vaihdetaan noin kolmen vuoden välein. Lisäys käy helposti irrottamalla omakasvin sivuversoja ja istuttamalla ne omiin ruukkuihinsa. Sivuversot on yleensä poistettava vaikka niitä ei istutettaisikaan.

Ongelmia 

1. Jos kasvin tyvi mustuu ja homehtuu, sitä on kasteltu liikaa. Tämä on usein kohtalokasta. Jos kasvi homehtuu muualta, tulee vahingoittunut solukko leikata pois ja käsitellä leikkauspinta rikillä.

2. Kasvia on kasteltu liian vähän, jos se käpristyy ja veltostuu. Kastelua on lisättävä.

3. Jos kasvi ei kuki, on se ollut talvikauden liian lämpimässä.

4. Kasvi ei ole saanut tarpeeksi valoa, jos se kasvaa liian hitaasti. Se täytyy siirtää valoisalle ikkunalaudalle.

Lähteet 

1. Koti kukkii; Iloa huonekasveista ympärivuoden (1981); Oy Valitut Palat - Readers's Digest Ab, Helsinki

2. Kodin kukat; kaktukset (1982, WSOY); Werner Söderström osakeyhtiö; Porvoo-Helsinki-Juva

3. Ruukkukasvit (2004, Otava); Lea Månssen

4. Huonekasvien hoito(1980); vaihe vaiheelta; David Longman; Kauppatieteiden kustannus Oy

Aiheesta muualla 
Puutarha.net: Raspipallokaktus (vanhapoika) (Echinopsis eyriesii)

Kaktuskasvit
Taistelu Turusta

Taistelu Turusta on suomalainen dokumenttielokuva "kahdesta kaupungista": menneestä ja nykyisestä Turusta. Jouko Aaltosen elokuvan keskeinen kysymys on, minkälainen sairaus oli Turun tauti. Elokuva ensi-ilta oli 9. huhtikuuta 2011, ja se on yksi Turun kulttuuripääkaupunkivuoden teoksista.

Elokuvaa ovat suunnitelleet Aaltonen, Olli Vesala ja kaupunkiympäristön historian dosentti Rauno Lahtinen.

Elokuvassa haastatellaan muun muassa turkulaisen kunnallispolitiikan veteraaneja kuten Ilkka Kanerva, Armas Lahoniitty, Ensio Laine, Annika Lapintie ja Pertti Paasio sekä arkkitehti Benito Casagrandea ja ohjaaja Matti Ijästä. Turkulaisista talonvaltaajista haastatellaan Suvi Auvista. Arkistokuvissa ääneen pääsee esimerkiksi arkkitehti Otto-Iivari Meurman.

Vastaanotto

Arvostelut 
Uuden Suomen Mikko Pielan mielestä "veteraanidokumentaristi Aaltosen" teos on "merkittävä poleeminen puheenvuoro vanhan, kauniin rakennetun ympäristön puolesta". Dokumentti kertoo Pielan mukaan "hiuksia nostattavasti ja uskottavasti erikoisesta kiinteistöpoliittisen kähminnän ja lahjonnan tyyssijasta", jonka kuvailuun ei hänen mielestään ole dekkarikirjailija Reijo Mäenkään mielikuvitus vielä riittänyt.

Ilta-Sanomien Taneli Topeliuksen mukaan kyseessä on karu muistutus kulttuuripääkaupungiksikin valitun Turun lähihistorian häpeätahroista. Vaikuttavimmat kuvat näyttävät vanhaa ja uutta vertailemalla mitä kaikkea Turussa on tietoisesti tuhottu. Elokuva käsittelee vain yhtä kaupunkia, mutta Turun lähihistoria antaa kasvot ilmiölle, joka näkyi koko maassa.

Palkinnot 
Tampereen elokuvajuhlilla 2012 elokuva palkittiin kotimaisten, yli 30-minuuttisten elokuvien sarjassa erikoispalkinnolla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Turku 2011 -säätiö elokuvasta

Vuoden 2011 dokumenttielokuvat
Suomalaiset dokumenttielokuvat
Jouko Aaltosen ohjaamat elokuvat
Yhteiskunnalliset elokuvat
1089 (luku)

1089 (tuhatkahdeksankymmentäyhdeksän) on luonnollinen luku, joka tulee luvun 1088 jälkeen ja jota seuraa luku 1090.

Luvulla 1089 on useita poikkeuksellisia matemaattisia ominaisuuksia:
 1089 on neliöluku (332)
 1089 voidaan muodostaa luvun 4 eri potenssien summana (45 + 43 + 40)
 1089 voidaan muodostaa neljän positiivisen kokonaisluvun viidensien potenssien summana (45 + 35 + 35 + 15)
 1089 voidaan muodostaa viiden peräkkäisen alkuluvun summana (199 + 211 + 223 + 227 + 229)

Kymmenjärjestelmässä näiden askelten kautta saadaan aina tulokseksi 1089:

 Valitse mikä tahansa kolminumeroinen luku, joka ei ole palindromi.
 Muodosta tästä luvusta peilikuva kääntämällä numeroiden järjestys, ja vähennä suuremmasta luvusta pienempi.
 Lisää tähän erotukseen (mikäli erotuksessa on vain kaksi numeroa, lisää nolla luvun alkuun) luku joka on tämän erotuksen peilikuva.

Esimerkiksi:

 732 - 237 = 495
 495 + 594 = 1089

 342 - 243 = 099
 099 + 990 = 1089
 
Kun 1089 kerrotaan luvuilla yhdestä yhdeksään, saadaan seuraava kuvio:
 Niiden kertoimien tuottamat tulot, joiden summa on kymmenen (esim. 1 + 9 tai 4 + 6), ovat toistensa peilikuvia (esim. 1 + 9 = 10, 1 x 1089 = 1089 ja 9 x 1089 = 9801, missä 1089 ja 9801 ovat peilikuvia).
 Kun tulot asetellaan järjestyksessä allekkain, kussakin pystysarakkeessa on järjestyksessä joko luvut 1-9 tai 0-8

 1 x 1089 = 1089
 2 x 1089 = 2178
 3 x 1089 = 3267
 4 x 1089 = 4356
 5 x 1089 = 5445
 6 x 1089 = 6534
 7 x 1089 = 7623
 8 x 1089 = 8712
 9 x 1089 = 9801

Kun 1 jaetaan 1089:llä, osamäärässä on äärettömästi toistuva jakso, joka vastaa kahden numeron osiin jaettuna 9-kertotaulua, lukuun ottamatta viimeistä numeroa, joka on 1, kun taas kertotaulussa siinä on 0: 

1/1089 = 0.0009182736455463728191...

 0  x 9 = 00
 1  x 9 = 09
 2  x 9 = 18
 3  x 9 = 27
 4  x 9 = 36
 5  x 9 = 45
 6  x 9 = 54
 7  x 9 = 63
 8  x 9 = 72
 9  x 9 = 81
 10 x 9 = 90

Vastaavasti 1089 peilikuvalla 9801 on samankaltainen ominaisuus suhteessa yhden kertotauluun, lukuun ottamatta lukua 98, joka puuttuu välistä:

 1/9801 = 0.00010203040506070809101112131415161718192021222324252627282930313233343536373839
            40414243444546474849505152535455565758596061626364656667686970717273747576777879
            80818283848586878889909192939495969799...

Lähteet 

Luonnolliset luvut
Michael Christensen

Michael Klitgaard Christensen (s. 28. elokuuta 1990 Karlslunde) on tanskalainen autourheilija.

Ura 
Hän on kilpaillut karting-sarjoissa voittaen muun muassa Nordic KF3-luokan mestaruuden vuonna 2004, European KF3-mestaruuden 2005 ja German Kart Championship -sarjan mestaruuden 2006 ja 2007 sekä KF1 South Garda Winter Clubin. Lisäksi hän sijoittui toiseksi Formula A mestaruussarjassa. Vuosina 2008–2009 Christensen kilpaili Formula BMW -sarjassa sijoittuen kuudenneksi ja neljänneksi.

Vuonna 2010 Christensen kilpaili GP3-sarjassa Arden-tallissa saavuttamatta pisteitä. Christensen jatkoi GP3-sarjassa vuonna 2011 Mücke Motorsport -tallissa saavuttaen kaksi kakkossijaa sijoittuen pisteissä 11:nneksi. Vuosina 2012-2013 Christensen on ajanut Porsche Supercup kilpailuja. Nykyisin Christensen kilpailee FIA World Endurance Championship -sarjassa GTE Pro -luokan Porschella. Hän on kuulunut Porschen junioriohjelmaan.

Christensen harrastaa kuntoilua ja on ilmoittanut lempikuljettajansa olevan Michael Schumacher.

GP3-tulokset

Lähteet 

Tanskalaiset autourheilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
GP3-kuljettajat
Porsche Supercup -kuljettajat
Eksyssuon lapset

Eksyssuon lapset on Pirkko Jaakolan kirjoittama radiokuunnelma, jonka ensiesitys Yleisradiossa oli vuonna 1981. Se voitti Tšekkoslovakian kuunnelmafestivaaleilla Pro Bohemia -ykköspalkinnon. Kuunnelman kesto on 24 minuuttia ja sen on ohjannut Marianne Castrén.

Eksyssuon lapset on fiktiivinen, mutta se perustuu tositapahtumiin. Kuunnelma kertoo Loimaan Eksyssuolle eksyneestä kahdesta sisaruksesta. Kuunnelmassa molemmat lapset ovat poikia, mutta todellisuudessa toinen lapsista oli tyttö. Tapaus sattui vuonna 1897 ja paikalle on myöhemmin pystytetty risti.  

Kuunnelmaa on vuodesta 2006 alkaen esitetty vuosittain Jaakola-päivien yhteydessä Eksyssuolla kuunnelman tapahtumapaikalla. Ensimmäisenä vuotena kuuntelijoita oli 50 ja vuonna 2010 tapahtumaan osallistui 150 henkilöä. Tapahtuman järjestäjinä toimivat Loimaan Jaakola-seura ry, Suomen Kuunnelmayhdistys ry ja Loimaan kaupungin kulttuuripalvelut. Yleisradio julkaisi Eksyssuon lapset C-kasetilla vuonna 1985. Josef Braun on kääntänyt kuunnelman saksaksi nimellä Kinder verirrt im Moor.

Roolit

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset radiokuunnelmat
Loimaa
Christina (Ruotsin prinsessa)

Prinsessa Christina (Christina Louise Helena, s. 3. elokuuta 1943) on Ruotsin kuningas Kaarle XVI Kustaan sisar. Hän on prinssi Kustaa Aadolfin ja prinsessa Sibyllan neljäs lapsi.

Hän tapasi tulevan aviomiehensä Tord Magnusonin lounaalla Tukholmassa vuonna 1961. Kihlauksesta ilmoitettiin vuonna 1974, ja pari meni naimisiin saman vuoden kesäkuussa. Avioliittonsa johdosta hän menetti kuninkaallisen prinsessan arvonsa, ja tämän korostamiseksi häneen viitataan virallisissa yhteyksissä nimiparilla prinsessa Christina, rouva Magnuson.

Prinsessa Christinalla on kolme lasta: Carl Gustaf Victor Magnuson (s. 8. elokuuta 1975), Tord Oscar Frederik Magnuson (s. 20. kesäkuuta 1977) ja Victor Edmund Lennart Magnuson (s. 10. syyskuuta 1980).

Joulukuussa 2010 prinsessa Christina kertoi Aftonbladet-lehdelle, että hänellä todettiin keväällä rintasyöpä. Hänet leikattiin kolme kertaa, ja hänelle annettiin sytostaatti- ja sädehoitoa. Syksyllä 2016 hän sairastui leukemiaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ruotsin kuninkaalliset
Prinsessat
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Luca Brecel

Luca Brecel (s. 8. maaliskuuta 1995 Dilsen-Stokkem) on belgialainen snookerpelaaja. Häntä pidetään yhtenä lajin suurimpina tulevaisuuden lupauksina.

Ura 
Vuonna 2009 Brecel voitti alle 19-vuotiaiden snookerin Euroopan-mestaruuden. Hän oli nuorin kilpailun voittanut pelaaja historian aikana. Toukokuussa 2009 Brecel pääsi World Series of Snookerissa puolivälieriin, joissa hän putosi hävittyään Graeme Dottille erin 5–4. Tammikuussa 2010 Brecel voitti moninkertaisen maailmanmestarin, Stephen Hendryn, näytösottelussa. Vuonna 2010 hänestä tuli snookerin Belgian-mestari, kun hän voitti finaalissa Bjorn Haneveerin. Lokakuussa 2010 hän kohtasi Power Snooker-tapahtumassa Ronnie O'Sullivanin, mutta hävisi ottelun. Joulukuussa 2010 Brecel valittiin Belgian vuoden nuoreksi urheilijaksi. Toukokuussa 2011 hänelle myönnettiin villi kortti kauden 2011–2012 Main Tourille. Huhtikuussa 2012 Brecelistä tuli nuorin Snookerin maailmanmestaruusturnaukseen selviytynyt pelaaja, kun hän voitti karsinnassa Ian McCullochin, Barry Pinchesin, Michael Holtin ja Mark Kingin. Näin ollen hän rikkoi Stephen Hendryn ennätyksen vuodelta 1986 oltuaan tätä lähes kaksi kuukautta nuorempi. 
Elokuussa 2017 Brecel voitti ensimmäisen ranking-turnauksen, China Champioshipin. Finaalissa kukistui Shaun Murphy freimein 10-5. Voitosta Brecel kuittasi 150 000 puntaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Virallinen kotisivu 
Pelaajaprofiili  

Belgialaiset snookerpelaajat
Vuonna 1995 syntyneet
Elävät henkilöt
Sairaala Neo

Sairaala Neo on suomalainen yksityissairaala Turussa ja Salossa. Sairaalan omistaa Neo Terveys Oy, jonka toukokuussa 2017 osti Mehiläinen. Neossa työskentelee yli 60 henkilöä.

Historia
Sairaala Neo avattiin vuonna 2011. Sen vihki käyttöön 1. maaliskuuta 2011 silloinen ulkoministeri Alexander Stubb. Neo toimii entisessä kauppakeskuskiinteistössä Turun Kupittaalla.

Omistus
Sairaalaa ylläpitävän Neo Terveys Oy:n omistivat yli 90-prosenttisesti Neossa työskentelevät lääkärit ja muu henkilökunta. Toukokuussa 2017 Mehiläinen ilmoitti ostavansa Neon koko osakekannan.

Toiminta
Neossa toimii tapaturma- ja lääkäripäivystys joka päivä. Neon urheiluklinikka tutkii ja hoitaa tuki- ja liikuntaelinvaivoja sekä urheilijan terveysongelmia. Lasten Neossa tutkitaan ja hoidetaan lasten ja nuorten vaivoja. Allergia Neo tutkii ja hoitaa lasten ja aikuisten astmaa ja allergioita. Neo Estetiikassa tehdään plastiikkakirurgiaa, esteettistä kirurgiaa sekä esteettisiä toimenpiteitä ja hoitoja. Neo Painonhallintaklinikka auttaa ylipainon hoidossa sekä syömiseen liittyvissä ongelmissa.

Neossa toimii Suomen suurin yksityinen neurologian, neurokirurgian ja lastenneurologian osaamiskeskus Neuro Neo. Neo-talossa toimii myös yksityinen hammaslääkäriasema Hammas Neo.

Urheiluklinikka ja sairaala
Sairaala Neossa on asiakaskäyntejä vuosittain noin 30 000, ja leikkauksia tehdään lähes 2 000. Sairaalassa tehdään eniten ortopedian, neurokirurgian ja käsikirurgian alaan kuuluvia leikkauksia.

NEO:n Urheiluklinikalla työskentelee muun muassa urheilukirurgi ja professori Sakari Orava.

Säätiö

Neo Terveys Oy perusti Sairaala Neo Säätiön tammikuussa 2014. Säätiön tarkoituksena on edistää ortopedistä ja traumatologista tutkimusta ja koulutusta erityisesti urheilu- ja liikuntavammojen diagnostiikassa, hoidossa ja ennaltaehkäisyssä. Tarkoitustaan säätiö toteuttaa jakamalla apurahoja sekä järjestämällä kokouksia, kongresseja, luentoja ja muita koulutustilaisuuksia ja harjoittamalla julkaisu- ja tiedotustoimintaa. Säätiöllä on Professori Sakari Oravan rahasto, jonka kautta apurahat jaetaan.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Sairaala Neo
 Neo-talo  

Terveydenhoitoalan yritykset
Suomalaiset yritykset
Henning

Henning on pääasiassa Saksassa ja pohjois­maissa esiintyvä miehen etunimi, alku­perältään Henrik-nimen muunnelma.  Suomessa nimi Henning on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin 464 henkilölle. Henningin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 29. huhtikuuta.

Tunnettuja Henningejä 

 Henning Berg (s. 1969), norjalainen jalkapalloilija ja valmentaja
 Henning Carlsen (1927–2014), tanskalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja
 Henning Christiansen (1932–2008), tanskalainen säveltäjä ja kuvataiteilija
 Henning Christophersen (1939–2016), tanskalainen poliitikko ja ministeri
 Henning Enoksen (1935–2016), tanskalainen jalkapalloilija
 Henning Harnisch (s. 1968), saksalainen koripalloilija
 Henning Holst (1891–1975), tanskalainen maahockeypelaaja
 Henning von Holtzendorff (1853–1919), saksalainen amiraali
 Henning Lynge Jakobsen (s. 1962), tanskalainen meloja
 Henning Jensen (1949–2017), tanskalainen jalkapalloilija
 Henning Karström (1899–1989), suomalainen biokemisti, professori, rehtori ja kansanvalistaja 
 Henning Koppel (1918–1981), tanskalainen muotoilija, korutaiteilija ja graafikko
 Henning Larsen (1925–2013), tanskalainen arkkitehti
 Henning Mankell (1948–2015), ruotsalainen kirjailija
 Henning Matzen (1840–1910), tanskalainen juristi, poliitikko, professori ja yliopiston rehtori 
 Henning Rasmussen (1927–1997), tanskalainen poliitikko ja ministeri
 Henning Solberg (s. 1973), norjalainen ralliautoilija
 Henning Söderhjelm (1888–1967), suomenruotsalainen kirjailija ja kääntäjä
 Henning von Tresckow (1901–1944), saksalainen kenraalimajuri ja Hitlerin vastustaja

Henning sukunimenä 

 Alan Henning (1967–2014), brittiläinen taksiautoilija, humanitaarisen työn tekijä ja henkirikoksen uhri
 Anne Henning (s. 1955), yhdysvaltalainen pikaluistelija ja olympiavoittaja
 Astrid Henning-Jensen (1914–2002), tanskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
 Bjarne Henning-Jensen (1908–1995), tanskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
 Eva Henning (1920–2016), ruotsalainen näyttelijä
 Francois Henning, Snotkop (s. 1974), eteläafrikkalainen laulaja, rap-artisti ja tv-persoona
 Josephine Henning (s. 1989), saksalainen jalkapalloilija

Lähteet

Aiheesta muualla 

Etunimet
Axel Hervelle

Axel Hervelle (s. 12. toukokuuta 1983 Liège) on belgialainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin CB Bilbao Berria.

Ura 
Hervelle pelasi koripalloa Verviers-Pepinsterin juniorijoukkueissa, joista hän nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 2000–2001. Viimeisellä kaudellaan hän teki Belgian liigassa 10,2 pistettä ottelua kohden ja siirtyi vuonna 2004 Real Madridiin. Hervelle voitti joukkueessa Espanjan-mestaruuden vuosina 2005 ja 2007. Lisäksi vuonna 2007 hän voitti ULEB Cupin. Hervelle osallistui vuonna 2005 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Denver Nuggets varasi hänet 52. pelaajana. Vuonna 2009 hänen pelaajaoikeutensa siirrettiin Houston Rocketsille pelaajavaihdon myötä. Hervelle edusti Real Madridia joulukuuhun 2009 asti ja tammikuussa 2010 hän siirtyi CB Bilbao Berriin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Euroliigan pelaajaprofiili 
Virallinen kotisivu 

Belgialaiset koripalloilijat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Jyrki Levonen

Jyrki Levonen (s. 31. maaliskuuta 1958 Pori) on entinen SM-liigakiekkoilija. Nykyisin hän on Luvata Pori Oy:n pääluottamusmies ja SDP:n edustaja Porin kaupunginvaltuustossa, jossa hän on ollut vuodesta 2005 alkaen. 

Hän pelasi liigaurallaan yhteensä 48 runkosarjan ottelua ja yhden ottelun playoffeissa tekemättä niissä pistettäkään ja otti ainoastaan kaksi minuuttia jäähyjä. Hän edusti liigassa ainoastaan Porin Ässiä. Hän pelasi kaudella 1977–78 riittävästi otteluja saadakseen kultamitalin Ässien voittaessa mestaruuden. 

Ässien jälkeen Levonen pelasi kolme kautta divarissa FoPS:n riveissä. Vuosina 1982–1984 Levonen pelasi Hämeenlinnan Tiikerien joukkueessa II divisioonaa ja palasi sen jälkeen I-divisioonaan HPK:n riveissä. Yhteensä neljän Hämeenlinnassa pelaamansa kauden jälkeen Levonen siirtyi Imatran Ketterän I-divisioonajoukkueeseen ja sieltä yhden kauden jälkeen Hyvinkään Ahmoihin pelaamaan II-divisioonaa. Levonen lopetti uransa kolmen Hyvinkäällä pelatun kauden jälkeen. Viimeisellä kaudellaan hän teki 34 ottelussa 51 pistettä. Joukkueessa pelasi tuona kautena myös hänen sittemmin erotuomarina tunnettu veljensä Jari.

Lähteet
Jyrki Levonen Eliteprospectsissa

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Porin kaupunginvaltuutetut
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
Ruusunorsukierto

Ruusunorsukierto (Argyreia nervosa) on köynnöskasvi, joka on lähtöisin Intian niemimaalta ja jota viljellään laajalti kautta maailman. Sen yleisiä englanninkielisiä nimityksiä ovat muun muassa Hawaiian Baby Woodrose ("havaijilainen puuruusuvauva") ja Elephant Creeper ("norsuköynnös"), joihin myös sen suomenkielinen nimitys todennäköisesti pohjautuu. Ruusunorsukiertoa käytetään koristekasvina. Sen siemeniä saatetaan käyttää myös päihtymistarkoituksessa.

Ulkonäkö ja ominaisuudet
Ruusunorsukierto on monivuotinen ja ikivihreä rakenteeltaan vahva köynnös, joka kukkii kaikkina vuodenaikoina. Sen kukat ovat suppilomaisia ja kasvavat 3-6 kukan kukinnoissa. Niiden väri vaihtelee valkoisesta vaaleanpunaiseen ja purppuraan. Kukkien keskustat ovat väriltään tummempia. Kukat ovat halkaisijaltaan enimmillään noin 7–8 cm. Kasvilla on nahkamaiset ja sydämenmuotoiset lehdet, joiden koko vaihtelee 10–25 cm välillä kasvin iän ja kunnon mukaan. Lehtien alapinta ja jopa kymmenmetriseksi kasvava varsi ovat valkeita ja niissä on villamaisia karvoja. Ruusunorsukierron hedelmät ovat pallomaisia koteloita, joissa kussakin on neljä ruskeaa siementä. Koteloiden halkaisija on 1-1,8 cm. Kasvi leviää joko siementen tai istukkaiden avulla.

Levinneisyys
Kasvia kasvaa Intian lisäksi ainakin Karibialla, Yhdysvaltojen mannermaalla ja Havaijilla, jonne kasvi on levinnyt ihmisen mukana.

Kemialliset yhdisteet
Ruusunorsukierron siemenet sisältävät useita eri alkaloideja, joista selvästi eniten isoergiinia ja ergiinia. Taulukoitujen alkaloidien ohella siemenistä löytyy muun muassa penniklaviinia ja ergometriinia. Ruusunorsukierron siementen ergoliinijohdannaisten alkaloidien pitoisuus onkin yksi suurimmista kiertokasvien heimossa.

Alkaloidien osuudet prosentteina

Käyttö

Käyttö koristekasvina
Kasvihuoneisiin ja ruukkukasviksi soveltuvaa ruusunorsukiertoa käytetään usein trooppisen vaikutelman luomiseksi. Lajia kasvatetaan myös ristikoita ja aitoja vasten, jotka se peittääkin hyvän kasvuvauhtinsa ansiosta nopeasti kokonaan. Kasvi kasvaa parhaiten varjoisessa tai puolivarjoisessa suojaisessa paikassa ja tarvitsee keskivertomäärän vettä. Se suosii vahvasti hedelmällistä maaperää, jonka pH tulee olla mielellään väliltä 5-6,5. Kasvi ei kestä kuivuutta, eikä myöskään kylmyyttä ja se vaurioituukin alle 4 °C:n lämpötilassa.

Käyttö päihteenä
Ruusunorsukierron siemeniä käytetään päihteenä lähinnä niiden sisältämän ergiinin vuoksi. Hallusinogeeniset vaikutukset ilmenevät 2–5 mg annoksilla ja päihtymys kestää neljästä kahdeksaan tuntia. Keskitason annos on 5-10 siementä. Päihdekäyttöä varten siemenet murskataan, idätetään, syödään kokonaisina tai niistä tehty uute juodaan siementen liottua vedessä.

Laillisuus
Ruusunorsukierron laillinen status vaihtelee valtioittain. Ruusunorsukierto on luokiteltu Suomessa lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimean päätöksen mukaan lääkeluetteloon rohdokseksi. Venäjällä sen myynti on kielletty.

Lähteet

Aiheesta muualla 
ITIS: Argyreia nervosa 
United States Department of Agriculture (USDA): Argyreia nervosa 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Argyreia nervosa 

Kiertokasvit
Köynnökset
Psykedeelit
Keksijätehdas

Keksijätehdas oli vuonna 2011 MTV3-kanavalla esitetty suomalainen viihdeohjelma. Ohjelman juontajana toimi Simo Frangén.  

Sarjassa suomalaiset ihmiset esittelivät tekemiään keksintöjään. Keksijätehtaan tuomariston muodostivat kiinteistönvälittäjä Jethro Rostedt, Ivana Helsingin tuottaja Pirjo Suhonen sekä Seedin toimitusjohtaja Marko Parkkinen. Tuomariston tehtävänä oli asettaa esitellyt keksinnöt alustavaan paremmuusjärjestykseen, mutta kiinnostavimman keksinnön valitsivat loppujen lopuksi katsojat äänestämällä. Ohjelman finaalin voitti YouTube-videoistaankin tunnettu Marko Vanhanen.

Lähteet

Suomalaiset televisiosarjat
Viihdeohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
Keksinnöt
Barbara Broccoli

Barbara Broccoli (s. 18. kesäkuuta 1960 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, joka tunnetaan tuottamistaan James Bond -elokuvista. Hän on tuottaja Albert R. Broccolin tytär.

Filmografia

Apulaisohjaajana 
 Octopussy – mustekala
 007 ja kuoleman katse

Vastaavana tuottajana 
 007 vaaran vyöhykkeellä
 007 ja lupa tappaa

Tuottajana 
 007 ja kultainen silmä
 Huominen ei koskaan kuole
 Kun maailma ei riitä
 Kuolema saa odottaa
 Casino Royale
 007 Quantum of Solace
 007 Skyfall
 007 Spectre
007 No Time to Die

Aiheesta muualla 
 

Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat
Vuonna 1960 syntyneet
Elävät henkilöt
Gnomeo & Julia

Gnomeo & Julia (Gnomeo & Juliet) on animaatioelokuva, joka sai ensi-iltansa 11. helmikuuta 2011 ja Suomessa 4. maaliskuuta 2011.

Elokuva kertoo kahdesta vierekkäisestä talosta, joissa asuvat puutarhatontut ovat olleet aina verivihollisia. Mutta sitten punaisten puutarhatonttujen Juliet ja sinisten puutarhatonttujen Gnomeo rakastuvat. Elokuva perustuu William Shakespearen näytelmään Romeo ja Julia.

Elokuva sai vuonna 2018 jatko-osan nimeltä Mestarietsivä Sherlock Gnomes.

Äänirooleissa

Lähteet  
 

Brittiläiset animaatioelokuvat
Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
Kelly Asburyn ohjaamat elokuvat
3D-elokuvat
Vuoden 2011 brittiläiset elokuvat
Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat
Taco (muusikko)

Taco Ockerse, taiteilijanimeltään Taco (s. 21. heinäkuuta 1955, Jakarta, Indonesia) on hollantilainen muusikko, joka tuli tunnetuksi vuonna 1982 julkaistusta Irving Berlinin "Puttin' on the Ritz" -kappaleen cover-versiostaan. Tacoa pidetään yleisesti niin sanottuna yhden hitin ihmeenä. "Puttin' on the Ritz" nousi tammikuussa 1983 Suomen singlelistan ykköseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tacon viralliset kotisivut

Alankomaalaiset laulajat
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt
Mobilize

Mobilize on yhdysvaltalaisen punk-yhtye Anti-Flagin neljäs albumi. Se julkaistiin 19. helmikuuta 2002 Anti-Flagin oman A-F Records-levy-yhtiön kautta.

Levyn live-raidat ovat äänitetty Mr. Roboto Projectissa, vapaaehtoisten kanssa yhteistyöllä järjestetyssä "DIY"-henkisessä tapahtumapaikassa Wilkinsburgissa, Pennsylvaniassa (aivan Pittsburghin kaupungin rajojen ulkopuolella).

Kappaleet

Live-kappaleet

(Ensimmäinen painos sisälsi bonus-levyn jolla esittäjinä toimivat A-F Recordsin bändejä vuosilta 1998-2002)

Esittäjät
Justin Sane - Laulu/Kitara
Chris #2 - Basso/Laulu
Pat Thetic - Rummut
Chris Head - Kitara
Spaz - Laulu kappaleessa "Spaz's House Destruction Party"; laulaa myös bändin kanssa kappaleessa "Die For The Government" kohdissa joissa lauletaan "Coz I Got High" sekä "Coz Pat Got High"

Lähteet 

Vuoden 2002 albumit
Anti-Flagin albumit
Kalle Aaltosen morsian

Kalle Aaltosen morsian on Ossi Elstelän ohjaama elokuvakomedia vuodelta 1948. Elokuva perustuu Aino Pekkarisen romaaniin ja hänen yhdessä Tatu Pekkarisen kanssa siitä sovittamaan näytelmään sekä J. Alfred Tannerin kuplettiin.

Tarina kertoo suomalaisten merimiesten laivamatkasta Välimerellä, tosin taustalla pilkottaa Helsingin tuomiokirkko. Perämies (Rolf Labbart) hurmaa laivan siivoojaksi ryhtyneen merenkulkuneuvoksen tyttären (Hillevi Lagerstam). Osa näyttelijöistä ja tanssijat ja orkesteri olivat Punaisen Myllyn väkeä. Elokuvassa oli alun perin alastontanssikohtaus egyptiläiskahvilassa, mutta Elokuvatarkastamo poisti sen.

Arviot
Aikalaisarvioissa elokuvaa kiitettiin hauskaksi, vain joku kriittisempi kommentoija totesi sen kiireessä hutiloiden tehdyksi. Myöhempien televisioesitysten yhteydessä eräs kriitikko toteaa, että seikkailu alkaa lupaavan nasevasti mutta loppupuoli on tolkutonta viihdettä. Toinen toteaa, ettei aika ole kohdellut kertakäyttöelokuvaa erityisen lempeästi.

Näyttelijät

Lähteet

Vuoden 1948 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat
Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Suomalaiset komediaelokuvat
Ossi Elstelän ohjaamat elokuvat
Fritz Buttenhoff

Fredrik Georg Fritz Buttenhoff  (23. marraskuuta 1874 Rautu – 6. syyskuuta 1955) oli suomalainen liikemies, tilanomistaja ja hevosharrastaja. Hänet tunnetaan 1900-luvun alussa omistamistaan hevosista, joista kuuluisimpia olivat ravikuninkaalliset Pamun-Humu ja Eri-Aaroni.

Buttenhoff oli Pommerista lähtöisin ollutta saksalaista sukua. Hänen vanhempansa olivat tilanomistaja Constantin Buttenhoff ja Aleksandrine Charlotte Sofie von Ketzler. Buttenhoff kävi koulua Pietarissa ja suoritti kaksi luokkaa suomalaista lyseota Viipurissa. Vuosina 1895–1900 Buttenhoff omisti Viipurissa toimineen huonekalu- ja tapettiliikkeen, ja myöhemmin hänen omistuksessaan oli paloviina- ja spriitehdas. Lisäksi Buttenhoff omisti muun muassa Viipurin maalaiskunnan Talissa sijainneen Hämäläisen kartanon.

Buttenhoff omisti vuosikymmenten kuluessa useita ravihevosia, joista tunnetuimpia ovat moninkertainen valtionajojen voittaja Eino-Vakaa sekä ravikuninkaalliset Pamun-Humu ja Eri-Aaroni. Eino-Vakaa voitti myös Kuninkuusravien edeltäjänä pidetyn Suuren orikilpailun kuudesti vuosina 1907–1912. Pamun-Humu saavutti ravikuninkuuden 1928 Lahdessa Buttenhoffin itsensä ohjastamana ja Eri-Aaroni vuonna 1943 Seinäjoella. Myöhemmin Buttenhoff myi Eri-Aaronin Laihialle kahdesta miljoonasta markasta, mikä oli korkein Suomessa hevosesta milloinkaan maksettu. Kaupasta levisi tarinoita, joissa maksuna kerrottiin olleen säkillisen markkoja tai ”täyteenpoljettu sypryskopallinen kahisevaa ja kiliseviä vakalla”. Todellisuudessa maksu toimitettiin sekillä.

Buttenhoff toimi myös Suomen Ravirenkaan kunniapuheenjohtaja 20 vuoden ajan. Lahdessa Jokimaan raviradalla kilpaillaan vuosittain hänen muistokseen nimetty Fritz Buttenhoffin muistoajo.

Perhe 
Buttenhoffin puoliso oli Vera Uschanoff, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1898.

Lähteet

Suomalaiset liikemiehet
Suomalaiset raviohjastajat
Ravihevosten kasvattajat ja omistajat
Vuonna 1874 syntyneet
Vuonna 1955 kuolleet
Heikki A. Reenpää

Heikki Allan Reenpää (vuoteen 1935 Renqvist; 14. toukokuuta 1922 – 18. syyskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja professori (1978). Hän toimi  Otavan toimitusjohtajana vuosina 1968–1978 ja hallituksen puheenjohtajana 1979–2000. Hän kuuluu Otavaa monessa polvessa johtaneeseen Reenpään sukuun, ja myös hänen isänsä Heikki Reenpää (1896–1959) oli Otavan toimitusjohtaja. Heikki A. Reenpää kohosi toimitusjohtajaksi setänsä Kari Reenpään tilalle tämän tehtyä itsemurhan. Reenpään on sanottu vaikuttaneen siihen, että monet 1950-luvun modernistiset kirjailijat tulivat Otavan leipiin.

Reenpää oli keskeinen henkilö perustettaessa Eino Leinon Seuraa, ja hän toimi myös Pro Karelia -yhdistyksessä.

Perhe
Heikki A. Reenpää avioitui keväällä 1944 Lotte Wichmannin (1921—2017) kanssa. Heidän lapsiaan ovat Lauri Reenpää (s. 1944), Maret Antell (s. 1947) ja Timo Reenpää (1949–2020).

Toiminta talvi- ja jatkosodassa
Heikki A. Reenpää ilmoittautui Helsingin ilmatorjuntarykmentin koulutusyksikköön alkuvuodesta 1940, mutta talvisota ehti loppua, ennen kuin hän pääsi rintamalle. Välirauhan aikana Reenpää komennettiin Ahvenanmaalle Eckeröhön, jossa hän toimi 40 mm:n ilmantorjuntatykin suuntaajana. Välirauhan aikana hän kouluttautui Santahaminassa ensin aliupseeriksi ja sen jälkeen IT-RUK:ssa ilmatorjuntaupseeriksi. Jatkosodan alkaessa hänet määrättiin aluksi Santahaminassa perustetun RsItPsto 4:n kevyen 40 mm:n patterin jaosjohtajaksi. Myöhemmin hän siirtyi VII AK:n esikuntaan IT-komentajan apulaiseksi. Keväällä 1943 hän osallistui 12 päivän tutkakurssille natsi-Saksassa. Reenpää osallistui kaikkiin kolmeen Helsingin suurpommitusten torjuntaan helmikuussa 1944 Helsingin ilmatorjuntakeskuksessa majuri Aake Pesosen alaisuudessa.

Sodanjälkeinen toiminta
Reenpää valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1948. Hän lahjoitti vuonna 2004  Kansalliskirjastolle yksityiskirjastonsa, johon kuului yli 20 000 nidettä. Tämä oli yksi arvokkaimmista lahjoituksista, mitä Kansalliskirjastolle koskaan on tehty.

Kirjallista tuotantoa 
 Henrik Renqvistin kirjalliset julkaisut ja Henrik Renqvistiä koskeva kirjallisuus sekä kirjoitukset. Helsinki, Otava, 1961.
 Avance! Helsinki, Otava, 1984.
 Martta ja kaikenkarvaiset ystävänsä. Helsinki, Otava, 1987. 
 Alvar Renqvist, Yrjö Reenpää: Tekstejä ja muistelmia. Helsinki, 1990. (Toimite.)
 Suomen kirja-alan matrikkeli. Vantaa, Kirjavälitys, 1997. (Kirjoitettu Matti Harjun ja Yrjö Revon kanssa) 
 Pikku-Heikki. Helsinki, Otava, 2000.
 Pro Karelia. Helsinki,  ProKarelia, 2000. (Kirjoitettu Matti Valkosen ja Veikko Saksin kanssa.)
 Karjalan reformi. Helsinki, ProKarelia, 2001. (Kirjoitettu Matti Valkosen ja Veikko Saksin kanssa.)

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Pilke, Helena: Seitsemän sukupolvea, 200 vuotta kustannustoimintaa. Arvostelu teoksesta Hengen paloa & painettua sanaa. (Agricolan kirja-arvosteluja, 26.5.2015.)
 

Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet
Hannu Sepponen

Hannu Sepponen (s. 28. elokuuta 1959 Peräseinäjoki) on suomalainen muusikko ja lauluntekijä. Sepponen tuli tunnetuksi 1980-luvun puolivälistä 1990-luvun alkuun toimineesta rock-yhtye Noitalinna huraasta!. Noitalinna huraan!:n jälkeen Sepponen on soittanut lastenmusiikkiyhtye Tohtori Orff & Herra Dalcrozessa. Muita Sepposen levyttäneitä yhtyeitä ovat olleet Turta Leevi, Uzbekistanian Beasts ja Tilitants.
Lisäksi Hannu on vieraillut joillakin levyillä kuten Kolja- ja Musta köksä-yhtyeiden levyillä muusikkona ja Hannu on toiminut myös tuottajana muutamien artistien levyille.

Sepponen on työskennellyt myös lastentarhanopettajana ja puuseppänä.

Omien yhtyeiden lisäksi Sepponen on tehnyt lauluja myös muutamille artisteille kuten Loiskis-orkesterille. Hannu on säveltänyt lastenlauluja myös kahdelle Salossa soi-levylle.

Lähteet 

Suomalaiset muusikot
Suomalaiset lauluntekijät
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Noitalinna huraa!
Juuti

Juuti on suomalainen melko harvinainen etu- sekä sukunimi, joka on sukunimenä muun muassa seuraavilla henkilöillä:

Jaakko Juuti (s. 1987), jalkapalloilija
Jyrki A. Juuti (1927–2001), toimittaja ja Suomen Sanomalehtimiesten Liiton puheenjohtaja 
K. J. Juuti (1855–1911), kansakoulunopettaja ja kirjailija
Pauli Juuti (s. 1947), johtamisen ja organisaatioiden professori
Petri Juuti (s. 1966), historiantutkija, dosentti
Sakari Juuti (s. 1931), suurlähettiläs
Teuvo Juuti (1929–1983), tasapainotaiteilija ja jonglööri
Toimi Juuti (1881–1943), kirjailija ja suomentaja
Yrjö Juuti (1891–1930), toimittaja
Jonas Bonnier

Tor Jonas Gunnar Bonnier (s. 10. joulukuuta 1963) on ruotsalainen kirjailija ja yritysjohtaja, joka toimi sukuyhtiö Bonnierin toimitusjohtajana 1. tammikuuta 2008 alkaen vuoteen 2013 asti. Silloin hän muutti yhdysvaltoihin toimiakseen siellä Bonnier Corp.in hallituksen puheenjohtajana.

Bonnier on julkaissut useita kirjoja, jotka eivät ole menestyneet. Hänen romaaninsa Helikopteriryöstö (Helikopterrånet, 2017) samalla nimellä tunnetusta pankkiryöstöstä sen sijaan nousi menestykseksi.

Teoksia 
Prinsessan och halva kungariket, 1988
Sedan levde de lyckliga, 1989
Till Viktoria, 1991
Hem ljuva hem, 1991 (pakinoita)
Bröllopsnätter, 1994
Sex mäns lusta, 1994 (antologia)
Saffranshjärtan, 2002
Eva Lauri & jag, 2005
Fäder, 2016
Helikopterrånet, 2017
Stockholm Odenplan, 2018 (trilleri)
Spionen Bergling: Roman, 2022

Lähteet 

Ruotsalaiset yritysjohtajat
Ruotsalaiset liikemiehet
Ruotsalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Bonnier
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt
Ruotsalaiset kirjailijat
Aliann Pompey

Aliann Tabitha Omalara Pompey (s. 9. maaliskuuta 1978 Georgetown) on guyanalainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa.

Pompey osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Sydneyssä 2000. Hän toimi kisojen avajaisissa maansa lipunkantajana ja kilpaili 400 metrin matkalla, jossa hän putosi puolivälierissä. Pompey pääsi vuonna 2001 MM-välieriin samalla matkalla sekä sisä- että ulkoratojen kisoissa. Hän voitti kultaa Kansainyhteisön kisoista 2002 juostuaan 400 metrin matkan 51,63:ssa sekunnissa ja sai seuraavana vuonna pronssia Pan-Amerikan kisoissa, joissa hän kellotti ajan 52,06. Pompey kuitenkin putosi jo välierissä Birminghamin MM-hallikilpailuissa ja alkuerissä Pariisin MM-kisoissa 2003.

Pompey oli Ateenan olympialaisissa 2004 toista kertaa peräkkäin maansa lipunkantaja. Hän pääsi 400 metrillä välieriin, joissa hän putosi sijoituttuaan eränsä viidenneksi. Pompey jäi alkueriin MM-kisoissa 2005 ja sisäratojen MM-kilpailuissa 2006, kunnes selvisi jälleen välieriin Osakan MM-kisoissa 2007. Hän oli välierissä myös Pekingin olympialaiset 2008, joissa hän jäi kolmen sekunnin kymmenesosan päähän finaalipaikasta.

Pompey juoksi Berliinin MM-kisoissa 2009 välierissä ennätyksensä 50,71, muttei päässyt finaaliin saakka. Hän sijoittui viidenneksi Sisäratojen MM-kisoissa 2010 ja voitti samana vuonna hopeaa Kansainyhteisön kisoista. Daegun MM-kisoissa 2011 hän karsiutui alkuerissä. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän keskeytti 400 metrin välierissä. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui välierissä. 

Pompey pitää hallussaan maansa ennätystä ulkoradoilla 200 ja 400 metrin matkoilla, jonka lisäksi hänellä on Guyanan sisäratojen ennätys 400 metriltä.

Ennätykset 

Lähde: IAAF 

 400 m: 50,71 s (2009)
 200 m: 23,33 (2004)
 400 m (sisäradat): 51,83 (2010)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Pompeyn kotisivut 

Guyanalaiset pikajuoksijat
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt
Humaljärvi

Humaljärvi on yksi Kirkkonummen suurimmista järvistä. Se sijaitsee vajaa viitisen kilometriä Kirkkonummen keskustasta pohjoiseen. Järven rannalla oli yleinen uimaranta, joka oli sallittu myös koirille, mutta sen ylläpito on lopetettu. Humaljärven länsipuolella sijaitsee Volsin kartano Wohls Gård sekä länsipäässä Sigurdsin kartano. Porkkalan vuokra-alueen, Suomen ja Neuvostoliiton välinen, raja kulki Humaljärven poikki 1944-1956.

Humaljärven tärkeimmät saaliskalat ovat kuha, ahven ja hauki. Kuhan osuus on lähes kolmasosa kokonaissaaliista johtuen istutuksista ja luontaisesta lisääntymisestä. Humaljärven vesikasvillisuus on järven rehevyys huomioiden varsin niukkaa.

Suomen Sokeri Oy säännöstelee järveä turvatakseen raakavedensaannin kuivina aikoina.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Kirkkonummen järvet
Estbyån vesistö
Tunisiankilpikonna

Tunisiankilpikonna (Testudo graeca nabeulensis) on kannuskilpikonniin kuuluva maakilpikonna. Se kuvailtiin vuonna 1989 omana lajinaan Testudo flavominimaralis ja vuonna 1990 sen tieteelliseksi nimeksi vaihdettiin Furculachelys nabeulensis, mutta se on sittemmin luokiteltu espanjankilpikonnan alalajiksi.

Ulkonäkö
Tunisiankilpikonnan pystyy tunnistamaan muun muassa kilpikonnan päälaen suomuista. Tunisiankilpikonnalla on silmien välissä päälaessa kolmiomainen joukko vaaleankeltaisia suomuja. Kilpikonnan raajoissa on yleensä myös muutamia tummia suomuja.

Tunisiankilpikonna on muihin kannuskilpikonniin nähden pienikokoinen. Urosten koko täysikasvuisena on noin 13 senttimetriä ja naaraiden 16 senttimetriä.
Tunisian maakilpikonnat ovat muihin maakilpikonna lajeihin nähden hoikempia. Tunisiankilpikonna ei talvehdi eikä siksi tarvitse ylimääräistä rasvaa.

Lemmikkinä
Tunisiankilpikonna on suosittu lemmikki pienen kokonsa, värityksensä ja aktiivisuutensa vuoksi. Lajia tulee hoitaa hellävaraisemmin kuin muita maakilpikonnalajeja, eikä laji siksi sovellu lemmikiksi kokemattomalle omistajalle.
Laji on todella herkkä muiden maakilpikonnalajien bakteereille, eikä siksi tulisi asustaa samassa terraariossa muiden maakilpikonnalajien kanssa.

Laji vaattii riittävästi lämpöä ja oikeanlaisen elinympäristön. Tunisiankilpikonna asustaa luontaisesti trooppisella aavikkomaastolla, eikä talvehdi. Tunisiankilpikonnan horrostaminen vankeudessa on todettu johtamaan kilpikonnan kuolemaan. Kilpikonna tarvitsee lämpimän ja hyvinvalaistun terraarion talvellakin. Ulkona kilpikonnaa voi pitää kesäisin, kun on riittävän lämmintä. Kilpikonnaa ei saa altistaa kylmälle, vedolle tai jatkuvalle kosteudelle.

Ruokavalio
Tunisianmaakilpikonna syö ainoastaan kasviksia.
Vankeudessa elävälle maakilpikonnalle tulisi syöttää 80 % vihreitä kasviksia ja 20 % vihanneksia kuten tomaattia ja paprikaa. Ruuaksi kelpaavat suomalaiset rikkakasvit, voikukasta piharatamoon.

Katso myös 
Espanjankilpikonna (Testudo graeca)

Lähteet

Kilpikonnat
Lemmikkimatelijat
Overnight Sensation

Overnight Sensation on Motörheadin studioalbumi. Se on ensimmäinen albumi kokoonpanolla Lemmy Kilmister, Phil Campbell ja Mikkey Dee. Yhtyeen pitkäaikainen kitaristi Würzel (Michael Burston) jätti yhtyeen edellisen vuoden 1995 Sacrifice-albumin valmistuttua. Tämän jälkeen syntyi yhtyeen loppuun asti kasassa oleva kokoonpano, kun kitaristi Phil Campbell halusi soittaa yhtyeessä yksin kitaraa. Levy on myös ensimmäinen yhtyeen albumi sitten vuoden 1980 Ace of Spades LP:n, kun levyn kannessa on yhtyeen jäsenet kuvassa.

Lemmyn mukaan uusien kappaleiden kirjoittaminen keikkailun lomassa kesti noin neljä viikkoa ja niiden äänittäminen studiossa toiset neljä viikkoa. Lemmy kertoi levyn äänityksistä, että "Levyn äänitykset menivät samalla lailla kuin ennenkin, sillä erolla että nyt meitä oli vain yksi vähemmän. Tunnelma oli hieman kireä, koska ainoana kitaristina Phil koki, että hänen harteilleen oli kasattu paljon, kuten olikin. Hänellä oli siis lisäpaineita, mutta hän selvisi niistä hyvin. Overnight Sensation oli hänelle hyvä albumi". Yhtyeen rumpali Mikkey Dee soitti levyn rumpuraidat tällä kertaa yhden päivän aikana.

Kappalelista
Kaikki kappaleet kirjoittanut Lemmy Kilmister, Phil Campbell ja Mikkey Dee, ellei toisin mainita.
 "Civil War" (Lemmy, Campbell, Dee, Max Ax) – 3:01
 "Crazy Like a Fox" – 4:32
 "I Don't Believe a Word" – 6:31
 "Eat the Gun" – 2:13
 "Overnight Sensation" – 4:10
 "Love Can't Buy You Money" – 3:06
 "Broken" – 4:34
 "Them Not Me" – 2:47
 "Murder Show" – 3:03
 "Shake the World" – 3:29
 "Listen to Your Heart" (Lemmy) – 3:45

Albumin tekoon osallistuneet
 Lemmy Kilmister – basso, laulu
 Phil Campbell – kitara
 Mikkey Dee – rummut

 Howard Benson ja Duane Baron – tuottajat
 Annamaria DiSanto – kansitaide

Lähteet 

Vuoden 1996 albumit
Motörheadin albumit
Tintti Haijärvellä

Tintti Haijärvellä (Tintin et le Lac aux Requins) on Tintti-animaatioelokuva vuodelta 1972, jonka on ohjannut Raymond Leblanc. Elokuva ei perustu Hergén Tintti-jatkumoon.

Elokuvasta on tehty myös samanniminen sarjakuva-albumi, jonka kuvitus on suoraan elokuvasta.

Tarinassa Tintti sotkeutuu tietämättään taideväärennöksiin. Hän ja Haddock ovat menossa tapaamaan Tuhatkaunoa, joka on taas keksinyt uuden laitteen. He eivät tiedä väärennetyistä taideteoksista, vakoilusta tai Rastapopouloksen juonista.

Tintti-elokuvat
Ranskalaiset animaatioelokuvat
Vuoden 1972 ranskalaiset elokuvat
Belgialaiset elokuvat
Aelita

Aelita voi tarkoittaa

 Aelita, Aleksei Tolstoin romaani.
 Aelita, romaaniin perustuva elokuva.
 Aelita, neuvostoliittolainen syntetisaattori 1980-luvulta.
Rion yö

Rion yö  on Ville Salmisen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1951. Inkeri Marjasen käsikirjoitus perustuu Unto Koskelan runoon ”Kuubalainen serenadi” (1930), jonka on säveltänyt suosituksi yhteislauluksi Juhani Pohjanmies.

Tuotanto 
Aiheen elokuvausoikeudet olivat Suomi-Filmillä, joten esimerkiksi tapahtumat on siirretty Kuubasta Brasiliaan Rio de Janeiroon. Kehyskertomusta muokattiin, mutta koska laulun saattoi esittää oikeuksia loukkaamatta, tarinaan upotettiin revyykohtaus, jossa laulu esitettiin.

Elokuvassa on vain kaksi lyhyttä ulkokuvaa, minkä vuoksi lavastuksiin kiinnitettiin paljon huomiota.

Juoni
Kolme merimiestä pelastavat valkoisen orja­kaupan kynsiin joutuneen Carmenin ja onnistuvat myös tuhoamaan huumekoplan.

Arviot
Aikalaisarvioissa elokuva sai kiitosta melkeinpä pelkästään tansseista, mutta myös Assi Nortia ulkonäöstään. Kielteisesti tansseja arvioi ainoastaan Hans Kutter (Hufvudstadsbladet), joka pitää niitä laadultaan hyvin epätasaisina.

Harry Bergströmin musiikki palkittiin Jussilla.

Näyttelijät

Lähteet

Jussi-palkitut elokuvat
Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Ville Salmisen ohjaamat elokuvat
Vuoden 1951 suomalaiset elokuvat
Runoihin perustuvat elokuvat
Bess

Bess on brittiläisen kitaristin Würzelin vuonna 1987 julkaisema EP. EP:n musiikki poikkeaa jonkin verran Motörheadin tyypillisestä tuotannosta. Materiaalille tunnusomaista on kitaran keskeisyys kappaleissa, mikä ei ole yllättävää. Mukana on kitaristin melodiantajua osoittava tunnelmallinen instrumentaaliraita "Bess", nopea rock kappale "Midnight in London", Motörheadin tyylille uskollinen "People Say I'm Crazy", ja kokeellisenoloinen instrumentaalijammailu "E.S.P.". EP:tä ei ole uudelleenjulkaistu. Se on julkaistu myös singlenä, jossa on kappaleet Bess ja People Say I'm Crazy.

Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Michael Burston.

Vuoden 1987 EP:t
Brittiläiset rockalbumit
Varsieväkalat

Varsieväkalat (Coelacanthiformes) on toinen lihaseväisiin kuuluvista kalalahkoista kekuhkokalojen rinnalla. Nykyisiä varsieväkaloja tunnetaan vain kaksi lajia, jotka kuuluvat heimoon Latimeriidae,  latimeriat.  Latimeria (Latimeria chalumnae) löytyi joulukuussa 1938 Etelä-Afrikasta ja sundanlatimeria (Latimeria menandoensis) tavattiin Indonesiasta syyskuussa 1997.

Fossiiliheimot
Vanhimmat varsieväkaloihin kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu varhaiselle devonikaudelle, ne ovat eläneet noin 380 miljoonaa vuotta sitten. Ensimmäinen tähän lahkoon kuuluvan kalan fossiili kuvailtiin vuonna 1822. Fossiiliset varsieväkalat on jaettu yhdeksään heimoon.:

Anatomia
Varsieväkaloille tyypillisiä piirteitä ovat kaksi selkäevää, joista etummainen on viuhkamainen, takimmainen selkäevä, rintaevät, vatsaevät ja peräevät ovat lyhyiden rustosta tai luusta koostuvien varsien päissä. Evien ruodot ovat onttoja. Kalat liikkuvat liikuttelemalla varsia ja ohjaavat siten uimissuuntaansa. Selkäjänne on hyvin kehittynyt ja aikuisilla kaloilla nestetäytteinen. Fossiilina tunnettujen varsieväkaloihin kuuluvien lajien pituus vaihteli 10–350 cm väillä. Nykyään elävistä lajeista suurempi, latimeria, voi kasvaa 150–180 cm pitkäksi. Latimeriat ovat ovovivipaarisia ja poikaset ovat syntyessään noin 33 cm pitkiä.

Levinneisyys
Nykyään elävistä lajeista latimeriaa tavataan eteläisen Afrikan rannikolta ja sundanlatimeriaa Indonesian saaristosta. Fosiilisten heimojen lajeista suurin osa oli merikaloja, mutta joukossa on myös muutamia makean veden lajeja. Latimerioiden elintavoista ei tiedetä paljoakaan. Latimeriat elävät päivisin korkeintaan 17 yksilön parvissa luolissa noin 200 metrin syvyydessä.Öisin ne saalistavat pieniä kaloja 200–500 metrin syvyydessä ja silloin ne liikkuvat yksin.

Lähteet

Lihaseväiset
Bertil Nordahl

Karl Bertil Emanuel Nordahl (26. heinäkuuta 1917 – 1. joulukuuta 1998) oli ruotsalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.

Nordahl pelasi kotimaansa lisäksi ammattilaisena Italiassa Atalanta Bergamossa. Hän pelasi myös Ruotsin maajoukkueessa 15 ottelua.

Nordahlin veljet Knut ja Gunnar olivat myös jalkapalloilijoita.

Lähteet 

Ruotsalaiset jalkapalloilijat
Ruotsalaiset jalkapallovalmentajat
Ruotsalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 1998 kuolleet
Knut Nordahl

Knut Erik Alexander Nordahl (13. tammikuuta 1920 – 28. lokakuuta 1984) oli ruotsalainen jalkapalloilija.

Nordahl saavutti Ruotsin riveissä MM-pronssia vuonna 1950. Hän pelasi kotimaansa lisäksi ammattilaisena Italiassa.

Nordahlin veljet Bertil ja Gunnar olivat myös jalkapalloilijoita.

Lähteet 

Ruotsalaiset jalkapalloilijat
Ruotsalaiset olympiavoittajat
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 1984 kuolleet
EMP Merchandising

EMP, koko nimeltään EMP Merchandising Handelsgesellschaft mbH, on vuonna 1986 perustettu saksalainen postimyyntiyritys. Yrityksen perusti Felix Lethmate, joka on myös yrityksen toimitusjohtaja. EMP on erikoistunut yhtyeiden fanituotteisiin. Valikoimassa on yksinoikeudella monien suurien yhtyeiden tuotteita. Bändituotteiden lisäksi yrityksen tuotevalikoimaan kuuluu vaatteita, koruja, julisteita, sekä hupi- ja elämäntyylituotteita.

EMP:llä on oma toimipiste yhdeksässä Euroopan maassa (Saksa, Suomi, Ruotsi, Tanska, Alankomaat, Iso-Britannia, Ranska, Espanja ja Italia). Alankomaissa EMP toimii nimellä Large Popmerchandising ja Ruotsissa nimellä Sweden Rock Shop. Yritys julkaisee kaikissa mainituissa maissa tuotekuvastoa kunkin maan omalla kielellä. Kuvasto sisältää tuote-esittelyjen lisäksi myös raskaampaan musiikkiin liittyviä artikkeleita. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Lingenissä, Saksassa, josta käsin yritys hoitaa myös tilausten postittamisen asiakkailleen ympäri Eurooppaa. Yritys työllistää kaiken kaikkiaan yli 300 ihmistä.

EMP:n Suomen toimipiste avattiin 2006 ja se sijaitsee Joensuussa, josta käsin hoidetaan Suomen asiakaspalvelu sekä yrityksen markkinointi. 

Vuonna 2007 EMP:lle myönnettiin Echo-palkinto kategoriassa "Handelspartner des Jahres". Echo-palkinto on Saksan suurin musiikkialan palkintogaala, jossa palkitaan edellisen vuoden menestyneimmät ja suurimmat yhtyeet ja musiikkialan toimijat.

Vuonna 2005 EMP osti hip hop -postimyynnin nimeltään MZEE.com. Hip hop -tuotteiden jakelu tapahtuu erillisen verkkosivuston, MZEE.com, kautta.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 EMP:n suomalaiset verkkosivut

Verkkokaupat
Saksalaiset yritykset